Tuulen laakson Nausicaä
Juoni

On kulunut 1000 vuotta ”Tulen seitsemän päivää”- nimellä kutsutusta sodasta, jossa jumalsoturit tuhosivat ihmisten teollisen sivilisaation. Ihmiskunnan rippeitä uhkaa alati leviävä, valtavien sienten muodostama saastemeri, jota asuttavat valtavat hyönteiset. Tuulen laakson kuningaskunnassa muinainen ennustus kertoo, että heidän pelastajansa "pukeutuu siniseen viittaan ja laskeutuu kultaiselle niitylle". 16-vuotias Tuulen laakson prinsessa Nausicaä tutkii viidakkoa ja yrittää kommunikoida sen asukkaiden, myös jättimäisten ohmujen, kanssa. Hän toivoo pystyvänsä joskus ymmärtämään viidakkoa ja että ihmiset ja luonto voisivat elää rauhassa toistensa kanssa.
Aamulla valtava Tolmekian kuningaskunnan ilma-alus törmää laaksoon Nausicaän pelastusyrityksistä huolimatta. Ainoa eloonjäänyt, Pejiten prinsessa Lastelle, pyytää Nausicaäa tuhoamaan aluksen ennen kuin hän kuolee vammoihinsa. Alus paljastuu lopulta sodan aiheuttaneen jumalsoturin alkioksi. Paljastuu myös, että Tolmekia yritti kaapata alkion sekä prinsessan ennen törmäystä. Eräs hyönteisistä ilmestyy ja valmistautuu hyökkäämään kylään, mutta Nausicaä käyttää huiluaan rauhoittaakseen pedon ja ajaa sen sitten pois kylästä.
Pian prinsessa Kushanan johtamat tolmekialaisjoukot saapuvat laaksoon, teloittavat Nausicaän isän ja vangitsevat alkion. Raivostunut Nausicaä tappaa useita tolmekialaissotilaita, ennen kuin miekkamestari Yupa puuttuu asiaan. Kushana suunnittelee herättävänsä jumalsoturin ja käyttävänsä sitä saastemeren tuhoamiseen. Yupa huomaa Nausicaän salaisen puutarhan ja Nausicaä kertoo, että puhtaassa maassa ja vedessä kasvaneet kasvit ovat myrkyttömiä, mutta saasteet ovat tuhonneet viidakon maaperän kokonaan.
Kushana palaa Tolmekiaan Nausicaän ja viiden panttivangin kanssa, mutta pejiteläinen vakooja ampuu tolmekialaisalukset maahan. Nausicaä, Kushana ja panttivangit tekevät pakkolaskun viidakkoon. Rytäkässä he onnistuvat suututtamaan lauman ohmuja, jotka Nausicaä kuitenkin onnistuu rauhoittamaan. Nausicaä yrittää pelastaa Lastellen kaksoisveljen Asbelin, mutta he putoavat juoksuhiekan läpi saastemeren alla sijaitsevalle myrkyttömälle alueelle. Nausicaä tajuaa, että viidakon kasvit puhdistavat saastunutta maaperää tuottamalla puhdasta vettä.
Nausicaä ja Asbel palaavat Pejiteen, mutta huomaavat sen joutuneen hyönteisten valtaamaksi. Ryhmä eloonjääneitä kertoo, että he houkuttelivat hyönteiset tuhomaan kaupungin ja tekevänsä saman Tuulen laaksolle. He vangitsevat Nausicaän, jotta tämä ei voisi varoittaa laaksoa ajoissa. Nausicaä onnistuu kuitenkin pakenemaan Asbelin ja tämän äidin avulla. Ryhmä tolmekialaissotilaita valtaa aluksen tarkoituksenaan tappaa eloonjääneet, mutta Yupa onnistuu estämään heidän aikeensa. Nausicaän palatessa laaksoon hän näkee kahden pejiteläissotilaan houkuttelevan tuhansia ohmuja laaksoon käyttäen haavoittunutta vauvaohmua syöttinä. Laakson asukkaat suojautuvat samalla kun tolmekialaiset valmistelevat tankkinsa ja jumalsoturin hyökkäykseen. Tankkien tykit eivät kuitenkaan tunnista ohmuja, kun taas ennenaikaisesti syntynyt jumalsoturi hajoaa palasiksi.
Nausicaä vapauttaa vauvaohmun ja onnistuu voittamaan sen luottamuksen. He asettuvat seisomaan ohmulauman eteen, mutta jäävät sen jalkoihin. Ohmut rauhoittuvat ja käyttävät kultaisia lonkeroitaan parantaakseen Nausicaän. Nausicaä kulkee lonkeroiden läpi toteuttaen samalla muinaisen ennustuksen. Ohmut ja tolmekialaiset lähtevät laaksosta ja pejiteläiset jäävät laaksoon auttamaan kylän uudelleenrakentamisessa. Samalla myrkytön puu alkaa itää syvällä saastemeren alla.