stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Pohjois-Pohjanmaan kansakouluista
Vaala

| Kansakoulu | Koordinaatit | Paikka |
| --- | --- | --- |
| Enonlahden kansakoulu (Vaala) | 64.3513°N, 26.7633°E |  |
| Itärannan kansakoulu (Vaala) | 64.5113°N, 27.2229°E |  |
| Jaalangan kansakoulu (Vaala) | 64.5536°N, 27.1722°E |  |
| Järvikylän kansakoulu (Vaala) | 64.5902°N, 26.7671°E | Järvikylä |
| Kankarin kansakoulu | 64.5575°N, 27.0178°E |  |
| Länsirannan kansakoulu (Vaala) | 64.5385°N, 27.1248°E |  |
| Manamansalon kansakoulu | 64.3819°N, 27.1248°E | Manamansalo |
| Neittävän kansakoulu | 64.5067°N, 26.6674°E | Neittävä |
| Oterman kansakoulu | 64.6782°N, 27.0581°E | Oterma |
| Pelson kansakoulu | 64.5076°N, 26.4392°E | Pelso |
| Suntarinkylän kansakouluselvennä | 64.4768°N, 26.5149°E |  |
| Säräisniemen kansakoulu | 64.4454°N, 26.7682°E | Säräisniemi |
Vaalan kansakoulu: 
| Venetheiton kansakoulu | 64.4433°N, 26.5484°E | Veneheitto |
| Ylisuvannon kansakoulu | 64.5894°N, 26.6628°E |  |
| n kansakoululähde? | 64.5715°N, 26.7649°E | Jyrhämä |
| n kansakoululähde? | 64.6029°N, 27.1566°E | Vaivaissuo |
| n kansakoululähde? | 64.5194°N, 26.771°E | Nimisjärvi |
| n kansakoululähde? | 64.4306°N, 26.4584°E | Nuutila |
Vaalan kansalaiskoulu:
Vihanti

| Kansakoulu | Koordinaatit | Paikka |
| --- | --- | --- |
| Alpuan kansakoulu | 64.428°N, 25.2253°E | Alpua |
| Kilpuan kansakoulu | 64.3459°N, 24.9833°E | Kilpua |
| Kirkonkylän kansakoulu | 64.4796°N, 24.9933°E | Kirkonkylä |
Korvenkylän kansakoulu (Vihanti): 
Kuusiratin kansakoulu: 
| Lumimetsän kansakoulu |  | Lumimetsä |
| Perukan kansakoulu (Vihanti) |  | Perukka |
| Ristonahon kansakoulu |  | Lampinsaari |
Seppälän kansakoulu (Vihanti): 
Vilmingon kansakoulu: 
Vihannin kansalaiskoulu:
Yli-Ii

| Kansakoulu | Koordinaatit | Paikka |
| --- | --- | --- |
Karjalankylän kansakoulu: 
Kirkonkylän kansakoulu (Yli-Ii): 
Kollajan kansakoulu: 
Kotalan kansakoulu (Yli-Ii): 
Maalismaan kansakoulu: 
Pahkalan kansakoulu (Yli-Ii): 
Tannilan kansakoulu: 
Ylitannilan kansakoulu: 
Yli-Iin kansalaiskoulu: 
Yli-Iin kunnallinen keskikoulu:
Ylikiiminki

| Kansakoulu | Koordinaatit | Paikka |
| --- | --- | --- |
Alavuoton kansakoulu: 
Jokelan kansakoulu (Ylikiiminki): 
Jokikokon kansakoulu: 
Jaloskylän kansakoulu: 
Juopulin kansakoulu: 
Karahkan kansakoulu: 
Kirkonkylän kansakoulu (Ylikiiminki): 
Niemikylän kansakoulu: 
Nuorittan kansakoulu: 
Vepsän kansakoulu (Ylikiiminki): 
Vesalan kansakoulu: 
Yliperän kansakoulu: 
Ylivuoton kansakoulu: 
Ylikiimingin kansalaiskoulu: 
Ylikiimingin kunnallinen keskikoulu:
Ylivieska

