stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lappeenrannan konepaja
Kirjallisuutta

Into Pitkänen : Rautakourien tarina : Lappeenrannan konepajan historia, toim. Pertti Kolari. Lappeenrannan teknillinen yliopisto, Lappeenranta 2015 ISBN 9789522656667
Outi Salovaara : Sorakuopalta maailman ääriin : Nuutti Vartiaisen ja Laroxin tarina. Larox, Lappeenranta 2007 ISBN 9789529231461
Aiheesta muualla

Lappeenrannan Konepajan valmistaman Lappee-hiomakoneen esite (Kansalliskirjaston digitoidut aineistot : Pienpainatteet)
Larox Oy:n yhtiö- ja osakehistoriaa Pörssitiedossa
Lapaeväkalat

| Lapaeväkalat |
| --- | --- |
 Käärmekala (Erpetoichthys calabaricus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Lapaeväkalat Cladistii
Lahko::  Lapaeväkalat Polypteriformes
Heimo::  Lapaevät Polypteridae
Suvut ja lajit
 Katso teksti 
Katso myös
   Lapaeväkalat Wikispeciesissä   Lapaeväkalat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lapaeväkalat (Polypteriformes) eli niilinhaukikalat  on alkeellinen luukalalahko. Siihen kuuluu vain yksi heimo lapaevät eli bikirit tai niilinhauet (Polypteridae). Lahkon tunnetuin laji on niilinhauki.
Koko ja ulkonäkö

Lapaeväkalojen suomut ovat paksut ja luumaiset ja niillä on moniosainen selkäevä. Leuan rakenne muistuttaa enemmän nelijalkaisten kuin luukalojen leukaa. Myös suolen kierteispoimu, sydämen valtimokeko ja pään ruiskureiät ovat yleisesti lapaeväkaloille ominaisia vanhakantaisia piirteitä. Kaloilla on myös alkukantaiset keuhkot, joilla ne voivat hengittää happea veden pinnasta. Lajien suurin pituus on noin 90 senttiä ja keskipituus noin 30 senttiä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Lahkon kalat elävät makeassa vedessä, usein tulvatasangoilla ja jokisuistoissa. Kaikki lahkon lajit elävät Afrikassa.
Joitakin lajeja pidetään akvaarioissa.
Lajit

Lahkoon kuuluu yksi heimo, jossa on 18 lajia ja alalajia kahdessa suvussa.
Suku Erpetoichthys
Käärmekala (Erpetoichthys calabaricus)
Suku Polypterus
Pikkuniilinhauki (Polypterus ansorgii)
Niilinhauki (Polypterus bichir )
Polypterus bichir bichir
Polypterus bichir katangae
Polypterus bichir lapradei
Täpläniilinhauki (Polypterus delhezi)
Satulaniilinhauki (Polypterus endlicheri )
Polypterus endlicheri endlicheri
Polypterus endlicheri congicus
Polypterus mokelembembe
Koruniilinhauki (Polypterus ornatipinnis)
Harmaaniilinhauki (Polypterus palmas )
Polypterus palmas buettikoferi
Polypterus palmas palmas
Polypterus palmas polli
Kirjoniilinhauki (Polypterus retropinnis)
Viherniilinhauki (Polypterus senegalus )
Polypterus senegalus senegalus
Polypterus senegalus meridionalis
Polypterus teugelsi
Raitaniilinhauki (Polypterus weeksii)
Lapinlahti (Savonranta)

Lapinlahti on kylä Savonlinnassa tien 15415 varrella, noin 60 kilometriä pohjoiseen kaupungin keskustasta. Kylässä on ympärivuotista asutusta ja kesämökkejä. Kylässä on myös Happosen lomamökit.
Historiaa

