stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandreia (Hyfasis)

| Aleksandreia> Αλεξάνδρεια.Sijainti |
| --- | --- |
 Aleksandreia
Koordinaatit:  31°40′41″N, 74°54′45″E
Valtio:  Intia
Paikkakunta:  ?, Amritsar, Punjab
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  326 eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Makedonian valtakunta
Alue:  Intia
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aleksandreia (m.kreik. Αλεξάνδρεια, lat. Alexandria Hyphasis) oli antiikin aikainen hellenistinen kaupunki Intiassa. Se sijaitsi Indus-joen sivuhaaran Hyfasis-joen (nyk. Beas) varrella. Kaupungin tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan lähelle nykyistä Punjabin Amritsaria.
Aleksandreia oli yksi Aleksanteri Suuren sotaretkellään perustamista lukuisista Aleksandreia-nimisistä kaupungeista. Se perustettiin heinäkuussa 326 eaa. Aleksanterin valtakunnan itäisimmälle rajalle, josta armeija lopulta kääntyi takaisin. Kaupunkiin asutettiin veteraaneja, joiden alkuperästä ei ole tietoa.
Eloise Hawking

| Eloise Hawking |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Fionnula Flanagan (vanhana) Alice Evans (keski-ikäisenä) Alexandra Krosney (nuorena)
Ensiesiintyminen:  Välähdyksiä
Viimeinen esiintyminen:  Loppu
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eloise Hawking
Ammatti:  korukaupan myyjä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eloise Hawking on kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Lost. Häntä näyttelee Fionnula Flanagan. Hahmon nuorempia versioita ovat näytelleet Alice Evans ja Alexandra Krosney. Hahmo esiintyy yhdessä jaksossa kaudella 3 ja neljässä kaudella 5.
Rooli > 1954

Eloise Hawking on entinen Toisten heimon jäsen ja Daniel Faradayn äiti. Vuonna 1954, Eloisen ollessa 17-vuotias, hän komentaa pientä ryhmää, joka vangitsee tulevaisuudesta saapuneet Faradayn, Charlotten ja Milesin. Eloise epäilee heidän olevan Yhdysvaltain armeijan sotilaita, vaikka he väittävät olevansa tiedemiehiä. Eloise jättää heidät Richardin huostaan, ja tämä vakuuttuu Faradayn puheista. Richard aikoo saada Faradayn purkamaan vetypommin. Faraday kuitenkin toteaa, että pommi on haudattava maan alle. Samalla Sawyer ja Juliet väijyttävät Eloisen ja riisuvat tämän aseista. Faraday yrittää selittää Eloiselle olevansa tulevaisuudesta, mutta keskustelun aikana tapahtuu aikahyppy, joka aiheuttaa Faradayn ja muiden katoamisen.
Rooli > 1977

