stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kenny Dalglish
Tilastot > Valmentajana

| Joukkue | Vuodet | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Tappiot | Voitto-% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Liverpool | 1985–1991 | 297 | 180 | 76 | 41 | 60,6 |
| Blackburn Rovers | 1991–1995 | 195 | 102 | 46 | 47 | 52,3 |
| Newcastle United | 1997–1998 | 78 | 30 | 22 | 26 | 38,5 |
| Celtic | 2000 | 18 | 10 | 4 | 4 | 55,6 |
| Liverpool | 2011–2012 | 74 | 35 | 17 | 22 | 47,3 |
Päivitetty 16. toukokuuta 2012
Dalglish Liverpoolin valmentajana ottelussa Boltonia vastaan 2011.
Kenny Dalglish My Liverpool Home -kirjansa esittelytilaisuudessa syyskuussa 2010.
Swazimaa

Swazimaa eli Eswatini, viralliselta nimeltään Eswatinin kuningaskunta, on noin miljoonan asukkaan kuningaskunta ja sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Mosambikin ja Etelä-Afrikan välissä. Se on harvinainen poikkeus Afrikan maiden joukossa, sillä rajoiltaan ja pääosin hallinnollisesti se seuraa siirtomaakautta edeltänyttä valtiota: sen rajat ovat samat kuin siirtomaakautta edeltäneen valtion, ja samoin kuin tässä valtiossa oli, sen johdossa on suurta valtaa käyttävä kuningas. Maa ja siellä asuva bantukansa swazit ovat saaneet nimensä 1800-luvulla hallinneen kuningas Mswati II:n mukaan. Maassa on vahva AIDS-epidemia.
Maantiede ja ilmasto

Maan länsiosa on kumpuilevaa, jopa vuoristoista, niin sanottua highveldia noin 1 000–1 300 metrin korkeudessa. Tällä alueella on runsaasti mänty- ja eukalyptusmetsiä – maan pinta-alasta kuusi prosenttia on istutusmetsiä. Itäosa on tasaisempaa ja kuivempaa, osin savannimaista, noin 500 metrin korkeudella olevaa lowveldia. Täällä sijaitsevat keinokastelulla viljellyt sokeriruokoviljelmät. Mosambikin rajalla on hieman korkeammalle kohoava Lubombo Plateau. Maan korkein kohta Emlembe kohoaa 1 862 metriin.
Maan joet virtaavat suunnilleen lännestä itään, ja niistä tärkeimmät ovat Usutu, Komati, Umbuluzi ja Ingwavuma. Kaksi ensin mainittua alkaa Etelä-Afrikan puolelta, kun taas Umbuluzin ja Ingawavuman lähteet ovat highveldillä. Jokiin on rakennettu suuria patoja vesivoiman ja kasteluveden saamiseksi.
Länsiosan highveldillä talvet ovat kuivat ja leudot, talviyöt jopa kylmiä. Kesät ovat lämpimämpiä ja sateisempia, mutta lämpötila nousee harvoin tukalan kuumaksi. Idempänä ilmasto on selvemmin trooppista, ja kesät ovat siellä kuumia ja kosteita.
Swazimaan pohjoisosassa on kahdeksan luonnonsuojelualuetta. Sarvikuonot ja erilaiset värikkäät linnut ovat niiden suurimpia nähtävyyksiä. Malolotjan luonnonsuojelualue tunnetaan monipuolisesta linnustosta ja harvinaisista kasveista. Mlilwanen luonnonpuisto on puistoista vanhin (perustettu vuonna 1950) ja monien matkailijoiden suosiossa, koska siellä voi nähdä seeproja, kirahveja, virtahepoja ja monenlaisia antilooppeja.
Historia

