stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Afrikantrogoni

| Afrikantrogoni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Afrikantrogonit Apaloderma
Laji::  narina
Kaksiosainen nimi
 Apaloderma narina  (Stephens, 1815) 
Katso myös
   Afrikantrogoni Wikispeciesissä   Afrikantrogoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Afrikantrogoni (Apaloderma narina) on trogonien heimoon kuuluva afrikkalainen lintu. Sen esiintymisalue käsittää suuren osan Saharan eteläpuolista Afrikkaa Sierra Leonesta ja Guineasta itään Somaliaan ja etelään aina Etelä-Afrikkaan saakka. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia. James Francis Stephens kuvaili lajin holotyypin Knysnan alueelta Kapmaasta vuonna 1815.
Corey Carrier

Corey Thomas Carrier (s. 20. elokuuta 1980 Middleborough, Massachusetts) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä. Hänet tunnetaan usein lempinimellään "Core". Corey opiskeli Clarkin yliopistossa. Hän lopetti näyttelijänuransa vuonna 2000.
Filmografia

Kunnes aika koittaa (When the Time Comes, 1987) - Jess
Noidat (The Witches of Eastwick, 1987) - Lenox School Band
Uusi elämä edessä (Men Don't Leave, 1990) - Winston Buckley
Crazy People – hulluja ihmisiä (Crazy People, 1990) - (Nimeämätön)
Gangsterilähiö (My Blue Heaven, 1990) - Tommie
After Dark, My Sweet (1990) - Jack
Musta ovi (Bump in the Night, 1991) - Jonathan Tierney
Indiana Jones Junior (1992) - 10-vuotias Henry 'Indiana' Jones, Jr.
Treasure Island: The Adventure Begins (1994) - Robbie Wallace
Savage Land (1994) - Luke Morgan
Shock Treatment (1995) - Jake Grant
Pillit pussiin ja puskiin (Bushwhacked, 1995) - Ralph
Nixon (1995) - 12-vuotias Richard Nixon
The Adventures of Young Indiana Jones: Travels with Father (1996) - 10-vuotias Indiana Jones
Pinokkion seikkailut (1996) - Lampwick
When the Time Comes (2000) - Jess
738

| --- | --- |
Vuosisadat: 500-luku · 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku
Vuosikymmenet: 690-luku · 700-luku · 710-luku · 720-luku · 730-luku · 740-luku 750-luku · 760-luku · 770-luku · 780-luku · 790-luku · 800-luku
Vuodet: 690 · 691 · 692 · 693 · 694 · 695 · 696 · 697 · 698 · 699 700 · 701 · 702 · 703 · 704 · 705 · 706 · 707 · 708 · 709 710 · 711 · 712 · 713 · 714 · 715 · 716 · 717 · 718 · 719 720 · 721 · 722 · 723 · 724 · 725 · 726 · 727 · 728 · 729 730 · 731 · 732 · 733 · 734 · 735 · 736 · 737 · 738 · 739 740 · 741 · 742 · 743 · 744 · 745 · 746 · 747 · 748 · 749 750 · 751 · 752 · 753 · 754 · 755 · 756 · 757 · 758 · 759 760 · 761 · 762 · 763 · 764 · 765 · 766 · 767 · 768 · 769 770 · 771 · 772 · 773 · 774 · 775 · 776 · 777 · 778 · 779 780 · 781 · 782 · 783 · 784 · 785 · 786 · 787 · 788 · 789 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809
Tapahtumia

Pyhä Bonifatius vierailee Roomassa ja lähtee perustamaan hiippakuntia Baijeriin.
Djurhuus

