stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nitro (yhtye)
Nitron jälkeen

Nitron lopettamisen jälkeen Jim Gillette meni naimisiin Lita Fordin kanssa. Ford ja Gillette saivat kaksi lasta, ja ovat edelleen naimisissa. Michael Angelo Batio käynnisti soolouransa C4-yhtyeen kanssa, ja yhtye julkaisi kolmivuotisen uransa aikana yhden studioalbumin. Hän on myös tehnyt Speed Kills-kitaransoiton opetussarjaa ja on nykypäivänä aktiivisin Nitron jäsenistä. Bobby Rock on soittanut myös Ricky Nelsonin lasten, Matthew ja Gunnar Nelsonin projektissa Nelson. Rock on soittanut kaikilla yhtyeen julkaisuilla. Nitron muut jäsenet ovat pitäneet kuitenkin hiljaiseloa.
Jäsenet

Jim Gillette – laulu (1987–1993)
Michael Angelo Batio – kitara (1987–1993)
Ralph Carter – basso (1991–1993)
Johnny Thunder – rummut (1991–1993)
Bobby Rock – rummut (studiomuusikko, 1987–1989)
T.J. Racer – basso (1987–1991)
K.C. Comet – rummut (1989–1991)
Diskografia

O.F.R (1989)
H.W.D.W.S (1991)
Gunnin’ for Glory (1999)
Michael Angelo Batio (vasemmalla) ja Bill Peck Dean Owners of America-tapahtumassa 2008
No Lifeguard at the Gene Pool

| No Lifeguard at the Pool Table Pillory |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. heinäkuuta 2005
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 37.43
 Levy-yhtiö: Unique Leader Records
Pilloryn muut julkaisut
|   | No Lifeguard at the Pool Table 2005 | Evolutionary Miscarriage 2014 |
No Lifeguard at the Gene Pool on yhdysvaltalaisen teknisen death metalin yhtyeen Pilloryn ensimmäinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Unique Leader Records.
Kappaleet

Glandular – 4.21
Somewhere Between – 4.10
The Morning Grind – 5.00 (säv. 8)
Welflare Gun – 3.40
Irritated as a Hangnail in a Fingerfuck – 3.24
Nipples to Napalm – 3.49
No Room for Retards – 5.41
Siren – 4.05
Dust – 3.25
Kokoonpano

Adam Time – laulu
Dan Sanchez – kitara
Marcos Solorzano – kitara
Chris Danecek – bassokitara, laulu
Darren Cesca – rummut, laulu
Ian Jacyszyn – rummut
Arvostelut

Maelstromzine.com: 9.1/10
Metal Storm: 8/10
Aiheesta muualla

No Lifeguard at the Gene Pool Discogsissa. (englanniksi)
Albumi No Lifeguard at the Gene Pool Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Zsolt Nemcsik

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | säilä |  |
Zsolt Nemcsik (s. 15. elokuuta 1977 Budapest) on unkarilainen säilämiekkailija.
Nemcsik saavutti säilän henkilökohtaisesta kilpailusta hopeaa Ateenan olympialaisissa 2004. Vuoden 2006 MM-kilpailuista hän saavutti samasta lajista niin ikään hopeaa. Hän hävisi finaalissa Stanislav Pozdnjakoville 15-11.
Oikeustutkinto

