stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rin Tin Tin
Ensimmäisen Rin Tin Tinin jälkeen

Duncan nimesi Rin Tin Tinin pennun Rin Tin Tin junioriksi. Myös tästä koirasta tuli elokuvatähti. Juniorin pennuista tuli niin ikään kuuluisia. Rin Tin Tin III:lla ja Rin Tin Tin IV:lla oli oma tv-sarja nimeltä The Adventures of Rin Tin Tin vuosina 1954-59. Lee Duncan kuoli vuonna 1960, mutta Jannettia Brodsgaard Propps jatkoi alkuperäisen Rin Tin Tinin jälkeläisten jalostusta. Proppsin sanojensa mukaan "There Will Always Be a Rin Tin Tin!" (Aina tulee olemaan Rin Tin Tin!). Proppsin kuoltua vuonna 1988 hänen tyttärentyttärensä Daphne Hereford jatkoi koirien kasvatusta ja koulutusta.
TV-sarja ja sarjakuvalehti

Suomessa esitettiin 1960-luvulla vuosina 1954-1959 tehtyä lasten TV-sarjaa, jossa Rin Tin Tin (Rinty) oli Yhdysvaltain ratsuväen koulutettu koira. Rintyn paras ystävä oli pikkupoika Rusty, joka oli sotilasarvoltaan alikersantti. Sotilasarvon Rustylle antoi Rip Masters, jotta poika ja koira saattoivat jäädä Fort Apacheen..
Suomessa ilmestyi vuonna 1960 lyhyen aikaa sarjakuvalehti Rin Tin Tin ja Rusty, jonka jälkeen julkaistiin Rin Tin Tin -nimistä sarjakuvalehteä vuosina 1961-1964 (Kustannus Oy Pecos Bill) vuorokuukausittain Lassien kanssa. Ilmeisesti lisenssisyistä lehdessä ei enää ollut mukana Rustya ja muita televisiosarjan hahmoja. Sarjakuvalehdessä Rin Tin Tinin kumppanina olivat inuiittipoika Mukluk ja Red Johnson, jotka seikkailivat yhdessä Kanadan saloseuduilla. Lehti ilmestyi vuoroin väreissä ja vuoroin mustavalkoisena. Kakkossarjana Rin Tin Tinissä oli Paul Bunyan Jr.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Rin Tin Tin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Son Kite

Sebastian Mullaert ja Marcus Henriksson 2007
Son Kite on malmölainen psytrancea tuottava duo, jonka muodostavat Sebastian Mullaert ja Marcus Henriksson. Duo tuottaa melodista psytrancea, tosin heidän tyyliään on usein kuvailtu myös progressiiviseksi tranceksi. Kaksikko on tehnyt yhdessä musiikkia vuodesta 1996. Son Kite on julkaissut kolme albumia ja Tokiossa nauhoitetun live-DVD:n.
Albumit

Minilogue (1999)
Perspectives of... (2002)
Colours (2004)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Discogs: Son Kite
Son Kite Myspacessa (englanniksi)
Stefan Wahlsten

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 30. huhtikuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Kaarina, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Seura
Seura: TPK
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2002 | TPK | 30 | (0) |
| 2003 | VG-62 | 1 | (0) |
| 2004 | Inter | 2 | (0) |
| 2004–2005 | VG-62 | 11 | (0) |
| 2007– | TPK |  |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. elokuuta 2017.
Stefan Wahlsten (s. 30. huhtikuuta 1985 Kaarina) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Wahlsten pelasi Interissä kaksi Veikkausliigan ottelua kaudella 2004. VG-62:ssa hän pelasi Ykköstä – yhden ottelun 2003, seitsemän ottelua 2004 ja neljä ottelua 2005. Kakkosessa Wahlsten pelasi 16 ottelua 2001 ja 14 ottelua 2002 edustaen TPK:ta.
Kaudella 2016 Wahlsten pelasi 15 Kolmosen ottelua TPK:ssa.
Wahlsten pelasi neljä poikien maaottelua.
Suuntaradiojoukkue

Suuntaradiojoukkue on ollut prikaatin viestikomppanian joukkue, jonka tehtävänä on ollut muodostaa suuntaradioilla pitkähkönä, 20 kilometrin - 50 kilometrin pituisia yhteyksiä sotatoimiyhtymä prikaatin alueella ja siitä taaksepäin armeijakuntaan. Nimitys suuntaradio tulee radiotyyppien kyvystä suunta-antennilla luoda yhteyksiä haluttuihin suuntiin, mutta ei pääsuunnan sivuille paljastumisen välttämiseksi ja suuremman hyötytehon saamiseksi yhteyden muodostamiseen. Myöhemmin suuntaradiojoukkueita kutsuttiin linkkijoukkueiksi, koska nimityksestä suuntaradioluovuttiin ja ryhdyttiin käyttämään englantilaisperäistä nimitystä linkki.
Stade Olympique Yves-du-Manoir

Stade Olympique Yves-du-Manoir
Stade Olympique Yves-du-Manoir on stadion Colombesissa Ranskassa. Stadion on jalkapalloseura RCF Parisin sekä rugbyseura Racing Métron kotistadion. Stadionilla pidettiin vuoden 1924 kesäolympialaiset sekä vuoden 1938 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut. Stadion valmistui 1907 ja sen kapasiteetti on nykyään 7 000, kun se parhaimmillaan on ollut 60 000
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelun järjestäneet stadionit
1930  Centenario (Montevideo) | 1934  Nazionale (Rooma) | 1938  Stade Olympique (Pariisi) | 1950  Maracanã (Rio de Janeiro) | 1954  Wankdorf (Bern) | 1958  Råsunda (Tukholma) | 1962  Nacional (Santiago) | 1966  Wembley (Lontoo)  | 1970  Azteca (México) | 1974  Olympiastadion (München) | 1978  Monumental (Buenos Aires) | 1982  Santiago Bernabéu (Madrid) | 1986  Azteca (México) | 1990  Stadio Olimpico (Rooma) | 1994  Rose Bowl (Pasadena) | 1998  Stade de France (Pariisi) | 2002  International (Jokohama) | 2006  Olympiastadion (Berliini) | 2010  Soccer City (Johannesburg) | 2014  Maracanã (Rio de Janeiro) | 2018  Lužniki (Moskova) | 2022  Lusailin stadion (Lusail) | 2026  MetLife Stadium (New York)
Ruotsin ralli 2008

|  Ruotsin ralli 2008 |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 15 osakilpailusta kaudella 2008. 
Ajankohta:  7.–10. helmikuuta 2008
Pituus:  20 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Jari-Matti Latvala  Miikka Anttila  (Ford World Rally Team)
Toinen:   Mikko Hirvonen  Jarmo Lehtinen  (Ford World Rally Team)
Kolmas:   Gianluigi Galli  Giovanni Bernacchini  (M-Sport World Rally Team)
Ruotsin ralli 2008 (virallisesti 57. Uddeholm Swedish Rally) oli Rallin MM-sarjan kauden 2008 toinen osakilpailu, joka ajettiin 7.–10. helmikuuta 2008. Rallin keskuspaikka oli Karlstadissa. Kilpailussa oli 20 erikoiskoetta.
Rallin voitti kaikkien aikojen nuorimpana suomalainen Jari-Matti Latvala, toinen oli suomalainen Mikko Hirvonen ja kolmas italialainen Gianluigi Galli. Tuotantoautot voitti suomalainen Juho Hänninen.
Latvala voitti kilpailun 22 vuoden ja 313 päivän ikäisenä. Aikaisempi ennätys oli Henri Toivosella 24 vuoden ja 86 päivän ikäisenä.
Erikoiskokeet

| EK | Nimi | Pituus (km) | Nopein | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | SSS Karlstad 1 | 1,90 |  Petter Solberg | 1.28,9 |
| 2 | Stensjön 1 | 15,50 |  Jari-Matti Latvala | 7.24,0 |
| 3 | Bjälverud 1 | 21,58 |  Jari-Matti Latvala | 10.33,7 |
| 4 | Mangen 1 | 22,09 |  Jari-Matti Latvala | 12.20,7 |
| 5 | Stensjön 2 | 15,50 |  Jari-Matti Latvala | 7.22,3 |
| 6 | Bjälverud 2 | 21,58 |  Jari-Matti Latvala | 10.32,4 |
| 7 | Mangen 2 | 22,09 |  Jari-Matti Latvala | 12.21,2 |
| 8 | SSS Karlstad 2 | 1,90 |  Gianluigi Galli | 1.28,2 |
| 9 | Horssjön 1 | 14,89 |  Sebastien Loeb | 9.18,1 |
| 10 | Hagfors 1 | 20,92 |  Daniel Sordo | 11.45,8 |
| 11 | Vargåsen 1 | 24,63 |  Sebastien Loeb | 13.49,1 |
| 12 | Horssjön 2 | 14,89 | Peruttiin |  |
| 13 | Hagfors 2 | 20,92 |  Daniel Sordo | 11.30,1 |
| 14 | Vargåsen 2 | 24,63 |  Mikko Hirvonen | 13.32,5 |
| 15 | Ullen 1 | 16,25 |  Henning Solberg | 8.21,7 |
| 16 | Lesjöfors 1 | 10,49 |  Henning Solberg | 5.54,5 |
| 17 | Rämmen 1 | 21,87 |  Henning Solberg | 11.14,4 |
| 18 | Ullen 2 | 16,25 | Peruttiin |  |
| 19 | Lesjöfors 2 | 10,49 |  Henning Solberg | 5.43,8 |
| 20 | Rämmen 2 | 21,87 |  Henning Solberg | 11.07,1 |
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Ford Focus RS WRC 07 | 2:46.41,2 |  | 10 |
| 2. |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Focus RS WRC 07 | 2:47.39,5 | +58,3 | 8 |
| 3. |  Gianluigi Galli |  Giovanni Bernacchini | Ford Focus RS WRC 07 | 2:49.04,4 | +2.23,2 | 6 |
| 4. |  Petter Solberg |  Phil Mills | Subaru Impreza WRC 2007 | 2:49.40,6 | +2.59,4 | 5 |
| 5. |  Andreas Mikkelsen |  Ola Fløene | Ford Focus RS WRC 06 | 2:52.27,2 | +5.46,0 | 4 |
| 6. |  Daniel Sordo |  Marc Martí | Citroën C4 WRC | 2:53.54,3 | +7.13,1 | 3 |
| 7. |  Toni Gardemeister |  Tomi Tuominen | Suzuki SX4 WRC | 2:57.16,5 | +10.35,3 | 2 |
| 8. |  Juho Hänninen |  Mikko Markkula | Mitsubishi Lancer Evolution IX | 2:59.08,7 | +12.27,5 | 1 |
Lähde:
Muuta

Jari-Matti Latvalan uran ensimmäinen voitto.
Gianluigi Gallin uran viimeinen palkintokorokesija.
Andreas Mikkelsenin uran ensimmäiset pisteet.
Supervenienssi

Supervenienssi eli päältävyys, päällätuleminen tai looginen päällekkäisyys on filosofiassa relaatio, joka vallitsee kahden eri tasoisiksi ajatellun ominaisuusluokan välillä. Epämuodollisesti "ylempi" ominaisuusluokka X supervenioi "alempaa" ominaisuusluokkaa Y, jos minkä tahansa olion X-ominaisuudet määräytyvät täysin sen Y-ominaisuuksien mukaan. Tällöin Y subvenoi X:ää.
Muodollisesti supervenienssin voi määritellä seuraavasti: Ominaisuusluokka X supervenioi ominaisuusluokkaa Y, jos kaikille olioille a, b pätee joko 1 tai 2:
Jos a ja b eroavat X-ominaisuuksiltaan, ne eroavat myös Y-ominaisuuksiltaan.
Jos a ja b ovat identtiset Y-ominaisuuksiltaan, ne ovat myös identtiset X-ominaisuuksiltaan.
1 ja 2 ovat yhtäpitävät.
Esimerkiksi hyvän voidaan ajatella supervenioivan luonnollisia ominaisuuksia: yksi asia ei voi olla hyvä ja toinen paha ilman, että niiden (relevantit) empiiriset ominaisuudet eroavat. Jos vaikkapa on hyvä antaa ropo Pelastusarmeijan joulupataan vuonna 2005, niin on myös hyvä antaa ropo Pelastusarmeijan joulupataan vuonna 2006, mikäli yhteiskunnassa ja Pelastusarmeijassa ei sillä välin tapahdu jotakin asiaan vaikuttavaa muutosta.
Samoin mielen ja ruumiin välillä voidaan ajatella vallitsevan supervenienssi. Henkilön mentaalinen tila ei voi muuttua, jos ei hänen aivoissaan tapahdu mitään periaatteessa mitattavaa muutosta. Mielenfilosofiassa John Haugeland on esittänyt heikomman supervenienssin käsitteen: siinä kahdessa mahdollisessa maailmassa ilmenevät mentaaliset ominaisuudet voivat erota toisistaan vain, jos myös maailmoissa ilmenevät fysikaaliset ominaisuudet eroavat toisistaan. Näin kahdella yksilöllä, joiden fysikaalinen tila on identtinen, voi olla eri mentaaliset tilat. Esimerkiksi jos henkilö A näkee koiran ja henkilö B silmäänsä projisoidun kuvan koirasta, niin A:lla on todella "koiran näkemisen" mentaalinen tila, mutta B:llä vain harha koiran näkemisestä.
Supervenienssiä on kahta lajia, heikkoa ja vahvaa. Heikon supervenienssin vallitessa korkeamman tason muutoksia, esimerkiksi muutoksia teknologiassa, edeltää alemman tason muutos, siis muutos ihmisessä ja koneiden käytössä. Heikko supervenienssi näyttäisi vallitsevan aina, eli korkeamman tason muutoksia ei voi tapahtua ilman alemman tason muutoksia. Vahva supervenienssi tarkoittaa puolestaan sitä, että alemman tason muutokset saavat aikaan kausaalisesti korkeamman tason muutoksia. Vahvan supervenienssin vallitessa voidaan hallitusti tuottaa ja ennakoida korkeamman tason muutoksia, esim. psyykenlääkkeiden vaikutuksia mielialoihin.
Supervenienssiä voi soveltaa myös mm. esteettisten ja luonnollisten ominaisuuksien tai sosiaalisten ja yksilöllisten ominaisuuksien suhteisiin.
Aiheesta muualla

Kokko, Ville: Todellisuuden tasot: Luonnon supervenienssi ja tieteenalojen väliset suhteet Turun Yliopisto.  10.6.2015.
McLaughlin, Brian & Bennett, Karen: Supervenience The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Rickles, Dean: Supervenience and Determination The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Suuntavilkku

Ajoneuvo, jossa on vasen suuntavilkku päällä.
Suuntavilkkujen merkkivalo.
Suuntavilkku (eli suuntavalo, tai lyhyesti vilkku) on ajoneuvoon pareittain, kummallekin puolelle, asennettu merkkivalolaite, joka syttyy ja sammuu tasaisin väliajoin. Sillä ajoneuvon kuljettaja osoittaa, mihin suuntaan hän aikoo vaihtaa kaistaa tai kääntyä. Suuntavilkku käynnistetään kytkimestä, joka on tavallisesti sijoitettu auton ohjauspylvääseen. Nykyaikaisissa automalleissa suuntavilkku kytkeytyy automaattisesti pois päältä kääntymisen jälkeen. Suuntavilkku on liikenteen sujumisen kannalta tärkeä, koska sen ansiosta muut tielläliikkujat saavat tiedon ajoneuvon kulkusuunnasta.
Jos ajoneuvossa – kuten useimmissa polkupyörissä – ei ole suuntavilkkua, voidaan aiottu kääntymissuunta sen sijasta osoittaa esimerkiksi kädellä viittaamalla.
Suuntavilkkujen yhteydessä on yleensä myös hätävilkkutoiminto.
Supermarine

| Supermarine Aviation |
| --- | --- |
Perustettu:  1913
Perustaja:  Noel Pemberton-Billing
Lakkautettu:  1960
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Supermarine Aviation (myöhemmin Vickers Supermarine) oli brittiläinen lentokonevalmistaja. Yritys sai alkunsa vuonna 1913 Noel Pemberton-Billingin perustamalla yrityksellä Pemberton-Billing, joka muuttui vuonna 1916 muotoon Supermarine Aviation Works Limited.
Vuonna 1928 Vickers otti Supermarinen omistukseensa, mutta yritys jatkoi vielä omalla nimellään sen jälkeen.
Vuonna 1954 yritys sulautui Vickers-Armstrongs -yhtiöön, joka vuonna 1960 sulautui British Aircraft Corporationiin.
Lentokoneet

Pemberton-Billing P.B.1 (1914)
Pemberton-Billing P.B.7
Pemberton-Billing P.B.9
Pemberton-Billing P.B.23
Pemberton-Billing P.B.25 (1915)
Pemberton-Billing P.B.29
AD Flying Boat (1916)
AD Navyplane (1916)
Supermarine Nighthawk (1917)
Supermarine Baby (1917)
Supermarine Sea Lion I (1919)
Supermarine Sea Lion II and III (1922)
Supermarine Channel (1919)
Supermarine Scylla (1920-luku)
Supermarine Sea Urchin (1920-luku)
Supermarine Commercial Amphibian (1920)
Supermarine Sea King (1920)
Supermarine Seagull (1921)
Supermarine Seal (1921)
Supermarine Sea Eagle (1923)
Supermarine Scarab (1924)
Supermarine Sheldrake
Supermarine Swan (1924)
Supermarine Sparrow (1924)
Supermarine Southampton (1925)
Supermarine S.4 (1925)
Supermarine S.5 (1927)
Supermarine Nanok (1927)
Supermarine Solent (1927)
Supermarine Seamew (1928)
Supermarine S.6 (1929)
Type 171 Southampton X (1928)
Supermarine Air Yacht (1931)
Supermarine Type 179 (1931)
Supermarine S6A
Supermarine S.6B (1931)
Supermarine Scapa (1932)
Supermarine Seagull V
Supermarine Stranraer (1932)
Supermarine Walrus (1933)
Supermarine Type 224 (1934)
Supermarine Spitfire (1936)
Supermarine Seafire (1941)
Supermarine Spitfire (early Merlin powered variants)
Supermarine Spitfire (late Merlin powered variants)
Supermarine Spitfire (Griffon powered variants)
Supermarine Spitfire variants: specifications, performance and armament
Supermarine Sea Otter (1938)
Type 322 myös S.24/37 (1939)
Supermarine Spiteful (1944)
Supermarine Seafang (1946)
Supermarine Attacker (1946)
Supermarine Seagull ASR-1 (1948)
Type 508 (1951)
Type 510 (1948)
Supermarine 521 (1950)
Type 535 (1950)
Supermarine Swift (1951)
Type 525 (1954)
Type 545
Supermarine Scimitar (1956)
Stefan Wolpe

Stefan Wolpe
Stefan Wolpe (25. elokuuta 1902 – 4. huhtikuuta 1972) oli saksalaissyntyinen säveltäjä.
Wolpe syntyi Berliinissä ja opiskeli musiikkia muun muassa Franz Schrekerin ja Ferruccio Busonin johdolla. Hänen varhaiset teoksensa olivat usein atonaalisia. Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen noustessa valtaan Saksassa Wolpe siirtyi Itävaltaan ja sieltä Palestiinaan. Vuodesta 1938 lähtien hän asui New Yorkissa. Wolpe sairastui Parkinsonin tautiin vuonna 1964 ja kuoli vuonna 1972.
Sovinnon kukka

| Sovinnon kukka> 彼岸花 Higanbana |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Yasujiro Ozu
Käsikirjoittaja:   Kogo Noda  Yasujiro Ozu 
Tuottaja:  Shizuo Yamanouchi
Säveltäjä:  Takanobu Saito
Kuvaaja:  Yuharu Atsuta
Leikkaaja:  Yoshiyasu Hamamura
Pääosat:   Ineko Arima  Yoshiko Kuga  Miyuki Kuwano 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Shochiku
Levittäjä:  Shochiku Netflix
Ensi-ilta:  1958
Kesto:  118 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sovinnon kukka (jap. 彼岸花, Higanbana) on japanilainen elokuva vuodelta 1958. Se kertoo liikemiehestä, joka on ollut aina valmis neuvomaan tuttaviaan ihmissuhdeasioissa, mutta onkin neuvoton tyttärensä suhteen, kun tämä päättää mennä naimisiin kysymättä isältä neuvoa. Elokuva on ohjaajansa ensimmäinen värielokuva, ja sovinnon kukaksi kutsutun liljakasvin punaisella värillä on erityinen merkitys koko elokuvan läpi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ineko Arima  | … |  Setsuko Hirayama   |
|  Yoshiko Kuga  | … |  Fumiko Mikami   |
|  Miyuki Kuwano  | … |  Hisako Hirayama   |
|  Shin Saburi  | … |  Wataru Hirayama   |
|  Kinuyo Tanaka  | … |  Kiyoko Hirayama   |
Lähde:
Supervoimii

| ”Supervoimii” Elastinen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 13. huhtikuuta 2018
 Tekijä(t): Elastinen, Kyösti Salokorpi, OP Beats, Redrama
 Kesto: 03.29
 Levy-yhtiö: Rähinä Records Kaiku Entertainment
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 2.    Radiosoittolista: 1.
Elastisen muut singlet
| ”Peili” 2017 | ”Supervoimii” 2018 | ”Loppuun asti” 2018 |
Supervoimi on Elastisen kappale, joka julkaistiin singlenä 13. huhtikuuta 2018. Kappaleen inspiraationa olivat Elastisen vaimo ja lapset. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin äitienpäivänä 2018. Kappale nousi toiseksi Suomen virallisella singlelistalla ja listaykköseksi radiosoittolistalla. Kappale voitti Radio Suomipopin kesähittikisan vuonna 2018. Se oli ehdolla vuoden 2018 biisiksi Emma-gaalassa 2019.
Antti Tuisku esitti oman versionsa kappaleesta Vain elämää -televisiosarjan kymmenennellä tuotantokaudella syksyllä 2019, ja Tuiskun versio kappaleesta nousi parhaimmillaan seitsemänneksi singlelistalla. Tuiskun versio, jossa mukana on myös Jurek, sisältyy televisiosarjan kokoelma-albumille.
Aiheesta muualla

Virallinen musiikkivideo YouTubessa
Supertähdet

| Supertähdet |
| --- | --- |

Tyyli:  viihde urheilu tositelevisio
Kestoaika:  90 minuuttia
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:   Nelonen
Esitetty:  10.4.2016 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  16
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Yellow Film & TV
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Supertähdet on 10. huhtikuuta 2016 Nelosella alkanut TV-sarja, jota isännöi entinen jääkiekkoilija Teemu Selänne. Ohjelmassa Selänne kutsuu viisi menestynyttä uransa lopettanutta suomalaisurheilijaa Kaliforniaan muistelemaan kunkin uraa ja merkittävimpiä hetkiä. Ohjelmaa näytetään sunnuntaisin kello 20.00 Neloselta.
Sarjan jokaisessa jaksossa käsitellään aina yhden urheilijan uraa ja kyseinen urheilija järjestää muille jotakin tekemistä. Sarjassa esiintyvät Selänteen lisäksi tennispelaaja Jarkko Nieminen, taitoluistelija Kiira Korpi, Formula 1 -kuljettaja Mika Häkkinen, ralliautoilija Marcus Grönholm ja alppihiihtäjä Kalle Palander. Sarjan henkilöiden nimet julkistettiin Casino Helsingissä tammikuussa 2016.
Lisäksi sarjan neljännessä jaksossa keskustellaan huippu-urheilijoiden perhe-elämästä.
Toisen kauden Supertähdet ovat: nyrkkeilijä Eva Wahlström, golffaaja Minea Blomqvist-Kakko, mäkihyppääjä Matti Nykänen, jalkapalloilija Sami Hyypiä, pesäpalloilija Toni Kohonen, lumilautailija Peetu Piiroinen sekä ohjelman isäntä Teemu Selänne.
Jaksot

1. Tuotantokausi
| Jakso | Esityspäivä | Päivän supertähti | Musiikkivieras | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 10. huhtikuuta 2016 | Teemu Selänne | Jenni Vartiainen | 608 000 |
| 2 | 17. huhtikuuta 2016 | Kalle Palander | We Are Harlot | 604 000 |
| 3 | 24. huhtikuuta 2016 | Kiira Korpi | Anna Abreu | 527 000 |
| 4 | 1. toukokuuta 2016 | – | Redrama | 538 000 |
| 5 | 8. toukokuuta 2016 | Mika Häkkinen | Paula Koivuniemi | 600 000 |
| 6 | 15. toukokuuta 2016 | Jarkko Nieminen | Michael Monroe | 395 000 |
| 7 | 22. toukokuuta 2016 | Marcus Grönholm | Saara | 368 000 |
| 8 | 29. toukokuuta 2016 | – | Paula Vesala | 457 000 |
2. Tuotantokausi
| Jakso | Esityspäivä | Päivän supertähti | Musiikkivieras | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 16. huhtikuuta 2017 | Sami Hyypiä | – |  |
| 2 | 23. huhtikuuta 2017 | Matti Nykänen | – |  |
| 3 | 28. huhtikuuta 2017 | Minea Blomqvist-Kakko | – |  |
| 4 | 7. toukokuuta 2017 | Teemu Selänne | Juha Tapio |  |
| 5 | 14. toukokuuta 2017 | Eva Wahlström | – |  |
| 6 | 21. toukokuuta 2017 | Peetu Piiroinen | – |  |
| 7 | 28. toukokuuta 2017 | Toni Kohonen | – |  |
| 8 | 4. kesäkuuta 2017 | – | – |  |
Street Drum Corps

Street Drum Corps on punkrock-perkussio-yhtye, joka on perustettu Los Angelesissa vuonna 2004. Yhtyeeseen kuuluvat Bobby Alt (laulu ja rummut), Adam Alt (rummut) sekä Frank Zummo (rummut). Yhtyeen livekokoonpanossa on mukana kitaristi Scott Zant.
Yhtye on julkaissut kaksi levyä ja kolmas levy julkaistaan vuoden 2010 loppukesällä/syksyllä.
Street Drum Corps -yhtyeellä on maailmanlaajuinen kannustusyhteisö Yell Squad. Maittan ja kielialueittain on perustettu omia Yell Squad -ryhmiä. Suomen kannattajajoukot kulkevat nimellä "Yell Squad Finland."
Julkaisut > Albumit

Street Drum Corps (2006)
We Are Machines (2008)
Julkaisut > Singlet

Happy Christmas (War Is Over) (featuring Bert McCracken) (2005)
Action! (2007)
Knock Me Out (2010)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut
Yhtyeen MySpace sivu
Suolojávri

Sijainti Finnmarkin läänissä.
Suolojávri on järvi Norjan Koutokeinossa. Järvi kuuluu Alattio-Koutokeinojoen vesistöön.
Stade Olympique de la Pontaise

| Stade Olympique de la Pontaise |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Lausanne, Sveitsi
Koordinaatit:  46°32′00″N, 006°37′27″E
Avattu:  1904
Remontoitu:  1954
Käyttäjät
 FC Lausanne-Sport 
Katsojakapasiteetti
 15 850 
Kentän mitat
 105 m × 68 m 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Stade Olympique de la Pontaise on monikäyttöinen urheilustadion Lausannessa, Sveitsissä. Stadionilla pelattiin viisi ottelua vuoden 1954 jalkapallon MM-kisoissa. Stadion on myös FC Lausanne-Sportin kotistadion.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stade Olympique de la Pontaise Wikimedia Commonsissa
Tribune North
Rhea (kuu)

| Rhea |
| --- | --- |
 Rhea, Voyager 1:n (NASA) kuvaamana
Löytäminen
Löytäjät:  Giovanni Domenico Cassini
Löytöaika:  1672
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Saturnus
Keskietäisyys:  527 108 km
Eksentrisyys:  0,0012583
Kiertoaika:  4,518212 d
Inklinaatio:  0,345°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  1528 km
Pinta-ala:  7 300 000 km2
Massa:  2.3166 × 1021 kg
Keskitiheys:  1,2333 g/cm3
Painovoima pinnalla:  0,264 m/s2
Pyörähdysaika:  4,518212 d
Akselin kaltevuus:  0°
Albedo:  0,65
Pinnan lämpötila:  alin: 53 K ylin: 99 K
Rhea on Saturnuksen toiseksi suurin sekä aurinkokunnan yhdeksänneksi suurin kuu. Sen löysi italialainen tähtitieteilijä Giovanni Domenico Cassini 23. joulukuuta 1672. Rhea on saanut nimensä kreikkalaisen mytologian titaanin Rhean mukaan. Se on myös ensimmäinen kuu, jonka ympärillä on havaittu olevan rengasjärjestelmä.
Nimeäminen

Rhea on nimetty kreikkalaisen mytologian Rhean, ”jumalten äidin”, mukaan. Sitä kutsutaan myös nimellä Saturnus V (koska se on viides suuri kuu planeetasta ulospäin). Cassini nimesi neljän löytämänsä kuun (Tethyksen, Dionen, Japetuksen  ja Rhean) ryhmän ”Ludvigin tähdiksi” (lat. Sidera Lodoicea) tukijansa kuningas Ludvig XIV:n kunniaksi.
Fyysiset ominaisuudet > Sisäinen rakenne

Rhea on jäinen kappale, jonka keskitiheys on noin 1,233 g/cm³. Alhainen tiheys viittaa siihen, että kuu koostuu 25-prosenttisesti erilaisista kivistä (keskitiheys 3,0 g/cm³) ja 75-prosenttisesti vesijäästä (tiheys 0,9 g/cm³). Vaikka Rhea on aurinkokunnan yhdeksänneksi suurin kuu, sen massa on vain kymmenenneksi suurin.
Aiemmin epäiltiin, että kuun ydin koostuisi kivestä, mutta Cassini-luotaimen vuonna 2005 tekemistä mittauksista on päätelty, että kuun rakenne on homogeeninen ja ydin on siten osittain jäätä.
Rhean hitausmomentista on ollut paljon kiistelyä. Aluksi Cassinin kuvien jälkeen sen arveltiin olevan 0,4. Myöhemmin uuden arvion mukaan luku oli 0,34. Seuraava arvio oli 0,37. Myöhemmin kuitenkin alettiin ajatella, ettei lukua voisi päätellä vain vetovoiman perusteella.