stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The International (Dota 2)

| The International |
| --- | --- |
 Kuva vuoden 2018 tapahtumasta
Järjestämistiheys:  vuosittain
Tapahtumapaikka:  vaihtelee
Ensimmäisen kerran:  2011
Osallistujia:  16 joukkuetta (2011–2016) 18 joukkuetta (2017–)
Järjestäjä:  Valve
Kotisivut
The International on vuosittain järjestettävä Dota 2 -videopelin kilpailutapahtuma. Se on ollut useita vuosia suurin elektronisen urheilun tapahtuma maailmassa. Tapahtuman palkintopotit ovat usein olleet kymmeniä miljoonia dollareita.
Tapahtuma on järjestetty vuodesta 2011 lähtien. Vuonna 2018 palkintopotissa oli yli 20 miljoonaa dollaria. Yle esitti vuoden 2018 tapahtuman Areena-palvelussa.
Vuonna 2017 tapahtuman voitti viisihenkinen Team Liquid, jossa pelasi suomalainen Lasse Urpalainen. Vuonna 2018 Vancouverissa pelatun turnauksen voitti OG, jossa pelasivat suomalaiset Jesse Vainikka ja Topias Taavitsainen.
Historia > Turnauksen joukkorahoitus

The International turnaus on joukkorahoitettu vuodesta 2013 alkaen. Pelaajat voivat ostaa pelissä itselleen taistelupassin, jonka hinnasta 25 % menee turnauksen palkintopottiin.
Historia > The International turnaukset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Vuosi | Joukkueiden määrä (kpl) | Voittaja | Palkintopotti (USD) | Päivämäärä | Tapahtumapaikka |
| 2011 | 16 |  Natus Vincere | $1,600,000 | 17–21.8. | Koelnmesse (Köln) |
| 2012 | 16 |  Invictus Gaming | $1,600,000 | 31.8. – 2.9. | Benaroya Hall (Seattle) |
| 2013 | 16 |  Alliance | $2,874,380 | 7–11.8 | Benaroya Hall (Seattle) |
| 2014 | 16 |  Newbee | $10,923,977 | 18–21.7. | KeyArena (Seattle) |
| 2015 | 16 |  Evil Geniuses | $18,429,613 | 3–6.8. | KeyArena (Seattle) |
| 2016 | 16 |  Wings Gaming | $20,770,460 | 3–13.8. | KeyArena (Seattle) |
| 2017 | 18 |  Team Liquid | $24,787,916 | 7–12.8. | KeyArena (Seattle) |
| 2018 | 18 |  OG | $25,532,177 | 20–25.8. | Rogers Arena (Vancouver) |
| 2019 | 18 |  OG | $34,330,068 | 20–25.8. | Mercedes-Benz Arena (Shanghai) |
| 2020 |  | Peruttu  | Peruttu  | 18–23.8. | Avicii Arena (Tukholma) |
| 2021 | 18 |  Team Spirit | $40,018,195 | 7–17.10. | Arena Națională (Bukarest) |
| 2022 | 30 |  Tundra Esports | $18,930,775 | 8–30.10. | Suntec Singapore Singapore Indoor Stadium (Singapore)  |
Historia > Palkintopokaali

Turnauksen palkintoesine on nimeltään Aegis of Champions.
Aiheesta muualla

Tapahtuman sivut (englanniksi)
EG nostamassa Aegis of Champions pokaalin vuonna 2015.
Timanttiliiga 2023

Vuoden 2023 Timanttiliiga on neljäntoista yleisurheilukilpailun sarja.
Osakilpailut

