stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eduard Hämäläinen
Urheilu-ura

Hämäläinen edusti uransa aikana kansainvälisellä tasolla neljää maajoukkuetta: Neuvostoliittoa, Yhdistynyttä joukkuetta, Valko-Venäjää ja Suomea. Hänen kansainvälinen kilpailu-uransa alkoi Neuvostoliiton loppuaikoina 1991 Tokion MM-kisoissa, joissa hän sijoittui seitsemänneksi. Vuoden 1992 Barcelonan olympialaisiin mennessä Neuvostoliitto oli hajonnut, ja Hämäläinen kilpaili tuolloin IVY:n jäsenmaiden ja Georgian urheilijoiden muodostamassa yhdistyneessä joukkueessa, mutta hänen kymmenottelunsa päättyi keskeytykseen.
Vuonna 1993 Hämäläinen edusti Valko-Venäjää. Halli-MM-kisoissa Torontossa hän voitti seitsenottelussa pronssia pistein 6075 ja ulkoradoilla Stuttgartin MM-kisoissa hän otteli 8724 pistettä ja sai hopeamitalin, kun yhdysvaltalainen Dan O'Brien voitti. 1994 Helsingin EM-kisoissa Hämäläinen johti ensimmäisen päivän jälkeen, mutta ottelu katkesi toisen päivän ensimmäiseen lajiin, aitajuoksuun.
Vuonna 1994 Hämäläiselle järjestettiin asuinpaikka ja harjoitteluolot Kuortaneelta Suomesta. Hämäläinen kuitenkin edusti Valko-Venäjää vielä 1995 Göteborgin MM-kisoissa, joissa hän jälleen pääsi kakkossijalle O'Brienin voitettua, ja 1996 Atlantan olympialaisissa, joissa hän sijoittui viidenneksi.
Seuraaviin arvokisoihin vuoden 1997 Ateenan MM-kisoihin Hämäläinen oli saanut Suomen edustusluvan. Hämäläinen onnistui monissa lajeissa, muun muassa 400 metrillä omaan ennätykseensä, ja taisteli kultamitalista tšekkiläisen Tomáš Dvořákin kanssa. Ennen keihäänheittoa Hämäläinen johti ottelua, mutta keihäs oli aina ollut hänen heikko lajinsa. Hämäläisen paras heitto kantoi 59,82 metriä, mikä ratkaisi voiton Dvořákille, joka heitti kymmenen metriä pidemmälle. Hämäläinen sai kuitenkin hopeaa uudella SE-tuloksella 8730. 1998 Budapestin EM-kisoissa Hämäläinen taisteli jälleen kullasta, tällä kertaa Viron Erki Noolin kanssa. Jälleen kahdeksan lajin jälkeen johdossa olleen Hämäläisen kompastuskiveksi osoittautui keihäänheitto. Nool voitti mestaruuden ja Hämäläinen sai jälleen tyytyä hopeaan. Vuonna 1998 Hämäläinen voitti Suomen mestaruuden 110 metrin aidoissa (aika 14,00), kymmenottelussa hän voitti ainoan SM-kultansa vuonna 2000 (8224 pistettä).
Vuoden 1998 Budapestin EM-kisojen jälkeen Hämäläisen urheilu-ura alkoi lähestyä loppuaan. Vuonna 1999 hän ei loukkaantumisten vuoksi kyennyt osallistumaan ollenkaan kymmenotteluun ja vuoden 2000 Sydneyn olympialaiset toivat hänelle vain 24. sijan. Hämäläisen viimeiset arvokisat olivat vuoden 2001 Edmontonin MM-kisat, joissa hän keskeytti ottelun jäätyään ilman tulosta kuulantyönnössä.
Urheilu-uran jälkeen

Urheilu-uransa jälkeen huonosti suomen kieltä taitava Hämäläinen muutti Saksaan asumaan. Nykyisin hän asuu jälleen Suomessa. Hän työskenteli vuoteen 2018 saakka nuorten ottelijoiden valmentajana ja on ollut sen jälkeen rakennusalalla.
Muuta

