stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malstaby

| Malstaby |
| --- | --- |
 Malstaby
 Koordinaatit: 59°46′30″N, 18°37′57″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Norrtälje
Väkiluku (31.12.2023):  224
Malstaby on taajama Norrtäljen kunnassa Tukholman läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 224 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malstaby Wikimedia Commonsissa
Husby (Norrtälje)

| Husby |
| --- | --- |
 Husby
 Koordinaatit: 59°44′49″N, 18°31′52″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Norrtälje
Väkiluku (31.12.2023):  205
Husby on taajama Norrtäljen kunnassa Tukholman läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 224 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Husby (Norrtälje) Wikimedia Commonsissa
Jonas Bergman

Jonas Bergman (1724 Turku − 1810) oli suomalainen taidemaalari.
Bergmanin julkisia taideteoksia ovat alttaritaulut ja osin muutakin seuraavissa kirkoissa: Sottungan 1753, Paimion, Teijon 1855, Nummen 1859, Maskun, Virttaan ja Yliskylän kirkot. Hän on maalannut seuraavien kirkkojen lehterikuvat: Föglön 1859, Alastaron, Paimion ja Rymättylän 1866.
Hänen puolisonsa oli Ulrika Lang, ja heidät vihittiin 19. lokakuuta 1749. Bergman oli Ulrika Langin isän, kirkkomaalari Claes Lang vanhemman kisällinä.
Blidö

| Blidö |
| --- | --- |
 Yxlanin ja Blidön välillä kulkeva lossi.
 Blidö
 Koordinaatit: 59°36′46″N, 18°54′5″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Uplanti
Kunta:  Norrtäljen kunta
Väkiluku:  273 (31,12,2023)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Satelliittikuva Blidöstä.
Blidö on saari Tukholman saaristossa, Ruotsissa. Hallinnollisesti se kuuluu Norrtäljen kuntaan. Saarelle on bussiyhteys Norrtäljestä ja lauttayhteys Vaxholmista. Saarella ei ole ainuttakaan siltaa. Sillä on oma seurakuntansa (Blidö församling), joka kuuluu Uppsalan arkkihiippakuntaan. Siellä sijaitsee Blidön kirkko.
Blidö on myös saarella sijaitsevan taajaman nimi. Taajamassa oli vuoden 2010 lopussa 72 asukasta. Blidö on aiemmin ollut myös oma kuntansa. Se liitettiin Norrtäljen kuntaan vuonna 1971.
Blidön kyliä

Oxhalsö
Stämmarsund
Bromskär
Glyxnäs
Eknäs
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blidö Wikimedia Commonsissa
Hattudden, Björnösund och Björknäs

| Hattudden, Björnösund och Björknäs |
| --- | --- |
 Hattudden, Björnösund och Björknäs
 Koordinaatit: 59°44′58″N, 18°52′05″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Norrtälje
Väkiluku (31.12.2023):  340
Hattudden, Björnösund och Björknäs on taajama Norrtäljen kunnassa Tukholman läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 340 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hattudden, Björnösund och Björknäs Wikimedia Commonsissa
Pat Stryker

| Pat Stryker> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1956 (ikä 68–69)
Muut tiedot
Omaisuus:  3,3 miljardia dollaria (3/2018)
Patricia "Pat" A. Stryker (s. 1956) on yhdysvaltalainen hyväntekijä, poliittinen vaikuttaja, perijätär ja miljardööri. Hänen isoisänsä oli lääketieteen tohtori, ortopedi Homer Stryker (1894–1980), joka perusti lääketieteellisen tekniikan alalla toimivan Stryker Corporationin vuonna 1941.  Pat Strykerin  varallisuus on tätä perua. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen omistustensa arvoksi 3,3 miljardia dollaria.
Stryker on korkeakoulupudokas (University of Northern Colorado). Hän on eronnut, kolmen lapsen äiti ja asuu Coloradoin osavaltion Fort Collinsissa.
Hän on perustanut Bohemian Foundation -hyväntekeväisyyssäätiön. Hän on esimerkiksi vuonna 2016 veljensä Jon Strykerin kanssa yhteisesti lahjoittanut 10 miljoonaa dollaria Yhdysvaltain ensimmäisen rodullisista syistä lynkattujen uhrien muistomerkkiä varten. Hän on käyttänyt varallisuuttaan myös poliittisiin tarkoituksiin. Hän tukee demokraatteja poliitikkoja ja liberaalia aatemaailmaa.
Aiheesta muualla

NYSE:STRYKER CORP (SYK) (englanniksi) (nyse.com)
Empowering Citizens To Build Strong Communities (Bohemian Foundation) (englanniksi) (bohemianfoundation.org)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pat Stryker –  Mm. syntymävuosi enwikistä
Käännös suomeksi
Pehr Hilleström

| Pehr Hilleström |
| --- | --- |
 Omakuva
Henkilötiedot
Syntynyt: 1732 Väddö, Roslagen, Ruotsi
Kuollut: 13. elokuuta 1816 (83–84 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Pehr Hilleström (1732 Väddö, Roslagen, Ruotsi – 13. elokuuta 1816 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen taidemaalari ja kutoja, Taideakatemian koulun professori vuodesta 1794 ja johtaja vuodesta 1810. Jo nuorena hän oli Ruotsin merkittävimpiä gobeliininkutojia mutta siirtyi sitten taidemaalariksi. Hänet tunnetaan erityisesti aikansa arkielämän kuvauksista. Hän maalasi palvelusväkeä työssä, yläluokkaa hienoissa saleissa, tavallisia ihmisiä mökeissään ja kuvia tehdasympäristöistä. Niiden ansiosta häntä pidetään kustavilaisen ajan merkittävimpänä kuvaajana.
Pehr Hilleström on taidemaalari Carl Petter Hilleströmin isä, ja hänen jälkeläisensä on myös kirjailija ja museoalalla toiminut Gustaf Hilleström.
Elämäkerta > Nuoruus

Hilleströmin syntymäpäivä oli todennäköisesti 18. marraskuuta 1732 (NF:n mukaan 1733). Hänen lapsuuden kasvuympäristönsä oli köyhää Väddön pappilassa sedän luona, joka oli siellä kirkkoherrana. Taloon, jossa Pehr Hilleström syntyi, voi nykyisin käydä tutustumassa Turistgården Hagassa Älmstassa. Hänen isänsä oli sotilas, ja hän oli vanhin 12 lapsesta. Isä jäi 1719 venäläisten vangiksi mutta pääsi 1723 palaamaan Ruotsiin ja meni turvaan veljensä luokse Väddöhön.
Vuonna 1743 Hilleströmin perhe muutti Roslagenista Tukholmaan, jossa kymmenvuotias Pehr meni tapetti- ja maisemamaalari Johan Philip Kornin (1727–1796) oppilaaksi ja vuosiksi 1744–1747 myös saksalaissyntyisen viuhkamaalarin Christian Fehmerin oppilaaksi. Sen lisäksi hän sai opetusta myös kuninkaallisessa piirustusakatemiassa (Taideakatemia), jossa opettivat Guillaume Thomas Taraval (1701–1750) ja Jean Eric Rehn (1717–1793).
Carl Hårlemanin neuvosta Hilleström pantiin 1745 Pierre Louis Durun (k. 1753) oppilaaksi. Duru oli haute lisse -kutoja, ja hänet oli kutsuttu Ruotsiin valmistamaan tekstiilikoristeita Tukholman linnaan. Ajatus oli että Hilleström koulutettaisiin Durun apulaiseksi. Hilleström esitteli 1749 ensimmäisen opinnäytteensä, joka esitettiin lähetystölle, joka piti siitä niin paljon, että hän sai 180 kuparitaalarin palkkion.
Kun Duru kuoli 1753, Hilleström teki valmiiksi kuninkaallista vastaanottohuonetta varten aloitetun valtaistuimen katoksen kapan. Hän oli niin taitava, ettei hänen ja opettajan työn välillä juuri ollut eroa. Palkkio oli vaatimaton, mutta vuoden 1756 valtiopäivillä hänelle määrättiin sama vuosipalkka kuin Durulle, ja hän sai Hårlemanin kudotun muotokuvan tilauksen, joka tehtiin haute lisse -kangaspuilla.
Vuosina 1757–1758 Hilleström kävi pitkällä ja aikakauden taiteilijoille poikkeuksellisella opintomatkalla ulkomailla. Matka kulki Pariisiin, Belgiaan, Hollantiin, ja tavoitteena oli lisäopintojen saaminen gobeliinitekniikassa. Pariisissa Hilleströmille tarjoutui opiskelumahdollisuus maalausopintoihin François Boucherin ateljeessa, mutta suurimmat vaikutteet sieltä hän sai laatukuva- ja asetelmamaalari Jean-Baptiste-Siméon Chardinilta, joka opetti häntä Ranskan taideakatemiassa. Matka oli käänteentekevä siinä mielessä, että hän halusi sen jälkeen keskittyä maalaamiseen. Palattuaan Tukholmaan hän jatkoi kuitenkin tapettien, mattojen, tuolinpäällysten ja muun sellaisen tekemistä hoville. Mutta vähitellen hovin tarpeet oli täytetty ja Hilleström jatkoi maalausopintoja.
Elämäkerta > Menestystä

Hän avioitui 1759, jolloin hän oli 27-vuotias, 22-vuotiaan Ulrica Loden (1737–1779) kanssa, ja he asettuivat asumaan pieneen asuntoon Tukholman Pelikangränd 5:een, jossa oli kutomo.
Kun Kustaa III 1773 organisoi uudelleen Taideakatemian, Hilleströmistä tuli hautelisse-kutojana sen jäsen, joskin hän toimi silloin myös maalarina. Valtakautensa jälkipuolella kuningas tilasi häneltä maalauksia, ja yläluokan taiteenystävät noudattivat hänen esimerkkiään. Hilleströmistä tuli suosittu taiteilija, ja hänen oli vaikea tyydyttää sitä kysyntää, jota hänen pienet, miellyttävät laatukuvansa synnyttivät.
Maalariakatemia nimitti hänet 1794 piirustuksen professoriksi, ja siinä tehtävässä hänellä oli paljon oppilaita. Vuonna 1805 hän sai Taideakatemian oppilaitoksen rehtorin tehtävän, ja 1810 hänestä tuli Louis Masreliez'n seuraaja sen johtajana. Silloin hän oli jo kuitenkin niin vanha, että hänen panoksensa oppilaitoksen hyväksi jäi vähäiseksi.
Elämäkerta > Työ

Hilleström kokeili lähes kaikenlaista maalausta, mutta hänen varsinaisia vahvuuksiaan olivat laatukuvat ja ryhmämuotokuvat. 1780-luvun puolivälistä alkaen hän kuvasi ahkerasti arkielämää. Maalauksissa näkyy ennustajia, lukevia naisia, ajan muotia ja sisustusta, keittiökuvia, taloustöitä, kulkukauppiaita, korttipeliseurueita ynnä muuta. Muutamia harvoja poikkeuksia lukuun ottamatta maalaukset ovat pieniä. Taiteilijauransa lopulla hän käytti usein tulen luomaa valaistusta, esimerkiksi pajoja ja kodin valaistuja sisätiloja.
Hän maalasi kolmekymmentä muotokuvaa, joista tunnetuin on Carl Michael Bellmanin muotokuva. Hän teki myös paljon kuvia silloisista teollisuusympäristöistä, kuten lasitehtaista, telakoista, pajoista ja kaivoksista. Hän sai kuninkaalta tehtäväksi ikuistaa turnajaisia ja oopperan ja huvilinnojen teatteriesityksiä. Vanhoilla päivillään hän alkoi tehdä myös historiamaalauksia ja uskonnollisia aiheita, mutta niiden arvostus on vähäisempää kuin hänen muiden teostensa. Vuonna 1810 hän teki teoksistaan luettelon, ja silloin kävi ilmi, että hän oli tehnyt 1065 maalausta.
Hilleströmin maalauksia oli esillä Sinebrychoffin taidemuseossa 2014–2015 asti. Serlachiuksen taidemuseoon Mänttään ostettiin Hilleströmin teoksena Lukemaan opetteleva tyttö, mutta vuonna 2015 paljastui että nimi ”Pehr Hillerström” maalauksessa on väärennös, ja oikea tekijä on Ida Silfverberg.
Omakuva, 1771, Hilleströmin ensimmäinen tunnettu öljyvärityö.
Piika lieden ääressä.
Lumottu metsä, turnajaiset Drottningholmin linnan luona.
Carl Michael Bellman
Munantarkastus.
Kaksi palvelustyttöä purolla.
Aamutoimet
Asetelma
Öljymaalaus 1774 (Hedvig Elisabet Charlottan tulo Tukholmaan).
Kuninkaan julkinen ateria Tukholman linnassa uudenvuodenpäivänä 1779.
Juhlamarssi Tukholmassa Ruotsinsalmen taistelun voiton jälkeen 1790.
Pöytäseurue maalaistuvassa.
Aleksi Arola

| Aleksi Arola |
| --- | --- |
 Arola esiintymässä Kulttuuritila Nuijamiehessä elokuussa 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1991 (ikä 33–34) Kouvola
Muusikko
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  suomirock
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Aston Kalmari (2018–) Yeslikes (2008–2017) Lowlife Hero (2017–2022)
Levy-yhtiöt:  Central Line Entertainment
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Aleksi Arola (s. marraskuu 1991 Kouvola) on suomalainen rockmuusikko. Hän on tullut tunnetuksi lappeenrantalaislähtöisen Aston Kalmari-yhtyeen laulaja-kitaristina ja lauluntekijänä.
Musiikillinen ura

Aleksi Arolan musiikillinen ura alkoi vuonna 2008 ystävänsä kanssa perustamassaan Yeslikes-suomirockyhtyeessä. Yhtyeen musiikissa oli vaikutteita mm. Eppu Normaalista, Don Huonoista ja Hurriganesista. Yeslikes ehti julkaista yhden täyspitkän albumin Huominen on aina lauantai (2013), sekä lisäksi useita singlejä. Arola vastasi suurimmasta osasta kappaleiden sanoituksia ja sävellyksiä. Yeslikes ilmoitti Facebook-sivuillaan lopettavansa toimintansa kesäkuussa 2017.
Arola muutti keväällä 2017 Kouvolasta Lappeenrantaan, ja tutustui pian muuttonsa jälkeen skatepunktrio Lowlife Herossa vaikuttaneeseen kitaristiin Samu Pellikkaan. Yhtyeen alkuperäinen basisti oli lähtemässä bändistä ja Arola liittyikin Lowlife Heroon basistin roolissa. Lowlife Hero julkaisi debyyttialbuminsa vuonna 2023. Arola erosi Lowlife Herosta vuonna 2022, mutta soitti bassoraidat yhtyeen debyyttialbumille.
Aleksi Arola oli tehnyt Yeslikesin hajoamisesta asti musiikkia suunnitteilla olleeseen Aston Kalmari -nimiseen mies ja kitara-sooloprojektiinsa. Nimi Aston Kalmari on jalostettu laulajan lapsuusajan lempinimestä ”Almari Kalmari”.
Arola valittiin allkuvuodesta 2018 Veikkauksen ja Apulannan järjestämälle biisileirille. Leiriltä saatu palaute ja kannustus rohkaisi Arolaa kasvattamaan sooloprojektistaan yhtyeen, ja lauluntekijä päätti hakea ympärilleen soittajia. Syksyllä 2018 Muusikoiden.netin seuranhakupalstalta basistiksi löytyi Ville Vuorio ja rumpaliksi Markus Tuhkalainen. Soolokitaraan tarttui Arolalle jo ennestään tuttu Samu Pellikka.
Aston Kalmari on keikkaillut ja julkaissut musiikkia aktiivisesti perustamisestaan lähtien. Yhtye signattiin Central Line Entertainmentin rosteriin keväällä 2023. Arola vastaa yhtyeen kappaleiden sanoituksista ja osittain myös sävellyksistä.
Yksityiselämä

Aleksi Arola on koulutukseltaan rakennustekniikan insinööri ja asuu nykyään Lappeenrannassa. Arola ei ole juuri kertonut perhesuhteistaan julkisesti. Arolan isä menehtyi yllättäen hirvimetsällä syksyllä 2010 Aleksin ollessa 18-vuotias. Muusikko on kertonut tapahtuneen jälkeen läheisiltä saadun avun inspiroineen häntä laulujensa sanoituksissa.
Carl David Skogman

Carl David Skogman
Carl David Skogman (26. lokakuuta 1786 Pernaja – 20. helmikuuta 1856 Tukholma) oli suomalaissyntyinen Ruotsin talouspolitiikkaan vahvasti vaikuttanut valtiosihteeri ja vapaaherra.
Skogmanin isä oli Pernajan kirkkoherra Jacob Skogman ja äiti Maria Magdalena Starck, äitinsä puolelta hän kuului Serlachius- ja Nylander-sukuihin. Skogman opiskeli Turun akatemiassa ja auskultoi Turun hovioikeudessa. Virkauransa hän aloitti vuonna 1804 siviilitoimituskunnan kanslistina Tukholmassa, ja vuonna 1809 hänestä tuli kauppa- ja finanssitoimikunnan sihteeri. Tässä toimessa hän teki useita matkoja, muun muassa Englantiin, Länsi-Intiaan, Yhdysvaltoihin ja Ruotsin hallussa olleelle Guadaloupe-saarelle. Hän omaksui matkoillaan liberaalit raha- ja tullipolitiikan periaatteet ja osallistui niiden toteuttamiseen Ruotsissa. Hänellä oli useita tehtäviä hoidettavanaan, kuten ylipostitirehtööri, kauppakollegion presidentti, konvoijikommissariaatin puheenjohtaja ja useiden eri komiteoiden jäsen 1820- ja 1830-luvuilla. Vuonna 1819 hänestä tuli valtiosihteeri ja vuonna 1826 hänet aateloitiin. Samana vuonna Skogman koki toisaalta valtiosihteerinä Ruotsin valtion talousromahduksen. Skogmanin rahapolitiikkaa arvostelivat sekä kuningas että oppositio. Vuoden 1838 katulevottomuuksien seurauksena hän erosi valtiosihteerin virastaan ja jättäytyi kokonaan kauppakollegion työhön. Vapaaherraksi kirjallisuutta ja taiteita harrastanut Skogman korotettiin vuonna 1854. Nuoruudenmuistelmansa Minnen af lediga stunder hän oli julkaissut jo 1846.
Skogman oli Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1847.
Skogmanin puoliso vuodesta 1817 oli Ulrika Scharp.
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Carl David Skogman. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 18.1.2015.
Ingvar Körberg, 2009. Carl David Skogman - den okände makthavaren. Nynäshamn: Storkamp Media. 160 s.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Hans Järta | Ruotsin akatemia, tuoli 9 1847–1856 | Seuraaja: Henning Hamilton |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Sun Myung Moon

Sun Myung Moon ja Hak Ja Han.
Sun Myung Moon (kor. 문선명, alun perin Mun Yong-myeong; 25. helmikuuta 1920 – 3. syyskuuta 2012) oli korealainen uskonnollinen johtaja, joka perusti Yhdistymiskirkon eli moonilaisuuden vuonna 1954. Hän perusti myös The Washington Times -sanomalehden 1982.
Moon syntyi nykyisen Pohjois-Korean alueella. Hänen perheensä oli lähinnä kungfutselainen, mutta kääntyi kristinuskoon Moonin ollessa lapsi. Moon kertoo nähneensä pääsiäisaamuna 1935 ilmestyksen, jossa Jeesus pyysi häntä viimeistelemään tämän aloittaman työn ihmiskunnan pelastamiseksi. Moon opiskeli Soulissa ja Japanissa palaten toisen maailmansodan jälkeen Koreaan.
Pohjois-Korean viranomaiset pidättivät Moonin, joka tuomittiin vuonna 1948 viideksi vuodeksi pakkotyöleirille. Omien sanojensa mukaan hän selvisi hengissä Jumalan suojeluksella. Hänet vapautettiin jo 1950. Vuonna 1954 hän perusti Etelä-Koreassa Yhdistymiskirkon. Tietyt sosiologit ja uusien uskonnollisten liikkeiden tutkijat ovat väittäneet kirkon perustuvan karismaattiseen johtajuuteen.
Moon meni 1960 naimisiin kolmannen vaimonsa, juuri 17 vuotta täyttäneen Hak Ja Hanin kanssa. Pari sai 14 lasta, joihin Yhdistymiskirkko viittaa ”Todellisina lapsina”. Mooniin ja Haniin puolestaan viitataan ”Todellisina vanhempina”. Moon vieraili Yhdysvalloissa ensimmäistä kertaa 1965 ja muutti sinne asumaan 1971. Moon jäi kiinni täytettyään tuloveroilmoituksia tahallisesti väärin ja sai vuonna 1982 sakon ja vankeusrangaistuksen. 1990-luvulla hän sai maksettavakseen korvauksia Japanissa syyllistyttyään varojenkeruuseen laittomin keinoin. Moonin kuudes poika Young Jin kuoli 1999 pudottuaan ikkunasta. Poliisiraportin mukaan kuolema oli itsemurha, mutta Moon ei hyväksynyt tätä teoriaa.lähde? 1990-luvulla Moonin yritykset joutuivat vaikeuksiin.
Sun Myung Moon tapasi Pohjois-Korean johtajan Kim Il-sungin vuonna 1991 liiketoimen merkeissä. Moon kannatti Koreoiden yhdistymistä.
Moon ilmoitti olevansa Messias ja sanoi, että hänen opetuksensa ovat auttaneet Adolf Hitleriä ja Josif Stalinia ”uudelleensyntymään uusina persoonina”.
Yhdistymiskirkkoa on epäilty jäsenten hyväksikäytöstä ja aivopesusta. Iso-Britannia määräsi Moonille maahantulokiellon vuoteen 2005 asti. Moon nimesi Yhdysvallat ”helvetiksi maan päällä” ja palasi pettyneenä Koreaan.
Sun Myung Moon loukkaantui vuonna 2008, kun hänen helikopterinsa syöksyi Etelä-Koreassa vuorelle ja syttyi palamaan. Helikopterissa oli myös Moonin vaimo muiden perheenjäsenten kanssa. Kukaan ei kuollut turmassa.
Sairaus ja kuolema

Elokuun 14. 2012 Moon meni hoitoon Korean Katolisen Yliopiston sairaalaan Souliin sairastettuaan keuhkokuumetta. Seuraavana päivänä ilmoitettiin hänen olevan kuolemansairas ja siirrettiin tehostettuun hoitoon.
31. elokuuta 2012 Moon siirrettiin kotinsa lähellä sijaitsevaan kirkon omistamaan sairaalaan Soulin pohjoispuolelle tärkeiden elinten toiminnan lakattua. Moon kuoli syyskuun 3. päivän 2012 aamuna 92-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sun Myung Moon Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Green card (golf)

Kuva green cardista
Green Card (GC) eli golfin ajokortti on todistus golftiedon ja –taidon suorittamisesta, jolla pelaaja hyväksytään maailmanlaajuiseen tasoitusjärjestelmään, World Handicap System (WHS). Sen hallinnointioikeus Suomessa on Golfliitolla.
Green Cardin suorittaminen yhdessä golfseuran jäsenyyden kanssa antaa pelaajalle oikeuden pelata tasoituskierroksia. Green Card -järjestelmä on pyritty luomaan kokeiden, materiaalien ja menettelytapojen osalta sellaiseksi, että golfyhteisöt eri olosuhteissaan pystyvät sitoutumaan niiden noudattamiseen. Green cardin myöntää Golfliiton jäsenseura.
Kaikki kentät eivät vaadi green cardia pelaamiseen, näitä kenttiä kutsutaan jokamies-kentäksi. Green cardia suorittaessa tutustutaan golfin etikettiin ja sääntöihin, ja varmistetaan, että jokaisella pelaajalla on riittävät valmiudet toimia ja pelata turvallisesti sekä sujuvasti golfkentällä ilman muiden vaarantamista. Green cardin suorittamisen jälkeen pelaaja saa oikeuden liittyä golfseuraan ja sitä myötä ensimmäisen tasoituksensa, mikä on 54. Turvallisuuden lisäksi on tärkeää, että pelitaidoiltaan eritasoiset pelaajat kykenevät sujuvasti pelaamaan samaa kenttää.
Ruuhi

Suurehko ruuhi Mono-joen rannalla Beninissä.
Ruuhi on puunrungosta koverrettu vene tai kanootti, jonka tärkein ulkoinen tunnusmerkki on puunrungosta veistetty ja koverrettu palkomainen muoto. Ruuheksi kutsutaan Suomessa myös alkukantaista ja talonpoikaista lautavenetyyppiä, joka on useimmin tasapohjainen. Tämän tyyppiset ruuhet ovat vanhimpia säilyneitä vesikulkuneuvoja, joiden levinneisyys on kattanut jo kauan koko maailman. Alkeellisesta rakenteestaan huolimatta, niitä valmistetaan ja käytetään edelleen monilla maailman syrjäisillä seuduilla.
Valmistustavat ja käyttö

Ruuhet voidaan erotella valmistustavan mukaan yksinkertaisiin, laajennettuihin ja koottuihin ruuhiin. Yksinkertainen ruuhi valmistetaan kovertamalla yhtä puuta kaukalon tai palkomaiseen muotoon. Laajennettu ruuhi valmistetaan taivuttamalla eri lailla muotoillun yksinkertaisen ruuhen laitoja nuotiolämmön avulla leveämmäksi ja mahdollisesti korottamalla sen laitoja lisälaudoilla. Koottu ruuhi valmistetaan liittämällä puisia lautoja tiiviisti toisiinsa ompelemalla, naulaamalla tai muulla tavalla. Pohjoismaiset veneet ovat kehittyneet laajennettujen ja koottujen ruuhien pohjalta.
Ruuhia käytettiin jo kivikaudella. Puunrunko, Pohjois-Euroopan oloissa yleensä iso ja helposti työstettävä haapa, koverrettiin polttamalla ja työ viimeisteltiin kirvein ja taltoin - kivikaudella kivisin. Tällaista venettä kutsuttiin Suomessa haapioksi. Samantyyppisellä tavalla jotkut tropiikin luonnonkansat tekevät veneitä yhä. Ruuhi saatettiin myös kovertaa pystyssä olevaan puuhun, joka jossain valmistusvaiheessa kaadettiin. Ruuhella ei kannattanut lähteä kauas rannikosta, sillä sen laidat olivat erittäin matalat. Tämän takia ruuhi muuttui vaaralliseksi jo keskisuurella järvellä, jos tuli kova aallokko. Ruuhi ei paksupuisena kuitenkaan uponnut, vaikka olisikin kaatunut tai täyttynyt vedellä. Veden saattoi melko nopeasti kauhoa pois, sillä sitä ei mahtunut ruuheen paljon. Ruuhen täyttyessä vedellä suurin vaara saattoikin olla kylmettyminen märkänä.
Jo kivikauden lopulla ruuhi alkoi syrjäytyä, kun Itämeren ja luultavasti Suomenkin vesistöissä tulivat käyttöön nahkapohjaiset veneet. Rautakaudella tulivat käyttöön puuveneet. Ruuhia on silti satunnaisesti käytetty sisävesistöissä vielä historiallisellakin ajalla. Isoista veneistään tunnetut viikingitkin käyttivät ruuhia ja muita pieniä veneitä idäntiellä, Venäjän suuria jokia kulkiessaan, sillä ruuhia oli paljon helpompi kantaa vesireittien välillä olevien taipaleiden yli. Vaarana olivat myös taipaleiden kohdilla vaanivat vihamieliset kansat.
Nimityksiä > Etymologia

Ruuhi merkitsee tasapohjaista ja kaukalomaista venettä tai kaukaloa, kourua tai ränniä, jolla on vastineita myös lähisukulaiskielissä. Karjalassa se tarkoittaa ruumisarkkua, kaukalomaista venettä tai syöttökaukaloa, vepsän kielessä rūh merkitsee haapiota tai ruuhta, vatjassa rūhipū ruumisarkkua ja virossa ruhi haapiota tai kaukaloa. Sanaa käytettiin myös germaanisissa kielissä, jonka alkumuoto on *þrūx. Suomen kielessä sana ruuhi esiintyi kirjoitettuna ensimmäisen kerran vuonna 1637 Ericus Schroderuksen tulkkisanakirjassa.
Nimityksiä > Lautavene

Ruuheksi kutsutaan myös alkukantaista, matalaa, yleensä pienikokoista lautavenettä, jonka muoto ja rakenne muistuttaa yksipuisia ruuhia. Tällainen ruuhi lienee alkukantaisin ja yksinkertaisin perinteisistä Suomessa käytetyistä lautaveneistä, ja sen rakenne poikkeaa muista veneistä. Myös jotkin ruotsalaiset tai suomenruotsalaiset tämänkaltaisten veneiden nimet käännetään suomeksi ruuheksi. Tässä käytössä ruuhi-sana kattaa myös eräät tasaperäiset venetyypit, joista jotkut ovat myös tasakeulaisia ja tasapohjaisia; joitain näistä voitaisiin nimittää myös lotjiksi. Vaikka ruuhi-sanalla tarkoitetaan yleensä pieniä veneitä, näistä jotkut silakanpyyntiin käytetyt olivat melko isokokoisia.