stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johan Granlund

Johan Granlund (11. helmikuuta 1798 Koivulahti – 20. tammikuuta 1876 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja Vaasan hovioikeuden asessori.
Granlundin vanhemmat olivat Vöyrin kappalainen Vilhelm Granlund (1739–1814) ja Klara Margareta Holstius. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1817 ja suoritti Uppsalan yliopistossa tuomarintutkinnon 1820. Granlund sai varatuomarin arvon 1824.
Granlund oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1827–1832, kirjaajana 1832–1834, aktuaarina 1834, ylimääräisenä viskaalina 1834–1835, notaarina 1835–1843, varakanneviskaalina 1843–1844, sihteerinä 1844–1847, hovioikeuden apujäsenenä 1842–1847 ja asessorina 1847–1858. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1858–1867.
Granlund oli naimisissa vuodesta 1849 Lovisa Aurora von Kræmerin kanssa.
Joseph Höffner

Joseph Höffner (24. joulukuuta 1906 – 16. lokakuuta 1987) oli katolisen kirkon saksalainen pappi, joka toimi Kölnin arkkipiispana vuosina 1969–1987. Hän vetäytyi kuukautta ennen kuolemaansa, ja häntä seurasi Joachim Meisner. Hän oli kardinaali vuodesta 1969 ja osallistui siten vuoden 1978 kahteen konklaaviin. Hän toimi Saksan piispainkonferenssin puheenjohtajana vuosina 1976–1987.
Höffner vihittiin papiksi 30. lokakuuta 1932 ja piispaksi 14. syyskuuta 1962. Hän toimi Münsterin hiippakunnan piispana vuosina 1962–1969. Hänet julistettiin vuonna 2003 postuumisti vanhurskaaksi kansakuntien joukossa.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Joseph Cardinal Höffner (englanniksi)
Joseph Horovitz

Joseph Horovitz (26. toukokuuta 1926 Wien, Itävalta – 9. helmikuuta 2022) oli brittiläinen säveltäjä.
Horovitz muutti Englantiin perheensä kanssa vuonna 1938. Saatuaan musiikin kandidaatin arvon Oxfordin yliopistosta hän opiskeli Gordon Jacobin johdolla Royal College of Musicissa ja myöhemmin Nadia Boulangerin johdolla Pariisissa. Horovitzin tuotantoon kuuluu balettia, oopperaa, konserttoja, kamarimusiikkia sekä vaski-, puhallinyhtye- ja kuoroteoksia. Hän on tehnyt myös kymmeniä teoksia televisiota varten. Hän on Royal College of Musicin Fellow ja on saanut kaksi Ivor Novello -palkintoa. Vuonna 2002 hän sai Italiasta Nino Rota -palkinnon ja vuonna 2007 Itävallan tieteen ja taiteen kunniaristin ensimmäisessä luokassa. Vuonna 2008 hän sai Walter Willson Cobbett -mitalin palveluksistaan kamarimusiikin alueella.
Aiheesta muualla

Joseph Horovitz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Juho Sillanpää

Juho Hermanni (Jussi) Sillanpää (s. 7. elokuuta 1938 Kauhajoki) on suomalainen maanviljelijä ja poliitikko. Sillanpää toimi kansanedustajana vuosina 1987–1991 edustaen Vaasan läänin vaalipiiriä ja kuului Keskustan eduskuntaryhmään.
Sillanpää suoritti maamieskoulun vuonna 1960 ja työskenteli maanviljelijänä Kauhajoella. Kunnallispolitiikassa hän on ollut mukana toimimalla Kauhajoella sekä jäsenenä että puheenjohtajana kunnanvaltuustossa ja kunnanhallituksessa. Sillanpää toimi presidentinvaalin valitsijamiehenä vuosien 1982 ja 1988 presidentinvaaleissa.
Sillanpään vanhemmat olivat maanviljelijä Joonas Sillanpää ja emäntä Maria Paski. Vuonna 1991 Sillanpäälle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.
Jos nukun kiltisti sohvalla...

