stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itävallan Grand Prix 2017

|  Itävallan Grand Prix 2017  |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 20 osakilpailusta kaudella 2017. 

Päivämäärä:  9. heinäkuuta 2017
Rata:  Red Bull Ring
Sijainti:  Spielberg, Itävalta
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,318 km
Kilpailun pituus:  71 kierrosta, 306,452 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Paaluaika:  1.04,251
Palkintokoroke
Voittaja:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Toinen:   Sebastian Vettel   (Ferrari)
Kolmas:   Daniel Ricciardo   (Red Bull Racing)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kierrosaika:  1.07,411 (kierroksella 69)
Itävallan Grand Prix 2017 (virallisesti Formula 1 Großer Preis von Österreich 2017) oli Formula 1 -kauden 2017 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 9. heinäkuuta 2017 Red Bull Ringillä Itävallassa.
Kilpailun voitti Valtteri Bottas paalupaikalta, jolle voitto oli kauden ja uran toinen.
Rengasseokset

Formula 1 -sarjassa kaudella 2017 on käytössä seitsemän erilaista rengassarjaa: viidet renkaat on tarkoitettu kuivalle kelille ja väli- ja sadekelin renkaat märälle radalle. Pirelli valitsi kilpailuviikonloppuun kuivan kelin rengasseoksista violettiraitaiset ultrapehmeät renkaat, punaraitaiset superpehmeät renkaat sekä keltaraitaiset pehmeät renkaat. Sääntöjen mukaan Pirelli toimittaa kilpailuviikonloppuun talleille kolme sadekelin rengassarjaa, neljä välikelin rengassarjaa ja yhden rengassarjan jokaisesta kolmesta kuivan kelin rengasseoksesta. Lisäksi tallit saavat vapaasti valita 10 rengassarjaa kolmesta Pirellin valitsemasta kuivan kelin rengasseoksesta.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7. heinäkuuta | 10:00–11:30 | 11:00–12:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 23–27 °C | 35–46 °C | 44–56 % |
| 7. heinäkuuta | 14:00–15:30 | 15:00–16:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 29–30 °C | 38–41 °C | 24–36 % |
| 8. heinäkuuta | 11:00–12:00 | 12:00–13:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 22–26 °C | 30–38 °C | 48–59 % |
| 8. heinäkuuta | 14:00–15:00 | 15:00–16:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 28–29 °C | 38–45 °C | 27–32 % |
| 9. heinäkuuta | 14:00–16:00 | 15:00–17:00 | Kilpailu |  Puolipilvinen | 28–29 °C | 44–49 °C | 34–37 % |
Lähde:
Kilpailu > Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 71 | 1:21.48,523 | 1 | 25 |
| 2. | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 71 | +0,658 | 2 | 18 |
| 3. | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 71 | +6,012 | 4 | 15 |
| 4. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 71 | +7,430 | 8 | 12 |
| 5. | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 71 | +20,370 | 3 | 10 |
| 6. | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 71 | +1.13,160 | 6 | 8 |
| 7. | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 70 | +1 kierros | 7 | 6 |
| 8. | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 70 | +1 kierros | 9 | 4 |
| 9. | 19 |  Felipe Massa | Williams-Mercedes | 70 | +1 kierros | 17 | 2 |
| 10. | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 70 | +1 kierros | 18 | 1 |
| 11. | 30 |  Jolyon Palmer | Renault | 70 | +1 kierros | 16 |  |
| 12. | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Honda | 70 | +1 kierros | 13 |  |
| 13. | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 70 | +1 kierros | 11 |  |
| 14. | 94 |  Pascal Wehrlein | Sauber-Ferrari | 70 | +1 kierros | PL |  |
| 15. | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 69 | +2 kierrosta | 19 |  |
| 16. | 26 |  Daniil Kvjat | Toro Rosso-Renault | 68 | +3 kierrosta | 14 |  |
| Kesk. | 55 |  Carlos Sainz | Toro Rosso-Renault | 44 | Voimayksikkö | 10 |  |
| Kesk. | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 29 | Hydrauliikka | 15 |  |
| Kesk. | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Honda | 1 | Kolarivaurio (Kvjat, Verstappen) | 12 |  |
| Kesk. | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 0 | Kolarivaurio (Alonso) | 5 |  |
Lähde:
Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Said Halim pašša

