stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rikoskaari
Lain sisältö > Toinen osa: Rikoksista > 16 luku: Rikoksista yleistä järjestystä vastaan

16 luvun rikoksia ovat muun muassa mellakka (upplopp), julkinen kehottaminen rikokseen (uppvigling), laiton syrjintä (olaga diskriminering), hautarauhan rikkominen (brott mot griftefrid), lapsipornografiarikos (barnpornografibrott), laiton väkivaltakuvaus (olaga våldsskildring), eläinrääkkäys (djurplågeri) ja väärän hälytyksen tekeminen (falskt larm). Kiellettyä on myös nuorison houkutteleminen (förledande av ungdom) levittämällä kuvia tai kirjoituksia, jotka voivat raaistaa nuoria tai saattaa heidän siveellisen kasvatuksensa vakavaan vaaraan. Julkisella paikalla metelöivä tai muuten ärsyttävästi käyttäytyvä voidaan tuomita ärsyttävästä käytöksestä (förargelseväckande beteende).
Lain sisältö > Toinen osa: Rikoksista > 17 luku: Rikoksista julkista toimintaa vastaan

17 luvun rikoksia ovat muun muassa väkivalta tai sillä uhkailu virkamiestä vastaan (våld eller hot mot tjänsteman), viranomaisen väkivaltainen vastustaminen (våldsamt motstånd), vaalitoimituksen häirinnän tuomitseva asiaton toiminta äänestyksen yhteydessä (otillbörligt verkande vid röstning), oikeudenkäytössä kuultavan uhkaaminen (övergrepp i rättssak), rikollisen suojeleminen (skyddande av brottsling) ja vankilapaon edistäminen (främjande av flykt).
Lain sisältö > Toinen osa: Rikoksista > 18 luku: Majesteettirikoksista

18 luvun otsikko "Om högmålsbrott" viittaa historiallisesti rikoksiin, jotka ovat kohdistuneet kuninkaaseen tai sittemmin demokraattiseen valtiojärjestykseen. 1 §:n kapina (uppror) viittaa pyrkimykseen aseellisesti tai muuten väkivalloin kumota Ruotsin valtiojärjestys tai pakottaa valtionpäämies, hallitus, valtiopäivät tai korkeimmat tuomioistuimet tekemään tai jättämään tekemättä jokin toimenpide tai päätös. Rangaistusasteikko on korkein mahdollinen eli vähintään 10 ja enintään 18 vuotta vankeutta tai elinkautinen vankeus.
Varsinaisesta majesteettirikoksesta on jäljellä luvun 2 §, jonka mukaan rikoskaaren 3–5 lukujen mukainen teko kohdistuneena kuningasta tai muuta kuningashuoneen jäsentä kohtaan saa tietyissä tapauksissa ankaramman rangaistuksen.
Lain sisältö > Toinen osa: Rikoksista > 19 luku: Rikoksista Ruotsin turvallisuutta vastaan

Valtiopetoksesta (högförräderi) voidaan tuomita muun muassa se, joka väkivalloin tai muuten laittomasti tai ulkomaisella avustuksella yrittää saattaa Ruotsin vieraan vallan alaisuuteen tai siitä riippuvaiseksi tai erottaa osan valtakunnasta Ruotsista. Muita 19 luvun rikoksia ovat sotaan yllyttäminen (krigsanstiftan), vakoilu (spioneri), huolimattomuus salaisen tiedon kanssa (vårdslöshet med hemlig uppgift), luvaton tiedustelutoiminta (olovlig underrättelseverksamhet) ja luvaton värväys (olovlig värvning).
Lain sisältö > Toinen osa: Rikoksista > 20 luku: Virkavirheestä ym.