Hämäläisen suomalainen sukunimi herätti mielenkiintoa Suomessa. Hänen isoisänsä isä oli kotoisin Joroisista ja aikoinaan muuttanut Suomesta Venäjälle, ja vallankumouksen jälkeen perhe oli jäänyt Venäjälle. Sittemmin Hämäläiset monien muiden suomalaisten tapaan karkotettiin Josif Stalinin hallintokaudella periferiaan, Kazakstanin aroille. Eduardin isä Pavel Hämäläinen opiskeli Kazakstanissa urheiluvalmentajaksi. Hänen kasvatuksessaan ja valmennuksessaan pojasta kasvoi huippu-urheilija. Hämäläiset muuttivat Valko-Venäjälle, Grodnoon Neuvostoliiton viime vaiheissa. Vuonna 1994 Eduardille syntyi tytär Anna Hämäläinen ja vuonna 1997 poika Artur Hämäläinen, jotka molemmat ovat yleisurheilijoita.
Henkilökohtaiset ennätykset > Otteluennätys

8735, Götzis, 29. toukokuuta 1994
Henkilökohtaiset ennätykset > Lajikohtaiset ennätykset

| Laji | Tulos | Aika ja paikka |
| --- | --- | --- |
| 100 m | 10,69 (-0,8) | Talence 10. syyskuuta 1994 |
| 400 m | 46,71 | Ateena 5. elokuuta 1997 |
| 1 500 m | 4.22,0 | Simferopol 24. toukokuuta 1987 |
| 110 m aidat | 13,57 (0) | Stuttgart 20. elokuuta 1993 |
| Korkeushyppy | 211 | Götzis 28. toukokuuta 1994 |
| Seiväshyppy | 530 | Stuttgart 20. elokuuta 1993 |
| Pituushyppy | 756 (0,9) | Ateena 5. elokuuta 1993 |
| Kuulantyöntö | 16,74 | Götzis 25. toukokuuta 1996 |
| Kiekonheitto | 52,20 | Talence 10. syyskuuta 1994 |
| Keihäänheitto | 61,88 | Stuttgart 20. elokuuta 1993 |
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Eduard Hämäläiselle 10-ottelun MM-hopeaa
Everton Weekes

Everton Weekes vuonna 1951.
Everton de Courcy Weekes (26. helmikuuta 1925 – 1. heinäkuuta 2020) oli barbadosilainen kriketinpelaaja. Hän pelasi kansainvälisellä tasolla Länsi-Intian joukkueessa.
Weekes pelasi ammattilaisuransa aikana kaikkiaan 48:ssa test matchissa, joista ensimmäisessä vuonna 1948 ja viimeisessä 1958. Hän oli yksi Wisdenin vuoden kriketinpelaajista 1951.
Weekesin lyöntikeskiarvo oli kansainvälisissä test matcheissa 58,61. Hän pelasi myös kotialueen first-class-krikettiä Barbadoksen joukkueessa. Kaikkiaan 152:ssa first-class-ottelussa lyöntikeskiarvona oli 55,34.
Erin Sanders

| Erin Sanders |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Erin Zariah Sanders
Syntynyt: 19. tammikuuta 1991 (ikä 33) Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Aiheesta muualla
erinsanders.com
IMDb 
Erin Zariah Sanders (s. 19. tammikuuta 1991 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näyttellyt Quinn Pensky -nimistä tyttöä Zoey 101 -sarjassa vuodesta 2005 lähtien. Sanders on näytellyt televisiosarjoissa 9-vuotiaasta asti.
Hänen vanhempansa ovat Kathy Silbert-Sanders ja Marc Sanders. Vuonna 2008 Sanders alkoi näytellä saippuasarjassa Tunteita ja tuoksuja, jossa hän esittää Eden Baldwin -nimistä hahmoa.
Dmitri Frolov

Dmitri Frolov (s. 22. elokuuta 1966) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekon kunniagalleriaan vuonna 1993.
Emmerson Mnangagwa

| Emmerson Mnangagwa |
| --- | --- |

Zimbabwen 3. presidentti
 24. marraskuuta 2017 –  
Varapresidentti:  Constantine Chiwenga
Edeltäjä:  Robert Mugabe
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1942 (ikä 82)  Shabani, Etelä-Rhodesia
Puoliso:  Auxillia C. Mnangagwa
Tiedot
Puolue:  ZANU-PF
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.edmnangagwa.com
Emmerson Dambudzo Mnangagwa (s. 15. syyskuuta 1942 Zvishavane) on zimbabwelainen hallitsevan ZANU-PF-puolueen poliitikko. Mnangagwa oli presidentti Robert Mugaben luotettu jo ennen maan mustien enemmistövaltaa ja varapresidentti vuosina 2014–2017. Hänen syrjäyttämisensä tästä asemasta johti armeijan vallankaappaukseen, presidentti Mugaben erottamiseen ja Mnangagwan nousuun maan presidentiksi.
Elokuussa 2018 Mnangagwa voitti Zimbabwen presidentinvaalit hallitsevan Zanu-PF puolueen ehdokkaana ja hänet valittiin maan presidentiksi seuraavaksi viisivuotiskaudeksi. Oppositio syytti vaaleja epärehellisiksi.
Elämäkerta

