stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Prix Europa
Historiaa

Vuonna 1997 kaksi kilpailua päätettiin yhdistää: vuodesta 1969 järjestetty Prix Futura Berlin ja vuonna 1987 aloitettu Prix Europa. Jälkimmäinen otettiin myös uuden kilpailun nimeksi.
Prix Europan perustivat 1987 Euroopan neuvosto ja Euroopan Kulttuurisäätiö. Nyt festivaalin järjestäjätahoja on noin 25 ja niihin kuuluvat Euroopan parlamentti, Euroopan yleisradiounioni (EBU), Euroopan televisiokulttuurin allianssi (EATC) sekä monet eurooppalaiset yleisradioyhtiöt kuten Yleisradio sekä Ruotsin SR ja SVT.
Kilpailun televisiosarjoja ovat fiktio, dokumentit ja ajankohtaisohjelmat sekä radiosarjoja kuunnelmat, featuret ja musiikkiohjelmat. Vuonna 2000 alankomaalainen monikulttuurisuutta televisio-ohjelmissa edistävä Prix Iris -kilpailu liitettiin Prix Europaan nimellä Prix Europa Iris. Vuonna 2001 kilpailuohjelmaan otettiin mukaan uusmedian kilpailusarja Prix Europa Exploration.
Suomalaisia palkittuja

Yleisradion on voittanut kuunnelmillaan useita Prix Europa -tunnustuksia, kuten Pimeän nimi vuonna 2014, Wunderbar vuonna 2013 ja Varjoinen talo vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Prix Europa -verkkosivusto
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Prix Europa
Käännös suomeksi
Punch and Judy

Punch and Judy -esitys
Punch and Judy on perinteikäs brittiläinen nukketeatteriesitys, jonka pääosissa ovat räävittömät nukkehahmot, koukkunenäinen Mr. Punch sekä hänen vaimonsa Judy. Punch and Judy -esityksillä on yli 350 vuoden historia. Mr Punch -hahmo perustuu alun perin italialaiseen commedia dell'arten Pulcinella-nukkehahmoon.
Päiväkirjoistaan tunnettu kirjailija Samuel Pepys merkitsi päiväkirjaansa toukokuussa 1662 ensimmäisen maininnan nukketeatteriesityksestä Englannissa, jossa Punchia muistuttava nukke esiintyi yleisölle. Kyseessä oli Lontoon Covent Gardenissa pidetty italialaisen nukkenäyttelijä Pietro Gimonden esitys. Nykyisin Punch and Judy -esityksissä käytetään käsinukkeja, mutta Gimonden esityksessä käytettiin marionetteja. Samoihin aikoihin Englannissa esiintyi myös muita italialaisia nukketeatteriseurueita. Pepysin päiväkirjoissa esiintyy hahmo Punchinello, joka pian lyheni Punchiksi. Vuoteen 1700 mennessä Punch oli mukana käytännössä jokaisessa nukketeatteriesityksessä Englannissa, ja myös hänen vaimonsa Judy, alun perin nimeltään Joan, oli tunnettu hahmo. Kiertelevät teatteriseurueet esittivät Punch-näytelmiä kesäisin maaseudun markkinoilla ja vierailivat Lontoossa elo- ja syyskuussa pidetyillä messuilla. Mr. Punchin ja hänen edeltäjiensä tunnusmerkki on vaakkuva ääni, jonka nukkenäyttelijät saavat aikaan suuhun laitettavan eräänlaisen ruokopillin avulla.
1790-luvulla marionetit alkoivat menettää suosiotaan markkinoilla. Uusi innostus kohdistui kuitenkin yksinkertaisempiin käsinukkeihin, ja tässä muodossa Punch and Judy -nukkenäytelmistä tuli valtava menestys. Juonet vaihtelivat, mutta päähenkilöinä olivat aina Punchin ja Judyn ohella Toby-koira, vauva, lääkäri, neekeripalvelija, majatalonpoika, klovni, pyöveli, Judyn haamu, herra Jones, Hector-hevonen, krokotiili ja paholainen. Englantilaiselle Punch-hahmolle tyypilliset koukkunokka, kyttyräselkä, taipumus vaimojen hakkaamiseen ja törkeä käytös olivat vakiintuneita piirteitä 1800-luvulle tultaessa. Punch esiintyi säännöllisesti 1700- ja 1800-luvun improvisaationäytelmissä.
Englannissa oli 1900-luvun jälkipuoliskolla yli 50 ammattimaista nukketeatteriseuruetta, jotka jatkoivat Punch-huumorin vahvaa perinnettä. Tämä vaikutus säilyi sellaisissa yleisissä sanonnoissa kuten "pleased as Punch". Punchin ronskiin komiikkaan sisältyi edelleen perheväkivaltaa, laittomuuksia ja auktoriteettien vastustusta, johon sekoittui myös häpeilemätöntä naisvihaa. Teatteriesityksiin alkoikin kohdistua yhä enemmän kritiikkiä.
Ranskassa oli Punchia vastaava nukketeatterihahmo Polichinelle. Polichinellen suosio kuitenkin laski 1800- ja 1900-luvuilla, ja koomisena hahmona sen on korvannut Guignol. Muut vastaavat nukkehahmot ovat kehittyneet samojen esikuvien pohjalta kuin Punch, näitä ovat esimerkiksi Petruška Venäjällä ja Kasper Saksassa.
Poul Møller

| Poul Møller> Tanskan valtiovarainministeri |
| --- | --- |
 Hilmar Baunsgaardin hallitus 2. helmikuuta 1968 – 17. maaliskuuta 1971  
Edeltäjä:  Henry Grünbaum
Seuraaja:  Erik Ninn-Hansen
Kansankäräjäedustaja
 1950–1971  
Euroopan parlamentin jäsen
 1979–1986  
Konservativ Ungdomin puheenjohtaja
 1943–1948  
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1919 Frederiksberg, Tanska
Kuollut: 6. elokuuta 1997 (77 vuotta)
Sukulaiset:  Aksel Møller (veli) Lis Møller (vaimo) Per Stig Møller (poika)
Tiedot
Puolue:  Konservatiivinen kansanpuolue
Poul Møller (13. lokakuuta 1919 Frederiksberg – 6. elokuuta 1997) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1950–1971 ja toimi Tanskan valtiovarainministerinä 1968–1971. Møller toimi puolueensa nuorisojärjestön puheenjohtajana 1948–1948 ja veljensä Aksel Møllerin jälkeen puolueensa poliittisena johtajana vuodesta 1958, ja pyrki lähentämään yhteistyötä Venstren kanssa. Hän joutui vetäytymään politiikasta sairauden takia vuonna 1971, mutta palasi meppinä vuosiksi 1979–1986.
Yksityiselämä

Poul Møllerin vaimo Lis Møller oli kansankäräjien jäsen 1966–1973 sekä 1981–1983. Heidän poikansa Per Stig Møller on toiminut muun muassa Tanskan ulkoministerinä.
Aiheesta muualla

Poul Møller Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Poul Møller Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Protoceratops

