stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandr Karpovtsev
Ura

Karpovtsev aloitti uransa Moskovan Dynamossa. Kauden 1989–1990 jälkeen Quebec Nordiques varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 158. Karpovtsev pelasi kuitenkin vielä kolme kautta Dynamossa. Juuri ennen kauden 1993–1994 alkua Quebec kauppasi oikeutensa Karpovtseviin New York Rangersille, jonka kanssa nuori puolustaja teki sopimuksen. Tulokaskaudellaan Karpovtsev voitti Rangersissa Stanley Cupin.
Tynkäkaudella 1994–1995 Karpovtsev pelasi osan aikaa vanhassa seurassaan Moskovan Dynamossa. Hän pelasi yhteensä viitenä kautena Rangersissa, joskin lukuisat loukkaantumiset rajoittivat hänen pelaamistaan. Kauden 1998–1999 alussa Rangers kauppasi Karpovtsevin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Mathieu Schneideriin.
Torontossa Karpovtsev joutui kilpailemaan peliajastaan ennen kuin sai vakuutettua valmentaja Pat Quinnin, joka lopulta sijoitti hänet Dmitri Juškevitšin pariksi. Toronto eteni aina konferenssifinaaleihin saakka, joissa kuitenkin tie nousi pystyyn. Karpovtsev joutui jättämään viimeisen pudotuspeliottelun väliin rytmihäiriön vuoksi.
Karpovtsev oli tyytymätön sopimukseensa ja palasi jälleen Moskovan Dynamoon kauden 2000–2001 alussa. Toronto lopulta myi hänet Chicago Blackhawksiin vaihdossa Bryan McCabeen. Chicagossa pelatun kolmen kauden aikana Karpovtsev oli pitkiä aikoja poissa lukuisten loukkaantumisten takia. Kaudella 2003–2004 Chicago myi hänet New York Islandersiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon.
Työsulkukaudella 2004–2005 Karpotsev pelasi Venäjällä Sibir Novosibirskissa ja Lokomotiv Jaroslavlissa. Hänestä oli tullut vapaa pelaaja, ja hän solmi vuoden mittaisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa kaudeksi 2005–2006. Karpovtsev pelasi kuitenkin vain kuusi ottelua Floridassa ennen palaamistaan Novosibirskiin.
Karpovtsev pelasi Novosibirskissä kaudet 2006–2007 ja 2007–2008, joiden aikana hän siirtyi Avangard Omskiin. Omskissa Karpovtsev päätti pelaajauransa syksyllä 2007.
Karpovtsev edusti Neuvostoliiton ja Venäjän maajoukkueita useasti. Hän oli mukana voittamassa jääkiekon maailmanmestaruutta vuonna 1993 ja MM-pronssia vuonna 2005.
Karpovtsev sai surmansa lento-onnettomuudessa 7. syyskuuta 2011, kun Lokomotiv Jaroslavlin joukkuetta kuljettanut kone syöksyi maahan Venäjällä. Karpovtsev oli aloittanut samana vuonna Lokomotivin apuvalmentajana. Aiemmin hän oli toiminut kaudella 2009–2010 KHL-seura Ak Bars Kazanin apuvalmentajana.
Aiheesta muualla

Aleksandr Karpovtsev Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
Aleksandr Karpovtsev The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
André Fernand Anguilé

André Fernand Anguilé (15. toukokuuta 1922 – 10. joulukuuta 2001) oli gabonilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin Librevillen arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 29. toukokuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Emmanuel Kiwanuka Nsubuga.
Anguilé jäi eläkkeelle 3. huhtikuuta 1998.
Akuutti (ohjelma)

