stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Warchest
Kappaleet > CD 2

Keeping Score..." - ennenjulkaisematon
Symphony of Destruction
Go to Hell
Foreclosure of a Dream
Architecture of Aggression (demo)
Skin o' My Teeth (live, Alpine Valley, East Troy, Wisconsin 23.05.92)
High Speed Dirt (live, Alpine Valley, East Troy, Wisconsin 23.05.92)
Ashes in your Mouth (live, The Cow Palace, San Francisco, Kalifornia 04.12.92)
Sweating Bullets (live, The Cow Palace, San Francisco 04.12.92)
Breakpoint (sessionauhoitus, ennenjulkaisematon)
Angry Again
Train of Consequences
Reckoning Day
New World Order
The Killing Road
Strange Ways (Kiss cover)
Paranoid (Black Sabbath cover)
Diadems
A Tout Le Monde
Kappaleet > CD 3

Trust
Almost Honest
Use the Man
She-Wolf
A Secret Place (live, Woodstock 25.7.99)
One Thing - Unreleased in the U.S.
Duke Nukem
Insomnia
Crush 'Em
Kill the King
Dread and the Fugitive Mind
Never Say Die (Black Sabbath cover)
Moto Psycho
1000 Times Goodbye
Coming Home (ennenjulkaisematon U.S.A.:ssa)
Kick the Chair
Of Mice and Men
Kappaleet > CD 4

Intro/Rattlehead
Wake Up Dead
Hangar 18
Hook In Mouth
The Skull Beneath the Skin
The Conjuring
In My Darkest Hour
Devil's Island
Take No Prisoners
Peace Sells
Black Friday
It's Electric (Diamond Head cover, vierailijana Sean Harris)
Anarchy in the U.K. (Sex Pistols cover)
Holy Wars... The Punishment Due
Kappaleet > Disco 5 (DVD)

Intro/Holy Wars... The Punishment Due
Wake Up Dead
Hangar 18
Lucretia
Sweating Bullets
In My Darkest Hour
Tornado of Souls
Ashes in Your Mouth
Peace Sells
Anarchy in the U.K. (Sex Pistols cover)
Aiheesta muualla

Warchest Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Warchest Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Noël Bernard

Noël Bernard (aik. Bercovici, 25. helmikuuta 1925 – 23. joulukuuta 1981) oli romanialainen journalisti, joka oli töissä Radio Free Europen romaniankielisellä radioasemalla. Bernard kuoli syöpään, ja on väitettykenen mukaan? että Romanian salainen poliisi Securitate oli tappanut hänet kovan Nicolae Ceaușescun vastaisen kritiikin vuoksi.
Elämäkerta

Bercovici syntyi juutalaiseen perheeseen Romaniassa. Vuonna 1940 hän muutti perheineen Brittiläiseen Palestiinaan. Bercovici opiskeli matematiikkaa Jerusalemin yliopistossa, jossa tapasi tulevan vaimonsa Yvette Bourlan. Muutettuaan Lontooseen Bercovici muutti nimensä Bernardiksi ja meni töihin BBC:hen, jossa hän työskenteli romaniankielisellä osastolla.
Vuodesta 1953 Bernard työskenteli Länsi-Saksassa Radio Free Europessa romaniankielisellä osastolla, kunnes lähti vuonna 1958 ja muutti Roomaan perheineen. Bernard toimi journalistina Roomassa, kunnes palasi takaisin Lontooseen ja työskenteli Radio Press Internationalin listalla. Kahdeksan vuotta oltuaan Lontoossa Bernard muutti Müncheniin ja palasi Radio Free Europen romaniankieliselle osastolle kuolemaansa asti vuonna 1981.
Vuonna 1972 hän meni naimisiin Ioana Măgurăn kanssa, joka oli länteen vuonna 1970 loikannut entinen Romanian radion työntekijä.
Bernardin ollessa Radio Free Europen romaniankielisen osaston päällikkönä siitä tuli radioaseman suosituin kieli. Vuonna 1977 Bukarestissa tapahtui iso maanjäristys ja Bernard sai luvan 24-tuntiseen ohjelmaan. Bernardin johdossa ohjelmissa hyökättiin Romanian diktaattori Nicolae Ceaușescua ja hänen nepotististä valtaansa vastaan.
Romanian salainen poliisi Securitate yritti päästä eroon Bernardista ja romaniankielisestä RFE:n ohjelmistosta.
Bernard kuoli vuonna 1981 syöpään. Vaimo Ioana Măgură muutti Kaliforniaan ja jatkoi miehensä työtä. Măgurăn mielestä Securitate surmasi Bernardin altistamalla tämän säteilylle, ja hän yhdisti kuoleman RFE:n toimittajien Cornel Chiriacin ja Vlad Georgescun kuolemantapauksiin. Myös Bulgarian salainen poliisi oli surmannut vuonna 1978 bulgarialaisen toimittajan Georgi Markovin.
Noël Delberghe

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Noël Delberghe vuonna 1919. |  Noël Delberghe vuonna 1919. |  Noël Delberghe vuonna 1919. |  |
Maa:  Ranska
Miesten vesipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | vesipallo |  |
Noël Delberghe (25. joulukuuta 1897 – 15. syyskuuta 1965) oli ranskalainen vesipalloilija, joka oli mukana Ranskan kultaa voittaneessa joukkueessa Pariisin olympialaisissa 1924. Hän pelasi turnauksessa kaikki viisi ottelua ja teki yhden maalin.
Aiheesta muualla

Databaseolympics.com
Ole Sohn

| Ole Sohn |
| --- | --- |
 Sohn vuonna 2006.
Tanskan elinkeino- ja kasvuministeri
 Helle Thorning-Schmidtin I hallitus 3. lokakuuta 2011 – 16. lokakuuta 2012  
Edeltäjä:  Brian Mikkelsen
Seuraaja:  Annette Vilhelmsen
Kansankäräjäedustaja
 1998–2015  
Tanskan kommunistisen puolueen puheenjohtaja
 1987–1991  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ole Christian Liep Sohn
Syntynyt: 12. syyskuuta 1954 (ikä 70) Torsted, Tanska
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit (2014–)
Muut puolueet:  Sosialistinen kansanpuolue (1992–2014) Tanskan kommunistinen puolue (vuoteen 1992)
Ole Christian Liep Sohn (s. 12. syyskuuta 1954 Torsted) on tanskalainen kirjailija, kirjankustantaja ja poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1998–2015 ja toiminut Tanskan elinkeino- ja kasvuministerinä 2011–2012.
Sohn aloitti poliittisen uransa kommunistisen puolueen riveissä, ja toimi puolueen puheenjohtajana vuosina 1987–1991. Vuonna 1992 hän siirtyi sosialistiseen kansanpuolueeseen ja vuonna 2014 hänestä tuli sosiaalidemokraatti.
Aiheesta muualla

Ole Sohn Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ole Sohn Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Jørgen Jensen | Tanskan kommunistisen puolueen puheenjohtaja 1987–1991 | Seuraaja: Henrik Stamer Hedin (2003) |
Niemisjärvi (järvi Hankasalmella)

| Niemisjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Hankasalmi
Koordinaatit:  62°16′21″N, 26°22′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Niemisjärven valuma-alue (14.38)
Laskujoki:  Janholanjoki 
Järvinumero:  14.382.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,9 m  
Pituus:  4 km  
Leveys:  2,4 km  
Rantaviiva:  39,4478 km  
Pinta-ala:  8,11518 km²  
Tilavuus:  0,0190578 km³  
Keskisyvyys:  2,35 m  
Suurin syvyys:  12,37 m  
 fiNiemisjärvi 
Niemisjärvi  on Keski-Suomessa Hankasalmen Niemisjärvellä ja hieman Kangasniemen puolellakin sijaitseva järvi, joka kuuluu Kymijoen vesistöön. Järvi on nykyään kahtena erillisenä järvialtaana, mutta ennen järvenlaskua se oli yhtenäinen järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 810 hehtaaria eli 8,1 neliökilometriä. Se on 7,7 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Järvi on järvenlaskun seurauksena kuroutunut kahdeksi järvialtaaksi, joita kutsutaan tässä eteläiseksi- ja pohjoiseksi järvialtaaksi. Järvialtaat yhdistyvät toisiinsa Halttulan ja Läsänkylän välissä sijaitsevan kapean salmen kautta.
Pohjoinen järviallas on 3,9 kilometriä pitkä ja 2,3 kilometriä leveä. Se on luode-kaakko-suuntaisten harju- tai moreenimuodostelmien vuoksi muodoltaan rikkonainen. Harjanteet muodostavat pitkiä niemiä, jotka työntyvät järvenselälle. Sellaisia ovat 800 metriä pitkä Purrinniemi, jonka länsipuolelle jää yhtä pitkä lahti, 1,9 kilometriä pitkä Ilostenniemi, jonka länsipuolelle jää saman mittainen Paasilahti ja itäpuolelle Häpöniemen väliin 850 metriä pitkä Halttulanlahti. Järven pohjaa halkoo 1,6 kilometriä pitkä vedenalainen harjanne, josta vedenpinnalle pilkistää 600 metriä pitkä Lehtoniemensaari.
Eteläinen järviallas on pohjoisen allasta kapeampi. Se muodostuu lahtimaisista järvenosista ja niiden välisestä kapeikosta. Jos Pukkilansalmesta alkavaa järvenosaa tulkitaan pääaltaaksi, on siitä etelään 1,2 kilometriä työntyvä Jouslahti nimensä mukainen lahti, jolla on yli 400 metriä leveyttä. Jouslahdelta järven pääallas jatkuu kilometrin verran itään ja kääntyy parin kilometrin mittaisena kaakkoon. Eteläosa on täällä yli 800 metriä leveä ja siitä erottuu sen eteläpäässä pieni Kylmälahti ja pohjoisessa Taipaleenlahti.
Järvessä on laskettu olevan kuusi saarta. Niiden yhteispinta-ala on 7,0 hehtaaria, mikä on noin 0,8 % järven kokonaispinta-alasta. Lehtoniemensaari on yli 5,5 hehtaaria ja se on sekä suojeltu että autio saari. Muista saarista yksi sijaitsee järven eteläosassa ja muut pohjoisosan kaakkoispään lahdella. Ne ovat kaikki yli aarin kokoisia, mutta Koiralahdella sijaitsee vielä hehtaarin kokoinen saari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 19 miljoonaa kuutiometriä eli 0,019 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 12,4 metriä. Syvin kohta sijaitsee eteläosan Jouslahdessa. Eteläosan kaakkoispäässä on laaja yli yhdeksän metrin syvänne, jossa on yli 10 metrin kohta, ja pohjoisosan länsirantaa seuraa yli 6 metriä syvä syvänne, jossa on pitkä yli 8 metriä syvä kohta.
Järven rantaviivan pituus on 39 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 2,0 kilometriä. Järven lähiympäristö on alavaa tasankoa eikä siellä esiinny korkeita mäkiä. Rannoista noin puolet ovat peltomaata ja loput metsämaata. Suorantoja on vain muutamassa kohdassa. Niemisjärven taajama sijaitsee pohjoisosassa Sahanlahden rannassa ja muualla järvellä asutus on haja-asutusta. Vapaa-ajan asuntoja on pohjoisosassa alle 40 ja eteläosassa noin 60. Niille johtaa tiet tulevat Niemisjärven taajamasta alkavalta yhdystieltä 6183 ja Läsänkylän tai Halttulan kulmakunnan kautta kulkevilta kyläteiltä. Niemiskylän kautta kulkee valtatie 9 ja aivan Sahanlahden rantaa viistää Jyväskylä–Pieksämäki-rautatie ja sen rannan lähellä sijaitsee Niemisjärven rautatieasema.
Historiaa

Järvellä on suoritettu järvenlasku. Ensimmäiset valmistelut sen suorittamiseksi alkoivat vuonna 1930, kun hankkeen edusmiehet hakivat 30.4.1932 muiden osakkaiden puolesta sekä Niemisjärvelle että Pieni-Kaihlaselle laskulupaa. Asian asiakirjoja ei ole ollut käytettävissä, mutta ELY-keskuksen tiedotteen mukaan järvenlasku on toimeenpantu 1930-luvulla. Kansalaisen karttapaikan rinnevarjostus-toiminnon mukaan järvien ranta olisi aikaisemmin sijainnut ylempänä. Kartalla näkyy selvästi rantavallit esimerkiksi ylimmän järvenosan etelärannalla Ilostenniemellä, Haapaniemellä ja niiden välissä Hiekkalahdella. Erityisen voimakas muutos tapahtui nykyisen Pukkilan- eli Ilostensalmessa, joka kapeni 270 metriä leveästä vain 10 metriä leveään salmeen. Laskujokea ja sen alapuolisia vesireittejä on myös muokattu uittojärjestelyissä. Tällaisten väylien kunnostustöitä suoritettiin myös 1930 luvulla, koska Oy Uittojärjestely Ab anoi niiden lopputarkastusta vuonna 1932.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Niemisjärven valuma-alueella (14.38), jonka Niemisjärven alueeseen (14.382) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,9 metriä mpy.
Niemisjärven alueella on seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavin on Rutajärvi (100 ha), joka laskee Niemisjärven eteläpäähän Halttulanjokea myöten. Rutajärveen laskevat pieni Rahulampi (1 ha) ja suuri Saarilampi (19 ha). Niemisjärven järvialtaiden välissä sijaitsee pohjoiseen laskeva Mikonlampi (7 ha), jonka kautta menevät myös siihen laskevan Keskisen (9 ha) ja Ylemmäisen (14 ha) vedet. Eteläisen järvialtaan itärantaan laskee yksinään Hepolampi (1 ha).
Järvi saa pääosan vedestään Kärjenjärven valuma-alueelta (14.386), missä sijaitsee esimerkiksi Kärjenjärvi (90 ha), joka laskee eteläosan Kylmälahden suuhun, ja Iso-Sinisen valuma-alueelta (14.385), missä sijaitsee Iso-Sininen, ja Läämingin alueelta (14.383), missä sijaitsevat Lääminki (461 ha) ja Iso-Paihmas (109 ha), ja jotka laskevat Rutajärveen tai Halttulanjoen kautta Niemisjärven eteläosan eteläpäähän.
Järven vesireitin laskujoki Janholanjoki lähtee pohjoisen järvialtaan länsirannasta ja se virtaa ensin Pieni-Kaihlasen läpi ja jatkaa Niemenjokena Iso-Kaihlaseen, ja jatkaa sitten vielä Rusilanjokena Kynsiveden (5 413 ha) eteläpäähän Kynsilahteen.
Noël Godin

Noël Godin 2003 (kameraan katsova henkilö vasemmalla)
Noël Godin (s. 13. syyskuuta 1945) on belgialainen kirjailija, kriitikko ja näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti maailmanvaikuttajien kakutuksista. Godin kakkusisseineen sai laajalti huomiota ympäri maapallon kakuttaessaan Microsoftin toisen perustajan Bill Gatesin Brysselissä 1998. Godin on ilmoittanut tavoitteekseen kakuttaa mahdollisimman monta tunnettua vaikuttajaa.
Godinin ensimmäiseksi uhriksi joutui ranskalainen kirjailija Marguerite Duras. Tämän jälkeen Godin on kakuttanut ryhmineen useita muita tunnettuja henkilöitä, joita ovat muun muassa koreografi Maurice Bejart, ranskalainen televisioankkuri Patrick Poivre d'Arvor, ranskalainen poliitikko Nicolas Sarkozy ja elokuvaohjaaja Jean-Luc Godard. Godinin uhriksi on toistuvasti joutunut ranskalainen Bernard-Henri Lévy.
Godin, joka tunnetaan myös salanimellä Georges Le Gloupier, on innostanut monia henkilöitä ympäri maapallon kakuttamaan kuuluisia henkilöitä. Godinin "kakkusisseihin" kuuluu lukuisa joukko ihmisiä. Esimerkiksi Bill Gatesin kakutukseen osallistui 32 henkilöä.
Godin tunnetaan myös näyttelijänä ja kirjailijana.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Kakutuksella kerätään huomiota
Pie Throwin' Man: Fighting the power with cream tartlets (englanniksi)
Pie-throwing anarchist Noel Godin of Brussels (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
He Plasters Paris' Elite With Cream Pies (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Noël Godin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nuceria

