stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuusamo
Luonto > Kallioperä ja vaarat

Kallioperältään Etelä-Kuusamo kuuluu niin sanottuun Itä-Suomen graniitti-gneissialueeseen, joka on iältään maapallon vanhimpia. Se on ehtinyt kulua lähes tasaiseksi, ja loivat vaarat ovatkin tyypillisiä Etelä-Kuusamolle. Pohjois-Kuusamon kallioperä kuuluu noin miljardi vuotta nuorempaan niin sanottuun Karjalaiseen liuskevyöhykkeeseen. Tästä vuoristosta ovat kertomassa muun muassa monet yksittäiset jäännösvuoret, joiden laet ovat jääneet ympäristöään korkeammalle. Poimuvuoriston liuskekivien yhteydessä on paljon runsaskalkkisia karbonaattikiviä. Kuusamon ylänkö sijaitsee kauttaaltaan yli 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Yli 300 metrin korkeuteen yltäviä lakia on useita kymmeniä; näistä 15 tavoittaa 400 metrin korkeuden. Suurimman vaarajakson (Rukatunturi–Valtavaara) lounaispää on 25 kilometriä kirkonkylän pohjoispuolella. Eteläisin tähän kuuluva laki on Pyhävaara (460 m). Siitä seuraavat Ruka (490 m), Valtavaara (492 m) ja pohjoisimpana jyrkkäpahtainen Konttainen (437 m). Idässä, lähellä valtakunnanrajaa kohoaa Kuntivaara (481 m). Kunnan etelä- ja keskiosan korkeimpia huippuja ovat Yli-Kitkan itäpuolinen Naatikkavaara (432 m), noin kymmenen kilometriä kirkonkylän eteläpuolella oleva Salmivaara sekä sen itäpuolella, vesireittien välissä Mustavaara ja Marjovaara. Marjovaarasta kaakkoon on yli kymmenen kilometriä pitkä vaarajakso, jonka korkein huippu on Iivaara (469 m).
Yleisin maalaji on moreeni. Paljaita kalliopintoja on pääasiassa vaarojen rinteillä ja kanjoneissa. Moreenista muodostuneet, mannerjäätikön liikesuunnan mukaiset drumliiniharjanteet antavat pinnanmuodoille länsiluode–itäkaakkosuuntaisen yleisleiman. Kuusamossa näitä drumliinimaisemia on vanhastaan kutsuttu selkämaiksi eli selännemaisemiksi. Maiseman juovikkuuden vuoksi puhutaan täällä poikkimaiseen tai pitkinmaiseen kulkemisesta.
Paikoin Kuusamossa on myös mannerjäätikön virranneiden sulavesien lajittelemaa ainesta: soraa ja hiekkaa. Lajittuneita maalajeja on etenkin harjujaksojen yhteydessä. Laajin harjujakso kulkee Joukamojärven pohjoispuolelta Kuusamon kirkonkylän kautta Vasaperän Haatajan seutuville ja sieltä edelleen Yli-Kitkan ja Livojärven välisen kannaksen kautta Korojoen latvoille. Toinen huomattava harjujakso sivuaa Kuusamoa etelässä Suomussalmen ja Taivalkosken rajamailla. Siellä täällä maastossa on myös tuulen lajittelemaa ja kuljettamaa lentohiekkaa. Kasvillisuus on sitonut nämä muinaiset hiekkakinokset, dyynit jo vuosituhansia sitten. Kuusamon meijerin ympäristö kirkonkylän pohjoispuolella on tyypillistä tuulen kerrostamaa kukkulamaastoa.
Luonto > Vesistöt

