stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adama Barrow

| Adama Barrow |
| --- | --- |
 Adama Barrow vuonna 2018.
Gambian 3. presidentti
 19. tammikuuta 2017 –  
Varapresidentti:  Fatoumata Tambajang Ousainou Darboe Isatou Touray
Edeltäjä:  Yahya Jammeh
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. helmikuuta 1965 (ikä 60) Mankamang Kunda, Brittiläinen Gambia
Ammatti:  yrittäjä
Puoliso:  Fatou Bah Sarjo Mballow
Lapset:  5
Tiedot
Puolue:  United Democratic Party
Koulutus:  kiinteistövälittäjä
Uskonto:  sunni
Adama Barrow (s. 1965) on gambialainen liikemies ja poliitikko, joka valittiin maansa presidentiksi joulukuun alussa 2016. Hän seurasi virassa maata 22 vuotta hallinnutta Yahya Jammehia. Jammeh viivytteli vallasta luopumista useita viikkoja.
Barrow syntyi vuonna 1965 pienessä kylässä maansa itäosassa. Hän kuuluu fulbejen etniseen ryhmään ja on uskonnoltaan muslimi. Hän on asunut Britanniassa, opiskellut kiinteistöalaa ja työskennellyt vartijana. Vuonna 2006 Barrow palasi Gambiaan ja vuonna 2016 hänet asetettiin seitsemän oppositiopuolueen koalition presidenttiehdokkaaksi.
Tammikuun lopussa 2017 edellisen vuoden joulukuun presidentinvaalien voittaja Adama Barrow saattoi aloittaa Gambian historian kolmantena presidenttinä Jammehin lähdettyä maanpakoon. Hän totesi Gambian liittyvän takaisin Kansainyhteisöön (Commonwealth) ja Kansainväliseen rikostuomioistuimeen (ICC). Barrow totesi Gambian kansan kärsineen suuresti Jammehin 22 vuotta kestäneen diktatuurin aikana.
Gambia liittyi Barrowin johdolla uudelleen Kansainyhteisön jäseneksi vuonna 2018.
Barrow on luvannut jättää presidentin viran kolmen vuoden siirtymäkauden jälkeen ajettuaan läpi demokraattisia uudistuksia valtion poliittiseen järjestelmään. Hänen vaalilupauksiinsa kuului myös oikeuslaitoksen ja tiedotusvälineiden riippumattomuus sekä vapaa kansalaisyhteiskunta.
Barrow koettiin aluksi suurena sankarina, koska hän oli keskeisesti vaikuttamassa siihen, että vihatusta ja pelätystä Jammehista päästiin eroon. Tyytymättömyys on viime aikoina kuitenkin lisääntynyt myös hänen hallintoaan kohtaan. Korruptio, työttömyys, huono hallinto ja tehottomuus sekä vallan väärinkäytökset ovat jatkuneet. Samanlaisia ihmisoikeusrikoksia kuin aiemmin Jammehin aikana ei kuitenkaan ole enää esiintynyt. Barrow näyttää edelleen jatkavan presidenttinä aiemmista suunnitelmistaan poiketen.
Presidentti Adama Barrowin valtakaudella sananvapauden ja lehdistönvapauden tila Gambiassa on kohentunut ratkaisevasti. Median ei tarvitse enää pelätä hallituksen tukahduttavaa kontrollia tai kostotoimenpiteitä kritiikistä.
Barrow oli ehdolla jatkokaudelle Gambian presidentinvaaleissa joulukuussa 2021 ja voitti vaalit saaden noin 53 prosenttia äänistä. Oppositio kritisoi vaaleja ongelmista.
Joséphine-Charlotte (Belgia ja Luxembourg)

Suurherttuatar Joséphine-Charlotte vuonna 1976.
Joséphine-Carlotte (Joséphine-Charlotte Stéphanie Ingeborg Elisabeth Marie José Marguerite Astrid, 11. lokakuuta 1927 Brysselin kuninkaanlinna – 10. tammikuuta 2005 Fischbachin linna Luxemburgin suurherttuakunnassa) oli belgialainen prinsessa ja myöhemmin avioliitossa Luxemburgin suurherttuan kanssa.
Elämäkerta > Nuoruus

Joséphine-Charlotte syntyi Belgian kruununperillisen Léopoldin, myöhemmin belgialaisten kuningas Léopold III:n ja Ruotsin prinsessa Astridin, tulevan belgialaisten kuningattaren vanhimpana lapsena. Hänellä oli kaksi veljeä, jotka olivat belgialaisten kuninkaita; Baudouin I (1930–1993) ja Albert II (s. 1934).
Vuonna 1935, Joséphine-Charlotte ja hänen veljensä menettivät äitinsä kuningatar Astridin auto-onnettomuudessa, joka tapahtui Küssnachtissä Sveitsissä.
Belgian valloittaneet saksalaiset kuljettivat kuningas Léopold III:n, prinsessa Lilianin (Léopoldin toinen vaimo) sekä perheen neljä lasta (Joséphine-Charlotte, Baoudouin, Albert ja Alexandre) ensiksi Saksaan ja myöhemmin Itävaltaan, josta vapauttivat toukokuussa 1945. Lasten eno prinssi Charles, joka oli Léopold III:n nuorempi veli ja myös Flanderin kreivi tuli vuonna 1944 sijaishallitsijaksi ja oli tehtävässä vuoteen 1950 saakka. Tätä aikaa kutsutaan termillä Question royale eli kuninkaallinen ongelma. Perhe sijoittui täksi ajaksi Sveitsiin, jossa prinsessa Joséphine-Charlotte jatkoi opintojaan.
Elämäkerta > Opinnot

Sveitsissä Joséphine-Charlotte seurasi muun muassa tunnetun pedagogin Jean Piagetn luentoja kehityspsykologiasta Geneven yliopistossa. Palattuaan takaisin Belgiaan, Joséphine-Charlotte hoiti kuninkaallisia velvollisuuksiaan. Samaan aikaan hän omistautui sosiaalisille kysymyksille ja kehitti taiteen tuntemustaan.
Elämäkerta > Perhe

Joséphine-Charlotte avioitui 9. huhtikuuta 1953 Luxemburgin prinssi Jeanin kanssa, hän oli tuolloin kruununperillinen. Heillä on viisi lasta, jotka kaikki ovat arvoltaan Kuninkaallisia korkeuksia:
prinsessa Marie-Astrid (s. 17. helmikuuta 1954), avioitui vuonna 1982 Itävallan arkkiherttua Charles-Christian (1954) kanssa;
prinssi Henri (16. huhtikuuta 1955), on parhaillaan Luxembourgin suurherttua, hän avioitui 1981 Maria Teresa Mestre (1956) kanssa ;
prinssi Jean (15. toukokuuta 1957), luopui perimysoikeudestaan ja avioitui 1987 Hélène Vestur (1957) kanssa ja he erosivat 2004; uudelleen avioituminen 18. maaliskuuta 2009 Diane de Guerren kanssa ;
prinsessa Margaretha, (15. toukokuuta 1957)), avioitui 1982 ruhtinas Nikolaus von Liechtensteinin (1947) kanssa;
prinssi Guillaume (1. toukokuuta 1963), avioitui 1994 Sibilla Weillerin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joséphine-Charlotte (Belgia ja Luxembourg) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Muut:  IdRef
The Pirate Bay

