stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saksan lippu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksan lippu Wikimedia Commonsissa
Euroopan liput
| --- | --- |
Valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Azerbaidžan  Armenia  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Islanti  Irlanti  Italia  Itävalta  Kroatia  Kreikka  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Yhdistynyt kuningaskunta Englanti  Skotlanti  Wales  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro 
Itsehallintoalueet:  Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Jersey  Mansaari 
Tunnustamattomat valtiot:  Abhasia  Artsakh  Kosovo  Transnistria  Pohjois-Kypros
Hotelli Viru

Hotelli Viru vuonna 2012.
Original Sokos Hotel Viru on hotelli Tallinnassa. Se valmistui vuonna 1972 ja on sittemmin kuulunut vuodesta 2003 lähtien SOK:n hallintaan.
Historia

Neuvostoliittolaisen Inturistin hallinnoima Viru-hotelli avattiin 5. toukokuuta 1972. Hotellirakennus oli ensimmäinen Viroon rakennettu tornitalo ja erottamaton osa Tallinnan kaupunkikuvaa. Rakennuksen pääsuunnittelijat olivat virolaiset arkkitehdit Mart Port ja Henno Seppman. Nykyisin hotellin yhteydessä sijaitsee myös ostoskeskus Viru Keskus.
Neuvostoliitto antoi Viru-hotellin rakennusprojektin vuonna 1969 savonlinnalaiselle Repo Oy -rakennusliikkeelle, ja hotellin rakennustyöt alkoivat saman vuoden heinäkuussa. Rakennusliike meni kuitenkin kesken rakennustöiden konkurssiin vuonna 1971 sen jälkeen, kun rakenteilla olleen hotellin yläkerroksissa syttyi tulipalo joulukuussa vuonna 1970. Suomen valtion oli arvovaltasyistä hankittava uusi rakentaja ja annettava hankkeeseen valtiontakuu. Rakennustyötä jatkanut Rakennuskunta Haka sai hotellin valmiiksi toukokuussa vuonna 1972. Panostus kuitenkin kannatti, koska sitä seurasi hotellin valmistumisvuonna rakennusprojekti Pääjärvellä ja myöhemmin Enson ja Kostamuksen projektit.
Neuvostoaikana hotellin 23. kerroksessa sijaitsi KGB:n käytössä ollut radiokeskus, josta käsin harjoitettiin hotellivieraiden salakuuntelua ja tarkkailua. 60 hotellihuoneessa oli salakuuntelulaitteet, ja myös joissakin Viru-hotellin ravintolan pöydissä oli mikrofoneja. KGB poistui hotellista Viron jälleenitsenäistyttyä vuonna 1991, mutta salainen huone paljastui vasta vuonna 1994. Entinen radiohuone on nykyisin museona.
Viru-hotelli siirtyi vuonna 2003 yrityskaupalla SOK:n hallintaan. Hotellissa on nykyisin 516 huonetta, joista 423 alkuperäisessä Viru-hotellissa ja 93 sen viereen vuonna 2014 valmistuneessa design-hotelli Solo Sokos Hotel Estoriassa. Huhtikuussa 2020 hotellit yhdistetään Viru-hotellin nimen alle ja kompleksiin rakennetaan lisää 98 uutta Superior-huonetta. Pontos Oy omistaa Tallinnan Viru-hotellin kiinteistön ja viereisen kauppakeskuksen.
Hotellin yhteydessä on yökerho Café Amigo, joka on maksuton hotellin asiakkaille.
Taru Mäkelä ohjasi vuonna 2013 dokumenttielokuvan Viru – Tarinoita hotellista.
Kirjallisuutta

Nupponen, Sakari: Aikamatka hotelli Viruun.  Ajatus, 2007.  ISBN 978-951-20-7472-3
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mikko Repo Estofilia.  2018. Tallinna:  Suomen suurlähetystö. Viitattu 4.5.2018. (viroksi) (suomeksi)
Sokos Hotel Virun kotisivut
Olympiavuonna 1980 julkaistiin Neuvostoliitossa Viru-hotellia kuvaava postimerkki.
Raakamaito

Raakamaitoa (Aveyron, Ranska)
Raakamaito on maitoa, jota ei ole pastöroitu säilyvyyden ja turvallisen käytön takaamiseksi. Sitä käyttävien ihmisten mukaan raakamaidossa olisi parempi maku ja ravitsemus verrattuna tyypilliseen prosessoituun maitoon, mutta lääketieteellisissä piireissä ei tällaista ole havaittu. Sen sijaan raakamaidon kautta on kohonnut riski sairastua ruokamyrkytykseen, jonka aiheuttajia voivat olla esimerkiksi salmonella-, yersinia- ja listeriabakteerit.
Raakamaidon myymisen laillisuus vaihtelee maittain. Joissain Euroopan unionin maissa raakamaidon myyminen on kiellettyä. Suomessa raakamaidon myyminen on sallittu tietyin ehdoin, mutta viranomaiset suosittelevat, etteivät lapset, vanhukset, raskaana olevat tai vakavan perussairauden omaavat henkilöt joisi sitä kuumentamattomana. Australiassa ja Kanadassa raakamaidon myyminen on kiellettyä. Yhdysvalloissa raakamaidon myynti on sallittua vain tietyissä osavaltioissa.
Euroopan elokuva-akatemia

Puheenjohtaja Juliette Binoche
Euroopan elokuva-akatemia (European Film Academy) on eurooppalaisten elokuvantekijöiden aloitteesta perustettu järjestö. Päätös perustamisesta tehtiin Berliinissä ensimmäisen Euroopan elokuvapalkinnon myöntämisen yhteydessä marraskuussa 1988. Järjestö perustettiin vuoden 1989 puolella.
Akatemian perustivat sen ensimmäinen puheenjohtaja Ingmar Bergman ja 40 muuta elokuvantekijää eri puolilta Eurooppaa edistääkseen eurooppalaisen elokuvan tunnettuutta maailmalla ja suojellakseen ja tukeakseen eurooppalaista elokuva-alaa.  Perustamiskokouksessa oli suomalaisista mukana Jörn Donner. Bergmanin jälkeen puheenjohtajina ovat olleet Wim Wenders (1996-2020), Agnieszka Holland (2020-2024) ja vuodesta 2024 Juliette Binoche.
Akatemialla oli 2024 yli 5 000 jäsentä 52 maasta. 2024 hyväksyttiin 502 uutta jäsentä.
Euroopan elokuva-akatemia johtaa useita eri hankkeita, joilla pyritään edistämään erityisesti eurooppalaisen elokuvan asemaa ja eurooppalaisen elokuvan taiteellista tasoa sekä sen katsomista.
Akatemian toiminnan näkyvin osa on vuosittain järjestettävä Euroopan elokuvagaala, jossa jaetaan akatemian palkinnot eurooppalaisille elokuville. Gaalassa jaetaan 24 eri palkintoa. Palkinnon saajat valitsevat Euroopan elokuva-akatemian jäsenet.
Aiheesta muualla

Akatemian sivusto
Energia Libyassa

Energiavaroja ja putkia. Punaisella maakaasu, mustalla öljyputket, hamaalla öljykentät.
Energia Libyassa kuvaa Libyan energian ja sähkön tuotantoa ja kulututusta.
Fossiiliset polttoaineet tuottavat 95% Libyan vientituloista ja 64% bruttokansantuotteesta.
Vuonna 2021 kokonaisenergiasta 62% tuotettiin öljyllä, 34% maakaasulla ja vajaat 4% polttamalla biopolttoaineita ja jätteitä.
Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 117,6 miljoonaa BTU:ta, maailman 195 valtion joukossa 38. suurinta.
Öljy

Libya tuottaa päivässä 1,2 miljoonaa barrelia raakaöljyä, ja kuluttaa jalostettua öljyä noin 230 000 barrelia päivässä. Sen tunnetut öljyvarat ovat 48 miljardia barrelia (2021).
Öljyntuotantoa on käytetty kiristykseen Libyan toisen sisällissodan repimässä maassa. Levottomuudet ovat karkoittaneet ulkomaisia sijoittajia. Pääosa öljykentistä sijaitsee maan itäosassa, jota käytännössä hallitsee marsalkka Khalifa Haftar.
Öljy > Yritykset

Italialainen Eni ja espanjalainen Repsol YPF ovat suurimmat öljyntuottajat. Muihin toimijoihin sisältyy BASF, Petrobras, Gazprom, Exxon Mobil, Pertamina (Indonesia), Nippon, Libyan valtion omistama Sirte Oil Company, BP, Hess (New York), Japan Petroleum Exploration Company Limited (Japex) ja Oil and Natural Gas Corporation (ONGC) (Intia). Eni tuotti 244 000 tynnyriä öljyä päivässä vuonna 2009 (noin 15 %).
Öljy > Öljyalueet

Öljyalueisiin sisältyvät:
Ghadames
Sirte
Cyrenaica
Murzuq
Kufra
Maakaasu

Nykyisin (2022) Libya tuottaa vuodessa noin 12 miljardia kuutiometriä maakaasua, josta runsaat 9 miljardia  menee kotimaiseen kulutukseen. Vientiin jää 2,6 miljardia kuutiometriä vuodessa.
Sähkö

Vaikka kaupungeissa sähköä on kaikille tarjolla, koko maan asukkaista vain 70% on sähköverkon piirissä. Käytännössä kaikki sähkö tuotetaan fossiilisilla polttoaineilla. Libyalla on kuitenkin suunnitelmia aurinkoenergian käyttöönottoon.
Energiantuotanto, tuonti ja  hiilidioksidipäästöt

| Energia Libyassa> . | Energia Libyassa> Väestö.milj. | Energia Libyassa> Prim. energia.TWh | Energia Libyassa> Tuotanto.TWh | Energia Libyassa> Vienti.TWh | Energia Libyassa> Sähkö.TWh | Energia Libyassa> CO2-päästö.Mt |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | 5,7 | 212 | 993 | 780 | 14 | 44 |
| 2007 | 6,2 | 207 | 1 181 | 971 | 24 | 43 |
| 2008 | 6,3 | 212 | 1 206 | 991 | 25 | 45 |
 Mtoe = 11,63 TWh
Asetus

Asetus on Suomen lakia täsmentävä tai täydentävä säädös, joka annetaan lain antaman asetuksenantovaltuutuksen nojalla.  Tasavallan presidentti, valtioneuvosto tai ministeriö voivat antaa asetuksia eduskunnan säätämän lain perusteella. Valtioneuvoston asetukset ovat tavanomaisin säädösluokka. Ne valmistellaan  kyseisen alan ministeriössä, ja käsitellään valtioneuvoston yleisistunnossa. Tarkempia säännöksiä antavat ministeriöt ministeriöitten asetuksin. Tasavallan presidentin asetus on erikoissäännöstyyppi, jota käytetään eräissä puolustusvoimiin, Rajavartiolaitokseen ja valtakunnan turvallisuuteen liittyvissä asioissa. Tällaiset asetukset valmistellaan ministeriössä ja säädetään presidentin esittelyssä.
Asetukset tarkentavat lakia, mutta eivät muuta sen sisältöä. Perustuslaki rajoittaa lisäksi asetuksien alaa siten, että "yksilön oikeudet ja velvollisuudet" eivät saa jäädä asetuksen varaan: "lailla on kuitenkin säädettävä yksilön oikeuksien ja velvollisuuksien perusteista sekä asioista, jotka perustuslain mukaan muuten kuuluvat lain alaan."
Lailla on toisinaan samanniminen asetus seuranaan. Esimerkiksi perusopetuslaki määrää oppiaineet, joita koulussa opetetaan, ja aineiden tuntimääristä säädetään valtioneuvoston asetuksella.
Ennen vuotta 2000, vanhan hallitusmuodon ollessa voimassa, tasavallan presidentillä oli oikeus antaa asetuksia aiheista joista ei ollut olemassa lakia. Nyt tällaiset asetukset on pääosin muutettu eduskunnan säätämiksi laeiksi.
Euroopan unionin asetukset

Euroopan unionissa asetus poikkeaa direktiivistä ja päätöksestä siinä, että asetus on osoitettu kaikille. Asetuksia säätävät Eurooppa-neuvosto ja Euroopan parlamentti yhdessä tai Euroopan komissio yksin.
Esimerkki EU:n asetuksesta on maataloustuotteiden nimiä suojaava asetus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asetus Wikimedia Commonsissa
Ilosofiaa!

| Ilosofiaa! Herra Heinämäen Lato-orkesteri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Janne Louhivuori
 Tyylilaji: lastenmusiikki
 Kesto: 45.34
 Levy-yhtiö: Roima
Herra Heinämäen Lato-orkesterin muut julkaisut
| Omskista 1999 | Ilosofiaa! 2004 | Nyree näkkäri 2007 |
Ilosofiaa! on lastenmusiikkiyhtye Herra Heinämäen Lato-orkesterin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2004.
Levy on jatkoa Heikki Salon ja Janne Louhivuoren vuonna 1999 julkaistulle Omskista -albumille. Nyt haluttiin yhtye musiikkia esittämään.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Janne Louhivuori sekä sanoittanut Heikki Salo, ellei toisin mainittu.
Livenä sika – 1.30
Sulo omenamies – 2.24
Mikä ei kuulu joukkoon? – 1.43
Kutituksen alkeet – 2.18
Super... – 2.47
Kirpputuristi – 1.20
Ilosofiaa! – 2.38  (säv. ja sov. Mikko Löytty)
Hippokampus - hevosten yliopisto – 2.06
Djembe – 2.32  (säv. Heikki Salo)
Hiirille puurovettä – 1.55  (säv. Salo)
Teepussin naru – 2.03
Tiutiin varpaat – 2.21
Mälsää – 2.30  (säv. san. ja sov. Jouko Mäki-Lohiluoma)
Pääni – 1.13
Helmä ja hemiläinen – 1.32
Ihmine – 2.43
Mummo ja makkarat – 2.12  (säv. Löytty)
Runodatsuni – 1.36
Niilo Naula – 1.44
Kissa – 1.26
Tiutii ja runokivet – 1.28
Uutiset – 3.20
Kokoonpano

Heikki Salo – laulu
Janne Louhivuori – kitarat, syntetisaattorit, ohjelmointi, lyömäsoittimet, taustalaulu
Mikko Löytty – basso, taustalaulu
Jouko Mäki-Lohiluoma – rummut, taustalaulu
+
Vilma Lankinen, Aapo Lankinen, Venla Lankinen, Emma Louhivuori, Vilho Louhivuori, Ronja Löytty, Leona Löytty, Maiju Saarimaa, Pilke Salo, Valentin Salo, Siiri Laine – kuorolaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Janne Louhivuori – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Hanna Silvennoinen – äänittäjä
Lauri Salo – kansikuva
Aiheesta muualla

Ilosofiaa! Heikki Salon kotisivulla
Recade

Linnunpää-recade
Recade (ransk. Récade), foniksi Makpo on kuviollinen sauva tai valtikka, joka oli fonien kuninkaiden yksi seitsemästä attribuutista. Myös kuninkaiden lähettiläät kantoivat niitä  kuninkaan edustajina. Sauvan kantaja hyväksyttiin ja häntä kunnioitettiin.
Recade-sana on peräisin portugalin sanasta "recado", joka tarkoittaa viestiä. Foninkielinen sana makpo on "raivokeppi". Valtikka edustaa kuninkaallista auktoriteettia. Sodan aikana tai koollekutsumiseksi se annettiin sanansaattajalle vahvistamaan viestin alkuperä. Recadoa käytetään myös tanssi-instrumenttina. Kuningas myös tervehti ihmisiä sillä, ja se merkitsi tanssien alkua kuninkaallisessa hovissa.
Makpon käyttö oli tarkasti säädetty. Makpo lepäsi vasemmalla olalla ja sitä pidettiin oikeassa kädessä. Makpon hahmo on peräisin kuokasta ja sen muoto on kehittynyt ajan myötä. Kuokkaa muistuttavaa esinettä on pidetty nykyisen Beninin alueella olevan seudun tuotantotalouden symbolina. Yleisiä materiaaleja ovat puu, metallit tai norsunluu.
Abomey-Calavissa on recade-aiheeseen liittyvä museo Le Petit Musée de la Recade.
Myyntikohteina

Pariisissa käynnistyi joulukuussa 2024 myynti nimeltä "Tribal Exception". Siinä tarjotaan useita muinaisia ​​esineitä Aasiasta, Latinalaisesta Amerikasta ja Afrikasta. Myytävänä on kuningas Béhanzinin historiaan kuuluva  valtikka. Myynnin yhteydessä kerrotaan, että kuningas Béhanzin "tarjosi" sitä Ranskan siirtomaajoukoille sen jälkeen kun Dahomey oli vallattu. Tarina on asetettu kiistanalaiseksi.
"Käytäntö aikanaan oli, että sotilaat keräsivät esineitä ja säilyttivät niitä kotona", sanoi beniniläinen asiantuntija Marie-Cécile Zinsou. Vuosina 1892-1894 hankittuja esineitä alkaa ilmestyä uudelleen markkinoille." Zinsou sanoo olevansa järkyttynyt siitä, että tällaista myyntiä voi tapahtua ja että huutokauppatalo ei ota huomioon nykyistä kontekstia, eikä käynnissä olevia palautuksia.
Kuvia sauvoista

Hopeoitu sauva
Sauvan metallipää
Sauva jalustalla
Kuva recade-museosta, joka on Abomey-Calavissa.
Kuningas Getzo, joka pitää sauvaa oikeassa kädessään.
Aiheesta muualla

British Museum
Brooklyn Museum
Metropolitan Museum
Christies
Chó bắc hà

| Chó bắc hà |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Vietnam
Alkuperäinen käyttö:  metsästys, vartiointi
Nykyinen käyttö:  vartiointi
Elinikä:  9–13 vuotta
Muita nimityksiä:  Bắc Hà Dog, Vietspitz
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu VKA: ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 2.2 Vuoristotyyppiset molossikoirat
Ulkonäkö
Paino:  uros 22–28 kg narttu 18–24 kg
Säkäkorkeus:  uros 52–58 cm narttu 50–56 cm
Väritys:  valkoinen, punainen, ruskea, black&tan tai musta
Chó bắc hà on vietnamilainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n hyväksyntää, mutta Vietnamin Kennelliitto VKA on tunnustanut sen roduksi.
Ulkonäkö

Chó bắc hà on keskikokoinen pystykorvatyyppinen vuoristokoira. Korvat ovat pienet ja kolmiomaiset, asennoltaan joko pystyt tai taittuvat – näistä jälkimmäinen vaihtoehto on toivotumpi. Karvapeite on tiheä ja kaksinkertainen; peitinkarva on melko pitkää ja kovaa, aluskarva puolestaan villaista. Epävirallisesti mikä tahansa väritys on mahdollinen merleä lukuun ottamatta, mutta rotumääritelmän mukaan sen tulisi olla joko valkoinen, punainen, ruskea, black&tan tai musta. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 52–58 cm ja paino 22–28 kg välillä; nartuilla vastaavat mitat ovat 50–56 cm ja 18–24 kg.
ruskea
musta
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on luonteeltaan itsenäinen, älykäs ja rohkea. Vieraisiin se suhtautuu varauksella ja on omalla reviirillään alati valpas: sillä on voimakas vahtivietti.
Alkuperä

Rotu polveutuu runsaskarvaisista eteläkiinalaisista vuoristokoirista. Hmongit käyttivät sitä alun perin Pohjois-Vietnamissa – erityisesti Lào Cai'n maakuntaan kuuluvilla Bắc Hà'n ja Si Ma Cai'n alueilla – kodin vartiointiin ja metsästykseen.
Theo Hernández

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Theo Bernard François Hernández
Syntymäaika: 6. lokakuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Marseille, Ranska
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 184 cm 
Paino: 82 kg 
Seura
Seura: Milan
Pelinumero: 19
Junioriseurat
2006–2007: Rayo Majadahonda
2007–2015: Atlético Madrid
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2016 | Atlético Madrid B | 9 | (0) |
| 2016–2017 | Atlético Madrid | 0 | (0) |
| 2016–2017 | → Alavés (laina) | 32 | (1) |
| 2017–2019 | Real Madrid | 13 | (0) |
| 2018–2019 | → Real Sociedad (laina) | 24 | (1) |
| 2019– | Milan | 162 | (27) |
Maajoukkue
| 2015 | Ranska U18 | 4 | (0) |
| 2015–2016 | Ranska U19 | 9 | (0) |
| 2016 | Ranska U20 | 3 | (1) |
| 2021– | Ranska | 36 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20. joulukuuta 2024.
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Qatar 2022 | jalkapallo |  |
Theo Bernard François Hernández eli Theo (s. 6. lokakuuta 1997 Marseille, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Theo edustaa Italian pääsarjassa pelaavaa Milania. Theo on luontaiselta pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta voi pelata myös keskuspuolustajana.
Theon isä Jean-François Hernández edusti jalkapalloilijan urallaan muun muassa Atlético Madridia. Theon vanhempi veli Lucas on jalkapallon maailmanmestari vuodelta 2018.
Seurajoukkueura > Atlético Madrid

Theo liittyi Atlético Madridin junioriakatemiaan vuonna 2008. Käytyään läpi eri juniorikategoriat, hänet nostettiin vuonna 2015 seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.
Ensimmäisen ottelunsa aikuisten tasolla hän pelasi 30. elokuuta 2015 Puerta Bonitaa vastaan. Seuraavan vuoden helmikuussa Theo solmi seuran kanssa uuden sopimuksen ja kaksi päivää myöhemmin tästä, hän sai kutsun seuran edustusjoukkueen otteluun Eibaria vastaan loukaantumisten takia. Ottelu päättyi Atléticon voittoon numeroin 3–1 ja Theo istui koko ottelun vaihtopenkillä.
Seurajoukkueura > Atlético Madrid > Alavés (laina)

4. elokuuta 2016 Theo teki uuden jatkosopimuksen seuran kanssa, joka ulottui vuoteen 2021 asti. Samalla myös ilmoitettiin hänen siirtyvän kauden 2016–2017 kestävällä lainasopimuksella Deportivo Alavésiin. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa ja ammattilaisena 28. elokuuta 2016 ottelussa Sporting Gijónia vastaan.
16. lokakuuta 2016 ottelussa Málagaa vastaan Theo sai suoran punaisen kortin rajusta taklauksestaan Ignacio Camachoon. 7. toukokuuta 2017 hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Athletic Bilbaota vastaan.
Alavés eteni ensimmäisen kerran seuran 91-vuotisessa historiassa Copa del Reyn loppuotteluun, jossa se kohtasi Barcelonan. Loppuottelu pelattiin 27. toukokuuta 2017 Estadio Vicente Calderónilla ja Theo teki ottelun 1–1-tasoitusosuman vapaapotkusta. Barcelona voitti cupin loppuottelun lopulta kuitenkin numeroin 3–1. Hän pelasi Alavésissa kaikkiaan 31 liigaottelua ja teki yhden maalin.
Seurajoukkueura > Real Madrid

5. heinäkuuta 2017 Theo siirtyi naapurin suurseura Real Madridiin. Hän solmi seuran kanssa kuusivuotisen sopimuksen ja hänestä maksettiin 26 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän voitti debyyttikaudellaan Supercopa de Españan ja Mestarien liigan, jossa pelasi kolmessa alkulohko-ottelussa, mutta vain yhden pelin kokonaan. Primera Divisiónissa hän pelasi 13 ottelua. Kaudella 2018–2019 hän pelasi lainalla Real Sociedadissa 24 Espanjan pääsarjaottelua ja teki yhden maalin.
Seurajoukkueura > AC Milan

Theo siirtyi Serie A:n AC Milaniin 22,8 miljoonalla eurolla kesällä 2019. Tulokaskaudellaan hän pelasi 33 Italian pääsarjaottelua, joissa teki kuusi ja syötti viisi maalia. Kaudella 2020–2021 hän viimeisteli 33 liigaottelussa seitsemän ja alusti kuusi maalia. Eurooppa-liigan seitsemässä ottelussa hän teki yhden maalin. Kaudella 2021–2022 Milan voitti Seria A:n mestaruuden, ja Theo teki pelaamissaan 32 liigaottelussa viisi maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Serie A:ssa 32 ottelua, kaikki avauskokoonpanossa, ja teki neljä ja syötti kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 11 ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Serie A:ssa 32 ottelua ja teki niissä viisi sekä syötti neljä maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ja Eurooppa-liigassa kuusi ottelua.
Maajoukkueura

Theo on edustanut Ranskaa alle 18-, 19- ja 20-vuotiaiden maajoukkueissa. Vuoden 2017 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailujen karsintoihin Theo ei osallistunut kutsuista huolimatta, jonka jälkeen alkoivat spekulaatiot hänen halustaan edustaa Espanjan maajoukkuetta tulevaisuudessa.
Theo pelasi ensimmäisen ottelunsa Ranskan jalkapallomaajoukkueessa MM-karsintaottelussa Suomea vastaan syyskuussa 2021. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki seuraavassa ottelussaan Belgiaa vastaan. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2022 Ranskan hopeajoukkueessa kuusi ottelua, joista viidessä hän oli avauskokoonpanossa. Hän teki voittomaalin välieräottelussa Marokkoa vastaan. Loppuottelussa Argentiinaa vastaan hänet otettiin vaihtoon 71. minuutilla. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täyden peliajan joukkueensa kaikissa kuudessa ottelussa, ja puolivälierässä Portugalia vastaan hän teki maalin rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa viidentenä ja koko kilpailun viimeisenä laukojana. Theo on vuoden 2024 loppuun mennessä pelannut 36 A-maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Aiheesta muualla

Theo Hernándezin tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Theo Hernándezin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Milan – Serie A
2 Calabria |
4 Bennacer |
7 Morata |
8 Loftus-Cheek |
9 Jović |
10 Leão |
11 Pulisic |
14 Reijnders |
16 Maignan |
17 Okafor |
18 Zeroli |
19 Hernández |
20 Jiménez |
21 Chukwueze |
22 Emerson |
23 Tomori |
24 Florenzi |
28 Thiaw |
29 Fofana |
31 Pavlović |
42 Terracciano |
46 Gabbia |
57 Sportiello |
80 Musah |
90 Abraham |
96 Torriani |
Valmentaja: Fonseca
Ranskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Lloris |
2 Pavard |
3 Disasi |
4 Varane |
5 Koundé |
6 Guendouzi |
7 Griezmann |
8 Tchouaméni |
9 Giroud |
10 Mbappé |
11 Dembélé |
12 Kolo Muani |
13 Fofana |
14 Rabiot |
15 Veretout |
16 Mandanda |
17 Saliba |
18 Upamecano |
19 Benzema |
20 Coman |
21 L. Hernández |
22 T. Hernández |
23 Areola |
24 Konaté |
25 Camavinga |
26 Thuram |
Valmentaja Deschamps
Ranskan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Samba |
2 Pavard |
3 Mendy |
4 Upamecano |
5 Koundé |
6 Camavinga |
7 Griezmann |
8 Tchouaméni |
9 Giroud |
10 Mbappé |
11 Dembélé |
12 Kolo Muani |
13 Kanté |
14 Rabiot |
15 Thuram |
16 Maignan |
17 Saliba |
18 Zaïre-Emery |
19 Fofana |
20 Coman |
21 Clauss |
22 Hernández |
23 Areola |
24 Konaté |
25 Barcola |
Valmentaja Deschamps
São Paulon Grand Prix 2025

|  São Paulon Grand Prix 2025  |
| --- | --- |
 21. osakilpailu 24 osakilpailusta kaudella 2024. 

Päivämäärä:  9. marraskuuta 2024
Rata:  Autódromo José Carlos Pace
Sijainti:  São Paulo, Brasilia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,309 km
Kilpailun pituus:  71 kierrosta, 305,879 km
São Paulon Grand Prix 2025 (virallisesti Formula 1 Grande Prêmio de São Paulo 2025) on Formula 1 -kauden 2025 21. osakilpailu, joka ajetaan 9. marraskuuta Interlagosin moottoriradalla São Paulossa Brasiliassa.
Kuusijuhla

Joulukuusi.
Kuusijuhla tai joulujuhla on koulujen juhla, jota vietetään syyslukukauden päätteeksi joululoman alkaessa.
Monessa koulussa kuusijuhla on suuri juhla, jota valmistellaan viikkoja ja joka pidetään koulun juhla- tai liikuntasalissa ja johon kutsutaan mahdollisuuksien mukaan myös lasten vanhemmat ja sisarukset. Kuusijuhlaan kuuluvat esimerkiksi joulukoristeet, joululaulut, tonttuleikit, runot ja lasten esittämä näytelmä. Tilaisuuden päättää usein makeisia jakava joulupukki, joka toivotetaan tervetulleeksi ”Joulupukki, joulupukki” -laululla.