stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luther-säätiö
Opilliset näkemykset > Kysymys säätiön pappien kastetoimituksista

Alkuvuodesta 2008 uutisoitiin, että mikäli säätiön vihkimä pastori kastaa aiemmin kastamattoman, kaste on teologisesti pätevä, mutta kastettua ei samalla kertaa voida liittää seurakunnan rekisteriin, vaan se on erikseen tehtävä. Pian Suomen evankelis-luterilainen kirkko kommentoi kielteisesti Luther-säätiön pastoreiden toimittamia kasteita. Kirkon piispojen pääsiäisviikon kastekannanotosta (2008) kertova uutinen Kuopion tuomiokapitulin verkkosivulla:
»Henkilö, jolla ei ole pappisoikeuksia jossakin näistä [piispainkokouksen erikseen nimeämistä] kirkoista, ei voi toimittaa kasteita Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa eikä liittää jäseniä sen seurakuntiin. Tämä koskee mm. ruotsalaisessa Missionprovinsissa [Lähetyshiippakunnassa] pappisvihkimyksensä saaneita.»
Piispojen kannanoton mukaan näin kastettuja lapsia ei liitetä seurakunnan jäseneksi. Arkkipiispa Jukka Paarma huomautti, ettei kyseisillä "valepapeilla" ole pappisoikeuksia. Toukokuussa 2008 uutisoitiin, että kirkon johdossa oli harkittu rikosilmoituksen tekemistä kasteita suorittavista Luther-säätiön papeista.
Kirkkojärjestyksen mukaan oikein kastettua ei saa kastaa uudelleen. Tuomiorovasti Ilpo Rannankari sanoi Savon Sanomissa, että Luther-säätiön pappi Kalle Väätäisen toimittama kaste ei ole oikea, koska se ei liitä lasta mihinkään kirkkokuntaan, koska Luther-säätiö ei ole kirkko. Luther-säätiön mukaan väite on virheellinen ja kasteen pätevyys perustuu vain veteen ja kolmiyhteisen Jumalan nimeen. Se vetosi myös siihen, että Ruotsin kirkko hyväksyy Lähetyshiippakunnan pastoreiden kastamat lapset jäsenikseen.
»Eikö olisi jo aika julkisesti tunnustaa, että Väätäisen toimittamat kasteet ovat oikeita kristillisiä kasteita. Todistaahan tämän jo sekin, ettei jo kirkkoon liitettyjä Väätäisen kastamia lapsia ole vaadittu kastamaan ’uudelleen’. Jos ja kun kasteet ovat hengellisesti päteviä, niin miten ne eivät olisi sitä myös kirkko-oikeudellisesti? Siksi kapitulin linjaus: ”Lapset eivät ole kirkonkirouksessa, mutta eivät kelpaa kirkon jäseniksikään” on looginen mahdottomuus.» 
(dosentti Raimo Savolainen ja dekaani Juhana Pohjola, Luther-säätiö)
Kastekiistaan liittyen annettiin menettelyohjeet 9.–10. syyskuuta 2008 Kuopiossa kokoontuneessa piispainkokouksessa. Piispainkokous totesi, että "Luthersäätiön Ruotsissa vihittyjen henkilöiden toimittama kaste on kirkkolainsäädännön
vastainen." "Kasteita ovat toimittaneet henkilöt, joilla ei ole papille kuuluvia oikeuksia hoitaa kirkollisia toimituksia." Piispainkokous antoi kuitenkin ohjeet Luther-säätiön pappien kastamien lasten liittämisestä luterilaisen kirkon jäseniksi, jotta "näin kastettu lapsi ei jää kirkon jäsenyyden ja hengellisen yhteyden ulkopuolelle." Lapsi voidaan ottaa luterilaisen kirkon jäseneksi "kirkkoherran päätöksellä ja käyttämällä kirkon yhteyteen ottamisen toimitusta." Piispainkokouksen mielestä Luther-säätiön ei kuitenkaan pitäisi käyttää lapsia kirkkopolitiikan välineinä.
Luther-säätiön pappisvihkimykset

Oulun hiippakunnan emerituspiispa Olavi Rimpiläinen on vihkinyt Juhana Pohjolan pastoriksi Suomen Luther-säätiön työhön vuonna 1999. Tämän jälkeen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispat eivät ole vihkineet Luther-säätiölle pastoreita, mutta Luther-säätiön työhön on siirtynyt pastoreita, jotka ovat aiemmin saaneet Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa pappisvihkimyksensä.
Suomen evankelis-luterilainen kirkko ei järjestä ns. erillisvihkimyksiä, eli naispappeuden torjuvat eivät voi tulla vihityksi papeiksi. Ruotsissa vastaavalla tavalla Raamattuun ja kirkon tunnustukseen sitoutuneita teologeja ei ole vihitty papeiksi vuosiin. Tämän vuoksi siellä on perustettu Missionsprovinsen.
Kenialainen piispa Walter Obare vihki Ruotsiin Missionsprovinsen-yhteisölle Arne Olssonin piispaksi. Saman vihkimyksen yhteydessä Arne Olsson vihki Niko Vannasmaan Luther-säätiön pastoriksi ja kaksi ruotsalaista teologia Missionsprovinseniin pastoreiksi. Missionsprovinsen pyrki määrittelemään asemansa itsenäiseksi kirkkoprovinssiksi. Se katsoi myös tulleensa piispa Obaren kautta osaksi apostolista sukkessiota eli kirkon paimenviran jatkumoa ensimmäisistä apostoleista nykyajan pappeihin. Myöhemmin Arne Olsson on vihkinyt Ruotsissa viisi pastoria Suomen Luther-säätiön työhön: vuonna 2006 Janne Koskelan Oulun Timoteuksen jumalanpalvelusyhteisön pastoriksi ja 2007 Kalle Väätäisen Kuopion Pietarin jumalanpalvelusyhteisöön sekä lokakuussa 2007 Göteborgissa vielä kolme teologian maisteria.
Vuonna 2011 Luther-säätiö vihki Sebastian Grünbaumin, säätiön ensimmäinen suomenruotsalaisen papin. Säätiö aikoo myös perustaa Turkuun ruotsinkielisen yhteisön. 17. syyskuuta 2011 Missionsprovinsenin silloinen lähetyshiippakuntapiispa Matti Väisänen vihki papeiksi kolme miestä Suomen ortodoksisen kirkon Kuopion ortodoksisen seurakunnan tiloissa.
Aiheesta muualla

Suomen Luther-säätiö.
Pyhäkön lamppu (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta
Roger Rochard

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Roger Rochard |  Roger Rochard |  Roger Rochard |  |
Maa:   Ranska
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Torino 1934 | 5000 metriä |  |
Roger Rochard (20. huhtikuuta 1913 Évreux, Eure, Ranska – 25. helmikuuta 1993) oli ranskalainen kestävyysjuoksija, joka voitti maansa ensimmäisen yleisurheilun Euroopan-mestaruuden Torinossa 1934.
Rochard voitti Torinon EM-kilpailuissa 1934 kultaa 5 000 metrin juoksussa Ranskan ennätyksellä 14.36,8. Neljä vuotta myöhemmin Pariisin EM-kilpailuissa hän sijoittui samalla matkalla kahdeksanneksi ajalla 14.55,6. Olympialaisissa hän ei menestynyt: Los Angelesin 1932 olympialaisissa hän keskeytti 5 000 metrin juoksun loppukilpailussa ja Berliinin 1936 kisoissa hän karsiutui alkuerissä ajalla 15.12,2.
Rochard voitti Ranskan mestaruuden 5 000 metrin juoksussa vuosina 1931, 1932, 1934 ja 1935. Hänen vuonna 1934 juoksemansa 5 000 metrin Ranskan ennätys pysyi voimassa heinäkuuhun 1948 saakka. Hän juoksi myös 3 000 metrillä Ranskan ennätyksen kahdesti: 8.36,2 vuonna 1933 ja 8.28,6 vuonna 1938.
Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 metriä: 3.59,4 (1934)
2 000 metriä: 5.28,0 (1934)
3 000 metriä: 8.25,7 (1938)
5 000 metriä: 14.36,8 (1934)
Päähenkilösyndrooma

Päähenkilösyndrooma tai päähenkilöenergia on ilmiö, jossa henkilö näkee elämänsä tarinana tai elokuvana, jossa hän itse on keskushenkilö. Termi syntyi sosiaalisessa mediassa, eikä kyseessä ole virallinen psykiatrinen diagnoosi.
Kuvaus

Päähenkilösyndrooman omaava henkilö kokee olevansa oman elämänsä tarinan protagonisti ja muut ihmiset sivuhenkilöitä. Tämä voi ilmetä huomionhakuisena käytöksenä ja taipumuksena nähdä arkipäiväisetkin tilanteet dramaattisina tapahtumina oman elämäntarinan kannalta. Henkilö saattaa myös vähätellä muiden ihmisten kokemuksia ja tunteita tai tulkita heidän toimintansa vain suhteessa omaan "tarinaansa".
Ilmiö liittyy läheisesti sosiaalisen median käyttöön ja sen luomaan jatkuvaan esillä olemisen paineeseen. Vaikka päähenkilösyndroomalla on joitain yhteisiä piirteitä narsistisen persoonallisuushäiriön kanssa, kuten korostunut itsekeskeisyys ja empatian puute, ne ovat erillisiä ilmiöitä.
Joan Leslie

Joan Leslie
Joan Leslie (26. tammikuuta 1925 Detroit, Michigan – 12. lokakuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen alkuperäinen nimensä oli Joan Agnes Theresa Sadie Brodel.
Leslie teki elokuvadebyyttinsä jo lapsena George Cukorin Kamelianaisessa (1936). Ensimmäinen suuri rooli hänellä oli Raoul Walshin elokuvassa High Sierra (1941). Hänen myöhempien elokuviensa joukossa ovat Yankee Doodle Dandy (1942), The Sky’s The Limit (1943), Onnen tähti (1943), Hollywood kanttiini (1944) ja Houkutuslintu (1956). Hän oli naimisissa tri William G. Caldwellin kanssa vuodesta 1950 vuoteen 2000, jolloin jäi leskeksi. Leslie synnytti kaksi tytärtä, identtiset kaksoset.
Lesliellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joan Leslie Wikimedia Commonsissa
Joan Leslie Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Korea 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Tony Heino

Tony Michael Heino on elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän on käsikirjoittanut ja ohjannut mm. elokuvat Toinen mies, Routa, Portti 44, Faster: Vain yksi kierros, sekä Odile: Avajaiset ennen joulua.
Ura

Heino on kertomansa mukaan tuottanut aiemmin mainoselokuvia ja dokumentteja 15 vuoden ajan. Heinon esikoiselokuva oli vuonna 2022 julkaistu Toinen mies. Sitä vuonna 2024 seuranneessa Roudassa näyttelivät Jouko Ahola, Samuli Vauramo, Vesa Vierikko ja Ville Haapasalo.
Portti 44 -elokuvan rooleissa esiintyivät muun muassa Kari-Pekka Toivonen, Tuija Hanhikoski, Jouko Ahola, sekä Esko Roine. Elokuva alkaa kohtauksella, jossa mies kolaroi kaupan parkkipaikalla erään perheen autoa. Perheenisä (Toivonen) lähtee selvittämään kolarin aiheuttaneen miehen henkilöllisyyttä ja samaan aikaan toisaalla myös toimittaja Milla (Hanhikoski) alkaa selvittää saman miehen henkilöllisyyttä. Elokuvassa seurataan rinnakkain kolmen henkilön tarinaa.
Faster: Vain yksi kierros kertoo tarinan aikanaan lupaavasta road racing -kuljettaja Mikestä, joka saa mahdollisuuden osallistua MM-karsintatapahtumaan. Heino esittää itse Miken roolin. Mukana elokuvassa ovat myös näyttelijät Tiia Weckström, Juha Veijonen sekä  Jouko Keskinen.
Odile: Avajaiset ennen joulua kertoo taidevarkaudesta, joka tapahtuu ennen taidenäyttelyn avajaisia. Elokuvan päärooleissa on mukana Panu Mikkola, Lauri Ketonen, Kari-Pekka Toivonen sekä Ville Haapasalo.
Long Play

Tutkivia juttuja julkaiseva Long Play -verkkojulkaisu julkaisi helmikuussa 2025 jutun Heinon tuotantojen kuntarahoituksesta otsikolla ”Long Play selvitti: kunnat maksaneet yli 160 000 euroa amatöörielokuvantekijälle – elokuvat näkee vain ohjaajan firman sivulla”.
Tutkivassa jutussa kävi ilmi, että kunnat olivat tehneet Heinon tuotantojen kanssa markkinointisopimuksia varsin löyhin perustein ja lupauksella, että kunnat saavat merkittävää medianäkyvyyttä osallistumalla Heinon elokuvien rahoittamiseen. Elokuvat olivat Long Playn jutun mukaan amatöörimäisiä ja ne olivat nähtävillä ainoastaan Heinon itse perustamassa verkkopalvelussa.
Filmografia

| Nimi | Lajityyppi | Julkaisuvuosi |
| --- | --- | --- |
| Toinen mies | Elokuva | 2022 |
| Routa | Elokuva | 2024 |
| Portti 44 | Elokuva | 2024 |
| Faster: Vain yksi kierros | Elokuva | 2024 |
| Odile: Avajaiset ennen joulua | Elokuva | 2024 |
Tiedot IMDB
Talalajivka

| Talalajivka (Талалаївка) |
| --- | --- |

 vaakuna
 Tšernihivin alue Ukrainassa, alla kaupungin sijainti alueella
 Talalajivka
 Koordinaatit: 50.8317°N, 33.1344°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Tšernihivin alue
Piiri:  Prylukyn piiri
Väkiluku (2021):  4 640
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  17200
Suuntanumero(t):  +380 4634
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Talalajivka (ukr. Талалаївка) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Talalajivka on osa Prylukyn piiriä. Vuoden 2024 alussa Talalajivkan taajamassa arvioitiin asuvan 1 804 henkeä.
Kuvagalleria

Rakennus Talalajivkassa
Näkymä Talalajivkassa
Kurdi

| Kurdi |
| --- | --- |

Oma nimi:  kurdî (كوردی)
Tiedot
Alue:  Lähi-itä
Virallinen kieli:   Irak Tunnustettu vähemmistökieli:  Armenia
Puhujia:  30–40 miljoonaa (kaikki murteet)
Sija:  29 (kiistelty)
Kirjaimisto:  latinalainen ja arabialainen, aikaisemmin myös kyrillinen kirjaimisto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  iranilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  ku
ISO 639-2:  kur
ISO 639-3:  kur
 Ohje 
Kurdin puhujien määrä Suomessa
Kurdi (کوردی, kurdî) on iranilaisiin kieliin kuuluva indoeurooppalainen kieli. Sitä puhuu arviolta 30–40 miljoonaa ihmistä etupäässä Kurdistanissa (Turkissa, Irakissa, Iranissa ja Syyriassa). Se on sukua Iranin viralliselle kielelle, persialle (farsi). Suomessa on Tilastokeskuksen mukaan vuoden 2016 lopussa 12 226 henkilöä, joiden äidinkieleksi on rekisteröity kurdi.
Kurdin kieli on vahvin eri uskontoja ja lahkoja kannattavia, eri maissa asuvia kurdeja yhdistävä tekijä.
Kurdin kielessä on lukuisia murteita, joista suurimmat ovat kurmancî (kurmandži) ja soranî. Molemmilla on kehittynyt kirjallinen muoto. Kumpaakin on kirjoitettu sekä arabialaisin että latinalaisin aakkosin, kurmancîa nykyisin kuitenkin lähinnä vain latinalaisin.
Kurdilla on noin 70 prosenttia yhteistä sanastoa zazakin, 65 prosenttia persian ja belutšin ja 34 prosenttia mazandaranin kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wîkîpediya. Serûpel Kurdinkielinen Wikipedia
Iranilaiset kielet
avesta
belutši
dari
gilaki
kurdi
luri
mazandarani
osseetti
paštu
persia
tadžikki
tališi
tati
Broken Crown Halo

| Broken Crown Halo Lacuna Coil |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Officine Meccaniche
 Julkaistu: 31. maaliskuuta 2014
 Tuottaja(t): Jay Baumgardner
 Levy-yhtiö: Century Media Records
Lacuna Coilin muut julkaisut
| Dark Adrenaline 2012 | Broken Crown Halo 2014 | Delirium 2016 |
Broken Crown Halo on italialaisen Lacuna Coilin studioalbumi, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2014.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Nothing Stands in Our Way | 4.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Zombies | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Hostage to the Light | 3.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Victims | 4.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Die & Rise | 3.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | I Forgive (But I Won’t Forget Your Name) | 3.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Cybersleep | 4.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Infection | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | I Burn in You | 4.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | In the End I Feel Alive | 4.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | One Cold Day | 6.10 |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Broken Crown Halo Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Broken Crown Halo Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lacuna Coil
|  Andrea Ferro  Marco Coti Zelati  Cristina Scabbia  Ryan Blake Folden >  Michaelangelo Algardi  Raffaele Zagaria  Claudio Leo  Leonardo Forti  Cristiano "Pizza" Migliore  Cristiano 'CriZ "Mozzati  Marco "Maus" Biazzi  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  In a Reverie  Unleashed Memories  Comalies  Karmacode  Shallow Life  Dark Adrenaline  Broken Crown Halo  Delirium  Black Anima  Sleepless Empire 
EP:t:  Lacuna Coil  Halflife 
Uusintaversiot:  Comalies XX 
Kokoelmat:  The EPs  Manifesto of Lacuna Coil
The O’Reilly Factor

| The O’Reilly Factor |
| --- | --- |
 George W. Bush haastateltavana ohjelmassa vuonna 2010.
Tyyli:  ajankohtaisohjelma
Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Bill O’Reilly
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Fox News Channel
Esitetty:  1996-10-77. lokakuuta 1996 – 2017-4-2121. huhtikuuta 2017
Tuotantokausia:  20
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
The O’Reilly Factor on yhdysvaltalainen ajankohtais- ja keskusteluohjelma, jota esitettiin arkipäivisin Fox News -kanavalla. Ohjelmaa juonsi konservatiivisena pidetty poliittinen kommentaattori Bill O’Reilly. Se oli maan katsotuin kaapeliuutisohjelma.
Ohjelma lopetettiin huhtikuussa 2017 O’Reillyn saatua potkut.
Black Anima

| Black Anima Lacuna Coil |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : BRX Studio
 Julkaistu: 11. lokakuuta 2019
 Tuottaja(t): Marco Coti Zelati
 Levy-yhtiö: Century Media Records
Lacuna Coilin muut julkaisut
| Delirium 2016 | Black Anima 2019 | Sleepless Empire 2025 |
Black Anima on italialaisen Lacuna Coilin studioalbumi, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2019.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Anima Nera | 2.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Sword Of Anger | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Reckless | 3.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Layers Of Time | 4.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Apocalypse | 4.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Now Or Never | 4.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Under The Surface | 4.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Veneficium | 6.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The End Is All I Can See | 4.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Save Me | 4.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Black Anima | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| Bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Black Feathers | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Through The Flames | 5.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Black Dried Up Heart | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Black Anima Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Black Anima Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lacuna Coil
|  Andrea Ferro  Marco Coti Zelati  Cristina Scabbia  Ryan Blake Folden >  Michaelangelo Algardi  Raffaele Zagaria  Claudio Leo  Leonardo Forti  Cristiano "Pizza" Migliore  Cristiano 'CriZ "Mozzati  Marco "Maus" Biazzi  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  In a Reverie  Unleashed Memories  Comalies  Karmacode  Shallow Life  Dark Adrenaline  Broken Crown Halo  Delirium  Black Anima  Sleepless Empire 
EP:t:  Lacuna Coil  Halflife 
Uusintaversiot:  Comalies XX 
Kokoelmat:  The EPs  Manifesto of Lacuna Coil
Terror Antiquus

| Terror Antiquus (Zeuksen salama) |
| --- | --- |
 Terror Antiquus
Nimi:  Terror Antiquus (Zeuksen salama)
Tekijä:  Léon Bakst
Valmistumisvuosi:  1908
Taiteenlaji:  symbolismi
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  250 cm
Leveys:  270 cm
Kokoelma:  Venäläisen taiteen museo
Sijainti:  Venäläinen museo
Symbolismi
Fernand Khnopff, , 1911.
Symbolismi
Fin de siècle | Romantiikka | Dekadenssi |  Symbolismi kirjallisuudessa | Venäläinen symbolismi
Symbolisteja
Léon Bakst | Charles Baudelaire | Aubrey Beardsley | Arnold Böcklin | Magnus Enckell | Gustav Klimt | Max Klinger | Stéphane Mallarmé | Gustave Moreau | Mihail Nesterov | Edgar Allan Poe |  Sully Prudhomme | Arthur Rimbaud | Konstantin Somov | Émile Verhaeren | Paul Verlaine
Symbolismia
Pahan kukat | Ad Astra | Haavoittunut enkeli | Halla | Kuoleman puutarha | Köynnöksenkantajat | Lemminkäisen äiti | Symposion | Terror Antiquus
Terror Antiquus (sananmukaisesti "Ikivanha terrori", tunnetaan suomeksi myös nimellä Zeuksen salama) on venäläisen Léon Bakstin vuonna 1908 valmistunut maalaus. Kankaalle tehdyn öljymaalauksen koko on 250 cm × 270 cm. Se on Venäläisen taiteen museon kokoelmassa Pietarissa.
Terror Antiquus on maalaus, jossa taiteilija käyttää symboleita modernin ajan apokalypsin ilmaisemiseen.
Synty

Vuonna 1907 Léon Bakst matkusti Kreikkaan taiteilijatoverinsa Valentin Serovin kanssa luonnostellen antiikin monumentteja ja Välimeren luontoa sekä lukien antiikin filosofien ja kirjailijoiden tekstejä. Bakst kopioi pikkutarkasti useita antiikin rakennuksia.
Teos > Maisema

Maalauksen maisema on yleistys, joka kuvastaa myös Bakstin helleenisen maantieteen tutkimuksia.
Suuri maalauskangas on yläkulmasta kuvattu maisema, jota valaisevat valtavat salamaniskut. Maata kohti syöksyvä meri hukuttaa alleen kallioisen rannan. Rakennukset heiluvat ja paniikkiin joutuneet asukkaat juoksevat edestakaisin. Vaahtopäiset aallot, jotka nielaisevat aluksia, syöksyvät kohti kivisten linnoitusten seiniä.
Tummansininen meri, josta saaret nousevat, näyttää hehkuvan fosforoivaa valoa. Se on itse asiassa näkymä joka avautuu Akropoliilta. Oikealla nousevat ruskeat, tuhkanharmaat vuoret ovat samoja tarumaisia ja jättiläismäisiä vuorijonoja ja paljaita kallioita – raakoja ja klassisia, joita Bakst kuvasi innokkaasti Kreikan matkansa muistiinpanoissa.
Maalauksessa ovat tunnistettavissa muun muassa Mykenen Leijonaportti, Tirynsin palatsi, Ateenan Akropolis, sekä kore-veistos.
Teos > Mykeneen Leijonaportti

Leijonaportti on muinaisen Mykenen kaupungin pääportti, joka sijaitsee linnoitetun alueen luoteiskulmassa. Portilta alkava nouseva tie johtaa ylös kaupungin läpi megaronille saakka. Leijonaportti on peräisin 1300-luvulta eaa., ja se on saanut nimensä kolmionmallisesta leijonareliefistä, joka on veistetty portin päälle. Reliefi on Euroopan vanhin säilynyt kivestä hakattu veistos, ja siinä kuvataan kahta vastakkain seisovaa leijonaa.lähde?
Teos > Tirynsin palatsi

Tiryns oli mykeneläisaikainen kaupunki Kreikassa Argoliin maakunnassa. Se oli kukkulalinnoitus, joka oli miehitetty jo pronssikauden alusta. Huipussaan se oli 1400–1200 eaa. Tirynsin huomattavimmat piirteet olivat sen palatsi, kyklooppimuurimaiset tunnelit ja etenkin sen muuri, josta tulee myös sen homeerinen lisänimi ”mahtava muurein ympäröity Tiryns”.lähde?
Teos > Akropolis

Ateenan Akropolis on tunnetuin antiikin Kreikan linnavuorista, akropoliista. Usein pelkällä Akropolis-nimellä viitataan juuri Ateenassa sijaitsevaan linnoitukseen, vaikka akropoliita sijaitsee useissa muissakin Kreikan kaupungeissa.lähde?
Teos > Kore

Kore, joka on näkyvästi kaaoksen yläpuolella personoiden ihmiskunnan järkähtämätöntä kohtaloa, on myös konkreettinen ja abstrakti. Tällä jumalatar Afroditen patsaalla on rauhallinen, tyyni ja viileä hymy huulillaan. Patsas on naisellisen ihanteen inkarnaatio, rakkauden ja taiteen voittaessa kaiken maallisen ja ohimenevän, ja se tuo kuvaan arvoituksellista, symbolista merkitystä.lähde?
Jumalattaren veistos muistuttaa arkaaista korea, joka innoitti myös Valentin Serovia maalauksessa Europan ryöstö.
Teos > Arkaainen hymy

Arkaainen hymy on alun perin antiikin Kreikan arkaaisen kauden veistosten kasvoilla oleva ilme, jossa suun reunat kääntyvät hieman ylöspäin. Arkaainen hymy tavataan sekä puettuja naisia eli koreita tai alastomia nuoria miehiä esittävien kourosten kasvoilla. Arkaaista hymyä on tulkittu eri tavoin. Sitä on luonnehdittu arvoituksellisuuden, jumalallisuuden, elämänvoiman ja elämänilon merkiksi.lähde?
Vastaanotto

Kriitikot löysivät monta virhettä maalauksesta, mutta Bakstin maalaus nautti suurta suosiota Itsenäisten Salongissa Pariisissa. Sille myönnettiin kultamitali Brysselin maailmannäyttelyssä vuonna 1910. Terror Antiquus herätti erilaisia mielipiteitä lehdistössä. Jotkut kriitikot ajattelivat sitä ”pelkästään ilmasta käsin kuvattuna näkymänä reliefimäisenä karttana”. Toiset pitivät sitä ”työnä, joka kasvaa monimutkaisista ja merkittävistä intellektuaalisista pyrkimyksistä”.
Vastaanotto > Volkovin tulkinta

Solomon Volkov kirjoittaa kirjassaan Pietari: eurooppalainen kulttuurikaupunki (suom. Otava 1999) käyneensä katsomassa Leningradissa Venäläisen museon kokoelmia ja pysähtyneensä usein Léon Bakstin suuren maalauskankaan edessä. Volkovin mukaan Terror Antiquus kuvaa antiikin Atlantiksen, myyttisen, Platonin mukaan keskellä Atlanttia sijainneen kulttuurin tuhoa. Saaren asukkaiden kulttuuri ja henkinen sivistys oli noussut suuriin korkeuksiin, mutta jumalat rankaisivat heitä liiallisen ylpeytensä takia. Atlantis vajosi ikiajoiksi kiehuvaan valtamereen.
Volkov kertoo olleensa erityisen vaikuttunut sommitelman keskellä olevasta veistoksesta, jumalattaresta joka hyväksyi tyynellä hymyllään sen sivistyksen tuhon, joka oli hänet synnyttänyt. Jumalattaren eristi häntä ympäröivästä kaaoksesta korkeampi viisaus ja ylempi tieto, joka suojeli häntä. Volkov kertoo olleensa silloin teini-ikäinen ja huomanneensa vasta myöhemmin, että Bakst, antiikin intohimoinen ihailija, oli kuvannut Terror Antiquusissa jumalatar Afroditeen, joka symbolisoi hänelle rakkauden ja taiteen voittoa tuhosta.
»Ja vielä myöhemmin tuo maalaus näyttäytyi minulle lähes täydellisenä metaforana 20 vuosisadan Atlantiksesta – siitä upeasta kulttuurista kaupungissa, jossa elin.»