stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miesten Superpesiksen kausi 2009
Sarjajärjestelmä

Runkosarjassa pisteitä jaetaan seuraavasti: 2–0-voitosta saa kolme pistettä ja 1–0-voitosta kaksi. Jos ottelu on kahden jakson jälkeen tasan (0–0 tai 1–1), molemmat joukkueet saavat yhden pisteen. Tällöin ottelun voittaja ja ylimääräisen (siis toisen) sarjapisteen saava joukkue ratkaistaan supervuorossa tai tämän jälkeen kotiutuslyöntikilpailulla.
Runkosarjassa tasapisteissä olevien joukkueiden keskinäisen paremmuuden ratkaisee kolmen pisteen voittojen (eli 2–0-voittojen) määrä, niiden ollessa tasan kaikkien voittojen määrä ja tämän jälkeen tehtyjen ja annettujen juoksujen ero. Jos edelleen ollaan tasatilanteessa ratkaisee keskinäisten ottelujen voitot, tämän jälkeen keskinäisten ottelujen pisteet ja lopulta keskinäisten ottelujen juoksuero.
Runkosarja pelattiin kaksinkertaisena sarjana. Tämän lisäksi pelattiin maantieteellisesti muodostetut paikallislohkot seuraavasti: Oulu–Pattijoki–Sotkamo, Kuopio–Joensuu–Kitee ja Koskenkorva–Vimpeli–Nurmo, jotka pelataan kaksinkertaisena sarjana, sekä Kouvola–Hyvinkää, joka pelattiin nelinkertaisena.
Runkosarjan päätyttyä kahdeksan parasta joukkuetta pääsivät pudotuspeleihin. Puolivälierät (1–8, 2–7, 3–6 ja 4–5) pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä, välierät ja loppuottelut paras viidestä ja pronssiottelut paras kolmesta. Joka kierroksella runkosarjassa parhaiten sijoittunut joukkue kohtsi heikoimmin sijoittuneen.
Runkosarjan kaksi viimeistä joukkuetta pelasivat karsintaottelut putoamisesta Ykköspesikseen kaudelle 2010. Karsintaottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Ykköspesiksen kaksi parasta joukkuetta nousivat suoraan Superpesikseen kaudelle 2010, jolloin joukkuemäärä nousi takaisin 12:een.
Sarjataulukko

| Sijoitus | Joukkue | Pelattu | 3P | 2P | 1P | 0P | TJ | PJ | JE | P | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pattijoen Urheilijat | 24 | 12 | 6 | 3 | 3 | 172 | 103 | +69 | 51 | 2,13 |
| 2 | Kouvolan Pallonlyöjät | 24 | 12 | 5 | 3 | 4 | 184 | 106 | +78 | 49 | 2,04 |
| 3 | Vimpelin Veto | 24 | 10 | 8 | 2 | 4 | 191 | 118 | +73 | 48 | 2,00 |
| 4 | Sotkamon Jymy | 24 | 9 | 7 | 4 | 4 | 144 | 99 | +45 | 45 | 1,88 |
| 5 | Kiteen Pallo -90 | 24 | 6 | 10 | 2 | 6 | 149 | 128 | +21 | 40 | 1,67 |
| 6 | Koskenkorvan Urheilijat | 24 | 5 | 4 | 5 | 10 | 115 | 185 | -70 | 28 | 1,17 |
| 7 | Oulun Lippo | 24 | 6 | 3 | 2 | 13 | 125 | 145 | -20 | 26 | 1,08 |
| 8 | Hyvinkään Tahko | 24 | 4 | 6 | 2 | 12 | 158 | 170 | -12 | 26 | 1,08 |
| 9 | Joensuun Maila | 24 | 3 | 6 | 5 | 10 | 135 | 174 | -39 | 26 | 1,08 |
| 10 | Nurmon Jymy | 24 | 1 | 5 | 6 | 12 | 104 | 162 | -58 | 19 | 0,79 |
| 11 | Puijon Pesis | 24 | 1 | 3 | 3 | 17 | 72 | 159 | -87 | 12 | 0,50 |
Tilastot > Runkosarjan lyöjätilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Kunnarit | Lyödyt | Yhteensä | Yht> /peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jere Dahlström | Vimpeli | 24 | 5 | 70 | 75 | 3,13 |
| 2. | Simo Eerikäinen | Hyvinkää | 24 | 0 | 60 | 60 | 2,50 |
| 3. | Sami Joukainen | Kouvola | 24 | 0 | 58 | 58 | 2,42 |
| 4. | Mika Laukkanen | Joensuu | 24 | 1 | 50 | 51 | 2,13 |
| 5. | Toni Kohonen | Kouvola | 24 | 2 | 38 | 40 | 1,67 |
| 6. | Matti Korhonen | Oulu | 21 | 1 | 35 | 36 | 1,71 |
| 7. | Janne Mäkelä | Vimpeli | 24 | 1 | 35 | 36 | 1,50 |
| 7. | Marko Rasinkangas | Pattijoki | 24 | 1 | 35 | 36 | 1,50 |
| 9. | Markku Hylkilä | Joensuu | 24 | 1 | 34 | 35 | 1,46 |
| 10. | Juha Niemi | Nurmo | 23 | 1 | 32 | 33 | 1,43 |
Tilastot > Runkosarjan etenijätilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Tuodut | T> /peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Pasi Kokkonen | Kitee | 24 | 47 | 1,96 |
| 2. | Sami Haapakoski | Pattijoki | 24 | 45 | 1,88 |
| 3. | Saku Kapanen | Kouvola | 24 | 40 | 1,67 |
| 4. | Henri Puputti | Vimpeli | 24 | 37 | 1,54 |
| 5. | Jarmo Heikkinen | Sotkamo | 24 | 36 | 1,50 |
| 6. | Matti Latvala | Kouvola | 24 | 35 | 1,46 |
| 6. | Valtteri Ketonen | Hyvinkää | 24 | 35 | 1,46 |
| 8. | Sami Karjala | Kouvola | 24 | 34 | 1,42 |
| 8. | Antti Vihtkari | Oulu | 24 | 34 | 1,42 |
| 10. | Topi Kosonen | Pattijoki | 23 | 30 | 1,30 |
Tilastot > Runkosarjan kärkilyöntitilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Kärkilyönnit | 1>  | 2>  | 3>  | Kotiin |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Juha Korhonen | Hyvinkää | 24 | 156 | 8 | 53 | 77 | 18 |
| 2. | Jani Komulainen | Sotkamo | 24 | 145 | 21 | 43 | 65 | 16 |
| 3. | Sami Haapakoski | Pattijoki | 24 | 142 | 106 | 14 | 11 | 11 |
| 4. | Valtteri Ketonen | Hyvinkää | 24 | 142 | 120 | 14 | 5 | 3 |
| 5. | Henri Puputti | Vimpeli | 24 | 139 | 55 | 60 | 14 | 10 |
| 6. | Sami Parttimaa | Oulu | 24 | 138 | 10 | 50 | 70 | 8 |
| 7. | Pasi Kokkonen | Kitee | 24 | 137 | 36 | 91 | 7 | 3 |
| 8. | Pasi Pirinen | Kitee | 24 | 136 | 6 | 25 | 75 | 30 |
| 9. | Toni Kohonen | Kouvola | 24 | 134 | 7 | 26 | 61 | 40 |
| 10. | Veli-Pekka Yli-Hirvelä | Koskenkorva | 24 | 128 | 116 | 4 | 3 | 5 |
Pudotuspelit > Pronssiottelu (paras kolmesta)

| Pattijoen Urheilijat – Vimpelin Veto  |
| --- | --- | --- | --- |
| 5.9. | PattU | ViVe | 0–2 (2–3, 5–9) |
| 6.9. | ViVe | PattU | 2–1 (1–4, 5–2, 0–0, 1–0) |
Vimpeli voitti pronssia otteluvoitoin 2–0
Pudotuspelit > Loppuottelu (paras viidestä)

| Kouvolan Pallonlyöjät – Sotkamon Jymy  |
| --- | --- | --- | --- |
| 5.9. | KPL | SoJy | 1–2 (1–3, 4–2, 0–0, 1–2) |
| 6.9. | SoJy | KPL | 0–1 (2–2, 1–2) |
| 12.9. | KPL | SoJy | 0–1 (0–0, 2–3) |
| 13.9. | SoJy | KPL | 2–0 (3–0, 1–0) |
Sotkamo voitti Suomen mestaruuden otteluvoitoin 3–1
Putoamiskarsinta

Pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Hävinnyt joukkue, Puijon Pesis, putosi kaudeksi 2010 Ykköspesikseen.
| Nurmon Jymy – Puijon Pesis  |
| --- | --- | --- | --- |
| 9.8. | NJ | PuPe | 2–0 (5–1, 4–0) |
| 12.8. | PuPe | NJ | 1–2 (1–2, 2–1, 0–1) |
| 16.8. | NJ | PuPe | 1–0 (7–3, 3–3) |
Nurmo voitti 3–0, Puijo putosi Ykköspesikseen
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
: Sotkamon Jymy
: Kouvolan Pallonlyöjät
: Vimpelin Veto
4.: Pattijoen Urheilijat
5.: Kiteen Pallo -90
6.: Koskenkorvan Urheilijat
7.: Oulun Lippo
8.: Hyvinkään Tahko
9.: Joensuun Maila
10.: Nurmon Jymy
11.: Puijon Pesis
Televisiointi

Kauden televisioinnista vastasi Urheilukanava.  Yleisradio televisioi loppuottelut.
Aiheesta muualla

Superpesiksen sivut
Pesäpalloliiton sivut
Pedro Nicolás Bermúdez Villamizar

Pedro Nicolás Bermúdez Villamizar (8. kesäkuuta 1929 Rubio – 27. lokakuuta 2022 Caracas) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jeesuksen ja Marian kongregaation eli eudistien papiksi 15. elokuuta 1953 ja nimitettiin Caracasin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Lamsortin titulaaripiispaksi 15. helmikuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Ignacio Velasco Garcia, jota avustivat Miguel Antonio Salas Salas ja Vicente Ramón Hernández Peña.
Bermúdez Villamizar jäi eläkkeelle 17. tammikuuta 2009.
Petr Málek

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Petr Málek |  Petr Málek |  Petr Málek |  |
Miesten ammunta
Maa:   Tšekkoslovakia
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 1990 | skeet, joukkue |  |
|  Pronssia | Perth 1991 | skeet, joukkue |  |
Maa:   Tšekki
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | skeet |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kairo 2001 | skeet, joukkue |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | skeet, joukkue |  |
Petr Málek (26. marraskuuta 1961 – 30. marraskuuta 2019) oli tšekkiläinen haulikkoampuja ja olympiamitalisti.
Málek voitti olympialaisissa hopeaa skeetissä Sydneyssä 2000. MM-kilpailuissa hän saavutti joukkuekilpailuista Tšekin ja Tšekkoslovakian riveissä kaksi kultaa, hopean ja pronssin.
Miesten Superpesiksen kausi 2010

| --- | --- |
Järjestyksessä:  21
Joukkueita:  12
Runkosarja
Päiväys:  11. toukokuuta – 5. elokuuta
Voittaja:  Kouvolan Pallonlyöjät
Lyöjäkuningas:  Sami Joukainen (Kouvolan Pallonlyöjät)
Etenijäkuningas:  Sami Haapakoski (Vimpelin Veto)
Paras pelaaja:  Henri Puputti (Vimpelin Veto)
Vuoden lukkari:  Toni Kohonen (Kouvolan Pallonlyöjät)
Pudotuspelit
Päiväys:  8. elokuuta – 12. syyskuuta
Mestari:  Vimpelin Veto
Hopeaa:  Kouvolan Pallonlyöjät
Pronssia:  Sotkamon Jymy
Sarjakarsinta
Nousija(t):  Kankaanpään Maila
Putoaja(t):  Ulvilan Pesä-Veikot
Muut sarjat
Alempi sarja:  Ykköspesis
Naisten kausi:  Naisten Superpesis
   ← 2009  2011 →
Superpesis-kausi 2010 oli Superpesiksen 21. kausi. Kausi alkoi 11. toukokuuta, ja runkosarjan viimeinen kierros pelattiin miesten puolella 5. elokuuta.
SM-kultaa voitti 45 vuoden tauon jälkeen Vimpelin Veto, joka voitti loppuottelusarjassa Kouvolan Pallonlyöjät otteluvoitoin 3–1. Kouvola saavutii näin hopeaa toisena vuonna perättäin. Sotkamon Jymy voitti pronssia jatkaen vuodesta 2000 alkanutta katkeamatonta mitaliputkeaan. Sarjasta putosi alemmat pudotuspelit hävinnyt Ulvilan Pesä-Veikot.
Sarjaan osallistui 12 joukkuetta. Hallitsevina mestareina kauteen lähti Sotkamon Jymy. Miesten sarjaan Ykköspesiksestä kauden 2009 päätteeksi nousivat Ulvilan Pesä-Veikot ja Jyväskylän Kiri. Kuopiolainen Puijon Pesis puolestaan putosi sarjasta ja meni kauden 2009 jälkeen konkurssiin.
Itä–Länsi-tapahtuma palasi 23 vuoden tauon jälkeen Helsinkiin, kun arvo-ottelut pelattiin Finnair Stadiumilla 2.–4.7.2010.
Sarjajärjestelmä

