stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jochen Behle

Jochen Behle (s. 7. heinäkuuta 1960 Korbach, Länsi-Saksa) on saksalainen hiihtovalmentaja ja entinen maastohiihtäjä.
Behle osallistui vuosina 1980–1998 kuusiin talviolympialaisiin, joissa hänen paras sijoituksensa oli neljäs 4 × 10 kilometrin viestissä Lake Placidissa 1980 ja Lillehammerissa 1994.
Hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen henkilökohtaisilla matkoilla Behle sijoittui kymmenen parhaan joukkoon kahdeksan kertaa ja oli parhaimmillaan viides. Oslon MM-kisoissa 1982 hän sijoittui 15 kilometrillä seitsemänneksi. Lahdessa 1989 hän oli vapaan tyylin 15 kilometrin kilpailussa kuudes ja perinteisen tyylin 30 kilometrillä kahdeksas. Falunissa 1993 hän sijoittui perinteisellä tyylillä 10 kilometrillä viidenneksi ja 30 kilometrillä yhdeksänneksi ja oli takaa-ajossakin yhdeksäs. Thunder Bayn MM-kisoissa 1995 Behle sijoittui perinteisen tyylin 10 kilometrillä seitsemänneksi ja 30 kilometrillä kymmenenneksi.
Behle saavutti ainoan maailmancup-voittonsa vuonna 1989 Kanadassa 50 kilometrin hiihdossa.
Hiihtouransa jälkeen Behle on toiminut Saksan hiihtomaajoukkueen päävalmentajana.
Jim Marthinsen

| Jim Marthinsen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1956 (ikä 68) Oslo
Kansalaisuus:   Norja
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  89 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1979–1997
Seurat:  Vålerenga IF (NOR) Trondheim Black Panthers (NOR) Storhamar IL (NOR)
NHL-varaus:  ei varattu
Valmennusura
Vuodet:  2010–2011
Seurat:  Hasle/Løren (NOR2)
Jim Marthinsen (s. 15. huhtikuuta 1956 Oslo) on norjalainen uransa päättänyt maalivahti. Hän edusti aktiiviurallaan kolmea seuraa, Vålerenga IF, Trondheim Black Panthers, Storhamar IL, Norjan pääsarjassa, joka nykyisin tunnetaan nimellä Fjordkraft-ligaen. Hän pelasi myös usean vuoden ajan Norjan maajoukkueessa.
Ura

Marthinsen debytoi aikuisten tasolla Vålerengan joukkueessa kaudella 1979–1980. Samana vuonna hän debytoi myös Norjan maajoukkueessa Lake Placidin talviolympialaisissa. Marthinsen pelasi Vålerengassa kevääseen 1988 ennen siirtymistään Trondheimiin. Kahden Trondheimin kauden jälkeen hän palasi takaisin Vålerengan joukkueeseen. Tällä kertaa Vålerengassa kului neljä kautta. Kaudelle 1994–1995 Marthinsen siirtyi Vålerengasta Storhamariin, jossa pelasi uransa viimeiset kolme kautta.
Maajoukkueessa Marthinsen pelasi kautta 1990–1991 lukuun ottamatta joka vuosi. Kaikkiaan uralle mahtui neljät olympialaiset, kuudet B-ryhmän ja kuudet A-rymän MM-kisat.
Peliuransa jälkeen Marthinsen toimi kaudella 2010–2011 Norjan kakkostasolla pelanneen Hasle/Lørenin päävalmentajana yhden kauden ajan.
Saavutukset

Norjan mestaruus 1987, 1992, 1993, 1995, 1996, 1997
Norjan vuoden pelaajan palkinto 1989, 1993
B-sarjan MM-kisojen All Stars -maalivahti 1989
B-sarjan MM-kisojen parhaan maalivahdin palkinto 1987
Jochen Danneberg

| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Miesten mäkihyppy. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Innsbruck 1976 | normaalimäki |  |
Jochen Danneberg (s. 9. huhtikuuta 1953) on entinen saksalainen mäkihyppääjä, joka edusti urallaan Saksan demokraattista tasavaltaa. Uransa jälkeen hän on toiminut mäkihyppyvalmentajana.
Danneberg saavutti normaalimäen hopeamitalin Innsbruckin talviolympialaisista vuonna 1976. Samoissa kilpailuissa hän sijoittui suurmäessä neljänneksi jääden vain 0,1 pistettä pronssimitalisti Henry Glaßista.
Keski-Euroopan mäkiviikon Danneberg voitti kaksi kertaa peräkkäin vuosina 1976 ja 1977.
Danneberg lopetti uransa vuonna 1980. Uransa jälkeen hän on valmentanut muun muassa Korean ja Yhdysvaltojen mäkihyppymaajoukkueita.
Jochen Hahn

| Jochen Hahn |
| --- | --- |
 Jochen Hahn
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Saksa
Moottoriurheilija
Ratakuorma-autoilun EM-sarja
Esikoiskausi:  2000
Nykyinen talli:  Castrol Team Hahn Racing MAN
Paras sijoitus:  1.
Palkinnot
2011, 2012, 2013:  Ratakuorma-autoilun EM-sarjan pidetyin kuljettaja
Jochen Hahn (s. 18. huhtikuuta 1974 Altensteig) on saksalainen autourheilija, joka kilpailee kaudella 2015 ratakuorma-autoilun MM-sarjassa Castrol Team Hahn Racingin MAN:illa. Hahn on yksi ratakuorma-autoilun historian menestyneimmistä kuljettajista.
Jochen Hahn (oik.) vuoden 2013 Espanjan Grand Prix'ssä
Hahn debytoi EM-sarjassa kaudella 2000 korvatessaan isänsä Konrad Hahnin. Ensimmäisen mestaruutensa Hahn saavutti kaudella 2011 voitettuaan 12 kilpailua ja kerättyään 402 pistettä. Kaudella 2012 Hahn saavutti 16 voittoa ja voitti sarjan mestaruuden 517 pisteellä. Kolmannen peräkkäisen mestaruutensa Hahn saavutti kaudella 2013 kerättyään kahdeksan voittoa ja 417 pistettä. Hahn on ensimmäinen ja ainoa kuljettaja, joka on voittanut Euroopan mestaruuden kolmesti peräkkäin. Kolmen mestaruuden lisäksi Hahnilla on myös yksi EM-hopea ja neljä EM-pronssia.
Jokaisella mestaruuskaudellaan Hahn valittiin myös sarjan pidetyimmäksi kuljettajaksi.
John Rafael Uggla

John (Johan) Rafael Uggla (2. toukokuuta 1870 Nurmijärvi – 8. tammikuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen laki- ja valtiopäivämies, joka toimi Ahvenanmaan komission jäsenenä, Pariisin rauhanvaltuuskunnan sihteerinä ja pitkäaikaisena Ahvenanmaan valtuuskunnan sihteerinä.
Ugglan vanhemmat olivat liikennetirehtööri August Uggla ja Alma Elvira Tollander. Ugglasta tuli hovioikeuden auskultantti 1891 ja prokuraattorin toimituskunnan kanslisti 1902 ja sihteeri 1906. Hän kuitenkin erosi viimeksi mainitusta tehtävästä 1912 jouduttuaan neljäksi kuukaudeksi viralta pannuksi kieltäydyttyään varmentamasta laitonta määräystä. Hän siirtyi ensin Helsingin kaupunginvaltuuston apulaiskanslistiksi ja 1919 lainvalmistelukunnan vanhemmaksi sihteeriksi, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1949 saakka osallistuen varsinkin kunnallislainsäädäntöön kuuluvien lakien valmisteluun. Uggla oli 1918 Ahvenanmaan komission jäsen, 1919 Suomen rauhanvaltuuskunnan asiantuntija ja sihteeri Pariisissa sekä kolmekymmentä vuotta eli 1923–1953 Ahvenanmaan valtuuskunnan sihteeri, samoin kuin Ahvenanmaan itsehallintolain tarkastusta varten asetettujen komiteoiden sihteeri. Uggla edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän julkaisi A. Tolletin kanssa käsikirjan Lagstiftningen angående självstyrelse för Åland (1930) ja E. H. I. Tammion kanssa asemakaavalain ja rakennussääntöjen selitysteoksen (1932). Uggla sai laamannin arvonimen 1924.
Aiheesta muualla