20 luku sisältää muun muassa säädöksiä virkavirheestä (tjänstefel) ja vaitiolovelvollisuuden rikkomisesta (brott mot tystnadsplikt).
Lain sisältö > Toinen osa: Rikoksista > 21 luku: Sotamiesten rikoksista

21 luku on voimassa vain sodan aikana ja sisältää erinäisiä sotilaiden tekemiä rikoksia.
Lain sisältö > Toinen osa: Rikoksista > 22 luku: Maanpetoksesta ym.

Maanpetos (landsförräderi) viittaa sodan aikana Ruotsin puolustuksen haittaamiseen monin eri tavoin. 22 luvussa kielletään myös muun muassa kemiallisten aseiden ja henkilömiinojen hallussapito.
Lain sisältö > Toinen osa: Rikoksista > 23 luku: Rikoksen yrityksestä, valmistelusta, sopimisesta ja rikokseen avunannosta

23 luku sisältää yleisiä säädöksiä rikoksen yrityksestä, valmistelusta, sopimisesta ja rikokseen avunannosta sekä vapaaehtoisesta vetäytymisestä.
Lain sisältö > Toinen osa: Rikoksista > 24 luku: Yleisistä vastuuvapausperusteista

24 luku sisältää säädöksiä yleisistä vastuuvapausperiaatteista kuten hätävarjelusta, hädästä, hätävarjelun liioittelusta ja rikosoikeuserehdyksestä.
Lain sisältö > Kolmas osa: Seuraamuksista

Kolmannen osan luvuissa 25–28 säädetään seuraamuksista kuten sakoista, vankilasta, ehdollisesta tuomiosta tai suojeluvalvonnasta.
29 luvun 1 § viittaa jälleen laillisuusperiaatteeseen ja toteaa, että oikeuden yhdenmukaisen soveltamisen tähden rangaistukset on määrättävä kulloisenkin rikoksen säädetyn rangaistusasteikon sisällä rikoksen rangaistusarvon mukaan. Luvun muut pykälät sisältävät säädöksiä muun muassa raskauttavista ja lieventävistä asianhaaroista.
30 luvussa säädetään seuraamuksen valinnasta. Luvun mukaan oikeuden on ensisijaisesti valittava vankilaa lievempi rangaistus. Jos kyse on nuorista henkilöistä tai henkilöistä, jotka ovat tehneet rikoksen vakavan psyykkisen häiriön alaisina, vankilaan tuomitsemiseen tarvitaan erityinen syy.
31–38 luvuissa säädetään muun muassa erityiseen hoitoon määräämisestä tietyissä tapauksissa, nuorten erityiseen hoitoon määräämisestä, pidätys- ja tutkintavankeusajan vähentämisestä, uuden seuraamuksen määräämisestä aiemman tuomion jälkeen, seuraamuksen poisjäämisestä, omaisuuden menettämisestä, yrityssakosta ja muusta rikoksen erityisestä oikeusseuraamuksesta, lautakunnista ja eräistä oikeudenkäyntisäännöksistä.
Göbekli Tepe

| Göbekli Tepe |
| --- | --- |
 Göbekli Tepen kivirakenteita.
Sijainti
 Göbekli Tepe
Koordinaatit:  37°13′22.81″N, 38°55′20.51″E
Valtio:   Turkki
Ajanjakso:  10800–9500 eaa.
Aiheesta muualla
  Kuvia Göbekli Tepestä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Göbekli Tepe (kurdiksi Girê Navokê‎) on kivikautinen löytöpaikka kaakkoisessa Turkissa Eufratin yläjuoksun tuntumassa ja lähellä Syyrian pohjoisrajaa. Paikka sijaitsee Şanlıurfan maakunnassa 15 kilometriä koilliseen Urfasta Taurusvuorten edustan kukkuloilla. Paikka tunnetaan varhaisista pystykivistä, joissa on eläinten kuvia. Pystykivet on järjestetty ympyrämäisesti temppeliä muistuttavaksi rakennelmaksi. Temppelit saattoivat liittyä vainajakulttiin. Paikkaa onkin kutsuttu maailman vanhimmaksi temppeliksi.
Göbekli Tepen rakensivat metsästäjä-keräilijät, sillä alueelta on löydetty suuri määrä villieläinten, etenkin gasellien, luita, mikä osoittaa, että rakentajat eivät olleet vielä kesyttäneet eläimiä tai aloittaneet maanviljelyä. Göbekli Tepen rakentaminen vaati suuren määrän rakentajia, ja heidät on täytynyt majoittaa ja ruokkia samassa paikassa. Tämä tarkoittaa, että ihmiskunnan esihistoriassa koordinoitu työ saattoi edellyttää pysyvää asutusta, eikä päinvastoin. Göbekli Tepe on nykyään Unescon maailmanperintökohde.
Historia

