stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tonja Weckström

Tonja Weckström (oikealla) 2011 MM-kisojen ottelussa Ranska–Saksa.
Tonja Weckström (o.s. Paavola s. 25. maaliskuuta 1977) on suomalainen kansainvälisen tason jalkapalloerotuomari.
Weckström on toiminut avustavana tuomarina muun muassa 2009 EM-kisoissa ja 2011 MM-kisoissa, joissa molemmissa hän oli tuomitsemassa välieräottelua. Lisäksi hän on ollut avustavana tuomarina kauden 2009–2010 naisten mestarien liigan finaalissa, Algarve Cupin finaalissa 2009 ja alle 17-vuotiaiden MM-kisojen finaalissa 2010. Paavola valittiin mukaan 2012 olympialaisten jalkapalloturnaukseen.
Vuonna 2010 Palloliitto palkitsi Weckströmin vuoden maineteosta yhdessä Kirsi Heikkisen ja Anu Jokelan kanssa.
Twiggy Oliver

Twiggy Oliver on samaan aikaan sekä suomalaisen rock-yhtyeen nimi että muusikko Mauno Paajasen taiteilijanimi.
Twiggy Oliverin levytysura alkoi vuonna 1981, jolloin se levytti Lahden Microvox-studiolla singlen ”Play With Fire” / ”Voodoo Man”. Seuraavana vuonna puolestaan ilmestyi single ”Pick Up Girls” / ”One Foot In The Grave”. Kustantajana näillä molemmilla toimi Richard Stanleyn luotsaama pienlevymerkki Q Records. Näihin aikoihin Twiggy Oliver valmisteli myös albumia yhdessä Jimi Suménin kanssa, mutta nämä nauhoitukset jäivät julkaisematta levy-yhtiön hyllytettyä ne. Twiggy Oliver oli 1980-luvun alun helsinkiläisen futurock/new romantics -tyylimusiikin edelläkävijä Jimi Suménin ohella.
Twiggy Oliver osallistui vuonna 1983 Johannan kustantamalle The Art Of Breeding -kokoelmalle. Julkaisun tarkoituksena oli tehdä uusi Pohjalla-kokoelma Helsingin ”in-bändeistä”. Levyn osakseen saama huomio jäi kuitenkin rajalliseksi.
Vuonna 1990 One Inch Rock julkaisi Twiggy Oliverin promosinglen ”Kuukävelyllä”. Edellisistä poiketen tätä levytystä voi kuitenkin pitää Paajasen soolotyönä eikä levyllä esiintynyt muita 1980-luvun Twiggy Oliver -bändissä vaikuttaneita muusikoita.
Alkaneen vuosituhannen ensimmäisen vuosikymmenen puolivälin jälkeen (2006–2008) Paajanen kokosi Twiggy Oliver -nimellä toimivan uuden yhtyeen kasaan. Tyylillisesti yhtyeen musiikki eroaa kuitenkin melkoisesti alkuvuosien levytyksistä ja esityskieli on vaihtunut englannista suomeksi. Tässä kokoonpanossa olivat mukana Mauno Paajasen (laulu) lisäksi Timo Ahonen (kitara, taustalaulu), Jari Ahonen (basso), Lauri Murtomaa (kitara) sekä Mertsi Tuomainen (rummut). Yhtyeen nimeä kantava pitkäsoittolevy Twiggy Oliver julkaistiin 27. helmikuuta 2008. Pitkäsoiton lisäksi yhtye julkaisi myös kolme singleä, joista ensimmäinen oli "Aavelaiva" ja se julkaistiin 2006. Vuonna 2008 julkaistiin vielä kaksi singleä. Ensin (vain promotarkoitukseen) "Kuukävelyllä / Spede myy / Ruoste kukkien" ja sen jälkeen vielä "Kesä on okei / Tulin hulluksi".
Jäsenet (2006–2008)

Mauno Paajanen – laulu
Timo "Timppa" Ahonen (T. Styler) – kitara, taustalaulu
Lauri "Lare" Murtomaa – kitara
Jari "Jarkka" Ahonen (Jargon) – basso
Mertsi Tuomainen – rummut
Aiheesta muualla

Twiggy Oliver Myspacessa (englanniksi)
Rocket Recordsin artistisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tonja Buford-Bailey

