stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauna 2

| Kauna 2> The Grudge 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Takashi Shimizu
Käsikirjoittaja:  Stephen Susco
Tuottaja:  Roy Lee Sam Raimi Robert Tapert
Säveltäjä:  Christopher Young
Kuvaaja:  Katsumi Yanagishima
Leikkaaja:  Jeff Betancourt
Pukusuunnittelija:  Kristin M. Burke
Pääosat:  Sarah Michelle Gellar Amber Tamblyn Arielle Kebbel Teresa Palmer
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Sony Pictures Entertainment
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:   13. lokakuuta 2006  3. marraskuuta 2006
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, japani
Seuraaja:  Grudge 3
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauna 2 (engl. The Grudge 2) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Takashi Shimizun ohjaama kauhuelokuva. Elokuva on jatko-osa vuoden 2004 Kaunalle, joka perustuu japanilaiseen Ju-On: The Grudge -elokuvaan. Elokuvan pääosissa esiintyvät Sarah Michelle Gellar ja Amber Tamblyn.
Juoni

Karenin polttamasta Kayakon talosta kiertää huhu elävistä kuolleista. Koululaiset Vanessa ja Miyuki päättävät kiusata uutta koulutoveriaan Allisonia johtamalla tämän Kayakon taloon ja sulkemalla kaappiin, josta pääsee ullakolle. Kun Allison huutaa ja itkee, Vanessa ja Miyuki aikovat avata kaapin ja ottaa pelokkaasta Allisonista valokuvan, mutta ovi ei aukea. Kayako ryömii kohti Allisonia ullakolta, jolloin Allison panikoituu, riuhtoo oven auki ja pakenee.
Karenin äiti huolestuu kuullessaan tyttärensä olevan sairas ja lähettää tämän siskon Aubreyn hakemaan Karenin sairaalasta. Karen väittää Aubreylle, että hänen polttamassaan talossa on jotain todella pelottavaa, mutta kukaan ei usko häntä. Aubrey tapaa Eason-nimisen toimittajan, joka on kiinnostunut Kayakon riivaamasta talosta. Kayako ilmestyy Karenin luokse sairaalaan ja pudottaa tämän katolta. Aubrey ja Eason näkevät, kun Karen putoaa kadulle. Eason näkee Kayakon Karenin päällä, mutta Aubrey ei, sillä tämä ei ole käynyt ”murhatalossa”. Aubrey päättää saada selville kaiken talosta, ja ottaa Easonin avukseen.
Allison, Vanessa ja Miyuki käyvät koulukuraattorilla, koska Allison on kertonut kuraattorille tapahtumista. Kayako ja Toshio pelottelevat tyttöjä. Tyttöjen pukuhuoneen suihkukopissa Vanessa näkee outoja mustia hiuksia ja pukutilassa Kayakon. Miyuki taas on poikaystävänsä kanssa hotellihuoneessa, jonne Kayako ilmestyy tappamaan Miyukin. Poikaystävä ei huomaa mitään ja sanoo kaikille Miyukin vain kadonneen. Kayako tappaa myös Vanessan. Allison muuttaa pelon vallassa pois.
Aubrey ja Eason selvittävät Kayakon menneisyyttä tämän äitiä apuna käyttäen. Eason ja Kayakon äiti kuolevat. Aubrey menee Kayakon taloon ja huutaa tälle. Kayako näyttää hänelle Karenin joka menee yläkertaan etsimään jo kuollutta Dougia. Kayako laittaa Aubreyn kuolemaan samalla tavalla kuin hän itse, miehensä käsiin.
Allisonin uudessa asuinympäristössä asuu utelias poika, joka ihmettelee oudosti käyttäytyvää valkohuppuista naapuriaan. Kayako vainoaa yhä Allisonia. Eräänä yönä poika kuulee outoja ääniä naapurista ja menee käytävälle ja kohtaa Allisonin, jota hän yrittää rauhoitella. Allisonin hupusta ilmestyvät Kayakon kädet, jotka imaisevat tytön tyhjyyteen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Amber Tamblyn  | … |  Aubrey Davis   |
|  Edison Chen  | … |  Eason   |
|  Sarah Michelle Gellar  | … |  Karen Davis   |
|  Arielle Kebbel  | … |  Allison    |
|  Teresa Palmer  | … |  Vanessa   |
|  Misako Uno  | … |  Miyuki   |
|  Ryo Ishibashi  | … |  Nakagawa   |
|  Matthew Knight  | … |  Jake   |
|  Jennifer Beals  | … |  Trish   |
|  Eve Gordon  | … |  Prinicpal Dale   |
|  Shaun Sipos  | … |  Michael   |
|  Takako Fuji  | … |  Kayako Saeki   |
|  Paul Jarrett  | … |  John Flemingared   |
|  Jenna Dewan  | … |   Sally   |
Hannele Segerstam

