stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
RoboCop: Alpha Commando
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Sobolov  | … |  RoboCop   |
|  Neil Dennis  | … |     |
|  Dean Haglund  | … |  tri Cornelius Neumeier   |
|  Cam Lane  | … |  Alpha Prime   |
|  Blu Mankuma  | … |  kersantti Reed   |
|  Akiko Morison  | … |  agentti Nancy Miner   |
|  Colin Murdock  | … |     |
|  Elizabeth Carol Savenkoff  | … |     |
|  Dale Wilson  | … |  sheriffi Fullmoose Byrnes   |
|  John Baldry  | … |  sivuäänet   |
|  A. J. Bond  | … |  sivuäänet   |
|  Don Brown  | … |  sivuäänet   |
|  Jim Byrnes  | … |  sivuäänet   |
|  Garry Chalk  | … |  sivuäänet   |
|  Richard Cox  | … |  sivuäänet   |
|  Ian Corlett  | … |  sivuäänet   |
|  Neil Denis  | … |  sivuäänet   |
|  Michael Dobson  | … |  tiedemies, sivuäänet   |
|  Paul Dobson  | … |  sivuäänet   |
|  Andrew Francis  | … |  Richie, sivuäänet   |
|  Saffron Henderson  | … |  Kudzu Bodine, sivuäänet   |
|  David Horner  | … |  sivuäänet   |
|  Janyse Jaud  | … |  Jennifer, sivuäänet   |
|  David Kaye  | … |  sivuäänet   |
|  Terry Klassen  | … |  sivuäänet   |
|  Scott McNeil  | … |  Chris, sivuäänet   |
|  Brent Miller  | … |  sivuäänet   |
|  Nicole Oliver  | … |  sivuäänet   |
|  Doug Parker  | … |  sivuäänet   |
|  Alvin Sanders  | … |  sivuäänet   |
|  Lee Tockar  | … |  Erg   |
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
The Big Cartoon Database[vanhentunut linkki]
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
Toonarific (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Elokuvat:   RoboCop  RoboCop 2  RoboCop 3  RoboCop 
Televisio:   RoboCop: The Animated Series  RoboCop  RoboCop: Alpha Commando  RoboCop: Prime Directives 
Pelit:   RoboCop  RoboCop 2  RoboCop 3  RoboCop vs. The Terminator  RoboCop 
Sarjakuvat:   RoboCop vs. The Terminator  RoboCop 
Hahmot:   RoboCop  ED-209
Stephen Roche

| Stephen Roche |
| --- | --- |
 Roche vuoden 1993 Ranskan ympäriajossa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1959 (ikä 64)
Kansalaisuus:   Irlanti
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
1980:  ACBB Boulogne-Billancourt
Ammattilaisjoukkue(et)
1981–1983 1984–1985 1986–1987 1988–1989 1990 1991 1992–1993:  Peugeot La Redoute Carrera Fagor Histor Sigma Ton Ton Tapis Carrera
Suurimmat voitot
 Ranskan ympäriajo 1987 Italian ympäriajo 1987 Maantieajon maailmanmestaruus 1987 Pariisi-Nizza 1981 Tour de Romandie 1983, 1984, 1987 Baskimaan ympäriajo 1989 
 Tiedot päivitetty: 31. heinäkuuta 2007 
Roche vuoden 1993 Ranskan ympäriajon aika-ajoetapilla
Stephen Roche (s. 28. marraskuuta 1959 Dundrum, Dublin) on uransa lopettanut irlantilainen maantiepyöräilijä. Hän on Eddy Merckxin ohella ainoa pyöräilijä, joka on voittanut samana vuonna Italian ja Ranskan ympäriajot sekä maantiepyöräilyn maailmanmestaruuden. Roche pystyi saavutukseen vuonna 1987. Hän voitti ammattilaisurallaan yhteensä 58 kilpailua.
Saavutuksia