| Päivä | Kilpailu | Stadion | Kaupunki | Maa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5.5. | Doha Diamond League | Suheim bin Hamad Stadium | Doha |  Qatar |
| 28.5. | Meeting International Mohammed VI d'Athlétisme de Rabat | Prince Moulay Abdellah Stadion | Rabat |  Marokko |
| 2.6. | Golden Gala Pietro Mennea | Stadio Luigi Ridolfi | Firenze |  Italia |
| 9.6. | Meeting de Paris | Stade Charléty | Pariisi |  Ranska |
| 15.6. | Bislett Games | Bislett stadion | Oslo |  Norja |
| 29.–30.6. | Athletissima | Stade Olympique de la Pontaise | Lausanne |  Sveitsi |
| 2.7. | BAUHAUS-galan | Tukholman olympiastadion | Tukholma |  Ruotsi |
| 16.7. | Kamila Skolimowska Memorial | Stadion Śląski | Chorzów |  Puola |
| 21.7. | Herculis | Stade Louis II | Fontvieille |  Monaco |
| 23.7. | London Diamond League | Lontoon olympiastadion | Lontoo |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 31.8. | Weltklasse Zürich | Letzigrund | Zürich |  Sveitsi |
| 2.9. | Shenzhen Diamond League | Bao'an Stadium | Shenzhen |  Kiina |
| 8.9. | Memorial Van Damme | Kuningas Baudouinin stadion | Bryssel |  Belgia |
| 16.–17.9. | Prefontaine Classic | Hayward Field | Eugene |  Yhdysvallat |
UDP Lite

| TCP/IP-pino |
| --- | --- |
sovelluskerros sovelluskerros: BGP · DHCP · DNS · ESMTP · FTP · HTTP · IMAP · IRC · LDAP · MGCP · NNTP · NTP · POP3 · RPC · RTP · RTSP · SIP · SMTP · SNMP · SOCKS · SSH · Telnet · TLS/SSL · XMPP  ·  (..lisää..)
kuljetuskerros kuljetuskerros: TCP · UDP · QUIC · DCCP · SCTP · RSVP · RIP · ECN
verkkokerros verkkokerros: IP (IPv4 ja IPv6) · ICMP (ICMPv6) · IGMP · IPsec
siirtoyhteyskerros: ARP · IS-IS · NDP · OSPF · L2TP · PPP
fyysinen kerros
UDP Lite on muokattu versio UDP-protokollasta, jossa myös vialliset (tarkistussumma ei täsmää) paketit siirtyvät verkossa. Tämä on hyödyllinen ominaisuus sovelluksissa, jossa datapaketin vastaanottaminen viallisenakin on tärkeää.
UDP Lite -tuki on Linuxin ytimessä versiosta 2.6.20 lähtien.
Titanik-galleria

| Titanik-galleria |
| --- | --- |

Tyyppi:  Taidegalleria 
Sijainti:  Itäinen Rantakatu 8, 20700 Turku
Perustettu:  1988
Kotisivut:  http://titanik.fi/
  
Titanik-galleria on Aurajoen rannalla Turun keskustassa toimiva näyttelytila. Gallerian perusti Arte ry vuonna 1988. 
Gallerian yhteydessä toimii vuonna 2006 käynnistynyt Titanik-residenssi, joka keskittyy äänitaiteeseen.
Titanik-galleria kunnostettiin näyttelytilaksi Abel Sandelinin 1965 suunnittelemasta entisestä yleisestä käymälästä arkkitehti Hannu Vaiston suunnitelmien mukaan. Ensimmäinen näyttely oli Ismo Kajanderin Tänään ja huomenna maaliskuussa 1988.
Titanikissa on ollut esillä näyttelyitä mm. Saara Ekströmiltä (1995), IC-98:lta (2001), Elina Brotherukselta (2010) sekä Meeri Koutaniemeltä (2015). 
Galleriassa järjestetään lisäksi työpajoja, seminaareja, konsertteja, screeningejä sekä performansseja.
Galleria on rakennettu yleisen käymälän tiloihin ja sen katto on osa Runeberginpuistoa.
Aiheesta muualla

Titanik-gallerian kotisivut
Tšervona ruta

Tšervona ruta (ukr. Червона рута) on ukrainalainen populaarimusiikin festivaali, jota on järjestetty vuodesta 1989 lähtien. Festivaali oli alkaessaan merkityksellinen tilaisuus juhlistaa ukrainalaista kulttuuria ja kieltä, joita oli neuvostoaikana pyritty tukahduttamaan. Festivaali järjestetään joka toinen vuosi, ja se on tunnettu uusien kykyjen  ja ukrainankielisen popmusiikin esille tuomisesta.
Festivaali nimettiin Volodymyr Ivasjukin vuonna 1968 kirjoittaman, samannimisen laulun mukaan, josta tuli hitti Ukrainassa, Venäjällä ja ukrainankielisten keskuudessa. Laulu on nimetty tšervona ruta -nimisen kukan mukaan.
Tidaholm