| Hannele Segerstam> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. elokuuta 1943 Mikkeli
Kuollut: 3. helmikuuta 2024 (80 vuotta) Helsinki
Ammatti:  viulisti
Puoliso:  Leif Segerstam (1964–1999)
Lapset:  2
Muusikko
Soittimet:  viulu 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anna-Liisa Hannele Segerstam (o.s. Angervo, 19. elokuuta 1943 Mikkeli – 3. helmikuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen viulisti.
Opinnot

Segerstam aloitti viulunsoiton nelivuotiaana Dina Enderin oppilaana ja jatkoi sitten Sibelius-Akatemiassa Irma Salmela-Suurpään ja Arno Granrothin oppilaana vuoteen 1961, jolloin kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta. Ensikonserttinsa hän piti 18-vuotiaana Helsingissä 1962 ja se oli suuri arvostelumenestys.
Ensikonserttinsa jälkeen Segerstam opiskeli Pariisissa Leon Nauwincin oppilaana ja vuoden 1962–1963 Pariisin konservatoriossa Henry Merckelin luokalla. Tätä seurasivat vuosina 1963–1965 opinnot Asla-stipendiaattina New Yorkissa Juilliard School of Musicissa, jossa hän suoritti diplominsa opettajanaan Louis Persinger. Myöhemmin hän täydensi vielä opintojaan Ivan Galamianin ja Endre Wolfin johdolla.
Kilpailu, konsertteja ja ura orkesterimuusikkona

Segerstam voitti palkinnon ensimmäisessä valtakunnallisessa Kuopion viulukilpailussa vuonna 1967.
Pohjoismaiden lisäksi hän konsertoi laajalti Euroopassa sekä Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Ohjelmiston painopiste oli 1900-luvun musiikissa. Hän kantaesitti monien suomalaisten säveltäjien teoksia. Aviomiehensä Leif Segerstamin lisäksi näitä ovat Erik Bergman, Per-Henrik Nordgren, Eero Hämeenniemi, Jyrki Linjama, Esa-Pekka Salonen ja Magnus Lindberg.
Suomen Kansallisoopperan orkesterissa Segerstam toimi 1965–1967 aluksi ensiviulistina ja sitten 2. konserttimestarina. Syksyllä 1967 hänet valittiin Radion sinfoniaorkesterin 2. konserttimestariksi Paavo Berglundin ylikapellimestarikaudella. Syksyllä 1978 hänet valittiin 1. konserttimestariksi Kansallisoopperan orkesteriin, mutta hän palasi pian takaisin RSO:hon. Siellä hän toimi 3. ja sitten 2. konserttimestarina aina vuoden 1999 loppuun asti.
Muita tehtäviä

