stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Géza
Suku, nimi ja arvonimi

Gézan isä oli unkarilaisten päällikkö Árpádin nuorimman pojan Zoltan tai Zoltánin poika Taksony ja äiti nimeltä tuntematon prinsessa "kumaanien mailta", mahdollisesti kasaari, petšenegi tai Volgan bolgaareja. Géza oli heidän vanhempi poikansa; perimätiedon mukaan hänellä oli Mihály (Mikael) -niminen veli.
Unkarilaisissa lähteissä Géza on viimeinen Unkarin hallitsijoista, johon viitataan Árpádin suorana jälkeläisenä. On mahdollista, että Árpádin muut jälkeläiset olivat saaneet surmansa ennen Gézan valtaannousua vuonna 972.
Unkarilaisessa historiankirjoituksessa vakiintunut ja edelleenkin etunimenä käytössä oleva nimimuoto Géza on virhetulkinnan tulosta. Vanhimmissa lähteissä esiintyy useita kirjoitusasuja (Geyza, Geysa, Geycha ym.), joiden todennäköisempi lukutapa (nykyunkarin oikeinkirjoituksen mukaan) voisi olla Décse, Gyeücse tai Gyevicsa. Nimi voi olla deminutiivijohdannainen Gyevi-, Győ- tai Gyű-tyyppisestä kantasanasta, ja se esiintyy myös paikannimissä (Décs(e), (Al)győ).
Unkarinkielisessä historiankirjoituksessa Gézaa on totuttu kutsumaan (suuri)ruhtinaaksi (unk. (nagy)fejedelem). Ei kuitenkaan varmuudella tiedetä, mitä arvonimeä unkarinkieliset aikalaiset hänestä käyttivät; tuolta ajalta ei ole unkarinkielisiä asiakirjoja, ja sana fejedelem on ylipäätään dokumentoitu ensi kerran vasta 1300-luvulla. Latinankielisissä 900- ja 1000-luvun lähteissä Gézaa ja muitakin unkarilaisten päällikköjä kutsutaan "kuninkaiksi" (rex).
Perintö

Gézan kuoltua vuonna 997 valtaan nousi hänen poikansa Tapani, jonka paavin siunauksella järjestetyistä kruunajaisista vuonna 1000 tai 1001 lasketaan Unkarin kuningaskunnan saaneen alkunsa. Tapani I jatkoi isänsä aloittamaa läntistä suuntausta ottamalla 996 puolisokseen Baijerin herttuan Henrik II Riitaisan tyttären Giselan, mikä päätti Unkarin ja Baijerin välisen sotatilan, ja rakentamalla valtansa saksalaisten ritarien sotilaallisen tuen varaan. Tapanista tuli isäänsä tunnetumpi hallitsija, mutta monet hänen uudistuksistaan lienevät pohjautuneet Gézan valtakauden uudistuksiin.
Ruhtinas Géza, Ferenc Nádasdy 1664.
Gézan ja Saroltin poika Vajk (Tapani I) syntyy, marttyyri Pyhä Stefanos (vas.) tuo hänelle kruunun. Chronicon Pictum (Képes krónika) 1358
Repo Man

| Repo Man |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alex Cox
Käsikirjoittaja:  Alex Cox
Tuottaja:  Jonathan Wacks Peter McCarthy
Säveltäjä:  Steven Hufsteter Tito Larriva
Kuvaaja:  Robby Müller
Leikkaaja:  Dennis Dolan
Pääosat:  Emilio Estevez Harry Dean Stanton
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:  2. maaliskuuta 1984
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Repo Man on käsikirjoittaja-ohjaaja Alex Coxin esikoiselokuva vuodelta 1984. Teosta on luonnehdittu sekoitukseksi punkia, scifiä ja turhautuneen sukupolven kuvausta, ja se edustaa indie-kerrontaa. Elokuvan on katsottu myös kritisoivan presidentti Ronald Reaganin politiikkaa.
Elokuvaa on kuvailtu myös punk-elokuvaksi, koska se sijoittuu osittain 1980-luvun amerikkalaiseen punk-yhteisöön ja sen musiikista vastaavat useat amerikkalaiset punk-yhtyeet kuten Black Flag, The Circle Jerks ja The Fear. Elokuvan tunnussävelmän kirjoitti ja esitti Iggy Pop.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Repo Manin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Tarina

