stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Folgefonnan tunneli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Folgefonnan tunneli Wikimedia Commonsissa
Kvalsundtunnelen

Kvalsundtunnelenin sisäänkäynti Ringvassøyalla. Kuva vuodelta 2009.
Kvalsundtunnelen on Tromssan kunnassa Norjassa sijaitseva merenalainen maantietunneli, joka yhdistää toisiinsa Kvaløyan ja Ringvassøyan saaret. Tunneli on osa Kvaløyslettan ja Vannan välistä Riksvei 863:a. Tunneli avattiin liikenteelle vuonna 1988. Sen pituus on 1 650 metriä, ja syvin kohta on 56 metriä merenpinnan alapuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kvalsundtunnelen Wikimedia Commonsissa
Stanislav Pozdnjakov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Stanislav Pozdnjakov |  Stanislav Pozdnjakov |  Stanislav Pozdnjakov |  |
Miesten miekkailu
Maa:   Yhdistynyt joukkue
|  Kultaa | 1992 | säilän joukkuekilpailu |  |
Maa:   Venäjä
|  Kultaa | 1996 | säilä |  |
|  Kultaa | 1996 | säilän joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | 2000 | säilän joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | 2004 | säilän joukkuekilpailu |  |
Stanislav Aleksejevitš Pozdnjakov (ven. Станислав Алексеевич Поздняков, s. 27. syyskuuta 1973 Novosibirsk) on venäläinen säilämiekkailija. Hän on urallaan voittanut henkilökohtaisen maailmanmestaruuden viisi kertaa (vuosina 1997, 2001, 2002, 2006 ja 2007) ja yhteensä viisi olympiamitalia. Pozdnjakov on Venäjän miekkailumaajoukkueen kapteeni.
Pozdnjakov valmistui Novosibirskin pedagogisesta yliopistosta liikuntatieteen maisteriksi vuonna 1992. Pozdnjakovin valmentajana toimii Boris Pisetški.
Pozdnjakov toimi Venäjän olympiakomitean puheenjohtajana 2018–2024.
VTB United-liiga

| VTB United-liiga |
| --- | --- |

Laji:  koripallo
Maa(t):  Eurooppa
Perustettu:  2008
Motto:  One league. One language. Language of basketball.
Joukkueita:  10
Hallitseva mestari:   PBK TsSKA Moskova
Eniten mestaruuksia:   PBK TsSKA Moskova (10)
TV:  RTR Sport
Sivusto:  vtb-league.com
VTB United-liiga on vuonna 2008 perustettu kansainvälinen koripallosarja. Uuden sarjan tarkoituksena oli lähentää Itä-Euroopan koripalloseuroja. Sarjan pääsponsorina toimii venäläispankki VTB.
Historia

Ensimmäisen kerran sarjaa pelattiin joulukuussa 2008, jolloin järjestettiin oma Promo-Cup Moskovassa. Kaudella 2009–2010 sarjassa oli mukana kahdeksan joukkuetta ja tulevaisuudessa joukkueiden määrää haluttiin lisätä niin, että mukana olisi kuusitoista joukkuetta. Kiinnostuksensa osoittivat muun muassa seurat Israelista, Puolasta ja Belgiasta. Kaudeksi 2010–2011 sarja laajeni kahdentoista joukkueen suuruiseksi. Kaudesta 2013–2014 lähtien VTB-liiga on toiminut Venäjän koripallon korkeimpana sarjatasona, kun PBL-liiga lakkautettiin.
Sarjasysteemi