Suurvisiiri Said Halim pašša vuonna 1915.
Said Halim pašša (k. 6. joulukuuta 1921 Rooma, Italia) oli syntyjään egyptiläinen prinssi, joka toimi Osmanien valtakunnan suurvisiirinä vuosina 1913–1917.
Said Halim syntyi Kairossa vuonna 1863 tai 1864. Hän oli Egyptin kediivien dynastian perustaneen Muhammad Alin pojanpoika. Hän kävi koulua Konstantinopolissa ja suoritti jatko-opintoja Sveitsissä. Vuonna 1888 hänet nimitettiin Osmanien valtakunnan valtioneuvoston jäseneksi ja kaksi vuotta myöhemmin Rumelian kuvernööriksi. Said Halim solmi yhteyksiä nuorturkkilaisiin ja näiden salaiseen johtoelimeen, yhtenäisyyden ja edistyksen komiteaan, minkä paljastuttua sulttaani Abdul Hamid II karkotti hänet. Said Halim asui Egyptissä ja sitten Euroopassa, kunnes palasi Konstantinopoliin vuoden 1908 nuorturkkilaisten vallankumouksen jälkeen. Hänestä tuli vuonna 1911 valtioneuvoston puheenjohtaja, mutta hän joutui pian eroamaan tehtävästä hallituksenvaihdoksen vuoksi. Tammikuun 1913 vallankaappauksen jälkeen hän kuitenkin palasi asemaansa ja tuli samalla Mahmud Şevket paššan hallituksen ulkoministeriksi. Kun Şevket murhattiin saman vuoden heinäkuussa, Said Halim kohosi hänen tilalleen suurvisiiriksi nuorturkkilaisten tukemana. Hän johti toisen Balkanin sodan jälkeen käytyjä rauhanneuvotteluita.
Elokuussa 1914 Said Halim allekirjoitti Osmanien valtakunnan liittosopimuksen Saksan kanssa. Hän ei alkujaan kannattanut maansa osallistumista ensimmäiseen maailmansotaan, mutta sotaministeri Enver pašša ja sisäministeri Talaat pašša ottivat ohjat käsiinsä. Valtakunnan liityttyä sotaan Said Halim valmistautui marraskuussa 1914 jo eroamaan suurvisiirin paikalta, mutta yhtenäisyyden ja edistyksen komitean johto suostutteli hänet jatkamaan. Sodan aikana hän kuitenkin ajautui erimielisyyksiin johtavien nuorturkkilaisten kanssa ja erosi lopulta 3. helmikuuta 1917. Hän toimi vielä sen jälkeen valtakunnan senaatin jäsenenä. Sodan päätyttyä Osmanien valtakunnan tappioon sotilastuomioistuin tuomitsi Said Halimin karkotettavaksi brittien miehittämälle Maltalle. Hänet laskettiin vapaaksi huhtikuussa 1921, mutta hän ei saanut lupaa palata Turkkiin, joten hän matkusti Italiaan. Armenialainen salamurhaaja ampui hänet Roomassa saman vuoden joulukuussa. Hänet haudattiin Istanbuliin.
Said Halim oli tunnettu ajattelija ja ahkera kirjoittaja, joka arvosteli modernisaatiota. Hänen kirjoituksensa käsittelivät muun muassa tästä aiheutuneita islamin ja Osmanien valtakunnan kohtaamia vaikeuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Said Halim pašša Wikimedia Commonsissa
Jacqueline Durran

| Jacqueline Durran> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Iso-Britannia
Ammatti:  pukusuunnittelija
Jacqueline Durran on englantilainen puvustaja.
Hän on voittanut parhaan puvustuksen Oscar-palkinnon kaksi kertaa, vuonna 2013 elokuvasta Anna Karenina ja vuonna 2020 elokuvasta Pikku naisia.
Durran on tehnyt urallaan useasti yhteistyötä elokuvaohjaajien Mike Leigh'n ja Joe Wrightin kanssa.
Filmografia

