stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Connor Brown
Ura > Ammattilaisura

Toronto Maple Leafs varasi Brownin kuudennella kierroksella yhteensä 156. pelaajana vuoden 2012 NHL:n varaustilaisuudessa. Marraskuussa 2013 Brown ja Maple Leafs solmivat kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen.
Brown osallistui Maple Leafsin kautta 2014–2015 edeltäneelle harjoitusleirille, josta hänet kuitenkin lähetettiin AHL-farmiseura Toronto Marliesiin. Hän pelasi koko kauden Marliesissa tehden 76 ottelussa 21 maalia ja 40 syöttöpistettä eli yhteensä 61 tehopistettä. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin 13 pisteen erolla. Joulukuussa Brown valittiin kuukauden tulokkaaksi. Hän voitti liigan tulokkaiden syöttö- sekä pistepörssin tullen valituksi tulokkaiden tähdistöön. Lisäksi Brown pääsi kauden aikana pelaamaan AHL:n tähdistöottelussa.
Brown osallistui kautta 2015–2016 edeltäneelle Maple Leafsin harjoitusleirille, josta hänet lähetettiin jälleen aloittamaan kautta Marliesin riveihin. Brown ehti tehdä 24 tehopistettä 28 pelaamassaan ottelussa ennen kuin hänet nostettiin Toronton NHL-kokoonpanoon maaliskuussa 2016. Hän teki debyyttinsä 17. maaliskuuta ottelussa Florida Panthersia vastaan. Peliaikaa kertyi 15.40 minuuttia. Brown iski ensimmäisen maalinsa neljännessä NHL-ottelussaan 24. maaliskuuta ohittaessaan Anaheim Ducksin maalivahti Frederik Andersenin. Maaliskuun lopulla Brown lähetettiin takaisin farmiin. Viimeisessä ottelussaan NHL:n puolella Brown keräsi itselleen kolme syöttöpistettä. Yhteensä hän pelasi seitsemän NHL-ottelua tehden yhden maalin sekä viisi syöttöpistettä.
Brown siirtyi kesällä 2019 Ottawa Senatorsiin isossa pelaajakaupassa, jossa Browin lisäksi Ottawaan matkasivat Nikita Zaitsev ja Michael Carcone. Toronto sai Cody Cecin, Ben Harpurin ja Aaron Luchukin.
Lokakuussa 2020 Brown teki Senatorsin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 10,8 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2022 Senators kauppasi Brownin Washington Capitalsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2023 Brown teki vapaana agenttina Edmonton Oilersin kanssa yksivuotisen ja neljän miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.  Heinäkuussa 2024 hän solmi seuran kanssa vuoden mittaisen ja miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
| Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:  Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Latvia 2021 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Slovakia 2019 | jääkiekko |  |
Heinolan kihlakunta

Heinolan kihlakunta (ruots. Heinola härad) on entinen Suomen kihlakunta, joka sijaitsi Mikkelin läänissä. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Hartola
Heinolan maalaiskunta
Joutsa
Leivonmäki
Luhanka
Mäntyharju
Pertunmaa
Sysmä
Kihlakunnan ulkopuolella oli Heinolan kaupunki.
Kihlakunnan maapinta-ala oli 4 272,94 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 43 541 henkeä (31.12.1939).
Chéri Samba

Chéri Samba,  viralliselta nimeltään Samba wa Mbimba N’zingo Nuni Masi Ndo Mbasi, (s. 30. joulukuuta 1956 Kinto M'Vuila) on kongolainen taidemaalari. Hän on yksi kuuluisimmista afrikkalaisista nykytaiteilijoista. Hänen teoksiaan löytyy esimerkiksi New Yorkissa sijaitsevan Museum of Modern Artin (MoMA) kokoelmista. [lähde? ]
Heinolan kirjasto

