stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hypoteekkiyhdistyksen talo
Arkkitehtuuri

Hypoteekkiyhdistyksen talo edustaa jugendtyyliä, ja siinä näkyy siirtymä keskiaikaisvaikutteisesta kansallisromantiikasta uudenlaiseen klassisempaan jugendiin. Taloa pidetään yhtenä Sonckin päätöistä. Julkisivua hallitsee neljä kahden kerroksen korkuista pyöreää pylvästä, mitä ideaa Sonck hyödynsi useissa myöhemmissä töissään. Julkisivuissa on käytetty Suomen Kiviteollisuus Oy:n toimittamaa sileäksi hiottua Uudenkaupungin vaaleanharmaata graniittia, kun Sonckin aiemmissa töissä julkisivut olivat yleensä karkeaksi hakattua kiveä. Pohjakerroksen salin tukipilarit ovat Vehmaan punaista graniittia. Alkuperäinen koristelu oli ylenpalttinen: julkisivun koristeissa käytettiin hopeaa ja joitain osia jopa kullattiin. Carl Slotten toteuttama kultaus ei ole säilynyt.
Talon kerrospinta-ala on 5 990 ja tontin pinta-ala 1 505 neliömetriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hypoteekkiyhdistyksen talo Wikimedia Commonsissa
Talo vastavalmistuneena vuonna 1909.
Huittisten varavankila

Huittisten varavankila oli vuosina 1935–1998 Huittisissa toiminut vankila. Sen itsenäinen toiminta päättyi 20.3.1998 , kun se yhdessä Köyliön varavankilan kanssa liitettiin Satakunnan vankilan alaisuuteen. Nykyään se tunnetaan nimellä Satakunnan vankilan Huittisten osasto. Vankila sijaitsee Lauhansuolla noin viisi kilometriä kaupungin keskustaajamasta Lauttakylästä länteen.
Historia

Kriminaalihuoltolaitoksen suuntaviivoja uudistettiin itsenäisyyden alkuaikoina ja virisi idea perustaa maaseutuvankiloita purkamaan täpötäysiä kaupunkivankiloita. Suovankilaksi alettiin kutsua sellaisia vankiloita, jonka toiminta perustui suon raivaamiseen peltomaaksi, sen viljelyyn ja myöhäisempi lohkominen asutustoimintaan. Köyliön varavankila perustettiin 3.5.1935 julkaistulla asetuksella (asetuskokoelma 178/1935) ja 16.7.1935 julkaistulla asetuksella Huittisten varavankila.
Vuonna 1935 perustetun Huittisten varavankilan piti alun perin olla vain väliaikainen laitos. Tarkoituksena oli vankityövoimalla kuivattaa ja raivata läheistä Lauhansuota viljelyskäyttöön. Turpeennostoa varten alueelle rakennettiin muun muassa kapearaiteinen rautatie. Vankeja käytettiin myös vuonna 1938 alkaneeseen Raijalanjärven kuivattamiseen. Raivattua suota on nykyään vankilan omassa viljelyskäytössä noin 215 hehtaaria.
Jatkosodan aikana Huittisten varavankilassa toimi parin kuukauden ajan Sotavankileiri 3, jossa säilytettiin poliittisia sotavankeja. Vuonna 1960 lakkautetun Karvian varavankilan vangit siirrettiin kokonaisuudessaan Huittisten varavankilaan.
Kuuluisin Huittisten varavankilan vangeista lienee ollut Toivo Koljonen, jota on kutsuttu myös "Kirves-Koljoseksi". Useista varkauksista tuomittu Koljonen pakeni vankilasta keväällä 1943 ja tappoi pakomatkansa aikana kuusihenkisen perheen eräällä lähistöllä sijainneella maatilalla, mistä hänet tuomittiin kuolemaan viimeisenä siviilihenkilönä Suomessa. Kuolemantuomio oli mahdollinen tuolloin voimassa olleen sotatilan vuoksi.
Aiheesta muualla

Huittisten ja Köyliön varavankiloissa raivaavat vangit suuria soita asutusalueiksi, Aamulehti, 30.08.1936, nro 234, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ilse Pausin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ilse Pausin vuonna 1950. |  Ilse Pausin vuonna 1950. |  Ilse Pausin vuonna 1950. |  |
Maa:   Itävalta
Naisten taitoluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Garmisch-Partenkirchen 1936 | pariluistelu |  |
Ilse Pausin (Ulrich; 7. helmikuuta 1919 Wien – 6. elokuuta 1999) oli itävaltalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Hän sai pariluistelussa hopeaa vuoden 1936 talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissä. Lisäksi hän pääsi pariluistelijana hopeasijalle viisissä perättäisissä taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa 1935–1939. Ilse oli luisteluparinsa Erik Pausinin sisko.
Intianhelmikiipijä

| Intianhelmikiipijä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Nakkelit Sittiidae
Suku::  Helmikiipijät Salpornis
Laji::  spilonota
Kaksiosainen nimi
 Salpornis spilonota  (Franklin, 1831) 
Synonyymit
 Salpornis spilonotus 
Katso myös
   Intianhelmikiipijä Wikispeciesissä   Intianhelmikiipijä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Intianhelmikiipijä (Salpornis spilonota) eli aiemmalta nimeltään helmikiipijä on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu. Aiemmin laji luettiin puukiipijöiden heimoon.
Levinneisyys

Intianhelmikiipijää tavataan Intiassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 960 000 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, mutta sen ei uskota olevan vielä vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Afrikassa elävä afrikanhelmikiipijä luettiin aikaisemmin intianhelmikiipijän alalajiksi.
Independence Stadium (Sambia)

| Independence Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Lusaka, Sambia
Koordinaatit:  15°22′15.83″S, 28°16′10.67″E
Rakennustyöt aloitettu:  1964
Avattu:  1964
Omistaja:  Sambian valtio
Käyttäjät
  Sambian jalkapallomaajoukkue 
Katsojakapasiteetti
 30 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Independence Stadium on stadion Sambian pääkaupungissa Lusakassa. Stadionille mahtuu noin 30 000 katsojaa, ja sitä käytetään lähinnä jalkapallo-otteluissa. Sen viereen rakennetaan suurempi, noin 70 000-paikkainen stadion, jonka pitäisi valmistua vuoteen 2011 mennessä.päivitettävä
Sambian kannattaja stadionilla
Ilmatorjuntamuseo

| Ilmatorjuntamuseo |
| --- | --- |
 Valonheittimiä Ilmatorjuntamuseossa
Tyyppi:  Sotahistoriallinen museo, erikoismuseo 
Osoite:  Klaavolantie 2, 04300 Tuusula
Sijainti:  Hyrylä, Tuusula
Perustettu:  1957–1969
Johtaja:  Esa Kelloniemi
Kotisivut:  ilmatorjuntamuseo.fi
Koordinaatit:  60°24′04″N, 25°02′13″E
 fiIlmatorjuntamuseo 
   
