stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raimo Narjus

Raimo Narjus (3. lokakuuta 1929 Piikkiö – 4. kesäkuuta 2011 Turku) oli suomalainen rakennusneuvos, seutukaavajohtaja ja arkkitehti.
Narjuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Rudolf Johannes Narjus ja Jenny Hellä Inkeri Kaistaniemi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1949 Turun Suomalaisesta lyseosta ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1958.
Narjus oli Turun kaupungin asemakaavaosaston ylimääräisenä arkkitehtinä 1956–1957, Lounais-Suomen aluesuunnitteluyhdistyksen toiminnanjohtajana 1957–1963, seutukaavaliiton toiminnanjohtajana 1963–1964 ja seutukaavajohtajana 1964–1972. Hän oli Varsinais-Suomen seutukaavaliiton johtajana vuodesta 1972 alkaen sekä toimi Turun yliopiston yhdyskunnallisen suunnittelun luennoitsijana vuodesta 1968 ja Turun teknillisen oppilaitoksen asemakaavaopin luennoitsijana vuodesta 1969 alkaen.
Narjus oli Seutusuunnittelun keskusliiton puheenjohtaja 1967–1972 ja liiton hallituksen varapuheenjohtaja vuodesta 1978 sekä valtioneuvoston aluepoliittisen neuvottelukunnan varapuheenjohtaja vuodesta 1976. Narjus teki muun muassa Raision, Uudenkaupungin ja Loimaan yleis- ja asemakaavat sekä muita asema- ja rakennuskaavoja. Hän suunnitteli myös rakennuksia.
Eläkkeellä ollessaan Raimo Narjus oli mukana Toispual jokke-yhdistyksen, Turku-seuran ja Turun kauppakamarin keskustan kehittämisprojektin toiminnassa sekä veti Turun piha- ja ympäristökilpailua.
Kirjallista tuotantoa

Sosiologian tehtävät seutusuunnittelussa; kirj. Raimo Narjus, Olavi Riihinen, Paavo Seppänen, Juha Talvitie ja Paavo Uusitalo. Helsingin yliopiston sosiologian laitoksen tutkimuksia 80. Helsinki 1967
Varsinais-Suomen tulevaisuus: 40 vuotta seutusuunnittelua Varsinais-Suomessa. Varsinais-Suomen seutukaavaliitto, Turku 1989
Kakskertaa kiertämässä eilen ja tänään. Kakskerta-seura, Kakskerta 1995
Raision kulttuuriympäristö ja vanha rakennuskanta; toim. Tapio Laaksonen ; artikkelit Raimo Narjus ym. Turun maakuntamuseo, Varsinais-Suomen liitto, Turku 1997
Turku nousi tuhkasta jälleen: sodan tuhot ja kaupungin jälleenrakentaminen. Toispual jokke ry, Turku 1998
Turun pihojen kätköistä. Turkuseuran julkaisuja n:o 26. Turku 2009
Toimitustöitä

Turun kansallisseura 1918-1978; toim. Raimo Narjus ym. Turun kansallisseura, Turku 1979
Kummottos: Turun murteen sanoja ja sanontoja; toimituskunta Raimo Narjus ym. ; toim. Mauno Koski, Esa Laukkanen. Turkuseura, Turku 1989
Täällä työn ja tiedon puistot: Varsinais-Suomen kulttuuriympäristö ; toimituskunta Raimo Narjus, puheenjohtaja ym. ; kirjoittajat Carl Jacob Gardberg ym. ; valokuvat Per-Olof Welin. Varsinais-Suomen seutukaavaliitto, Turun maakuntamuseo, Turku 1993
Rengasgalaksi

