stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikrobitti
Tunnettuja aikaisempia kirjoittajia

Niko Nirvi (siirtyi Pelit-lehteen, kun se perustettiin)
Nordic the Incurable eli Risto Hieta (piti lehdessä 1980- ja 1990-luvuilla Peliluola-palstaa)
Jyrki J. J. Kasvi (kirjoitti ennen nimeensä aina nimikirjaimet J. J.)
Jukka Tapanimäki
Pasi Hytönen
Petri Teittinen
Jukka O. Kauppinen
Risto Siilasmaa
Tero Lehto
Janne Sirén
Wallu eli Harri Vaalio (Mikrokivikausi-sarjakuvan tekijä)
Aiheesta muualla

Mikrobitti
Mikrobitti-lehden Illuminatus-pila ja sitä kommentoiva saman lehden artikkeli (arkistoitu)
Mikrobittien sisällysluetteloita 1980- ja 1990-luvuilta – Sami Rautiainen
Mikrobittien sisällysluetteloita 1980- ja 1990-luvuilta
| n k Alma Media Oyj |
| --- | --- |
Alma Career:  Jobs.cz  Prace.cz  CVOnline  Profesia.sk  MojPosao.net  MojPosao.ba  Jobly 
Alma Consumer:  Iltalehti  Ampparit.com  Autojerry.fi  Autotalli.com  Gofinland  Etua.fi  Etuovi.com  Katsastushinnat.fi  Konepörssi  Kotikokki.net  NettiX  OviPro  Rantapallo.fi  Telkku.com  Urakkamaailma.fi  Vuokraovi.com 
Alma Talent:  Arvopaperi  Kauppalehti  Mediuutiset  Mikrobitti  SM Mega  Talouselämä  Tekniikka&Talous  Tivi  Uusi Suomi 
Vuosikerrat 1996 ja 1997 CD-ROM-levyillä.
Strasbourgin taistelu

Strasbourgin taistelu (joskus myös Argentoratumin taistelu) käytiin roomalaisen caesarin (apukeisari) Julianuksen ja germaanipäällikkö Khnodomarin välillä vuonna 357.
Alemannit olivat ryöstelleet Rooman provinsseissa, joten Julianus päätti hyökätä näitä vastaan. Armeijat kohtasivat vuonna 357 Argenturatumissa (myös Argentorate) lähellä nykyistä Strasbourgia. Alemanneilla oli noin 35 000 miestä, eli yli kaksi kertaa enemmän kuin roomalaisilla.
Taistelu

