stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruuhkamaksu
Esimerkkejä kaupunkien ruuhkamaksuista > Suomen pääkaupunkiseudun ruuhkamaksuehdotus

Pääkaupunkiseudun ruuhkamaksuehdotus on selvityksen alla oleva Suomen liikenne- ja viestintäministeriön käynnistämä ruuhkamaksuselvitystyö, jossa tutkitaan mahdollisen ruuhkamaksun yhteiskunnallisia vaikutuksia Helsingin seudulla. Selvityksellä pyritään saamaan lisää tietoa uudemmista liikennepoliittisista keinoista, kuten liikenteen hinnoittelusta.
Ruuhkamaksulla pyrittäisiin vähentämään ruuhkia ja päästöjä sekä hankkimaan lisävaroja joukkoliikenteen kehittämiseen. Ruuhkamaksun pelätään kuitenkin aiheuttavan muurin pääkaupunkiseudun rajalle rajoittamalla ihmisten vapaata liikkumista. Helsingin kaupunginhallitus äänesti ruuhkamaksujen puolesta 2. marraskuuta 2009, ja toteutuessaan ruuhkamaksuilla rajoitettu tieosuus tulee olemaan käytännössä maksullinen tie.
Joulukuussa 2009 liikenne- ja viestintäministeriön asettaman työryhmän tavoitteena on toteuttaa pääkaupungin ruuhkamaksusta lisäselvitys vuoden 2010 loppuun mennessä, jolla pyritään selvittämään erityisesti ruuhkamaksun vaikutuksia sosiaaliseen tasa-arvoon, tavaraliikenteelle, aluetaloudelle sekä yhdyskuntarakenteeseen. Lisäksi selkeytetään tämänkaltaisen maksullisen tien tavoitteet sekä selvitetään siihen liittyvät hallintomallit.
Esimerkkejä kaupunkien ruuhkamaksuista > Suomen pääkaupunkiseudun ruuhkamaksuehdotus > Taustaa

Suomessa tiekapasiteettiongelmia on pyritty ratkomaan rakentamalla lisää teitä, suosimalla joukkoliikennettä ja lisäämällä pysäköintimaksuja. Helsingin keskustan liikennemäärät ovat muuttuneet viimeisen 30 vuoden ajan vain vähän, mutta pääkaupunkiseudun pääväylät ovat maan vilkkaimmin liikennöityjä väyliä. Niistä Kehä I Helsingin keskuspuiston kohdalla on Suomen vilkkaimmin liikennöity tieosa, jossa ajaa yli 100 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Seudun pahimmat ruuhkat muodostuvat aamuisin ja iltapäivisin kehäteille sekä seudun poikittaisliikenteeseen.
Aiheesta muualla

Lakialoite 41/2006 vp Tiemaksulaista (yhdistetty HE 109/2006:een)
HE 109/2006 sähköisten tienkäyttömaksujen keräysjärjestelmästä (hyväksytty)
LVM: Tienkäyttömaksujärjestelmät. Esiselvitys (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruuhkamaksu houkuttelisi autoilijoita käyttämään joukkoliikennettä, Helsingin Sanomat 8.9.2009
Ruuhkamaksu kuumentaa tunteita professori Matti Liski, 7.6.2009
Old Street tiessä maksualueen merkit ja vasemman yläreunan pikkukuvassa maksualueesta varoittava liikennemerkki Lontoossa, Englannissa.
Tulliasema North Bridge Roadilla Singaporessa.
Tulliasema Liljeholmsbronilla, Ruotsissa.
Suomessa Helsingin vilkkaasti liikennöidyt kehätiet on ehdotettu sisällytettävän ruuhkamaksujen perinnän piiriin.
Matti ja Sami