Oikeustutkinto oli 1895–1921 käytössä ollut korkeakoulututkinto, joka suoritettiin Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa. Se tuotti pätevyyden tuomarinvirkoihin, joihin aiemmin oli pätevyysvaatimuksena tuomarintutkinto. Se oikeutti esimerkiksi palvelemaan senaatin talousosastossa ja tuomiokapituleissa.
Ylempi ja alempi oikeustutkinto syrjäyttivät oikeustutkinnon. Ylempi oikeustutkinto oli käytössä 1922–1948 ja sen syrjäytti lainopin kandidaatin tutkinto, joka oli käytössä 1948–1962. Vuodesta 1963 lähtien tutkinnon nimenä oli oikeustieteen kandidaatin tutkinto. Vuodesta 2005 alkaen oikeustieteellinen ylempi korkeakoulututkinto on ollut oikeustieteen maisterin tutkinto. Ennen vuotta 2005 opintonsa aloittaneet saattoivat kuitenkin valmistua oikeustieteen kandidaateiksi myös vuoden 2005 jälkeen.
Alempi oikeustutkinto oli käytössä 1922–1976. Sen korvasi vuodesta 1977 lähtien varanotaarin tutkinto. Alempi oikeustutkinto tuotti pätevyyden alempiin hallinnollisiin toimiin ja sen suorittanut saattoi saada oikeuden käyttää varanotaari-nimitystä, joka otettiin käyttöön 1948. Varanotaarin tutkinnon korvasi 1996 oikeusnotaarin tutkinto.
Naisten Superpesiksen kausi 1993

| --- | --- |
Järjestyksessä:  4
Joukkueita:  12
Runkosarja
Päiväys:  2. toukokuuta – 8. elokuuta
Voittaja:  Lapuan Virkiä
Lyöjäkuningatar:  Riikka Nieminen (Lapuan Virkiä)
Etenijäkuningatar:  Riikka Nieminen (Lapuan Virkiä)
Paras pelaaja:  Riikka Nieminen (Lapuan Virkiä)
Vuoden lukkari:  Henna Salmela (Oulun Lippo)
Pudotuspelit
Päiväys:  11. elokuuta – 4. syyskuuta
Mestari:  Lapuan Virkiä
Hopeaa:  Siilinjärven Pesis
Pronssia:  Oulun Lippo
Sarjakarsinta
Nousija(t):  Seinäjoen Maila-Jussit
Putoaja(t):  Porin Pesäkarhut
Muut sarjat
Miesten kausi:  Miesten Superpesis
   ← 1992  1994 →
Naisten Superpesiksen kaudella 1993 pelattiin kahdentoista joukkueen kaksinkertainen sarja, jonka lisäksi kukin joukkue kohtasi ns. paikallisvastustajansa kaksi kertaa. Sarjan kahdeksan parasta jatkoi otteluita Suomen mestaruudesta pudotuspelein.
Runkosarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lapuan Virkiä | 24 | 21 | 0 | 3 | 355-101 | 42 |
| Vihdin Pallo | 24 | 20 | 0 | 4 | 289-134 | 40 |
| Siilinjärven Pesis | 24 | 17 | 0 | 7 | 269-153 | 34 |
| Oulun Lippo | 24 | 16 | 0 | 8 | 230-118 | 32 |
| Jyväskylän Kiri | 24 | 13 | 0 | 11 | 242-233 | 26 |
| Viinijärven Urheilijat | 24 | 13 | 0 | 11 | 267-199 | 26 |
| Roihu, Helsinki | 24 | 12 | 0 | 12 | 203-229 | 24 |
| Ikaalisten Tarmo | 24 | 10 | 0 | 14 | 201-270 | 20 |
| Ylihärmän Junkkarit | 24 | 9 | 0 | 15 | 180-231 | 18 |
| Hyvinkään Tahko | 24 | 6 | 0 | 18 | 186-325 | 12 |
| Turku-Pesis | 24 | 5 | 0 | 19 | 148-365 | 10 |
| Porin Pesäkarhut | 24 | 2 | 0 | 22 | 161-373 |   4 |
Runkosarja > Ottelut

