stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korsuorkesteri
Kokoonpano

Pertti "Pepe" Kovanen – kitara, laulu
Ami Varjotie – laulu
Jarmo Peippo – rummut
Kalevi Hautamäki – hanuri, kosketinsoittimet
Markku Juoksukangas – kontrabasso
Entisiä jäseniä

Pekka Hartonen – laulu
Pasi Karhu – basso
Petri Parkko – rummut
Harri Pakarinen – rummut, laulu
Erkki Luumi – laulu
Raimo Saarinen – rummut, laulu
Markku Broman – basso
Seppo Äijö – harmonikka
Pasi Suikkanen – harmonikka
Markku Kesseli – harmonikka
Lasse Viljanen - harmonikka
Janne Heino - Laulu
Ari Kataja - Basso
Diskografia

Muistelo (C-kasetti) (1992)
Kannaksen poikia (1993)
Etulinjassa (1994)
Polttaa polttaa (1995)
Maastoudutaan (1997)
Vartiossa (1997)
Korsuorkesterin parhaat (1998)
Muistelo (1999)
Piikkilankaa (2003)
Muistot vain jää (2004)
Joulu siellä jossakin (2005)
Korsuorkesterin parhaat - Etulinjassa eteenpäin (2007)
Korsuorkesteri Raatteentiellä (2007)
Korsuhartaus (2008)
Korsuorkesteri Abbey Roadilla (2009)
Ohi on (2012)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Korsuorkesterin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Korçën maakunta

| Korçën maakunta Qarku i Korçës |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:  Albania
Kuntia:  6
Perustettu:  2000
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Korçë
Pinta-ala:  3 711 km²
Väkiluku (2011):  220 357
 – väestötiheys:  59,4 as./km²
Korçën maakunta (alb. Qarku i Korçës) on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee maan kaakkoisosassa ja rajautuu koillisessa Pohjois-Makedoniaan ja kaakossa Kreikkaan. Maakunnan pinta-ala on 3 711 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 220 357 (vuonna 2011).
Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Korçë on jaettu kuuteen kuntaan: Devoll, Kolonjë, Korçë, Maliq, Pogradec ja Pustec.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korçën maakunta Wikimedia Commonsissa
Albanian maakunnat
Beratin maakunta
Dibërin maakunta
Durrësin maakunta
Elbasanin maakunta
Fierin maakunta
Gjirokastërin maakunta
Korçën maakunta
Kukësin maakunta
Lezhën maakunta
Shkodërin maakunta
Tiranan maakunta
Vlorën maakunta
Kulkurin masurkka

