stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Industrial
Industrial-liike > Throbbing Gristle ja Industrial Records (1975−1981)

Avantgardistisesta performanssiryhmästä syntyneen musiikkiprojekti Throbbing Gristlen jäsenet keksivät termin industrial (teollinen) kuvaamaan tekemänsä kokeellisen musiikin mekaanisuutta ja poikkeavuutta vanhasta "ihmisläheisestä" musiikista. Termi levisi laajempaan käyttöön heidän 1975 perustamansa Industrial Records -levy-yhtiön myötä. Yhtiön nimi oli tarkoitettu myös parodioimaan valtavirran levy-yhtiöiden teollistunutta tapaa tuottaa musiikkia ja suuryritysten hallitseman yhteiskunnan etiikkaa ylipäätään. Sen iskulause oli "Industrial music for industrial people", teollista musiikkia teollisille ihmisille. Logona oli Auschwitzin portti.
Merkittäviä alkuaikojen industrial-yhtyeitä olivat muun muassa Throbbing Gristle, Cabaret Voltaire, NON, SPK ja Clock DVA. Musiikillisesti niitä yhdisti spontaani kokeellisuus ja tuotantotekniikoiden suorasukaisuus: nauhasilmukat ja erilaisten itsetehtyjen tai improvisoitujen soittimien kuten työkalujen ja metalliesineiden äänet olivat tavallisia. Yhtyeillä ei ollut kaavamaisen selvää yhtenäistä tyyliä, vaan esimerkiksi Throbbing Gristlen tuotanto sisälsi niin synthpopia muistuttavaa elektronista musiikkia, ambient-tyylisiä maalailevia äänimaisemia kuin aggressiivisesta huudosta ja vahvistimien häiriöäänistä koostuvia kappaleita.
Industrial-yhtyeet olivat tavallisesti provosoivia, mutta samalla vahvasti itseironisia. Etenkin Throbbing Gristle ja Industrial Records käyttivät paljon militaristista kuvastoa. Samalla kuitenkin niiden takana olevat aatteet käännettiin täysin päälaelleen ja niistä tehtiin pilkkaa. Esiintymiset olivat äänekkäitä ja niihin sisältyi usein aikanaan kohua herättäneitä teemoja. Throbbing Gristle projisoi lavoille pornografiaa ja kuvia keskitysleireiltä. NON soitti äärimmilleen särötettyjä poliittisia puheita, radio-ohjelmia ja keskustelunpätkiä kipukynnystä lähentelevillä äänenvoimakkuuksilla.
Throbbing Gristle hajosi vuonna 1981 jäsenten erimielisyyksiin. Sen perintöä jatkoivat Genesis P-Orridgen Psychic TV ja Peter Christophersonin ja hänen kumppaninsa John Balancen yhtye Coil, jotka perustettiin 1982.
Industrial-liike > Noise, martial industrial ja neofolk

80-luvun alussa industrial alkoi hajota eri suuntiin. Noise-artistit veivät genren meluisuuden ja brutaaliuden äärimmilleen tekemällä kappaleita pelkistä häiriöäänistä. Neofolk kehittyi vastakkaiseen suuntaan: se peri alkuperäisen industrialin mystiikan ja melankoliset teemat ja yhdisti ne kansanmusiikin kanssa.
Sotaisasta marssimusiikista vaikutteita ammentava martial industrial jatkoi suurieleisten totalitarismiteemojen kehittämistä. Erityisen tunnettu martial industrial -yhtye on slovenialainen 1980 perustettu Laibach (saksankielinen nimi Ljubljanalle), joka parodioi natseja univormuillaan ja saksaksi lauletuilla kappaleillaan. Heitä on syytetty vuorotellen äärivasemmistolaisiksi ja äärioikeistolaisiksi. Näihin syytöksiin he ovat vastanneet olevansa "fasisteja yhtä paljon kuin Hitler oli taidemaalari". Tämä vastaus kumminkin kuvastaa Laibachin käyttämää ironiaa parhaimmillaan, sillä Hitler oli maalari ennen poliittista uraansa
 Muita martial industrial -yhtyeitä ovat muun muassa Der Blutharsch, Von Thronstahl ja ruotsinsuomalainen Karjalan sissit.
Post-industrial