Maantieajon MM-kilpailu: 1983 pronssia, 1985 seitsemäs, 1987 kultaa
Ranskan ympäriajo:
1983 kokonaiskilpailun kolmastoista
1985 kokonaiskilpailun kolmas ja etapin 18A voitto
1987 kokonaiskilpailun sekä etappien 2 (joukkueaika-ajo) ja 10 voitto, pistekilpailun toinen
1992 kokonaiskilpailun yhdeksäs ja etapin 16 voitto
1993 kokonaiskilpailun kolmastoista
Italian ympäriajo:
1987 kokonaiskilpailun sekä etappien 1B ja 22 voitto, pistekilpailun kolmas
1989 kokonaiskilpailun yhdeksäs
1993 kokonaiskilpailun yhdeksäs
Espanjan ympäriajo:
1992 kokonaiskilpailun neljästoista
Pariisi-Nizza:
1981 kokonaiskilpailun ja etapin 7B voitto
1982 kokonaiskilpailun kuudes
1984 kokonaiskilpailun toinen ja etapin 6 voitto
1985 kokonaiskilpailun toinen ja etapin 7B voitto
1987 kokonaiskilpailun neljäs ja etapin 7B voitto
1989 kokonaiskilpailun toinen ja etapin 7B voitto
1990 kokonaiskilpailun toinen
1991 kokonaiskilpailun neljäs
Tour de Romandie:
1983 kokonaiskilpailun voitto
1984 kokonaiskilpailun voitto
1987 kokonais- ja pistekilpailun sekä etappien 5A ja 5B voitto
Baskimaan ympäriajo:
1989 kokonaiskilpailun ja etapin 5B voitto
1990 kokonaiskilpailun kuudes
1992 kokonaiskilpailun kuudes
Dauphiné Libéré:
1984 kokonaiskilpailun kuudes ja pistekilpailun voitto
1985 prologin ja etapin 9 voitto
Liège-Bastogne-Liège: 1985 kolmas, 1987 toinen, 1991 kahdeksas
Lombardian ympäriajo: 1984 viides
Amstel Gold Race: 1982 toinen
La Flèche Wallonne: 1987 neljäs, 1990 kuudes
GP de Plouay: 1983 kolmas
Critérium International: 1985 voitto, 1991 voitto
Dunkerquen neljän päivän ajo: 1990 voitto
Setmana Catalana: 1991 voitto
Korsikan ympäriajo: 1981 voitto
Tour d'Indre-et-Loire: 1981 voitto
l'Etoile des Espoirs: 1981 voitto, 1983 voitto
GP de Wallonie: 1983 voitto
Paris-Bourges: 1983 voitto
Subida a Arrate: 1984 voitto
Nice-Alassio: 1984 voitto
Bol d'Or des Monédières: 1985 voitto
Tour Midi-Pyrénées: 1985 voitto
Vuelta a Valencia: 1987 voitto
Stephen Frears