Djurhuus on färsaarelainen suku. Se on tullut Tanskasta, ja sen ensimmäinen tunnettu jäsen on Christen Jensen Djurhuus (1708–1775), joka oli pappi Eysturoylla. Christen Jensen Djurhuusin pojanpoika, runoilija Jens Christian Djurhuus (1773–1853) on lukuisien merkittävien Färsaarten kirjailijoiden ja poliitikkojen esi-isä:
Jens Hendrik Djurhuus (1799–1892), poliitikko, Jens Christian Djurhuusin poika
Andreas Djurhuus (1817–1879), pappi, Hans Olaus ja Johan Christian Djurhuusin veli
Hans Olaus Djurhuus (1822–1866), poliitikko, Andreas ja Johan Christian Djurhuusin veli
Johan Christian Djurhuus (1834–1918), poliitikko, Andreas ja Hans Olaus Djurhuusin veli
Niclas J. Djurhuus (1865–1952), poliitikko
Janus Djurhuus (1881–1948), kirjailija, Hans A. Djuurhuusin veli
Hans A. Djurhuus (1883–1951), kirjailija, Janus Djurhuusin veli
Kristian Djurhuus (1895–1984), poliitikko, Johan Djurhuusin isä
Andreas Frederik Djurhuus (1906–1984), postimies, poliitikko
Hákun Djurhuus (1908–1987), poliitikko, Janus ja Hans A. Djurhuusin sisarenpoika
Johan Djurhuus (1918–?), juristi, Kristian Djurhuusin poika
Sverri Djurhuus (1920–2003), kirjailija, Jens Hendrik Djurhuusin lapsenlapsenlapsi
Tummas Napoleon Djurhuus (1928–1971), kirjailija, Sverri Djurhuusin veli
Njål Djurhuus (s. 1941), upseeri Frelsens Hærissä
Rune Djurhuus (s. 1970), norjalainen shakinpelaaja
Bendix Djurhuus Prahl (1747–1814), norjalainen kirjailija, nimi Djurhuus on peräisin äidin puolelta, jonka suku tulee Färsaarilta
Chili Djurhuus (s. 1977) lauluntekijä Chili Goes Chili, terapeutti ja musiikkipedagogi. Hjørleif Djurhuusin tytär
Hjørleif Djurhuus (s. 1928), Napoleon Djurhuusin ja Anne Sofin pojan Poul Jakop Djurhuusin poika
Dale Earnhardt

Dale Earnhardt vuonna 2000.
Ralph Dale Earnhardt, Sr. (29. huhtikuuta 1951 Kannapolis, Pohjois-Carolina – 18. helmikuuta 2001 Daytona Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen kilpa-autoilija. Earnhardt kilpaili elämänsä aikana Yhdysvalloissa useissa autosarjoissa, mutta parhaiten hän menestyi vakioautosarja NASCARissa.
Ura

Earnhardt oli menestynyt kuljettaja Winston Cup -sarjassa, jonka mestariksi hän ylsi seitsemästi. Vain Richard Petty ja Jimmie Johnson ovat pystyneet voittamaan yhtä monta mestaruutta. Earnhardtin aggressiivinen ajotyyli vetosi lajin faneihin, jotka antoivat hänelle lempinimen "The Intimidator" eli "Pelottelija".
Earnhardt kuoli viimeisellä kierroksella vuoden 2001 Daytona 500 -kilpailussa. Toinen auto tönäisi takaapäin Earnhardtin autoa, joka törmäsi seinään. Earnhardt ei tullut tajuihinsa onnettomuuden jälkeen, ja hänet piti leikata irti ulos autosta. Earnhardtin poika Dale Jr. tuli kilpailussa toiseksi. Onnettomuuden jälkeen NASCAR aloitti massiivisen turvallisuuskampanjan lähinnä yleisön ja lajin sponsorien painostuksesta.
Dale Earnhardtin ura NASCAR-kuljettajana kesti yli 25 vuotta.
Perhe

Dale Earnhardtilla on neljä lasta, Kelley King, Taylor, Kerry ja Dale Jr. Kaksi viimeksi mainittua ovat myös tunnettuja NASCAR-ajajia. Earnhardt avioitui kolmannen kerran vuonna 1982. Leski Teresa Earnhardt omistaa edelleen kilpatallin ja markkinointiyrityksen Dale Earnhardt, Inc., jonka Dale perusti yhdessä hänen kanssaan 1990-luvulla.
Kunnianosoitukset

