Elmshorn
Historia

Varhaisin asiakirjamaininta Elmshornista on vuodelta 1141 muodossa Elmeshorne. Nikolainkirkko rakennettiin vuonna 1350. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Elmshornia piinasi hyökkäävien sotajoukkojen lisäksi rutto. Vuonna 1643 ja jälleen 1657 Ruotsin joukot tuhosivat kaupunkia. 1700-luvulla kaupungin talous elpyi hiljalleen. Suuressa palossa 24. huhtikuuta 1750 tuhoutui kymmeniä taloja. Noin 600 kuolonuhria vaatineesta vuoden 1756 myrskytulvasta Elmshorn säästyi melko pienin vaurioin ja kykeni vastaanottamaan eloonjääneitä pahemmin kärsineiltä alueilta.
Napoleonin sotien aikana 1813 ja 1814 Venäjän, Ruotsin ja Preussin joukot miehittivät kaupunkia. Sotien jälkeen Tanskan kuningas Fredrik VI halusi edistää valaanpyyntiä kohonneen kalaöljyn tarpeen johdosta. 1800-luvulla hylkeen- ja valaanpyynti sekä merikauppa olivat niin merkittäviä Elmshornille, että kaupunkia sai lisänimen "dat lütje Hamborg" ("pikku-Hampuri"). Toinen Saksan-Tanskan sota päättyi saksalaisvaltioiden voittoon. Holsteinista ja sen mukana Elmshornista tuli osa Itävaltaa vuonna 1865, mutta jo seuraavana vuonna Preussin-Itävallan sodassa Holstein siirtyi Preussille.lähde?
Teollistumisen myötä 1800-luvun lopulla Elmshornin väkiluku kasvoi huomattavasti. Myös kuntaliitokset lisäsivät kaupungin väestömäärää. Rautatielinjan Altona–Kiel avaaminen vuonna 1844 oli merkittävä edistysaskel. Vuonna 1845 avattiin Marschbahnin ensimmäinen osuus Elmshornista läheiseen Glückstadtiin. Elmshorn–Barmstedt–Oldesloer-rata avattiin 9. kesäkuuta 1907.lähde?
Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue erotti Elmshornin pormestarin virastaan 1933. Kristalliyönä 10. marraskuuta 1938 poltettiin Flamwegin varrella sijainnut synagoga. Rautatiesolmukohtansa ja teollisuutensa vuoksi Elmshornia pommitettiin tiuhaan toisen maailmansodan aikana. Brittien ilmahyökkäyksessä 3. elokuuta 1943 kuoli 62 ihmistä ja haavoittui 150, sillä runsaan pilvisyyden johdosta Hampuriin suunnatut pommit piti pudottaa Elmshorniin. Kun brittien nopeasta etenemisestä keväällä 1945 oltiin täysin varmoja, Elmshorniin pystytettiin väliaikainen antifasistinen hallinto 3. toukokuuta. Pormestari pantiin viralta ja kansallissosialistijohtajat pidätettiin. Schleswig-Holsteinin provinssin johtaja ja kansallissosialistinen aluejohtaja (Gauleiter) Hinrich Lohse yritti tukahduttaa tämän kansannousun väkivaltaisesti Pinnebergistä käsin. Paikalle tulleet brittijoukot riisuivat kuitenkin Lohsen poliisijoukot aseista ja estivät operaation. Elmshornin irtaantuminen kansallissosialismista ennen miehitysjoukkojen saapumista oli ainutkertaista Saksassa.
Pohjois-Saksaa ja myös Elmsfurtia koetteli ankara myrskyvuoksi 16. ja 17. helmikuuta 1962. Vuonna 1969 valmistui patorakennelma Krückausperrwerk, jolla toistuvat tulvat saatiin taltutettua. Vuonna 1833 perustetun Kremer-Werft-telakan konkurssi 1978 päätti vuodesta 1764 jatkuneen laivanrakennusperinteen Elmshornissa.
Toisen maailmansodan jälkeiset kuntaliitokset ja pakolaistulva Itä-Saksasta kasvattivat kaupungin väkilukua voimakkaasti. Maaliskuussa 1949 väkiluvuksi laskettiin 32 432 asukasta. 1900-luvun loppupuoliskolla ja 2000-luvulla väkiluku on kasvanut vähitellen. Ulkomaalaisten osuus Elmshornin väestöstä oli vuonna 2004 noin 10 %.