Segerstam toimi viulunsoiton opettajana Sibelius-Akatemiassa ja Länsi-Helsingin Musiikkiopistossa.
Juryn jäsenenä Segerstam oli kansainvälisessä Jean Sibelius -viulukilpailussa vuosina 1990 ja 2000, pohjoismaisessa kamarimusiikkikilpailussa Kööpenhaminassa 1995, Kuopion viulukilpailussa 1977 ja 1985, Jyväskylässä Juhani Heinosen viulukilpailuissa 2003 ja Euroopan yleisradiounionin Nuorten solistien kilpailun Suomen-finaalissa 2002.
Segerstam teki useita radio-ohjelmia Yleisradiolle muun muassa 1900-luvun tärkeimmistä viuluteoksista.
Yksityiselämä

Hannele Segerstam oli naimisissa kapellimestari, säveltäjä Leif Segerstamin kanssa 1964–1999. Avioliitosta on kaksi lasta. Hannele Segerstamin vanhemmat olivat professori Kyösti Angervo ja lausuntataiteilija Piippa Heliö-Angervo. Hänen sisarensa oli oopperalaulaja Heljä Angervo.
Segerstam on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Levytyksiä

Leif Segerstam: Concerto Serioso, Three moments of parting (BIS CD-84).
P. H. Nordgren: Viulukonsertto nro 2 op. 33. Bergman: Viulukonsertto op. 99. Segerstam:  A Last Melodioso for violin and orchestra. (BIS CD-326).
Eero Hämeenniemi: Viulukonsertto (ONDINE 835-2).
Leif Segerstam: Epitaph 6 (ONDINE 3572).
Leif Segerstam: Concertino Fantasia (KONTRAPUNKT 32184).
Florent Schmitt: Habeyssèe, sarja viululle ja orkesterille (MARCO POLO 8.223689).
Þorkell Sigurbjörnsson: Viulukonsertto Fylgur (Mel. Ed. 1993).
Christophe Sirodeau: Artificial Horizon op. 3 nro 2; 12 Variations pour violon solo; Jeux d’ombres op. 7c; Ode à Floribert le poète pour violon et piano (ALTARUS 2006).
Möttönen (Perho)

| Möttönen |
| --- | --- |
 Möttösen jauhomylly vuonna 1928
 Möttönen
 Koordinaatit: 63°10.616′N, 24°30.819′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Keski-Pohjanmaa
Kunta:  Perho
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  69980
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Möttönen on noin 300 asukkaan kylä Perhon kunnassa Keski-Pohjanmaalla, 6 kilometriä Perhon kirkonkylältä valtatietä 13 etelään. Möttönen on Keski-Pohjanmaan eteläisimpiä kyliä.
Kylän maisemalle tyypillistä ovat vuorottelevat metsät ja viljelysmaat. Oman leimansa kyläkuvalle antavat useat lammet ja Perhonjoki.
Tärkeimmät työllistäjät Möttösessä ovat maanviljely ja talotuotanto. Myös monipuolinen yritystoiminta työllistää kylällä. Kylältä käydään myös töissä lähipaikkakunnilla kuten Kyyjärvellä. Kylällä on oma ala-aste. Möttösessä sijaitsee Perhon Talouskauppa,  Jet-Puu, Jetta-Talo  ja huoltoasema Seo.
Bethel Church

| Bethel Church |
| --- | --- |

 Bethel Churchin kampus Reddingissä.
Suuntautuminen:  Kristinusko
Kirkkokunta:  Itsenäinen
Perustettu:  1954
Johtava pastori:  Bill Johnson
Pääkirkko:  Redding, Kalifornia
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bethel Church (suom. Betel-seurakunta) on tunnustuskuntiin sitoutumaton uuskarismaattinen megakirkko, joka toimii Reddingissä, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sai alkunsa helluntailaisen Assemblies of God -kirkkokunnan seurakuntana vuonna 1954 ja irtaantui AofG:sta vuonna 2006. Seurakunta perusti vuonna 1998 Betelin yliluonnollisen palvelutyön koulun (The Bethel School of Supernatural Ministry).
Seurakunta määrittelee tehtäväkseen hengellisen herätyksen. Herätyksen se katsoo merkitsevän Jumalan valtakunnan laajenemista henkilökohtaisella, alueellisella ja globaalilla tasolla manifestoidun Jumalan läsnäolon kautta.
Seurakunnan johtajat

