stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
I-62 (1928)

| I-62 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Kobe
Kölinlasku:  20. huhtikuuta 1927
Laskettu vesille:  29. marraskuuta 1928
Palveluskäyttöön:  24. huhtikuuta 1930
Poistui palveluskäytöstä:  30. marraskuuta 1945
Loppuvaihe:  miehistönsä upottama 1. huhtikuuta 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 720 t (pinnalla) 2 300 t (sukellus)
Pituus:  95,5 m (vesiraja) 97,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,8 m
Syväys:  4,83 m
Koneteho:  6 000 bhp (pinnalla) 1 800 shp (sukellus)
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 8,5 solmua (sukellus)
Miehistöä:  58
Aseistus
Aseistus:  1 × 12 cm/45 ilmatorjuntatykki 6 × 53 cm torpedoputkea
I-62 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1930 valmistunut I-61-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1923 hankinnoissa Mitsubishin Koben telakalta, missä köli laskettiin 20. huhtikuuta 1927. Alus laskettiin vesille 29. marraskuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 24. huhtikuuta 1930.
Palvelus

Alus nimettiin 20. toukokuuta 1942 uudelleen I-162:ksi. Alus poistettiin 30. marraskuuta 1945 alusluettelosta ja sen miehistö upotti aluksensa 1. huhtikuuta 1946.
ILLU-Band

| ILLU-Band> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1983-
Tyylilaji:  funk rock
Kotipaikka:   Jyväskylä, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Jukka Viitasaari, kitara   Antti Lipponen, laulu   Antti Kleemola, laulu   Pekka "Wälly" Välimaa, laulu, trumpetti   Juha Holma, sormiot, laulu   Panu "Lothar" Varstala, perkussiot   Jorma Lehtola, rummut   Pekka Lampinen, basso   Harri Koivisto, kuningastrumpetti   Jukka Pitkänen, trumpetti   Martti Peippo, saksofoni   Antti Kettunen, saksofoni   Mikko Saikkonen, saksofoni  
Entiset jäsenet:  Antti Noponen, laulu, kitara   Heikki Frilander, saksofoni   Juhani "Leipä" Syrjälä, kitara   Osmo Toiviainen, basso   Markku Viitasaari, basso  
Infobox OKNimi-testi OK: 
ILLU-Band on vuonna 1983 perustettu jyväskyläläinen funk rock -yhtye. Yhtye on tunnettu suuresta puhallinsektiostaan (nykyiseltään kuusi soittajaa) ja se nauttii kulttimainetta Jyväskylän alueella.
Yhtyeen perustivat 1980-luvun alussa Jyväskylän OKL:ssa opiskelleet kaverukset omaksi terapiaryhmäkseen. Bändin nimi on lyhenne sanoista International Low Level Understanding.
ILLU-Band on julkaissut neljä EP-levyä ja yhden kokoelma-albumin, joilla on yhtyeen itsensä kirjoittamaa musiikkia. Sävellyksien teossa ovat kunnostautuneet etenkin Jukka Viitasaari ja Juha Holma ja sanoituksissa Antti Noponen.
Alkuvuosien aktiivisen keikkailun jälkeen ILLU-Band on esiintynyt säännöllisen harvoin. Keikoilla bändi esittää oman musiikkinsa lisäksi coverversioita esim. Stevie Wonderilta ja Earth, Wind & Firelta. Yhtye esiintyy perinteisesti kiirastorstaina Ravintola Popparissa.
Diskografia > EP-levyt

Illu-band. Vol 1. (1989)
Illu-band. Vol 2. (1990)
Illu-band. Vol 3. (1991)
Diskografia > Albumit