| Tidaholm |
| --- | --- |
 Tidaholmin kaupunginhotelli.
 Tidaholm
 Koordinaatit: 58°11′N, 13°57′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Tidaholmin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  5,70 km²
Väkiluku:  8 027
 – Väestötiheys:  1 408,2 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tidaholm on samannimisen Tidaholmin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 8 027 asukasta.
Tidaholm oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Väestönkehitys

| Tidaholmin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 6 727 | 6 727 |
| 1965 | 1965 |    | 6 996 | 6 996 |
| 1970 | 1970 |    | 7 663 | 7 663 |
| 1975 | 1975 |    | 8 039 | 8 039 |
| 1980 | 1980 |    | 8 057 | 8 057 |
| 1990 | 1990 |    | 8 317 | 8 317 |
| 1995 | 1995 |    | 8 352 | 8 352 |
| 2000 | 2000 |    | 7 938 | 7 938 |
| 2005 | 2005 |    | 7 920 | 7 920 |
| 2010 | 2010 |    | 8 027 | 8 027 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsi-Götanmaan läänin kuntien keskustaajamat
Tornan silta

| Tornan silta |
| --- | --- |
 Tornan nykyinen silta elokuussa 2012
Ajokaistoja:  vuoteen 1998 autoille 1 kaista ja 1 kevyen liikenteen väylä
Ylittää:  Vuoksen
Sijainti:  Imatra
Ylläpitäjä:  Imatran kaupunki, Imatran Voima Oy
Siltatyyppi:  langerpalkkisilta
Pisin jänneväli:  50,6 m
Pituus:  215 m
Leveys:  5,6 m
Avattu liikenteelle:  1944
Koordinaatit:  61°12′47.0″N, 028°47′15.0″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Tornan silta (aik. Tainionkosken silta) ylittää Tainionkosken Imatralla. Tainionkosken voimalaitoken yläpuolelle vuonna 1944 valmistunut langerpalkkisilta sortui osittain sillan kannen purkutöiden yhteydessä elokuussa 1998 ja yksi työntekijä kuoli. Sortuneen sillan paikalle korjattiin teräsrakenteinen silta, joka otettiin käyttöön heinäkuussa 1999.
Alkuperäinen silta

Sillan rakennutti Imatran Voima vuosina 1943–1944 ja sen kokonaispituus oli 215 metriä ja kokonaisleveys 5,6. Sillan keskellä oli kaksi langerpalkkia ja niiden molemmin puolin laattapalkkisiltaosuudet. Länsipään laattapalkkisilta oli rakennettu vasta vuonna 1987. Langerpalkkiosuuksien jänneväli oli noin 50,6 metriä. Pääpalkit olivat niittaamalla koottuja teräspalkkeja ja kaaret teräsbetonia. Betonikaaret oli yhdistetty toisiinsa kahdeksalla poikkipalkilla ja teräksiset pääpalkit poikittaispalkein. Pääpalkkien ja kymmenen metrin korkeuteen kohoavien betonikaarten välillä oli teräksiset riipputangot. Siltaa pidennettiin 35 metrillä vuonna 1987, kun uomaa oli levennetty Tainionkosken voimalaitoksen laajennuksen yhteydessä.
Imatran kaupunki osti vuonna 1998 sillan kansirakenteet Imatran Voimalta, jonka omistukseen jäivät edelleen sillan tukirakenteet. Ainoan ajokaistan leveys oli noin 3,1 metriä ja lisäksi oli kevyelle liikenteelle 1,8 metriä leveä osuus. Sillalla oli liikennevalo-ohjaus ja 12,5 tonnin painorajoitus. Sillan katsottiin olevan liian kapea ja kantokyvyltään heikko senaikaiseen liikenteeseen ja kaupungin oli tarkoitus purattaa sillan kansirakenteet ja rakennuttaa uusi leveämpi silta vanhojen tukirakenteiden varaan.
Alkuperäinen silta > Sortumisonnettomuus

Silta sortui korjaustöiden yhteydessä 6. elokuuta 1998 noin kello 07.40, kun vanhaa siltarakennetta purettiin. Onnettomuuden sattuessa sillalla oli kolme työntekijää, jotka kaikki joutuivat veden varaan. Yksi heistä hukkui kovan virran, uimataidottomuuden, suojapuomin ja pelastusliivien puutteen vuoksi. Onnettomuudessa sillan idänpuoleisin langerpalkkiosuus sortui virtaan.
Sillan sortumisen välittömänä syynä oli purkutyön ajaksi rakennettujen kahden tukitornin pettäminen.
Uusi silta

