stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stabat Mater (Rossini)

Stabat Mater on Gioacchino Rossinin sävellys kuorolle ja solisteille. Sen pohjana on Stabat Mater, katolinen hymni 1200-luvulta, joka käsittelee Marian kärsimystä. Rossinin teoksen alkuperäisversio esitettiin Madridissa vuonna 1832. Siihen sisältyi Giovanni Tadolinin säveltämiä osuuksia; Rossini kuitenkin sävelsi sittemmin uudelleen Tadolinin osuudet, ja uusittu versio esitettiin ensi kertaa vuonna 1842.
Sotilaspalvelija

Venäläinen upseeri ja hänen sotilaspalvelijansa
Sotilaspalvelija on sotilas, joka on määrätty upseerin henkilökohtaiseen palvelukseen. Nykyaikaisessa armeijassa ei ole enää sotilaspalvelijoita, mutta ne olivat yleisiä vielä ensimmäisessä maailmansodassa. Korkea-arvoista upseeria palveleva toinen upseeri on adjutantti. [lähde? ]
Britannian armeijassa on pitkä perinne sotilaspalvelijoista, jotka ovat toimineet ylemmistä yhteiskuntaluokista tulevien upseerien henkivartijoina ja palvelijoina. Palvelijoista luovuttiin kokonaan vasta toisen maailmansodan jälkeen, mutta esimerkiksi Intian merivoimissa on yhä käytössä sotilaspalvelija eli sahayak.
South Stream

South Stream oli Gazpromin, Enin, Électricité de Francen ja Wintershallin
kaasuputkisuunnitelma Venäjän maakaasun kuljettamiseksi Mustanmeren alitse Italiaan ja Itävaltaan. Joulukuun 2014 alussa Venäjän valtionjohto ilmoitti maansa vetäytyvän tästä Mustanmeren alittavan kaasuputken rakentamishankkeesta Euroopan unionin vastustuksen takia.
Hankkeen vaiheet

Kaasuputken rakentamisesta allekirjoitettiin esisopimus Roomassa 23. kesäkuuta 2007 Italian Enin ja Gazpromin välillä. Yhtiöt sopivat yhteisyrityksen perustamisesta tutkimaan hankkeen toteuttamista ja markkinointia varten.
Joulukuussa 2011 Turkki hyväksyi putken rakentamisen aluevesiensä läpi. Sopimukset investoinneista Serbian, Unkarin, Slovenian ja Bulgarian kanssa solmittiin syksyllä 2012.
Gazprom aloitti rakennustyöt joulukuussa 2012.
Hanketta lobbasivat eri tahot, Suomesta muun muassa vuosina 2011–2013 Antton Rönnholm, joka toimi myöhemmin SDP:n puoluesihteerinä. Hän laskutti oman Philotimo Consultingin -yrityksensä kautta hankkeen lobbaamisesta liki 200 000 euroa.
17. huhtikuuta 2014 Euroopan parlamentti hyväksyi kaasuputkea vastustavan päätöslauselman ja vaati boikotteja Venäjän energiateollisuutta vastaan. Keväällä 2014 EU-komissio vaati Bulgariaa lopettamaan putken rakennustyöt, koska komission mukaan hanke rikkoo Euroopan unionin kilpailulakeja. Marraskuussa 2014 Unkarin parlamentti hyväksyi kaasuputken rakennuksen, ja töiden oli määrä alkaa kuuden kuukauden kuluessa.
1. joulukuuta 2014 Venäjän presidentti Vladimir Putin kuitenkin ilmoitti Venäjän vetäytyvän South Stream -hankkeen Mustanmeren alittavan kaasuputken rakentamisesta EU:n vastustuksen takia. Sen sijaan Venäjä kertoi voivansa rakentaa Turkin kanssa yhteistyössä kaasuputken Venäjältä Turkkiin, eliTurkStream-kaasuputken, ja sieltä edelleen Kreikan rajalle saakka.
Kaasuputken reitti