Göbekli Tepe liittyy aikaan ennen maanviljelyä tai sen alkuvaiheisiin. Göbekli Tepe sijaitsee hedelmällisen puolikuun pohjoiskärjessä metsän ja aron rajalla. Gasellit vaeltavat seudun halki pari kertaa vuodessa.. Göbekli Tepe rakennettiin 10800–9500 eaa. vallinneen kylmän, kuivan nuoremman dryaskauden jälkeen. Melko läheltä Nevali Corista on löydetty varhaisimmat viljellyn yksijyvävehnän jäänteet vuodelta 9000 eaa., mutta viljelyä saatettiin harjoittaa Lähi-idässä jo 10000 eaa. ellei aiemminkin. Göbekli Tepen historia jakautuu kolmeen kauteen, joista varhaisimmat ovat III ja II. Göbekli Tepe on esikeraaminen neoliittinen keskus, joka liittyy Urfan kulttuuriin. Paikalta on tehty toki myös muutama epipaleoliittinen löytö. Noin 9000 eaa. alkaneella III kaudella rakennettiin pyöreitä megaliittitemppeleitä suurista litteistä T:n muotoista pystykivistä, joihin oli kaiverrettu eläinten kuvia. Ajoitetut temppelit B ja C ajoittuvat aikaan 9000–8500 BP eli 8300–7400 kalenterivuotta eaa. Tänä kautena ei tunnettu maanviljelyä, karjanhoitoa tai saviastioita. Ihmiset elivät metsästyksellä ja keräilyllä. Kausi liitetään Levantin PPNA:han. Noin 8500 eaa. alkaneella II kaudella tehtiin neliskulmaisia taloja ja viljeltiin maata.
Kerrostuma III eli PPNA Göbekli Tepessä

Göbekli Tepen varhaisin temppeli nousi jo noin 9000 eaa. Temppelin rakentajat olivat kiinteästi asuvia metsästäjä-keräilijöitä. Kiinteä asutus oli ominaista jo PPNA-kaudelle (Esikeraaminen neoliittinen A-kausi PPNA). Göbekli Tepe III sotii sitä käsitystä vastaan, että temppeleitä olisi alettu rakentaa vasta maanviljelyyn siirryttäessä. Keräilykulttuurista huolimatta paikan katsotaan työkalujen perusteella edustavan esikeraamista neoliittista A-kautta, johon liittyvällä alueella se sijaitsee.
Temppelit

Göbekli Tepen PPNA- eli III-kauden talot tai temppelit oli tehty suurista kivistä. Ne ovat pohjakaavaltaan pyöreitä. Itse rakennelmat on tehty työstämättömistä kivistä. Näiden sisäpuolella on kehämäisesti T:n muotoisia pystypilareita. Kalkkikiviset pilarit ovat litteitä ja niiden korkeus on jopa kolme metriä. Ne luultavasti tukivat kattoa. Kuvat esittivät alueella silloin esiintyneitä eläimiä.
Kehärakennelmien halkaisija on 10–20 metriä ja pilareita enintään 14. Kehien kaksi keskuspilaria ovat erityisen korkeita. Joissain temppeleissä on hieman labyrinttimainen kaksoisseinä. Varsinkin rakennuksessa C näkyy samankeskisiä kehämuureja. Kehämuureja lienee rakennettu ajan mukana eristämään paikka paremmin ympäristöstä. Kehärakennelmien teko on vaatinut jonkinlaista työnjohtoa, mikä viittaa luokkayhteiskuntaan.
Varhaisimmat kehärakennelmat tehtiin ehkä jo 9500 eaa.
Pilarit

