stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020
Mitaliyhteenveto > Telinevoimistelu > Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Joukkuekilpailu   tiedot |  Venäjän olympiakomitea Denis Ablyazin David Belyavskiy Artur Dalaloyan Nikita Nagornyy |  Japani Daiki Hashimoto Kazuma Kaya Takeru Kitazono Wataru Tanigawa |  Kiina Lin Chaopan Sun Wei Xiao Ruoteng Zou Jingyuan |
| Moniottelu   tiedot |  Daiki Hashimoto Japani (JPN) |  Xiao Ruoteng Kiina (CHN) |  Nikita Nagornyy Venäjän olympiakomitea (ROC2) |
| Permanto   tiedot |  Artem Dolgopyat Israel (ISR) |  Rayderley Zapata Espanja (ESP) |  Xiao Ruoteng Kiina (CHN) |
| Hevonen   tiedot |  Max Whitlock Iso-Britannia (GBR) |  Lee Chih-kai Kiinan Taipei (TPE) |  Kazuma Kaya Japani (JPN) |
| Renkaat   tiedot |  Liu Yang Kiina (CHN) |  You Hao Kiina (CHN) |  Elefthérios Petroúnias Kreikka (GRE) |
| Hyppy   tiedot |  Shin Jea-hwan Etelä-Korea (KOR) |  Denis Ablyazin Venäjän olympiakomitea (ROC2) |  Artur Davtyan Armenia (ARM) |
| Nojapuut   tiedot |  Zou Jingyuan Kiina (CHN) |  Lukas Dauser Saksa (GER) |  Ferhat Arıcan Turkki (TUR) |
| Rekki   tiedot |  Daiki Hashimoto Japani (JPN) |  Tin Srbić Kroatia (CRO) |  Nikita Nagornyy Venäjän olympiakomitea (ROC2) |
Mitaliyhteenveto > Telinevoimistelu > Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Joukkuekilpailu   tiedot |  Venäjän olympiakomitea  Lilia Akhaimova Viktoria Listunova Angelina Melnikova Vladislava Urazova |  Yhdysvallat  Simone Biles Jordan Chiles Sunisa Lee Grace McCallum |  Iso-Britannia  Jennifer Gadirova Jessica Gadirova Alice Kinsella Amelie Morgan |
| Moniottelu   tiedot |  Sunisa Lee Yhdysvallat (USA) |  Rebeca Andrade Brasilia (BRA) |  Angelina Melnikova Venäjän olympiakomitea (ROC2) |
| Permanto   tiedot |  Jade Carey Yhdysvallat (USA) |  Vanessa Ferrari Italia (ITA) |  Mai Murakami Japani (JPN)  Angelina Melnikova Venäjän olympiakomitea (ROC2) |
| Hyppy   tiedot |  Rebeca Andrade Brasilia (BRA) |  MyKayla Skinner Yhdysvallat (USA) |  Yeo Seo-jeong Etelä-Korea (KOR) |
| Eritasonojapuut   tiedot |  Nina Derwael Belgia (BEL) |  Anastasia Ilyankova Venäjän olympiakomitea (ROC2) |  Sunisa Lee Yhdysvallat (USA) |
| Puomi   tiedot |  Guan Chenchen Kiina (CHN) |  Tang Xijing Kiina (CHN) |  Simone Biles Yhdysvallat (USA) |
Mitaliyhteenveto > Trampoliini

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet   tiedot |  Ivan Litvinovich Valko-Venäjä (BLR) |  Dong Dong Kiina (CHN) |  Dylan Schmidt Uusi-Seelanti (NZL) |
| Naiset   tiedot |  Zhu Xueying Kiina (CHN) |  Liu Lingling Kiina (CHN) |  Bryony Page Iso-Britannia (GBR) |
Mitaliyhteenveto > Rytminen voimistelu

