stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espanjan Grand Prix

|  Espanjan Grand Prix  |
| --- | --- |

Rata:  Circuit de Barcelona-Catalunya
Sijainti:  Montmeló ja Granollers, Espanja
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,657 km
Kilpailun pituus:  66 kierrosta, 307,236 km
Eniten voittoja
Kuljettajat:   Michael Schumacher,  Lewis Hamilton (6) 
Tallit:  Ferrari (12)
Viimeisin kilpailu (2024):
Voittaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Voittoaika:  1:28.20,227
Toinen:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Paaluaika:  1.11,383
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Kierrosaika:  1.17,115 (kierroksella 51)
Espanjan Grand Prix (esp. Gran Premio de España, kat. Gran Premi d’Espanya) on Espanjassa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu.
Paikkakunnat, joissa Espanjan Grand Prix on järjestetty.
Vuodesta 1991 alkaen se on ajettu Circuit de Barcelona-Catalunyan moottoriradalla Barcelonan maakunnassa Kataloniassa Espanjassa, aiemmin se on ajettu myös Pedralbesin, Jaraman, Montjuïcin ja Jerezin radoilla.
F1-uransa ensimmäisen osakilpailuvoiton kilpailussa ovat ajaneet Niki Lauda (1974), Jochen Mass (1975), Pastor Maldonado (2012) ja Max Verstappen (2016).
Suomalaisista Mika Häkkinen on voittanut kilpailun kolme kertaa, Kimi Räikkönen kaksi kertaa sekä Nico Rosberg kerran.
Sponsorit

1981: Gran Premio Talbot de España
1986–1992: Gran Premio Tío Pepe de España
1993–2005: Gran Premio Marlboro de España
2006–2010: Gran Premio de España Telefónica
2011–2013: Gran Premio de España Santander
2014–2017: Gran Premio de España Pirelli
2018: Gran Premio de España Emirates
2019: Emirates Gran Premio de España
2020–2021, 2024: Aramco Gran Premio de España
2022: Pirelli Gran Premio de España
2023: AWS Gran Premio de España
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Circuit de Catalunya
Circuito de Jerez
Formula 1 -luokan Espanjan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Circuit de Pedralbes (1951, 1954) Circuito del Jarama (1968, 1970, 1972, 1974, 1976–1979, 1981) Circuit de Montjuïc (1969, 1971, 1973, 1975) Circuito Permanente de Jerez (1986–1990) Circuit de Catalunya (1991–)
Kansalliskirjasto

Tukholmassa sijaitseva Kuninkaallinen kirjasto (Kungliga biblioteket) on Ruotsin kansalliskirjasto.
Intian kansalliskirjasto toimii Kalkutassa entisen Brittiläisen Intian varakuninkaan  palatsissa
British Library Lontoossa on maailman suurin kansalliskirjasto
Italian kansalliskirjasto toimii Firenzessä
Brasilian kansalliskirjasto toimii Rio de Janeirossa
Suomen kansalliskirjasto toimii Helsingissä.
Singaporen kansalliskirjasto.
Venezuelan kansalliskirjasto Caracasissa
Kiinan kansalliskirjasto Pekingissä
Kansalliskirjasto on yleensä valtion ylläpitämä ja perustama kirjasto. Sen pääsääntöisenä tehtävänä on säilyttää ja luetteloida kansalliset painotuotteet. Kirjasto kasvattaa pääsääntöisesti kokoelmiaan vapaakappalelainsäädännön avulla, näin ainakin valtioissa, joissa tällainen järjestelmä on luotu.
Eräissä maissa voi olla myös useampia kansalliskirjastoja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The European library (Arkistoitu – Internet Archive): luettelo Euroopan kansalliskirjastoista ja niiden yhteystiedot
CENL: Euroopan kansalliskirjastojen konferenssi
Kalle Havumäki

| Kalle Havumäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1991 (ikä 33) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  muusikko, mediapersoona, radiotoimittaja
Vanhemmat:  Marjukka Havumäki (äiti)
Kalle ”Koo” Havumäki (s. 6. kesäkuuta 1991 Helsinki) on suomalainen rap-artisti, mediapersoona ja radiotoimittaja. Hänellä todettiin puolitoistavuotiaana Williams-Beurenin oireyhtymä.
Toimittajanura