Suunnitelman mukainen putki olisi kuljettanut 30 miljardia kuutiometriä kaasua vuodessa. Putken runkoreitti olisi kulkenut Beregovajan kompressoriasemalta Mustanmeren rannalta Bulgarian Varnaan. Siellä putki olisi haarautunut; eteläinen haara olisi jatkanut Varnasta Kreikan läpi ja edelleen Joonianmeren ali etelä-Italiaan. Pohjoinen haara olisi kulkenut Varnasta Romanian, Unkarin ja Slovenian läpi Itävaltaan.
Kilpailevat kaasuputkihankkeet

South Stream pyrkii korvaamaan Venäjältä Turkkiin johtavan TurkStreamin jatkehankkeen Bulgarian kautta Unkariin. South Streamin kilpailijana oli myös EU:n aiemmin ajama, Turkin läpi kulkeva Nabucco-kaasuputkihanke.
Venäjän eteläpuolitse Kaspianmereltä Italiaan johtava Eteläinen kaasukäytävä -hanke (Southern Gas Corridor, SGC), jonka rakentaminen alkoi vuonna 2014, on venäläisen kaasuputkihankkeen uudempi kilpailija. SGC-hankkeen tärkeyttä korosti esimerkiksi Euroopan komissio jo vuonna 2008 Euroopan parlamentille antamassaan energiapoliittisessa tiedonannossa. SGS-hankkeen loppupää on Turkin rajalta Kreikan ja Albanian läpi etelä-Italiaan johtava Trans Adrian kaasuputki. SGC-putkiston kaasutoimitus Georgiaan ja Turkkiin oli määrä alkaa suunnitelman mukaan vuonna 2018, EU-maihin ja Albaniaan vuosien 2019–2020 tienoilla. Aikaisemmin arvioitiin, että se lisää Euroopan yhteisön energiaturvallisuutta.
Kaasuputken pätkiä varastoituna Varnassa, Mustanmeren äärellä lokakuussa 2014.
Some Gave All

| Some Gave All Billy Ray Cyrus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Joe Scaife, Jim Cotton
 Tyylilaji: Country
 Kesto: 35.42
 Levy-yhtiö: Mercury
Billy Ray Cyruksen muut julkaisut
|   | Some Gave All 1992 | It Won't Be the Last 1993 |
Some Gave All on amerikkalaisen Billy Ray Cyrusin ensimmäinen albumi. Sen julkaisi Mercury Records. Albumin tunnetuin kappale on "Achy Breaky Heart", joka oli viisi viikkoa Billboardin country-listan kärkisijalla. "Could've Been Me", "Wher'm I Gonna Live?" ja "She's Not Cryin' Anymore" julkaistiin myös singleinä.
Kappaleet

| # | Nimi | Pituus | Kirjoittaja(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | "Could've Been Me" | 3:44 | Monty Powell, Reed Nielsen |
| 2. | "Achy Breaky Heart" | 3:23 | Don Von Tress |
| 3. | "She's Not Cryin' Anymore" | 3:25 | Billy Ray Cyrus, Buddy Cannon, Terry Shelton |
| 4. | "Wher'm I Gonna Live?" | 3:29 | B. R. Cyrus, Cindy Cyrus |
| 5. | "These Boots Are Made for Walkin'" | 2:47 | Lee Hazelwood |
| 6. | "Someday, Somewhere, Somehow" | 3:47 | B. R. Cyrus |
| 7. | "Never Thought I'd Fall in Love with You" | 3:41 | Jim McKnight, Mike Murphy |
| 8. | "Ain't No Good Goodbye" | 3:22 | Barton Stevens, B. R. Cyrus, Kevin White |
| 9. | "I'm So Miserable" | 3:59 | B. R. Cyrus, Corky Holbrook |
| 10. | "Some Gave All" | 4:05 | B. R. Cyrus, C. Cyrus |
Muusikot

Billy Ray Cyrus - Laulu, kitara
Greg Fletcher - rummut
Corky Holbrook - basso
Michael J. Sagraves - kitara, harppu, harmonikka
Terry Shelton - kitara
Barton Stevens - kosketinsoitin
Aiheesta muualla