Sarjan joukkueet jaetaan kahteen joukkuemäärältään yhtä suureen lohkoon, jossa joukkueet pelaavat kerran jokaista joukkuetta vastaan. Lohkojen kuusi parasta pääsevät puolivälieriin, jotka pelataan paras kolmesta -periaatteella. Välierät ja loppuottelu pelataan paras viidestä -periaatteella.
Joukkueet kaudella 2021–2022

| Maa (Liiga) | Joukkueet |
| --- | --- |
 Kazakstan (Division 1): BK Astana
 Valko-Venäjä (BPL): Tsmoki-Minsk
 Venäjä (PBL): Avtodor
 Venäjä (PBL): Jenisei
 Venäjä (PBL): Zenit Pietari
 Venäjä (PBL): Lokomotiv Kuban
 Venäjä (PBL): Nižni Novgorod
 Venäjä (PBL): UNIKS Kazan
 Venäjä (PBL): Himki
 Venäjä (PBL): TsSKA Moskova
Mestaruudet

| Kausi | Pelipaikka | Loppuottelu> Kultaa | Loppuottelu> Tulos | Loppuottelu> Hopeaa | Pronssiottelu> Pronssia | Pronssiottelu> Tulos | Pronssiottelu> Neljäs |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008–2009 |  Moskova |  PBK TsSKA Moskova | 70–66 |  Himki BK |  BC Kiova | 86–73 |  MBK Dynamo Moskova |
| 2009–2010 |  Kaunas |  PBK TsSKA Moskova | 66–55 |  UNIKS Kazan |  Žalgiris Kaunas | 78–72 |  Himki BK |
| 2010-2011 |  Kazan |  Himki BK | 66–64 |  PBK TsSKA Moskova |  UNIKS Kazan | 95–75 |  Azovmash Mariupol |
| 2011–2012 |  Vilna |  PBK TsSKA Moskova | 74–62 |  UNIKS Kazan |  Lietuvos Rytas | 91–83 |  PBC Lokomotiv-Kuban |
| 2012–2013 | – |  PBK TsSKA Moskova | 3–1 |  Lokomotiv Kuban |  Žalgiris Kaunas | ei pelattu |  Himki BK |
| 2013–2014 | – |  PBK TsSKA Moskova | 3–0 |  Nižni Novgorod |  UNIKS Kazan | ei pelattu |  Lietuvos Rytas |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi) (venäjäksi)
Venäjän lentopallon superliiga

| Venäjän lentopallon superliiga Российская волейбольная Суперлига |
| --- | --- |
Laji:  Lentopallo
Maa(t):  Venäjä
Perustettu:  1992
Joukkueita:  12
Hallitseva mestari:  Zenit Kazan
Venäjän superliiga on Venäjän korkein lentopallon sarjataso.
Sarjajärjestelmä

Liigassa on 12 joukkuetta, jotka pelaavat kaksinkertaisen runkosarjan. Runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta jatkaa pudotuspeleihin, joissa lopulta ratkaistaan mestari paras viidestä -järjestelmällä. Pudotuspeleissä runkosarjan voittaja kohtaa kahdeksanneksi sijoittuneen, toinen seitsemänneksi sijoittuneen ja niin edelleen. Sijoille 9–12 jääneet pelaavat niin sanotut play out -ottelut eli pudotuspelimenetelmällä pelattavan putoamissarjan. Sarjan ratkaisuottelut pelataan toukokuun alussa.lähde?
Muuta

Venäjän superliiga voittanut mestarien liigan kolmesti. Vuoden 2009 EM-kisoissa koko Venäjän maajoukkue koostui kotimaan liigan pelaajista. Vuoteen 2008 liigassa pelasi mm. maailman parhaimmaksi lentopalloilijaksi kutsuttu brasilialainen Giba. Ulkomaalaispelaajien määrä on rajoitettu kahteen joukkuetta kohti.lähde?
Mitalistit