Earnhardt kiinnitettiin Motorsports Hall of Fame of American kunniagallerian jäseneksi vuonna 2002 ja International Motorsports Hall of Fameen vuonna 2006.
Earnhardt ajoi lähes koko NASCAR-uransa mustalla autolla numero 3.
735

| --- | --- |
Vuosisadat: 500-luku · 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku
Vuosikymmenet: 690-luku · 700-luku · 710-luku · 720-luku · 730-luku · 740-luku 750-luku · 760-luku · 770-luku · 780-luku · 790-luku · 800-luku
Vuodet: 690 · 691 · 692 · 693 · 694 · 695 · 696 · 697 · 698 · 699 700 · 701 · 702 · 703 · 704 · 705 · 706 · 707 · 708 · 709 710 · 711 · 712 · 713 · 714 · 715 · 716 · 717 · 718 · 719 720 · 721 · 722 · 723 · 724 · 725 · 726 · 727 · 728 · 729 730 · 731 · 732 · 733 · 734 · 735 · 736 · 737 · 738 · 739 740 · 741 · 742 · 743 · 744 · 745 · 746 · 747 · 748 · 749 750 · 751 · 752 · 753 · 754 · 755 · 756 · 757 · 758 · 759 760 · 761 · 762 · 763 · 764 · 765 · 766 · 767 · 768 · 769 770 · 771 · 772 · 773 · 774 · 775 · 776 · 777 · 778 · 779 780 · 781 · 782 · 783 · 784 · 785 · 786 · 787 · 788 · 789 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809
Kuolleita

Beda Venerabilis, brittiläinen teologi.
Odo, Akvitanian herttua.
739

| --- | --- |
Vuosisadat: 500-luku · 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku
Vuosikymmenet: 690-luku · 700-luku · 710-luku · 720-luku · 730-luku · 740-luku 750-luku · 760-luku · 770-luku · 780-luku · 790-luku · 800-luku
Vuodet: 690 · 691 · 692 · 693 · 694 · 695 · 696 · 697 · 698 · 699 700 · 701 · 702 · 703 · 704 · 705 · 706 · 707 · 708 · 709 710 · 711 · 712 · 713 · 714 · 715 · 716 · 717 · 718 · 719 720 · 721 · 722 · 723 · 724 · 725 · 726 · 727 · 728 · 729 730 · 731 · 732 · 733 · 734 · 735 · 736 · 737 · 738 · 739 740 · 741 · 742 · 743 · 744 · 745 · 746 · 747 · 748 · 749 750 · 751 · 752 · 753 · 754 · 755 · 756 · 757 · 758 · 759 760 · 761 · 762 · 763 · 764 · 765 · 766 · 767 · 768 · 769 770 · 771 · 772 · 773 · 774 · 775 · 776 · 777 · 778 · 779 780 · 781 · 782 · 783 · 784 · 785 · 786 · 787 · 788 · 789 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809
Tapahtumia

