stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taitoluistelu talviolympialaisissa 1924

Talviolympialaisissa 1924 järjestettiin taitoluistelussa kolme kilpailua.
Mitalistit > Miesten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija |
| --- | --- | --- |
| 1 |  | Gillis Grafström |
| 2 |  | Willy Böckl |
| 3 |  | Georges Gautschi |
Mitalistit > Naisten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija |
| --- | --- | --- |
| 1 |  | Herma Szabo-Plank |
| 2 |  | Beatrix Loughran |
| 3 |  | Ethel Muckelt |
Mitalistit > Pariluistelu

| Sija | Maa | Luistelijat |
| --- | --- | --- |
| 1 |  | Helene Engelmann Alfred Berger |
| 2 |  | Ludovika Jakobsson Walter Jakobsson |
| 3 |  | Andrée Joly Pierre Brunet |
Taitoluistelu talviolympialaisissa 1928

Talviolympialaisissa 1928 Sankt Moritzissa järjestettiin taitoluistelussa kolme kilpailua. Kilpailut käytiin Badrutts-Parkilla.
Mitalistit > Miesten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija |
| --- | --- | --- |
| 1 |  | Gillis Grafström |
| 2 |  | Willy Böckl |
| 3 |  | Robert van Zeebroeck |
Mitalistit > Naisten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija |
| --- | --- | --- |
| 1 |  | Sonja Henie |
| 2 |  | Fritzi Burger |
| 3 |  | Beatrix Loughran |
Mitalistit > Pariluistelu

| Sija | Maa | Luistelijat |
| --- | --- | --- |
| 1 |  | Andrée Joly Pierre Brunet |
| 2 |  | Lilly Scholz Otto Kaiser |
| 3 |  | Melitta Brunner Ludwig Wrede |
Taitoluistelu talviolympialaisissa 1960

VIII talviolympialaisissa Squaw Valleyssa vuonna 1960 järjestettiin taitoluistelussa kolme kilpailua.
Mitalistit > Miesten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | David Jenkins | 10 |
| 2 |  | Karol Divín | 22 |
| 3 |  | Donald Jackson | 31 |
Mitalistit > Naisten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Carol Heiss | 9 |
| 2 |  | Sjoukje Dijkstra | 20 |
| 3 |  | Barbara Roles | 26 |
Mitalistit > Pariluistelu

| Sija | Maa | Luistelijat | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Barbara Wagner Robert Paul | 7 |
| 2 |  | Marika Kilius Hans-Jürgen Bäumler | 19 |
| 3 |  | Nancy Ludington Ronald Ludington | 27,5 |
Rattikelkkailu talviolympialaisissa 1924

1924 talviolympialaisten ohjelmassa oli ainoastaan yksi rattikelkkailukilpailu, 4-5 miehen kelkoille. Kilpailu käytiin Les Pellerinsin luonnonjääradalla.
Mitalistit

| Sija | Maa | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Eduard Scherrer   Alfred Neveu   Alfred Schläppi   Heinrich Schläppi | 5.45,54 |
| 2 |  | Ralph Broome   Thomas Arnold   Alexander Richardson   Rodney Soher | 5.48,83 |
| 3 |  | Charles Mulder   René Mortiaux   Paul van den Broeck   Victor Verschueren   Henri Willems | 6.02,29 |
Lähde:
Rattikelkkailu talviolympialaisissa 1928

Vuoden 1928 talviolympialaiset järjestettiin Sankt Moritzissa, Sveitsissä. Rattikelkkailun kilpailu käytiin viisimiehisin joukkuein.
Mitalistit

| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Yhdysvallat II   William Fiske   Nion Tucker   Geoffrey Mason   Clifford Gray   Richard Parke | 3.20,5 |
| 2 |  | Yhdysvallat I   Jennison Heaton   Thomas Doe   David Granger   Lyman Hine   Jay O’Brien | 3.21,0 |
| 3 |  | Saksa I   Hanns Kilian   Valentin Krempl   Hans Heß   Sebastian Huber   Hans Nägle | 3.21,9 |
Kiitotie