Eilisen varjot (1993)
Isidor Straus

Isidor Straus vuonna 1906
Isidor Straus (tai Isadore Strauss, 6. helmikuuta 1845 – 15. huhtikuuta 1912) oli saksanjuutalainen yhdysvaltalainen liikemies ja poliitikko.
Straus syntyi Otterbergissä, Saksassa, ja hänen perheensä muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1854 ja asettui Talbottin kaupunkiin Georgian osavaltioon. Sisällissodan jälkeen perhe muutti New Yorkiin, missä Straus yhdessä veljensä Nathanin kanssa myi perheen yrityksen tekemiä savi- ja lasitavaroita Macyn tavaratalossa. Vuonna 1896 veljekset saivat tavaratalon täyteen omistukseensa.[lähde? ]
Vuosina 1894-95 Straus toimi New Yorkin edustajana Yhdysvaltain kongressissa, kun hänet valittiin kesken virkakauden eronneen Ashbel P. Fitchin tilalle. Puoluekannaltaan Straus oli demokraatti. Hän ei hakenut jatkokaudelle kongressiin.
Isidor Straus meni naimisiin neljä vuotta nuoremman Rosalie Ida Blunin kanssa vuonna 1871, ja he saivat seitsemän lasta, joista yksi kuoli lapsena.[lähde? ]
Strausit matkustivat RMS Titanicilla, ja kun laiva törmäsi jäävuoreen, kieltäytyi Ida hänelle tarjotusta paikasta pelastusveneessä. Strauseille tarjottiin myös paikkaa toisesta pelastusveneestä, mutta Isidor kieltäytyi ja luovutti paikkansa Idan palvelustytölle Ellen Birdille.[lähde? ] Strausit eivät pelastuneet onnettomuudesta, ja ainoastaan Isidorin ruumis löydettiin. Hänet haudattiin Beth-Elin hautausmaalle Brooklyniin.
Ian Burchnall

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Ian David Burchnall
Syntymäaika: 11. helmikuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Leicester, Englanti
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Valmennusura
2013–2014:  Sarpsborg 08 (apuv.)
2015–2016:  Viking (apuv.)
2017:  Viking
2018–2020:  Östersund
2021–2022:  Notts County
2022–2023:  Forest Green Rovers

Ian Burchnall (s. 11. helmikuuta 1983) on englantilainen jalkapallovalmentaja.
Ura

Burchnallilla ei ole taustalla omaa pelaajauraa, vaan hän aloitti jalkapallovalmentajana Leedsin yliopiston joukkueessa 22-vuotiaana ja toimi osa-aikaisena valmentajana Leeds Unitedin ja Bradford Cityn akatemioissa. Hän nousi kaudeksi 2013 Brian Deanen apuvalmentajaksi norjalaiseen Sarpsborgiin. Joukkue oli juuri noussut Norjan pääsarjaan, jossa Deane ja Burchnall onnistuivat sen myös kahdella perättäisellä kaudella pitämään.
Deane jätti Sarpsborgin kauden 2014 jälkeen. Perheineen Norjassa viihtynyt Burchnall jatkoi uraansa maassa, ja siirtyi kaudeksi 2015 Kjell Jonevretin apuvalmentajaksi Vikingiin. Jonevret jätti seuran kauden 2016 jälkeen ja Burchnall nousi seuran päävalemntajaksi. Debyyttikausi päävalmentajana sujui tuloksellisesti heikosti ja Viking putosi kauden jälleen liigasta. Seurajohto erotti Burchnallin kauden päätteeksi. Seuran kannattajat protestoivat Burchnallin potkujen jälkeen seurajohtoa vastaan ja syyttivät heikosti toiminutta seurajohtoa Vikingin putoamisesta. Seuran urheilutoimenjohtaja Bård Wiggen erosikin pian Burchnallin potkujen jälkeen tehtävistään. Burchnall kertoi myöhemmin, että ensimmäinen päävalmentajapesti Vikingissä oli kaaottinen seuran taloudellisten ongelmien vuoksi, sillä pelaajien ja valmentajien osalta hän ei saanut rakentaa menestyvää joukkuetta.
Kesällä 2018 Burchnallin valmennusra jatkui Ruotsissa, kun hänestä tuli Östersundin päävalmentaja. Burchnall seurasi tehtävässä Graham Potteria, joka oli nostanut seuran alasarjoista Allsvenskaniin ja aina Ruotsin cupin mestariksi saakka. Burchnallin johdolla Östersund säilytti sarjapaikkansa Allsvenskanissa, muttei yltänyt Potterin aikakauden menestykseen. Myös joukkueen taloudellinen tilanne heikkeni ja panostukset menestymiseen olivat aiempaa vähäisemmät. Lopulta Burchnall jätti seuran heinäluussa 2020.
Maaliskuussa 2021 Burchnallista tuli Notts Countyn päävalmentaja. Burchnall luotsasi joukkueen Englannin viidenneksi korkeimman sarjatason National Leaguen nousukarsintoihin kauden päätteeksi, mutta joukkue hävisi nousukarsintojen välierissä Torquay Unitedille. Myös kaudella 2021/22 Notts County eteni nousukarsintoihin, mutta jälleen Burchnallin joukkueen kohtalona oli putoaminen ennen finaalivaihetta.
Kaudeksi 2022/23 Burchnall siirtyi Englannin Ykkösliigaan nousseen Forest Green Roversin päävalmentaja. Tulokset jäivät Burchnallin alaisuudessa vaisuiksi ja Forest Green voitti vain viisi ottelua, kunnes seurajohto erotti Burchnallin tammikuun lopulla 2023.
Isidore de Loor

