stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuusiston piispanlinna

| Kuusiston piispanlinna |
| --- | --- |
 Ilmakuva Kuusiston piispanlinnan raunioista
Osoite:  Linnanrauniontie 633, 21620 Kaarina
Sijainti:  Kaarina
Rakennustyyppi:  keskiaikainen kivilinna
Valmistumisvuosi:  1200–1300-luku
Purkuvuosi:  1528
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Magnus Schjerfbeckin havainnekuva Kuusiston piispanlinnasta noin 1500-luvulla
Kuusiston piispanlinna (ruots. Kustö biskopsborg) oli Suomen katolisten piispojen linna Piikkiönlahden rannalla Kuusistossa, nykyisen Kaarinan kaupungin alueella. 1200-luvun lopulla tai 1300-luvun alussa perustettu linna oli käytössä uskonpuhdistukseen asti. Linna purettiin Kustaa Vaasan käskystä vuonna 1528.
Läheisessä Kuusiston kartanossa toimii kesäisin Kuusiston Taidekartano, joka järjestää aikalaistaidenäyttelyitä ja kulttuuritapahtumia.
Linnan historiaa

Piispoilla oli Kuusistossa jonkinlainen tukikohta viimeistään 1200-luvun lopulta alkaen, sillä piispa Maunu I päiväsi yhden säilyneen kirjeensä Kuusistossa vuonna 1295. Ei kuitenkaan ole tiedossa, sijaitsiko tuolloinen tukikohta myöhemmän linnan paikalla. Ruotsin kruunun ja katolisen kirkon hallintokeskusten tueksi tuotiin Ruotsista luultavasti ruotsalaista asutusta myös Kuusiston piispanlinnalle, mutta tämä ruotsalaisasutus on ajan saatossa hävinnyt.
Paavali Juusten kertoo 1570-luvulla kirjoitetussa piispainkronikassaan, että Kuusiston linnan rakentaminen ajoittui Maunu I:n seuraajan Ragvald II:n kaudelle (1308–1321). Ragvald II:n aikana linnoitus saattoi olla pääasiassa puinen, mutta kivilinnan rakentaminen aloitettiin joka tapauksessa hänen tai hänen seuraajiensa Pentin ja Hemmingin aikana. 1300-luvun lopulla linna oli jo saavuttanut lähes lopullisen pinta-alansa, mutta rakennukset ja varustukset olivat vielä vaatimattomia ja matalia.
1400-luvulla piispa Maunu Tavast varusti linnaa tukikohdaksi kauppaa ja puolustusta varten. Sitä alettiin kutsua linnaksi, ei enää kartanoksi.Kuusiston viimeinen piispa oli Arvid Kurki. Hän pakeni tanskalaisia Ruotsiin vuonna 1522, mutta hukkui pakomatkalla.
Rakennusvaiheet

Kukoistuksensa päivinä linna oli Suomessa ainutlaatuinen.
Ensimmäisessä vaiheessa rakennettiin linnan koillisosan kivinen kolmihuoneinen kivitalo ja kellari.
Toisessa vaiheessa rakennettiin linnan ympärysmuuri.
Linnan uusin osa on eteläsiipi, jonka valmistumisen yhteydessä myös pääsisäänkäynti siirrettiin eteläpuolelle.
Maaperätutkimusten mukaan linna on rakenteellisesti epäedullisessa paikassa.[lähde? ] Sen rakenteet ovat kallistuneet ja halkeilleet vedenpinnan vaihteluiden ja huonon maaperän johdosta.
Uloimpana puolustuslinjana olleen vedenalaisen paalutuksen jäänteet löytyivät vasta vuonna 1992. Paalutus on ajoitettu 1400-luvun alkuun. Paalutus havaittiin lopulta mudan ja rantakaislikon alta, kun merivesi oli pitkään poikkeuksellisen alhaalla. Kaiken kaikkiaan paaluja on löytynyt runsaat 3 000.
Kasvilöytöjä linnasta

Tutkimusten mukaan linnassa käytettiin kaikkia Suomessa viljeltyjä viljalajeja: ohraa, ruista, kauraa ja vehnää. Hamppua käytettiin karkeimpien kankaiden, verkkojen ja narujen valmistukseen. Linnan olut maustettiin humalalla. Lisäksi linnan maanäytteistä on löydetty jälkiä muun muassa palsternakasta, hullukaalista, keltamosta, suomyrtistä, pähkinästä, mansikasta, mustikasta, vadelmasta, puolukasta, juolukasta ja karpalosta.
Loisto ja tuho

Kuusiston linna eli loistokauttaan piispa Maunu Tavastin aikana 1400-luvun alussa. Hänen sanotaan rakennuttaneen suurimman osan linnasta. Noin vuonna 1485 suuri tulipalo tuhosi osia linnasta, mutta vauriot korjattiin. Linnan varustamista jatkoi vuosina 1489–1500 Maunu Särkilahti. Hänen kuitenkin sanotaan valittaneen korkeita rakennuskustannuksia.
Linnan vahvistaminen jatkui 1500-luvun alkupuolelle. Keskiaikaisen Suomen viimeinen katolinen piispa Arvid Kurki yritti paeta vuonna 1522 Ruotsiin. Linna joutui sinne hyökänneiden tanskalaisten käsiin. Linnan tykit oli jo aiemmin viety Turkuun tukemaan ruotsalaisten yritystä valloittaa tanskalaisten hallussa ollut Turun linna.
Kustaa Vaasan joukot valloittivat linnan uudelleen vuonna 1523. Kruunu ei kuitenkaan tuntenut kiinnostusta linnaan ja kuninkaan käskystä Turun linnan päällikkö Maunu Sveninpoika joukkoineen tuhosi linnan vuonna 1528. Katolisen kirkon ei haluttu saavan linnasta uudelleen tukikohtaa.
Kuusistosta purettua materiaalia on ehkä käytetty Turun linnan esilinnan rakennustöissä. Lisäksi Piikkiön kirkon rakentamisessa on saatettu käyttää Kuusistosta purettua kiveä. Kuusiston linnan lähistöltä on löydetty kivilastissa ollut proomu. Niinkin myöhään kuin 1800-luvun lopulla linnan alueelta purettiin suuria määriä tiiliä ja kuljetettiin Ahvenanmaalle Kastelholman linnan korjaustöihin.
Tutkimus ja restaurointi

Tutkimus- ja restaurointityöt aloitettiin vuonna 1891 nykyisen Museoviraston edeltäjän, Muinaistieteellisen toimikunnan johdolla.
Museoviraston vuonna 1985 käynnistämä korjaus- ja tutkimusvaihe on tuonut runsaasti lisätietoa linnan vaiheista. Tutkimuksiin on ”perinteisen” antikvaarisen tutkimuksen lisäksi osallistunut muun muassa geologeja sekä kasvi- ja eläintieteilijöitä.
Linnan vanha mereltä päin tuleva portti on löytynyt kaivaustöissä. Myöhemmin linnaan kuljettiin kartanon suunnasta. Portti muurattiin umpeen ja linnan osa sai muuta käyttöä.
Kulttuuriympäristö

Museovirasto on määritellyt Kuusiston piispanlinnan rauniot ja Kuusiston kartanon yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Meripartiolippukunta Kuusiston Linnanyrjänät on nimetty Kuusiston piispanlinnan mukaan.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuusiston piispanlinna Wikimedia Commonsissa
Kuusiston linnanrauniot, Kaarina Museovirasto.
Panoraamakuva ja lisätietoa linnanraunioista (Arkistoitu – Internet Archive) Kaarinan kaupunki
Gardberg, C. J.: Kivestä ja puusta: Suomen linnoja, kartanoita ja kirkkoja, s. 49–53.  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-17423-1.
Välimäki, Matti: Turun piispan turvapaikka. Historia-lehti, 2013, nro 8, s. 42–47.  Somero:  Storia Kustannus. ISSN 1795-4215.
Kuusiston Piispanlinna herää virtuaalisesti 1500-luvun elämään Yle Uutisten artikkeli.
Raunioitunut huone
Kuusiston linnan raunioita
Näkymä linnan sisäpihalle
Kuusiston linnan raunioiden kaivauksia esittävä valokuva 1800-luvun lopulta.
South Pacific (elokuva)

| South Pacific |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joshua Logan
Käsikirjoittaja:  Paul Osborn
Perustuu:  Richard Rogersin ja Oscar Hammerstein II:n musikaaliin South Pacific
Tuottaja:  Buddy Adler
Säveltäjä:  Richard Rodgers
Kuvaaja:  Leon Shamroy
Leikkaaja:  Robert L. Simpson
Tuotantosuunnittelija:  John DeCuir
Pääosat:   Rossano Brazzi  Mitzi Gaynor  John Kerr  Juanita Hall  France Nuyen  Ray Walston 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Studios
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  1958, Suomessa 1960
Kesto:  171 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
South Pacific on samannimiseen musikaalinäytelmään perustuva yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1958. Musikaali puolestaan perustuu James A. Michenerin romaaniin Tales of the South Pacific. Elokuvan on ohjannut näyttämömusikaalin libretisti Joshua Logan, ja sen pääosia näyttelevät Rossano Brazzi, Mitzi Gaynor, John Kerr, Juanita Hall, France Nuyen ja Ray Walston.
Kriitikko Leonard Maltinin mielestä musikaalin elokuvasovituksesta puuttuvat mukaansa tempaavat henkilöhahmot, eivätkä Tyynenmeren maisemakuvatkaan ole hänestä järin loisteliaita. Hän antoi elokuvalle kaksi ja puoli tähteä neljästä. Sen sijaan The New York Timesin kriitikot valitsivat South Pacificin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

South Pacific Internet Movie Databasessa (englanniksi)
South Pacific Elonet.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:South Pacific (1958 film)
Käännös suomeksi
Skrukkelin kappeli

| Skrukkelin kappeli Skrukkeli kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2013.
Sijainti:  Hurdal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Borgin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1923
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  115
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skrukkelin kappeli (norj. Skrukkeli kapell) on Hurdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1923.
Kuvia

Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skrukkelin kappeli Wikimedia Commonsissa
Kontinentalinvest

OOO Kontinentalinvest on kauppahuoneena aloittanut venäläinen metsäteollisuusyhtiö, joka perustettiin perestroikan aikana 1989 yhteisyrityksenä ranskalaisen selluloosaa tuovan yhtiön kanssa. Pääasiassa siperialaisten metsävarojen viennillä ulkomaankaupasta kokemusta saavuttaneesta yrityksestä tuli vähitellen pienten paperitehtaiden omistaja.
Sittemmin yritys on monipuolistunut ja toimii useilla aloilla.
Toimialat > Metsäteollisuus

OOO LPK Kontinental Management
Omistajat: OOO Kontinentalinvest ja Bazovyi Element
Toimialat > Metsäteollisuus > Paperi- ja kartonkitehtaat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nimi | Tuote | Kapasiteetti ttn | Toinen tuote | Kapasiteetti ttn | Kolmas tuote | Kapasiteetti ttn | Sijainti |
| Baikalski TsBK - Baikalskin sellu- ja paperitehdas | selluloosa | 200 | käärepaperi | 12,1 |  |  | Baikalsk |
| Jeniseiski TsBK  | sanomalehtipaperi | 34,3 | kirjoituspaperi | 16,9 |  |  | Krasnojarsk |
| - sama tehdas | aaltokartonki | 102,2 | pakkauskartonki | 15,5 | valkaistu markkinaselluloosa | 16,5 | Krasnojarsk |
| Selenginski KBK | pakkauskartonki | 140 | valkaisematon sulfaattiselluloosa | 95 |  |  | Selenginsk |
| Troitskaja bumažnaja fabrika | hienopaperi |  | pergamiinipaperi |  | erikoispaperi |  | Kondrovo |
| AVA+2 Omskaja kartonnaja fabrika | aaltokartonki | 50,4 | kartonkipakkaukset |  |  |  | Omsk |
| Kondrovskaja bumažnaja kompanija | pehmopaperi | 15,6 | käärepaperi | 6 | aaltokartonki | 44 | Kondrovo |
| Kuzbass-Tara | pakkauskartonki |  | pahvipakkaus |  |  |  | Novokuznetsk |
Toimialat > Metsäteollisuus > Sahat

OAO Lesozavod-2, Arkangeli
Toimialat > Lääketeollisuus

OOO Kontinental Farm (2003)
Toimialat > Vähittäiskauppa

Torgovyi Tsentr "Kalužki", Moskova (kauppakeskus)
Toimialat > Matkailu

Agentstvo na Tsvetnom bulvare, Moskova (matkatoimisto, kuuluu Club Mediin)
Toimialat > Telakka

Nereids Yachts S.A., Sveitsi (omistaa turkkilaisen telakan)
Toimialat > Konsultointi

OOO Kontinentalinvest konsultoi muun muassa tupakkatehdas JTI:tä verotuksessa ja hallinnossa. Sillä on lisäksi erilaisia öljyalan projekteja Komissa.
Aiheesta muualla

OOO Kontinentalinvest (venäjäksi)
OAO Baikalski TsBK (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (bcbk.su)
Baikalskin sellu ja paperitehdas.
Sfinx

| Sfinx |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa::  Kanada
Rodun syntyaika::  1960-luku
Rodun lyhenne::  SPH
Kategoria::  IV
Ulkonäkö ja terveys
Turkki::  lyhyt tai ei ollenkaan.
Paino::  urokset 4–5 kg,   naaraat 3–3,5 kg
Sfinx (englanniksi Sphynx, myös Canadian Hairless) on  kissarotu, joka luonnollisen mutaation aiheuttaman geenivirheen vuoksi on lähes karvaton. Rotu sai alkunsa Kanadassa 1960-luvulla. Rotu on saanut nimensä egyptiläisen taruolennon, sfinksin mukaan.
Tuntomerkit > Ulkonäkö

Sfinx on erikoinen ilmestys kissojen joukossa. Rotua kutsutaan yleisesti karvattomaksi kissaksi, joskin tämä nimitys on siltä osin harhaanjohtava, että sfinxin iho on ohuen karvoituksen peitossa. Varsinainen turkkikarvoitus siltä kuitenkin puuttuu ja paljas iho on selvästi näkyvissä. Sfinxin iho tuntuu käteen pehmeältä ja lämpimämmältä kuin kissalla yleensä. Kaikki värit ja kuviot ovat sfinxillä sallittuja.
Sfinx on keskikokoinen kissarotu, jonka keskimääräinen paino on uroksilla 4–6 kiloa ja naarailla 3–4 kiloa. Standardin mukaan uros saa olla huomattavasti naarasta kookkaampi, kunhan vartalon mittasuhteet ovat kohdallaan.
Sfinxillä on keskikokoinen, lihaksikas vartalo. Vatsan seutu on hieman pyöristynyt. Sen pitkät ja hoikat etujalat ovat hieman takajalkoja lyhyemmät. Pitkävarpaiset käpälät ovat muodoltaan soikeat ja varsin sirot.
Sfinxin pää on kiilamainen, hieman leveyttään pidempi ja kallossa on leveät poskiluut. Kuonossa on pienet viiksentyngät, mutta ei varsinaisia viiksikarvoja. Korvat ovat  suuret ja avoimet, sekä kärjistä pyöristyneet. Silmät ovat sitruunan muotoiset.
Sfinxillä toivotaan olevan ryppyjä etenkin päässä ja hartioissa. Rypyt eivät kuitenkaan saa aiheuttaa terveysongelmia.
Kissan pitkä ja piiskamainen häntä on ohut ja kapenee tyvestä kärkeä kohti.
Tuntomerkit > Erikoisuuden edut ja haitat

Sfinx on saavuttanut erikoisuutensa ansiosta paljon huomiota kissaihmisten keskuudessa, mutta poikkeavuudessa on olemassa haittapuolia, jotka tekevät sekä kissan että omistajan elämän välillä keskimääräistä vaikeammaksi. Turkin puutteesta on omat haittatekijänsä.
Sfinxin ruumiinlämpö on ihan sama mitä muillakin kissoilla. Voimakas aineenvaihdunta ja lihaksikas ruumis tuottavat paljon lämpöä ja estävät kissaa palelemasta. Nopea aineenvaihdunta kuitenkin myös kuluttaa runsaasti energiaa ja tämän vuoksi sfinx syö muita rotuja enemmän.
Vilkas aineenvaihdunta kiihdyttää myös sfinxin ihon rasvoittumista. Sen iho tuottaa samoja eritteitä, kuin muillakin roduilla, mutta karvoituksen puuttuessa ne eivät pääse leviämään vaan jäävät iholle, mistä kissan ei onnistu niitä omin avuin pestä pois. Tämän vuoksi sfinx on pestävä säännöllisesti, ja myös sen korvat on puhdistettava. Lisätöitä omistajalle tuottaa se erikoislaatuinen seikka, että sfinx muista kissoista poiketen hikoilee.
Sfinxiä pestään tyypillisesti ehkä kerran kuukaudessa tai kahdessa. Joitain yksilöitä pestään useammin.
Tuntomerkit > Luonne

Sfinxiä on luonnehdittu hyvin seuralliseksi, ystävälliseksi, älykkääksi ja vilkkaaksi kissaksi, joka osallistuu mielellään isäntäväkensä askareisiin. Se nauttii ihmisten ja muiden kissojen läheisyydestä ja kiintyy omistajaansa syvästi. Osa sfinxeistä kuitenkin nukkuu paljon ja päivät menevätkin kissan nukkuessa. Energisyytensä ja leikkisyytensä ansiosta sfinxit saattavat olla erityisen aktiivisa myös öisin.
Rodun historia > Toistuva oikku

Karvattomista kissoista on kerrottu kautta historian erilaisissa lähteissä. Esimerkiksi asteekkien kerrotaan kasvattaneen niitä ja onpa olemassa kirjallista tietoa karvattomien kissojen esiintymisestä eri lähteissä ympäri maailman. Vaikuttaakin siltä, että karvattomuuden aiheuttava geeni ilmestyy luonnostaan esiin noin 15 vuoden välein. Ennen sfinxiä ei ollut kuitenkaan kiinnostuttu jalostamaan karvattomista kissoista rotua.
Rodun historia > Juuret Kanadassa

Vuonna 1966 Kanadan Torontossa syntyi lyhytkarvaiselle kotikissalle karvattomia pentuja, jotka kiinnittivät ihmisten huomion ja niiden jalostaminen roduksi alkoi. Nykyisin maailmassa esiintyvä sfinx-kanta polveutuu kahdesta 1970-luvulla syntyneestä linjasta:
Dermis ja Epidermis jotka olivat peräisin Yhdysvaltojen Minnesotasta syntyivät vuonna 1975 ja 1976.
Bambi, Punkie ja Paloma löydettiin Torontosta, Ontariosta, Kanadasta vuonna 1978 ja ne kasvatti Shirley Smith.
Rodun historia > Rodun jalostusta

Rodun alkutaipaleella sfinxin pentuja risteytettiin devon rexien kanssa. Sfinxin karvattomuuden aiheuttaa alleeli samassa geenissä, jossa piilee syy myös devon rexin harvinaislaatuiseen yksikerroksiseen turkkiin. Ominaisuudet ovat peittyviä, joten rotujen risteyttämisen toivottiin vahvistavan kyseistä geeniä.
Rodun historia > Tie Suomeen

Sfinxin vieraudesta Amerikan ulkopuolella kielii jotain se, että Suomeen tämä rotu saapui vasta tällä vuosituhannella. Vuoden 2000 joulukuussa saapui Yhdysvalloista Satu Salmiselle ensimmäinen sfinx, joka oli rekisteröity Suomen Kissaliittoon. Sen jälkeen karvattomien kissojen reitti Suomeen aukesi ja niitä saapui maahan eri puolilta maailmaa. Helmikuussa 2002 syntyi Satu Salmisella Suomessa ensimmäinen sfinx-pentue. Nykyään sfinxejä rekisteröidään Suomen Kissaliittoon satakunta kappaletta joka vuosi.
Sfinx julkisuudessa

Sfinx ei ole tavallinen näky myöskään elokuvakankaalla. Parhaiten tunnettu rodun edustaja lieneekin SGC Belfry Ted Nude-Gent, joka esiintyy Austin Powers -elokuvasarjassa Mr. Bigglesworthina, tohtori Pahan kissana. Kuuluisa tatuoija Kat Von D omistaa kaksi sfinx kissaa, Piafin ja Poen. Sfinx rotu on valkokankaalla myös James Bond -saagan elokuvassa 007 No Time to Die.
Kirjalähteet

Kissojen maailma, WSOY. David Taylor. Painovuosi 2002.
Rotumääritelmät

FIFe
CFA
TICA
Suomen Kissaliitto (Arkistoitu – Internet Archive)
SUREX
Sfinxit ry
Kissaliitto
Sfinxin valokuvia
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Rex-kissayhdistys
Sfinxin vartalo on lähes karvaton
Sfinxillä on hyvin suuret korvat ja soikeat vinot silmät
Sfinxin karvattomuuden saa aikaan yksi tietyssä geenissä tapahtunut virhe
Devon rex
Ladies’ Circle

Ladies’ Circle (LC) on kansainvälinen uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton nuorten naisten järjestö. Sen veljesjärjestö on Round Table (RT). Jokaisella jäsenmaalla on oma kansallinen organisaationsa ja nämä kuuluvat kansainväliseen kattojärjestöön Ladies’ Circle International (LCI). Suomessa toimii kansallisen tason organisaatio Ladies’ Circle Suomi- Finland ry (LCSF ry), jonka mottona on ”Ystävyys, yhdenvertaisuus, yhteisöllisyys”.
Historia

Ladies’ Circle on miesten Round Table -järjestön sisarjärjestö. Ensimmäisen LC-klubin ovat perustaneet Englannissa vuonna 1930 Bournemouthin RT-klubin miesten vaimot. Englannin kansallinen LC perustettiin vuonna 1936. LC-toiminta laajeni Brittein saarten ulkopuolelle vasta 1940-luvulla, vaikka RT oli ehtinyt jo levitä melko laajalle. Englannin jälkeen ensimmäiset LC-klubit perustettiin Ruotsiin vuonna 1947 ja Tanskaan vuonna 1949.
Suomeen LC- toiminnan toi Marja Suominen vuonna 1959, jolloin Suomen ensimmäinen LC-klubi perustettiin Tampereelle. Klubeja perustettiin lisää muualle Suomeen, ja Suomen kansallinen LC perustettiin 1960. Englannin, Ruotsin ja Tanskan kansalliset LC:t perustivat yhteisen kattojärjestön LCI:n vuonna 1959 ja Suomi liittyi siihen vuonna 1960. Tähän mennessä ympäri Suomea on perustettu 115 LC-klubia (2015). Keväällä 2016 toiminnassa oli 102 klubia, joissa oli noin 1580 aktiivista jäsentä.
Motto ja tunnukset

Ladies’ Circle Internationalin motto on ”Friendship and Service” ja logona kompassi, joka säteilee ystävyyttä ja palvelualttiutta ympäri maailman.
Suomen LC:n tunnuslause ”Ystävyys, yhdenvertaisuus, yhteisöllisyys”. Tunnus on rukinlapa, joka symboloi naisellista, suomalaiskansallista kulttuurikuvaa kehräävästä naisesta rukin äärellä. Se kuvaa myös suomalaista LC-siskoa naisena, kotiäitinä, ansiotyöntekijänä; hänen sitkeyttään, uutteruuttaan ja lujuuttaan.  Jokaisella suomalaisella LC-siskolla on jäsenyytensä merkkinä rukinlapatunnus.
Toiminta

LC-klubin jäseneksi voidaan kutsua 18-45-vuotias RT-jäsenen avo- tai aviopuoliso. Jäseneksi voidaan lisäksi kutsua muita 18-45 -vuotiaita naisia, jotka edustavat sellaista alaa tai harrastuspiiriä, joka ei ennestään ole klubissa edustettuna.
LC-toiminnan ytimenä ovat klubit ja niiden toiminta. Klubit ovat rekisteröityjä ja LCSF ry:n jäseniä. Klubin toiminnasta vastaa klubin puheenjohtaja apunaan johtokunta (yleensä varapuheenjohtaja, contactlady eli pastpuheenjohtaja, sihteeri, rahastonhoitaja sekä klubimestari). Kukin klubin jäsen valitaan eri virkoihin vuorollaan, vuodeksi kerrallaan.
Suomen LC-klubit on jaettu yhdeksään piiriin. Jokaisen piirin toiminnasta vastaa piiripuheenjohtaja. Klubit ja piirit kokoaa yhteen LCSF ry, jonka toimintaa johtaa presidentti ja hallitus. Klubitoiminnan lisäksi jäsenet voivat siis toimia järjestön tehtävissä myös piiritasolla ja kansallisella tasolla. Jokaiseen piiriin valitaan vuosittain piiripuheenjohtaja. Piiripuheenjohtajat, joita on yhteensä yhdeksän, kuuluvat myös LCSF:n hallitukseen. Kansalliselta tasolta on mahdollisuus pyrkiä kansainvälisiin hallitustehtäviin.
Suomessa LC-klubit kokoontuvat säännöllisin välein, yleensä joka kolmas tai neljäs viikko. Kokouksissa käsitellään viralliset asiat, yleensä LCSF:n toimintaan liittyviä asioita. Jokaisen klubilaisen oikeutena ja velvollisuutena on vuorollaan joko pitää tai järjestää esitelmä. Lisäksi klubeissa voidaan pitää kolmen minuutin pituisia eli keskusteluun kannustavia lyhyitä alustuksia jostakin aiheesta. Myös vierailevia esitelmöitsijöitä voidaan käyttää. Alustukset ja esitelmät voivat käsitellä mitä tahansa elämänaluetta, klubilaisten työtä tai harrastusta tai mitä tahansa maan ja taivaan väliltä.
Tavallisten kokousten lisäksi monet klubit järjestävät juhlia. Klubit tekevät erilaisia retkiä kotimaassa ja ulkomaillekin. Jäsenet osallistuvat piirin ja kansallisen sekä kansainvälisen tason tilaisuuksiin ja vuosikokouksiin. Näistä tärkeimmät ovat syksyllä järjestettävät LCI:n vuosikokous (järjestetään eri puolilla maailmaa), LCSF:n syyskokous, piireittäin järjestettävät piirikokoukset sekä keväällä pidettävä LCSF:n kevätkokous, joka järjestetään samanaikaisesti ja yhdessä Round Table Suomi Finland ry:n kanssa.
Toiminta > Ladies’ Circle Internationalin toiminnan tavoitteet

Edistää kansainvälistä ystävyyttä, ymmärrystä ja hyvää tahtoa
Lisätä jäsentensä tietoisuutta ja ymmärrystä toinen toisiaan ja muita ihmisiä kohtaan
Edistää, koordinoida ja kehittää LC-toimintaa ympäri maailman
Olla poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton
Toiminta > Ladies’ Circle Suomi- Finland ry:n toiminnan tarkoitus

Yhdistyksen tarkoituksena on toimia Suomessa toimivien Ladies’ Circle- klubien keskuselimenä, joka tukee LC-klubien jäsenten toimintaa tunnuslauseensa ”Ystävyys, yhdenvertaisuus, yhteisöllisyys” hengessä: mahdollistaa klubien jäsenten henkistä kasvua, kehittää itsenäistä ajattelu- ja esiintymiskykyä sekä yhteiskunnallista vastuuntuntoa ja edistää kansainvälistä ymmärrystä ja ystävyyttä.
Käytännössä LC:n tavoitteena on laajentaa jäsentensä näköpiiriä oman ammattinsa ja elämänpiirinsä ulkopuolelle. Tunnuslauseensa mukaisesti Ladies’ Circlessa harjoitetaan myös hyväntekeväisyystyötä, mutta sen laatu ja määrä on pitkälti jokaisen klubin itsensä päätettävissä. Kansainvälisesti LC:llä on aina hyväntekeväisyyskohde, joka valitaan kahden vuoden välein LCI:n vuosikokouksessa.
Stay (Monika Linkytėn kappale)

|  Stay |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Monika Linkytė
Levy-yhtiö:  Creative Industries
Kesto:  3:04
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  14. helmikuuta 2023
Sanoittaja(t):  Monika Linkytė Krists Indrišonoks Jānis Jačmenkins
Tuottaja(t):  Krists Indrišonoks
Euroviisutiedot
Vuosi:  2023
Maa:  Liettua
Kieli:  englanti
Sijoitus:  11.
Pisteet:  127
Sijoitus semifinaalissa:  4.
Pisteet semifinaalissa:  110
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Sentimentai” (2022) 
 ”Luktelk” (2024) ► 
Stay (suom. Jää) on liettualaisen laulajan Monika Linkytėn kappale, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2023. Linkytė voitti kappaleella maansa euroviisukarsinnan Pabandom iš naujo!:n ja täten hän edusti kappaleella Liettuaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 127 pistettä ja sijoittui yhdenneksitoista.
Linkytė kertoi, että hän oli yhdessä latvialaisen sanoittajan Chris Noahin kanssa kirjoittanut kappaleen suunnittelemattoman kirjoitusistunnon aikana. Linkytėn mukaan hän halusi kirjoittaa siitä, kuinka tärkeää on pysähtyä ja palata itseensä. Jotkut kappaleen säkeet liittyvät liettualaisten sutartinė-perinnelauluihin puhuen halusta kuulla ”sydämemme äänen yhä enemmän ja enemmän”.