Salaliittoteoria
Salaliittoteorioihin uskovat ihmiset

Salaliittoteorioihin uskovia saatetaan arvostella puutteellisesta arvostelukyvystä, herkkäuskoisuudesta ja varomattomasta yksittäistapauksista yleistämisestä. Salaliittoihin uskovilla ihmisillä on kyselytutkimusten perusteella myös muita ihmisiä enemmän uskoa ja kiinnostusta muunkintyyppisiin epätavallisiin ja ”vääräoppisiin” käsityksiin ja ilmiöihin, kuten new ageen, homeopatiaan, yliluonnollisiin ilmiöihin ja taikauskoisuuteen. Useissa kyselytutkimuksissa on havaittu, että yhteen salaliittoteoriaan uskova ihminen uskoo usein tavallista useammin myös muihin salaliittoteorioihin. Kun ihmisille annetaan luettelo salaliittoteorioista ja pyydetään heitä arvioimaan niiden uskottavuus jollain numeroasteikolla, saman vastaajan kaikkien vastausten on tapana kasaantua asteikon jompaankumpaan päähän tai keskelle.
Lantian ym. (2017) mukaan salaliittoteorioihin uskovia ihmisiä yhdistää avoimuus uusille kokemuksille, epäluottamus sekä machiavellismi. Heillä on usein epämiellyttävä luonne (engl. low agreeability), eli he eivät ole erityisen luotettavia, yhteistyökykyisiä tai hyväntahtoisia. Machiavellismi tarkoittaa taas sitä, että he ovat niin keskittyneitä omiin päämääriinsä, että he ovat valmiita huijaamaan, hyväksikäyttämään ja manipuloimaan muita saavuttaakseen tavoitteensa. Salaliittoteorioihin uskovilla on keskivertoa todennäköisemmin narsistisia piirteitä sekä liioiteltu käsitys omasta itsestään. Lantian ym. (2017) mukaan salaliittoteorioihin vahvasti uskovat ihmiset ovat muita todennäköisempiä yliarvioimaan asioiden tapahtumisen todennäköisyyden, näkemään liian helposti asiayhteyksiä paikoissa, joissa niitä ei ole olemassa, sekä he ovat keskivertoa vähemmän analyyttisia ajattelussaan.
Salaliittoteorioihin vahvasti uskovilla on muita suurempi tarve kokea olevansa ainutlaatuisia ja he kokevat salaliittoteorioiden kautta olevansa muita tiedostavampia ajankohtaisista tapahtumista. Masonin (2002) mukaan salaliittoteorioihin uskovat näkevät asiat salaisen tiedon kertomuksen kautta ja että he uskovat, että heillä on salaista tietoa, mitä muilla ei ole saatavilla. Lantian ym. mukaan tämä vahvistaa heidän omaa käsitystä omasta ainutlaatuisuudestaan, joka on taas yhteydessä korostuneeseen narsismiin. Cichocka ym. (2016) havaintojen mukaan paranoidiset ajatukset toimivat yhdistävänä välittäjänä salaliittoteorioiden ja yksilöllisen narsismin välillä salaliittoteorioihin uskovilla henkilöillä.
Heillä on taipumus kokea maailma vaarallisena paikkana. Moulding ym. (2016) mukaan salaliittoteorioihin uskovat kokevat muita todennäköisemmin voimattomuutta, sosiaalista eristäytymistä ja anomiaa eli irtautumista sosiaalisista normeista. Yhteiskunnan ulkopuolelle jääminen voi synnyttää salaliittoajattelua, kun ulkopuolisuus saa henkilön hakeutumaan esimerkiksi salaliittoteoriaryhmiin ja alakulttuureihin etsimään yhteenkuuluvuudentunnetta. Moulding ym. mukaan salaliittoteorioihin uskominen on myös yksilön tapa välttää tuntemasta ahdinkoa omasta tilanteestaan. Sen sijaan yksilö saa salaliittoteorioista voimaantumisen tunnetta ja turvaa vaaralliseksi kokemassaan maailmassa. Samanmielisten verkkoyhteisössä he välttyvät vastakkaisilta ajatuksilta ja todisteilta. Yhdysvalloissa salaliittoteoriat ovat keskimääräistä suositumpia etnisten vähemmistöjen keskuudessa.
Salaliittoteoreetikoilla on järjestäytyneitä verkostoja, toisiinsa kytkeytyviä verkkosivustoja, konferensseja, kirjoja, dokumentteja ja PR-toimintaa. Ne kaikki muodostavat vaihtoehtoisen sosiaalisen maailman, jossa on omat sankarinsa, arvonsa, uskomuksensa ja tapansa. Salaliittoteoreetikot näkevät itsensä tutkijoina. Jotkut heistä ovat perehtyneet aiheeseensa hyvin yksityiskohtaisesti. He kiinnittävät huomiota löytämiinsä poikkeavuuksiin, kuten inhimillisiin virheisiin, hätäisiin lausuntoihin, tiedollisiin aukkoihin ja ristiriitaisuuksiin, ja kutovat niistä yhtenäisen salaliittoteorian.
Salaliittoteorioihin uskovilla on tapana uskoa niihin salaliittoteorioihin, jotka vahvistavat heidän jo olemassa olevia poliittisia näkemyksiään. Yhdysvalloissa ja Hollannissa (2015) salaliittojen kannattaminen oli yhteydessä poliittisiin ääriasenteisiin sekä oikealla että vasemmalla. Tutkijat olettivat, että syynä olivat jäykät uskomusjärjestelmät, joiden nojalla ääriasenteita kannattavat turvautuivat yksinkertaisiin ratkaisuihin. Pahat salaliitot olisivat tällaisia yksinkertaisia syittämisiä.
Psykologi Jukka Häkkisen mukaan salaliittoteorioiden taustalla on ihmisaivojen tapa luoda malleja, joiden avulla tehdään nopeita tulkintoja ympäristöstä. Yleistävät ajatusmallit ovat olleet ihmisen evoluutiossa hyödyllisiä. Lajinkehityksen kannalta sellaiset ennakkoluulot ovat olleet hyödyllisiä, jotka auttavat esimerkiksi välttämään petoeläimiä. Ihminen hahmottaa maailmaa selkeiden selitysten ja tarinoiden kautta. Ilmiön selitykseksi valitaan helposti houkutteleva tarina, vaikka se ei olisi totta. Sattumanvaraisuus tuntuu pelottavalta ja johdonmukaisuus helpottavalta. Etenkin järkyttäville tapahtumille halutaan löytää tarkoitus ja merkitys.
Häkkisen mukaan salaliittoteorian omaksumiselle altistaa yleinen kognitiivinen vinouma nimeltä vahvistusharha. Vahvistusvinouma tarkoittaa ihmisen taipumusta valikoida ja tulkita uutta tietoa niin, että se tukee henkilön aikaisempia näkemyksiä. Psykologien oletuksen mukaan ihmisen evolutiivisessa ympäristössä vahvistustaipumus on nopeuttanut päätöksentekoa, mutta nykyaikaisessa yhteiskunnassa se voi johtaa haitallisiin johtopäätöksiin.
Yksilöpsykologisten selitysten lisäksi salaliittoteorioihin uskomista voidaan hahmottaa poliittisesti. Hajautuneen globaalin valtaverkoston sijaan salaliittoteoreetikot saattavat olettaa, että todellisuudessa kaiken takana on vahva johtaja tai vallankäytön ydin, joka pitää lankoja käsissään. Salaliittoteorian kehittelijä valikoi tarinansa palaset ja näin rakennettu tarina voi vaikuttaa sekä johdonmukaisemmalta että viihdyttävämmältä kuin sattumanvarainen todellisuus.