stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valemuistosyndrooma

Valemuistosyndroomalla (engl. False memory syndrome) tarkoitetaan ilmiötä, jossa terapeutti aiheuttaa asiakkaalleen voimakkaita valemuistoja pedofiliasta, murhista ja jopa saatanallisista kulttimenoista.
Valemuistosyndrooma saa useimmiten alkunsa, kun henkilö hakeutuu terapiaan jonkin henkilökohtaisen ongelman (esimerkiksi masennuksen) takia. Terapeutti tuo esille mahdollisuuden, että henkilöä olisi käytetty lapsena seksuaalisesti hyväksi. Tämä saattaa hämmentää asiakasta, sillä hänellä ei ole muistikuvaa tällaisesta. Terapeutti voi kuitenkin kertoa, että vaikka muistoa ei ole, tämä ei tarkoita, ettei hyväksikäyttöä olisi voinut tapahtua. Henkilö onkin vain voinut torjua muiston.
Palautettujen muistojen terapian (engl. recovered memory therapy, RMT) keskeisenä ajatuksena on, että lapsuudessa syntynyt, traumaattinen, torjuttu muisto voi aiheuttaa erilaisia fyysisiä ja psyykkisiä ongelmia. Ajatus traumaattisten muistojen torjunnasta on peräisin itävaltalaiselta psykiatrilta Sigmund Freudilta (1856–1939).
RMT:n tavoitteena on tiedostaa torjuttu trauma. Apuna käytetään esimerkiksi hypnoosia ja unien analysointia. Aluksi muisto on usein epämääräinen, mutta terapian edettyä se selkeytyy ja laajenee. Tiedostamisen uskotaan auttavan niihin ongelmiin, joiden takia henkilö tuli alun perin terapiaan.
Asiakkaat ovat haastaneet lukuisia oikeusjuttuja esimerkiksi vanhempiaan vastaan ilmenneiden muistojen takia. Seurauksena on ollut vankilatuomioita ja miljoonakorvauksia.
Terapia saa jatkuvasti kritiikkiä osakseen. Asiakkaat ja tutkijat ovat alkaneet epäillä terapiaa ja sen toimintaperiaatteita. Esimerkiksi lähtökohdiltaan freudilainen käsitys ajatusten ja tunteiden torjunnasta on joutunut voimakkaan tieteellisen kritiikin kohteeksi, ja piilotajuista torjuntaa pidetään yleisesti kyseenalaisena ilmiönä. Tämä vie luonnollisesti pohjan pois palautettujen muistojen terapialta. Terapia on ajanut toisinaan ihmisiä vielä suurempiin ongelmiin kuin mitä heillä oli terapiaan tullessaan.
Onkin alettu puhua valemuistosyndroomasta, jossa potilas ja terapeutti luovat potilaalle harhaisia muistikuvia.
Täydellinen neliö

Täydellinen neliö on matematiikan termi, jolla voidaan tarkoittaa
neliölukua eli kokonaislukua, joka on jonkin toisen kokonaisluvun neliö, esimerkiksi 0, 1, 4, 9, 16, 25, 36, 49...
algebran lauseketta, joka voidaan jakaa osiin jonkin toisen lausekkeen neliönä, esimerkiksi a2 ± 2ab + b2 = (a ± b)2.
Neliöiden erotusten käyttäminen kertolaskuissa

Kaikki kokonaislukujen kertolaskut voidaan tehdä kahden neliön erotuksilla.
Esimerkkejä:
10\cdot 10=(10-0)\cdot (10+0)=10^{2}-0^{2}=100-0=100
9\cdot 11=(10-1)\cdot (10+1)=10^{2}-1^{2}=100-1=99
8\cdot 12=(10-2)\cdot (10+2)=10^{2}-2^{2}=100-4=96
7\cdot 13=(10-3)\cdot (10+3)=10^{2}-3^{2}=100-9=91
Yleisesti pätee siis, että kahden kokonaisluvun tulo on yhtä suuri kuin niiden kahdella jaetun summan neliö vähennettynä niiden kahdella jaetun erotuksen neliöllä.
A\cdot B=[(A+B)/2]^{2}-[(A-B)/2]^{2}
Geometrinen konstruktio on alla olevassa animaatiossa:
Nelikulmio on A kertaa B. Suuremman neliön sivu on (A + B) / 2, ja pienemmän harmaan sivun pituus on |A − B| / 2.
Tätä relaatiota käyttäen voi kertoa kaksi toisiaan melko lähellä olevia kokonaislukuja nopeasti, kun muistaa suhteellisen pieniä neliöitä.
Jos kerrot parittomalla luvulla, voit silti välttää "puolikkaat" yhtä numeroa pienentämällä ja lisäämällä yhden.
A\cdot B=A\cdot (B-1)+A
Esimerkki:
27\cdot 34=[27\cdot 33]+27=[30^{2}-3^{2}]+27=900-9+27=918
Täydellisen neliön viimeinen numero 10-kantajärjestelmässä

Kymmenjärjestelmässä minkä tahansa täydellisen neliön viimeinen numero on joko 0, 1, 4, 5, 6 tai 9. Jos tiedetään luvun olevan täydellinen neliö, voidaan määrittää sen neliöjuuren viimeinen numero.
Jos täydellisen luvun viimeinen numero on 0, neliöjuuren viimeinen numero on 0.
Jos täydellisen luvun viimeinen numero on 1, neliöjuuren viimeinen numero on 1 tai 9.
Jos täydellisen luvun viimeinen numero on 4, neliöjuuren viimeinen numero on 2 tai 8.
Jos täydellisen luvun viimeinen numero on 5, neliöjuuren viimeinen numero on 5.
Jos täydellisen luvun viimeinen numero on 6, neliöjuuren viimeinen numero on 4 tai 6.
Jos täydellisen luvun viimeinen numero on 9, neliöjuuren viimeinen numero on 3 tai 7.
Vähintään 100 mutta alle 10 000 olevien täydellisten neliöiden neliöjuuren määrittäminen

Oleta, että sinulle on annettu täydellinen neliö, joka on suurempi tai yhtä suuri kuin 100 mutta vähemmän kuin 10 000. Kaikilla näillä täydellisillä neliöillä on kaksinumeroiset neliöjuuret. On olemassa yksinkertainen tapa määrittää neliöjuuri yhdellä tai kahdella arvauksella.
Ensin erota luvut pareiksi oikealta alkaen liikkuen vasemmalle.
Esimerkiksi: 1600 tulee 46|24
Toiseksi etsimme neliöjuuren ensimmäisen numeron. Jos vasemmanpuoleisin pari on täydellinen neliö, etsi sen neliöjuuri. Jos vasemmanpuoleisin pari ei ole täydellinen neliö, etsi suurin vasemmanpuoleisinta paria pienempi täydellinen neliö. Tämä neliöjuuri on neliöjuuren vasemmaisin numero.
Esimerkiksi: 46|24 vasemmaisin pari on 46, joka ei ole täydellinen neliö. Suurin 46:ta pienempi täydellinen neliö 36 ja sen neliöjuuri on 6.
Kolmanneksi kuten aiemmin mainittiin: jos tiedämme täydellisen neliön viimeisen numeron kymmenkannassa, tiedämme myös sen neliöjuuren viimeisen numeron kahdella arvauksella. Täten tiedämme, että 4624:n neliöjuuren viimeinen numero on joko 2 tai 8.
Neljänneksi voimme arvata neliöjuuren yhdistämällä vaiheet kaksi ja kolme. 4624:n neliöjuuri on joko 62 tai 68, joista 68 on oikea.
Aiheesta muualla

Listat täydellisistä neliöstä (englanniksi)
JavaScript-koodi kymmennumeroisten eri numeroista koostuvien täydellisten neliöiden määrittämiseksi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Valence

Valence on usean Ranskan kaupungin nimi:
Valence, Drômen departementin pääkaupunki
Valence, kunta Charenten departementissa
Valence (tunnetaan myös nimellä Valence d'Agen), kunta Tarn-et-Garonnen departementissa
Myös seuraavien ranskalaisten kaupunkien nimissä esiintyy Valence:
Valence-d'Albigeois, Tarnin departementissa
Valence-en-Brie, Seine-et-Marnen departementissa
Valence-sur-Baïse, Gersin departementissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valence”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vasaramäen koulu

| Vasaramäen koulu> Vasaramäen yhtenäiskoulu |
| --- | --- |
 Vasaramäen koulun yhteydessä toimii myös Vasaramäen kirjasto (ovi kuvan keskellä yhdyskäytävän alla).
Sijainti:  Lehmustie 7, Turku ja Puolukkatie 11, Turku
Tyyppi:  yhtenäiskoulu
Perustettu:  1953
Rehtori:  Sari Grönroos
Luokat:  1–9
Oppilaita:  noin 680 (2022)
Verkkosivut
| Vasaramäen koulu> Vasaramäen kansakoulu |
| --- | --- |

Osoite:  Lehmustie 7, Turku
Valmistumisvuosi:  1953 (Lehmustie) 1957 (Syreenikuja)
Suunnittelija:  Veijo Kahra (Lehmustie) Aarne Ehojoki ja Veijo Kahra (Syreenikuja)
Omistaja:  Turun kaupunki
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vasaramäen koulu, kutsumanimeltään ”Vasku”, on yhtenäiskoulu Turun Vasaramäessä. Koulu toimii kahdessa yksikössä, nimeltään Lehmus (Lehmustie 7, vuosiluokat 1–6) ja Puistokoulu (Puolukkatie 11, vuosiluokat 7–9 sekä valmistavan opetuksen ryhmä maahanmuuttajille). Liikuntapainotteisessa koulussa on alakoulun liikuntalinja ja yläkoulun urheiluluokka. Vuonna 2022 koulussa oli noin 680 oppilasta.
Historiaa

Vasaramäen lapset kulkivat 1940-luvulla opintiellään joko Martin tai Kerttulin kansakouluun, ja koulumatkoihin saattoi kulua jopa useita tunteja. Vasaramäen asukkaat kiirehtivät kouluasiaa esittämällä kaupungin päättäjille tilastoja alueen lapsimääristä, ja Vasaramäkeen saatiin alkaa kaavailla suurehkoa kansakoulua 1950-luvun alussa. Vuonna 1953 valmistui 16 luokkahuonetta, ruokailusalin ja monia erikoistiloja sisältävä rakennus, jonka on suunnitellut Veijo Kahra Turun kaupungin rakennusosastolla. Sitä pidettiin 1950-luvulla esimerkkinä hyvin suunnitellusta ja maisemaansa sopivasta koulutalosta. Alun perin aulassa oli suihkulähde, ja kouluun kaavailtiin myös uima-allasta, mutta siitä jouduttiin luopumaan.
Koulu täyttyi heti oppilaista, joita oli enimmillään 1 100, ja koulua käytiin kahdessa vuorossa. Ikäluokkien pienennyttyä Vasaramäkeen otettiin oppilaita eteläpuolen kasvavista lähiöistä Lausteelta, Koivulasta ja Haritusta. Vuonna 1996 koulussa oli oppilaita enää 260.
Vuonna 2009 puoli kilometriä pohjoisempana Syreenikujalla sijaitseva Kupittaan koulu yhdistettiin Vasaramäen kouluun. Koulu toimi runsaan kymmenen vuoden ajan näissä kahdessa paikassa, alakoulu Lehmustiellä ja yläkoulu Syreenikujalla. Entinen Kupittaan koulu, alun perin Kupittaan yhteiskoulu, on Aarne Ehojoen ja Veijo Kahran suunnittelema, vuonna 1957 valmistunut ja vuonna 1962 laajennettu rakennus. Kupittaan koulu on ollut tyhjillään sisäilmaongemien vuoksi kesästä 2021 lähtien, ja sille pyritään saamaan purkulupaa huolimatta Museoviraston vastustuksesta.
Varastosiilo