Akuutti on Ylen kanavilla vuodesta 1994 esitetty terveysohjelma. Se tarjoaa katsojille tutkittua tietoa terveydestä, oivalluksia ja tuoreita näkökulmia hyvinvoinnista sekä koskettavia tarinoita. Akuutin ohjelmapaikka on Yle TV1:llä tiistaisin iltakahdeksalta. Lisäksi Akuutti näkyy Yle Areenassa. Ohjelmalla on viikoittain yli 400 000 katsojaa.
Akuuttia tuotetaan Helsingissä, mutta sitä kuvataan ympäri Suomea. Ohjelman tuottajana toimii Tarja Haapala-Easton. Juontaja oli pitkään Karin Mariola.
Akuuttia tuotettiin aiemmin Oulussa. Elokuussa 2016 Yle ilmoitti siirtävänsä tuotannon Helsinkiin ja irtisanovansa Oulun ohjelmantekijät. Osalle heistä tarjottiin siirtoa Helsinkiin.
2000-vuosikymmenellä "Akuutin omalääkäri" Risto Laitila vastasi ohjelmassa katsojien lähettämiin terveys- ja sairausaiheisiin kysymyksiin. Akuutissa oli myös sarja fiktiivisestä "luulotautisesta Martista", joka virheellisesti uskoi sairastuneensa milloin mihinkin sairauteen, josta sitten lääkäri kertoi.
Vuonna 2005 opetusministeriö myönsi ohjelman tekijäryhmälle Valtion tiedonjulkistamispalkinnon. Palkinnon perusteluissa kiitettiin esimerkiksi ohjelman ja katsojien välistä vuorovaikutusta. Akuutti on saanut myös Neurologiasäätiön tunnustuksen vuonna 2003 ja Invalidiliiton Kunniakämmen-palkinnon vuonna 2004. Vuonna 2005 Sydäntutkimussäätiö myönsi Akuutille tiedonjulkistamispalkinnon sydän- ja verisuonisairauksien tieteenalalla. Toisaalta Skepsis myönsi vuonna 2000 Akuuttia tekevälle työryhmälle Huuhaa-palkinnon "uskomuslääkintää koskevan tiedon yksipuolisesta ja kritiikittömästä tarjoamisesta."
Aiheesta muualla

Akuutti Ylen sivuilla
Amanda Carreras

| Amanda Carreras |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1990 (ikä 34)
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Tennispelaaja
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  112 701 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  285. (16.5.2016)
Voitot/tappiot:  315–205
Nelinpeli
Paras sijoitus:  372. (17.5.2010)
Voitot/tappiot:  120–85
Aiheesta muualla
ITF
WTA
| Mitalit> Tennis.Maa:  Gibraltar.Island Games  | Mitalit> Tennis.Maa:  Gibraltar.Island Games  | Mitalit> Tennis.Maa:  Gibraltar.Island Games  | Tennis> Maa:  Gibraltar. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Roros 2007 | Naisten kaksinpeli |  |
|  Kultaa | Roros 2007 | Naisten joukkue |  |
|  Kultaa | Wightsaari 2011 | Naisten kaksinpeli |  |
|  Kultaa | Wightsaari 2011 | Naisten nelinpeli |  |
|  Kultaa | Wightsaari 2011 | Naisten joukkue |  |
|  Hopeaa | Roros 2007 | Sekanelinpeli |  |
Amanda Carreras (s. 16. toukokuuta 1990 Gibraltar) on brittiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kaksinpelissä WTA-listan sijalle 285 toukokuussa 2016. Nelinpelissä hän on ollut samalla listalla parhaimmillaan sijalla 372 toukokuussa 2010. Carreras on voittanut urallaan yhdeksän ITF-turnausta kaksinpelissä ja 11 turnausta nelinpelissä. Hän on Gibraltarin menestyneimpiä naisurheilijoita. Häntä valmentaa Carlos Lobato.
Vuonna 2012 Carreras oli yksi Lontoon olympialaisten soihdunkantajista.
Tennisura > Uran alku

Carreras aloitti tenniksen pelaamisen yhdeksänvuotiaana. Ensimmäisessä kansainvälisessä junioriturnauksessa hän pelasi vuonna 2004. Hän on parhaimmillaan massakentillä. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat nopeus ja sitkeys. Hän on harjoitellut Sergi Brugueran tennisakatemiassa Barcelonassa.
Tennisura > Ammattilaisura

