stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Optibet Hokeja Līga

| Optibet Hokeja Līga |
| --- | --- |
Laji:  jääkiekko
Maa(t):   Latvia Liettua Viro
Perustettu:  1931, 1991
Joukkueita:  9
Hallitseva mestari:  HK Zemgale
Eniten mestaruuksia:  HK Liepājas Metalurgs (7)
Sivusto:  
Optibet Hokeja Līga on Latvian korkein sarjataso jääkiekossa. Tällä hetkellä sarjassa pelaa 9 joukkuetta Latviasta ja Liettuasta, joista viisi on Latviasta, kolme Liettuasta ja yksi Virosta. Sarjassa on aikaisemminkin ollut mukana joukkueita Virosta.
Historia

Jääkiekko rantautui Latviaan 1900-luvun alussa. Maan ensimmäinen virallinen jääkiekko-ottelu pelattiin vuonna 1909. Vasta 1930-luvulla jääkiekko järjestäytyi, ja vuonna 1931 aloitettiin kansallinen kilpasarja. Samana vuonna Latvian jääkiekkoliitto hyväksyttiin Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi. Toinen maailmansota lakkautti Latvian jääkiekon tyystin. Yksikään sotaa edeltänyt jääkiekkoseura ei jatkanut neuvostotasavallan aikana.
Neuvostoliiton miehityksen aikana perustettiin uusia latvialaisia joukkueita, jotka pelasivat Neuvostoliiton jääkiekkosarjoissa. Latvian uudelleen itsenäistymisen jälkeen monet näistä seuroista liittyivät uuteen Latvian mestaruussarjaan. Useat niistä tosin ajautuivat taloudellisiin vaikeuksiin, mikä uudisti seurakenttää 2000-luvulle tultaessa. Latvian mestaruussarjan nimi oli sponsorisopimuksen myötä Samsung Premjerlīga vuosina 2006–2009.
Joukkueet 2023–2024

HC Panter
Airwell Energija
HK Kurbads
HK MOGO
HK Prizma Riika
HK Zemgale
Hockey Punks
HS Riika
Kaunas City
Mestarit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  1931–1932 Unions Riga  1932–1933 Unions Riga  1933–1934 ASK Riga  1934–1935 ASK Riga  1935–1936 ASK Riga  1936–1937 US Riga  1937–1938 ASK Riga  1938–1939 ASK Riga  1939–1940 US Riga  1941–1942 US Riga  1943–1944 US Riga  |  1991–1992 HK Saga Kekava  1992–1993 HK Pardaugava Riga  1993–1994 Hokeja Centrs  1994–1995 Nik's Brih Riika  1995–1996 Nik's Brih Riika  1996–1997 Latvijas bērzs  1997–1998 Nik's Brih Riika  1998–1999 Nik's Brih Riika  1999–2000 Liepājas Metalurgs  2000–2001 HK Riga 2000  2001–2002 Liepājas Metalurgs  2002–2003 Liepājas Metalurgs  2003–2004 HK Riga 2000  2004–2005 HK Riga 2000  |  2005–2006 HK Riga 2000  2006–2007 HK Riga 2000  2007–2008 Liepājas Metalurgs  2008–2009 Liepājas Metalurgs  2009–2010 Dinamo-Juniors Riika  2010–2011 Liepājas Metalurgs  2011–2012 Liepājas Metalurgs  2012–2013 HK SMScredit.lv  2013–2014 HK Prizma Riika  2014–2015 HK MOGO  2015–2016 HK Liepāja  2016–2017 HK Kurbads  2017–2018 HK Kurbads  2018–2019 HK MOGO  |  2019–2020 Ei mestaria  2020–2021 Olimp Riika  2021–2022 HK Zemgale/LLU  2022–2023 HK Zemgale/LLU  |
Oulun vaakuna