| Joukkue | LV | VP | SP | OuL | JK | ViU | Ro | IT | YJ | HyT | TuP | PoP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lapuan Virkiä |  | 7-5 8-10 | 12-4 | 5-11 | 30-7 | 13-1 | 10-4 | 26-1 | 21-3 | 19-1 | 18-1 | 11-6 |
| Vihdin Pallo | 9-6 2-10 |  | 9-8 | 7-0 | 14-6 | 10-5 | 14-4 | 20-5 | 15-6 | 21-2 | 28-3 | 29-8 |
| Siilinjärven Pesis | 9-12 | 12-3 |  | 14-6 | 7-4 20-3 | 6-4 | 6-5 | 24-3 | 7-1 | 16-2 | 14-3 | 23-15 |
| Oulun Lippo | 0-2 | 5-4 | 10-3 |  | 2-3 | 8-4 | 14-1 8-10 | 13-4 | 10-3 | 17-3 | 18-2 | 20-1 |
| Jyväskylän Kiri | 6-7 | 16-23 | 6-5 7-4 | 5-6 |  | 19-8 | 15-5 | 15-12 | 10-5 | 12-3 | 9-2 | 11-8 |
| Viinijärven Urheilijat | 13-14 | 1-6 | 7-8 | 11-8 | 10-6 |  | 9-2 | 29-10 | 15-7 7-9 | 8-3 | 20-5 | 29-5 |
| Roihu, Helsinki | 1-20 | 1-5 | 10-21 | 4-7 5-3 | 10-8 | 13-12 |  | 11-5 | 6-13 | 14-1 | 17-13 | 24-3 |
| Ikaalisten Tarmo | 1-20 | 2-10 | 9-8 | 2-3 | 8-13 | 2-4 | 12-11 |  | 3-12 | 12-4 4-1 | 13-3 | 22-3 |
| Ylihärmän Junkkarit | 1-20 | 4-7 | 2-5 | 7-8 | 10-7 | 4-14 7-9 | 12-13 | 6-7 |  | 5-10 | 10-5 | 8-3 |
| Hyvinkään Tahko | 4-16 | 10-11 | 7-19 | 7-30 | 20-16 | 15-9 | 8-12 | 9-16 18-17 | 12-13 |  | 29-6 | 6-16 |
| Turku-Pesis | 0-37 | 1-15 | 6-7 | 7-6 | 4-14 | 9-24 | 7-8 | 1-22 | 11-13 | 12-5 |  | 19-14 13-16 |
| Porin Pesäkarhut | 1-11 | 4-12 | 7-19 | 4-17 | 10-24 | 10-14 | 3-12 | 6-9 | 6-19 | 4-6 | 5-6 3-9 |  |
Mestarijoukkue

Lapuan Virkiä: Niina Harjula, Tuula Hjelt, Eveliina Lassila, Päivi Myllymäki, Riikka Nieminen, Marja-Liisa Nyrhinen, Katriina Peltola, Miia Pöntinen, Tarja Pöntinen, Tiia Pöntinen, Katja Saari, Hanna Tuomaala, Merja Vainionpää, Marjo Valkama, Riikka Välkkilä. Pelinjohtaja Petri Kaijansinkko, valmentaja Tuula Hjelt, joukkueenjohtaja Ismo Kortesoja.
Palkinnot

