stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lättähattu

Lättähattu on 1950-luvulla vaikuttanut suomalainen nuorisokulttuuri. Nimitys viittaa pukeutumistyyliin. Lättähattujen eli Helsingin slangissa lättäreiden tai lätäreiden sanotaan olleen ensimmäinen selkeästi katukuvasta erottautunut suomalainen nuorisokulttuuri.
Lättähatut olivat yleensä työväenluokkaisia tai alemman keskiluokan nuoria, jotka kuuntelivat rock and roll -musiikkia ja ulkomaista pop-musiikkia. Lättähattukulttuuri syntyi Helsingissä 1950-luvun alussa, ja levisi kaikkialle Etelä-Suomeen. Muualla Suomessa lättähattujen vaikutus oli vähäisempi.
Pukeutuminen

Asun lähtökohta oli tavallinen tumma puku; housuja kavennettiin lahkeista niin paljon kuin mahdollista. Vastaavasti takin harteita paisutettiin toppauksilla mahdollisimman paljon. Leveä solmio oli osa tyyliä  ja kokonaisuuden kruunasi tälle kulttuurille nimensä antanut, litteäksi lyöty tai litistetty hattu, yleensä Borsalino tai Roston. Aitoa lättähattua ei saanut valmiina kaupasta, vaan se piti tehdä höyryttämällä kupua niin kauan että se saatiin litistettyä noin kolmannekseen alkuperäisestä.
Lättähattujen silmiinpistävin piirre oli hiustyyli. He kasvattivat tukkansa pitemmäksi kuin nuorilla oli tuolloin tapana, ja he kampasivat sen hiusrasvalla (Suave tai Brylcreem) taaksepäin. Myöhemmin pukeutumistyylille antoi tunnusmerkin nahkatakki sekä 1950-luvun lopusta lähtien farkut. Kenkinä olivat teräväkärkiset nahkasaappaat, (brittiläisen hävittäjäkoneen Spitfiren mukaan nimetyt ”spittarit” tai ”rotantappokengät”), tai pyöreäkärkisemmät, häränverenpunaiset tai mustat ”pläägät”, ”Messerschmittit”. Kengän korko oli usein raudoitettu. Raudoitus suojasi korkoja kulumiselta ja antoi kävellessä omaleimaisen äänen.
Tyttöjen pukeutuminen oli vastaavaa: puseroissa käytettiin hartiatoppauksia, hame oli mahdollisimman kapea, alle polvien ulottuva sekä varustettu takahalkiolla joka mahdollisti kävelyn. Kenkinä olivat kiilakantaiset joiden päällä pidettiin asuun kuuluvia päällyskenkiä; ne riisuttiin vain tanssia varten. Päähineenä oli villamyssy, minkä vuoksi tyttöjen nimikkeeksi tuli "myssymissi". Asun kruunasi mahdollisimman räikeä huulipuna. Vaihtoehtoisesti jotkut tytöt pitivät ihoa nuolevan tiukkoja pitkiä housuja, josta tuli toinen nimike "piukkapöksy".
60-luvun alussa tulivat muotiin hiukan polven alle ulottuvat kellohameet, joiden alla käytettiin helmat koholle nostavia moninkertaisia alushameita; kengätkin vaihtuivat piikkikorkoisiksi.
Muita kulttuurin piirteitä

Lättähattukulttuurin tunnusmerkki oli rock and roll -musiikin ohella moottoripyörä. Suosituimmat merkit olivat brittiläiset Triumph ja Ariel, amerikkalaiset Harley-Davidson ja Indian, sekä tšekkiläinen Jawa.
Lättähattukulttuuri väistyi 1960-luvun puoliväliin tultaessa ensin rautalangan ja myöhemmin Beatlesien myötä. Teddy-kulttuuria voi pitää lättähattujen jatkumona.
Myöhempiin verrattuna nämä omaleimaisen näköiset nuoret olivat hyvin kilttejä; asu ja käytös - eritoten räikeä julkinen tupakointi - olivat pääasiassa murrosikäisten uhittelua. Pahantekoon ei juurikaan syyllistytty. Päätarkoitus oli "poroporvarillisten" aikuisten ärsyttäminen - mutta siinä noudatettiin varsin tarkkaa kunniakoodia. Juopottelu oli poikkeuksellista.[lähde? ]
Viitteitä kirjallisuudessa ja musiikissa

