stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pekka Heinänen

Pekka Heinänen 1960-luvun keskivaiheilla.
Bernhard (Pekka) Heinänen (19. huhtikuuta 1904 Hämeenlinna – 28. heinäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen kemisti.
Pekka Heinäsen vanhemmat olivat tehtailija Vihtori Heinänen ja Amanda Nurminen ja puoliso vuodesta 1928 opettaja Lyyli Kyllikki Kauppinen. Heinänen tuli ylioppilaaksi 1932 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1928 ja lisensiaatiksi 1939. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1940 tutkimuksella Über  die Oxydation der Sorbinsäure und insbesondere ihres Methylesters mit molekularem und peroxydischem Sauerstoff. Ennen yliopistouraansa Heinänen toimi opettajana Helsingissä.
Heinänen oli Helsingin kauppakorkeakoulun kemian ja tavaraopin apulaisprofessori 1943–1950, professori vuodesta 1950, vararehtori vuodesta 1957 ja Helsingin yliopiston dosentti 1947–1966.
Palaió Pylín linna

| Palaió Pylín linna> Κάστρο Παλαιό Πυλί |
| --- | --- |
 Palaió Pylín linna.
Sijainti:  Kos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  36°50′20″N, 27°11′12″E
Rakennustyyppi:  linna
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palaió Pylín linna (kreik. Κάστρο Παλαιό Πυλί, Kástro Palaió Pylí; transl. myös Paleó Pilín linna) on raunioitunut keskiaikainen linna Kosin saarella Kreikassa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä kaakkoon Pylín kylästä.
Historia

Palaió Pylín linnan paikalla vaikuttaa olleen linnoitteita jo mykeneläisellä kaudella sekä myöhemmin antiikin aikana. Nykyinen linna on rakennettu bysanttilaisella kaudella, arviolta 1000-luvulla. Se mainitaan ensimmäisen kerran Pátmoksen Johannes Teologin luostarissa säilyneissä asiakirjoissa vuodelta 1085. Paikalla oli linnan lisäksi myös asutus, ja se oli saaren tärkeimpiä turvapaikkoja keskiajalla. Linna selvisi esimerkiksi turkkilaisten piirityksestä vuonna 1457 luoksepääsemättömyytensä ansiosta. Vuonna 1493 se kärsi vaurioita maanjäristyksessä ja kunnostettiin.
Turkkilaiset valtasivat Kosin vuonna 1523, mutta Palaió Pylín linna onnistui ainoana kapinoimaan vuonna 1526. Myöhemmin se kuitenkin antautui. Linnan myöhemmistä vaiheista ei tiedetä paljoakaan. Asutuspaikka hylättiin vuosien 1813–1830 välillä epidemian vuoksi, jonka jälkeen se on raunioitunut. Nykyisin linnanraunioita on kutsuttu nimityksellä ”Dodekanesian Mystras”, koska ne muistuttavat tätä tunnetumpaa bysanttilaista rauniokohdetta.
Rakennus

Linna on rakennettu Díkaios-vuoren luoteisrinteessä olevalle matalammalle huipulle noin 300 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Linnoituspaikalta on hyvä näkymä saaren pohjoisrannikolle. Linnassa on kolme linnoituskehää. Ensimmäinen ympäröi kukkulan huipun, toinen ympäröi ensimmäistä laajemman alueen sen itä-, etelä- ja länsipuolelta, ja kolmas alueen ensimmäisen pohjoispuolelta. Ensimmäisessä kehässä on neljä tornia ja toisessa kolme. Raunioiden joukosta erottuu bysanttilainen noin 1100–1200-luvuilla rakennettu portti, joka on rakennettu Dodekanesialle tyypillisellä tekniikalla.
Raunioalueella on kolme kirkkoa, Pyhän Antonioksen (Ágios Antónios) kirkko, Neitsyt Marian (Panagía ton Kastrianón) kirkko ja Pyhien ruumiittomien (= Enkelien, Ágioi Asómatoi) kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palaió Pylín linna Wikimedia Commonsissa
Linnaa sisältä.
Linnan bysanttilainen portti.
Paul Freeman

Freeman vuonna 2016
Paul Freeman (s. 18. tammikuuta 1943) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvassa Kadonneen aarteen metsästäjät (1981) ja Power Rangers (1995). Ennen menestystään elokuvassa hän oli jo päässyt pitkälle teatteri- ja televisiourillaan.
Aiheesta muualla

