stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Como
Historia

Kaupunkia ympäröivät kukkulat olivat asuttuja jo pronssikaudella. Kelttiläisen heimon orobien asumuksista on edelleen nähtävissä jäänteitä kaupungin lounaispuolella sijaitsevilla puita kasvavilla mäenrinteillä.
Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. roomalaiset ottivat alueen haltuunsa. Ensimmäinen keskus perustettiin läheisille mäenrinteille, mutta se siirrettiin Julius Caesarin käskystä nykyiseen paikkaansa. Caesar kuivatutti nykyisen Comojärven eteläisen lahden ja loi kaupungin ruutukaavan. Vastaperustetulle kaupungille annettiin nimi Novum Comum.
Vuonna 774 kaupunki antautui Kaarle Suuren johtamalle frankkien armeijalle. Kaupungista tuli frankkien johdolla kaupankäynnin keskus.
Vuonna 1127 Como hävisi vuosikymmenen jatkuneen sodan läheistä Milanon kaupunkia vastaan. Fredrik I Barbarossan tuhotessa Milanon vuonna 1162 Comot saivat hyvityksen kokemalleen tappiolle. Fredrik rakennutti kaupungin ympärille useita puolustustorneja, joista yksi on yhä jäljellä.
Sittemmin ranskalaiset valtasivat kaupungin ja tämän jälkeen espanjalaiset. Vuonna 1714 kaupungin valtasivat itävaltalaiset. Napoleon I hallitsi kaupunkia vuodesta 1796 vuoteen 1815, minkä jälkeen itävaltalaiset saivat Wienin kongressin päätösten perusteella kaupungin jälleen haltuunsa. Vuonna 1859 Giuseppe Garibaldi liitti kaupungin vastaperustetun Italian yhteyteen, Savoijin kuningashuoneeseen.
Toisen maailmansodan lopussa Comon alueen partisaanit ottivat Mussolinin vangiksi Comojärven pohjoisrannalla.
Päänähtävyydet > Kirkot

Tuomiokirkon rakentaminen aloitettiin vuonna 1398 paikalla, jossa ennen oli sijainnut romaaniseen tyyliin rakennettu kirkko Santa Maria Maggiore. Kirkon julkisivu rakennettiin vuonna 1457. Siinä on ruusuikkuna sekä kahta tunnettua comolaista, Plinius vanhempaa ja Plinius nuorempaa, esittävät renessanssipatsaat.
San Federele, romaaniseen tyyliin rakennettu kirkko, joka rakennettiin noin vuonna 1120.
Sant'Agostino 1300-luvulla rakennettu sistersiläiskirkko, joka uudistettiin 1900-luvulla. Kirkon sisätiloissa ja läheisessä luostarissa on 1400- ja 1500-luvuilta peräisin olevia freskoja, mutta enimmäkseen kirkon koristeet ovat barokin ajalta.
Sant'Abbondio romaaninen kirkko, jonka paavi Urbanus II vihki käyttöön vuonna 1095.
San carpforo
Päänähtävyydet > Funikulaari

Comon funikulaari rakennettiin 1894 yksiraiteiseksi. Funikulaari vie matkustajat 715 metrin korkeuteen, Brunaten kylään, jossa on noin 1 800 asukasta. Nämä asukkaat muodostavat funikulaarin pääasiallisen käyttäjäkunnan.
Kuuluisia comolaisia