Roomalainen jalkaväki ryhmittyivät kahteen rivistöön. Toisen rivin keskustaan asettui Primani legioona. Kummankin rivin oikeaan laitaan asettuivat auxilia-yksiköt, ensimmäiseen Cornuti ja Brachiati, toiseen riviin Batavi ja Reges. Vasenta laitaa suojasi todennäköisesti yksi tai useampi auxilia-osasto Severuksen komennossa. Paremmin ratsuväelle sopivalle oikealle sivustalle asettui ratsuväki, muun muassa kaksi vexillatiota katafrakteja sekä todennäköisesti muutama vexillatia kevyttä sekä keskiraskasta ratsuväkeä. Julianus asettui keskelle armeijaa jalkaväkilinjojen väliin scholae-henkivartijaosastoineen.
Alemannien armeija oli todennäköisesti asettunut matalan kukkulan laelle. Armeijan keskustaan oli sijoittunut kuninkaita ja päälliköitä sekä heidän paremmin varustettuja sotureita. Oikeassa laidassa väijyksessä olevia kevyitä joukkoja komensi Khnodomarin veljenpoika Serapio. Khnodomar asettui vasempaan laitaan komentamaan ratsuväkeä ja näitä tukevia kevyitä joukkoja. Joko jalkaväen vaatimuksesta, pelätessään että ratsuväki hylkäisi heidät tai uskoessaan menestyvänsä paremmin jalkaisin, ratsuväki tai ainakin osa siitä jalkautui. Khnodomar siirtyi armeijan keskustaan.
Joko ennen taistelun alkua tai sen jo alettua Severus epäili alemannien väijytystä ja pysäytti joukkonsa. Varsinainen taistelu alkoi ratsuväen kesken toisella laidalla. Alemannien ratsuväen onnistui lyödä Rooman ratsuväki joka pakeni kohti selustaa häiriten Cornuti- ja Brachiati-yksiköitä. Julianus onnistui kokoamaan osan pakenevasta ratsuväestä jalkaväkirivistöjen väliin. Katafrakti-yksikön komentajan kerrotaan haavoittuneen taistelun alussa ja yksikön kieltäytyneen liittymästä enää taisteluun, ja myöhemmin rangaistuksena tästä Julianus olisi määrännyt heidät käyttämään naisten vaatteita. Alemannit painostivat voimakkaasti Cornutia ja Brachiatia, minkä seurauksena bataavien ja Reges yksiköt siirtyivät auttamaan ensimmäistä rivistöä. Tällä välin päävoimatkin olivat liittyneet taisteluun. Alemannien keskusta hyökkäsi voimalla roomalaisten ensimmäistä rivistöä vastaan, päästen siitä läpi. Toisen rivistön Primani-legioona kuitenkin pysäytti vihollisen etenemisen. Lopulta roomalaiset onnistuivat lyömään vihollisen ja nämä kääntyivät pakoon. Alemannit menettivät noin 6 000 miestä kaatuneina taistelussa ja takaa-ajossa sekä mahdollisesti tuhansia hukkuneina heidän yrittäessään paeta Reinin yli. Roomalaisten tappiot olivat erittäin vähäiset sisältäen muun muassa neljä tribuunia, joista kaksi oli katafraktien komentajia. Alemannien päällikkö Khnodomar otettiin vangiksi.
Ordre de la Libération

Ritarikunnan mitali Croix de la Libération
Ordre de la Libération (suom. Vapautuksen ritarikunta) on ranskalainen ritarikunta, jonka Charles de Gaulle perusti 17. marraskuuta 1940. Sen kunniamerkkejä jaetaan henkilöille, jotka osallistuivat Ranskan vapauttamiseen toisessa maailmansodassa. Se on korkein tunnustus, jonka Ranskassa voi saada Kunnialegioonan tunnuksen jälkeen. Ensimmäinen kunniamerkki jaettiin 29. tammikuuta 1941 ja viimeinen 23. tammikuuta 1946. Se jaettiin 1 038 henkilölle, joista 260 postyymisti. Lisäksi kunniamerkkiä on jaettu 18 sotilasyksikölle ja 5 kunnalle.
Kenraali de Gaulle oli ritarikunnan ainoa suurmestari kuolemaansa 9. marraskuuta 1970 saakka, jonka jälkeen päätettiin, ettei toista suurmestaria valita.
Ritarikunnassa on vain yksi luokka:
ritarikunnan nauha
Storyboard

Storyboard
Storyboard eli kuvakäsikirjoitus on elokuvan käsikirjoitukseen perustuva kuvasuunnitelma, jossa elokuvan tapahtumat esitetään sarjakuvan tapaan. Siinä määritetään yleensä käytettävät kuvakoot, kuvakulmat, toiminnan suunnat ja kameraliikkeet (panorointi, zoom, kamera-ajot). Storyboardin tarkoituksena on helpottaa tuotantoprosessia ja auttaa ohjaajaa, kuvaajaa ja muuta kuvausryhmää hahmottamaan elokuvan visuaalinen ilme ja kuvallinen kerronta jo ennen kuvausten alkua.
Storyboard kehitettiin Walt Disneyn animaatiostudioilla 1930-luvun alkupuolella, ja 1940-luvulla siitä tuli suosittu apuväline myös näytelmäelokuvien suunnittelussa. Nykyisin storyboard on lähes aina käytössä animaatioelokuvien tuotantoprosessissa. Näytelmäelokuvissa on tavallista, että ainakin vaativista toimintajaksoista tehdään storyboard, mutta myös koko elokuvan kuvasuunnitelma voidaan laatia storyboardin muotoon. Storyboardin voi tehdä elokuvan ohjaaja, kuvaaja tai tehtävään erikseen palkattu piirtäjä eli storyboard artist. Mainos- ja muissa tilauselokuvissa storyboard havainnollistaa elokuvan tilaajalle (joka ei useinkaan ole elokuva-alan ammattilainen) myös elokuvan tarinaa sanallista käsikirjoitusta paremmin.
Kuvakäsikirjoitus television monikameratuotannossa