Kuusamoa halkoo vedenjakaja, joka erottaa Vienanmereen ja Pohjanlahteen laskevat vedet. Pohjois-Kuusamon järvet laskevat vetensä itään Venäjän puolelle Oulanka- ja Pistojokia myöten. Näistä Oulankajoen ja sen sivujokien vesireitti on osa Koutajoen vesistöä ja Pistojoen vesireitti Vienan Kemijoen vesistöä. Etelä-Kuusamon vedet puolestaan laskevat etelään Iijoen vesistöön.
Pohjoisessa Sallan puolelta alkunsa saava Oulankajoki virtaa halki Oulangan kansallispuiston, jossa siihen yhtyvät Maaninkajoki ja Aventojoki. Yläjuoksullaan joki virtaa pitkälti jyhkeässä jyrkkärinteisessä kalliorotkossa muodostaen näyttäviä koskia kuten Taivalkönkään (putouskorkeus 6,2 metriä). Kiutakönkään ja Paanajärven välillä joki kiemurtelee hiekkakerrostumien täyttämässä leveässä, kalliorinteisessä laaksossa. Lähellä valtakunnanrajaa Oulankajokeen yhtyy Kitkajoki, jonka latvajärviä ovat Yli-Kitka ja Ala-Kitka Kuusamon länsirajalla. Kitkajoessa on useita tunnettuja matkailunähtävyyksiä kuten Myllykoski, Aallokko ja Jyrävä. Kuusamon tunnetut rotkolaaksot, kurut ja kanjonit ovat muistoina ikivanhoista kallioperän siirroksista ja jääkauden sulamisvesien vaikutuksesta; tunnetuimmat ovat Kitka- ja Oulankajokiin liittyvät könkäät ja kalliopahdat sekä Etelä-Kuusamon rotkojärvi Julma-Ölkky.
Kuusamon itäisten järvien Kiitämän, Suiningin ja Vuotungin vedet virtaavat koilliseen pitkin Kuusinkijokea, joka yhdessä Oulankajoen kanssa laskee valtakunnanrajan taakse Paanajärveen. Osa tämän joen koskista on kahlittu Vuotunkiin vuonna 1956 rakennetulla Myllykosken voimalaitoksella.
Eteläisin Vienanmereen laskeva vesistö on Pistojoen reitti, jonka kautta laskevat Kuusamon pitäjän keskiosan suuret järvet Kuusamo- ja Muojärvi sekä Joukamojärvi. Kirpistö on ihmisten tekemän toisen lasku-uoman ansiosta niin kutsuttu bifurkaatiojärvi. Sen vedet laskevat kahtaalle: kaivettua uomaa pitkin Kuusinkijokea pitkin Oulangan reittiin ja luontaisesti Muojärveen johtavan salmiyhteyden kautta Pistojoen reittiä kaakkoon.
Iijoen reitti kerää vedet pääosasta Etelä-Kuusamoa ja Posion eteläosista. Kuusamon kaakkoisosan vedet laskevat Suomussalmen reittiin. Alueen järvistä erikoisin on Julma-Ölkky, jonka rantakallioiden jyrkät seinämät ovat paikoin yli 50 metrin korkuiset
.  
Useimmissa Kuusamon järvissä näkyy selvästi seudun maankamaran muodoille ominainen suuntautuneisuus. Alaltaan pienet järvet sijaitsevat mannerjäätikön liikesuunnan mukaisissa painanteissa. Laajemmissa järvissä ilmenee samanlainen suuntaus niemissä ja saarissa sekä niiden väliin jäävissä järvenselissä.
Luonto > Kasvillisuus

Kuusamon alueen kasvillisuutta hallitsevat kuusimetsät, joissa monin paikoin on rahkoittumisesta johtuvia ”itsemurhakuusikkojen” eli vanhojen kuusikkojen pystyyn kuolemisen piirteitä. Alue on pohjoisen, eteläisen ja itäisen lajiston kohtaamispaikka. Tähän ovat syynä kasvihistorialliset tekijät, kalkkipitoinen kallioperä ja vaihteleva, monenlaisia kasvupaikkoja tarjoava korkokuva. Rotkolaaksoissa, kalkkipitoisten lähteiden reunustoilla ja lettosoilla viihtyvät useat tundra- tai tunturilajit. Etenkin kalkkipitoisten vaarojen rinteillä, missä vesi kostuttaa maaperää, on kasvillisuus rehevää ja muodostaa lehtomaisia metsätyyppejä. Vaatelias kasvilajisto, jonka ansioista Kuusamo on tullut tunnetuksi niin sanottuna Kuusamon lehtokeskuksena, keskittyy Kuusamon pohjoisosien liuskealueille. Kasvistostaan kuuluisia ovat Juuman vuomat, Hautaniitynvuoma ja Jäkälävuoma, jotka ovat Jyrävänniemessä sijaitsevia jäätikön sulamisvesien kaivamia jokiuomia. Näiden rotkojen pohjilla ja kalliopahdoilla kasvaa erilaisia rikkolajeja, lapinvuokkoa, varvassaraa, tunturiarhoa ja tunturiarnikkia. Taivalkönkään ja Kiutakönkään dolomiittikallioilla on pohjoisia lajeja kuten ailakkia, pahtahanhikkia ja saraketta, joiden lähimpiä tunnettuja kasvupaikkoja ovat Kuolan niemimaa ja Kölin vuoristo. 
Metsät Kuusamossa ovat yleensä harvahkoja. Puiden kasvu on hidasta, ja tukkipuukierron kesto on noin 80 vuotta. Yleisin metsätyyppi on variksenmarja-mustikkatyyppi.
Suot peittävät noin kolmanneksen Kuusamon pinta-alasta. Suokasvillisuutensa puolesta alue kuuluu niin kutsuttuun Peräpohjolan aapasuovyöhykkeeseen. Oma lukunsa ovat rinnesuot, joiden synty liittyy läheisesti ilmaston viileyteen ja runsaaseen ilmankosteuteen.
Luonto > Eläimistö

Kuusamon eläimistö on verrattain runsaslajinen. Kaikkia suurpetoja – karhua, sutta, ilvestä ja ahmaa – esiintyy Kuusamon alueella. Pienemmistä petoeläimistä merkittäviä ovat kettu, supikoira, kärppä, lumikko, minkki, näätä, mäyrä ja saukko. Alueen yleisimpiä lintuja kesäaikaan ovat pajulintu, järripeippo, pyy, leppälintu, peippo ja kuukkeli. Avosoiden linnuista tavallisia ovat muun muassa kurki, joutsen ja metsähanhi.
Luonto > Ilmasto

Vuoden keskilämpötila on 0 °C ja kasvukauden pituus 135 vuorokautta. Kuusamon säähavaintoasemalle on laskettu suurin talven ankaruutta kuvaava indeksi koko Suomessa. Vuotuinen sademäärä alueella on noin 520 mm. Alueen suurilmastolle ovat ominaisia mantereiset suuresti vaihtelevat lämpösuhteet ja viileistä oloista johtuvat merelliset kosteussuhteet. Kuusamo kuuluu myös Suomen runsaslumisimpiin seutuihin. Lumipeite voi pysyä maassa noin 200 vuorokautta lokakuun alkupuolelta toukokuun puoliväliin. Runsaan lumisuuden vuoksi Kuusamon metsät ovat Suomen pahimmin lumituhoista kärsiviä alueita.
Kuusamon pakkasennätys on −48 °C, joka mitattiin tammikuussa 1985 Kiutakönkään mittauspisteessä. Lämpöennätys taas on +31,2 °C heinäkuulta 2003. Sadepäiviä on keskimäärin 212 vuodessa.
Historia > Alkuajat

Kuusamossa on ollut asutusta jo kivikaudella. Siitä on löytynyt runsaasti merkkejä ajalta 2000–3000 eaa. Kivikautista esineistöä on löydetty muun muassa Ahvensalmelta sekä Poussunjärven ja Verkkosalmen rannoilta. Rautakauden aikaista esineistöä edustavat Suolijärven rannalta löydetyt kuparisoljet ja hopeisen kaularenkaan kappaleet.
Historia > 1900-luku

Ensimmäinen maailmansota merkitsi vakavaa iskua elinkeinoelämälle, sillä rajan sulkeuduttua pitäjä menetti kaupanvälittäjän asemansa. Samoin menetettiin tukkisavotat ja muut työmahdollisuudet rajan takana. Toinen maailmansota oli niin ikään tuhoisa pitäjälle, sillä sodassa kaatui yli 500 kuusamolaista. Syksyllä 1944 Itä-Karjalasta Kiestingin suunnasta Kuusamon kautta pohjoiseen vetäytyneet saksalaiset sotajoukot tuhosivat pääosin polttamalla suurimman osan Kuusamon asutuksesta. Kirkonkylän osalta tuho oli lähes täydellinen: vain muutama rakennus jäi pystyyn, nämäkin pahoin vaurioituneina. Venäläiset joukot, jotka saksalaisten vetäytymisen jälkeen rauhansopimusta rikkoen miehittivät Kuusamon, rakensivat Kirkkokedon alueelle joukoilleen ”korsukaupungin”. Myöhemmin vetäytyessään alueelta puna-armeija täydensi Kuusamon tuhoa rikkomalla ja varastamalla suomalaisten yksityisomaisuutta ja räjäyttämällä kaikki Salpa-linjan teräsbetonibunkkerit.
Kuusamon asukasluku kasvoi tasaisesti aina 1960-luvun lopulle, jolloin se kääntyi laskuun. Väkiluku alkoi jälleen kasvaa 1980-luvulla.
Historia > Aluemuutokset

Kuusamon seurakunnasta erotettiin Posion seurakunta, joka aloitti aloitti toimintansa vuosien 1925 ja 1926 vaihteessa. Tuolloin katsottiin myös Posion kunnan syntyneen. Uusi seurakunta ja kunta muodostettiin pääasiassa Kuusamoon kuuluneista alueista. Pienempiä osia liitettiin Posion eteläosaan Taivalkoskesta, länsiosaan Pudasjärvestä ja luoteisnurkkaan Rovaniemen pitäjästä. Senaatti päätti Posion seurakunnan perustamisesta jo vuonna 1908, mutta päätöksen toteutuminen viivästyi muun muassa kirkon puuttumisen takia.
Kuusamon itäosa (noin 1 700 km²) luovutettiin Neuvostoliitolle vuonna 1940, vallattiin takaisin 1941 ja luovutettiin uudelleen 1944. Luovutetulla alueella olivat Kuusamon viljavimmat, vauraimmat ja matkailunähtävyyksinä arvokkaimmat kylät Paanajärvi ja Tavajärvi.
Historia > Nimi

Aluetta alettiin kutsua Kuusamoksi 1690-luvun alussa Kuusamojärven mukaan. Ei ole varmaa tietoa, mistä järvi on saanut nimensä, mutta Kuusamon entinen apulaispappi Elias Lagus (1741–1819) katsoi sen olevan saamelaista alkuperää ja tarkoittavan kuusimaata. Nimen taustalla voisi olla myös kuusama eli lehtokuusama, joka oletettavasti on kasvanut Kuusamojärven rannalla.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Kuusamon väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 17 200 | 17 200 |
| 1985 | 1985 |    | 17 923 | 17 923 |
| 1990 | 1990 |    | 18 126 | 18 126 |
| 1995 | 1995 |    | 18 687 | 18 687 |
| 2000 | 2000 |    | 17 729 | 17 729 |
| 2005 | 2005 |    | 17 113 | 17 113 |
| 2010 | 2010 |    | 16 492 | 16 492 |
| 2015 | 2015 |    | 15 688 | 15 688 |
| 2020 | 2020 |    | 15 135 | 15 135 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestönkehitys > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kuusamossa oli 15 386 asukasta, joista 9 820 asui taajamissa, 5 406 haja-asutusalueilla ja 160:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kuusamon taajama-aste on siten 64,5 %. Kuusamon taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kuusamon keskustaajama | 8 390 |
| 2 | Tolpanniemi | 1 210 |
| 3 | Ruka | 220 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kuusamossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kuusamon seurakunta
Kuusamo on vanhoillislestadiolaisuuden vahvaa tukialuetta. Kuusamossa toimivat Kuusamon, Käylän, Määttälän, Vasaraperän, Viirinkylän ja Vuotungin rauhanyhdistykset. Helluntaiherätystä Kuusamossa edustaa Kuusamon helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kuusamon alueella toimii Oulun ortodoksinen seurakunta.
Matkailu

Suomen kunnista Kuusamossa on viidenneksi eniten kesämökkejä. Vuoden 2009 alussa niiden määräksi ilmoitettiin 6 300 kappaletta. Matkailijoiden vapaa-ajanvietteeksi on tarjolla muun muassa koskenlaskua, patikointia, moottorikelkkailua, kalastusta, metsästystä ja laskettelua. Kunnassa sijaitsee Suomessa eläviin suurpetoihin keskittynyt eläintarha, Kuusamon Suurpetokeskus.
Matkailu > Karhunkierros

Kuusamon kuuluisin vaellusreitti on pääosin Oulangan kansallispuistossa kulkeva Karhunkierros, jonka kokonaispituus on noin 82 kilometriä. Pienen Karhunkierroksen lähtö- ja päätepiste on Juuman kylässä ja pituus noin 12 kilometriä. Pienen Karhunkierroksen varrella on useita pysähdyspisteitä ja nähtävyyksiä, muun muassa Jyrävän putous, joka on yksi Suomen korkeimmista putouksista. Vuonna 2006 ensi-iltansa saaneen elokuvan Suden arvoitus kuvauksia tehtiin Jyrävän putouksen juurella.
Matkailu > Ruka

Ruka on Kuusamon talvimatkailun keskus, joka sijaitsee Kuusamosta noin 25 kilometriä pohjoiseen. Rukatunturin korkeus merenpinnasta on noin 490 metriä. Ruka ei kuitenkaan ole tunturi vaan vaara, sillä sen huipulla on kasvanut puita, jotka on hakattu pois rinteiden ja hissien tieltä. Ruka tosin saavuttaa yhtenäisen metsän rajan, joka on näillä Suomen eteläisimpinä pidettyjen tuntureiden leveyspiireillä useimmiten 400–450 metriä merenpinnan yläpuolella. Varsinaiset aidot Koillismaan avotunturit ovat jääneet Venäjän rajan taakse (muun muassa Nuorunen (577 m) ja Mäntytunturi (550 m)).
Urheilu > Urheiluseurat

Kuusamossa toimii useita urheiluseuroja. Kuusamon Pallo-Karhut keskittyy jalkapalloon, jääkiekkoon, lentopalloon ja salibandyyn. Pallo-Karhujen naisten lentopallojoukkue Pölkky Kuusamo pelaa korkeimmalla sarjatasolla, lentopallon mestaruusliigassa. Kuusamon Erä-Veikot keskittyy hiihtoon, mäkihyppyyn ja yhdistettyyn, suunnistukseen, uintiin, voimailuun, yleisurheiluun, keilailuun ja tanssiin. Kuusamossa toimivat myös voimisteluseura Kuusamon Naisvoimistelijat, alppihiihtoseura Ruka Slalom, ampumaseura Kuusamon Ampujat, karateseura Shotokai Kuusamo, golfseura Kuusamo Golf, squashseura Sc-Ruka, pyöräilyseura Cyclos Kuusamo, kilpakalastusseura Kuusamon uistinseura, ratsastusseura Kitkan Ratsastajat sekä Kuusamon Senioritanssijat ja Kuusamon Soutajat.
Ystävyyskunnat

Hørning – Tanska
Avestan kunta – Ruotsi
Askøy – Norja
Louhen piiri – Karjalan tasavalta, Venäjä
Kaivoslain mukaiset valtaukset Kuusamon alueella

Kauppa- ja teollisuusministeriö hyväksyi 19. tammikuuta 2007 kanadalaisen Cooper Minerals Inc:n omistuksessa olevan Namura Finland Oy:n uraanivaltaushakemukset Kuusamossa Kitkajärven rantaan Kouvervaaran–Naatikkavaaran–Jäkäläniemen alueelle.  Lupa antoi Namura Finland Oy:lle oikeuden radontutkimukseen ja valtaukset olivat voimassa vuoden.
Valtausoikeudet koskivat 10 valtausaluetta, joiden kokonaispinta-ala on noin 8,6 km². Yhtiö otaksui valtausalueilta löytyvän kuparia ja uraania.
Tunnettuja kuusamolaisia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Satu Erra, runoilija  Hannu Hautala, valokuvaaja  Kaarlo Hänninen, filosofian tohtori, kirjailija, kansanedustaja  Tuomo Hänninen, poliitikko  Sulo Karjalainen, eläintenhoitaja  Antti-Jussi Kemppainen, laskettelija  Tommi Kinnunen, kirjailija  Anssi Koivuranta, mäkihyppääjä  J. Juhani Kortesalmi, filosofian tohtori tohtori, kansanedustaja, maaherra  Leo Koutaniemi, luonnonmaantieteiljä  Meeri Koutaniemi, valokuvaaja  Seppo Koutaniemi, arkkitehti  |  Alexander Kuoppala, kuusamolaissyntyinen muusikko  Markku Myllylä, Kalatalouden keskusliiton toiminnanjohtaja  Pirkko Määttä, hiihtäjä  Mikko Nikinmaa, professori  Kalevi Oikarainen, hiihtäjä, maailmanmestari, rajamies  Jarkko Oikarinen, IRC:n keksijä  Ulla Parviainen, kansanedustaja 2015-2019  Ville Paumola, lumilautailija  Jarkko Petosalmi, kuusamolaissyntyinen muusikko  Mikko Pätsi, jääkiekkomaalivahti  |  Maila Pöyliö, lausuja, runoilija ja opettaja  Reino Rinne, toimittaja, kirjailija ja ympäristöaktivisti  Taneli Ronkainen, jääkiekkopuolustaja  Enni Rukajärvi, lumilautailija  Minna Rytisalo, kirjailija, lukion äidinkielenopettaja  Pauli Saapunki, kansanedustaja, maakuntaneuvos  Kepa Salmirinne, muusikko  Eetu Takkula, kansanedustaja (Maalaisliitto)  Tapio Tuomela, kuusamolaissyntyinen säveltäjä  Jouni Törmänen, kokki  Veikko Törmänen, kuusamolaissyntyinen kuvataiteilija Oulussa  |
Heavy rock-yhtye Zero Nine, metalliyhtye A.R.G. sekä heavy-yhtye Drag-On on perustettu Kuusamossa.
Kulttuuri > Tapahtumat

Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Kuusamossa vuosina 1961 ja 1985.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Kuusamon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla kalapotut, voisula-sipulikastike, hillasoppa ja marjakukko.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuusamon kaupungin kotisivut
Tilastokeskus – Kuusamon avainluvut
Ruka
Kuusamon Pallo-Karhut
Kuusamon Erä-Veikot
Kuusamon Soutajat (Arkistoitu – Internet Archive)
Valokuvia Kuusamosta (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulangan kansallispuisto
Koillismaa
| n k Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Ii  Kalajoki  Kempele  Kuusamo  Kärsämäki  Liminka  Lumijoki  Merijärvi  Muhos  Nivala  Oulainen  Oulu  Pudasjärvi  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhäntä  Raahe  Reisjärvi  Sievi  Siikajoki  Siikalatva  Taivalkoski  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Ylivieska 
Entiset kunnat:  Haukipudas  Himanka  Kestilä  Kiiminki  Kuivaniemi  Oulujoki  Oulunsalo  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pulkkila  Rantsila  Rautio  Revonlahti  Ruukki  Saloinen  Temmes  Vihanti  Yli-Ii  Ylikiiminki 
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit: Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat: Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat: Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt: Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet: Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan: Hanko
osin: Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 : Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Saksa  Israel 2  Suomi (KANTO) 2  Yhdysvallat 2  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Ruka
Julma-Ölkky
Näkymää Iivaarasta
Kuusamon Lämsänkylästä löytynyt, vuosien 1050 ja 1250 välillä valmistettu hopea-aarre. Siihen kuuluu kaula- ja rannerenkaiden lisäksi hevosenkenkäsolkia sekä kirvesriipus.
Kuusamon kirkko
Kartta Kuusamon aluemuutoksista. Useita kyliä erotettiin Kuusamosta osaksi Posiota vuonna 1927. Kuusamon ja Posion välinen raja vahvistettiin 1963. Liikasenvaaran valtionmaille perustettuja tiloja liitettiin Sallasta Kuusamon yhteyteen vuonna 1928 sekä 1970. Kuusamon itäosat luovutettiin Neuvostoliitolle 1944.
Karhunkierros Oulangan kansallispuistossa
Erwise

| Erwise |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Kim Nyberg, Teemu Rantanen, Kati Suominen (nyk. Borgers), Kari Sydänmaanlakka
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1992
Kehitystilanne:  kehitys lopetettu
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  verkkoselain
Alusta:  Unix
Erwise oli varhainen graafisella käyttöliittymällä varustettu verkkoselain. Nimi Erwise pohjautuu sanaan otherwise ja projektiryhmän nimeen, OHT.
Erwise julkistettiin huhtikuussa 1992. Selain oli tehty Unix-tietokoneille X-ikkunointijärjestelmään ja se käytti W3C:n yleisiä kirjastoja. Alkuperäinen WWW-selain WorldWideWeb oli myös graafisella NeXTSTEP-pohjaisella käyttöliittymällä ja se oli julkistettu kaksi vuotta aiemmin
Erwise oli neljän suomalaisen opiskelijan yhteinen opinnäytetyö Teknillisessä korkeakoulussa. He olivat Kim Nyberg, Teemu Rantanen, Kati Suominen (nyk. Borgers) ja Kari Sydänmaanlakka. Ryhmä päätti luoda selaimen yliopistolla vierailleen Robert Cailliaun ehdotuksesta. Selain sisälsi parisen tuhatta koodiriviä.
Ominaisuuksia

Käyttäjä pystyi valitsemaan hiirellä sivulta hyperlinkkejä ja selain latasi näytölle linkin osoittaman uuden sivun. Selain kykeni lataamaan useita sivuja samanaikaisesti. Tähän ei kyennyt edes myöhemmin kehitetty Mosaic vuosi sen jälkeen.
Myöhemmät vaiheet

Erwisen kehitys loppui sen jälkeen kun opiskelijat valmistuivat ja siirtyivät toisiin projekteihin. Tim Berners-Lee, World Wide Webin kehittäjä matkusti Suomeen rohkaistakseen ryhmää jatkamaan projektia. Kuitenkaan kukaan projektin jäsenistä ei pystynyt taloudellisesti jatkamaan projektia ilman kunnollista rahoitusta. Tämä merkitsi WWW:n kehittymisessä vuoden viivettä maailmanlaajuisesti.
Berners-Lee ei voinut jatkaa projektia, koska dokumentaatio oli vain suomeksi.
Erwiseä seurasi pari uutta selainta kuten ViolaWWW ja Midas. NCSA loi heistä riippumatta Mosaicin, mutta versio 1.0 julkistettiin vasta vuonna 1993.
Kirjallisuutta

Berners-Lee, Tim: Weaving the Web. ISBN 0-694-52125-6. (englanniksi)
Aiheesta muualla

The Greatest Internet Pioneers You Never Heard Of: The Story of Erwise and Four Finns Who Showed the Way to the Web Browser (Arkistoitu – Internet Archive). Xconomy, 3.3.2009. (englanniksi)
Suomalainen Erwise-selain oli aikaansa edellä. Yle Puheen Aamu, 26.2.2015.
Nikolai von Essen

| Nikolai von Essen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. joulukuuta 1860 Pietari, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 7. toukokuuta 1915 (54 vuotta) Tallinna, Viron kuvernementti
Kansalaisuus:   Venäjä
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1880–1915
Komentajuudet:   Itämeren laivasto 1908–1915
Taistelut ja sodat:  Venäjän–Japanin sota   Ensimmäinen maailmansota
Sotilasarvo:  amiraali
Nikolai Ottovitš von Essen (ven. Николай Оттович фон Эссен, 11. joulukuuta 1860 Pietari – 7. toukokuuta 1915 Tallinna) oli Venäjän keisarikunnan laivaston amiraali, joka kuului baltiansaksalaiseen von Essenin aatelissukuun.
Sotilasura

Essen valmistui kadettikoulusta vuonna 1880, jonka jälkeen hän palveli muun muassa Venäjän Tyynenmeren laivastossa 1892–1896 sekä Mustanmeren laivastossa 1897–1902. Vuosina 1904–1905 Essen osallistui Venäjän–Japanin sotaan, ollen mukana muun muassa Keltaisenmeren taistelussa elokuussa 1904. Amiraaliksi Essen ylennettiin vuonna 1908 ja samalla hänestä tehtiin Itämeren laivaston komentaja. Nikolai von Essen kuoli keuhkokuumeeseen Tallinnassa toukokuussa 1915.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikolai von Essen Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  Deutsche Biographie