John Uggla: The Åland Question (1919)
Joe Clark

| Joe Clark |
| --- | --- |

Kanadan 16. pääministeri
 4. kesäkuuta 1979 – 3. maaliskuuta 1980  
Edeltäjä:  Pierre Trudeau
Seuraaja:  Pierre Trudeau
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1939 (ikä 85) High River, Alberta
Ammatti:  toimittaja
Puoliso:  Maureen McTeer
Tiedot
Puolue:  Progressiivis-konservatiivipuolue
 Nimikirjoitus
Charles Joseph "Joe" Clark PC, C.C., AOE (s. 5. kesäkuuta 1939) on kanadalainen toimittaja, poliitikko, liikemies ja yliopiston professori. Hän oli Kanadan 16. pääministeri, 4. kesäkuuta 1979 – 3. maaliskuuta 1980.
Clark oli varsin kokematon politiikassa mutta tästä huolimatta vuoden 1972 vaaleissa hän tuli valituksi parlamenttiin. Hän oli Progressiivinen Konservatiivipuolueen edustaja, jonka johtajaksi hänet valittiin vuoden 1976 puoluekokouksessa. Hänen puolueensa voitti vuoden 1979 vaaleissa Pierre Trudeaun johtaman liberaalipuolueen, jonka johdosta hän nousi pääministeriksi, päättäen kuusitoista vuotta kestäneen liberaalipuolueen jakson. Hän oli vain 39-vuotias tullessaan valituksi pääministerin virkaan ja oli historian nuorin pääministeri Kanadassa. Noustessaan valtaan hänen puolueensa sai vain niukan voiton ja tämän vuoksi hänen hallituksensa kaatui pian luottamusäänestyksessä. Vuonna 1980 järjestyissä vaaleissa voitto meni jälleen Liberaalipuolueelle ja vuonna 1983 järjestetyssä puoluekokouksessa Clark menetti puoluejohtajapaikkansa.
Clark toimi Brian Mulroneyn hallituksessa ministerinä, mutta ei asettunut enää ehdolle vuoden 1993 vaaleissa. Vuonna 1998 hänet valittiin uudelleen Progressiivisen Konservatiivipuolueen johtoon, jota hän johti aina sen yhdistymiseen Canadian Alliance -puolueen kanssa uudeksi Konservatiivipuolueeksi. Hän vetäytyi politiikasta vuoden 2004 jälkeen.
Vuonna 1994 hänelle myönnettiin Order of Canadan ritarikunnan Companion-jäsenyys.
Jean-Joseph Mouret

