stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antonella Ragno-Lonzi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Antonella Ragno-Lonzi |  Antonella Ragno-Lonzi |  Antonella Ragno-Lonzi |  |
Naisten miekkailu
Maa:   Italia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | München 1972 | floretti |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | floretti |  |
Antonella Ragno-Lonzi (s. 6. kesäkuuta 1940 Mestre) on italialainen florettimiekkailija joka uransa aikana on voittanut kolme olympiamitalia. Ragno-Lonzi on 172 cm pitkä ja painaa 60 kg ja edusti Circolo Della Spada -miekkailuseuraa. Ragno-Lonzin isä Saverio Ragno on myös olympiakultamitalisti joukkuekalvassa ja aviomies Gianni Lonzi vesipallossa.
Araukariakasvit

| Araukariakasvit |
| --- | --- |
 Queenslandinaraukaria (Araucaria bidwillii)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Paljassiemeniset Pinophyta
Lahko::  Cupressales
Heimo::  Araukariakasvit Araucariaceae  Henkel & W. Hochst., 1865
Katso myös
   Araukariakasvit Wikispeciesissä   Araukariakasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Araukariakasvit (Araucariaceae) on kasviheimo, johon kuuluu 41 havupuulajia kolmessa eri suvussa.
Araukariakasvit ovat hyvin muinainen kasviheimo. Niiden lajirunsaus oli suurimmillaan jura- ja liitukausilla 200–65 miljoonaa vuotta sitten, jolloin araukariakasvit muodostivat metsiä kaikkialla maapallolla. Suurin osa lajeista kuoli sukupuuttoon liitukauden lopussa, jolloin myös dinosaurusten valtakausi päättyi. Nykyisin heimon puita esiintyy vain eteläisellä pallonpuoliskolla (poikkeuksena Malesia ja Filippiinit) alueella, joka ulottuu Etelä-Amerikasta Tyynenmeren poikki Australiaan ja Kaakkois-Aasian saarille. Heimo on monipuolisimmin edustettu Uudessa-Kaledoniassa.
Kaikki araukariakasvit ovat ainavihantia puita. Niillä voi olla kapean neulasmaiset tai leveämmät lehdet. Kukinnot ovat käpyjä. Monet lajit ovat koristeellisenmuotoisia, minkä vuoksi ne ovat suosittuja puistopuita lämpimän ilmaston maissa. Joitakin lajeja kasvatetaan kaupallisesti arvokkaan puuaineksen tai pihkan takia.
Araukariakasveihin kuuluvat suvut ovat:
Agathis – kaurit (21 lajia)
Araucaria – araukariat (19 lajia)
Wollemia – wollemiat (1 laji)
Suvuista Wollemia ja sen ainoa laji australianwollemia (Wollemia nobilis) löydettiin Australiasta vasta 1994. Fossiiliaineistosta tunnetaan lisäksi suku Araucarioxylon, jolla ei kuitenkaan ole enää eläviä edustajia.
Aiheesta muualla

Gymnosperm database (englanniksi)
Araucariaceae: life history and ecology(englanniksi)
Araucariaceae (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Araucaria Family (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Andrés Avelino Cáceres

