stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tapani Koivuniemen uskonlahko
Oppi ja opetus

Tapani Koivuniemen kultti ja Maitobaarin opetus pohjautui Raamatun kirjaimelliseen tulkintaan ja autoritääriseen johtamiskulttuuriin, joskin myöhemmin mukaan tuli opetusta, jonka voidaan katsoa olevan liberaaliteologian näkökulmasta hyvin erikoislaatuista Raamatun tulkintaa. Esimerkiksi evankeliointia pidettiin keskeisenä elävään uskoon kuuluvana osana ja armona sitä, että ihminen voi tulla Jumalan lapseksi Jeesuksen sovitustyön vastaanottamisen kautta ja Jeesus vapauttaa ihmisen synnin vallasta, jotta hän voi elää Jumalan lapsena. Korostettiin myös henkilökohtaisen Jumala-suhteen merkitystä ja sitä, että Jeesus oikeasti tahtoo olla yhteydessä jokaiseen ihmiseen auttaakseen häntä, antaakseen rauhan sydämeen ja tarjotakseen mahdollisuuden mielekkääseen ja motivoivaan elämään.
Kastetta pidettiin periaatteessa tärkeänä, mutta käytännössä tärkeintä oli, että ihminen tekee tietoisen valinnan alkaa kristityksi ottamalla armosta Jeesuksen sovitustyö vastaan. Myös armolahjoja, kuten kielilläpuhumista korostettiin. Maitobaarilaiset pitivät itseään raamatullisuuteen pyrkivänä evankelioivana nuortenpiirinä, jonka toiminta perustuu Raamatun lisäksi luterilaisiin tunnustuskirjoihin. Johtajien auktoriteetti oli korostetussa asemassa niin seurakunnassa kuin perheen sisälläkin. Vallan tuli olla ehdotonta tai sitä ei ollut. Auktoriteettien tai heidän opetustensa kyseenalaistaminen tulkittiin kyseenalaistajan omiksi ongelmiksi.
Jäseniä on myös Tapani Koivuniemen pitämän opetuksen kautta vaadittu alhaisiin painoindekseihin tietyn ajan sisällä. Koivuniemi teki painoindekseistä matemaattisen funktion ja määritteli sen perusteella, kuka jäsenistä on ”läski” ja kuka ”tosi läski”. Miehillä tavoiteltu painoindeksiraja oli 19 ja naisilla 17. Laihduttamiseen motivoitiin liikkeestä erottamisella, ja etenemistä seurattiin sekä yhteisin punnituksin että sähköpostien välityksellä. Laihuusihanne kohdistui myös lapsiin. MOT-ohjelman haastatteleman henkilön mukaan lapsille opetettiin, että Jeesus tykkää laihoista tytöistä ja pojista.
Helsingin Sanomat julkaisi kuukausiliitteessä 4. joulukuuta 2010 jutun "Valitut", jossa käsiteltiin 1980-luvun lopussa teekkarikylässä Otaniemessä syntynyttä raamattupiiriä, Tapani Koivuniemeä ja piirin muuttumista suljetuksi lahkoksi; Maanantaipiiri (suljettu sisäpiiri), Maitobaari, Puutarha (perustettu 1997) ja Torni (perustettu 2000).
Tapani Koivuniemi vastasi Helsingin Sanomien juttuun ja kertoi raamattupiirin edustavan tavanomaista herätyskristillisyyttä, eikä kyseessä ole salaseura tai kultti vaan yksityinen raamattupiiri.
Terho Miettisen ja Raija Pellin kirjan Harhaanjohtajat — Vahvassa uskossa (Docendo, 2017) mukaan Tapani Koivuniemi väittää tekevänsä ihmetekoja. Hän on kertonut pysäyttäneensä luodin käsillään, napanneensa Raamatun tyhjästä ja saaneensa salaman iskemään tahtonsa mukaan.
Kritiikkiä ja vastakritiikkiä

