stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matti Pennanen (tietokirjailija)

Matti Pennanen (13. elokuuta 1869 Kesälahti – 29. tammikuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja asianajaja.
Pennasen vanhemmat olivat talollinen Matti Pennanen ja Katariina Karoliina Turtiainen. Hän kävi Joensuun lyseota, pääsi ylioppilaaksi 1895 yksityistodistuksella Vaasan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja filosofian maisteriksi 1907. Pennanen toimi asianajajana Helsingissä. Hän oli mukana kansanvalistustyössä ja osallistui 1900-luvun alussa venäläistämispolitiikan vastaiseen taisteluun. Pennanen oli kiinnostunut Karjalan kannaksen asioista ja Suojärven lahjoitusmaiden kysymyksestä.
Julkaisuja

Suomalais-englantilainen tulkki. Yrjö Weilin, Helsinki 1902
Luettelo Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanrunouskokoelmista – Katalog der Folklore-Sammlungen der Finnischen Litteraturgesellschaft. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1903
Suomalais-englantilainen tulkki ynnä Amerikan opas siirtolaisia varten. Yrjö Weilin, Helsinki 1903, 2. lis. painos 1903, 3. lis. painos 1907
Siirtolaisen opas Suomesta Amerikaan: suomalais-englantilainen tulkki. Tekijä, Helsinki 1906
Joensuu-Alapitkä tai Joensuu-Varkaus?. Ahlström, Helsinki 1923
Soanlahden lahjotusmaan kruununpuisto: lain, asetusten ja asiakirjain valossa.  Soanlahden manttaalinomistajat 1925
Karjalan talonpoikain oikeustaistelu: Suojärven talonpoikain oikeus. Tekijä, Helsinki 1926
Suomennoksia

Arthur Conan Doyle : Sherlock Holmes'in seikkailuja. Yrjö Weilin, Helsinki 1904
Arthur Conan Doyle : Sherlock Holmes'in seikkailuja: 2 osa. Yrjö Weilin, Helsinki 1904
Frans Viktor Heikel : Japanilainen voimistelu; suom. M. Pennanen.  Yrjö Weilin, Helsinki 1905 (alkuteos Japansk gymnastik)
Georg Standertskjöld : Sota ja kansainvälinen oikeus: maa- ja ilmasodan yleiset lait ja tavat; tekijän luvalla suomentanut M. Pennanen. Otava 1930
Memories of the Alhambra

| Memories of the Alhambra> 알함브라 궁전의 추억 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  70 min
Pääosissa:   Hyun Bin  Park Shin-hye 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   tvN  Netflix
Esitetty:  1. joulukuuta 2018 – 20. tammikuuta 2019
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Studio Dragon Chorokbaem Media
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Memories of the Alhambra (hangul: 알함브라 궁전의 추억; uudistettu latinisaatio: Alhambeura gungjeonui chueok) on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Hyun Bin ja Park Shin-hye.
Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Mira Saastamoinen

Mira Saastamoinen (s. 1. toukokuuta 1972) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti koko uransa ajan Esbo Idrottsföreningiä ja hänen valmentajanaan toimi Jani Lehtinen Saastamoisen itsensä lisäksi. Ulkoratojen SM-kisoista Saastamoinen saavutti kaikkiaan kuusi mitalia; 5 000 metrin kävelyssä hopeaa vuonna 1992 sekä kaksi pronssia vuosina 1988 ja 1991, 10 kilometrin kävelyssä kultaa vuonna 1992 ja hopeaa vuonna 1994 sekä 20 kilometrin kävelyssä hopeaa vuonna 1996. Sisäratojen SM-kisoista hän voitti 3 000 metrin kävelyssä kolme hopeaa vuosina 1992, 1993 ja 1994 sekä kaksi pronssia vuosina 1989 ja 1990.
Saastamoinen on edustanut Suomea aikuisten arvokisoissa yhden kerran ollen mukana Helsingissä järjestetyissä EM-kisoissa vuonna 1994. Tuolloin hän osallistui 10 kilometrin kävelyyn ja oli lopputuloksissa sijalla 28.
Virallissa kilpailuissa Saastamoinen ei ole esiintynyt vuoden 1996 jälkeen.
Miehen kuva (vuoden 2010 elokuva)