Helsinki-Vantaan lentoaseman kiitotie 15/33.
Kiitotie (engl. runway) on maalentopaikalle määritetty suorakaiteen muotoinen alue, joka on kunnostettu ilma-alusten laskua ja lentoonlähtöä varten. Kiitotiet voivat olla kestopäällysteisiä (usein asfaltti tai betoni) tai päällystämättömiä (sora, nurmi tai hiekka).
Yleiskielessä kiitotiestä käytetään usein myös nimitystä kiitorata. Ilmailussa käytetään kuitenkin termiä kiitotie.
Kiitotierakenteet

Kiitoteitä pyritään rakentamaan lentokentille niin, että lentokoneet voivat lentoonlähdössä ja laskeutumisessa käyttää hyväksi vastatuulta kiitotien nousu- ja laskusuuntaa tarpeen mukaan vaihtaen. Vastatuuli on myötätuulta parempi erityisesti siksi, että lentokoneen siipien kantavuus kasvaa koneen ja ilman välisen nopeuseron (koneen ilmanopeus) kasvaessa, ja vastatuuleen koneen ilmanopeus on suurempi kuin myötätuuleen. Muita kiitoteiden suuntaa rajoittavia tekijöitä ovat muun muassa meluvaikutukset, joita nousevat ja laskevat lentokoneet aiheuttavat lähellä sijaitseville asutuskeskuksille.lähde?
Kiitotiearkkitehtuureissa tyypillisiä sijoittelumalleja ovat:
yksi kiitotie
kaksi risteävää kiitotietä
rinnakkaiset kiitotiet
Kiitotien sivussa on yleensä rullausteitä, joita pitkin lentokoneet siirtyvät terminaalirakennukselta kiitotielle ja toisin päin. Rullausteiden rakentamisessa voidaan säästää, jos lentokenttä on sen verran harvaan liikennöity, että kiitotien suuntaisen rullaustien sijasta koneet voivat käyttää rullaukseen kiitotietä (esimerkiksi ennen lentoonlähtöä ajavat kiitotielle keskivaiheilta, sitten kiitotien toiseen päähän ja kääntyvät siellä).lähde?
Kiitoteiden ja lentoasematerminaalin keskinäinen sijainti on merkittävä suunnitteluongelma pyrittäessä minimoimaan rullausaikoja, joiden polttoaineenkulutus on merkittävä.lähde?
Kiitotien koko

Kiitotien pituus ja leveys vaihtelevat pienimpien kenttien 240 metriä pitkistä ja 8 metriä leveistä aina kansainvälisten kenttien 4 800 metriä pitkiin ja 80 metriä leveisiin. Yhdysvalloissa ja Kanadassa mitat ilmoitetaan jalkoina. Kiitotien pituuteen vaikuttavat liikennöivien koneiden tarpeiden lisäksi merkittävästi paikalliset olosuhteet, sillä lentokoneen ilmassa pysymiseen tarvitsemaan nosteeseen vaikuttaa nopeuden lisäksi myös muun muassa ilmanpaine. Vuoriston ohuessa ilmassa koneet tarvitsevat pidemmän kiitotien kuin merenpinnan tasolla. Pisin siviililentokentän kiitotie (5 500 m) on Bamdan kentällä Tiibetissä. Yhdysvaltalaisessa lentotukikohdassa Area 51:llä on käytöstä poistettu kuuden mailin (9 656 m) kiitotie, jota tosin ei ole ilmeisesti milloinkaan käytetty kokonaisuudessaan.
Airbus A380:n (A380-863F) lentoonlähdössä maksimipainolla kiitotien pituusvaatimus on 10 050 jalkaa eli 3 063 metriä. Boeing 747-8F -rahtikoneen lentoonlähdössä maksimipainolla kiitotien pituusvaatimus on 10 700 jalkaa eli 3 261 metriä. Laskeutumisessa Airbus A380:n kiitotien pituusvaatimus on 6 750 jalkaa eli 2 057 metriä. Boeing 747-8F -rahtikoneen kiitotien pituusvaatimus laskeutumisessa on 7 850 jalkaa eli 2 393 metriä. Näissä laskeutumisessa tarvittavien kiitotien pituuksissa ei ole otettu huomioon kiitotien märkyyttä, joka vaikuttaa laskeutumisessa tarvittavaan pituuteen. Liikennelentokoneiden osalta kiitotiepituuksista on säädetty tyyppihyväksyntämääräyksissä erityisen tarkasti: esimerkiksi lasku tulee useimmissa tapauksissa voida suorittaa 60 prosentin matkalla käytettävästä kiitotiepituudesta: tällöin saadaan 40 prosentin turvamarginaali.
Kiitoteiden numerointi