Uskontojen uhrien tuki ry on kritisoinut Maitobaaria muun muassa jäsentensä manipuloinnista ja autoritäärisestä johtamiskulttuurista (liikkeen johtaja määräsi, mikä on oikea raamatuntulkinta). Liike saavutti 1990-luvun lopulla laajahkoa julkisuutta liikkeestä eronneiden ihmisten kuvaillessa kokemuksiaan iltapäivälehtien sivuilla. Lapset on pakotettu käymään kotikoulua. Kultti tulkitsee Yleisradion MOT-ohjelman mukaan Paavalin sanoja siten, että sen sisällä jotkut jäsenet antavat toisilleen pitkiä suudelmia. Yhden MOT-ohjelmassa haastatellun miehen mukaan, jotkut lahkon muista miehistä suutelivat hänen vaimoaan kiihkeästi. Tämä tuntui hänestä vaikealta.
Internetissä toimivalla amerikkalaispalvelimen sivustolla maanantaipiiri.info, lahkon entiset jäsenet ja asiasta kiinnostuneet ovat käyneet keskusteluja.
Toimitusjohtaja Koivuniemi vastasi yrityksen verkkosivuilla Helsingin Sanomien kuukausiliitteen väitteisiin mm. kiistämällä 300 tunnin kuukausityöajan: ”--lainsäädäntöä on noudatettava, mutta talon puolesta eivät kiinnosta työtunnit vaan tulos”. Koivuniemen mukaan kukaan yrityksen työntekijä ei ole minkään sortin lahkolainen, ja suurin osa Koivuniemen raamattupiirin jäsenistä ei ole koskaan ollut yrityksen työntekijä. Tapani Koivuniemen mukaan hänellä ”--ei ollut osaa eikä arpaa koko (Maitobaari) kuvioon, ei sen syntyyn, johtoon, työhön tai toimintaan”. Koivuniemi kertoi kuitenkin olleensa yksityisesti mukana Raamattupiirin toiminnassa, mutta piiriin ei liity mitään vallankäyttöä. Mitään kulttia ei Raamattupiirissä ole hänen mukaan olemassa. Koivuniemi ei ollut nähnyt Raamattupiirissä kielisuudelmia ja piti Helsingin Sanomien artikkelin väitteitä väärinä. Koivuniemi myönsi painonpudotus-projektin tapahtuneen, mutta kirjoitti Helsingin Sanomien jutun antavan asiasta ulkopuoliselle väärän käsityksen. Painoindeksit tarvittiin, koska Koivuniemen mukaan ”--painonpudottajan uskonpuute suhteellistaa helposti minäkuvan”. Koivuniemi arvioi Helsingin Sanomien jutun olleen kokonaisuudessaan virheellinen, tarkoitushakuinen ja vihamielinen.
Myöhemmin lahkosta eronnut seurakuntapastori kertoi nimellään STT:lle, että työntekijöitä rekrytoitiin lahkosta. Työsuojelutarkastus Koivuniemen firmassa alkoi ja päättyi siihen, että Koivuniemi sai puhtaat paperit. Työaikalain noudattamista ei voitu tarkistaa, sillä työntekijät tekevät töitä kodeissaan, joihin tarkastajilla ei ole valtuuksia mennä. Kotona töitä tekevien työnantajaa ei velvoiteta valvomaan työaikoja. Tarkastaja selvitti myös työnantajaa, työterveyshuoltoa ja muutamaa työntekijää haastattelemalla, onko firmassa uupuneita työntekijöitä. Viitteitä kuormituksesta ei löytynyt. Espoon perhe- ja sosiaalipalveluiden johtaja kommentoi, että lastensuojelun tai terveydenhuollon päällikkötasolle ei ole tullut tietoa lastensuojelurikkomuksista, mutta alipaino-ongelmakäyttäytymistä odottavilla äideillä on vaikea saada muuttumaan, koska vanhemmat ovat vahvan uskonlahkon piirissä.
Kustannusosakeyhtiö Koivuniemi