| Protoceratops |
| --- | --- |
 Protoceratops andrewsi
 myöhäisliitukausi (Campania-vaihe)  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  †Linnunlantioiset Ornithischia
Alalahko::  †Sarvinaamat Ceratopsia
Osalahko::  †Neoceratopsia
Heimo::  †Protoceratopsidae
Suku::  †Protoceratops  Granger & Gregory, 1923
Synonyymit
 Bainoceratops Tereschenko & Alifanov, 2003 
Lajit
 †P. andrewsi Granger & Gregory, 1923  †P. hellenikorhinus Lambert et al., 2001 
Katso myös
   Protoceratops Wikispeciesissä   Protoceratops Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Protoceratops (nimen merkitys: ”alkusarvinaama”) on sukupuuttoon kuollut sarvinaamoihin kuuluva kasvinsyöjädinosaurusten suku. Se sisältää lajit Protoceratops andrewsi ja Protoceratops hellenikorhinus. Suku eli nykyisessä Mongoliassa ja Pohjois-Kiinassa myöhäisliitukauden Campania-vaiheella.
Taiteilijan näkemys lajista P. andrewsi
Protoceratopsin erittäin suuressa päässä oli suuri ja leveä luukaulus. P. andrewsilla oli alkeellinen kuonosarvi; P. hellenikorhinuksella sarvi oli näkyvämpi. Protoceratopsilla oli myös suuri ja vahva nokka, jolla se murskasi paksujakin oksia kasveista.[lähde? ] Protoceratops oli noin 2,5 metriä pitkä ja 180 kilogrammaa painava.
Protoceratopsin poikaset muistuttivat vanhempiaan. Niiden luukaulus oli pienempi, mutta se kasvoi ajan myötä suuremmaksi. Joistakin pesistä on löydetty poikasten luurankoja, joista päätellen vanhemmat pitivät poikasista huolta vielä kuoriutumisen jälkeenkin.[lähde? ]
Protoceratops eli aavikoilla. Sen päävihollinen oli Velociraptor. Eräässä fossiilissa nämä kaksi dinosaurusta olivat taistelemassa. Protoceratops luultavasti käytti nokkaansa puolustautumiseen.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Dinosaurukset eli hirmuliskot
Punapeippo

| Punapeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Punapeipot Cryptospiza
Laji::  salvadorii
Kaksiosainen nimi
 Cryptospiza salvadorii  (Reichenow, 1892) 
Alalajit
 Cryptospiza salvadorii salvadorii  Cryptospiza salvadorii ruwenzori  Cryptospiza salvadorii kilimensis  Cryptospiza salvadorii crystallochresta 
Katso myös
   Punapeippo Wikispeciesissä   Punapeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punapeippo (Cryptospiza salvadorii) on afrikkalainen loistopeippoihin kuuluva varpuslintu. Laji on nimetty italialaisen eläintieteilijä Tommaso Salvadorin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 11,5–12 senttimetriä. Sen höyhenpuku on kaksivärinen: alapuoli, pää, niska, pyrstö ja siivet ovat ruskeat ja selkä, siipien yläpeitinhöyhenet ja yläperä kirkkaan punaiset.
Esiintyminen

Punapeippo esiintyy Keski- ja Itä-Afrikassa noin 190 000 neliökilometrin alueella ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö

Punapeippo pesii vuoristoissa 1 500–3 000 metrin korkeudella.
Lisääntyminen

Punapeippo rakentaa umpinaisen pesän muun muassa ruohonkorsista. Naaras munii 3–5 munaa, joita haudotaan 14–17 päivää.
Ravinto

Punapeippo on siemensyöjä, poikasille syötetään ensi päivinä hyönteisiä.
Punalakkilepinkäinen

| Punalakkilepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikanlepinkäiset Malaconotidae
Suku::  Tropiikkilepinkäiset Laniarius
Laji::  ruficeps
Kaksiosainen nimi
 Laniarius ruficeps  (Shelley, 1885) 
Katso myös
   Punalakkilepinkäinen Wikispeciesissä   Punalakkilepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punalakkilepinkäinen (Laniarius ruficeps) on itäafrikkalainen varpuslintu, joka elää Somaliassa, Etiopiassa ja Kenian rannikkoseudulla. Lajin holotyypin kuvaili George Ernest Shelley Burcosta Somaliasta 1885. Siitä tunnetaan kolme alalajia.
Raimo Pekkanen

Raimo Pekkanen (29. heinäkuuta 1927 Kivennapa – 20. tammikuuta 2021 Espoo) oli Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen ensimmäinen suomalaistuomari vuosina 1990–1998. Pekkanen suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1950, lakitieteen lisensiaatin tutkinnon 1955 ja väitteli oikeustieteen tohtoriksi 1966 työoikeuden alalta. Hän oli Helsingin yliopiston siviili- ja työoikeuden dosentti 1968–1975 ja hallinto-oikeuden dosentti 1975–1995. Pekkanen oli korkeimman hallinto-oikeuden jäsen ja hallintoneuvos 1969–1990, josta ajasta virkavapaalla 1982–1990 toimiessaan oikeusministeriön kansliapäällikkönä.
Pekkanen toimi Itämeritoimikunnan puheenjohtajana 1974–1980, Itämeren suojelukomission puheenjohtajana 1980–1982, Ydinenergialakitoimikunnan puheenjohtajana 1978–1980, Hallintoedustuskomitean puheenjohtajana 1984–1987 ja Suomen Tuomariliiton varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana 1980–1982.
Suomen Lakimiesliitto myönsi hänelle K. J. Ståhlberg -mitalin.
Aiheesta muualla

