stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kreeta
Kulttuuri > Uskonto

Ortodoksisen kirkon asema Kreetalla on merkittävä, ja miltei kaikki kreetalaiset ovat ortodokseja. Kreetalla toimii oma kirkko, Kreetan kirkko, joka ei ole osa Kreikan ortodoksista kirkkoa. Kirkkoa johtaa saarella Iraklionin arkkipiispa, ja siihen kuuluu yhteensä yhdeksän hiippakuntaa. Piispojen alapuolella ovat papit, jotka hoitavat hautaukset, kasteet ja vihkimiset. Kaikkien yläpuolella on Konstantinopolin patriarkka.
Ortodoksinen kirkko ei aikoinaan antautunut turkkilaisvalloittajille. Toisen maailmansodan aikana kreetalaisluostareissa oli vastarintatoimintaa. Luostarit antoivat suojaa esimerkiksi liittoutuneiden maiden sotilaille. Kirkko on pyrkinyt jo satojen vuosien ajan säilyttämään kreikkalaista kulttuuria ja kreikan kieltä.
Chaniássa, Réthymnossa, Iraklionissa ja Ágios Nikólaoksessa toimii kussakin myös roomalaiskatolinen kirkko.
Kulttuuri > Ruoka ja juoma > Ruoka

Kreetalaiset ovat vuosituhansien kuluessa valmistaneet ruokaa peruselintarvikkeista, kuten vuohen- ja lampaanlihasta, kasviksista, pähkinöistä, hedelmistä sekä erilaisista yrteistä. Kreetalainen keittiö on saanut vaikutteita historian saatossa myös venetsialaisilta ja osmaneilta.
Kreetalla taverna on yleisin ravintolatyyppi. Niissä tarjoillaan valmiita ruoka-annoksia, salaatteja, kalaa ja grillattua lihaa. Psarótavernassa tarjoillaan erityisesti kalaa ja psistaríassa puolestaan grillattua lihaa.
Kreetalla kaikki asiakkaan tilaamat ruoat tuodaan pöytään samaan aikaan kreikkalaista salaattia lukuun ottamatta. Meze-niminen alkupalalajitelma on tunnetuin alkuruoka saarella. Muita alkuruokia ovat esimerkiksi tsatsiki, melizanosaláta eli munakoisosta tehty salaatti ja dolmádes eli viininlehtikääryleet. Tunnettuja pääruokia ovat musaka eli munakoisopaistos, kleftikó eli savipadassa kypsennettyä perunaa, vihanneksia ja lihaa, pastítsio eli juustolla kuorrutettua lihaa, tomaattia ja makaronia uunissa valmistettuna, paidákia eli grillattu lampaankyljys, souvláki eli grillattu sian- tai lampaanlihavarras sekä stifádo eli tomaatti-, sipuli- ja häränlihamuhennos, joka on haudutettu savipadassa. Kaikki Kreetan liha lammasta lukuun ottamatta on tuontilihaa. Kala on Kreetalla kallista, koska saaren vedet kärsivät liikakalastuksesta. Kreetalaiseen keittiöön kuuluvat kuitenkin esimerkiksi kalamári eli mustekala, barbóunia eli punamullo ja xifías eli miekkakala. Kasvisruoista mainittakoon bouréki eli juustoa, kesäkurpitsaa ja perunaa sisältävä piirakka sekä fasouláda, jossa on tomaattia ja vihreitä papuja.
Kulttuuri > Ruoka ja juoma > Juoma

Kreetalaiset nauttivat lasin viiniä lähes joka aterialla. Viiniä viljelläänkin kaikkialla Kreetalla, ja vuodessa sitä tuotetaan noin 60 000 tonnia, mikä on noin 15 prosenttia koko Kreikan viinintuotannosta. Kreetalla suosituimpia aperitiiveja ovat kirkkaat alkoholijuomat raki ja ouzo.
Kreetalaismiesten suosituimpia kokoontumispaikkoja ovat kafeneíon-nimiset kahvilat, joissa he esimerkiksi pelaavat távli-lautapeliä, lukevat lehtiä sekä puhuvat politiikasta.
Kulttuuri > Ruoka ja juoma > Kreetalainen ruokavalio