| Autuas Isidore de Loor |
| --- | --- |
 Autuas Isidore de Loor
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1881 Vrasene, Gent-Gand, Flanderi, Belgia
Kuollut: 6. lokakuuta 1916 Kortrijk, Länsi-Flanderi, Belgia
Ammatti:  maallikkoveli
Autuas Isidore de Loor (18. huhtikuuta 1881 Vrasene, Gent-Gand, Flanderi, Belgia – 6. lokakuuta 1916 Kortrijk, Länsi-Flanderi, Belgia) oli belgialainen passionistiveli. Hän koki 26-vuotiaana kutsun uskonnolliseen elämään ja astui passionistisääntökunnan noviaattiin maallikkoveljenä. Hän teki valansa 13. syyskuuta 1908 ja otti nimekseen “pyhän Joosefin Isodore”. Mies teki vaikutuksen esimiehiinsä tavalla tehdä kovaa työtä. Hän menetti oikean silmänsä syöpään vuonna 1991 ja kärsi syövästä jäljellä olevat elinvuotensa. Pyhimys eli seuraavien 3 paavin hallintokausien aikana: Leo XIII (1878-1903), pyhä Pius X (1903-1914) ja Benedictus XV (1914-1922). Paavi Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 12. heinäkuuta 1982 ja autuaaksi 30. syyskuuta 1984.
Isidora Žebeljan

