stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elafína

| Elafína Ελαφίνα |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Elafína
 Koordinaatit: 40°19′N, 22°28′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Pieria
Kunta:  Kateríni
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  110102
Väkiluku (2011):  4 313
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KN
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elafína (kreik. Ελαφίνα; virallisesti Δημοτική Ενότητα Ελαφίνας, Dimotikí Enótita Elafínas) on yksi Katerínin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 4 313 (vuonna 2011).
Elafínan kunnallisyksikkö käsittää alueen Katerínin kunnan pohjoisissa keskiosissa. Sen suurin asutus on Palaió Keramídin kylä. Elafína oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Katerínin kuntaan yhdessä Korinóksen, Paralían, Pétran ja Piérioin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Elafínan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Aronás | Aronás | 324 |
| Élafos | Élafos | 499 |
| Exochí | Exochí | 446 |
| Exochí | Tóxo | 137 |
| Katalónia | Katalónia | 396 |
| Lagórrachi | Lagórrachi | 454 |
| Lagórrachi | Meliádi | 103 |
| Moschopótamos | Moschopótamos | 543 |
| Palaió Keramídi | Palaió Keramídi | 890 |
| Trílofos | Trílofos | 521 |
Yhteensä: 4 313
Eldarion

Eldarion on kuvitteellinen henkilö J. R. R. Tolkienin Taru sormusten herrasta -saagassa. Hän on Aragornin ja Arwenin poika. Tarinassa Eldarionista tuli Keski-Maassa sijaitsevan kuvitteellisen Gondorin valtakunnan kuningas. Hän oli jälleenyhdistyneen läntisen kuningaskunnan (Gondor ja Arnor) toinen hallitsija Aragornin jälkeen, nousten valtaan vuonna 120 Neljättä Aikaa. Siitä, kuinka kauan hänen kautensa kesti, ei ole tietoa. Hän oli kuitenkin vallassa vielä vuonna 172 neljättä aikaa, jolloin kuninkaallinen kirjuri Findegil valmisti kopion Länsikairan punaisesta kirjasta.
Nimi Eldarion tarkoittaa haltioiden perillinen. Nimi perustuu siihen, että vanhempiensa kautta Eldarion oli useiden merkittävien haltiasukujen, muiden muassa haltioiden kolmen korkean kuninkaan, jälkeläinen. Samaten hän polveutui dúnedainista. Vanhempiensa valinnan seurauksena Eldarion oli haltiaperimästään huolimatta rodultaan ihminen.
Kōji Yamamuro

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rotterdam 2010 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Tokio 2011 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Tokio 2011 | kuusiottelu |  |
|  Pronssia | Tokio 2011 | renkaat |  |
Kōji Yamamuro (jap. 山室光史, Yamamuro Kōji, s. 17. tammikuuta 1989) on japanilainen telinevoimistelija.
Yamamuro sai Lontoon olympialaisissa 2012 hopeaa joukkuekilpailussa. Hän on saavuttanut MM-kilpailuista joukkuekilpailun hopeaa Rotterdamista 2010 ja Tokiosta 2011. Lisäksi hän saavutti Tokiosta pronssia kuusiottelussa ja renkailla.
Eilo

Eilo on suomalainen miehen etunimi. Sen pohjana on voinut olla naisen etunimi Eila.selvennä Yrjö Karilas ehdotti sitä etunimeksi vuonna 1919. Pentti Lempiäisen mukaan Eilola on esiintynyt talonnimenä Suomessa jo 1500-luvulla. Nimen pohjaksi on esitetty ruotsalaista nimeä Eiloff, jolla on vastineensa myös saksalaisessa nimistössä. Näiden pohjana on esitetty olleen muinaisgermaanin Agil, joka on tarkoittanut miekan tuppea. Nimi on vuosina 1899-2018 annettu noin 150 henkilölle.
Tunnettuja Eilo-nimisiä

Eilo Eriksson (1921–1986), Vaasan kaupunginjohtaja 1979–1984
Eino Tikkanen

| Eino Tikkanen |
| --- | --- |
 Eino Tikkanen 1920-luvulla.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Eino Alfred Henrik Tikkanen
Syntynyt: 15. tammikuuta 1889 Kuopio
Kuollut: 30. toukokuuta 1953 (64 vuotta) Helsinki
Eino Alfred Henrik Tikkanen (15. tammikuuta 1889 Kuopio – 30. toukokuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja kokoomuslainen poliitikko. Hän käytti nimimerkkejä Poika ja E.T.
Elämänvaiheet

Eino Tikkanen oli Suometar-lehden perustajan Paavo Tikkasen veljen, valtiopäivämies Heikki Tikkasen pojanpoika. Hänen vanhempansa olivat kirkkoherra Alfred Ferdinand Tikkanen ja Adele Maria Engström (Jalkanen).
Tikkanen pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta vuonna 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1912 ja maisteriksi 1914. Hän oli Helsingin Sanomain toimituksen jäsen ja toimitussihteeri vuosina 1913–1916 sekä Ylioppilaslehden päätoimittaja vuonna 1914. Liityttyään vuonna 1918 monarkisteihin Tikkanen toimi uuden kokoomuspuolueen ensimmäisenä puoluesihteerinä vuosina 1918–1919 sekä oikeistoaktivistien Suunta-lehden toimitussihteerinä vuosina 1919–1922 ja päätoimittajana 1922–1925. Vuosina 1925–1927 hän oli kustannusliike Schildtsin suomenkielisen osaston johtajana ja oli noihin lähellä tulenkantajien taiteilijaryhmää. Palattuaan lehdistön pariin Tikkanen toimi kokoomuksen turkulaisen äänenkannattajan, Uusi Aura -lehden päätoimittajana 1927–1937 ja lopuksi Uuden Suomen toimituksen jäsenenä ja toimitussihteerinä vuodesta 1937 kuolemaansa saakka. Tikkanen kuoli tapaturmaisesti kaaduttuaan yövuorossa Uuden Suomen toimituksen portaikossa.
Tikkanen oli Suomen sanomalehtimiesten liiton varapuheenjohtajana ja Helsingin sanomalehtimiesten yhdistyksen puheenjohtajana 1922–1925. Hän oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1931–1937. Lisäksi hän oli yliopiston Savolaisen osakunnan kuraattori vuosina 1918–1919.
Eino Tikkanen oli naimisissa vuodesta 1927 Aino Alina Kuninkaan kanssa. Heidän lapsiaan olivat Helsingin Sanomien päätoimittaja Heikki Tikkanen ja näyttelijä sekä lausuja Aino-Maija Tikkanen.
Teoksia

Eräs savolainen loitsuruno: Sotamiehen sanat. Helsinki 1912.
Salomailla: Kyläkuvia ja salotunnelmia: Runoja. WSOY 1915.
Suven satu: Runoja. Otava 1917.
Kaikki virtaa: Sonetteja. Otava 1919.
Aamuhuilu: Kiinalaista lyriikkaa. Mukaillut Eino Tikkanen. Otava 1925.
Uusi Aura 1880-1930. Turku 1930.
Auran joulu: Joululukemista Varsinais-Suomen kodeille. Toimittanut Eino Tikkanen. Turku 1931.
Pöytälaulu Julkisen sanan miehille: Awiiſein ahertajille: Cuin Turun Manufactuurilda ja Wuorityöldä cutzutut ovat Hyödyllisehen Huwituxehen Turuſa ſinä maaliscuun 15 ja 16 päivänä a.D. 1935. Ensimmäinen ylöspano Prändätty Uuden Auran tykönä Turusa 1935. Uusi Aura, Turku 1935.
Elonkorjuu: Runoja. WSOY 1941.
Myllymatka ja muita novelleja. WSOY 1942.
Luumunkukkia: Kiinalaista lyriikkaa kolmen vuosituhannen varrelta. Mukaillut Eino Tikkanen, kuvitus Sylvia Korhonen. Suomen Kirja, Helsinki 1946.
Eräs savolainen uudisraivaajasuku: Tikkasten sukuhistorian alkupään selvittelyä. Tikkasten sukuseura, Kuopio 1949, uusi painos 1980.
Keltaiselta joelta: Kiinalaista lyriikkaa yli kolmen vuosituhannen varrelta. Mukaillut Eino Tikkanen. WSOY 1950.
Käännöksiä

Bernhard Estlander: Eugen Schauman: Eräs henkilökuva Suomen taistelusta Venäjää vastaan. Otava 1924.
Fredrik Persson: Bromarkin aikakirjat: Romaani. Otava 1925.
Fredrik Persson: Unelma kellosta: Romaani. Otava 1925.
Nordahl Grieg: Laiva kulkee eteenpäin: Romaani. Schildt 1926.
Bertel Gripenberg: Dianan teillä. Schildt 1926.
Peter Egge: Savun halki: Romaani. Schildt 1926.
Olof Linck: Kesäkausi siouxintiaanien parissa: Kuvitettu tekijän ottamilla valokuvilla. Schildt 1926.
Max Mauser: Hai seuraa laivaa: Salapoliisiromaani. Otava 1939.
Sven Stolpe: Armoton maailma: Romaani. WSOY 1943.
Lappajärven helluntaiseurakunta

| Lappajärven helluntaiseurakunta |
| --- | --- |

 Lappajärven helluntaiseurakunta vasemmalla.
Suuntautuminen:  Helluntaiherätys
Perustettu:  1949
Puheenjohtaja:  Kari Saarikalle
Pääkirkko:  Maneesintie 13 B 3 62600 Lappajärvi
TV:  TV7
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lappajärven helluntaiseurakunta on vuonna 1949 perustettu helluntaiseurakunta Lappajärvellä. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi kirpputorityö, radiotyö, leiritoiminta ja lähetystyö. Seurakunnan vanhimmiston puheenjohtaja on Kari Saarikalle. Seurakunnan tilat sijaitsevat Lappajärven keskustassa Maneesintiellä.
Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.
Historia

Helluntailiikkeen syntymiseen vaikutti erityisesti Amerikasta saapunut Matti Kivimäki (alk. Örni). Ostettuaan talon Lappajärven Ollin kylästä, hän ryhtyi pitämään siinä hengellisiä kokouksia vuonna 1935. Vuoden 1936 kesäjuhliin mennessä uskoon oli tullut jo yli 30 henkilöä. Ensimmäinen kastetilaisuus järjestettiin samana kesänä, kastettujen joukossa olivat muun muassa sisaret Vieno Olli, Anni Niemi ja Amalia Finnilä. Kivimäen talosta muodostui helluntailiikkeen tukikohta Lappajärvellä. Pohjanmaan veljespäivät pidettiin Kivimäessä vuonna 1939.
Ensimmäinen vakituinen saarnaaja Lappajärvelle saatiin vuonna 1947. Väinö Nuutinen järjesti rukouskokouksia ja vuonna 1949 Karvalan kylässä syntyi herätystä. Seurakunnan perustava kokous järjestettiin 9. lokakuuta 1949. Vähitellen kokousten painopiste siirtyi länsirannalta kirkonkylään. Lukkarilan ja Rajalan kodeissa oli 1950–1970-luvuilla paljon tilaisuuksia. Rukous- ja ehtoolliskokouksia järjestettin Rauha Saarikallen kodissa.
Historia > Oma rukoushuone

Seurakunta hankki omat tilat Lappajärven keskustasta elokuussa 1979. Rukoushuoneen tukiyhdistys Elim perustettiin kuukautta myöhemmin. Tilat remontoitiin ja rukoushuone vihittiin seurakunnan käyttöön kesällä 1980. Vuonna 2009 seurakunta muutti entisen Säästöpankin tiloihin ja remontoi entisen pankkisalin seurakuntasaliksi. Seurakunnalla on myös Lappajärven keskustassa sijaitseva lähetyskirpputori.
Lähetystyö ja evankelioiminen

Evankelioimistyössä ovat palvelleet muun muassa Helvi Närhi ja Irja Haapakangas. Evankelistat Martta ja Raija Rajala, sekä Helvi Närhi siirtyivät 1960-luvulla kotimaan kentälle. Martta Rajala lähti lähetystyöhön Belgiaan ja Sveitsiin ja Irja Haapakangas Keniaan. Irja Haapakangas siirtyi lähetystyön jälkeen Evankelistakodin johtajaksi Vilppulaan.
Seurakunta on kannattanut Irja Haapakangasta Keniaan ja Sirkka ja Jaakko Romua, Päivi ja Voitto Marjetaa, sekä Hannele ja Samuel Autiota Japaniin sekä Tauno Toukolaa Espanjaan. Se on ollut mukana Israelin ja Venäjän Karjalan ja erityisesti Puudosin alueen evankelioimisessa.
Työntekijät

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Lappajärven helluntaiseurakunnan työntekijöinä:
1947–1950: Väinö Nuutinen
1955–1957: Matti Rajamäki
1958–1961: Yrjö Norppa
1961–1962: Valde Mäkelä
1972–1973: Tapio ja Lempi Korpi
1979–1981: Juho Koivaara
1983–1985: Hannu Mehtonen
1986–1990: Eero Ketola
1991–1995: Mauri Makkonen
1997–2000: Ismo Jussila
2004–2008: Heikki Virtanen
2008–2010: Markku Tuomaala
Ekebyhovin linna

Ekebyhovin linna
Ekebyhovin linna on rakennus, joka sijaitsee Ruotsissa Ekerön kunnassa. Carl Gustaf Wrangel aloitti rakennustyöt vuonna 1674, mutta ne saatiin päätökseen vasta 1700-luvun alussa. Tyyliltään rakennus edustaa karoliinisen klassismin henkeä ja siinä on ajalle tyypillinen säterikatto. Ekebyhovin linna on siitä epätavallinen puurakennus, ettei se ole palanut kertaakaan - toisin kuin monet muut saman ajan puulinnat. Puutarhassa on omenageenipankki, joka sisältää muun muassa uplantilaisia omenalajikkeita.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Linna Ekerön kunnan sivuilla (ruotsiksi)
Stockholms läns museum (ruotsiksi)
Kärppäsaaret (Padasjoki)

Kärppäsaaret
| --- | --- |
Sijainti:  Padasjoki Päijät-Häme Suomi
Saariryhmä:  Kärppäsaarten saariryhmä
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  90 m 
Pinta-ala:  28,8 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kärppäsaaret  on Päijänteen saariryhmä Päijät-Hämeessä Padasjoella. Sen pääsaari kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.
Maantietoa

Saariryhmä sijaitsee Virmailanselän eteläosassa Kelventeen itäpuolella ja Hirvisaaren luoteispuolella. Välimatkaa Kelvenneeseen on yli 700 metriä ja 550 metriä. Sen lähiympäristö on kivinen ja ryhmää kuuluu joitakin luotoja. Saaria on kartasta laskien kahdeksan. Suurin saari on pääsaari, joka on 890 metriä pitkä, 570 metriä leveä ja sen pinta-ala on 21,3 hehtaaria . Tämä saari on suojeltu. Toinen saari sijaitsee 50 metriä luoteeseen. Se on 350 metriä pitkä, 270 metriä leveä ja sen pinta-ala on kartasta mitattuna 5,4 hehtaaria . Saaressa on vapaa-ajan asunto ja sen länsirannassa on kummeli. Kolmas saari sijaitsee pääsaaren pohjoispäästä 150 metriä itään. Se on 200 metriä pitkä, 140 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria . Myös tässä saaressa on vapaa-ajan asunto. Pienet luodot sijaitsevat tämän saaren ja pääsaaren välissä, lukuun ottamatta yhtä, joka sijaitsee toisen saaren länsipuolella. Saarten yhteispinta-ala on noin 28,8 hehtaaria . Saariryhmän korkein saari on sen pääsaari. Se kohoaa 12 metrin korkeuteen Päijänteestä. Kelvennen edestä kulkee pohjois-eteläsuuntainen veneväylä ja kaksi muut kulkevat samaan suuntaan Hirvisaaren itäpuolelta.
Luontoarvoja

Pääsaari muodostaa luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. Muita saaria ei ole suojeltu. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003).
Emilio Mola

Emilio Mola
Don Emilio Mola y Vidal (Espanjan grande ja Molan herttua, 9. kesäkuuta 1887 Placetas, Kuuban kenraalikapteenikunta – 3. kesäkuuta 1937 Alcocero, Espanja) oli espanjalainen kenraali ja aatelinen. Hän oli maan sisällissodan merkittävimpiä kansallismielisten sotilaskomentajia sekä yksi sodan syttymiseen johtaneen sotilasvallankaappauksen alullepanijoista. Hänet tunnetaan myös termin "viides kolonna" keksijänä.
Ennen Espanjan sisällissotaa Mola oli mukana Regulares-joukoissa Rifin sodassa, jota käytiin nykyisen Marokon pohjoisosassa sijainneessa Rifin tasavallassa. Tämän jälkeen hän toimi Espanjan Marokkoon sijoitetun Afrikan armeijan komentajana. Vuonna 1936 Espanjan toisen tasavallan hallitus siirsi Molan prikaatinkomentajaksi Pamplonan kaupunkiin estäkseen häntä suunnittelemasta sotilasvallankaappausta.
Emilio Mola kuoli Airspeed Envoy -matkustajakoneen maahansyöksyssä ollessaan matkalla Vitoria-Gasteizin kaupunkiin. Lempinimellä "el Director" tunnetun Molan kuolinpaikka Alcocero nimettiin vuonna 1938 uudelleen hänen mukaansa Alcocero de Molaksi.
Emilio Merchán

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Emilio Merchán vuonna 2009. |  Emilio Merchán vuonna 2009. |  Emilio Merchán vuonna 2009. |  |
Maa:   Espanja
Miesten ratamelonta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Dartmouth 2009 | K-2 1000 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Milano 2001 | K-1 500 m |  |
Emilio Merchán Alonso (s. 29. helmikuuta 1976 Zamora) on espanjalainen meloja. Hänen seuransa on Caja Duero-Iberdrola-Amigos del Remo.
Merchán osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Atlantassa 1996. Hän oli tuolloin mukana maansa viidenneksi sijoittuneessa tuhannen metrin kajakkinelikkojoukkueessa. Merchán meloi myös Espanjan kajakkinelikossa 200 metrin matkalla seuraavan vuoden MM-kisoissa, joissa joukkue oli kuudes. Hän sijoittui 1 000 metrin kajakkiyksiköissä yhdeksänneksi Sydneyn olympialaisissa 2000.
Merchán voitti EM-kisoissa 2001 pronssia 500 metrin kajakkiyksikössä ja kilpaili myös saman matkan kajakkikaksikoissa, joissa Merchán ja Carlos Perez Rial olivat neljänsiä sekä 200 metrin kajakkikaksikoissa, joissa Espanjan joukkue oli viides. Merchán alkoi myöhemmin kilpailla maraton-MM-kisoissa, joissa hän sai kajakkiyksiköistä hopeaa vuonna 2005, pronssia 2006 ja kultaa vuosina 2007 ja 2008.
Samalla kun Merchán kisasi maratonmatkoilla, hän oli mukana myös ratamelonnan arvokisoissa; hän sijoittui 1 000 metrin kajakkiyksiköissä yhdeksänneksi vuoden 2007 MM-kilpailuissa ja sai kultaa saman matkan kajakkikaksikoista vuonna 2009. Hän oli vuoden 2009 maratonmatkojen MM-kisoissa viides ja päätyi seuraavan kauden ratakisoissa B-finaaliin kilometrin matkalla kajakkikaksikossa.
Dual in-line package

4000-sarjan mikropiirejä jotka ovat DIP-14 koteloituja.
Dual in-line package (lyh. DIP tai DIL) on elektronisten komponenttien kotelointityyppi, joka sisältää suorakaiteen muotoisen kotelon ja kaksi riviä liitäntäpinnejä. DIP-komponentti juotetaan yleensä kiinni piirilevyyn tai liitetään kiinni piirilevyssä olevaan erilliseen liittimeen. Kotelotyyppiin viitataan yleensä formaatissa DIP-n missä "n" viittaa metallisten liitäntäpinnien lukumäärään (esim. DIP-8 sisältää kahdeksen liitäntäpinniä). DIP-koteloinnin kehittivät  Don Forbes, Rex Rice  ja Bryant Rogers työskennellessään Fairchildin suunnitteluosastolla ja se julkaistiin vuonna 1965.
Käyttökohteet ja sovellukset

DIP-kotelointeja käytetään yleensä mikropiirien, DIP-kytkimien ja sähkömekaanisten releiden kotelointiin.
Emilio Navarro

Emilio Navarro lapsenlapsenlastensa kanssa.
Emilio Navarro (26. syyskuuta 1905 – 30. huhtikuuta 2011) oli puertoricolainen baseballpelaaja. Hän syntyi Patillasissa, kasvoi Poncessa ja aloitti baseballharrastuksensa lapsuudessaan kotisaarellaan.
Navarro aloitti uransa aikana, jolloin Yhdysvalloissa mustat ja valkoiset eivät voineet pelata ammattilaisbaseballia yhdessä. Hän pelasi Negro Leaguen shorttina Cuban Stars -joukkueessa ja jatkoi Yhdysvalloista lähdettyään uraansa Latinalaisessa Amerikassa.
105-vuotiaana kuollut Navarro on kaikkien aikojen pitkäikäisimpiä baseballammattilaisia.
Dualchi

| Dualchi (Duàrche) |
| --- | --- |

 Sijainti Nuoron maakunnassa
 Dualchi
 Koordinaatit: 40.230°0′0″N, 8.898°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Nuoro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,41 km²
Korkeus:  321 m
Väkiluku:  616
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08010
Suuntanumero(t):    0785
Rekisterikilpi:  NU
 
 http://www.comune.dualchi.gov.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dualchi (sardiksi Duàrche) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 616 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 23,41 neliökilometriä. Se sijaitsee 321 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dualchi Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Eldar Rjazanov

Eldar Rjazanov.
Eldar Aleksandrovitš Rjazanov (ven. Эльдар Александрович Рязанов; 18. marraskuuta 1927 Samara – 30. marraskuuta 2015 Moskova) oli venäläinen elokuvaohjaaja. Hänet tunnettiin varsinkin komedioistaan laajalti koko entisen Neuvostoliiton alueella.
Rjazanoville myönnettiin Neuvostoliiton valtiopalkinto vuonna 1977 ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1984. Hän saavutti myös kansainvälistä arvostusta: vuonna 1983 työ elokuvassa Asema kahdelle toi ohjaajalleen Kultainen palmu -ehdokkuuden Cannesin elokuvajuhlilla.
Rjazanovin tunnetuimpien ohjausten joukossa ovat Karnevaaliyö (1956), Husaarit (1962), Varo autoa (1966), Kohtalon ivaa (1975) ja Julma romanssi (1984).
Aiheesta muualla

Eldar Rjazanov Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Elafónisos (kunta)

| Elafónisos Elafónisoksen kunta Ελαφόνησος Δήμος Ελαφονήσου |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Elafónisos
 Koordinaatit: 36°29′N, 22°57′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Lakonia
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  4303
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,992 km²
Väkiluku (2011):  1 041
 – Kylä:  816
 – Väestötiheys:  52,07 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  230 53
Suuntanumero(t):  27340
Rekisterikilpi:  ΑΚΑ-Β-Ε-Ζ
 
 www.elafonisos.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elafónisos (kreik. Ελαφόνησος) on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Ελαφονήσου, Dímos Elafonísou), joka sijaitsee Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnan pinta-ala on 19,992 neliökilometriä ja väkiluku 1 041. Varsinaisen Elafónisoksen kylän väkiluku on 816 (vuonna 2011).
Elafónisoksen kunta käsittää pääasiassa Elafónisoksen saaren, joka sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan ja Kytheran saaren välissä. Saaren pinta-ala on 18 km². Kuntaan kuuluu myös joukko Elafónisoksen lähellä sijaitsevia pienempiä saaria, mukaan lukien Pavlopétrin saari. Muu osa Elafónisoksen kunnasta Poúntan kylä mukaan lukien sijaitsee mantereella vastapäätä saarta.
Elafónisoksen kunta syntyi, kun Elafónisoksen itsenäinen kyläkunta muutettiin kunnaksi vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä.
Kunnan osat

Elafónisoksen kunta muodostuu seuraavista kylistä:
| Kylä | Väkiluku (2011) |  |
| --- | --- | --- |
| Elafónisos | 816 |  |
| Kapári | 37 |  |
| Káto Nisí | 156 |  |
| Léfki | 15 |  |
| Poúnta | 17 |  |
Yhteensä: 1 041
Aiheesta muualla

Δήμος Ελαφονήσου. Elafónisoksen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Peloponnesoksen alue
| --- | --- |
Arkadian alueyksikkö:   Gortynía  Megalópoli  Nótia Kynouría  Trípoli  Vóreia Kynouría 
Argoliin alueyksikkö:   Árgos-Mykínes  Epídavros  Ermionída  Náfplio 
Korinthian alueyksikkö:   Kórinthos  Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroi  Neméa  Sikyóna  Vélo-Vócha  Xylókastro-Evrostína 
Lakonian alueyksikkö:   Anatolikí Máni  Elafónisos  Evrótas  Monemvasiá  Spárti 
Messenian alueyksikkö:   Dytikí Máni  Kalamáta  Messíni  Oichalía  Pýlos-Néstoras  Trifylía