stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fryne
Elämä

Fryne oli Epikleen tytär ja taustaltaan vaatimaton. Alun perin hän sai elantonsa kapristen kerääjänä. Myöhemmin hänen kauneutensa tuotti hänelle niin paljon omaisuutta, että hänen sanotaan tarjoutuneen rakennuttamaan Theban muurit uudelleen sen jälkeen kun Aleksanteri Suuri oli tuhonnut kaupungin, sillä ehdolla että saisi kirjoituttaa muureihin piirtokirjoituksen: ”Aleksanteri tuhosi, mutta hetaira Fryne rakennutti uudelleen”.
Frynen ihailijoihin lukeutui suuri joukko 300-luvun eaa. puolivälin merkkimiehistä. Eräs hänen rakastajistaan oli puhuja Hypereides, joka myös puolusti häntä hänen ollessaan syytettynä oikeudessa. Kerrotaan, että kun Hypereides epäonnistui taivuttamaan tuomareita sanoillaan, hän lopulta riisui vaatteen Frynen päältä ja taivutti tuomarit niin Frynen puolelle.
Frynen kauneus inspiroi monia taideteoksia. Apelleen tunnetumpiin maalauksiin kuuluneen Afrodite Anadyomenen sanotaan esittäneen Fryneä, joka astui mereen Eleusiissa juhlien aikaan hiukset valtoimenaan. Fryne toimi mallina myös hänen rakastajiinsa kuuluneen Praksiteleen veistokselle Knidoksen Afrodite. Praksiteles ilmaisi rakkautensa Fryneä kohtaan epigrammilla, jonka kirjoitutti hänelle antamansa Erosta esittäneen veistoksen jalustaan. Fryne omisti veistoksen kotikaupunkiinsa Thespiaihin. Frynen naapurien kerrotaan omistaneen Delfoihin häntä esittäneen patsaan, joka oli tehty kullasta, ja jonka jalusta oli Pentelikon-vuoren marmoria.
Apollodoroksen mukaan Fryne-nimisiä hetairoita olisi ollut kaksi, toinen lisänimeltään Klausigelos (”Kyynelhymy”) ja toinen Saperdion. Herodikoksen mukaan taas toinen Fryne olisi ollut kotoisin Thespiaista ja toisen lisänimi olisi ollut Sestos. Thespiailainen Fryne on kuitenkin ainoa, josta on säilynyt mitään tietoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fryne Wikimedia Commonsissa
Fryne. William McGregor Paxtonin maalaus, n. 1923.
Gustaf Lundahl (kauppaneuvos)

| Gustaf Lundahl |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1783 Messukylä
Kuollut: 20. elokuuta 1846 (63 vuotta) Tampere
Ammatti:  kauppias
Puoliso:  Anna Charlotta Rung
Gustaf Lundahl (21. tammikuuta 1783 Messukylä – 20. elokuuta 1846 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut kauppias ja kauppaneuvos.
Elämäkerta

