stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rengaskirsihyttynen

| Rengaskirsihyttynen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Sääsket Nematocera
Osalahko::  Culicomorpha
Yläheimo::  Culicoidea
Heimo::  Hyttyset Culicidae
Suku::  Culiseta
Laji::  annulata
Kaksiosainen nimi
 Culiseta annulata  (Schrank, 1776) 
Katso myös
   Rengaskirsihyttynen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rengaskirsihyttynen (Culiseta annulata) on hyttysiin (Culicidae) kuuluva sääskilaji.
Tuntomerkit > Ulkonäkö

Rengaskirsihyttynen on eräs suurimmista hyttyslajeista. Sen siivet ovat täplikkäät, ja takaruumis sekä jalat valkovöiset.
Tuntomerkit > Levinneisyys

Lajia tavataan Etelä-Suomessa.
Elintavat

Laji viihtyy monenlaisissa ympäristöissä, ja usein sitä tavataan myös sisätiloissa. Hedelmöittyneet naaraat talvehtivat. Rengaskirsihyttyset lentävät yleensä isoissa parvissa. Laji pistää myös ihmistä melko tavallisesti.
Aiheesta muualla

UniProt, Taxonomy: Culiseta annulata (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2153608  Wikispecies: Culiseta annulata  BioLib: 118270  BOLD: 279942  EoL: 759730  EPPO: THEDAN  EUNIS: 138675  Fauna Europaea: 135013  Fauna Europaea (new): acadc701-2f2a-4019-bdb1-2dedf20fb53c  GBIF: 1649565  iNaturalist: 155395  IRMNG: 10568074  ITIS: 126432  NBN: NBNSYS0000011591  NCBI: 332058  Observation.org: 19334  Open Tree of Life: 392022
Vicente Tosta

Vicente Tosta (1886–1930) oli hondurasilainen sotilasjohtaja ja Liberaalipuolueen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 1924–1925. Hän aloitti sotilasuransa kadettikoulussa vuonna 1904, ja ylennettiin majuriksi 1910. Vuonna 1919 hän osallistui Francisco Bertrandin kaatamiseen, minkä jälkeen hänestä tehtiin maansa sotaministeri ja 1920 yleisten töiden ministeri. Hän oli yksi sisällissodan komentajista maalis-huhtikuussa 1924, ja huhtikuussa 1924 hänet nimitettiin tilapäiseksi presidentiksi vuoden 1925 vaaleihin asti.
Toserova

Toserova (ven. Тозерово, Tozerovo) oli inkeriläinen kylä entisessä Miikkulaisen kunnassa Inkerissä Venäjällä. Kylä sijaitsi lähellä Laatokan rantaa, Ala-Miikkulaisesta etelään. Kylän perustivat siirtolaiset Ala-Miikkulaisesta luultavasti 1800-luvun alussa. Kuten muissa Miikkulaisten kylissä, kylän elämäntapa ja elinkeinot poikkesivat sisämaan pitäjistä. Väki kävi kalassa Laatokalla ja harjoitti rahtiliikennettä. 1800-luvun puolivälissä kylässä oli jopa 40 hevosta, joilla ajettiin Laatokan kalaa ja muuta rahtia Pietariin. 1800-luvun lopussa kylässä oli 7 taloa, vuonna 1919 jo 14 taloa. Kylässä oli kaksi mäkikuntaa, Viron-mäki ja Rännälin-mäki.
Vuonna 1919 Inkeriläisten kansannousun aikana Miikkulaisten alueella alkoi sotatoimet. Siviiliväestö pakeni lähes kokonaan Suomeen. Inkeriläisten vapaaehtoisjoukot valtasi kylän 28.7.1919. Punaiset tulittivat Toserovaan Laatokan puolelta sotalaivoilta ja valtasivat kylän takaisin 2.8.1919. Toisen kerran kylä vallattiin 23.10.1919 ammuskelun jälkeen, mutta inkeriläisjoukot joutuivat perääntymään jo lokakuun lopussa. Marraskuussa 1919 bolsevikit polttivat rajaseutua kostoksi ja aution turvallisuusvyöhykkeen luodakseen.
Tarton rauhan jälkeen suurin osa väestöä palasi takaisin rajan taakses. NEPin aikana poltetut talot rakennettiin uudelleen ja talouselämä muutenkin virkosi eloon. Vuonna 1926 Toserovassa oli 18 taloa ja 81 asukasta, kaikki inkeriläisiä. Kylän suvut oli Virolainen, Vironmäki ja Rännäli. Venäjän ansioitunut taiteilija Toivo Rännäli on syntynyt Toserovan Pönniössä.
Toserovassa alkoi karkotuksia vuonna 1931, kun "kulakkeja" lähetettiin Siperiaan, ja jatkui vuosina 1933 ja 1935 (Keski-Aasiaan). Täystyhjennys toimeenpantiin kesäkuussa 1936, kun koko suomalaisväestö pakkosiirrettiin kodeistaan Vologdan alueelle. Nykyään Toserovan paikalla on suljettu sotilasalue.
Toretsk
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toretsk Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Saksa 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine
Tora! Tora! Tora!

| Tora! Tora! Tora! |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Fleischer Toshio Masuda Kinji Fukasaku
Käsikirjoittaja:  Larry Forrester Hideo Oguni Ryuzo Kikushima
Perustuu:  Gordon Prangen romaaniin Tora! Tora! Tora! ja Ladislas Faragon romaaniin The Broken Seal
Tuottaja:  Elmo Williams Richard Fleischer
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  Charles F. Wheeler Shinsaku Himeda Masamichi Satoh Osami Furuya
Leikkaaja:  Pembroke J. Herring Chikaya Inoue James E. Newcom
Tuotantosuunnittelija:  Richard Day
Pääosat:  Martin Balsam Joseph Cotten Sō Yamamura Tatsuya Mihashi E. G. Marshall James Whitmore Jason Robards
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Japani
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:   23. syyskuuta 1970  18. joulukuuta 1970
Kesto:  144 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, japani
Budjetti:  25 485 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tora! Tora! Tora! on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais-japanilainen sotaelokuva. Se kertoo Japanin hyökkäyksestä Pearl Harboriin vuonna 1941. Juonessa seurataan rinnakkain japanilaisten valmistautumista ja yhdysvaltalaisten varautumista hyökkäykseen. Elokuvan nimi tulee japanilaisten käyttämästä koodiviestistä, jolla ilmaistiin yllätysiskun onnistuneen.
Filmin japanilaiseksi ohjaajaksi oli aluksi kiinnitetty kiiteltyjen mustavalkofilmien tekijä Akira Kurosawa. Hänen yhteistyönsä amerikkalaisten kanssa kuitenkin epäonnistui, ja Kinji Fukasaku korvasi hänet elokuvan tuotantovaiheessa.
Näyttelijät

| Näyttelijä |   | Rooli |
| --- | --- | --- |
|  Martin Balsam  | … |  Husband E. Kimmel   |
|  Sô Yamamura  | … |  Isoroku Yamamoto   |
|  Joseph Cotten  | … |  Henry L. Stimson   |
|  Tatsuya Mihashi  | … |  Minoru Genda   |
|  E. G. Marshall  | … |  Rufus S. Bratton   |
|  James Whitmore  | … |  William F. Halsey   |
|  Takahiro Tamura  | … |  Mitsuo Fuchida   |
|  Eijirô Tôno  | … |  Chūichi Nagumo   |
|  Jason Robards  | … |  Walter Short   |
|  Wesley Addy  | … |  Alwin D. Kramer   |
|  Shôgo Shimada  | … |  Kichisaburō Nomura   |
|  Frank Aletter  | … |  Francis J. Thomas   |
|  Koreya Senda  | … |  Fumimaro Konoe   |
|  Leon Ames  | … |  Frank Knox   |
|  Junya Usami  | … |  Zengo Yoshida   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen sanoo elokuvan kelpaavan lähinnä historian oppitunniksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Aiheesta muualla

Tora! Tora! Tora! Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Annamária Tóth

| Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | viisiottelu |  |
Annamária Tóth (o.s. Kovács, 14. syyskuuta 1945 Budapest, Unkari – 16. heinäkuuta 2023) oli unkarilainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli viisiottelu.
Tóth sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 viisiottelussa viidenneksi 4 704 pisteellä. Hän osallistui myös 4 × 100 metrin viestijuoksuun ja saavutti neljännen sijan ajalla 45,1 s. Méxicon 1968 olympialaisten viisiottelussa hän saavutti pronssia 4 959 pisteellä. Ottelun osalajeissa hänen tuloksensa olivat: 10,9 s 80 metrin aitajuoksussa, 12,69 m kuulantyönnössä, 159 cm korkeushypyssä, 612 cm pituushypyssä sekä 23,8 s 200 metrin juoksussa. Viestijuoksussa hän karsiutui alkuerissä. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui viisiottelussa kymmenenneksi 4 587 pisteellä.
Torso (taide)

