stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aasian kisat 2006
Osallistujamaat

Kaikki 45 Aasian olympiakomitean (OCA) jäsenvaltiota osallistuivat kilpailuihin. Suluissa oleva numero kertoo maan lähettämän joukkueen koon.
| --- | --- |
  Afganistan (47)   Yhdistyneet arabiemiraatit (131)   Bahrain (228)   Bangladesh (74)   Bhutan (21)   Brunei (7)   Etelä-Korea (656)   Filippiinit (233)   Hongkong (282)   Indonesia (140)   Intia (431)   Irak (86)   Iran (250)   Itä-Timor (15)   Japani (631)   Jemen (24)   Jordania (98)   Kambodža (17)   Kazakstan (338)   Kiina (647)   Kirgisia (131)   Kuwait (238)   Laos (15) :   Libanon (138)   Macao (203)   Malediivit (55)   Malesia (244)   Mongolia (175)   Myanmar (40)     Nepal (51)   Oman (81)   Pakistan (157)   Palestiina (72)   Pohjois-Korea (164)   Qatar (359)   Saudi-Arabia (155)   Singapore (134)   Sri Lanka (151)   Syyria (155)   Tadžikistan (103)   Taiwan (399)   Thaimaa (378)   Turkmenistan (43)   Uzbekistan (243)   Vietnam (247)
Tragedia

Kilpailut saivat ikävän käänteen kun korealainen kenttäratsastaja Kim Hyung-chil menehtyi pudottuaan hevosensa selästä sateessa järjestetyn kestävyyskilpailun aikana. Onnettomuus tapahtui kolmipäiväisen kilpailun 8. etapilla 7. joulukuuta. Hyung-chil jäi kaatuneen hevosensa alle. Hänet kuljetettiin välittömästi sairaalaan. Kilpailujen organisaatio vahvisti kuolemantapauksen.
Etelä-Korean olympiakomitean puheenjohtajan Kim Jung Kilin mukaan Hyung-chilin ratsu kaatui liukastumisen seurauksena. Etelä-Korean viranomaiset pyysivät tapahtuman johdosta selvitystä kilpailuorganisaatiolta.
Kyseessä oli kahdeksas vuoden 2006 Aasian kisoihin liittyvä kuolemantapaus ja ensimmäinen, jossa uhrina oli urheilija.
Lajit

Vuoden 2006 Aasian kisoissa kilpailtiin yhteensä 45 eri lajissa:
| --- | --- |
 Jousiammunta  Yleisurheilu  Sulkapallo  Baseball  Koripallo  Kehonrakennus  Keilailu  Nyrkkeily  Melonta  Shakki  Biljardi  Pyöräily (rata- ja maantiepyöräily)  Uimahypyt  Ratsastus  Miekkailu  Jalkapallo  Golf  Voimistelu (telinevoimistelu, rytminen voimistelu ja trampoliinivoimistelu)  Käsipallo  Maahockey :  Judo  Kabaddi  Karate  Soutu  Rugby  Purjehdus  Sepak takraw  Ammunta  Softball  Squash  Uinti (ml. taitouinti)  Pöytätennis  Taekwondo  Lentopallo (ml. rantalentopallo)  Triathlon  Vesipallo  Painonnosto  Paini  Wushu
Mitalitaulukko