Vuonna 2007 Carreras voitti Rorosin Island Gamesissa kultaa kaksinpelissä ja joukkuekilpailussa. Sekanelinpelissä hän sai hopeaa.
Carreras voitti uransa ensimmäiset ITF-turnaukset Antalyassa, Turkissa, toukokuussa 2009. Hän voitti siellä sekä kaksin- että nelinpeliturnaukset. Ensimmäisessä Antalyan 10 000 Yhdysvaltain dollarin turnauksessa hän voitti kaksinpelin loppuottelussa Garbiñe Muguruzan. Seuraavalla viikolla toisessa Antalyan turnauksessa hän päihitti kaksinpelin loppuottelussa Sandra Roman. Nelinpelivoitot Carreras otti italialaisen Valentina Sulpizion kanssa. Uransa kolmannen nelinpeliturnausvoittonsa Carreras saavutti Lara Arruabarrena-Vecinon kanssa Vallduxossa marraskuussa 2009.
Toukokuussa 2010 Carreras ja Bianca Botto voittivat Rio de Janeiron 25 000 dollarin massakenttäturnauksen. He voittivat turnauksessa kaikki kolme parhaiten sijoitettua paria. Marraskuussa 2010 Carreras voitti Tunisiassa pelatun La Marsan nelinpeliturnauksen Sheila Solsona Carcasonan kanssa. Samassa turnauksessa hän voitti myös kaksinpelin. Loppukuusta Carreras voitti Vallduxon nelinpelin loppuottelussa Andrea Gámizin kanssa ykkössijoitetun parin. Lokakuussa Carreras edusti Gibraltaria Kansainyhteisön kisoissa ensimmäistä kertaa urallaan. Hän hävisi kaksinpelin toisella kierroksella Olivia Rogowskalle. GBC TV valitsi Carrerasin vuoden 2010 parhaaksi urheilijaksi Gibraltarissa.
Kesäkuussa 2011 Carreras voitti Andrea Gámizin kanssa Montemor-o-Novon turnauksen Portugalissa. Wightsaaren Island Gamesissa 2011 Carreras voitti kultaa kaksinpelissä, nelinpelissä ja joukkuekilpailussa. Toukokuussa 2012 hän voitti Getxossa, Espanjassa ITF-kaksinpeliturnauksen loppuottelussa Yvonne Cavalle-Reimersin.
Kesäkuussa 2013 Carreras sai villin kortin Britannian tennisliitolta Wimbledonin karsintoihin. Hän hävisi kuitenkin karsintojen ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 124 olleelle Brasilian Teliana Pereiralle. Marraskuussa 2014 Carreras voitti Vinaròsin ITF-turnauksen. Helmikuussa 2015 Carreros voitti kaksi Mallorcan ITF-turnausta. Kesäkuussa hän osallistui Wimbledonin karsintoihin, jossa hävisi avauskierroksella Mandy Minellalle. Syyskuussa Carreras voitti Santa Margherita di Pulan ITF-turnauksen. Marraskuussa hän voitti Benicarlon ITF-turnauksen.
Aiheesta muualla

Amanda Carreras WTA:n sivuilla (englanniksi)
Amanda Carreras ITF:n sivuilla (englanniksi)
Amanda Carreras Britannian Tennisliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Aimé Jacquet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Aimé Jacquet
Syntymäaika: 27. marraskuuta 1941 (ikä 82)
Syntymäpaikka: Sail-sous-Couzan, Loire, Ranska
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1960–1973 1973–1975 |  AS St.Étienne  Olympique Lyon | 176 (25) 26 (2) |
Maajoukkue
| 1968 |  Ranskan maajoukkue | 2 (0) |
Valmennusura
1976–1980 1980–1989 1989–1990 1990–1991 1993–1998:  Olympique Lyon  Girondins de Bordeaux  Montpellier HSC  AS Nancy  Ranskan maajoukkue
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Aimé Jacquet (s. 27. marraskuuta 1941) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Jacquet valmensi Ranskan jalkapallomaajoukkueen maailmanmestaruuteen vuoden 1998 kotikisoissa.
Pelaajaura

Jacquet aloitti jalkapalloilun nuorena paikallisessa US Couzanin amatöörijoukkueessa työskennellen samalla tehtaassa. 1959 Jacquet siirtyi AS Saint-Étiennen joukkueeseen ja aloitti ammattilaisena Les Vertsissä 1961. Jacquet edusti ASSEa joukkueen kulta-aikana ja juhli mestaruutta peräti viisi kertaa. Ranskan maajoukkueessa Jacquet pelasi maajoukkueen kriisivuosina vain kaksi maaottelua. 1973 Jacquet siirtyi ASSEn paikallisvastustajan Olympique Lyonnais'n paitaan ja päätti uransa Lyonissa 1976.
Pelaajaura > Ansiot pelaajana

