stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Britannian jääkiekkomaajoukkue
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Britannian jääkiekkomaajoukkue Wikimedia Commonsissa
Ice Hockey UK:n sivusto (englanniksi)
Yhdistynyt kuningaskunta IIHF:n sivustolla (englanniksi)
Miesten jääkiekon maailmanmestarit
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920  Kanada | 1924  Kanada | 1928  Kanada | 1930  Kanada | 1931  Kanada | 1932  Kanada | 1933  Yhdysvallat | 1934  Kanada |
| 1935  Kanada | 1936  Iso-Britannia | 1937  Kanada | 1938  Kanada | 1939  Kanada | 1947  Tšekkoslovakia | 1948  Kanada | 1949  Tšekkoslovakia |
| 1950  Kanada | 1951  Kanada | 1952  Kanada | 1953  Ruotsi | 1954  Neuvostoliitto | 1955  Kanada | 1956  Neuvostoliitto | 1957  Ruotsi |
| 1958  Kanada | 1959  Kanada | 1960  Yhdysvallat | 1961  Kanada | 1962  Ruotsi | 1963  Neuvostoliitto | 1964  Neuvostoliitto | 1965  Neuvostoliitto |
| 1966  Neuvostoliitto | 1967  Neuvostoliitto | 1968  Neuvostoliitto | 1969  Neuvostoliitto | 1970  Neuvostoliitto | 1971  Neuvostoliitto | 1972  Tšekkoslovakia | 1973  Neuvostoliitto |
| 1974  Neuvostoliitto | 1975  Neuvostoliitto | 1976  Tšekkoslovakia | 1977  Tšekkoslovakia | 1978  Neuvostoliitto | 1979  Neuvostoliitto | 1981  Neuvostoliitto | 1982  Neuvostoliitto |
| 1983  Neuvostoliitto | 1985  Tšekkoslovakia | 1986  Neuvostoliitto | 1987  Ruotsi | 1989  Neuvostoliitto | 1990  Neuvostoliitto | 1991  Ruotsi | 1992  Ruotsi |
| 1993  Venäjä | 1994  Kanada | 1995  Suomi | 1996  Tšekki | 1997  Kanada | 1998  Ruotsi | 1999  Tšekki | 2000  Tšekki |
| 2001  Tšekki | 2002  Slovakia | 2003  Kanada | 2004  Kanada | 2005  Tšekki | 2006  Ruotsi | 2007  Kanada | 2008  Venäjä |
| 2009  Venäjä | 2010  Tšekki | 2011  Suomi | 2012  Venäjä | 2013  Ruotsi | 2014  Venäjä | 2015  Kanada | 2016  Kanada |
| 2017  Ruotsi | 2018  Ruotsi | 2019  Suomi | 2021  Kanada | 2022  Suomi | 2023  Kanada | 2024  Tšekki |  |
Jääkiekon olympiavoittajat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920  Kanada | 1924  Kanada | 1928  Kanada | 1932  Kanada | 1936  Iso-Britannia | 1948  Kanada |
| 1952  Kanada | 1956  Neuvostoliitto | 1960  Yhdysvallat | 1964  Neuvostoliitto | 1968  Neuvostoliitto | 1972  Neuvostoliitto |
| 1976  Neuvostoliitto | 1980  Yhdysvallat | 1984  Neuvostoliitto | 1988  Neuvostoliitto | 1992  IVY | 1994  Ruotsi |
| 1998  Tšekki | 2002  Kanada | 2006  Ruotsi | 2010  Kanada | 2014  Kanada | 2018  Venäläiset olympiaurheilijat |
2022  Suomi:
Ranskan 2. kevyt mekanisoitu divisioona

| 2>  kevyt mekanisoitu divisioona |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1937 – 1940
Valtio:   Ranska
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Ratsuväki
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
2. kevyt mekanisoitu divisioona (ransk. 2e Division Légère Mécanisée) oli Ranskan maavoimien panssariyhtymä toisessa maailmansodassa. Sen perustettiin 1937 ja divisioona lakkautettiin 1940.
Perustaminen