Salzburgiin piispanistuin.
Corey Brewer

| Corey Brewer |
| --- | --- |
 Brewer vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Corey Wayne Brewer
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1986 (ikä 38) Portland, Tennessee, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä / Heittävä takamies
Pituus:  206 cm
Paino:  84 kg
NBA-varaus:  7. varaus 2007 (Minnesota Timberwolves)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2004–2007:  Floridan yliopisto
Seurajoukkueet
2007–2011 2011 2011–2013 2013–2014 2014–2017 2017–2018 2018 2019 2019:  Minnesota Timberwolves Dallas Mavericks Denver Nuggets Minnesota Timberwolves Houston Rockets Los Angeles Lakers Oklahoma City Thunder Philadelphia 76ers Sacramento Kings
Corey Wayne Brewer (s. 5. maaliskuuta 1986 Portland, Tennessee) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2007 lähtien.
Pienenä laitahyökkääjänä tai heittävänä takamiehenä pelaavan Brewerin varasi vuoden 2007 varaustilaisuudessa seitsemännellä vuorolla Minnesota Timberwolves, jota Brewer edusti kevääseen 2011 saakka ja uudestaan kauden 2013–2014. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän voitti Dallas Mavericksissa NBA:n mestaruuden.
Brewer teki heinäkuussa 2015 epävirallisen tiedon mukaan Houstonin kanssa kolmivuotisen, yhteensä 23,4 miljoonan dollarin jatkosopimuksen. Helmikuussa 2017 hänet kuitenkin myytiin Los Angeles Lakersiin. Maaliskuussa 2018 hän solmi sopimuksen Oklahoma City Thunderin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Corey Brewer Wikimedia Commonsissa
Dallas Mavericks – NBA:n mestari 2011
0 Shawn Marion ·
2 Jason Kidd ·
3 Rodrigue Beaubois ·
4 Caron Butler ·
6 Tyson Chandler ·
11 José Juan Barea ·
13 Corey Brewer ·
16 Predrag Stojaković ·
20 Dominique Jones ·
28 Ian Mahinmi ·
31 Jason Terry ·
33 Brendan Haywood ·
35 Brian Cardinal ·
41 Dirk Nowitzki ·
92 DeShawn Stevenson

Päävalmentaja Rick Carlisle 

Apuvalmentajat Darrell Armstrong · Dwane Casey · Tim Grgurich · Robert Hackett · Monte Mathis · Terry Stotts
David Lowell Rich

David Lowell Rich (31. elokuuta 1923 – 21. lokakuuta 2001) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka töiden joukossa on katastrofikuvaus Airport '80 - Concorde (1979). Hän syntyi New Yorkissa ja oli tuotteliaana 1950-luvulta 1980-luvulle.
Rich ohjasi myös televisiossa, mistä hyvästä hänelle myönnettiin vuonna 1978 Emmy-palkinto.
Aiheesta muualla

David Lowell Rich Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Abasiofilia

Abasiofilia on seksuaalinen suuntautuminen, jossa henkilön mielenkiinto kohdistuu liikkumista vaikeuttavaan ruumiinvammaan, erityisesti puuttuviin raajoihin. Termiä käytti ensimmäisen kerran John Money vuonna 1990 artikkelissaan parafilioista, ja tätä ennen ilmiötä oli kuvattu muilla nimillä, kuten ortopedinen fetisismi. Abasiofilia ei kuitenkaan ole määritelmällisesti fetisismi, koska se ei kohdistu esineeseen.
Aiheesta muualla

Money, J: Paraphilia in Females Fixation on Amputation and Lameness; Two Personal Accounts. Journal of Psychology and Human Sexuality, 1990, 3. vsk, nro 2, s. 165–72.  doi:10.1300/j056v03n02_11.
A. R. Rahman

| Allah Rakha Rahman> ஏ.ஆர்.ரஹ்மான் എ.ആര്‍‌ റഹുമാന്‍‌ |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  A. S. Dileep Kumar
Syntynyt: 6. tammikuuta 1967 (ikä 57) Madras, Madras, Intia
Ammatti:  säveltäjä, musiikkituottaja, laulaja, sovittaja
Puoliso:  Saira Banu (vih. 1995)
Lapset:  3
Muusikko
Taiteilijanimi:  A. R. Rahman
Aktiivisena:  1985–
Tyylilajit:  Intialainen taidemusiikki, kokeellinen musiikki, maailmanmusiikki, soft rock, popmusiikki, pop rock, elektroninen musiikki, länsimainen taidemusiikki, tanssimusiikki, elektroninen tanssimusiikki, pop-folk ja karnaattinen musiikki 
Soittimet:  keytar, keyboard, huilu, saksofoni, oboe, rumpusetti, lyömäsoitin, kontrabasso, kosketinsoitin, kitara, alttoviulu, sitar, piano, trumpetti, harppu, klarinetti ja pasuuna 
Levy-yhtiöt:  Columbia Records, Sony BMG Music Entertainment ja KM Music Conservatory 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Allah Rakha Rahman (tamiliksi அல்லா இரக்கா இரகுமான், Allā Irakkā Irakumāṉ, malajalamiksi അല്ലാ രഖാ റഹ്‌മാൻ, Allā Rakhā Ṟahmān; syntyjään Arunachalam Sehgar Dileep Kumar, tamiliksi அருணாச்சலம் சேகர் திலீப் குமார், Aruṇāccalam Cēkar Tilīp Kumār; s. 6. tammikuuta 1967 Madras, Madras, Intia) on kansainvälisesti tunnettu intialainen muusikko. Hän soittaa muun muassa kosketinsoittimia, kitaraa ja  lyömäsoittimia. Rahman toimii myös laulajana ja säveltäjänä.[lähde? ]
Palkinnot

Rahman on voittanut uransa aikana useita palkintoja. Slummien miljonääri -elokuvaa varten tekemästään musiikista hänet palkittiin muun muassa parhaan musiikin sekä parhaan laulun (”Jai Ho!”) Oscar-palkinnoilla vuonna 2009. Rahman voitti myös kaksi Grammy-palkintoa.
Myös kotimaassaan Intiassa Rahman on voittanut useita palkintoja elokuviin tekemästään musiikista. Esimerkiksi Filmfare Awards -palkintoja hän on saanut 32, joista 17 on ollut eteläintialaisille elokuville jaettavia Filmfare Awards South -palkintoja. Hän on myös voittanut kuusi arvostettua National Film Awards -palkintoa.
A. R. Rahman ja Suomi

Rahman on säveltänyt yhdessä Värttinän kanssa vuonna 2006 ensi-iltansa saaneen The Lord of the Rings -musikaalinäytelmän.
Rahman nousi kesällä 2009 Suomen virallisen singlelistan ykköseksi The Pussycat Dollsin kanssa esittämällään laululla ”Jai Ho! (You Are My Destiny)”.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut (englanniksi)
A. R. Rahman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
A. R. Rahman Elonetissä.
18. syyskuuta

18. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 261. päivä (262. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 104 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Tytti, Tyyne, Tyyni
suomenruotsalainen kalenteri: Pamela
ortodoksinen kalenteri: Arja, Aira, Airi
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Buohttá
vanhemmissa kalentereissa: Alvar, Gottfrid, Gottlob, Hervor, Leonhard, Methodius, Metodius, Salomon, Sophia, Titus
Tapahtumia

96 – Keisari Domitianus salamurhattiin hänen vaimonsa Domitiaksen ja kahden pretoriaaniprefektin juonen seurauksena. Nerva julistettiin hänen seuraajakseen.
324 – Konstantinus Suuri voitti ratkaisevasti Liciniuksen Krysopoliksen taistelussa, jolloin Konstantinus sai Rooman valtakunnan yksinomaisen määräysvallan.
1066 – Norjan kuningas Harald Ankara rantautui Tostig Godwinsonin kanssa Humberjoen suulle ja aloitti hyökkäyksensä Englantiin.
1180 – Filip II:sta tuli Ranskan kuningas 15-vuotiaana.
1454 – Kolmetoistavuotinen sota: Chojnicen taistelussa Puolan armeija hävisi saksalaisille ritareille.
1714 – Yrjö I saapui Isoon-Britanniaan tultuaan kuninkaaksi 1. elokuuta.
1739 – Belgradin rauhansopimus, jossa Itävalta luovutti Sava- ja Tonava-jokien eteläpuoliset maat Osmanien valtakunnalle.
1812 – Tulipalo tuhosi Moskovassa 90 prosenttia asuinrakennuksista ja tuhat kirkkoa.
1837 – Charles Lewis Tiffany ja Teddy Young perustivat New Yorkiin Tiffany & Co:n (alkuperäinen nimi Tiffany & Young). Myymälää kutsuttiin "paperitarvike- ja hienostotavarakaupaksi".
1848 – Slovakian kansannousu alkoi Ylä-Unkarissa
1851 – The New-York Daily Times, josta myöhemmin tuli The New York Times, ilmestyi ensimmäisen kerran.
1862 – Amerikan konfederaatio vietti ensimmäistä ja ainoaa kertaa kiitospäivää.
1872 – Kuningas Oskari II nousi Ruotsi-Norjan valtaistuimelle.
1898 – Britannian ja Ranskan välille syntyi Afrikan siirtomaista Fashodan selkkaus, jonka seurauksena maat ajautuivat sodan partaalle.
1931 – Mukdenin välikohtaus: japanilaiset upseerit räjäyttivät osan Etelä-Mantšurian rautatiestä ja Japani käytti tilannetta syynä vallata Mantšuria Kiinalta.
1934 – Neuvostoliitto hyväksyttiin Kansainliittoon.
1952 – Suomi sai maksetuksi sotakorvausten viimeisen erän Neuvostoliitolle.
1954 – Suomen presidentti J. K. Paasikivestä tuli ensimmäinen länsimainen valtionpäämies, joka sai Neuvostoliiton korkeimman kunniamerkin, Leninin kunniamerkin.
1959 – Vanguard 3 laukaistiin Maata kiertävälle radalle.
1961 – Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri Dag Hammarskjöld kuoli Ndolan lento-onnettomuudessa.
1964 – Kreikan kuningas Konstantin II ja Tanskan prinsessa Anne-Marie menivät naimisiin.
1970 – Black Sabbathin toinen studioalbumi Paranoid julkaistiin.
1973 – DDR ja Saksan liittotasavalta hyväksyttiin YK:hon.
1975 – Patricia Hearst pidätettiin hänen oltuaan vuoden FBI:n etsityimpien listalla.
1976 – Mao Zedongin hautajaiset Pekingissä.
1980 – Ensimmäinen ei-valkoihoinen ihminen, kuubalainen kosmonautti Arnaldo Méndez lensi avaruuteen, kun Sojuz 38 laukaistiin Kazakstanista, Neuvostoliitosta.
1985 – Steve Jobs erosi Apple Computersista.
1998 – ICANN perustettiin.
2001 – Ensimmäinen kirjeiden postitus Trentonista, New Jerseystä vuoden 2001 pernaruttohyökkäyksissä.
2007 – Myanmarin mielenosoitukset alkoivat buddhalaismunkkien liityttyä Myanmarin hallituksen vastaisiin mielenosoittajiin.
2014 – Skotlannin itsenäisyyskansanäänestyksessä itsenäisyyttä vastusti 55,3 prosenttia äänestäneistä.
Daniel Solander

| Daniel Karl Solander |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. helmikuuta 1733 Piitime, Ruotsi
Kuollut: 13. toukokuuta 1782 (49 vuotta) Lontoo
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Kasvitiede ja eläintiede
   
Daniel Karl (Charles) Solander (19. helmikuuta 1733 Piitime, Ruotsi – 13. toukokuuta 1782 Lontoo) oli ruotsalainen, pääasiassa Englannissa toiminut kasvitieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän oli Carl von Linnén oppilas ja tämän oppien levittäjä Englannissa.
Elämä ja ura

Papin poika Solander otettiin opiskelijaksi Uppsalan yliopistoon vuonna 1755 ja hän oli yksi Linnén lahjakkaimmista oppilaista. Hän oli tiiviisti tekemisissä mestarinsa kanssa ja opetti Linné nuorempaa. Vuonna 1756 hän teki tieteellisen matkan Norlantinin rannikolle. 1760 hän matkusti englantilaisten John Ellisin ja Peter Collinsonin pyynnöstä ja Linnén suosituksesta Englantiin edistääkseen siellä luonnonhistorian tutkimusta. Hänen "maineensa suuren mestarin suosikkioppilaana, syvä perehtyneisyys tämän järjestelmään ja hänen tapojensa kaupunkimaisuus" edistivät merkittävästi Linneauksen oppien vakiintumista Englannissa. Solander oppi pian englantia, ja syyskuussa 1762 hänet nimitettiin Linnén ehdotuksesta Pietarin tiedeakatemian kasvitieteen professoriksi, mutta Collinsonin neuvosta hän kieltäytyi nimityksestä. Hänet palkattiin järjestämään Portlandin herttuattaren museota ja myöhemmin Collinsonin suosituksesta luetteloimaan British Museumin luonnontieteellisiä kokoelmia. Hänet nimitettiin museon apulaiskirjastonhoitajaksi vuonna 1763. Hän ei hyväksynyt tarjousta palata Uppsalaan Linnaeuksen avustajaksi ja nimitetyksi seuraajaksi.
Vuonna 1768 Joseph Banks palkkasi hänet tiedemieheksi James Cookin ensimmäiselle Etelämeren matkalle 1768–1771. Matkalla hän keräsi merkittäviä luonnontieteellisiä kokoelmia. Palattuaan vuonna 1771 Banks värväsi hänet taloonsa Soho Squarelle sihteerikseen ja kirjastonhoitajakseen. Vuonna 1772 hän vieraili Banksin kanssa Islannissa, ja vuonna 1773 hänestä tuli British Museumin luonnontieteellisen osaston hoitaja. Hän sai lakitieteen tohtorin arvon Oxfordin yliopistosta ja vuonna 1773 hänestä tuli Ruotsin tiedeakatemian ja Royal Societyn jäsen. Lontoon seurapiirielämä, jossa hänen miellyttävät tapansa tekivät hänestä suositun, ja "veltto luonne" johtivat siihen, ettei Solander lopulta yltänyt Linneauksen kaltaiseksi tiedemieheksi. Hänen kuolemansa jälkeen useita hänen äitinsä hänelle lähettämiään kirjeitä löytyi avaamattomina.
Solander ei julkaissut mitään itsenäisesti. Hän julkaisi Linnén teoksen Elementa botanica (1756) ja Gustavus Branderin teoksen Fossilia Hantoniensia (1766) sekä toimitti The natural history of zoophytes collected by the late John Ellis (1786 ). Banksin ja Solanderin Cookin matkan aikana tekemiä kasvitieteellisiä muistiinpanoja ja kuvitusta julkaistiin myöhemmin. 1914 hänelle pystytettiin muistomerkki Botany Bayhin, Cookin muistomerkin viereen, paikkaan, jossa Cook, Banks ja Solander rantautuivat 28. huhtikuuta 1770. Solander haudattiin Lontoon ruotsalaiseen kirkkoon. Kun kirkko purettiin vuonna 1913, hänen jäännöksensä siirrettiin Ruotsin tiedeakatemian kustantamana Wokingin ruotsalaiselle hautausmaalle, ja hänelle pystytettiin myös muistomerkki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daniel Solander Wikimedia Commonsissa
Camille Saint-Saëns

Camille Saint-Saëns
Charles-Camille Saint-Saëns [ʃaʁl kamij sɛ̃sɑ̃(s)] (9. lokakuuta 1835 Pariisi – 16. joulukuuta 1921 Alger) oli ranskalainen romantiikan ajan säveltäjä.
Saint-Saëns oli Mozartiin ja Mendelssohniin verrattava aikansa lapsitähti. Hänen isotätinsä Charlotte – Camillen biologisen äidin adoptioäiti – alkoi opettaa 2,5-vuotiaalle pojalle pianonsoittoa huomattuaan tämän erityisen kiinnostuksen pianon ääntä kohtaan. Pojalla todettiin varsin pian olevan myös absoluuttinen sävelkorva. Ensimmäisen sävellyksensä hän teki jo paria vuotta myöhemmin ja esiintyi pianokonserteissa alle kouluikäisenä. Ensimmäisen sinfoniansa hän kirjoitti 16-vuotiaana. Saint-Saëns jatkoi pianovirtuoosina säveltäjänurastaan huolimatta, ja hänen suuri esikuvansa, Franz Liszt, piti Saint-Saënsia itsensä ohella taitavimpana urkurina. Saint-Saëns opiskeli musiikkia Pariisin konservatoriossa ja yksityisesti Charles Gounod’n johdolla. Hän toimi vuosina 1855–1877 urkurina ja kirkkomusiikin opettajana Pariisissa.
Tuotanto

Saint-Saëns sävelsi dramaattista musiikkia: oopperoita ja sinfonisia runoja sekä mykkäelokuvien taustaksi tarkoitettua musiikkia. Kaikkiaan teoslistalla on yli kolmesataa teosta, joista tunnetuimpia ovat kolmas sinfonia (niin sanottu Urkusinfonia), toinen pianokonsertto, ooppera Simson ja Delila (Samson et Dalila), sinfoninen runo Kalmantanssi (Danse Macabre) sekä orkesterisarja Eläinten karnevaali (Le carnaval des animaux). Eläinten karnevaalin esittämisen säveltäjä kielsi kantaesityksen jälkeen elinajakseen, vain osaa "Joutsen" sai soittaa. Säveltäjän kuoleman jälkeen teoksesta on tullut suosittu. Koreografi Mihail Fokin teki siihen kuuluisan soolotanssin Kuoleva joutsen alun perin Anna Pavlovalle.
Saint-Saëns julkaisi suuren määrän musiikillisia tutkielmia ja kirjoituksia. Teksteissään hän käsitteli myös filosofiaa, uskontoa, biologiaa ja tähtitiedettä. Saint-Saënsiä pidettiin vuoteen 1895 asti ranskalaisen säveltaiteen arvostettuna perikuvana, kunnes hän alkoi jyrkästi arvostella taide-elämään tullutta impressionismia. Niinpä hän teilasi lausunnoillaan tätä tyylisuuntaa toteuttavat säveltäjät kuten Claude Debussyn, Maurice Ravelin ja Igor Stravinskin. Hän perusteli asiaa toteamalla: “Soinnuilla, rytmillä ja melodisilla muodoilla on merkityksensä, ja ellei niitä noudateta, syntyy vain alinomaisia järjettömyyksiä.”
Sävellyksiä > Oopperat

Simson ja Delila
La Princesse jaune
Le Timbre d'argent
Henry VIII
Proserpine
Ascanio
Les Barbares
Hélène
L'Ancêtre
Sävellyksiä > Baletit

Javotte
Sävellyksiä > Näytelmämusiikki

Antigone
Sävellyksiä > Sinfoniat

Nro 1, Es, op. 2
Nro 2, a-molli, op. 55
Nro 3, c-molli, op. 78
Sävellyksiä > Sinfoniset runoelmat

Omphalen rukki, op. 31
Phaëton, op. 39
Danse Macabre, op. 40
Nuori Hercules, op. 50
Suite algérienne, op. 60
Yö Lissabonissa, op. 63
Sävellyksiä > Pianokonsertot

Allegro Appassionato, b-molli, op. 70
Africa-fantasia, g-molli, op. 89
Nro 5, F, "Egyptiläinen", op. 103
Sävellyksiä > Viulukonsertot

Nro 1, A-duuri
Nro 2, C-duuri
Nro 3, h-molli
Sävellyksiä > Sellokonsertot

Nro 1, a-molli
Nro 2, d-molli
Sävellyksiä > Muut orkesteriteokset

Sankarimarssi
Eläinten karnevaali
Johdanto ja Rondo capriccioso a-molli
Sävellyksiä > Kamarimusiikki

Oboesonaatti, F, op. 166
Klarinettisonaatti, Es, op. 167
Fagottisonaatti, G, op. 168