Kiitotiet numeroidaan kompassisuunnan mukaisesti; numeron muodostaa asteluvun kaksi ensimmäistä numeroa. Jos kiitotien kompassisuunta on esimerkiksi 172 astetta, numero on 17. Koska kiitotietä voidaan käyttää molempiin suuntiin, kummallakin suunnalla on oma numeronsa. Koska toinen suunta on siis 180 astetta suurempi, esimerkiksi edellisessä tilanteessa (172+180=352), suunta on 35. Kiitotien tunnus on näiden yhdistelmä eli 17/35. Jos suunta on alle sadan asteen, ensimmäinen numero on nolla (esimerkiksi 04/22). Pohjois-Amerikassa siviilikentillä nollaa ei merkitä, jolloin vastaava merkintä olisi 4/22.
Mikäli lentoasemalla on kaksi samansuuntaista kiitotietä rinnakkain, numeroiden lisäksi käytetään myös kirjaimia, esimerkiksi 18L (L = left = vasen) ja 18R (R = right = oikea). Jos saman suuntaisia kiitoteitä on kolme, käytetään lisäksi C-kirjainta (C=center=keskimmäinen). Muutamalla suurimmalla kentillä saman suuntaisia kiitoteitä on useampia , jolloin yli menevät kiitotiet erotellaan ensimmäisestä kolmesta numeroimalla ne tarkoitukselliseti 10 astetta väärin. Esimerkiksi 18L, 18C, 18R ja 19 voivat olla todellisuudessa neljä täsmälleen yhdensuuntaista kiitotietä.
Koska numero annetaan kompassisuunnan mukaan, Kanadassa ilmenee ongelmia, sillä sen alueella sijaitsee magneettinen pohjoisnapa. Niinpä pohjois-Kanadassa kiitotiet numeroidaan karttapohjoisen mukaan.
Kiitotien merkintä

Lentokentällä kiitotien opasteena toimii valotaulu, jolle kiitotien numero on kirjoitettu valkoisilla numeroilla punaiselle taustalle. Kiitotiet merkitään myös sen pintaan tehtävillä valkoisilla maalauksilla
Aktiivinen kiitotie

Vaikka kentällä olisi useita kiitoteitä, niistä käytetään kerrallaan yleensä vain muutamaa. Näitä nimitetään aktiivisiksi kiitoteiksi. Aktiivisen kiitotien valinnassa tärkein kriteeri on yleensä tuulen suunta, sillä lentoonlähtöjen ja laskujen tulisi tapahtua vastatuuleen. Valintaan voivat vaikuttaa myös muut tekijät, kuten melumääräykset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiitotie Wikimedia Commonsissa
Kiitotie 1, 2 vai 3? Näin lentokoneelle määräytyy oikea kiitotie Helsinki-Vantaalla Finavia. 5.7.2018. Viitattu 17.2.2020.
Lentokoneiden katselupaikat - kalliot ja näköalatasanteet – Helsinki Stadissa.fi. Viitattu 17.2.2020.
Aatsalo, Johanna: Helsinki-Vantaalla ei voida säästellä kiitotien päällysteen paksuudessa Rakennuslehti. 10.10.2017. Viitattu 17.2.2020.
Lentomatkustaminen
| --- | --- |
Lentoyhtiöt:  Halpalentoyhtiöt  Holdingyhtiöt  Kaikki lentoyhtiöt  Kansalliset lentoyhtiöt  Lentoyhtiökoodit  Rahtilentoyhtiö  Tilauslentoyhtiöt 
Allianssit:  Oneworld  SkyTeam  Star Alliance  U-FLY Alliance  Value Alliance  Vanilla Alliance 
Historia:  Ilmailu  Lentokoneteollisuus  Lentoliikenne 
Kauppayhdistykset:  A4A  A4E  AACO  AAPA  AEA  AFRAA  ATAG  ATPCO  ELFAA  ERA  IATA  IATAN  ICAO  ISTAT  RAA  RAAA 
Miehistö:  Kapteeni  Perämies  Toinen perämies  Kolmas perämies  Lentoemäntä  Stuertti  Lentomekaanikko  Lastaaja  Lentäjä  Purseri  Deadheading 
Lentäminen:  Matkustusluokka Ykkösluokka  Business-luokka  Premium economy  Turistiluokka  Buy on board  Kymppikerho  Lentokoneen istuin  Lentokoneen istuinpaikkakartta  Lentokoneen käymälä  Lentokoneen viihdejärjestelmä  Lentosukka  Lentokoneruoka  Matkustamo  Oksennuspussi  Tarjoomo  Tupakointi lentokoneessa 
Lentoasemat:  Halpalentoterminaali  Kansainvälinen lentoasema  Kiitotie  Koneeseennousu  Lentoaseman raideyhteys  Lentokenttähotelli  Lentokoneen portaat  Lounge  Lähtöportti  Lähtöselvitys  Matkustajasilta  Paikallislentoasema  Solmukohta 
Tulli/Maahanmuutto:  Maahantulokortti  Maastapoistumiskortti  Matkustusasiakirja  Passi  Rajavalvonta  Timatic  Viisumi 
Matkatavarat:  Aulakuormaaja  Kadonnut matkatavara  Käsimatkatavara  Matkalaukkuhihna  Matkalaukkukärry  Matkalaukkulukko  Matkalaukkutunniste  Matkatavaroiden kuljetinjärjestelmä  Matkatavaroiden noutoalue  Sallittu matkatavaran määrä 
Turvallisuus:  Hätäliukumäki  Ikkunahätäuloskäynti  Kansallinen ilmailuviranomainen  Lennonjohto  Lentokoneen turvaohje  Lentoasemaviranomainen  Lentokenttäpaloauto  Lentokenttäpoliisi  Musta laatikko  Pakkolaskuasento  Sky marshal  Turvallisuus lentokentällä  Turvallisuusdemonstraatio lennolla 
Lentoliput:  Code sharing  Hinnoitteluperustetunnus  Kanta-asiakasohjelma  Koneeseennousukortti  Lennon myöhästyminen ja peruminen  Lentoaikataulu  Lentolippu  Maailman ympäri -lentolippu  Matkailusivusto  Matkatoimisto  Matkustajan nimitieto  Montrealin yleissopimus  Open jaw -lippu  Sähköinen lippu  Varasija  Varausjärjestelmä  Varsovan yleissopimus  Yksisuuntainen matkustaminen 
Suurten ja pienten lentokenttien kiitotiet noudattavat samoja numerointisääntöjä. Kuvassa Kumlingen lentokentän kiitotie 15.
Taitoluistelu talviolympialaisissa 1952

VI talviolympialaisissa Oslossa vuonna 1952 järjestettiin taitoluistelussa kolme kilpailua.
Mitalistit > Miesten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Richard Button | 9 |
| 2 |  | Helmut Seibt | 23 |
| 3 |  | James Grogan | 24 |
Mitalistit > Naisten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jeannette Altwegg | 14 |
| 2 |  | Tenley Albright | 22 |
| 3 |  | Jacqueline du Bief | 24 |
Mitalistit > Pariluistelu

| Sija | Maa | Luistelijat | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Ria Falk Paul Falk | 11,5 |
| 2 |  | Karol Kennedy Michael Kennedy | 17,5 |
| 3 |  | Marianna Nagy László Nagy | 31 |
Taitoluistelu talviolympialaisissa 1956

VII talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzossa vuonna 1956 järjestettiin taitoluistelussa kolme kilpailua.
Mitalistit > Miesten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Hayes Alan Jenkins | 13 |
| 2 |  | Ronald Robertson | 16 |
| 3 |  | David Jenkins | 27 |
Mitalistit > Naisten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Tenley Albright | 12 |
| 2 |  | Carol Heiss | 21 |
| 3 |  | Ingrid Wendl | 39 |
Mitalistit > Pariluistelu

| Sija | Maa | Luistelijat | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Elizabeth Schwartz Kurt Oppelt | 14 |
| 2 |  | Frances Dafoe Norris Bowden | 16 |
| 3 |  | Marianna Nagy László Nagy | 32 |
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1952

VI talviolympialaisissa Oslossa, Norjassa vuonna 1952 järjestettiin pikaluistelussa neljä kilpailutapahtumaa. Kilpailut käytiin Bislett-stadionilla.
Mitalistit > 500 m