Ranskan liigamestaruudet: 1964, 1967, 1968, 1969, 1970
Ranskan cup-mestaruudet (Coupe de France): 1962, 1968, 1970
Kaksi maaottelua vuonna 1968
Valmennusura

Jacquet aloitti valmennusuransa Lyonissa 1976, mutta todellisen läpimurtonsa hän teki 1980-luvulla toimiessaan koko vuosikymmenen ajan FC Girondins de Bordeaux'n päävalmentajana. Jacquet'n johdolla Bordeaux voitti kolmen liigamestaruuden lisäksi kahdesti Coupe de Francen ja esiintyi Euroopan cupin ja Cup-voittajien cupin välierissä. Yhdeksän valmennusvuotta Bordeaux'ssa saivat päätöksen kauden 1988–89 päätteeksi, kun Jacquet riitautui seuran puheenjohtajan Claude Bezin kanssa. Bordeaux'sta lähtönsä jälkeen hän kehitti itseään valmentajana Montpellier’ssa ja Nancyssa.
Jacquet astui 1991 Ranskan jalkapalloliiton palvelukseen ja siirtyi työskentelemään FFF:n harjoittelukeskukseen (Direction Technique Nationale). Seuraavana vuonna hänestä tuli maajoukkueessa Gérard Houllierin apulaisvalmentaja. Houllier ei onnistunut johdattamaan Ranskaa MM-kisoihin 1994, ja päävalmentaja vaihdettiin. Jacquet nousi Houllierin seuraajaksi hakemaan jatkoa 1980-luvun menestykselleen.
Jacquet varmisti asemansa maajoukkueen päävalmentajana, kun Ranska pelasi 1994 muutaman erinomaisen harjoitusottelun, muun muassa Italiaa vastaan. Jacquet nosti maajoukkueen kapteeniksi Manchester Unitedin tähtipelaaja Eric Cantonan, jonka varaan hän myös Ranskan pelin perusti.
Cantona hölmöili kuitenkin itsensä ulos kansainvälisistä ympyröistä potkaistuaan Crystal Palacen fania 1995 ja Jacquet joutui etsimään uusia variaatioita maajoukkueeseen. Uudeksi moottoriksi tuli vasta 23-vuotias Zinedine Zidane. Vanhat konkarit kuten Cantona, Jean-Pierre Papin ja David Ginola saivat väistyä nuorempiensa tieltä. Jacquet sai nuorennusleikkauksesta kritiikkiä monilta faneilta, mutta pani heille jauhot suuhun johtaen Ranskan EM-kisoihin 1996. Lopputurnauksessa nuori Ranskan joukkue selvisi aina välieriin saakka, joissa se hävisi Tšekille vasta rangaistuspotkukilpailussa. Loistava menestys takasi Jacquet'lle jatkosopimuksen maajoukkuevalmentajana.
EM-kisojen 1996 jälkeen Jacquet hioi maajoukkueettaan harjoitusotteluissa ja hyvin puolustusvoittoinen taktiikka aiheutti valtaisaa kritiikkiä päävalmentajaa kohtaan. Jacquet'n taktiikkaa haukuttiin "muinaiseksi", jolla ei olisi toiveita menestyä omissa MM-kisoissa 1998. Kritiikki paisui entisestään keväällä 1998, kun Jacquet nimesi MM-kisoihin 28 miestä odotetun 22 sijaan. L'Équipe-lehti vaati "Resign!"-otsikoin potkuja Jacquet'lle menestyksen turvaamiseksi. Kun itse lopputurnaus saatiin käyntiin ja Ranska jyräsi alkulohkossaan kaikki vastustajansa, monella muuttui ääni kellossa. Ranska nousi kotikisojensa vahvaksi ennakkosuosikiksi. Loppuotteluun mennessä kaikki kritiikki Jacquet'ta kohtaan oli unohtunut, ja Brasilian kaaduttua 3–0 Jacquet oli joukkueineen koko Ranskan suosiossa. Samana iltana 56-vuotias Jacquet ilmoitti jättävänsä tehtävänsä maajoukkueen päävalmentajana.
MM-kilpailujen jälkeen Jacquet on työskennellyt FFF:n palveluksessa Clairefontainen valmennuskeskuksessa sekä maajoukkueen teknisenä johtajana. Hän vetäytyi tehtävistään MM-kilpailujen 2006 jälkeen.
Valmennusura > Ansiot valmentajana