T:n muotoisten kivipilareitten esittämien eläinten kuvat ovat korppikotkia, monentyyppisiä joskus siittiöitä muistuttavia käärmeitä, kettuja, villisikoja, leijonia, saalistajalintuja, ankkoja, mutta joskus myös alkuhärkiä, gaselleja, villiaaseja, sammakoita, skorpioneja, muurahaisia ja muita hyönteisiä ja hämähäkkejäkin. Monia eläimiä muistuttavia kuvia ei kyetä tulkitsemaan koska ne ovat vahvasti tyyliteltyjä. Korppikotka ja käärme olivat erittäin yleisiä. Monet muutkin eläinten kuvat esittävät saalistajia.
Pilareissa oli myös kasvien kuvia ja abstrakteja hahmoja sekä muutamia ihmisiäkin. Eräs harvoista ihmishahmoista esittää alastonta naista joka tuo mieleen Venus-hahmon, toinen päätöntä ruumista joka on haaskalintujen ympäröimä, ja joissain pilareissa on kaiverrettuja käsien kuvia. Jotkut käsien kuvat saattavat esittää rukoilijapappia. Vastaavia pilareita on löydetty muualta Turkista Nevali Corista ja Nahal Hemarista liittyen niin sanottuun Urfan kulttuuriin.
Pilarien ja temppelien tarkoitus

Rakennelmien ja pilarien tarkoitusta tai niiden esittämien kuvion tarkkaa merkitystä ei tunneta, mutta monenlaisia olettamuksia tästä on tehty. Oletukset pohjautuvat mm. myöhempiin uskontoihin. Pilarit saattoivat olla toteemeja. Temppelit viittaavat Andrew Collinsin mukaan poppamies- tai pappiseliittiin, joka ohjaisi uskonnolla alamaisia. Paikan kaivaja Klaus Schmidtin mukaan temppelit olivat paikkoja, joihin ruumiit pantiin korppikotkien kaluttavaksi ennen kuin luut heitettiin hautakammioon. Pilareissa olevat eläimet ovat pelkästään urospuolisia, mikä viittaa kuolemaan, koska uros on elämää synnyttävän naaraan vastakohta. Korppikotka merkitsee muinaisuskossa kuolemaa ja uudestisyntymää, ja käärme syntymää, luomista ja jumalallista viisautta. Tämä viittaa ehkä zarathustralaisuudessa esiintyneen aurinkohautauksen kaltaiseen tapaan, jossa vesi, maa, ilma ja tuli eivät saaneet saastua ruumiista. Toisaalta arkeologit eivät ole löytäneet läheltä varmoja hautauksia. Eräässä pilarissa on kuva korppikotkasta ja alastomasta, päättömästä miehestä jonka penis on koholla. Tämä viittaa uhrikulttiin.. Andrew Collinsin mielestä kulttiin liittyi hallusinogeenien, luultavasti sienten käyttöä. Göbekli Tepen jumalat saattoivat vastata sumerien uskon mukaan maassa asuneita anunnaki-jumalia.
Aiheesta muualla