| Kausi | Mestari | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Avtomobilist (Pietari) | MGTU (Moskova) | Dynamo (Moskovan alue) |
| 1992/1993 | Avtomobilist (Pietari) | TsSKA (Moskova) | Dynamo (Moskovan alue) |
| 1993/1994 | TsSKA (Moskova) | Isrka (Odintsovo) | Samotlor (Nižnevartovsk) |
| 1994/1995 | TsSKA (Moskova) | Lokomotiv (Belgorod) | Avtomobilist (Pietari) |
| 1995/1996 | TsSKA (Moskova) | Belgorje (Belgorod) | Samotlor (Nižnevartovsk) |
| 1996/1997 | Belgorje-Dynamo (Belgorod) | UEM-Izumrud (Jekaterinburg) | TsSKA (Moskova) |
| 1997/1998 | Belgorje-Dynamo (Belgorod) | UEM-Izumrud (Jekaterinburg) | TsSKA (Moskova) |
| 1998/1999 | UEM-Izumrud (Jekaterinburg) | Belgorje-Dynamo (Belgorod) | Iskra-RVSN (Odintsovo) |
| 1999/2000 | Belgorje-Dynamo (Belgorod) | UEM-Izumrud (Jekaterinburg) | Iskra-RVSN (Odintsovo) |
| 2000/2001 | MGTU-Lužniki (Moskova) | UEM-Izumrud (Jekaterinburg) | Iskra-RVSN (Odintsovo) |
| 2001/2002 | Lokomotiv-Belgorje (Belgorod) | MGTU-Lužniki (Moskova) | Dynamo-MGSFO-Olimp (Moskova) |
| 2002/2003 | Lokomotiv-Belgorje (Belgorod) | Iskra (Odintsovo) | UEM-Izumrud (Jekaterinburg) |
| 2003/2004 | Lokomotiv-Belgorje (Belgorod) | Dynamo (Moskova) | Dynamo (Kazan) |
| 2004/2005 | Lokomotiv-Belgorje (Belgorod) | Dynamo (Moskova) | Dynamo-Tattransgaz (Kazan) |
| 2005/2006 | Dynamo (Moskova) | Lokomotiv-Belgorje (Belgorod) | Iskra (Odintsovo) |
| 2006/2007 | Dynamo-Tattransgaz (Kazan) | Dynamo (Moskova) | Iskra (Odintsovo) |
| 2007/2008 | Dynamo (Moskova) | Iskra (Odintsovo) | Dynamo-Tattransgaz (Kazan) |
| 2008/2009 | Zenit (Kazan) | Iskra (Odintsovo) | Fakel (Novyi Uregnoi) |
Joukkueet kaudella 2009–2010

Zenit (Kazan)
Lokomotiv-Belgorje (Belgorod)
Iskra (Odintsovo)
Fakel (Novyi Uregnoi)
Lokomotiv (Novosibirsk)
Dynamo-Jantar (Kaliningrad)
Lokomotiv-Izumrud (Jekaterinburg)
Dynamo (Moskova)
Jaroslavitš (Jaroslavl)
Ural (Ufa)
Gazprom-Jugra (Surgut)
Tjumen (Tjumen)
Suomalaiset superliigassa

Superliigassa on pelannut kolme suomalaista, joista maajoukkuekapteeni Tuomas Sammelvuo jatkaa edelleen uraansa liigassalähde?. Lempäälässä kasvanut Matti Ollikainen oli Venäjän superliigan ensimmäinen suomalaislentopalloilijalähde?. Ollikainen pelasi Venäjällä Fakelin joukkueessa kaudella 2004–2005lähde?. Naisista Sari Seppänen pelasi syksyn 2000 naisten pääsarjassa Venäjällälähde?.
Tuomas Sammelvuo valittiin 2007 superliigan kolmanneksi parhaaksi pelaajaksilähde?.
Voitto Koskela

