stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Määrällinen tutkimus

Määrällinen tutkimus eli kvantitatiivinen tutkimus tarkoittaa tutkimusta, jossa käytetään täsmällisiä ja laskennallisia, usein tilastollisia menetelmiä. Termiä käytetään yleensä ihmistieteiden kuten yhteiskuntatieteiden ja kasvatustieteen yhteydessä, mutta laajasti ottaen se voi tarkoittaa myös luonnontieteellistä tutkimusta. Määrällinen tutkimus on laadullisten tutkijoiden suosima käsite alueelle, joka vanhastaan on tunnettu nimellä tilastollinen tutkimus.
Esimerkiksi sosiologian tutkimuskohteena ovat ihmisten muodostamat yhteisöt sekä ihmisyhteisöjen toiminnasta seuraavat ilmiöt. Määrällisessä tutkimuksessa tutkija pyrkii keräämään itselleen empiiristä havaintoaineistoa. Havaintoaineistoa tarkastelemalla tutkija pyrkii ymmärtämään jotakin yhteiskunnallista ilmiötä. Havaintoaineistoa tarkastelemalla tutkija pyrkii tekemään yleistyksiä keräämästään havaintoaineistosta.
Määrällisen tutkimuksen havaintoaineiston keruumenetelmiä voivat olla esimerkiksi haastattelu tai kirjekysely. Määrällinen tutkimusmenetelmä sopii suuria ihmisryhmiä kartoittaviin tutkimuksiin. Sen avulla ei saada yksittäistapauksista kattavaa tietoa. Määrällisessä tutkimuksessa käytetään usein tilastollisia malleja.
Laadullinen tutkimus kehittää muutaman yksittäistapauksen perusteella hypoteeseja (valistuneita arvauksia) muista tapauksista ("yleisestä"). Näiden hypoteesien todistaminen oikeaksi tai vääräksi vaatii määrällisiä menetelmiä.
Sosiaalitieteiden professori Pertti Tötön mukaan laadullinen tutkimus ei pysty vastaamaan kysymykseen miksi: syy-seuraus-suhteen todentamiseen tarvitaan aina tietoa ilmiöiden korrelaatiosta, ja sitä taas ei voi todeta ilman määrällistä tutkimusta. Niinpä jos määrälliset metodit unohdetaan, Tötön mukaan samalla hylätään kaikki varsinaisia syitä koskevat kysymykset. Kausaalisen selittämisen lisäksi määrällinen tutkimus tekee mahdolliseksi tilastollisen selittämisen ja tilastollisen kuvailun. Nämä kolme aluetta yhdessä kattavat valtaosan koko tieteellisen tutkimuksen kentästä.
Kirjallisuutta

Töttö, Pertti: Pirullinen positivismi: Kysymyksiä laadulliselle tutkimukselle.  (Jyväskylän yliopiston ylioppilaskunnan julkaisusarja 41)  Jyväskylä:  Kampus kustannus, 1997.  ISBN 951-9113-41-X
Töttö, Pertti: Pirullisen positivismin paluu: Laadullisen ja määrällisen tarkastelua.  Tampere:  Vastapaino, 2000.  ISBN 951-768-077-5
Töttö, Pertti: Syvällistä ja pinnallista: Teoria, empiria ja kausaalisuus sosiaalitutkimuksessa.  Tampere:  Vastapaino, 2004.  ISBN 951-768-127-5
Nora Mørk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nora Mørk vuonna 2014. |  Nora Mørk vuonna 2014. |  Nora Mørk vuonna 2014. |  |
Maa:   Norja
Naisten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rio 2016 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tanska 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Saksa 2017 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tanska/Norja 2010 |  |  |
|  Kultaa | Unkari/Kroatia 2014 |  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2016 |  |  |
Nora Mørk (s. 5. huhtikuuta 1991 Oslo) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa syyskuusta 2010 alkaen 114 maaottelua ja tehnyt niissä 560 maalia. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja voitti maailmanmestaruuden Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruudet Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämässä kisoissa 2010, Unkarin ja Kroatian kisoissa 2014, Ruotsin kisoissa 2016 ja Tanskan kisoissa 2020. Seuratasolla hän edustaa unkarilaista Győri Audi ETO KC:tä.
Nora Mørkin kaksossisko Thea Mørk on myös käsipalloilija. Nora Mørk seurustelee ruotsalaisen käsipalloilija Jerry Tollbringin kanssa.
Martti Mäki

| Martti Mäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. elokuuta 1947 (ikä 77) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Ala:  taidemaalari, taidegraafikko
Kuuluisimpia töitä:  Metamorfoosi (1972)  Elämä on palamista (1990)
Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 
 opiskelleita suomalaisia
Johan Jacob Ahrenberg, Anton Wilhelm Arppe, Charles Bassi, Johan Zacharias Blackstadius, Edla Blommér, Erik Cainberg*, Theodor Decker, Robert Wilhelm Ekman*, Erik Enroth, Gustaf Wilhelm Finnberg, Johan Erik Hedberg, Johan Gustav Hedman, Gustaf Erik Hedman, Theodor Höijer, Karl Emanuel Jansson, Johan Knutson, Unto Koistinen, Helmi Kuusi, Aleksander Lauréus*, Johan Erik Lindh, Frans Wilhelm Lüchow, Erik Johan Löfgren, Karl Peter Mazér, Hjalmar Munsterhjelm, Martti Mäki, Victorine Nordenswan, Johan Oldenburg, Antero Olin, Erik Palmstedt, Jacob Rijf, Mathilda Rotkirch, Carl Axel Setterberg, Carl Eneas Sjöstrand, Frans Sjöström, Anita Snellman, Erland Stenberg, Johan Henrik Strömer, Emanuel Thelning, Isak Wacklin, Ferdinand von Wright, Magnus von Wright, Wilhelm von Wright 
 * agré
Martti Sakari Mäki (s. 16. elokuuta 1947 Oulu) on suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1965–1969 ja Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1969–1971.
Mäki debytoi taiteilijana Oulussa vuonna 1964. Kotimaisten näyttelyiden lisäksi hänen töitään on ollut näytteillä muun muassa Tukholmassa, Odessassa, Bodenissa, Oslossa, Rostockissa, Monacossa ja Leverkusenissa.
Suomesta Mäen teoksia löytyy muun muassa Suomen valtion, Ateneumin, Helsingin kaupungin ja Oulun taidemuseon kokoelmista. Mäen suurin yksittäinen maalaus oli hänen Oulun keskustan Vaaran kaupunginosaan Pakkahuoneenkadulle toteuttamansa ulkoseinämaalaus Elämä on palamista, jonka koko oli yhteensä yli 100 neliömetriä. Rakennus, jonka seinässä maalaus oli, purettiin vuonna 2007.
Mäki sai Valtion kuvataidepalkinnon vuonna 1969. Seinämaalausten, pienoistilataideteosten, kineettisten töiden ja julisteiden lisäksi Mäki on kunnostautunut myös julkisten muotokuvamaalausten tekemisessä.
Martti Mäki on Suomen Taidemaalariliiton jäsen ja hän työskentelee Oulun Pikisaaressa. Hän on naimisissa näyttelijä ja ohjaaja Liisa Toivosen kanssa.
Mäki sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 2008.
Kirjallisuutta

Reijo Rinnekangas: Pohjoista valoa, Pohjoinen, 1990
Mäki, Martti: Martti Mäki: Elämä on palamista.  (Vastaava toimittaja: Heikki Kastemaa. Kirjoittajat: Tor-Björn Hägglund, Kari Kontio ja Heikki Kastemaa. Teosten valokuvaus: Jaakko Heikkilä ym. Julkaistu Oulun taidemuseossa pidetyn samannimisen retrospektiivisen näyttelyn yhteydessä)  Oulu:  Pohjoinen, 1996.  ISBN 951-749-256-1
Julkisia teoksia

Metamorfoosi, 1972, seinämaalaus, Oulun kaupunginteatteri
Yksiössä jossakin, 1973, seinämaalaus, Oulun keilahalli
Haukka ja varikset, 1976, maalaus, Tuiran ala-aste, Oulu
Iltapäivä, 1978, maalaus, Rajakylän ala-aste, Oulu
Leipiä, 1981, maalaus, Myllyojan ala-aste, Oulu
Ei pakokaasuja taivaalle, maalaus, Yleisradion Oulun toimitalo
Afrojazzia, 1986, seinämaalaus, Oulun musiikkikeskus
Franzenin talossa, 1988, seinämaalaus, Franzenin talo, Oulu
Pohjolan tyttö, 1988, maalaus, Baruch International Fashion Group, Hollanti
Elämä on palamista, 1990, ulkoseinämaalaus, Oulun keskusta (tuhoutui rakennuksen purkamisen yhteydessä)
Ookko nää Oulusta, 2002, maalaus, Oulun Uusi Seurahuone
Tiernapojat, 2008, ulkoseinämaalaus, Oulun keskusta, Kauppurienkatu 6-8
Aiheesta muualla

Martti Mäki taiteilijamatrikkelissa
Martti Mäen henkilökuvaus (Arkistoitu – Internet Archive)
Martti Mäen maalaama Jorma Kohon muotokuva[vanhentunut linkki]
Martti Mäen maalaama  Elina Hoffrenin muotokuva[vanhentunut linkki]
Martti Mäen seinämaalaus Elämä on palamista (Arkistoitu – Internet Archive)
Martti Mäen piirtämä Pelmun juliste Oulun kaupunginkirjasto - maakuntakirjaston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kari Mäkinen (valmentaja)

Kari Mäkinen (s. 30. elokuuta 1945) on parhaiten tunnettu jääkiekkovalmentajana. Hänen urheilu-uraansa kuuluu kiekkoilun lisäksi melonta kansainvälisellä tasolla.
Jääkiekko

Pelaajana Kari Mäkinen voitti jääkiekon Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuonna 1964. Hän pelasi yhden B-maaottelun.
Mäkinen valmensi vuosien ajan Oulun Kärppiä ja voitti Suomen mestaruuden 1981. Lisäksi hän toimi maajoukkueen kakkosvalmentajana Kalevi Nummisen apuna. Oulusta Mäkinen siirtyi Helsingin Jokereiden valmentajaksi I-divisioonaan. Mäkisen johdolla Jokerit nousi takaisin SM-liigaan kahden divisioonakauden jälkeen. Mäkinen toimi hetken aikaa myös Jokereiden toimitusjohtajana päävalmentajan tehtävien lisäksi, kunnes vuonna 1990 hän sai väistyä seurasta heikosti sujuneiden pelien vuoksi. Hän on valmentanut pääsarjatasolla myös Lahden Reipasta. Mäkinen valittiin SM-liigassa vuoden valmentajaksi vuosina 1977 ja 1981.
Melonta

Mäkinen sijoittui Tokion 1964 olympialaisissa kanadalaiskaksikkojen 1 000 metrin melonnassa yhdeksänneksi Rudolf Närjäsen parina. MM-kilpailuissa tämä kaksikko sijoittui 1 000 metrillä kuudenneksi vuonna 1966.
Seuratasolla Mäkinen edusti Pirkka-Melojia. Hän voitti kanadalaiskanooteilla yhteensä 19 Suomen-mestaruutta vuosina 1962–1970. Kanadalaisyksikköjen mestaruuden hän voitti 500 metrillä vuosina 1965 ja 1966 sekä 1 000 metrillä vuonna 1965.
Sukulaiset

Kari Mäkisen veljistä Juhani Mäkinen voitti melonnassa kolme Suomen-mestaruutta ja toimi vuosina 1966–1970 Suomen Kanoottiliiton päävalmentajana. Toinen veli Seppo Mäkinen voitti sekä kajakkimelonnassa että jääkiekossa Suomen-mestaruuden vuonna 1964.
Määriläiset

Määriläiset ovat länsislaavilainen kansa, joista valtaosa asuu Tšekkiin kuuluvalla Määrin alueella. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Tšekissä asui 630 897 määriläistä, kun vielä vuoden 1991 väestönlaskennan mukaan heitä oli 1 363 000. Valtaosa on muuttanut kansallisuudekseen ”tšekki”. Määriläisen kulttuurin keskuksena on pidetty Määrin pääkaupunkia Brnoa.
Historia

Määriläiset mainitaan kansana ensimmäisen kerran vuonna 822 kirjoitetuissa annaaleissa. Nimensä he saivat Moravajoesta. Yleisempää vielä tuohon aikaan oli kuitenkin viitata Määrin alueen asukkaisiin nimityksellä sloveenit. Määriläiset yhdistivät Määrin, Böömin, Silesian, Etelä-Puolan ja Pohjois-Unkarin Suur-Määriksi kutsutuksi valtakunnaksi. Valtakunnan uskonnoksi tuli 800-luvulla katolilaisuus. Unkarilaiset tuhosivat Suur-Määrin 900-luvun alussa, ja saksalaiset ajoivat heidät pois. Sen jälkeen aluetta hallitsivat Böömin kuningaskunta ja Habsburgit. Määrissä hallitseva yläluokka puhui saksaa ja kaupunkien asukkaat olivat pääasiassa saksalaisia. Maaseutu oli puolestaan slaavilaisten asuttama.
1800-luvulla syntyi kansallistunteen kasvun myötä ajatus määriläisistä ja tšekeistä yhtenä kansana. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä poliitisesti hallitsevaksi luokaksi nousivat tšekit. Määrissä oli edelleen saksalainen yläluokka. Määristä ja Tšekin Sleesiasta tehtiin omat hallinnolliset alueensa. Vuonna 1938 natsi-Saksa miehitti Tšekin ja Slovakia julistautui itsenäiseksi. Määrin alue selvisi toisesta maailmansodasta muuhun Eurooppaan verrattuna vähillä aineellisilla vahingoilla. Kommunistihallinnon aikaan määriläiset eivät kannattaneet yhtä radikaaleja uudistuksia kuin tšekit, vaan olisivat tyytyneet kansallisiin uudistuksiin koko järjestelmän uudistamisen sijasta. 1980-luvun lopulla Määrissä nousi alueen itsehallintoa ja jopa itsenäisyyttä vaativia poliitisia liikkeitä. 1990-luvun puolivälissä Brnossa ja muissa suurissa Määrin kaupungeissa oli massamielenosoituksia, mutta liikehdintä rauhoittui myöhemmin.
John Myung

| John Myung |
| --- | --- |
 John Myung Madridissa vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1967 (ikä 57)
Ammatti:  Muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1985 - nykyhetki
Tyylilajit:  Progressiivinen metalli,  progressiivinen rock, jazz fusion
Soittimet:  basso, kitara, Chapman Stick, koskettimet, viulu
Yhtyeet:  Dream Theater, Platypus, The Jelly Jam
Levy-yhtiöt:  Elektra Records Roadrunner Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John Ro Myung (s. 24. tammikuuta 1967, Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen progressiivista metallia soittavan Dream Theaterin basisti ja perustajajäsen.
Ura

Myung aloitti viulunsoiton viisivuotiaana, mutta vaihtoi bassoon 15-vuotiaana saatuaan kutsun liittyä paikalliseen yhtyeeseen. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi hän aloitti opinnot ystävänsä John Petruccin kanssa Berklee College of Musicissa, jossa he tapasivat tulevan yhtyetoverinsa, rumpali Mike Portnoyn. He perustivat kosketinsoittaja Kevin Mooren ja laulaja Chris Collinsin kanssa yhtyeen nimeltä Majesty, josta myöhemmin tuli Dream Theater.
Hän on soittanut uransa aikana lukuisissa sivuprojekteissa. Ensimmäinen näistä oli pop-prog-yhtye Platypus Rod Morgensteinin, Ty Taborin ja entisen Dream Theater -jäsenen Derek Sherinianin kanssa. Hän on myös The Jelly Jamin jäsen, jonka kokoonpano on sama kuin Platypusin Sheriniania lukuun ottamatta.
Soittimet

Dream Theaterin debyyttialbumilla When Dream And Day Unite ja sitä seuranneella Images And Words -albumilla Myung soitti 4-kielistä bassoa. Hän kuitenkin vaihtoi 6-kieliseen bassoon ennen Images And Tour -kiertuetta, eikä ole enää sittemmin käyttänyt 4-kielistä pääsoittimenaan. Hän on soittanut muun muassa Tobiaksen ja Tungin bassoilla. Awake-albumin jälkeen hän teki yhteistyösopimuksen Yamahan kanssa, joka on julkaissut hänen käyttämistään bassoista kaksi signature-mallia, RBX6JM ja RBXJM2.
Dream Theaterin Systematic Chaos -levyn nauhoituksissa John Myung käytti enimmäkseen Music Manin Bongo-mallin bassoa, jota hän käyttää myös levyltä löytyvän "Constant Motion" -kappaleen musiikkivideossa. Myung on siirtynyt kokonaan Music Manin soittimiin eikä hän enää ole yhteistyössä Yamahan kanssa.
Myung käyttää joskus soittimenaan myös Chapman Stickiä. Tämä soitin on kuultavissa esimerkiksi Falling Into Infinity -albumin kappaleessa New Millennium. Vahvistimina hän käyttää Mesa Boogien laitteita.
Diskografia > Dream Theater

When Dream and Day Unite (1989)
Images and Words (1992)
Live at the Marquee (1993)
Awake (1994)
A Change of Seasons (1995)
Falling Into Infinity (1997)
Once in a LIVEtime (1998)
Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory (1999)
Live Scenes from New York (2001)
Six Degrees of Inner Turbulence (2002)
Train of Thought (2003)
Live at Budokan (2004)
Octavarium (2005)
Score (2006)
Systematic Chaos (2007)
Black Clouds & Silver Linings (2009)
A Dramatic Turn of Events (2011)
Dream Theater (2013)
Breaking the Fourth Wall (2014)
The Astonishing (2016)
Distance over Time (2019)
Distant Memories - Live in London (2020)
A View from the Top of the World (2021)
Diskografia > Muut

Platypus: When Pus Comes To Shove (1999)
Platypus: Ice Cycles (2000)
Gordian Knot: Gordian Knot (2000)
The Jelly Jam: The Jelly Jam (2002)
Explorers Club: Raising The Mammoth (2002)
The Jelly Jam: 2 (2004)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dream Theaterin kotisivu
| n k Dream Theater |
| --- | --- |
 James LaBrie  Mike Portnoy  John Myung  John Petrucci  Jordan Rudess   Chris Collins  Charlie Dominici  Kevin Moore  Derek Sherinian  Mike Mangini 
Studioalbumit:  When Dream and Day Unite  Images and Words  Awake  Falling into Infinity  Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory  Six Degrees of Inner Turbulence  Train of Thought  Octavarium  Systematic Chaos  Black Clouds & Silver Linings  A Dramatic Turn of Events  Dream Theater  The Astonishing  Distance over Time  A View from the Top of the World  Parasomnia 
Livealbumit:  Live at the Marquee  Once in a LIVEtime  Live Scenes from New York  Live at Budokan  Score  Chaos in Motion 2007–2008  Live at Luna Park  Breaking the Fourth Wall  Distant Memories 
Kokoelmat:  Greatest Hit (...and 21 Other Pretty Cool Songs)  The Studio Albums 1992–2011 
EP:t:  A Change of Seasons 
Videot:  Images and Words: Live in Tokyo  5 Years in a Livetime  Metropolis 2000: Scenes from New York  Live at Budokan  Score  Chaos in Motion 2007–2008  Live at Luna Park  Breaking the Fourth Wall  Distant Memories 
Sivuprojektit:  Nightmare Cinema  Jelly Jam  Liquid Tension Experiment  Liquid Trio Experiment  MullMuzzler  OSI  Platypus  Transatlantic 
Muuta:  Diskografia  Luettelo kappaleista 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Mäetagusen kartano

Mäetagusen kartanon päärakennus.
Mäetagusen kartano (vir. Mäetaguse mõis, saks. Mehntack) on kartano Alutagusen kunnassa Itä-Virumaan maakunnassa Virossa.
Historia

Kartanon historia alkaa jo 1500-luvun alkupuolella. Vuosina 1736-1919 kartano kuului von Rosen -suvulle, ja nykyinen rakennuskanta onkin rakennettu suvun omistuskaudella. Vuosina 1923–1982 kartanon päärakennuksen tiloissa toimi koulu.
Päärakennus

Kartanon päärakennus oli Mäetagusen kunnan käytössä. Sen ensimmäisessä kerroksessa oli kunnantalo ja toisessa kerroksessa juhla- ja konserttitiloja. Se valmistui alun perin vuonna 1796. Sitä on kunnostettu tulipalon jälkeen 1820-luvulla sekä uudelleen 1890-luvulla ja 1990-luvulla.
Muita rakennuksia

Entisessä talli-vaunuvajassa toimii hotelli. Mäetagusen metsästysmuseo on rakennettu entiseen puutarhurin taloon. Käsityötalo toimii kartanon entisessä aitassa. Myös kasvihuone on entisöity.
Kartanon puisto

Kartanorakennusten ympärillä on puisto, joka ilmeisesti perustettiin 1700-luvun lopulla. Pääosin puiston nykyasu - englantilaistyylinen vapaamuotoinen puisto - on seuraavalta vuosisadalta. Puiston nykyinen pinta-ala on 9,3 hehtaaria.
Hautausmaa ja kappeli

Hautausmaa sijaitsee noin kilometrin päässä kartanosta. Siellä on kartanon omistajien eli von Rosen -suvun hautakappeli. Kappeli rakennettiin vuonna 1864.
Mäetagusen kartanon entinen aitta.
Von Rosen suvun hautakappeli.
Märta

| Märta |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  26. elokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Märtha, Märit
Vastineita eri kielissä:  Margareth, Margarete, Margherita, Margret, Marguerite
Nimen alkuperä:  Margareta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Märta tai Märtha on pohjois­mainen, etenkin ruotsa­lainen naisen etunimi. Alku­perältään se on Margareta-nimen muunnelma.
Suomessa nimi Märta on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 1 328 ja Märtha 474 henkilölle. Märtan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 26. elokuuta.
Tunnettuja Märtoja ja Märthoja > Kuninkaallisia

Märtha, alk. Märtha Tyra (1901–1954), Norjan kruununprinsessa, kruununprinssi Olavin puoliso
Märta Eerikintytär (1277 tai 1282–1341), Tanskan prinsessa ja Ruotsin kuningatar, kuningas Birger Maununpojan puoliso
Märtha Louise (s. 1971), Norjan prinsessa, kuningas Harald V:n tytär
Tunnettuja Märtoja ja Märthoja > Muita

Märtha Adlerstråhle (1868–1956), ruotsalainen tennispelaaja
Märta Blomstedt (1899–1982), suomalainen arkkitehti
Märta Donner (1922–2013), suomalainen lastenneurologian erikoislääkäri ja dosentti
Märta Laurent (1920–2011), suomenruotsalainen näyttelijä
Märtha Lilius-Tallroth (1904–2000), suomalainen arkkitehti
Märtha Nickul (1894–1974), suomenruotsalainen uskonnollinen kirjailija
Märta Norberg (1922–2020), ruotsalainen maastohiihtäjä
Märta von Schantz (1923–2014), suomenruotsalainen lähetystyöntekijä ja opettaja
Märta Stenevi (s. 1976), ruotsalainen Ympäristöpuolueen poliitikko ja ministeri
Märta Tikkanen (s. 1935), suomenruotsalainen kirjailija, toimittaja ja opettaja
Märta Torén (1925–1957), ruotsalainen näyttelijä
Märta Ulfsdotter (n. 1319–1371), ruotsalainen hovinainen, Pyhän Birgitan tytär
Myrhorodin piiri

| Myrhorodin piiri Миргородський район |
| --- | --- |
 Piirin sijainti Pultavan alueen kartalla
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 49.9685°N, 33.6079°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Pultavan alue
Perustettu:  1923, laajennettu 17.7.2020
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Myrhorod (38 447 as., 2021)
Pinta-ala  ():  6 295,5 km²
Väkiluku (2021, arvio):  201 728
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
 
Verkkosivu
Myrhorodin piiri (ukr. Миргородський район, Myrhorodskyi raion) on hallinnollinen piiri Ukrainan eteläosassa Pultavan alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1923. Nykyään – heinäkuun 2020 aluelaajennusten jälkeen – Myrhorodin piiri rajoittuu kaakossa Pultavan piiriin, etelässä Krementšukin piiriin, lännessä Lubnyn piiriin, luoteessa Tšernihivin alueeseen ja pohjoisessa Sumyn alueeseen. Piirin hallinnollinen keskus on Myrhorodin kaupunki (38 447 as., 2021).
Myrhorodin piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Pultavan alueen piirien lukumäärän neljään. Laajentuneen Myrhorodin piirin pinta-alaksi tuli 6 295,5 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Myrhorodin piirin väkiluvuksi 201 728 (1.1.2021). Piiri on väestöltään lievästi maaseutuvoittoinen. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin &&&&&&&&&&&&&048.030000048,3 prosenttia piirin asukkaista (97 408 as.), eli neljän kaupungin (Hadjatš 23 172 as., Zavodske 7 832 as., Loh’vytsja 11 119 as. ja Myrhorod 38 447 as.) sekä viiden kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on aiempaa samannimistä piiriä väkirikkaampi (2017 väestöarvio oli 31 442 as.).
Myrhorodin piiri oli pienialaisempi ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Loh’vytsjan rautatieasema.
Asuinalueen ilmakuva Myrhorodista.
Myrhorodin rautatieasema.
Myrhorodin lentotukikohta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Myrhorodin piiri Wikimedia Commonsissa
Poltavska oblast (tietosanakirjan Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR 17. voluumin Poltavska oblast - artikkelit Myrhorodin piiristä, ja siihen 7/2020 liitetyistä muista piireistä, ja piirien paikkakunnista) (ukrainaksi) (ukrssr.com.ua)
Timo Mäkelä

Timo Mäkelä Turun kirjamessuilla 2008.
Timo Veikko Mäkelä (s. 31. maaliskuuta 1951 Hauho) on suomalainen sarjakuvataiteilija ja pilapiirtäjä. Hän on muun muassa piirtänyt Ilta-Sanomiin poliittisia pilapiirroksia vuodesta 1980 eli yli puolet elämästään käyttäen nimimerkkiä ”Timppa”.
Mäkelä opiskeli Taideteollisen korkeakoulun graafisella linjalla vuosina 1969–1972. Samaan aikaan opiskelivat muun muassa Tarmo Koivisto ja Mauri Kunnas. 1970-luvulla Mäkelä kuvitti levynkansia muun muassa Hectorille (Hectorock I, 1974) ja Erkki Junkkariselle. Hän kuvitti myös vasemmistolaisten nuorten Raketti-lehteä ja toimi Postin graafikkona.
Vuosina 1979–2005 Mäkelä piirsi poliittista satiiria sarjakuvina Kansan Uutisiin ja vuodesta 1980 pilakuvia Ilta-Sanomiin. Lisäksi Helsingin Sanomissa on julkaistu hänen sarjakuvaansa Minun elämäni.
Mäkelän laajaan tuotantoon kuuluu useita sanomalehtisarjakuvia sekä sarjakuvaromaaneja ja -novelleja.
Vuonna 1989 Mäkelä palkittiin Suomen sarjakuvaseuran Puupää-hatulla. Vuonna 1998 hän sai Kemin sarjakuvapäivillä Lempi Grand Prix -palkinnon koko tuotannostaan. Vuonna 2001 Mäkelä sai taiteen valtionpalkinnon. Hänelle on myönnetty myös viisivuotinen valtion taiteilija-apuraha 2009.
Töitä > Sanomalehtisarjakuvia

Peikkonen (Ilta-Sanomat 1983–1986)
Häjyt (Aamulehti 1987–1997)
Kalliokadun blues (Helsingin Sanomat 1996)
Pieniä julmia tarinoita (Helsingin Sanomat 1997–1999), yhdessä Merja Heikkisen kanssa
Minun elämäni (Helsingin Sanomat 2001–2013, Suomen Kuvalehti 2013–)
Töitä > Pilapiirroskokoelmia

Se ompi Suomenmaa.  Gummerus, 1983.  ISBN 951-20-2479-9
Sattumia.  Banana Press, 1988.  ISBN 951-96045-2-9
Jos vaan hiihdettäis, Matti: Timo Mäkelän piirroksia vuosilta 2000–2009.  Arktinen banaani, 2009.  ISBN 978-952-5768-10-7