Puretun betonikaarisillan tilalle rakennettiin teräsrakenteinen silta. Nykyinen silta on kaksikaistainen, pituudeltaan 215 metriä.
Tōkyō metron Marunouchi-linja

| Tōkyō metron Marunouchi-linja 東京メトロ丸ノ内線 |
| --- | --- |
 2000-sarjan juna Marunouchi-linjalla

Perustiedot
Järjestelmä:  Tokion metro (Tōkyō metro)
Reitti:  Ogikubo–Ikebukuro
Avattu:  20. tammikuuta 1954
Omistaja:  Tōkyō metro
Käyttäjiä (v.):  2 367 461 000 matkustajakilometriä
Tekniset tiedot
Pituus:  27,4 km
Asemia:  28
Marunouchi-linja (jap. 丸ノ内線, Marunouchi-sen) on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen U-kirjaimen muotoinen reitti kulkee Tokion länsiosasta Suginamin erillisalueen Ogikubon metroasemalta kaupungin ydinkeskustaan Marunouchin kaupunginosaan Tokion rautatieasemalle ja jatkaa sieltä luoteeseen Toshiman erillisalueen Ikebukuron metroasemalle. Linjalla on 28 asemaa, joista kolme on Nakano-Sakauen ja Hōnanchōn välisellä haaralinjalla. Linja on 27,4 kilometriä pitkä.
Marunouchi-linja oli Tokion metrolinjoista Ginza-linjan jälkeen toinen, ja ensimmäinen toisen maailmansodan jälkeen rakennetuista linjoista.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 2 367 461 000 matkustajakilometriä. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 157–161 prosenttia kapasiteetista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tōkyō metron Marunouchi-linja Wikimedia Commonsissa
Turun lentokerho

Turun lentokerho ry on Turun lentoasemalla ja Oripään lentokentällä toimiva purje- ja moottorilentokerho. Yhdistys on perustettu vuonna 1948, joskin toiminta juontaa juurensa vuonna 1931 perustettuun Varsinais-Suomen Ilmapuolustusyhdistykseen, joka toimi Artukaisten lentokentältä. Kerholla on 3 moottorikonetta, 3 moottoripurjekonetta ja 5 purjekonetta. Lentotoiminnan lisäksi kerho harjoittaa teoria- ja lentokoulutusta sekä palolento- ja SAR-toimintaa. Yhdistys on Suomen Ilmailuliiton jäsen.
Vuonna 1989 Turun lentokerholle myönnettiin Kar-Airin kiertopalkinto tuloksellisesta moottorilentotoiminnasta.
Lentokalusto

Moottorikoneet
Diamond DA-40 TDI (OH-DMD), nelipaikkainen vuosimallin 2006 hyvinvarusteltu matkakone
Diamond DV-20 (OH-KTA), kaksipaikkainen koulukone
PIK-15 Hinu (OH-YHS), vuosimallin 2012 hinauskone purjelentotoimintaan
Klemm 25 VIII (OH-ILI), Suomen vanhin lentokuntoinen ilma-alus
Moottoripurjekoneet
2 kpl Fournier RF5 "Tuulia" (OH-383 ja OH-392), kaksipaikkainen
Fournier RF4D (OH-367X), yksipaikkainen versio, peruskorjauksessa
Purjekoneet
ASW 28-18/15 (OH-1028), yksipaikkainen matka- ja kilpakone, myös 15m-luokkaan
DG-1000S (OH-1024), kaksipaikkainen matka-, taito- ja koulukone, 18/20m siivet
Duo Discus (OH-1005), kaksipaikkainen matka- ja kilpakone 20m-luokkaan
LS 4 (OH-971), yksipaikkainen matka- ja harjoituskone
G102 Astir CS (OH-591), yksipaikkainen harjoituskone
Aiheesta muualla

Turun lentokerhon kotisivut
Tōkyō metron Tōzai-linja

| Tōkyō metron Tōzai-linja 東京メトロ東西線 |
| --- | --- |
 15000-sarjan juna Tōzai-linjalla