Mnangagwa syntyi Zvishavanen kaivoskaupungin lähellä poliittisesti aktiiville maanviljelijävanhemmille. Hänen isänsä kamppaili valkoisia uudisasukkaita vastaan ja perhe joutui pakenemaan nykyiseen Sambiaan. Mnangagwa erotettiin koulustaan aktivisminsa vuoksi. Hän sai sotilaskoulutusta Egyptissä ja Kiinassa. Hän opiskeli kommunistisen puolueen ylläpitämässä Pekingin ideologisessa yliopistossa. 16-vuotiaana hän oli mukana juonessa räjäyttää rautatielinja lähellä Fort Victoriaa. Hänen rikostoverinsa teloitettiin, mutta Mnangagwa tuomittiin nuoren ikänsä vuoksi 10 vuoden vankeuteen.
Hän opiskeli vankila-aikanaan ja vapautumisensa jälkeen suoritti oikeustieteen tutkinnon Sambiassa. Pian hän liittyi Mosambikin vapautusliikkeeseen, jossa yhteydessä hän tutustui Mugabeen. Mnangagwa oli komentajana 1970-luvulla maan itsenäisyyssodan aikana.
Mnangagwa oli maan salaisen poliisin, Keskustiedusteluorgaanisaation (Central Intelligence Organization, CIO) johdossa 1980-luvulla.
Mnangagwa järjesti Gukurahundi-operaation ndebelejä vastaan 1980-luvulla, joita tapettiin tuhansia.
Tarkoituksena oli murskata toinen nationalistipuolue ZAPU.
ZAPU liitettiin ZANU-puolueeseen ja sen entinen johtaja Joshua Nkomo otettiin Mugaben hallitukseen.
Mnangagwa oli ZANU-PF:n hallintosihteerinä vuoteen 2005 kunnes hänet erotettiin, mikä salli hänen nimittää kannattajiaan puolueen avaintehtäviin.
Mnangagwan sanotaan myös olleen vuoden 2008 vaalien väkivaltaisuuksien takana, joilla varmistettiin Mugaben uudelleenvalinta.
Vuonna 2014 Mnangagwa korvasi Joice Mujurun maan varapresidenttinä ja Mugaben seuraajana. Mujuru perusti oppositiopuolueen.
Mnangagwaa on pidetty ZANU-PF-puolueen taloudellisten toimien johtajana. Hänellä on myös hyvät yhteydet armeijaan ja tiedustelupalveluun.
2010-luvulla Mnangagwa toimi yhteystyössä valtiovarainministeri Patrick Chinamasan kanssa turvatakseen maalle rahoitusta kansainvälisiltä luottajilta ja kehitysavunantajilta. Kansainvälinen valuuttarahasto vaati maalta rakenneuudistuksia, leikkaamaan julkista sektoria ja korvaamaan valkoisille maanviljelijöille näiltä takavarikoidut maat. Epäsuosittujen toimien vuoksi Mugabe lopulta erotti Chinamasan ja nimitti Ignatius Chombon hänen tilalleen.
Mnangagwan lempinimi on "Ngwenya", joka tarkoittaa xhosan kielellä krokotiilia.
Mnangagwa kuuluu šonakansan suurimpaan karanga-heimoon. Karangat ovat havitelleet valtaa, joka on kuulunut Mugaben edustamalle šonien zezuru-heimolle.
Zimbabwen presidentinvaalit 2023