Ilmatorjuntamuseo on Suomen toiseksi vanhin aselajimuseo Pioneerimuseon jälkeen. Se sijaitsee Helsingin ilmatorjuntarykmentin entisen varuskunnan vieressä Tuusulan Hyrylässä. Näyttelyissä on ilmatorjunta-aseita 1900-luvun alkupuolen yhteen liitetyistä konekivääreistä muodostetuista ilmatorjuntakonekivääreistä alkaen aina erilliseen ilmatorjuntaohjusjärjestelmään. Museossa on myös maailman ensimmäinen ilmatorjuntapanssarivaunu.
Museon perustamiseen tähtäävä työ aloitettiin 1957 Helsingin Santahaminassa (museon kokoelmaa kerättiin ja esiteltiin entisessä Papinlahden upseerikerhon rakennuksessa) ja museo itse pitää vuotta 1961 perustamisvuotenaan koska tuolloin everstiluutnantti Olavi Seppälä paljasti ilmatorjuntamuseon kilven. Vuonna 1967 museo päätettiin sijoittaa Tuusulan Hyrylään ja museon rakennustyöt alkoivat, ja se avattiin yleisölle vuonna 1969. Se pyörii vapaaehtoisvoimin. Sen on arveltu olevan koko maailman monipuolisin ilmatorjuntamuseo, ennen kaikkea siksi, että talvisodan aikana Suomen armeijassa  käytettiin kaikenlaista kalustoa mistä sitä vain saatiin.
Museossa voi katsella videoesitystä Helsingin suurpommituksista helmikuussa 1944.
Vuonna 2010 museossa kävi  yli 11 000 vierasta.
Kuvia näyttelystä

Maxim-it-kk
75 mm tšekkiläinen Škoda vuodelta 1937
88 ItK 37 asemissaan
88 ItK 37 museon pihalla
M42 Duster-it-psv
ItO 79 -ohjuksia museon pihalla
ItO 96 -ohjusjärjestelmän ajoneuvoja museon pihalla
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ilmatorjuntamuseo Wikimedia Commonsissa
Ilmatorjuntamuseon viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen sotatieteelliset erikoismuseot (Aselajimuseot)
Forum Marinum
Hallinportin ilmailumuseo
Ilmatorjuntamuseo
Suomen Ilmavoimamuseo
Suomen Jääkärimuseo
Jalkaväkimuseo
Lottamuseo
Lylyn viestivarikon museo
Maneesi
Mobilia
Panssarimuseo
Pioneerimuseo
Porilaismuseo
Päämajamuseo
Raatteen Portti
Rajamuseo
Rannikkotykistömuseo
Ratsuväkimuseo
RUK-museo
Sotamuseo
Sotilaslääketieteen museo
Sukellusvene Vesikko
Suojeluskunta- ja lottamuseo
Taistelijan talo
Suomen Tykistömuseo
Viestimuseo
Ihmiskoe

Ihmiskoe on ihmisen käyttöä tieteellis-teknisessä kokeessa kohdistamalle ihmiseen ärsykkeitä (kemikaaleja, ääniä, informaatiota, lääkkeitä tai muita olosuhteita) ja tarkkailemalla ärsykkeen vaikutuksia.
Ihmiskokeilla testataan esimerkiksi lääkkeitä ja ravintoaineita. Näitä kokeita säännellään muun muassa lääketieteellistä tutkimusta koskevan lain perusteella.
Ihmiskokeisiin liittyvä lainsäädäntö Suomessa

Ihmiskokeiden suorittamista säädellään Suomessa muun muassa tutkimuslain ja kudoslain avulla. Ihmisellä tehtävää lääketieteellistä tutkimusta ei saa aloittaa ilman eettisen toimikunnan puoltavaa lausuntoa.
Illinsaari

Illinsaari
| --- | --- |
Sijainti:  65°19.63′N, 025°23.88′E, Iin kunta Suomi
Vesialue:  Iijoki, Iijoki 
| --- | --- |
Asutuskeskukset:  Illinsaari
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Illinsaari on saari ja asutusalue Iijoen suistossa Iin kuntakeskuksessa valtatien 4 itäpuolella vain muutamia kilometrejä Perämereltä ylävirtaan. Illinsaaren etelärannat ovat muotoutumassa lähiötyyliseksi omakoti- ja rivitaloalueeksi, ja alkuperäiseen rakennuskantaan kuuluvia pieniä maatiloja on sekä saaren etelä- että pohjoisrannalla. Saarella on myös kuntorata, kota, hiihtomaja sekä vuonna 2017 avattu frisbeegolfrata.
Illinsaari on eroosion ja maannousun myötä kasvanut kiinni sen länsipuolella sijaitsevaan Hietapankin saareen sekä yhdistetty ajotiellä Kruununsaareen, jossa sijaitsee Iin hautausmaa.
Ihmiskokeita

| Ihmiskokeita |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jaakko Yli-Juonikas, Sinikka Vuola, Taneli Viljanen, Jarkko Tontti, Jari Tammi, Harry Salmenniemi, Marjo Niemi, Maria Matinmikko, Laura Lindstedt, Tiina Käkelä-Puumala, Martti-Tapio Kuuskoski, Juri Joensuu, Anna Helle ja Markku Eskelinen
Kieli:  suomi
Genre:  kollektiiviromaani
Kustantaja:  MKS
Julkaistu:  2016
Sivumäärä:  4192
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ihmiskokeita on Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran (MKS) vuonna 2016 julkaisema proseduraalinen kollektiiviromaani. MKS käynnisti lokakuussa 2012 menetelmällisen kollektiiviromaanihankkeen, jonka toteuttamiseen osallistui 14 seuran jäsentä: Jaakko Yli-Juonikas, Sinikka Vuola, Taneli Viljanen, Jarkko Tontti, Jari Tammi, Harry Salmenniemi, Marjo Niemi, Maria Matinmikko, Laura Lindstedt, Tiina Käkelä-Puumala, Martti-Tapio Kuuskoski, Juri Joensuu, Anna Helle ja Markku Eskelinen. Teos ilmestyi huhtikuussa 2016.
Aiheesta muualla

Rantama, Vesa: Kukaan ei tavannut Anti-Katekismusta Kiiltomato.com.  18.4.2017.
Irja Ranin

| Irja Ranin |
| --- | --- |
 Irja Ranin vuonna 1952.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1930 Nurmes
Kuollut: 2. elokuuta 1995 (65 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  teatteri- ja televisio-ohjaaja, näyttelijä, toimittaja
Puoliso:  Matti Ranin (1950–1995)
Lapset:  Markku Ranin, Matti Olavi Ranin, Mikko Ranin, Martti Ranin
Irja Ranin (o.s. Hämeranta, 7. huhtikuuta 1930 Nurmes – 2. elokuuta 1995 Espoo) oli suomalainen teatteri- ja televisio-ohjaaja, näyttelijä ja toimittaja.
Ranin oli näyttelijäpariskunta Toivo Hämerannan ja Kerttu Hämerannan ainoa lapsi. Hän aloitti teatteriuransa Turun kaupunginteatterin harjoittelijana ja näyttelijänä. Hän näytteli myös Suomen Työväenteatterissa, vuosina 1953–1954. Hän esiintyi myös muutamissa elokuvissa, muun muassa elokuvissa Ruusu ja kulkuri (1948), Rengasmatka eli peräkylän pikajuna (1952) ja Pekka Puupää (1953).
Irja Ranin ja Matti Ranin
Ranin tunnettiin myös television lastenohjelmien tekijänä. Hän aloitti televisiouransa Tesvisiossa ja työskenteli sen jälkeen Yleisradion TV2:ssa, josta siirtyi vuonna 1967 TV1:n lastenohjelmien toimitukseen. Hän teki muun muassa Niksulan TV:tä, Suomen ensimmäistä lasten televisio-ohjelmaa, ja ohjasi monia lastensarjoja, kuten Hiirihäiriö, Heikkopeikko ja Histamiini-hevosesta kertoneet sarjat. Hän toimi myös Mainos-TV:n kuuluttajana.
Ranin jatkoi televisiotyönsä ohessa myös teatterialalla. Hän perusti aviomiehensä Matti Raninin kanssa Kasper-teatterin, jossa hän muun muassa näytteli ja toimi lavastajana, ja jolle hän myös suunnitteli nukkeja. Kasper-teatteri toimi vuosina 1961–1988.
Ranin jäi eläkkeelle vuonna 1991. Hän sai työstään suomalaisen lastenkulttuurin hyväksi muun muassa Mannerheimin Lastensuojeluliiton keskushallituksen myöntämän Arvo Ylppö -mitalin vuonna 1965, Suomen Leijonan ritarikunnan ansioristin vuonna 1984 ja Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultaisen ansiomerkin vuonna 1989.
Irja Ranin kuoli syöpään Jorvin sairaalassa Espoossa 1995. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Uurnalehtoon.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Lastenohjelmat alkoivat Kasperista
I Like It When You Die

