stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaukosen työväentalo
Rakennus

Kaukosen työväentalo on alun perin rakennettu 1900-luvun alussa mutta siirretty nykyiselle paikalleen vuonna 1947 ja laajennettu vuonna 1955 eteisellä, keittiöllä ja kerhohuoneella. Vuonna 1962 rakennettiin vielä näyttämö ja kellaritilat. Vanhin osa, sali, on hirsirunkoinen ja uudemmat osat runkorakenteisia. Koko talo on lautaverhoiltu. Salin lattia on syrjälleen asetettua koivulautaa. Salin ikkunat on uusittu vuonna 1996, kerhotilat muutettu asunnoksi.
Talossa on sali ja näyttämö, eteinen kahvila, keittiö ja asunto. Kellarikerroksessa on pannuhuone, sauna ja pukuhuone. Vuoden 1997 perusselvityksen mukaan talossa on puukeskuslämmitys, kylmä ja kuuma vesi, sähkö ja viemäri.
Talon historiaa

Talolla ei ollut varsinaista käyttöä pariin vuosikymmeneen 1970-luvun jälkipuoliskolta lähtien. Kaukosen Järjestöyhdistys Pohjanpalo vuokrasi talon vuosiksi 1977–2000. Järjestöyhdistys vuokrasi talon edelleen Kaukosen Pallopojille kolmeksi vuodeksi.
Talon nykyinen käyttö

Talvet talo on tyhjillään. Taiteilijayhdistys Hiljaisuus ry. on vuokrannut työväentalon toimintansa tukikohdaksi ja pitää siellä kesäisin Hiljaisuusfestivaalia.
King Hu

King Hu (viralliselta nimeltään Hu Jinquan, yksink.: 胡金铨; perint.: 胡金銓; pinyin: Hú Jīnquán; Jyutping: Wu4 Gam1-cyun4; 29. huhtikuuta 1932 Peking – 14. tammikuuta 1997 Taipei, Taiwan) oli kiinalainen elokuvaohjaaja. Häntä pidetään yhtenä kiinalaisen elokuvakulttuurin historian tärkeimmistä ja vaikutusvaltaisemmista ohjaajista. Hän voitti vuonna 1975 Cannesin elokuvajuhlilla pääpalkinnon ensimmäisenä kiinalaisena ohjaamallaan elokuvalla A Touch of Zen.
Hu muutti 19-vuotiaana Hongkongiin suunnittelijana ennen kuin aloitti työskentelyn näyttelijänä Shaw Brothers -elokuvatuotantoyhtiöllä. Hän aloitti uransa elokuvaohjaajana elokuvalla Sons of the Good Earth vuonna 1965, ja saavutti suurta suosiota seuraavalla elokuvallaan Come Drink With Me.
King Weird

King Weird on helsinkiläinen vuonna 2007 perustettu rock-metal yhtye. Se yhdistää tyylejä raskaista riffeistä melodisiin lauluihin. Yhtyeen perustajat Pete Pohjanniemi ja Jani Karvinen soittivat aikaisemmin yhdessä Below Me -yhtyeessä vuosina 2002–2004. Pohjanniemi soittaa myös Peer Günt -yhtyeessä bassoa ja Karvinen on ammattinäyttelijä.
Diskografia

Lucid Dream (2023)
King Weird (2021)
Live At Lavaklubi (2019)
Unplugged (2017)
Illusion (2017)
Revelations (2016)
The Unknown (2014)
KWIV (2012)
Dead Can Dance (2009)
Ballad Of Dirt (2008)
I (2007)
Jäsenet

Jani Karvinen – laulu / basso
Pete Pohjanniemi – kitara
Mika Bryggare – koskettimet
Kalle Könönen – rummut
Entiset jäsenet

Jari Kohijoki
Jussi Pohjanniemi
Miku Laitinen
Tommi Lindfors
Aiheesta muualla

http://facebook.com/kingweird
http://Kingweird.bandcamp.com
Lauren Montgomery

| Lauren Montgomery> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: toukokuu 1980
Ammatti:  animaattori ohjaaja
Lauren Montgomery (s. toukokuu 1980) on yhdysvaltalainen animaattori ja animaatio-ohjaaja. Hän aloitteli uraansa tekemällä storyboardeja Justice League Unlimitediin ja myöhemmin ohjaamalla Legion of Super Heroes -animaatiosarjan ensimmäisen kauden jaksoja. Montgomery ohjasi myös animaatioelokuvan Superman: Doomsday yhdessä Brandon Viettin ja Bruce Timmin kanssa. Hänet valittiin myös ohjaamaan Ihmenaiseen perustuvaa animaatioelokuvaa Wonder Woman.
Ura

Montgomery aloitteli animaattorina 2000-luvun alussa tekemällä storyboardeja Justice League Unlimitediin. Sittemmin hän on toiminut myös ohjaajana Legion of Super Heroesin myötä vuosina 2006–2007. Ensimmäisen elokuvansa Superman: Doomsday Montgomery ohjasi yhdessä Brandon Viettin ja Bruce Timmin kanssa. Elokuvan jälkeen hän on tehnyt storyboardeja animaatioelokuviin Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama, Next Avengers: Heroes of Tomorrow ja Hulk vs Thor.
Erityisesti Montgomery oli vaikuttamassa Ihmenaiseen perustuvassa animaatioelokuvassa Wonder Woman. Hän muun muassa toimi pääsuunnittelijana elokuvan nimikkohahmolle ja viimeisteli kuvasuunnitelmia. Elokuvan tuotannon aikana elokuvan tuottaja Bruce Timm oli vaikuttunut Montgomeryn kyvystä ohjata, sekä toiminta että draama tilanteita, kun useimmiten moni ohjaaja kykenee ohjaamaan hyvin vain jommankumman.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2012 | Batman: The Dark Knight Returns, Part 1 | storyboard |
| 2012 | Justice League: Doom | ohjaaja, tuottaja |
| 2011 | Batman: Year One | ohjaaja, tuottaja |
| 2011 | Green Lantern: Emerald Knights | ohjaaja, tuottaja |
| 2011 | Thor: Tales of Asgard | kuvakäsikirjoitus |
| 2011 | All-Star Superman | kuvakäsikirjoitus |
| 2010 | Superman/Batman: Apocalypse | ohjaaja, tuottaja, kuvakäsikirjoitus |
| 2010 | Batman: Under the Red Hood | kuvakäsikirjoitus |
| 2010 | Justice League: Crisis on Two Earths | ohjaaja, kuvakäsikirjoitus |
| 2010 | Planet Hulk | lisäkuvakäsikirjoitus |
| 2009 | Superman/Batman: Public Enemies | kuvakäsikirjoitus |
| 2009 | Green Lantern: First Flight | ohjaaja, kuvakäsikirjoitus, hahmojen suunnittelu |
| 2009 | Wonder Woman | ohjaaja, kuvakäsikirjoitus, hahmojen suunnittelu |
| 2009 | Hulk Vs Thor | kuvakäsikirjoitus |
| 2008 | Next Avengers: Heroes of Tomorrow | kuvakäsikirjoitus |
| 2008 | Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama | kuvakäsikirjoitus |
| 2008 | Turok: Son of Stone | kuvakäsikirjoitus |
| 2007 | Superman: Doomsday | ohjaaja, kuvakäsikirjoitus |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | TV-sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2010 | Scooby-Doo! Mystery Incorporated | ohjaaja |
| 2007 | Ben 10 | kuvakäsikirjoitus |
| 2006–2007 | Legion of Super Heroes | ohjaaja |
| 2004 | Justice League Unlimited | kuvakäsikirjoitus |
Aiheesta muualla

Lauren Montgomery Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lauren Montgomery TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Montgomeryn blogi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Montgomeryn haastattelu Wonder Woman elokuvasta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Levoton Sussie

| Levoton Sussie> Smala Sussie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ulf Malmros
Käsikirjoittaja:   Ulf Malmros  Petteri Nuottimäki 
Tuottaja:  Christer Nilson
Kuvaaja:  Mats Olofsson
Leikkaaja:  Ulf Malmros
Pääosat:   Tuva Novotny  Jonas Rimeika  Björn Starrin  Kjell Bergqvist  Malin Morgan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Levoton Sussie (Smala Sussie) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Ulf Malmrosin ohjaama rikoskomedia. Malmros on käsikirjoittanut elokuvan yhdessä ruotsinsuomalaisen Petteri Nuottimäen kanssa.
Juoni