Jean-Joseph Mouret (11. huhtikuuta 1682 – 22. joulukuuta 1738 Charenton-le-Pont) oli ranskalainen säveltäjä.
Mouret'n isä oli silkkikauppias ja amatööriviulisti, joka takasi pojalleen kattavan musiikkikasvatuksen. Vuonna 1707 hänet nimitettiin Pariisissa Noaillesin herttua-marsalkan musiikkimestariksi, ja vuonna 1709 hän toimi musiikkijohtajana Sceaux'n hovissa, jossa teki paljon musiikkia Grandes Nuits de Sceaux -tapahtumasarjaan. Vuosina 1714–1718 Mouret johti Pariisin oopperan orkesteria.
Säveltäjänä Mouret omaksui komedisen oopperatyylin. Hänen ensimmäinen oopperansa Le fêtes ou le triomphe de Thalia (libretisti: Joseph de La Font) nostatti kohua, koska Pariisin ooppera oli tragedian pyhäkön maineessa. Mouret sävelsi myös lyyrisen komedian Le mariage de Ragonde (1714); vasta Jean-Philippe Rameaun Platéen katsotaan varsinaisesti aloittaneen ranskalaisen musiikkikomedian kauden. Mouret'n tuotantoon kuuluu myös tragedioita ja herooisia baletteja, mutta hän ei saavuttanut niillä vastaavaa menestystä kuin komedioillaan. Hän teki divertissement-sarjoja sekä ranskalaista että Pariisin uutta italialaista teatteria varten. Hänen näyttämömusiikin ulkopuoliseen tuotantoonsa kuuluu motetteja ja kantaatteja.
Vuonna 1720 Mouret sai ordinaire du Roy -nimikkeen, jonka nojalla työskenteli laulajana kuninkaan kamarissa. Vuosina 1728–1734 hän toimi Concert Spirituel -konserttisarjan musiikillisena johtajana, mutta sen taloudelliset ja juridiset vaikeudet vaikuttivat häneen henkilökohtaisesti. Instituution johto vaihdettiin vuonna 1734, ja Mainen herttua Louis-Augusten kuoltua (1736) Mouret menetti myös asemansa Sceaux'n hovissa. Vuonna 1737 tehty käytäntömuutos johti myös italialaisen teatterin johtoaseman menetykseen, joten Mouret menetti kaikki tulonlähteensä muutaman vuoden aikana. Hän sai kuitenkin vuosittaisen eläkkeen Savoiji-Carignanon prinssi Victor Amadeus I:ltä. Mouret kuoli Frères de Saint-Jean-de-Dieun hyväntekeväisyystyönä ylläpitämässä hoitolaitoksessa.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Jim Leighton

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: James Leighton
Syntymäaika: 24. heinäkuuta 1958
Syntymäpaikka: Johnstone, Renfrewshire, Skotlanti
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1978-1988 1988-1991 1991 1991-1992 1992-1993 1993 1993-1997 1997-2000 | Aberdeen Manchester United → Arsenal (laina) → Reading (laina) Dundee → Sheffield United (laina) Hibernian Aberdeen Yht. | 300 0(0) 073 0(0) 000 0(0) 008 0(0) 021 0(0) 000 0(0) 151 0(0) 082 0(0) 0635 0(0) |
Maajoukkue
| 1982-1998 |  Skotlanti | 091 0(0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
James (Jim) Leighton (s. 24. heinäkuuta 1958) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Seurajoukkueura

Leighton pelasi suurimman osan urastaan skotlantilaisessa Aberdeenin joukkueessa vuosina 1978–1988 ja 1997–2000 kaikkiaan 382 liigaottelua. Välissä hän kävi pelaamassa muissa seuroissa kotimaassaan Skotlannissa sekä Englannissa.
1980-luvun alku oli menestyksekästä aikaa Aberdeenissa. Alex Fergusonin valmentajaman joukkueen luottovahtina toiminut Leighton voitti tuolloin seurassa Skotlannin liigamestaruuden kolmesti (1980, 1984 ja 1985), Skotlannin Cupin neljästi, Skotlannin liigacupin kahdesti ja vuonna 1983 Cup-voittajien Cupin, jonka loppuottelussa kaatui Real Madrid.
Vuonna 1988 Leighton siirtyi Aberdeenista Fergusonin mukana Manchester Unitediin, jossa alku sujui lupaavasti, mutta sittemmin Leightonin epävarmat otteet lisääntyivät ja lopulta Les Sealey vei häneltä ykkösmaalivahdin paikan vuonna 1990. Leighton jumittui kakkosvahdin tontille ja kävi lainalla Arsenalissa, missä ei kuitenkaan pelannut otteluakaan, Readingissä ja Sheffield Unitedissa ennen siirtymistään takaisin Skotlantiin Dundeen joukkueeseen.
Pelattuaan Dundeessa vain yhden kauden ajan Leighton siirtyi Hibernianiin, mikä oli selkeä piristysruiske hänen uralleen. Kaikkiaan hän pelasi seurassa vakituisena ykkösmaalivahtina viiden kauden ajan ennen paluutaan 1997 Aberdeeniin. Aberdeenissa Leighton pelasi aina kauteen 1999/2000 saakka. Hän lopetti uransa tappioon päättyneeseen vuoden 2000 Skotlannin cupin loppuotteluun Glasgow Rangersia vastaan. Ottelussa hän joutui loukkaantumisen takia jättämään kentän kun ottelua oli kulunut vain kolme minuuttia.
Maajoukkueura

Leightonin maajoukkueura alkoi vuonna 1982. Hän kuului jo joukkueen kokoonpanoon 1982 Espanjan MM-kisoissa, mutta ei vielä tuolloin päässyt pelaamaan. Tolppien välissä hän debytoi saman vuoden lokakuussa Itä-Saksaa vastaan ja parin vuoden kuluessa vakiinnutti paikkansa maajoukkueen ykköstorjujana. Hän edusti maataan 1986, 1990 ja 1998 kuluessa. 1990-luvulla maajoukkueen ykkösmaalivahdin paikasta esiintyi jonkinasteista kilpailua Andy Goramin kanssa, mutta arvoturnauksissa Leighton oli aina ykkösvalinta veräjänvartijaksi. Leighton lopetti maajoukkueuransa 40-vuotiaana vuonna 1998.
Kaikkiaan Leighton pelasi maajoukkueessa 91 ottelua ja on ottelujen määrällä kakkosena tilastoissa heti Kenny Dalglishin jälkeen. Hänet on valittu Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fameen.
Jim Marurai

Jim Marurai vuonna 2007.
Jim Marurai (9. heinäkuuta 1947 – 4. marraskuuta 2020) oli cookinsaarelainen poliitikko ja saarten pääministeri 14. joulukuuta 2004 – 29. marraskuuta 2010.
Jim Marurai kuului edeltäjänsä Robert Woontonin tavoin demokraattipuolueeseen.
Marurai oli kotoisin Mangaialta. Hän valmistui Otagon yliopistosta Uudessa-Seelannissa. Parlamentti valitsi Marurain pääministerin virkaan äänin 14–9.
Jim Marurai oli Cookinsaarten seitsemäs pääministeri. Hänen vaimonsa Tuaine menehtyi syöpään Uudessa-Seelannissa syyskuussa 2005 56 vuoden iässä.
Jong (joki)

| Jong |
| --- | --- |
Alkulähde:  järvi Kodembayan lähellä  9°15′N, 11°31′W
Laskupaikka:  Sherbrojoki
Maat:  Sierra Leone
Pituus:  249 km
Valuma-alue:  7 500 km²
Jong on 249 kilometrin pituinen joki Sierra Leonessa. Se saa alkunsa läheltä Kodembayan kylää, ja sen valuma-alue on 7 500 neliökilometrin laajuinen. Jong laskee Sherbrojokeen, joka erottaa Sherbron saaren mantereesta. Sherbron saari on oikeastaan saari Jong- ja Kittamjokien ansiosta, sillä ne ovat halkaisseet mantereelta ulottuvan pitkän hiekkakyntään Turnerin niemimaan, jonka jatke Sherbro on.
Johan Turdin

Johan Turdin (6. tammikuuta 1778 Uusikaarlepyy – 26. lokakuuta 1834 Uusikaarlepyy) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja laivanvarustaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Turdinin vanhemmat olivat kauppias, raatimies Johan Turdin vanhempi ja Katarina Juthe ja puoliso 1800–1830 kauppiaan leski Anna Sofia Backman, Catharina Sofia Topeliuksen äiti. Turdinin ja Backmanin tytär Augusta Johanna (1809–1871) oli vapaaherra, kenraalimajuri Carl Rosenkampffin puoliso. Turdin oli ensin kirjanpitäjä kauppias Samuel Calamniuksen liikkeessä Uudessakaarlepyyssä ja vuodesta 1800 siellä kaupungin huomattavimpiin kuuluneen kauppahuoneen omistaja ja menestynyt laivanvarustaja. Hän oli myös pikitehtaan osakas ja  laivatelakan omistaja ja toimi Uudenkaarlepyyn raatimiehenä. Kauppaneuvoksen arvonimen Turdin sai 1825.
Jekyll & Chyde

| Jekyll & Chyde Chydeone |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. helmikuuta 2014
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Misha, Eibou, Koti6, MNSTRMKK, Viisnimest, Sattalite, Clawz Costeau, Sattalite, Jo-Z, Xmies
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 37.04
 Levy-yhtiö: Monsp Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 35.
Chydeonen muut julkaisut
| Kuilun partaalla 2011 | Jekyll & Chyde 2014 | AAA 2022 |
Jekyll & Chyde on rap-artisti Niko Toiskallion Chydeone -nimellä julkaistu pitkäsoitto. Se julkaistiin Monsp Recordsin kautta 14. helmikuuta 2014. Albumin kappaleesta "Huuhdon kultaa" julkaistiin musiikkivideo joulukuussa 2013. Albumin toinen musiikkivideo "Se lähti siitä" julkaistiin tammikuussa 2014. Jekyll & Chyde nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 35.
Kappaleet

Mä en kasvanu isoks – 2.24  (mukana DJ Beha)
Lisää värii – 4.12
Enkelit ja demonit – 3.34
Lupa livetä – 3.01  (mukana Tommishock)
Se lähti siit – 3.28
Huuhdon kultaa – 3.34
Pudotetaan – 1.56
Kaikkein pahin statement – 5.01
Irtautumiskokemus – 4.27  (mukana Alamaa & Anniina)
Ku kädet ei riitä – 3.09
Must jää nää – 2.16
Biitit

Misha: 1
Eibou: 2
Koti6: 3, 7
MNSTRMKK: 4, 11
Viisnimest: 5, 10
Sattalite: 6
Clawz Costeau, Sattalite: 8
Jo-Z, Xmies: 9
Arvostelut

Soundi:
Johannes Gutenberg-Universität Mainz

| Johannes Gutenberg-Universität Mainz |
| --- | --- |
  

Motto:  Ut omnes unum sint
Perustettu:  1477
Tyyppi:  julkinen
Henkilökunta:  10 750 
Opiskelijoita:  36 200 (2012/13) 
Sijainti:  Mainz, Rheinland-Pfalz  Saksa (49°59′35″N, 8°14′30″E)
Sivusto:  http://www.uni-mainz.de/
Johannes Gutenberg-Universität Mainz on yliopisto saksalaisessa Mainzin kaupungissa Rheinland-Pfalzissa. Noin 36 200 opiskelijallaan se on yksi Saksan kymmenestä suurimmasta yliopistosta. Vuoden 2005 alussa voimaan astuneen rakenneuudistuksen jälkeen yliopisto on jaettu yhteentoista tiedekuntaan. Yliopisto perustettiin vuonna 1477. Se on nimetty kirjanpainokoneen keksijän Johannes Gutenbergin mukaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Johannes Rudbeckius

| Johannes Rudbeckius |
| --- | --- |

Västeråsin hiippakunnan piispa
 1619–1646 
Edeltäjä:  Olaus Stephani Bellinus 
Seuraaja:  Olavus Laurentii Laurelius
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1581 Almbyn pitäjä lähellä Örebrota, Ruotsi
Kuollut: 8. elokuuta 1646 (65 vuotta) Västerås, Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Johannes Rudbeckius (1581–1646) oli ruotsalainen pappi. Hän opiskeli ensin Ruotsissa, sen jälkeen Wittenbergin yliopistossa, jossa hän valmistui filosofian maisteriksi 1603. Hän oli Uppsalan yliopiston professori usealla oppialalla: matematiikan vuodesta 1604, heprean 1609 ja teologian 1611. Hän oli hovisaarnaaja vuodesta 1613. Hän väitteli teologian tohtoriksi 1617. Vuodesta 1619 hän oli Västeråsin piispa. Hän oli Kustaa II Aadolfin mukana tämän Venäjän-retkellä 1614–1615.
Rudbeckius oli Ruotsin kirkon merkittävimpiä piispoja. Hän perusti Västeråsiin Ruotsin ensimmäisen lukion. Hänet sivuutettiin arkkipiispan valinnassa, koska hän valtiopäivillä 1624–1625 ja 1636 vastusti kirkon johdon keskittämistä valtiovallalle.
Olof Rudbeck vanhempi oli hänen poikansa ja Olof Rudbeck nuorempi pojanpoikansa.
Käännös suomeksi
Joe Colborne

| Joe Colborne |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. tammikuuta 1990 (ikä 34) Calgary, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  196 cm
Paino:  99 kg
Seura
Seura:  Colorado Avalanche
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Toronto Maple Leafs Calgary Flames
NHL-varaus:  16. varaus, 2008 Boston Bruins
Joe Colborne (s. 30. tammikuuta 1990 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä NHL-joukkue Colorado Avalanchessa. Boston Bruins varasi Colbornen ensimmäisellä kierroksella sijalla 16 NHL:n varaustilaisuudessa 2008. Hän ei joukkueessa kuitenkaan ikinä pelannut. Hänet kaupattiin vuonna 2011 Toronto Maple Leafsiin ja sieltä vuonna 2013 Calgary Flamesiin.
Nuoruus

Colborne syntyi 30. tammikuuta 1990 Calgaryssa, Albertassa. Hänen isänsä Paul pelasi pelinrakentajana Calgaryn yliopistossa. Hän rohkaisi myös lapsiaan urheiluharrastuksiin. Joe kasvoi kehittäen jääkiekkotaitojaan takapihalla. Hänen sisarensa Lauren, Melissa ja Claire pelaavat koripalloa.
Pelaajaura

Colborne liittyi kaudella 2010–2011 kokopäiväisesti AHL-seura Providence Bruinsin vahvuuteen. Hän pelasi 55 ottelua, joissa teki 12 maalia ja 26 pistettä. Bruins kauppasi Colbornen Toronto Maple Leafsiin kahden varausvuoron kanssa vastineeksi tilalle tulleesta Tomas Kaperlesta. Maple Leafs laittoi hänet kuitenkin pelaamaan farmijoukkue Toronto Marliesissa, jossa hän pelasi vielä 20 ottelua. Hän teki NHL-debyyttinsä 9. huhtikuuta 2011. Ensimmäisen pisteensä hän sai avustaessaan Phil Kesselin tekemän maalin 4–1 -tappiossa Montreal Canadiensia vastaan.
Suurimman osan kaudesta 2011–2012 Colborne vietti Toronto Marliesissa, jossa hän pelasi 69 ottelua ja teki 39 pistettä. NHL:n puolella hän pelasi kymmenessä ottelussa. Ensimmäisen maalin hän teki 22. marraskuuta 2011 Tampa Bay Lightningia vastaan. Myös seuraavalla kaudella hän pelasi AHL:ssä, jossa hän teki 42 pistettä 65 ottelussa. Maple Leafsissa hän pelasi viisi ottelua.
Harjoituskauden 2013–2014 aikana Colborne vaihdettiin Torontosta Calgary Flamesiin 29. syyskuuta 2013 vastineeksi neljännen kierroksen varausvuorosta varaustilaisuuteen 2014. Ensimmäisellä kokonaisella NHL-kaudellaan Colborne pelasi 80 ottelua, joissa teki kymmenen maalia ja sai 18 maalisyöttöä.
Ennen kautta 2014–2015 Colbornesta tuli vapaa pelaaja ja hän siirtyi Calgary Flamesiin kahden vuoden sopimuksella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joe Colborne Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Joe Colborne
Käännös suomeksi
Johan Tobias Sergel

Johan Tobias Sergel litografiassa, joka perustuu Elias Martinin teokseen.
Johan Tobias Sergel (28. elokuuta 1740 – 26. helmikuuta 1814) oli ruotsalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja piirtäjä.
Sergelin vanhemmat olivat saksalainen taiteilijapari Christoffer Sergell ja Elisabet Swyrner, jotka muuttivat Ruotsiin vuotta ennen poikansa syntymää. Nimestä on myös muotoja Särgell ja Sergell. Hän oli uusklassisen ajan kuvanveistäjä ja Ruotsin ensimmäinen huomattava kuvanveistäjä. Hän toimi Kustaa III:n hovikuvanveistäjänä vuodesta 1779 alkaen ja Tukholman taideakatemian professorina vuodesta 1780. Hän oli myös Ranskan taideakatemian ulkojäsen.
Sergelin omakuva vuodelta 1793.
Sergel opetteli kuvanveistoa vuodesta 1755 Ranskasta Ruotsiin muuttaneen Pierre Hubert Larchevêguen alaisena. Hän sai tehtäväkseen esimerkiksi suunnitella muotokuvia kipsimitaleihin. Hän tuli 1760-luvulta alkaen tunnetuksi myös graafikkona. Hän teki opintomatkoja Pariisiin ja Roomaan, joista saadun opin hän tiivisti sanoihin “ei pidä seurata muita mestareita kuin antiikkia ja luontoa”. Sergel valitsikin veistoksensa aiheet usein antiikin mytologiasta. Roomassa hän teki ensimmäisen mestarillisen työnsä, terrakottaveistoksen Lepäävä juopunut fauni (1770, marmorisena 1774). Seuraavina vuosina hän teki muitakin mytologisten aiheiden veistoksia, joissa ilmenevät aistillisuus, tuoreus ja lämmin vitaalisuus.
Vuonna 1778 Sergel päätti palata Tukholmaan, mutta viipyi matkalla Pariisissa, joten paluu lykkääntyi vuoteen 1779. Seuraavat työt olivat Kustaa III:n tilaustöitä, jotka esittävät kuninkaallista perhettä ja valtakunnankansleri Axel Oxenstiernaa. Muutamat tilaustyöt eivät häntä innostaneet: kuninkaanlinnan pylvässaliin tilattu veistos Venus aux belles festes oli hänelle epämiellyttävä aihe, koska klassisia jumalhahmoja käytettiin siinä kevytmielisiin tarkoituksiin. Teos ei juuri onnistunutkaan, sillä sen raajoihin tuli väärät mittasuhteet. Samaan aikaan häntä työllistivät myös muotokuvamedaljongit. Merkittävä Sergelin saama kontakti oli ystävystyminen sotamarsalkka Augustin Ehrensvärdin pojan Carl August Ehrensvärdin kanssa. Sergel viimeisteli vuosina 1801–1802 Suomenlinnassa olevan Augustin Ehrensvärdin hautamuistomerkin, jonka luonnoksen oli tehnyt J. E. Rein. Toinen Suomessa oleva Sergelin veistos on vuosina 1812–1813 tehty Henrik Gabriel Porthanin muotokuva Helsingin yliopistossa.
Tukholman Hötorgetilla sijainnut Sergelhuset oli hänen ateljeensa, jossa on myöhemmin työskennellyt useita taiteilijoita. Sergelin nimeä kantavat Tukholmassa Sergelin tori ja Sergelgatan.