| Miehen kuva |
| --- | --- |
 Elokuvan dvd-julkaisun kansi.
Ohjaaja:  Visa Koiso-Kanttila
Käsikirjoittaja:  Visa Koiso-Kanttila
Tuottaja:  Iiris Härmä
Säveltäjä:  Bill Frisell
Kuvaaja:  Visa Koiso-Kanttila
Leikkaaja:  Tuula Mehtonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Guerilla Films
Ensi-ilta:  2010
Kesto:  81 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miehen kuva on Visa Koiso-Kanttilan ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2010. Elokuva on viimeinen osa Koiso-Kanttilan miehiä ja poikia käsittelevästä dokumenttielokuvatrilogiasta, jonka muut osat ovat Isältä pojalle (2004) ja Talvinen matka (2007).
Elokuva on henkilödokumentti Kalle Rissasesta, joka on yksinhuoltaja. Temaattisesti elokuva käsittelee miesten suhdetta naisiin, lapsiin ja alkoholiin. Elokuvassa Kalle huomaa olevansa saman ikäinen kuin hänen isänsä oli silloin kun hän teki itsemurhan. Kalle haluaa välttää isänsä kohtalon ja päättää keskustella ihmisten kanssa, jotka tunsivat hänen isänsä ja olivat tekemisissä hänen kanssaan ennen itsemurhaa.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Visa Koiso-Kanttila  voitti elokuvasta vuonna 2010 Tasa-arvoasiain neuvottelukunnan jakaman Miehen työ -palkinnon.
Elokuva sai kunniamaininnan vuonna 2011 Jyväskylässä järjestettävillä Arktisen Upeeta -elokuvajuhlilla.
Matt Timme

| Matt Timme> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Matt Timme
Syntynyt: 16. joulukuuta 1972 (ikä 51)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Laituri
Pituus:  200 cm
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
:  Southern Methodist
Seurajoukkueet
1995–1996 1996–1997:  Tampereen Pyrintö Padova Unione
Matt Timme (s. 16. joulukuuta 1972) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan laituri.
Pelaajaura

Timme pelasi yliopistokoripalloa Southern Methodist Universityssä. Kauden 1995–1996 hän pelasi ammattilaisena Suomen pääsarjassa Tampereen Pyrinnössä, jossa hän teki 20,3 pistettä ja otti 6,9 levypalloa ottelua kohden. Seuraavalla kaudella hän pelasi Italiassa.
Tilastot > Runkosarja

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995–1996 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 35 | 50,8 % | 36,2 % | 66,7 % | 2,2 | 4,8 | 6,9 | 1,0 | 2,4 | 1,1 | 0,8 | 20,3 | 710 |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga | 35 | 50,8 % | 36,2 % | 66,7 % | 2,2 | 4,8 | 6,9 | 1,0 | 2,4 | 1,1 | 0,8 | 20,3 | 710 |
O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Morten Nielsen

| Morten Nielsen |
| --- | --- |
 Morten Nielsen
Henkilötiedot
Syntynyt: 1922 Ålborg, Tanska
Kuollut: 1944 (21–22 vuotta) Kööpenhamina, Tanska
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Morten Nielsen (1922 Ålborg, Tanska – 1944 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Saksan miehittäessä Tanskaa hän oli vastarintaliikkeessä ja kuoli vahingonlaukauksesta. Hän ehti julkaista yhden runokokoelman Krigere uden våben. Hänen kuolemansa jälkeen julkaistiin jälkeenjääneistä runoista ja kirjeistä koottuja teoksia.
Mary Kay Letourneau

| Mary Kay Letourneau> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. tammikuuta 1962 Tustin, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 6. heinäkuuta 2020 Des Moines, Washington, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  Opettaja
Vanhemmat:  Isä, John G. Schmitz
Puoliso:  Steve Letourneaun ( -1999) ja Vili Fualaau (200-2020)
Lapset:  4
Muut tiedot
Rikokset:  Lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö
Mary Kay Letourneau (30. tammikuuta 1962 Tustin, Kalifornia – 6. heinäkuuta 2020 Des Moines, Washington) oli yhdysvaltalainen seksuaalirikollinen.
Elämä > Tausta

Letourneaun isä oli konservatiivinen poliitikko John G. Schmitz, joka oli ehdolla vuoden 1972 presidentinvaaleissa. Letourneau opiskeli Arizonan osavaltionyliopistossa, jossa tapasi ensimmäisen aviomiehensä Steve Letourneaun. Pariskunta sai neljä yhteistä lasta.
Elämä > Rikokset ja vankeus

