stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Santa Cruzin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Santa Cruz Pakkahuoneella marraskuussa 2016
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 5 |  |
| ↙EP:t | 2 |  |
| ↙Singlet | 17 |  |
| ↙Musiikkivideot | 12 |  |
Suomalaisen hard rock -yhtyeen Santa Cruzin diskografia koostuu neljästä studioalbumista, kahdesta EP:stä, 13 singlestä ja kymmenestä musiikkivideosta. Tämän lisäksi yhtye on vieraillut suomalaisen poplaulajan Robinin singlellä vuonna 2015.
Santa Cruz perustettiin vuonna 2007 Helsingissä. Yhtyeen perustajajäseniin kuuluvat laulaja-kitaristi Arttu ”Archie Cruz” Kuosmanen ja kitaristi Joonas ”Johnny Cruz” Parkkonen. Myöhemmin kokoonpanoon liittyivät myös basisti Mitja ”Middy Cruz” Toivonen ja rumpali Tapani ”Tazzy Cruz” Fagerström. Santa Cruz julkaisi ensimmäisen omakustanne-EP:nsä Another Rush of Adrenaline vuonna 2009. Yhtyeen toinen omakustanne-EP Anthems for the Young 'n' Restless julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 2012 Santa Cruz solmi levytyssopimuksen Spinefarm Recordsin kanssa. Yhtyeen debyyttialbumi Screaming for Adrenaline julkaistiin 26. huhtikuuta 2013, ja se nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 27. sijalle. Levyltä julkaistiin kaksi singleä.
Vuosina 2014–2015 Santa Cruz julkaisi kolme uutta singleä. Niistä kaksi ensimmäistä nousi Suomen kaupallisten radiokanavien soitetuimpien listalle. Yhtyeen toinen studioalbumi Santa Cruz julkaistiin Suomessa 6. maaliskuuta, Isossa-Britanniassa 9. maaliskuuta ja muualla maailmassa 10. maaliskuuta 2015. Levy nousi Suomen albumilistan sijalle kolme. Vuonna 2016 Santa Cruz julkaisi kaksi uutta singleä, joista ensimmäinen nousi Suomen radiosoittolistalle. Vuonna 2017 Santa Cruz solmi uuden levytyssopimuksen Sakara Recordsin kanssa. Yhtyeen kolmas studioalbumi Bad Blood Rising julkaistiin 6. lokakuuta 2017 Suomessa ja Japanissa, ja 10. marraskuuta muualla maailmassa. Levyn maailmanlaajuisesta levityksestä vastasi M-Theory Audio. Bad Blood Rising nousi Suomen albumilistalla viidenneksi ja fyysisellä albumilistalla toiseksi. Levyltä julkaistiin kaksi singleä, joista molemmat nousivat radiosoittolistalle.
Vuonna 2018 Johnny, Middy ja Tazzy Cruz ilmoittivat jättäneensä yhtyeen kesken Yhdysvaltojen kiertueen. Archie Cruz päätti jatkaa yhtyeen ainoana alkuperäisjäsenenä ja kasasi ympärilleen uuden kokoonpanon. Santa Cruzin on määrä julkaista neljäs studioalbuminsa Katharsis 18. lokakuuta 2019.päivitettävä Levyltä on julkaistu neljä singleä, joista ”Tell Me Why” nousi yhtyeen ensimmäisenä kappaleen listoille Yhdysvalloissa sen saavutettua sija 38 Billboardin Mainstream Rock Indicator -listalla.
Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Screaming for Adrenaline |  Julkaistu: 26. huhtikuuta 2013  Levy-yhtiö: Spinefarm Records  Formaatti: CD, digitaalinen | 27  |  |
| Santa Cruz |  Julkaistu: 6. maaliskuuta 2015  Levy-yhtiö: Spinefarm Records  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | 3  |  |
| Bad Blood Rising |  Julkaistu: 6. lokakuuta 2017  Levy-yhtiö: Sakara Records / M-Theory Audio  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | 5  |  |
| Katharsis |  Julkaistu: 18. lokakuuta 2019  Levy-yhtiö: M-Theory Audio  Formaatti: CD, LP, CS, digitaalinen | 29  |  |
| The Return of the Kings |  Julkaistu: 26. elokuuta 2022  Levy-yhtiö: M-Theory Audio  Formaatti: | - |  |
EP:t

