stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Patrick Kluivert
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patrick Kluivert Wikimedia Commonsissa
Patrick Kluivert Lillen sivustolla (ranskaksi)
Patrick Kluivert Alankomaiden kuninkaallisen jalkapalloliiton sivustolla (hollanniksi)
Patrick Kluivert Football Database -sivustolla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Clarence Seedorf | Alankomaiden vuoden nuori pelaaja 1995 | Seuraaja: Jon Dahl Tomasson |
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 van der Sar |
2 Reiziger |
3 Stam |
4 F. de Boer |
5 Numan |
6 Jonk |
7 R. de Boer |
8 Bergkamp  |
9 Kluivert |
10 Seedorf  |
11 Cocu |
12 Zenden |
13 Ooijer |
14 Overmars |
15 Bogarde |
16 Davids  |
17 van Hooijdonk |
18 de Goeij |
19 van Bronckhorst  |
20 Winter  |
21 Hasselbaink |
22 Hesp |
Valmentaja Hiddink
Bravo-palkinto
1978: Jimmy Case • 1979: Garry Birtles • 1980: Hansi Müller • 1981: John Wark • 1982: Gary Shaw • 1983: Massimo Bonini • 1984: Ubaldo Righetti • 1985: Emilio Butragueño • 1986: Emilio Butragueño • 1987: Marco van Basten • 1988: Eli Ohana • 1989: Paolo Maldini • 1990: Roberto Baggio • 1991: Robert Prosinečki • 1992: Pep Guardiola • 1993: Ryan Giggs • 1994: Christian Panucci • 1995: Patrick Kluivert • 1996: Alessandro Del Piero • 1997: Ronaldo • 1998: Ronaldo • 1999: Gianluigi Buffon • 2000: Iker Casillas • 2001: Owen Hargreaves • 2002: Christoph Metzelder • 2003: Wayne Rooney • 2004: Cristiano Ronaldo • 2005: Arjen Robben • 2006: Cesc Fàbregas • 2007: Lionel Messi • 2008: Karim Benzema • 2009: Sergio Busquets • 2010: Thomas Müller • 2011: Eden Hazard • 2012: Marco Verratti • 2013: Isco • 2014: Paul Pogba • 2015: Domenico Berardi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Alankomaat
Pierre Robert

| Pierre Robert Group |
| --- | --- |
Perustettu:  2006
Avainhenkilöt:  Patricia Nazareno, pääsuunnittelija
Toimiala:  tekstiiliteollisuus
Tuotteet:  alusvaatteet  La Mote  Norlyn  Black Horse  Finnwear 
Liikevaihto:  400 milj. NOK (2021)
Henkilöstö:  121 (2021)
Omistaja:  Orkla
Kotisivu:  https://www.pierrerobert.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pierre Robert on norjalainen alusvaatevalmistaja, joka on aloittanut nykymuodossa toimintansa vuonna 2006. Aiemmin tuotemerkki Pierre Robert tunnettiin ruotsalaisena kosmetiikkamerkkinä, jonka perusti Knut Wulff vuonna 1946. Vuonna 2006 Pierre Robertin osti norjalainen Orkla, joka muutti sen alusvaatemerkiksi.
Pierre Robert Groupin tuotemerkkejä ovat La Mote sekä alun perin suomalaiset vaatemerkit Black Horse, Finnwear ja Norlyn, jotka Pierre Robert osti niiden edelliseltä omistajalta Nansolta 2016. Black Horse -merkin lanseerasi vuonna 1975 hattulalainen Parneule, jonka Suomen Trikoo osti 1982. Myös Finnwear ja Norlyn olivat aikoinaan Suomen Trikoon merkkejä, Norlyn alun perin Säterin 1966 perustama sukkatehdas Torniossa. Nanso osti Suomen Trikoon liiketoiminnan ja tuotemerkit vuonna 2005.
Historiaa

Pierre Robertin perustaja, ruotsalainen Knut Wulff, loi vuonna 1945 ensimmäisen kosmetiikkamerkkinsä nimeltä LdB. Sitä seurasivat Monsieur Robert, sittemmin  Pierre Robert, ja Maxelle 32. Suomessa yritystä edusti Otava-konserniin kuulunut Oy Flavia Ab, joka myös valmisti Pierre Robertin ja niin ikään ruotsalaisen Jane Hellenin kosmetiikkaa lisenssillä tehtaassaan Helsingin Ruoholahdenkadulla. Pierre Robert korosti tekaistua ranskalaisuuttaan vuoden 1971 mainoksessaan allekirjoituksella ”Institut de Beauté Pierre Robert, 36, Rue du Fabourg Saint Honoré, Paris”.
Knut Wulff myi Pierre Robertin vuonna 1975 Unileverille, joka puolestaan myi sen Benckiser-yhtiölle vuonna 1996. Vuonna 1983 Pierre Robert Oy kertoi olevansa Suomen toiseksi suurin kosmetiikkamyyjä.
Vuonna 2006 norjalaiseen Orklaan kuuluva alusvaatevalmistaja La Mote hankki oikeudet Pierre Robert -nimeen ja muutti oman nimensäkin muotoon Pierre Robert Group.
Nancy Greene

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nancy Greene |  Nancy Greene |  Nancy Greene |  |
Maa:   Kanada
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Grenoble 1968 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1968 | pujottelu |  |
Nancy Catherine Greene (s. 11. toukokuuta 1943 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja.
Greene muutti jo pienenä perheineen vuoristoiselle alueelle Brittiläiseen Kolumbiaan. Innokkaiden hiihtäjien lapsena hän aloitti hiihtämisen jo nuorena.
Greene sai lempinimekseen ”tiikeri” asenteensa ja aggressiivisen laskutyylinsä ansiosta. Hän voitti kuusi Kanadan ja kolme Yhdysvaltojen mestaruutta. Vuonna 1967 Greene voitti ensimmäisen kerran järjestetyn maailmancupin ja uusi voittonsa seuraavana talvena.
Kolmansissa olympialaisissaan vuonna 1968 Grenoblessa Greene otti ensimmäiset mitalinsa. Ensin hän laski hopealle pujottelussa ja voitti sitten kultaa suurpujottelussa yhdellä olympiahistorian suurimmista eroista. Samalla hän voitti maailmanmestaruuden olympiaohjelmaan kuulumattomassa alppiyhdistetyssä. Aiemmissa olympialaisissa hänen paras sijoituksensa oli syöksylaskun seitsemäs sija Innsbruckissa 1964. Chamonix'n MM-kilpailuissa 1962 hän oli sijoittunut syöksylaskussa viidenneksi.
Greene on saanut monia palkintoja ja kunnianosoituksia, kuten Kanadan korkeimman siviilikunniamerkin, Order of Canadan. Toimittajat äänestivät hänet Kanadan vuosisadan naisurheilijaksi vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Greenen profiili KOK:n sivuilla
Naisten suurpujottelun olympiavoittajat
Naisten alppihiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun voittajat
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Crommesteven

Crommesteven tai cromsteven, myös crompster, cromster or crumster (crom = taivutettu, kovera; steven = varsi) oli pieni sotalaivatyyppi, jota käytettiin Alankomaiden tasavallan laivastossa sekä myöhemmin Britannian kuninkaallisessa laivastossa. Matalapohjaisena se oli suunniteltu pärjäämään Hollannin edustan matalikoilla. Crommesteven oli ketsi; sen spriipurje oli takiloitu isomastoon ja latinalaispurje pieneen mesaanimastoon. Britanniassa sen alustyyppi oli hoy, sluupin tapaan takiloitu pieni laiva. Kuningatar Elisabet I:n kuollessa hänen laivastonsa ilmoitettiin käsittävän 31 great ships-tyypin alusta, mukaan lukien kaljuunat ja crompsterit, vaikkakin crommestevenit olivat selvästi pienempiä kuin kaljuunat.
Kokoonsa nähden crommestevenit olivat raskaasti aseistettuja ja kykeneviä toimimaan rannan läheisyydessä, missä ominaisuudessa se osallistui sotatoimiin Espanjan armadaa vastaan 1588.
Associated Press

| Associated Press |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osuuskunta
Perustettu:  1846
Toimitusjohtaja:  Gary Pruitt
Puheenjohtaja:  Steven R. Swartz
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  Lehdistö
Kotisivu:  www.ap.org apnews.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Associated Press (AP) on yhdysvaltalainen uutistoimisto. Se on maailman vanhimpia ja suurimpia uutistoimistoja, perustettu vuonna 1846, jolloin neljä newyorkilaista lehteä perusti osuuskunnan saadakseen tuoreita uutisia Meksikon-Amerikan sodasta.
Associated Pressin logo uutistoimiston pääkonttorin seinässä New Yorkissa.
AP:llä on 248 uutistoimistoa 99 maassa. AP:n uutisia käyttää maailmanlaajuisesti 1 700 sanomalehteä ja 5 000 televisio- ja radiotoimitusta. Associated Pressin omistavat sille uutisia kirjoittavat ja sen uutisia käyttävät yhdysvaltalaiset sanomalehdet, televisioasemat ja radioasemat. Yhdysvaltojen ulkopuolellakin monet uutistoimitukset käyttävät Associated Pressin uutispalvelua.lähde?
AP on voittanut 54 Pulitzer-palkintoa, joista 32 on valokuvauksesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Associated Pressin verkkosivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  Museum of Modern Art  Photographers' Identities 
Muut:  IdRef
Germering

| Germering |
| --- | --- |

 Vaakuna
 fiGermering 
 48°07′59″N, 11°22′01″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Piirikunta:  Fürstenfeldbruck
Kokonaispinta-ala:  21,6 km2
Korkeus merenpinnasta:  535 m
Väkiluku 2023:  41 822 
 www.germering.de 
Germeringin sijainti Fürstenfeldbruckiin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Baijerin osavaltiossa.
Germering on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se kuuluu Münchenin esikaupunkialueeseen ja on Münchenin paikallisliikenteen piirissä. Germering ja siihen vuonna 1978 liitetty Unterpfaffenhofen ovat kasvaneet kaupunkirakenteellisesti yhteen.
Maantiede

Germering sijaitsee ylänkömaalla Baijerin eteläosassa noin 15 kilometriä Münchenistä länteen.
Historia

Germeringin alueella on asuttu jo muinoin. Arkeologit ovat löytäneet todisteita neoliittisen kauden asutuksesta ja merkkejä huomattavasti varhaisemmastakin asutuksesta. Ensimmäiset luotettavat kirjalliset maininnat Germeringistä ovat 900-luvun puolestavälistä muodossa Kermaringun. Unterpfaffenhofenista on epävarmoja mainintoja samalta ajalta. Germering tuhottiin vuonna 1422 käydyssä Allingin taistelussa. Sekä Unterpfaffenhofen että Germering saivat itsenäisen kunnan aseman 1818.
Germeringin kehitys sai potkua rautatien München–Herrsching avaamisesta 1902. Kunnan koillisosaan rakennettiin Neugermeringin asuinalue ja Harthausiin perustettiin osuuskuntapohjainen asuinalue. Vuosien 1945 ja 1946 siirtolaisaalto kasvatti Germeringiä huomattavasti. 1950- ja 1960-luvuilla Germeringiin rakennettiin sosiaalista asuntotuotantoa, mikä oli tuolloin varsin epätavanomaista pienille paikkakunnille. 1970-luvun lopussa Germeringin kasvu laantui, kunnes se alkoi uudelleen 2010-luvulla.
Germering ja Unterpfaffenhofen yhdistettiin toisiinsa 1978. Kaupungiksi Germering kohotettiin 1991.
Talous ja liikenne

Germeringin suurin työnantaja on nestekromatografiaan erikoistunut Dionex. Muita suuria työllistäjiä ovat IT-alan Advantech Service-IoT GmbH ja työkalujen osien valmistukseen erikoistunut Pöschl Präzisionsteile GmbH. Germeringin rautatieasema, Bahnhof Germering-Unterpfaffenhofen, sijaitsee Unterpfaffenhofenin alueella. Harthausissa on rautatiepysäkki. Münchenin kehämoottoritie BAB 99 kulkee Germeringin itäpuolitse ja BAB 96 halkoo kaupungin eteläosaa.
Aiheesta muualla

Germering, Baijeri, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Germering)
Käännös suomeksi
Rivaldo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Vítor Borba Ferreira
Syntymäaika: 19. huhtikuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Paulista, Brasilia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja/hyökkääjä
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: Mogi Mirim 
Pelinumero: 10
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (Maalit) | Ottelut (Maalit) |
| 1991–1992 1992–1993 1993–1994 1994–1996 1996–1997 1997–2002 2002–2003 2004 2004–2007 2007–2008 2008–2010 2010 2011 2012 2013 2014-2015 | Santa Cruz  Mogi Mirim  Corinthians  Palmeiras  Deportivo  Barcelona  Milan  Cruzeiro  Olympiakos  AEK Ateena  Bunyodkor  Mogi Mirim  São Paulo  Kapuscorp  Saõ Gaetano  Mogi Mirim  | 18 (8) 27 (9) 19 (11) 44 (21) 41 (21) 157 (86) 22 (5) 0 (0) 70 (36) 29 (8) 53 (33) 0 (0) 30 (5) 21 (11) 7 (0) 8 (0) | 18 (8) 27 (9) 19 (11) 44 (21) 41 (21) 157 (86) 22 (5) 0 (0) 70 (36) 29 (8) 53 (33) 0 (0) 30 (5) 21 (11) 7 (0) 8 (0) |
Maajoukkue
| 1993–2003 | Brasilia | 74 (34) | 74 (34) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9.7.2015.
| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Brasilia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | Jalkapallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Etelä-Korea/Japani 2002 | Jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Ranska 1998 | Jalkapallo |  |
Vitor Borba Ferreira eli Rivaldo (s. 19. huhtikuuta 1972 Paulista, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä ja hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Rivaldo ehti lopettaa uransa maaliskuussa 2014, mutta teki paluun pelikentille heinäkuussa 2015 Brasilian Serie B:ssä Mogi Mirimin riveissä pelaten kahdeksassa sarjaottelussa. Rivaldo toimii myös ko. seuran puheenjohtajana.
Seurajoukkueura

Rivaldo teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa vuonna 1989 Paulistanon kanssa. Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi Brasilian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Santa Cruziin ja vuonna 1992 Mogi Mirimiin.
Rivaldo siirtyi vuonna 1993 pääsarjaseura Corinthiansiin ja teki maajoukkuedebyyttinsä saman vuoden joulukuussa; hän teki ystävyysottelussa Meksikoa vastaan 1–0 päättyneen ottelun ainoan maalin. Seuraavana vuonna Rivaldo siirtyi Palmeirasiin ja oli voittamassa Brasilian mestaruutta. Vuonna 1996 hän voitti Palmeirasissa São Paulon osavaltiomestaruuden, minkä jälkeen hän siirtyi espanjalaisseura Deportivo de La Coruñaan, josta matka jatkui Barcelonaan elokuussa 1997. Pelatessaan Barcelonassa hän oli uransa huipulla.
Voitettuaan toisen Espanjan mestaruuden Barçassa vuonna 1999 Rivaldo palkittiin sekä Fifan että World Soccer -lehden Vuoden jalkapalloilija -titteleillä. Samana vuonna hänet nimettiin myös Euroopan vuoden jalkapalloilijaksi.
Kesäkuussa 2002 Barcelona purki Rivaldon sopimuksen vuosi ennen sen päättymistä. Hän solmi pian kolmen vuoden sopimuksen AC Milanin kanssa. Rivaldo jätti Milanin kuitenkin vain yhden kauden jälkeen saatuaan tähtiä vilisevässä joukkueessa vain vähän peliaikaa. Milan oli kuitenkin se seura, jossa Rivaldo saavutti Mestarien liigan voiton keväällä 2003, Barcelonassa hän ei siihen pystynyt. Rivaldo palasi vuonna 2004 lyhyeksi aikaa Brasilian liigaan, jossa pelasi Cruzeirossa, minkä jälkeen teki saman vuoden heinäkuussa sopimuksen kreikkalaisen Olympiakosin kanssa. Hän voitti Olympiakosin riveissä kolmesti Kreikan liigamestaruuden ja kahdesti Kreikan cupin.
Kaudeksi 2007–2008 Rivaldo siirtyi Olympiakosista paikalliskilpailija AEK Ateenaan. Hän pelasi joukkueessa seuraavaan kesään asti, jonka jälkeen hän siirtyi uzbekistanilaiseen Bunyodkoriin. Rivaldo pelasi joukkueessa kolmen kauden aikana 53 ottelua ja teki niissä 33 maalia.
11. elokuuta 2010 hän ilmoitti purkaneensa sopimuksen Bunyodkorin kanssa, ja oli täten vapaa pelaaja. Lehtitietojen mukaan hän neuvotteli ainakin espanjalaisseura Mallorcan kanssa. Rivaldo siirtyi loppuvuodeksi brasilialaiseen Mogi Mirimiin, jossa hän on toiminut puheenjohtajana vuodesta 2008 asti. Tammikuussa 2011 hän siirtyi São Pauloon lainalle, missä pelasi hienosti.
Tämän jälkeen Rivaldo piipahti Angolan liigassa, mistä palasi takaisin Brasilian liigaan, vuonna 2013. Hän lopetti uransa maaliskuussa 2014, mutta teki paluun heinäkuussa 2015. Paluu jäi kuitenkin vain noin kuukauden mittaiseksi, sillä jo elokuussa 2015 Rivaldo ilmoitti lopettavansa pelaamisen vanhojen vammojen haitattua pelaamista liikaa.
Maajoukkueura

Rivaldo pelasi Brasilian maajoukkueessa vuosien 1993–2003 välillä 74 ottelua ja teki niissä 34 maalia. Hän osallistui lajin maailmanmestaruuskilpailuihin kahdesti, 1998 ja 2002, minkä lisäksi hän pelasi olympialaisissa vuonna 1996, kun Brasilia sijoittui toiseksi. Ranskan kisoissa 1998 Rivaldo teki kolme maalia, joista kaksi puolivälieräottelussa Tanskaa vastaan. Hän oli osaltaan auttamassa maataan etenemään aina turnauksen loppuotteluun saakka, mutta Brasilia hävisi ottelun Ranskalle. Vuoden 2002 kisoissa hän oli voittamassa maailmanmestaruutta Brasilian lyötyä loppuottelussa Saksan maalein 2–0. Rivaldo teki kisoissa yhteensä viisi maalia jakaen näin turnauksen maalintekijätilaston toisen sijan Miroslav Klosen kanssa.
Hänet muistetaan vuoden 2002 kisoista paitsi hyvistä peliotteistaan, myös epäurheilijamaisesta käytöksestään alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan. Kun Turkin Hakan Ünsal potkaisi pallon Rivaldoa kohti tuomarin huomion kohdistuessa toisaalle, Rivaldo piteli käsiä kasvoillaan, aivan kuin pallo olisi osunut niihin. Tuomari ajoi Ünsalin punaisella kortilla ulos kentältä. Televisiouusinnat osoittivat Rivaldon liioitelleen tilanteessa, sillä pallo osui kyllä Rivaldon vartaloon, muttei lähellekään hänen kasvojaan. Rivaldo sai myöhemmin Fifalta sakot "filmaamisesta".
Saavutukset

Brasilian mestaruus 1994
Pronssia vuoden 1996 olympialaisten jalkapalloturnauksessa
São Paulon osavaltion mestaruus 1996
Confederations Cupin voitto 1997
Hopeaa 1998 MM-kisoissa
Espanjan mestaruus 1998 ja 1999
Copa del Reyn voitto 1998
Euroopan Supercupin voitto 1998
Kultaa Etelä-Amerikan mestaruusturnauksessa (Copa América) 1999
Maailmanmestaruus 2002
Mestarien liigan voitto 2003
Italian cupin voitto 2003
Kreikan mestaruus 2005, 2006, 2007
Kreikan cupin voitto 2005 ja 2006
Uzbekistanin liiga 2008, 2009, 2010
Uzbekistanin cup 2008 ja 2010
Henkilökohtaiset saavutukset

Fifan vuoden pelaaja 1999
Kultainen pallo 1999
World Soccerin paras pelaaja 1999
Copa American maalikuningas 1999
Copa American paras pelaaja 1999
La Ligan vuoden pelaaja 1999
Mestarien liigan maalikuningas 2000
MM-kilpailujen tähtikentässä 1998 ja 2002
Kreikan liigan paras ulkomainen pelaaja 2006 ja 2007
Aiheesta muualla

Rivaldo saksipotkii maalin, jonka ansiosta Barcelona pääsee kauden 2000–2001 Mestareiden liigaan (YouTube)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Zinédine Zidane | FIFAn vuoden pelaaja 1999 | Seuraaja: Zinédine Zidane |
Kultainen pallo (Ballon d’Or)
1956: Stanley Matthews • 1957: Alfredo Di Stéfano • 1958: Raymond Kopa • 1959: Alfredo Di Stéfano • 1960: Luis Suárez • 1961: Omar Sivori • 1962: Josef Masopust • 1963: Lev Jašin • 1964: Denis Law • 1965: Eusébio • 1966: Bobby Charlton • 1967: Flórián Albert • 1968: George Best • 1969: Gianni Rivera • 1970: Gerd Müller • 1971: Johan Cruijff • 1972: Franz Beckenbauer • 1973: Johan Cruijff • 1974: Johan Cruijff • 1975: Oleh Bloh’in • 1976: Franz Beckenbauer • 1977: Allan Simonsen • 1978: Kevin Keegan • 1979: Kevin Keegan • 1980: Karl-Heinz Rummenigge • 1981: Karl-Heinz Rummenigge • 1982: Paolo Rossi • 1983: Michel Platini • 1984: Michel Platini • 1985: Michel Platini • 1986: Ihor Bjelanov • 1987: Ruud Gullit • 1988: Marco van Basten • 1989: Marco van Basten • 1990: Lothar Matthäus • 1991: Jean-Pierre Papin • 1992: Marco van Basten • 1993: Roberto Baggio • 1994: Hristo Stoitškov • 1995: George Weah • 1996: Matthias Sammer • 1997: Ronaldo • 1998: Zinédine Zidane • 1999: Rivaldo • 2000: Luís Figo • 2001: Michael Owen • 2002: Ronaldo • 2003: Pavel Nedvěd • 2004: Andri Ševtšenko • 2005: Ronaldinho • 2006: Fabio Cannavaro • 2007: Kaká • 2008: Cristiano Ronaldo • 2009: Lionel Messi • 2016: Cristiano Ronaldo • 2017: Cristiano Ronaldo • 2018: Luka Modrić • 2019: Lionel Messi • 2020: ei jaettu 2021: Lionel Messi • 2022: Karim Benzema • 2023: Lionel Messi • 2024: Rodrigo Hernández
2018: Ada Hegerberg • 2019: Megan Rapinoe • 2020: ei jaettu • 2021: Alexia Putellas • 2022: Alexia Putellas • 2023: Aitana Bonmatí • 2024: Aitana Bonmatí
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Taffarel |
2 Cafu |
3 Aldair |
4 Júnior Baiano |
5 Sampaio |
6 Roberto Carlos |
7 Giovanni |
8 Dunga |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Emerson |
12 Carlos Germano |
13 Zé Carlos |
14 Gonçalves |
15 Cruz |
16 Zé Roberto |
17 Doriva |
18 Leonardo |
19 Denílson |
20 Bebeto |
21 Edmundo |
22 Dida |
Valmentaja Zagallo
Brasilian joukkue – Copa América 1999
1 Dida |
2 Cafu |
3 Odvan |
4 Antônio Carlos |
5 Emerson |
6 Roberto Carlos |
7 Amoroso |
8 Vampeta |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Alex |
12 Marcos |
13 Evanílson |
14 César |
15 João Carlos |
16 Serginho |
17 Marcos Paulo |
18 Conceição |
19 Beto |
20 Christian |
21 Ronaldinho |
22 Zé Roberto |
Valmentaja Luxemburgo
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Marcos |
2 Cafu |
3 Lúcio |
4 Roque Júnior |
5 Edmílson |
6 Roberto Carlos |
7 Ricardinho |
8 Silva |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Ronaldinho |
12 Dida |
13 Belletti |
14 Polga |
15 Kléberson |
16 Júnior |
17 Denílson |
18 Vampeta |
19 Juninho |
20 Edílson |
21 Luizão |
22 Ceni |
23 Kaká |
Valmentaja Scolari
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Yhdysvallat  Puola 
Muut:  IdRef
Rostovkan kalmisto

Rostovkan kalmisto (kylä: ven. Ростовка , Rostovka, engl. Rostovka cemetery) on Venäjällä Omskin alueella Lounais-Siperiassa Omskin nykyisellä esikaupunkialueella sijaitseva pronssikauteen ajoitettu kalmisto, josta on löydetty runsaasti Seima-Turbino-ilmiöön liitettäviä esineitä. Kalmisto sijaitsi löydettäessä Irtyšjoen sivujoen Omjoen varrella Omskin eteläpuolella Potrovkan kylän läheisyydessä. Kalmiston tutki V. I. Matjuštšenko vuosina 1966–1969 . Kalmiston esineet on aikaisemmin ajoitettu epäsuorasti noin 1700–1600 eaa. Uudet ajoitukset siirtävät ne aikaisemmiksi noin 2200–2000 eaa..
Kalmisto

Rostovkan kalmistosta tutkittiin 38 suorakulmion muotoista hautaa, jotka olivat pääosin ruumishautoja, vaikka joissakin oli merkkejä osittaisesta polttohautaamisesta. Vainajat asetettiin makaamaan kasvot länteen päin, ja ne makasivat kyljellään joko sykkyrässä tai pitkällään. Osa vainajista haudattiin päättöminä, ja myös erikseen haudattuja pääkalloja esiintyi. Kaivauksissa kerättiin talteen runsaasti pronssiesineitä, jotka muistuttavat vuosisadan alkupuolella Volgajoen ja Kamajoen seuduilla talteen otettuja pronssiesineitä. Ne edustavat Seima-Turbino-ilmiön pronssiesineiden perusmuotoja, joita on löydetty lännessä Uralin länsipuolelta ja idässä Kiinasta asti. Esineet oli laitettu vainajan mukaan hautaan tai erikseen aivan haudan ulkoreunalle. Niitä ovat putkikirveet, keihäänkärjet, veitset ja naskalit. Keihäänkärjissä on putkivarressa koukkumainen väkänen ja joko yksi tai kaksi sitomista helpottava sivulenkkiä. Eräässä puukossa on kahvan ponnessa taidokas koriste, joka esittää hevosta ja sitä köydellä pyydystävää ihmistä. Putkikirveet ovat samanmuotoisia kuin Seiman kalmistossa tavatut kirveet, ja kyseistä kirvestä kutsutaankin Seima-Rostovkan kirveeksi.
Pronssiesineiden lisäksi kalmistosta löytyi kivestä valmistettuja nuolenkärkiä, jollaisia käytettiin myös Sintaštan kulttuurissa Uralin kaakkoispuolella. Haudassa numero 21 löytyi valinmuotteja, joilla pystyi valmistamaan keihäänkärkiä, veitsiä ja reikäkirveitä. Hauta 21 sisälsi myös soturin suojaliivin osasina luista valmistettuja vahvistuksia. Haudassa lepäsi mahdollisesti Seima-Turbinolainen metalliseppä. Eräs hauta sisälsi helminauhan, jonka helmet oli valmistettu lapislatsulista. Se oli ilmeisesti tuontitavaraa Afganistanin alueelta. Haudoista löydetty keramiikka on samaa kuin Omskin ympäristön muista asuinpaikoista löydettyä Krotovon keramiikkaa.
Merkitys

Rostovkan kalmisto sijaitsee Omskin alueella, jonka kaakkoispuolella kohoavat korkeat kukkulat ja niiden takana jyrkkä Altaivuoristo. Alueella on rikkaat kupari-, tina- ja kultamalmiot aivan maanpinnassa. Muinaiset asukkaat ovat saaneet etelästä vaikutteita pronssin valmistuksesta ja valinmuottien käsittelytaitoonsa. Rostovkan metalliesineet ovat tinapronssia, joka ilmaantui Siperian aroille ensimmäiseksi juuri täällä Seima-Turbiino-seppien kauppaamina. Ajatusta tukevat kalmiston varhaiset ajoitukset, jotka ovat Seima-Turbino-ilmiön vanhimpia . Ennen sitä käytettiin metalliesineissä kuparia tai arseenipronssia. Alueella vallitsi Sintašta-Petrovkan kulttuuri (noin 2100–1800 eaa.), jonne kauppiaat toimittivat vuorilta pronssiesineitään.
Huomioita

↑  Kaivauksista on kaivausraportti: Матющенко В. И., Синицына Г. В. Могильник у деревни Ростовка, вблизи Омска. Томск: 1988; (venäjäksi)