| Matti ja Sami> Matti & Sami und die drei größten Fehler des Universums |
| --- | --- |
 Elokuvan saksankielinen juliste.
Ohjaaja:  Stefan Westerwelle
Käsikirjoittaja:  Ingo Schünemann Stefan Westerwelle
Tuottaja:  Philipp Budweg Jochen Gottlöber Jussi Rantamäki
Säveltäjä:  Timo Hietala
Kuvaaja:  Julia Daschner
Leikkaaja:  Martin Menzel
Lavastaja:  Anne Karttunen
Pääosat:  Mikke Emil Rasch Nick Holaschke Sabine Timoteo Tommi Korpela
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa Suomi
Tuotantoyhtiö:  Lieblingsfilm Aamu Film Company
Ensi-ilta:   2018-04-1919. huhtikuuta 2018   (Saksa)
Kesto:  84 minuuttia
Alkuperäiskieli:  saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Matti ja Sami (myös Matti ja Sami – Universumin kolme suurinta virhettä) on  Stefan Westerwellen ohjaama ja käsikirjoittama saksalais-suomalaisena yhteistuotantona tehty lastenelokuva vuodelta 2018.
Elokuvassa saksalais-suomalaisen perheen 10-vuotias poika Matti kertoo perheelleen tarinan arpajaisvoitosta saadakseen heidät lähtemään kesälomamatkalle Suomeen.
Vastaanotto

Seura-lehden kriitikko Jussi Karjalainen antoi elokuvalle kaksi ja puoli tähteä ja luonnehtii elokuvaa viihdyttäväksi perhe-elokuvaksi, joka kärsii juonellisesta kankeudesta ja viihdyttää kulttuurierojen käsittelyllään.
Meyer
Kuvitteellisia henkilöitä

Fritz von Meyer, Parviainen, superroisto ja Hämähäkkimiehen vihollinen Marvel Comicsin sarjakuvissa.
Matti Kleimola

Matti Eino Kleimola (s. 6. huhtikuuta 1946 Alahärmä) on suomalainen teknologiajohtaja ja professori, joka on erikoistunut koneenrakennuksen tuotekehitystoimintaan ja polttomoottoritekniikkaan. Kleimolan vahvuuksia ovat olleet tuotekehitysmenetelmien kehittäminen ja soveltaminen, uudet konstruktiomateriaalit, energiatekniikka ja raskasöljyä käyttävien laivadieselmoottorien kehittäminen.
Henkilöhistoria

Kleimola toimi vuosina 2000–2006 Wärtsilän teknologiajohtajana kunnes jäi tehtävästä eläkkeelle 1. toukokuuta 2005. Lisäksi hän on toiminut Teknillisen korkeakoulun koneensuunnittelun professorina ja polttomoottoritekniikan professorina sekä Wärtsilä Dieselin suunnittelu- ja tuotekehityspäällikkönä. Kleimola valittiin vuonna 2004 polttomoottorien valmistajien kansainvälisen järjestön (CIMAC) presidentiksi kolmivuotiskaudelle. Hän on ollut myös Korkeimman hallinto-oikeuden asiantuntijajäsen (IPR).
Vuonna 2005 Kleimolalle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki. Hänet vihittiin Tampereen teknillisen yliopiston kunniatohtoriksi keväällä 2007.
Uran vaiheita

Teknillinen korkeakoulu, Polttomoottoritekniikan laboratorio ja Autotekniikan laboratorio (1966–1973)
Kehityspäällikkö, Oy Suomen Autoteollisuus Ab (1973–1974)
Suunnittelupäällikkö ja tuotekehityspäällikkö, Oy Wärtsilä Ab Vaasan tehdas ja Wärtsilä Diesel (1974–1980)
Koneensuunnittelun professori, Teknillinen korkeakoulu (1980–1997)
Polttomoottoritekniikan professori, Teknillinen korkeakoulu (1997–2000)
Teknologiajohtaja, Wärtsilä Oyj (2000–2006)
CIMAC:in presidentti (2004–2007)
Matti Äyräpään palkinto

