stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maoripuolue

| Maoripuolue> Te Pāti Māori Māori Party |
| --- | --- |
  
  
Perustettu:  2004
Johto:   Debbie Ngarewa-Packer Rawiri Waititi 
Ideologia:  maorien oikeudet tasavaltalaisuus
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Parlamentti:  6 / 120
Kotisivu:  www.maoriparty.org.nz
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maoripuolue (maoriksi Te Pāti Māori, engl. Māori Party) on uusiseelantilainen puolue, joka kannattaa Uuden-Seelannin alkuperäiskansa maorien oikeuksia. Se asettaa ehdokkaita Uuden-Seelannin seitsemässä maoreille kiintiöidyissä, ja toisinaan myös kaikille avoimissa. Puolueella on kaksi tasa-arvoista johtajaa, jotka ovat Rawiri Waititi ja Debbie Ngarewa-Packer.
Historia

Puolue merkittiin maan puoluerekisteriin kesäkuussa 2004. Puolueen ensimmäinen edustaja parlamentissa oli Tariana Turia, joka oli aiemmin edustanut työväenpuoluetta. Turia erosi parlamentista huhtikuussa 2004, minkä seurauksena hänen vaalipiirissään järjestettiin täyttövaalit. Turia asettui näissä vaaleissa ehdolle maoripuolueen ehdokkaana ja tuli valituksi.
Toukokuussa 2023 työväenpuoluetta alun perin edustanut tulliministeri, Meka Whaitiri, ilmoitti loikkaavansa maoripuolueeseen. Syyksi hän ilmoitti halunsa kampanjoida maorien asioiden puolesta, joka ei työväenpuolueen riveistä.
Vuoden 2023 parlamenttivaaleissa se sai parlamenttiin neljä edustajaa, ja tuplasi paikkamääränsä, saatuaan 2,6 % äänistä. Täyttövaalien jälkeen puolue sai kaksi lisäpaikkaa ja virallisten tulosten julistamisen yhteydessä puolueen paikkamäärä oli kuusi.
Ideologia ja kantoja

Puolue kannattaa mm. seuraavia asioita:
Kaivostoiminnan kieltämistä meren pohjassa
Uuden-Seelannin muuttamista tasavallaksi
Ruuan myyntiveron poistamista
Puolue pani syyskuussa 2021 alulle aloitteen, jonka mukaan maan nimi tulisi muuttaa maorinkieliseen muotoon Aotearoa. Aloite, joka sai jo heti ensimmäisenä päivänä kasaan 51 000 allekirjoitusta, sai kesäkuussa 2022 kerättyä tarvittavat 70 000 allekirjoitusta, minkä johdosta se luovutettiin parlamentille käsiteltäväksi. Puolueen toinen puheenjohtaja, Rawiri Waititi, sano, ettei kannata kansanäänestystä aiheesta, koska se olisi "enemmistön tyranniaa".
Puolueen katsotaan olevan keskusta-vasemmistolainen, ja selkeästi enemmän vasemmalla kuin työväenpuolue. Toisaalta puoluetta on luonnehdittu myös keskustalaiseksi.
Rafael Arcadio Bernal Supelano

Rafael Arcadio Bernal Supelano (28. marraskuuta 1934 Zipaquirá – 11. tammikuuta 2019) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli redemptoristi 22. elokuuta 1952, ja hän sai pappisvihkimyksensä 11. tammikuuta 1959. Hänet nimitettiin Sibundoyn apostoliseksi vikaariksi ja Amudarsan titulaaripiispaksi 27. helmikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eduardo Martínez Somalo, jota avustivat Ramón Mantilla Duarte ja Arturo Salazar Mejia.
Bernal Supelano sai 29. maaliskuuta 1990 nimityksen Araucan ja 10. tammikuuta 2003 Líbano-Hondan piispaksi. Hänet asetettiin jälkimmäiseen virkaan 25. maaliskuuta 2003, ja hän toimi siinä, kunnes erosi tehtävistään 28. helmikuuta 2004.
Luettelo kalaheimoista tieteellisen nimen mukaan

Tämä on luettelo kalaheimoista aakkosjärjestyksessä tieteellisen nimen mukaan. Katso myös luettelo kaloista.

A - B - C - D - E - F - 
G - H - I - J - K -
L - M - N - O - P - R - S - T - U - V - W - X - Y - Z
A

Ab-Am - An-Ap - Ar-Au
A > Ab-Am

Abyssocottidae
Acanthuridae
Acestrorhynchidae
Achiridae
Achiropsettidae
Acipenseridae
Acropomatidae
Adrianichthyidae
Agonidae
Akysidae
Albulidae
Alepisauridae
Alepocephalidae
Alestiidae
Alopiidae
Amarsipidae
Ambassidae
Amblycipitidae
Amblyopsidae
Amiidae
Ammodytidae
Amphiliidae
A > An-Ap

Anabantidae
Anablepidae
Anarhichadidae
Anchariidae
Anguillidae
Anomalopidae
Anoplogastridae
Anoplopomatidae
Anostomidae
Anotopteridae
Antennariidae
Aphredoderidae
Aphyonidae
Apistidae
Aploactinidae
Aplocheilidae
Aplodactylidae
Apogonidae
Apteronotidae
A > Ar-Au

Argentinidae
Ariidae
Ariommatidae
Arripidae
Artedidraconidae
Aspredinidae
Astroblepidae
Ateleopodidae
Atherinidae
Atherinopsidae
Auchenipteridae
Aulopidae
Aulorhynchidae
Aulostomidae
Austroglanididae
B

Badidae
Bagridae
Balistidae
Balitoridae
Banjosidae
Barbourisiidae
Bathyclupeidae
Bathydraconidae
Bathylagidae
Bathylutichthyidae
Bathymasteridae
Batrachoididae
Bedotiidae
Belonidae
Belontiidae
Bembridae
Berycidae
Blenniidae
Bothidae
Bovichtidae
Brachaeluridae
Brachionichthyidae
Bramidae
Bregmacerotidae
Bythitidae
C

Ca - Ce - Ch - Ci-Cu - Cy
C > Ca

Caesionidae
Callanthiidae
Callichthyidae
Callionymidae
Callorhinchidae
Caproidae
Caracanthidae
Carangidae
Carapidae
Carcharhinidae
Caristiidae
Catostomidae
Caulophrynidae
C > Ce

Centracanthidae
Centrarchidae
Centriscidae
Centrogeniidae
Centrolophidae
Centrophoridae
Centrophrynidae
Centropomidae
Cepolidae
Ceratiidae
Ceratodontidae
Cetomimidae
Cetopsidae
Cetorhinidae
C > Ch

Chacidae
Chaenopsidae
Chaetodontidae
Champsodontidae
Chanidae
Channichthyidae
Channidae
Characidae
Chaudhuriidae
Chaunacidae
Cheilodactylidae
Chiasmodontidae
Chilodontidae
Chimaeridae
Chirocentridae
Chironemidae
Chlamydoselachidae
Chlopsidae
Chlorophthalmidae
C > Ci-Cu

Cichlidae
Cirrhitidae
Citharidae
Citharinidae
Clariidae
Claroteidae
Clinidae
Clupeidae
Cobitidae
Coiidae
Colocongridae
Comephoridae
Congiopodidae
Congridae
Coryphaenidae
Cottidae
Cottocomephoridae
Cranoglanididae
Creediidae
Crenuchidae
Cryptacanthodidae
Ctenoluciidae
Curimatidae
C > Cy

Cyclopteridae
Cyematidae
Cynodontidae
Cynoglossidae
Cyprinidae
Cyprinodontidae
D

Dactylopteridae
Dactyloscopidae
Dalatiidae
Dasyatidae
Datnioididae
Dentatherinidae
Denticipitidae
Derichthyidae
Diceratiidae
Dichistiidae
Dinolestidae
Dinopercidae
Diodontidae
Diplomystidae
Diretmidae
Doradidae
Draconettidae
Drepaneidae
E-F

Echeneidae
Echinorhinidae
Elassomatidae
Eleginopidae
Eleotridae
Elopidae
Embiotocidae
Emmelichthyidae
Engraulidae
Enoplosidae
Ephippidae
Epigonidae
Erethistidae
Ereuniidae
Erythrinidae
Esocidae
Euclichthyidae
Eurypharyngidae
Evermannellidae
Exocoetidae
Fistulariidae
Fundulidae
G

Ga-Gr - Gy
G > Ga-Gr

Gadidae
Galaxiidae
Gasteropelecidae
Gasterosteidae
Gempylidae
Geotriidae
Gerreidae
Gibberichthyidae
Gigantactinidae
Giganturidae
Ginglymostomatidae
Glaucosomatidae
Gnathanacanthidae
Gobiesocidae
Gobiidae
Gonorynchidae
Gonostomatidae
Goodeidae
Grammatidae
Grammicolepididae
G > Gy

Gymnarchidae
Gymnotidae
Gymnuridae
Gyrinocheilidae
H

Ha-Ho - Hy
H > Ha-Ho

Haemulidae
Halosauridae
Harpagiferidae
Helogeneidae
Helostomatidae
Hemigaleidae
Hemiodontidae
Hemiramphidae
Hemiscylliidae
Hemitripteridae
Hepsetidae
Heptapteridae
Heterenchelyidae
Heterodontidae
Heteropneustidae
Hexagrammidae
Hexanchidae
Hexatrygonidae
Himantolophidae
Hiodontidae
Hispidoberycidae
Holocentridae
Hoplichthyidae
H > Hy

Hypopomidae
Hypoptychidae
I-K

Icosteidae
Ictaluridae
Indostomidae
Inermiidae
Ipnopidae
Istiophoridae
Kneriidae
Kraemeriidae
Kuhliidae
Kurtidae
Kyphosidae
L

La-Li - Lo-Lu
L > La-Li

Labridae
Labrisomidae
Lactariidae
Lamnidae
Lampridae
Latimeriidae
Latridae
Lebiasinidae
Leiognathidae
Lepidogalaxiidae
Lepidosirenidae
Lepisosteidae
Leptobramidae
Leptochariidae
Leptochilichthyidae
Leptoscopidae
Lethrinidae
Linophrynidae
Liparidae
L > Lo-Lu

Lobotidae
Lophichthyidae
Lophiidae
Lophotidae
Loricariidae
Lotidae
Lutjanidae
Luvaridae
M

Ma-Mi - Mo-My
M > Ma-Mi

Macrouridae
Malacanthidae
Malapteruridae
Mastacembelidae
Megachasmidae
Megalomycteridae
Megalopidae
Melamphaidae
Melanocetidae
Melanonidae
Melanotaeniidae
Menidae
Merlucciidae
Microdesmidae
Microstomatidae
Mirapinnidae
Mitsukurinidae
M > Mo-My

Mochokidae
Molidae
Monacanthidae
Monocentridae
Monodactylidae
Monognathidae
Moridae
Moringuidae
Mormyridae
Moronidae
Mugilidae
Mullidae
Muraenesocidae
Muraenidae
Muraenolepididae
Myctophidae
Myliobatidae
Myrocongridae
Myxinidae
N

Nandidae
Narcinidae
Nematistiidae
Nematogenyidae
Nemichthyidae
Nemipteridae
Neoceratiidae
Neoscopelidae
Neosebastidae
Nettastomatidae
Nomeidae
Normanichthyidae
Notacanthidae
Notocheiridae
Notopteridae
Notosudidae
Nototheniidae
O

Odacidae
Odontaspididae
Odontobutidae
Ogcocephalidae
Olyridae
Omosudidae
Oneirodidae
Ophichthidae
Ophidiidae
Opisthoproctidae
Opistognathidae
Oplegnathidae
Orectolobidae
Oreosomatidae
Osmeridae
Osphronemidae
Osteoglossidae
Ostraciidae
Ostracoberycidae
P

Pa-Pe - Ph-Pl - Po-Pr - Ps-Pt
P > Pa-Pe

Pangasiidae
Pantodontidae
Parabembridae
Parabrotulidae
Parakysidae
Paralepididae
Paralichthyidae
Parascorpididae
Parascylliidae
Paraulopidae
Parazenidae
Parodontidae
Pataecidae
Pegasidae
Pempheridae
Pentacerotidae
Percichthyidae
Percidae
Perciliidae
Percophidae
Percopsidae
Peristediidae
Petromyzontidae
P > Ph-Pl

Phallostethidae
Pholidae
Pholidichthyidae
Phosichthyidae
Phractolaemidae
Phycidae
Pimelodidae
Pinguipedidae
Platycephalidae
Platytroctidae
Plecoglossidae
Plectrogenidae
Plesiobatidae
Plesiopidae
Pleuronectidae
Plotosidae
P > Po-Pr

Poeciliidae
Polycentridae
Polymixiidae
Polynemidae
Polyodontidae
Polyprionidae
Polypteridae
Pomacanthidae
Pomacentridae
Pomatomidae
Potamotrygonidae
Priacanthidae
Pristidae
Pristiophoridae
Prochilodontidae
Profundulidae
Proscylliidae
Protopteridae
P > Ps-Pt

Psettodidae
Pseudaphritidae
Pseudocarchariidae
Pseudochromidae
Pseudomugilidae
Pseudopimelodidae
Pseudotriakidae
Pseudotrichonotidae
Psilorhynchidae
Psychrolutidae
Ptilichthyidae
R

Rachycentridae
Radiicephalidae
Rajidae
Regalecidae
Retropinnidae
Rhamphichthyidae
Rhamphocottidae
Rhincodontidae
Rhinobatidae
Rhinochimaeridae
Rhyacichthyidae
Rivulidae
Rondeletiidae
S

Sa-Sc - Se-St - Su-Sy
S > Sa-Sc

Saccopharyngidae
Salmonidae
Samaridae
Scaridae
Scatophagidae
Schilbeidae
Schindleriidae
Sciaenidae
Scoloplacidae
Scomberesocidae
Scombridae
Scombrolabracidae
Scombropidae
Scopelarchidae
Scophthalmidae
Scorpaenidae
Scyliorhinidae
Scytalinidae
S > Se-St

Sebastidae
Serranidae
Serrivomeridae
Setarchidae
Siganidae
Sillaginidae
Siluridae
Sisoridae
Soleidae
Solenostomidae
Sparidae
Sphyraenidae
Sphyrnidae
Squalidae
Squatinidae
Stegostomatidae
Stephanoberycidae
Sternoptychidae
Sternopygidae
Stichaeidae
Stomiidae
Stromateidae
Stylephoridae
S > Su-Sy

Sundasalangidae
Symphysanodontidae
Synanceiidae
Synaphobranchidae
Synbranchidae
Syngnathidae
Synodontidae
T

Telmatherinidae
Terapontidae
Tetrabrachiidae
Tetragonuridae
Tetraodontidae
Tetrarogidae
Thaumatichthyidae
Torpedinidae
Toxotidae
Trachichthyidae
Trachinidae
Trachipteridae
Triacanthidae
Triacanthodidae
Triakidae
Trichiuridae
Trichodontidae
Trichomycteridae
Trichonotidae
Triglidae
Triodontidae
Tripterygiidae
U-Z

Umbridae
Uranoscopidae
Urolophidae
Valenciidae
Veliferidae
Xenisthmidae
Xiphiidae
Zanclidae
Zaproridae
Zeidae
Zoarcidae
International Federation of the Phonographic Industry

| IFPI |
| --- | --- |
Perustettu:  1933
Toimiala:  musiikkiteollisuus
Päämaja:  10 Piccadilly, Lontoo, Iso-Britannia
:  Frances Moore
Aiheesta muualla
ifpi.org
Infobox OKNimi-testi OK: 
International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) on järjestö, joka edustaa maailmanlaajuista ääniteteollisuutta. Se on voittoa tavoittelematon järjestö, joka on rekisteröity Sveitsissä. Yrityksen sihteeristö toimii Lontoossa, ja sillä on aluetoimistoja Brysselissä, Hongkongissa ja Miamissa.
Toiminta

Järjestön päätehtävä on edistää musiikkiäänitteiden arvoa, turvata äänitetuottajien oikeuksia sekä laajentaa musiikkiäänitteiden kaupallista käyttöä. Sen palveluja jäsenille ovat oikeudellisen alan neuvonta (lobbaus), piratismin valvonta, oikeudenkäynti ja sääntelyasiat, markkinatutkimus ja viestintätuki.
Rakenne

Frances Moore nimitettiin IFPIn nykyiseksi toimitusjohtajaksi 1. heinäkuuta 2010. Hän korvasi John Kennedyn, joka oli johtanut organisaatiota vuodesta 2005 lähtien ja oli yksi Live Aidin sekä Live8:n vastaavista tuottajista. IFPIn päämaja on tällä hetkellä City of Westminsterin kaupunginosassa Lontoossa, Englannissa.
Käännös suomeksi
Vadim Brovtsev

| Vadim Brovtsev> Вадим Бровцев |
| --- | --- |

Etelä-Ossetian pääministeri
 5. elokuuta 2009 – 26. huhtikuuta 2012  
Edeltäjä:  Aslanbek Bulatsev
Etelä-Ossetian virkaatekevä presidentti
 11. joulukuuta 2011 – 19. huhtikuuta 2012  
Edeltäjä:  Eduard Kokoity
Seuraaja:  Leonid Tibilov
Henkilötiedot
Syntynyt: Vadim Vladimirovitš Brovtsev 26. heinäkuuta 1969  Tšeljabinsk-65, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto (nykyään Ozjorsk, Venäjä)
Kuollut: 14. marraskuuta 2024 (55 vuotta)
Tiedot
Puolue:  itsenäinen
Vadim Vladimirovitš Brovtsev (ven. Вади́м Влади́мирович Бро́вцев, oss. Вадим Владимиры фырт Бровцев, Vadim Vladimiry fyrt Brovcev, georg. ვადიმ ვლადიმერის ძე ბროვცევი, Vadim Vladimeris dze Brovtsevi, 26. heinäkuuta 1969 Tšeljabinsk-65, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 14. marraskuuta 2024) oli venäläinen liikemies. 
Hän toimi tšeljabinskiläisen rakennusyrityksen johtajana ennen kuin vuonna 2009 hänet valittiin Etelä-Ossetian pääministeriksi. Pääministerikausi jatkui vuoteen 2012. Brovtsevilla ei ollut mitään aikaisempia siteitä Ossetian alueelle.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1941

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1941 käytiin 25. toukokuuta Joensuussa. Kilpailujen järjestäjänä toimi Joensuun Kataja.
Tulokset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet 12 km | Kauko Pekuri, Helsingin Poliisi-Voimailijat | Veikko Virtapohja, Tampereen Pyrintö | Matti Laihoranta, Helsingin Kisa-Veikot |
| joukkueet | Helsingin Poliisi-Voimailijat Kauko Pekuri Sulo Jousenlahti Eero Pekuri | Tampereen Pyrintö Veikko Virtapohja   E.Santala   H.Piispanen | Helsingin Kisa-Veikot Matti Laihoranta   Veikko Tuominen   Reino Tikkanen |
Barbara Aland

Barbara Aland vuonna 1998.
Barbara Aland (12. huhtikuuta 1937 – 10. marraskuuta 2024) oli saksalainen teologi, joka toimi kirkkohistorian ja Uuden testamentin tekstitutkimuksen professorina Münsterin yliopistossa vuodesta 1980. Hän toimi myös yliopistonsa Uuden testamentin tekstitutkimusinstituutin ja sen hallinnoiman Raamattumuseon johtajana vuosina 1983–2004.
Aland opiskeli klassista filologiaa ja väitteli tohtoriksi Frankfurtin yliopistosta vuonna 1964, aiheenaan Aiskhineen Aspasia-dialogi. Hän suuntautui Uuden testamentin tutkimukseen avioiduttuaan Münsterin yliopiston Uuden testamentin tekstitutkimusinstituutin perustaja Kurt Alandin kanssa. Vuonna 1983 Barbara Aland aloitti saman tutkimuslaitoksen johtajana, toimien virassa vuoteen 2004. Tutkimuslaitoksen johtajana hän muun muassa vastasi Uuden testamentin kreikankielisen tieteellisen laitoksen Novum Testamentum Graecen, joka tunnetaan myös epävirallisemmalla nimellä ”Nestle-Aland”, 27. painoksen julkaisusta. Novum Testamentum Graece on nykyisellään Uuden testamentin yleisimmin käytetty kreikankielinen tieteellinen laitos, jonka aiempiin painoksiin myös vuoden 1992 Raamatun suomennos perustuu. Barbara Alandin toimiessa tutkimuslaitoksen johtajana toimitettiin myös Uuden testamentin kriittisen laitoksen Editio Critica Maiorin ensimmäinen täydennysosuus Jaakobin kirjeellä vuonna 1997.
Alandille myönnettiin Bundesverdienstkreuz vuonna 2011. British Academy myönsi hänelle Burkitt Medal for Biblical Studies  -palkinnon vuonna 2016 ansioista Uuden testamentin tekstitutkimuksessa.
Idman (suku)

Idman on suomalainen pappissuku, jonka nuoremmat jäsenet ovat tulleet tunnetuksi talouselämän vaikuttajina. Suvun yksi haara on aateloitu nimellä Idestam, mutta se on sittemmin sammunut.
Suvun vanhimmat jäsenet toimivat useiden sukupolvien ajan kirkkoherroina Huittisissa. Perinteisten sivistysammattien rinnalla useampi suvun ylioppilas on valinnut ammatikseen merenkulun. Suku on omistanut Messukylässä (nykyään Tampereella) Hatanpään kartanon, ja vaikuttanut erityisesti Tampereen alueen teollisuuden kehitykseen. Suvun maine kuitenkin tahriintui 1900-luvun alussa, suuressa Idmanin kavallusjutussa.
Idmanin sukuun kuulunut Carl Johan Idman aateloitiin vuonna 1814 nimellä Idestam. Idestam-suku introdusoitiin Suomen Ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 164. Koska Carl Johan Idestam oli naimaton, hän sai luvan adoptoida veljensä, kirkkoherra Daniel Idmanin lapset, joille aatelisarvo periytyi. Aatelissuku sammui vuonna 1960.
Suvun jäseniä

Daniel Larsson Idman (k. 1684), Porin kreivikunnan vouti
Nils Idman vanhempi (1680–1750), Huittisten kirkkoherra, lääninrovasti, Valtiopäivämies 1734, Antti Lizeliuksen työnantaja, Daniel Idmanin poika
Nils Idman nuorempi (1716–1790), Huittisten kirkkoherra, lääninrovasti, kielentutkija, Nils vanhemman poika
Carl Johan Idman (1759–1821), Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtaja 1817–1820, aateloitiin 1814, otti nimen Idestam , Nils nuoremman poika, naimaton
Karl Wilhelm Törnegren (1817–1860), Helsingin yliopiston kirjastonhoitaja, Carl Johan Idestamin avioton poika, arkkiatri Johan Agapetus Törngrenin kasvattilapsi
Daniel Idman (1761–1806), Huittisten kirkkoherra, Nils Idman nuoremman poika
Gustaf Niklas Idman (1752–1807), Pälkäneen kirkkoherra vuodesta 1779, Nils Idman nuoremman poika
Nils Johan Idman (1781–1851), laamanni, yksi Tampella Oy:n perustajista, Hatanpään kartanon omistaja, Gustaf Niklas Idmanin poika
Carl Gustaf Idman (1817–1880), Senaatin valtiovaraintoimituskunnan kamarikirjuri, Hatanpään kartanon omistaja, Nils Johan Idmanin poika
Gustaf Rudolf Idman (1857–1927), lääkintöneuvos, yksi Duodecim-seuran perustajista, Porvarissäädyn jäsen vuosien 1894–1906 säätyvaltiopäivillä, Carl Gustaf Idmanin poika
Karl Gustaf Idman (1885–1961), ulkoasiainministeri Tulenheimon hallituksessa, Gustaf Rudolf Idmanin poika
Anna-Maria Idman-Tigerstedt (1887–1969), ruukku- ja maustekasveista kirjoittanut tietokirjailija, Gustaf Rudolf Idmanin tytär
Niilo (Nils Rudolf) Idman (1889–1977), pääkonsuli, kirjallisuudentutkija ja suomentaja, Gustaf Rudolf Idmanin poika
Nils Idman (1858–1944), Suomen Yhdyspankin Tampereen-konttorin johtaja, tunnettu Idmanin kavallusjutusta, Carl Gustaf Idmanin poika
Herta Idman, (1890–1942), tanssija, tanssinopettaja ja Helsingin Leikkuuopiston perustaja, Nils Idmanin tytär
Gösta Idman (1865–1946), lääkäri, hammaslääkäri ja hammaslääketieteen tutkija ja opettaja, Carl Gustaf Idmanin poika
Fredrik Idman, Hatanpään kartanon viimeinen yksityisomistaja 1913, Carl Gustaf Idmanin poika
Daniel Idman (1719–1772), Iin kirkkoherra vuodesta 1753, Nils Idman vanhemman poika
Gustaf Idman (1723–1795), Vaasan ja Oulun laamannikunnan laamanni vuodesta 1776, Nils Idman vanhemman poika
Petter Gustaf Idman (1796–1856), Hercules-parkin päällikkö maailmanympäripurjehduksella 1844–1847, laamanni Gustaf Idmanin pojanpoika
Israel Idman (1728–1776), Hämeenlinnan kirkkoherra vuodesta 1761, Nils Idman vanhemman poika
Suvun jäseniä > Idestam-aatelissuku

Gustaf Idestam, alun perin Idman, vuodesta 1819 Idestam (1802–1851), vuorimestari, Lahdentaan kartanon omistaja, Daniel Idmanin poika, Carl Johan Idestamin adoptoima 1819
Josef Frans Oskar Idestam (1828–1908), Hämeen läänin lääninsihteeri, valtiopäivämies vuoden 1872 säätyvaltiopäivillä, Gustaf Idestamin poika
Eugen Idestam (1860–1920), oikeusneuvos ja valtiopäivämies, Josef Frans Oskar Idestamin poika
Gunnar Idestam (1870–1943), korkeimman oikeuden oikeusneuvos, Josef Frans Oskar Idestamin poika
Gustaf Richard Idestam (1832–1915), senaattori senaatin oikeusosastossa 1899, valtiopäivämies vuosien 1877–1878, 1882 ja 1885 säätyvaltiopäivillä, Gustaf Idestamin poika
Knut Fredrik Idestam (1838–1916), Suomen Paperiyhdistyksen toimitusjohtaja, Nokia Oyj:n perustaja, Gustaf Idestamin poika
Eric Leonard Idestam (1900–1960), varatuomari, taiteen keräilijä
Yalı Çapkını

| Yalı Çapkını |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  120 min
Pääosissa:   Afra Saraçoğlu  Mert Ramazan Demir 
Alkuperämaa:   Turkki
Alkuperäiskieli:  turkki
Verkko:   Star TV
Esitetty:  23. syyskuuta 2022 –
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  293
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   OGM Pictures 
Aiheesta muualla
IMDb
Yalı Çapkını on televisioyhtiö Star TV:n esittämä turkkilainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat 	
Afra Saraçoğlu ja Mert Ramazan Demir.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Yalı Çapkını Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Quileutet

Quileutet ovat intiaaniheimo Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltiossa. Heillä on nykyisin reservaatteja Olympicin niemimaalla Tyynen valtameren rannikolla.
Historia

Quileutejen perinteinen asuinalue sijaitsi Ozettejärven eteläpuolella ja Hohjoesta pohjoiseen Olympicin niemimaalla. Ennen eurooppalaisten saapumista quileutet olivat hohien ja quinautien kanssa osa heimoliittoa, joka hallitsi huomattavia osia Olympicin niemimaasta. 1700-luvun lopulla heidän määränsä oli noin 500.
Alueella oli ennen 1800-lukua käynyt joitakin eurooppalaisia, mutta heidät oli ilmeisesti joko tapettu tai orjuutettu. Käytännössä quileutet olivat vain vähän tekemisissä ulkomaailman kanssa ennen vuonna 1855, jolloin he allekirjoittivat Yhdysvaltojen kanssa sopimuksen, jonka mukaan he siirtyivät omaan reservaattiinsa. Reservaatti oli kuitenkin niin syrjäinen, että monikaan intiaaneista ei siine todellisuudessa muuttanut. Presidentti Benjamin Harrison perusti asetuksella vuonna 1889 uuden La Pushin reservaatin ja Hoh-joen quileutet saivat oman reservaattinsa neljä vuotta myöhemmin.
La Pushissa oli vuonna 1882 avattu eurooppalaistyylinen koulu, jonne kovin moni ei kuitenkaan suostunut lapsiaan lähettämään. Välit intiaanien ja uudisasukkaiden välillä olivat kireät. Vuonna 1889 eräs uudisasuttaja sytytti tulen rakennukseen La Pushissa ja muihin rakennuksiin levinnyt tuli hävitti suuren osan intiaanien säilyttämistä esineistä ennen eurooppalaisten saapumista. Vuonna 1895 quileutet liittyivät Indian Shaker Church-kirkkoon. Perinteisestä valastuksesta luovuttiin vuonna 1904 ja hylkeenpyynnistä 1930-luvulla. Valkoiset omivat heimon vanhat kalastusvedet vuonna 1912 säilyketehtaan tarpeisiin. Heimon perustuslaki laadittiin vuonna 1936. Oikeus vahvisti heimoin kalastusoikeudet vuonna 1974.