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pesäpalloilija | Olli Hartikainen | Sotkamon Jymy |
| Vuoden lukkari | Olli Hartikainen | Sotkamon Jymy |
| Lyöjäkuningas | Simo Eerikäinen | Hyvinkään Tahko |
| Kärkilyöjä | Kari Hakkarainen | Sotkamon Jymy |
| Etenijäkuningas | Janne Vuorinen | Sotkamon Jymy |
| Tehopelaaja | Simo Eerikäinen | Hyvinkään Tahko |
| Vuoden tulokas | Markus Meriläinen | Sotkamon Jymy |
| Vuoden jokeri | Sami Joukainen | Riihimäen Pallonlyöjät |
| Vuoden jokerijoukkue |  | Loimaan Palloilijat |
| Fair Play -joukkue |  | Sotkamon Jymy |
| Vuoden naispesäpalloilija | Riikka Nieminen | Lapuan Virkiä |
| Vuoden naislukkari | Henna Salmela | Oulun Lippo |
| Lyöjäkuningatar | Riikka Nieminen | Lapuan Virkiä |
| Kärkilyöjä | Riikka Nieminen | Lapuan Virkiä |
| Etenijäkuningatar | Riikka Nieminen | Lapuan Virkiä |
| Tehopelaaja | Riikka Nieminen | Lapuan Virkiä |
| Vuoden jokeri | Inga Riihelä | Siilinjärven Pesis |
| Vuoden jokerijoukkue |  | Porin Pesäkarhut |
| Fair Play -joukkue |  | Oulun Lippo |
| vuoden tuomari | Paavo Pitkänen |  |
| Kunnon Jätkä | Terttu Karhumaa |  |
| Vuoden hymytyttö | Riitta Saarenketo | Siilinjärven Pesis |
Johtokunnan pytty: Seppo Kiiski ja Martti Ruuska
| Vuoden pelinjohtaja | Markku Kiiski | Siilinjärven Pesis |
| Vuoden pelinjohtaja | Juha Tanskanen | Sotkamon Jymy |
| Vuoden valmentaja | Hannu Pelkonen | Oulun lippo n |
| Itä-Länsi paras pelaaja | Janne Vuorinen | Sotkamon Jymy |
| Vuoden pesäpallojohtaja | Erkki Rantanen |  |
Urheilulehden arvopelaajat: Riikka Nieminen ja Olli Hartikainen.
Nitro Group

Nitro Group Oy on digitaalisen ajan markkinointitoimisto, jonka tehtävänä on yhdistää luovuus, teknologia ja sisältö asiakkaiden liiketoiminnan kehittämiseksi. Digitaalisen markkinoinnin lisäksi Nitrossa toimii filmituotantoyhtiö. Nitro tekee digitaalisen markkinoinnin ratkaisuja rohkeasti, avoimesti ja yhdessä Suomen parhaiden brändien, alueellisesti merkittävien toimijoiden ja mainostoimistojen kanssa.
Vuonna 2015 yritys työllisti 46 henkeä, ja sen liikevaihto oli 3,9 miljoonaa euroa.
Nitrossa luovaan ajatteluun yhdistyy käyttökokemuksen, teknologian ja markkinan ymmärtäminen. Nitro on innovatiivinen ja näkemyksellinen monikanavaisen markkinoinnin toimisto, joka tarjoaa kokonaiskonsepteja. Nitron vahvuuksia ovat digitaalinen markkinointi, perinteinen markkinointi ja mainonta, filmituotanto, 3Dselvennä ja strategiakonsultointi.
Helsingissä ja Turussa

Nitrossa on kolmen suunnitteluryhmän lisäksi filmituotantoyhtiö Nitro Film ja digitaalisiin ratkaisuihin keskittyvä Nitro Tech. Yhteensä työntekijöitä on 50[lähde? ]. Toimistot sijaitsevat Helsingissä ja Turussa.
Nitro Film

Nitro Film toimii omien projektiensa lisäksi itsenäisenä tuotantoyhtiönä esimerkiksi perinteisten mainostoimistojen hankkeissa. Spottituotannon lisäksi Nitro Film tarjoaa vahvaa animaatio- ja 3D-osaamista.
Historia

Nitro FX perustettiin vuonna 2000 [lähde? ]. Nitro Group:iin kuuluva Nitro FX:n liiketoiminta siirtyi 2009 TS-Yhtymän omistukseen yhdistyttyään Luovia Oy:hyn [lähde? ]. Nitron omistaa TS-Yhtymä.
Aiheesta muualla

