stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luterilainen kirkko – Kanada

| Lutheran Church–Canada Luterilainen kirkko – Kanada |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Teologia:  tunnustuksellinen luterilaisuus
Yhteistyötahoja:  Kansainvälinen luterilainen neuvosto
Toiminta-alue:  Kanada
Perustettu:  1988
Irtautunut:  Missouri-synodista
Seurakuntia:  267
Jäseniä:  47 607
Kotisivu:  http://www.lutheranchurch.ca/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luterilainen kirkko – Kanada (Lutheran Church–Canada) on luterilainen kirkko, joka toimii Kanadassa Pohjois-Amerikassa. Kirkon jäsenmäärä on noin 48 000.
Historia

Missouri-synodin lähetystyöntekijät perustivat ensimmäiset Kanadan seurakuntansa Ontarioon vuonna 1854. Vuonna 1988 Kanadan seurakunnat muodostivat Missouri-synodista itsenäisen kirkon, johon kuului kolme piiriä: Alberta-British Columbia District, Central District ja East District.
Nykytilanne

Kirkolla on noin 300 seurakuntaa, joissa on noin 48 000 jäsentä. Kirkko kuuluu Missouri-synodin tavoin Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.
Aiheesta muualla

Kirkon kotisivut
Crash of the Titans

| Crash of the Titans |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Radical Entertainment (PlayStation 2, Wii & Xbox 360) Amaze Entertainment (Game Boy Advance & Nintendo DS) SuperVillain Studios (PlayStation Portable)
Julkaisija:  Sierra Entertainment
Jakelija:  Vivendi Games ja Nintendo eShop
Suunnittelija:  Joe McGinn
Käsikirjoittaja:  Chris Mitchell
Taiteilija:  Yousuf Mapara
Säveltäjä:  Marc Baril
Pelisarja:  Crash Bandicoot
Pelimoottori:  Titanium Engine
Julkaistu:  PlayStation 2, Xbox 360, Game Boy AdvanceNA 4. lokakuuta 2007EU 12. lokakuuta 2007AUS 18. lokakuuta 2007 WiiNA 4. lokakuuta 2007EU 12. lokakuuta 2007AUS 23. lokakuuta 2007 PlayStation PortableNA 16. lokakuuta 2007AUS 22. marraskuuta 2007EU 23. marraskuuta 2007 Nintendo DSEU 19. lokakuuta 2007AUS 23. lokakuuta 2007NA 25. lokakuuta 2007
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 7
Alusta:  PlayStation 2, Xbox 360, Wii, PlayStation Portable, Game Boy Advance, Nintendo DS,
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  DVD, optinen levy, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Crash of The Titans on Radical Entertainmentin ja Amaze Entertainmentin kehittämä sekä Sierra Entertainmentin vuonna 2007 julkaisema tasohyppelypeli PlayStation 2:lle, Xbox 360:lle, Wiille, PlayStation Portablelle, Game Boy Advancelle ja Nintendo DS:lle. Peli on suomenkielinen vain PlayStation 2:lla ja Wiillä.
Pelaaminen

