stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Atlantis – kadonnut kaupunki

| Atlantis – Kadonnut kaupunki> Atlantis: The Lost Empire |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gary Trousdale Kirk Wise
Käsikirjoittaja:  Tab Murphy
Tuottaja:  Don Hahn
Säveltäjä:  James Newton Howard
Leikkaaja:  Ellen Keneshea
Tuotantosuunnittelija:  Mike Mignola Matt Codd Ricardo Delgado Jim Martin
Pääosat:  Michael J. Fox Cree Summer James Garner Don Novello Phil Morris
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Toon City Walt Disney Feature Animation Walt Disney Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:   3. kesäkuuta 2001  14. joulukuuta 2001
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  120 000 000 dollaria
Seuraaja:  Atlantis – Milon paluu
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Atlantis – Kadonnut kaupunki (engl. Atlantis: The Lost Empire) on vuonna 2001 valmistunut  Disneyn steampunk-henkinen kokoillan piirroselokuva. Piirretyn pääosassa nähdään nuori kartanpiirtäjä Milo Thatch, joka haaveilee löytävänsä Atlantiksen kadonneen kaupungin ja joutuu suureen seikkailuun.
Alkuperäisissä äänirooleissa esiintyvät muun muassa Michael J. Fox, James Garner ja Leonard Nimoy. Suomenkielisen version äänirooleissa kuullaan muun muassa Pete Lattu, Vuokko Hovatta ja Seppo Mäki. Elokuva menestyi vain kohtalaisesti — teatteriesitysten tuotto oli noin 85 miljoonaa dollaria.[lähde? ] Arvosteluissa kiitettiin visuaalista näyttävyyttä, mutta juonta ja henkilöitä moitittiin ohuiksi.[lähde? ]
Atlantis — Kadonnut kaupunki kuvattiin laajakangaskoossa (kuvasuhde 2,35 : 1). Pohjoismainen DVD-julkaisu sisältää ainoastaan kuvaruutukavennetun version (1,33 : 1). Elokuvan visuaalisesta tyylistä vastasi Mike Mignola. Elokuva oli toinen osa kolmen elokuvan sarjasta, johon James Newton Howard sävelsi musiikin (edeltäjä oli Dinosaurus ja seuraaja Aarreplaneetta).
Elokuvassa käytetyn atlantiksen kielen ovat kehittäneet Marc Okrand ja John Emerson. Okrand tunnetaan myös klingonin kielen kehittäjänä.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen näyttelijä | Suomalainen näyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Michael J. Fox | Pete Lattu | Milo Thatch |
| Cree Summer | Vuokko Hovatta | prinsessa Kidagakash ”Kida” Nedakh |
| John Mahoney | Seppo Mäki | Preston Whitmore |
| Leonard Nimoy | Esa Saario | kuningas Kashekim Nedakh |
| James Garner | Tapani Perttu | komentaja Lyle Rourke |
| Claudia Christian | Sari Siikander | Helga Sinclair |
| Jim Varney | Jarmo Koski | Jebidiah Allardyce ”Cookie” Farnsworth |
| Don Novello | Tommi Raitolehto | Vincenzo ”Vinny” Santorini |
| Corey Burton | Jukka Rasila | Gaetan ”Myyrä” Molière |
| Jacqueline Obradors | Maija Kinnunen | Audrey Ramirez |
| Phil Morris | Kari Tamminen | tohtori Joshua Sweet |
| Florence Stanley | Inkeri Wallenius | Wilhelmina Packard |
| David Ogden Stiers | Tom Wentzel | Fenton Q. Harcourt |
Suomenkielisen version sivurooleista vastaavat Vaula Hyry, Markus Bäckman, Ari Parviainen, Ilkka Heiskanen, Marja-Liisa Pettersson, Veikko Honkanen, Telma Tuomisto, Vesa Helenius, Hannu Väre ja Ralf Öhberg. Ohjauksesta vastaa Annamari Metsävainio ja käännöksestä Jarkko Cairenius.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atlantis – kadonnut kaupunki Wikimedia Commonsissa
Autiomaa (yhtye)

| Autiomaa> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2014–
Tyylilaji:  folk
Kotipaikka:   Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Otto Mikkola, laulu, kitara, banjo   Antti Keskipoikela, rummut   Teemu Puotiniemi, basso   Antti Kangas, haitari, balalaikka, banjo   Pyry Arkimaa, sähkökitara  
Levy-yhtiö:  Stupido Records, 2016–  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Autiomaa on Rovaniemellä vuonna 2014 perustettu folk-yhtye. Vuonna 2016 yhtye solmi levytyssopimuksen Stupido Recordsin kanssa, ja esikoisalbumi Hautaa surusi maahan julkaistiin vuonna 2017.
Jäsenet