Kaikki tai ei mitään (2002)
Nuori Adam (2003)
Yes (2004)
Vera Drake (2004)
Ylpeys ja ennakkoluulo (2005) (Oscar-ehdokkuus)
Sovitus (2007) (Oscar-ehdokkuus)
Happy-Go-Lucky (2008)
The Soloist (2009)
Nanny McPhee ja suuri pamaus (2010)
Vuosi elämästä (2010)
Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja (2011)
Anna Karenina (2012) (voitti Oscar-palkinnon)
The Double (2013)
Mr. Turner (2014) (Oscar-ehdokkuus)
Pan (2015)
Macbeth (2015)
Beauty and the Beast – Kaunotar ja hirviö (2017) (Oscar-ehdokkuus)
Synkin hetki (2017) (Oscar-ehdokkuus)
Maria Magdaleena (2018)
Peterloo (2018)
Taistelulähetit – 1917 (2019)
Pikku naisia (2019) (voitti Oscar-palkinnon)
Spencer (2021)
The Batman (2022)
Cyrano (2022)
Aiheesta muualla

Jacqueline Durran Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Milner
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

Mestarien liigan voitto: 2019
Seurajoukkueiden MM: 2019
UEFA Super Cup: 2019
Valioliigan mestaruus: 2012, 2014, 2020
FA cup: 2011, 2022
Liigacup: 2014, 2022
Community Shield: 2012, 2022
Saavutukset > Henkilökohtaiset

PFA:n vuoden nuori pelaaja: 2010
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Milner Aston Villan virallisilla sivuilla
BBC Profiili
ESPN Profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
Profile Leeds United FC:n fanisivusto
Profile (Arkistoitu – Internet Archive) Newcastle United FC:n sivut
Proflie (Arkistoitu – Internet Archive)
Profile on soccerbase.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Brighton & Hove Albion – Englannin Valioliiga
1 Verbruggen
2 Lamptey
3 Igor
4 Webster
5 Dunk
6 Milner
7 March
8 Gruda
9 João Pedro
10 Enciso
14 Rutter
15 Moder
17 Minteh
18 Welbeck
20 Baleba
22 Mitoma
23 Steele
24 Adingra
25 O’Riley
26 Ayari
27 Wieffer
28 Ferguson
29 Van Hecke
30 Estupiñán
32 Peupion
34 Veltman
38 Cahill
41 Hinshelwood
47 Samuels
49 Offiah
51 O’Mahony
Kadıoğlu
Manageri Hürzeler
Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 James |
2 Johnson |
3 A. Cole |
4 Gerrard |
5 Dawson |
6 Terry |
7 Lennon |
8 Lampard |
9 Crouch |
10 Rooney |
11 J. Cole |
12 Green |
13 Warnock |
14 Barry |
15 Upson |
16 Milner |
17 Wright-Phillips |
18 Carragher |
19 Defoe |
20 King |
21 Heskey |
22 Carrick |
23 Hart |
Valmentaja Capello
Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Hart |
2 Johnson |
3 Cole |
4 Gerrard |
5 Kelly |
6 Terry |
7 Walcott |
8 Henderson |
9 Carroll |
10 Rooney |
11 Young |
12 Baines |
13 Green |
14 Jones |
15 Lescott |
16 Milner |
17 Parker |
18 Jagielka |
19 Downing |
20 Oxlade-Chamberlain |
21 Defoe |
22 Welbeck |
23 Butland |
Valmentaja Hodgson
Englannin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Hart |
2 Johnson |
3 Baines |
4 Gerrard |
5 Cahill |
6 Jagielka |
7 Wilshere |
8 Lampard |
9 Sturridge |
10 Rooney |
11 Welbeck |
12 Smalling |
13 Foster |
14 Henderson |
15 Oxlade-Chamberlain |
16 Jones |
17 Milner |
18 Lambert |
19 Sterling |
20 Lallana |
21 Barkley |
22 Forster |
23 Shaw |
Valmentaja Hodgson
Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Hart |
2 Walker |
3 Rose |
4 Milner |
5 Cahill |
6 Smalling |
7 Sterling |
8 Lallana |
9 Kane |
10 Rooney |
11 Vardy |
12 Clyne |
13 Forster |
14 Henderson |
15 Sturridge |
16 Stones |
17 Dier |
18 Wilshere |
19 Barkley |
20 Alli |
21 Bertrand |
22 Rashford |
23 Heaton |
Valmentaja Hodgson
Itävallan Grand Prix 2024

|  Itävallan Grand Prix 2024  |
| --- | --- |
 11. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2024. 