Paul Freeman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Penkkisija

Penkkisija eli penkkijärjestys oli aiemmin Ruotsissa ja Suomessa säätyyn tai arvoasemaan perustuva tietty istumapaikka kirkossa. Asetuksen mukaan istumajärjestys oli määrättävä pitäjänkokouksessa. Aikoinaan oli kirkoissa varattu istuimet piispalle ja papistolle alttarin ympäriltä ja kuorolle kuorista. Luterilaisissa kirkoissa tulivat seurakuntalaisten penkit käyttöön puhdasoppisuuden aikana, joka oli 1600-luvulla vallinnut oppisuunta. Alkuun penkkeihin sijoittumisessa noudatettiin tarkkaan sääty-yhteiskunnan arvojärjestystä. Nykyisin tietty istumapaikka on varattu muun muassa valtiovallan edustajille merkittävissä kirkollisissa juhlatilaisuuksissa.
Sheamus

| Sheamus |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. tammikuuta 1978 (ikä 46) Cabra, Dublin
Kansalaisuus:   Irlanti
Showpainija
Aktiivisena:  2002–
Pituus:  193 cm
Paino:  121 kg
Kouluttajat:  Larry Sharpe, Jim Molineaux, Irish Whip Wrestling, Mark Starr
Aiheesta muualla
www.sosofficial.com
Stephen Farrelly (s. 28. tammikuuta 1978) on irlantilainen showpainija ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten hänen kehänimillään Sheamus O'Shaunessy ja Sheamus. Hänellä on tällä hetkellä sopimus WWE:n kanssa, jossa hän ottelee SmackDown-brändissä myös samalla nimellä. Sheamus voitti WWE Championshipin 13. joulukuuta John Cenalta WWE TLC: Tables, Ladders & Chairs PPV:ssä, ja toisen kerran 20. kesäkuuta 2010 WWE Fatal 4 Way PPV:ssä. Sheamus voitti 29. marraskuuta RAW'ssa, King of the Ringin voittaen finaalissa John Morrisonin.
Ennen WWE:hen liittymistä Farrelly on voittanut kaksi kertaa International Heavyweight mestaruuden hänen ollessa Irish Whip Wrestlingissä. Florida Championship Wrestlingin aikana hän voitti FCW Florida Heavyweight mestaruuden kerran.
Florida Championship Wrestling (2007-2009)

Sheamus debytoi Florida Championship Wrestlingiin (FCW) 2. lokakuuta, 2007 voittaen Bryan Kellyn. Koko FCW:n aikana Sheamuksella ei ollut osaa yhteenkään pitkään feudiin. Hän tiimasi Jake Hagerin kanssa. He muun muassa yritti voittaa Florida Tag Team turnausta, mutta he hävisivät jo toisessa erässä. Syyskuussa 2008 O'Shaunessy aloitti single uran. Hän taisteli tiensä FCW:n huipulle. Sheamus voitti hänen entisen tag partnerin Hagerin 18. syyskuuta Florida Heavyweight mestaruudesta. 23. lokakuuta hän puolusti mestaruuttaan Hageria vastaan onnistuneesti. 11. joulukuuta hän hävisi nelin ottelussa Florida Heavyweight mestaruuden Eric Escobarille. O'Shaunessy jatkoi vuotta 2009 jahtaamalla kultaa. Sheamus ja Ryback saivat kaksi Florida Tag Team mestaruus mahdollistuutta tammikuussa ja helmikuussa, mutta epäonnistuivat molemmilla kerroilla. Tämän jälkeen O'Shaunessy sai muutaman tilaisuuden voittaa jälleen Florida Heavyweight mestaruus.  Vuodelta 1999-2003 136-139 kg
Florida Championship Wrestling (2007-2009) > SmackDown ja Face Turn (2011-Nykyaika)

