stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dirty Dancing (soundtrack)
Kappaleet > Alkuperäinen vuoden 1987 julkaisu

"(I've Had) The Time of My Life" (Bill Medley, Jennifer Warnes) – 4:50
"Be My Baby" (The Ronettes) – 2:37
"She's Like the Wind" (Patrick Swayze) – 3:53
"Hungry Eyes" (Eric Carmen) – 4:06
"Stay" (Maurice Williams and the Zodiacs) – 1:34
"Yes" (Merry Clayton) – 3:15
"You Don't Own Me" (The Blow Monkeys) – 2:59
"Hey! Baby" (Bruce Channel) – 2:21
"Overload" (Alfie Zappacosta) – 3:39
"Love Is Strange" (Mickey & Sylvia) – 2:52
"Where Are You Tonight?" (Tom Johnston) – 3:59
"In the Still of the Night" (The Five Satins) – 3:03
Kappaleet > 20-vuotisjulkaisu

Levy 1 (CD)
"Be My Baby" (The Ronettes)
"Big Girls Don't Cry" (The Four Seasons)
"Merengue" (Michael Lloyd & Le Disc)
"Trot the Fox" (Michael Lloyd & Le Disc)
"Johnny's Mambo" (Michael Lloyd & Le Disc)
"(I've Had) Time of My Life" [Instrumental Version] (The John Morris Orchestra)
"Where Are You Tonight?" (Tom Johnston)
"Do You Love Me" (The Contours)
"Love Man" (Otis Redding)
"Gazebo Waltz" (Michael Lloyd)
"Stay" (Maurice Williams and the Zodiacs)
"Wipe Out" (The Surfaris)
"Hungry Eyes" (Eric Carmen)
"Overload" (Zappacosta)
"Hey! Baby" (Bruce Channel)
"De Todo Un Poco" (Michael Lloyd & Le Disc)
"Some Kind of Wonderful" (The Drifters)
"These Arms of Mine" (Otis Redding)
"Cry to Me" (Solomon Burke)
"Will You Love Me Tomorrow" (The Shirelles)
"Love Is Strange" (Mickey & Sylvia)
"You Don't Own Me" (The Blow Monkeys)
"Yes" (Merry Clayton)
"In the Still of the Night" (The Five Satins)
"She's Like the Wind" (Patrick Swayze)
"Kellerman's Anthem" (The Emile Bergstein Chorale)
"(I've Had) The Time of My Life" (Bill Medley & Jennifer Warnes)
Levy 2 (DVD)
"She's Like the Wind" video
"Yes" video
"Hungry Eyes" video
"Do You Love Me" video
"(I've Had) The Time of My Life" video
"(I've Had) The Time of My Life" karaoke version
Kaupallinen menestys

Dirty Dancing on yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä soundtrack-albumeja ja musiikkalbumeja ylipäänsä. Sitä myytiin ChartMasters-sivuston mukaan maailmanlaajuisesti ainakin 29,9 miljoonaa kappaletta, useiden lähteiden mukaan yli 32 miljoonaa kappaletta.
Dirty Dancing nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan ykköseksi 14. marraskuuta 1987 ja oli ykkösenä kaikkiaan 18 viikkoa. Listaviikkoja kertyi kaikkiaan 97. Yhdysvalloissa albumi on saanut 14-kertaista platinaa yli 14 miljoonan levyn myynnillä. Bundesverband Musikindustrien (BVMI) mukaan Dirty Dancing on Saksan kaikkien aikojen myydyin albumi3,25 miljoonan kappaleen myynnillä.
Eddie DeLange

