stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ted (lentoyhtiö)
Laivasto

Tedin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet:
56 Airbus A320-200
Swimming

| Swimming Mac Miller |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2017-2018
 Julkaistu: 3. elokuuta 2018
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Mac Miller, Alexander Spit, Cardo, Carter Lang, Dâm-Funk, Dev Hynes, Digi+Phonics, DJ Dahi, Eric G, Flying Lotus, Gitty, I.D., Labs, J. Cole, Jon Brion, Nice Rec, Nostxglic, Parson Brown, Pomo, Steve Lacy, Tae Beast, Tee-WaTT, Yung Exclusive
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 58.33
 Levy-yhtiö: Warner Bros. Records
Mac Millerin muut julkaisut
| The Divine Feminine 2016 | Swimming 2018 | Circles 2020 |
Singlet albumilta Swimming
 ”Small Worlds” Julkaistu: 30. toukokuuta 2018  ”Self Care” Julkaistu: 12. heinäkuuta 2018  ”What's the Use?” Julkaistu: 23. heinäkuuta 2018
Swimming on yhdysvaltalaisen hip-hop muusikko ja tuottaja Mac Millerin viides studioalbumi, jonka julkaisi Warner Bros. Records 3. elokuuta 2018. Albumilta on julkaistu tähän mennessä kolme singleä: "Small Worlds", "Self Care" ja "What's the Use?", jotka ilmestyivät kesän aikana.
Pop-laulaja Ariana Grande ja McCormick erosivat pitkäaikaisen suhteen jälkeen toukokuussa 2018, joka toimi albumin sanoitusten inspiraation lähteenä. Albumin taustat ottavat inspiraatiota mm. neo soulista ja trip hopista.
Kappaleet

Come Back to Earth – 2.41
Hurt Feelings – 4.05
What's the Use – 4.48
Perfecto – 3.35
Self Care – 5.45
Wings – 4.10
Ladders – 4.47
Small Worlds – 4.31
Conversation Pt. 1 – 3.30
Dunno – 3.57
Jet Fuel – 5.45
2009 – 5.47
So It Goes – 5.12
Arvostelut

HipHopDX: 3.9/5
Pitchfork: 7.5/10
The Needle Drop: 3/10
Leveäjärvi (Jämsä)

| Leveäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°52′32″N, 24°53′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Kekälejärveen 
Järvinumero:  35.723.1.045
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  149 m  
Rantaviiva:  2,168 km  
Pinta-ala:  14,959 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLeveäjärvi 
Leveäjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Hallista noin kolme kilometriä koilliseen Hallinmäellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 15,0 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee soistuvassa metsämaastossa kokeiden mäkien lounaispuolella sijaitsevalla painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä ja sen rannoille on rakennettu alle kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tie Hallin ja Jämsän väliseltä yhdystieltä 6031.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 149,0 metriä mpy. Järveen tulee neljä metsäojaa, joiden valuma-alueilla sijaitsee Ahtaanrako. Järven oma laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se laskee 1,2 kilometrin päähän Kekälejärveen, joka vuorostaan laskee Kekäleojaa myöten Eväjärven pohjoispäähän.
Historiaa

Vuoden 1963 peruskartassa järven lähialueella sijaitsi monia peltotilkkuja, jotka kuuluivat kahdelle maatilalle. Pohjoisessa oleva Isosuo oli harvaan ojitettu ja suon kuivatusojat laskivat järven pohjoispäähän. Vuoden 1980 karttaan on merkitty Isosuolle tiheämpi ojitus. Nyt on myös järven rannoille ilmaantunut mökkejä ja lähialueen peltotilkut on pääosin metsitetty.
Swim

| Swim Caribou |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. huhtikuuta 2010
 Tuottaja(t): Dan Snaith
 Tyylilaji: elektroninen, folktronica, deep house, minimal techno, kokeellinen musiikki, neo-psykedelia
 Kesto: 43.17
 Levy-yhtiö: City Slang (Eurooppa) Merge (Pohjois-Amerikka)
Cariboun muut julkaisut
| Andorra 2007 | Swim 2010 | Our Love (Caribou) 2014 |
Swim on kanadalaisen elektronisen musiikin artistin Cariboun (oik. Dan Snaith) studioalbumi, joka julkaistiin 20. huhtikuuta 2010. Se oli Snaithin toinen Caribou -nimen alla julkaistu studioalbumi.
Swim sai ylistävän vastaanoton kriitikoilta, ja esimerkiksi The Guardian nimesi sen ilmestymisvuotensa kuudenneksi parhaaksi albumiksi.
Kappaleet

Odessa – 5.15
Sun – 5.44
Kaili – 4.41
Found Out – 3.18
Bowls – 6.20
Leave House – 5.11
Hannibal – 6.14
Lalibela – 2.25
Jamelia – 3.58
Arvostelut

Metacritic: 83/100
AllMusic:
The A.V. Club: A–
The Guardian:
Pitchfork: 8.4/10
Soundi:
Swiftsure-luokka (sukellusvene)

| Swiftsure |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  4 850 t (pinnalla) 5 400 t (sukelluksissa)
Pituus:  82,9 m
Leveys:  9,8 m
Syväys:  8,5 m
Nopeus:  28 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  116
Aseistus
Meritorjunta:  5 x 21" torpedoputkea
Swiftsure-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden ydinsukellusveneen muodostama alusluokka.
Suunnittelu

Aseistuksena on viisi 21 tuuman torpedoputkea, joista voitiin laukaista Spearfish-torpedoita ja Harpoon-merimaaliohjuksia. Osassa aluksista oli mahdollisuus laukaista Tomahawk-risteilyohjuksia.
Alusten päävoimanlähteenä on painevesireaktori PWR1.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Käytöstä poisto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Swiftsure | VSEL, Barrow-in-Furness | 6. kesäkuuta 1969 | 7. syyskuuta 1971 | 17. huhtikuuta 1973 | 1. toukokuuta 1992 |
| HMS Sovereign | VSEL | 18. syyskuuta 1970 | 17. helmikuuta 1973 | 11. heinäkuuta 1974 | 22. syyskuuta 2006 |
| HMS Superb | VSEL | 16. maaliskuuta 1973 | 30. marraskuuta 1974 | 13. marraskuuta 1976 | 26. elokuuta 2008 |
| HMS Sceptre | VSEL | 19. helmikuuta 1974 | 20. marraskuuta 1976 | 14. helmikuuta 1978 | 10. joulukuuta 2010 |
| HMS Spartan | VSEL | 26. huhtikuuta 1976 | 7. huhtikuuta 1978 | 22. syyskuuta 1979 | 27. tammikuuta 2006 |
| HMS Splendid | VSEL | 23. marraskuuta 1977 | 5. lokakuuta 1979 | 21. maaliskuuta 1981 | 22. elokuuta 2003 |
Säätiö veitsen terällä

| Säätiö veitsen terällä> Foundation’s Edge |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Isaac Asimov
Kieli:  englanti
Genre:  tieteisromaani
Julkaistu:  1982
Suomennos
Suomentaja:  Pekka Markkula
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1984
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  453
ISBN:  951-0-12577-6

Seuraava:  Säätiö ja Maa
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Säätiö veitsen terällä on Isaac Asimovin kirjoittama tieteisromaani, joka julkaistiin vuonna 1982. Kirja on jatkoa Asimovin Säätiö-trilogialle. Romaani on suomennettu vuonna 1984.
Tekniikan päivät

Tekniikan päivät on kansantajuinen suomalainen tiedetapahtuma, joka esittelee tekniikkaa ja luonnontieteitä sekä haluaa herättää keskustelua tekniikan paikasta maailmassa. Se on tarkoitettu tiedeyhteisöjen lisäksi myös suurelle yleisölle. Tapahtuma järjestetään joka toinen vuosi vuorotellen Tieteen päivien kanssa.
Tekniikan päivät on suunnattu korkeakoulu-, ammattikorkeakoulu- ja lukio-opiskelijoille, opettajille ja opinto-ohjaajille, yliopistojen ja erilaisten tiedeyhteisöjen henkilökunnalle, alalla toimiville yrityksille, muille toimijoille ja järjestöille sekä suurelle yleisölle.
Ensimmäiset Tekniikan päivät järjestettiin Dipolissa 15.-16. tammikuuta 2008 Teknillisen korkeakoulun 100-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Tuolloin tapahtuman teemana oli vesi ("Veden varassa - valoa vedessä"). Toisilla, 14.-15. tammikuuta 2010 järjestetyillä Tekniikan päivillä aiheena oli tuli ("Tulta päin!"), toinen Aristoteleen neljästä peruselementistä.
Tekniikan päivät on vuodesta 2010 järjestänyt Tekniikan Akatemia -säätiö.
Aiheesta muualla

Tekniikan päivien sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tekniikan Akatemia -säätiö
Leskenlehti

| Leskenlehti |
| --- | --- |
 Leskenlehti selviytyy karuissakin olosuhteissa.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Leskenlehdet Tussilago
Laji::  farfara
Kaksiosainen nimi
 Tussilago farfara  L., 1758 
Katso myös
   Leskenlehti Wikispeciesissä   Leskenlehti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leskenlehti (Tussilago farfara) on asterikasveihin kuuluva monivuotinen, matalakasvuinen kasvi. Sitä tavataan yleisesti lähes koko Euroopassa. Myös Suomessa laji on hyvin yleinen. Leskenlehti oli Itä-Uudenmaan maakuntakasvi, kunnes se liitettiin Uudenmaan maakuntaan.
Ulkonäkö ja koko

Leskenlehden juurakko on pitkä, haarova ja suomuinen ja se voi kasvaa jopa 70 cm syvyyteen. Edellisenä syksynä lehtiruusukkeisiin kehittyneet kukintosilmut kasvavat kukkiviksi versoiksi keväällä ennen uusien lehtien ilmestymistä. Tukevien, 5–15 cm korkeiden kukkavarsien latvaan muodostuu yksi mykerö kuhunkin. Kukkavarret ovat punertavanruskeasuomuisia, karvaisia ja suoria, hedelmävaiheessa varret pitenevät ja tulevat nuokkuvalatvaisiksi. Kukat ovat kirkkaankeltaisia. Kukinnan jälkeen ilmaantuvat suurikokoiset lehdet ovat ruusukkeenaselvennä. Lehdet ovat kooltaan 10–20 cm leveitä, herttamaisia tai munuaismaisia, halkoisia ja epäsäännöllisesti nirhalaitaisia. Päältä lehdet ovat lähes kaljuja, alta tiheästi vaaleakarvaisia. Lehdet tukahduttavat tehokkaasti muun kasvillisuuden ja takaavat osaltaan leskenlehdelle elinvoiman, jonka vuoksi se saattaa kukkia samalla paikalla hyvinkin sinnikkäästi vuodesta toiseen. Leskenlehden hedelmä on lieriömäinen, lenninhaivenella varustettu pähkylä. Kasvi leviää tehokkaasti lentävien pähkylöiden ja monivuotisen, maassa rönsyävän juurakkonsa avulla.
Leskenlehti on Suomessa yksi ensimmäisiä keväällä kukkaan puhkeavia kasveja. Ensimmäiset leskenlehdet ilmestyvät Etelä-Suomessa aurinkoisille pälville jo huhtikuun alussa, ja kukinta on parhaimmillaan huhtikuun loppupuoliskolla. Kukinta jatkuu sitten taantuvana koko toukokuun ajan. Lapissa leskenlehtien pääkukinta sijoittuu sen sijaan touko-kesäkuun vaihteeseen.
Levinneisyys

Leskenlehteä tavataan koko Euroopassa Portugalia ja Espanjan keski- ja eteläosia lukuun ottamatta. Lajia tavataan paikoitellen myös Lähi-idässä, Pohjois-Afrikassa, Keski-Aasiassa ja Siperiassa. Leskenlehti on yleinen myös Pohjois-Amerikan itäosissa, mutta laji ei ole siellä alkuperäinen. Suomessa leskenlehti on erittäin yleinen Keski-Suomeen saakka, ja yleinen Oulun korkeudelle saakka. Pohjoisempana sitä tavataan satunnaisemmin lähinnä asutuksen ympäristössä pohjoisinta Lappia myöten. Etelä- ja Keski-Suomessa leskenlehti on muinaistulokas, mutta muualle Suomeen se on levinnyt myöhemmin. Esimerkiksi Ouluun laji on saapunut purjelaivojen painolastimaiden mukana.
Elinympäristö

Leskenlehti viihtyy monenlaisissa ympäristöissä, jotka useimmiten ovat avoimia ja aurinkoisia paikkoja. Luonnontilaisessa ympäristössä se kasvaa lehdoissa, korvissa, lähteiköissä ja rannoilla. Kulttuuriympäristössä sitä tavataan niityillä, ojanvarsilla, viljelysmailla, pihoilla, puutarhoissa, teiden ja ratojen varsilla ja joutomailla. Leskenlehti on viime vuosikymmeninä yleistynyt Suomessa.
Käyttö

Sekä leskenlehden lehtiä että juuria on käytetty ainakin antiikin ajoista asti yskään, keuhkotautien ja muihin hengityselinten vaivoihin sekä haavojen ja iho-ongelmien hoitoon. Lehtiä on käytetty teenä tai keitteenä. Lehtiä on myös poltettu tupakan tapaan yskää ja  astmaa vastaan. Rohdoskäyttöön viittaa myös kasvin tieteellinen nimi: sana tussilago tulee sanoista tussis, yskä, ja agere, poistaa. Samaan käyttötarkoitukseen viittaa leskenlehden kansanomainen nimi "yskäruoho".
Leskenlehteä käytetään vielä nykyisin ysköksiä irrottavana aineena nielun ja henkitorven tulehduksissa. 1980-luvulla on kuitenkin todettu kasvin olevan myrkyllinen ja aiheuttavan syöpää. Kasvin kukat ja lehdet sisältävät maksalle haitallisia ja syöpää aiheuttavia pyrrolitsidiinialkaloideja (mm. senkirkiiniä (senkirkine C19H27NO6 CAS-numero 2318-18-5) ja tussilagiinia (tussilagine C10H17NO3 CAS-numero 80151-77-5)).
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Leskenlehden (Tussilago farfara) levinneisyys Suomessa
Laji.fi: Leskenlehti (Tussilago farfara)
Pohjolan kasvien pauloissa: Tussilago farfara - leskenlehti
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Leskenlehti (Tussilago farfara) (Arkistoitu – Internet Archive)
Valokki - Nettikasvio: Leskenlehti (Tussilago farfara)
Yrttitarha: Leskenlehti (Tussilago farfara)
Luontoportti: Leskenlehti (Tussilago farfara)
ITIS: Tussilago farfara (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Tussilago farfara (englanniksi)
Flora of China: Tussilago farfara (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Tussilago farfara (Colt's-foot) (englanniksi)
Tussilago farfara
Leskenlehden lehti päältä ja alta.
Themiksen temppeli

Themiksen temppeli voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin Themikselle omistettuihin temppeleihin:
Themiksen temppeli, Dodona
Themiksen temppeli, Nemeseion, Rhamnus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Themiksen temppeli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Teemu Kaislehto

| Teemu Kaislehto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. toukokuuta 1994 (ikä 30) Hämeenlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Malax IF
Sarja:  III-divisioona
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–2016
Aik. seurat:  HPK (SML)
Teemu Aleksi Kaislehto (s. 25. toukokuuta 1994 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa III-divisioonajoukkue Malax IF:ssä. Hän esiintyi kaudella 2015–2016 Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigajoukkueessa 14 runkosarjaottelussa jääden niissä ilman tehopisteitä. Kaislehto lopetti kauden jälkeen ammattilaiskiekkoilun, mutta hän jatkaa edelleen pelaamista III-divisioonassa harrastusmielessä.
Ura

Kaislehto on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän oli kaudella 2009–2010 seuran C-nuorten eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä C-nuorten SM-sarjan runkosarjassa viidellä osumallaan että SM-karsinnoissa neljällä osumallaan. Kaudella 2011–2012 Kaislehto oli HPK:n B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 11+9=20. Kauden 2012–2013 päätteeksi hän voitti A-nuorten Suomenmestaruuden ja kaudella 2014–2015 Kaislehto toimi HPK:n A-nuorten kapteenina johdattaen joukkueensa SM-hopeaan. Kaudella 2013–2014 hän edusti joukkuetta myös Junior Club World Cupissa, joka päättyi hopeaan HPK:n hävittyä finaaliottelun venäläiselle Omskije Jastrebylle lukemin 2–0.
Kesällä 2015 Kaislehto harjoitteli HPK:n SM-liigajoukkueen mukana ja hän teki lopulta syyskuussa 1+1-vuotisen liigasopimuksen joukkueen kanssa. Kaislehto puki ensimmäisen kerran SM-liigaotteluun kauden 2015–2016 kolmanteen otteluun 16. syyskuuta 2015 vieraissa KooKoota vastaan, mutta hän ei saanut ottelussa kuitenkaan peliaikaa. Ensimmäiset jääaikansa Kaislehto sai lopulta neljännessä liigaottelussaan 30. syyskuuta 2015 Espoo Bluesia vastaan, jolloin hän sai peliaikaa 8.28 minuuttia. Kaislehto sai kauden aikana tililleen kaikkiaan 14 SM-liigaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Tammikuussa 2016 HPK lainasi hänet Mestis-joukkue TuToon kuukauden loppuun asti kestävällä try-out -sopimuksella. Kaislehto pelasi siellä kahdeksan ottelua tehden yhden syöttöpisteen, mutta hän jäi ilman jatkosopimusta ja palasi loppukaudeksi HPK:n vahvuuteen. Seura ei käyttänyt kauden jälkeen Kaislehdon sopimuksessa ollutta optiota.
Kun Kaislehto ei saanut enää mahdollisuutta jatkaa HPK:n SM-liigajoukkueessa, hän päätti lopettaa ammattilaisuransa. Kaislehto muutti tyttöystävänsä kanssa Vaasaan ja päätti keskittyä opiskeluun ja työhön. Hän tapasi kauden 2016–2017 mittaan rakennustyömaalla työskennellessä entisen Mestis-kiekkoilija Markus Nässlinin, joka houkutteli Kaislehdon nykyiseen seuraansa, III-divisioonajoukkue Malax IF:ään. Kaislehdon ilmoitettiin siirtyneen joukkueeseen marraskuussa 2016.
Muuta

Kaislehto valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseon lukiosta keväällä 2013.
Tanttu

Tanttu on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aatami Tanttu, painija
Anna-Maija Tanttu (s. 1938), kotitalousopettaja, ruokatoimittaja ja tietokirjailija, Juha Tantun puoliso
Antti Tanttu (1884–1962), metsäntutkija
August Tanttu (1859–1937), kansanedustaja
Erkki Tanttu (1907–1985), graafikko
Juha Tanttu (1936–1998), toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija
Kasperi Tanttu (1886–1918), kirjailija
Markku Tanttu (s. 1944), kuvittaja, kirjailija
Pauli Tanttu (1921–1952), Mannerheim-ristin ritari
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Linda

| Linda |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  15. huhtikuuta
– ruotsinkielinen:  15. huhtikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Lynda, Linza
Nimen alkuperä:  saksalainen, virolainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Linda on naisen etunimi.
Nimi on saksalaista alkuperää ja on syntynyt lyhentymänä useista muinais­saksa­laisista nimistä, jotka päättyivät sanaan -lind, -linda tai -linde.  Näissä sana lind merkitsee käärmettä, linda kilpitaistelijatarta ja linde pehmeää tai hellää.  Toisaalta espanjassa linda merkitsee kaunista.  Nimi esiintyy myös Kalevanpojan äidin nimenä Viron kansallis­eepoksessa Kalevipoeg.
Suomessa nimi Linda tuli käyttöön 1850-luvulla, ensin Donizettin oopperan Linda di Chamounix, myöhemmin myös Kalevipoeg-eepoksen vaikutuksesta.. Suomalaisessa almanakassa nimi on ollut vuosina 1908–1928 ja uudestaan vuodesta 1984 lähtien, ja nimipäivä on 15. huhtikuuta. Suomessa on ollut vuoden 2019 loppuun mennessä kirjoilla 11 634 Linda-nimistä henkilöä.
Kuvitteellisia Lindoja

Linda, Kalevanpojan äiti virolaisessa eepoksessa Kalevipoeg
Linda di Chamounix, Gaetano Donizettin samannimisen oopperan päähenkilö
Linda Eerikäinen, televisiosarjassa Salatut elämät
Linda Park, DC Comicsin sarjakuvahahmo
Linda Wallander, poliisi Henning Mankellin kirjassa Ennen routaa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linda Wikimedia Commonsissa
Tekniikan ihmelapset

| Tekniikan ihmelapset> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2001–2004
Tyylilaji:  pop, rock
Jäsenet:  Vuokko Hovatta, laulu   Marzi Nyman, kitara   Jukka Kiviniemi, basso   Marko Timonen, rummut  
Levy-yhtiö:  EMI Finland
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tekniikan ihmelapset oli vuosina 2001–2004 vaikuttanut suomalainen pop/rock -yhtye. Yhtyeen muodostivat laulaja Vuokko Hovatta, kitaristi Marzi Nyman, basisti Jukka Kiviniemi ja rumpali Marko Timonen.  Vuonna 2004 ilmestynyt debyyttialbumi Syntymäpäivä jäi yhtyeen ainoaksi julkaisuksi.
Diskografia

Syntymäpäivä (EMI Finland,  2004)
Tantrinen seksi

Tantrista seksiä kuvaava tiibetiläinen patsas
Tantrinen seksi on vajrayana-buddhalaisuudessa ja hindulaisuudessa esiintyvä käsite, jolla viitataan intensiiviseen ja syvälliseen nautintoon, jota seksistä haetaan. Tavoitteena on ennen kaikkea syvällisemmän hengellisen yhteyden löytäminen kumppaninsa kanssa ja erilaisten pelkotilojen lieventämistä. Tällä puolestaan pyritään lähenemään valaistumista. Tantrisessa seksissä pyritään myös tutustumaan omaan sekä kumppanin kehoon.
Tantran harjoittaja on nimeltään tāntrika.
Suomalainen tantraguru Asko Nummela on sanonut että tantrisessa seksissä kumppanit ovat toistensa jumalia ja jumalattaria. Näin ollen tällaista seksiä harrastavat kasvavat henkisesti yhdessä. Myös intialainen mystikko Jaggi Vasudev on puhunut tantrisen seksin henkisyydestä ja laittanut sen itse seksin edelle. Hänen mukaansa tantrassa on kyse kurinalaisuudesta ja kehonhallinnasta, ja nykyajan ihminen on liiaksi takertunut seksuaalisuuteen.
Tekniikan museo (Tukholma)

Museorakennus
Tekniikan museo (ruots. Tekniska museet) on museo Tukholman Gärdetin kaupunginosassa.
Museo on perustettu vuonna 1924. Sen kokoelmat käsittävät nykyisin noin 55 000 esinettä, joista noin 4 500 kerrallaan on näytteillä. Pääosa kokoelmista on vuosien 1860 ja 1930 välisenä aikana valmistettuja esineitä ja laitteita. Ragnar Hjorthin suunnittelema museorakennus on valmistunut 1934–1936 ja niin sanottu Teknorama-siipi 1964. Viereisessä rakennuksessa toimivat Ruotsin poliisimuseo ja kansallisurheilumuseo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tekniikan museo (Tukholma) Wikimedia Commonsissa
Museon suomenkielinen kotisivu
Tanttari

| Tanttari |
| --- | --- |
 Tanttari Kuusankosken radan tasoristeyksestä kuvattuna.
Kaupunki:  Kouvola
Suuralue:  Keskusta (Kouvola)
Kaupunginosa:  Korjala
Pienalue nro:  64
Postinumero:  45100 Kouvola
Naapurialueet:  Itä-Korjala  Pohjois-Kasarminmäki (Kaunisnurmi)  Ravikylä (Lehtomäki)  Lamminranta (Mäyrämäki)  Puhjonmäki (Ruotsula)  Katajaharju (Ruotsula)
Tanttari on Kouvolan kaupungin pienalue Keskustan suuralueella, Korjalan kaupunginosassa. Se sijaitsee Valtatie 6:n pohjoispuolella, 2 kilometrin päässä Kouvolan keskustasta.
Tanttari on asemakaavoittamaton pientaloalue, mutta alueelle luodaan asemakaava suunnitteilla olevan Katajaharjun ja Ravikylän välisen tieyhteyden sekä Tanttariin rakennettavan eritasoliittymän johdosta. Aiemmin ainoa tieyhteys Tanttariin kulki kolmen tasoristeyksen kautta. Tanttariin rakennetaan suunnitelmien mukaan myös uusi Savon radan, Kouvola–Kuusankoski-radan ja yhden sivuraiteen ylittävä ylikulkusilta, joka korvaa Tanttarintien tasoristeykset. Myös Tanttarin itäpuolelta rakennetaan uusi tieyhteys Kouvolan ydinkeskustaan, Kymenlaaksontien risteykseen. Näiden tiehankkeiden lisäksi Valtatie 6 muutetaan suunnitelmien mukaan nelikaistaiseksi moottoritieksi Kouvolan kohdalla.[lähde? ]
Tanttarin tasoristeykset suljettiin maanantaina 7.6.2021. Tieyhteys Savonradan tasoristeyksen yli poistuu pysyvästi tässä yhteydessä. Tasoristeysten poistumisen jälkeen kulku Tanttariin tapahtuu Katajaharjun kautta. Tasoristeysten poistamisesta päätettiin Väyläviraston hakemuksesta Maanmittauslaitoksen järjestämässä yksityistietoimituksessa. Tasoristeysten poistojen tavoitteena on liikenneturvallisuuden parantaminen.
Suomi talviolympialaisissa 2002

Suomi saavutti Salt Lake Cityn talviolympialaisista 2002 seitsemän mitalia, joista neljä oli kultaa, kaksi hopeaa ja yksi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui kahdeksanneksi. Avajaisissa lippua kantoi Toni Nieminen.
Yhdistetyn hiihtäjä Samppa Lajunen voitti kaikki kolme lajin kultamitalia. Edellisvuoden tapahtumista heikentynyt maan maastohiihto jäi ensimmäisen kerran olympiamitalitta sitten vuoden 1928. Paras sijoitus maastohiihdossa oli Kaisa Variksen neljäs sija naisten 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Tämä oli myöskin ainoa kerta kun miesten jääkiekkomaajoukkue jäi ilman mitalia NHL-pelaajien ollessa mukana olympiaturnauksessa, eli vuosien 1998–2014 välisenä aikana. Ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1948 Suomen kaikki mitalistit olivat miehiä.
Mitalistit > Kultaa

Janne Lahtela – freestylehiihto, miesten kumparelasku
Samppa Lajunen – yhdistetty, sprintti
Samppa Lajunen – yhdistetty, normaalikilpailu
Samppa Lajunen, Hannu Manninen, Jari Mantila ja Jaakko Tallus – yhdistetty, joukkuekilpailu
Mitalistit > Hopeaa

Jaakko Tallus – yhdistetty, normaalikilpailu
Janne Ahonen, Matti Hautamäki, Risto Jussilainen ja Veli-Matti Lindström – mäkihyppy, joukkuekilpailu
Mitalistit > Pronssia

Matti Hautamäki – mäkihyppy, suurmäki
Joukkue > Alppihiihto

Sami Uotila
Kalle Palander
Henna Raita
Tanja Poutiainen
Joukkue > Ampumahiihto

Olli-Pekka Peltola
Vesa Hietalahti
Timo Antila
Paavo Puurunen
Anita Nyman
Katja Holanti
Outi Kettunen
Sanna-Leena Perunka
Joukkue > Maastohiihto

Keijo Kurttila
Sami Repo
Ari Palolahti
Hannu Manninen
Sami Pietilä
Karri Hietamäki
Kuisma Taipale
Teemu Kattilakoski
Riitta-Liisa Lassila
Kaisa Varis
Kati Sundqvist
Elina Pienimäki
Annmari Viljanmaa
Satu Salonen
Joukkue > Curling

Markku Uusipaavalniemi
Wille Mäkelä
Tommi Häti
Jari Laukkanen
Pekka Saarelainen
Joukkue > Taitoluistelu

Elina Kettunen