Wallius, Anniina : Tutkija uskoo: Maailman vanhimmassa temppelissä palvottiin Koirantähteä  Yle Uutiset . 17.8.2013 . Viitattu 5.3.2020.
Ergene, Ali : 12 000 vuotta vanha maailman vanhin temppeli on Turkissa “Göbekli Tepe”  Turkin Uutiset . 15.10.2018 . Viitattu 5.3.2020.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Göbekli Tepe
Paikkoja missä rakennettiin PPNA-kaudella  megaliittisia T-pilaritemppeleitä.
Göbekli tepen temppelin erään pilarin eläinreliefejä.
Käännös suomeksi
Blackjack

| Blackjack |
| --- | --- |

Muut nimet:  21
Korttimäärä:  52
Pelaajamäärä:  2+
Blackjack on korttipeli, jossa tavoitteena on saada kahdella tai useammalla kortilla pelikäsi, jolla voittaa jakajan käden joko siten, että pelaajan käden pistemäärä on lähempänä 21:tä kuin jakajan, tai siten, että jakajan käden pistemäärä menee yli 21:n. Ässä on arvoltaan joko yksi tai yksitoista, kaikki kuvakortit kymmenen ja muut kortit nimellisarvonsa verran. Blackjack on yksi suosituimmista kasinopeleistä ruletin ja pokerin ohella. Blackjack muistuttaa venttiä.
Pelin kulku

Blackjackia pelataan pankkia (eli jakajaa) vastaan. Ennen kierroksen alkamista pelaajat asettavat panoksensa pelipöydän panostusruutuihin.
Jakaja jakaa pelaajille kaksi korttia kuvapuoli ylöspäin sekä itselleen kaksi korttia, joista ensimmäisen kuvapuoli ylöspäin ja seuraavan kuvapuoli alaspäin. Ässä on 1 tai 11, kuvakortit 10 ja numerokortit samanarvoisia kuin mitä osoittavat. Pelikäden korttien yhteispistemäärä kertoo käden arvon, esimerkiksi jätkä ja kolmonen on 10+3=13. Ässän sisältävällä kädellä on taas kaksi arvoa, esimerkiksi ässä ja kutonen on sekä seitsemän että seitsemäntoista, kuitenkin aina tilanteeseen edullisemmin sopivaa pistemäärää käytetään.
Pelaajat aloittavat aina kierroksen, kun aloituskäsien kortit ovat jaettu. Halutessaan pelaaja voi ottaa lisäkortteja päästäkseen lähemmäksi 21:tä, mutta häviää panoksensa mikäli ylittää kyseisen pistemäärän (engl. bust). Pelaajan vuoro päättyy, kun hän ei halua enää lisää kortteja tai saavuttaa vähintään pistemäärän 21. Kun jokainen pelaaja on tehnyt valintansa, jakaja paljastaa toisen korttinsa ja ottaa itselleen lisäkortteja, mikäli hänen kätensä arvo on 16 tai pienempi. Kun jakajalla on vähintään 17, hän ei saa ottaa enää lisää kortteja ja kierros on ohi. Pelaaja voittaa, mikäli hänen kätensä on arvoltaan suurempi kuin jakajan lopullinen käsi tai jakaja ylittää 21:n.
Kahdella ensimmäisellä kortilla saatu pistemäärä 21 (ässä ja kuvakortti/kymppi) on nimeltään blackjack ja sillä voittaa kaikki muut pelikädet, myös useammalla kuin kahdella kortilla saadun summan 21.
Pelaaja häviää aina, mikäli hänen kätensä ylittää pistemäärän 21. Pistevoitolla pelaajan pelipanos voittaa 1:1. Blackjack voittaa 3:2. Tasapistein tulos on tasapeli (engl. push).
Pelaaja voi pelin aikana tehdä myös jonkin seuraavista toiminnoista:
Pelin kulku > Tuplaus (Double)

Pelaaja voi halutessaan tuplata minkä tahansa alkujaossa saadun kahden kortin pelikäden blackjackia lukuun ottamatta. Tällöin pelaaja asettaa panoksensa viereen toisen samansuuruisen panoksen ja saa yhden lisäkortin, jonka jälkeen hänen pelivuoronsa päättyy. Säännöistä riippuen tuplausrajat voivat olla erisuuria ja tuplaus voi olla mahdollista myös jakamisen jälkeen (ks. seuraavaa).
Pelin kulku > Jakaminen (Split)