| Eddie DeLange> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. tammikuuta 1904
Kuollut: 13. heinäkuuta 1949 (45 vuotta)
Muusikko
Levy-yhtiöt:  RCA Victor 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Edgar ”Eddie” DeLange (1904–1949) oli yhdysvaltalainen sanoittaja ja orkesterinjohtaja.
DeLange syntyi Long Island Cityssä New Yorkissa ja opiskeli Pennsylvanian yliopistossa. Hän työskenteli Hollywoodissa sivu- ja sijaisnäyttelijänä ja muutti vuonna 1932 takaisin New Yorkiin ryhtyäkseen sanoittajaksi. Hänen ensimmäinen julkaistu sanoituksensa oli yhdessä Frank Loesserin kanssa kirjoitettu ”I Wish I Were Twins” vuodelta 1934. Seuraavana vuonna syntyivät hänen tunnetuimpiin kappaleisiinsa lukeutuvat ”Moonglow” ja ”Solitude”.
Vuosina 1935–1938 DeLange johti Will Hudsonin kanssa yhtyettä nimeltä Hudson–DeLange Orchestra ja myöhemmin perusti oman orkesterinsa. 1930-luvun loppupuolella hän sanoitti useita kappaleita säveltäjä Jimmy Van Heusenille, mukaan lukien ”Deep in a Dream”, ”Heaven Can Wait” ja ”Darn That Dream”.
DeLange muutti vuonna 1944 vaimonsa kanssa Los Angelesiin ja alkoi sanoittaa elokuvamusiikkia. Hän kirjoitti musiikkia muun muassa elokuviin When Johnny Comes Marching Home (1942), Musiikin voimalla (1946) ja Etelän tähtien alla (1947). DeLange kuoli Los Angelesissa 13. heinäkuuta 1949.
Aiheesta muualla

Eddie DeLangen viralliset sivut
Darkspace

| Darkspace |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  black metal, ambient
Kotipaikka:  Bern, Sveitsi
Jäsenet:  Wroth,  kitara, laulu   Zorgh,  basso, laulu   Zhaaral,  kitara, laulu  
Levy-yhtiö:  Avantgarde Music  
Aiheesta muualla
www.darkcyberspace.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Darkspace on sveitsiläinen ambient/black metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1999 ja on vuoteen 2014 mennessä julkaissut yhden demon ja neljä pitkää albumia. Yhtye tunnetaan yleensä Tobias Möcklin kautta, joka on Paysage d'Hiverin ainoa jäsen.
Yhtyeen viimeisin albumi "Dark Space III I" julkaistiin 7. syyskuuta 2014.
Diskografia

Dark Space -I (2002,  demo)
Dark Space I (2003,  Haunter of the Dark)
Dark Space II (2005,  Avantgarde Music)
Dark Space III (2008,  Avantgarde Music)
(EP) Minus 1 (2012,  Avantgarde Music)
Dark Space III I (2014,  Avantgarde Music)
Vuoden 2002 demo on saatavilla ilmaiseksi yhtyeen kotisivuilta. Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia on alun perin julkaistu pahvikansissa ja rajoitettu 500 kappaleeseen, mutta Avantgarde Music on julkaissut ne uudelleen vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Darkspace Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Facebook
Darkspace Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Dora de Pédery-Hunt

Dora de Pédery-Hunt (16. marraskuuta 1913 Budapest – 29. syyskuuta 2008 Toronto) oli unkarilaissyntyinen kuvanveistäjä. Hän valmistui opintojensa jälkeen Budapestissa vuonna 1943 ja muutti Kanadaan vuonna 1948. Hänen työtään on ollut esillä muun muassa National Gallery of Canadassa, British Museumissa ja Smithsonian Institutionissa. Pédery-Hunt kuoli suolistosyöpään.
Echo (Iru Khetšanovin kappale)

|  Echo |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Iru
Levy-yhtiö:  Giga Studio Production
Kesto:  3:02
Julkaistu:  16. maaliskuuta 2023
Säveltäjä(t):  Giorgi Kukhianidze Beni Kadagidze Iru Khetšanovi
Euroviisutiedot
Vuosi:  2023
Maa:  Georgia
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  12.
Pisteet semifinaalissa:  33
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Lock Me In” (2022) 
 ”Firefighter” (2024) ► 
Echo (suom. Kaiku) on georgialaisen laulajan Iru Khetšanovin kappale. Hän voitti The Voice of Georgia -ohjelman viidennen kauden ja edusti Georgiaa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kahdenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Divine Heresy