Divisioona perustettiin 1937 muuttamalla Lyoniin sijoitettu 5. ratsuväkidivisioona mekanisoiduksi divisioonaksi. Divisioonan kalustoksi siirrettiin Hotchkiss H-35, Somua S-35, Panhard AMD-178 ja Renault ZT vaunuja.
Historia

Saksan hyökätessä länteen divisioona liitettiin kenraali Priouxin ratsuväkiarmeijakuntaan.
Organisaatio

Divisioonaan oli sijoitettu 260 ajoneuvoa eli 48 AMD-178, 69 ZT, 94 H-36 ja 96 S-35. Tykistöaseina oli kaksitoista 105 mm, 24 75 mm, 96 47 mm ja 37 mm sekä 117 25 millimetrin tykkiä sekä 450 erilaista konekivääriä.
Sen kokoonpano oli:
3. kevyt mekanisoitu prikaati (kenraali Testard)
13. rakuunarykmentti
29. rakuunarykmentti
2 kpl konekiväärirykmenttiä
2 kpl S35 panssarivaunueskadroonaa
1 kpl H-35 panssarivaunueskadroona
4. kevyt mekanisoitu prikaati (eversti du Bois de Beauchesne)
8. kyrassieerirykmentti
1. rakuunarykmentti
12. panssarintorjuntaeskadroona
12. tukieskadroona
tykistörykmentti
Komentajat

kenraali Altmayer 5. heinäkuuta 1937 - syyskuu 1939
kenraali Gabriel Bougrain syyskuu 1939 - 16. heinäkuuta 1940
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2nd Light Mechanized Division (France)
Aiheesta muualla

Forty, George & Duncan, John: The Fall of France - Disaster in the West 1939-40.  Lontoo:  Guild Publishing, 1990.  ISBN 1-871876-15-X  (englanniksi)
Käännös suomeksi
Vincent Spadea

| Vincent Spadea |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1974  Chicago 
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  77 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1993–
Palkintorahat:  5 004 860 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  18. (28.2.2005)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  311–359
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (1999)
Ranskan avoimet:  3. kierros (1999, 2002, 2003)
Wimbledon:  4. kierros (2004)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (1995, 1999)
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  65–114
Aiheesta muualla
www.vincespadea.com
ITF
ATP
Vincent Spadea (s. 19. heinäkuuta 1974 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen entinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli kaksinpelissä ATP-listan sijalla 18 helmikuussa 2005 ja nelinpelissä sijalla 90 kesäkuussa 2006. Hän voitti urallaan yhden ATP-turnauksen kaksinpelissä ja kolme turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Spadea pääsi kaksinpelissä parhaimmillaan puolivälieriin Australian avoimissa 1999. Turnauksessa hän voitti neljännellä kierroksella maailmanliston kuutosen, Andre Agassin. Puolivälierissä hän hävisi Tommy Haasille.
Ensimmäisen ja ainoan turnausvoittonsa kaksinpelissä Spadea saavutti Scottsdalessa vuonna 2004, jossa hän voitti loppuottelussa Nicolas Kieferin luvuin 7–5, 6–7(5), 6–3. Lisäksi hän oli kaksinpelin loppuottelussa häviävänä osapuolena neljä kertaa. Nelinpelissä hän voitti kolme turnausta. Ensimmäinen tuli Buenos Airesissa 1995 Christo van Rensburgin parina, toinen Orlandossa 1997 Mark Meikleinin parina, ja kolmas Taškentissa 1997 Vincenzo Santopadren parina.
Spadea pelasi kaksissa olympialaisissa, Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004. Sydneyssä hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Patrick Rafterille suoraan kahdessa erässä. Ateenassa hän puolestaan voitti ensimmäisellä kierroksella Jürgen Melzerin, mutta hävisi toisella kierroksella Nicolás Massúlle, joka voitti lopulta olympiakultaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vincent Spadea Wikimedia Commonsissa
Vincent Spadean kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vincent Spadea profiili ATP:n kotisivuilla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Britannian Grand Prix 1992

|  Britannian Grand Prix 1992  |
| --- | --- |
 9. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1992. 

