stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bamakon hotelli-isku 2015

| Bamakon hotelli-isku 2015 |
| --- | --- |
 Bamakon sijainti Malissa
Paikka:  BP E. 2566, Bamako, Mali  12.6352°N, 8.0308°W
Kohde:  Radisson Blu Hotelin asiakkaat ja henkilökunta
Ajankohta:  20. marraskuuta 2015  7.00–7.30 (0 UTC)
Iskutyyppi:  aseellinen hyökkäys, panttivankien ottaminen, terrori-isku
Kuolleita:  ainakin 27
Epäilty/epäillyt:  Al-Murabitoun ja Islamilaisen Maghrebin al-Qaida
Tekoväline:  automaattiaseet
Bamakon hotelli-isku tapahtui 20. marraskuuta 2015, kun ainakin 10 aseistautunutta miestä hyökkäsi Malin pääkaupungissa Bamakossa sijaitsevaan Radisson Blu Hotel- hotelliin. Hotelli on yhdysvaltalaisomisteinen, ja suosittu liikemiesten sekä lentoyhtiöiden työntekijöiden keskuudessa. Hyökkäyksessä otettiin 170 panttivankia, joista 30 oli hotellin työntekijöitä.
Ainakin 27 ihmistä kuoli hyökkäyksessä. Erikoisjoukot pelastivat jäljellä olevat panttivangit.
Al-Qaidaan kytkeytyvä Al-Murabitoun-jihadistiryhmä julisti itsensä iskun tekijäksi mikroblogipalvelu Twitterissä.
Hyökkäys

Kaksi asemiestä otti 170 ihmistä panttivangiksi (140 asiakasta ja 30 työntekijää).
Kymmenen Kiinan kansalaista, kaksikymmentä Intian kansalaista, kuusi Yhdysvaltain kansalaista, seitsemän Algerian kansalaista, joista kuusi diplomaatteja, kaksi Venäjän kansalaista, kaksi Marokon kansalaista, seitsemän Turkish Airlinesin työntekijää ja tuntematon määrä Ranskan kansalaisia oli raportoitu panttivangiksi. Kaksitoista Air Francen työntekijää oli myös rakennuksessa, mutta heidät evakuoitiin onnistuneesti.
Kolme Yhdistyneiden kansakuntien työntekijää pääsi pois rakennuksesta, mutta sisälle jääneiden määrää ei tiedetty. Useita MINUSMAn (Multidimensional Integrated Stabilization Mission in Mali) edustajia oli hotellissa kokouksessa maan rauhaa koskien. Guinealainen laulaja Sekouba Bambino oli hotellissa hyökkäyksen aikaan, mutta pääsi turvallisesti pois.
Asestautuneet miehet saapuivat hotellille noin kello 7.00 UTC, diplomaattikilvillä varustetulla autolla. Malin armeijan komentaja Modibo Nama Traoré raportoi, että vähintään 10 aseistautunutta mieshenkilöä hyökkäsi hotelliin huutaen "Allahu akbar!" ennen vartijoiden ampumista ja panttivankien ottoa. Kassim Traoré, malilainen journalisti, sanoi että panttivankien täytyi tunnustaa uskonsa islamiin, Šahadalla, tapana erottaa muslimit ja ei-muslimit. Malin erikoisjoukot saartoivat hotellin. YK:n rauhanturvaajat tukivat Malin armeijaa hyökkäyksen lopettamiseksi. 25 Yhdysvaltain sotilashenkilöstön jäsentä auttoi Malin viranomaisia evakuoimisessa.
Hyökkääjä

Hyökkäyksen aikana Al-Murabitoun julisti itsensä ja Al-Qaidan iskun tekijäksi Twitterissä.
Al-Murabitoun oli jihadistiryhmä, joka koostui tuaregeista ja arabeista. Ryhmä teki yhteistyötä Al-Qaidan kanssa.
Ryhmä muodostui vuonna 2013, ja sitä johti Mokhtar Belmokhtar. Se toimi Saharan aavikon alueilla. Ryhmä otti vastuun myös useista muista iskuista Malissa vuosien 2014 ja 2015 välillä.
Reaktiot

Malin presidentti Ibrahim Boubacar Keïta keskeytti valtiovierailunsa Tšadissa palatakseen Bamakoon.
Ranskan armeija on läsnä Malissa sen sisällissotaan liittyen. Ranskan ulkoministeri Laurent Fabius ilmoitti, että Ranska tekee kaikkensa iskun pysäyttämiseksi.
Ison-Britannian ja Australian suurlähetystöt kehottivat kansalaisiaan välttämään matkustamista Maliin, ja maan sisällä olevien kansalaisten seuraavan toiminta-ohjeita ja pysymään sisätiloissa. Yhdysvallat toimeenpanivat varoituksen ulkona liikkumisesta.
Käännös suomeksi
Uschi Disl

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Uschi Disl  |  Uschi Disl  |  Uschi Disl  |  |
Maa:   Saksa
Naisten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Nagano 1998 | viesti |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | viesti |  |
|  Hopeaa | Albertville 1992 | viesti |  |
|  Hopeaa | Lillehammer 1994 | viesti |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2002 | sprintti |  |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | normaalimatka |  |
|  Pronssia | Nagano 1998 | normaalimatka |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | yhteislähtö |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Novosibirsk 1992 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Antholz-Anterselva 1995 | viesti |  |
|  Kultaa | Ruhpolding 1996 | viesti |  |
|  Kultaa | Ruhpolding 1996 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Brezno-Osrblie 1997 | viesti |  |
|  Kultaa | Kontiolahti 1999 | viesti |  |
|  Kultaa | Hochfilzen 2005 | sprintti |  |
|  Kultaa | Hochfilzen 2005 | takaa-ajo |  |
|  Hopeaa | Antholz-Anterselva 1995 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Antholz-Anterselva 1995 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | Antholz-Anterselva 1995 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Oslo 2000 | takaa-ajo |  |
|  Hopeaa | Oslo 2000 | viesti |  |
|  Hopeaa | Pokljuka 2001 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Pokljuka 2001 | viesti |  |
|  Hopeaa | Hochfilzen 2005 | viesti |  |
|  Pronssia | Lahti 1991 | viesti |  |
|  Pronssia | Hanti-Mansijsk 2003 | viesti |  |
|  Pronssia | Hanti-Mansijsk 2005 | sekaviesti |  |
Ursula (Uschi) Disl (s. 15. marraskuuta 1970 Bad Tölz) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Hän voitti olympiakultaa viestissä 1998 sekä 2002, hopeaa viestistä 1992 ja 1994 ja sprintistä 1998 sekä 2002, pronssia 15 km 1994 ja 1998 sekä yhteislähdöstä 2006. Hän voitti kahdeksan maailmanmestaruutta ja saavutti yksitoista himmeämpää mitalia MM-kisoissa.
Uransa hän päätti kauden 2006 jälkeen. Hän on naimisissa ruotsalaisen Thomas Söderbergin kanssa. Perheeseen kuuluu myös kaksi lasta ja he asuvat nykyisin Morassa, Ruotsissa.
Ulkoluoto

Ulkoluoto
Ulkoluodon saareen on kiinteä tieyhteys Ulkoluodon sillan kautta.
| --- | --- |
Muut nimet:  Utö
Sijainti:  Salo Varsinais-Suomi Suomi
Saariryhmä:  Turun saaristo
Merialue:  Itämeri
Pinta-ala:  15,5 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  44
Asutuskeskukset:  Tessvärr, Siksalo ja Söderby
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ulkoluoto (ruots. Utö) on saari Salon kaupungin Särkisalossa. Ulkoluoto sijaitsee Salon eteläosassa Niksaaren ja Petun välissä. Ulkoluodon pinta-ala on 15,5 neliökilometriä ja sillä asuu vakituisesti 44 ihmistä. Vapaa-ajan asuntoja saarella on vajaa 100.
Saari on nykyään yhdistetty mantereeseen Niksaaren kautta, jonne kulkeva silta valmistui 2007. Ulkoluodosta liikennöi naapurisaareen Petun lossi.
Ulkoluodolla sijaitsee Tessvärrin, Siksalon ja Söderbyn rekisterikylät.
Usa (kaupunki)

| Usa-shi (宇佐市) |
| --- | --- |
 Usan pyhäkön eteläinen rōmon-portti
 Sinetti
 Usan sijainti Ōitan prefektuurissa
 Koordinaatit: 33°31′55″N, 131°20′58″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Ōitan prefektuuri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Shūji Korenaga
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  439,12 km²
Väkiluku (2014):  59 075
 – Väestötiheys:  134,5 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Quercus gilva
 – Kukka:  Atsalea
 
 http://www.city.usa.oita.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Usa (jap. 宇佐市, Usa-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Ōitan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Tyynen valtameren rannalla Beppun ja Ōitan kaupunkien luoteispuolella. Usassa on 59 075 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 439,12 neliökilometriä. Kaupungin pohjoisosat meren rannikolla ovat alavaa tasankoa, eteläosat nousevat korkealle vuoristoon.
Usan merkittävin nähtävyys on Usan pyhäkkö, joka on perustettu vuonna 725. Se oli ensimmäinen Hachimanille omistettu pyhäkkö. Pyhäkön nykyiset rakennukset ovat 1800-luvulta, ja ne on nimitetty kansallisaarteiksi. Osa nykyisestä kaupungista kehittyi pyhäkön ympärille. Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 alueelle muodostettiin 27 kyläkuntaa ja maaseutukaupunkia, joista yksi oli Usan maaseutukaupunki. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1967 ja saavutti useiden kuntaliitosten kautta nykyisen muotonsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Usa Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Ulvkærin lurit

| Ulvkærin lurit Lurerne fra Ulvkær  |
| --- | --- |

Löytyminen
Valtio:  Tanska 
Löytöpaikka:  Hjørringin kunta 
Löytäjä:  Orla Pedersen
Löytöpäivä:  1988 
Säilytys
Paikkakunta:  Kööpenhaminan kunta 
Kokoelma:  Tanskan kansallismuseo 
Kuvaus
Esinetyyppi:  rituaaliesine, soitin
Materiaali:  pronssi 
Valmistustapa:  valaminen ja Juottaminen 
Valmistettu
Kulttuuri:  Skandinavian pronssikausi
Ajanjakso:  pronssikausi, periodi V
Valmistettu:  noin 750 eaa.
 fiUlvkærin lurit 
Toinen lur on löytynyt kappaleina.
Ulvkærin lurit (lue venyttämällä: lūr) ovat ne kaksi luria, jotka löydettiin vuonna 1988 Ulvkærin suolta. Suo sijaitsee Hjørringin kunnassa Hirtshalsin eteläpuolella Pohjois-Jyllannissa Tanskassa. Niiden arvellaan joutuneen suohon, kun ne upotettiin pronssikaudella votiiviuhrina veteen ja vesialue myöhemmin mataloitui ja soistui. Lurien katsotaan kuuluvan Skandinavian pronssikauden kulttuuriin ja ne ajoitetaan Monteliuksen periodille V eli aikavälille 800–700 eaa.
Historiaa

Ulvkærin suolta kaivettiin vuonna 1988 turvetta lisämaaksi hiekkapohjaiselle dyynialueelle, jota oltiin parhaillaan rakentamassa. Orla Pedersen löysi turveaumasta kolme pronssiputkea, jotka hän vei kassissa paikkakuntansa omaan museoon (Vendsyssel Historiske Museum). Kun museosta tultiin tutkimaan työmaata, löydettiin sieltä vielä lisää putkenkappaleita. Edelliset lurit löydettiin Tanskasta vuonna 1894, joten tehty löytö herätti laajaa huomiota.
Kuvailua

Lurit ovat pronssia, ja ne painavat vajaa kolme kiloa ja ovat 1,75 metriä pitkät. Ne koostuvat kumpikin kuudesta osasta, jotka liitetään toisiinsa holkkien avulla. Yksi holkeista on lukko, jolla lur voidaan katkaista kuljetuksen ajaksi. Ulvkærista löydetyt lurit ovat samanlaisia kuin Brudevæltesta löydetyt lurit. Niiden on arveltu olevan saman pronssisepän tekemiä.
Replikoita

Ulvkærin lureista on valmistettu pronssista replikoita, joilla esiintyvät taiteilijat soittavat musiikkia.
Aiheesta muualla

Lur fra Ulvkær, Tanskan kansallismuseo
Lurs, Conservation Physics, 1996
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: da:Lurerne fra Ulvkær
Käännös suomeksi
Usambaransambu

| Usambaransambu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Klusiakasvit Clusiaceae
Tribus::  Garcinieae
Suku::  Sambut Allanblackia
Laji::  stuhlmannii
Kaksiosainen nimi
 Allanblackia stuhlmannii  (Engl.) Engl. 
Synonyymit
 Allanblackia sacleuxii Hua 
Katso myös
   Usambaransambu Wikispeciesissä   Usambaransambu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Usambaransambu (Allanblackia stuhlmannii) on klusiakasvien (Clusiaceae) heimoon, sambujen (Allanblackia) sukuun kuuluva kasvilaji.
Usambaransambu on ainavihanta puu, joka voi kasvaa 35 metriä korkeaksi, paikoittain jopa 45 metriä korkeaksi. Runko on suora ja oksaton noin yhdeksän metrin korkeuteen asti ja voi olla halkaisijaltaan 65 cm.
Usambaransambua kasvaa luonnossa vuoristometsien rinteillä ja laaksoissa 800–1200 metrin korkeudella merenpinnasta, joskus 1600 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan luonnonvaraisena ainoastaan Tansaniassa ja se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU) lajiksi.
Usambaransambulla on öljypitoiset siemenet ja ne ovat tärkeitä paikallisilla markkinoilla, mutta niitä on tuotu myös Eurooppaan. Laji on kuitenkin herättänyt kiinnostusta myös kansainvälisessä elintarviketeollisuudessa. Siementen lisäksi puista saadaan puutavaraa sekä polttopuuta. Usambaransambua ei yleensä kasvateta.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Allanblackia stuhlmannii
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Allanblackia stuhlmannii (englanniksi)
The Plant List: Allanblackia stuhlmannii (englanniksi)
Uschakoffin talo

| Uschakoffin talo |
| --- | --- |

Osoite:  Pohjoisesplanadi 19, 00100 Helsinki
Sijainti:  Kluuvi, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′5″N, 24°57′2.5″E
Valmistumisvuosi:  1816
Omistaja:  Helsingin kaupunki
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uschakoffin talo on Helsingissä Pohjoisesplanadi 19:ssä sijaitseva kolmikerroksinen empiretyylinen toimisto- ja liiketalo jonka rakennutti venäläinen Suomeen vuonna 1808 muuttanut kauppias Jegor Uschakoff vuosina 1815–1816 Pehr Granstedtin toimiessa suunnittelijana. Talossa oli alun perin tavaramakasiineja ja kauppapuoteja alakerrassa ja yläkerroksissa asuntoja. Talon piharakennuksessa oli vielä renkitupa, sauna, talli ja navetta. Uschakoffin talon Unioninkadun puoleisen siiven pohjoisosa valmistui hiukan myöhemmin 1827–1828. 1800-luvun kuluessa taloon tehtiin vielä ikkunajakomuutoksia sekä rakennettiin näyteikkunat vuonna 1876 arkkitehti Theodor Höijerin suunnitelman mukaan.
Vuonna 1885 Uschakoffin perilliset myivät talon kirjakauppias Gustaf Wilhelm Edlundille. Edlund oli ostanut Uschakoffin talossa jo vuodesta 1848 toimineen J. C. Frenckellin kirjakaupan vuonna 1864 ja kirjakauppa toimi talossa G. W. Edlundin kirjakaupan nimellä vuodesta 1879 aina 1920-luvun alkuun. Edlund myi kuitenkin Uschakoffin talon jo vuonna 1896 Privatbankenille.
1900-luvulla taloon rakennettiin Jugendsalina tunnettu Privatbankenin pankkisali sisäänkäynteineen ja portaikkoineen sekä uudet näyteikkunat vuosina 1903–1904 arkkitehti Lars Sonckin suunnitelmien mukaan. Pankkisalin sisustuksen suunnitteli Valter Jung. Lars Sonck suunnitteli myös vuonna 1915 valmistuneen Privatbankenin pankkisalin laajennuksen. Privatbankenin toiminta päättyi fuusioon vuonna 1922 pankin jouduttua taloudellisiin vaikeuksiin.
Helsingin kaupunki osti Uschakoffin talon vuonna 1961. Uschakoffin talon sisäosat purettiin julkisivuja ja Jugendsalia lukuun ottamatta vuosina 1965–1968 tehdyissä muutostöissä jotka suunnitteli arkkitehti Aarno Ruusuvuori. Jugendsali muutettiin Helsingin kaupungin tiedotustilaksi vuonna 1983 ja nykyisin salissa toimii kahvila-ravintola. Uschakoffin talossa sijaitsee myös heinäkuussa 2018 avattu Market Helsinki, joka on kolmen suomalaisen brändin (R/H Studio, Papu, Frantsila) yhteismyymälä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uschakoffin talo Wikimedia Commonsissa
Tuomas Nissinen

| Tuomas Nissinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1983 Kuopio
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2009
Seurat:  Kalpa Ilves Ässät Tuto Örebro HK HC Pustertal-Val Pusteria
NHL-varaus:  89. varaus, 2001 St. Louis Blues
Tuomas Nissinen (s. 17. heinäkuuta 1983 Kuopio) on suomalainen jääkiekkomaalivahti. Nissinen pelasi kaudella 2005–2006 Porin Ässissä voittaen SM-hopeaa. Hän on pelannut myös Tampereen Ilveksessä ja Kuopion KalPassa. Hän on 188 cm pitkä ja painaa 86 kg.
Blake Wheeler

| Blake Wheeler |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1986 (ikä 38) Plymouth, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  193 cm
Paino:  102 kg
Seura
Seura:  New York Rangers
Sarja:  NHL
Pelinumero:  17
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Atlanta Thrashers (NHL)  Boston Bruins (NHL)   Winnipeg Jets (NHL)
NHL-varaus:  5. varaus, 2004 Phoenix Coyotes
Wheeler vuonna 2008.
Blake James Wheeler (s. 31. elokuuta 1986 Plymouth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue New York Rangersia.
Ura

Wheeler pelasi vuodet 2002–2004 USHS-liigan Breck Mustangsissa. Phoenix Coyotes varasi hänet vuonna 2004 koko varaustilaisuuden viidentenä pelaajana. Wheeler sai varauksensa jälkeen useita sopimustarjouksia Coyotesista, mutta hän päätti jatkaa uraansa kehittymisen kannalta Minnesotan yliopistojoukkueessa aina varauksensa umpeutumiseen asti. Ennen NCAA:ta Wheeler pelasi kauden 2004–2005 USHL-joukkue Green Bay Gamblersissä. Hänet valittiin siellä tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2005–2006 Wheeler siirtyi Minnesotan yliopistojoukkueeseen. Hän pelasi siellä kolme kautta, ja kaudella 2006–2007 Wheeler voitti WCHA:n mestaruuden ja valittiin lopputurnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Heinäkuussa 2008 hän siirtyi vapaana agenttina Boston Bruinsiin. Wheeler teki siellä tulokaskaudellaan 2008–2009 tehot 21+24=45 ja oli tulokkaiden pistepörssin kuudes Florida Panthersin Michael Frolíkin kanssa. Wheeler pelasi kauden aikana myös nuorten tähdistöottelussa, jonka arvokkaimmaksi pelaajaksi hänet valittiin.
Heinäkuussa 2010 Wheeler teki vuoden mittaisen 2,2 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen Bruinsin kanssa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi Bruinsissa 58 peliä, kunnes hänet kaupattiin helmikuussa Atlanta Thrashersiin. Samassa kaupassa Thrashersiin siirtyi myös Mark Stuart ja Bruins sai Rich Peverleyn ja Boris Valábikin.
Joulukuussa 2019 Wheelerista tuli Winnipeg Jetsin organisaation historian eniten tehopisteitä tehnyt pelaaja.
Kesäkuussa 2023 Jets osti Wheelerin sopimuksen ulos. Heinäkuussa 2023 Wheeler teki vapaana pelaajana New York Rangersin kanssa yksivuotisen sopimuksen.
Maajoukkue

Wheeler edusti Yhdysvaltoja vuoden 2011 MM-kilpailuissa. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blake Wheeler Wikimedia Commonsissa
Ulkomaalaisen omaisuuden hoitokunta

Ulkomaalaisen omaisuuden hoitokunta (myös Ulkomaisen omaisuuden hoitokunta, lyhenne UOH) oli Suomen valtion toimielin, joka toimi kahdessa vaiheessa jatkosodan aikana ja sen jälkeen. 
Ensimmäisen kerran hoitokunta asetettiin vuonna 1942 vastaamaan vallatuilla alueilla olevasta neuvostoliittolaisesta omaisuudesta.
Hoitokunta perustettiin uudelleen Moskovan välirauhan  ehtojen velvoittamana[21. toukokuuta 1946 huolehtimaan Suomessa olevan saksalaisen omaisuuden luovuttamisesta Neuvostoliitolle. Rauhansopimuksen 15 pykälän mukaisesti:
Suomi sitoutuu sotasaaliina luovuttamaan Liittoutuneiden (Neuvostoliiton) Ylimmälle Sotilasjohdolle kaiken Suomen alueella olevan Saksalle ja sen vasalleille kuuluvan sotilasomaisuuden sekä näille maille kuuluvat ja Suomen aluevesillä olevat sota- ja muut alukset.
Sotilasomaisuuteen laskettiin myös joukko teollisuuslaitoksia ja muita yrityksiä. Niihin kuuluivat muun muassa Tikkakoski Oy sekä AEG:n Suomen tytäryhtiö.
Näitä ei suoranaisesti siirretty Neuvostoliitolle, vaan sille siirtyi yritysten osake-enemmistö. Yritysten määräysvalta siirrettiin ensiksi Ulkomaalaisen omaisuuden hoitokunnalle. Hoitokunnan työ eteni "loppuvaiheeseen" vuoden 1947 helmikuun lopulle tultaessa, jolloin neuvostoliittolaiset olivat ottaneet yritykset tosiasialliseen hallintaansa ja hoitokunta luovutti toimintakertomuksensa ulkoministeriölle.
Aiheesta muualla

Neuvostoliitolle pakkoluovutetut saksalaisomisteiset yhtiöt Suomessa.
Usambara

Maisema Mombosta
Usambara on vuorialue Tansanian koillisosassa, Tangan alueella. Se koostuu kahdesta vuoriryhmästä, Itä- ja Länsi-Usambarasta.  Tyypillinen korkeus on 1000–2200 metriä merenpinnasta. Osia erottaa Lwengerajoen laakso. Itäosa on pienempi ja  sateisempi.
Usambara on osa kaarimaista kalliomuodostumaa, joka ulottuu Kenian puolelta Taitasta Morogoroon. Muodostuma on arvioitu 100–600 miljoonaa vuotta vanhaksi.
Usambaran alueella on ollut asutusta ainakin 1,5 miljoonan vuoden ajan. Huhtikuussa 2009 alueelta löytyi kivettyneitä ihmisten jalanjälkiä. Nykyisten asukkaiden esi-isät tulivat alueelle satoja vuosia sitten. 1700-luvun puolessavälissä alueella kukoisti Sambaan kuningaskunta. Kun alue oli Saksan Itä-Afrikkaa, saksalaiset perustivat Lusothon ja suosivat sitä lomakohteenaan.  He suunnittelivat alueelle ennen kaikkea kahvin viljelyä. Sademetsän rehevyys sai ihmiset uskomaan, että maa on hedelmällistä, vaikka siinä itse asiassa on varsin vähän ravinteita. Metsän hakkaamisen jälkeen kahvi menestyi nuorilla plantaaseilla vain muutamia vuosia. Saksalaiset aloittivat 1900-luvun alussa rautatien rakentamisen alueelle, aikomuksenaan rakentaa rata Tangan satamasta Victoriajärvelle, mutta jättivät sen kesken ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Britit jatkoivat rataa Arushaan asti.
Jalostettu paavalinkukka
Alueella elää monia kotoperäisiä kasvi- ja eläinlajeja, varsinkin matelijoita, sammakkoeläimiä ja nilviäisiä. Metsissä on kuusitoista puulajia, joita ei kasva missään muualla kuin Itä-Usambarassa, ja noin 500 lajia on kotoperäisiä laajemmalla Itä-Afrikan vuoristokaarella. Huonekasvina tunnetun paavalinkukan eli saintpaulian kantamuoto on löydetty tältä alueelta, ja viimeiset suvun villit lajit elävät Usambarassa.
Alueella on suhteellisen paljon asutusta, ja suojellut alueet muodostavat tilkkutäkin viljeltyjen palstojen kanssa. Luonnonsuojelun uhkina ovat metsäpalojen leviäminen viljelysalueilta, hakkuut, kullankaivu ja tulokaslajien leviäminen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Usambara Wikimedia Commonsissa
Tanzania adventure
Tuoksuilangia

| Tuoksuilangia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Magnoliales
Heimo::  Annoonakasvit Annonaceae
Alaheimo::  Ambavioideae
Suku::  Ilangiat Cananga
Laji::  odorata
Kaksiosainen nimi
 Cananga odorata  (Lam.) Hook.f. & Thomson 
Katso myös
   Tuoksuilangia Wikispeciesissä   Tuoksuilangia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tuoksuilangia eli rohtoilangia (Cananga odorata) on ilangioiden sukuun ja annoonakasvien heimoon kuuluva ainavihanta puu. Puuta kasvatetaan sen kukista saatavan kanangaöljyn vuoksi, jota käytetään hajusteissa, pesuaineissa ja saippuoissa. Kasvista käytetään usein myös suomeksi kansainvälisempää, alun perin tagaloginkielistä nimeä ylang-ylang.
Kuvaus

Tuoksuilangia on keskikokoinen ainavihanta puu. Se kasvaa noin 10–40 metriä korkeaksi. Oksat ovat yleensä varsinkin päädyistään nuokkuvat. Kaarna on sileää ja väriltään harmaata. Lehdet ovat vuorottelevat, noin 13–29 senttimetriä pitkät, 1–2 cm pitkän lehtiruodin päässä ja yleensä riippuvat. Ne ovat muodoltaan yksinkertaiset ja soikeat, tyvestään tylppäpäätyiset ja kärjestään terävät. Lehtien laidat ovat ehyet, usein hieman aaltoilevat. Kukinto on terttu, jossa on 2–6 kukkaa, ja se sijaitsee lehdettömän sivuverson päädyssä. Keltaiset kaksineuvoiset kukat ovat voimakkaantuoksuisia. Verholehtiä on kolme ja terälehtiä kuusi. Terälehdet ovat yleensä aaltoilevan käyrät. Hedelmä on kypsänä musta marja, joka kasvaa riippuvissa tertuissa. Hedelmässä on 2–12 siementä.
Käyttö

Tuoksuilangian kukista tuotetaan kanangaöljyä. Puun kaupallinen viljely alkoi 1800-luvulla Filippiineillä, jossa puuta viljellään nykyisin vähemmän. Nykyisin suurimmat kanangaöljyn tuottajat ovat Indonesia, Komorit ja Madagaskar.
Levinneisyys ja elinympäristö

Tuoksuilangia on kotoisin Kaakkois-Aasiasta, nykyisin sitä kasvaa villinä laajalla alueella Aasiassa, Australiassa ja Tyynenmeren saarilla. Lajia myös viljellään monin paikoin trooppisilla ilmastoalueilla. Tuoksuilangia kasvaa lähinnä kosteissa trooppisissa alankometsissä merenpinnantasolta 850 metrin korkeuteen. Sen elinalueilla vuoden keskilämpötila on 21–27 °C ja keskimääräinen sadanta noin 1500–2000 millimetriä vuodessa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tuoksuilangia (Cananga odorata)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cananga odorata (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Cananga odorata (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Cananga odorata (perfume tree) (englanniksi)