stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roman Bezus

Roman Bezus vuonna 2014.
Roman Anatolijovytš Bezus (ukr. Роман Анатолійович Безус; s. 26. syyskuuta 1990 Krementšuk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla kyproslaista Omoniaa. Hän pelasi Belgiassa vuosina 2016–2022 ja edusti siellä ensin Sint-Truidenia ja sitten Gentiä. Hän on pelannut Ukrainan maajoukkueessa vuodesta 2011.
Bezus on pelannut Ukrainan liigassa Vorskla Pultavan, Kiovan Dynamon ja Dnipron joukkueissa yhteensä 155 ottelua ja tehnyt niissä 29 maalia. Hän voitti liigamestaruuden kaudella 2014–2015 ja kolme kertaa Ukrainan cupin. Hän siirtyi kesällä 2016 belgialaisseura Sint-Truideniin, jossa hän pelasi 2,5 vuoden aikana 63 liigaottelua ja teki niissä kymmenen maalia. Tammikuussa 2019 hän siirtyi Gentiin, jossa hän pelasi 3,5 kauden aikana 90 liigaottelua ja teki niissä 16 maalia. Elokuussa 2022 hän siirtyi Kyproksen liigassa pelaavaan Omoniaan. Bezus on pelannut kaudesta 2011–2012 alkaen Eurooppa-liigassa 36 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Kaudella 2014–2015 hän pelasi Dnipron joukkueessa Eurooppa-liigan loppuottelussa, jossa Dnipro hävisi Sevillalle.
Bezus pelasi Ukrainan nuorisomaajoukkueessa. Ukrainan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2011 ystävyysottelussa Saksaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta kentälle Ruotsia vastaan pelatun voitokkaan neljännesvälierän jatkoajan viime hetkillä tilanteen ollessa vielä tasan. Bezus ei ole pelannut maajoukkueessa EM-kilpailujen jälkeen. Hän on pelannut 24 A-maaottelua, joissa hän on ollut kuusi kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt viisi maaottelumaalia: kesäkuussa 2013 MM-karsintaottelussa Montenegroa, syyskuussa ja lokakuussa 2013 MM-karsintaotteluissa San Marinoa, syyskuussa 2014 ystävyysottelussa Moldovaa ja marraskuussa 2019 ystävyysottelussa Viroa vastaan.
Saattaja Uusimaa

| Uusimaa |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Telakka № 820, Kaliningrad
Kölinlasku:  27. elokuuta 1953
Laskettu vesille:  6. heinäkuuta 1954
Palveluskäyttöön:  9. joulukuuta 1954
Tekniset tiedot
Uppouma:  950 t
Pituus:  90,00 m
Leveys:  10,00 m
Syväys:  2,70 m
Koneteho:  2 x höyryturbiini, 2 x 12 500 hv
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  150
Aseistus
Aseistus:  3 x 100 56 53 LT 37 mm ilmatorjuntatykit torpedot syvyyspommit sukellusveneentorjuntaheittimet
Saattaja Uusimaa oli Suomen Merivoimissa vuosina 1964-1981 palvellut Neuvostoliitosta hankittu Riga-luokan fregatti. Alus oli alkuperäiseltä nimeltään Filin(Филин). Suomessa alus luokiteltiin saattajaksi.
Hankinta

1960-luvun alkupuolella merivoimilla oli Matti Kurjen hankinnasta huolimatta edelleen tarve suurille tykistöaluksille. Tätä puutetta korvaamaan päätettiin 1962 Neuvostoliiton kanssa tehdyn ns. tavaraluottosopimuksen puitteissa hankkia kaksi käytettyä Riga-luokan fregattia. Hankintasopimus sisälsi lisäksi alusten peruskorjauksen, ja suomalaisen kantahenkilökunnan tyyppikoulutuksen Neuvostoliitossa. Hankinta liittyi myös 1960-luvun Berliinin kriisin myötä kiristyneeseen ilmapiiriin, jonka myötä Suomeen oli hankittu jo T-54-taistelupanssarivaunuja ja MiG-21-suihkuhävittäjiä.
Hankinta toteutui vuonna 1964. Miehistön koulutus järjestettiin Tallinnassa ja lipunvaihdon yhteydessä 14. toukokuuta 1964 entiset Neuvostoliiton laivaston alukset nimettiin uudelleen. Filin (ven. Филин) sai nimen Uusimaa ja SKR-69 nimen Hämeenmaa, vuonna 1918 rakennettujen tykkiveneiden mukaan.
Palvelus