Elokuva on omaperäinen sci-fi-komedia, jossa Harry Dean Stanton esittää kokenutta takavarikkomiestä Budia Los Angelesissa. Hänen suojattinsa on nihilistinen punkkari Otto (Emilio Estevez). Repo man (reposession man) tarkoittaa takavarikoijaa, joka käy noutamassa tavaraa. Elokuvan päähenkilöt käyvät hakemassa pois autoja, joiden osamaksuja ei ole maksettu. Tehtävä saa odottamattoman käänteen, kun kaksikko sotkeutuu mystisen Chevy Malibu -auton etsintään, josta on luvassa muhkea palkkio.
Punk-musiikin merkitys Repo Man -elokuvassa

Repo Man menestyi suurelta osin musiikkinsa ansiosta. Tuotantoyhtiö Universal suhtautui Repo Maniin aluksi hämmennyksellä ja veti sen teattereista pois jo viikon jälkeen helmikuussa 1984 heikkojen lipputulojen vuoksi. Useimmille elokuville tämä olisi ollut loppu. MCA Records levy-yhtiö oli sopinut elokuvan musiikin julkaisemisesta soundtrack-albumina. Albumi alkoi Iggy Popin säveltämällä tunnuskappaleella (jolla soittivat myös Sex Pistolsin kitaristi Steve Jones ja kaksi Blondie-yhtyeen jäsentä) ja soundtrack levy sisälsi runsaasti elokuvaa varten sävellettyä punk rockia. Kuusi kuukautta elokuvan ensi-illan jälkeen soundtrackin myynti ylitti 50 000 kappaletta, minkä vuoksi Universal arvioi elokuvaa uudelleen. Elokuva sai uuden ensi-illan, jota seurasi menestys. Soundtrack-albumi lisäsi kiinnostusta myöhempää VHS-julkaisua kohtaan.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Emilio Estevez  | … |  Otto   |
|  Harry Dean Stanton  | … |  Bud   |
|  Tracey Walter  | … |  Miller   |
|  Olivia Barash  | … |  Leila   |
|  Sy Richardson  | … |  Lite   |
|  Susan Barnes  | … |  Rogersz   |
|  Fox Harris  | … |  Frank   |
|  Tom Finnegan  | … |  Oly   |
|  Del Zamora  | … |  Lagarto   |
|  Eddie Velez  | … |  Napo   |
Aiheesta muualla

Linna, Esa: Repo Man. Elitisti 5.7.2005.
Tapani V

Unkarin kuningas Tapani V, kuva 1400-luvun käsikirjoituksessa
Tapani V (unk. V. István; ennen 14. lokakuuta 1239 – 6. elokuuta 1272) oli Unkarin kuningas vuosina 1270–1272. Vuosina 1257–1258 Tapani V toimi Transilvanian herttuana.
Suku

Tapani V:n vanhemmat olivat Árpád-sukuinen kuningas Béla IV ja  prinsessa Maria (n. 1206 – 16./24. kesäkuuta 1270), joka oli keisari Theodoros I Laskariksen ja Anna Komnena Angeloksen toiseksi vanhin tytär. Hän syntyi vanhempiensa ensimmäisenä, hartaasti odotettuna poikalapsena kuuden tai seitsemän tyttären jälkeen ja sai nimensä Unkarin pyhän perustajakuninkaan Tapani I:n mukaan.
Tapanin sisarista kaksi, Margareta (Margit) ja Kinga, kanonisoitiin sittemmin katolisen kirkon pyhimyksiksi, kaksi, Jolanta (Jolán) ja Konstancia, julistettiin autuaiksi. Tapanin tiettävästi ainoa nuorempi veli Béla, Slavonian, Kroatian ja Dalmatian herttua, kuoli nuorena, vain noin 20-vuotiaana.
Kruununperillisenä ja kruununtavoittelijana