Oulun vaakuna
Oulun kaupungin vaakunan on suunnitellut arkkitehti Martti Heikura. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: ”Punaisessa kentässä hopeisesta tyviöstä nouseva kultainen, sinisin portti- ja ikkuna-aukoin varustettu linna, jossa neljä viirein koristettua kupukattoista tornia; tyviössä sininen, punavaruksinen lohi.”
Vaakunan historiaa

Oulun kaupunki perustettiin vuonna 1605 Oulujoen suulle, jossa sijainneen Oulun linnan ympäristö oli kasvanut merkittäväksi kauppapaikaksi. Kaupungin varhaisimmissa sineteissä oli kaksi erilaista aihetta; toisessa oli kuvattuna lohi, toisessa lohen lisäksi myös nelitorninen linna. Jälkimmäinen alkoi vakiintua kaupungin tunnukseksi 1700-luvulla ja vaakunassa nykyään esiintyvä väritys vasta 1800-luvun lopussa.
Vaakunan linna viittaa vuonna 1590 perustettuun Oulun linnaan, joka kuitenkin tuhoutui 1700-luvulla suuressa Pohjan sodassa. Linnan alapuolinen lohi kuvaa Oulujoen historiaa tärkeänä lohijokena.
Vuonna 1861 venäläinen heraldikko Bernhard von Köhne laati oman ehdotuksensa Oulun vaakunaksi muiden Suomen suuriruhtinaskunnan kaupunkien ohella. Ehdotuksessa vaakunan päävärinä on punaisen sijaan sininen, ja tyviön lohi on vanhan sinetin tapaan kuvattuna aaltojen päällä. Von Köhnen ehdotusta ei kuitenkaan koskaan otettu käyttöön.
Vaakunan nykyisen mallin on suunnitellut arkkitehti Martti Heikura. Oulun kaupunginvaltuusto hyväksyi Heikuran ehdotuksen vuoden 1953 lopulla ja sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan seuraavana vuonna. Vaakunan alkuperäismallia käytetään niin sanottuna barokkivaakunana, joka on vain kaupunginjohtajan käytössä.
Galleria

Oulun sinetti vuodelta 1650
Oulun sinetti 1650-luvulta
Oulun sinetti vuodelta 1694
Oulun porvarikaartin lippu vuodelta 1714. Kaupungin vaakuna lipun kääntöpuolella, kuvassa vasemmalla
Von Köhnen vuoden 1861 ehdotus Oulun vaakunaksi. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Oulun läänissä.
Heraldikko George Granfeltin malli Oulun vaakunasta vuodelta 1892
Heraldikko Olof Erikssonin Kansallisarkistolle lahjoittama malli Oulun vaakunasta vuodelta 1952.
Vuoden 1953 alkuperäisen vaakunapiirroksen malli, ns. barokkivaakuna.
Vaakunaan perustuvia lippuja Oulun kaupungintalolla
Kaupungin vaakuna Oulun kaupungintalon julkisivulla.
Muunnelma Oulun vaakunasta vuonna 1884 valmistuneen Kulttuuritalo Valveen julkisivulla. Rakennus toimi aiemmin raatihuoneena.
Oulun vaakuna kaupungin 350-vuotisjuhlan postimerkissä vuodelta 1955.
Osteri ja helmi

| Osteri ja helmi |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Sirppa Sivori-Asp
Perustuu:  William Saroyanin tv-näytelmään Oyster and the Pearl, suom. Marja Rankkala
Pääosat:  Lasse Pöysti Harri Hyttinen Åke Lindman Birgitta Ulfsson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio
Ensi-ilta:  1965
Kesto:  35 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Osteri ja helmi on Yleisradion Televisioteatterin vuonna 1965 ensiesittämä televisionäytelmä. Se on Marja Rankkalan suomennos ja Sirppa Sivori-Aspin ohjaus yhdysvaltalaisen William Saroyanin televisionäytelmästä Oyster and the Pearl vuodelta 1953.
Pääosia näyttelevät Lasse Pöysti, Harri Hyttinen, Åke Lindman ja Birgitta Ulfsson.
Juoni