Lundahlin vanhemmat olivat Ruotsin Smålandista Tampereelle muuttanut kauppias Birger Lundahl ja Anna Katarina Ahlberg. Koulut käytyään hän aloitti uransa isänsä palveluksessa ja vuonna 1809 hän peri isänsä Kauppakatu 10:ssä sijainneen kauppaliikkeen. Lundahl kuului Tampereen merkittävimpiin kauppiaisiin ja hänen liikkeensä oli laajimmillaan 1830-luvulla. Kauppaliikkeen lisäksi Lundahlilla oli tiilitehdas Nalkalassa ja hän omisti Messukylässä sijainneet Haiharan ja Ylisen tilat. Lundahl kuului Tampereen kaupunginvanhimpiin 1819–1843. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1826 ja Pyhän Stanislauksen ritarikunnan III luokan merkin 1835.
Keisari Aleksanteri I asui Lundahlin luona vieraillessaan Tampereella syksyllä 1819 ja Lundahl toimi keisarin oppaana tämän tutustuessa Tammerkoskeen. J. J. Nervander toimi perheessä kotiopettajana ja J. L. Runeberg vieraili Lundahlien luona useaan otteeseen. Lundahl aloitti ensimmäisenä suomenkielisten kirjojen myynnin Tampereella ja hän jakoi jopa ilmaiseksi ystävänsä Jaakko Juteinin kirjoja yleisölle. Lundahl avusti myös James Finlaysonia tämän perustaessa puuvillatehdastaan Tampereelle. Hän muun muassa osti keinottelun estämiseksi ennakkoon tehtaan tarvitsemat tontit Tammerkosken rannalta ja myi ne valtiolle ostohintaan. Valtio puolestaan luovutti tontit Finlaysonille ilmaiseksi.
Aleksanteri I:n mainittiin nauttineen vierailunsa aikana 1819 kahvia Lundahlin talon pihassa sijainneessa empiretyylisessä paviljongissa. Puutarhakatu 17:ssa Tampereen Vapaaseurakunnan omistamalla tontilla sijainnut paviljonki siirrettiin syyskuussa 1939 uudisrakennuksen tieltä Nokialle varatuomari Ossian Procopén omistaman Viikin kartanon puutarhaan. Siirron yhteydessä paviljongin lahonnut lattiaosa jouduttiin uusimaan. Hämeen Museoseura oli esittänyt Tampereen kaupungille, että paviljonki olisi siirretty Näsipuistoon paikalle, josta Aleksanteri I tarkasteli Tammerkosken kuohuja mutta esitys tuli hylätyksi.
Lundahl oli naimisissa vuodesta 1809 Anna Charlotta Rungin kanssa. Heidän lapsiaan olivat:
Augusta Lundahl, Lauantaiseurassa mukana ollut runoilija
Gustaf Lundahl, Helsingin yliopiston tähtitieteen professori
Karl Lundahl, lääkäri ja luonnontutkija
Gustaf Lundahl on haudattu Tampereen vanhalle hautausmaalle, jonka paikalla sijaitsee nykyään Pyynikin kirkkopuisto.
Frynikhos (komediakirjailija)

| Frynikhos> Φρύνιχος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 400-luku eaa.
Kuollut: 400/300-luku eaa.
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  klassinen kausi
Tyylilajit:  komedia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Frynikhos (m.kreik. Φρύνιχος, lat. Phrynichus, toimi n. 435–405 eaa.) oli antiikin kreikkalainen komediakirjailija, joka edusti niin kutsuttua vanhaa komediaa.
Elämä

Frynikhos oli antiikin aikaisten lähteiden mukaan Eunomideen poika. Sudan mukaan hän osallistui näytelmäkilpailuihin ensimmäisen kerran 86. olympiadin aikaan eli vuonna 435 eaa., mutta anonyymin komediasta kirjoittaneen kirjailijan mukaan 87. olympiadin kolmantena vuonna eli vuonna 429 eaa.
Kahden Frynikhoksen komedian esitysvuodet tunnetaan. Komedia Yksineläjä (Monotropos) esitettiin suuressa Dionysia-juhlassa 91. olympiadin toisena vuonna eli 414 eaa. yhdessä Aristofaneen Lintujen ja Ameipsiaan Juhlijoiden (Komastai) kanssa ja sijoittui kolmanneksi. Muusat (Mūsai) esitettiin Lenaia-juhlassa 93. olympiadin kolmantena vuonna eli 405 eaa. yhdessä Aristofaneen Sammakoiden ja Platonin Kleofonin kanssa ja sai toisen palkinnon.
Muutoin Frynikhoksen elämästä ei tiedetä mitään. Joissakin asioissa hänet on sekoitettu samannimiseen tragediakirjailija Frynikhokseen. Esimerkiksi hänen kuolinpaikakseen mainitaan Sisilia, mutta tämä viittaa todennäköisemmin tragediakirjailijaan.
Näytelmät

Antiikin lähteiden mukaan Frynikhos kirjoitti kymmenen komediaa. Niiden nimet olivat:
Efialtes (Ἐφιάλτης, Efialtēs)
Juhlijat (Κωμασταί, Kōmastai)
Kitkijänaiset (Ποάστριαι, Poastriai)
Konnos (Κόννος)
Kronos (Κρόνος)
Muusat (Μοῦσαι, Mūsai) (405 eaa.)
Mysteereihin vihityt naiset (Μύσται, Mystai)
Satyyrit (Σάτυροι, Satyroi)
Tragedianäyttelijät (Τραγῳδοί, Tragōdoi) eli Vapautetut orjat (Ἀπελεύθεροι, Apeleutheroi)
Yksineläjä (Μονότροπος, Monotropos) (414 eaa.)
Myöhemmät grammaatikot pitivät Frynikhosta yhtenä merkittävimmistä vanhan komedian edustajista. Häneltä säilyneet katkelmat tukevat tätä arviota. Aristofanes hyökkäsi häntä, samoin kuin monia muita komediakirjailijoita, vastaan sillä perusteella, että hänen näytelmänsä koostuivat vanhanaikaisesta karkeasta pilailusta. Häntä syytettiin myös kielen ja runomittojen turmelusta sekä plagiarisoinnista; näistä viimeksimainitun syytteen esitti komediakirjailija Hermippos näytelmässään Ovenvartija (Formoforoi). Nämä syytökset kertovat oletettavasti enemmän komediakirjailijoiden välisestä kilpailusta kuin varsinaisia tosiseikkoja hänen näytelmistään.
Frynikhoksen kerrotaan keksineen katalektisen ionicus a minore -säkeen, joka nimettiin hänen mukaansa. Hänen kielensä vaikuttaa olleen lyhytsanaista ja eleganttia, mutta toisaalta hän käytti välillä erikoisella tavalla muodostettuja sanoja. Grammaatikko Didymos Khalkenteros kirjoitti kommentaareja Frynikhoksen teoksiin. Niistä tunnetaan ainakin Athenaioksen mainitsema kommentaari komediaan Kronos.
Pekka Pulkkinen

Pekka Pulkkinen (s. 18. joulukuuta 1967) on suomalainen juristi, joka toimii korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena.
Pulkkinen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1993 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1994. Hän on työskennellyt Helsingin hovioikeuden määräaikaisena viskaalina vuosina 1995–1996, korkeimmassa oikeudessa vuosina 1996–2001 määräaikaisena esittelijänä ja oikeussihteerinä sekä oikeusministeriössä vuosina 2001–2022 erityisasiantuntijana, lainsäädäntöneuvoksena, määräaikaisena lainsäädäntöjohtajana ja yksikönpäällikkönä. Hän on toiminut korkeimmassa oikeudessa määräaikaisena oikeusneuvoksena vuonna 2022 ja vakinaisena oikeusneuvoksena vuodesta 2023 alkaen. Lisäksi hän on toiminut Tekijänoikeusneuvoston jäsenenä vuosina 2001–2018, puheenjohtajana tai jäsenenä useissa lainvalmistelutyöryhmissä erityisesti yhtiö-, arvopaperi-, immateriaali-, esine- ja velvoiteoikeuden aloilla sekä Suomen edustajana useissa hankkeissa EU:n valmisteluelimissä ja kansainvälisissä sopimusneuvotteluissa.
Julkaisuja

Airaksinen, Manne; Pulkkinen, Pekka; Rasinaho, Vesa: Osakeyhtiölaki I.  (3. uudistettu painos)  Helsinki:  Alma Talent, 2018.  ISBN 978-952-14-3293-4.
Airaksinen, Manne; Pulkkinen, Pekka; Rasinaho, Vesa: Osakeyhtiölaki II.  (3. uudistettu painos)  Helsinki:  Alma Talent, 2018.  ISBN 978-952-14-3296-5.
Paula Müntzing

Anna Paulina Johanna (Paula) Müntzing (17. kesäkuuta 1890 Kristiania – 1. helmikuuta 1967 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä sekä musiikki- ja tanssipedagogi.
Müntzing opiskeli Göteborgissa pianonsoittoa ja musiikin teoriaa muiden muassa Wilhelm Stenhammarin johdolla. Hän lähti Stenhammarin suosituksesta Hellerauhun opiskelemaan Dalcroze-rytmiikkaa vuosiksi 1911–1914. Hän sai Dalcroze-rytmiikan sertifikaatin Genevessä vuonna 1915. Müntzing perusti yksityisen Dalcroze-rytmiikkaa metodinaan käyttäneen koulunsa vuonna 1915. Hän sai diplomin vuonna 1923 ja aloitti samana vuonna opettamisen Göteborgin konservatoriossa. Müntzing opetti lisäksi Lorensbergsteaternissa ja teki ohjaaja Per Lindbergin kanssa yhteistyötä Christoph Willibald Gluckin Orfeus ja Eurydiken esityksessä. Müntzingin oppilaiden joukossa oli Hjördis Lundén. Hän opetti myös Angelica Sjöström-Kjellbergiä, joka seurasi häntä sekä yksityiskurssien pitäjänä että konservatorion opettajana vuonna 1966.
Müntzing sävelsi ensisijaisesti yksinlauluja. Teoksiin kuuluu Lucian päivän viettoon tarkoitettu "God morgon, mitt herrskap" tuntemattoman tekijän sanoihin.
Paula Nummela