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
Another Rush of Adrenaline:  Julkaistu: 2009  Levy-yhtiö: Omakustanne  Formaatti: CD
Anthems for the Young 'n' Restless:  Julkaistu: 2011  Levy-yhtiö: Omakustanne  Formaatti: CD
Singlet

| Vuosi | Single | Lista> FINRadio | Lista> USMain. | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | ”Relentless Renegades” | — | — | Screaming for Adrenaline |
| 2013 | ”Nothing Compares to You” | — | — | Screaming for Adrenaline |
| 2014 | ”We Are the Ones to Fall” | 48 | — | Santa Cruz |
| 2014 | ”Wasted & Wounded” | 46 | — | Santa Cruz |
| 2015 | ”My Remedy” | — | — | Santa Cruz |
| 2016 | ”Skydiving Without a Parachute" | 31 | — |  |
| 2016 | ”Drag Me Down” | — | — |  |
| 2017 | ”River Phoenix” | 52 | — | Bad Blood Rising |
| 2017 | ”Young Blood Rising” | 22 | — | Bad Blood Rising |
| 2019 | ”Changing of Seasons” | — | — | Katharsis |
| 2019 | ”Tell Me Why” | — | 38 | Katharsis |
| 2019 | ”Into the War” | — | — | Katharsis |
| 2019 | ”Testify” | — | — | Katharsis |
| 2021 | ”Moonchild” | — | — |  |
| 2021 | ”Crossfire” |  |  |  |
| 2022 | "Under the Gun" |  |  |  |
| 2022 | "Here Comes The Revolution" |  |  |  |
Singlet > Vierailijana

| Vuosi | Single | Lista> FINSingle | Lista> FINLataus | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | ”Yö kuuluu meille” (Robin, mukana Santa Cruz, Nikke Ankara, Brädi ja Jussi 69) | 9  | 2  | Yhdessä |
Musiikkivideot

| Vuosi | Nimi | Ohjaus | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | ”Anthem for the Young 'n' Restless” | Juha Hanhinen |  |
| 2013 | ”Relentless Renegades” | T. Jaakola |  |
| 2013 | ”Aiming High” | Tage Rönnqvist |  |
| 2013 | ”Nothing Compares to You” | T. Jaakola |  |
| 2014 | ”We Are the Ones to Fall” | Ville Juurikkala |  |
| 2014 | ”Wasted & Wounded” | Ville Juurikkala |  |
| 2015 | ”My Remedy” | Ville Juurikkala |  |
| 2015 | ”Let Them Burn” | Lars Johnson |  |
| 2017 | ”Young Blood Rising” | Tuukka Temonen |  |
| 2019 | ”Testify” | Ville Juurikkala |  |
| 2021 | ”Moonchild” | Ville Juurikkala |  |
| 2022 | ”Disarm Me” |  |  |
Aiheesta muualla

Santa Cruz -yhtye verkkosivustolla AllMusic.com (englanniksi)
Santa Cruz
| --- | --- |
Studioalbumit:   Screaming for Adrenaline  Santa Cruz  Bad Blood Rising  Katharsis  The Return of the Kings 
EP:t:   Another Rush of Adrenaline  Anthems for the Young 'n' Restless 
Singlet:   ”Relentless Renegades”  ”Nothing Compares to You”  ”We Are the Ones to Fall”  ”Wasted & Wounded”  ”My Remedy”  ”Skydiving Without a Parachute”  ”Drag Me Down”  ”River Phoenix”  ”Young Blood Rising”  ”Changing of Seasons”  ”Tell Me Why”  ”Into the War”  ”Testify”  ”Under The Gun”  ”Crossfire”  ”Here Comes The Revolution” 
Muuta:   Santa Cruzin diskografia
Moottoripyöräilyn Espanjan Grand Prix 2007