Matti Äyräpään palkinto on Suomalaisen Lääkäriseura Duodecimin vuosittain jakama lääketieteen palkinto, jota pidetään arvostetuimpana kotimaisena lääketieteellisen tutkimuksen palkintona.
Palkinnon saaja pitää Matti Äyräpään luennon, joka aiemmin sijoittui jokavuotisen Lääkäripäivät-tapahtuman avajaisiin tammikuussa. Vuodesta 2019 lähtien ajakohdaksi on määritelty keväisin pidettävä Äyräpää-symposium.   Luennon pitäjäksi valitaan menestyksellistä tutkimustyötä aktiivisesti tekevä suomalainen lääkäri. Duodecim antaa luennon pitäjälle tunnustusapurahan (20 000 euroa v. 2008) ja luento julkaistaan Aikakauskirja Duodecimissa. Luennon pitäjä valitaan Duodecim-seuran jäsenten ehdotusten pohjalta.
Palkinto on saanut nimensä lääkärin, hammaslääkärin ja Duodecimin ensimmäisen puheenjohtajan Matti Äyräpään mukaan.
Palkitut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  1969 Eino Kulonen  1970 Kauko Vainio  1971 Esko Nikkilä  1972 Olli Mäkelä  1973 Olavi Eränkö  1974 Kari Penttinen  1975 Lauri Saxén  1976 Erkki Klemola  1977 Kari Kivirikko  1978 Kari Cantell  1979 Bror-Axel Lamberg |  1980 Pirjo Mäkelä  1981 Markku Seppälä  1982 Reijo Vihko  1983 Eero Saksela  1984 Tatu Miettinen  1985 Antti Vaheri  1986 Olli Jänne  1987 Mikko Hallman  1988 Pekka Häyry  1989 Pekka Halonen  1990 Albert de la Chapelle |  1991 Leevi Kääriäinen  1992 Tapani Luukkainen  1993 Mårten Wikström  1994 Juhani Jänne  1995 Jouni Uitto  1996 Leena Palotie  1997 Carl G. Gahmberg  1998 Kari Alitalo  1999 Ilpo Huhtaniemi  2000 Pekka Saikku  2001 Riitta Hari |  2002 Matti Haltia  2003 Kai Simons  2004 Petri Kovanen  2005 Kimmo Kontula  2006 Lauri A. Aaltonen  2007 Markku Laakso  2008 Sirpa Jalkanen  2009 Seppo Ylä-Herttuala  2010 Jorma Viikari  2011 Juha Kere  2012 Heikki Joensuu |  2013 Taina Pihlajaniemi  2014 Leif Groop  2015 Heikki Huikuri  2016 Erika Isolauri  2017 Mikael Knip  2018 Timo Otonkoski  2019 Olli Kal­lio­nie­mi  2020 Asla Pitkänen  2021 Anu Wartiovaara  2022 Jari Tiihonen  2024 Olli Raitakari |
Metrodoros Lampsakoslainen (nuorempi)

Metrodoroksen rintakuva Louvressa. Rooman keisarikaudelta toiselta vuosisadalta.
Metrodoros Lampsakoslainen (m.kreik. Μητρόδωρος; 331–277 eaa.) oli antiikin kreikkalainen epikurolaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli yksi antiikin neljästä merkittävimmästä epikurolaisesta. Silti hänen töistään on säilynyt ainoastaan lyhyitä katkelmia. Epikuros sanoi, ettei hänen ajattelunsa ollut järin omaperäistä.
Elämä

Metrodoros oli kotoisin Lampsakoksesta, Hellespontoksen rannalta. Hänen isänsä nimi oli Athenaios tai Timokrates ja hänen äitinsä nimi Sande. Metrodoros liittyi Epikuroksen heidän kotikaupunkiinsa perustamaan kouluun yhdessä veljensä Timokrateen kanssa. Timokrates kuitenkin riitautui pian veljensä ja Epikuroksen kanssa ja omisti lopun elämästään heidän panettelemiseensa.
Metrodoroksesta sen sijaan tuli yksi Epikuroksen merkittävimpiä oppilaita. Hän eli yhdessä Epikuroksen kanssa ja seurasi tätä Ateenaan, eikä jättänyt tätä kuin kerran käydessään puolen vuoden matkalla kotipaikkakunnallaan. Metrodoros kuoli 53-vuotiaana seitsemän vuotta ennen Epikurosta. Epikuros olisi nimittänyt Metrodoroksen seuraajakseen, jos tämä olisi elänyt häntä pidempään.
Metrodoroksen vaimona tai rakastajattarena mainitaan Leontion. Metrodoroksella oli poika, nimeltään Epikuros, sekä tytär. Epikuros jätti heidät testamentissaan Amynomakhoksen ja Timokrates Potamoslaisen holhoukseen sekä heidän ja Hermarkhoksen yhdessä kasvatettavaksi. Toisaalta kuolinvuoteellaan kirjoittamassaan kirjeessä Epikuros määräsi lapset Metrodoroksen sisaren Batiksen kanssa naimisiin menneen Idomeneuksen hoitoon. Epikuroksen oppilaat viettivät joka kuukauden kahdettakymmenettä päivää Epikuroksen ja Metrodoroksen muistopäivänä.
Filosofia