Vuonna 1999 perustettiin Kustannusosakeyhtiö Koivuniemi, joka julkaisi mm. levyn Vastatuuleen sekä lapsille tarkoitetut Paavo Kettu -kasetit. Yhtiön toimisto sijaitsee espoolaisen rivitalon kerhohuoneessa. Kaikki yhtiön työntekijät ovat lahkon jäseniä, jotka työskentelevät pääsääntöisesti kotonaan. Yhtiö laajeni monialayritykseksi ja se pärjäsi erityisesti julkisen hallinnon tarjouskilpailuissa. Yhtiön asiakkaita ovat olleet mm. verohallinto, Kela, Tulli, Tapiola, Fortum, Metsä-Tissue, UPM, British Airways, Diakonissalaitos, Oulun Energia, Fonecta, Lähivakuutus, Neste, Varma, Säteilyturvakeskus, Maanpuolustuskorkeakoulu, Satakunnan Sairaanhoitopiiri.
Kultin yhteydessä toimiva Kustannusosakeyhtiö Koivuniemi tarjoaa muun muassa IT-alan palveluja valtion laitoksille. Yleisradion MOT-ohjelman mukaan Finnvera maksaa Koivuniemelle satojatuhansia euroja vuosittain. Kultin jäsenet tekivät yritykselle töitä 2 000 euron kuukausipalkalla. Työntekoa painotettiin voimakkaasti muun muassa Tapani Koivuniemen raamattuopetusten kautta. Eräältä esimieheltä oli kyselty, oliko hänen alaisellaan motivaatio-ongelma tai sivubisneksiä, kun tämä oli tehnyt 170 tuntia töitä kuukaudessa. Suositeltiin, että 300 tuntia kuukaudessa oli hyvä määrä, vaikka virallisesti oli annettu ohje, että ylityötä ei saa tehdä eikä ylityötä saa teettää. Sanottiin, että ne jotka tekevät kolmesataa tuntia kuukaudessa ovat onnellisimpia. Kovien työntuntien motiivina oli työntekijöiden usko siihen, että rahalla tehdään hengellisiä tuotteita.
Kustannusosakeyhtiö Koivuniemelle on kertynyt taseeseen kymmenessä vuodessa varoja viisi miljoonaa euroa. Jäsenille on luvattu, että voittoja käytetään hengelliseen työhön. MOT:n toimittajalle ei kuitenkaan vastattu, kun Koivuniemeltä tiedusteltiin, milloin voittoja aletaan käyttää hengelliseen työhön. Kustannusosakeyhtiö Koivuniemen varojen käytöstä päättää yhtiöjärjestyksen mukaan hallitus, joka on yhtä kuin Koivuniemen perhe.
Vuonna 2009 Kustannusosakeyhtiö Koivuniemi haki Classic Radiolta vapautunutta toimilupaa. Yhtiö on ollut myös kiinnostunut televisiosta.
Aiheesta muualla

Forssalaispappi kertoo erostaan Koivuniemen lahkosta. Yle.fi, 11.12.2010, mukana linkki kolumniin
Tapani Koivuniemen kultti sites.google.com. Viitattu 9.9.2009. (eronneiden jäsenten ylläpitämä sivusto)
Ylen Elävä arkisto: MOT: Koivuniemen herran kultti
Geometrinen keskiarvo

Positiivisten lukujen  x_{1},x_{2},\ldots ,x_{N}\  geometrinen keskiarvo  g(x)\  on keskiluku, joka kuvaa lukujen keskiarvoa logaritmisella asteikolla. Geometrinen keskiarvo lasketaan kaavalla
Geometrisen keskiarvon laskeminen logaritmien avulla