Jos pelaajan alkujaossa saadut kaksi korttia ovat pistemäärältään samanarvoiset, pelaajalla on mahdollisuus jakaa korttinsa kahdeksi erilliseksi kädeksi. Tällöin pelaajan on asetettava jakamista varten pelipaikkaansa toinen samansuuruinen panos, jolloin kumpaankin käteen pelataan oma pelinsä normaaliin tapaan.
Jos pelaaja saa jaettuun käteen jälleen samanarvoisen kortin, jako voidaan suorittaa uudelleen, toisaalta pelikäsien suurin sallittu määrä yhtä pelipaikkaa kohden voivat säännöistä riippuen vaihdella. Joissain tapauksissa samaan pelipaikkaan voi muodostaa enintään joko kaksi kättä, useamman käden tai jakojen määrällä ei välttämättä edes ole ylärajaa. Tuplauksesta poiketen pelaaja voi ottaa jaettuihin käsiin niin monta korttia lisää kuin haluaa, paitsi jos jaettu pari on ässät, jolloin molempiin käsiin tulee vain yksi lisäkortti. Muista kuin ässistä jaettu kahden kortin käsi on myös mahdollista tuplata.
Jako-toiminnosta muodostunut kahden kortin pistemäärä 21 ei ole blackjack, vaan samanarvoinen kuin mikä tahansa useamman kuin kahden kortin pistesumma 21 ja näin häviää aina jakajan blackjackille.
Pelin kulku > Luovutus (Surrender)

Pelaaja voi halutessaan luovuttaa saatuaan kaksi ensimmäistä korttiaan. Tällöin pelaaja häviää puolet pelipanoksestaan ja saa pitää toisen puolikkaan.
Pelin kulku > Vakuutus (Insurance)

Jos jakajan ensimmäinen kortti on ässä, pelaaja voi vakuuttaa kätensä jakajan mahdollista blackjackia vastaan. Tavallisesti vakuutuspanoksen arvon on vastattava puolta alkuperäisestä panoksesta, mutta joillakin säännöillä vakuutus voi olla myös suurempi tai pienempi. Pelaajien on tehtävä päätöksensä vakuutuksesta ennen kuin jakaja jakaa heille lisää kortteja. Kun kaikki pelaajat ovat tehneet valintansa, jakaja ilmoittaa onko hänellä blackjack. Jos jakajan toinen kortti on arvoltaan kymmenen eli jakaja sai blackjackin, pelaajan alkuperäinen panos häviää (ellei myös pelaajalla ole blackjackia jolloin tulos on tasapeli) ja vakuutuspanos voittaa 2:1. Jos jakaja ei saanut blackjackia, vakuutuspanokset häviävät ja peli jatkuu normaalisti.
Pelin kulku > Tasaraha (Even money)

Jos jakajan ensimmäinen kortti on ässä ja pelaajalla on blackjack, jakaja voi kysyä pelaajalta, haluaako tämä tasarahan. Tasarahan hyväksymisestä blackjackille maksetaan välittömästi 1:1 voitto ja kierros päättyy. Jos pelaaja ei halua tasarahaa, on peli tasan mikäli myös jakaja saa blackjackin. Jos jakajan käsi ei ole blackjack, pelaajalle maksetaan 3:2 voitto normaaliin tapaan.
Mikäli pöydässä ei ole vaihtoehtona tasarahan ottamista, vakuutuksen ottaminen blackjack-kädelle ajaa täsmälleen saman asian.
Perusstrategia