Metrodoroksen filosofia vaikuttaa olleen aistillisempaa kuin Epikuroksen. Ciceron kuvauksen mukaan Metrodoros katsoi, että täydellinen onnellisuus koostui siitä, että ihmisellä oli hyvin muodostunut ruumis ja tieto siitä, että se tulee pysymään sellaisena. Hän moitti veljeään siitä, ettei tämä ollut myöntänyt vatsan olevan kaikkien onnelliseen elämään liittyvien asioiden mitta.
Diogenes Laertioksen mukaan Metrodoros kirjoitti seuraavat teokset:
Lääkäreitä vastaan (Πρὸς τοὺς ἰατρούς, τρία) (3 osaa)
Aistimuksista (Περὶ αἰσθήσεων)
Timokratesta vastaan (Πρὸς Τιμοκράτην)
Suurisieluisuudesta (Περὶ μεγαλοψυχίας)
Epikuroksen heikosta terveydestä (Περὶ τῆς Ἐπικούρου ἀρρωστίας)
Dialektikkoja vastaan (Πρὸς τοὺς διαλεκτικούς)
Sofisteja vastaan (Πρὸς τοὺς σοφιστάς, ἐννέα) (9 osaa)
Viisauteen johtavasta tiestä (Περὶ τῆς ἐπὶ σοφίαν πορείας)
Muutoksesta (Περὶ τῆς μεταβολῆς)
Rikkaudesta (Περὶ πλούτου)
Demokritosta vastaan (Πρὸς Δημόκριτον)
Ylhäisestä syntyperästä (Περὶ εὐγενείας)
Pieniä katkelmia Metrodoroksen teoksesta Rikkaudesta löydettiin Papyrusten huvilasta Herculaneumista. Filodemos hyödynsi tätä kirjoitusta omissa teoksissaan nimeltä Rikkaudesta ja Kotitaloudenhoidosta. Filodemos lainaa Metrodorosta sen näkemyksen alullepanijana, että kyynikoille ominainen köyhyys tuli hylätä ja korvata vauraammalla elämällä, vaikkakaan rikkaudella ei ollut mitään osaa onnellisuudessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metrodoros Lampsakoslainen (nuorempi) Wikimedia Commonsissa
Antiikin filosofia  Epikurolainen koulukunta
| --- | --- |
Kreikkalainen aika:  Epikuros · Metrodoros · Polyainos · Leontion · Karneiskos · Hermarkhos · Idomeneus · Leonteus · Themista · Kolotes · Polystratos · Dionysios Lamptrailainen · Basileides · Diogenes Tarsoslainen · Demetrios Lakonialainen · Filodemos · Apollodoros · Zenon Sidonlainen
Roomalainen aika:  Amafanius · Titus Albucius · Lucretius · Faidros · Patron · Siron · Diogenes Oinoandalainen · Catius
Michał Przysiężny

| Michał Przysiężny |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. helmikuuta 1984 (ikä 40)
Kansalaisuus:   Puola
Tennispelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  64 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2001–
Palkintorahat:  1 341 718 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  57. (27.1.2014)
Voitot/tappiot:  16–35
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2014)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2013)
Wimbledon:  2. kierros (2010, 2013)
Yhdysvaltain avoimet:  1. kierros (2007, 2010, 2013)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  171. (5.3.2007)
Voitot/tappiot:  5–12
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Michał Przysiężny (s. 16. helmikuuta 1984 Glogow) on puolalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 57 tammikuussa 2014 ja nelinpelissä sijalla 171 maaliskuussa 2008.
Przysiężny on päässyt Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan toiselle kierrokselle.
Aiheesta muualla

Michał Przysiężny ATP:n sivuilla (englanniksi)
Michał Przysiężny ITF:n sivuilla (englanniksi)
Masterplan