Juice Leskinen kuvaa kappaleessaan ”Marilyn” lättähattukulttuuria: Olin nuori ja keuhkoissa kirveli Boston / Brylcremikutreilla keikkui Roston.
Mika Waltari korotti äänensä lättähattujen puolesta kirjassaan Tähdet kertovat, komisario Palmu, josta tehtiin myös tunnettu elokuva. Waltarin mukaan nuorten syyttäminen huliganismista oli täysin väärin. Kyseessä onkin eräs kantavimmista kannanotoista aikakauden moralismia ja tekosiveyttä vastaan.
Juha Vainion albumilla Albatrossi ja sorsa on Reino Latusta kertova kappale ”Viimeinen lättähattu”.
Irwin Goodmanin albumilla Härmäläinen perusjuntti on kappale ”Tahdon lättähattujen vanhainkotiin”.
Aiheesta muualla

Föribeat: Lättähatut ja villamyssymissit
Pitäjänmäki muistelee: Lättähatut ja villamyssymissit
Matti Lilja: Lättähattujen sankari.  (Poikien kirjoja. 119 sivua)  Hämeenlinna: Arvi A. Karisto Osakeyhtiö, 1955.
Marampudi Joji

Marampudi Joji (7. lokakuuta 1942 – 27. elokuuta 2010) oli Hyderabadin katolinen arkkipiispa vuodesta 2000 kuolemaansa saakka. Hänet vihittiin papiksi 14. joulukuuta 1971. Ennen kuin seurasi Saminini Arulappaa Hyderabadissa Joji toimi piispana Khammamin ja Vijayawadan hiippakunnissa.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Archbishop Marampudi Joji (englanniksi)
Matti Annila

Matti Jalmari Annila  (14. joulukuuta 1903 Sääksmäki – 22. lokakuuta 1982 Helsinki) oli maanviljelystalouden asiantuntija ja maatalousneuvos, joka  sai professorin arvonimen.
Henkilöhistoria

Matti Annilan vanhemmat olivat  maanviljelijä Vihtori Annila ja Aino Nikkilä ja puoliso vuodesta 1934 Hilkka Paavola. Annila tuli ylioppilaaksi 1923 ja valmistui agronomiksi 1929, maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli 1938. Annila oli Länsi-Suomen Karjanjalostusyhdistyksen piirikonsulentti 1929–1938, Maatalousseurojen keskusliiton karjatalouskonsulentti 1938–1946 ja maataloushallituksen osastopäällikkö ja maatalousneuvos 1946–1968. Pääjohtajan sijaisena hän toimi 1958–1968. Helsingin yliopiston dosentti Annila oli 1940–1962 ja assistentti 1945–1959. Hän työskenteli Ruotsin maatalouden työvoima-avun hoitajana 1942–1946 ja oli useiden eri työryhmien ja komiteoiden jäsen ja puheenjohtaja. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1970.
Julkaisuja

L. S. K:n kirjanpitotoimiston tutkimustulokset: käsittää kirjanpitovuodet 1929–30 ja 1930–31, 1932
Kotieläintaloudellisia laskuesimerkkejä, 1937
Lypsykarjatalouden peruskustannuksesta ja siihen vaikuttavista tekijöistä, 1938 (väitöskirja)
Maatalouden kannattavaisuus- ja kustannuslaskelmia: L.S.K:n kirjanpitotilojen tuloksia kirjanpitovuosilta 1929–37, 1939
Maidontuotanto tasaiseksi kautta vuoden, 1939
Nautakarjatalouden kannattavuudesta eräillä tiloilla tarkastuskirjanpitovuonna 1941–42, 1943
Karjatalous tuottavammaksi, 1944
Rehualan ha kohden lasketun markkinattoman rehun jalostusarvon käytöstä nautakarjatalouden kannattavuuden ilmaisijana, 1947
Maatalouden työ-, kalusto- ja rakennuskustannuksista valtion koulutiloilla, 1954
Maatalouden kannattavuustutkimus: kirjanpitotilojen tuloksia kirjanpitovuosilta 1912/13–1952/53, 1956
Matti Alatalo