Nuceria (lat.; m.kreik. Νουκερία, Nūkeria tai Noukeria) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Nuceria, kaupunki Aemiliassa Gallia cispadanassa
Nuceria, kaupunki Bruttiumissa Italiassa
Nuceria, kaupunki Campaniassa Italiassa, nykyinen Nocera Inferiore
Nuceria, kaupunki Umbriassa Italiassa, nykyinen Nocera Umbra
Nubianvilliaasi

| Nubianvilliaasi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kavioeläimet Perissodactyla
Heimo::  Hevoseläimet Equidae
Suku::  Equus
Laji::  Afrikanvilliaasi asinus
Alalaji::  africanus
Kolmiosainen nimi
 Equus asinus africanus  Heuglin & Fitzinger, 1866 
Synonyymit
 Equus africanus africanus 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nubianvilliaasi (Equus asinus africanus) on afrikanvilliaasin alalaji, joka elää Nubian vuoristoisilla aavikkoaroilla Sudanin itäosissa. Se on säkäkorkeudeltaan n. 120 cm, ja se muistuttaa kesyaasia. Hartioiden tumma ristikuvio on erittäin selvä, mutta jalkojen raidat puuttuvat usein kokonaan. Kesyaasit polveutuvat nubianvilliaasista ja atlasvilliaasista.
Nubianvilliaasi on uhanalainen. Vuonna 1970 sen kannaksi arvioitiin 1 500 yksilöä, mutta vuonna 1979 niitä tavattiin luonnossa enää vain noin 200–300 yksilöä.
O (kana)

お hiraganalla tai オ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan /o/, ja ne ovat kana-aakkostojen viidennellä sijalla e- ja ka-tavujen välissä.
Alkuperä

Hiragana お ja katakana オ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 於.
Latinisaatio

Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei-shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « o ».
Kirjoitus

Hiragana お kirjoitetaan kolmella vedolla:
Vaakaveto vasemmalta oikealle.
Pitkä pystysuorana alkava ensimmäisen vedon lävistävä veto, joka kääntyy alhaalla vasemmalle ja tekee pitkän kaaren yläkautta oikealle alas.
Pieni diagonaalinen veto merkin oikeaan yläreunaan.
Katakana オ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Vaakaveto vasemmalta oikealle.
Ensimmäisen vedon lävistävä pystysuora veto, joka päättyy pieneen koukkuun vasemmalle.
Diagonaalinen veto ylhäältä alas ja oikealta vasemmalle edellisten vetojen yhtymäkohdasta.
Tietotekniikassa

Unicode-merkinnät:
お (suuri merkki): U+304A
オ (suuri merkki): U+30AA
ぉ (pieni merkki): U+3049
ォ (pieni merkki): U+30A9
Vetojen järjestys merkille お.
Vetojen järjestys merkille オ.
Nivelkotilot

| Nivelkotilot |
| --- | --- |
 Tonicella lineata -nivelkotilo päältä nähtynä.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Nivelkotilot Polyplacophora  Gray, 1821
Katso myös
   Nivelkotilot Wikispeciesissä   Nivelkotilot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nivelkotilot (Polyplacophora) on yksi nilviäisten pääjakson luokista.
Nivelkotilot ovat merieläimiä, joiden kuori muodostuu kahdeksasta erillisestä, toisiinsa niveltyvästä kalkkisesta kuorilevystä, jotka kattavat tarkkaan pohjassa liikkuvan eläimen yläpinnan.  Kuorilevyjä pitää yhdessä niitä ympäröivä sitkeä vaippareunus (perinotum). Alapinnalla on voimakas jalka, jolla nilviäinen liikkuu hitaasti pohjassa ja jolla se voi takertua tiukasti alustaansa.  Jalkaa ympäröivät kidusrivit. Jalkaan liittyy välittömästi nivelkotilon pää. Nivelkotilolla on raastinkieli (radula), joka voi kattaa kolmanneksen alapinnasta.  Sukupuolet ovat yleensä erilliset ja hedelmöitys on ulkoinen, mutta myös parittelevia lajeja tunnetaan.
Nivelkotiloja tunnetaan noin 750 lajia. Useimmat elävät matalassa vedessä tai vuorovesirannoilla, tyypillisesti kalliopohjilla, kivien alla tai halkeamissa.  Jotkut lajit elävät syvemmällä, jopa 6 000 metrissä. Poikkeuksellisen suuri nivelkotilo on 33 senttimetrin pituinen Cryptochiton stelleri.
Luokittelu

Nivelkotilot (Polyplacophora)
Alaluokka: Neoloricata
Lahko: Chitonida
Alalahko: Piikkikitonit (Acanthochitonina)
Yläheimo: Cryptoplacoidea
Heimo: Acanthochitonidae
Heimo: Choriplacidae
Heimo: Cryptoplacidae
Heimo: Hemiarthridae
Heimo: †Makarenkoplacidae
Yläheimo: Mopalioidea
Heimo: Mopaliidae
Heimo: Schizoplacidae
Heimo: Tonicellidae
Alalahko: Hammasreunakitonit (Chitonina)
Yläheimo: Chitonoidea
Heimo: Callistoplacidae
Heimo: Callochitonidae
Heimo: Chaetopleuridae
Heimo: Chitonidae
Heimo: Ischnochitonidae
Heimo: Loricidae
Heimo: †Ochmazochitonidae
Heimo: †Spinochitonidae
Yläheimo: Schizochitonoidea
Heimo: Schizochitonidae
Lahko: Lepidopleurida
Alalahko: †Cymatochitonina
Heimo: †Acutichitonidae
Heimo: †Cymatochitonidae
Heimo: †Gryphochitonidae
Heimo: †Lekiskochitonidae
Heimo: †Permochitonidae
Alalahko: Sileäreunakitonit (Lepidopleurina)
Heimo: Abyssochitonidae
Heimo: †Camptochitonidae
Heimo: †Glyptochitonidae
Heimo: Hanleyidae
Heimo: Leptochitonidae
Heimo: †Mesochitonidae
Heimo: Nierstraszellidae
Heimo: Protochitonidae
Alaluokka: †Palaeoloricata
Lahko: †Chelodida
Heimo: †Chelodidae
Lahko: †Septemchitonida
Heimo: †Gotlandochitonidae
Heimo: †Helminthochitonidae
Heimo: †Septemchitonidae
Incertae sedis
Heimo: †Haeggochitonidae
Heimo: †Ivoechitonidae
Heimo: †Olingechitonidae
Heimo: †Scanochitonidae
Orosu

| Оросу Ороһу |
| --- | --- |
 Koordinaatit: 63°31′N, 120°11′E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Sahan tasavalta
Piiri:  Verhneviljuiskin ulus
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  Maalaiskunta (nasleg)
 – Kylähallinnon johtaja:  Valeri Afanasjevitš Byrdakarov 
Väkiluku (2001):  762
Aikavyöhyke:  UTC+9 (MSK+6)
Suuntanumero(t):  +7(41133)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orosu (ven. Оросу) tai Orohu (jak. Ороһу) on  maalaiskunta (nasleg) ja sen keskuskylä Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Orohun kylä sijaitsee 25  kilometriä piirikeskuksesta Verhneviljuiskista itään.
Orosun alueella harjoitetaan nautakarjan ja hevosten hoitoa, jotka tuottavat maitotaloustuotteita ja lihaa. Lisäksi harjoitetaan myös vihannestenviljelyä. Kylässä on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveyskeskus ja kauppa.
Asukasluvun kehitys:
700 (1989)
762 (2001)
Ninka Reittu

| Ninka Reittu |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1982 (ikä 41–42) Joensuu
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, kuvataiteilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Palkinnot
 Pohjois-Karjalan taidepalkinto (2015) Kaarina Helakisa -palkinto (2018) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ninka Reittu (s. 1982 Joensuu) on suomalainen lastenkirjailija, kuvataiteilija ja sarjakuvapiirtäjä.
Reittu opiskeli peruskoulun jälkeen ensin kivisepäksi ja sen jälkeen Karelian ammattikorkeakoulussa kuvataiteilijaksi. Hän opetti Joensuun seudun kansalaisopistossa 2003–2014 ja on sittemmin toiminut vapaana taiteilijana. Hänen tuotantoaan on käännetty koreaksi, norjaksi, ranskaksi, ruotsiksi, saksaksi, serbiaksi, tanskaksi, tšekiksi, turkiksi ja venäjäksi.
Reitun teos Sinä olet superrakas oli ehdolla ​lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandian saajaksi vuonna 2017. Vuonna 2018 Reittu sai Kaarina Helakisa -palkinnon.
Reittu asuu Liperissä. Hän sai Pohjois-Karjalan taidepalkinnon 2015, Kotiseutu-uutisten Vuoden teko -palkinnon 2017 ja Pohjois-Karjalan kirjailijayhdistys Ukrin myöntämän Vuoden kynä -palkinnon 2021.
Tuotanto > Kirjailijana

Messi ja Mysteeri: Kaikki järjestyy!.  Helsinki:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-27554-1.
Messi ja Mysteeri: Käpälät kohti seikkailua!.  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-28240-2.
Messi ja Mysteeri: Kattiralli.  Helsinki:  Otava, 2015.  ISBN 978-951-1-29100-8.
Sinä olet superrakas.  Helsinki:  Otava, 2017.  ISBN 978-951-1-30999-4.
Oma rakas supernapa.  Helsinki:  Otava, 2018.  ISBN 978-951-1-32578-9.
Silloin kun on superolo.  Helsinki:  Otava, 2019.  ISBN 978-951-1-34516-9.
Ystäväni Pulla Vehnänen.  Helsinki:  Otava, 2021.  ISBN 978-951-1-39212-5.
Pulla Vehnänen ja yö puumajassa.  Helsinki:  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-43971-4.
Tuotanto > Kuvituksia

Tarja Makkonen: Önnö ja kirjava kissa.  Hämeenlinna:  Karisto, 2013.  ISBN 978-951-23-5624-9.
Kreetta Onkeli: Selityspakki.  Helsinki:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-26597-9.
Hannele Lampela: Prinsessa Pikkiriikki.  Helsinki:  Otava, 2016.  ISBN 978-951-1-29577-8.
Hannele Lampela: Prinsessa Pikkiriikin talvi.  Helsinki:  Otava, 2017.  ISBN 978-951-1-31118-8.
Hannele Lampela: Prinsessa Pikkiriikin astetta paremmat iltasadut.  Helsinki:  Otava, 2018.  ISBN 978-951-1-32590-1.
Hannele Lampela: Prinsessa Pikkiriikki ja huutava vääryys.  Helsinki:  Otava, 2019.  ISBN 978-951-1-33556-6.
Hannele Lampela: Prinsessa Pikkiriikin kesä.  Helsinki:  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-35677-6.
Kirsti Manninen: Pandakaksoset joulun jäljillä: 24 tarinaa joulun odotukseen.  Helsinki:  Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-36092-6.
Hannele Lampela: Prinsessa Pikkiriikki valloittaa maailman.  Helsinki:  Otava, 2021.  ISBN 978-951-1-37700-9.
Hannele Lampela: Prinsessa Pikkiriikki ja (kaamea) totuus vauvoista.  Helsinki:  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-39401-3.
Hannele Lampela: Prinsessa Pikkiriikin hiukkasen hurjat sadut.  Helsinki:  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-40579-5.
Panoptikon

Jeremy Benthamin vuonna 1791 suunnittelema Panoptikon
Panoptikon on filosofi Jeremy Benthamin 1700-luvun lopussa kehittämä vankilatyyppi. Siinä vankeja pystytään tarkkailemaan helposti ilman, että vangit tietävät, milloin heitä tarkkaillaan. Panoptikon-periaatetta on käytetty myös psykiatrisissa sairaaloissa.
Panoptikon on monikerroksinen, lieriömäinen rakennus. Sellit on sijoitettu kerroksiin rakennuksen ulkokehälle, ja niiden keskiosan puoleinen seinä on kokonaan kalteroitu tai muuten läpinäkyvä. Sellikehän sisäpuolella on avoin tila, jonka keskellä, rakennuksen pystyakselin kohdalla, on monikerroksinen tarkkailutorni. Rakennuksen muodon ansiosta tornista nähdään kaikkien sellien perälle asti.
Yhdysvaltain viimeinen panoptikon-tyyppinen vankila, Statevillen vankilan F-rakennus, suljettiin vuoden 2016 lopulla. Vankila otettiin käyttöön vuonna 1925, ja sen keskellä oleva torni oli alun perin aseistettu.
Oldsmobile Omega

| Oldsmobile Omega |
| --- | --- |
 Kolmas sukupolvi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Oldsmobile
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1973–1984
Luokka:  C-segmentti
Seuraaja:  Oldsmobile Cutlass Calais
Oldsmobile Omega on C-segmentin auto, jota General Motors valmisti Oldsmobile-brändin alla vuosina 1973–1984. Autoa valmistettiin kolmea sukupolvea, ja se käytti GM X -pohjalevyä.[lähde? ]
Galleria

Ensimmäinen sukupolvi
(1973–1974)
Toinen sukupolvi
(1975–1979)
Kolmas sukupolvi
(1980–1984)