| Divine Heresy |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2005– 
Tyylilaji:  tekninen death metal, deathcore
Kotipaikka:  Los Angeles, Kalifornia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Dino Cazares, kitara   Lauren Heart, laulu  
Entiset jäsenet:  Tommy "Vext" Cummings, laulu   Joe Payne, basso, taustalaulu   Tim Yeung, rummut   Travis Neal, laulu  
Levy-yhtiö:  Century Media  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Divine Heresy on yhdysvaltalainen metallimusiikkia soittava yhtye, jonka perusti Fear Factoryn kitaristi Dino Cazares. Vaikka yhtyeen juuret juontuvat vuodelle 2002, aloitti se virallisesti toimintansa vuonna 2006. Kitaristi Cazaresin lisäksi yhtyeeseen ovat kuuluneet entinen Vital Remains-ja nykyinen World Under Blood-rumpali Tim Yeung, entinen Nile-basisti Joe Payne ja laulaja Travis Neal. Entinen laulaja Tommy "Wext" Cummings erotettiin Divine Heresystä keikan aikana sattuneen tappelun takia 26. huhtikuuta 2008. Uutta laulajaa varten pidettyjen koe-esiintymisten jälkeen ilmoitettiin 14. päivä elokuuta, että uudeksi laulajaksi tulisi The Bereaved-laulaja Travis Neal.
Yhtyeen ensimmäinen albumi Bleed the Fifth julkaistiin 28. päivä elokuuta 2007 ja se myi ensimmäisellä viikolla 2700 kappaletta. Saaden yleisesti hyviä arvioita, Eduardo Rivaria Allmusicista kommentoi albumin "lyövän lähes täydelliseen tasapainoon varmuuden ja innovaation välille".
28. päivänä heinäkuuta 2009 Divine Heresy julkaisi toisen albuminsa Bringer of Plagues. Se on yhtyeen ensimmäinen levy Travis Nealin, uuden laulajan, kanssa. Dino Cazares toimi albumin tuottajana yhdessä Dirty Icon-tuottajatiimin (Lodan Mader ja Lucas Baker) kanssa. Ennen julkaisua yhtyeen Myspace-sivulle laitettiin kuunneltavaksi kaksi uutta kappaletta, "Undivine Prophecies" ja "Bringer of Plagues".
27. heinäkuuta 2015 haastattelussa MetalSucksin kanssa Cazares sanoi Divine Heresyn olevan tauolla Fear Factoryn takia, ja hän on yhtyeen ainoa jäljellä oleva jäsen.
1. elokuuta 2022 Cazares kertoi Once Humanin Lauren Hartin olevan Divine Heresyn uusi laulaja.
Jäsenet

Dino Cazares – kitara
Lauren Heart – laulu
Tommy "Wext" Cummings – laulu
Travis Neal – laulu
Joe Payne – basso
Tim Yeung – rummut
Diskografia

Bleed the Fifth (2007,  Roadrunner Records)
Bringer of Plagues (2009,  Century Media Records)
Algerian jalkapallomaajoukkue

Algerian jalkapallomaajoukkue on Algerian kansallinen edustusjoukkue jalkapallossa. Joukkuetta hallinnoi Algerian jalkapalloliitto (Fédération Algérienne de Football). Algeria on esiintynyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä neljä kertaa, kahdesti 1980-luvulla ja kahdesti 2010-luvulla, ja vain vuonna 2014 joukkue pääsi alkulohkosta jatkoon. Olympialaisissa joukkue on pelannut kahdesti. Afrikan-mestaruuskilpailuissa Algeria on voittanut mestaruuden kotikisoissaan vuonna 1990 ja Egyptin kisoissa vuonna 2019.
Historia > MM-kisat

Vuoden 1982 MM-kilpailuissa Algeria oli jo hyvin lähellä jatkopelejä voitettuaan sensaatiomaisesti sekä Länsi-Saksan että Chilen. Viimeisessä alkulohko-ottelussa Länsi-Saksan tarvitsi ottaa Itävallalta täydet pisteet jatkoon pääsemiseksi, kun taas Itävallalle riitti niukka tappiokin jatkopaikkaan. Harvinaisen sopuisasti edennyt ottelu päättyi Länsi-Saksan 1–0-voittoon, mikä tiesi Algerialle jatkopaikkahaaveiden hautautumista. Vuoden 1986 MM-kilpailuissa Algeria taisteli tasapelin Pohjois-Irlantia vastaan, mutta tappiot Brasilialle ja Espanjalle tiesivät Algerian jäämistä alkulohkon jumboksi.
Vuoden 2010 MM-kilpailuissa Algeria hävisi 0-1 Slovenialle, pelasi 0-0 tasapelin Englannin kanssa ja hävisi viimeisessä ottelussaan Yhdysvalloille viime hetken maalilla 0-1. Näin ollen Algeria poistui MM-kisoista tekemättä maaliakaan.
Vuoden 2014 MM-kilpailuissa Algeria selvisi ensimmäistä kertaa historiassaan alkulohkosta 16 parhaan joukkoon. Algeria hävisi ensimmäisen ottelun Belgiaa vastaan 2-1 rajun puolustustaiston päätteeksi. Etelä-Korea-otteluun Algeria vaihtoi taktiikkansa hyökkäysvoittoiseksi ja voitti 4-2. Ratkaisevassa ottelussa Venäjää vastaan Algeria tarvitsi vähintään tasapelin päästäkseen jatkoon. Ottelu päättyi 1-1 ja Algeria eteni neljännesvälieriin.
Historia > Afrikan-mestaruuskilpailut

Afrikan-mestaruuskilpailuissa Algeria pelasi ensimmäisen kerran vuonna 1968, mutta menestyksen makuun se pääsi vasta toisella yrityksellä vuonna 1980. Tuolloin algerialaiset etenivät alkulohkon voitettuaan välieriin Egyptiä vastaan ja voittivat ottelun vasta rangaistuspotkukilpailussa. Loppuottelussa Nigeria otti kuitenkin mestaruuden selvän 3–0-voiton turvin.
Kotikisoissa 1990 Algeria pysyi voittamattomana alusta loppuun. Ylivoimaisen alkulohkovoiton jälkeen se löi Senegalin välierissä ja lopulta revanssiloppuottelussa se kukisti Nigerian numeroin 1–0. Tämän jälkeen joukkue onnistui aluksi parhaimmillaan etenemään puolivälieriin vuosina 1996, 2000 ja 2004, mutta joka kerta se hävisi tulevalle finaalijoukkueelle. Algeria ylsi pronssiotteluun vuoden 2010 kisoissa mutta hävisi Nigerialle. Seuraavan kerran Algeria pelasi Afrikan-mestaruuskilpailujen loppuottelussa vuonna 2019, jolloin se voitti Senegalin 1–0.
Menestys arvokilpailuissa > Maailmanmestaruuskilpailut

1930–1962 – Ei osallistunut
1966 – Vetäytyi karsinnoista
1970–1978 – Ei selvinnyt karsinnoista
1982 – 1. kierros
1986 – 1. kierros
1990–2006 – Ei selvinnyt karsinnoista
2010 – 1. kierros
2014 – Neljännesvälierä
2018 – Ei selviytynyt karsinnoista
Menestys arvokilpailuissa > Afrikan-mestaruuskilpailut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1957–1965 – Ei osallistunut  1968 – 1. kierros  1970–1978 – Ei selvinnyt karsinnoista  1980 – Toinen  1982 – Neljäs  1984 – Kolmas  1986 – 1. kierros  1988 – Kolmas  1990 – Mestari  1992 – 1. kierros  1994 – Hylättiin karsinnoissa  1996 – Puolivälierät |   |  1998 – 1. kierros  2000 – Puolivälierät  2002 – 1. kierros  2004 – Puolivälierät  2006 – Ei selvinnyt karsinnoista  2008 – Ei selvinnyt karsinnoista  2010 – Neljäs  2012 – Ei selviytynyt karsinnoista  2013 – 1. kierros  2015 – Puolivälierät  2017 - 1. kierros  2019 – Mestari |
Algerian joukkue MM-kisoissa 2014

