stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suuri kommunistijuttu 1923
Reaktiot > Sosialidemokraatit

Väinö Tannerin johtamat sosialidemokraatit suhtautuivat SSTP:tä vastaan suunnattuihin toimenpiteisiin yksiselitteisen kielteisesti katsoen niiden kaventavan demokratiaa ja kokivat ne uhaksi myös omille toimintavapauksilleen. Tanner näki toimet kommunistien kannatusta lisäävinä ja vahingollisena puolueelleen, joka oli juuri pääsemässä niskan päälle työväenliikkeen sisäisessä valtakamppailussa. Hänen mukaansa kommunistivainot antoivat SSTP:n epäjohdonmukaisena pidetylle toiminnalle uskottavuutta ja tekivät vangituista kansalaisten silmissä marttyyreitä. Pidätysten jälkeen SDP:n lähetystö vieraili oikeusministeri Åkessonin luona tutustumassa EK:n keräämään syyteaineistoon. Tannerin mukaan kaikki asiat olivat jo pitkään olleet yleisessä tiedossa, eikä puoluetta silti oltu kielletty, mikä hänen mielestään merkitsi sen toiminnan hiljaista hyväksyntää.
Muutamaa päivää myöhemmin pidetyssä vastalausekokouksessa Tanner puuttui hallituksen toimien juridisiin heikkouksiin todeten, ettei Suomessa ole milloinkaan vangittu ihmisiä näin löysin perustein. Tannerin mukaan vajaan 200 aktiivin sijaan olisi pitänyt vangita puolueen kaikki yli 23 000 jäsentä, koska yhdenkään vangitsemiselle yksilönä ei ollut perusteita. Hän kiinnitti huomiota erityisesti kansanedustajiin, joiden kohdalla Åkesson oli joutunut myöntämään, ettei yhdenkaan tiedetty tehneen mitään maapetokselliseksi luokiteltavaa. Istuntokausien välinen parlamentaarinen koskemattomuus oli Tannerin mukaan käytännössä tunnustettu myös Suomessa, vaikkei sitä oltu erityisesti lailla määrättykään.
Sanomalehtiin ja kirjapainoihin kohdistuneita toimenpiteitä Tanner piti täysin laittomina, koska lehtien lakkauttamisesta säädettiin painovapauslaissa ja kirjapainot olivat osakeyhtiöitä, joita ei voitu sulkea poliittisin perustein. Painovapauslain mukaan sanomalehti voitiin lakkauttaa ainoastaan tuomioistuimen päätöksellä korkeintaan kolmeksi kuukaudeksi. Kommunistilehtien kohdalla lakia ei noudatettu, sillä ne lakkautettiin elokuussa 1923, mutta oikeuskäsittely alkoi vasta kahdeksan kuukauden kuluttua. Oikeusministerin perusteena oli, että sanomalehtiä pidettiin rikollisen toiminnan välikappaleina, jolloin lakkauttamisella ja kirjapainojen takavarikoinnilla estettiin sen jatkaminen.
Lokakuussa 1923 sosiaalidemokraattiset kansanedustajat jäivät pois eduskunnan laki- ja perustuslakivaliokunnan kokouksista mielenosoituksena täysilukuisen eduskunnan puolesta. Sosialidemokraattinen toimittaja Vihtori Huhta kirjoitti tammikuussa 1924 Työläisnuoriso-lehteen pidätyksiä käsitelleen pakinan otsikolla ”Ohrana – kulttuuriyhteiskunnan mätäpaise”, minkä johdosta hän sai kuuden kuukauden vankeustuomion hallitusta ja järjestysvaltaa vastaan hyökkäämisestä.
Reaktiot > Oikeisto

Myös oikeisto joutui myöntämään hallituksen toimien heikon oikeudellisen pohjan, minkä vuoksi porvarilehdistö ei juurikaan käsitellyt niiden laillisuutta, vaan keskittyi puolustamaan poliittisia motiiveja. Kyösti Kallion elämäkerran kirjoittaneen professori Kari Hokkasen mukaan juridiset perusteet kuitenkin olivat selvät, sillä viranomaiset olivat todenneet SSTP:n jatkavan kielletyn SKP:n toimintaa.
Reaktiot > Oikeusasiamies