Paula Nummela (s. 1953) suunnittelee koruja ja on kirjoittanut astrologiaan liittyvän kirjan Pysähtynyt hetki. Hän on entinen lentoemäntä. Hän on muusikko Kirkan leski.
Pangin veljekset

Pangin veljekset eli Danny Pang Fat (kiin. 彭發) ja Oxide Pang Chun (kiin. 彭順) ovat hongkongilaiset käsikirjoittaja- ja elokuvaohjaajaveljekset. He ovat ohjanneet muun muassa kauhuelokuvat Pahan sanansaattajat ja The Eye – jälkimmäisestä on tehty kaksi uudelleenfilmatisointia, Hollywood-versio sekä hindinkielinen versio. Pangin veljekset ovat Hongkongin lisäksi tehneet yksin ja yhdessä elokuvia Thaimaan elokuva-alalla, jossa heidän yhteinen esikoiselokuvansa oli Bangkok Dangerous.
Filmografia > Yhteistuotanto

Bangkok Dangerous (1999)
The Eye (2002)
Sung horn (Omen) (2003)
The Eye 2 (2004)
The Eye 10 (2005)
Re-Cycle (2006)
Pahan sanansaattajat (2007)
Bangkok Dangerous (uudelleenfilmatisointi, 2008)
The Storm Warriors (2009)
The Child's Eye (2010)
Filmografia > Oxide Pang > Ohjaajana

Who Is Running? (1997)
Bangkok Haunted (2001)
One Take Only (Som and Bank: Bangkok for Sale) (2003)
Tesserakti (2003)
Ab-normal Beauty (2004)
Diary (2006)
The Detective (2007)
The Detective 2 (2011)
Sleepwalker (2011)
Filmografia > Danny Pang > Ohjaajana

1+1=0 (Nothing to Lose) (2002)
Leave Me Alone (2004)
Forest of Death (2006)
In Love with the Dead (2007)
Filmografia > Danny Pang > Leikkaajana

The Storm Riders (1998)
Infernal Affairs (2002)
Infernal Affairs II (2003)
Infernal Affairs III (2003)
The Park (2003)
Sung horn (Omen) (2003)
The Eye 2 (2004)
Bar Paradise (2005)
Pahan sanansaattajat (2007)
Aiheesta muualla

Danny Pang Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Oxide Pang Chun Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Paula Oinonen

Paula Oinonen on suomalainen kuvataiteilija. Hänen puolisonsa on elokuvaohjaaja Aki Kaurismäki. Oinosen käsialaa ovat useiden Aki Kaurismäen elokuvien julisteet.
Pelle (nimi)

| Pelle |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Pellervo, Per, Pehr, Peder, Peter, Petter
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pelle on miehen etunimi, jota Skandinaviassa käytetään kutsumamuotona nimistä Per, Pehr, Peder, Peter ja Petter. Suomessa sitä voidaan pitää Pellervon lyhentymänä.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Pelle on ollut vuoteen 2024 mennessä Suomessa virallisena etunimenä noin 50–70 miehellä. Ruotsissa nimi on huomattavasti yleisempi: siellä Pellejä on tilastoitu yli 2 500.
Pellellä ei ole virallista nimipäivää almanakassa, mutta Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemissa koirien, kissojen ja hevosten nimipäiväkalentereissa Pellen nimipäivä on 29. kesäkuuta.
Tunnettuja Pellejä

Pelle Almqvist (s. 1978), ruotsalainen laulaja
Pelle Dragsted (s. 1975), tanskalainen poliitikko
Pelle Gudmundsen-Holmgreen (1932–2016), tanskalainen säveltäjä
Pelle Heikkilä (s. 1978), suomalainen näyttelijä
Pelle Lindbergh (1959–1985), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti ja olympiamitalisti
Pelle Molin (1864–1896), ruotsalainen kirjailija ja taidemaalari
Pelle Petterson (s. 1932), ruotsalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti
Pelle Svensson (1943–2020), ruotsalainen asianajaja, kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiamitalisti
Pelle taiteilijanimenä:
Pelle Miljoona (oik. Petri Samuli Tiili, s. 1955), suomalainen laulaja-lauluntekijä ja kirjailija
Kuvitteellisia Pellejä

Pelle, päähenkilö Bille Augustin ohjaamassa elokuvassa Pelle Valloittaja (tansk. Pelle Erobreren)
Pelle Peloton (engl. Gyro Gearloose), Disneyn sarjakuva- ja animaatiohahmo
Pelle Pupu, sarjakuva- ja piirroshahmo Vemmelsäären (engl. Bugs Bunny) aikaisempi suomalainen nimi
Pelle Svanslös, Pekka Töpöhännän alkuperäinen, ruotsinkielinen nimi
Paroni von Münchhausen

Paroni von Münchhausen
August von Wille, Münchhausen ratsastaa kanuunankuulalla, 1872.
Karl Friedrich Hieronymus von Münchhausen (11. toukokuuta 1720 – 22. helmikuuta 1797) oli saksalainen, Hannoverissa syntynyt vapaaherra, joka sepitti mielellään liioiteltuja kertomuksia sotamuistoistaan.
Rudolf Erich Raspe (1737–1794) kirjoitti tarinoista kirjan Baron Munchausen's Narrative of his Marvellous Travels and Campaigns in Russia, (tunnetaan myös nimellä The Surprising Adventures of Baron Munchausen) ja se julkaistiin Lontoossa 1785. Osa materiaalista tuli paronin kertomuksista, osan Raspe lainasi muista lähteistä. Paroni itse ei ollut mielissään siitä, että Raspen kirja teki hänestä kuuluisan valehtelijan (saks. Lügerbaron, suom. valehtelijaparoni). Paronin kuoleman jälkeen lähes unohdettiin, että hän oli ollut oikea henkilö.
Dorén karikatyyri Münchhausenista.
Münchhausen kertoi tarinoissaan muun muassa lentäneensä tykinkuulalla, käyneensä kuussa kuumailmapallolla, vetäneen itsensä omista hiuksistaan ylös suosta sekä saaneensa sormuksen, joka tekee hänestä näkymättömän.
Suomeksi tarinat ilmestyivät ensimmäisen kerran vuonna 1856 nimellä Parooni Mynkhausin kummalliset matkat ja retket maalla ja merellä. Tarinat on käännetty ja julkaistu sittemmin monta kertaa uudelleen, muun muassa Samuli Suomalaisen suomennos Parooni von Münchhausenin retket ja seikkailut (1903).
Elokuvat

Josef von Báky ohjasi vuonna 1943 tarinoista elokuvan Münchhausen. Vuonna 1988 Terry Gilliam ohjasi elokuvan Paroni von Münchhausenin seikkailut.
Paronin mukaan on nimetty sairaus, Münchhausenin oireyhtymä, josta kärsivät teeskentelevät sairastavansa tauteja saadakseen huomiota ja hoitoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paroni von Münchhausen Wikimedia Commonsissa
Rudolf Erich Raspe (1737–1794) & Hieronymus Karl Friedrich, Baron (Freiherr) von Münchhausen (1720–1797) (englanniksi)
Gradle

| Gradle> Kehityshistoria |
| --- | --- |
Vakaa versio:  8.10.2 (23. syyskuuta 2024)
Tiedot
Lisenssi:  Apache-lisenssi, versio 2.0
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Gradle on käännösautomaation työkalu, joka tukee kehitystä useilla ohjelmointikielillä. Gradle integroituu eri ohjelmointiympäristöihin ja jatkuvan integraation järjestelmiin.  Gradlen tukemiin ohjelmointiympäristöihin kuuluvat esimerkiksi Android Studio, IntelliJ IDEA, Eclipse, VSCode ja NetBeans.
Gradle käyttää omaa Groovy-kieleen perustuvaa täsmäkieltä käännösskripteissä. Gradle suoritetaan Java-virtuaalikoneessa (JVM) ja se tarvitsee Java Development Kit (JDK) paketin. Gradle tukee muitakin JVM kieliä kuin Javaa, eli esimerkiksi kieliä Kotlin, Groovy ja Scala. JVM projektien rakentamiseen Gradle käyttää convention-over-configuration menetelmää ja lainaa lukuisia käytäntöjä Apache Mavenilta. Esimerkiksi se käyttää samaa oletus hakemistoa lähdetiedostoille ja resursseille. Se myös toimii Mavenin kanssa yhteensopivien säiliöiden kanssa.
Gradlen tarkoitus on rakentaa projekteja. Näiden projektien juurihakemistossa on rakentaja tiedosto, yleensä nimeltään joko build.gradle tai build.gradle.kts. Tämän tarkoituksena on määrittää projektin tehtäviä, liitännäisiä, riippuvuuksia ja muita konfiguraatioita. Projekteilla voi olla aliprojekteja. Gradle arvioi ja rakentaa projektin kolmessa eri rakennusvaiheessa. Nämä vaiheet ovat alustaminen, konfiguraatio ja suoritus. Alustamisessa järjestetään sopiva ympäristö koko rakennelmalle ja valitaan mille projekteille se on tarkoitettu. Konfiguraation aikana rakennetaan ja konfiguroidaan tehtävä diagrammi, jonka avulla päätellään mitkä tehtävät suoritetaan ja missä järjestyksessä suoritukset tapahtuvat. Suorituksen aikana suoritetaan valitut tehtävät. Tehtävissä on siis logiikka, jota tarvitaan koodin kokoamiseen, testien suorittamiseen ja softan sijoittamiseen. Tehtävät muodostuvat toiminnoista, syötteistä ja tuotoksista.
Gradlen korkea suorituskyky perustuu sen kykyyn suorittaa vain niitä tehtäviä, joita hetkellä tarvitaan. Se myös hyödyntää välimuistia käyttääkseen tuotoksia aikaisemmista rakennus sykleistä.
Muun muassa Android Studion käännösjärjestelmä perustuu Gradleen.
Gradlen lähdekoodi on julkaistu Apache License 2.0 -lisenssillä. Gradlen ensimmäinen julkaisu tapahtui vuonna 2008, jolloin Gradle Build Tool 0.1 julkaistiin.
Kirjallisuutta

Berglund, Tim & McCullough, Matthew: Building and Testing with Gradle.  O'Reilly Media, 2011.  ISBN 978-1-4493-0463-8.  (englanniksi)
Pernem

| Pernem |
| --- | --- |
 Bhagwatin hindutemppeli
 Pernem
 Koordinaatit: 15.716740°N, 73.796996°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Goa
Piirikunta:  Pohjois-Goa
Väkiluku (2011):  5 021
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pernem on Intian Goan osavaltion Pohjois-Goan piirikunnassa sijaitseva noin 5 000 asukkaan kaupunki. Sieltä on noin 32 kilometriä osavaltiopääkaupunki Panajiin. Kaupungissa on useita portugalilaisen arkkitehtuurin mukaan toteutettua rakennusta portugalilaisen siirtomaavallan ajoilta. Siellä on myös 1850-luvulla rakennettu kristillinen kirkko ja yli 500 vuotta vanha Bhagwatin hindutemppeli. Pernemin aluetta hallitsi Deshprabhun suku, jota portugalilaiset kunnioittivat varakreivin arvolla pohjoisten rajojensa turvaamisesta. Suku omistaa vieläkin Pernemissa sijaitsevan palatsin.
Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa Pernemin väkiluku oli 5 021 henkeä, joista 93 prosenttia oli uskonnoltaan hindulaisia. Toiseksi suurin uskonnollinen ryhmä oli kristityt viidellä prosentilla ja muslimit prosentilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pernem Wikimedia Commonsissa
Goa
| --- | --- |
Pohjois-Goa:   Bardez  Bicholim  Mapusa  Panaji  Pernem  Ponda  Sattari  Tiswadi 
Etelä-Goa:   Canacona  Margao  Mormugao  Quepem  Salcete  Sanguem
Pete Cooper

Pete Cooper (31. joulukuuta 1914 – 8. lokakuuta 1993) oli yhdysvaltalainen golfammattilainen. Hän saavutti PGA Tourilla 1940–1950-luvuilla viisi voittoa, joista kaksi Floridan St. Petersburg Openilla vuosina 1949 ja 1957.
Cooper jatkoi uraansa senioritasolla ja voitti 61-vuotiaana vuoden 1976 Senior PGA Championshipin.
Gemalto

