stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Max I. Dimont

Max I. Dimont
Max Isaac Dimont (12. elokuuta 1912 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 25. maaliskuuta 1992 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen kirjailija ja historioitsija. Dimont muutti Suomesta Yhdysvaltoihin vuonna 1930. Hän palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain tiedustelujoukoissa ja työskenteli sodan jälkeen PR- ja henkilöstötehtävissä Saint Louisissa. Dimont kirjoitti viisi juutalaisten historiaa käsittelevää teosta ja kierteli ahkerasti maailmaa luennoimassa aiheesta.
Bed of Nails

| ”Bed of Nails” Alice Cooper |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Trash
 B-puoli: ”I’m Your Gun”
 Julkaistu: 7. lokakuuta 1989
 Tekijä(t): Alice Cooper, Desmond Child, Diane Warren
 Tuottaja(t): Desmond Child
 Tyylilaji: heavy metal, glam metal
 Kesto: 04.20
 Levy-yhtiö: Epic
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 4.
Alice Cooperin muut singlet
| ”Poison” 1989 | ”Bed of Nails” 1989 | ”House of Fire” 1989 |
Bed of Nails on Alice Cooperin kappale vuodelta 1989. Se oli Trash-albumin toinen singlevalinta. Kappale ei menestynyt kuitenkaan yhtä hyvin kuin "Poison", hänen edellinen hittinsä. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 4. Sen ovat säveltäneet Alice Cooper, Desmond Child ja Diane Warren. Sen kesto on 4:20, ja se on albumin kuudes kappale.
Children of Bodom on tehnyt kappaleesta cover-version, joka löytyy vuonna 2009 julkaistulta albumilta Skeletons in the Closet.
Markku Tähtinen

| Markku Tähtinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1978 (ikä 46) Pori
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  84 kg
Pelinumero:  39
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–2016
Seurat:  Ässät (SML) Lukko (SML) Skellefteå AIK (SEL) České Budějovice (Extraliga) Jokerit (SML) Pelicans (SML) EfB Ishockey (AL-Bank Ligaen) ESV Kaufbeuren (DEL2) Aristan Temirtau (KAZ) Beibarys Atıraw (KAZ) Cardiff Devils (EIHL) Milton Keynes Lightning (EPIHL)
Markku Tähtinen (s. 10. huhtikuuta 1978 Pori) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Tähtinen on edustanut urallaan Porin Ässiä, Rauman Lukkoa, Skellefteå AIK:ta, České Budějovicea, Jokereita, Pelicansia, EfB Ishockeya, Alleghe Hockeya, Kaufbeurenia, Arystan Temirtauta, Beibarys Atyrauta, Cardiff Devilsiä ja Milton Keynes Lightningia.
Tähtinen pelasi ensimmäiset pelinsä SM-liigassa kaudella 1998–1999, jolloin pääsi pelaamaan 22 ottelussa tehoin 1+2=3, ja kärsi 6 rangaistusminuuttia. Pisteiden valossa Tähtisen paras kausi oli Lukon riveissä kaudella 2003–2004, jolloin hän teki 53 ottelussa tehot 8+32=40 istuen 30 jäähyminuuttia.
Tähtinen oli ainakin liigauransa aikana varsin taitava mailankäsittelijä ja älykäs pelinrakentaja. Hänen parhaana ominaisuutenaan mainittiin erinomainen syöttötaito. Toisaalta Tähtinen ei koskaan viihtynyt fyysisessä pelissä. Tähtinen sai myös paljon jäähyjä ns. kahvakiekon pelaamisesta.
Mario Pestano

Mario Pestano
Mario Pestano (s. 8. huhtikuuta 1978 Tenerife) on espanjalainen yleisurheilija, joka kilpailee pääasiassa kiekonheitossa.
Pestano sai pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Göteborgissa 1999. Hän karsiutui loppukilpailusta Sevillan 1999 ja Edmontonin 2001 MM-kilpailuissa. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän oli neljäs tuloksella 64,69 ja Pariisin MM-kilpailuissa 2003 kahdeksas. Vuonna 2004 hän karsiutui Ateenan olympialaisten loppukilpailusta.
Pestano sijoittui Helsingin MM-kilpailuissa yhdenneksitoista. Seuraavana vuonna hän oli neljäs Göteborgin EM-kilpailuissa. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän oli kymmenes, Pekingin olympialaisissa 2008 yhdeksäs ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 kymmenes. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kuudenneksi ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 11:nneksi. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui neljänneksi. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kahdestoista.
Pestano voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin 2004 ja Välimeren kilpailut 2005. Euroopan cupin superliigan hän on voittanut 2005 ja 2008 sekä Ibero-Amerikan mestaruuden 2004 ja 2010. Lisäksi hän on sijoittunut kolmanneksi maailmancupissa 2002. Hän pitää hallussaan Espanjan ennätystä kiekonheitossa tuloksella 69,50, jonka hän heitti 27. heinäkuuta 2008 Santa Cruz de Tenerifessä. Hän on voittanut maansa mestaruuden vuosina 2001–2013.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
Kiekonheitto: 69,50 (2008)
Kuulantyöntö: 18,64 (2002)
Bilinda Butcher

Bilinda Butcher.
Bilinda Jayne Butcher (s. 16. syyskuuta 1961 Lontoo) on brittiläinen pop-muusikko. Hän tuli tunnetuksi My Bloody Valentine -yhtyeen laulajana ja kitaristina.
My Bloody Valentine ei ole virallisesti hajonnut, mutta viettänyt hiljaiseloa useita vuosia. Butcher on tehnyt musiikillista yhteistyötä mm. Collapsed Lungin ja Dinosaur Jr:n kanssa.
Mattlidens skola

Mattlidens skola on ruotsinkielinen peruskoulu Espoon Matinkylässä. Samassa tilassa toimii myös lukio Mattlidens gymnasium. Koulussa on luokat 1–9. Oppilaita on noin 790 ja opettajia 80. Koulun rehtorina toimii Tony Björk. Vuonna 2015 koulussa oli noin 650 oppilasta, joista vieraskielisiä oli 2,5 %.
Vuonna 1959 valmistuneen Mattlidenin koulun ja opettaja-asuntolan on suunnitellut arkkitehti Erich von Ungern-Sternberg. Espoon koulurakennusten inventointiraportissa vuodelta 2017 niitä kuvataan hyvin maastoon sopiviksi ja rytmiltään vaihteleviksi aikakautensa edustajiksi. 1970-luvulla tehty, Erik Kråkströmin suunnittelema uudisosa on sekin sommiteltu harkiten, mutta kokonaisuutena vaikutelmaa pidetään sekavana.
Tunnettuja koulun entisiä oppilaita

Marcus Grönholm, ralliautoilija.
Carl Haglund, poliitikko
Kristian Meurman, laulaja
Marty McSorley

| Marty McSorley |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1963 Hamilton, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1983–2000
Seurat:  Pittsburgh Penguins Edmonton Oilers Los Angeles Kings New York Rangers San Jose Sharks Boston Bruins
Martin James "Marty" McSorley (s. 16. toukokuuta 1963 Hamilton, Ontario) on uransa päättänyt kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Marty McSorley pelasi NHL-urallaan 961 runkosarjaottelua, joissa hän teki 359 tehopistettä, 108 maalia ja 251 syöttöpistettä. Pudotuspeliotteluja hänelle kertyi 115, joissa hän teki kymmenen maalia ja antoi 19 maaliin johtanutta syöttöä. Jäähyminuutteja hänelle kertyi NHL:n runkosarjassa yhteensä 3 381, mikä oli tuolloin neljänneksi eniten liigan historiassa. Pudotuspeleissä hän keräsi yhteensä 374 jäähyminuuttia.
Ura > Uran alku

McSorley pelasi ensimmäiset ottelunsa ammattilaiskaukaloissa kaudella 1982–1983, jolloin hän pelasi kaksi runkosarjaottelua NHL-seura Pittsburgh Penguinsin silloisen farmiseuran Baltimore Skipjacksin riveissä AHL:ssä. Hän oli solminut vapaana pelaajana ammattilaissopimuksen Penguinsin kanssa heinäkuussa 1982. Suurimman osan kaudesta 1982–1983 McSorley vietti kuitenkin OHL-junioriliigassa pelaavan Belleville Bullsin riveissä, jossa hän oli pelannut myös kauden 1981–1982.
Ura > Pittsburgh Penguins ja Edmonton Oilers

McSorley teki NHL-debyyttinsä kaudella 1983–1984, jolla hän pelasi 72 runkosarjaottelua Penguinsin riveissä. Hän keräsi tulokaskaudellaan yhdeksän tehopistettä, kaksi maalia ja seitsemän syöttöpistettä, ja 224 jäähyminuuttia, kymmenenneksi eniten koko liigassa. Seuraava kausi kului häneltä pääosin Skipjacksin riveissä AHL:ssä ja syyskuussa 1985, ennen kauden 1985–1986, Penguins kauppasi McSorleyn, Tim Hrynewichin ja Craig Munin Edmonton Oilersille vaihdossa Gilles Melocheen. Oilersin riveissä hän pelasi seuraavat kolme kautta ja profiloitui seuran tähtipelaajien, erityisesti Wayne Gretzkyn, suojelijana, niin sanottuna poliisina (enforcer). Hän keräsi Oilers-paidassa kahdella runkosarjakaudella yli 200 jäähyminuuttia, kaudella 1985–1986 265 minuuttia 59:ssä ottelussa, kymmenenneksi eniten NHL:ssä (jakoi jäähypörssin kymmenennen sijan Dale Hunterin kanssa), ja kaudella 1987–1988 223 minuuttia 60:ssä ottelussa. McSorley voitti Oilersin paidassa kaksi Stanley Cupin mestaruutta, vuosina 1987 ja 1988. Kevään 1987 pudotuspeleissä, joissa Oilers vei mestaruuden voitettuaan loppuotteluissa Philadelphia Flyersin, hän teki neljä maalia ja antoi lisäksi kolme  maaliin johtanutta syöttöä.
Ura > Los Angeles Kings

McSorleyn aika Oilersissa päättyi elokuussa 1988, jolloin hänen pelaajaoikeutensa siirtyivät Los Angeles Kingsille suurkaupassa, jossa Kings sai hänen lisäkseen Wayne Gretzkyn sekä Mike Krushelnyskin ja jossa Oilers sai vaihdossa Jimmy Carsonin ja Martin Gelinasin, Kingsin ensimmäisen kierroksen varausvuorot varaustilaisuuksissa vuosina 1989, 1991 ja 1993 sekä 15 miljoonaa dollaria rahaa. Hän jatkoi Kingsissä samassa roolissa kuin Oilersissakin. hän keräsi viidellä peräkkäisellä Kingsin riveissä pelaamallaan kaudella (1988–1993) yli 200 jäähyminuuttia ja kolmella kaudella yli 300 minuuttia. Kaudella 1988–89 hän sijoittui NHL:n jäähypörssissä sijalle neljä kerättyään 60:ssä runkosarjaottelussa 350 jäähyminuuttia, seuraavalla kaudella sijalle kolme kerättyään 75:ssä ottelussa 322 jäähyminuuttia ja kaudella 1992–93 jäähypörssin kärkeen uransa ennätyslukemalla, 399 jäähyminuuttia 81:ssä runkosarjaottelussa. Paitsi jäähyennätyksensä, McSorley teki Kingsin riveissä myös piste-ennätyksensä ja ennätyksensä plusmiinustilastossa. Kaudella 1992–93 hänelle kertyi 81:ssä runkosarjaottelussa 41 tehopistettä, 15 maalia ja 26 syöttöpistettä, ja hän ylitti 30:n runkosarjapisteen rajan myös neljällä muulla NHL-kaudella. Kaudella 1990–91 hän sai plusmiinustilastossa lukeman +48 ja jakoi näin NHL Plus/Minus Awardin voiton Calgary Flamesin Theoren Fleuryn kanssa. McSorley oli pelaamassa Kingsin riveissä Stanley Cupin voitosta keväällä 1993, mutta mestaruus meni lopulta Montreal Canadiensille. Hän keräsi kevään 1993 pudotuspeleissä kymmenen tehopistettä, neljä maalia ja kuusi syöttöpistettä, 24 ottelussa.
Ura > Uran loppuvuodet

Elokuussa 1993 McSorley palasi takaisin Pittsburgh Penguinsin riveihin kaupassa, jossa Kings sai Shawn McEachernin. Puolen vuoden ja 47:n Penguinsin riveissä pelatun ottelun jälkeen Kings hankki hänet takaisin kaupassa, jossa Kings sai lisäksi Jim Paekin ja jossa Penguins sai McEachernin ja Tomas Sandströmin. McSorley jatkoi Kingsissä maaliskuuhun 1996, jolloin hän siirtyi usean pelaajan kaupassa New York Rangersiin. Rangers sai kaupassa hänen lisäkseen Jari Kurrin ja Shane Churlan ja Kings sai neljä pelaajaa, Ray Ferraron, Ian Laperrieren, Mattias Norströmin ja Nathan LaFayetten sekä neljännen kierroksen varausvuoron kesän 1997 uusien pelaajien varaustilaisuudessa. McSorley pelasi Rangersissä kevään 1996 ja siirtyi elokuussa 1996 San Jose Sharksiin kaupassa, jossa Rangers sai Jayson Moren, Brian Swansonin ja neljännen kierroksen varausvuoron vuoden 1997 varaustilaisuudessa. Sharksissa hän pelasi kaksi seuraavaa kautta, minkä jälkeen hän palasi lokakuussa 1998 vapaana pelaajana Edmonton Oilersin riveihin. Yhden Oilers-kauden jälkeen hän siirtyi joulukuussa 1999, kesken kauden 1999–00, vapaana pelaajana Boston Bruinsiin.
Ura > Uran päätös ja pahoinpitelytuomio

Helmikuussa 2000 tapahtunut välikohtaus toi McSorleylle paljon kielteistä huomiota ja päätti hänen NHL-uransa.23. helmikuuta hän iski ottelussa Vancouver Canucksia vastaan Canucksin Donald Brashearia takaapäin mailalla päähän, kun otteluaikaa oli jäljellä vain muutama sekunti. Iskun vaikutuksesta Brashear kaatui taaksepäin, löi päänsä kenttään ja sai aivotärähdyksen. McSorleylle langetettiin loppukauden kestävä pelikielto, joka myöhemmin pidennettiin vuoden mittaiseksi, eikä hän pelikiellon päätyttyä enää palannut NHL-jäille. Hän pelasi viimeiset ottelunsa kiekkoammattilaisena kaudella 2000–2001, jolloin hän pelasi 14 runkosarjaottelua IHL-seura Grand Rapids Griffinsin riveissä. Syksyllä 2000 McSorley todettiin siviilioikeudessa syylliseksi aseelliseen pahoinpitelyyn ja hänelle langetettiin puolentoista vuoden ehdollinen vankeusrangaistus.
Ura > Peliuran jälkeen

Peliuransa jälkeen McSorley aloitti vuonna 2002 AHL-seura Springfield Falconsin päävalmentajana. Hän toimi tehtävässä kaksi kautta, joista ensimmäisellä Falcons putosi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella ja toisella seura jäi kokonaan pudotuspelien ulkopuolelle. Myös McSorleyn veli Chris McSorley toimii jääkiekkovalmentajana, sveitsiläisessä Genève-Servette Hockey Clubissa. Myöhemmin McSorley on toiminut kiekkokommentaattorina televisiossa. McSorley on esiintynyt uransa aikana ja sen jälkeen myös pienissä rooleissa neljässä elokuvassa, elokuvissa Bad Boys (1995), Hyvästi Pariisi (Forget Paris, 1995), Do Me a Favor (1997) ja  Con Air – lento vapauteen (Con Air, 1997), sekä televisiosarjassa CSI: Miami.
Ura > Peliuran jälkeen > Yksityiselämä

McSorley asuu Hermosa Beachillä Kaliforniassa. Hän avioitui rantalentopalloilija Leanne Schusterin kanssa elokuussa 2002. Heidän tyttärensä Emma syntyi vuonna 2007.
Melle Mel

| Melvin Glover |
| --- | --- |
 Melle Mel vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1961 (ikä 63) Bronx, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Melle Mel Grandmaster Melle Mel
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1978–
Tyylilajit:  rap
Aiheesta muualla
grandmastermelemel.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Melvin Glover (s. 15. toukokuuta 1961), paremmin tunnettu taiteilijanimillään Melle Mel ja Grandmaster Melle Mel, on yhdysvaltalainen hip hop -artisti. Häntä pidetään eräänä rap-musiikin pioneereista. Glover oli tärkeässä osassa Grandmaster Flash and the Furious Five -ryhmässä.
Tausta

Glover on kotoisin New Yorkin Bronxista. Hän on perimältään isänsä puolelta afroamerikkalainen ja äitinsä puolelta cherokee.
Diskografia > Soolo- ja yhteisalbumit

1982: The Message
1984: Grandmaster Melle Mel and the Furious Five (myös nimellä Work Party)
1985: Stepping Off
1988: On the Strength
1989: Piano
1997: Right Now
2001: On Lock
2006: The Portal In The Park
2007: Muscles
2009: Hip Hop Anniversary Europe Tour
Maureen O’Hara

| Maureen O’Hara |
| --- | --- |
 Maureen O’Hara elokuvan Musta joutsen trailerissa vuonna 1942
Henkilötiedot
Koko nimi:  Maureen FitzSimons
Syntynyt: 17. elokuuta 1920 Ranelagh, Irlanti
Kuollut: 24. lokakuuta 2015 (95 vuotta) Boise, Idaho, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1938–1973   1991–2000
Merkittävät roolit:  Notre Damen kellonsoittaja   Rio Grande
Palkinnot
 Oscar-kunniapalkinto 2014 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Maureen O’Hara (oik. Maureen FitzSimons, 17. elokuuta 1920 Ranelagh, Irlanti – 24. lokakuuta 2015 Boise, Idaho, Yhdysvallat) oli irlantilainen näyttelijä.
Ura

O’Hara teki urallaan usein töitä ohjaaja John Fordin ja pitkäaikaisen ystävänsä John Waynen kanssa. Hänen ensimmäinen suuri elo­kuvansa oli Jamaica Innin rannikkorosvot (1939), jonka ohjasi Alfred Hitchcock. Samana vuonna hän näytteli Esmeraldan roolin elo­kuvassa Notre Damen kellon­soittaja. Hän näytteli John Fordin ohjaamassa elo­kuvassa Vihreä oli laaksoni (1941), joka voitti parhaan elo­kuvan Oscarin vuonna 1941. [lähde? ]
O’Hara puhui sujuvasti iiriä ja käytti sitä elo­kuvissa Vaitelias mies (1952), Suuri paraati (The Long Gray Line, 1954) ja Äitini on naiseni (Only the Lonely, 1991). Hänen muihin tunnettuihin elo­kuviinsa kuuluu muun muassa Rio Grande (1950).
O’Hara lopetti näyttelijän­uransa 1970-luvun alussa, mutta palasi näyttelemään 1990-luvun alussa. Vuonna 1991 hän esiintyi Äitini on naiseni -elo­kuvassa John Candyn ja Ally Sheedyn kanssa. Hänen viimeinen televisio­työnsä oli televisio­elo­kuva The Last Dance yhdessä muun muassa Eric Stolzin kanssa. Vuonna 2014 O’Haralle myönnettiin Oscar-kunnia­palkinto.
Yksityiselämä

O’Hara oli naimisissa kolme kertaa, ja hänellä oli yksi lapsi. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maureen O’Hara Wikimedia Commonsissa
Maureen O’Hara Magazine (englanniksi)
Maureen O’Hara (muisto­kirjoitus) Helsingin Sanomat
Maureen O’Hara Notable Names Data­basessa (englanniksi)
Ağcabədin piirikunta

Ağcabədin piiri Azerbaidžanin kartalla.
Ağcabədin piirikunta (azer. Ağcabədi rayonu, ven. Агдажбеди́нский райо́н, Agdžabedinski raion) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1760 neliökilometriä. Asukkaita on 122 600 henkeä (vuonna 2010).
Ağcabədin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Bərdən ja Zərdabin, idässä Beyləqanin, etelässä Füzulin ja Xocavəndin sekä lännessä Ağdamin piireihin.
Piirin keskus on Ağcabədin kaupunki, josta on 263 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Kuntia on yhteensä 46, taajamia 3 ja kyliä 45. Kaupunkiväestön osuus on 38,3 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 99,7 % asukkaista on azereja.
Seudun pääelinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito.
Nähtävyyksiä ovat muinaiset asuinpaikat ja hautakummut sekä Ağcabədin moskeija. Piirin alueella toimii Ağ gölin kansallispuisto.
Paikallislehtenä ilmestyy Aran.
Aiheesta muualla

Ağcabədin piirin sivusto (azeriksi)
Azerbaidjan: Territorial and administrative units (azeriksi), (englanniksi), (venäjäksi)
Azerbaidžanin piirikunnat ja kaupungit
| --- | --- |
Piirikunnat:  Ağcabədi • Ağdam • Ağdaş • Ağstafa • Ağsu • Apšeron • Astara • Babək* • Balakən • Bərdə • Beyləqan • Biləsuvar • Cəbrayıl • Cəlilabad • Culfa* • Daşkəsən • Füzuli • Gədəbəy • Goranboy • Göyçay • Göygöl • Hacıqabul • İmişli • İsmayıllı • Kəlbəcər • Kəngərli* • Kürdəmir • Laçın • Lənkəran • Lerik • Masallı • Neftçala • Oğuz • Ordubad* • Qax • Qazax • Qəbələ • Qobustan • Qubadlı • Quba • Qusar • Saatlı • Sabirabad • Şabran • Şahbuz* • Salyan • Şamaxı • Samux • Sədərək* • Şəki • Şəmkir • Şərur* • Siyəzən • Şuşa • Tərtər • Tovuz • Ucar • Xaçmaz • Xızı • Xocalı • Xocavənd • Yardımlı • Yevlax • Zaqatala • Zəngilan • Zərdab
Kaupungit:  Baku • Gəncə • Lənkəran • Mingəçevir • Naftalan • Nahitševan* • Şəki • Şirvan • Sumqayıt • Xankəndi • Yevlax
Tähdellä * merkityt piirikunnat ja kaupungit kuuluvat Nahitševanin autonomiseen tasavaltaan.
Menonen

Menonen on kylä Urjalassa Pirkanmaalla. Se sijaitsee valtatien 9 varrella. Asukkaita kylässä on noin 300. Kylässä toimi vuoteen 2007 peruskoulun 1–6-luokkien opetusta antanut Menosten koulu. Kylällä toimivia järjestöjä ja yhteisöjä ovat Menosten kylätoimikunta, Menosten VPK, Menosten maa- ja kotitalousseura, Menosten diakoniapiiri ja Menosten kalastuskunta. Kyläyhdistys on ylläpitänyt myös kahta museota: moonamiesmuseota ja sen yhteydessä olevaa koulumuseota. Vuonna 2012 museoiden toiminta käyntikohteina oli loppunut ja ne toimivat enää virtuaalisesti osana kyläyhdistyksen verkkosivuja.
Menon

Menon (m.kreik. Μένων, Menōn) voi viitata seuraaviin:
Menon, Platonin dialogi
Menon (n. 423–400 eaa.), thessalialainen sotilas, dialogin nimihahmo
Menon (toimi n. 530 eaa.), attikalainen savenvalaja
Menon, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa
Menon, sukunimenä:
V. K. Krishna Menon (1897–1974), intialainen lakimies, poliitikko ja diplomaatti
Luiz Cláudio Menon (s. 1944), brasilialainen koripalloilija ja maailmanmestari
Nithya Menon (s. 1988), intialainen näyttelijä ja laulaja
Sarada Menon (1923–2021), intialainen psykiatri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Menon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Avaruuden yleissopimus

| Avaruuden yleissopimus> Yleissopimus valtioiden toimintaa johtavista periaatteista niiden tutkiessa ja käyttäessä ulkoavaruutta, siihen luettuna kuu ja muut taivaankappaleet |
| --- | --- |
   Ratifioineet valtiot   Allekirjoittaneet mutta ei ratifioineet   Ei mukana sopimuksessa
Allekirjoitettu:  27. tammikuuta 1967
Allekirjoituspaikka:  Lontoo, Moskova ja Washington, D.C.
Voimaantulopäivä:  10. lokakuuta 1967
Osapuolet
Ratifioijat:  113 valtiota
Avaruuden yleissopimus eli virallisesti Yleissopimus valtioiden toimintaa johtavista periaatteista niiden tutkiessa ja käyttäessä ulkoavaruutta, siihen luettuna kuu ja muut taivaankappaleet (eng. Treaty on Principles Governing the Activities of States in the Exploration and Use of Outer Space, including the Moon and Other Celestial Bodies eli lyhyemmin The Outer Space Treaty ) on vuonna 1967 voimaan tullut kansainvälinen sopimus joka koskee ulkoavaruuden tutkimista ja käyttämistä.
Sopimuksen mukaan maata kiertävälle radalle, Kuuhun, tai mihinkään muualle ulkoavaruudessa ei saa sijoittaa mitään joukkotuhoaseita. Sen mukaan ulkoavaruus ei myöskään kuulu millekään maalle, vaan on ihmiskunnan yhteistä omaisuutta, jota kuka tahansa saa käyttää ja tutkia. Kukaan ei voi vaatia omistusoikeutta Kuuhun, Marsiin tai mihinkään muuhunkaan taivaankappaleeseen.
Suomi ratifioi sopimuksen 1967. Suomesta tuli kuitenkin niin kutsuttu avaruusvaltio vasta kesäkuussa 2017, kun Aalto-1 lähetettiin avaruuteen.
Aiheesta muualla

Sopimuksen teksti kokonaisuudessaan Finlex.fi (suomeksi)
Outer Space Treaty of 1967 Sopimusteksti kokonaisuudessaan (englanniksi)
Bartlow’n rautatieasema

Bartlow’n rautatieasema oli rautatieasema Stour Valley Railwayn ja Saffron Walden Railwayn risteyksessä Bartlow’ssa, Cambridgeshiressä. Se oli käytössä vuosina 1865–1967.
Historia

Asema avattiin Stour Valley Railwayn varrelle 1. kesäkuuta 1865. Siellä oli kaksi laituria, asemarakennus, asemamestarin talo ja erillinen odotushuone aseman toisella puolella. Saffron Walden Railwayn yhteys Bartlow’hun, jossa se liittyi Stour Valley Railwayhin, aukesi 28. lokakuuta 1866. Saffron Walden Railwayn laituri sijaitsi 25 jaardin päässä linjojen risteyksestä. Siellä odotustilana oli puinen katos. Laiturilta Stour Valley Railwayn asemalle kulki sadan jaardin mittainen päällystetty kävelytie.
Rautateiden käyttäjämäärät laskivat sodan jälkeen, ja vuoden 1963 Beechingin leikkauksissa sekä Stour Valley Railwayta että Saffron Walden Railwayta ehdotettiin suljettavaksi. Paikallisten vastustuksesta huolimatta matkustajaliikenne Saffron Walden Railwaylla loppui 7. syyskuuta 1964. Myös Bartlow’n aseman erillinen laituri suljettiin samana päivänä. Stour Valley Railwayn sulkeminen viivästyi paikallisneuvostojen harkitessa taloudellisen tuen myöntämistä, jotta liikenne jatkuisi. Kustannukset olisivat kuitenkin olleet liian suuret, ja niinpä liikenne linjalla lakkasi 6. maaliskuuta 1967. Bartlow’n asema poistui samana päivänä käytöstä.
Nykytila

Kaikki Stour Valley Railwayn aseman rakennukset ovat yhä olemassa, kuten myös osa molemmista laitureista. Ne kuuluvat Booking Hall -nimiseen yksityisasumukseen. Ratapohja laiturien välissä on täytetty laiturien tasalle.
Beda Närhi

Taideteollisuuskeskuskoulun piirustusopetuksen harjoitusluokka 1920-luvulla, opiskelija opettaa lapsia opettajan valvoessa, opettajana Beda Närhi.
Beda Kerttu Mathilda Närhi (4. huhtikuuta 1896 Viipuri – 5. joulukuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja piirustuksenopettaja.
Beda Närhi tuli ylioppilaaksi vuonna 1915 ja hän opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1916–1917 ja 1919–1920, Taideteollisen keskuskoulun piirustuksenopettajaosastolla 1919–1921 sekä Académie de la Grande Chaumièressa Pariisissa 1936. Hänen taiteilijan debyyttinsä oli 1927 ja hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1941, 1942 ja 1946.
Närhi oli opettajana oppikoulussa vuodesta 1923 alkaen ja Taideteollisessa oppilaitoksessa samoin vuodesta 1923 alkaen. Hän oli Taideteollisen oppilaitoksen opettajayhdistyksen jäsenenä ja toimi myös kirjastonhoitajana 1935–1947. Närhi oli myös kuvaamataidon opettajana ensin Savonlinnassa ja sen jälkeen Töölön yhteiskoulussa 1930-luvulta aina 1960-luvulle saakka. Närhi oli Suomen taiteilijaseuran jäsen ja osallistui taiteilijain sekä kuvaamataidonopettajain järjestötoimintaan.
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Beda Närhi