stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mustalammi (Orivesi)
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Kooninjoen valuma-alueeseen (35.745) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 166,8 metriä mpy. Lammella ei ole tulo- eikä laskuojia, joten se voidaan luokitella umpijärveksi.
Luontoilta

Luontoilta on Yleisradion lähettämä radio- ja televisio-ohjelma, jossa asiantuntijat vastaavat luontoaiheisiin kysymyksiin. Ohjelma lähetetään Yle Radio Suomessa noin kerran kuussa. Televisioituja lähetyksiä on lähetetty Yle TV1:ssä.
Luontoillan juontajana toimii Minna Pyykkö, ja asiantuntijoina toimivat luontotoimittaja Juha Laaksonen (erityisalana linnut), eläintieteilijä Heidi Kinnunen (nisäkkäät), tutkija Ari Saura (kalat, matelijat ja sammakkoeläimet), museomestari Jaakko Kullberg (hyönteiset) ja yli-intendentti Henry Väre (kasvit).
Historia

Ensimmäinen Luontoilta lähetettiin Yleisradiossa vuonna 1975. Siinä asiantuntijoina olivat Matti Helminen, Kauri Mikkola ja Seppo Vuolanto. Ensimmäinen televisioitu lähetys oli TV1:n yhteislähetys radion kanssa Taipalsaaren Kyläniemestä 30. kesäkuuta 1982. Suurin osa televisiolähetyksistä on tehty studiossa.
Ohjelman kehitti Veikko Neuvonen, joka toimi myös sen ensimmäisenä juontajana. Hänen kanssaan asiantuntijoina toimivat Seppo Vuokko (erityisalana kasvit), Kauri Mikkola (hyönteiset), Seppo Vuolanto (linnut), Ilkka Koivisto (nisäkkäät), Matti Helminen (nisäkkäät) ja Harri Dahlström (kalat). Satunnaisia vaihteluja lukuun ottamatta nämä asiantuntijat olivat mukana ohjelman teossa, kunnes vuoden 2008 alussa vetovastuu siirtyi Peteliuksen ryhmälle. Peteliuksen tultua kansanedustajaksi, ohjelmaa ryhtyi juontamaan Ylen pitkäaikainen luontotoimittaja Minna Pyykkö .
Luontoilta täytti Neuvosen elämästä reilut kaksikymmentä vuotta. Hän ideoi ohjelman siirtyessään kesätoimittajan tehtävistä tiedetoimittajan toimeen. Neuvosen ajatuksena oli saada aikaan ohjelma, joka toimisi jonkin aikaa, mutta ohjelman suosio kasvoi ja ohjelma jatkui alkuperäisen konseptin periaatteella. Neuvonen on sittemmin myös toimittanut Viikon luontoääntä, joka on ollut leimaa antava Yleisradion ilmeelle.
Pirkka-Pekka Petelius oli haaveillut luonto-ohjelman teosta, mutta kun häntä pyydettiin ohjelman tekoon mukaan, hän oli ensin kauhuissaan. Peteliuksen luontotuntemus on kuitenkin ollut mittava. Neuvosen vetäydyttyä eläkkeelle Peteliuksesta tuli Luontoillan isäntä.
Luontoilta vastasi kuulijoiden tarpeeseen aikana jolloin suorat kontaktit kuulijoihin lisääntyivät. Ohjelma, jossa vastattiin puhelimitse erilaisiin luontoa koskeviin kysymyksiin oli ensin vailla nimeä. Ohjelma aloitti työnimellä Luontoilta ja se vakiintui ohjelman tunnetuksi nimeksi. Ensimmäisten lähetysten jälkeen ohjelman erilaiset asiantuntijat ovat lisääntyneet ja vahvistuneet vuosien mittaan. Kantava ajatus on ollut, että ohjelma pystyy vastaamaan hyvinkin monipuolisiin ja erilaisiin kuulijoihin kysymyksiin. Vuosien varrella kaikki puheluiden välityksellä tulleet kysymykset asiantuntijoille ovat olleet aina ainutkertaisia ja yllätyksellisiä. Ohjelmaa on leimannut vahvasti puheohjelman luonne.
Luontoilta viihteessä

Nelosella esitetyssä Huuliveikot-sarjassa on tehty parodiasketsejä Luontoillasta. 1980-luvulla Petelius parodioi Luontoiltaa radion Yömyöhä-ohjelmassa.
Luontoilta-kirjat

Luontoilta 1. 1985
Luontoilta 2. 1988
Luontoilta 3. 1995
Luonnollisia muutoksia: Kaksikymmentä vuotta Luontoiltoja. 1995
Luontoilta: Mielenkiintoisimmat luontohavainnot selityksineen. 1997
Kuvia

Luontoilta Käpylän siirtolapuutarhassa elokuussa 2000: Juontaja Veikko Neuvonen antaa viimeisiä ohjeita
Luontoilta Käpylässä 2000: Ilkka Koivisto, Matti Helminen, Harri Dahlström, Kauri Mikkola, Seppo Vuokko ja lintuasiantuntija
Luontoilta Nurmijärven Taaborinvuorella 2005: Seppo Vuokko, Kauri Mikkola ja Veikko Neuvonen
Luontoilta Taaborinvuorella 2005: Ilkka Koivisto, Matti Helminen, Harri Dahlström, Kauri Mikkola, Seppo Vuokko ja Seppo Vuolanto
Aiheesta muualla

Yle Areena – Luontoilta
Luontoilta Ylen Elävässä arkistossa
Lästi

Lästi (ruots. läst) on vanha Keski- ja Pohjois-Euroopassa käytössä ollut tilavuus- ja painomitta. Sen suuruus on vaihdellut ajan, tavaralajin ja paikkakunnan mukaan.
Suomi ja Ruotsi

Ruotsissa ja Suomessa määrättiin vuonna 1726 laivan kantavuuden mittana käytetyn laivan lästin eli raskaan laivalästin (svår läst, skeppsläst tai tung läst) suuruudeksi 18 kippuntaa (skeppund) rautapainoa (jernvigt) eli tapulikaupunkipainoa (stapelstadsvigt), joka on yhtä kuin 2 448 kilogrammaa[lähde? ]. Naulapainoa eli ruokatavarapainoa käytettäessä laivalästi oli 14 kippuntaa 8 leiviskää (lispund), 2 448 kg, joka tilavuusmittana vastaa 1 480 kannua eli 3 870 litraa. Ennen tätä määräystä lästi oli ollut 2 440 kilogrammaa.[lähde? ]
Ruotsin 21. joulukuulta 1865 olevan laivanmittaussäännön mukaan otettiin käyttöön uusi lästi (nyläst), jonka suuruus oli 10 000 naulaa (skålpund),[lähde? ] eli 4 250 kilogrammaa. Yksi uusi lästi vastaa 1,74 Suomen raskasta lästiä[lähde? ].
Suomessa alettiin vuoden 1867 alusta käyttää laivanmittauksessa uutta mittaustapaa. Laivan kantavuus lästeissä saatiin kertomalla ensin toistensa kanssa kolme lukua: laivan pituus lastilinjan kohdalta, uppoama ja keskileveys. Mittayksikkönä käytettiin Suomen jalkoja ja niiden kymmenesosia. Näiden kolmen luvun tulo jaettiin luvulla 93. Osamäärä ilmoitti laivan kantavuuden lästeissä, joiden suuruus oli 5 760 naulaa.
Laivan kantavuuden mittana lästi korvattiin rekisteritonnilla (registerton) Ruotsissa vuoden 1874 laivanmittaussäännössä, Suomessa sama tapahtui vuonna 1877 (asetus 22/1876)[lähde? ]. Rekisteritonni on 100 englantilaista kuutiojalkaa eli 2,8316 kuutiometriä. Rekisteritonni vastaa 0,54 Suomen raskasta lästiä eli on 1 322 kilogrammaa. Yksi lästi on 1,83 rekisteritonnia.
Puuhiilen tilavuusmittana lästi oli vuodesta 1865 Ruotsissa 75,6 kuutiojalkaa eli 1 980 litraa.[lähde? ] Myöhemmin, vielä 1900-luvun alussa, puuhiilen ja halkojen mittaamiseen käytettynä tilavuusmittana lästi oli 2 000 litraa eli 2 kuutiometriä. Kauppalästin suuruus oli 2 970 litraa[lähde? ].
Kauppalästi (kommersläst tai handelsläst) oli Ruotsissa 1 134 kannua (kanna) eli 2 970 litraa.
Vanhana tilavuusmittana käytetyllä lästillä oli kolme kokoa: 12, 13 tai 24 tynnyriä (tunna). Yleensä lästi tarkoitti hiiliä, kalaa, tervaa, viljaa tai voita mitattaessa 12 tynnyriä eli 1 978 litraa. Lästi tervaa tarkoitti 1600-luvulla 12 tynnyriä eli 1 507 litraa. Vuodesta 1855 Ruotsissa tynnyri nestetavaran mittana oli 125,62 litraa ja kuivan tavaran mittana 146,35 litraa. Suomessa tynnyri kuivaa tavaraa oli 164,88 litraa.
Tilavuusmitta ulkomailla

Kuivaa tavaraa mitattaessa lästin suuruus vaihteli paikkakunnittain:
Saksassa lästi (saksaksi Last) viljan ja hiilen kaltaisten kuivien tavaroiden tilavuusmittana oli Bremenissä 40 vakkaa (Scheffel) eli 2 964,2 litraa.
Hampurissa lästi oli 30 vakkaa eli 3 297,7 litraa.
Hannoverissa lästi oli 96 Himten-nimistä mittayksikköä eli 2 990,6 litraa.
Holsteinissa yksi lästi tarkoitti 24 tynnyriä (saksaksi Tonne).
Lyypekissä lästi oli 96 vakkaa eli ruista tai vehnää mitattaessa 3 330,7 litraa mitattaessa ruista tai vehnää, mutta 3 792 litraa mitattaessa kauroja.
Mecklenburg-Schwerinissä yksi lästi tarkoitti 96 vakkaa eli 3 733,4 litraa.
Oldenburgissa lästi oli 144 vakkaa eli 3 283,5 litraa.
Preussissa lästi oli 60 vakkaa eli 3 297,6 litraa.
Alankomaalainen lästi oli 3 000 litraa.
Englannissa yksi lästi oli 79,67 imperial bushel'ia eli 2 908 litraa viljaa.
Tanskalainen lästi oli 12 tynnyriä eli 1 669,5 litraa mitattaessa kalkkia tai suolaa, 3 060,7 litraa mittaessa viljaa tai hiiliä ja 1 298,5 litraa sillimittana.
Venäjällä lästi oli 16 tsetvert'iä eli 3 358,4 litraa.
Yhdysvalloissa lästi (englanniksi last) oli 80 Winchester bushel'ia eli 2 820,5 litraa. Villaa mitattaessa lästi tarkoitti 12 säkkiä (sack) ja olutta mitattaessa 12 tynnyriä (barrel). Kalamittana lästi vastasi 10 000–12 000 silliä.
Painomitta ulkomailla

