stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ploaghe
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ploaghe Wikimedia Commonsissa
Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone
Puroniitty

| Puroniitty> Bäckängen |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Puroniitty korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Östersundomin suurpiiri
Kaupunginosa nro:  592
Väkiluku:  183  (2013)
Osa-alueet:  on itse osa-alue Ultunan kaupunginosassa
Postinumero(t):  00890
Lähialueet:  Östersundom, Landbo, Sipoo
Puroniitty (ruots. Bäckängen) on Helsingin Ultunan kaupunginosaan kuuluva osa-alue. Se on Helsingin itäisin ja samalla pohjoisin osa ja kuuluu Östersundomin suurpiiriin ja peruspiiriin. Ennen vuotta 2009 Puroniitty kuului Sipooseen.
Puroniityssä asui 220 henkeä vuodenvaihteessa 2008/2009 . Puroniityssä on pientaloalueita, mutta suurin osa alueesta on rakentamatonta.
Pessi ja Illusia (vuoden 1954 elokuva)

| Pessi ja Illusia |
| --- | --- |
 Doris Laine ja Heikki Värtsi
Ohjaaja:  Jack Witikka
Käsikirjoittaja:  Jack Witikka
Perustuu:  Ahti Sonnisen Yrjö Kokon sadun Pessi ja Illusia pohjalta säveltämään satubalettiin (1952)
Tuottaja:  Ralf Rubin
Säveltäjä:  Ahti Sonninen
Kuvaaja:  Marius Raichi
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Roy
Koreografi:  Irja Koskinen
Pääosat:  Doris Laine Heikki Värtsi Maj-Lis Rajala Uno Onkinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Kansan Elokuva Oy
Ensi-ilta:  1954
Kesto:  94 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pessi ja Illusia on  Jack Witikan ohjaama elokuva vuodelta 1954. Se perustuu Ahti Sonnisen Yrjö Kokon sadun Pessi ja Illusia pohjalta säveltämään satubalettiin (1952)
Elokuvan tekijöinä olivat paljolti samat henkilöt – tanssijat, koreografi ja orkesteri sekä kapellimestari – kuin aiemmin Suomalaisessa oopperassa esitetyssä baletissa. Elokuvan valmistumista seuraavana vuonna Witikka harmittelee olosuhteiden ylivoimaisuutta: "Mutta olosuhteet Pessin ja Illusian tekemisessä olivat ylivoimaiset. Oli yritettävä ottaa 408 kuvaa yhdessä ainoassa kulmauksessa. Kameraa ei voinut pahasti liikutella mihinkään päin. Teepä siinä sitten elävää kuvaa. Olisi pitänyt voida ottaa koko elokuva paljon abstraktisemmin."
Elokuvan keskusparina, Pessinä ja Illusiana, tanssivat tanssilegendat Heikki Värtsi ja Doris Laine. Kertoja Leo Riuttu huolehtii juonen käsittelystä.
Arviot