| Kulkurin masurkka |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Aarne Tarkas
Käsikirjoittaja:  Aarne Tarkas
Tuottaja:  Mauno I. Mäkelä
Säveltäjä:  Harry Bergström
Kuvaaja:  Esko Töyri
Leikkaaja:  Nils Holm
Lavastaja:  Kai Lappalainen
Koreografi:  Olavi Kuorikoski
Pääosat:  Sakari Jurkka Elina Pohjanpää Leena Häkinen Mirja Karisto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi Oy
Ensi-ilta:  24. tammikuuta 1958
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kulkurin masurkka on Aarne Tarkaksen ohjaama ja käsikirjoittama värielokuva vuodelta 1958. Kulkurin masurkka on Fennada-Filmin ensimmäinen värillinen näytelmäelokuva. Sovcolor-väreissä kuvattu elokuva meni kaupaksi myös Neuvostoliittoon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sakari Jurkka  | … |  Paul / kreivi Paul Mannheim   |
|  Elina Pohjanpää  | … |  Barbara   |
|  Leena Häkinen  | … |  Leena   |
|  Mirja Karisto  | … |  sisar Teresia   |
|  Elina Salo  | … |  Annikki   |
|  Assi Nortia  | … |  Nina, kasakkaeverstin vaimo   |
|  Leni Katajakoski  | … |  Riikka Matintytär, Paulin äiti   |
|  Mirjam Salminen  | … |  Maija   |
|  Hannes Veivo  | … |  Henrik, laivamies   |
|  Santeri Karilo  | … |  Svalundan kreivi   |
|  Hannes Häyrinen  | … |  laivamies   |
|  Leo Jokela  | … |  kylänpoika   |
|  Pentti Viljanen  | … |  kylänpoika   |
|  Vilho Ruuskanen  | … |  vouti / upseeri kihlajaisissa   |
|  Toivo Lahti  | … |  kippari   |
|  Anton Soini  | … |  hanurinsoittaja   |
|  Arttu Suuntala  | … |  laivamies   |
|  Eero Leväluoma  | … |  kasakkaeversti Boris Smirnof   |
|  Uljas Kandolin  | … |  kasakka-aliupseeri   |
|  Outi Vahtera  | … |  nunna   |
|  Martti Romppanen  | … |  kaartinkapteeni Cronhjelm   |
|  Varma Lahtinen  | … |  abbedissa   |
|  Uolevi Lönnberg  | … |  pappi   |
|  Armas Jokio  | … |  isä Grigori   |
|  Martta Kinnunen  | … |  majatalon emäntä   |
|  Tuukka Soitso  | … |  Vanha-Henrik   |
|  Tauno Söder  | … |  hotellin palvelija   |
|  Pia Hattara  | … |  vanha kreivitär   |
|  Maila Tuomi  | … |  palvelijatar   |
|  Pentti Irjala  | … |  palvelija   |
|  Mauri Jaakkola  | … |  palvelija   |
|  Matti Kuusla  | … |  kihlajaisvieras   |
|  Ritva Karisto  | … |  kihlajaisvieras   |
|  Matti Dahlberg  | … |  kihlajaisvieras   |
Tuotanto

Elokuva edustaa pitkään yleisönkin suosiossa ollutta kulkuriromantiikkaa hyödyntävää lajia. Lajin peruselokuvia ovat Laulu tulipunaisesta kukasta (1938) ja Kulkurin valssi (1941). Kulkurielokuvien perinteisestä kaavasta poiketen elokuvan loppu ei ole onnellinen. Elokuva oli tarkoitettu tunnelmaltaan kesäiseksi, mutta ohjaajan ja kuvaajan muiden tehtävien vuoksi kuvaukset alkoivat vasta elokuussa, ja tunnelma on siksi paikoin syksyinen.
Arviot

Katsojamäärät olivat melko tarkkaan vuoden keskitasoa,. Aikalaisarvioissa aihe todettiin tyhjiin kalutuksi. Jurkka pääosassa saa kiitosta, mutta Paula Talaskivi katsoo ohjaaja Tarkaksen saavan liian vaativia aiheita. Elokuvaa sinänsä hän luonnehtii sanoin: ”murheellinen tapaus”.
Tv-maailman arviossa vuodelta 2013 todetaan, että kestävintä antia elokuvassa on Esko Töyrin kuvaus, joka ”hivelee maisemia kuin naisen kasvoja”.
Ksenofon Efesoslainen

| Ksenofon> Ξενοφῶν.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 100/200-luku Efesos
Kuollut: 100/200-luku
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Aikakausi:  antiikki
Tyylilajit:  romaani
Pääteokset:  Efesoslainen kertomus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ksenofon Efesoslainen (m.kreik. Ξενοφῶν, Ksenofōn, lat. Xenophon; 100- tai 200-luku) oli antiikin kreikkalainen roomalaisella kaudella elänyt kirjailija, joka oli kotoisin Efesoksesta. Hänet tunnetaan romaanistaan Efesoslainen kertomus (Efesiaka) eli kertomus Anthiasta ja Habrokomeesta. Sudan mukaan Ksenofon kirjoitti tämän lisäksi myös teoksen Efesoksen historiasta.
Aiemmin Ksenofonia pidettiin usein jopa varhaisimpana antiikin kreikkalaista romaanikirjailijoista, mutta nykytiedon valossa tämä ei pidä paikkaansa. Kirjailijan nimeä on ehdotettu pseudonyymiksi, sillä vaikuttaa siltä, ettei romaaneja yleensä julkaistu oikealla nimellä.
Ksenofon (täsmennyssivu)

