stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Medellín
Liikenne

Medellinissä on Kolumbian kehittynein joukkoliikenne. Sitä hoitavat maan ainoa metro sekä maanpinnan yläpuolella kulkeva "kaapelimetro". Vuonna 2011 yhteen köyhistä kaupunginosista rakennettiin 384 m korkeat liukuportaat helpottamaan asukkaiden liikkumista jyrkällä vuorenrinteellä.
Urheilu

Medellinissä toimii Kolumbian vanhin jalkapalloseura, vuonna 1913 perustettu Deportivo Independiente Medellin eli DIM. Sen paikallisvastustaja on Atletico Nacional Medellin.
Kuvasto

Basilica of Our Lady of Candelaria
San Ignacio Square
La Alpujarra Administrative Center
Medellínin keskusta
Pilot Public Library
Nutibara Hill joulukuussa
Botanical Garden of Medellín
Paraninfo University of Antioquia
Antique Railway Station
Palace of the Fine Arts
International Center of Business CIC
Metropolitan Cathedral
Metropolitan Theatre
Wishes Park
Barefoot Park
Estadio station
Parque Explora
Pueblito Paisa
EAFIT University
Hewlett-Packardin pääkonttori
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Medellín Wikimedia Commonsissa
Kaapelimetro eli köysirata.
Neuvostoliiton alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Neuvostoliiton alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edusti Neuvostoliittoa jääkiekon alle 20-vuotiaiden miesten maaotteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 1973–1991.
Historia

Neuvostoliiton alle 20-vuotiaiden maajoukkue oli aikansa menestynein joukkue, ja se voitti seitsemän maailmanmestaruutta peräkkäin vuosina 1974–1980.
1980-luvulla sekä 1990-luvun alussa Neuvostoliiton pahimpana vastustajana voitiin pitää Kanadaa. Yleensä, jos Neuvostoliitto ei voittanut maailmanmestaruutta, sen voitti Kanada, pois lukien vuosien 1981 ja 1987 turnaukset, joista ensin mainitun voitti Ruotsi ja jälkimmäisen voitti Suomi. Vuoden 1987 turnauksessa Neuvostoliiton joukkue diskattiin Kanadan joukkuetta vastaan käydyn joukkotappelun seurauksena.
Neuvostoliiton alle 20-vuotiaden jääkiekkomaajoukkue muuntautui Itsenäisten valtioiden yhteisön eli IVY:n alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueeksi kesken vuoden 1992 nuorten maailmanmestaruuskilpailujen. Neuvostoliiton valtio romahti 26. päivänä joulukuuta 1991, ja näin ollen joukkue vaihtoi nimensä 1. tammikuuta 1992 Neuvostoliiton alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueesta Itsenäisten valtioiden yhteisön alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueeksi. Joukkue voitti nuorten maailmanmestaruuden. Neuvostoliiton hajoamisessa syntyneet joukkueet ovat Venäjä, Valko-Venäjä, Kazakstan, Ukraina, Liettua, Latvia ja Viro.
Sijoitukset

| --- | --- |
 1974 – kultaa (epäviralliset kisat)  1975 – kultaa (epäviralliset kisat)  1976 – kultaa (epäviralliset kisat)  1977 – kultaa  1978 – kultaa  1979 – kultaa  1980 – kultaa  1981 – pronssia  1982 – 4.  1983 – kultaa:  1984 – kultaa  1985 – pronssia  1986 – kultaa  1987 – diskattiin  1988 – hopeaa  1989 – kultaa  1990 – hopeaa  1991 – hopeaa  1992 – kultaa (IVY)
Metal Church