| The Pirate Bay |
| --- | --- |


Verkkosivusto:  thepiratebay.org (vaihtelee)
Slogan:  "The galaxy's most resilient bittorrent site"
Kaupallinen:  Kyllä
Tyyppi:  Hakukone ja BitTorrent-seurantapalvelin
Rekisteröinti:  Ilmainen
Kielet:  35
Luonut:  Frederik Neij Peter Sunde Gottfrid Svartholm Carl Lundström Piratbyrån
Avattu:  15. syyskuuta 2003
Similarweb-sija:  1847. (kesäkuu 2022)
Nykyinen tila:  toiminnassa
The Pirate Bay (TPB) on maailman suurin BitTorrent magnet-linkkien indeksiselvennä. Sen perusti ruotsalainen tekijänoikeuksia vastustava järjestö Piratbyrån vuoden 2003 lopussa, mutta se on lokakuun 2004 jälkeen toiminut itsenäisenä organisaationa. Pirate Bayn sisältö koostuu suurimmaksi osaksi laittomista kopioista tekijänoikeuksien alaista materiaalia, kuten elokuvia, musiikkia ja pelejä. Pirate Bayn taustalla toimivat ylläpitäjät Gottfrid Svartholm, Carl Lundström, Fredrik Neij sekä Peter Sunde, pitävät tätä omien sanojensa mukaan harrastuksena.
Sivusto sai vuonna 2009 median huomiota niin sanotussa The Pirate Bay -oikeudenkäynnissä, jossa sen ylläpitäjät tuomittiin vuodeksi vankilaan ja maksamaan 30 miljoonan kruunun sakot tekijänoikeusjärjestöille sekä mediayhtiöille. Oikeudenkäynnin todistusaineisto oli hankittu muun muassa vuoden 2006 kesällä tehdyssä palvelinratsiassa.
Ruotsalaisten sanomalehtien mukaan Pirate Bay -sivuston bruttoliikevaihto on useita kymmeniä tuhansia euroja kuukaudessa. Tuottoja toiminnalle saadaan myymällä mainostilaa sivustolla. He luonnehtivat toimintaa aatteelliseksi toiminnaksi vapaan tiedonvälityksen puolesta. The Pirate Bayn ylläpitäjät ovat perustaneet muitakin sivustoja, kuten The Video Bay.
Alkuvuodesta 2007 The Pirate Bay yritti ostaa Sealandin mikrovaltion, joka olisi ollut vapaa tekijänoikeuksilta. Hinnaksi ilmoitettiin 750 miljoonaa euroa. Saaren omistajat kuitenkin kieltäytyivät viitaten The Pirate Bayn laittomaksi katsomaansa toimintaan.
Monet internet-palveluntarjoajat ovat estäneet sivuston käytön, ja siksi osa Pirate Bayn käyttäjistä turvautuu tarkoitukseen luotujen välityspalvelimien (ns. proxy-palvelinten) käyttöön sivustolla vieraillessaan.
9. joulukuuta 2014 Ruotsin poliisi teki iskun Tukholmassa sijaitsevaan datakeskukseen. Iskussa pimeni samalla muitakin verkkosivuja, kuten Pirate Bayn foorumi. Sivuston perustajiin kuulunut Peter Sunde kirjoitti blogissaan iskusta, että sivuston on aikakin sulkeutua, koska nykyisellään se hidastaan kehitystä ja muodostaa heikon kohdan jota vastaan voi iskeä. 19. joulukuuta TorrentFreak uutisoi, että The Pirate Bay julkisti sivustonsa lähdekoodit,  torrenttietokannan ja ohjeet sille, miten kuka tahansa voi pystyttää oman The Pirate Bay -kopionsa. IsoHunt kopioi Pirate Bayn tietokannan ja aloitti sivuston oldpiratebay.org. Isohunt julkaisi myös The Open Bay ohjelman, minkä seurauksena The Pirate Baylle ilmestyi satoja peilipalvelimia eli "mirroreita".
Taloudellinen hyöty

Svenska Dagbladetin vuoden 2006 tietojen mukaan Pirate Bayn mainostilaa on myyty Pohjoismaissa kuukausittain satojen tuhansien kruunujen arvosta. Mainostilaa on myynyt mainostoimisto, joka on saanut myyntipalkkionaan puolet myynnistä. Edelleen lehti mainitsi numerossaan sveitsiläisen välikäden ja spekuloi, että tuloja on saatettu ohjata matalan verotuksen maihin. Lehti raportoi myös, että Pirate Bayn toisen taustahenkilön yksityistä taloutta rasittavat huomattava verovelka ja maksamattomat parkkisakot. Tapauksen syyttäjä Håkan Roswall on ilmoittanut, että myös sivuston talous otetaan tutkinnan kohteeksi sen edetessä, ja hän on kommentissaan arvioinut, ettei velkojen määrä vaikuta asiaan.
Yhdysvaltalainen elokuvateollisuuden etujärjestö Motion Picture Association on lehdistötiedotteessaan arvioinut, että Pirate Bayn kuukausittaiset tuotot bruttomääräisinä ovat olleet suuruusluokaltaan noin 60 000 dollaria. Arvion ilmoitetaan perustuvan tilastoihin mainostajien maksamasta keskimääräisestä hinnasta yksittäistä kävijää kohti. Pirate Bayn taustahenkilöt ovat puolestaan sivuston toiminnan aloittamisesta lähtien ilmoittaneet toimivansa aatteellisin perustein ja ilmoittaneet, että mahdollinen ylijäämä maksetaan palkkoina työntekijöille.
Takavarikko

Ruotsin poliisi takavarikoi turvaamistoimena 31. toukokuuta 2006 TPB:n palvelimet ja samalla myös sivullisten omistamia tietokoneita ja laitteita sekä muuta omaisuutta. Ratsiaan oli komennettu yli 60 poliisia. Poliisi kertoi takavarikoineensa palvelimet selvittääkseen, voitiinko katsoa, että niiden ylläpitäjät ovat syyllistyneet tekijänoikeusrikkomuksiin (oik. avunantoon tekijänoikeusrikkomukseen). TPB aloitti toimintansa uudelleen 2. kesäkuuta 2006 Alankomaissa sijaitsevilla palvelimilla. Nykyisin sivusto on jälleen toiminnassa Ruotsissa.
Useat sivulliset, joiden omaisuutta takavarikoitiin, esittivät poliisin toiminnan johdosta vahingonkorvausvaatimuksia, jotka kuitenkin hylättiin.
Yhdysvaltojen väitetty painostus

Ruotsin hallitusta on arvosteltu asiassa myöntyväisyydestä Yhdysvaltojen tekijänoikeuksia puolustaville järjestöille, lähinnä amerikkalaista elokuvateollisuutta edustavan MPAA:n (Motion Picture Association of America) näkemyksille. Ruotsin television ajankohtaisohjelmassa lähetetyssä haastattelussa Ruotsin hallituksen edustaja myönsi, että Yhdysvallat on painostanut hallitusta. Hallituksen edustaja kuitenkin kiisti, että oikeusministeriö olisi suoranaisesti antanut poliisille käskyä takavarikon suorittamiseen. Poliisille oli kuitenkin annettu ”priorisointeja” koskevia määräyksiä, jotka johtivat TPB:n takavarikkoon.
Ratsian jälkiä siivonneita, takavarikon kohteeksi joutuneita sivullisia haastateltiin ja jälkiä näytettiin useaan otteeseen Ruotsin televisiossa. Samaan aikaan väitettiin muissa televisiolähetyksissä, että Ruotsi oli joutumassa Yhdysvaltojen aloitteesta WTO:n kauppasaartoon TPB:n toiminnan johdosta.
Ruotsalaisten mielipiteet

Ruotsalainen Svenska Dagbladet on referoinut Ruotsissa käytyä keskustelua tekijänoikeuslainsäädännöstä huomauttaen, että siihen suhtaudutaan varsin kriittisesti Ruotsiin on perustettu tekijänoikeuslakia sen nykymuodossa vastustava yhden asian puoluelähde? Piratpartiet (piraattipuolue) ja useimmat Ruotsin perinteisten puolueiden nuorisojärjestöt sekä yksittäiset kansanedustajat haluaisivat kumota lain katsoen, ettei ole pitkän päälle kestävää kriminalisoida toimintaa, jota harjoittaa päivittäin yli miljoona ruotsalaista. Ruotsalaisen Sifo-nimisen mielipidemittauksia tekevän yrityksen haastattelututkimuksen mukaan joka toinen ruotsalainen katsoo, että toiminta tulisi laillistaa. Tutkimuksen – siinä  haastateltiin 1 000 ruotsalaista – mukaan 48 prosenttia kannattaa toiminnan laillistamista ja 34 prosenttia vastustaa sitä. Muut eivät osanneet tai halunneet ottaa kantaa. Käsitykset vaihtelevat kuitenkin huomattavasti ikäryhmittäin. Esimerkiksi 15–29-vuotiaista 64 prosenttia on laillistamisen puolesta, kun taas yli 65-vuotiaista vain 28 prosenttia on tällä kannalla. Myös erot eri puolueiden välillä ovat huomattavia.lähde?
Toukokuussa 2015 Ruotsin valtion alainen Svenska Insitutet käytti The Pirate Baytä esimerkkinä yhtenä brändeistä, joiden kautta Ruotsi tunnetaan.
Sivuston myynti

Nettikahviloihin, pelihalleihin ja peliohjelmistoihin erikoistunut, Ruotsissa pörssinoteerattu teknologiayritys Global Gaming Factory X ilmoitti kesäkuun lopussa vuonna 2009 ostavansa The Pirate Bay -sivuston 60 miljoonalla kruunulla eli noin 5,68 miljoonalla eurolla, josta puolet rahana ja puolet osakkeina. Käteissumma vastasi vuoden 2009 oikeudenkäynnin langettamaa tuomiota. Kauppa ei kuitenkaan koskaan toteutunut.
Sivuston esto Suomessa

Lokakuussa 2011 Helsingin käräjäoikeus määräsi Tekijänoikeuden tiedotus- ja valvontakeskus ry:n (TTVK ry) vaatimuksesta internetoperaattori Elisan väliaikaisesti estämään asiakkaidensa pääsyn The Pirate Bayn palvelimille tekijänoikeuslain keskeyttämismääräyspykälän perusteella ja 100 000 euron sakon uhalla. Elisa ilmoitti tuoreeltaan tyytymättömyytensä päätökseen mm., koska se oli hankala toteuttaa oikeuden antamien teknisten tietojen perusteella. TTVK ry:n odotetaan päätöksen seurauksena esittävän samanlaisen vaatimuksen myös muille suomalaisille internetoperaattoreille ja aloittavan oikeudenkäynnin The Pirate Bayn ylläpitäjiä vastaan Suomessa.
Elisan toteuttama esto astui voimaan 9. tammikuuta 2012. Vuodenvaihteen 2015 jälkeen sivustolle ilmestyneet sadat peilipalvelimet eli "mirrorit" ovat tehneet kuitenkin operaattoreiden estot vanhoihin osoitteisiin merkityksettömiksi.
Uusi verkkotunnus