| Jos nukun kiltisti sohvalla> .. Pete Seppälä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. lokakuuta 2006
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Sami Lehto, Kristian Maukonen, Lari Takala
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 44.59
 Levy-yhtiö: Sony BMG Music Entertainment
Jos nukun kiltisti sohvalla... on suomalaislaulaja Pete Seppälän debyyttialbumi, joka julkaistiin Suomen Sony BMG:n kautta 25. lokakuuta 2006.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Neljä seinää” ja ”Petterin jukeboksi”. Sävellyksiä levylle ovat tehneet mm. Petri Munck, Kristian Maukonen ja Sengi Lukangu. Sanoituksista suuri osa on Peten omia (kappaleet 1, 3, 6, 12) tai Peten ja muiden sanoittajien yhteistyötä (2, 4, 5). Tekstit ovatkin levyllä tärkeässä roolissa, eli laulut kertovat hyvin erilaisia, sekä herkkiä että humoristisia tarinoita. ”Sitruunaperhonen”, joka sai ensiesityksensä syksyn 2006 Elämä Lapselle -konsertissa, kertoo leukemiaan kuolleesta pikkutytöstä, ”Petterin jukeboksi” taas kaveriporukan perjantai-illanvietosta. Levyn nimikappale luettelee kliseitä, joita ihmiset lausuvat toisilleen baareissa (”Tulisitko jatkoille jos nukun kiltisti sohvalla?”), mutta kertoo samalla tarinaa rakastumisesta, kun se viimeisin seuraksi lähtenyt tyttö jääkin vierelle pidemmäksi aikaa.
”Vuodenajat vaihtuu” -balladissa on pelkkä pianosäestys, jonka Lenni-Kalle Taipale soitti kansitekstien mukaan ensimmäisellä otolla nauhalle. Muut kappaleet ovat rentoa pop-rockia, ja Seppälä yhtyeineen esittää niitä keikoilla selvästi raskaampina rock-versioina.
Kappaleet

Petterin jukeboksi – 3.07
Neljä seinää – 4.02
Jos nukun kiltisti sohvalla... – 3.18
Sitruunaperhonen – 3.54
Kolme toivetta – 3.55
Vaahtokarkkilauseita – 4.22
Iholle – 3.16
Aamukuuteen – 3.39
Ikävöin – 3.37
Neljään valokuvaan – 3.33
Maanantai – 3.15
Vuodenajat vaihtuu – 4.55
Aiheesta muualla

Albumin arvostelu findance.comissa
Näytepätkät kappaleista (Arkistoitu – Internet Archive)
Julian Simon

Julian Simon voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Julián Simón, espanjalainen ratamoottoripyöräilijä
Julian Lincoln Simon, yhdysvaltalainen professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Julian Simon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jos mä oon oikee

| ”Jos mä oon oikee” Sanni |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Sotke mut
 Julkaistu: 18. kesäkuuta 2013 
 Kesto: 04.08
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Sannin muut singlet
| ”Prinsessoja ja astronautteja” 2013 | ”Jos mä oon oikee” 2013 | ”Me ei olla enää me” 2013 |
”Jos mä oon oikee” on Sannin kappale, joka julkaistiin hänen toisena singlenä 18. kesäkuuta 2013. Sanoituksiltaan kappale kertoo siitä, kun jokaisella on tarvetta tulla kohdatuksi.
Kappaleelle tehty musiikkivideo julkaistiin 4. heinäkuuta 2013. Videolla Sannin näyttelemä roolihahmo viettää rakkaudentäyteisiä hetkiä vaalean miehen seurassa. Video kuvattiin Helsingissä.
”Jos mä oon oikee” ei ole saavuttanut debyyttisinglen kaltaista suosiota, Latauslistalla se saavutti 19. sijan. Radiolistalla kappale saavutti korkeimman sijoituksensa, 19, vasta kesäkuussa 2014.
Kappaleet

Jos mä oon oikee – 4.08
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: 19 
Radiolista: 19
Juho Sinnemäki