Isidora Žebeljan (27. syyskuuta 1967 Belgrad – 29. syyskuuta 2020) oli serbialainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.
Žebeljan opiskeli Belgradin taideyliopiston musiikin tiedekunnassa, josta sai maisterin arvon sävellyksessä opiskeltuaan Vlastimir Trajkovićin johdolla. Vuodesta 2002 hän toimi saman oppilaitoksen sävellysprofessorina. Hänet valittiin vuonna 2006 Serbian tiede- ja taideakatemian jäseneksi. Vuodesta 2012 hän oli myös World Academy of Art and Sciencen jäsen.
Žebeljan saavutti menestystä Amsterdamissa vuonna 2003 kantaesitetyllä oopperallaan Zora D. Hänen teoksiaan on esitetty lähes kaikissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa ja Kaukoidässä. Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi oopperoita, orkesteri- ja kamarimusiikkia sekä musiikki lukuisiin teatterinäytöksiin. Žebeljan sai useita merkittäviä palkintoja, kuten Stevan Mokranjac -palkinnon (2004) ja kolmesti teatterisävellyksistään Sterija-palkinnon. Vuonna 2014 hän sai Välimeren parlamentaarisen edustajakokouksen (PAM) palkinnon. Häneltä tilattiin Zora D -oopperan saavuttaman menestyksen vanavedessä teoksia muiden muassa Venetsian biennaaliin ja Bregenzer Festspieleen.
Žebeljan sävelsi Brodsky-kvartetille, Academy of St. Martin in the Fieldsille, Wienin sinfoniaorkesterille ja monille muille kokoonpanoille. Hänen teoksiaan ovat esittäneet myös muiden muassa RAI:n kansallinen sinfoniaorkesteri, Ostravan Janáček-filharmonikot, I Solisti Veneti, Zagros Ensemble, Wiener Kammeroper, Nieuw Ensemble ja Lutosławski-kvartetti. Žebeljanin teoksia on esitetty myös ISCM:n festivaaleilla. Usein hänen teoksiaan on esittänyt Belgradin filharmoninen orkesteri, ensimmäisen kerran vuonna 1993, jolloin se kantaesitti hänen ensimmäisen sinfoniansa (Escenas Picaras).
Žebeljan esitti sekä pianistina että kapellimestarina omia teoksiaan ja muiden serbialaissäveltäjien teoksia. Hän johti Dušan Radićin ja Vasilije Mokranjacin teosten kantaesityksiä. Hän esiintyi pianistina myös Brodsky-kvartetin kanssa ja perusti oman Žebeljan-orkesterinsa. Žebeljan kuoli 53-vuotiaana pitkään sairastettuaan.
Ingušian sota

Ingušian sota alkoi vuonna 2007 kapinoinnin kiihtymisenä Ingušiassa. Paikalliset ihmisoikeusaktivistit ja oppositiopoliitikot ovat kuvanneet sotaa sisällissodaksi ja toisetselvennä Venäjän-vastaiseksi kansannousuksi. Vuoden 2009 puolivälissä Ingušia oli vienyt Tšetšenian aseman Pohjois-Kaukasuksen väkivaltaisimpana tasavaltana. Ääri-islamilaisilla liikkeillä on osuutensa molemmissa.
Kapinaa kannattaneen Inghusetia.ru -nettisivun omistaja Magomed Yevloyev surmattiin vuonna 2008. Tämän kiistan keskipisteessä oli epäsuosittu presidentti Murat Zjazikov, jota ihmisoikeusaktivistit ja Venäjän hallituksen jäsenet ovat kritisoineet. Lokakuussa 2008 Ingušian sisäministeri Musa Medovin oli itsemurhapommittajan kohteena. Venäjän presidentti Dmitri Medvedev erotti 30. lokakuuta Zjazikovin virastaan ja korvasi hänet everstiluutnantti Junus-bek Jevkurovilla. Ingušian oppositio piti tätä voittona.
Ingušiassa aloitettiin 26. heinäkuuta 2009 massiivinen Venäjän turvallisuusoperaatio, joka johtui venäläisvastaisuuden noususta. Moskova lähetti operaatioon 2 500 Venäjän sisäministerön joukkojen (MVD) taistelijaa. Seuraavien päivien aikana satoja miehiä saarrettiin ja muutama turvallisuusjoukon jäsen kuoli tai haavoittui jatkuvissa hyökkäyksissä.
Joka tapauksessa väkivaltaisuudet jatkuivat. Poliisin mukaan vuoden 2009 kolmen ensimmäisen kuukauden aikana kuoli melkein 50 henkeä lähes päivittäisissä yhteenotoissa. Vaikutusvaltaisten ihmisten murhayritykset jatkuivat saman vuoden kesällä. Ingušian korkeimman oikeuden jäsen Aza Gazgireeva ammuttiin 10. kesäkuuta ja entinen varapääministeri Bashir Aushev ammuttiin 13. kesäkuuta. Presidentti Jevkurov vammautui vakavasti itsemurhapommituksessa 22. kesäkuuta ja rakennusministeri Ruslan Amerkhanov ammuttiin toimistoonsa elokuussa.
Vuoden 2010 jälkeen väkivaltaisuudet alkoivat vähentyä. Vuonna 2014 turvallisuusjoukot ampuivat kapinallisten johtajan Arthur Getagazhevin. Vuoden 2015 puolivälissä Jevkurov julisti Ingušian kapinan kukistetuksi. Hän sanoi, että 80 kapinallista oli antautunut ja armahdettu ja että jäljellä olevat kapinalliset olivat alakynnessä.
Hudinja