Uusimaa muodosti sisaraluksensa kanssa Saattajalaivueen (SaattLv). Laivueen taktillisissa harjoituksissa alusten varmistustehtävissä toimivat usein Nuoli-luokan moottoritykkiveneet. Osastolle tehtyjen operaatioanalyyttisten tutkimuksien perusteella parannettiin saattajien ilmatorjuntakykyä asentamalla niiden keulaan vuonna 1971 neuvostovalmisteinen 30 mm kaksoisrevolveritykki mallia AK-230. Muita Suomessa vuosien varrella tehtyjä muutoksia olivat merenkulkututkan, pelastuslauttojen ja dieselgeneraattorien vaihtaminen länsimaisiin, miehistön asuintilojen uusiminen, ja 37 mm kaksoistykkien vaihtaminen kahteen Bofors 40/70 -tykkiin.
Kun tykkiveneet Karjala ja Turunmaa valmistuivat 1960-luvun lopussa, eivät merivoimien rauhanaikaiset henkilöstö- ja kouluttajaresurssit enää riittäneet saattajien miehittämiseen samanaikaisesti. Alukset olivatkin kulussa 1970-luvun vuorovuosin vuoteen 1979 asti, jolloin miinalaiva Pohjanmaan valmistuttua siirrettiin Uusimaa reservialukseksi. Se poistettiin merivoimien vahvuusluettelosta ja romutettiin 1981 Teijon telakalla Perniössä.
James Daly

James Daly Medical Centerissä vuonna 1975.
James Firman Daly (23. lokakuuta 1918 Wisconsin Rapids – 3. heinäkuuta 1978 Nyack) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jolla oli rooleja niin teatterissa, elokuvissa kuin televisiossakin. Hänet tunnetuimpia roolejaan on tohtori Paul Lochnerin rooli televisiosarjassa Medical Center (1969–1976).
Daly näytteli ensimmäistä kertaa vuonna 1928 synnyinkaupungissaan Wisconsin Rapidsissä. Vuonna 1946 hän esiintyi ensimmäistä kertaa New Yorkissa. Vuonna 1950 hän oli pääosanesittäjiä näytelmässä Major Barbara, joka voitti tuon vuoden Theater Guild -palkinnon. Daly esiintyi monissa teatterirooleissa, mutta suuntautui erityisesti televisiouralle. Hän esiintyi ensi kertaa televisiossa jo vuonna 1947. Daly voitti Emmy-palkinnon roolistaan televisioelokuvassa Eagle in a Cage vuonna 1965. Medical Centerin lisäksi Daly näytteli monissa muissa televisiosarjoissa kuten FBI, Etsivä Ironside, Vaarallinen tehtävä ja Takaa-ajettu.
Dalyllä oli myös joitakin elokuvarooleja. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli Otto Premingerin vuoden 1955 elokuvassa Yhden miehen kapina. Muita Dalyn roolisuorituksia nähtiin muun muassa elokuvissa Apinoiden planeetta ja Viiden miehen armeija.
Daly oli naimisissa vuodesta 1941 näyttelijä Mary Hope Newellin kanssa. Liitto päättyi eroon. Dalylla oli neljä lasta. Yksi lapsista on näyttelijä Tyne Daly. James Daly kuoli todennäköisesti sydänkohtaukseen 59-vuotiaana.
Aiheesta muualla

James Daly Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jani Mäenpää

Jani Mäenpää (s. 1975 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi kausina 1996–1999 FC Inter Turun edustusjoukkueessa. Mäenpää pelasi kyseiset kaudet keskuspuolustajaa ja keskikenttää, ja hän teki kolme maalia Veikkausliigassa. Vuonna 2008 hän aloitti Interin juniorijoukkojen valmennuspäällikön työn.
Mäenpään pojat ovat myös aloittaneet jalkapallon ja pelaavat FC Inter Turun riveissä. Mäenpään vanhempi poika Mico Mäenpää debytoi viime kaudellamilloin? miesten kolmosdivisioonassa.[lähde? ]
Roman Bondaruk

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Ukraina> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lahti 2002 | 25 m olympiapistooli, joukkue |  |
|  Pronssia | Zagreb 2006 | 25 m vakiopistooli, joukkue |  |
Roman Bondaruk (s. 20. kesäkuuta 1974 Lviv) on ukrainalainen pistooliampuja.
MM-kilpailuissa Bondaruk on saavuttanut joukkuepronssia Lahdessa 2002 25 m olympiapistoolissa ja Zagrebissa 2006 25 m vakiopistoolissa. Olympialaisissa Pekingissä 2008 hän oli kuudes 25 m olympiapistoolissa tuloksella 774.7 (580+194.7).
James Darmesteter

James Darmesteter (28. maaliskuuta 1849 Chateau Salins, Alsace, Ranska – 19. lokakuuta 1894 Maisons-Laffitte) oli ranskalainen kirjailija ja muinaistutkija. Hänen vanhempansa olivat juutalaisia. Sukunimi on peräisin heidän entisestä kotikaupungistaan Darmstadtista.
Darmesteter opiskeli Pariisissa, missä hän ollessaan Michel Bréalin ja Abel Bergaignen oppilaana kiinnostui itämaiden tutkimuksesta, jolle hän omistautui joksikin aikaa kokonaan. Vuonna 1875 hän julkaisi tutkimuksen Zend Avestan mytologiasta, ja vuonna 1877 hän alkoi opettaa Zendiä École pratique des hautes étudesissa. Hän julkaisi Etudes iraniennes 1883, ja kymmenen vuoden kuluttua hän julkaisi Zend Avestan koko käännöksen sekä historiallisia ja kielitieteellisiä kommentaareja siihen (3 osaa, 1892–1893) julkaisussa Annales du musée Guimet. Hän toimitti Zend Avestan myös Max Müllerin sarjaan Sacred Books of the East. Darmesteter arvioi tekstit paljon uudemmiksi kuin yleensä uskottiin, varhaisimman niistä ensimmäiselle vuosisadalle eaa. ja useimmat kolmannelle vuosisadalle jaa.
Darmesteter sai vuonna 1885 nimityksen professoriksi College de Franceen, ja vuonna 1886 hän matkusti itään keräämään afganistanilaisia kansanlauluja, joiden käännöksen sekä laajan esseen afgaanin kielestä ja Afganistanin kirjallisuudesta hän julkaisi palattuaan. Hänen vaikutelmansa brittien vallasta Intiassa käyvät ilmi teoksesta Lettres sur l’Inde (1888). Englanti kiinnosti häntä syvästi, ja hänen kiintymyksensä lahjakkaaseen englantilaiseen kirjailijaan Agnes Mary Frances Robinsoniin, jonka kanssa hän pian avioitui, saivat hänet kääntämään vuonna 1888 Robinsonin runoja ranskaksi. Hänen englantilaisia aiheita käsittelevien esseidensä kokoelma ilmestyi kaksi vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Hän julkaisi lisäksi teokset Le Mahdi depuis les origines de l’Islam jusqu’à nos jours (1885), Les Origines de la poésie persane (1888), Prophètes d’Israël (1892) sekä muita itään liittyviä teoksia, ja vuodesta 1883 alkaen hän laati Société Asiatiquen vuosiraportit. Hän oli juuri alkamassa kirjoitustyön Revue de Parisiin, kun hän sai sairauskohtauksen 19. lokakuuta 1894.
Darmesteterin vanhempi veli oli kielitieteilijä Arsène Darmesteter (1846–1888).
Aiheesta muualla