Isojaon takia syntynyt Lapinlahden maakirjakylä sai ensimmäiset vakituiset asukkaat Lapinlahdelle 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa Lapinlahti oli yksi suurimpia asutuskeskuksia Savonrannalla. 1800-luvulla Lapinlahden tärkein elinkeino oli viljan ja karjan kasvatus ja 1900-luvulla alkoi myös metsätalouden tärkeys kasvamaa elinkeinona.  Kaskeaminen ja tervanpoltto olivat tärkeä elinkeino 1900- luvulle saakka ja sen mukaan nimettiin myös tervanpolttopaikkoja kuten Tervalampi ja Tervasaari. 1800-luvulla lopulla metsää alettiin Lapinlahdella hyödyntämää myös sahatavarana ja se antoi tukin kaatajille ja uittomiehille töitä.
Ensimmäinen kauppa perustettiin Lapinlahdelle 1864–1868 kauppiaana oli Anders Lindholm ja vuodet 1868–1876 kauppiaana oli Lindholmin leski Juliana Lindholm. Lapinlahden ensimmäinen karttatie (1880) kulki Hankavaaralta – Lapinlahteen ja Lapinlahdelta tie haaraantui Rönkövaaraan ja Vihtariin johtavaksi tieksi. Ensimmäinen postireitti (1899) kulki Vuokalan postiasemalta Lapinlahden kylään Martti Käyhkölle ja vuonna 1900 perustettiin Lapinlahden postipysäkki joka välitti aluksi tavallisia koti- ja ulkomaankirjeitä sekä lehtiä ja vuonna 1930-luvulla alettiin välittää myös kotimaan paketteja. Vuonna 1911 Lapinlahden postipysäkin nimi muutettiin Säimenen postipysäkiksi ja vuonna 1991 muutettiin asiamiespostiksi.
Lapinlahti kuului vuonna 1632 perustettuun Kerimäen Seurakuntaan ja vuonna 1861 perustettiin Savonrannan seurakunta. Lapinlahden sijainnin takia ihmiset kävivät paljon kirkossa Rääkkylän seurakunnassa kunnes vuonna 1863 savonrannan oma kirkko valmistui.
Lapinlahden kansakoulua varten ostettiin tila, jonka viljelykset ja asuinrakennus vuokrattiin lampuodille. 1800-luvun lopulle saakka seurakunnat antoivat lukkarinopetusta, 1892 pitäjä jaettiin kahteen kiertokoulupiiriin ja Lapinlahti kuului ensimmäiseen piiriin. Huhtikuussa 1900 kuntakokous perusti Lapinlahden kansakoulun, joka aloitti seuraavana syksynä vuokrahuoneessa. Heinäkuussa 1922 Lapinlahdesta tuli oma koulupiiri. Vuonna 1967 lakkautettiin Lapinlahden kansakoulu ja vuonna 1976 Lapinlahden koulurakennus tuhoutui palossa.
Vuoden 1905 suurlakon seurauksena tehtiin poliittisia muutoksia, joista tärkein oli eduskuntauudistus, jossa säätyvaltiopäivät korvattiin yleisillä ja yhtäläisillä vaaleilla valitulla yksikamarisella eduskunnalla. Eduskuntavaaleja varten Savonrannan kunta jaettiin kahteen äänestysalueeseen Vuokalan ja Lapinlahden äänestysalueeseen. Lapinlahden äänestysalueeseen kuului Lapinlahti, Rönkönvaara, Turtianniemen, Kumpurannan ja Makkolan kylät.
Lapinlahti kuului Mikkelin suojeluskuntapiiriin 1930-luvun lopulle saakka ja talvisodan ajan Lapinlahti kuului Savonlinnan suojeluskuntapiirin alaisuuteen ja syksystä 1940 lähtien Pohjois-Karjalan suojeluskuntapiiriin. Vuodesta 1934 lähtien Lapinlahti oli yksi Savonrannan suojeluskunnan kyläosasto, kunnes toisen maailmansodan jälkeen lopetettiin suojeluskuntien toiminta. Vuonna 1960 rekisteröitiin Lapinlahden Sosiaalidemokraattisten Nuorten Yhdistys ja 1980-luvulla rekisteröitiin Lapinlahden Kyläyhdistys.
Etelä-Savon vuoden kylä 2010