Geometrinen keskiarvo voidaan laskea logaritmi- ja eksponenttifunktioiden avulla  g(x) muodostamalla lukujen  a-kantaisten logaritmien aritmeettinen keskiarvo ja laskemalla tuloksesta  a-kantainen eksponenttifunktio:
missä  a on positiivinen luku.
Tästä syystä geometrista keskiarvoa saatetaan joskus virheellisesti kutsua logaritmiseksi keskiarvoksi. Logaritminen keskiarvo on kuitenkin eri asia.
Keskiverto

Jos lukuja on vain kaksi, niiden geometrisesta keskiarvosta käytetään myös nimitystä keskiverto.  Tämä selittyy sillä, että jos verrannossa
sen keskimmäiset jäsenet  B ja  C ovat yhtä suuret, niin tällöin kyseinen luku on suuruudeltaan verrannon äärimmäisten jäsenten  A ja  D geometrinen keskiarvo, toisin sanoen  B=C={\sqrt {A\cdot D}}. Tämä vastaa näiden kolmen luvun muodostamaa geometrista lukujonoa, jossa keskiverto on keskimmäinen termi.
Maanpäälliset digitaalitelevisiolähetykset Suomessa

Maanpäälliset digitaalitelevisiolähetykset Suomessa (DVB-T & DVB-T2) kertoo suomalaisesta antenniverkon kautta kiinteistöön tai ajoneuvoon siirrettävästä, digitaaliseen ohjelmasiirtoon perustuvasta televisiojärjestelmästä. Siitä käytetään yleisesti ilmaisua digi-tv. Suomessa digitaalisten lähetysten järjestelmäksi on valittu eurooppalainen DVB-järjestelmä, joka perustuu liikkuvan kuvan häviölliseen MPEG-2-pakkaukseen. 2011 otettiin myös käyttöön DVB-T2 järjestelmä joka tukee MPEG-4 pakkausta. DVB-T2 järjestelmään siirrytään lähivuosina. Siirtymän oli tarkoitus toteutua 31.3.2020, mutta tv-yhtiöt ovat sopineet siirtymän viivästymisestä. Digitaalitelevision lähetykset voivat olla SDTV- tai HDTV-lähetyksiä, jotka voidaan lähettää maanpäällisen lähetysverkon (DVB-T & DVB-T2), kaapeliverkon (DVB-C), laajakaista-tv:n (DVB-IPTV) tai satelliitin (DVB-S) kautta.
Digisiirtymä Suomessa > Historia