Havumäki toimii radiotoimittajana Radio Valossa. Hän on työssään haastatellut monia julkisuuden henkilöitä, muiden muassa presidentti Sauli Niinistöä.
Havumäen idean pohjalta perustettiin vuonna 2014 hyväntekeväisyyshanke SalamaRock, jonka tarkoitus on kerätä varoja vammaisten ihmisten liikunta- ja kulttuuritoimintaan Etelä-Tansaniassa. Hyväntekeväisyyskonserttiin on osallistunut monia tunnettuja muusikoita, kuten Pepe Willberg, Kari Peitsamo, Samae Koskinen sekä Eduardo Martinez.
Vuoden 2015 helmikuussa Havumäki juonsi Ajankohtainen kakkonen -keskusteluohjelman teemaillan sekä syyskuussa MTV3:n esittämän Elämä lapselle -lähetyksen. Hän esiintyi myös vuonna 2011 Puoli seitsemän -ohjelmassa yhdessä äitinsä kanssa.
Musiikillinen ura

Havumäki on kertonut haaveilleensa muusikon urasta lapsuudesta asti. Varsinainen kiinnostus rap-musiikkiin alkoi 13-vuotiaana. Ennen sitä Havumäki harrasti pianonsoittoa muttei kuitenkaan kokenut sitä omakseen. Vasta erityismusiikkikoulun opettajan huomatessa Havumäen musiikilliset lahjat tämä innostui työstämään omaa musiikkia.
Vuonna 2004 Havumäki oli mukana perustamassa rap-yhtye Resispossea, jonka solistina hän toimi vuoteen 2010 saakka. Havumäki kuvaa yhtyeen tuotantoa ”ihmisoikeusbiiseiksi”. Yhtye on esiintynyt muun muassa Savoy-teatterilla ja Tavastia-klubilla, ja heidän musiikkiaan on käytetty elokuvassa Vähän kunnioitusta.
Havumäkeä haastateltiin Nelosella esitetyssä Buusteri-televisiosarjassa, kun ohjelma vieraili hänen silloisessa oppilaitoksessaan vuonna 2006. Esiintyminen ladattiin YouTube-videopalveluun, ja siitä ryhdyttiin tekemään useita pilaversioita. Tämän seurauksena Havumäki joutui kiusaamisen ja pilapuhelujen kohteeksi, mikä sai hänet vakaasti harkitsemaan muusikonuran lopettamista. Havumäki perheineen pyrki poistamaan videota netistä siinä kuitenkaan onnistumatta.
Esikuvikseen Havumäki on maininnut muun muassa Kosolan, Ruudolfin ja Solosen.
Musiikillinen ura > Sooloprojekti MC Koo

Vuonna 2013 Havumäki tutustui studiolla biisinkirjoitustyössä avustavaan Lossi T:hen, minkä myötä alkoi MC Koo -sooloprojektin työstäminen. Havumäki itse kuvailee, ettei ole MC Koon kanssa sama henkilö.
Kesäkuussa 2016 MC Koo julkaisi ensimmäisen singlensä Kuuma mimmi. Single nousi Spotifyn Suomen top 50 -listalla ensimmäiselle sijalle. Single äänestettiin YleX:n sadan parhaan suomalaisen rap-kappaleen listalle sijalle 30.
MC Koon oli tarkoitus esiintyä kesällä 2020 Ruisrockissa ja Ilosaarirockissa, mutta tapahtumat peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Vuonna 2022 hän esiintyi muun muassa Ruisrockissa ja Ilosaarirockissa.
Diskografia > MC Koon studioalbumit

Koon Maailma (2017)
Diskografia > Musiikkivideot

Kuuma mimmi (MC Koo, 2016)
Kolamies (MC Koo, 2016)
Kesän Lapsi (MC Koo mukana RinneRadio, 2018)
Maailmalle (MC Koo mukana Lossi T & Lilli Aro, 2019)
Kaila

Kaila voi tarkoittaa seuraavia:
Suku

Johansson–Kaila, suomalainen suku
Henkilöitä

Aarno Kaila (s. 1943), Tv 1:n johtaja, kokoomuksen puoluesihteeri
Aina Kaila (o.s. Drake, 1869–1937), lastenkirjailija
Anna Snellman-Kaila (o.s. Snellman, 1884–1962), taidemaalari
Armi Kaila (1920–2003), maanviljelyskemian ja -fysiikan professori
Arno Kaila (ent. Johansson, 1895–1919), jääkäriluutnantti
Auno Kaila (1898–1975), jääkärieversti, heimosoturi
Ben Kaila  (s. 1949), valokuvaaja
Eino Kaila (ent. Johansson, 1890–1958), suomalainen filosofi ja psykologi
Elieser Kaila (ent. Johansson, 1885–1938),  Helsingin yliopiston oikeustieteen professori ja oikeusministeri
Elmo Kaila (ent. Johansson, 1888–1935), Akateemisen Karjala-Seuran ensimmäinen puheenjohtaja
Erkki Kaila (1867–1944, vuoteen 1906 Johansson), Turun arkkipiispa 1935–1944
Erkki Kaila (s. 1976), muusikko, The Crash-yhtyeen rumpali
Hanna Kaila (s. 1970), näyttelijä ja laulaja
Ilari Kaila (s. 1978), suomalainen säveltäjä
Jalmari Kaila (1901–1977), kestävyysjuoksija
Jan Kaila (s. 1957), valokuvaaja, installaatiotaiteilija ja professori
Joni Vainio-Kaila (s. 1994), pikajuoksija
Kaarina Kaila (o.s. Kinnunen, s. 1941), taidemaalari, kuvittaja
Kaarlo Kaila (ent. Johansson, 1893–1968), jääkärimajuri
Kai Kaila (1910–1993), suomentaja
Kai Kaila (s. 1951), neurobiologi, akatemiaprofessori
Kustavi Kaila (ent. Johansson, 1885–1944), korkeimman oikeuden jäsen
Lauri Kaila (ent. Johansson, 1876–1958), teologian tohtori, lehtori ja kirjailija
Leo Kaila (1919–1999), filosofian lisensiaatti ja eduskunnanpikakirjoittaja
Marja Itkonen-Kaila (o.s. Itkonen, 1935–2021), kirjallisuuden suomentaja
Martti Kaila (ent. Johansson, 1900–1978), psykiatri, ylilääkäri  ja professori
Martti Kaila (s. 1933), tekniikan tutkija, professori
Minna-Mari Kaila, virkamies, järjestöjohtaja ja osastopäällikkö
Olli Kaila (1918–2014), diplomaatti, juristi ja pankinjohtaja
Osmo Kaila (1916–1991), šakkimestari, toimittaja
Osmo I. Kaila (1924–2010), kirjailija
Panu Kaila (s. 1939), arkkitehti ja Oulun yliopiston arkkitehtuurin emeritusprofessori
Sakari Kaila (1939–2011), opetusneuvos
Tahvo Kaila (oik. Irja Ruokonen, 1904–1979), kirjailija
Tiina Krohn (o.s. Krohn, ent. Kaila, s. 1951), kirjailija
Toivo T. Kaila (ent. Johansson, 1884–1961), suomalainen diplomaatti, tilastotieteilijä ja kirjailija
Toto Fogelberg-Kaila (o.s. Fogelberg, vuosina 1944–1947 Viinikka, 1924–2013), sarjakuvapiirtäjä
Yrjö Paavo Ilmari Kaila (1912–2003), majuri
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jääpallon Maakuntasarja 1953

| Jääpallon Maakuntasarja 1952-1953 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  37
Sarjajärjestelmä:  cup-kilpailu
Nousseet joukkueet:  KIF, VaPa, Vastus ja Iirot
Ylempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1952 :  1954 → 
Jääpallon Maakuntasarja 1952-1953 pelattiin cup-kilpailuna. Osallistuvia joukkueita sarjassa oli 37, jaettuna neljään lohkoon. Lohkovoittajat nousivat suomensarjaan.
Maakuntasarja > Pohjoislohko

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Vaasan Pallo-Veikot | 4-2 | IF Sport |
| Veitsiluodon Vastus | 4-1 | Kemin Palloseura |
| Vaasan Pallo-Veikot | 4-2 | Ilmajoen Kisailijat |
| Veitsiluodon Vastus | 2-1 | Tornion Palloveikot |
| Veitsiluodon Vastus | 11-1 | Vaasan Pallo-Veikot |
| Kajaanin Palloilijat | 2-1 | Pallokerho-37 |
| Veitsiluodon Vastus | 12-0 | Kajaanin Palloilijat |
Maakuntasarja > Länsilohko

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Rauman Iirot | 9-6 | Uudenkaupungin Pallo-46 |
| Salon Viesti | 18-1 | Lohjan Urheilijat |
| Rauman Iirot | 5-0 | Turun Palloseura |
| Tammerfors Bollklubb | 3-0 | Salon Viesti |
| Rauman Iirot | 3-2 | Tammerfors Bollklubb |
Maakuntasarja > Etelälohko

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Pukinmäen Veto | 5-4 | Helsingin Juve |
| Kosken Pojat | 3-2 | Hakaniemen Palloilijat |
| Helsingin Toverit | 3-1 | Peli-Peikot |
| Kronohagens IF | 6-1 | Pukinmäen Veto |
| IF Vesta | 6-0 | Kosken Pojat |
| Helsingin Toverit | 5-0 | Torpan Pojat |
| Pallokerho-35 | 4-1 | Tolkis AIK |
| Kronohagens IF | 4-1 | IF Vesta |
| Helsingin Toverit | 3-1 | Pallokerho-35 |
| Kronohagens IF | 4-3 | Helsingin Toverit |
Maakuntasarja > Itälohko

| Joukkue #1 | Tulos | Joukkue #2 |
| --- | --- | --- |
| Mikkelin Mikot | 7-4 | Kouvolan Pallo-Salamat |
| Saimaan Pallo | 3-0 | Lauritsalan Urheilukerho |
| Kuopion Pallotoverit | 7-4 | Pankakosken Tehtaan Urheilijat |
| Jyväskylän Ahmat | 5-4 | Salpa |
| Lappeenrannan Pallo | 2-1 | Saimaan Pallo |
| Kuopion Pallotoverit | 9-0 | Lieksan Hurtat |
| Vaajakosken Pallo | 17-1 | Jyväskylän Ahmat |
| Mikkelin Mikot | 4-4 | Lappeenrannan Pallo |
| Mikkelin Mikot | 4-2 | Lappeenrannan Pallo |
| Vaajakosken Pallo | 5-1 | Kuopion Pallotoverit |
| Vaajakosken Pallo | 3-1 | Mikkelin Mikot |
Kronohagens IF, Vaajakosken Pallo, Veitsiluodon Vastus ja Rauman Iirot nousivat lohkojensa voittajina suomensarjaan.
Formula 1 -kausi 1983

Formula 1 -kausi 1983 on järjestyksessään 34. Formula 1 -kausi. Se alkoi 13. maaliskuuta 1983 ja päättyi 15. lokakuuta 15 kilpailun jälkeen. Kausi oli huomattava, koska se oli viimeinen kausi, jolloin järjestettiin mestaruussarjaan kuulumaton kilpailu, Race of Champions. Se pidettiin Brands Hatchissa, ja sen voitti Suomen Keke Rosberg Williams -tallin autolla.
Maailmanmestariksi kruunattiin Brabhamilla ajanut brasilialaiskuljettaja Nelson Piquet, joka voitti mestaruuden toista kertaa urallaan. Ranskalainen Renault -kuljettaja Alain Prost hävisi Piquet’lle kahdella pisteellä, joka on yksi F1-historian pienimpiä piste-eroja. Prost johti kuljettajien MM-sarjaa ennen kauden viimeistä kilpailua. Valmistajien tittelin vei Ferrari kymmenen pisteen erolla Renault'iin.
Kilpailut

| Nro | Kilpailu | Päivämäärä | Rata | Voittaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Brasilian Grand Prix | 13. maaliskuuta | Jacarepaguá |  Nelson Piquet |  Brabham-BMW | Raportti |
| 2 |  Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix | 27. maaliskuuta | Long Beach |  John Watson |  McLaren-Ford | Raportti |
| 3 |  Ranskan Grand Prix | 17. huhtikuuta | Paul Ricard |  Alain Prost |  Renault | Raportti |
| 4 |  San Marinon Grand Prix | 1. toukokuuta | Imola |  Patrick Tambay |  Ferrari | Raportti |
| 5 |  Monacon Grand Prix | 15. maaliskuuta | Monaco |  Keke Rosberg |  Williams-Ford | Raportti |
| 6 |  Belgian Grand Prix | 22. toukokuuta | Spa-Francorchamps |  Alain Prost |  Renault | Raportti |
| 7 |  Yhdysvaltain Grand Prix | 5. kesäkuuta | Detroit |  Michele Alboreto |  Tyrrell-Ford | Raportti |
| 8 |  Kanadan Grand Prix | 12. kesäkuuta | Circuit Gilles Villeneuve |  René Arnoux |  Ferrari | Raportti |
| 9 |  Britannian Grand Prix | 16. heinäkuuta | Silverstone |  Alain Prost |  Renault | Raportti |
| 10 |  Saksan Grand Prix | 7. elokuuta | Hockenheimring |  René Arnoux |  Ferrari | Raportti |
| 11 |  Itävallan Grand Prix | 14. elokuuta | Österreichring |  Alain Prost |  Renault | Raportti |
| 12 |  Hollannin Grand Prix | 28. elokuuta | Zandvoort |  René Arnoux |  Ferrari | Raportti |
| 13 |  Italian Grand Prix | 11. syyskuuta | Monza |  Nelson Piquet |  Brabham-BMW | Raportti |
| 14 |  Euroopan Grand Prix | 25. syyskuuta | Brands Hatch |  Nelson Piquet |  Brabham-BMW | Raportti |
| 15 |  Etelä-Afrikan Grand Prix | 15. lokakuuta | Kyalami |  Riccardo Patrese |  Brabham-BMW | Raportti |
MM-pisteet > Tallit

| Sijoitus | Valmistaja | Runko | Moottori | Renkaat | Pisteet | Voitot | Palkintosijat | Paalupaikat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ferrari | 126C2B 126C3 | Ferrari 021 | G | 89 | 4 | 12 | 8 |
| 2 |  Renault | RE30C RE40 | Renault-Gordini EF1 | M | 79 | 4 | 11 | 3 |
| 3 |  Brabham-BMW | BT52 BT52B | BMW M12/13 | M | 72 | 4 | 10 | 2 |
| 4 |  Williams-Ford | FW08C | Ford Cosworth DFV | G | 36 | 1 | 2 | 1 |
| 5 |  McLaren-Ford | MP4/1C | Ford Cosworth DFV | M | 34 | 1 | 5 | 0 |
| 6 |  Alfa Romeo | 183T | Alfa Romeo 890T | M | 18 | 0 | 2 | 0 |
| 7 |  Tyrrell-Ford | 011 012 | Ford Cosworth DFY | G | 12 | 1 | 1 | 0 |
| 8 |  Lotus-Renault | 93T 94T | Renault-Gordini EF1 | P | 11 | 0 | 1 | 1 |
| 9 |  Toleman-Hart | TG183B | Hart 415T | P | 10 | 0 | 0 | 0 |
| 10 |  Arrows-Ford | A6 | Ford Cosworth DFV | G | 4 | 0 | 0 | 0 |
| 11 |  Williams-Honda | FW09 | Honda RA163E | G | 2 | 0 | 0 | 0 |
| 12 |  Lotus-Ford | 92 | Ford Cosworth DFV | P | 1 | 0 | 0 | 0 |
| 13 |  Theodore-Ford | N183 | Ford Cosworth DFV | G | 1 | 0 | 0 | 0 |
| 14 |  Osella-Ford | FA1D | Ford Cosworth DFV | M | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 15 |  McLaren-TAG | MP4/1E | TAG Porsche P01 | M | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 16 |  Spirit-Honda | 201C | Honda RA163E | G | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 17 |  Osella-Alfa Romeo | FA1E | Alfa Romeo 1260 | M | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 18 |  RAM-March-Ford | 01 | Ford Cosworth DFV | P | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 19 |  Ligier-Ford | JS21 | Ford Cosworth DFV | M | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 20 |  ATS-BMW | D6 | BMW M12/13 | G | 0 | 0 | 0 | 0 |
Kennet Andersson

Kennet Andersson
Kennet Andersson (s. 6. lokakuuta 1967 Eskilstuna, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija.
Andersson pelasi ammattilaisena IFK Eskilstunassa, IFK Göteborgissa, KV Mechelenissa, IFK Norrköpingissa, OSC Lillessä, SM Caenissa, AS Barissa, Bologna FC:ssä, SS Laziossa ja Fenerbahçessa. Andersson pelasi vuosina 1990–2000 Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa. Hän pelasi 83 maaottelua, joissa hän teki 31 maalia. Ammattilaisuraan kuului yksi Turkin ja yksi Ruotsin mestaruus. Lisäksi hän oli mukana voittamassa MM-pronssia vuonna 1994.
Keskuskatu (Helsinki)

Keskuskatu (tuolloin Hakasalmenkatu) 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Oikealla Makkaratalon tieltä purettu Skohan talo.
Keskuskatu vuonna 2023. Taustalla päärautatieaseman kellotorni.
Keskuskatu (ruots. Centralgatan) on kahden korttelin mittainen kävelykatu Helsingin keskustassa. Sen varrella sijaitsevat eteläpäästä, Pohjoisesplanadilta lukien muun muassa Stockmannin tavaratalo, Rautatalo, Litoniuksen talo, WTC Helsinki sekä kauppakeskus Citycenter eli niin kutsuttu Makkaratalo. Keskuskatu päättyy Kaivokadulle vastapäätä päärautatieasemaa. Puolessa välissä katua sitä risteää Aleksanterinkatu.
Historia

Alkujaan nykyisen Keskuskadun nimi oli Hakasalmenkatu (ruots. Hagasundsgatan), ja se ulottui vain Aleksanterinkadulta pohjoiseen. Idea kadun puhkaisemiseksi korttelin läpi helpottamaan Esplanadin puiston ja päärautatieaseman välistä liikennettä syntyi ensimmäisen kerran Helsingin Rakennusainekauppa Oy:n toimesta jo vuonna 1913. Kadusta oli julkistettu tuolloin myös arkkitehtuurikilpailu, jonka toteuttamisen kuitenkin esti ensimmäinen maailmansota.
Vuonna 1916 liikemies Allan Hjelt ja arkkitehti Eliel Saarinen rupesivat uudelleen lämmittämään ajatusta kadun puhkaisemisesta. Heidän yhteinen yrityksensä Ab Centralgatan Oy osti Helsingin Rakennuskauppa Oy:n (tuolloin nimeltään Oy Building) ja sai haltuunsa yrityksen kiinteistöt Aleksanterinkatu 52 ja Pohjoinen Esplanadikatu 37–41. Saarinen laati samana vuonna suunnitelmat kadusta ja sen liiketiloista, tuolloin runsaan kadunleveyden verran sivuun Hakasalmenkadusta. Suunnitelma julkistettiin vuoden lopulla ja vietiin kaupunginvaltuuston käsittelyyn. Kaupunginvaltuusto hyväksyi esityksen maaliskuussa 1917, todeten kuitenkin, että suora linja Hakasalmenkadun kanssa olisi ollut parempi liikenteen kannalta.
Vuoden 1919 lopulla kaupunki ja keskuskatuyhtiö aloittivat neuvottelut kadun siirtämisestä suoraksi jatkeeksi Hakasalmenkatua. Pian myös Ab Stockmann Oy liittyi neuvotteluihin, ja osti lopulta koko katuyhtiön huhtikuussa 1920. Näin katu rakennettiin lopulta suorana Hakasalmenkadun jatkeena vuonna 1920 vahvistetun asemakaavan muutoksen mukaisesti Pohjoisesplanadille saakka, jolloin samalla myös Stockmannin kortteli sai nykyisen muotonsa. Kadun jatkaminen liittyikin osaltaan myös tavaratalon rakennussuunnitelmiin, jolloin sekä tavaratalon että uuden katuosuuden tieltä purettiin useita vanhoja rakennuksia, kuten Ekbergin kahvilan alkuperäinen rakennus. Stockmann sai myös oikeuden rakentaa kadun alle varastotiloja, joiden kautta on myöhemmin avattu yhdyskäytävä tavaratalon ja Akateemisen Kirjakaupan välille. Vuonna 1928 katu sai Stockmannin esityksestä nykyisen nimensä.
Keskuskatu muutettiin kävelykaduksi remontissa, joka valmistui kesällä 2014. Osana töitä katu kivettiin jaksottomalla Penrosen laatoituksella.
Kulttuurissa

Keskuskatu on yksi Monopoly-lautapelin suomenkielisen version kiinteistöistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keskuskatu Wikimedia Commonsissa
Havainnekuva Keskuskadun ensimmäisestä luonnoksesta. Punaisella katkoviivalla on merkitty myöhempi, toteutunut linjaus.
Kaikki laulut (kokoelma)

| Kaikki laulut Rauli Badding Somerjoki |
| --- | --- | --- |

Boksi-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 1967-86
 Julkaistu: 1997
 Tuottaja(t): Siboney (Love Records)
 Tyylilaji: Suomirock, underground, iskelmä
 Levy-yhtiö: Siboney (Love Records)
Rauli Somerjoen kokoelma muut julkaisut
| Lauluja rakastamisen vaikeudesta (CD) 1994 | 'Rauli Badding Somerjoki' 1997 | Täss on Rauli, moi! 1999 |
Kaikki laulut (LXCD 616) on Rauli Somerjoen kuuden CD-levyn kokoelma-albumi vuodelta 1997. Levy sisältää nimensä mukaisesti koko Somerjoen tuotannon aina 70-luvun underground-kappaleista 80-luvun viimeisiin singleihin. Kokoelmalla on myös muutama ennen julkaisematon kappale.
Kailajärvi (Kangasala)

| Kailajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°30′26″N, 24°51′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Vehkajärveen 
Järvinumero:  35.784.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111 m  
Rantaviiva:  1,046 km  
Pinta-ala:  3,795 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKailajärvi 
Kailajärvi  on Pirkanmaalla Kangasalla Vehkajärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,8 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111 metriä mpy.
Formula 1 -kausi 1982

Keke Rosberg voitti kuljettajien maailmanmestaruuden.
Scuderia Ferrari voitti valmistajien maailmanmestaruuden 126C2:lla.
Formula 1 -kausi 1982 oli sarjan 33. kausi ja samalla yksi historian erikoisimmista kausista. Kaudella ajettiin 16 osakilpailua, joissa nähtiin 11 eri voittajaa. Mestaruuden vei lopulta vain yhden osakilpailun voittanut Keke Rosberg. Valmistajissa mestariksi palkittiin Ferrari.
Kauden aikana kuoli kaksi kuljettajaa, joista Ferrarin Gilles Villeneuve kuoli Belgian GP:n aika-ajoissa sattuneessa kolarissa ja nuori tulokaskuljettaja Riccardo Paletti Kanadan osakilpailussa. Lisäksi Didier Pironi kolaroi itsensä hengenvaarallisesti ulos kauden viidenneksi viimeisen osakilpailun, Saksan GP:n, harjoituksissa. Ennen kolarointia Pironi oli MM-sarjan johdossa, mutta onnettomuudesta aiheutuneet jalkamurtumat päättivät hänen kilpauransa.