Harry Van Dusen (Pöysti) on pienen merenrantakaupungin parturikampaaja, jonka elämänohjeena on ottaa rennosti. Tätä filosofiaansa hän pyrkii levittämään asiakkailleen, jotka tuntuvat tulemaan hänen liikkeeseensä pikemminkin jutellakseen kuin leikkauttaakseen hiuksensa. Vivian McCutcheon (Ulfsson) on uusi tiukka opettajatar, joka palvoo sääntöjä ja yrittää elää sovinnaisesti. Nuori poika Clay Larrabee (Hyttinen) löytää rannalta osterin ja uskoo sen sisältä löytyvän helmen. Kaikki muut paitsi parturi Harry vähättelevät löytöä ja sanovat ettei sen sisällä ole helmeä. Harry kuitenkin näkee että poika on onnellisempi uskoessaan helmeen.
Muunkielisiä tv-tuotantoja

Tanskassa Saroyanin tv-näytelmästä tehtiin vuonna 1955 versio Østersen og Perlen, ohjaus Søren Melson. Samalla nimellä tehtiin tv-versio Norjassa 1961, kääntäjänä ja ohjaajana Pål Løkkeberg. Ranskankielinen L’huître et la perle ensiesitettiin 1964, ohjaajana Lazare Iglesis.
Pedro Sanz Alonso

| Pedro Sanz |
| --- | --- |

Espanjan senaatin ensimmäinen varapuheenjohtaja
 13. tammikuuta 2016 – 21. toukokuuta 2019  
Edeltäjä:  Juan José Lucas
Seuraaja:  Cristina Narbona
La Riojan aluejohtaja
 3. heinäkuuta 1995 – 6. heinäkuuta 2015  
Edeltäjä:  José Ignacio Pérez
Seuraaja:  José Ignacio Ceniceros González
Senaattori
 8. heinäkuuta 2015 –  
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1953 (ikä 70) Igea, Espanja
Kansalaisuus:  Espanja
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue (PP)
Pedro María Sanz Alonso (s. 27. joulukuuta 1953 Igea, Espanja) on espanjalainen Kansanpuolueen (PP) poliitikko.
Paedro Sanz oli Espanjan senaatin varapuheenjohtaja 2016–2019. Hän oli La Riojan aluehallinnon johtaja 1995–2015. Sanz on koulutukseltaan opettaja.
Käännös suomeksi
Palu’en kieli

| Palu’e |
| --- | --- |
Oma nimi:  Lu'a
Tiedot
Alue:  Indonesia
Puhujia:  10 000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet keski-itä keski bima-sumban kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  map
ISO 639-3:  ple
 Ohje 
Palu’e on 10 000 ihmisen Indonesiassa puhuma austronesialainen kieli. Vaikka suurin osa kielen puhujista asuu Palu’en saarella, Pienten Sundasaarten saariryhmässä, myös Floresilla on palu’en puhujia. Palu’e kuuluu samaan murrejatkumoon kuin Li'on kieli.
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Takainen |
| --- | --- | --- |
| Suppea | i | u |
| Puolisuppea | e | o |
Väljä: a
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Labiaalinen | Alveolaarinen | Postalveolaarinen | Velaarinen | Glottaalinen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiili | Soinniton | p | t |  | k | ʔ |
| Klusiili | Soinnillinen | d |  | ɡ |  |  |
| Affrikaatta | Soinniton |  |  | tʃ |  |  |
| Affrikaatta | Soinnillinen |  |  | dʒ |  |  |
| Implosiivi | Implosiivi | ɓ |  |  |  |  |
| Nasaalinen | Nasaalinen | m | n |  | ŋ |  |
| Esinasaalistunut klusiili | Esinasaalistunut klusiili | ⁿb | ⁿd |  | ⁿɡ |  |
| Frikatiivi | Soinniton |  | s |  |  |  |
| Frikatiivi | Soinnillinen | v |  |  |  |  |
| Lateraalinen | Lateraalinen |  | l |  |  |  |
| Roottinen | Roottinen |  | r |  |  |  |
Plan 9