| Pelaaja> Maalivahdit | Joukkue> Maalivahdit | Ottelut>  | Maalit>  |
| --- | --- | --- | --- |
| Raïs M’Bolhi |  TsSKA Sofia | 28 | 0 |
| Mohamed Lamine Zemmamouche |  USM Alger | 7 | 0 |
| Cédric Si Mohamed |  CS Constantine | 1 | 0 |
| Puolustajat | Puolustajat |  |  |
| Madjid Bougherra |  Lekhwiya | 62 | 4 |
| Faouzi Ghoulam |  Napoli | 6 | 0 |
| Essaïd Belkalem |  Watford | 13 | 1 |
| Rafik Halliche |  Académica | 29 | 1 |
| Djamel Mesbah |  Livorno | 26 | 0 |
| Carl Medjani |  Valenciennes | 26 | 1 |
| Liassine Cadamuro |  Mallorca | 7 | 0 |
| Aïssa Mandi |  Reims | 2 | 0 |
| Keskikenttäpelaajat | Keskikenttäpelaajat |  |  |
| Hassan Yebda |  Udinese | 25 | 2 |
| Medhi Lacen |  Getafe | 30 | 0 |
| Sofiane Feghouli |  Valencia | 19 | 5 |
| Yacine Brahimi |  Granada | 6 | 0 |
| Nabil Bentaleb |  Tottenham | 3 | 1 |
| Abdelmoumene Djabou |  Club Africain | 8 | 1 |
| Saphir Taïder |  Internazionale | 11 | 3 |
| Riyad Mahrez |  Manchester City | 2 | 0 |
| Mehdi Mostefa |  Ajaccio | 23 | 0 |
| Hyökkääjät | Hyökkääjät |  |  |
| Nabil Ghilas |  Porto | 5 | 2 |
| Islam Slimani |  Sporting CP | 20 | 10 |
| El Arbi Soudani |  Dinamo Zagreb | 22 | 11 |
Tilastoja > Eniten otteluita maajoukkueessa

Päivitetty 31. toukokuuta 2010:
| # | Nimi | Ura | Ottelut |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lakhdar Belloumi | 1978–1989 | 101 |
| 2 | Billel Dziri | 1992–2005 | 93 |
| 3 | Rabah Madjer | 1978–1992 | 87 |
| 4 | Abdelhafid Tasfaout | 1991–2002 | 86 |
| 5 | Djamel Menad | 1980–1995 | 80 |
| 6 | Mahieddine Meftah | 1989–2002 | 80 |
| 7 | Mahmoud Guendouz | 1977–1986 | 77 |
| 8 | Moussa Saïb | 1989–2001 | 74 |
| 9 | Salah Assad | 1977–1989 | 73 |
Tilastoja > Parhaat maalintekijät

Päivitetty 23. tammikuuta 2015:
| # | Pelaaja | Ura | Maalit (Ottelut) | Maali/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Abdelhafid Tasfaout | 1991–2002 | 35 (86) | 0.41 |
| 2 | Rabah Madjer | 1978–1992 | 29 (87) | 0.33 |
| = | Djamel Menad | 1982–1995 | 29 (81) | 0.36 |
| 4 | Lakhdar Belloumi | 1978–1989 | 27 (101) | 0.27 |
| 5 | Islam Slimani | 2012– | 23 (43) | 0.54 |
| 6 | Tedj Bensaoula | 1979–1986 | 19 (52) | 0.37 |
| 7 | Rafik Saïfi | 1998–2010 | 18 (62) | 0.29 |
| 8 | El Arbi Soudani | 2011– | 17 (36) | 0.47 |
| 9 | Salah Assad | 1978–1989 | 15 (73) | 0.21 |
| 10 | Hassen Lalmas | 1964–1974 | 14 (43) | 0.33 |
Päävalmentajat

