stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peter Andersson (jääkiekkoilija, 1965)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Peter Andersson vuonna 2015. |  Peter Andersson vuonna 2015. |  Peter Andersson vuonna 2015. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten jääkiekko
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Saksa 1993 |  |  |
|  Pronssia | Italia 1994 |  |  |
|  Pronssia | Saksa 2001 |  |  |
Peter Andersson (s. 29. elokuuta 1965 Örebro) on ruotsalainen, puolustajana pelannut jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Albertvillen olympialaisissa 1992 ja neljissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1982.
Andersson edusti kausina 1981–1983 Örebro IK:ta ja siirtyi sitten pääsarjajoukkue Färjestad BK:hon, jossa hän pelasi kuusi kautta ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1986 ja 1988. Kausina 1989–1992 Andersson edusti Malmö IF:ää, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1992. NHL-seura New York Rangers oli varannut Anderssonin jo vuoden 1983 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella 73. varausvuorolla, ja kausina 1992–1994 Andersson pelasi Rangersissa ja Florida Panthersissa yhteensä 47 runkosarjaottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi 13 maalisyöttöä. Tämän jälkeen hän pelasi Malmö IF:ssä, saksalaisseura Düsseldorfer EG:ssä, italialaisessa HC Bolzanossa ja sveitsiläisseura HC Luganossa. Hän voitti Saksan-mestaruuden vuonna 1996, Italian-mestaruuden vuonna 1997 ja Sveitsin-mestaruuden vuonna 1999. Hänen viimeinen täysi pelikautensa oli Malmössä kaudella 2004–2005.
Andersson toimi Malmö Redhawksin general managerina kausina 2005–2008. Seuraavalla kaudella hän toimi Malmön apulaisvalmentajana ja siirtyi kesken kauden Örebro HK:n päävalmentajaksi, missä tehtävässä hän pysyi kauden 2012–2013 loppuun saakka. Seuraavina kolmena kautena hän oli Sveitsissä HC Luganon apuvalmentajana. Kaudet 2016–2020 hän oli Malmö Redhawksin päävalmentaja. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi Brynäs IF:n päävalmentajaksi mutta sai potkut ennen kauden viimeisiä otteluita. Hän on toiminut lokakuusta 2022 alkaen sveitsiläisseura Lausannen apuvalmentajana.
Peter Anderssonin pojista Rasmus Andersson on pelannut NHL:ssä ja Calle Andersson on myös pääsarjatason jääkiekkoilija.
Peltosänkiö

| Peltosänkiö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Hävinnyt
 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Näivekasvit Orobanchaceae
Suku::  Sänkiöt Odontites
Laji::  vulgaris
Kaksiosainen nimi
 Odontites vernus  (Bellardi) Dumort. 
Katso myös
   Peltosänkiö Wikispeciesissä   Peltosänkiö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peltosänkiö (Odontites vernus) on näivekasvien (Orobanchaceae) heimoon, sänkiöiden (Odontites) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ruohovartinen, yksivuotinen ja matalakasvuinen kasvilaji. Peltosänkiö muistuttaa paljolti punasänkiötä (Odontites vulgaris) ja lajit luetaan joskus yhdeksi lajiksi. Lajit eroavat toisistaan varren haaraisuuden sekä lehtien ja kukinnon ulkonäön perusteella. Suolasänkiö (Odontites litoralis) eroaa peltosänkiöstä kukkien ulkonäön ja kasvupaikkojensa perusteella.
Peltosänkiö voi kasvaa noin 20 cm korkeaksi. Varsi on joko kokonaan haaraton tai yläosastaan muutamaan kertaan haaroittunut. Haarat ovat kasvutavaltaan pystyjä. Lehdet ovat puikeita ja leveimmillään lähellä tyveä. Peltosänkiön kukinto on varren päässä oleva yksipuoleinen, tähkää muistuttava terttu. Kukintojen alimmat kukat ovat melko matalalla; kukinto alkaa seitsemännestä–yhdeksännestä nivelestä. Kukkien teriö on vaaleanpunainen sekä hienokarvainen, ja jokaisessa kukassa on yksi emi, jonka vartalo on kukan ylähuulta pidempi. Verhiön liuskat ovat kapeita, teräväkärkisiä ja suunnilleen hedelmän pituisia. Peltosänkiö kukkii kesä–heinäkuussa.
Peltosänkiö kasvaa erilaisilla kulttuurivaikutteisilla kasvupaikoilla. Usein sitä tavataan ruispelloilta ja joutomailta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Peltosänkiö (Odontites vernus)
Kasviatlas 2018: Peltosänkiön (Odontites vernus) levinneisyys Suomessa
Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 1

| Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol>  1 Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 18. heinäkuuta 2012
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: eurodance, eurohouse
 Levy-yhtiö: AXR
Parasta ennen! -kokoelmasarjan muut julkaisut
|   | Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 1 2012 | Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 2 2012 |
Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 1 on ensimmäinen YleX:n radio-ohjelman Parasta ennen -radio-ohjelman juontajan Matti Airaksisen kokoama kokoelma-albumi 1990-luvun musiikista.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 La Cream – You  Scooter – How Much is the Fish  2 Unlimited – No Limits  Leila K – Murderer  Taikapeili – Jos sulla on toinen  Backstreet Boys – Everybody (Radio Edit)  Corona – Baby Baby  Double You – Please Don’t Go  Rednex – Wish You Were Here  Mira – Elät formulaa  Ice MC – Think About the Way  Alexia – Me and You  Ace of Base – All that She Wants  Kikka – Käyrä nousemaan  Aikakone – Odota  C+C Music Factory (Presenting Freedom Williams) – Gonna Make You Sweat  Gala – Freed From Desire  Gigi D’Agostino – Bla Bla Bla  Darude – Sandstorm  S.O.A.P. – This is How We Party  Lutricia McNeal – Ain't that Just the Way:  CD 2 Solid Base – You Never Know  Drömhus – Vill Ha Dig  Alexia – Uh La La  Dr. Alban – It's My Life  XL5 – Kaunis peto  Movetron – Romeo ja Julia  Cappella – U Got 2 Know  Titiyo – Come Along  Nylon Beat – Teflonlove  o’Ou – Huku rytmiin  Whigfield – Saturday Night  DJ Bobo – Somebody Dance With Me  Scatman John – Scatman (Ski-ba-bob-ba-dop-bob)  101 – Ooa Hela Natten  Navigators – Superstar  Neon 2 – Kemiaa  Anticapella – Move Your Body  Los del Río – Macarena  ATB – 9PM (Till I Come)  E-type – Angels Crying  Raptori – Oi beibi
Aiheesta muualla

Parasta ennen! Vol. 1 discogs.com -sivustolla
Super Formula

| Super Formula |
| --- | --- |
  Super Formula -kausi 2024 

Luokka:  avopyöräiset
Maa:   Japani
Ensimmäinen kausi:  1973
Kuljettajia:  21
Talleja:  12
Runkojen valmistajat:  Dallara SF23
Moottoreiden valmistajat:  Honda, Toyota
Rengasvalmistaja(t):  Y Yokohama
Kuljettajien mestari:   Ritomo Miyata
Tallien mestari:   Team Mugen
Virallinen kotisivu
Super Formula, entinen Formula Nippon on korkein japanilainen formula-autojen kilpailusarja. Sarjan säännöt ja tekniikka muistuttaa hyvin paljon GP2-sarjaa.
Super Formula -sarjalla on ollut neljä nimeä aikaisemmin. Vuosina 1973–1977 sarja tunnettiin nimellä Japanin Formula 2000. Vuodesta 1978 alkaen sarjan nimeksi muutettiin Japanin Formula 2. Vuodesta 1987 eteenpäin sarjaa kutsuttiin nimellä Japanin Formula 3000 vuoteen 1995 saakka, jonka jälkeen sarjaa tunnettiin pitkään nimellä Formula Nippon vuoteen 2012 asti.
Historia