| Plan 9 |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Bell Labs
Ohjelmointikielet:  C
Julkaistu:  1992
Viimeisin vakaa versio:  ‎
Suoritintuki:  ARM, x86, x86-64, MIPS, Alpha, SPARC, PowerPC
Käyttöliittymä:  rio / rc
Lähdekoodimalli:  avoin lähdekoodi
Lisenssi:  GPLv2
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Plan 9 -käyttöliittymä, jossa avoinna acme-tekstieditori ja drawterm.
Plan 9 on Bell Labsin kehittämä hajautettu käyttöjärjestelmä, jonka kehitys aloitettiin 1980-luvun lopulla. Alkuperäiset suunnittelijat ja kehittäjät ovat Ken Thompson, Rob Pike, Dave Presotto, ja Phil Winterbottom.
Käyttöjärjestelmän kehittäjiä ovat useat samat henkilöt jotka kehittivät Unix-käyttöjärjestelmän. Käyttöjärjestelmä on kehitetty tutkimuskäyttöön.
Historia

Ensimmäinen julkaisu toimitettiin vuonna 1992 yliopistoille. Toinen julkaisu vuonna 1995 oli saatavilla kaupallisen lisenssin alla. Kolmas julkaisu vuonna 2000 on avoimen lähdekoodin lisenssillä. Neljäs julkaisu vuonna 2002 on uudella vapaan ohjelmiston lisenssillä.
Helmikuussa 2014 käyttöjärjestelmä on julkaistu uudelleen GNU GPLv2 -lisenssillä.
Maaliskuussa 2021 Bell Labsin omistaja Nokia siirsi tekijänoikeudet Plan 9 Foundationille. Siirron myötä lähdekoodit tulivat MIT-lisenssille.
Suoritintuki

Käyttöjärjestelmä tukee ARM, x86, x86-64, MIPS, Alpha, SPARC ja PowerPC suorittimia.
Myös NeXTstation (Motorola 68000 -sarja) ja BeBox tietokoneita on tuettu varhaisissa versioissa.
9P protokolla

9P protokolla on kehitetty vähentämään erikoistarkoitukseen tehtyjä ohjelmointirajapintoja.
9P protokolla tarjoaa useimmat ominaisuudet tiedostojärjestelmän kaltaisena rajapintana palvelin- ja asiakassovelluksien välillä.
Protokolla mahdollistaa tiedostojärjestelmien etäkäytön Network File Systemin (NFS) tapaan (ks. hajautettu levyjärjestelmä).
Linux-ydin tukee protokollaa.
Protokollan määritelmästä on luonnos sen standardoimiseksi.
Yhdistelmähakemistot

Yksi Plan 9 ominaisuuksista on tiedostojärjestelmä, joka sallii muodostaa yhdistelmähakemistoja, joissa saman hakemiston alla näkyy käyttäjälle useiden muiden sijaintien sisältö.
Linux sisältää nykyään vastaavan mekanismin nimellä overlayfs.
Nimiavaruudet

Nimiavaruudet (engl. namespace) mahdollistavat käyttäjäkohtaiset näkymät tiedostojärjestelmään.
Vastaavanlainen ominaisuus on lisätty Linux ytimeen versiossa 3.8 (ks. Linux-nimiavaruudet).
Fossil

Fossil on Plan 9:lle tehty tiedostojen arkistopalvelin, joka tyypillisesti pitää perinteistä tiedostojärjestelmää paikallisella levyllä ja säännöllisesti arkistoi tilannekuvia Venti-palvelimelle.
Unicode