Hänen alkoi SmackDown-uransa aikana jahdata WWE Raskaansarjan maailmanmestaruutta Randy Ortonilta, mutta epäonnistui joka kerta. Myöhemmin hän sai vielä yhden tilaisuuden, jossa Randy teki Punt-liikkeen päähän jättämällä Sheamuksen ulos kuukaudeksi. Sheamus palasi käymällä Randyn ja Christianin kimppuun. Myöhemmin Sheamus kääntyi Faceksi ensimmäistä kertaa WWE-uransa aikana kohtaamalla kehässä Mark Henryn, joka halusi kunnon matsin. Heille asetetiin matsi WWE SummerSlam -tapahtumaan. Matsin kuitenkin voitti Mark Henry uloslaskulla. Heidän feudi jatkui vielä tämän jälkeen; Sheamus kohtasi hänet vielä normaalissa SmackDown-jaksossa, jossa Sheamus voitti uloslaskulla. Seuraavan viikon RAW-jaksossa hän ja John Cena kohtasivat Christianin ja Mark Henryn joukkuematsissa, jonka Cena ja Sheamus myös voittivat. Tiistain SuperSmackDown-jaksossa hän kohtasi The Great Khalin, mutta se päättyi diskaukseen, kun Jinder Mahal sekaantui matsiin, mutta Sheamus pystyi taistelemaan heitä vastaan. Seuraavalla kerralla uudella nimellä kulkevassa RAW SuperShow jaksossa Sheamus, John Cena, John Morrison, ja Alex Riley kohtasivat Christianin, Wade Barrettin, Dolph Zigglerin, ja Jack Swaggerin, 8-Miehen Eliminaatio Joukkuematsissa. Matsin loppupuolilla Christian läpsäisi Sheamusta, tämän jälkeen Sheamus alkoi jahtamaan Christiania ympäri areenaa johtaen heidät molemmat uloslaskuun, aloittaen heille feudin.
Florida Championship Wrestling (2007-2009) > Elokuvaura

Sheamus näytteli 2016 valmistuneessa Teenage Mutant Ninja Turtles: Out of the Shadows -elokuvassa Rocksteadya, joka on tässä versiossa suomalais-amerikkalainen.
Muita tietoja

Pituus: 193 cm
Paino: 123 kg
Lopetusliikkeet
Brogue Kick
High Cross
Irish Curse
Lempinimet
"S.O.S"
"The Irish Curse"
"The Celtic Warrior"
"The Great White"
Sisääntulomusiikki
"The Irish Curse"
"Written in my Face"
Mestaruudet ja saavutukset

Florida Championship Wrestling
FCW Florida Heavyweight mestaruus (yhdesti)
Irish Whip Wrestling
IwW International Heavyweight mestaruus (kahdesti)
Pro Wrestling Illustrated
PWI sijoitti hänet 226. parhaaksi painijaksi vuonna 2008
World Wrestling Entertainment
1x WWE World Heavyweight Championship
2x WWE United States Championship
2x WWE Championship
King of the Ring (2010)
Parhaan tulokkaan Slammy Award (2009)
Money in the bank 2015
WWE:n mestarit
Sheamus puolustaa mestaruuttaan Royal Rumblessa Randy Ortonia vastaan
Sheamus WWE mestarina
Owyhee (joki)

| Owyhee |
| --- | --- |
 Owyheejoki Oregonissa.
Alkulähde:  Elkon piirikunnan pohjoisosa, Nevada, Yhdysvallat  41°30′17″N, 115°44′30″W
Laskupaikka:  Snakejoki, Nyssan kaupungista 7 km etelään, Oregon, Yhdysvallat  43°48′46″N, 117°01′32″W
Maat:  Yhdysvallat
Pituus:  557  km
Alkulähteen korkeus:  2 109 m
Virtaama:  11,3  m³/s
Valuma-alue:  28 904  km²
 Owyheejoki ja sen sivujoet.
Owyheejoki on noin 557 kilometriä (346 mailia) pitkä joki Yhdysvaltojen luoteisosassa. Se saa alkunsa Nevadan osavaltion pohjoisosien vuoristoissa ja virtaa Idahon ja Oregonin osavaltioiden kautta jälkimmäisten rajalla virtaavaan Snakejokeen. Snake on edelleen Columbiajoen sivujoki.
Joen valuma-alue on noin 28 900 km2. Vuodesta 1932 alkaen joen virtaamaa on säännöstelty Lake Owyheen ja useiden pienempien tekojärvien avulla. Vuosilta 1933–2005 laskettu keskimääräinen virtaama ennen Snakejokeen yhtymistä oli 11,3 m3/s. Suurin mitattu virtaama on 648 m3/s (15. huhtikuuta 1952), ja joessa ei ollut lainkaan virtausta 8. ja 9. elokuuta 1932, kun väliaikainen veden uudelleenohjaustunneli Owyheen padolla oli suljettu.
Joen kulku

Joki saa alkunsa Nevadan pohjoisosien vuoristoissa 2 100 metrin korkeudessa noin 75 kilometriä Elkon kaupungista pohjoiseen. Joki virtaa aluksi pohjoiseen 15 kilometriä alkulähteiltään olevaan Wild Horsen tekojärveen. Tekojärven jälkeen joki virtaa luoteeseen Idahon osavaltion lounaisosan läpi Kaakkois-Oregoniin, jossa se kääntyy Romen kylän jälkeen ensin pohjoiseen ja sitten koilliseen. Joki kulkee Owyheen tekojärven läpi ja laskee Snakeen noin 7 kilometriä Nyssan kaupungista etelään. Lähes samalla paikalla Idahon puolella Snakeen laskee myös Boisejoki.
Kalasto

Joen vesistössä tavataan 49 kalalajia. Särkikalat ovat yleisimpiä, ja myös lohikalat ja aurinkoahvenet ovat yleisiä.
Ennen Owyheen padon valmistumista joessa tavattiin myös kuningaslohta, kirjolohen merestä jokiin kudulle nousevaa muotoa ja mahdollisesti myös hopealohta, nahkiaisia ja sampia. Padon valmistumisen myötä näiden vaelluskalojen pääsy jokeen estyi, eikä niitä enää tavata joessa.
Historia > Joen nimi

Vuonna 1818 North West Company lähetti retkikunnan tutkimaan aluetta. Osa retkikunnan jäsenistä oli kotoisin Hawaijilta, jonka vanha kirjoitusasu on Owyhee. Kolme hawaijilaista lähti tutkimaan jokea, mutta ei koskaan palannut. Joki ja sitä ympäröivä alue nimettiin heidän mukaansa Owyheeksi.
Historia > Kaivostoiminta

1860-luvulla Owyheen Jordan Creekin sivujoelta löytyi kultaa ja Owyheen alueelle syntyi runsaasti kaivostoimintaa. Toisin kuin useilla kullanhuuhdontaan perustuvilla kaivosalueilla Owyheellä sijoitettiin myös maanalaisiin kaivoksiin ja malminmurskaimiin, mikä johti pitkäaikaisempaan kaivostoimintaan.
Historia > Kastelujärjestelmät

Kullan houkuttelemien uudisasukkaiden myötä joen varrelle syntyi myös maataloutta, joka käytti jokea viljelystensä kasteluun. Yksityisillä tahoilla ei kuitenkaan ollut varaa rakentaa laajamittaisen kastelujärjestelmän vaatimaa patoa. Vuonna 1902 Yhdysvaltain kongressin hyväksymä Reclamation Act mahdollisti padon rakentamisen, ja Owyheen padon sekä siihen kuuluvan kanavajärjestelmän rakentaminen aloitettiin vuonna 1928. 127 metriä korkea pato valmistui vuonna 1932 ja oli valmistuttuaan maailman korkein. Uusi kanavajärjestelmä toimitti ensimmäiset vetensa vuonna 1935 ja valmistui lopullisesti vuonna 1939. Padon rakennuksesta saatuja oppeja käytettiin hyödyksi Hooverin padon rakennuksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Owyhee (joki) Wikimedia Commonsissa
Joki Wild Horsen tekojärven jälkeen Nevadassa.
Owyheen pato.
Paksunokkakiuru

| Paksunokkakiuru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Ramphocoris
Laji::  clotbey
Kaksiosainen nimi
 Ramphocoris clotbey  Bonaparte, 1850 
Katso myös
   Paksunokkakiuru Wikispeciesissä   Paksunokkakiuru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Paksunokkakiuru (Ramphocoris clotbey) on kuivien avomaiden kiurulaji. Se on sukunsa ainoa edustaja. Suvun nimi kirjoitetaan myös muodossa Rhamphocoris.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 17 cm, siipien kärkiväli 36–40 cm ja paino 45–55 g. Hieman kiurua suurempi lintu, jolla on paksu kartiomainen nokka. Koiras on päältä ruskea, alapuolelta voimakkaasti tumman suomukuvioinen ja sen poski on musta. Naaras on hailakamman värinen ja nuori lintu ruskea. Lennossa erottuu valkoinen siiven takareuna. Lajilla on runsaasti erilaisia ääniä mutta pesimäaikana se on melko hiljainen.
Esiintyminen

Paksunokkakiuru elää Luoteis-Afrikassa, erilliskanta on Lähi-idässä, mahdollisesti myös Pohjois-Egyptissä. Laji on paikkalintu, joka pesimäajan jälkeen voi suorittaa vaelluksia rannikolle. Sitä ei ole tavattu Suomessa. Lajin kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö

Paksunokkakiurut elävät sekä autiomaassa että hieman ravinteikkaammilla kivisillä avomailla, pääasiassa Saharassa. Talvella ne voivat kerääntyä parviksi, joista suurimmissa on tavattu noin 50 yksilöä.
Lisääntyminen

Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä on maassa, yleensä pensaan tai kiven alla. Munamäärä on 3–6, tavallisimmin 3 tai 4. Muna painaa keskimäärin 4,36 g.
Ravinto

Paksunokkakiurut syövät etupäässä siemeniä ja vihreitä kasvinosia sekä myös hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia. Poikasia ruokitaan pääasiassa eläinravinnolla.
Ramphocoris clotbey
Otto Tandefelt

Otto Tandefelt (22. kesäkuuta 1811 Saarijärvi – 8. heinäkuuta 1862 Rantasalmi) oli suomalainen postimestari ja kirjailija sekä suomentaja. Hän käytti myös nimimerkkejä O.T. ja Otto Tarvanen.
Saarijärven Tarvaalassa syntyneen Tandefeltin vanhemmat olivat kapteeni Otto Vilhelm Tandefelt ja Eva Fredrika Stenroth. Hän pääsi ylioppilaaksi 1830 ja oli sitten maanmittausoppilaana. Tandefeltistä tuli postijohtokunnan ylimääräinen kopisti 1836 ja vakinainen kopisti 1842. Hän toimi Hämeenlinnan postikonttorin konttorikirjurina 1842–1854 ja Kokkolan postimestarina 1854–1860.
Otto Tandefelt oli naimisissa vuodesta 1841 Maria Fredrika Brunoun kanssa. Heillä oli kolme lasta. Nuorin tytär Aina Hilma Fredrika Tandefelt-Harlin oli naimisissa Suomen ensimmäisen kunnanlääkärin Gustaf Ferdinand Harlinin (1849–1893) kanssa.
Teoksia

Kristopher Kolumbuksen elämän vaiheet, eli, Historia hänen purjennoista ja Amerikan löytäminen. Öhman, Helsinki 1846   (nimimerkillä O.T.)
Täydellinen tieto kuinka saadaan enemmän, ja parempaa voita kun tavallisesti, Suomen emännille hyödyksi toimittanut O. T. Edlund, Helsinki 1846
Suomennoksia

Salomon Gessner : Ensimmäinen purjehtia, suomentanut Otto Tarvanen. Frenckell, Helsinki 1835, 2. painos 1869
Jakob Tengström : Ajanwiete lapsille, suomentanut Otto Tarvanen. Frenckell, Helsinki 1836
Carl Friedrich Wilhelm Cleman : Johto biblia-taidoksi ja tuntemiseksi evangelisen-lutherilaisen kirkon uskontunnustus kirjoja. Söderström, Porvoo 1850
Peter Håkanson Syreen : Matkustajat elämän ja kuoleman tiellä tahi todistuksia uskon ja epäuskon erilaisesta voimasta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1850
Johann Christoph von Schmid : Kuinka Henrikki von Eichenfels oppi Jumalaa tuntemaan : kertomus lapsille ja lastenystäville; suomennos 8:nesta saksalaisesta painoksesta. Widerholm-Stolpe, Helsinki 1864
Paula Purhonen

| Paula Purhonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. joulukuuta 1945 (ikä 78)
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  arkeologia, uskontotiede
Tunnetut työt:  Kristinuskon saapumisesta Suomeen: Uskontoarkeologinen tutkimus (1998)
Paula Purhonen (s. 1945) on suomalainen arkeologi. Hän toimi vuosina 2003–2009 Museoviraston pääjohtajana. Hän aloitti työnsä Museoviraston edeltäjässä, Muinaistieteellisessä toimikunnassa, vuonna 1973. Hänen uransa tärkeimpiä tutkimuskohteita olivat viikinkiaikainen Laitilan Vainionmäen kalmisto ja Karijoen Susiluola. Purhonen väitteli vuonna 1998 tohtoriksi uskontotieteen laitokselle tekemällään väitöskirjalla Kristinuskon saapumisesta Suomeen: Uskontoarkeologinen tutkimus.
Paolo De Ceglie