Aikalaisarviot olivat tylyt. Huomiota kiinnitettiin esimerkiksi juuri liikkumattomaan kameraan, ja lavastus todettiin kukkakaupan nurkkaukseksi. Tanssitilaa pidettiin ahtaana.
Myöhemmissä arvioissa on pahoiteltu aikalaisarvioiden tylyyttä, ja elokuvaa pidetään kotimaisen fantasian arvokkaana kulmakivenä. Sitä on pidetty poikkeuksellisena, kunnianhimoisena ja häpeämättömän vanhanaikaisesti taiteellisena tuotantona, jonka sisältö kuitenkin edustaa modernismin tuulahduksia.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Doris Laine  | … |  Illusia   |
|  Heikki Värtsi  | … |  Pessi   |
|  Maj-Lis Rajala  | … |  Ristilukki   |
|  Uno Onkinen  | … |  Maantieritari   |
|  Liisa Taxell  | … |  1. Sitruunaperhonen/Yöperhonen   |
|  Marita Ståhlberg  | … |  2. Sitruunaperhonen/Suruvaippaperhonen/Revontuli/Lumihiutale   |
|  Irma Vienola  | … |  Rentukka/Revontuli/Lumihiutale   |
|  Seija Ilomäki  | … |  Sinivuokko/Hiiriäiti   |
|  Ritva Vänttinen  | … |  Leskenlehti/Revontuli/Lumihiutale   |
|  Seija Silfverberg  | … |  Valkovuokko/Hiirimummo/Revontuli/Lumihiutale   |
|  Ludvig Nyholm  | … |  Hiiri-isä/Sammakko   |
|  Seija Simonen  | … |  Hiirimorsian/Revontuli   |
|  Helmer Salmi  | … |  Hiirisulhanen/Pakkaspoika   |
|  Oiva Ollikkala  | … |  Yliairut   |
|  Saga Eriksson  | … |  Simapillipoika/Kiiltomato/Pieni maantieritari/Revontuli/Lumihiutale   |
|  Terttu Sandborg  | … |  Perhonen/Revontuli/Lumihiutale   |
|  Into Lätti  | … |  Simpukka   |
|  Leena Ortola  | … |  Hiirimummo/Lumihiutale   |
|  Heidi Kantanen  | … |  Hiirimummo   |
|  Erkki Kunttu  | … |  Hiiri   |
|  Anja Astrén  | … |  syksyn lehtiä   |
|  Virpi Laristo  | … |  syksyn lehtiä   |
|  Marja Karhu  | … |  syksyn lehtiä   |
|  Matti Tatti  | … |  Sammakko/Hiiri   |
|  Waldemar Baronin  | … |  Sammakko/Hiiri   |
|  Leo Ahonen  | … |  Kärppä/Pieni maantieritari   |
|  Hillevi Saari  | … |  pieni tyttö/Sulka   |
|  Leo Riuttu  | … |  kertoja   |
Aiheesta muualla

Pessi ja Illusia Elonet.
Pete (albumi)

| Pete Pete Parkkonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. marraskuuta 2018
 Formaatti: CD LP digitaalinen lataus
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 35.36
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 8.
Pete Parkkosen muut julkaisut
| Pete Parkkonen 2014 | Pete 2019 |   |
Singlet albumilta Pete
 ”Mitä mä teen” Julkaistu: 12. elokuuta 2016  ”Kohta sataa” Julkaistu: 11. marraskuuta 2016  ”Ei nyt” Julkaistu: 31. toukokuuta 2017  ”Myyty” Julkaistu: 8. maaliskuuta 2018  ”Kävi niin kävi näin” Julkaistu: 8. kesäkuuta 2018  ”Mä haluun sut tänään” Julkaistu: 2. marraskuuta 2018
Pete on suomalaislaulaja Pete Parkkosen 23. marraskuuta 2018 julkaistu neljäs albumi. Albumi sijoittui Suomen viralliselle albumilistalle kahdeksi viikoksi ja sen paras sijoitus oli ensimmäisen viikon kahdeksas sija.
Albumilta julkaistiin kuusi singleä, joista ensimmäinen (”Mitä mä teen”) elokuussa 2016. Toinen single, ”Kohta sataa”, sai suuren mediahuomion Viivi Huuskan ohjaamalla musiikkivideollaan, jossa Parkkosen esiintymistä öljyttynä ja lähes alastomana on kuvattu ”eroottiseksi”, ”hyvin rohkeaksi” ja ”rajoja rikkovaksi”. Videota on katsottu YouTubessa yli 3,5 miljoonaa kertaa (15.3.2019).
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Mitä mä teen (feat. JVG) | Eppu Kosonen, Jurek, Pete Parkkonen, Jare Brand, VilleGalle | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ei nyt | Kosonen, Parkkonen | 3.31 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Myyty | Tiina Vainikainen, Tido Nguyen, Leo Jupiter | 4.04 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Kohta sataa | Jurek, Kosonen, Ulpu, Parkkonen | 3.44 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Saisit mut kääntymään | Parkkonen, Lenni-Kalle Taipale | 2.01 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Sitä hyvää | Kosonen, Jurek, Parkkonen | 2.59 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kävi niin kävi näin (feat. Etta) | Parkkonen, Kosonen, DJPP, Emmalotta Kanth, Vainikainen | 4.11 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kato mua | Parkkonen, Kalle Mäkipelto, Vainikainen | 3.01 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kasipäkki | Parkkonen, Eva Louhivuori | 5.02 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Mä haluun sut tänään | Reino Nordin, Parkkonen, Jaakko Salovaara | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Keskisuomalainen:
Aiheesta muualla

