stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Robin of Sherwood
Henkilöt

Robin Loxley (Michael Praed) – Robin Loxley on anglosaksisen Ailric Loxleyn poika. Ailric on kuollut Loxleyn kylässä normannien järjestämässä joukkomurhassa Robinin ollessa lapsi. Mylläri adoptoi hänet ja näin Robinista tulee samalla Muchin ottoveli.
Ailric on ollut hopeisen nuolen vartija. Tämä nuoli on alkuperäisen ei-kristillisen Englannin symboli ja se on joukkomurhan jälkeen Nottinghamin sheriffin hallussa. Aikuisena Robin pakenee vankilasta Will Scarletin kanssa ja he ja Much liittoutuvat.
Robin hyväksyy, vaikkakin vastentahtoisesti, Herne the Hunterin sopimuksen. Hän ottaa vastaan jousen ja hänestä tulee ”huputettu mies” (hooded man)
Much (Peter Llewellyr Williams) – Much on myllärin poika, joka liittyy ensimmäisenä Robin Hoodin joukkoihin Will Scarletin kanssa.  Robin on hänen ottoveljensä ja hän myös pitää Robinia isoveljenään. Guy Gisborne sanoo häntä hölmöksi.
Will Scarlet (Ray Winstone) – Will Scarlet, eli Puna-Will on alkuperäiseltä nimeltään Will Scathlock. Hän muutti nimensä, kun normannien palkkasoturit raiskasivat hänen vaimonsa Elenan ja surmasivat tämän hevosilla polkemalla. Will on kuumapäinen ja vannoutunut normannien vihollinen.
Little John (Clive Mantle) – Alkuperäiseltä nimeltään John Little Hathersagesta. Tämä jättiläismäinen mies oli loitsun vallassa tehtävänään surmata Robin. Loitsun oli asettanut paroni de Bellëme. Robin voitti hänet ja vapautti hänet loitsusta. Little Johnista tuli Robinille lojaali ystävä.
Lady Marion of Leaford (Judi Trott) – Orpo aatelismiehen tytär, jonka apotti Hugo ottaa hoiviinsa tavoitellen Marionin perintöä. Marion saapuu luostariin. Paroni Simon de Bellëme haluaa hänestä morsiamensa, mutta motiivina on Marionin surmaaminen. Marion karkaa ja liittyy Tuckin avulla Robinin joukon jäseneksi. Hän rakastuu Robin Hoodiin ja menee hänen kanssaan naimisiin. Myöhemmin hän pelastaa Robert Huntingdonin.
Munkki Tuck (Phil Rose) – Nottinghamin sheriffin kappalainen, joka auttaa Marionia karkaamaan Sherwoodin metsään ja liittyy Robin Hoodin joukkoihin. Tuck ystävystyy pian Little Johnin kanssa.
Nasir (Mark Ryan) – Saraseeni ja salamurhaaja. Palestiinassa Paroni de Bellëme kaappasi hänet, asetti häneen loitsun ja tuotiin takaisin Englantiin toimimaan hänen apulaisenaan. Hän vapautuu kun Robin tappaa paronin. Hän päättää liittyä Robinin joukkoihin. Nasir on koko sarjassa hyvin vähäpuheinen.
Robert Huntingdon (Jason Connery) – Herne the Hunter valitsi Robert Huntingdonin Robinin seuraajaksi. Hän vapauttaa Robinin joukot, mutta katuu sitä myöhemmin ja kerää heidät takaisin. Robert osoittautuu erinomaiseksi johtajaksi joukoille. Myöhemmin hän saa selville olevansa Guy Gisbornen velipuoli.
Herne the Hunter (John Abineri) – Herne the Hunter on metsän henki, joka edustaa valoa ja hyvyyttä. Hän auttaa ja suojelee ”huputettua miestä”.
Henkilöt > Sivuhenkilöt

Robert de Rainault/Nottinghamin Sheriffi (Nickolas Grace) – Kuninkaan tärkein edustaja Nottinghamissa ja Sherwoodissa. Hän itse on lähinnä keskittynyt nostamaan omaa valtaa ja vaurautta. Hän kohtelee orjia pelkkänä irtaimistona ja inhoaa naisia. Hän luottaa Guy Gisborneen, vaikka ei noudatakaan hänen neuvojaan ja pilkkaa hänen epäonnistumisiaan. Sheriffillä on kireät välit aatelismiehiin, jotka pitävät häntä ”kauheana pienenä miehenä”.
Apotti Hugo de Rainault (Philip Jackson) – Sheriffin nuorempi veli ja kirkon korkearvoisin mies Nottinghamissa.
Guy Gisborne (Robert Addie) – Tilanhoitaja apotin mailla ja Sherwoodin riistanhoitaja. Hän on alueen tärkein sotilaskomentaja, kuten omin sanoin ilmoittaa ”a Warrior and not a courtier” eli (suom. Soturi eikä hoviherra). Hän sivuuttaa diplomatian ja korvaa hienotunteisuuden raa’alla voimalla. Hän pystyy olemaan myös ovela, mutta äkkipikaisuus ja taipumus voimankäyttöön sumentavat arvostelukykyänsä ja päätöksentekoa. Hän paheksuu usein Sheriffin toistuvia solvauksia. Myöhemmin selviää, että hän on Jaarli Huntingdonin avioton poika ja Robinin (Robert Huntingdonin) velipuoli.
Paroni Simon de Bellëme (Anthony Valentine) – Aatelismies ja paholaisen palvoja. Hän on mustan magian mestari ja loitsii Little Johnin ja Nasirin, joista jälkimmäisen hän ottaa vangiksi ristiretkien aikana. Hän haluaa uhrata Lady Marionin palvomilleen demoneille. Robin surmaa de Bellëmen mutta seuraajansa yrittävät herättää hänet uudelleen henkiin.
Gulnar (Richard O’Brien) – Pakanallinen velho. Kun Owen tapetaan, hän lähtee kostamaan sitä Robinille ja hänen joukolleen.
Prinssi Juhana (Phil Davis) – Englannin kuningas; todellinen Juhana Maaton oli kuningas vuosina 1199–1216.
Henkilöt > Muita hahmoja

Richard Leijonamieli, Englannin kuningas (John Rhys-Davies) – Tapaa Robinin joukkoineen ensimmäisen kerran palatessaan valeasuisena ristiretkiltä Nottinghamiin. Hän vaikuttaa aluksi liittolaiselta, kun armahtaa lainsuojattomat, mutta poliittisesti tarkoituksena oli palauttaa Sheriffi, kun hän yritti turhaan tapattaa Robinin. Myöhemmin hän palasi Normandiaan ja sai siellä surmansa. Ilmoitus tuli Nottinghamiin, kun Prinssi Juhana oli siellä vierailemassa. Gisborne julisti ensimmäisenä Juhanan uudeksi kuninkaaksi.
”Vanha vanki” (Stuart Linden) – ”Tukipilari” Nottinghamin vankityrmässä. Hän kieltäytyy karkaamasta Arthur-nimisen rottansa takia. Hän neuvoo kaikkia vankeja neuvomalla, että ainoa tie ulos on ”jalat edellä”
Edward of Wickham (Jeremy Bullock) – Wickham-kylän päämies. Hän ja kaikki muut kyläläiset suhtautuvat Robin Hoodin joukkoihin myönteisesti ja auttavatkin heitä välillä.
Richard of Leaford (George Baker) – Lady Marionin isä, tärkeä anglosaksinen maanomistaja ja kuningas Richardin uskollinen kannattaja. Hänet oli kaapattu ristiretkellä ja hänen uskottiin kuolleen. Myöhemmin kun Saladin kuoli, hänet kaappasi kuninkaan veli Prinssi Juhana, joka toi hänet Nottinghamiin. Robin vapautti hänet. Hän osti kuningas Juhanalta maansa takaisin.
Earl of Huntingdon (Michael Graig) – Tärkeä aatelismies ja huolellinen poliitikko. Hän on Robert Huntingdonin ja Guy Gisbornen isä. Kun Robertista tulee Robin Hood, Earl tekee Robertista perinnöttömän, mutta he sopivat asian myöhemmin.
Lordi Owen of Clun (Oliver Cotton) – Puoli-walesilainen aatelismies haluaa liehitellä Jaarli Huntingdonia kuningas Juhanan puolesta. Hän haluaa Lady Marionin vaimokseen ja lumoaa hänet, mutta Robin ja joukot (Merry men) auttavat Marionia ja tappavat Owenin.
Miljöö > Kylät

Loxley on poltettu kylä ja Robin Loxleyn lapsuuden koti.
Wickham on kylä, jossa Meg, Little Johnin rakastajatar, asui. Tärkeä kylä sarjassa.
Cromm Cruac on Gulnarin luoma aavekylä, joka on nimetty jumaluus Cromm Cruacin mukaan.
Elsdon on kylä, jossa Elsdonin noita asui.
uffcombe on kylä, johon Lusiferin joukot hyökkäsivät.
Miljöö > Linnat ja kaupungit

Nottingham
Bellemen linna
Lordi Owenin linna
Gwydionin linna Castle of Gwydion
Huntingdonin linna, Robert Huntingdonin lapsuudenkoti
Leaford
Caerleon
Newark
Tuotantokaudet ja jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

Robin Hood and the Sorcerer (part 1)
Robin Hood and the Sorcerer (part 2)
The Witch of Elsdon
Seven Poor Knights from Acre
Alan A Dale
The King’s Fool
Tuotantokaudet ja jaksot > Toinen tuotantokausi

The Prophesy Kolmas tuotantokausi
The Children of Israel
Lord of the Trees
The Enchantment
The Swords of Wayland (part 1)
The Swords of Wayland (part 2)
The Greatest Enemy
Tuotantokaudet ja jaksot > Kolmas tuotantokausi

Herne’s Son (part 1) Musiikki Sarjan musiikin sävelsi ja esitti irlantilainen folk- ja folkrock-yhtye Clannad. Yhtyeen albumi Legend vuodelta 1984 on sarjaan tehtyä musiikkia. Albumilla Macalla on kappale "Cáislean Òir", joka ei mahtunut Legend -albumin alkuperäiseen LP-formaattiin. Musiikki sai Bafta-palkinnon parhaana televisiosarjan musiikkina. Lähteet Aiheesta muualla
Herne’s Son (part 2)
The Power of Albion
The Inheritance
The Cross of St. Cirius
The Sheriff of Nottingham
Cromm Cruac
The Betrayal
Adam Bell
The Pretender
Rutterkin
The Time of Wolf (part 1)
The Time of Wolf (part 2)
Musiikki

Sarjan musiikin sävelsi ja esitti irlantilainen folk- ja folkrock-yhtye Clannad. Yhtyeen albumi Legend vuodelta 1984 on sarjaan tehtyä musiikkia. Albumilla Macalla on kappale "Cáislean Òir", joka ei mahtunut Legend-albumin alkuperäiseen LP-formaattiin. Musiikki sai Bafta-palkinnon parhaana televisiosarjan musiikkina.
Aiheesta muualla

Robin of Sherwood Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Samarian ostrakonit

Samarian ostrakoneja.
Samarian ostrakonit ovat muinaisesta Samarian kaupungista nykyisen Palestiinan Länsirannalta löydettyjä heprealaista piirtokirjoitusta sisältäviä ostrakoneja 700-luvun alulta eaa. Suurin osa ostrakoneista on elintarviketoimituksia varten tehtyjä muistiinpanoja ilmeisesti veronmaksua varten. Ostrakoneja säilytetään nykyisin Rockefeller museolla Jerusalemissa.
Piirteet

Samaria oli Israelin kuningaskunnan pääkaupunki 800–700-luvuilla eaa. Vaikka Samaria hallitsi ajoittain merkittävää ja vaurasta valtakuntaa, jonka ylläpitäminen edellytti laajaa hallintoa, kaupungin kaivauksissa on löydetty vain vähän tekstejä tältä ajalta. Ilmeisesti merkittävä osa teksteistä kirjoitettiin papyrukselle tai muulle helposti hajoavalle materiaalille, joka ei ole säilynyt Palestiinan olosuhteissa. Merkittävin poikkeus ovat musteella saviruukun palasille kirjoitetut Samarian ostrakonit, joita on löydetty lähes 130 kappaletta. Ostrakonit koostuvat pääosin elintarviketoimituksia varten laadituista muistiinpanoista. Niissä mainitaan henkilöiden tuoneen öljyä tai viiniä ilmeisesti veronmaksua varten. Varsinainen verotietojen rekisteröinti on luultavasti tehty laajempaan veroluetteloon, joka ei ole säilynyt.
Ostrakonit löydettiin Samarian rauniokummun kaivauksissa jo 1900-luvun alussa kaupungissa sijainneen palatsirakennuksen länsimuurin läheltä. Alun perin tekstit ilmeisesti sijaitsivat Israelin kuninkaille kuuluneen palatsin yhteydessä olleen elintarvikevaraston arkistossa, johon kerättiin tiedot elintarvikkeina maksetuista veroista. Ostrakoneja ei löydetty alkuperäisestä kontekstistaan, vaan rakennuksen lattioiden alta. Löydöt tehtiin kuitenkin suhteellisen pieneltä alueelta, joten alkuperäisen arkistohuoneen voidaan olettaa sijainneen palatsin lähellä. Nykyisin ostrakoneja on Rockefeller museossa Jerusalemissa.
Samarian ostrakonit voidaan ajoittaa 700-luvun alkupuolelle eaa. Tämän puolesta puhuvat kirjoitusalustana toimineiden ruukunpalasten ajoitus ja kirjainten paleografinen tyyli. Ostrakoneissa mainitaan 9., 10. ja 15. vuosi, jotka todennäköisesti viittaavat kuninkaan hallitusvuosiin. Kyseessä on ilmeisesti ollut kuningas Joahas (noin 816–800 eaa.), Joas (noin 800–785 eaa.) tai Jerobeam II (noin 785–745 eaa.).
Toimitettavina tuotteina mainitaan ainoastaan öljy ja viini. Vaikka sitä ei teksteissä erikseen mainita, öljyllä on mitä ilmeisimmin viitattu oliiviöljyyn, jonka tiedetään olleen yksi Palestiinan alueen merkittävimmistä elintarvikkeista ja vientituotteista ensimmäisellä vuosituhannella eaa. Toimitetun öljyn kerrotaan olleen puhdistettua. Tämä todennäköisesti viittaa prosessiin, jossa oliiviöljystä on poistettu kaikki oliivin kiinteät osat ja jonka jälkeen öljy oli täysin nestemäistä. Viinin kerrotaan olleen vanhaa (jn jšn), mikä ilmeisesti viittaa valmiiksi käyneeseen ja jo juotavaksi kelpaavaan viiniin. Osassa ostrakoneja ei mainita mitä tuotteita on toimitettu, mutta näissä tapauksissa toimittava alue on ehkä tuottanut ainoastaan yhtä tuotetta, joten sitä ei tarvinnut erikseen mainita.
Tekstit

Tekstien rakenne noudattaa pääsääntöisesti kahta erilaista kaavaa, vaikkakin tiedot ilmaistaan usein vähän eri järjestyksessä. Hallitusajan 9. ja 10. vuosille ajoitetut tekstit sisältävät usein seuraavat tiedot: 1) vuosi, 2) kenelle veronkantajalle on tuotteita toimitettu, 3) mistä kaupungista toimitus on tullut, 4) kuka on toimittanut, 5) mitä tuotetta on toimitettu ja 6) kuinka paljon sitä on toimitettu. Hallitusajan 15. vuodelle ajoitetut tekstit usein lisäksi mainitsevat laajemman alueen tai heimon, josta toimitus on tullut, mutta muilta osin tämän vuoden tekstit ovat usein muita suppeampia, ja niissä mainitaan: 1) vuosi, 2) heimo tai alue, 3) kenelle veronkantajalle on jotakin toimitettu 4) kuka on sen toimittanut ja 5) mistä kaupungista toimitus on tullut. Määrää tai edes tuotetta ei usein mainita 15. hallitusvuodelle ajoitetuissa teksteissä. Merkittävän poikkeuksen molemmista kaavoista tekevät ostrakonit, joissa ei mainita lähettäjää eikä vastaanottajaa (näin esimerkiksi nro 53, ks. alla). Kyseessä on mahdollisesti kuninkaan omilta tiloilta tulleet elintarviketoimitukset, joista ei ole tarvinnut kerätä verotietoja.
Ostrakoneissa mainittuja paikkoja ei tunneta Heprealaisesta Raamatusta. Tämä johtuu ilmeisesti siitä, että paikat ovat olleet pääosin pienehköjä kyliä. Nimet voidaan kuitenkin identifioida arabiaksi säilyneiden paikannimien perusteella: esimerkiksi muinainen Seper on säilynyt arabiaksi muodossa Saffārīn ja Jašūb on säilynyt muodossa Jāšūf. Tunnistettavat paikat ovat sijainneet lähellä Samarian kaupunkia alle 20 kilometrin etäisyydellä. Ostrakonit ovat siten merkittävä lähde Samarian välittömässä ympäristössä harjoitetusta maanviljelyksestä, joka näyttää keskittyneen oliivien ja viinin viljelykseen. Ilmeisesti valtakunnan muiden osien verot on toimitettu muihin hallinnollisiin keskuksiin. Samarian ostrakonien perusteella voidaan päätellä veronkannon keskuksien sijainneen varsin lähellä verotettavaa aluetta, jolloin maan on täytynyt olla jakautunut varsin useaan verohallinnon yksikköön.
Vain pieni osa Samarian ostrakoneista käännetään, koska niiden sisältö poikkeaa pääosin vain elintarviketoimitusten määrän ja paikannimien osalta. Käännettävät tekstit edustavat erilaisia kaavoja, joita toimitusten muistiinpanoissa on käytetty.
Käännöksiä

Samarian ostrakon nro 1
”Ruukullisia” viittaa ilmeisesti noin 30–45 litran ruukkuun. ”Valmista viiniä” on kirjaimellisesti ”vanhaa viiniä”. Tässä ilmeisesti viitataan viiniin, joka on valmis juotavaksi.  Osa tutkijoista lukee sanan "Raga" muodossa ”Gara”, mutta teksti on epäselvä. Kumpaakaan nimeä ei tunneta Heprealaisesta Raamatusta. 2 viittaa ruukkujen määrään. Numero kaksi on ilmaistu tyypillisellä numeroiden merkitsemistavalla eli kahdella pystyviivalla: II.
Samarian ostrakon nro 2
Ostrakonissa ei mainita, onko kyseessä ollut viini vai öljy. Assasta on mahdollisesti tullut ainoastaan öljyä (ks. ostrakon nro 17a), joten tuotetta ei ole ehkä tarvinnut mainita.
Samarian ostrakon nro 9
Nimen Adoniram tulkinnasta on esitetty useita vaihtoehtoja, koska kirjaimet ovat säilyneet huonosti.
Samarian ostrakon nro 12
”Baalsamarille” voidaan kääntää myös ”Baalille Samarin pojalle”
Samarian ostrakon nro 16 (a ja b)
Samarian ostrakon nro 17a
Samarian ostrakon nro 18
Samarian ostrakon nro 19
Samarian ostrakon nro 22
Helek viittaa alueeseen tai heimoon, kun taas Haserot on sen alueella sijainnut kylä.
Samarian ostrakon nro 24
Samarian ostrakon nro 30
Samarian ostrakon nro 35
Helesille Gaddijaun voidaan myös lukea ”Helesille Gaddijau” eli Gaddijau olisi lähettäjä, mutta muiden ostrakonien (esim. nro 30) perusteella voidaan olettaa, että tässä viitataan Helesin isään.
Samarian ostrakon nro 37
Samarian ostrakon nro 38
”Dala Elasta” tai ”Dala Elan poika”
Samarian ostrakon nro 45
Samarian ostrakon nro 48
Samarian ostrakon nro 53
Ostrakon nro 53 (KAI 187) poikkeaa useimmista muista, koska siinä mainitaan sekä viini että öljy. Lisäksi siinä ei mainita lainkaan henkilönnimeä eikä aluetta, mistä tuotteet on tuotu. Kyseessä on mahdollisesti kuninkaan omilta tiloilta tuotu lähetys, koska viinin määrääkään ei mainita. Ostrakonia nro 53 osin vastaavia ostrakoneja ovat myös nro 54, 55, 72 ja 73.
”Viinikukkulalta” voidaan kääntää ”kukkulan viinitarhasta”. Kyseessä voi myös olla paikannimi: Kerem Hattel.
Samarian ostrakon nro 55
Löytöpaikan kaivauksia.
Patrícia Sampaio

| Mitalit> Maa:   Portugali.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Portugali.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Portugali.Naisten judo. Olympialaiset  | Maa:   Portugali> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | 78 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Minsk 2019 | sekajoukkue |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Montpellier 2023 | 78 kg |  |
Patrícia Fernandes Sampaio (s. 30. kesäkuuta 1999 Tomar, Portugali) on portugalilainen judoka, olympia- ja EM-mitalisti. Hän edustaa SF Gualdim Pais -seuraa ja on pituudeltaan 176 cm. Hän on kilpaillut alle 78 kg:n painoluokassa vuodesta 2017 lähtien.
Sampaio saavutti alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa alle 70 kg:n sarjassa 2016. Hän sai alle 21-vuotiaiden MM-pronssia 78-kiloisissa 2017. Seuraavana vuonna hän sijoittui Tel Avivin EM-kilpailuissa seitsemänneksi, sai Tarragonan Välimeren kisoissa pronssia, voitti alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja saavutti saman ikäluokan MM-pronssia.
Sampaio kuului Portugalin joukkueeseen, joka saavutti Minskin Euroopan kisoissa 2019 hopeaa sekajoukkuekilpailussa. Hän sijoittui samana vuonna viidenneksi Tokion MM-kilpailuissa sekä saavutti jälleen alle 21-vuotiaiden EM-kultaa ja MM-pronssia. Vuonna 2021 hän sijoittui Lissabonin EM-kilpailuissa seitsemänneksi, Tokion olympialaisissa yhdeksänneksi ja voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden. Sofian EM-kilpailuissa 2022 hän oli viides. Hän saavutti pronssia Montpellier'n EM-kilpailuissa 2023 ja sijoittui viidenneksi Zagrebin EM-kilpailuissa 2024.
Sampaio saavutti olympiapronssia 78 kg:n painoluokassa Pariisin olympialaisissa 2024. Hävittyään välieråssä italialaiselle Alice Bellandille hän kukisti pronssiottelussa japanilaisen Rika Takayaman.
Sampaio on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa yhden turnausvoiton sekä sijoittunut kerran toiseksi ja kahdeksan kertaa kolmanneksi. Hän on voittanut yhden Continental Open -kilpailun. Hän on voittanut aikuisten sarjassa neljä Portugalin-mestaruutta.
Serge Branco

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Serge Branco |  Serge Branco |  Serge Branco |  |
Maa:   Kamerun
Miesten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | Jalkapallo |  |
Serge Branco (s. 11. lokakuuta 1980) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Branco kuului kultaa voittaneeseen Kamerunin joukkueeseen Sydneyn olympialaisissa 2000. A-maajoukkueessa Branco on pelannut 12 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Seuratasolla hän on edustanut eri seuroja. Hän pelasi kauden 2010–2011 puolalaisessa Wisła Krakowassa ja voitti tällöin Puolan mestaruuden.
Brancon edustamat seurat

2000–2003:  Eintracht Frankfurt
2003–2004:  VfB Stuttgart
2004:  Leeds United
2004–2005:  Queens Park Rangers
2005–2006:  FK Šinnik Jaroslavl
2006–2007:  PFK Krylja Sovetov Samara
2008–2009:  MSV Duisburg
2009–2010:  Levadiakos FC
2010–2011:  Wisła Krakova
2013:       Al Yarmouk Kuwait
Pe

Pe tarkoittaa seuraavia:
Peru, ISO 3166-1 -koodi PE, valtio tai muu maantieteellinen alue
Prinssi Edwardin saari, postilyhenne PE, Kanadan provinssi
Air Europe Italy, IATA-koodi PE, lentoyhtiö
Puolustusvoimain pääesikunta, PE, Suomen puolustusvoimien johtava elin
Pohjoismaiden ennätys, PE, pohjoismaisen henkilön saavuttama kautta aikain paras tulos jossakin lajissa
P/E-luku, osakkeen hinnan ja osakekohtaisen tuloksen suhde
polyeteeni, PE, muovilaji
suojajohdin, PE, sähkötekninen komponentti
perjantai, pe, viikonpäivä
pe, seemiläisten aakkosten kirjain
pe (پ), arabialainen kirjain
Péclet'n luku, Pe, dimensioton suure termohydrauliikassa.
Portable Executable, tiedostoformaatti.
Osakekirja

Ruotsalainen osakekirja, 1892
Osakekirja (vanh. osakekirje) on paperimuotoinen arvopaperi, joka on todistus osakkeen tai osakkeiden omistamisesta. Yksi osakekirja vastaa yhtä tai useampaa osaketta. Osakkeiden lukumäärän lisäksi osakekirjaan on merkitty juokseva numero, ensimmäisen omistajan nimi ja aiemmin myös nimellisarvo.
Osakekirjat eri yhtiöissä

Suomalaisissa osakeyhtiöissä osakekirjat eivät nykyään ole pakollisia eivätkä yleisiä. Arvo-osuusjärjestelmään liittyneissä osakeyhtiöissä ei anneta osakekirjoja.
Suomalaisissa asunto-osakeyhtiössä osakekirjat olivat aiemmin pakollisia. Tästä on kerrottu enemmän jäljempänä.
Ruotsissa osakeyhtiön on annettava osakekirja osakkaalle, jos tämä sitä vaatii. Sen on oltava paperia; digitaalinen osakekirja ei käy. Arvo-osuusjärjestelmään kuuluvissa yhtiöissä ei ole osakekirjoja.
Osakekirjan osat > Mantteli, talonkilehti ja kupongit

Pörssiyhtiöiden osakekirjat koostuivat Suomessa aiemmin kahdesta erillisestä osasta. Varsinainen osakekirja oli taitettu arkki, jota kutsuttiin mantteliksi. Manttelin sisällä oli irrallinen kuponkiarkki eli talonkilehti. Talonkilehteen kuuluivat talonki (kantalippu, emälippu) ja siihen liittyvät osinkokupongit ja osakeantikupongit. Kun kupongit oli käytetty loppuun, talonkilehti vaihdettiin uuteen. Tämä tapahtui noin kymmenen vuoden välein.
Osakekirjan osat > Yksiosainen osakekirja

Vuoden 1984 paikkeilla osakekirjat alkoivat Suomessa muuttaa muotoaan yksiosaisiksi A4-kokoisiksi osakekirjoiksi. Mallissa arkin yläpuoli on varsinainen osakekirja. Kupongit ovat sen alapuolella samalla sivulla. Tällaista osakekirjaa kutsutaan myös sport-malliksi. Myöhemmin keksittiin yhdistää osinko- ja osakeantikupongit numeroiduiksi osakekupongeiksi eli osakelipuiksi.
Osakekirjan osat > Osinkokupongit

Joko talonkilehdellä tai osakekirjassa oli tavallisesti kymmenen osinkokuponkia (osinkolippua), yksi osinkokuponki kullekin vuodelle. Kunkin vuoden osinko maksettiin kuponkia vastaan. Kupongissa oli joko järjestysluku tai vuosiluku, minkä osinkoon se oikeutti. Pörssiosakkeiden osingon sai tavallisesti nostaa kupongilla joko yhtiön pääkonttorista tai pankista. Oikeus osinkoon säilyi viiden vuoden ajan.
Osinkokuponki on haltijapaperi. Kupongissa ei ole sen omistajan nimeä. Osinko maksetaan sille, joka esittää kupongin.
Osakekirjan osat > Osakeantikupongit

Osakeantikupongit eli osakeantiliput (myös emissiokupongit) oikeuttivat niiden haltijaa osallistumaan merkintäoikeusantiin, joka on yksi osakeannin tyyppi. Merkintäoikeusanteja on niihin tarvittujen kuponkien vuoksi kutsuttu myös nimellä kuponkianti. Kussakin osakeantikupongissa oli osakkeen numero ja juokseva numero.
Kupongilla ei ollut taloudellista arvoa ennen osakeantipäätöstä. Kun yhtiö järjesti osakeannin, se ilmoitti samalla, minkänumeroiset osakeantikupongit oikeuttivat osakemerkintään. Tällöin kupongeista tuli arvopapereita, joilla käytiin kauppaa pörssissä: jos antiin ei halunnut osallistua, kupongit saattoi myydä. Toinen sijoittaja pystyi ostamaan kuponkeja pörssistä ja pääsi näin osallistumaan antiin.
Jos osakeantikupongit oli jo käytetty, anti voitiin järjestää myös tiettyä käyttämätöntä osinkokuponkia vastaan.
Osakekirjan koko

Yksi osakekirja vastaa yhtä tai useampaa osaketta. Osakkeiden lukumäärä käy ilmi osakekirjasta numeroin. Tästä on se hyöty, että jos osakkeita on paljon, ei kuitenkaan tarvita suurta määrää osakekirjoja. Lukumäärä voi olla merkitty osakekirjaan myös kirjaimella. Esimerkiksi littera A voi tarkoittaa 1 osaketta, B 10 osaketta ja C 100 osaketta. Järjestys voi olla myös päinvastainen siten, että littera A merkitsee suurinta osakemäärää, B pienempää jne.
Dorseeraus tarkoittaa järjestelmää, jossa osakekirjan (tai obligaation) selkäreunaan painettu värinauha ilmaisee lukumäärän. Dorseeraus oli ruotsalaisen Thor Thörnbladin patentoima keksintö, jolla pyrittiin nopeuttamaan arvopaperien käsittelyä. Osakekirjat värikoodattiin seuraavasti:
1 osake: (tumman)sininen
5 osaketta: punainen
10 osaketta: (vaalean)vihreä
20 osaketta: violetti
25 osaketta: ruskea (ei juuri käytetty Suomessa)
50 osaketta: harmaa
100 osaketta: keltainen tai oranssi
500 osaketta: tummanpunainen
1 000 osaketta: kullanvärinen, kultapronssi tai kullanruskea (joskus ruskea)
10 000 osaketta: purppura
Kaikki yritykset eivät ole noudattaneet dorseerausta. Jotkut yritykset ovat käyttäneet omia värikoodejaan.
Suuren osakekirjan voi tarvittaessa jakaa useammaksi pienemmäksi osakekirjaksi.