| Vuodet | Valmentaja | Saavutukset |
| --- | --- | --- |
| 2017–2018 |  Rabah Madjer |  |
| 2017 |  Lucas Alcaraz |  |
| 2016–2017 |  Georges Leekens | 2017 AM-kisat: 1. kierros |
| 2016 |  Milovan Rajevac |  |
| 2016 |  Nabil Neghiz | tilapäinen |
| 2014–2016 |  Christian Gourcuff | 2015 AM-kisat: Puolivälierät |
| 2011–2014 |  Vahid Halilhodžić | 2013 AM-kisat: 1. kierros 2014 MM-kisat: Neljännesvälierät |
| 2010–2011 |  Abdelhak Ben Chikha |  |
| 2007–2010 |  Rabah Saâdane | 2010 AM-kisat: 4. sija 2010 MM-kisat: 1. kierros |
| 2006–2007 |  Jean-Michel Cavalli |  |
| 2005–2006 |  Meziane Ighil |  |
| 2004–2005 |  Lakhdar Belloumi |  |
| 2004 |  Ali Fergani |  |
| 2004 |  Robert Waseige |  |
| 2003–2004 |  Rabah Saâdane | 2004 AM-kisat: Puolivälierät |
| 2003 |  Georges Leekens |  |
| 2002–2003 |  Hamid Zouba |  |
| 2002 |  Tedj Bensaoula |  |
| 2001–2002 |  Rabah Madjer | 2002 AM-kisat: 1. kierros |
| 2001 |  Abdelhamid Kermali |  |
| 2001 |  Azeddine Aït Djoud |  |
| 2001 |  Hamid Zouba |  |
| 2001 |  Abdelhamid Kermali |  |
| 2001 |  Hamid Zouba |  |
| 2000–2001 |  Mircea Rădulescu |  |
| 2000 |  Abdel Djaadaoui |  |
| 1999–2000 |  Nacer Sandjak | 2000 AM-kisat: Puolivälierät |
| 1999 |  Rabah Madjer |  |
| 1999 |  Tedj Bensaoula |  |
| 1999 |  Charif Ait Mohamed Boualem |  |
| 1999 |  Rabah Saâdane |  |
| 1998–1999 |  Meziane Ighil |  |
| 1998 |  Abderhamane Medhaoui | 1998 AM-kisat: 1. kierros |
| 1996–1997 |  Hamid Zouba |  |
| 1995–1996 |  Mourad Abdelouahab |  |
| 1995 |  Ali Fergani |  |
| 1994–1995 |  Rabah Madjer |  |
| 1992–1994 |  Meziane Ighil |  |
| 1989–1992 |  Abdelhamid Kermali | Afrikan-mestaruus: 1990 1992 AM-kisat: 1. kierros |
| 1988–1989 |  Kamel Lemoui |  |
| 1986–1988 |  Guennadi Rogov | Afrikan-mestaruus pronssia: 1988 |
| 1985–1986 |  Rabah Saâdane | 1986 AM-kisat: 1. kierros 1986 MM-kisat: 1. kierros |
| 1985 |  Mahieddine Khalef |  |
| 1983 |  Rachid Mekloufi |  |
| 1982 |  Hamid Zouba |  |
| 1982 |  Mahieddine Khalef  Rachid Mekloufi | 1982 AM-kisat: 4. sija 1982 MM-kisat: 1. kierros |
| 1981–1982 |  Rabah Saâdane |  |
| 1981 |  Mohamed Maouche |  |
| 1981 |  Guennadi Rogov |  |
| 1980–1981 |  Zdravko Rajkov | Afrikan-mestaruus hopeaa |
| 1980 |  Mahieddine Khalef |  |
| 1979–1980 |  Zdravko Rajkov |  |
| 1979 |  Mahieddine Khalef |  |
| 1975–1979 |  Rachid Mekloufi |  |
| 1974–1975 |  Valentin Makkri |  |
| 1973 |  Said Amara |  |
| 1973 |  Abdelhamid Sellal |  |
| 1972 |  Mohamed El Kenz |  |