| Andrés Avelino Cáceres |
| --- | --- |

Perun presidentti
 6.11.1881 – 25.12.1882  
Edeltäjä:  Lizardo Montero
Seuraaja:  Miguel Iglesias
Perun presidentti
 5.6.1886 – 10.8.1890  
Edeltäjä:  Antonio Arenas
Seuraaja:  Remigio Morales
Perun presidentti
 10.8.1894 – 20.3.1895  
Edeltäjä:  Justiniano Borgoño
Seuraaja:  Manuel Candamo
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1833
Kuollut: 10. lokakuuta 1923 (89 vuotta)
Puoliso:  Antonia Moreno Leyva
Tiedot
Puolue:  Perun perustuslaillinen puolue
Sotilaspalvelus
Palvelusvuodet:  1854−1868
Sotilasarvo:  eversti
Andrés Avelino Cáceres (1833–1923) oli perulainen upseeri, joka toimi maansa valtionpäämiehenä kolmeen otteeseen toisella sotilasvallan kaudella.
Avelino Cáceres liittyi armeijaan nuorena ja osallistui taisteluihin Chilen miehitystä, Espanjaa ja Ecuadoria vastaan. Tyynenmeren sodan puhjetessa hän oli Cuzcossa ja osallistui taisteluihin. Hän haavoittui puolustaessaan Perun pääkaupunkia Limaa, jonka chileläiset miehittivät. Tästä alkoi chileläisten miehitysaika, jolloin hallitus pakeni vuorille. Cáceres kävi Breñan kampanjaksi kutsuttua sissisotaa chileläisiä vastaan paikallisten talonpoikien tuella, ja sai mainetta lahjakkaana strategina. Parlamentti nimesi kuitenkin pohjoisen joukkojen johtajan Miguel Iglesiasin neuvottelemaan rauhasta Chilen kanssa. Hän taipui Anconin sopimukseen, mitä Cáceres vastusti äänekkäästi. Sodan jälkeen maata hallitsivat sotilaat, mutta kun Iglesias luopui vallasta, Cáceres voitti vaalit ylivoimaisesti. Ensimmäisellä hallintokaudellaan (1886−1890) Cáceres perusti Perustuslaillisen puolueen.
Cáceresin seuraaja Remigio Morales Bermúdez kuoli kesken kautensa. Varapresidentti jatkoi kautta, mutta Cáceres voitti täytevaalit ja hallitsi toisen kauden (1894−1895). Hänen valintaansa vastustettiin, syttyi sisällissota, jonka päätteeksi Cáceres muutti Buenos Airesiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrés Avelino Cáceres Wikimedia Commonsissa
Perun presidentit
San Martín
Luna Pizarro
La Mar
Bernardo de Tagle
Riva Agüero
Sucre
Bernardo de Tagle
Bolívar
Santa Cruz
Salazar y Baquíjano
La Mar
Gutiérrez de la Fuente
Gamarra
Luna Pizarro
Orbegoso
Bermúdez
Salaverry
Santa Cruz
Gamarra
Menéndez
Torrico
Vidal
Figuerola
Vivanco
Nieto
Castilla
Elías
Menéndez
Figuerola
Menéndez
Castilla
Echenique
Castilla
San Román
Castilla
Diez Canseco
Pezet
Diez Canseco
Prado
Diez Canseco
Balta
Gutiérrez
Diez Canseco
Zevallos
Pardo
Prado
Piérola
García Calderón
Montero
Iglesias
Arenas
Cáceres
Morales Bermúdez
Borgoño
Cáceres
Piérola
Romaña
Candamo
S. Calderón
Pardo y Barreda
Leguía
Ponce
Sánchez Cerro
Elías Arias
Jiménez
Samanez Ocampo
Sánchez Cerro
Benavides
Prado Ugarteche
Bustamante y Rivero
Odría
Noriega
Odría
Prado Ugarteche
Pérez Godoy
Lindley
Belaúnde
Velasco
Morales Bermúdez
Belaúnde
García
Fujimori
Paniagua
Toledo
García
Humala
Kuczynski
Vizcarra
Merino
Sagasti
Castillo
Boluarte
Blind Existence

| Blind Existence Sceptic |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1999
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 46.27
 Levy-yhtiö: Mystic Production
Scepticin muut julkaisut
| Demo'98 1998 | Blind Existence 1999 | Pathetic Being 2001 |
Blind Existence on puolalaisen teknisen death metal -yhtyeen Scepticin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1999.
Kappaleet

Die from Within – 3.11
Interior of Life – 4.51
Blind Existence – 3.17
Outworld – 4.42
Sceptic – 5.25
Senseless – 3.40
Painful Silence – 7.04
Sadistic Aggression – 4.15
Beyond Reality – 5.56
Imprisoned – 4.06
Kokoonpano

Marcin Urbaś – laulu
Jacek Hiro – kitara
Czesiek Semla – kitara
Pawel Kolasa – bassokitara, Keys
Kuba Kogut – rummut & perkussiot
Aiheesta muualla