Belvederen torso, hellenistinen uusattikalainen torso 100-luvulta eaa. Museo Pio-Clementino, Vatikaani. Torsolla oli vaikutusta muun muassa Michelangelon Viimeiseen tuomioon sekä barokin ja manierismin taiteeseen.
Torso (ital. puunrunko) tarkoittaa taiteessa veistosta, jolta puuttuu pää tai raajoja. Torso on alun perin tarkoittanut keskeneräistä tai vain osaksi säilynyttä antiikin veistosta. Sillä on 1500-luvulta alkaen tarkoitettu myös veistosta, joka on tarkoituksellisesti päätön tai raajaton.
Torso voi kuvata ihmistä tai eläintä. Antiikin torsoveistoksista raajat ovat useimmiten lohjenneet irti. Kuuluisia antiikin taiteen torsoja ovat muun muassa Samothrakeen Nike ja Milon Venus.
Nimitystä käytetään myös kuvaannollisesti, esimerkiksi rakennuksesta. Torsolla voidaan tarkoittaa vajavaista työtä tai heikkoa saavutusta: "Elokuva oli torso".
Dionysoksen torso, 100-luku, Puškin-museo.
Polvistunut poika, mahdollisesti niobidi, veistosryhmästä 300 eaa.
Torsoutunut krusifiksi, Chemnitz.
Milon Venus, Louvre.
Vincent van Goghin maalaus kipsitorsosta, 1886. Van Gogh museo, Amsterdam.
Auguste Rodin: Cybele, 1889.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Torso (taide) Wikimedia Commonsissa
Hannes Torpo

Kaarlo Johannes (Hannes) Torpo (22. tammikuuta 1901 Keikyä – 10. syyskuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kuulantyöntö.
Torpo sijoittui Pariisin 1924 olympialaisten kuulantyönnössä parhaana eurooppalaisena neljänneksi tuloksella 14,45 m. Hän edusti Suomea kolmessa maaottelussa.
Seuratasolla Torpo edusti Porin Tarmoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja. Hän voitti kuulantyönnön kahden käden yhteistuloskilpailussa Suomen mestaruuden vuonna 1923. Hän saavutti SM-hopeaa kuulantyönnön paremman käden kilpailussa vuosina 1922, 1923 ja 1924, kuulantyönnön yhteistuloskilpailussa vuonna 1924 sekä kiekonheiton paremman käden kilpailussa vuonna 1926. Hän saavutti SM-pronssia kuulantyönnön paremman käden kilpailussa vuosina 1926, 1929 ja 1930, kuulantyönnön yhteistuloskilpailussa vuonna 1922, kiekonheiton paremman käden kilpailussa vuosina 1924, 1927 ja 1929 sekä kiekonheiton yhteistuloskilpailussa vuonna 1923.
Torpon henkilökohtaiset ennätykset olivat 14,56 m kuulantyönnössä (vuodelta 1923) ja 44,77 m kiekonheitossa (vuodelta 1924).
Torpo oli ammatiltaan voimistelunopettaja. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1923 Tyrvään yhteiskoulusta, jossa hänen luokkatovereinaan olivat muiden muassa tuleva runoilija Kaarlo Sulin (myöh. Sarkia) ja myöhempi vakuutusmatemaatikko Arvo Junnila. Torpo valmistui voimistelunopettajaksi Helsingin yliopistosta vuonna 1934 ja työskenteli voimistelunopettajana Kallion yhteiskoulussa vuosina 1935–1970. Hän toimi Suomen Urheiluliiton kiertävänä valmentajana vuosina 1935–1945 sekä naisyleisurheilun vastaavana valmentajana. Hän näytteli urheiluhierojaa Orvo Saarikiven ohjaamassa elokuvassa Avoveteen (1939).
Aiheesta muualla

Hannes Torpo Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Tottijärven vaakuna

Tottijärven vaakuna (1958–1975)
Tottijärven vaakuna oli Tottijärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa vanhaan paikalliseen tarinaan, jonka mukaan Tottijärvi olisi nimetty tähän järveen hukkuneen 1400-luvun suurmiehen Matti Kurjen Totti-koiran perusteella, josta taas myöhemmin on periytynyt koko kunnan nimi.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä aaltokoroisesta hopeatyviöstä nouseva kultainen koira, jonka varukset ja kaulahihna punaiset.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Tottijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 7. joulukuuta 1957. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. maaliskuuta 1958.
Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1976, kun Tottijärvi liittyi Nokian kauppalaan.
Tottelu

Tottelu tarkoittaa ylempiarvoisen henkilön antamien käskyjen noudattamista. Ylempiarvoisuus voi perustua hierarkkiseen järjestelmään esimerkiksi armeijassa, hallinnossa, liikeyhtiössä tai perheessä. Tottelemisen motiivina voi olla lainkuuliaisuus, auktoriteetin osaamisen tai saavutusten kunnioittaminen, tai tottelemattomuudesta aiheutuvien seurauksien pelkääminen.
Tottelevaisuus nähdään joskus osoituksena puutteellisesta moraalista. Moni ihminen on kuitenkin valmis tekemään käskettynä asioita, joita hän ei oma-aloitteisesti koskaan tekisi tai edes kuvittelisi tekevänsä. Oma tottelevaisuus käskyjen edessä tuleekin ihmisille usein yllätyksenä.
Psykologisen tutkimuksen saralla eräs tunnetuimmista tottelevaisuuskokeista on Milgramin tottelevaisuuskoe, jossa koehenkilöt saatiin käskemällä antamaan vaarallisiksi luulemiaan sähköiskuja toisille ihmisille. Historiassa eräänä esimerkkinä tottelevaisuuden tuhoisista seurauksista on nähty holokaustin toteutus.
Tornado (P44)

| Tornado |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Navantia
Kölinlasku:  5. toukokuuta 2010
Laskettu vesille:  21. maaliskuuta 2011
Palveluskäyttöön:  19. heinäkuuta 2012
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 860 t
Pituus:  93,9 m
Leveys:  14,2 m
Syväys:  4,2 m
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  46
Aseistus
Aseistus:  1 × 76 mm/62 -tykkiä 2 × 25 mm tykkiä 2 × 12,7 mm konekivääriä 1 × NH-90 helikopteri
Tornado (runkonumero P44) on Espanjan laivaston vuonna 2011 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva (esp. Buque de Acción Marítima).
Valmistus

Alus tilattiin 31. heinäkuuta 2006 Navantialta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 2010. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 2011 ja otettiin palvelukseen 19. heinäkuuta 2012.
Palvelus

Alus on palveluksessa.
Tortilla

Maissitortilloja.
Tortillojen paistamista.
Tortilla (espanjaa, ‘pikku kakku’) on keskiamerikkalainen paistettu ja nostattamaton ohutleipä, joka leivotaan maissista, vehnästä tai durrasta, ja johon kääritään jokin täyte.
Maissitortilloja tekivät jo asteekit ja heidän edeltäjänsä kauan ennen eurooppalaisten saapumista. Asteekit liottivat jyviä kiehuvassa ja kalkitussa vedessä tai tuhkassa, mikä pehmensi jyvän siemenvalkuaisen ja poisti kovan ulko-osan. Samalla ruokaan tuli kalsiumia, proteiinia ja B-vitamiinia, mikä esti sairastumisen puutostauteihin kvašiorkoriin ja pellagraan. Lopuksi leivät paistetaan 20 sekunnin ajan kummaltakin puolelta.
Tortillassa käytettyjen jyvien jauhaminen oli kovaa manuaalista työtä ennen kuin Antonio Boué keksi tortillanrullauskoneen vuonna 1930.
Asteekit kutsuivat leipiänsä nimellä tlaxcalli, mutta espanjalaiset konkistadorit antoivat niille nimeksi tortilla. Sana tarkoitti espanjan kielessä perunamunakasta. Espanjalaiset alkoivat täyttää tortilloja juustolla, guacamolella, picadillo-lihakastikkeella ja pico de gallo -kastikkeella. Tortilloihin kiedottiin myös tähteitä ja syötiin koulueväänä tai peltotyössä. Intiaanimaatyöläiset saattoivat täyttää tortillansa millä tahansa syötävällä. Papit tarjoilivat pyhiä tortilloja jos öylätti oli lopussa. Tortilloja syötiin runsaasti niin kotona kuin kadullakin.
Meksikolaiset syövät 2010-luvulla tortilloja arviolta 325 grammaa päivässä henkeä kohti. Tortilloja käytetään monenlaisiin ruokiin, kuten burritoon, enchiladaan, quesadillaan, tacoon, tostadoon ja totopoon. Texmexiin kuuluu rapeat tortillalastut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tortilla Wikimedia Commonsissa
Ohutleivät ja niihin liittyvät ruokalajit
| --- | --- |
Erityyppiset ohutleivät:   Arepa  Chapati  Injera  Kistibi  Lavash  Naan-leipä  Näkkileipä  Pita  Rieska  Roti  Tortilla 
Täytettyjä ja kuorrutettuja ohutleipiä:   Focaccia  Pannukakku  Pizza 
Ohutleipiä käyttäviä ruokalajeja:   Burrito  Enchilada  Fajita  Nacho  Taco  Quesadilla  Wrap
Reichsmarine

Reichsmarinen lippu 1921–1933.
Reichsmarine oli Saksan merivoimien nimitys Weimarin tasavallan aikana 1919–1933 ja natsi-Saksan kahden ensimmäisen vuoden aikana. Reichsmarine oli alkuun Weimarin ajan puolustusvoimien Reichswehrin merivoimat. Kun Adolf Hitler aloitti Saksan uudelleenvarustamisen, siitä tuli vuonna 1935 natsi-Saksan asevoimiin Wehrmachtiin kuulunut Kriegsmarine.
Rajoitettu laivasto

11. marraskuuta 1918 allekirjoitettu Versailles’n rauha päätti ensimmäisen maailmansodan. Sopimuksen toisen osan luku V (Artiklat 181-197) rajoittivat Weimarin tasavallan laivaston tonniston määrää ja laatua sekä uudistamisrytmin. Laivaston miesmääräksi oli asetettu 15 000, sukellusveneet ja laivaston ilmavoimat olivat kiellettyjä. Laivaston koko oli rajoitettu kuuteen vanhaan taistelulaivaan, kuuteen risteilijään ja 12 hävittäjään. Vanhentuneet taistelulaivat saatettiin korvata korkeintaan 10 000 tonnin aluksilla 20 vuoden kuluttua korvattavan aluksen vesillelaskusta.
Historia

Saksan keisarikunnan laivasto oli lakkautettu ensimmäisen maailmansodan päättyessä tappioon. Saksan hallitus antoi 16. huhtikuuta 1919 jo ennen rauhansopimuksen vahvistamista lain Vorläufige Reichsmarinen perustamisesta. Laivaston ensimmäiseksi komentajaksi nimettiin vara-amiraali Adolf von Trotha. Vorläufige Reichsmarine nimettiin Reichsmarineksi 31. maaliskuuta 1921, ja samalla laivastosta tuli täysivaltainen puolustushaara.
Muiden puolustushaarojen lailla Reichsmarine yritti kiertää rauhansopimuksen ehtoja lähes koko olemassaolonsa ajan. Se rakensi muun muassa taistelulaivoja pienempiä taskutaistelulaivoja, joiden tulivoima oli kuitenkin verrattain suuri. Se myös rakennutti sukellusveneitä ulkomaisilla alihankkijoilla. Liittoutuneiden valvontakomissio oli osittain selvillä Reichsmarinen salaisesta varustelusta, mutta katsoi sitä läpi sormien, sillä Saksan laivastoa pidettiin toisaalta tärkeänä Itämeren alueen tasapainottavana tekijänä esimerkiksi kommunistisen Neuvostoliiton uhkaa vastaan.
Reichsmarinen kalusto 1922 > Taistelulaivat

Taistelulaivat muodostivat edelleen vuonna 1922 laivaston rungon, mutta Versaillesin rauhansopimuksessa rajoittama palveluksessa pidettävä miesmäärä mahdollisti ainoastaan neljän taistelulaivan pitämisen aktiivipalveluksessa samanaikaisesti.
| Nimi | Vesille lasku | Kohtalo |
| --- | --- | --- |
| Braunschweig | 20. joulukuuta 1902 | romutettu 13. maaliskuuta 1931 |
| Elsass | 26. toukokuuta 1903 | romutettu 31. maaliskuuta 1931 |
| Hessen | 18. syyskuuta 1903 | Neuvostoliittoon 1946 |
| Preussen (reservi) | 30. lokakuuta 1903 | romutettu 5. huhtikuuta 1929 |
| Lothringen (reservi) | 27. toukokuuta 1904 | romutettu 31. maaliskuuta 1931 |
| Hannover | 29. syyskuuta 1905 | poistettu 1944–1946 |
| Schlesien | 28. toukokuuta 1906 | upotettu 5. toukokuuta 1945 |
| Schleswig-Holstein | 7. syyskuuta 1906 | uponnut 18. syyskuuta 1944 |
Reichsmarinen kalusto 1922 > Kevyet risteilijät

Versaillesin rauhansopimus mahdollisti kahdeksan 6 000 tonnin kevyen risteilijän pitämistä. Aluksista ei kuitenkaan saanut olla kuin kuusi palveluskäytössä samanaikaisesti. Alusten korvaaminen uusilla sai tapahtua aikaisintaan 20 vuotta vesille laskusta.
| Nimi | Vesille lasku | Kohtalo | Korvattu |
| --- | --- | --- | --- |
| Niobe (reservi) | 18. heinäkuuta 1899 | Jugoslavialle 1925 | Emden |
| Nymphe (reservi) | 21. marraskuuta 1899 | poistettu 1932 | Leipzig |
| Thetis | 3. heinäkuuta 1900 | poistettu 1930 | Königsberg |
| Amazone | 6. lokakuuta 1900 | poistettu 1954 | Nürnberg |
| Medusa | 5. joulukuuta 1900 | poistettu 1948–1950 | Karlsruhe |
| Arcona | 22. lokakuuta 1902 | poistettu 1948–1950 | Köln |
| Hamburg | 25. heinäkuuta 1903 | poistettu 1956 | – |
| Berlin | 22. syyskuuta 1903 | upotettu 1947 | – |
Reichsmarinen kalusto 1922 > Hävittäjät

Versaillesin rauhansopimuksen mukaan Reichsmarinella sai olla 12 hävittäjää ja 12 torpedovenettä sekä näiden lisäksi aluksia sijoitettuna materiaalireserviin eli varaosiksi. Hävittäjäyksikkö koostuikin merikelpoisista Keisarillisen laivaston 1911–1913 rakennetuista hävittäjistä. Alukset olivat kuitenkin jo vanhentuneita, ja useimmiten ne luokiteltiin torpedoveneiksi.
Vuosien 1921–1923 aikana alusten kattilat vaihdettiin ja niihin asennettiin kaksi 105 millimetrin 45 kaliiperin tykkiä. G-sarjan alusten pituutta kasvatettiin, ja niiden uppouma kasvoi noin 15 prosenttia. Alusten nimien ensimmäinen kirjain viittasi rakennuttajaan: V = AG Vulcan, S = Schichau ja G = Germaniawerft. Jäljellä olevien alusten etukirjain vaihdettiin 1937 T:ksi (Torpedoboot), ja samalla alukset numeroitiin uudelleen.
| Nimi | Vesille lasku | Kohtalo |
| --- | --- | --- |
| V1 | 11. syyskuuta 1911 | romutettu 27. maaliskuuta 1929 |
| V2 | 14. lokakuuta 1911 | romutettu 18. marraskuuta 1929 |
| V3 | 15. marraskuuta 1911 | romutettu 18. marraskuuta 1929 |
| V5 | 25. huhtikuuta 1913 | romutettu 18. marraskuuta 1929 |
| V6 | 28. helmikuuta 1913 | romutettu 27. maaliskuuta 1929 |
| G7 | 7. marraskuuta 1911 | nimetty myöhemmin T108:ksi Neuvostoliitolle 1945 |
| G8 | 21. joulukuuta 1911 | nimetty myöhemmin T109:ksi Britannialle 1945 |
| G10 | 15. marraskuuta 1912 | nimetty myöhemmin T110:ksi upotettu 5. toukokuuta 1945 |
| G11 | 23. huhtikuuta 1912 | nimetty myöhemmin T111:ksi uponnut 3. huhtikuuta 1945 |
| S18 | 10. lokakuuta 1912 | romutettu 31. maaliskuuta 1931 |
| S19 | 17. lokakuuta 1912 | romutettu 31. maaliskuuta 1931 |
| S23 | 29. maaliskuuta 1913 | Neuvostoliitolle 1945 |
Reichsmarinen kalusto 1922 > Muut alukset

Lisäksi laivastoon kuului 12 torpedovenettä (T151-158, T175, T185, T190 ja T196), jotka oli rakennettu 1906–1907, ja reserviin oli sijoitettuna seitsemän. Laivastoon kuului keveitä yksiköitä, kuten 38 miinanraivaajaa ja runsaasti erilaisia veneitä, koska Saksa oli velvoitettu raivaamaan miinat Pohjanmereltä ja Itämereltä. Miinanraivaamiseen käytetyt alukset kuitenkin riisuttiin aseista.
Laivaston komentajat

vara-amiraali Adolf von Trotha 16. helmikuuta 1919 – lokakuu 1920
amiraali Paul Behncke lokakuu 1920 – 1924
vara-amiraali Hans Zenker 1924–1928
vara-amiraali Erich Raeder 1928–1935
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Feldgrau.com: The Reichsmarine 1919-1935 by Jason Pipes (englanniksi)
Reichsmarinen laivasto manööverissä vuonna 1929.
Tottolan sorakuopan vaihde

Tottolan sorakuopan vaihde  (ratakm 136+776) on purettu rantaradan rataosuus ja rautatievaihde Salossa. Vaihde palveli Tottolassa sijainnutta soranottoaluetta ja sen raiteita muuteltiin lukuisia kertoja. Lopullisesti vaihde purettiin vuonna 1993.
Tottolan sorakuoppa oli Valtionrautateiden omistuksessa ja sen vieressä oli Salon kauppalan soranottoalue. Sorakuopan vaihde rakennettiin rantaradan rakennustöiden yhteydessä, sillä rakentamiseen tarvittiin soraa ja kiviä. Myös kasvavalla kauppalalla oli tarvetta mukulakiville ja soralle. Ensimmäisen kerran vaihdetta ja raiteita muuteltiin vuonna 1932 samalla kun Tottolassa sijainnutta rantaradan mutkaa oikaistiin. Soranottovyöhykkeiden siirtyessä myös raiteita siirrettiin. Sorakuopan vaihde poistettiin käytöstä 1960-luvulla, mutta otettiin jälleen käyttöön 1973. Lopullisesti vaihde purettiin vuonna 1993.
Toruńin raatihuone

Toruńin raatihuone
Kellotorni
Toruńin raatihuone on raatihuone Toruńin kaupungissa Puolassa. Raatihuone rakennettiin vuosina 1391–1393. Sitä laajennettiin rakentamalla kolmas kerros vuosina 1600–1605. Alakerrassa sijaitsi tuomioistuin ja edustustiloja, yläkerrassa virastoja. Kuningas Jan I kuoli raatihuoneella vuonna 1501.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toruńin raatihuone Wikimedia Commonsissa
Tosa (1921)

| Tosa / 土佐 |
| --- | --- |
 Tosa Nagasakissa töiden keskeyttämisen jälkeen 31. heinäkuuta 1922.

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Nagasaki
Kölinlasku:  2. helmikuuta 1920
Laskettu vesille:  12. joulukuuta 1921
Poistui palveluskäytöstä:  miehistö upotti 9. helmikuuta 1925
Tekniset tiedot
Uppouma:  40 540 t (standardi) 44 200 t (kuormattu)
Pituus:  234,1 m
Leveys:  30,5 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  91 000 shp
Nopeus:  26,5 solmua
Miehistöä:  1 333
Aseistus
Aseistus:  10 × 410 mm tykkiä kaksiputkisina asennuksina 20 × 140 mm/50-tykkiä 4 × 80 mm ilmatorjuntatykkiä 8 × 610 mm torpedoputkea
Tosa (jap. 土佐) oli keisarillisen Japanin laivaston Tosa-luokan taistelulaiva. Aluksen rakennustyöt aloitettiin Mitsubishin telakalla Nagasakissa vuonna 1920, mutta vuoden 1922 Washingtonin laivastosopimus keskeytetti rakennustyöt. Keskeneräistä alusta käytettiin sen jälkeen erilaisissa asekokeissa ennen sen upottamista 9. helmikuuta 1925.
Valmistus

Alus tilattiin Mitsubishiltä Nagasakista osana vuoden 1918 hankintasuunnitelmaa ja sen köli laskettiin 2. helmikuuta 1920. Alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1921. Rakennustyöt keskeytettiin 5. helmikuuta 1922 Washingtonin laivastosopimuksen mukaisesti.