Sergei Saltykov
Suku

Saltykovit olivat vanha pajariperhe, joka kilpaili 1500-luvulla Romanovien kanssa johtavasta asemasta. Sergei Saltykov polveutuu myös useista Rurik- ja Gediminas-dynastioiden haaroista naislinjan kautta sekä Tatjana Fjodorovnasta, ensimmäisen Romanov-sukuisen tsaarin Mikael I Romanovin sisaresta. Myös keisarinna Annan äiti tsaaritar Praskovja Fjodorovna Saltykova (1664–1723) oli peräisin tästä klaanista, vaikka hänen sukuhaaransa oli vain kaukaista sukua Sergein isoisälle.
Hän kuului Saltykov-suvun vanhimpaan linjaan. Hänen vanhempansa olivat kenraali, Moskovan poliisipäällikkö Vasili Fjodorovitš Saltykov (1675–1751) ja tämän toinen vaimo, ruhtinatar Maria Aleksejevna Golitsina (1701–1752), joiden vanhin lapsi hän oli. Vasili Saltykov oli menestynyt kaarti-joukoissa ja sen ansiosta suoritti palvelusta adjutanttina keisarinna Elisabetille tämän kaapatessa vallan vuonna 1741 ja nautti siksi keisarinnan erityisestä suosiosta.
Hänellä oli kuusi aikuiseksi elänyttä sisarusta, joista kahdella ensimmäisellä oli eri äiti, ruhtinatar Anna Borisovna Dolgoruki (n. 1684–1714).
Agrafena Vasiljevna Saltykova (1709–1762), nai vuonna 1726 ruhtinas, senaattori ja todellinen salaneuvos Aleksei Dmitrjevitš Golitsinin (1697–1768). Heillä oli neljä aikuiseksi elänyttä lasta, ainoa poika Nikolai syntyi vuonna 1751, kun Agrafena oli 42-vuotias.
Pjotr Vasiljevitš Saltykov (1724–1796 jälkeen), kamariherra, keisarinna Katariina II:n mukaan: "Saltykov oli typerys sanan täydessä merkityksessä, ja hänellä oli typerin fysionomia, mitä olin koskaan nähnyt, suuret liikkumattomat silmät, pystynenä ja aina puoliavoin suu; samalla hän oli ensiluokkainen juoruilija." Häntä pidettiin useita vuosia Kuurinmaan herttua Ernst Johann von Bironin tyttären Hedvig Elisabethin sulhasena, mutta riideltyään tämän kanssa hän meni vuonna 1753 naimisiin ruhtinatar Maria Fjodorovna Solntseva-Zasekinan kanssa. Heidän pojanpoikansa on Sergei Vasiljevitš Saltykov (1778–1846), rikas taidekeräilijä ja bibliofiili, joka vuonna 1800 väitti keisari Paavali I:n olevan nimikaimansa ja isosetänsä lapsi. Adjutantti, ruhtinas Nikolai Repnin-Volkonski ruoski hänet ja hänen virkauransa armeijassa katkesi siihen.
Maria Vasiljevna Saltykova (1728–1792), keisarinna Elisabetin hovineito, hovinainen; nai senaattori Adam Vasiljevitš Olsufievin (1721–1784). Heillä oli seitsemän lasta.
Anna Vasiljevna Saltykova (1729–1799), vuodesta 1741 keisarinna Elisabetin hovineito; nai marraskuussa 1747 ruhtinas Matvei Aleksejevitš Gagarinin (1725–1793). Liitto oli epäonnistunut ja lapseton, pariskunta asui erillään. Nuori Anna Saltykova tunnettiin hovissa omapäisenä ja ehtiväisenä naisena mikä koetteli kaikkien hermoja. Hän ilmaantui juhliin täsmälleen samanlaisessa kampauksessa kuin keisarinna Elisabet ja tämä leikkasi Saltykovalta etuhiukset pois. [Täysin samankaltaista tarinaa kerrotaan myös Natalia Fjodorovna Lopuhina os. Balkista, (1699–1763), Pietari I:n rakastajattaren Anna Monsin sisarentyttärestä, joka oli juljennut laittaa tukkaansa samanlaisen ruusun, kuin keisarinna Elisabetilla ja ruusu sekä tukkasuortuva oli leikattu pois sekä saatu läimäys kasvoihin.]
Aleksandr Vasiljevitš Saltykov (1730/31? - k. 1803). Hän oli ainakin kolme kertaa naimisissa, kaksi vaimoista olivat Jekaterina Aleksejevna Veljaminova-Zernova (n. 1702–1762) ja Jevdokia Jakovlevna Tregubova (n. 1726–1786). Molemmista liitoista syntyi yksi tytär.
Jekaterina Vasiljevna Saltykova (1732–1774), hovineito, nai kaartinpseeri Pjotr Ivanovitš Izmailovin (1724–1807). Heillä oli kaksi tytärtä.