Pieni prinssi István joutui jo varhain perheineen maanpakoon. Mongolit olivat Muhin taistelussa 11. huhtikuuta 1241 tuhonneet Unkarin armeijan ja ylittivät jäätyneen Tonavan helmikuussa 1242. Kuningas Béla ja hänen perheensä pakenivat hyvin linnoitettuun Trogirin kaupunkiin Dalmatiaan asti ja viipyivät pakomatkallaan, kunnes mongolit odottamatta vetäytyivät Unkarista maaliskuussa 1242. Tällä pakomatkalla kaksi kuningasperheen tyttäristä kuoli ja yksi, legendan mukaan juuri mongolivalloituksen takia pienestä pitäen luostarielämään luvattu Margit, syntyi.
Vuonna 1246 tuolloin tuskin seitsemänvuotias István mainitaan asiakirjoissa ”kuninkaana ja Slavonian herttuana”. Béla IV oli siis vallanperimyksen varmistamiseksi kruunauttanut alaikäisen poikansa, samaan tapaan kuin isänsä ja muutamat muutkin Árpád-suvun kuninkaat häntä ennen.
Samoin alaikäisenä Istvánille myös järjestettiin avioliitto Unkariin asutettujen kumaanipaimentolaisten ruhtinaan tyttären kanssa. Avioliiton ajankohdasta on eri lähteissä eri tietoja: Gyula Kristón ja Ferenc Makkin mukaan kuningas Béla viittaa poikansa ja kumaaniprinsessan avioliittoon jo 1240-luvun lopulla kirjeessään paavi Innocentius IV:lle, toisten lähteiden mukaan häät olisi vietetty vasta 1255. Joka tapauksessa avioliitto nostatti kohua ja rasitti kruununperijän mainetta kirkon ja muun Euroopan ylhäisten silmissä. Vaikka morsian oli kastettu kristityllä nimellä Elisabet (unk. Erzsébet), kumaanit olivat vielä paljolti pakanoita ja pitivät kiinni perinteisistä tavoistaan.
Vuonna 1257, 18 vuotta täyttäessään, István nimitettiin Transilvanian herttuaksi ja näin elvytettiin titteli, jota hänen isänsä oli käyttänyt vuosina 1226–35. Tätä oli edeltänyt isän ja pojan (sekä tätä tukevien mahtimiesten) välinen valtataistelu, joka huipentui aseelliseen yhteenottoon. Vuosina 1259–60 Unkarin hallintaan joutui osa Steiermarkia, jolloin István siirrettiin Steiermarkin herttuaksi, ja kun tämä alue jälleen menetettiin, hän palasi hallitsemaan Transilvaniaa. Samaan aikaan nuorempi veli Béla täytti puolestaan 18 vuotta, ja hänestä tehtiin Slavonian herttua. Toisin kuin isoveljensä, Béla pysyi lojaalina ja kuuliaisena isälleen.
”Nuorempi kuningas”

Istvánin vaatimukset eivät lakanneet. Vuodesta 1262 alkaen hän nimitti itseään Unkarin ”nuoremmaksi kuninkaaksi” ja vaati yhä laajempia alueita valtakunnasta Tonavan itäpuolelta, mikä johti useisiin aseellisiin yhteenottoihin. Vaikka Bélan hallussa olevat läntiset alueet olivat taajaväkisempiä ja vauraampia, Istvánin hallinnassa oli lopulta suurempi osa valtakunnan alasta, ja siellä hän hallitsi käytännössä riippumattomana kuninkaana, piti omaa hoviaan, lyötätti omaa rahaa ja harjoitti omaa ulkopolitiikkaansa. Useissa 1260-luvun asiakirjoissa Béla ja István mainitaan rinnakkain Unkarin kuninkaina.
Todellinen sisällissota isän ja pojan välille puhkesi 1264. Béla IV:n kannattajat käynnistivät sotatoimet ja saavuttivat heti alussa voittoja. Istvánin puoliso Erzsébet lapsineen jäi Sárospatakin linnassa kuningas Bélan joukkojen vangiksi, ja István joukkoineen joutui vetäytymään Transilvanian kaakkoisosaan. Sitten sotaonni kääntyi, vuonna 1265 Isaszegin luona käydyn ratkaisevan taistelun voittivat Istvánin joukot, ja arkkipiispojen välittämä rauhansopimus allekirjoitettiin Jänissaarella (nykyisen Budapestin Margitinsaari) 1266. Siinä István sai takaisin koko entisen alueensa, valtakunnan itäosan, jota hallitsi sitten Béla IV:n kuolemaan saakka.
Sotapäällikön taitojaan István osoitti myös 1266 valloittamalla osan Bulgariaa ja 1268 sodassa Serbiaa vastaan. Jälkimmäinen sota päättyi dynastiseen avioliittoon: Istvánin esikoistytär, tuolloin 12-vuotias Katariina (unk. Katalin) vihittiin Serbian kuninkaan pojan, tulevan kuninkaan Stefan Dragutinin kanssa. Seuraavana vuonna, 1269, Katariinan nuorempi sisar Maria puolestaan kihlattiin Salernon herttuan Kaarlen kanssa, joka oli Anjou-sukuisen Napolin ja Sisilian kuninkaan Kaarle I:n, Ranskan Ludvig IX:n veljen, poika. Tästä avioliitosta polveutuivat myöhemmin Árpád-dynastiaa seuranneet Unkarin Anjou-sukuiset kuninkaat Kaarle Robert ja Ludvig (Lajos) I. Kun vuonna 1262 syntynyt Istvánin poika László (myöhempi kuningas Ladislaus IV) vielä avioitui Napolin Kaarle I:n tyttären Isabellan kanssa, oli Unkarin ja Anjou-suvun välille syntynyt kaksinkertainen side, joka lujitti Unkarin kuningashuoneen arvovaltaa Euroopan hallitsijasukujen joukossa.
Kuningas