| Vuoden 2006 Aasian kisojen mitalitaulukko | Vuoden 2006 Aasian kisojen mitalitaulukko | Vuoden 2006 Aasian kisojen mitalitaulukko | Vuoden 2006 Aasian kisojen mitalitaulukko | Vuoden 2006 Aasian kisojen mitalitaulukko |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sij | Maa |  |  |  | Yhteensä |
| 1 |  Kiina | 165 | 88 | 63 | 316 |
| 2 |  Korea | 58 | 53 | 82 | 193 |
| 3 |  Japani | 50 | 71 | 77 | 198 |
| 4 |  Kazakstan | 23 | 20 | 42 | 85 |
| 5 |  Thaimaa | 13 | 15 | 26 | 54 |
| 6 |  Iran | 11 | 15 | 22 | 48 |
| 7 |  Uzbekistan | 11 | 14 | 15 | 40 |
| 8 |  Intia | 10 | 17 | 26 | 53 |
| 9 |  Qatar (isäntämaa) | 9 | 12 | 11 | 32 |
| 10 |  Taiwan | 9 | 10 | 27 | 46 |
| 11 |  Malesia | 8 | 17 | 17 | 42 |
| 12 |  Singapore | 8 | 7 | 12 | 27 |
| 13 |  Saudi-Arabia | 8 | 0 | 6 | 14 |
| 14 |  Bahrain | 7 | 10 | 4 | 21 |
| 15 |  Hongkong, Kiina | 6 | 12 | 10 | 28 |
| 16 |  Pohjois-Korea | 6 | 9 | 16 | 31 |
| 17 |  Kuwait | 6 | 5 | 2 | 13 |
| 18 |  Filippiinit | 4 | 6 | 9 | 19 |
| 19 |  Vietnam | 3 | 13 | 7 | 23 |
| 20 |  Yhdistyneet Arabiemiraatit | 3 | 4 | 3 | 10 |
| 21 |  Mongolia | 2 | 5 | 8 | 15 |
| 22 |  Indonesia | 2 | 3 | 15 | 20 |
| 23 |  Syyria | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 24 |  Tadžikistan | 2 | 0 | 2 | 4 |
| 25 |  Jordania | 1 | 3 | 4 | 8 |
| 26 |  Libanon | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 27 |  Myanmar | 0 | 4 | 7 | 11 |
| 28 |  Kirgistan | 0 | 2 | 6 | 8 |
| 29 |  Irak | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 30 |  Makao, Kiina | 0 | 1 | 6 | 7 |
| 31 |  Pakistan | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 32 |  Sri Lanka | 0 | 1 | 2 | 3 |
| =33 |  Turkmenistan | 0 | 1 | 0 | 1 |
| =33 |  Laos | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 35 |  Nepal | 0 | 0 | 3 | 3 |
| =36 |  Afganistan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| =36 |  Bangladesh | 0 | 0 | 1 | 1 |
| =36 |  Jemen | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 428 | 423 | 542 | 1393 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (englanniksi)
Aimé Bonpland

| Aimé Jacques Alexandre Bonpland |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: elokuu 1773 La Rochelle, Ranska
Kuollut: 4. toukokuuta 1858 Paso de los Libres, Argentiina
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Kasvitiede
   
Aimé Jacques Alexandre Bonpland (syntymänimeltään Goujaud) (elokuu 1773 La Rochelle, Ranska – 4. toukokuuta 1858 Paso de los Libres, Argentiina) oli ranskalainen kasvitieteilijä ja latinalaisen Amerikan tutkimusmatkailija.
Elämä ja ura