Vuonna 1973 Japanissa perustettiin kansallinen mestaruussarja, joka oli käytännössä Formula 2:ta vastaava ja kutsuttiin Japanin Formula 2000:ksi ensimmäiset viisi kautta johtuen moottorisäännöistä. Vuonna 1978 sarja nimettiin Japanin F2:ksi, jolloin paikalliset valmistajat tulivat mukaan sarjaan. Vuonna 1987 sarja nimettiin Formula 3000:ksi. Vuonna 1996 sarjalle tuli uusi promoottori ja nimeksi tuli Formula Nippon. Vuonna 2003 Lola alkoi toimittaa autoja viritettyjen Mugen-moottorien kanssa. Kolme vuotta myöhemmin Toyota palasi sarjaan. Vuonna 2009 sarjasta tuli itsenäinen Swift Engineeringin toimittaman auton myötä. Vuonna 2013 sarjan nimi muuttui Super Formulaksi.
Sarja siirtyi V8-moottoreista nelisylinterisiin moottoreihin vuonna 2014.
Sarja on panostanut ympäristötietoisuuteen polttoaineessa, rengasmateriaaleissa sekä auton valmistukseen käytettävissä materiaaleissa. Kaudella 2023 osa rengasmateriaaleista on ekologisesti kestäviä materiaaleja ja auton rakenne käyttää perinteisen hiilikuidun lisäksi sveitsiläisen Bcompin tuottamaa materiaalia. Polttoaine on biomassasta tehtyä ja sen toimittaa saksalainen Haltermann Carless.
Tekniikka > Runko

Sarjan autot käyttävät samaa runkoa, joka on ollut vuodesta 2009 Swift 017.n. Sitä seurasivat Dallara SF14 (2014) ja Dallara SF19 (2019).
Vuodesta 2023 alkaen käytössä on hiilikuitua käyttävä Bcompin kanssa valmistettu Dallara SF23.
Tekniikka > Moottorit

Voimanlähteinä autoissa ovat joko Hondan tai Toyotan valmistamat moottorit. Nykyiset moottorit ovat turboahdettuja kaksilitraisia moottoreita, jotka tuottavat yli 540 hevosvoiman tehon.
Autoissa on aiemmin käytetty V8-moottoreita, jotka olivat vapaasti hengittäviä ja iskutilavuudeltaan 3,4-litraisia. Ne tuottivat yli 600 hevosvoiman tehon ja suurin kierrosluku oli rajoitettu 10 300 kierrokseen minuutissa.
Samalla moottorilla on ajettava kolme kilpailua. Rangaistuksena moottorinvaihdosta seuraa kymmenen lähtöruudun pudotus aika-ajoissa. Rangaistukselta vältytään, jos moottori hajoaa kesken kilpailun.
Tekniikka > Renkaat

Sarjassa kaikki tallit käyttivät aiemmin Bridgestonen renkaita, joita Bridgestone on toimittanut vuodesta 1997 lähtien.
Kaudella 2023 rengastoimittaja on Yokohama.
Mestarit

| Japanin Formula 2000> Kausi | Japanin Formula 2000> Kuljettaja | Japanin Formula 2000> Talli |
| --- | --- | --- |
| 1973 |  Motoharu Kurosawa | Ei jaettu |
| 1974 |  Noritake Takahara | Ei jaettu |
| 1975 |  Kazuyoshi Hoshino | Ei jaettu |
| 1976 |  Noritake Takahara | Ei jaettu |
| 1977 |  Kazuyoshi Hoshino | Ei jaettu |
Japanin Formula 2
| 1978 |  Kazuyoshi Hoshino | Ei jaettu |
| 1979 |  Keiji Matsumoto | Ei jaettu |
| 1980 |  Masahiro Hasemi | Ei jaettu |
| 1981 |  Satoru Nakajima | Ei jaettu |
| 1982 |  Satoru Nakajima | Ei jaettu |
| 1983 |  Geoff Lees | Ei jaettu |
| 1984 |  Satoru Nakajima | Ei jaettu |
| 1985 |  Satoru Nakajima | Ei jaettu |
| 1986 |  Satoru Nakajima | Ei jaettu |
Japanin Formula 3000
| 1987 |  Kazuyoshi Hoshino | Ei jaettu |
| 1988 |  Aguri Suzuki | Ei jaettu |
| 1989 |  Hitoshi Ogawa | Ei jaettu |
| 1990 |  Kazuyoshi Hoshino | Ei jaettu |
| 1991 |  Ukyō Katayama | Ei jaettu |
| 1992 |  Mauro Martini | Ei jaettu |
| 1993 |  Kazuyoshi Hoshino | Ei jaettu |
| 1994 |  Marco Apicella | Ei jaettu |
| 1995 |  Toshio Suzuki | Ei jaettu |
Formula Nippon
| 1996 |  Ralf Schumacher | X-Japan Racing Team LeMans |
| 1997 |  Pedro de la Rosa | Shionogi Team Nova |
| 1998 |  Satoshi Motoyama | LEMONed Racing Team LeMans |
| 1999 |  Tom Coronel | PIAA Nakajima Racing |
| 2000 |  Toranosuke Takagi | PIAA Nakajima Racing |
| 2001 |  Satoshi Motoyama | Team 5Zigen |
| 2002 |  Ralph Firman | PIAA Nakajima Racing |
| 2003 |  Satoshi Motoyama | Team Impul |
| 2004 |  Richard Lyons | Team Impul |
| 2005 |  Satoshi Motoyama | Mobilecast Team Impul |
| 2006 |  Benoît Tréluyer | Mobilecast Team Impul |
| 2007 |  Tsugio Matsuda | Mobilecast Team Impul |
| 2008 |  Tsugio Matsuda | Lawson Team Impul |
| 2009 |  Loïc Duval | Nakajima Racing |
| 2010 |  João Paulo de Oliveira | Mobil 1 Team Impul |
| 2011 |  André Lotterer | Petronas Team TOM'S |
| 2012 |  Kazuki Nakajima | DoCoMo Team Dandelion Racing |
Super Formula
| 2013 |  Naoki Yamamoto | Petronas Team TOM'S |
| 2014 |  Kazuki Nakajima | Petronas Team TOM'S |
| 2015 |  Hiroaki Ishiura | Petronas Team TOM'S |
| 2016 |  Yūji Kunimoto | P.mu/cerumo・INGING |
| 2017 |  Hiroaki Ishiura | P.mu/cerumo・INGING |
| 2018 |  Naoki Yamamoto | Kondō Racing |
| 2019 |  Nick Cassidy | DoCoMo Team Dandelion Racing |
| 2020 |  Naoki Yamamoto | Vantelin Team TOM'S |
| 2021 |  Tomoki Nojiri | carenex Team Impul |
| 2022 |  Tomoki Nojiri | Team Mugen |
| 2023 |  Ritomo Miyata | Team Mugen |
Sonka