Joka episodissa on kolme tavoitetta. Jos pelaaja saavuttaa kaikki tavoitteet, hän saa kultaisen voodoo-nuken; jos kaksi, hopeisen; jos yhden, pronssisen; jos ei yhtään, puisen. Peli koostuu 20 episodista (joita kutsutaan myös nimellä jakso). Jokaisessa episodissa on myös mojohuone, jossa pitää suorittaa jokin tehtävä tietyssä ajassa. Tehtäviä ovat kaikkien vihollisten nujertaminen, mojosalamoiden kerääminen, vihreän mojon kerääminen tai pommien tuhoaminen. Episodissa 11 on jopa portin murtaminen.
Tohtori Neo Cortex on luonut mojolla vahvistetun evolvosäteen avulla titaanihirviöitä (engl. Titans). Crash Bandicoot voi kaapata hirviön käyttöönsä voitettuaan sen. Uuden hirviön tavatessaan Crash saa myös voodoonuken, jossa kerrotaan tietoja hirviöstä. Pelissä on myös pienempiä ja heikompia vihollisia, kätyreitä joita ei voi kaapata. Jokaisen hyökkäys on nopea. Iskuja on yleensä aina kolme peräkkäistä. Rhinoroller (Sarvikieppo) lyö vain kerran eteenpäin sarvellaan. Kuitenkin esimerkiksi Magmadonilla ja Sludgella (Liete) on lähitaisteluhyökkäyksissä vain kaksi iskua. Spike (Vaarna) lyö kaikki kolme iskua ylöspäin, mutta epätarkkaan tahtiin. Ratciclen (Jäärotan) kolme iskua ovat hyvin nopeita, jolloin niistä on hyötyä. Battler (Taisto) lyö viisi kertaa peräkkäin siivillään, mutta epätasaiseen tahtiin, joten kolme viimeistä hyökkäystä ovat hyödyttömiä. Shellephant (Rapunorsu) osaa tehdä peräkkäisiä iskuja loputtomiin silloin, kun Shellepantin toinen isku osuu maahan. Skorilla lyö kerran molemmilla käsillään ja kolmantena pyörähtää lyöden hännällään.
Vihollisten kovia hyökkäyksiä ei tehdä aina käsin. Magmadon hyppää vihollisensa päälle, Battler syöksähtää vihollistaan päin ja Yuktopus (Inhomustis/Inhamustis) tekee äänivallin ympärillensä. Vihollisten voimakkaimmat iskut. Esimerkiksi Spike kasvattaa maasta piikkejä, Yuktopus (Inhamustis) ampuu lasersäteen oikean käden lasertykistä, Magmadon polkaisee vasemmalla jalallaan maahan ja ampuu maata pitkin laavavirran, Sludge oksentaa myrkkyhappoa, joka tuhoaa viholliset ilman erillistä armoa ja Ee-Lectricer (Sähköttäjä) ampuu taivaasta salamoita. Osa vihollisista osaa ampua. Vain Väijyllä (Snipella), Löyhkällä (Stenchilla) ja Sähköttäjällä on ampumakyky. (Uka Uka osaa myös tähdätä.) Ne ovat pikatuli, Lähitaisteluhyökkäys ja Tarkennettu tähtäys.
Jokaisella Crashin vihollisilla on myös kätyreitä, joita löytyy suurin määrin joka kentästä. Kaikki kätyrit ovat mutatoituja eläimiä.
Juoni