| I Like It When You Die Anal Cunt |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Headroom, Boston
 Julkaistu: 1997
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: grindcore
 Kesto: 41.44
 Levy-yhtiö: Earache
Anal Cuntin muut studioalbumit
| 40 More Reasons to Hate Us 1996 | I Like It When You Die 1997 | Picnic of Love 1998 |
I Like It When You Die on Anal Cuntin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1997 levymerkillä Earache Records.
Kappaleet

Jack Kevorkian is Cool – 0.41
ValuJet – 1.28
You've Got No Friends – 1.13
You Keep a Diary – 1.13
You Own a Store – 0.38
You Got Date Raped – 0.49
Recycling Is Gay – 0.37
You're a Cop – 1.51
You Can't Shut Up – 0.19
You've Got Cancer – 0.31
We Just Disagree – 0.33
Hungry Hungry Hippos – 0.18
You Are an Interior Decorator – 0.52
Pottery's Gay – 0.40
Rich Goyette is Gay – 0.53
Branscombe Richmond – 1.35
You Live in Allston – 0.54
You Are a Food Critic – 0.54
Just the Two of Us – 0.27
Your Band's In the Cut-Out Bin – 1.11
You're Gay – 0.38
You Look Adopted – 1.17
Your Cousin is George Lynch – 0.11
You Have Goals – 0.23
You Drive an IROC – 0.56
You Play on a Softball Team – 0.58
Because You're Old – 0.45
You Sell Cologne – 0.30
Being a Coppler is Dumb – 0.28
You Live in a Houseboat – 0.45
Richard Butler – 1.32
311 Sucks – 0.40
Your Kid is Deformed – 0.41
You Are an Orphan – 1.06
You're Old (Fuck You) – 0.13
You Go to Art School – 0.55
Your Best Friend Is You – 0.54
You're in Coma – 1.19
Windchimes Are Gay – 0.11
No, We Don't Want to Do a Split Seven Inch With Your Stupid Fucking Band – 0.29
René Auberjonois – 0.41
The Internet is Gay – 0.25
Ha Ha, Your Wife Left You – 1.12
Hootie and the Blowfish – 0.39
You Went to See Dishwalla and Everclear (You're Gay) – 0.23
Locking Dropdead in McDonald's – 0.21
Technology's Gay – 0.26
Your Favorite Band is Supertramp – 0.37
I'm in A.C. – 0.21
You (Fill In the Blank) – 0.27
Kyle From Incantation Has a Moustache – 4.10
Bonus Track #3 – 0.09
Kokoonpano

Seth Putnam – laulu, kitara, kosketinsoitin, miksaaja
River – taustalaulu (kappaleet 1, 3, 6, 7, 13, 14, 16, 24, 35, 36, 41 ja 43)
Nate Linehan – rummut
Josh Martin – kitara
+
Bill T. Miller – miksaaja
Aiheesta muualla

