stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anders Södergren
Saavutuksia

Olympialaiset:
Torino 2006: 4 × 10 km pronssia, 15 km (p) + 15 km (v) viides, 50 km (v) kuudes, 15 km (p) kymmenes
Vancouver 2010: 4 × 10 km kultaa, 50 km (p) yhdeksäs, 15 km (p) + 15 km (v) kymmenes
Sotši 2014: 50 km (v) seitsemäs, 15 km (p) + 15 km (v) neljästoista
MM-kilpailut:
Lahti 2001: 30 km (p) viidestoista, 50 km (v) viidestoista
Val di Fiemme 2003: 50 km (v) hopeaa, 4 × 10 km pronssia, 30 km (p) yhdestoista, 10 km (p) + 10 km (v) viidestoista
Oberstdorf 2005: 15 km (p) + 15 km (v) viides, 4 × 10 km seitsemäs, 50 km (p) yhdeksäs, 15 km (v) viidestoista
Sapporo 2007: 4 × 10 km pronssia, 15 km (p) + 15 km (v) kahdeksas, 15 km (v) kymmenes, 50 km (p) neljästoista
Liberec 2009: 15 km (p) + 15 km (v) hopeaa
Oslo 2011: 4 × 10 km hopeaa, 50 km (v) neljästoista
Val di Fiemme 2013: 50 km (p) viidestoista
Falun 2015: 50 km (p) viidestoista
Maailmancup:
Kausi 2003–2004: kokonaiskilpailussa kymmenes
Kausi 2005–2006: kokonaiskilpailussa kahdeksas, pitkien matkojen cupissa kolmas
Kausi 2007–2008: kokonaiskilpailussa seitsemäs, pitkien matkojen cupissa viides
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (ruotsiksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Antti Rantonen

Rantonen soittamassa kannelta vuonna 1935. Kuva: A. O. Väisänen.
Antti Rantonen (4. elokuuta 1877 Haapavesi – 23. tammikuuta 1961 Oulu) oli suomalainen kanteleensoittaja. Hän oli aikansa harvoja viisikielisen taitajia.
Rantonen oli käynyt kauppakoulun ja työskenteli Haapavedellä kansakoulun apuopettajana ja tukkurin apulaisena sekä myöhemmin sukutilansa viljelijänä. Hän oli Haapaveden kunnanvaltuuston pitkäaikainen jäsen ja lautamies ja sai vuonna 1935 herastuomarin arvon. Rantonen kuului vanhaan kanteleensoittajasukuun ja hänen viisikielinen kanteleensa oli yli 200 vuotta vanha. Hän esiintyi vuonna 1935 Tukholman kuninkaanlinnassa.
Kyrylo Budanov

| Kyrylo Budanov> Кирило Буданов |
| --- | --- |
 Budanov vuonna 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1986 (ikä 39) Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto (nykyisin Kiova, Ukraina)
Kansalaisuus:   Ukraina
Ammatti:  Ukrainan sotilastiedustelun päällikkö
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Ukraina
Palvelusvuodet:  2007-nykyaika
Komentajuudet:  Ukrainan sotilastiedustelu (2020-nykyaika)
Taistelut ja sodat:  Venäjän-Ukrainan sota Itä-Ukrainan sota
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Kunniamerkit:  Ukrainan sankari
Kyrylo Oleksijovytš Budanov (ukr. Кирило Олексійович Буданов; s. 4. tammikuuta 1986 Kiova) on ukrainalainen sotilasjohtaja ja tiedustelupäällikkö. Hän on toiminut Ukrainan sotilastiedustelun päällikkönä elokuusta 2020 lähtien. Budanov toimi aiemmin Ukrainan ulkomaantiedustelupalvelun yhden osaston varajohtajana. Hänellä on kenraaliluutnantin arvo.
Elämä ja koulutus

Budanov syntyi Kiovassa 4. tammikuuta 1986. Hän valmistui Odessan maavoimien instituutista vuonna 2007.  Budanov meni naimisiin Marianna Budanovan kanssa vuonna 2013.
Ura