Juho Sinnemäki (11. heinäkuuta 1866 Lapua – 14. marraskuuta 1923 Lapua) oli suomalainen maanviljelijä ja kunnallismies, herastuomari ja aikansa keskeisiä herännäisvaikuttajia Lapuan Hellanmaasta.
Juho Sinnemäen isä oli talollinen Jaakko Matinpoika Sinnemäki (1820–1893), jota Olavi Kares on luonnehtinut koko Lapuan herännäisyyden merkittävimmäksi mieheksi 1880-luvulla ja 1890-luvun alussa. Juho Sinnemäki oli naimisissa herännäisjohtaja Juho Malkamäen tyttären Kreetan kanssa. Heidän seitsemästä eloon jääneestä lapsestaan vanhin poika oli pappi ja kirjailija Jussi Sinnemäki.
Sinnemäen sopusuhtaisen uusklassisistisesta talosta tuli jo Jaakko-isännän aikana heränneiden vakinainen seurapaikka. Juhon aikana seurat kasvoivat entistä suuremmiksi. Seuravieraina olivat monesti Juho Malkamäki ja Wilhelmi Malmivaara. Vuonna 1901 Sinnemäessä pidettiin Herättäjäjuhlat, joka on jäänyt historiaan Juhani Ahon Uuteen Kuvalehteen kirjoittaman reportaasin ansiosta. Samassa yhteydessä Ahon puoliso Venny Soldan-Brofeldt valmisti ensimmäisen version Seurat-maalauksestaan.
Juho Sinnemäellä oli lukuisia seurakunnallisia ja kunnallisia luottamustehtäviä. Lautamiehenä hän oli yhtäjaksoisesti 1905–1923 ja sai tästä tunnustuksena herastuomarin arvon. Kun Lapualle perustettiin vuonna 1916 kunnanvaltuusto, Sinnemäestä tuli ensimmäisen valtuuston jäsen. Hänet valittiin myös kunnallislautakuntaan ja raittiuslautakuntaan. Jo vuosisadan alussa hän toimi muun muassa holhouslautakunnassa ja vaivaishoitolautakunnassa. Lapuan Säästöpankin hallitukseen hän kuului yli 20 vuotta sen perustamisesta 1901 lähtien.
Kirkkoneuvostoon Sinnemäki valittiin poikkeuksellisen nuorena, vain 31-vuotiaana 1897. Hän oli mukana myös Kustannusosakeyhtiö Herättäjässä sekä Karhunmäen kristillisen kansanopiston suunnittelutoimikunnassa ja sen johtokunnassa alusta saakka kuolemaansa asti 1914–1923.
Viljelijänä Sinnemäki oli uudistushenkinen. Hän peri 1893 puolet Sinnemäen kotitilasta isännöitäväkseen. Kolmen vuosikymmenen aikana hän laajensi viljelyksiä ja hoiti taloaan huolellisuudella, täsmällisyydellä ja otti osaa myös maatalouden uudistusrientoihin järjestötasolla..
Joensuun seudun kansalaisopisto

Kansalaisopiston päätoimipiste on Wivi Lönnin suunnittelemassa vanhassa yhteiskoulun rakennuksessa.
Joensuun seudun kansalaisopisto on Joensuun, Kontiolahden, Liperin, Polvijärven ja Outokummun yhteinen vapaan sivistystyön oppilaitos, joka aloitti toimintansa vuonna 2006. Sitä ennen opisto toimi suppeammalla alueella nimellä Joensuun vapaaopisto. [lähde? ] Opiston rehtori on Tero Väänänen.
Opisto oli vuonna 2014 Suomen viidenneksi suurin kansalaisopisto, jolloin siellä opiskeli lähes 20 000 opiskelijaa. Päätoimisia työntekijöitä oli 20 ja tuntiopettajia lähes 300 samana vuonna.
Opiston päätoimipaikka on Papinkadulla Joensuun yhteiskoulun lukion rakennuksessa. Koulukadun puoleisten kansalaisopiston tilojen saneeraus valmistui 2009 ja lukion tilojen 2015. [lähde? ]
Opiston alkuaikoihin vaikutti merkittävästi runoilija ja kansansivistystyön edistäjä Olla Teräsvuori, joka toimi opiston johdossa vuodesta 1922. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Joensuun seudun kansalaisopisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Jukka Turunen (muusikko)

Jukka Turunen on suomalainen basisti, kuvataiteilija ja runoilija. Hän on syntynyt vuonna 1963 Heinävedellä.
Hän soitti Electric Blue Peggy Sue and the Revolutionions from Mars -yhtyeessä vuosina 1986–1994 käyttäen taiteilijanimeä Kale. Tätä ennen hän oli soittanut yhtyeissä Xböö ja Après Demain, joista jälkimmäinen julkaisi singlen Johanna-yhtiön kautta. 1990-luvun puolivälissä hän soitti hetken aikaa trip hop yhtye Bright Peoplessa kunnes muutti New Yorkiin vuonna 1996. 1980- ja 1990-luvuilla Turunen on sanoittanut joitain kappaleita Radiopuhelimet-yhtyeelle. Vuonna 2008 hän julkaisi omakustanteena runokirjan Integroitunut ihmissyöjä, joka sisältää muun muassa islam-kriittisiä runoja.
Jouko Färd

Jouko Joel Färd (7. heinäkuuta 1944 Pori – 3. maaliskuuta 2019 Pori) oli suomalainen opettaja, toimittaja ja urheiluselostaja. Färd aloitti työnsä Yleisradion uutisavustajana opettajantyönsä ohessa vuonna 1969. Sittemmin hän toimi Ylen radiotoimittajana ja selostajana vuoteen 2017 saakka. Färd teki juttuja ja uutisia muun muassa ohjelmiin Kuukauden urheilija, Aamun pulssi, Perjantaipaketti, Lomaradio sekä Lauantairastit ja teki otteluselostuksia. Ylen ulkopuolella Färd on kirjoittanut juttuja lehtiin kuten Porin Lehti, Porin Sanomat, Uusi Aika, Uusi Suomi ja Iltalehti sekä useisiin urheilun erikoisjulkaisuihin. Färd oli myös Yleisradion TV-selostaja Moskovan olympiakisoissa 1980. Färd oli koulutukseltaan opettaja, ja hän opetti synnyinseutunsa kouluissa vuosina 1968–2004.
Vuonna 2008 Jouko Färd sai urastaan selostajana Pekka Tiilikaisen rahaston tunnustuspalkinnon. Vuonna 2015 Suomen jääkiekkojournalistit palkitsivat hänet Pentti Lindegren -elämäntyöpalkinnolla.
Färd kuoli 3. maaliskuuta 2019 sairauden murtamana Satasairaalassa Porissa. Hän oli kuollessaan 74-vuotias.
Jos mä oisin sä

| ”Jos mä oisin sä” Cheek |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Jare Henrik Tiihonen
 Julkaistu: 15. huhtikuuta 2009
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): MMEN
 Tyylilaji: rap, pop
 Kesto: 03.55
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Listasijoitukset
 Suomen singlelista: 1.  Suomen latauslista:1.  Suomen diskolista: 1.  Finnish Dance Chart: 2.
Cheekin muut singlet
| ”Kanssa tai ilman” 2008 | ”Jos mä oisin sä” 2009 | ”Mitä tänne jää” 2009 |
Cheek "Jos mä oisin sä" -musiikkivideolla.
"Jos mä oisin sä" on ensimmäinen single suomalaisen rap-artisti Cheekin viidenneltä levy-yhtiön julkaisemalta studioalbumilta Jare Henrik Tiihonen. Single julkaistiin 15. huhtikuuta 2009.
Kappale sai ensiesityksensä jo aikaisemmin YleX-radiokanavalla 8. huhtikuuta. Siihen tehty musiikkivideo puolestaan näytettiin ensimmäisen kerran The Voice -kanavan Heräämö-ohjelmassa 21. huhtikuuta.
The Voice -radiokanava nimesi kappaleen yhdeksi ehdokkaaksi järjestämässään Suomen virallinen kesähitti 2009 -kilpailussa antaen näin Cheekille mahdollisuuden puolustaa Liekeissä-kappaleen vuoden 2008 voittoa.
Kappaleesta levytettiin myös Rähinä Remix, jossa olivat mukana niin ikään Rähinä Records -levy-yhtiölle levyttävät Uniikki, Redrama, Elastinen ja Illi. Remix julkaistiin ensimmäisen kerran Cheekin seuraavalla singlellä Mitä tänne jää.
Listamenestys

Single nousi suoraan listaykköseksi sekä Suomen virallisella single että -latauslistalla viikolla 17. Suomen diskolistalla kappale aloitti viikolla 16 sijalla 35. ja nousi kärkipaikalle viikolla 22.
Jos mä oisin sä oli Suomen 8. myydyin single vuonna 2009. Julkaisu oli singlelistalla yhteensä 17 viikkoa, joista kaksi ensimmäisenä. Latauslistalla ykkösviikkoja kertyi neljä.
Päivitetty 16. syyskuuta 2009
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Korkein sija | Listaviikot |
| Suomen virallinen singlelista | 1 | 17 |
| Suomen virallinen latauslista | 1 | 18 |
| Suomen diskolista Top 40 | 1 |  |
| Finnish Dance Chart | 2 |  |
Arvostelut

Findance.com/Antti Niemelä:
John Edward Williams

John Edward Williams (29. elokuuta 1922 Clarksville, Texas, Yhdysvallat – 3. maaliskuuta 1994 Fayetteville, Arkansas, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat Stoner ja Augustus. Jälkimmäisestä hän sai National Book Awardin 1973  jaettuna John Barthin kanssa.
Elämänvaiheita

Williams syntyi Texasissa. Hän reputti yliopisto-opintonsa niiden alkuvaiheessa ja työskenteli sitten vähän aikaa radiossa. Vuonna 1942 hän liittyi Yhdysvaltojen armeijaan ja palveli kaksi ja puoli vuotta kersanttina Intiassa ja Burmassa.
Sodan loputtua Williams aloitti opintonsa uudelleen, Denverissä Coloradossa. Hän valmistui Denverin yliopistosta vuonna 1950. Opiskeluaikana hän julkaisi myös ensimmäiset teoksensa, esikoisromaanin Nothing But the Night vuonna 1948 ja runokokoelman The Broken Lanscape vuonna 1949.
Valmistuttuaan Williams työskenteli yliopistoissa englanninkielisen kirjallisuuden opettajana. Ensiksi hän työskenteli lukuvuoden 1954–1955 Missourin yliopistossa ja vuodesta 1955 alkaen Denverissä, missä hän opetti erityisesti luovaa kirjoittamista. Vuonna 1960 ilmestyi kansasilaisista uudisraivaajista kertova romaani Butcher's Crossing.
Vuonna 1965 Williams julkaisi Missourin yliopiston englannin professorista kirjoittamansa romaanin Stoner ja runokokoelman The Necessary Lie. Vuonna 1972 ilmestyi Williamsin viimeinen valmiiksi saama romaani Augustus. Romaanista hän sai vuonna 1973 National Book Award for Fiction -palkinnon, jonka hän tosin joutui jakamaan John Barthin kanssa.
Williams jäi yliopistovirasta eläkkeelle vuonna 1985. Hänellä oli tekeillä viides romaani, The Sleep of Reason, joka ei valmistunut ennen hänen vuonna 1994 tapahtunutta kuolemaansa. Williams kuoli kotonaan.
Williams oli sitä mieltä, että kirjallisuuden on oltava viihdyttävää ja että iloton lukeminen on tyhmää.
Teokset

Nothing But the Night (1948)
Butcher's Crossing.  (Butcher's Crossing, 1960)  Suomentanut Ilkka Rekiaro. Helsinki:  Bazar, 2017.  ISBN 978-952-279-472-7.
Stoner.  (Stoner, 1965)  Suomentanut Ilkka Rekiaro. Helsinki:  Bazar, 2015.  ISBN 978-952-279-112-2.
Augustus.  (Augustus, 1972)  Suomentanut Ilkka Rekiaro. Helsinki:  Bazar, 2017.  ISBN 978-952-279-399-7.
The Broken Landscape: Poems (1949)
The Necessary Lie (1965)
Aiheesta muualla

Harold Augenbraumin kirjoitus John Williamsin voittajateoksen Augustus esittely NBA:n juhlavuosiblogissa (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
http://www.savonsanomat.fi/kulttuuri/kirjat/John-Williams-Augustus/945601
John Law (taloustieteilijä)

John Law, Casimir Balthazarin maalama muotokuva.
John Law (kastettu 21. huhtikuuta 1671 Edinburgh – 21. maaliskuuta 1729 Venetsia) oli skotlantilainen pankkiiri ja talousteoreetikko, joka kannatti keskuspankkien perustamista, setelien käyttöä ja rahan määrän lisäämistä kansantalouden kasvattamiseksi. Hän perusti vuonna 1716 Ranskan keskuspankin edeltäjän Banque Généralen ja johti vuosina 1717–1720 Ranskan talous- ja rahauudistusta. Hänen toimensa johtivat välillisesti vuonna 1720 Mississippin kuplana tunnettuun finanssikatastrofiin, joka romahdutti Ranskan talouden.
Lähteet ja huomautukset