Etelä-Savon maakuntahallitus nimesi Etelä-Savon vuoden kyläksi 2010 Rönkönvaara-Lapinlahden kylän  Savonlinnasta. Vuoden kylä valittiin 14. kerran. Valintaperusteina todettiin, että kylä on toteuttanut mittavia hankkeita, talkootyö ja yhteistoiminta on voimissaan, tiedotus on avointa ja säännöllistä, ja kylään muuttaa joka vuosi uusia perheitä.Vuoden kylä palkitaan Lokaali-seminaarissa  Pieksämäellä 29.elokuuta. Rönkönvaara-lapinlahden kylä on ilmoitettu mukaan myös valtakunnalliseen vuoden kylän valintaan.
Välimatkoja

Vihtari, rautatieasema 18 km
Joensuu, lentokenttä 60 km
Savonlinna, lentokenttä 68 km
Säimen, lähin kauppa ja asiamiesposti 8 km
Laskuteline

Airbus A380:n laskuteline.
Fokker D.XXI:ssä on kiinteä kannuspyörällinen laskuteline muotosuojineen.
Laskuteline, joskus myös laskeutumisteline, on lentokoneen rakenteellinen osa, joka saattaa koostua useasta pyörästöstä. Laskuteline sijaitsee rungon alapuolella. Laskutelinettä tarvitaan lentokoneen turvallista lentoonlähtöä ja laskua varten lentokentälle. Varhaisimmat laskutelineet olivat liikkumattomia. Niissä saattoi esiintyä aerodynamiikkaa parantaneet muotosuojat eli muotokengät. Toisen maailmansodan aikoihin yleistyivät sisäänvedettävät laskutelineet. Tämä järjestely paransi lentokoneiden liikehtimiskykyä eli ketteryyttä sekä lyhensi nousuaikaa tavoitekorkeuteen. Myös huippunopeudet kasvoivat suuremmiksi, sillä ilmanvastuskerroin pieneni.
Suihkumoottorikoneiden aikakauden alussa yleistyi myös nykyaikainen niin kutsuttu kolmipyöräteline, johon kuuluu rungon tai siipien kohdalla sijaitseva pääteline ja edessä sijaitseva nokkapyörä. Tässä modernissa järjestelyssä ei esiintynyt enää koneen perässä sijaitsevaa kannuspyörää. Tukialuslentokoneiden laskutelineen lisävarusteeseen kuuluu myös pysäytyskoukku. Suomessa kokeiltiin eräillä sotilaskoneilla, kuten ainakin Bristol Blenheimilla ja VL Fokker D.XXI:lla (FR-140) sekä Fieseler Fi 156 Storchilla (ST-112) suksia laskutelineen pyörien tilalla. Me 163 -rakettilentokoneessa oli kelkkaa muistuttanut nousu- ja laskeutumisjärjestely.
Vesilentokoneissa käytetään kellukkeita sekä mahdollisesti lisänä pyöriä laskutelineissä.
Kannuspyörällinen ratkaisu oli erinomainen nousussa, mutta muissa tilanteissa painopisteen sijoittuminen taakse aiheutti ongelmia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laskuteline Wikimedia Commonsissa
Lapuanjoki

| Lapuanjoki Lappo å |
| --- | --- |
 Lapuanjokea Lapuan keskustassa.
Alkulähde:  Sapsalampi, Alavus
Laskupaikka:  Uusikaarlepyy, Alörsfjärden, Perämeri  63°34′22″N, 22°28′55″E
Maat:  Suomi
Pituus:  150 km
Alkulähteen korkeus:  113 m
Virtaama:  30,2  m³/s
Valuma-alue:  4122,05  km²
Lapuanjoki (ruots. Lappo å) on Lapuanjoen vesistön laskujoki, joka saa alkunsa Alavuden Sapsalammesta ja virtaa aluksi Pahajoki-nimisenä noin 20 kilometrin matkan Alavuden Kirkkojärveen (Alavudenjärvi) , josta joki jatkaa Kuortaneen, Lapuan ja Kauhavan kautta laskien vetensä Uudessakaarlepyyssä Pohjanlahteen. Suupuolta sanotaan Uudenkaarlepyynjoeksi. (ruots. Nykarleby älv)
Lapuanjoki on pituudeltaan noin 150 km ja Pahajoki mukaan laskettuna noin 170 km. Joen valuma-alueen pinta-ala on 4 122 km². Joen latvaosa Sapsalammilla on noin 113 metriä merenpinnan yläpuolella. Lapuanjoki virtaa Kuortaneenjärven läpi.
Lapuanjoen vedenlaatu on latvaosan Pahajoessa hyvä, alemmissa osissa tyydyttävä tai välttävä. Lapuan alapuoliseen osaan vaikuttavat vesirakentaminen, hajakuormitus ja sulfaattimailta tuleva kuormitus. Pääuoman alajuoksulla on paljon peruskuivattuja sulfaattimaita,
jotka happamoittavat vesiä erityisesti tulva-aikana. Keski- ja yläjuoksulla vedenlaatua heikentävät maa- ja metsätalouden hajakuormitus, asutuksen jätevedet ja turvetuotanto. Pahajoki ja latvapurot ovat kohtuullisen hyvässä luonnontilassa, vaikka maa- ja metsätalous kuormittavat niitäkin vaihtelevasti.
Lapuanjokeen laskevat vetensä mm. seuraavat joet: Lakajoki, Kaarankajoki, Uitonluoma, Tiistenjoki, Tiisipuro, Kätkänjoki, Nurmonjoki, Kauhavanjoki ja Töysänjoki.Antti Tuuri kuvaa kirjassaan Perhokalastus Pohjanmaalla Lapuanjoen tilaa, ja kirjan kuvaus on aiheuttanut laajaa keskustelua, lehtikirjoittelua ja eduskuntakyselyjä joen pelastamiseksi.
Historiaa

Tampereen Näsijärvi laski noin 4 000 vuotta sitten Lapuanjokea pitkin Pohjanlahteen. Maankohoamisen vuoksi Näsijärvi mursi väylän Kokemäenjokeen, jossa se virtaa nykyään.
Docrates Syöpäsairaala

| Docrates Mehiläinen Syöpäsairaala |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Askeleen edellä – Ihmisenä ihmisen rinnalla
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2006
Perustaja:   Pekka Aalto  Harri Puurunen  Timo Joensuu 
Avainhenkilöt:  Juha Kononen, Jani Mikkola, Heli Littunen
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Terveyspalvelut
Tuotteet:  syövän diagnostiikka ja syövän hoito, mammografia ja ultra-ääni, kuvantaminen, hyvinvointi- ja terveyspalvelut
Liikevaihto:   27,8 M € (2023) 
Liikevoitto:   2,8 M € (2023)
Henkilöstö:  82 (2023)
Omistaja:  Mehiläinen-konserni
Kotisivu:  www.docrates.mehilainen.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Docrates Syöpäsairaala sijaitsee Jätkäsaaressa kanavan varrella. Jokaisesta erikoislääkärin huoneesta on merinäköala.
Docrates Mehiläinen Syöpäsairaala on Helsingissä toimiva Pohjoismaiden ensimmäinen viiveettömään ja yksilölliseen syövänhoitoon erikoistunut yksityinen sairaala. Docrates Oy perustettiin vuonna 2006, ja sairaala aloitti toimintansa Eiran sairaalan tiloissa syksyllä 2007. Sairaala muutti 2009 Jätkäsaareen omiin tiloihin. Sairaalan liiketoimintaan kuuluu muun muassa syövän diagnostiikkaa, lääkehoidot, sädehoidot, isotooppihoidot ja terveys- ja hyvinvointipalvelut. Sairaalassa on oma laboratorio ja vuodeosasto. Syöpäleikkaukset tehdään kumppanisairaaloissa.
Syöpäsairaala Docrates liittyi osaksi Mehiläinen (yritys)stä yrityskaupalla vuonna 2024.
Docrates osallistuu kliinisiin lääketutkimuksiin ja uusien hoitomenetelmien testaukseen ja kehittämiseen. Vuonna 2023 Docrates Syöpäsairaalan lääkehoidon ylilääkäri Tuomo Alanko valittiin vuoden tutkijaksi.
Perustajat ja historia

Docrates Oy:n perustivat vuonna 2006 fyysikko Pekka Aalto, lääkäri Timo Joensuu ja fyysikko Harri Puurunen.
Pekka Aalto (s. 1945) on osallistunut kudosta säästävän täsmäsädehoidon kehittämiseen ja toiminut yrittäjänä ja liikkeenjohtajana sädehoitoteknologian alalla.
Kliinisen onkologian dosentti, professori Timo Joensuu (s. 1959) on lääkärinä ja tutkijana erikoistunut syöpätauteihin sekä sädehoitoon. Hän toimi Docrates Syöpäsairaalan johtavana ylilääkärinä useita vuosia ja toimii edelleen vuonna 2023 Syöpätautien ja sädehoidon erikoislääkärinä,
LT, kliinisen onkologian dosenttina ja professorina. Vuodesta 2014 vuoteen 2019 sairaalan johtavana ylilääkärinä toimi syöpätautien ja sädehoidon erikoislääkäri, dosentti Tom Wiklund, joka siirtyi tehtävään Pfizerin Suomen lääketieteellisen johtajan paikalta. Tehtävään nimitettiin vuonna 2019 syöpätautien erikoislääkäri, lääketieteen tohtori Juha Kononen.
Harri Puurunen (s. 1959) on fyysikkona vastannut tuotekehitysprojekteista Aallon johtamassa Dosetekissa sekä toiminut Tekesissä teknologiajohtajana ja rahoitusjohtajana. Puurunen oli Docrateksen toimitusjohtaja 2006–2010 ja 2011–2012 ja toimi sen jälkeen sairaalan talous- ja kehitysjohtajana vuoteen 2023 asti.
Perustajat ja historia > Sairaalan nimen historia

Docrates Syöpäsairalaan nimellä on oma historia. Sairaalan nimen ovat keksineet perustajajäsenet vuonna 2007. Nimen inspiraationa on etiikan ja filosofian isän Sokrateen ajattelu, hyveellisyydestä ja viisaudesta. Doctors-sana yhdistettynä Sokrates-sanaan, muodostaa yhdessä sanan Docrates. Perustajajäsenet halusivat yhtiön nimen edustavan yhtiötä eli viimeisimpään tutkimusdataan perustuvaa syövänhoitoa kokonaisvaltaisesti, jossa jokaista potilasta hoidetaan yksilöllisesti ja kunnioittaen koko hoitoketjun ajan.
Mehiläinen osti Docrates Syöpäsairaalan 2.9.2024, jonka jälkeen yhtiön nimi muuttui Docrates Mehiläinen Syöpäsairaalaksi.
Johto ja toimitusjohtaja