Television ohjelmatuotannossa ennen muuta monikameratuotannossa kuvakäsikirjoitus-nimikettä käytetään tavallisesti hieman toisessa merkityksessä. Siellä se ei välttämättä ole storyboard, vaan kuvakäsikirjoituksella tarkoitetaan ns. ohjaajan käsikirjoitusta, käsikirjoitusta, mihin on merkitty kuvat . Tällainen kuvakäsikirjoitus on tavallisesti kaksipalstainen. Oikealla on ohjelman verbaalinen tai tapahtumia selostava teksti tai esimerkiksi laulun sanat. Vasemmalla palstalla ovat kuvamerkinnät kuten kuvan numero, kameran numero, kuvakoko ja kuvan kohde tai sisältö sekä mahdolliset kameran liikkeet. Piirrettyjä kuvia siellä ei välttämättä ole. Tv-ohjelman kuvasuunnitteluvaiheessa tällaisen kuvakäsikirjoituksen tekevät ohjaaja ja kuvaaja yhdessä tai ohjaaja yksin, harvemmin kuvaaja yksin. Kuvasuunnitelma kuitenkin hyväksytään yhdessä. Kameraharjoituksissa tai kuvaustilanteessa kuvaussihteeri kuvakäsikirjoitusta seuraten varoittaa kameramiehiä tulevista kuvista, ja ohjaaja komentaa oikealla hetkellä kuvat ”ulos”. On myös mahdollista, että videomikseri leikkaa kuvat käsikirjoituksen perusteella ilman ohjaajan komentoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Storyboard Wikimedia Commonsissa
Miro Karjalainen

| Miro Karjalainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. toukokuuta 1996 (ikä 28) Nummela, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Karjis, Cowboy
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  200 cm
Paino:  106 kg
Seura
Seura:  Ässät
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  38
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  EKS (III-div.) HIFK (SML) Kiekko-Vantaa (Mestis) Idaho Steelheads (ECHL) HPK (SML) Sport (SML)
NHL-varaus:  135. varaus, 2014 Dallas Stars
Miro Ilari Karjalainen (s. 23. toukokuuta 1996 Vihti) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Porin Ässissä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Karjalainen on pelannut kolme nuorten maaottelua.
Pelityyli

HIFK:n verkkosivuston mukaan Karjalainen on "isokokoinen ja ulottuva oman pään luuta, joka on kivenkova kamppailija." Lisäksi häntä kuvaillaan urheilulliseksi pelaajaksi, joka omaa hyvän asenteen. Toimintansa lopettaneen Jääkiekkoexpertin verkkolehden toimittaja Toni Rajamäki määritteli Karjalaisen pelityylin puolustavaksi puolustajaksi vuonna 2014.
Muuta

Karjalaisella on Jasmine-puolisonsa kanssa poika Kevin. Miro Karjalaisen pikkuveli Niclas pelaa puolustajana Suomi-sarjajoukkue Forssan Palloseurassa.
Christopher Cross

Christopher Cross
Christopher Cross (s. 3. maaliskuuta 1951 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen lauluntekijä ja laulaja. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan on "Arthur's Theme (Best That You Can Do)", jonka hän sävelsi Burt Bacharachin, Peter Allenin ja Carole Bayer Sagerin kanssa vuonna 1981 elokuvaan Arthur, jossa pääosaa näytteli Dudley Moore.
Cross aloitti uransa texasilaisessa coveryhtyeessä Flash ennen levytyssopimustaan Warner Brosille. Hän julkaisi omaa nimeään Christopher Cross kantavan debyyttialbuminsa vuonna 1979. Levy toi hänelle viisi Grammy-palkintoa. Hänen debyyttialbumiltaan nousivat hiteiksi kappaleet ”Sailing”, ”Ride Like a Wind” sekä ”Never Be The Same”.
Palkinnot