Perustiedot
Järjestelmä:  Tokion metro (Tōkyō metro)
Reitti:  Nakano–Nishi-Funabashi
Avattu:  23. joulukuuta 1964
Omistaja:  Tōkyō metro
Käyttäjiä (v.):  3 571 675 000 matkustajakilometriä
Tekniset tiedot
Pituus:  30,8 km
Asemia:  23
Tōzai-linja (jap. 東西線, Tōzai-sen) on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen nimi tarkoittaa ’itä–länsilinjaa’, ja sen reitti kulkeekin itä–länsisuuntaisesti Chiban prefektuurin Funabashin kaupungin Nishi-Funabashin metroasemalta Tokion länsiosaan Nakanon erillisalueen Nakanon metroasemalle. Linjalla on 23 asemaa ja se on 30,8 kilometriä pitkä.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 3 571 675 000 matkustajakilometriä, joten se oli Tōkyō metron linjoista käytetyin. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana Kiban ja Monzen-Nakachōn välillä jopa 199 prosenttia kapasiteetista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tōkyō metron Tōzai-linja Wikimedia Commonsissa
Tōkyō metron Ginza-linja

| Tōkyō metron Ginza-linja 東京メトロ銀座線 |
| --- | --- |
 Ginza-linjan 1000-sarjan juna Shibuyassa

Perustiedot
Järjestelmä:  Tokion metro (Tōkyō metro)
Reitti:  Asakusa–Shibuya
Avattu:  30. joulukuuta 1927
Omistaja:  Tōkyō metro
Käyttäjiä (v.):  1 429 468 000 matkustajakilometriä
Tekniset tiedot
Pituus:  14,3 km
Asemia:  19
Ginza-linja (jap. 銀座線, Ginza-sen) on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee Tokion keskusta-alueen koillisosasta Taitōn erillisalueen Asakusan metroasemalta Ginzan kautta lounaaseen Shibuyan erillisalueen Shibuyan metroasemalle. Linjalla on 19 asemaa ja se on 14,3 kilometriä pitkä.
Ginza-linja on Japanin ja koko Aasian vanhin metrolinja, jonka ensimmäinen osuus Asakusasta Uenoon avattiin jo vuonna 1927. Se perustettiin nimellä Tōkyō chika tetsudō (jap. 東京地下鉄道, ’Tokion maanalainen rautatie’).
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 1 429 468 000 matkustajakilometriä. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 157 prosenttia kapasiteetista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tōkyō metron Ginza-linja Wikimedia Commonsissa
Tōkyō metron Fukutoshin-linja

| Tōkyō Metron Fukutoshin-linja 東京メトロ副都心線 |
| --- | --- |

 Fukutoshin-linjan 10000- ja 7000-sarjan junat
Perustiedot
Järjestelmä:  Tokion metro (Tōkyō metro)
Reitti:  Wakōshi–Shibuya
Avattu:  14. kesäkuuta 2008
Omistaja:  Tōkyō metro
Käyttäjiä (v.):  1 199 582 000 matkustajakilometriä
Tekniset tiedot
Pituus:  20,2 km
Asemia:  16
Linjakartta
Fukutoshin-linja (jap. 副都心線, Fukutoshin-sen) on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee Tokion länsiosissa Saitaman prefektuurin Wakōn kaupungista Wakōshin metroasemalta Shibuyan erillisalueen Shibuyan metroasemalle. Linjalla on 16 asemaa, mutta Wakōshin ja Kotake-Mukaiharan välillä se jakaa raiteet ja asemat Yūrakuchō-linjan kanssa. Linja on 20,2 kilometriä pitkä, josta 11,9 kilometriä on pelkästään Fukutoshin-linjan käytössä.
Fukutoshin-linjan ensimmäinen osa avattiin vuonna 1994 ja kokonaisuudessaan se valmistui vuonna 2008. Linjalta liikennöidään läpiajoliikennettä neljän muun rautatieyhtiön linjoille: pohjoisessa Tōbu-rautateiden Tōjō-linjalle ja Seibu-rautateiden Yūrakuchō-linjalle sekä etelässä Tōkyū-rautateiden Tōyoko-linjalle ja sen kautta Minatomirai-linjalle Jokohamaan saakka.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 1 199 582 000 matkustajakilometriä. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 146 prosenttia kapasiteetista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tōkyō metron Fukutoshin-linja Wikimedia Commonsissa
Tommy Huovinen

| Tommy Huovinen |
| --- | --- |
 Tommy Huovinen Lahdessa 12. heinäkuuta 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1977
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  suomirock
Soittimet:  laulu kitara
Yhtyeet:  The Slam (1990-1992) Mirah (1992-1995) Yölintu (1992-1994) Otos-77 (1997-2002) Neumann-duo (2002-2003) Sooloura (2003-) Aarne Tenkanen & Tempuntekijät (2004-) Tommy Huovinen & Paholaiset (2011-)
Levy-yhtiöt:  Robin Records/ Finrila
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tommy Huovinen (s. 1977 Pori) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. Hän on julkaissut kuusi soololevyä sekä yhden kokoelman. Hän esiintyy yhtyeissä Tommy Huovinen & Paholaiset, SuomiRocks, Aarne Tenkanen & Tempuntekijät sekä Aarne Tenkanen duo. Hän asuu Mäntsälässä puolisonsa kansanedustaja Pihla Keto-Huovisen kanssa.
Diskografia

Otos-77: Turhaa (2002)
Eteläranta (2005)
Omissa käsissä (2007)
Elossa jossain (2009)
Olipa kerran - lauluja vuosilta 2000-2010 (2010)
Klassikko (2012)
Suden vuosi cd+dvd (2013)
Kostonjoen avenue (2016)
Satu keijuista single (2022)
Kaksi kulkijaa single (2023) duetto Esa Elorannan kanssa
Talviunia single (2023)
Kultaa ja hopeaa single (2024)
Aiheesta muualla

Tommy Huovisen kotisivut
Tōkyō metron Chiyoda-linja

| Tōkyō metron Chiyoda-linja 東京メトロ千代田線 |
| --- | --- |
 Chiyoda-linjan 16000-sarjan juna vuonna 2010.

Perustiedot
Järjestelmä:  Tokion metro (Tōkyō metro)
Reitti:  Yoyogi-Uehara–Ayase ja Kita-Ayase
Avattu:  20. joulukuuta 1969
Omistaja:  Tōkyō metro
Käyttäjiä (v.):  3 213 914 000 matkustajakilometriä
Tekniset tiedot
Pituus:  24,0 km
Asemia:  20
Chiyoda-linja (jap. 千代田線, Chiyoda-sen) on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee Tokion lounaisosasta Shibuyan erillisalueen Yoyogi-Ueharan metroasemalta Chiyodan erillisalueen kautta pohjoiseen Adachin erillisalueen Ayasen metroasemalle. Ayasesta johtaa lisäksi 2,1 kilometrin pituinen haara Kita-Ayasen metroasemalle. Linjalla on tämä haaralinja mukaan lukien 20 asemaa ja se on 24,0 kilometriä pitkä.
Chiyoda-linjalta liikennöidään läpiajoliikennettä pohjoisessa JR Higashi-Nihonin Jōban-linjalle ja etelässä Odakyū-rautateiden Odawara-linjalle ja Tama-linjalle.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 3 213 914 000 matkustajakilometriä, mikä tekee siitä Tōkyō metron toiseksi käytetyimmän linjan. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 178 prosenttia kapasiteetista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tōkyō metron Chiyoda-linja Wikimedia Commonsissa
Tšetšeenien ja inguušien autonominen alue

| Чечено-Ингушская АО > 1934–1936 |
| --- | --- |
Valtiomuoto:  Autonominen alue
osa :  Neuvostoliittoa
Pääkaupunki:  Grozny
 :  43°19′N, 45°41′E
Historia:  
– Perustettu:  1934
– Lakkautettu:  1936
Kielet:  tšetšeeni, inguuši ja venäjä
Valuutta:  Neuvostoliiton rupla = 100 kopeekkaa (SUR)
Aikavyöhyke:  +3
Edeltäjät:  Tšetšeenien autonominen alue ja Inguušien autonominen alue
Seuraaja:  Tšetšeenien ja inguušien ASNT
Tšetšeenien ja inguušien autonominen alue oli autonominen alue Venäjän SFNT:ssa Neuvostoliitossa. Autonominen alue oli varsin lyhytikäinen. Se muodostettiin vuonna 1934 yhdistämällä Tšetšeenien autonominen alue ja Inguušien autonominen alue yhdeksi hallintoalueeksi. Vuonna 1936 tästä autonomisesta alueesta muodostettiin Tšetšeenien ja inguušien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta.
Tri Jekyll & Mr Hyde (vuoden 1941 elokuva)