Digisiirtymä Suomessa aloitettiin radiolähetyksistä. Ylellä oli vuodesta 1997 käytössä digiradion koeverkko, jonka toiminta lopetettiin vuonna 2005. Syy digiradion lopettamiseen oli se, että kuulijat eivät hankkineet digitaalisia vastaanottimia koska eivät kokeneet siitä saatavan lisähyötyä tavallisiin radiolähetyksiin verrattuna. Ensimmäinen digitaalinen radiokanava oli Radio Peili. Valtioneuvosto teki toukokuussa 1996 periaatepäätöksen rakentaa Suomeen digi-tv:n maanpäällisen lähetyksen kautta, ajatuksena oli siirtyminen kokonaan digitaaliseen televisioon vuoden 2006 loppuun mennessä. Yleisradio aloitti koelähetykset Espoon Kivenlahden ja Helsingin Santahaminan lähettimiltä 23. lokakuuta 1997 lähettäen kanavia TV1 ja TV2. Digita aloitti maanlaajuisen digitaalisen kuvasignaalin siirtoverkon rakentamisen kesäkuussa 1999. Ensimmäiset lähetykset näkyivät pääkaupunkiseudulla, Tampereella ja Turussa 1. syyskuuta 2000 alkaen. Digitaalitelevisio otettiin käyttöön virallisesti Suomessa 27. elokuuta 2001, jonka myötä myös digisovittimien myynti vauhdittui. Hallitus teki siirtymistä koskevan periaatepäätöksen maaliskuussa 2004, että analogiset lähetykset Suomessa suljetaan 31. elokuuta 2007. 2007 maaliskuussa päätettiin lisäksi, että kaapeliteitse saa tämän jälkeen lähettää analogisia lähetyksiä, jos niiden rinnalla lähetetään digitaalinen signaali.
Liikenneministeriö antoi toimiluvat MTV Oy:lle, Oy Ruutunelonen Ab:lle, Deuterium Oy:lle ja Wellnet Oy:lle. Lisäksi valtioneuvosto myönsi toimiluvan usealle digitaaliselle erikoiskanavalle (elokuva-, koulutus ja urheilukanavalle) ja alueellista ohjelmistoa lähettävälle televisiokanavalle. Lisäksi yksi kanavanippu varattiin täysin Yleisradio Oy:n käyttöön julkisen palvelun televisiotoiminnalle. Lisää toimilupia jaettiin joulukuussa 2006, jolloin seitsemän uutta toimijaa sai kanavia uuteen kanavanippuun. Kaikki toimiluvan saaneet kanavat eivät kuitenkaan ole aloittaneet ja lisäksi monien aloittaneiden televisiokanavien nimet, profiilit sekä omistajayritykset ovat muuttuneet. Alkuvaiheessa kaavailtujen interaktiivisien palvelujen  (mm. MHP) kehitys on tyrehtynyt kokonaan. Tähän vaikutti varhaisten digitelevisioiden huono käytettävyys interaktiivisten palveluiden osalta, mobiilipäätelaitteiden nopea kehitys sekä varsinaisten Internet-palveluiden myöhempi yleistyminen älytelevisioissa.
Digisiirtymä Suomessa > Kanavaniput maanpäällisessä lähetysverkossa

Suomessa multipleksia kutsutaan usein kanavanipuksi. Se sisältää useita TV-kanavia, jotka välittyvät saman datavirran eli multipleksin kautta. Katseltaessa televisiota digisovitin säätää virittimen vastaanottamaan aina yhtä kanavanippua ja valitsee sen datavirrasta kanavan kuvaamiseen tarkoitetun datan, josta muodostuu digi-tv-kanavan kuva ja ääni. Lisäksi kanavanipussa välitetään kanavakohtaisia tekstitykseen liittyvää informaatiota (DVB-tekstitys) ja ohjelmatietoja (EPG). Yhdessä DVB-T kanavanipussa voidaan välittää halutusta laadusta riippuen 3−10 SDTV-kanavaa. Mitään rajoituksia kanavien lukumäärälle kanavanipussa ei asetettu toimilupia jaettaessa. Kanavanipun datavirta on 22 Mbit/s, josta jaetaan kaistaa kullekin kanavalle vaihtelevalla datamäärällä. Esim. urheilulähetykset saattavat viedä enemmän dataa kuin uutislähetykset, jolloin kaistaa annetaan enemmän urheilulähetykselle. Käytännössä kanavat multiplekstaan yhteen datavirtaan niin, että jokaisen kanavan sen hetkinen kuvanlaatu on optimoitua parhaaksi suhteessa toisten kanavien viemään datamäärään. Kunkin kanavan kuvan pakkauksessa käytetään MPEG-2-algoritmia. Mobiilitelevision DVB-H:ssa sen sijaan käytettiin MPEG-4:sta.
DVB-H standardin lakkautuspäätös tehtiin 2011 valtioneuvostossa ja sen korvaajaksi päätettiin luoda uusi DVB-T2 teräväpiirtostandardin HDTV-kanavanippu. Digita sulki DVB-H-mobiili-tv-verkon kokonaan 5.3.2012.
1. syyskuuta 2007 otettiin ensimmäisen kerran käyttöön kanavanippu E. Tämä toi joukon uusia maksullisia kanavia antenniverkon digi-tv:n katselijoille.
Digisiirtymä Suomessa > Levinneisyys

