stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
José Edson Santana de Oliveira

José Edson Santana de Oliveira (s. 3. marraskuuta 1952 Duas Serras) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. tammikuuta 1978 ja nimitettiin Eunápolisin hiippakunnan piispaksi 12. kesäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Itamar Navildo Vian, jota avustivat Silvério Jarbas Paulo de Albuquerque ja Mário Zanetta.
Joé Juneau

| Joé Juneau |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Joseph Juneau
Syntynyt: 5. tammikuuta 1968 (ikä 56) Pont-Rouge, Quebec
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2004
Seurat:  Boston Bruins (NHL) Washington Capitals (NHL) Buffalo Sabres (NHL) Ottawa Senators (NHL) Phoenix Coyotes (NHL) Montreal Canadiens (NHL)
NHL-varaus:  81. varaus, 1988 Boston Bruins
Joseph "Joé" Juneau (s. 5. tammikuuta 1968 Pont-Rouge, Quebec) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä.Juneau pelasi urallaan 828 ottelua kuudessa eri organisaatiossa. Näissä otteluissa hän teki 156 maalia ja 572 pistettä. Jäähyllä hän istui urallaan 272 minuuttia. Hän pelasi myös Kanadan olympiajoukkueessa vuoden 1992 olympiaturnauksessa.
Ura

Quebecissä syntyneenä Juneau pelasi ennen yliopistouraansa juniorikiekkoa eri ikäkausisarjoissa kuten QMAAA. Syksyllä 1987 Juneau aloitti opiskelut ja pelaamisen R.P.I:ssä. Yliopistokiekkoa kesti neljä kautta jona aikana hän pelasi keskimäärin 30 ottelua per kausi ja teki noin 1,7 pistettä per pelattu ottelu.
Boston Bruins poimi hänet kesän 1988 varaustilaisuudessa 4. kierroksella 81. varauksena. Bostonissa Juneau debytoi kaudella 1991-1992 ja pelasi siellä vajaa kolme kautta. Maaliskuussa 1994 Bruins myi hänet Washingtoniin vaihdossa Al Iafrateen. Washingtonissa Juneau pelasi kevääseen 1999 asti kunnes maaliskuussa Capitals myi hänet yhdessä 3. kierroksen varausoikeuden kanssa Buffalo Sabresiin saaden vaihdossa Alexei Tezikovin ja myöhemmin määriteltävän korvauksen. Buffalossa Juneau pelasi vain yhdeksän peliä ja teki seuraavan kauden alla vapaana agenttina sopimuksen Ottawa Senatorsiin. Kesällä 2000 Minnesota Wild poimi suojaamatta jätetyn Juneaun NHL:n laajennusdraftissa myyden hänet kuitenkin saman tien Phoenix Coyotesiin josta vaihdossa tuli Rickard Wallin. Phoenixista Juneau myytiin kesällä 2001 Montreal Canadiensiin, jossa kaupassa toiseen suuntaan liikkui ehdollinen varausvuoro vuoden 2004 varaustilaisuuteen. Montrealissa Juneau pelasi uransa kolme viimeistä kautta ja päätti uransa keväällä 2004.
Vuodesta 2022 Juneau on toiminut Quebecissä 
St-Marc-des-Carrièresin U15 ja U18 koulujoukkueiden apuvalmentajana.
Saavutukset

Valinta ECAC liigan All Rookie Teamiin 1988
Valinta NCAA:n itäisen konferenssin 1. All American joukkueeseen 1990
Valinta NCAA:n itäisen konferenssin 2. All American joukkueeseen 1991
Olympia hopeaa Albertville 1992
Olympiaturnauksen pistepörssin voittaja 1992
Valinta NHL:n All Rookie Teamiin 1993
Calder Trophy äänestyksen finalisti 1993
Kašubit

| Kašubit |
| --- | --- |
 Kašubien lippu
Väkiluku:  ~100 000
Asuinalueet:   Puola  Saksa
Kielet:  kašubi, puola, saksa
Uskonnot:  katolilaisuus, luterilaisuus
Kašubien asuinalue Puolassa (keltaisella).
Kašubit (kašubiksi Kaszëbi, puolaksi Kaszubi) ovat Puolassa asuva etninen ryhmä. He kuuluvat slaavilaisiin kansoihin. Puolan vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan  53 000 kašubia puhuu äidinkielenään kašubia, joka eri kielitieteilijöiden mukaan on joko oma kielensä tai puolan kielen murre. Tunnettuihin kašubeihin kuuluvat muun muassa historioitsija Gerard Labuda (s. 1916), Puolan pääministeri ja entinen Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja Donald Tusk ja arkkipiispa Henryk Muszyński. Kirjailija Günter Grassilla on kašubisukujuuria.
Historia

Kašubit polveutuvat slaaveista, jotka tulivat nykyisen Pommerin alueelle kansainvaellusaikana. Läntisimmät slaavit sulautuivat lopulta alueen saksalaisiin, mutta idemmässä he säilyttivät slaavilaisen identiteettinsä. Vaikka kašubista alkoi kehittyä puolasta eroava kieli ja alueen hallitsijat olivat saksankielisiä, säilyivät kirkonmenot kašubien asuttamilla alueilla puolankielisinä.
1800-luvulla kašubien keskuudessa alkoi muodostua voimakkaampi kansallinen identiteetti, missä tärkeänä vaikuttajana toimi Florian Ceynowa. Jotkin kašubit tosin vastustivat ajatusta kašubeista puolalaisista erillisenä kansana. 1900-luvun alussa  Preussi aloitti Kulturkampfin eli kulttuuritaistelun katolista kirkkoa vastaan. Toimenpiteisiin kuului katolisten vähemmistöjen saksalaistaminen. Saksalaistaminen onnistuikin joillakin alueilla, mutta ei kovin laajalti. Natsi-Saksan aikana kašubit nähtiin puolalaistuneina saksalaisina, joissa oli potentiaalia saksalaistumiseen, toisin kuin puolalaisissa, joita pidettiin alempana kansana. Puolan kommunistisen hallituksen aikana virallinen hallinto suosi Puolan kansan yhtenäisyyttä ja kašubeja kansana vähäteltiin.
Nykypäivä

Vuodesta 2005 lähtien kašubin on voinut suorittaa maturana yliopistossa. Lisäksi vuodesta 2005 kašubi on ollut ainoana Puolassa puhuttuna kielenä virallisesti alueellinen vähemmistökieli. Muutamissa kylissä Kašubian alueella opetetaan kouluissa kašubia.
Kašubit muualla

Vuonna 1858 joukko kašubeja muutti Kanadan Ontarioon ja perusti Wilno-nimisen siirtokunnan. Chicagon St. Josaphatin kaupunginosa on kašubilaisten siirtolaisten vuonna 1884 perustama. Wisconsinissa, Jones Islandissa, oli kašubien kalastajakylä vuoteen 1940 asti, jolloin heidät häädettiin, koska he eivät omistaneet asuttamaansa maata. Nykyisin paikalla on puisto nimeltä Kaszube's Park.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kašubit Wikimedia Commonsissa
Wilnon asukkaita perinteisissä kašubilaisissa puvuissa
Juha Harju

| Juha Harju |
| --- | --- |
 Juha Harju Shade Empiren konsertissa Tuskassa, 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1981
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kuolio, Cypher Commander, Hurja
Laulukielet:  englanti, suomi
Tyylilajit:  black metal, death metal, thrash metal, industrial metal, extreme cinematic metal
Soittimet:  laulu, bassokitara
Yhtyeet:  Shade Empire (2000–2017) Deathchain (2001–) Trollheim's Grott (2004–) Chaosweaver (2008–) Ajattara (2007–2012)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Juha Harju (s. 1981 Kuopio) on metallimusiikin laulaja ja basisti, joka tunnetaan parhaiten death metal -yhtyeiden Shade Empiren laulajana sekä Deathchainin basistina. Harjun muita yhtyeitä ovat Chaosweaver sekä Ajattara, ja hän on vaikuttanut myös Trollheim’s Grottissa. Shade Empire on Harjun ainoa yhtye missä hän esiintyy omalla nimellään. Chaosweaverissa Harju käyttää taiteilijanimeä Cypher Commander, Ajattarassa Tohtori Kuolio ja Deathchainissa hänen taiteilijanimensä on pelkkä Kuolio. Hurja toimii myös 2 Times Terrorissa livelaulajana ja hän on myös silloin tällöin tuurannut Spellgothia Turmion Kätilöiden riveissä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Meteli.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Deathchainin viralliset sivut
Ajattaran viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Shade Empiren viralliset sivut
Chaosweaverin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Shade Empire
| Juha Harju • Janne Niiranen • Juha Sirkkiä • Olli Savolainen • Eero Mantere • Erno RäsänenAntti Makkonen • Tero Liimatainen |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Sinthetic • Intoxicate O.S. • Zero Nexus • Omega Arcane • Poetry of the Ill-Minded • Sunholy
Singlet:  Slitwrist Ecstasy
Demot:  Throne of Eternal Night • Daemon • Essence of Pain
Juho Keltanen

Johan (Juho) Keltanen (5. syyskuuta 1849 Ruokolahti – 14. tammikuuta 1922 Ruokolahti) oli suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja.
Keltasen vanhemmat olivat maanviljelijä Thomas Keltanen ja Sofia Piiparinen. Hän toimi maanviljelijänä Ruokolahdella ja hän oli myös lautamiehenä.
Keltanen oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1909–1910 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän toimi myös Ruokolahden kunnallislautakunnan esimiehenä.
José López y Crespo

José López y Crespo (30. elokuuta 1797 San Pedro de Cornazo – 21. maaliskuuta 1875) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi mahdollisesti vuonna 1822 ja nimitettiin Santanderin hiippakunnan johtoon 5. kesäkuuta 1859. Valinta vahvistettiin 26. syyskuuta 1859, ja López y Crespo vihitiin piispaksi 1. tammikuuta 1860. Pääkonsekraattorina toimi Miguel García Cuesta.
López y Crespo osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen ja toimi Santanderin piispana, kunnes kuoli 77-vuotiaana virassa.
Kirjallisuusvuosi 2008

Kirjallisuusvuosi 2008 käsittelee vuoden 2008 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Sofi Oksasen romaani Puhdistus oli vuoden huomattavimpia kaunokirjallisia tapauksia. Se oli vuoden 2008 myydyin kotimainen kaunokirja (102 200 kpl). Oksasen lisäksi moni muukin kirjailija oli kiinnostunut Virosta. Esimerkiksi Jaan Krossista ja Johan Laidonerista valmistui elämäkerta. Monessa kirjavuoden teoksessa haettiin vastapainoa ajan koville arvoille.
Kustannusala oli murroksessa, sillä kustannustoimittajat Touko ja Aleksi Siltala erosivat WSOY:n palveluksesta ja perustivat omaan kustantamoon, Siltalan. Heidän mukanaan siirtyi suuri joukko nimekkäitä kirjailijoita.
Noin kolmesataa kiinalaista kulttuurihenkilöä allekirjoitti Peruskirja 08 -nimisen vetoomuksen (Língbā Xiànzhāng), jossa vaadittiin Kiinaan ilmaisuvapautta, ihmisoikeuksia, monipuoluejärjestelmää ja vapaata markkinataloutta.
Julkaisuja

Suzanne Collins – Nälkäpeli
Neil Gaiman – Hautausmaan poika
Anneli Kanto – Veriruusut
Stieg Larsson – Pilvilinna joka romahti (Millennium-trilogian III osan suomennos)
Arne Nevanlinna – Marie
Sofi Oksanen – Puhdistus
Jari Tervo – Troikka (Jari Tervon romaani)
Antti Tuuri – Surmanpelto
Carlos Ruiz Zafón – Enkelipeli
Myydyimmät kirjat

Vuoden myydyin kotimainen kaunokirja: Sofi Oksanen, Puhdistus
Vuoden myydyin käännöskaunokirja: Khaled Hosseini, Tuhat loistavaa aurinkoa
Vuoden myydyin kotimainen lasten- ja nuortenkirja: Mauri Kunnas, Herra Hakkaraisen 7 ihmettä
Vuoden myydyin käännetty lasten- ja nuortenkirja: J. K. Rowling, Harry Potter ja kuoleman varjelukset
Vuoden myydyin tietokirja: Sääpäiväkirja
Vuoden myydyin kotimainen sarjakuvakirja: Juba Tuomola, Viivi ja Wagner 11: terassilla tarkenee
Vuoden myydyin käännetty sarjakuvakirja: Walt Disney, Aku Ankan taskukirja 341: Läpimurto
Vuoden myydyin taskukirja: Juha Vuorinen, Kristianin teinivuodet
Vuoden myydyin äänikirja: Walt Disney, Disneyn klassikkosadut
Palkintoja

Richard Morgan
Sarah Langan
Sofi Oksanen – Puhdistus
Marjo T. Nurminen
Michael Chabon
Marja-Liisa Heino
Riku Korhonen
Turo Kuningas
Sofi Oksanen
Annikki Suni
Jean-Marie Gustave Le Clézio
Naja Marie Aidt
Junot Díaz
Hannele Mikaela Taivassalo
Guy Gavriel Kay
Juha Hautamaa

| Juha Hautamaa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. elokuuta 1973 (ikä 51) Jyväskylä
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Hade
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  83 kg
Pelinumero:  10
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2002
Seurat:  Ilves (SM-liiga), Timrå IK (Elitserien)
Juha Hautamaa (s. 3. elokuuta 1973 Jyväskylä) on entinen jääkiekkoilija.
Hautamaa edusti koko SM-liigauransa ajan Tampereen Ilvestä. Kaudeksi 2001–2002 hän siirtyi Ruotsin Elitserieniin, Timrå IK:hon, jossa loukkaantuminen päätti uran.[lähde? ] A-maaotteluita Hautamaalle kertyi 27.
Hautamaa voitti rullakiekon Suomen mestaruuden vuonna 1999 Team 957:n paidassa ja SM-hopeaa 2007 sekä Suomen mestaruuden 2008 Pahalammen väreissä.[lähde? ]
Hautamaa on toiminut Ilveksen urheilutoimenjohtajana sekä Ilveksen A-junioreiden ja Nokian Pyryn kakkosvalmentajana.
Aiheesta muualla

Juha Hautamaa Eurohockey.com. (englanniksi)
Juha Hautamaa The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Kari Tykkyläinen

| Kari Tykkyläinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. heinäkuuta 1953 (ikä 71) Eno
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Taidesuuntaus:  kuvanveisto, videotaide
Kari Ahti Ilmari Tykkyläinen (s. 9. heinäkuuta 1953 Eno) on suomalainen kuvanveistäjä, videotaiteilija ja muusikko. Tykkyläinen on kotoisin Pohjois-Karjalasta. Hän asuu nykyisin Pudasjärvellä, Yli-Siuruan kylässä.
Ura

Tykkyläinen suoritti ylioppilastutkinnon Karjasillan koulussa Oulussa vuonna 1973. Hän kävi Kankaanpään taidekoulun vuosina 1976–1979, ja on Suomen Kuvanveistäjäliiton jäsen.
Tykkyläinen on saanut Dukaattipalkinnon vuonna 1984. Hän on julkaissut YouTube-videopalvelussa käyttäjätunnuksella tykylevitsyli 3 000:sta humoristisesta videosta. Videoilla on yhteensä yli 30 miljoonaa katselukertaa. Videoista katsotuin on Lannistumaton, jota oli katsottu YouTubessa 1. lokakuuta 2018 mennessä lähes puolitoista miljoonaa kertaa. Tykkyläisen YouTube-kuuluisuutta on käsitelty myös Yle TV1 -kanavan A-studiossa.
Tykkyläinen esittelee videoillaan pudasjärveläisiä naisia ja paikallisia maisemia. Joitain videoitaan Tykkyläinen on joutunut poistamaan, koska vaimojen esiintyminen on alkanut häiritä aviomiehiä.
Tykkyläinen on sanonut olevansa lestadiolaisten pannassa taiteensa vuoksi, koska hänen tekemänsä taide on liian rohkeaa ja liian avoimen seksuaalista. Lestadiolaiset ovat yrittäneet vaikuttaa Tykkyläiseen, joten hän on saanut myös kutsuja hoitokokouksiin. Tykkyläinen on saanut taiteellisen toimintansa vuoksi tappouhkauksenkin.
Tykkyläinen on opettanut moottorisahalla veistoa. Siihen on kuulunut toteeminveiston opetusta. Tykkyläinen tekee myös veistotaidetta. Häneltä löytyy myös taideinstallaatioita.
Hän on pitänyt myös kukkamekkokorkokenkähiihtoja, jotka ovat kansainvälistäkin mediaa kiinnostava tapahtuma, johon tulee hiihtäjiä ympäri suomea ja ulkomailtakin.
Hän alkoi tubettamaan närkästyttyään kunnanisiin ja hänen ensimmäinen ja tunnetuin videonsa oli nimeltään lannistumaton.
Tykkyläinen on esiintynyt myös hardcore punk -bändin kanssa. Hän soittaa rumpuja. Volkswagenin kansainväliseen automainokseen Tykkyläinen päätyi laulamaan vuonna 2013.
Tykkyläinen on pitänyt myös yhteisnäyttelyn Jenni Naumasen kanssa. Tykkyläinen on myynyt videoidensa lisenssit Yhdysvaltoihin, Saksaan, Ranskaan ja Britanniaan.
Vuoden nuorisotekotunnustuksen Tykkyläinen sai vuonna 2016, joka hänelle myönnettiin pitkäjänteisestä urasta Pudasjärven kulttuurielämän ja nuorten hyväksi. Pudasjärven kulttuuristipendin Tykkyläinen sai vuonna 2023.
Tykkyläinen sai vuonna 2016 Taiteen edistämiskeskus Taiken kohdeapurahaa 3 000 euroa. Tykkyläinen sai taiteilijaeläkkeen Taikelta vuonna 2017. Tykkyläinen on ensimmäinen pudasjärveläinen taiteilija, joka on saanut taiteilijaeläkkeen.
Palkinnot

Dukaattipalkinto 1984.
Pudasjärven vuoden nuorisotekopalkinto 2016
Pudasjärven kulttuuristipendi 2023
Politiikka

Tykkyläinen toimi Pudasjärven kaupunginvaltuutettuna Vihreiden valtuustoryhmässä vuoteen 2021 sekä tammikuusta 2017 Pudasjärven vihreiden puheenjohtajana. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Tykkyläinen ei enää asettunut ehdolle.
Heinäkuuhun 2016 Tykkyläinen toimi kaupunginvaltuutettuna Perussuomalaisten riveissä, mutta jätti puolueen tyytymättömänä puolueen politiikkaan. Hän kuitenkin jatkoi puolueen kunnallisvaltuustoryhmässä vaalikauden loppuun kunnioituksesta äänestäjiään kohtaan ennen asettumista Vihreiden ehdokkaaksi vuoden 2017 kunnallisvaaleissa. Tykkyläinen ehti olla mukana kunnallispolitiikassa yli kahdenkymmenen vuoden ajan sekä Perussuomalaisten ehdokkaana vuosien 2011 ja 2015 eduskuntavaaleissa.
Yksityiselämä

Tykkyläisellä on neljä lasta. Hänen puolisonsa on taidemaalari, artesaani ja tekstiilitaiteilija Marja-Leena Tykkyläinen (o.s. Saari). Marja-Leena Tykkyläinen on valmistunut Kankaanpään taidekoulusta ja Kajaanin käsi-ja taideteollisuusoppilaitoksesta. Hänelle myönnettiin Pudasjärven kulttuuristipendi vuonna 2019. Hän on johtanut kymmenen rumpalin ryhmää Siuruan kulttuuri-iltamatapahtumassa.
Tykkyläinen on MC²-moottoripyöräkerhon presidentti. Kotikyläänsä hän kutsuu Siuruan kansantasavallaksi. Hän on toiminut myös projektipäällikkönä. Aiemmin Tykkyläinen on ollut myös opettaja. Hän on vetänyt myös maalauskursseja maahanmuuttajille.
Aiheesta muualla

Kari Tykkyläisen kotisivut
Tykkyläisen YouTube-kanava
Ylen Elävä arkisto: Siuruan elokuvamoguli ja saumasukkien lumo
https://areena.yle.fi/Tykkyläisen rippituoli
Juho Keski-Pukkila

Juho Jaakko Keski-Pukkila eli Pukkilan Jaska tai Oskarin Jaska (1885 Kauhajoki – 1. elokuuta 1923 Kauhajoki) oli Kauhajoella, Etelä-Pohjanmaalla elänyt puukkojunkkari, joka syyllistyi ilkivaltaan, varkauksiin ja luultavasti myös henkirikoksiin. Hänet on usein sekoitettu 1831 syntyneeseen kauhavalaiseen puukkojunkkariin Jaakko Pukkilaan, jolla oli sama kutsumanimi Pukkilan Jaska.
Pukkilan Jaska oli kotoisin Kauhajoen Pukkilankylän Keski-Pukkilan talosta. Hänen isänsä Oskari Keski-Pukkila oli ollut vankilassa laittomasta viinan myynnistä ja pahoinpitelyistä. Jaska oli talon vanhin poika, ja hänkin syyllistyi jo varhain ilkivaltaan ja rikoksiin. Hän joutui ensimmäisen kerran käräjille vuonna 1900 yhdessä isänsä kanssa joutuen tuomituksi kasvatuslaitokseen. Isää syytettiin tällöin pahoinpitelystä ja kotirauhan rikkomisesta ja Jaskaa osallisuudesta samaan rikokseen. Jaskan epäiltiin myös jo pikkupoikana tappaneen nelivuotiaan siskonsa Sigrid Justinan, kun tämän huivi oli takertunut tahkon akseliin ja Jaska oli pyörittänyt tahkoa, niin että sisko oli tukehtunut.
Vuonna 1907 Pukkilan Jaska sai vajaan seitsemän vuoden vankeustuomion pienistä varkauksista ja ilkivallasta; hän oli varastanut muun muassa polkupyörän, vaatteita sekä eräältä juopuneelta isännältä häissä rahaa ja taskukellon. Pukkila oli myös terrorisoinut kotikyläänsä ajelemalla humalassa reellä pitkin kylänraittia ja ammuskelemalla rakennusten seiniin revolverillaan. Hän harjoitti viinan salamyyntiä ja kävi häissä kuokkavieraana tappelemassa ja riehumassa.
Kuudentena heinäkuuta 1915 löytyi Kauhajoesta lakanoihin kääritty ja köytetty nuorehkon tuntemattoman miehen ruumis. Epäilykset kohdistuivat heti Pukkilan Jaskaan, sillä edellisenä talvena oli Keski-Pukkilan talossa ollut jotain hälinää ja talon lattioilta oli pesty useampaan kertaan joka paikassa ollutta verta. Asiasta järjestettiin poliisitutkinta, ja lähitalojen asukkaita samoin kuin Keski-Pukkilan talonväkeä kuulusteltiin. Koska todistajien kertomukset olivat keskenään ristiriitaisia, tapauksen tutkinta lopetettiin vuonna 1916. Myöskään ruumista ei onnistuttu varmasti tunnistamaan.
Pukkila lähti luultavasti heti murhajutun tutkimusten päätyttyä 1916 Yhdysvaltoihin, missä hän meni naimisiin vuonna 1918. Hän palasi yksin ilman vaimoaan muutamaa vuotta ennen kuolemaansa Suomeen ja ehti vielä toimia Kauhajoella autonkuljettajana jonkin aikaa. Pukkilan Jaska kuoli keuhkotautiin 37-vuotiaana elokuun alussa 1923.
José Léon Rojas Chaparro

José Léon Rojas Chaparro (18. heinäkuuta 1917 – 11. kesäkuuta 1982) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. huhtikuuta 1942 ja nimitettiin Trujillon hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Capitoliaksen titulaaripiispaksi 24. elokuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Humberto Quintero Parra, jota avustivat Críspulo Benítez Fontúrvel ja Alejandro Fernández Feo-Tinoco.
13. joulukuuta 1961 Rojas Chaparrosta tuli Trujillon piispa, jona hän toimi loppuikänsä. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Juho Keskitalo

Juho Keskitalo on palkittu radio- ja televisiojuontaja, toimittaja, näyttelijä, sekä ääninäyttelijä . Keskitalo juontaa Radio Suomipopin iltapäivää, näyttelee Syke-sarjassa ensihoitaja Justusta, sekä juonsi televisio-ohjelman Digihuijatut, joka oli ehdolla vuoden 2019 Kultaisessa Venlassa vuoden asiaohjelmaksi. Keskitalo voitti vuonna 2022 RadioGaalassa Vuoden some - palkinnon.
Kirjallisuusvuosi 2010

Kirjallisuusvuosi 2010 käsittelee vuoden 2010 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Kirjailija Tommy Tabermann kuoli vaikeaan sairauteen.
Sarjakuvataiteilija Kaisa Leka sai yhdessä miehensä Christoffer Lekan kanssa vuonna 2010 opetus- ja kulttuuriministeriön Suomi-palkinnon. Hänen omaelämäkerralliset teoksensa ovat saaneet kiitosta kauneudestaan.
Julkaisuja

Iain M. Banks – Pintakuvio
Suzanne Collins – Matkijanärhi
Justin Cronin – Ensimmäinen siirtokunta
Günter Grass – Grimms Wörter (suom. Grimmin sanat, 2015)
Vilja-Tuulia Huotarinen – Rakkaudella, Silja
Juha Itkonen – Seitsemäntoista
Matti Yrjänä Joensuu – Harjunpää ja rautahuone
Pasi Ilmari Jääskeläinen – Harjukaupungin salakäytävät
Tuomas Kyrö – Mielensäpahoittaja
Sirpa Kähkönen – Vihan ja rakkauden liekit : Kohtalona 1930-luvun Suomi
Markus Nummi – Karkkipäivä
Haruki Murakami – 1Q84
Riikka Pulkkinen – Totta
Maarja Pärtna – Rohujuurte juures
Hannu Rajaniemi – Kvanttivaras
Johanna Sinisalo – Möbiuksen maa
Mihail Šiškin – Pismovnik (suom. Sinun kirjeesi, 2012)
Elina Tiilikka – Punainen mekko
Märta Tikkanen – Emma ja Uno – rakkautta tottakai (Emma & Uno: Visst var det kärlek)
Antti Tuuri – Rata
Serhi Žadan – Ворошиловград ("Vorošilovgrad", proosaa)
Myydyimmät kirjat

Vuoden myydyin kotimainen kaunokirja: Ilkka Remes, Shokkiaalto
Vuoden myydyin käännöskaunokirja: Patricia Cornwell, Valokeilassa
Vuoden myydyin kotimainen lasten- ja nuortenkirja: Mauri Kunnas, Hurja-Harri ja pullon henki
Vuoden myydyin käännetty lasten- ja nuortenkirja: Walt Disney, Autot. Martti lainvalvojana
Vuoden myydyin tietokirja: Sääpäiväkirja 2011
Vuoden myydyin kotimainen sarjakuvakirja: Pertti Jarla, Fingerpori 3
Vuoden myydyin käännetty sarjakuvakirja: Walt Disney, Aku Ankan taskukirja 369: Tripla
Vuoden myydyin taskukirja: Elisabeth Gilbert, Omaa tietä etsimässä
Vuoden myydyin äänikirja: Sinikka Nopola & Tiina Nopola, Gekko ja Puupponen
Palkintoja

China Miéville
Sarah Langan
Riku Korhonen: Lääkäriromaani
Mikko Rimminen
Vesa Sirén
Paolo Bacigalupi – The Windup Girl
China Miéville – Toiset
Marko Hautala
Elina Hirvonen
Harry Salmenniemi
Ville Keynäs
Mario Vargas Llosa
Sofi Oksanen
Paul Harding
Kari Hotakainen
China Miéville
Juha Haukkala

| Juha Haukkala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1978 (ikä 46) Seinäjoki, Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Polar Bear
Pituus:  188 cm 
Seura:  Seinäjoen Hiihtoseura
Laji:  alppihiihto ja freestylehiihto 
Maailmancup
Kaudet:  1994–2011
Juha Haukkala (s. 28. kesäkuuta 1978 Seinäjoki) on suomalainen uransa lopettanut freestylehiihtäjä, joka kilpaili skicrossissa. Hän edusti Seinäjoen Hiihtoseuraa ja häntä valmensi Heikki Kervinen.
Nuoruudessaan useita urheilulajeja harrastanut Haukkala aloitti yhdeksänvuotiaana alppihiihdon. Hän voitti pujottelun Suomen-mestaruuden 1998 ja osallistui samana vuonna myös nuorten MM-kilpailuihin. Kaudella 2002–2003 hän siirtyi skicrossiin ja kilpaili jo samalla kaudella maailmancupissa.
Haukkala on sijoittunut MM-kilpailujen skicrossissa seitsemänneksi Rukalla 2005, 11:nneksi Madonna di Campigliossa 2007 ja 17:nneksi Inawashirossa 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui 26:nneksi. Innsbruckin Universiadeissa 2005 hän voitti kultaa. Maailmancupin osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan viides Kreischbergissä tammikuussa 2008. Euroopan cupissa hän on voittanut Riihivuoren kilpailun helmikuussa 2003.
Haukkala on voittanut skicrossin Suomen-mestaruuden 2004, 2006, 2007, 2010 ja 2011. Hän on kärsinyt uransa aikana useista loukkaantumisista.
Haukkala lopetti aktiiviuransa maaliskuussa 2011 SM-kisojen jälkeen. Haukkala on koulutukseltaan röntgenhoitaja.
Aiheesta muualla

Juha Haukkala Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).