stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Työtuomioistuin (Norja)

Työtuomioistuin toimii kuvassa näkyvässä tiilirakennuksessa Grensenin varrella Oslossa.
Työtuomioistuin (norj. Arbeidsretten) on norjalainen erityistuomioistuin, joka ratkoo työelämään liittyviä kiistoja. Se perustettiin vuonna 1915, ja sitä on vuodesta 2021 johtanut Tron Løkken Sundet. Työtuomioistuimeen kuuluu kolme vakituista tuomaria sekä asiakohtaisesti neljä lisäjäsentä, joista kaksi on työnantaja- ja kaksi työntekijäosapuolen nimittämiä. Tarvittaessa työtuomioistuin voi koostua myös vain kolmesta jäsenestä, joista yksi on vakituinen tuomari ja kaksi osapuolten nimittämiä.
Aiheesta muualla

Tuomioistuimen verkkosivut (norjaksi)
Linja 6 (New Yorkin metro)

| Lexington Avenue Local Pelham Local/Express>   |
| --- | --- |


Perustiedot
Järjestelmä:  New Yorkin metro
Reitti:  Pelham Bay Park tai Parkchester (ruuhka-aikoina ja puolenpäivän aikaan)–Brooklyn Bridge
Tekniset tiedot
Asemia:  38 (paikallislinja) 29 (pikalinja)
Varikko:  Westchester
Linjan <6> R142A-metrojuna St. Lawrence Avenuen asemalla
Linja 6 on yksi  New Yorkin metron linjoista. Samaa reittiä kulkee myös pikalinja <6>. Ne on merkitty vihreällä opasteisiin, karttoihin ja linjaopasteisiin.
Asemat > Linja 6

| --- | --- |
Aseman nimi: Vaihtomahdollisuudet
Pelham Bay Park: 
Buhre Avenue: 
Middletown Road: 
Westchester Square – East Tremont Avenue: 
Zerega Avenue: 
Castle Hill Avenue: 
Parkchester: 
St. Lawrence Avenue: 
Morrison Avenue – Soundview: 
Elder Avenue: 
Whitlock Avenue: 
Hunts Point Avenue: 
Longwood Avenue: 
East 149th Street: 
East 143th Street – St. Mary’s Street: 
Cypress Avenue: 
Brook Avenue: 
Third Avenue – 138th Street: 
125th Street: 4, 5
116th Street: 4
110th Street: 4
103rd Street: 4
96th Street: 4
86th Street: 4, 5
77th Street: 4
68th Street – Hunter College: 4
59th Street: 4, 5, F, N, Q, R
51st Street: 4, E, M
Grand Central – 42nd Street: 4, 5, 7, <7>, S
33rd Street: 4
28th Street: 4
23rd Street: 4
14th Street – Union Square: 4, 5, L, N, Q, R
Astor Place: 4
Bleecker Street: 4, B, D, F, M
Spring Street: 4
Canal Street: 4, J, N, Q, R, Z
Brooklyn Bridge – City Hall: 4, 5, J, Z
Asemat > Linja <6>

| --- | --- |
Aseman nimi: Vaihtomahdollisuudet
Pelham Bay Park: 
Middletown Road: 
Westchester Square – East Tremont Avenue: 
Castle Hill Avenue: 
Parkchester: 
Hunts Point Avenue: 
Third Avenue – 138th Street: 
125th Street: 4, 5
116th Street: 4
110th Street: 4
103rd Street: 4
96th Street: 4
86th Street: 4, 5
77th Street: 4
68th Street – Hunter College: 4
59th Street: 4, 5, F, N, Q, R
51st Street: 4, E, M
Grand Central – 42nd Street: 4, 5, 7, <7>, S
33rd Street: 4
28th Street: 4
23rd Street: 4
14th Street – Union Square: 4, 5, L, N, Q, R
Astor Place: 4
Bleecker Street: 4, B, D, F, M
Spring Street: 4
Canal Street: 4, J, N, Q, R, Z
Brooklyn Bridge – City Hall: 4, 5, J, Z
New Yorkin metro
| --- | --- |
Linjat:  ····· · ···· ····· ······
Suunnitellut metrolinjat:  
Metrojunat:  R32 • R38 • R42 • R44 • R46 • R68 • R68A • R143 • R160 • R62 • R62A • R142 • R142A
Luettelot:  Luettelo New Yorkin metron linjoista
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:6 (New York City Subway service)
Käännös suomeksi
Lehmann-Peterson

Lehmann-Peterson on yhdysvaltalainen yksityinen limusiinikorivalmistaja.
Lars Vilks

Lars Vilks
Lars Endel Roger Vilks (20. kesäkuuta 1946 Höganäs – 3. lokakuuta 2021 Markaryd) oli ruotsalainen taiteilija. Hän työskenteli myös kriitikkona ja taidekeskustelujen avaajana. Hän väitteli tohtoriksi taidehistorian alalta. Hän toimi 1997–2003 professorina Bergenin taide- ja muotoilukorkeakoulussa. Vilksin isä oli latvialainen, äiti ruotsalainen.
Teokset

Vilks tuli tunnetuksi kiistanalaisista teoksistaan. Hänen vuonna 1980 luonnonsuojelualueelle tekemänsä veistokset tulkittiin rakennuksiksi, ja pitkällisen oikeustaistelun jälkeen ne päätettiin purkaa. Vastalauseeksi Vilks julisti alueen itsenäiseksi Ladonian valtioksi.
Kesällä 2007 Vilks rakensi maailman suurimman liikenneympyräkoiran Trelleborgiin Bastionskolanin oppilaiden kanssa.
Suojelupoliisin ja paikallispoliisin suojeluksessa ja esiintyen nimellä Lauri Vilkas Vilks rakensi kesällä 2010 Iissä pidettyyn Art Ii -biennaaliin laudasta teoksen, joka kuuluu käsitetaiteen piiriin ja on osa Ladonian torneja. Hänen osallistumisensa avajaisiin jouduttiin perumaan, sillä tieto hänen paikalla olostaan vuoti julkisuuteen liian aikaisin.
Vihan kohteena > Ruotsin Muhammed-piirrosjupakka

Vilks teki piirroksia islamin profeetta Muhammedista niin sanottuna liikenneympyräkoirana. Liikenneympyröihin sijoitetut koiraveistokset alkoivat yleistyä Ruotsissa 2006 ja edellisenä vuonna tapahtui Jyllands-Postenin pilapiirrosten aiheuttama kohu, jotka Vilks yhdisti. Vilks kutsuttiin 2007 osallistumaan "Koira taiteessa" -näyttelyyn (ruots. Hunden i konsten), joka järjestettiin Tällerudin kotiseututalolla Värmlannissa. Päivää ennen näyttelyn avajaisia järjestäjät poistivat Vilksin teokset näyttelystä. Tämän jälkeen myös Gerlesborgsskolan, jossa Vilks luennoi, kieltäytyi kahteen kertaan asettamasta teoksia esille.

18. elokuuta 2007 örebrolainen Nerikes Allehanda julkaisi yhden piirroksen osana pääkirjoitustaan, joka käsitteli sananvapautta.
Samana päivänä piirroksia julkaisivat myös Aftonbladet, Dagens Nyheter, Expressen ja Upsala Nya Tidning.[lähde? ]
Iran kutsui elokuussa 2007 Ruotsin Teheranin-lähettilään Gunilla von Bahrin puhutteluun Nerikes Allehandan julkaistua Vilksin liikenneympyräkoiria. Ruotsin Pakistanin-suurlähettiläs kutsuttiin maan edustajien kuultavaksi. Maan ulkoministeri tuomitsi piirrosten julkaisun.[lähde? ]
Islamilaisen yhteistyöjärjestön sihteeristö tuomitsi pilkkaavien kuvien julkaisun. Afganistanin islamilaisten asioiden ministeriö ja eri uskonnolliset auktoriteetit antoivat julistuksen, jossa sanottiin piirrosten loukkaavan kaikkia afganistanilaisia ja vastuullisia vaadittiin tuomittaviksi. Myös Egyptin uskonnollisten asioiden ministeriö ja Jordania tuomitsivat piirrokset.
Al-Qaida-verkostoon kytköksissä oleva Abu Omar al-Baghdadi tarjosi 15. syyskuuta 2007 islamistisella verkkosivulla 100 000 dollarin tapporahan Vilksista.
Heinäkuussa 2013 Malmön poliisi varautui Vilksin näyttelyyn lisäpartioin. Ruotsin poliisi kertoi pysyttelevänsä valppaana koko näyttelyn ajan.
Yhdysvaltalainen Colleen LaRose, joka tunnetaan myös nimellä Jihad-Jane, tuomittiin 2014 kymmenen vuoden vankeuteen suunnitelmista tappaa Vilks.
Ruotsin uuden muslimipuolueen Partiet Nyansin johto vaati Vilksin kuoleman jälkeen Nimis-teoksen polttamista, koska he pitävät sitä islamofobisena, laittomasti luonnonsuojelualueella rakennettuna ja pelastuslaitoksen mukaan vaarallisena.
Vihan kohteena > Hyökkäys Uppsalan yliopistossa 2010

Vilksiä vastaan hyökättiin Uppsalan yliopistossa toukokuussa 2010. Hän luennoi sananvapauden rajoista taide-elämässä, kun mies eturivistä juoksi häntä kohti ja puski häntä päähän. Vilksin silmälasit särkyivät, mutta hän ei loukkaantunut. Rauhallisesti alkanut luento oli muuttunut levottomammaksi, kun Vilks näytti luentoon kuuluvaa seksuaalisväritteistä filmiä. Muutama päivä pahoinpitelystä hänen asuntonsa joutui tuhopolton kohteeksi. Tuhopoltosta tuomittiin kaksi Ruotsin kosovolaista, Mentor ja Mensur Alija. He polttivat Vilksin kodin, koska he pitivät Vilksiä hänen pilakuviensa vuoksi islamin suurimpana vihollisena.
Vihan kohteena > Kööpenhaminan terrori-isku 2015

Vilks oli 14. helmikuuta 2015 mukana islam ja sananvapaus-aiheisessa tapahtumassa Kööpenhaminassa Krudttønden-kulttuurikahvilassa, jolloin maahanmuuttajataustainen terroristiksi luonnehdittu henkilö ampui tapahtumassa yhden henkilön ja haavoitti kolmea. Iskun kohteena arvioitiin olleen Lars Vilks.
Vilks Suomessa

Vilks vieraili Suomessa huhtikuussa 2015 perussuomalaisten järjestämässä sananvapautta käsittelevässä tilaisuudessa. Hän ei tuntenut järjestäjää eikä juuri puoluettakaan. Vilks on todennut, ettei hän taiteilijana ota poliittisia kantoja.
Kuolema

Vilks kuoli liikenneonnettomuudessa Etelä-Ruotsissa Smålandin Markarydissa lokakuussa 2021. Vilksiä kuljetti kaksi häntä suojellutta poliisia, kun heidän autonsa ajautui vastaantulevien kaistalle ja törmäsi kuorma-autoon. Kaikki matkustajat kuolivat ja kuorma-auton kuljettaja loukkaantui vakavasti. Onnettomuuden jälkeen käynnistettiin murhatutkinta, mutta lopulta syyttäjä päätyi siihen, että kyseessä oli pelkkä onnettomuus, joka tapahtui, koska poliisiauton rengas oli mennyt rikki, minkä jälkeen kuljettaja oli menettänyt ajoneuvonsa hallinnan.
Aiheesta muualla

Lars Vilksin blogi vilks.net (ruotsiksi)
Intervju med Lars Vilks sarts.blogspot.com (ruotsiksi)
Lars Vilksin veistos “Arx” Ladonian mikrovaltiossa, 1996.
Lars Vilksin ajopuista tekemä veistos Skånen Höganäsissa.
Lloyd Ruby

Lloyd Ruby (12. tammikuuta 1928 – 23. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Hänet muistetaan muun muassa Sebringin 12 tunnin ajon voitosta, jonka hän saavutti Ken Milesin (1918–1966) kanssa vuonna 1966.
Ruby osallistui useisiin Indianapolis 500 -kilpailuihin, joissa sijoittui parhaimmillaan kolmanneksi, vuonna 1964. Hän kilpaili myös Yhdysvaltain Grand Prixissä 1961.
Lipasti

Lipasti on suomalainen sukunimi alunperin Ilmajoelta Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi tai sukunimen osa:
Anni Lipasti (s. 1987), pesäpalloilija
Irja Sarnama, o.s. Lipasti (1905–2000), yleisurheilija
Jouni Oja-Lipasti (s. 1985), pesäpalloilija
Keijo Kuja-Lipasti (s. 1953), Kauhajoen kaupunginjohtaja
Kirsi Ala-Lipasti (s. 1991), pesäpalloilija
Matias Lipasti (s. 1997), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
Roope Lipasti (s. 1970), kirjailija ja toimittaja
Sarika Lipasti, (s. 1973), teatteritaiteen opettaja, taidealan yrittäjä ja ääninäyttelijä
Tilda Lipasti (s. 1998), kolmiloikkaaja.
Ilkka Lipasti (s. 1961), kirjailija ja yritysjohtaja
Kuvitteelliset henkilöt

Tyyne Lipasti eli Tyyne Syväskökkö-Lipasti, on Vesa-Matti Loirin esittämä naishahmo Spede Show- ja Vesku Show -ohjelmissa
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Liperi (kasvi)

| Liperi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Liperit Levisticum
Laji::  officinale
Kaksiosainen nimi
 Levisticum officinale  W.D.J.Koch 
Katso myös
   Liperi (kasvi) Wikispeciesissä   Liperi (kasvi) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liperi (Levisticum officinale), joka tunnetaan myös kansanomaisella nimellä lipstikka, on sarjakukkaisiin kuuluva maustekasvi. Se kasvaa 100–250 cm korkeaksi. Kukinta-aika on heinä- tai elokuussa keltaisin, karhunputkea muistuttavin kukinnoin.
Liperi on kotoisin Länsi-Aasiasta, mutta sitä on kasvanut Euroopassa jo antiikin ajoista lähtien. Sitä on kasvatettu myös Suomessa vanhastaan kotipuutarhoissa, ja se esiintyy edelleen satunnaisesti viljelyjäänteenä vanhan asutuksen piirissä.
Kreikkalaiset ja roomalaiset käyttivät liperiä lääkinnällisiin tarkoituksiin ja tiettävästi myös deodoranttina. Kasvin varret voi syödä vihanneksena, mutta usein sitä käytetään kuitenkin mausteena. Erityisen suosittu se on erilaisten liemien maustamisessa, koska siinä on lihainen maku. Jauhettua liperin juurta on käytetty myös pippurin korvikkeena.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Liperi (Levisticum officinale)
Kasviatlas 2016: Liperin (Levisticum officinale) levinneisyys Suomessa
Yrttitarha.fi: Liperi
Peda.net: Liperi, Levisticum officinalis
Anna-lehti: Lipstikka eli liperi
UniProt: Taxonomy - Levisticum officinale (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Levisticum officinale (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Levisticum officinale (englanniksi)
Flora of China: Levisticum officinale (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Lovage, Levisticum officinale (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Levisticum officinale (englanniksi)
Suomalaiset hyötypuutarhakasvit
| --- | --- |
Juurekset:   lanttu  mustajuuri  nauris  palsternakka  porkkana  piparjuuri  punajuuri  retiisi  selleri 
Kaalit:   keräkaali  kiinankaali  kukkakaali  kyssäkaali  lehtikaali  punakaali  parsakaali  ruusukaali  kurttu- eli savoijinkaali 
Kurkkukasvit:   kurkku  kesäkurpitsa  kurpitsa  spagettikurpitsa 
Mausteet:   basilika  humala  kirveli  krassi  kumina  kurkkuyrtti  kynteli  lipstikka  meirami  minttu  persilja  rakuuna  rosmariini  salvia  sitruunamelissa  tilli  timjami 
Mukulakasvit:   maa-artisokka  peruna 
Palkokasvit:   herne  härkäpapu  tarhapapu 
Sipulit:   hillosipuli  ilmasipuli  jättisipuli  purjo  sipuli  ruohosipuli  ryvässipuli  valkosipuli  vihersipuli 
Muut kasvikset:   endiivi  fenkoli  latva-artisokka  lehtisalaatti  lehtiselleri  mangoldi  maissi  paprika  parsa  pinaatti  raparperi  tomaatti 
Yrtit ja mausteet
Lehmijärvi (Padasjoki)

| Lehmijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°19′34″N, 25°06′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  Ylinenkoski 
Järvinumero:  35.786.1.025
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,4 m  
Rantaviiva:  1,724 km  
Pinta-ala:  7,744 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLehmijärvi 
Lehmijärvi  on Päijät-Hämeessä Padasjoella  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,4 metriä mpy.
Laila Rihte

| Laila Rihte |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Laila Richter
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1912 Orimattila
Kuollut: 4. toukokuuta 1985 (73 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Onni Korhe (1941–1945)
Lapset:  1
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Laila Rihte (alk. Richter, ent. Rihte-Korhe; 21. huhtikuuta 1912 Orimattila – 4. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hänet muistetaan erityisesti tyttörooleistaan 1930- ja 40-luvun suomalaisissa elokuvissa.
Varhaiselämä

Laila Rihte syntyi Orimattilassa 1912 kelloseppä Hjalmar Richterin ja tämän vaimon Hildan perheeseen. Hänen kaksoissisarensa oli kuvanveistäjä Lea Rihte (1912–2001). Siskokset harrastivat jo lapsina näyttämötaidetta, tanssia ja piirtämistä. Perhe muutti sittemmin Helsinkiin, missä kaksoset suorittivat keskikoulun. Koulun oppilaita kannustettiin taideharrastuksiin, minkä johdosta Laila pyrki Suomen Näyttämöopistoon ja Lea puolestaan Ateneumin taidekouluun. Laila kävi Näyttämöopistoa vuodet 1933–35. Opintojen loppuvaiheessa hän esiintyi avustajatehtävissä muutamissa Erkki Karun elokuvissa.
Ura > Elokuvat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | ”Laila oli hurmaava ihminen. Kun toinen näyttelijä hänen tavallaan auttaa ja myötäelää niin täydellisesti oman roolinsa, niin sellainen molemminpuolinen eläytyminen on valtavan inspiroivaa. Hänessä oli samaa intoa ja innostusta elokuvaan kuin itsessänikin. Laila Rihte oli oikea merkkitapaus vastanäyttelijä.” | ” |
– Ansa Ikonen muistelmissaan Tähtiaika (1980)
Saatuaan toisen naispääosan Karun elokuvasta Roinilan talossa (1935) Laila Richter muunsi sukunimensä suomenkieliseen muotoon Rihte. Hän sai ensimmäisestä naispääosastaan kiitosta Ilta-Sanomissa. Suuren yleisön tietoisuuteen Rihte nousi Liisan osassa elokuvassa Pohjalaisia (1936). Draamassa Kuin uni ja varjo (1937) hän teki tunteisiin vetoavan suorituksen Kerttu-piikana, joka nousee vastustamaan alkoholisoitunutta ja väkivaltaista isäntää. Rihte oli kiinnitettynä Suomen Filmiteollisuuteen 1937–1939. Hänet nähtiin valkokankaalla yleensä topakkana maalais- tai kaupunkilaistyttönä. Usein hän esitti naispäähenkilön ystävätärtä tai sisarta. Rihte teki merkittävät naissivuosat elokuvissa Kuriton sukupolvi (1937), Olenko minä tullut haaremiin (1938), SF-paraati (1940) sekä Runon kuningas ja muuttolintu (1940).
Naispääosa Rihteellä oli muun muassa elokuvassa Nummisuutarit (1938) sekä kaikissa Lapatossu-farsseissa. Hänen tyttöhahmoistaan huokui kiltteys ja oikeudenmukaisuus. Elokuvassa Tavaratalo Lapatossu & Vinski Rihte näytteli evakkotyttöä, joka ei kelpaa rikkaan talon miniäksi, mutta voittaa lopulta kaikkien sympatiat odottamalla uskollisesti sodassa haavoittunutta rakastaan.
Kaikkiaan Rihte näytteli yli 80 elokuvassa vuosien 1933–1963 aikana. Roolit 1950-luvulta alkaen olivat lähinnä pieniä, muun muassa avustustehtäviä Pekka Puupää -elokuvissa. Rihteen viimeiseksi rooliksi jäi baarin emäntä Åke Lindmanin ohjaamassa elokuvassa Jengi (1963). Hänen filmiuransa päättyi televisio- ja lyhytelokuviin.
Ura > Näyttämö

Laila Rihte sai ensimmäisen teatterikiinnityksensä Helsingin Kansanteatteriin 1936–37. Kiinnitys jatkui SF-kauden jälkeen 1939–1942. Teatteriuralla Rihteen ongelmaksi muodostui jossain määrin hänen lyhyytensä. Filmissä lyhyys ei haitannut, kun suosittiin lähikuvia. Sen sijaan näyttämöllä hellät kohtaukset eivät näyttäneet herkiltä, kun pituusero miesnäyttelijöihin saattoi olla kymmeniäkin senttejä. Rihte näyttelikin teatterissa enimmäkseen tyttöosia eikä niinkään sankarittaria. Hänen taiteellisesti merkittävimpiä suorituksiaan Kansanteatterissa olivat Molièren Luulosairaan Angelique sekä Eduard Wilden Vihtahousun Laura.
Vuodesta 1946 alkaen Rihte näytteli revyyteatteri Punaisessa Myllyssä. Yli kymmenen vuotta kestäneen kiinnityksensä aikana hän sai rooleja laidasta laitaan. Näistä merkittävimpiä olivat Lady Barrington (Akseli taivaan portilla), Sabina (Jääkärin morsian) ja Hertta (Eloisia elukoita). Vuonna 1958 Rihte oli mukana Maria Jotunin näytelmässä Savu-uhri, jossa hän tulkitsi Vehviläiskän osan.
Punaisen Myllyn jälkeen Rihteellä oli kiinnitys Teatteri Jurkkaan, jossa hän teki vaativan ja kiitetyn roolitulkinnan rouva Hardwick-Mooresta Tennessee Williamsin Torakkanaisessa. Yksi näytöksistä myös televisioitiin Yleisradion TV 2-kanavalle vuonna 1965.
Ura > Televisio

Laila Rihte esiintyi vuosina 1969–1976 suositussa televisiosarjassa Naapurilähiö, jossa hän näytteli sydämellistä ja neuvokasta mamma Lehtosaloa.
Yksityiselämä

Rihte avioitui näyttelijä Onni Korheen (oik. Korhonen) kanssa vuonna 1941 ja heille syntyi tytär Tarja. Liitto päättyi eroon 1945.
Aiheesta muualla

Laila Rihte, Seura, 07.12.1938, nro 49, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Limoux

| Limoux |
| --- | --- |
 Place de la République
 vaakuna
 Limoux
 Koordinaatit: 43°03′28″N, 2°13′09″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Occitanie
Departementti:  Aude
Arrondissementti:  Limoux
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  32,4 km²
Väkiluku (2016):  10 098 
 – Väestötiheys:  311 as./km²
Kunnan numero:  11206
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Limoux on kunta Ranskan eteläosassa Auden departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Audejoen varrella noin 25 kilometriä Carcassonnen kaupungista lounaaseen.
Carnaval de Limoux
Kaupungissa järjestetään vuosittain kolme kuukautta kestävä karnevaali Carnaval de Limoux. Karnevaali kestää tammikuusta maaliskuuhun, jolloin jokaisena lauantaina ja sunnuntaina Place de la Republiquen lähistöllä on karnevaalikulkueita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Limoux Wikimedia Commonsissa
Lehmijärvi (Ylöjärvi, Viljakkala)

| Lehmijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°43′33″N, 23°21′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kyrösjärven alue (35.52)
Laskujoki:  oja Tavionjaan 
Järvinumero:  35.528.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109,4 m 
Rantaviiva:  1,542 km 
Pinta-ala:  0,06782 km² 
Tilavuus:  0,000113 km³ 
Suurin syvyys:  5 m 
Valuma-alue:  1 km² 
 fiLehmijärvi 
Lehmijärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Lehmijärvi kuuluu Tavinojan valuma-alueeseen.
Maantietoa

Järvi on 500 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,8 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaalla ja sen rannat ovat puolittain soistuneita. Siihen laskee kolme suo-ojaa ja sen oma laskuoja lähtee järven länsipäästä. Se yhtyy 1,3 kilometrin jälkeen Tavinojaan, joka laskee Kyrösjärven Viljakkalanselkään. Valuma-alue on vain yksi neliökilometri, joten vesi vaihtuu järvessä hitaasti. Veden laskennallinen viipymä on 166 vuorokautta. Rantaviivan pituus 1,5 kilometriä. Rantaan on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa ja länsipuolella sijaitsee Lehmijärven maatila. Järvelle pääsee idästä yhdystieltä 2763 tai lännestä Hämeentaipaleelle johtavalta tieltä.
Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu talvella vuonna 2013. Veden väri on hyvin ruskeaa ja se sisältää humusta. Veden happamuudentaso oli tutkimusajankohtana hapahko, mutta järven puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä. Koska järven ympärillä ei viljellä maata, on ravinnekuormitus pientä. Ainoa uhka ovat haja-asutuksesta tulevat pistekuormitukset. Veden ravinnepitoisuudet ovat järven tyyppi huomioiden normaalit tai ne ovat lievästi kohollaan. Typpipitoisuudet ovat normaaleja. Veden happitilanne on tyydyttävä tai jopa välttävä. Pintavesien tilanne oli parempi kuin alusvesien. Pintavesissä hapen kylläisyysaste oli kuitenkin 45 % ja pohjan lähellä happi oli kulunut vähiin. Kesällä tilanne on todennäköisesti parempi, mutta järven suojainen sijainti estää veden lämpötilakerrosten perusteellisen sekoittumisen tuulisilla säillä. Vaikka pohjan happitilanne oli huono, ei silloin havaittu merkkejä ravinteiden liukenemisesta takaisin veteen. Lehmijärven vedenlaatu on kokonaisuudessaan tyydyttävä.
Historiaa

Vuoden 1799 isojakokartassa järven nimi oli sama kuin nykyään. Järvellä ei tuolloin asuttu, mutta sen läheltä oli avattu kaksi rantaan ulottuvaa niittyä. Kyntöjärven ja Viljakkalanselän välinen polku ohitti järven sen eteläpuolelta.
Linja 7 (Pariisin metro)

| Linja 7>   |
| --- | --- |


Perustiedot
Järjestelmä:  Pariisin metro
Reitti:  La Courneuve-8 mai 1945–Mairie d'Ivry/Villejuif-Louis Aragon
Avattu:  5. marraskuuta 1910
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  RATP
Käyttäjiä (v.):  noin 121 miljoonaa
Tekniset tiedot
Pituus:  22,4 km
Asemia:  38
Raideleveys:  1 435 mm
Paris Métro Ligne 7 (Linja 7) on yksi Pariisin metron linjoista. Linja liittää La Courneuven pohjoisesta Ivry-sur-Seineen ja Villejuifiin etelässä.
Linja on Pariisin metron kolmanneksi käytetyin noin 121 miljoonalla matkustajalla vuodessa (mukaan laskettu linjan 7bis käyttäjämäärät). Se on myös Pariisin metron toiseksi pisin linja (22,4 km) ja siinä on linjoista eniten asemia (38). Keskimääräinen asemien välimatka on 605 metriä. Linja 7 on lisäksi toinen Pariisin metron kahdesta linjasta, jotka haarautuvat (toinen on linja 13). Linjan kalustona on viisivaunuisia MF 77 -yksiköitä.