Espanjan Grand Prix 2007 oli MotoGP-sarjan osakilpailu. Se ajettiin Jerezissä 25. maaliskuuta. MotoGP-luokassa voittajaksi selviytyi Valentino Rossi, 250-kuutioisissa Jorge Lorenzo ja 125-kuutioisissa Gábor Talmácsi. Jokainen luokkansa voittaja nousi samalla luokkansa MM-sarjan johtoon voiton jälkeen.
Tulokset > MotoGP

Kilpailussa ajettiin 27 kierrosta
| Sija | Nro | Kuljettaja | Pyörä | Aika/keskeytys | Aika-ajo | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 46 |  Valentino Rossi | Yamaha | 45.53,340 | 2. | 25 |
| 2. | 26 |  Daniel Pedrosa | Honda | + 1,246 | 1. | 20 |
| 3. | 5 |  Colin Edwards | Yamaha | + 2,701 | 4. | 16 |
| 4. | 24 |  Toni Elías | Honda | + 4,351 | 8. | 13 |
| 5. | 27 |  Casey Stoner | Ducati | + 4,993 | 5. | 11 |
| 6. | 7 |  Carlos Checa | Honda | + 10,000 | 3. | 10 |
| 7. | 1 |  Nicky Hayden | Honda | + 14,146 | 11. | 9 |
| 8. | 33 |  Marco Melandri | Honda | + 19,969 | 9. | 8 |
| 9. | 71 |  Chris Vermeulen | Suzuki | + 24,786 | 14. | 7 |
| 10. | 56 |  Shinya Nakano | Honda | + 24,955 | 7. | 6 |
| 11. | 4 |  Alex Barros | Ducati | + 25,008 | 13. | 5 |
| 12. | 65 |  Loris Capirossi | Ducati | + 25,852 | 15. | 4 |
| 13. | 14 |  Randy de Puniet | Kawasaki | + 26,445 | 12. | 3 |
| 14. | 6 |  Makoto Tamada | Honda | + 36,653 | 17. | 2 |
| 15. | 50 |  Sylvain Guintoli | Yamaha | + 36,744 | 20. | 1 |
| Kesk. | 66 |  Alex Hofmann | Ducati | – | 18. |  |
Tulokset > 250cc

Kilpailussa ajettiin 26 kierrosta
| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika/keskeytys | Aika-ajo | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1 |  Jorge Lorenzo | Aprilia | 45.35,846 | 1. | 25 |
| 2. | 19 |  Alvaro Bautista | Aprilia | + 0,218 | 5. | 20 |
| 3. | 34 |  Andrea Dovizioso | Honda | + 0,478 | 4. | 16 |
| 4. | 3 |  Alex de Angelis | Aprilia | + 8,156 | 12. | 13 |
| 5. | 6 |  Alex Debon | Aprilia | + 14,747 | 8. | 11 |
| 6. | 4 |  Hiroshi Aoyama | KTM | + 15,045 | 13. | 10 |
| 7. | 9 |  Shuhei Aoyama | Honda | + 17,918 | 7. | 9 |
| 8. | 55 |  Yuki Takahashi | Honda | + 28,438 | 14. | 8 |
| 9. | 14 |  Anthony West | Aprilia | + 39,435 | 15. | 7 |
| 10. | 28 |  Dirk Heidolf | Aprilia | + 1.02,689 | 17. | 6 |
| 11. | 32 |  Fabrizio Lai | Aprilia | + 1.06,813 | 11. | 5 |
| 12. | 8 |  Ratthapark Wilairot | Honda | + 1.07,166 | 18. | 4 |
| 13. | 25 |  Alex Baldolini | Aprilia | + 1.07,371 | 22. | 3 |
| 14. | 50 |  Eugene Laverty | Honda | + 1.11,793 | 24. | 2 |
| 15. | 17 |  Karel Abraham | Aprilia | + 1.13,898 | 21. | 1 |
| Kesk. | 36 |  Mika Kallio | KTM | + 8 kier. | 10. |  |
| Kesk. | 80 |  Hector Barbera | Aprilia | + 11 kier. | 2. |  |
| Kesk. | 60 |  Julian Simon | Honda | + 14 kier. | 3. |  |
| Kesk. | 41 |  Aleix Espargaro | Aprilia | + 16 kier. | 16. |  |
| Kesk. | 9 |  Arturo Tizon | Aprilia | + 17 kier. | 26. |  |
| Kesk. | 12 |  Thomas Lüthi | Aprilia | + 20 kier. | 9. |  |
| Kesk. | 31 |  Alvaro Molina | Aprilia | + 24 kier. | 19. |  |
| Kesk. | 53 |  Santiago Parragan | Honda | + 26 kier. | 27. |  |
| Kesk. | 58 |  Marco Simoncelli | Gilera | + 26 kier. | 6. |  |
Tulokset > 125cc

Kilpailussa ajettiin 23 kierrosta
| Sija | Nro | Kuljettaja | Pyörä | Aika/keskeytys | Aika-ajo | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 14 |  Gábor Talmácsi | Aprilia | 41.52,149 | 2. | 25 |
| 2. | 52 |  Lukáš Pešek | Derbi | +0,014 | 3. | 20 |
| 3. | 55 |  Héctor Faubel | Aprilia | +5,720 | 5. | 16 |
| 4. | 44 |  Pol Espargaró | Aprilia | +6,489 | 7. | 13 |
| 5. | 33 |  Sergio Gadea | Aprilia | +6,867 | 4. | 11 |
| 6. | 22 |  Pablo Nieto | Aprilia | +9,219 | 9. | 10 |
| 7. | 11 |  Sandro Cortese | Aprilia | +19,078 | 10. | 9 |
| 8. | 6 |  Joan Olivé | Aprilia | +19,133 | 14. | 8 |
| 9. | 60 |  Michael Ranseder | Derbi | +19,664 | 13. | 7 |
| 10. | 8 |  Lorenzo Zanetti | Aprilia | +28,434 | 17. | 6 |
| 11. | 27 |  Stefano Bianco | Aprilia | +28,815 | 22. | 5 |
| 12. | 29 |  Andrea Iannone | Aprilia | +28,816 | 15. | 4 |
| 13. | 51 |  Steve Bonsey | KTM | +43,699 | 26. | 3 |
| 14. | 18 |  Nicolás Terol | Derbi | +46,436 | 23. | 2 |
| 15. | 53 |  Simone Grotzkyj | Aprilia | +48,081 | 25. | 1 |
| 16. | 30 |  Pere Tutusaus | Aprilia | +48,579 | 18. |   |
| 17. | 34 |  Randy Krummenacher | KTM | +51,253 | 24. |   |
| 18. | 95 |  Robert Muresan | Derbi | +52,160 | 29. |   |
| 19. | 77 |  Dominique Aegerter | Aprilia | +1.11,825 | 27. |   |
| 20. | 56 |  Hugo van den Berg | Aprilia | +1.13,134 | 33. |   |
| 21. | 37 |  Joey Litjens | Honda | +1.20,289 | 31. |   |
| 22. | 76 |  Ivan Maestro | Aprilia | +1.23,752 | 28. |   |
| 23. | 13 |  Dino Lombardi | Honda | +1.28,888 | 32. |   |
| 24. | 78 |  Daniel Saez | Aprilia | +1.31,676 | 34. |   |
| 25. | 20 |  Roberto Tamburini | Aprilia | +1.45,176 | 35. |   |
| 26. | 38 |  Bradley Smith | Honda | +1.45,208 | 11. |   |
| kesk. | 71 |  Tomoyoshi Koyama | KTM | +4 kier. | 6. |   |
| kesk | 15 |  Federico Sandi | Aprilia | +4 kier. | 21. |   |
| kesk | 99 |  Daniel Webb | Honda | +7 kier. | 30. |   |
| kesk | 7 |  Alexis Masbou | Honda | +12 kier. | 16. |   |
| kesk | 35 |  Raffaele de Rosa | Aprilia | +20 kier. | 12. |   |
| kesk | 24 |  Simone Corsi | Aprilia | +21 kier. | 8. |   |
| kesk | 75 |  Mattia Pasini | Aprilia | +22 kier. | 1. |   |
| kesk | 12 |  Esteve Rabat | Honda | +23 kier. | 19. |   |
| DNS | 63 |  Mike di Meglio | Honda |  | 20. |   |
Sermages