Elokuussa 2023 pidetyissä Zimbabwen presidentinvaaleissa 80-vuotias Mnangagwa väitetysti voitti vaalit saaden 52,6 prosenttia äänistä, kun taas päähaastaja, 45-vuotias Nelson Chamisa, väitetysti sai 44 prosenttia äänistä vaalien lopullisten tulosten mukaan.
Kansainväliset vaalitarkkailijat Euroopan unionista (EU), Kansainyhteisöstä ja Eteläisen Afrikan kehitysyhteisöstä (SADC) ovat ilmaisseet huolensa siitä, että vaalit eivät täyttäneet demokratian standardeja. He mainitsivat, että opposition joukkokokouksia kiellettiin, valtionmedia raportoi epärehellisesti, äänestäjäluettelossa oli ongelmia ja äänestäjiä uhkailtiin.
Vaalit kärsivät viivästyksistä, mikä sai opposition esittämään väitteitä vaalien manipuloinnista ja äänestäjien vaientamisesta. Äänestys jatkui ennennäkemättömän pitkään toiselle päivälle erityisesti opposition vahvaan tukialueeseen, Harareen, liittyvien tulosten viivästysten takia.
Vaalitulosten julkistamisen jälkeen Chamisan edustama pääoppositiopuolue ilmoitti AFP-uutistoimistolle, että he eivät hyväksy vaalitulosta.
Elore

Elore
| --- | --- |
lehtityyppi:  tiedelehti
julkaisija:  Suomen Kansantietouden Tutkijain Seura 
ISSN:  1456-3010 
perustettu:  1994 
kotimaa:  Suomi 
kieli:  suomi, ruotsi 
kotisivu:  https://journal.fi/elore 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Elore tai aluksi Elektroloristi on Suomen Kansantietouden Tutkijain Seuran vuodesta 1994 julkaisema verkkolehti. Lehden aihepiiri on folkloristiikka ja sen lähialueet. Lehteä pidetään  ensimmäisenä suomalaisena open access -julkaisuna ja se oli yksi ensimmäisistä suomalaisista verkkolehdistä. Lehteä julkaistiin ensimmäisenä vuotena sähköpostilehtenä ja tiedostoina, sekä vuodesta 1995 www-lehtenä. Lehdestä tehtiin muutamia paperikappaleita kirjasto- ja arkistokäyttöä varten. Lehden ensimmäisenä päätoimittajana toimi Jyrki Pöysä. Vuonna 2023 Eloren päätoimittajana ovat Anna Kinnunen ja Pihla Siim.
Aiheesta muualla

Journal.fi: Elore
Eriksen

Eriksen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aage Eriksen (1917–1998), norjalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
Alfred Eriksen (1864–1934), norjalainen pappi, poliitikko ja toimittaja
Andreas Bjelland Eriksen (s. 1992), norjalainen poliitikko
Ann-Cathrin Eriksen (s. 1971), norjalainen käsipalloilija
Birger Eriksen (1875–1958), norjalainen eversti
Christian Eriksen (s. 1992), tanskalainen jalkapalloilija
Edvard Eriksen (1876–1959), tanskalainen kuvanveistäjä
Erik Eriksen (1902–1972), tanskalainen poliitikko, Tanskan pääministeri 1950–1953
Erling Eriksen (1919–1976), norjalainen harmonikkataiteilija
Heidi Eriksen (s. 1972), suomalainen lääkäri ja saamelaiskäräjien jäsen
Inge Eriksen (1935–2015), tanskalainen kirjailija
Ingvald Eriksen (1884–1961), tanskalainen voimistelija
Ivar Eriksen (s. 1942), norjalainen pikaluistelija
Lars-Erik Eriksen (s. 1954), norjalainen maastohiihtäjä
Niklas Jensen-Eriksen (s. 1974), suomalainen yrityshistorian professori
Nils Eriksen (1911–1975), norjalainen jalkapalloilija
Odd Eriksen (1955–2023), norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja ministeri
Rosa Eriksen (s. 1990), tanskalainen poliitikko
Stein Eriksen (1927–2015), norjalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja
Synnøve Eriksen (s. 1963), norjalainen kirjailija
Torstein Eriksen (s. 1990), norjalainen kartanlukija.
Kuvitteellisia henkilöitä

Marshall Eriksen, hahmo televisiosarjassa Ensisilmäyksellä
Dannebrog

Dannebrog voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Dannebrog, Tanskan lippu
Dannebrogin ritarikunta, vuonna 1671 perustettu tanskalainen ritarikunta
KDM Dannebrog, Tanskan laivaston aluksia, erityisesti:
KDM Dannebrog (A540), Tanskan kuningattaren jahti
Dannebrog, varustamo.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dannebrog”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Erin Nayler