| Voitto Koskela |
| --- | --- |
Luoja(t):  Väinö Linna
Ensi- esiintyminen:  Täällä Pohjantähden alla -romaanit
Henkilötiedot
Sukupuoli:  mies
Asuinpaikka:  Pentinkulma
Suhteet
Vanhemmat:  Akseli Koskela Elina Koskela
Sisarukset:   Vilho  Eero  Kaarina  Juhani 
Isovanhemmat:  Jussi Koskela Alma Koskela Otto Kivivuori Anna Kivivuori
Tädit ja sedät:   Aleksis  August 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Voitto Johannes Koskela (1918–1940) on Akseli ja Elina Koskelan kolmas poika Väinö Linnan romaanitrilogiassa Täällä Pohjantähden alla.
Voitto syntyy juuri kansalaissodan melskeiden alussa. Elina joutuu kasvattamaan hänet pitkään yksinään koska Akseli on vankilassa. Pojasta tuleekin hyvin isänsä kaltainen eli hyvin omapäinen ja jukuripää. Vanha Jussi jupisikin ainakin kerran Almalle Voitosta:
»Tulee niin isäänsä, niin isäänsä! Minä kun sanon että annas olla sen pelukopan siinä niin vie jumputtaa vaan eikä ole kuulevinaan!»
Voiton mainitaan kirjassa olleen kylän huimapäisin uimahyppääjä. Voitto osoittautuu veljeksistä poliittisesti aktiivisimmaksi aikuiseksi vartuttuaan, mutta varsinaiseen toimintaan hän ei ehdi, koska sota syttyy.
Vanhempien veljiensä tavoin Voitto osallistuu talvisotaan. Hän kaatuu sodan loppuvaiheessa Viipurin–Säkkijärven-maantien varteen venäläisen Rata-hävittäjän konekivääritulessa.
Lanu-festivaali

LANU!-festivaali on keväisin järjestettävä virtuaalinen kirjallisuustapahtuma, joka keskittyy lasten, nuorten ja nuorten aikuisten kirjallisuuteen. LANU! järjestettiin ensimmäisen kerran huhtikuussa 2020, jonka jälkeen tapahtuma-ajankohdaksi vakiintui toukokuun ensimmäinen viikonloppu. Festivaalin nimi tulee lyhenteestä lanu, joka tarkoittaa lasten ja nuorten kirjallisuutta. Kaikki festivaalin ohjelmat esitetään sosiaalisen median eri kanavissa. Ohjelmistoon kuuluu dokumentteja, studiokeskusteluja ja Instagram Live -lähetyksiä. Vuosina 2021 ja 2022 järjestettiin myös lukupiiri. Lisäksi tapahtuman sivustolta voi ladata kirjallisuusaiheisia tehtäväpaketteja.
Toukokuussa 2024 tapahtuma järjestettiin ensimmäistä kertaa avoimena yleisölle Keskustakirjasto Oodin Maijansalissa Helsingissä.
Tapahtumaa järjestävälle Lanu ry:lle myönnettiin vuonna 2022 Suomen Messusäätiön rahoittama Kirja-alan edistämispalkinto, joka on suuruudeltaan 15 000 euroa. Vuonna 2021 tapahtuma sai Onnimanni-palkinnon ja se huomioitiin myös Read Hour -ehdokkuudella lasten ja nuorten lukutaidon sekä heille suunnatun kirjallisuuden näkyvyyden eteen tehdystä ansiokkaasta työstä[lähde? ].
Bibliotheca Alexandrina

