stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Robert Jarni
Pelaajaura

Jarni alotiti uransa kotikaupunkinsa MTČ-seurassa (nyk. NK Čakovec). Vuonna 1985 seura pelasi cup-ottelua suurseura Hajduk Splitiä vastaan ja Jarni teki ottelussa vaikutuksen ja siirtyi Hajdukin riveihin seuraavan vuoden helmikuussa. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 1991 saakka, jolloin hän siirtyi Italiaan Barin jouukkueeseen. Vietettyään kaksi kautta Barissa Jarni siirtyi aluksi Torinoon ja yhden kauden jälkeen toiseen torinolaisseuraan Juventukseen. Myös Juventus-pesti jäi yhden kauden mittaiseksi Jarnin siirryttyä Espanjaan Real Betisiin vuonna 1995.
Betisistä Jarni siirtyi vuonna 1998 aluksi Coventryyn Englantiin, missä ei kuitenkaan ehtinyt pelata otteluaan ennen kuin espanjalainen suurseura Real Madrid kaappasi hänet. Kausi Madridissa jäi kuitenkin torsoksi. Jarni pelasi Espanjassa vielä kaksi kautta Las Palmasissa ennen kuin siirtyi kreikkalaiseen Panathinaikokseen, joka jäi hänen viimeiseksi ammattilaisseurakseen hänen lopetettuaan uransa 2002 MM-kisoihin, joissa Kroatia jäi alkulohkoon.
Maajoukkueurallaan Jarni voitti Jugoslavian joukkueessa juniorien MM-kultaa vuonna 1987. Vanhassa Jugoslavian A-maajoukkueessa hän ehti pelata kaikkiaan seitsemän ottelua. Hän oli mukana joukkueessa myös 1990 Italian MM-kisoissa. Joulukuussa 1990 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa itsenäistyneen Kroatian maajoukkueessa. Hänen maajoukkueuransa kesti kaikkiaan 12 vuotta, jona aikana hän pelasi kaikkiaan 81 ottelua, mikä oli ennätys aina vuoteen 2006 saakka. Maajoukkueurallaan hän kykeni maalintekoon yhden kerran. Hän edusti maataan MM-kisoissa 1998 Ranskassa (pronssia) ja 2002 Japanissa ja Etelä-Koreassa, sekä EM-kisoissa 1996 Englannissa.
Pelaajaura > Saavutukset pelaajana

Nuorten maailmanmestaruus 1987 (Jugoslavia)
MM-pronssia 1998 (Kroatia)
Italian mestaruus 1995 (Juventus)
Italian Cupin voitto 1995 (Juventus)
Jugoslavian Cupin voitto 1987 ja 1991 (Hajduk)
Uran jälkeen

Lopetettuaan jalkapallouransa Jarni pelasi jonkin aikaa futsalia kroatialaisessa MNK Splitin joukkueessa. Yhteistyössä urheiluvälinevalmistaja Astrean kanssa hän lanseerasi omaa nimeään kantaneen urheiluvälinetuotemerkin.
Elokuussa 2007 Jarni nimitettiin Hajduk Splitin apuvalmentajaksi, mutta pari kuukautta myöhemmin päävelmentaja Sergije Krešić lähti seurasta ja Jarni otti vetovastuun. Hän kuitenkin sai potkut kauden päätteeksi. Sittemmin hän on toiminut televisiokommentaattorina kotimaassaan maaottelulähetyksissä.
Rendez-Vous

| Rendez-vous Jean-Michel Jarre |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1985-86
 Julkaistu: 5 huhtikuuta 1986
 Tuottaja(t): Jean-Michel Jarre
 Tyylilaji: electronica, space music, synthpop
 Kesto: 44.24
 Levy-yhtiö: Disques Dreyfus
Jean-Michel Jarren muut julkaisut
| Zoolook 1984 | Rendez-vous 1986 | Revolutions 1988 |
Rendez-Vous on Jean-Michel Jarren vuonna 1986 julkaistu musiikkialbumi. Jarre on tuottanut ja säveltänyt kaikki kappaleet.
Kappaleet

First Rendez-Vous (2'54)
Second Rendez-Vous (10'55)
Third Rendez-Vous (3'30)
Fourth Rendez-Vous (3'57)
Fifth Rendez-Vous (7'41)
Last Rendez-Vous (Ron's Piece) (6'04)
Astronautti Ronald McNairin oli tarkoitus nauhoittaa kuudennen kappaleen saksofoniosuus avaruussukkulalennolla. Siitä olisi tullut maailman ensimmäinen avaruudessa äänitetty soitinosuus, mutta Challenger-sukkula tuhoutui nousun aikana ja koko miehistö menehtyi. McNairin osuuden Maassa nauhoitettuna esitti Pierre Gossez.
Instrumentit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  ARP 2600  EMS Synthi AKS  Seiko DS 250  Elka Synthex  |  Roland JX-8P  Fairlight CMI  E-mu Systems Emulator II  Eminent 310U -urku  |  Linn Electronics Linn 9000  Moog Memory Moog  RMI Harmonic Synthesizer  Oberheim OB-X  |  Yamaha DX-100  Geiss Matrisequencer  Roland TR-808  Casio CZ-5000  |  Sequential Circuits Prophet  |
Sasha Son

Sasha Son
Sasha Son (tunnetaan myös nimellä Sasha Song, ven. Дмитрий Шавров, Dmitri Šavrov, liett. Dmitrijus "Dima" Šavrovas; s. 18. syyskuuta 1983 Vilna, Liettuan SNT) on liettualainen poplaulaja. Hän edusti Liettuaa Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella Love sijoittuen finaalissa 23:nneksi 23 pisteellä.
Aiheesta muualla

Sasha Son MySpace-sivustolla (englanniksi)
Salla Kyhälä

| Salla Kyhälä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1983 Ylivieska
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  alamäkiluistelu
Saavutukset
Paras sijoitus maailmancupissa:  1. (2011 ja 2014)
 Tietolaatikko päivitetty 27. tammikuuta 2015 
Salla Kyhälä  (s. 1983 Ylivieska) on suomalainen ringetenpelaaja ja alamäkiluistelija. Hän on molempien lajien maailmanmestari.
Ringette

Kyhälä on voittanut Suomen ringettemaajoukkueen kanssa maailmanmestaruuden vuosina 2004, 2007, 2010 ja 2013. Vuoden 2013 MM-kisoissa hän voitti pistepörssin ja hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hyökkääjänä pelaava Kyhälä on Tuusulan ringeten kasvatti.
Alamäkiluistelu

Alamäkiluistelussa Kyhälä on voittanut lajin MM-sarjan, Red Bull Crashed Icen vuosina 2011, 2014 ja 2015.
Käännös suomeksi
Sasha Mäkilä

Sasha Mäkilä johtamassa Sleesian filharmonista orkesteria.
Sasha Mäkilä (s. 19. kesäkuuta 1973 Kerava) on suomalainen kapellimestari. Hän opiskeli aluksi musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa ja sellonsoittoa Helsingin konservatoriossa, ennen kuin siirtyi opiskelemaan orkesterinjohtoa Pietarin konservatoriossa professori Leonid Kortšmarin luokalla. Vuonna 2004 Mäkilä nimitettiin Pietarissa toimivan Venäjän kansalliskirjaston sinfoniaorkesterin kapellimestariksi .
Myöhemmin Sasha Mäkilä jatkoi opintojaan Sibelius-Akatemiassa Leif Segerstamin kapellimestariluokalla, sekä David Zinmanin johdolla Aspenin kapellimestariakatemiassa Yhdysvalloissa. Hän on myös toiminut David Zinmanin assistenttina Zürichin Tonhalle-orkesterissa. Mäkilä on opiskellut myös useilla orkesterinjohdon mestarikursseilla mm. Kurt Masurin, Jorma Panulan ja Juri Simonovin ohjauksessa.
Vuonna 2005 Mäkilä oli finalisti Suwonin kansainvälisessä kapellimestarikilpailussa Etelä-Koreassa  ja vuonna 2006 hän voitti kolmannen palkinnon kansainvälisessä Vakhtang Jordania -kapellimestarikilpailussa Yhdysvalloissa.
Vuodesta 2007 vuoteen 2010 Sasha Mäkilä toimi Ranskan kansallisorkesterissa Kurt Masurin apulaiskapellimestarina. Keväällä 2010 Franz Welser-Möst nimitti Mäkilän assistentikseen Clevelandin orkesteriin . Vuodesta 2012 vuoteen 2016 Mäkilä toimi Mikkelin kaupunginorkesterin ylikapellimestarina, ja vuonna 2017 hänet nimitettiin Krasnojarskin sinfoniaorkesterin päävierailijaksi.
Sasha Mäkilän kapellimestarivierailut ulottuvat Euroopan lisäksi Aasiaan, Yhdysvaltoihin ja Etelä-Afrikkaan . Oopperakapellimestarina hän debytoi vuonna 2004 ja on johtanut Suomen ensiesitykset Philip Glassin oopperoista Les enfants terribles ja In The Penal Colony. Mäkilä on myös kantaesittänyt paljon uutta suomalaista musiikkia, muun muassa Kalevi Ahoa .
Vuonna 2013 Sasha Mäkilälle myönnettiin Helsingin yliopiston Pacius-palkinto. Vuonna 2018 Mäkilä väitteli musiikin tohtoriksi Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa aiheenaan Leevi Madetojan sinfoniat. Vuodesta 2020 Sasha Mäkilä on toiminut vierailevana tutkijana Taideyliopiston tutkimusinstituutissa. Hän on myös Synkooppi-lehden päätoimittaja.
Aiheesta muualla

The Cleveland Orchestra
Kotisivu
Orchestre National de France
Ooppera Skaala
Samabogo

| Samabogo |
| --- | --- |
 Samabogo
 Koordinaatit: 12°51′9″N, 5°29′55″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Blan piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  13 200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Samabogo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 40 kilometriä Blasta kaakkoon. Kunnassa on 13 200 ja keskuskylässä 3 800 asukasta (vuonna 2009).
Samabogon kunta rajoittuu lännessä Blan piirin Somasson, pohjoisessa Dougouolon ja Kemenin ja idässä Diaramanan kuntiin sekä etelässä Sikasson alueeseen.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, fulbeja ja soninkeja. Vallitsevat uskonnot ovat islam ja kristinusko.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, pienimuotoinen kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, durra, puuvilla, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, aasit, siat ja vuohet. Samabogon, Bogonin ja Pissangasson kylissä pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat seitsemän alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehityskeskus (CED), kaksi naisten lukutaitokeskusta ja kaksi terveyskeskusta.
Salpausselän seurakunta

| Salpausselän seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Mikkelin hiippakunta
Rovastikunta:  Päijät-Hämeen rovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Lahden seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Salpausselän kirkko
Perustettu:  1961
Jäsenmäärä:  10 533 (2022)
– Osuus asukkaista:  61,9 %
Kirkollisvero:  1,45 %
Kirkkoherra:  Sari Kuirinlahti
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salpausselän seurakunta on 1961 perustettu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Mikkelin hiippakunnan Lahden seurakuntayhtymään kuuluva seurakunta, joka on jäsenmäärältään neljänneksi suurin Lahdessa. Kirkkoherrana Sari Kuirinlahti on toiminut 2017 alkaen.  Sen päätoimipaikka on Salpausselän kirkko Metsäkankaalla. Seurakunnan toimialue käsittää Lahden kaupungin läntisimmät Hollolan kuntaan rajoittuvat tai niiden läheisyydessä olevat kaupunginosat, kuten Jalkarannan, Rautakankareen, Tapanilan, Metsäkankaan, Petsamon.
Aiheesta muualla

Salpausselän seurakunta
Pro Football Hall of Fame

Pro Football Hall of Famen tilat ja Fawcett Stadium Cantonissa Ohiossa.
Pro Football Hall of Fame on National Football Leaguen Hall of Fame eli amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliiga NFL:n museo, jossa on esillä lajiin liittyviä historiallisia esineitä mutta erityisesti kaikkien Hall of Fame -kunniamaininnan saaneiden pelaajien, valmentajien ja NFL-vaikuttajien pronssiset rintakuvat.
Hall of Fame -museo perustettiin Cantonin pikkukaupunkiin Ohion osavaltioonYhdysvaltoihin 7. syyskuuta vuonna 1963. Perustamisen yhteydessä Hall of Fameen valittiin 17 ensimmäistä jäsentä. Yhtä poikkeusta lukuun ottamatta vuoteen 2006 mennessä kaikki muut Hall of Fameen valitut ovat pelanneet uransa jossain vaiheessa NFL:ssä. Poikkeuksena on Buffalo Billsin hyökkäyksen linjamies Billy Shaw, joka pelasi koko uransa American Football Leaguessa.
Canton valittiin Hall of Famen sijaintipaikaksi lähinnä kolmesta syystä:
American Professional Football Association, joka myöhemmin vaihtoi nimensä National Football Leagueksi, perustettiin Cantonissa.
Canton Bulldogs oli NFL:n menestyksekkäin ja ensimmäinen ammattimainen joukkue NFL:n alkuvuosina.
Cantonin asukkaat kampanjoivat onnistuneesti museon rakentamisen puolesta.
Valintaprosessi

Hall of Fame -ehdokkaat valitsee 44-jäseninen valitsijakomitea (engl. Board of Selectors), joka koostuu lähinnä yhdysvaltalaisista urheilutoimittajista. Aiempina vuosina on valittu vähintään kaksi mutta ei enempää kuin kuusi uutta Hall of Famen jäsentä. Vuodesta 2008 lähtien valitaan vähintään neljä ja korkeintaan seitsemän jäsentä, joista korkeintaan viisi voi olla modernin ajan eli vuoden 1982 jälkeen uransa päättänyttä kandidaattia ja kaksi ennen vuotta 1982 aktiiviuransa päättänyttä seniorikandidaattia.
Komitean on otettava huomioon ainoastaan pelaajan ammattilaisuran pelilliset meriitit ja hänen panoksensa lajiin omalla aikakaudellaan. Teoriassa jokainen pelaaja voidaan asettaa ehdokkaaksi sen jälkeen, kun hänen peliuransa päättymisestä on kulunut viisi vuotta. Uransa päättäneillä valmentajilla karanteeniaikaa ei ole, ja omistajat tai muut joukkueiden merkkihenkilöt voivat tulla valituksi jo aktiiviaikanaan.
Valintaprosessi > Modernin ajan (1982–) ehdokkaat

Alustava Hall of Fame -ehdokasluettelo nimetään jokaisen vuoden elokuussa. Valitsijakomitea rajaa tästä noin 100-150 pelaajan luettelosta syksyn aikana postiäänestyksellä marraskuuhun mennessä noin kaksikymmentä semifinalistia. Seuraavan vuoden tammikuussa, uuden äänestyskierroksen jälkeen, ilmoitetaan lopulliset 15 eniten ääniä saanutta Hall of Fame -finalisteiksi. Joka vuosi finalisteiksi päätyy 15 entistä pelaajaa, valmentajaa tai NFL-vaikuttajaa ammattilaisuransa meriittien perusteella.
Valitsijakomitea kokoontuu vuosittain aina päivää ennen Super Bowlia valitsemaan Hall of Fame -kunniamaininnan saavat pelaajat. Komitea äänestää suljetulla lippuäänestyksellä ensin 15 finalistin joukosta kymmenen ehdokasta jatkokierrokselle, jolla ehdokkaiden määrä rajataan edelleen viiteen ehdokkaaseen. Tullakseen lopulta valituksi Hall of Fameen jokaisen viiden jäljelle jääneen ehdokkaan on saatava 80 prosentin enemmistö komitean viimeisessä, yksinkertaisessa "jaa-ei"-äänestyksessä.
Valintaprosessi > Senioriehdokkaat (ennen vuotta 1982 uransa päättäneet)

Valitsijakomitean yhdeksän jäsentä muodostavat alikomitean (engl. Seniors Committee), joka seuloo mahdollisia ehdokkaita seniorikiintiöstä, johon kuuluvat kaikki ennen vuotta 1982 uransa päättäneet pelaajat. Kaksi elokuussa nimettyä senioriehdokasta ei enää semifinaalivaiheessa kilpaile äänistä muiden modernin ajan ehdokkaiden kanssa, vaan heidät tuodaan suoraan lopulliseen äänestykseen. Super Bowlia edeltävänä äänestyspäivänä komitea äänestää esivalinnassa seulotun kahden senioriehdokkaan nimityksestä yksinkertaisella "jaa-ei"-äänestyksellä, jossa 80 prosentin kannatus johtaa Hall of Fame -valintaan.
Valintaseremonia

Juhlallinen Hall of Fame -seremonia järjestetään joka vuosi heinäkuun lopussa tai elokuun alussa. Cantonissa on tällöin koko viikon kestävä festivaali Hall of Famen ja valittujen kunniaksi, ja se huipentuu Hall of Fame -valintaseremoniaan. Tunteikkaaseen ohjelmaan kuuluu jokaisen valitun pelaajan kiitospuheen lisäksi myös erikseen nimetyn henkilön puhe, jonka sanoin pelaaja saatellaan Hall of Famen jäseneksi. Seremoniassa paljastetaan myös pelaajan pronssiin valettu rintakuva, joka saa valintajärjestyksen mukaan määräytyvän paikkansa näyttelyhallista. Merkkinä jäsenyydestä pelaaja on oikeutettu käyttämään beigenväristä pikkutakkia, jossa on Hall of Fame -logo.
Muutama päivä seremonian jälkeen NFL järjestää myös Pro Football Hall of Fame Gamen, joka on osa neljän kierroksen näytösotteluita ennen varsinaisen runkosarjan alkua.
Hall of Fameen valitut pelaajat eivät edusta mitään tiettyä joukkuetta. Kaikki joukkueet, joita pelaaja on uransa aikana edustanut, ilmoitetaan tasavertaisina museossa. Hall of Fameen pääsy on kunnianosoitus yksilölle, joka on osoittanut joukkuelajissa poikkeuksellista taitoa ja ollut aikanaan paras vertaistensa joukossa.
Hall of Fame -valitut > Pelaajat, valmentajat ja joukkueiden työntekijät

| Kellen Winslow | 1995 | San Diego Chargers | TE | 1979-1987 |
| Alex Wojciechowicz | 1968 | Detroit Lions   Philadelphia Eagles | LB, C | 1938-1946   1946-1950 |
| Willie Wood | 1989 | Green Bay Packers | S | 1960-1971 |
| Rod Woodson | 2009 | Pittsburgh Steelers San Francisco 49ers Baltimore Ravens Oakland Raiders | CB/FS/KR | 1987-1996 1997 1998-2001 2002-2003 |
| Rayfield Wright | 2006 | Dallas Cowboys | OT | 1967-1979 |
| Ron Yary | 2001 | Minnesota Vikings   Los Angeles Rams | OT | 1968-1981   1982 |
| Steve Young | 2005 | Los Angeles Express (USFL)   Tampa Bay Buccaneers   San Francisco 49ers | QB | 1984-1985   1985-1986   1987-1999 |
| Jack Youngblood | 2001 | Los Angeles Rams | DE | 1971-1984 |
| Gary Zimmerman | 2008 | Minnesota Vikings  Denver Broncos | OT | 1986-1992 1993-1997 |
Hall of Fame -valitut > Liigatoimijat

| Nimi | Valintavuosi |  |
| --- | --- | --- |
| Bert Bell* | 1963 | NFL:n komissaari 1946-1959 |
| Joseph Carr* | 1963 | NFL:n presidentti 1921-1939 |
| Hugh "Shorty" Ray | 1966 | Sääntökomitean neuvonantaja, tuomaritoiminnan valvoja 1938-1952 |
| Pete Rozelle | 1985 | NFL:n komissaari 1960-1989 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pro Football Hall of Fame
Salla Paajanen

Salla Paajanen (s. 17. lokakuuta 1964 Kouvola) on suomalainen toimittaja, joka toimi vuosina 1996–2015 Yle TV2:n ajankohtaisohjelman Ajankohtainen kakkonen toimittajana ja juontajana. Hän toimi syksystä 2015 kevääseen 2022 Ylen alueellisten tv-uutisten yhtenä juontajana. Yle poisti alueellisten tv-uutisten juontajat ja irtisanoi Paajasen huhtikuussa 2022. Ylen Paajaselle tarjoama sopimus olisi ollut edellistä huonompi, jonka seurauksena Paajanen valitsi irtisanoutumisen.
Ennen kaksi vuosikymmentä kestänyttä rupeamaansa Ajankohtaisessa kakkosessa Paajanen työskenteli kahdeksan vuotta Mainostelevision uutis- ja ajankohtaisohjelmissa, muun muassa ohjelmassa Huomenta Suomi. Hän on työskennellyt myös muun muassa Kouvolan Sanomissa ja Radio 957:ssa. 1980-luvun alkupuolella hän kirjoitti paikallisuutisia Eteenpäin-lehteen ja avusti Yleisradion radion nuortenohjelmia.
Paajanen kirjoitti ylioppilaaksi Kouvolan Lyseon lukiosta vuonna 1983, minkä jälkeen hän muutti Tampereelle opiskellakseen toimittajatutkintoa. Hän ei kuitenkaan suorittanut tutkintoaan loppuun tuolloin, vaan vasta myöhemmin 2000-luvulla. Hän valmistui Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi vuonna 2017, pääaineenaan journalistiikka ja viestintä, ja sivuaineenaan teatterin ja draaman tutkimus. Lukuvuonna 2022–2023 hän opiskeli käsikirjoittamista Kiljavan opistossa. Hän on myös opiskellut shiatsuterapeutiksi.
Yksityiselämä

Paajanen on naimisissa Teivon raviradan toimitusjohtajan Kimmo Thunebergin kanssa ja hänellä on kolme omaa lasta sekä tytärpuoli.
Paajasen 22-vuotias Lauri-poika kuoli elokuussa 2012 tapahtuneessa onnettomuudessa jäätyään pohjoisesta kohti Tamperetta matkalla olleen junan alle Ylöjärvellä.
Aiheesta muualla

Salla Paajanen Twitterissä
Satakunnan Viikko

| Satakunnan Viikko |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  ilmaisjakelulehti
Kustantaja:  Lalli Oy
Levikki:  94 150 (jakelulevikki)
Perustettu:  2000
Päätoimittaja:  Kim Huovinlahti
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Pori
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Aiheesta muualla
Satakunnan Viikko
Satakunnan Viikko on Porissa viikoittain ilmestyvä sitoutumaton kaupunkilehti, joka on perustettu vuonna 2000. Sen ilmestymispäivä on keskiviikko. Satakunnan Viikko oli alun perin sanomalehti Lallin julkaisema viikkolehti.
Rogunin pato

| Rogunin pato |
| --- | --- |

Tyyppi:  patoallas ja vesivoimala
Teho:  3 600 MW (valmistuessaan)
Tuotanto:  16.11.2018- (1. generaattorin käyttöönotto)
Omistaja:  Barki Tajik (Tadžikistanin valtio)
Rakentaminen aloitettu:  1976, uudelleen 2016
Valmistunut:  rakenteilla
Sijainti:  Rogun (kaupunki), Erityisalue, Tadžikistan
Koordinaatit:  38.6830°N, 69.7720°E
Rogunin pato on rakenteilla oleva suuri patoallas vesivoimaloineen Vahšjoessa Tadžikistanin erityisalueen Rogunin kaupungin alueella (tadžikiksi Роғун), linnuntietä runsas 50 kilometriä Norakin padosta koilliseen (yläjuoksulle). Rogunin padosta on suunniteltu maailman korkeinta ihmisen rakentamaa maa-ainespatoa; valmistuessaan sen korkeuden on suunniteltu olevan 335 metriä. Rogunin vesivoimalaitokseen tulee kuusi 600 MW:n Francis-turbiinia, joiden yhteisteho on 3 600 MW.
Rogunin padon sijainti Tadžikistanissa.
Historia

Voimalapadon rakentaminen alkoi vuonna 1976, jolloin Tadžikistan kuului Neuvostoliittoon. Tadžikistanin itsenäistyttyä vuonna 1991 hankkeen rahoitus väheni merkittävästi. Vuonna 1993 tulvavedet tuhosivat keskeneräiseksi jääneen patorakennelman suurelta osin.
Hanketta yritettiin käynnistää uudelleen. Vuonna 2004 Tadžikistan ja Venäjä sopivat padon rakentamisesta valmiiksi. Mukaan tuli venäläinen suuryhtiö Rusal, joka halusi samalla uudistaa seudun alumiinitehdasta (Tursunzoda) ja turvata vesivoimalalla alumiinituotannon energiansaantia. Tämä rakentamissopimus purettiin vuonna 2009.
Tadžikistan pyrki 2010-luvulle tultaessa hankkimaan rahoitusta patoprojektille myymällä patoyhtiön osakkeita kansalaisilleen ja mainostamalla hanketta laajalti tiedotusvälineissä. Rahoitusta hankittiin myös suoraan virkamiesten palkasta pidättämällä ja opiskelijoilta saatettiin vaatia maksua vesivoimalaan ehtona tenttiin pääsemiselle. Menettelyllä saatiin kokoon luokkaa 200 miljoonaa dollaria. Joitain vauvoja jopa nimettiin tänä aikana hankkeen kunnioittamiseksi nimellä Rogunshoh (Kuningas Rogun) tai Sahmiyabon (Osake). Kansainväliset rahoittajat, kuten Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF), vaativat osakemyynnin lopettamista. Vuoteen 2012 mennessä oli ehditty rakentaa muun muassa juoksutustunneleita pääpadon rakennustöiden aikaisen virtauksen kanavoimiseksi muualle. Hanke pysähtyi Maailmanpankin käynnistämien vaikutusarviointien vuoksi. Hanketta arvosteli näkyvästi muun muassa (Amudarjan valuma-alueen vesivaroja laajasti keinokasteluun käyttävän) Uzbekistanin ensimmäinen presidentti Islom Karimov. Sittemmin Tadžikistan on sopinut myyvänsä sähköä Uzbekistaniin edullisesti ja maiden väliset suhteet ovat lämminneet.
Kattavammin arvioitu patohanke käynnistettiin jälleen vuonna 2016. Hankkeen pääurakan voitti italialainen rakennuskonserni Salini Impregilo S.p.A., ja urakan kustannusarvio oli 3,9 miljardia Yhdysvaltain dollaria.  Rakennushankkeen kokonaiskestoksi yhtiö esittää hankesivullaan 11,5 vuotta (138 kk).
Rogunin pato voimalaitoksineen on osa Tadžikistanin valtiollisen Barki Tajik -energiayhtiön voimalaitoshankkeita. Hankkeen myötä Tadžikistanin arvioidaan saavuttavan energiaomavaraisuuden myös talvikuukausina ja pystyvän myymään merkittävän määrän sähköenergiaa Pakistaniin ja Afganistaniin.
Marraskuussa 2018 uutisoitiin maa-ainespadon nousseen runsaan 75 metrin korkeuteen. Rogunin vesivoimalaitokseen liittyvissä rakennustöissä raportoitiin olevan noin 20 000 henkeä, joista noin 3 000 rakensi Rogunin patoa. Padon synnyttämän Rogunin tekojärven tilavuus on tässä vaiheessa 214 miljoonaa kuutiometriä (0,214 km3), mikä mahdollistaa Rogunin vesivoimalan ensimmäisen generaattorin käyttöönoton. Tämän on suunniteltu tapahtuvan juhlavasti Presidentin päivän tilaisuudessa 16. marraskuuta 2018. Toinen generaattori on otettiin käyttöön syyskuussa 2019. Valmistuessaan 2020-luvun lopulla Rogunin patoaltaan tilavuudeksi on arvioitu 13,3 kuutiokilometriä.
Aiheesta muualla

Rahmon awaits Putin to launch Rogun hydropower plant (Victoria Panfilova 14.11.2018, Nezavisimaya Gazeta) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (vestnikkavkaza.net)
Rogun Hydropower Plant (englanniksi) (power-technology.com)
Rogunskaya HPP (10.11.2018) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (sgem.eu)
Hankkeen esittelyvideo (29.7.2018) (youtube,com)
Tajikistan's Rogun: Building the world's tallest dam (13.11.2016) (englanniksi) (bbc.com)
Environmental Justice Atlas: Rogun Dam, Tajikistan (englanniksi) (ejatlas.org)
Satakunnan jääkäripataljoona

Juhani Vepsäläisen suunnittelema Satakunnan jääkäripataljoonan lippu.
Satakunnan jääkäripataljoona (SatJP) on Porin Prikaatiin kuuluva joukkoyksikkö, joka kouluttaa iskuportaan joukkoja Porin jääkäriprikaatin, alueellisten joukkojen sekä kansainvälisten valmiusjoukkojen tarpeisiin. Pataljoonassa koulutetaan varusmiehiä jääkäri-, tulenjohto-, tuliasema-, tiedustelu-, panssarintorjunta-, sotilaspoliisi- ja kriisinhallintatehtäviin. Satakunnan jääkäripataljoonan koulutuspaikkana on Huovinrinteen varuskunta Säkylässä.
Pataljoona koostuu seuraavista perusyksiköistä:
1. jääkärikomppania (1.JK)
2. jääkärikomppania (2.JK)
Panssarintorjuntakomppania (PSTK)
Sotilaspoliisikomppania (SPOLK) (1.1.2022 alkaen)
Normaalin perusjääkärikoulutuksen lisäksi koulutusta annetaan kaikkiin jääkärikomppanioiden erityistehtäviin kuten esimerkiksi tiedustelijat, tarkka-ampujat, tulenjohto ja tuliasemamiehet. Pataljoonassa koulutetaan myös sotilaspoliisit, pst-miehet, taistelupelastajat, pataljoonan tarvitsemien ajoneuvojen miehistöt sekä muut huollon erityistehtävät.
Koulutettavat asejärjestelmät sisältävät henkilökohtaisten aseiden lisäksi mm. sinko- ja ohjusaseet, kranaattikonekiväärit, kevyet kranaatinheittimet, ilmatorjutakonekiväärit sekä erilaiset miinat.