I Like It When You Die discogs.com -sivustolla
Isonokipeippo

| Isonokipeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Nokipeipot Nigrita
Laji::  canicapillus
Kaksiosainen nimi
 Nigrita canicapillus  (Strickland, 1841) 
Katso myös
   Isonokipeippo Wikispeciesissä   Isonokipeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isonokipeippo (Nigrita canicapillus) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Isonokipeippoa tavataan Afrikassa Sierra Leonesta Keniaan ja Angolaan ulottuvalla alueella. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isonokkamanikki

| Isonokkamanikki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Manikit Lonchura
Laji::  grandis
Kaksiosainen nimi
 Lonchura grandis  (Sharpe, 1882) 
Katso myös
   Isonokkamanikki Wikispeciesissä   Isonokkamanikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isonokkamanikki (Lonchura grandis) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Isonokkamanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ilse Rautio

| Ilse Rautio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ilse Aulikki Rautio
Syntynyt: 13. toukokuuta 1943 (ikä 81) Jääski
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  toimittaja, näytelmäkirjailija ja televisiokäsikirjoittaja
Puoliso:  Seppo Ahti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Ilse Aulikki Rautio (s. 13. toukokuuta 1943 Jääski) on suomalainen toimittaja, näytelmäkirjailija ja televisiokäsikirjoittaja.
Rautio on työskennellyt toimittajana muun muassa Helsingin Sanomissa sekä kirjoittanut kuunnelmia ja näytelmiä. Suurelle yleisölle Rautio on kuitenkin tutuin televisiokäsikirjoituksistaan. Rivitaloelämää (1988) on kaksilapsisen perheen lähiöelämää kuvaava komediallinen sarja, jonka pääosissa näyttelivät Ismo Kallio ja Sinikka Sokka. Komediallinen linja jatkui myös Ottaako sydämestä? -sarjassa (1995–1996), joka sijoittuu terveyskeskukseen ja kertoo sen henkilökunnasta ja asiakkaista.
Draamasarja Onnea vai menestystä (1995) kuvaa kirjailija-avioliittoa. Vakavimmillaan Rautio on ollut sarjassa Hurja joukko (2002). Se on tarina teini-ikäisestä tyttöjoukosta, joka päättää kostaa ystävänsä raiskaajalle. Sarjan nimi viittaa Sam Peckinpahin samannimiseen elokuvaan, ja sen ohjasi Titta Karakorpi.
Ilse Raution puoliso on pakinoitsija Seppo Ahti. Heillä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Rautio, Ilse – kirjailija, toimittaja, pakinoitsija Finna, Kansalliskirjasto.
Inn kwe

| Inn kwe> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Myanmar
Alkuperäinen käyttö:  kalastus
Nykyinen käyttö:  kalastuskoira
FCI-luokitus:  ei
Inn kwe on myanmarilainen koirarotu. Sitä käytetään usein kalastajien apuna.
Independence National Historical Park

Kartta puiston alueesta.
Independence National Historical Park (”Itsenäisyyden kansallinen historiallinen puisto”) on Yhdysvalloissa Philadelphian kaupungin keskustassa sijaitseva National Park Service -kansallispuistohallinnon alainen historiallinen suojelualue, joka käsittää Amerikan vallankumoukseen ja Yhdysvaltain itsenäistymishistoriaan liittyviä kohteita. Merkittävin niistä on Independence Hall, rakennus, jossa Yhdysvaltain itsenäisyysjulistus sekä perustuslaki hyväksyttiin ja allekirjoitettiin.
Puisto käsittää L-kirjaimen muotoisen 18 hehtaarin alueen. Sen kulmakohdassa on aukio, jonka ympärillä sijaitsevat Independence Hall, Congress Hall – Yhdysvaltain kongressin kokoontumispaikka vuosina 1790–1800 – sekä Philosophical Hall, Benjamin Franklinin perustaman American Philosophical Societyn historiallinen toimitalo. Puiston pohjoisosassa, Independence Mall -puistokadun varrella sijaitsevat Liberty Bell -kellon ympärille rakennettu Liberty Bell Center ja Philadelphian vanha kaupungintalo, jossa Yhdysvaltain korkein oikeus toimi 1790–1800. Itäosassa ovat muun muassa First Bank of The United States ja Second Bank of The United States -pankit, Benjamin Franklinin kotitalon paikalle rakennettu Franklin Court -museo sekä Carpenter’s Hall, jossa ensimmäinen mannermaakongressi kokoontui. Lisäksi puistoon kuuluu joitakin muita siirtokunta-ajan rakennuksia kaupungin muissa osissa.
Päätös puiston perustamisesta tehtiin vuonna 1948, se siirtyi kansallispuistohallinnon alaisuuteen 1950 ja perustettiin virallisesti 1956.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Independence National Historical Park Wikimedia Commonsissa
Independence National Historical Park (englanniksi) US National Park Service (Yhdysvaltain kansallispuistovirasto)
Incarcerated