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | 400 metrin aidat |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Göteborg 1995 | 400 metrin aidat |  |
Tonja Yvette Buford-Bailey (o.s. Buford, s. 13. joulukuuta 1970 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksun olympia- ja MM-mitalisti.
Buford-Bailey karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä Barcelonan olympialaisissa 1992. Seuraavana vuonna hän sijoittui viidenneksi Stuttgartin MM-kilpailuissa. Hän saavutti Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hopeaa ajalla 52,62. Hän hävisi kilpailun voittaneelle ja maailmanennätyksen tehneelle Kim Battenille vain sadasosasekunnin ja alitti itsekin entisen maailmanennätyksen.
Buford-Bailey saavutti Atlantan olympialaisissa 1996 pronssia 400 metrin aitajuoksussa ajalla 53,22. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän sijoittui kuudenneksi. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli neljäs ajalla 54,55. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui niin ikään neljänneksi. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Hyvän tahdon kisoissa ja voitti GP-finaalin.
Turkish Aerospace Industries

| Turkish Aerospace Industries  |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö, valtionyhtiö
Perustettu:  1973 (2005 uudelleenorganisointi turkkilaisomistukseen)
Puheenjohtaja:  M. Yalcin Kaya
Kotipaikka:   Ankara, Turkki (Fethiye Mahallesi, Havacilik Bulvari No. 17, Kazan Ankara, 06980 Turkey)
Toimiala:  ilmailu-, ase- ja avaruusteollisuus
Liikevaihto:  2,27 mrd. USD (2019)
Henkilöstö:  9 463
Kotisivu:  www.tusas.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turkish Aerospace Industries eli Turkish Aerospace (turk. Türk Havacılık ve Uzay Sanayii A.Ş., lyhennys TAI) on vuonna 1973 perustettu turkkilainen teollisuusyhtiö, joka suunnittelee ja  valmistaa kiinteä- ja pyöriväsiipisiä ilma-aluksia sekä ilmailun ja avaruussektorin laitteistoja. Valtiollisesti omistetun osakeyhtiön kotipaikka on Ankara. Tuotetarjontaan kuuluvat ilmailun rakenteet, lentokoneet, helikopterit, miehittämättömät ilma-alukset (dronet eli UAVt) ja avaruuslaitteet kuten satelliitit. Yhdysvaltalainen Defence News -uutispalvelun arvion mukaan Turkish Aerospace Industries (TAI) oli maailman 53. suurin aseteollisuusyritys vuonna 2019, ja yhtiön 2,27 miljardin Yhdysvaltain dollarin liikevaihdoista 82 prosenttia (1,86 mrd. USD) edusti aseteollisuutta.  TAI tarjoaa myös ylläpito-, huolto- ja korjauspalveluja.
Joukkoviestimissä ovat olleet esillä esimerkiksi aseistettujen dronejen käyttö sotatoimissa Libyassa, Syyriassa ja Vuoristo-Karabahissa. Vaikka osa turkkilaisten droneista pudotettiinkin Syyriassa, niiden vastapuolelle aiheuttamat taloudelliset tuhot on arvioitu moninkertaiseksi taloudellisiin menetyksiin nähden. Syksyn 2020 sodassa Vuoristo-Karabahissa Azerbaidžan hyödynsi muun muassa Turkista hankittuja droneja, Israelista hankkimiaan "itsemurhadroneja" sekä turkkilaisten aiemmin vuonna 2020 saatuja dronesodankäynnin taktisia oppeja. Käytössä olivat esimerkiksi turkkilais- tai lisenssivalmisteiset keskikorkeuden ja pitkään ilmassa pysyvät (MALE) aseistetut dronet, joita käytetään valvontaan, maalinosoitukseen, aseiden kuljettamiseen ja elektroniseen sodankäyntiin sopivat dronemallit, joita voitiin tarvittaessa käyttää droneparvina, ja jotka saattoivat laukaista laserohjatut pomminsa kilometrien korkeudelta ja päästä kohteestaan (malleina mm. TAI Anka-S ja Baykar Makinan Bayraktar TB2). Sotamenestystä ovat turkkilaiset asekauppiaat käyttäneet myös dronevientinsä tukena. Sittemmin Turkish Aerospace Industriesin uudempia, hetkellisesti yli 12 kilometrin korkeuteen TAI Aksungur -droneja on myyty ainakin Tunisiaan.
Yhtiön avaruusteknisiin tuotehankkeisiin kuuluvat esimerkiksi Göktürk-2 ja Türksat 6A -satelliitit, joista jälkimmäisen suunniteltu laukaistu olisi vuonna 2021.
TAI Hürkuş -harjoituslentokone (2017).
TAIn kokoama F-16 Fighting Falcon -hävittäjä.
TAIn yhteistyössä BAE Systemsin kanssa suunnitteleman TF-X-häivehävittäjän malli.
TAI T-129 Atak -helikopteri.
TAI T-625 -helikopteri.
TAI ANKA-S (3/2020).
Aseistettu ANKA-S.
TAI Aksungur (2019).
Göktürk 2:n malli (2015).
Türksat 6A:n malli (2015).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turkish Aerospace Industries Wikimedia Commonsissa
Turkish Aircraft Industries (englanniksi) (tusas.com)
Tonk

| Tonk |
| --- | --- |
 Tonk
 Koordinaatit: 26.17°N, 75.78°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Rajasthan
Piirikunta:  Tonk
Väkiluku (2011):  165 294
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tonk on noin 165 000 asukkaan kaupunki Intian Rajasthanin osavaltiossa, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Se sijaitsee Banasjoen varrella ja sieltä on noin 100 kilometriä Jaipuriin. Vuosina 1817–1947 Tonk toimi Brittiläisen Intian vasallivaltion, Tonkin ruhtinaskunnan, pääkaupunkina. Ruhtinaskunnan perusti paštupäällikko Amir Khan.
Kaupungissa sijaitsee Rajasthanin hallituksen vuonna 1978 perustama arabian- ja persian tutkimusinstituutti, johon on talletettu Rajasthanista löytyneitä arabian- ja persiankielisiä käsikirjoituksia. Toinen Tonkin nähtävyys on Sunhari Kothi, kultainen palatsi, niminen sali.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Tonkin väkiluku on 165 294 henkeä. Kaupungissa harjoitetuista uskonnoista suurimmat ovat hindulaisuus, jota tunnustaa puolet väestöstä, ja islam jolla on 47 prosenttia kannattajia. Jainalaisuus on kolmanneksi suurin uskonto kahden prosentin kannatuksella. Lukutaitoisten osuus väestöstä on noin 69 prosenttia.
Tyra Westerlund

Tyra Margareta Westerlund (25. huhtikuuta 1878 Vähäkyrö – 23. helmikuuta 1920 Hattula) oli suomalainen runoilija.
Westerlund kirjoitti runoja suomen, ruotsin ja saksan kielellä.
Teoksia

Lauleluitani : poimintoja / Mina sånger : utplock.   J. J. Westerlund, Hattula 1920
Tongchuan

| Tongchuan (铜川市, Tóngchuān Shì) |
| --- | --- |
 Tongchuanin sijainti Shaanxissa, alla sijainti Kiinassa.
 Tongchuan
 Koordinaatit: 35°04′N, 109°05′E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Shaanxi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3 882 km²
Väkiluku (2010):  834 437
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  727000
Suuntanumero(t):  0919
Rekisterikilpi:  陕B
 
 www.tongchuan.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tongchuan (kiin. 铜川市, pinyin: Tóngchuān Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shaanxin maakunnan keskiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 62 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xi'anista pohjoiseen. Prefektuurin pinta-ala on 3 882 neliökilometriä ja väkiluku 834 437 (2010).
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 4 osaan seuraavasti:
Galleria

Kulho, joka on valmistettu Tongchuanissa 1100- tai 1200 luvulla.
Vaasi, joka on valmistettu Tongchuanissa 1000- tai 1100-luvuilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tongchuan Wikimedia Commonsissa
Tongchuan Travel Guide (englanniksi) (travelchinaguide.com)
Tongchuanin hallinnollinen jako.
Trikiini

| Trikiinimato |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Sukkulamadot Nemata
Luokka::  Adenophorea
Lahko::  Trichurida
Heimo::  Trichinellidae
Suku::  Trichinella
Laji::  spiralis
Kaksiosainen nimi
 Trichinella spiralis  (Owen, 1835) 
Katso myös
   Trikiini Wikispeciesissä   Trikiini Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trikiinimato (Trichinella spiralis) eli trikinella on sukkulamato, joka voi loisia kaikissa lihaa syövissä eläimissä, myös ihmisessä. Loinen leviää eläimestä toiseen, kun loisen toukkia sisältävää puutteellisesti kuumennettua lihaa syödään. Lihan kuumentaminen sisälämpötilaltaan yli 70 °C:seen tappaa loiset, minkä jälkeen liha on turvallista syödä.
Oireet

Tyypillisiä oireita ihmisellä ovat kuume, lihassärky ja turvotus silmien alla; oireet alkavat ilmaantua 2–3 viikon kuluttua tartunnasta. Kaikkein vakavimmissa tapauksissa esiintyy lihashalvauksia, ja potilas voi jopa kuolla. Viimeinen Suomessa tavattu ihmisen trikinelloositapaus oli 1970-luvulla. Tartunta oli saatu karhunlihasta. Muilla eläimillä trikiinit eivät yleensä aiheuta oireita; siat teurastetaan niin nuorina, että koteloituneet toukat eivät ole vielä ehtineet kalkkeutua.
Loisen elinkierto

Trikiinin toukat kulkeutuvat isäntäeläimen (ainakin sian) lihaksiin ja varsinkin pallean tuntumaan (sillä tämä on lihas, jossa on vilkas verenkierto). Kun seuraava eläin tai ihminen syö raakaa tai huonosti kypsennettyä tartunnan saaneen eläimen, kuten sian, villisian tai karhun lihaa tai näistä tehtyjä lihavalmisteita tai verta, toukat vapautuvat uudessa isännässään koteloistaan, käyvät läpi muutaman kehitysvaiheen, koteloituvat uuden isännän lihaksiin ja kierto jatkuu. Kotelot alkavat vähitellen kalkkeutua ja aiheuttavat ihmisellä reumantyyppisiä kipuja.
Suomessa yleisimmät trikiinilajit ovat Trichinella nativa ja Trichinella spiralis. Näiden lisäksi Suomessa on todettu myös lajit Trichinella britovi ja Trichinella pseudospiralis.
Trikiinimadon torjunta

Lihan kuumentaminen sisälämpötilaltaan yli 70 °C:seen tappaa loiset, minkä jälkeen liha on turvallista syödä. Ennen uskottiin, että myös pakastaminen yli kuukauden ajan alle −18 °C:n lämpötilassa tappaa loiset, mutta Suomessa esiintyvistä neljästä trikinellalajista kuitenkin yksi, Trichinella nativa, kestää pakastamista. Kotipakastimen teho ei riitä trikiinien tappamiseen. Ainoa varma keino estää trikiinitartunta on siis kuumentaa liha kunnolla. Trikiinitartunnan alkuvaiheessa suolistossa oleviin toukkiin tehoaa tiabendatsoli-niminen lääkeaine, mutta myöhemmin voidaan käyttää vain oireenmukaisia hoitomenetelmiä.
Trikiinimato on yleinen loinen riistaeläimillä, kuten villisialla, karhulla ja ketulla, mutta sitä voi esiintyä myös siassa, hevosessa ja muissa raatoja tai eläinjätteitä syövissä eläimissä.
Lihan tarkastus

Teurastamoilla tehtävässä lihantarkastuksessa jokaisesta siasta otetaan näyte, jotka tutkitaan määrätyllä tavalla. Riistaeläimistä tutkitaan karhujen, ilvesten, villisian ja hylkeen liha. Ruokavirasto tutkii trikinellojen esiintymistä riistaeläimissä metsästäjiltä saaduista näytteistä. Trikiinin esiintymistä rotissa ei tunneta, mutta oletetaan, että sikojen tartunnat ovat peräisin rotista. Sika on erittäin nopea rotanpyytäjä. Trikiinejä löydetään Suomessa vuosittain vain muutamia tapauksia. Trikinoosi ei ole Suomessa yleinen sairaus, koska ruoanlaittoperinteeseen ei kuulu kuumentamattoman sianlihan käyttö. EU-sääntöjen mukaisesti trikiinit tarkastetaan sioista aina teurastuksen yhteydessä, mutta muualla maailmassa käytäntö ja säädökset vaihtelevat. Trikiinit kuolevat kuumennettaessa, ja kuumennetun ruuan syöminen matkoilla on muutenkin hyvä varokeino.
Aiheesta muualla

Forsius, Arno: Trikiinitauti eli trikinoosi Kuvauksia lääketieteen historiasta. Arkistoitu 1.9.2019. Viitattu 11.4.2020.
Jokelainen, P. & Näreaho, A. & Hälli, O. & Heinonen, M. & Sukura, A.: Farmed wild boars exposed to Toxoplasma gondii and Trichinella spp. Veterinary Parasitology, 2012, 187. vsk, nro 1–2, s. 323–237.  doi:10.1016/j.vetpar.2011.12.026.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 11.4.2020. (englanniksi)
Taxonomy – Trichinella spiralis (Trichina worm) UniProt. Viitattu 11.4.2020. (englanniksi)
Tonje Angelsen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tonje Angelsen vuonna 2012. |  Tonje Angelsen vuonna 2012. |  Tonje Angelsen vuonna 2012. |  |
Maa:   Norja
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2012 | korkeushyppy |  |
Tonje Angelsen (s. 17. tammikuuta 1990 Trondheim) on norjalainen korkeushyppääjä.
Angelsen karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 ja 2008, saman ikäluokan EM-kilpailuissa 2009 sekä aikuisten EM-kilpailuissa 2010, sisäratojen EM-kilpailuissa 2011, Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja sisäratojen MM-kilpailuissa 2012. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui neljänneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2012 hän hyppäsi ennätyksensä 197 cm saavuttaen hopeaa. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui yhdeksänneksi Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019.
Sisäradoilla Angelsenin ennätys on vuonna 2012 hypätty 193 cm.
Touko Yrttimaa

Touko Yrttimaa.
Touko Nikolai Yrttimaa (s. 1947 Jalasjärvi) on suomalainen valokuvataiteilija ja graafinen suunnittelija. Hän toimi pitkään Yleisradion televisiouutisten kuvatoimittajana, grafiikan esimiehenä ja luovana tuottajana.
Yrttimaa opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa ja valmistui graafikoksi 1976 ja valokuvaajaksi 1979. Valokuvataiteen lisensiaatti hänestä tuli 1999.
Yrttimaa on opettanut Taideteollisessa korkeakoulussa, toiminut  Valokuvagalleria Hippolyten ja Valokuvataiteen Seuran hallituksessa, Freelance-graafikot ry:n puheenjohtajana, Journalistiliiton valokuvaajatyöryhmän puheenjohtajana ja eettisen valiokunnan jäsenenä sekä Opetusministeriön kuvajournalismikoulutuksen kehittämistyöryhmässä. Hän on myös näytellyt pikkuosia muutamissa suomalaisissa elokuvissa.
1980-luvulla Yrttimaa kuvasi suomalaisen elokuvan filmitähtiä yhdessä Taneli Eskolan kanssa. Yrttimaa oli 1980–1990-lukujen vaihteessa yksi suomalaisen kuvamanipulaation ja kuvankäsittelyn edelläkävijöistä. Yhdessä Petteri Bülowin ja Juha Saaren kanssa hän piti toukokuussa 1990 Helsingin Laterna Magicassa näyttelyn M – kaupunki etsii manipuloijaa, joka sittemmin kiersi muuallakin Suomessa. Yleisradion Quantel Paintbox -tietokoneella tehdyillä kuvamontaaseillaan taiteilijat kommentoivat muun muassa kansallista ja kansainvälistä politiikkaa. Työryhmä palkittiin Vuoden Kiila -palkinnolla.
Leskeksi vuonna 2018 jäänyt Yrttimaa seurustelee eläkkeelle jääneen tv-ankkuri Eva Polttilan kanssa.
Kirjallisia teoksia

Valokuvataide – arkitaide. (Toimite.) Helsinki: Valokuvataiteen seura 1983.
Monikameratyöskentelyn mahdollisuudet virtuaalilavastuksessa: pimeähuoneesta virtuaalitodellisuuteen. Lisensiaatintyö. Helsinki: Taideteollinen korkeakoulu 1998.
Syntymäpäiviä. Musta Taide 2007.
Aiheesta muualla

Touko Yrttimaa taiteilijamatrikkelissa
Touko Yrttimaan verkkosivusto. (Arkistoitu – Internet Archive)
Tosinuija ja vielä nuijempi – kun Harry tapasi Lloydin

| Tosinuija ja vielä nuijempi – kun Harry tapasi Lloydin> Dumb and Dumberer: When Harry Met Lloyd |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Troy Miller
Käsikirjoittaja:   Peter Farrelly  Bennett Yellin 
Tuottaja:   Oren Koules  Brad Krevoy  Steven Stable  Troy Miller 
Kuvaaja:  Anthony B. Richmond
Pääosat:   Derek Richardson  Eric Christian Olsen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema
Levittäjä:  New Line Cinema Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tosinuija ja vielä nuijempi – kun Harry tapasi Lloydin (engl. Dumb and Dumberer: When Harry Met Lloyd) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Troy Miller ja pääosissa ovat Derek Richardson ja Eric Christian Olsen. Elokuva on esiosa vuoden 1994 elokuvalle Nuija ja tosinuija.
Elokuva kertoo, kuinka Harry ja Lloyd ystävystyvät ja saavat pian huomata, että koulun rehtorilla on meneillään pimeitä toimia koulun keittäjän kanssa. Rehtorin toimien pysäyttämiseen he saavat avukseen kauniin Jessican.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Derek Richardson   | … |   Harry Dunne   |
|   Eric Christian Olsen   | … |   Lloyd Christmas   |
|   Rachel Nichols   | … |   Jessica   |
|   Eugene Levy   | … |   Rehtori Collins   |
Tornion taistelu