James Darmesteterin teoksia fr.wikisourcessa
Sacred Books of the East Projekt Gutenberg
Darmesteterin teoksia Internet Archivessa
Jani Meriläinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 18. heinäkuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Rovaniemi, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 181 cm
Seura
Seura: FC Inter
Tehtävä: InterAction-johtaja
Junioriseurat
1985–1994: RoPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–2000 | RoPS | 87 | (0) |
| 1995 | → Santa Claus (laina) | 12 | (0) |
| 1997 | → Kanuunat (laina) | 4 | (0) |
| 2001–2002 | FC Inter | 20 | (0) |
| 2001 | → VG-62 | 2 | (0) |
| 2002 | → Närpes Kraft (laina) | 4 | (0) |
| 2003 | KooTeePee | 12 | (0) |
| 2008 | Sinimustat | 2 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 143 | (0) |
Valmennusura
2004–: FC Inter (mv-v.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jani Meriläinen (s. 18. heinäkuuta 1974 Rovaniemi) on entinen jalkapallomaalivahti, joka toimii tällä hetkellämilloin? FC Inter Turun InterAction-johtajana.
Rovaniemen Palloseuran kasvatti Meriläinen debytoi kasvattajaseurassaan Veikkausliigassa kaudella 1992 Mikkelin Palloilijoita vastaan. Seuraavan liigaottelunsa hän pelasi kuitenkin vasta 1997, jolloin hän alkoi saada enemmän RoPS:ssa peliaikaa. Kaudeksi 2001 Meriläinen siirtyi Turkuun FC Interiin, jossa hän tuolloin pelasi 20 liigaottelua. Kaudella 2002 liigaminuutteja ei kuitenkaan kertynyt Interissä, vaan hän siirtyi Kotkaan KooTeePeehen 2003.
Vuonna 2004 Meriläinen palasi Turkuun, jossa hän toimi Interin maalivahtivalmentajana ja joukkueenjohtajana kauden 2020 päättymiseen asti. Hän on toiminut myös Suomen poikamaajoukkueiden valmennuksessa ja Palloliiton läntisen alueen maalivahtivalmentajien kouluttajana vuodesta 2016 asti.
Hänen valmentajauransa saavutuksiin kuuluvat Veikkausliigan mestaruus 2008, Suomen Cupin voitto 2009 ja Liigacupin voitto 2008 Interissä. Meriläinen on valittu jalkapallotoimittajien Pallo-Koplan liigatähdistöjoukkueen koplajohtajaksi vuosina 2008, 2012 ja 2021.
Meriläinen pelasi myös urallaan myös 21 futsalmaaottelua Suomen paidassa.  Hänet valittiin vuoden futsalpelaajaksi Suomessa kaudella 2003–2004.
Jahvice

| Jani Mikkonen> Henkilötiedot.Muusikko |
| --- | --- |
Taiteilijanimi:  Jahvice Dani Rankin Rankkuri
Laulukielet:  suomi, englanti
Aktiivisena:  1997–
Tyylilajit:  Roots reggae, Reggae, Dub, Drum'n'bass
Soittimet:  laulu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jahvice (oikealta nimeltään Jani Mikkonen ) on suomalainen reggae-laulaja. Hän on toiminut aktiivisesti sound system piireissä vuodesta 1997  mm. seuraavissa kokoonpanoissa: Intergalaktik Soundsystem, Healing Of The Nation, Lion Head, Cool Runnings Crew.
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Julkaisija |
| --- | --- | --- |
| 2008 | Last Days | Juurihoito |
| 2009 | Beat Down Babylon | Intergalaktik |
| 2011 | World Is a Ghetto | Intergalaktik |
| 2014 | More We Want | Intergalaktik |
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Gee & Mista | "Kesäpäivä" | Mobile Riddim |  | 2005 |
| Lord Est | "Usko Ittees!" "Hyvän maun rajat" | Päivät töissä |  | 2005 |
| Levitators | "Kulttuurin kätyri" | Versio - Suomireggaen juurikattaus |  | 2006 |
| Lord Est | "Ilman itsekurii" "Sä teet" | Tulin teitä muistuttaan |  | 2008 |
| L.A.O.S | "Strong" | Strong/1990'  |  | 2008 |
| VTech | "World Is a Ghetto" | Inertia EP |  | 2009 |
| Aztra | "Paha Maa" | Öis |  | 2010 |
| Ras Kontti | "Kunnes toisin todistetaan" | Aikakierteessä |  | 2012 |
| Foilhat Dub From Space | "Never Sell Your Soul" | Foilhat Dub |  | 2012 |
| Dreadsquad | "Bible is my buckler" | Digital Rules Riddim |  | 2013 |
| Lord Est | "Mököttävä Mökkinaapuri" | Ilo-olo |  | 2015 |
Aiheesta muualla

