Savannah
Historia

Savannahin nimen alkuperästä on useampia eri versioita. Nimen sanotaan juontuneen joko sawana-nimisistä intiaaneista tai shawneen kielen nimestä Savannah-joelle. Savannah perustettiin 12. helmikuuta 1733, kun englantilainen James E. Oglethorpe johti paikalle 114 siirtolaisen joukon Englannin Gravesendistä. Georgiasta tehtiin brittiläisen Amerikan 13. siirtokunta. Siirtokunta perustettiin puskuriksi Espanjan Floridaa vastaan. Monet ensimmäisistä siirtolaisista olivat köyhiä ja Oglethorpe kielsi siirtokunnastaan katoliset, orjat, alkoholin ja lakimiehet. Oglethorpe suunnitteli myös Savannahin ruutukaavan mukaisen kaavoituksen. Paikka olikin ensimmäinen kaupunkisuunnitelman mukaisesti rakennettu kaupunki. Alkuperäiseen kaavaan kuului kaikkiaan 24 aukiota, joita oli tarkoitus käyttää kaupunkilaisten kokoamisessa espanjalaisten tai merirosvojen hyökkäyksiä vastaan. Uuteen kaupunkiin muutti sittemmin siirtolaisia eri puolilta maailmaa. Hieman ennen Yhdysvaltojen vapaussotaa sen asukasluku oli noin 3 000, mikä teki siitä maan 20. suurimman kaupungin. Paikka oli myös tärkeä satama, jonka kautta vietiin maataloustuotteita Englantiin.
Britit ja kapinalliset taistelivat kaupungin omistuksesta vapaussodan aikana. Se jäi ensin kapinallisten käsiin, mutta britit jälleenvaltasivat sen vuonna 1778. Kapinalliset yrittivät turhaan vallata kaupungin takaisin vuonna 1779. Kuitenkin lopulta vuonna 1782 britit palasivat englantiin hyläten kaupungin kapinallisille. Sittemmin se toimi Georgian siirtokunnan pääkaupunkina sodan loppuun saakka vuonna 1783. Kaupungin ympäristön huomattavat riisiviljelmät hylättiin suuren keltakuume-epidemian aikana vuonna 1820. Riisin sijaan alettiin vilejllä puuvillaa. Savannahin puuvillapörssistä tuli huomattava tekijä maailman puuvillamarkkinoilla. Eli Whitney oli keksinyt cotton ginin Savannahissa vuonna 1793. Vuonna 1819 SS Savannah oli puolestaan ensimmäinen valtameren ylittänyt höyrylaiva sen purjehtiessa Savannahista Englannin Liverpooliin. Savannahissa vuonna 1834 valmistunut SS John Randolph oli puolestaan ensimmäinen kokonaan raudasta valmistettu alus.
Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä Pohjoisvaltiot saarsivat kaupungin mereltä. Etelävaltioiden jäätyä tappiolle kaupungin asukkaat antautuivat William T. Shermanin joukoille vuonna 1864. Toiveena oli monien muiden kaupunkien kaltaiselta tuholta säilyminen, mutta vallanvaihdos johti silti laajamittaisiin hävitystöihin. Kaupungin historiallisia kohteita entisöitiin 1900-luvun alussa. Vuonna 1912 savannahilainen Juliette Gordon Low perusti ensimmäisen tyttöpartion. Elpyminen ja jälleenrakentaminen taantui ensimmäisen maailmansodan jälkeen, jolloin puuvillakärsäkkäät aiheuttivat laajoja tuhoja alueen puuvillatiloilla. Vuonna 1955 perustettu Historic Savannah Foundation alkoi ajaa keskustan historiallisten rakennusten entisöintiä ja lopulta monet rakennukset suojeltiin. Kaupungista tehtiin National Historic Landmark vuonna 1966 ja kaupungin historialliseen osaan kuuluu nykyisin yli  2 300 arkkitehtuurillisesti tai historiallisesti merkittävää rakennusta. Turismin merkitys alkoi kasvaa 1980- ja 1990-luvuilla ja siihen liittyen kaupungin merenrantaan suuria rakennushankkeita.