Ranskan liigamestaruudet: 1984, 1985, 1987
Ranskan cup-mestaruudet (Coupe de France): 1986, 1987
Trophée des Champions: 1987
Kirin Cup: 1994
Välieräpaikka EM-kisoissa 1996
Hassan II Turnaus: 1998
Maailmanmestaruus: 1998
Kunnianosoitukset

Ranskan Kunnialegioonan ritari 1998 (Chevalier de la Légion d'honneur)
Ranskan Kunnialegioonan upseeri 2007 (Officier de la Légion d'honneur)
Vuoden valmentaja Ranskassa 1981, 1984 ja 1998
Allisyn Ashley Arm

| Allisyn Arm |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1996 (ikä 28)
Aiheesta muualla
www.allisynsnyder.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Allisyn Ashley Arm (s. 25. huhtikuuta 1996) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja komedienne. Hän on näytellyt muun muassa Disneyn tilannekomediasarjassa Sonny with a Chance.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Allisyn Ashley Arm Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Air Tahiti

| Air Tahiti |
| --- | --- |
 IATA: VT  –  ICAO: VTA 
Kutsukoodi:  AIR TAHITI
Perustettu:  1953
Laivaston koko:  10 (2015)
Solmukohdat:  Faa'an kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:   Tahiti
Air Tahiti (IATA: VT, ICAO: VTA, kutsukoodi: AIR TAHITI) on ranskanpolynesialainen lentoyhtiö, jonka päälentokenttä on Faa'an kansainvälinen lentoasema Tahitin saarella.
Air Tahiti perustettiin vuonna 1953. Nykyinen nimi otettiin käyttöön tammikuussa 1987. Vuonna 2003 yhtiö palveli lähes 729 000 matkustajaa.
Kohteet

Ranskan Polynesiassa: Ahe, Anaa, Apataki, Arutua, Atuona, Bora Bora, Fakarava, Gambiersaaret, Hao, Huahine, Katiu, Kauehi, Kaukura, Makemo, Manihi, Mataiva, Maupiti, Moorea, Napuka, Nuku Hiva, Papeete, Puka-Puka, Raiatea, Rairua, Rangiroa, Rurutu, Takapoto, Takaroa, Tikehau, Tubuai, Ua Huka, Ua Pu
Laivasto

Heinäkuussa 2015:
2 ATR 42-600
7 ATR 72-500
1 ATR 72-600 (1 tilauksessa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Air Tahiti Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi)
Air Tahitin ATR 72-500
André Frédéric Cournand

| André Frédéric Cournand |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1895 Pariisi, Ranska
Kuollut: 19. helmikuuta 1988 (92 vuotta) Great Barrington, Massachusetts, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Pariisin yliopisto
Tutkimusalue:  fysiologia
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto
André Frédéric Cournand	 (24. syyskuuta 1895 Pariisi, Ranska – 19. helmikuuta 1988 Great Barrington, Massachusetts, Yhdysvallat) oli ranskalaissyntyinen yhdysvaltalainen tutkija, joka sai vuonna 1956 Nobelin lääketieteen palkinnon sydäntä ja verenkiertoa koskevasta tutkimuksesta.
Allison Tolman

| Allison Tolman |
| --- | --- |
 Allison Tolman vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1981 (ikä 42) Houston, Texas, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  2004–
Aiheesta muualla
IMDb 
Allison Tolman (s. 18. marraskuuta 1981 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Molly Solversonin roolistaan televisiosarjassa Fargo, josta hän sai Emmy-ehdokkuuden parhaasta naissivuosasta minisarjassa tai televisioelokuvassa.
Aiheesta muualla