Päivämäärä:  30. kesäkuuta 2024
Rata:  Red Bull Ring
Sijainti:  Spielberg, Itävalta
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,318 km
Kilpailun pituus:  71 kierrosta, 306,452 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Paaluaika:  1.04,314
Sprinttikilpailu
Voittaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Toinen:   Oscar Piastri   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Palkintokoroke
Voittaja:   George Russell   (Mercedes)
Toinen:   Oscar Piastri   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Carlos Sainz   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Fernando Alonso   (Aston Martin Aramco-Mercedes)
Kierrosaika:  1.07,694 (kierroksella 70)
Itävallan Grand Prix 2024 (virallisesti Formula 1 Qatar Airways Austrian Grand Prix 2024) oli Formula 1 -kauden 2024 11. osakilpailu, joka ajettiin 30. kesäkuuta Red Bull Ringin moottoriradalla Spielbergissä Itävallassa.
Vapaat harjoitukset

Red Bullin Max Verstappen oli vapaiden harjoitusten nopein ennen McLarenin Oscar Piastria ja Ferrarin Charles Leclerciä.
Sprinttiaika-ajot

Verstappen ajoi sprinttiaika-ajojen paalupaikalle, McLarenin Lando Norris oli toinen ja Piastri kolmas.
Sprinttikilpailu

Verstappen ajoi sprinttikilpailun voittoon ennen Piastria ja Norrisia.
Aika-ajot

Verstappen ajoi paalupaikalle, Norris oli toinen ja Mercedeksen George Russell kolmas.
Kilpailu

Russell ajoi kilpailun voittoon, Piastri oli toinen ja Ferrarin Carlos Sainz oli kolmas.
Itävalta Eurovision laulukilpailussa

| Itävalta |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  ORF
Toiminut isäntämaana:  1967, 2015
Esiintymiset
Esiintymiskerrat:  55
Ensiesiintyminen:  1957
Paras sijoitus:  1. (1966), (2014)
Huonoin sijoitus:  27. (2015)
Paras pistemäärä:  342 (2018)
Huonoin pistemäärä:  0
Viimeinen sija:  9 (1957, 1961, 1962, 1979, 1984, 1988, 1991, 2012 SF, 2015)
Ilman pisteitä:  4 (1962, 1988, 1991, 2015)
Itävalta osallistui ensimmäistä kertaa euroviisuihin vuonna 1957. Maa on voittanut Euroviisut kaksi kertaa: vuonna 1966 ja vuonna 2014. Kyseessä on Euroviisut voittaneista maista se, jonka viimeisimmästä voitosta oli pisin aika. Viimeiseksi maa on sen sijaan tullut peräti yhdeksän kertaa: vuosina 1957, 1961, 1962, 1979, 1984, 1988, 1991, 2012 1. semifinaalissa sekä 2015, jolloin jakoi finaalissa viimeisen sijan Saksan kanssa ja toimi myös kyseisen vuoden kilpailun isäntämaana. Itävalta ei osallistunut vuosien 2006, 2008, 2009 ja 2010 euroviisuihin, mutta palasi vuoden 2011 kilpailuihin. Itävalta voitti vuoden 2014 Euroviisut Conchita Wurstin kappaleella "Rise Like a Phoenix". Maa oli viimeksi voittanut 48 vuotta sitten.
Itävalta on esittänyt valtaosan kappaleistaan kansalliskielellään saksaksi, mutta kolme kertaa se on käyttänyt myös omia murteitaan. Vuonna 1971 laulettiin Wienin murteella ja 1996 Vorarlbergin murteella. Menestyksekkäänä vuonna 2003 esiinnyttiin puolestaan Steiermarkin murteella. Kielisäännön vapautumisen jälkeen Itävalta on pääosin laulanut englanniksi. Vuonna 2004 Itävalta lauloi viimeisimmän kerran saksaksi, ja 2005 maa käytti englannin lisäksi espanjaa. Vuoden 2016 kappale lauletaan ranskaksi.
Conchita Wurst juuri voitettuaan vuoden 2014 Eurovision laulukilpailun.
Edustuskappaleet