Myöhemmin industrial-termi on liitetty monenlaiseen musiikkiin ja saavuttanut jopa valtavirtasuosiota industrial rockin ja industrial metalin muodossa. Useilla näistä myöhemmistä yhtyeistä ei enää ole paljonkaan tekemistä Industrial Records -ajan musiikin kanssa, vaan termiä käytetään enemmänkin viittaamaan niiden "teolliseen" estetiikkaan.
Post-industrial > Industrial rock ja industrial metal

Termejä industrial rock ja industrial metal tavataan käyttää kuvaamaan artisteja kuten KMFDM, Nine Inch Nails, Ministry, Rammstein ja Die Krupps. Niissä sähkökitaravetoiseen rockiin on yhdistetty konemusiikin elementtejä.
Post-industrial > EBM

EBM eli Electronic Body Music on 80-luvulla syntynyt elektronista tanssimusiikkia ja industrialia sekoittava alagenre.
Varsinkin uuden aallon Dark/Harsh EBM-bändit ovat gootti-kulttuurin suosiossa. Merkittäviä yhtyeitä ovat etenkin Front 242, Nitzer Ebb, Deutsch-Amerikanische Freundschaft ja Die Krupps.
Post-industrial > Darkwave

Darkwave on laaja kattotermi tunnelmalliselle, mm. goottirockia ja synthpopia yhdistelevälle musiikille.
Kirjallisuutta

V. Vale: RE/Search 6/7: Industrial Culture Handbook.  San Francisco:  RE/Search Publications, 1983.  ISBN 0-940642-07-7  (englanniksi)
Charles Neal: Tape Delay: Confessions from the Eighties Underground.  SAF Publishing Ltd., 1987.  ISBN 978-0-946719-02-0  (englanniksi)
Mick Fish: Industrial Evolution: Through the Eighties with Cabaret Voltaire and Local Government.  SAF Publishing Ltd., 2002.  ISBN 978-0-946719-46-4  (englanniksi)
Simon Reynolds: "Rip it up and start again": Postpunk 1978–1984.  Penguin Group, 2006.  ISBN 978-0-14-303672-2  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuolleen musiikin yhdistys: Industrial-musiikin historiaa
The Unacceptable Face of Freedom: essee industrialin fasistisesta symboliikasta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Industrial Records story (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Brainwashed: Throbbing Gristle -tietopankki (englanniksi)
Rockin suuntauksia
Aikuisrock
Bluesrock
Brittipop
Country rock
Elektroninen rock
Folkrock
Funkrock
Garage rock
Glam rock
Goottirock
Grunge
Hard rock
Instrumentaalirock
J-rock
Katurock
Klassinen rock
Kristillinen rock
Metallimusiikki
Poprock
Post-rock
Progressiivinen rock
Psychobilly
Psykedeelinen rock
Punk
Rap rock
Rock and roll
Rockabilly
Sinfoninen rock
Soft rock
Southern rock
Space rock
Stadionrock
Suomirock
Taiderock
Vaihtoehtorock
KMFDM yhdisti militaristiset teemat rock-musiikkiin.
Lammekinus

Lammekinus (latina: Lammekinus tai Lammechinus, latvia: Lamekins) oli 1200-luvulla elänyt kuurien päällikkö. Hänet mainitaan Henrikin Liivinmaan kronikassa nimellä Lammekinus rex de Curonia eli Kuurinmaan kuninkaana. Nimi Lammekinus on vaikuttaa ääntellisesti itämerensuomalaiselta, ja tämän perusteella on arveltu hänen olleen mahdollisesti liiviläinen. Nimi Lammekinus muistuttaa itämerensuomalaista Lemminkäinen-nimeä.
Kuurit olivat olleet sodassa Saksasta tulleita ristiretkeläisiä vastaan vuodesta 1210, jolloin he yrittivät epäonnistuneesti piirittää Riikaa. Kalparitaristo hyökkäsi kuurien alueille talvella 1228–29, joka sattui olemaan myös paha nälkävuosi. Kuurit suostuivatkin rauhaan vuonna 1229. Lammekinus suostui ottamaan vastaan kasteen toivoen näin saavansa ruoka-apua Kuurinmaalle. Kalparitaristo teki kuitenkin uuden hyökkäyksen kuurien kimppuun vuonna 1231. Vaikka Lammekinus ottikin kristinuskon vastaan, ei se vielä saanut jalansijaa kuurien keskuudessa. Tämä johtuu mahdollisesti siitä, ettei Lammekinus hallinnut koko Kuurinmaata, vaan vain osaa siitä.
Interpolaatio