Letourneau työskenteli opettajana lähellä Seattlea Washingtonin osavaltiossa. Hänen oppilaidensa joukossa oli toisella ja myöhemmin kuudennella luokalla Shorewood Elementary Schoolissa etnisesti samoalainen Vili Fualaau (s. 26. kesäkuuta 1983). Fualaau oli taiteellisesti lahjakas poika, joka aloitti kuudennen luokan vuonna 1996. Hän oli ihastunut opettajaansa ja löi serkkunsa kanssa kahdestakymmenestä Yhdysvaltain dollarista vetoa siitä, että pystyisi viettelemään Letourneaun.
Letourneau aloitti Fualaaun seksuaalisen hyväksikäyttämisen tämän ollessa 12-vuotias. Joulukuussa 1996 Letourneau kertoi uhrilleen odottavansa tämän kanssa yhteistä lasta. Poika kehotti opettajaansa tekemään abortin tai harrastamaan seksiä miehensä kanssa peittääkseen isän todellisen henkilöllisyyden. Hyväksikäyttö kuitenkin paljastui helmikuussa 1997. Letourneaun aviomies Steve oli löytänyt vaimonsa ja oppilaan välisiä kirjeitä. Yksi aviomiehen sukulaisista teki naisesta ilmiannon. Letourneau pidätettiin ja hänen miehensä haki avioeroa. Avioero astui voimaan vuonna 1999. Mies sai pariskunnan lasten yksinhuoltajuuden ja muutti lastensa kanssa Alaskaan.
Letourneau tunnusti syyllisyytensä lapseen kohdistuneisiin kahteen toisen asteen raiskaukseen. Hän pääsi vapauteen takuita vastaan. Oikeus määräsi Letourneaun pidättäytymään yhteydenotosta uhriinsa. Hän rikkoi oikeuden päätöstä ja jatkoi Fualaaun hyväksikäyttöä, josta syntyi vielä toinen lapsi vuonna 1998. Toisen lapsen syntyessä Letourneau oli jo vangittuna. Molemmat lapset olivat tyttäriä. Letourneau suoritti lapsen toisen asteen raiskauksesta saamaansa tuomiota vuoteen 2004 saakka. Letourneau suoritti rangaistustaan Washington Corrections Center for Womenissa Gig Harborissa.
Seksuaalinen kanssakäyminen oli sekä Letourneaun että hänen uhrinsa mukaan suostumuksellista. Fualaau alkoi kuitenkin kärsiä alkoholiongelmasta, käyttää huumeita, varastella ja suorittaa toimeksiantoja paikallisen jengin hyväksi. Hän kärsi myös toistuvista painajaisista. Hän joutui pilkanteon ja kiusaamisen kohteeksi sanojensa mukaan koulussa, poliisin kanssa asioidessaan ja jopa omien perheenjäsentensä taholta. Fualaau joutui itse pidätetyksi poliisin löydettyä hänet varastetusta autosta. Hän yritti tehdä itsemurhan maaliskuussa 1999.
Elämä > Motiivi

Psykiatrin lausunnossa vuodelta 1998 mainitaan Letourneaun kärsineen "maanisesta depressiosta". Saman psykiatrin mukaan Letourneaun rikoksiin vaikuttivat tämän traumaattiset elämänkokemukset. Letourneau oli ollut lapsenvahtina kun hänen 3-vuotias pikkuveljensä oli kuollut hukkumalla altaaseen kotona Corona del Marissa. Hänellä kuvattiin olleen myös muita syitä traumatisoitumiseen.
Elämä > Vankeuden jälkeiset vaiheet ja julkisuus