Kauppalästiä eli komersilästiä käytettiin määritettäessä laivan kantavuutta, satamamaksuja ja merirahteja. Kauppalästi (saksaksi Kommerzlast) oli Hampurissa, Bremenissä ja Lyypekissä 60 sentneriä, joka vastaa 1,22 Suomen raskasta lästiä, 3 000 kilogrammaa; Schleswigissä, Holsteinissa (52 sentneriä) ja Tanskassa 2 600 kg; Norjassa 2 590 kg. Norjan ja Tanskan kauppalästi vastasi 1,06 Suomen raskasta lästiä. Mecklenburgin kauppalästi oli 70 sentneriä, joka vastaa 1,43 Suomen raskasta lästiä, 3 500 kg. Alankomainen lästi vastasi 0,99 Suomen raskasta lästiä eli se oli 2 424 kg.
Laivan lästi (Schiffs-Last) oli Preussissa hiilelle 3 000 kilogrammaa, Lüneburgissa taas suolalle 1 876,810 kilogrammaa. Yksi laivanlästi eli Preussin normaalilästi oli 40 sentneriä, joka vastaa 0,82 Suomen raskasta lästiä eli oli 2 007 kg.
Venäläinen lästi oli 120 puutaa, joka vastasi 0,80 Suomen raskasta lästiä eli se oli 1 958 kg.
Saksassa lästiä käytettiin myös pellon pinta-alamittana. Lästi tarkoitti sitä alaa peltoa, jonka kylvämiseen riitti yksi lästi (tilavuusmitta) viljansiemeniä. Lästin suuruus oli 12,198–14,231 hehtaaria.
Pohjois-Saksassa lästiä käytettiin myös kappaletavaramittana kalakaupassa. Yksi lästi tarkoitti 800 silliä.
Aiheesta muualla

Läst, Nordisk familjebok, Uggleupplagan, osa 17 (ruotsiksi)
Neulalähde

| Neulalähde |
| --- | --- |
 Neulalähde Pirkkalankylän Hiidenmäellä.
Sijainti
 Neulalähde
Koordinaatit:  61°27′12.509″N, 23°33′38.071″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  uhrilähde
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Neulalähde, Martin kaivo tai Hiidenkaivo on hyvin pieni uhrilähde Hiidenmäki-nimisellä mäellä Pirkkalan Pirkankylässä. Mäki sijaitsee Tursiannotkon muinaisjäännösalueella. Kalliossa oleva lähde on vain 18 senttimetriä pitkä ja 10 leveä, mutta koosta huolimatta siihen kerrotaan perimätiedon mukaan uhratun. Hiidenmäellä on luultavasti sijainnut vanha palvontapaikka hiisi. Ensimmäisenä lähteen aluetta on tieteellisesti tutkinut arkeologi Aarne Erä-Esko vuonna 1948.
Aiheesta muualla

Tarkastuskertomus
Myrtit

| Myrtit |
| --- | --- |
 Välimerenmyrtti Myrtus communis
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Myrttikasvit Myrtaceae
Suku::  Myrtit Myrtus  L.
Katso myös
   Myrtit Wikispeciesissä   Myrtit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myrtit eli kukkamyrtit (Myrtus) on myrttikasveihin kuuluva kasvisuku ja heimonsa tyyppisuku.
Myrtteihin kuuluu kaksi lajia. Niistä tunnetumpi on välimerenmyrtti, jota kasvaa Välimeren alueen maissa, Makaronesiassa, Koillis-Afrikassa ja Länsi-Aasiassa ja lisäksi laajalti viljeltynä.
Myrttilajit

välimerenmyrtti (Myrtus communis )
morsiusmyrtti (M. communis subsp. tarentina)
morsiusmyrtti (M. communis 'Microphylla')
Myrtus nivellei
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Myrtus
Suomen Lajitietokeskus: Myrtit (kukkamyrtit) – Myrtus
Neulakynsigalagot

| Neulakynsigalagot |
| --- | --- |
 Nigerianneulakynsigalago (Euoticus pallidus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Galagot Galagidae
Suku::  Euoticus  Gray, 1863
Katso myös
   Neulakynsigalagot Wikispeciesissä   Neulakynsigalagot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neulakynsigalagot (Euoticus) ovat afrikkalaisia puoliapinoita. Neulakynsigalagot ”ovat tuskin hiirtä isompia: 30 senttimetristä tulee ainakin 18 hännän osalle. Sekä Länsi- että Itä-Afrikan suurten metsien tuuheissa latvuksissa ne hyppivät oksalta oksalle oravaakin vikkelämpinä. Ravinnokseen ne pystyvät ahmimaan hyönteisiä aivan uskomattomat määrät.”
Nisäkäsnimistötyöryhmä on esittänyt suvun uudeksi nimeksi Kynsigalagot.
Suku Neulakynsigalagot Euoticus
Neulakynsigalago, Euoticus elegantulus
Nigerianneulakynsigalago, Euoticus pallidus
Euoticus pallidus pallidus
Euoticus pallidus talboti
Aiheesta muualla

ITIS: Euoticus (englanniksi)
Narcisse-Achille de Salvandy

De Salvandyn kreivi yliopiston kanslerin asussa. Paul Delarochen maalaama muotokuva. Pariisi, Louvren museo.
Kreivi Narcisse Achille de Salvandy (11. kesäkuuta 1795 Condom – 15. joulukuuta 1856 Graveron) oli ranskalainen poliitikko ja kirjailija ja Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta

Narcisse-Achille de Salvandy syntyi vaatimattomiin oloihin, alkuperältään irlantilaiseen perheeseen. Hän sai klassisen koulutuksen vapaaoppilaana lycée Napoléonissa Pariisissa. Välttääkseen hänelle määrättyä rangaistusta hän astui vuonna 1813 Napoléon I kunniakaartiin nimellä «Salvandy de la Gravière». Hän yleni korpraaliksi 26. toukokuuta 1813 ja vänrikiksi jo 16. kesäkuuta samana vuonna. Hän osallistui vuosina 1813 ja 1814 sotaan Saksissa ja Napoléonin sotaan, jossa hän yritti estää vieraan miehityksen ja säilyttää kruunun. Tämän taistelun aikana hän haavoittui ja sai ylivääpelin arvon.
Useiden sotilaallisten toimintojen ohessa de Salvady alkoi kirjoittaa teoksia, kuten Don Alonzo ou l'Espagne, joka ajankohtaisena historiallisena teoksena saavutti melkoisen menestyksen. lisäksi nopeassa tahdissa ilmestyivät myös teokset: Les Funérailles de Louis XVIII (1824), De l'émancipation de Saint-Domingue (1825), La Vérité sur les marchés Ouvrard (1825), Discussion de la loi du sacrilège (1825), Les Amis de la liberté de la presse (1827), Insolences de la censure (1827) ja Histoire de Pologne avant et sous le roi Sobieski (1827-1829).
Hän pääsi Martignacin hallituksen aikana uudelleen valtioneuvoston jäseneksi vuonna 1828 ja nyt valtioneuvokseksi. Hänen tehtäväkseen tuli puolustaa sotilaslakia sen käsittelyssä parlamentin ylähuoneessa. Hän erosi tehtävästä uuden hallituksen tultua valtaan, vaikka kuningas Kaarle X toivoi hänen jatkavan tehtävässä.
Hän oli myös usein valittu edustajaksi eri edustajainhuoneisiin, ja hän toimi opetusministerinä uransa aikana kahdesti, vuosina 1847–1839 ja 1845–1848. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan 19. helmikuuta 1835.
Teokset

Islaor, ou le Barde chrétien, nouvelle gauloise, Paris, Baudouin frères, 1814
Mémoire à l'empereur, sur les griefs et le vœu du peuple français, Paris, Delaunay, 25 mai 1815
Observations critiques sur le champ de mai, Paris, Delaunay, 16 juin 1815
De la Nécessité de se rallier au Roi, pour sauver la France, Paris, Delaunay, 1815
La coalition et la France, Paris, Delaunay, février 1817
Lettre au lord duc Wellington, sur l'événement du 10 au 11 février, Paris, Plancher, 13 février 1818
Dangers de la situation présente, Paris, Mme Cellis, 1819
Vues politiques, Paris, Poulet, 1819
Des funérailles de Louis XVIII, Paris, Baudouin frères, 26. lokakuuta1824
Du parti à prendre envers l'Espagne, Paris, Baudouin frères, 25. marraskuuta 1824
Le ministère et la France, Paris, Baudouin frères, 1824
Le nouveau règne et l'ancien ministère, Paris, Baudouin frères, 1824
Don Alonzo, ou L'Espagne, histoire contemporaine, Paris, Baudouin frères, 1824, 5 vol.
De l'Émancipation de Saint-Domingue dans ses rapports avec la politique intérieure et extérieure de la France, Paris, Ponthieu, 1825
Discussion du projet de loi sur le sacrilège, Paris, Baudouin frères, 1825
La Vérité sur les marchés Ouvrard, Paris, Ponthieu, 1825
Lettres à M. le rédacteur du "Journal des débats", sur les affaires publiques, Paris, A. Sautelet, 1827
Lettres à un provincial sur le voyage de Saint-Omer, Paris, A. Sautelet, 25 septembre 1827
Exposition des derniers produits de l'industrie de la censure et réclamation d'icelle contre une omission du jury, adressée à l'auteur des "Lettres à M. le rédacteur du "Journal des débats", Paris, A. Sautelet, 9.lokakuuta 1827
Insolences de la censure, et considérations sur la politique en général du ministère, Paris, A. Sautelet, 1827
Lettre de la girafe au pacha d'Égypte pour lui rendre compte de son voyage à Saint-Cloud, et envoyer les rognures de la censure de France au journal qui s'établit à Alexandrie en Afrique, Paris, A. Sautelet, 1827
Que feront-ils ? ou Examen des questions du moment, Paris, A. Sautelet, 1827
Histoire de Pologne avant et sous le roi Jean Sobieski, Paris, A. Sautelet, 1829, 3 vol.
Seize mois ou la révolution et les révolutionnaires, Paris, Pierre-François Ladvocat, 1831 (2. painos 1832 nimellä Vingt mois, ou La révolution de 1830 et les révolutionnaires)
Paris, Nantes et la session, Paris, G. Barba, 1832
Un mot sur nos affaires, Paris, Impr. de A. Henry, 1834
Notice biographique sur le contre-amiral Ducrest de Villeneuve, Paris, Impr. de P. Dupont, 1852 (eripainos Nouvelles Annales de la marine et des colonies, huhtikuu 1852)
Aiheesta muualla

Ranskan akatemian elämäkertatiedostot (Arkistoitu – Internet Archive)
Ranskan kansallisen pedagogisen tutkimuksen instituutin elämäkertatiedostot
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: François-Auguste Parseval-Grandmaison | Ranskan akatemian jäsen  Tuoli 1 1835–1856 | Seuraaja: Émile Augier |
Niilo Luukanen

Niilo Mauri Luukanen (8. helmikuuta 1898 Helsinki – 28. tammikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli lainvalmistelukunnan jäsen 1939–1946, oikeusneuvos 1946–1949, Helsingin oikeuspormestari vuodesta 1957 ja työtuomioistuimen puheenjohtaja vuodesta 1958.
Niilo Lehtilä

| Niilo Lehtilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Niilo Lehtilä
Syntynyt: 8. marraskuuta 1983 (ikä 40)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  195 cm
Paino:  95 kg
Nyk. joukkue:  Kaarinan Ura
Sarja:   I-divisioona
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2004–2006 2006–2009 2009–:  Aura Basket (Korisliiga) UU-Korihait (Korisliiga) Kaarinan Ura (I-divisioona)
Niilo Lehtilä (s. 8. marraskuuta 1983) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa kaudella 2009–10 I-divisioonassa pelaavaa Kaarinan Uraa. 195 cm pitkän Lehtilän kasvattajaseura on Kaarinan Ura. Lehtilän piste-ennätys Korisliigassa on 35, joka syntyi 7. lokakuuta 2005 Espoon Honkaa vastaan.
Nana Kitade

Nana Kitade
Nana Kitade (s. 2. toukokuuta 1987 Sapporo, Japani) on japanilainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. Monia hänen lauluistaan on käytetty elokuvissa ja televisiosarjoissa. 
Nana soittaa sähkökitaraa.
Lapsena Kitade halusi olla laulaja tai animeartisti. Hän alkoi harrastaa pianon soittoa kolmevuotiaana ja kirjoitti omia sanoituksia 12-vuotiaana. Junior korkeakoulussa hänestä tuli Ringo Shiinan fani ja hän opetteli soittamaan kitaraa.
Albumit

18: Eighteen (2005)
I Scream (2006)
Bondage (2009)
Violet Blaze (2017)
Neulalampi

| Neulalampi |
| --- | --- |
Kaupunki:  Kuopio
Kaupunginosa nro:  31
Lähialueet:  Kolmisoppi, Levänen, Jynkkä, Litmanen, Pitkälahti, Kiviharju
Kauppakeskus Kolmisoppi sijaitsee nimestään huolimatta Neulalammen eikä Kolmisopen kaupunginosassa, joskin varsin lähellä Kolmisopen lampea.
Neulalampi on Kuopion 31. kaupunginosa ja asuinalue, joka sijaitsee 4-5 kilometriä Kuopion keskustasta lounaaseen. Neulalammen kaupunginosan itäreunalla kulkevat Savon rata ja  valtatie 5. Nimensä alue on saanut siellä sijaitsevasta Neulalampi-lammesta.
Neulalammen naapureita ovat seuraavat Kuopion kaupunginosat: pohjoisessa Kolmisoppi, idässä Levänen, Jynkkä ja Litmanen, etelässä Pitkälahti ja Kiviharju. Lännessä raja kulkee Kallaveden Haminalahdessa.
Neulalammella on jonkun verran asutusta muun muassa Neulalammen pohjoispuolella, Jynkän länsipuolisella Leväsentien ja valtatie 5:n välisellä alueella sekä Haminalahteen työntyvässä Hukanniemessä. Yritystoiminnasta pääosa on keskittynyt kaupunginosan koillisnurkalle Kolmisopentien varteen ja sen lähistölle. Maininnan arvoisia ovat muun muassa  kauppakeskus Kolmisoppi, kaksi autokauppaa, Stark, rakennus- ja sisustusliikkeitä.[lähde? ] Myös Karttulantien alkupään pohjoispuolella Pienen Neulamäen eteläosissa on kehittyvä yritysalue.
Pieni Neulamäki

Vuoteen 2008 asti pääosin Puolustusvoimien varikkokäytössä ollut Pienen Neulamäen alue on eräs suunnitelluista Kuopion täydennysrakentamisalueista. Kuopion kaupunki osti vuonna 2008 Metsähallitukselta eteläisen Pienen Neulamäen, joka levittäytyy noin 100 hehtaarin alueelle. >Tuolloin Metsähallitukselle jäi vielä noin 400 hehtaarin laajuinen Pienen Neulamäen pohjoinen osa.
Vuonna 2009 juhannuksen jälkeen kerrottiin, että alueelta on tehty liito-oravahavainto. Tämän arvioitiin pienentävän rakennettavaa aluetta, jonka raivaus on jo aloitettu, noin viidenneksellä.
Luettelo Euroopan unionin kannalta haitallisista vieraslajeista

Luettelo Euroopan unionin kannalta haitallisista vieraslajeista sisältää ne vieraslajit, jotka Euroopan unioni on katsonut koko unionin kannalta haitallisiksi. Luettelo on vahvistettu 4. joulukuuta 2015. Sitä on viimeksi päivitetty vuonna 2022.
Luettelossa olevia lajeja ei saa tuoda EU:n alueelle. Niitä ei myöskään saa EU:n alueella myydä, kasvattaa, muulla tapaa hallussapitää tai päästää luontoon. Lemmikkinä olevat eläimet saa kuitenkin pitää niiden luonnolliseen kuolemaan saakka sillä ehdolla, että eläin on otettu lemmikiksi ennen lajin kirjaamista luetteloon.
Kasvit

Luettelon lähde:
afrikanvesihäntä Lagarosiphon major
arabiansulkahirssi Cenchrus setaceus
armenianjättiputki Heracleum sosnowskyi
brasilianvesiasteri Gymnocoronis spilanthoides
haisujumaltenpuu Ailanthus altissima
ilmapalloköynnös Cardiospermum grandiflorum
isoärviä Myriophyllum aquaticum
japaninhumala Humulus scandens eli Humulus japonicus
japaninkelasköynnös Celastrus orbiculatus
jättipalsami Impatiens glandulifera
kampakiipijäsaniainen Lygodium japonicum
kampaärviä Myriophyllum heterophyllum
kapinnyppyheinä Ehrharta calycina
karkeaviuhkalehti Cabomba caroliniana
kaukasianjättiputki Heracleum mantegazzianum
kellusvesihyasintti eli vesihyasintti Eichhornia crassipes
keltamajavankaali Lysichiton americanus
kiehkuravesirutto Elodea nuttallii
kiinanpensasapila Lespedeza cuneata
kiinantalipuu Triadica sebifera
lauttarusolehti Ludwigia grandiflora
loikorusolehti Ludwigia peploides
meksikonmeskite Prosopis juliflora
mesisilkkiyrtti Asclepias syriaca
oranssivarrasheinä Andropogon virginicus
peittolapaheinä Microstegium vimineum
persianjättiputki Heracleum persicum
piinahelmikki Parthenium hysterophorus
pilvisutilatva Baccharis halimifolia
pistia eli vesisalaatti Pistia stratiotes
poimukellussaniainen Salvinia molesta
purppurakudzu Pueraria montana var. lobata eli Pueraria lobata
raastotatar Persicaria perfoliata eli Polygonum perfoliatum
rusopampaheinä Cortaderia jubata
seljaröyhytatar eli seljatatar Koenigia polystachya
silkkisailikki Hakea sericea
siniakaasia Acacia saligna
sumasammakonputki Hydrocotyle ranunculoides
vesikaijalehti Alternanthera philoxeroides
värigunnera Gunnera tinctoria
Eläimet > Hyönteiset

aasianherhiläinen Vespa velutina
Eläimet > Kalat

aurinkoahven Lepomis gibbosus
juovakorallimonni Plotosus lineatus
rohmutokko Perccottus glenii
saharasbora Pseudorasbora parva
Eläimet > Linnut

intianvaris Corvus splendens
kuparisorsa Oxyura jamaicensis
pihamaina Acridotheres tristis
pyhäiibis Threskiornis aethiopicus
Eläimet > Matelijat

punakorvakilpikonna Trachemys scripta
Eläimet > Nisäkkäät

harmaaorava Sciurus carolinensis
intianpikkumangusti eli pikkumungo Herpestes javanicus
iso-orava Sciurus niger
kiinanmuntjakki Muntiacus reevesii
koati Nasua nasua
nutria eli rämemejava Myocastor coypus
oliiviselkäorava Callosciurus erythraeus
pesukarhu Procyon lotor
siperianmaaorava Tamias sibiricus
Eläimet > Sammakkoeläimet

härkäsammakko Lithobates catesbeianus
Eläimet > Äyriäiset

amerikankääpiörapu Orconectes limosus
marmorirapu Procambarus fallax
Orconectes virilis
punarapu Procambarus clarkii
täplärapu Pacifastacus leniusculus
villasaksirapu Eriocheir sinensis