Interpolaatio eli interpolointi on numeerisessa matematiikassa menetelmä, jossa lasketaan uusia arvoja tunnettujen arvojen väliin jollakin menetelmällä.
Tekniikassa ja tieteessä on tavallinen tilanne, että tarkasteltavasta ilmiöstä saadaan mitattua muutamia koetuloksia tai kerättyä tilastollinen otos. Ne edustavat tutkittavaa ilmiötä kuvaavan funktion arvoja muutamissa kohdissa. Näistä arvoista tulisi estimoida eli interpoloida funktion arvo halutussa kohdassa, joka jää muuttujien tunnettujen arvojen väliin. Interpoloinnissa voidaan käyttää apuna käyränsovitusta tai regressioanalyysiä.
Funktion approksimoinnissa halutaan käyttää vaikeasti käsiteltävän tai työläästi laskettavan funktion lausekkeen sijasta yksinkertaisempaa lauseketta. Silloin voidaan laskea kohdefunktiosta muutama arvo, joihin luodaan interpolaatio sovittamalla siihen yksinkertaisempaa funktiota. Toinen tapa on vaatia approksimaatiolta samanarvoisuutta tärkeissä pisteissä ja että approksimaatiolla on samoja ominaisuuksia kohdefunktion kanssa (esimerkiksi samoja derivaattoja). Koska interpoloivan funktion arvot poikkeavat hieman alkuperäisen funktion arvoista, syntyy tästä interpolaatiovirhettä. Approksimoinnin hyödyt saattavat kuitenkin ylittää siitä koituvat haitat.
Esimerkkejä

Esimerkeissä käytetään seitsemässä kohdassa mitattuja funktion arvoja. Ne on lueteltu taulukossa alla ja esitetty viereisessä kuvaajassa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | x |  | f(x) | f(x) | f(x) |
|  | 0 |  | 0 |  |  |
|  | 1 |  | 0 | , | 8415 |
|  | 2 |  | 0 | , | 9093 |
|  | 3 |  | 0 | , | 1411 |
|  | 4 |  | −0 | , | 7568 |
|  | 5 |  | −0 | , | 9589 |
|  | 6 |  | −0 | , | 2794 |
Interpolointi mahdollistaa eri tapoja estimoida funktion arvoja tunnettujen pisteiden välistä, kuten esimerkiksi kohdassa x = 1,5.
Puuttuvien funktion arvojen estimointiin löytyy lukuisia eri interpolointimenetelmiä. Niiden antamat tulokset vaihtelevat, joten tekijän tulisi harkita käytettävän algoritmin ominaisuuksia, jotta tulokset olisivat tarkoituksenmukaiset. Huomiota tulisi kiinnittää ainakin seuraaviin asioihin: Kuinka tarkasti estimaatit seuraavat luonnollista ilmiötä? Kuinka paljon tarvitaan esitietoa? Kuinka työlästä on laskea algoritmin vaatimat välivaiheet? Kuinka sileä on interpoloitu käyrä?
Paloittain vakio interpolaatio

Helpoin tapa estimoida puuttuvia arvoja on etsiä lähin piste ja kopioida sen arvo funktion arvoksi. Yhden muuttujan tapauksissa on olemassa muita parempia ja lähes yhtä yksinkertaisia menetelmiä, kuten esimerkiksi lineaarinen interpolaatio. Useamman muuttujan tapauksissa tällä menetelmällä säästää paljon vaivaa ja on niissä tapauksissa varteenotettava interpolointimenetelmä.
Lineaarinen interpolaatio

