stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tower (albumi)

| Tower Circle / Verde |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Cat Eyes Studio, Nokia ja Sound Doctor Studios, Pori 2006
 Julkaistu: maaliskuu 2007
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: ambient, jazz rock
 Kesto: 44.07
 Levy-yhtiö: Last Visible Dog
Circlen muut julkaisut
| Tyrant 2006 | Tower 2007 | Panic 2007 |
Tower on suomalaisen Circle-yhtyeen viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2007. Mukana on myös Verde eli muusikko Mika Rintala. Amerikkalaisen Last Visible Dogin julkaisema albumi sisältää fuusio jazz -vaikutteista improvisointia, jota verrattiin muun muassa Alice Coltranen ja Miles Davisin tuotantoon. Levy sai kriitikoilta ristiriitaisen vastaanoton, esimerkiksi Pitchfork piti sitä pettymyksenä ja antoi arvosanaksi vain 4.3, mutta Dusted Magazine kutsui albumia yhdeksi vuoden parhaista.
Vuonna 2011 Full Contact Records julkaisi albumin tuplavinyylinä rajoitettuna 500 kappaleen painoksena.
Kappaleet

Gerde – 6.40
Gättö – 4.25
Gesterlund – 5.30
Geppänen – 13.00
Gaurila – 5.24
Gehtisalo – 9.08
Kokoonpano

Janne Westerlund – kitara
Jussi Lehtisalo – basso
Tomi Leppänen – rummut
Mika Rättö – kosketinsoittimet
Mika Rintala – syntetisaattori
Tuomas Laurila
Tiibetinhemppo

| Tiibetinhemppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Vihervarpuset Spinus
Laji::  thibetanus
Kaksiosainen nimi
 Spinus thibetanus  (Hume, 1872) 
Synonyymit
 Serinus thibetanus 
Katso myös
   Tiibetinhemppo Wikispeciesissä   Tiibetinhemppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tiibetinhemppo (Spinus thibetanus) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Tiibetinhemppoa tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Myanmarissa ja Nepalissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Towada

| Towada (十和田市) |
| --- | --- |
 Towadajärvi
 lippu:  symboli
 Towadan sijainti Aomorin prefektuurissa
 Towada
 Koordinaatit: 40°36′46″N, 141°12′21″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Aomorin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  725,65 km²
Väkiluku (10/2020):  60 464
 – Väestötiheys:  83 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Vaahtera
 – Kukka:  Kirsikka
 
 http://www.city.towada.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Towada (jap. 十和田市, Towada-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Aomorin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Oirasejoen keski- ja yläjuoksulla. Lännessä kaupungin alue ulottuu Towadajärvelle ja Hakkōdavuorille. Towadassa on 60 464 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 725,65 neliökilometriä.
Towadan kaupunki perustettiin nimellä Sanbongi vuonna 1955, kun Sanbongin maaseutukaupunkiin liitettiin kaksi kyläkuntaa. Kaupunki vaihtoi nimensä Towadaksi jo seuraavana vuonna. Asutus Sanbongia ympäröivällä tasangolla on suhteellisen nuorta, sillä alueen laajamittaisen raivaamisen riisinviljelyyn aloitti Moriokan daimiokunta 1800-luvun puolivälissä. Vanhastaan seutu tunnetaan hevosten laidunmaana. Edo-kaudella Sanbongi kehittyi myös yhtenä Ōshū-kaidō-tiereitin postiasemista (shukuba). Riisin lisäksi alueella viljellään esimerkiksi perunoita sekä tuotetaan maitoa ja naudanlihaa. Kaupunkiin on sijoittunut myös teollisuutta. Vuonna 2005 kaupunki laajeni huomattavasti, kun siihen yhdistettiin Towadakon maaseutukaupunki.
Towadan nähtävyyksiä ovat Towadajärven ja Oirasejoen laakson kauniit luonnonalueet, ja kaupungin länsiosat kuuluvatkin Towadan–Hachimantain kansallispuistoon. Alueella on laskettelukeskuksia ja useita kuumia lähteitä (onsen), kuten Tsuta-onsen ja Yachi-onsen. Towadassa toimivat myös Towadan nykytaiteen museo ja Kitasato-yliopiston eläinlääketieteellinen tiedekunta. Vuoteen 2012 saakka Towadaa palveli Towada kankō -rautatie.
Kuvia

Towadan nykytaiteen museo
Towada-jinja
Tsutanumajärvi, Kawase Hasuin puupiirros
Oirasen laaksoa
Tsuta-onsen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Towada Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
The Flash (vuoden 2014 televisiosarja)

| The Flash |
| --- | --- |
Tyyli:  draama toiminta
Kestoaika:  42–45 min
Luoja(t):   Greg Berlanti  Andrew Kreisberg  Geoff Johns 
Pääosissa:   Grant Gustin  Candice Patton  Danielle Panabaker  Rick Cosnett  Carlos Valdes  Tom Cavanagh  Jesse L. Martin  Keiynan Lonsdale  Hartley Sawyer 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   The CW  Netflix
Esitetty:  2014-10-77. lokakuuta 2014 –  2023-5-2424. toukokuuta 2023
Tuotantokausia:  9
Jaksoja:  184
Tuotanto
Tuottaja(t):   J.P. Finn  Emily Silver  Brooke Roberts  Dermott Downs  Glen Winter 
Vastaava(t) tuottaja(t):   David Nutter  Gabrielle Stanton  Sarah Schechter  Aaron Helbing  Todd Helbing  Andrew Kreisberg  Greg Berlanti 
Säveltäjä(t):  Blake Neely
Kuvaaja(t):   Glen Winter (pilotti)  C. Kim Miles  Jeffrey C. Mygatt  Stewart Whelan 
Tuotantoyhtiö(t):   Bonanza Productions  Berlanti Productions  Warner Bros. Television  DC Entertainment 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
The Flash on yhdysvaltalainen vuonna 2014 alkanut supersankarisarja, joka perustuu DC Comicsin sarjakuvahahmoon Salamaan. Sarjan ovat luoneet Greg Berlanti, Andrew Kreisberg ja Geoff Johns. The Flash on Arrow’n spin-off-sarja, ja kuuluu Arrowverse-kokonaisuuteen. Sarjassa on yhdeksän kautta.
Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa 7. lokakuuta 2014 The CW -kanavalla. Suomessa sarjan kahdeksasta ensimmäisestä kaudesta kaikki ovat katseltavissa Netflixin kautta.
Tarina

Sarjan päähenkilö on kuvitteellisessa Central Cityn kaupungissa asuva rikospaikkatutkija Barry Allen, jota esittää Grant Gustin. S.T.A.R. Labs -tutkimuslaitoksen kokeellisen hiukkaskiihdyttimen räjähdettyä Barryyn iskee salama, joka antaa hänelle kyvyn liikkua yliluonnollisen nopeasti. Hän ei kuitenkaan ole ainoa räjähdyksen myötä supervoimia saanut, ja sankariasuun naamioituneena Barry alkaa jäljittää niitä ”metaihmisiä”, jotka käyttävät voimiaan väärin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Grant Gustin  | … |  Barry Allen / Salama   |
|  Candice Patton  | … |  Iris West   |
|  Danielle Panabaker  | … |  Caitlin Snow / Pakkastappaja   |
|  Rick Cosnett  | … |  Eddie Thawne   |
|  Carlos Valdes  | … |  Cisco Ramon / Vibe   |
|  Tom Cavanagh  | … |  tohtori Harrison Wells / H.R. Wells / Sherloque   |
|  Jesse L. Martin  | … |  Joe West   |
|  Keiynan Lonsdale  | … |  Wally West   |
|  Tom Felton  | … |  Julian Albert   |
|  Shantel VanSanten  | … |  Patty Spivot   |
|  Teddy Sears  | … |  Hunter Zolomon / Zoom   |
|  Matt Letscher  | … |  Eobard Thawne / Negatiivi-Salama   |
|  Malese Jow  | … |  Linda Park / Doctor Light   |
|  John Wesley Shipp  | … |  Henry Allen / Jay Garrick   |
|  Patrick Sabongui  | … |  ylikomisario David Singh   |
|  Robbie Amell  | … |  Ronnie Raymond / Firestorm   |
|  Violett Beane  | … |  Jesse Chambers Wells / Jesse Quick   |
|  Victor Garber  | … |  professori Martin Stein / Firestorm   |
|  Wentworth Miller  | … |  Leonard Snart / Kapteeni Pakkanen   |
|  Dominic Purcell  | … |  Mick Rory / Helleaalto   |
|  Jessica Camacho  | … |  Cynthia / Gypsy   |
|  Vanessa A. Williams  | … |  Francine West   |
|  Hartley Sawyer  | … |  Ralph Dibny / Kumimies   |
|  Jessica Parker Kennedy  | … |  Nora West-Allen / XS   |
|  Jordan Fisher  | … |  Bart Allen / Salama   |
Tuotanto > Esituotanto

Suunnitelma The Flash -sarjasta paljastettiin heinäkuussa 2013, ja näyttelijä Grant Gustin valittiin nimirooliin Barry Allenin eli Salaman esittäjäksi syyskuussa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Arrow’n toisen tuotantokauden 8. ja 9. jaksossa joulukuussa 2013.
Alkuperäisenä tarkoituksena oli esitellä Barry Allen kolmessa Arrow’n jaksossa (8, 9 ja 20), joista kolmas olisi toiminut The Flashin pilottina. Ensimmäiset kaksi jaksoa vakuuttivat kuitenkin jo leikkausvaiheessaan The CW:n johtoportaan ja marraskuussa päätettiin, että kolmannen Arrow-jakson sijaan sarjalle tehtäisiin oma erillinen pilottijaksonsa, mikä mahdollisti suuremman budjetin ja täyden keskittymisen Allenin tarinaan. Virallisesti pilotti tilattiin tammikuussa 2014. Sen käsikirjoituksen laativat Greg Berlanti, Andrew Kreisberg ja Geoff Johns, ja jakson ohjasi David Nutter.
Tuotanto > Tuotantokaudet

The Flashin esittäminen alkoi televisiossa 7. lokakuuta 2014. Sarjan saatua runsaasti katsojia ja hyvän vastaanoton The CW täydensi kaksi viikkoa myöhemmin 13 jakson tilauksensa kokonaiseksi 23 jakson tuotantokaudeksi.
The CW tilasi The Flashistä toisen tuotantokauden tammikuussa 2015 samalla kun se uusi seitsemän muunkin sarjansa tilaukset. Kolmannen kauden The CW tilasi maaliskuussa 2016, ja sen esittäminen alkoi 4. lokakuuta 2016. Neljännen kauden tilaaminen seurasi tammikuussa 2017, ja sen esittäminen alkoi 10. lokakuuta 2017.
| Kausi | Kausi | Jaksot | Ensiesitys> Avausjakso | Ensiesitys> Päätösjakso |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 23 | 7. lokakuuta 2014 | 19. toukokuuta 2015 |
|  | 2 | 23 | 6. lokakuuta 2015 | 24. toukokuuta 2016 |
|  | 3 | 23 | 4. lokakuuta 2016 | 23. toukokuuta 2017 |
|  | 4 | 23 | 10. lokakuuta 2017 | 22. toukokuuta 2018 |
|  | 5 | 22 | 9. lokakuuta 2018 | 14. toukokuuta 2019 |
|  | 6 | 19 | 8. lokakuuta 2019 | 12. toukokuuta 2020 |
|  | 7 | 18 | 2. maaliskuuta 2021 | 28. heinäkuuta 2021 |
|  | 8 | 20 | 16. maaliskuuta 2021 | 29. kesäkuuta 2022 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu (englanniksi)
The Flash Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Flash TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tiibetinbuddhalainen musiikki

Monia tiibetinbuddhalaisuuden rituaaleja säestetään musiikilla. Luostarin temppeliorkesteri koostuu puhaltimista ja lyömäsoittimista. Puhaltimista näyttävin on pari metriä pitkä sveitsiläisen alppitorven tyyppinen metallitorvi (rag-dung).  Oboensukuisia puupuhaltimia (rgya-gling) soitetaan aina pareittain joko temppeliorkesterin osana tai aamu- ja iltahymnejä esitettäessä luostarin ulkopuolella. Orkesterissa on puhaltimien lisäksi vielä kotiloista tehtyjä torvia sekä pari lyhyttä torvea, jotka ennen tehtiin ihmisen sääriluusta. Nykyään ne valmistetaan  metallista. Lisäksi orkesterissa on joukko lyömäsoittimia, kaksi eri kokoista symbaalia ja iso kehärumpu sekä pieni käsirumpu.
Munkit tai nunnat laulavat matalalla äänellä sutra-tekstejä. Laulu on vuoroin resitatiivista, vuoroin rytmikästä.
Soittimet

Drilbu: Pronssinen käsikello, jota käytetään yhdessä salamavaltikan ( s. vajra, t. dorje) kanssa, pidetään vasemmassa kädessä. Feminiininen kello edustaa viisautta ja tyhjyyttä, sen läpitunkevat helähdykset edustavat katoavaisuutta. Kelloa soitetaan usein yhtaikaa damarun kanssa seremonian kohokohdissa. (Gothóni-Māhapañña 1990:101) (Ks. myös Mabbett 1994:20-21)
Damaru: Kallorumpu, joka on tehty joko kahdesta tiimalasin tapaan toisiinsa liitetystä kalloholvista tai puusta. Nahkakalvoja rummutetaan kahdella hihnoihin kiinnitetyllä solmulla. Rumpua päristetään mm. mysteerinäytelmissä sekä karkotettaessa demonisia voimia. Alkuperältään se on intialainen Śivan tunnus ja ilmentää mm. vastakohtien ykseyttä. (Gothóni-Māhapañña 1990:101)
Rag-dung: Suuri 3-4 metriä pitkä kuparinen bassotorvi kuuluu jokaiseen luostariorkesteriin antamaan taustalla syvän bassoäänen. Niiden matala ukkossävel tuhoaa jyrinällään helvettien piinat. Torvia soitetaan pareittain siten ettei ääni välillä katkea.
(Gothóni-Māhapañña 1990:101)
Dungkar Alkuperältään muinaisintialainen kotilotorvi (engl. conch), jolla lamalaistemppelien katolta soitettuna kutsuu munkit koolle, symboloi opin julistusta. (Gothóni-Māhapañña 1990:102). Soitetaan myös temppelissä pujassa.
Rgya-gling: Iranilaisperäinen oboe. (Gothóni-Māhapañña 1990:102)
Kang-ling: Reisiluutrumpetti on peräisin Tiibetin muinaisuskonnosta bönistä. Tehty joko vainajan reisiluusta tai nykyään metallista. (Gothóni-Māhapañña 1990:102)
Rolmo: suuret symbaalit, joissa on iso keskuskuhmu, lyödään vertikaalisesti, käytetään raivoisien jumaluuksien rituaaleissa, alku- ja loppumerkin antamisessa (Gothóni-Māhapañña 1990:102). Nimi tarkoittaa myös yleensä musiikkia ja soittimia; symbaaleja soittaa rituaalia johtava munkki.
Silnyen: symbaalit, joissa on pieni keskuskuhmu, lyödään horisontaalisesti, käytetään rauhallisten meditaatiojumaluuksien seremonioissa. (Gothóni-Māhapañña
1990:102)
Tingshag: pienet symbaalit kutsuvat nälkäisiä henkiä uhrialttarille ja saattelemaan vainajien harhailua bardossa. Läpitunkeva hopeankirkas ja kauan kestävä ääni saadaan aikaan valamalla soitin erityisestä kellometalliseoksesta. (Gothóni-Māhapañña 1990:102)
The Pains of Being Pure at Heart

Yhtye esiintymässä Seattlessa vuonna 2009.
The Pains Of Being Pure at Heart on yhdysvaltalainen indie pop -yhtye. He ovat julkaisseet kolme levyä, joiden nimet ovat  The Pains Of Being Pure at Heart (2009), Belong (2011) ja Days of Abandon (2014).
Jäsenet

Kip Berman – Laulu ja kitara
Peggy Wang – Kosketinsoitin ja laulu
Alex Naidus – Basso
Kurt Feldman – Rummut
Christoph Hochheim – kitara
Albumit

The Pains of Being Pure at Heart (2009)
Belong (2011)
Days of Abandon (2014)
The Wizard’s Diary – Volume 1

| The Wizard’s Diary – Volume 1 Ken Hensley |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : Pedro Studios, Moskova, Venäjä
 Julkaistu: maaliskuu 2005
 Tuottaja(t): Ken Hensley
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 66.00
 Levy-yhtiö: Horsepower Records
Ken Hensleyn muut julkaisut
| The Last Dance 2004 | The Wizard’s Diary – Volume 1 2005 | Cold Autumn Sunday 2005 |
The Wizard’s Diary – Volume 1 on Ken Hensleyn vuonna 2005 julkaisema albumi, jossa hän soitti uusiksi suosikkikappaleitaan Uriah Heep -ajoiltaan. Osalla kappaleista on mukana yhtye The Presidential Symphony Orchestra.
Kappaleet

The Wizard (Hensley)
Illusion (Hensley)
Circle Of Hands (Hensley)
Rain (Hensley)
Weep In Silence (Hensley/Wetton)
Feelings (Hensley)
Sweet Freedom (Hensley)
Lady In Black (Hensley)
Free Me (Hensley)
July Morning (Hensley/Byron)
Stealin' (Hensley)
Easy Livin'  (Hensley)
Kappaleet > Special limited edition CD+DVD digipack set

The making of "The Wizard's Diary"
"Free Me" videoclip
MTV interview
Ken Hensley with Uriah Heep in St. Louis, USA, June 11th 1990
Photo Gallery
Kokoonpano

Ken Hensley – kitara, koskettimet, laulu, piano
Igor Kozhin – kitara
Alexey Ostashev – basso
Andrey Shatunovsky – rummut
Vadim Nazarov – piano
Irina Rodilez, Oleg Kozura, Raisa Saed-Shakh, Andrey Kolchugin – taustalaulu
Towards the Light

| Towards the Light Crimson Sun |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 3. elokuuta 2015
 Kesto: 41.01
 Levy-yhtiö: Maple Metal Records
Crimson Sunin muut julkaisut
| The Border 2013 | Towards the Light 2015 | The Spirit of Unchainable 2017 |
Towards the Light on Crimson Sunin debyyttialbumi, joka julkaistiin 3. elokuuta 2015.
Kappaleet

The Storm – 3.46
Eye Of The Beholder – 3.45
Awaken – 3.40
Towards The Light – 3.33
The Herald – 3.23
Portrait Of A Ghost – 3.53
Enter The Silence – 3.12
The Spark – 4.32
Clockwork Heart – 4.21
Memories Burning – 6.53
Arvostelut

Imperiumi: 10-/10
Kaaoszine: 9/10
Aiheesta muualla

Towards the Light Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Towards the Light Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Towards Damnation

| Towards Damnation Diaboli |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syksy 1996, Fantom Studios & Fullmoon Studios
 Julkaistu: tammikuu 1998
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 38.11
 Levy-yhtiö: Full Moon Productions
Diabolin muut julkaisut
| Mesmerized by Darkness 1996 | Towards Damnation 1998 | Anthems of Sorrow 2000 |
Towards Damnation on suomalaisen black metal -yhtyeen Diabolin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä Full Moon Productions.
Kappaleet

Under a Bloodred Sky – 5.24
To Burn the Kingdom of God – 4.59
Totaalituho – 5.06
Twilight – 5.18
Dream Unknown – 4.25
Saatanan viha – 3.34
Under the Leadership of a New God – 3.17
Jumalan tuhoaminen – 6.08
Kokoonpano

Petri Ilvespakka – kaikki instrumentit, laulu
Aiheesta muualla

Towards Damnation Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Towards Damnation Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Traumaterapia

Traumaterapia on terapiaa, jolla pyritään vähentämään psyykkisestä traumasta koituvia haittoja kuten depressiota, pelkoja ja ihmissuhdehaittoja.
Osa traumaterapian muodoista kuten psykologinen jälkipuinti voi tutkimusten mukaan olla potilaille pikemmin haitallista kuin hyödyllistä. Se mikä on yhdelle hyvin järkyttävää, ei välttämättä ole sitä toiselle, jolla on erilainen elämänkokemus. Siksi kaikki eivät tarvitse kriisiterapiaa. Traumapsykoterapia on kuitenkin tavallisimmin pitkäkestoinen hoito eikä lyhyt kuten jälkipuinti. Suomessa erityisesti traumojen hoitoon erikoistunutta hoitoa ja koulutusta tarjoaa traumaterapiakeskus Hoidossa integroidaan erilaisia hoitomuotoja ja traumaterapiatekniikoita ja siten se onkin integratiivinen terapiaviitekehys. Traumaterapeutit ovat erikoistuneet hoitamaan nimenomaan komplisoituneita traumareaktioita ja traumaperäisiä psykiatrisia tiloja kuten dissosiaatiohäiriöitä, joihin tavanomaisemmat terapiatekniikat kuten kognitiivinen psykoterapia tai analyyttinen psykoterapia eivät välttämättä yksistään riitä, jollei niihin integroida traumaterapian tekniikoita. Trauman hoitoon voidaan kuitenkin käyttää akuutissa vaiheessa, esimerkiksi akuutin stressihäiriön ja lyhytkestoisen traumaperäisen stressihäiriön (PTSD) hoitoon, erilaisia lähestymistapoja arkielämän ongelmia helpottamaan, joka kriisin alkuvaiheessa on ensisijaista. Rauhoittava ja turvallinen hoitokontakti on kaikissa lähestymistavoissa hoidon kulmakivi. Pitkäkestoisen traumatisoitumisen hoitoon erikoistuneessa traumaterapiassa voidaan oireita hoitaa mm. EMDRllä, kognitiivisella psykoterapialla ja/tai SSRI-masennuslääkkeillä.
Suomessa traumaterapian pohjateoriana on persoonallisuuden rakenteellinen dissosiaatioteoria, joka on traumakäsitteiden ja traumaterapiankin metateoria. Se yhdistää traumateoriat (mm.polyvagaalinen teoria) ja se on terapiatekniikoiden ja potilaiden vakauttamisessa merkittävästi ymmärrystä lisäävä teoria. Emotionaalisen trauman kohdalla tapahtuva persoonallisuuden jakautuminen prototyyppisiin, alkumuotoisiin osiin ei tapahdu sattumanvaraisesti, vaan noudattelee todennäköisimmin evolutiivisesti määräytyneitä ”jakolinjoja” eri toimintajärjestelmien välillä. Mitä enemmän osia, sitä komplisoituneemmasta traumatisoitumisesta on kysymys.
Traumaperäisen dissosiaatiohäiriön vakauttaminen on ensimmäinen käsikirja, joka on suunnattu traumaperäisistä dissosiaatiohäiriöistä kärsiville potilaille.  Boon, Steele ja van der Hart nostavat esiin tärkeitä ja ajankohtaisia traumaa ja dissosiaatiota koskevia teorioita, rakenteellisen dissosiaation teorian. Ammattilaisten tietämystä traumatisoitumisesta ja rakenteellisesta teoriasta on lisännyt merkittävästi heidän kirjansa The Haunted Self 2006, suomennos Vainottu Mieli.
Jälkipuinti

Ammattilaisen suorittama trauman psykologinen jälkipuinti saattaa lisätä potilaan ahdistusta ja muuta myöhempää psyykkistä oireilua kuin vähentää niitä. Duodecimin Käypä hoito -suosituksen (2009) mukaan kertaluonteinen jälkipuinti ei toimi ja oletettavasti sama koskee myös monen tapaamisen jälkipuintia.
Silti jälkipuinti otettiin käyttöön Suomessa 1990-luvulla jo ennen kuin se vaikuttavuutta oli tutkittu.
Turun yliopiston professori Pekka Räsäsen ja dosentti Atte Oksasen johtama sosiologinen tutkimus osoitti, että jälkipuinnin suorien psykologisten haittojen lisäksi psykologinen kriisiapu rapauttaa yhteisöllisyyttä. Yhteisöllisyyden tunne ja naapuriapu tukivat hyvinvointia kriisin aikana ja jälkeen sekä Suomen että Yhdysvaltojen ammuskelutapauksissa. Osallistuminen kriisiterapiaan heikensi yhteisöllisyyden tunnetta ja hyvinvointia.  Jälkipuinti on kuitenkin vain yksi terapiatekniikoista eikä sitä käytetä pitempikestoisten ja varsinaisten traumaterapioiden osana.
Thyn kansallispuisto

Thyn kansallispuisto
| --- | --- |
Sijainti:  Thisted Tanska
Lähin kaupunki:  Klitmøller
Pinta-ala:  24 370,0 km2 
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Nationalpark Thy
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  2008
Luokitus:  Ramsar-alue 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Thyn kansallispuisto (Nationalpark Thy) on luonnonsuojelualue Tanskassa Jyllannin niemimaan pohjoisosassa. Se sijaitsee Pohjanmeren rannalla. Puisto on perustettu vuonna 2008, ja se on Tanskan vanhin kansallispuisto. Siellä suojellaan ainutlaatuista dyynimaisemaa.
Puistossa elää peuroja ja hylkeitä. Siellä voi nähdä myös merikotkan tai kurkia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thyn kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Thyolon piirikunta

| Thyolon piirikunta Thyolo District |
| --- | --- |
 Koordinaatit: 16.069°S, 35.144°E 
Valtio:  Malawi
Alue:  Eteläinen
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Thyolo (7 693 as., 2008)
Pinta-ala  ():  1 715 km²
Väkiluku (2008)  ():  587 100
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  MW-TH
Thyolon piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta ja rajoittuu etelässä Nsanjen, lännessä Chikwawan, pohjoisessa Blantyren ja Chiradzulun piirikuntaan sekä idässä Mulanjen piirikuntaan ja Mosambikiin.
Piirikunnan sijainti Malawissa.
Piirikunnan pinta-ala on 1 715 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 322 000 as. (1977), 431 200 as. (1987), 459 000 as. (1998), 587 100 as. (2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 603 129 as. Piirikunnan keskus on Thyolon kaupunki (7 693 as., 2008).
Thyolon piirikunta on viljelypinta-alaltaan (teeviljelmiä 88,2 km²) Malawin toiseksi suurin teealue. Pääosin tuotetaan mustaa teetä. Teen valmistuksessa hyödynnetään usein maan laajan tupakantuotannon laitteita ja seurataan tarkoitukseen kehitettyä Laurie-teeprosessointitapaa.
Aiheesta muualla

Members of parliament (from Thyolo district) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (parliament.gov.mw)
Malawin alueet ja piirikunnat
| --- | --- |
Pohjoinen alue:    Chitipa | Karonga | Likoma | Mzimba | Nkhata Bay | Rumphi
Keskinen alue:    Dedza | Dowa | Kasungu | Lilongwe | Mchinji | Nkhotakota | Ntcheu | Ntchisi | Salima
Eteläinen alue:    Balaka | Blantyre | Chikwawa | Chiradzulu | Machinga | Mangochi | Mulanje | Mwanza | Neno | Nsanje | Phalombe | Thyolo | Zomba
Travancore
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Travancore Wikimedia Commonsissa
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2013–2014

| Miesten 1-sarjan kausi 2013-2014 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  15
Mestari:  Särkät Volley
Toinen sija:  Mikkelin Passarit
Pudonneet joukkueet:  Salpis, Hollola Vaasan Kiisto
Ylempi sarjataso:  Mestaruusliiga
Alempi sarjataso:  2-sarja
  ← 2012-2013 :  2014-2015 → 
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2013–2014 pelattiin alkusarjan kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kolme parasta jatkavat ylempään jatkosarjaan ja muut alempaan. Alkusarjat pelattiin loppuun joulukuussa. Ylempään jatkosarjaan jäävät alkulohkoissa pelattujen keskinäisten otteluiden tulokset voimaan, ja joukkueet kohtaavat kaksi kertaa jokaisen toisesta lohkosta ylempään loppusarjaan selviytyneen joukkueen. Alemmat jatkosarjat käynnistyvät nollilta.