Killing Is My Business... And Business Is Good!
Musiikki

Killing Is My Business... And Business Is Good! on lähes yksinomaan Dave Mustainen sävellyksistä koostuva albumi. Albumin kappaleista ainoastaan lainakappale ”These Boots Are Made for Walkin'”, jonka on tehnyt Lee Hazlewood, ei ole Mustainen sävellys. Albumin avauskappale on kaksiosainen ”Last Rites/Loved to Death”. ”Last Ritesin” alun piano-osuuden päätyttyä käynnistyy kappaleen jälkimmäinen osio ”Loved to Death”, joka on hyvin nopeatempoinen kappale joka kertoo äärimmäisestä rakkaudesta. Kappaleen sanoitusten kuvaamassa kertomuksessa mies surmaa rakastamansa naisen, jolta hän ei ole saanut vastarakkautta, ettei kukaan muu voisi saada tätä.
Albumin nimikkoraita ”Killing Is My Business... And Business Is Good!” on kertomus alansa parhaimpiin kuuluvasta palkkamurhaajasta, joka tehtävän suoritettuaan aikoo seuraavaksi surmata toimeksiantajansa. Mustaine sai inspiraation kappaleeseen Marvel Comicsin sarjakuvahahmo Tuomarista.
”Skull Beneath the Skin” kertoo yhtyeen maskotti Vic Rattleheadista, okkultismista ja mustasta magiasta. Alun perin kappaletta työstettiin nimellä ”Self Destruct”. Kappaleessa Vicin ulkonäön myyttinen kehittyminen on hyvin keskeinen teema. Kappaleessa Vic eksyy mustan magian istuntoon ja tulee vangituksi, jonka jälkeen häntä muun muassa kidutetaan ja hänen kalloonsa asennetaan metallikorkit korvien päälle, viisiri peittämään silmiä ja rautaniitit lukitsemaan hänen leukansa paikoilleen. Näin ollen Vicin hahmo ilmentää tunnettua sanontaa ”älä näe pahaa, älä kuule pahaa, älä puhu pahaa.” Dave Mustainen mukaan hahmossa kiteytyivät hänen ajatuksensa uskonnosta, sorrosta ja ilmaisun vapaudesta.
| --- | --- |
 »Prepare the patient's scalp To peel away Metal caps his ears He'll hear not what we say Solid steel visor Riveted cross his eyes Iron staples close his jaws So no one hears his cries.»  (Lainaus kappaleesta ”Skull Beneath the Skin”) :  »Valmistelkaa potilaan päänahka Kuorittavaksi irti Metallikorkit korviinsa Ettei kuule, mitä me sanomme Visiirinsä umpiterästä Pultattuna silmien eteen Rautaniitit leukojen lukkona Niin huutojaan ei kuule kukaan.»  (Suomentanut Asko Alanen.) 
Albumin neljäs kappale on alun perin Nancy Sinatran tunnetuksi tekemä vanha, blues-pohjainen pop-iskelmä ”These Boots Are Made for Walkin'”. Koska yhtyeellä oli äänitysten alkaessa seitsemän omaa kappaletta levytettäväksi, mahdollisuus lainakappaleen levyttämisestä nousi esiin. Dave Mustaine halusi yhtyeen levyttävän kappaleen, jota kukaan ei odottaisi kuulevansa Megadethin kaltaisen yhtyeen versioimana ja onnistui vakuuttamaan muun yhtyeen siitä, että ”These Boots Are Made for Walkin'” olisi oiva valinta albumille. Albumin julkaisua seuranneissa konserteissa kappaleesta tuli yhtyeen esiintymisen show-numero, jossa basisti David Ellefson istui lavalle tuodulla baarituolilla soittaen kappaleen bassointroa tavallista pitempään, ja kun intro päättyi myös muu yhtye aloitti kappaleen. Tällöin Ellefson myös potkaisi tuolin lavalta.
Mustaine muutti joitain sanoituksia vastaamaan enemmän yhtyeen fanien mieltymyksiä. Kappaleen alkuperäinen säveltäjä ja sanoittaja Lee Hazlewood kuitenkin suivaantui yhtyeen versiosta, ja vaati myöhemmin kappaletta poistettavaksi albumin myöhemmiltä painoksilta, sillä hän piti Mustainen muokkaamia sanoituksia ”hävyttöminä ja loukkaavina”. Aluksi näin tapahtuikin, ja vuoden 1995 ja sitä myöhemmät julkaisut eivät kappaletta sisällä. Vuoden 2002 remasteroitu versio kuitenkin sisältää kappaleen muokattuna, jossa Hazlewoodin alkuperäisiä sanoituksia on sensuroitu.
»Uskoin vilpittömästi, että muutokset olivat merkityksettömän vähäisiä. Lee kuitenkin ajatteli toisin ja vaati ennen pitkää meidän ”rivon ja pahennusta herättävän” versiomme poistamista levyn myöhemmistä painoksista. Kannattaa panna merkille, että Leen vastalause kirjattiin yli kymmenen vuotta sen jälkeen, kun Killing Is My Business julkaistiin. Kyynisempi taho voisi kuvitella, että herra Hazlewoodin tunteet tulivat pintaan vasta, kun rojaltien virta kapeni pieneksi puroksi. Joka tapauksessa hänen vastarintansa sai julkista huomiota, ja me alistuimme. Ainakin sillä kertaa. Kun julkaisimme ensilevyn uusiksi, ”These Boots” oli mukana, mutta Leen alkuperäinen sanoitus oli muutettu epäselväksi hälyksi. Minun osasanoituksistani sai selvän; Leen oli piipattu yli.» 
(Dave Mustaine.)
Kappale ”Rattlehead” on kuvaus Megadethin esiintyessään synnyttämästä energiasta ja yhtyeen konsertista. Kappale on eräänlainen jatkumo ”Skull Beneath the Skinille”, sillä myös ”Rattlehead” sisältää viittauksen yhtyeen maskotti Vic Rattleheadiin sekä nimensä että sanoitustensa osalta.
”Chosen Ones” kertoo ristiretkeläisistä, jotka matkustavat Lähi-itään taistellakseen muslimeja vastaan. Kappaleen sanoitus on tyyliltään humoristinen, sillä se sai innoituksensa John Cleesen elokuvassa Monty Pythonin hullu maailma näyttelemästä roolihahmosta, Taikuri-Timistä.
Kestoltaan hieman yli viisiminuuttinen ”Looking Down the Cross” on kuvaus Jeesus Kristuksen viimeisistä hetkistä ja ajatuksista ristillä ennen hänen kuolemaansa. Kappaleen sanoituksissa Dave Mustaine nostaa esiin mahdollisuuden Jeesuksen kostonhalusta, vaikka tämä puhuikin aina anteeksiantavaisuuden puolesta. Alun perin kappaleen työnimi oli ”Speak No Evil”.
Dave Mustaine kirjoitti albumin päättävän kappaleen ”Mechanix” ollessaan vielä Metallican soolokitaristi. Kappale kertoo huoltamolla työskentelevästä miehestä, joka unelmoi intiimistä kanssakäymisestä huoltamolle saapuvan rikkaan naisasiakkaan kanssa. Metallica julkaisi "Mechanixin" uusin sanoituksin nimellä ”The Four Horsemen” yhtyeen esikoisalbumilla Kill 'Em All.