| 1971–1972 |  Rachid Mekloufi |  |
| 1970–1971 |  Hamid Zouba |  |
| 1969–1970 |  Abdelaziz Ben Tifour |  |
| 1969 |  Said Amara |  |
| 1966–1969 |  Lucien Leduc | 1968 AM-kisat: 1. kierros |
| 1965–1966 |  Smail Khabatou |  |
| 1964–1965 |  Abderrahman Ibrir |  |
| 1963–1964 |  Smail Khabatou |  |
| 1963 | / Kader Firoud |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Algerian jalkapallomaajoukkue Wikimedia Commonsissa
Algerian jalkapallo
| --- | --- |
Miesten sarjat::  Ligue 1 • Ligue 2 • Inter-Régions • Ligue Régional I • Ligue Régional II
Miesten cupit::  Algerian cup • Supercup • Liigacup (1992–2000) • Forconi cup (1946–1962)
Maajoukkueet::  Algerian maajoukkue • Algerian A' maajoukkue • Algerian olympiajoukkue • Algerian alle 20-vuotiaiden maajoukkue • Algerian alle 17-vuotiaiden maajoukkue • FLN maajoukkue (1958–1962) • Algerian naisten maajoukkue
Liitot::  Algerian jalkapalloliitto • Ranskan jalkapalloliitto (1919–1962)
Palkinnot::  Kultainen pallo • Kultainen kenkä • DZFoot d'Or • Kultainen hanska
CAF:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Algeria |  Angola |  Benin |  Botswana |  Burkina Faso |  Burundi |  Djibouti |  Egypti |
|  Eritrea |  Etelä-Afrikka |  Etelä-Sudan |  Etiopia |  Gabon |  Gambia |  Ghana |  Guinea |
|  Guinea-Bissau |  Kamerun |  Kap Verde |  Kenia |  Keski-Afrikan tasavalta |  Komorit |  Kongon demokraattinen tasavalta |  Kongon tasavalta |
|  Lesotho |  Liberia |  Libya |  Madagaskar |  Malawi |  Mali |  Marokko |  Mauritania |
|  Mauritius |  Mosambik |  Namibia |  Niger |  Nigeria |  Norsunluurannikko |  Päiväntasaajan Guinea |  Ruanda |
|  Sambia |  São Tomé ja Príncipe |  Senegal |  Seychellit |  Sierra Leone |  Somalia |  Sudan |  Swazimaa |
|  Tansania |  Togo |  Tšad |  Tunisia |  Uganda |  Zimbabwe |  |  |
Jalkapallon afrikanmestarit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957  Egypti | 1959  Yhdistynyt arabitasavalta | 1962  Etiopia | 1963  Ghana | 1965  Ghana | 1968  Kongo-Kinshasa |
| 1970  Sudan | 1972  Kongo | 1974  Zaire | 1976  Marokko | 1978  Ghana | 1980  Nigeria |
| 1982  Ghana | 1984  Kamerun | 1986  Egypti | 1988  Kamerun | 1990  Algeria | 1992  Norsunluurannikko |
| 1994  Nigeria | 1996  Etelä-Afrikka | 1998  Egypti | 2000  Kamerun | 2002  Kamerun | 2004  Tunisia |
| 2006  Egypti | 2008  Egypti | 2010  Egypti | 2012  Sambia | 2013  Nigeria | 2015  Norsunluurannikko |
| 2017  Kamerun | 2019 | 2021 | 2023 | 2025 |  |
Dumfries