Allison Tolman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alf Tudeer

Alf Emil Tudeer (13. toukokuuta 1885 Helsinki – 8. lokakuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen tilasto- ja taloustieteilijä.
Henkilöhistoria

Tudeer pääsi ylioppilaaksi vuonna 1902 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatiksi 1908, filosofian maisteriksi 1910, filosofian lisensiaatiksi 1915 ja filosofian tohtoriksi 1919.
Tudeer oli Suomen Pankin tilasto-osaston johtaja 1925–1944, Taloustieteellisen tutkimuslaitoksen johtaja 1944–1955 ja Kansantaloudellisen Aikakauskirjan päätoimittaja 1921–1958. Hän sai professorin arvonimen 1944. Suomen Pankin tilastotoimi nousi hänen johtajakaudellaan kansainvälisesti vertailukelpoiselle tasolle.
Tudeerin isä oli Oskar Emil Tudeer ja puoliso Aune Hellin.
Julkaisuja

Hämeen läänin väestön lisääntyminen 1811–1910 (1932)
Suomen valtiontalous vv. 1922–1929 (1931)
Suomen obligatsionimarkkinat (1932)
Suomen Pankki 1912–1936 (1939)
Alf Sjöberg

| Alf Sjöberg |
| --- | --- |
 Alf Sjöberg
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sven Erik Alf Sjöberg
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1903 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 17. huhtikuuta 1980 (76 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  ohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1928–1969
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sven Erik Alf Sjöberg (21. kesäkuuta 1903 Tukholma, Ruotsi – 17. huhtikuuta 1980 Tukholma) oli ruotsalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hänen merkittäviä elokuvaohjauksiaan olivat Kiihko (1944), jonka käsikirjoituksen laati Ingmar Bergman, Hän oli vain äiti (1949) ja Neiti Julie (1951).
Filmografia > Ohjaukset

Den starkaste (1929)
Den blomstertid ... (1940)
Elämä panoksena (Med livet som insats, 1940)
Kotiin Babylonista (Hem från Babylon, 1941)
Tie, joka taivaaseen vie (Himlaspelet, 1942)
Kiihko (Hets, 1944)
Kungajakt (1944)
Petetty (Resan bort, 1945)
Lemmen tulta ja tuhkaa (Iris och löjtnantshjärta, 1946)
Fruktbarhet 1948
Hän oli vain äiti (Bara en mor, 1949)
Neiti Julie (Fröken Julie, 1951)
Barabbas 1953
Kaarina Maununtytär (Karin Månsdotter, 1954)
Villilinnut (Vildfåglar, 1955)
Viimeinen pari ulos (Sista paret ut, 1956)
Domaren (1960)
Ön (1966)
Fadern (1969)
Hustruskolan (1983)
Aiheesta muualla

Alf Sjöberg Svensk Filmdatabasissa.
Angelica Catalani

Angelica Catalani
Angelica Catalani (10. toukokuuta 1780 – 12. kesäkuuta 1849) oli italialainen sopraano. Opiskeltuaan muun muassa Firenzessä hän teki kuusitoistavuotiaana oopperadebyyttinsä Venetsian Teatro La Fenicessä. Laulajatar saavutti aikanaan Euroopassa laajaa mainetta; hän esiintyi esimerkiksi Lissabonissa, Pariisissa ja Lontoossa. Hän kuoli Pariisissa koleraan.
Afriqiyah Airwaysin lento 771