Viljasiilo Salossa syyskuussa 2018. Muraali: Fabio Petani.
Helsingin Mylly Oy:n entinen viljasiilo Sörnäisissä kuvattu vuonna 1950.
Varastosiilo on irtotavaran varastoimiseen tarkoitettu rakennus. Maataloudessa varastosiiloja käytetään viljan ja säilörehun varastoinnissa. Lisäksi varastosiiloja voidaan käyttää muun muassa hiilen, sementin, hiilimustan, hakkeen ja sahajauhon säilömiseen. Varastosiilot ovat usein sylinterinmuotoisia noin 10–20 metriä korkeita rakennuksia ja ne täytetään ylhäältä. Täten ensimmäisenä laitettu tavara otetaan ulos myös ensimmäisenä.
Suomen suurimmat viljasiilot Naantalin viljasiilot sijaitsevat Naantalin satamassa, ja ne omistaa Suomen Viljava.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varastosiilo Wikimedia Commonsissa
Veli-Pekka Tynkkynen

Veli-Pekka Tynkkynen (s. 1972) on Venäjän ympäristöpolitiikan professori Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutissa sekä Venäjän energia- ja luonnonvarapolitiikan dosentti Maanpuolustuskorkeakoulussa.
Tynkkynen on voittanut Tieto-Finlandia-palkinnon vuonna 2003 yhdessä Antti Helanterän kanssa kirjoittamallaan kirjalla Maantieteelle Venäjä ei voi mitään.
Teoksia

Massa, Ilmo & Tynkkynen, Veli-Pekka: The Struggle for Russian Environmental Policy.  Helsinki:  Aleksanteri Institute, 2001.  ISBN 951-45-9574-2.
Helanterä, Antti & Tynkkynen, Veli-Pekka: Maantieteelle Venäjä ei voi mitään.  Helsinki:  Gummerus: Ajatus, 2002.  ISBN 951-20-6228-3.
Venäjä, energiavalta: öljykulttuuri kohtaa ilmastonmuutoksen.  Helsinki:  Gaudeamus, 2022.  ISBN 978-952-345-174-2.
Aiheesta muualla

Veli-Pekka Tynkkynen tietokirjailija Pekka Virkin vieraana Jälkisuomettumisen ruumiinavaus -ohjelmasarjassa, jossa he keskustelevat siitä, miksi Neuvostoliitosta eroon päässyt Suomi hankkiutui riippuvuussuhteeseen Venäjän kanssa sarjan 12. jaksossa Riskaabeli riippuvuus Venäjästä, 2.3.2024.
Verikaasuanalyysi