Blind Existence Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Blind Existence Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sceptic
| --- | --- |
Studioalbumit:   Blind Existence  Pathetic Being  Unbeliever's Script  Internal Complexity  Nailed to Ignorance 
Demot:   Demo'96  Beyond Reality  Demo'98  Nailed to Ignorance
Berliner Zeitung

| Berliner Zeitung |
| --- | --- |


Lehtityyppi:  päivälehti
ISSN:  0323-5793 ja 1437-9465 ISSN 0947-174X, 0323-5793 ja 1437-9465
Perustettu:  1945
Päätoimittaja:  Matthias Thieme
Kotikunta:  Berliini
Kotimaa:  Saksa
Ilmestymistiheys:  päivittäin
Kieli:  saksa
Berliner Zeitung on saksalainen sanomalehti. Se on vuonna 1945 perustettu keskusta-vasemmistolainen päivittäin ilmestyvä lehti. Sen päätoimittaja on Matthias Thieme.
Berliner Zeitung on harvoja alkujaan DDR:n puolella ilmestyneistä sanomalehdistä, jotka jatkavat ilmestymistään. Ainoana säilyneistä se nousi merkittävään asemaan ankarasti kilpailulla alalla Saksassa. Sen omistaja on kuitenkin vaihtunut useita kertoja. Lehden omisti kymmenen vuotta kölniläinen kustannusyhtiö M. DuMont Schauberg, joka velkaantui raskaasti ja joutui myymään lehden, jolloin uusiksi omistajiksi tulivat Holger ja Silke Friedrich.
Omistajakohu 2019

Berliner Zeitungin ostivat syyskuussa 2019 Holger ja Silke Friedrich, ja uuden omistajan toivottiin tuovan lehdelle pitkäaikaista vakautta, sillä ennen omistajanvaihdosta se oli lähellä konkurssia. Marraskuussa 2019 paljastui kuitenkin, että Holger Friedrich on ollut DDR:n tiedustelupalvelun Stasin ilmiantaja, ja tieto on herättänyt kysymyksiä siitä, sopiiko Friedrich lehden omistajaksi. Lehden toimittajat ovat perustaneet työryhmän, joka selvittää Friedrichin Stasi-yhteyksien tiiviyttä.
Friedrich puolustautuu sillä, että kun Stasi sai tietää hänen pakoyrityksestään länteen, hänelle annettiin kaksi vaihtoehtoa: joko monen vuoden vankilatuomio tai ilmiantajaksi ryhtyminen.
Berliner Zeitungin ja sen sisarlehden tabloidi Berliner Kurierin päätoimittajat kysyvät, miksi Friedrich ei kertonut Stasi-yhteyksistään lehden oston yhteydessä.
Aiheesta muualla

Berliner Zeitung
Amerikanhömötiainen

| Amerikanhömötiainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tiaiset Paridae
Suku::  Hömötiaiset Poecile
Laji::  atricapillus
Kaksiosainen nimi
 Poecile atricapillus  (Linnaeus, 1766) 
Synonyymit
 Parus atricapillus 

Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amerikanhömötiainen (Poecile atricapillus) on pieni, tiaisiin kuuluva Pohjois-Amerikassa elävä varpuslintu.
Ulkonäkö ja koko

Amerikanhömötiainen on 12-15 senttimetriä pitkä ja painaa 9-14 grammaa. Amerikanhömötiaisella on musta pää ja leukalappu, valkoiset posket, harmaa selkä, siivet ja pyrstö sekä valkoinen vatsa ja ruskeat kupeet.
Levinneisyys

Amerikanhömötiaisia esiintyy Kanadassa ja Yhdysvaltain pohjoisosissa sekä Alaskassa.
Ravinto

Talvisin amerikanhömötiainen syö puolet kasviravintoa, kuten siemeniä ja marjoja, ja puolet eläinperäistä ravintoa, kuten hyönteisiä, hämähäkkejä ja talia. Muulloin eläinravinnon osuus on 80-90 prosenttia.
Lisääntyminen