Matti Alatalo.
Matti Alatalo (s. 29. lokakuuta 1958 Oulainen) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän valmensi viimeksi Swiss Leaguen EHC Vispiä syksystä 2017 lokakuuhun 2020, jolloin joutui irtisanotuksi. Suomessa Alatalo valmensi Oulun Kärppiä vuodesta 2008 kevääseen 2010, jolloin hänet kuitenkin erotettiin tehtävistään hieman ennen runkosarjan loppua. Alatalon tilalle Kärppien päävalmentajaksi nousi kakkosvalmentaja Mikko Haapakoski. Kritiikistä huolimatta Alatalon aika Kärpissä oli lähtökohtiin nähden menestyksekäs: 2008–2009 Alatalo valmensi suuria muutoksia kokeneen ja tärkeitä avainpelaajiaan menettäneen joukkueen SM-hopealle. Joukkue hävisi finaalisarjan JYP:lle otteluvoitoin 4–0. Sveitsissä Alatalo valmensi GCK Lionsin ja Vispin joukkueita alun kymmenettä kautta yhtäjaksoisesti. Pelaajana Alatalo edusti Oulun Kärppiä kaksi kautta, 1972–1974, Suomensarjassa.
Ennen Kärppiin siirtymistään Alatalo valmensi kaudella 2007–2008 Hämeenlinnan Pallokerhoa. Viisi edellistä kautta Alatalo valmensi JYPiä, ja on sitä ennen toiminut valmennustehtävissä muun muassa Tapparassa valmennuspäällikkönä sekä seitsemän kauden ajan Sveitsissä. Häneltä löytyy kokemusta valmennuksesta myös Itävallasta ja Yhdysvalloista. Sveitsissä Alatalo toimi ZSC Lions Zürichin apuvalmentajana NLA:ssa 1995–2000 ja tämän jälkeen kaksi vuotta NLB-liigan GC Küsnacht Lionsin päävalmentajana. Alatalo palasi Küsnachtin päävalmentajaksi kaudelle 2011–2012 ja toimi tehtävässä aina kevääseen 2017 asti. Kaudella 2017–2018 Alatalo toimii niinikään NLB-liigassa EHC Vispin päävalmentajana.
Kaudella 2004–2005 SM-liigan pelaajat äänestivät Alatalon liigan mieluisimmaksi valmentajaksi. Matin vuonna 1990 syntynyt poika Santeri Alatalo on pelannut puolustajana Sveitsin NLA:ssa kaudesta 2013–2014 lähtien.
Valmennusura Suomessa