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Paolo De Ceglie
Syntymäaika: 17. syyskuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka:  Aosta, Italia
Pelipaikka: vas. laitapuolustaja
Pituus: 184 cm
Junioriseurat
:  Juventus
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2017 2007–2008 2013–2014 2014–2015 2015–2016 2018 2020 |  Juventus →  Siena →  Genoa →  Parma →  Marseille  Servette  Miami Beach | 60 (1) 29 (2)  |
Maajoukkue
| 2006-2009 |  Italia U-21 | 15 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. joulukuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. joulukuuta 2011.
Paolo De Ceglie (s. 17. syyskuuta 1986 Aosta) on italialainen jalkapalloilija. Hän pelasi Italian Serie A:ssa vuosina 2007–2015 ja Ranskan Ligue 1:ssä kaudella 2015–2016.
Seurajoukkueura

De Ceglie pelasi useita vuosia torinolaisen Juventuksen riveissä. Hän liittyi seuraan pienenä poikana ja on pelannut muun muassa Campionato Primaverassa sekä Coppa Italia Primaverassa. De Ceglie teki Inter Milania vastaan hattutempun Coppa Italia Primaveran pelissä, kun Juventus voitti Interin 5-1.
Edustusjoukkueessa De Ceglie debytoi 6. syyskuuta 2006 1–1-tulokseen päättyneessä ottelussa Napolia vastaan. Hän tuli vaihdosta sisään Nicola Legrottaglien tilalle 55 minuutilla. Ensimmäisen edustusjoukkuemaalinsa De Ceglie teki toisessa pelissään Lecceä vastaan, jonka Juventus voitti 4–1. Hän pelasi lopulta kaudella 2006–2007 8 ottelua. Kauden päätteeksi De Ceglie myytiin puoliksi Sienaan. Sienassa hän sai arvokasta kokemusta Serie A:sta. 9. kesäkuuta 2008 De Ceglie palasi kasvattajaseuraansa. Juventus maksoi siirrosta Sienalle 3,5 miljoonaa euroa.
De Ceglie pelasi lainalla tammi-kesäkuussa 2014 Genoassa, syyskuusta 2014 tammikuuhun 2015 Parmassa ja kaudella 2015–2016 ranskalaisseura Olympique de Marseillessa. Hän pelasi vuonna 2018 sveitsiläisessä Servettessä ja päätti pelaajauransa Yhdysvalloissa Miami Beachin joukkueessa.
Maajoukkueura

Hyvien otteiden ansiosta Sienassa De Ceglie nostettiin Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hän teki debyyttinsä 12. joulukuuta 2006 Luxemburgia vastaan käydyssä ottelussa. Siitä lähtien hän oli mukana aloittavassa kentällisessä, yleensä vasempana puolustajana. Hän pelasi Italian olympiajoukkueessa Pekingin olympialaisissa 2008.
Paul Frielinghaus

| Paul Frielinghaus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Paul Erich Frielinghaus
Syntynyt: 14. joulukuuta 1959 (ikä 64)  Darmstadt, Hessen
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Kahden keikka -  Markus Lessing
Aiheesta muualla
IMDb
Paul Erich Frielinghaus (s. 14. joulukuuta 1959 Darmstadt, Hessen, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä, joka tunnetaan nykyään erityisesti roolistaan asianajaja Markus Lessinginä saksalaisessa televisiosarjassa Kahden keikka. Frielinghaus valmistui vuonna 1978 ylioppilaaksi ja opiskeli sen jälkeen vuosina 1980–1984 Hannoverissa (Hochschule für Musik und Theater Hannover) näyttelijäksi ja aloitti uransa näyttelijänä Würzburgin kaupunginteatterissa.
Vuonna 1988 hän muutti Berliiniin, työskenteli freelancer-näyttelijänä ja aloitti vuonna 1992 uransa televisiossa. Vuoden 2000 joulukuussa hän alkoi näytellä Kahden keikassa.
Frielinghaus asuu edelleen Berliinissä. Hän on naimisissa Nina Frielinghausin kanssa ja hänellä on tytär Lilian, joka on syntynyt vuonna 2001.
Filmografia

Dr.M (1990)
Der Deal (1991)
Nicht von schlecten Eltern (1993–1998)
Großmutters Gourage (1994)
Der Richter und das Mädchen (1995)
Ystävämme Charlie (1995–1997)
Oikeuden nimessä (1996)
Ystävyyden ehdoilla (1996–1997)
Park Hotel Stern (1997)
JETS - Leben am Limit (1999)
Fatal Online Affair (1999)
Männer sind wie Schokolade (1999)
Schloßhotel Orth (2000)
SOKO 5113 (2000)
Zoom - It's Always About Getting Closer (2000)
Freunde fürs Leben (2000)
I'm the Father (2002)
Hallo Robbie (2004)
Kahden keikka (2000–)
Palynologia

Palynologia on tieteenala, joka tutkii siitepölyä. Jos palynologiaa tarkastellaan botaniikan näkökulmasta, tutkitaan nykyisten kasvien siitepölyä. Jos sitä tarkastellaan geologian näkökulmasta, tutkitaan fossiloitunutta muinaista siitepölyä. Ihmiskunnan varhaisina aikoina siitepölyä kerättiin ja sitä muokattiin asioita, joita käytettiin hyväksi monenlaisissa arkisissa esineissä. Melissopalynologia on palynologian osa-alue, joka tutkii hunajassa olevaa siitepölyä ja josta on hyötyä hunajantuottajille. Palynologiaa hyödynnetään useissa yhteyksissä, muun muassa aerobiologian kanssa siten, että siitä on hyötyä siitepölyallergikoille.
Siitepölyn perusteella tehtävä analysointi

Nykyisten kasvien siitepölyä tutkimalla voidaan arvioida siitepölyn leviämissuuntia alueelta toiselle. Stratigrafisilla menetelmillä tutkitaan fossiloitunutta siitepölyä, jota on säilynyt ainakin järvien pohjien alla ja soissa. Siitepölyanalyysin avulla selvitetään paleoekologisia tekijöitä maaperän kerrostumien syntymisen ajalta, kuten kasvillisuus ja ilmastotekijät. Sen avulla voidaan myös määrittää maakerrostumien ikää. Siitepölyanalyysissä on se haaste, että jonkin kasvilajin siitepölyn määrä ei osoita kasvilajin yksilöiden määrää alueella, koska eri kasvilajien siitepölyn tuotannon määrä on erilainen. Joskus siitepölyanalyysissä käytetään absoluuttista menetelmää, jolla mitataan siitepölyn määrä alueen tietyllä pinta-alalla vuosittain.
Palestiinalaishallinnon vaalit

Palesiinalaishallinnon vaalit ovat Palestiinalaishallinnon keskusvaalilautakunnan järjestämiä vaaleja. Se on järjestänyt yhdistetyt presidentin- ja parlamenttivaalit 20. tammikuuta 1996, presidentinvaalit 9. tammikuuta 2005 ja parlamenttivaalit 20. tammikuuta 2006.
Vuoden 1996 vaalit

Vuoden 1996 vaaleissa oli 1 028 280 rekisteröitynyttä äänestäjää, joista 71,66 % käytti äänioikeuttaan. Presidentiksi valittu Jasser Arafat sai 88,2 % äänistä ja Samiha Khalil 11,5 %.
Parlamenttivaaleissa oli 672 ehdokasta, jotka tavoittelivat parlamentin 88:aa paikkaa. Gazan alueelle oli varattu paikoista 37 ja Länsirannalle 51. Hamas ei osallistunut vaaleihin.
Vuoden 1996 parlamenttivaalien tulokset
| Vaalilistat | Paikat | Osuus paikoista |
| --- | --- | --- |
| Fatah | 55 | 62,5 % |
| Riippumaton Fatah | 7 | 8,0 % |
| Riippumattomat islamistit | 4 | 4,5 % |
| Riippumattomat kristityt | 3 | 3,4 % |
| Riippumattomat | 15 | 17,0 % |
| Samarialaiset | 1 | 1,1 % |
| Muut | 1 | 1,1 % |

| Vapaaksi jääneet paikat | 2 | 2,3 % |
| Yhteensä | 88 |  |