Crash Bandicoot, Crunch Bandicoot, Aku Aku ja Coco Bandicoot ovat kotinsa edustalla Vamppasaarella (engl. Wumpa Island). Coco aikoo keksiä kojeen, jolla voi kierrättää voita, kun tohtori Neo Cortexin ilma-alus tulee lähistölle. Cortex puhuu suureen megafoniin ja kertoo tuhoavansa Vamppasaaren. Hän pudottaa häkkejä ilma-aluksestaan ja vangitsee näin Cocon ja Aku Akun. Hän myös ampuu säteellään Crashia ja Crunchia. Crash väistää, mutta Crunch jäätyy jäälohkareen sisään eikä pääse vapaaksi. Crash ottaa Cocon voinkierrätyskoneen ja heittää sen Aku Akun häkkiin, jolloin se putoaa keskelle metsää.
Crash taistelee tiensä Aku Akun luo ja vapauttaa tämän, minkä jälkeen he alkavat kohdata outoja mutantteja. Asettamalla Aku Akun mutanttien kasvoille, Crash pystyy "kaappaamaan" mutantteja ja taistelemaan niillä. Se suuntaavat Zoomin temppeliin, jossa on jättimäinen mojoaarre. Cortex ja Uka Uka imevät temppelistä kaiken mojon itselleen, luodakseen "mojomutaatiolla" lisää mutantteja. Cortex jää taistelemaan Crashia vastaan, mutta Crash voittaa hänet tuhoamalla temppelin rakenteita jättiläismäisellä Inhamustis-nimisellä hirviöllä.
Uka Uka kyllästyy Cortexin tunarointiin ja ottaa Cortexin tilalle tämän siskontyttären, Nina Cortexin. Coco hypnotisoidaan auttamaan rakentamaan tuhorobottia nimeltä Tuomionaattori, joka tuhoaisi Vamppasaaren ja valloittaisi maailman. Crashin seuraava vastustaja on Tiny Tiger. Pian Crash saapuu Tinyn luokse kuitenkin valtaisan Rapunorsun kanssa, ja Tiny luovuttaa. Tiny päättääkin ryhtyä auttamaan Crashia ja hän kertoo minne Coco on vangittu ja lupaa viedä heidät sinne. Samalla hän kertoo, että Nina on astunut Neo Cortexin tilalle.
Matkaa varjostaa N. Gin, joka on rakettanut tehtaan hiekkarannalle. Päästyään N. Ginin luokse, Crash kukistaa loput häntä suojelevista mutanteista ja sulkee kulkutiet huoneeseen, minkä jälkeen he pakottavat hänet paljastamaan Uka Ukan laboratorion sijainnin. Crash ja Aku Aku taistelevat tiensä Uka Ukan luo, Ninan vietyä Coco viimeistelemään Tuomionattorin. Uka Uka muuttaa itsensä evolvosäteellä valtavaksi hirviöksi ja tuhovoimaisilla aseillaan hyökkä Crashin ja Qku Akun kimppuun. Mutta Crash käyttää Uka Ukan kokoa hyödyksi ja kaapattuaan hänet Crash laittaa Uka Ukan tuhoamaan moottorit, joista hän saa voimansa, ja näin Uka Uka saadaan voitettua.
Matka jatkuu Cortexin palatsiin, jonka läpi Crash raivaa tiensä Tuomionaattorin ohjaamoon. Viimeinen vastustaja on Nina Cortex, joka käyttää Arakniina-nimistä mutanttia. Kun Arakniina on manipuloitu tuhoamaan kolme Tuomionattorin moottoria, Crash ja Coco pysäyttävät Tuomionaattorin loput mekanismit, minkä jälkeen se kaatuu Vamppasaaren päälle ja tuhoaa noin neljäsosan siitä. Cortex pelastaa Ninan pienellä aluksellaan. Crash, Coco ja Aku Aku palaavat kotiin ja Crunch vapautuu jääkuoresta.
Vastaanotto

GameSpotin arvostelussa peli sai keskinkertaisen vastaanoton arvosanoin 7/10. Sen mukaan hirviöitä vastaan taisteleminen lisää pelisarjalle mukavaa vaihtelua, vaikka niitä vastaan taisteleminen alkaa kyllästyttämään jonkin ajan kuluttua.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jess Harnell  | … |  Crash Bandicoot   |
|  Greg Eagles  | … |  Aku Aku   |
|  Debi Derryberry  | … |  Coco Bandicoot, Nina Cortex   |
|  Chris Williams  | … |  Crunch Bandicoot, Tiny Tiger   |
|  Lex Lang  | … |  Tri. Neo Cortex   |
|  John DiMaggio  | … |  Uka Uka   |
|  Nolan North  | … |  Tri. N. Gin   |
|  Darryl Kurylo  | … |  Voodoo-kanit   |
|  Grey DeLisle  | … |  sivuäänet   |
|  Kathryn Feller  | … |  sivuäänet   |
|  Quinton Flynn  | … |  sivuäänet   |
|  Matt Hill  | … |  sivuäänet   |
|  Richard Steven Horvitz  | … |  sivuäänet   |
|  Tom Kenny  | … |  sivuäänet   |
|  Danny Mann  | … |  sivuäänet   |
|  Audrey Wasilewski  | … |  sivuäänet   |
Äänirooleissa > Suomeksi