Béla IV:n kuoltua keväällä 1270 István nousi koko Unkarin hallitsijaksi, Tapani V:ksi, kohtaamatta erityistä vastarintaa. Hänen vastustajistaan monet lähtivät Böömiin, missä kuningas Ottokar II otti heidät suopeasti vastaan. Lähtijöiden joukossa oli Tapani V:n sisar Anna, jonka tytär Kunigunda oli Ottokar II:n puoliso; hänen mukanaan Böömiin vietiin useita kruununkalleuksia, jotka eivät enää koskaan palanneet Unkariin. Böömiin lähtevien Länsi-Unkarin ylimysten myötä myös heidän linnansa ja maansa siirtyivät käytännössä Ottokarin hallintaan. Tästä syntyi kriisi, joka syksyllä 1270 solmitusta  kahden vuoden aselevosta huolimatta puhkesi keväällä 1271 sodaksi. Ottokarin joukot etenivät aluksi pitkälle Länsi-Unkariin, mutta lopulta Tapanin joukot voittivat, ja rauhansopimus kesällä 1271 palautti aikaisemmat rajat. Takaisin vallattuihin Länsi-Unkarin linnoihin asetettiin uudet isännät.
Vaikka suuri osa Tapanin vastustajista oli poistunut maasta, myös Unkariin jääneistä mahtimiehistä jotkut yhä liikehtivät kuningasta vastaan. Kesällä 1272 Tapani V lähti matkalle Dalmatiaan tapaamaan Napolin Kaarle I:tä. Tällöin Gutkeledin heimoon kuuluva ylimys Joachim sieppasi kuninkaan kymmenvuotiaan László-pojan ja vei vangiksi Kaproncan (nykyisen Kroatian Koprivnica) linnaan. Tapanin joukot alkoivat piirittää linnaa, mutta kuningas sairastui äkillisesti. Hänet vietiin Csepelsaarelle, missä hän kuoli 6. elokuuta 1272 vain 33-vuotiaana. Hänet haudattiin Margitinsaaren luostariin, missä hänen sisarensa Pyhä Margit oli elänyt ja missä hänen vanhin tyttärensä Elisabet (Erzsébet) oli nunnana. Kapinalliset puolestaan vapauttivat kuninkaan pojan vankeudesta, ja uusi kuningas Ladislaus IV kruunattiin Székesfehérvárissa.
Avioliitto ja jälkeläiset