Vuosien 1957–1972 pisteet
ole vertailukelpoisia vuodesta 1976 eteenpäin olevien pisteiden kanssa erilaisten pisteytysjärjestelmien vuoksi.
Vuosien 1976–2015 pisteet eivät ole vertailukelpoisia vuodesta 2016 eteenpäin olevien pisteiden kanssa erilaisen pisteytysjärjestelmän vuoksi.
Edustuskappaleet > Vanha pistejärjestelmä

| Vuosi | Artisti | Kappale | Sijoitus | Pisteet | Pisteytysjärjestelmä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957 | Bob Martin | "Wohin, kleines Pony?" | 10 | 3 | Kunkin televisioyhtiön tuomaristossa oli 10 jäsentä. Jokainen antoi 1 pisteen parhaimmaksi katsomalleen laululle. |
| 1958 | Liane Augustin | "Die ganze Welt braucht Liebe" | 5 | 8 | Kunkin televisioyhtiön tuomaristossa oli 10 jäsentä. Jokainen antoi 1 pisteen parhaimmaksi katsomalleen laululle. |
| 1959 | Ferry Graf | "Der K und K Kalypso aus Wien" | 9 | 4 | Kunkin televisioyhtiön tuomaristossa oli 10 jäsentä. Jokainen antoi 1 pisteen parhaimmaksi katsomalleen laululle. |
| 1960 | Harry Winter | "Du hast mich so fasziniert" | 7 | 6 | Kunkin televisioyhtiön tuomaristossa oli 10 jäsentä. Jokainen antoi 1 pisteen parhaimmaksi katsomalleen laululle. |
| 1961 | Jimmy Makulis | "Sehnsucht" | 15 | 1 | Kunkin televisioyhtiön tuomaristossa oli 10 jäsentä. Jokainen antoi 1 pisteen parhaimmaksi katsomalleen laululle. |
| 1962 | Eleonore Schwarz | "Nur in der Wiener Luft" | 13 | 0 | Kullakin televisioyhtiöllä käytössään pisteet 3-2-1 kolmelle parhaimmaksi katsomalleen laululle. |
| 1963 | Carmela Corren | "Vielleicht geschieht ein Wunder" | 7 | 16 | Kunkin televisioyhtiön tuomaristolla oli käytössään pisteet 5-4-3-2-1. |
| 1964 | Udo Jürgens | "Warum nur warum?" | 6 | 11 | 10-henkisten tuomaristojen käytössä olivat pisteet 5-3-1. |
| 1965 | Udo Jürgens | "Sag ihr, ich lass sie grüßen" | 4 | 16 | 10-henkisten tuomaristojen käytössä olivat pisteet 5-3-1. |
| 1966 | Udo Jürgens | "Merci, Chérie" | 1 | 31 | 10-henkisten tuomaristojen käytössä olivat pisteet 5-3-1. |
| 1967 | Peter Horton | "Warum es hunderttausend Sterne gibt" | 14 | 2 | Kullakin televisioyhtiöllä käytössään vapaavalintaisesti 10 pistettä. Tästä vuodesta alkaen tuomaristoissa piti olla puolet alle ja puolet yli 30-vuotiaita. |
| 1968 | Karel Gott | "Tausend Fenster" | 13 | 2 | Kullakin televisioyhtiöllä käytössään vapaavalintaisesti 10 pistettä. Tästä vuodesta alkaen tuomaristoissa piti olla puolet alle ja puolet yli 30-vuotiaita. |
| 1971 | Marianne Mendt | "Musik" | 16 | 66 | Kunkin televisioyhtiön kahden tuomarin oli annettava jokaiselle laululle pisteitä arvosteluasteikolla 5-1. |
| 1972 | Milestones | "Falter im Wind" | 5 | 100 | Kunkin televisioyhtiön kahden tuomarin oli annettava jokaiselle laululle pisteitä arvosteluasteikolla 5-1. |
Edustuskappaleet > Nykyinen pistejärjestelmä