”Kohta sataa” -kappaleen musiikkivideo YouTubessa
Persianruusu

| Persianruusu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Laji::  foetida
Kaksiosainen nimi
 Rosa foetida  Herrm. 
Synonyymit
 Rosa lutea Mill. 
Katso myös
   Persianruusu Wikispeciesissä   Persianruusu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Persianruusu (Rosa foetida) on Lounais-Aasiassa luonnonvaraisena kasvava ruusulaji. Ruusu on saanut tieteellisen nimensä kukkiensa tuoksusta, jota pidetään epämiellyttävänä. Latinan foetida tarkoittaa ”pahaa hajua”. Ruususta käytetään myös nimeä Rosa lutea, mikä viittaa sen keltaiseen väriin. Persianruusu kulkeutui Eurooppaan 1600-luvulla Iranista. Sitä kutsutaan myös nimellä ’Austrian yellow’, koska se tuli Eurooppaan Itävallan kautta. Ruusu on vuonna 1597 kuvattu englantilaisen kasvitieteilijä John Gerardin julkaisussa Gerard's Herbal.
Ulkonäkö ja koko

Persianruusu kasvaa noin 1,5 metriä korkeaksi, pystyksi, runsaasti haaroittuneeksi pensaaksi. Lehdet ovat pienikokoiset, tummanvihreät ja kiiltävät. Kukat ovat väriltään keltaiset, halkaisijaltaan noin 5 cm, ja niissä on viisi terälehteä. Kukkien tuoksu on vahva ja epämiellyttävä. Persianruusu muodostaa pyöreitä, oranssinpunaisia kiulukoita. Persianruusu on hyvin kuivuutta kestävä.
Levinneisyys

Persianruusun päälevinneisyysalue on Iranin vuoristoisista pohjois- ja länsiosista Georgian Kaukasukselle ulottuvalla alueella, mutta sitä esiintyy koko Iranissa ja myös lännempänä Turkissa, Irakissa ja Syyriassa sekä idempänä Afganistanissa ja Pakistanissa aina Kirgisiaan saakka.
Käyttö ruusujen jalostuksessa

Persianruususta on luonnossa syntynyt muunnos, persiankeltaruusu (Rosa foetida 'Persiana'), joka kasvutapansa puolesta on kuin persianruusu, mutta sen kukat vain ovat kerrannaiset. Persiankeltaruusu tuotiin Eurooppaan Iranista vuonna 1837. Koska Euroopassa ei ole ollut luonnonvaraisesti kasvavia keltaisia ruusuja, ovat persianruusun ja persiankeltaruusun geeniperimät olleet tärkeässä asemassa keltaisten ruusujen jalostuksessa. Jalostamalla, luonnossa risteytymällä tai mutaatioiden kautta ovat syntyneet muun muassa seuraavat keltaiset tai keltasävyiset ruusulajikkeet:
harisoninkeltaruusu (Rosa ’Harison’s Yellow’) Harisoninkeltaruusu on persianruusun (Rosa foetida) ja pimpinellaruusun (Rosa spinosissima) todennäköisesti luonnossa syntynyt risteymä.
viljaminkeltaruusu (Rosa ’William’s Double Yellow’) Viljaminkeltaruusu on persianruusun (Rosa foetida) ja pimpinellaruusun (Rosa spinosissima) risteymä, jonka kehitti englantilainen John Williams vuonna 1820.
Rosa 'Agnes' Rosa 'Agnes' -lajike on persiankeltaruusun (Rosa foetida 'Persiana') ja kurtturuusun (Rosa rugosa) risteymä. Ruusun risteytti kanadalainen William Saunders 1900-luvun alkupuolella.
Rosa ’Aicha’ Rosa ’Aicha’ on teehybridi ’Souvenir de Jacques Verschuren’ ja pimpinellahybridi ’Guldtopin’ risteymä, jonka kehitti tanskalainen Valdemar Petersen vuonna 1959. Rosa ’Guldtop’ on puolestaan persianruusun (Rosa foetida) ja pimpinellaruusun (Rosa spinosissima) risteymä, jonka kehitti tanskalainen Aksel Olsen.
kapusiiniruusu (Rosa foetida ’Bicolor’) Kapusiiniruusu on persianruusun (Rosa foetida) silmumutaatio.
Rosa 'Soleil d'Or' (’Persian Yellow’) Rosa 'Soleil d'Or' -lajike on ranskalaisen Joseph Pernet-Ducherin 1880-luvulla kehittämä persiankeltaruusun (Rosa foetida 'Persiana') ja Rosa 'Antoine Ducherin' risteytys.
Käyttö koristepensaana

Persianruususta ei tullut suosittua tavallisten puutarhaviljelijöiden keskuudessa 1600-luvulla, kun se tuotiin Iranista, koska sillä oli vaatimaton villiruusumainen ulkonäkö ja epämiellyttävä tuoksu. Sitä ei nykyisinkään juurikaan viljellä tai käytetä koristepensaana.
A Persiaruusu (Rosa foetida) 
B Pimpinellaruusu (Rosa spinosissima).
Nina Ritter

Nina Ritter (s. 26. tammikuuta 1981) on saksalainen pääosin 1990-, 2000- ja 2010-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Hän pelasi Saksan naisten jääkiekkomaajoukkueessa Salt Lake Cityn talviolympialaisten 2002 naisten jääkiekkoturnauksessa. Seuratasolla Reindl edusti Saksan naisten pääsarjatason seuraa Hamburger SV:tä.
Pottaharjoittelu

Vauva potalla
Pottaharjoittelu tarkoittaa pienen lapsen siirtymistä vaippojen käytöstä tekemään tarpeensa pottaan. Potalle oppiminen on yksilöllistä: jotkut lapset oppivat sen jo vähän yli vuoden ikäisinä, kun taas joillakin oppiminen kestää aina neljänteen ikävuoteen asti. Monet lapset, jotka osaavat käydä päiväsaikaan potalla, käyttävät vaippoja vielä öisin.
Pottaharjoittelussa vauvaiän automaattinen ulostaminen muuttuu tahdonalaiseksi, kun lapsi oppii hitaasti ja aluksi rajallisesti hallitsemaan peräaukon ulompaa sulkijalihasta.
Siistiksi opettelevalle lapselle voi olla eduksi, jos hänet istutetaan potalle aina aamiaisen jälkeen. Tämä johtuu siitä, että ulostamistarvetta esiintyy erityisesti aamulla, kun sekä herääminen että syöminen stimuloivat koolonin massaperistaltiikkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pottaharjoittelu Wikimedia Commonsissa
Pihla Meskanen

Pihla Meskanen (s. 1970 Espoo) on suomalainen arkkitehti ja arkkitehtuuripedagogi. Meskanen on Arkkitehtuuritoimisto Meskanen & Pursiainen osakas ja Arkki International Oy:n toimitusjohtaja Parhaiten hänet tunnetaan uraauurtavasta työstään arkkitehtuurikasvatuksen parissa.
Arkkitehtuurikasvatus Suomessa

Pihla Meskanen, Miina Vuorinen ja Tuuli Tiitola-Meskanen perustivat Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkin vuonna 1993. Meskanen toimi koulun rehtorina vuosina 1993-2019. Rehtorina toimiessaan Meskaselle nimettiin useita palkintoja lasten ja nuorten arkkitehtuurikasvatuksen edistämistyöstä:
Lastenkulttuurin valtionpalkinto, 2005. Tunnustuksena ansioistaan arkkitehtuurikasvatuksen edistämisessä.
Asko Avonius -palkinto, 2018. Arkkitehtuuri- ja muotoilukasvatuksen kehittämistyöstä ja arkkitehtonisen ajattelun edistämisestä kansainvälisesti.
Vuonna 2019 Meskanen siirtyi Lasten ja nuorten arkkitehtuurikoulu Arkin rehtorin paikalta Arkki International Oy:n toimitusjohtajaksi.
Arkkitehtuurikasvatus kansainvälisesti