| Afriqiyah Airwaysin lennon 771 onnettomuus |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone marraskuussa 2009.
Yhteenveto
Päivämäärä:  12. toukokuuta 2010
Onnettomuustyyppi:  lentäjän virhe, maahansyöksy
Tapahtumapaikka:   Tripoli, Libya
Lähtöpaikka:   O. R. Tambon kansainvälinen lentoasema, Johannesburg, Etelä-Afrikka
Määränpää:   Tripolin kansainvälinen lentoasema, Tripoli, Libya
Kuolleita:  103
Loukkaantuneita:  1
Eloonjääneitä:  1
Lentokone
Konetyyppi:  Airbus A330-202
Lentoyhtiö:  Afriqiyah Airways
Rekisteritunnus:  5A-ONG
Matkustajia:  93
Miehistöä:  11
Afriqiyah Airwaysin lennon 771 onnettomuus tapahtui 12. toukokuuta 2010, kun Afriqiyah Airwaysin operoima Airbus A330-202 syöksyi tuntemattomasta syystä maahan laskeutuessaan Tripolin kansainväliselle lentoasemalle 06:10 paikallista aikaa (04:10 UTC). O. R. Tambon kansainväliseltä lentoasemalta Johannesburgista lähteneessä koneessa oli 93 matkustajaa ja 11 miehistön jäsentä. Libyan liikenneministeri Mohammed Ali Zidanin mukaan ainoa eloonjäänyt oli yhdeksänvuotias hollantilaispoika.
Koneen oli määrä laskeutua Tripoliin ja jatkaa sen jälkeen kohti Lontoota. Kyydissä olleet eurooppalaiset olivat paluumatkalla pakettimatkalta Etelä-Afrikasta.
Lentoyhtiö

Afriqiyah Airways on Libyan valtion omistama vuonna 2001 perustettu kansainvälinen lentoyhtiö. Yhtiö liikennöi 28 kohteeseen Afrikassa, Aasiassa ja Euroopassa kahdeksan matkustajakoneen laivastollaan. Yhtiön solmukohtana toimii Tripolin kansainvälinen lentoasema.
Afriqiyah Airways työllistää yli 280 ihmistä. Lennon 771 onnettomuus on yhtiön ensimmäinen onnettomuus. Yhtiön laivasto koostuu uudenaikaisista ja moderneista Airbus-koneista.
Lentoreitti

Afriqiyah Airways liikennöi kahdesti viikossa Johannesburgin ja Tripolin välillä. Kaupunkien välimatka on noin 6 709 km, ja lennon kesto kahdeksan tuntia ja 50 minuuttia.
Lentokone

Lentokone oli brittiläis-ranskalaisen Airbusin valmistama Airbus A330-202 -tyyppinen 230-paikkainen nykyaikainen matkustajakone. Kone toimitettiin yhtiölle syyskuussa 2009, ja sillä ehdittiin lentää vain 1 600 lentotuntia ennen onnettomuutta. Onnettomuuskoneen ensilento tapahtui 12. elokuuta 2009, ja sen rekisteri oli 5A-ONG. Koneessa oli kaksi General Electricin valmistamaa CF6-80E1-tyyppistä moottoria.
Onnettomuus

Lento 771 lähti aikataulun mukaisesti O. R. Tambon kansainväliseltä lentoasemalta kello 21:30 (19:30 UTC) kohti Tripolia mukanaan 93 matkustajaa ja 11 miehistön jäsentä. Kone aloitti lähestymisen kiitotielle 09, ja noin 900 metriä ennen kiitotietä kone syöksyi maahan. Kiitotie 09/27 on varustettu vain suuntaan 27 ILS-lähestymisjärjestelmällä. Näin ollen turmakoneen lentäjillä ei ollut käytössä automaattista lähestymisjärjestelmää. Sää oli onnettomuushetkellä hyvä, ja näkyvyyttä oli noin kuusi kilometriä. Ilmassa oli hiekkaa ja sumua. Libyan turvallisuusviranomaisen mukaan kone tuhoutui maahansyöksyssä ja hajosi täysin palasiksi. Liikenneministeri Mohammed Ali Zidanin mukaan ei ole syytä epäillä terrori-iskua.
Alustavan onnettomuustutkinnan mukaan onnettomuuden syy on lentäjän virhe. Lähestymisen loppuvaiheessa koneen kapteeni kytki autopilotin pois päältä laskeutuakseen manuaalisesti kiitotielle. Ilman näkökontaktia kiitotielle koneen lentäjät ilmeisesti laskivat korkeutta liiaksi. Hetkeä ennen maahansyöksyä kapteeni päätteli, että kone ei yllä kiitotielle, joten hän yritti vetää koneen ylemmäksi ja kytki autopilotin takaisin päälle. Kone oli ylösvetohetkellä liian alhalla, ja koneen perä osui rajusti maahan repeytyen irti.