Yrityksen sivusto
Norwegian Air Norway

| Norwegian Air Norway |
| --- | --- |

 IATA: DH  –  ICAO: NAN 
Kutsukoodi:  NORSHIP
Perustettu:  2013
Laivaston koko:  1
Solmukohdat:  Gardermoenin lentoasema
Emoyhtiö:  Norwegian Air Shuttle
Kanta-asiakasohjelma:  Norwegian Reward
Yhtiön sivut:  www.norwegian.com
Norwegian Air Norway (IATA: DH, ICAO: NAN, kutsukoodi: NORSHIP) on Norwegian Air Shuttlen norjalainen tytäryhtiö. Se on perustettu 17. kesäkuuta 2013, ja se tarjoaa säännöllistä liikennettä solmukohtanaan Oslon Gardermoenin lentoasema. Kaikki ilma-alukset on rekisteröity Norjaan.
Laivasto

Norwegian Air Norwayn laivastoon kuului maaliskuussa 2023 yksi Boeing 737-800 -lentokone, joka siirrettiin sille emoyhtiöltä tammikuussa 2014. Muita koneyksilöitä ei ole ollut rekisteröitynä Norwegian Air Norwayn nimiin yhtiön toiminnan aikana.
Norwegian Air Norwayn ainoa Boeing 737-800 Tukholmassa vuonna 2018.
Norwegian Air International

| Norwegian Air International |
| --- | --- |

 IATA: D8  –  ICAO: IBK 
Kutsukoodi:  NORTRANS
Perustettu:  2014
Lakkautettu:  31. lokakuuta 2021
Solmukohdat:  Gatwickin kansainvälinen lentoasema Corkin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Norwegian Air Shuttle
Kotipaikka:  Dublin, Irlanti
Kanta-asiakasohjelma:  Norwegian Reward
Avainhenkilö(t):  Tore Jenssen
Yhtiön sivut:  www.norwegian.com
Norwegian Air International (IATA: D8, ICAO: IBK, kutsukoodi: NORTRANS) oli Norwegian Air Shuttlen irlantilainen tytäryhtiö. Se perustettiin, jotta Norwegian Air Shuttle voisi hyödyntää Euroopan unionin vapaampia liikennöintioikeuksia. Se sai toimintalupansa helmikuussa 2014 ja lakkautettiin 31. lokakuuta 2021 osana talousvaikeuksiin joutuneen Norwegianin uudelleenjärjestelyjä. Sen solmukohdat olivat Corkin kansainvälinen lentoasema Irlannissa ja Gatwickin kansainvälinen lentoasema Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Norwegian Air International liikennöi Norwegian Air Shuttlen lentoja käyttäen samaa brändäystä ja miehistöä mutta omia tunnuksiaan.
Laivasto

Toimintansa aikana Norwegian Air International käytti seuraavia lentokoneita:
72 Boeing 737-800
9 Boeing 737 MAX 8
Norwegian Air Internationalin Boeing 737-800 Teneriffalla vuonna 2019.
Käännös suomeksi
Nils Höglander