Päivämäärä:  12. heinäkuuta 1992
Sijainti:  Silverstone, Englanti
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,226 km
Kilpailun pituus:  59 kierrosta, 308,334 km
Sää:  aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Paaluaika:  1.18,965
Palkintokoroke
Voittaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Toinen:   Riccardo Patrese   (Williams-Renault)
Kolmas:   Martin Brundle   (Benetton-Ford)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Kierrosaika:  1.22,539 (kierroksella 57)
Britannian Grand Prix 1992 oli 525. Formula 1 -osakilpailu. Se ajettiin 12. heinäkuuta 1992 Silverstonessa. Kilpailun voitti jälleen Nigel Mansell. Riccardo Patrese täydensi Williamsin menestystä sijoittumalla toiseksi. Ensimmäisen F1-kilpailun teki Damon Hill. Ferrari-tallille kyseinen GP oli 500. Mansellin aika-ajoissa ajama kierrosaika oli 1,919 sekuntia nopeampi kuin tallikaveri Patresella, mikä on yksi suurimmista aikaeroista paalupaikan ajaneen kuljettajan ja tämän tallikaverin välillä.
Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 1.18,965 |   |
| 2 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 1.20,884 | + 1,919 |
| 3 | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 1.21,706 | + 2,741 |
| 4 | 19 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 1.22,066 | + 3,101 |
| 5 | 2 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 1.22,296 | + 3,331 |
| 6 | 20 |  Martin Brundle | Benetton-Ford | 1.23,489 | + 4,524 |
| 7 | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 1.23,605 | + 4,640 |
| 8 | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 1.23,723 | + 4,758 |
| 9 | 11 |  Mika Häkkinen | Lotus-Ford | 1.23,813 | + 4,848 |
| 10 | 26 |  Érik Comas | Ligier-Renault | 1.23,957 | + 4,992 |
| 11 | 29 |  Bertrand Gachot | Larrousse-Lamborghini | 1.24,065 | + 5,100 |
| 12 | 9 |  Michele Alboreto | Footwork-Mugen-Honda | 1.24,198 | + 5,233 |
| 13 | 25 |  Thierry Boutsen | Ligier-Renault | 1.24,545 | + 5,580 |
| 14 | 28 |  Ivan Capelli | Ferrari | 1.24,558 | + 5,593 |
| 15 | 15 |  Gabriele Tarquini | Fondmetal-Ford | 1.24,761 | + 5,796 |
| 16 | 30 |  Ukyo Katayama | Larrousse-Lamborghini | 1.24,851 | + 5,886 |
| 17 | 10 |  Aguri Suzuki | Footwork-Mugen-Honda | 1.24,924 | + 5,959 |
| 18 | 4 |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Ilmor | 1.24,984 | + 6,019 |
| 19 | 21 |  Jyrki Järvilehto | Dallara-Ferrari | 1.25,037 | + 6,072 |
| 20 | 3 |  Olivier Grouillard | Tyrrell-Ilmor | 1.25,096 | + 6,131 |
| 21 | 16 |  Karl Wendlinger | March-Ilmor | 1.25,123 | + 6,158 |
| 22 | 22 |  Pierluigi Martini | Dallara-Ferrari | 1.25,221 | + 6,256 |
| 23 | 32 |  Stefano Modena | Jordan-Yamaha | 1.25,362 | + 6,397 |
| 24 | 33 |  Mauricio Gugelmin | Jordan-Yamaha | 1.25,988 | + 7,023 |
| 25 | 24 |  Gianni Morbidelli | Minardi-Lamborghini | 1.25,998 | + 7,033 |
| 26 | 8 |  Damon Hill | Brabham-Judd | 1.26,378 | + 7,413 |
| DNQ | 23 |  Alex Zanardi | Minardi-Lamborghini | 1.26,458 | + 7,493 |
| DNQ | 17 |  Paul Belmondo | March-Ilmor | 1.27,995 | + 9,030 |
| DNQ | 14 |  Andrea Chiesa | Fondmetal-Ford | 1.28,452 | + 9,487 |