Bibliotheca Alexandrinan Aleksandrian yliopistoa kohti oleva julkisivu.
Bibliotheca Alexandrina on Egyptin Aleksandriassa, Välimeren äärellä sijaitseva kirjasto-, museo- ja kongressikeskus, jonka uudisosa valmistui vuonna 2002. Rakennus kunnioittaa legendaarisen Aleksandrian kirjaston muistoa ja on rakennettu paikalle, jolla antiikin ajan kirjaston arvellaan sijainneen.
Rakennuskokonaisuuden uudisosan suunnitteli tunnettu norjalainen arkkitehtuuri- ja maisemasuunnittelutoimisto Snøhetta yhdessä egyptiläisen suunnittelutoimisto Hamza Associatesin kanssa.
Rakennuksen sisäpihalla on kolme sisäänkäyntiä. Yksi pääsisäänkäynneistä johtaa aiemmin valmistuneeseen, arkkitehtuuriltaan muusta kokonaisuudesta poikkeavaan kongressikeskukseen, jonka suurimmassa salissa on 1638 istumapaikkaa. Toinen sisäänkäynti avaa pääsyn uudisrakennuksen osana valmistuneisiin planetaario- ja museotiloihin. Kolmas sisäänkäynti johtaa varsinaisiin kirjastotiloihin.
Sisänäkymiä vielä kokoelmaltaan vajaasta kirjastosta (2004).
Planetaario on kuvan vasemmassa osassa sijaitsevassa kupumaisessa rakennuksessa.
Ilmakuva kirjastokompleksin rakennuksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bibliotheca Alexandrina Wikimedia Commonsissa
Kirjaston viralliset sivut (englanniksi) (ranskaksi) (arabiaksi) (japaniksi)
Palestiinan itsenäisyysjulistus

Palestiina julistautui itsenäiseksi 15. marraskuuta 1988. Itsenäisyysprosessin sysäsi liikkeelle Jordanian kuninkaan Husseinin julistus, jossa se tunnusti Länsirannan palestiinalaiseksi. Palestiinan itsenäisyysjulistuksen luki PLO:n johtaja Jasser Arafat 1988 Algerian pääkaupungista Algerista. Itsenäisyyttä ajanut PLO ja Palestiinan kansalliskokous pyrkivät kuuden päivän sotaa edeltäviin rajoihin, jossa Länsiranta ja Gaza muodostaisisvat Palestiinan valtion, jonka pääkaupunki olisi Itä-Jerusalem. Varsinaisessa itsenäisyysjulistuksessa rajoja ei tarkemmin määritelty, ellei sellaiseksi tulkita vaatimusta Israelin vetäytymisestä vuonna 1967 miehitetyiltä palestiinalaisalueilta.
»Palestiinan kansalliskokous julistaa täten Jumalan nimeen ja Palestiinan arabikansan puolesta Palestiinan valtion perustetuksi Palestiinan maahan pääkaupunkinaan Jerusalem. – – Tämän julistuksen voimaansaattamiseksi Palestiinan kansalliskokous vaatii seuraavaa: – – (b) Israelin vetäytyminen kaikilta palestiinalais- ja arabialueilta, joita se on miehittänyt vuodesta 1967, mukaan lukien arabien Jerusalem.» 
(Palestiinan itsenäisyysjulistus)
PLO tunnusti myös Israelin oikeuden olemassaoloon. Tämä tasoitti tietä Oslon rauhanneuvotteluille. Israel vastusti itsenäisyyspyrkimyksiä ja käynnisti vastakampanjan, jossa se pyysi maailman maita olemaan tunnustamatta Palestiinaa. Esimerkiksi Yhdysvallat ei ole tunnustanut Palestiinaa.
Useat maat tunnustivat Palestiinan pian itsenäisyysjulistuksen jälkeen. Ronald Reaganin hallinto olisi toivonut, että Jordania olisi edustanut palestiinalaisia PLO:n sijaan. Jordania oli hallinnoinut Länsirantaa vuoden 1948 sodasta lähtien 1967 kuuden päivän sotaan asti, jolloin Israel miehitti Gazan ja Länsirannan. Jordania säilytti taloudelliset, oikeudelliset ja hallinnolliset linkkinsä Länsirannalla vuoteen 1988 asti. Tänä aikana palestiinalaisille myönnettiin Jordanian kansalaisuuksia.
Palestiinan itsenäistyminen on jakanut palestiinalaisia itsenäisyysjulistuksesta lähtien. Itsenäistymisjulistuksen aikaan oli käynnissä palestiinalaisten kansannousu ensimmäinen intifada. Etenkin Benjamin Netanjahun kaudella Israelin miehityksen jatkuessa ja laajentuessa huomio on siirtynyt pois neuvottelutiestä. Niin ikään Israelin olemassaolon tunnustaminen aiheuttaa jakolinjoja. Viime aikoihin asti Palestiinan itsenäistymisjulistuksen päivää on pidetty jokseenkin virallisena itsenäisyyspäivänä, jota jotkut palestiinalaiset juhlivat ja jota eri maiden viralliset edustustot kunnioittavat. Toisaalta monet palestiinalaiset kokevat, että itsenäisyys käytännössä uhrattiin Oslon rauhanneuvotteluissa. Useammat haluaisivat myös keskittyä enemmän aseellisen kamppailun merkityksen ja kriittisen historian korostamiseen, jossa nykyisen Israelin valtion olemassaoloa pidetään kokonaisuudessaan huonona asiana.
Palestiinan valtion on tunnustanut 146 maata (Espanja, Norja ja Irlanti tuoreimpina tunnustajina). Suomi ei ole tunnustanut Palestiinan valtiota, mutta on ilmaissut kannattavansa kahden valtion mallia.
Luettelo Kainuun museoista ja näyttelyistä

Tämä artikkeli on luettelo Kainuun museoista. Kainuusta löytyy mm. kulttuurihistoriallisia museoita, sotahistoriallisia museoita ja taidemuseo Kajaanin keskustasta. Edellä mainitut museot esittelevät näyttelyissään kattavasti maakunnan historiaa, elinkeinoja sekä elinkeinorakenteen muutosta, tervanpolttoa ja talvisotaa.
Harjunmaa (Kangasniemi)

Harjunmaa on kylä Kangasniemen kaakkoisosassa. Harjunmaan naapurikylät ovat idässä Luusniemi, pohjoisessa Vihave, lännessä Vuojalahti ja etelässä Rauhajärvi.
Kylässä on ollut asutusta 1500-luvulta lähtien, todennäköisesti aiemminkin. Kylän perustajana pidetään Henrik Albrechtia , joka mainitaan Savoa koskevassa Maakirjassa vuodelta 1561.   Kylän asutushistoriaan liittyy seuraava taru Henrik Albrechtin esi-isästä:
"Suvun kantaisä Gideon Albrecht saapui Pohjanlahden takaa, ja asettui asumaan Revolaan, synkkään metsään, jossa voi ampua metsoja omasta ikkunasta."
Kylässä toimii vuonna 1920 perustettu kyläseura Harjunmaan maa- ja kotitalousseura ry (alkuperäiseltä nimeltään Kangasniemen Itäinen maamiesseura).
Harjunmaan kylässä on ollut historian aikana kolme kauppaa, pankki ja koulu.
Kuplettilaulaja Hiski Salomaan (alk. Hiskias Möttö) on syntynyt ja elänyt nuoruudensa Harjunmaan kylässä. Hänen syntymäkodin Tipsalon torpan pihamaalla asutuksesta on jäljellä enää aitta ja talli. Pihalle on pystytetty Hiski Salomaan syntymäkodin muistomerkki vuonna 1979. Lisäksi Kangasniemen kirkonkylän Pirtin Perinnepuistossa on toinen Salomaan muistomerkki vuodelta 2009.
Oskari Setänen

| Oskari Setänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1994 (ikä 30) Eura, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Osku, Setämies, Tulipekka
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Dragons de Rouen
Sarja:  Ligue Magnus
Pelinumero:  32
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Lukko (SML) Jukurit (Mestis) TPS (SML) Ässät (SML) KooKoo (SML)
Oskari Juho Matias Setänen (s. 28. huhtikuuta 1994 Eura) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Ranskan pääsarjassa Ligue Magnus-joukkue Dragons de Rouenissa.
Ura > Maajoukkueura

Setänen pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011. Yhteensä hän on pelannut viisi nuorten ja 11 poikien maaottelua.
Suomen A-maajoukkueessa Setänen on pelannut yhden ottelun. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksessa 5. marraskuuta 2020 Helsingin Hartwall Arenassa alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajista koottua Venäjää vastaan. Setänen torjui Suomen 6–2-tappioon päättyneessä ottelussa 20 kertaa.
Muuta

Setäsen isoveli Eetu on pelannut jalkapalloa ja hän on myös sanomalehti Satakunnan Kansan urheilutoimittaja. Oskari Setänen harrasti jalkapalloa itsekin Euran Pallossa omien sanojensa mukaan noin 14-vuotiaaksi asti.
Tahraton mieli

| Tahraton mieli> Eternal Sunshine of the Spotless Mind |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michel Gondry
Käsikirjoittaja:  Charlie Kaufman Michel Gondry Pierre Bismuth
Tuottaja:  Anthony Bregman Steve Golin
Säveltäjä:  Jon Brion
Kuvaaja:  Ellen Kuras
Leikkaaja:  Valdís Óskarsdóttir
Tuotantosuunnittelija:  Dan Leigh
Pukusuunnittelija:  Melissa Toth
Pääosat:  Jim Carrey Kate Winslet
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Focus Features
Levittäjä:  Focus Features
Ensi-ilta:  19. maaliskuuta 2004
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  20 000 000 dollaria
Tuotto:  72 258 126 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tahraton mieli (Eternal Sunshine of the Spotless Mind) on Michel Gondryn ohjaama elokuva vuodelta 2004. Sitä kuvattiin talvella 2003 Yhdysvaltain itäosissa, muun muassa New Yorkissa, Montaukissa ja Bostonissa. Elokuva sai Oscarin parhaasta elokuvakäsikirjoituksesta vuonna 2005.
Vuonna 2016 Tahraton mieli äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan kuudenneksi parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. Seuraavana vuonna myös The New York Timesin kriitikot arvioivat elokuvan tämän vuosisadan 25 parhaan joukkoon.
Elokuvan levittäjänä toimi Suomessa Sandrew Metronome ja Yhdysvalloissa Focus Features.
Juoni

Joel Barish (Jim Carrey) järkyttyy kuullessaan, että hänen tyttöystävänsä Clementine Kruzynski (Kate Winslet) on poistanut hänet mielestään. Raivoissaan hän haluaa saman järjestelmän avulla poistaa itsekin Clementinen mielestään. Mutta kun muistot Clementinesta alkavat hämärtyä, Joel rakastaa tätä vieläkin.
Ystävänpäivänä 2004 Joel herää kotonaan Rockville Centerissä. Hän on masentunut ja ahdistunut ja päättää lintsata töistä ja lähteä junalla Montaukiin. Kotimatkallaan hän tapaa (uudelleen) Clementinen, eikä muista tästä juuri mitään. Pian Joel saa kuitenkin tietää, että hänellä on ollut suhde Clementinen kanssa, hän ei vain muista sitä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jim Carrey   | … |   Joel Barish   |
|  Kate Winslet   | … |   Clementine Kruczynski   |
|  Elijah Wood   | … |   Patrick   |
|  Thomas Jay Ryan   | … |   Frank   |
|  Mark Ruffalo   | … |   Stan   |
|  Jane Adams   | … |   Carrie   |
|  David Cross   | … |   Rob   |
|  Kirsten Dunst   | … |   Mary Svevo   |
|  Tom Wilkinson   | … |   Howard Mierzwiak   |
|  Ryan Whitney   | … |   Joel pikkulapsena   |
|  Debbon Ayer   | … |   Joelin äiti   |
Aiheesta muualla

Rautsi, Ilja: Eternal Sunshine of the Spotless Mind – Tahraton mieli (2004). Elitisti, 22.6.2004.
Eelis Alanen

Eelis Albert Alanen (22. syyskuuta 1887 Tampere – 27. joulukuuta 1953 Hämeenlinna) oli suomalainen pappi, opettaja ja historioitsija.
Henkilöhistoria

Alasen vanhemmat olivat työnjohtaja Johan Kustaa Alanen ja Emma Brandthin ja puoliso vuodesta 1915 Hertta Emilia Gummerus, kirkkoherra Julius Immanuel Gummeruksen tytär. Alasen veljiä olivat taidemaalari Joseph Alanen ja vuorineuvos Julius Alanen. Eelis Alanen tuli ylioppilaaksi Tampereella 1906, opiskeli teologiaa ja vihittiin papiksi 1910. Hän oli Savonlinnan tuomiokapitulin notaari 1916 ja Savonlinnan seurakunnan kappalainen 1916–1936. Hämeenlinnan kaupungin ja maaseurakunnan kirkkoherra Alanen 1936–1953, samoin kuin lääninrovasti 1938–1953. Savonlinnassa hän toimi myös uskonnonopettajana. Alanen oli Viipurin tuomiokapitulin asessori 1929–1935 ja Tampereen tuomiokapitulin 1951–1953. Kirkolliskokuksen jäsen hän oli 1928, 1933 ja 1941. Alanen sai rovastin arvon 1935. Hän julkaisi useita teoksia kirkkohistoriasta.
Julkaisuja

Savonlinna-Säämingin seurakunta 1721–1812, 1923
Kuvauksia papistosta ja oloista Savonlinna-Säämingin seurakunnassa 1800-luvulla, 1927
Savonlinnan tuomiokirkon vaiheisiin liittyviä muistoja, 1929
Hurmahenkisyys evankelisessa kristikunnassa ennen ja nyt. Synodaalikirjoitus Viipurin hiippakunnan pappeinkokousta varten v. 1932, 1932
Savonlinnan seurakunta v. 1935, 1935
Hämeenlinnan kirkko 1798–1948, 1948
David Gordon Green

| David Gordon Green |
| --- | --- |
 David Gordon Green Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Little Rock, Arkansas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja, televisiotuottaja, käsikirjoittaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1997–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Allmovie
David Gordon Green (s. 9. huhtikuuta 1975 Little Rock, Arkansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja, televisiotuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on ohjannut komediaelokuvan Pineapple Express – ohutta yläpilveä (2008) ja ohjasi sekä tuotti draamaelokuvan Joe (2013).
Sittemmin Green on ohjannut ja käsikirjoittanut kauhuelokuvia: Halloween-elokuvasarjan yhdestoista osa Halloween sai ensi-iltansa vuonna 2018 ja sen suora jatko-osa Halloween Kills kaksi vuotta myöhemmin. Green käsikirjoitti Halloween-elokuvan Jeff Fradleyn ja Danny McBriden kanssa sekä jatko-osan McBriden ja Scott Teemsin kanssa. Trilogian päätösosa Halloween Ends sai ensi-iltansa vuonna 2022. Halloween-elokuvien jälkeen hän on ohjaajana ja käsikirjoittana uudessa Manaaja-trilogiassa, joista ensimmäinen osa Manaaja: Uskon merkki sai ensi-iltansa lokakuussa vuonna 2023.
Filmografia

| Ohjaajana> Vuosi | Ohjaajana> Elokuva | Ohjaajana>  |
| --- | --- | --- |
| 2000 | George Washington |  |
| 2003 | All the Real Girls |  |
| 2004 | Alakynnessä (Undertow) |  |
| 2007 | Snow Angels |  |
| 2008 | Pineapple Express – ohutta yläpilveä |  |
| 2011 | Your Highness |  |
| 2011 | The Sitter |  |
| 2013 | Prince Avalanche |  |
| 2013 | Joe |  |
| 2014 | Manglehorn |  |
| 2015 | Our Brand Is Crisis |  |
| 2017 | Stronger |  |
| 2018 | Halloween |  |
| 2021 | Halloween Kills |  |
| 2022 | Halloween Ends |  |
| 2023 | Manaaja: Uskon merkki |  |