Verikaasuanalyysi on kliinisen kemian mittausmenetelmä, jolla määritetään verinäytteen happiosapaine (pO2) ja hiilidioksidiosapaine (pCO2) sekä happamuus (pH), emästase (BE, engl. base excess), bikarbonaatti (HCO3) ja standardibikarbonaatti (SBC tai HCO3-St). Verikaasuanalyysiä kutsutaan usein myös nimellä Astrup nykyistä elektroditekniikkaa edeltäneen reaktiointerpolointitekniikan kehittäjän Poul Astrupin mukaan.
Verinäyte otetaan ilmatiiviisti heparinisoituun ruiskuun (esim. kalsium-titrattu litium-hepariiniruisku) yleensä valtimosta (aB-VeKaas), mutta harvemmin myös ihopistona (cB-VeKaas) tai laskimosta (vB-VeKaas). Näyte analysoidaan 10 minuutin kuluessa ilman jäähdytystä tai 30 minuutin kuluessa 0–6°C:ssa säilyttämisen jälkeen. Kaasujen ja happamuuden mittaaminen perustuu sähkökemiallisiin elektrodeihin ja muut suureet arvioidaan näistä laskennallisesti. Laskentaan tarvittava hemoglobiinipitoisuus mitataan spektrofotometrialla.
Verikaasuanalyysiä käytetään hengityksen ja happoemästasapainon häiriöiden diagnostiikkaan ja seurantaan. Normaali valtimoveren happiosapaine on yli 11 kPa, lievä hypoksemia 11–8 kPa, keskivaikea hypoksemia 8–6 kPa ja vaikea hypoksemia alle 6 kPa. Normaali valtimoveren hiilidioksidiosapaine on 4,5–6 kPa, lievä hyperkapnia 6,1–6,6 kPa, keskivaikea hyperkapnia 6,7–8 kPa ja vaikea hyperkapnia yli 8 kPa. Akuutissa hengitysvajauksessa on vähintään keskivaikea hypoksemia ja hyperkapnia. Asidoosi (pH alle 7,35) voi syntyä aineenvaihdunnallisesti (metabolisesti), jolloin emäsylimäärä pienenee (BE alle -2,5) ja hengityksen (respiratorisen) kompensaation jälkeen hiilidioksidiosapaine pienenee, tai asidoosi voi syntyä respiratorisesti, jolloin hiilidioksidiosapaine suurenee ja kompensaation jälkeen emäsylimäärä suurenee (BE yli +2,5). Vastaavasti, alkaloosi (pH yli 7,45) voi syntyä metabolisesti, jolloin emäsylimäärä kasvaa (BE yli +2,5) ja respiratorisen kompensaation jälkeen hiilidioksidiosapaine kasvaa, tai alkaloosi voi syntyä respiratorisesti, jolloin hiilidioksidiosapaine laskee ja kompensaation jälkeen emäsylimäärä laskee (BE alle -2,5).
Valerian and the City of a Thousand Planets

| Valerian and the City of a Thousand Planets |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Luc Besson
Käsikirjoittaja:  Luc Besson
Perustuu:  Pierre Christinin ja Jean-Claude Mézièresin sarjakuvaan Valerian ja Laureline
Tuottaja:   Luc Besson  Virginie Besson-Silla 
Säveltäjä:  Alexandre Desplat
Kuvaaja:  Thierry Arbogast
Leikkaaja:  Julien Rey
Tuotantosuunnittelija:  Hugues Tissandier
Pääosat:   Dane DeHaan  Cara Delevingne  Clive Owen  Rihanna  Ethan Hawke  Herbie Hancock  Kris Wu  Rutger Hauer 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Kiina  Belgia  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:   EuropaCorp  Fundamental Films  Gulf Film  River Road Entertainment 
Levittäjä:  EuropaCorp
Ensi-ilta:   2017-07-1717. heinäkuuta 2017 (Grauman’s Chinese Theatre)  2017-07-2121. heinäkuuta 2017 (Yhdysvallat)  2017-07-2626. heinäkuuta 2017 (Ranska)  
Kesto:  137 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  197 milj. €
Tuotto:  226 milj. US$
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valerian and the City of a Thousand Planets (ransk. Valérian et la Cité des mille planètes) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut tieteiselokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Luc Besson. Se perustuu Pierre Christinin ja Jean-Claude Mézièresin luomaan ranskalaiseen tieteissarjakuvaan Valerian ja Laureline.
Elokuva on kaikkien aikojen kallein eurooppalainen elokuva, sen budjetti oli 197 miljoonaa euroa.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dane DeHaan  | … |  majuri Valerian   |
|  Cara Delevingne  | … |  kersantti Laureline   |
|  Clive Owen  | … |  komentaja Arun Filitt   |
|  Rihanna  | … |  Bubble   |
|  Ethan Hawke  | … |  Jolly   |
|  Herbie Hancock  | … |  puolustusministeri   |
|  Kris Wu  | … |  kersantti Neza   |
|  Rutger Hauer  | … |  presidentti   |
|  Sam Spruell  | … |  kenraali Okto-Bar   |
|  Alain Chabat  | … |  merirosvo Bob   |
|  Peter Hudson  | … |  kapteeni Crowford   |
|  Xavier Giannoli  | … |  kapteeni Norton   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Jokinen, JP: Valerian and the City of a Thousand Planets Film-O-Holic.com.  28.7.2017. Viitattu 11.4.2021.
Jouni Vikman: Valerian and the City of a Thousand Planets Episodi.  25.7.2017. Viitattu 11.4.2021.
Veli (albumi)

| Veli Gasellit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. huhtikuuta 2017
 Tyylilaji: hip hop, country, elektroninen musiikki
 Kesto: 38.58
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Gasellien muut julkaisut
| Seis 2015 | Veli 2017 | Jano 2018 |
Veli on hip hop -kollektiivi Gasellien neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 2017 levymerkillä Johanna Kustannus. Albumin yleisilme on edeltäjiinsä verrattuna toiveikkaampi ja positiivisempi.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla.
Kappaleet

Mä tuun takas – 3.24
Imus – 3.46
Muistanks mä väärin? – 3.40 (feat. Karri Koira)
Pese Mut Pois – 4.07 (feat. Kube)
Slussen – 3.44
Taivaan tosi – 3.54
Sakkoi – 4.02
Liimaa – 3.51
Henkeni edestä – 4.45 (feat. Pyhimys)
Tyyntä – 3.45
Arvostelut

Soundi:
Tupsukekomuurahainen

| Tupsukekomuurahainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Osalahko::  Myrkkypistiäiset Aculeata
Yläheimo::  Muurahaismaiset Formicoidea
Heimo::  Muurahaiset Formicidae
Alaheimo::  Suomumuurahaiset Formicinae
Tribus::  Formicini
Suku::  Formica
Alasuku::  Kekomuurahaiset Formica
Laji::  aquilonia
Kaksiosainen nimi
 Formica aquilonia  Yarrow, 1955 
Katso myös
   Tupsukekomuurahainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tupsukekomuurahainen (Formica aquilonia) on Suomen ja Fennoskandian yleisin kekomuurahainen.
IUCN luokittelee lajin maailmanlaajuisesti silmälläpidettäväksi. Tupsukekomuurahainen on Suomessa elinvoimainen.
Tupsukekomuurahainen on ulkonäöltään ja elintavoiltaan samantyyppinen kuin monet muutkin kekomuurahaislajit.
Koko ja ulkonäkö

Skandinaviassa työläisen pituus on 4–8,5 mm, kuningattaren ja kuhnurin pituus 8–10 mm. Lajin työläiset ovat muiden kekomuurahaisten tapaan väritykseltään punaruskeita. Selkäpuoli on vaaleampi kuin osittain tumma pää ja perä. Kuningattaret ovat puna-ruskeita ja kuhnurit mustia.
Lajin erottaminen lähilajeista kaljukekomuurahainen, punakekomuurahainen ja karvakekomuurahainen perustuu lähinnä keskimääräiseen karvojen määrään selässä ja pään takareunassa. Tupsukekomuurahainen on yksi vähiten aggressiivinen kekomuurahaislaji.
Levinneisyys

Tupsukekomuurahainen pesii koko Suomessa. Lajin maailmanlaajuinen levinneisyys ulottuu Fennoskandiasta Siperian itäosiin ja Euroopassa etelässä Skotlannin pohjoisosiin ja Alpeille saakka.
Elinympäristö ja elintavat

Laji esiintyy enimmäkseen havumetsissä, mutta myös puisilla soilla ja alppiniityillä. Laji viihtyy metsän reunalla, jossa aurinko pääsee lämmittämään pesää.   Useita kekoja voi sijaita samassa metsässä lähekkäin.  Ne muodostavat usein yhteisön, joiden suurissa keoissa voi olla satoja munivia kuningattaria. Suuret pesät voivat olla yli kaksi metriä korkeita. Suomessa pesien keskikorkeus on noin puoli metriä.
Kuten muutkin kekomuurahaiset, tupsukekomuurahaiset lypsävät kirvojen mesikastetta eli makeaa ulostetta ja suojelevat karjaansa tehokkaasti. Lisäksi ne käyttävät ravintonaan keräämiään hyönteisiä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tupsukekomuurahainen (Formica aquilonia)
Jouni Sorvari: Viikon laji: Tupsukekomuurahainen www.suomenluonto.fi.  26.3.2018. Suomen Luonto. Arkistoitu 28.4.2018. Viitattu 27.4.2018.
ITIS: Formica aquilonia (englanniksi)
California Academy of Sciences, Antweb: Formica aquilonia (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Formica aquilonia, the Wood ant (englanniksi)
Verijauho

Verijauho on eläinten rehuna käytettävä teollinen tuote, jota valmistetaan teuraseläinten verta kuivattamalla tai puristamalla verihera pois ja sitten kuivattamalla jäännös. Se sisältää noin 80 % proteiinia ja 2 % rasvaa.
Teurastamolta veri kuljetetaan käsittelylaitokseen jäähdytetyissä säiliöissä, jotta veren laatu säilyisi hyvänä. Sekoittimella varustettuun varastosäiliöön pumpattu veri johdetaan seulontasäiliöön, jossa siitä erotetaan vierasesineet, ja veren matka jatkuu koagulointiyksikköön. Siellä raakaveri kuumennetaan, jotta sen proteiinit koaguloituvat. Kuumennus tapahtuu verivirtaan johdetun höyryn avulla ja tässä vaiheessa verimassan vesipitoisuus on 55–60 %. Sen jälkeen proteiinit erotetaan vesifaasista sentrifugoimalla veri suurella lingolla ja saatu proteiinimassa kuivataan rengaskanavassa kuuman ilman avulla. Prosessin lopputuloksena saadaan kuivaa verijauhoa.
Suuren proteiinipitoisuutensa vuoksi verijauhoa käytetään etenkin lemmikkieläinten ja kalojen rehujen ainesosana, mutta myös orgaanisten eli eloperäisten lannoitteiden raaka-aineeksi korkean typpipitoisuutensa vuoksi. Eloperäisten lannoitteiden ravinteet eivät ole valmiiksi kasveille käyttökelpoisessa muodossa, vaan lannoitteen tulee mineralisoitua, jotta ravinteet vapautuvat. Siksi lannoitevaikutuksen ennustaminen on vaikeampaa kuin käytettäessä epäorgaanisia mineraalilannoitteita. Toisaalta epäorgaanisten lannoitteiden valmistus vaatii paljon energiaa ja kuluttaa neitseellisiä raaka-aineita.
Varatchaya Wongteanchai

| Varatchaya Wongteanchai |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. syyskuuta 1989 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Thaimaa
Tennispelaaja
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  298 719 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  212. (17.6.2013)
Voitot/tappiot:  290–243
Nelinpeli
Paras sijoitus:  118. (4.2.2013)
Voitot/tappiot:  351–218
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Varatchaya Wongteanchai (s. 7. syyskuuta 1989 Chiang Rai) on thaimaalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 212 kesäkuussa 2013 ja nelinpelissä sijalla 118 helmikuussa 2013. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä ja 24 turnausta nelinpelissä. Hänen siskonsa Varunya Wongteanchai pelaa myös tennistä.
Aiheesta muualla

Varatchaya Wongteanchai WTA:n sivuilla (englanniksi)
Varatchaya Wongteanchai ITF:n sivuilla (englanniksi)
Vaakuna

Islannin vaakuna
Vaakunan osat
Kilpi
(Tinktuurit)
Kilven jako
Kilven-
kannattaja
Kilven-
kannattaja
Sotahuuto
Kypäränkoriste
Lakipunos
Kypäränpeite
Kypärä
Arvokruunu
Postamentti
Kunniamerkki
Airut-
kuviot
Yleis-
kuviot
Tunnuslause
Vaakuna on vaakunaselityksen määrittämä, kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus.
Vaakunan osat

Katso myös: Vaakunan osat
Täydellisen sukuvaakunan osia ovat kilpi, kypärä tai kirkkoaiheinen päähine, kypäränpeite, lakipunos ja kypäränkoriste. Lisäksi vaakunassa voi olla kaulakoru ja arvokruunu, postamentti ja kilvenkannattajat, kunniamerkki, tunnuslause ja sotahuuto. sekä kuninkaan vaakunan osat kruunausviitta.selvennä
Vaakunalajit

Vaakuna voi olla:
Sukuvaakuna, joko aatelisvaakuna tai porvarisvaakuna (sukuvaakunat).
Yhteisövaakuna, kuten valtionvaakuna (esimerkiksi Suomen vaakuna), läänin vaakuna (Oulun läänin vaakuna), maakuntavaakuna, hiippakuntavaakuna, kunnan vaakuna (Porin vaakuna, Kihniön vaakuna), kiltavaakuna, yhdistysvaakuna (sukuseuravaakuna).
Ammattivaakuna, esim. piispan vaakuna, kirkollinen vaakuna sekä presidentin vaakuna.
Henkilövaakuna, (porvarisvaakuna) jonka kuka tahansa voi ottaa käyttöön, sekä kuninkaan aateloiman henkilön periytyvä aatelisvaakuna.
Vaakunan käyttö

Vaakunoiden käyttöön ja asetteluun liittyy erilaisia sääntöjä. Vaakunat tulee esimerkiksi liittää ajoneuvoihin aina niin, että ne ovat menosuuntaan. Esimerkiksi Suomen vaakunan tulee olla ajoneuvojen oikeassa kyljessä niin, että leijona katsoo oikealle, jotta ei synny vaikutelmaa, että leijona peruuttaa, kun ajoneuvo liikkuu eteenpäin.
Aiheesta muualla

Gunnar Clément : Ukko-Pekan ja sotamarsalkka Mannerheimin vaakunat. Aatelismerkkien synty ja kehitys vuosisatojen kuluessa, Hakkapeliitan joulu, 01.12.1934, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Uzuki (1925)

| Uzuki / 卯月 |
| --- | --- |
 Uzuki

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ishikawajima
Kölinlasku:  11. tammikuuta 1924
Laskettu vesille:  15. lokakuuta 1925
Palveluskäyttöön:  14. syyskuuta 1926
Loppuvaihe:  upotettu 12. joulukuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 336 t (standardi) 1 468 t (kuormattu)
Pituus:  102,16 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,16 m
Syväys:  2,96 m
Koneteho:  38 500 ihp
Nopeus:  37,2 solmua
Miehistöä:  154
Aseistus
Aseistus:  4 x 120 mm/45 type 3 -tykkiä 2 x 7,7 mm type 92 -ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 61 cm torpedoputkea
Uzuki (jap. 卯月) oli Keisarillisen Japanin laivaston Mutsuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Ishikawajiman telakalta, missä köli laskettiin 11. tammikuuta 1924. Alus laskettiin vesille 15. lokakuuta 1925 ja otettiin palvelukseen 14. syyskuuta 1926.
Palvelus

Alus upotettiin 12. joulukuuta 1944.