stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Steven Adler
Ura > Ura Guns N’ Rosesin jälkeen (1992–)

Tultuaan erotetuksi Guns N’ Rosesista Adler ei ole esiintynyt musiikkialalla kovinkaan aktiivisesti, mutta työskentelee tällä hetkellä Adler’s Appetite- ja Adler-kokoonpanojensa parissa. Guns N’ Rosesin jälkeen hän kokosi varhaisen yhtyeensä Road Crew’n uudelleen yhdessä laulaja Davy Vainin, basisti Ashley Mitchellin sekä kahden kitaristin, Shawn Rorien ja Jaime Scottin kanssa. Yhtye nauhoitti myös studioalbumin, mutta Adlerin kamppaillessa edelleen päihteiden kanssa albumia ei julkaistu ja yhtye hajosikin pian uudelleen.
Vuonna 1996 Adler koki aivoverenvuodon heroiinin yliannostuksesta johtuen, ja tämän vuoksi vasen puoli hänen kasvoistaan halvaantui. 1990-luvulla Adler vaikutti Bulletboys-kokoonpanossa hetkellisesti, mutta hän sai vuoden 1998 syksyllä 150 päivän vankilatuomion pahoinpitelystä, ja hänen paluunsa musiikkialalle jäi lyhyeksi. 2000-luvulla Adler perusti oman yhtyeensä Adler’s Appetiten, jonka kanssa hän julkaisi vuonna 2005 samannimisen EP-levyn ja myöhemmin vuonna 2010 Alive-nimisen EP:n. Adler’s Appetite lopetti toimintansa vuonna 2011. Tämän jälkeen Steven Adler perusti uuden yhtyeen, joka kantaa nimeä Adler.
Steven Adler esiintyi Guns N' Rosesin konsertissa Cincinnatissa, Ohiossa 6. heinäkuuta 2016 soittaen rumpuja kahdessa kappaleessa.
Adler puukotti 27. kesäkuuta 2019 itseään vatsaan kotonaan. Hänet vietiin sairaalahoitoon, mutta vammat eivät olleet hengenvaarallisia.
Diskografia > Guns N’ Roses

Live ?!*@ Like a Suicide (1986, EP)
Appetite for Destruction (1987)
Live from the Jungle (1988, EP)
GN’R Lies (1988)
Use Your Illusion II (1991) vain kappaleella "Civil War"
The "Civil War" EP (1993)
Diskografia > Adler’s Appetite

Adler’s Appetite (2005, EP)
Alive (2012, EP)
Diskografia > Adler

Back From the Dead (2012)
Kirjallisuutta

Steven Adler & Lawrence Spagnola: My Appetite for Destruction: Sex, and Drugs, and Guns N’ Roses.  It Books, 2010.  ISBN 978-0061917110  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Steven Adler on Twitter
Adler's Appetite
Steven Adler Myspacessa (englanniksi)
| n k Guns N’ Roses |
| --- | --- |
 Axl Rose  Slash  Duff McKagan  Dizzy Reed  Richard Fortus  Frank Ferrer  Melissa Reese   Entiset jäsenet: Tracii Guns  Izzy Stradlin  Ole Beich  Rob Gardner  Steven Adler  Gilby Clarke  Matt Sorum  Paul Huge  Robin Finck  Tommy Stinson  Josh Freese  Chris Pitman  Bryan Mantia  Buckethead  Ron Thal  DJ Ashba 
Studioalbumit:  Appetite for Destruction  GN’R Lies  Use Your Illusion I  Use Your Illusion II  The Spaghetti Incident?  Chinese Democracy 
Livealbumit:  Live Era ’87–’93  Appetite for Democracy 
Kokoelmat:  Use Your Illusion  Greatest Hits 
EP:t:  Live ?!*@ Like a Suicide  Live from the Jungle  The "Civil War" EP  Hard Skool 
Singlet:  ”It's So Easy”  ”Welcome to the Jungle”  ”Sweet Child O' Mine”  ”Welcome to the Jungle” (uudelleenjulkaisu)  ”Paradise City”  ”Sweet Child O' Mine” (re-mix)  ”Patience”  ”Nightrain” (uudelleenjulkaisu)  ”Civil War”  ”You Could Be Mine”  ”Don't Cry”  ”Live and Let Die”  ”November Rain”  ”Pretty Tied Up”  ”Knockin' on Heaven's Door”  ”Yesterdays”  ”Ain't It Fun”  ”Hair of the Dog”  ”Estranged”  ”Since I Don't Have You”  ”Sympathy for the Devil”  ”Oh My God”  ”Chinese Democracy”  ”Better”  ”Street Of Dreams”  ”Shadow of Your Love”  ”Absurd”  ”Hard Skool”  ”Perhaps”  ”The General” 
Videot:  Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo I  Use Your Illusion World Tour 1992 in Tokyo II  Makin’ F@*!king Videos  Welcome to the Videos 
Konserttikiertueet:  Appetite for Destruction Tour  Use Your Illusion Tour  Chinese Democracy World Tour  Up Close and Personal Tour  Appetite for Democracy Tour 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
SMS Deutschland (1904)