Bill Johnson ja Beni Johnson (1996 –)
Ray Larson (1984–1996)
Val Munson (1982–1984)
M. Earl Johnson (1968–1982)
Vic Trimer (1966–1968)
Robert Doherty (1952–1966)
Aiheesta muualla

Bethel Churchin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Suurimmat kristiliset megakirkot |
| --- | --- |
Yhdysvallat:  Bethel Church (CA)  Calvary Chapel (FL)  Calvary Church (NM)  Central Christian Church (NV)  Christ’s Church of the Valley (AZ)  Christ Fellowship (FL)  Christ the King Community Church (WA)  Church of the Highlands (AL)  Crossroads Church (OH)  Dream City Church (AZ)  Eagle Brook Church (MN)  Elevation Church (NC)  Family Christian Center (IN)  Fellowship Church (TX)  Flatirons Community Church (CO)  Gateway Church (TX)  Greater Cornerstone Baptist Church (TX)  Harvest Christian Fellowship (CA)  Lakewood Church (TX)  Life.Church (OK)  McLean Bible Church (VA)  NewSpring Church (SC)  North Point Community Church (GA)  Prestonwood Baptist Church (TX)  Saddleback Church (CA)  Second Baptist Church Houston (TX)  Southeast Christian Church (KY)  The Potter’s House (TX)  Willow Creek Community Church (IL)  Woodlands Church (TX)  World Changers Church International (GA) 
Eurooppa:  Hillsong Hillsong UK  Hillsong Sweden  Hit Gyülekezete  Kensington Temple  Kingsway International Christian Centre  Livets Ord Uppsala, Ruotsi  Donetsk, Ukraina 
Afrikka:  Deeper Life Bible Church  Doxa Deo  Living Faith Church Worldwide  Nigerian apostolinen kirkko  Redeemed Christian Church of God  United Family International Church 
Muut:  Calvary Temple  Hillsong Church  Yoido Full Gospel Church
Pyyhe

Nainen ja kylpypyyhe.
Pyyhe on kankaasta, pehmopaperista tai muusta imevästä materiaalista valmistettu kappale, jota käytetään pyyhkimällä tapahtuvaan puhdistamiseen ja pesun jälkeiseen kuivaamiseen. Yleisimmin pyyhkeellä tarkoitetaan peseytymisessä ja astioiden pesussa tarvittavia kuivausliinoja. Myös siivouksessa käytettäviä pesu- ja kuivausliinoja (arkikielellä ”rättejä” tai ”riepuja”) kutsutaan pyyhkeiksi (esim. pölypyyhe, lattiapyyhe, ikkunapyyhe).
Jatkuvakäyttöiset kestopyyhkeet valmistetaan perinteisesti imukykyisestä ja pesua kestävästä puuvilla- tai pellavakankaasta. Kertakäyttöpyyhkeet ovat tavallisesti paperia tai kuitukangasta, mutta ne voivat olla myös kutomatonta puuvillakuitua, kuten trasselia. Likaa hyvin poistavat mikrokuitukankaat ovat yleistyneet pyyhkeiden materiaaleina etenkin muun kuin ihon puhdistuskäytössä. Myös nahkaista säämiskää käytetään kuivaus-, puhdistus- ja kiillotuspyyhkeenä.
Pyyhkeet kotitaloudessa

Kotitalouskäytössä kestopyyhkeet eli pyyheliinat jakautuvat kylpemisessä ja peseytymisessä käytettäviin pyyhkeisiin (kasvo-, käsi- ja kylpypyyhkeet) ja keittiöpyyhkeisiin.
Pyyhkeet kotitaloudessa > Kylpyhuoneen pyyheliinat