| Sermages |
| --- | --- |
 Saint-Pierren kirkko
 Sermages
 Koordinaatit: 47°01′29″N, 3°50′40″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Burgundi-Franche-Comté
Departementti:  Nièvre
Arrondissementti:  Château-Chinon (Ville)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,1 km²
Korkeus:  275 m
Väkiluku (2018):  190 
 – Väestötiheys:  8 as./km²
Kunnan numero:  58277
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sermages on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 11 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista lounaaseen.
Saint-Pierren kirkon historia ulottuu 100-luvulle. Kirkko on uusittu 1400- ja 1800-luvuilla. Kirkon kellotornia käytettiin julisteessa François Mitterrandin presidentinvaalikampanjassa vuonna 1981.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sermages Wikimedia Commonsissa
Ministeri

Ministeri (lyhenne min.) on valtion, alueen tai osavaltion hallituksen (Suomessa valtioneuvoston) jäsen. Sanana ministeri juontuu latinan apulaista (minister) tarkoittavasta sanasta. Eri poliittisissa järjestelmissä ministeri joko voi tai ei voi olla samanaikaisesti lakiasäätävän elimen jäsen. Eräissä maissa, kuten Yhdysvallat, ministeri-termiä ei käytetä vaan samassa asemassa oleva henkilö on secretary.
Ministeri Suomessa

Ministeri-nimitystä käytetään Suomessa istuvan hallituksen eli valtioneuvoston jäsenestä. Samassa ministeriössä voi toimia useita ministereitä. Heidät katsotaan silloin rinnasteisiksi. Kukin ministeri käsittelee toimialaansa kuuluvat kansainväliset ja EU-asiat sekä virkanimitys- ja henkilöstöasiat. Ministerit myös johtavat taloussuunnittelua ja muiden yhteisten asioiden valmistelua omalla toimialallansa.
Myös Ahvenanmaan maakunnan hallituksen jäseniä kutsutaan ministereiksi (minister).
Ministerin nimittäminen ja erottaminen Suomessa

Pääministerin valinta alkaa eduskuntaryhmien välisellä neuvottelulla. Sen tuloksen perusteella presidentti puhemiestä kuultuaan antaa eduskunnalle tiedon pääministeriehdokkaasta. Eduskunta valitsee pääministerin ja presidentti nimittää hänet tehtävään. Muut ministerit presidentti nimittää pääministerin ehdotuksen mukaisesti. Presidentti myöntää pyynnöstä eron valtioneuvostolle tai ministerille. Jos koko valtioneuvosto tai ministeri ei nauti eduskunnan luottamusta, presidentti myöntää eron ilman pyyntöä.
Ministerien sidonnaisuudet

Perustuslaissa kielletään ministeriä hoitamasta julkista virkaa tai sellaista muuta tehtävää, joka voi haitata ministerin tehtävien hoitamista tai vaarantaa luottamusta hänen toimintaansa ministerinä. Ministerit velvoitetaan ilmoittamaan elinkeinotoimintansa, omistukset yrityksissä, muut merkittävät tulolähteet ja velat sekä sellaiset tehtävät ja sidonnaisuudet, joilla voi olla merkitystä arvioitaessa hänen toimintaansa ministerinä.
Ministeri muissa maissa > Ministeri Ruotsissa

Ruotsissa ministerien salkkujako on seuraava (suluissa ministeriö):
Pääministeri (Pääministerin kanslia)
EU-ministeri (Pääministerin kanslia)
Oikeusministeri (Oikeusministeriö)
Maahanmuuttoministeri (Oikeusministeriö)
Ulkoministeri (Ulkoasiainministeriö)
Ulkomaankauppaministeri (Ulkoasiainministeriö)
Kehitysyhteistyöministeri (Ulkoasiainministeriö)
Puolustusministeri (Puolustusministeriö)
Sosiaali- ja terveysministeri (Sosiaali- ja terveysministeriö)
Vanhus- ja terveydenhuoltoministeri (Sosiaali- ja terveysministeriö)
Yhteiskuntaturvaministeri (Sosiaali- ja terveysministeriö)
Valtiovarainministeri (Valtiovarainministeriö)
Kunta- ja kaupankäyntiministeri (Valtiovarainministeriö)
Opetusministeri (Opetus- ja tutkimusministeriö)
Koulutusministeri (Opetus- ja tutkimusministeriö)
Maatalousministeri (Maatalousministeriö)
Kulttuuriministeri (Kulttuuriministeriö)
Ympäristöministeri (Ympäristöministeriö)
Elinkeinoministeri (Elinkeinoministeriö)
Infrastruktuuriministeri (Elinkeinoministeriö)
Integraatio- ja yhtenäisyysministeri (Integraatio- ja yhtenäisyysministeriö)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ministeri Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Ministeri Wikisitaateissa
Minister hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Minisika

Minisikakarju.
Minisika eli minipossu on suhteellisen pienikokoinen sika. Se on samaa lajia kuin tavalliset lihasiatkin, lähinnä vain ulkomuoto ja koko eroavat viimeksi mainituista. Suomessa lemmikkinä pidettävä minisika on Ruotsissa 1960-luvulla alun perin koe-eläimeksi jalostettu sikarotu. Sen alkujuuret ovat muun muassa Aasiassa ja tarkemmin Vietnamissa. Sieltä sikoja tuotiin 1950-luvulla eurooppalaisiin eläintarhaesityksiin. Systemaattinen jalostustyö aloitettiin Ruotsissa 1960-luvun puolivälissä.
Nykyinen minisika (l. minipossu) on eri rotu kuin muun muassa vietnamilainen roikkovatsasika.
Alussa kaikkien minisikojen jalostustyö keskittyi hyvän koe-eläinkannan luomiseen, sillä sian elimistö ja elintoiminnat ovat hyvin lähellä ihmisen vastaavia. Koe-eläimenä yleisesti käytettyä ja käytettävää tanskalaista maatiaisminisikarotua (Göttingen minigris) käytettiin apuna myös lemmikkisikojen jalostustyössä.
Pohjois-Amerikkaan, Kanadaan, ensimmäiset minisiat vietiin vuonna 1985. Sieltä minisika levisi nopeasti Yhdysvaltoihin. Usein käytettävä nimitys ”kanadalainen minisika” johtuu siis tästä. Yhdysvaltoihin tuotiin myös suoraan Aasiasta roikkomahasikoja. Kun nämä kaksi linjaa sekoittuivat, syntyi nykyinen yhdysvaltalainen minisikarotu. Yhdysvalloissa on myös tehty paljon risteymiä lihasian ja minisian välillä.
Yhdysvalloissa minisika (l. minipossu) on siis käsitteenä eri asia kuin Pohjoismaissa, joissa minisika tai minipossu tarkoittaa tiettyä sikarotua (tämä on verrattavissa vaikkapa amerikkalaiseen villisikaan, joka on eurooppalaisen villisian ja kesysian risteytys).
Mikropossu ei ole sikarotu vaan on markkinatermi, jota jotkut käyttävät omista minisioistaan. Mikropossu-määritelmää voi vapaasti käyttää vaikka villisiasta. Minipossuja on edelleen hyvin eri kokoisia ja aikuiskokoon vaikuttaa vain geeniperimä. Minipossun tai minisian koko määräytyy sen vanhempien perusteella.
Ominaisuuksia

Minipossulla on melko huono näköaisti, minkä vuoksi se turvautuu enemmän parempaan haju- ja kuuloaistiinsa. Minipossua on hyvä kouluttaa ja se oppii temppuja todella helposti, mutta ei ole miellyttämisenhaluinen, vaan koulutus tapahtuu positiivisen vahvistamisen avulla. Sika on erittäin älykäs eläin.
Sika on seurallinen ja osallistuva eläin, joka tarvitsee paljon virikkeitä, tai se keksii niitä itse. Sika on luonteeltaan herkkä, ja sen kanssa toimiessa on oltava kärsivällinen.
Ulkonäkö

Täysikasvuinen minisika on vasta muutaman vuoden iässä. Tyypillinen säkäkorkeus on noin alle 50 senttimetriä, ja painoa kertyy noin 25–60 kilogrammaa. Minisian karvapeite on harva, ja sillä on karkeita, jäykkiä karvoja ja niskassa kasvavat pitkät harjakset. Värityksiä on erilaisia.
Minisian korvat ovat pienet ja pystyt. Suhteessa muuhun ruumiiseen minisialla on sangen lyhyet jalat. Aidon minisian tunnistaa parhaiten hännästä: minisialla häntä on suora, ja sen päässä on karvatupsu kuten lehmällä, kun taas lihasialla häntä on kippurassa oleva saparo.
Elinikä ja terveydenhoito

Minisian odotettavissa oleva elinikä on noin 10–15 vuotta. Ne ovat melko perusterveitä, mutta silmä- ja ihosairauksia sekä ruuansulatusongelmia on tavattu jonkin verran.
Minisika rokotetaan sikaruusua vastaan 1–2 kertaa vuodessa ja sisäloishäätö annetaan yhtä usein. Muita tärkeitä rokotuksia on porsasaikana parvo-rokotus (minisioille on porsasaikana uhkana ripulia aiheuttava sama parvovirus kuin koirille ja kissoille). Sorkkia ja karjun torahampaita lyhennetään tarvittaessa, yleensä kerran tai kaksi vuodessa. Omistajan on syytä opetella tekemään nämä toimenpiteet, jotta sikaa ei turhaan stressata eläinlääkärikäynneillä tai rauhoituksilla.
Tärkeää on ymmärtää minisian stressiherkkyys. Minipossu kiihtyy helposti, mistä seuraa, että eläinlääkärillä sika on stressaantunut. Mahdollisen rauhoitteen teho on vaikea määritellä kiihtyneelle sialle, ja iso uhka terveydelle on liian suuri rauhoiteannos, josta pahimmillaan seuraa eläimen kuolema. Kokenut eläinlääkäri tarkkailee minisian ruumiinlämpöä ja elintoimintoja koko ajan, vaikka kyseessä olisi rutiinitoimenpide.
Minisian biologiaa