Erin Nayler
Erin Nicole Nayler (s. 17. huhtikuuta 1992) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 83 maaottelua. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi ykkösmaalivahtina kaikki kolme ottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2013.
Nayler edustaa seuratasolla ruotsalaista Norrköpingiä. Hän pelasi kausina 2017–2020 ranskalaisseura Bordeaux'ssa ja on sen jälkeen edustanut myös englantilaista Readingiä ja ruotsalaista Umeåta.
Curie

Curie voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Ève Curie (1904–2007), ranskalainen kirjailija, Pierre ja Marie Curien tytär
Marie Curie (1867–1934), puolalais-ranskalainen fyysikko ja kemisti, radioaktiivisuuden tutkija, Pierre Curien vaimo, Nobelin fysiikan- ja kemianpalkintojen saaja
Pierre Curie (1859–1906), ranskalainen fyysikko, magnetismin ja radioaktiivisuuden tutkija, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
curie, vanhentunut radioaktiivisuuden yksikkö, 3,7·1010 Bq
Curie-piste, lämpötila, jonka yläpuolella aine menettää ferromagneettisuutensa
Curien laki, paramagneettisten aineiden magnetoitumista koskeva laki
Madame Curie, Mervyn LeRoyn elokuva vuodelta 1943
Civilization IV

| Sid Meier’s Civilization IV |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Firaxis Games
Julkaisija:  2K Games (Windowsille) Aspyr Media (Macille)
Jakelija:  Take-Two Interactive, GOG.com, Humble Store, Steam ja Discord Store
Ohjaaja:  Sid Meier Michael Gibson
Tuottaja:  Barry Caudill Jesse Smith Dan Magaha
Suunnittelija:  Soren Johnson Mark Cromer Michael Curran
Käsikirjoittaja:  Paul Murphy
Taiteilija:  Steve Ogden Brian Busatti Mark Shahan Dorian Newcomb Sven Dixon
Säveltäjä:  Jeffery L. Briggs Mark Cromer Michael Curran Christopher Tin
Ohjelmoija:  Soren Johnson
Pelisarja:  Civilization
Pelimoottori:  Gamebryo
Julkaistu:  Microsoft WindowsNA 25. lokakuuta 2005EU 4. marraskuuta 2005 OS X 30. kesäkuuta 2006
Lajityyppi:  vuoropohjainen strategiapeli, valtiosimulaattori
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12
Alusta:  Microsoft Windows, OS X
Jakelumuoto:  CD, DVD, Steam
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Sid Meier’s Civilization IV (yleisesti Civilization IV tai Civilization 4) on Firaxis Gamesin kehittämä ja 2K Gamesin alun perin 2005 Windowsille julkaisema Civilization-strategiapelisarjan videopeli. Aspyr Media kehitti ja julkaisi pelistä OS X -version. Kyseessä on Civilization-pelisarjan neljäs osa, jonka suurimpiin uudistuksiin lukeutui kolmiulotteinen grafiikka, uskonnot, joustava valtiomuoto, muokattavuus ja monipuolisempi diplomatia.
Pelin valikon tunnusmusiikkina toimii Christopher Tinin Baba Yetu.
Pelin idea

Pelin perusidea on sarjan muiden pelien tapaan rakentaa mahdollisimman voimakas sivilisaatio. Tavallinen peli alkaa kivikaudesta ja sivilisaation voi kehittää aina atomi- ja avaruusaikaan asti tutkimalla erilaisia teknologioita.
Pelin idea > Kaupunki