Parhaan laulun Oscar-palkinto, 1981, ”Arthur's Theme (Best That You Can Do)”
Parhaan kappaleen Golden Globe -palkinto, 1981, ”Arthur's Theme (Best That You Can Do)”
Grammy, 1981 – Vuoden levytys – ”Sailing”
Grammy, 1981 – Vuoden kappale – ”Sailing”
Grammy, 1981 – Vuoden albumi - Christopher Cross
Grammy, 1981 – Paras artistitulokas
Grammy, 1981 – Paras sovitus – ”Sailing”
Diskografia

Christopher Cross (1980)
Another Page (1983)
Every Turn of the World (1985)
Back of My Mind (1988)
Rendezvous (1992)
The Best of Christopher Cross (1993)
Window (1995)
Walking in Avalon (1998)
Greatest Hits Live (1999)
Red Room (2000)
The Very Best of Christopher Cross (2002)
A Christopher Cross Christmas (2007)
The Café Carlyle Sessions (2008)
Christmas Time is Here (2010)
Doctor Faith (2011)
A Night in Paris (2013)
Secret Ladder (2014)
Take Me As I Am (2017)
Triviaa

Hänen tyttärensä Madison Cross (s. 1992) on myös laulaja ja näyttelijä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  SNAC
Eliitti

Diskurssianalyysi · Positivismi
Konfliktiteoria · Kriittinen teoria
Rakenteellinen funktionalismi
Sosiaalinen konstruktionismi
Émile Durkheim
Karl Marx · Max Weber
Julkinen sosiologia

Laki · Kasvatus
Poikkeavuus · Rikollisuus
Sosiaalinen verkosto
Stratifikaatio · Talous · Tiede
Tieto · Uskonto
Väestö · Yhteiskuntaluokka
Ympäristö · Armeija
Kaupunki
Habitus · Identiteetti · Normi
Jälkimoderni · Myöhäismoderni
Notkea moderni
Sosiaalinen pääoma · Valta
Eliitti tarkoittaa valiojoukkoa, parhaimmistoa, hienostoa tai ylintä valtaa käyttävää joukkoa.  Sanan eliitti alkuperä on latinan verbissä eligere, joka tarkoittaa valitsemista. Sosiologiassa eliitillä tarkoitetaan suhteellisen pientä hallitsevaa ryhmää suuremmassa yhteiskunnassa, joka nauttii etuoikeutettua asemaa, jota alemman sosiaalisen aseman yksilöt ylläpitävät ryhmän rakenteessa. Yksilöihin sovellettuna, esimerkiksi sanottaessa “Eliitti käy tässä ravintolassa”, sanan käyttö sekä viittaa tuon luokan yksilöihin että vahvistaa puhujan kuulumattomuutta eliittiin.
Eliitti on sosiaalisessa rakenteessa olevien taloudellisten ja poliittisten voimien tulos. Yhteiskunnilla on aina ollut muodostuessaan pyrkimys kerrostua sekä politiikan, että kykyjen takia. Eliittiaseman haltijalla on paineita pitää yllä oma asemansa osana eliittiä.
Eliittiryhmiä

Eliitiksi nimettyjä ryhmiä on monenlaisia:
uskonnollinen
kielellinen
poliittinen
liike-eliitti
koulutukseen perustuva
taloudellinen
sotilaallinen
Sosiologit ovat tutkineet jonkin verran eliittien käyttäytymistä. Esimerkiksi on väitetty, että maailman huippuliikemiehet muodostavat kulttuuriltaan varsin yhtenäisen luokan, mikä helpottaa kansallisten ja kansainvälisten liikesiteiden muodostamista, kun ihmiset löytävät helposti yhteistä keskusteltavaa. Tällainen luokka saattaa myös aiheuttaa ilmiöitä, joissa se vallan ja elitistisen ajattelun avulla päättää suurista ihmiskuntaa koskevista päätöksistä.
Elitismi