Lineaarinen interpolaatio on eräs vanhimpia interpolaatiomenetelmiä, jossa sovitetaan suora annettujen pisteiden välille. Usean pisteen tapauksissa, jokainen peräkkäinen pistepari voidaan yhdistää suoralla ja tuloksena on jatkuva murtoviiva. Menetelmä on matemaattisesti helppo ja sitä on käytetty tietokonesimulaatioissa runsaasti.
Sen laajennus on bilineaarinen interpolaatio, jossa tason vierekkäiset pisteet (kolme tai neljä pistettä) muodostavat konveksin interpoloitavan monikulmion. Jokainen monikulmion sisäosan pisteeseen voidaan määrittää kolmella lineaarisella interpolaatiolla funktion arvo. Samaa ideaa soveltamalla kolmeen ulottuvuuteen syntyy kuusitahkoisen särmiön sisään trilineaarinen interpolaatio, jossa särmiön sisäpisteet voidaan luontevasti interpoloida. Menetelmä on vapaa sovellettavaksi vieläkin korkeampiin ulottuvuuksiin.
Polynominen interpolaatio

Polynomisessa interpolaatiossa annettujen pisteiden kautta pakotetaan kulkemaan polynomi. Kahden satunnaisesti asetetun pisteen kautta voidaan pakottaa kulkemaan vähintään ensimmäisen asteen polynomi ja kolmen satunnaisesti astetetun (mutta ei-kollineaarisen) pisteen kautta vähintään toisen asteen polynomi. Interpoloitava polynomi, jonka asteluku on vähintään pisteiden lukumäärä, ei ole enää yksikäsitteinen. Mikäli suuri pistejoukko noudattaa matalampiasteisen polynomin sääntöä, voidaan sitä käyttää interpoloimiseen.
Seuraavat polynomiset interpolointimenetelmät ovat yleisesti tunnettuja:
Lagrangen interpolaatio
Newtonin interpolaatio
Hermiten interpolaatio
Kuvaajaan on viety oheisen taulukon (x,y) pisteet.
Paloittain vakio interpolointi eli Lähimmän naapurin interpolaatio.
Jokaiseen pisteparin väliin on sovellettu lineaarista interpolaatiota.
Polynomin asteluku ja kertoimet valitaan niin, että käyrä kulkee kaikkien pisteiden kautta.
Lakeuden Sana

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Lakeuden Sana oli Seinäjoella vuosina 1932–1933 ilmestynyt Isänmaallisen kansanliikkeen sanomalehti. Seinäjoen Kirjapainossa painetun Lakeuden Sanan päätoimittajana työskenteli Vilho Viita.
Historia

IKL:n Etelä-Pohjanmaan piirijärjestön julkaisema Lakeuden Sana oli kerran viikossa ilmestynyt artikkelilehti, joka keskittyi uutisoinnissaan varsinkin urheiluun. Se oli IKL:n ensimmäinen maakuntalehti ja tavoitteli myös valtakunnallista levikkiä.
IKL piti aattellisten liikkeiden tavoin tärkeänä oman lehdistön muodostamista. Liikkellä oli Etelä-Pohjanmaalla ja Seinäjoella suhteellisen runsaasti kannattajia. Lakeuden Sanan näytenumero ilmestyi 31. lokakuuta 1932. Muutaman numeron jälkeen lehti esitteli itsensä ja tarkoituksensa. Lehden suunta oli sama kuin Isänmaallisen kansanliikkeen. Joulukuussa 1932 lehden tueksi tuli liikkeen piiritoimikunta ja kustantajaksi Lakeuden Sanan Osakeyhtiö. Toimituskuntaan kuului liikkeen tunnettuja johtohenkilöitä. Lehden toimitus sijaitsi vuoden ajan Vaasan talossa.
Lehti lopetettiin, kun puolueen pää-äänenkannattajan Ajan Suunnan kustannusyhtiö alkoi julkaista Seinäjoella Lakeuden Suunta -nimistä viikkolehteä.
Aiheesta muualla

Lakeuden Sana digitoituna kansalliskirjastossa
Lammenjärvi

| Lammenjärvi |
| --- | --- |
 Lammenjärveä nähtynä etelästä.
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Kiikala, Salo
Koordinaatit:  60°27′18″N, 23°36′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Lammenjärvenoja
Järvinumero:  25.008.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82,4 m
Rantaviiva:  2,58 km
Pinta-ala:  0,267 km²
 fiLammenjärvi 
Lammenjärvi on Uskelanjoen vesistöön kuuluva pieni järvi Kiikalassa Salossa.
Järvi sijaitsee Kiikalan Pappilan ja Komisuon kylien rajalla Kolmanteen Salpausselkään kuuluvalla Kiikalannumella lähellä Kiikalan kirkonkylää.  Järven rannalla on Kiikalan seurakunnan perustama leirikeskus, joka sen Salon seurakuntaan liittymisen jälkeen on Salon seurakunnan käytössä..
Järvi kuuluu Hitolanjoen valuma-alueeseen ja se jää kokonaisuudessaan Kiikalannummella sijaitsevan Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueen sisälle. Järven lasku-uomana on Lammenjärvenoja, joka yhtyy Hitolanjoen latvahaaraan Satakoskenojaan lähellä viljelysmaaksi 1900-luvulla kuivatettua Kurajärveä.
Järven lounaispuolelle jäävät luonnonsuojelualueena rauhoitetut Hyyppärän harju ja Kultalähde. Järvestä pohjoiseen sijaitsevat Natura-alueeseen kuuluva Lammensuo ja sen sivuitse kulkeva Lammenharju. Järvestä etelään on Johannislundista Kiikalan kirkolle johtaneen tien vanhan linjauksen varrella Lammenahde.
Willis Lamb

| Willis Eugene Lamb |
| --- | --- |
 Willis Lamb vuonna 1955.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1913 Los Angeles, Yhdysvallat
Kuollut: 15. toukokuuta 2008 (94 vuotta) Tucson, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Kalifornian yliopisto, Berkeley
Väitöstyön ohjaaja:  Robert Oppenheimer
Instituutti:  Arizonan yliopisto Oxfordin yliopisto Yalen yliopisto Columbian yliopisto Stanfordin yliopisto
Oppilaat:  Theodore Maiman
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Lambin siirtymä
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1955)
Willis Eugene Lamb (12. heinäkuuta 1913 – 15. toukokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hän sai vuonna 1955 Polykarp Kuschin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vedyn spektrin hienorakennetta koskevista löydöistään, niin sanotusta Lambin siirtymästä. Hänen työnsä loi perustan kvanttisähködynamiikalle.
Lamb syntyi Los Angelesissa ja kävi siellä koulunsa. Hän opiskeli Berkeleyssä ja suoritti kandidaatintutkinnon kemiasta vuonna 1934 ja väitteli teoreettisesta fysiikasta 1938. Väitöskirjaa ohjasi Robert Oppenheimer.
Väiteltyään Lamb aloitti työt Columbian yliopistossa, missä hän jatkoi vuoteen 1951 asti. Nobelilla palkittu tutkimus tehtiin noina vuosina. Hän mittasi uusilla tarkoilla menetelmillä vedyn spektriviivoja ja totesi niiden olevan eri paikassa kuin mihin niiden siihenastisen teorian perusteella piti tulla. Havainto sai fyysikot arvioimaan uudelleen periaatteita, joilla kvanttifysiikkaa voidaan soveltaa sähködynamiikkaan.
Columbian jälkeen Lamb toimi Stanfordissa, Harvardissa, Oxfordissa ja Yalessa. Vuonna 1974 hän siirtyi Arizonan yliopistoon, mistä jäi eläkkeelle 2002.
Intuitio

Intuitio (latinan sanasta intueri, ’katsoa jtkn.’, ’harkita’) on kyky saada tietoa tai ymmärtää asioita ilman tietoista päättelyä. Intuition varassa henkilö toimii tunteen tai vaiston ohjaamana ymmärtämättä täysin, miksi toimii niin kuin toimii. Intuitiivinen oivaltaminen on nopeaa, mikä erottaa sen rationaalisesta ajattelusta. Kielitoimiston sanakirja määrittelee intuition: ”sisäinen näkemys, vaistonvarainen tajuaminen”.
Yleistä

Intuitiivinen ja analyyttinen ajattelu ovat kehittyneet evoluutiossa eri vaiheissa ja kummallakin on oma tehtävänsä. Englantilais-ranskalainen tutkijaryhmä julkaisi 2008 Neuron-lehdessä tuloksia, joiden mukaan aivomme lukevat alitajuisia signaaleja. Esimerkiksi pokerinpelaaja voi oppia tulkitsemaan vastapelurinsa alitajuisia vihjeitä.
Ajattelua tutkineen Marjaana Lindemanin mukaan ihmisen tiedonkäsittelyn nerous on juuri siinä, että meillä on nämä molemmat järjestelmät, jotka yhdessä tuottavat ratkaisuja pulmiimme. Arjessa näitä järjestelmiä ja niiden keskinäistä dynamiikkaa on vaikea erottaa toisistaan, paitsi silloin, kun ne ovat keskenään ristiriidassa, eli ”sydän sanoo yhtä ja järki toista”. Lindeman muistuttaa, että intuitio ja analyyttinen päättely eivät kumpikaan ole vain viisasta tai vain tyhmää. Molemmat ovat ihmiselle välttämättömiä ja hyödyllisiä, ja kummallakin on ansionsa ja heikkoutensa. Intuitio on luovuuden, mielikuvituksen ja sosiaalisuuden perusta. Ilman analyyttistä ajattelua taas olisimme jääneet vaille kulttuuria ja tieteellis-teknologista kehitystä. Emme tietäisi mitään siitä, miten maailma ja ihmiset todellisuudessa toimivat.
Filosofiassa intuitiolla voidaan viitata näkemykseen, jonka mukaan ihminen intuitiivisesti tietää asioita, joita hän ei ole oppinut muualta. Moraalifilosofit Joseph Butler ja G. E. Moore ovat esittäneet, että ihmisellä on erityinen kyky arvioida tekojen oikeutta ja vääryyttä (vrt. moraalinen realismi). Immanuel Kantin mielestä intuitio oli kaiken sellaisen tiedon lähde, joka ei ole peräisin (tai ei edes voisi olla peräisin) havainnoista. Baruch Spinoza ja Henri Bergson tarkoittivat intuitiolla ihmisen kykyä ymmärtää maailma toisiinsa linkittyvien osasten muodostamana kokonaisuutena, erotuksena abstraktista sirpaletiedosta, jota aistihavainnot ja tiede tuottavat.
Kirjallisuutta

Lenni Haapasalo: Oppiminen, tieti & ongelmaratkaisu.  Medusa-Software, 1998.  ISBN 951-97150-1-0
A Jones & G L Kovacich & P G Luzwick: "Global Information Warfare" Auerbach Publications 2002 USA s. 582 (Manuel W Wikin liiteartikkelista (D): "Revolution in Information Affairs: Tactical and Strategic Implications of Information Warfare and Information Operations")
L Spinney: "Älä rypistä, luota intuitioon" Tiede 2000 1/1999 s. 49 - 53 (Alun perin julkaistu New Scientist -lehdessä 5.9.1998)
Benedictus de Spinoza: "Etiikka" Suomentanut ja selitykset laatinut Vesa Oittinen. Gaudeamus, Helsinki 1994. s. 319
Microsoft Encarta Encyclopedia 1993 - 1995, Microsoft, Artikkeli "Intuition"
Juhani Pietarinen: Ilon filosofia. Spinozan käsitys aktiivisesta ihmisestä. 4., uusittu painos. Yliopistopaino, 2001.
Ritva-Liisa Snellman: Uskalla käyttää intuitiota (Anna, 29/2006, s. 38-43)
Pertti Saariluoma: Intuitions in Human–Technology Interaction Design. Human Technology: An Interdisciplinary Journal on Humans in ICT Environments, Volume 7 (2), August 2011, 103–105. ISSN: 1795-6889.  www.humantechnology.jyu.fi/articles/volume7/number2/2011/humantechnology-august-2011.pdf
Aiheesta muualla

Johanna Tikkanen: Kannattaako intuitioon luottaa? Helsingin Sanomat 6.4.2015.
Laktoyyliglutationilyaasi

Malli ihmisen laktoyyliglutationilyaasista sitoutuneena inhibiittorina toimivaan bentsyyliglutationiin.
Laktoyyliglutationilyaasi eli glyoksalaasi I on useissa eliöissä esiintyvä entsyymi, joka osallistuu myrkyllisten ketoaldehydien detoksifointiin. Entsyymi isomeroi ketoaldehydien ja glutationin muodostaman hemitioasetaalin S-2-hydroksyyliasyyliglutationijohdannaiseksi. Laktoyyliglutationilyaasin EC-numero on EC 4.4.1.5.
Toiminta

Laktoyyliglutationilyaasin substraatteja ovat muun muassa glyoksaali, metyyliglyoksaali, fenyyliglyoksaali, hydroksipyruvaldehydi ja 4,5-dioksovaleriaanahappo. Nämä muodostavat ilman entsyymikatalyysiä glutationin kanssa hemitioasetaalin, jonka entsyymi isomeroi. Entsyymiä esiintyy erityisesti mitokondrioissa niin eläimissä, kasveissa, sienissä kuin baktteereissakin. Eläinten, kasvien ja mikrobien entsyymi on kahdesta samanlaisesta yksiköstä koostuva dimeeri ja sienten laktoyyliglutationilyaasit ovat monomeereja. Ihmisen laktoyyliglutationilyaasin molekyylimassa on 46 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen koentsyymikseen sinkki-ionin, mutta myös eräät muut kahdenarvoiset ionit kuten koboltti- ja nikkeli-ionit voivat toimia koentsyymeinä, mutta tällöin entsyymin aktiivisuus on alhaisempi.
Laktoyyliglutationilyaasi on tärkeä tavanomaisten biokemiallisten reaktioiden sivutuotteina muodostuvien erittäin reaktiivisten glyoksaalin ja metyyliglyoksaalin myrkyllisyyden vähentämisessä. Metyyliglyoksaalilla ja glyoksaalilla voi olla osuutta diabeteksen ja neurodegeratiivisten sairauksien kuten Alzheimerin taudin kehittymiseen. Eräitä glutationin johdannaisia, jotka toimivat laktoyyliglutationilyaasin inhibiittoreina on tutkittu antibiootteina ja syöpälääkkeinä.
Laktoperoksidaasi

Malli laktoperoksidaasin rakenteesta
Laktoperoksidaasi on entsyymi, joka hapettaa useita inorgaanisia ja orgaanisia substraatteja vetyperoksidin avulla. Sitä esiintyy useiden nisäkkäiden maidossa, syljessä ja kyynelissä, joissa se toimii antibakteerisena aineena.
Rakenne ja toiminta

Laktoperoksidaasi on molekyylimassaltaan 78 kDa oleva entsyymi ja on glykoproteiini. Yhdiste vaatii toimiakseen koentsyymikseen hemiryhmän ja kalsiumioneja. Laktoperoksidaasi on emäksinen entsyymi ja sen isoelektrinen piste on 9–10. Lehmän maidossa laktoperoksidaasin pitoisuus on 30 mg/l. Laktoperoksidaasi on aktiivinen erityisesti gramnegatiivisia bakteereja vastaan. Sen antibakteeriset ominaisuudet perustuvat sen kykyyn hapettaa tiosyanaatti-ioneja hypotiosyanaateiksi, bromideja hypobromiiteiksi ja jodideja hypojodiiteiksi. Hapettimena entsyymi käyttää vetyperoksidia, joka pelkistyy vedeksi. Nämä hapettumistuotteet ovat hyvin reaktiivisia ja aiheuttavat soluseinän rikkoutumisen. Tämä estää bakteerien kasvun tai tappaa ne. Laktoperoksidaasilla on tärkeä rooli maidon säilymisessä. Entsyymi hapettaa myös useita orgaanisia yhdisteitä esimerkiksi fenoleja. Entsyymi denaturoituu kuumennettaessa yli 70 °C:n lämpötilaan, mutta sietää hyvin happamia olosuhteita ja proteolysoivien entsyymien vaikutusta.
Laktoperoksidaasi voidaan erottaa maidosta käyttämällä kationisia eli positiivisesti varautuneita ioninvaihtohartseja. Entsyymiä voidaan lisätä suuvesiin ja hammastahnoihin bakteereja tappavaksi aineeksi sekä piilolinssien puhdistusnesteisiin.
Invertaasi

Malli Thermotoga maritima-bakteerin invertaasin rakenteesta
Invertaasi eli β-fruktofuranosidaasi on monissa kasveissa, sienissä ja bakteereissa esiintyvä entsyymi, joka katalysoi sakkaroosin hydrolyysiä glukoosiksi ja fruktoosiksi. Invertaasia käytetään paljon elintarviketeollisuudessa inverttisokerisiirapin valmistamiseen. Entsyymin EC-numero on EC 3.2.1.26.