stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hieronta
Terveysvaikutukset tutkimusten mukaan

Hieronta hoitomuotona on tieteelliseen näyttöön perustuvaa vain tietyissä tapauksissa. Esimerkiksi hieronnan hyödyllisyydestä on tieteellistä näyttöä krooniseen alaselkäkipuun, kun se yhdistetään kuntoutukseen. Pelkästä hieronnasta yksinään ei ole taas vahvaa tieteellistä näyttöä hoitomuotona. Ilman kuntoutuksen yhdistämistä hieronnan hyödyt jäävät vain hetkellisiksi.
Hieronta voi myös antaa hetkellistä helpotusta hartia- ja niskakipuun tutkimusten mukaan. Hyötyjen näyttö ei ollut kuitenkaan niin vahvaa, että hoitoa voitaisi suositella lääketieteellisenä hoitomuotona kipuun. Lyhytaikaista hyötyä hieronta antaa myös nivelrikon hoidossa.
Hieronnan hyödyistä päänsäryn hoidossa ei ole tieteellistä näyttöä.
Hieronnan antaman elämänlaadun parantumisen on havaittu mahdollisesti auttavan tietyissä sairauksissa. Hoito on auttanut potilaita ahdistuksen ja masennuksen kanssa. Syöpäpotilailla hieronta voi vähentää myös stressiä ja uupumusta Vähintään 5 viikkoa jatkunut hoito voi auttaa fibromyalgian oireissa kanssa. HIV- ja AIDS-potilailla on myös mahdollisesti havaittu hyötyä hoidosta.
Ennenaikaisesti syntyneille lapsille tehty hieronta voi auttaa painonkasvun kanssa mahdollisesti. Normaalisti syntyneille lapsille ei ole havaittu hyötyjä.
Dementiapotilaiden masennusoireita on voitu hoitaa lääkkeettömästi hieronnan avulla. Osalla potilaista lääkkeettömät hoidot, joihin kuuluu hieronnan ohella kognitiivinen stimulaatio lääkkein tai liikunnalla, ovat olleet tehokkaampia kuin hoito masennuslääkkeillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hieronta Wikimedia Commonsissa
Harvard Theological Review

| Harvard Theological Review |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  tiedejulkaisu
Julkaisija:  Harvard Divinity School / Cambridge University Press
ISSN:  ISSN 0017-8160
Perustettu:  1908
Kotikunta:  Cambridge, Massachusetts
Kotimaa:  Yhdysvallat
Ilmestymistiheys:  neljästi vuodessa
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
OCLC
Harvard Theological Review
Harvard Theological Review (HTR) on tiedejulkaisu, joka julkaisee vertaisarvioituja artikkeleita teologian ja uskontotieteen alalta. Sitä julkaisevat Harvardin yliopiston teologinen tiedekunta (Harvard Divinity School) ja Cambridge University Press.
Julkaisu on perustettu vuonna 1908 ja se on yksi Yhdysvaltain vanhimpia tiedejulkaisuja alalta.
Aiheesta muualla

Harvard Theological Review, Cambridge Journals Online (englanniksi)
Harvard Divinity School
Heinrich Trettner

| Heinz Trettner |
| --- | --- |
 Trettner vuonna 1941.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. syyskuuta 1907
Kuollut: 18. syyskuuta 2006 (98 vuotta)
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Natsi-Saksa  Länsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1925–1945 1956–1966
Taistelut ja sodat:  Espanjan sisällissota toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Kenraali
Heinrich Trettner (19. syyskuuta 1907 – 18. syyskuuta 2006) oli natsi-Saksan ilmavoimien Luftwaffen kenraaliluutnantti ja myöhemmin Länsi-Saksan asevoimien Bundeswehrin esikuntapäällikkö. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1966 ja kuoli vuonna 2006 viimeisenä natsi-Saksan kenraalikuntaan kuuluneena.
Elämäkerta > Espanjan sisällissodassa

Espanjan sisällissodassa Trettner toimi saksalaisten Legion Condor -osaston komentajan Hugo Sperrlen adjutanttina ja syyskuuhun 1937 mennessä oli osastossa lentueen komentaja.
Elämäkerta > Toisessa maailmansodassa