Tapani naitettiin jo alaikäisenä Unkariin asutettujen kumaanien ruhtinaan tyttären Elisabetin (unk. Erzsébet) kanssa, joka lienee ollut suunnilleen samanikäinen hänen kanssaan eli syntynyt noin 1239. Heille syntyi kuusi lasta:
Autuas Elisabet (unk. Árpád-házi B oldog Erzsébet özvegy, 1255–1313), dominikaani>nunna, lähetettiin jo nelivuotiaana Jänissaaren (nykyisen Budapestin Margitinsaari) luostariin ja nousi 1270-luvulla sen priorittareksi. Oli mahdollisesti naimisissa lyhyen aikaa 1280-luvulla Serbian Stefan Uroš II Milutinin kanssa, vuonna 1288 veli Ladislaus ryösti hänet luostarista ja pakotti naimisiin tšekkiläisen paroni Záviš von Falkensteinin kanssa. Leskeksi jäätyään Elisabet vietti elämänsä loppuvuodet Napolissa Pyhän Pietarin luostarissa. Perimätiedon mukaan hänet on julistettu autuaaksi, mutta tarkemmasta ajankohdasta ei ole tietoa.
Katariina (unk. Katalin, 1256–1314 jälkeen), avioitui Stefan Dragutinin, Serbian kuningas Stefan Uroš I:n vanhimman pojan ja perillisen kanssa noin vuonna 1268.
Maria (1257– 25. maaliskuuta 1323), avioitui tulevan Napolin kuningas Kaarle II:n kanssa vuonna 1270. Heidän pojanpojastaan Kaarle Robertista tuli Unkarin kuningas 1300-luvun alussa ja toisesta pojasta tuli lyhytaikainen Unkarin kuningas Kaarle II.
Tytär, jonka nimi ei ole tiedossa.
Anna (1260–1281), avioitui Andronikos Palaiologoksen, Bysantin keisari Mikael VIII Palaiologoksen pojan ja perillisen kanssa.
Ladislaus IV (unk. László, 1262 – 10. heinäkuuta 1290), seurasi isäänsä hallitsijana
Andreas (unk. András, 1268–1278), kuoli 10-vuotiaana
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tapani V Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Bela IV | Unkarin kuningas 1270–1272 | Seuraaja: Ladislaus IV |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Béla IV (1225 - 1235) | Transilvanian herttua 1257–1258 | Seuraaja: Ei seuraajaa |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Béla IV kruunaa poikansa Tapanin kuninkaaksi, Chronicon Pictum 1358
Tapanin puolison, kuningatar Elisabet Kumaanin sinetti.
Tapani V:n sinetti
Sanna Pelliccioni

Sanna Pelliccioni (s. 1976 Oulu) on suomalainen lastenkirjailija, kuvittaja ja graafinen suunnittelija.
Ura

Sanna Pelliccioni on valmistunut filosofian maisteriksi biologiasta Oulun yliopistosta. Hän on opiskellut graafista suunnittelua muun muassa Pekka Halosen akatemiassa.
Vuodesta 2003 Pelliccioni on työskennellyt freelancer-kuvittajana. Hän on kuvittanut muun muassa Eppu Nuotion, Katri Tapolan ja Pia Perkiön lastenkirjoja. Ensimmäisen lastenkirjansa Pelliccioni teki omalle lapselleen. Teoksesta kehittyi sittemmin Onni-poika -kuvakirjasarja.
Kirjojen lisäksi Pelliccioni on suunnitellut kuoseja, paperitarvikkeita ja kodin tuotteita.
Luottamustoimia

Pelliccioni on ollut lastenkirjajärjestö IBBY Finlandin hallituksen jäsen.
Tunnustuksia

Vuonna 2019 Pelliccioni sai kuvittajalle myönnettävän Adventure-palkinnon.
Teokset > Onni-poika-sarja