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Kenneth Henry | 43,2 |
| 2 |  | Donald McDermott | 43,9 |
| 3 |  | Gordon Audley | 44,0 |
|  |  | Arne Johansen | 44,0 |
| 5 |  | Finn Helgesen | 44,0 |
| 6 |  | Kiyotaka Takabayashi | 44,1 |
|  |  | Hroar Elvenes | 44,1 |
| 8 |  | Toivo Salonen | 44,2 |
...
| 21 |  | Kalevi Laitinen | 45,4 |
| 24 |  | Kauko Salomaa | 45,7 |
| - |  | Lassi Parkkinen | kaatui |
Mitalistit > 1 500 m

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Hjalmar Andersen | 2.20,4 |
| 2 |  | Wim van der Voort | 2.20,6 |
| 3 |  | Roald Aas | 2.21,6 |
| 4 |  | Carl-Erik Asplund | 2.22,6 |
| 5 |  | Kees Broekman | 2.22,8 |
| 6 |  | Lassi Parkkinen | 2.21,6 |
| 7 |  | Kauko Salomaa | 2.23,3 |
...
| 24 |  | Kalevi Laitinen | 2.27,1 |
| 25 |  | Toivo Salonen | 2.27,4 |
Mitalistit > 5 000 m

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Hjalmar Andersen | 8.10,6 |
| 2 |  | Kees Broekman | 8.21,6 |
| 3 |  | Sverre Haugli | 8.22,4 |
| 4 |  | Anton Huiskes | 8.28,5 |
| 5 |  | Wim van der Voort | 8.30,6 |
| 6 |  | Carl-Erik Asplund | 8.30,7 |
| 7 |  | Pentti Lammio | 8.31,9 |
...
| 12 |  | Matti Tuomi | 8.40,0 |
| 13 |  | Kauko Salomaa | 8.40,1 |
| 22 |  | Kalevi Laitinen | 8.52,4 |
Mitalistit > 10 000 m

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Hjalmar Andersen | 16.45,8 |
| 2 |  | Kees Broekman | 17.10,6 |
| 3 |  | Carl-Erik Asplund | 17.16,6 |
| 4 |  | Pentti Lammio | 17.20,5 |
| 5 |  | Anton Huiskes | 17.25,5 |
| 6 |  | Sverre Haugli | 17.30,2 |
...
| 8 |  | Lassi Parkkinen | 17.36,8 |
| 12 |  | Kauko Salomaa | 17.49,6 |
| 23 |  | Matti Tuomi | 18.25,5 |
Taitoluistelu talviolympialaisissa 1968

X talviolympialaisissa Grenoblessa vuonna 1968 järjestettiin taitoluistelussa kolme kilpailua.
Mitalistit > Miesten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Wolfgang Schwarz | 13 |
| 2 |  | Timothy Wood | 17 |
| 3 |  | Patrick Pera | 31 |
Mitalistit > Naisten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Peggy Fleming | 9 |
| 2 |  | Gabriele Seyfert | 18 |
| 3 |  | Hana Mašková | 31 |
Mitalistit > Pariluistelu

| Sija | Maa | Luistelijat | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Ljudmila Belousova Oleg Protopopov | 10 |
| 2 |  | Tatjana Zhuk Aleksandr Gorelik | 17 |
| 3 |  | Margot Glockshuber Wolfgang Danne | 30 |
Taitoluistelu talviolympialaisissa 1964

IX talviolympialaisissa Innsbruckissa vuonna 1964 järjestettiin taitoluistelussa kolme kilpailua.
Mitalistit > Miesten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Manfred Schnelldorfer | 13 |
| 2 |  | Alain Calmat | 22 |
| 3 |  | Scott Allen | 26 |
Mitalistit > Naisten yksinluistelu

| Sija | Maa | Luistelija | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Sjoukje Dijkstra | 9 |
| 2 |  | Regine Heitzer | 22 |
| 3 |  | Petra Burka | 25 |
Mitalistit > Pariluistelu

| Sija | Maa | Luistelijat | Sijapisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Ljudmila Belousova Oleg Protopopov | 13 |
| 2 |  | Marika Kilius Hans-Jürgen Bäumler | 15 |
| 2 |  | Debbi Wilkes Guy Revell | 35,5 |
| 3 |  | Vivian Joseph Ronald Joseph | 35,5 |
Kilius ja Bäumler hylättiin vuonna 1966, kun paljastui heidän allekirjoittaneen ammattilaissopimuksen jo ennen olympiakisoja. He saivat mitalinsa kuitenkin takaisin vuonna 1987. Saksalaisparin hylkäyksen jälkeen hopealle nousseet Wilkes ja Revell sekä pronssille nousseet Josephit saivat pitää mitalinsa myös Kiliuksen ja Bäumlerin hylkäyksen perumisen jälkeen.
Pikaluistelu talviolympialaisissa 1956

VII talviolympialaisissa Cortina d'Ampezzossa, Italiassa vuonna 1956 järjestettiin pikaluistelussa neljä kilpailutapahtumaa. Pikaluistelukilpailut käytiin Misurinajärven jäällä.
Mitalistit > 500 m

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jevgeni Grišin | 40,2 |
| 2 |  | Rafael Gratš | 40,8 |
| 3 |  | Alv Gjestvang | 41,0 |
| 4 |  | Juri Sergejev | 41,1 |
| 5 |  | Toivo Salonen | 41,7 |
| 6 |  | William Carrow | 41,8 |
...
| 9 |  | Matti Hamberg | 42,2 |
|  |  | Juhani Järvinen | 42,2 |
| 13 |  | Yrjö Uimonen | 42,5 |
Mitalistit > 1 500 m

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jevgeni Grišin | 2.08,6 |
| 1 |  | Juri Mihailov | 2.08,6 |
| 3 |  | Toivo Salonen | 2.09,4 |
| 4 |  | Juhani Järvinen | 2.09,7 |
| 5 |  | Robert Merkulov | 2.10,3 |
| 6 |  | Sigvard Ericsson | 2.11,0 |
...
| 18 |  | Matti Hamberg | 2.14,8 |
| 26 |  | Leo Tynkkynen | 2.16,2 |
Mitalistit > 5 000 m

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Boris Šilkov | 7.48,7 |
| 2 |  | Sigvard Ericsson | 7.56,7 |
| 3 |  | Oleg Gontšarenko | 7.57,3 |
| 4 |  | Kees Broekman | 8.00,2 |
|  |  | Willem de Graaff | 8.00,2 |
| 6 |  | Roald Aas | 8.01,6 |
...
| 20 |  | Juhani Järvinen | 8.13,7 |
| 21 |  | Kauko Salomaa | 8.14,3 |
| 25 |  | Leo Tynkkynen | 8.19,9 |
Mitalistit > 10 000 m

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Sigvard Ericsson | 16.35,9 |
| 2 |  | Knut Johannesen | 16.36,9 |
| 3 |  | Oleg Gontšarenko | 16.42,3 |
| 4 |  | Sverre Haugli | 16.48,7 |
| 5 |  | Kees Broekman | 16.51,2 |
| 6 |  | Hjalmar Andersen | 16.52,6 |
...
| 12 |  | Juhani Järvinen | 17.05,9 |
| 17 |  | Kauko Salomaa | 17.19,0 |
| 24 |  | Toivo Salonen | 17.37,6 |
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut

| Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |

Laji:  Jääkiekko
Perustettu:  1974   1977 (virallinen)
Edeltäjä:  U19 EM-Kisat
Joukkueita:  10
Hallitseva mestari:   Yhdysvallat
Eniten mestaruuksia:   Kanada (20)
Alempi taso:  1. divisioona   2. divisioona   3. divisioona
Maailman­mestaruus­kilpailut vuonna 2006 Vancouverissa.
Ruotsin pelaajat juhlimassa vuoden 2012 maailmanmestaruutta.
Jääkiekon nuorten maailman­mestaruus­kilpailut (eng. World Junior Hockey Championship, WJHC) on vuosittain pelattava, alle 20-vuotiaille pelaajille tarkoitettu jääkiekon arvoturnaus.
Pääturnauksessa, joka muodostaa A-ryhmän, pelaa vuosittain kymmenen joukkuetta kahdessa lohkossa. Kisojen ottelut pelataan vuodenvaihteen molemmin puolin: ne alkavat tavallisesti joulun välipäivinä ja ratkaisevat ottelut pelataan tammikuun alkupuolella.
Turnauksessa on myös kolme alempaa ryhmää, 1. divisioona, 2. divisioona ja 3. divisioona. Ne pelataan erillisinä turnauksina, joissa ratkaistaan nousu ylempään ryhmään ja putoaminen alempaan ryhmään.
Historia

Turnausta on pelattu virallisesti vuoden 1977 turnauksesta lähtien. B-sarja tuli mukaan ensimmäisen kerran turnauksessa 1979. C-sarjaa on pelattu vuoden 1983 turnauksesta lähtien.
Neuvostoliiton hajottua Venäjä peri Neuvostoliiton paikan pääsarjassa. Samoin kävi Tšekkoslovakian jakautumisessa, jolloina Tšekki peri Tšekkoslovakian paikan pääsarjassa Slovakian joukkueen joutuessa aloittamaan C-sarjasta. Slovakian onnistui nousta jo vuoden 1996 turnauksen myötä pääsarjatasolle.
Suomi on voittanut jääkiekon nuorten maailmanmestaruuden viidesti. Ensimmäisen maailmanmestaruuden se voitti vuonna 1987 Tšekkoslovakiassa Kanadan ja Neuvostoliiton tultua suljetuiksi kisoista joukkotappelun vuoksi. Toisen mestaruuden Suomi otti kotikisoissaan vuonna 1998. Suomi päihitti loppuottelussa Venäjän jatkoajan jälkeen maalein 2–1. Kolmannen kerran Suomi voitti mestaruuden vuonna 2014 Ruotsissa pelatussa turnauksessa, kun se päihitti loppuottelussa isäntämaa Ruotsin jatkoajalla lukemin 3–2. Neljännen voiton Suomi saavutti kotiturnauksessaan vuonna 2016. Suomi kaatoi loppuottelussa Venäjän jatkoerässä maalein 4–3. Viidennen maailmanmestaruutensa Suomi voitti vuonna 2019 Kanadassa, kun Yhdysvallat taipui Suomelle loppuottelussa lukemin 3–2.
Mitalistit ja kisapaikkakunnat > Mitalitaulukko

*Mukaan on laskettu vain vuodesta 1977 lähtien voitetut mitalit.
*Taulukko on päivitetty vuoden 2025 turnauksen loppuottelun jälkeen.
| Maa | Kulta | Hopea | Pronssi | Mitalit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kanada | 20 | 10 | 5 | 35 |
|  Neuvostoliitto    IVY (1 kultamitali) | 9 | 3 | 2 | 14 |
|  Yhdysvallat | 7 | 2 | 7 | 16 |
|  Suomi | 5 | 6 | 7 | 18 |
|  Venäjä | 4 | 10 | 9 | 23 |
|  Ruotsi | 2 | 12 | 7 | 21 |
|  Tšekki | 2 | 1 | 3 | 6 |
|  Tšekkoslovakia | 0 | 5 | 6 | 11 |
|  Slovakia | 0 | 0 | 2 | 2 |
|  Sveitsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
Mitalistit ja kisapaikkakunnat > Kotikisojen voitto

Kotikisansa ovat onnistuneet voittamaan Kanada seitsemästi (vuosina 1982, 1991, 1995, 2006, 2009, 2015 ja 2022), Neuvostoliitto kahdesti (vuosina 1974 ja 1983) ja Suomi kahdesti (vuosina 1998 ja 2016).
Arvokkaimmat pelaajat

Nuorten maailmanmestaruuskilpailujen arvokkaimman pelaajan arvonimi on jaettu vuodesta 2002 lähtien.
| --- | --- |
 2002 −  Michael Cammalleri  2003 −  Marc-André Fleury  2004 −  Zach Parise  2005 −  Patrice Bergeron  2006 −  Jevgeni Malkin  2007 −  Carey Price  2008 −  Steve Mason  2009 −  John Tavares  2010 −  Jordan Eberle  2011 −  Brayden Schenn  2012 −  Jevgeni Kuznetsov  2013 −  John Gibson :  2014 −  Filip Forsberg  2015 −  Denis Godla  2016 −  Jesse Puljujärvi  2017 −  Thomas Chabot  2018 −  Casey Mittelstadt  2019 −  Ryan Poehling  2020 −  Alexis Lafreniere  2021 −  Trevor Zegras  2022 −  Mason McTavish  2023 −  Connor Bedard  2024 −  Jonathan Lekkerimäki  2025 −  Ryan Leonard