Dumfriesin sijainti
Dumfries (gaeliksi Dùn Phris) on kauppala Skotlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se sijaitsee Nith-joen kohdalla Dumfries ja Gallowayn paikallishallintoalueella. Dumfries on entinen royal burgh ja entisen Dumfriesshiren kreivikunnan kreivikuntakaupunki. Asukkaita kaupungissa on 43 009.
Ensimmäinen kivisilta Dumfriesin kohdalle Nith-joen yli rakennettiin 1432. Sitä korjattiin 1620 ja lyhennettiin 1800, se on edelleen jalankulkijoiden käytössä ja yksi Skotlannin vanhimmista silloista.
Gallowayn alue sijaitsee rajaseudulla, jonka kuuluminen Skotlantiin ei ole aina ollut itsestään selvää. Niinpä englantilaiset hyökkäsivät, ryöstelivät tai miehittivät Dumfriesiä vuosina 1300, 1448, 1536, 1542, 1547 ja 1570.
Runoilija Robert Burns vietti viimeiset vuotensa Dumfriesissa, ja häntä kunnioitetaan patsaalla kaupungin keskustassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dumfries Wikimedia Commonsissa
Eddie Deezen

| Eddie Deezen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Edward Harry Dezen
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1958 (ikä 66)  Cumberland, Maryland
Puoliso:  Linda George
Näyttelijä
Aktiivisena:  1978–
Merkittävät roolit:  Mandark (Dexterin laboratorio)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Edward Harry Dezen (s. 6. maaliskuuta 1958 Cumberland, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Elämäkerta

Deezen aloitti uransa stand up -koomikkona, mutta kolmen epäonnistuneen esityksen jälkeen The Comedy Storessa hän siirtyi näyttelijäksi. Useimmiten 1980- ja 1990-luvuilla Deezen tunnettiin nörttimäisistä rooleistaan, sekä animaatiosarjasta Dexterin laboratorio 1990-luvun lopulla.
Aiheesta muualla

Eddie Deezenin fanisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Divinefire

| Divinefire> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  sinfoninen metalli, power metal
Kotipaikka:   Ruotsi,  Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jani Stefanovic, kitara, rumpuohjelmointi, koskettimet   Christian Liljegren, laulu   Germán Pascual, laulu  
Entiset jäsenet:  Torbjörn Weinesjö, kitara   Andreas Olsson, basso  
Levy-yhtiö:  Rivel Records   King Revcords, 2000–2006  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Divinefire on kahden ruotsalaismiehen ja yhden suomalaismiehen muodostama kristillinen, sinfonista power metalia soittava yhtye, joka perustettiin keväällä 2004. Yhtye on julkaissut viisi albumia. Yhtyeessä on ollut vierailijoita muun muassa Narniasta ja Renascentista.
Jäsenet

Christian Liljegren – laulu ja taustalaulu
Jani Stefanovic – kitarat, rummut ja koskettimet
Andreas Olsson – basso
Yhtyeen levyillä ovat vierailleet muun muassa:
Carl Johan Grimmark (Narnia)
Hubertus Liljegren (Crimson Moonlight)
Mikko Härkin (Random Eyes, Essence of Sorrow, Kotipelto, ex- Sonata Arctica ja ex-Wingdom)
Pontus Norgren (The Poodles)
Diskografia

Glory Thy Name (2004)
Hero (2005)
Into a New Dimension (2006)
Farewell (2008)
Eye of the Storm (2011)
Aiheesta muualla

Divinefiren virallinen sivusto
Divinefire Myspacessa (englanniksi)
Dylan Moriarity

| Dylan Moriarity> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. syyskuuta 1994 Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Uran tiedot
Laji:  alamäkiluistelu
Kilpauran kesto:  2013-
Saavutukset
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  3
Paras sijoitus maailmancupissa:  5. (2015)
 Tietolaatikko päivitetty 30. marraskuuta 2015, palkintosijoissa mukana Riders Cup 
Dylan Moriarity (s. 11. syyskuuta 1994 Quebec) on kanadalainen alamäkiluistelija. Hän debytoi lajin MM-sarjassa Red Bull Crashed Icessä vuonna 2013 Niagaran osakilpailussa. Moriarityn paras sijoitus yksittäisessä osakilpailussa on toinen sija, jonka hän saavutti kaudella 2015 Pohjois-Irlannin osakilpailusta. Tuolla kaudella hän sijoittui yhteispisteissä viidenneksi.
Moriarityn kaksoisveli Dean Moriarity on myös alamäkiluistelija, joka on saavuttanut Red Bull Crashed Icessä muutaman palkintosijan.