Hoagin galaksi, esimerkki rengasgalaksista
Rengasgalaksi on harvinainen, renkaan muotoinen galaksi. Galaksin renkaassa on runsaasti suuria, nuoria ja hyvin kirkkaita sinisiä tähtiä. Joidenkin tähtitieteilijöiden mukaan rengasgalaksi syntyy, kun pienempi galaksi kulkee suuremman galaksin keskustan läpi. Toisten teorioiden mukaan rengas kasautuu galaksin ympärille ulkopuolisesta aineesta.
Rengasketjut

9mm booriteräksiset lumiketjut 67kW maataloustraktorin takarenkaalla. Suomi, helmikuu 2013.
Lumiketjut henkilöautossa.
Rengasketjuja käytetään monenlaisissa ajoneuvoissa pidon lisäämiseen ja varsinaisen renkaan suojaamiseen. Niitä kutsutaan myös nimillä lumiketjut, jääketjut, metsäketjut ja suojaketjut. Pidon lisääminen perustuu ketjun muodon ja materiaalin johdosta syntyvään suurempaan kitkaan ajopintaa vasten kuin pelkällä kumirenkaalla, vaikka se olisi ripakuvioinen kuten maataloustraktoreissa.
Autoissa, traktoreissa ja mönkijöissä ketjujen tarkoitus on yleensä pidon parantaminen jäällä ja lumessa. Metsäkoneissa ja etenkin kaivosteollisuuden raskaissa koneissa myös kumirenkaan suojaus on tärkeää, sillä tarkoituksenmukainenkaan rengas ei kestä määrättömästi pisto- ja viiltovaurioita. Lisäksi ketjut voivat olla joissakin olosuhteissa halvemmat kulutusosana kuin varsinainen kumirengas. Pitoketjun tunnistaa yleensä nastakuviosta, kun taas suojaketju saattaa koostua pelkästään pyöröteräksisistä tai lytistetyistä lenkeistä.
Ketjujen käytössä on huomioitava, että rengaskoko ei ole liian suuri, jolloin ketju ei mahdu joustovaran ääriasennoissa rengaskoteloon, ja saattaisi aiheuttaa ajoneuvon rakenteille vaurioita. Samasta syystä ketjun kireys on oltava riittävä ja kiinnitys tehty huolella. Useimpien ketjujen käyttöohjeissa ilmoitetaan suurin sallittu nopeus, joka on yleensä huomattavasti alle henkilöautojen maantienopeuden. Henkilöautoissa ketjut ovatkin tarkoitettu poikkeuksellisen huonoja olosuhteita varten.
Tarpeettomasti käytettyinä ketjuista voi olla enemmän haittaa kuin hyötyä. Samoin kuin nastarenkaiden kohdalla, ketjullinen rengas kuluttaa ajopintaa pelkkää kumirengasta enemmän. Joissakin maissa, myös Suomessa, ketjujen käytöstä tieliikenteessä säädetään lailla, jolloin niiden käyttö on olosuhteista riippuen erikseen kiellettyä tai vaadittua.
Suomeen ensimmäiset kitkaketjut tulivat mataloustraktoreihin 1940-luvulla tuontitraktoreiden mukana. 1950-luvulla alkoi ketjujen kotimainen valmistus, jota tuettiin Vakolan tekemällä kehitystyöllä. Nelipyörävetoisten maataloustraktoreiden käyttö on vähentänyt liukuestekejujen käyttöä, mutta metsäajossa niitä vielä tarvitaan.
Roger Ducos