| Nils Höglander |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 2000 (ikä 23) Bockträsk, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Nisse, Högge
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Vancouver Canucks
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  AIK IF (Allsv.) Rögle BK (SHL)
NHL-varaus:  40. varaus, 2019 Vancouver Canucks
Nils Höglander (s. 20. joulukuuta 2000 Bockträsk, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, jolla on tulokassopimus NHL-seura Vancouver Canucksin kanssa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Höglander on Malå IF:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Clemensnäs HC:hen, josta Höglander siirtyi kaudeksi 2015–2016 Timrå IK:n U16-junioreihin. Hän voitti tehoilla 10+6=16 koko U16 SM:n maalipörssin ja joukkueensa sisäisen pistepörssin. Höglander voitti kauden päätteeksi sarjan hopeaa.
Kaudeksi 2016–2017 Höglander siirtyi AIK IF:n J18-junioreihin. Hän pelasi osan kaudestaan myös seuran J20-junioreissa, jossa Höglander voitti J20 SuperElitin pronssia. Hän debytoi myös AIK:n miesten joukkueessa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa, jossa Höglander teki 24 runkosarja- ja kolmessa SHL:n nousukarsintasarjan ottelussa tehot 5+3=8. Kaudella 2017–2018 hän oli AIK:n J20-junioreiden paras maalintekijä 14 osumallaan ja Höglander teki 22 ottelussa piste per peli -tahdilla yhtä monta tehopistettä. Allsvenskanissa hän teki kauden aikana 34 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7 ja viidessä SHL:n nousukarsintasarjan ottelussa yhden syöttöpisteen.
Höglander siirtyi kaudeksi 2018–2019 kolmivuotisella SHL-sopimuksella Rögle BK:hon. Vain 17-vuotias Höglander teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 15. syyskuuta 2018 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 13.22 minuuttia. SHL-uransa avausmaalin Höglander teki 13. marraskuuta 2018 Färjestad BK:ta vastaan. Kaikkiaan hänen tulokaskautensa toi 50 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 7+7=14. 23. tammikuuta 2019 Höglander teki vieraissa Färjestad BK:ta vastaan ilmaveivimaalin, joka nimettiin Ruotsin mediassa "zorromaaliksi". Maali äänestettiin kauden päätteeksi SHL:n vuoden maaliksi.
Vancouver Canucks varasi Höglanderin toisella kierroksella 40. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Kaudella 2019–2020 hän teki SHL:ssä 41 runkosarjaottelussa tehot 9+7=16. 29. lokakuuta 2019 vierasottelussa Djurgårdens IF:ää vastaan Höglander onnistui jälleen tekemään ilmaveivimaalin eli "zorromaalin". Hänen maalinsa äänestettiin jälleen SHL:n vuoden maaliksi.
Huhtikuussa 2020 Höglander teki Vancouver Canucksin kanssa kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Höglander teki Canucksin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 2,2 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Lokakuussa 2024 Höglander teki Canucksin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä yhdeksän miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2020 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Venäjä 2018 | jääkiekko |  |
Höglander pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020, jolloin hän voitti pronssia. Höglander voitti Ruotsin sisäisen tehotilaston lukemalla +6. Turnauksen avausottelussa Suomea vastaan hän onnistui tekemään ilmaveivimaalin ottelun toisessa erässä. Höglander valittiin Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Puolivälieräottelussa Tšekkiä vastaan hän teki kaksi maalia, joista ensimmäinen, ylivoimalla syntynyt osuma jäi Ruotsin 5–0-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi, mikä ratkaisi joukkueelle myös välieräpaikan.
Höglander pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti pronssia. Höglander pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016, jolloin hän voitti kultaa. Yhteensä Höglander on pelannut 23 nuorten ja 37 poikien maaottelua.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston mukaan Höglanderin suurimpiin vahvuuksiin kuuluu kiekonhallinta ja kädet. Hän on taitava mailankäsittelijä ja tekee luovia ratkaisuja sekä ajoittain näyttäviä viimeistelyjä. Höglander on myös hyvä luistelija, joka kiihdyttää hyvin ja tekee kovasti töitä laitojen läheisyydessä hyökkäyspäässä.
Muuta

Höglanderilla oli häntä vuotta vanhempi isosisko Tilda, joka kuoli aortan repeämään vain 13-vuotiaana. Nilsin Aftonbladet -lehdelle antaman haastattelun mukaan sisarukset olivat 20 asukkaan Bockträskin kylän ainoat lapset.
Norway Housen lentoasema

Norway Housen lentoasema (engl. Norway House Airport) (IATA: YNE, ICAO: CYNE) on lentoasema Kanadan Manitoban provinssissa, Norway Housen kylässä. Kentän omistaa ja sitä ylläpitää Manitoban aluehallinto. Lentoonlähtöjä ja -laskuja oli vuonna 2008 yhteensä 4 195.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Perimeter Aviation: Cross Lake, Winnipeg
Yksilövastuinen hoitotyö

Yksilövastuinen hoitotyö on hoitotyön menetelmä, jossa sama hoitaja koordinoi potilaan hoitoa koko hoitojakson ajan.  Tämä niin sanottu omahoitaja huomioi potilaan aktiivisena yksilönä omine tarpeineen ja kohtaa tämän läheisineen tasavertaisena.
Omahoitaja

Potilaalle nimetään yksilövastuisessa hoitotyössä omahoitaja, jonka nimen hän tietää ja jolla on vastuu potilaan hoidon suunnittelusta tämän sairaalassaolon ajan. Potilaan tulisi voida halutessaan osallistua hoitonsa suunnitteluun ja hänen tulee tietää kotiutuessaan, miten hoitaa itseään kotona ja mihin ottaa yhteyttä, jos kotona ilmenee ongelmia.
Omahoitajan poissa ollessa korvaava hoitaja noudattaa omahoitajan laatimaa hoitosuunnitelmaa. Tavoitteena on, että potilas voi kokea läheisyyttä, turvautua toiseen ihmiseen ja tulla oikeaan aikaan autetuksi. Yhteistyösuhde lisää potilaan tietoisuutta itsestään, auttaa näkemään mahdollisuuksia ja mahdollistaa potilaan oman elämän hallinnan.
Periaatteet

Yksilövastuisen hoitotyön keskeiset tunnuspiirteet ovat:
potilaskeskeisyys: toiminta perustuu jokaisen potilaan yksilöllisille tarpeille. Potilaalla on mahdollisuus saada tietoa, vaikuttaa ja osallistua omaan hoitoonsa;
vastuullisuus: omahoitaja vastaa potilaastaan koko potilaan hoitojakson ajan;
jatkuvuus: potilasta koskeva tieto siirtyy muuttumattomana työntekijältä toiselle. Omahoitaja vastaa tiedon kulusta hoitosuunnitelman avulla. Potilas oppii tuntemaan hoitajansa, ja näin myös vaikeiden asioiden käsittely helpottuu;
koordinointi: hoidon toteutumista koordinoidaan joustavasti ja tarkoituksenmukaisesti vuorokauden ympäri. Potilaan hoitoon osallistuvilla on yhteinen käsitys hoidon tavoitteista ja suunnitelmasta;
itsenäisyys: omahoitajalla on valta, vapaus ja oikeus tehdä ja toteuttaa itsenäisiä päätöksiä potilaan toiveet ja itsemääräämisoikeus huomioon ottaen;
kokonaisvaltaisuus: potilas nähdään kokonaisena kaikkine tarpeineen.
Omahoitajajärjestelmä toimii parhaiten pienissä hoitoyksiköissä, joissa hoidetaan pääosin sellaisia potilaita, joiden hoito vaatii pitkää sairaalahoitoa tai hoitosuhdetta.
Zhong Zhong ja Hua Hua

Zhong Zhong (kiinaksi: 中中; s. 27. marraskuuta 2017) ja Hua Hua (kiinaksi: 华华; s. 5. marraskuuta 2017) ovat jaavanmakakin (Macaca fascicularis) kaksoset, jotka on kloonattu somaattisen solun tumansiirrolla, eli samalla menetelmällä millä Dolly-lammaskin vuonna 1996. Ne ovat ensimmäiset tällä menetelmällä kloonatut kädelliset. Molemmat apinat syntyivät Kiinan tiedeakatemian Neurotieteiden Instituutissa Shanghaissa, Kiinassa. Kiinan tiedeakatemiassa Zhen Liun johtamat tutkijat siirsivät 79 alkiota 21 naaraspuoliseen makakiin. Kuusi apinaa tuli raskaaksi, ja niiden jälkeläisistä kaksi jäi eloon, Zhong Zhong ja Hua Hua. Apinoiden nimet tulevat Kiinan kansantasavallan kiinankielisestä nimestä "Zhonghua".
Norway Chess

Norway Chess on vuosittain Stavangerissa, Norjassa järjestettävä shakkiturnaus. Ensimmäinen Norway Chess -turnaus järjestettiin vuonna 2013 ja turnaus on joinakin vuosina ollut osa Grand Chess Touria. Turnauksessa on tyypillisesti pelattu klassisen shakin lisäksi pikashakkia.
Turnauksessa on pelattu osallistujien keskimääräisellä elo-vahvuusluvulla mitattuna shakin historian korkeatasoisimpia turnauksia. Vuonna 2014 turnauksen kymmenen osallistujan keskimääräinen elo-luku oli 2774. Vuonna 2017 kymmenen osallistujan keskimääräinen elo-luku 2797 oli shakin senastisen turnaushistorian korkein. Tuolloin osallistujat olivat Magnus Carlsen, Hikaru Nakamura, Levon Aronian, Maxime Vachier-Lagrave, Vladimir Kramnik, Sergei Karjakin, Viswanathan Anand, Wesley So, Fabiano Caruana ja Anish Giri.
Voittajat

| # | Vuosi | Voittaja (klassinen) | Maa | Voittaja (pikashakki) | Maa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2013 | Sergei Karjakin |  Venäjä | Sergei Karjakin |  Venäjä |
| 2 | 2014 | Sergei Karjakin |  Venäjä | Magnus Carlsen |  Norja |
| 3 | 2015 | Veselin Topalov |  Bulgaria | Maxime Vachier-Lagrave |  Ranska |
| 4 | 2016 | Magnus Carlsen |  Norja | Magnus Carlsen |  Norja |
| 5 | 2017 | Levon Aronian |  Armenia | Magnus Carlsen |  Norja |
| 6 | 2018 | Fabiano Caruana |  Yhdysvallat | Wesley So |  Yhdysvallat |
| 7 | 2019 | Magnus Carlsen |  Norja | Maxime Vachier-Lagrave |  Ranska |
| 8 | 2020 | Magnus Carlsen |  Norja | – | – |
| 9 | 2021 | Magnus Carlsen |  Norja | – | – |
| 10 | 2022 | Magnus Carlsen |  Norja | Wesley So |  Yhdysvallat |
| 11 | 2023 | Hikaru Nakamura |  Yhdysvallat | Nodirbek Abdusattorov |  Uzbekistan |
No Holier Temple

| No Holier Temple Hexvessel |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Kalmistonkatu, Helsinki
 Julkaistu: 20. syyskuuta 2012
 Formaatti: CD, 2LP, digitaalinen
 Tuottaja(t): Mat McNerney
 Tyylilaji: psykedeelinen folk
 Kesto: 55.59
 Levy-yhtiö: Svart
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 20.
Hexvesselin muut julkaisut
| Dawnbearer 2011 | No Holier Temple 2012 | Iron Marsh (EP) 2013 |
No Holier Temple on psykedeelisen folkyhtye Hexvesselin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 20. syyskuuta 2012 levymerkillä Svart Records. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 31, ja se nousi seuraavalla listaviikollaan sijalle 20.
Vastaanotto

Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Imperiumin Antti Klemi ylisti albumia. Hän sanoi ettei albumi sisällä yhtään täytekappaletta, sen äänimaailman olevan tasapainossa ja folkin ja psykedelian vuorottelevan jouhevasti, ja nosti albumin ”vuoden viisi” -listallensa ”kiusallisen helposti”. Soundin Ville Pirinen kehui albumia oikeaksi folkiksi, jonka laulukoukut ja svengi pitävät otteessaan. Rumban Lasse Auranne antoi albumille täydet viisi tähteä. Myös hän sanoi albumin olevan täytekappaleton, tiivis kokonaisuus, eikä keksinyt syytä, miksei antaisi sille täysiä pisteitä. Hän myös kommentoi albumia seuraavasti:
»Psy-tranceilijat, suomireggaetyypit ja Von Hertzen Brothers eivät ole hippejä. Hippejä ovat Hexvesselin pojat ja tytöt, jotka vilauttavat arjen pinnan alla piilevää, nyky-joogaajalle tuntematonta todellisuutta. –Lasse Auranne, Rumba»