Hippokrates
Elämä > Historiallinen henkilö

Hippokrateen elämästä tiedetään antiikin lähteistä vain vähän mitään varmaa verrattuna hänen kuuluisuuteensa. Vaikka hänestä on säilynyt antiikin aikaisia elämäkertoja, joista merkittävimpiä on Soranos Efesoslaisen Hippokrateen elämä, ne tuovat tämän tosiseikan vain entistä selvemmin esille. Tässä Hippokrates muistuttaa Homerosta, ja myös heidän teostensa epäselvässä historiassa on havaittavissa tiettyä yhtäläisyyttä. Siksi ”lääketieteen isä” on usein rinnastettu ”runouden isään”. Epäselvyyksistä huolimatta Hippokratesta pidetään kuitenkin melko varmasti historiallisena henkilönä.
Antiikin aikaisten lähteiden mukaan Hippokrateen isä oli Herakleides, joka oli myös lääkäri ja kuului asklepiadien sukuun, joka katsoi periytyvänsä lääkinnän jumala Asklepioksesta. Soranoksen mukaan Hippokrates olisi edustanut 19:ttä sukupolvea Asklepioksesta laskettuna, mutta Johannes Tzetzes, joka antaa koko suvun genealogian, sanoo hänen olleen 17:ttä sukupolvea. Asklepiadien sukuun kuului sekä varhaisempia että myöhempiä Hippokrates-nimisiä lääkäreitä, ja siksi tämä tunnetuin Hippokrates erotetaan heistä joskus nimellä Hippokrates II. Hippokrateen äidin nimi oli Fainarete, ja hänen sanottiin periytyneen Herakleesta. Erään toisen antiikin aikaisen lähteen mukaan hänen äitinsä olisi kuitenkin ollut Praksithea, Fainareten tytär.
Soranoksen mukaan Hippokrates syntyi Kosin saarella 80. olympiadin ensimmäisenä vuonna eli 460 eaa. Tämä vuosiluku on yleisesti hyväksytty minkään paremman tiedon puutteessa, vaikkakin se sopii huonosti yhteen joidenkin Hippokrateesta kerrottujen anekdoottien kanssa. Siksi joskus hänen on oletettu syntyneen jo aiemmin, jopa kolmisenkymmentä vuotta aikaisemmin. Koslaiset tunsivat myöhemmin Hippokrateen tarkan syntymäpäivän ja juhlivat sitä paikallisen Agrianos-kuun 26. päivänä, mutta ei ole tietoa siitä, mitä ajankohtaa tämä vastaa nykykalenterissa. Hippokrateen synnyinkaupungiksi mainitaan saaren vanha polis-keskus Astypalaia.
Hippokrates sai opetusta lääketieteen alalla isältään sekä Herodikos Selymbrialaiselta, ja hänen kerrotaan olleen myös sofisti Gorgiaan oppilas. Hippokrates opetti ja harjoitti lääkärinammattia kotonaan ja myös matkusteli eri puolilla Kreikkaa. Hänen kerrotaan käyneen Samoksella, Efesoksessa, Miletoksessa, Thessaliassa ja Traakiassa, sekä myös Egyptissä Memfiissä, jossa hän oppi lisää lääketieteestä Imhotepin temppelissä. Platonin mukaan Hippokrates opetti lääketiedettä maksua vastaan. Hippokrateen oman ajan lähteet eivät mainitse suoraan, että hän olisi koskaan kirjoittanut mitään.
Hippokrates kuoli Thessalian Larissassa. Hänen ikäänsä kuollessa ei tiedetä, ja eri antiikin lähteissä sen esitetään olleen 85, 90, 104 tai 109. Yleensä hänen kuolinvuodekseen mainitaan nykyisin noin vuosi 370 eaa., jolloin hän olisi kuollut noin 90-vuotiaana.
Hippokrateella oli kaksi poikaa, Drakon (I) ja Thessalos, ja vävy Polybos, jotka kaikki olivat hänen oppilaitaan ja jatkoivat lääkärinammattia hänen jälkeensä. Heidän kaikkien nimiin on laitettu joitakin teoksia, jotka ovat tulleet osaksi Hippokrateen teosten kokoelmaa Corpus Hippocraticumia.
Tässä ovat lähes kaikki vähäiset seikat, jotka antiikin lähteistä voidaan johtaa koskien Hippokrateen elämää. Säilyneistä vähäisistä tiedoista ja muiden kirjailijoiden teosissa olevista viittauksista voidaan kuitenkin päätellä, että Hippokrates nautti aikalaistensa arvostusta lääkärinä, kirjailijana ja opettajana; että hän tuotti asklepiadien suvulle suurempaa kunniaa kuin itse sai sukuun kuulumisesta; ja että hän nosti koslaisen lääkärikoulukunnan, johon kuului, antiikin ajan maineikkaimmaksi. Platon tutki ja lainasi hänen teoksiaan jo pian niiden julkaisemisen jälkeen.
Hippokrateen nimiin laitetuissa teoksissa ei sanota mitään suoranaisesti hänestä itsestään, mutta mikäli ne antavat aidon kuvan hänestä, niistä voidaan päätellä, että hänellä oli laaja kokemus ja hän osasi hyödyntää sitä hyvin. Teoksissa olevat moraaliset mietelmät, joista osa on tullut kuuluisiksi, osoittavat hänen olleen syvällinen ajattelija. Hän vaikuttaa tunnistaneen ammattiinsa liittyvät moraaliset velvollisuudet, ja painottaa usein huolenpidon tärkeyttä ja ystävällisyyttä sairaita kohtaan, sanoen, että lääkärin tärkein tehtävä on pyrkiä parantamaan potilaansa.