Kymijoen vesistö
Yleistä > Pääuoman kulun ja pituuden määritys

Vesistön uoma- eli jokiverkoston valtavirrasta käytetään yleisesti nimitystä pääuoma. Tällöin vesistön pääuomaan kuuluu vain jokia tai puroja. Järvi-Suomessa vesistön valtavirta juoksee järvestä toiseen paikoitellen lyhyitä siirtymäuomia myöten ja jokien pituudet voivat järvien rinnalla olla marginaalisia. Suomessa hydrologit voivat puhuva pääuoman sijasta vesistöreitistä tai, suppeassa asiayhteydessä, pelkästään reitistä. Kymijoen vesistölläkin on pääuomana tällainen vesistöreitti, joka vesistöaluejaon periaatteiden mukaan seuraa alajuoksulta lukien vesistöalueita Kymijoen alue (14.1), Suur-Päijänteen alue (14.2), Leppäveden–Kynsiveden alue (14.3) ja Viitasaaren reitin valuma-alue (14.4).
Kymijoen alueella pääuomaan kuuluu selvästi Kymijoki ja seuraavassa Suur-Päijänteen alueella Päijänteen järvi. Leppäveden–Kynsiveden alueella tulee seurata vesistöjä, jotka yhdistävät Viitasaaren reitin valuma-alueen Suur-Päijänteeseen. Ne ovat Päijänteeseen laskeva Saraaveden alue (14.32) ja vuorostaan siihen laskeva Vatianjärven alue (14.33). Viitasaaren reitin valuma-alueen toisen jakovaiheen vesistöalueet on pääuoman suhteen nimetty samalla periaatteella kuin koko Kymijoen vesistö. Pääuomaan kuuluvat neljä peräkkäin toisiaan seuraavaa vesistöaluetta Keiteleen eteläosan alue (14.41), Keiteleen keskiosan alue (14.42), Keiteleen pohjoisosan alue (14.43) ja Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44). Viimeksi mainittuun alueeseen laskee latvoilta kaksi valuma-aluetta, joista Isojoen–Jääjoen valuma-alue (14.45) on laajempi. Siellä pääuomaan liittyvät neljä toisiaan peräkkäin seuraavaa vesistöaluetta Isojoen alue (14.451), Ylä-Jäpän alue (14.452), Matkusjoen alue (14.453) ja viimein Alajoen valuma-alue (14.454). Vesistöaluejaossa on vain kolme jakovaihetta, joten viimeisellä latva-alueella tulee pääuoman määrittämiseen käyttää Suomen ympäristökeskuksen VALUE-verkkopalvelua.
Pääuoman määrittämisen epävarmin vaihe muodostuu, kun tehdään pääuomaan liittyviä valintoja Alajoen valuma-alueella (14.454). Valuma-alue alkaa Nielujärvestä, johon laskee Polvilammesta alkava Alajoki. Lammen lasku-uomassa yhtyvät koillisesta tuleva Valvatinjoki ja Lievostenjoki. Näiden valuma-alueiden pinta-alat ovat vastaavasti 34 ja 77 neliökilometriä. Pääuomaan valittava Lievostenjoki on yläjuoksulla nimeltään Honkajoki ja Salaudenjoki, joka saa alkunsa Salamajärvestä. Siihen tulee pohjoisesta Elämäisen laskupuro Myllypuro ja lounaasta tuleva Hepojoki, jotka ovat ainoat merkitys uomat Suomen ympäristökeskuksen Paikkatietoikkuna-verkkopalvelussa. Näiden valuma-alueiden pinta-alat ovat vastaavasti 25 ja 30 neliökilometriä. Siten pääuomaan valitaan Hepojoki, joka laskee pienestä Hepolammesta.
Kymijoen vesistön pääuoman pituus saadaan laskemalla yhteen vesistöosuuksien pituudet. Kymijoen pituus vaihtelee alajuoksulla sen mukaan, minkä sen monista suistohaaroista valitaan mukaan. Joen pituudeksi saadaan silloin 184 kilometristä 204 kilometriin. Kymijoen alkukohdasta Kalkkistenkoskesta Vaajakosken voimalaitokselle voidaan matka mitata Päijänteen järvenselkiä pitkin. Vesireitin pituus riippuu hieman saaria ja niemiä väistelevästä reitistä, mutta pituudeksi voidaan ottaa esimerkiksi 116,2 kilometriä. Mutkaisempi osuus tulee, kun siirrytään vesistöjä pitkin Vaajakoskelta Äänekosken kaupungin voimalaitokselle. Tämän osuuden pituus on 46,3 kilometriä. Seuraava siirtyminen ei ole linnunteitse pitkä, mutta mutkittelevia vesistöreittejä myöten kertyy Äänekoskelta Kinnulaan kirkonkylän Myllyjoen suulle 143,5 kilometriä. Tämän jälkeen ei järviä esiinny enää montakaan ja vesireitti seuraa jokia ja puroja. Kinnulasta tulee matkaa Nielijärveen 20,7 kilometriä, ja loppumatka Hepolampeen on 21,9 kilometriä. Tarkka pääuoman pituus tulisi suuhaarat huomioiden olla välillä 532,6–552,6 kilometriä. Pituudeksi voidaan ilmoittaa lyhyempi arvo eli yli 530 kilometriä.