Sonka on kylä Rovaniemen kunnassa. Sonka sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Rovaniemen keskustasta Pellon suuntaan kantatien 83 varrella. Songan maisemaa hallitsee Sonkajärvi, joka laskee Sinettäjärveen ja siitä edelleen Ounasjokeen.
Maisemallisesti kylässä on rantoja ja jääkauden jälkeisiä kivirakkoja, joista tunnetuin on Möötikkärakka, entinen Juhannuskallio.
Väestörekisterin mukaan vuonna 2011 Songan asukasluku oli 246. Kylän asukasluku on hieman noussut kylään muuttaneiden lapsiperheiden myötä. Nykyisinmilloin? asukkaista kouluikäisiä on noin 10 %, työikäisiä noin 50 % ja eläkeläisiä noin 40 %.[lähde? ] Vapaa-ajan asutusta on alueella runsaasti, joten asukasmäärä kaksinkertaistuu kesäkuukausina.
Työpaikkoja tarjoavat Palosalmen Metsätyömieskoti, Lomakoti Seitaranta ja osa-aikaisesti kylän yrittäjät. Songassa ja lähialueilla harjoitetaan myös poro-, maa- ja metsätaloutta. Kylällä on toiminut kalanviljelylaitos ja puutarha. Pääosin työikäinen väestö käy työssä Rovaniemellä ja muulla lähiseudulla. Lähin koulu on Sinetässä 10 kilometrin päässä kylältä, kuten myös kauppa ja posti. Sinetässä toimii myös huoltoasema. Songassa toimii kyläyhdistys.
Vapaa-ajanviettomahdollisuudet

Kylässä on valaistu pururata, jonne tehdään talvisin hiihtolatu. Kylätalon vieressä on urheilukenttä, joka talvisin palvelee jääpelejä harrastavia. Songan luonto tarjoaa mahdollisuudet retkeilyyn, marjastukseen ja kalastukseen järvi- ja vaaramaisemissa. Sonkajärven Oitolan rannassa on kunnallinen veneenlaskupaikka, kota ja laavu tulisijoineen. Sonkaan on yhteydet virallisia moottorikelkkareittejä pitkin.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Sonka Napapiirin Kyläyhdistys ry. (Arkistoitu – Internet Archive)
Songan osayleiskaava (Rovaniemen kunnan internet-sivuilla)
Rovaniemen kaupunginosat ja kylät
Alakorkalo
Ala-Nampa
Auttinseutu
Hirvas
Jaatila
Juotasniemi
Karvonranta
Katajaranta
Kauko
Kiiruna
Kivitaipale
Kolpene
Korkalovaara
Koskenkylä
Lehtojärvi
Leipee
Lohiniva
Marrasjärvi
Marraskoski
Meltaus
Misi
Muurola
Narkaus
Niesi
Nivankylä
Nivavaara
Norvajärvi
Oikarainen
Ojanperä
Olkkajärvi
Ounasrinne
Paavalniemi
Patokoski
Pekkala
Perunkajärvi
Petäjäinen
Pisa
Pullinranta
Pöykkölä
Rantaviiri
Rautiosaari
Ruikka
Saarenkylä
Sinettä
Santamäki
Sonka
Syväsenvaara
Tapionkylä
Tennilä
Teollisuuskylä
Tiainen
Tuhnaja
Vaarala
Vanttausjärvi
Vanttauskoski
Vennivaara
Viiri
Vikajärvi
Välijoki
Ylikylä
Yli-Nampa
Over the Hills and Far Away

Over the Hills and Far Away tarkoittaa seuraavia asioita:
”Over the Hills and Far Away”, perinteinen Britannian maavoimien käyttämä laulu
”Over the Hills and Far Away”, kappale Led Zeppelinin albumilta Houses of the Holy
”Over the Hills and Far Away”, kappale Gary Mooren albumilta Wild Frontier
”Over the Hills and Far Away”, kappale The Missionin albumilta First Chapter
Over the Hills and Far Away, Gary Mooren kappaleen mukaan nimetty Nightwishin minialbumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Over the Hills and Far Away”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oulun ylioppilaslehti

| Oulun ylioppilaslehti |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  Aikakauslehti
Julkaisija:  Oulun yliopiston ylioppilaskunta
ISSN:  ISSN 0355-9238
Perustettu:  1961
Päätoimittaja:  Tuuli Heikura
Kotikunta:  Oulu
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  4 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Oulun ylioppilaslehti (ent. Ylkkäri) on Oulun yliopiston ylioppilaskunnan julkaisema järjestölehti kaikille yhteisön jäsenille. Lehti ilmestyy paperisena lehtenä 4 kertaa vuodessa jakelutelineisiin, joita löytyy Oulun yliopiston Linnanmaan ja Kontinkankaan kampuksilta sekä Oulun keskustasta. Paperilehden levikki on 3000–5000 kappaletta. Kerran vuodessa ilmestyvä fuksinumero postitetaan Oulun yliopistossa opintonsa aloittaville.
Lehden päätoimittajan valitsee ylioppilaskunnan korkeinta päätäntävaltaa käyttävä 37-jäseninen edustajisto. Lehden päätoimittajana on elokuusta 2021 alkaen toiminut Tuuli Heikura. Lehteä on tekemässä myös useita avustajia.
Ensimmäinen lehti ilmestyi tammikuussa 1961. Kirjoittajina lehdessä ovat olleet mm. Erno Paasilinna, Jukka Kajava, Peter von Bagh ja Kari Karemo.
Erityisesti 1960-luvulla lehti oli varsin kulttuuripainotteinen. 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun aikana ylioppilaskunnan toiminta ja sen myötä myös ylioppilaslehden linja politisoitui ja radikalisoitui.
Nykypäivään tultaessa lehti on tullut maltillisemmaksi ja puoluepoliittisesti sitoutumattomaksi opiskelijoiden äänitorveksi.
Oulun ylioppilaslehden printtilehti lakkautettiin OYY:n edustajiston päätöksellä vuonna 2015. Sen jälkeen lehti on toiminut verkkolehtenä. Vuodesta 2019 alkaen lehti ilmestyy lisäksi neljä kertaa vuodessa printtilehtenä.
Päätoimittajat

1961 Pentti Tuovinen, Aarne Siilas
1962 Jouko Mäkelä, Olli Lehtiniemi, Pentti Isomursu
1963 Matti Selin, Jussi Hartoma
1967 Antti Rytkönen, Pertti Kaukiainen
1970 Juhana Lepoluoto, Erkki Vähämaa, Pentti Jussila, Markku Jääskeläinen
1971 Liisa Jaakonsaari (o.s. Ollakka)
1972 Jouko Hannula
1974 Pentti Kejonen
1976 Erkki Korpimäki
1977 Tapani Hautamäki
1978 Tuure Holopainen
1979 Aila-Liisa Merilä
1980 Timo Heikura
1981 Arto Ylikotila
1982 Raimo Pitkänen
1983 Aki Räisänen
1984 Hannes Mäntyranta
1985 Hannes Mäntyranta, Reijo Virtanen
1986 Reijo Virtanen
1987 Reijo Virtanen, Markku Varis
1988 Markku Varis
1989 Markku Varis, Vesa Heikkinen
1990 Eija Paso
1993 Eija Paso, Heli Väyrynen
1996 Heli Väyrynen, Merja Aakko
1997 Kai Skiftesvik, Mika Kulju
1999 Mika Kulju, Timo Riistaniemi
2001 Karri Oikarinen
2003 Kristian Sundqvist
2004 Marko Taivalkoski
2006 Elsi Salovaara (o.s. Huttunen)
2007 Elsi Salovaara (o.s. Huttunen), Jutta Ruonansuu
2008 Jutta Ruonansuu, Laura Myllykoski
2009 Laura Myllykoski, Mari Kellokumpu (o.s. Aarni)
2010 Mari Kellokumpu (o.s. Aarni), Jutta Ruonansuu
2011 Jutta Ruonansuu, Ville Koivuniemi
2012−2014 Ville Koivuniemi
2015−2016 Minna Koivunen
2017−2020 Anni Hyypiö
2020–2021 Iida Putkonen
2021– Tuuli Heikura
Parasta aikaa (albumi)

| Parasta aikaa Anssi Kela |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 1. joulukuuta 2016
 Formaatti: 2LP, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 78.55
 Levy-yhtiö: Capitol
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 21.
Anssi Kelan muut julkaisut
| Nostalgiaa 2015 | Parasta aikaa 2016 | Ääriviivoja 2018 |
Parasta aikaa on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Anssi Kelan toinen livealbumi. Se julkaistiin 1. joulukuuta 2016 tuplavinyylinä sekä digitaalisesti.
Albumi äänitettiin Kelan huhtikuussa 2016 tekemän Parasta aikaa -nimisen konserttisalikiertueen Helsingin, Tampereen, Turun, Hyvinkään, Hämeenlinnan ja Järvenpään keikoilla. Albumilla ei kuulla alkuperäistä konserttia kokonaisuudessaan vinyyliformaatin rajallisen tallennuskapasiteetin vuoksi, vaan osa konsertissa kuulluista kappaleista on jouduttu jättämään albumijulkaisun ulkopuolelle.
Albumi sijoittui Suomen viralliselle albumilistalle yhdeksi viikoksi sijalle 21.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Miten sydämet toimii? | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Jennifer Aniston | 4.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Albin Stenman | 3.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Puistossa | 6.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Milla | 5.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Petri Ruusunen | 4.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Nostalgiaa | 6.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Palava silta | 4.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Levoton tyttö | 5.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Flowers On The Steps of Eduskuntatalo | 3.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Kuolleen miehen kitara | 6.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | 1972 | 6.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Nummela | 9.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Parasta aikaa | 7.53 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Aamuset: positiivinen
Soundi:
Pala palalta

| Pala palalta Valse Triste |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : marraskuu 1992 SoundDoctor Studios, Pori
 Julkaistu: lokakuu 1993
 Formaatti: 7” vinyyli
 Tyylilaji: hardcore punk
 Kesto: 12.56
 Levy-yhtiö: Trash Can
Valse Tristen muut julkaisut
| Varokaa kuulaa! 1992 | Pala palalta 1993 | Mielipuolen onnenpyörä (EP) 1994 |
Pala palalta on hardcore punk -yhtye Valse Tristen EP-levy, joka julkaistiin lokakuussa 1993 levymerkillä Trash Can Records. Siitä otettiin 600:n kappaleen 7” vinyylipainos, jonka mukana tuli rintamerkki.
Kappaleet > A-puoli

Pala palalta – 2.00
Kivittäkää varikset – 1.31
Sienipilveen – 1.34
Karnevaalit aivokäyrällä – 1.27
Kappaleet > B-puoli

Kaksi suuntaa – 2.17
Norsut tulevat – 1.11
Ilmalento – 1.38
Don’t Touch That Frog – 1.18
Kokoonpano

Wasky – laulu
Mikko – laulu
Perälä – kitara
Ahlqvist – basso
Tepe – rummut
Kasari – taustalaulu
Pentti Dassum – äänittäjä
Aiheesta muualla

Pala palalta discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Pala palalta finnmusic.net -sivustolla
Valse Triste
| --- | --- |
Studioalbumit:   Turha ruokkia ruumiita  Kompilaatio  Madon luku 
10":  Valse Triste / Osasto 11
EP:t ja 7":t:   Valse Triste  Sietämisen olematon keveys  Hyvästi nielurisat  split w/ Z  Varokaa kuulaa!  Pala palalta  Mielipuolen onnenpyörä  Primer Pasiente: Valse Triste / Silmäosasto / Eevan Tyttäret split  Hermovasara  Humen giljotiini  VT/DT  Naulatkaa!  Sininen hetki 
Demot / Kasetit:   Palava Enkeli  Voit Ostaa Revolverin Joka 15. Päivä!  Humalaisen Poliisin Pistoolinpiippu Oli Ohimollani  Valse Triste (Puola)  Valse Triste / Adolf & The Piss Artists split  Kulutusjuhlat  Neljä tai viisi Polvisella
Peltosalmen VPK

Peltosalmen VPK on Iisalmessa toimiva vapaaehtoinen palokunta. Peltosalmen V.P.K. ry on perustettu vuonna 1938 silloisen Iisalmen maalaiskunnan Peltosalmen taajamaan.
Paloasema sijaitsee Peltosalmen taajamassa, noin 6 km Iisalmen keskustasta etelään. Asemalla on autopaikat kahdelle täysikokoiselle paloautolle, yhdelle pakettiautolle, sekä sosiaali- ja huoltotilat. Paloaseman osoite on Peltosalmentie 4. Hälytystehtäviä vuosittain on noin 35-50
Kalusto

Pohjois-Savo 741 - Sammutusauto Sisu SK-181 vm. 1990
Pohjois-Savo 745 - Pelastusauto Mercedes-Benz 814 vm. 1985
Ambulanssi - Volkswagen Transporter vm. 2006
Aiheesta muualla

Peltosalmen VPK:n kotisivu
Peltosalmen VPK Facebookissa
Paul Lindau

| Paul Lindau |
| --- | --- |
 Paul Lindau
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1839
Kuollut: 31. tammikuuta 1919 (79 vuotta)
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Paul Lindau (3. kesäkuuta 1839 Magdeburg – 31. tammikuuta 1919 Berliini, Saksa) oli saksalainen kirjailija, teatterinjohtaja ja toimittaja. Hän valmistautui kirjalliselle uralle saksalaislehtien kirjeenvaihtajana Pariisissa. Saksaan palattuaankin hän työskenteli toimittajana. Hän perusti 1872 viikkolehden Die Gegenwart ja 1877 aikakauskirjan Nord und Stid.
Lindaun teoksia ovat esimerkiksi Harmlose Briefe eines deutschen Kleinstädters (1870) ja Literarische Rücksichtslosigkeiten (3. p. 1871), joiden pisteliäs ja huvittava tyyli miellytti aikalaisia. Teatteria käsitteleviä teoksia ovat Molière (1871), Alfred de Musset (1877), Dramaturgische Blätter (2. p. 1877). Lindaun näytelmistä merkittäviä ovat muun muassa Maria und Magdalena (1872), Diana (1873), Ein Erfolg (1874), Johannistrieb (1878), Gräfin Lea (1880), Verschämte Arbeit (1881), Jungbrunnen (1882), Der Andere (1893), Die Erste (1895). Näytelmät ovat ilmestyneet koottuina. Lindau on lisäksi kirjoittanut matkakuvauksia ja romaaneja ja näyttämötekniikkaa käsitteleviä teoksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Lindau Wikimedia Commonsissa
Peter Amory

Peter Amory (s. 2. marraskuuta 1964 Norwich, Norfolk) on brittiläinen näyttelijä. Suomessa hänet luultavasti tunnetaan parhaiten Emmerdale-sarjasta, jossa hän näytteli Christopher Tatea. Amory on ollut myös muissakin televisio-ohjelmissa mukana, mutta hänen uransa pisin työpaikka oli Emmerdale, jossa hän oli vuodesta 1989 vuoteen 2003.
Aiheesta muualla

Peter Amory Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Peter Allen Vogt

Peter Allen Vogt on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt esimerkiksi televisiosarjassa Hannah Montana.
Aiheesta muualla

Peter Allen Vogt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)