Letourneaun vapauduttua elokuussa 2004 Fualaau, joka oli jo 21-vuotias, vetosi oikeuteen hänen ja Letourneaun välille määrätyn yhteydenpitokiellon kumoamiseksi. Oikeus suostui tähän. Letourneau meni naimisiin entisen uhrinsa kanssa vuonna 2005. Fualaau haki vuonna 2017 avioeroa, joka astui voimaan vuonna 2020. Yhteiselo jatkui tästä huolimatta. Suhteessa oli talousongelmia, ja velkoja käsiteltiin siviilioikeudessa. Letourneau ei seksuaalirikollisena saanut enää toimia opettajana, mutta hän työskenteli oikeusavustajana. Fualaau puolestaan työskenteli kodinkunnostuksen asiakaspalvelutehtävissä Seattlessa ja sai lisätuloja tiskijukkana taiteilijanimellä "DJ Headline". Pariskunta piti paikallisessa anniskeluravintolassa yhdessä "Hot for Teacher" -iltoja.
Letourneau pidätettiin uudelleen luvattomasta ajoneuvon kuljettamisesta vuonna 2013.
Letourneaun rikokset ja hänen myöhempi avioliittonsa uhrin kanssa saivat laajaa medianäkyvyyttä. Tapausta käsiteltiin kansainvälisesti. Letourneau tuomittiin laajalti saalistajamaisesta käyttäytymisestä. Hän oli jo vuonna 1998 julkaissut uhrinsa kanssa kirjan Un seul crime, l'amour, jossa esitteli omaa näkökulmaansa. Vuonna 2000 Letourneausta ja Fualaausta tehtiin elokuva All-American Girl: The Mary Kay Letourneau Story (USA Network). Varietyssa elokuvaa kritisoitiin kriittisen otteen puuttumisesta Letourneaun tekojen ongelmallisuuteen. Tapauksesta syntyneistä julkisissa keskusteluissa pidettiin Letourneaun ajatuksia rakkaudesta ja luottamuksesta vinoutuneina, mutta Latourneaun puolestapuhujat näkivät hänen rikoksensa uhrittomina. Vuonna 2015 pariskunta esiintyi televisiosarjassa American Scandals. A&E esitti hyväksikäytöstä ja myöhemmästä suhteesta kaksituntisen dokumenttielokuvan Mary Kay Letourneau: Autobiography (2018). Letourneau kertoi siinä, ettei katunut. Hän ilmoitti pitävänsä Fualaauta "elämänsä miehenä". Myös Fualaau kuvasi tapahtunutta "aidoksi rakkaustarinaksi" eikä mieltänyt entisen opettajansa toimintaa hyväksikäytöksi. Letourneaun välit lapsiinsa ensimmäisestä avioliitosta palautuivat hänen myöhempinä vuosinaan hyviksi.
Elämä > Kuolema ja jälkimaine

Letourneau kuoli kotonaan Washingtonin Des Moinesissa syöpään 58-vuotiaana heinäkuussa 2020. Hän oli kuusi kuukautta aiemmin saanut diagnoosin paksusuolen syövästä, joka oli levinneisyysluokitukseltaan IV eli etäpesäkkeinen. Latourneau oli kuolemaansa saakka Washingtonin osavaltion seksuaalirikollisten rekisterissä. Fualaau kertoi Latourneaun kuoltua, että todennäköisesti hakisi itse apua jos tuntisi vetoa alaikäiseen. Vuonna 2023 ilmestyi arvostelumenestykseksi noussut elokuva May December, jonka inspiraation lähteeksi käsikirjoittaja Samy Burch nimesi Letourneaun ja Fualaaun. Fualaau itse kritisoi elokuvaa elämäntarinansa epäasianmukaisesta hyödyntämisestä.
Matti Raekallio

Matti Juhani Raekallio (s. 14. lokakuuta 1954 Helsinki) on suomalainen pianisti ja professori. Hän opetti vuosina 1978–2008 Sibelius-Akatemiassa, professorina vuodesta 1996. Vuonna 2005 hänet nimitettiin professoriksi Euroopan arvostetuimpiin kuuluvaan Hochschule für Musik und Theater Hannoveriin. Raekallio kutsuttiin maailman maineikkaimpiin kuuluvan New Yorkin Juilliard Schoolin pianonsoiton professoriksi syksystä 2007 lähtien. Raekallio on ensimmäinen suomalainen, joka on kutsuttu Juilliardin vakituiseksi professoriksi. Raekallio on myös kysytty opettaja kansainvälisillä mestarikursseilla Euroopassa sekä Yhdysvalloissa, Aasiassa ja Israelissa. Hänen menestyneitä oppilaitaan ovat olleet muun muassa Antti Siirala, Igor Levit ja Gergely Bogányi.
Raekallio opiskeli Turun konservatoriossa 1967–1972 ja myöhemmin Lontoossa Maria Curcion johdolla, Wienissä ja Leningradin konservatoriossa. Hän suoritti musiikin tohtorin tutkinnon Sibelius-Akatemiassa vuonna 1996.
Raekallio on tehnyt palkittuja levytyksiä Ondine-levymerkille.
Matti Raekallion isä oli oikeuslääketieteilijä Jyrki Raekallio.
Aiheesta muualla