Toisen maailmansodan alettua Trettner toimi Kurt Studentin operaatiopäällikkönä osana 7. maahanlaskudivisioonaa. Operaatio Huskyn myötä vuonna 1943 muodostettiin 4. maahanlaskudivisioona Perugiassa ja Trettneristä tehtiin sen komentaja. Divisioonan ensimmäinen taistelu oli osanotto hyökkäykseen yhdysvaltalaisia vastaan Anzion sillanpääasemassa tammikuussa 1944. Trettner toimi tehtävässä sodan loppuun asti, kunnes divisioona antautui yhdysvaltalaisille joukoille 26. huhtikuuta 1945 ja hän jäi vangiksi 3. toukokuuta.
Elämäkerta > Toisen maailmansodan jälkeen

Trettner vietti kolme vuotta sotavankileirillä Britanniassa toisen maailmansodan päätyttyä ja vapautui vuonna 1948. Hän liittyi Länsi-Saksan asevoimien Bundeswehrin palvelukseen vuonna 1956 ja hänestä tehtiin välittömästi logistiikkapäällikkö Supreme Headquarters Allied Powers Europeen. Vuonna 1959 hänet nimitettiin Bunderwehrin esikuntapäälliköksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1966 ollessaan joutumassa sotaoikeuteen erimielisyyksistään virkaatekevän puolustusministerin kanssa.
Trettner oli vuonna 1974 osallisena Sandhurstin kuninkaallisen sotilasakatemian sotapelissä Britanniassa. Sotapelissä selvitettiin operaatio Seelöwen onnistumisen mahdollisuutta, jos sitä oltaisiin yritetty syyskuussa 1940.
Trettner kuoli 18. syyskuuta 2006, päivää ennen kuin olisi täyttänyt 99 vuotta. Hän oli kuollessaan viimeinen natsi-Saksan kenraalikuntaan kuulunut henkilö.
Heinrich Wilhelm Dove

| Heinrich Wilhelm Dove |
| --- | --- |
 Heinrich Wilhelm Dove vuonna 1857.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. lokakuuta 1803 Legnica, Preussi
Kuollut: 4. huhtikuuta 1879 (75 vuotta) Berliini, Saksan keisarikunta
Kansalaisuus:  preussilainen
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Paul Erman
Tutkimusalue:  fysiikka, meteorologia
Palkinnot:  Copley-mitali 1853
Heinrich Wilhelm Dove (6. lokakuuta 1803 Legnica, Preussi – 4. huhtikuuta 1879 Berliini, Saksan keisarikunta) oli preussilainen fyysikko ja varhainen meteorologi. Meteorologian alalla hän keskittyi erityisesti klimatologiaan.
Heinrich Wilhelm Dove opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa, filologiaa ja filosofiaa Wrocławin yliopistossa vuosina 1821–1824. Vuonna 1824 Dove siirtyi Berliinin yliopistoon, jossa hän lopetti opintonsa 1826. Dovesta tuli Königsbergin Albertus-yliopiston apulaisprofessori 1828, ja seuraavana vuonna hän siirtyi apulaisprofessoriksi Berliinin yliopistoon.
Dove aloitti professorin työn Friedrich-Wilhelms-Universitätissä vuonna 1845, ja toimi koulun rehtorina kausina 1858–1859 sekä 1871–1872. Vuonna 1849 hänestä tuli Preussin meteorologisen instituutin johtaja.
Tutkimus

Vuonna 1828 Dove havaitsi trooppisten hirmumyrskyjen pyörivän vastapäivään pohjoisella ja myötäpäivään eteläisellä pallonpuoliskolla.
Vuonna 1839 hän kiinnostui äänen binauraalisesta käsittelystä huomatessaan, että kahden taajuuksiltaan hieman toisistaan poikkeavan äänen soittaminen erikseen kumpaankin korvaan tuottaa kuuloaistimuksen, joka vastaa näiden aaltojen yhdistymistä fysikaalisessa interferenssissä.
Dove tutki myös lämmön jakautumista maapallolla, ilmaston vaikutusta kasvien kasvuun, ja mittasi ensimmäisenä heikkenevän magneettikentän induktiosta aiheutuvan virran sähköjohdossa.
Julkaisut

Dove julkaisi uransa aikana yli 300 tekstiä.
Toimittajana Repertorium der Physikissä 1837–1849
Meteorologische Untersuchungen. Berliini (1837)
Über die nichtperiodischen Änderungen der Temperaturverteilung auf der Oberfläche der Erde. Kuusi osaa. Berliini (1840–1859)
Über den Zusammenhang der Wärmeveränderungen der Atmosphäre mit der Entwicklung der Pflanzen. Berliini (1846)
Temperaturtafeln. Berliini (1848)
Verbreitung der Wärme auf der Oberfläche der Erde: erläutert durch Isothermen, thermische Isanomalen und Temperaturkurven. Berliini (1852)
Die Monats- und Jahresisothermen in der Polarprojektion. Berliini (1864)
Darstellung der Wärmeerscheinungen durch fünftägige Mittel. Kolme osaa. Berliini (1856–1870)
Die Witterungserscheinungen des nördlichen Deutschlands : 1850–1863. Berliini (1864)
Das Gesetz der Stürme. Berliini (1857)
Die Stürme der gemäßigten Zone. Berliini (1863)
Klimatologische Beiträge. Kaksi osaa. Berlin (1857–1869)
Klimatologie von Norddeutschland. Kaksi osaa. Berliini (1868–1871)
Eiszeit, Föhn und Sirocco. Berliini (1867)
Der schweizerische Föhn. Berliini (1868)
Über Maß und Messen. Berliini (1835)
Untersuchungen im Gebiete der Induktionselectricität. Berliini (1843)
Über Wirkungen aus der Ferne. Berliini (1845)
Über Electricität. Berliini (1848)
Darstellung der Farbenlehre. Berliini (1853)
Optische Studien. Berliini (1859)
Anwendung des Stereoskops, um falsches von echtem Papiergeld zu unterscheiden. Berliini (1859)
Der Kreislauf des Wassers auf der Oberfläche der Erde. Berliini (1866)
Gedächtnisrede auf Alexander von Humboldt. Berliini (1869)
Jäsenyydet ja tunnustukset

Preussin tiedeakatemian jäsenyys 1837
Royal Societyn jäsenyys 1850
Copley-mitali 1853
Kuun Dove-kraatteri on nimetty Heinrich Wilhelm Doven mukaan.
Käännös suomeksi
Hoidollinen kiinnipitäminen (psykiatria)

Hoidollinen kiinnipitäminen on psykiatrisissa sairaaloissa käytettävä hoitomuoto, jossa itselleen tai muille vaarallista potilasta rajoitetaan fyysisestiselvennä. Kiinnipidot ovat yleisimpiä lastenpsykiatriassa. Kiinnipidon pitäisi aina olla viimeisin ja samalla äärimmäisin keino rauhoittaa potilasta.selvennä Jos kiinnipito ei riitä rauhoittamaan potilasta, tämä yleisimmin johtaa potilaan siirtämisen lepositeisiin.
Helena Janeczek

| Helena Janeczek> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1964 München, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  Italia
Kirjailija
Tuotannon kieli: italia
Pääteokset:  La ragazza con la Leica (2017)
Palkinnot
 Strega-palkinto 2018 
Aiheesta muualla
www.helenajaneczek.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Helena Janeczek (s. 1964 München, Länsi-Saksa) on saksalaissyntyinen italialainen kirjailija. Hän sai vuonna 2018 Strega-palkinnon teoksellaan La ragazza con la Leica.
Janeczek syntyi Münchenissa puolalaiseen juutalaisperheeseen, mutta on asunut Italiassa yli 30 vuotta. Nykyisin hän asuu Milanossa.
Hieron (savenvalaja)

| Hieron> Ἱέρων |
| --- | --- |
 Hieronin signeeraus Makronin punakuviotekniikalla maalaamassa kyliksissä, n. 480 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 500-luku eaa.
Kuollut: 400-luku eaa.
Ammatti:  savenvalaja
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 490–480 eaa.
Taidesuuntaus:  punakuviokeramiikka
Hieron (m.kreik. Ἱέρων, Hierōn) oli antiikin kreikkalainen savenvalaja, joka teki attikalaista punakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 490–480 eaa.
Hieronin vaasien pääasiallinen maalari oli Makron. Hieronin ja Makronin yhteistuotannosta on säilynyt paljon esimerkkejä jälkimaailmalle. Niissä kuvataan naturalistisesti antiikin Ateenan jokapäiväistä elämää, urheilijoita ja erotiikkaa.
Teoksia

Skyfos, n. 480 eaa.
Kyliks, n. 480 eaa.
Kyliks, n. 480 eaa.
Kyliks, n. 480 eaa.
Kyliks, n. 480 eaa.
Harbinin teknillinen instituutti

| Harbinin teknillinen instituutti> 哈尔滨工业大学 |
| --- | --- |
 Harbinin teknillisen instituutin päärakennus.
Perustettu:  1920
Henkilökunta:  6 800 (2017)
Opiskelijoita:  43 500 (2017)
Sijainti:  Harbin, Weihai ja Shenzhen,   Kiina (45.7471°N, 126.6334°E)
Yhteistyö:  C9-liiga
Sivusto:  www.hit.edu.cn  (Huom. Sivusto ei https-suojattu)
Harbinin teknillinen instituutti (yksinkertaistetut merkit: 哈尔滨工业大学; perinteiset merkit: 哈爾濱工業大學; pinyin: Hāěrbīn Gōngyè Dàxué; engl. Harbin Institute of Technology, lyhennys HIT) on luonnontieteitä ja tekniikkaa painottava yliopisto Kiinan kansantasavallassa. Yliopiston pääkampus sijaitsee Heilongjiangin maakunnan Harbinissa. Lisäksi HIT:llä on kampukset Weihai ja Shenzhenissä.
Historiaa

HIT perustettiin alkujaan vuonna 1920 Harbinin kiinalais-venäläiseksi teollisuuden oppilaitokseksi. 1950-luvulla se oli toinen Neuvostoliiton kahdesta malliyliopistosta Kiinassa ja ainoa Kiinan kuudesta keskeisestä yliopistosta, joka sijaitsi Pekingin ulkopuolella.  Pitkä yhteistyö Neuvostoliiton kanssa näkyy myös yliopiston päärakennuksessa, jonka ulkoasu muistuttaa Moskovan valtionyliopiston päärakennusta.
Harbinin teknillinen instituutti on kuulunut Kiinan valtiohallinnon suosimien yliopistojen joukkoon vuosikymmeniä. Vuonna 1984 se valittiin viidentoista hallituksen suosiman yliopiston joukkoon, vuonna 1996 osaksi Projekti 211:ksi kutsuttua tukiohjelmaa ja vuonna 1999 mukaan vastaavaan Projekti 985:een. Se on yksi vuonna 2009 valitun C9-liigan yliopistoista, joiden kehittämiseen maailmanluokan yliopistoiksi Kiinan valtiovalta on panostanut huomattavasti.
Sijoitus kansainvälisisissä yliopistovertailuissa

Vuonna 2017 kansainvälinen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistoranking luokitteli yliopiston jaettuun sijaluokkaan 151–200 maailmassa. Se oli vertailussa 7.–9. arvostetuin yliopisto maassaan.
Opiskelijat ja henkilökunta

Vuonna 2017 alempaa korkeakoulututkintoa opiskeli Harbinin kampuksella 16 199 ja maisteri- tai tohtoritutkintoa 13 196 (7 999 M.A./M.Sc.- ja 5 197 Ph.D.-opiskelijaa).
 Weihain kampuksella vastaavat opiskelijamäärät olivat 10 620 ja 412 sekä Shenzhenin kampuksella 375 ja 2 776. Henkilökunnasta päätyöpaikka oli Harbinissa 5 389, Weihaissa 854 ja Shenzhenissä 586 ihmisellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harbinin teknillinen instituutti Wikimedia Commonsissa
Yliopiston sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (hit.edu.cn)
Weihain kampus (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (hitwh.edu.cn)
Shenzhenin kampus (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Harbin Institute of Technology (Category/ Internaltional Cyber Policy Center : Very high risk) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (aspi.org.au)
Helena Hiilivirta

Helena Eeva Kaarina Hiilivirta (o.s. Miettinen, s. 5. tammikuuta 1955 Liperi) on Helsingin Musiikkitalon entinen johtaja ja diplomisellisti. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1974, suoritti Sibelius-Akatemiassa soitonopettajan tutkinnon 1979, sellonsoiton diplomin 1981 ja humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1981.
Hiilivirta on toiminut Rovaniemen kaupungin jousikvartetin sellistinä 1975–1976, Lapin musiikkiopiston sellonsoiton opettajana 1975–1976, Helsingin kaupunginorkesterin virkaa tekevänä sellistinä 1976–1978, Savonlinnan orkesteriyhdistyksen sellon äänenjohtajana 1978–1980, Savonlinnan Oopperajuhlien orkesterin sellistinä 1978–1983, Sibelius-Akatemian apulaissihteerinä 1981–1982, Lahden kaupunginorkesterin intendenttinä 1983–1987, Länsi-Helsingin musiikkiopiston sellonsoiton opettajana 1987–1990 ja Porvoon Suvisoitto -festivaalin toiminnanjohtajana 1990–1993. Yleisradion musiikkitoimittajana hän toimi 1988–1991, Radion sinfoniaorkesterin intendenttinä 1991–1999, Ylen ykkösen musiikkipäällikkönä 2000–2006 ja Yleisradion musiikin osaamiskeskuksen päällikkönä 2001–2006. Helsingin musiikkitalon suunnittelujohtajana hän aloitti 2006 ja nimitettiin myöhemmin Musiikkitalon johtajaksi.
Hiilivirta ja Helsingin Musiikkitalo Oy:n toimitusjohtaja Kenneth Katter irtisanoutuivat 25. marraskuuta 2011. Lehtikirjoitusten mukaan he olisivat todellisuudessa saaneet potkut. Heidän sanotaan tulleen keskenään toimeen erittäin huonosti, ja kyse on alusta pitäen ollut arvovaltataistelusta. Heidän tilalleen palkataan yksi johtaja, joka vastaa sekä talosta että toiminnasta.
Hiilivirta valittiin elokuussa 2013 Tampere Filharmonian intendentiksi. Hän jäi eläkkeelle Tampere Filharmonian intendentin tehtävästä toukokuussa 2018, mutta hänet kutsuttiin hoitamaan tehtävää uudestaan tammikuusta syyskuuhun 2019.
Haryjalah

Haryjalah (ven. Харыялах) on näiden kylien nimi Sahan tasavallassa Venäjällä:
Haryjalah,  Kentikn kunnan keskuskylä Verhneviljuiskin ulusissa
Haryjalah, kylä Kjundjajen kunnassa Suntarin ulusissa
Haryjalah, kunnan keskuskylä Olenjokin piirissä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Haryjalah”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Henri Stenroth

Henri Stenroth
Henri Stenroth (s. 8. lokakuuta 1985 Nivala) on suomalainen laulaja, joka kruunattiin tangokuninkaaksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2007. Hän sai tuomaristolta 221 pistettä ja päihitti toiseksi sijoittuneen Antti Ahopellon kahdella pisteellä. Stenroth lauloi kilpailun finaalissa Antti Ahopellon kanssa Teemu Harjukarin ja Sinikka Svärdin tekemän "Onko rikos rakastaa" -tangon sekä kappaleet "Tango Desiree" ja "Keskiyön aikaan". Henri Stenrothin äiti on Suomen ensimmäinen tangoprinsessa Aura Stenroth.
Stenrothin esikoisalbumi Ensikerran julkaistiin huhtikuussa 2008. Tällä hetkellämilloin? putkiasentajana työskentelevä Stenroth on luonut uraa myös nyrkkeilijänä.
Aiheesta muualla

Tangomarkkinoiden kotisivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henri Stenroth Wikimedia Commonsissa
Seinäjoen tangomarkkinoiden tangokuninkaat
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Kauko Simonen  1986: Teuvo Oinas  1987: Harri Lahti  1988: Kari Piironen  1989: Risto Nevala 
1990-luku:   1990: Jouni Raitio  1991: Jaska Mäkynen  1992: Mika Pohjonen  1993: Sebastian Ahlgren  1994: Sauli Lehtonen  1995: Jari Sillanpää  1996: Tomi Markkola  1997: Matti Korkiala  1998: Jouni Keronen  1999: Petri Hervanto 
2000-luku:   2000: Antti Raiski  2001: Erkki Räsänen  2002: Mikko Kilkkinen  2003: Kari Hirvonen  2004: Tommi Soidinmäki  2005: Saska Helmikallio  2006: Marko Lämsä  2007: Henri Stenroth  2008: Jukka Hallikainen  2009: Amadeus Lundberg 
2010-luku:   2010: Marko Maunuksela  2012: Pekka Mikkola  2013: Kyösti Mäkimattila  2014: Teemu Roivainen  2015: Aki Samuli  2016: Marco Lundberg  2017: Teijo Lindström  2018: Jarno Kokko  2019: Johannes Vatjus 
2020-luku:   2022: Keijo Hietikko  2023: Pasi Flodström  2024: Harri Hautaniemi
Henry Luce

| Henry Luce |
| --- | --- |
 Henry Luce vaimonsa näytelmäkirjailija Clare Boothe Lucen kanssa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1898 Tengchow, Kiina
Kuollut: 28. helmikuuta 1967 (68 vuotta) Phoenix, Arizona, Yhdysvallat
Ammatti:  kustantaja
Henry Robinson Luce (3. huhtikuuta 1898 Tengchow, Kiina – 28. helmikuuta 1967 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kustantaja, joka perusti muun muassa Time-, Fortune-, Life- ja Sports Illustrated -lehdet. Hänestä tuli merkittävä yhteiskunnallinen vaikuttaja lehtiensa kautta.
Nuoruus ja koulutus

Henry Luce syntyi Kiinan Tengchowissa. Hänen isänsä oli pastori Henry Winters Luce ja äitinsä Elizabeth Root Luce. Hänen vanhempansa olivat presbyteerilähetyssaarnaajia. Henry oli ensimmäinen perheen neljästä lapsesta. Hän aloitti koulunkäyntinsä ankarassa brittiläisessä sisäoppilaitoksessa ja muutti 15-vuotiaana apurahan turvin Hotchkiss Schooliin. Luce pärjäsi hyvin koulussa ja toimi koulun lehtien toimittajana ja päätoimittajana. Lisäksi hän tutustui kouluaikanaan Briton Haddeniin.
Ura

Luce ja Hadden opiskelivat kumpikin Yalen yliopistossa ja valmistuivat vuonna 1920. Opiskeltuaan hetken Oxfordin yliopistossa Luce aloitti Chicago Daily Newsissa reportterina. Hän siirtyi Chicagosta baltimorelaiseen The News -lehteen, jossa myös Hadden työskenteli. Vapaa-ajallaan Luce ja Hadden suunnittelivat uutta viikoittaista aikakauslehteä, jota he kutsuivat ensin nimellä Facts. He jättivät työpaikkansa vuoden 1922 alkuvaiheissa ja alkoivat kerätä rahaa julkaisuaan varten. He saivat taakseen 72 sijoittajaa ja Time-nimen saanut lehti ilmestyi ensimmäisen kerran 3. maaliskuuta 1923.
Time alkoi tuottaa voittoa vuonna 1927, jolloin Luce ja Hadden perustivat Tide-talouslehden, joka myytiin vuonna 1930. Hadden kuoli vuonna 1929, jolloin Timen toimituksellinen ja taloudellinen johto siirtyi Lucelle. Hän suunnitteli samoihin aikoihin uutta Fortune-nimistä lehteä, jota alettiin julkaista vuonna 1930.
Luce hankki 1932 Architectural Forum -lehden, mutta Lucen julkaisuista suosituimmaksi nousi vuonna 1936 ensimmäisen kerran ilmestynyt Life. Lucen vaikutusvallan kasvaessa hänen lehtensä alkoivat olla merkittäviä kansainvälisten uutisten levittäjiä. Niiden välittämien uutisten katsottiin tosin olleen Lucen kannattamien aatesuuntausten kuten internationalismin värittämiä. Luce ja Time kannattivat vielä 1930-luvun puolivälissä fasismia kommunismin vastustajana. Adolf Hitlerin hallinnon osoittaessa aggressiivisuutta Lucen lehdet alkoivat vastustaa fasismia. Kiinan sisällissodan ja Kiinan–Japanin sodan aikana Timessa ja Lifessa julkaistiin useita Tšiang Kai-šekia tukevia artikkeleita.
Vuoden 1938 Münchenin sopimuksen jälkeen Lucen julkaisut alkoivat puoltaa Yhdysvaltain väliintuloa Euroopassa. Luce pyrki näin herättämään erityisesti republikaanipuolueen sisällä vastustusta eristäytymispolitiikkaa vastaan. Luce oli tukenut vuoden 1936 presidentinvaaleissa Alf Landonia ja 1940 Wendell Willkietä. Yhdysvaltain liityttyä sotaan Pearl Harborin iskun jälkeen Lucen lehdet pyrkivät edistämään sodan voittoa.
Luce asettui kylmän sodan aikana selvästi vastustamaan Neuvostoliittoa. Timessa ja Lifessa julkaistiin usein artikkeleita, joissa väitettiin Neuvostoliitolla olevan pahoja aikomuksia. Lehdissä kannatettiin myös Yhdysvaltain antikommunistisia tavoitteita. Osa Time-lehden voimakkaasta antikommunismista meni vanhemman toimittajan Whittaker Chambersin piikkiin.
Lucen viimeinen lehtiyritys oli Sports Illustrated, jota alettiin julkaista vuonna 1954. Hän jäi vuonna 1964 eläkkeelle Time Inc -yritysten julkaisujen päätoimittajan paikalta. Hän oli tuolloin yrityksen pääomistaja, joka omisti 16,2 prosenttia osakkeista. Lucen omistusten arvo oli yli 42 miljoonaa dollaria, ja hänen vuotuiset tulonsa ylittivät miljoonan dollarin rajan.
Yksityiselämä ja kuolema

Henry Luce oli kahdesti naimisissa. Hänen avioliittonsa Lila Ross Hotzin kanssa kesti 1923–1935. He saivat kaksi lasta, Henryn ja Peter Paulin. Pian eronsa jälkeen Luce meni naimisiin Clare Boothe Brokaw’n kanssa. Brokaw oli vaudeville-esiintyjien tytär ja George Tuttle Brokaw’n ex-vaimo. Clare Boothe Luce kirjoitti näytelmiä ja oli mukana politiikassa. Hän istui 1943–1947 Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Connecticutin edustajana. Presidentti Dwight D. Eisenhower nimitti hänet 1953 Yhdysvaltain Italian-suurlähettilääksi. Henry Luce asui vaimonsa kanssa Roomassa lähes koko kolmevuotisen virkakauden ajan. Luceilla oli asunto New Torkissa, Connecticutin Ridgefieldissä ja Phoenixissa. Henry Luce kuoli Phoenixissa sydänvaivoihin.
Hiitonen

Hiitonen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Ensio Hiitonen (ent. Hidén, 1900–1970), diplomaatti, poliitikko, toimittaja
Ilmari Hiitonen (ent. Hidén, 1898–1986), kasvitieteilijä
Unio Hiitonen (ent. Hidén, 1910–1983), kiinteistöneuvos, sotavalokuvaaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hietavarsanpolvi

| Hietavarsanpolvi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit
Suku::  Varsanpolvet Corrigiola
Laji::  litoralis
Kaksiosainen nimi
 Corrigiola litoralis  L. 
Katso myös
   Hietavarsanpolvi Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hietavarsanpolvi eli varsanpolvi (Corrigiola litoralis) on yksivuotinen kohokkikasvilaji. Se on rentovartinen ja maanmyötäisesti kasvava ruoho, jonka varret ovat 5–30 senttimetriä pitkiä. Lehdet ovat pieniä, kapeita, sinivihreitä. Kukat kasvavat rykelminä ja ovat valkeita, noin 1,5 millimetriä leveitä. Hietavarsanpolvea esiintyy Euroopassa, Välimeren alueella ja Afrikassa. Pohjoismaissa ja Suomessa laji on hyvin harvinainen tulokas, joka esiintyy liikennepaikoilla tai hietikoilla.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hietavarsanpolvi – Corrigiola litoralis
Highlights

| Highlights Wigwam |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1996
 Tuottaja(t): Wigwam
 Tyylilaji: progressiivinen rock poprock
 Kesto: 01.16.39
 Levy-yhtiö: Love & Siboney
Listasijoitukset
  Fyysinen albumista: 9. (18/2014)
Wigwamin muut julkaisut
| Light Ages 1993 | Highlights 1996 | Fresh Garbage – Rarities 1969-1977 2000 |
Highlights on suomalaisen Wigwam-yhtyeen neljäs kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1996.
Kappaleet

Eddie and the Boys – 4.01
Tramdriver – 3.44
Freddie Are You Ready – 3.59
Kite – 4.14
Nuclear Nightclub – 2.42
Autograph – 2.36
Just My Situation – 5.40
Cheap Evening Return – 5.30
Frederick & Bill – 4.23
Tombstone Valentine – 3.04
Do or Die – 5.03
June May Be Too Late – 3.38
Losing Hold – 7.05
Lost Without a Trace – 2.29
Henry's Highway Code – 2.52
Silver Jubilee – 3.07
Grass for Blades – 3.54
Prophet – 6.10
Marvelry Skimmer (Friend from the Fields) – 2.28