Onni-pojan puuhakas päivä.  Helsinki/Jyväskylä:  Minerva, 2007.  ISBN 978-952-492-085-8
Onni-pojan mahtava matka.  Helsinki/Jyväskylä:  Minerva, 2008.  ISBN 978-952-492-122-0
Onni-pojan kierrätyskirja.  Helsinki/Jyväskylä:  Minerva, 2008.  ISBN 978-952-492-197-8
Onni-pojasta tulee isoveli.  Helsinki/Jyväskylä:  Minerva, 2009.  ISBN 978-952-492-297-5
Onni-poika menee päiväkotiin.  Helsinki/Jyväskylä:  Minerva, 2010.  ISBN 978-952-492-352-1
Onni-poika ja hirveä hirviö.  Helsinki:  Minerva, 2012.  ISBN 978-952-492-523-5
Onni-poika saa uuden ystävän.  Helsinki:  Minerva, 2012.  ISBN 978-952-492-674-4
Onni-poika tahtoo kaiken.  Helsinki:  Minerva, 2013.  ISBN 978-952-492-784-0
Onni-poika menee mummolaan.  Helsinki:  Minerva, 2014.  ISBN 978-952-312-029-7
Onni-pojan seikkailut.  (Kolmen ensimmäisen Onni-kirjan yhteisnide)  Helsinki:  Minerva, 2015.  ISBN 978-952-312-100-3
Onni-poika tykkää pelata.  Helsinki:  Minerva, 2015.  ISBN 978-952-312-181-2
Jännittäviä aikoja, Onni-poika.  (Sisältää teokset Onni-poika menee päiväkotiin, Onni-pojasta tulee isoveli ja Onni-poika ja hirveä hirviö)  Helsinki:  Minerva, 2015.  ISBN 978-952-312-182-9
Onni-poika menee eskariin.  Helsinki:  Minerva, 2016.  ISBN 978-952-312-354-0
Onni-poika saa eläinystävän.  Helsinki:  Minerva, 2017.  ISBN 978-952-312-497-4
Onni-pojan talviseikkailu.  Helsinki:  Minerva, 2018.  ISBN 978-952-312-685-5
Onni-poika ja parvekeviidakko.  Helsinki:  Minerva, 2019.  ISBN 978-952-7105-33-7
Onni-poika ja ystävät.  Helsinki:  Etana Editions, 2019.  ISBN 978-952-7105-34-4
Onni-poika on jo aika iso.  Helsinki:  Minerva, 2020.  ISBN 978-952-312-582-7
Onni-poika osoittaa mieltä.  Helsinki:  Minerva, 2020.  ISBN 978-952-7105-58-0
Onni-poika keittiössä.  Helsinki:  Etana Editions, 2021.  ISBN 978-952-7105-78-8
Onni-poika puuhaa kotona.  Helsinki:  Etana Editions, 2021.  ISBN 978-952-7105-74-0
Teokset > Muut lastenkirjat

Sokerileipuri Mata-Mii seikailee.  Helsinki:  Tammi, 2013.  ISBN 978-951-31-6634-2
Meidän pitää lähteä.  Helsinki:  S&S, 2018.  ISBN 978-951-52-4305-8
Aiheesta muualla

Sanna Pelliccionin verkkosivut
Sanna Pelliccioni Kirjasampo.fi:ssä
Sanna Pelliccioni Minervan sivuilla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa
Väckelsång

| Väckelsång |
| --- | --- |

 Väckelsång
 Koordinaatit: 56°38′29″N, 14°55′01″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kronobergin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Tingsryd
Väkiluku (31.12.2023):  946
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Väckelsång on taajama Tingsrydin kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 946 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tunnettuja henkilöitä

Angelica Bengtsson (s. 1993), seiväshyppääjä
Niklas Olausson (s. 1986), jääkiekkoilija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Väckelsång Wikimedia Commonsissa
ISSN

International Standard Serial Number, ISSN on lehden, sarjan tai muun kausijulkaisun kansainvälinen standarditunnus. Sen avulla kausijulkaisu voidaan tunnistaa ja erottaa toisista kausijulkaisuista. ISSN-tunnus liittyy aina tiettyyn julkaisun nimeen, mutta ei viittaa mihinkään maahan, kieleen tai kustantajaan. Kausijulkaisu voi olla yhtä hyvin painettu, elektroninen julkaisu tai vaikkapa verkkojulkaisu.
ISSN:stä määräävä standardi on kansainvälinen ISO 3297. Tunnuksen rekisteröinnissä vaadittavia tietoja ovat julkaisun nimi, julkaisumaa, julkaisumuoto, julkaisukieli, kustantaja ja/tai julkaisijan nimi sekä kustantajan kotipaikka, julkaisuaika, julkaisun tila (esim. päättynyt, jatkuu) sekä ilmestymistiheys. ISSN-tunnusten antamiseen ja käyttöön ei liity tekijänoikeudellisia rajoituksia.
ISSN-tunnusten tietokantoja ovat kansallinen Fennica ja kansainvälinen ISSN Portal.
Aikakausijulkaisujen nimien lyhennyksiä käsittelee kansainvälinen standardi ISO 4.
Verkossa julkaistulle materiaalille on oma e-ISSN -tunnus, jota julkaisut voivat käyttää painetun materiaalin rinnalla. ISSN-tunnisteen perusteella voidaan luoda viivakoodien kanssa käytettävä GTIN (Global Trade Item Number). GTIN alkaa numerolla 977, jota seuraa yhdeksän numeroa. Linkittyvä ISSN (ISSN-L) on eri julkaisumuodoille tarkoitettu yhteinen tunniste, joka ryhmittelee painetut ja verkkojulkaisut yhden tunnisteen taakse.
Tunnisteen muoto