Raimo Pekkasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Raimo Pasanen

Raimo Tapio Pasanen (27. kesäkuuta 1946 Jyväskylän maalaiskunta) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
Raimo (Spede) Pasanen aloitti uransa pelaamalla Kuohun Vedon joukkueessa - Kuohu on Pasasen kotikylä.  Vedossa pelatessaan hän saavutti jo hieman menestystä Vedon noustessa Työväen Urheiluliiton mestaruussarjaan ja TUL:n pesäpallomestaruus 1964 -kisoissa Veto saavutti neljännen sijan. Tämän jälkeen Pasanen siirtyi pelaamaan Jyväskylään ja pelasi pesäpallon SM-sarjassa vuodesta 1965 1970-luvun loppupuolelle saakka. Ensimmäinen mitali Spedelle ojennettiin 1966, Pronssia HoNsU:n väreissä. Lyöjäkuninkuuden Pasanen vei 1970 Haminan Palloilijoissa pelatessaan, jolloin myös tuli pronssiset mitalit. Suomen mestaruus tuli samassa seurassa kauden 1974 päätteeksi. Itä-Länsi -otteluun hänet on valittu kahdeksan kertaa. Pasanen on kilpaillut myös yleisurheilussa ja toiminut polyteknikkojen pesäpallojaoston puheenjohtajana.
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 1974
3 SM-pronssia: 1965, 1966, 1970
8 Itä-Länsi-ottelua: 1966-1967, 1970-1972, 1974-1976
Pesäpallon lyöjäkuningas: 1970
Raitaimunuoliainen

| Raitaimunuoliainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Imunuoliaiset Balitoridae
Suku::  Gastromyzon
Laji::  fasciatus
Kaksiosainen nimi
 Gastromyzon fasciatus  Inger & Chin, 1961 
Katso myös
   Raitaimunuoliainen Wikispeciesissä   Raitaimunuoliainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Raitaimunuoliainen (Gastromyzon fasciatus) on imunuoliaisten heimoon kuuluva makean veden kalalaji. Sitä tavataan Borneossa. Raitaimunuoliainen voi kasvaa jopa 7 senttimetrin mittaiseksi. Se elää nopeasti virtaavassa vedessä.
Plan 9 from Outer Space

| Plan 9 from Outer Space |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ed Wood
Käsikirjoittaja:  Ed Wood
Tuottaja:  Ed Wood
Säveltäjä:  Bruce Campbell
Kuvaaja:  William C. Thompson
Leikkaaja:  Ed Wood
Pukusuunnittelija:  Richard Chaney
Pääosat:   Gregory Walcott  Mona McKinnon  Bela Lugosi  Maila Nurmi  Tor Johnson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  American International Pictures
Levittäjä:  Distributors Corporation of America Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 22. Heinäkuuta 1959  Suomi 6. lokakuuta 1995 
Kesto:  79 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Englanti
Budjetti:  60 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Plan 9 from Outer Space
Plan 9 from Outer Space  on vuonna 1959 ensi-iltansa saanut tieteiselokuva, jonka käsikirjoitti, ohjasi ja tuotti ”kaikkien aikojen huonoimmaksi elokuvaohjaajaksi” kutsuttu Ed Wood. Elokuvan pääosissa nähdään Gregory Walcott, Mona McKinnon, Bela Lugosi, Maila Nurmi ja Tor Johnson. Suomessa Plan 9 from Outer Space on julkaistu toisinaan nimellä Haudanryöstäjät ulkoavaruudesta, vaikka myös elokuvan alkuperäinen englanninkielinen nimi on Suomessa laajassa käytössä. Elokuva on tullut kuuluisaksi siitä, että sitä on kutsuttu epävirallisesti ”maailman huonoimmaksi elokuvaksi”.
Plan 9 from Outer Spacen juoni sijoittuu vuoteen 1968 eli elokuvan ilmestyessä kymmenen vuoden päähän lähitulevaisuuteen. Tarinassa avaruusolennot saapuvat Maahan ja herättävät henkiin hautausmaalle haudattuja ruumiita zombeina. Muukalaisten pyrkimyksenä on estää ihmiskuntaa keksimästä pommia, jonka räjäytys voisi tuhota koko maailmankaikkeuden. Elokuvassa seurataan matkustajakoneen lentokapteenin ja Yhdysvaltain maavoimien upseerien tehtävää nujertaa avaruusolennot ja pelastaa ihmiskunta epäkuolleilta.
Rooliluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gregory Walcott  | … |  Jeff Trent   |
|  Mona McKinnon  | … |  Paula Trent   |
|  Bela Lugosi  | … |  Vampyyri   |
|  Maila Nurmi  | … |  Vampyyrin vaimo   |
|  Tor Johnson  | … |  Tarkastaja Daniel Clay   |
|  Tom Keene  | … |  Eversti Tom Edwards   |
|  Duke Moore  | … |  Luutnantti John Harper   |
|  Dudley Manlove  | … |  Eros   |
|  Joanna Lee  | … |  Tanna   |
|  John Brekinridge  | … |  Avaruusolentojen johtaja   |
|  Edward Reynolds  | … |  Haudankaivaja   |
|  Tom Mason  | … |  Vampyyri (Bela Lugosin sijaisnäyttelijä)   |
|  Paul Marco  | … |  Konstaapeli Kelton   |
|  Conrad Brooks  | … |  Konstaapeli Jamie   |
|  Carl Anthony  | … |  Konstaapeli Larry   |
Kuvia

Maila Nurmi.
Yksi Bela Lugosin harvoista kohtauksista Plan 9 from outer spacessa.
Lentokoneen ohjaamon varjostuksessa näkyvä äänitysmikrofoni on yksi Plan 9 from Outer Spacen lukuisista pikkuvirheistä. Ohjaamossa on myös erittäin vähän laitteistoa.
Zombiksi muuttunut tarkastaja Daniel Clay (Tor Johnson) ja pyörtynyt Paula Trent (Mona McKinnon) yhdessä elokuvan tunnetuimmista kohtauksista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Plan 9 from Outer Space (Arkistoitu – Internet Archive) katsottavissa Google Videossa
Plan 9 from Outer Space Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Arvosteluita elokuvasta
Purin piirikunta

Purin piirikunta (orijaksi ପୁରୀ ଜିଲ୍ଲା, Purī jillā) on yksi Intian Odishan osavaltion 30 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Khurdan, Cuttackin ja Jagatsinghpurin piirikuntiin ja etelästä Bengalinlahteen.
Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 1 698 730 asukasta.
RNA-polymeraasi

Ihmisen RNA-polymeraasin alayksikkö.
RNA-polymeraasi (engl. RNA polymerase) on polymeraasientsyymi, joka syntetisoi RNA:ta. Se liittää nukleotideja yhteen polymeeriksi, RNA-molekyyliksi. Uuden RNA-molekyylin se muodostaa olemassa olevan DNA- tai RNA-molekyylin pohjalta emäspariperiaatteen mukaisesti eli kopioi emäsjärjestyksen.
Kaikissa soluissa tapahtuvaa DNA:n kopioimista RNA:ksi kutsutaan transkriptioksi. Solun RNA-polymeraasi osaa purkaa DNA:n kaksoiskierteen transkriptiota varten.
Aitotumallisilla soluilla on useita RNA-polymeraaseja.
RNA-polymeraasi I syntetisoi lähinnä ribosomaalista RNA:ta (rRNA)
RNA-polymeraasi II valmistaa lähetti-RNA:ta (mRNA) ja snRNA:ta ja on tutkituin RNA-polymeraasityyppi
RNA-polymeraasi III syntetisoi siirtäjä-RNA:ta (tRNA), rRNA:n 5S-alayksikköä ja muita pieniä RNA-molekyylejä.
Bakteerisoluilla on yksi RNA-polymeraasityyppi, joka syntetisoi kolmentyyppistä RNA:ta (mRNA, tRNA ja rRNA). Bakteerien RNA-polymeraasi on suurehko molekyyli (n. 400 kDa), joka koostuu viidestä alayksiköstä: α, α, β, β' ja ω.
Historia