Peli perustuu uudisasukas-yksiköllä perustettaviin kaupunkeihin. Kaupungin asukkaat tuottavat sivisaatiolle rahaa ja vain omalle kaupungilleen tuotantoresurssia ja ruokaa. Lisäksi kaupungeista ja sen rakennuksista kertyy kulttuuria. Ruoka määrittää sen, kuinka nopeasti kaupungin väkiluku kasvaa ja tuotantoresurssi, kuinka nopeasti kaupunki voi valmistaa tuotetta kuten  liikuteltavaa yksikköä tai kaupungia parantavaa rakennusta.
Peli on vuoropohjainen eli kukin pelaaja tekee vuorollaan haluamansa muutokset ja yksiköiden siirrot. Pelialue on jaettu ruudukkoon. Yksiköt voivat liikkua kierroksella tietyn matkan, joka määräytyy niiden nopeudesta.
Kullakin maastotyypillä on tietty ehtymätön raha-, tuotanto ja ruoka-resurssiarvo. Lisäksi yksittäisillä ruuduilla voi olla jokin bonusresurssi kuten eläimiä, mitkä lisäävät perusarvoa. Työläisyksiköillä voi tehdä ruutuihin perusarvoja parantavia parannuksia kuten kaivoksia tai maatiloja. Kaupunki voi hyödyntää vain asukuslukunsa mukaisen lukumäärän ruutujen tuotannon.
Ruuduilla voi olla myös erikoisresursseja kuten rautaa tai öljyä. Nämä resurssit lisäävät ruudun perusarvoja mutta mahdollistavat myös tiettyjen yksiköiden valmistamisen. Esimerkiksi miekkamiehen valmistamiseksi kaupungi tarvitsee tieyhteyden ruutuun, jossa on rautaresurssi. Toinen erikoisresurssi tyyppi on onnellisuutta tuottavat resurssit kuten turkiseläimet. Eriskoisresursseilla voi käydä myös kauppaa muiden sivilisaatioiden kanssa.
Väestön kasvu aiheuttaa väestön tyytymättömyyttä. Jos tyytymätöntä väestöä on enemmän kuin tyytyväistä, osa väestöstä ei suostu työskentelemään ja kaupunki menettää hyödynnettäviä ruutuja. Onnellisuutta voi lisätä onnellisuusresurssien lisäksi rakentamalla kaupunkiin kulttuuri- ja uskontorakennuksia. Uutena piirteenä Civilization IV:ssä on lisäksi kaupunkilaisten terveydentila. Epäterveyttä aiheuttaa kaupungin suuri koko ja tietyt rakennukset, kuten tehtaat. Mikäli sairasta väestöä on enemmän kuin tervettä, kaupunki vaatii ylimääräistä ruokaa.
Pelin idea > Raha

Rahaa pelissä käytetään tutkimuksen ja kulttuurin tuottamiseen sekä yksiköiden ja kaupunkien ylläpitämiseen. Kaupungin ylläpitokustannukset ovat pääsääntöisesti sitä korkeammat, mitä kauempana pääkaupungista se sijaitsee. Tällä on haluttu ehkäistä aiemmista peliversioista tuttua resurssien kahmimiskilpailua, jossa uusia kaupunkeja perustetaan mahdollisimman nopeasti. Toisaalta kaupunkien suuri määrä ja yleensä sivilisaation suuri koko on edelleen pelissä vahva etu, mikäli sen pystyy rahallisesti hallitsemaan, sillä suuri määrä kaupunkeja tuottaa enemmän tutkimusta ja esimerkiksi sotilasyksiköitä, ja suurelle alueelle mahtuu paljon resursseja. Liian nopea laajeneminen johtaa kuitenkin helposti vararikkoon, jolloin tutkimukseen sijoitettavat rahat hupenevat ja sivilisaatio jää kehitykseltään jälkeen.
Pelin idea > Kulttuuri

Kaupungin tuottama kulttuuri puolestaan määrittää, minkä kokoista aluetta kaupunki hallitsee. Jos kahden eri sivilisaation kaupungit ovat vierekkäin, kulttuurisesti voimakkaampi sivilisaatio ja kaupunki saa enemmän ruutuja. Ääritapauksissa voimakkaamman kulttuurin vaikutuksessa oleva kaupunki itse saattaa kapinoida ja vaihtaa sivilisaatiota. Kaupunkien hallitsema alue on tärkeä, sillä vain sillä olevia resursseja voi hyödyntää, eivätkä toisen sivilisaation yksiköt pääse liikkumaan toisen sivilisaation alueelle ilman avoimet rajat -sopimusta tai sodanjulistusta. Näin ollen kaupunkeja strategisiin paikkoihin sijoittamalla voi estää toisen sivilisaation laajenemisen tietylle alueelle.
Pelin idea > Diplomatia ja uskonnot

