stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
La Cumparsita
”La Cumparsita” Suomessa

Suomessa ”La Cumparsitaa” alettiin levyttää 1920-luvun lopulla. Vuonna 1929 sen levyttivät nimellä ”Tropiikin yö” Aarne Salonen ja Kansanorkesteri, eli Dallapé. Instrumentaaliversioita siitä tallensivat muiden muassa hanuristit Viljo Vesterinen (1944), Lasse Pihlajamaa (1955) ja Taito Vainio (1959).
Vuonna 1953 Kullervo teki sävelmään tekstin ”Hiljaa yössä”, jonka levyttivät ensimmäisenä Olavi Virta ja Metro-Tytöt vuonna 1953 Toivo Kärjen sovituksena. Virta levytti tangon myös Harmony Sistersin kanssa 1956. Muita suomalaislevytyksiä ovat tehneet Kipparikvartetti (1957), Eino Grön (1973 ja 1984), Reijo Taipale (1973 ja 1990) ja Kivikasvot (1974).
Sauvo Puhtilan tekstillä ”La Cumparsitan” ovat levyttäneet Vieno Kekkonen (1959) ja Kari Tapio (1990), Sirkka-Liisa Sassin tekstillä Arja Saijonmaa. Jukka Virtanen sanoitti sen Marjatta Leppäsen laulettavaksi Leppäsen, Virtasen ja Matti Kuuslan ravintolashow’hun, jonka lauluja tallennettiin myös albumille Ilta Adlonissa (1972). Ahti Taponen teki uusia tangosuomennoksia Tapani Kansan albumille Päivä jolloin rakastat (1999), ja mukana on myös ”La Cumparsita”.
Bertel Fallenius

Bertel Ragnar Fallenius (20. elokuuta 1893 Helsinki – 7. lokakuuta 1962) oli suomalainen jääkärimajuri ja liikemies.
Perhe ja koulutus

Falleniuksen vanhemmat olivat johtaja Fredrik Rudolf Fallenius ja Alma Vikstedt. Hän suoritti neljä luokkaa Pietarsaaren ruotsalaista yhteiskoulua ja oli ammatiltaan sähkötyömies.
Jääkäriaika

Fallenius liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 27. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.
Suomen sisällissota

Fallenius saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, jonka päällikkyyden hän vastaanotti 6. huhtikuuta 1918, Hän osallistui sisällissodassa taisteluihin Karjalankannaksella.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Fallenius siirrettiin 18. elokuuta 1918 Vuoristoprikaatin tiedonantovälinekomppanian päälliköksi ja 2. helmikuuta 1921 alkaen Kenttälennätinpataljoonan 4. komppanian päälliköksi. Kenttälennätinpataljoonan aliupseerikoulun johtajana hän toimi 29. elokuuta – 6. joulukuuta 1921 välisen ajan. Hän toimi useita kertoja varuskunnan komendanttina ja pataljoonankomentajan viransijaisena. Fallenius vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Isa Elisabet Grothin kanssa. Armeijasta hän erosi 31. tammikuuta 1929. Armeijasta eronsa jälkeen hän toimi liikemiehenä Riihimäellä. Riihimäen suojeluskunnassa hän toimi viestikomppanian päällikkönä 16. helmikuuta 1929 – 1. helmikuuta 1934 välisen ajan. Etelä-Hämeen suojeluskuntapiirin 10. alueen päällikön viransijaisena hän toimi 1. maaliskuuta – 1. syyskuuta 1934 välisen ajan. Hän on myös kuulunut Riihimäen suojeluskunnan esikuntaan.
Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Fallenius osallistui Viestipataljoona 3:n komentajana, osallistuen taisteluihin Laatokan koillispuolella. Jatkosotaan hän osallistui Viestikoulutuskeskuksen päällikkönä ja samassa tehtävässä Viestikoulutuskeskus 2:ssa aina sodan loppuun asti. Jatkosodan jälkeen hän osallistui Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin edustajana aseiden hajasijoituksen avustajana Riihimäellä, minkä vuoksi hänet pidätettiin kolmeksi kuukaudeksi, mutta hän ei saanut tuomiota.
Sotien jälkeen Fallenius jatkoi liiketoimintaansa Riihimäellä ja oli Riihimäen Säästöpankin isännistön ja hallituksen jäsenenä. Hänet haudattiin Riihimäelle.
Luottamustehtävät

Fallenius on toiminut Teknillisten joukkojen kunniatuomioistuimen jäsenenä vuonna 1921, Kenttälennätinpataljoonan kunnianeuvoston jäsenenä vuonna 1924 ja puheenjohtajana vuosina 1925–1926 sekä varapuheenjohtajana vuonna 1927. Hän toimi myös Hämeen rintamamiespiirin johtokunnan jäsenenä sekä Riihimäen Puhelinyhtiön johtokunnan ja Riihimäen reserviupseeriyhdistyksen jäsenenä.
Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat Birger Homén ja Eric Heimbürger.
Michael Faraday

| Michael Faraday |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. syyskuuta 1791 Newington Butts, Iso-Britannia
Kuollut: 25. elokuuta 1867 (75 vuotta) Lontoo, Iso-Britannia
Kansalaisuus:  Englantilainen
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Humphry Davy
Instituutti:  Royal Society  Royal Institution
Oppilaat:  Charles Joseph Hullmandel
Tutkimusalue:  Sähkömagnetismi  Sähkökemia
Tunnetut työt:  Sähkömagneettinen induktio  Elektrolyysi  Diamagnetismi  Sähkömoottori
Palkinnot:  Copley-mitali (1832 & 1838)  Royal-mitali (1835 & 1846)  Rumford-mitali (1846)
Michael Faraday (22. syyskuuta 1791 – 25. elokuuta 1867) oli englantilainen fyysikko ja kemisti, joka vaikutti suuresti sähkömagnetismin ja sähkökemian kehitykseen. Hänen suurimpiin tieteellisiin saavutuksiinsa kuuluvat sähkömagneettisen induktion, diamagneettisuuden ja elektrolyysin keksiminen sekä sähkömoottoreiden kehittely. On pitkälti Faradayn ansiota, että sähkölaitteiden käyttö yleistyi teollisuudessa.
Faraday oli ahkera kokeiden tekijä ja hänet muistetaankin tuotteliaana ja yritteliäänä keksijänä. Toisaalta hän visualisoi sähköisten ja magneettisten voimien vaikuttavan kappaleisiin kenttien kautta. Tätä ajattelua kehitti edelleen matemaattisesti James Clerk Maxwell. Faraday oli lisäksi suosittu ja etevä tieteen popularisoija. Kapasitanssin yksikkö faradi on nimetty hänen mukaansa.
Elämä

Michael Faraday syntyi Newington Buttsissa, lähellä Lontoota, köyhän sepän perheeseen. Perheen taloudellisen aseman vuoksi Michael otti 13 vuoden ikäisenä vastaan työpaikan paikallisen kirjansitojan ja -kauppiaan juoksupoikana. Vuotta myöhemmin hän eteni oppipojaksi, missä työssä hän vietti seuraavat seitsemän vuotta. Faraday ei ainoastaan sitonut kirjoja, vaan myös luki niitä ahkerasti. Erityisesti häntä kiinnostivat kirjat ja tietosanakirjojen artikkelit sähköopista ja kemiasta. Hän alkoi tehdä tieteellisiä kokeita ja rakennella sähkölaitteita kirjansitojanpestinsä ohella.
Kahdenkymmenen vuoden iässä, työsopimuksen viimeisenä vuotena, Faraday pääsi kuuluisan kemistin ja Royal Societyn johtajan Sir Humphry Davyn luennoille. Koska hän tarvitsi itselleen uuden työpaikan, hän kirjoitti tyylitellyt, piirroksilla täydennetyt muistiinpanot Davyn luennoista, sitoi ne laadukkaaksi kirjaksi ja lähetti koko kolmesataasivuisen teoksen työhakemuksineen Davyn laboratorioon. Faraday sai paikan ja vietti seuraavat puolitoista vuotta kiertäen Eurooppaa Davyn kanssa tieteellisten tutkimuksien vuoksi. Faraday pysyi Royal Societyssä koko loppuelämänsä ensin Davyn apulaisena, sitten hänen kolleganaan ja lopulta, Davyn kuoleman jälkeen, hänen seuraajanaan.
Vuonna 1821 Faraday nai Sarah Barnardin (1800–1879), jonka hän oli tavannut kirkossa. Pariskunta jäi lapsettomaksi. Elämäkertureiden mukaan vahva usko Jumalan ja luonnon yhteydestä vaikutti merkittävästi niin Faradayn yksityiselämään kuin hänen tieteelliseen työhönsä - hän muun muassa kieltäytyi kehittämästä Britannialle kemiallisia aseita Krimin sotaa varten. Niin ikään hän kieltäytyi kahdesti Royal Societyn johtajuudesta, sillä halusi keskittyä täysin tieteen tekemiseen.
Faradayn terveys alkoi huonontua 1840-luvun alkupuolella, mikä hidasti hänen tutkimuksiaan. Hän kuoli 25. elokuuta 1867 Hampton Courtissa, minne hänelle oli lahjoitettu asunto tieteellisen panoksensa vuoksi. 1932 Royal Institution julkaisi Faradayn yhteensä 3 236-sivuiset päiväkirjat, joihin Faraday oli vuosina 1820–1862 dokumentoinut jokaisen kokeensa yksityiskohtaisesti ja järjestelmällisesti.
Tieteelliset saavutukset > Kemia

Faradayn ensimmäiset tutkimukset suuntautuivat enimmäkseen kemiaan. Hän tutki erityisesti elektrolyysiä. Viimeisenä vuotenaan kirjansitojan oppipoikana hän hajotti elektrolyyttisesti magnesiumsulfaattia rakentamallaan Voltan parilla, pariston esiasteella. Vuonna 1831 Faraday julkaisi elektrolyysiä koskevat lait, jotka nykyäänkin kantavat hänen nimeään.
Faraday löysi muun muassa bentseenin ja kaksi hiilen ja kloorin yhdistettä, onnistui nesteyttämään kaasuja, tutki terässeoksia ja tuotti erilaisia lasityyppejä optisiin tarkoituksiin. Faraday keksi myös varhaisen version Bunsenlampusta, joka on yhä käytössä laboratorioissa ympäri maailmaa. Hän myös popularisoi nykyään yleistä kemian terminologiaa, kuten anodi, katodi, elektrodi ja ioni.
1847 Faraday havaitsi ensimmäisenä jotain, jota myöhemmin alettiin kutsua metallisiksi nanohiukkasiksi. Kyseessä oli luultavasti ensimmäinen havainto kvanttitason tapahtumista.
Tieteelliset saavutukset > Sähkö ja magnetismi

Faraday tunnetaan erityisesti työstään sähkön ja magnetismin parissa. Hän kiinnostui sähkömagneettisista ilmiöistä, kun Ørsted vuonna 1820 havaitsi sähkövirralla olevan vaikutus kompassineulaan ja Ampèren havaittua kahden sähkönjohtimen välisen voiman. Faraday teki kokeita, joiden pohjalta hän rakensi ensimmäisen homopolaarisen sähkömoottorin.
1831 Faraday keksi sähkömagneettisen induktion havaittuaan ensin keskinäisinduktanssin kahden johtimen välillä, sitten havaitsemalla sähkövirran synnyn käämissä magneetin kulkiessa sen läpi. Jo pitkän aikaa oli yleisesti arveltu, että magneettikentän pitäisi synnyttää sähkövirtaa, sillä käänteinen ilmiö oli jo havaittu. Vasta Faradayn ansiosta ymmärrettiin, että sähkövirran synty on dynaaminen prosessi, joka edellyttää joko virran muutosta toisessa johtimessa tai magneetin asennon tai paikan muutosta. Joseph Henry sai samanlaisen idean samoihin aikoihin, mutta ei epäröinniltään julkaissut havaintojaan. Kaksi vuotta myöhemmin Faraday osoitti, että induktion aiheuttama sähkö oli täsmälleen samanlaista kuin Voltan parista tai kitkasta peräisin oleva sähkö.
Tutkimustensa pohjalta Faraday painotti erityisesti havaintoaan, että jokainen positiivinen varausyksikkö oli aina yhteydessä negatiiviseen varausyksikköön. Toisin sanoen Faradayn mukaan oli mahdoton tuottaa positiivista tai negatiivista “absoluuttista sähkövarausta” ilman, että johonkin toiseen kappaleeseen muodostuu yhtä suuri, mutta vastakkaismerkkinen varaus. Täten Faraday keksi varauksen säilymislain, vaikka teoriaa elektroneista, protoneista ja nettovarauksettomista atomeista ei ollut vielä esitetty.
1845 Faraday havaitsi, että jotkin materiaalit kokevat heikon poistovoiman magneetin lähellä, minkä hän nimesi diamagneettisuudeksi. Hän ymmärsi myös, että valolla ja sähkömagneettisuudella on yhteys havaittuaan, että valon polarisaatiotaso kiertyy magneettikentässä. Viimeiseksi jääneessä tutkimuksessaan vuonna 1862 hän yritti havaita valonsäteiden jakautumista magneettikentässä, mutta kyseisen havainnon onnistui lopulta tekemään vasta Pieter Zeeman yli kolmekymmentä vuotta myöhemmin. Faraday oli vakuuttunut, että myös gravitaatiolla ja sähkömagneettisuudella oli yhteys, vaikkei onnistunutkaan sitä havaitsemaan.
Faradayn mielestä vallitseva käsitys, jonka mukaan voimat vaikuttivat kappaleisiin etäältä, ei ollut fysikaalisesti mielekäs. Sen sijaan hän visualisoi avaruuden täyteen voimaviivoja, joiden kautta sähköiset ja magneettiset voimat vaikuttivat kappaleisiin ja esitteli täten kentän käsitteen. Jokaisessa avaruuden pisteessä voitiin määrittää voiman suuruus kyseisessä kohdassa olevan voimaviivan suuruudesta. Kentän käsitteen käyttö ei yleistynyt, ennen kuin Maxwell muotoili Faradayn ajatukset matemaattisesti.
Faraday keksi nykyään Faradayn häkeissä sovellettavan periaatteen staattisten varausten jakautumisista.
Luennot ja yhteiskunnallinen työ

Omien tutkimustensa lisäksi Faraday osallistui muihinkin tieteellisiin projekteihin, kuten esimerkiksi hiilikaivoksen räjähdyksen ja Thamesin saastumisen tutkimiseen. Faraday oli erittäin innokas luennoimaan tieteestä suurelle yleisölle ja puhui avoimesti koulutuksen tärkeydestä. Vuonna 1827 Faraday aloitti nykypäivään asti jatkuneen Royal Institutionin joululuentojen perinteen luennoimalla nuorisolle kemiasta. Faraday oli erittäin pidetty ja valovoimainen luennoitsija ja jatkoi luentoja kemian ja sähkömagnetismin aiheista aina vuoteen 1860 saakka. Faraday myös kritisoi julkisesti okkultismia ja muita parapsykologisia trendejä, jotka nousivat muotiin Englannissa 1850-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Faraday Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  Leopoldina  Mathematics Genealogy Project  Scopus  zbMATH 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC 2  IdRef 
Michael Faraday laboratoriossaan. Harriet Mooren maalaus.
Falklandinsaaret

Falklandinsaaret (engl. Falkland Islands, esp. Las Islas Malvinas) on Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluva saaristo eteläisellä Atlantilla vajaa 500 kilometriä Etelä-Amerikan rannikolta. Myös Argentiina vaatii saaria itselleen, ja niiden hallinnasta käytiin kaksi kuukautta kestänyt Falklandin sota vuonna 1982.
Politiikka

Toimeenpanovallan taustalla on Britannian kuningas, jonka edustajana toimii kuvernööri. Vuonna 1985 säädettiin saarille perustuslaki. Sen mukaan joka neljäs vuosi valitaan kahdeksan lakiasäätävää edustajaa. Nämä valitsevat keskuudestaan kolme toimeenpanevaan neuvostoon. Toimeenpanevan neuvoston tehtävänä on kuvernöörin neuvominen. Toimeenpanevassa neuvostossa on edellä mainittujen lisäksi viisi jäsentä ja taloussihteeri.
Lakiasäätävässä neuvostossa on kymmenen jäsentä, taloussihteeri ja kahdeksan lakiasäätävää edustajaa. Sen puhemiehenä toimii kuvernööri.
Saarten puolustuksesta vastaa Yhdistynyt kuningaskunta. Saarten asukkaat ovat lähes kaikki brittejä. He saivat kansalaisuuden 1. tammikuuta 1983 kansalaisuuslain myötä.
Saarten kautta hallinnoidaan myös Britannialle kuuluvia Etelä-Georgiaa ja Eteläisiä Sandwichsaaria. Nämä saaret, joilla ei ole varsinaista pysyvää asutusta, kuuluivat ennen vuotta 1985 suoraan osaksi Falklandinsaarten territoriota. Ne sijaitsevat lähellä Eteläistä jäämerta yli tuhannen kilometrin päässä Falkdlandinsaarista.
Isossa-Britanniassa Falklandinsaaria, siinä missä kaikkia muitakin merentakaisia alueita, edustaa maan hallituksessa oma ministeri. Vuonna 2022 tässä virassa toimi Zac Goldsmith.
Politiikka > Poliittinen status

Vuonna 2001 Britannian pääministeri Tony Blair vieraili saarilla ensimmäisenä pääministerinä sitten vuoden 1982 sodan. Argentiinan presidentti Néstor Kirchner ilmoitti puheessaan Falklandin sodan 22. vuosipäivänä saarien olevan vielä kerran osa Argentiinaa. Venezuelan presidentti Hugo Chávez kehotti 10. helmikuuta 2006 Britanniaa luovuttamaan saaret takaisin Argentiinalle.
3. tammikuuta 2007 Argentiinan ulkoministeriö vaati Britanniaa neuvotteluun Falklandin saarten saamisesta Argentiinan hallintaan. Ministeriö piti käsittämättömänä, ettei Britannia suostu edes keskustelemaan aiheesta. YK ja Amerikan valtioiden järjestö OAS ovat kehottaneet maita käynnistämään kahdenväliset neuvottelut saarten asemasta.
Maaliskuussa 2013 Falklandinsaaret järjesti kansanäänestyksen kuulumisestaan Britanniaan. Äänestysprosentti oli 92, ja lähes 99 prosenttia äänestäneistä tahtoi Falklandinsaarten kuuluvan jatkossakin Britanniaan. Argentiina ei tunnustanut äänestyksen tulosta. Äänestyksen toivottiin lopettavan kiistan Argentiinan ja Britannian välillä.
Vuonna 2022 Kiina ilmoitti tunnustavansa saaret osaksi Argentiinaa. Vastaavasti Argentiina tunnusti Taiwanin osaksi Kiinaa.
Maantiede

Saaret sijaitsevat 483 kilometrin päässä Etelä-Amerikan mantereesta. Saaristo koostuu kahdesta pääsaaresta, Itä- ja Länsi-Falklandista, sekä 200 pienestä saaresta. Itä- ja Länsi-Falklandin jälkeen saarista kolmanneksi suurin on Weddellinsaari. Pinnanmuodoltaan saaret ovat mäkisiä.
Tammikuun keskilämpötila Port Stanleyssä on +9 °C ja heinäkuun keskilämpötila +2 °C. Saaret sijaitsevat kylmällä vyöhykkeellä.
Talous

Suurimmat elinkeinot ovat kalastus ja maatalous.
Kirjallisuutta

L.L. Ivanov et al. The Future of the Falkland Islands and Its People. Sofia: Manfred Wörner Foundation, 2003. 96 pp. ISBN 954-91503-1-3 (Capítulo principal en español)
Carlos Escudé y Andrés Cisneros, dir. Historia general de las relaciones exteriores de la República Argentina. Obra desarrollada y publicada bajo los auspicios del Consejo Argentino para las Relaciones Internacionales (CARI).  Buenos Aires: GEL/Nuevohacer, 2000. (in Spanish) ISBN 950-694-546-2
United Kingdom Overseas Territories Association
Graham Pascoe and Peter Pepper. Getting it right: The real history of the Falklands/Malvinas. (Arkistoitu – Internet Archive) May 2008. (Versión en español (Arkistoitu – Internet Archive))
D.W. Greig, Sovereignty and the Falkland Islands Crisis. Austrialian Year Book of International Law.  Vol. 8 (1983).  pp. 20–70. ISSN: 0084-7658
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Falkland Islands Government
Penguin News (weekly newspaper)
Falkland Islands News Network
Falkland Islands Portal
Jason Islands Banknotes (Arkistoitu – Internet Archive)
Etelä-Amerikan valtiot
Argentiina |  Bolivia |  Brasilia |  Chile |  Ecuador |  Guyana |  Kolumbia |  Paraguay |  Peru |  Suriname |  Uruguay |  Venezuela
Itsehallintoalueet: Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret | Falklandinsaaret | Ranskan Guayana | Väli-Amerikka | Pohjois-Amerikka | Latinalainen Amerikka
Maatila Falklandinsaarilla.
Kartta saarista
Falklandinsaaret satelliittikuvassa marraskuussa 1999.
Christchurchin katedraali Stanleyssä
Fatima Zahra

Fatima Zahra. Persialainen miniatyyrimaalaus.
Jumala
Jumalan ykseys
Muhammed
profeetat
Islamin viisi peruspilaria
uskontunnustus
rukous
paasto
almuvero
pyhiinvaellus
Koraani
Aleksanteri Suuri Koraanissa
Koraanin historiallis-kriittinen tutkimus
Koraanin käännökset
Luettelo Koraanin suurista
Muhammed Koraanissa
Polta Koraani -päivä
Raamattu ja Koraani
Sanaan käsikirjoitukset
Suura
Väkivalta Koraanissa
Kirjoitukset
Koraani
sunna
hadith
fiqh
šaria
Luettelo šarialain käytöstä maantieteellisesti
kalam
sira
Luettelo profeetta Muhammedin elämäkerroista
Islamin suuntaukset
sunnalaisuus
šiialaisuus
Ibadilaisuus
suufilaisuus
Ahmadiyya
Kulttuuri ja yhteiskunta
islamilainen arkkitehtuuri
islamilainen filosofia
islamilainen kalenteri
islamilainen taide
islamilainen tiede
islamilaiset pyhäpäivät
islam ja naiset
islam ja politiikka
islamin suhtautuminen muihin uskontoihin
jihad
moskeija
luettelo muslimienemmistöisistä valtioista
Muuta aiheeseen littyvää
Allah
islamin historia
islamin kritiikki
islamofobia
Historiallis-kriittinen islamin tutkimus
islam Suomessa
Šarian historia
Fatima bint Muhammad, tunnetaan paremmin nimellä Fatima Al-Zahra  (arab. فاطمة‎‎, fāṭimah, noin 605–632) oli profeetta Muhammedin tytär Muhammedin ensimmäisen vaimon Khadija bint Khuwailid al-Kubran kanssa.
Elämä

Fatiman syntymä- ja kuolinaika vaihtelee eri lähteissä. Useat sunnilähteet ilmoittavat hänen syntyneen samana vuonna kuin Kaaba rakennettiin uudelleen eli viisi vuotta ennen kuin Muhammed sai ensimmäiset ilmestyksensä vuonna 610, kun taas suurin osa šiialähteistä mainitsee ajaksi viisi vuotta ilmestyksien jälkeen. Fatima olisi siten syntynyt vuosien 606 ja 614 välillä jaa. Fatima meni naimisiin Ali ibn Abi Talibin kanssa vuonna 624. Tämä oli hänen isänsä serkku ja ottopoika ja myöhemmin kalifi, joka hallitsi koko Lähi-itää vuosina 656–661.
Fatiman ikä avioliiton solmimisen aikaan on ristiriitainen, mutta tunnetuimmat lähteet antavat luvut 9, 13 tai 18 vuotta. Sama epätietoisuus koskee Fatiman kuolemaa ja hautapaikkaa. Šiiat uskovat, että hänet on pesty ja haudattu salaisesti yöllä tuntemattomaan hautaan Jannat al-Baqissa.
Fatimalla kerrotaan olleen  kaksi poikaa ja kaksi tytärtä:
Hasan ibn Ali, toinen šiia-imaami
Husain ibn Ali, kolmas šiia-imaami
Umm Kulthum bint Ali.
Zainab bint Ali
Elämä > Jälkimaine

Muslimit pitävät Fatima Zahraa mahtavimpana naisena, joka on koskaan elänyt, kaikkien naisten johtajana Paratiisissa, ja naisten perikuvana. Hän oli ensimmäisen muslimi-imaamin ensimmäinen vaimo, toisen ja kolmannen äiti, sekä kaikkien imaamien esiäiti; Fatimidi-dynastia on nimetty hänen mukaansa. Häntä kutsutaan myös nimellä al-Zahra’, Valon Nainen.
Khamsa, amuletti, jonka uskotaan pitävän paholaisen loitolla ja jota käytetään laajalti Maghrebissa ja Lähi-idässä, esittää muslimeille Fatiman kättä.
Muslimeille Fatima on rakastava ja harras tytär, äiti ja vaimo, vilpitön muslimi ja esimerkki naisille. Uskotaan, että hän oli erittäin läheinen Muhammedin kanssa. Hänen poikkeuksellinen asemansa muihin naisiin mainitaan monissa Muhammedin haditheissa: ”Fatima on osa lihaani: kuka ikinä suututtaakin hänet, suututtaa minut.”
Sekä šiiat että sunnit kunnioittavat häntä osana Muhammedin talonväkeä eli Ahl al-Baitia.
Elämä > Historiatieteen näkökulma

Ensimmäiset tiedot Fatima Zahrasta on kirjattu muistiin vasta 800-luvulla koottuihin haditheihin. Hänestä kirjoittaa ensimmäisenä Ibn Hisham mahdollisesti fiktiivisessä Muhammed-elämäkerrassa Sirat rasul Allah. Hisham kertoo Fatimasta muutaman tarinan. Kun apostoli esimerkiksi palasi perheensä luokse, hän antoi miekkansa tyttärelleen Fatimalle ja sanoi: "tyttäreni, pese veri pois tästä miekasta, sillä kautta Jumalan, se on palvellut minua hyvin tänään."  Fatiman historiallisuus on kiistanalainen.
Aiheesta muualla

Fāṭimah. Daughter of Muḥammad (Alternative titles: al-Zahrāʾ; Fāṭima; Fatima) (englanniksi) (britannica.com)
Sunni-linkit:
A biography of Fatimah (Arkistoitu – Internet Archive). USC-MSA Compendium of Muslim Texts.
Sunni refutation of the Shi'a view. alinaam.org.za
Šiia-linkit:
Third Infallible Fatima (sa), Daughter Of The Holy Prophet (SAW)[vanhentunut linkki] — alshiatalk.com
Baabeilm.org (Arkistoitu – Internet Archive)
Biography and picture gallery (Arkistoitu – Internet Archive) —  karbala-najaf.org
Picture gallery and quotes —  ezsoftech.com
Shia.org
"Sunni Traditions in praise of Syeda Fatima Zahra (AS)" shianews.com
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef  İslâm Ansiklopedisi 
Fatiman käsi -amuletti