| Tri Jekyll & Mr Hyde> Dr. Jekyll and Mr. Hyde |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Victor Fleming
Käsikirjoittaja:  John Lee Mahin
Perustuu:  Robert Louis Stevenson romaaniin
Tuottaja:  Victor Fleming
Säveltäjä:  Franz Waxman
Kuvaaja:  Joseph Ruttenberg
Leikkaaja:  Harold F. Kress
Lavastaja:  Cedric Gibbons
Pääosat:   Spencer Tracy  Ingrid Bergman  Lana Turner 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  12. elokuuta 1941
Kesto:  113 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Spencer Tracy elokuvan trailerissa.
Tri Jekyll & Mr Hyde (Dr. Jekyll and Mr. Hyde) on Victor Flemingin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1941. Elokuva pohjautuu Robert Louis Stevensonin samannimiseen pienoisromaaniin. Elokuvan pääroolin tohtori Jekyllinä ja tämän alter egona herra Hydena näytteli Spencer Tracy. Jekyllin morsianta näytteli Lana Turner. Elokuva ei ollut katsoja- eikä arvostelumenestys ja monet kriitikot sanoivat pitävänsä enemmän vuonna 1931 valmistuneesta Rouben Mamoulianin ohjaamasta elokuvaversiosta.
Elokuva oli Oscar-ehdokkaana parhaasta mustavalkokuvauksesta, leikkauksesta ja alkuperäissävellyksestä.
Elokuvan juoni noudattaa pitkälti samaa kaavaa, kuin vuonna 1931 valmistunut filmatisointi.[lähde? ]
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Spencer Tracy  | … |  Henry Jekyll / Mr. Hyde   |
|  Ingrid Bergman  | … |  Ivy Peterson   |
|  Lana Turner  | … |  Bea Emery   |
|  Donald Crisp  | … |  Sir Charles Emery   |
|  Ian Hunter  | … |  John Lanyon   |
|  Barton MacLane  | … |  Sam Higgins   |
|  C. Aubrey Smith  | … |  piispa Manners   |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tri Jekyll & Mr Hyde Wikimedia Commonsissa
Dr. Jekyll and Mr. Hyde. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 15.12.2021. Viitattu 17.6.2022. (englanniksi)
Tōkyō metron Yūrakuchō-linja

| Tōkyō metron Yūrakuchō-linja 東京メトロ有楽町線 |
| --- | --- |
 Yūrakuchō-linjan junia: 10000-sarja, 07-sarja, 7000-sarja

Perustiedot
Järjestelmä:  Tokion metro (Tōkyō metro)
Reitti:  Wakōshi–Shin-Kiba
Avattu:  30. lokakuuta 1974
Omistaja:  Tōkyō metro
Käyttäjiä (v.):  2 865 578 000 matkustajakilometriä
Tekniset tiedot
Pituus:  28,3 km
Asemia:  24
Yūrakuchō-linja (jap. 有楽町線, Yūrakuchō-sen) on Tōkyō metron liikennöimä metrolinja Tokiossa, Japanissa. Sen reitti kulkee luoteesta Saitaman prefektuurin Wakōn kaupungin Wakōshin metroasemalta Tokion keskustaan ja Yūrakuchōn metroaseman kautta itään Kōtōn erillisalueen Shin-Kiban metroasemalle. Linjalla on 24 asemaa, mutta Wakōshin ja Kotake-Mukaiharan välillä se jakaa raiteet ja asemat Fukutoshin-linjan kanssa. Linja on 28,3 kilometriä pitkä, josta 8,3 kilometriä on myös Fukutoshin-linjan käytössä.
Vuonna 2016 linjalla ajettiin noin 2 865 578 000 matkustajakilometriä. Sen täyttöaste oli aamun ruuhka-aikana 159 prosenttia kapasiteetista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tōkyō metron Yūrakuchō-linja Wikimedia Commonsissa
Tommi Pietiläinen

Tommi Pietiläinen on suomalainen musiikkivideo-ohjaaja, joka on ohjannut videoita muun muassa The Crash -yhtyeelle. Pietiläisen videot ovat voittaneet useita palkintoja. Muun muassa The Crashin Still Alive ja Lauren Caught My Eye ovat voittaneet Kultaisen Muuvin.