| Metal Church |
| --- | --- |
 Kurdt Vanderhoof ja Jay Reynolds
Tiedot
Toiminnassa:  1981–1993, 1998–2009
Tyylilaji:  thrash metal, heavy metal
Kotipaikka:  Aberdeen, Washington, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ronny Munroe   Kurdt Vanderhoof   Jay Reynolds   Steve Unger   Jeff Plate  
Levy-yhtiö:  Ground Zero   Elektra Records   I.R.S. Records   Epic Records   SPV   Nuclear Blast   Mercury Records  
Aiheesta muualla
metalchurchmusic.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metal Church on yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1981, ja sen ensimmäinen albumi, Metal Church, ilmestyi vuonna 1984. Alkuperäisenä jäsenenä ollut laulaja David Wayne oli mukana kahdella ensimmäisellä levyllä Metal Church (1984) ja The Dark (1986). The Dark levyn jälkeen laulajana oli Mike Howe levyillä Blessing in Disguise (1989), Human Factor (1991), Hanging in the Balance (1993). David Wayne palasi yhtyeeseen Masterpeace-albumille (1999), mutta lähti jälleen 2003.
Seuraavalla levyllä, nimeltään The Weight Of The World (2004), oli laulajana Ronny Munroe. 2006 ilmestyi levy A Light In The Dark, ja tällä kertaa rumpuja soitti Jeff Plate (ex-Savatage).
Yhtyeestä julkaistaan kirja nimeltä "Beyond The Black: The Story Of Metal Church" marraskuussa 2023. Kirjan on kirjoittanut James R. Beach yhteistyössä Brian L. Naron kanssa.
Diskografia > Studioalbumit

Metal Church (1984)
The Dark (1986)
Blessing in Disguise (1989)
The Human Factor (1991)
Hanging in the Balance (1993)
Masterpeace (1999)
The Weight of the World (2004)
A Light in the Dark (2006)
This Present Wasteland (2008)
Generation Nothing (2013)
XI (2016)
Damned If You Do (2018)
Congregation of Annihilation (2023)
Diskografia > Demot

Red Skies (1981)
Hitman (1983)
Four Hymns (1983)
Diskografia > Livealbumit

Live (1998)
Live in Japan (1998)
Classic Live (2017)
Diskografia > Kokoelmat

From the Vault (2020)
Diskografia > Singlet

"Gods of Wrath" (1985)
"Start the Fire" (1986)
"Watch the Children Pray" (1986)
"Iron Man" (1988) (Sir Mix-a-Lotin kanssa)
"Badlands" (1989)
"Fake Healer" (1989)
"Date with Poverty" (1991)
"In Harm's Way" (1991)
"In Mourning" (1991)
"The Human Factor" (1991)
"Gods of Second Chance" (1993)
"Mirror Of Lies" (2006)
"No Tomorrow" (2016)
"Killing Your Time" (2016)
"Reset" (2016)
"Needle and Suture" (2016)
"Fake Healer" (2017) (Todd La Torren kanssa)
"Damned If You Do" (2018)
"By the Numbers" (2018)
"Pick a God and Prey" (2023)
Metal Galaxy

| Metal Galaxy Babymetal |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. lokakuuta 2019
 Tuottaja(t): Kobametal
 Levy-yhtiö: Babymetal, BMD Fox, Toy's Factory, Amuse
Listasijoitukset
  40.
Baby Metalin muut julkaisut
| Live at Wembley 2016 | Metal Galaxy 2019 | The Other One 2023 |
Singlet albumilta Metal Galaxy
 ”Distortion” Julkaistu: 8. toukokuuta 2018  ”Starlight” Julkaistu: 19. marraskuuta 2018  ”Elevator Girl” Julkaistu: 10. toukokuuta 2019  ”Pa Pa Ya!!” Julkaistu: 28. kesäkuuta 2019  ”BxMxC” Julkaistu: 9. lokakuuta 2020
Metal Galaxy on japanilaisen kawaii metal -yhtyeen Babymetalin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin ensimmäisenä Japanissa 8. lokakuuta 2019 ja sen jälkeen kansainvälisesti 11. lokakuuta 2019.
Metal Galaxy on Babymetalin ensimmäinen albumi ilman yhtyeestä vuonna 2018 eronnutta jäsentä, Yuimetalia (Yui Mizuno). Albumilla esiintyy myös muita artisteja, kuten ruotsalaisen Sabaton-yhtyeen laulaja Joakim Brodén sekä Polyphia yhtyeen kitaristit Tim Henson ja Scott LePage.
Kappaleet

| Nro>  | Nimi | Kesto |
| --- | --- | --- |
| 1. | FUTURE METAL | 2:06 |
| 2. | DA DA DANCE (feat. Tak Matsumoto) | 3:51 |
| 3. | Elevator Girl - English Version | 2:45 |
| 4. | Shanti Shanti Shanti | 3:11 |
| 5. | Oh! MAJINAI (feat. Joakim Brodén) | 3:13 |
| 6. | Brand New Day (feat. Tim Henson, Scott LePage) | 4:08 |
| 7. | Night Night Burn! | 3:41 |
| 8. | IN THE NAME OF | 4:31 |
| 9. | Distortion (feat. Alissa White-Gluz) | 3:04 |
| 10. | PA PA YA!! (feat. F. HERO) | 3:55 |
| 11. | Kagerou | 3:31 |
| 12. | Starlight | 3:37 |
| 13. | Shine | 5:53 |
| 14. | Arkadia | 5:19 |
| Nro>  | Nimi | Kesto | Julkaistu albumilla |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | ↑↓←→BBAB | 3:05 | Japan Complete standard edition - Disc 1 |
| 2. | BxMxC | 3:03 | Japan Complete standard edition - Disc 1 |
Babymetal julkaisi kappaleen BxMxC myös erikseen singlenä.
Albumilla esiintyvät

Su-metal (Suzuka Nakamoto) – päälaulu
Moametal (Moa Kikuchi) – taustalaulu
Albumilla esiintyvät > Kappaleissa mukana

Tak Matsumoto – kitara kappaleessa DA DA DANCE
Joakim Brodén – laulu kappaleessa Oh! MAJINAI
Tim Henson, Scott LePage – kitara kappaleessa Brand New Day
Alissa White-Gluz – laulu kappaleessa Distortion
F. HERO – laulu kappaleessa PA PA YA!!
Albumilla esiintyvät > Tuotantoryhmä

Kobametal (Key Kobayashi) – tuotanto
Watametal – äänitys
Tue Madsen – miksaus
Nick Sampson – miksaus
Yuppemetal (Takehiro Mamiya) – miksaus
Tucky-metal – masterointi
Arvostelut

Inferno:
Soundi:
Mikael Forstén

Mikael Forstén vuonna 2009.
Mikael Forstén (s. 7. joulukuuta 1969) on suomalainen esteratsastaja ja moottoriurheilija. Ennen aktiivista kilpailu-uraansa Forstén opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa. Esteratsastuksen lisäksi hän pitää myös muun muassa jalkapallosta, alppilajeista ja autourheilusta. Vuonna 1987 hän loukkaantui Itävallassa alppilajeissa, minkä jälkeen esteratsastus on ollut hänen päälajinsa.
Autourheilu

Forstén aloitti autourheilun ensin harrastuksena, mutta eteni pian ammattilaissarjoihin. Kaudella 2006 hän ajoi Italian Formula Renault -sarjaa ja kaudella 2007 hän ajoi ensimmäisenä suomalaisena Porsche Mobil 1 Supercup -sarjaa, joka tunnetaan F1-sirkuksen mukana kiertävä autourheiluluokkana. Kaudeksi 2008 Forstén nousi FIA GT Championship -sarjaan, jossa hän ajoi Prospeed-tallin GT2-luokan Porschea yhdessä Markus Palttalan kanssa. Prospeed-talli toimi kaudella 2008 myös Porschen tehtaan virallisena tiiminä.
Muita mainittavia luokkia tai kilpailuja, joita Forstén autourheilu-uraan on mahtunut ovat FIA GT3, ADAC GT (German Championship), SPA 24H sekä Le Mans -sarja. Kaudella 2008 Forstén toi onnistuneesti maaliin LMP1-luokan prototyypin Le Mans -sarjan kestävyyskilpailussa yhdessä João Barbosan ja Vanina Ickxin kanssa.
Esteratsastus

Hänen ratsujaan ovat olleet muun muassa menestyksekkäät Isaac du Jonquet, Evli Nandele, Melansa, Skybreaker, St. Germain ja Invitation.
Forstén asuu vaimonsa Noora Forsténin (o.s. Pentti) kanssa Hollannissa, jossa heillä on talli nimeltä Stal Forsten-Pentti. Talli on Etelä-Hollannissa Guttecovenissa sijaitseva hevostila, jossa on kilpahevosten lisäksi myös hevosten kasvatus- ja myyntitoimintaa, ratsutusta ja valmennusta. Forsténin kansainvälistä uraa on pitkään tukenut Evli Pankki.
Esteratsastus > Saavutukset

Viisinkertainen Suomen mestari, noin 1000 kansainvälistä sijoitusta, mukana EM-kilpailuissa vuosina 1994, 2004, 2007 ja 2009 (sijoitus 11./Isaac du Jonquet) sekä MM-kilpailuissa vuonna 2006 ja 2010 (32. sija). Tammikuussa 2008 Forstén voitti Isaac du Jonquet -ratsullaan ensimmäisenä suomalaisena esteratsastuksen maailmancupin osakilpailun. Maailmancupin finaaliin Forstén on yltänyt kausilla 2007–2008 ja 2008–2009 (13. sija).
Porsche Supercup -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Konrad Motorsport | BHR 18 | BHR Kesk. |  | MON 20 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 | 26. |
| 2007 | Lechner Racing School |  |  | ESP 24 |  | FRA Kesk. | GBR 26 | EUR 22 | HUN 23 | TUR 16 | ITA 16 | BEL 18 |  | 4 | 26. |
| 2008 | Racing Team Jetstream | BHR   | BHR   | ESP   | TUR   | MON   | FRA   | GBR   | GER 25 | HUN   | EUR   | BEL   | ITA   | 0 | – |
Aiheesta muualla

Forsten-Pentti -tallin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Driverdb.com
Rollcenter LMP1 Spa:n La Rouge -mutkassa
Mäkihyppy talviolympialaisissa 1928

Vuoden 1928 talviolympialaisisten mäkihyppykilpailu käytiin 18. helmikuuta 1928 Sankt Moritzin Olympiaschanzella. Olympiakultaa voitti Norjan Alf Andersen.
Mikojan-Gurevitš MiG-27

| Mikojan-Gurevitš MiG-27 |
| --- | --- |
 MiG-27 nousemassa ilmaan Rechlin-Lärzin lentokentältä Saksassa
Tyyppi:  hävittäjäpommittaja
Alkuperämaa:   Neuvostoliitto
Valmistaja:  Mikojan-Gurevitš
Ensilento:  20. elokuuta 1970
Esitelty:  1975
Tila:  käytössä
Pääkäyttäjät:  Neuvostoliiton ilmavoimat Venäjän ilmavoimat Intian ilmavoimat
Valmistusmäärä:  1 075 (lisenssillä valmistetut mukaan lukien) 
Valmistusvuodet:  1970–1986
Kehitetty mallista:  Mikojan-Gurevitš MiG-23
Mikojan-Gurevitš MiG-27 (Nato-raportointinimi Flogger) on Neuvostoliitossa kehitetty hävittäjä-pommittaja, joka on jatkokehitelmä MiG-23:sta. Entisen Neuvostoliiton maiden lisäksi se on käytössä ainakin Sri Lankassa ja Intiassa, jossa konetta myös valmistettiin lisenssillä.
Intian ilmavoimien MiG-27.
MiG-27 muistuttaa suuresti MiG-23:n hävittäjä-pommittajaversioita, mutta rakennetta on yksinkertaistettu ja vahvistettu rynnäkkökäyttöön paremmin sopivaksi. Moottorin ilmanottoaukot ovat kiinteät (MiG-23:ssa säädettävät), jälkipoltin yksinkertaisempi, panssarointia lisätty ja laskutelinettä vahvennettu. GSh-23-tykki on korvattu 6-putkisella 30mm GSh-30-6 Gatling-tyyppisellä tykillä. Myös koneen järjestelmiä kehitettiin paremmin rynnäkkötehtäviin sopiviksi. Kone lensi ensilentonsa 1972, ja otettiin käyttöön 1975. Neuvostoliiton ilmavoimille koneita valmistettiin yhteensä 719 kappaletta.
Versiot

MiG-27 (NATO-nimi: Flogger-D). Alun perin MiG-23BM. Ensimmäinen tuotantoversio. 360 konetta valmistettiin 1973–1977.
MiG-27K (Flogger-J2). Alun perin MiG-23BK. Kehittyneempi tuotantoversio, jossa pystyi käyttämään laser- ja tv/infrapuna-ohjattuja täsmäpommeja ja ohjuksia. 197 kappaletta valmistettu vuosina 1976–1982.
MiG-27M (Flogger-J). MiG-27K:n rinnalla kehitetty halvempi ja yksinkertaisempi versio. Infrapuna-sensori poistettu. 162 konetta valmistettiin 1977–1982.
MiG-27D (Flogger-J). Mallimerkintä vanhemmille MiG-27-koneille jotka päivitettiin MiG-27M-standardiin. Yhteensä 304 konetta modifioitiin tehtaalla.
MiG-27L (Flogger-J). Intiassa lisenssivalmistettu versio, perustuu MiG-27M:ään. Paikallinen tyyppimerkintä MiG-27ML Bahadur. 165 konetta valmistettu Intian ilmavoimille 1984–1997. Intia on ryhtynyt modernisoimaan käytössään olevia MiG-27-koneita.
Käyttö

MiG-27 oli Su-17:n ohella Neuvostoliiton pääasiallinen kevyt hävittäjä-pommittaja 1970- ja 1980-luvuilla. Se osallistui Afganistanin sisällissotaan ja myös ensimmäiseen Tšetšenian sotaan. Neuvostoliiton hajottua Venäjän ilmavoimat päätti supistaa konekantaansa ja kaikki yksimoottoriset taistelukoneet poistettiin käytöstä 1990-luvun aikana, mukaan lukien MiG-23 ja MiG-27. Joitakin satoja koneita on edelleen varastoituna. Jotkin entisen Neuvostoliiton maat käyttävät MiG-27:ää edelleen. Ukraina myi neljä MiG-27M-konetta Sri Lankan hallitukselle. Kylmän sodan aikana konetta ei myyty ulkomaille Intiaa lukuun ottamatta, vaan vientiasiakkaat joutuivat tyytymään vähemmän tehokkaaseen MiG-23BN:ään.
Intialla on käytössä vielä yli 150 konetta, joka tunnetaan paikallisesti nimellä "Bahadhur". Moottoriviat ovat olleet yleisiä useita vuosikymmeniä käytetyissä koneissa ja Intian ilmavoimat on menettänyt vuosina 2001–2010 12 konetta onnettomuuksissa.
Tekniset tiedot (MiG-27K)

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Pituus: &&&&&&&&&&&&&017.&&&&0017 m
Kärkiväli: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”–”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”–”.7,8–14 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&011900.&&&&0011 900 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&020670.&&&&0020 670 kg
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&01855.&&&&001 855 km/h (Mach &&&&&&&&&&&&&&01.07700001,77)
Taistelusäde: &&&&&&&&&&&&0780.&&&&00780 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&014000.&&&&0014 000 m
Aseistus
6-putkinen GSh 30 -tykki
Aseripustimet: yksi rungossa, neljä siipien tyvissä, kaksi siivissä. Suurin sallittu asekuorma 4 000 kg.
ilmataisteluohjukset:
R-60 (AA-8 "Aphid")
rynnäkköaseet:
Kh-29 (AS-14 "Kedge")
Kh-25 (AS-10 "Karen")
Kh-27 (AS-12 "Kegler")
KAB-500-laser- tai TV-ohjattuja pommeja
rakettikasetteja tai ohjaamattomia pommeja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MiG-27 Wikimedia Commonsissa
Myyränjärvi

| Myyränjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°27′38″N, 25°47′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vatianjärven alue (14.33)
Laskuoja:  oja Peurunkaan 
Järvinumero:  14.333.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,6 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  280 m  
Rantaviiva:  2,454 km  
Pinta-ala:  22,205 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMyyränjärvi 
Myyränjärvi  on Keski-Suomessa Laukaassa Pukkipohjan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Vatianjärven alueella (14.33), jonka Peurungan valuma-alueeseen (14.333) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108,6 metriä mpy.
Mustamäe suusahüppemäed