Eduskunnan oikeusasiamiehen selvittäessä tapausta EK ilmoitti vangitsemisten syyksi epäilyn valtiopetoksen valmistelusta. Oikeusasiamies Hugo Lilius vakuuttui hänelle esitetyistä asiakirjoista ja totesi, että vangittujen syyllistymistä epäiltyyn rikokseen voitiin pitää todennäköisenä. Liliuksen mukaan myöskään vuoden 1906 valtiopäiväjärjestyksessä säädetty kansanedustajien suoja ei toteutunut, koska heitä ei vangittu valtiopäivien aikana, eikä valtiopäivillä lausuttujen mielipiteiden vuoksi.
Reaktiot > Ulkomailla

Ruotsin lehdistä Social-Demokraten luonnehti hallituksen menettelytapoja ”ennenkuulumattomiksi” ja Dagens Nyheterin mukaan ne ylittivät sortovuosien aikana suomalaisiin kohdistuneet toimenpiteet.
Hallituskriisi

Sosialidemokraatit vaativat eduskuntaa koolle välittömästi vangitsemisten jälkeen, johon puhemies Paavo Virkkunen ei suostunut. Kun eduskunnan vajaalukuisuus oli muuttanut voimatasapainoa oikeiston hyväksi, tekivät sosialidemokraatit lopulta joulukuussa välikysymyksen, jossa vaadittiin eduskunnan hajottamista ja uusia vaaleja sen täydentämiseksi. Puolue sai kuitenkin tukea vain muutamalta ruotsalaisen kansanpuolueen edustajalta. Tammikuussa SDP ilmoitti vetäytyvänsä eduskuntatyöstä, jolloin presidentti K. J. Ståhlberg yhtyi vaatimukseen ”tynkäeduskunnan” hajottamisesta. Hallitus ei tästä huolimatta suostunut uusiin vaaleihin, vaan erosi 16. tammikuuta 1924, jonka jälkeen Ståhlberg nimitti tilalle A. K. Cajanderin johtaman virkamieshallituksen ja hajotti eduskunnan.
Oikeudenkäynti ja tuomiot > Oikeuskäsittely

Turun hovioikeuden kanneviskaalinvirasto antoi ensimmäisen tapausta koskevan selontekonsa lokakuussa 1923. Varsinainen oikeuskäsittely alkoi Turun lääninvankilassa 8. marraskuuta. Tuolloin syytettyinä oli 32 henkilöä, joista 20 oli SSTP:n kansanedustajia. Loput eduskuntaryhmästä oli suorittamassa heille aikaisemmin langetettuja vankeusrangaistuksia tai pakoili viranomaisia. Oikeuden puheenjohtajana toimi asessori Knut Molin, syyttäjänä kanneviskaali Pekka Westerling ja EK:n edustajana varatuomari Ville Bang. Syytettyjen avustajina olivat hovioikeuden auskultantti Vilho Joutsenlahti sekä Ruotsin kommunistisen puolueen lähettämä sosialidemokraattinen lakimies Georg Branting.
Oikeudenkäynnin jatkuessa joulutauon jälkeen tammikuussa 1924 Branting toi puolustuksen asiantuntijaksi lakitieteen tohtori Nils Söderqvistin. Viranomaiset yrittivät aluksi estää heidän maahantulonsa, mutta lopulta Branting ja Söderqvist onnistuivat pääsemään Suomeen. Antamassaan lausunnossa Söderqvist totesi, että pelkän puolueohjelman perusteella valtiopetoksesta annettu tuomio rikkoo oikeusperiaatetta, jonka mukaan ajatuksista ei voida rangaista. Myös Branting vetosi Suomen hallitusmuodon takaamaan sananvapauteen, mutta pyrki samalla osoittamaan, ettei SSTP:n puolueohjelmassa ollut mitään valtiopetokseen viittaavaa. Hänen mukaansa Neuvostoliitossa asuvien suomalaisten kommunistien kanssa käyty kirjeenvaihto ei myöskään täyttänyt määritelmää.
Syyttäjä vaati aluksi rangaistusta 197 puolueen jäsenelle, mutta lopulta kahdeksan henkilön syytteistä luovuttiin. Heidän joukossaan olivat maasta paenneet kansanedustajat Hilda Hannunen, Albert Kallio, Pekka Nurmiranta, Juho Vesterlund ja Nestor Väänänen sekä muurari Väinö Idman, joka kuoli tammikuussa 1924 viiden viikon tutkintovankeuden aiheuttamien terveysongelmien seurauksena. Kaikkiaan 39 syytettyä pysyi vangittuina koko oikeuskäsittelyn ajan.
Oikeudenkäynti ja tuomiot > Hovioikeuden päätös