Tukholmalainen Erik kertoo elokuvassa tarinaansa poliiseille takaumina. Hän palaa kotiseudulleen etsimään kadonnutta siskoaan. Hän on pitänyt tätä kilttinä maalaistyttönä, mutta osoittautuu että sisko on viettänyt levotonta elämää josta kukaan ei oikein halua puhua. Jopa paikallinen saamaton poliisimies vaikuttaa olevan sekaantunut asioihin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kjell Bergqvist  | … |  Billy Davidsson   |
|  Jonas Rimeika  | … |  Erik   |
|  Tuva Novotny  | … |  Levoton Sussie (Smala Sussie)   |
|  Michael Nyqvist  | … |  Mörka Rösten   |
|  Lena Dahlman  | … |  Gerd   |
Lähde:
Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Levoton Sussie on sekava yhdistelmä puskafarssia ja väkivallalla leikittelevää rikoselokuvaa. Hänestä sen kuvallisessa toteutuksessa ja selittelevissä musiikkivalinnoissa näkyy tekijänsä tausta musiikkivideo- ja televisio-ohjaajana. Valotien mukaan elokuvassa ovat ristiriidassa realistiset miljööt ja liioittelevan romantisoidut rikollishahmot niin, että tarinaa on vaikea alkuunkaan uskoa vaikka se onkin liioitteleva farssi.
Kiinan Huippumalli haussa

Kiinan Huippumalli haussa on kiinalainen versio Huippumalli haussa -ohjelmasta. KHH on tositelevisio-sarja ja edustaa tyttöjä, jotka haluavat huippumallikssi.
Kausien voittajat

1 Angela Yin
2 Crystal Meng
3 Susanna Mao
King Kong (hahmo)

King Kong vuoden 1933 elokuvan julisteessa
King Kong on kuvitteellinen jättiläisgorilla, joka on esiintynyt useassa elokuvassa. Ensimmäistä kertaa King Kong esiintyi elokuvassa King Kong vuonna 1933. Jo samana vuonna se sai jatko-osan King Kongin poika. 29 vuotta myöhemmin esiteltiin elokuva King Kong vs Godzilla (1962) ja sen jatko-osa King Kong – jättiläishirviö (1967). Vuonna 1976 ensimmäisestä elokuvasta tehtiin uusintaversio. Myös se sai seuraajan, King Kong elää vuonna 1986.
Peter Jackson teki hyvin menestyneen uudelleenfilmatisoinnin King Kong 2005. Australialaisen Global Creatures yhtiön kehittämä teatteriversio sai ensi-iltansa vuonna 2013. Vuonna 2017 King Kongista ilmestyi elokuva nimeltä Kong: Pääkallosaari, joka on Warner Bros. Picturesin ja Legendary Picturesin yhteistuotantoa ja sijoittuu MonsterVerse-elokuvauniversumiin vuoden 2014 Godzilla-elokuvan kanssa. Godzillalle ja King Kongille ilmestyi vuonna 2021 crossover-elokuva Godzilla vs. Kong. Heille ilmestyy vuonna 2024 toinen crossover-elokuva nimeltä Godzilla x Kong: The New Empire.
Lee Young-ju

Lee Young-ju (s. 22. huhtikuuta 1992) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008 sekä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2012. Vuoden 2010 turnauksessa Etelä-Korea saavutti MM-pronssia. Lee kuului Etelä-Korean naisten maajoukkueeseen vuoden 2019 MM-kilpailuissa ja pelasi turnauksessa yhden ottelun. MM-kisojen 2019 päättyessä hän on pelannut kaikkiaan 30 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
King Ghidorah

King Ghidorah on Godzilla-elokuvissa esiintyvä jättiläishirviö. Se on ulkoavaruuden olento, joka muistuttaa suurta lohikäärmettä, jolla on kolme päätä. Se on auringon värinen. King Ghidorah esiintyy ensi kertaa elokuvassa Ghidorah, the Three-Headed Monster. Se esiintyi myös elokuvassa Invasion of Astro-Monster. King Ghidorah esiintyy useissa muissakin Godzilla-elokuvissa. Sillä on suurin osa elokuvassa Godzilla kohtaa King Ghidorahin, jossa King Ghidorahin alkuperä oli kolmen pienen tulevaisuuden lemmikkieläinten, dorattien, altistuminen radioaktiiviselle säteilylle.
Elokuvassa Godzilla kohtaa King Ghidorahin King Ghidorah sai uuden taustatarinan. Tällä kertaa hän oli alun perin tulevaisuudesta tulleiden ihmisten, 3 keinotekoista lemmikkiä. Tulevaisuuden ihmiset korvasivat Godzillasaurus-nimisen dinosauruksen, josta tulee tulevaisuudessa Godzilla, keinotekoisilla lemmikeillään. Näin ollen atomipommin räjähtäessä nämä kolme sulautuivat yhteen ja he mutatoituivat King Ghidorahiksi.
Elokuva Godzilla, Mothra and King Ghidorah: Giant Monsters All-Out Attack antoi King Ghidorahille jälleen kerran uuden taustatarinan. Tässä elokuvassa King Ghidorah oli yksi maapallon kolmesta suojelijasta (toiset kaksi olivat Mothra ja Baragon), joiden tehtävä on pysäyttää suuri pahuus (joka on elokuvassa Godzilla), joka muuten tuhoaisi maan.
Elokuvassa Godzilla II: King of the Monsters Ghidorah esiintyy taas ulkoavaruuden olentona, tarkemmin sanottuna avaruustitaanina nimeltään Titanus Ghidorah. Hän oli miljoonia vuosia sitten muinainen uhka maapallolle, jota on palvottu ja pelätty erilaisena myyttisenä olentona, kuten Lohikäärmeenä ja Hydrana. Tämä saapui maahan tuhoamaan sen muiden titaanien avulla, mutta hävisi Godzillalle taistelussa ja juuttui kylmään Antarktikselle, jossa se horrosti miljoonia vuosia sitten kunnes hänet herätti ekoterroristiryhmä ORCA-nimisellä laitteella, jolla voisi hallita muita titaaneja, mutta se ei kuitenkaan tehoa Ghidorahiin. Ghidorah rupesi käyttämään valtaansa muihin titaaneihin tuhoamaan maapallon, mutta elvytetty Godzilla alkoi taistelemaan tätä toisen titaanin, Mothran, kanssa. Taistelussa Mothra kuolee ja oli valmis tappamaan Godzillan kunnes Monarchin tutkija, Emma Russell, harhauttaa tämän pois luotaan. Godzilla nousee takaisin jaloilleen nyt täysin voimistuneena ja tuhoaa Ghidorah’sta kaiken paitsi yhden pään. Elokuvassa Godzilla vs. Kong (2021) yhtiö nimeltä Apex Cybernetics käyttää sitä ohjatakseen rakentamaansa Mechagodzillaa. Mutta Ghidorahin mieli herää ja valtaa Mechagodzillan uudeksi kehokseen, kunnes Kong tuhoaa hänet.
King Ghidorahilla on myös ollut apurina Gigan-niminen hirviö, mutta suurin piirtein se on taistellut yksin Godzillaa vastaan. Godzilla: Final Wars -elokuvassa esiintyy myös King Ghidorahin näköinen hirviö nimeltä Keizer Ghidorah, jonka Xilaiset olivat päivittäneet sen Monster X:äksi. Taustatietoa: King Ghidorah osaa lentää, koska se on lohikäärmehirviö ja se voi syöstä tulen sijasta keltaisen väristä salamaa (englanniksi kutsuttua "Gravity Beams") kaikista kolmesta päästään.
Koulochéra

Koulochéra-vuorta Iérakaksesta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  Monemvasiá, Lakonia, Peloponnesos, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 125 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Koulochéra (kreik. Κουλοχέρα) eli Zárakas (Ζάρακας), antiikin Zaraks (m.kreik. Ζάραξ, lat. Zarax), on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 1 125 metriä. Vuori sijaitsee Párnonas-vuoren kaakkoispuolella Monemvasián kunnassa Lakonian alueyksikössä. Koulochéra on osa Monemvasián kunnan Egeanmeren puoleisen rannikon käsittävää Natura 2000 -aluetta.
Lintukymi

Lintukymi eli Sonnanjoki on lyhyt, noin 6 kilometrin pituinen joki Kymijoen vesistössä Kouvolassa, Jaalan ja Valkealan suuralueiden rajalla. Se virtaa Iso-Kamposesta Pyhäjärveen. Järvien korkeusero on noin 2 m. Lintukymi on Mäntyharjun reitin viimeinen osuus. Entinen Jaalan ja Valkealan kuntien eli nykyinen suuralueiden raja kulkee jokea pitkin Pyhäjärvestä Vuohijärveen saakka. Samalla joessa kulkee myös Jaalan kirkonkylän ja Selänpään kaupunginosien raja.
King Shark

| King Shark |
| --- | --- |
Luoja(t):   Karl Kesel  Tom Grummett 
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Superboy nro 0 (lokakuu 1994)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Nanaue
Status:  aktiivinen
Ryhmäsidokset:   Superrikollisten Salainen Yhteisö  Suicide Squad 
Voimat:  supervahvuus, erinomainen uimari, yhtä terävät hampaat kuin hailla, kyky hengittää veden alla
King Shark (esiintynyt joskus myös suomennetulla nimellä Kuningashai), oikealta nimeltä Nanaue, on kuvitteellinen superroisto, joka esiintyy DC Comicsin luomissa sarjakuvissa. Hahmon loivat Karl Kesel ja Tom Grummett. Hahmo teki lyhyesti cameoesiintymisen Superboy -leheden numerossa 0 lokakuussa 1994 ennen kokonaista ensiesiintymistään saman lehden numerossa 9 marraskuussa 1994. Hahmo on toiminut Vesimiehen, Salaman ja Superboyn vastustajana ja Suicide Squad ryhmän jäsenenä.
Taustaa

Nanaue syntyi Havajilla tavalliselle naiselle, mutta Nanauella oli syntyessään erikoinen mutaatio, joka saa hänet näyttämään puoliksi ihmiseltä, puoliksi hailta. Myöhemmin paljastui, että Nanaue on muinaisen haijumalan poika.
Kun Nanaue kasvoi aikuiseksi, hän alkoi piinata paikallisia, tappaen ja joskus syöden näitä. Etsivä Sam Makoa ja Teräspoika pysäyttivät hänet ja Nanaue joutui vankilaan.
Tämän jälkeen Amanda Waller värväsi Nanauen Suicide Squadiin.
The New 52 sarjakuvissa King Sharkin ulkonäköä muutettiin ja hän muistuttaa nykyään vasarahain ja ihmisen risteytystä.
King Sharkin paksu ihokerrostuma tarjoaa suojan vedenalaisilta paineilta ja fyysisiltä hyökkäyksiltä. Hänen hain kaltaiseen fysiologiaan kuuluvat luonnolliset aseet sekä kidukset, joiden avulla hän voi hengittää veden alla. Hän voi uida suurilla nopeuksilla, kasvattaa uudelleen menetettyjä kehon kudoksia tai kestää kylmiä lämpötiloja. King Sharkilla on parannettua voimaa, kestävyyttä ja aisteja. Hän pystyy aistimaan tai kutsumaan hain "serkkujaan" auttamaan, vaikka hän ei itse asiassa pysty hallitsemaan heitä, varsinkin kun ne ovat täynnä verenhimoa. Hänen mystinen luonteensa tarkoittaa, että hänen puremansa voi jopa lävistää kryptonilaisten ihon.
Muussa mediassa > Televisiossa

King Shark esiintyi vuoden 2014 The Flash televisiosarjassa, jossa hahmoa esitti Dan Payne ja ääninäytteli David Hayter. Tämä versio hahmosta on alun perin Shay Lamden, meribiologi Earth-2:sta, jonka Harry Wellsin S.T.A.R. Labsin hiukkaskiihdytin muutti antropomorfiseksi valkohaiksi ja joutui Zoomin hallintaan, kun hänen Earth-1-vastineensa kuoli, kun hänen S.T.A.R. Labsin kiihdytin räjähti.
King Shark esiintyi elokuvassa The Suicide Squad: Suicide Mission, jossa hahmoa esitti Steve Agree ja ääninäytteli Sylvester Stallone. Tämä versio hahmosta käyttäytyy lapsenomaisesti ja puhuu yksitavuisella tavalla yksinkertaisilla lauseilla. Kun King Shark on värvätty Suicide Squad -ryhmään soluttautumaan ja tuhoamaan Corto Maltan vankilan, jossa Starro on, hän solmi ystävyyden joukkuetoverinsa Rotanpyytäjä 2:n kanssa.
Muussa mediassa > Animaatiossa

King Shark esiintyy animaatiosarjassa Harley Quinn, jossa häntä ääninäyttelee Ron Funches. Tämä versio hahmosta on ystävällinen ja rauhallinen tekniikkanero, joka pukeutuu vaatteisiin ja jolla on yleisesti ottaen myönteinen asenne. Joskus hän kuitenkin sekoaa, jos hän haistaa verta, ja suuttuu, kun joku käyttää hänen ympärillään kalaan liittyviä loukkauksia.
King Shark esiintyi animaatiosarjassa Young Justice, jossa häntä ääninäyttelee James Arnold Taylor. Tämä versio, joka tunnetaan myös nimellä King Nanaue Sha'ark, on atlantislaisen Nanauven kaupunkivaltion hallitsija ja entinen Atlantis Conservatory of Sorcery -konservatorion opiskelija.
King Shark esiintyi vuoden 2015 DC Super Hero Girls nettisarjassa, jossa häntä ääninäytteli Kevin Michael Richardson.
King Shark esiintyi cameo-roolissa animaatioelokuvassa Superman/Batman: Public Enemies, jossa hänellä ei ollut puheroolia.
King Shark esiintyi animaatioelokuvassa Batman: Assault on Arkham, jossa häntä ääninäytteli John DiMaggio. Tämä versio hahmosta on iso ihminen, jolla on mutatoituneita piirteitä, metallinaamio, joka lisää hänen puremiskykyään, ja punainen mohawk selkäevän tilalla. Elokuvassa hänet pakkovärvättiin Amanda Wallerin johtamaan Suicide Squadiin jonka tehtävänä oli Arvuuttajan kukistaminen. King Shark ystävystyi tehtävän aikana Killer Frostin kanssa, mutta kuoli, kun hänen niskaansa asennettu räjähde räjäytti hänen päänsä.
King Shark esiintyi animaatioelokuvassa Justice League Dark: Apokolips War, jossa häntä ääninäytteli John DiMaggio. Tämä versio hahmosta on Suicide Squadin jäsen ja John Constantinen entinen poikaystävä. King Shark ja hänen tiiminsä auttavat Justice Leaguea yrittäessään kukistaa Darkseidin ennen kuin joukkue kuolee räjähdyksessä.
Videopeleissä

King Shark esiintyy pelattavana hahmona Lego Batman 3: Beyond Gotham -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Travis Willingham.
King Shark esiintyy ei-pelattavana hahmona DC Universe Online -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Dale Dudley.
King Shark esiintyi ladattavana bonushahmona Lego DC Super-Villains -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Fred Tatasciore.
King Shark esiintyy pelattavana hahmona Suicide Squad: Kill the Justice League -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Samoa Joe.
Kineettisiä kuvia

| Kineettisiä kuvia |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Eino Ruutsalo
Käsikirjoittaja:  Eino Ruutsalo
Tuottaja:  Eino Ruutsalo
Säveltäjä:  Kalle Kaartinen Henrik Otto Donner
Kuvaaja:  Eino Ruutsalo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Ensi-ilta:  1962
Kesto:  4,816666666666666 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kineettisiä kuvia, englanniksi Kinetic pictures, on taiteilija Eino Ruutsalon (1921-2001) viisiminuuttinen lyhytelokuva vuodelta 1962. Se yhdistää abstraktin maalauksen liikkuvaan kuvaan. Elokuva on Ateneumin taidemuseon kokoelmissa, jonne se ostettiin vuonna 2001.
Elokuva on yksi taiteilija Ruutsalon tällä tekniikalla toteuttamista elokuvista. Menetelmää kokeilivat futuristit jo 1910-luvulla. Kineettisiä kuvia -elokuvaa tehdessään Ruutsalo käytti  negatiivi- ja positiivimateriaalia sekä maalasi, raaputti ja syövytti filmin pintaa animaatiopioneeri Norman McLarenin tapaan. Hän täydensi rytmikkäästi etenevää kuvaryöpytystä vielä improvisoidulla jazz-musiikilla.
Kineettisiä kuvia liittyi Ruutsalon kokeluihin "puhtaan" elokuvan kanssa 1960-luvun alussa. Etusijalla oli dynaaminen valon, liikkeen ja kuvarytmin käyttö, sen sijaan juonesta ja kertovasta aineksesta tuli päästä eroon. Draama-aineksen sijaan elokuvaa loivat välähtävät assosiaatiot, tunnelmat, allegoriat ja kineettinen musiikki. Kineettisiä kuvia avasi tämän kauden ja toimi ohjelmanjulistuksena. "Filmiä on käytettävä impulsiivisesti, hetkellisesti ja enemmän oivalluksenomaisesti", oli Ruutsalo kuvaillut periaatteitaan 1961.
Ruutsalon kokeelliset elokuvat eivät saaneet juuri julkisuutta. Tunnetuin hänen kineettisten kokeilujen teoksistaan on Helsingin kaupungin Valoseinä vuodelta 1971. Ruutsalo teki 1960-luvulla myös neljä pitkää draamaelokuvaa: Hetkiä yössä, Laituri, Viheltäjät ja Tuulinen päivä.
Aiheesta muualla

Kineettisiä kuvia Elonet.
Teos Ateneumin sivuilla[vanhentunut linkki]
Kiinan Renmin-yliopisto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiinan Renmin-yliopisto Wikimedia Commonsissa
uniRank: Renmin University of China: University Overview. World rank: 392 (englanniksi) (4icu.org)
King Vidor

| King Vidor |
| --- | --- |
 King Vidor
Henkilötiedot
Koko nimi:  King Wallis Vidor
Syntynyt: 8. helmikuuta 1894 Galveston, Texas, Yhdysvallat
Kuollut: 1. marraskuuta 1982 (88 vuotta) Paso Robles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Puoliso:  Florence Vidor (1914–1924) Eleanor Boardman (1926–1931) Elizabeth Hill (1937–1982)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
King Wallis Vidor (8. helmikuuta 1894 Galveston, Texas, Yhdysvallat – 1. marraskuuta 1982 Paso Robles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Vidorin ohjaajanura kattoi vuodet 1913–1980. Hän oli viidesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi ja hänet palkittiin vuonna 1979 kunnia-Oscarilla. Hän voitti Venetsiassa Kultaisen leijonan elämäntyöstä (1982) ja oli ehdolla Golden Globen saajaksi (1957). Hän toimi vuosina 1936–1938 Screen Directors Guildin johdossa.
Vidor esiintyi Walter Kleinin roolissa James Tobackin elokuvassa Rahan voima (Love and Money, 1982).
Hänen töidensä joukossa ovat Salama iskee kahdesti (1951) ja Sota ja rauha (1956).
Elämäkerta

King Vidor syntyi Galvestonissa Texasissa 1894. Lapsena hän selvisi hengissä tuhoisasta Galvestonin hurrikaanista syyskuussa 1900. Nuorena hän työskenteli paikallisessa elokuvateatterissa ensin lipunrepijänä ja myöhemmin koneenkäyttäjänä. Hän ehti työskennellä amatöörivalokuvaajana ennen kuin ryhtyi kuvaamaan uutiselokuvia paikallisista tapahtumista.
Vidor oli kolmesti naimisissa. Ensimmäisen vaimonsa Florence Vidorin kanssa (naimisissa 1914–1924) hän sai yhden lapsen. Eleanor Boardmanin kanssa hän oli naimisissa 1926–1931 ja sai kaksi lasta. Viimeinen avioliitto Elizabeth Hill Vidorin kanssa alkoi vuonna 1937 ja kesti ohjaajan kuolemaan saakka.
Palkinnot

Vidorin Oscar-ehdokkuudet
Kansan mies (1927–1928)
Neekeriromantiikkaa (1929–1930)
Mestari (1931–1932)
Sisärengas (1938)
Sota ja rauha (1956)
Vidorilla on tähti Hollywood Walk of Famella osoitteessa 6743 Hollywood Boulevard.