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Yksilö   tiedot |  Linoy Ashram Israel (ISR) |  Dina Averina Venäjän olympiakomitea (ROC2) |  Alina Harnasko Valko-Venäjä (BLR) |
| Joukkue   tiedot |  Bulgaria   Simona Dyankova Stefani Kiryakova Madlen Radukanova Laura Traets Erika Zafirova |  Venäjän olympiakomitea   Anastasiia Bliznyuk Anastasiia Maksimova Angelina Shkatova Anastasiia Tatareva Alisa Tishchenko |  Italia   Martina Centofanti Agnese Duranti Alessia Maurelli Daniela Mogurean Martina Santandrea |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Kiina | 4 | 5 | 2 | 11 |
| 2. |  Venäjän olympiakomitea | 2 | 4 | 4 | 10 |
| 3. |  Yhdysvallat | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 4. |  Japani | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 5. |  Israel | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 6. |  Brasilia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 7. |  Iso-Britannia | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 8. |  Etelä-Korea | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8. |  Valko-Venäjä | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 10. |  Belgia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10. |  Bulgaria | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 12. |  Italia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13. |  Espanja | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13. |  Kiinan Taipei | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13. |  Kroatia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13. |  Saksa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17. |  Armenia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Kreikka | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Turkki | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Uusi-Seelanti | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 18 | 18 | 19 | 54 |
MHK Krylja Sovetov

| MHK Krylja Sovetov |
| --- | --- |
Perustettu:  2008
Lakkautettu:  2010
Kaupunki:  Moskova, Venäjä
Kotiareena:  Krylja Sovetovin jääpalatsi
– kapasiteetti:  5 226
Värit:  valkoinen, sininen, punainen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
MHK Krylja Sovetov (ven. МХК Крылья Советов), Neuvostosiivet, oli venäläinen jääkiekkoseura. Seura oli kotoisin Moskovasta.
MHK Krylja Sovetov perustettiin vuonna 2008, kun HK Krylja Sovetov Moskova ajatui riitoihin omistajiensa kanssa ja irtautui omistajistaan. HK Krylja Sovetov jatkoi pelaamistaan omana joukkueenaan, kun omistajille jäi juniorityö ja -seurat, joista sitten muodostettiin nykyinen MHK Krylja Sovetov. Joukkue pelasi maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vysšaja Ligassa kauden 2008–2009, muttei sitä otettu mukaan enää seuraavalle kaudelle, joten MHK Krylja Sovetovin ykkösjoukkue ei osallistunut kaudella mihinkään sarjaan.
MHK Krylja Sovetov ja HK Krylja Sovetov sopivat erimielisyytensä vuonna 2010 ja seura yhdistyivät jälleen HK Krylja Sovetoviksi.
Käännös suomeksi
Yttilä

Yttilä on kylä Satakunnan Säkylässä entisen Köyliön kunnan alueella.
Palvelut

Yttilässä sijaitsee ravintola Korkea Tammi, paloasema ja Lallintalo. Kylässä sijaitsi myös Sepon Kauppa, joka lopetti toimintansa samassa rakennuksessa olleen postin kanssa vuoden 2014 alussa.
Muuta

Yttilän kyläkeskuksen eteläpäässä sijaitsee Yttilän museokoulu. Vuoteen 2019 asti Yttilässä sijaitsi myös yksi Ilmatieteen laitoksen sadeasemista. Yttilän läpi menee Kankaanpäästä alkunsa saava yhdystie 2131 jota pitkin pääsee valtatie 12:lle, josta on Yttilään noin 8 kilometriä. Yttilään pääsee myös Kepolasta Kirkkosaaren kautta Kirkkosaarentietä myöten.
Fiktiivisiä viittauksia

Simulaatiopelissä My Summer Car sijaitseva Teimon Kauppa on saanut ulkoisia vaikutteita Yttilässä sijaitsevasta Sepon Kaupasta.
Sepon Kauppa ja sen lopetettu huoltoasema.
Lérna