| Kausi | Seura | Runkosarja> OT | Runkosarja> V | Runkosarja> T | Runkosarja> H | Runkosarja> PTS | Runkosarja> V% | Runkosarja> S | Pudotuspelit> OT | Pudotuspelit> V | Pudotuspelit> H | Pudotuspelit> V% | Pudotuspelit> LS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002–2003 | JYP | 56 | 25 | 12 | 19 | 65 | 44,64 | 6. | 7 | 3 | 4 | 42,86 | 6. |
| 2003–2004 | JYP | 56 | 18 | 14 | 24 | 52 | 32,14 | 10. | 2 | 0 | 2 | 0,00 | 10. |
| 2004–2005 | JYP | 56 | 23 | 9 | 24 | 80 | 41,07 | 8. | 3 | 1 | 2 | 33,33 | 9. |
| 2005–2006 | JYP | 56 | 20 | 15 | 21 | 83 | 35,71 | 9. | 3 | 1 | 2 | 33,33 | 9. |
| 2006–2007 | JYP | 56 | 15 | 15 | 26 | 67 | 26,79 | 12. | Ei selvinnyt pudotuspeleihin | Ei selvinnyt pudotuspeleihin | Ei selvinnyt pudotuspeleihin | Ei selvinnyt pudotuspeleihin | Ei selvinnyt pudotuspeleihin |
| 2007–2008 | HPK | 56 | 16 | 7 | 33 | 56 | 28,57 | 12. | Ei selvinnyt pudotuspeleihin | Ei selvinnyt pudotuspeleihin | Ei selvinnyt pudotuspeleihin | Ei selvinnyt pudotuspeleihin | Ei selvinnyt pudotuspeleihin |
| 2008–2009 | Kärpät | 58 | 28 | 8 | 22 | 97 | 48,28 | 5. | 15 | 8 | 7 | 53,33 | 2. |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jukka Jalonen | HPK:n päävalmentaja 2007–2008 | Seuraaja: Jukka Rautakorpi |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Kari Jalonen | Oulun Kärppien päävalmentaja 2008–3/2010 | Seuraaja: Mikko Haapakoski |
Masked Singer Suomi (1. tuotantokausi)

| Masked Singer Suomi (1>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
 

 
Alkuperämaa:   Suomi
Ikäraja:  
Esittäminen
Verkko:  MTV3 mtv / C More
Ensimmäinen esitys:  14. maaliskuuta 2020
Viimeinen esitys:  16. toukokuuta 2020
Esitysten määrä:  10
Kaudet
 Seuraava → 2. tuotantokausi
Kauden voitti koomikko Sami Hedberg.
Masked Singer Suomen ensimmäinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla keväällä 2020. Kauden juonsi Ile Uusivuori ja vakiopanelisteina toimivat Janne Kataja, Jenni Kokander sekä Maria Veitola. Kauden voittajaksi selviytyi Leijona-hahmollaan koomikko Sami Hedberg.
Kymmenosainen kausi oli erittäin suosittu, kun sen television ensiesitysten keskimääräinen katsojamäärä oli 991 000. Uusinnat ja nettikatselut mukaan luettuna katsojaluvut nousivat 1,5 miljoonaan katselijaan. Ohjelma oli kevään 2020 katsotuin viihdeohjelma.
Kilpailijat

| Hahmo | Henkilöllisyys | Jakso> 1 | Jakso> 2 | Jakso> 3 | Jakso> 4 | Jakso> 5 | Jakso> 6 | Jakso> 7 | Jakso> 8 | Jakso> 9 | Jakso> 10 |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Leijona | Sami Hedberg |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa | Jatkossa | Jatkossa | Jatkossa | Voittaja |  |
| Heinäseiväs | Ilkka Alanko | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa | Jatkossa | Jatkossa | 2. sija |  |
| Ampiainen | Erika Vikman | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa | Jatkossa | Jatkossa | 3. sija |  |
| Peacock | Pandora |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa | Jatkossa | Jatkossa | Putosi |  |  |
| Kisu | Linda Lampenius |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa | Jatkossa | Putosi |  |  |  |
| Kana | Viivi Pumpanen | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Putosi |  |  |  |  |
| Söpö | Sami Uotila |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Putosi |  |  |  |  |  |
| Hevonen | Paleface | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Putosi |  |  |  |  |  |  |
| Pupu | Henri Alén |  | Jatkossa |  | Putosi |  |  |  |  |  |  |  |
| Dragon | Sara Chafak | Jatkossa |  | Putosi |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Alien | Mikael Jungner |  | Putosi |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Shamaani | Pekka Pouta | Putosi |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Hahmo pääsi jaksossa jatkoon
Hahmon henkilöllisyys paljastettiin ja se putosi kilpailusta
Hahmo ei esiintynyt jaksossa
Hahmo paljastettiin viimeisenä ja se voitti kilpailun
Jaksot

| Jakso | Esityspäivä | Vieraileva panelisti | Katsojaluvut1 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 14. maaliskuuta 2020 | Tuure Boelius | 930 000 |
| 2 | 21. maaliskuuta 2020 | Aki Linnanahde | 1 021 000 |
| 3 | 28. maaliskuuta 2020 | Joonas Nordman | 1 025 000 |
| 4 | 4. huhtikuuta 2020 | Jufo Peltomaa | 1 085 000 |
| 5 | 11. huhtikuuta 2020 | Krista Siegfrids | 927 000 |
| 6 | 18. huhtikuuta 2020 | Mikko Kuustonen | 1 037 000 |
| 7 | 25. huhtikuuta 2020 | Benjamin Peltonen | 977 000 |
| 8 | 2. toukokuuta 2020 | Eini | 922 000 |
| 9 | 9. toukokuuta 2020 | Jannika B | 897 000 |
| 10 | 16. toukokuuta 2020 | Eicca Toppinen | 1 089 000 |
1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.
Matt Duffy

| Matt Duffy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Matthew Michael Duffy
Syntynyt: 15. tammikuuta 1991 (ikä 33) Long Beach, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Baseballpelaaja
Pelipaikka:  Kolmosvahti
Pituus:  188 cm
Paino:  77 kg
Lyöntipuoli:  oikea
Heittokäsi:  oikea
Nyk. joukkue:  Tampa Bay Rays
Sarja:  MLB
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2014–2016 2016–:  San Francisco Giants Tampa Bay Rays
Matthew Michael ”Matt” Duffy (s. 15. tammikuuta 1991 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka on pelannut MLB-liigaa San Francisco Giantsissa ja Tampa Bay Raysissa. Hänen pelipaikkansa on kolmosvahti.
Duffy teki MLB-debyyttinsä elokuussa 2014. Hän oli heti osa World Seriesin voittanutta Giantsin joukkuetta, mutta pelasi virallisen tulokaskautensa vasta seuraavalla kaudella. Duffy teki tulokaskaudellaan 2015 myös läpimurtonsa yhdeksi joukkueensa avainpelaajista.
Matt Flynn

| Matt Flynn |
| --- | --- |
 Matt Flynn Los Angelesissa 2. kesäkuuta 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1970 (ikä 54)
Ammatti:  rumpali
Muusikko
Aktiivisena:  1994-
Tyylilajit:  pop rock, pop, soul
Soittimet:  rummut (Yamaha Absolute Maple Nouveau Drums, Vater "ROCK" Drumsticks)
Yhtyeet:  Maroon 5
Levy-yhtiöt:  A&M/Octone Records
Aiheesta muualla
www.maroon5.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Matthew ”Matt” Flynn (s. 23. toukokuuta 1970 Woodstock, New York) on yhdysvaltalaisen Maroon 5 -yhtyeen rumpali. Hän korvasi yhtyeessä aikaisemmin soittaneen Ryan Dusickin, joka lähti vuonna 2006 olkavamman takia. Flynn toimi aiemmin rumpalina ainakin The B-52's:ssa ja Gavin DeGrawinyhtyeessä.
Maroon 5
| --- | --- |
Studioalbumit:   Songs About Jane (2002)  It Won’t Be Soon Before Long (2007)  Hands All Over (2010)  Overexposed (2012)  V (2014)  Red Pill Blues (2017)  Jordi (2021) 
Livealbumit:   1.22.03.Acoustic (2004)  Live – Friday the 13th (2005)  Live from SoHo (2008)  Live from Le Cabaret (2008) 
Kokoelmat:   The B-Side Collection (2007)  Call and Response: The Remix Album (2008)  Singles (2015) 
Singlet:   ”Harder to Breathe”  ”This Love”  ”She Will Be Loved”  ”Sunday Morning”  ”Must Get Out”  ”Makes Me Wonder”  ”Wake Up Call”  ”Won’t Go Home Without You”  ”If I Never See Your Face Again”  ”Misery”  ”Give a Little More”  ”Never Gonna Leave This Bed”  ”Moves Like Jagger”  ”Payphone”  ”One More Night”  ”Daylight”  ”Love Somebody”  ”Maps”  ”Animals”  ”Sugar”  ”This Summer”  ”Feelings”  ”Don’t Wanna Know”  ”Cold”  ”What Lovers Do”  ”Wait”  ”Girls Like You”  ”Memories”  ”Nobody’s Love”  ”Beautiful Mistakes”  ”Lost” 
Promosinglet:   ”It Was Always You”  ”Help Me Out”  ”Whiskey” 
Luettelot:   Diskografia  Videografia  Luettelo kappaleista  Luettelo jäsenistä 
Muuta:   Super Bowl LIII:n puoliaikashow  The Fourth World  ”Soap Disco”
Maastohiihdon maailmancup 1982–1983

Maastohiihdon maailmancup 1982–1983 oli historian toinen maastohiihdon maailmancup. Se alkoi 12. joulukuuta 1982 ja päättyi 27. maaliskuuta 1983.
Kilpailut > Miehet

| Pvm | Paikka | Matka | Voittaja | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18. joulukuuta 1982 |  Davos | 15 km |  Pål Gunnar Mikkelsplass | Norjalaiset ottivat kilpailussa kaksoisvoiton |
| 14. tammikuuta 1983 |  Reit im Winkl | 15 km |  Jan Ottosson | – |
| 10. helmikuuta 1983 |  Sarajevo | 15 km |  Aleksandr Zavjalov | – |
| 12. helmikuuta 1983 |  Sarajevo | 30 km |  Bill Koch | – |
| 20. helmikuuta 1983 |  Kavgolovo | 50 km (p) |  Jan Lindvall | Norjalaiset ottivat kilpailussa kaksoisvoiton |
| 26. helmikuuta 1983 |  Falun | 30 km |  Aleksandr Zavjalov | – |
| 4. maaliskuuta 1983 |  Lahti | 15 km |  Aleksandr Zavjalov | – |
| 12. maaliskuuta 1983 |  Holmenkollen | 50 km |  Asko Autio | – |
| 19. maaliskuuta 1983 |  Anchorage | 15 km |  Gunde Svan | – |
| 27. maaliskuuta 1983 |  Labrador City | 30 km |  Gunde Svan | – |
Kilpailut > Naiset

| Pvm | Paikka | Matka | Voittaja | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12. joulukuuta 1982 |  Val di Sole | 5 km |  Květa Jeriová | – |
| 8. tammikuuta 1983 |  Klingenthal | 10 km |  Britt Pettersen | – |
| 14. tammikuuta 1983 |  Stachy Zadow | 10 km |  Britt Pettersen | Norjalaisille kilpailussa kaksoisvoitto |
| 10. helmikuuta 1983 |  Sarajevo | 5 km |  Blanka Paulů | – |
| 19. helmikuuta 1983 |  Kavgolovo | 20 km (p) |  Květa Jeriová | – |
| 25. helmikuuta 1983 |  Falun | 10 km |  Květa Jeriová | – |
| 5. maaliskuuta 1983 |  Lahti | 5 km |  Marja-Liisa Hämäläinen | – |
| 12. maaliskuuta 1983 |  Holmenkollen | 20 km |  Britt Pettersen | – |
| 20. maaliskuuta 1983 |  Anchorage | 10 km |  Marja-Liisa Hämäläinen | – |
| 27. maaliskuuta 1983 |  Labrador City | 10 km |  Marja-Liisa Hämäläinen | – |
Loppupisteet

| Sijoitus | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pisteet | 26 | 22 | 19 | 17 | 16 | 15 | 14 | 13 | 12 | 11 | 10 | 9 | 8 | 7 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |

Loppupisteisiin laskettiin mukaan kunkin hiihtäjän kuusi parasta kilpailua. Miehillä mukaan lasketuissa kilpailuissa piti olla 15 kilometrin kilpailuiden lisäksi vähintään yksi 50 kilometrin ja kaksi 30 kilometrin kilpailua. Naisilla mukaan lasketuissa kilpailuissa piti olla kaksi 5 kilometrin kilpailua ja yhteensä neljä 10 tai 20 kilometrin kilpailua, joista vähintään yksi oli 20 kilometrin kilpailu.
Maranello Motorsport

|  Maranello Motorsport |
| --- | --- |
Perustettu:  2000
Tallipäällikkö:  Mark Coffey
Nykyiset sarjat:  Australian GT Championship
Aikaisemmat sarjat:  Australian Nations Cup Championship
Tuloksia
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  Bahrain GT Classic 2004 Australian GT Championship 2007 Sandown GT Classic 2007 Sandown GT Classic 2008
Maranello Motorsport on australialainen kilpatalli, jonka perusti Mark Coffey vuonna 2000. Nykyisin talli kilpailee Australian GT Championship -sarjassa. Talli on voittanut muun muassa Bathurst 1000 -kilpailun vuonna 2012 ja Bathurstin 12 tunnin ajon vuonna 2014.
Vuonna 2017 talli voitti Bathurstin 12 tunnin ajon kuljettajina Toni Vilander ja Jamie Whincup.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Facebook
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Maranello Motorsport
Käännös suomeksi
Masked Singer Suomi (2. tuotantokausi)

| Masked Singer Suomi (2>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
 

 
Alkuperämaa:   Suomi
Ikäraja:  
Esittäminen
Verkko:  MTV3 mtv / C More
Ensimmäinen esitys:  12. syyskuuta 2020
Viimeinen esitys:  19. joulukuuta 2020
Esitysten määrä:  11
Kaudet
 ← Edellinen 1. tuotantokausi Seuraava → 3. tuotantokausi
Masked Singer Suomen toinen tuotantokausi esitettiin syksyllä 2020 MTV3-kanavalla. Ohjelman juontajana jatkoi Ilkka Uusivuori ja vakiopanelisteina Janne Kataja, Jenni Kokander sekä Maria Veitola. Uutena vakiopanelistina aloitti Christoffer Strandberg. Kausi alkoi kauden hahmojen esittelyjaksolla 12. syyskuuta 2020, varsinaiset kilpailujaksot alkoivat kuitenkin vasta 17. lokakuuta. Finaali esitettiin 19. joulukuuta 2020, jossa voittajaksi selviytyi Tohtori-hahmollaan muusikko Marko Hietala.
Kauden voitti muusikko Marko Hietala.
Kilpailijat

| Hahmo | Henkilöllisyys | Jakso> 1 | Jakso> 2 | Jakso> 3 | Jakso> 4 | Jakso> 5 | Jakso> 6 | Jakso> 7 | Jakso> 8 | Jakso> 9 | Jakso> 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tohtori | Marko Hietala |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa | Jatkossa | Jatkossa | Jatkossa | Voittaja |
| Hiirulainen | Jarkko Tamminen |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa | Jatkossa | Jatkossa | Jatkossa | 2. sija |
| Pakkanen | Mikko Leppilampi | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa | Jatkossa | Jatkossa | 3. sija |
| Taikahattu | Krista Siegfrids | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa | Jatkossa | Putosi |  |
| Hertta | Susanna Laine |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa | Jatkossa | Putosi |  |  |
| Viikinki | Petri Nygård | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Putosi |  |  |  |
| Laiskiainen | Roman Schatz |  | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Putosi |  |  |  |  |
| Kukka | Maija-Liisa Peuhu | Jatkossa |  | Jatkossa |  | Putosi |  |  |  |  |  |
| Mörkö | Timo Jutila |  | Jatkossa |  | Putosi |  |  |  |  |  |  |
| Geggonen | Kari Kanala | Jatkossa |  | Putosi |  |  |  |  |  |  |  |
| Tikru | Ina Mikkola |  | Putosi |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Pöllö | Marja Hintikka | Putosi |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Hahmo pääsi jaksossa jatkoon
Hahmon henkilöllisyys paljastettiin ja se putosi kilpailusta
Hahmo ei esiintynyt jaksossa
Hahmo paljastettiin viimeisenä ja se voitti kilpailun
Jaksot

| Jakso | Jakson nimi | Esityspäivä | Katsojaluvut1 |
| --- | --- | --- | --- |
| 12 | Kuka on maskin takana? | 12. syyskuuta 2020 | 446 000 |
| 2 | Arvauskisa alkakoon | 17. lokakuuta 2020 | 790 000 |
| 3 | Lisää hahmoja lavalle | 24. lokakuuta 2020 | 891 000 |
| 4 | Mitä ihmettä? | 31. lokakuuta 2020 | 824 000 |
| 5 | Maan rakastetuin arvauskisa | 7. marraskuuta 2020 | 882 000 |
| 6 | Panelistien jäätyminen | 14. marraskuuta 2020 | 873 000 |
| 7 | Paljastavat esineet | 21. marraskuuta 2020 | 892 000 |
| 8 | Unettomia öitä | 28. marraskuuta 2020 | 828 000 |
| 9 | Totuudenhetki | 12. joulukuuta 2020 | 855 000 |
| 10 | Semifinaali | 18. joulukuuta 2020 | 695 000 |
| 11 | Salaisuudet paljastuu | 19. joulukuuta 2020 | 1 039 000 |
1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.

2 Ensimmäinen jakso oli kauden hahmojen esittelyjakso, ja kilpailujaksot alkoivat 2. jaksossa.
Maksim Šalunov

| Maksim Šalunov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1993 (ikä 31) Tšeljabinsk
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  192 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  TsSKA Moskova
Sarja:  KHL
Pelinumero:  78
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Traktor Tšeljabinsk (KHL) Tšelmet Tšeljabinsk (VHL) Rockford IceHogs (AHL) Toledo Walleye (ECHL) HK Sibir Novosibirsk (KHL) Jermak Angarsk (VHL)
NHL-varaus:  109. varaus, 2011 Chicago Blackhawks
KHL-varaus:  15. varaus, 2010 Traktor Tšeljabinsk
Maksim Šalunov (s. 31. tammikuuta 1993 Tšeljabinsk) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän pelaa KHL-joukkue TsSKA Moskovassa. Hän on edustanut KHL:ssa myös Traktor Tšeljabinskiä ja Sibir Novosibirskiä. 10.4.2020 mennessä pelaamissaan 303 KHL:n runkosarjaottelussa hän on tehnyt tehopisteet 86+76=162 ja 67 pudotuspeliottelussa tehopisteet 13+15=28.  Chicago Blackhawks varasi hänet NHL:ään 109:ntenä valintana vuoden 2011 varaustilaisuudessa.
Marko Kloos

| Marko Kloos |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Saksa
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marko Kloos on Saksassa syntynyt tieteis- ja fantasiakirjailija.
Kloos on ollut aliupseerina Saksan armeijassa, mitä hän on hyödyntänyt kirjoittamassaan sotatieteisfiktiossa.
Kloosin teos Lines of Departure oli ehdolla Hugo-palkinnolle vuonna 2015, mutta Kloos veti teoksen pois ehdolta, koska kaksi oikeistolaista ryhmää oli pyrkinyt vaikuttamaan ehdokkuuksiin.
Teoksia

Terms of Enlistment (2013)
Lines of Departure (2014)
Angles of Attack (2015)
Chains of Command (2016)
Fields of Fire (2017)
Points of Impact (2018)
Orders of Battle (2020)
Centers of Gravity (2022)
Aftershocks (2019)
Ballistic (2020)
Citadel (2021)