ISSN-tunniste koostuu kahdeksannumeroisesta koodista, joka jaetaan kahdeksi neljän numeron ryhmäksi. Ryhmät erotaan viivalla. Kahdeksas numero on tarkistusluku, joka lasketaan seitsemästä edeltävästä numerosta. Viimeinen merkki voi olla "X" jos tarkistusluku olisi 10 epäselvyyksien välttämiseksi. Tunnisteen numeroille käytetään painoarvoja 8 ja 2. Numeroiden summasta otetaan jakojäännös jakamalla summa luvulla 11, jonka jälkeen saatu erotus vähennetään luvusta 11, jolloin saadaan tarkistusnumero.
Esimerkkejä:
ISSN 0317-8471
ISSN 1050-124X
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ISSN Wikimedia Commonsissa
Suomen ISSN-keskus
Mikä on aikakauslehti Aikakausmedia.fi
ISSN Portal - hakupalvelu ISSN-tunnisteille (englanniksi)
Ryhmäisomorfismi

Matematiikassa ryhmäisomorfismi on bijektiivinen ryhmähomomorfismi. Formaalisti olkoon  (G_{1},\cdot ) ja  (G_{2},*) ryhmiä. Tällöin kuvaus  f:G_{1}\to G_{2} on ryhmäisomorfismi, jos kaikilla  a,b\in G_{1} on voimassa  f(a\cdot b)=f(a)*f(b) ja  f on bijektiivinen.
Urshult

| Urshult |
| --- | --- |
 Urshultin kirkko
 Urshult
 Koordinaatit: 56°31′51″N, 14°48′06″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kronobergin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Tingsryd
Väkiluku (31.12.2023):  924
Urshult on taajama Tingsrydin kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 924 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urshult Wikimedia Commonsissa
Linneryd

| Linneryd |
| --- | --- |
 Linnerydin kirkko
 Linneryd
 Koordinaatit: 56°39′40″N, 15°08′10″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kronobergin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Tingsryd
Väkiluku (31.12.2023):  449
Linneryd on taajama Tingsrydin kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 449 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linneryd Wikimedia Commonsissa
Rävemåla

| Rävemåla |
| --- | --- |
 Älmebodan kirkko
 Rävemåla
 Koordinaatit: 56°33′25″N, 15°15′51″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kronobergin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Tingsryd
Väkiluku (31.12.2023):  302
Rävemåla on taajama Tingsrydin kunnassa Kronobergin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 302 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rävemåla Wikimedia Commonsissa
Tapani IV

Tapani IV, Chronicon Pictum 1358
Tapani IV (unk. IV. István); (n. 1133 – 11. huhtikuuta 1165, Zimony (Zemun), nyk. Belgrad, Serbia) oli Unkarin kuningas (Tapani III:n vastakuningas) tammikuusta kesäkuuhun vuonna 1163.
Suku

Tapani IV oli Árpád-sukuisen kuninkaan Béla II Sokean (noin 1109–1141) ja Serbian ruhtinaan tyttären Jelenan (unk. Ilona) pojista kolmanneksi vanhin. Kuten muutkin kaimansa tässä dynastiassa, hän oli saanut nimensä  Unkarin ensimmäisenä kuninkaana tunnetun Tapani I Pyhän mukaan. Hänen veljiään olivat kuningas Géza II ja häntä vastakuninkaana edeltänyt Ladislaus (unk. László) II, ja lisäksi hänellä oli kaksi sisarta, joista toinen, Elisabet (unk. Erzsébet) meni naimisiin Puolan ruhtinaan Mieszko III:n kanssa, toinen, Sofia (unk. Zsófia) kihlattiin Saksan keisarin Konrad III:n pojalle mutta päätyi lopulta nunnaksi Admontin luostariin.