| Hudinja |
| --- | --- |

Alkulähde:  Pohorje
Laskupaikka:  Voglajna
Maat:   Slovenia
Pituus:  31 km
Alkulähteen korkeus:  1 380 m
Valuma-alue:  207 km²
Hudinja on joki Sloveniassa. Hudinja on Voglajnan sivujoki, joka taas on Savinjan sivujoki. Savinja sen sijaan laskee Savaan. Hudinja on 31 kilometriä pitkä, sen lähdekorkeus on 1 380 metriä ja sen valuma-alue on 207 neliökilometriä. Hudinja on useasti tulvinut tuhoisasti, esimerkiksi vuosina 1990 ja 1998.
Hänen hääyönsä

| Hänen hääyönsä> Her Wedding Night |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank Tuttle
Käsikirjoittaja:  Henry Myers
Perustuu:  Gábor Drégelyn näytelmään Der Gatte des Fräuleins Avery Hopwoodin näytelmään Little Miss Bluebeard
Tuottaja:  E. Lloyd Sheldon
Pääosat:  Clara Bow Ralph Forbes Charles Ruggles
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   28. syyskuuta 1930  9. helmikuuta 1931
Kesto:  75 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hänen hääyönsä (engl. Her Wedding Night) on vuonna 1930 ensi-iltansa saanut Frank Tuttlen ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia, jonka pääosissa ovat Clara Bow, Ralph Forbes ja Charles Ruggles. Paramount Pictures tuotti ja jakeli elokuvan.
Hänen hääyönsä perustuu Gábor Drégelyn näytelmään Der Gatte des Fräuleins (1916) ja Avery Hopwoodin näytelmään Little Miss Bluebeard (1923), joiden pohjalta Henry Myers laati käsikirjoituksen. Näytelmä oli aiemmin filmatisoitu vuonna 1925 nimellä Miss Bluebeard, jonka Tuttle on myös ohjannut. Miss Bluebeardin pääosassa on Bebe Daniels. Hänen hääyönsä kuvaukset alkoivat 24. heinäkuuta 1930 ja päättyivät 15. elokuuta. Elokuva kuvattiin Paramount Picturesin studioilla Los Angelesin Hollywoodissa.
Hänen hääyönsä -elokuvasta tehtiin myös espanjankielinen versio Su noche de bodas (1931), saksankielinen versio Ich heirate meinen Mann (1931) ja ranskankielinen versio Marions-nous (1931). Hänen hääyönsä sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 28. syyskuuta vuonna 1930. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 9. helmikuuta vuonna 1931.
Juoni

Amerikkalainen elokuvatähti Norma Martin (Clara Bow) lomailee Ranskassa. Hän vierailee ystävänsä luona Etelä-Ranskassa, ja saa tietää olevansa "naimisissa" lauluntekijä Ralph Forbesin (Larry Charters) kanssa, jota hän ei ole edes tavannut. Sittemmin playboy Forbesin naisystäviä alkaa ilmaantua paikalle...
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Clara Bow  | … |  Norma Martin   |
|  Ralph Forbes  | … |  Larry Charters   |
|  Charles Ruggles  | … |  Bertie Bird   |
|  Richard "Skeets" Gallagher  | … |  Bob Talmadge   |
|  Geneva Mitchell  | … |  Gloria Marshall   |
|  Rosita Moreno  | … |  Lulu   |
|  Natalie Kingston  | … |  Eva   |
|  Wilson Benge  | … |  Smithers   |
|  Lillian Elliott  | … |  rouva Marshall   |
|  Raoul Paoli  | … |  pormestari   |
Aiheesta muualla

Hänen hääyönsä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hänen hääyönsä Elonet.
Hänen hääyönsä AllMoviessa. (englanniksi)
Hänen hääyönsä TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Ikornnes

| Ikornnes |
| --- | --- |
 Sykkylvenin silta yhdistää Sykkylvenin (vas.) ja Ikornnesin (oik.)
 Ikornnes
 Koordinaatit: 62°23′07″N, 6°33′20″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Møre ja Romsdal
Kunta:  Sykkylven
Pinta-ala:  
 – Maa:  1 km²
Väkiluku (2023):  843
 – Väestötiheys:  843 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ikornnes on taajama Sykkylvenin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on tasan yksi neliökilometri ja asukasluku 843 vuonna 2023. Ikornesissa on  Norjan suurimman huonekaluvalmistajan Ekornesin pääkonttori ja tehdas.
Ikornnesin kirkko
In Search of...

In Search of... voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
In Search Of..., Fu Manchun albumi vuodelta 1996
In Search of..., N.E.R.D:in albumi vuodelta 2001.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”In Search of...”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Idätys

Ituja
Idätys tarkoittaa siementen idättämistä, kunnes ne versoavat. Idut ovat vitamiinipitoinen lisä etenkin talviseen ruokavalioon, ja idätys parantaa siementen tai papujen vitamiinipitoisuutta.
Idätykseen on olemassa erityisiä idätysastioita, mutta myös pelkällä (lasi)purkilla ja harsolla pärjää. Harso pingotetaan purkin suulle kumilenkkiä hyväksi käyttäen. Tämä estää pienten siementen huuhtoutumista veden mukaan.
Idätys käynnistetään yleensä liottamalla siemeniä parista minuutista vuorokauteen. Tämän jälkeen vesi kaadetaan pois, ja siementen annetaan olla purkissaan. Ylimääräinen kosteus mädännyttää siemenet. Suoraa auringonvaloa tulisi välttää, ja joidenkin siementen tapauksessa purkki tulisi asettaa pimeään paikkaan. Siemeniä tulisi huuhdella pari kertaa päivässä. Muutaman päivän itämisen jälkeen idut ovat valmiita nautittavaksi; suosituspituus idulle on yleensä 2–4 cm (sinimailasella pidempi). Idut säilyvät jääkaapissa muutamia päiviä, puhtaissa oloissa viikonkin. Pidemmässä säilytyksessä ituja kannattaa välillä huuhdella vedellä.
Muista pavuista poiketen mungopapuja ei tarvitse kiehauttaa ennen syöntiä. Myös idätetyt siemenet ja jyvät voi syödä raakoina.
Idätettäväksi sopivat muun muassa:
sinimailanen eli alfalfa
linssit (ei halkaistut)
mungpavut
soijapavut
vehnän ja rukiin jyvät
sarviapilan siemenet
auringonkukan siemenet (mielellään kuorimattomat)
hampun siemenet
Terveysriskit