Kreetalainen ruokavalio koostuu perinteisesti pääosin kasvikunnan antimista, kuten täysjyväviljasta, oliiviöljystä, vihanneksista ja hedelmistä. Niitä täydennetään maitotuotteilla, kalalla, lihalla ja viinillä. Kalaa syödään usein, vaaleaa lihaa vain pari kertaa viikossa ja punaista lihaa kerran kuukaudessa.
Terveellisen kreetalaisen ruoan on useissa tutkimuksissa todettu olevan hyväksi sydämelle, laskevan kolesterolia ja korkeaa verenpainetta, vähentävän syövän, allergioiden, diabeteksen ja osteoporoosin riskiä sekä estävän dementiaa ja Alzheimerin tautia. Kreetalla sairastui sydäntauteihin 1960-luvun alussa 100 000 henkeä kohti yhdeksän ihmistä, kun esimerkiksi Suomen Pohjois-Karjalassa vastaava luku oli 466 ihmistä. Sittemmin Kreeta alkoi teollistua, ja sinne alettiin tuoda ulkomaisia elintarvikkeita. Tästä seurasi se, että väestö alkoi sairastua yhä enemmän ja kuolleisuustilastot muuttuivat länsimaille tyypillisiksi. Tämän jälkeen kreetalaisen ruokavalion arvo tiedostettiin ja tehtiin suositukset.
Kulttuuri > Urheilu

Kreeta osallistui omalla joukkueellaan vuoden 1906 Ateenan välikisoihin. Joukkue koostui kahdeksasta yleisurheilijasta, joista maratonille osallistunut Nikólaos Malintrétos osallistui myös 300 m:n sotilaskivääriammuntaan. Joukkue ei saavuttanut yhtään mitalia eikä pistesijaa.
Iraklionlaiset Ergotelis FC ja OFI Kreeta sekä plataniáslainen Platanias F.C. pelaavat jalkapalloa Kreikan Superliigassa eli ylimmällä sarjatasolla. Iraklionista on kotoisin lisäksi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Gamma Ethnikissä pelaava Atsalenios FC. Niin ikään Iraklionista tulee koripallojoukkue Iraklio BC, joka on pelannut ylimmällä sarjatasolla A1 Ethnikissä ja toiseksi ylimmällä tasolla A2 Ethnikissä. Nykyisin joukkue pelaa alemmilla tasoilla.
Tunnettuja kreetalaisia urheilijoita ovat tennispelaaja Eléni Daniilídou, koripalloilija Andréas Glyniadákis sekä jalkapalloilijat Giórgos Samarás ja Níkos Machlás.
Kulttuuri > Viestimet

Kreetalaisia sanomalehtiä ovat iraklionlaiset Néa Kríti, Mesógeios ja Patrís, chaniálaiset Chaniótika Néa ja Agónas tis Krítis, réthymnolainen Rethemniótika Néa sekä Anatolí Ágios Nikólaoksesta.
Ympäri saarta toimii useita paikallistelevisioita, jotka lähettävät muun muassa uutisia, elokuvia, dokumentteja, musiikkivideoita ja kulttuuriohjelmia. Merkittävin paikallistelevisio on Kríti TV. Kreetalla toimii useissa paikoissa myös paikallisradioasemia.
Kirjallisuutta