Otto Mikkola – laulu, kitara, banjo
Antti Keskipoikela – rummut
Teemu Puotiniemi – basso
Antti Kangas – haitari, balalaikka, banjo
Pyry Arkimaa – sähkökitara
Taneli Haapala – akustinen kitara
Diskografia > Studioalbumit

Lauluja sielun autiudesta (2015,  omakustanne, CD & C-kasetti)
Hautaa surusi maahan (2016,  omakustanne, C-kasetti; 2017 Stupido Records, LP & CD)
Kantrin viimeiset herrasmiehet (2018, Stupido Records, LP + CD)
Polta tämä kaupunki (2019, Stupido Records, LP + CD)
Aiheesta muualla

Autiomaa-yhtyeen virallinen Facebook-sivu
Autiomaa-yhtyeen virallinen Bandcamp-sivu
Järvykäinen

| Järvykäinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pello
Koordinaatit:  66°36′06″N, 24°09′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Järvykäisenoja 
Järvinumero:  67.932.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  170 m  
Rantaviiva:  0,687 km  
Pinta-ala:  1,819 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJärvykäinen 
Järvykäinen  on Lapissa Pellossa Alposjärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Miekojärven alueella (67.93), jonka Alposjoen valuma-alueeseen (67.932) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 170 metriä mpy.
BMS

BMS voi tarkoittaa seuraavia:
Akustonvalvontajärjestelmä (engl. battery management system)
Bristol-Myers Squibb, yhdysvaltalainen lääketeollisuuden yritys
BMS Scuderia Italia, italialainen autourheilutalli
Blue Mountain State, televisiosarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”BMS”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jääkiekon I-divisioonan kausi 1974–1975

| I-divisioona 1974–1975 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  8
Sarja alkoi:  6.lokakuuta 1974
Sarja päättyi:  16.maaliskuuta 1975
Nousseet joukkueet:  Sport ja FoPS
Pistepörssin voittaja:  Reijo Hakanen, FoPS
Ylempi sarjataso:  SM-Sarja
Alempi sarjataso:  II-divisioona
  ← 1973-1974 :  1975-1976 → 
Kaudella 1974–1975 jääkiekon toiseksi korkein sarjataso pelattiin ensimmäistä kertaa I-divisioonan nimellä. Sarjajärjestelmä muuttui siten, että aiemman monilohkoisen sarjan sijasta pelattiin kahdeksan joukkueen yksilohkoinen sarja, jossa pelattiin nelinkertainen runkosarja. Sarjan kaksi parasta nousivat suoraan seuraavaksi kaudeksi perustettuun SM-liigaan.
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sport  | 28 | 23  | 0  |  5  | 188  |  94  | +94 | 46 |
| 2 |  FoPS  | 28 | 20  | 2  | 6   | 179  | 100 | +79 | 42 |
| 3 |  HPK  | 28 | 14  | 2  | 12   | 135  | 132  | +3 | 30 |
| 4 |  PiTa  | 28 | 11  | 3  | 14   | 117  | 117 | 0 | 25 |
| 5 |  Kärpät  | 28 | 12  | 1  | 15   | 130  | 158 | -28 | 25 |
| 6 |  KooKoo  | 28 | 9  | 5  | 14  | 113  | 134  | -21 | 23 |
| 7 |  SaPKo  | 28 | 10  | 3  | 15   | 92  | 141  | -49 | 23 |
| 8 |  JyP  | 28 | 3  | 4  | 21  | 116  | 194 | -78 | 10 |
Uusintaottelu
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| KooKoo | 8-3 | SaPKo |
Vaasan Sport ja Forssan Palloseura nousivat seuraavaksi kaudeksi perustettuun SM-liigaan. SM-sarjasta I-divisioonaan putosivat SaiPa ja TuTo. SaPKo ja JyP putosivat sarjasta, mutta seuraavalle kaudelle I-divisioonan joukkuemäärää nostettiin kymmeneen, jolloin molemmat saivat pitää sarjapaikkansa. II-divisioonasta nousivat Reipas ja Jukurit.
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2004