Vuonna 1975 kehitettiin uusi äänestyskäytäntö. Jokaisesta osallistujavaltiosta annetaan ääniä 10 parhaimmalle esitykselle. Parhaalle esitykselle annetaan 12 pistettä, toiselle 10 pistettä ja seuraaville pisteet 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
| Vuosi | Artisti | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976 | Waterloo & Robinson | "My Little World" | 5 | 80 |
| 1977 | Schmetterlinge | "Boom Boom Boomerang" | 17 | 11 |
| 1978 | Springtime | "Mrs. Caroline Robinson" | 15 | 14 |
| 1979 | Christina Simon | "Heute in Jerusalem" | 18 | 5 |
| 1980 | Blue Danube | "Du bist Musik" | 8 | 64 |
| 1981 | Marty Brem | "Wenn du da bist" | 17 | 20 |
| 1982 | Mess | "Sonntag" | 9 | 57 |
| 1983 | Westend | "Hurricane" | 9 | 53 |
| 1984 | Anita | "Einfach weg" | 19 | 5 |
| 1985 | Gary Lux | "Kinder dieser Welt" | 8 | 60 |
| 1986 | Timna Brauer | "Die Zeit ist einsam" | 18 | 12 |
| 1987 | Gary Lux | "Nur noch Gefühl" | 20 | 8 |
| 1988 | Wilfried | "Lisa Mona Lisa" | 21 | 0 |
| 1989 | Thomas Forstner | "Nur ein Lied" | 5 | 97 |
| 1990 | Simone | "Keine Mauern mehr" | 10 | 58 |
| 1991 | Thomas Forstner | "Venedig im Regen" | 22 | 0 |
| 1992 | Tony Wegas | "Zusammen geh'n" | 10 | 63 |
| 1993 | Tony Wegas | "Maria Magdalena" | 14 | 32 |
| 1994 | Petra Frey | "Für den Frieden der Welt" | 17 | 19 |
| 1995 | Stella Jones | "Die Welt dreht sich verkehrt" | 13 | 67 |
| 1996 | George Nussbaumer | "Weil's dr guat got" | 10 | 68 |
| 1997 | Bettina Soriat | "One Step" | 21 | 12 |
| 1999 | Bobbie Singer | "Reflection" | 10 | 65 |
| 2000 | The Rounder Girls | "All To You" | 14 | 34 |
| 2002 | Manuel Ortega | "Say a Word" | 18 | 26 |
| 2003 | Alf Poier | "Weil der Mensch zählt" | 6 | 101 |
Edustuskappaleet > Nykyinen pistejärjestelmä > Kaksivaiheinen loppukilpailu

Vuonna 2003 EBU:ssa päätettiin muuttaa laulukilpailun rakennetta. Semifinaali ja finaali käytiin kahtena eri päivänä ja laulukilpailuun voi osallistua korkeintaan 40 valtiota. Kansainvälisessä finaalissa suora finaalipaikka on edellisenä vuonna 10 parhaiten menestyneellä valtiolla sekä suurimmilla laulukilpailun rahoittajamailla Saksalla, Ranskalla, Espanjalla ja Isolla-Britannialla. Ne valtiot, jotka eivät päässeet suoraan finaaliin, kilpailevat finaalipaikasta semifinaalissa. 10 parhaiten menestynyttä valtiota semifinaalissa pääsevät finaaliin.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Finaali | Finaali | Semifinaali | Semifinaali |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet |
| 2004 | Tie Break | "Du bist" | 21 | 9 | – | – |
| 2005 | Global Kryner | "Y así" | X | X | 21 | 30 |
| 2007 | Eric Papilaya | "Get a Life - Get Alive" | X | X | 27 | 4 |
Edustuskappaleet > Nykyinen pistejärjestelmä > Kaksi semifinaalia