Turun hovioikeus langetti tuomiot 20. kesäkuuta 1924. Lähes 200 konekirjoitusliuskaa käsittänyt päätös oli pisin, mitä hovioikeus oli kolmesataavuotisen historiansa aikana antanut. Yhteensä 189 henkilöä tuomittiin valtiopetoksen valmistelusta eri pituisiin kuritushuonerangaistuksiin, jotka vaihtelivat 6 kuukaudesta yli 11 vuoteen. Pisimmät tuomiot saivat luennoitsija Oskari Ikonen (11 v. 2 kk.) ja päätoimittaja Yrjö Hyvärinen (9 v. 9 kk.). Kansanedustajien tuomiot olivat enimmillään 6 vuotta. Niiden perusteina olivat muun muassa sitoutuminen Kominternin parlamentaarista työtä koskeviin päätöksiin sekä edustajanpalkkioiden luovuttaminen puolueen käyttöön. SSTP:n puoluesihteeri Niilo Wälläri sai 3 vuoden 4 kuukauden ja pääsihteeri Kusti Kulo 5 vuoden kuritushuonerangaistuksen. Osa tuomioista annettiin ehdollisina. Hovioikeus määräsi myös SSTP:n ja Suomen Sosialidemokraattisen Naisliiton lakkautettavaksi. Lisäksi lakkautettiin puolueen sanomalehdet Kainuun Työmies, Uusi Pohjan Kansa, Suomen Työmies, Savon Kansa, Vapaa Sana ja Folkbladet, mutta syyttäjän vaatimus kirjapainojen takavarikoinnista hylättiin. Kirjapaino Työn johtajana toiminut Viljo Visa sai yli 5 vuoden tuomion.
Toistasataa tuomittua valitti hovioikeuden päätöksestä korkeimpaan oikeuteen. Se julkisti oman päätöksensa huhtikuussa 1925. Hovioikeuden päätökset jäi pääosin voimaan, mutta korkein oikeus alensi joitakin tuomioita sekä muutti osittain hovioikeuden antamia perusteluita. Lisäksi korkein oikeus katsoi, että puoluejärjestöjen lakkautuspäätökset koskivat vain emopuoluetta.
Tuomitut suorittivat rangaistuksensa Tammisaaren pakkotyölaitoksessa tai Hämeenlinnan naisvankilassa. Kansanedustaja Antti Kaarneen terveys heikkeni tutkintovankeuden aikana niin, ettei hän aloittanut varsinaista rangaistustaan vaan kuoli heinäkuussa 1924. Naisliiton aktiiveihin lukeutunut Hilma Toivola kuoli vankeudessa lokakuussa 1926 kärsiessään hänelle langetettua 1 vuoden 6 kuukauden tuomiota. Kansanedustaja Laura Härmä puolestaan synnytti vankeudessa ainoaksi jääneen lapsensa.
Jälkipyykki

SSTP:n johtohahmojen pidättäminen lamaannutti kommunistien julkisen toiminnan hetkeksi lähes kokonaan, mutta se saatiin käynnistettyä uudelleen jo syksyn 1923 aikana, jolloin puolueen piirijärjestöt korvattiin ”työväen paikallisjärjestöiksi” nimetyillä organisaatioilla. Huhtikuun 1924 eduskuntavaaleihin kommunistit osallistuivat omilla listoillaan, joilta valittiin 18 kansanedustajaa 10,5 prosentin kannatuksella. Myöhemmin samana vuonna niiden pohjalta muodostettiin vaaliorganisaatioksi Sosialistisen Työväen ja Pienviljelijäin Vaalijärjestö (STPV). Sanomalehtien lakkauttamispäätöstä puolestaan kierrettiin julkaisemalla lehtiä uusilla nimillä. Myöskään kommunistien maanalaiseen toimintaan pidätyksillä ei ollut haluttua vaikutusta, koska suuressa osassa maata vangittiin ainoastaan SSTP:n maltillisimpia aktiiveja. Vallankumouslinjan kannattajat taas pysyivät salaisen organisaationsa ansiosta viranomaisten ulottumattomissa.
Kansanedustajille vankeustuomiot sen sijaan merkitsivät käytännössä poliittisen uran loppua, sillä tuomioihin sisältyi vaalikelpoisuuden estänyt pitkä kansalaisluottamuksen menetys. Vapautumisensa jälkeen he saattoivat jatkaa poliittista toimintaansa vain SKP:n maanalaisessa organisaatiossa, joka merkitsi suurta kiinnijäämisen riskiä ja uutta vankeustuomiota. Tämän johdosta useat vankilasta päässeet kansanedustajat muuttivatkin Neuvostoliittoon.
Viranomaiset jatkoivat kommunisminvastaisia toimiaan läpi 1920–1930-lukujen. Esimerkiksi tammikuussa 1925 Turun ja Viipurin hovioikeuksissa asetettiin syytteeseen yli 30 kommunistisissa järjestöissä toiminutta henkilöä. SKP:n maanalaisen toiminnan johto sekä puolueen ammattiyhdistysosastot lamaantuivat vuonna 1928, jolloin vangittiin lähes 60 kommunistia mukaan lukien kaksi STPV:n kansanedustajaa. Vaalijärjestö jatkoi toimintaansa vuoteen 1930 saakka, joilloin se kiellettiin niin sanottujen kommunistilakien nojalla. Tämän jälkeen kommunistien toiminta tuli lailliseksi vasta jatkosodan päättyessä syksyllä 1944.
Pääministeri Kyösti Kallio.
Suuren kommunistijutun syytettyjä Turun vankilan edustalla Kakolanmäellä tammikuussa 1924.
Amerikansuomalaisessa Punikki-lehdessä julkaistu K. A. Suvannon pilapiirros, jonka mukaan humalainen Turun hovioikeuden presidentti arpoo kommunistien tuomioita katuojassa.
Vaaka räjähtää, kun Turun hovioikeus jakaa 372 vuoden tuomionsa. Hahmo oikealla on hovioikeuden presidentti Aleksi Käpy. Werner Aron pilapiirros Kurikka-lehdessä.
Egyptin väestö

Egyptiläisiä naisia
Egyptin väestö on Afrikan toiseksi suurin, vuonna 2011 asukkaista oli yli 82 miljoonaa. Lähes koko väestö on keskittynyt Niilin rannoille (erityisesti Aleksandrian ja Kairon ympärille), Niilin suiston alueelle ja Suezin kanavalle. Noin 90 % väestöstä on islaminuskoista ja suurin osa lopuista on kristittyjä (pääasiassa kopteja).
Egyptin väestökehitys 1961–2008
Egyptin väestöpyramidi vuonna 2005
Egyptin väestö on erittäin homogeenista: vuoden 2006 väestönlaskennassa 99,6 % oli egyptiläisiä. Etnisiä vähemmistöjä ovat pieni määrä beduiiniarabeja itäisellä ja läntisellä aavikolla sekä Siinain niemimaalla, berberiä puhuvat siwisit Siwan keitaalla sekä muinaiset nubialaiset yhdyskunnat Niilin varrella Egyptin eteläisimmässä osassa. Egyptissä asuu myös noin 90 000 pakolaista ja turvapaikanhakijaa. Ryhmä koostuu pääasiassa palestiinalaisista (joita oli 50 000 vuonna 2002) ja sudanilaisista pakolaisista.  Aikoinaan elinvoimainen urbaani Egyptin juutalais­yhteisö on käytännössä hävinnyt maastamuuton takia.
Urbaani kulttuuri on Egyptissä voimakasta; vuonna 2010 43 % väestöstä asui kaupungeissa. Myös perinteisest kylät ovat saamassa kaupunkimaisia piirteitä. Kairo ja etenkin sitä ympäröivät slummialueet kasvavat jatkuvasti. Kaupunkilaiset asuvat useimmiten vuokratuissa kerrostaloasunnoissa, ja vuokrasääntelyllä on pitkät perinteet.
Antiikin ajasta lähtien, erityisesti ennen Ala- ja Ylä-Egyptin yhdistymistä, pohjoisafrikkalaiset ja välimerelliset vaikutteet ovat saapuneet maan pohjoisosiin kun taas eteläosan väestöllä on ollut paljon yhteistä nubialaisten ja etiopialaisten kanssa. Eroista huolimatta suuri enemmistö nykyisestä väestöstä on suhteellisen läheistä sukua keskenään ja muinaisten egyptiläisten jälkeläisiä. Egyptiläiset ovat myös puhuneet vain afroaasialaisia kieliä koko historiansa ajan aina muinaisesta Egyptistä arabiaan.lähde?
Egyptin arabisaatio oli kulttuurinen prosessi, joka alkoi islamin ja arabian kielen tuomisesta Egyptiin arabien valloitettua maan 600-luvulla. Seuraavina vuosisatoina maahan kehittyi sosiaalinen hierarkia, jossa islamiin kääntyneet egyptiläiset saivat mawalin tai "asiakkaiden" aseman hallitsevan arabieliitin näkökulmasta, kun taas kristityiksi jääneistä kopteista tuli dhimmejä. Arabivähemmistön etuoikeudet jatkuivat eri muodossa nykyaikaan asti maaseudulla, jossa beduiiniarabiheimojen jäänteet ovat asuneet yhdessä egyptiläisten maanviljelijöiden kanssa. lähde?
Fellah tarkoittaa suomeksi "tiilentekijää", "maanviljelijää", ja se on arabiankielinen sana Egyptin alkuperäiselle maalaisväestölle. Fellahit muodostavat 60 prosenttia maan väestöstä, elävät yksinkertaista elämää savitiilitaloissa kuten esi-isänsäkin. Heidän osuutensa väestöstä oli paljon suurempi 1900-luvun alkupuolella, ennen muuttoliikettä kaupunkeihin. Vuonna 1927 antropologi Winifred Blackman, kirjan The Fellahin of Upper Egypt tekijä, suoritti etnografisia tutkimuksia Ylä-Egyptin maanviljelijöiden keskuudessa ja päätteli fellahien ja muinaisten egyptiläisten tapojen ja uskomusten välillä olevan paljon yhtäläisyyksiä.
Uskonnot