Peseytymisessä käytettäviä pyyhkeitä kutsutaan usein yhteisnimityksellä kylpyhuonetekstiilit, joihin tosin voidaan lukea myös kylpytakit, kylpyhuonematot, saunatekstiilit, kuten pefletit, ja jopa suihkuverhot.
Käsi- ja kasvopyyhkeet ovat kooltaan yleensä noin 0,4 m ×  0,8 m.lähde? Niiden pitkän tai lyhyen sivun keskelle on yleensä ommeltu ripustinlenkki, josta pyyhkeen voi ripustaa pesualtaan lähellä olevaan seinäkoukkuun. Aiemmin lenkki suositeltiin ompelemaan molempiin päihin, jotta pyyhe kuluisi tasaisemmin ollessaan käytössä milloin mitenkin päin. Ilman lenkkiä olevat käsipyyhkeet voidaan ripustaa pyyhetangolle tai käyttää irrotettavia, metallisella ”klipsillä” eli puristimella varustettuja pyyhelenkkejä. Yleisin kylpyhuoneiden käsipyyhkeiden materiaali on nykyisin frotee, mutta myös muita puuvillakudoksia, kuten vohvelikangasta, käytetään. Perinteinen materiaali on pellava tai puolipellava eli puuvillaloimen ja pellavakuteen yhdistelmä. Perinteinen karjalainen pyyhe on käspaikka.
Kylpypyyhkeet eli kylpylakanat ovat kooltaan noin 1,5 m × 0,8 m ja valmistettu yleisimmin puuvilla- tai pellavafroteesta. Uimarannalle mukaan otettavat rantapyyhkeet ovat vielä suurempia, esimerkiksi 1,8 m × 1 m, jotta niitä voidaan käyttää myös maahan levitettävinä makuualustoina tai näkösuojana vaatteita vaihdettaessa.
Kietaisupyyhe on suomalaisen saunakulttuurin muunnelma kylpypyyhkeestä. Helposti vartalon ympäri vaatteeksi kiinnitettävä kietaisupyyhe, eräänlainen kylpypyyhkeen ja kylpytakin välimuoto, on varustettu tarranauha-, nappi- tai nepparikiinnityksellä ja joustavalla kuminauhalla, joskus myös päällipuolelle ommellulla taskulla. Naisten kietaisupyyhe on pidempi ja kiinnitetään kainaloiden korkeudelle peittämään rinnat, miesten kietaisupyyhe kiinnitetään vyötärön korkeudelle.
Jalkapyyhe on kylpyhuoneen lattialle suihkun tai kylvyn jälkeen levitettävä käsipyyheen kokoinen pyyhe, jota käytetään silloin, kun käytössä ei ole kylpyhuonemattoa. Pyyhkeeksi voidaan kutsua myös kankaasta ommeltuja pesulappuja tai -kintaita.
Märkää pyyhettä voi pesutilojen puutteessa käyttää myös kevyeen peseytymiseen. Oshibori on virkistävä märkä pyyhe, joka tarjotaan vieraille japanilaisissa baareissa ja ravintoloissa. Kesällä oshibori on kylmä ja talvella höyryävän kuuma. Tavan ovat omaksuneet myös monet kansainväliset lentoyhtiöt pitkillä mannertenvälisillä lennoilla.
Pyyhkeet kotitaloudessa > Keittiöpyyhkeet

Astiapyyhkeet on tarkoitettu tiskattujen astioiden kuivaamiseen. Ennen kuivauskaappien ja astianpesukoneiden yleistymistä keittiöihin neuvottiin varaamaan erilliset lasipyyhkeet juomalasien ja muiden lasiesineiden kuivaamiseen, posliinipyyhkeet muiden astioiden kuivaamiseen ja veitsipyyhkeet metallisia teräaseita varten.
Pyyhkeet kotitaloudessa > Kertapyyhkeet

Kotitaloudessa yleisiä kertakäyttöisiä pyyhkeitä ovat erilaiset talouspaperit ja vessapaperit sekä paperinenäliinat, kosteuspyyhkeet ja meikkauksessa ym. ihonhoidossa käytettävät kasvopyyhkeet (engl. facial tissue) ja muut pehmopaperit.
Pyyhkeet julkisissa tiloissa

