stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Compiz

| Compiz |
| --- | --- |

Kehityshistoria
Vakaa versio:  0.9.14.2 (22. elokuuta 2022)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  ikkunanhallintaohjelma
Lisenssi:  MIT-lisenssi ja GNU General Public License
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Compiz esittää GNOMEn neljä työpöytää kuution tahkoina
Compiz on avoimen lähdekoodin yhteisön tuottama, OpenGL-tekniikkaan perustuva ikkunointi- ja koosto-ohjelma (compositing manager), jota voidaan käyttää Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä, kuten Linuxeissa. Se mahdollistaa erilaisten graafisten efektien, kuten ikkunoiden minimointianimaatioiden tai kolmiulotteisen työpöytäkuution näyttämisen näytönohjainta hyödyntäen. Suuri osa toiminnoista ja efekteistä on kehitetty nimenomaan Compizille, mutta siihen on lainattu graafisen käyttöliittymän ominaisuuksia myös muista vastaavista ohjelmista kuten esimerkiksi Mac OS X:n Exposé-toiminnosta. Compiz voi korvata esimerkiksi Metacityn GNOMEssa ja KWinin KDE:ssa.
Historia

Compizin ensimmäinen versio julkaistiin vuoden 2006 alussa. Vuoden 2006 loppupuolella projekti jakaantui kahtia: alkuperäisen Compizin ideaa jatkavaksi, samannimiseksi projektiksi ja Compizin variaatioon nimeltä Beryl. Vuoden 2007 alkupuolella yhteisöt päättivät yhdistää nämä kehityshaarat uudelleen  ja tuloksena syntyi kaksi ohjelmistopakettia :
Compiz (tai Compiz-core): ydinohjelmisto joka sisältää vain perustoiminnallisuuden ja tärkeimmät liitännäiset
Compiz Fusion: Compiz Extras -lisäosapaketista ja Beryl-projektin tuotoksista yhdistetty kokoelma laajennuksia ja työkaluja
Ympäristö

ICCCM-määrittelyn toteuttavan Compizin voi asentaa monen, X Window Systemin yllä toimivan työpöytäympäristön päälle. GNOMEen tai KDE:een asennettuna se korvaa niiden oletusikkunointiohjelmat Metacityn tai KWin:n. Näytönohjaimeksi Compiz vaati alun perin NVIDIAn tai ATIn kortin, mutta tuki eri alustoille laajenee ja Compiz toimii nykyään myös useimmissa Intelin näytönohjaimissa.
Compiz tulee mukana Fedora Core 6 ja 2007 julkaistuissa Mandriva Linux -käyttöjärjestelmissä. Ubuntussa Compiz tuli oletuksena mukaan versiossa 7.10. Vanhemmissa Ubuntuissa Compiz löytyy pakettienhallinnan kautta versiosta 6.06 LTS eteenpäin. OpenSolariksen versiossa 2008.05 Compiz on rakennettu kiinni ikkunointiohjelmaan. Compizin binäärimuotoisia paketteja on saatavilla moniin muihin Linux-jakeluihin ja lähdekoodista ohjelman voi kääntää mille tahansa X Window Systemiä käyttävään järjestelmään.
Kehittäjät

Compiz-projektia johtaneet henkilöt ovat David Reveman, Matthias Hopf, Dave Arlie, Adam Jackson ja Jon Smirl. Compiz on julkaistu GNU GPL -tyyppisellä, vapaalla lisenssillä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Compizin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Compizin keskustelualue (Arkistoitu – Internet Archive)
Video Compizin toiminnasta[vanhentunut linkki]
Video Compizista
Freedesktop.orgin Compiz-wiki
Linux Edgen artikkeli Compiz Window Manager Released - sisältää kuvakaappauksia ja videoita
Compizin asentaminen Open SUSE 10.1:een[vanhentunut linkki]
Install Compizin asentaminen Gentoo:on (Arkistoitu – Internet Archive)
Install Compizin asentaminen ArchLinuxiin[vanhentunut linkki]
Compizin asentaminen Debianiin (Arkistoitu – Internet Archive)
Laskeutuvat linnut

| Laskeutuvat linnut |
| --- | --- |

Nimi:  Laskeutuvat linnut
Tekijä:  Mauno Juvonen
Valmistumisvuosi:  1977
Teostyyppi:  Veistos
Sijainti:  Suomi
Koordinaatit:  61°27′46″N 24°04′33″E﻿ / ﻿61.4627°N 24.0758°E﻿ / 61.4627; 24.0758
Laskeutuvat linnut on Mauno Juvosen veistos vuodelta 1977. Veistos sijaitsee suihkulähteessä Kangasalan keskustassa Osuuspankin edessä. Teoksen kolme lintua kuvaavat syntyperäisiä kangasalalaisia, Karjalasta sodan takia muuttaneita siirtolaisia ja 1970-luvulla maalta kaupunkeihin muuttaneita.
Laskiaispulla

Laskiaispulla.
Laskiaispulla on pulla, joka on nykyään täytetty kermavaahdolla ja joko mantelimassalla tai hillolla. Se on muunnelma saksalaisesta Heißweckesta.   
1700-luvulta olevan ruotsalaisen reseptin mukaan (nykymaun mukaan vain vähän) makeassa laskiaispullassa ei ollut täytettä ja se tarjoiltiin lämpimässä maidossa syvällä lautasella. 
Näin se syötiin usein Suomessakin maaseudulla vielä 1950-luvulla.
Mantelimassaa pullaan lisättiin 1800-luvun lopussa. Konditoriat lisäsivät kermavaahtoa vasta 1900-luvulla. 
Laskiaispullia on tarjoiltu lämpimässä maidossa jo 1700-luvulla vuoden ajasta riippumatta jälkiruokana rikkaille. Pulla leivottiin hienoista valkoisista vehnäjauhoista, joihin vain varakkailla oli varaa. 
Mausteina käytettiin siihen aikaan joskus vähän suolaa (nykymaun mukaan vain vähän) makean pullan vastapainoksi ja joillakin Ruotsin alueilla kanelia.[lähde? ]
Laskiaispullat levisivät Suomeen vasta 1900-luvun alkupuoliskolla ja alun perin vain ruotsinkielisten rannikkoseuduille. Pulavuosina mantelimassa on korvattu usein hillolla sen vaikean saatavuuden ja korkean hinnan vuoksi, mutta ruotsinkielisissä suomalaisissa perheissä mantelimassa on edelleen tavallisempi.  Ruotsissa täytteenä on aina mantelimassaa, mutta hilloversioita syödään Suomen lisäksi usein myös Norjassa ja Tanskassa.
Suomessa suurin osa laskiaispullista myydään hillon kera. Mantelitäytettä suositaan vain hyvin tarkasti rajautuneella alueella Vaasan rannikolla, jossa ruotsinkieliset kunnat Vöyri, Uusikaarlepyy, Mustasaari, Närpiö, Maalahti ja Korsnäs muodostavat mantelin vyöhykkeen.
Laskiaispulla on perinneleivos, ja sitä syödään laskiaisena, kuten myös hernekeittoa.
Ruotsissa laskiaispullan nimi on semla. Virossa tunnetaan se nimellä vastlakukkel. Suomenruotsiksi sanotaan fastlagsbulle.
Liberty

Liberty voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Liberty, Duran Duranin studioalbumi
Liberty X (alkujaan Liberty), irlantilais-englantilainen popyhtye
Liberty Records, levy-yhtiö
Liberty-alus, laivatyyppi
Liberty Island, Manhattanin edustalla oleva saari, jossa Vapaudenpatsas sijaitsee
Liberty Alliance, standardisoimisjärjestö
Liberty Memorial, muistomerkki
Liberty Stadium, stadion Swanseassa, Walesissa
Oi, ihana vapaus (engl. Liberty), mykkäelokuva vuodelta 1929
Libertyn huvila, rakennus Tallinnassa
Liberty Broadcasting System, Yhdysvalloissa 1947–1952 toiminut radioverkko
Liberty City, kuvitteellinen kaupunki pelisarjassa Grand Theft Auto
Liberty University, yksityinen yliopisto Lynchburgissa, Virginiassa
New York Liberty, yhdysvaltalainen naiskoripalloseura
Libertyn piirikunta, piirikunta Floridassa, Yhdysvalloissa
Libertyn piirikunta, piirikunta Georgiassa, Yhdysvalloissa
New York Liberty, yhdysvaltalainen naiskoripalloseura
HMS Liberty (J391), toisen maailmansodan aikainen miinanraivaaja
USS Liberty (1775), 8-tykkinen kuunari
USS Liberty (1918), hevostenkuljetusalus
USS Liberty (AGTR-5), Belmont-luokan tukilaiva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Liberty”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Leo Castelli

Leo Castelli (alk. Leo Krausz; 4. syyskuuta 1907 Trieste, Italia – 21. elokuuta 1999) oli yhdysvaltalainen galleristi.
Castellin perhe oli juutalainen unkarilais-italialainen pankkiiriperhe. Perheen hajotessa 1930-luvulla Castelli asettui Bukarestiin, siirtyi sieltä Pariisiin ja 1940 New Yorkiin. Hän aloitti taiteenkeräilyn asuessaan Pariisissa.
Castelli toisaalta eli taiteelle ja sijoitti tulonsa taiteeseen, toisaalta hän juonitteli taustalla, esimerkiksi Venetsian biennaalin pääpalkinnon 1964 hän oli päättänyt antaa Robert Rauschenbergille ja käytti tavoitteeseen päästäkseen lahjontaa ja painostusta.
Kirjallisuutta

Annie Cohen-Solal: Leo and His Circle: The Life of Leo Castelli. Knopf 2010
Liikunnanohjaaja

Liikunnanohjaaja (AMK) on liikunnan ammattikorkeakoulututkinnon tutkintonimike. Koulutuksen laajuus on 210 opintopistettä. Tutkinto suoritetaan liikunnan ja vapaa-ajan koulutusohjelmassa, ja opinnot kestävät 3–3,5 vuotta.
Liikunnanohjaaja suunnittelee ja ohjaa kuntien, liikuntajärjestöjen ja yksityisen sektorin liikunta- sekä vapaa-ajanpalveluja. Koulutus antaa myös valmiudet toimia itsenäisenä yrittäjänä.
Liikunnanohjaajaksi voi valmistua seuraavista ammattikorkeakouluista:
Haaga-Helia ammattikorkeakoulu (Vierumäen yksikkö)
Haaga-Helia ammattikorkeakoulu (Turun yksikkö)
Kajaanin ammattikorkeakoulu
Lapin ammattikorkeakoulu
Yrkeshögskolan Arcada
Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu
Lauri Kara

Lauri Kara siviiliasussa. Kuva julkaistiin Suomen Kuvalehdessä 1918.
Lauri Kara (21. heinäkuuta 1892 Nurmijärvi (Hyvinkää) – lokakuu 1919 Detskoje Selo, Venäjä) oli sähköasentaja ja Hyvinkään punakaartin lentävän komppanian päällikkö Suomen sisällissodassa.
Kara syyllistyi miehineen kahteen joukko­murhaan Vihdissä, jossa punaiset ampuivat 17 valkoisten rintamalle pyrkinyttä suojeluskuntalaista, joukossa Thomén veljekset William, Valter ja Ivar Thomé. Karan lentävä joukko syyllistyi murhiin jo ennen Vihtiä, ensimmäisenä tehtävänään 30. tammikuuta 1918 Suomen Vanutehtaalla Mäntsälän Kaukasissa.. Hänen vaimonsa Elsa Kara ammuttiin Hyvinkäällä Lippaan Santaluiskalla, ja kuolemantuomioon vaikutti se, että hän oli "tunnetun suurrosvon vaimo".
Kara pakoili sodan jälkeen mutta jäi kiinni 11. toukokuuta 1918 ja joutui Kouvolan vankileirille. Pidättäjät eivät kuitenkaan tienneet, kuinka merkittävästä vangista oli kysymys. Vankeja lähdettiin siirtämään junalla Riihimäelle, jossa vartiointi oli järjestetty huonosti, ja Kara pääsi karkaamaan. Hän piileskeli koko kesän ja siirtyi syksyllä Venäjälle. Hän otti osaa Venäjän sisällissotaan ja kaatui lokakuussa 1919 Pietarin lähellä Detskoje Selossa (ent. Tsarskoje Selo, nyk. Puškin) taistelussa valkoisia vastaan, mahdollisesti Nikolai Judenitšin joukkojen väijytyksessä. Suomalainen upseeri on myöhemmin kertonut ampuneensa maassa makaavan Karan. Hyvinkään käräjäoikeus julisti 18. marraskuuta 1935 Karan kuolleeksi.
Aiheesta muualla

Tutkija: Tätä miestä ”ei kukaan halua muistaa” – Järjettömistä murhista vaiettiin Suomessa. Jenni Tamminen, Uusi Suomi 27.1.2016.
Littlest Pet Shop (vuoden 2012 televisiosarja)

| Littlest Pet Shop |
| --- | --- |

Kehittäjä(t):  Julie McNally Cahill Tim Cahill
Alkuperämaa:   Yhdysvallat    Kanada
Verkko:   The Hub  C More  Juniori  MTV3
Esitetty:  10. marraskuuta 2012 –
Aiheesta muualla
IMDb 
Littlest Pet Shop on vuonna 2012 alkanut yhdysvaltalais-kanadalainen lasten animaatiosarja, joka perustuu Hasbron Littlest Pet Shop- ja Blythe-leluihin. Sarjaa tuottaa Hasbro Studios.
Sarjassa seurataan Blythe-tytön elämää. Hän tutustuu jo ensimmäisessä jaksossa Littlest Pet Shop -lemmikkikaupassa eläviin eläimiin ja saa tietää ymmärtävänsä eläimien puhetta.
Lehmukset

| Lehmukset |
| --- | --- |
 Metsälehmus (Tilia cordata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Malvales
Heimo::  Malvakasvit Malvaceae (Tiliaceae)
Alaheimo::  Tilioideae
Suku::  Lehmukset Tilia  L.
Katso myös
   Lehmukset Wikispeciesissä   Lehmukset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lehmukset eli siipilehmukset (Tilia) on malvakasveihin (Malvaceae) kuuluva suku. Siihen kuuluu 30 lajia ja useita risteymälajeja. Lehmukset ovat suuria puita, jotka kukkivat kesällä. Hedelmä on pähkylämäinen.
Suomessa luonnonvaraiset lajit ovat alkuperäinen metsälehmus (Tilia cordata) ja viljelykarkulaisina joskus esiintyvät isolehtilehmus ja puistolehmus. Puistopuiksi istutetaan monia lajeja, varsinkin metsälehmuksen ja isolehtilehmuksen risteymää puistolehmusta (Tilia × vulgaris).
Lajeja

amerikanlehmus (Tilia americana )
tähtiamerikanlehmus (T. americana var. neglecta)
amurinlehmus (Tilia amurensis)
berliinilehmus (Tilia × moltkei)
hokkaidonlehmus (Tilia maximowicziana)
hopealehmus (Tilia tomentosa)
isolehtilehmus (Tilia platyphyllos)
japaninlehmus (Tilia japonica)
kiiltolehmus (Tilia dasystyla)
kriminlehmus (Tilia × euchlora)
mantšurianlehmus (Tilia mandschurica)
metsälehmus eli niinipuu (Tilia cordata)
mongolianlehmus (Tilia mongolica)
oliverinlehmus (Tilia oliveri)
puistolehmus (Tilia × europaea, syn. T. × vulgaris)
ullunginlehmus (Tilia insularis)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Lehmukset (siipilehmukset) – Tilia
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Tilia (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Tilia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Tilia (englanniksi)
Flora of China: Tilia (englanniksi)
PheroBase: Floral volatiles of Genus Tilia (englanniksi)
Lakojärvi

| Lakojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kannonkoski, Saarijärvi
Koordinaatit:  62°54′34″N, 25°28′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskujoki:  Lakojoki Vuosjärveen 
Järvinumero:  14.444.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,7 m  
Pituus:  2,3 km  
Leveys:  1,2 km  
Rantaviiva:  6,612 km  
Pinta-ala:  93,524 ha  
Tilavuus:  0,00667872 km³ 
Keskisyvyys:  7,14 m  
Suurin syvyys:  28 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLakojärvi 
Lakojärvi  on Keski-Suomessa Kannonkoskella ja Saarijärvellä Lakomäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,3 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 94 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 6,68 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00668 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 7,1 metriä ja suurin syvyys on 28,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 6,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Lakojoen valuma-alueeseen (14.444) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,7 metriä mpy.
Lev Kopelev

| Lev Kopelev> Лев Ко́пелев |
| --- | --- |
 Lev Kopelev
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lew Sinowjewitsch Kopelew
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1912 Kiova, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 18. kesäkuuta 1997 (85 vuotta) Köln, Nordrhein-Westfalen, Saksa
Kansalaisuus:  Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija, kriitikko, kääntäjä, germanisti
Kirjailija
Salanimi: Fritz Bunkerhocker
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä, saksa
Pääteokset:  Miksi ammuimme toisiamme?
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lev Kopelev, salanimi Fritz Bunkerhocker, (9. huhtikuuta 1912 Kiova, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 18. kesäkuuta 1997 Köln, Nordrhein-Westfalen, Saksa) oli venäläinen kirjailija, kriitikko, kääntäjä ja germanisti.
Kopelev opiskeli saksaa Harkovan ja Moskovan yliopistoissa ja toimi toisen maailmansodan aikana propagandistina. Hän sai 1945 kymmenen vuoden vankeustuomion. Kopelev loikkasi länteen 1981 oltuaan sitä ennen näkyvä toisinajattelija. Hän kirjoitti Heinrich Böllin kanssa julkisuutta saaneen teoksen Miksi ammuimme toisiamme (Warum haben wir aufeinander geschossen?, 1981). Omaelämäkerrallisissa teoksissaan hän kuvaa vankilakokemuksiaan.
Suomennetut teokset

Lev Kopelev ja Heinrich Böll, Miksi ammuimme toisiamme?.  (Alkuteos Warum haben wir aufeinander geschossen?, 1981)  Suomentanut Pekka Visuri. Helsinki:  Librum, 1982.  ISBN 951-862-034-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lev Kopelev Wikimedia Commonsissa
Leonid Ivanov

| Leonid Ivanov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Leonid Gennadjevitš Ivanov
Syntynyt: 28. helmikuuta 1944
Kuollut: 19. kesäkuuta 2010 (66 vuotta)
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto
Koripalloilija
Pituus:  203 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1961–1965 1966–1975:  Petrek Leningrad Spartak Leningrad
Maajoukkueet
:   Neuvostoliitto
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo.MM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Brasilia 1963 |  |  |
Leonid Gennadjevitš Ivanov (ven. Леонид Геннадьевич Иванов, 28. helmikuuta 1944 – 19. kesäkuuta 2010) oli neuvostoliittolainen koripalloilija.
Ivanov voitti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa MM-pronssia Brasiliassa 1963. Leningradin Spartakissa hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1975 sekä useita himmeämpiä mestaruussarjan mitaleja. Ivanov kuoli 66-vuotiaana 19. kesäkuuta 2010.
Leibstadtin ydinvoimalaitos

Leibstadtin ydinvoimalaitos.
Leibstadtin ydinvoimalaitos sijaitsee Pohjois-Sveitsissä Aargaun kantonissa.
Sijainti

Voimalaitos sijaitsee Reinjoen etelärannalla, Saksan rajalla, noin 50 kilometriä Baselista ja 15 kilometriä Laufenburgista itään sekä viitisen kilometriä Koblenzista länteen. Voimala on Leibstadtin kunnan alueella.
Omistaja

Ydinvoimalaitoksen omistajayhtiö on Kernkraftwerk Leibstadt AG, jonka omistavat Alpiq AG (27,4 %), Alpiq Suisse SA (5 %), Axpo Power AG (22,8 %), Axpo Trading (16,3 %), Centralschweizerische Kraftwerke AG (CKW, 13,6 %), BKW FMB Beteiligungen AG (9,5 % sekä AEW Energie AG (5,4 %).
Tekniset tiedot

Leibstadtin voimalaitoksen bruttosähköteho on 1 245 MW ja nettosähköteho 1 190 MW. Kiehutusvesireaktorin teho on 3 600 MW. Laitoksen vuosituotanto yhteensä noin 9 TWh sähköä. Laitoksella on jäähdytystorni. Voimalaitos on liitetty valtakunnalliseen 420 kilovoltin sähköverkkoon.
Voimalaitos otettiin käyttöön vuonna 1984. Laitosta on suunniteltu käyttävän vähintään vuoteen 2045.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leibstadtin ydinvoimalaitos Wikimedia Commonsissa
Claire Redfield

| Claire Redfield |
| --- | --- |
 Claire Redfield Resident Evil: Revelations 2:ssa
Pelisarja:  Resident Evil
Ensimmäinen peli:  Resident Evil 2 (1998)
Luoja:  Isao Ohishi
Ääninäyttelijä  (englanti):   Alyson Court  James Baker (Revelations 2)  Stephanie Panisello (Resident Evil 2 Remake) 
Live-näyttelijä:   Ali Larter (Tuho, Afterlife, The Final Chapter)  Kaya Scodelario (Welcome to Raccoon City) 
Henkilötiedot
Tunnetut sukulaiset:  Chris Redfield (veli)
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Claire Redfield on kuvitteellinen hahmo Resident Evil -peleissä, -elokuvissa ja -kirjoissa.
Esiintymiset > Videopelit > Resident Evil

Claire esiintyy ensimmäistä kertaa vuonna 1998 julkaistussa Resident Evil 2:ssa, jossa hän on toinen pelattavista hahmoista. Vuonna 1998 Claire saapuu Raccoon Cityn etsimään veljeään Chrisiä ja huomaa zombien ottaneen kaupungin valtaansa. Lyöttäytyessään yhteen Leon S. Kennedyn kanssa he aloittavat sekä eloonjääneiden että pakotien etsinnän. Pelistä on tehty myös uusioversio, vuonna 2019 julkaistu Resident Evil 2.
Resident Evil Code: Veronicassa Claire tunkeutuu Umbrella-korporaation päämajaan Pariisiin, mutta joutuu vangituksi Rockfort-saarelle. Virustartunnan iskiessä saarelle Claire lyöttäytyy yhteen melko lapsellisen Steve Burnsiden kanssa.
Resident Evil: The Darkside Chroniclesissa Claire esiintyy Resident Evil 2:een perustuvassa Memories of a Lost City -episodissa ja Code: Veronicaan perustuvassa Game of Oblivion -episodissa.
Claire esiintyy myös Resident Evil: The Mercenaries 3D:ssä ja Operation Raccoon Cityssä. Hahmolla on päärooli myös pelissä Resident Evil: Revelations 2.
Esiintymiset > Videopelit > Muut

Clairella on pieni rooli Capcomin vuonna 1999 julkaisemassa lumilautailupelissä Trick’N Snowboarder. Myös Leon S. Kennedy ja zombiksi mutatoitunut poliisi esiintyvät pelissä.
Esiintymiset > Elokuvat

Ali Larterin esittämä Claire esiintyi valkokankaalla ensimmäistä kertaa kolmannessa Resident Evil -elokuvassa Resident Evil: Tuho (2007) ja kolme vuotta myöhemmin Resident Evil: Afterlifessa. Larter palasi rooliin elokuvasarjan viimeisessä osassa Resident Evil: The Final Chapter (2016). Claire esiintyy myös animaatioelokuvassa Resident Evil: Degeneration.
Esiintymiset > Kirjat

Claire esiintyy S. D. Perryn kirjoittamissa romaaneissa Resident Evil: City of the Dead ja Resident Evil: Underworld.
Näyttelijät > Videopelit

| Videopelit> Vuosi | Videopelit> Nimi | Videopelit> Ääninäyttelijä |
| --- | --- | --- |
| 1998 | Resident Evil 2 | Alyson Court |
| 2003 | Resident Evil Code: Veronica  | Alyson Court |
| 2009 | Resident Evil: The Darkside Chronicles | Alyson Court |
| 2011 | Resident Evil: The Mercenaries 3D | Alyson Court |
| 2012 | Resident Evil: Operation Raccoon City | Alyson Court |
| 2015 | Resident Evil: Revelations 2 | James Baker |
| 2019 | Resident Evil 2 | Stephanie Panisello |
| 2021 | Dead by Daylight | Danielle Evans |

| Elokuvat ja animaatiosarjat> Vuosi | Elokuvat ja animaatiosarjat> Nimi | Elokuvat ja animaatiosarjat> Näyttelijä |
| --- | --- | --- |
| 2008 | Resident Evil: Degeneration | Alyson Court (ääninäyttelijä) |
| 2010 | Resident Evil: Afterlife | Ali Larter (live-näyttelijä) |
| 2016 | Resident Evil: The Final Chapter | Ali Larter (live-näyttelijä) |
| 2021 | Resident Evil: Welcome to Raccoon City | Kaya Scodelario (live-näyttelijä) |
| 2021 | Resident Evil: Infinite Darkness | Stephanie Panisello (ääninäyttelijä) |
| 2023 | Resident Evil: Death Island | Stephanie Panisello (ääninäyttelijä) |
Aiheesta muualla

Resident Evil Wiki (englanniksi)
Resident Evil -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Resident Evil Zero  Resident Evil  Resident Evil 2  Resident Evil 3  Resident Evil Code: Veronica  Resident Evil 4  Resident Evil 5  Resident Evil 6  Resident Evil 7  Resident Evil Village 
Gun Survivor:   Resident Evil: Survivor  Resident Evil Survivor 2 – Code: Veronica  Resident Evil: Dead Aim 
Outbreak:   Resident Evil Outbreak  Resident Evil Outbreak: File 2 
Chronicles:   Resident Evil: The Umbrella Chronicles  Resident Evil: The Darkside Chronicles 
Revelations:   Resident Evil: Revelations  Resident Evil: Revelations 2 
Uudet versiot:   Resident Evil (2002)  Resident Evil 2 (2019)  Resident Evil 3 (2020)  Resident Evil 4 (2023) 
Muut:   Resident Evil Gaiden  Resident Evil: The Mercenaries 3D  Resident Evil: Operation Raccoon City  Umbrella Corps 
Hahmot:   Chris Redfield  Jill Valentine  Albert Wesker  Leon S. Kennedy  Claire Redfield  Ada Wong  Ethan Winters  Lady Dimitrescu
Leonid Ivašov

Leonid Grigorjevitš Ivašov (ven. Леонид Григорьевич Ивашов) on venäläinen kenraalieversti ja 2003 perustetun Yleisvenäläinen upseerien kokouksen eli OOS:n johtaja. Hän sai julkista huomiota asettuessaan vastustamaan Vladimir Putinia tammikuussa 2022. Hän vaati avoimessa kirjeessä Ukrainan kysymyksessä hautaamaan sotasuunnitelmat jos sellaisia on tehty. Samalla hän vaati myös Putinin eroa.
Ivašov oli vuonna 1999 maailman julkisuudessa, kun Venäjän asevoimat tuli Kosovossa asuvien serbien turvaksi, ja Ivašov johti operaatiota, jonka seurauksena Venäjän laskuvarjojääkäreiden yhteenotto Naton joukkojen kanssa oli hyvin lähellä.
Leonid Kogan

Leonid Kogan vuonna 1960.
Leonid Borisovitš Kogan (14. marraskuuta 1924 – 17. joulukuuta 1982) oli venäläinen viulisti, maansa modernin musiikin etevänä pidetty tulkitsija. 7-vuotiaana Kogan alkoi opiskella viulunsoittoa Jampolskin johdolla. Vuodesta 1941 lähtien Kogan teki konserttikiertueita. Hänen soitossaan usein ilmeni teoksen syvällinen ymmärrys. Hän kuului ajan kunnioitetuimpiin klassisen viulumusiikin esittäjiin. Vuonna 1951 Kogan voitti Kuningatar Elisabeth -kilpailun Brysselissä. Hän sai monta muutakin palkintoa. Vuonna 1952 Koganista tuli Moskovan konservatorion professori. Myös hänen vaimonsa Jelizaveta Kogan o.s. Gilels oli palkittu viulutaiteilija ja niin on myös heidän poikansa Pavel Kogan. Tämä tuli vuonna 1970 jaetulle 1. sijalle Sibelius-viulukilpailussa. Koganin oppilaisiin kuului myös muiden muassa vuoden 1980 Sibelius-viulukilpailun voittaja, Neuvostoliitosta vuonna 1983 länteen loikannut Viktoria Mullova.