Runkosarjassa pisteitä jaettiin seuraavasti: 2–0-voitosta sai kolme pistettä ja 1–0-voitosta kaksi. Jos ottelu oli kahden jakson jälkeen tasan (0–0 tai 1–1), molemmat joukkueet saivat yhden pisteen. Tällöin ottelun voittaja ja ylimääräisen (siis toisen) sarjapisteen saava joukkue ratkaistiin supervuorossa tai tämän jälkeen kotiutuslyöntikilpailulla.
Runkosarjassa tasapisteissä olevien joukkueiden keskinäisen paremmuuden ratkaisi kolmen pisteen voittojen (eli 2–0-voittojen) määrä tai niiden ollessa tasan kaikkien voittojen määrä. Jos edelleen olisi oltu tasatilanteessa, olisi ratkaissut tehtyjen ja annettujen juoksujen ero, sitten keskinäisten ottelujen voitot, keskinäisten ottelujen pisteet tai lopulta keskinäisten ottelujen juoksuero.
Runkosarja pelattiin kaksinkertaisena sarjana. Tämän lisäksi pelattiin maantieteellisesti muodostetut paikallislohkot seuraavasti: Oulu–Pattijoki–Sotkamo, Koskenkorva–Nurmo–Vimpeli, Joensuu–Kitee–Kouvola ja Hyvinkää–Jyväskylä–Ulvila. Paikallislohkot pelattiin kaksinkertaisena sarjana, jolloin joukkueille kertyi yhteensä 26 runkosarjaottelua.
Runkosarjan päätyttyä kahdeksan parasta joukkuetta pääsivät pudotuspeleihin. Puolivälierät, välierät ja loppuottelut pelataan paras viidestä -järjestelmällä ja pronssiottelut paras kolmesta. Joka kierroksella runkosarjassa parhaiten sijoittunut joukkue kohtaa heikoimmin sijoittuneen.
Runkosarjassa sijoille 9–12 sijoittuneet pelaavat karsintaottelut (otteluparit: 9–12 ja 10–11) paras viidestä -järjestelmällä. Näiden ottelujen voittajat säilyvät Superpesiksessä. Häviäjät pelaavat paras viidestä -järjestelmällä varsinaisen karsinnan, jonka hävinnyt putoaa Ykköspesikseen kaudelle 2011. Ykköspesiksen voittanut joukkue nousee suoraan Superpesikseen kaudelle 2011.
Sarjataulukko

| Sijoitus | Joukkue | Pelattu | 3P | 2P | 1P | 0P | TJ | PJ | JE | P | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kouvolan Pallonlyöjät | 26 | 15 | 8 | 2 | 1 | 233 | 97 | +136 | 63 | 2,42 |
| 2 | Vimpelin Veto | 26 | 12 | 9 | 2 | 3 | 254 | 132 | +122 | 56 | 2,15 |
| 3 | Sotkamon Jymy | 26 | 14 | 4 | 2 | 6 | 217 | 148 | +69 | 52 | 2,00 |
| 4 | Oulun Lippo | 26 | 12 | 4 | 2 | 8 | 212 | 137 | +75 | 46 | 1,77 |
| 5 | Hyvinkään Tahko | 26 | 8 | 7 | 5 | 6 | 159 | 130 | +29 | 43 | 1,65 |
| 6 | Pattijoen Urheilijat | 26 | 7 | 8 | 5 | 6 | 220 | 167 | +52 | 42 | 1,62 |
| 7 | Koskenkorvan Urheilijat | 26 | 5 | 6 | 3 | 12 | 144 | 215 | -71 | 30 | 1,15 |
| 8 | Kiteen Pallo -90 | 26 | 5 | 5 | 5 | 11 | 161 | 204 | -43 | 30 | 1,15 |
| 9 | Jyväskylän Kiri | 26 | 3 | 6 | 6 | 11 | 137 | 199 | -62 | 27 | 1,04 |
| 10 | Nurmon Jymy | 26 | 4 | 4 | 5 | 13 | 173 | 226 | -53 | 25 | 0,96 |
| 11 | Joensuun Maila | 26 | 2 | 3 | 4 | 17 | 117 | 231 | -114 | 16 | 0,62 |
| 12 | Ulvilan Pesä-Veikot | 26 | 0 | 5 | 2 | 19 | 82 | 223 | -141 | 12 | 0,46 |
Tilastot > Runkosarjan lyöjätilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Kunnarit | Lyödyt | Yhteensä | Yht> /peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Sami Joukainen | Kouvola | 26 | 5 | 74 | 79 | 3,04 |
| 2. | Roope Korhonen | Sotkamo | 26 | 6 | 65 | 71 | 2,73 |
| 3. | Mika Laukkanen | Kitee | 26 | 5 | 56 | 61 | 2,35 |
| 4. | Juha Niemi | Nurmo | 26 | 0 | 59 | 59 | 2,27 |
| 5. | Jere Dahlström | Vimpeli | 21 | 0 | 58 | 58 | 2,76 |
| 6. | Janne Mäkelä | Vimpeli | 25 | 1 | 56 | 57 | 2,28 |
| 7. | Marko Pelkonen | Oulu | 25 | 4 | 44 | 48 | 1,92 |
| 8. | Toni Kohonen | Kouvola | 26 | 1 | 47 | 48 | 1,85 |
| 9. | Marko Rasinkangas | Pattijoki | 26 | 5 | 41 | 46 | 1,77 |
| 10. | Tuomas Tallbacka | Koskenkorva | 23 | 3 | 42 | 45 | 1,96 |
Tilastot > Runkosarjan etenijätilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Tuodut | T> /peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Sami Haapakoski | Vimpeli | 26 | 65 | 2,50 |
| 2. | Henri Puputti | Vimpeli | 26 | 60 | 2,31 |
| 3. | Timo Kallio | Pattijoki | 26 | 47 | 1,81 |
| 4. | Antti Hartikainen | Sotkamo | 26 | 45 | 1,73 |
| 5. | Pasi Kokkonen | Kitee | 26 | 42 | 1,62 |
| 6. | Saku Kapanen | Kouvola | 26 | 40 | 1,54 |
| 7. | Antti Vihtkari | Oulu | 26 | 39 | 1,50 |
| 8. | Antti Kataja-Rahko | Nurmo | 25 | 38 | 1,52 |
| 9. | Teemu Isoketo | Nurmo | 25 | 36 | 1,44 |
| 10. | Valtteri Ketonen | Hyvinkää | 26 | 36 | 1,38 |
Tilastot > Runkosarjan kärkilyöntitilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Kärkilyönnit | 1>  | 2>  | 3>  | Kotiin |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Henri Puputti | Vimpeli | 26 | 220 | 24 | 136 | 37 | 23 |
| 2. | Antti Hartikainen | Sotkamo | 26 | 162 | 28 | 110 | 19 | 5 |
| 3. | Pasi Kokkonen | Kitee | 26 | 161 | 39 | 104 | 12 | 6 |
| 4. | Juha Korhonen | Hyvinkää | 26 | 159 | 11 | 59 | 75 | 14 |
| 5. | Sami Parttimaa | Oulu | 26 | 153 | 2 | 43 | 98 | 10 |
| 6. | Jani Komulainen | Sotkamo | 26 | 151 | 7 | 52 | 75 | 17 |
| 7. | Sami Haapakoski | Vimpeli | 26 | 146 | 130 | 10 | 3 | 3 |
| 8. | Jussi Kemilä | Pattijoki | 26 | 145 | 18 | 61 | 60 | 6 |
| 9. | Pertti Mäkelä | Pattijoki | 26 | 144 | 11 | 21 | 71 | 41 |
| 10. | Roope Korhonen | Sotkamo | 26 | 142 | 6 | 13 | 52 | 71 |
Pudotuspelit > Pronssiottelu (paras kolmesta)

| Sotkamon Jymy – Oulun Lippo  | Sotkamon Jymy – Oulun Lippo  | Sotkamon Jymy – Oulun Lippo  | Sotkamon Jymy – Oulun Lippo  | Yleisöä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4.9. | SoJy | Lippo | 2–0 (3–1, 8–1) | 1290 |
| 5.9. | Lippo | SoJy | 1–0 (1–0, 1–1) | 2360 |
| 7.9. | SoJy | Lippo | 2–0 (5–1, 9–2) | 1812 |
Sotkamolle pronssia otteluvoitoin 2–1
Pudotuspelit > Loppuottelu (paras viidestä)

| Kouvolan Pallonlyöjät – Vimpelin Veto  | Kouvolan Pallonlyöjät – Vimpelin Veto  | Kouvolan Pallonlyöjät – Vimpelin Veto  | Kouvolan Pallonlyöjät – Vimpelin Veto  | Yleisöä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4.9. | KPL | ViVe | 1–2 (5–1, 1–5, 0–0, 1–2) | 4368 |
| 5.9. | ViVe | KPL | 2–1 (3–1, 3–4, 0–0, 5–4) | 5216 |
| 11.9. | KPL | ViVe | 2–0 (1–0, 4–2) | 5648 |
| 12.9. | ViVe | KPL | 1–0 (2–2, 7–0) | 4491 |
Vimpeli Suomen mestari otteluvoitoin 3–1
Alemmat pudotuspelit > Putoamiskarsinta (paras viidestä)

| Joensuun Maila – Ulvilan Pesä-Veikot  | Joensuun Maila – Ulvilan Pesä-Veikot  | Joensuun Maila – Ulvilan Pesä-Veikot  | Joensuun Maila – Ulvilan Pesä-Veikot  | Yleisöä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.8. | JoMa | UPV | 2–0 (5–3, 7–0) | 427 |
| 25.8. | UPV | JoMa | 0–1 (0–1, 3–3) | 562 |
| 28.8. | JoMa | UPV | 2–0 (3–0, 2–0) | 396 |
Joensuu säilyi sarjassa voitoin 3–0, Ulvila putosi Ykköspesikseen
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
: Vimpelin Veto
: Kouvolan Pallonlyöjät
: Sotkamon Jymy
4.: Oulun Lippo
5.: Hyvinkään Tahko
6.: Pattijoen Urheilijat
7.: Koskenkorvan Urheilijat
8.: Kiteen Pallo -90
9.: Jyväskylän Kiri
10.: Nurmon Jymy
11.: Joensuun Maila
12.: Ulvilan Pesä-Veikot
Pekanpää

Pekanpää on kylä Ylitornion kunnassa Tornionjoen varrella, noin 17 km etelään Ylitornion kuntakeskuksesta ja 46 km pohjoiseen Tornion keskustasta. Pekanpään eteläosassa sijaitsee yksi Tornionjoen lukuisista koskista Vuennonkoski. Nykypäivänä Pekanpäässä asuu ympärivuotisesti noin 15 henkilöä, mutta loma-aikoina väkiluku kasvaa mökeillä vierailevien henkilöiden vuoksi.
Historia

Tornionlaakson keskiaikaisen asutuksen ydinaluetta on ollut Kainuunkylän alue. Pekanpään alueella suoritettiin arkeologiset kaivaukset vuonna 1975. Tämä Kannalan kaivausten tulos osoitti, että lähes tuhat vuotta sitten Pekanpään alueella on ollut asutusta. Arvokkain kaivauksista löytynyt esine on harava, joka todistaa maanviljelyä harjoitetun jo siihen aikaan. Kaivausten kohteena on ollut myös Poikkilahdella sijaitseva Lassheikin pahta. Tutkijat arvelivat, että paikalla olevat kivet ovat muinaiset käräjäkivet. Esihistoriallisena aikana oli Tornionlaakso meren peitossa. Rousuvaaran kalliot ovat muodostuneet jääkausien seurauksena.
Suomen sodan päättyessä vuonna 1809 Suomi oli Ruotsin vallan alainen. Rajaneuvottelut kestivät pitkään, sillä ruotsalaiset olisivat halunneet rajaksi Kemijoen ja silloinen Venäjän keisari Aleksanteri I Kainuunjoen. Kerrotaan, että keisarilla oli syntymäpäivä ja siksi hän heltyi perääntymään alkuperäisestä vaatimuksestaan. Riita pantiin kahtia ja rajaksi tuli Tornionjoki.
Luontopolku

Pekanpäässä sijaitsee luontopolku, joka on tehty Rousuvaaraan. Sen korkeimmalla kohdalta on näköalat Ruotsin puolelle. Ylhäällä on myös laavu. Polun pituus on n. 1,5 km. Matkan varrella on 13 opastetaulua, joissa on sanoin ja kuvin tietoa Pekanpään historiasta sekä vaaran luonnosta. Luontopolku tehtiin vuosina 1999–2000 Pekanpään kylätoimikunnan aloitteesta. Työn suoritti Lapin ympäristökeskus. Rousuvaara on luokiteltu luonnonsuojelualueeksi Ylitornion kunnan päätöksellä.
Pekanpään laiturivaihde

Pekanpäässä sijaitsi vuonna 1926 rakennettu rautatieliikennepaikka, jonka kautta kulki sekä henkilö- että tavaraliikennettä. Seisakkeella sijaitsi asemarakennus, joka purettiin samoihin aikoihin kuin henkilöliikenteen (1967) ja tavaraliikenteen (1968) lakkauttaminen tapahtui. Asemarakennuksen vieressä sijaitsi vesitorni, jonne pumpattiin vettä Lampisenjärvestä. Asemarakennuksen kautta pystyttiin tarvittaessa pumppaamaan vettä junien käyttöön.
Pekanpään koulu kuvattuna 20.6.2022
Pauline Donalda

| Pauline Donalda |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1882  Montreal 
Pauline Donalda, oikealta nimeltään Lightstone (5. maaliskuuta 1882 Montreal – 22. lokakuuta 1970), oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hänen vanhempansa olivat Itä-Euroopan juutalaisia, jotka vaihtoivat sukunimensä Lichtensteinista Lightstoneksi.
Ura

Donalda osoitti lapsena lahjakkuutta ja pääsi stipendin turvin opiskelemaan Royal Victoria Collegeen. Donald Smithin antama lahjoitus avasi nuorelle laulajalle vuonna 1902 mahdollisuuden lähteä jatkamaan opintoja Pariisi; taiteilijanimensä Pauline Donaldan sopraano ottikin käyttöön lahjoituksen tekijän kunniaksi.
Donalda debytoi Jules Massenet'n avustuksella 30. joulukuuta 1904 Nizzassa Massenet'n Manon-oopperan nimiroolissa. Muihin Donaldan rooleihin lukeutuivat Nedda Ruggero Leoncavallon Pajatsossa ja Jenny saman säveltäjän Chattertonissa. Hän esiintyi paitsi Nizzassa, myös muun muassa Covent Gardenissa, Brysselissä, Pariisissa, Venäjällä, Bostonissa ja New Yorkissa. Viimeksi mainitussa hän teki ensimmäisen esiintymisensä 7. joulukuuta 1906. Saman vuoden marraskuussa hän oli tehnyt ammattimaisen Kanadan-ensiesiintymisensä. Hän ei pelkästään tulkinnut oopperarooleja vaan esiintyi myös oratorioissa ja piti konserttikiertueita.
1920-luvulta alkaen Donalda toimi opetustehtävissä Pariisissa, josta hän palasi Montrealiin vuonna 1937 avatakseen siellä studion. Hän perusti Opera Guild -yhtiön vuonna 1942 ja johti sitä vuoteen 1969; tänä aikana Opera Guild esitti 29 eri oopperaa, joista osaa ei ollut koskaan esitetty aiemmin Kanadassa. Donaldan johdolla opiskelivat muiden muassa Clarice Carson, Fernande Chiocchio, Mary Henderson, Eileen Law, Germain Lefebvre ja Robert Savoie. Vuonna 1967 Donaldasta tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri. Hän kuoli 88-vuotiaana.
Donaldalta on säilynyt yhdeksän levytystä. Hän myös julkaisi kirjoituksen "A Jewish singer's career" teoksessa Canadian Jewish Year Book, vol 2, 1940-1.
Yksityiselämä

Donaldan ensimmäinen avioliitto päättyi eroon, mutta Donalda meni uusiin naimisiin Pariisissa kesäkuussa 1918 tanskalaisen tenori Mischa Léonin kanssa.
Penttilä (Perniö)

Penttilä on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön kirkonkylän lounaispuolella.
Penttilän verrattain pieni kyläalue sijoittuu Metsäkylän ja Melkkilän väliin pitkulaisen mäkialueen länsilaidalla. Kylän keskus sijaitsee Metsäkyläntien ja Torpparikulmantien risteyksessä. Penttilän kantatilan lisäksi kylässä on muutamia muita taloja.
Penttilän alueella on ollut asutusta jo esihistoriallisella ajalla. Kylästä on löytynyt useita hautaröykkiöitä. Varsinaisen kylän iän määrittäminen on hankalaa, mutta se on ollut olemassa viimeistään 1200-luvulla. Vanhastaan kylästä käytetty kirjoitusasua Bengtilä. Kylä on muuttunut viimeistään 1700-luvulla yksinäistilaksi. Tilasta itsenäistyi neljä torppaa 1920-luvulla ja sotien jälkeen kylään perustettiin kaksi siirtolaistilaa. Uudempaa asutusta Penttilään ei ole syntynyt.
Pensashepokatti

| Pensashepokatti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 {{{status}}} 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Suorasiipiset Orthoptera
Alalahko::  Ensifera
Yläheimo::  Tettigonioidea
Heimo::  Hepokatit Tettigoniidae
Suku::  Pholidoptera
Laji::  griseoaptera
Kaksiosainen nimi
 Pholidoptera griseoaptera  (De Geer, 1773) 
Katso myös
   Pensashepokatti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pensashepokatti (Pholidoptera griseoaptera) on ruskea Suomessakin esiintyvä hepokattilaji. Sitä tavataan Saaristomeren ja Suomenlahden rannikolla sekä Ahvenanmaalla.
Pensashepokatit ovat väriltään ruskeita tai punertavia, vatsapuoli on vihertävänkeltainen. Koiras on 14–19 mm pitkä, naaras 15–20 mm. Pensashepokateilla on erityisen lyhyet siivet. Sen elinalueita ovat puistot ja puutarhat jotka sijaitsevat merenrannan läheisyydessä.
Aiheesta muualla

Karjalainen, Sami: Sekalaista Suomen heinäsirkat ja hepokatit. Viitattu 7.10.2020.
Pekka Liljendahl

Pekka Erkki Sakari Liljendahl (12. kesäkuuta 1921 Kärkölä – 24. maaliskuuta 2002 Kärkölä) oli suomalainen maanviljelijä ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Liljendahlin vanhemmat olivat maanviljelijä Emil Liljendahl ja Martta Iisakkila ja puoliso vuodesta 1947 Eila Hellen Vesa. Liljendahl tuli ylioppilaaksi vuonna 1942 Riihimäellä ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1949. Talvisotaan ja jatkosotaan osallistunut Liljendahl oli valmistuttuaan MTK:n maitokaupallisen keskustoimikunnan konsulentti ja vuodesta 1955 Tuottajain Maidon toimitusjohtaja aina vuoteen vuoteen 1976 asti. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä ja hänet tunnettiin hevosurheilun harrastajana ja hevosten maahantuojana ja kasvattajana. Hän harjoitti maanviljelystä omistamallaan tilalla Kärkölässä vuodesta 1951. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Liljendahl sai vuonna 1971. Hänelle myönnettiin myös Suomen Raviurheilijainliiton ja Suomen Hevosenomistajain Keskusliiton kultaiset ansiomerkit.