| Lérna Λέρνα |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Lérna
 Koordinaatit: 37°33′N, 22°43′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Argolis
Kunta:  Árgos-Mykínes
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  410205
Väkiluku (2011):  2 319
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  212 00
Suuntanumero(t):  27510
Rekisterikilpi:  AP
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lérna (kreik. Λέρνα; virallisesti Δημοτική Ενότητα Λέρνας, Dimotikí Enótita Lérnas) on yksi Árgos-Mykíneen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 2 319 (vuonna 2011).
Lérnan kunnallisyksikön alue sijaitsee Argoliinlahden pohjukassa. Se on saanut nimensä antiikin ajan Lernan alueesta, joka oli tunnettu lähteistään ja järvestään sekä kreikkalaisessa mytologiassa erityisesti Lernan Hydrasta. Lernan alue sijaitsi nykyisen Mýloin kylän lähellä.
Lérna oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Árgos-Mykíneen kunnaksi yhdessä Achladókampoksen, Aléan, Árgoksen, Koutsopódin, Lýrkeian, Mykíneen ja Néa Kíoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Lérnan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Andrítsa | Andrítsa | 33 |
| Kivéri | Kivéri | 911 |
| Kivéri | Spiliotákis | 39 |
| Kivéri | Velanidiá | 79 |
| Mýloi | Kalamáki | 100 |
| Mýloi | Kougaíika | 31 |
| Mýloi | Mýloi | 610 |
| Skafidáki | Almyrós | 11 |
| Skafidáki | Dichália | 67 |
| Skafidáki | Skafidáki | 438 |
Yhteensä: 2 319
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lérna Wikimedia Commonsissa
Äyräpäänjärvi

| Äyräpäänjärvi |
| --- | --- |
 Äyräpäänjärvi maaliskuussa 2013.
Valtiot:  Leningradin alue, Venäjä
Paikkakunta:  Kyyrölä
Koordinaatit:  60°37′N, 29°24′E
Laskujoki:  Salmenkaitajoki 
Mittaustietoja
 fiÄyräpäänjärvi 
Äyräpäänjärvi (ven. Раковые озёра, Rakovyje ozjora, ”rapujärvet”) on matala, rikkaasta linnustostaan tunnettu järvi Karjalankannaksen keskiosassa Viipurin piirissä Kyyrölän kunnassa Leningradin alueella. Järvi kuuluu Vuoksen vesistöön ja laskee Salmenkaitajokea pitkin Vuokseen.
Järvi sijaitsee Suomen sotien jälkeen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Suomelle kuuluessaan järvi sijaitsi Muolaan, Äyräpään ja Heinjoen kuntien rajalla, pääosin Muolaan alueella.
Matala Äyräpäänjärvi on järvikompleksi, joka koostuu kahdesta nykyään erillisestä osasta ja Muolaanlammesta (Ohotnitšje). Isompaan Eteläjärveen (Bolšoje Rakovoje ozero) laskevat etelästä Muolaanlammen kautta Muolaanjärvi, Yskjärvestä tuleva Yskjoki ja luoteesta Alusjärvestä tuleva Myllyoja. Pienempään, lähes umpeenkasvaneeseen Pohjoisjärveen (Maloje Rakovoje) laskee etelästä Kirkkojärvestä tuleva Kannilanjoki ja pohjoisesta Ristseppälänjärven laskujoki Lieteoja.
Ympäristöhistoriaa > Järvenpinnan lasku ja lintujärven synty (1800-luvun loppu)

Äyräpäänjärvi oli aikoinaan laaja ja kalaisa järvi, jonne tiedetään nousseen jopa toutaimia. Sitä hyödynnettiin liikenneväylänä ja siellä harjoitettiin kalastusta. Järvi ja sen ympäristö kokivat suuren muutoksen, kun Vuoksen laskureitti muuttui vuonna 1857. Vuoksi alkoi laskea tuolloin Suvannon ja Taipaleenjokea myöten Laatokkaan ja vedenpinta laski useita metrejä koko Vuoksenlaakson alueella. Äyräpäänjärven pintakin laski alkuperäisestä 13 metrin tasosta nopeasti 2–3 metriä, jonka seurauksena matalan ja loivarantaisen järven pinta-ala kutistui huomattavasti ja jakaantui lopulta kahteen erilliseen osaan.
Näiden tapahtumien seurauksena järven ja sen ympäristön ekologinen ympäristö koki suuria muutoksia. Aiemmin kalaisa järvi muuttui lietealtaiksi, jotka vedenpinnan edelleen laskiessa jakaantuivat osittain vielä pienemmiksi altaiksi. Vedenpinnan laskun seurauksena rantarakennukset ja laiturit jäivät kauas loittonevasta rannasta. Järven hyllyvät lietteet tarjosivat suotuisan lisääntymisympäristön paarmoille ja muille hyönteisille. Muutaman vuosikymmenen kuluessa lietteet muuttuivat kasvillisuuden sitomiksi maatumanevoiksi. Järven pinnanlaskun myötä paljastuneet hedelmälliset alueet ja järvellä kasvanut runsas heinä tarjosivat paljon hyötyä alueen maataloudelle.
Muutosten myötä järvestä muodostui yksi pohjoisen Euroopan parhaita lintujärviä, jossa oli vettä ja lietteikköä noin 7 000 hehtaaria. Mataloitunut järvi ja sen lietealtaat tarjosivat loistavan pesintä- ja levähdysalueen linnuille. Järvi sopi sijaintinsa vuoksi levähdyspaikaksi muuttolinnuille matkalla Suomenlahdelta Laatokalle ja edelleen pohjoiseen. Veden pinnan lasku vähensi vesilintujen määrää, mutta kahlaajille järvi muodostui otollisemmaksi. Kaiken kaikkiaan järven lähistöllä on todettu 150 pesivää lintulajia, joukossa valkoselkätikka.
Ympäristöhistoriaa > Kiista järven kohtalosta (1917–1939)

Vuonna 1917 nostettiin esille suunnitelma järven lopullisesta kuivattamisesta ja sen muuttamisesta pelloiksi. Lintuharrastajat ja ympäristönsuojelijat olivat kuitenkin eri mieltä ja niinpä Äyräpäänjärvestä tuli yksi ensimmäisistä suomalaisista ympäristönsuojelukonflikteista. Järvi ja sen runsas linnusto haluttiin suojella lisäkuivattamiselta ja metsästykseltä. Luonnonsuojelijat vetosivat Viipurin läänin maaherraan Arvo Manneriin. Manner kielsi metsästyksen Äyräpäänjärvellä ja Muolaanlammella 5. elokuuta 1927 ja esitti valtioneuvostolle järven rauhoittamista valtion luonnonsuojelualueeksi. Valtioneuvosto hyväksyi ehdotuksen ja kehotti maaherraa ryhtymään toimenpiteisiin järven rauhoittamiseksi. Rauhoittamispäätökseen ja tulevaan suojeluohjelmaan vaikutti huomattavasti Einari Merikallion järven linnustoa käsittelevä tutkimus. Tutkimuksessa Merikallio käsitteli järven lajit ja niiden lukumäärät.
Järven ympäristön maanomistajat eivät kuitenkaan antaneet periksi ja kiista järven kohtalosta jatkui 1930-luvulla. Lopulta 1930-luvun lopulla kuivattamisen kannattajat saivat eduskunnalta määrärahan järven kuivattamiseksi. Maaherra kuitenkin keskeytti hankkeen toistamiseen vaatien luontoarvojen selvittämistä. Vuonna 1939 alkanut talvisota ja järven menettäminen Neuvostoliitolle lopettivat kiistelyn järven kohtelusta. Jatkosodassa järvi palautui Suomelle ja vuonna 1942 kuivatusta alettiin taas suunnitella. Hanketta ei kuitenkaan ehditty toteuttaa ennen kuin järvi oli toistamiseen luovutettava Neuvostoliitolle.
Ympäristöhistoriaa > Neuvostoliiton ja Venäjän aika: luonnonsuojelualue

Sotien jälkeen järvi sai olla rauhassa, eikä sen kuivattamista suunniteltu Neuvostoliitossa. Neuvostoliiton aikana rantaluhdat kasvoivat umpeen ja tulvaniityt katosivat, mikä vähensi kahlaajalintujen määrä alueella. Rantojen jäätyä pois maatalouden piiristä ne kasvoivat umpeen. Rantavyöhykkeellä pesii noin 50 lintulajia kuten turturikyyhky, viiriäinen, pyrstötiainen, kirjokerttu ja pikkusieppo. Alueella suoritettiin kasvillisuutta, eläimistöä ja hydrologiaa käsitteleviä tutkimuksia. Vuonna 1976 järvelle perustettiin valtakunnallinen, aluetasolla merkittävä luonnosuojelualue (zakaznik). Alueen pinta-ala on 97 neliökilometrä, josta vesialuetta noin 6 neliökilometriä.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen järvi on noussut venäläisten ja muualta Euroopasta tulleiden lintuharrastajien ja metsästäjien suosioon. Muun muassa Suomen silloinen pääministeri Kalevi Sorsa teki järvelle souteluretken, mikä avasi alueen matkailua. Pian Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen järvestä muodostettiin suojelualue, jolla liikkuminen pesintäaikaan kiellettiin. Hanhien kevätmetsästys on kuitenkin sallittu perinteikkyyden vuoksi. Kasvistoltaan Äyräpäänjärvi on niin ikään merkittävä. Vuonna 1992 on todettu järvillä myös erityisen vaateliasta kasvilajia: piuru sekä etelänrahkasammal.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Äyräpäänjärvi Wikimedia Commonsissa
Merikallio, Einari: Äyräpäänjärvi - Suomen linturikkain järvi.  Otava, 1929.
Kotka ja tuhat joutsenta – Äyräpään lintuparatiisi.  (Toim. Pertti Huttunen ja Markku Paakkinen)  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-17971-3.
Vesistöennusteet: Vuoksen vesistöalue - Oz.Bol.Rakovoje / Äyräpäänjärvi Suomen ympäristökeskus. Viitattu 21.3.2008.
Einari Merikallio : Äyräpään järvi, Helsingin Sanomat, 13.11.1927, nro 308, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Einari Merikallio : Äyräpäänjärven kesävieraita, Suomen Kuvalehti 11.05.1929, nro 19, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Äyräpään järvi, maailmankuulu lintujparatiisi Karjalan kannaksella, Helsingin Sanomat, 26.06.1938, nro 167, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Karttalinkki 1:100 000 Karjalan kartat. Maanmittauslaitos.fi
Раковые озера (Arkistoitu – Internet Archive) Zapovednaja Rossija. www.zapoved.net (luonnonsuojelualueen kuvaus)
Muolaan käyntikohteet (Arkistoitu – Internet Archive) Vuoksenlaakson kulttuurikohteita. www.lahdenmuseot.fi
Luettelo maailmanperintöluettelon kohteista Amerikassa

Tämä on luettelo Unescon maailmanperintöluettelon kohteista Pohjois- ja Etelä-Amerikan sekä Länsi-Intian alueella.
Antigua ja Barbuda

Antiguan laivastotelakka ja siihen liittyvät arkeologiset kohteet
Argentiina

Córdoban jesuiittakortteli ja -estanciat (karjatilat)
Cueva de las Manos, Río Pinturas
Iguazún kansallispuisto, Iguassun putousten sijaintipaikka
Ischigualaston ja Talampayan luonnonpuistot
Jesuiittojen guaranilähetysasemat: San Ignacio Mini, Santa Ana, Nuestra Señora de Loreto ja Santa Maria Mayor Argentiinassa sekä São Miguel das Missões Brasiliassa
ESMA-museo ja muistikohde – entinen salainen pidätys-, kidutus- ja tuhoamiskeskus
Le Corbusier’n työt (jaettu Belgian, Intian, Japanin Ranskan, Saksan ja Sveitsin kanssa)
Los Alercesin kansallispuisto
Los Glaciaresin kansallispuisto
Qhapaq Ñan, Andien tiejärjestelmä (jaettu Bolivian, Chilen, Ecuadorin, Kolumbian ja Perun kanssa)
Quebrada de Humahuaca
Valdésin niemimaa
Barbados

Historiallinen Bridgetown ja sen varuskunta
Belize

Belizen rantariuttojen suojelualue
Bermuda (Yhdistynyt kuningaskunta)

St. George'sin historiallinen kaupunki ja siihen liittyvät linnoitukset
Bolivia

Jesuiittojen chiquitos-lähetysasemat
Fuerte de Samaipata
Noel Kempff Mercadon kansallispuisto
Potosí
Qhapaq Ñan, Andien tiejärjestelmä (jaettu Argentiinan, Chilen, Ecuadorin, Kolumbian ja Perun kanssa)
Sucren historiallinen kaupunki
Tiwanaku: tiwanakukulttuurin hengellinen ja poliittinen keskus
Brasilia

Atlantin rannikon suojelumetsät
Bom Jesus do Congonhasin pyhäkkö
Brasília
Brasilian Atlantin saaret: Fernando de Noronhan ja Rocasin atollin suojelualueet
Cerradon suojelualueet: Chapada dos Veadeirosin ja Emasin kansallispuisto
Diamantinan historiallinen keskusta
Goiásin historiallinen keskusta
Iguaçun kansallispuisto
Jaún kansallispuisto
Jesuiittojen guaranilähetysasemat: San Ignacio Mini, Santa Ana, Nuestra Señora de Loreto ja Santa Maria Mayor Argentiinassa sekä São Miguel das Missões Brasiliassa
Lençóis Maranhensesin kansallispuisto
Olindan historiallinen keskusta
Ouro Preton historiallinen kaupunki
Pampulhan modernistinen rakennusryhmä
Pantanalin suojelualue
Pelourinho, Salvadorin historiallinen keskusta
Rio de Janeiro, Carioca-maisemat vuoren ja meren välissä
Serra do Mar - Kaakkoisosien suojelumetsät
São Franciscon aukio São Cristóvãon kaupungissa
São Luísin historiallinen keskusta
Serra da Capivaran kansallispuisto
Sítio Roberto Burle Marx
Valongon orjasataman arkeologinen kohde
Chile

Arican ja Parinacotan Chinchorron kulttuurin asutuskeskus ja muumiointi
Chiloén kirkot
Humberstonen ja Santa Lauran salpietaritehtaat
Qhapaq Ñan, Andien tiejärjestelmä (jaettu Argentiinan, Bolivian, Ecuadorin, Kolumbian ja Perun kanssa)
Rapa Nuin kansallispuisto Pääsiäissaarella
Sewellin kaivoskaupunki
Valparaíson historiallinen kortteli
Costa Rica

Area de Conservación Guanacaste
Diquisin esikolumbiaaniset asutukset ja kivipallot
Kookossaaren kansallispuisto
La Amistadin suojelualue (jaettu Panaman kanssa)
Curaçao

Willemstadin historiallinen alue
Dominica

Morne Trois Pitonsin kansallispuisto
Dominikaaninen tasavalta

Santo Domingon siirtomaakaupunki
Ecuador

Quito
Galápagossaaret
Santa Ana de los Ríos de Cuencan historiallinen keskusta
Qhapaq Ñan, Andien tiejärjestelmä (jaettu Argentiinan, Bolivian, Chilen, Kolumbian ja Perun kanssa)
Sangayn kansallispuisto
El Salvador

Joya de Cerénin arkeologinen alue
Guatemala

Antigua Guatemala
Quiriguán arkeologinen puisto ja rauniot
Tak’alik Ab’ajin kansallinen arkeologiapuisto
Tikalin kansallispuisto
Grönlanti (Tanska)

Ilulissatin jäävuono
Kujataa
Aasivissuit–Nipisat
Haiti

Haitin historiallinen kansallispuisto – Laferrièren linnoitus, Sans-Soucin palatsi ja Ramiersin rakennukset
Honduras

Copánin maya-rauniot
Río Plátanon biosfäärialue
Jamaika

Blue- ja John Crow -vuoret
Kanada

Albertan provinssin dinosauruspuisto
Anticostinsaari
Grand-Prén maisema
Gros Mornen kansallispuisto
Head-Smashed-In Buffalo Jump
Jogginsin fossiilikalliot
Kanadan Kalliovuorten puistot
Kluanen kansallispuisto, Wrangell-Saint Eliaksen kansallispuisto ja suojelualue, Glacier Bayn kansallispuisto ja Tatshenshini-Alsekin kansallispuisto (jaettu Yhdysvaltain kanssa)
L'Anse aux Meadows historialliset alue
Lunenburgin vanhakaupunki
Miguashan kansallispuisto
Mistaken Point
Nahannin kansallispuisto
Pimachiowin Aki
Québecin historiallinen kaupunginosa
Red Bayn baskien valaanpyyntiasema
Rideaun kanava
SGaang Gwaii (Anthonyn saari)
Tr’ondëk-Klondike
Waterton Glacierin kansainvälinen rauhanpuisto (jaettu Yhdysvaltain kanssa)
Wood Buffalon kansallispuisto
Writing-on-Stonen provinssinpuisto
Kolumbia

Cartagenan satama, linnoitukset ja muistomerkit
Kolumbian kahvinviljelyn kulttuurimaisema
Los Katíoksen kansallispuisto
Malpelosaaren eläimistön ja kasviston rauhoitusalue
Qhapaq Ñan, Andien tiejärjestelmä (jaettu Argentiinan, Bolivian, Chilen, Ecuadorin ja Perun kanssa)
San Agustínin arkeologinen puisto
Santa Cruz de Mompoxin historiallinen keskusta
Serranía de Chiribiqueten kansallispuisto – ”jaguaarien maloca”
Tierradentron arkeologinen kansallispuisto
Kuuba

Alejandro de Humboldtin kansallispuisto
Camagüeyn historiallinen keskusta
Cienfuegosin historiallinen keskusta
Desembarco del Granman kansallispuisto
Ensimmäisten kahviplantaasien arkeologinen maisema Kaakkois-Kuubassa
Vanha Havanna ja sen linnoitukset
San Pedro de la Rocan linnoitus Santiago de Cubassa
Trinidad ja Los Ingenioksen laakso
Viñalesin laakso
Martinique (Ranska)

Mont Peléen ja Pohjois-Martiniquen pitonien tulivuoret ja metsät
Meksiko

Cabañasin sairaala Guadalajarassa
Calakmulin muinainen maya-kaupunki Campechessa
Campechen historiallinen linnoitettu kaupunki
Chichén Itzán esikolumbiaaninen kaupunki
El Camino Real de Tierra Adentro
El Pinacaten ja Gran Desierto de Altarin biosfäärialue
El Tajínin esikolumbiaaninen kaupunki
El Vizcainon valaiden suojelualue
Guanajuaton historiallinen kaupunki hopeakaivoksineen
Kalifornianlahden saaret ja suojellut merialueet
Luis Barragánin talo ja studio
Méxicon ja Xochimilcon historialliset keskustat
Monarkkiperhosen biosfäärialue
Morelian historiallinen keskusta
Oaxacan historiallinen keskusta ja  Monte Albánin arkeologinen kohde
Padre Temblequen akvedukti
Palenquein esikolumbiaaninen kaupunki ja kansallispuisto
Paquimén arkeologinen alue Casas Grandesissa, Chihuahuassa
Pueblan historiallinen keskusta
Revilla Gigedon saaret
San Miguel de Allenden suojakaupunki ja Jesús de Nazareno de Atotonilco pyhäkkö
Santiago de Querétaron historialliset muistomerkit
Sian Ka'an Quintana Roossa
Sierra de San Franciscon kalliomaalaukset
Sierra Gordan fransiskaanilähetysasemat of Querétarossa
Tehuacánin–Cuicatlánin laakso
Tequilan agavemaisemat ja muinaiset teollisuuslaitokset
Teotihuacanin esikolumbiaaninen kaupunki
Tlacotalpanin historialliset muistomerkit
Universidad Nacional Autónoma de México -yliopiston keskuskampus
Uxmalin esikolumbiaaninen kaupunki
Varhaisimmat 1500-luvun luostarit Popocatépetlin rinteillä
Xochicalcon arkeologinen alue
Yaculin ja Mitlan esihistorialliset luolat Oaxacan keskilaaksossa
Zacatecasin historiallinen keskusta
Nicaragua

León Viejon rauniot
Leónin tuomiokirkko
Panama

Coiban kansallispuisto
Dariénin kansallispuisto
Karibianmeren puoleiset linnoitukset: Portobelo ja Fort San Lorenzo
La Amistadin suojelualue (jaettu Costa Rican kanssa)
Panamán historiallinen alue ja Salón Bolivar
Paraguay

La Santisima Trinidad de Paranán ja Jesus de Tavaranguen jesuiittalähetysasemat