Käyttöjärjestelmä käyttää kauttaaltaan Unicoden UTF-8 merkistökoodausta, joka kehitettiin Plan 9:ää varten.
Graafiset sovellukset

Plan 9 kehitettiin käytettäväksi graafisella käyttöliittymällä.
Käyttöliittymänä toimii rio ikkunointijärjestelmä, joka korvasi aikaisemman 8½ ikkunointijärjestelmän.
Ikkunointijärjestelmän on toteutettava yhtä aikaa kolmea asiaa ilmeisimpien lisäksi:
järjestelmärajapinta (laitteistokäsittely)
ohjelmarajapinta (ikkunoiden hallinta)
käyttöliittymä (hiiri, näppäimistö, valikot..)
Rio on epätavallinen ikkunointijärjestelmien keskuudessa koska se on toteutettu tiedostopalvelimena. Plan 9:ssä lähes kaikki on tiedostopalveluina tai ainakin esitetty sellaisena.
Ohjelmointi

Plan 9 on ohjelmoitu C-kielen muunnoksella, jossa on eräitä eroavaisuuksia ANSI C -standardiin verrattuna.
Osa Plan 9:stä on ohjelmoitu C-kielen kaltaisella rinnakkaisohjelmointiin tarkoitetulla Alef -kielellä. Alefin käyttö on kuitenkin jäänyt vähäiseksi vuoden 1995 toisen julkaisun jälkeen.
Kritiikki

Plan 9:n "everything is a file" -konseptia on kritisoitu koska tyyppijärjestelmä on ajonaikainen eikä helposti määriteltävissä tai dokumentoitavissa.
Käännös suomeksi
Pakistan International Airlinesin lento 8303

| Pakistan International Airlinesin lento 8303 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone vuonna 2016.
Yhteenveto
Päivämäärä:  22. toukokuuta 2020
Tapahtumapaikka:  Karachi, Pakistan
Lähtöpaikka:  Lahore, Pakistan
Määränpää:  Jinnahin kansainvälinen lentoasema, Karachi, Pakistan
Kuolleita:  97
Loukkaantuneita:  10 (2 lentokoneessa, 8 maassa)
Eloonjääneitä:  2
Lentokone
Konetyyppi:  Airbus A320
Lentoyhtiö:  Pakistan International Airlines
Rekisteritunnus:  AP-BLD
Matkustajia:  91
Miehistöä:  8
Pakistan International Airlinesin lento 8303 oli Pakistan International Airlinesin reittilento Lahoresta Karachiin. 22. toukokuuta 2020 reittiä lentänyt Airbus A320 syöksyi maahan lähellä Modelissa, lähellä Karachia. Lennon kyydissä oli 91 matkustajaa ja 8 miehistön jäsentä. Onnettomuudessa kuoli 97 ihmistä ja 2 ihmistä loukkaantui. Lisäksi maaperällä 8 ihmistä sai vammoja.
Onnettomuuden kulku

Lento lähti Lahoresta noin klo 13:00 ja noin 90 minuutin lennon jälkeen klo 14:45 (09:45 UTC) lento syöksyi maahan tiheästi asutulle asuinalueelle noin 3 kilometrin päässä Jinnahin kansainvälisestä lentoasemasta. Ennen maahansyöksyä kone oli yrittänyt 2-3 kertaa laskeutumista. Silminnäkijähavaintojen mukaan lentokone oli tulessa vain hetkiä ennen kuin se syöksyi talojen päälle. Onnettomuus aiheutti rakennuksiin vaurioita ja jotkin niistä syttyivät palamaan. Turma taltioitui valvontakameraan.
Partahaikalat

| Partahaikalat |
| --- | --- |
 Rengaspartahai (Orectolobus maculatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Partahaikalat Orectolobiformes  Compagno, 1973
Heimot
 Sokkohait Brachaeluridae  Viiksihait Ginglymostomatidae  Bambuhait Hemiscylliidae  Partahait Orectolobidae  Mattohait Parascylliidae  Seeprahait Stegostomatidae  Valashait Rhincodontidae 
Katso myös
   Partahaikalat Wikispeciesissä   Partahaikalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Partahaikalat (Orectolobiformes) on haihin kuuluva rustokalalahko. Lahko käsittään noin 32 lajia jotka jaetaan seitsemään heimoon ja 14 sukuun.
Partahaikaloilla on kaksi piikitöntä selkäevää ja peräevä, jonka ylälohko yleensä on taakse suuntautunut ja alalohko pieni. Suu on pieni ja kokonaan silmien etupuolella. Silmät ovat pään yläosassa eikä niissä ole vilkkuluonta. Kidusrakoja on viisi. Sieraimet kuonon kärjessä ovat uramaiset ja niissä on yleensä viiksisäikeitä.
Useimmat lahkon lajit ovat pienikokoisia, mutta poikkeuksen tekee siihen kuuluva maailman suurin kala valashai.
Aiheesta muualla

Order Summary for  Orectolobiformes (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Painolastikasvi

Nuokkukarhiainen.
Painolasti- eli paarlastikasveiksi kutsutaan laivojen painolastinaan käyttämien maa-ainesten mukana levinneitä vieraslajeja. Painolastikasveja levisi Suomeen lähinnä purjelaivojen aikakaudella ennen 1900-luvun alkua.
Painolastia käytettiin tyhjänä purjehtineissa laivoissa vakauttamaan niiden kulkua. Määränpäässä se purettiin satama-alueelle ennen laivan lastausta. Painolastin mukana kulkeutui kasvien siemeniä, joista osa alkoi myöhemmin itää ja näin uudet kasvit levisivät satama-alueille.
Pääosa Suomessa tavattavista painolastikasveista on peräisin lähialueilta ja niitä esiintyy yleisesti esimerkiksi Itämeren eteläosan maissa. Joukossa on kuitenkin useita kasveja, jotka ovat tulleet kauempaa, kuten Välimeren alueelta tai jopa Etelä-Amerikasta saakka.
Jaakonvillakko.
Painolastikasveja on tavattu kaikissa Suomen vanhoissa purjelaiva-aikakauden satamissa. Nykyään niitä kasvaa kuitenkin enää vain muutamassa paikassa. Suurin syy on se, että vanhojen satamien kentät on yleensä vuosikymmenten saatossa asfaltoitu. Näin on käynyt esimerkiksi Turussa, Helsingin Sörnäisissä ja Oulun Toppilassa. Osa vanhoista satamista on jäänyt käyttämättömiksi ja ne ovat päässeet metsittymään. Vierasperäiset lajit eivät ole säilyneet Suomen olosuhteisiin sopeutuneiden kasvien seassa.
Laajempia painolastikasviyhdyskuntia on vielä jäljellä muutamassa paikassa, kuten Kotkan Hallassa, Porvoon Kråkössä ja Uudenkaupungin Iso-Vilissalossa. Eniten painolastikasveja on säilynyt Porin Reposaaressa, josta suuri osa satamatoiminnoista siirrettiin pois 1930-luvulla. Satamakentät jäivät asfaltoimatta, mutta kuitenkin vielä käyttöön, joten ne eivät päässeet villiintymään.
Reposaaresta on viimeisen sadan vuoden ajalta löydetty lähes 140 vierasperäistä kasvia, joista kaukaisimmat ovat tulleet Etelä-Amerikasta. Nykyään saaren painolastikasvistoon kuuluu yli 70 lajia, joista vuosittain tavataan noin 50. Reposaaren lajistoon kuuluvat tyypillisesti esimerkiksi nuokkukarhiainen, rohtorasti, jaakonvillakko, valkomesikkä ja isomesikkä.
Norwich City FC

Norwich City Football Club on jalkapalloseura Norwichin kaupungista, Norfolkista Englannista. Joukkue pelaa Englannin mestaruussarjassa.
Keltavihreissä peliasuissa pelaava joukkue tunnetaan lempinimellä The Canaries (suom. kanarianhempot). Kanarialintu onkin eräänlainen Norwichin tunnuseläin, ja se esiintyy myös seuran vaakunassa.
Kannattajien laulamaa ”On the ball, City” -laulua pidetään maailman vanhimpana jalkapallon kannustuslauluna. Laulu on peräisin 1890-luvulta eli jo ajalta ennen seuran perustamista.
Seuran tunnetuimpia kannattajia seuran omistavan tv-kokin Delia Smithin lisäksi ovat mm. Stephen Fry, näyttelijä Hugh Jackman, Sky Sports -kanavan juontaja Simon Thomas sekä BBC:n urheilutoimittaja-juontaja Jake Humphrey.
Historia

Norwich City Football Club perustettiin vuonna 1902, ja se pelasi Newmarket Road kotipaikkanaan amatöörisarjassa ennen liittymistään Englannin jalkapalloliigaan vuonna 1905. Seura otti entisten sinivalkoisten paitojen sijasta käyttöön nykyiset keltavihreät peliasut vuonna 1907 kanarialintuja merkitsevän lempinimen "The Canaries" mukaan. Kanarialintujen kasvattaminen oli noihin aikoihin suosittu harrastus koko Norfolkin alueella, ja eräs seuran alkuaikojen managereista kasvatti myös omia lintujaan. Vuonna 1908 seura muutti Rosary Roadille, joka sai kutsumanimen "The Nest".
1930-luvulla katsojamäärien kasvaessa vanha kotikenttä kävi pieneksi, ja vuonna 1935 joukkue muutti nykyiselle kotistadionilleen Carrow Roadille. Alkuaikojen Carrow Roadilla oli katsomot kentän kolmella sivuilla, joista yksi, Carrow Roadin puoleinen, istumakatsomo puupenkkeineen.
Yksi Norwich Cityn historian suurimmista saavutuksista tapahtui kaudella 1958–1959, kun se tuolloin kolmannessa divisioonassa pelanneena raivasi tiensä FA Cupin finaaliin. Matkalla kaatuivat muun muassa suurseurat Manchester United ja Tottenham Hotspur.
Vuonna 1972 Norwich nousi ensimmäistä kertaa historiassaan korkeimmalle sarjatasolle entiseen 1. divisioonaan Ron Saundersin toimiessa managerina.
Historia > Liigacup-menestystä

Vuonna 1985, tuolloin Ken Brownin ollessa managerina, se voitti Liigacupin (tuolloin nimeltään Milk Cup) pudottamalla välierävaiheessa verivihollisensa Ipswich Townin ja loppuottelussa Sunderlandin.
Saman tien Liigacup-voittonsa jälkeen joukkue putosi 2. divisioonaan, eikä Heysel-stadionin onnettomuuden johdosta englantilaisseuroille langetetun pelikiellon vuoksi päässyt seuraavalla kaudella edes UEFA Cupiin, vaikka olikin voittanut Liigacupin. Kaudella 1985–1986 seura voitti 2. divisioonan mestaruuden ja tämän johdosta nousi takaisin 1. divisioonaan. 1980-luvun loppupuoliskolla se saavutti hyviä sarjasijoituksia, ja olisi kaksi kertaa ollut oikeutettu UEFA Cupin paikkaan, ellei englantilaisseurojen pelikielto olisi ollut yhä voimassa.
Historia > UEFA Cupissa

Valioliigan historian kautta aikain ensimmäisellä kaudella 1992–1993 Norwich City johti sarjaa pitkän aikaa, kunnes aivan viime kierroksilla tipahti kolmannelle sijalle, Manchester Unitedin ja Aston Villan taakse. Seuraavalla kaudella se pääsi hyvän sijoituksensa ansiosta kuitenkin pelaamaan UEFA Cupia, ja voittikin Vitesse Arnhemin 3–0 sekä pelasi 0–0-tasapelin vieraissa. Baijerin mahtiseura Bayern Müncheniä vastaan Norwich voitti vieraissa 2–1 ja pelasi kotonaan 1–1-tasapelin, ennen häviämistään seuraavalla kierroksella Internazionalea vastaan yhteismaalein 2–0.
Saavutukset

Englannin liigacup (2): 1962, 1985
Hopeaa (2): 1973, 1975
Englannin Mestaruussarja (1. divisioona 1992–2004, 2. divisioona 1892–1992)
Mestaruus (4): 1972, 1986, 2004, 2019
Hopeaa: 2011
Nousukarsintojen voitto: 2015
Englannin Ykkösliiga (3. divisioona 1921–1992)
Mestaruus (2): 1934, 2010
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Norwich Cityn virallinen sivusto
Norwich Cityn sekä Norfolkin alueen jalkapalloiluun keskittynyt lehti
BBC:n Norwich Cityn jalkapallouutiset
Peter Chung Hoan Ting

Peter Chung Hoan Ting (s. 10. syyskuuta 1928) on malesialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 26. syyskuuta 1954 ja nimitettiin Kota Kinabalun apostoliseksi koadjuuttorivikaariksi sekä Acelumin titulaaripiispaksi 1. syyskuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi James Buis, jota avustivat Dominic Vendargon ja Gregory Yong Sooi Ngean.
Chung Hoan Tingista tuli Kota Kinabalun apostolinen vikaari vuonna 1972, ja 30. tammikuuta 1975 hän sai nimityksen Kuchingin apostoliseksi vikaariksi. 31. toukokuuta 1976 hänestä tuli sen arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 21. kesäkuuta 2003.
Oulun vapaamuurarit

Oulussa toimiva Kansainvälinen Vapaamuurarijärjestö Miehille ja Naisille LE DROIT HUMAIN, Stella Polaris, on vuonna 2014 uudelleen toimintansa aloittanut vapaamuurariloosi.
Vapaamuurariuden lyhyt historia

Vapaamuurarius perustuu keskiaikaisten kivenhakkaajien ja katedraalinrakentajien ammattikuntaan. Nykyaikainen vapaamuurarius syntyi Skotlannissa ja Englannissa 1600-1700-luvuilla. Vapaamuurariliike on haarautunut moniksi itsenäisiksi järjestöiksi, joista Oulussa toimiva Kansainvälinen Vapaamuurarijärjestö Miehille ja Naisille, Le Droit Humain järjestöön kuuluva, Stella Polaris, loosi on yksi.[lähde? ]
Le Droit Humain - Suomen vanhin Vapaamuurarijärjestö

Kansainvälinen Vapaamuurarijärjestö Miehille ja Naisille, Le Droit Humain, perustettiin Pariisissa vuonna 1893. Järjestön toiminta alkoi Suomessa vuonna 1920, ja on samalla Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut vapaamuurarijärjestö. Le Droit Humain kuuluu osaksi kansainvälistä kattojärjestöä Le Droit Humain International, jonka päämaja sijaitsee Ranskassa, Pariisissa.[lähde? ]
Suomenkielisiä loosheja on nykyään Helsingissä, Turussa, Tampereella ja Oulussa. Helsingissä toimii myös ruotsinkielinen ja Tallinnassa sekä Tarttossa vironkielinen looshi. Järjestö on nimensä mukaisesti kansainvälinen ja toimii 70 maassa.[lähde? ]
Suomen liitossa on käytössä Vanha ja Hyväksytty Skottilainen Riitus (Ancient & Accepted Scottish Rite) ja joitakin asteita Yorkin riituksesta.[lähde? ]