| Mustamäe suusahüppemäed |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:  Nõmme, Tallinna,  Viro
Koordinaatit:  59°23′19″N, 24°40′13″E
Avattu:  1933
Remontoitu:  1954
Muut mäet:  K10
Seura:  Nõmme Suusaklubi
Mustamäe
K-piste:  50 metriä
Mäkikoko:  60 metriä
Mäkiennätys:  59,0 metriä  Kristjan Ilves (13.3.2010)
Naisten mäkiennätys:  38,0 metriä  Sandra Sillaste (9.3.2013)
Naisten kesämäkiennätys:  44,0 metriä  Annemarii Bendi (24.5.2014)
Avattu:  1933
Remontoitu:  1954
Muovitus:  Kyllä
K25
K-piste:  25 metriä
Mäkiennätys:  30,0 metriä  Aleksander Peepre  Ado Arvo (9.3.1941)
Naisten mäkiennätys:  21,5 metriä  Šarlote Šķēle (9.3.2013)
Naisten kesämäkiennätys:  22,0 metriä  Airiin Pikk (24.5.2014)
Avattu:  1933
Remontoitu:  1954
Muovitus:  Kyllä
K18
K-piste:  18 metriä
Mäkiennätys:  21,5 metriä  Eduard Bergman-Raidla  Oskar Veldeman (31.12.1938)
Naisten mäkiennätys:  16,0 metriä  Airiin Pikk (9.3.2013)
Avattu:  1933
Remontoitu:  1954
Muovitus:  Kyllä
Mustamäe suusahüppemäed (myös Nõmme suusahüppemäed) on neljän erikokoisen muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Nõmmen kaupunginosassa Tallinnassa Virossa.
Historia

Mustamäe suusahüppemäed rakennettiin vuonna 1933 Tallinnaan Nõmmen ja Mustamäen kaupunginosien välissä olevalla Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala -luonnonsuojelualueelle.
Viron mestaruuskilpailut on järjestetty hyppyrimäistä vuosina 1935, 1937, 1938, 1940, 1941 ja 1952.
Mustamäe > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 59,0 metriä on hypännyt Kristjan Ilves.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.3.1952 |  Jüri Teras | 42,0 m | Viron sosialistisen neuvostotasavallan mestaruuskilpailut 1952 |  |
| 8.3.1952 |  Ilmar Pärtelpoeg | 47,0 m | Viron sosialistisen neuvostotasavallan mestaruuskilpailut 1952 |  |
| 13.3.2010 |  Kristjan Ilves | 59,0 m |  |  |
Mustamäe > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 38,0 metriä on hypännyt Sandra Sillaste.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.3.2013 |  Sandra Sillaste | 38,0 m |  |  |
Mustamäe > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 44,0 metriä on hypännyt Annemarii Bendi.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24.5.2014 |  Annemarii Bendi | 44,0 m |  | Kaksi kertaa |
K25 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 30,0 metriä ovat hypänneet Aleksander Peepre ja Ado Arvo.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31.12.1937 |  Oskar Veldeman | 25,5 m | Viron mestaruuskilpailut 1937 |  |
| 3.3.1940 |  Oskar Veldeman | 27,5 m | Viron mestaruuskilpailut 1940 |  |
| 9.3.1941 |  Harry Rannala | 29,5 m | Viron sosialistisen neuvostotasavallan mestaruuskilpailut 1941 |  |
| 9.3.1941 |  Aleksander Peepre | 29,5 m | Viron sosialistisen neuvostotasavallan mestaruuskilpailut 1941 |   |
| 9.3.1941 |  Aleksander Peepre | 30,0 m | Viron sosialistisen neuvostotasavallan mestaruuskilpailut 1941 |   |
| 9.3.1941 |  Ado Arvo | 30,0 m | Viron sosialistisen neuvostotasavallan mestaruuskilpailut 1941 |  |
K25 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 21,5 metriä on hypännyt Šarlote Šķēle.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.3.2013 |  Šarlote Šķēle | 21,5 m |  |  |
K25 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 22,0 metriä on hypännyt Airiin Pikk.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24.5.2014 |  Airiin Pikk | 22,0 m |  |  |
K18 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 21,5 metriä ovat hypänneet Eduard Bergman-Raidla ja Oskar Veldeman.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 31.12.1938 |  Eduard Bergman-Raidla  Oskar Veldeman | 21,5 m | Viron mestaruuskilpailut 1938 |  |
K18 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 16,0 metriä on hypännyt Airiin Pikk.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.3.2013 |  Airiin Pikk | 16,0 m |  |  |
K10

Hyppyrimäki rakennettiin vuonna 1933 ja sitä remontoitiin vuonna 1954. Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 10 metrissä, alastulorinteessä on muovitus.
Hyppyrimäen mäkiennätyksen 11,7 metriä ovat hypänneet virolaiset Otto Tamm ja Sergei Šumeiko 3. helmikuuta 1935 Viron mestaruuskilpailuissa.
Myyräkyyt

| Myyräkyyt |
| --- | --- |
 Amblyodipsas polylepis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Kladi::  Uuskäärmeet Caenophidia
Yläheimo::  Elapoidea
Heimo::  Myyräkyyt Atractaspididae  Günther, 1858
Katso myös
   Myyräkyyt Wikispeciesissä   Myyräkyyt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Myyräkyyt (Atractaspididae) on uuskärmeisiin (Caenophidia) kuuluva käärmeheimo, joka sisältää 69 lajia. Niitä tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja Lähi-idässä. Ne ovat kokonaan tai osittain sopeutuneita kaivamiseen, ja ne elävät maan alla. Useimmat lajit elävät savannien ja pensasaavikoiden hiekkaisessa maaperässä, toiset taas kosteassa maassa alankometsissä.
Ulkonäkö ja koko

Myyräkyiden pää ja silmät ovat pienet ja kuono on yleensä pyöristynyt. Pään suomut ovat usein yhdistyneet toisiinsa, mikä auttaa niitä kaivamisessa. Niillä on kiiltävät suomut, ja ne ovat usein yksivärisen ruskeita tai mustia. Pituutta myyräkyillä on 30–102 senttiä.
Elintavat

Myyräkyyt elävät maan alla joko muiden eläinten koloissa tai kaivautuen itse karikkeeseen tai löysään hiekkaan. Useimmat lajit syövät muita kaivavia matelijoita, kuten sokkokäärmeitä, matoliskoja tai jalattomia liskoja, mutta joillakin lajeilla on erikoistuneempi ruokavalio. Esimerkiksi Aparallactus-lajit syövät lähes ainoastaan juoksujalkaisia. Useimmat myyräkyyt lisääntyvät munimalla, ja ne laskevat kerralla 2–15 munaa. Yksi laji, Aparallactus jacksonii, kuitenkin synnyttää kaksi tai kolme poikasta kerralla.
Luokittelu

Myyräkyyt jaetaan kahteen alaheimoon, joista Aparallactinae sisältää lähinnä takamyrkkyhampaisia mutta myös myrkkyhampaattomia lajeja, kun taas Atractaspidinae sisältää etumyrkkyhampaisia lajeja. Atractaspidinae-alaheimossa on kaksi sukua, maakyyt (Atractaspis) ja Homoroselaps, jotka eroavat toisistaan siten, että maakyiden hampaat muistuttavat enemmän kyykäärmeiden (Viperidae) hampaita ja Homoroselaps-suvun enemmän myrkkytarhakäärmeiden (Elapidae) hampaita. Tämän takia maakyyt luokiteltiin pitkään kyykäärmeiden heimoon, kun taas Homoroselaps-sukua pidettiin primitiivisinä myrkkytarhakäärmeinä. Aparallactinae-alaheimo puolestaan luokiteltiin tarhakäärmeisiin (Colubridae).
Nykyisessä molekyylitutkimuksiin perustuvassa luokittelussa maakyyt ja Homoroselaps muodostavat monofyleettisen alaheimon Atractaspidinae, joka Aparallactinaen kanssa muodostaa myyräkyiden heimon. Heimo kuuluu Elapoidea-yläheimoon, joka sisältää muun muassa myrkkytarhakäärmeet, muttei kyykäärmeitä tai tarhakäärmeitä.
Alaheimot ja suvut:
Aparallactinae
Amblyodipsas
Aparallactus
Brachyophis
Chilorhinophis
Hypoptophis
Macrelaps
Poecilopholis
Polemon
Xenocalamus
Atractaspidinae
Maakyyt (Atractaspis)
Homoroselaps