Tällä hetkellämilloin? digitaalilähetysten maanpäällisen eli terrestriaaliverkon vastaanottoalue kattaa 97,0 prosenttia suomalaisista kotitalouksista. Lähetyksiä voi vastaanottaa perinteisten TV-antennien, kaapeliverkon ja satelliittien kautta. Finnpanelin tiedotteen mukaan heinäkuun lopussa 2007 Suomen talouksista 73 % on hankkinut digitaalitelevisiovastaanottimen. Suurempi levinneisyys on saavutettu maanpäällisen verkon piiriin kuuluvissa talouksissa. Kaapeliverkon piirissä olevista talouksista digiboksi on 61 prosentilla, terrestriaaliverkon talouksissa jo 85 prosentilla.
Digisiirtymä Suomessa > Siirtymäkausi

Maanpäälliset televisiolähetykset muuttuivat Suomessa digitaalisiksi 1. syyskuuta 2007 klo 4.00. Tämän jälkeen TV1-kanavan analogiset lähettimet olivat vielä päällä viikon, jolloin ne näyttivät pelkkää tiedotetta digisiirtymästä.
Alun pitäen kaikki lähetykset tuli vastaanottaa digitaalisina, mutta myönnytyksiä siirtymään annettiin sairaaloille, taloyhtiöille ja viimeiseksi kaapeli-tv-yhtiöille. Signaalimuunnoksen edellytys oli rinnakkaisen digitaalisen signaalin lähettäminen.
Sairaalat saivat kolme vuotta lisäaikaa potilastilojensa digitalisoimiseen. Potilaat pystyivät katsomaan huoneissaan analogiseksi muunnettuja digilähetyksiä vuoden 2010 elokuuhun asti.
Taloyhtiöiden on mahdollista käyttää keskusdigiboksia lähetysten muuntamiseen, mutta tätä vaihtoehtoa ovat käyttäneet harvat taloyhtiöt.
Kaapeliverkossa liikenne- ja viestintäministeriö ei hallinnoi analogisten TV-kanavien lähettämistä, vaan TV-yhtiöt ja kaapeliyhtiöt voivat päättää tästä vapaasti keskenään, jos Yleisradion digitaalinen signaali lähetetään myös kaapelin kautta  Yleisradio, MTV3 ja Nelonen sallivat digitaalisen tv:n lähetyssignaalin muuntamisen analogiseksi kaapeli-tv-yhtiöiden verkoissa maanpäällisen verkon alasajon jälkeen. Kaapelitelevisioliitto kuitenkin päätti 7.6.2007, että he lopettavat analogiset TV-lähetykset Suomen kaapeliverkoissa 29. helmikuuta 2008, eikä uusia neuvotteluja TV-yhtiöiden kanssa aloitettu. Analogisten lähetysten lopettaminen jätti enemmän kaistaa maksu- ja HD-kanaville sekä muille palveluille kaapeliverkoissa.
Kaapeli-tv -yhtiöiden analogiset tv-lähetykset jatkuivat näin ollen helmikuun loppuun 2008, jonka jälkeen kaapelitalouksissa tarvitaan DVB-C-tunnuksella varustettu digiboksi, mikäli Yleisradion ja kotimaisten kaupallisten tv-kanavien lähetyksiä haluaa jatkossa seurata. Kaapelitalouksissa jäi joitakin ulkomaisia kanavia näkymään analogisena lähetyksenä vielä helmi-maaliskuun jälkeen riippuen kaapeli-tv-operaattorista ja lähettävän maan digisiirtymäaikataulusta.
Kaapelikotien siirtyminen analogisista digitaalisiin lähetyksiin alkuvuodesta 2008 sai monet luopumaan televisiosta. Tv-lupien määrä väheni maaliskuun aikana yli 19 000 kappaleen verran. Huhtikuun aikana irtisanomistahti hiljeni. Televisiomaksua (eli “televisiolupaa”) maksavien määrä väheni tällöin 3 576:lla. Vuoden 2008 toukokuun aikana maksun suorittaneita oli 883 vähemmän kuin aikaisemmin. Toukokuun lopussa maksun suoritti 1 919 704 henkilöä. Uusia tv-ilmoituksia tehtiin alkuvuoden aikana 69 261.
Digisiirtymä Suomessa > Digisiirtymän ongelmat