Amerikanhömötiainen on kolopesijä. Se pesii linnunpönttöihin, luonnonkoloihin tai itse puuhun kovertamiinsa koloihin. Lintu munii 1-13 munaa, joita haudotaan 12-13 päivää. Poikaset viipyvät pesässä 12-16 päivää.
Vanhin tunnettu luonnossa elänyt amerikanhömötiainen eli 12 vuotta ja 5 kuukautta vanhaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amerikanhömötiainen Wikimedia Commonsissa
Angerkoski

Angerkoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Aino Angerkoski (1898–1974), laulaja ja elokuvanäyttelijä
Kaarlo Angerkoski (1906–1939), näyttelijä, Aino Angerkosken veli
Siiri Angerkoski (o.s. Palmu, vuoteen 1904 Pelkonen, 1902–1971), näyttelijä, Kaarlo Angerkosken puoliso 1933–1939.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Big King

Big King
Big King on pikaruokaketju Burger Kingin vuodesta 1997 myyty kerroshampurilainen. Se sisältää kaksi liekillä grillattua hampurilaispihviä, juustoa, suolakurkkua, sipulia, salaattia ja Big King -kastiketta. Hampurilaisesta on saatavilla kaksi varianttia: isompi Big King XXL ja Chicken Big King. Big King muistuttaa paljon McDonald'sin Big Macia.
Amerikkalaisen jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2010

Amerikkalaisen jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2010 järjestettiin Tukholmassa, Ruotsissa 23.6.–3.7. Kyseessä oli lajin ensimmäiset naisten maailmanmestaruuskilpailut. Suomi sai kisoissa pronssia.
Joukkueet

Yhdysvallat
Kanada
Saksa
Itävalta
Suomi
Ruotsi
Tulokset

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Lohko A: 
| Yhdysvallat  |  | 63–0 |  |  Itävalta |  |
| Itävalta  |  | 16–50 |  |  Suomi |  |
| Suomi  |  | 0–72 |  |  Yhdysvallat |  |
Lohko B: 
| Ruotsi  |  | 6–12 |  |  Kanada |  |
| Saksa  |  | 12–0 |  |  Ruotsi |  |
| Kanada  |  | 20–12 |  |  Saksa |  |
Sijat 5–6: 
| Itävalta  |  | 18–20 |  |  Ruotsi |  |
Pronssiottelu: 
| Saksa  |  | 18–26 |  |  Suomi |  |
Loppuottelu: 
| Yhdysvallat  |  | 66–0 |  |  Kanada |  |
Lopputulokset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
:  Yhdysvallat
:  Kanada
:  Suomi
4.:  Saksa
5.:  Ruotsi
6.:  Itävalta
Blood and Sand

Blood and Sand
Blood and Sand on viskipohjainen makeahko drinkki. Se valmistetaan ravistamalla ja tarjoillaan cocktaillasissa.
Ainesosat

3 cl viskiä
3 cl appelsiini- tai veriappelsiinimehua
2 cl punaista vermuttia
2 cl kirsikkalikööriä
Arvid Järnefelt

| Arvid Järnefelt |
| --- | --- |
 Arvid Järnefelt 1890-luvulla
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1861 Pulkkala, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 27. joulukuuta 1932 (71 vuotta) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, maanviljelijä
Vanhemmat:  Alexander Järnefelt Elisabeth Järnefelt
Puoliso:  Emilia Parviainen
Lapset:  Eero, Liisa, Anna, Maija, Emmi
Uskonnollinen kanta:  kristinusko
Kirjailija
Salanimi: Arvi Rauta 
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: ruotsi, suomi
Esikoisteos:  Isänmaa (1893)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Arvid Järnefelt (16. marraskuuta 1861 Pulkkala – 27. joulukuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, koulutukseltaan juristi ja arvoltaan varatuomari. Elämänsä kolme viimeistä vuosikymmentä hän harjoitti maanviljelystä. Yhteiskunnallisilta näkemyksiltään Järnefelt oli opiskeluaikoinaan innokas fennomaani, mutta siirtyi myöhemmin tolstoilaisuuteen ja kristilliseen anarkismiin.
Järnefelt oli 1900-luvun vaihteessa maan huomattavin aatehistoriallinen kirjailija. Kuvaukset aikakauden aateliston elämästä ovat suomalaisen kirjallisuuden klassikoita.
Suku