Eeva Kaisa Hyryn väitös Matti Raekallio soitonopetuksensa kertojana ja tulkitsijana Oulun yliopistossa 29.11.2007
Memories (Kari Peitsamon Skootterin albumi)

| Memories Kari Peitsamon Skootteri |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: LP-levy, CD
 Tyylilaji: Rock
 Levy-yhtiö: Pyramid
Kari Peitsamon muut julkaisut
| Sergeant Rocker Rides Again 1991 | Memories 1992 | The Fool 1992 |
Memories on Kari Peitsamon Skootterin kokoelma-albumi vuodelta 1992.
Kappaleet

A-puoli
Enkeli nahkahousuissa	- 3:11
Takaisin Ivaloon	- 2:59
Let's boogie	- 3:04
Miksei koskaan sada vettä	- 3:02
On pakko vatkaa	- 2:44
Yksi kunnon piisi	- 3:09
B-puoli
Elämäni tarina	- 3:14
Näinkö se käy	- 2:43
Ota iisisti	- 2:05
Rock'n'roll is here to stay	- 2:54
Puoliksi palanut pikkusikari	- 2:45
Ihmeparantajan viides talvi	- 4:22
Memories (David Guettan kappale)

| ”Memories” David Guetta ft>  Kid Cudi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: One Love
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 29. maaliskuuta 2010
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): David Guetta, Frédéric Riesterer
 Tyylilaji: hip house
 Kesto: 03.28 (Albumiversio) 02.38 (Radioversio)
 Levy-yhtiö: EMI Music France, Virgin
David Guettan muut singlet
| ”Revolver (One Love Remix)” 2009 | ”Memories” 2010 | ”Gettin' Over You” 2010 |
Kid Cudin muut julkaisut
| ”Pursuit of Happiness” 2009 | ”Memories” 2010 | ”That Tree” 2010 |
Memories on ranskalaisen DJ:n David Guettan kappale, jossa esiintyy myös amerikkalainen räppäri Kid Cudi. Se julkaistiin Guettan neljännen, One Love-studioalbumin neljäntenä singlenä. Kappaleesta tuli Top 5-hitti Itävallassa, Belgiassa, Tšekissä, Australiassa, Alankomaissa, Suomessa, Puolassa, Uudessa-Seelannissa, Ranskassa ja Irlannissa. Siitä tuli Top 10-hitti Saksassa, Sveitsissä ja Tanskassa. Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Miamissa ja sen ohjasi Keith Schofield.
Kappalelista

UK CD Single
1. "Memories" – 3:28
2. "Memories" (Fuck Me I'm Famous Remix) – 6:06
French CD Single
1. "Memories" – 3:28
2. "Memories" (Extended) – 5:20
3. "Memories" (Fuck Me I'm Famous Remix) – 6:06
Käännös suomeksi
Matti Pylkkänen

| Matti Pylkkänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Matti Pylkkänen
Syntynyt: 19. toukokuuta 1929
Kuollut: 20. elokuuta 2004 (75 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1952–1954 1956:   Tampereen Pyrintö  Tampereen Pyrintö
Matti Pylkkänen (19. toukokuuta 1929 – 29. elokuuta 2004) oli suomalainen käsipalloilija ja koripalloilija.
Pääasiassa puolustajana pelannut Pylkkänen saavutti käsipallossa sisäpelin SM-hopeaa vuonna 1954 (Tampereen Ilves), ulkopelin hopeaa vuonna 1958 ja pronssia vuonna 1957 (Arsenal). Vuosina 1953–1957 hän osallistui yhdeksään A-maaotteluun.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Pylkkänen pelasi miesten koripallon SM-sarjaa kasvattajaseurassaan vuosina 1952–1954. Vuonna 1956 hän pelasi Pyrinnössä yhden SM-sarjaottelun. Kauden 1952 Pylkkänen pelasi uransa parhaalla, 2,1 pisteen, keskiarvolla.
Aktiiviuransa jälkeen Pylkkänen muutti Lontooseen, jossa toimi liike-elämän palveluksessa, viimeksi välitysliike Jacob metals (South America) Ltd:ssä johtajan vakanssilla vuosina 1999–2003.
Tilastot