| Heinolan kirjasto |
| --- | --- |
 Heinolan kirjasto, ja sen edustalla oleva Liikunnan pyörteissä -veistos (Panu Patomäki, 1983).
Sijainti:  Kauppakatu 12, 18100 Heinola
Koordinaatit:  61.20158°N, 26.03196°E
Tyyppi:  kaupunginkirjasto
Perustettu:  1863
Kotisivut
Heinolan kirjasto eli Heinolan kaupunginkirjasto on Heinolassa toimiva yleinen kirjasto. Se palvelee erityisesti kirjastorakennuksensa, kirjastoautonsa (Kirjastoauto Sulka) ja verkkokirjaston välityksellä. Hartolan kirjasto kuuluu osana Päijät-Hämeen kirjastojen seudulliseen kirjastokimppaan eli Lastu-kirjastoihin.
Heinolan kirjasto on perustettu vuonna 1863. Nykyinen kaupunginkirjaston rakennus on arkkitehti Saara Juolan suunnittelema ja valmistunut vuonna 1999. Kirjaston etupihalla eli Kirjastoaukiolla on kuvanveistäjä Panu Patomäen suunnittelema veistos Liikunnan pyörteissä vuodelta 1983.
Coty

Coty tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Sukunimi

François Coty (1874–1934), ranskalainen kosmetiikka-alan yrittäjä ja lehdenkustantaja
Pierre-Marie Coty (1927–2020), norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen piispa
René Coty (1882–1962), Ranskan presidentti
Muut

Coty, ranskalainen muotialan yritys
Coty-palkinto, Cotyn perustama yhdysvaltalainen muotialan palkinto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Coty”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hugo Karma

Hugo Harald Karma (vuoteen 1940 Bärlund; 25. kesäkuuta 1895 Tampere – 14. huhtikuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen farmakognosian tutkija. Hän oli lääkintöhallituksen apteekkineuvos 1929–1933, toimi apteekkarina Hakaniemen apteekissa Helsingissä 1933–1948, ja vuodesta 1941 hän oli Helsingin yliopiston ylimääräinen professori. Hän julkaisi tutkimuksia kasvirohdoksista.
Julkaisuja

Permeabilitätsstudien an Epidermiszellen von Rhoeo discolor. Societas pro fauna et flora Fennica, 1929. Acta botanica Fennica, 5. ISSN 0001-5369
Collander, Runar – Bärlund, Hugo: Permeabilitätsstudien an Chara ceratophylla 2: Die Permeabilität für Nichtelektrolyte. Societas pro fauna et flora fennica, 1933. Acta botanica Fennica, 11. ISSN 0001-5369
Walter Johan Karsten: Juhlajulkaisu = Festpublikation 1943. Toimittaneet Hugo Karma ja Kalervo Harjula. Suomen apteekkariyhdistys, 1943.
Suomen farmakopean rohdosten kuvat. Tekijä, 1945.
Suomen farmakopean rohdosten anatomia. Tekijä, 1947.
Karma, Hugo – Hobin, Nils: Suomen farmakopean rohdokset: farmakognosian oppikirja farmasianoppilaille farmaseuttitutkintoa varten. Tekijät, 1950
Aiheesta muualla

Hugo Karma. (Arkistoitu – Internet Archive) Apteekkimuseo.
Heinolan kihlakunta (1996)

Heinolan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Hartola, Heinola ja Sysmä sekä kuukauden verran ennen vuoden 1997 kuntaliitosta myös Heinolan maalaiskunta. Kihlakunta sijaitsi aluksi Mikkelin läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä.
Hiekkalaatikkopeli