Vuonna 2008 päätettiin ottaa käyttöön kahden semifinaalin järjestelmä, jossa suurimmat rahoittajamaat ja edellisen vuoden voittaja ovat automaattisesti finaalissa. Kaikki muut valtiot kilpailevat finaalipaikasta kahdessa semifinaalissa, joista jatkoon pääsee yhteensä 20 maata. Vuosina 2004–2010 Espanja, Iso-Britannia, Ranska ja Saksa pääsivät automaattisesti finaaliin. Italia palasi kisoihin vuonna 2011 ja isona rahoittajamaana on automaattisesti finaalissa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Finaali | Finaali | Semifinaali | Semifinaali |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet |
| 2011 | Nadine Beiler | "The Secret Is Love" | 18 | 64 | 7 | 69 |
| 2012 | Trackshittaz | "Woki mit deim Popo" | X | X | 18 | 8 |
| 2013 | Natália Kelly | "Shine" | X | X | 14 | 27 |
| 2014 | Conchita Wurst | "Rise Like a Phoenix" | 1 | 290 | 1 | 169 |
| 2015 | The Makemakes | "I Am Yours" | 26 | 0 | – | – |
Edustuskappaleet > Nykyinen pistejärjestelmä > Uusi pisteidenlaskujärjestelmä

Vuonna 2016 otettiin käyttöön uusi pisteidenlaskujärjestelmä, jolla halutaan pitää jännitys loppuun asti. Ennen vuotta 2016 voittaja saattoi selvitä jo hyvin varhaisessa vaiheessa pisteidenlaskua. Tämän ja usein moititun pisteiden vääristymisen takia haluttiin antaa molemmille äänestysryhmille täysin oma valta, joten pisteet jaettiin. Uudessa systeemissä jokaisen osallistujamaan raadit antavat pisteet 1-8, 10 ja 12. Sen jälkeen puhelinäänet julistetaan könttäsummina. Näin ollen voittaja selviää vasta kun eniten puhelinääniä saanut maa saa pisteet.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Finaali | Finaali | Semifinaali | Semifinaali | Huom. |
| Vuosi | Esittäjä | Laulu | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet | Huom. |
| 2016 | Zoë | "Loin d’ici" | 13 | 151 | 7 | 170 |  |
| 2017 | Nathan Trent | "Running On Air" | 16 | 93 | 7 | 147 |  |
| 2018 | Cesár Sampson | "Nobody But You" | 3 | 342 | 4 | 231 |  |
| 2019 | Pænda | "Limits" | X | X | 17 | 21 | Kappale ei läpäissyt semifinaalia. |
| 2020 | Vincent Bueno | "Alive" | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. | Euroviisut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. |
| 2021 | Vincent Bueno | "Amen" | X | X | 12 | 66 | Kappale ei läpäissyt semifinaalia. |
| 2022 | LUM!X feat. Pia Maria | "Halo" | X | X | 15 | 42 | Kappale ei läpäissyt semifinaalia. |
| 2023 | Teya & Salena | "Who the Hell is Edgar?" | 15 | 120 | 2 | 137 |  |
| 2024 | Kaleen | "We Will Rave" | 24 | 24 | 9 | 46 |  |
Kapellimestarit

Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Itävallan kappaleet esitettiin ilman orkesterisäestystä vuosina 1989 ja 1997.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Itävallan kapellimestarit 1957–1996
| Vuosi | Nimi |  |  |
| 1957 | Carl de Groof |  |  |
| 1958 | Willy Fantel |  |  |
| 1959 | Franck Pourcel (kilpailun ranskalainen pääkapellimestari) |  |  |
| 1960 | Robert Stolz |  |  |
| 1961 | Franck Pourcel (kilpailun ranskalainen pääkapellimestari) |  |  |
| 1962 | Bruno Uher |  |  |
| 1963 | Erwin Halletz |  |  |
| 1964 | Johannes Fehring |  |  |
| 1965 | Gianni Ferrio (kilpailun italialainen pääkapellimestari) |  |  |
| 1966 | Hans Hammerschmid |  |  |
| 1967 | Johannes Fehring |  |  |
| 1968 | Robert Opratko |  |  |
| 1971 | Robert Opratko |  |  |
| 1972 | Erich Kleinschuster |  |  |
| 1976 | Erich Kleinschuster |  |  |
| 1977 | Christian Kolonovits |  |  |
| 1978 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1979 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1980 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1981 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1982 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1983 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1984 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1985 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1986 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1987 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1988 | Harald Neuwirth |  |  |
| 1990 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1991 | Richard Oesterreicher |  |  |
| 1992 | Leon Ives |  |  |
| 1993 | Christian Kolonovits |  |  |
| 1994 | Hermann Weindorf |  |  |
| 1995 | Michael F. Kienzl |  |  |
| 1996 | Mischa W. Krausz |  |  |