Swazimaan alue on ollut asuttuna kivikaudelta asti. Sieltä on löytynyt kalliomaalauksia, joista vanhimmat on tehty noin 25 000 vuotta eaa., uusimmat 1700-luvulla. Ngwenassa on jäänteitä kaivannosta, josta on kaivettu rautapitoista, punamullan kaltaista punaokraa ilmeisesti maalina käytettäväksi. Alueen vanhimmat asukkaat olivat khoisaneja, jotka väistyivät bantuheimojen muuttaessa alueelle.
Swazimaan valtio syntyi zulu-kuningas Shaka Zulun valloitusten aiheuttaman mfecaneliikkeen seurauksena 1800-luvun alkupuolella. Zulumaasta pohjoiseen asuneen ngwanekansan johtaja Sobhuza loi sotilaallisen valtion, joka myöhemmin nimettiin hänen poikansa Mswatin mukaan ja josta tuli nykyisen Swazimaan edeltäjä. Sobhuzan onnistui puolustaa alueitaan voimankäytön ja diplomatian yhdistelmällä. Hän loi avioliittojen kautta liittoja Ndwandwen ja myöhempien zulujohtajien kanssa ja maksoi näille myös veroja, kun katsoi sen tarpeelliseksi. Sobhuzan luoman voimakkaan armeijan onnistui kuitenkin myös estää sotilaallisesti Dinganen valloituspyrkimykset 1830-luvulla.
Vuonna 1890 Etelä-Afrikka otti maan valtaansa, ja buurisotien jälkeen 1902 Swazimaasta tuli brittiläinen protektoraatti. Vuonna 1968 Swazimaa itsenäistyi. Aluksi siitä tehtiin brittimallin mukainen parlamentaarinen monarkia kaksikamarisine parlamentteineen, hallituksineen, puolueineen, ylintä poliittista valtaa käyttävine pääministeineen ja lähinnä edustus- ja seremoniatehtäviä hoitavine monarkkeineen, mutta vuonna 1973 kuningas Sobhuza II lakkautti poliittiset puolueet ja hallituksen, muutti parlamentin neuvoa-antavaksi elimeksi ja otti itselleen pääosan valtaoikeuksista, jollaiset olivat olleet siirtomaakautta edeltäneillä Swazimaan kuninkailla. Swazimaan antama tuki ANC:lle aiheutti 1980-luvulla ulkopoliittisia ongelmia naapurimaan Etelä-Afrikan kanssa.
Politiikka

Swazimaa on Afrikan viimeinen absoluuttinen monarkia. Sitä on hallinnut kuningas Mswati III vuodesta 1986. Hänen edeltäjänsä kuningas Sobhuza II lakkautti perustuslain vuonna 1973 ja kielsi kaikki puolueet. Vuonna 2006 voimaan astunut perustuslakiuudistus jätti puolueiden aseman epäselväksi. CIA määrittelee poliittisiksi yhdistyksiksi seuraavat: African United Democratic Party (AUDP), Imbokodvo National Movement (INM), Ngwane National Liberatory Congress (NNLC) ja People's United Democratic Movement (PUDEMO).
Oppositio on toistuvasti vaatinut demokratiaa mielenosoituksin ja lakoin. Mswati III on ollut uudistuksille vastahakoinen: mielenosoituksia on hajotettu kyynelkaasulla ja aktivisteja vangittu. Kuningasta arvostellaan ylellisestä elämäntavasta maassa, jossa riehuu yksi maailman suurimmista HIV-epidemioista.
Loppuvuodesta 2008 Swazimaassa käytiin parlamenttivaalit, joissa oli ehdolla vain puolueista riippumattomia ehdokkaita. Äänestäjät valitsivat alahuoneen edustajat, joiden joukosta kuningas valitsi parlamentin ja ylähuoneen jäsenet. Paikalliset kansalaisjärjestöt pitivät vaaleja huijauksena. Oppositio boikotoi vaaleja.
Myös elokuun 2013 vaaleissa puolueet oli kielletty.
Asemiehet tappoivat 21. tammikuuta 2023 tunnetun oppositiopoliitikon ja ihmisoikeuslakimiehen Thulani Masekon hänen kotonaan. Muutama tunti aikaisemmin maan absoluuttinen monarkki kuningas Mswati III  haastoi hänen valtaansa vastustaneita aktivisteja.
Politiikka > Vapauksien kehitys

Freedom Housen vuoden 2022 määritelmän mukaan Swazimaa ei ole vapaa. Maa on monarkia, jota tällä hetkellä hallitsee kuningas Mswati III. Kuningas käyttää äärimmäistä valtaa kaikissa kansallisen hallinnon haaroissa ja hallitsee tehokkaasti paikallishallintoa vaikuttamalla perinteisiin päällikköihin. Poliittista erimielisyyttä sekä kansalais- ja työväenaktivismia rangaistaan ​​ankarasti kapina- ja muiden lakien mukaan. Muita ihmisoikeusongelmia ovat turvallisuusjoukkojen rankaisemattomuus sekä naisten ja LGBT+-ihmisten syrjintä.
Hallinnollinen jako

Hallinnollisesti Swazimaa on jaettu neljään piiriin. Pääkaupunki Mbabane sijaitsee Hhohhon piirissä.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Hallintoalue | Pääkaupunki | Pinta-ala (km²) | Väkiluku (11.5.2017) | numero kartalla |
| Hhohho | Mbabane | 3 569 | 320 651 | 1 |
| Lubombo | Siteki | 5 947 | 212 531 | 2 |
| Manzini | Manzini | 4 068 | 355 945 | 3 |
| Shiselweni | Nhlangano | 3 779 | 204 111 | 4 |
Piirit jakautuvat 55 inkhundlaan (mon. tinkhundla), jotka vuorostaan jakautuvat 360 umphakatsiin (mon. imiphakatsi). Umphakatsit vastaavat kooltaan paikallisia yhteisöjä, kuten kyliä, ja niiden johdossa on paikallinen päällikkö.
Talous

Maan pääelinkeino maatalous työllistää lähes 80 prosenttia väestöstä – suurin osa heistä harjoittaa omavaraistaloutta. Omavaraisviljelijöiden tärkein viljelystuote on maissi; kaupallisesti viljeltyjä tuotteita ovat myös sokeriruoko, puuvilla, riisi ja sitrushedelmät. Sokeri ja puutavara ovat tärkeimmät vientituotteet. Maantieteellisen sijaintinsa takia Swazimaa on taloudellisesti hyvin riippuvainen Etelä-Afrikasta – 90 prosenttia tuonnista tulee sieltä ja 60 prosenttia viennistä menee sinne. Maan valuutta on sidottu Etelä-Afrikan randiin suhteessa 1:1. Swazimaassa harjoitetaan myös paljon karjanhoitoa sekä metsätaloutta. Metsätalous perustuu yksinomaan istutusmetsiin.
Bruttokansantuote (Gross domestic product) henkeä kohden on Swazimaassa vuoden 2008 arvion mukaan 4 400 dollaria, mutta se jakaantuu kovin epätasaisesti: 69 % väestöstä elää köyhyysrajan alapuolella ja rikkain 10 % väestöstä saa 40 % tuloista. Työttömyysaste 2002–2006 oli 30 %. Bruttokansantuotteensa puolesta Swazimaa kuuluu kuitenkin keskituloisiin maihin.
YK:n kehitysohjelman UNDP:n laskemalla inhimillisen kehityksen indeksillä (Human Development Index, HDI) mitattuna Swazimaa oli vuonna 2007 sijalla 142 yhteensä 185 arvioidusta maasta. Vuosina 1980–2007 luku on ollut keskimäärin nousussa, mutta mukaan mahtuu myös laskukausia.
Merkittävimmät luonnonvarat ovat asbesti, kivihiili, tinakivi ja puu, ja merkittävimmät vientituotteet ovat sokeri ja puu.
Talous > Liikenne

Swazimaassa on 14 lentopaikkaa, joista maan päälentoasemalla (Kuningas Mswati III:n kansainvälinen lentoasema) on runsaan 3,5 kilometrin pituinen kiitotie. Rautatietä on 301 kilometriä ja päällystettyä maantietä 1 078 kilometriä. Rautatieliikenteestä vastaa Eswatinin rautatiet -yhtiö (Eswatini Railways). Valmisteltavana on 146 kilometrin pituisen uuden rautatieyhteyden rakentaminen Etelä-Afrikan Lothairiin.  Manzinista on kansainvälisiä linja-auto- ja minibussilinjoja Johannesburgiin, Durbaniin ja Mosambikiin. Maan sisäisessä julkisessa liikenteessä minibussitaksit ovat suosituin vaihtoehto.
Väestö

Pääosa väestöstä on swazeja, mutta vähemmistöinä on myös zuluja ja eurooppalaissyntyisiä (3 %) sekä Mosambikista tulleita pakolaisia. Yleisin uskonto on kristinusko, usein sekaantuneena paikallisiin kansanuskontoihin. Siionin kristityihin kuuluu 40 % kansasta, 20 % on katolisia, 10 % muslimeita.
Swazimaan HIV-sairastuneisuusaste on yksi Afrikan korkeimmista, vuonna 2007 se oli 26,1 prosenttia.
ja vuonna 2020 edelleen 26,8%.
Kulttuuri ja media

Uudistuksista huolimatta perinteinen kulttuuri on säilynyt Swazimaassa elinvoimaisena, ja perinteisiä värikkäitä vaatteita ja ”mehiläiskeko-kampauksia” käytetään edelleen yleisesti eri tilanteissa.
Kaksi vuosittaista juhlaa ovat erityisen tunnettuja: incwala sadon kypsyessä joulukuussa ja umhlanga elo-syyskuun vaihteessa. Molempiin liittyy kansantansseja ja kuninkaan ja kuningataräidin kunnioittamista.
Valtio valvoo joukkoviestimiä tarkasti. Ainoa ei-valtiollinen radiokanava on kristillinen kanava. Yksityinen sanomalehti The Times of Swaziland pidättäytyy arvostelemasta hallintoa. Vuonna 2003 hallitus keskeytti jopa oman päivittäisen sanomalehtensä Swaziland Observerin julkaisun vuodeksi korruptiokirjoitusten vuoksi.
Kulttuuri ja media > Urheilu

Swazimaan olympiajoukkue on osallistunut vuoden 1972 kisoihin ja vuodesta 1984 alkaen kaikkiin kesäolympialaisiin. Vuonna 1992 sillä oli yksi edustaja taalviolympialaisissa. Mitaleita maa ei ole saavuttanut.
Swazimaan jalkapallomaajoukkue ei ole koskaan selviytynyt arvokisoihin. Lokakuussa 2024 miesten maajoukkue oli FIFA-rankingissa sijalla 160, naisten joukkue sijalla 182.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Swazimaa Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Swaziland Wikivoyagessa (englanniksi)
| n k Afrikan valtiot |
| --- | --- | --- |
|  Pohjois-Afrikka |  Algeria  Egypti  Libya  Marokko  Mauritania  Sudan  Tunisia  |  |
|  Länsi-Afrikka |  Benin  Burkina Faso  Gabon  Gambia  Ghana  Guinea  Guinea-Bissau  Kamerun  Kap Verde  Kongon tasavalta  Liberia  Mali  Norsunluurannikko  Niger  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  São Tomé ja Príncipe  Senegal  Sierra Leone  Togo  |  |
|  Keski-Afrikka |  Burundi  Keski-Afrikan tasavalta  Kongon demokraattinen tasavalta  Ruanda  Tšad  |  |
|  Itä-Afrikka |  Djibouti  Eritrea  Etelä-Sudan  Etiopia  Kenia  Seychellit  Somalia  Tansania  Uganda  |  |
|  Eteläinen Afrikka |  Angola  Botswana  Etelä-Afrikka  Komorit  Lesotho  Madagaskar  Malawi  Mauritius  Mosambik  Namibia  Swazimaa  Sambia  Zimbabwe  |  |
 Itsehallintoalueet: Länsi-Sahara kiistanalainen alue  Mayotte  Réunion  Saint Helena 
| n k Kansainyhteisö |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Antigua ja Barbuda  Australia  Bahama  Bangladesh  Barbados  Belize  Botswana  Brunei  Dominica  Etelä-Afrikka  Fidži  Gabon  Gambia  Ghana  Grenada  Guyana  Intia  Jamaika  Kamerun  Kanada  Kenia  Kiribati  Kypros  Lesotho  Malawi  Malesia  Malediivit  Malta  Mauritius  Mosambik  Namibia  Nauru  Nigeria  Pakistan  Papua-Uusi-Guinea  Ruanda  Saint Kitts ja Nevis  Saint Lucia  Saint Vincent ja Grenadiinit  Salomoninsaaret  Sambia  Samoa  Seychellit  Sierra Leone  Singapore  Sri Lanka  Swazimaa  Tansania  Togo  Tonga  Trinidad ja Tobago  Tuvalu  Uganda  Uusi-Seelanti  Vanuatu  Yhdistynyt kuningaskunta 
| n k Eteläisen Afrikan kehitysyhteisö (SADC) |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Angola  Botswana  Etelä-Afrikka  Kongon demokraattinen tasavalta  Lesotho  Madagaskar  Malawi  Mauritius  Mosambik  Namibia  Sambia  Seychellit  Swazimaa  Tansania  Zimbabwe 
Swazimaan kartta
Orvokkikottarainen (Cinnyricinclus leucogaster)
Sanien kalliomaalauksia Swazimaan alueella
Kuningas Mswati III myöntää Taiwanin presidentille Tsaille kommunikean.
Swazimaan aluejako
Umhlangaan osallistuvia tyttöjä.
Luettelo Raision julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Raision julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Raision kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Kaija Kiuru

Kaija Kiuru (s. 1959 Sodankylä) on suomalainen kuvataiteilija. Hän tekee muun muassa veistoksia, ympäristötaidetta ja installaatioita. Kuru opiskeli kuvanveistoa Lahden taideinstituutissa, josta valmistui vuonna 1991. Hän on lisäksi opiskellut kuvataiteilijaksi Lahden ammattikorkeakoulussa ja on filosofian maisteri pääaineenaan taidehistoria Jyväskylän yliopistosta.
Julkisia veistoksia

Kiurun julkisia teoksia on muun muassa Oulussa ja Kemissä. Kemin Sauvosaaressa Hahtisaaren puistossa on Kiurun teräsveistos Majakka, joka on paljastettu vuonna 2002. Pienen teräslevystä tehdyn talon seinissä on laserleikattuja laivojen ja veneiden nimiä, ja teoksen sisällä oleva valo loistaa aukoista ulos kuin majakan valo. Kiurun tekemä on myös Oulun Kuivasjärven kaupunginosassa olevan Kuivasjärven päiväkodin julkisivutaideteos, joka koostuu erivärisistä ja erikokoisista halkaistuista luonnonkivistä, jotka on liitetty päiväkodin muurattuun ulkoseinään. Osaan kivistä on hiekkapuhallettu erilaisten mukulakasvien kukkia ja lehtiä esittäviä piirroksia. Taideteoksen nimi on Mukulat, jolla puhekielen sanana viitataan myös lapseen. Teos on valmistunut vuonna 2007, siinä on 110 osaa ja se kuuluu Oulun kaupungin prosenttitaidekokoelmaan.
Majakka, Kemi, 2002.
Mukulat, 2007, Oulu.
Maataidetta ja maisemointia

Kaija Kiuru on tehnyt Pallas-Yllästunturin kansallispuistoon maisemointiprojektin vuosina 2000–2004. Lähelle Pallastunturin luontokeskusta valmistui vuonna 2004 maataideteos Pikkukuru. Seututie 957:lla Pallasjärven kohdalla tieleikkausten luiskat maisemoitiin luonnonkiviverhouksin ja istutuksin. Maan kansi -maisemointiprojekti kesti vuodesta 2000 vuoteen 2003.
Maataidetta ja maisemointia > Maan kansi

Tieleikkaus nähtynä etelän suuntaan. Metlan Pallasjärven tukikohdan tie erkanee kuvassa vasemmalle. Kuvan etualalla on Pyhäjoen ylittävän maantiesillan kaiteita.
Tieleikkaus kuvattuna tien länsipuolelta, leikkauksen pohjoispään päältä kohti tukikohdan liittymää.
Tieleikkaus kuvattuna tien länsipuolelta, leikkauksen eteläpään päältä kohti tukikohdan liittymää.
Lähikuva kiveyksestä ja kasvillisuudesta. Kuvattu tien länsipuolelta alas.
Lähikuva tien itäpuolen leikkauksesta. Istuksissa on käytetty paikallisia kasveja, joissa näkyy maaruskaa.
Maataidetta ja maisemointia > Pikkukuru

Näkymä sillalta Vatikurun suuntaan.
Näkymä luontokeskuksen suuntaan.
Pikkukurun silta.
Näkymä luontokeskuksen suuntaan.
Kurun kiviladontaa.
Lähikuva kurun kiveyksestä.
Aiheesta muualla

Kaija Kiurun kotisivut
Osaran kartano

Osaran kartano on Hämeenkyrössä Osaran kylässä sijaitseva kartano. Sen historia ulottuu ainakin 1540-luvulle. Vuonna 1594 kuningas Sigismund myönsi pari vuotta ennen nuijasodan alkua läänityksessä Hannu Laurinpojalle (1560–1601) Osaran ja Pakulan viisi autiotilaa, joista kartano muodostettiin. Ennen 1600-lukua Satakunnan jalkaväen eli nihtien päällikkönä tunnettu luutnantti (joissain lähteissä vänrikki) Hannu Osara oli kartanon herrana sekä kylän että koko Hämeenkyrön pitäjän mahtavin ja suurituloisin mies. Nuijasodan jälkeen Hannu Osara mitä ilmeisimmin tuomittiin kuolemaan Sigismundin kannattajana vuonna 1601, minkä myötä hän menetti myös rälssitilansa Osarassa ja Inkulassa.
Tamperelainen kauppias C. J. Hildén osti kartanon vuonna 1863. Päärakennus paloi 9.7.1864, ja uusi päärakennus valmistui vasta 1870-luvulla.
Kartano siirtyi Arthur Gideon Hildénin omistukseen vuonna 1881. Hän perusti kartanon yhteyteen maanviljelyskoulun vuonna 1886 ja toimi koulun johtajana siihen asti kunnes tuli punakaartilaisten murhaamaksi.
Mongolipoimu

Korealaisen naisen silmät, joissa mongolipoimut.
Mongolipoimu eli mongolinpoimu tai epikantus on ylemmässä silmäluomessa oleva ihopoimu, joka peittää silmän sisänurkan.
Mongolipoimu on tavallinen itä- ja keskiaasialaisilla kansoilla ja jollakin Amerikan alkuperäiskansoilla sekä harvinainen joillain eurooppalaisilla kansoilla, kuten skandinaaveilla ja puolalaisilla. Sitä voi myös esiintyä kaikenrotuisilla pienillä vauvoilla sekä lapsilla, joilla nenän selkä ei ole vielä kohonnut.
Mongolipoimu on joidenkin tutkijoiden mukaan kehittynyt arktisten alueiden kansoilla suojaamaan heidän silmiään kylmältä, ja se voi myös vähentää häikäistymistä.
Mongolipoimu voi myös liittyä johonkin kehityshäiriöön tai kromosomaalisiseen häiriöön, kuten Downin oireyhtymään, sikiön alkoholioireyhtymään, Turnerin oireyhtymään, fenyyliketonuriaan, Williamsin oireyhtymään, Noonanin oireyhtymään, Rubinsteinin–Taybin oireyhtymään tai blefarofimoosiin.
Mongolipoimun poistattaminen kauneuskirurgisella toimenpiteellä on suosittua eteläkorealaisten naisten keskuudessa.
Kuukautiskuppi

Kuukautiskuppi ja kuukautislevy.
Kuukautiskuppi (kuukuppi, kuukautiskerääjä) on kupin muotoinen kuukautissuoja. Se sijoitetaan kuukautisten aikana naisen emättimeen kuukautisvuodon keräämiseksi. Hyvin paljon kuukautiskupin tavoin toimii myös pessaaria muistuttava kuukautislevy, joka kuitenkin asetetaan kuppiin verrattuna korkeammalle, kohdunsuun eteen.
Kuukautiskuppien käyttö ei ole yleistä, ja suurin osa länsimaiden naisista käyttää kertakäyttöisiä tamponeja tai kuukautissiteitä.lähde? Muihin kuukautissuojiin verrattuna kuukuppi on pitkäaikaisessa käytössä ekologisempi ja halvempi vaihtoehto. Käytön aloitus on kuitenkin kalliimpaa, sillä yksi kuukautiskuppi maksaa enemmän kuin paketillinen kertakäyttöisiä kuukautissuojia.
Kuukuppeja valmistetaan esimerkiksi lääketieteellisestä silikonista, luonnonkumista ja TPE-muovista.lähde?
Historia

Kuukuppien toimintamekanismi on kehitetty 1930-luvulla. 1900-luvulla lukuisat yritykset yrittivät levittää kuukautiskuppitietoutta, mutta useimmat niiden tuotteet vedettiin markkinoilta vähäisen kysynnän vuoksi.lähde?
2010-luvulla kuukuppi on alkanut vakiinnuttaa asemaansa tasaveroisena kuukautissuojavaihtoehtona siteiden ja tamponien rinnalla. Kuukuppitietoisuus on levinnyt muun muassa terveystiedon tuntien, lehtijuttujen ja suomalaisten videobloggaajien ja bloggaajien kautta. Yhä useammat naiset etsivät vaihtoehtoja kertakäyttöisille tamponeille ja kuukautissiteille esimerkiksi terveydellisistä, ympäristö-, taloudellisuus- tai käytännön syistä. Muita suosittuja vaihtoehtoja ovat ympäristöystävällisestä puuvillasta valmistetut tamponit, pestävät kankaiset kuukautissiteet ja luonnon pesusienestä valmistetut kuukautissienet.
Käyttö > Asetus

Kuukautiskuppia käytetään emättimen sisällä. Kuukautiskuppia voidaan käyttää missä vaiheessa kuukautiskiertoa tahansa, joten sen käyttöä voi harjoitella ja sitä voi käyttää ennen kuukautisten alkamista.lähde?
Kuukautiskupin paikalleen asettaminen vaatii jonkin verran harjoittelua, erityisesti jos käyttäjä ei ole jo ennestään tottunut tamponeiden käyttöön. Vesipohjaista liukastetta voidaan käyttää, mutta jotkut liukasteet voivat vahingoittaa kupin materiaalia.lähde?
Ennen kuukautiskupin asettamista kädet pestään, jotta emättimeen ei siirry bakteereita synnyttämään tulehduksia. Asetusta varten kuppi taitellaan jollain monista taittelutyyleistä ja siitä pidetään kiinni niin alhaalta kuppiosaa kuin mahdollista. Sen jälkeen kuppi viedään emättimeen ohjaten sitä ylös- ja taaksepäin. Kun käyttäjä irrottaa otteen kupista, se ponnahtaa auki. Kupin avautumisen varmistamiseksi kuppia voi varovasti pyöräyttää akselinsa ympäri, tai vetää sitä hieman alaspäin nipukasta tai kupin pohjasta. Avautumisen voi tarkistaa pyöräyttämällä sormeaan kupin ympäri emättimessä. Kupin kuuluisi olla asettuneena emättimen alaosaan, muttei niin alas, että nipukka tuntuu epämukavalta. On normaalia, jos kuppi nousee käytön aikana emättimessä ylös.lähde?
Myös kuukautislevy asetetaan emättimeen pienemmäksi taiteltuna. Se kuitenkin työnnetään kuukautiskuppia ylemmäs aina häpyluun taakse asti. Joidenkin naisten häpyluun asento estää kuukautislevyn paikalleen asettamisen tai haittaa sitä.
Kuukautiskuppi pysyy paikoillaan emättimen seinämän ja kupin reunojen muodostaman pienen alipaineen ja emättimen lihasten avulla. Jos se tuntuukin vajoavan alas, kuppia ei välttämättä ole asetettu oikein niin, että siihen muodostuisi alipaine. Sitä vastoin kuukautislevy ei pysy paikoillaan imun avulla, vaan lepää luonnollisesti paikallaan.lähde?
Joitain taittelutapoja
C-taitos
7-taitos
"Punchdown fold"
Lootustaitos
S-taitos
Käyttö > Poisto

Kuukautiskuppi tai -levy voidaan jättää paikalleen jopa 12 tunniksi ennen tyhjennystä. Yleensä se tyhjennetään 2–4 kertaa päivässä. Sisältö tyhjennetään vessanpönttöön tai lavuaariin. Sen jälkeen kupin tai levyn voi huuhdella juoksevalla vedellä ja asettaa takaisin paikoilleen.
Kuukautislevyä poistettaessa vedetään kevyesti kupin pohjasta tai työnnetään sormi kupin yläreunan ja emättimen väliin, ja vedetään se pois emättimestä. Jos kuukautislevyn reunaan ei ylety, voi sitä vetää varovasti pohjasta alemmas.lähde? Poistamista varten kuukautislevyssä on rengas tai kuoppa.
Käyttö > Puhdistus

Ennen kupin poistamista kädet pestään. Kuppi pestään ensin kylmällä ja sitten kuumalla vedellä. Eroavien pH-arvojen takia kaikki saippuat eivät sovi kuukupin pesuun. Kuukuppi desinfioidaan ainakin kerran kuukautiskierrossa.
Kuukautiskupin puhdistus juoksevalla vedellä.
Kuukautiskuppia keitetään vedessä.
Kuukuppityypit > Kellonmuotoinen kuppi

Yleisin kuukautiskuppimalli on kellon muotoinen ja se on valmistettu kumista, lateksista tai silikonista. Se on uudelleenkäytettävä ja kestää oikein käytettynä ja hoidettuna jopa kymmenen vuotta. Tämäntyyppisiä kuppeja myydään tuotenimillä The DivaCup, Fleurcup, The Keeper, LadyCup, Lunette, MeLuna, Miacup, Sileu ja The MoonCup.lähde? Lunettea valmistaa suomalainen Lune Group Oy.
Kuppeja on yleensä kahta eri kokoa. Pienemmät kupit on tarkoitettu nuoremmille ja synnyttämättömille naisille tai sellaisille naisille, joilla on niukka- tai normaalivuotoiset kuukautiset. Isommat kupit on tarkoitettu synnyttäneille tai naisille, joilla on runsaat kuukautiset. Jotkut kupit ovat myös lyhyempiä kuin toiset, ja kuppeja voi olla myös eri jäykkyyksiä. Kupeissa on poistamista helpottava antenni, jota voi joissakin malleissa halutessaan lyhentää leikkaamalla. Useat kupit ovat läpinäkyvää materiaalia, mutta myös värikkäitä kuppeja on olemassa.