Hiekkalaatikkopeli on videopeli, jossa pelaajan toimintaa ohjataan vain vähän tai ei lainkaan. Hiekkalaatikkopelissä voi olla laajalti eri pelisuunnittelun elementtejä avoimesta pelimaailmasta epälineaariseen rakenteeseen. Hiekkalaatikkopelin tekeminen vaatii enemmän kehitystä ohjelmistotasolla, jotta se tukee erilaisia pelitapoja. Varhaiset seikkailupelit kuten Adventure muuttivat totuttua pelimekaniikkaa ja pelaajalla ei ollut enää tarvetta pelata kelloa vastaan: peliä pystyi pelaamaan viihteellisemmin.
Hiekkalaatikkopeleissä on myös jossakin määrin rakentamisen ominaisuuksia alkaen vuoden 1981 videopelistä Utopia. Lisäksi peleissä voi olla simulaatiopelin aineksia.
Hopearilli

| Hopearilli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rillit Zosteropidae
Suku::  Rillit Zosterops
Laji::  lateralis
Kaksiosainen nimi
 Zosterops lateralis  (Latham, 1802) 
Katso myös
   Hopearilli Wikispeciesissä   Hopearilli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopearilli (Zosterops lateralis) on rilleihin kuuluva varpuslintu. Hopearilli on alkuperältään australialainen lintu, mutta on myöhemmin levinnyt myös Uuteen-Seelantiin.
Ulkonäkö

Lintu on pienikokoinen ja väritykseltään vihreän-harmaankirjava. Nokka on kapea ja teräväkärkinen.
Lisääntyminen

Kuppimainen pesä on tehty heinistä pieneen puuhun tai pensaaseen. Naaras munii pesään 2–4 vaalean sinistä munaa. Sekä naaras että koiras hautovat ja ruokkivat poikasia.
Elintavat ja ravinto

Hopearilli on vilkas lintu. Linnut kerääntyvät poikasten vartuttua suuriksi parviksi ja lähtevät muuttamaan kohti pohjoista rannikkoja pitkin. Muutto tapahtuu öisin. Uudessa-Seelannissa lintu on yleensä paikkalintu tai muuttaa vain lyhyitä matkoja. Pääosin hopearillit syövät hyönteisiä, mutta myös hedelmät ja mesi kelpaavat.
Uuden-Seelannin valloitus

Vuonna 1832 nähtiin Uudessa-Seelannissa ensimmäinen hopearilli. Vuonna 1856 saapui lintuja suuri parvi Tasmaniasta. Linnut valtasivat vähitellen koko saaren ja nykyään se on yksi maan yleisimmistä linnuista. Hopearillit kilpailevat ravinnosta saaren muiden lintujen kanssa. Toisinaan suuret lintuparvet aiheuttavat suurtakin vahinkoa hedelmätarhoilla.
Aiheesta muualla

Hopearillivideo
Hiekkalaatikko (tietotekniikka)

Hiekkalaatikko on tietokoneohjelmien testaukseen tarkoitettu ympäristö, jossa ohjelmaa voidaan suorittaa siten, että se ei vaikuta isäntäkoneen muun ohjelmiston toimintaan. Hiekkalaatikon pääsyä laitteistoresursseihin on usein rajoitettu, esimerkiksi ylivuotojen estämiseksi. Ohjelmistokehityksen lisäksi hiekkalaatikkoa käytetään muun muassa tietokonevirusten toiminnan tutkimiseen.
Dale Clarke

| Dale Clarke |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1978 (ikä 46) Sarnia, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2013
Seurat:  Worcester IceCats (AHL)   St. Louis Blues (NHL)   Peoria Rivermen (ECHL)   Hershey Bears (AHL)   Cincinnati Mighty Ducks (AHL)  Tappara (SML)   Grizzly Adams Wolfsburg (DEL)   Kassel Huskies (DEL)   Espoo Blues (SML)   HIFK (SML)   Brynäs IF (Elitserien)
Dale Clarke (s. 23. maaliskuuta 1978 Sarnia, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Clarke on tunnettu hyvästä laukauksestaan ja peliälystään. Hän osaa myös käsitellä kiekkoa hyvin.[lähde? ]
Clarke pelasi kaudet 2000–2003 pohjoisamerikkalaisessa AHL-liigassa, kaudet 2003–2004 ja 2006–2007 SM-liigan Tapparassa sekä kaudet 2004–2006 Saksan DEL-liigassa. NHL:ssä Clarke esiintyi kolmessa ottelussa St. Louis Bluesin riveissä kaudella 2000–2001.
Hän pelasi kausilla 2007–2008 ja 2008–2009 SM-liigan Espoo Bluesissa. Clarke teki kaudelle 2009–2010 yksivuotisen sopimuksen HIFK:n kanssa ja seuraavalle kaudelle (2010–2011) hän siirtyi Ruotsin Elitserienissä pelaavaan Brynäsin joukkueeseen.
Clarke palasi Espoo Bluesiin kesken kauden 2011–2012 ja pelasikin loppukauden Bluesissa. Seuraavan kauden alussa hän ei pelannut missään, mutta teki lopulta tammikuussa sopimuksen Tapparan kanssa.
Hoikkalampi (Perho, Mäkelä)

| Hoikkalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Pohjanmaa
Kunnat:  Perho
Koordinaatit:  63°09′56″N, 24°36′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyjärven valuma-alue (14.64)
Laskupuro:  Rotimonpuro Säynäjärveen 
Järvinumero:  14.646.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  181,8 m  
Pituus:  720 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  1,643 km  
Pinta-ala:  4,034 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHoikkalampi 
Hoikkalampi  on Keski-Pohjanmaalla Perhossa  Mäkelän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 720 metriä pitkä, 170 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Kyyjärven valuma-alueella (14.64), jonka Kortejoen valuma-alueeseen (14.646) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 181,8 metriä mpy.
Hiekkamaalaus

Ryijy, johon on kuvattu navajojen hiekkamaalaus (n. 1940).
Hiekkamaalaus on taidemuoto, jossa luodaan tyyliteltyjä ja symbolisia kuvia ripottelemalla monenväristä hiekkaa tasaisen hiekkapohjan päälle. Hiekkamaalaus on yleistä lounaisen Pohjois-Amerikan intiaanien kuten navajojen ja pueblojen keskuudessa sekä yksinkertaisemmassa muodossaan myös tasankojen ja Kalifornian intiaaneilla.
Hiekkana käytetään murskattua värillistä hiekkakiveä, hiiltä, siitepölyä ja muita kuivia aineita. Hiekan värejä ovat valkoinen, sininen, keltainen, musta ja punainen. Maalauksen pohja on puhdistettua ja tasoitettua hiekkaa.
Hiekkamaalauksella on intiaaneille ensisijaisesti uskonnollinen merkitys, ja sitä käytetään parantamisseremonioissa. Intiaaneilta tunnetaan noin 600 erilaista kuvaa, jotka esittävät jumaluuksia, eläimiä, salamaa, sateenkaaria, kasveja ja muita symboleja, joita kuvataan riittilauluissa. Parantaja valitsee käytettävän kuvan. Kun maalaus on tehty, potilas istuu sen keskellä ja hiekkaa ripotellaan hänen ylleen. Kun rituaali on ohi, maalaus tuhotaan.
Intiaanit kielsivät pitkään kuvien tarkkojen kopioiden valmistamisen. Kun kuvioita käytettiin ryijyissä, niihin tehtiin tarkoituksella virhe, jotta alkuperäinen kuvio säilyttäisi voimansa. Nykyisin maalauksia kopioidaan niiden taltioimiseksi.
Chéreng

| Chéreng |
| --- | --- |
 Entinen postitalo
 vaakuna
 Chéreng
 Koordinaatit: 50°36′41″N, 3°12′19″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Lille
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,2 km²
Väkiluku (2020):  2 978 
 – Väestötiheys:  712 as./km²
Kunnan numero:  59146
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chéreng on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Lillen kaupungista itään.
Marquejoki kulkee kunnan länsirajana. Joen ylittävä silta Pont à Tressin oli tärkeä kulkuväylä Lillen ja Tournain välisellä tiellä. Silta on ollut strategisesti tärkeä, ja sen kautta on yritetty tehdä lukuisia hyökkäyksiä, kuten Ranskan kuningas Frans I:n ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijan Kaarle V:n välisissä taisteluissa 1500-luvulla.
Kunnan pääkadulla on Hamaïde-niminen talo, joka on listattu historialliseksi muistomerkiksi. Nimensä tämä noin vuonna 1650 rakennettu talo on saanut Hamaïde-suvusta, joka vuosina 1415–1694 hallitsi Chérengin kuntaa. Talo oli pitkään kuninkaallinen postitalo. Sen talliin mahtui noin viisitoista hevosta, jolloin ratsain kulkevat kuninkaallisen postin välittäjät saattoivat vaihtaa levänneeseen ratsuun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chéreng Wikimedia Commonsissa
Henry Padovani

Henry Padovani 4. lokakuuta vuonna 2016.
Henry Padovani (s. 13. lokakuuta 1952 Bastia) on korsikalaissyntyinen muusikko, joka toimi The Police -yhtyeen alkuperäisenä kitaristina. Andy Summers korvasi hänet 1977.
The Policesta lähdettyään Padovani liittyi Wayne County & the Electric Chairsiin. Vuonna 1980 hän perusti Flying Padovanisin, joka hajosi julkaistuaan kaksi albumia vuonna 1987.
Vuosina 1984-1994 Padovani toimi I.R.S. Recordsin varapuheenjohtajana. Tämän jälkeen hän manageroi viiden vuoden ajan italialaista Zuccheroa. Huhtikuussa 2006 Padovani julkaisi sooloalbumin À croire que c'était pour la vie. Samoihin aikoihin julkaistiin myös hänen kirjansa "Secret Police Man".
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi, ranskaksi)
Entravers Henry Padovani, un blog dedié à Henry Padovani
Myspace de Henry Padovani, music, links, photos, videos
Le Podcast de Henry padovani
Le Blog de Henry Padovani
CNN Interview with Henry
Secret Police Man sur le site de Flammarion
Chér (vuoden 1971 albumi)

| Chér Cher |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1971
 Julkaistu: syyskuu 1971
 Tuottaja(t): Snuff Garrett
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 27.57
 Levy-yhtiö: Kapp, MCA
Cherin muut julkaisut
| Chastity 1969 | Chér 1971 | Superpak 1972 |
Singlet albumilta Chér
 ”Gypsys, Tramps & Thieves” Julkaistu: syyskuu 1971  ”The Way of Love” Julkaistu: helmikuu 1972
Chér (uusintapainos julkaistiin nimellä Gypsys, Tramps & Thieves) on Cherin studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1971.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli The Way of Love – 2.32  Gypsys, Tramps & Thieves – 2.38  He'll Never Know – 3.27  Fire and Rain – 3.01  When You Find Out Where You're Goin' Let Me Know – 2.17  Classified 1A (UK bonuskappale) – 2.58 :  B-puoli He Ain't Heavy, He's My Brother – 3.31   I Hate to Sleep Alone – 2.28  I'm in the Middle – 2.45  Touch and Go – 2.00  One Honest Man – 2.25  Don't Put It on Me (UK bonuskappale – 2.38
Haveluy

| Haveluy |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 vaakuna
 Haveluy
 Koordinaatit: 50°21′07″N, 3°24′13″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Valenciennes
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,7 km²
Väkiluku (2020):  3 276 
 – Väestötiheys:  697 as./km²
Kunnan numero:  59292
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Haveluy on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Valenciennesin kaupungista länteen.
Pohjoinen kuonakasa, jonka korkeus on 71 metriä.
Haveluy on entinen hiilikaivoskaupunki. Kaivosyhtiö Compagnie des mines d'Anzin perusti kaksi kaivosta vuonna 1855, ja niiden hyödyntäminen aloitettiin vuonna 1868. Kaivokset toimivat vuosina 1875–1936, ja lopullisesti ne suljettiin vuonna 1954. Kaivoksista on enää jäljellä muutama rakennus ja kaksi kuonakasaa, jotka ovat kuuluneet vuodesta 2012 lähtien Nord-Pas-de-Calais’n kaivosalueen Unescon maailmanperintökohteeseen.
Urheilu

Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Haveluy-Wallers osuuden pituus on 2 500 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haveluy Wikimedia Commonsissa
Heinolan keskustaajama

| Heinolan keskustaajama |
| --- | --- |
 Heinolan keskustaajama
 Koordinaatit: 61.20500°N, 26.03416°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Päijät-Häme
Kunta:  Heinola
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,58 km2 km²
Väkiluku (2019):  14 231
 – Väestötiheys:  858,3 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2019 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Heinolan keskustaajama on Heinolan kaupungin keskustaajama Päijät-Hämeen maakunnan itäosassa, Ruotsalaisen laskuväylän, Kymijokeen kuuluvan Jyrängönvirran rannalla. Heinolan keskustaajamasta on maakuntakeskuksen eli Lahden kaupungin keskustaan maanteitse runsas 37 kilometriä.
Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Heinolan keskustaajaman pinta-ala oli 16,58 neliökilometriä ja väkiluku 14 231. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa virallisesta kunnanosien rajauksesta.
Heinolan kylä on esiintynyt muodoissa Heinola (1501) ja Hämeen ensimmäisessä maakirjassa Heinoijla (1539). Heinolan kylännimi on alkujaan talonnimi, joka sisältää sukunimen Heino. Se on muunnos germaanisesta henkilönnimestä Heinrich. Heinolan varhaisia asukkaita ovat olleet muun muassa Magnus Heinå, Olle Heinon (1470) ja Hannus Heinon (1487). Heinolan pitäjän alueella on Saulo Kepsun mukaan ollut asutusta jo 1200-luvulla. Hollolan emäseurakunnan alainen kappelikirkko rakennettiin Heinolan kylään vuonna 1630. Kappeliseurakunta Heinolan kylästä tuli 1687 ja itsenäisen seurakunta vuonna 1848.
Heinolan kirkonkylän nimi otettiin myös nykyisen kaupungin lähtökohtana toimineelle, 1776 Kymenkartanon läänin hallintokeskukseksi perustetulle asutukselle Jyrängönvirran äärellä. Taustalla oli Kustaa III:n vuonna 1775 tekemä Suomen uusi läänijako (kuuteen lääniin) ja tähän liittyvä päätös siirtää läänin maaherran asuinpaikka eli residenssi Loviisasta Heinolaan. Näin läänin hallintokeskus olisi keskempänä lääniä. Tarkistuskäynnin seurauksena maaherra Riddercreutz esitti, että alkuun kaavaillun Heinolan kirkonkylän tienoon sijaan residenssi sijoitettaisiin Jyrängönvirran varrelle. Vuonna 1776 kruunu ostikin Tommolan ja Jyrängön perintöratsutilat maaherran ja lääninhallituksen virkamiesten käyttöön. Lääninhallitus muutti Heinolaan vuonna 1778. Jyrängön silta rakennettiin vuonna 1790.  Vuonna 1784 maaherra de Geer sai kotikappalaisen, joka piti oman toimensa ohella myös yleisiä jumalanpalveuksia. Oma pappi residenssiin saatiin vuonna 1806. Suomen sodan vuoksi Heinolan puukirkko valmistui vasta 1811. Kaupunginoikeudet tälle residenssille myönnettiin vuonna 1839.
Heinolan kirkonkylä (2 201 as. vuoden 2019 lopussa) on tilastollisessa taajamajaottelussa yhä eri taajama kuin Heinolan keskustaajama (14 231 as. 2019 lopussa). Kirkonkylä on silti ollut osa Heinolan kaupunkia vuodesta 1997, jolloin Heinolan maalaiskuntaa liitettiin osaksi Heinolan kaupunkia.
Heinolan toria (1989).
Heinolan seminaaria.
Dani Juris

Dani Juris Musiikkitalossa Helsingin Barokkiorkesterin 15-vuotiskonsertissa.
Dani Juris (s. 11. huhtikuuta 1984 Moskova) on suomalainen kuoronjohtaja. Hänen sukujuurensa ulottuvat mm. Keski-Eurooppaan, Lähi-itään ja Etelä-Amerikkaan, ja hänen molemmat vanhempansa ovat pianonsoitonopettajia. Juris aloitti kuoromusiikin harrastuksen Cantores Minores -poikakuorossa ja kuoronjohdon ammattiopinnot vuonna 2004 Helsingin ammattikorkeakoulussa Jani Sivénin johdolla. Syksystä 2008 Juris opiskeli Sibelius-Akatemiassa professori Matti Hyökin oppilaana. Juris suoritti kuoronjohdon A-tutkintokonserttinsa erinomaisin arvosanoin ja valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta joulukuussa 2011.
Kotikaupungissaan Helsingissä Juris johtaa vuonna 2007 perustamaansa Kamarikuoro Kaamosta sekä sekakuoroa Savolaisen Osakunnan Laulajat. Lisäksi hän on johtanut syksystä 2012 alkaen Helsingin Filharmonista Kuoroa. Hän on myös työskennellyt aktiivisesti korrepetiittorina Suomessa ja Itävallassa. Kuoronjohdon opintojen ohessa Juris on opiskellut pianon- ja harpunsoittoa.
Maaliskuussa 2009 Dani Juris voitti 5. kansainvälisen nuorten kuoronjohtajien kilpailun Slovenian Ljubljanassa. Kilpailun pääpalkinnon ohella hän sai nuorimman kilpailijan palkinnon sekä Europa Cantatin erikoispalkinnon. Lisäksi kolme viidestä kilpailussa mukana olleesta kuorosta valitsi hänet suosikkikilpailijakseen.
Juriksen puoliso on kuoronjohtaja Mikko Sidoroff.
Heinolan kesäteatteri

Kesäteatterin tyhjä esiintymislava ja katsomo elokuussa 2015.
Heinolan kesäteatteri on rakennettu vuonna 2000 ja sijaitsee Rantapuistossa Kymijoen rannalla, jossa se muodostaa yhdessä Heinolan taidemuseon ja WPK-talon kanssa oman kokonaisuuden pihapiireineen. Kokonaan katettu teatterialue on tullut tunnetuksi musikaaleista ja komedioista, joissa ovat näytelleet monet kotimaiset näyttelijät. Teatterin omistaa Heinolan kaupunki. Kesäteatterin näytöksissä katettuja, selkänojallisia paikkoja on yli 700 katsojalle. Alueelle mahtuu yli 4 000 henkilöä.
Ensimmäinen Heinolan kesäteatterissa esitetty musikaali oli Piukat paikat vuonna 2001.
Heinolan kesäteatterissa esitetyt näytelmät

Piukat paikat (2001)
Hello, Dolly (2002)
Viulunsoittaja katolla (2003)
My Fair Lady (2004)
Sound of Music (2005)
Kiss me Kate (2006)
Lainahöyhenissä (2007)
Housut pois (2008)
Piukat paikat (2009)
Guys and Dolls (2010)
Ranskalainen pyjama (2011)
Munaako herra ministeri (2012)
Diivat (2013)
Ilmasta rahaa (2014)
Ulkomaalainen (2015)
Voi veljet! (2016)
Vadelmavenepakolainen (2017)
Kunnon komedia (2018)
Pokka pitää (2019)
Riemurahat (2021)
Flirttikurssi 55+ (2022)
Tenorit liemessä (2023)
Vielä ehtii (2024)
Kesäteatterilla järjestetään näytöskauden ulkopuolella myös monia muita tapahtumia, esimerkiksi konsertteja.