| Masterplan |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  2001–
Tyylilaji:  power metal,  heavy metal, progressiivinen metalli
Kotipaikka:  Saksa
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Rick Altzi, laulu   Roland Grapow, kitara   Jari Kainulainen, basso   Axel Mackenrott, koskettimet   Martin Skaroupka, rummut  
Entiset jäsenet:  Mike DiMeo, laulu   Jørn Lande, laulu   Jan S. Eckert, basso   Uli Kusch, rummut   Mike Terrana, rummut  
Levy-yhtiö:  AFM Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Masterplan on saksalainen power metal -yhtye, jonka perustivat Uli Kusch ja Roland Grapow vuonna 2001 lähdettyään Helloweenista.
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nykyiset Rick Altzi – laulu  Roland Grapow – kitara  Jari Kainulainen – basso  Axel Mackenrott – kosketinsoittimet  Martin Skaroupka – rummut  |  Entiset jäsenet Jørn Lande – laulu  Mike DiMeo – laulu  Jan S. Eckert – basso  Mike Terrana – rummut  Uli Kusch – rummut  |  Lisämuusikot Jürgen Attig – basso  Janne Wirman – kosketinsoittimet  |
Diskografia

| --- | --- |
 Albumit Masterplan (2003)  Aeronautics (2005)  MK II (2007)  Time to Be King (2010)  MK III (2011)  Novum Initium (2013) :  EP:t Back for My Life (2005)  Lost and Gone (2007) Singlet Enlighten Me (2002)
Aiheesta muualla

Masterplan sivusto (englanniksi)
Mamadou Niang

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mamadou Hamidou Niang
Syntymäaika: 13. lokakuuta 1979 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Matam, Senegal
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura:  Al-Sadd
Pelinumero: 9
Junioriseurat
1998–1999: Le Havre
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2001 2001–2003 2003 2003–2005 2005–2010 2010–2011 2011– |  Troyes B  Troyes →  Metz (laina)  Strasbourg  Marseille  Fenerbahçe  Al-Sadd | 35 (19) 47 (8) 12 (5) 56 (21) 225 (100) 29 (15) 13 (4) |
Maajoukkue
| 2004– |  Senegal | 51 (19) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. kesäkuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. joulukuuta 2011.
Mamadou Hamidou Niang (s. 13. lokakuuta 1979 Matam, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Qatarin pääsarjassa pelaavaa Al-Saddia.
Ura

Mamadou Niang siirtyi 18-vuotiaana Le Havren nuorisojoukkueesta Troyesiin. Vuonna 2003 Niang lainattiin loppukaudeksi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Metziin. Siellä hän teki 12 ottelussa 5 maalia ja auttoi Metziä palaamaan takaisin pääsarjaan kaudeksi 2003–2004. Silloinen Metz-valmentaja Jean Fernandez olisi halunnut tehdä lainasopimuksesta pysyvän siirron, mutta se kuitenkin epäonnistui ja Niang siirtyi Troyesista Strasbourgiin.
Kaudella 2004–2005 Mickaël Pagis siirtyi Strasbourgiin Niangin seuratoveriksi, jossa he myöhemmin muodostivat tehokkaan kärkiparin. He tekivät yhdessä yhteensä 27 maalia liigakauden aikana. Strasbourg selvisi Ranskan liigacupin finaalin Caenia vastaan. Strasbourg voitti ottelun, ja näin varmisti historiansa toisen liigacup-pokaalin.
Vuonna 2005 Niang siirtyi Marseilleen 7 miljoonan euron siirtosummalla. Kauden 2007–2008 päätyttyä Niang oli liigan toiseksi paras maalintekijä 18 osumallaan.
Elokuussa 2010 Niang siirtyi Marseillesta turkkilaiseen Fenerbahçeen 8 miljoonan euron siirtosummalla. Hän vietti seurassa yhden kauden tehden 29 ottelussa 15 maalia.
Syyskuussa 2011 Niang siirtyi qatarilaiseen Al-Saddiin 7.5 miljoonan euron siirtosummalla.
Ura > Maajoukkue

Niang on edustanut Senegalia kolmesti Afrikan-mestaruuskilpailuissa, vuosina 2004, 2006 ja 2008.
Saavutukset

Ranskan mestaruus: 2010
Ranskan liigacup: 2005, 2010
Ranskan cupin hopeaa: 2006, 2007
Ranskan pääsarjan paras maalintekijä (18 maalia) kaudella 2009-2010
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mamadou Niang Wikimedia Commonsissa
Mamadou Niangin Ranskan liigan tilastot (ranskaksi)
Matti Rauko