Tietokonevastustajia vastaan pelissä ovat tärkeitä diplomaattiset pisteet. Ne osaltaan määrittävät, miten helposti tietokonesivilisaatio julistaa sodan, ja millaisiin kauppasopimuksiin se suostuu. Toisin kuin aiemmissa peliversioissa, joissa kaikki tietokonesivilisaatiot saattoivat esimerkiksi aloittaa sodan liian hyvin menestynyttä ihmispelaajaa vastaan, Civilization IV:ssä tietokonesivilisaatioiden keskinäisen diplomatian sanotaan olevan aitoa, eli ne eivät tekisi eroa tietokone- ja ihmisvastustajan välillä. Diplomaattisia pisteitä nostavat muiden muassa kauppakontaktit ja samat yhteiskuntamuodot ja valtionuskonnot, ja vähentävät läheiset rajat, sodanjulistukset ja kaupankäynti vihollisen kanssa.
Uskonnot ovat uusi ominaisuus sarjassa. Ne lisäävät onnellisuutta ja kulttuuria, mutta ne ovat myös diplomatian väline, sillä mikäli käytössä on valtionuskonto, diplomaattiset pisteet saman valtionuskonnon jakavien sivilisaatioiden kanssa lisääntyvät ja toisen valtionuskonnon omaavien kanssa vähenevät.
Pelin idea > Sotiminen

Sodankäynnissä pyritään tavallisesti laajenemaan ja hankkimaan resursseja valtaamalla kaupunkeja tai heikentämään vihollissivilisaatiota hävittämällä sen rakennuksia ja yksiköitä. Yksittäiset joukko-osastot taistelevat yksi kerrallaan toisiaan vastaan, ja voittaja määräytyy alueeseen, hyökkääjään ja yksiköiden voimiin perustuvilla todennäköisyyksillä. Hävinnyt joukkoyksikkö tuhoutuu, mutta voittanut saattaa vaurioitua, jolloin se on helpompi tuhota seuraavilla kierroksilla kunnes sen voimat palautuvat. Mikäli kaikki kaupungissa olevat joukkoyksiköt on tuhottu, kaupunki on vallattu. Vallattu kaupunki kapinoi useiden kierrosten ajan, jolloin siellä ei voi tuottaa mitään, ja mikäli kaupungissa ei pidä joukkoyksiköitä, se saattaa siirtyä itsestään takaisin viholliselle. Vallatut kaupungit ovat usein myöhemminkin herkkiä kapinoimaan, sillä pääosa niiden kulttuurista kuuluu pitkän aikaa niiden alkuperäiseen sivilisaatioon. Valtaamisen sijasta voitetun kaupungin voi myös kokonaan tuhota. Sota loppuu joko toisen sivilisaation menetettyä kaikki kaupunkinsa eli tuhouduttua, tai rauhansopimukseen, jossa huonompaan asemaan jäänyt voi tarjota esimerkiksi rahaa, resursseja, kaupunkeja tai tekniikoita.
Pelin idea > Voitto

Kun alkuperäisessä pelissä voittotapoja oli kaksi, Civilization IV:ssä niitä on kuusi, samat kuin pelisarjan kolmannessa osassa: sodankäynti, valloitus, tiede, kulttuuri, diplomatia ja korkeimmat pisteet ajan loppuessa. Osan voitoista voi saavuttaa jopa ilman sotaa.
Pelin idea > Kansat

Yksi Civilization IV:n uudistuksista on se, että yhdestä maasta voi valita eri hallitsijoita, joista jokaisella on kaksi pelin kokonaisuudessaan kahdeksasta luonteenpiirteestä. Luonteenpiirteet hyödyttävät tietyissä asioissa, esimerkiksi rakennusten valmistumisessa.
Pelissä on 18 eri kansaa: Amerikka, arabit, atsteekit, Kiina, Egypti, Englanti, Ranska, Saksa, Kreikka, inkat, Intia, Japani, Mali, Mongolia, Persia, Rooma, Venäjä ja Espanja.
Lisäosat > Warlords

Heinäkuussa 2006 Civilization IV:stä julkaistiin lisäosa Warlords. Lisäosassa painotetaan nimenomaan sotimiseen. Levyllä on esimerkiksi uusi suurmiesten luokka ”suuret kenraalit”. Merkittävä uudistus on sivilisaation siirtyminen voimakkaamman sivilisaation vasallivaltioksi, joka tarjoaa vaihtoehdon toisten sivilisaatioiden täydelliselle valloittamiselle. Myös siviilipuolella tulee kuitenkin jonkin verran uutta. Warlordsissa on kuusi uutta kansaa: Karthago, keltit, Korea, ottomaanit, viikingit ja zulut.