Julkisten tilojen WC- ja pesutiloissa suositaan käsipyyhkeinä erilaisia kertakäyttöisiä tai jatkuvakäyttöisiä pyyhkeitä ja niiden annostelijoita, jotka aiheuttavat mahdollisimman vähän ylläpitotyötä henkilökunnalle. Telan ympärille ommellusta pyyheliinalenkistä, niin sanotusta pyörivästä pyyheliinasta, on kehittynyt vetopyyhe ja siitä nykyajan pyyheautomaatti, kotelon sisällä pyörivä pyyhekangasrulla. Laitteen jousi- tai sähköinen koneisto syöttää kullekin käyttäjälle esiin noin puolen metrin pätkän puhdasta ja kuivaa pyyhettä, jonka se muutaman sekunnin kuluttua kelaa pois näkyvistä.  Muita vaihtoehtoja julkisiin peseytymistiloihin ovat paperipyyhkeiden suurisäiliöiset annostelijat, joiden sisällä pyyhkeet voivat olla valmiiden arkkien pinoina tai katkottavana paperirullana. Pyyhkeiden vaihtoehtoina ovat yleistyneet lämmintä ilmaa puhaltavat käsienkuivaimet.
Pyyhkeet siivouksessa

Siivouspyyhkeen tehtäviä ovat kuivaamisen ohella puhdistusaineen ja veden levitys erilaisille pinnoille, lian kerääminen ja sitominen sekä suoja- ja hoitoaineiden levittäminen. Siivouspyyhkeitä voidaan käyttää kohteesta ja likaisuudesta riippuen kuivana, nihkeinä, kosteina ja täysin märkinä. Puhdistuskohteiden mukaan siivouspyyhkeet jaotellaan lattia-, kaluste- ja ikkunapyyhkeisiin.
Puuvillaiset siivouspyyhkeet kestävät hyvin emäksiä, valkaisuaineita, liuottimia ja heikkoja happoja. Ne soveltuvat hyvin kostea- ja märkäpyyhintään, sillä puuvilla on märkänä lujempaa kuin kuivana. Märkänä puuvillapyyhettä on tosin raskas käyttää. Puuvillapyyhettä on vaikea puhdistaa täysin, ja se kuivuu hitaasti, homehtuu helposti ja toimii kasvualustana mikrobeille.
Mikrokuituinen siivouspyyhe sopii moneen käyttöön kuivana tai nihkeänä, jopa ilman puhdistusainetta. Pyyhe irrottaa likaa hyvin, eikä se pölyä tai nukkaa.
Kuitukankaasta valmistettu kertakäyttöpyyhe soveltuu korkeaa hygieniaa vaativiin kohteisiin tai silloin, kun pyyhkeiden huoltoa ei voida tehdä. Kuitukangaspyyhkeet voivat olla sileitä, nukattuja, kiinteitä tai verkkomaisia.
Pyyhe kielikuvana ja populaarikulttuurissa

Nyrkkeilyssä annetaan luovutusvoitto vastustajalle heittämällä pyyhe huoltonurkkauksesta keskelle nyrkkeilykehää. Tästä on tullut muunkinlaisesta luovuttamisesta ja periksi antamisesta kertova sanonta ”heittää pyyhe kehään”. Sanonnalla ”saada pyyhkeitä” taas tarkoitetaan moitteiden tai nuhteiden saamista.
Pyyhe on merkittävässä osassa humoristisessa kuunnelma- ja romaanisarjassa Linnunradan käsikirja liftareille, jossa sitä väitetään yhdeksi tärkeimmistä planeettojen välisen matkailun varusteista. Teosten ihailijat viettävät 25. toukokuuta vuosittaista pyyhepäivää kirjailija Douglas Adamsin kunniaksi.
South Park -televisiosarjan yhtenä hahmona esiintyy elävä pyyhe nimeltä Towelie.
Pyyhe-käsite eri kielissä