Vuosina 2010–2011 toimitusjohtajana oli Marco Hautalahti. Toimitusjohtajaksi nimitettiin 2012 Siv Schalin, joka oli aikaisemmin GE Healthcaren Suomen yhtiön toimitusjohtaja. Schalinin jälkeen vuodesta 2017 vuoteen 2025 asti toimitusjohtajana toimi Ilpo Tolonen, joka siirtyi Docrateelle lääkeyhtiö MSD:ltä Suomen ja Baltian toimitusjohtajan tehtävästä. Tammikuussa 2021 sairaalan johtavana ylilääkärinä aloitti syöpätautien erikoislääkäri Juha Kononen. Kansainvälistä tutkimus- ja tuotekehitystyötä tehnyt Kononen siirtyi Docrateelle vuonna 2019 Keski-Suomen keskussairaalasta.
Hallitus
Docrates Syöpäsairaalan hallituksen puheenjohtajana toimi oikeustieteen kandidaatti Kirsi Komi vuodesta 2021 vuoteen 2024. Hän on toiminut pohjoismaisissa pörssiyhtiössä, valtionyhtiössä sekä yksityisessä yhtiössä hallituksen jäsenenä, varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana. Docrateksen hallituksen muita jäseniä vuonna 2023 vuoteen 2024 olivat Validian toimitusjohtaja Laura Räty, HUS:in entinen toimitusjohtaja ja lääketieteen tohtori, sisätautien erikoislääkäri, Helsingin yliopiston dosentti professori Juha Tuominen, Aavan toimitusjohtaja Antti Aho ja Miia Porkkala.
Lääkärit
Sairaalan vakinaiseen lääkärikuntaan vuonna 2023 kuuluvat reilut kaksikymmentä erikoislääkäriä, muun muassa johtava ylilääkäri Juha Kononen,  sädehoidon ylilääkäri Timo Joensuu, lääkehoidon ylilääkäri Tuomo Alanko, isotooppiylilääkäri Jukka Kemppainen sekä radiologian ylilääkäri Merja Raade. Yhtiö työllistää noin 100 terveydenhuollon ammattilaista, lääkäreitä ja muita syövän hoidon asiantuntijoita. Sairaala on yksi Suomen innostavimmista työpaikoista viitenä vuonna peräkkäin 2018–2023.
Omistajat

Docrates siirtyi yrityskaupalla Mehiläisen omistukseen vuonna 2024.
Docrates oli aiemmin kokonaan suomalaisessa omistuksessa oleva yritys, jonka suurin osakkeenomistaja oli Aho Groupiin kuuluva Aava Terveyspalvelut Oy. Muina omistajina perustajien lisäksi olivat Docrateksen henkilökuntaa, suomalaisia yksityishenkilöitä sekä suomalaisia perheyrityksiä.
Docrateelle on myönnetty Suomalaisen Työn Liiton Avainlipputunnus vuonna 2020.
Suomalaiset ja kansainväliset potilaat

Potilaskäyntejä on Docrates Syöpäsairaalassa on 15 000 vuodessa. Syöpähoitoja maksetaan Docrateella entistä enemmän myös vakuutusten turvin ja syöpäsairaalassa vakuutuspotilaiden määrä on kolminkertaistunut viidessä vuodessa (2022).
Neljäsosa potilaista tulee ulkomailta, yli 60 eri maasta.
Kansainväliset potilaat tulevat useimmin eturauhas- tai rintasyöpähoitoihin mm. Ruotsista, Norjasta, Baltian maista, Englannista, Yhdysvalloista, Tanskasta, Sveitsistä, Portugalista, Espanjasta, Belgiasta ja Ranskasta vuonna 2022. Aiemmin potilaita tuli myös Venäjältä, mutta korona vähensi venäläisten terveysturismimatkailijoiden määrää Docrateella  ja vuonna 2022 Suomen valtio rajoitti venäläisten potilaiden pääsyä Suomeen vuonna 2022.  
 Kansainvälisten potilaiden valinnanvapaus hoitopaikan suhteen on kasvanut EU:n potilasdirektiivin myötä ja potilaat hakeutuvat Suomeen, koska diagnostiikka ja kohdennetut hoitomenetelmät ovat laajat Docrateella.
Suomalaiset ja kansainväliset potilaat > Syöpäsairaalan tilat