Idätyksessä käytetyt kosteus ja lämpö luovat samalla otolliset olosuhteet bakteerien lisääntymiselle. Iduissa on tavattu salmonella- ja kolibakteereita. Yhdysvalloissa iduista levinneitä infektioita on ollut vuosina 1996–2011 ainakin 30. FDA on varoittanut lapsia, vanhuksia ja raskaana olevia naisia syömästä raakoja ituja. Monet valmistajat desinfioivat siemenet klooriliuoksella ennen idätystä.
Toukokuussa 2011 Saksassa puhjenneessa pavuniduista levinneessä EHEC-epidemiassa kuoli ainakin 31 ja 3 000 sairastui, joista 700 sai vakavia munuaisvaivoja. Esimerkiksi kolibakteeri ajautuu idätettäviin siemeniin maatiloilta, joissa siemenkasvien tuotannossa on käytetty eläinten lannalla rikastettua maata, tai epäsiisteissä olosuhteissa itse idätyslaitoksilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Itujen kasvatus
Voima (2/02): Itua elämään
Anu Kärkkäinen: Iduista nopeasti ja helposti vireyttä ja vitamiineja talveen
Elävän ravinnon yhdistyksen idätystaulukko
Sabine Kurt: Idätys
Iemasa Kayumi

| Iemasa Kayumi> 家弓 家正.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. lokakuuta 1932 Tokio, Japani
Kuollut: 30. syyskuuta 2014 (81 vuotta)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1963–2014
Merkittävät roolit:  Kertoja (Gowappā 5 Gōdam) Big Daddy (Gungrave)  Professori Geidlitz (Monster) Professori Rowan (Pokémon: Diamond and Pearl)
Aiheesta muualla
IMDb 
Iemasa Kayumi (jap. 家弓 家正, Kayumi Iemasa, 31. lokakuuta 1932 Tokio – 30. syyskuuta 2014) oli japanilainen seiyū.
Hän on tunnettu muun muassa Ghost in the Shell – aaveääni (1995) elokuvasta.
Hän on japaninkielinen ääninäyttelijä Frank Sinatran ja Donald Sutherlandin rooleille, David Carradinen rooleille Kill Bill: Volume 1:ssä ja Kill Bill: Volume 2:ssä sekä Christopher Leen rooleille Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiassa ja Jalissa ja suklaatehtaassa.
Aiheesta muualla

Iemasa Kayumi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anime News Network -sivustolla (englanniksi)
Hontai Yōshin-ryū jūjutsu

Hontai Yōshin-ryū jūjutsu (jap. 本體楊心流柔術) on klassinen japanilainen kamppailutaitojen koulukunta. Sen perusti samurai Takagi Shigetoshi noin vuonna 1660. Tyyli tunnetaan parhaiten aseettoman kamppailun kouluna mutta opetukseen kuuluu myös tekniikoita erinäisille aseille.
Harjoittelu

Hontai Yoshin-ryu -jujutsun tekniikoiden perusta on pareittain harjoiteltavissa muodoissa. Kataa harjoiteltaessa opitaan tekniikan oikea ja toimiva linja, oikea etäisyys vastustajaan sekä oikea asenne taistelutilanteessa. Tyylin tekniikat koostuvat hyökkäyksista kehon hermopisteisiin ate, nivelten sijoiltaan ottamisesta gyaku, heitoista nage, kuristuksista shime sekä hoitavista ja elvyttävistä harjoituksista katsu. Aseettomien tekniikoiden lisäksi harjoitellaan myös perinteisillä japanilaisilla aseilla: pitkällä miekalla, lyhyellä miekalla, veitsellä, pitkällä kepillä (cho bō) ja lyhyellä kepillä (hanbō).
Taistelutilanteessa Hontai Yoshin-ryū yhdistää ulkoisen rauhallisuuden sisäiseen päättäväisyyteen ja rohkeuteen. Ihanteena on pyrkiä fudoshiniin, mielentilaan joka ei ole ulkoisten vaikutteiden muokattavissa. Tämä ei tarkoita sitä, että tunteet puuttuisivat, vaan että voima, rohkeus ja itseluottamus ovat horjumattomia.
Aiheesta muualla