Tuominen, Merja: Kreeta – Zeuksen paratiisi.  Kansankulttuuri Oy, 1985.  ISBN 951-615-366-6
Tuominen-Gialitaki, Merja: Viisaan syömisen lähteillä: kreetalaisen keittiön salaisuudet.  Kustannusosakeyhtiö Tammi, 2007.  ISBN 978-951-31-2541-7
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreeta Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Kreeta Wikimatkoissa
Kreeta.info – Suomenkieliset Kreeta-sivut
Kreetan saaret
| --- | --- |
Pääsaari:  Kreeta
Alisaariryhmät:   Dionysadit Dragonáda  Gianysáda  Paximáda 
Muut pienemmät saaret:   Aféntis Christós  Ágioi Pántes  Ágioi Theódoroi  Ágios Nikólaos  Ágria Gramvoúsa  Agriómandra  Chrysí  Día  Elafonísi  Elása  Fotiá  Gávdos  Gavdopoúla  Gkrántes Paximádi  Prasonísi  Savoúra  Ímeri Gramvoúsa  Kárga  Kaválloi  Kolokythiá  Konída  Koufonísi  Kymó  Kyriamádi  Lazaréta  Léon  Loutró  Makronísi  Makrouló  Mármaros  Mavronísi  Mikronísi, Iraklion  Mikronísi, Lasíthi  Móchlos  Palaiósouda  Papadóplaka  Paximádi  Paximádia Megálo Paximádi  Mikró Paximádi  Peristeróvrachoi  Petalída  Petalídi  Pontikonísi  Prosforá  Pseíra  Sídero  Soúda  Spinalónga  Strongyló  Theodoropoúla  Thétis  Tráchilos  Tráfos  Vryonísi  muita saaria 
Kreetan sijainti ja kartta.
Samarián rotko.
Lasíthin ylätasankoa syksyllä.
Lunta vuoren huipulla Lasíthi-vuoristossa.
Näkymä Árvin kylään saaren etelärannikolla. Taustalla Libyanmeri ja etualalla oliivipuita.
Kri-kritä tavataan muun muassa Samarián rotkossa.
Knossoksen palatsin raunioita.
Härkähyppyä kuvaava fresko Knossoksesta. Minolaiset palvoivat härkää.
Minolaista keramiikkaa.
Doorilaiselta ajalta peräisin oleva Euroopan vanhin laintaulu, Gortynin laintaulu.
Chanián venetsialainen satama.
Kreetan kartta vuodelta 1719.
Saksalaisia laskuvarjosotilaita laskeutumassa saarelle Kreetan taistelun aikana toukokuussa 1941.
Näkymä etelärannikon Mátalan kylään eräästä vanhasta, muun muassa hippien aikoinaan asuttamasta luolasta.
Ateenan kuninkaan poika Theseus tappamassa Minotaurosta.
Tori saaren pääkaupungissa Iraklionissa.
Kreetan rannikolla sijaitsevalla pienellä Elafonísin saarella on Kreetan länsirannikon toiseksi pisin uimaranta. Taustalla Kreetan korkeat vuoret.
Tunneli ja silta E75-tiellä Iraklionin kupeessa.
Kreetalainen säveltäjä ja laulaja Psarantonis esiintymässä lyyransa kanssa.
Perinteistä tanssia etelärannikon Sfakiássa.
Níkos Kazantzákiksen hauta Iraklionissa.
Arkádin luostari, jonka ruutivarasto räjäytettiin vuonna 1866.
Johannes Kastaja kuvattuna ikoniin Ápteran luostarissa.
Kuivatusta ohraleivästä, öljystä, tomaatista, juustosta, oreganosta ja oliiveista koostuva koukouvagia-ruoka-annos kreetalaisessa tavernassa tarjoiltuna.
Keitettyjä etanoita tomaatin kera kreetalaisessa ravintolassa tarjoiltuna.
Stina Blackstenius

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Emma Stina Blackstenius
Syntymäaika: 5. helmikuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Vadstena, Ruotsi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 174 cm
Seura
Seura: Arsenal
Junioriseurat
: Vadstena GIF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2012 | Vadstena GIF | 35 | (59) |
| 2013–2016 | Linköpings FC | 79 | (39) |
| 2017–2019 | Montpellier HSC | 43 | (25) |
| 2019–2020 | Linkopings FC | 22 | (9) |
| 2020–2021 | BK Häcken | 40 | (25) |
| 2022– | Arsenal | 11 | (6) |
Maajoukkue
| 2015– | Ruotsi | 83 | (28) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. heinäkuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. lokakuuta 2022.
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | jalkapallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ranska 2019 | jalkapallo |  |
|  Pronssia | Australia & Uusi-Seelanti 2023 | jalkapallo |  |
Emma Stina Blackstenius (s. 5. helmikuuta 1996 Vadstena, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa Englannin Superliigassa Arsenalin joukkueessa, johon hän siirtyi tammikuussa 2022 ruotsalaisseura BK Häckenistä. Kotimaansa lisäksi hän on aiemmin pelannut kaksi vuotta Ranskassa.
Blackstenius voitti jalkapallon naisten alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015 kultaa Ruotsin joukkueessa. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja oli samana vuonna alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa viidellä maalillaan turnauksen paras maalintekijä yhdessä kahden muun pelaajan kanssa. MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia ja pelasi avauskokoonpanossa kuudessa ottelussa ja teki voittomaalin neljännesvälierässä Kanadaa vastaan sekä puolivälierässä Saksaa vastaan. EM-kilpailuissa 2022 Ruotsi ylsi välieriin ja Blackstenius pelasi joukkueen kaikki viisi ottelua. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan. Hän on syyskuun 2022 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 83 maaottelua ja tehnyt niissä 28 maalia
Sillon

Sillon (ranskaa, = 'uurre') oli entisen upseerin Marc Sangnierin 1895 Ranskassa perustama, pyrkimyksiltään tasavaltalais-kansanvaltainen katolinen yhdistys. Sillonin toiminta oli aluksi yksinomaan sosiaalista laatua. Mutta sen jälkeen kun valtio ja kirkko Ranskassa erotettiin  1905 toisistaan kokonaan, sen ohjelmaan tuli tasavaltaisen kansanvallan ihanteiden ja katolisuuden periaatteiden keskinäisen sopusoinnun aikaansaaminen Ranskan katolisuuden elvyttämiseksi katolilaisten vapaalla valtiollisella ja sosiaalisella toiminnalla. Näin Sillon  muuttui yhä enemmän luonteeltaan poliittiseksi puolueeksi. Paavi Pius X vaati 1910 kirjeellään sillon-liikkeen alistamista kirkon viranomaisten määräysvaltaan. Liike lakkautettiin. Edistääkseen näkemystään sosiaalisesta katolisuudesta Sangnier perusti 1912 sen seuraajaksi järjetön Ligue de la jeune République. Vuonna 1936 sen nimeksi tuli Parti de la Jeune République, ja 1985 se lopetti toimintansa mutta sitä ei lakkautettu kokonaan.
Lyonin toinen kirkolliskokous

Neljästoista ekumeeninen eli yleinen, koko "yhdeksi, pyhäksi, katoliseksi ja apostoliseksi" itsensä tunnustaman kirkon piispojen kirkolliskokous pidettiin vuonna 1274 Lyonissa. Sitä kutsutaan myös nimellä Lyonin toinen kirkolliskokous.
Paavi Gregorius X:n aikana pidettyyn kirkolliskokoukseen osallistuivat paavin lisäksi Antiokian patriarkka, Konstantinopolin patriarkka, 15 kardinaalia, 500 piispaa ja yli tuhat muuta edustajaa.
Ortodoksinen kirkko ei tunnusta tätä kirkolliskokousta todelliseksi ekumeeniseksi kirkolliskokoukseksi.
Joulupukkiralli

Joulupukkiralli (engl. Santa Claus rally) tarkoittaa osakemarkkinoilla esiintyvää anomaliaa, jossa osakkeiden pörssikursseilla on taipumus nousta joulun aikoihin. Ilmiö on tilastollinen eikä se esiinny joka vuosi.
Joulupukkiralli esiintyy joulun ja uuden vuoden ensimmäisten kaupankäyntipäivien välillä.
Ilmiön selityksiä