1 2 3 4 5 6  John Law (englanniksi) Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 8.7.2013.
1 2 3 4 5  Nordisk familjebok (1911), s. 1408–1409 (ruotsiksi) Runeberg.org. Viitattu 8.7.2013.
↑  Mississippi bubble (englanniksi) Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 8.7.2013.
↑  Les membres du passé dont le nom commence par L (ranskaksi) Ranskan tiedeakatemia. Viitattu 7.1.2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Law Wikimedia Commonsissa
Helena Partanen : John Law ja hänen "systeeminsä". Pikapiirto pörssielämästä 200 vuotta sitten, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 16.09.1928, nro 38, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Julian Skrjabin

Julian Skrjabin kuolinvuonnaan 1919.
Julian Skrjabin (12. helmikuuta 1908 – 22. kesäkuuta 1919) oli venäläisen säveltäjä Aleksandr Skrjabinin poika, joka itsekin sävelsi ja soitti pianoa.
Julian syntyi Aleksandr Skrjabinin ja hänen toisen vaimonsa Tatjana Fjodorovna de Schloezerin toiseksi lapseksi vuonna 1908. Hän oli isänsä kuollessa seitsemänvuotias. Tämän jälkeen hän asui äitinsä kanssa ensin Moskovassa ja sitten Irpenissä lähellä Kiovaa. Pianonsoiton alkeet Julian oli oppinut isältään.
Säveltäjänalku hukkui yksitoistavuotiaana kesällä 1919 Dnepriin. Klassisen musiikin levymerkki Naxos on julkaissut eräällä Skrjabin-kokoelmallaan neljä Julian Skrjabinin säveltämää preludia.
Jules Cotard

Jules Cotard
Jules Cotard (1. kesäkuuta 1840 Issoudun – 19. elokuuta 1889 Vanves) oli ranskalainen neurologi ja psykiatri. Hän kuvasi Cotardin oireyhtymän, jota esiintyy yleisimmin psykoosisairauksissa, mutta joskus myös elimellisten muutosten seurauksena.
Cotard opiskeli Pariisin yliopistossa. Hän sai lääketieteen tohtorin oppiarvon vuonna 1868. Hän toimi sotilaskirurgina Saksan–Ranskan sodassa. Vuonna 1871 Cotard aloitti työskentelyn Charles Lasèguen johtamalla klinikalla Pariisissa. Vuodesta 1874 hän työskenteli yksityisenä lääkärinä Vanvesissa. Cotard toimi Société médico-psychologiquen puheenjohtajana. Hän teki uusia havaintoja aivoatrofiasta ja diabeteksen aiheuttamaan hyperglykemiaan liittyvistä tajunnan muutoksista. Cotard kuoli 49-vuotiaana kurkkumätään.
John Edwards

| John Edwards |
| --- | --- |

Pohjois-Carolinan senaattori
 3. tammikuuta 1999 –3. tammikuuta 2005  
Edeltäjä:  Lauch Faircloth
Seuraaja:  Richard Burr
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1953 (ikä 71) Seneca, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Ammatti:  asianajaja
Puoliso:  Elizabeth Edwards
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Uskonto:  Metodisti
 Nimikirjoitus
Johnny Reid Edwards (s. 10. kesäkuuta 1953) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi Yhdysvaltain senaatin jäsenenä 1999–2005. Edwards oli John Kerryn varapresidenttiehdokas vuoden 2004 Yhdysvaltain presidentinvaaleissa. Edwards oli ehdolla vuoden 2008 presidentinvaaleissa, mutta luopui ehdokkuudesta. Sittemmin hänen poliittinen uransa päättyi seksi- ja rahoitusskandaaliin.
Poliittisen uransa jälkeen Edwards palasi lakimieheksi.
Varhainen elämä

Edwards syntyi Senecan pikkukaupungissa Etelä-Carolinassa, kolmen osavaltion rajamailla. Hän syntyi keskiluokkaiseen perheeseen ja oli sukujuurtensa ensimmäinen jäsen, joka pääsi yliopistoon. Edwards valmistui tekstiililaatujen kehittäjäksi 1974 ja valmistui lakimieheksi myöhemmin Pohjois-Carolinan yliopistosta.
John Edwards aloitti erittäin menestyksekkään lakimiehen uransa 1980-luvulla.
Poliittinen ura

Hän pyrki ja pääsi Pohjois-Carolinan senaattoriksi 1998. Yhdysvaltain presidentinvaalien demokraattipuolueen esivaaleissa 2004 Edwards sai monet yllättävän määrän ääniä ja tuli valituksi kompromissivaihtoehtona John Kerryn varapresidenttiehdokkaaksi myöhemmin samana vuonna. Kerry hävisi varsinaiset vaalit Bushille prosenttiluvuin 51-48.
Ollessaan ehdolla demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuosien 2004 ja 2008 vaaleissa Edwards korosti olevansa työläisperheen kasvatti vaatimattomista oloista, joka oli lakimiehenä ajanut tavallisten ihmisten etuja suuria yhtiöitä vastaan saattaen nämä vastuuseen laiminlyönneistään. Kampanjoissa asianajajataustan mukanaan tuoma vakuuttava esiintymis- ja puhetaito olivatkin Edwardsin vahvuuksia.
Vuonna 2008, sen jälkeen kun Edwards oli jo luopunut tavoittelemasta demokraattien presidenttiehdokkuutta, paljastui, että hänellä oli ollut avioliiton ulkopuolinen suhde ja yhteinen lapsi kampanjatyöntekijänsä kanssa. Edwards kielsi ensin suhteen olemassaolon myöntäen sen myöhemmin. Hän kuitenkin edelleen kielsi olevansa lapsen isä myöntäen senkin lopulta alkuvuonna 2010. Skandaali johti sekä Edwardsin poliittisen uran että hänen avioliittonsa kariutumiseen.
Hän tuki Barack Obamaa Yhdysvaltain presidentiksi vuoden 2008 vaaleissa.
Yksityiselämä

Edwards meni naimisiin yliopistossa ollessaan Elizabeth Edwardsin kanssa vuonna 1977 ja heillä on nykyään kolme lasta: Cate (s. 1982), Emma (s. 1998) ja Jack (s. 2000). Edwardsien ensimmäinen lapsi Wade (s. 1979) kuoli auto-onnettomuudessa 1996. Elizabeth sairasti rintasyöpää, josta kerrottiin julkisuuteen 2007. Elizabeth kuoli 2010. Avioliittonsa viimeisen vuoden Edwardsit elivät asumuserossa.
Huhtikuussa 2012 John Edwards joutui oikeudessa vastaamaan kahden rahoittajansa lahjoitusvarojen käytöstä vuoden 2008 kampanjassa. Syyttäjän mukaan Edwards oli käyttänyt näitä lahjoituksia avioliiton ulkopuolisen suhteensa peittämisen aiheuttamiin kuluihin. Vaikka oikeudessa Edwardsia uhkasi pitkä vankeustuomio hän kieltäytyi vaihtamasta oikeuskäsittelyä sovintoratkaisuun, jossa hän olisi tunnustanut syyllisyytensä saaden vain muutaman kuukauden vankeustuomion samalla menettämättä lakimiesoikeuksiansa. Edwards puolustautui vedoten tietämättömyyteensä lahjoitusten varsinaisesta tarkoituksesta. Toukokuussa 2012 hänet todettiin syyttömäksi yhteen asetetuista syytteistä ja muiden osalta valamiehistö ei saavuttanut yksimielisyyttä ja oikeudenkäynti jäi näiden syytteiden osalta auki. Syyttäjä ei kuitenkaan vaatinut uutta oikeudenkäyntiä.
Vuonna 2013 Edwards perusti uuden lakiasiaintoimiston. Edwardsin paluu käräjäsaliin hänelle aiemmin niin ominaisessa korvaushakemustapauksen asianajajan roolissa tapahtui Pittin piirikunnassa Pohjois Caroliniassa 17.4.2014. Edwards edusti tuolloin yhdessä kahden muun asianajajan kanssa paikalliseen sairaalaan joutuneen pojan vanhempia, jotka väittivät sairaalan syyllistyneen hoitovirheeseen ja aiheuttaneen heidän pojalleen aivovaurion ja fyysisiä vaurioita.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut