Luettelo suomen venäläisistä lainasanoista
Yleiskielen sanoja

akkuna ’ikkuna’ < muinaisven. *okŭno (nykyven. okno). Sanaa ikkuna on pidetty tämän varianttina, mutta sen on myös esitetty liittyvän etymologisesti ikoni-sanaan.
arbuusi ’vesimeloni’ < ven. arbuz. (Venäjän sana on turkkilaiskielten välittämänä alun perin persiasta peräisin. Suomessa se on nuori sivistyssana.)
kapusta ’puukauha’ < ven. kopýstka ’keppi, keittokauha’
karonkka ’päättäjäisjuhlat; pelikorttisarja (skruuvissa kolme ässää tai ässä, kuningas ja rouva samaa maata)’ < ven. korónka, deminutiivijohdos sanasta korona ’kruunu’. Laina on saattanut tulla (suomen)ruotsin kautta.
kasarmi (kansainvälinen sana, alun perin italian kautta provensaalista ja kulkenut suomeen joko ruotsin tai venäjän kautta)
kasari ’pieni kattila’; murt. myös ’kupari(malmi)’, mahdollisesti ven. sanasta kazarka, joka esiintyy vanhassa venäläisessä runoudessa sanan měd' ’kupari’ epiteettinä ja saattaa etymologisesti liittyä kasaarien kansannimeen; sanaa on yritetty yhdistää myös ven. sanaan kazan ‘(viina)kattila’.
kassara ’vesuri’ < ven. kosár
katiska < muinaisven. kotĭci (mon.) (> nykyven. kotcý ’kalapato, katiska’)
kauhtana ’pitkä päällysviitta tai takki’ < ven. kavtan, kaftan. Venäjään sana on tullut turkkilaiskielten ja arabian välityksellä persiasta, ja sama sana on näistä lähtökielistä kiertänyt useisiin Euroopan kieliin internationalismina kaftaani.
kiisseli ’marjakeitto’, murt. myös ’hapatettu jauhopuuro’ < ven. kisel' ’hapahko jauhopuuro, hyytelö’.
kohmelo, pohmelo ’krapula’ < ven. похмелье, pohmelje. K-alkuinen muoto kohmelo on syntynyt venäläisen lainasanan sekaantumisesta ’jäätä, huurretta, jähmettymistä’ merkitsevään kohme-sanaan.
koni ’kaakki, huonokuntoinen hevonen’ < ven. конь, kon' ’hevonen’.
kuoma ’toveri, ystävä’, (murt. ja vanh. myös) ’kummi’ < ven. кум, kum ’kummi’.
kuontalo ’lankaa kehrättäessä rukinlapaan kerralla asetettava villa- tai pellavatukko’, kuv. myös ’takkuinen, hoitamaton tukka tai parta’ < muinaisven. *kǫdělĭ ’hamppu- t. pellavakuontalo’. (Suomen sanan n heijastelee muinaisvenäjässä vielä säilynyttä nasaalivokaalia.)
kutri ’hiuskihara’ < ven. mon. кудри, kudri. Sana on tullut Kalevalasta suomalaiseen runokieleen.
laatia < ven. ladit’
lavitsa < ven. лавица, lavitsa ’penkki’. Venäjän sana on johdos sanasta lava ’penkki’, jonka balttilaisesta vastineesta on jo aiemmin lainattu suomen ja lähisukukielten lava.
leima < ven. клеймо, klejmó.
lutka: liittynee johonkin venäjän blud ’haureus’-sanan johdannaiseen, esim. блудный, bludnyj ’haureellinen, irstaileva’.
luuska ’huonokuntoinen hevonen’: saattaa liittyä venäjän sanaan лощадь, loštšad' ’hevonen’ sekä suomen luu-sanan johdannaisiin.
läävä ’navetta’ < muinaisven. hlěv. (Sana on muinaisvenäjässä germaaninen laina, ja samaan germaaniseen kantaan palautuu meille ruotsista lainattu liiteri.)
maatuska < ven. матушка, matuška ’äitikulta’.
miero ’pitäjä, seutu, kylä; maalaisrahvas; maailma; vieras’ < ven. mir, murt. mer ’maailma; ihmiskunta, kyläkunta, kyläkokous; rauha’.
muokata ’käsitellä mekaanisesti; (alkuaan:) pehmittää nahkaa’ < muinaisven. *mǫka ’kidutus, tuska’. Samasta slaavilaisesta sanasta lainattuja ovat unkarin munka ja romanian muncă ’työ’.
murju < ven. мурья, murja ’hökkeli’
naatti < muinaisven. *nat’.
pajari ’venäläinen ylimys’ < ven. bojar(in).
pajattaa ’puhua, paasata, valittaa; laulaa, hoilottaa’ < (muinaisven.) bajat’. Merkitys ’laulaa’, joka tavataan myös esim. karjalan kielessä, saattaa johtua toisen venäläisen sanan pet’ ’laulaa’ (пою, pojú ’minä laulan’) vaikutuksesta.
pasha ’rahkasta valmistettu pääsiäisherkku’ < ven. пасха, pasha ’pääsiäinen’.
pertuska ’tapparakeihäs, hilpari’, murt. myös ’ojakirves, vesuri’ < ven. berdýš, bardýš (< puol. berdysz, bardysz < latinan barducium).
piirakka < ven. пирог, pirog
pirtti ’tupa’, murt. myös ’sauna’ < muinaisven. *pĭrtĭ (> nykyven. pert’, tämän myöhäisemmän muodon vaikutusta ovat itäisten lähisukukielten kuten karjalan e:lliset, pertti-tyyppiset muodot).
pirtu < ven. spirt. Sana on alkujaan latinasta, spiritus ’henki’, ja samasta sanasta on lähtöisin ranskan ja ruotsin kautta lainautunut sprii.
pomo alk. ’työnjohtaja (esim. tukkityömaalla)’, murt. myös pomosniekka, pomossiekka < ven. помощник, pomoštšnik ’apulainen’.
putka < ven. budka ’koju; arestikoppi, poliisiputka’. Venäjän sana on deminutiivimuoto sanasta buda, joka on puolan kautta lainautunut saksasta (vrt. nykysaksan Bude ’koju, koppi’); sama sana on meille ruotsin kautta kiertänyt puoti.
pätsi ’uuni, tulisija, hiillos, kuumuus’, uskonnollisissa kielikuvissa ’helvetti’ < ven. печь, peč’ ’uuni’.
raataa < ven. stradat’ ’kärsiä; raataa’.
riisi(tauti) ’D-vitamiinin puutteesta johtuva puutostauti’, murteissa monenlaisten lastentautien nimitys < ven. grýža ’tyrä; kalvava kipu’.
rosolli ’sillisalaatti’ (murt. myös ’perunoista, sianlihasta ja kalasta tehty uuniruoka’, ’eräänlainen kaalikeitto’) < ven. murt. rossol ’suolaliemi’. Merkitys ’sillisalaatti’ tunnetaan myös suomenruotsissa ja virossa, mutta sen syntyhistoria on epäselvä.
rotu < ven. род, rod ’synty(perä), suku, heimo, laji, laatu’.
rukkanen, alkuaan mahdollisesti johdos sanasta rukka ’turkki’, mutta ainakin merkitykseen on vaikuttanut ven. рукавица, rukavitsa ’käsine’, joka on johdos sanasta ruka ’käsi’.
ruoska < ven. розга, rozga.
russakka < ven. прусак, prusak, alkuaan ’preussilainen’.
samovaari ’venäläinen teenkeitin’ < ven. самовар, samovar ”itsekeittäjä”.
sapiska ’moite, nuhtelu’ < ven. записка, zapiska ’kirje(lmä), muistiinpano’.
savotta ’metsätyömaa’ < ven. завод, zavod ’tehdas, sahalaitos’.
sepeli < ven. щебень, štšeben’ ’kivimurske’
siisti < ven. чистый, tšistyi ’puhdas’
smetana < ven. сметана, smetana
suntio < muinaisven. *sǫdĭja (> nykyven. sud’ja ’tuomari’).
tappara < ven. topór ’kirves’
tavara < ven. товар, tovar
tsasouna, säässynä ’ortodoksinen rukoushuone’ < ven. часовня, tšasovnja
tuska < muinaisven. *tŭska (> nykyven. toská ’ikävä, alakulo’).
tuuma < ven. дума, dúma. Alkuaan sama venäjän sana on duuma.
tyrmä < ven. тюрьма, tjur’má
tökötti ’jokin tahnamainen aine’ < ven. дёготь, djogot’ ’koivuntuohiterva’.
vaino: sanan on arveltu liittyvän venäjän sanaan vojná ’sota’, tai ainakin venäjän sana on saattanut vaikuttaa sen merkityksen kehittymiseen.
vesseli ’veitikka, vekkuli’ < ven. vésel, vesjólyi ’iloinen’. (Merkitys ’poika’ voi olla vesa-sanan vaikutusta.)
virsu < muinaisven. *vĭrza (> nykyven. verzen).
värttinä < ven. veretenó