Elimistöltään ja aineenvaihdunnaltaan minisika muistuttaa erittäin paljon ihmistä. Sillä on 28 maitohammasta ja 44 pysyvää hammasta. Viimeiset maitohampaat puhkeavat noin viiden kuukauden ikäisenä. Noin vuoden ikäisenä alkaa maitohampaiden vaihtuminen pysyviksi, jolloin maitohampaat irtoavat ja putoavat suusta. Torahampaiden puhkeaminen alkaa myös noin vuoden iässä. Steriloiduilla eläimillä niiden kasvu on heikompaa, ja niillä torahampaat voivat joskus jopa jäädä kasvamatta kokonaan.
Minisian peruslämpö on 38–40 °C, mutta yksilöllistä vaihtelua voi olla jonkin verran. Hengitystiheys on levossa 10–20 kertaa minuutissa, ja lepopulssi on noin 60–90.
Emakko synnyttää pahnueen, jossa on yleensä 4–7 porsasta, mutta pahnuekoot voivat vaihdella. Porsaiden silmät aukeavat heti synnyttyään, ja ne nousevat jaloilleen saatuaan ensimmäisen annoksensa emakon maitoa. Sitkeään elävä myytti on, että minisian porsaat olisivat nisäuskollisia, jota ne eivät ole. Emakko imettää porsaita 4–6 viikkoa. Karjut tulevat sukukypsiksi jo 2–3 kuukauden ikäisinä aivan kuten emakotkin. Emakolla on kiima noin 21 vuorokauden välein, ja se kestää 2–4 päivää. Nuorella emakolla kiimakierto voi olla epäsäännöllinen ja kiima pidentynyt.
Emakon kantoaika (tiineysaika) on sioille tyypillisesti kolme kuukautta, kolme viikkoa ja kolme päivää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Minipossuyhdistys ry
Suomalainen minipossuemakko. Tämä yksilö painaa noin 20 kiloa.
Minipossun porsaita emakkonsa luona.
Sierra Entertainment

| Sierra Entertainment |
| --- | --- |

Perustettu:  On-Line Systems (1979) Sierra On-Line (1982) Sierra Entertainment (2002)
Perustaja:  Ken Williams Roberta Williams
Lakkautettu:  2008
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Emoyhtiö:  Vivendi Games
Omistaja:  Activision
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sierra Entertainment (perustettu nimellä On-Line Systems, myöhemmin nimetty Sierra On-Line) oli yhdysvaltalainen pelitalo.
Yritys perustettiin vuonna 1979 ja vuonna 2008 Sierra Entertainment liitettiin osaksi Activisionia.
Yritys tuli kuuluisaksi etenkin seikkailupeleistään, joista monet saivat lukuisia jatko-osia.
Sierran pelit > Seikkailupelit

Mystery House (1980)
Mission Asteroid (1980)
Time Zone (1982)
Mickey's Space Adventure (1984)
The Black Cauldron (1984)
Gold Rush! (1988)
Codename: ICEMAN (1989)
The Adventures of Willy Beamish (1991)
Heart of China (1991)
Freddy Pharkas: Frontier Pharmacist (1993)
Betrayal at Krondor (1993)
King's Quest -sarja
Space Quest -sarja
Leisure Suit Larry -sarja
Police Quest -sarja
Police Quest: In Pursuit of the Death Angel (1987)
Police Quest II: The Vengeance (1988)
Police Quest III: The Kindred (1990)
Police Quest IV: Open Season (1993)
Manhunter -sarja
Manhunter: New York (1988)
Manhunter 2: San Francisco (1989)
Laura Bow -sarja
The Colonel's Bequest (1989)
Laura Bow II: The Dagger of Amon Ra (1991)
Conquests -sarja
Conquests of Camelot: King Arthur, The Search for the Grail (1989)
Conquests of the Longbow: The Adventures of Robin Hood (1992)
Quest for Glory -sarja (aluksi Hero's Quest)
EcoQuest -sarja
Gabriel Knight -sarja
Phantasmagoria -sarja
Shivers -sarja
Sierran pelit > Muita huomionarvoisia pelejä

Mixed-up Mother Goose (1987)
Diablo: Hellfire (1997)
Grand Prix Legends (1998)
SWAT (sarja)
Homeworld ja Homeworld 2
Half-Life ja Half-Life 2
Outpost (1994)
3-D Ultra Pinball -sarja
Dr. Brain -sarja
The Incredible Machine -sarja (tekijänä Dynamix)
Caesar-sarja
Football Pro -sarja
Baseball Pro -sarja
Hoyle -sarja
Field & Stream -sarja
The Legend of Spyro -sarja
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)