Tämän artikkelin muunkielisiin Wikipedioihin johtavista linkeistä voi todeta, että suomen kielen pyyhe-sanan vastineet muissa kielissä voivat tarkoittaa osin eri asioita. Esimerkiksi ruotsin handduk tai englannin towel eivät tarkoita siivouspyyhettä eivätkä vessapaperia. Englannin towel voi tarkoittaa myös muun muassa terveyssidettä. Ranskan serviette taas tarkoittaa paitsi peseytymiseen käytettävää pyyheliinaa, myös lautasliinaa, kun taas astiapyyhkeelle on oma sana torchon, ja niin edelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyyhe Wikimedia Commonsissa
Froteepyyhe lähikuvassa.
Erivärisiä kylpypyyhkeitä.
Japanilainen märkä oshibori bambualustalla.
Koteloidusta paperirullasta kertapyyhkeitä katkova pyyheautomaatti.
Mikrokuituinen siivouspyyhe.
Irrational Man

| Irrational Man |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Woody Allen
Käsikirjoittaja:  Woody Allen
Tuottaja:   Letty Aronson  Stephen Tenenbaum  Edward Walson 
Kuvaaja:  Darius Khondji
Leikkaaja:  Alisa Lepselter
Tuotantosuunnittelija:  Santo Loquasto
Pääosat:   Joaquin Phoenix  Emma Stone  Parker Posey  Jamie Blackley 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Gravier Productions  Perdido Productions 
Levittäjä:  Sony Pictures Classics Netflix
Ensi-ilta:   2015-05-1616. toukokuuta 2015 (Cannes)  2015-07-1717. heinäkuuta 2015 (Yhdysvallat)  
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Irrational Man on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Woody Allen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joaquin Phoenix  | … |  Professori Abe Lucas   |
|  Emma Stone  | … |  Jill Pollard   |
|  Parker Posey  | … |  Rita   |
|  Jamie Blackley  | … |  Roy   |
Aiheesta muualla

Irrational Man Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Irrational Man Elonet.
Irrational Man Box Office Mojossa. (englanniksi)
Irrational Man Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Irrational Man Metacriticissä. (englanniksi)
| n k Woody Allen |
| --- | --- |
1960-luku:  What's Up, Tiger Lily? (1966)  Ota rahat ja juokse (1969) 
1970-luku:  Bananas – minä ja vallankumous (1971)  Mitä kaikkea oletkaan aina halunnut tietää seksistä, mutta et ole rohjennut kysyä (1972)  Unikeko (1973)  Sota ja rakkaus eli älkää ampuko Napoleonia (1975)  Annie Hall (1977)  Sisäkuvia (1978)  Manhattan (1979) 
1980-luku:  Stardust Memories (1980)  Kesäyön seksikomedia (1982)  Zelig (1983)  Broadway Danny Rose (1984)  Kairon purppuraruusu (1984)  Hannah ja sisaret (1986)  Radio Days (1987)  Syyskuu (1987)  Toinen nainen (1988)  New York Stories (1989)  Rikoksia ja rikkomuksia (1989) 
1990-luku:  Alice (1990)  Varjoja ja sumua (1991)  Miehiä ja vaimoja (1992)  Manhattanin murhamysteeri (1993)  Luotisade Broadwaylla (1994)  Don't Drink the Water (1994)  Rakkauden jumalatar (1995)  Kaikki sanovat I Love You  (1996)  Harry pala palalta (1997)  Celebrity – kuuluisuus (1998)  Sweet and Lowdown (1999) 
2000-luku:  Keksejä ja konnia (2000)  Jadeskorpionin kirous (2001)  Näkemiin Hollywood (2002)  Sinua parempaa (2003)  Melinda ja Melinda (2004)  Match Point (2005)  Scoop (2006)  Cassandra’s Dream (2007)  Vicky Cristina Barcelona (2008)  Whatever Works (2009) 
2010-luku:  You Will Meet a Tall Dark Stranger (2010)  Midnight in Paris (2011)  To Rome with Love (2012)  Blue Jasmine (2013)  Magic in the Moonlight (2014)  Irrational Man (2015)  Café Society (2016)
Jalkaväkirykmentti 3 (jatkosota)

| Jalkaväkirykmentti 3 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  10.6.1941 - 15.1.1942
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Lempinimi:  sininen rykmentti
Jalkaväkirykmentti 3 (JR 3) oli Suomen puolustusvoimien 12. divisioonan joukkoyksikkö jatkosodassa, jonka rungon muodostivat välirauhan aikaisen 3. prikaatin varusmiesyksiköt täydennettynä Helsingin sotilasläänin perustamilla reserviläisyksiköillä. JR 3 liitetään osaksi 12. divisioonaa, ja sen sijainti on Miehikkälän alueella.
Perustaminen

Esikunta
I pataljoona (I/JR 3) 3. prikaatin I pataljoona komentajana everstiluutnantti Kaino Niemeläinen
II pataljoona (II/JR 3) 3. prikaatin II pataljoona komentajana everstiluutnantti Karl Söderholm
III pataljoona (III/JR 3) Helsingin suojeluskuntapiiri Pakinkylän ja Tuomarinkylän välisellä alueella
13. komppania eli kranaatinheitinkomppania (13./JR 3)
14. komppania eli tykkikomppania (14./JR 3)
Kolonna (Kol./JR 3)
Rykmentti sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen ns. varusmiesrykmenttinä, joten sen varustus oli pääosin parempi kuin divisioonan muiden rykmenttien.
Komentajat

Rykmentinkomentajina olivat:
eversti Matti Tiiainen 18. kesäkuuta - 9. heinäkuuta 1941
everstiluutnantti Kai Savonjousi 9. heinäkuuta 1941 - 16. tammikuuta 1942
Taistelut

JR 3 siirtyy heinäkuun alussa Nuijamaanjärven pohjois- ja itäpuoliseen maastoon, jossa rykmentti oli rintamapalveluksessa.
20.8.1941 rykmentti sai hyökkäyskäskyn. 12. D:n tehtävä on hyökkäämällä päävoimin Suokumaanjärven molemmin puolin suorittaa läpimurto. Rykmentti eteni 22.8 Antrean eteläpuolelle Hannilaan ja edelleen Viipurin-Pietarin välisen radan katkaisuun Kämärässä. Rykmentti oli tässä vaiheessa vajaassa kahdessa vuorokaudessa marssinut noin 90 km. Tässä vaiheessa Porlammin alueella joutui II pataljoonan joukkue saarroksiin, ja alikersantti Eino Mallila omaa puolijoukkuettaan johtaen pääsi saarroksista. Hänet nimettiin tästä toiminnasta Mannerheim-ristin ritariksi. Kämärän alueella käytyjen taistelujen yhteydessä taistelulähetti, korpraali Tauno Savolainen onnistui kukistamaan hänet vangineen venäläispartion, jonka seurauksena hänet nimettiin myös Mannerheim-ristin ritariksi.
Rykmentti valtasi 2.9.1944 Koiviston. Sen jälkeen rykmentti alistettiin 8. divisioonalle majoittuen Koiviston alueelle toimien samalla rannikkovartioinnissa. Syyskuun lopulla 1941 JR 3 marssii vanhan rajan tuntumaan Kuokkala - Kellomäki alueelle. Lokakuun lopulta lähtien rykmentti oli Terijoen alueen rantalohkolla rintamapalveluksessa.
Lokakussa 1941 käynnistyi rykmentin uudelleenjärjestely, jonka yhteydessä vanhimpia ikäluokkia kotiutettiin ja lopuista yhdessä JR 46:n kanssa muodostettiin 3. prikaati 16. tammikuuta 1942. Tässä yhteydessä JR 3 lakkautettiin.