stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Utrechtin rauha
Rauhanehdot

Utrechtin rauhanneuvotteluissa päästiin sopimukseen rauhanehdoista osapuolten välillä. Ludvigin pojanpoika pysyi Espanjan kuninkaana hallitsijanimellä Filip V. Sama hallitsija ei kuitenkaan saanut hallita Ranskaa ja Espanjaa. Espanja joutui luovuttamaan Itävallalle Espanjan Alankomaat, siitä lähtien Itävallan Alankomaat (nykyinen Belgia), sekä Napolin ja Sardinian. Savoijille Espanja luovutti Sisilian, jonka Savoiji vaihtoi hieman myöhemmin Sardiniaan Itävallan kanssa. Vuonna 1707 muodostetulle Isolle-Britannialle Espanja luovutti siis Gibraltarin ja Menorcan sekä asienton, yksinoikeuden käydä tietyn kiintiön verran kauppaa, etenkin orjakauppaa, vuosittain Espanjan siirtomaissa. Ranska tunnusti kuningatar Annan oikeuden Ison-Britannian kuningaskunnan kruunuun, luopui kannattamasta James Stuartia ja luovutti Isolle-Britannialle Kanadassa sijaitsevat Newfoundlandin, Acadien ja Hudson's Bay Companyn omistaman Rupertinmaan aluevaltauksensa sekä Karibianmerellä sijaitsevan St. Kittsin saaren. Lisäksi Ranska sitoutui purkamaan Dunkerquessa sijainneet linnoitukset, joista oli hyökätty Ison-Britannian ja Alankomaiden laivoja vastaan. Ranska sai pitää Strasbourgin ja Alsacen. Alankomaiden tasavalta sai Ranskalta osan Gelderlandia ja oikeuden pitää miehitettyinä joukon linnoitettuja kaupunkeja, mikä tarkoitti sitä, että se sai sen turvan, jonka puolesta se oli taistellut. Portugalin osalta Ranska tunnusti sen suvereniteetin Amazon-joen molemmilla rannoilla. Lisäksi Ranskan Guyanan aluetta Etelä-Amerikassa rajoitettiin. Preussin kanssa solmimassaan sopimuksessa Ranska tunnusti Fredrik I:n kuninkaallisen tittelin, mitä Preussi oli vaatinut vuodesta 1701 lähtien, ja hyväksyi Preussin aluevaatimukset koskien Neuchâtelia ja Gelderlandin kaakkoisosaa. Vastineeksi  Ranska sai Preussilta Orangen.
Seuraukset

Iso-Britannia sai Utrechtin rauhanehtojen ansiosta johtavan aseman maailmankaupassa. Asiento nousi 1730-luvulla Britannian ja Espanjan väliseksi kiistanaiheeksi. Se synnytti vuonna 1739 sodan Jenkinsin korvasta, mikä jatkui Itävallan perimyssotana 1742 ja kesti aina Aachenin rauhaan 1748 saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Utrechtin rauha Wikimedia Commonsissa
Nicole Stott

| Nicole P>  Stott |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1962 (ikä 61) Albany, New York
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  insinööri
Ura
Tyyppi:  astronautti
Aika avaruudessa:  103 päivää 5 tuntia 49 minuuttia
Lennot

:  STS-128
 
:  Retkikunta 20
 
:  Retkikunta 21
 
:  STS-129
 
:  STS-133
 
Nicole Marie Passonno Stott  (s. 19. marraskuuta 1962) on yhdysvaltalainen insinööri ja NASAn astronautti. Stott osallistui Kansainvälisen avaruusaseman (ISS) Retkikunta 20:n ja 21:n miehistöihin lentoinsinöörinä.
Stott syntyi Albanyssa, New Yorkissa ja asuu Clearwaterissa, Floridassa. Hän valmistui Embry-Riddle Aeronautical Universitystä vuonna 1987 ja suoritti M.Sc.-tutkinnon (Engineering Management) University of Central Floridassa vuonna 1992. Nicole Stott aloitti insinööriuransa vuonna 1987 rakennesuunnittelijana Pratt & Whitneyllä West Palm Beachillä Floridassa. Hän toimi vuoden Advanced Engines -ryhmässä suorittaen suihkumoottorin osien rakenneanalyyseja. Stottilla on mittarilentokelpuutus yksityislentäjänä.
Ura NASAssa

Vuonna 1988 Stott liittyi NASAn Kennedyn avaruuskeskuksen (KSC) avaruussukkuloiden huoltohangaarien (Orbiter Processing Facility) operaatioinsinööriksi. Kahtena viimeisenä vuotenaan KSC:ssä hän toimi Space Station Hardware Integration Officessa ja siirrettiin Huntington Beachiin Kaliforniaan, missä hän toimi NASAn projektijohtajana Kansainvälisen avaruusaseman runkoelementtejä (truss) valmistavalla Boeingin tehtaalla. Vuonna 1998 hän siirtyi Johnson Space Centeriin lentosimulaatioinsinööriksi (FSE) avaruussukkuloiden laskeutumista harjoittelevaan lentokoneeseen (C-11A Shuttle Training Aircraft).
NASA valitsi Stottin tehtäväspesialistiksi heinäkuussa 2000. Hän aloitti astronauttikoulutuksen elokuussa 2000. Stott toimi ISS:n Retkikunta 10:n miehistön ja lennonjohdon yhteyshenkilönä (CAPCOM). Huhtikuussa 2006 hän vietti 18 päivää yhdessä viiden muun henkilön kanssa NASAn vedenalaisen NEEMO-projektin Aquarius-tutkimuslaboratoriossa. Stott nimitettiin ISS:n Retkikuntien 20 ja 21 miehistöön ja hänet laukaistiin 29. elokuuta 2009 kansainväliselle avaruusasemalle avaruussukkulalennolla STS-128. Maahanpaluu tapahtui 27. marraskuuta 2009 lennolla STS-129. Stott nimitettiin avaruussukulalennon STS-133:n miehistöön. Hän osallistui helmi–maaliskuussa 2011 sukkulalennolle STS-133 Discovery.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicole Stott Wikimedia Commonsissa
Elämäkerta NASAn sivulla (englanniksi)
Spacefacts biography of Nicole P. Stott
Nicole Stottin sukkulalentoa STS-133 edeltävä haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (7.10.2010) (myös YouTube-videona, 29 min 38 s) (englanniksi)
Nicole Stottin sukkulalentoa STS-128 edeltävä haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (13.8.2009) (englanniksi)
Taatanpihlaja

| Taatanpihlaja |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Limipihlajat Hedlundia
Laji::  × thuringiaca
Kaksiosainen nimi
 Hedlundia × thuringiaca  (Nyman) Sennikov & Kurtto 
Synonyymit
 Sorbus × thuringiaca 
Katso myös
   Taatanpihlaja Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taatanpihlaja eli thüringeninpihlaja (Hedlundia × thuringiaca) on limipihlajien sukuun kuuluva risteymälaji, jonka kantalajit ovat saksanpihlaja (Aria edulis) ja kotipihlaja (Sorbus aucuparia). Risteymä on aiemmin luokiteltu pihlajien (Sorbus) sukuun, mutta 2010-luvulla uudistetussa taksonomiassa Aria × Sorbus -risteymät kuuluvat Hedlundia-sukuun. Taatanpihlaja on ainoa limipihlaja, joka tuottaa hedelmöityneitä siemeniä.
Ulkonäkö ja koko

Taatanpihlaja on tuuhea ja melko pyöreälatvuksinen puu, joka voi kasvaa yli 10 metriä korkeaksi. Viljeltynä siitä on olemassa myös kapeampilatvuksinen muoto, kartiotaatanpihlaja 'Fastigiata'.
Levinneisyys

Taatanpihlaja voi syntyä luonnossa saksanpihlajan ja kotipihlajan päällekkäisellä levinneisyysalueella. Se on luonnonvaraisena harvinainen. Lajia esiintyy Keski-Euroopassa Ranskassa, Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Unkarissa, Slovakiassa, Romaniassa ja Isossa-Britanniassa. Se saattaa löytyä muualtakin, missä kantalajit sattuvat kasvamaan lähekkäin.
Käyttö

Suomessa monet taimistot kasvattavat kartiotaatanpihlajaa, ja sitä istutetaan usein koristepuuksi. Lajike on kestävä Suomen kasvuvyöhykkeillä I–V. Nimi Taata viittaa kirjailija Frans Emil Sillanpäähän.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hedlundia ×thuringiaca
Vilma Hänninen

Vilma Hänninen (s. 15. tammikuuta 1954) on suomalainen sosiaalipsykologi (VTT), joka on toiminut sosiaalipsykologian professorina (emerita) Itä-Suomen yliopistossa. Hän aloitti uransa projektitutkijana Tampereen yliopistossa vuonna 1976 ja sosiaalipsykologian professorina Kuopion yliopistossa vuonna 2005. Hännisen asiantuntemusaluetta on muun muassa narratiivinen tutkimus. Väitöstutkimuksensa Hänninen teki tarinallisuudesta elämän muutoksissa.
Teokset

Ihminen kaleidoskoopissa (toim. Elisa Aaltolan kanssa), 2020.
Muuttuuko ihminen? 2004.
Sisäinen tarina, elämä ja muutos, 2002.
Sosiaalipsykologian suunnannäyttäjiä (toim. yhdessä Jukka Partasen ja Oili-Helena Ylijoen kanssa), 2001.
Lierskogenin kirkko

| Lierskogenin kirkko Lierskogen kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2020.
Sijainti:  Lier, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1937
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  120
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Lierskogenin kirkko (norj. Lierskogen kirke) on Lierin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1937.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lierskogenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Uğurcan Çakır

Uğurcan Çakır vuonna 2021.
Uğurcan Çakır (s. 5. huhtikuuta 1996 Antalya) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Trabzonsporia. Hän on pelannut seuran edustusjoukkueessa kaudesta 2017–2018 ja nousi kesken seuraavan kauden joukkueen ykkösmaalivahdiksi Onur Kivrakin tilalle. Hän on pelannut 199 ottelua Turkin Superliigassa ja kahdeksan ottelua kausilla 2019–2020 ja 2022–2023 Eurooppa-liigassa. Hän voitti Turkin Cupin vuonna 2020 ja liigamestaruuden vuonna 2022.
Çakır pelasi Turkin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Turkin A-maajoukkueessa toukokuussa 2019 ystävyysottelussa Kreikkaa vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän pelasi kolme ottelua joukkueensa ykkösmaalivahtina. EM-kilpailuissa 2024 hän oli varamaalivahtina. Hän on pelannut lokakuun 2024 puoliväliin mennessä 29 A-maaottelua.
Jelena Serova

| Jelena Olegovna Serova |
| --- | --- |
 Serova Johnson Space Centerissä vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1976 (ikä 48) Ussurijsk, Venäjän SFNT
Kansalaisuus:  venäjä
Ammatti:  insinööri
Ura
Tyyppi:  kosmonautti
Tila:  aktiivinen
Lennot

Sojuz TMA-14M:  Sojuz TMA-14M
 
:  Retkikunta 41
 
:  Retkikunta 42
 
Aiheesta muualla
serova-eo.ru
Jelena Olegovna Serova (ven. Елена Олеговна Серова, s. 22. huhtikuuta 1976 Ussurijsk, Primorjen aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti.
Serova valittiin kosmonautiksi vuonna 2006 ja vuonna 2011 Retkikunta 41:n jäseneksi. Syyskuussa 2014 matkaan lähtenyt Retkikunta 41 palasi takaisin maaliskuussa 2015. Serova on ensimmäinen ISS-avaruusasemalla vieraillut venäläinen naiskosmonautti.
Yksityiselämä

Serova on naimisissa kosmonautti Mark Serovin kanssa. Heillä on yksi tytär. Serova oli yksi neljästä kosmonautista, jotka valittiin kantamaan Venäjän lippua Sotšin talviolympialaisissa 2014.
Vuonna 2001 Serova valmistui Moskovan ilmailuinstituutista insinööriksi ja vuonna 2003 MSUIECS:sta ekonomistiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jelena Serova Wikimedia Commonsissa
NASA:n Profiili
Tunnsjøn kirkko

| Tunnsjøn kirkko Tunnsjø kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Lierne, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1876
Suunnittelija:  C. J. Bergstrøm
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  100
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tunnsjøn kirkko (norj. Tunnsjø kirke) on Liernen kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1876.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tunnsjøn kirkko Wikimedia Commonsissa
D. B. Sweeney

| D>  B. Sweeney |
| --- | --- |
 Sweeney vuonna 2014
Henkilötiedot
Koko nimi:  Daniel Bernard Sweeney
Syntynyt: 14. marraskuuta 1961 (ikä 62) Shoreham, New York, Yhdysvallat
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Daniel Bernard Sweeney (14. marraskuuta 1961 Shoreham, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987 | Ei kenenkään puolella | No Man's Land | Benjamin Taylor |
| 1987 | Kiviset puutarhat | Gardens of Stone | Jackie Willow |
| 1990 | Memphis Belle | Memphis Belle | Phil |
| 1990 | Sininen erämaa | Blue Desert | Steve Smith |
| 1992 | Unelma jäällä | The Cutting Edge | Doug Dorsey |
| 1992 | Valo taivaalta | Fire in the Sky | Travis Walton |
| 1993 | Vaara hiljaisuudessa | Hear No Evil |  |
| 1995 | Kämppäkaverit | Roommates | Michael |
| 1999 | After Sex – irtosuhteita | After Sex | Tony |
| 2000 | Dinosaurus | Dinosaur | Aladar |
| 2003 | Karhuveljeni Koda | Brother Bear | Sitka |
| 2012 | K-11 | K-11 | Gerald Johnson |
| 2024 | Megalopolis | Megalopolis | komissaari Stanley Hart |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuodet | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Event | The Event | Carter |
| 2012–2013 | The Legend of Korra | The Legend of Korra | Aang |
| 2013 | Kosketus | Touch | Joseph Tanner |
Dijon

| Dijon |
| --- | --- |
 vaakuna
 Dijon
 Koordinaatit: 47°17′26″N, 5°02′34″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Burgundi-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d’Or
Arrondissementti:  Dijon
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  François Rebsamen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  40,41 km²
Korkeus:  220–410 m
Väkiluku (2008):  151 576
 – Väestötiheys:  3 751 as./km²
Postinumero:  21000
 
 www.dijon.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dijon [diʒɔ̃] ( kuuntele ääntämys (ohje)) on kaupunki Ranskassa, Côte-d’Orin departementissa, Burgundi-Franche-Comtén alueella. Kaupunki on sekä Côte-d’Orin departementin pääkaupunki että Burgundin aluekeskus.
Maantiede

Dijon sijaitsee 300 kilometrin päässä Pariisista sekä 200 kilometrin päässä Genevestä ja Lyonista. Paikka on keskeinen ja vilkas solmukohta nykyisin sekä maantie- että rautatieliikenteelle. Myös vesitiet yhdistävät kaupungin muuhun maahan ja Eurooppaan, sillä Ouche- ja Suzonjoet virtaavat kaupungin läpi, viimeksi mainittu tosin virtaa nykyisin maanalaisesti kaupunkialueella. Kaupungin kautta kulkee myös vesikuljetuksille keskeinen Burgundin kanava.
Kaupungin pinta-ala on 40,41 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2006 yhteensä 151 504 asukasta eli 3 749,2 asukasta neliökilometrillä. Kaupunki on alavimmillaan 220 metriä merenpinnasta ja sen korkein paikka kohoaa 410 metriin merenpinnasta.
Historia

Dijonin kaupungin vaakuna on täynnä sen historiaa, ja eritoten keskiajan loppupuolen historiaa, sillä tuota aikaa voidaan monin kriteerein pitää eräänä kaupungin kukoistuksen kultakausista. Näin on eritoten kun katsotaan Burgundin herttuakunnan suuruuden aikaa.
Kaupungin alueen varhaisimmat jäänteet ihmisasutuksesta ovat peräisin neoliittiselta kaudelta (Lentillièresin asuinpaikka). Kuitenkin todellisesta asumiskeskittymästä voidaan puhua vasta gallo-romaanisella ajalla. Tällöin asutus keskittyi Saônejoen suoalueen ja hivenen ylempänä olevan viljelysalueen välille syntyneeseen asutuskeskittymään Divio, joka sai nimensä Ouche- ja Suzonjokien yhtymäkohdassa olleesta pyhästä paikasta. Todennäköisesti paikalla sijaitsee nykyisin Saint-Bénignen katedraali.
Asutuskeskus oli todellinen tavaroiden kuljetuksen solmukohta ja kehittyi vähitellen laajemmaksi. Asutus ympäröitiin muureilla ensimmäisen kerran 200-luvulla. Kaupunki säästyi historiansa aikana vieraiden barbaarien, 700-luvun saraseenien ja 900-luvun viikinkien valloituksilta.
Keskiajalla Dijon tunnettiin eritoten sadan kellotornin kaupunkina, mutta myös Burgundin herttuakunnan pääkaupunkina. Eräänlaisen itsenäisen, taloudelliselta ja poliittiselta vaikutusvallaltaan hyvinkin suuren ’valtion’ pääkaupunkina Dijon toimi vuodesta 1384 lähtien lähes sadan vuoden ajan. Ranskan kuningas Ludvig XI kuitenkin palautti tämän herttuakunnan kruunulle ja rakennutti Dijoniin valtansa merkiksi vahvan linnoituksen, nykyisen Granierin palatsin, joka toimi myöhemmin mm. vankilana.
Ancien Régimen (noin 1500–1700-lukujen) aikana kaupungin talous kasvoi voimakkaasti, erityisesti viininviljely. Kaupunkiin perustettiin oikeustiedettä opettava yliopisto vuonna 1722, mikä täydensi opetusohjelmaansa muidenkin tieteiden avulla ennen Ranskan vallankumousta.
Hiilen ja rautamalmin hyväksikäytöllä, Burgundin kanavan avulla ja kaupungin kautta kulkevan Pariisin–Lyonin rautatien (1844) avulla kaupungin merkitys kohosi myös vallankumouksen jälkeisenä aikana. Eritoten kaupungin merkitys tavaraliikenteen solmukohtana korostui. Ranskan ilmavoimien eräs ensimmäisistä lentotukikohdista rakennettiin kaupunkiin juuri ennen ensimmäisen maailmansodan alkamista.
Saksan ilmavoimat pommittivat kaupunkia rajusti vuonna 1940, ja ranskalaiset joukot vapauttivat Dijonin saksalaisten hallinnasta 11. syyskuuta 1944.
Dijon on kuuluisa ruoastaan, erityisesti Dijonin sinapista.
Urheilu

Jalkapallojoukkue Dijon Football Côte d’Or pelaa Ranskan pääsarjassa, kuten myös jääkiekkojoukkue Ducs de Dijon.
Koulutus

Université de Bourgogne
Burgundy School of Business
Ystävyyskaupungit

Cluj (Romania)
Dallas (Yhdysvallat)
Mainz (Saksa)
Opole (Puola)
Pécs (Unkari)
Reggio nell’Emilia (Italia)
Skopje (Makedonia)
Volgograd (Venäjä)
York (Yhdistynyt kuningaskunta)
Kuvagalleria

Notre-Damen kirkko Dijonissa
Rue vernaculaire kaupungin keskustassa
Riemukaari eli Guillaumen portti Darcy-aukiolla kaupungin keskustassa
Cathédrale St Bénigne
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dijon Wikimedia Commonsissa
Luiz Gustavo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luiz Gustavo Dias
Syntymäaika: 23. heinäkuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Pindamonhangaba, Brasilia
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: São Paulo
Junioriseurat
: Universal FC Rio Largo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2008 | Corinthians Alagoano | 21 | (2) |
| 2007 | → CRB (laina) | 14 | (1) |
| 2007–2008 | → 1899 Hoffenheim (laina) | 27 | (0) |
| 2008–2011 | 1899 Hoffenheim | 72 | (2) |
| 2011–2013 | Bayern München | 64 | (6) |
| 2013–2017 | VfL Wolfsburg | 109 | (7) |
| 2017–2019 | Marseille | 67 | (7) |
| 2019–2022 | Fenerbahçe | 84 | (5) |
| 2022–2023 | Al-Nassr | 29 | (6) |
| 2024– | São Paulo | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2011–2016 | Brasilia | 40 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. tammikuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 14. tammikuuta 2024.
Luiz Gustavo Dias (s. 23. heinäkuuta 1987 Pindamonhangaba, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa São Pauloa.
Seurajoukkueura

Luiz Gustavo siirtyi elokuussa 2007 brasilialaisseura Corinthians Alagoanosta Saksan 2. Bundesliigassa pelanneeseen Hoffenheimiin kauden 2007–2008 kattavalla lainasopimuksella. Hän pelasi kaudella 2007–2008 2. Bundesliigassa 27 ottelua, kun Hoffenheim nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Saksan Bundesliigaan. Heinäkuussa 2008 Luiz Gustavo siirtyi pysyvästi Hoffenheimiin miljoonan euron siirtosummalla. Ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan Luiz Gustavo teki 18. syyskuuta 2010 Bundesliigan ottelussa Kaiserslauternia vastaan.
Tammikuussa 2011 Luiz Gustavo siirtyi Hoffenheimista Bayern Müncheniin noin 15 miljoonan euron siirtosummalla. Kaudella 2012–2013 Luiz Gustavo voitti Bayernin riveissä Bundesliigan, Saksan cupin, Saksan supercupin ja Mestarien liigan.
Elokuussa 2013 Luiz Gustavo siirtyi VfL Wolfsburgiin viisivuotisella sopimuksella. Kaudella 2014–2015 Luiz Gustavo voitti Wolfsburgin riveissä seuran historian ensimmäisen Saksan cupin. Hän teki 3–1 Wolfsburgin eduksi päättyneessä cupin loppuottelussa Wolfsburgin ensimmäisen maalin.
Kymmenen Saksassa vietetyn vuoden jälkeen Luiz Gustavo siirtyi heinäkuussa 2017 Ranskan liigan Marseilleen. Siirtosummaksi uutisoitiin noin 8 miljoonaa euroa. Debyyttikaudellaan Marseillessa Luiz Gustavo pelasi 34 pääsarjaottelua, joissa hän teki viisi maalia. Kauden päätteeksi hänet valittiin Ligue 1:n kauden joukkueeseen. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaudella kaikki 15 ottelua, kun Marseille eteni turnauksessa loppuotteluun asti. Hänet valittiin myös Eurooppa-liigan kauden joukkueeseen.
Pelattuaan Marseillessa kaksi kautta Luiz Gustavo siirtyi syyskuussa 2019 Marseillesta turkkilaiseen Fenerbahçeen nelivuotisella sopimuksella.
Heinäkuussa 2022 Luiz Gustavo siirtyi ilmaissiirrolla Saudi-Arabian Valioliigan Al-Nassriin. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Saudi-Arabian Valioliigassa 29 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Heinäkuussa 2023 Al-Nassr ilmoitti Luiz Gustavon jättävän Al-Nassrin vain yhden kauden jälkeen.
Oltuaan noin puoli vuotta ilman sopimusta Luiz Gustavo siirtyi tammikuussa 2024 brasilialaisseura São Pauloon vuoden mittaisella sopimuksella.
Maajoukkueura

Ennen ensiesiintymistään Brasilian maajoukkueessa Luiz Gustavo ilmaisi halukkuutensa edustaa mahdollisesti maajoukkuetasolla Saksaa. Hänellä ei kuitenkaan vielä tuolloin ollut Saksan kansalaisuutta, jonka hän sai vasta vuonna 2016.
Luiz Gustavo pelasi Brasilian maajoukkueessa ensimmäistä kertaa 10. elokuuta 2011 ystävyysottelussa Saksaa vastaan.
Brasilian voittamassa vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa Luiz Gustavo pelasi täydet minuutit turnauksen jokaisessa ottelussa. Luiz Gustavo edusti Brasiliaa myös MM-kilpailuissa 2014, joissa hän pelasi kuudessa ottelussa Brasilian sijoittuessa neljänneksi.
Maajoukkueura > Maalit Brasilian maajoukkueessa

| # | Päivämäärä | Pelipaikka | Vastustaja | Lopputulos | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 7.9.2013 | Brasilia |  Australia | 6–0 | Ystävyysottelu |
| 2 | 26.3.2015 | Ranska |  Ranska | 3–1 | Ystävyysottelu |
Saavutukset

Bayern München
Bundesliiga: 2012–2013
Saksan cup: 2012–2013
DFL-Supercup: 2012
Mestarien liiga: 2012–2013
VfL Wolfsburg
Saksan cup: 2014–2015
Brasilian maajoukkue
Maanosaliittojen cup: 2013
Jamali

Jamali on kylä Pohjois-Karjalassa Lieksan kaupungissa seitsemän kilometriä keskustasta pohjoiseen.
Jamalista on Kolille matkaa 110 km, Nurmeksen Bomballe 45 km ja Joensuuhun 120 km.
Kylällä toimi koulu, joka lakkautettiin 2021. Lisäksi kylällä toimi posti, pankki ja kauppa 1990-luvulle asti, jolloin molemmat lakkautettiin. Kylä on Joensuu–Kontiomäki-radan varressa ja kylällä oli Jamalin seisake.
Jamalissa oli vielä 1970-luvulla kolme kauppaa, pankki, posti, juna-asema, ravintola/majoitus ja kylätalo.
Kylässä on asukkaita noin 300. Se sijaitsee kantatien 73 kahta puolen ja rajoittuu osin Viekijärveen ja Pieliseen. Kylässä on mansikkaviljelmä ja muutamia karjatiloja.
Willian

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Willian Borges da Silva
Syntymäaika: 9. elokuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Ribeirão Pires, Brasilia
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Fulham
Pelinumero: 20
Junioriseurat
: Corinthians
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2007 | Corinthians | 41 | (2) |
| 2007–2013 | Šah’tar Donetsk | 140 | (20) |
| 2013 | Anži Mahatškala | 11 | (1) |
| 2013–2020 | Chelsea | 234 | (37) |
| 2020–2021 | Arsenal | 25 | (1) |
| 2021–2022 | Corinthians | 23 | (0) |
| 2022– | Fulham | 27 | (5) |
Maajoukkue
| 2007 | Brasilia U20 | 11 | (0) |
| 2011–2019 | Brasilia | 70 | (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. kesäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. kesäkuuta 2023.
Willian Borges da Silva, joka tunnetaan paremmin nimellä Willian (s. 9. elokuuta 1988 Ribeirão Pires, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista Fulhamia ja on pelipaikaltaan laitahyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.