Vuoden 2004 Ateenan kesäolympialaisten jousiammuntakilpailut käytiin 15.–21. elokuuta. Jousiammunta oli mukana olympialaisten ohjelmassa 13. kerran. Kilpailuareenana toimi ensimmäisiä nykyaikaisia, vuoden 1896 kesäolympialaisia isännöinyt Panathinaikon stadion.
128 kilpailijaa 43 maasta kilpailivat mitaleista neljässä eri lajissa, miesten sekä naisten yksilö- ja joukkuekilpailussa. Olympialaisten paras jousiammuntamaa oli Etelä-Korea kolmella kultamitalillaan. Italia saavutti yhden olympiakullan.
Kisoissa rikottiin neljä olympiaennätystä ja useita muita maailmanennätyksiä huolimatta alkukierroksien huonoista sääolosuhteista.
Karsinta olympialaisiin

Kansallisilla olympiakomiteoilla oli neljä eri tapaa saada jousiampujiaan olympialaisiin. Isäntämaa Kreikalle oli automaattisesti varattu kolme kiintiöpaikkaa kummallekin sukupuolelle. Vuoden 2003 World Target Competitionin kahdeksan parasta maata (ei Kreikka) saivat kaikki kolme paikkaa, ja 19 joukkueiden ampujien jälkeen parhaiten sijoittunutta saivat myös kisalipun. Viisitoista jäljellä olleista 18 lipusta jaettiin tasaisesti maanosittain näiden mestaruuskilpailuissa menestyneille. Loput kolme paikkaa annettiin Tripartite-toimikunnan jaettavaksi. 64 miestä ja 64 naista kilpailivat olympialaisissa, ja yksi olympiakomitea sai lähettää enintään kolme jousiampujaa sukupuolta kohden.
Kilpailusäännöt

Kaikissa lajeissa ampuja oli taulusta 70 metrin etäisyydellä. Taulun läpimitta oli 122 senttimetriä, ja se koostui sisäkkäisistä ympyröistä. Ampujat saivat pisteitä sen mukaan, kuinka keskelle he taulua osuivat: keskelle osumisesta sai kymmenen pistettä, ja uloimpaan ympyrään osuminen yhden pisteen.
Sijoituskierroksilla jousiampujilla oli ammuttavinaan 12 kuuden nuolen sarjaa. Sijoituskierroksen tulos määräsi otteluparit pudotuskierroksille, joista ensimmäisellä parhaiten sijoittunut kohtasi huonoimmin sijoittuneen, toiseksi paras toiseksi huonoimman ja niin edelleen. Ensimmäiset kolme pudotuskierrosta käytiin kuudella kolmen nuolen sarjalla. Tämän jälkeen 64 kilpailijasta oli jäljellä enää kahdeksan. Kolme viimeistä kierrosta (neljännesvälierät, välierät ja mitaliottelut) käytiin neljällä kolmen nuolen sarjalla.
Joukkuekilpailuihin osallistui miehissä 13 ja naisissa 15 maata. Joukkueet koostuivat yksilökilpailun kolmesta ampujasta, joiden tulokset yksilökilpailun sijoituskierrokselta laskettiin yhteen. Jokainen pudotuskierros koostui joukkueen ampumista 27 nuolesta, yhdeksästä nuolesta ampujaa kohden.
Osallistujat

Alla on lista olympialaisten jousiammuntakilpailuihin osallistuneista 43 kansakunnasta (urheilijoiden määrä sulkeissa).
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Australia (6)   Valko-Venäjä (2)   Bhutan (2)   Bulgaria (1)   Kanada (2)   Kiina (5)   Kiinan Taipei (6)   Kuuba (1)   Tanska (1)   Egypti (4)   El Salvador (1)  |   Fidži (1)   Suomi (1)   Ranska (6)   Georgia (2)   Saksa (4)   Yhdistynyt kuningaskunta (4)   Kreikka (6)   Intia (6)   Indonesia (2)   Italia (4)   Japani (6)  |   Kazakstan (3)   Etelä-Korea (6)   Laos (1)   Luxemburg (1)   Malesia (1)   Mauritius (1)   Meksiko (3)   Myanmar (1)   Alankomaat (3)   Uusi-Seelanti (1)   Filippiinit (1)  |   Puola (4)   Venäjä (5)   Etelä-Afrikka (1)   Espanja (2)   Ruotsi (3)   Tadžikistan (1)   Tonga (1)   Turkki (4)   Ukraina (6)   Yhdysvallat (6)  |
Tulokset > Yksilökilpailu, miehet

| Sijoitus | Urheilija | Maa |
| --- | --- | --- |
| 1. | Marco Galiazzo |  Italia |
| 2. | Hiroshi Yamamoto |  Japani |
| 3. | Tim Cuddihy |  Australia |
| 4. | Laurence Godfrey |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 5. | Park Kyung-mo |  Etelä-Korea |
| 6. | Im Dong-hyun |  Etelä-Korea |
| 7. | Chen Szu-Yuan |  Kiinan Taipei |
| 8. | Vic Wunderle |  Yhdysvallat |
Tulokset > Joukkuekilpailu, miehet

| Sijoitus | Urheilija | Maa |
| --- | --- | --- |
| 1. | Im Dong-hyun Jang Yong-ho Park Kyung-mo |  Etelä-Korea |
| 2. | Chen Szu-Yuan Liu Ming-Huang Wang Cheng-Pang |  Kiinan Taipei |
| 3. | Dmytro Hratšov Viktor Ruban Oleksandr Serdjuk |  Ukraina |
| 4. | Butch Johnson Vic Wunderle John Hagera |  Yhdysvallat |
| 5. | Wietse van Alten Pieter Custers Ron van der Hoff |  Alankomaat |
| 6. | Tim Cuddihy Simon Fairweather David Barnes |  Australia |
| 7. | Marco Galiazzo Ilario di Buo Michele FPlassilli |  Italia |
| 8. | Hiroshi Yamamoto Yuji Hamano Takaharu Furukawa |  Japani |
Tulokset > Yksilökilpailu, naiset

| Sijoitus | Urheilija | Maa |
| --- | --- | --- |
| 1. | Park Sung-hyun |  Etelä-Korea |
| 2. | Lee Sung-jin |  Etelä-Korea |
| 3. | Alison Williamson |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 4. | Yuan Shu-Chi |  Kiinan Taipei |
| 5. | Yun Mi-jin |  Etelä-Korea |
| 6. | Wu Hui-Ju |  Kiinan Taipei |
| 7. | Evangelia Psarra |  Kreikka |
| 8. | He Ying |  Kiina |
Tulokset > Joukkuekilpailu, naiset

| Sijoitus | Urheilija | Maa |
| --- | --- | --- |
| 1. | Lee Sung-jin Park Sung-hyun Yun Mi-jin |  Etelä-Korea |
| 2. | He Ying Zhang Juanjuan Lin Sang |  Kiina |
| 3. | Chen Li-Ju Wu Hui-Ju Yuan Shu-Chi |  Kiinan Taipei |
| 4. | Alexandra Fouace BéPlassère Schuh Aurore Trayan |  Ranska |
| 5. | Evangelia Psarra Elpida Romantzi Fotini Vavatsi |  Kreikka |
| 6. | Nataliya Burdeyna Tetyana Berezhna Kateryna Palekha |  Ukraina |
| 7. | Cornelia Pfohl Anja Hitzler Wiebke Nulle |  Saksa |
| 8. | Dola Banerjee Sumangala Sharma Reena Kumari |  Intia |
Mitalitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| 1 |  Etelä-Korea | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 2 |  Italia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 |  Kiinan Taipei | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4. |  Japani | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Kiina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6. |  Australia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6. |  Ukraina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Mitaleita yhteensä: | Mitaleita yhteensä: | 4 | 4 | 4 | 12 |
Jousiammunta olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924–1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
2004 kesäolympialaisten kilpailutapahtumat
Ammunta
|
Baseball
|
Jalkapallo
|
Jousiammunta
|
Judo
|
Koripallo
|
Käsipallo
|
Lentopallo
|
Maahockey
|
Melonta
|
Miekkailu
|
Nykyaikainen viisiottelu
|
Nyrkkeily
|
Paini
|
Painonnosto
|
Purjehdus
|
Pyöräily
|
Pöytätennis
|
Ratsastus
|
Softball
|
Soutu
|
Sulkapallo
|
Taitouinti
|
Taekwondo
|
Tennis
|
Triathlon
|
Uimahypyt
|
Uinti
|
Vesipallo
|
Voimistelu
|
Yleisurheilu

Otteluita käynnissä naisten 64 parhaan kierroksella, kilpailupaikkana muinainen Panathinaikon stadion
Atsugi

| Atsugi (厚木市) |
| --- | --- |
 Atsugi-jinjan pyhäkön torii
 lippu:  Symboli
 Atsugin sijainti Kanagawan prefektuurissa
 Atsugi
 Koordinaatit: 35°26′35″N, 139°21′45″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Kanagawa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  93,84 km²
Väkiluku (2017):  225 132
 – Väestötiheys:  2 399,1 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Rhododendron indicum
 – Puu:  Vaahtera
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.atsugi.kanagawa.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Atsugi (jap. 厚木市, Atsugi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Kanagawan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Sagamijoen varrella Jokohaman länsi- ja Sagamiharan eteläpuolella. Kaupungissa on 225 132 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 93,84 neliökilometriä. Atsugi on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Atsugin kunta syntyi Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889. Atsugia palveleva, Tokion ja Odawaran välinen Odakyū-rautateiden Odawara-linja avattiin vuonna 1927. Kaupunki Atsugista tuli kuntaliitoksen myötä vuonna 1955, minkä jälkeen se on urbanisoitunut voimakkaasti osana Suur-Tokiota.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atsugi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Juho Jalo

| Juho Jalo |
| --- | --- |
 Juho Jalo Tammisaaren pakkotyölaitoksessa vuonna 1921. Ilmari Mannisen piirros.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. tammikuuta 1865 Hattula
Kuollut: 31. lokakuuta 1939 (74 vuotta) Helsinki
Ammatti:  ylikonduktööri
Juho (Johannes, Johan) Jalo (vuoteen 1906 Grönholm, 27. tammikuuta 1865 Hattula – 31. lokakuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen ylikonduktööri ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän toimi Suomen Rautatieläisten Liiton puheenjohtajana järjestön koko olemassaolon ajan 1906-1918. Sisällissodan aikana hän piti punaisen Suomen rautateiden pyörät pyörimässä ja sai sodan jälkeen kuolemantuomion, joka myöhemmin muutettiin pitkäksi kuritushuonerangaistukseksi. Jalon pohjoismaisten kontaktien vuoksi tuomio herätti paljon vastalauseita ulkomailla.
Elämä > Varhaiset vuodet

Aviottomana lapsena syntynyt Jalo kävi kansakoulun ja työskenteli 12-vuotiaasta lähtien renkinä kotiseudullaan. Helsinkiin muutettuaan Jalo siirtyi vuonna 1887 Valtionrautateiden palvelukseen ja työskenteli asemamiehenä Helsingin rautatieasemalla ja pakkamestarina Kouvolan rautatieasemalla. Vuosisadan vaihteessa hänet nimitettiin konduktööriksi ja 1905 ylikonduktööriksi Helsingin asemalle. Jalo lähti ammattiyhdistysliikkeeseen 1890-luvun lopussa. Suurlakon aikana hän oli Helsingin suurlakkokomitean jäsen. Vuonna 1906 Jalo oli perustamassa Suomen Rautatieläisten Liittoa (SRL), jonka puheenjohtajana hän toimi vuoteen 1918 saakka. Jalo oli useita kertoja SDP:n kansanedustajaehdokkaana. Vuonna 1915 hän olisi noussut varasijalta kansanedustajaksi William Lundströmin kuoltua, mutta ensimmäisen maailmansodan vuoksi eduskuntaa ei kutsuttu koolle.
Elämä > Yleislakko ja sisällissota

Keväällä 1917 Jalo valittiin Helsingin Työväenyhdistyksen puheenjohtajaksi. Marraskuun yleislakon käynnistyessä Jalo antoi SRL:n sihteerinä toimineen poikansa Hugo Jalon kanssa määräyksen junaliikenteen pysäyttämisestä. Hän oli myös lakkoa johtaneen Työväen Vallankumouksellisen Keskusneuvoston jäsen. Tammikuussa 1918 lähettämissään kiertokirjeissä Jalo kehotti liiton jäsenistöä pysymään työpaikoillaan ja hoitamaan töistään kieltäytyvien rautatievirkamiesten tehtäviä, minkä ansiosta junat kulkivat myös sisällissodan aikana. Sodan käynnistyessä Jalo nimitettiin Suomen kansanvaltuuskunnan liikenneasiain osaston rautatieneuvoston ylivalvojaksi, mutta hän erosi tehtävästä jo kolmen päivän kuluttua ja jatkoi SRL:n johdossa.
Jalo vangittiin Helsingin taistelun yhteydessä saksalaisten vallattua rautatieaseman. Elokuussa valtiorikosoikeus hylkäsi Jaloa vastaan esitetyt syytteet ja vapautti hänet, mutta uusien todisteiden ilmaantuessa Jalo vangittiin jälleen parin viikon kuluttua. Lokakuun alussa hän sai kuolemantuomion avunannosta valtiopetokseen. Jalon yleislakon aikaisen toiminnan katsottiin valmistelleen kapinaa, jonka ohella tuomion perusteina olivat sodan aikana annetut liittohallinnon kiertokirjeet. Lisäksi hän oli osallistunut SRL:n edustajana kansanvaltuuskunnan kokoukseen, jossa Kullervo Mannerille annettiin diktaattorin valtuudet.
Kuolemantuomio sai paljon huomiota Pohjoismaissa, joissa Jalo tunnettiin rautatieläisten kongeressien osallistujana. Ruotsin rautatieläisten liitto esitti Paasikiven hallitukselle vastalauseen uhaten boikotoida Suomen liikennettä, mikäli rangaistus pannaan täytäntöön. Vastalauseeseen yhtyivät myös Norjan ja Tanskan rautatieläiset sekä Ruotsin satamatyöläisten liitto, joka suunnitteli keskeyttävänsä suomalaisten laivojen käsittelyn. Myös useat sanomalehdet kuten ruotsalainen Social-Demokraten ja tanskalainen Politiken asettuivat Jalon kuolemantuomiota vastaan. Lokakuun lopussa valtiorikosylioikeus alensi rangaistuksen 12 vuoden kuritushuonetuomioksi.
Elämä > Vapautumisen jälkeen

Jalo kärsi rangaistustaan Lappeenrannan ja Tammisaaren pakkotyölaitoksissa ja pääsi ehdonalaiseen joulukuussa 1921. Vapauduttuaan hän toimi Suomen Saha-, Kuljetus- ja Sekatyöväen Liiton luennoitsijana ja puheenjohtajana 1923-1924. Jalo oli kiersi myös puhujana kommunististen SSTP:n ja STPV:n tilaisuuksissa ja kuului myöhemmin 1930-luvun alkupuolella niin sanottuihin hoipertelijoihin. Hän vaikutti myös Valtiollisten vankien huoltoyhdistyksessä ja oli muun muassa Helsingin Työväen Säästöpankin isännistön sekä Elannon edustajiston jäsen. Jalo kuoli 74-vuotiaana lokakuussa 1939. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Perhe

Juho Jalon puoliso oli siuntiolainen palvelija Alina Matilda Pihlström (1861-1938), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1890. Pariskunnalle syntyi seitsemän lasta, joista kaksi kuoli nuorena. Pariskunnan vanhin poika oli rovasti Sigurd Jalo (1892-1951). Ylioppilas Hugo Jalo (1894-1918) työskenteli vuodesta 1913 lähtien SRL:n sihteerinä. Sisällissodan aikana hän toimi kansanvaltuuskunnan liikenneasiain osaston kansilistina ja kaatui Helsingin katutaisteluissa. Hänet löydettiin Simon- ja Annankatujen kulmasta kolme luodinreikää selässään. Tyttäristä Gunhild Jalo (1896-1975) toimi tyttökoulujen rehtorina Sortavalassa, Kemissä ja Riihimäellä. Hän oli myös Riihimäen ja Sortavalan kunnanvaltuustojen jäsen. Margit Jalo (1898-1978) työskenteli pitkään sosiaaliministeriön yliaktuaarina. Doris Jalo (1902-1988) teki elämäntyönsä Seinäjoen sairaanhoito-oppilaitoksen rehtorina ja oli myös kunnanvaltuuston jäsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juho Jalo Wikimedia Commonsissa
Helsingin suurlakkokomita 1905. Juho Jalo ylärivissä neljäs oikealta.
Juho Alasuutari

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 6. marraskuuta 1990 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Ylivieska, Suomi
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: GBK
Pelinumero: 11
Junioriseurat
1995–2005: YPA
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2008 | YPA | 29 | (3) |
| 2009 | VPS | 4 | (0) |
| 2009 | → VPS-j | 1 | (0) |
| 2009 | → YPA (laina) | 5 | (0) |
| 2010–2015 | YPA | 105 | (4) |
| 2016– | GBK | 82 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 226 | (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. helmikuuta 2022.
Juho Veikko Alasuutari (s. 6. marraskuuta 1990 Ylivieska) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja, joka edustaa jalkapallossa Kakkosessa pelaavaa GBK:ta ja futsalissa liigajoukkue Sievi FS:ää. Jalkapallossa hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja ja futsalissa pohjapelaaja.
Futsal

Futsalin puolella Alasuutari edustaa futsal-liigassa pelaavaa Sievi FS:ia , jota hän on edustanut koko futsal-uransa ajan. Alasuutari on myös toiminut joukkueen kapteenina jo useamman kauden. Alasuutari on ollut keskeisessä roolissa Sievin kolmessa perättäisessä liiga-mestaruudessa (2015, 2016 ja 2017). Futsal-liigassa pelatessaan Alasuutari on kerännyt yhteensä 62 maalia ja 52 syöttöä (kauden 2018-2019 päättyessä). Ennen kauden 2019-2020 alkua Sievi FS ja Alasuutari solmivat uuden kolmivuotisen sopimuksen, joka pitää pelaajan Sievissä ainakin keväälle 2023.
Jalkapallo

Jalkapallon osalta Alasuutari on FC YPAn kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä Kakkosessa 15-vuotiaana kaudella 2006. Varsinaisen läpimurtonsa edustusjoukkueessa Alasuutari teki vuonna 2008, jolloin hän esiintyi jokaisessa sarjaottelussa. Saman vuoden joulukuussa hän solmi Vaasan Palloseuran kanssa yksivuotisen sopimuksen kahdella optiovuodella. Veikkausliiga-debyyttinsä Alasuutari teki 7. toukokuuta pelatussa vierasottelussa FC Lahtea vastaan. Peliaika liigassa rajoittui loukkaantumisten vuoksi kuitenkin vain muutamaan vaihdosta kentälle tulemiseen.  Kaudeksi 2010 Alasuutari palasi kotikaupunkiinsa FC YPA:n riveihin hakemaan uutta nostetta uralleen loukkaantumiskierteen jälkeen. Hän on ollut ajoittain myös joukkueen kapteenina.
Bertin

Bertin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Giorgio Bertin (s. 1946), italialainen katolinen piispa
Jean Bertin (1917–1975), ranskalainen lentokoneinsinööri ja ilmailija
Louis-Émile Bertin (1840–1924), ranskalainen laivanrakennusinsinööri
Rose Bertin (1747–1813), ranskalainen pukusuunnittelija, Marie Antoinetten hovihankkija
Théodore Pierre Bertin (1751–1819), ranskalainen pikakirjoittaja ja kääntäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.