Alessandro Volta, fyysikko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (italiaksi)
Comon maakunta
Albavilla | Albese con Cassano | Albiolo | Alserio | Alta Valle Intelvi | Alzate Brianza | Anzano del Parco | Appiano Gentile | Argegno | Arosio | Asso | Barni | Bellagio | Bene Lario | Beregazzo con Figliaro | Binago | Bizzarone | Blessagno | Blevio | Bregnano | Brenna | Brienno | Brunate | Bulgarograsso | Cabiate | Cadorago | Caglio | Cagno | Campione d’Italia | Cantù | Canzo | Capiago Intimiano | Carate Urio | Carbonate | Carimate | Carlazzo | Carugo | Casasco d’Intelvi | Caslino d’Erba | Casnate con Bernate | Cassina Rizzardi | Castelmarte | Castelnuovo Bozzente | Castiglione d’Intelvi | Cavargna | Cerano d’Intelvi | Cermenate | Cernobbio | Cirimido | Claino con Osteno | Colonno | Colverde | Como | Corrido | Cremia | Cucciago | Cusino | Dizzasco | Domaso | Dongo | Dosso del Liro | Erba | Eupilio | Faggeto Lario | Faloppio | Fenegrò | Figino Serenza | Fino Mornasco | Garzeno | Gera Lario | Grandate | Grandola ed Uniti | Gravedona ed Uniti | Griante | Guanzate | Inverigo | Laglio | Laino | Lambrugo | Lasnigo | Lezzeno | Limido Comasco | Lipomo | Livo | Locate Varesino | Lomazzo | Longone al Segrino | Luisago | Lurago Marinone | Lurago d’Erba | Lurate Caccivio | Magreglio | Mariano Comense | Maslianico | Menaggio | Merone | Moltrasio | Monguzzo | Montano Lucino | Montemezzo | Montorfano | Mozzate | Musso | Nesso | Novedrate | Olgiate Comasco | Oltrona di San Mamette | Orsenigo | Peglio | Pianello del Lario | Pigra | Plesio | Pognana Lario | Ponna | Ponte Lambro | Porlezza | Proserpio | Pusiano | Rezzago | Rodero | Ronago | Rovellasca | Rovello Porro | Sala Comacina | San Bartolomeo Val Cavargna | San Fedele Intelvi | San Fermo della Battaglia | San Nazzaro Val Cavargna | San Siro | Schignano | Senna Comasco | Solbiate | Sorico | Sormano | Stazzona | Tavernerio | Torno | Tremezzina | Trezzone | Turate | Uggiate-Trevano | Val Rezzo | Valbrona | Valmorea | Valsolda | Veleso | Veniano | Vercana | Vertemate con Minoprio | Villa Guardia | Zelbio
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Como
Comon tuomiokirkko.
Käännös suomeksi
Dominique Kouas

Dominique Kouas (Dominique Kouas Gnonnou) (s. 1952, Ranskan Dahomey) on beniniläinen vodoun-taiteilija. Hänen työnsä ovat saaneet vaikutteita perinteisiltä anonyymeiltä afrikkalaisilta taiteilijoilta aikaisempien vuosisatojen takaa.
Hänet tunnetaan suurista metalliveistoksistaan, joita on esillä muun muassa Ouidahissa, Beninissä. Hänen ateljeensa on Porto-Novossa. Eräs hänen huomattavia teoksiaan on kolmipäinen, kolmijalkainen ja kolmikätinen veistos Mami Wata. Eräs kuvaa useita kasvoja, joilla on Fonien (kaksi kummallakin poskella, ohimossa ja otsalla) ja jorubojen  (kolme kummallakin poskella) arpeuttamismerkkejä, jotka osoittavat heidän kuulumistaan etniseen ryhmään.
1960-luvun lopulla Kouas toimii ranskalaisen ja salvadorilaisen valokuvaajan Pierre Vergerin tiedottajana ja avustajana. Kun Verger tuli Beniniin etsimään historiallisia kohteita Ouémé -joen laaksosta, Kouas innostui vanhoista esineistä. Tämän jälkeen taiteilija alkoi tehdä lukuisia perinteisiä puisia veistoksia.
Dominique Kouasin taiteessa keskeinen osa on Beninin vodoun-uskonnolla ja hänen teoksissaan on myös useita muita uskonnollisia symboleja ja hengellisiä yhteyksiä. Hän on osa ensimmäistä Beninin itsenäisyyden jälkeistä sukupolvea. Hän työskenteli maansa sosialistisella kaudella luopumatta hengellisistä viitauksistaan, vaikka vodoun oli virallisesti kielletty uskonto. Beninin marxilais-leniniläisen hallinnon päättymisen jälkeen hänen merkityksensä taiteilijana kasvoi.
Dominique Kouasin teokset olivat osa valtion järjestämiä festivaaleja 1990-luvun alussa, kuten Ouidah'92 festivaali.  Kouasin tuotanto on tyyliltään ja materiaaleiltaan monipuolinen.
Ouidahin ”Orjareitin” päässä, lähellä rantaa on monumentaalinen teos nimeltä Ovi jolta ei ole paluuta (1995). Sen rakenneosat suunnitteli kuvanveistäjä Fortuné Bandiera. Monumentin portaalin vieressä olevat Dominique Kouasin suuret metalliveistokset esittävät vangittujen orjien perheitä.
Ouidahin orjareitin varrella on myös Kouasin veistos Unohduksen puu, jossa pitkätukkainen merenneito on kääntynyt sisämaahan päin, ja kutsuu ihmisä kuuntelemaan lähtöhuutoaan tuntemattomaan maahan. Hän puhaltaa trumpettia. Vdeistoksen naishahmo muistuttaa Mami Wataa.
Kouasin suuria veistoksia on luonnehdittu rohkeiksi ja geometrisiksi ja ne tunnistaa siitä, että ne leikittelevät positiivisella ja negatiivisella tilalla.
Kuvia teoksista

Lännenpuoleinen veistos osana monumenttia "Ovi josta ei ole paluuta", 1995, Ouidah.
Idänpuoleinen veistos.
Unohduksen puu, Ouidah.
Veistos Ouidahin orjareitin varrella.
Don Novello

| Don Novello |
| --- | --- |
 Don Novello vuonna 1999.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1943 (ikä 81) Ashtabula, Ohio
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Don Novello (s. 1. tammikuuta 1943 Ashtabula, Ohio) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Saturday Night Live -show’sta, jossa hän esiintyi usein kirkonmies Guido Sarduccin roolissa.
Ashtabulassa Ohiossa syntynyt Novello on toiminut lisäksi muun muassa tuottajana ja käsikirjoittajana. Hän oli ääninäyttelijänä animaatioissa Atlantis – Kadonnut kaupunki (2001) ja Atlantis: Milon paluu (2003).
Novello on ollut useaan otteeseen Emmy-ehdokkaana.
Aiheesta muualla

Don Novello Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Don Novello Biography (1943-) Film Reference. Viitattu 22.8.2023. (englanniksi)
Don Novello NNDB. Viitattu 22.8.2023. (englanniksi)
Daybreak

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Daybreak voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Daybreak, Paul Hardcastlen albumi vuodelta 1984
Daybreak, Béla Fleckin albumi vuodelta 1987
Daybreak, elokuva vuodelta 1931
Päivä sarastaa (Daybreak), elokuva vuodelta 1948
Päivänkoitto (Daybreak), elokuva vuodelta 1993
Räjähdys tunnelissa (Daybreak), elokuva vuodelta 2000
Päivä armonaikaa (Day Break), yhdysvaltalainen televisiosarja vuosilta 2006–2007.
Dub Jones (laulaja)

Will "Dub" Jones (14. toukokuuta 1928 – 16. tammikuuta 2000) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän oli jäsenenä The Coasters -kokoonpanossa ja lauloi muun muassa sen hiteillä "Yakety Yak", "Charlie Brown" ja "Along Came Jones". Jo ennen liittymistään The Coastersiin vuonna 1958 hän oli kuulunut The Cadetsiin ja levyttänyt sen kanssa hitin "Stranded in the Jungle" (1956).
Jones oli kotoisin Shreveportista, Louisianasta. Hän pääsi The Coastersin kanssa Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1987. Hän sairasti diabetesta ja kuoli Long Beachillä 71-vuotiaana.
Duathlon

Kilpailijoita ensimmäisen juoksuosuutensa päätyttyä nousemassa kohta pyörilleen.
Duathlon on urheilulaji, johon kuuluu juoksuosuus, pyöräilyosuus ja lopuksi toinen juoksuosuus. Se on sukulaislajiaan triathlonia nuorempi laji. Duathlon on suosittua varsinkin Keski-Euroopassa. Suomessa duathlonin SM-kilpailuja ja Suomen Cupia hallinnoi Suomen Triathlonliitto.
Doverin pulveri

Doverin pulveri (lat. pulvis ipecacuanhae opiatus) oli aiemmin Suomenkin farmakopeassa määritelty lääkintään käytetty seos. Se sisälsi yhden osan oopiumia, yhden osan oksetusjuurta ja 8 osaa maitosokeria. Sitä käytettiin lääkkeenä yskän ja ripulin hoitoon.
Lääkeseoksen kehitti englantilainen lääkäri ja seikkailija Thomas Dover 1732. Lääke oli alun perin tarkoitettu kihdin hoitoon, mutta lääkärit ja farmaseutit suosittelivat jauhetta erityisesti kipuihin, ripuliin ja unettomuuteen. Lääkettä käytettiin 1930-luvulle asti.
Dirk Hafemeister

| Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Esteratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Esteratsastus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Esteratsastus. Olympialaiset  | Maa:   Länsi-Saksa> Esteratsastus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | joukkuekilpailu |  |
Dirk Hafemeister (17. huhtikuuta 1958 Berliini – 31. elokuuta 2017) oli saksalainen esteratsastaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Hafemeister voitti Länsi-Saksaa edustaen joukkuekilpailun olympiakultaa Soulissa 1988 ja sijoittui yksilökilpailussa 19:nneksi. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden vuonna 1994. Hafemeister kuoli sydämen vajaatoimintaan 59-vuotiaana 31. elokuuta 2017.
Aiheesta muualla

Dirk Hafemeister Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Dirk Kuyt

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Dirk Kuijt
Syntymäaika: 22. heinäkuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Katwijk, Alankomaat
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 183 senttimetriä
Junioriseurat
1985–1996: Quick Boys
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998 | Quick Boys | 6 | (3) |
| 1998–2003 | Utrecht | 160 | (51) |
| 2003–2006 | Feyenoord | 101 | (71) |
| 2006–2012 | Liverpool | 208 | (51) |
| 2012–2015 | Fenerbahçe | 95 | (26) |
| 2015–2017 | Feyenoord | 63 | (31) |
| 2018 | Quick Boys | 3 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 636 | (284) |
Maajoukkue
| 1998–1999 | Alankomaat U18 | 5 | (2) |
| 2000–2001 | Alankomaat U21 | 11 | (6) |
| 2004–2014 | Alankomaat | 104 | (24) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Etelä-Afrikka 2010 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Brasilia 2014 | Jalkapallo |  |
Dirk Kuyt (oik. Dirk Kuijt, s. 22. heinäkuuta 1980 Katwijk, Alankomaat) on alankomaalainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Kuyt pelasi useimmiten laitahyökkääjän paikalla. Hän lopetti uransa vuonna 2018 kasvattajaseurassaan Quick Boysissa.
Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 FC Utrechtissa, josta hän siirtyi rotterdamilaisseura Feyenoordiin vuonna 2003 voitettuaan ensin Alankomaiden cupin. Kaudella 2004–2005 hän oli Eredivisien paras maalintekijä 29 maalillaan.
Vuonna 2006 Kuyt siirtyi Englannin Valioliigan Liverpooliin jossa hän pelasi lopulta kuuden kauden ajan voittaen Englannin Liigacupin vuonna 2012.
Kesällä 2012 Kuyt siirtyi Turkin Superliigan Fenerbahçeen jossa hän voitti ensimmäisen liigamestaruutensa vuonna 2014. Seuraavana vuonna hän palasi vielä Feyenoordiin ennen pääsarjauransa lopettamista vuonna 2017 seuran voitettua Eredivisien mestaruuden.
Alankomaiden maajoukkueessa hän debytoi 3. syyskuuta 2004 Liechtensteinia vastaan. Lokakuussa 2014 Kuyt ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa 104 maaottelun ja neljän arvoturnauksen jälkeen, koska maajoukkueen valmennusjohdon tarjoama aiempaa pienempi rooli ei ollut riittävän mielenkiintoinen.
 Pelaamissaan maaotteluissa hän teki 24 maalia ja voitti hopeaa vuoden 2010 sekä pronssia vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Kuyt käytti ammattilaisurallaan pääosin sukunimensä englantilaistettua muotoa oikean alankomaalaisen kirjoitusasun ollessa Kuijt.
Duldurga

| Duldurga Дульдурга |
| --- | --- |
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Taka-Baikalian aluepiiri
Piiri:  Duldugra
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Maalaiskunta
Väkiluku (2010):  6 651
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Duldurga (ven. Дульдурга) on kylä ja maalaiskunta Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Iljaan laskevan Duldurga-joen suussa 192 kilometriä Tšitasta etelään. Kylä on Agan Burjatiaan kuuluvan Duldurgan piirin keskus. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2010).[lähde? ]
Duldurga on perustettu vuonna 1803. Siellä toimii sähkölaitos, metsäteollisuus- ja maatalousyrityksiä sekä hiilikaivos. Kylässä sijaitsee Alhanain kansallispuiston hallinto. Palveluihin kuuluu keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, sairaala ja poliklinikka.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Duldurga Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
Edvards Pavlovskis

Edvards Pavlovskis (s. 30. elokuuta 1950) on latvialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Riian arkkihiippakuntaan Valerians Zondaks 25. toukokuuta 1975. Hänet nimitettiin Jelgavan hiippakunnan piispaksi 22. heinäkuuta 2011, ja piispaksi vihkiminen seurasi 10. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antons Justs, jota avustivat Jānis Pujats ja Zbigņev Stankevičs.
Don Messick

| Don Messick> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Donald Messick
Syntynyt: 7. syyskuuta 1926 Buffalo, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 24. lokakuuta 1997 (71 vuotta)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1957–1996
Merkittävät roolit:  Boo Boo (Jogi-karhu) Astro (Jetsonit) Scooby-Doo (Scooby-Doo, Where Are You!) Ratchet (The Transformers) Helperi (Tiny Toons)
Palkinnot
 Annie (1990) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Donald Messick (7. syyskuuta 1926 Buffalo, New York – 24. lokakuuta 1997) oli yhdysvaltalainen vatsastapuhuja ja ääninäyttelijä, joka teki useita äänirooleja Hanna-Barberan tuottamiin piirrossarjoihin ja elokuviin.
Elämäkerta > Lapsuus

Messick syntyi Buffalossa, New Yorkissa vuonna 1926, mutta myöhemmin hänen perheensä muutti Baltimoreen, jossa hän asui isoäitinsä luona ja kävi samalla lastentarhaa. Muutaman vuoden jälkeen Messick koki 1930-luvun laman, joka pakotti hänen perheensä muuttamaan ja tällä kertaa Nanticokeen, josta hänen isänsä sai töitä.
Elementary Schoolin aikana nuori Messick kuunteli vapaa-aikanaan usein radiota ja erityisesti niiden ohjelmia, kuten Fibber McGee and Molly, The Jack Benny Program ja The Great Gildersleeve. Täytettyään 13 vuotta Messick aloitti esiintymään vatsastapuhujana yhdessä käsinukkensa Kentworth DeFrostin kanssa. Hän opetteli vatsastapuhumisen aivan itse, lukemalla aiheen kirjoja ja kuuntelemalla radio-ohjelmia. Tämän myötä Messick huomasi ensimmäistä kertaa kykenevänsä luomaan useita ääniä, mutta hän ei kuitenkaan tehnyt imitointia vaan loi omien hahmojen ääniä. Kaksi vuotta myöhemmin 15-vuotias Messick esiintyi WBOC-radioaseman ohjelmapäällikön ja pääkuuluttajan edessä Salisburyssa, jolloin viikkoa myöhemmin Messick sai oman ohjelmansa radioon, jota hän myös käsikirjoitti.
Elämäkerta > Nuoruus

Muutettuaan takaisin Baltimoreen high schoolin jälkeen 16-vuotias Messick asui isovanhempiensa luona Bolton Hillissä, jossa hän kävi koulua Ramsay Street School of Actingissa, jonka aikana Messick esiintyi usein näytelmissä. Hän oli kuitenkin kiinnostunut radiossa näyttelemisestä, jonka tavoitteeseen Messick ei aivan heti päässyt. Haettuaan töitä Baltimoren WCAO-radioasemalta, jonka toimitusjohtaja hylkäsi hänet selkeän Maryland-aksenttinsa vuoksi. Messick lopulta onnistui poistamaan aksenttinsa, josta aikaisemmin ei edes välitetty. Radiolta kuitenkin vaadittiin hienostuneempia ääniä, mikä johti alun perin Messickin epäonnistumiseen saada töitä. Hän sai radiouransa alkuvaiheessa huonoja uutisia, kun hänen isänsä kuoli onnettomuudessa työskennellessään ystävänsä kanssa Nanticoken koululla. He olivat laskemassa lipputankoa, kunnes se sai kosketuksen sähkötolppien linjoilta tappaen kaikki kolme työntekijää. Messickin nuoremman veljen Tomin mukaan Don suhtautui isänsä kuolemaan hyvin aikuismaisesta ja jopa filosofisesti. Tämä ei jäänyt ainoaksi elämän muutokseksi, kun 18-vuotiaan Messickin oli aika mennä armeijaan. Hän matkasi junalla vuonna 1944 Baltimoresta mukanaan käsinukkensa kohti armeijan palvelukseen, jossa Messick vietti 20 kuukautta. Hänen kykynsä viihdyttää ihmisiä kuitenkin huomattiin hyvin nopeasti, jonka myötä Messick siirrettiin erityispalveluun, jolloin hän sai tilaisuuden kiertää pitkin Yhdysvaltoja esityksineen. Toisen maailmansodan loputtua Messick muutti Washingtonista San Franciscoon, jossa hänen armeijan aikainen ystävänsä tuotti ja näytteli KGO-radion ohjelmissa yhdessä vaimonsa kanssa. Messick näytteli ystävänsä radio-ohjelmissa, kunnes matkasi kohti Hollywoodia. Siellä häneen otti yhteyttä teatteriagentti, joka allekirjoitti sopimuksen Messickin kanssa vatsastapuhujan esityksistä. Samalla hän esiintyi paikallisissa teatterinäytelmissä. Messick teki esiintymisen kyky-ohjelmassa nimeltä Horace Height Show, jossa hänen vatsastapuhujan taidot huomattiin. Tämän seurauksena Messick pyydettiin muiden mukana kiertueelle Yhdysvaltoihin, mihin hän myös suostui. Tehdessään esityksiä muutaman viikon Messick päätti vaihtaa osavaltiota ja muutti takaisin itä-rannikolle. New Yorkissa Messick jatkoi vatsastapuhumisen kiertueitaan ja solmi myöhemmin kuudenvuoden sopimuksen esiintyäkseen yleisön edessä nukkeohjelmissa.
Elämäkerta > Ura ääninäyttelijänä

Sopimuksensa päätyttyä hän tutustui animaatiostudioihin, kuten Metro-Goldwyn-Mayer ja Warner Bros. Metro-Goldwyn-Mayerista Messick sai hetken aikaa töitä, kunnes yhtiö päätti lopettaa animaation tuottamisen sen ollessa turhan kallista. Samaan aikaan Messick tapasi William Hannan ja Joseph Barberan, jotka myös jättivät MGM-yhtiön perustaakseen oman animaatiostudion Hanna-Barberan. Vuonna 1957 yhtiö loi ensimmäisen animaatiosarjansa televisioon The Ruff & Reddy Show, jota esitettiin ensi kerran joulukuussa. Samalla alkoi Messickin ura ääninäyttelijänä animaatioissa, kun hän oli yhdessä hyvän ystävänsä Daws Butlerin kanssa sarjan päänäyttelijät. Seuraavana vuonna Hakki-koira sai syntynsä, jossa hän jatkoi ääninäyttelemistä Daws Butlerin kanssa. Messickin päärooli oli Pixie, oli hänen ensimmäisiä korkeaäänisiä hahmoja. Hanna-Barberan menestys kasvoi animaatioiden tuottamisessa televisioon, huolimatta siitä miten rajoitetusti animointia kyettiin tekemään. Tämän vuoksi useat animaatiot riippuivat suuresti ääninäyttelemisestä, jonka myötä Messick vakiinnutti asemaansa ääninäyttelijänä ja oli yhtiön yksi vakituisista ääninäyttelijöistä Daws Butlerin kanssa.
Vuonna 1969 Scooby-Doo tuli yleisön tietoisuuteen animaatiosarjan Scooby-Doo, Where Are You! myötä, jossa Messick ääninäytteli päähahmoa Scooby-Doota. Myöhemmin sarjaan tuli mukaan Scrappy Doo, jolle Messick sai myös lainata ääntään. Hänen uransa jatkui vahvasti läpi 1970- ja 1980-luvun, jolloin Messick teki ääniä muun muassa Addamsin perhe – kummituskaruselliin, The New Tom & Jerry Showiin, Superystäviin, Smurffeihin ja The Transformersiin. Hänen uransa kesti aina vuoteen 1996 asti, jolloin Messickin viimeisimmiksi äänirooleiksi jäi muun muassa Tiny Toonsien Helperi ja The Real Adventures of Jonny Questin tohtori Benton C. Quest. Messick kuoli 24. lokakuuta vuonna 1997 kärsittyään toisen kerran aivoverenkiertohäiriöstä.
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
Dominique Janssen

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ranska 2019 | Jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Hollanti 2017 | Jalkapallo |  |
Dominique Janssen (ent. Bloodworth, s. 17. tammikuuta 1995) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Alankomaiden naisten maajoukkueessa toukokuun 2024 loppuun mennessä 111 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Australiaa vastaan 5. maaliskuuta 2014. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa. Hän pelasi MM-turnauksessa Alankomaiden kaikki seitsemän ottelua alusta loppuun ja teki maajoukkueuransa ensimmäisen maalin alkulohko-ottelussa Kamerunia vastaan. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi joukkueensa kaikki neljä ottelua.
Seuratasolla Janssen edustaa saksalaista VfL Wolfsburgia, jonne hän siirtyi keväällä 2019 edustettuaan neljä kautta englantilaista Arsenalia.