stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Linder (suku)
Suvun jäseniä

Magnus Linder (1709–1799), Suomen vuorimestari, Mustion ruukin omistaja
Magnus Linder (1751–1801), ruukinpatruuna, Mustion linnan rakennuttaja, Magnus Linderin (1709–1799) poika
Magnus Linder (1792–1863), vapaaherra, ruukinpatruuna ja vuorineuvos, Magnus Linderin (1751–1801) poika
Carl Anton Linder (1795–1866), everstiluutnantti, kartanonomistaja, Magnus Linderin (1751–1801) poika
Fridolf Linder (1823–1896), Mustion sääntöperintötilan haltija, vapaaherra,  juristi ja virka- ja valtiopäivämies, Magnus Linderin (1792–1863) poika
Constantin Linder (1836–1908), maamarsalkka, ministerivaltiosihteeri, kartanonomistaja (1. puoliso kreivitär Marie Musin-Puškin), Carl Anton Linderin poika
Ernst Linder (1838–1868), lehtimies, liberaali poliitikko, Carl Anton Linderin poika
Hjalmar Linder (1862–1921), Lojo Cellulosafabriks Aktiebolagin perustaja, Constantin Linderin poika ensimmäisestä avioliitosta (puoliso vuosina 1896–1899 Sophie Mannerheim)
Ernst Linder (1868–1943), suomalaissyntyinen ruotsalainen kenraali, Ernst Linder vanhemman poika
Paul Linder (1873–1940), eversti, Constantin Linderin poika toisesta avioliitosta
Catharina ”Kitty” Linder (1887–1969), marsalkka Gustaf Mannerheimin mahdollinen rakastajatar, Constantin Linderin tytär toisesta avioliitosta
Magnus Linder (1929–2016), Mustion linnan omistaja
Aiheesta muualla

Mustion Linna palasi suvun omistukseen ja Puhkesi kukoistukseen (Arkistoitu – Internet Archive) – Apu-lehti
Finlands ridderskaps och adels kalender 1956, s. 282–283
Lohipato (täsmennyssivu)

Lohipato voi viitata seuraaviin paikkoihin ja asioihin:
lohipato, kalastuksessa käytetty pyydys
Lohipadon koulu, koulu Oulussa
Lohipato, suomalainen lyhyt dokumentti, kansatieteellinen elokuva (1964)
Lohipato Vallinkoskessa, Aukusti Uotilan taideteos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lohipato”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lubna Agha

Lubna Agha: Star
Lubna Agha: Rehel
Lubna Agha (1949 Quetta – 6. toukokuuta 2012 Boston, Massachusetts) oli pakistanilaissyntyinen, Yhdysvaltoihin asettunut kuvataiteilija. Hän loi sekä figuratiivisia että ei-figuratiivisia modernin islamilaisen taiteen teoksia.
Agha opiskeli Karachin taidekoulussa, jossa alkoi pian voittaa kilpailuja ja kultamitaleita. Hän valmistui vuonna 1967. 1960-luvulla hän maalasi värikkäitä abstrakteja teoksia. 22-vuotiaana hänestä tuli ensimmäinen naistaiteilija, joka piti Pakistanin taideneuvostossa soolonäytöksen abstrakteista maalauksistaan. Aghan teoksia esiteltiin myös Karachin, Lahoren ja Islamabadin uusissa gallerioissa. 1970-luvulla hän tuli tunnetuksi minimalistisista maalauksistaan. Vuonna 1973 hän voitti Pakistanin kansallisen näyttelyn. Ollessaan Pakistanissa uransa huipulla Agha muutti perheineen Sacramentoon, Kaliforniaan. Hän täydensi opintojaan California State Universityssa, Sacramentossa ja asui myöhemmin miehensä Yusufin kanssa lähellä Bostonia. Hän jatkoi soolo- ja ryhmänäyttelyiden pitämistä Pakistanissa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Yhdysvaltoihin muutettuaan Agha aloitti piirtämisen, taidegrafiikan tekemisen ja pienten vesiväritöiden maalauksen.
Aghan tyyli vaihteli ajan mittaan uusien vaikutteiden myötä. Vuoteen 2000 mennessä Agha oli tullut poliittisesti tiedostavammaksi, mikä näkyi myös hänen teoksissaan. Ja-namaaz-sarjan teoksissa esitettiin rukousmattoja, joissa osoitettiin ironisessa mielessä lojaliteettia ulkomaisille instituutioille, joista Pakistan oli tullut yhä riippuvaisemmaksi. Matkoillaan Turkkiin ja Marokkoon vuosina 2004–2005 Agha vaikuttui voimakkaasti islamilaisesta arkkitehtuurista; tämä vaikutus näkyi hänen myöhemmissä teoksissaan. Yhdysvaltain ulkoministeriö otti Art in Embassies -kokoelmiinsa Aghan maalauksia, joista kahta sponsoroi National Endowment for the Arts.
Agha piti viimeisenä näyttelynään helmikuussa 2012 retrospektiivin taiteestaan Gardiner Gallery of Artissa Oklahomassa. Hän kuoli 63-vuotiaana sairastettuaan syöpää.
Louis Brasil

Louis Brasil (1865 – 1918) oli ranskalainen lintutieteilijä.
Brasil toimi Caenin yliopiston eläintieteen professorina Ranskassa. Hän nimesi linnuista pyhimyskalastajan (Todiramphus sanctus) alalajin canacorum 1916 ja polynesianviistäjän (Pseudobulweria rostrata) alalajin trouessarti 1917. Hän oli American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen.
Teoksia

Les oiseaux d'eau, de rivage et de marais de France, de Belgique & des îles' Britanniques, Pariisi (1914) (ranskaksi)
Notes sur une collection d'oiseaux de la Nouvelle-Calédonie et de Lifou : distinction de quelques formes locales (1916)
Volkswagen Group

| Volkswagen AG |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Volkswagen
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
ISIN:  DE0007664005, DE0007664039
Perustettu:  28. toukokuuta 1937
Avainhenkilöt:  Oliver Blume, konsernin pääjohtaja 2022–
Kotipaikka:  Wolfsburg, Saksa
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  henkilöautot hyötyajoneuvot
Liikevaihto:  250 miljardia euroa (2021)
Henkilöstö:  626 715 (2017)
Kotisivu:  www.volkswagenag.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Volkswagenin päätehdas Wolfsburgissa Saksassa.
Volkswagen AG, kansainvälisesti tunnettu nimellä Volkswagen Group on saksalainen, liikevaihdolla mitattuna maailman suurin autoteollisuusyritys, suurin autonvalmistaja Euroopassa ja Saksan suurin yritys. Vuonna 2007 konserni valmisti asiakkailleen 6,2 miljoonaa autoa, mikä vastaa noin 10 prosentin osuutta koko maailman autotuotannosta. Emoyhtiö Volkswagen AG käytti konsernin toiminnoissaan (rahoitus, leasing, varaosajakelu yms.) kirjainyhdistelmää V.A.G. vuosina 1970–1992. Konsernin nimenä tai virallisena lyhenteenä V.A.G. ei kuitenkaan koskaan ollut.
Konsernin pääkonttori sijaitsee Wolfsburgissa Ala-Saksin osavaltiossa Saksassa. Pääkonttorin yhteydessä toimii myös autotehdas ja konsernin merkkien ympärille rakennettu Autostadt-teemapuisto. Saksan kielen sana Volkswagen tarkoittaa kansanautoa. Autojen lukumäärällä mitaten Volkswagen nousi vuonna 2014 maailman suurimmaksi autovalmistajaksi, ja on liikevaihdolla mitattuna Saksan suurin yritys. Fortune-lehden mukaan vuonna 2017 työllistämällä 626 715 henkilöä Volkswagen oli maailman 8. suurin yksityinen työnantaja ja samalla Euroopan suurin yksityinen työnantaja.
Historia

Ensimmäisen Volkswagenin, ”kansanauton”, suunnitteli Ferdinand Porsche 1930-luvulla, tavoitteena rakentaa auto, jonka ostamiseen ja ylläpitoon jokaisella saksalaisella työläisellä olisi mahdollisuus. Ensimmäisen autotehtaan rakentaminen alkoi vuoden 1938 alussa saksalaiseen Fallerslebenin kylään. Kylä on nykyään osa alueella sijaitsevan linnan mukaan toisen maailmansodan jälkeen uudelleen nimettyä Wolfsburgin kaupunkia. Liittoutuneet pommittivat tehdasta etenkin sodan loppuvaiheessa niin, että se koki suuria vahinkoja. Sodan jälkeen uudelleen rakennetussa tehdashallissa valmistetaan autoja yhä.
Vuonna 2011 Volkswagen Group teki ostotarjouksen MAN-yhtiön osakkeista, jolloin se sai haltuunsa 55,9 prosenttia yhtiön osakkeista. Volkswagen-konserniin kuuluu myös muita kuin autoja valmistavia yhtiöitä, esimerkiksi kaksi rahoituslaitosta. Konsernin liikevaihto vuonna 2007 oli 108,9 miljardia euroa ja henkilökunnan lukumäärä noin 329 000.
Vuonna 2012 Volkswagen osti 50,1 prosenttia Porschesta, josta se osti 49,9 prosenttia vuonna 2009.
Vuonna 2015 konsernin toimitusjohtaja Martin Winterkorn joutui eroamaan tehtävästä, kun paljastui että Volkswagen-konsernin dieselautoihin oli lisätty ohjelma, joka estää yhdysvaltalaista päästömittaustapaa havaitsemasta aitoja päästöarvoja. Eurooppalaiseen päästömittaustapaan ohjelmisto ei vaikuta. Volkswagenin pörssikurssi romahti sen jälkeen kun tieto väärennöksestä julkistettiin. Toimitusjohtajaksi valittiin Matthias Müller.
Konsernin pääjohtajaksi valittiin Herbert Diess vuonna 2018 ja Oliver Blume vuonna 2022.
Automerkit

Volkswagen Groupissa tuotetaan yhdentoista automerkin autoja:
Audi, saksalainen henkilöautovalmistaja
Bentley, englantilainen ylellisten autojen valmistaja
Bugatti Automobiles, ranskalainen urheiluautovalmistaja
Lamborghini, italialainen urheiluautovalmistaja
MAN, saksalainen hyötyajoneuvovalmistaja
Porsche, saksalainen urheiluautovalmistaja
Scania, ruotsalainen hyötyajoneuvovalmistaja. Scania on latinaa ja tarkoittaa Skånea
SEAT, espanjalainen autovalmistaja
Cupra, SEATista vuonna 2018 eriytetty valmistamaan urheilullisempia malleja samalta linjalta SEATin kanssa.
Škoda Auto, tšekkiläinen autovalmistaja
Volkswagen, saksalainen autovalmistaja
Volkswagen Nutzfahrzeuge, Volkswagen-hyötyajoneuvot
Jetta, yhdessä First Automotive Works Corporationin kanssa Kiinan kansantasavallassa
Omistus

Suurimmat äänivaltaosuudet on seuraavilla osakkeenomistajilla: (suluissa ajankohta, jolta tieto on)
30,6 % – Porsche Automobil Holding SE (Porsche-autovalmistajan omistajayhtiö) (14.3.2008)
20,1 % – Ala-Saksin osavaltio (28.1.2008)
5,9 % – UBS AG (8.5.2008)
Porsche yritti pitkään vallata itseään huomattavasti suurempaa Volkswagen-konsernia, mutta lopulta yrityksessä pahasti velkaantunut Porsche päätyi itse sulautettavaksi Volkswagen Groupiin kesällä 2009.
Aiheesta muualla

Volkswagen-konsernin verkkosivut
Volkswagen Groupin (Volkswagen Aktiengesellschaft) yhtiöt, tytäryhtiöt, tuotemerkit
Adolf Hitler Volkswagenin tehtaan peruskiven muurauksessa.
Aiempi logo
Ludwig Schwarz