Yrjö Matias (Matti) Rauko (4. helmikuuta 1907 Akaa – 18. elokuuta 2000) oli suomalainen pesäpalloilija.
Rauko pelasi mestaruussarjassa Toijalan Pallo-Veikkojen joukkueessa 1929–1950 ja saavutti Puolustusvoimain mestaruuden 1926 sekä Suomen Mestaruuden 1945 ja 1946. Kautta aikojen ensimmäiseksi Vuoden lukkariksi hänet valittiin 1947 ja Itä–Länsi-otteluun hän osallistui kolme kertaa. SM-sarjassa Rauko toimi tuomarina yli 15 vuotta ja tuomitsi yhden Itä–Länsi-ottelun.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-kultaa: 1945, 1946
2 SM-hopeaa: 1939, 1947
1 SM-pronssi: 1943
3 Itä–Länsi-ottelua: 1939, 1945, 1947
Vuoden lukkari: 1947
Saavutukset > Pesäpallotuomarina

Vuoden tuomari: 1958
Miesten Itä–Länsi-tuomari: 1958
Michael Jackson (täsmennyssivu)

Michael Jackson -nimisiä henkilöitä ovat:
Michael Jackson, yhdysvaltalainen laulaja
Michael Jackson, brittiläinen olutasiantuntija
Michael Jackson, yhdysvaltalainen radiokommentaattori ja talk show -isäntä.
Michael James Jackson, rock-tuottaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Michael Jackson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Maurice Stokes

Maurice Stokes (17. kesäkuuta 1933 Pittsburgh, Pennsylvania – 6. huhtikuuta 1970) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi nykyisessä Sacramento Kingsissä vuosina 1955–1958.
Stokes voitti ensimmäisen kautensa jälkeen parhaalle tulokkaalle myönnettävän NBA:n Rookie of the Year -palkinnon.
Stokes loukkaantui ottelussa 12. maaliskuuta 1958 ja toipui nopeasti ennalleen, kunnes hänen saamansa aivovaurio alkoi 15. maaliskuuta oireilla hälyttävästi. Hän joutui koomaan ja halvaantui pysyvästi. Hän kuoli vain 36-vuotiaana.
Stokes valittiin Basketball Hall of Fameen syyskuussa 2004.
Aiheesta muualla

Stokes Basketball Hall of Famen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Meren katedraali

| Meren katedraali> La catedral del mar |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ildefonso Falcones
Kieli:  espanja
Kustantaja:  Random House Modadori
Julkaistu:  2006
ISBN:  978-84-253-4003-1
Suomennos
Suomentaja:  Satu Ekman
Kustantaja:  Bazar
Julkaistu:  2008
Sivumäärä:  647
ISBN:  978-952-5636-51-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Meren katedraali (esp. La catedral del mar) on espanjalaisen kirjailijan Ildefonso Falconesin historiallinen romaani.
Romaanin juonen keskeinen tekijä on Barcelonassa sijaitsevan Santa Maria del Marin kirkon 50-vuotiset rakennustyöt, joihin sen päähenkilön Arnaun elämä kietoutuu.
Ruotepuolinen (Jämsä, Petäiskulma)

| Ruotepuolinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°49′57″N, 25°02′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Vuorenalaiseen 
Järvinumero:  14.226.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  168,2 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,693 km  
Pinta-ala:  1,465 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRuotepuolinen 
Ruotepuolinen  on Keski-Suomessa Jämsässä Petäiskulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Kurujoen–Nytkymenjoen valuma-alueeseen (14.226) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 168,2 metriä mpy.
Midi, Maxi & Efti

Midi, Maxi & Efti oli ruotsalainen afrikkalaisvaikutteista musiikkia esittänyt lauluyhtye 1990-luvun alussa. Heidän kaksi suurinta hittiään olivat Bad Bad Boys ja Ragga Steady. Yhtyeen muodostivat sisarukset Midi ja Maxi Berhanu ja heidän ystävänsä Freweyni "Efti" Teclehaimanot. He ovat kaikki syntyneet vuonna 1976. Midi ja Maxi ovat syntyneet Etiopiassa ja saapuivat Ruotsiin vanhempiensa mukana vuonna 1985. Efti on myös syntynyt Etiopiassa pakolaisleirillä ja muutettuaan Ruotsiin tapasi Midin ja Maxin Akallan lähiössä Tukholmassa.
Heidään nimeään kantava albumi ilmestyi 1991 ja siltä julkaistiin singlet Bad Bad Boys, Ragga Steady ja Masenko. Vaikka tytöt on merkitty kappaleiden sanoituksien tekijöiksi, niiden taustalla ovat vaikuttaneet tunnetut ruotsalaistuottajat Alexander Bart, Anders Wollbeck ja Per Adebratt. Vuonna 1992 yhtye julkaisi Yhdysvalloissa ja teki musiikkivideon. Yhtye lopetti tämän jälkeen hyvin pian tehtyään lyhyen kiertueen Yhdysvalloissa, Etelä-Afrikassa ja Ranskassa. Yhtyeen musiikkia on käytetty yhdysvaltalaisessa TV-piirrossarjassa Beavis ja Butt-head ja elokuvassa For Love or Money. Yhtyeen entiset jäsenet ovat myöhemmin kukin tahoillaan tehneet studioäänityksiä, mutta mitään ei ole toistaiseksi julkaistu.
Maurice Thorez

Maurice Thorez vuonna 1936.
Maurice Thorez (28. huhtikuuta 1900 Noyelles-Godault – 11. heinäkuuta 1964 Mustameri) oli ranskalainen kommunistipoliitikko, joka toimi Ranskan kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 1930–1964. Toisen maailmansodan jälkeen hän oli muutaman vuoden ministerinä ja 1946–1947 varapääministerinä kolmessa hallituksessa.
Thorez työskenteli kaivostyöläisenä 12-vuotiaasta alkaen ja liittyi vuonna 1919 sosialistisen puolueen ja seuraavana vuonna kommunistisen puolueen jäseneksi. Hänet vangittiin useita kertoja kiihotuksesta syytettynä. Thorezin ura puolueessa lähti nousuun 1923, jolloin hänestä tuli Pas-de-Calais’n alueen sihteeri. Vuonna 1930 hänet nimitettiin puolueen pääsihteeriksi, missä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti. Hänet valittiin Ranskan edustajainkamariin ensi kerran vuonna 1932. Vuodesta 1934 Thorez ajoi Neuvostoliitosta saamiensa ohjeiden mukaisesti Ranskan kommunistien osallistumista kansanrintamayhteistyöhön sosialistien ja radikaalien kanssa. Kansanrintama voitti vuoden 1936 vaalit ja onnistui seuraavina vuosina toteuttamaan sosiaalisia uudistuksia.
Toisen maailmansodan syttyessä Thorez kutsuttiin Ranskan armeijaan, mutta hän jätti sen pian ja pakeni maan alle sillä Edouard Daladierin hallitus oli kieltänyt sotaan osallistumista vastustaneen kommunistisen puolueen. Thorez tuomittiin poissaolevana petturuudesta. Hän siirtyi Neuvostoliittoon vuonna 1943. Kun liittoutuneet olivat vapauttaneet Ranskan saksalaismiehityksestä, Charles de Gaullen johtama uusi hallitus armahti Thorezin ja hän palasi kotimaahansa marraskuussa 1944. Seuraavana vuonna hän sai takaisin myös menettämänsä Ranskan kansalaisuuden ja palasi parlamenttiin. Hän tuli vuonna 1945 ministeriksi de Gaullen hallitukseen ja oli vuosina 1946–1947 varapääministerinä. Vuoden 1946 vaaleissa Ranskan suurimmaksi puolueeksi nousseet kommunistit yrittivät ajaa Thorezia myös pääministeriksi, mutta hän ei saanut riittävästi tukea muilta puolueilta. Kommunistiset ministerit erotettiin lopulta toukokuussa 1947 Paul Ramadierin hallituksesta heidän äänestettyään parlamentissa erästä hallituksen esitystä vastaan.
Kommunistien asema Ranskan parlamentissa romahti de Gaullen valtaanpaluun ja viidennen tasavallan perustamisen jälkeen vuonna 1958, mutta Thorez oli yksi harvoista edustajanpaikkansa säilyttäneistä. Hän kuoli vuonna 1964 laivamatkalla Jaltalle. Pian sen jälkeen hänen mukaansa nimettiin Torezin kaupunki (aiemmin Tšistjakove) Ukrainassa.
Aatteeltaan Thorezia on luonnehdittu stalinistiksi. Hänen oikeana kätenään Ranskan kommunistisessa puolueessa toimi Jacques Duclos, joka myös käytännössä johti puoluetta Thorezin oleskellessa Neuvostoliitossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maurice Thorez Wikimedia Commonsissa
Maurice Thorez (ranskaksi) Assemblée Nationale