Elitismi on uskomus tai asenne, jonka mukaan eliitin olemassaolo on yhteiskunnalle edullista ja joka pyrkii säilyttämään eliitin aseman.
Marxilaisten politiikan tutkijoiden, kuten Michael Parentin kehittämien eliittiteorioiden mukaan kaikkien riittävän suurten sosiaalisten ryhmien sisälle muodostuu jonkinlainen eliittiryhmä, joka osallistuu aktiivisesti ryhmän poliittiseen dynamiikkaan. Kun ryhmä suljetaan mielivaltaisesti pois suuremmasta yhteiskunnasta, kuten Yhdysvalloissa laajalle levinneessä rotusyrjinnässä ennen Yhdysvaltain kansalaisoikeusliikettä, pois suljetun ryhmän eliitti saattaa muodostaa vastaeliitin taistellakseen ryhmänsä etujen puolesta.
Elitismi vetää tavallisesti puoleensa kateutta ja tyytymättömyyttä alempien luokkien ja vastaeliitin taholta. Joissakin tapauksissa eliitit saattavat käyttää tätä eliittiin tyytymättömyyttä hyväkseen pitääkseen yllä asemansa. Kirjassaan The Power Elite C. Wright Mills käsittelee tarkemmin sitä vaikutusta, jolla Yhdysvaltain eliitti käyttää tällaista valvontamenetelmää populaarikulttuurin ja median vaikutuksen avulla.
Silmu

Aitoviikunan silmu.
Silmujen luokittelua.
Silmu (lat. gemma) on versokasvien kehityksensä alussa oleva verso. Sen keskellä sijaitsevaa kasvupistettä ympäröivät lehtien aiheet, jotka ovat painuneet tiiviisti toisiaan vasten. Useilla lajeilla silmun ja siitä kehittyvän verson välillä ei ole yksiselitteistä kasvullista rajakohtaa. Selvin ero niiden välillä on viileiden ja kuivien vyöhykkeiden puihin kasvukauden lopulla muodostuvissa talvisilmuissa. Niissäkin on usein verraten kehittyneitä verson osia, kuten kukkasilmuissa kukkien aiheita. Lehdettömän puuvartisen kasvin voi tunnistaa silmuista.
Silmuasento eli vernaatio tarkoittaa yksittäisen lehden asentoa silmussa. Silmuasento voi olla esimerkiksi vastalaskuinen, poimuinen tai kääryinen. Se on eri taksonomisilla ryhmillä niille luonteenomaisella tavalla erilainen. Silmulimitys tarkoittaa silmun lehtien sijaintia toisiinsa nähden. Se voi olla vaikkapa avoin, limikierteinen, laskevasti limittäinen, sisäpoimuinen tai ulkopoimuinen.
Silmun uloin kerros koostuu usein lavattomista ja kovapintaisista silmusuomuista, jotka verson kasvun aiheuttaman silmun puhkeamisen jälkeen varisevat pois. Alkeissilmu (lat. plumula) on siemenen alkiossa. Sijainnin perusteella on nimetty varren latvassa tai verson kärjessä oleva kärkisilmu (nimenä myös päätesilmu tai terminaalisilmu), koppisiemenisten jokaisessa lehtihangassa oleva hankasilmu ja juurien juurisilmut. Hankasilmu muuttuu kehittyessään joko kukkaversoksi tai varren haaraksi eli se ylläpitää kasvin haarautumista. Jono- eli seriaalisilmuja on esimerkiksi kuusamilla ja rivi- eli kollateraalisilmuja kasvaa sahramien mukulassa. Itusilmut eli bulbillit kasvavat kukkien tilalle tai kasvulehtien laitaan ja irtoavat emokasvista itsenäistyen uusiksi kasviyksilöiksi. Tällaisia lisääntymiselimiä on muun muassa ruskoliljalla ja nurmitattarella. Monilla vedessä kasvavilla versokasveilla on talvehtimissilmuja eli hibernaakkeleita eli turioita. Tällainen kylmää kestävä silmu kehittyy vedenpinnan alla ja irtoaa emoyksilöstä talvehtiakseen pohjassa. Seuraavana vuonna talvehtimissilmusta kasvaa tytäryksilö. Talvehtimissilmuja kehittyy esimerkiksi kilpukkaan, vitaan ja isovesiherneeseen.
Jos silmun syntymispaikka on jo jokseenkin erilaistunut, nimitetään silmua jälkisilmuksi eli adventiivisilmuksi. Esimerkiksi itulehdellä niitä on lehdissä ja pelto-ohdakkeella juurissa. Sellaisia kasvaa myös usein haavoihin ja muunlaisiin vioittumiin. Trooppisissa puissa on usein leposilmuja. Niiden kasvun jatkuminen tapahtuu vasta vuosien kuluttua, kun esimerkiksi latva tuhoutuu tai vesat alkavat kasvaa kannosta. Muun muassa kaakaopuun kukat kehittyvät rungon leposilmuista. Tällaista ilmiötä nimitetään runkokukinnaksi eli kaulifloriaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Silmu Wikimedia Commonsissa
Ringo ja Aku

| ”Ringo ja Aku” Aku Syrjä |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”Sikaillaan”
 Julkaistu: 7. lokakuuta 1980
 Tuottaja(t): Aku Syrjä, Mikko ”Pantse” Syrjä, Juha Torvinen
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 06.09
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Ringo ja Aku on suomirockyhtye Eppu Normaalin rumpalina tunnetun Aku Syrjän soolosingle. Single julkaistiin 7. lokakuuta 1980 samanaikaisesti Eppu Normaalin muiden jäsenten omien singlejen kera.
Singlen a-puolen kappaleen "Ringo ja Aku" sävelsi ja sanoitti Juice Leskinen, joten singlen b-puolelle kelpasi mikä tahansa kappale. Näin ollen singlen b-puolen kappaleen ”Sikaillaan” tekivät Eppu Normaalin laulaja Martti Syrjä ja kitaristi Juha Torvinen.
"Ringo ja Aku" on julkaisunsa jälkeen pysynyt melko vakituisesti Eppu Normaalin konserttien settilistassa, ja se on ainoa yhtyeen jäsenten soolosingleillä julkaistu kappale, jota on esitetty yhtyeen keikoilla vielä 2000-luvullakin.
Molemmat kappaleet on myöhemmin julkaistu Eppu Normaalin kokoelmalevyillä Aku, Juha, Martti ja Mikko² – soolot (1987) sekä Hatullinen paskaa / Soolot (1990).
Kappaleet

Ringo ja Aku – 3.09 (säv. ja san. Juice Leskinen)
Sikaillaan – 3.00 (säv. Juha Torvinen, san. Martti Syrjä)
Kokoonpano

Aku Syrjä – laulu ja rummut
Ila Loueranta ja Jari Yliaho – taustalaulu
Mikko ”Pantse” Syrjä – kitarat ja bassot
Juha Torvinen – kitara (”Sikaillaan”)
Eero ”Safka” Pekkonen – urut ja taustalaulu (”Sikaillaan”)
Strateginen oppiminen

Strateginen oppiminen tarkoittaa yksilön tai yhteisön päämäärien kannalta relevanttia oppimista. Kaikki oppiminen ei ole strategista. Se voi olla vahingollista, jos oppiminen suuntautuu päämäärien kannalta vääriin asioihin tai oppimissisällöt ovat väärään tietoon perustuvia. Se voi olla olemassa olevaa osaamista ylläpitävää tai päämäärien kannalta yhdentekevää. Määritelmässä ei oteta kantaa eettisyyteen tai laillisuuteen, joten strateginen oppiminen voi olla myös vahingollista silloin, kun sen avulla omaksutaan vaarallisia, esimerkiksi väkivaltaan kannustavia tietoja ja taitoja.
Strategisella oppimisella voidaan viitata sekä oppimista korostavaan työyhteisön toimintatapaan, organisaation strategiseen johtamiseen ja yritystoiminnan ja yritystoiminnan kilpailuedun synnyttämiseen että tulokselliseen oppimiseen ja opiskeluun.
Kirjallisuutta

Henry Mintzberg, Bruce W. Ahlstrand, Joseph Lampel: Strategy Safari - A guided tour through the wilds of strategic management. Prentice Hall 1998. ISBN 9780743270571.
Kolb David A.: Experiential learning: experience as the source of learning and development. Prentice-Hall 1984. ISBN 9780132952613
Robert Stigell

Stigell vuonna 1903
Pietarin taideakatemiassa opiskelleita suomalaisia
Hugo Backmansson
Eero Järnefelt
Martti Merenmaa
Hjalmar Munsterhjelm
Oskar Nylander
Alfred Parland
Ilja Repin
Juho Rissanen
Carl Eneas  Sjöstrand
Ossi Somma
Robert Stigell
Reidar Särestöniemi
Victoria Åberg
Robert Konstantin Stigell (14. toukokuuta 1852 Viapori (Suomenlinna) – 1. joulukuuta 1907) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänen tunnetuin veistoksensa on Helsingin Tähtitorninmäellä sijaitseva 4,5 metriä korkea pronssinen Haaksirikkoiset-patsas.
Elämäkerta

Stigellin vanhemmat olivat merikapteeni Alexander Mury ja Carolina Wilhelmina Hidström. Äidin mentyä naimisiin vuonna 1855 kivenhakkaajamestari Henrik Johan Stigellin kanssa, sai Robert isäpuolensa sukunimen. Robert Stigell lähetettiin 15-vuotiaana kivenhakkaajan oppiin Pietariin ja opiskeli siellä myös piirustusta. Hän kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulua vuosina 1869–1870 ja opiskeli sitten St. Luca-akatemiassa Roomassa vuosina 1872–1876 sekä École des Beaux-Arts-koulussa Pariisissa vuosina 1876–1878. Stigell asui lähes 20 vuotta Pariisissa.
Stigellin työt liittyvät realismiin ja barokkiin. Teoksissaan hän harrasti voimakkaita liikemotiiveja.
Teokset

Linkooja, 1877
Jousimies, 1887
Väinämöinen ja Ilmarinen, 1888, Vanha ylioppilastalo, Helsinki
Atlantit-julkisivuveistokset, 1889, Vakuutusyhtiö Kalevan talo, Helsinki
Taide ja Tekniikka -julkisivuveistokset, 1891, Huberin talo, Helsinki
Haaksirikkoiset, pronssi, 1898, Tähtitorninmäki, Helsinki
Kehruu ja Metsästys -julkisivuveistokset, 1900, Lundqvistin liiketalo, Aleksanterinkatu 13, Helsinki
Kumpi voittaa?, pronssi, 1901
Herman Frithiof Antellin rintakuva, pronssi, 1904
Karhut, 1906, vuolukivi, Aulangon puisto, Hämeenlinna.
Palkinnot

Pietarin taideakatemian arvonimi "Ensiluokan taiteilija" 1878
Pariisin maailmannäyttelyn kultamitali, 1900 (Haaksirikkoiset-patsaasta)
Kuvia teoksista

Ilmarinen, 1888.
Vanha ylioppilastalo, Helsinki.
Väinämöinen, 1888.
 Vanha ylioppilastalo, Helsinki.
Atlantit, 1889.
 Erottajankatu 2, Helsinki.
Haaksirikkoiset 1898,  Tähtitorninmäki, Helsinki.
Kehruu ja Metsästys, 1900. Aleksanterinkatu 13, Helsinki.
Karhut, 1906, Aulanko, Hämeenlinna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Stigell Wikimedia Commonsissa
Robert Stigellin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Haaksirikkoisten patsaan luoja. Robert Stigellin kuoleman 25-vuotismuisto, Suomen Kuvalehti, 3.12.1932, nro 49, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Musée d'Orsay 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Nuori Stigell kuvanveisto-opiskelijana vuonna 1875 Roomassa
Gustaf Stjernberg

Gustaf Arne Stjernberg (8. syyskuuta 1895 Porvoon maalaiskunta – 24. marraskuuta 1961) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.
Perhe ja opinnot

Stjernbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Gustaf Adolf Stjernberg ja Maria Charlotta Gustafsson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Birgit Johanna Åkermanin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porvoon ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1914 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1914–1915 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla.
Jääkärikausi

Stjernberg liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 27. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota

Stjernberg saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 3. huhtikuuta 1918 alkaen päälliköksi 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella ja Kuokkalassa. Hänet on haudattu Porvooseen.