Pihla Meskanen perusti kansainvälistä arkkitehtuurikasvatuksen koulutusvientiä tarjoavan osakeyhtiön vuonna 2013. Nykyisin Arkki International Oy lisensoi Suomessa kehitettyä arkkitehtuurikasvatuksen mallia opetuspaketteina yhteensä kahdeksassa eri maassa, mukaanlukien Kreikka, Tšekki, Vietnam, Thaimaa, Turkki, Kroatia, Kiina ja Singapore.
Pirkkalainen

| Pirkkalainen |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  ilmaisjakelu- ja paikallislehti
Julkaisija:  Pirmediat Oy
Levikki:  15 100 (2023)
Perustettu:  1961
Päätoimittaja:  Antti Jokinen
Kotikunta:  Pirkkala
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  keskiviikkoisin
Aiheesta muualla
Kotisivu
Pirkkalainen on suomalainen ilmaisjakelu- ja paikallislehti, joka ilmestyy Pirkkalassa sekä Etelä-Tampereella Härmälässä ja Hatanpäällä. Keskiviikkoisin ilmestyvän lehden levikki on noin 15 000. Pirkkalaista päätoimittaa Antti Jokinen, jonka lisäksi lehdessä on vakituisena neljä muuta työntekijää.
Pirkkalaista kustantaa Pirmediat Oy, joka osti lehtiliiketoiminnan Pirkkala-Seura ry:ltä vuoden 2022 alusta alkaen.
Lehden kotisivuilla on uusimmasta lehdestä ja vanhoista lehdistä 4. tammikuuta 2006 alkaen pdf-näköistiedosto. Pirkkalaisen logossa on pirkkalankoivun lehti.
Aiheesta muualla

Pirkkalaisen kotisivu
Peter Pan ja Leena

| Peter Pan ja Leena> Peter Pan & Wendy |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Lowery
Käsikirjoittaja:  Toby Halbrooks David Lowery
Tuottaja:  James Whitaker
Säveltäjä:  Daniel Hart
Kuvaaja:  Bojan Bazelli
Leikkaaja:  Lisa Zeno Churgin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Disney+
Ensi-ilta:   2023-4-2828. huhtikuuta 2023  
Kesto:  106 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Peter Pan ja Leena (engl. Peter Pan & Wendy) on vuonna 2023 Disney+-suoratoistopalvelussa julkaistu fantasiaseikkailuelokuva.
Näyttelijät

| Alkuperäinen näyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Alexander Molony | Ohto Heiskanen | Peter Pan |
| Ever Anderson | Linn Sievers | Leena Kultanen |
| Yara Shahidi | Eveliina Määttä | Helinä-keiju |
| Jude Law | Jani Karvinen | Kapteeni Koukku |
| Jim Gaffigan | Jarmo Koski | Simo |
| Alan Tudyk | Lari Halme | Reijo Kultanen |
| Molly Parker | Emilia Nyman | Marja Kultanen |
| Jacobi Jupe | Winston Hämäläinen | Mikko Kultanen |
| Joshua Pickering | Elton Hämäläinen | Jukka Kultanen |
| Alyssa Wapanatâhk | Myy Lohi | Tiikerililja |
Nicolas Pousset

| Nicolas Pousset |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1979 (ikä 45) Vincennes, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2010
Nicolas Pousset (s. 21. toukokuuta 1979 Vincennes) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Hän laukoi vasemmalta.
Pousset debytoi Ranskan pääsarjassa kaudella 1996–1997 Reimsin joukkueessa. Debyyttikaudellaan hän pelasi yhden ottelun ilman tehopisteitä tai rangaistusminuutteja. Reimsiä edustaessaan Pousset saavutti kaksi Ranskan mestaruutta kausina 1999–2000 ja 2001–2002. Pousset siirtyi kaudella 2002–2003 Rouenin joukkueeseen, jossa hän voitti Ranskan mestaruuden. Samalla kaudella hän myös keräsi 32 pelaamassaan ottelussa peräti 118 rangaistusminuuttia. Pousset edusti Rouenia vielä seuraavalla kaudella, kunnes hän siirtyi Briançonin joukkueeseen kaudella 2004–2005. Seuraavalla kaudella Pousset pelasi Amiensin riveissä 22 ottelua tehopistein 2+1=3 keräten 48 rangaistusminuuttia. Kaudella 2006–2007 Pousset siirtyi Morzine-Avoriazin joukkueeseen, jossa hän pelasi seuraavan kolmen kauden ajan. Pousset edusti vielä Neuilly-sur-Marnea kaudella 2009–2010 kunnes hän lopetti pääsarjauransa.
Pousset kuului Ranskan joukkueeseen Tšekin MM-kilpailuissa 2004, joissa hän pelasi kuusi ottelua ilman tehopisteitä keräten kuusi rangaistusminuuttia.
Poussetin veli Julien on myös jääkiekkoilija. Hän pelasi Ranskan pääsarjassa neljän kauden ajan vuosina 2002–2006.
Nicolas Racot de Grandval

Nicolas Racot de Grandval (1676 Pariisi – 16. marraskuuta 1753 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä, cembalisti ja näytelmäkirjailija.
Hänen vanhempansa olivat näyttelijä ja taidemaalari Daniel Racot de Grandval sekä tämän puoliso Marguerite Poirier. Jo nuorella iällään Nicolas Racot de Grandval liittyi kierteleviin näyttelijäseurueisiin ja asettui kuitenkin myöhemmin Pariisiin.  Siellä hän liittyi Dancourt’in eli Floren Cartonin näyttelijäseurueeseen ja Comédie-Française teatteriin. Samaan aikaan hän säesti cembalolla useita viihteellisiä näytöksiä ja balettiesityksiä vuosien 1695 ja 1696 välisenä aikana Versaillesissa.
Hän kirjoitti musiikin lukuisiin iloluonteisiin teatteriesityksiin ja näytelmiin, eritoten näin Dancourt’in ja Legrandin seurueissa ollessaan.
Hänestä tuli myös urkuri Saint-Eustachen kirkkoon Pariisissa.
Useiden näytelmien lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu myös jossain määrin ilottelevia komedioita kuten esimerkiksi « Le Pot de chambre cassé” (Särkynyt potta), jota usein mainitaan hänen poikansa teokseksi. Hän myös teki almanakan vuoden 1745 sananlaskuista nimimerkillä «Cartouchivandeck».
Nicolas Racot de Grandvalin poika Charles-François oli myös näyttelijä ja näytelmäkirjailija.
Nicolas Rio

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten suunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Riika 2018 | viesti |  |
|  Pronssia | Sarpsborg 2019 | viesti |  |
Nicolas Rio (s. 22. huhtikuuta 1995) on ranskalainen suunnistaja. Riian MM-kilpailuissa 2018 Rio saavutti pronssia Ranskan viestijoukkueessa kuten myös Sarpsborgin MM-kilpailuissa 2019. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on keskimatkan kuudestoista sija. EM-kilpailuista hänellä on pronssimitali viestistä Ticinon EM-kilpailuista 2018. Juniorien MM-kilpailuissa Rio on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi.[lähde? ]
Potsdamin yliopisto

| Potsdamin yliopisto> Universität Potsdam |
| --- | --- |

Perustettu:  1991
Tyyppi:  valtiollinen
Rahoitus:  103,0 Meur (2011) 
Rehtori:  Oliver Günther
Kansleri:  Barbara Obst-Hantel
Henkilökunta:  2 402 
Opiskelijoita:  20 808 
Sijainti:  Potsdam, Brandenburg  Saksa
Osoite:  Am Neuen Palais 10,  14469 Potsdam
Sivusto:  http://www.uni-potsdam.de/
Ilmakuva yliopiston alueesta.
Potsdamin yliopisto (Universität Potsdam, UP) on yliopisto Potsdamissa, Brandenburgissa Saksassa. Yliopisto on kansainvälisesti tunnettu julkishallinnon ja politiikan tutkimuksesta. Yliopisto on perustettu vuonna 1991.
Talvilukukaudella 2011/2012 yliopistossa opiskeli 20 808 opiskelijaa viidessä eri tiedekunnassa:
oikeustiede
filosofia
humanistinen
talous- ja yhteiskuntatieteet
matemaattis-luonnontieteellinen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (saksaksi)
Penikkajärvi (Norrbotten)

| Penikkajärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Norrbotten
Kunnat:  Ylitornion kunta
Koordinaatit:  66°07′08″N, 23°26′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Sangisjoen vesistö
Valuma-alue:  Linkanjoen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Persomajoki, Lompolonoja
Laskujoki:  Penikkajoki Haukijärveen
Järvinumero:  SE735457-184617
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82 m  mpy. 
Pituus:  5,498 km  
Leveys:  1,756 km  
Rantaviiva:  12,645 km  
Pinta-ala:  6,264 km²  
Valuma-alue:  101,16 km²  
Keskivirtaama:  1,09 m³/s  
Saaria:  ei saaria
 fiPenikkajärvi 
Penikkajärvi (myös ruots. Penikkajärvi) on Ruotsissa Norrbottenissa Ylitornion kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Sangisjoen vesistöön.
Maantietoa

Penikkajärvi on 5,5 kilometriä pitkä, 1,8 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 626 hehtaaria eli 6,26 neliökilometriä (km²). Järven lähiympäristö on lähes pelkkää metsämaata. Järvi on aivan saareton. Sen pohjoispuolella sijaitsee seudun korkein vaara Pallakkavaara, joka kohoaa 120 metriä järven yläpuolelle. Järven eteläpuolella kohoaa matalampi Lompolovaara, joka on 70 metrin korkuinen, ja länsipuolella Vaivaara, joka on 60-metrinen mäki. Järven kaakkoispuolella sijaitsee Koutojärven kylä, jonka pienet pellot ulottuvat itäpuoliselle Koutojärveen asti. Koutojärven kautta kulkee Sangin Hietaniemen välinen tie. Kylältä lähtee metsäautoteitä järven länsipuolelle.
Luontoarvoja

Järven lähialueella, jonka pinta-ala on 15,6 km², on metsämaata (74,9 %), kosteikkoa (11,6 %), joutomaata (1,3 %), viljelymaata (0,2 %) ja vesistöä (11,9 %). Alueen maaperässä on esimerkiksi moreenia (53,5 %), turvetta (15,4 %), silttiä, hiekkaa ja soraa (4,0 %), savea (0,1 %), multaa (0,4 %) ja kalliota (14,6 %).
Vesistösuhteet

Penikkajärvi kuuluu Sangisjoen vesistössä (päävesistötunnus 3) Linkanjoen valuma-alueeseen, jonka pinta-ala on 101,1 km² . Sen laskujoki Penikkajoki laskee Haukijärveen, jonka laskujoki Haukijoki laskee Rutajärveen ja jonka laskujoki on kyseinen Linkanjoki. Linkanjoki yhtyy Sangisjokeen juuri ennen Lapinjärveä. Järven pohjoispäähän tulee Riipijärvestä laskeva Persomajoki, jonka valuma-alueen suuruus on 76 km². Järven lounaispäähän laskee Saarijärvestä Lompolonoja, jonka valuma-alue on 9,2 km² suuruinen. Muu osa Penikkajärven valuma-alueesta kutsutaan lähialueeksi, joka on tässä tapauksessa 15,6 km² suuruinen. Siihen kuuluvat pienien ojien purojen valuma-alueet. Penikkajärven luusuassa keskivirtaaman arvioidaan olevan 1,1 m³/s . Sangisjoki laskee Penikkajärvestä lukien 38 kilometrin  päässä Perämereen Sankissa (ruots. Sangis) Kainuussa.
Käännös suomeksi