| Stephen Frears |
| --- | --- |
 Stephen Frears vuonna 1989.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Stephen Arthur Frears
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1941 (ikä 83) Leicester, Iso-Britannia
Ammatti:  ohjaaja
Puoliso:  Mary-Kay Wilmers (eronneet) Anne Rothentein (1992–)
Ohjaaja
Aktiivisena:  1968–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Stephen Frears (s. 20. kesäkuuta 1941 Leicester, Iso-Britannia) on brittiläinen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Frears kävi koulua Gresham's Schoolissa ja opiskeli lakia Cambridgen yliopistossa. Elokuvan pariin hän tuli Lindsay Andersonin ja Karel Reiszin apulaisohjaajana. Läpimurtoelokuva oli alun perin televisiolle tehty Poikien pesula (1985).
Elokuvissaan Frears käsittelee etnisiä ja muita vähemmistöryhmiä, kuten elokuvassa Sammyn ja Rosien naimapuuhat (1987) esillä ovat paitsi rotujen myös sukupolvien väliset suhteet. Sammyn intialainen isä puuttuu nuoren parin elämään, eikä ymmärrä heidän vapaamielistä elämäntapaansa.
Kansainvälistä mainetta Frears saavutti varsinkin elokuvallaan Valheet ja viettelijät (1988), jonka pääosia esittivät Glenn Close ja Michelle Pfeiffer.
Satunnaisia sankareita (1992) elokuvan pääosaa esittää Dustin Hoffman, joka osuu paikalle ja auttaa lentokoneonnettomuuteen joutuneita uhreja. Kunnia pelastusoperaatiosta on kuitenkin menossa tämän ystävälle, jota esittää Andy García.
Minne tuuli kuljettaa (1998) pohjautuu Max Evansin samannimiseen kirjaan. Se kertoo viimeisistä aidoista cowboyista. Genrenä on moderni western. Hevoset ovat väistymässä autojen tieltä ja karjatilat ovat kokeneet rakennemuutoksen. Frearsin ohjaus palkittiinkin Berliinin elokuvajuhlilla Hopeisella Karhulla.
High Fidelity (2000) perustuu englantilaisen Nick Hornbyn romaaniin, joka on suomennettu nimellä Uskollinen äänentoisto. Päähenkilönä on kolmekymppinen Robin (John Cusack), jonka elämä pyörii vinyylilevyjen ja naissuhteiden ympärillä.
Dirty Pretty Things kertoo laittomien siirtolaisten, pätkätyöläisten ja Lontoon alamaailman todellisuudesta.  Päähenkilönä on nigerialaissyntyinen lääkäri Okwe (Chiwetel Ejiofor), joka ajaa taksia päivisin ja öisin hän työskentelee hotellin vastaanotossa. Hereillä pysyäkseen hän pureskelee piristäviä lehtiä. Nukkumassa hän käy turkkilaisen muslimitytön Senayn (Audrey Tautou) asunnon sohvalla. Siirtolaisviranomaiset valvovat Senayta, joka on paennut kotimaastaan järjestettyä avioliittoa. Eräänä yönä Okwe saa vihiä hotellinomistajan laittomasta elintensiirtobisneksestä.
The Queen kertoo reaktioista prinsessa Dianan auto-onnettomuuden jälkeen. Kuningatar (Helen Mirren) pysyttelee maaseutuasunnossaan, eikä hovi halua näyttää suruaan julkisesti. Vastavalittu pääministeri, Tony Blair (Michael Sheen) yrittää luovia hovin vaikenemisen, kansan kollektiivisen surun sekä lehdistön odotusten keskellä.
Frears opettaa Englannin kansallisessa elokuva- ja televisiokoulussa (England's National Film and Television School).
Tuotantoa

| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Suomenkielinen nimi | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1968 | The Burning |  | lyhytelokuva |
| 1971 | Follyfoot |  |  |
| 1972 | Gumshoe | Vainukoira |  |
| 1975 | Three Men in a Boat |  |  |
| 1979 | Bloody Kids | Veriset lapset |  |
| 1982 | Walter |  |  |
| 1983 | Walter and June |  | televisioelokuva |
| 1983 | Saigon: Year of the Cat | Saigon - Kun maailma hajoaa |  |
| 1984 | The Hit | Koston päivä |  |
| 1985 | My Beautiful Laundrette | Poikien pesula |  |
| 1986 | Consuela |  | lyhytelokuva televisiolle |
| 1987 | Prick Up Your Ears | Prick Up Your Ears |  |
| 1987 | Sammy and Rosie Get Laid | Sammyn ja Rosien naimapuuhat |  |
| 1988 | Dangerous Liaisons | Valheet ja viettelijät |  |
| 1990 | The Grifters | Huijarit |  |
| 1992 | Hero | Satunnaisia sankareita |  |
| 1993 | The Snapper | The Snapper |  |
| 1996 | Mary Reilly | Mary Reilly – isäntänä tri Jekyll |  |
| 1996 | The Van | Larryn grilli |  |
| 1997 | A Personal History of British Cinema by Stephen Frears | Elokuvan vuosisata: Brittiläinen elokuva | lyhyt dokumentti, televisio |
| 1998 | The Hi-Lo Country | Minne tuuli kujettaa |  |
| 2000 | Fail Safe | Pettämätön järjestelmä |  |
| 2000 | High Fidelity | High Fidelity - Uskollinen äänentoisto |  |
| 2000 | Liam | Lapsuuden loppu |  |
| 2002 | Dirty Pretty Things | Dirty Pretty Things |  |
| 2003 | The Deal | The Deal |  |
| 2005 | Mrs. Henderson Presents | Mrs. Henderson esittää |  |
| 2006 | The Queen | The Queen |  |
| 2009 | Chéri | Chéri |  |
| 2010 | Tamara Drewe | Tamara Drewe |  |
| 2016 | Florence Foster Jenkins | Florence |  |
Aiheesta muualla