Digisiirtymässä Suomessa oli monia sosiaalisia ja teknisiä ongelmia. Ne kirvoittivat niin kuluttajien kuin asiantuntijoidenkin kritiikkiä . Digivastaanottimen omistavista kotitalouksista vielä reilulla puolella oli maaliskuussa 2008 jonkinlaisia teknisiä hankaluuksia television kanssa. Puoli vuotta aiemmin tehdyssä kyselyssä niitä oli yli kahdella kolmasosalla.
Yleisimmät katseluun liittyvät ongelmat koskivat tekstitystä ja kuvanlaatua tai sitä, että kuva saattoi jumiutua. Tekstitysongelmien vuoksi perustettiin 1. tammikuuta 2008 YLE Extran tyhjäksi jättämälle kanavapaikalle väliaikainen kiinteällä tekstityksellä varustettu kanava YLE TV1+. Yleisin syy olla hankkimatta digitelevisiota oli sen kokeminen tarpeettomaksi. Monet valistuneet kuluttajat odottavat teräväpiirtolähetysten tuloa . Tilastokeskuksen arvion mukaan digisiirtymässä jopa 50 000 taloutta on luopunut televisiosta.
Digisiirtymä Suomessa > Digisiirtymän ongelmat > Digi-tv vaatii tehokkaamman antennin

Analogisessa lähetyksessä pienet häiriöt, kuten sade yleensä huonontaa kuvaa vain hieman. Sen sijaan Digi-tv:n kuva pikselöityy tai katoaa kokonaan. Vastaanotto vaatii aiempaa tehokkaamman antennin. Heikon antennin korjaaminen mastovahvistimilla tai antennia nostamalla ja suuntaamalla uudestaan ei aina riitä, sillä antennin pitää lisäksi olla tarkoitettu niille kanaville joilla kyseisen alueen ohjelmat lähetetään. Antennin taajuusalueen tulee kattaa ääritapauksessa jopa kaikki UHF-kanavat 21–69. Jos katselu tapahtuu kiinteästä paikasta ja kaikkien kanavanippujen taajuudet ovat lähellä toisiaan, riittää kapeakaistaisempi antenni. Esimerkiksi Turussa tarvitaan kevään 2008 taajuusmuutosten jälkeen vain kanavilla 51–60 toimiva antenni. Sen sijaan vaikkapa asuntovaunussa tai matkailuautossa käytettävän antennin on syytä kattaa kaikki kanavat.
Suuremman antennin asennuksessa tarvitaan myös asiantuntemusta. Tehokkaampi antenni on hieman hintavampi. Antennihankinnoissa kannattaa varautua myös tulevien teräväpiirtolähetysten vaatimaan kanava-alueeseen. Kanavanippujen taajuudet saattavat myös muuttua, jolloin laajakaistainen koko alueen antenni on taas tarpeen. Vanhaa kanavien 5–12 VHF-antenniakaan ei kannata poistaa, jos se on kunnossa. Sen vastaanottamille taajuuksille on mahdollisesti tulossa uusia kanavia.
Digita rakensi lisälähettimiä muun muassa itärajalle, jossa oli katvealueita. Jos digi-tv:n lähetystä ei muuten saada näkyviin katselu yksittäistapauksissa voidaan järjestää satelliittiantennilla. Tarkempia tietoja digilähetysten näkyvyydestä saa lähetysverkoista vastaavalta Digitalta.
Digisiirtymä Suomessa > Digisiirtymän ongelmat > Digisiirtymän kritiikkiä vuosina 2007–2008

Digi-tv:n hankkiminen aiheutti vuonna 2008 kuluttajalle paljon päänvaivaa. Pohdittiin, tarvittiinko uusi digisovitin antenniin, kaapeliin vai satelliittiin, sekä normaalikuvalle, teräväpiirrolle vai molemmille. Myös katselutilanteessa joutui selvittämään millainen laite vaaditaan kuvan katseluun. Onko kuvan mittasuhteet oikeita, onko se tarkkuudeltaan normaaliresoluutioista, teräväpiirtoa, onko kuva näennäisteräväpiirtoa vai oikeaa teräväpiirtoa? . Seuraavassa on listaus esiintyneistä ongelmista:
Digitelevisiouudistukseen liitetyt palvelut, visiot ja toiveet eivät ole toteutuneet. Kaksisuuntaisuus, interaktiivisuus, monipuolisempi tekstitelevisio ja teräväpiirtolähetykset ovat jääneet Suomessa toteutumatta .
Yhteisantennitalouksilta kiellettiin aluksi yhteinen digimuunnin. Kuntien painostuksesta laitoksille myönnettiin oikeus yhteissovittimeen. Vasta kun useimmat kuluttajat olivat hankkineet oman digimuuntimensa yhteismuunnin sallittiin myös muille yhteisantennitalouksille .
Digimuuntimissa oli alussa paljon "lastentauteja". Vuonna 2007 Yleisradio julkaisi listan toimivista digimuuntimista vasta siinä vaiheessa kun analogiset antennilähetykset loppuivat .
Kanavanippuihin ahdetaan liikaa kanavia, mikä huonontaa kuvanlaatua kanavilla, koska kullekin kanavalle jää liian pieni datakaista. Silloin MPEG2-pakkausvirheet alkavat näkyä ja lopputuloksena kuvanlaatu jää yhtä huonoksi kuin analogisissa lähetyksissä.
TV:n interaktiivisuuden toteutuminen ei ole edennyt arvioidussa aikataulussa. Kaavailtu TV:n Interaktiivisuuden toteuttaminen vaatii erillisen paluukanavan, eli modeemi- tai ethernet-yhteyden, eikä tämä ominaisuus ole tullut digitaalitelevision ensimmäisen sukupolven laitteisiin.
Kritiikki konkretisoitui tv-maksun maksaneiden määrän laskuna. Antennilähetyksien loppuessa 31.8.2007 kymmeniätuhansia talouksia oli ilman digimuunninta. Kaapelitalouksien siirtyessä digilähetyksiin maaliskuun alussa 2008 noin 15 % televisiotalouksista oli edelleen ilman digimuunninta. Digisiirtymä vähensi televisioluvan maksaneiden määrää noin viidellä tuhannella ja kaikkiaan digisiirtymä aiheutti n. 18 400:n tv-maksun irtisanomisen vuoden 2008 alusta lukien. Televisiokodeista joka kahdeskymmenes oli edelleen ilman digimuunninta maaliskuussa 2008 . Digisiirtymässä televisiottomien talouksien määrä kasvoi huomattavasti. Aiemmin ilman televisiota oli 6 % – siirtymän jälkeen 8 % .
Vuorovaikutteisuus

Digitaalisesta televisiosta piti alun perin tulla vuorovaikutteinen televisio, joka kodin viihdekeskus, jossa on liki samat ominaisuudet kuin tietokoneessa internet-selainta käytettäessä. Interaktiivinen televisio jäi ensimmäisessä vaiheessa toteutumatta paluukanavan puutteesta johtuen, vaikka vuorovaikutteisuus liittyi vuonna 1996 tehtyyn valtioneuvoston päätökseen lähetysten digitalisoimisesta . Vuorovaikutteisuus tuli televisioon internet-yhteyden kautta.