Vuonna 1977 Sawyer ja Kate tuovat vakavasti haavoittuneen Benin Richardille, ja yksi Toisista sanoo, ettei Richardin pitäisi pelastaa Beniä kysymättä ensin Eloiselta. Richard toteaa, ettei vastaa tästä Ellielle ja Widmorelle. Usean päivän kuluttua Faraday saapuu Toisten leiriin ja vaatii saada puhua Eloiselle. Richard väittää, ettei Eloise ole paikalla, mutta Faraday ei usko häntä ja alkaa uhata aseella. Paikalle saapuva Eloise ampuu Faradayta selkään. Faraday sanoo Eloisen tienneen tästä koko ajan ja silti oli lähettänyt Faradayn saarelle. Hetkeä ennen kuolemaansa Faraday kertoo olevansa Eloisen poika.
Eloise ottaa haltuunsa Faradayn päiväkirjan ja sivun, johon tämä on kirjoittanut tulevaisuudessa. Eloise järkyttyy tajuttuaan tekstin olevan hänen käsialaansa. Widmore saapuu leiriin ja vangitsee Jackin sekä Katen ja vie nämä Eloisen telttaan. Eloise sanoo Jackille, että mies jonka hän ampui, pyysi häntä hautaamaan vetypommin maahan 23 vuotta aiemmin. Jack sanoo, että räjäyttämällä kyseisen vetypommin hän voi muuttaa tulevaisuutta ja peruuttaa Faradayn kuoleman. Eloise lupaa auttaa Jackiä aikeessaan ja lähtee Richardin sekä Erikin kanssa hakemaan pommia. Matkalla Sayid ampuu Erikin, ja Kate kieltäytyy auttamasta Jackiä. Eloise ja Sayid sukeltavat vedenalaisiin tunneleihin ja saapuvat huoneeseen, johon pommi on piilotettu. Faradayn päiväkirjan ohjeiden avulla Sayid onnistuu irrottamaan pommin ytimen. He saapuvat paikkaan parakkien alla, ja Richard hajottaa seinän, joka paljastaa reitin Horacen talon kellariin. Eloise vaatii saada johtaa heidät parakkien läpi, mutta Richard tainnuttaa Eloisen sanoen suojelevansa johtajaansa ja toteaa, että Jack sekä Sayid ovat omillaan.
Rooli > Saaren jälkeen

Myöhemmin tuntemattomista syistä Eloise lähtee saarelta ja muuttaa Essexiin, Massachusettsiin, jossa hän synnyttää poikansa Daniel Faradayn ja kasvattaa tätä yksin, ollen tietoinen tämän kohtalosta. Syy, miksi Widmore ei saanut kasvattaa Danielia, on tuntematon.
Danielin varttuessa Eloise kieltää häneltä pianonsoiton ja neuvoo olemaan tuhlaamatta aikaansa joutavuuksiin, kuten musiikkiin. Eloise sanoo Danielilla olevan tieteellinen mieli, minkä hänen täytyy omistaa kokonaan tieteelle. Eloise on läsnä Faradayn valmistuessa Oxfordin yliopistosta. Faraday esittelee Eloiselle tyttöystävänsä Theresan, mutta Eloise ei suhtaudu parisuhteeseen kovin myönteisesti ja sanoo, että Faradayn täytyy keskittyä kokonaan työhönsä. Kun Faraday mainitsee saaneensa apurahan Widmorelta, Eloise heltyy ja pahoittelee aiheuttamaansa erimielisyyttä. Hän antaa Faradaylle lahjan, joka paljastuu päiväkirjaksi.
Eloise työskentelee korukaupassa, jonne Desmond saapuu ostamaan kihlasormusta Pennylle. Desmondin tehtyä ostopäätöksen Eloise toteaa, ettei hänen kannata ostaa sormusta. Eloise paljastaa tuntevansa Desmondin, ja että Desmond rikkoo Pennyn sydämen ja ettei tämä mene naimisiin Pennyn kanssa. Eloise sanoo Desmondin matkaavan saarelle painamaan näppäintä kolmen vuoden ajan ennen kuin tämä kääntää hätäavainta ja ellei hän tee niin, kaikki kuolevat. Kun Desmond pysyy epäuskoisena, Eloise kutsuu hänet kävelylle, jonka aikana Eloise todistaa tietävänsä tulevia tapahtumia: hän esimerkiksi ennustaa työmaalla tapahtuvan onnettomuuden, mutta ei varoita työntekijää. Hän toteaa, että universumilla on kyky korjata kurssinsa ja ettei kuolemaa voi välttää – työmaalla pelastettu mies olisi myöhemmin jäänyt auton alle tai murtanut niskansa suihkussa. Eloise tokaisee, että napin painaminen tulee olemaan ainoa suuri teko Desmondin elämässä.
Vuonna 2004 Eloise vierailee Faradayn luona Essexissä. Faraday soittaa pianoa Eloisen saapuessa. Hän kysyy, oliko Faradaylle tarjottu työtä, mihin Daniel vastaa myöntävästi mutta sanoo olevansa kyvytön työskentelemään muistinmenetyksensä takia. Myöhemmin Widmore tarjosi Faradaylle työtä, minkä Eloise kehotti hyväksymään.
Rooli > Oceanicin kuutosten opastaminen