Bonpland opiskeli lääketiedettä Pariisissa, toimi kirurgina Ranskan armeijassa ja teki sen jälkeen yhdessä Alexander von Humboldtin kanssa luonnontieteiden kannalta käänteentekeviä matkoja Espanjassa, Meksikossa, Kuubassa, Kolumbiassa, Kordillereilla sekä Orinoco- ja Amazon-jokien ympäristössä. Hän keräsi Etelä-Amerikassa yli 6 000 kasvilajia, joista 3 500 lajia oli tuolloin vielä kuvaamatta. Palattuaan elokuussa 1804 Ranskaan Napoleon nimitti hänet Navarran ja Malmaisonin keisarillisten kasvitieteellisten puutarhojen johtajaksi. Näistä hän julkaisi yksityiskohtaisen kuvauksen, Description des plantes rares, cultivées à Navarre et à Malmaison (1813). Samaan aikaan hän julkaisi teokset Plantes équinoxiales recueillies en Mexique etc. (1805-1818) ja Monographie des mélastomacées (1806-1823).
Ranskan keisarivallan kaatuminen järkytti häntä niin, ettei hän enää halunnut jäädä Eurooppaan. Bonpland lähti vuonna 1816 Buenos Airesiin, jossa hänet nimitettiin luonnontieteiden professoriksi. Vuonna 1820 hän lähti matkalle Paraná-jokea pitkin tutkimaan Paraguayta, jonne hän perusti siirtokunnan. Paraguayn diktaattori José Gaspar Rodríguez de Francia tuhosi kuitenkin pian asutuksen, ja Bonpland itse joutui joulukuussa 1821 vangiksi Asuncióniin, jossa häntä pidettiin vangittuna toukokuuhun 1829 asti huolimatta Humboldtin ja useiden hallitusten yrityksistä vapauttaa hänet. Sitten hän asettui lyhyeksi aikaa lääkäriksi Brasiliaan, Piratini-joen suulle. Sieltä hän lähti Uruguayhin, jossa hän perusti appelsiiniviljelmiä ja harjoitti merinolampaiden paimentamista. Vuonna 1832 hän aikoi palata Eurooppaan kokoelmiensa kanssa, mutta Francian kuolema sai hänet palaamaan Paraguayhin, jossa hän jatkoi tutkimuksiaan. Vuonna 1850 hän muutti Argentiinan Corrientesiin kartanolle, jonka hän oli saanut valtiolta palkkioksi palveluksistaan luonnonhistoriallisen museon perustamisessa. Laajamittaisten tutkimustensa aikana hän tuhlasi varansa ja ajautui köyhyyteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aimé Bonpland Wikimedia Commonsissa
Aldolaasi A:n puutos

Aldolaasi A:n puutos eli tyypin XII glykogeenin varastoitumissairaus on glykogeenin varastoitumissairauksien ryhmään kuuluva aineenvaihduntasairaus.
Aldolaasi A:n puutokselle luonteenomaista on hemolyyttinen anemia. Sen yhteydessä voivat esiintyä myopatia ja kehitysvamma. Osalla potilaista myopatia on ollut hyvin vakava ja johtanut fataaliin rabdomyolyysiin. On kuvattu myös poikkeuksellinen tapaus perheessä, jossa ilmeni kuumeen laukaisemaa jaksoittaista rabdomyolyysia ilman hemolyyttistä anemiaa. Aldolaasi A:n puutoksella on autosomaalinen, peittyvä periytymistapa. Sairauden esiintyvyys on tuntematon, mutta sitä pidetään äärimmäisen harvinaisena.
Aimé Anthuenis

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Aimé Anthuenis
Syntymäaika: 21. joulukuuta 1943 (ikä 80)
Syntymäpaikka: Lokeren, Belgia
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1961–1974 1974–1978 1978–1980 |  KSC Lokeren  FC Eeklo  KV Ertvelde |  |
Valmennusura
1978–1980 1980–1985 1985–1987 1987–1988 1988–1993 1993–1994 1995–1996 1996–1999 1999–2002 2002–2006 2006 2008–2009 2010:  KV Ertvelde  KSC Lokeren Juniorit  KSC Lokeren  R. Charleroi SC  KSC Lokeren  Germinal Ekeren  KSV Wagerem  KRC Genk  RSC Anderlecht  Belgian maajoukkue  KSC Lokeren  KFC Germinal Beerschot  Lierse SK
Aimé Anthuenis (s. 21. joulukuuta 1943) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura

Anthuenis aloitti pelaajauransa KSC Lokerenissa debytoiden edustusjoukkueessa vuonna 1961. Hän luuti Lokerenin takalinjoilla 13 vuoden ajan kunnes siirtyi FC Eekloon ja myöhemmin KV Ertveldeen, jonka pelaajavalmentajana hän lopetti aktiiviuransa vuonna 1980. Tämän jälkeen hän palasi KSC Lokerenin organisaatioon juniorivalmentajaksi, kunnes nousi 1985 edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hän valmensi Lokerenia kaksi kautta siirtyen 1987/88 Royal Charleroin peräsimeen. Pesti jäi kuitenkin yhteen kauteen ja 1988 Anthuenis palasi Lokerenin päävalmentajaksi. Viiden Lokeren-kauden jälkeen Anthuenis toimi 1993–1994 Germinal Ekerenin ja 1995–1996 KSW Waregemin päävalmentajana, kunnes siirtyi lokakuussa 1996 KRC Genkin peräsimeen. Genkissä hän voitti uransa ensimmäisen pokaalin johdattaen seuran Belgian mestariksi 1998/99. Hänet valittiin myös Belgian liigan vuoden valmentajaksi.
Mestaruuskauden jälkeen Anthuenis siirtyi suurseura RSC Anderlechtin päävalmentajaksi ja johdatti brysseliläiset kahteen Belgian mestaruuteen. Anthuenis'n johdolla seura pelasi hyvin myös Mestarien liigassa voittaen Manchester Unitedin, Real Madridin, SS Lazion, PSV Eindhovenin ja FK Dynamo Kiovan.
Menestyksekkään RSC-pestinsä jälkeen hän siirtyi kesällä 2002 Belgian maajoukkueen peräsimeen. Hän ei kuitenkaan onnistunut luotsaamaan Punaisia paholaisia arvokisoihin ja sai lähteä MM2006-karsintojen jälkeen. Tammikuussa 2006 hän jatkoi uraansa jälleen KSC Lokerenissa, mutta erosi jo helmikuussa terveyssyiden vuoksi.
Anthuenis palasi vielä valmennustehtäviin marraskuussa 2008 siirryttyään KFC Germinal Beerschotin päävalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut syyskuussa 2009 kehnosti alkaneen liigakauden vuoksi.
Helmikuussa 2010 Anthuenis siirtyi Belgian ykkösdivisioonassa pelaavan Liersen päävalmentajaksi. Veteraanivalmentaja nosti Liersen kauden päätteeksi pääsarjaan, mutta sai potkut jo syyskuussa 2010 kehnosti alkaneen kauden vuoksi.
Ura > Meriitit valmentajana

Belgian mestaruus (3): 1999, 2000, 2001
Belgian Cup: 1998
Belgian Liigacup: 2000
Belgian Supercup: 2000, 2001
Belgian vuoden valmentaja (3): 1999, 2000, 2001
Aikuisviihdettä

| Aikuisviihdettä Nauravat nakit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. lokakuuta 2011
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Risto Asikainen
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 37.37
 Levy-yhtiö: AXR Music
Aikuisviihdettä on Nauravien Nakkien vuonna 2011 ilmestynyt debyyttialbumi. Albumin julkaisukeikka oli Iskelmä synttäriristelyn yhteydessä 12. lokakuuta. Virallisesti levy ilmestyi AXR Musicin julkaisemana 12. lokakuuta. Levyn työstäminen alkoi kesällä 2005, kun tuottaja, sittemmin myös yhtyeen manageriksi ryhtynyt, Ilkka Vainio tarjosi karaokea laulamasta bongaamalleen kuorolle sopimusta.
Kappaleet

David Hasselhoff – 3.14
Lady Gaga – 3.43
Villakoira ja Emma Watson – 3.43
Etsin muijaa seuraavaa – 3.32
Victoria ja Madeleine – 2.58
Pamela Andersson – 3.16
Rihanna – 3.30
Tartu tiukasti hanuriin – 3.03
Hiltoniin – 3.51
Madonna – 3.37
Joulunumero – 3.04
Tuotanto

Risto Asikainen – tuottaja
Pertti Haverinen – tuottaja (kappaleet 6 & 8)
Svante Forsbäck – masteroija
El Gringo San Pedro – kansikuva
Ilkka Vainio – A&R
Aiheesta muualla

Aikuisviihdettä discogs.com -sivustolla
Ahokirkiruoho

| Ahokirkiruoho |
| --- | --- |
 Kirkiruohoja.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Kirkiruohot Gymnadenia
Laji::  conopsea  (L.) R.Br.
Alalaji::  conopsea
Kolmiosainen nimi
 Gymnadenia conopsea subsp. conopsea 
Katso myös
   Ahokirkiruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ahokirkiruoho (Gymnadenia conopsea subsp. conopsea, aiemmin var. conopsea) Euroopassa ja Aasiassa tavattava kämmekkäkasvi. Suomessa sitä tavataan Etelä- ja Keski-Suomessa. Kasvi on taantunut Suomessa voimakkaasti ja on rauhoitettu Pohjois-Pohjanmaan eteläpuolella.
Ahokirkiruoho on punakirkiruohon yksi alalaji tai aiemmin muunnos. Toinen Suomessa tavattava lajin alalaji on hennompikokoinen lettokirkiruoho (subsp. alpina, syn. var. lapponica).
Ulkonäkö ja koko

Tanakkavartinen ahokirkiruoho kasvaa 30–50 cm korkeaksi. Kasvin juurimukulat ovat liuskaisia. Lehdet ovat vajaan senttimetrin levyisiä, 5–20 cm pitkiä, tasasoukkia ja täplättömiä. Kukinto on tasapaksu, tiheä tähkä, jossa kukkia on 30–50 kappaletta. Kukat ovat tuoksuvia, aniliininpunaisia tai harvoin valkoisia. Kukan huuli on matalaan kolmiliuskainen, kannus pitkä ja hoikka. Ahokirkiruoho kukkii kesä-elokuussa.
Muista Suomessa kasvavista kämmekkälajeista ahokirkiruoho muistuttaa maariankämmekkää, mutta sen kukista ja lehdistä puuttuvat maariankämmekälle ominaiset pilkut.
Ahokirkiruohon pölyttäjinä toimivat kimalaiset ja perhoset.
Levinneisyys

Punakirkiruohon muunnoksia tavataan laajalla alueella, joka ulottuu Irlannista ja Ranskasta itään läpi Euroopan ja Venäjän keskiosien Kiinaan ja Japaniin saakka. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Italiaan ja Kreikkaan, ja pohjoisessa Pohjois-Skandinaviaan. Punakirkiruohon muunnosten esiintymien levinneisyyttä Suomessa ei tunneta tarkkaan. Yleisesti voi kuitenkin todeta, että ahokirkiruohoa tavataan Etelä- ja Keski-Suomessa lettokirkiruohon levinneisyysalueen painottuessa Pohjois-Suomeen. Aikaisemmin varsin yleinen ahokirkiruoho on tavallinen enää paikoin Ahvenanmaalla ja Itä-Suomessa.
Elinympäristö

Ahokirkiruoho kasvaa kalkkipitoisessa maassa valoisilla paikoilla. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat ahot ja laitumet sekä kuivahkot niityt. Vielä 1800–1900-lukujen taitteessa ahokirkiruoho oli yleinen kämmekkä. Alalaji on sittemmin voimakkaasti taantunut ahojen ja muiden kasvupaikkojen vähennyttyä perinteisen laidunnuksen, niiton ja kaskeamisen loppumisen myötä.
Aiheesta muualla

Pohjolan kasvien pauloissa: Gymnadenia conopsea subsp. conopsea - punakirkiruoho subsp. ahokirkiruoho
Kasviatlas 2022: Ahokirkiruohon (Gymnadenia conopsea subsp. conopsea) levinneisyys Suomessa.
Punakirkiruohon kukka.
Kukka
Vuvuzela

Muovinen vuvuzela
Lyhyt vuvuzela soittaa -nuottia.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Vuvuzela (tswanaksi lepatata), jota kutsutaan myös stadiontorveksi, on muovinen, noin metrin pituinen ja värikäs puhallinsoitin. Se on hyvin suosittu Etelä-Afrikassa jalkapallofanien keskuudessa, ja se symboloi maan urheilukulttuuria. Sen nimen alkuperä on epäselvä, mutta arvellaan, että se pohjautuu zulun kielen sanoista "tuottaa ääntä". Vuvu merkitsee kadunkielellä suihkua.
Alkuperä

Saman tyyppistä muovista torvea tai trumpettia on käytetty Meksikon stadioneilla 1970-luvulta asti. Alun perin tinasta  valmistettuna siitä tuli 1990-luvulla suosittu erityisesti Etelä-Afrikassa. Englantilaisen Daily Mirror -lehden mukaan Freddie Maake kehitteli ensimmäisen alumiinisen version vuvuzelasta jo vuonna 1965 syntymäpäivälahjaksi saamansa polkupyörän äänitorvesta. Torvi kuitenkin kiellettiin mahdollisena vaarallisena aseena, joten hän etsi muovitehtaan, joka voisi valmistaa niitä.
Vuonna 2001 eteläafrikkalainen Masincedane Sport -yhtiö alkoi valmistaa soittimia massatuotantona muovista.
Vuvuzelojen on väitetty perustuvan kudu-antiloopin sarvista tehtyihin instrumentteihin, mutta tieto on osoittautunut vääräksi.
Ääni

Vuvuzela vaatii voimia huulilta ja keuhkoilta ja tuottaa ääniä, jotka muistuttavat sumusireenin tai elefantin ääntä.
Soittimen äänenvoimakkuudeksi torven suulla on mitattu 131 dB(A) ja kahden metrin päässä 113 dB(A). Valmistaja onkin tuonut markkinoille muunnellulla suukappaleella varustetun mallin, jonka väitetään vähentävän voimakkuutta 20 dB(A).
Jatkuva yli 100 dB melu voi vaurioittaa suojaamatonta kuuloa jo 15 minuutissa.
Keskustelu Etelä-Afrikan jalkapallokisoissa 2010

Vuvuzelan käytöstä on keskusteltu, ja joillakin stadioneilla niiden käyttö on kielletty kokonaan. Haitallisinta soittimessa on sen meluisa ja ampiaisparvea muistuttava ääni, joka häiritsee pelaajia ja valmentajia, jotka koettavat keskittyä otteluun. Etelä-Afrikan MM-kisojen esiturnauksen aikana soittimet olivat sallittuja, ja järjestäjät pohtivat, pitäisikö ne kieltää vuoden 2010 MM-kisoissa. Esiturnauksessa yleisössä oli kuitenkin suurimmalta osalta eteläafrikkalaisia, ja koska varsinaisessa turnauksessa arvioitiin olevan huomattavasti vähemmän vuvuzelan käyttäjiä, niiden käyttö päätettiin sallia.
Kieltoa harkittiin uudestaan, kun jalkapallon MM-otteluiden alettua tuli ilmeiseksi, että pelaajat eivät kuulleet toisiaan ja koska torvia soitettiin myös stadionien ulkopuolella, melu häiritsi myös vapaalla olevien pelaajien keskittymistä. Myös television katsojat kuulivat enimmäkseen vain vuvuzelan äänen. Mahdollisen kiellon tullessa tilalle tarjottiin jo apartheidin aikana suosittua laulamista.
Kansainvälinen jalkapalloliitto Fifa kuitenkin linjasi muutama päivä MM-kisojen alettua 14.6.2010, ettei afrikkalaiseen jalkapallokulttuurin elimellisesti kuuluvien torvien käyttöä tulla kieltämään kisakatsomoissa.
Keskustelu Etelä-Afrikan jalkapallokisoissa 2010 > Äänen vaimennus

Yle vaimensi lähetyksissään torvien ääntä äänimiksauksen avulla. Myös Ison-Britannian yleisradioyhtiö BBC etsi meluun omaa ratkaisuaan. Jatkossa BBC aikoo mahdollisesti vaimentaa vuvuzelat jo lähetysvaiheessa. Myös jos omassa vastaanottolaitteistossa on tarpeeksi hienostuneita äänenkorjauslaitteita, joilla voi korostaa tai vaimentaa tarkkoja taajuuksia, apu voi löytyä niistä. Vuvuzelan perustaajuudeksi on mitattu b-nuotti, jonka värähtelytaajuus on 233 Hz. Paras tulos saadaan, kun vaimennetaan kyseinen taajuus sekä sen yläsävelsarjan toinen (466 Hz) ja neljäs (932 Hz) sävel.
Muiden lajien järjestäjien kannanottoja

Wimbledonin tennisturnauksen katsomoon vuvuzela-torvia ei saa tuoda. “Meillä on lista kielletyistä esineistä. Räikät, vuvuzelat ja muut torvet menevät tähän kategoriaan“, järjestäjät tiedottavat. Kriketissä torvia ei aiota kieltää ennen kuin niistä aiheutuu ongelmia.
Etelä-Afrikan rugbyliitto ei salli vuvuzela-torvia otteluihinsa. Kun Etelä-Afrikka kohtasi Ranskan Kapkaupungissa 12.6.2010, kaikki vuvuzelat kerättiin portilla katsojilta pois.
Vuvuzelan ääntä ei kuulla Suomen pesäpallopaikkakuntien pelikentillä. Pesäpalloliitto on kieltänyt kovaäänisen torven käytön pesäpallo-otteluissa. Vuvuzelan kova ääni voisi häiritä ottelun kulkua, erityisesti väärien huutamista ja kuulemista.
Moni jalkapallon Englannin Valioliigan pelaajoukkue on kieltänyt vuvuzela-torvet kotiotteluissaan.
FIFA kielsi vuvuzelat vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskisoista Brasiliassa.
Vertailu

| Sija | Soitin | dB (A) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Vuvuzela | 127 dB (A) |
| 2 | Paineilmatorvi | 123,6 dB (A) |
| 3 | Samba-rumpu | 122,2 dB (A) |
| 4 | Erotuomarin pilli | 121,8 dB (A) |
| 5 | 2 fania laulaa | 121,6 dB (A) |
| 6 | Kaasutorvi | 121,4 dB (A) |
| 7 | Lehmänkello | 114,9 dB (A) |
| 8 | Jänisräikkä | 108,2 dB (A) |
| 9 | Puhallettava Fani-tikku | 99,1 dB (A) |
| 10 | Caxirola | 80 dB (A) |

↑  Vuvuzelan ja muiden fanisoittimien vaarallisuus kuulolle (englanniksi) Viitattu 17.6.2010
↑  Yksi monista myyjistä
↑  Sound Power Levels of the Caxirola and Different Types of Caxixis[vanhentunut linkki]
Vuvuzelan käyttö musiikissa

Vuvuzelan käyttö taidemusiikissa on vähäistä. Yksi harvoja soittimelle tehtyjä sävellyksiä on Timo Kiiskisen barokkityylinen kaksoiskonsertto C-duuri vuvuzelalle, uruille (vaihtoehtoisesti cembalolle) ja jousiorkesterille; teoksen urkuversio sai ensiesityksensä 21.10.2010 Sibelius-akatemian Urkusalissa Helsingissä ja cembaloversio 19.12.2010 Pro Puu -galleriassa Lahdessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Verkkosivu virallisella vuvuzelan äänellä (Arkistoitu – Internet Archive).
Virtuaalinen vuvuzela (Arkistoitu – Internet Archive).
STT–AP: Euroopan jalkapalloliitto kieltää vuvuzelat. Helsingin sanomat 1.9.2010.
Muovisen Vuvuzelan taajuuskäyrä.
Agano-luokka

| Agano-luokka |
| --- | --- |
 Piirros luokan aluksesta

Tekniset tiedot
Uppouma:  6 758 t (standardi) 8 670 t (kuormattu)
Pituus:  172 m (vesiraja) 174,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  15,20 m
Syväys:  5,63 m
Koneteho:  100 000 shp (75 MW)
Nopeus:  35 solmua (65 km/h)
Miehistöä:  730
Aseistus
Meritorjunta:  6 × 15 cm/50 type 41 kaksoistorneissa 8 × 61 cm torpedoputkea 2 × kellukekonetta
Ilmatorjunta:  4 × 8 cm/60 type 98 32 × 25 mm type 96
Agano-luokka (jap. 阿賀野型軽巡洋艦 Agano-gata keijun'yōkan) oli Keisarillisen Japanin laivaston neljän kevyen risteilijän muodostama alusluokka, jonka alukset oli nimetty jokien mukaan. Luokan alukset osallistuivat useisiin sotatoimiin toisessa maailmansodassa.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Agano | Sasebon laivastoarsenaali | 18. kesäkuuta 1940 | 22. lokakuuta 1941 | 31. lokakuuta 1942 | upotettu 17. helmikuuta 1944 |
| Noshiro | Yokosukan laivastoarsenaali | 4. syyskuuta 1941 | 19. heinäkuuta 1942 | 30. kesäkuuta 1943 | upotettu 26. lokakuuta 1944 |
| Yahagi | Sasebon laivastoarsenaali | 11. marraskuuta 1941 | 25. lokakuuta 1942 | 29. joulukuuta 1943 | upotettu 7. huhtikuuta 1945 |
| Sakawa | Sasebon laivastoarsenaali | 25. marraskuuta 1942 | 9. huhtikuuta 1944 | 30. marraskuuta 1944 | upposi 2. heinäkuuta 1946 Bikinin atollilla Operaatio Crossroadsin Able-ydinkokeen jälkeen |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agano-luokka Wikimedia Commonsissa
Agano-luokan kevyet risteilijät
Keisarillisen Japanin laivaston alusluokat toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
Lentotukialukset:  AkagiSC • KagaSC • SōryūS • HiryūS • Shōkaku • ­HiyōC • TaihōS • ­Unryū • ShinanoSC
Kevyet lentotukialukset:  HōshōS • RyūjōS • ZuihōC • RyūhōSC • ­ChitoseC • IbukiSCK
Saattuetukialukset:  TaiyōC • KaiyōSC • Shin’yōSC • ShimanemaruC • AkitsumaruC • YamashiomaruC • KumanomaruC
Taistelulaivat:  Kongō • Fusō • Ise • Nagato • Yamato
Raskaat risteilijät:  Furutaka • Aoba • Myōkō • Takao • Mogami • Tone • IbukiK
Kevyet risteilijät:  Tenryū • Kuma • Nagara • YūbariS • Sendai • Katori • Agano • ŌyodoS
Hävittäjät:  Minekaze • Kamikaze • Mutsuki • Fubuki • Akatsuki • Hatsuharu • Shiratsuyu • Asashio • Kagerō • ShimakazeS • Yūgumo • Akizuki • Matsu • Tachibana • Momi • Wakatake
Torpedoveneet:  Chidori • Ōtori
Sukellusveneet:  I-51S • I-52S • Ro-57 • Ro-29 • Ro-60 • I-1 • I-153 • I-156 • I-121 • I-64 • I-165 • I-5S • I-168 • I-6S • Ro-33 • I-7 • I-174 • I-16 • I-9 • I-15 • Ro-100 • I-176 • Ro-35 • I-40 • I-12S • I-46 • I-52 • I-54 • I-361 • I-351 • I-13 • I-373 • I-400 • I-201 • Ha-101 • Ha-201
Sukellusveneiden emälaivat:  Jingei
Tykkiveneet:  SagaS • AtakaS • TobaS • Seta • Hashidate • Atami • Fushimi • KotakaS • OkitsuSC • KaratsuS • MaikoS • NarumiS • SumaS • TataraS
Saattajat:  Shimushu • Etorofu • Mikura • Ukuru • C • D • IoshimaC