stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hannibal Buress
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuodet | Sarja | Roolihahmo | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009–2010 | Saturday Night Live |  | Käsikirjoittaja |
| 2010 | Louie | Hannibal |  |
| 2010–2012 | 30 Rock | Useita hahmoja | Käsikirjoittaja |
| 2012–2020 | The Eric Andre Show | Hannibal Buress | Käsikirjoittaja, tuottaja |
| 2013 | The Mindy Project | Derek |  |
| 2013 | High Maintenance | Hannibal |  |
| 2013 | Bob's Burgers | Hefty Jeff |  |
| 2013–2015 | China, IL | Useita hahmoja |  |
| 2014 | Chozen | Crisco |  |
| 2014–2019 | Broad City | Lincoln Rice |  |
| 2015 | The Jim Gaffigan Show | Hannibal Buress |  |
| 2016 | Childrens Hospital | Hannibal Buress |  |
| 2016 | Seikkailuhetki | Tuliprinssi |  |
| 2016 | Easy | Jason |  |
| 2016 | High Maintenance | Hannibal Buress |  |
| 2017 | Crashing | Hannibal Buress |  |
| 2017 | BoJack Horseman | Miles |  |
| 2017 | Justice League Action | Michael Holt |  |
| 2020 | Simpsonit | Finch |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hannibal Buress Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Virallinen YouTube-kanava
Hannibal Buress Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hannibal Buress Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  Europeana  MusicBrainz release group
Little Big

| Little Big |
| --- | --- |
 Little Big esiintymässä vuonna 2019. Vasemmalta oikealle: Ilja ”Ilich” Prusikin, Sonja Tajurskaja ja Anton ”Boo” Lissov
Tiedot
Toiminnassa:  2013–
Tyylilaji:  rave, funeral rave, hip-hop
Kotipaikka:   Pietari, Venäjä
Jäsenet:  Ilja ”Ilich” Prusikin   Sonja Tajurskaja
Entiset jäsenet:  Olympia Ivleva   Anna Kast   Anton ”Boo” Lissov   Sergei ”Gokk” Makarov
Infobox OKNimi-testi OK: 
Little Big on venäläisamerikkalainen rave-yhtye, joka perustettiin Pietarissa vuonna 2013. Yhtyeen muodostavat Ilja ”Ilich” Prusikin, Sergei ”Gokk” Makarov, Sonja Tajurskaja ja Anton ”Boo” Lissov. Yhtyeen ensimmäinen kokopitkä albumi With Russia from Love julkaistiin maaliskuussa 2014. Ryhmä on julkaissut yhteensä kolme albumia ja yhdeksän singleä.
Historia

Yhtyeen ensiesiintyminen oli 1. huhtikuuta 2013 heidän julkaistuaan ensimmäinen videonsa Every Day I'm Drinking. Ensimmäinen julkinen esiintyminen oli 2. heinäkuuta 2013 klubi A2:ssa lämmittäjäesiintyjänä Die Antwoord -yhtyeelle.
Little Big -yhtye on kiertänyt Euroopassa ja Venäjällä. ”Tämä musiikki on todella kysyttyä. Me emme ole sijoittaneet penniäkään, kuvasimme vain videon ja tulimme tunnetuksi Euroopassa”, yhtyeen jäsen Ilja Prusikin kertoi UTV:n haastattelussa.
Yhtye julkaisi 19. joulukuuta 2015 toisen albuminsa Funeral Rave. Se sijoittui kahdeksanneksi venäläisessä iTunesissa vuoden 2015 52. viikolla. 21. toukokuuta 2016 yhtyeen musiikkivideot Give Me Your Money ja Big Dick saivat Berliinin Music Video Awards 2016 -palkinnon. Big Dick voitti ensimmäisen sijan Most Trashy -kategoriassa ja Give Me Your Money kolmannen sijan Best Performer -kategoriassa. Big Dick, jolla on yli 50 miljoonaa katselukertaa, on täynnä seksuaalista kuvastoa ja ääniä.
”Haluamme vain näyttää ihmisille, että he hallitsevat omaa elämäänsä. Valtiot ja hallitukset eivät ole niin tärkeitä kuin ajatellaan, ihmiset voivat käsitellä niitä asioita, mitä haluavat”, sanoi Ilja Prusikin bändin tarkoituksesta Noiseyn haastattelussa.
Bändillä on oma levymerkki Little Big Family, johon kuuluvat mm. Little Big (2016–), The Hatters (2016–), Tatarka (2016–), Hleb (2017–) ja Lizer (2018–).
Huhtikuussa 2018 Olympia Ivleva lähti yhtyeestä.
Little Big saavutti viraalia menestystä julkaisemalla videon Skibidille 5. lokakuuta 2018. Videolla nähdään tanssia, josta tuli suosittua muiden jäljitellessä sitä osana Skibidi Challengea.
Toukokuussa 2020 Little Bigin oli tarkoitus edustaa Venäjää Rotterdamissa järjestettävässä Eurovision laulukilpailussa. Kilpailut kuitenkin peruttiin maaliskuussa koronaviruspandemian vuoksi.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan Little Big julkaisi sodanvastaisen musiikkivideon ja pakeni maasta. He asettuivat Los Angelesiin.
Yhtyeen tyylilaji

Yhtye kutsuu itseään satiiriseksi taideteokseksi, joka perustuu musiikkiin, kuviin ja esitykseen. Little Big pilkkaa Venäjän kansallisia stereotypioita. Bändi tuottaa kaikki omat musiikkivideonsa. Yhtyeen videot kuvaa Alina Pasok.
Koska yhtyeen ensimmäinen konsertti järjestettiin Die Antwoordin konsertin yhteydessä, bändi sai lempinimen ”Venäjän Die Antwoord”, ja sitä verrataan usein kyseiseen bändiin. Vice-lehti kutsui Little Bigiä ”venäläisen mielenterveyspotilaan vastauksena Die Antwoordiin". Muut kriitikot ovat huomauttaneet, että vaikka Little Bigillä on oma identiteetti, se myös altistaa kuuntelijat venäläisille kansanlauluille ja venäläiselle kulttuurille.
Yhtyeen oman kertomuksen mukaan sen musiikkityyliin ovat vaikuttaneet monet muusikot, kuten Cannibal Corpse, Slayer, NOFX, Sex Pistols, Red Hot Chili Peppers, Faith No More, Turmion Kätilöt, Rammstein, ja The Prodigy ja lisäksi klassiset säveltäjät kuten Wolfgang Amadeus Mozart, Ludwig van Beethoven ja Antonio Vivaldi.
Diskografia

Albumit
With Russia From Love (2014)
Funeral Rave (2015)
Antipositive, Pt. 1 (2018)
Antipositive, Pt. 2 (2018)
EP:t
Rave On (2017)
Skibidi (2019)
Go Bananas (2019)
Singlet
”Everyday I’m Drinking” (2013)
”We Will Push The Button” (2013)
”Russian Hooligans” (2013)
”Life In Da Trash” (2013)
”With Russia From Love” (2014)
”Dead Unicorn” (2014)
”Kind Inside, Hard Outside” (2015)
”Give Me Your Money” (feat. Tommy Cash) (2015)
”U Can Take” (feat. Tatarka) (2016)
”Lolly Bomb” (2017)
”Slemjatsja patsany” (feat. Ruki Vverh!) (2018)
”Rave In Peace (In Memory of Keith Flint)” (2019)
”I’m OK” (2019)
”Arriba” (feat. Tatarka & Clean Bandit) (2019)
”Rock-Paper-Scissors” (2019)
”Uno” (2020)
”Hypnodancer” (2019)
"Generation Cancellation" (2022)
Musiikkivideot
2013 — Everyday I’m Drinking
2013 — We Will Push The Button
2013 — Russian Hooligans
2013 — Life In Da Trash
2014 — Public Enemy
2014 — Dead Unicorn
2014 — With Russia From Love
2015 — Kind Inside, Hard Outside
2015 — Give Me Your Money (feat. Tommy Cash)
2016 — Big Dick
2016 — Hateful Love
2016 — Polyushko Polye
2017 — U Can Take (feat. Tatarka)
2017 — Rave On
2017 — LollyBomb
2018 — Punks Not Dead
2018 — Faradenza
2018 — Ak-47
2018 — Skibidi
2018 — Slemjatsja patsany (feat. Ruki Vverh!)
2019 — Skibidi (Romantic Edition)
2019 — I’m OK
2019 — Rock-Paper-Scissors
2019 — Go Bananas
2020 — Uno
2020 — Hypnodancer
2021 - Sexmachine
2021 - We are Little Big
2021 - Everybody (Little Big are back)
2021 - Moustache (feat. Netta)
2022 - Generation Cancellation
Kellogg

Kellogg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Albert Kellogg (1813–1887), yhdysvaltalainen lääkäri, farmaseutti ja kasvitieteilijä, Clara Kelloggin setä
Clara Kellogg (1842–1916), yhdysvaltalainen oopperalaulaja
Frank B. Kellogg (1856–1937), yhdysvaltalainen poliitikko, Nobelin rauhanpalkinnon saaja
John Harvey Kellogg (1852–1943), yhdysvaltalainen lääkäri, maissihiutaleiden keksijä
Keith Kellogg (s. 1944), yhdysvaltalainen kenraaliluutnantti
Nick Kellogg (s. 1991), yhdysvaltalainen koripalloilija
Will Keith Kellogg (1860–1951), yhdysvaltalainen liikemies, John Harvey Kelloggin veli, Kellogg’s-yhtiön perustaja.
Nimen muita merkityksiä

Kelloggin sopimus, Kellogg–Briandin sopimus, vuonna 1928 tehty kansainvälinen sopimus sotien kieltämiseksi
Kellogg Company, Kellogg’s, Will Keith Kelloggin perustama elintarvikealan yritys
Mission Kellogg’s, Kellogg’s Mission Nutrition, tasohyppelypeli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kellogg”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tähtisarja – 30 suosikkia (Arja Saijonmaa)

| Tähtisarja – 30 suosikkia Arja Saijonmaa |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2006
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 98.19
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Arja Saijonmaan muut julkaisut
| 20 suosikkia – Satumaa 2001 | Tähtisarja – 30 suosikkia 2006 | Rakkaus on rohkeutta 2006 |
Tähtisarja – 30 suosikkia on vuonna 2006 julkaistu kokoelma Arja Saijonmaan tuotannosta.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Ystävän laulu (Song of a Friend) – 2.53  Miten voin kyllin kiittää (Gracias a La Vida) – 4.29  Tuska – 3.31  Tänään en voi luokses tulla – 2.50  Älä kiiruhda – 3.21  Mustasukkaisuutta (Tango Jalousie) – 3.20  Elämää juoksuhaudoissa – 3.51  Jokainen arkiaamu (Káthe Prói) – 2.52  Kotkan ruusu – 3.24  Jäit vierellein – 2.55  Mustanmeren valssi – 2.54  Luonasi oon (Så skall jag älska dig) – 3.13  Puhu minulle rakkaudesta – 3.16  Tulin Mikkeliin (In My Neighbourhood) – 3.38  Viimeinen tango Pariisissa (Sista tangon i Paris) – 3.05 :  CD 2 Yhteinen taivas ja maa (Samma himmel, samma sol) – 3.15  Nicolas (Elmegyek) – 4.14  Oveni on avoin (I Porta mou ine Anichti) – 3.46  Kylmät huulet (Tango Roulette) – 3.46  Nejä vuodenaikaa – 3.51 (säv. ja san. Hector, sov. Jukka Hakoköngäs & Hector)  Yksinäinen pihlaja – 3.02  Mies jota rakastan (Lo Que Mas Quiero) – 3.30  La Cumparsita – 2.49  Kirje itselleni (A Letter to Myself) – 2.53  Meidän kortteli (Safti Ti Gitoniá) – 2.04  Uralin pihlaja – 4.35  Kylmä rakkaus – 2.49  Poika on allapäin (to Pallikári échi Kaimó) – 2.19  Kuolematon laulu (En sång som aldrig dör) – 3.03  Metsäkukkia – 2.50
Tekijät > Muusikot

Arja Saijonmaa – laulu
Jukka Hakoköngäs – kosketinsoittimet
Peter Lerche – kitarat ja mandoliini
Juha Tikka – basso
Anssi Nykänen – rummut
Tapio ”Mongo” Aaltonen – lyömäsoittimet
Tekijät > Tuotanto

Hector – tuotanto (CD 2-5)
Juha Laakso / Takomo-studiot, Helsinki – äänitys (CD 2-5)
Clairo

| Clairo |
| --- | --- |
 Clairo esiintymässä Los Angelesissa vuonna 2024.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Claire Elizabeth Cottrill
Syntynyt: 18. elokuuta 1998 (ikä 26) Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Ammatti:  Laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Clairo, DJ Baby Benz
Aktiivisena:  2012–
Tyylilajit:   Soft rock  Indie pop  Lo-fi  Folkmusiikki 
Yhtyeet:  Shelly (2020-)
Levy-yhtiöt:   Fader  Republic Records 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Claire Elizabeth Cottril (s. 18. elokuuta 1998 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat), tunnetaan esiintyjänimellä Clairo, on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä.
Clairo nousi julkisuuteen 19-vuotiaana julkaistuaan videopalvelu YouTubessa lof-fi kappaleet "Pretty Girl" ja "Flaming Hot Cheetos" vuonna 2017. Hän solmi kappaleiden saaman suosion ansioista sopimuksen levy-yhtio Faderin kanssa loppuvuodesta 2017. Tätä seurasi hänen ensimmäinen EP-levynsä Diary 001vuonna 2018. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa Immunity julkaistiin vuonna 2019. Albumi sisälsi singlet "Bags" ja "Sofia", joista jälkimmäinen nousi Billboard Hot 100 -listalle. Clairon toinen studioalbumi Sling julkaistiin vuonna 2021. Albumi nousi julkaisun yhteydessä Billboard 200 -listan 20. parhaan joukkoon sijalle 17. Clairo julkaisi vuonna 2024 kolmannen studioalbuminsa Charm, jota edelsivät singlet "Sexy to Someone" ja "Nomad". Albumi nousi Billboard Top 200 -listan 10. parhaan joukkoon ja oli ehdolla parhaan vaihtoehtoalbumin Grammy-palkinnon kategoriassa vuoden 2025 Grammy-gaalassa.
Forbes nimesi hänet vuoden 2025 Forbes 30 Under 30 - music listallaan.
Lapsuus

Claire Elizabeth Cottril syntyi 18. elokuuta 1998 Yhdysvalloissa Atlantassa Georgian osavaltiossa. Hän on markkinointijohtaja Geoff Cottrillin sekä valokuvaaja ja suunnittelija Allie Cottrillin tytär. Hän kasvoi Carlislen paikkakunnassa Massachusettsissa ja kävi paikallisen Concord-Carlisle High Schoolin Concordissa Massachusettsissa.
Ura

Clairo alkoi julkaista cover-kappaleita 13-vuotiaana. Myöhemmin ollessaan lukiossa hän alkoi julkaista covereiden ohella omia kappaleitaan ja DJ-mixejä Bandcamp ja Soundcloud palveluihin oman nimensä Claire Cottrillin ja taiteilijanimi DJ Baby Benzin alla.
Ura > 2017–2018: Diary 001

Clairon läpimurto tuli "Pretty Girl" -kappaleen myötä sen jälkeen, kun musiikkivideo, jonka hän kuvasi tietokoneensa web-kameralla ja latasi videopalvelu YouTubeen elokuussa 2017, tuli viraaliksi ja keräsi miljoonia katsomiskertoja. Kappale herätti levy-yhtiöiden kuten Columbian, RCAn ja Capitolin huomion. Clairo päätyi kuitenkin solmimaan 12 kappaleen levytyssopimuksen levy-yhtiö Faderin kanssa sen jälkeen, kun hänen isänsä konsultoi vanhaa ystäväänsä Jon Cohenia, joka on The Fader -lehden takana olevan markkinointitoimiston johtaja. Cohen päätyi myös esittelemään Clairon Chance the Rapperin managerille Pat Corcoranille, jonka yritys Haight Brand otti hänet asiakkaakseen vuoden 2017 lopulla.
Valmistuttuaan lukiosta vuonna 2017 Clairo kävi lukukauden Syracusen yliopistossa Syracusessa, New Yorkin osavaltiossa ennen kuin jättäytyi pois keskittyäkseen uraansa ja mennäkseen kiertueelle englantilaisen laulajan Dua Lipan kanssa. Hän kertoi ajastaan yliopistossa aikakauslehti Pitchforkille: "Rehellisesti sanottuna oli erittäin vaikeaa menestyä koulussa ja käsitellä hullua Internet-viraliteettia samaan aikaan. Minusta tuntui, että elän kaksoiselämää – elämäni ei oikeastaan ​​muuttunut, mutta ihmiset alkoivat tunnistaa minut, mihin en ollut täysin valmistautunut."
25. toukokuuta 2018 Clairo julkaisi ensimmäinen EP-levynsä Diary 001, joka julkaistiin levy-yhtiö Faderin kautta. Levyä edelsivät jo vuonna 2017 julkaistut singlet "Flaming Hot Cheetos" ja "Pretty Girl" sekä huhtikuussa 2018 julkaistu "4EVER".
Ura > 2019–2020: Immunity

Clairo ilmoitti 24. toukokuuta 2019 ensimmäisen studioalbuminsa Immunity julkaisusta ja julkaisi albumin johtosinglen "Bags". Albumin julkaisua edelsivät vielä singlet "Closer to You" 27. kesäkuuta ja "Sofia" 26. heinäkuuta 2019. "Sofia" oli Clairon ensimmäinen kappale Billboard 100 -listalla.
Immunity julkaistiin 2. elokuuta 2019, levy-yhtiö Faderin kautta. Clairo tuotti ja kirjoitti albumin yhteistyössä Vampire Weekend -yhtyeen Rostam Batmanglijin kanssa. Pari tapasi ensimmäisen kerran, kun Rostam kiinnostui Clairon kappaleesta "Flaming Hot Cheetos" ja kutsui Clairon kuuntelemaan hänen kappaleesta orkestelille tekemäänsä sovitusta. Pari oli tämän jälkeen varannut studion, jossa he työskentelivät "ilman erityistä tarkoitusta". Näiden sessioiden seurauksena Rostam päätyi tekemään yhteistyötä Immunityllä.
Immunitya tuki syksyllä 2019 Immunity Tour -kiertue Pohjois-Amerikassa. Kiertue alkoi 28. syyskuuta 2019 Chicagosta Illinoisista Yhdysvalloissa ja päättyi 19. maaliskuuta 2020 Méxicossa, Meksikossa.
Ura > 2020-2023: Sling ja Live at Electric Lady

Clairo ilmoitti keväällä 2020 aloittaneensa työskentelyn toisen studioalbuminsa parissa sosiaalisen median palvelu Twitterin kautta. Saman vuoden lokakuussa hän ilmoitti perustaneensa Shelly-yhtyeen laulaja-lauluntekijä Claudin ja heidän ystäviensä Josh Mehlingin ja Noa Frances Getzugin kanssa. Yhtye julkaisi 30. lokakuuta 2020 singlet "Steeeam" ja "Natural".
Clairo ilmoitti 11. kesäkuuta 2021 toisen studioalbuminsa Sling julkaisusta ja julkaisi albumin johtosinglen "Blouse". Hän oli esittänyt kappaleen ensimmäistä kertaa edellisenä päivänä The Tonight Show Starring Jimmy Fallon -ohjelmassa. Sling julkaistiin 16. heinäkuuta 2021, Fader ja Republic Records levy-yhtiöiden kautta. Albumin tuottajana toimi Clairon lisäksi Jack Antonoff, jonka kanssa hän äänitti albumin syksyllä 2020 Allair Studiosissa Shokanissa New Yorkissa. Albumia tuki Sling Tour -kiertue Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa vuonna 2022.
Clairo julkaisi Live at Electric Lady -EP-levyn 12. toukokuuta 2023 musiikkipalvelu Spotifyn kautta osana palvelun Live at Electric Lady Studios kokoelmaa. EP-levy sisältää hänen viisi Electric Lady Studios -äänitysstudiossa uudelleen äänittämäänsä kappaletta.
Ura > 2024-: Charm

1. tammikuuta 2024 Clairo jakoi sosiaalisen median palvelu Instagramissa kuvan, jossa alkoi vihjailla seuraavan albuminsa julkaisusta kirjoittamalla: "Ehkä tänä vuonna." Hän jatkoi vihjailua julkaisemalla kuvan 1. maaliskuuta 2024, jossa oli ruksi ja numero kolme viitaten hänen kolmannen albuminsa olevan valmis. 23. toukokuuta 2024 Clairo ilmoitti kolmannen studioalbuminsa Charm julkaisusta ja julkaisi albumin johtosinglen "Sexy to Someone". Albumin tueksi julkistettiin 29. toukokuuta 2024 kaksi residenssiä Yhdysvalloissa, jotka pidettiin saman vuoden syyskuussa New Yorkissa ja Los Angelesissa. Albumin toinen single "Nomad" julkaistiin 28. kesäkuuta.
Charm julkaistiin 12. heinäkuuta 2024 Clairon oman levy-yhtiön Clairo Recordsin kautta. Albumia oli Clairon lisäksi tuottamassa El Michels Affair -yhtyeen Leon Michels. Albumi sai ehdokkuuden parhaan vaihtoehtoalbumin Grammy-palkinnon kategoriassa vuoden 2025 Grammy-gaalassa, joka oli Clairon ensimmäinen Grammy-ehdokkuus.
Diskografia > Studioalbumit

Immunity (2019)
Sling (2021)
Charm (2024)
Diskografia > EP:t

Diary 001 (2018)
Live at Electric Lady (2023)
Kiertueet

Lazy Days Tour (2018)
Immunity Tour (2019)
Sling Tour (2022–2023)
Charm Tour (2024–2025)
Edel

Edel voi tarkoittaa seuraavia:
Edel AG, saksalainen levy-yhtiö
Edel Records Finland, suomalainen levy-yhtiö
Edel, sukunimenä:
Apoula Edel (s. 1986), armenialainen jalkapallomaalivahti
Leon Edel (1907–1997), yhdysvaltalainen elämäkertakirjailija ja kirjallisuuskriitikko
Uli Edel (s. 1947), saksalainen elokuvaohjaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Edel”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ekososiaalipolitiikka

Ekososiaalipolitiikka viittaa julkisen sektorin harjoittamiin politiikkatoimenpiteisiin, jotka samanaikaisesti toteuttavat sekä ympäristö- että sosiaalipoliittisia tavoitteita. Ekososiaalipolitiikat ovat niitä konkreettisia politiikkatoimia, joilla pyritään saavuttamaan kestävää hyvinvointia ja edistämään kestävyysmurrosta. Ekososiaalipolitiikan tavoitteena on torjua ympäristöongelmia ja hillitä ympäristöongelmien vaikutuksia pitäen samalla huolta ihmisten hyvinvoinnista. Esimerkkejä tällaisista politiikkatoimista ovat palkkatyöajan lyhentäminen, vastikkeeton perustulo ja julkisen liikenteen tukeminen. Ekososiaalipolitiikka edistää siirtymää kohti ekohyvinvointivaltiota.
Taustaa

Ekososiaalipolitiikka kritisoi sitä, että perinteisesti ympäristö- ja sosiaalipolitiikkaa on tehty erillään toisistaan. Molemmat tarjoavat kuitenkin vastauksia pitkän aikavälin yhteiskunnallisiin ongelmiin, jotka liittyvät niukkojen resurssien hallintaan ja jakamiseen. Ne toimivat tiettyjen poliittisten ja taloudellisten rajoitusten puitteissa ja niitä ohjaavat erikoistuneet poliittiset instituutiot. Lisäksi riittävä ympäristöongelmien ehkäisy ja torjunta voidaan saavuttaa vain soveltamalla teknisten ratkaisujen lisäksi myös sosiaalipoliittisia ja laajemmin yhteiskuntapoliittisia toimia, mukaan lukien myös rajoituksia. Tästä syystä ympäristö- ja sosiaalipolitiikan yhdistäminen olisi mielekästä. Riittämättömät ympäristötoimet ja ilmastonmuutoksen vaikutukset, kuten sään ääri-ilmiöt, lisäävät sosiaalista eriarvoisuutta ja haavoittuvuutta, mikä koettelee hyvinvointivaltion järjestelmiä. Ekososiaalipolitiikka pyrkii vastaamaan tällaisiin uusiin riskeihin.
Ystävän laulu (Arja Saijonmaan albumi)

| 20 suosikkia – Ystävän laulu Arja Saijonmaa |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1995
 Tyylilaji: Iskelmä
 Levy-yhtiö: Fazer Records/Warner Music Finland
Arja Saijonmaan muut julkaisut
|   | 20 suosikkia – Ystävän laulu 1995 | 20 suosikkia – Satumaa 2001 |
20 suosikkia – Ystävän laulu on Arja Saijonmaan kokoelma-albumi vuodelta 1995. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa.
Kappaleet

Mustasukkaisuutta – 3.20 (alkup. ”Tango Jalousie”)
Elämä juoksuhaudoissa – 3.51
Ystävän laulu – 2.53
Saijonmaa ja Inti-Illimani: Miten voin kyllin kiittää – 4.29 (alkup. ”Gracias a la vida”)
Jokainen arkiaamu – 2.52 (alkup. ”Káthe Prói”)
Oveni on avoin – 3.46 (alkup. ”I Porta mou ine Anichtí”)
Tuska – 3.31
Mustanmeren valssi – 2.54
Jäit vierellein – 2.55
Yksinäinen harmonikka – 2.59
Tänään en voi luokses tulla (Partisaanivalssi) – 2.55
Yksinäinen pihlaja – 3.02
Sinä seisoit silloin ikkunassa – 3.34
Kirje itselleni – 2.53 (alkup. ”A Letter to Myself”)
Kotkan ruusu – 3.24
Kohtalokas samba – 3.41
Älä kiiruhda – 3.21
Saijonmaa ja Inti-Illimani: Pieni enkeli – 3.28 (alkup. ”Rin Del Angelito”)
Saijonmaa ja Inti-Illimani: Mies jota rakastan – 3.30 (alkup. ”Lo Que Mas Quiero”)
Neljä vuodenaikaa” – 3.51 (säv. ja san. Hector, sov. Jukka Hakoköngäs & Hector)
Tekijät > Muusikot

Arja Saijonmaa – laulu
Jukka Hakoköngäs – kosketinsoittimet
Peter Lerche – kitarat ja mandoliini
Juha Tikka – basso
Anssi Nykänen – rummut
Tapio ”Mongo” Aaltonen – lyömäsoittimet
Tekijät > Tuotanto

Hector – tuotanto (20)
Juha Laakso / Takomo-studiot, Helsinki – äänitys (20)
Ap Bacin taistelu

Taistelualueen kartta.
Ap Bacin taistelu oli Vietnamin sodan (1959–1975) alkuvaiheen taistelu, jossa Etelä-Vietnamin kansallinen vapautusrintama (Vietkong) otti ensimmäisen merkittävän voittonsa etelävietnamilaisista ja amerikkalaisista joukoista. Taistelu käytiin 2. tammikuuta 1963 lähellä Ap Bacin kylää 65 kilometriä lounaaseen Saigonista. Taisteluun osallistuivat amerikkalaisten helikoptereiden tukeman Vietnamin tasavallan armeijan seitsemäs divisioona ja Vietkongin 261. ja 514. pataljoonan osat.
Taistelussa kaatui 18 ja haavoittui 39 Vietkongin sotilasta. Etelä-Vietnamin armeijan menetykset olivat 80 kuollutta ja 100 haavoittunutta. Lisäksi taistelussa kuoli kolme ja haavoittui kahdeksan amerikkalaista.
Lähtötilanne

Joulun 1962 jälkeen saatiin selville, että Vietkongilla on radiolähetin lähellä Tan Thoita, 1,5 kilometriä Ap Bacista luoteeseen. Alueella arveltiin olevan noin 120 miehen vahvuisen komppanian. Đạm ja Vann päättivät pian operaatiosta, jonka tavoitteena oli kapinallisjoukon tuhoaminen.
Suunnitelman mukaan 7. divisioona tukenaan paikalliset majuri Lam Quang Thon johtamat joukot, hyökkää vihollisen kimppuun kolmepiikkisellä pihtiliikkeellä. Yksi 7. divisioonan jalkaväkipataljoonista (noin 330 miestä) laskeutuisi Tan Thoin pohjoispuolelle helikoptereilla, kaksi Thon pataljoonaa lähestyisi Ap Bacia etelästä ja 13 M113 panssaroitua miehistönkuljetusvaunua jalkaväkijoukkoineen tulisi lännestä. Näitä tuettaisiin tykistötulella ja ilmapommituksin, lisäksi reservissä olisi kaksi jalkaväkikomppaniaa. Kylän itä- ja koillispuoliset pellot jätettäisiin vapaiksi vihollisen perääntyä, jolloin heidät voitaisiin tuhota tykistön ja ilmatuen avulla.
Vietkongin joukot käsittivät kaksi jalkaväkikomppaniaa: 261. pataljoonan 1. komppanian (120 miestä) ja 514. pataljoonan 1. komppanian (115 miestä). Näitä auttoi paikallinen Chau Thanhin seutukunnan 50 miehen joukkue. Molemmat pataljoonat (261. ja 514.) olivat Vietkongin kahdeksannen sotilasalueen alaisia ja sen tärkeimpiä yksiköitä. Niillä oli hyvä, sotasaaliina saatu amerikkalaisvalmisteinen aseistus. Useimmilla sotilailla oli aseena M1 Carbine. Lisäksi molemmilla komppanioilla oli Browning M1919 -konekivääri ja jokaisella joukkueella oli pari Browning Automatic Rifle -pikakivääriä. Lisäksi käytössä oli yksi 60 mm kranaatinheitin. Etelä-Vietnamin joukoilla oli kuitenkin yli kymmenkertainen miesylivoima.
Vann neuvoi Đạmia toimimaan mahdollisimman nopeasti, mutta Đạm siirsi operaation tammikuun toiseen päivään, koska halusi amerikkalaisten helikopterilentäjien olevan palautuneen uudenvuodenaaton juhlinnasta. Vietkong sai kuitenkin selvää suunnitelmista ja alkoi valmistella puolustusasemia. He sijoittuivat Tan Thoihin pohjoisessa, kaakossa puiden reunustaman Ap Baciin johtavan puron varrelle sekä pieniin kielekkeisiin kylän länsi- ja eteläpuolelle. Vietkongin joukot sulautuivat hyvin maastoon ja heitä oli vaikea havaita ilmasta tai maalta. Heillä vastaavasti oli hyvä näkymä ympäröiville riisipelloille. Joukot olivat myös hyötyneet suuresti saigonilaisen toimittajan ja vakoojan Phạm Xuân Ẩnin hankkimasta materiaalista.