Järnefeltin isä oli kenraaliluutnantti, maaherra Alexander Järnefelt ja äiti baltiansaksalaiseen Clodt von Jürgensburgin aatelissukuun kuulunut vapaaherratar Elisabeth Järnefelt. Hänen sisaruksiaan olivat Jean Sibeliuksen puoliso Aino Sibelius, taidemaalari Eero Järnefelt ja säveltäjä Armas Järnefelt.
Järnefelt avioitui Jyväskylässä Emilia Fredrika Parviaisen (1865–1937) kanssa vuonna 1884. Parviaisen vanhemmat olivat paikallinen varakas kauppias Mikko Parviainen ja Katarina Charlotta Pundani. Järnefeltit saivat viisi lasta: Eero (1888–1970), Liisa (1893–1978), Anna (1898–1899), Maija (1900–1986) ja Emmi (Lillan) (1902–1941). Tyttäristä Liisa avioitui juristi Matti Piipposen kanssa.
Elämä > Opiskeluvuodet

Pietarin kaupunkiin nykyään kuuluvassa Pulkkalan kylässä syntynyt Järnefelt kirjoitti vuonna 1885 ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Alkeisopistosta ja suoritti vuonna 1890 molempain oikeuksien kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa. Hän kuului yliopiston Savo-karjalaiseen osakuntaan ja oli innokkaasti mukana suomenmielisten ylioppilaiden toiminnassa. Järnefelt lauloi veljensä Eeron tavoin Ylioppilaskunnan Laulajissa. Vuonna 1889 Järnefelt perusti ystäviensä Eero Erkon ja Juhani Ahon kanssa nuorsuomalaista aatetta kannattaneen Päivälehden, joka on nykyisen Helsingin Sanomien edeltäjä.
Järnefelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891.
Elämä > Tolstoilaisuus

Tolstoilaisuudesta Järnefelt kiinnostui osaksi äitinsä Elisabethin kautta. Ollessaan vuodesta 1891 lähtien Vaasassa hovioikeuden auskultanttina hän tutustui Leo Tolstoin teksteihin ja koki uskonnollisen murroksen, jota hän myöhemmin kuvasi vuonna 1894 ilmestyneessä teoksessa Heräämiseni. Tolstoilaisuus oli näkynyt jo edellisvuonna ilmestyneessä esikoisromaanissa Isänmaa. Järnefelt oli Tolstoin kanssa kirjeenvaihdossa vuodesta 1895 lähtien ja kävi myös tapaamassa häntä Venäjällä vuosina 1899 ja 1910. Tolstoilaisuuden vaikutuksesta Järnefelt jätti lakimiehen työnsä ja siirtyi maanviljelijäksi Lohjan Virkkalassa sijainneelle Rantalan tilalle, jossa Järnefelt vietti suurimman osan loppuelämästään. Hän halusi osoittaa, ettei tolstoilaisuus ollut pelkästään eristäytymistä ja haaveellista mietiskelyä, vaan lähimmäisten ja koko maailman rakastamista ja käytännön tekoja. Järnefeltistä tulikin vankien, köyhien ja sorrettujen auttaja. Tolstoin ansiosta hän tutustui amerikkalaisen taloustieteilijän Henry Georgen näkemyksiin maan omistusoikeudesta ja otti tämän luoman georgismin innoittamana kantaa muun muassa vuonna 1907 tapahtuneisiin Laukon torpparihäätöihin. Seuraavalla vuosikymmenellä Järnefelt radikalisoitui entisestään, ja häntä voidaan pitää ajattelultaan jopa anarkistina.
Elämä > Kirkkopuheet ja viimeiset vuosikymmenet

Venäjän vallankumouksen aiheuttaman yhteiskunnallisen kuohunnan levittyä Suomeen Järnefelt kannattajineen toukokuussa 1917 osallistui niin sanottuihin Helsingin kirkkomellakoihin, joiden toisena päähahmona oli anarkisti Jean Boldt. Toukokuun aikana hän piti pappien kiellosta huolimatta helsinkiläisissä kirkoissa kolme puhetilaisuutta, joita oli kuulemassa jopa monituhatpäinen kannattajajoukko. Järnefelt käsitteli muun muassa yhteiskunnallista tasa-arvoa ja pasifismia sekä esitteli omia uskonkäsityksiään. Tilaisuuksissa ilmeni myös levottomuuksia, ja Järnefeltin kannattajia syytettiin väkivallasta. Porvarillinen lehdistö kutsui heitä muun muassa huligaaneiksi, sen sijaan työväenlehdet antoivat tukensa yhteiskunnallisiin epäkohtiin huomiota kiinnittäneelle kirjailijalle. Lisäksi Järnefelt sai ymmärrystä muun muassa runoilija Eino Leinolta sekä sisarensa Ainon puolisolta Jean Sibeliukselta.
Järnefeltin kirkkopuheet julkaistiin kirjana vielä saman vuoden aikana. Niistä seurasi lopulta vankeustuomio, joka päättyi valtionhoitaja Mannerheimin armahdukseen vuonna 1919. Vuodesta 1922 lähtien Järnefelt matkusteli paljon ulkomailla ja aloitti uuden luomiskauden, jonka aikaista tuotantoa pidetään hänen parhaimpanaan.
Kauden tuotantoon sisältyi myös tolstoilaisia piirteitä sisältävä psykologis-filosofinen rikosromaani Minun Marttani. Romaani perustuu alkuvuonna 1927 Turun Vartiovuorenmäellä tapahtuneeseen surmatekoon: Åbo Akademin kirjaston johtaja murhasi morsiamensa kanssa turkulaisen kauppiaan, jonka he kokivat esteeksi rakkaudelleen.
Muuta

Järnefeltin mukaan on nimetty Lohjan Virkkalassa sijaitseva Järnefeltin koulu sekä Virkkalan liikekeskustassa sijaitseva Arvid Järnefeltin aukio.
Teokset

| --- | --- |
 Romaanit Isänmaa (1893)  Veljekset (1900)  Helena (1902)  Maaemon lapsia (1905)  Veneh’ojalaiset (1909)  Onnelliset (salanimellä Hilja Kahila) (1916)  Nuoruuteni muistelmia (salanimellä Hilja Kahila) (1919)  Greeta ja hänen herransa (1925)  Minun Marttani (1927)  Vanhempieni romaani I–III (1928–1930)  Lalli (1933) Muita teoksia Heräämiseni (1894)  Ateisti: kokoelma pienempiä kirjoituksia (1895)  Puhtauden ihanne (1897)  Evankeliumin alku (1898)  Matkaltani Venäjällä ja käynti Leo Tolstoin luona (1899)  Mitä on jumalanpalvelus (1901)  Lukemisen ja kirjottamisen alkuopetus kotiopetusta varten (1905)  Jeesuksen syntyminen ihmisestä tai Jumalasta (1907)  Maa kuuluu kaikille: Matkoiltani Laukon lakkomailla (1907)  Kirkkopuheet (1917)  Kirjeitä sukupuolikysymyksistä (1918) :  Näytelmät Samuel Croëll (1899)  Orjan oppi (1902)  Kuolema (1903)  Titus (Orjan oppi laajennettuna ja muokattuna) (1910)  Kuolema (uudistettu laitos) (1911)  Manon Roland (1913)  Kallun kestit (1914)  Valtaset (1915)  Sointula (1924)  Kuolema (uudistettu laitos) (1927) Novelli- ja esseekokoelmat Ihmiskohtaloja (1895)  Maria (1897)  Satuja ja kertomuksia (1900)  Elämän meri (1904)  Hiljaisuudessa: kokoelma kertomuksia ja näytelmiä (1913)  Huligaani ynnä muita kertoelmia (1926)
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1901
Kirjallisuutta

Isomaa, Saija: Heräämisten poetiikka. SKS, 2009.
Niemi, Juhani: Arvid Järnefelt: Kirjailija ajassa ja ikuisuudessa. SKS, 2005.
Kodin suuret klassikot -kirjasarja, Arvid Järnefelt, osa I. Weilin+Göös, 1986.
Järnefelt, Maija: Muistelmia. Kirjayhtymä, 1982.
Kopponen, Tapio: ”Järnefelt, Arvid (1861–1932)”, Suomen kansallisbiografia, osa 4, s. 586–590.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-445-2.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Arvid Järnefelt Wikisitaateissa
Lisää luettavaa aiheesta Arvid Järnefelt on Wikiaineistossa
Arvid Järnefelt Kansallisgallerian kokoelmissa
Vapaasti ladattavia Arvid Järnefeltin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissa.
Kotuksen tekstikorpuksia: Arvid Järnefelt.
Järnefelt, Arvid hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Arvid ja Emilia (Emmy) Järnefeltin talo Rantala Lohjan Virkkalassa, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Vierailu Rantalassa syksyllä 1999, Järnefeltin yhtenäiskoulun sivut
Elsa Heporauta : Arvid Järnefeltin mailla, Kansan kuvalehti, 24.02.1933, nro 9, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Eero Järnefeltin maalaama muotokuva Arvid-veljestään vuodelta 1888.
Järnefelt vuonna 1929.
Arvid Järnefelt vuonna 1961 julkaistussa postimerkissä.
Arcis-sur-Aube

Arcis-sur-Auben kirkko
Arcis-sur-Aube on kunta Auben departementissa Champagne-Ardennen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 2 841 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Arcis-sur-Auben pinta-ala on 9 neliökilometriä.
Borovo Selon välikohtaus

Borovo Selon välikohtaus (kroatiaksi Pokolj u Borovom Selu, serb. Сукоб у Боровом Селу, Sukob u Borovom Celu) oli Kroatiassa Borovo Selossa 1. toukokuuta 1991 käyty kahakka, jota pidetään joskus Jugoslavian hajoamissotiin kuuluvan Kroatian sodan alkuna. Borovo Selo sijaitsee Kroatian itäosisissa, Itä-Slavoniassa lähellä Vukovarin kaupunkia. Kroaatit saapuivat Borovo Selon kylään vapauttamaan vangittuja kroaattipoliiseja, jotka olivat omin päin humalassa tunkeutuneet serbien miehittämään kylään ilman serbien lupaa. Serbit väijyttivät saapuneen suuren kroaattipoliisiosaston. Serbien ja kroaattien yhteenotossa kuoli 12 ja haavoittui 23 kroaattipoliisia.
Tausta

Kroatian serbialueista koostuva Krajina oli julistautunut itsenäiseksi 1. huhtikuuta 1991, ja pian Slavonian serbialueet liittyivät siihen mukaan. Borovo Selo oli enimmäkseen serbien asuttama. 
Huhtikuun lopulla paikalliset aseistetut serbit, Vojislav Šešeljin joukot ja muut vapaaehtoiset pystyttivät kylän ympärille barrikadeja, koska halusivat pitää kroaattien poliisit ja siviilivirkamiehet poissa alueelta. Vastaavia tapahtumia sattui muuallakin Itä-Slavoniassa. Paikallinen poliisijohtaja Josip Reihl-Kir suostui siihen, etteivät kroaattipoliisit mene serbien miehittämiin kyliin ilman serbien lupaa ja serbit lupasivat purkaa barrikadit. Tämä siksi, ettei syntyisi taisteluja serbien ja kroaattien välille.
Muutama Kroatian demokraattisen liiton (HDZ) jäsen, mukana myös tuleva puolustusministeri Gojko Šušak, ampui huhtikuussa kolme Armbrust-panssarintorjuntaohjusta kylään. Heidän tarkoituksenaan oli sodan provosointi. Tämä näytettiin Serbian televisiossa, ja pahensi jännitystä alueella. Šušak ajoi kovaa linjaa, jonka mukaan serbikylät oli saatava Kroatian kontrolliin.