stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ossi Väänänen
Ura > Seurajoukkueissa

Ammattilaisuransa Väänänen aloitti Jokereissa vuonna 1998. Seuraavalla kaudella hänestä tuli ison roolin liigapelaaja. Väänänen teki myös uransa avausmaalin Esa Tikkasen syötöstä kotiottelussa Porin Ässiä vastaan.
Jokereista Väänänen siirtyi hopeaan päättyneen kauden jälkeen NHL:ään kaudeksi 2000–2001. Ensimmäisellä Pohjois-Amerikan kaudellaan Väänänen keräsi 81 ottelussa tehot 4+12. Hän oli 190 taklauksellaan tulokkaiden ykkönen. Kaudella 2002–2003 Väänänen valittiin NHL:n tähdistöottelun yhteydessä pelattuun YoungStars-otteluun, joka on tarkoitettu nuorille lupaaville pelaajille. Ottelun jälkeen hän joutui auto-onnettomuuteen, jossa 90-vuotias kuljettaja törmäsi Väänäseen, Veikkaaja-lehden toimittaja Vesa Rantaseen ja Canal+-kanavan Kimmo Romanoffiin, kun he olivat nousseet taksista. Väänänen sai nilkkavamman ja joutui olemaan poissa peleistä noin kuukauden.
Väänänen pelasi neljän kauden aikana Phoenixissa 291 runkosarjaottelua. Hänet kaupattiin Colorado Avalancheen kesken kauden 2003–2004 yhdessä Chris Grattonin kanssa vaihdossa Derek Morrisiin ja Keith Ballardiin. Coloradossa Väänänen ehti pelata 12 runkosarjaottelua ennen kauden 2004–2005 työsulkua. Työsulun ajaksi Väänänen palasi Jokereihin, jossa hän voitti toisen SM-hopeansa.
Kaudeksi 2005–2006 Väänänen palasi Coloradoon, jossa hän pelasi seuraavat kaksi kautta. Helmikuussa 2006 Väänänen loukkasi nilkkansa pahasti Darcy Hordichukin taklauksesta ja joutui loppukaudeksi sivuun. Vasta kaudella 2006–2007 Väänänen teki ensimmäisen maalinsa Coloradon paidassa, kun hän iski osuman Columbus Blue Jacketsia vastaan 18. marraskuuta 2006. Väänäsen edellinen NHL-maali oli syntynyt 9. tammikuuta 2004, kun hän edusti vielä Phoenixia.
Kesällä 2007 Väänänen jäi ilman NHL-sopimusta ja hän palasi Eurooppaan. Väänänen teki syyskuun lopulla sopimuksen Ruotsin Elitserienissä pelanneen Djurgårdens IF:n kanssa. Sopimus astui voimaan kuitenkin vasta lokakuussa, sillä näin se mahdollisti pienemmän artistiverotuksen. Väänänen pelasi Ruotsissa lopulta vain yhden kauden, jonka aikana hänet valittiin All Stars -kentälliseen. Kesällä 2008 hän teki vapaana agenttina NHL-sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Helmikuussa 2009 Philadelphia laittoi Väänäsen Waivers-listalle, josta Vancouver Canucks poimi hänet.
Kauden 2009–2010 Väänänen pelasi KHL-liigan valkovenäläisjoukkue Dinamo Minskissä. Kausi oli kuitenkin vaikea ja Väänänen kärsi myös kulttuurišokista. Kaudelle 2010–2011 hän palasi SM-liigaan ja kasvattajaseuraansa Jokereihin, jossa hänet valittiin joukkueen kapteeniksi. Hän toimi Jokerien kapteenina kaikkiaan neljällä kaudella. Väänänen jatkoi Jokereissa myös seuran siirryttyä KHL:ään. Kaudella 2015–2016 Väänänen ehti pelata vain kuusi ottelua, sillä kausi päättyi syksyllä leikkaushoitoa vaatineeseen loukkaantumiseen.
Heinäkuussa 2016 Väänänen ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa. Väänänen kertoi, ettei terveys enää kestänyt huippukiekkoa sekä tasoa, jota hän itseltään vaati.
Ura > Maajoukkueessa