| Incarcerated Lil Boosie |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2010
 Formaatti: CD,digitaalinen
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 60.56
Lil Boosien muut julkaisut
| Superbad: The Return of Boosie Bad Azz 2009 | Incarcerated 2010 | Trill Entertainment Presents: All or Nothing 2010 |
Incarcerated on Lil Boosien viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2010. Albumi myi 29,00 kappaletta ensimmäisellä viikolla ja nousi Bilboard 200 -listan neljänneksi.Levy on saanut positiivisia arvosteluja.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Devils (feat. Foxx)  | Savage Beatz / Da New Kidd | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | You Don't Know | Big Wayne / B.J. | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Betrayed (feat. Webbie)  | Big Korey / Mouse On Tha Track | 4.52 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Chill Out | B.J. | 4.22 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Bank Roll (Part II) (feat. Big Head & Webbie)  | B.J. | 4.14 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | How We Do It (feat. Webbie & Lil' Trill)  | B-Real | 4.57 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Cartoon (feat. Shell & Mouse of 3 - Deep)  | T.Makk / Mouse On Tha Track | 4.47 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Thugged Out (feat. Foxx)  | G5 Kids | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Better Not Fight (feat. Webbie , Lil' Trill & Foxx)  | Dave "Supa Mike" West | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | What I Learned From the Streets (feat. Shell of 3 - Deep)  | B.J. | 4.18 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Calling Me | DJ Infamous / Laurent Cohen | 3.48 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Do It Again (feat. K.T. & Lil' Phat of 3 - Deep)  | B.J. / Big Wayne | 4.39 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Long Journey (feat. Webbie)  | B.J. | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | The Rain (feat. Lil' Trill & Locco)  | Locco / Big Wayne / B.J / Willy Will, Halo | 4.49 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
Incantatio maris aestuosi

Incantatio maris aestuosi ("Myrskyisen meren loitsu") on virolaisen säveltäjän Veljo Tormisin vuonna 1996 säveltämä a cappella -kuorosävellys. Sävellys on ruotsalaisen Orphei Drängar -mieskuoron ja suomalaisen Ylioppilaskunnan laulajien tilaama muistoteos, joka kunnioittaa vuonna 1994 uponneen autolautta M/S Estonian uhreja. Teos on noin kuuden minuutin mittainen.
Teksti

Teoksen sanoitus on peräisin Kalevalan 18. ja 42. runoista. Tekstinä käytetään Tuomo Pekkasen latinankielistä käännöstä vuodelta 1986. Teoksen tilaajakuorot asettivat tilauksen ehdoksi, ettei teksti saa olla kummankaan kuoron kotikielellä.
Levytykset

Ylioppilaskunnan laulajat: Best of Ylioppilaskunnan Laulajat (2008)
Cantus: There Lies the Home (2006)
Illinois’n lippu

Illinois’n lippu
Illinois’n lippu on Yhdysvaltain osavaltio Illinois’n virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on valkoisella taustalla osavaltion sinetti, ja sen alla teksti ”Illinois”. Sen mittasuhteet ovat 3:5. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 27. kesäkuuta 1969. Lipun on suunnitellut Sharon Tyndale.
Edelliset liput

1915–1969