Ludwig Schwarz (s. 4. kesäkuuta 1940 Bratislava) on itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki salesiaanien papiksi Josef Stimpfle 29. kesäkuuta 1964. Hänet nimitettiin Wienin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Simidiccan titulaaripiispaksi 15. lokakuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Christoph Schönborn, jota avustivat Alois Kothgasser ja Ján Sokol.
Schwarz sai 6. heinäkuuta 2005 nimityksen Linzin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 18. syyskuuta.
Liberec

| Liberec |
| --- | --- |
 Liberecin kaupungintalo.
 lippu:  vaakuna
 Liberec
 Koordinaatit: 50°43′N, 15°04′E 
Valtio:  Tšekki
Lääni:  Liberec
Piirikunta:  Liberec
Mainittu:  1352
Hallinto:  
 – Pormestari:  Tibor Batthyány
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  106,1 km²
Korkeus:  374 m
Väkiluku (2009):  100 914
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.liberec.cz/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liberec  kuuntele ääntämys (ohje) (saks. Reichenberg) on kaupunki Neisse-joen varrella Tšekissä. Liberec sijaitsee noin 90 kilometriä Prahasta koilliseen. Kaupungin pinta-ala on 106 neliökilometriä ja asukkaita siellä on 100 914 (2009). Kaupungissa on mm. teknillinen korkeakoulu, kasvitieteellinen puutarha ja eläintarha. Kaupungissa on myös talviurheilukeskus, jossa järjestetään muun muassa mäkihypyn maailmancupin kisoja ja hiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2009. Kaupungissa järjestettiin myös pöytäjääkiekon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2017.
Historia

Liberec perustettiin jo 1200-luvulla ja se mainittiin ensi kerran 1352. Se oli suurin sudeettisaksalaisista kaupungeista. Vuodesta 1622 vuoteen 1634 kaupunki kuului Albrecht von Wallensteinille. Hänen kuolemansa jälkeen se siirtyi Matthias Gallakselle ja pysyi hänen jälkeensäkin Clam Gallaksen suvulla. Toiseen maailmansotaan asti kaupunki tunnettiin Reichenberg-nimisenä ja se oli pohjoisten Sudeettialueiden pääkaupunki.
Nähtävyyksiä

Kaupungin nähtävyyksiä ovat Liberecin kaupungintalo (1893), kreivi Clam Gallas'n linna (1700-luvulta) ja Ještěd-vuorella oleva saman­niminen torni (1968), josta on tullut kaupungin symboli. Kaupunki kehittyi nopeasti 1800-luvun lopulla, ja kaupungissa onkin hyvin säilyneitä 1800-luvun lopun rakennuksia. Kaupungintalon lisäksi muita merkittäviä rakennuksia ovat oopperatalo ja Severočeské muzeum (Pohjois-Böömin museo).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liberec Wikimedia Commonsissa
Ludwig Schnorr von Carolsfeld

Ludwig Schnorr von Carolsfeld vaimonsa kanssa Tristan ja Isolden esityksessä
Ludwig Schnorr von Carolsfeld (2. heinäkuuta 1836 München – 21. heinäkuuta 1865 Dresden) oli saksalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.
Schnorr von Carolsfeld oli taidemaalari Julius Schnorr von Carolsfeldin poika. Hän opiskeli Dresdenissä ja Leipzigin konservatoriossa. Eräs hänen opettajistaan oli J. Otto. Eduard Devrient kiinnitti Schnorr von Carolsfeldin vuonna 1854 Karlsruhen oopperaan, jonka ensimmäinen tenori hänestä tuli vuonna 1858. Vuodesta 1860 Schnorr von Carolsfeld lauloi Dresdenin hovioopperan johtavana tenorina. Richard Wagner valitsi Schnorr von Carolsfeldin ensimmäiseksi Tristaniksi oopperansa Tristan ja Isolden kantaesitykseen Müncheniin 10. kesäkuuta 1865. Isolden roolin tulkitsi Schnorr von Carolsfeldin vaimo, oopperalaulaja Malvina Garrigues.
Schnorr von Carolsfeld esiintyi myös muun muassa Tannhäuserin nimiroolissa. Hän saavutti tunnustusta lisäksi oratorio- ja liedesiintyjänä. Viimeisessä julkisessa esiintymisessään Schnorr von Carolsfeld tulkitsi Erikin roolin Lentävässä hollantilaisessa. Hän kuoli 29-vuotiaana sairastuttuaan sekavuuteen johtaneeseen kuumetautiin ja kihtiin.
Las Campanasin observatorio

| Las Campanasin observatorio |
| --- | --- |

Järjestö:  Carnegie Institution for Science
Sijainti:  Atacaman alue, Chile
Koordinaatit:  29°00′57″S 70°41′31″W﻿ / ﻿29.01597°S 70.69208°W﻿ / -29.01597; -70.69208
Korkeus merenpinnasta:  2 380  m
Tyyppi:  tähtitorni (en)
IAU-tunnus:  304 ja I05
Perustettu:  1971
Avattu:  1969
Kotisivu:  www.lco.cl
Las Campanasin observatorioaluetta
Las Campanasin observatorio on yhdysvaltalaisen Carnegie-instituutin hallinnoima observatorioalue. Se sijaitsee Keski-Chilessä, lähellä La Serenan kaupunkia. Observatorio aloitti toimintansa 1971 ja nykyisin sen pääinstrumentit ovat kaksi 6,5 metrin Magellan-teleskooppia. Las Campanas on enimmäkseen yhdysvaltalaisten yliopistojen käytössä.
Teleskoopit ja instrumentit

Magellan-teleskoopit (kaksi 6,5 metrin teleskooppia)
Walter Baade -teleskooppi (otettu käyttöön 2000)
PANIC – lähi-infrapuna-alueen kamera
IMACS – laajakulmakamera ja spektrografi
MagIC – optisen alueen CCD-kamera
Landon Clay -teleskooppi (otettu käyttöön 2002)
LDSS3 – rakospektrografi
MIKE – echelle-spektrografi
MIKE Fibers – valokuitusyöttö MIKE-instrumentille
Irénée Du Pont -teleskooppi (peilin läpimitta 2,5 metriä. Otettu käyttöön 1977)
CCD – CCD-kamera
WIRC – laajakulmakamera infrapuna-alueelle
WFCCD – laajakulma-CCD-kamera
Boller & Chivens -spectrograph – rakospektrografi
Echelle – echelle-spektrografi
CAPSCam – kamera eksoplaneettojen astrometriseen etsintään
Herietta Swope -telescope (peilin läpimitta 1,0 metriä. Otettu käyttöön 1971)
CCD – CCD-kamera
RetroCam – infrapunakamera
Alueelle tullaan rakentamaan yhdysvaltalais-australialaisena yhteistyönä lähes 25-metrisellä peilillä ja adaptiivisella optiikalla varustettu Giant Magellan Telescope, jonka on tarkoitus valmistua vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Las Campanasin observatorion kotisivut
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lettorikko

| Lettorikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Vaarantunut
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Rikkokasvit Saxifragaceae
Alaheimo::  Saxifragoideae
Suku::  Lehtirikot Saxifraga
Laji::  hirculus
Kaksiosainen nimi
 Saxifraga hirculus  L. 
Katso myös
   Lettorikko Wikispeciesissä   Lettorikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lettorikko (Saxifraga hirculus) on laajalti harvinaistunut, Euraasian ja Pohjois-Amerikan havumetsä- ja vuoristoalueiden rikkokasvi. Laji on Suomessa rauhoitettu. Lettorikko kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin mukaan Suomen kansainvälisiin vastuulajeihin.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen lettorikko kasvaa 15–30 cm korkeaksi. Sen varsi on pysty, haaraton, monilehtinen ja yläosastaan ruskeakarvainen. Kasvin lehdet ovat lyhytruotisia tai ruodittomia, suikeita ja ehytlaitaisia. Latvaan puhkeaa 1–3 vaaleankeltaista ja punapilkkuista kukkaa, jotka ovat kasvin kokoon nähden isot. Kaksineuvoisten kukkien verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Heteitä on kymmenen kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, ja emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Suomessa lettorikko kukkii heinä-elokuussa. Kukinnan jälkeen kypsyy monisiemeninen, kaksiosainen kota.
Lettorikko tuottaa runsaasti siemeniä, mutta tiiviskasvuisissa kasvuympäristöissä siementaimia kehittyy harvoin. Laji leviääkin tehokkaammin rönsyjen avulla. Usein vain rönsykärkien lehtiruusukkeet säilyvät talven yli.
Levinneisyys

Lettorikkoa tavataan suuressa osassa pohjoisen pallonpuoliskon havumetsäaluetta sekä vuoristoja. Euroopassa lajia tavataan Britteinsaarilta, Pohjois-Saksasta ja -Puolasta sekä Keski-Venäjältä Fennoskandiaan, Baltiaan ja Pohjois-Venäjälle. Lisäksi sitä esiintyy etelämpänä Alpeilla, Karpaateilla ja Kaukasuksella sekä myös Islannissa. Laji on kuitenkin hävinnyt laajoilta alueilta Pohjois- ja Keski-Euroopasta. Venäjällä levinneisyysalue jatkuu Aasian puolella läpi Siperian Tyynellemerelle saakka ja etelässä Keski-Aasian ja Kiinan vuoristoihin. Boreaalisen vyöhykkeen suoalueita seuraillen lettorikko on myös levinnyt Alaskaan, Pohjois-Kanadaan sekä Grönlantiin. Laji on levinnyt myös Huippuvuorille, jossa se on yksi saarten 164 kasvilajista.
Suomessa lettorikon esiintymien painopiste on selkeästi pohjoisessa. Eteläisimmät havainnot ovat Etelä-Hämeestä, mutta laji on sieltä hävinnyt. Se on kadonnut myös useimmilta kasvupaikoiltaan muualta Etelä- ja Keski-Suomesta. Voimakkaimmat kannat lettorikolla on Lapissa, jossa kukinta-aikaan voi tavata lettorikkoa keltaisenaan kukkivan suon.
Elinympäristö

Lettorikko on kalkinsuosija. Sitä tavataan lettosoilla, erityisesti koivuletoilla sekä lähteiköissä. Kasvupaikat ovat usein ruostevetisiä. Lettorikko on yksi eniten soiden kuivatuksista ja metsänojituksista kärsinyt kasvilaji Suomessa. Lettorikon pölyttäjinä toimivat kimalaiset ja kärpäset.
Aiheesta muualla

Lampinen, R. & Lahti, T. 2021: Kasviatlas 2020: Lettorikon (Saxifraga hirculus) levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki.
Lettorikon kukkia.
Like a Dragon: Infinite Wealth

| Like A Dragon: Infinite Wealth |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ryū ga Gotoku Studio
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  PlayStation Store, Microsoft Store ja Steam
Pelisarja:  Yakuza
Julkaistu:  2024
Lajityyppi:  toimintaroolipeli ja turn-based role-playing game (d) (käännä suomeksi)
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  PlayStation 5, PlayStation 4, Xbox Series X ja Series S, Xbox One ja Microsoft Windows
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy, digitaalinen jakelu ja Ultra HD Blu-ray
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Like A Dragon: Infinite Wealth Ryū ga Gotoku Studion kehittämä ja Segan julkaisema roolipeli. Peli julkaistiin 26. tammikuuta 2024 PlayStation 4, PlayStation 5, Windows, Xbox One ja Xbox Series X/S -alustoille.
Pelistä käytettiin nimeä Like A Dragon 8 ennen virallisen nimen ilmoitusta.
Pelaaminen

Pelin taistelujärjestelmä on muuttunut edellisestä Yakuza: Like A Dragon ja hahmot voivat liikkua enemmän taistelujen aikana. Hyökkäykset voi kohdistaa joukkoon vastustajia. Vastustajat voi tönäistä esineisiin, jotka aiheuttavat lisää vahinkoa. Pelissä on useita minipelejä ja muuta tekemistä varsinaisen tarinan ohella.
Pelin tapahtumapaikkana on Havaiji ja päähenkilö on Ichiban Kasuga. Sarjan aiemmista osista tuttu Kazuma Kiryu esiintyy myös pelissä.
Juoni

Pelin tarina jatkuu parin vuoden päähän edellisestä osasta. Ex-yakuza Ichiban Kasuga on jättänyt rikollisen elämän taakse ja elää normaalia elämää Yokohamassa työskennellen Hello Work yhtiössä. Myöhemmin Kasuga saa potkut kun Vtuber kertoo lähetyksessä Kasugan tehneen rikollista toimintaa.
Kasuga saa tietoonsa etä hänen äitinsä Akane Kishida onkin elossa ja asustaa nykyään Havaijilla. Aiemmasta osasta tutu Jo Sawashiro lähettää Kasugan Havaijille etsimään äitiään.
Saavuttuaan Havaijille hän tapaa lukuisia ihmisiä ja herää myöhemmin uimarannalta alastin ja pidätetään. Kasuga onnistuu pääsemään pakoon ja törmää satamassa Kiryu Kazumaan, joka on Daidojin lievissä etsimässä myös Akanea. Kaksikko yhdistää voimansa Akanen etsimiseen ja saavat muita ihmisiä joukkoonsa.
Tarinan puolella selviää että Kiryu sairastaa parantumatonta syöpää ja hänellä olisi 6kk elinaikaa.
Vastaanotto

Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10. Arvostelussa heikoiksi kohdiksi sanottiin rönsyilevää päätarinaa ja epäjohdonmukaista sävyä. Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10. Arvostelussa kiiteltiin muokattua taistelujärjestelmää, joka lisää joustavuutta vuoroihin. Vaikeustason äkilliset nousut on karsittu, joka poistaa tarpeetonta toistoa. Tapahtumapaikka Havaijilla on täynnä viihdyttäviä aktiviteetteja.
Myynti

Peli on myynyt ensimmäisellä viikolla julkaisun jälkeen miljoona kappaletta.
Lohilahti (Sulkava)

Lohilahti on kylä Sulkavan kunnan eteläosassa, seututien 438 varrella. Kylä sijaitsee Saimaan vesistön Lohilahden pohjukassa. Kylästä on noin 30 kilometriä Sulkavan kirkonkylälle ja noin 60 kilometriä Imatralle. Postinumeroalueella 58620 Lohilahti asuu noin 290 asukasta.
Lohilahdella on vuonna 1934 rakennettu Lohikosken kirkko sekä hautausmaa. Kylässä toimii myös kyläkauppa, ravintola, leirintäalue ja Sulkavan yhtenäiskoulun Lohilahden yksikkö (luokat 0–6). Kesäisin kylässä järjestetään kesätori.
Aiheesta muualla

Lohilahden kotisivut
Luokkasormus

Luokkasormus
Luokkasormus on sormus, jonka koululuokan oppilaat hankkivat yhdessä muistoksi kouluajoista. Yleinen ajankohta hankkia luokkasormus on peruskoulun ala- tai yläluokkien lopussa. Sormuksen sisäpuolelle voidaan kaiverruttaa esimerkiksi oppilaan lempinimi, luokka ja luokkakokouksen kokoontumispäivämäärä.
Luokkasormuksen ideana on, että koko luokka ottaa samanlaisen sormuksen. Luokkasormus kuvastaa yhteenkuuluvuutta ja hyvää luokkahenkeä.
Luokkasormuksien käyttäminen yleistyi Suomessa 1950-luvulla. Sormukset olivat yleensä emaloituja 1980-luvulle asti, jonka jälkeen hopea yleistyi nopeasti. Alkujaan sormuksen sisäpinnalle kaiverrettiin luokkakokouksen päivämäärä, mutta nykyään se harvoin lisätään sormukseen.
Lettovilla

| Lettovilla |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Suovillat Eriophorum
Laji::  latifolium
Kaksiosainen nimi
 Eriophorum latifolium  Hoppe 
Katso myös
   Lettovilla Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lettovilla (Eriophorum latifolium) on monivuotinen suolla kasvava sarakasvilaji. Suomessa se kasvaa lähinnä kalliopohjailla lettosoilla ja runsaimmin sitä on Kuusamossa.