Vuonna 2007 Oceanicin kuutosten pelastuttua saarelta Eloise ja Ben yrittivät saada heidät palaamaan saarelle. Eloise työskentelee Lamppu-asemalla, joka ennustaa missä saari tulee olemaan. Eloise sanoo Benille tällä olevan vain 70 tuntia aikaa palata saarelle ja ettei tämä saa epäonnistua. Myöhemmin Ben palaa mukanaan Jack, Sun ja Desmond. Eloise kertoo asemasta Jackille ja sanoo laskeneensa ”ikkunan” sulkeutuvan 36 tunnin kuluessa. Eloise sanoo, että Jackin ja tämän ystävien tulee olla Ajira Airwaysin lennolla, joka kulkee ”ikkunan yli”. Jälkeenpäin hän puhuu yksityisesti Jackin kanssa kertoen Locken kuolemasta ja antaen tämän itsemurhailmoituksen Jackille. Hän sanoo, että Ajiran onnettomuuden tulee muistuttaa mahdollisimman paljon lennon 815 onnettomuutta. Eloise käskee Jackin antaa Lockelle jotain isälleen kuulunutta. Kun Jack näyttää pettyneeltä, Eloise sanoo sitä kutsuttavan kohtaloksi.
Eloise vierailee Desmondin luona sairaalassa ja keskustelee Pennyn kanssa pyytäen anteeksi kaikkea tapahtunutta. Pennyn kysyttyä mitä tapahtuu seuraavaksi, Eloise vastasi ensimmäistä kertaa elämässään, ettei tiedä. Lähdettyään hän kohtaa Widmoren, joka sanoo ettei uskalla tavata Pennyä, sanoen sen olleen tekemänsä uhraus. Eloise suuttuu kieltäen puhumasta uhrauksesta viitaten siihen, että hän lähetti Faradayn saarelle kuolemaan. Kun Widmore huomauttaa, että Faraday oli myös hänen poikansa, Eloise lyö häntä ja poistuu paikalta.
Vaihtoehtoinen aikajana

Vaihtoehtoisessa aikajanassa Eloise on naimisissa Charles Widmoren kanssa. Eloise palkkaa Charlien bändin Drive Shaftin pitämään hyväntekeväisyyskonsertin yhdessä poikansa Danielin kanssa museossa. Desmondin epäonnistuessa viemään Charlieta Eloisen luo, Widmore määrää Desmondin selittämään asian Eloiselle henkilökohtaisesti. Desmond selittää tilanteen ja Eloise antaa anteeksi. Desmond kuulee nimen Penny Milton vieraslistassa, mutta Eloise ei anna hänen katsoa listaa koska ”hän ei ole valmis”. Eloise neuvoo Desmondia lopettamaan etsimisensä sanoen sen olevan ”väkivaltaista”.
Myöhemmin Eloise kohtaa Desmondin konsertissa nuhdellen tätä siitä, ettei tämä ollut kuunnellut Eloisen puheita. Eloise pelkää, että jos Daniel saisi tietää entisestä elämästään, hän joutuisi myös siirtymään eteenpäin selviytyneiden kanssa. Desmond kuitenkin lupaa, ettei hän ota Danielia mukaan. On tuntematonta, siirtyikö Eloise myöhemmin eteenpäin Danielin ja Widmoren kanssa.
Adrenaline

| Adrenaline Deftones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinä–elokuu 1995
 Julkaistu: 3. lokakuuta 1995
 Tuottaja(t): Terry Date, Ross Robinson
 Tyylilaji: alternative metal, nu metal
 Kesto: 47.06
 Levy-yhtiö: Maverick Records
Deftonesin muut julkaisut
|   | Adrenaline 1995 | Around the Fur 1997 |
Singlet albumilta Adrenaline
 ”7 Words” Julkaistu: 17. joulukuuta 1995  ”Bored” Julkaistu: 4. huhtikuuta 1996
Adrenaline on alternative metal -yhtye Deftonesin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1995 Maverick Recordsin kautta. Albumin tuottajana toimi yhtyeen neljä ensimmäistä albumia tuottanut Terry Date lukuun ottamatta piiloraitaa "Fist",  jonka tuotti Ross Robinson. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "7 Words" ja "Bored".
Albumi ei tuonut yhtyeelle vielä kummoista kaupallista suosiota, mutta ahkera keikkailu toi yhtyeelle omistautuneita faneja, jotka levittivät sanaa yhtyeestä, saaden levyn myymään noin 220 000 kappaletta. Sittemmin, yhtyeen suosion kasvettua, albumi on myynyt yli miljoona kappaletta Yhdysvalloissa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Deftones.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Bored | 4.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Minus Blindfold | 4.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | One Weak | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Nosebleed | 4.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Lifter | 4.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Root | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | 7 Words | 3.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Birthmark | 4.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Engine No. 9 | 3.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Fireal | 6.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Fist (Hidden Track)  | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 47.06 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Chino Moreno - laulu
Stephen Carpenter - kitara
Chi Cheng - basso, taustalaulu
Abe Cunningham - rummut
Sertifikaatit

| Maa | Sertifikaatti |
| --- | --- |
USA: Platinaa
Albert Courquin

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | 400, 600 ja 800 m vapaakivääri, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
Albert Courquin (30. maaliskuuta 1875 Bourbourg-Campagne – 24. maaliskuuta 1953 Albi) oli ranskalainen ampuja ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Hän sai pronssia 300 metrin vapaakiväärin asentojen joukkuekilpailussa vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa. Lisäksi hän sai hopeaa miesten 400, 600 ja 800 metrin vapaakiväärin joukkuekilpailussa vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Courquin voitti Milanon MM-kisoissa 1906 kultaa vapaakiväärin pystyasennossa tuloksella 312.
Albert Delaunay

Albert Delaunay
Albert Delaunay (1828–1892) oli ranskalainen pikakirjoittaja ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä.
Delaunay opiskeli juristiksi, mutta siirtyi vuonna 1861 pikakirjoittajaksi Ranskan senaattiin. Hän alkoi muokata Hippolyte Prévostin pikakirjoitusjärjestelmää, jotta järjestelmä sopisi muuhunkin käyttöön kuin ammattipikakirjoittajille. Hän aloitti järjestelmänsä opettamisen vuonna 1866 ja julkaisi vuonna 1878 siitä oppikirjan. Nykyisin nimellä Prévost-Delaunay tunnettu järjestelmä oli 1900-luvulla Duployén ohella Ranskan suosituimpia pikakirjoitusjärjestelmiä.
Esimerkki Prévost-Delaunay -pikakirjoituksesta.
Agorakritos

| Agorakritos> Ἀγοράκριτος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 400-luku eaa.? Paros
Kuollut: 400-luku eaa.?
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 440–428 eaa.
Ala:  kuvanveistäjä
Taidesuuntaus:  klassinen kuvanveisto
Agorakritos (m.kreik. Ἀγοράκριτος, lat. Agoracritus; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Parokselta ja toimi noin vuosina 440–428 eaa.
Agorakritos oli kuvanveistäjämestari Feidiaan oppilas, Pausaniaan mukaan tämän suosikkioppilas. Feidiaan kerrotaan jopa signeeranneen osan teoksistaan oppilaansa nimellä. Agorakritoksen ajoitus tunnetaan Plinius vanhemmalta, joka ajoitti hänet 85.–88. olympiadeille.
Antiikin lähteissä mainitaan vain neljä Agorakritoksen teosta. Nämä ovat Zeuksen ja Athene Itonian patsaat Athenen temppelissä Ateenassa; patsas, todennäköisesti Kybelen patsas, Suuren jumalattaren temppelissä Ateenassa; sekä Nemesiksen patsas Rhamnuksen Nemesiksen temppelissä.
Viimeksi mainitusta veistoksesta on ollut paljon keskustelua. Pliniuksen kuvauksen mukaan Agorakritos kilpaili Alkameneen kanssa Afroditen patsaan teossa. Puolueelliset ateenalaiset valitsivat voittajaksi maanmiehensä Alkameneen. Häviölle jäänyt Agorakritos muutti tekemänsä Afroditen Nemesikseksi ja myi patsaan Rhamnukseen sillä ehdolla, ettei sitä pystytettäisi Ateenaan.
Pausanias sen sijaan ei mainitse Agorakritosta lainkaan Rhamnuksen Nemesiksen yhteydessä, vaan sanoo veistoksen olleen Feidiaan teos, joka olisi tehty persialaisten tuomasta paroslaisen marmorin kappaleesta, joka oli tarkoitettu näiden voitonmerkkiä varten. Tämä versio on hylätty sillä perusteella, että veistos oli tehty Pentelikon-vuoren marmorista, ja lisäksi Pausaniaan kertomus sopii hieman liian hyvin Nemesiksen rooliin koston henkilöitymänä. Strabonilla, Johannes Tzetzeellä, Suidaksella ja Fotioksella esiintyy patsaan tarinasta vielä erilaisia versioita. Pliniuksen versio on arvioitu pääpiirteissään oikeimmaksi. Usein pohdittu kysymys on ollut, millä tavalla Afroditen patsas muutettaisiin Nemesikseksi.
Albert Decourtray

Albert Florent Augustin Decourtray (9. huhtikuuta 1923 Wattignies – 16. syyskuuta 1994) oli ranskalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi Lillen hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1947 ja nimitettiin Dijonin vihkipiispaksi sekä Hippo Diarrhytuksen titulaaripiispaksi 27. toukokuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adrien-Edmond-Maurice Gand, jota avustivat André-Jean-Marie Charles de la Brousse ja Jean-Baptiste-Étienne Sauvage.
Decourtray sai 22. huhtikuuta 1974 nimityksen Dijonin piispaksi ja 29. lokakuuta 1981 Lyonin(-Viennen) arkkipiispaksi. 23. huhtikuuta 1982 hänet nimitettiin lisäksi Mission de France o Pontignyn prelaatiksi.
25. toukokuuta 1985 Decourtray sai ylennyksen Santissima Trinità al Monte Pincion kardinaalipapiksi. Hän erosi tehtävistään Mission de France o Pontignyn prelaattina 1. lokakuuta 1988. Lyonin arkkipiispana hän toimi kuolemaansa saakka.
Airspeed Oxford

| Airspeed Oxford |
| --- | --- |
 Oxford II lennolla Kanadan Saskatchewanin yllä vuonna 1942.
Tyyppi:  koulukone
Alkuperämaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Valmistaja:  Airspeed
Ensilento:  19. kesäkuuta 1937
Pääkäyttäjät:  Royal Air Force
Valmistusmäärä:  8 586 
Kehitetty mallista:  Airspeed Envoy
Muunnelmat:  Airspeed Consul
Airspeed Oxford
Airspeed AS.10 Oxford oli brittiläisen Airspeedin valmistama kaksimoottorinen koulukone, jota käytettiin Brittiläisen kansainyhteisön maiden navigointi-, ammunta- ja radiokoulutuksessa toisen maailmansodan aikana.
Tekniset tiedot (Mk.I)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 3
Pituus: &&&&&&&&&&&&&010.052000010,52 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&016.026000016,26 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.03800003,38 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&02419.&&&&002 419 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&03409.&&&&003 409 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Armstrong Siddeley Cheetah X -tähtimoottoria; &&&&&&&&&&&&0261.&&&&00261 kW (&&&&&&&&&&&&0350.&&&&00350 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0309.&&&&00309 km/h 2 440 metrissä
Lentoaika: 5,5 h
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&07180.&&&&007 180 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&&&06.08000006,8 m/s
Aseistus
7.7 mm Vickers K konekivääri yläampumossa
16 × 5 kg harjoituspommi ulkoisissa kiinnityspisteissä
Aiheesta muualla

Taylor H. A.: Airspeed Aircraft since 1931.  Lontoo:  Putnam and Company Ltd., 1970.  SBN 370 00110 9.  (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Airspeed Oxford
Käännös suomeksi
Akatsuki (1901)

| Akatsuki / 暁 |
| --- | --- |
 Akatsuki vuonna 1905.

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders, Poplar
Kölinlasku:  10. joulukuuta 1900
Laskettu vesille:  13. helmikuuta 1901
Palveluskäyttöön:  14. joulukuuta 1901
Poistui palveluskäytöstä:  upposi osuttuaan miinaan 17. toukokuuta 1904
Tekniset tiedot
Uppouma:  422 t (kuormattu)
Pituus:  68,45 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,28 m
Syväys:  1,73 m
Koneteho:  6 000 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  62
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykki 5 × QF 6 naulan Hotchkiss 2 × 18″ torpedoputkea
Akatsuki (jap. 暁) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1901 valmistunut Akatsuki-luokan torpedovenehävittäjä. Alus upposi osuttuaan Port Arthurin edustalla miinaan 17. toukokuuta 1904.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1897 hankinnoissa Yarrow Shipbuildersilta Poplarista Lontoosta, missä köli laskettiin 10. joulukuuta 1900. Alus laskettiin vesille 13. helmikuuta 1901 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 14. joulukuuta.
Palvelus

Akatsuki saapui Yokosukaan 7. toukokuuta 1902. Alus osallistui Venäjän–Japanin sotaan, jossa se osui Port Arthurin taistelussa 17. toukokuuta 1904 miinaan. Alus poistettiin virallisestit alusluettelosta 19. lokakuuta 1905.
Agustín Ruiz

José Agustín González Ruiz (s. 1. joulukuuta 1987 Jucuarán) on elsalvadorilainen beachfutispelaaja, joka edustaa El Salvadorin beachfutismaajoukkuetta.
Ruiz on osallistunut neljiin MM-kilpailuihin, jossa hän on parhaimmillaan päässyt pronssiotteluun vuoden 2011 MM-kisoissa. Vuoden 2013 MM-kisoissa Ruiz teki seitsemän maalia, joilla hän saavutti turnauksen kolmanneksi parhaan maalintekijän palkinnon eli Bronze Shoen. Ruizin vapaapotkumaali valittiin myös kisojen hienoimmaksi maaliksi. Maajoukkuetasolla hän debytoi vuonna 2006.
Seuratasolla Ruiz edustaa yhdysvaltalaista Seattle Soundersia. Hän on 171 senttimetriä pitkä. Maajoukkuetasolla Ruiz on voittanut myös CONCACAF:in mestaruuden vuonna 2008.
Käännös suomeksi
Ahoheinäsirkka

| Ahoheinäsirkka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Suorasiipiset Orthoptera
Yläheimo::  Acridoidea
Heimo::  Heinäsirkat Acridae
Suku::  Glyptobothrus
Laji::  biguttulus
Kaksiosainen nimi
 Glyptobothrus biguttulus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Ahoheinäsirkka Wikispeciesissä   Ahoheinäsirkka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ahoheinäsirkka (Glyptobothrus biguttulus syn. Chorthippus biguttulus) on Suomessa yleisenä esiintyvä heinäsirkkalaji.
Kuvaus

Ahoheinäsirkka on väritykseltään yleensä ruskeankirjava, ja takaruumiin kärjessä on usein nähtävissä oranssia väriä. Keskiruumiin selkäpuolella on, monen muun heinäsirkkalajin tapaan, tiimalasia muistuttava kuvio. Yksilöiden väritys kuitenkin vaihtelee, eikä se yksistään ole hyvä tuntomerkki. Ahoheinäsirkkakoiras on 14–16 millimetriä pitkä, naaras 17–22 millimetriä.
Ahoheinäsirkkaa on vaikea erottaa ketoheinäsirkasta, sillä ulkoisesti lajit muistuttavat toisiaan paljon ja ne voivat myös risteytyä keskenään. Lisäksi lajit esiintyvät samanlaisissa ympäristöissä. Koiraat on mahdollista erottaa siiven etureunan muodosta, joka on ahoheinäsirkalla selvästi kaarevampi. Naarasyksilöitä ei voi varmuudella tunnistaa lajilleen. Lajien siritykset eroavat toisistaan selkeämmin.
Levinneisyys

Ahoheinäsirkka viihtyy kuivilla ja lämpimillä paikoilla, kuten tienpientareilla ja aurinkoisilla rinnepaikoilla. Sitä tavataan yleisemmin hoidettujen alueiden reunoilla kuin hoidetuilla alueilla.
Ääni

Ahoheinäsirkalla on selvästi erottuva siritys, joka alkaa vaimeammin mutta voimistuu loppua kohti.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Aiheesta muualla

Ahoheinäsirkka – Chorthippus biguttulus Laji.fi. Viitattu 11.2.2021.
Albert Decaris

| Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska. Olympialaiset  | Maa:   Ranska>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1948 | Kaiverrukset ja etsaustyöt |  |
Albert Decaris (6. toukokuuta 1901 Sotteville-lès-Rouen – 1. tammikuuta 1988) oli ranskalainen kuvataiteilija ja taidemaalari.
Decaris osallistui vuoden 1948 Lontoon olympialaisiin, joissa voitti kultaa kaiverruksissa ja etsaustöissä teoksellaan ”The Swimming Pool”. Hänet palkittiin olympialaisten avajaisseremoniassa.
Muita Decaris’n saamia palkintoja on nuorille lupaaville taiteilijoille myönnetty Prix de Rome.
Alessandro (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alessandro da Conceição Pinto
Syntymäaika: 21. syyskuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka:  Campos dos Goytacazes, Brasilia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 173 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1997–1998 |  Vasco da Gama | – | (–) |
| 1998 |  Campo Grande | – | (–) |
| 1999 |  Ituano | – | (–) |
| 1999 |  Mirassol | – | (–) |
| 2000 |  Bangu | – | (–) |
| 2000–2004 |  Atlético Paranaense | 87 | (2) |
| 2004 | →  Atlético Mineiro (laina) | 31 | (1) |
| 2005–2007 |  São Caetano | 43 | (1) |
| 2007–2011 |  Botafogo | 140 | (4) |
| 2012 |  Botafogo-SP | – | (–) |
| Yhteensä | Yhteensä | 301 | (8) |
Maajoukkue
| 2001 |  Brasilia | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Alessandro da Conceição Pinto eli Alessandro (s. 21. syyskuuta 1977 Campos dos Goytacazes, Brasilia) on brasilialainen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Alessandro edusti koko uransa ajan brasilialaisia seuroja. Korkeimmalla sarjatasolla Campeonato Brasileiro Série A:ssa hän edusti Club de Regatas Vasco da Gamaa, Clube Atlético Paranaensea, Clube Atlético Mineiroa, Associação Desportiva São Caetanoa ja Botafogo de Futebol e Regatasia. Sarjan mestaruuden Alessandro voitti Vasco da Gamassa vuonna 1997 ja Atlético Paranaensessa vuonna 2001.
Brasilian maajoukkueessa Alessandro pelasi kolme ottelua vuonna 2001. Hän oli mukana Copa Américassa 2001.