Stephen Frears Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Stephen Frears Elonetissä.
Stephen Frears Biography (Arkistoitu – Internet Archive)
Stephen Frears
Stora Mellby

| Stora Mellby |
| --- | --- |
 Stora Mellbyn kirkko
 Stora Mellby
 Koordinaatit: 58°8′34″N, 12°34′50″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Alingsåsin kunta
Väkiluku (2021):  349
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stora Mellby on taajama Alingsåsin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä ja samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Stora Mellby on ennen kaikkea asuinalue, josta käydään töissä Alingsåsin keskustassa tai Trollhättanissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stora Mellby Wikimedia Commonsissa
Strumica

| Strumica |
| --- | --- |
Valtio:   Pohjois-Makedonia
Alue:  Kaakkoisalue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  321,5 km²
Väkiluku (2021):  49 995
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Strumica (mak. Струмица) on Kaakkoisalueen suurin kaupunki Pohjois-Makedoniassa. Kaupungissa asuu 49 995 asukasta, ja sen pinta-ala on 321,5 neliökilometriä. Väestöstä lähes 90 prosenttia on makedonialaisia ja puhuu makedoniaa, ja selvästi suurin osa lopuista on turkkilaisia ja puhuu turkkia. Kaupungin suurin ikäluokka on 60-69-vuotiaat.
Skierri – vaivaiskoivujen maa

| Skierri – vaivaiskoivujen maa |
| --- | --- |
 Elokuvan julisteita, Erkki Ruuhinen, valokuvat Lehmuskallio ja Matti A. Pitkänen.
Ohjaaja:  Markku Lehmuskallio
Käsikirjoittaja:  Jouni S. Labba Juhani Lihtonen Markku Lehmuskallio
Tuottaja:  Jouni S. Labba
Säveltäjä:  Usko Meriläinen Erik Satie
Kuvaaja:  Markku Lehmuskallio
Leikkaaja:  Juho Gartz
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi, Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  Giron-filmi Oy SVT Luulaja
Levittäjä:  Finnkino Giron-filmi Oy
Ensi-ilta:  12.11.1982
Kesto:  118 min
Alkuperäiskieli:  saame
Budjetti:  1,9 milj. mk
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skierri – vaivaiskoivujen maa on ohjaaja Markku Lehmuskallion vuonna 1982 ensi-iltansa saanut suomalais-ruotsalainen elokuva, joka kertoo saamelaisen ja suomalaisen kulttuurin ja kahden erilaisen maailmankatsomuksen yhteentörmäyksestä Käsivarren Lapissa. Skierri oli ensimmäinen suomalainen näytelmäelokuva, jossa saamelaiset puhuvat saamea.
Tuotanto