Valmistuttuaan vuonna 2007 Budanov aloitti sotilasuransa Ukrainan puolustusministeriön sotilastiedustelun (HUR) erikoisjoukoissa. Tuohon aikaan sotilastiedustelusta puuttui alan työntekijöitä.
Budanov kannattaa Ukrainan, Yhdysvaltojen ja muiden länsimaiden sotilastiedustelupalvelujen välisen yhteistyön syventämistä, kuten hän totesi vuonna 2021 Yhdysvaltoihin tekemällään työvierailulla.
Ura > Salamurhayritys vuonna 2019

4. huhtikuuta 2019 Budanovin Chevrolet Evandan räjäytti  Aleksei Lomaka -nimisellä henkilöpaperilla varustettu venäläinen. Hyökkääjä asetti miinan, mutta se räjähti ennenaikaisesti. Hyökkääjä ja sabotaasiryhmä, jonka piti tappaa Budanov, pidätettiin.
Sotilasarvot

Luutantti (2007)
Yliluutnantti (2010)
Kapteeni (2013)
Majuri (2016)
Everstiluutnantti (2018)
Eversti (2020)
Prikaatikenraali (24. elokuuta 2021)
Kenraalimajuri (3. huhtikuuta 2022)
Kenraaliluutnantti (7. syyskuuta 2023)
Kunniamerkit

I, II ja III luokan Urhoollisuuden ritarikunta
Sotilasansioristi (23. elokuuta 2022) - erinomaisista henkilökohtaisista ansioista Ukrainan valtion suvereniteetin ja alueellisen koskemattomuuden puolustamisessa, epäitsekkäästä palvelusta Ukrainan kansalle, uskollisuudesta sotilasvalalle
Ukrainan sankari (8. helmikuuta 2024) - henkilökohtaisesta rohkeudesta ja sankaruudesta Ukrainan valtion suvereniteetin ja alueellisen koskemattomuuden puolustamisessa sekä epäitsekkäästä palvelusta Ukrainan kansalle
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kyrylo Budanov Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Budanov helmikuussa 2023, Voice of American haastattelussa
Aki Hyryläinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Aki-Mikael Hyryläinen
Syntymäaika: 17. huhtikuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 192 cm
Junioriseurat
1974–1988: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1985 1988 1989–1993 1993–94 1994–96 1996–99 1998 1999 1999–2001 |  Kampin Pallo -50  Vantaan Pallo  HJK  Eendracht Aalst  HJK  FC Kööpenhamina  Viborg FF (laina)  Fremad Amager (laina)  FC Jokerit |  ? (?) 18 (1) 94 (6) 9 (0) 60 (5) 14 (0) ? (?) ? (?) 47 (2) |
Maajoukkue
| 1992–97 |  Suomi | 25 (1) |
Valmennusura
2002–2004 2005–2007 2007:  FCK Salamat  HJK A  HJK
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Aki-Mikael Hyryläinen (s. 17. huhtikuuta 1968 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Hyryläinen on toiminut myös valmentajana.
Pelaajaura

Suurimman osan pelaajaurastaan Hyryläinen edusti Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti kaksi kertaa sekä Suomen mestaruuden että Suomen Cupin.  Ensiesityksensä liigassa hän teki HJK:ssa 1989. Hyryläinen pelasi myös ulkomailla ammattilaisena. Kaudella 1993–94 hän edusti belgialaista Eendracht Aalstia. Hyryläinen palasi sieltä jälleen HJK:iin. Talvella 1995 Hyryläinen oli lähellä siirtoa Englantiin Valioliigan QPR:iin. Siirto kuitenkin kariutui maajoukkuematkalla tulleeseen jalkavammaan. Vuonna 1997 Hyryläinen siirtyi FC Kööpenhaminaan, jossa hän oli voittamassa Tanskan Cupia. Hän edusti Tanskassa myös Viborg FF:ää ja Fremad Amageria. Vuonna 1999 Hyryläinen palasi Suomeen, tällä kertaa HJK:n paikalliskilpailija FC Jokereihin, jossa hän voitti Suomen Cupin 1999. Hänen uransa päättyi jalkavammaan 2001.
Suomen maajoukkueessa Hyryläinen pelasi 25 ottelussa tehden yhden maalin.
Valmennusura

Valmentajana Hyryläinen on toiminut kaudella 2001 Jokerien apuvalmentajana tuolloisen päävalmentaja Jan Eversen potkujen jälkeen. Tämän jälkeen hän on valmentanut myös HJK:n A-junioreita. Syyskuussa 2007 Hyryläinen nousi HJK:n päävalmentajaksi, kun Keith Armstrong erotettiin tehtävästä. Hyryläinen ehti toimia tehtävässään kuitenkin vain runsaan kuukauden, sillä alun perin kaudeksi 2008 HJK:n päävalmentajaksi pestattu Antti Muurinen saapui seuraan FC Lahdesta jo loppukaudeksi 2007. Hyryläinen ei Muurisen siirtymisen jälkeen jatkanut enää HJK:n valmennusryhmässä.
Jalkapallouran jälkeen

Hyryläinen valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi vuonna 2005 pääaineenaan Suomen ja Pohjoismaiden historia. Hän on työskennellyt vuodesta 2012 lähtien konsulttijohtajana Mercuri Urvalissa, jossa hän työskenteli konsulttina vuosina 2006–2012. Hyryläinen on kuulunut HJK ry:n hallitukseen vuodesta 2001 ja HJK Oy:n hallitukseen vuodesta 2009.
Aki Hyryläisen poika Luka Hyryläinen on jalkapalloilija.
Angelika Kallio

Angelika Kallio (s. 15. syyskuuta 1972 Latvia) on latvialaissyntyinen suomalainen valokuvamalli. Hänen mallinuransa alkoi vuonna 1987 ja läpimurto tapahtui vuonna 1991, jolloin hän oli Karl Lagerfeldin malliston päämallina. Hän on myös esiintynyt elokuvassa For Love or Money, joka on tuotettu vuonna 1993. Kallio julkaisi muistelmansa nimellä Huippumallin päiväkirja vuonna 2005. Kallio asuu New Yorkissa ja hänellä on yksi poika. Nykyisinmilloin? hän toimii kiinteistönvälittäjänä.
Filmografia

For Love or Money (1993) .... Model
Hyppönen Enbuske Experience .... (1 jakso, 2005)
Arto Nyberg .... (1 jakso, 2005)
Muistelmat

Mallin päiväkirja (suom. Elina Pirinen), Tammi, 2005
Aiheesta muualla

Profile of Angelika Kallio (englanniksi)
Angelika Kallio City-lehden haastattelussa
Angelika Kallio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Mu’taziliitit

Mu’taziliittien varhaiseksi edeltäjäksi väitetyn Al Hasan al-Basrin hauta Basrassa.
Mu’taziliitit (myös mutaziliitit; arab. المعتزلة‎, al-mu‘atazala, ’erottautua’) on islamilaisen teologian (kalam) varhaisin oppisuunta. Se syntyi abbasidivaltakunnan ydinalueilla, nykyisen Irakin Bagdadissa ja Basrassa. Suuntaus nojasi antiikin Kreikan aristoteliseen filosofiaan ja korosti sen hengessä rationaalista teologista ajattelua. Se oli ainoa virallisesti hyväksytty islamin tulkinta vuosina 833–848. Tällöin abbasidivaltakunnassa toimi uskonnollinen inkvisitio mihna vainoamassa uskonoppineita, jotka eivät hyväksyneet suuntauksen opetusta siitä, että Koraani oli luomisen tulosta.
Mu’taziliittien ajattelu korosti järjen merkitystä teologiassa ennen ilmoitusta ja nojautui kolmeen keskeiseen ajatukseen: Jumala on oikeudenmukainen ja täydellinen ykseys, ihmisen tahto on vapaa ja Koraani on luotu. Mu’taziliitit ajattelivat, että ilmoituksen totuudellisuus on mahdollista päätellä järjenkäytön avulla. Järki teki ihmisistä itsenäisiä ja vapaita toimijoita, jotka sen takia pystyivät näkemään eron hyvän ja pahan välillä. Koraani oli luomisen tulosta ja siten luvallinen kohde järkiperäiselle tutkimukselle. Jumala oli luonut maailman, ja siinä vallitsivat syyn ja vaikutuksen lait. Siksi luonnonilmiöitä voitiin tutkia järjen avulla. Ilmoituksen ja järjen suhde on sellainen, että järki on ensisijainen ja vahvistaa ilmoituksen antaman totuuden.
Menetettyään kalifien tuen suuntaus alkoi menettää asemaansa islamilaiseen perinteeseen nojaavalle suuntaukselle, joka korosti järjen sijaan ilmoitusta ensisijaisena tiedon lähteenä. Myöhemmin tämä suuntaus järjestäytyi ašarilaisuudeksi sekä maturidilaisuudeksi. Koulukuntaa ei silti koskaan ole pidetty epäislamilaisena. Sen sunnalainen haara kuihtui vasta 1000-luvulla, kun taas šiialaisuuden piirissä, etenkin zaidilaisuudessa, suuntaus jatkui elinvoimaisena 1500-luvulle, ja Jemenissä lähes nykyaikaan asti. Mu’taziliittien eräät ajatukset ovat edelleen säilyneet osana šiialaisuutta, kuten oppi siitä, että kohtalo ei määrää ihmisen tekoja, kuten sunnalaiset uskovat. Nykyisin mu’taziliittien teologia on uudelleen alkanut herättää kiinnostusta niissä muslimeissa, jotka ovat halunneet nykyaikaistaa islamia.
Historia > Varhaishistoria

Mu’taziliittien koulukunnan varhaisvaiheet ovat tuntemattomia. Suuntaus alkoi vaikuttaa abbasidien valtaantulon jälkeen, mutta varhaisimmat säilyneet tekstit, joissa tosin viitataan aiempiin, ovat vasta 800-luvulta. Islamilainen perinne katsoo kuitenkin, että mu’taziliittien ensimmäinen edustaja oli šeikki al-Hasan al-Basri eli "basralainen" (642–728). Hänen kerrotaan puolustaneen ihmisen tahdonvapautta determinismiä vastaan kirjeenvaihdossa kalifi Abd al-Malikin kanssa. Kirjeenvaihdon aitoutta kuitenkin epäillään. Al-Basrin oppilaiksi kerrotaan Wasil ibn Ata (k. 748) ja Amr ibn Ubayd (k. 762).
Abbasidien tullessa valtaan vuonna 750 arabivaltion pääkaupunki siirrettiin Syyrian Damaskoksesta Persian ydinalueelle Bagdadiin. Abbasidikalifit ryhtyivät jatkamaan Persian kuninkaiden käännöspolitiikkaa, jossa antiikin Kreikan tieteellisiä tekstejä käännettiin kreikasta omalle kielelle. Parinsadan vuoden kuluessa onnistuttiin kääntämään melkein kaikki saatavilla ollut antiikin tieteellinen kirjallisuus. Toimintaa helpotti paperinvalmistuksen leviäminen 750-luvulla Kiinasta arabikalifaattiin. Etenkin Kreikan aristotelisesta ja uusplatonistisesta filosofiasta tuli laajan harrastuksen kohde, ja filosofiaa (falsafa) alettiin käyttää islamin puolustamiseen. Basran ohella suuntauksen esimuoto levisi uuteen pääkaupunkiin Bagdadiin.
Bagdadissa tärkein hahmo oli 800-luvun alussa Dirar ibn Amr (k. 815), joka vaikutti kalifi Harun ar-Rašidin aikana ja kannatti ainakin joitakin mu’taziliittien opeiksi vakiintuneita käsityksiä. Hänen jälkeensä tärkein teologinen ajattelija oli Abu l-Hudhayl (k. 841), jota voi pitää suuntauksen klassisen koulukunnan perustajana Basrassa. Hänenkään teoksiaan ei ole säilynyt muuten kuin lyhyinä lainauksina muiden kirjoittamissa teksteissä. Al-Hudhaylin nimiin pannaan kuitenkin varhaisin viittaus viiteen perusperiaatteeseen (al-usul al-khamsa), jotka sittemmin muodostivat mu’taziliittien opin ytimen. Samaan aikaan Bagdadissa koulukuntaa johti Bishr ibn al-Mu’tamir (k. 825), joka toisin kuin basralaiset suhtautui myönteisesti šiialaisuuteen ja Alin kannattajiin, kuten nähtävästi myös kalifi al-Mamun (813–833).
Historia > Kalifien uskonto

Vähän ennen kuolemaansa vuonna 833 kalifi al-Mamun perusti uskonnollisen tuomioistuimen tai inkvisition (miḥnat kẖalaq al-qurʾān eli ”koettelemus Koraanin luomisesta”), jonka avulla kalifi yritti vakiinnuttaa asemansa islamin ylimpänä auktoriteettina. Mihna kuulusteli uskonoppineita, jotka eivät hyväksyneet mu’taziliiteille ominaista näkemystä, ettei Koraani ollut ikiaikainen vaan Jumalan luoma. Uskonoppineita rangaistiin, vangittiin ja jopa teloitettiin elleivät he hyväksyneet oppia. Kiista kalifin ja ulaman välillä kesti viisitoista vuotta, sillä se jatkui al-Mamunin seuraajien al-Mu’tasimin (833–842) ja al-Wathiqin (842–847) hallitsijakausilla, tosin lievempänä. Ulama voitti kiistan vuonna 848 kun kalifi al-Mutawakkil lakkautti inkvisition. Tämän jälkeen mu’taziliitit joutuivat epäsuosioon, ja imaami Ahmad ibn Hanbal (780–855) ja hänen edustamansa traditionalistit nousivat johtoasemaan islamin tulkinnassa etenkin Bagdadissa ja Irakissa.
Historia > Kalam klassisella kaudella

900-luvulla eli islamilaisen teologian klassisella kukoistuskaudella mu’taziliittien joukossa tärkein nimi oli Abu l-Qasim al-Balkhi (k. 929). Hän vaikutti Bagdadissa, mutta sai kannattajia etenkin Khorasanissa ja Keski-Aasiassa eli Transoxianassa. Basrassa vaikuttivat ”kaksi mestaria”, jotka olivat isä ja poika eli Abu Ali al-Jubba’i (k. 915) ja Abu Hashim ibn al-Jubba’i (k. 933). Myös heidän kirjoituksensa ovat kadonneet samoin kuin heidän seuraajansa, joista tunnetuin on Abu Abdallah al-Basri (k. 977). Hänen aikanaan abbasidikalifaatti oli jo lähes kadonnut, sillä Egyptissä valtaa pitivät šiialaiset fatimidit ja Bagdadissa šiialaiset buijidit. Jälkimmäiset pitivät abbasidikalifia nukkehallitsijanaan vuosina 945–1055. Viimeisen šiialaisen imaamin kätkeytyminen ajoitettiin vuoteen 941, minkä jälkeen šiialaisuuden tulkitseminen jäi buijidien tukemalle šiialaiselle papistolle.
Historia > Kalam klassisella kaudella > Aš’ariitit ja maturidit

Abu Ali al-Jubba’in oppilas Abu l-Hasan al-Aš’ari (k. 935) jätti Basran mu’taziliitti-koulukunnan ja perusti oman oppisuuntansa eli aš’ariittien koulukunnan. Siitä tuli ennen pitkää koko sunnalaisen islamin vallitseva suuntaus. Pääasiallinen ero koulukuntien välillä oli, että aš’ariitit panivat kalamiin kuuluvan rationaalisen päättelyn palvelemaan oppia Koraanin luomattomuudesta, Jumalan absoluuttisesta vallasta sekä ihmisen rajoittuneisuudesta ymmärtää Jumalan tahtoa.
Khorasanissa ja Transoxianassa monet hanafi-koulukunnan juristit siirtyivät kannattamaan Abu Mansur al-Maturidin (k. 944) teologista koulukuntaa, joka alettiin tuntea nimellä maturidit. Koulukunta on edelleen jäljellä Kaakkois-Aasiassa. Imaami Ibn Hajar Haytami (909–974) määritteli sunnalaisuuden opiksi, joka seuraa joko imaami Abū al-Ḥasan al-Ašʿarīa tai imaami Abu Mansur al-Maturidia. Maturidin koulukunta rajoittui kuitenkin Transoxianaan ja pääosin katosi sen mongolivalloituksen jälkeen. Tämän jälkeen aš’arilaisuus on ollut standardi-islamia.
Historia > Abd al-Jabbar

Mu’taziliittien suurin nimi oli Abd al-Jabbar (k. 1024), joka joskus tunnetaan vain arvonimellä Qadi eli tuomari. Hän laati mu’taziliittien opeista suuren synteesin aikana, jolloin koulukunta oli jo katoamassa. Hän siirtyi Basrasta Bagdadiin ja sieltä Ramahurmuzin kaupunkiin Persianlahden rannalla, missä hän saneli suurteoksensa Kitab al-mughni. Al-Jabbar nimitettiin seuraavaksi Rayn emiirihoviin šariaistuimen päätuomariksi lähelle nykyistä Teherania. Hän nautti pitkään buijidien suosiota, mutta kun hänen tukijansa visiiri ibn Abbad kuoli 955, al-Jabbar erotettiin virastaan, ja hänen omaisuutensa takavarikoitiin.
Al-Jabbarin kerrotaan kirjoittaneen tai sanelleen 400 000 foliosivua tekstiä. Melkein kaikki on kadonnut, vaikka paljon siitä tunnetaan myöhemmistä kommentaareista. Luku ’neljä’ kerrannaisineen tarkoittaa tosin seemiläisissä kielissä paljoutta yleensä, joten tietoa ei ehkä ole tarkoitettu kirjaimelliseksi. Teoksista Kitab al-mughni rinnastuu mittasuhteiltaan Tuomas Akvinolaisen teokseen Summa Theologica.
Al-Jabbarin noin kahdenkymmenen sivun pituinen teksti Kitab al-usul al-khamza (Kirja viidestä periaatteesta) on tiivistelmä mu’taziliittien koulukunnan opeista. Teksti on löytynyt Vatikaanin kokoelmista 1900-luvulla. Al-Jabbar laati siitä itse pidemmän kommentaarin, joka on kadonnut. Tästä kommentaarista laati vuorostaan 800-sivuisen edelleen säilyneen kommentaarin Manekdim (k. 1034).
Historia > Koulukunnan hiipuminen

Merkittävin mu’taziliittien kohtaama vastarinta ei tullut muiden teologisten koulukuntien suunnalta vaan kansan parista, missä traditionalismi eli ilmoitukseen nojautuminen järjen asemesta koettiin uskonnon ydinsisällöksi. Traditionalismi kiteytyi 800-luvulla etenkin Ahmad ibn Hanbalin (780–855) opetusten ympärille.
Al-Jabbarin kuoleman jälkeen mu’taziliittien opit jatkuivat hänen seuraajissaan 1000-luvulla. Vaikka sunnalaisuuden piirissä suuntaus kuihtui, etenkin zaidilaisuutta edustavat šiialaiset jatkoivat sen oppien välittämistä madrasoissaan vielä safavidien valtakunnassa 1500-luvulla. Jemenin zaidilaisten keskuudessa suuntaus oli yhä elossa 1900-luvulla.
Mu’taziliittien opit

Uskotaan, että mu’taziliitit tiivistivät jo varhain oppinsa viiteen periaatteeseen (al-usul al-khamza). Al-Jabbarin teksti Kitab al-usul al-khamz esittää ne tiivistelmänä. Periaatteet ovat
Jumalan ykseyden periaate (tawhid)
Jumalan oikeudenmukaisuus
Kuolemanjälkeinen palkinto ja rangaistus
Käsitys siitä, kuka on ’muslimi’ (vakavaan syntiin syyllistyneet ovat edelleen muslimeita, poikkeuksena epäusko)
Hyvään kehottaminen ja pahan kieltäminen.
Manekdim kertoo, että kommentaarissaan al-Jabbar katsoi, että periaatteita oli oikeastaan vain kaksi, Jumalan ykseys ja oikeudenmukaisuus, ja loput kolme tarkensivat Jumalan oikeudenmukaisuuden periaatetta. Jumalan ykseyden kieltäjät ovat uskottomia (kafir), samoin ne, jotka kieltävät Jumalan oikeudenmukaisuuden.
Mu’taziliittien opit > Rationalismi

Mu’taziliitit katsoivat, että spekulatiivinen järki (al-nazar) edeltää uskoa, joka saa perustelunsa järjenkäytön avulla eikä suoraan ilmoituksesta, kuten traditioon nojaavat katsoivat. Mu’taziliitit hyväksyivät Koraanin ja sunnan eli profeetan esikuvan kahdeksi ilmoituksen lähteeksi, mutta katsoivat, että niiden sisältöä on arvioitava järjen (’aql) avulla kussakin tilanteessa.
Al-Jabbar mainitsee neljä tiedon lähdettä: järjen käyttö, kirja (al-kitab eli Koraani), sunna ja yhteisön yksimielisyys (ijma). Näistä järjen käyttö on ensisijainen, sillä muut kolme perustuvat järjellä saatuun päätelmään, että Jumala on, ja että hän on totuudenmukainen eikä petä luotujaan. Neljä perustetta muistuttavat islamilaisen lain neljää lähdettä (usul al-fiqh) paitsi että järki on asetettu ensimmäiseksi ja analogian periaate (al-qiyas) jätetty pois.
Järki edeltää uskoa, joten Jumalan olemassaolosta on mahdollista vakuuttua spekulatiivisen järjen käytöllä. Varma tieto Jumalasta saavutetaan seuraavan jumalatodistuksen avulla: kun ajattelemme omaa olemassaoloamme, havaitsemme, että se ei ole välttämätön vaan kontingentti (satunnainen) ilmiö. Koska kuitenkin olemme, tarvitaan joku, joka on varmistanut meidän olemassaolomme, suunnitellut ja luonut meidät. Tällaisen olennon, ikuisen luojan, olemassaolo on siksi väistämätöntä ja suora johtopäätös meidän olemassaolostamme.
Mu’taziliittien luottamus siihen, että fyysisestä todellisuudesta saa luotettavaa tietoa järjen avulla perustuu käsitykseen, että Jumala ei voi pettää luotujaan siten, että hän olisi luonut järjenvastaisen maailman. Jumala toimi rationaalisten lakien mukaisesti. Metafysiikassa Basran mu’taziliitit kannattivat atomistista okkasionalismia: fyysinen todellisuus koostui atomeista ja niiden ominaisuuksista.
Mu’taziliittien opit > Jumalan oikeudenmukaisuus

Kysymystä Jumalan oikeudenmukaisuudesta ja pahan ongelmaa (teodikea) al-Jabbar lähestyi siten, että Jumala ei tee mitään moraalisesti väärää. Teologit ovat kuitenkin joutuneet eri uskonnoissa pohtimaan samaa kysymystä: onko joku asia hyvä siksi, että Jumala sitä tahtoo, vai tahtooko Jumala jotain siksi, että asia on hyvä. Islamilaisille traditionalisteille ja aš’ariiteille oli selvää, että hyvää on kaikki se, mitä Jumala tahtoo. Mu’taziliitit katsoivat, että aivan kuten järki johdattaa ihmisen Jumalan tuntemukseen, järki myös paljastaa sen, että Jumala kutsuu ihmisiä hyvään. Hyvän lopullinen kriteeri pohjautuu kuitenkin järkeen eikä ilmoitukseen. Jumalan tahto ei määrittele sitä, mikä on moraalisesti hyvää.
Mu’taziliittien opit > Vapaa tahto