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 12 | 2,1 | 25 |
| 1953 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 15 | 1,5 | 23 |
| 1954 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 4 | 1,5 | 6 |
| 1956 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 1 | – | – |
| Yhteensä | Yhteensä | SM-sarja | 32 | 1,7 | 54 |
O = ottelut, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Miinanraivaaja Kallanpää

| Kallanpää |
| --- | --- |
 Kallanpää

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Tanska
Palveluskäyttöön:  1942
Poistui palveluskäytöstä:  1962
Tekniset tiedot
Uppouma:  52 t
Pituus:  20 m
Leveys:  5,3 m
Syväys:  1,7 m
Koneteho:  dieselmoottori, 200 hv (150 kW)
Nopeus:  10 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 × 20 mm Madsen
Raivaaja Kallanpää oli Suomen merivoimien miinanraivaaja.
Valmistus

Alus rakennettiin Tanskassa 1941–1942 ja otettiin palvelukseen 1942.
Palvelus

Alus osallistui sodan jälkeiseen miinanraivaukseen, minkä jälkeen se sijoitettiin Turun laivastoasemalle sukeltajien emälaivaksi. Sisaralus Ajonpään poistuttua palveluksesta alus sijoitettiin 1960 Miinakoeaseman koealukseksi, kunnes se poistettiin palveluksesta 1962. Alus myytiin siviilikäyttöön Turkuun.
Miinanraivaaja DR-10

m/s Purha (ex-DR-10) talvehtimassa Helsingissä huhtikuussa 2009.
Miinanraivaaja DR-10 oli alun perin Yhdysvalloissa Normandian maihinnousua varten rakennettu hinaaja.
Valmistus

ST-87 tilattiin John E. Matton and Sonsilta Choesista New Yorkista. Se valmistui 1943.
Alustyyppi oli 150 tonnin uppoamainen, 21 metriä pitkä, 6,2 metriä leveä ja syväys 2,6 metriä. Koneena oli 400 hevosvoiman Atlas Imperial -diesel suoralla kytkimellä; alustyypin erikoisuus oli se, ettei siinä ollut alennusvaihteita eikä edes peruutusta, vaan peruutusta varten kone piti sammuttaa ja käynnistää uudelleen päinvastaiseen suuntaan. Suomessa useimpiin näihin aluksiin asennettiin säädettävät KaMeWa-potkurit, joilla suunnanvaihto tuli mahdolliseksi konetta pysäyttämättä.
Palvelus

Suomen kansanhuoltoministeriö osti 12. kesäkuuta 1946 Yhdysvaltain asevoimien selvittelyelimeltä kahdeksantoista ST-luokan hinaajaa sodanjälkeiseen miinanraivaukseen.
Kansanhuoltoministeriön hinaaja No. 10 vuokrattiin 21. marraskuuta 1945 merivoimille miinanraivaajaksi nimellä DR-10. Alus selvisi ilman vaurioita operaatiosta, jonka päätyttyä siitä tuli Helsingin laivastoaseman hinaaja nimellä Purha. Alus oli myös Mäkiluodon linnakkeen yhteysaluksena ja hinasi tarvittaessa laivaston sukeltajakurssin majoitusproomua, joka kantoi epävirallista nimeä MUSTA NUOLI.
Purha osallistui 9. tammikuuta 1965 jäävaurioiden johdosta Porkkalan selällä uponneen troolari Gurlin etsintöihin. Hinaajan päällikkönä oli pursimies Pekka Kurki, joka kaapelilaiva Putsaaren päällikkönä johti karilleajossa 30. syyskuuta 1978 Hangon sisääntuloväylällä uponneen moottorivene Viikingin nostoa.
Syksyllä 1981 alus myytiin yksityiselle omistajalle, kun uusi Valas-luokan sukeltajaemälaiva Mursu otti tehtävät hoitoonsa.
Se oli jonkin aikaa Helsingin Hernesaaressa tilausaluksena. 1980-luvun lopulla alus vaihtoi uudelleen omistajaa ja siirrettiin Porvoonjoelle. Talven 2009 se oli Sompasaaren kalasatamassa. 2010-luvulla aluksen laituripaikaksi vakiintui Jätkäsaaren Hietalahden puoleinen laituri.
Luettelo pikaluistelun olympiamitalisteista

Pikaluistelu on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa ensimmäisistä talviolympialaisista, vuodesta 1924 lähtien. Menestynein maa olympialaisten pikaluistelukilpailuissa on Alankomaat.