Dubbausstudio: Tuotantotalo Werne
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Antti Pääkkönen  | … |  Crash Bandicoot, Tri Neo Cortex, Rotnikot, Koo-alat, Tuomioapinat   |
|  Veikko Honkanen  | … |  Aku Aku, Uka Uka   |
|  Annituuli Kasurinen  | … |  Coco Bandicoot   |
|  Rauno Ahonen  | … |  Crunch Bandicoot, Rotnikot, Koo-alat, Tuomioapinat, Voodoo-kanit   |
|  Mirjami Heikkinen  | … |  Nina Cortex   |
|  Petri Hanttu  | … |  Tri N. Gin, Rotnikot, Koo-alat, Tuomioapinat, Voodoo-kanit   |
|  Samuel Harjanne  | … |  Tiny Tiger, Rotnikot   |
|  Pasi Ruohonen  | … |  Koo-alat, Voodoo-kanit   |
|  Markus Bäckman  | … |  Voodoo-kanit   |
|  Kiti Kokkonen  | … |  Brat-tytöt   |
|  Rinna Paatso  | … |  Brat-tytöt   |
Aiheesta muualla

Crash of the Titans MobyGamesissa (englanniksi)
Crash of the Titans Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kuvakaappaus tästä pelistä.
Toinen kuvakaappaus tästä pelistä.
Huilu

Nykyaikainen poikkihuilu. Ääniaukko vasemmassa päässä
Huilu on puupuhaltimiin kuuluva soitin, jossa ääni syntyy soittajan puhaltaman ilmavirran osuessa terävään reunaan, jolloin putkessa oleva ilmapatsas alkaa värähdellä. Äänen korkeus määräytyy värähtelevän ilmapatsaan pituuden ja soittajan käyttämän puhallustekniikan mukaan. Ilmapatsaan pituutta voidaan yleensä säädellä sormireikien tai männän avulla. Huilunsoittoon erikoistunutta puupuhaltajaa kutsutaan huilistiksi.
Huilut luokitellaan rakenteensa ja soittotapansa vuoksi puupuhaltimiin, mutta 1800-luvulta lähtien poikkihuilut on yleensä valmistettu metallista ja nokkahuilut tehdään nykyään usein muovista. Metallisissa ja muovisissa huiluissa on selvästi erilainen ääni kuin puisissa.
Huilu on siis puupuhallin vaikka se nykyään valmistetaankin messingistä/ kullan ja metallin seoksesta. Puhallustavan perusteella huilut voidaan jakaa kahteen ryhmään:
Poikkihuilut (lat. fistula Germanica)
Nokkahuilut  (lat. fistula Anglica)
Historia

Huilut ovat vanhimpia ihmisen tekemiä soittimia.
Vanhin varmasti huiluksi tunnistettu esine on Saksan Hohle Felsin luolasta lähellä Ulmia vuonna 2008 tehty löytö, joka on ajoitettu 35 000 vuoden ikäiseksi. Mahdollisesti tätä vanhempi huilu (Divje Baben huilu) on löydetty Sloveniasta Divje Baben karstiluolasta. Luolakarhun reisiluusta tehdyssä esineestä on säilynyt vain osa, jossa on kaksi reikää, joten sitä ei ole voinut vahvistaa soittimeksi. Vanhoja ovat myös Schwabenin Juran Geißenklösterlesta tehdyt löydöt.
Suomessa huilu tuli käyttöön pronssikaudella. Varhaisissa huiluissa ei ilmeisesti ollut sormiaukkoja, joten niillä ei soitettu melodioita. Rautakaudella käyttöön Suomessa tuli pajun kuoresta tehty pitkä, sivusta puhallettava huilu, jolla saatettiin soittaa myös melodioita. Viikinkiajalla noin vuosina 800–1050 Länsi-Suomessa omaksuttiin länsieurooppalainen huilu, jossa tulppana oli soittajan oma kieli ja putki tehtiin mm. männynvesasta, jonka sydänpuu kierrettiin ulos. Huilussa oli tuolloin jo mahdollisesti sormiaukkoja.
Poikkihuilu

Poikkihuiluja on erikokoisia, mutta yleisin on huilu, jonka ääniala on c1- c4. Piccolohuilu on poikkihuilu, mutta normaalia puolet lyhyempi eli oktaavia korkeaäänisempi. Poikkihuilussa puhalletaan soittimen päässä olevan ääniaukon yli (poikki) siten, että ilmavirta osuu aukon vastakkaisella puolella terävään reunaan. Tämä puhallustapa on huomattavasti vaikeampi kuin nokkahuiluissa, mutta mahdollistaa erittäin monipuoliset ilmaisumahdollisuudet, sillä soittajan on mahdollista hallita ilmavirran määrää, painetta, nopeutta sekä suuntaa ja muotoa. Tämäntyyppisiä huiluja ovat muun muassa varsinainen poikkihuilu, puuhuilu, japanilainen shakuhachi ja panhuilu.
Poikkihuilut ovat useimmiten hopean värisiä, mutta kultaisetkaan eivät ole harvinaisuus. Oppilassoittimet ovat yleensä hopeoitua messinkiä tai uushopeaa. Ammattikäyttöön tarkoitetut metallihuilut valmistetaan kuitenkin jalometalleista kuten hopeasta, kullasta tai platinasta. Oppilassoittimet maksavat usein noin 600:sta eurosta ylöspäin. Ammattihuilut voivat maksaa jopa useita kymmeniä tuhansia euroja, tai jopa miljoonia.
Nokkahuilu

Nokkahuilussa puhalletaan erityiseen suukappaleeseen (nokkaan), joka ohjaa ilmavirran ääniaukossa olevaan terävään kulmaan. Peruslaatuinen puhallustapa on helppo, mutta ilmaisumahdollisuuksia on silti lukuisia. Soittimen materiaalina käytetään puuta, jonka laatu luonnollisesti määrää soinnin lisäksi myös hinnan. Hintaluokka puiselle nokkahuilulle on noin 200-2000 euroa. Nokkahuiluja valmistetaan nykyään myös muovista, ja monet soittajat ovat sitä mieltä, että parhaat muoviset voittavat laadussaan halvimmat puuinstrumentit.
Kouluissa harjoitellaan usein nokkahuilun soiton alkeita. Joissakin kouluissa edetään koko nokkahuiluperhe aina sopraanosta bassoon. Suomen kouluissa yleisemmän saksalaisotteisen ns. "koulunokkahuilun" tyyppisiä huiluja ovat muun muassa varsinaiset nokkahuilut, okariina ja irlantilainen tinapilli. Myös musiikissa joskus käytettävät pillit kuuluvat enimmäkseen tähän ryhmään, esimerkiksi pajupilli. Nokkahuilu oli tärkeä soitin taidemusiikissa vielä 1700-luvulla. Esimerkiksi monet Bachin sävellykset, joita soitetaan nykyään usein poikkihuilulla, oli alun perin sävelletty nokkahuilulle. 1800-luvun alkaessa nokkahuilu oli enää lähinnä harrastelijoiden soitin, eikä sitä ollut mukana missään orkestereissa.
Nokkahuiluja on eri kokoisia, ja niiden ääniala vaihtelee koon mukaisesti. Korkeaäänisimmästä matalimpaan lueteltuna ne ovat: sopranino-, sopraano-, altto-, tenori- ja bassonokkahuilu.
Nokkahuilut otettiin uudelleen käyttöön 1900-luvulla. Yhtenä tavoitteena oli vanhan musiikin esittäminen alkuperäisillä soittimillaan, mutta lisäksi havaittiin nokkahuilun soveltuvan hyvin musiikin opettamiseen. Nykypäivänä nokkahuilua pidetään usein lapsen soittimena, mutta maailmalla on useita ammattilaismuusikoita, jotka hyödyntävät soitinta sen koko skaalalla. Nokkahuilun ääni on huomattavan kirkas ja pehmeä, joka johtuu osaksi yläsävelsarjojen puutteesta.
Huilu eri musiikintyyleissä

Huilu on tärkeässä asemassa klassisessa musiikissa, ja sitä käytetään runsaasti myös kansanmusiikissa. Jazz-musiikissa huilu on myös paljon käytetty soitin, joskin saksofoni on jazzissa huilua huomattavasti yleisempi puhallin.
Erilaisia nokkahuiluja
Kasvihuoneilmiö (kauppa)

Kasvihuoneilmiö.
Kasvihuoneilmiö on vanhaan kasvihuoneeseen perustettu kahvila, antiikkiliike ja galleria Lohjalla, entisen Nummi-Pusulan kunnan alueella entisen ykköstien, nykyisen seututien 110 varrella, Sammatin liittymän kohdalla, lähellä Salon rajaa, joka on myös Uudenmaan ja Varsinais-Suomen maakuntien raja.
Kahvilan yhteydessä on myös galleria, jossa pidetään esimerkiksi valokuvanäyttelyjä. Yksi sen näyttelyistä on ollut moottoritien rakentajista koottu kuvakavakaldi Tie, joka oli auki vuoden 2009 loppuun. Näyttelystä on tehty myös verkkoversio. Myymälässä on sisustustavaraa ja antiikkia.
Kasvihuoneilmiössä on järjestetty myös kulttuuritilaisuuksia nimekkäine esiintyjineen.
Historiaa

Yrittäjä Elisa Palonen aloitti vanhojen tavaroiden osto- ja myyntiliikkeensä syksyllä 1997 Turun Hansakorttelissa nimellä Diverssikauppa. Pian hän löysi vanhan ykköstien varrelta vanhan rekanpesuhallin ja siirsi toimintansa sinne. Hallin kylkeen rakennettiin 500 neliömetrin kasvihuone ja paikka sai nimen Kasvihuoneilmiö. Yhtiön nimenä on yhä Diverssikauppa EP Ky.
Kun Helsingin ja Turun välisen moottoritien Lohja–Muurla-osuus valmistui 2009, liikkeen asiakkaista hävisi 40 prosenttia. Kasvihuoneilmiö oli tuolloin julkisuudessa taistellessaan Tiehallintoa vastaan, joka ei myöntänyt liikkeestä kertovien liikenneopasteiden pystyttämistä lähimmän moottoritieliittymän yhteyteen.. Asiaa ajanut vetoomusadressi sai yli 20 000 allekirjoitusta. Sittemmin Elisa Palonen sai taistella itse kustantamiensa tienvarsitaulujen pitämisestä moottoritien varrella.
Elisa Palonen kuoli marraskuussa 2018 leikkauksen aiheuttamiin komplikaatioihin. Kaksi päivää ennen kuolemaansa hän oli tehnyt testamentin, jonka Varsinais-Suomen käräjäoikeus julisti yksimielisesti pätemättömäksi sen tekoon liittyneen uskonnollisen hyväksikäytön vuoksi. Lokakuussa 2024 Helsingin Sanomat kirjoitti Jumalan linna -nimisen lahkon vaativan yhä Palosen omaisuutta itselleen, nyt vuodelle 2008 päivätyllä testamentilla. Lehden tiedot perustuvat pääosin Tuire Malmstedtin kirjaan Kaikki valta maan päällä – uskonnolliset kultit Suomessa (Aula & Co, 2024).
Kasvihuoneilmiön liiketoimintaa ovat Palosen kuoleman jälkeen jatkaneet tämän sukulaiset.
Aiheesta muualla

Kasvihuoneilmiön sivusto
Nokia X6

| Nokia X6 |
| --- | --- |

Julkaistu:  marraskuussa 2009
Mitat:  111,0 × 51,0 × 13,8
Paino:  122 g
Värien lukumäärä:  16,7 miljoonaa
Muisti:  sisäinen muisti 32 Gt
Kamera:  5 megapikseliä
Radio:  kyllä
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  jopa 420 h
Puheaika:  jopa 8,5 h
Käyttöjärjestelmä:  Series 60 5th edition
Liitännät:  USB 2.0 tiedonsiirto, 3,5 mm:n kuva- ja ääniulostulo, Pieni virtaliitin
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia X6 on Nokian ensimmäinen kapasitiivisellä kosketusnäytöllä varustettu älypuhelin. Puhelin julkaistiin marraskuussa 2009. Puhelinta saa kolmella eri värillä: sini-valkoisena, sini-mustana, puna-mustana ja mustana. Puhelimen hinta vaihtelee 499 ja 662 euron välillä. Puhelimesta julkaistiin 16 gigatavun muistilla varustettu versio ilman Comes With Music -palvelua. Tämän mallin hinta on 369 eurosta ylöspäin.
Ovi Musiikki Unlimited

Nokia X6:n mukana tulee Nokian Ovi Musiikki Unlimited (Comes With Music) -palvelu. Palvelun avulla on mahdollista ladata vuoden ajan palvelun aktivoinnista rajoittamattomasti musiikkia noin kuuden miljoonan kappaleen valikoimasta.
Versiot

32 Gt: n muistilla varustettu
16 Gt:n muistilla varustettu
8 Gt:n muistilla varustettu
Ovi Musiikki Unlimited (Comes With Music)
Ovi Kartat

31. tammikuuta 2010 julkaistiin älypuhelimille (mukaan lukien X6) ilmainen karttapalvelu ja navigointi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nokia X6 Wikimedia Commonsissa
Käyttöohjeet[vanhentunut linkki]
Nokia X6 - Tuki
Serena Williams

| Serena Williams |
| --- | --- |
 Serena Williams Wimbledonin tennisturnauksessa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1981 (ikä 43)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Tennispelaaja
Pituus:  175 cm
Paino:  70 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  syyskuu 1995–2022
Palkintorahat:  94 618 080 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1. (8.7.2002)
Turnausvoittoja:  72
Voitot/tappiot:  855–152
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  voitto (2003, 2005, 2007, 2009, 2010, 2015 ja 2017)
Ranskan avoimet:  voitto (2002, 2013 ja 2015)
Wimbledon:  voitto (2002, 2003, 2009, 2010, 2012, 2015 ja 2016)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (1999, 2002, 2008, 2012, 2013 ja 2014)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  1. (7.6.2010)
Turnausvoittoja:  23
Voitot/tappiot:  190–34
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  voitto (2001, 2003, 2009, 2010)
Ranskan avoimet:  voitto (1999, 2010)
Wimbledon:  voitto (2000, 2002, 2008, 2009, 2012, 2016)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (1999, 2009)
Aiheesta muualla
www.serenawilliams.com
ITF
WTA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Tennis. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Tennis. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Tennis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | nelinpeli |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | nelinpeli |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | kaksinpeli |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | nelinpeli |  |
Serena Jameka Williams (s. 26. syyskuuta 1981 Saginaw, Michigan) on yhdysvaltalainen tennispelaaja ja olympiavoittaja. Hän on voittanut useita Grand Slam -turnauksia, ja ollut WTA:n maailmanlistalla ykkösenä. Williamsia on pidetty monesti kaikkien aikojen parhaana naisurheilijana. Hänen vuotta vanhempi sisarensa Venus Williams on myös maailmanluokan tennispelaaja. Serenan valmentajana toimi alkuun hänen isänsä Richard Williams. Myöhemmin valmentajaksi tuli Patrick Mouratoglou.
Uransa aikana Williams on voittanut kaksinpelin olympiakultaa Lontoon olympialaisissa 2012 ja jokaisen Grand Slam -turnauksen ainakin kerran sekä kaksin- että nelinpelissä. Wimbledonin tennisturnauksen mestaruuden Williams on vienyt kaksinpelissä vuosina 2002, 2003, 2009, 2010, 2012, 2015 ja 2016. Yhteensä hän on saavuttanut 23 kaksinpelin Grand Slam -voittoa, eniten  ammattilaisille avoimena aikakautena. Vuonna 2002 hän voitti kolme Grand Slam -turnausta ja nousi ykköseksi WTA:n rankinglistalla.
Serena Williams on International Tennis Federationin (ITF) kuusinkertainen kaksinpelin maailmanmestari. Olympiakultaa hän on saavuttanut sisarensa Venus Williamsin tavoin neljä kertaa. Yksi kultamitaleista on tullut kaksinpelissä ja loput nelinpelissä. Heidän lisäkseen kukaan tennispelaaja ei ole pystynyt neljään olympiavoittoon.
Williams ilmoitti elokuussa 2022, että hänen uransa päättyy vuoden 2022 Yhdysvaltain avoimiin.
Tennisura > Vuodet 2009–2010

Williams aloitti vuoden 2009 vahvasti selviytymällä Sydneyn turnauksessa välieriin ja voittamalla Australian avoimen kaksinpelimestaruuden neljännen kerran urallaan. Helmikuussa hän Pariisin turnauksessa luovutti välieräottelunsa ja Dubain turnauksessa hävisi välierissä sisarelleen Venus Williamsille. Maaliskuussa hän selviytyi Miamin turnauksen loppuotteluun mutta hävisi Viktoryja Azarenkalle. Seuraavassa turnauksessa Marbellassa hän hävisi jo ensimmäisellä kierroksella Klara Zakopalovalle. Rooman massakenttäturnauksessa toukokuussa Williams hävisi ensimmäisessä ottelussaan Patty Schnyderille kolmessa erässä. Madridin turnauksessa hän loukkaantui ja luovutti ensimmäisellä kierroksella. Ranskan avoimissa hän selviytyi puolivälieriin saakka, mutta hävisi sitten kolmieräisen ottelun Svetlana Kuznetsovalle.
Wimbledonin turnauksessa 2009 Serena Williams voitti kaksinpelin loppuottelussa sisarensa Venus Williamsin. Sisarukset kohtasivat Wimbledonin loppuottelussa neljännen kerran urallaan. Yhdysvaltain avoimissa Williams hävisi välierissä Kim Clijstersille.
Vuonna 2010 Williams pelasi lähinnä vain Grand Slam -turnauksissa. Australian avoimissa hän voitti loppuottelussa Justine Heninin. Ranskan avoimissa Williams hävisi puolivälierissä seitsemänneksi sijoitetulle Samantha Stosurille. Hän päätti kautensa Wimbledoniin, jossa hän saavutti mestaruuden voittamalla loppuottelussa Vera Zvonarjovan.
Tennisura > Vuosi 2011

Serena Williams ei pystynyt pelaamaan yhtään ottelua kovien kenttien kiertueella vuoden 2011 alussa. Syynä tähän oli loukkaantumiskierre, joka alkoi vuoden 2010 Wimbledonin turnauksen jälkeen, kun Serena astui lasinsiruun ravintolassa. Hän yritti paluuta monta kertaa vuoden 2010 aikana, mutta perui joka kerta osallistumisensa. Alkuvuodesta 2011 uutisoitiin, että Serenalla oli keuhkoissa veritulppa, jonka vuoksi hänen piti käydä leikkauksessa. Hän palasi tenniskentille viikkoa ennen vuoden 2011 Wimbledonia. Wimbledonissa hän hävisi neljännellä kierroksella Marion Bartolille. Ensimmäisen turnausvoittonsa hän otti yli vuoden tauon jälkeen Stanfordissa heinäkuussa 2011, jossa hän voitti finaalissa Marion Bartolin. Elokuussa hän voitti Toronton turnauksen loppuottelussa Samantha Stosurin. Yhdysvaltain avoimissa Williams hävisi loppuottelussa Stosurille, joka otti uransa ensimmäisen Grand Slam -turnausvoiton.