http://www.hontaiyoshinryu.com/
http://www.nishi.fi/ju-jutsu/default.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://jujutsu.pionnet.net/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Nykyaikana harjoiteltavat koryū- ja bujutsu-lajit
Araki-ryū
Bujinkan budō taijutsu
Daitō-ryū aiki jūjutsu
Hontai Yōshin-ryū jūjutsu
Hyōhō niten ichi-ryū
Ikkaku-ryū juttejutsu
Isshin-ryū kusarigamajutsu
Ittatsu-ryū hojōjutsu
Kashima-Shinryū
Kashima shinden jikishinkage-ryū
Kashima shintō-ryū
Jissen kobudō Jinenkan
Mugai-ryū
Musō Jikiden Eishin-ryū
Musō Shinden-ryū
Negishi-ryū
Nen-ryū
Ittō-ryū
Shindō Musō-ryū
Shintō-ryū kenjutsu
Suiō-ryū iai kenpō
Takenouchi-ryū
Taura Musō-ryū kobudō
Tendō-ryū naginatajutsu
Tenshin shōden Katori shintō-ryū
Toda-ryū
Toyama-ryū
Uchida-ryū tanjōjutsu
Ian Bohen

Ian Stuart Bohen (s. 24. syyskuuta 1976 Carmel, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on ollut mukana monissa tunnetuissa televisiosarjoissa, mutta parhaiten hänet tunnetaan roolistaan nuortensarjassa Teen Wolf, jossa hän esitti Peter Hale -nimistä ihmissutta vuosina 2011–2017.
Elämä ja ura

Bohen syntyi ja kasvoi Kaliforniassa. Hän aloitti elokuvauransa vuonna 1993 lyhytelokuvassa Delivering, ja sen jälkeen hänet on nähty usein valkokankaalla, esimerkiksi elokuvassa Wyatt Earp, sekä televisiosarjoissa kuten Hercules, Erilaiset ystävät ja Mad Men. Hänen uusimpia roolejaan Teen Wolfin lisäksi ovat olleet muun muassa roolit sarjoissa Vankikarkurit ja Rikoksista pahin.
Teen Wolfissa Bohen esitti ensimmäisen kauden päävihollista, mutta hahmo palasi sarjan toiselle kaudelle auttaen päähenkilöitä. Bohen esiintyi sarjassa tiuhaan sen loppuun asti.
Aiheesta muualla

Ian Bohen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Iceman (yhtye)

Iceman oli kolmen miehen J-pop-yhtye, jonka jäsenet olivat Daisuke Asakura (kosketinsoitin) Kenichi Ito (kitara) ja Michihiro Kuroda (pääsolisti).
He tulivat virallisesti yhtyeeksi 5.6.1996, kun Tokiossa pidettiin lehdistökonferenssi, jossa Ito ja Kuroda ilmoittivat ottavansa mukaan Daisuke Asakuran, kun tämä oli eronnut Accessista.
Vuosina 1996–1999 he julkaisivat 6 albumia, useahkon musiikkivideon, live-videoita ja myös jopa videopelin. Heillä oli uniikki ja vaihteleva ääni; joskus hard electronic rock (Shining Collection), joskus pehmo-pop (Edge of the season), ja myös techno (Caution).
Iceman on luultavasti parhaiten tunnettu "Shining Collection" -kappaleesta, jota oli käytetty Gravitation anime OVAssa. Kappale on saanut myös huomiota Japanin ulkopuolella, kiitos kappaleen käytöstä animessa.
Suurimman osan Icemanin musiikista kirjoitti Daisuke Asakura, lukuun ottamatta muutamaa poikkeusta, jotka kirjoitti Kenichi Ito. Vaikka Michihiro Kuroda olikin pääsolisti, Kenichi Ito ja Daisuke Asakura olivat myös hyvin tärkeitä useiden kappaleiden esityksissä.
Yhtyeen huhuttiin hajonneen joskus vuonna 2000, kun Michihiro Kuroda jätti yhtyeen päästäkseen soolouralle. Yhtyeen hajoaminen virallistettiin vuonna 2001.