Elokuvan käsikirjoittivat Jouni S. Labba ja Juhani Lihtonen. Labba toimi myös elokuvan tuottajana ja näytteli pääosaa. Elokuvan tuotti Giron Films Oy.
Kaikki näyttelijät Eeva-Maija Haukista lukuun ottamatta ovat amatöörejä, ja kaikki kohtaukset on kuvattu aidoissa ympäristöissä lähes ilman lavastusta. Skierri on ensimmäisiä suomalaisia stereoäänitettyjä elokuvia.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Jouni S. Labba   | … |   poromies Niila   |
|   Jouni Labba   | … |   vanha poromies, Nils Nilsson Nila   |
|   Eeva-Maija Haukinen   | … |   poromiehen vaimo   |
|   Jouni Antti Labba   | … |   Jouni   |
|   Jukka Häyrinen   | … |   nimismies   |
Vastaanotto

Skierri sai elokuvatuotannon laatutukipalkinnon 1982. Vuoden 1983 Jussi-gaalassa elokuvan äänestä vastanneet Antero Honkanen, Veikko Partanen ja Sulo Aikio palkittiin parhaasta äänisuunnittelusta. Elokuva sai Ruotsin television Kultainen Antenni -palkinnon vuoden 1984 parhaasta freelance-työstä. Markku Lehmuskallio sai elokuvasta tunnustuspalkinnon arktisia alueita koskevien elokuvien ensimmäisillä kansainvälisillä festivaaleilla Dieppessä 1983.
Suomen elokuvateattereissa Skierri sai 7 388 katsojaa. Helena Ylänen kirjoitti Helsingin Sanomissa, että Skierri säilyy jukuripäisen poromiehen tavoin salaperäisenä, vain pieninä murusina tietojaan paljastavana: ”Se kiusoittelee etelän asukasta laulavalla salakielisellä puheellaan, ylpeydensekaisella halulla olla selittelemättä mitään. Lantalainen ymmärtää mitä ymmärtää.” Ylänen kiitteli ohjaaja Lehmuskalliota, joka ensi-illan aikaan julkisuudessa laveasti selitti elokuvansa maailmaa ja tarkoitusperiä, jotka muuten jäisivät etelän ihmisille hämäriksi.
Aiheesta muualla

Skierri – vaivaiskoivujen maa Elonet.
Harto Hännisen esittely elokuvasta, Yle Teema -sivusto
Sniper

Sniper on vuonna 1997 perustettu kuusankoskelainen RAC-yhtye. Musiikkityyliltään yhtye on melko perinteistä punkkia ja sanoituksissa yhtyeen teemoja ovat muun muassa uusnatsismi, inho kommunisteja ja kunnioitus sotaveteraaneja kohtaan sekä rodulliset aiheet. Yhtyeen nimi viittaa tarkka-ampuja Simo Häyhään.
Kokoonpano

Korkki, basso ja laulu
Kokko, kitara
Teemu, rummut
Entiset

Tappo, rummut
Lapa (kuollut), rummut
Tommi, basso
Larppa, rummut
Jamo, kitara
Diskografia

1998 Power is white, 12" picture-maxi (Movement Records, 1998)
2002 The Moment of Truth, cd (AinaSkin Services)
2002 Waiting for the good times, cd (PoPgrom)
2003 Praise & Prelude to a new World, cd (PoPgrom)
2003 In Hate Of The Russian (PoPgrom) (yhteislevy virolaisen P.W.A.-yhtyeen kanssa)
2003 Sotaa! (PoPgrom)
2004 Born to War (NorthX Records)
2005 One Last Stand (NorthX Records)
2005 All Hits...No misses!(Micetrap Records)(Kokoelmalevy)
2006 Hail the white race! (NorthX-records)
2008 On The Road To Victory (Nordvind Records)
2011 War is coming (Rampage Productions)
2013 Waffenbruder II(Publisher Front Records)(Yhteislevy saksalaisen Nordic Wrath-yhtyeen kanssa)
2016 Fight or die (Reconquista Europa)
2021 Sodanjulistus (Sakaramiina Records)
Lisäksi Sniperin kappaleita on julkaistu lukuisilla kokoelmalevyillä.
Stora Mickelskären

Stora Mickelskären
Komendantin talo Bylandetissa.
| --- | --- |
Sijainti:  Porkkalan edusta, Kirkkonummi Suomi
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Neuvostoaikainen loisto Bylandetissa, joka on pudonnut jalustalta.
Stora Mickelskären on Porkkalan edustalla, Kirkkonummen kunnan alueella sijaitseva usean saaren muodostama saariryhmä. Nimen katsotaan olevan perua siitä, että viikinkien reitti oli kulkenut saariston ohi. Lähtökohtana on ollut tuon ajan ruotsin "mikla" eli suurta (nykyruotsin mycket) tarkoittava sana.
Neuvostoaikainen leipomo Bylandetin saarella.
Saariston pääsaari Bylandet on Espoon kaupungin virkistysalue. Saari on ollut aiemmin myös osa toisen maailmansodan jälkeistä Porkkalan vuokra-aluetta vuoteen 1956 asti. Tänä aikana siellä sijaitsi Neuvostoliiton vuokra-alueen merivalvonnan hallinnollinen keskus, minkä vuoksi saarella on yhä runsaasti ajan neuvostoliittolaista rakennuskantaa. Tunnetuimmat ovat Komendantin talo, loisto ja leipomo. Loisto on pudonnut jalustalta. Samanlainen vielä pystyssä oleva loisto löytyy Träskön saarelta. Bylandetin saarella on myös suomalaisten toisen maailmansodan aikana rakentama tulenjohtotorni, “Valven saapas“, joka on puolustusvoimien hallinnassa. Bylandetissa on yksi poiju pohjoiskärjessä ja useampia poijuja länsipuolella. Poijut on porattu kallioon länsipuolella ja kaikkia länsipuolen poijuja yhdistää ketju pohjassa, joten ankkuriin ei kannata mennä. Pohjoiskärjessä olevalla poijulla on paino. Poijut on laitettu 2003, mutta ne on tarkastettu 3. elokuuta 2011.
Muita Stora Mickelskärenin saaria ovat mm. Norrlandet, Lövlandet, Norra Linlandet, Södra Linlandet sekä Skrobban.
Skrobban on Merikarhujen saari ja sinne on ulkopuolisilla pääsy vain kutsusta. Saaren merkittävin nähtävyys on vuoden 1850 piirustusten mukaisesti uudelleenrakennettu punainen luotsitupa. Luotsitupien tapaan sieltä piti näkyä kaikille ilmansuunnille, joten se onkin sijoitettu saaren korkeimmalle kohdalle avokalliolle, josta avautuu näkymät kaikille alueen veneilyreiteille.
Aiheesta muualla

Bylandetin hylky hylyt.net.
Porkkalan nähtävyyksiä oktanet.fi. Arkistoitu 7.9.2007. Viitattu 20.1.2010.
Speden saluuna

| Speden saluuna |
| --- | --- |
Tyyli:  sketsit, huumori
Kestoaika:  30 minuuttia
Pääosissa:  Pertti Pasanen   Simo Salminen   Heikki Kuvaja   Sirpa Suosmaa
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Mainos-TV
Esitetty:  6. tammikuuta 1965 – 1. syyskuuta 1965
Jaksoja:  13
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Pertti Pasanen
Ohjaaja(t):  Pekka Parikka
Käsikirjoittaja(t):  Pertti Pasanen
Tuotantoyhtiö(t):  Mainos-TV
Aiheesta muualla
IMDb
Speden saluuna oli keväällä 1965 esitetty suomalainen Spede Pasasen 13-osainen televisiosarja. Sarjan ohjasi Pekka Parikka. Ensimmäinen ohjelma lähetettiin 6. tammikuuta 1965. Sketseistä koostuneesta sarjasta ei ole säilynyt kokonaisia jaksoja MTV3:n arkistoissa, ainoastaan muutamia yksittäisiä sketsejä.
Ohjelma sijoittui Speden saluuna -nimiseen saluunaan. Spede Pasanen perusti vuonna 1967 Simo Salmisen kanssa Kouvolaan samannimisen ravintolan. Ravintola toimi vuoteen 2023 asti, jolloin se hakeutui konkurssiin koronan jälkimainingeissa. Uudet yrittäjät kuitenkin herättivät saluunan henkiin jo samana kesänä. Spede itse oli vetäytynyt ravintolan toiminnasta vuonna 1970.
Säilynyt materiaali

Ohjelmasta on säilynyt vain pieni määrä sketsejä tai muita klippejä, joista kaikki tunnetut on listattu alle.
DVD-merkityt materiaalit löytyvät MTV3 ja Pan Visionin julkaisemalta kokoelmalta Spede Show – Pääasia että on kivvaa 1965–1972. KAVI-merkityt materiaalit ovat katsottavissa KAVIn kokoelmatietokanta Tenhossa, Kavin katselu- ja kuuntelupisteillä.
| Klippi | Lähde | Tarkenne |
| --- | --- | --- |
| Spede laulaa Tom Dooleyta pikkuorava-äänellä | DVD | Spedevisio 30.4.1967 |
| Pormestarin vierailu | DVD | Spedevisio 30.4.1967 |
| Jälkitunnelmia / Simon taikatemppu | DVD | Spedevisio 30.4.1967 |
| Tieteellinen muki | DVD | Spedevisio 2.8.1967 |
| Simo pitää uudenvuodenpuhetta | KAVI |  |
| Spede haastattelee Simoa, Heikki Kuvajaa ja äitiään | KAVI | Speden Saluuna 12.5.1965 |
| Spede menee kylpyyn vaatteet päällä | KAVI | Speden Saluuna 12.5.1965 |
| Speedy Gonzales ja palaneet päreet | KAVI | ohjelmassa Heilläkin hyvä tahto (1966) |
Esiintyjät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Spede Pasanen  | … |  useita rooleja   |
|  Simo Salminen  | … |  useita rooleja   |
|  Heikki Kuvaja  | … |  useita rooleja   |
|  Sirpa Suosmaa  | … |  useita rooleja   |
|  Pertti Metsärinteen yhtye  | … |  saluunan yhtye   |
|  Leo Jokela  | … |  Papukaija G. Pula-Aho   |
|  Raimo "Rate" Virtanen  | … |  useita rooleja   |
|  Pertti Purhonen  | … |     |
Työryhmä

Ohjaus: Pekka Parikka
Käsikirjoitus: Pertti Pasanen
Tuottaja: Pertti Pasanen
Tuotantoyhtiö: Mainos-TV
Aiheesta muualla

Speden Saluuna Ravintolan kotisivut.
Sonja Silvander

| Sonja Silvander-Valo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1994 (ikä 30) Paimio
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  Näyttelijä
Aiheesta muualla
Kotisivu
Sonja Silvander-Valo (s. 19. kesäkuuta 1994) on suomalainen näyttelijä. Hän on alun perin kotoisin Paimiosta. Silvander-Valo valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2019 ja on erikoistunut musiikkiteatteriin.
Silvander-Valo on näytellyt Suomen Kansallisteatterissa, Hämeenlinnan Teatterissa sekä Vaasan Kaupunginteatterissa.
Silvander-Valo näytteli "Pelliinan" roolin näytelmässä Rottien Pyhimys (Hämeenlinnan Teatteri, perustuu Anneli Kannon romaaniin Rottien Pyhimys, ohjaus Milko Lehto, 2023).
Hän on esiintynyt aiemmin urallaan mm. näytelmissä Laulujoutsen ‒ katastrofiballadi (Aurinkoteatteri, Kansallisteatteri, ohjaus Juha Mustanohja, 2024), Äiti ja Gorilla (Aurinkoteatteri, ohjaus Juha Mustanoja, 2022), Baikal Brothers ky (Teatteri Universum, ohjaus Leea Klemola, 2017) sekä Zambezi (Aleksanterin Teatteri, ohjaus Ritva Siikala, 2020).
Silvander-Valo oli Vaasan kaupunginteatterin kiinnitettynä näyttelijänä 2020–2021.
Silvander-Valo oli kiinnitettynä näyttelijänä Hämeenlinnan Teatterissa syksyllä 2023.
Stora Sjöfallet

Stora Sjöfallet
Stora Sjöfallet -vesiputous
| --- | --- |
Sijainti:  Norrbottenin lääni, Ruotsi
Pinta-ala:  1 278 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Stuor Muorkke 
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1909
Hallinto:  Norrbottenin lääninhallitus (d), Laponiatjuottjudus (d) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Stora Sjöfallet on osa kolmen kansallispuiston muodostamaa yhtenäistä aluetta Pohjois-Ruotsissa. Stora Sjöfalletin pinta-ala on 127 800 ha (1 278 km²). Kansallispuisto on perustettu vuonna 1909. Se kuuluu Euroopan unionin Natura 2000 -ohjelmaan.
Se on pohjoisin osa neljän kansallispuiston kokonaisuutta, jota yhteensä nimitetään Laponiaksi. Stora Sjöfallet rajoittuu eteläiseltä puolelta Sarekin kansallispuistoon, mutta sillä on lännessä myös vähän yhteistä rajaa Padjelantan kansallispuiston kanssa.
Kansallispuistoon kuuluvat lähimmät vuoret Stora Lule -joen vesistöön kuuluvan Akkajauren ympärillä. Järvi on padottu ja paikalla tuotetaan myös tuulivoimaa. Padon yli kulkee hyvä kävelyreitti, jonka eteläpuolella jatkuvat kävelyreitit syvemmälle kansallispuistoalueelle. Korkein huippu Stora Sjöfalletin alueella on Akka (2 016 m), jota on myös kutsuttu "Lapin tyttäreksi". Muut huiput ovat pääasiassa tuhannen ja kahden tuhannen metrin välillä.
Suuret korkeuserot saavat aikaan kasvillisuustyyppien vaihtelun: alueella esiintyy aarnimetsää, vaivaiskoivumetsikköjä ja tunturipaljakkaa. Kallioperän vähäisen kalkkimäärän takia kasvillisuus on ohutta suurissa osissa puistoa. Vesivoiman rakennus on vaikuttanut negatiivisesti eläimistöön. Maakotka pesii alueella.
Kansallispuiston perustamisen tarkoituksena oli suojella Stuor Muorkkegårttje -vesiputous ja sitä ympäröivä tunturiluonto. Eduskunta päätti vuonna 1919, että vesiputouksen yläpuolinen vesistö rajataan pois kansallispuistosta. Sen jälkeen vesivoiman hyväksikäyttö on toteutunut useissa vaiheissa ja vesiputous on menettänyt suuruutensa.
Alueella on Sörkaitumin ja Sirkan lapinkylien porojen laidunmaat.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stora Sjöfallet (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Ruotsin kansallispuistot
Abisko
Björnlandet
Blå Jungfrun
Dalby Söderskog
Djurö
Fulufjället
Färnebofjärden
Garphyttan
Gotska Sandön
Haaparannan saaristo
Hamra
Kosterhavet
Muddus
Norra Kvill
Padjelanta
Pieljekaise
Sarek
Skuleskugen
Sonfjället
Stenshuvud
Stora Sjöfallet
Store Mosse
Söderåsen
Tiveden
Tresticklan
Tyresta
Töfsingdalen
Vadvetjåkka
Åsnen
Ängsö