Tärkeä opillinen erimielisyys koski ihmisen vapaata tahtoa ja predestinaatiota. Jos Jumala on kaikkivaltias, hänen voidaan ajatella olevan vastuussa myös ihmisten synneistä. Mu’taziliitit puolustivat näkemystä, että ihmisellä on vapaa tahto. He perustelivat tätä oikeudenmukaisuudella: olisi väärin, jos Jumala rankaisisi ihmistä teoista, joille ihminen ei mahda mitään. Jumalan kaikkivaltiuteen ei heidän mielestään sisälly mahdollisuutta tehdä väärin. Aate on myöhemmin saanut vahvimmin kannatusta šiialaisten keskuudessa. Sen sijaan sunnalaiseen aš’arilaisuuteen kuuluu voimakas kohtalonusko, missä ihmisen tahdonvapaus ei juuri saa sijaa, sillä kaikki tapahtuu Jumalan tahdon ja ennakkosuunnittelun mukaisesti. Aš’arilaiset pyrkivät antamaan hieman tilaa tahdonvapaudelle katsomalla, että ihminen toimii oman tahtonsa mukaisesti, mutta hän saa (kasb) toimintakyvyn tekoonsa Jumalalta juuri teon tekemisen hetkellä. Teko siis toteutetaan Jumalan antamin voimin, mutta tahtojana on ihminen.
Sampsa Tuomala

| Sampsa Tuomala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. lokakuuta 1989 (ikä 35)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Sampo Kaukovaara (Salatut elämät)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sampsa Tuomala (s. 29. lokakuuta 1989) on suomalainen näyttelijä, rap-artisti ja koripalloilija.
Tuomalan tunnetuin rooli on Sampo Kaukovaara saippuasarjassa Salatut elämät. Hän poistui sarjan kuvauksista marraskuussa 2009, kun hän aloitti armeijan Kaartin Jääkärirykmentissä.  Tuomala on näytellyt myös vuosina 2000–2001 televisiosarjassa Pertsa ja Kilu. Tuomala palasi Sampo Kaukovaaran rooliin joulukuussa 2012 ensi-iltaan tullessa, Salattuihin elämiin perustuvassa elokuvassa Nightmare – painajainen merellä. Itse Salatut elämät -tv-sarjaan hän palasi vuonna 2020. Välillä hän työskenteli ravintola-alalla.
Näyttelijäntöiden lisäksi Tuomala pelaa koripalloa ja tekee musiikkia. Kaudella 2008–2009 hän pelasi Helsingin NMKY:n joukkueessa 1-divisioonaa. ja kaudella 2009–2010 hän pelasi 1-divisioonaa Keravan Energia Teamissa. Rap-tyylistä musiikkia Tuomala tekee käyttäen etunimeään.
Sampsa Tuomala on näyttelijä Jaana Saarisen poika.
Filmografia

| Ilmestymisvuosi/ Ensiesiintyminen | Nimi | Tyyli | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000–2001 | Pertsa ja Kilu | Televisiosarja | Repa |
| 2008–2010, 2020– | Salatut elämät | Televisiosarja | Sampo Kaukovaara |
| 2009 | 10 kirjaa rakkaudesta   | Televisiosarja | Oma itsensä |
| 2012 | Nightmare – painajainen merellä  | Elokuva | Sampo Kaukovaara |
| 2014 | Neljän tähden talkoot  | Televisiosarja | Oma itsensä |
Aiheesta muualla

Sampsa Tuomala Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet