stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Evanilson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Francisco Evanilson de Lima Barbosa
Syntymäaika: 6. lokakuuta 1999 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Fortaleza, Brasilia
Pelipaikka: keskushyökkääjä
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura: Bournemouth
Pelinumero: 9
Junioriseurat
–2018: Fluminense
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2018 | Fluminense | 4 | (2) |
| 2018 | → Šamorín | 6 | (3) |
| 2020 | Tombense | 0 | (0) |
| 2020 | → Fluminense | 16 | (7) |
| 2020–2024 | FC Porto | 96 | (37) |
| 2021 | Porto B | 5 | (6) |
| 2024– | Bournemouth | 16 | (4) |
Maajoukkue
| 2020 | Brasilia U23 | 2 | (0) |
| 2024 | Brasilia | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25.joulukuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25.joulukuuta 2024.
Francisco Evanilson de Lima Barbosa eli Evanilson (s. 6. lokakuuta 1999 Fortaleza) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bournemouthia.
Evanilson pelasi Fluminensen juniorijoukkueissa. Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki vaihtopelaajana Rio de Janeiron osavaltiosarjan ottelussa Boavistaa vastaan tammikuussa 2018. Hän siirtyi kuukautta myöhemmin lainasopimuksella Slovakian toisella sarjatasolla pelanneeseen Šamoríniin. Hän pelasi kesäkuun loppuun mennessä kuusi 2. Ligan ottelua ja teki kolme maalia. Ensimmäisen ottelunsa Brasilian Serie A:ssa hän pelasi São Pauloa vastaan marraskuussa 2019. Hän pelasi vielä kaksi Brasilian pääsarjaottelua ja teki kaksi maalia ennen kuin hänet myytiin Tombenseen. Hänet lainattiin muutamaa päivää myöhemmin takaisin Fluminenseen, jossa hän pelasi kuusi Serie A:n ottelua, joissa teki kaksi maalia sekä kymmenen Rion osavaltiosarjan ottelua, joissa viimeisteli viisi maalia. Copa Sudamericanassa hän pelasi kaksi ottelua ja teki yhden maalin.
Evanilson siirtyi portugalilaiseen FC Portoon hieman yli 12 miljoonan euron siirtosummalla syyskuussa 2020. Hän pelasi neljän kauden aikana 96 Primeira Ligan ottelua, joissa hän teki 37 ja syötti 14 maalia. Hän voitti Portugalin-mestaruuden kaudella 2021–2022, Portugalin cupin 2022, 2023 ja 2024, Portugalin liigacupin 2023 sekä Portugalin supercupin 2022. Hän oli Portugalin cupin paras maalintekijä tehtyään seitsemän maalia 2022 ja kahdeksan maalia 2024. Mestarien liigassa hän pelasi Portossa 24 ottelua, joissa hän viimeisteli viisi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua.
Evanilson siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Bournemouthiin 37 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2024. Hän on joulupäivään 2024 mennessä pelannut 16 valioliigaottelua ja tehnyt neljä maalia.
Evanilson pelasi kaksi ottelua Brasilian alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2020. Ensimmäisen ottelunsa Brasilian jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi maaottelussa Meksikoa vastaan kesäkuussa 2024. Saamana kesänä pelatussa Copa Américassa hän pelasi viimeiset minuutit puolivälierässä Uruguayta vastaan.
Jäälihalli

| Jäälihalli |
| --- | --- |

Sijainti:  Jäälintie 6, 90940 Jääli
Koordinaatit:  65°05′37″N, 025°41′21″E
Rakennustyyppi:  jäähalli
Valmistumisvuosi:  1987
Omistaja:  Jäälihalli Oy
Käyttäjä:  Kiimingin Kiekko-Pojat
Julkisivumateriaali:  Teräspelti
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jäälihalli on Oulussa entisen Kiimingin kunnan alueella Jäälinkylän kaupunginosan ostoskeskuksen välittömässä läheisyydessä sijaitseva vuonna 1987 valmistunut jäähalli, jota ylläpitää Jäälihalli Oy.
Hallissa on yksi jääkiekkokaukalo katsomoineen sekä grilli-kahvio. Hallissa on myös majoitustilat 85 hengelle, saunaosasto sekä kokoustiloja. Hallin katsomossa on 1 250 istumapaikkaa ja 300 seisomapaikkaa.
Jäähallin yhteydessä sijainneen grillin tiloissa toimii nykyään Kiimingin Kiekko-Pojat.
Aiheesta muualla

Jäälihalli Oy
http://www.junnut.com/kausi0203/j_hallit/jaali.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Kiiminki
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Kirkonkylä  Alakylä  Haipuskylä  Hannus  Huttukylä  Jääli  Tirinkylä  Välikylä  Ylikylä 
Muuta Kiiminkiin liittyvää:  Jäälihalli  Kirkko  Oskari Jauhiaisen museo  Oulun radio- ja televisioasema 
Joet ja kosket:  Jolosjoki  Kiiminkijoki  Koitelinkoski 
Järvet:  Jäälinjärvi  Kalimeenlampi  Lylykkäänjärvi 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Jäälihalli (Q18659650)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: jääkiekkohalli, arkkitehtoninen rakenne, jäähalli
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Oulu
sijainti: Jääli
katuosoite: Jäälintie 6
koordinaatit: 65°05′37″N 25°41′21″E﻿ / ﻿65.0936°N 25.6892°E﻿ / 65.0936; 25.6892
Pekka Seppänen (rikollinen)

Pekka Tapani Seppänen (s. 1965) on suomalainen rikollinen. Hänestä on käytetty nimitystä Sarjahukuttaja. Hänen lainvoiman saanut tuomionsa oli 14,5 vuoden vankeusrangaistus kahdesta taposta, kolmesta tapon yrityksestä, törkeästä kuolemantuottamuksesta, heitteillepanosta, alkoholirikoksesta, parituksesta ja pahoinpitelystä.
Seppänen toteutti hukuttamistapot kaatamalla veneretkien yhteydessä veneen tahallisesti. Hän ei auttanut veden varaan joutuneita, vaikka tiesi veneessä olleiden päihtyneiden henkilöiden uimataidon huonoksi. Seppänen yritti hukuttaa ja hukutti uhrinsa Pohjois-Karjalan Viinijärvellä, jonka rannalla hänen mökkinsä sijaitsi. Kontiolahtelainen Seppänen piti karjatilaa.
Syyttäjien mukaan Seppäsen kotitilalla ja mökillä kuoli epäselvissä olosuhteissa yhteensä seitsemän ihmistä. Poliisi tutki kahta kuolemantapausta, mutta näyttöä rikoksista ei löytynyt. Seppäsen kesämökillä kuoli vuosien aikana yhteensä kolme ihmistä.
Aiempi rikostausta

Vuodesta 2002 lähtien Seppänen oli saanut ennen sarjahukuttamistapauksen oikeuskäsittelyä kymmeniä tuomioita muun muassa pahoinpitelyistä, ajoneuvon luovuttamisesta juopuneelle, eläinsuojelurikoksista ja vammantuottamuksista. Häntä kohtaan oli asetettu myös useita lähestymiskieltoja.
Sarjahukuttamistapaus

Keskusrikospoliisi ja Itä-Suomen poliisi aloittivat vuonna 2015 esitutkinnan useista aiemmista veneily- ja hukkumisonnettomuuksista. Henkirikostutkinta käynnistyi, sillä vuonna 2014 oli hukkunut jo kolmas ihminen ollessaan veneretkellä Seppäsen kanssa. Tutkinnan tiimoilta Seppänen vangittiin useiksi viikoiksi marraskuussa 2015. Vuonna 2016 käräjäoikeus ei myöntynyt vapauttamaan Seppästä tutkintavankeudesta, mutta Seppänen valitti asiasta Itä-Suomen hovioikeuteen, joka vapautti hänet tutkintavankeudesta riittämättömän syyllisyyttä tukevan näytön perusteella. Hovioikeuden tällöin tarkastelema aineisto oli merkittävästi myöhemmin oikeudenkäynnissä käsiteltyä aineistoa suppeampi.
Poliisi epäili Seppästä kolmen ihmisen hukuttamisesta. Lokakuussa 2016 häntä vastaan nostettiin syytteet kolmesta taposta ja viidestä tapon yrityksestä. Oikeudenkäynti Pohjois-Karjalan käräjäoikeudessa alkoi marraskuussa 2016. Esitutkinta-aineiston perusteella Seppästä pidettiin väkivaltaisena ja uhkailuun taipuvaisena. Häneen kohdistui pelkoja, ja useat todistivatkin oikeudessa sermin takaa.
17. tammikuuta 2017 Pohjois-Karjalan käräjäoikeus tuomitsi Seppäsen 14,5 vuodeksi vankeuteen kahdesta taposta, kolmesta tapon yrityksestä, törkeästä kuolemantuottamuksesta, alkoholirikoksesta, parituksesta ja pahoinpitelystä. Tuomioon liittyivät vuosina 2007, 2010, 2011 ja 2014 veneretkien yhteydessä sattuneet tapaukset. Tapon yritykset tehtiin kesällä 2007 tuomitun kaataessa soutuveneen Myhkyränselällä, minkä seurauksena veneessä ollut seurue oli joutunut veden varaan. Seppänen vastasi syytteisiin vapaana eikä ollut paikalla, kun poliisi lähti hakemaan häntä vankilaan vietäväksi. Seppäsestä tehtiin etsintäkuulutus. Hän jäi kiinni 21. tammikuuta 2017 tuttavansa autossa Joensuussa.
Oikeudenkäynnissä todistajat kuvasivat myös muiden muassa sellaisia tekoja kuin koiran tappamisen ja juomavesiämpäriin virtsaamisen. Lisäksi esiin nousi tapaus, jossa nainen oli oksentanut Seppäsen juotettua tälle lääketableteilla vahvistettua nestettä. Tapahtuman nähnyt todistaja kertoi naisen sammuttua Seppäsen hakeneen navetasta lantaa ja nauraneen työntäessään sitä sammuneen naisen emättimeen. Oikeus piti toimintaa osoituksena harkinnasta ja kostonhalusta. Muiden ihmisten juomien huumaaminen toistui useissa kertomuksissa ja käräjäoikeuden tuomiolauselmassa. Erään todistajan mukaan huumaamisen tarkoituksena oli muiden ihmisten seksuaalisen ja taloudellisen hyväksikäytön mahdollistaminen.
Sarjahukuttamistapaus > Hovioikeuskäsittely ja myöhemmät vaiheet

Itä-Suomen hovioikeus käsitteli tapausta ja piti voimassa Seppäsen saaman 14,5 vuoden vankeustuomion. Hovioikeus myös määräsi Seppäsen suorittamaan koko rangaistusajan vankilassa. Korkein oikeus ei myöntänyt asiassa valituslupaa. Seppäsestä mielentilatutkimuksen yhteydessä laaditun vaarallisuusarvion perusteella hänet todettiin erittäin vaaralliseksi muiden hengelle ja terveydelle.
Rikosoikeuden professori Matti Tolvanen piti sarjahukuttamistapausta ainutlaatuisena Suomen oikeushistoriassa. Hän olisi toivonut niin sanotun passiivisen tappotarkoituksen ja veneen rikoksentekovälineenä tulevan tarkemman käsittelyn kohteeksi.
Keskusrikospoliisin mukaan Seppäsellä oli ihmisten parissa maine henkilönä, jonka kanssa ei haluttu kohdata ristiriitoja ja jonka tekemisiin ei haluttu puuttua. Henkilötodistelu oli keskeisessä roolissa myös oikeuskäsittelyssä. Seppänen oli saanut otteeseensa ihmisiä, jotka olivat kärsineet vaikeista päihdeongelmista. Merkittävänä selittävänä tekijänä ihmisten pysymiselle Seppäsen piirissä pidettiin nimenomaan alkoholitarjoilua.
Seppäsen rikoksia on käsitelty C Moren sarjassa Rikospaikka: True Crime Suomi sekä Arman Alizadin juontamassa televisiosarjassa Arman ja Suomen rikosmysteerit. Myös Gimmel-yhtyeen laulajan Jonna Christensenin mukaan hänen äitinsä joutui miltei Seppäsen uhriksi vuonna 2007, mutta pelastui veden varasta. Hän kuitenkin kuoli vuotta myöhemmin Seppäsen maatilalla.
Dösjebro

| Dösjebro |
| --- | --- |

 Dösjebro
 Koordinaatit: 55°49′12″N, 13°01′38″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Kävlinge
Väkiluku (31.12.2023):  902
Dösjebro on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 902 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dösjebro Wikimedia Commonsissa
Sandskogen

| Sandskogen |
| --- | --- |
 Sandskogen
 Koordinaatit: 55°45′39″N, 12°58′54″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Kävlinge
Väkiluku (31.12.2023):  708
Sandskogen on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 708 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sandskogen Wikimedia Commonsissa
Barsebäck

| Barsebäck |
| --- | --- |
 Barsebäckin kirkko
 Barsebäck
 Koordinaatit: 55°46′19″N, 12°57′24″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Kävlinge
Väkiluku (31.12.2023):  987
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Barsebäck on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 987 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barsebäck Wikimedia Commonsissa
Vuoden liikemies

Vuoden liikemies on Suomen Liikemies-Yhdistyksen vuosittain jakama palkinto. Sitä on jaettu vuodesta 1980 asti.
Palkinnon saajat

1980: Jorma Nokkala, Tmi Nokka-Koneet
1981: Veijo Sydänmetsä, Pyhännän Rakennustuote Oy
1982: Gustav von Hertzen, Suomen Sokeri Oy
1983: Gary Sundberg, Teknolon Group
1984: Heikki O. Salonen, Amer-yhtymä Oy
1985: Seppo Halttunen, Halton Oy
1986: Arvo Suutari, Arvo Suutari Oy
1987: Hannu Seppälä, Seppälä Oy
1988: Pekka Paasikivi, Oras Oy
1989: Reijo Vauhkonen, Suomen Vuolukivi Oy
1990: Matti T. Martela, Martela Oy
1991: Yrjö Toivola, Vaisala Oy
1992: Jorma Nieminen, Benefon Oy
1993: Heikki Kyöstilä, Planmeca Oy
1994: Stig Lindström, Lival Oy
1995: Erkki J. Toivanen, Onninen Oy
1996: George Berner, Berner Oy
1997: Einari Vidgrén, Ponsse Oy
1998: Kirsti Paakkanen, Marimekko Oy
1999: Pentti Rotola-Pukkila, P. Rotola-Pukkila Oy
2001: Stig Gustavson, KCI Konecranes
2002: Ilkka Brotherus, Sinituote Oy
2003: Mika Anttonen, Greeni Oy
2004: Rabbe Grönblom, Kotipizza Oyj
2005: Jouko Kemppi, Kemppi Oy
2006: Mauri Ikola, Vepsäläinen-konserni
2007: Jussi Nurmio, Taivas Oy
2008: Jari Sarasvuo, Trainers’ House Oy
2009: Anne Berner, Oy Vallila Interior Ab
2010: Juha Nurminen, John Nurminen Oy:n ja John Nurmisen säätiön hallituksen puheenjohtaja
2011: Jukka Roiha, Lindström Oy
2012: Johanna Ikäheimo, Lappset Group
2013: Fred Larsen, Lamor Group
2014: Aaro Cantell, Normet Oy
2015: Mikko Wirén, Pihlajalinna Oyj
2016: Paula Salastie, Teknos Oy
2017: Mika Sutinen, Musti ja Mirri
Liwaa Yazji

Liwaa Yazji
Liwaa Yazji (arabiaksi لواء يازجي; s. 18. kesäkuuta 1977 Moskova) on syyrialainen käsikirjoittaja, dramaturgi, ohjaaja ja runoilija.
Yazjin syyrialaiset vanhemmat olivat päässeet opiskelemaan Neuvostoliittoon, missä hän syntyi. Hänen isänsä oli kuvataiteilija ja äiti gynekologi. Opintojen päätyttyä perhe palasi Syyriaan, ensin Aleppoon ja myöhemmin Damaskokseen.
Yazijn opiskeli Damaskoksen yliopistossa aluksi kirjallisuutta ja myöhemmin teatteritiedettä Damaskoksen ylemmässä draamataiteen oppilaitoksessa. Vuodesta 2003 alkaen hän työskenteli dramaturgina ja apulaisohjaajana teatteriproduktiossa. Damaskos oli vuonna 2008 arabialaisen kulttuurin pääkaupunki ja Yazjin työskenteli sen teatteri- ja tanssiohjelmien parissa. Sen jälkeen hän pääsi työskentelemään televisiolle ja useille arabiankielisille tuotantoyhtiöille. Vuonna 2011 hän oli apulaisohjaajana elokuvalle Windows to the Soul- A Story about Syria 2011-2010 نوافذ الروح- حكاية سوريا"  Syyriassa vallankumous muuttui sisällissodaksi ja Yazji alkoi tehdä ensimmäistä dokumenttielokuvaansa Haunted vuonna 2012. Se käsittelee Syyrian arabikevään tragedioita.
Haunted sai ensi-iltansa vuonna 2014. Sen jälkeen Yazji muutti Libanoniin. Saksaan, Berliiniin hän muutti vuonna 2016. Vuodesta 2012 hän on kuulunut Ettijahat-Independent Culture -ryhmään, joka tekee hyväntekeväisyystyötä.
Alveolaarinen nasaali

| --- | --- |
IPA:  n
UPA:  n
X-SAMPA:  n
Kirshenbaum:  n
IPA – Unicode:  U+006E
  
Alveolaarinen nasaali (n-äänne) on useissa kielissä käytettävä konsonanttiäänne. Sitä merkitään kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa merkillä [n]. Alveolaarinen nasaali on yleinen myös suomen kielessä, jonka kirjoitetussa muodossa, samoin kuin yleensä muissakin latinalaisia aakkosia käyttävissä kielissä, sitä merkitään N-kirjaimella.
Alveolaarisen nasaalin ominaisuuksia ovat:
Artikulaatiopaikka on alveolaarinen eli kieli koskettaa hammasvallia.
Fonaatiotapa on soinnillinen eli äänihuulet värähtelevät äännettäessä.
Se on nasaalikonsonantti eli nenän kautta kulkee ilmaa.
Kirjallisuutta

Wiik, Kalevi: Fonetiikan perusteet.  (Oppikirja)  Helsinki:  WSOY, 1981.  ISBN 951-0-10324-1
Konsonantit kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Artikulaatiopaikka → | Labiaali | Labiaali | Koronaali | Koronaali | Koronaali | Koronaali | Dorsaali | Dorsaali | Dorsaali | Dorsaali | Laryngaali | Laryngaali | Laryngaali | Laryngaali | Laryngaali | Laryngaali |  |
| Artikulaatiotapa ↓ | Bilabiaali | Labiodentaali | Dentaali | Alveolaari | Postalveolaari | Retrofleksi | Palataali | Velaari | Uvulaari | Uvulaari | Faryngaali | Faryngaali | Epiglottaali | Epiglottaali | Glottaali | Glottaali |  |
| Nasaali |    m |    ɱ |    n |    n |    n |    ɳ |    ɲ |    ŋ |    ɴ |    ɴ |   |   |   |   |   |   |  |
| Klusiili | p b | p̪ b̪ | t d | t d | t d | ʈ ɖ | c ɟ | k ɡ | q ɢ | q ɢ |   |   | ʡ | ʡ | ʔ |   |  |
| Frikatiivi | ɸ β | f v | θ ð | s z | ʃ ʒ | ʂ ʐ | ç ʝ | x ɣ | χ | ʁ | ħ | ʕ | ʜ | ʢ | h ɦ | h ɦ |  |
| Approksimantti |    β̞ |    ʋ |    ɹ |    ɹ |    ɹ |    ɻ |    j |    ɰ |   | ʁ |   | ʕ |   | ʢ | h ɦ | h ɦ |  |
| Tremulantti |    ʙ |  |    r |    r |    r |    ɽ͡r |  |  |    ʀ |    ʀ |  |  |    я |    я |   |   |  |
| Yksitäryinen tremulantti |    ⱱ̟ |    ⱱ |    ɾ |    ɾ |    ɾ |    ɽ |   |  |    ɢ̆ |    ɢ̆ |   |   |    ʡ̯ |    ʡ̯ |   |   |  |
| Lateraalinen frikatiivi |  |  | ɬ ɮ | ɬ ɮ | ɬ ɮ | ɭ˔̊    | ʎ̥˔    | ʟ̝̊    |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| Lateraalinen appr. |  |  |    l |    l |    l |    ɭ |    ʎ |    ʟ |   |   |  |  |  |  |  |  |  |
| Lateraalinen nap.äänne |   |   |    ɺ |    ɺ |    ɺ |    ɺ̠ |    ʎ̯ |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Barsebäckshamn

| Barsebäckshamn |
| --- | --- |

 Barsebäckshamn
 Koordinaatit: 55°45′26″N, 12°54′28″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Kävlinge
Väkiluku (31.12.2023):  486
Barsebäckshamn on taajama Kävlingen kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 486 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barsebäckshamn Wikimedia Commonsissa
Ultraviolence (albumi)

| Ultraviolence Lana Del Rey |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2013–2014
 Studio : Easy Eye Sound (Nashville) The Bridge (Glendale, Kalifornia) Electric Lady (New York) Echo (Los Angeles) The Church (Lontoo) The Green Building (Santa Monica, Kalifornia)
 Julkaistu: 13. kesäkuuta 2014
 Tuottaja(t):  Lana Del Rey  Dan Auerbach  Paul Epworth  Lee Foster  Daniel Heath  Greg Kurstin  Rick Nowels  Blake Stranathan 
 Tyylilaji:  psykedeelinen rock  desert rock  dream pop 
 Kesto: 54.21
 Levy-yhtiö:  Polydor  Interscope 
Muut kannet
   Ultraviolencen erikoispainoksen kansi
Listasijoitukset
   Suomen virallinen lista: 1.   Billboard Hot 100: 1.   Britannian albumilista: 1. 
Lana Del Reyn muut studioalbumit
| Tropico 2012 | Ultraviolence 2014 | Honeymoon 2015 |
Singlet albumilta Ultraviolence
 ”West Coast” Julkaistu: 14. huhtikuuta 2014  ”Shades of Cool” Julkaistu: 26. toukokuuta 2014  ”Ultraviolence” Julkaistu: 4. kesäkuuta 2014  ”Brooklyn Baby” Julkaistu: 8. kesäkuuta 2014  ”Black Beauty” Julkaistu: 15. joulukuuta 2014
Ultraviolence on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lana Del Reyn kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 13. kesäkuuta 2014 Interscope ja Polydor Recordsin kautta. Albumi on tehty yhteistyössä The Black Keys -yhtyeen kitaristi ja laulaja Dan Auerbachin kanssa, joka toimi myös albumin yhteistuottajana.
Ultraviolence nousi listojen ensimmäiseksi 12 maassa ja myi 880 000 kappaletta maailmanlaajuisesti ensimmäisen viikon aikana. Suomessa albumi debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa. Albumi on sittemmin myynyt platinaa useissa maissa.
Albumilta julkaistiin viisi singleä: "West Coast", "Shades of Cool", "Ultraviolence", "Brooklyn Baby" ja "Black Beauty". Albumia tuki kesällä 2015 The Endless Summer Tour -kiertue, joka käsitti 20 esitystä Pohjois-Amerikassa. Kiertueen avaajina toimivat Courtney Love sekä Grimes.
Taustaa

Del Rey kertoi albumin julkaisusta Tropico lyhytelokuvan ensi-illassa joulukuussa 2013. Del Rey kertoi yleisölle "Halusin meidän kaikkien olevan yhdessä, jotta voisin sulkea tämän jakson [Born to Die ja Paradise] visuaalisesti ennen kuin julkaisen uuden Ultraviolence albumini"
Del Reyn kerrottiin alun perin tekevän yhteistyötä Ultraviolencella samojen tuottajien kanssa kuin Born to Die ja Paradise albumeilla. Hän oli jo äänittänyt albumin Rick Nowelsin kanssa Electric Lady Studiosissa New Yorkissa ennen kuin päätyi tekemään yhteistyötä The Black Keys -yhtyeen Dan Auerbachin kanssa. Auerbach ja Del Rey nauhoittivat aiemmin tehdyn materiaalin uudestaan livebändin kanssa Easy Eye Soundissa Nashvillessä. Alun perin he suunnittelivat työskentelevänsä yhdessä vain kolme päivää, mutta lopulta he käyttivät kuusi viikkoa albumin työstämiseen.
Viime hetken päätös äänittää albumi uudelleen ja sisällyttää Auerbach projektiin aiheutti erimielisyyksiä levy-yhtiön ja Del Reyn välillä. Auerbach kertoi Rolling Stonen haastattelussa, että äänityksen aikana "Oli paljon paskaa, johon en ole tottunut". Levy-yhtiö ei ollut tyytyväinen Auerbachin ja Del Reyn lähettämään karkeaan miksausversioon ja asetti albumin julkaisun ehdoksi sen, että pari tapaisi "Adelen tuottajan", kenen oletettiin olleen Paul Epworth. Auerbachin mukaan Epworth oli vaikuttunut kuulemastaan ja onnistui muuttamaan levy-yhtiön mielipidettä.
Del Rey esitti kappaleen "West Coast" osana Coachella-musiikkifestivaalin settiään 13. huhtikuuta 2014. Kappale julkaistiin Ultraviolencen johtavana singlenä seuraavana päivänä. Vincent Haycockin ohjaama musiikkivideo sille julkaistiin 7. toukokuuta.
"Shades of Cool" julkaistiin albumin toisena singlenä 26. toukokuuta, ja Jake Navan ohjaama musiikkivideo kappleelle julkaistiin 17. kesäkuuta. Kolmas single ja albumin nimikkokappale "Ultraviolence" julkaistiin 4. kesäkuuta, ja neljäs single "Brooklyn Baby" neljä päivää sen jälkeen.
Ultraviolencen standardi ja deluxe versiot julkaistiin 13. kesäkuuta 2014. Deluxe versio sisältää kolme bonus-kappaletta "Black Beauty", "Guns and Roses" sekä Spring Breakers (2013) elokuvan ohjaajan Harmony Korinen kanssa kirjoitetun "Florida Kilos". "Flipside" kappale oli saatavilla albumin japanilaisessa iTunes Store versiossa sekä Targetin ja Fnacin myymissä erikoispainoksissa.
Vaikutteet

Musiikillisesti Ultraviolence eroaa selkeästi laulajan aiemmasta tuotannosta. Toisin kuin kamaripop- ja hip hop -painotteinen Born to Die, Ultraviolence sulauttaa yhteen useita eri tyylilajeja, kuten desert rockia, psykedeelistä rockia ja soft rockia, pysyen kuitenkin uskollisena laulajan aiemmin luomalle synkälle ja cinemaattiselle estetiikalle. Albumilla tapahtuneen tyylimuutoksen on kerrottu johtuneen Del Reyn tutustumisesta Dan Auerbachin. Albumin soundin innoittajina ovat myös toimineet useat Del Reyn arvostamat muusikot, kuten Nina Simone, Billie Holiday, Leonard Cohen sekä vaihtoehtorockyhtye Nirvana.
Del Rey kertoi albumin konseptista: "Mieleni ja juureni olivat jazzissa, halusin tehdä levyn, joka on fuusio kauniita jazz-pohjasävyjä ja länsirannikon musiikkia, joka on saanut inspiraationsa Eaglesista ja the Beach Boysista".
Musiikki ja sanoitukset

Albumin aloittava desert rock -balladi ”Cruel World” kertoo hulluksi itseään kuvailevasta tytöstä, joka on lopettanut tuhoisan suhteen ja joka tuntee olonsa pikemminkin huojentuneeksi kuin murheelliseksi (”I shared my body and my mind with you / that’s all over now”). Sitä kuvailtiin The Huffington Postissa kappaleeksi, joka määrittää albumin tunnelman täydellisesti.
Albumin toinen kappale ”Ultraviolence” käyttää suurelta osin pianoa ja kielisoittimia. Sen nimi on viittaus Anthony Burgessin romaaniin Kellopeliappelsiini (1962), jossa termi esiintyy. Sanoitukset koskevat perheväkivaltaa, ja ne kuvailevat naista, joka uskoo miehensä lyöntien olevan rakkaudenosoitus häntä kohtaan (”He hurt me, but it felt like true love”). Kertosäkeessä hän laulaa ”I can hear sirens, sirens”, mikä voi tarkoittaa hälytysajoneuvojen paikalle tuloa. Ultraviolencen kertosäe sisältää interpolaation Carole Kingin kirjoittamasta ja The Crystals -yhtyeen esittämästä kappaleesta "He Hit Me (And It Felt Like a Kiss)".
”Shades of Cool” on hidas ja hieman surumielinen balladi, jolle tunnusomaista on sen jälkikaikuiset kitarat, hienoinen tunnelmallisuus ja Del Reyn laulu, joka vaihtelee hyssyttelevän kuiskailun ja hetkellisen valituksen välillä. Kappaleen harmoniset kitarat, hidas bassolinja ja paisuva orkestra ympäröivät Del Reyn surumielistä laulua. Sen sanat kertovat periksiantamattomasta miehestä, jota laulaja yrittää pakollisesti muuttaa.
Albumin viimeinen kappale on cover Jessie Mae Robinsonin kirjoittamasta kappaleesta "The Other Woman". Kappaleen ovat aikeisemmin äänittäneet Sarah Vaughnan ja tämän jälkeen Nina Simone albumillaan Nina Simone at Town Hall.