| DNQ | 7 |  Eric van de Poele | Brabham-Judd | 1.28,719 | + 9,754 |
| DNPQ | 34 |  Roberto Moreno | Andrea Moda-Judd | 1.30,592 | + 11,627 |
| DNPQ | 35 |  Perry McCarthy | Andrea Moda-Judd | 1.46,719 | + 27,754 |
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 59 | 1.25.42,991 | 1 | 10 |
| 2 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 59 | + 39,094 | 2 | 6 |
| 3 | 20 |  Martin Brundle | Benetton-Ford | 59 | + 48,395 | 6 | 4 |
| 4 | 19 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 59 | + 53,267 | 4 | 3 |
| 5 | 2 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 59 | + 55,795 | 5 | 2 |
| 6 | 11 |  Mika Häkkinen | Lotus-Ford | 59 | + 1.20,138 | 9 | 1 |
| 7 | 9 |  Michele Alboreto | Footwork-Mugen-Honda | 58 | + 1 krs. | 12 |   |
| 8 | 26 |  Érik Comas | Ligier-Renault | 58 | + 1 krs. | 10 |   |
| 9 | 28 |  Ivan Capelli | Ferrari | 58 | + 1 krs. | 14 |   |
| 10 | 25 |  Thierry Boutsen | Ligier-Renault | 57 | + 2 krs. | 13 |   |
| 11 | 3 |  Olivier Grouillard | Tyrrell-Ilmor | 57 | + 2 krs. | 20 |   |
| 12 | 10 |  Aguri Suzuki | Footwork-Mugen-Honda | 57 | + 2 krs. | 17 |   |
| 13 | 21 |  Jyrki Järvilehto | Dallara-Ferrari | 57 | + 2 krs. | 19 |   |
| 14 | 15 |  Gabriele Tarquini | Fondmetal-Ford | 57 | + 2 krs. | 15 |   |
| 15 | 22 |  Pierluigi Martini | Dallara-Ferrari | 56 | + 3 krs. | 22 |   |
| 16 | 8 |  Damon Hill | Brabham-Judd | 55 | + 4 krs. | 26 |   |
| 17 | 24 |  Gianni Morbidelli | Minardi-Lamborghini | 53 | Moottori | 25 |   |
| Kesk. | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 52 | Voimansiirto | 3 |   |
| Kesk. | 4 |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Ilmor | 46 | Ulosajo | 18 |   |
| Kesk. | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 43 | Sammutin | 8 |   |
| Kesk. | 32 |  Stefano Modena | Jordan-Yamaha | 43 | Moottori | 23 |   |
| Kesk. | 33 |  Mauricio Gugelmin | Jordan-Yamaha | 37 | Moottori | 24 |   |
| Kesk. | 29 |  Bertrand Gachot | Larrousse-Lamborghini | 32 | Rengas | 11 |   |
| Kesk. | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 31 | Voimansiirto | 7 |   |
| Kesk. | 16 |  Karl Wendlinger | March-Ilmor | 27 | Vaihdelaatikko | 21 |   |
| Kesk. | 30 |  Ukyo Katayama | Larrousse-Lamborghini | 27 | Voimansiirto | 16 |   |
| DNQ | 23 |  Alex Zanardi | Minardi-Lamborghini |   |  |  |   |
| DNQ | 17 |  Paul Belmondo | March-Ilmor |   |  |  |   |
| DNQ | 14 |  Andrea Chiesa | Fondmetal-Ford |   |  |  |   |
| WD | 7 |  Eric van de Poele | Brabham-Judd |   |  |  |   |
| DNPQ | 34 |  Roberto Moreno | Andrea Moda-Judd |   |  |  |   |
| DNPQ | 35 |  Perry McCarthy | Andrea Moda-Judd |   |  |  |   |
Kilpailun tulokset > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- |
|  Nigel Mansell | Williams-Renault | 1-59 |
Kilpailun Jälkeen > MM-tilanne -kuljettajat

| Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 76 |
| 2. |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 40 |
| 3. |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 29 |
| 4. |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 20 |
| 5. |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 18 |
| 6. |  Martin Brundle | Benetton-Ford | 13 |
| 7. |  Jean Alesi | Ferrari | 11 |
| 8. |  Mika Häkkinen | Lotus-Ford | 5 |
| 9. |  Michele Alboreto | Footwork-Mugen-Honda | 5 |
| 10. |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Ilmor | 4 |
Kilpailun Jälkeen > Valmistajien MM-tilanne

| Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Williams-Renault | 116 |
| 2. |  Benetton-Ford | 42 |
| 3. |  McLaren-Honda | 38 |
| 4. |  Ferrari | 13 |
| 5. |  Lotus-Ford | 7 |
Aiheesta muualla

Kuvia kilpailusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -luokan Britannian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Silverstone Circuit (1950–1954, 1956, 1958, 1960, 1963, 1965, 1967, 1971, 1973, 1975, 1977, 1979, 1981, 1983, 1985, 1987–) Aintree Racecourse (1955, 1957, 1959, 1961–1962) Brands Hatch (1964, 1966, 1968, 1970, 1972, 1974, 1976, 1978, 1980, 1982, 1984, 1986)
Formula 1 -kausi 1992
Etelä-Afrikka |  Meksiko |  Brasilia |  Espanja |  San Marino |  Monaco |  Kanada 
  Ranska |  Britannia |  Saksa |  Unkari |  Belgia |  Italia |  Portugali |  Japani 
  Australia
Viestijono

Viestijono (engl. message queue) on prosessien välinen kommunikaatiotapa, jota käytetään jossakin muodossa useissa eri käyttöjärjestelmissä.
Jonot on tyypillisesti toteutettu linkitettynä listana. Jonot on tarkoitettu asynkroniseen kommunikointiin.
Jonoja toteutetaan myös käyttöjärjestelmäriippumattomilla tavoilla ja käyttäjäavaruudessa (ytimestä riippumatta), esimerkiksi Java Message Service.
System V -tyylisessä Unix-rajapinnassa jonoja käsitellään järjestelmäkutsujen msgget() ja msgctl() avulla. Jonoihin voidaan lisätä ja poistaa viestejä funktioilla msgsnd() ja msgrcv().
POSIX-tyylisessä rajapinnassa jonoja käsitellään järjestelmäkutsulla mq_open(), ja viestejä lähetetään ja vastaanotetaan funktioilla mq_send() ja mq_receive().
Windows toteuttaa viestijonon funktioilla DispatchMessage(), GetMessage() ja PostMessage().
Aiheesta muualla

msgget The Open Group Base Specifications (englanniksi)
msgctl The Open Group Base Specifications (englanniksi)
Message Queues (englanniksi)
Kill ’Em All

| Kill ’Em All Metallica |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Music America Recording Studios, toukokuussa 1983
 Julkaistu: 25. heinäkuuta 1983
 Tuottaja(t): Paul Curcio, Jon Zazula
 Tyylilaji: thrash metal speed metal
 Kesto: 51.20
 Levy-yhtiö: Megaforce Records
Metallican muut julkaisut
|   | Kill ’Em All 1983 | Ride the Lightning 1984 |
Singlet albumilta Kill ’Em All
 ”Whiplash” Julkaistu: 8. elokuuta 1983  ”Jump in the Fire” Julkaistu: 20. tammikuuta 1984
Kill ’Em All on thrash metal -yhtye Metallican vuonna 1983 julkaistu esikoisalbumi. Albumia pidetään thrash metalin merkittävänä suunnannäyttäjänä. Kill ’Em All on kokonaisuutena Metallican uran nopeatempoisin albumi. Albumia on myyty Yhdysvalloissa yli kolme miljoonaa kappaletta.
Taustaa

Hieman ennen Kill ’Em Allin nauhoituksia kitaristi Dave Mustaine erotettiin yhtyeestä, eikä hän näin ollen soittanut albumilla. Mustainen tilalle tuli Kirk Hammett, joka sovitti Mustainen tekemät osiot kappaleisiin.
Megaforce Recordsin omistaja Jon ”Johnny Z” Zazula oli New Jerseyssä kuullut Metallican edellisen demonauhan No Life ’Til Leather ja piti siitä. Megaforce-demon ansiosta Metallicalle tarjoutui tilaisuus tehdä esikoisalbumi, mutta se vaati yhtyeen tilapäistä muuttoa New Jerseyhyn. Yhtye pakkasi toukokuussa 1983 soittimensa ja tavaransa autoon ja ajoi halki Yhdysvaltojen allekirjoittamaan levytyssopimusta Zazulan pienen levy-yhtiön kanssa. Zazula ja hänen vaimonsa Marsha majoittivat Metallican jäsenet tilapäisesti ja järjestivät vaivoin yhtyeelle studioaikaa osamaksusopimusta vastaan Pyramid-studiolta New Yorkin Rochesterista.
Metallica äänitti tiukalla aikataululla jo vuoden ajan harjoittelemansa ja konserteissa soittamansa materiaalin. Muutamassa viikossa nauhoitettu ja miksattu albumi työstettiin pääasiassa soittamalla kappaleet studiossa livenä nauhalle ilman merkittäviä soitinten jälkiäänityksiä. Esimerkiksi Cliff Burtonin bassokitara kytkettiin suoraan miksauskonsoliin mikrofoniliitäntään, bassoraita taltioitiin ja lopulta sekaan miksattiin studiotilassa olevan bassokaiuttimen tuottama ääni.
Vaikka kappaleet olivat lähes valmiita yhtyeen mennessä studioon, Burton muutti alkuperäisiä Ron McGovneyn bassosovituksia muun muassa kappaleissa ”Jump In the Fire” ja ”Phantom Lord” samalla tavalla, kuin Kirk Hammett muutti Dave Mustainen aikaisia sooloja sekä niiden ajoituksia.
Kill ’Em All sisältää Cliff Burtonin nelisen minuuttia kestävän bassosoolon ”(Anesthesia) Pulling Teeth”. Vaikka soolossa korostuvat erityisesti loppuosan säröefekti, sen suurin musiikillinen ansio on klassinen kolmisointurakenne, jossa Burton täyttää sointujen välejä venytetyllä wah-wah-efektillä.
Albumin nimi sen sijaan ei syntynyt ongelmitta. Megaforcen käyttämä jakeluyhtiö ei ollut kovin mielissään ehdotetusta nimestä Metal Up Your Ass (suom. Metallia ahteriisi) ja sille suunnitellusta kansikuvasta, jossa WC-pöntöstä nousee tikaria pitelevä käsi. Nauhoitusten välissä Cliff Burton ehdotti tilanteeseen ja jakelijoihin hieman turhautuneena: ”Tapetaan ne kaikki” (engl. Kill ’em all).
Metallica esitti albumin kokonaisuudessa Orion Music + More -festivaaleilla 8. kesäkuuta 2013 albumin 30-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Kill 'Em All -soitto tuli faneille yllätyksenä, sillä Metallica oli naamioinut itsensä Dehaan -nimisen tekaistun yhtyeen taakse.
Albumin kappaleiden taustoja > Hit the Lights

Albumin avauskappale on myös ensimmäinen Metallican tekemä albumilla julkaistu kappale. ”Hit The Lights” kertoo livenä soittamisen energiasta, yhtyeen faneista (”When our fans start screamin’! Well alright, yeah…”) sekä heavy metalin ”voimasta”. Kappaleen demon nimi oli ”No Life ’til Leather”. Ne ovat myös kappaleen ensimmäiset sanat. Kappale tehtiin alun perin Metal Blade Records -levy-yhtiön Metal Massacre -kokoelmalle, jonka tarkoitus oli esitellä uusia underground-yhtyeitä. Kappale on myös mukana Guitar Hero: Metallica -musiikkipelissä.
Albumin kappaleiden taustoja > The Four Horsemen