Docrateksen syövän hoitoon rakennettu sijaintikiinteistö Saukonpaadenrannassa on osa Länsisataman aluerakentamisprojektia Jätkäsaaressa. Siinä toimii myös sairaalan yhteistyöyrityksiä.
Docrates Syöpäsairaala kehittää sairaalaa jatkuvasti. Sairaalassa toteutettiin mittava remontti laitekannan uusimisineen vuosina 2019–2020. Tuolloin uusittiin sairaalan sädehoitolaitteisto, PET-TT-kamera sekä MRI- että mammografialaitteistot. Sairaala laajensi tiloja vuonna 2023 kolmannen kerroksen C-siipeen. Laajennusosaan rakennettiin lisää tilaa diagnostiikalle, tiloja sairaalan omaan patologiaan ja suolistosyöpiin liittyvään skopiatoimintaan.
Hoito- ja tutkimusmenetelmien pioneeri

Docrates Syöpäsairaalan ylilääkäri, dosentti Timo Joensuu, työskenteli 15 vuotta HYKS:n syöpätautien klinikalla. Aaltoon hän tutustui 1995. Joensuu otti ensimmäisenä sädehoitolääkärinä pohjoismaissa käyttöön IMRT:n (intensiteettimuokattu sädehoito). Kasvaimeen kohdistetaan täsmällisesti tuhoava annos, mutta ympäröivät kudokset suojellaan. Jo ennen sitä oli kehitetty stereotaktinen hoito, jossa hoito kohdistetaan kolmiulotteisesti tietokone- ja magneettikuvauksen avulla. IMRT:n ja stereotaktisen hoidon synteesinä on edelleen Suomessa kehitetty VMAT Rapid Arc -menetelmä, joka nopeuttaa hoitoa. Docrates Syöpäsairaala otti ensimmäisenä Suomessa käyttöön VMAT Rapid Arc -tekniikan eturauhassyövän sädehoidossa.
Syövän sädehoidossa uutta teknologiaa edustaa kudoksensisäinen, ns. HDR (High Dose Rate) -brakyhoito, jonka edeltäjää LDR (Low Dose Rate) -brakyhoitoa Docrateksen urologian ylilääkäri Martti Ala-Opas käytti ensimmäisenä Suomessa eturauhassyövän hoidossa. Tällä hetkellä Docrateella on Suomen pisin ja laajin kokemus eturauhassyövän hoidosta HDR-braky-menetelmällä. Uudet sädehoitomenetelmät mahdollistavat paremmin kohdistettuja, entistä suurempia sädeannoksia ja näin entistä parempia syövän hoitotuloksia vähemmillä sivuvaikutuksilla.
Docrates syöpäsairaala on edelläkävijä syövän diagnostiikassa. Eturauhassyövän diagnostiikassa MRI-tutkimus otettiin käyttöön jo vuonna 2006, ja sairaalassa on myös käytössään poikkeuksellisen laaja valikoima erilaisia merkkiaineita PET-TT-kuvauksia varten.  Docrates otti huhtikuussa 2023 käyttöön nestebiopsiatestin, jolla voi voi paljastaa syövän mahdollisen uusiutumisen ja syöpähoitojen jälkeisen jäännöstaudin ennen perinteisiä menetelmiä.
Alkuvuonna 2023 Docrates tutki levinnyttä kastraatioresistenttiä eturauhassyöpää sairastavien potilaiden 177Lu-PSMA-hoitojen tehokkuutta, neljän viikon hoitovälillä isotooppiylilääkäri Jukka Kemppaisen vetämänä. Tutkimukseen osallistui  62 potilasta Docrateelta, jotka olivat saaneet hoidon vuosina 2017–2019 177Lu-PSMA-617-radiolääkkeellä. Tutkimus osoitti tuloksen, että neljän viikon hoitosykli on turvallinen potilaille. Hoitotulokset olivat hyvät.
Aiheesta muualla

Docrates Sairaalan kotisivut
Consti: Docarates Syöpäsairaalalle uusia kodikkaita sairaalatiloja Helsingin Jätkäsaareen, tiedote, 30.6.2020
Lastenkirjainstituutti

Lastenkirjainstituutti (LKI) on vuonna 1978 perustettu Tampereella toimiva suomalainen asiantuntijaorganisaatio ja erikoiskirjasto. Sen tavoitteena on edistää lasten- ja nuortenkirjallisuuden sekä lastenkirjan kuvitustaiteen tuntemusta ja tutkimusta. Perustamisestaan vuoden 2010 loppupuolelle asti Lastenkirjainstituutti toimi nimellä Suomen Nuorisokirjallisuuden instituutti (SNI).
Lastenkirjainstituutti järjestää erilaisia kirjallisuusaiheisia tilaisuuksia, esimerkiksi vuosittaisen yleisölle avoimen Kirjakori-seminaarin, joka esittelee uusinta lasten- ja nuortenkirjallisuutta. Instituutti auttaa lasten- ja nuortenkirjallisuuskurssien järjestämisessä ja alan opinnäytetöiden ohjauksessa. Tiedon keräämisen ja välittämisen lisäksi Lastenkirjainstituutin toimintaan kuuluu yhteyksien luominen ja ylläpitäminen lasten- ja nuortenkirjallisuuden piirissä toimiviin henkilöihin ja yhteisöihin Suomessa ja ulkomailla.
Lastenkirjainstituutin kirjasto on valtakunnallinen lasten- ja nuortenkirjallisuutta ja sen tutkimusta tallentava erikoiskirjasto, joka sijaitsee Tampereella. Kirjastossa on noin 65 000–70 000 lasten- ja nuortenkirjaa ja 5 500 alan tutkimusta, hakuteosta tai opinnäytettä sekä merkittäviä erikoiskokoelmia. Instituutin kokoelmiin kuuluu kuvituskokoelma, joka sisältää muun muassa Camilla Mickwitzin, Maija Karman ja Riikka Juvosen alkuperäiskuvituksia. Kirjastoon tulee noin sata erilaista lasten- ja nuortenlehteä sekä yli 50 alaan liittyvää kotimaista tai kansainvälistä ammattilehteä. Kaikkiaan kokoelmissa on yli 700 lehtinimikettä vuodesta 1854 alkaen.
Lastenkirjainstituutti julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää kulttuurilehti Onnimannia. Se jakaa Onnimanni-palkintoa yksilölle tai yhteisölle, joka on ansioitunut lasten- ja nuortenkirjallisuuden aseman edistäjänä sekä Punni-palkintoa esikoisteokselle tai rohkealle avaukselle lasten- ja nuortenkirjallisuudessa. Lastenkirjainstituuttia ylläpitää voittoa tavoittelematon ja yleishyödyllinen Lastenkirjallisuuden kannatusyhdistys ry. Toimintaa rahoittavat Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö ja Tampereen kaupunki.
Vuonna 2015 Suomen Messusäätiö myönsi instituutille Rakkaudesta kirjaan -tunnustuspalkinnon pitkäjänteisestä työstä lasten ja nuorten lukemisen edistämiseksi.
Aiheesta muualla

Lastenkirjainstituutin verkkosivut
Pertti Lassila

Pertti Lassila (s. 1949) on suomalainen kirjallisuudentutkija ja kirjallisuuskriitikko sekä entinen Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosentti.
Lassila on kirjoittanut useita kirjallisuushistoriallisia teoksia ja toimittanut Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran vuonna 1999 julkaiseman Suomen kirjallisuudenhistorian kolmannen osan. Hän on kirjoittanut kirjallisuusarvosteluja Helsingin Sanomiin vuodesta 1972. Lisäksi Lassila on toiminut yliopistonopettajana, tutkijana ja kustannusjohtajana Suomessa ja vierailevana professorina Saksassa ja Itävallassa.
Lassilan ensimmäinen kaunokirjallinen teos Ihmisten asiat ilmestyi vuonna 2013. Hänen toinen romaaninsa Armain aika oli Finlandia-palkintoehdokkaana vuonna 2015. Lassilan kolmas romaani Kesän kerran mentyä julkaistiin vuonna 2017.