Blackjackissa pelaajalle palautuu keskimäärin, säännöistä riippuen, 99,4–99,8 % pelipanoksesta. Tämä lukema on toisaalta realistinen ainoastaan silloin, kun pelaaja noudattaa pelin perusstrategiaa. Yksinkertaisimmin kiteytettynä tämä strategia pohjautuu siihen, että pelaaja voi aina olettaa jakajan seuraavan kortin olevan arvoltaan 10, sillä se on yleisin yksittäisen kortin arvo (koskemattomassa pakassa on aina 4/13 korteista kymppejä).
Tarkastellaan tilannetta käytännössä: jos jakajan ensimmäinen kortti on arvoltaan 7 tai suurempi, kannattaa pelaajan ottaa lisäkortteja niin kauan kunnes hänen kätensä arvo on vähintään 17. Vaikka pelaajalla on tässä usein riskinä hävitä jo pelkästään ylittämällä 21, seitsemäätoista pienempään summaan jääminen osoittautuukin pelaajan edun tavoittelun kannalta vielä huonommaksi vaihtoehdoksi, koska sillä voittaa ainoastaan mikäli jakaja menee yli; ensimmäisen jakajan kortin ollessa korkea tämä on epätodennäköistä. Ajan mittaan pelaaja pienentää kasinon etua noudattamalla tällöin jakajan toimintamallia.
Toisaalta, jos jakajan ensimmäinen kortti on arvoltaan 7:ää pienempi, pelaajan kannattaa kieltäytyä ottamasta lisäkorttia aina kun 21:n ylittäminen on pelaajalla mahdollista. Vaikka jakajalla olisi jo valmiiksi pelaajaa isompi pistemäärä, se ei saa kuitenkaan olla 17:ää pienempi, toisin sanoen pelaajan käden arvo ei koskaan vaikuta jakajan toimintaohjeeseen. Kun jakajalla pistemäärä on välillä 12–16, tämä mahdollistaa hänelle 21:n ylittämisen, jolloin pelaajalla on paremmat mahdollisuudet kierroksen voittamiseen riippumatta oman käden pistemäärästä.
Niin sanottu "talon etu" Blackjackissa muodostuu siitä, että jakaja ottaa kortteja vasta pelaajien jälkeen, sillä pelissä aina ensimmäisenä pistemäärän 21 ylittänyt osapuoli häviää. Jos jakajan mennessä yli hävinneittenkin pelaajien panokset palautettaisiin, optimaalinen pelistrategia olisi sama, jota jakaja käyttää: ota kortti aina kuudestatoista tai vähemmässa ja jää aina seitsemääntoistaselvennä.
Populaarikulttuurissa

Blackjackista on tehty useita elokuvia, kuten 21.
Akavan Erityisalat

| Akavan Erityisalat> Akavan Erityisalojen Keskusliitto |
| --- | --- |
Perustettu:  1972
Tyyppi:  ammattiliitto
Toimiala:  palkansaajaliitto
Päämaja:  Maistraatinportti 4 A, 6. krs 00240 Helsinki
Jäsenet:  25 000 (2024)
vt. toiminnanjohtaja:  Olli Kaure
Hallituksen pj.:  Pasi Hario
Kattojärjestö:  Akava
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akavan Erityisalat (aik. Akavan Erityisalojen Keskusliitto) on vuonna 1972 perustettu kulttuurin ja hallinnon sekä viestinnän, liike-elämän ja hyvinvoinnin esihenkilö- ja asiantuntijatehtävissä toimivien ammattiliitto. Liitolla on 19 jäsenjärjestöä, joihin kuuluu yhteensä noin 25 000 jäsentä.
Historiaa