Väänänen on edustanut Suomen maajoukkuetta aikuisten tasolla useissa arvoturnauksissa. Hän on ollut mukana MM-kilpailuissa vuosina 2001, 2003, 2005, 2008, 2011, 2012 ja 2013, olympialaisissa 2002 ja 2014 sekä maailmancupissa 2004. Parhaat saavutukset ovat MM-kulta ja -hopea, maailmancupin kakkossija sekä olympiapronssi. Lisäksi Väänäsellä on edustukset nuorten MM-kilpailuista 1999 ja 2000 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuista 1998. Torinon olympialaisista 2006 Väänänen joutui jäämään sivuun nilkkavamman takia. Kevään 2014 MM-kisoihin Väänänen ei lähtenyt hakemaan paikkaa loukkaantumisen vuoksi.
Muuta

Väänänen seurusteli mallina työskennelleen Mirella Koulliaksen kanssa kuusi vuotta, ja he olivat naimisissa alle vuoden ennen kuin hakivat avioeroa vuonna 2012. Väänänen seurustelee valokuvamalli Jenni Dahlmanin kanssa. Maaliskuussa 2017 he saivat pojan ja elokuussa 2018 toisen pojan.
Väänänen tuomittiin lokakuussa 2016 Helsingin hovioikeudessa 7 päivää -lehden valokuvaajan pahoinpitelystä 2 340 euron sakkoihin.
Ossi Väänäsen veli Jarkko on entinen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan muun muassa Jokereissa, Ässissä, HIFK:ssa ja Pelicansissa.
Saavutukset

MM-kulta 2011
MM-hopeaa 2001
MM-pronssia 2008
Olympiapronssia 2014
Maailmancupin hopea 2004
SM-hopeaa 2000 ja 2005 (Jokerit)
SM-pronssia 2012 (Jokerit)
18-vuotiaiden EM-hopea 1998
Charles Wegelius

| Charles Wegelius |
| --- | --- |
 Charlie Wegelius Ranskan ympäriajossa 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1978 (ikä 46)
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Pyöräilijä
Pituus:  180 cm
Paino:  62 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  apuajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2000–2002 2003–2004 2005–2008 2009–2010 2011:  Mapei-Quick·Step De Nardi Liquigas Silence-Lotto / Omega Pharma-Lotto Unitedhealthcare
 Tiedot päivitetty: 17. maaliskuuta 2012 
Charles ”Charly” Wegelius (s. 26. huhtikuuta 1978 Espoo) on englantilainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2000–2011. Hänen isänsä on suomalainen pankinjohtaja ja esteratsastaja Christopher Wegelius.
Wegelius muutti jo pikkupoikana äitinsä Elizabeth Jane Murrayn kanssa Englantiin ja varttui Yorkshiressä. Hän aloitti ammattilaisuransa harjoittelijana Linda McCartney Racing Team -joukkueessa vuonna 1999. Tuona vuonna hän sai hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen aika-ajossa. Seuraavat kolme vuotta hän ajoi Mapei-Quick·Step -tallissa ja sijoittui vuoden 2002 Sveitsin ympäriajon neljännellä etapilla kolmanneksi sekä voitti Settimana Ciclista Bergamasca -kilpailun.
Wegelius edusti vuodet 2003–2004 De Nardi -tallia. Hän siirtyi Liquigas-talliin vuonna 2005, jolloin hän sijoittui Aragonian ympäriajon kokonaiskilpailussa kolmanneksi ja aika-ajoetapilla toiseksi. Seuraavana vuonna Wegelius oli viides niin Giro dell'Appennino -kilpailussa kuin Italian ympäriajon 18. etapillakin. Vuoden 2007 Italian ympäriajossa hänen edustamansa Liquigas voitti joukkueaika-ajon.
Vuoden 2005 maantieajon MM-kilpailussa Wegelius ja joukkuetoverinsa Tom Southam avustivat Ison-Britannian Pyöräilyunionin tutkimuksen mukaan ammattilaistallinsa ajajia, eivät maajoukkueen kapteeniksi nimettyä Roger Hammondia.
Wegelius siirtyi kauden 2009 alusta Silence-Lotto -talliin. Seuraavana vuonna joukkueen nimi vaihtui Omega Pharma-Lottoksi. Viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2011 Wegelius edusti Unitedhealthcare-joukkuetta.
Wegelius asuu Kirkkonummella ja työskentelee yhdysvaltalaisen Garmin-Sharp-tallin urheilujohtajana.
Sijoitukset suurissa ympäriajoissa

Italian ympäriajo: 2003 51., 2004 48., 2005 46., 2006 58., 2007 kesk. (18.etappi), 2008 69., 2009 105., 2010 29.
Ranskan ympäriajo: 2007 45., 2009 59., 2010 kesk. (11. etappi)
Espanjan ympäriajo: 2005 60., 2006 kesk. (5. etappi), 2009 kesk. (4. etappi)
Kirjallisuutta

Wegelius, Charly: Domestique – The Real Life Ups and Downs of a Tour Pro.  Ebury Press, 2013.  ISBN 978-0091950934  (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Walldorf (Baden)

| Walldorf |
| --- | --- |
 vaakuna
 Walldorf
 Koordinaatit: 49°18′N, 08°38′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Karlsruhe
Piirikunta:  Rhein-Neckar-Kreis
Hallinto:  
 – Pormestari:  Matthias Renschler (FDP)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,90 km²
Korkeus:  108 m
Väkiluku (30.6.2022):  15 890
 – Väestötiheys:  798 as./km²
 
 www.walldorf.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Walldorf on kaupunki Lounais-Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa. Walldorf tunnetaan erityisesti ohjelmistovalmistaja SAP:n pääkonttorista. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 15 890 asukasta.
Maantiede

Walldorf sijaitsee Rhein-Neckar-Kreisin piirikunnassa, 14 km Heidelbergistä etelään ja 30 km Mannheimista kaakkoon. Walldorfin naapurikunnat ovat Wiesloch, Sandhausen, Leimen, Nußloch, St. Leon-Rot ja Reilingen. Hockenheimringin moottoriurheilurata sijaitsee 10 kilometrin päässä Walldorfista.
Historia

Walldorf mainittiin ensimmäisen kerran 20. lokakuuta 770 Lorschin luostarin asiakirjoissa nimellä Waltdorf. Arkeologisten löytöjen perusteella paikalla on asuttu paljon sitä aiemminkin.
Walldorf kuului Kurpfalziin, mutta siirtyi 1803 osaksi Badenia. Erityisesti Mannheimin ja Karlsruhen yhdistävän Rheintalbahn-rautatien rakentaminen 1843 auttoi Walldorfia taloudellisessa kasvussa. Vuonna 1901 Walldorf sai kaupunkioikeudet.
1950-luvulla aloitettiin 85 hehtaarin teollisuusalueen rakentaminen. Vuoteen 1969 mennessä siellä oli sijainnut jo noin 70 yritystä. Vuonna 1977 myös SAP muutti pääkonttorinsa sinne.
Talous

Vielä 1800-luvun lopulla Walldorfin talous perustui maatalouteen, kuten tupakan, humalan ja parsan viljelyyn. Nykyään Walldorf on yksi Saksan vauraimmista kaupungeista, ja siellä on työpaikkoja jopa enemmän kuin asukkaita, noin 18 500. Suurin työllistäjä on SAP, mutta myös painokoneyritys Heidelberger Druckmaschinen työllistää paljon ihmisiä.
Kuuluisia asukkaita

Walldorfista on kotoisin John Jacob Astor (1754–1833), joka muutti nuorena Yhdysvaltoihin ja rikastui pääasiassa kiinteistöillä ja turkiskaupalla. Hän oli aikoinaan Yhdysvaltojen rikkain mies. Walldorfin ja John Jacob Astorin mukaan on nimetty myös New Yorkissa sijaitseva Waldorf-Astoria Hotel.
Ystävyyskaupungit

Walldorfilla on kuusi ystävyyskaupunkia:
Astoria, Yhdysvallat
Saint-Max, Ranska
Kırklareli, Turkki
Freeport, Yhdysvallat
Waldorf, Yhdysvallat
Walldorf, Thüringen, Saksa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walldorf (Baden) Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
SAP:n pääkonttori Walldorfissa
Warrior Queen

| Warrior Queen |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste.
Ohjaaja:  Chuck Vincent
Käsikirjoittaja:  Rick Marx, Harry Alan Towers
Tuottaja:  Harry Alan Towers
Säveltäjä:  Ian Shaw, Suezie Cioffi
Kuvaaja:  Gianlorenzo Battaglia
Leikkaaja:  Anthony Delcampo
Lavastaja:  Lucio Parise
Pääosat:  Sybil Danning, Donald Pleasence, Rick Hill
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Lightning Pictures
Ensi-ilta:  tammikuu 1987
Kesto:  69/79 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Warrior Queen on vuonna 1987 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva, joka tyylilajiltaan edustaa softcore-pornon ja peplum-genren sekoitusta. Harry Alan Towersin tuottaman ja Chuck Vincentin ohjaaman elokuvan pääosaa esittää Sybil Danning.
Juoni

Kuninkaallinen lähettiläs Berenice saapuu vuonna 79 Pompejiin, jossa orjakauppa ja prostituutio kukoistavat. Loputtomilta tuntuvien seksiorgioiden ja gladiaattoritaistelujen jälkeen Vesivius purkautuu ja tuhoaa kaupungin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sybil Danning  | … |  Berenice   |
|  Donald Pleasence  | … |  Clodius   |
|  Rick Hill  | … |  Marcus   |
|  Josephine Jacqueline Jones  | … |  Chloe   |
|  Suzanna Smith  | … |  Veneria   |
|  Stasia Micula  | … |  Philomena   |
|  David Brandon  | … |  Victo   |
|  Mario Cruciani  | … |  Roberto   |
|  Marco Tullio Cau  | … |  Goliath   |
Tuotanto

Italiassa kuvattu Warrior Queen edustaa 1970- ja 1980-luvuilla uudelleen lämmitettyä peplumia, johon on lisätty seksiä ja väkivaltaa. Tyylilajia on kutsuttu englanninkielisellä nimellä sex and sandals. Elokuvan välitön esikuva on Tinto Brassin Caligula vuodelta 1979. Rinnakkaisnimellään Pompeii se yritti rahastaa myös vuoden 1984 televisiosarjan The Last Days of Pompeii menestystä. Näyttelijäkunta koostuu vähäpukeisista keskiaukeamatytöistä ja öljytyistä miesmalleista. Sybil Danning on naisista ainoa, joka saa pitää vaatteensa yllään koko elokuvan ajan.
Dialogiltaan vähäinen, mutta silti surkeasti näytelty Warrior Queen on huonoudessaan paikoin huvittava, mutta enimmäkseen vain tavattoman tylsä elokuva. 69-minuuttista elokuvaversiota kymmenen minuuttia pitempi leikkaamaton videoversio on vieläkin unettavampi. Lopun tulivuorenpurkaus on lainattu kokonaan vuoden 1959 Pompeijin viimeisistä päivistä. Samalla nähdään myös vilaus sen sankarista Steve Reevesistä.
Aiheesta muualla

Warrior Queen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kurt Weckström

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 4. joulukuuta 1911
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Kuolinaika: 7. tammikuuta 1983 (71 vuotta)
Kuolinpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1929–1931 | Vesa | – | (–) |
| 1931–1934 | KIF | 19 | (4) |
| 1935–1949 | HJK | 129 | (37) |
Maajoukkue
| 1931–1943 |  Suomi | 35 | (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kurt Gunnar Weckström (4. joulukuuta 1911 Helsinki – 7. tammikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija. Hän pelasi Suomen jalkapallomaajoukkueessa 35 A-maaottelua vuosina 1931–1943 ja teki niissä 10 maalia.
Weckström aloitti uransa Työväen Urheiluliiton mestaruussarjassa pelanneessa Töölön Vesassa, josta siirtyi vuonna 1931 Kiffeniin. Hän oli Ernst Grönlundin, Viljo Halmeen, Leo Karjaginin, Aatos Lehtosen sekä Kaarlo Oksasen ohella tunnetuimpia TUL:sta porvariseuroihin loikanneita jalkapalloilijoita.
Jalkapallo

Välihyökkääjänä pelannut Weckström voitti TUL:n jalkapallomestaruuden Töölön Vesan riveissä vuonna 1930 ja edusti Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkuetta vuotta myöhemmin Wienissä järjestetyissä työläisolympialaisissa. Hän loikkasi porvallisen Kiffenin riveihin vielä samana syksynä yhdessä Valdemar Virtasen ja Johan Alhon kanssa, debytoiden A-maajoukkueessa heti lokakuussa Tanskaa vastaan pelatussa ystävyysottelussa. TUL:n piirissä siirtoja paheksuttiin voimakkaasti ja miehiä kutsuttiin ”raukkamaisiksi rintamaloikkareiksi”.
Vuonna 1934 Weckström siirtyi Kiffenistä Helsingin Jalkapalloklubiin ja edusti Suomen joukkuetta vuoden 1936 Berliinin kesäolympialaisissa. Suomen mestaruuden hän voitti HJK:n riveissä vuosina 1936 ja 1938. Weckström pelasi 14 kauden aikana yhteensä 129 mestaruussarjottelua ja teki niissä 34 maalia.
Jääpallo

Jääpallossa Weckström pelasi yhden A-maaottelun ja kaksi B-maaottelua. Hän saavutti Kiffenin joukkueessa SM-hopeaa 1933 ja HJK:n joukkueessa SM-kultaa 1937 ja SM-pronssia 1941. TUL:n mestaruuden Weckström voitti Töölön Vesan riveissä vuonna 1929.
Asteroidivyöhyke

Päävyöhykkeen asteroidit valkoisella, hildat oranssilla, Jupiterin troijalaiset vihreällä, planeetat merkitty isoilla ympyröillä ja planeettojen radat sinisellä.
Asteroidivyöhykkeellä tarkoitetaan yleensä Marsin ja Jupiterin ratojen välissä sijaitsevaa aluetta, jossa Aurinkoa kiertää suuri määrä pienehköjä taivaankappaleita ja pikkuplaneettoja, joita kutsutaan asteroideiksi. Asteroidi-nimityksellä on aikaisemmin viitattu kaikkiin pikkuplaneettoihin, mutta nykyisin kaikki eivät pidä Aurinkokunnan ulkolaitojen pikkuplaneettoja asteroideina. Planeetan määritelmässäkin asteroidit ja TNO:t mainitaan erikseen. Asteroidi-nimityksen voidaankin katsoa viittaavan Aurinkokunnan sisäosien pikkuplaneettoihin. Niistä suurin osa on juuri asteroidivyöhykkeellä, mutta koska on olemassa myös Maan lähelle tulevia asteroideja ja troijalaisia asteroideja, Marsin ja Jupiterin väliseen vyöhykkeeseen viitataan myös nimellä päävyöhyke. Asteroidivyöhykkeen kohteita kutsutaankin päävyöhykkeen asteroideiksi. Suurin osa asteroideista on epäsäännöllisen muotoisia aurinkokunnan pienkappaleita.
Ceres, Pallas, Vesta ja Hygiea ovat suurimmat päävyöhykkeen asteroidit. Niiden kaikkien läpimitta on yli 400 kilometriä, ja niissä on suuri osa päävyöhykkeen massasta. Cereksessä yksin on noin kolmannes vyöhykkeen massasta. Asteroideista suurin, noin 950 kilometrin läpimittainen Ceres on myös niistä tällä hetkellä ainoa, joka luokitellaan kääpiöplaneetaksi, sillä se on painovoimansa pyöreäksi muokkaama taivaankappale. Myös Vesta ja Pallas (ehkä myös Hygiea) saattavat täyttää kääpiöplaneetan määritelmän.
Alkuperä

Aluksi ajateltiin, että asteroidivyöhyke oli syntynyt suuremman planeetan hajotessa palasiin. Tämän teorian keksi Heinrich Olbers aikana, jolloin asteroideja pidettiin vielä planeettoina, mutta niiden tiedettiin olevan pienehköjä. Oikeastaan asteroidivyöhykettä ei tuolloin vielä tiedetty olevan olemassa sillä ainoastaan Ceres ja Pallas tunnettiin tuolloin. 1800-luvun alussa uskottiinkin, että neljä pientä planeettaa: Vesta, Juno, Ceres ja Pallas ovat saattaneet aluksi muodostaa yhden suuremman planeetan.
Nykyisin kuitenkin uskotaan, että asteroidit ovat Jupiterin ja Marsin ratojen väliin jäänyttä materiaalia, joka ei koskaan päässyt muodostumaan planeetaksi Jupiterin gravitaatiovaikutuksen vuoksi. Tähän viittaavat esimerkiksi eri asteroidien väliset kemialliset erot sekä se, että Vesta, Ceres ja Pallas ovat ominaisuuksiltaan protoplaneetarisia kappaleita; Vestalla ja Cereksellä on esimerkiksi planeettojen ja suurten kuiden tavoin kerrostunut rakenne: ydin, vaippa ja kuori.
Asteroidivyöhykkeellä on tiettävästi tapahtunut asteroidien pilkkoutumista ja yhdistymistä törmäysten seurauksena. Asteroidiryhmien olemassaolo todistaa törmäyksistä. Vuonna 2010 havaittiin kohde P/2010 A2, jonka uskotaan olevan kahden päävyöhykkeen asteroidin välinen törmäys. Myös 596 Scheilaan on havaittu törmänneen kappale.
Asteroidiryhmät

Asteroideja voidaan ryhmitellä niin sanottuihin asteroidiryhmiin (engl. asteroid family); samassa ryhmässä asteroidien puhtaat rata-arvot (rataelementit) ovat lähellä toisiaan: muun muassa radan isoakselin puolikas, inklinaatio ja eksentrisyys. Ryhmien arvellaan muodostuneen isompien asteroidien törmäyksistä toisiinsa. On myös olemassa asteroideja, joiden radat ovat samantyyppiset, mutta niiden alkuperä ei ole sama kappale vaan ne ovat syntyneet erikseen, esim. Hildat. Noin puolet asteroideista kuuluu johonkin asteroidiryhmään. Hungaria- ja Phocaea-ryhmät erottuvat muusta päävyöhykkeestä suuren inklinaationsa vuoksi. Hungaria-ryhmä sijaitsee epävakaan 4:1 Jupiter-rataresonanssin alueella päävyöhykkeen sisäosissa, mutta Hungaria-asteroidien suuri inklinaatio suojaa niitä. Hildojen tapaan nämä ryhmät eivät välttämättä ole törmäyksen tuotetta vaan niiden kappaleet vain kulkevat samantyyppisillä radoilla.
Japanilainen tähtitieteilijä Kiyotsugu Hirayama totesi ryhmien olemassaolon vuonna 1918 laskemalla asteroidien puhtaita rata-arvoja. Hirayama määritteli ryhmistä viisi: Koronis, Eos, Themis ja myöhemmin Flora ja Maria. Ryhmiä voidaan kutsua joskus Hirayama-ryhmiksisi, erityisesti Hirayaman löytämää viittä asteroidiryhmää. Nykyään ryhmiä tunnetaan enemmän. Lisäksi päävyöhykkeen asteroidien 9 Metis ja 113 Amalthea on havaittu olevan samaa alkuperää, eli niiden uskotaan olevan entisen asteroidiryhmän suurimmat jäsenet, jotka ovat siitä enää jäljellä. Suurin osa ryhmän massasta on jo hävinnyt.
Päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia

Suurin osa päävyöhykkeen asteroideista on melko pieniä kappaleita. Vyöhykkeellä on vain noin 200 kappaletta, joiden läpi­mitta on noin 100 km tai enemmän. 200 km:n läpimittaisia tai suurempia päävyöhykkeen asteroideja on kuitenkin vain 27. Monet päävyöhykkeen asteroideista ovat löyhiä kivikasoja, joiden sisällä on tyhjää tilaa. Ne ovat myös epäsäännöllisen muotoisia eli aurinkokunnan pienkappaleita, sillä niiden painovoima ei riitä pyöreän muodon saavuttamiseen.
Suurimmat asteroidit Ceres (952 km), Pallas (545 km) ja Vesta (530 km) ovat varsinaisten planeettojen tavoin pieniä kappaleita kehittyneempiä taivaankappaleita, niissä on esim. tapahtunut aineiden erottumista. Ne ovatkin aurinkokunnan synnystä selvinneitä protoplaneettoja. Vesta muistuttaa rakenteeltaan kiviplaneettoja; sillä on rautaydin, jota ympäröivät kivinen vaippa ja kuori. Ceres muistuttaa kaasujättiläisten jäisiä kuita; sillä on kivinen ydin, jota ympäröi jäinen vaippa. Myös Pallaksessa on todennäköisesti tapahtunut aineiden erottumista kiviseksi ytimeksi ja jäiseksi vaipaksi. Se on ominaisuuksiltaan jotain Vestan ja Cereksen väliltä. Pallaksen radan suuri inklinaatio saattaa johtua sen kokemasta suuresta törmäyksestä. Vestan tiedetään kokeneen kaksi valtavaa törmäystä, jotka muodostivat sen pinnalle jättiläiskraatterit Veneneia ja Rheasilvia noin 2–1 miljardia vuotta sitten. Cereksellä näyttäisi tapahtuvan vesihöyryn purkauksia. Tämä viittaa siihen, että Cereksellä olisi myös ohut vesikaasukehä.
Hygiea (407 km) on neljänneksi suurin asteroidi, ja se kiertää Aurinkoa kauempana kuin Vesta, Ceres ja Pallas. Se on hiilipitoinen primitiivinen kappale, jonka pinnalla on havaittavissa joillain alueilla nestemäisen veden muokkaamaa koostumusta. Tämä saattaa johtua Hygiean aikaisemmin kokemasta suuresta törmäyksestä. Monet päävyöhykkeen kohteista on kuitenkin suurempien protoplaneettojen hajoamisessa syntyneitä pirstaleita. Tällaisia ovat esimerkiksi 158 Koronis ja 243 Ida. Pirstaleiden ja protoplaneettojen lisäksi osa asteroideista saattaa olla planetesimaaleja, jotka selvisivät Aurinkokunnan syntyajoista. Sellainen näyttäisi olevan 121 x 101 x 75 kilometrin läpimittainen 21 Lutetia.
Päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia > Tietoja valituista asteroideista

| Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Nimi | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Symboli | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Läpimitta (km)  (Maan läpimittaa) | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Massa (Maan massaa) | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Keskietäisyys Auringosta (AU) | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Kiertoaika (vuotta) | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Radan kaltevuus (°) | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Radansoikeus | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Pyörähdysaika (päivää)  (tuntia) | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Kuita | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia> Kaasukehä | Muutamien päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Flora |  | 135,89 0,011 | 0,000001 | 2,20 | 3,27 | 5,89 | 0,156 | 0,54 12,87 | ei | ei |  |
| Vesta |  | 530 0,042 | 0,000043 | 2,36 | 3,63 | 7,14 | 0,089 | 0,22 5,34 | ei | ei |  |
| Juno |  | 233,92 0,018 | 0,000005 | 2,67 | 4,36 | 12,98 | 0,255 | 0,30 7,21 | ei | ei |  |
| Ceres |  | 952,4 0,074 | 0,000158 | 2,76 | 4,60 | 10,59 | 0,080 | 0,38 9,07 | ei | minimaalinen? (H2O) |  |
| Pallas |  | 545 0,042 | 0,000034 | 2,77 | 4,61 | 34,84 | 0,231 | 0,33 7,81 | ei | ei |  |
| Kalliope |  | 166 0,013 | 0,000001 | 2,91 | 4,97 | 13,72 | 0,100 | 0,17 4,15 | 1 | ei |  |
| Hygiea |  | 407,12 0,032 | 0,000015 | 3,14 | 5,56 | 3,84 | 0,116 | 1,15 27,62 | ei | ei |  |
| Sylvia |  | 260,94 0,020 | 0,000002 | 3,48 | 6,50 | 10,88 | 0,091 | 0,22 5,18 | 2 | ei |  |
Päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia > Asteroidien koostumus

Asteroidin koostumusta voidaan selvittää tutkimalla sen lähettämän valon spektriä. Asteroideja luokitellaan muutamaan perustyyppiin: suurimmat luokat ovat suuruusjärjestyksessä hiilipitoiset, silikaattipitoiset ja metallipitoiset (=rautapitoiset).
Suurin osa rauta- ja silikaattipitoisista asteroideista kiertää alle 2,5 AU:n etäisyydellä auringosta ja hiilipitoiset asteroidit yli 2,5 AU:n etäisyydellä. Tällöin suurin osa päävyöhykkeen asteroideista on hiilipitoisia. Joissain päävyöhykkeen asteroideissa, kuten 24 Themis, on myös jonkin verran vesijäätä.
Päävyöhykkeen asteroidien ominaisuuksia > Päävyöhykkeen komeetat

Päävyöhykkeen komeetat ovat komeettamaista aktiivisuutta osoittavia taivaankappaleita, jotka kiertävät Aurinkoa päävyöhykkeellä. Niiden radat muistuttavat muiden päävyöhykkeen kappaleiden ratoja, sillä niiden eksentrisyys ja inklinaatio ovat päävyöhykkeen asteroideille tyypillisiä. Päävyöhykkeen komeettoja ei tunneta vielä kovin monta. Päävyöhykkeen komeetat 7968 Elst-Pizarro (133P/Elst-Pizarro) ja 118401 LINEAR (176P/LINEAR) luokitellaan sekä pikkuplaneettoihin että komeettoihin.