Some Gave All discogs.com -sivustolla
South Quayn asema

South Quay on Docklands Light Railwayn asema Canary Wharfissa, Lontoossa, Oyster-vyöhykkeellä 2. Se avattiin 31. elokuuta 1987.
Vuonna 1996 aseman lähellä tehtiin pommi-isku, jossa kuoli kaksi ihmistä ja loukkaantui yli 30. Asema kärsi iskussa pahoja vaurioita.
Historia

Asema avattiin 31. elokuuta 1987 osana DLR:n ensimmäistä osaa. Sen laiturit olivat aluksi yhden vaunun mittaiset, mutta niitä pidennettiin myöhemmin kahden vaunun mittaisiksi. Laiturien pidentäminen kolmen vaunun mittaisiksi ei onnistunut, koska radassa oli aseman molemmilla puolilla tiukka mutka. Niinpä DLR päätti sulkea vanhan aseman ja rakentaa uuden 125 metriä itään. Vanha asema suljettiin 23. lokakuuta 2009 ja uusi avattiin 26. lokakuuta. Saman vuoden joulukuussa asemalla paljastettiin vuoden 1996 pommi-iskun uhrien muistolaatta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta South Quayn asema Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Heron Quays | Docklands Light Railway | Seuraava asema: Crossharbour |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:South Quay DLR station
Alkuperäinen asemarakennus.
Uuden aseman itäinen sisäänkäynti.
Käännös suomeksi
Stari Ras

| Stari Ras ja Sopoćani |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Serbia  43°7′8″N, 20°25′22″E
Kriteerit:  (i)(iii)
Tunnusnumero:  96
Valintahistoria
Valintavuosi:  1979
 Stari Ras
Stari Ras (serb. Стари Рас, "vanha Ras") oli keskiaikainen kaupunki Serbiassa, silloisen Raškan valtion eli Župan pääkaupunki. Se perustettiin 800- tai 900-luvuilla ja hylättiin 1200-luvulla. Nykyisin siitä on jäljellä linnoituksia, kirkkoja ja luostareita lähellä Novi Pazarin kaupunkia. Kaupungin rauniot ja läheinen Sopoćanin luostari kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon vuodesta 1979.
Stari Rasin arkkitehtuurissa kohtasivat itäiset ja läntiset vaikutteet. Pyhän Yrjänän kirkko Djurdjevi Stupovin luostarissa, perustettu 1170–1171, on yhdistelmä romaanista ja bysanttilaista tyyliä. Kirkossa on myös kaksi kerrostumaa freskoja, vuosilta 1175 ja 1282–1283, jotka kuuluvat Balkanin hienoimpiin. Pietarin ja Paavalin kirkko on 900-luvun rakennus, rakennettu 600-luvun kappelin paikalle, ja vanhin Balkanilla säilynyt kirkko.
Pietarin ja Paavalin kirkko
Sopoćanin luostari Stari Rasissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stari Ras Wikimedia Commonsissa
Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (serbiaksi, ilmakuvia)
Alberto Tarantini

Alberto Tarantini suunnilleen vuonna 1982.
Alberto Tarantini (s. 3. joulukuuta 1955) on argentiinalainen jalkapalloilija ja maailmanmestari. Hän pelasi puolustajana useammallakin paikalla.
Vuoden 1978 MM-kilpailuissa Tarantini kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Argentiinan joukkueeseen. Hän pelasi MM-lopputurnauksessa kaikissa Argentiinan seitsemässä ottelussa ja teki yhden maalin jatkolohko-ottelussa Perua vastaan. Kaikkiaan hän pelasi 61 maaottelua ja teki niissä yhden maalin vuosina 1974–1982.
Taitojensa lisäksi Tarantini tunnettiin temperamentistaan.
Boca Juniorsin kasvatteihin lukeutuva Tarantini huomattiin myös afromaisen hiuspehkonsa ja etuhampaidensa takia, jotka toivat hänelle lempinimen conejo ("kaniini").
Aiheesta muualla

Tarantinin uran tilastot
Tarantini Sporting Heroes -sivustolla
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Alonso |
2 Ardiles |
3 Baley |
4 Bertoni |
5 Fillol |
6 Gallego |
7 L. Galván |
8 R. Galván |
9 Houseman |
10 Kempes |
11 Killer |
12 Larrosa |
13 Lavolpe |
14 Luque |
15 Olguín |
16 Ortiz |
17 Oviedo |
18 Pagnanini |
19 Passarella |
20 Tarantini |
21 Valencia |
22 Villa |
Valmentaja Menotti
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1982
1 Ardiles |
2 Baley |
3 Barbas |
4 Bertoni |
5 Calderón |
6 Díaz |
7 Fillol |
8 Galván |
9 Gallego |
10 Maradona |
11 Kempes |
12 Hernández |
13 Olarticoechea |
14 Olguín |
15 Passarella |
16 Pumpido |
17 Santamaría |
18 Tarantini |
19 Trossero |
20 Valdano |
21 Valencia |
22 Van Tuyne |
Valmentaja Menotti
Alfred Grenander

Alfred Grenander vuonna 1901
Alfred Grenander (s. 1863, Skövde, Ruotsi – k. 1931, Berliini, Saksa) oli ruotsalainen arkkitehti, joka vaikutti pääasiassa Berliinissä. Hänet tunnetaan etenkin hänen suunnittelemistaan Berliinin metron asemista. Suuri osa Berliinin vanhimmista, 1900-luvun ensimmäisellä kolmanneksella rakennetuista metroasemista on hänen suunnittelemiaan.
Tunnettuja esimerkkejä ovat Wittenbergplatzin, Hermannplatzin ja Krumme Lanken metroasemat. Jälkimmäisen aseman edessä oleva pieni aukio on nimetty Alfred-Grenander-Platziksi. Suurin Grenanderin suunnittelemista asemista on Alexanderplatzin metroasema, jolla risteää kolme metrolinjaa.
Wittenbergplatzin metroaseman sisäänkäynti yöllä
Hermannplatzin metroasema (U7:n laituritaso)
Krumme Lanken metroaseman sisäänkäynti
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alfred Grütter

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | 300 m sotilaskivääri, joukkuekilpailu |  |
| Välikisat  | Välikisat  | Välikisat  |  |
|  Kultaa | Ateena 1906 | Vapaakivääri, joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Loosduinen 1899 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Luzern 1901 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Rooma 1902 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Buenos Aires 1903 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Bryssel 1905 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Luzern 1901 | 300 m vapaakivääri, polvi |  |
Alfred Grütter (31. elokuuta 1860 – 30. tammikuuta 1937) oli sveitsiläinen ampuja ja olympiavoittaja. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900 ja Ateenan välikisoihin 1906. Grütter voitti Pariisissa kultaa 300 metrin sotilaskiväärin joukkuekilpailussa ja Ateenassa samanvärisen mitalin vapaakiväärin joukkuekilpailussa.
Ainoan henkilökohtaisen MM-mitalinsa Grütter saavutti 1901 oltuaan kolmas vapaakivärin polviasentokilpailussa. Lisäksi MM-tasolla on tullut joukkuemitaleja.
All in Good Taste

All in Good Taste on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut kanadalainen komediaelokuva. Sen pääosia esittävät Jonathan Welsh, Harvey Atkin, Jack Creley, James B. Douglas, Joanne Kirwan-Clarke ja Linda Rennhofer. Nuori Jim Carrey tekee elokuvassa pikkuroolin alastomana valokuvaajana. Elokuvan on ohjannut Anthony Kramreither.
Aiheesta muualla

All in Good Taste Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sosiaalidemokraattinen ryhmä

Sosiaalidemokraattinen ryhmä on Pohjoismaiden neuvostossa toimiva vasemmistolainen puolueryhmä. Sosiaalidemokraattiseen ryhmään kuuluu kahdeksan puoluetta, yksi jokaisesta neuvoston jäsenmaasta ja itsehallintoalueelta. Ryhmän tavoitteita ovat muun muassa pohjoismaisen hyvinvointimallin kehittäminen, Pohjoismaiden välinen yhdentyminen ja Pohjoismaiden kansainvälisen aseman vahvistaminen. Ryhmän puheenjohtajana on viimeksi toiminut islantilainen Helgi Hjörvar (2009–2013).
Jäsenpuolueet

Ryhmän kahdeksasta jäsenpuolueesta neljä kuuluu myös Euroopan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (ESP). Viisi kuuluu Sosialistiseen internationaaliin. Grönlantilaiset ovat lisäksi internationaalissa tarkkailijana. Neuvoston sosiaalidemokraatit tekevät läheistä yhteistyötä Pohjolan ammatillisen yhteisjärjestön (NSF) ja vapaan sivistystyön järjestöjen kanssa.
Suomen sosiaalidemokraattinen puolue (SDP)
Samfylkingin (S)
Socialdemokratiet (S)
Norjan työväenpuolue (Det norske arbeiderpartiet) (A)
Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (Sveriges socialdemokratiska arbetareparti) (s)
Ahvenanmaan sosiaalidemokraatit (Ålands socialdemokrater) (ÅSD)
Javnaðarflokkurin (Jvfl)
Siumut (Si)
Aiheesta muualla

Sosiaalidemokraattinen ryhmä Pohjoismaiden neuvoston sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Simonides

Simonides (m.kreik. Σιμωνίδης, Simōnidēs) voi viitata kahteen muinaiskreikkalaiseen runoilijaan:
Semonides Amorgoslainen (600-luku eaa.), jambirunoilija
Simonides Keoslainen (n. 556–469 eaa.), lyyrinen runoilija.
Simonídis (kreik. Σιμωνίδης) on myös nykykreikkalainen sukunimi:
Konstantínos Simonídis (1820-1867), kreikkalainen paleografi, käsikirjoitusten väärentäjä ja seikkailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Simonides”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Stabat Mater (Palestrina)

Giovanni Pierluigi da Palestrina sävelsi Stabat Materinsa noin vuonna 1590 paavi Gregorius XIV:lle. 1600-luvulle mennessä oli muodostunut perinteeksi laulaa teos Sikstiiniläiskappelissa palmusunnuntain offertoriumissa. Teos on kirjoitettu kahdeksalle äänelle, jotka jakautuvat kahteen kuoroon (2 × SATB).
Richard Wagner teki vuonna 1848 Palestrinan Stabat Materista version Dresdenissä järjestettyä konserttiaan varten. Lisztin suosituksesta kyseinen versio julkaistiin vuonna 1878.
Aiheesta muualla

Allmusic.com: Stabat mater, motet for 8 voices (englanniksi)
Sojuz TMA-8

Jeffrey Williams Sojuz TMA-8 aluksessa
Sojuz TMA-8 oli Venäjän avaruusjärjestön lento ISS-avaruusasemalle. Se oli 29. miehitetty avaruuslento ISS-asemalle. Alus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 30. maaliskuuta 2006 kello 2:30 UTC Sojuz-kantoraketilla. Lennon kesto oli 182 päivää.
Alus kuljetti kaksi Expedition 13 -miehistön jäsentä. Mukana oli myös Brasilian ensimmäinen kosmonautti/astronautti Marcos Pontes. Brasilian avaruusjärjestö sai lentopaikan noin 20 miljoonalla dollarilla, joka kuten avaruusturistien maksamat taksat on merkittävästi pienempi summa kuin yhden ihmisen avaruuslennon kustannukset.
Sojuz TMA-8 toi 28. syyskuuta 2006 maahan Expedition 13:n miehistön lisäksi Sojuz TMA-9:n asemalle kuljettaman avaruusturistin, Anousheh Ansarin. Hän on ensimmäinen naisavaruusturisti.
Miehistö

Avaruuteen menevä miehistö, ISS:n Expedition 13-miehistö
Pavel Vinogradov, päällikkö - Venäjän avaruusjärjestö
Jeffrey Williams, lentoinsinööri - NASA
Marcos Pontes, lentoinsinööri - Brasilian avaruusjärjestö
Maahan palaavat
Pavel Vinogradov
Jeffrey Williams
Anousheh Ansari, avaruusturisti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sojuz TMA-8 Wikimedia Commonsissa
Soyuz TMA-8
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sojuz TMA-7 | Sojuz | Seuraaja: Sojuz TMA-9 |
Sojuzmultfilm

Sojuzmultfilm (ven. Союзмультфильм) on maailman suurimpiin kuuluva[lähde? ] venäläinen animaatiostudio.  Se perustettiin Moskovassa 10. kesäkuuta 1936 nimellä Sojuzdetmultfilm (ven. Союздетмультфильм), mutta jo seuraavana vuonna nimi vaihdettiin nykyiseksi. Studio on tuottanut 1 530 elokuvaa piirros-, pala-, ja nukkeanimaatiotekniikoilla. Vaikka suuri osa tuotannosta onkin suunnattu lapsille, on hyvänä esimerkkinä yhteiskuntakriittinen Erään rikoksen tarina selvästi aikuisemmalle yleisölle suunnattu. Studiota arvostetaankin juuri sen monipuolisuuden vuoksi.kenen mukaan? Suurin osa elokuvista on lyhytanimaatioita, mutta studio on tuottanut myös joitakin pitkiä elokuvia.
Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen suurin elokuvaprojekti on ollut 78-minuuttinen nukkeanimaatio Gofmaniada, joka perustuu E. T. A. Hoffmannin teksteihin. Se tullaan julkaisemaan mahdollisesti 2016 tai 2017.päivitettävä
Merkittävimpiä teoksia

Erään rikoksen tarina (Istorija odnogo prestuplenija), ohj. Fjodor Hitruk 1962
Film, Film, Film ohj. Fjodor Hitruk 1968
Krokotiili Gena (Krokodil Gena), ohj. Roman Katšanov 1969
Nalle Puh -sarja (Vinni-Puh), ohj. Fjodor Hitruk 1969–1972
Kerženetsin taistelu (Setša pri Keržentse), ohj. Ivan Ivanov-Vano ja Juri Norstein 1971
Muksis (Tšeburaška), ohj. Roman Katšanov 1971
Kettu ja jänis (Lisa i zajats), ohj. Juri Norstein 1973
Haikara ja kurki (Tsaplja i žuravl), ohj. Juri Norstein 1974
Siili sumussa (Jožik v tumane), ohj. Juri Norstein 1975
Satujen satu (Skazka skazok), ohj. Juri Norstein 1979
piirroselokuvasarja Nu, pogodi! 1969
Vasja Kurolesovin seikkailut 1981
Kolmannen planeetan arvoitus 1981
Neuvostoliittolaisia postimerkkejä vuodelta 1988 animaatiofilmeistä
Krokotiili Gena
Nalle Puh
"Nu, pogodi!"
"Siili sumussa"
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (venäjäksi)  (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa elokuvista (englanniksi) (venäjäksi)
http://elonet.fi/company/yhancq/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Sojuzmultfilm Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sojuz TMA-9

Sojuz TMA-9 oli Venäjän avaruusjärjestön toteuttama avaruuslento ISS-avaruusasemalle, jonka suunniteltu laukaisu tapahtui 18. syyskuuta 2006 ja paluu maahan 21. huhtikuuta 2007. Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta tornista LC1 Sojuz-kantoraketilla. Lento kesti 215 päivää.
Miehistö

Avaruuteen kuljetettiin ISS:n "Retkikunta 14"-miehistö
Mihail Tjurin, lennon päällikkö, Venäjän avaruusjärjestö
Michael López-Alegría, lentoinsinööri, NASA
Anousheh Ansari, persialais-amerikkalainen naisavaruusturisti, Yhdysvallat, joka korvasi japanilaisen avaruusturistin Daisuke Enomoton, joka ei läpäissyt lennon lääketieteellisiä vaatimuksia.
Asemalta maahan palaavat:
Mihail Tjurin, päällikkö, Venäjän avaruusjärjestö
Michael López-Alegría, lentoinsinööri, NASA
Charles Simonyi, avaruusturisti, Yhdysvallat
Aiheesta muualla

Sojuz TMA-9 (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sojuz TMA-8 | Sojuz | Seuraaja: Sojuz TMA-10 |
All that Remains to Be Seen

| All that Remains to Be Seenv |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Julie Bezerra Madsen
Käsikirjoittaja:  Julie Bezerra Madsen
Tuottaja:  Katrine Sahlström
Säveltäjä:  Laurits Hyllested
Kuvaaja:  Julie Bezerra Madsen Mads Kongerskov
Leikkaaja:  Signe Rebekka Kaufmann
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi Tanska
Tuotantoyhtiö:  Avanton Productions Good Company Pictures
Levittäjä:  Avanton Productions
Ensi-ilta:  2022 (Rakkautta ja Anarkiaa)
Kesto:  71 minuuttia
Alkuperäiskieli:  tanska
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
All that Remains to Be Seen on Julie Bezerra Madsenin ohjaama ja käsikirjoittama suomalais-tanskalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.
Elokuva kertoo Christinasta ja hänen 7-vuotiaasta pojastaan, jotka sairastavat silmien verkkokalvoja rappeuttavaa Stargardtin tautia.
Aiheesta muualla

All that Remains to Be Seen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Against the Grain (Rory Gallagherin albumi)

| Against the Grain Rory Gallagher |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1975 Wessex Studios, Lontoo
 Julkaistu: lokakuu 1975
 Tuottaja(t): Rory Gallagher
 Tyylilaji: blues rock
 Kesto: 44.11
 Levy-yhtiö: Chrysalis
Rory Gallagherin muut julkaisut
| Irish Tour '74 1974 | Against the Grain 1975 | Calling Card 1976 |
Against the Grain on irlantilaisen multi-instrumentalistin Rory Gallagherin albumi, joka on julkaistu vuonna 1975.
Kappaleet

Kappaleet Rory Gallagher, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Let Me in – 4.03
Cross Me Off Your List – 4.26
Ain't Too Good – 3.54
Souped-Up Ford – 6.24
Bought and Sold – 3.24
Kappaleet > B-puoli

I Take What I Want – 4.22 (säv. David Porter, Teenie Hodges, Isaac Hayes)
Lost at Sea – 4.06
All Around Man – 6.14 (säv. Bo Carter, Rory Gallagher)
Out on the Western Plain – 3.53 (säv. Lead Belly)
At the Bottom – 3.18
Kappaleet > CD-painoksen bonuskappaleet

Cluney Blues – 2.12
My Baby, Sure – 2.55
Muusikot

Rory Gallagher – laulu, kitara, huuliharppu
Gerry McAvoy – basso
Lou Martin – kosketinsoittimet
Rod de’Ath – rummu, lyömäsoittimet
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Against the Grain discogs.com -sivustolla
Adekvaatti

| --- | --- |
:  Määritelmä: täysin asianmukainen, aito, sopiva 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Adekvaatti. Katso adekvaatti Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Adekvaatti kausaliteetti

| --- | --- |
:  
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Adekvaatti kausaliteetti. Katso adekvaatti kausaliteetti Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Alfonso Celis Jr.

Alfonso Celis Jr. vuonna 2014.
Alfonso Celis Enecoiz Jr. (s. 18. syyskuuta 1996 México, Meksiko) on meksikolainen rata-autoilija.
Celis aloitti karting-uransa vuonna 2009. Vuonna 2011 Celis voitti Turismos de Velcocidad 1800cc -luokan mestaruuden. Vuonna 2012 Celis kilpaili Formula BMW Talent Cup -sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän voitti Meksikon 24 tunnin kilpailun. Vuonna 2013 Celis kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa sijoittuen sarjan 14:nneksi. Samana vuonna hän sijoittui Panam GP -sarjassa seitsemänneksi ja Panam GP -talvisarjassa kolmanneksi. Hän ajoi samana vuonna myös Britannian Formula 3 ja Euroopan Formula 3 -sarjoissa muutamia kilpailuja. Vuonna 2014 Celis siirtyi GP3-sarjaan kilpaillen Status Grand Prix -tallissa. Hän saavutti kaksi pistettä kauden aikana. Samana vuonna hän ajoi kaksi kilpailua Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2015 Celis jatkoi GP3-sarjassa siirtyen ART Grand Prix -talliin. Samana vuonna hän kilpaili täyden kauden FR 3.5 -sarjassa.