Anomalian löytäjänä pidetään Yale Hirschiä, joka esitteli ilmiön vuonna 1972. Alkuperäisen määritelmän mukaan joulupukkiralli kestää seitsemän kaupankäyntipäivää: vuoden viisi viimeistä sekä seuraavan vuoden kaksi ensimmäistä kaupankäyntipäivää.
Joulupukkirallin esiintymiselle on esitetty useita selityksiä. Sen on esitetty johtuvan muun muassa kursseja nostavan tammikuuilmiön ennakoinnista, vero-optimoinnista, osakesalkkujen tasapainottamisesta ja tappiollisten osakkeiden siivoamisesta pois institutionaalisten sijoittajien salkuista.
Ilmiöön liittyvät osakkeiden myyntiaallot päättyvät historiallisesti viimeistään 23.12. tai 24.12. Joulukuun viimeisten 1–2 viikon aikana kaupankäyntimäärä putoaa, sillä moni sijoittaja jää jouluna joululomalle. Tuolloin voi olla vaikea toteuttaa suuria myyntitoimeksiantoja.
Kaksi muuta ilmiötä voivat voimistaa joulupukkiralliin liittyvää myyntiaaltoa ja nousurallia:
kuunvaihdeilmiö, jossa kurssit laskevat loppukuusta ja nousevat alkukuusta
joulukuun kolmanteen perjantaihin osuva osakejohdannaisten erääntymispäivä
Reijo Hongisto

| Reijo Hongisto |
| --- | --- |
 Reijo Hongisto elokuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1962 (ikä 62) Alajärvi
Poliitikko
Puolue:  Sininen tulevaisuus
Entiset puolueet:  Perussuomalaiset
Asema:  kansanedustaja (2011–2019) Kunnanvaltuutettu (2005–2021)
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Kotipaikka:  Vimpeli
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Reijo Henrik Hongisto (s. 16. huhtikuuta 1962 Alajärvi) on suomalainen poliitikko, kansanedustaja vuosina 2011–2019 ja Vimpelin kunnanvaltuutettu vuodesta 2005 vuoteen 2021. Siviiliammatiltaan Hongisto on vanhempi konstaapeli. Hän työskenteli poliisina vuodesta 1984 eduskuntaan valintaansa saakka.
Poliittinen ura

Hongisto valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa Vaasan vaalipiiristä 7 444 äänellä. Vaalikaudella hän oli hallintovaliokunnan ja maa- ja metsätalousvaliokunnan jäsen sekä liikenne- ja viestintävaliokunnan varajäsen. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Hongisto valittiin jatkokaudelle hänen kerättyään vaaleissa kaikkiaan 6 736 ääntä. Hän toimi varapuheenjohtajana maa- ja metsätalousvaliokunnassa ja jäsenenä työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa.
Hongisto valittiin Vimpelin kunnanvaltuustoon ensimmäisen kerran vuoden 2004 vaaleissa. Hän oli kuntavaalien ääniharava Vimpelissä vuosina 2008 ja 2012. Hongisto valittiin neljännelle kaudelle valtuustoon vuonna 2017. Vuosina 2009–2012 hän oli kunnanhallituksen toinen varapuheenjohtaja ja vuodesta 2013 valtuuston ensimmäinen varapuheenjohtaja. Hän on ollut perussuomalaisten puoluehallituksen jäsen ja Etelä-Pohjanmaan piirin varapuheenjohtaja.
Kesäkuussa 2017 Hongisto erosi 19 muun perussuomalaisen kansanedustajan kanssa perussuomalaisesta eduskuntaryhmästä ja siirtyi Uusi vaihtoehto -ryhmään, joka sai sittemmin nimen Sininen tulevaisuus. Hongisto oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Vaaleissa hän keräsi kaikkiaan 1 333 ääntä, mutta ei tullut valituksi.
Sporttipassi

| SporttiPassi |
| --- | --- |
Perustettu:   2007 (Helsinki, Suomi)
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Sähköinen liikuntaseteli
Kotisivu:  www.epassi.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
SporttiPassi (nykyään ePassi) on sähköinen liikuntaseteli, joka on kehitetty työnantajien tarjoaman verottoman liikuntaedun maksuvälineeksi. SporttiPassi on tuotettu yhdessä SLU:n (Suomen Liikunta ja Urheilu ry) kanssa.
Palvelu on lanseerattu työpaikkaliikunnan kehittämiseksi. Sporttipassin tarkoitus on "työntekijöiden hyvinvoinnin lisäämien, kannustaminen ja palkitseminen osallistumalla liikunta- ja kulttuuriharrasteiden ja penkkiurheilun kustannuksiin".
Mobiililippu on tekstiviestilippu, joka tilataan soittamalla. Se poikkeaa oleellisesti setelijärjestelmistä siinä, että työnantajia laskutetaan vain todellisesta käytöstä. Käyttöä voidaan seurata reaaliaikaisesti.
Sporttipassi sopii urheilu- ja kulttuuripääsylippujen maksuun. Sen käyttöä valvoo työnantaja, jonka tulee kertoa verottajalle, kuka on käyttänyt palvelua ja millä euromäärällä.
Epassi ja Smartum

Syyskuussa 2024 tiedotettiin Epassin (ent. Sporttipassi) ja Smartumin yhdistymisestä, jolloin Smartum siirtyi osaksi Epassi Groupia.
Aiheesta muualla

SporttiPassi (Arkistoitu – Internet Archive)
Ivar Luuton

Ivar ja Ubbe ryöstelevät maaseutua. Kuvitusta 1400-luvun käsikirjoituksesta. British Library.
Ivar Luuton tai Ivar Ragnarsson (muinaisnorjaksi Ívarr hinn Beinlausi, k. 873 Dublin) oli tanskalainen viikinkipäällikkö. Hänet tunnetaan parhaiten yhtenä suuren pakana-armeijan päälliköistä. Se oli viikinkiarmeija, joka valloitti Englannin länsiosat 800-luvulla. Ivar lienee saanut lisänimensä luustosairauden tai jonkin vamman vuoksi.
Ivar oli tarinoiden mukaan viikinkipäällikkö Ragnar Lodbrokin poika, mutta muuten Ivarin varhaisvaiheet ovat pitkälti hämärän peitossa. Ivarin mainitaan johtaneen vuonna 855 ryöstöretkeä Thamesin jokisuulle sekä osallistuneen 850-luvulla Olav Kviten joukoissa useisiin taisteluihin Irlannissa.
Vuonna 865 Ivar sekä hänen veljensä Halfdan Ragnarsson ja Ubbe Ragnarsson johtivat Englantiin suuren viikinkiarmeijan, jota kristityt kutsuivat suureksi pakana-armeijaksi. Veljesten oli tarkoitus kostaa isänsä Ragnar Lodbrokin kuolema. Ragnar oli kuollut vankeudessa ehdittyään sitä ennen ryöstellä Northumbrian kuningaskuntaa. Tarujen mukaan Northumbrian kuningas Ælla oli heittänyt Ragnarin käärmekuoppaan voitettuaan hänet ensin taistelussa.
Ivarin joukot rantautuivat Itä-Angliassa, jossa ne kohtasivat vain heikkoa vastarintaa. Sen jälkeen viikingit hyökkäsivät Northumbriaan, jossa valloittivat Yorkin vuonna 866. Ælla ja hänen syrjäyttämänsä Osberht yhdistivät voimansa viikinkejä vastaan, mutta saivat kummatkin surmansa maaliskuussa 867 käydyssä taistelussa. Joidenkin kertomusten mukaan Ælla ei olisi kuollut taistelussa, vaan viikingit olisivat teloittaneet hänet vasta taistelun jälkeen erityisen julmalla tavalla.
Ivar asetti tämän jälkeen Northumbrian nukkehallitsijaksi Ecgberhtin ja johti viikinkiarmeijan Nottinghamiin, Mercian kuningaskuntaan. Mercian kuningas Burgred pyysi Wessexilltä apua, ja Wessexin kuningas Ethelred sekä hänen nuorempi veljensä Alfred (tuleva Alfred Suuri) saapuivat piirittämään Nottinghamia, jolloin tanskalaiset vetäytyivät Yorkiin taistelutta. Viikinkiarmeija viipyi Yorkissa vuoden verran. Vuonna 869 viikingit marssivat halki Mercian ja palasivat Itä-Angliaan, missä he voittivat taistelussa kuningas Edmundin.
Ilmeisesti Ivar ei osallistunut 870-luvun epäonnistuneeseen yritykseen valloittaa Wessex. Sen sijaan hän liittyi vanhan toverinsa Olav Kviten joukkoihin Skotlannissa. Myöhemmin he palasivat Irlantiin, jossa Ivar kuoli vuonna 873.
Ivar Luuton saattoi olla sama henkilö kuin Ímar, joka perusti Hy Ivarin eli Uí Ímairin dynastian 800-luvulla.
Maarit Feldt-Ranta

