stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Parkanon virastotalo

Parkanon virastotalo on vuonna 1961 rakennettu valtion virastotalo Parkanon keskustassa Satakunnankadulla. Rakennuksessa on ollut toimintaa 2000-luvulle saakka:  poliisilaitos, ulosottoviranomainen, lupapalvelupiste ja verotoimisto. Poliisi muutti pois 2004, jolloin rakennus myytiin yksityiselle. Verotoimisto oli siinä vielä vuoteen 2009, jolloin toimisto lakkautettiin. Huonokuntoinen rakennus huutokaupattiin 5400 eurolla vuonna 2023, kun omistaja ei uhkasakosta huolimatta kunnostanut sitä. Omistaja riitautti kaupan. Pirkanmaan käräjäoikeus kuitenkin katsoi, että kauppa on pätevä, eikä Turun hovioikeus antanut valituslupaa. Omistajalla on vielä mahdollisuus hakea korkeimmasta oikeudesta valituslupaa. Ellei lupaa tule, kauppa on lainvoimainen. Ostajat, parkanolaiset yrittäjät, aikovat purkaa rakennuksen.
Kaatopaikka

Kaatopaikka
Kaatopaikka on maa-alue, joka on varattu jätteen loppusijoittamiseen. Nykyaikaiseen kaatopaikkaan kuuluvat myös tekniset laitteistot kaasupäästöjen ja ympäröivien alueiden pilaantumisen ehkäisemiseen.
Kaatopaikkojen historia Suomessa

Maatalousyhteiskunta ennen 1900-lukua tuotti vähän jätettä ja se oli luonteeltaan biohajoavaa. Varsinaisia kaatopaikkoja ei tarvittu, vaan talojen liepeillä olevat tunkiot riittivät. Teollistumisen alkamisen jälkeen alkoi ilmaantua jätteitä, jotka olivat luonteeltaan erilaisia kuin maatalouden tuottamat jätteet. Kaupungistuminen aiheutti myös tarpeen sijoittaa jätettä tarkoitukseen varatulle alueelle kauemmas kaupungin asutuksesta. Maaseudulla ei vielä ennen toista maailmansotaa ollut merkittävää tarvetta kaatopaikoille. Tavaraa ei myöskään heitetty pois jos sille oli minkäänlaista käyttöä ja tuotteita ei pakattu samalla tavoin kuin nykyään.
1950-luvulla alkoi maan vaurastuminen ja kaatopaikkojen perustaminen kiihtyi myös maalaiskunnissa. Kaupungeissa tarvittiin jo suuria kaatopaikkoja. Jätteiden loppusijoitus oli lain mukaan kunnan vastuulla tähän aikaan ja kaatopaikka yleensä sijoitettiin kunnan rajan lähistölle alueelle, jolla ei ollut muuta hyötykäyttöä. Suot olivat erityisen suosittuja kaatopaikan perustamispaikkoina. Kaatopaikkojen käyttöä ei valvottu mitenkään tuolloin ja niille tuotiin aineita, jotka nykyään ovat ongelmajätteeksi luokiteltuja ja täten kaatopaikalle sijoittamiseen sopimattomia. Tunnetuin seuraus tästä oli Helsingin Myllypuron tapaus, jossa 1970-luvulla oli rakennettu entiselle 1950-luvun kaatopaikalle. Kaatopaikalta löytyi useita vaarallisia aineita, muun muassa PCB:tä ja öljyjä vuonna 1998. Alueen rakennukset määrättiin purettaviksi.
Muutos alkoi 1980-luvulla lähinnä pääkaupunkiseudun jätehuolto-ongelmista. Vuonna 1978 oli säädetty jätehuoltoa koskeva jätehuoltolaki. Kaatopaikat määrättiin valvottavaksi koko maassa ja tuotuja jätekuormia ryhdyttiin valvomaan. Kaatopaikkatoiminta jatkui kuitenkin entiseen malliin kuntakohtaisesti vielä 1990-luvun, joskin ongelmajätesäädökset tiukkenivat jatkuvasti, muun muassa jätelain tullessa voimaan 1994. Vuonna 1999 EU sääti kaatopaikkadirektiivin, joka asetti useita tavoitteita ja muutti suuresti jätehuoltoa Suomessa. Pienet kuntakohtaiset kaatopaikat lakkautettiin ja tilalle perustettiin suuria jätelaitosyritysten omistamia usean kunnan jätteet vastaanottavia jäteasemia. Direktiivi oli asettanut määräykset niin sanotuista EU-kaatopaikasta. Tällaisen kaatopaikan on täytettävä pohjatiiviysvaatimus ja tämä tekee kaatopaikan perustamisesta verrattain kallista.
Kaatopaikat 2000-luvulla

Vuonna 2005 suurin osa kunnista kuului alueellisiin jätelaitoksiin, jotka omistivat EU-kaatopaikan ja muita, lähinnä kierrätystä palvelevia toimintoja. Jätettä voitiin tämän vuoksi joutua kuljettamaan varsinkin harvaanasutuista kunnista pitkiäkin matkoja. Nykyaikaisella kaatopaikalla jäte pyritään peittämään ja murskaamaan kaatopaikkajyrällä mahdollisimman pian sen tuomisen jälkeen, jotta eläimet eivät pääse käsiksi siihen. Tästä huolimatta suuret lokkiparvet ovat vakituisina asukkaina kaatopaikoilla. Moderni kaatopaikka on myös vahvasti aidattu ja vartioitu, jottei jätettä tuoda luvatta aukioloaikojen ulkopuolella. Suljetuille kaatopaikoille johtaville teille on ilmaantunut jätteitä vielä pitkään sulkemisen jälkeen.
Direktiivi velvoitti vähentämään kaatopaikoille päätyvää biojätettä 75 %:iin vuoteen 2006, 50 %:iin vuoteen 2009 ja 35 %:iin vuoteen 2013 mennessä. Tähän pyrittiin kompostoinnin lisäämisellä. Myös ei-biologisen jätteen määrää pyritään vähentämään kierrätyksellä ja energiahyötykäytöllä. Käytössäolevia ja suljettuja kaatopaikkoja valvotaan suotovesien osalta ja vedet pyritään ohjaamaan puhdistamoihin. Suotovesi on jätteiden läpi suodattunutta sadevettä ja lumen sulamisvettä. Metaania sisältävää kaatopaikkakaasua otetaan talteen useilla lakkautetuilla kaatopaikoilla, jotta se voidaan polttaa vähemmän haitalliseksi hiilidioksidiksi.
Useille jätejakeille on määrätty pakollinen kierrätys. Se hoidetaan tuottajavastuun periaatteella, jossa jo tuotteen hankintahinnassa maksetaan kierrätysmaksu. Näin tehdään muun muassa autoille, renkaille ja sähkölaitteille. Rakennusjätteelle myös on rakennettu kierrätysjärjestelmä. Tulevaisuudessa nähdään vaihtoehtona loppusijoittamiselle kaatopaikalle lähinnä poltto energiantuotannossa. Tällöinkin tuhka täytyy loppusijoittaa kaatopaikalle.
Kaatopaikkakaasu

Kaatopaikkakaasu on orgaanisesta jätteestä hapettomassa tilassa tapahtuvan hajoamisen tuloksena syntyvää kaasua, joka sisältää lähinnä metaania ja hiilidioksidia. Lisäksi se sisältää esimerkiksi vesihöyryä, typpeä, happea ja vetyä. Kaasussa on pieninä pitoisuuksina myös useita kloori- ja fluorihiilivetyjä sekä rikkiyhdisteitä, jotka aiheuttavat biokaasulle ominaisen hajun. Kaatopaikkojen metaanipäästöt muodostavat nykyisten arvioiden mukaan noin 2 % Suomen kasvihuonekaasupäästöistä.
Kaatopaikkakaasu on mahdollista ottaa talteen ja käyttää joko polttoaineena tai Fischer–Tropsch-synteesin lähtöaineena.
Kaatopaikat muualla

EU-maissa on maailman tiukimmasta päästä olevat jätehuoltomääräykset. Muualla maailmassa kaatopaikat ovat vähemmän valvottuja ja hoidettuja pääsääntöisesti. Varsinkin kehitysmaissa kaatopaikoista aiheutuu merkittäviä terveyshaittoja. Useissa köyhissä maissa kaatopaikoilla työskentelee myytävää kierrätystavaraa ja ruokaa etsiviä ihmisiä, sekä aikuisia että lapsia. He altistuvat muun muassa kaatopaikkojen saasteille ja savukaasuille. Kaatopaikkojen reunamille on syntynyt slummeja, joissa roskien keräämisestä elantonsa saavat ihmiset asuvat. Myös organisoimattomien kaatopaikkojen jätevyöryt ovat riski kaatopaikoilta elantoaan etsiville.
Kaatopaikat raaka-aineiden lähteinä

Kaatopaikoille kertyneiden materiaalien uudelleenkäyttöönottoa on alettu viime vuosina tutkia ja kartoittaa. Esimerkiksi Englannissa yhdyskuntakaatopaikoille on arvioiden mukaan haudattu kuparia ja alumiinia yli 360 miljoonan euron arvosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaatopaikka Wikimedia Commonsissa
Jätteet ja kierrätys Helsingin seudun ympäristöpalvelut – HSY. Viitattu 28.6.2020.
Bruno Correia

| Bruno Correia> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. marraskuuta 1977 (ikä 46)
Kansalaisuus:   Portugali
Bruno Correia (s. 16. marraskuuta 1977) on portugalilainen autourheilija. Hän on kilpaillut Espanjan Formula Renault ja Formula Ford 1600 -sarjoissa.[lähde? ]
Correia toimii tällä hetkellämilloin? Formula E -sarjassa turva-auton -kuljettajana yhdessä lääkintävastaava Bruno Franceschini kanssa. Hän toimii myös lääkäriauton -kuljettajana Formula 1 -sarjassa ja hän ajoi sitä ensimmäisen kerran Turkin GP:ssä 2021.
Aiheesta muualla

Bruno Correia Driver Databaessa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bruno Correia
Käännös suomeksi
Wolfin palkinto

Wolfin palkinto on israelilaisen Wolfin säätiön vuodesta 1978 lähtien jakama tiede- ja taidepalkinto. Palkinto jaetaan joka vuosi kuudessa eri kategoriassa: fysiikassa, kemiassa, lääketieteessä, maataloustieteessä, matematiikassa ja taiteessa. Taiteen palkintoa kierrätetään vuosittain arkkitehtuurin, musiikin, maalaustaiteen ja kuvanveiston välillä. Wolfin palkinnon arvo on sata tuhatta Yhdysvaltain dollaria.
Palkinnon jakava Wolfin säätiö on saksalaissyntyisen keksijän ja Kuuban entisen Israelin suurlähettilään Richard Wolfin perustama.
Maatalouspalkinnon saajat

| vuosi | nimi | maa |
| --- | --- | --- |
| 1978 | George F. Sprague |  Yhdysvallat |
| 1978 | John Charles Walker |  Yhdysvallat |
| 1979 | Jay L. Lush |  Yhdysvallat |
| 1979 | Kenneth Blaxter |  Britannia |
| 1980 | Karl Maramorosch |  Puola /  Yhdysvallat |
| 1981 | John O. Almquist |  Yhdysvallat |
| 1981 | Henry A. Lardy |  Yhdysvallat |
| 1981 | Glenn W. Salisbury |  Yhdysvallat |
| 1982 | Wendell L. Roelofs |  Yhdysvallat |
| 1983/4 | Don Kirkham |  Yhdysvallat |
| 1983/4 | Cornelis T. de Wit |  Alankomaat |
| 1984/5 | Robert H. Burris |  Yhdysvallat |
| 1986 | Ralph Riley |  Britannia |
| 1986 | Ernest R. Sears |  Yhdysvallat |
| 1987 | Theodor O. Diener |  Yhdysvallat |
| 1988 | Ernest John Christopher Polge |  Britannia |
| 1988 | Charles Thibault |  Ranska |
| 1989 | Peter M. Biggs |  Britannia |
| 1989 | Michael Elliott |  Britannia |
| 1990 | Jozef Stefaan Schell |  Belgia |
| 1991 | Shang-Fa Yang |  Kiinan tasavalta /  Yhdysvallat |
| 1993 | John E. Casida |  Yhdysvallat |
| 1994/5 | Perry L. Adkisson |  Yhdysvallat |
| 1994/5 | Carl B. Huffaker |  Yhdysvallat |
| 1995/6 | Morris Schnitzer |  Kanada |
| 1995/6 | Frank J. Stevenson |  Yhdysvallat |
| 1996/7 | Neal L. First |  Yhdysvallat |
| 1998 | Ilan Chet   |  Israel |
| 1998 | Baldur R. Stefansson |  Kanada |
| 2000 | Gurdev Khush |  Intia |
| 2001 | Roger N. Beachy   |  Yhdysvallat |
| 2001 | James E. Womack |  Yhdysvallat |
| 2002/3 | R. Michael Roberts   |  Britannia /  Yhdysvallat |
| 2002/3 | Fuller W. Bazer |  Yhdysvallat |
| 2004 | Yuan Longping |  Kiina |
| 2004 | Steven D. Tanksley |  Yhdysvallat |
| 2006/7 | Ronald L. Phillips |  Yhdysvallat |
| 2006/7 | Michel A. J. Georges |  Belgia |
| 2008 | John A. Pickett |  Britannia |
| 2008 | James H. Tumlinson |  Yhdysvallat |
| 2008 | W. Joe Lewis |  Yhdysvallat |
| 2010 | David Baulcombe |  Britannia |
| 2011 | Harris A. Lewin |  Yhdysvallat |
| 2011 | James R. Cook |  Yhdysvallat |
| 2013 | Joachim Messing |  Yhdysvallat /  Saksa |
| 2013 | Jared Diamond |  Yhdysvallat |
| 2014 | Jorge Dubcovsky |  Yhdysvallat |
| 2014 | Leif Andersson |  Ruotsi |
| 2015 | Linda J. Saif |  Yhdysvallat |
| 2016 | Trudy Mackay |  Britannia |
| 2018 | Gene Robinson |  Yhdysvallat |
| 2019 | David Zilberman |  Yhdysvallat |
| 2020 | Caroline Dean |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 2022 | Pamela Ronald |  Yhdysvallat |
| 2023 | Martinus van Genuchten |  Alankomaat |
2024: 
| 2024 | Elliot M. Meyerowitz |  Yhdysvallat |
| 2024 | Joanne Chory |  Yhdysvallat |
| Venkatesan Sundaresan |  Yhdysvallat |  |
Taidepalkinnon saajat

| vuosi | nimi | maa |
| --- | --- | --- |
| 1981 | Marc Chagall |  Venäjä /  Ranska |
| 1981 | Antoni Tàpies |  Espanja |
| 1982 | Vladimir Horowitz |  Venäjä /  Yhdysvallat |
| 1982 | Olivier Messiaen |  Ranska |
| 1982 | Joseph Tal |  Israel |
| 1983 | Ralph Erskine |  Britannia /  Ruotsi |
| 1984 | Eduardo Chillida |  Espanja |
| 1986 | Jasper Johns |  Yhdysvallat |
| 1987 | Isaac Stern |  Yhdysvallat |
| 1987 | Krzysztof Penderecki |  Puola |
| 1988 | Fumihiko Maki |  Japani |
| 1988 | Giancarlo De Carlo |  Italia |
| 1989 | Claes Oldenburg |  Ruotsi /  Yhdysvallat |
| 1990 | Anselm Kiefer |  Saksa |
| 1991 | Yehudi Menuhin |  Yhdysvallat /  Britannia |
| 1991 | Luciano Berio |  Italia |
| 1992 | Frank Gehry |  Kanada /  Yhdysvallat |
| 1992 | Jørn Utzon |  Tanska |
| 1992 | Denys Lasdun |  Britannia |
| 1993 | Bruce Nauman |  Yhdysvallat |
| 1994 | Gerhard Richter |  Saksa |
| 1995 | Zubin Mehta |  Intia |
| 1995 | György Ligeti |  Itävalta |
| 1996 | Frei Otto |  Saksa |
| 1996 | Aldo van Eyck |  Alankomaat |
| 1998 | James Turrell |  Yhdysvallat |
| 2000 | Pierre Boulez |  Ranska |
| 2000 | Riccardo Muti |  Italia |
| 2001 | Álvaro Siza |  Portugali |
| 2003 | Louise Bourgeois |  Ranska /  Yhdysvallat |
| 2004 | Mstislav Rostropovitš |  Venäjä |
| 2004 | Daniel Barenboim |  Argentiina /  Israel |
| 2005 | Jean Nouvel |  Ranska |
| 2006 | Michelangelo Pistoletto |  Italia |
| 2008 | Gia Qantšeli |  Georgia |
| 2008 | Claudio Abbado |  Italia |
| 2010 | David Chipperfield |  Britannia |
| 2010 | Peter Eisenman |  Yhdysvallat |
| 2011 | Rosemarie Trockel |  Saksa |
| 2012 | Plácido Domingo |  Espanja |
| 2012 | Simon Rattle |  Britannia |
| 2013 | Eduardo Souto de Moura |  Portugali |
| 2014 | Olafur Eliasson |  Tanska |
| 2015 | Jessey Norman |  Yhdysvallat |
| 2015 | Murray Perahia |  Yhdysvallat |
| 2016 | Phyllis Lambert |  Kanada |
| 2017 | Laurie Anderson |  Yhdysvallat |
| 2017 | Lawrence Weiner |  Yhdysvallat |
| 2018 | Paul McCartney |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 2018 | Ádám Fischer |  Unkari |
| 2019 | Moshe Safdie |  Israel |
| 2020 | Cindy Sherman |  Yhdysvallat |
| 2021 | Olga Neuwirth |  Itävalta |
| 2021 | Stevie Wonder |  |
| 2022 | Elizabeth Diller |  Yhdysvallat |
| 2022 | Momoyo Kaijima |  Japani |
| 2022 | Yoshiharu Tsukamoto |  Japani |
| 2023 | Richard Long |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 2023 | Fujiko Nakaya |  Japani |
Kemian palkinnon saajat

| vuosi | saaja | maa |
| --- | --- | --- |
| 1978 | Carl Djerassi |  Yhdysvallat |
| 1979 | Herman Mark |  Itävalta /  Yhdysvallat |
| 1980 | Henry Eyring |  Meksiko /  Yhdysvallat |
| 1981 | Joseph Chatt |  Britannia |
| 1982 | John Charles Polanyi |  Kanada |
| 1982 | George C. Pimentel |  Yhdysvallat |
| 1983/4 | Herbert S. Gutowsky |  Yhdysvallat |
| 1983/4 | Harden M. McConnell |  Yhdysvallat |
| 1983/4 | John S. Waugh |  Yhdysvallat |
| 1984/5 | Rudolph A. Marcus |  Kanada /  Yhdysvallat |
| 1986 | Elias James Corey |  Yhdysvallat |
| 1986 | Albert Eschenmoser |  Sveitsi |
| 1987 | David C. Phillips |  Britannia |
| 1987 | David M. Blow |  Britannia |
| 1988 | Joshua Jortner |  Israel |
| 1988 | Raphael David Levine |  Israel |
| 1989 | Duilio Arigoni |  Sveitsi |
| 1989 | Alan R. Battersby |  Britannia |
| 1991 | Richard R. Ernst |  Sveitsi |
| 1991 | Alexander Pines |  Rhodesia /  Yhdysvallat |
| 1992 | John Pople |  Britannia |
| 1993 | Ahmed Hassan Zewail |  Egypti /  Yhdysvallat |
| 1994/5 | Richard Lerner |  Yhdysvallat |
| 1994/5 | Peter Schultz |  Yhdysvallat |
| 1995/6 | Gilbert Stork |  Yhdysvallat |
| 1995/6 | Samuel J. Danishefsky |  Yhdysvallat |
| 1998 | Gerhard Ertl |  Saksa |
| 1998 | Gabor A. Somorjai |  Unkari |
| 1999 | Raymond U. Lemieux |  Kanada |
| 2000 | Frank Albert Cotton |  Yhdysvallat |
| 2001 | Henri B. Kagan |  Ranska |
| 2001 | Ryōji Noyori |  Japani |
| 2001 | K. Barry Sharpless |  Yhdysvallat |
| 2004 | Harry B. Gray |  Yhdysvallat |
| 2005 | Richard N. Zare |  Yhdysvallat |
| 2006/7 | Ada Yonath |  Israel |
| 2006/7 | George Feher |  Yhdysvallat |
| 2008 | William E. Moerner |  Yhdysvallat |
| 2008 | Allen J. Bard |  Yhdysvallat |
| 2011 | Stuart A. Rice |  Yhdysvallat |
| 2011 | Ching W. Tang |  Yhdysvallat |
| 2011 | Krzysztof Matyjaszewski |  Puola /  Yhdysvallat |
| 2012 | A. Paul Alivisatos |  Yhdysvallat |
| 2012 | Charles M. Lieber |  Yhdysvallat |
| 2013 | Robert S. Langer |  Yhdysvallat |
| 2014 | Chi-Huey Wong |  Yhdysvallat |
| 2016 | Kyriacos Costa Nicolaou |  Kypros/ Yhdysvallat |
| 2016 | Stuart Schreiber |  Yhdysvallat |
| 2017 | Robert Bergman |  Yhdysvallat |
| 2018 | Makoto Fujita |  Japani |
| 2018 | Omar Yaghi |  Jordania/ Yhdysvallat |
| 2019 | John F. Hartwig |  Yhdysvallat |
| 2019 | Stephen L. Buchwald |  Yhdysvallat |
| 2021 | Meir Lahav |  Israel |
| 2021 | Leslie Leiserowitz |  Israel |
| 2022 | Bonnie Bassler |  Yhdysvallat |
| 2022 | Carolyn Bertozzi |  Yhdysvallat |
| 2022 | Benjamin F. Cravatt |  Yhdysvallat |
| 2023 | Chuan He |  Kiina/ Yhdysvallat |
| 2023 | Hiroaki Suga |  Japani |
| 2023 | Jeffery W. Kelly |  Yhdysvallat |
Matematiikka-palkinnon saajat

| vuosi | saaja | maa |
| --- | --- | --- |
| 1978 | Israel Gelfand |  Neuvostoliitto |
| 1978 | Carl L. Siegel |  Saksa |
| 1979 | Jean Leray |  Ranska |
| 1979 | André Weil |  Ranska |
| 1980 | Henri Cartan |  Ranska |
| 1980 | Andrei Kolmogorov |  Neuvostoliitto |
| 1981 | Lars Ahlfors |  Suomi |
| 1981 | Oscar Zariski |  Valko-Venäjä/ Yhdysvallat |
| 1982 | Hassler Whitney |  Yhdysvallat |
| 1982 | Mark Krein |  Neuvostoliitto |
| 1983/4 | Shiing-Shen Chern |  Yhdysvallat |
| 1983/4 | Paul Erdős |  Unkari |
| 1984/5 | Kunihiko Kodaira |  Japani |
| 1984/5 | Hans Lewy |  Saksa / Yhdysvallat |
| 1986 | Samuel Eilenberg |  Puola/ Yhdysvallat |
| 1986 | Atle Selberg |  Norja |
| 1987 | Kiyoshi Itō |  Japani |
| 1987 | Peter Lax |  Unkari/ Yhdysvallat |
| 1988 | Friedrich Hirzebruch |  Saksa |
| 1988 | Lars Hörmander |  Ruotsi |
| 1989 | Alberto Calderón |  Argentiina |
| 1989 | John Milnor |  Yhdysvallat |
| 1990 | Ennio de Giorgi |  Italia |
| 1990 | Ilya Piatetski-Shapiro |  Neuvostoliitto/ Israel /  Yhdysvallat |
| 1992 | Lennart Carleson |  Ruotsi |
| 1992 | John G. Thompson |  Yhdysvallat |
| 1993 | Mihail Gromov |  Venäjä / Ranska |
| 1993 | Jacques Tits |  Belgia/ Ranska |
| 1994/5 | Jürgen Moser |  Saksa /  Yhdysvallat |
| 1995/6 | Robert Langlands |  Kanada |
| 1995/6 | Andrew Wiles |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 1996/7 | Joseph B. Keller |  Yhdysvallat |
| 1996/7 | Yakov G. Sinai |  Venäjä/  Yhdysvallat |
| 1999 | László Lovász |  Unkari/  Yhdysvallat |
| 1999 | Elias M. Stein |  Yhdysvallat |
| 2000 | Raoul Bott |  Unkari / Yhdysvallat |
| 2000 | Jean-Pierre Serre |  Ranska |
| 2001 | Vladimir Arnold |  Venäjä |
| 2001 | Saharon Shelah |  Israel |
| 2002/3 | Mikio Satō |  Japani |
| 2002/3 | John Tate |  Yhdysvallat |
| 2005 | Grigori Margulis |  Venäjä |
| 2005 | Sergei Novikov |  Venäjä |
| 2006/7 | Stephen Smale |  Yhdysvallat |
| 2006/7 | Hillel Furstenberg |  Yhdysvallat /  Israel |
| 2008 | Pierre Deligne |  Belgia |
| 2008 | Phillip A. Griffiths |  Yhdysvallat |
| 2008 | David B. Mumford |  Yhdysvallat |
| 2010 | Shing-Tung Yau |  Yhdysvallat |
| 2010 | Dennis P. Sullivan |  Yhdysvallat |
| 2012 | Michael Aschbacher |  Yhdysvallat |
| 2012 | Luis Caffarelli |  Argentiina/  Yhdysvallat |
| 2013 | George D. Mostow |  Yhdysvallat |
| 2013 | Michael Artin |  Yhdysvallat |
| 2014 | Peter Sarnak |  Etelä-Afrikka /  Yhdysvallat |
| 2015 | James Arthur |  Kanada |
| 2017 | Charles Fefferman |  |
| 2017 | Richard Schoen |  |
| 2018 | Alexander Beilinson |  Yhdysvallat/ Venäjä |
| 2018 | Vladimir Drinfeld |  Yhdysvallat/ Ukraina |
| 2019 | Gregory Lawler |  Yhdysvallat |
| 2019 | Jean-François Le Gall |  Ranska |
| 2020 | Simon Donaldson |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 2020 | Yakov Eliashberg |  Neuvostoliitto/ Yhdysvallat |
| 2022 | George Lusztig |  Romania /  Yhdysvallat |
| 2023 | Ingrid Daubechies |  Belgia |
Lääketieteen palkinnon saajat

| vuosi | saaja | maa |
| --- | --- | --- |
| 1978 | George D. Snell |  Yhdysvallat |
| 1978 | Jean Dausset |  Ranska |
| 1978 | Jon J. van Rood |  Alankomaat |
| 1979 | Roger Wolcott Sperry |  Yhdysvallat |
| 1979 | Arvid Carlsson |  Ruotsi |
| 1979 | Oleh Hornykiewicz |  Itävalta |
| 1980 | César Milstein |  Argentiina /  Britannia |
| 1980 | Leo Sachs |  Israel |
| 1980 | James L. Gowans |  Britannia |
| 1981 | Barbara McClintock |  Yhdysvallat |
| 1981 | Stanley N. Cohen |  Yhdysvallat |
| 1982 | Jean-Pierre Changeux |  Ranska |
| 1982 | Solomon H. Snyder |  Yhdysvallat |
| 1982 | James W. Black |  Britannia |
| 1984/5 | Donald F. Steiner |  Yhdysvallat |
| 1986 | Osamu Hayaishi |  Japani |
| 1987 | Pedro Cuatrecasas |  Yhdysvallat |
| 1987 | Meir Wilchek |  Israel |
| 1988 | Henri G. Hers |  Belgia |
| 1988 | Elizabeth F. Neufeld |  Yhdysvallat |
| 1989 | John Gurdon |  Britannia |
| 1989 | Edward B. Lewis |  Yhdysvallat |
| 1990 | Maclyn McCarty |  Yhdysvallat |
| 1991 | Seymour Benzer |  Yhdysvallat |
| 1992 | M. Judah Folkman |  Yhdysvallat |
| 1994/5 | Michael J. Berridge |  Britannia |
| 1994/5 | Yasutomi Nishizuka |  Japani |
| 1995/6 | Stanley B. Prusiner |  Yhdysvallat |
| 1997 | Mary Frances Lyon |  Britannia |
| 1998 | Michael Sela |  Israel |
| 1998 | Ruth Arnon |  Israel |
| 1999 | Eric R. Kandel |  Yhdysvallat |
| 2001 | Avram Hershko |  Israel |
| 2001 | Alexander Varshavsky |  Venäjä /  Yhdysvallat |
| 2002/3 | Ralph L. Brinster |  Yhdysvallat |
| 2002/3 | Mario Capecchi |  Italia /  Yhdysvallat |
| 2002/3 | Oliver Smithies |  Britannia /  Yhdysvallat |
| 2004 | Robert A. Weinberg |  Yhdysvallat |
| 2004 | Roger Y. Tsien |  Yhdysvallat |
| 2005 | Alexander Levitzki |  Israel |
| 2005 | Anthony R. Hunter |  Britannia /  Yhdysvallat |
| 2005 | Anthony J. Pawson |  Britannia /  Kanada |
| 2008 | Howard Cedar |  Israel |
| 2008 | Aharon Razin |  Israel |
| 2010 | Axel Ullrich |  Saksa |
| 2011 | Shinya Yamanaka |  Japani |
| 2011 | Rudolf Jaenisch |  Yhdysvallat /  Saksa |
| 2012 | Ronald M. Evans |  Yhdysvallat |
| 2014 | Nahum Sonenberg |  Israel |
| 2014 | Gary Ruvkum |  Yhdysvallat |
| 2014 | Victor Ambros |  Yhdysvallat |
| 2015 | John Kappler |  Yhdysvallat |
| 2015 | Philippa Marrack |  Yhdysvallat |
| 2015 | Jeffrey Ravetch |  Yhdysvallat |
| 2016 | C. Ronald Kahn |  Yhdysvallat |
| 2016 | Lewis C. Cantley |  Yhdysvallat |
| 2017 | James P. Allison |  Yhdysvallat |
| 2019 | Jeffrey M. Friedman |  Yhdysvallat |
| 2020 | Jennifer Doudna |  Yhdysvallat |
| 2020 | Emmanuelle Charpentier |  Ranska |
| 2021 | Joan Steitz |  Yhdysvallat |
| 2021 | Lynne Elizabeth Maquat |  Yhdysvallat |
| 2021 | Adrian Krainer |  Uruguay/ Yhdysvallat |
| 2023 | Daniel Drucker |  Kanada |