Akavan Erityisalojen Keskusliitto perustettiin 25. helmikuuta 1972 yhdistämään keskusliitossa toimivia pieniä ammattiryhmiä. AEK:n ensimmäinen puheenjohtaja oli Kunnallisen Koulutoimen Hallintovirkamiehet (KKHV) -yhdistyksen johtaja Kalevi Nikki. Vuoden 1972 lopussa AEK:hon kuului kahdeksan jäsenjärjestöä ja noin 400 jäsentä. Seuraavana vuonna jäsenmäärä ylitti tuhannen, mutta toiminta oli alkuvaiheessa varsin vähäistä. Jäsenjärjestöt neuvottelivat sopimuksensa itsenäisesti. Vuonna 1974 AEK sai toimiston, joka oli aluksi yhteinen Suomen kirjastonhoitajat -yhdistyksen kanssa.
Nikkiä seurasi puheenjohtajana Pekka Käppi, joka johti liittoa vuoteen 1983. 1980-luvun alussa AEK:ssa oli noin 2 000 jäsentä ja liitto perusti Erityiskoulutettujen Työttömyyskassan. AEK:n ensimmäinen työtaistelu toteutui vuonna 1984, kun KKHV meni lakkoon yhdessä OAJ:n kanssa. Vuonna 1987 AEK:hon kuului jo 37 jäsenjärjestöä. 1990-luvun laman seurauksena liiton jäsenmäärä kasvoi nopeasti viidestä tuhannesta yli 12 tuhanteen.
Käpin tilalle valittiin KKHV:stä Jorma Puhakka, jonka kausi alkoi räväkästi työtaistelulla. Puhakan seuraaja oli pitkän uran pääluottamusmiehenä ja AEK:ssa tehnyt Jussi Perttola. Hän sai vuonna 1995 johdettavakseen täysin erilaisen AEK:n kuin mitä se oli ollut Puhakan tullessa tehtävään. Liiton voimakas kasvu muutti 1990-luvun alussa sen sisäistä rakennetta ja voimasuhteita.
Yksityisen sektorin merkitys nousi AEK:ssa ja tämä kulminoitui syksyn 1998 liittokokouksessa, jossa ensimmäistä kertaa äänestettiin puheenjohtajasta. Vaalissa Salla Luomanmäki voitti istuneen puheenjohtaja Perttolan. Vuonna 2004 liiton pitkäaikainen toiminnanjohtaja Marjatta Huuhtanen jäi eläkkeelle ja toiminnanjohtajaksi valittiin puheenjohtajana toiminut Salla Luomanmäki. Puheenjohtajaksi nousi viitasaarelainen kulttuuritoimenjohtaja Jorma Rihto. Johdon vaihtuminen näkyi nopeasti myös liiton profiilissa. Vuonna 2005 liiton nimeksi lyhennettiin Akavan Erityisalat. Liiton kasvu jatkui 2000-luvulla varsin voimakkaana.
Puheenjohtajina Rihtoa seurasivat Risto Tolonen (2013-2014), Maarit Helén (2015-2018) ja Tuire Eilittä (2019-2022). 2010-luvulla toiminnassa ovat korostuneet erityisesti tasa-arvotyö ja hyvän julkisen hallinnon merkitys kansalaisten yhdenvertaisen kohtelun edellytyksenä. Vuonna 2022 puheenjohtajaksi valittiin Pasi Hario.
Jäsenyhdistykset

| --- | --- |
 Hallintonotaarit  Kieliasiantuntijat  Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen henkilökuntayhdistys  Kuntien asiantuntijat – Kumula  Museo- ja kulttuuriperintöalan ammattiliitto MAL  Nuoriso- ja Liikunta-alan asiantuntijat  Opetushallinnon akateemiset toimihenkilöt  Pelastushallinnon Virkamiehet  Skilla :  Specia - Asiantuntijat ja esihenkilöt  Suomen Geronomiliitto  Sure - Suomen Restonomiliitto  Suomen Suuhygienistiliitto SSHL  Suomen Verotarkastajat SVT  Taide- ja kulttuurialan ammattijärjestö TAKU  TAAY - Tiedon- ja arkistonhallinnan ammattiyhdistys  Ulosottomiehet  Valtion alueellisen sivistyshallinnon virkamiehet VSV  Viestinnän asiantuntijoiden ammattijärjestö Viesti 
Lähde