Jahvice Facebook -sivustolla
Jahvice Soundcloud -sivustolla
Jacques Bénigne Bossuet

Hyacinthe Rigaud: Jacques Bénigne Bossuet'n muotokuva.
Jacques-Bénigne Bossuet (25. syyskuuta 1627 Dijon, Ranska – 12. huhtikuuta 1704 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen teologi, saarnaaja ja kirjailija.
Bossuet'ta pidetään yhtenä ranskankielisen proosan mestareista.
Elämäkerta > Alkuperä ja vaiheet

Bossuet syntyi perheeseen, joka oli palvellut hallitsijaa erilaisissa tehtävissä. Hän kävi koulunsa Dijonin jesuiittojen koulussa, ja viidentoista ikäisenä hän tuli Pariisiin päättääkseen siellä koulunsa. Pariisilaisessa Navarran collegessa oli yhtenä hänen opettajanaan maisteri Nicolas Cornet, joka oli tunnettu teologi ja jansenismin vastustaja. Vuonna 1652 Bossuet sai valmiiksi tutkintonsa, sen jälkeen kun hän oli läpäissyt useita julkisia testejä, jotka kiinnittivät häneen yleistä huomiota, ja hän sai osakseen myös ruhtinas Louis II Condén ystävyyden. Pappistutkinnon suoritettuaan ja tohtorin arvon saatuaan hän lähti Pariisista Metziin, jonne hänen isänsä oli nimitetty alueparlamentin neuvonantajaksi ja johon hän itse sai nimityksen kaniikiksi.
Elämäkerta > Saarnat

Bossuet kutsuttiin usein Pariisiin, ja hän sai arvostusta ja yleistä arvonantoa saarnoistaan ja pyhimysten muistoksi pitämistään ylistyspuheista. Hän saarnasi eräänä adventtina ja paastonaikana kuningataräidin ja kuninkaan läsnä ollessa. Hän onnistui hyvin myös protestanttien käännyttämisessä takaisin katoliseen kirkkoon. Käännynnäisistä on mainittava muun muassa kenraali T. Dangeau ja Mademoiselle de Duras. Helpottaakseen kääntymistä katolisuuteen hän kirjoitti teoksen: Exposition de la doctrine de l’Eglise.
Useimmat näistä improvisoidusti pidetyistä saarnoista ovat kadonneet. Hänellä oli tapana mietiskellä aihetta muutama tunti ennen saarnatuoliin nousemista, merkitä paperille jotain avainsanoja, kirkkoisien sanontoja, joita hän käytti saarnapolkunsa maamerkkeinä. Joskus hän saneli pitkiä osia saarnastaan, mutta sitten hän ajautui hetken innoituksen valtaan sekä kuulijoissaan heränneeseen vaikutelmaan.
Elämäkerta > Condomin piispa

Kun Charles-Maurice Le Tellier nimitettiin 21. syyskuuta 1670 Reimsin arkkipiispa-herttuaksi, siunattiin Bossuet paavin suostumuksella Condomin piispaksi. Tämä tapahtui Pontoisen fransiskaanikirkossa.
Elämäkerta > Hautajaispuheet

Vuonna 1670 ja vielä seuraavanakin vuonna hän piti hautajaispuheita, joissa hän toi esille hienostuneella tavalla inhimillisen suuruuden mitättömyyden. Hän piti hautajaispuheet muun muassa Ranskan Henrietta Marialle, joka oli myös Englannin kuningatar ja kuningas Kaarle I:n puoliso, sekä kuningas Ludvig XIII:n puolisolle Anna Itävaltalaiselle.
Elämäkerta > Dauphinin opettaja