| Maarit Feldt-Ranta |
| --- | --- |
 Feldt-Ranta heinäkuussa 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1968 Karjaa
Kuollut: 27. marraskuuta 2019 (51 vuotta) Helsinki
Poliitikko
Puolue:  SDP
Asema:  kansanedustaja (2007–2019) kunnanvaltuutettu (2001–2019)
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Raasepori
Maarit Kristiina Feldt-Ranta (o.s. Feldt, 26. huhtikuuta 1968 Karjaa – 27. marraskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän oli vuodesta 2007 vuoteen 2019 SDP:n kansanedustaja Uudenmaan vaalipiiristä. Vuosina 2005–2008 hän oli SDP:n puoluesihteeri.
Tausta ja ura

Feldt-Ranta valmistui ylioppilaaksi Karjaan (suomenkielisestä) lukiosta vuonna 1987. Hän oli valtiotieteiden ylioppilas.
Ennen poliittista uraansa Feldt-Ranta työskenteli muun muassa luokanopettajana (1988), toimittajana (1988), Akavan tietopalvelusihteerinä (1990–1994), nuorisosihteeri-ohjaajana (1997), Kulturföreningen Etnokultin tuottajana (1998), Karjaan kaupungin henkilöstösihteerinä (1999) sekä it-projektisihteerinä (1999–2000) ja Karis Kurscenterin projektisihteerinä (2000–2001) ja projektipäällikkönä (2001–2003).
Poliittinen ura

Ennen valintaansa puoluesihteeriksi hän avusti useaa ministeriä Jäätteenmäen ja Vanhasen hallituksissa: vuosina 2003–2004 hän oli opetusministeri Tuula Haataisen erityisavustaja, vuonna 2004 työministeri Tarja Filatovin erityisavustaja ja vuonna 2005 valtiovarainministeri Antti Kalliomäen erityisavustaja sekä sosiaalidemokraattisen hallitusryhmän sihteeri.
Feldt-Ranta toimi SDP:n puoluesihteerinä vuosina 2005–2008. Hän on aikaisemmin kahteen otteeseen (2004–2005, 2014–2015) toiminut suomenruotsalaisten sosiaalidemokraattien (FSD) puheenjohtajana. Feldt-Ranta on SDP:n puoluehallituksen pitkäaikainen (2005-) jäsen. Feldt-Ranta valittiin 2017 Lahden puoluekokouksessa SDP:n toiseksi varapuheenjohtajaksi.
Feldt-Rannalla oli useita Pohjoismaihin liittyviä luottamustehtäviä. Pohjoismaiden neuvoston lisäksi hän toimi Eduskunnan Ruotsi-ystävyysryhmän puheenjohtajana, Eduskunnan Norja-ystävyysryhmän jäsenenä, Suomi-Ruotsi-seuran puheenjohtajana ja Suomalais-Ruotsalaisen kulttuurisäätiön hallituksen jäsenenä. Hän oli myös SDP:n Ulko- ja turvallisuuspoliittisen työryhmän jäsen.
Feldt-Ranta ilmoitti kesäkuussa 2017 tavoittelevansa SDP:n presidenttiehdokkuutta vuoden 2018 vaaleissa. Feldt-Ranta sai SDP:n presidenttiehdokkaan neuvoa antavassa jäsenäänestyksessä 42 % äänistä ja sijoittui esivaalissa toiseksi. SDP:n presidenttiehdokkaaksi asetettiin Tuula Haatainen, joka sai 48 % jäsenäänestyksen äänistä.
Poliittinen ura > Kunnallispolitiikka

| Eduskuntavaalit> Vuosi | Eduskuntavaalit> Vaalipiiri | Eduskuntavaalit> Äänet | Eduskuntavaalit> Tulos | Eduskuntavaalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Uusimaa | 1 097 | ei valittu |  |
| 2007 | Uusimaa | 5 949 | valittiin |  |
| 2011 | Uusimaa | 7 546 | valittiin |  |
| 2015 | Uusimaa | 8 749 | valittiin |  |
Kuntavaalit
| Vuosi | Kunta | Äänet | Tulos |  |
| 2000 | Pohja | 69 | valittiin |  |
| 2004 | Pohja | 150 | valittiin |  |
| 2008 | Raasepori | 1 378 | valittiin |  |
| 2012 | Raasepori | 1 009 | valittiin |  |
| 2017 | Raasepori | 1 659 | valittiin |  |
Kunnallispolitiikassa Feldt-Ranta vaikutti vuodesta 2000, jolloin hänet valittiin Pohjan kunnanvaltuustoon. Kunta yhdistettiin vuonna 2009 uuteen Raaseporin kaupunkiin, jonka kaupunginvaltuustoon Feldt-Ranta valittiin kaupungin ääniharavana 1 378 äänellä vuoden 2008 kunnallisvaaleissa. Feldt-Ranta toimi SDP:n ryhmäpuheenjohtajana Raaseporin kaupunginvaltuustossa. Feldt-Ranta ilmoitti 2. lokakuuta 2016 olevansa ehdolla vuoden 2017 kunnallisvaaleissa Raaseporissa. Vaaleissa hän sai 1 659 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle Raaseporin valtuustoon.
Poliittinen ura > Kansanedustaja

Feldt-Ranta oli ehdolla eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa Uudenmaan vaalipiiristä muttei tullut valituksi. Vuoden 2007 vaaleissa hänet valittiin kansanedustajaksi 5 949 äänellä. Hän uusi paikkansa vuoden 2011 ja 2015 vaaleissa.
Feldt-Ranta oli tarkastusvaliokunnan (2015–) ja Yleisradion hallintoneuvoston jäsen (2011–2014, 2015–) sekä Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan varapuheenjohtaja (2015–, aiemmin jäsen 2007–2011). Feldt-Ranta valittiin syyskuussa 2016 eduskunnan Suuren valiokunnan varajäseneksi. Hän oli myös perustuslakivaliokunnan jäsen (2011–2012 ja 2013–2014) sekä hallintovaliokunnan jäsen (2007–2014, 2014–2015) ja varapuheenjohtaja (2011–2014).
Yksityiselämä

Feldt-Rannan isoisän isä oli Pielavedellä syntynyt huutolainen Fredrik Feldt (1878–1918), joka Etelä-Suomeen muutettuaan vaikutti työväenliikkeessä Karjaalla. Hänet ammuttiin sisällissodan aikana Västankvarnin teloituksissa.
Feldt-Ranta ui nuorena kilpaa ja voitti 12-vuotiaana suomenruotsalaisen SFI:n kisoissa viestikultaa. Lisäksi Feldt-Ranta pelasi lento-, käsi- ja jalkapalloa. Hän oli myös innokas suunnistaja.
Feldt-Rannalla oli kolme lasta ja yksi lapsenlapsi. Hän kihlautui jouluaattona 2018 toimittaja Vesa Kallionpään kanssa.