Kun vuonna 2013 verkkotunnus p2ptv.se takavarikoitiin, tuli ilmi, että kyseisen jutun syyttäjä ehdotti samanlaisen toimen täytäntöönpanemista myös The Pirate Bayn verkkotunnukselle. The Pirate Bayn ylläpitäjät ostivat grönlantilaisen verkkotunnuksen ja 9. huhtikuuta 2013 vanha ruotsalainen verkkotunnus ohjasi uuteen verkkotunnukseen. Alle 48 tuntia myöhemmin grönlantilaisia verkkotunnuksia hallinnoiva TELE Greenland ilmoitti, ettei se hyväksy verkkotunnuksiensa käyttämistä "laittomuuksiin" ja pian tämän jälkeen tunnuksen rekisteröinti peruutettiinkin.
25. huhtikuuta 2013 The Pirate Bay siirtyi käyttämään islantilaista maatunnusta .is, joita hallinnoivan ISNIC-yhtiön verkkovastaavan Maríus Ólafssonin lausunnon mukaan yhtiö ei ole seuraamassa TELE Greenlandin menettelytapaa, vaan kertoo heidän tarvitsevansa Islannin oikeuden päätöksen ennen rekisteröintiin puuttumista. The Pirate Bayn palvelimien IP-osoitteet ovat kuitenkin säilyneet samoina, joten eräiden suomalaisoperaattoreiden estot toimivat edelleen, kun taas toiset vaikuttavat pettäneen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Pirate Bay
The Pirate Bayn saamat oikeudelliset uhkaukset ja vastaukset niihin
TPB AFK: The Pirate Bay Away From Keyboard – dokumentti Pirate Bayn perustajista ja heidän oikeudenkäynnistään.
Ylen Elävä arkisto: The Pirate Bay – varkautta vai vallankumousta
Video oikeusministerin ja perustuslakivaliokunnan puheenjohtajan välisestä keskustelusta asiassa (ruotsiksi)
Svenska Förening för Upphovsrätt SFU
Svenska Föreningen för Industriellt rättsskydd
Afterdawn: Ruotsin instituutti: Ruotsi tunnetaan Ikeasta ja Pirate Baystä
Mielenosoitus poliisin suorittamaa takavarikkoa vastaan Tukholman ydinkeskustassa.
The Pirate Bayn Fredrik Neij ja Peter Sunde.
Kazakstan

Kazakstan (kaz. Қазақстан, Qazaqstan; ven. Казахста́н, Kazahstan), virallisesti Kazakstanin tasavalta (kaz. Қазақстан Республикасы, Qazaqstan Respublikasy; ven. Респу́блика Казахста́н, Respublika  Kazahstan), on Keski-Aasiassa ja läntisimmiltä osiltaan Itä-Euroopassa sijaitseva valtio. Kazakstan on pinta-alaltaan maailman suurin sisämaavaltio. Sen rajanaapurit ovat Venäjä (6 467 km yhteistä rajaa), Kiina (1 460 km yhteistä rajaa), Kirgisia (980 km yhteistä rajaa), Uzbekistan (2 300 km yhteistä rajaa) ja Turkmenistan (380 km yhteistä rajaa).
Kazakstanin kansalaista kutsutaan Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen mukaan nimellä kazakstanilainen. Ihmisestä puhuttaessa nimitys kazakki viittaa kazakkien etnisen ryhmän jäseneen. Toisaalta nimitystä kazakki käytetään myös kazakkien puhumasta kielestä. Neuvostovallan aikaisia venäläisperäisiä nimityksiä Kazahstan, kazahstanilainen ja kazahi pidetään nykyään vanhentuneina.
Maantiede > Pinnanmuodot ja vesistöt

Kazakstan on pinta-alaltaan Keski-Aasian suurin valtio. Sen rajanaapurit etelässä ovat Turkmenistan, Uzbekistan ja Kirgisia, pohjoisessa ja lännessä Venäjä ja idässä Kiinan Xinjiangin autonominen alue. Lännessä Kazakstan rajautuu myös Kaspianmereen.
Kazakstanin pinnanmuodoissa on suuria alueellisia eroja, sillä Tienšanvuoriston Khan Tengri kohoaa lähellä Kirgisian rajaa 6 995 metriin ja Kaspian syvänkö on lännessä jopa 132 metriä merenpinnan alapuolella. Kolmasosa valtiosta on kuitenkin alankoa ja viidesosa vuoristoalueita. Kazakstanin länsi- ja lounaisosa kuuluvat Kaspian syvänköön. Siitä etelään ovat Ustjurtin laakio ja Mangyšlakin niemimaa. Sisämaassa on puolestaan laajoja autiomaita. Entisen Araljärven ympäristössä on Aral Karakum, valtion keskiosissa Betpaqdala sekä eteläosissa Moıynqum ja Kyzylkum.
Idässä Altaista ulottuu kolme vuoriketjua Kazakstanin puolelle. Niiden eteläpuolella sijaitsevat puolestaan Tarbagataivuoristo. Dzungarian Alatau puolestaan kohoaa Balkašjärven syvängön eteläpuolella. Tienšanin huiput kohoavat Kirgisian rajaseudulla.
Suurin osa Kazakstanista kuuluu sisäisiin valuma-alueisiin. Vedet virtaavat Kaspianmereen, entiseen Araljärveen, Balhasjärveen ja Tengizjärveen. Kaspianmeri on maailman suurin järvi, ja Kazakstanilla on yli 2 300 kilometriä Kaspianmeren rantaviivaa. Araljärvi on kutistunut 1960-luvulta asti jokien vesien mennessä peltojen kasteluun. Järven pinta-ala on kutistunut 60 prosenttia ja vesimäärä 80 prosenttia. Veden suolaisuus on samalla lisääntynyt 45 grammaan litrassa entisestä 10 grammasta litrassa. Tämä on luonut valtavan ympäristöongelman. Järvi on katkennut kahtia, eteläiseen ja pohjoiseen Araljärveen. Suojatakseen pohjoista osaa Kazakstan rakensi Kok-Aralin padon järvien välille. Tämä saattoi pelastaa järvistä pohjoisemman, mutta tuhota eteläisemmän Aralin lopullisesti.
Kazakstanissa on alueita, jotka ovat saastuneet ydinaseiden ja kemiallisten tai biologisten aseiden kokeista.
Maantiede > Ilmasto

Kazakstanissa vallitsee mannerilmasto, jonka piirteitä ovat kuumat kesät ja kylmät talvet. Lämpötiloissa on suurta vaihtelua myös alueellisesti. Pohjois- ja keskiosissa tammikuun keskilämpötila on −19...−16 astetta. Etelässä se on −5...−1,4 astetta. Heinäkuussa pohjoisen lämpötilat nousevat 20 asteeseen ja etelässä peräti 29 asteeseen. Kazakstanin vuotuinen sadanta on varsin vähäinen. Maan eteläosien vuoristolaaksoissa sadanta on 400–500 millimetriä, kun se pohjois- ja keskiosissa on 200–300 millimetriä.
Maantiede > Luonto

Kazakstan on suurelta osin tasankoa ja aavikkoa, ja metsät peittävät vain noin kolme prosenttia maan pinta-alasta. Tasangoilla ja aavikoilla kasvaa marunoita, tamariskeja ja kuivimmilla alueilla höyhenheinää. Tasankojen eläimiä ovat antiloopit ja vapiti, kun taas vuoristomailla elää muun muassa susia, karhuja, lumileopardeja, kärppiä ja soopeleita.
Historia > Vanha ja keskiaika

Nykyisen Kazakstanin alue on ollut asuttuna kivikaudelta asti, ja siellä on elänyt paimentolaisia ensimmäiseltä vuosisadalta eaa. Varhaisin valtiomuotoinen yhteiskunta muodostui 600-luvulla. Abbasidikalifaatti toi aluueelle islamin. Mongolivalloitusten aikana nykyisen Kazakstanin alueesta tuli osa Kultaisen ordan valtakuntaa.
Historia > Venäjän keisarikunnan alaisena

Kazakstan joutui Venäjän keisarikunnan valtaan 1700-luvulla. 1731 kazakit pyysivät suojelusta Venäjän keisarikunnalta, minkä jälkeen Venäjä ryhtyi yhdentämään alueiden hallintoa itseensä. Merkittävä hahmo Venäjän vallan alle kääntymisen alullepanossa on sanottu olleen tataaritaustainen mufti Muhammedžan Husainov. Vuosina 1906–1912 arolle perustettiin yli puoli miljoonaa maatilaa, mikä päätti arojen perinteisen paimentolaiselämäntavan. Trans-Aralin rautatie yhdisti Orenburgin ja Taškentin 1906, ja siten myös Keski-Aasian Euroopan puoleiseen Venäjään.
Ensimmäisen maailmansodan aikana 1916 kazakit tekivät kapinan Venäjän keisarikuntaa vastaan.
Historia > Neuvostoliiton aika

Venäjän sisällissodan jälkeen Kazakstan liitettiin Neuvostoliiton valtaan. Stalinin aikana Kazakstan tunnettiin arogulageistaan (Luglag, Steplag, Pestšanlag) ja Volgan saksalaisten karkotuspaikkana. 5. joulukuuta 1936 muodostettiin Neuvostoliiton perustuslain muutoksella Kazahstanin sosialistinen neuvostotasavalta.
Vuonna 1930 Kazakstanissa alkoi maatalouden kollektivisoinnin seurauksena nälänhätä, jota kesti vuoteen 1933. Nälkään kuoli 1,5 miljoonaa ihmistä. Kazakkeja menehtyi suhteellisesti enemmän kuin minkään muun etnisen ryhmän jäseniä Neuvostoliiton nälänhädissä. Ennen nälänhätää kazakit olivat enimmäkseen paimentolaisia, mutta kun he menettivät lähes kaikki eläimensä, heidän elämäntapansa muuttui paikallaan olevaksi, mikä muutti heidän identiteettiään pysyvästi.
Lähes asumatonta Kazakstania käytettiin myöhemmin ydinaseiden testaukseen Semipalatinskin koealueella (1949–) ja rakettien laukaisuun Baikonurin kosmodromilla (1957–). Neuvostoliitto yritti myös asuttaa Kazakstania Hruštšovin aikana vuodesta 1954, jolloin Pohjois-Kazakstaniin ja Altain alueelle raivattiin ensimmäisenä vuonna 190 000 neliökilometriä peltoa, jota viljelemään saapui 300 000 maanviljelijää pääasiassa Ukrainasta. Ensimmäinen sato 1956 oli ennätyksellinen, eikä sitä pystytty varastoimaan ja osa oli heitettävä pois. 1960-luvulle mennessä maa oli kuitenkin köyhtynyt, eroosio söi ruokamullan ja Neuvostoliitto joutui turvautumaan viljan tuontiin.
Pääministeri Nursultan Nazarbajev arvosteli tammikuussa 1986 kommunistisen puolueen 16. puoluekokouksessa tiedeakatemian päällikkö Askar Kunajevia akatemian uudistusten keskeneräisyydestä. Puolueen pääsihteeri ja Askar Kunajevin veli Dinmuhamed Kunajev vei riidan Moskovaan ja vaati Nazarbajevin eroa, kun taas Nazarbajevin kannattajat vaativat Kunajevin eroa. Neuvostoliiton johtaja Mihail Gorbatšov jätti molemmat ilman paikkaa ja nimitti puolueen johtoon Venäjältä kotoisin olevan Gennadi Kolbinin, joka oli etnisesti venäläinen tai tšuvassi. Nimitys johti Alma-Atassa 17.–19. joulukuuta 1986 kolmipäiväisiin väkivaltaisiin mellakoihin, jotka tunnetaan nimellä Jeltoqsan (Желтоқсан, suom. joulukuu). Levottomuudet olivat yksi ensimmäisiä merkkejä Neuvostoliiton kansallisuuspolitiikan epäonnistumisesta. Nazarbajev korvasi Kolbinin pääsihteerinä syyskuussa 1989.