Egyptiläiset ovat pääasiassa islaminuskoisia, noin 85 % väestöstä, ja suurin osa heistä on sunneja. Kristityt edustavat noin viittätoista prosenttia väkiluvusta, ja heistä suurin osa (9–18 % väestöstä) on kopteja – loput 1 %  ovat muun muassa katolisia, kreikkalaisortodokseja, syyrialaisortodokseja ja armenialaisortodokseja, jotka asuvat pääasiassa Aleksandriassa ja Kairossa. Maassa on myös pieni, arviolta noin 300 hengen suuruinen juutalaisyhteisö. Perustuslain mukaan islam on Egyptin valtionuskonto, mutta perustuslaki takaa myös uskonnonvapauden. Käytännössä maan oikeusjärjestelmä tunnustaa kolme Abrahamilaista uskontoa: islamin, kristinuskon ja juutalaisuuden.
Egyptissä on myös ateisteja ja agnostikkoja, mutta heidän määränsä on käytännössä tuntematon, sillä näiden näkökulmien avoin edistäminen saattaa johtaa oikeustoimiin. Vuonna 2000 avoimen ateistinen egyptiläinen kirjailija, joka puhui paikallisen ateistien asioita ajavan järjestön perustamisen puolesta, haastettiin oikeuteen islamin ja sen profeetan loukkaamisesta neljässä kirjassaan.
Maan islamilainen enemmistösuuntaus, sunnalaisuuden koulukunta hanafilaisuus on järjestäytynyt valtion uskonnollisten asioiden ministeriön kautta (Wizaret Al-Awkaf). Al-Awkaf kontrolloi kaikkia moskeijoita ja muslimioppineita. Imaameita koulutetaan omissa ammattikouluissa ja Al-Azharin yliopistossa. Ministeriö kannattaa sunnalaisuutta ja sillä on komissioita, joilla on oikeus antaa fatwoja uskonnollisissa aiheissa.lähde?
Egyptissä on kaksi merkittävää uskonnollista instituutiota. Al-Azharin yliopisto (جامعة الأزهر) on vanhin islamilainen korkeakoulu (perustettu noin vuonna 970). Egyptissä on myös vahva kristitty perintö Aleksandrian patriarkan johtaman koptilaisen kirkon kautta. Vuonna 1992 koptilaisella kirkolla oli Egyptissä yli 9 miljoonaa jäsentä, ja ulkomailla noin 1,2 miljoonaa.
Chilwajärvi

| Chilwajärvi |
| --- | --- |
 Chilwajärvi NASAn satelliittikuvassa
Valtiot:   Malawi  Mosambik
Paikkakunta:  Eteläinen alue
Mittaustietoja
Pinta-ala:  2 600 km²
Suurin syvyys:  3 m
  [ ohje ]  
Malawin ja Mosambikin raja-alueen järviä
Chulwajärvi eli Shirwajärvi on järvi Afrikassa Malawin ja Mosambikin rajalla. Järvi sijaitsee Malawin puolella olevan Shiren ylängön ja Mosambikin puolelta tulevien Mulanjevuorten välisessä painaumassa. Painaumassa on muutamia kohoumia, joista on muodostunut muun muassa Chisin saari.
Järvi kattaa nykyisin noin 2600 neliökilometrin alueen ja se on enimmillään noin kolme metriä syvä. Järven pinta-alasta noin puolet on erilaista suomaista aluetta. Viimeisten vuosisatojen aikana järven vedenpinta on laskenut ja järven pinta-ala on kutistunut selvästi. David Livingstone löysi järven huhtikuussa 1859; tuolloin järvi täytti koko painauman ja oli yhdeksän metriä syvempi kuin nykyisin.
Järveen virtaa useita jokia, joista merkittävimmät ovat Sombani, Phalombe ja Likangala. Niiden latvaosat ovat pysyviä, mutta loppuosistaan joet kuivuvat ajoittain veden haihtumisen sekä maaperään suotautumisen myötä. Järven vedenpinnan korkeus vaihtelee kausittain noin 0,6–1 metriä ja järven vesi on suolaantumassa.
Järven soisilla rannoilla kasvatetaan riisiä kuivan kauden aikaan. Järvellä myös kalastetaan kalaa myyntiin. 1990-luvun lopulla Tanskan kansainvälinen kehitysohjelma lahjoitti rahaa järven elinympäristöjen ja lajiston suojeluun sekä ympäristöystävällisempien viljelymenetelmien kehittämiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chilwajärvi Wikimedia Commonsissa
Rebirth (Lil Waynen albumi)

| Rebirth Lil Wayne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008–2009
 Julkaistu: 2. helmikuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): DJ Infamous & Andrew "Drew" Correa, Cool & Dre, J.U.S.T.I.C.E. League, Travis Barker, Tha Bizness, Chase N. Cashe, Patrick Stump, Hit-Boy, Kevin Rudolf
 Tyylilaji: rap rock, pop rock
 Kesto: 46.43
 Levy-yhtiö: Cash Money, Young Money, Universal Motown
Lil Waynen muut julkaisut
| Tha Carter III 2008 | Rebirth 2010 | I Am Not a Human Being 2010 |
Rebirth on rap-artisti Lil Waynen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 2. helmikuuta 2010. Albumi myi julkaisuviikollaan 176 000 kappaletta Yhdysvalloissa ja se sijoittui Billboard 200 -listan toiselle sijalle. Kanadan Canadian Albums Chart -listalla sijoituksena oli puolestaan viides sija. Hyvistä listasijoituksista huolimatta albumi sai paljon negatiivista palutetta kriitikoilta. Albumi on myynyt 500 000 kappaletta ja se on ylittänyt kultarajan.
Singlet

Albumin ensimmäinen single "Prom Queen" julkaistiin 27. tammikuuta 2009. Se sijoittui Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan 15. sijalle. Toinen single "On Fire" julkaistiin 3. joulukuuta 2009. Se menestyi edeltäjäänsä heikommin ja sijoittui Billboard Hot 100 -listan 62. sijalle. Albumin kolmas ja viimeinen single "Drop the World" julkaistiin 22. joulukuuta 2009. Kappaleella vierailee rap-artisti Eminem ja sen sijoituksena oli Billboard Hot 100 -listan 18. sija. "Drop the World" on myynyt platinaa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | American Star (mukana Shanell)  | DJ Nasty & LVM | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Prom Queen (mukana Shanell)  | DJ Infamous, Drew Correa | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Ground Zero | Streetrunner, DJ Infamous | 3.57 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Da Da Da | Cool & Dre | 3.40 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Paradice | Kevin Rudolf, Cool & Dre | 3.57 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Get a Life | Cool & Dre | 3.12 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | On Fire | Cool & Dre | 4.08 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Drop the World (mukana Eminem)  | Hit-Boy, Chase N. Cashe | 3.49 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Runnin' (mukana Shanell)  | J.U.S.T.I.C.E. League | 4.31 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | One Way Trip (mukana Kevin Rudolf)  | Travis Barker, Kevin Rudolf, DJ Infamous | 4.38 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Knockout (mukana Nicki Minaj)  | J.U.S.T.I.C.E. League | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Price Is Wrong | DJ Infamous | 3.28 |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe editionin bonuskappaleet/India Edition |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 13. | I'll Die for You | Cool & Dre | 5.07 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | I'm So Over You (mukana Shanell)  | DJ Infamous | 2.58 |  |  |  |  |  |  |
| Rebirth - The Videos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Knockout (mukana Nicki Minaj)  | 4.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Prom Queen (mukana Shanell)  | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | On Fire | 4.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Da Da Da | 4.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Drop The World (mukana Eminem)  | 4.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Get a Life | 3.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Runnin' (mukana Shanell)  | 4.39 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
Kyyjärvi

| Kyyjärvi |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  63°02′35″N, 024°33′50″E
Maakunta:  Keski-Suomen maakunta
Seutukunta:  Saarijärven–Viitasaaren seutukunta
Kuntanumero:  312
Hallinnollinen keskus:  Kyyjärven kirkonkylä
Perustettu:  1929
Kokonaispinta-ala:  469,61 km² 230:nneksi suurin 2022 
– maa:  448,18 km²
– sisävesi:  21,43 km²
Väkiluku:  1 155 289:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  2,58 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  15,4 %
– 15–64-v.:  50,2 %
– yli 64-v.:  34,4 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  97,3 %
– ruotsinkielisiä:  0,1 %
– muut:  2,6 %
Kunnallisvero:  9,9 % 28:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Raisa Kinnunen
Kunnanvaltuusto:  15 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • Kok.   • PS   • KD:   9 2 2 2
www.kyyjarvi.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyyjärvi on Suomen kunta, joka sijaitsee Keski-Suomen maakunnan luoteisosassa. Kunnassa asuu noin 1 200 henkeä. Kyyjärven kuntakeskus on rakentunut samannimisen järven tuntumaan.
Vuonna 1953 valmistunut Kyyjärven kirkko on arkkitehti Veikko Larkaksen merkittävimpiä töitä.
Kyyjärven ystävyyskunta on Virossa sijaitseva Võnnu.  Maalaiskomedia-televisiosarjoista tutun kuvitteellisen Kuusniemen kunnan ystävyyskunta on Kyyjärvi.  Sarjojen käsikirjoittaja on kyyjärveläissyntyinen Heikki Luoma.
Kyyjärven kunnan keskustassa on yksi Suomen ainoista täysin uusiutuvalla energialla toimivista kaukolämpöverkoista.
Kyyjärven urheilun yleisseura on Kyyjärven Kyky, jonka lentopallojaosto pelaa miesten Mestaruusliigassa kausilla 2022–2024.
Kannonkoski, Karstula, Kivijärvi ja Kyyjärvi suunnittelivat yhdistymistä 1. tammikuuta 2022 alkaen Suomenselän kunnaksi. Karstula, Kivijärvi ja Kyyjärvi hyväksyivät liitosesityksen, mutta Kannonkoski ei. Kannonkosken jäätyä pois suunnitellusta yhdistymisestä myös Kivijärvi jättäytyi pois. Jäljelle jääneiden Karstulan ja Kyyjärven liitoshanke kariutui 17. toukokuuta 2021 pidetyssä Kyyjärven kunnanvaltuuston kokouksessa eikä valtiovarainministeriö esittänyt kuntien pakkoliitosta.
Maantiede

Kyyjärven naapurikunnat ovat Alajärvi, Karstula, Kivijärvi, Perho ja Soini. Kyyjärvellä valtatie 13:sta erkanevat kantatie 77 Kuopioon ja valtatie 16 Vaasaan. Sinisen tien matkailureitti kulkee kunnan halki.
Kunnassa on vapaa-ajan asuntoja 236.
Kyyjärven kunnan alueella on kaikkiaan 46 järveä. Suurimmat niistä ovat Kyyjärvi, Heinuanjärvi ja Kirvesjärvi.
Kyyjärven Natura-kohteita ovat Pohjoisneva, Saarisuo-Valleussuo-Löytösuo-Hirvilampi ja Peuralamminneva.
Maantiede > Kylät

Kyyjärvellä on seuraavat kylät:
Hokkala, Koskimäki, Huhtala, Kumpula, Noposenaho, Hokkasenaho, Nurmijoki, Oikari, Peuralinna, Pölkki, Kyyjärven Saunakylä ja Vehkaperä.