RNA-polymeraasin löysivät samanaikaisesti vuonna 1960 toisistaan riippumatta Sam Weiss ja Jerard Hurwitz. Yhdysvaltalainen biokemisti Roger Kornberg teki vuosien ajan tutkimustyötä transkription ja RNA-polymeraasin kanssa, mistä hänelle myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 2006.
Rachel Wilson

| Rachel Wilson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1977 (ikä 47)  Ottawa, Ontario
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1991–
Merkittävät roolit:  Stella Bradley (Show Me Yours) Heather (Total Drama Island)
Aiheesta muualla
IMDb 
Rachel Wilson (s. 12. toukokuuta 1977 Ottawa, Ontario) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjoista Show Me Yours ja Total Drama Island. Hänellä oli myös pieni rooli elokuvassa Austin Powers – agentti joka tuuppasi minua.
Purik

| Purik |
| --- | --- |
Muu nimi:  purig, burig
Tiedot
Alue:   Jammu ja Kashmir
Puhujia:  37 700 (2001)
Kirjaimisto:  arabialainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  sinotiibetiläiset kielet
Kieliryhmä:  tiibetiläis-burmalaiset kielet bodilaiset kielet
ISO 639-3:  prx
 Ohje 
Purik eli purig tai burig on Kashmirin pohjoisosassa puhuttu tiibetiläis-burmalainen kieli. Vuoden 2001 väestönlaskennassa purikia puhui äidinkielenään 37 700 ihmistä.
Purik on Jammu ja Kashmirin Kargilin piirikunnan pääkieli. Se on baltin ja ladakhin läheinen sukukieli. Purikia on ennen kirjoitettu tiibetiläisillä kirjaimilla, mutta nykyisin yleisessä käytössä on arabialainen kirjaimisto.
Purilanjoki

| Purilanjoki |
| --- | --- |
 Purilanjoki kiemurtelee syvässä uomassaan Lempilän peltomaisemassa kohti Halikonlahtea.
Alkulähde:  Kankareenjärvi, Halikko
Laskupaikka:  Halikonlahti, Vartsala
Maat:  Suomi
Virtaama:  0,8 m³/s
Valuma-alue:  83 km²
Purilanjoki (entinen Immalanjoki) on joki Halikossa, Varsinais-Suomessa. Joki saa alkunsa Kankareenjärven pohjoispuolella, ja toimii järven laskujokena. Purilanjoki virtaa Halikon läpi pohjois-etelä -suunnassa ja laskee Halikonlahteen Rauvolanselän läheisyydessä Vartsalassa.
Purilanjoen virtaama on pieni, alle 1 m³/s. Joen valuma-alue on 83 km², josta 56% on metsämaata ja 40% peltoa. Joen rannat ovat pitkälti alas viettäviä pitkiä loivia rinteitä, jotka ovat tehokkaassa viljelykäytössä. Tämän vuoksi jokeen valuu vuosittain suuria määriä ravinteita, jotka kulkeutuvat Halikonlahteen.
Purilanjoki on aikoinaan ollut syvä ja leveä purjehduskelpoinen joki, jota pitkin on purjehdittu sisämaahan. Joen suussa oli pitkä vuonomainen merenlahti, minkä vuoksi Purilanjoenlaaksossa ovat Halikonjoenlaakson ohella sijainneet Halikon vanhimmat asutukset.
Pune FC

| Pune Football Club |
| --- | --- |

Lempinimet:  Red Lizards
Perustettu:  2007
Kaupunki:  Pune,  Intia
Kenttä:  Shree Shiv Chhatrapati Sports Complex
– kapasiteetti:  22 000
Sarja:   I-League
Värit:           
Omistaja:  Ashok Piramal Group
Puheenjohtaja:  Chirag Tanna
Päävalmentaja:  Mike Snoei
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pune FC on intialainen jalkapalloseura Punesta. Seura on perustettu vuonna 2007 ja se nousi Intian pääsarjatasolle vuonna 2009. Pune FC:tä pidetään yhtenä kaikkein ammattimaisimmista jalkapallojoukkueista Intiassa.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pune F.C.
Käännös suomeksi
Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto

Puurijärven ja Isosuon kansallispuiston tunnuksena on ulpukka ja ruskohukankorento.
| --- | --- |
Sijainti:  Huittinen, Kokemäki ja Sastamala; Pirkanmaan maakunta ja Satakunnan maakunta Suomi
Lähin kaupunki:  Huittinen, Kokemäki ja Sastamala
Pinta-ala:  27 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1993
Kävijämäärä:  20 200 (2023)
Hallinto:  Metsähallitus
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto on kansallispuisto Pirkanmaan ja Satakunnan maakunnissa Huittisten, Kokemäen ja Sastamalan kaupunkien alueella. Kansallispuiston pinta-ala on 27 neliökilometriä, ja se on perustettu vuonna 1993.
Kansallispuiston tunnus on ulpukka ja ruskohukankorento.
Luonto

Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto koostuu kansainvälisestikin arvokkaana lintujärvenä tunnetusta Puurijärvestä ja viidestä kermikeidassuosta: Aron-, Iso-, Kiettareen-, Korkea- ja Ronkansuosta. Kansallispuiston läpi virtaa Kokemäenjoki. Puurijärvellä pesii noin 35 lintulajia. Puistossa tavattavia lintulajeja ovat muun muassa kaulushaikara, kurki, laulujoutsen, luhtahuitti, mustatiira ja ruskosuohaukka. Soilla pesii kapustarintoja, liroja, kuoveja ja pensastaskuja. Runsaan lintulajiston lisäksi kansallispuistossa on monipuolinen hyönteislajisto. Siellä on tavattu 38 perhoslajia ja 24 sudenkorentolajia.
Historia

Alueen suot muodostuivat maankohoamisen seurauksena, kun merestä noussut maaperä alkoi soistua. Ensimmäiset kylät syntyivät alueelle noin 1200-luvulla. 1800-luvulla soita alettiin ojittamaan ja Kokemäenjoen pintaa laskemaan uusien vieljelyalueiden saamiseksi. Nykyinen pinnankorkeus saavutettiin, kun Kolsin voimalaitos otettiin käyttöön.
Reitit ja palvelut

Kansallispuistossa on kaksi kilometriä pitkä luontopolku ja neljä lintutornia, joista korkein on 18 metriä korkea Kärjenkallion lintutorni. Se on Pohjoismaiden suurimpia, ja sieltä on näkyvyys koko Puurijärvelle. Muut lintutornit sijaitsevat Puurijärven etelä- ja pohjoispäissä sekä Isosuolla luontopolun varrella.
Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto soveltuu parhaiten päiväretkikohteeksi. Vuonna 2011 tehdyn kävijätutkimuksen mukaan 95 prosenttia kävijöistä saapui ainoastaan päiväksi. Tutkimuksessa selvisi myös, että kävijöiden tärkeimmät harrasteet olivat luonnon tarkkailu ja kävely. Kävijöiden suosituimmat kohteet olivat Kärjenkallion lintutorni ja lintulava.
Kokemäenjoki Kiettareenhaaran kohdalla. Kansallispuiston suon rantametsikkö ulottuu joen rantaan asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Luontoon.fi – Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto
Retkipaikka.fi – Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto
Isosuota luontotornista nähtynä.
Isosuo kuvattuna ilmasta.