Ksenofon (m.kreik. Ξενοφῶν, Ksenofōn, kreik. Ξενοφών, Xenofón; lat. Xenophon) voi viitata seuraaviin:
Ksenofon (n. 430–355 eaa.), kirjailija, filosofi ja sotilas, tunnetuin samannimisistä
Ksenofon Efesoslainen (100- tai 200-luku), romaanikirjailija
Xenofón Zolótas (1904–2004), poliitikko ja Kreikan pääministeri 1989–1990
Xenofónin luostari (Moní Xenofóntos), luostari Athosvuorella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ksenofon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Koreanonnenpensas

| Koreanonnenpensas |
| --- | --- |
 Koreanonnenpensas Oulussa
Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Oliivikasvit Oleaceae
Suku::  Onnenpensaat Forsythia
Laji::  ovata
Kaksiosainen nimi
 Forsythia ovata  Nakai (1917) 
Katso myös
   Koreanonnenpensas Wikispeciesissä   Koreanonnenpensas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Koreanonnenpensas (Forsythia ovata) on oliivikasvien heimoon ja onnenpensaiden sukuun kuuluva kasvilaji, jolla on kirkkaankeltaiset kukat. Lajin luontainen levinneisyysalue on Korean niemimaalla, mutta sitä käytetään yleisesti koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko

Koreanonnenpensas on pyöreä ja tiivis pensas, joka saavuttaa tavallisesti 1–2 metrin korkeuden. Oksat ovat pyöreitä, aluksi harmaankeltaisia ja myöhemmin ruskeita. Versot ovat onttoja. Lehdet jakautuvat 8–12 millimetrin pituiseen lehtikantaan ja yksinkertaiseen, ohueen lehtilapaan. Lehtilapa on 5–7 senttimetriä pitkä, soikea ja äkillisesti kaventuva. Lehden tyvi on herttamainen ja lehtilaita vaihtelee hammaslaitaisesta ehyeen.
Koreanonnenpensas kukkii maalis-huhtikuussa ennen lehtien puhkeamista. Vaaleankeltaiset kukat kasvavat yksittäin; verhiö on soikea. Teriö on leveä-pitkähkö ja verhiötä pidempi. Vartalo on lyhyt.
Koreanonnenpensaan kromosomiluku on 2n = 28.
Levinneisyys ja elinympäristö

Koreanonnenpensaan luontainen levinneisyysalue on lauhkeaan vyöhykkeeseen kuuluvalla Korean niemimaalla. Laji kasvaa aroilla ja kuivissa metsissä kuivahkossa-tuoreessa, lievästi happamassa-emäksisessä, hiekkaisessa-savisessa ja ravinteikkaassa maaperässä aurinkoisilla ja valoisilla kasvupaikoilla. Laji pitää lämmöstä, mutta kestää myös pakkasta.
Luokittelu

Koreanonnenpensas (Forsythia ovata) kuuluu onnenpensaiden (Forsythia) sukuun, Forsythieae-tribukseen ja oliivikasvien (Oleaceae) heimoon. Lajin kuvasi ensimmäisenä Takenoshin Nakai vuonna 1917. Suvun tieteellinen nimi Forsythia on annettu englantilaisen kasvitieteilijän William Forsythin kunniaksi, lajiepiteetti ovata puolestaan tulee latinasta ja viittaa kasvin soikeisiin lehtiin.
Käyttö

Koreanonnenpensasta käytetään usein koristekasvina kukkiensa vuoksi. Hartsilla hierottua suoraa, 65 senttimetrin mittaista oksanpätkää käytetään korealaisessa ajaeng-soittimessa.
Kasvista on olemassa useita lajikkeita ja risteymiä, kuten:
'Dresdner Vorfrühling': Leveä, pysty kasvu ja tiheästi haarautuneet oksat. Kukat ovat kirkkaankeltaisia ja 3–4 senttimetriä leveitä, oksat nelikulmaisia ja onttoja.
'Maluch': Koreanonnenpensaan ja komeaonnenpensaan pienikasvuinen risteytys (Forsythia ovata × Forsythia intermedia), jonka kasvukorkeus on 1,5 metriä. Lukuisat keltaiset kukat kasvavat neljän ryhmissä.
'Northern Gold': Koreanonnenpensaan ja euroopanonnenpensaan pystykasvuinen risteytys (Forsythia ovata × Forsythia europaea), jonka kasvukorkeus on 2,5 metriä. Kullankeltaiset kukat kasvavat yksittäin tai ryhmissä. Lajiketta pidetään erityisen pakkasenkestävänä.
'Tetragold': Tuuhea, pysty- ja tanakkakasvuinen lajike, jonka syvänkeltaiset kukat ovat kolme senttimetriä leveitä.
Käännös suomeksi
Kotkan siivet

| Kotkan siivet Tommi Soidinmäki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2006
 Kesto: 47.48
 Levy-yhtiö: Suomen Mediamusiikki
Listasijoitukset
  12.
Tommi Soidinmäen muut julkaisut
| Tommi Soidinmäki 2004 | Kotkan siivet 2006 | Ota minut 2007 |
Kotkan siivet on Tommi Soidinmäen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.
Kappaleet

Kotkan siivet
Julien Cabaree
Jos en sua huomenna nää
Isänmaa
Katse kutsuu mua
Hafanana
Mikä lähtee ei koskaan palaa
Kesäyö
Lemmenjuomaa
Paljon sanomatta jää
Aikanaan
En luovuta koskaan
Taivaanrantaan
Kotiljonki

Kotiljonki tarkoittaa erilaisia kontratanssimuotoja. Lisäksi Pohjois-Amerikassa Cotillion ball viittaa nykyään muodolliseen tanssitapahtumaan.
Nimen alkuperä

Kotiljonki-nimien alkuperä on hämärän peitossa, vaikka sen on yleisesti arveltu tarkoittavan alushametta (ransk. cotillon) ja tulleen tanssin nimeksi Alain-René de Sagen näytelmän Télémaque laulun sanoista: ”Ma Commere, quand je danse, Mon Cotillion va-t-il bie. [Ystäväni, kun tanssin, näyttääkö alushameeni hyvältä?]” Tämän oletuksen tekee kuitenkin ongelmalliseksi se seikka, että de Sage kirjoitti näytelmänsä vuonna 1715, ja varhaisin tunnettu maininta kotiljongista on jo vuodelta 1705. Lisäksi tanssin on arveltu olevan alun perin Ranskan Länsi-Intiasta, mutta tätäkään ei ole pystytty todistamaan pitävästi.
Kotiljongin kehitys ja rakenne

Vuodelta 1705 oleva ensimmäinen tieto tanssista (Le Cotillon, danse á quatre) on ranskalaisen tanssimestarin Raoul Auger Feuillet’n tanssioppaasta IIIIe Recueil de dances de bal pour l’année 1706. Feuillet kuvaa tanssia vanhaksi, mikä viittaa siihen, että sen alkuperä ulottuu ainakin 1600-luvulle:
»Le Cotillon, quoi que Danse ancienne, est aujourdhui si a la mode a la Cour, que j’ay cru ne pouvoir me dispenser de la joindre à ce petit Recüeil, c’est une ma-niere de branle a quatre que toutes sortes de personnes peuvent danser sans même avoir jamais appris.

[Vaikka kotiljonki on vanha tanssi, se on niin suosittu hovissa, että ajattelin, että minun täytyy sisällyttää se tähän pieneen kokoelmaan, se on eräänlainen neljän hengen branle, jota kuka tahansa voi tanssia opettelematta sitä etukäteen.]»
Feuillet’n kotiljonki on tehty kahdelle parille, kuten monet varhaiset neliötanssit. Se koostuu vaihtuvista osista ja pysyvästä osasta. Vaihtuviin osiin kuuluvat myöhemmissä katrilleissa tyypilliset vastuut, paripyörinnät, ristit ja piirit.
Tämä kaava vakiintui 1700-luvulla yleisimmän kotiljonkitanssin perusrakenteeksi, vaikkakin tanssijoiden määrä kasvoi neljään pariin. Tyypillisesti kotiljongeissa oli 8–10 tai jopa 15 vuoroa, jotka alkoivat vaihtuvalla osalla ja joiden loppuosassa tanssittiin toistuvia osia. Standardimuodoksi vakiintui kuitenkin 1740-luvulle tultaessa yhdeksänvuoroinen kotiljonki, jota kutsuttiin yleisesti myös nimellä La contredanse française. Tämän muodon vaihtuvat osat olivat seuraavat:
Le rond (grand rond). Piiri.
La main. Paripyörintä käsi kädessä.
Les deux mains. Paripyörintä molemmat kädet käsissä.
Le moulinet des dames. Tyttöjen risti ("mylly").
Le moulinet des hommes. Poikien risti.
Le rond des dames. Tyttöjen piiri.
Le rond des hommes. Poikien piiri.
L'allemande. Paripyörintä takaristiotteessa.
Le rond. Piiri
Tämä muoto säilyi suosittuna pitkään 1800-luvulle, vaikka sen rinnalle nousikin monia muita neliötansseja. 1800-luvulla kotiljonkinimitys siirtyi kuitenkin varsin toisenlaiseen tanssiin: se vakiintui monimuotoisen tanssileikin nimitykseksi, ja sitä kutsuttiin myös saksalaiseksi kotiljongiksi tai vain saksalaiseksi.
Kotiljonki, katrilli ja purpuri

Kotiljonkiin läheisesti liittynyt katrilli (quadrille) oli tanssien nimenä 1700-luvulla vielä kotiljonkiakin vakiintumattomampi, mutta 1800-luvun alussa se yleistyi aluksi tarkoittamaan viisivuoroista säätyläiskatrillia, joka levisi erityisesti Napoleonin hovin välityksellä. Katrillia ja kotiljonkia pidettiin tuolloin sukulaistansseina, joiden erona oli kotiljongille tyypillisten vaihtuvien osien puuttuminen katrillista. 1800-luvun puoleenväliin mennessä kuitenkin myös kotiljonkia alettiin kutsua katrilliksi (Suomessa usein ruotsinkatrilliksi) monien muiden katrillimuunnelmien kanssa, kun taas kotiljonki vakiintui vähitellen edellä mainitun tanssileikin nimeksi.
Myös eri puolella Länsi- ja Etelä-Suomea tunnettu purpuri (purppuri) on kehittynyt kotiljongista. Tanssin nimenä potpourri tunnettiin Ranskassa 1700-luvun lopulla, ja se tarkoitti kotiljonkia, jossa jokainen vuoro muodosti oman kokonaisuutensa eikä toistuvia osia ollut: se siis muistutti tässä suhteessa 1800-luvun katrillia. Se ei yleistynyt laajemmin, mutta mahdollisesti se otettiin käyttöön Venäjällä, josta se saapui Suomeen 1800-luvun alkupuolella. On myös mahdollista, että inkeriläisten röntyskätanssien juuret ovat kotiljongista kehittyneessä ja Pietarissa käytössä olleessa potpourrissa.
Alankomaalaisen taiteilijan Jacob Duckin teos El cotillón 1600-luvun puolestavälistä.
Kummituslapsi

| Kummituslapsi |
| --- | --- |

Kirjailija:  Terhi Ekebom
Kieli:  suomi
Genre:  sarjakuva
Kustantaja:  Asema
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  244
ISBN:  978-952-5909-15-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kummituslapsi (Asema, 2013) on Terhi Ekebomin sarjakuvakirja.
Aiheesta muualla

S. Santikko: Pienet kengät. Kvaak.fi 17.9.2013.
Virpi Alanen: Haamuvauva löytää kodin. Turun sanomat 3.11.2013.
Harri Römpötti: Terhi Ekebomin sarjakuva on herkkä ja runollinen kummitusjuttu (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 4.12.2013.
Reijo Valta: Kummituslapsi. Pois työpöydältä 10.12.2013.
Kuduro

| Kuduro |
| --- | --- |
Alkuperä:  batida, zouk, tekno, house, soca
Alkuperämaa:  Angola
Kehittymisen ajankohta:  1980-luku
Tyypillisiä soittimia:  tietokone, rumpukone
Kuduro (tai kuduru) on musiikin ja tanssin tyylilaji, joka kehittyi Angolassa 1980-luvulla. Sitä kuvaillaan nopeatempoiseksi, energiseksi sekä tanssittavaksi. Angolan Luandassa kehitetyn kuduron tuottajat samplesivat alun perin perinteistä karnevaalimusiikkia Karibialta kuten socaa ja zoukia ja yhdistivät sen angolalaiseen sembaan, lisäten siihen nopean 4/4-rytmin.
Kuduron rytmi on samantapaista kizomban rytmin kanssa ja sen sanoitukset ovat usein portugaliksi.
Krups

| Krups |
| --- | --- |

Perustettu:  1846
Perustaja:  Josua Kortz ja Robert Krups
Omistaja:  Groupe SEB
Kotisivu:  www.krups.de
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Krups on saksalainen Josua Kortzin ja Robert Krupsin vuonna 1846 perustama keittiökonevalmistaja. Yritys valmistaa muun muassa kahvinkeittimiä, espressokoneita, yleiskoneita ja kahvijauhimia. Krupsin merkittäviä kilpailijoita ovat mm DeLonghi, Sunbeam-Oster ja Braun.
Historia

Vuonna 1846 Saksassa, Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Waldin-kylässä asuva Josua Kortz perustaa pajan, jossa työskentelee muun muassa häen veljenpoikansa Robert Krups. Robert Krupsin poika, Robert teollistaa yrityksen toiminnan.
Vuonna 1866 yritys muuttaa Solingeniin, jossa nuorempi Robert Krups ja hänen neljä poikaansa laajentavat yrityksen toimintaa ja alkavat myydä tuotteita myös Hollannissa ja Sveitsissä.
Vuonna 1900 Krupsista tulee pian yksi Saksan johtavista vaakojen valmistajista. Yrityksen tuotteet ovat tunnettuja ja arvostettuja tarkkuudestaan ja laadustaan.
Vuonna 1951 huolimatta toisen maailmansodan tuhojen, Krupsin suvun 3. sukupolvi (Fritz Krups ja Karl Körner) kehittää yrityksen toimintaa 30 työntekijän voimin. Fritz Krupsin serkku, asianajaja Karl Körner, arvioi sodan jälkeisiä markkinoita asiantuntevasti ja Fritz Krups on taitava teknikko, joka ideoi tästä eteenpäin menestyksekkäitä tuotteita.
Vuonna 1956 Krups toi markkinoille ensimmäiset sähköiset kahvimyllyt. Perheyritys oli tähän mennessä 110 vuotta keskittynyt pääasiassa vaakojen valmistamiseen tuotenimellä Krups Ideal. Samana vuonna yritys toi markkinoille ensimmäiset sähköiset kahvimyllyt ja myi ensimmäisen vuoden aikana miljoona kahvimyllyä, mikä osoitti tämänkaltaisten käyttötavaroiden suuren tarpeen.
Vuonna 1959 Krups toi markkinoille 3Mix-sähkövatkaimen.
Vuonna 1960 kotitalouksissa pienkodinkoneet tekevät tuloaan joka kodin keittiöihin. Krups lanseeraa sähkömoottorin, ja yrityksestä tulee sähköisten kodinkoneiden edelläkävijä.
Vuonna 1961 yritys toi markkinoille ONKO-kahvinkeittimet, joista myöhemmin kehitettiin nykyinen T8-kahvinkeitinmallisto.
Vuonna 1964 yrityksellä on jo neljä tehdasta Solingenissa Saksassa ja yksi Limerickissä Irlannissa.
Vuonna 1967 yritys tuo markkinoille ensimmäisen viipalointikoneensa.
Vuonna 1973 yritys ottaa käyttöön uuden punaoranssin logonsa ja se oli käytössä 1980-luvulle asti.
Vuonna 1983 yritys toi markkinoille ensimmäisen Espressokeittimensä. Kahvinkeitinten suuren kysynnän vuoksi Krups laajentaa tuotevalikoimaansa höyryputkellisiin malleihin, elektronisesti säädettäviin malleihin sekä Espresso-/kahvinkeitin-yhdistelmiin.
Vuonna 1990 kahvinkeittimet ja tehosekoittimet muodostavat pääosan yrityksen myynnistä. Liikevaihto on lähes 541 miljoonaa Saksan markkaa (noin 277 miljoonaa Euroa) ja tästä 40% tuotettu Saksassa ja 30% Yhdysvalloissa. Yrityksessä työskentelee jo lähes 3000 työntekijää.
Vuonna 1991 yritys tuo markkinoille ensimmäisen annospusseja käyttävän Espressokeittimensä, Nespresson, yhteistyössä Nestlén kanssa.
Vuonna 2001 Krupsista tulee osa Groupe SEB -konsernia.
Vuonna 2004 yritys lanseeraa aamiaissarjan, joka on valmistettu mustasta ja ruostumattomasta teräksestä.
Vuonna 2005 Krupsin uusi tuotevalikoima sisältää uuden tuotesarjan, jonka on suunnitellut muotoilija Konstantin Grcic.
Yrityksen omistaa nykyisin Groupe SEB.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Krupsin omistajan Groupe Sebin kotisivut (ranskaksi, englanniksi)
Krupsin kotisivut (saksaksi)
Krups-kahvinkeitin
Korçë

| Korçë |
| --- | --- |

 vaakuna
 Korçë
 Koordinaatit: 40°37′N, 20°46′E 
Valtio:  Albania
Maakunta:  Korçë
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Sotiraq Filo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,13 km²
Korkeus:  850 m
Väkiluku (2011):  51 152
 
 www.bashkiakorce.gov.al 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Korçë on kaupunki kaakkoisessa Albaniassa, lähellä Kreikan rajaa. Vuonna 2011 siellä asui 51 152 asukasta. Korçë sijaitsee ylätasangolla 850 metriä merenpinnan yläpuolella Moravavuorten ympäröimänä.
Korçëssa perustettiin vuonna 1891 Albanian ensimmäinen tyttökoulu. Kreikka miehitti kaupungin vuonna 1912 väittäen sitä osaksi Pohjois-Epirusta. Ensimmäisen maailmansodan aikana kaupungin miehittivät Itävalta-Unkari ja Ranska.
Korçë on Korçën maakunnan suurin kaupunki ja pääkaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korçë Wikimedia Commonsissa
Albanian kaupungit
Apollonia
Bajram Curri
Ballsh
Berat
Bilisht
Bulqizë
Burrel
Cërrik
Çorovodë
Delvinë
Durrës
Elbasan
Ersekë
Fier
Fushë-Krujë
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamzë
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Konispol
Koplik
Korçë
Krujë
Krumë
Kuçovë
Kukës
Laç
Lezhë
Libohova
Librazhd
Lushnjë
Maliq
Mamurras
Mavrovë
Memaliaj
Patos
Peqin
Peshkopi
Përmet
Pogradec
Poliçan
Pukë
Rrëshen
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shëngjin
Shijak
Shkodra
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Valbonë
Vlorë
Albanian kunnat
Belsh
Berat
Bulqizë
Cërrik
Delvinë
Devoll
Dibër
Divjakë
Dropull
Durrës
Elbasan
Fier
Finiq
Fushë-Arrëz
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamëz
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Kolonjë
Konispol
Korçë
Krujë
Kuçovë
Kukës
Kurbin
Lezhë
Libohovë
Librazhd
Lushnjë
Malësi e Madhe
Maliq
Mallakastër
Mat
Memaliaj
Mirditë
Patos
Peqin
Përmet
Pogradec
Poliçan
Prrenjas
Pukë
Pustec
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shijak
Shkodra
Skrapar
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Ura Vajgurore
Vau i Dejës
Vlorë
Vorë
Kukonmäki

Uutta Kukonmäkeä.
Kukonmäki (ven. Ку́кковка, Kukkovka) on yksi Petroskoin kaupunginosista Karjalan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee kaupungin eteläosassa Golikovkan ja Zarekan sekä Muurmannin radan eteläpuolella.
Nimitys Kukonmäki perustunee vepsän kielen sanaan kuk ’kukkula’. Myöhemmin sitä on selitetty kukko-sanan perusteella.
Kaupunginosa jakautuu kahteen osaan. Idässä sijaitseva Vanha Kukonmäki on 1930-luvulta lähtien rakennettu omakotitaloalue ja sen länsipuolella sijaitseva Uusi Kukonmäki 1970–1980-luvuilla pystytetty kerrostaloalue.
Japanin Grand Prix 2008

|  Japanin Grand Prix 2008  |
| --- | --- |
 16. osakilpailu 18 osakilpailusta kaudella 2008. 

Päivämäärä:  12. lokakuuta 2008
Sijainti:  Fuji Speedway, Japani
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,563 km
Kilpailun pituus:  67 kierrosta, 305,721 km
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Lewis Hamilton   (McLaren)
Paaluaika:  1.18,404
Palkintokoroke
Voittaja:   Fernando Alonso   (Renault)
Toinen:   Robert Kubica   (BMW Sauber)
Kolmas:   Kimi Räikkönen   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Felipe Massa   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.18,426 (kierroksella 55)
Kilpailun voittaja Renaultin Fernando Alonso.
Japanin Grand Prix 2008 (virallisesti 2008 Formula 1 Fuji Television Japanese Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2008 16. osakilpailu, joka ajettiin 12. lokakuuta Fuji Speedwan moottoriradalla Japanissa. Kilpailun voitti Renault'n Fernando Alonso, jolle voitto oli kauden toinen.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10. lokakuuta | 10:00–11:30 | 04:00–05:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 22 °C | 29–34 °C | 60–62 % |
| 10. lokakuuta | 14:00–15:30 | 08:00–09:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 21–22 °C | 29–31 °C | 68–69 % |
| 11. lokakuuta | 11:00–12:00 | 05:00–06:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Sateinen | 20–21 °C | 20–21 °C | 86 % |
| 11. lokakuuta | 14:00–15:00 | 08:00–09:00 | Aika-ajot |  Pilvinen | 22–24 °C | 21–22 °C | 70–80 % |
| 12. lokakuuta | 13:30–15:30 | 07:30–09:30 | Kilpailu |  Pilvinen | 16–17 °C | 21–22 °C | 60–61 % |
Lähde: