stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karachin ympyrärata

Dieseljuna Karachin ympyräradalla
Karachin ympyrärata on rautatie Pakistanin suuressa metropolissa Karachissa ja sen ympäristössä. Sen alkuperäinen pituus oli 50 kilometriä. Radan koko osuus on ollut käytössä vaihtelevasti. Se oli täydessä toiminnassa ja käytössä vuodesta 1964 reilut kolmekymmentä vuotta päättyen taloudellisiin tappioihin vuonna 1999. Rataa on elvytetty muun muassa valtion jopa Pakistanin korkeimman oikeuden määräämin toimenpitein suuren kaupungin kuljetustarpeiden parantamiseksi.
Toiminnan määrättiin alkavan jälleen lopulta vuonna 2020, ja aluksi neljäntoista kilometrin matkalla.
Karlovo

| Karlovo Карлово |
| --- | --- |
 Näkymä Karlovoon
 Karlovo
 Koordinaatit: 42°38′37″N, 24°48′26″E 
Valtio:   Bulgaria
Alue:  Plovdiv
Väkiluku (2011):  22 931
 
 www.karlovo.bg 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karlovo (bulg. Карлово) on kaupunki Keski-Bulgariassa. Karlovo sijaitsee Strjamajoen varrella Balkanvuorten eteläpuolella ja kuuluu Plovdivin alueeseen. Karlovon asukasluku noin 22 931 (2011) ja sen pormestarina toimii Emil Kabaivanov. Kaupunki on kuuluisa harvinaisesta ruusuöljystään.
Pankki Karlovossa
Aiheesta muualla

Karlovon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (bulgariaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karlovo Wikimedia Commonsissa
Bulgarian kaupungit
Aitos
Asenovgrad
Blagoevgrad
Botevgrad
Burgas
Dimitrovgrad
Dobritš
Dupnitsa
Gabrovo
Gorna Orjahovitsa
Gotse Deltšev
Harmanli
Haskovo
Jambol
Karlovo
Karnobat
Kazanlăk
Kărdžali
Kjustendil
Lom
Lovetš
Montana
Nova Zagora
Panagjurište
Pazardžik
Pernik
Petritš
Pleven
Plovdiv
Primorsko
Razgrad
Ruse
Samokov
Sandanski
Sevlievo
Šumen
Silistra
Sliven
Smoljan
Sofia
Stara Zagora
Svištov
Tărgovište
Trojan
Varna
Veliko Tărnovo
Velingrad
Vidin
Vratsa
Pitkänpohjanlammi

| Pitkänpohjanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°41′46″N, 25°22′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.084
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,3 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,559 km  
Pinta-ala:  1,723 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPitkänpohjanlammi 
Pitkänpohjanlammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Pihlajakosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja lammen rantaviivan pituus on 550 metriä. Lampi on autio, mutta sen lounaispuolella on pelto ja sen itäpuolelta kulkee Pihlajakosken kylältä tuleva tie. Lammen rannat ovat pääosin metsämaata.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85,3 metriä mpy. Laskuoja lähtee sen koillispäästä ja laskee 200 metrin päässä Päijänteen Pitkänpohjanlahteen. Laskuojan pudotus on 7,0 metriä.
Historiaa

Vuosien 1966 ja 1986 peruskartoissa lammen lounaispuolinen pelto oli hieman nykyistä laajempi.
Pimpinone

Pimpinone on Georg Philipp Telemannin säveltämä ooppera, joka kantaesitettiin vuonna 1725. Vaikka Telemannin työt muuten ovat hyvin teutonisiaselvennä luonteeltaan, tämä hänen tunnetuin oopperansa on italialaistyylinen kevyt komedia. Se on intermezzo, saksaksi Zwischenspiel. Se esitettiin ensi kertaa säveltäjän Händelin oopperasta versioiman Tamerlanon yhteydessä.
Menestys ja esityshistoria

Pimpione oli hyvin suosittu omana aikanaan ja viihdyttävän musiikkinsa sekä lyhyytensä (ooppera kestää vain hieman yli tunnin) vuoksi sitä on esitetty meidän päiviimme asti. Telemann sävelsi teokselle jatko-osan, Pimpione, Die amours der Vespetta, vuonna 1727, mutta sen partituuria ei ole koskaan löydetty.
Musiikki

Pimpionessa säveltäjä kehittelee tehokeinoja, joista oli tuleva yleisesti käytettyjä koomisessa oopperassa aina pitkälle seuraavalle vuosisadalle asti. Näihin kuuluvat muiden muassa:
"lörpöttely" yksittäisen nuotin keston ajan
rikkonaisten sävelaiheiden tiheä toisto
odottamattomat instrumentaaliset keskeytykset
äkilliset muutokset äänirekisterissä, äänenvärissä tai tunnelmassa
Parhaaseen opera buffa -tyyliin, melodiat ovat kevyitä, vokaaliosuudet kirjoitettu mukavasti hypähteleviksi ja hahmot ovat sympaattisia. Oopperassa on elementtejä myös kansanmusiikista, jota ei juuri ollut tätä ennen käytetty hampurilaisten säveltäjien keskuudessa.
Synopsis > Ensimmäinen näytös

Huonesiivooja Vespetta on etsiskellyt rikasta aviomiestä. Hän tapaa Pimpionen, rikkaan ja hyväuskoisen kauppapatruunan joka puolestaan etsii palvelijatarta. Viehkeän ulkomuotonsa ja imartelunsa ansiosta tyttö saa paikan.
Synopsis > Toinen näytös

Vespetta uhkoaa ottaa lopputilin koska työ on liian raskasta ja koska ihmiset ovat juoruilleet heidän mahdollisesta suhteestaan. Pimpione tarjoutuu naimaan hänet ja Vespetta suostuu sillä ehdolla, että saa muhkeat myötäjäiset.
Synopsis > Kolmas näytös

Vespetta on naimisissa mutta onneton - hän haluaisi käydä ulkona ja pitää hauskaa. Pimpione uhkaa antaa hänelle selkäsaunan, mutta Vespetta ei ole milläänsäkään vaan heittää omat uhkauksensa peliin. Vespetta muistuttaa, että heidän avioehtonsa sanelee avioeron sattuessa myötäjäisten tulevan hänelle. Pimpione alistuu kohtaloonsa.
Karadarja

| Karadarja |
| --- | --- |
 Karadarjaa Andižanin lähellä
Laskupaikka:  Syrdarja
Maat:  Uzbekistan, Kirgisia
Pituus:  177 km
Virtaama:  121  m³/s
Valuma-alue:  30 100 km²
Karadarja (kirgiisiksi Кара-Дарыя, ven. Карадарья, uzb. Qoradaryo; nimi tarkoittaa musta joki) on Syrdarjan sivujoki Kirgisiassa ja itäisessä Uzbekistanissa. Se saa alkunsa Ošin alueelta Kirgisiasta, missä Tar- ja Karakulya-joet yhtyvät. Sen pituus on 177 km ja sen valuma-alue on 30 100 km2
Ylempi Karadarja virtaa luoteeseen Ošin alueen itäosien kautta Ferganavuoria myötäillen. Se virtaa Ferganan laaksoon lähellä Özgöniä. Laaksossa se yhtyy Naryniin muodostaen Syrdarjan. Joessa on useita voimalaitos- ja kastelupatoja.
Kartta jossa näkyy Karadarja, Naryn ja Syrdarja
Psyklop

| Psyklop |
| --- | --- |
 Psyklop, pelottavien Pimeiden Jumalien palvelija (suomennos Lauri "Mail-Man" Narinen)
Luoja(t):  Harlan Ellison, Roy Thomas, Sal Buscema ja Jim Mooney
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Avengers Vol. I #88 (toukokuu 1971)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Psyklop
Status:  Oletettavasti kuollut
Ryhmäsidokset:  Pimeät Jumalat
Henkilöllisyydet:  Yksisilmä (Hulkin antama nimitys)
Voimat:  Suunnattomat fyysiset voimat
Psyklop on Marvel-kustantamon luoma superroisto. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen Avengers-lehden numerossa 88 (1971) ja olennon loivat Harlan Ellison, Roy Thomas, Sal Buscema sekä Jim Mooney. Psyklop on pääasiallisesti Hulkin ja Kostajien vastustaja.
Suomessa Psyklop esiintyi ensimmäisen kerran tarinassa Psyklop joka esitettiin Vihreä Mies Hulk-lehden numerossa 5/83.
Historia

Psyklop on luultavasti hyönteismäisen rodun edustaja, joka kansoitti maapalloa kauan ennen ihmiskunnan syntyä. Lopulta olentojen palvomat Pimeät Jumalat pitkästyivät rotuun ja vaivuttivat heidät kaikki horrokseen. Rotu nukkui tuhansia vuosia kunnes Pimeät Jumalat herättivät heistä yhden, Psyklopin. Jumalat määräsivät Psyklopin etsimään heille rajoittamattoman energian lähteen ja vastalahjaksi Jumalat palauttaisivat koko rodun uudelleen henkiin hallitsemaan Maata.
Toteuttaakseen herrojensa tahdon Psyklop oprganisoi voodookultin lähelle New Orleansia ja huomasi silloin Hulkin, väkivahvan olennon. Psyklop tajusi Hulkin olevan Pimeiden Jumalien vaatima loputon energianlähde ja niin olento sieppasi Hulkin Herra Fantastisen ja armeijan tutkimuslaitoksesta omaan maanalaiseen päämajaansa. Samalla Kostajat olivat löytämäisillään Psyklopin tukikohdan, mutta valtava Lemurialaista alkuperää oleva etana viivytti Kostajia ratkaisevasti.
Lopulta Thor iski olennon maihin ja Kostajat syöksyivät Psyklopin päämajaan, jossa olento oli juuri kutistamassa Hulkia tutkimuksiaan varten. Kostajien väliintulo sekoitti Psyklopin ja Hulk ehti kadota Mikrokosmoksen syövereihin. Raivostunut Psyklop siirsi Kostajat muistinsa menettäneinä pois päämajastaan ja ryhtyi etsimään Hulkia. Psyklop löysikin onnellisen Hulkin K'Ain planeetalta kauniin prinsessa Jarellan seurasta.
Suurennettu Hulk hyökkäsi kiukuissaan olennon kimppuun ja tuhosi Psyklopin laitteet. Vimmastuneena Psyklopin epäonnistumisesta Pimeät Jumalat tempasivat hänet omaan synkkään ulottuvuuteensa. .
Rangaistukseksi epäonnistumisestaan Psyklop joutui K'Ain maailmaan. Siellä hän tieteellisellä neroudellaan pakotti planeetan asukkaat palvomaan itseään, mutta uudelleen kutistettu Hulk nujersi Psyklopin jonka silmäsäteet olivat hyödyttömiä äärimmilleen raivostunutta Hulkia vastaan. Hulk murskasi voimillaan Psyklopin omistaman Esanssiuurnan, jolloin Psyklopin sinne keräämät kuolleet sielut vapautuivat ja tuhosivat Psyklopin jättäen jäljelle vain tuhkaa.
Voimat ja varusteet

Psyklop on yliluonnollisen voimakas. Hän kykenee nostamaan noin 25 tonnia ja hänellä on myös yli-inhimillinen nopeus, kestävyys, refleksit ja notkeus. Psyklop on kuitenkin keskivertotaistelija normaalissa käsikähmässä, eikä hänellä ole mitään erityisiä tekniikoita. Psyklopia auttaa kuitenkin hänen ruumiinrakenteensa, joka on erittäin joustava olennon tuplanivelien vuoksi (Psyklop siis ilmeisesti omaa selkärangan - toisin kuin Vihreä Mies Hulkissa väitettiin).
Psyklopin suurin voima on kuitenkin hänen hypnoottiset voimansa, jotka manifestoituvat hänen silmäsäteissään. Säteiden avulla hän voi pakottaa uhrinsa toteuttamaan tahtonsa ja muuntamaan tämän todellisuudentajua. Psyklop on keksijänero ja hänellä on tiedot rotunsa kehittyneestä tekniikasta sekä jonkin verran tietoa magian saralla.
Hänellä on valtaisa määrä korkealle kehittynyttä teknologiaa, mukaan lukien käsikäyttöisiä sädeaseita, jotka kykenevät lyömään jopa Hulkin maahan tai sekoittamaan toisen olennon keskushermoston, teleportteja, muistintyhjennyskoneen ja niin edelleen. Psyklopilla on myös laite, jolla uhrin kykenee kutistamaan mikroskooppisen pieneksi, aina toiseen ulottuvuuteen, Mikrokosmokseen asti.
Psyklopin tiedetään käyttäneen apunaan myös Lemurialaista alkuperää olevia etanaolentoja, jättirobotteja, planeetoille soveltuvia skannereita, poran, jolla kykenee aiheuttamaan planeetanlaajuisia maanjäristyksiä ja nk. Esanssiuurnan, johon voi varastoida toisen olennon elämänenergian.
Keith Almgren

Keith Almgren (s. 8. marraskuuta 1957 Tukholma) on ruotsalainen lauluntekijä-sanoittaja ja musiikin julkaisija. Keithin oma musiikkikustannusyhtiö on Sweden Songs. Almgren on toiminut ammattilaisena 30 vuotta musiikkiteollisuuden parissa ja kirjoittanut yli 1400 nimekettä.
Keith Almgren on osallistunut Ruotsin Melodifestivalen -laulukilpailuun sekä lauluntekijänä että musiikin julkaisijana monta kertaa. Hän oli muun muassa kustantajana kahdessa Ruotsin euroviisukappaleessa Take Me to Your Heaven (Charlotte Nilsson, voittajakappale, Jerusalem 1999) ja När vindarna viskar mitt namn / When spirits are calling my name (Roger Pontare, Tukholma 2000).
Almgren oli kustantajana Suomen euroviisukarsintakappaleissa Make the rain (Sheidi, säv. & san. Jussi-Pekka Järvinen, 2002) ja Welcome the world (Susann Sonntag, 2002) sekä Should I run, should I hide (Sonja Biskop, 2004).
Keith Almgren on myös kirjoittanut lastenlauluja, jotka on julkaistu Suomessa ja käännetty suomeksi.
Aiheesta muualla

www.swedensongs.se - Almgrenin musiikkikustannusyhtiön kotisivu (ruotsiksi)
Keith Andes

Keith Andes elokuvan Split Second -trailerissa.
John Charles (Keith) Andes (12. heinäkuuta 1920 – 11. marraskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Andes aloitti Broadway-uransa palvellessaan toisen maailmansodan aikana Yhdysvaltain ilmavoimissa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Winged Victory vuonna 1944. Hänelle myönnettiin vuonna 1947 Theatre World -palkinto, ja myöhemmin hän esiintyi muun muassa musikaalissa Kiss Me, Kate.
Vuonna 1952 Andesilla oli rooli elokuvassa Purkaus yössä. Hän tuli tunnetuksi televisiosta muun muassa lyhytikäisestä Glynis-tilannekomediasta vuonna 1963. Hän toimi myös ääninäyttelijänä.
Andes teki itsemurhan 85-vuotiaana marraskuussa 2005. Hänen tiedetään kärsineen muiden terveyshuoliensa ohella virtsarakon syövästä. Hänellä oli kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Keith Andes Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Karl-Julius Mattas

Toppila Oy:n johtajan, insinööri K. J. Mattaksen 50-vuotispäivän viettoa juhlijan kotona 30. elokuuta 1935. Johtaja Matas kuvassa oikealla edessä.
Karl Emil Julius (Karl-Julius) Mattas, vuoteen 1918 Karlson (30. elokuuta 1885 Jomala – 14. maaliskuuta 1957) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja.
Mattaksen vanhemmat olivat talollinen Karl Anders Mattas ja Amalia Amanda Mattson ja puoliso 1919–1944 Helmi Korhonen. Taidemaalari Åke Mattas oli heidän poikansa. Karl-Julius Mattas tuli ylioppilaaksi 1906 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1911. Hän teki opintomatkoja Pohjoismaihin, Keski-Eurooppaan, Kanadaan ja Yhdysvaltoihin. Mattas oli Teknillisen korkeakoulun apulaisopettaja 1911–1912, sellu- ja paperitehtaan teknillisen johtajan apulaisena Kanadassa 1912–1915, G. A. Serlachius Osakeyhtiön teknillinen johtaja 1915–1917 ja 1919–1922, Simpele Oy:n toimitusjohtaja 1918–1919, Billeruds Ab:n yli-insinööri Ruotsissa 1923–1925, Papeterie Helleniquen toimitusjohtaja Kreikan Aígiossa 1925–1927, Toppila Oy:n toimitusjohtaja Oulussa 1928–1952 ja myös yhtiön johtokunnan jäsen 1945–1951.
Karl-Johan Westberg

| Karl-Johan Westberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. joulukuuta 1992 (ikä 31)
Uran tiedot
Seura:  Borås SK
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2016–
Paras sijoitus:  7
 Tietolaatikko päivitetty 5. maaliskuuta 2021 
Karl-Johan Westberg (s. 9. joulukuuta 1992) on ruotsalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Borås SK:ta.
Westberg hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 1. maaliskuuta 2014 Lahdessa ollen vapaan hiihtotavan sprintissä 36:s. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän saavutti oltuaan vastaavassa kilpailussa 27:s helmikuussa 2016. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas niin ikään Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2018. Parhaimmillaan hän on ollut seitsemäs Cognen vapaan sprintissä helmikuussa 2019. Hän sijoittui Oskar Svenssonin kanssa toiseksi vapaan hiihtotavan parispintissä Toblachissa tammikuussa 2017.
Skandinavia Cupissa Westberg sijoittui ensimmäisen kerran palkintopallille 12. joulukuuta 2015 Vuokatissa ollen toinen vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän oli vapaan sprintissä toinen myös Lahdessa tammikuussa 2017.
Westberg kilpaili alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Otepäässä 2011 ja Erzurumissa 2012. Hänen paras henkilökohtainen saavutuksensa alle 20-vuotiaiden MM-tasolla oli 15. sija vapaan hiihtotavan sprintissä 2012. Westberg oli 2012 mukana Ruotsin viestijoukkueessa, joka sijoittui seitsemänneksi. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Westberg oli mukana Almatyssä 2015 ollen parhaimmillaan 16:s perinteisen hiihtotavan sprintissä. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 32:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli vapaan hiihtotavan parisprintissä kuudes ja 15 kilometrin vapaan kilpailussa 37:s.
Polttoainelämmitin

Polttoainelämmitin Volkswagen 1303:ssa.
Polttoainelämmitin eli polttoainekäyttöinen lisälämmitin on laite, joka käyttää ajoneuvon polttoainetta lämpöenergian tuottamiseen ja se ottaa toimintaansa tarvittavan virran ajoneuvon akulta. Polttoainekäyttöisiä lämmittimiä käytetään ajoneuvojen moottorin ja ohjaamon lämmittiminä, niin esilämmitystarkoituksessa kuin ajon aikaisina lisälämmittiminä.
Polttoainelämmitin yleisesti

Moottorin esilämmitykseen tarkoitetun polttoainekäyttöisen lämmittimen lämmitysteho on noin kymmenkertainen verrattuna tavanomaiseen sähkökäyttöiseen esilämmitinvastukseen. Suuren tehon vuoksi lämmitysaika on lyhyt, kovillakin pakkasilla enintään 30 minuuttia. Lisälämmittimen tyypillinen polttoaineenkulutus on 0,3–0,7 litraa tunnissa. Polttoaineen palaessa syntyy hiilidioksidia, mutta polttoainelämmittimien muut päästöt ovat vähäisiä.
Polttoainelämmittimen voi ajastaa käynnistymään tiettyyn aikaan ohjaamoon integroidusta ohjauspaneelista tai sitä voi käyttää kauko-ohjaimella. Sitä voidaan käyttää myös ajon aikaisena ajoneuvon lisälämmittimenä, mikäli moottorin tuottama lämpö ei yksin riitä.
Polttoainelämmitintyypit

Polttoainekäyttöiset lämmittimet voidaan jakaa ilmaa ja vettä lämmittäviin laitteisiin.
Polttoainelämmitintyypit > Ilmalämmitin

Ilmalämmitin lämmittää ajoneuvon ohjaamon ilmaa. Se käyttää lämmittämiseen ajoneuvon polttoainetta ja toimii erillään moottorinlämmittimestä. Se voi imeä lämmitettävän ulkoilmasta tai kierrättää ohjaamon sisäilmaa. Lisäksi sitä voi käyttää tavallisena ohjaamotuulettimena.
Polttoainelämmitintyypit > Vesilämmitin

Polttoainekäyttöinen lisälämmitin on ajoneuvon polttoaineella toimiva moottorinlämmitin, jolla lämmitetään moottorin jäähdytinnestettä. Moottorin jäähdytinnesteen lämmettyä riittävästi laitteen ohjaus käynnistää ajoneuvon ohjaamon tuuletuksen, jolloin ohjaamokin lämpenee. Myös vesilämmittimistä voi löytyä ohjaamon tuuletusominaisuus kesäkäyttöä varten.
Karine Jean-Pierre

| Karine Jean-Pierre |
| --- | --- |
 Jean-Pierre vuonna 2023
Valkoisen talon lehdistösihteeri
 13. toukokuuta 2022 –  
Presidentti:  Joe Biden
Edeltäjä:  Jen Psaki
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1974 (ikä 50) Fort-de-France, Martinique, Ranska
Lapset:  1
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Karine Jean-Pierre (s. 13. elokuuta 1974 Fort-de-France, Martinique) on ranskalaissyntyinen yhdysvaltalainen virkamies ja poliittinen kommentaattori, joka on toiminyt Joe Bidenin hallinnossa Valkoisen talon lehdistösihteerinä toukokuusta 2022 lähtien.
Jean-Pierre on Valkoisen talon ensimmäinen afroamerikkainen ja avoimesti homoseksuaali lehdistösihteeri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karine Jean-Pierre Wikimedia Commonsissa
Karl-Josef Rauber

Karl-Josef Rauber

Karl-Josef Rauber (11. huhtikuuta 1934 Nürnberg – 26. maaliskuuta 2023 Rottenburg) oli saksalainen katolinen arkkipiispa, jonka elämänura oli kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi Mainzin hiippakuntaan Albert Stohr 28. helmikuuta 1959. Hänet nimitettiin Iubaltianan titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi pro-nuntiukseksi Ugandaan 18. joulukuuta 1982. Piispaksi konsekroinnin suoritti 6. tammikuuta 1983 paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
22. tammikuuta 1990 Rauber nimitettiin Paavillisen kirkkoakatemian johtoon, ja hän toimi näissä tehtävissä, kunnes sai 16. maaliskuuta 1993 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Sveitsiin ja Liechtensteiniin. 25. huhtikuuta 1997 hänet nimitettiin nuntiukseksi Unkariin ja Moldovaan, sitten 22. helmikuuta 2003 Belgiaan ja Luxemburgiin. Hän jäi eläkkeelle 75-vuotiaana; hän toimi nuntiuksena Belgiaan 18. kesäkuuta 2009 saakka ja Luxemburgiin 24. heinäkuuta 2009 saakka.
Karl-Johan Sundqvist

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1973 |  |  |
|  Pronssia | Praha 1972 |  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1974 |  |  |
|  Pronssia | Düsseldorf ja München 1975 |  |  |
Karl-Johan Sundqvist (s. 9. maaliskuuta 1949) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta neljissä MM-kilpailuissa vuosina 1972–1975 ja saavutti niissä yhden MM-hopean sekä kolme MM-pronssia. Sundqvist edusti kotimaassaan Färjestads BK:ta kausina 1968–1980 ja pelasi uransa päätteeksi yhden kauden Sveitsissä EHC Arosan joukkueessa.
Keith Kokkola

| Keith Kokkola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. toukokuuta 1949 Windsor, Ontario
Kuollut: 24. syyskuuta 2004 (55 vuotta)
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1974–1977
Seurat:  Chicago Cougars (WHA) Denver Spurs (WHA) Ottawa Civics (WHA) Birmingham Bulls (WHA)
WHA-varaus:  ei varattu
Keith Kokkola (4. toukokuuta 1949 Windsor, Ontario – 24. syyskuuta 2004) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, jolla on suomalaiset sukujuuret.
Kokkola pelasi urallaan 54 ottelua WHA-liigassa Chicagon, Denverin, Ottawan ja Birminghamin joukkueissa. Näissä otteluissa hän merkkautti itselleen viisi syöttöpistettä ja 130 jäähyminuuttia. WHA-uran jälkeen hän jatkoi vielä kahden kauden ajan alasarjoissa ja lopetti kevääseen 1979 San Francisco Shamrocksin joukkueessa. Hän palasi vielä kaudelle 1982–1983 pelaamaan 28 ottelua Atlantic Coast Hockey Leaguen Nashville South Starsin joukkueeseen.
Kankaanpään kirkko

| Kankaanpään kirkko |
| --- | --- |
 Kankaanpään kirkko, sankarihaudat
Sijainti:  Kankaanpää
Koordinaatit:  61°47′56″N, 022°24′09″E
Seurakunta:  Kankaanpään seurakunta
Rakentamisvuosi:  1839
Suunnittelija:  Carl Ludvig Engel
Materiaali:  Puu
Istumapaikkoja:  noin 1 000
Tyylisuunta:  Uusklassismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kankaanpään kirkko on vuonna 1839 käyttöön vihitty päätytornillinen, puurakenteinen ja sisäviisteinenselvennä ristikirkko Kankaanpäässä. Kirkko edustaa uusklassismia tyylisuunnaltaan. Kirkon suunnitteli saksalainen arkkitehti Carl Ludvig Engel. Istumapaikkoja kirkossa on noin 1 000.
Kirkon ristikeskuksessa on laakealla telttakatolla katettu attikamainen korotusselvennä. Ristikeskuksessa on kupoli. Uusklassismia edustava päätytorni on kupukatteinen. Felix Frang on maalannut kirkon Kristuksen kirkastuminen -nimisen alttaritaulun vuonna 1922. Vuosina 1938–1939 Urho Lehtinen maalasi kirkkosalin seiniin maalaukset. Urut on puolestaan valmistanut Hans Heinrich. Uruissa on 40 äänikertaa.
Kirkko on Satakunnan suurimpiin puukirkkoihin lukeutuva, ja se sijaitsee kirkonmäellä näkyen kauaksi Ruokojärven taakse. Myös Isojoen ja Kauhajoen rajalla sijaitsevasta Lauhanvuoren kansallispuiston näkötornista voi kiikareilla 24-metrisen kirkontornin havaita.
Kankaanpään kirkko sijaitsee osoitteessa Keskuskatu 64.
Historia

Vuonna 1641 perustettiin Suur-Ikaalisten kirkkopitäjä, johon Kankaanpää liitettiin. Vuonna 1756 paikkakunnalle valmistui kirkko, nykyisen kirkon edeltäjä. Vuonna 1759 Kankaanpäälle myönnettiin kappelioikeudet. Kankaanpää on ollut itsenäinen seurakunta vuodesta 1841 lähtien, jolloin Ikaalisten kirkkopitäjä purettiin.
Nykyinen kirkko vihittiin 2. kesäkuuta 1839 käyttöön. Tosin tuolloin rakennus oli vielä kesken osittain. Kaikki paikkakuntalaiset sukupolvet ovat kirkon valmistumisen jälkeen osallistuneet korjaustöihin ja uudisrakentamiseen. Viimeksi rakennusta on korjattu kirkon 150-vuotisjuhliksi.
Aiheesta muualla

Kankaanpään kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Kirkosta Kankaanpään seurakunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kefisos

Kefisos (m.kreik. Κηφῑσός)  tai Kefissos (m.kreik. Κηφισσός) oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri joen (nykyisin Kifisós, kreik. Κηφισός) ja niiden henkilöitymien nimi.
Kefisos, Fokiista alkunsa saava joki, joka virtaa Boiotian halki.
Kefisos, joki Attikassa, joka virtaa Ateenan tasangoilla
Kefisos, Attikassa Eleusiin tasangoilla virtaava joki, joka Pausaniaan mukaan virtasi voimakkaammin kuin Ateenan Kefisos.
Kefisos, Argoksessa virtaava Inakhoksen sivujoki. Inakhos, Kefisos ja Asterion toimivat aikanaan tuomareina kiistassa, jossa Poseidon ja Hera väittelivät Argoksen omistajuudesta. Joen jumalien tuomittua kiistan Heran hyväksi Poseidon suitsi jokien lähteet, jolloin niissä virtasi vettä ainoastaan sadekautena.
Kefisos, joki Salamiin saarella.
Kefisos, entinen joki Korintissa, jonka Pausanias kertoo Poseidonin tuhonneen, mutta jonka edelleen kuuli virtaavan maan alla Kefissoksen pyhätössä.