”The Four Horsemen” kertoo vanhenemisesta ja saapuvasta kuolemasta (Ilmestyskirjan neljästä hevosmiehestä). Esimerkiksi ”You have been dying since the day you were born (olet tehnyt kuolemaa siitä asti kun synnyit)” ja ”Time has taken its toll on you / The lines that crack your face (aika on verottanut sinua / viivat jotka rikkovat kasvojasi)” viittaa selvästi vanhenemiseen.
”The Four Horsemen” oli alun perin nimeltään ”The Mechanix” ja sen version sanoitukset olivat täysin erilaiset, ainoastaan osa kitarariffeistä on samoja. Demoversion ”The Mechanix” muuttui aivan toiseksi kappaleeksi, kun Burton päätti soittaa ”Four Horsemenin” junnaavan peruskitarariffin päälle säröttömästi yläkielillä kokonaan uuden klassisen kuvion. ”Four Horsemen” ei sisällä perinteisen rockkappaleen toistuvia teemoja eikä "säe-kertosäe-säe-kertosäe"-sovitusta, vaan siinä on useita väliosia, Burtonin näppäilyt sekä Hammettin uusima soolo-osa. ”Four Horsemen” on myös yksi harvoista Metallica-kappaleista, jonka eräässä väliosassa kuuluu Cliff Burtonin taustalaulu.
Alkuperäinen ”The Mechanix” on suurimmaksi osaksi Mustainen säveltämä kappale. Metallican ”The Mechanix”-kappaleen kirjoittajiksi on ilmoitettu James Hetfield ja Dave Mustaine. Dave Mustainen perustama Megadeth levytti alkuperäisen version esikoisalbumillaan Killing Is My Business... And Business Is Good! nimellä ”Mechanix”.
Albumin kappaleiden taustoja > Motorbreath

Kappale kertoo kiertue-elämän iloista ja rocktähden hedonistisesta elämäntyylistä. ”Motorbreath” on Metallican ainoa kappale, jonka James Hetfield on säveltänyt yksin ilman Lars Ulrichin tai yhtyeen muiden jäsenten apua.
Albumin kappaleiden taustoja > Jump in the Fire

Jump in the Fire oli Metallican toinen singlejulkaisu. Kappale on hieman kevyempää thrash metalia.
Albumin kappaleiden taustoja > (Anesthesia) Pulling Teeth

Cliff Burtonin bassosoolo on albumin ainoa instrumentaalikappale. Se koostuu käytännössä kokonaan Cliff Burtonin bassosoolosta, joskin kappaleen loppupuolella myös Lars Ulrich tulee mukaan soittamaan taustakomppia. Burton käytti soitossaan wah-wah- ja säröpedaaleja, joiden avulla kappaleen murea bassoääni saatiin aikaan.
Burtonin kuoleman jälkeen kappaleesta ei soitettu kuin pieniä osia, kunnes Robert Trujillo esitti kappaleen osittain The Filmoressa, San Franciscossa 5. päivä joulukuuta 2011. Metallican kanssa esiintyneellä Apocalypticalla tuli ongelmia soittimiensa kanssa ja sen selvittämisen aikana joku huusi yleisöstä sanat: Bass solo, take one!, jotka ovat myös tallentuneet vahingossa kappaleen levyversion alkuun. James Hetfield sanoi mikrofoniinsa samat sanat ja Trujillo alkoi soittaa.
Albumin kappaleiden taustoja > Whiplash

Whiplash on Metallican ensimmäinen singlejulkaisu. Se julkaistiin ensimmäistä kertaa Metal Up Your Ass -demokasetilla. Kappaleen sanoitukset kertovat headbangingistä, metallimusiikin kuuntelusta ja thrash metalin raskaudesta. Whiplash kuuluu Metallican nopeimpien kappaleiden joukkoon.
Albumin kappaleiden taustoja > Phantom Lord

"Phantom Lord" koostuu albumin muiden raitojen tapaan nopeatempoisesta thrash metalista ja lukuisista soolo-osuuksista. Kappale on myös yhtyeen alkuaikojen harvoja raitoja, jossa kuullaan akustista kitaraa. James Hetfieldin ja Lars Ulrichin lisäksi myös entinen kitaristi Dave Mustaine osallistui kappaleen sävellystyöhön. Kappaleen nimi viittaa Jamesin entiseen yhtyeeseen Phantom Lords.
Albumin kappaleiden taustoja > No Remorse

”No Remorse” (suom. Ei katumusta) kertoo sodasta ja siinä tapahtuvasta tappamisesta. Metallica soitti kappaletta 1980-luvulla kohtalaisen usein, mutta ...And Justice for All -studioalbumin ilmestyttyä kappale jäi lähes kokonaan pois Metallica-kiertueiden soittolistoilta, tosin ”No Remorse” soitettiin 14. kesäkuuta 2009 Helsingin konsertissa.
Yhdysvaltalainen death metal -yhtye Cannibal Corpse on tehnyt kappaleesta cover-version.