Opel-moottoripyörät
Opel-moottoripyörät periodilla 1901-1907

Opel ryhtyi vuosisadan vaihteen ylitarjonnan vuoksi valmistamaan polkupyörien ohella paitsi automobiilejä myös toisena tukijalkana moottoripyöriä. Toiminta alkoi ensin vuodesta 1901 lähtien myymällä Laurin&Klement-moottoripyörää Opel-nimellä, mutta jo vuonna 1902 sen rinnalle tuli Opelin ensimmäinen, polkupyörän kaltainen oma Motorzweirad Modell 1-niminen moottoripyörä 1¾-2 hevosvoiman yksisylinterisellä nelitahtimoottorilla: kyseisellä mallilla Opelin Itävallan edustaja Otto Beyschlag voitti 100 kilometrin kilpailun vastustajiaan pienimmällä polttoaineen kultutuksella. Ensi mallia seurasi jo samana vuonna 1902 uudistettu Modell 2, missä polttoainesäiliö oli sijoitettu polkupyörärungon yläputken alle. Sen moottoria sai 100 markan lisähinnasta jo 2¼-2¾ hevosvoiman teholla, ja jatkuvaa seoksen säätämistä vaativan haihdutuskaasuttimen sijaan siinä oli tasaisen seoksen tuottava suutinkaasutin. Vuonna 1903 jo vuonna 1893 Wienissä perustettu yhteisyritys Opel & Beyschlag tarjosi yksisylinterisen 2 hevosvoiman moottorin kardaanivedolla (kenties ensimmäinen lajiaan moottoripyörässä), jonka rinnalle tuli vielä samana vuonna V2-moottori 3½ hevosvoimalla ja myöskin kardaanivedolla l. Moto Cardan -nimisenä: kumpikin oli lisämaksusta saatavilla 1-vaihteisen sijaan 2-vaihteisena, ja niitä myytiin pieniä määriä myös Saksassa. Vuonna 1904 teho nousi magneettosytytyksellä varustetun sivuventtiilimoottorin 2 ¼ hevosvoimaan: moottorin öljysäiliö sekä akku ja sytytyspuola oli sijoitettu erillisiin osastoihinsa polttoainesäiliön yhteyteen. Moottoripyörien runko madaltui mutta kasvoi samalla pituutta aluksi käytettyihin , toki vahvistettuihin polkupyörärunkoihin verrattuna, ja tarvikkeena siihen saattoi lisätä istuimen matkustajalle, mikä sijaitsi tarakan paikalla: kuljettajan istuin siirtyi polkupyöräsatulaa taaemmas, minkä vuoksi myös ohjaustanko piteni tiller-tyyppiseksi. V2-mallin rinnalle syntyi vuonna 1906 myös 2-sylinterinen twin-moottori 3½ hevosvoimalla - ainoa lajiaan Opel-moottoripyörien historiassa - missä oli jo nykyaikainen kitkakytkin, tukeva esiin taitettava seisontatuki sekä svingijousitus etupyörällä. Myös moottoripyörät käyttivät automobiileista tuttua (kuva: Doktorwagen) Opel-skriptimerkkiä. Vuonna 1907 moottoripyörämarkkinat ajautuivat kovan kilpailun vuoksi vaikeaan menekkikriisiin, jolloin kysynnän sakatessa tuo toimiala tuli Opelille kannattamattomaksi: automobiilien myynnin vetäessä Opel päätti lakkauttaa moottoripyörien tuotannon väliaikaisesti.
Rüsselsheimin tehtaalla syttyi tuhoisa tulipalo yöllä 19.-20.8.1911, minkä syttymissyytä ei pystytty selvittämään. Palon jälkeiset korjaustyöt maksoivat 3-4 miljoonaa Mark:ia, mikä tuolloin oli käsittämättömän suuri summa . Yövartijat olivat juuri lopettaneet työnsä, kun Opel-tehtaan vanhimmassa osassa pääsi tuli irti, mahdollisesti siellä sijainneessa niklaamossa: tiiviisti rakennetulla tehdastontilla palo levisi nopeasti muihinkin rakennuksiin, vaikka sammutustöihin osallistui paitsi lähialueen palokuntia, myös sotaharjoitusten vuoksi sattumalta alueella ollut kenttätykistö-rykmentti . Kuriositeettina Opel oli juuri saavuttamassa miljonan ompelukoneen valmistusmäärän, ja siksi merkkipaalusta puuttumaan jääneet 10 kappaletta valmistettiin vielä ennen kuin tämä toimintahaara lopetettiin. Tehdasalue rakennettiin kokonaan uudelleen ennätysajassa niin, että se voitiin vihiä käyttöön jo yhtiön perustamisen vuoden 1912 vuosipäivänä (kuva 1912 korjatusta ja uudistetusta tehtaasta). Uudistettu mp-mallisto oli suunnitteilla vuosina 1913/1914, mutta maailmansodan syttymisen vuoksi sen tuotanto ei voinut alkaa.