| Gemalto N> V. |
| --- | --- |

Tunnuslause:  security to be free
Yritysmuoto:  tytäryhtiö
Markkina-arvo:  4,8 mrd. €
ISIN:  NL0000400653
Perustettu:  2006
Toimitusjohtaja:  Philippe Vallée
Puheenjohtaja:  Alex Mandl
Kotipaikka:  Amsterdam, Alankomaat
Toimiala:  elektroniikka
Tuotteet:  passit, toimikortit, ja niihin liittyvät ohjelmistot ja palvelut
Liikevaihto:  2 969 milj. € (2018)
Liikevoitto:  480 milj. € (2018)
Tilikauden tulos:  332 milj. € (2018)
Henkilöstö:  15 000
Emoyhtiö:  Thales Group
Kotisivu:  www.gemalto.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gemalto N.V. on alankomaalainen holdingyhtiö yhdelle Thales Groupin seitsemästä maailmanlaajuisesta liiketoimintadivisioonasta, Thales DIS:lle (Digital Identity and Security), eli digitaalinen identiteetti ja turvallisuus, mikä kuvaa divisioonan toimialaa. Se keskittyy tietoturvaratkaisuihin ja tarjoaa turvateknisten asiakirjojen ja älykorttien ohella niihin liittyviä ohjelmistoja ja palveluita. Yhtiö valmistaa muun muassa Suomen, Ruotsin, Viron, Norjan, Tanskan, Belgian, Luxemburgin ja Singaporen passit sekä pankki- ja sim-kortteja Eurooppaan ja Aasiaan[lähde? ].
Thales Group osti Gemalton toukokuussa 2019. Yritysostoon saakka Gemalto oli maailman suurin SIM-korttien valmistaja ja valmisti (2015) noin kaksi miljardia SIM-korttia vuodessa.
Gemalto syntyi vuonna 2006 Gemplus S. A.:n ja Axalton yhdistyessä. Gemalton toimitusjohtajana toimi Philippe Vallée. Thales Groupin ostettua Gemalton hänet nimitettiin Thales DIS liiketoimintadivisioonan varatoimitusjohtajaksi. Pääkonttori sijaitsee Amsterdamissa, ja yrityksellä on tytär- ja konserniyhtiöitä ympäri maailmaa. Maailmanlaajuisesti Gemaltolla on 15 000 työntekijää, 110 myynti- ja markkinointitoimistoa, 24 tuotantolaitosta, 47 personoinnin keskusta ja 35 tutkimus- ja ohjelmistokehityskeskusta 47 maassa. Liikevaihto vuonna 2018 oli 2,969 miljardia euroa ja liikevoitto 480 miljoonaa euroa.
Suomessa toimiva Vantaan toimipiste (aiemmin Setec Oy ja Gemalto Oy) on entinen Suomen Pankin setelipaino, joka perustettiin 1885. Vuonna 1991 se yhtiöitettiin. Gemplus S. A. osti Setecin vuonna 2005. Vuonna 2020 Suomen toimipisteen nimi muutettiin Thales DIS Finland Oy:ksi.
Setec valmisti Suomen markkasetelit sekä passit ja muut turvapainotuotteet. Setec teki myös hetken euroseteleitä, kunnes niidenkin valmistus Suomessa lopetettiin. Nykyään Gemalto ei valmista Suomessa enää rahaa, vaan keskittyy passien, arvopapereiden (viisumit, lounassetelit, erinäiset todistukset jne.) ja id-korttien (pankkikortit, jäsenkortit, ajokortit ja henkilökortit) valmistamiseen ja tuotekehitykseen.
Korruptio

Helmikuussa 2023 Gemalto oli oikeudellisen tutkinnan kohteena "korruptiosta" ja "rikollisesta yhdistymisestä", jotka koskivat tusinaa valtion sopimusta kuudessa Afrikan mantereen maassa..
Tietomurto

Helmikuussa 2015 The Intercept kertoi Edward Snowdenilta haltuunsa saamiensa dokumenttien perusteella, että NSA ja GCHQ olivat murtautuneet viimeistään vuonna 2010 Gemalton verkkoon ja varastaneet salausavaimet, joita käytetään muun muassa SIM-korttien suojauksessa. GCHQ:n dokumenteissa todetaan: "menestyksekkäästi kaapattiin useita koneita, uskomme että meillä on koko heidän verkkonsa – TDSD tutkii dataa". Avainten avulla tiedustelupalvelut voisivat salakuunnella matkapuhelimia ilman operaattoreiden tai ulkomaisten viranomaisten hyväksyntää.
Yrityksen mukaan hyökkäykset kohdistuivat vain sen toimistoverkkoihin, eivätkä voineet johtaa massiiviseen salausavainten varkauteen.
Aiheesta muualla

Gemalto Oy (Arkistoitu – Internet Archive)
Digital & Identity Services in Finland
Henkilöstö