Roger Ducos, H. Rousseaun piirros.
Pierre Roger Ducos (25. heinäkuuta 1747 Dax, Landes, Ranska – 17. maaliskuuta 1816 Ulm, Württembergin kuningaskunta) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan viisihenkisen direktoriohallituksen jäsenenä heinäkuusta marraskuuhun 1799 ja yhtenä kolmesta konsulista marraskuusta joulukuuhun 1799.
Ducos toimi ennen vallankumousta asianajajana synnyinkaupungissaan Daxissa. Hän oli Landesin rikosoikeuden presidenttinä 1791–1792, minkä jälkeen hänet valittiin kansalliskonventtiin, jossa hän äänesti tasangon mukana kuningas Ludvig XVI:n kuolemantuomion puolesta. Tammikuussa 1794 hänet valittiin jakobiiniklubin puheenjohtajaksi. Ducos valittiin vuonna 1795 uuteen parlamentin ylähuoneeseen eli vanhojen neuvostoon, jonka puhemiehenä hän toimi kuukauden ajan syys–lokakuussa 1796. Hän oli tilapäisenä puhemiehenä myös syyskuun 4. päivän 1797 istunnossa, jossa rojalistiset edustajat erotettiin. Hän joutui itse erotetuksi muiden vasemmistolaisten mukana niin sanotulla floréalkuun 22. päivän lailla toukokuussa 1798, minkä jälkeen hän palasi joksikin aikaa Landesin rikosoikeuden presidentiksi.
Ducos valittiin direktorion jäseneksi 1. heinäkuuta 1799 erotetun Philippe-Antoine Merlin de Douain tilalle. Hän erosi yhdessä Emmanuel Joseph Sieyèsin kanssa 10. marraskuuta samana vuonna tukeakseen brumairekuun 18. päivän vallankaappausta. Kaappauksen jälkeen Ducos nimitettiin yhdeksi kolmesta konsulista Sieyèsin ja Napoléon Bonaparten rinnalle. Bonaparte kuitenkin syrjäytti Ducosin ja Sieyèsin jo 25. joulukuuta kun vuoden VIII perustuslaki astui voimaan. Ducos oli keisarikunnan aikana senaatin (Sénat conservateur) jäsen ja vuodesta 1804 Ranskan kunnialegioonan suurupseeri. Napoleon antoi hänelle vuonna 1808 kreivin ja satapäiväisen keisarikunnan aikana vuonna 1815 päärin arvon. Kuningaskunnan palauttamisen jälkeen Ducos joutui vuonna 1816 lähtemään maanpakoon, koska hän oli äänestänyt kuninkaan kuolemantuomion puolesta. Hän kuoli samana vuonna maantieonnettomuudessa Ulmissa Saksassa.
Roger Ducosin veli oli kenraali Nicolas Ducos.
Reborn-nukke

Reborn-nuken lähtökohtana olleet teolliset osat ja valmis nukke.
Reborn-nukke on nukke, joka jäljittelee realistisesti vastasyntynyttä vauvaa. Nuket tehdään käsityönä muokkaamalla vanhoja teollisesti valmistettuja nukkeja, joista käytetään raajat, pää ja kaulakappale. Tehdasmaalit poistetaan ja nukke väritetään uudelleen. Nuken vartalo tehdään kankaasta ja tasapainotetaan esimerkiksi lasimurskalla. Muovisilmät vaihdetaan elävämpiin, kuten lasisilmiin. Hiukset, jotka voivat olla aitoja hiuksia tai esimerkiksi mohairia, istutetaan yksi kerrallaan neulan avulla.
Reborn-nukkejen tekeminen, jota harrastavat lähinnä aikuiset, on saanut alkunsa Yhdysvalloissa. Nukkeja käytetään myös opetuksessa sekä elokuvissa ja TV-sarjoissa korvaamassa oikeita vauvoja.
Suomessa on noin 30 reborn-nukkeharrastajaa. Jotkut vanhemmat tarvitsevat tällaisen nuken surraakseen kuollutta lastaan, mutta tämä käytäntö on kiistanalainen. Se on myös erittäin hyödyllinen ahdistuksen ja paniikkikohtausten hoidossa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reborn-nukke Wikimedia Commonsissa
Rengashäntäleguaani

| Rengashäntäleguaani |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Osalahko::  Leguaanimaiset Iguania
Heimo::  Phrynosomatidae
Suku::  Callisaurus  Blainville, 1835
Laji::  draconoides
Kaksiosainen nimi
 Callisaurus draconoides  Blainville, 1835 

Katso myös
   Rengashäntäleguaani Wikispeciesissä   Rengashäntäleguaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rengashäntäleguaani (Callisaurus draconoides) on heimoon Phrynosomatidae kuuluva liskolaji. Se elää laajalla alueella Yhdysvaltojen lounais- ja Meksikon luoteisosien tasangoilla ja aavikoilla. Rengashäntäleguaani kasvaa noin 15–23 senttiä pitkäksi. Se on nopea juoksija, jolla on litteä, hoikka ruumis sekä pitkät, kapeat jalat. Liskon vatsassa ja hännässä on mustavalkoista raidoitusta, josta se on saanut nimensä. Lisäksi koiraalla on rinnassaan turkoosinvärinen suikale. Rengashäntäleguaani on aktiivinen päiväsaikaan ja hakeutuu varjoon vain aivan kuumimpana aikana. Se pystyy myös hyppämään ylös maasta monta kertaa oman pituudensa verran napatakseen lentäviä hyönteisiä.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut 1993

Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut 1993 järjestettiin Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Ohjelmassa oli 22 lajia, joista 17 miehille ja 5 naisille.
Mitalistit

Lähteet:
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Kanadalaisyksikkö 500 metriä |  Nikolai Buhalov |  György Kolonics |  Stephen Giles |
| Kanadalaisyksikkö 1 000 metriä |  Ivans Klementjevs |  Victor Partnoi |  Matthias Röder |
| Kanadalaisyksikkö 10 000 metriä |  Zsolt Bohács |  Pavel Bednář |  Andreas Dittmer |
| Kanadalaiskaksikko 500 metriä |  Unkari György Kolonics Csaba Horváth |  Tanska Arne Nielsson Christian Frederiksen |  Saksa Andreas Dittmer Gunar Kirchbach |
| Kanadalaiskaksikko 1 000 metriä |  Tanska Christian Frederiksen Arne Nielsson |  Ranska Olivier Boivin Didier Hoyer |  Saksa Ulrich Papke Ingo Spelly |
| Kanadalaiskaksikko 10 000 metriä |  Tanska Christian Frederiksen Arne Nielsson |  Iso-Britannia Andrew Train Stephen Train |  Ukraina Andrij Balabanov Viktor Dobrotvorsky |
| Kanadalaisnelonen 500 metriä |  Unkari Ervin Hoffmann Attila Szabó Gáspár Boldizsár Ferenc Novák |  Venäjä Andrei Kabanov Sergei Tšemerov Pavel Konovalov Aleksandr Kostoglod |  Tšekki Petr Procházka Roman Dittrich Waldemar Fibigr Tomáš Křivánek |
| Kanadalaisnelonen 1 000 metriä |  Unkari Imre Pulai György Kolonics Tibor Takács Zsolt Bohács |  Venäjä Andrei Kabanov Sergei Tšemerov Pavel Konovalov Aleksandr Kostoglod |  Ukraina Viktor Dobrotvorsky Sergei Osadtši Andrij Balabanov Oleksandr Kalynytšenko |
| Kajakkiyksikkö 500 metriä |  Mikko Kolehmainen |  Renn Crichlow |  Daniel Collins |
| Kajakkiyksikkö 1 000 metriä |  Knut Holmann |  Thor Nielsen |  Marin Popescu |
| Kajakkiyksikkö 10 000 metriä |  Thor Nielsen |  Knut Holmann |  Attila Szabó |
| Kajakkikaksikko 500 metriä |  Saksa Kay Bluhm Torsten Gutsche |  Puola Wojciech Kurpiewski Maciej Freimut |  Espanja Juan Manuel Sánchez Juan José Román |
| Kajakkikaksikko 1 000 metriä |  Saksa Kay Bluhm Torsten Gutsche |  Italia Antonio Rossi Daniele Scarpa |  Ruotsi Kalle Sundqvist Gunnar Olsson |
| Kajakkikaksikko 10 000 metriä |  Unkari Zsolt Borhi Attila Ábrahám |  Ruotsi Kalle Sundqvist Gunnar Olsson |  Norja Torgeir Toppe Peter Ribe |
| Kajakkinelonen 500 metriä |  Venäjä Viktor Denisov Anatoli Tištšenko Aleksandr Ivanik Oleg Gorobi |  Saksa Thomas Reineck Oliver Kegel Mario von Appen André Wohllebe |  Unkari Zsolt Gyulay Vince Fehérvári Gábor Horváth Attila Ábrahám |
| Kajakkinelonen 1 000 metriä |  Saksa Thomas Reineck Oliver Kegel André Wohllebe Mario von Appen |  Unkari Zsolt Gyulay Zsolt Borhi Gábor Horváth Attila Ábrahám |  Venäjä Viktor Denisov Anatoli Tištšenko Aleksandr Ivanik Oleg Gorobi |
| Kajakkinelonen 10 000 metriä |  Saksa Thomas Reineck Oliver Kegel André Wohllebe Mario von Appen |  Puola Andrzej Gryczko Piotr Markiewicz Maciej Freimut Grzegorz Kaleta |  Venäjä Sergei Verlin Vladimir Bobrešov Georgi Tsybulnikov Sergei Galkov |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Kajakkiyksikkö 500 metriä |  Birgit Schmidt |  Anna Olsson |  Caroline Brunet |
| Kajakkiyksikkö 5 000 metriä |  Susanne Gunnarsson |  Rita Kőbán |  Birgit Schmidt |
| Kajakkikaksikko 500 metriä |  Ruotsi Agneta Andersson Anna Olsson |  Unkari Kinga Czigány Szilvia Mednyánszky |  Saksa Ramona Portwich Anett Schuck |
| Kajakkikaksikko 5 000 metriä |  Saksa Ramona Portwich Anett Schuck |  Unkari Éva Dónusz Erika Mészáros |  Romania Carmen Simion Sanda Toma |
| Kajakkinelonen 500 metriä |  Saksa Birgit Schmidt Ramona Portwich Anett Schuck Daniela Gleue |  Ruotsi Agneta Andersson Anna Olsson Maria Haglund Susanne Rosenqvist |  Unkari Kinga Czigány Éva Dónusz Rita Kőbán Erika Mészáros |
Raphael Cheenath

Raphael Cheenath (29. joulukuuta 1934 Manalur – 14. elokuuta 2016 Mumbai) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Jumalan Sanan seuran papiksi 21. syyskuuta 1963 ja nimitettiin Sambalpurin hiippakunnan piispaksi 28. helmikuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Hermann Westermann, jota avustivat Pius Kerketta ja Joseph Robert Rodericks.
Cheenath sai 1. heinäkuuta 1985 nimityksen Cuttack-Bhubaneswarin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 11. helmikuuta 2011.
Risteyksessä

| Risteyksessä |
| --- | --- |

Tyyli:  tositelevisio draama
Kestoaika:  42 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  13. huhtikuuta 2015 –  15. kesäkuuta 2015
Jaksoja:  10
Tunnuskappale:  ”Risteyksessä” (es. Jonne Aaron)
Tuotanto
Tuottaja(t):  Totti Terinkoski
Vastaava(t) tuottaja(t):  Riina Kullas, Roope Lehtinen, Tea Panula (Nelonen)
Ohjaaja(t):  Tomi Yli-Suvanto
Käsikirjoittaja(t):  Terhi Arola
Leikkaaja(t):  Dan Peled
Kuvaaja(t):  Tommi Lukkarinen
Tuotantoyhtiö(t):  Moskito Television
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Kultainen Venla Vuoden reality-ohjelma 2015
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Risteyksessä on Nelosella huhti–kesäkuussa 2015 esitetty käsikirjoitettu tositelevisiosarja, jonka jokainen jakso perustui yhden suomalaisen julkisuuden henkilön elämän käännekohtaan. Esiintyvät näyttelijät olivat amatöörinäyttelijöitä. Sarja perustuu Moskito Televisionin kehittämään suomalaiseen formaattiin.
Sarjassa kerrottiin Jonne Aaronin, Arman Alizadin, Jannika B:n, Jutta Gustafsbergin, Anssi Kelan, Sanna Kiisken, Kaisa Liskin, Toni Niemisen, Seela Sellan ja Antti Tuiskun tarinat.
Jaksot

| Jakso | Nimi | Esityspäivä | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jonne Aaronin tarina | 13. huhtikuuta 2015 | 171 000  |
| 2 | Kaisa Liskin tarina | 20. huhtikuuta 2015 | 103 000  |
| 3 | Arman Alizadin tarina | 27. huhtikuuta 2015 | alle 85 000  |
| 4 | Sanna Kiisken tarina | 4. toukokuuta 2015 | alle 85 000  |
| 5 | Antti Tuiskun tarina | 11. toukokuuta 2015 | 120 000  |
| 6 | Seela Sellan tarina | 18. toukokuuta 2015 | 110 000  |
| 7 | Anssi Kelan tarina | 25. toukokuuta 2015 | alle 88 000  |
| 8 | Jutta Gustafsbergin tarina | 1. kesäkuuta 2015 | 88 000  |
| 9 | Jannika B:n tarina | 8. kesäkuuta 2015 | 97 000  |
| 10 | Toni Niemisen tarina | 15. kesäkuuta 2015 | 90 000  |
Richard Wright

Richard Wright voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Richard R. Wright (1855–1947), yhdysvaltalainen poliitikko, kasvattaja ja ihmisoikeuksien puolustaja
Richard Wright (1908–1960), afroamerikkalainen kirjailija
Richard B. Wright (s. 1937), kanadalainen kirjailija
Richard ”Rick” Wright (1943–2008), Pink Floydin perustajajäsen
Richard Wright (s. 1960), englantilainen taiteilija ja muusikko
Richard Wright (s. 1977), englantilainen jalkapallomaalivahti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Richard Wright”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Roger Donaldson

Roger Donaldson (s. 15. marraskuuta 1945) on elokuvaohjaaja. Hän syntyi Ballaratissa, Australiassa, mutta on asunut vuodesta 1965 Uudessa-Seelannissa.
Donaldsonin ensimmäinen elokuva Sleeping Dogs on vuodelta 1977. Myöhemmistä töistä suurimpia menestyksiä ovat olleet Bounty – kapina laivalla (1984) ja Peto (1995).
Donaldson oli vuonna 1984 ehdolla Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi. Hänen poikansa Chris on olympiaurheilija.
Aiheesta muualla

Roger Donaldson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Resch

Resch on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alexander Resch (s. 1979), saksalainen ohjaskelkkailija
Erwin Resch (s. 1957), itävaltalainen alppihiihtäjä
Glenn Allan ”Chico” Resch (s. 1948), kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti
Nicole Resch, Kansainvälisen ampumahiihtoliiton pääsihteeri 2008–2018
Riitta Resch (s. 1954), suomalainen diplomaatti
Stephanie Resch (s. 1995), itävaltalainen alppihiihtäjä
Valfrid Aleksander Resch eli Valle Resko (1910–1988), suomalainen nyrkkeilijä, pesäpalloilija, nyrkkeilyvalmentaja ja -tuomari ja urheilujohtaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Raphael (laulaja)

| Raphael |
| --- | --- |
 Raphael vuonna 2017
Henkilötiedot
Koko nimi:  Miguel Rafael Martos Sánchez
Syntynyt: 5. toukokuuta 1943 (ikä 81) Linares, Espanja
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Raphael 
Tyylilajit:  popmusiikki 
Levy-yhtiöt:  EMI Latin, EMI, Philips Records ja Hispavox 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Raphael (oik. Miguel Rafael Martos Sánchez, s. 5. toukokuuta 1943) on espanjalainen laulaja ja näyttelijä. Raphael sai yhdeksänvuotiaana Salzburgissa Euroopan parhaan lapsiäänen palkinnon. Raphael aloitti levyttämisen Philippsille 1962 ja voitti samana vuonna Benidormin laulufestivaalin.
Raphael edusti Espanjaa Eurovision laulukilpailussa 1966 kappaleella Yo soy aquél ja sijoittui kilpailun seitsemänneksi. Raphael edusti Espanjaa uudestaan seuraavan vuoden Eurovision laulukilpailussa kappaleella Hablemos del amor ja sijoittui kuudenneksi.
Raphael debytoi näyttelijänä vuonna 1966 elokuvassa Cuando tú no estás. Myöhemmin hän esiintyi elokuvissa Al ponerse el Sol (1967), Digan lo que digan (1968), El golfo (1969), El ángel (1969), Sin Un Adiós (1970) ja Volveré a nacer (1972).
Riitta Korpivaara

Riitta Korpivaara
Marja Riitta Korpivaara (s. 1958) on suomalainen diplomaatti. Hän on Suomen Latvian suurlähettiäs Riiassa vuodesta 2018 alkaen. Korpivaara siirtyi lähettilääksi ulkoministeriön kehittämis- ja työhyvinvointipäällikkön tehtävästä.
Korpivaara oli 2011–2014 Suomen suurlähettiläs Nigeriassa, jonne hän siirtyi Brysselistä. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1980 ja siirtyi diplomaattiuralle vuonna 1995. Suomen edustustoissa Korpivaara on työskennellyt Brysselin lisäksi Alger’ssa, Bukarestissa, Moskovassa sekä varapääkonsulina pääkonsulaateissa New Yorkissa ja Pietarissa. Ministeriössä hän on työskennellyt oikeudellisella, poliittisella ja kauppapoliittisella osastolla, protokollaosastolla sekä koulutuspäällikkönä.
Korpivaara oli Suomen Brysselin suurlähetystön kakkosvirkamiehenä elokuusta 2008–2011. 1980-luvulla hän työskenteli suurlähetystöissä Algeriassa ja Romaniassa sekä Moskovassa. Hän palasi Suomeen 2000-luvun alussa ja on työskennellyt ministeriön poliittisella osastolla asevalvontayksikössä ja sen jälkeen hallinnollisella osastolla koulutuspäällikkönä.
Reschensee

| Reschensee |
| --- | --- |
 Reschensee ja järven alle jääneen Graunin kylän kirkontorni.
Valtiot:   Italia
Paikkakunta:  Graun im Vinschgau, Etelä-Tiroli
Koordinaatit:  46°48′04″N, 10°31′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Adige
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  1 498  m 
Pinta-ala:  6,8 km²
Tilavuus:  0,12 km³
Keskisyvyys:  18 m
Suurin syvyys:  6  m 
 fiReschensee 
Reschensee (ital. Lago di Resia) on tekojärvi Pohjois-Italiassa, Graun im Vinschgaun kunnassa, läntisessä Etelä-Tirolissa. Järvi on runsaat kuusi kilometriä pitkä ja leveimmältä kohdaltaan 1,4 kilometrin levyinen. Sen pinta-ala on suurimmillaan 6,8 neliökilometriä ja tilavuus 0,12 kuutiokilometriä. Järven laskujoki on Adige, jonka alkulähde (saks. Etschquelle, ital. Sorgente del'Adige) on järven pohjoispäässä Reschensolassa.
Solan eteläpuolella oli vuoteen 1950 saakka kolme järveä: Reschensee, Mittersee ja Haidersee, joista Mittersee yhdistyi Reschenseehen tekojärven rakentamisen myötä. Reschenseen veden noustua 22 metriä koko Graunin kylä ja suuri osa Reschenin kylästä jäi veden alle. Nykyisin vanhasta Graunista muistuttaa Reschenseestä pilkottava kirkontorni.
Ribosomaalinen RNA

Kuvassa ribosomi. Ribosomaalinen RNA on merkittynä tumman sinisellä.
Ribosomaalinen RNA (rRNA) on yksi RNA-tyypeistä. Ribosomaalista RNA:ta on 80 % kaikesta solun sisältämästä RNA:sta ja se on osa ribosomin rakennetta. rRNA:n lisäksi ribosomissa on tukirakenteena runsaasti valkuaisaineita.  
Ribosomaalinen RNA muodostaa ribosomin kaksi osaa, suuren alayksikön (LSU)  ja pienen alayksikön (SSU).
Ribosomaalinen RNA katalysoi peptidisidosten syntymistä translaation yhteydessä.
Riitta Kylänpää

| Riitta Kylänpää> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1957
Kirjailija
Palkinnot
 Tieto-Finlandia-palkinto 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Riitta Kylänpää (s. 1957) on suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka sai vuonna 2017 Tieto-Finlandia-palkinnon kirjoittamastaan elämäkerrasta Pentti Linkola – ihminen ja legenda (Siltala 2017). Voittajan valitsi finalistien joukosta uutistoimittaja-kirjailija Matti Rönkä.
Kylänpää työskentelee toimittajana Suomen Kuvalehdessä. Hänen muita kirjojaan ovat Kasvaako sisiliskoista saunassa krokotiileja – muistikuvia lapsuudesta (Atena 2003) ja Nyt vasta näen (Otava 2009), jossa suomalaisvaikuttajat kertovat elämänsä tärkeistä hetkistä.
Risto Ennekari

Risto Ennekari (s. 21. heinäkuuta 1943 Pori) on suomalainen tietokirjailija, joka on erikoistunut yritys- ja yhdistyshistoriikkeihin. Hän on kirjoittanut muun muassa kaksi Pori Jazz -festivaalin historiikkia sekä Oy Hacklin Ltd:n ja Suomen vanhimman urheiluseuran BSF:n historiikit.
Porin Reposaaressa syntynyt, mutta pääosin Helsingissä jo 1960-luvulta asti asunut Ennekari on myös yksi Pori Jazzin perustajista yhdessä muun muassa Jyrki Kankaan, Risto Hannulan ja Seppo Hakalan kanssa. Hän on urheiluselostaja Antti Ennekarin isä.
Teoksia

Pori Jazz 1975–1979 (1980)
Pori Jazz – kolme vuosikymmentä improvisointia (1996)
Hacklin – Sata vuotta satamassa (1998)
Porin lyseo 1879–1999 (1999)
Antti Sarpila – The Swinging Beginning (yhdessä Hans Westerbergin kanssa, 1999)
Odd Fellow Suomessa 1925–2000 (2000)
Satakunnan sanomalehtiväkeä 1921–2001 (2001)
Satakunnan kansa ja sen edeltäjät 1873–2003 (2003)
Oy Anglo-Nordic Ab 1935–2005 – Seitsemän vuosikymmentä (2004)
Kivijalkakaupasta konserniin – Lihakeskusliitto perheyritysten asialla 1935–2005 (2005)
150 vuotta myötätuulessa – 150 år i medvind: Segelföreningen i Björneborg BSF r.f 1856–2006 (2006)
Oma sen olla pitää – torin laidalta satakuntalaisten omaksi kaupaksi, Satakunnan osuuskauppa 1917–2007 (2007)
Klanttipoikii ja manttelimiähii – arkea Porin satamassa (2008)
Karjakujilta kulutukseen – Lihatukkukauppiaitten Liitto ry 1921–2011 (2011)