Bossuetista tuli kruununperillisen (dauphinin), Ludvig XIV:n ja Maria Teresian pojan, opettaja. Vuonna 1681 hän kirjoitti teoksen Discours sur l'histoire universelle, jossa hän, esitettyään aluksi lyhyen yhteenvedon tapahtumista, pohtii Jumalan tahtoa kirkkonsa suhteen. Kuten Voltaire sanoi, voi vain ihmetellä, miten majesteetillisesti hän kuvaa tapoja, hallituksia, suurten valtakuntien kasvua ja tuhoa ja nämä yhdellä nopealla energisellä katsauksella. Kruununperillisen käyttöön hän kirjoitti myös teoksen Traité de la connaissance de Dieu et de soi-même, jossa hän noudattelee yleisesti René Descartesin doktriineja yhtä syvällisesti kuin Descartes.
Elämäkerta > Kirjailija

Bossuet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1671. Hän oli tuolin numero 37 haltija. Se oli aiemmin kuulunut Daniel Hay du Chastelet’lle. Lisäksi hän oli jäsenenä vuonna 1627 perustetussa vaikutusvaltaisessa salaseurassa La Compagnie du Saint-Sacrement.
Elämäkerta > Meaux’n piispa

Kun kruununperijän kasvatustehtävä oli 1681 päättynyt, Bossuet nimitettiin Meaux’n piispaksi, ja tämän jälkeen hän keskittyi huolehtimaan hiippakunnastaan, saarnasi säännöllisesti sekä taisteli katolisena teologina protestantteja vastaan. Hän kirjoitti kuuluisan Meaux’n katekismuksen (Catéchisme de Meaux) vuonna 1687 ja valmisti hiippakuntansa uskovaisille teokset Méditations sur l'Evangile sekä  Elévations sur les Mystères.
Elämäkerta > Saarnaaja

Bossuetilla oli merkittävä saarnaaja ja puhuja ja myös Ranskan papiston säätykokouksen johtaja. Vuoden 1682 papiston säätykokouksessa tapahtuneessa kuninkaan ja paavin välien rikkoutumisessa Bossuet laati julistuksen gallikaanisen kirkon vapaudesta. Tämä rajoitti paavin valtaa Ranskan kirkossa. Nämä vuoden 1682 neljä artiklaa määrittelivät suhteen valtioon ja ovat myöhemminkin olleet kiivaan keskustelun kohteina. Paavi reagoi tekstiin polttamalla sen.
Bossuet kuoli Pariisissa 12. huhtikuuta 1704 virtsakivien aiheuttamaan sairauteen.
Julkaisuja

Suomenkielinen näyte ”Englannin Henriette-Anne’in, Orleans’in herttuattaren, ruumissaarna” on antologiassa Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY 1934).
Exposition de la doctrine de l'Eglise.
Discours sur l'Histoire universelle (1681) Teksti verkossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Histoire des variations des Églises protestantes (1688)
Défense de la Tradition et des saints Pères (1693)
Maximes et réflexions sur la comédie (1694)
La Politique tirée de l'Écriture sainte (postuumi) (1709)
Traité de la connaissance de Dieu et de soi-même (postuumi) (1741)
Sermons (postuumi) (1772)
Oraison funèbre de Henriette-Marie de France
Kirjallisuus

Victor Vaillant, Etudes sur les sermons de Bossuet, 1851
Thérèse Goyet, L'Humanisme de Bossuet, le goût de Bossuet, 1965
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacques Bénigne Bossuet Wikimedia Commonsissa
Jacques Bénigne Bossuet.
Oeuvres, 1852.
Robbie Rist

| Robbie Rist |
| --- | --- |
 Rist 1970-luvun alkupuolella
Henkilötiedot
Koko nimi:  Robert Anthony Rist
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1964 (ikä 60)  La Mirada, Kalifornia
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Robbie Reist Rob Rist Robbie Ryst
Aktiivisena:  1972–
Merkittävät roolit:  Michelangelo (Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Robert Anthony Rist (s. 4. huhtikuuta 1964 La Mirada, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä, joka työskentelee nykyisin enimmäkseen ääninäyttelijänä ja muusikkona.
Ura

Rist aloitti uransa 1970-luvulla näytellessään Oliver Martinia televisiosarjassa The Brady Bunch. Sarjan jälkeen hän jatkoi esiintymistään useimmiten televisiosarjoissa, kuten The Bionic Woman, Mary Tyler Moore, Galactica 1980, Simon & Simon, Tietokonejengi ja Ritari Ässä. Vuonna 1990 Rist sai ensimmäisen merkittävän elokuvaroolinsa ääninäyteltyään Michelangeloa elokuvassa Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat, sekä myöhemmin ilmestyneissä jatko-osissa. Rooliin hän päätyi koe-esiintymisen kautta, jossa he etsivät surffislangin tapaista ääntä. Lisäksi Rist tunsi hahmon tutustuttuaan Turtles-sarjakuviin neljä vuotta aikaisemmin muusikkoystävänsä kautta. Michelangelo oli samalla hänen ensimmäisiä ääniroolejaan, jonka jälkeen Rist keskittyi urallaan enemmän ääninäyttelemiseen animaatioissa kuten Batman, Tosi viilee haamujengi, Spies-tytöt, Naruto ja Evil Con Carne.
Ura > Musiikki

Rist on myös luonut uraa musiikin parissa laulajana ja tuottajana. Hän on esiintynyt laulajana ja kitaristina losangelesilaisissa rock-yhtyeissä kuten Wonderboy, The Andersons, Cockeyed Ghost ja Nice Guy Eddie. Musiikin tuottajana Rist on tehnyt yhteistyötä muun muassa Backlinen, Ginger Britt and the Mightyn, Jeff Caudillin, Steve Barton and the Oblivion Clickin ja Nice Guy Eddien kanssa.
Jani Modig

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. helmikuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Kitee, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
1992–1998: Honka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2000 | Honka | 30 | (1) |
| 2000–2001 | HJK | 0 | (0) |
| 2001 | → Honka (laina) | 5 | (1) |
| 2001 | → KäPa (laina) | 7 | (0) |
| 2002 | Jokerit | 11 | (1) |
| 2002 | → FJK (laina) | 1 | (0) |
| 2003–2004 | FCK Salamat | 39 | (2) |
| 2005–2006 | PK-35 | 44 | (3) |
| 2007 | Atlantis | 17 | (1) |
| 2008 | Asker | 20 | (0) |
| 2009 | Viikingit | 14 | (1) |
| 2011 | SoVo | 5 | (2) |
| 2012 | BK-46 | 22 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 215 | (13) |
Maajoukkue
| 1999 | Suomi U18 | 11 | (0) |
| 2000 | Suomi U19 | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jani Modig (s. 8. helmikuuta 1981 Kitee) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Modig pelaa myös futsalia GFT:ssä ja Suomen futsalmaajoukkueessa. Hän on toiminut molempien kapteenina.
Modig siirtyi Viikinkeihin talvella 2008 Atlantiksesta, mutta hän ehti pelata seurassa vain kaksi harjoitusottelua ennen kuin siirtyi Norjan 2. divisioonan Askeriin. Modig palasi Viikinkeihin tammikuussa 2009. Hänen aiempia seurojaan ovat mm. PK-35 ja FCK Salamat.
Modig oli myös Helsingin Jalkapalloklubin edustusjoukkueen mukana kaudella 2001, mutta ei pelannut yhdessäkään ottelussa.
Futsalissa Modig on edustanut koko uransa GFT:tä, jossa hän toimi kaudella 2007–2008 myös valmentajana. GFT:n riveissä hän on voittanut kaksi suomenmestaruutta ja kaksi cup-mestaruutta. Ensimmäisen futsalin A-maaottelun hän pelasi 27.11.2001 Tšekkiä vastaan. Maajoukkueessa Modig on toiseksi eniten otteluita pelannut pelaaja.
SK Sturm Graz

SK Sturm Graz, 2010
Sportklub Puntigamer Sturm Graz on jalkapalloseura Grazin kaupungista Itävallasta. Joukkue pelaa maan pääsarjassa Bundesliigassa.