Marina Raskova
Elämä > Nuoruus ja aikuisuus

Marina Malinina syntyi keskiluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli oopperalaulaja ja laulunopettaja Mihail Malinin, ja hänen äitinsä oli opettaja. Hänen äitinsä sisar oli myös tunnettu laulaja Tatjana (Anna) Ljubatovitšina. Vuonna 1919, Raskovan ollessa seitsemänvuotias, hänen isänsä kuoli liikenneonnettomuudessa.
Toisin kuin moni Neuvostoliiton lentäjänaisista, Raskova ei alun perin haaveillut lentäjän urasta, vaan hänen ensisijainen ammattitoiveensa oli tulla oopperalaulajaksi.
Raskova opiskeli lukion jälkeen draama- ja lauluopintoja Moskovan konservatoriossa, kunnes välikorvatulehduksen sairastaminen pakotti hänet päättämään musiikin opintonsa, ja hän ryhtyi opiskelemaan kemiaa ja tekniikkaa. Valmistuttuaan vuonna 1929 hän siirtyi työskentelemään väriainetehtaassa, jossa hän tapasi tulevan puolisonsa, insinööri Sergei Raskovin. Heille syntyi tytär Tatjana vuonna 1930, ja seuraavana vuonna Raskova aloitti työskentelyn Ilmavoimien Akatemian Ilmanavigaation Laboratoriossa valmistelijana.
Raskovan ura sekä lentäjänä että lentosuunnistajana alkoi niittää mainetta 1930-luvulla. Vuonna 1933 hänestä tuli Neuvostoliiton ilmavoimien ensimmäinen naissuunnistaja. Vuotta myöhemmin hän aloitti Žukovskin lentoakatemiassa sotilaallisen navigoinnin opettamisen, tämän myös ensimmäisenä naisena. Akatemian myötä Raskova pääsi opiskelemaan lentämistä Tušinon lentokouluun, ja valmistuttuaan sieltä vuonna 1935 hän aloitti mittarilento-ohjaajana, ja opetti myös komentohenkilöstölle edistyksellistä suunnistamista. Samana vuonna hän erosi puolisostaan.
Vuosina 1937–1938, samoihin aikoihin kun opetti ilmailuakatemiassa, Raskova teki useita pitkän matkan lentoennätyksiä ja saavutti itselleen eräänlaisen julkkisstatuksen. Vuonna 1939 kustantamo Molodaja Gvardija julkaisi Marina Raskovalta kirjan ”Suunnistajan muistiinpanot”.
Tunnetuin Raskovan lentoennätyksistä oli Rodinan (venäjäksi ”isänmaa”) lento, joka tapahtui ANT-37:lla, muunnetulla pitkän kantaman DB-2-pommikoneella, 24.–25. syyskuuta vuonna 1938. Lennolla Raskova oli suunnistaja miehistössä, johon kuuluivat myös Polina Osipenko ja Valentina Grizodubova. Heidän tavoitteenaan oli lentää Moskovasta itään Komsomolskiin, ja luoda naisten suoran matkan lentoennätys. Kokonaisuudessaan 6 450 kilometrin lento (linnuntietä 5 947 km) kesti lopulta lähes 26 ja puoli tuntia. Ennätyksellisen lennon suorittamisen jälkeen heidän oli määrä laskeutua Komsomolskin lentokentälle, mutta polttoaineen loppuessa ja huonon näkyvyyden vuoksi he joutuivat tekemään pakkolaskun. Raskova määrättiin hyppäämään laskuvarjolla alas ennen kuin he laskeutuivat (koska suunnistajan hytti oli lentokoneen nokassa ja pakkolasku oli siksi tälle hengenvaarallinen). Hän oli unohtanut ottaa mukaan hätäpakkauksensa, ja ennen lentokoneen luokse löytämistä Raskova joutui selviytymään metsässä 10 päivää ilman vettä, mukanaan vain kaksi suklaapatukkaa. Pelastushenkilöstö löysi koneen kahdeksan päivää laskeutumisen jälkeen, ja 2. marraskuuta 1938 Raskova palkittiin yhdessä Osipenkon ja Grizodubovan kanssa Neuvostoliiton sankareina. He olivat sekä ensimmäiset naiset jotka saivat kunniamaininnan, että myös ainoat jotka saivat sen ennen toista maailmansotaa.