Tornion taistelu oli Suomen sisällissodan alkuvaiheissa käyty taistelu valkoisten ja venäläisten välillä. Paikalliset punaiset eivät osallistuneet itse taisteluun. Merkittävä osa punaisista oli siirtynyt tammikuun lopussa junalla Ouluun tukemaan sikäläistä punaisten valtaa osallistuen siellä käytyyn taisteluun, joka käytiin jo muutamaa päivää aiemmin. Tornion taistelu käytiin 6. helmikuuta 1918.
Osapuolet

Tammikuun lopussa 1918 Torniossa oli kolme valtaryhmittymää. Venäläiset sotilaat olivat vielä merkittävä tekijä, vaikka joukkojen määrä oli vähentynyt. Venäläiset olivat luovuttaneet vasta 22. tammikuuta 1918 Ruotsin rajan passintarkastuksen samoin kuin Tornion rautatieaseman passi- ja matkatavaratarkastuksen suomalaisten viranomaisten hoitoon. Työväen järjestyskaarti muodosti myös merkittävän toimijan paikkakunnalla. Jäseniä oli kaikkiaan noin 200 nimeä ml. alatorniolaiset. Kaupungin porvarilliset ryhmittyivät tammikuussa 1918 suojeluskunnaksi; perustamiskokouksessa oli 150 henkilöä, joista 70 liittyi perustettavaan suojeluskuntaan.
Osapuolet > Neuvosto-Venäjä

Venäläisten joukkojen määrä oli vähentynyt merkittävästi syksystä 1917, jolloin heitä oli ollut 1 300 Torniossa ja 1 400 Alatorniolla. Jäljellä oli taistelun hetkellä vajaa 400 venäläissotilasta. Helmikuussa 1918 korkea-arvoisin venäläisupseeri oli eversti Gempel, joka oli kannattanut antautumista, mutta jäänyt vähemmistöön ja paennut Ruotsiin. Paikkakunnalla oli lisäksi huomattava joukko venäläisiä invalidisotilaita. Joukkoja oli sijoitettu useampaan paikkaan – pohjoispuolella Peräpohjolan kansanopiston tiloihin, Tornion rautatieaseman alueelle ja sen eteläpuolella n.s. Iisakan kasarmiin sekä Suensaarella kaupungin kasarmiin eli nykyiseen Tornion lyseon tiloihin. Invalidisotilaiden majoitustilat sijaitsivat Tornion vanhan rautatieaseman eteläpuolella eli nykyisen tiilisen asemarakennuksen kohdalla.
Osapuolet > Punaiset

Tornionseudulle oli perustettu Työväen järjestyskaarti marraskuussa 1917. Siinä oli silloin jäseniä kaikkiaan 300. Tammikuun 1918 aikana aktiiviseen toimintaan otti osaa noin 200 työväestöön kuuluvaa. Heistä tosin kaikkiaan 90 siirtyi junalla 1. helmikuuta Ouluun. Heidän päätoimintapaikkanaan Torniossa oli torin reunaan rakennettu Työväentalo. Taistelujen aikaan Työväentalolla oli muutama kymmenen punaista niin, että antaumisvaiheessa talossa oli kaikkiaan vain 20 punaista.
Osapuolet > Valkoiset

Valkoiset olivat ryhmittyneet tammikuun aikana suojeluskunnaksi, jonka jäsenmäärä oli kaikkiaan 73. Pääpaikkana heillä oli Suensaarella Tornion VPK vastapäätä rautatieaseman aluetta. Tammikuun 30. päivä 1918 saapui yhdeksän jääkärin ryhmä Haaparannalta Tornioon. Seuraavana päivänä saapui vielä jääkärimajuri Friedel Jacobsson, joka oli korkea-arvoisin ja otti kommennon. Jacobssonin johtaman 175 jalkaväkisotilaan joukon muita jääkäreitä joukkueenjohtajina olivat jääkärikapteenit Aarne Heikinheimo, Kurt Wallenius sekä jääkäriluutnantit Tauno Juvonen ja Mikko Kohonen. Mukana heillä oli neljä konekivääriä.