| Deutschland |
| --- | --- |
 Deutschland

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Germaniawerft, Kiel
Kölinlasku:  20. kesäkuuta 1903
Laskettu vesille:  19. marraskuuta 1904
Palveluskäyttöön:  3. elokuuta 1906
Poistui palveluskäytöstä:  25. tammikuuta 1920
Loppuvaihe:  romutettu 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 200 t (kuiva) 14 218 t (kuormattu)
Pituus:  127,6 m
Leveys:  22,2 m
Syväys:  7,7 m
Koneteho:  17 000 ihp
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  743
Aseistus
Aseistus:  4 x 28 cm SK L/40 -tykkiä kaksoistorneissa 14 x 17 cm SK L/40 -tykkiä 22 x 8,8 cm SK L/45 -tykkiä 4 x konekivääriä 6 x 450 mm:n torpedoputkea
SMS Deutschland oli Saksan keisarikunnan laivaston 1906 valmistunut Deutschland-luokan taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Germaniawerfiltä Kielistä ja sen köli laskettiin 20. kesäkuuta 1903. Alus laskettiin vesille 19. marraskuuta 1904 ja se otettiin palvelukseen 3. elokuuta 1906 eli vain joitakin kuukausia ennen Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Dreadnoughtia, joka teki vasta valmistuneesta aluksesta vanhentuneen.
Palvelus

Alus oli prinssi Heinrichin lippulaivana vuoteen 1913. Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa alus luokkansa muiden alusten kanssa sai tehtäväkseen valvoa Elben suuta ja Saksan kapeikkoa mahdolliselta brittien tunkeutumiselta alueelle. Osaston tehtävänä oli suojata laivaston liikekannallepano, jonka loputtua luokan alukset liitettiin Avomerilaivastoon 2. taistelulaivueena.
Alus otti laivueensa mukana osaa kaikkiin laivaston tapahtumiin kahden ensimmäisen sotavuoden aikana, mikä kulminoitui Skagerrakin meritaisteluun 31. toukokuuta – 1. kesäkuuta 1916. Taistelun jälkeen alus luokkansa kolmen muun aluksen kanssa siirrettiin rannikkopuolustustehtäviin, kunnes vuonna 1917 ne poistettiin palveluksesta. Deutschland sijoitettiin majoitusalukseksi Wilhelmshaveniin, missä tehtävässä se oli sodan loppuun saakka.
Alus poistettiin alusluettelosta 25. tammikuuta 1920 ja se myytiin romutettavaksi vielä samana vuonna. Alus romutettiin vuoden 1922 loppuun mennessä. Aluksen keulaornamentti on Eckenfördessä merenalaisen sodankäynninkoulutuskeskuksessa ja laivakellot ovat esillä prinssi Heinrichin mausoleumissa Hemmelmarkissa.
Desperado (albumi)

| Desperado Eagles |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Island Studios, Lontoo
 Julkaistu: 17. huhtikuuta 1973
 Formaatti: LP-levy, CD-levy
 Tuottaja(t): Glyn Johns
 Tyylilaji: Country rock, folk rock, southern rock, outlaw country, bluegrass
 Kesto: 35.40
 Levy-yhtiö: Asylum Records
Listasijoitukset
  Yhdysvallat #41    Yhdistynyt kuningaskunta #39    Kanada #35    Uusi-Seelanti #40
Eaglesin muut studioalbumit
| Eagles 1972 | Desperado 1973 | On the Border 1974 |
Desperado on yhdysvaltalaisen country rock -yhtye Eaglesin toinen studioalbumi, ja se on ilmestynyt vuonna 1973. Nimikappaleen lisäksi albumin tunnetuimpia kappaleita on "Tequila Sunrise". Samanveroinen kappale on kaunis hidas valssi "Saturday Night". Useissa kappaleissa on suoraan aiheena niin sanottu Villi länsi. Esimerkiksi avauskappale "Doolin-Dalton" kertoo lainsuojattomista Daltonin veljeksistä. Albumi onkin yksi rockin onnistuneimmista teema-albumeista.
Levyn on äänittänyt ja tuottanut Glyn Johns Asylum Records -levy-yhtiölle, jonka osoite on ollut 9120 Sunset Blvd., Los Angeles, Calif., 90069. Euroopassa jakelusta on huolehtinut WEA Musik GmbH, joka on Warner Communicationsin yhtiö. LP-levyjä on valmistettu Saksassa.
Albumi on äänitetty Lontoossa Island-studioilla. Johnsin apuna äänittäjänä on ollut Howard Kilgour. Masterointi on tehty Hollywoodissa The Mastering Labissa.
Taiteellisena johtajana ja suunnittelijana on toiminut Gary Burden yhtiölle R. Twerk. Valokuvaus ja tekstitys on Henry Diltzin käsialaa. Ohjauksesta on vastannut The Geffen Roberts Co.
Kiitoksissa on mainittu Leslie Morris, John Hartmann, Rico & The Mudsharks ja Charles Blocker.
Albumi on julkaistu myöhemmin digitaalisesti remasteroituna CD-muodossa. Masteroinnin on tehnyt Barry Diament Atlantic-studioilla.
Kappaleet

"Doolin-Dalton" (G. Frey, J. D. Souther, D. Henley, J. Browne) – 3:26
"Twenty-One" (B. Leadon) – 2:11
"Out of Control" (D. Henley, G. Frey, T. Nexon) – 3:04
"Tequila Sunrise" (D. Henley, G. Frey) – 2:52
"Desperado" (D. Henley, G. Frey) – 3:33
"Certain Kind of Fool" (R. Meisner, D. Henley, G. Frey) – 3:02
"Outlaw Man" (D. Blue) – 3:34
"Saturday Night" (R. Meisner, D. Henley, G. Frey, B. Leadon) – 3:20
"Bitter Creek" (B. Leadon) – 5:00
"Doolin Dalton" / "Desperado" (reprise) – 4:50
CD-versiossa B-puolen avauskappaleen perään on nimetty lyhyt (0:48) instrumentaali "Doolin-Dalton".
Kappaleiden julkaisija on Kicking Bear / Benchmark Music, ASCAP paitsi kappaleen "Outlaw Man" osalta Good Friends Music / Benchmark Music, ASCAP.
Kokoonpano

Glenn Frey - kitara, koskettimet, piano, huuliharppu, laulu
Don Henley - rummut, lyömäsoittimet, akustinen kitara, laulu
Randy Meisner - basso, akustinen kitara, laulu
Bernie Leadon - kitara, mandoliini, banjo, laulu
Singlet

Tequila Sunrise #64 US
Outlaw Man #59 US
Delfoi

| Delfoi> Δελφοί |
| --- | --- |
 Apollonin pyhäkön arkeologinen alue.
Sijainti
 Delfoi
Koordinaatit:  38°28′56″N, 22°30′4″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Delfoí, Fokis, Keski-Kreikka
Historia
Tyyppi:  kaupunki ja pyhäkköalue
Ajanjakso:  800 eaa.–500 jaa.
Huippukausi:  500-luku eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Fokis
 Unescon maailmanperintökohde nimellä Delfoin arkeologinen alue 
Aiheesta muualla
  Delfoi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Delfoi (m.kreik. Δελφοί, lat. Delphi) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Fokiin maakunnassa Parnassos-vuoren juurella Kreikassa. Siellä sijaitsi panhelleeninen Apollonin kulttipaikka, Apollonin temppeli, jossa toimi yksi antiikin tärkeimmistä ja vaikutusvaltaisimmista oraakkeleista, Delfoin oraakkeli. Delfoin Python kisat olivat yhdet panhelleenisistä kisoista. Delfoi oli myös antiikin kreikkalaisten maailmannapa.
Delfoin arkeologinen alue sijaitsee Delfoín kunnassa nykyisen Delfoín kylän itäpuolella. Se on vuodesta 1987 Unescon maailmanperintökohde. Arkeologinen kohde koostuu kahdesta erillisestä pyhäkköalueesta, Apollonin pyhäkköalueesta sekä sen lähellä sijaitsevasta Athene Pronaian pyhäkköalueesta, sekä Stadionin ja Gymnasionin alueista. Alueella sijaitsee myös Delfoin arkeologinen museo.
Mytologia

Muinoin Delfoin ajateltiin olevan maailman keskus. Tarinan mukaan Zeus laski lentoon kaksi kotkaa, yhden kummaltakin  maailman laidalta, toisen idästä ja toisen lännestä. Paikkaan jossa kotkat sitten kohtasivat, heitti Zeus pyhän kivipaaden, omfaloksen, osoittamaan maailmannapaa eli maailman keskipistettä.
Myyttien mukaan Delfoissa harjoitettiin alun perin maan jumalattaren Gaian eli Gen sekä maanjäristysten aikaansaajan Poseidonin palvontaa. Tarun mukaan Gaian pyhäkköä vartioi valtava käärme, Python, joka oli tämän lapsi. Apollon kuitenkin surmasi käärmeen ja asetti pyhäkköön oman papittarensa. Samalla Apollonin kultti korvasi paikan vanhemmat kultit. Napakivi omfalos oli ilmeisesti eräs muistuma maan jumalattaren kultista. Mytologiassa paikan uusi nimi Delfoi tuli Apollonin delfiineihin viittaavasta lisänimestä Delfinios. Se saattaa kuitenkin tulla myös (maan) ”kohtua” tarkoittavasta muinaiskreikan sanasta delfys.
Myyteissä Apollon jatkoi Delfoin veljensä Dionysoksen kanssa. Joka talvi, kun Apollon lähti kolmeksi kuukaudeksi hyperborealaisten maahan, Delfoi jäi Dionysoksen ja tämän seuralaisten mainadien haltuun. Kulttiin liittyi orgiastisia ulottuvuuksia ja se muodosti voimakkaan vastakohdan tyynelle Apollonin kultille.
Historia > Myöhempi historia ja kaivaukset

Bysanttilaisella keskiajalla antiikin aikaisen kaupungin paikalle syntyi Kastrín (”Linna”) kylä, jonka nimi kantoi muistumaa paikalla olleista vanhoista merkittävistä rakennuksista. Cyriacus Anconalainen (Ciriaco de' Pizzicolli) teki havaintoja Delfoin nähtävissä olleista kohteista, kuten teatterista ja stadionista, sekä kopioi paikalla olleita piirtokirjoituksia vuonna 1436. 1600-luvulta 1800-luvulle useat paikalla vierailleet ulkomaalaiset tekivät huomioita alueen kunnosta ja kylän surkeasta tilasta ja sijainnista.
Kiinnostus aluetta kohtaan lisääntyi 1800-luvulla ja alueella alettiin suorittaa pienimuotoisia kaivauksia vuodesta 1828 eteenpäin. Ensimmäisenä kaivauksia suoritti Edmunt Laurent, joka löysi muun muassa Athene Pronaian pyhäkköalueen vuonna 1838. Jo heti alussa ymmärrettiin, että Kastrín kylä tulisi purkaa ja siirtää pois, jotta varsinaisen Apollonin temppelin alueen kaivaukset voitaisiin suorittaa. Tähän ei kuitenkaan ollut varoja useisiin vuosikymmeniin, sillä asukkaiden vaatimukset kasvoivat sitä mukaa kun he ymmärsivät alueen merkityksen. Kaivaukset olivat pitkään vain osittaisia, ja kyläläiset peittivät ne pian uudelleen.
Alussa alueen kaivauksia tekivät laajemmin saksalaiset. Ensimmäiset varsinaiset arkeologiset kaivaukset suorittivat Ernst Curtius ja Cart Otfried Müller vuonna 1840. Sittemmin kaivausten johto siirtyi ranskalaisille ja niitä suoritti École française d’Athènes eli ranskalainen arkeologinen koulu Ateenassa heti perustamisestaan vuonna 1846 lähtien. Kaivausoikeuksista käytiin tuolloin pitkiä neuvotteluja, sillä myös saksalaiset ja amerikkalaiset olivat kiinnostuneita niistä. Ranskalaisten ”Grande Fouille” (”suuri kaivaus”) alueella tehtiin vuosina 1892–1903. Tuolloin Kastrín kylä siirrettiin nykyiselle paikalleen puoli kilometriä länteen ja se sai myöhemmin uuden nimen Delfoí antiikin aikaisen kohteen mukaan. Kaivausten johtajana toimi Theophile Homolle.
Nykyään Delfoin alue on suosittu turistinähtävyys, ja siellä järjestetään säännöllisesti kansainvälisiä teatterijuhlia, joissa esitetään antiikin näytelmiä. Vuonna 1987 alue liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Kultti > Oraakkeli-instituutio

Delfoin Apollonin kultista ei tiedetä paljoakaan lukuun ottamatta Delfoin oraakkeli-instituutiota, joka toimi alueella noin tuhat vuotta ja oli paikan merkittävin instituutio kreikkalaisen uskonnon, politiikan ja kulttuurin kannalta. Delfoissa ”oraakkelilla” voidaan viitata joko yleisesti koko oraakkeli-instituutioon ennustuksia muotoilleine pappeineen; ennuspapitar Pythiaan, joka kuvausten mukaan istui kolmijalalla temppelissä, hengitti maan kolosta nousseita höyryjä ja lausui ennustukset hurmostilassa; tai Apollon-jumalaan itseensä, jota pidettiin näiden ennustusten jumalallisena alkuperänä.
Delfoilla oli kiinteä papisto, päin vastoin kuin useimmilla muilla kreikkalaisilla kulttipaikoilla ja temppeleillä. Miespuolisia pappeja oli alun perin yksi, 200-luvulta eaa. lähtien kaksi. Tehtävään valittiin paikallisia arvostettuja henkilöitä. Naispuolisia Pythia-papittaria oli useita (Pythiai), laajimmassa vaiheessa kolme yhtäaikaisesti, ja sama nimi oli käytössä vuosisatoja. Papittaret olivat alun perin nuoria neitsyitä, myöhemmin yli 50-vuotiaita naisia. Muita viranhaltijoita olivat hosioi, joita oli viisi, sekä profētai. Näiden tehtäviä ei tunneta, mutta toimenkuvaan kuului mahdollisesti pappien avustaminen käytännön asioissa sekä kysymysten tai ennuslauseiden muotoilussa.
Ennuslauseiden tulkinnassa Delfoin papisto hyödynsi laajan kansainvälisen vakoojaverkoston tuottamia tietoja. Ennustukset muotoiltiin moniselitteisiksi runosäkeiksi. Niiden välityksellä annettiin neuvoja muun muassa kaupunkivaltioiden väliseen diplomatiaan ja sotiin sekä siirtokuntien perustamista koskeviin asioihin.
Delfoissa vaikutti oraakkelin lisäksi myös Delfoin sibylla, joka oli yksityishenkilönä toiminut ennustajatar.
Kultti > Python kisat

Delfoissa järjestetyt Python kisat olivat yhdet panhelleenisistä eli yleiskreikkalaisista kisoista Olympia, Isthmian ja Nemean kisojen ohella. Ne järjestettiin Apollonin kunniaksi joka neljäs vuosi, ensimmäisen kerran noin vuonna 591/590 eaa. Aluksi kisoissa kilpailtiin vain musiikissa. Myöhemmin lisättiin urheilukilpailut. Kisojen tapahtumapaikat olivat Delfoin hippodromi, jossa järjestettiin hevosurheilukilpailut; Delfoin stadion, jossa järjestettiin muut urheilulajit; sekä Delfoin teatteri, jossa järjestettiin musiikkikilpailut.
Rakennukset ja löydökset > Yleiskuva

Delfoin varsinaisen kaupungin paikkaa ei tunneta. Delfoin arkeologinen alue koostuu kaupungille maineen antaneesta pyhäkköalueesta, joka oli rakennettu luonnonkauniille paikalle Pleistos-joen laakson pohjoisrinteelle ja Parnassos-vuoren etelärinteelle. Pyhäkköalueelle noustiin vuorenrinnettä kulkenutta tietä, joka ohitti ensin Athene Pronaian pyhäkköalueen ja Gymnasionin alueen sekä Kastalian lähteen, jossa vierailijat puhdistautuivat. Lähteeltä alkoi Pyhä tie, joka johti kiemurrellen ylös rinnettä varsinaiselle Apollonin pyhäkköalueelle eli temenokselle, jossa sijaitsivat Apollonin temppeli ja sen alttari. Matkalla temppelille tie kulki ohi lukuisten aarrekammioiden ja votiivilahjojen. Apollonin temppelin yläpuolisessa rinteessä pyhäkköalueen laidalla sijaitsi Delfoin teatteri. Ylempänä vuorenrinteessä temenoksen ulkopuolella sijaitsi Delfoin stadion. Krisan tasangolla sijaitsi hippodromi.
Delfoin arkeologisen alueen kohteet ovat (kirjaimet viittaavat kaavakuvaan 1):
Rakennukset ja löydökset > Stadion

Stadion sijaitsee Apollonin pyhäkköalueen yläpuolella kukkulan rinteessä noin 650 metrin korkeudella merenpinnasta. Stadionilla järjestettiin Python kisojen urheilukilpailut. Ensimmäinen versio stadionista rakennettiin 400-luvulla eaa., mutta nykyiset jäänteet ovat pääosin vasta Herodes Atticuksen 100-luvulla jaa. tekemiä uudistuksia. Stadionin pituus on 177,55 metriä ja leveys 25,5 metriä. Stadionille mahtui noin 7 000 katsojaa.
Rakennukset ja löydökset > Kastalian lähde

Hieman Apollonin pyhäkköalueesta itään pulppusi kallioiden keskeltä Kastalian lähde. Nykyään tien varressa nähtävissä oleva kaivorakennus oli käytössä arkaaisella ja klassisella ajalla. Hellenistisen ajan lopulla tai roomalaisajan alussa rakennettiin toinen lähderakennus aivan kallioiden viereen, mutta se ei enää ole nähtävissä.
Rakennukset ja löydökset > Gymnasion

Delfoin gymnasion sijaitsee Kastalien lähteen alapuolisessa rinteessä Apollonin pyhäkköalueen ja Athene Pronaian pyhäkköalueen välissä. Gymnasion rakennettiin hellenistisellä ajalla harjoittelupaikaksi ennen Python kisoja, jotka käytiin ylhäällä rinteessä sijainneella stadionilla. Gymnasion jakaantuu kahteen eri tasoon: alemmalla tasolla sijaitsi pylväskäytävien reunustama palaistra eli harjoituskenttä sekä pyöreä uima-allas, ylemmällä tasolla kaksi juoksurataa. Toinen juoksuradoista (ksyston) oli reunustettu pylväillä ja katettu, jotta juoksijoilla olisi suojaa huonolla säällä. Toinen (paradromion) puolestaan oli avoimen taivaan alla ja tarkoitettu käytettäväksi kauniilla säällä. Myöhemmin roomalaisajalla gymnasionin yhteyteen rakennettiin roomalainen kylpylä.
Rakennukset ja löydökset > Athene Pronaian pyhäkköalue

Alempana rinteessä oli Athene Pronaialle eli ”temppelin edessä asuvalle Athenelle” omistettu pyhäkköalue, joka tunnetaan nykyisin usein nimellä Marmariá. Alueelta on löydetty kaksi eriaikaista temppeliä, vanhempi Athene Pronaian temppeli 500-luvulta eaa. ja uudempi Athene Pronaian temppeli 300-luvulta eaa. Alueella on myös kaksi aarrekammiota, niin kutsutut Doorilainen aarrekammio ja Massalialaisten aarrekammio. Alueella oli esillä myös persialaisilta saatu sotasaalis, sillä persialaisten hyökkäys Delfoita vastaan torjuttiin täällä. Tarun mukaan torjunnassa auttoivat paikalliset heerokset Fylakos ja Autonous sekä kaksi vaaleaa neitsyttä, delfoilaisten tulkinnan mukaan Athene ja Artemis. Alueella oli Pausaniaan mukaan pyhäköt myös Fylakokselle ja Artemiille. Nykyisin alueen näkyvin monumentti on Tholos eli pyörörakennus, jonka käyttötarkoitusta ei tunneta. Se on rakennettu noin vuonna 380–370 eaa. ja se on arkkitehtuurinsa puolesta malliesimerkki tämän kaltaisista rakennuksista.
Rakennukset ja löydökset > Esinelöydöt

Alueelta löydettyihin taideaarteisiin ja muihin esinelöytöihin kuuluvat muun muassa Delfoin ajomies, Naksoslaisten sfinksi, Antinooksen patsas, Kleobiksen ja Bitonin patsaat sekä Delfoilaisen hymnin Apollonille sisältävä piirtokirjoitus, jossa on myös varhaista nuottikirjoitusta. Löydöt ovat Delfoin arkeologisessa museossa.
Kirjallisuutta

Bommelaer, Jean-François (toim.): Delphes : centenaire de la “grande fouille” realisee par l’Ecole francaise d’Athenes.  Brill, 1992.
Jacquemin, Anne: Delphes cent ans apres la grande fouille : essai de bilan.  Boccard, 2000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Delfoi Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Kreikassa
Aigain (nyk. Vergína) arkeologinen alue
Apollon Epikurioksen temppeli Bassaissa
Asklepioksen pyhäkkö Epidauroksessa
Ateenan Akropolis
Athosvuori
Dafnín, Ósios Loukáksen ja Chíoksen Néa Monín luostarit
Delfoin arkeologinen alue
Delos
Filippoin arkeologinen alue
Korfun vanhakaupunki
Metéora
Mykenen ja Tirynsin arkeologiset alueet
Mystraksen arkeologinen alue
Olympian arkeologinen alue
Pátmoksen Chóran kylä, Johannes Teologin luostari ja Ilmestyskirjaluola
Ródoksen keskiaikainen kaupunki
Sámoksen Pythagóreio ja Heraion
Thessalonikin varhaiskristilliset ja bysanttilaiset muistomerkit
Zagórin kulttuurimaisema
Omfalos eli napakivi, joka merkitsi maailmannapaa. Delfoin arkeologinen museo.
Ennallistus Delfoin alueesta antiikin aikana. Albert Tournaire, 1894.
Apollonin temppelin rauniot.
Delfoin arkeologisia kaivauksia vuonna 1902.
Orestes Delfoissa. Taustalla Pythia ja kolmijalka. Kuvitusta punakuviotekniikalla tehdyssa krateerissa noin vuodelta 330 eaa.
Kaavakuva 1: Delfoin arkeologinen alue.
Kaavakuva 2: Apollonin pyhäkköalue.

  Arkaainen kausi  Klassinen kausi
  Hellenistinen kausi  Roomalainen kausi
Apollonin pyhäkköaluetta, taustalla Apollonin temppelin rauniot.
Delfoin teatteri.
Delfoin stadion.
Delfoin gymnasionin alue.
Athene Pronaian pyhäkön arkeologinen alue, keskellä pyöreä Tholos.
Yacine Diallo

Yacine Diallo (18. lokakuuta 1897 Labé – 1954) oli guinealainen opettaja ja poliitikko.
Diallo syntyi Fouta Djallonin päällikön Alpha Yaya Diallon neuvonantajan perheeseen. Hän kävi koraanikoulun ja ranskalaisen koulun ja valmistui opettajaksi Senegalin William Ponty -koulusta.
Diallo työskenteli opettajana eri puolilla Guineaa vuodesta 1917 lähtien. Vuonna 1943 hänet nimitettiin Boulbinetin poikakoulun rehtoriksi Conakryyn.
Fouta Djallonin päällikköjen ja paikallisten sosialistien tukema Diallo valittiin Guinean afrikkalaisväestön edustajaksi Ranskan perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen vuosina 1945 ja 1946. Hänet valittiin Ranskan kansalliskokouksen edustajaksi vuosina 1946 ja 1951. Kansalliskokouksessa Diallo liittyi länsiafrikkalaisine edustajatovereineen sosialistipuolue SFIO:n ryhmään. Vuonna 1946 he perustivat Rassemblement démocratique africain -puolueen.
Diallo katosi 14. huhtikuuta 1954. Hänen arveltiin saaneen sairaskohtauksen tai joutuneen poliittisten vastustajiensa murhaamaksi. Diallo unohdettiin Sékou Tourén valtakaudella, mutta jos hän olisi elänyt pitempään, hänellä olisi ollut hyvät mahdollisuudet tulla Guinean ensimmäiseksi presidentiksi.
Diana-57

Diana-57 on vuonna 1957 perustettu vaasalainen jousiammunnan erikoisseura. Seuran ensimmäinen puheenjohtaja oli Tauno Rintala. Ensimmäiseksi sihteeriksi valittiin Kyllikki Haapasilta (myöh. Loukonen) ja rahastonhoitajaksi hänen sisarensa Meri Haapasilta (myöh. Pylkkä). Jo vuonna 1961 seura järjesti Hietalahden urheilukentällä jousiammunnan SM-kilpailut. Vuonna 2017 seuran puheenjohtajana toimii Petri Lehtomäki.
Seuran edustajista Jorma Sandelin on saavuttanut tähtäinjousella henkilökohtaisen MM-pronssimitalin 1961 ja Olavi Laurila henkilökohtaisen EM-pronssimitalin 1972. Molemmat edustivat Suomea vuoden 1972 kesäolympialaisissa. MM-kisaedustajia ovat olleet myös Paavo Pylkkä, Juha Pylkkä, Tero Lindroos ja Antti Tekoniemi. Sandelin voitti tähtäinjousen tauluammunnan henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden vuosina 1962, 1965-1967 ja 1969-1970 sekä Laurila vuonna 1977 ja Lindroos vuonna 2003. Joukkuemestaruuden Diana-57:n miehet voittivat vuosina 1969–1970 ja 2007–2010.