| Kansakoulu | Koordinaatit | Paikka |
| --- | --- | --- |
Isokosken kansakoulu: 
Kantokylän kansakoulu: 
Katajan kansakoulu: 
Keskustan kansakoulu (Ylivieska): 
Kiviojan kansakoulu (Ylivieska): 
Kortteen kansakoulu (Ylivieska): 
Löytyn kansakoulu (Ylivieska): 
Niemelän kansakoulu (Ylivieska): 
Ojakylän kansakoulu (Ylivieska): 
Pylvään kansakoulu: 
Rannan kansakoulu (Ylivieska): 
Raudaskosken kansakoulu: 
Saaren kansakoulu (Ylivieska): 
| Sorviston kansakoulu |  | Sorvisto |
Teikon kansakoulu: 
Tuomelan kansakoulu (Ylivieska): 
| Vähäkankaan kansakoulu |  | Vähäkangas |
Ylivieskan kansalaiskoulu:
Atifete Jahjaga

| Atifete Jahjaga |
| --- | --- |

Kosovon 4. presidentti
 7. huhtikuuta 2011 – 7. huhtikuuta 2016  
Pääministeri:  Hashim Thaçi
Edeltäjä:  Jakup Krasniqi
Seuraaja:  Hashim Thaçi
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Đakovica, Kosovo, Jugoslavia
Ammatti:  poliisikomentaja, oikeustieteilijä
Puoliso:  Astrit Kuçi
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Uskonto:  sunni-islam
 Nimikirjoitus
Atifete Jahjaga (keskellä), Itävallan ulkoministeri Sebastian Kurz (toinen vasemmalta) ja uskonnollisia johtajia tammikuussa 2015.
Atifete Jahjaga (IPA: [ätɪf'e:tɛ jähj'ɑ:gä], s. 20. huhtikuuta 1975) on kosovolainen poliitikko, joka toimi Kosovon tasavallan presidenttinä vuosina 2011–2016. Hän oli itsenäisen Kosovon nuorin sekä ensimmäinen naispuolinen ja sitoutumaton presidentti. Ennen presidenttiyttään hän toimi Kosovon poliisivoimien apulaispäällikkönä. Sotilasarvoltaan hän on kenraalimajuri. Jahjaga oli kaudellaan korkeimmassa asemassa oleva nainen koko Kaakkois-Euroopassa.
Tausta ja koulutus

Jahjaga syntyi lounaisosassa maata Đakovicassa (albaniaksi Gjakovica), joka sijaitsee tuolloin Serbiaan ja siten Jugoslavian sosialistiseen liittotasavaltaan kuuluneen Kosovon lounaisosassa. Hänen isänpuoleiset juurensa ovat Pohjois-Albanian Berishassa. Jahjaga kävi koulunsa lukioon asti Đakovicassa. Vuonna 2000 hän valmistui Pristinan yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Lukuvuonna 2006–2007 hän opiskeli Leicesterin yliopiston poliisihallinnon ja rikosoikeuden täydennyskoulutusohjelmassa. Hän on myös saanut ammatillista koulutusta Yhdysvalloissa. Ammatillista jatkokoulutusta hän on saanut saksalaisessa ”Turvallisuusopintojen eurooppalaisessa George C. Marshall-keskuksessa” (engl. George C. Marshall European Center for Security Studies, saks. George C. Marshall Europäisches Zentrum für Sicherheitsstudien), joka on Saksan ja Yhdysvaltain puolustusministeriöiden ylläpitämä akateeminen turvallisuustutkimuksen instituutti. Lisäksi Jahjaga on opiskellut FBI:n kansallisessa akatemiassa (FBI National Academy) Yhdysvalloissa.
Poliisiura

Kosovon sodan jälkeen Jahjaga toimi kansainvälisen poliisin tulkkina. Sodan jälkeen hän kävi Kosovon poliisiakatemian ja eteni virassa majurin ja everstin kautta aina lopulta kenraalimajuriksi asti. Ensin hän palveli rajapoliisissa, mutta myöhemmin hänet siirrettiin koulutusosastolle.
Kosovon poliisin varapäällikkö Jahjaga toimi vuoden 2010 aikana virkaatekevänä poliisivoimien komentajana. Jahjaga herätti yhdysvaltalaisten upseerien ja diplomaattien huomion ja erityistilaisuuksissa hänet esiteltiin Yhdysvaltain korkeammilla edustajille. Hän tapasi George W. Bushin FBI:n akatemiaa käydessään sekä ulkoministeri Hillary Clintonin tämän Kosovon-vierailun aikana.
Kosovon presidentiksi

21. maaliskuuta 2011 Kosovon parlamentti valitsi presidentiksi ainoan ehdokkaan miljonääriliikemies Behgjet Pacollin kolmen äänestyksen jälkeen. Äänestyksen aikana oppositio marssi ulos parlamentista. 28. maaliskuuta Kosovon perustuslakituomioistuin kumosi vaalituloksen perustuslain vastaisena. Oppositio oli syyttänyt valinnassa olleen rikkomuksia, eikä Pacolli ollut saanut kahdella ensimmäisellä kierroksella tarvittavaa parlamentin 2/3 enemmistöä taakseen. Pacolli ei ollut myöskään albaanien parissa suosittu ehdokas hänen Venäjälle suuntautuvien liikesuhteiden takia. Pacolli erosi 30. maaliskuuta, minkä jälkeen seuraavasta päivästä alkaen viikon ajan ehti presidenttinä toimia parlamentin puhemies Jakup Krasniqi.
6. huhtikuuta 2011 Kosovon demokraattinen puolue, Kosovon demokraattinen liitto ja Uuden Kosovon liitto nimesivät Jahjagan presidenttiehdokkaakseen. Häntä tuki myös Yhdysvaltain Kosovon-suurlähettiläs Christopher Dell. 7. huhtikuuta Jahjaga valittiin Kosovon parlamentin äänestyksessä heti ensimmäisellä kierroksella. Sadasta kansanedustajasta 80 äänesti Jahjagaa ja 10 Suzan Novoberdalia.
Virkaanastujaispuheessaan Jahjaga ilmoitti päätavoitteekseen Kosovon jäsenyyden Euroopan unionissa ja Yhdistyneissä Kansakunnissa. ”Koko Kosovon unelma on Euroopan unionin jäsenyys ja pysyvä ystävyys Yhdysvaltojen kanssa. Minä uskon ja olen vakuuttanut siitä, että unelmamme käy toteen”, hän sanoi ensimmäisessä puheessaan parlamentille.
Yksityiselämä

Atifete Jahjaga on naimisissa lääkäri Astrit Kuçin kanssa. Pariskunnalla ei ole lapsia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atifete Jahjaga Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Balduin I (Jerusalem)

| Balduin I |
| --- | --- |
 Balduin I:n kruunaus vuonna 1100, kuvitusta 1200-luvun käsikirjoituksessa
Jerusalemin kuningas
Valtakausi:  1100 – 1118
Kruunajaiset:  25. joulukuuta 1100 Betlehem
Edeltäjä:  Godefroy de Bouillon
Seuraaja:  Balduin II 

Syntynyt:  n. 1160 jälkeen Ala-Lothringen
Kuollut:  2. huhtikuuta 1118 Arish, Fatimidien kalifaatti
Hautapaikka:  Pyhän haudan kirkko, Jerusalem
Puoliso:  Godehilde de Tosny (k. 1097) Arda  (naim. 1098) Adelaide del Vasto (naim. 1113, mitätöity 1116)
Suku:  Flanders
Isä:  Eustace II
Äiti:  Ida de Lorraine-Ardenne
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Balduin I saapuu Edessan kreivikuntaan helmikuussa 1098, Joseph-Nicolas Robert-Fleuryn maalaus 1840
Balduin I:n ja Sisilian kreivitär Adelaide del Vaston avioliitto vuonna 1113 ja ensimmäisen puolison, kuningatar Ardan karkotus luostariin vuonna 1109-1113. Kuvitus käsikirjoitukseen Roman de Godefroy de Bouillon et de Saladin,Mestari Fauvel 1337.
Balduin I (ransk. Baudouin I, engl. Baldwin I); (n. 1160 jälkeen Ala-Lothringen, Ranskan kuningaskunta – 2. huhtikuuta 1118 El-Arish, Fatimidi kalifaatti) oli ensimmäisen ristiretken johtohahmoja ja nimellisesti Jerusalemin kuningaskunnan ensimmäinen kuningas.
Suku ja koulutus, ensimmäinen avioliitto

Balduin oli Boulognen kreivi Eustace II:n ja Lorrainen kreivitär Ida d'Ardennen kolmas ja nuorin poika. Balduin oli Godefroy de Bouillonin nuorempi veli ja vanhin veli peri isänsä tittelin nimellä Eustace III. Hän kuului Flanders-sukuun ja vietti nuoruutensa Normandiassa.
Hän opiskeli vapaita taiteita ja toimi kirkollisena viranhaltijana (prebenda) Cambrain, Rheimsin ja Liègen katedraaleissa. Balduinin vanhemmat suunnittelivat pojalleen kirkollista uraa, joka kuitenkin tuntemattomista syistä kariutui ja hän ryhtyi ritariksi.
Hän avioitui normannilaisen aatelisnaisen, Godehilde de Tosnyn (k. 1097) kanssa, joka oli Tosnyn kreivi Raoul II:n ja Isabella de Montfort-l'Amauryn tytär. Suku omisti maata sekä Normandiassa että Englannissa. Tästä liitosta ei tiedetä syntyneen aikuiseksi eläneitä lapsia.
Ristiretkeläinen, Edessan kreivi

Vuonna 1096 Balduin lähti veljiensä kanssa ensimmäiselle ristiretkelle. Matkalla Pyhälle maalle puoliso Godehilde sairastui ja kuoli noin 15. lokakuuta 1097. Balduin jätti muut ristiretkeläiset syksyllä 1097 hieman ennen Antiokian piiritystä. Hänen tehdessään sotaretkiä seldžukkeja ​​vastaan ​​Anatoliassa, Edessan (nyk. Șanlıurfa, Turkki) kristitty armenialainen ruhtinas Toros lupasi tehdä Balduinista perillisensä vastineeksi sotilaallisesta avusta. Balduin pakotti Torosin luopumaan kruunusta ja otti Edessan haltuunsa vuonna 1098. Balduinista tuli Lähi-idän ensimmäisen ristiretkeläisvaltion, Edessan kreivikunnan hallitsija.
Jerusalemin kuningas

Godefroy de Bouillon kuoli vuonna 1100, jolloin aateliset pyysivät Balduinia seuraamaan Godefroyta Jerusalemin hallitsijana tittelillä Advocatus Sancti Sepulchri eli Pyhän haudan puolustaja. Jerusalemin patriarkka Daimbert ja ristiretken johtaja Tankred vastustivat suunnitelmaa. Hänet kruunattiin 25. joulukuuta 1100 Betlehemissä Jerusalemin ensimmäiseksi kuninkaaksi, johdettuaan sotaretkeä etelässä tehden vaikutuksen egyptiläisiin Fāṭimideihin voimallaan ja näin hillitten ristiretkeläisten aatelisten vastustusta. Hänen edeltäjänsä Godefroy ei ollut halunnut Jerusalemin kuninkaan arvonimeä, vaikka käytännössä toimikin valtakunnan hallitsijana.
Valintansa jälkeen Balduin pyrki vakiinnuttamaan asemansa, mutta hänellä oli hyvin vähän valtaa, ennen kuin oli saanut haltuunsa viestintä- ja tavaraliikenteen kannalta tärkeät satamakaupungit. Balduin oli riippuvainen merkittävimpien vasalliensa tuesta. Saatuaan ritarien tuen Balduin pystyi valtaamaan satamat ja rannikkokaupungit Arsufin (Tel Arshaf, Israel) ja Kesarean (H̱orbat Qesari, Israel) vuonna 1101. Vuoteen 1112/1113 mennessä hän oli vallannut kaikki rannikkokaupungit Askalonia ja Tyrosta lukuun ottamatta. Vuonna 1115 hän rakennutti Krak de Montréalin linnotuksen suojellakseen valtakuntaa etelässä.
Toinen ja kolmas avioliitto

Balduin avioitui toisen kerran kesällä 1098 armenialaisen hallitsijan tyttären prinsessa Ardan (k. 1116 jälkeen) kanssa, jonka isän uusin historiankirjoitus on identifioinut olevan Marashin herra Tathoul. Liiton ansiosta hän oli päässyt Edessan kreiviksi ja saaden kreivikunnan armenialaisten tuen. Lisäksi hän sai myötäjäisinä 7 000 kultarahaa ja aluksi myös lupauksen jopa 60 000 kultarahasta, mikäli Arda saisi periä isänsä maaomistukset. Kun ei enää tarvinnut armenialaisten tukea Jerusalemissa, Balduin nopeasti hylkäsi Ardan ja pakotti tämän menemään Jerusalemin Pyhän Annan luostariin vuonna 1113, toisten tietojen mukaan jo ennen vuotta 1109, josta tämä sai myöhemmin lähteä Konstantinopoliin. Avioliitto oli lapseton eikä sitä koskaan mitätöity virallisesti.
Balduin avioitui vuonna 1113 Sisilian normannikreivi Roger I:n varakkaan, yli 40-vuotiaan lesken, sijaishallitsija ja kreivitär Adelaide del Vaston kanssa. Avioliitto oli poliittinen, sillä hän sai sen myötä suuret myötäjäiset ja perijän kruunulleen, sillä hän lupasi Adelaiden pojalle Roger II:lle Jerusalemin kruunun. Balduin ei ollut kuitenkaan eronnut missään vaiheessa edellisestä vaimostaan, syyllistyi näin kaksinnaimiseen. Sairastuttuaan vakavasti vuoden 1116 lopulla ja ajatellessaan olevansa kuolemassa, hän määräsi kaikki velkansa maksettavaksi, alkoi jakaa rahojaan  sekä tavaroitaan, ja samantien mitätöi liittonsa Adelaiden kanssa. Adelaiden poika, Sisilian kuningas Roger II hänen ensimmäisestä avioliitostaan, ei koskaan antanut tätä tekoa Balduinille anteeksi ja pidätti tältä vuosikymmeniä tämän kipeästi kaipaamaa Sisilian merivoimien tukea. Balduin I kuoli ilman perillisiä.
Viimeinen sotaretki ja kuolema

Balduin hyökkäsi maaliskuussa 1118 joukkoineen Egyptiin, sillä ristiretkeläiset pelkäsivät Egyptin ja Syyrian liittoutumista ja eteläraja piti turvata. Hän valloitti Faraman Niilin suistossa ilman taistelua kaupunkilaisten paetessa paniikissa ennen hänen saapumistaan joukkoineen kaupunkiin. 1100-luvun lopulla elänyt muslimihistorioitsija Ibn Zafar al Siqilli kirjoitti, että Balduin määräsi kaupungin moskeijat tuhottaviksi maan tasalle. Balduin oli ollut vakavasti sairas jo loppuvuonna 1116, ja hän sairastui uudestaan Niilillä. Balduinin tukijat kehottivat häntä hyökkäämään Kairoon, mutta hänen Akkon valtauksessa 11. huhtikuuta 1103 saamansa vamma selässä munuaisten kohdalla, jota hän oli potenut yli puoli vuotta, avautui yhtäkkiä uudelleen. Hänet kuljetettiin kuolevana kantotuolilla El-Arishin rajakaupunkiin.
Perintö

Balduin I kuoli noin 55-vuotiaana 2. huhtikuuta 1118 El-Arishin rajakaupungissa Egyptissä. Kuolinvuoteellaan hän nimesi seuraajakseen vanhimman veljensä Boulognen kreivi Eustace III:n, mutta valtuutti paronit myös tarjoamaan valtaistuinta Edessan kreivi Balduinille tai "jollekin muulle, joka hallitsee kristittyä kansaa ja puolustaa kirkkoa", jos hänen veljensä ei hyväksy kruunua.
Hänen viimeisten toiveensa mukaisesti hänen kokkinsa Addo poisti hänen suolensa ja säilytti ruumiin suolassa varmistaakseen sen hautaamisen Jerusalemiin. Hänet haudattiin viisi päivää myöhemmin palmusunnuntaina Golgatan Pyhän haudan kirkon kappeliin veljensä ja edeltäjänsä Godefroy de Bouillonin viereen. Balduinin seuraajaksi Jerusalemin valtaistuimelle nousi hänen serkkunsa Bourcqin Balduin.
Balduin I laajensi Jerusalemin kuningaskuntaa ja turvasi sen alueen muodostamalla hallintokoneiston, joka tuli toimimaan 200 vuoden ajan frankkien vallan perustana Syyriassa ja Palestiinassa.
Käännös suomeksi
Mutala (Joensuu)

| Mutala |
| --- | --- |
 Katunäkymää Mutalasta
Kaupunki:  Joensuu
Kaupunginosa nro:  10
Osa-alueet:  Ranta-Mutala
Postinumero(t):  80100, 80160
Lähialueet:  Käpykangas, Raatekangas, Rantakylä, Siihtala
Mutala on Joensuun kaupunginosa, joka sijaitsee noin kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Se rajautuu idässä Jukolankatuun, etelässä Pielisjokeen, lännessä pientä aluetta lukuunottamatta rautatiehen ja pohjoisessa Kontiolahden rajaan. Mutala on omakotitalovaltainen asuinalue, ja rakennuskanta on pääosin melko vanhaa.
Mutalassa asuu noin 3 000 ihmistä. Mutalassa on alakoulu, kaksi päiväkotia ja kaksi päivittäistavarakauppaa. Mutala on Joensuun vanhimpia asuttuja alueita, ja ensimmäiset kirjalliset maininnat ovat vuodelta 1637, jolloin Teppana Anisiminpoika Mutanen muutti alueelle.
Mutala on myös tunnettu vanhasta sanonnasta: ”Älä tule Mutalaan, Mutalassa tapellaan”.
Tapahtumat

Mutalassa on järjestetty monena vuonna Mutala Folk -musiikkijuhla, jota olivat järjestämässä muun muassa alueen koulu, jonka kentällä tapahtuma pidettiin ja Joensuun kaupunki. Juhlassa saivat esiintyä kaikenikäiset asukkaat.
Rainer Kaunisto

| Rainer Kaunisto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. toukokuuta 1950 (ikä 74) Toholampi
Näyttelijä
Aktiivisena:  1971 -
Merkittävät roolit:  Levy-yhtiön toimitusjohtaja (Tyttö sinä olet tähti)   Tirolilaismies  (Tulennielijä)   Taavi-tonttu  (Tontut)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rainer Aaro Uolevi Kaunisto (s. 27. toukokuuta 1950 Toholampi) on suomalainen näyttelijä ja nukketeatteritaiteilija. Kaunisto on näytellyt monissa näytelmissä Helsingin seudun teattereissa, mutta häntä on nähty myös sivurooleissa televisiosarjoissa sekä elokuvissa ja hänen ääntään on kuultu monissa piirretyissä, kuten esimerkiksi Villen taikasaappaissa, Olipa kerran löytöretkillä, Sherlock Koirassa ja Tontuissa.
Kaunisto oli kiinnitettynä harjoittelijaksi Savonlinnan Teatteriin 1971–1973, näyttelijäksi Imatran Teatteriin 1973–1975, Joensuun kaupunginteatteriin 1975–1981 ja  Jyväskylän kaupunginteatteriin 1981–1996. Taiteellinen ja tekninen vastaava ja omistaja Nukketeatteri Roomassa hän on ollut vuodesta 1996 lähtien.
Kaunisto aloitti nukketeatterityöt vuonna 1973, ja pitää nykyään omaa yhdenmiehen nukketeatteriaan, Nukketeatteri Roomaa. Yli 30 vuoden nukketeatterityön aikana Kaunisto on tehnyt satoja nukkeja sekä ohjannut ja näytellyt kymmenissä nukketeatteriesityksissä.
Rainer Kaunisto on Unicefin hyvän tahdon lähettiläs.lähde? Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2017.
TV-sarjat

Avaruusarkki
Pikku veturi (lastensarja) juontaja Toivo Taivas, 1997–2000
Kaverille ei jätetä (tv-sarja, 2004)
Kirjallisuutta

Peltonen, Leila ja Tawast, Marjut (toim.): Nukketeatteria suomalaisilla näyttämöillä. Like, Helsinki 2009. ISBN 978-952-01-0297-5
Peltonen, Leila: Nukketeatterin tekijänä Lapissa. Atrain & Nord, Kemi 2019. ISBN 978-952-315-418-6
Aiheesta muualla

Siren, Eero (väitöskirja): Nukketeatteri ja näyttelijän maailma, Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu, Helsinki 2017. Verkossa
Siren, Eero: Veitsi ja sukka: Nukketeatteri toi tutkijaksi. NIVEL. Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu, Helsinki 2015. Verkossa
Siren, Eero: Lectio Praecursoria, (Väitöstilaisuuden alkupuheenvuoro.) Acta Scenica. Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu, Helsinki 2017. Verkossa
Näyttämö ja tutkimus, vol.9. 2022. Verkossa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ritva  Elonet
Mitokondrio

Mitokondrio
Kaavakuva eläinsolusta ja sen osista:  1. Tumajyvänen 2. Tuma 3. Ribosomi 4. Kalvorakkula 5. Karkea solulimakalvosto 6. Golgin laite 7. Solun tukiranka 8. Sileä solulimakalvosto 9. Mitokondrio 10. Solunesterakkula 11. Solulima 12. Lysosomi 13. Keskusjyvänen
Mitokondrio (vanh. suom. sauvajyvänen) on aitotumallisten solujen soluelin, joka vastaa soluhengityksestä eli solun energia-aineenvaihdunnasta. Mitokondriot polttavat ravintoa energiaksi ja solujen rakennusaineiksi. Ravintoaineet palavat mitokondrioissa hapen avulla vedeksi ja hiilidioksidiksi. Ravintoaineisiin sitoutunut kemiallinen energia muuntuu tällöin ATP:ksi eli adenosiinitrifosfaatiksi, joka on solun pääasiallinen energialähde.
Mitokondriot säätelevät eliön aineenvaihduntaa eli niitä reaktioita, jotka liittyvät kudosten toimintaan, kasvuun ja korjaukseen. Soluhengityksen yhteydessä syntyy myös sähkövirtaa, jota tarvitaan solukalvojen sähkövarausten ylläpitoon, sillä solun sisäpuoli on negatiivisesti ja ulkopuoli positiivisesti varautunut.
Mitokondrioilla on muitakin tehtäviä, jotka liittyvät esimerkiksi solun jakautumiseen ja ohjelmoituun solukuolemaan eli apoptoosiin. Mitokondriot osallistuvat myös muuhun solun sisäiseen signalointiin esimerkiksi varastoimalla positiivisesti varautuneita kalsiumioneja. Kalsiumin vapauttaminen solulimaan saa aikaan esimerkiksi hermosolujen välittäjäaineiden vapautumisen.
Mitokondrioiden määrä solussa riippuu niiden energiantarpeesta. Yhdessä aivojen hermosolussa saattaa olla jopa kaksi miljoonaa mitokondriota. Myös lihaksissa on runsaasti mitokondrioita. Mitokondriossa on omaa DNA:ta. Mitokondriot voivat jakautua kahtia, tai kaksi mitokondrioita voi fuusioitua yhdeksi. Mitokondriot periytyvät aina äidiltä, ja niitä voidaankin käyttää apuna yksilöntunnistuksessa. Punasoluissa ei ole mitokondrioita.
Jos ravintoa tulee jatkuvasti liikaa tarpeeseen nähden, rasvakudoksen mitokondriot vähenevät ja niiden toiminta heikkenee. Säännöllinen liikunta puolestaan lisää mitokondrioiden määrää ja aktiivisuutta. Myös paasto ja pitkät tauot ruokailujen välissä tehostavat mitokondrioiden toimintaa.
Mitokondrioilla on happiradikaalien tuottajana rooli myös vanhenemisessa. Mitokondriosairaudet aiheuttavat mitokondrioiden toimintahäiriöitä.  Moniin aivosairauksiin, kuten skitsofreniaan, liittyy mitokondrioiden toimintahäiröitä.
Mitokondrioihin vaikuttavia toksiineja on tutkittu muun muassa sian siittiötestien avulla.
Rakenne

Mitokondrio muodostuu sileästä ulkokalvosta ja poimuttuneesta sisäkalvosta. Kalvojen rakenteen vuoksi mitokondriossa on viisi funktioltaan ja kemiallisilta ominaisuuksiltaan erilaista osastoa: ulkokalvo, sisäkalvo, ulko- ja sisäkalvon välinen tila, sisäkalvon poimut eli kristat ja sisäkalvon sisäpuoli eli matriksi.
Rakenne > Ulkokalvo

Ulkokalvoa peittää samanlainen amfipaattisten molekyylien muodostama kalvo kuin soluakin. Kalvo on muodostunut pääasiassa vastakkain asettuneista fosfolipideistä, joissa glyserolimolekyylin jokaiseen hydroksyyliryhmään on esterisidoksella kiinnittynyt happo. Kalvoon on kiinnittynyt useita poriineiksi kutsuttuja proteiineja, jotka päästävät kaikki alle 5 000 daltonin kokoiset molekyylit lävitseen.
Rakenne > Sisäkalvo

Mitokondrion sisäkalvoproteiineja on neljää eri tyyppiä:
Soluhengityksen hapetusreaktioihin liittyvät proteiinit
ATP-syntaasi, joka tekee ATP:ta matriisissa.
Kuljetusproteiineja, jotka säätelevät metaboliittien siirtoa matriisin sisä- ja ulkopuolelle
Proteiininkuljetuskoneisto
Rakenne > Kristat

Sisäkalvon poimuja kutsutaan kristoiksi. Ne laajentavat huomattavasti kalvon kokonaispinta-alaa ja mahdollistavat siten ATP:n entistä tehokkaamman tuotannon.
Rakenne > Matriksi

Sisäkalvon sisäpuolta kutsutaan yleisesti matriksiksi. Sen sisäpuolella on muun muassa sitruunahappokierron entsyymejä, mitokondrion oma perimä ja sen säätelyyn ja kopioitumiseen vaadittavia proteiineja.
Mitokondrioiden alkuperä ja DNA

Koska mitokondriolla on käytössään oma DNA-sekvenssinsä ja sillä on työkalut proteiinisynteesiin, uskotaan mitokondrion olleen viherhiukkasen ohella alun perin itsenäinen solu. Tumallisten solujen mitokondrioiden ajatellaan polveutuneen endosymbioosin välityksellä aerobisista bakteereista ja kloroplastien syanobakteereista.
mtDNA on ihmisellä noin 16 600 emäksen mittainen rengasmainen DNA-molekyyli. Jälkeläinen saa hedelmöityksessä mtDNA:n vain äidiltä (uniparentaalinen periytyminen), toisin kuin tuman DNA:n, joka saadaan molemmilta vanhemmilta. MtDNA:ssa tapahtuu paljon mutaatioita, jotka eivät korjaannu korjausmekanismien tehottomuuden vuoksi, joten mutaatiot jäävät mtDNA:han. Mutaatioita käytetään esimerkiksi ihmisgenetiikassa äitilinjojen määrittämisen apuna. Yhden emäksen muutosta (single nukleotide polymorphism SNP) pidetään yleensä mutaation merkkitekijänä.
Koska isän perimä ei ole vaikuttanut mitokondrion DNA:han eikä näin ollen sen mutaatioihin ja mutaatioiden on katsottu tapahtuneen suhteellisen säännöllisesti, ovat tutkijat voineet määrittää yksilöiden mitokondrioiden DNA:n avulla, miten kauan sitten kaikkien ihmisten kantaäiti on elänyt. Äitilinjan kantaäitinä pidetään noin 200 000 vuotta sitten Afrikassa elänyttä naista, jota kutsutaan Mitokondrio-Eevaksi.