stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rajavartiolaitos
Historia > Kehitys 1960-luvulta 1990-luvulle

Valtiovallan alettua suunnata entistä enemmän varoja maanpuolustukseen 1960-luvulla Rajavartiolaitoksen kalusto alkoi kehittyä, samalla kun rajavartioinnista tuli houkutteleva ammatti kuihtuvien syrjäseutujen nuorisolle. Seuranneet vuosikymmenet ovat olleet tasaista kehitystä, jota on leimannut 1990-luvulla työn monipuolistuminen. Erityisesti rajatarkastuksien siirtyminen Rajavartiolaitokselle on ollut merkittävä uusi tehtävä. Länsirajan valvontaa on voitu keventää ja virkoja onkin siirretty Kaakkois-Suomen rajavartiostoon ja Suomenlahden merivartiostoon.
Tärkein yksittäinen nimistömuutos on ollut 1990-luvun alussa toteutettu rajavartiokomppanioiden nimeäminen rajavartioalueiksi. Samassa yhteydessä lakkautettiin yli sata Rajavartiolaitoksen toimipistettä. Merivartiostot ovat 1980-luvulta alkaen saaneet myönteistä näkyvyyttä, kun meripelastustoiminnan päävastuu on siirtynyt niille.
Organisaatio > Päälliköitä

kenraaliluutnantti, Matti Autio (1934–2017) 1. helmikuuta 1989 – 31. joulukuuta 1997
kenraaliluutnantti, Hannu Ahonen (1942–2004) 1. tammikuuta 1998 – 4. maaliskuuta 2004, kuoli virkaa hoitaessaan
vara-amiraali, Jaakko Smolander (s. 1945) sijainen 19. huhtikuuta 2004 asti, sitten vakinainen 30. marraskuuta 2008 asti
kenraaliluutnantti, Jaakko Kaukanen (s. 1955) 1. joulukuuta 2008 – 31. elokuuta 2018
kenraaliluutnantti, Ilkka Laitinen (1962–2019) 1. syyskuuta 2018 – 31. elokuuta 2019
kenraaliluutnantti, Pasi Kostamovaara (s. 1963) vt. 1. – 30. syyskuuta 2019, virassa 1. lokakuuta 2019 - 31. joulukuuta 2024
vara-amiraali, Markku Hassinen (s. 1964) 1. tammikuuta 2025 alkaen
Organisaatio > Apulaispäälliköitä

kontra-amiraali, Jaakko Smolander 1. tammikuuta 1998 – 19. huhtikuuta 2004
kenraalimajuri, Jaakko Kaukanen 19. huhtikuuta 2004 – 30. marraskuuta 2008.
kontra-amiraali, Matti Möttönen (s. 1959) 1. joulukuuta 2008 – 31. joulukuuta 2014
kenraalimajuri, Ilkka Laitinen (1962–2019) 1. tammikuuta 2015 – 31. elokuuta 2018
kenraalimajuri, Pasi Kostamovaara (s. 1963) 1. syyskuuta 2018 – 30. syyskuuta 2019
kontra-amiraali, Markku Hassinen (s.1964) 1. lokakuuta 2019 – 31. joulukuuta 2024
kenraalimajuri, Matti Sarasmaa (s. 1967) 1. tammikuuta 2025  – 31. tammikuuta 2025 (Sarasmaa siirtyi sisäministeriön kansliapäälliköksi 1.2.2025)
kontra-amiraali, Tom Hanén (s. 1969) 1. helmikuuta 2025 alkaen
Organisaatio > Rakenne

Rajavartiolaitokseen kuuluvat hallintoyksikköinä Helsingin Sörnäisissä sijaitseva Rajavartiolaitoksen esikunta, neljä rajavartiostoa (Lapin rajavartiosto, Kainuun rajavartiosto, Pohjois-Karjalan rajavartiosto sekä Kaakkois-Suomen rajavartiosto), kaksi merivartiostoa (Suomenlahden merivartiosto sekä Länsi-Suomen merivartiosto), Vartiolentolaivue sekä Raja- ja merivartiokoulu. Rajavartiolaitoksen esikunta toimii samalla sisäministeriön rajavartio-osastona.
Hallintoyksiköt ovat resursseiltaan itsenäisiä toimijoita. Hallintoyksikön toimialue on useiden kihlakuntien laajuinen ja se tekee tiivistä yhteistyötä alueensa muiden viranomaisten kanssa. Tavallisia yhteistyötahoja ovat syyttäjä, poliisi ja tulli. Hallintoyksikön päällikkö johtaa varsin itsenäisesti vuosittain saamillaan resursseilla. Vartiolentolaivuetta lukuun ottamatta hallintoyksiköt jakautuvat edelleen raja- tai merivartioalueisiin, laivayksiköihin sekä Helsingin rajatarkastusosastoon, joilla on alaisinaan yhteensä 63 vartioasemaa ja muuta yksikköä kuten johtopaikkoja.
Rajavartiolaitos on sisäministeriön alainen hallinnollisissa asiossa, mutta sen sotilaskäskyasiat, muun muassa upseerinimitykset, kuuluvat presidentin toimivaltaan. Mahdollisen kriisin sattuessa Rajavartiolaitos voidaan liittää osittain tai kokonaan Puolustusvoimiin. Todennäköistä on, että liitos tehtäisiin mahdollisimman myöhään – jos lainkaan – sillä ainakin Puolustusvoimien entisen asessorin Kaarina Buure-Hägglundin mukaan Puolustusvoimiin liitetyt rajavartiolaitoksen osat menettäisivät toimivaltuutensa.
Rajavartiolaitoksessa annetaan varusmieskoulutusta kolmella paikkakunnalla: Imatralla erikoisrajajääkärikoulutusta sekä Onttolassa ja Ivalossa sissi- ja tiedustelukoulutusta. Koulutukseen pääsyn edellytyksenä on hyvä fyysinen kunto. Tyypillisesti Lapin ja Pohjois-Karjalan rajavartiostojen varusmiehet, rajajääkärit, koulutetaan sissi- ja tiedustelutoimintaan, joka olisi rajavartiostojen tehtävä laajamittaisen maahanhyökkäyksen sattuessa niillä alueilla, jotka ovat vihollisen hallussa. Lisäksi rajajääkäreille koulutetaan perusteet kriisiolojen rajavartioinnista vakinaisen henkilökunnan apuna. Raja- ja merivartiokoulun varusmiehet, erikoisrajajääkärit, koulutetaan Imatran Immolassa. Erikoisrajajääkärikomppaniaan hakeudutaan valintakokeiden kautta.
Vuonna 2005 tehdyllä sisäasiainministeriön päätöksellä Kainuun rajajääkärikomppania lakkautettiin 1. heinäkuuta 2007 ja Lapin rajavartioston Ivalon rajajääkärikomppania supistettiin rajajääkäriosastoksi. Rajavartiolaitoksen liikekannallepanovahvuus on 11 600 henkilöä.
Ilma-alukset

Rajavartiolaitoksella on käytössään kaksi lentokonetta sekä helikoptereita, joiden päätehtävät ovat rajojen valvonta maalla ja merellä sekä meripelastus. Lentokoneiden keskeisenä tehtävänä on myös merellinen ympäristövalvonta. Omien tehtävien lisäksi tehtäviin kuuluu virka-apu muille viranomaisille, kuten pelastuslaitosten avustamista metsäpalojen sammuttamisessa vesipussien avulla tai tarkastamalla paloalue ilmasta tai poliisin avustamista kadonneen henkilön etsinnöissä. Rajavartiolaitos toimii usein myös sairaankuljettajana saaristoalueella.
Dornier-lentokoneiden tukikohta on Turussa. Meripelastukseen kykenevät Super Pumat ja kevyemmät AB 412 - kopterit on sijoitettu Turun, Helsingin ja Rovaniemen tukikohtiin.
Vanhat Aérospatiale AS 332 Super Pumat modernisoitiin 2010–2020-vuosikymmenten taitteessa samaa runkoa käyttäviksi Airbus H215 -koptereiksi.
Ikääntyvät Dornierit on tarkoitus korvata uudella kalustolla 2020-luvun puolenvälin tietämillä.
| ilma-alustyyppi | merkki ja malli | Lukumäärä | Käyttöön | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Keskiraskas kaksimoottorinen helikopteri | "Super Puma" Aérospatiale AS 332  Eurocopter AS332L1e  Airbus H215 | 5 | 1987 (2016) | Alkuperäiset Aérospatiale(/Eurocopter)-kopterit modernisoitiin 2010-2020 taitteessa vastaamaan samaan runkoon rakennettuja Airbus H215-koptereita. |
| Kevyt kaksimoottorinen helikopteri | Agusta Bell 412 | 5 | 1985 |  |
| Kevyt yksimoottorinen helikopteri | AgustaWestland AW119 "Koala" | 4 | 2010 |  Yksimoottorisena kopteria ei käytetä pelastustoimintaan merialueella. |
| Lentokone | Dornier DO 228-212 | 2 | 1995 |  |
YouTubessa on OH-HVI:n pelastusnäytös. https://youtu.be/4ifwr4A-urM
Vesialukset

Rajavartiolaitoksen vesialuksilla suoritetaan sen merivartiostotehtäviä. Ulkovartiolaivoilla on kyky myös ympäristövahinkojen torjuntaan, joka on vuodesta 2019 lähtien kuulunut Rajavartiolaitoksen tehtäviin Suomen talousvyöhykkeellä ja aluevesillä aavalla selällä. Kuntien pelastustoimintaa hoitavat aluepelastuslaitokset manner-Suomessa. Suomenlahdella idästä länteen toimivat Kotkan Kymenlaakson pelastuslaitos, Porvoon Itä-Uudenmaan pelastuslaitos, Helsingin Helsingin pelastuslaitos, Vantaan Keski-Uudenmaan pelastuslaitos, Espoon kaupungin Länsi-Uudenmaan pelastuslaitos ja Turun Varsinais-Suomen pelastuslaitos.
| Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset > Tyyppi | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset > Nimi | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset > Haltija | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset > Rekisteritunnus | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset > MMSI | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset > Aloitus | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset > Huomautuksia | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset >  | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset >  | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset >  | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset >  | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset >  | Suomen Rajavartiolaitoksen vesialukset >  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ulkovartiolaiva | VL Turva | Suomenlahden merivartiosto  | OJEK | 230 982 460  | 2014 |  |  |  |  |  |  |  |
| ulkovartiolaiva | VL Tursas | Länsi-Suomen merivartiosto  | OIUI | 230 303 000  | 1986 |  |  |  |  |  |  |  |
| ulkovartiolaiva | VL Uisko | Länsi-Suomen merivartiosto  | OIUM | 230 304 000  | 1987 |  |  |  |  |  |  |  |
| Koululaiva | Eckerö |  |  |  | 2015 |  |  |  |  |  |  |  |
| rannikkovartiovene |  |  |  |  |  | 15 kpl, kykenee toimimaan 15-20 cm jäissä |  |  |  |  |  |  |
| Partiovene |  |  |  |  |  | 25 kpl, huippunopeus noin 30 solmua |  |  |  |  |  |  |
| Nopeat veneet  | NV 17 |  |  |  | 2018-> | 26 kpl, huippunopeus noin 55 solmua |  |  |  |  |  |  |
| ilmatyynyalus |  |  |  |  |  | 6 kpl |  |  |  |  |  |  |

2015 ulkovartiolaivat maalattiin perinteisen metsänvihreän sijaan sinivalkoisiksi, koska on kansainvälinen käytäntö osoittaa kansalliset värit vartioaluksissa.
Vartiolaiva Merikarhu poistettiin käytöstä 2019. Alus luovutettiin vastikkeetta Etelä-Kymenlaakson ammattiopistolle 2020.
Vuonna 2019 Rajavartiolaitos aloitti Vartiolaiva 2025 -hankkeen, jossa käyttöikänsä päässä olevat vanhemmat vartiolaivat (Tursas ja Uisko) korvataan 2020-luvun loppupuoliskolla kahdella uudella aluksella. Uudet alukset tulevat olemaan 98 metriä pitkiä ja 17,6 m leveitä. Eduskunta myönsi 448 miljoonaa euroa laivojen tilaukseen.  Laivojen toimittajaksi valittiin tarjouskilpailun perusteella Meyer Turku Oy, joka valmistaa laivat yhteistyössä muun muassa Puolalaisen Baltic Operator:in ja Uudenkaupungin Työvene Oy:n kanssa. Baltic Operator vastaa runkojen valmistuksesta ja Uudenkaupungin Työvene kansirakenteista ja varustelusta. Laivojen rakennus aloitettiin joulukuussa 2023 ja alukset on tarkoitus luovuttaa Rajavartiolaitokselle vuosina 2025 ja 2026.
Kirjallisuutta

kapteeni E Närhisalo: Kaakkois-Suomen Rajavartioston vaiheet, Jalkaväen vuosikirja III: 1963-1964, sivut 205-
majuri J Kortelainen: Pohjois-Karjalan Rajavartioston vaiheet, Jalkaväen vuosikirja III: 1963-1964, sivut 213-
majuri U Juha: Pohjois-Karjalan Rajavartioston vaiheet, Jalkaväen vuosikirja III: 1963-1964, sivut 229-
kapteeni P Veijo: Lapin Rajavartioston vaiheet, Jalkaväen vuosikirja III: 1963-1964, sivut 237-
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rajavartiolaitos Wikimedia Commonsissa
Rajavartiolaitos
Suomenlahden merivartiosto
Länsi-Suomen merivartiosto
Kaakkois-Suomen rajavartiosto
Lapin rajavartiosto
Ylen Elävä arkisto, Reijo Perälä, Rajamiestä vastaan voi tulla karhu tai loikkari*
Rajamedia
Itärajamme vartiot, Suomen Kuvalehti, 06.12.1924, nro 49, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Itärajan vartijat 15 vuotta sitten, Hakkapeliitta, 29.05.1934, nro 22, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen rajavartiolaitoksen hallinnollinen jako
Päähallintopaikka: Rajavartiolaitoksen esikunta
Kaakkois-Suomen rajavartiosto | Kainuun rajavartiosto | Lapin rajavartiosto | Länsi-Suomen merivartiosto | Pohjois-Karjalan rajavartiosto | Raja- ja merivartiokoulu | Suomenlahden merivartiosto | Vartiolentolaivue
Tonterin vartion partio tuo pidätettyjä 1920-luvulla
Rajavartijoita vuonna 1967
Susiluodossa sijaitsevan merivartioaseman merivalvontatorni, jonka yläosassa on nelinkertainen Aerial-antenni.
Rajavartiolaitoksen hallintoyksiköt.
Rajavartiolaitoksen tunnuksin merkitty ajoneuvo rajavyöhykkeellä. Huomaa, että vaakunaeläin on heraldisesti oikein peilikuvana eli katse ajoneuvon menosuuntaan. Rajavyöhyke on merkitty maastoon rajavyöhykekylteillä, puomeilla ja puihin kiinnitetyillä keltaisilla ympyröillä.
Suomenlinnan merivartioaseman ja poliisin yhteispartio Helsingin edustalla.
Rajavartija partioimassa koiran kanssa.
Aérospatiale AS 332 Super Puma, OH-HVP
Agusta Bell 412, OH-HVF.
Dornier DO 228, OH-MVN.
Vartiolaiva Turva
Karvapäämuura

| Karvapäämuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Töyhtömuurat Rhegmatorhina
Laji::  melanosticta
Kaksiosainen nimi
 Rhegmatorhina melanosticta  (Sclater & Salvin, 1880) 

Katso myös
   Karvapäämuura Wikispeciesissä   Karvapäämuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Karvapäämuura (Rhegmatorhina melanosticta) on Amazonin sademetsän alueella Etelä-Amerikassa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan karvapäämuura on noin 15 cm. Koiraskarvapäämuura on selästään ja vatsastaan yksivärisen tummanruskea. Siivet ovat selkää ja vatsaa punaruskeammat. Koiraan pää on musta lukuun ottamatta päälakea ja otsaa, jotka ovat kellanruskeat. Päälaen höyhenet ovat ohuita ja karvamaisia ja toisinaan koiras nostaa ne pystyyn harjamaiseksi töyhdöksi. Silmien ympärillä on höyhenistä paljas vaaleansininen alue. Naaraskarvapäämuura muistuttaa koirasta, mutta selässä on musta juova ja hieman vaaleanrusehtavaa pilkutusta.
Levinneisyys ja elinympäristö

Karvapäämuuraa tavataan Kolumbian eteläosista, itäisestä Perusta, Bolivian pohjoisosista ja Amazonasin alueen Brasiliasta Amazonjoen eteläpuolelta. Lajin elinympäristöä ovat kosteiden metisen pohjakerrokset aina 1 050 metrin korkeuteen meren pinnasta. Toisin kuin monet muut muurat, karvapäämuurat eivät elä jokien läheisyydessä.
Pesintä

Karvapäämuura rakentaa kuppimaisen pesänsä palmun rungossa sijaitsevaan koloon. Naaras munii yhdestä kahteen valkoista munaa, joissa on vaaleanpunaisia ja kastanjanruskeita pilkkuja ja viiruja. Molemmat vanhemmista osallistuvat poikasten hoitoon.
Keskustelu (elokuva)

| Keskustelu> The Conversation |
| --- | --- |
 Elokuvan suomalainen juliste.
Ohjaaja:  Francis Ford Coppola
Käsikirjoittaja:  Francis Ford Coppola
Tuottaja:  Francis Ford Coppola
Säveltäjä:  David Shire
Kuvaaja:  Bill Butler
Leikkaaja:  Richard Chew   Walter Murch
Tuotantosuunnittelija:  Dean Tavoularis
Pääosat:  Gene Hackman   John Cazale   Allen Garfield   Cindy Williams   Frederic Forrest
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:  1974
Kesto:  113 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1 600 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keskustelu (engl. The Conversation) on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut Francis Ford Coppolan ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama psykologinen trillerielokuva. Pääosissa ovat Gene Hackman, John Cazale, Allen Garfield, Cindy Williams sekä Harrison Ford uransa alkuvaiheilla. Keskustelu sijoittuu Coppolan tuotannossa Kummisedän ykkös- ja kakkososien väliseen aikaan.
Juoni

Harry Caul (Gene Hackman) on yksinäinen mies, joka vakoilee ammatikseen muiden ihmisten tekemisiä salakuuntelulaitteilla San Franciscossa. Hänen tekemisistään seuraa kuitenkin harmia: hän uskoo, että kaksi hänen vakoilemaansa ihmistä aiotaan murhata.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gene Hackman  | … |  Harry Caul   |
|  John Cazale  | … |  Stan   |
|  Allen Garfield  | … |  William P. ”Bernie” Moran   |
|  Frederic Forrest  | … |  Mark   |
|  Cindy Williams  | … |  Ann   |
|  Michael Higgins  | … |  Paul   |
|  Elizabeth MacRae  | … |  Meredith   |
|  Teri Garr  | … |  Amy Fredericks   |
|  Harrison Ford  | … |  Martin Stett   |
|  Robert Duvall  | … |  johtaja   |
|  Mark Wheeler  | … |  vastaanottovirkailija   |
Myöhempi arvostus

Keskustelu valittiin vuonna 1995 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Keskustelu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vapaus ja solidaarisuus

| Vapaus ja solidaarisuus> Sloboda a Solidarita |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  2009
Johto:   Branislav Gröhling (pj.) 
Ideologia:  liberalismi, libertarismi
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Toimisto:  Bratislava
Osoite:  Priemyselná 8, 821 09 Bratislava
Värit:  neonvihreä
Europarlamentaarikkoja:  1 / 14
Kansallinen neuvosto:  11 / 150
Varhaisnuorisojärjestö:  Mladí SaSkári
Kotisivu:  https://www.sas.sk/
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vapaus ja solidaarisuus (slovakiksi Sloboda a Solidarita, SaS) on slovakialainen liberaalipuolue. Puolueen perusti 2009 taloustieteilijä Richard Sulík.
Historia

Uuden Vapaus ja solidaarisuus -puolueen idean pani ensimmäistä kertaa alulle Sulík marraskuussa 2008 Sme-verkkosivustollaan julkaisemassa blogissaan. Muita merkittäviä alkuvaiheen aktivisteja olivat muun muassa Jozef Mihál, Richard Švihura, Martin Poliačik, Juraj Droba, Juraj Miškov sekä Peter Kollárik. Puolueen sisäisten riitojen takia Jozef Mihál ja Martin Poliačik ovat myöhemmin eronneet puolueesta.
Puolue nousi kolmanneksi suurimmaksi vuoden 2010 vaaleissa, joissa se sai 22 paikkaa ja nousi hallitukseen. Puolue menetti kuitenkin puolet paikoistaan vuoden 2012 vaaleissa. Vuoden 2016 vaaleissa se sai jälleen 12 % äänistä ja 21 paikkaa, jolla oli parlamentin toiseksi suurin puolue.lähde?
Richard Sulík väistyi puolueen puheenjohtajan paikalta maaliskuun 2024 puoluekokouksessa. Hänen seuraajakseen valittiin entinen koulutusministeri Branislav Gröhling.
Luettelo televisiosarjan Salatut elämät henkilöistä

Tämä on luettelo suomalaisen televisiosarjan Salatut elämät nykyisistä henkilöistä.
Sarjasta poistuneet henkilöt on lueteltu artikkelissa Luettelo televisiosarjan Salatut elämät poistuneista henkilöistä.
Kaikki henkilöt > Pääosissa

| Hahmo | Näyttelijä | Mukana (jaksot) | Mukana (vuodet) |
| --- | --- | --- | --- |
| Ismo Laitela | Esko Kovero | 1– | 1999– |
| Kalle Laitela | Pete Lattu | 1–330, 371–440, 490–498, 539–543, 2305– | 1999,2001, 2002,2012– |
| Aki Nikkinen | Sami Uotila | 1–535, 2695–3798, 3827– | 1999–2002, 2014– |
| Kari Taalasmaa | Tommi Taurula | 34–177, 410–999, 1131–1135, 1385–1750, 1766–1855, 2655–2688, 2796–3464, 3496– | 1999,2001–2004, 2005, 2007–2010, 2014,2015–2018, 2019– |
| Kari Taalasmaa | Henri Halkola | 1752–1765 | 2009 |
| Lasse Sievinen | Timo Jurkka | 973–2375, 2425–2805, 3588– | 2004–2012, 2013–2015, 2019– |
| Aaro Vaalanne | Teemu Lehtilä | 991–1212, 1379–1420, 2310–2363, 2775–2803, 3122– | 2004–2006, 2007, 2009, 2012, 2015, 2017– |
| Salla Taalasmaa | Hanna Kinnunen | 1221–1850, 3587–3645, 3857– | 2006–2010, 2019, 2020– |
| Joonatan Sievinen | Markku Pulli | 1449–1902, 2179–2801, 4065– | 2007–2010, 2011–2015, 2021– |
| Sampo Kaukovaara | Sampsa Tuomala | 1562–1915, 3711– | 2008–2010, 2020– |
| Jiri Viitamäki | Mikko Parikka | 1880–3855, 4610– | 2010–2020, 2024– |
| Tiina Rajala | Anna Rimpelä | 2169, 2173, 2187–2188, 2214–2215, 2394–2395, 2436–2438, 3316–3319, 3369, 3500–3501, 3665–3666, 4175, 4179, 4190,4206, 4212–4218, 4250–4251, 4286–4287, 4293, 4309–4311, 4385– | 2011, 2012, 2013, 2018, 2019, 2022, 2023– |
| Marianna Kurki | Oona Kare | 2528–3164, 4500– | 2013–2017, 2023– |
| Jutta Korhonen | Maarit Poussa | 2573–2574, 2645–2702, 3083–3098, 3223–4250, 4279– | 2014, 2016, 2017– |
| Eva Tamminen | Tiia Elg | 2649–3587, 3639–3641, 3755–3918, 4183– | 2014–2019, 2020–2021, 2022– |
| Nella Tamminen | Sonja Kasurinen | 2655–3462 | 2014–2018 |
| Nella Tamminen | Emma Nopanen | 3468– | 2018– |
| Linda Eerikäinen | Monika Lindeman | 2836–3320, 3535–4016, 4168– | 2015–2018, 2019–2021, 2022– |
| Dahlia Mustavaara | Inkeri Mertanen | 3034–3805, 4035–4074, 4147– | 2016–2020, 2021, 2022– |
| Magnus Mustavaara | Ukko Sirén | 3252–3302, 3315, 3323–3325, 3358–3416, 3423–3463, 3484–3486, 3516–3518, 3531, 3564–3566, 3584, 3625–3633, 3662–3668, 3736–? | 2017–2018, 2019, 2020 |
| Magnus Mustavaara | Leevi Rapeli | 4577– | 2024– |
| Noel Axelsson | Jarkko Miettinen | 3447– | 2018– |
| Matias Kajander | Elmeri Ylä-Rautio | 3824– | 2020– |
| Laila Kajander | Sofia Lehtinen | 3824– | 2020– |
| Henrik Ekholm | Tuure Taskinen | 3918– | 2021– |
| Kristian Harju | Axel Milliam | 3931– | 2021– |
| Daniela Axelsson | Lenita Susi | 3986– | 2021– |
| Olli Oksa | Sami Sowe | 4349– | 2023- |
| Erika Ekholm | Aida Fanfani | 4474– | 2023- |
| Vertti Seppänen | Akseli Sarvilinna | 4528– | 2024- |
| Anniina Aalto | Elina Niskanen | 4610– | 2024– |
Kaikki henkilöt > Sivuosissa

| Hahmo | Näyttelijä | Mukana (jaksot) | Mukana (vuodet) |
| --- | --- | --- | --- |
| Nadja Tamminen | Sienna Nord | 3587, 3639–3641, 3755–3918, 4204– | 2019, 2020–2021, 2022– |
| Tukku Taalasmaa | Roope Malkki |  | 2023– |
Kajanderit, Axelssonit > Matias Kajander

Matias Kajander (es. Elmeri Ylä-Rautio, 2020–) on Miki Kajanderin ja Susu Honkasen teini-ikäinen poika. Hän oli tietoinen vanhempiensa aviokriisistä ja toivoi siskonsa Lailan kanssa, että he ottaisivat avioeron. Myöhemmin lasten toive toteutui ja heidän vanhempansa erosivat. Matias myös näpisti Lailan kanssa Delismosta, mutta he jäivät heti kiinni. Matias jäi auton alle kesäkuussa 2021. Myöhemmin Matiakselle selvisi, että Noel ajoi hänen ylitseen. Matias halusi pelotella Noelia ampumalla hänen ohi, mutta jäi kiinni Mikille, joka kuitenkin päästi Matiaksen pakoon. Noelille selvisi lopulta totuus siitä, että Matias oli ollut toisen ampumisen takana. Kun Laila oli karkuteillä Elinan asunnossa Ollin kanssa, Matias lainasi kotoaan ruokaa heille. Matias on Ihastunut Erika Ekholmiin, joka on heidän naapurinsa. Matiaksen ystäviä ovat esim. Erika, Olli ja jotenkin Vertti. Hän myöhemmin tutustui ja alkoi tapailemaan rinnakkaisluokallaan olevaa tyttöä, Kerttua. Mikin jouduttua vankilaan Matias ja Laila muuttivat äitinsä luo Keravalle, mutta he kaipasivat takaisin Helsinkiin lähemmäs koulua ja ystäviään. Kun he kuulivat Elinan asunnon olevan jälleen vapaana, he päättivät päästä siihen vuokralaisiksi. Lupauduttuaan hoitamaan Karin ja Sallan poikaa Tukkua, he onnistuivat tässä.
Kajanderit, Axelssonit > Laila Kajander

Laila Kajander (es. Sofia Lehtinen, 2020–) on Miki Kajanderin ja Susu Honkasen teini-ikäinen tytär. Hän oli tietoinen vanhempiensa aviokriisistä ja toivoi veljensä Matiaksen kanssa, että he ottaisivat avioeron. Myöhemmin lasten toive toteutui ja heidän vanhempansa erosivat. Laila myös näpisti Matiaksen kanssa Delismosta, mutta he jäivät heti kiinni. Laila karkasi Mikin luota ja päätyi Elinan vanhaan asuntoon poikaystävänsä Ollin kanssa. He jäivät kuitenkin kiinni tästä. Kun he olivat asuneet kämpässä niin he olivat tutustuneet uuteen naapuriinsa Erika Ekholmiin. Susu palasi pian tästä pihlajakadulle ja jäi asumaan Elinan entiseen asuntoon. Äidin ja lasten välit eivät ole kovin hyvät.
Hän kuitenkin sopi äitinsä kanssa, ja isänsä joutuessa vankilaan hän ja Matias muuttivat Susun luo Keravalle. He kävivät Pihlajakadulla useasti Erikan ja muiden luona, kunnes kuulivat Elinan asunnon olevan jälleen vapaana, ja päättivät päästä siihen vuokralaisiksi. Lupauduttuaan hoitamaan Karin ja Sallan poikaa Tukkua, he onnistuivat tässä.