stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paraabeli

Ylöspäin aukeava paraabeli.
Paraabeli (kreik. παραβολή, parabolḗ, vanh. myös parabeli) on matemaattinen tasokäyrä. Se on eräs kartioleikkauksista. Toisen asteen polynomifunktion kuvaaja on paraabeli. Paraabelilla kartioleikkauksena on ominaisuus, että sen kaltevuuskulma on aina yhtäsuuri kuin kyseistä paraabelia vastaavan ympyräkartion sivujanan kaltevuuskulma.
Geometrinen määritelmä ja nimityksiä

Olkoon l tason suora ja P piste, joka ei ole suoralla l. Näihin liittyvä paraabeli on niiden pisteiden joukko, jotka ovat yhtä etäällä sekä suorasta l että pisteestä P. Suoraa l kutsutaan paraabelin johtosuoraksi ja pistettä P (myös F) polttopisteeksi.
Paraabelin akseli on polttopisteen kautta kulkeva johtosuoran normaali. Paraabeli on symmetrinen akselinsa suhteen. Paraabelin huippu on paraabelin leikkauspiste akselinsa kanssa.
Paraabeli analyyttisessä geometriassa > Pystysuora symmetria-akseli

Jos paraabelin akseli on pystysuora, on paraabelin yhtälö karteesisessa koordinaatistossa  y=ax^{2}+bx+c. Tässä kertoimet a, b ja c ovat reaalilukuja ja lisäksi a on nollasta eroava.
Kertoimen a merkistä riippuu paraabelin aukeamissuunta: jos  a>0, aukeaa paraabeli ylöspäin, jos taas  a<0, aukeaa paraabeli alaspäin.
Paraabelin  y=ax^{2}+bx+c huippupisteen x-koordinaatti on
Tämä voidaan perustella differentiaalilaskennan avulla derivoimalla funktio  f(x)=ax^{2}+bx+c ja määräämällä derivaatan nollakohta. Huippupisteen y-koordinaatti on
Paraabeli analyyttisessä geometriassa > Vaakasuora symmetria-akseli

Jos paraabelin akseli on vaakasuora, on sen yhtälö  x=ay^{2}+by+c. Kertoimen a merkitys ja huippukohta ovat analogiset edellisten kanssa.
Paraabeli analyyttisessä geometriassa > Yleinen paraabeli

Yleiselle paraabelille, jonka polttopiste on  F(u,v) ja jonka johtosuora on muotoa  ax+by+c=0, pätee yhtälö
Paraabeli funktion kuvaajana

Toisen asteen polynomifunktioiden kuvaajat ovat paraabeleja. Yksinkertaisin tällainen funktio on  f(x)=x^{2}. Kuvaajan muotoon ja sijaintiin vaikuttavat funktion  f(x)=ax^{2}+bx+c parametrit  a,b ja  c.
Parametri  a vaikuttaa yleisesti paraabelin jyrkkyyteen, siis siihen, kuinka jyrkästi paraabeli aukeaa ylös tai alas. Parametrin  a arvo määrää myös paraabelin aukeamissuunnan: positiivisella  a:lla varustetun funktion kuvaaja aukeaa ylöspäin, ja negatiivisella  a:lla varustetun alaspäin.
Parametri  b vaikuttaa puolestaan kuvaajan sijaintiin sivusuunnassa ja myös pystysuunnassa. Voidaan myös huomata, että funktion  f(x)=ax^{2}+bx+c kuvaajan huippupiste siirtyy  b:n vaihdellessa funktion  g(x)=-ax^{2}+c kuvaajaa pitkin. Perustelu tälle mielenkiintoiselle havainnolle saadaan siitä, että paraabelin  y=ax^{2}+bx+c huippupisteen koordinaatit  x=-{\frac {b}{2a}} ja  y={\frac {4ac-b^{2}}{4a}} toteuttavat yhtälön
y={\frac {4ac-b^{2}}{4a}}=-{\frac {b^{2}}{4a}}+{\frac {4ac}{4a}}=-a\left(-{\frac {b}{2a}}\right)^{2}+c=-ax^{2}+c,
ja ovat siis funktion  g(x)=-ax^{2}+c kuvaajalla.
Pisteen kautta kulkeva tangentti

Tarkastellaan paraabelia  y=f(x)=ax^{2}+bx+c, missä  a\not =0.
Pisteen  (x_{0},y_{0}) kautta kulkevien tämän paraabelin tangenttien sivuamispisteiden koordinaatit saadaan tällöin yhtälöistä
Juurrettavan arvosta riippuen saadaan nolla, yksi tai kaksi tangenttia.
Jos  y_{0}=f(x_{0}), ts. piste sijaitsee tarkastellulla paraabelilla, saadaan yksi tangentti, jonka yhtälö saadaan kaavasta
Kun yo. yhtälön juurrettava  {\frac {f(x_{0})-y_{0}}{a}}>0 saadaan kaksi sivuamispistettä ja kaksi tangenttia.
Kun  (x_{i},y_{i}), missä  x_{i}\not =x_{0}, on tällaisen tangentin sivuamispiste, sen yhtälö saadaan kahden pisteen kautta kulkevan suoran yhtälöstä
Paraabelin peilaaminen huippupisteen suhteen

Tarkastellaan paraabelia  y=ax^{2}+bx+c,  a\neq 0, ja sen peilaamista huippupisteen  \left(-{\frac {b}{2a}},{\frac {4ac-b^{2}}{4a}}\right) kautta kulkevan tangenttinsa suhteen eli paraabelin "kääntämistä ylösalaisin" huippupisteen pysyessä paikallaan. Tämä voidaan ajatella tehtävän kahdessa vaiheessa:
(1) Peilataan paraabeli ensin  y-akselin suhteen. Tämä vaihtaa  y-koordinaatin etumerkin, ja päädytään paraabeliin  y=-ax^{2}-bx-c, jonka huippu on pisteessä   \left(-{\frac {b}{2a}},-{\frac {4ac-b^{2}}{4a}}\right).
(2) Siirretään näin saatua paraabelia  y=-ax^{2}-bx-c pystysuunnassa siten, että huippupiste tulee alkuperäisen paraabelin huippupisteeseen.  Tarvittava pystysuuntainen siirto on suuruudeltaan  2\cdot {\frac {4ac-b^{2}}{4a}}={\frac {4ac-b^{2}}{2a}}. Tämä on selvää, koska huippupisteen  x-koordinaatti ei muuttunut vaiheessa (1), mutta  y-koordinaatti muuttui vastaluvuksi. Siirto johtaa paraabeliin
y=-ax^{2}-bx-c+{\frac {4ac-b^{2}}{2a}}
eli
y=-ax^{2}-bx+{\frac {2ac-b^{2}}{2a}}.
Näin saadun paraabelin huippu on huippupisteen laskukaavan mukaisesti pisteessä   \left({\frac {b}{2(-a)}},{\frac {4(-a)\cdot {\frac {2ac-b^{2}}{2a}}-(-b)^{2}}{4(-a)}}\right)=\left(-{\frac {b}{2a}},{\frac {4ac-b^{2}}{4a}}\right), siis samassa pisteessä kuin alkuperäisen paraabelin huippupiste, kuten pitikin.
Kun siis ajatellaan, että paraabeli on kiinni vain huippupisteestään, ja se käännetään ylösalaisin, päädytään paraabeliin  y=-ax^{2}-bx+{2ac-b^{2} \over 2a}.
Esimerkki. Paraabelin  y=2x^{2}+x+1 peilikuva, eli "käännetty" paraabeli, on siis  y=-2x^{2}-x+0,75.
Paraabelin  y=ax^{2}+bx+c "kääntämisen" kaava on siis:  y=-ax^{2}-bx+{2ac-b^{2} \over 2a}.
Kirjallisuutta

Kivelä, Simo K.: Algebra ja geometria.  Espoo:  Otatieto, 1989.  ISBN 951-672-103-6
Pisteiden etäisyydet ovat yhtä suuria polttopisteeseen  F ja johtosuoralle  l.
Paraabeli on eräs kartioleikkauksista.
Pasquino

Pasquino. Nykyisin tekstejä ei saa kiinnittää patsaaseen eikä jalustaan, vaan niille on patsaan vieressä erillinen ilmoitustaulu.
Pasquino eli Pasquin (lat. Pasquillus) on hellenistiseltä ajalta peräisin oleva patsas Roomassa lähellä Piazza Navonaa. Se esittää kreikkalaista sankarihahmoa Menelaosta. Nykyiselle paikalleen se sijoitettiin 1500-luvulla. Patsas on tunnetuin niin sanotuista puhuvista patsaista (statue parlanti): patsaan tuntumaan on kautta aikojen kiinnitetty pilkkarunoja, joilla on osoitettu tyytymättömyyttä vallanpitäjiä kohtaan.
Patsaan nimestä tulee solvauskirjoitusta tarkoittava sana paskilli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pasquino Wikimedia Commonsissa
Parrhasia

Parrhasia (m.kreik. Παῤῥασία) oli antiikin aikainen alue Arkadian maakunnassa Kreikassa. Se käsitti alueen Arkadian länsi- ja lounaisosassa.
Parrhasia oli yksi Arkadian neljästä heimoalueesta tai heimovaltiosta Eutresian, Kynurian ja Mainalian ohella. Kukin näistä alueesta oli Arkadian valtiomallissa samantasoinen Arkadian polisten eli kaupunkivaltioiden, kuten Tegea, Mantineia ja Orkhomenos, kanssa.
Maantiede

Parrhasia käsitti Alfeios-joen etelä- ja länsipuolisen alueen Arkadian Messenian vastaisella rajalla.
Maantiede > Polikset

Vaikka Parrhasia muodosti kokonaisuudessaan eräänlaisen polista eli kaupunkivaltiota vastanneen heimovaltion, osa sen paikallisyhteisöistä voidaan myös lukea poliksiksi. Parrhasian polikset olivat:
Figaleia
Lykosura
Maantiede > Muut asutukset

Parrhasian muiksi kaupungeiksi tai kyliksi mainitaan:
Akakesion
Akontion
Basilis
Bathos
Daseai
Kypsela
Makareai
Proseis
Thoknia
Trapezus
Historia

Parrhasiaa asuttivat parrhasialaiset (Παῥῤάσιοι, Parrhasioi), joita pidettiin yhtenä Arkadian vanhimmista heimoista. Kreikkalaisessa mytologiassa alueen nimi tuli Parrhasoksesta, Arkadian kuninkaan Lykaonin pojasta, joka perusti Parrhasian kaupungin. Tämä kaupunki yhdistetään yleensä Lykosuraan.
Klassiselle kaudelle 400-luvulle eaa. tultaessa Mantineia oli alistanut Parrhasian alaisuuteensa. Spartalaiset palauttivat alueelle sen itsenäisyyden vuonna 421 eaa. Peloponnesolaissodassa Parrhasia oli mukana peloponnesolaisliitossa.
Roomalaisilla kirjailijoilla adjektiivit Parrhasius ja Parrhasis tarkoittavat usein ”arkadialaista” yleisessä merkityksessä. Tätä kautta selittyvät muun muassa ilmaisut Parrhasides stellae (”Parrhasialaiset tähdet”, Ursa major), Parrhasia dea (”Parrhasian jumalatar”, Carmenta) ja Parrhasia virgo (”Parrhasian neito”, Kallisto).
Figaleian Athenen temppelin rauniot.
Lykosuran Despoinan temppelin rauniot.
Anneli Pasanen

Anneli Pasanen (s. 6. kesäkuuta 1949 Helsinki) on suomalainen iskelmälaulaja, jonka aktiiviura sijoittui 1970-luvun puolivälistä 1980-luvun puoleenväliin. Hänen tunnetuimmat kappaleensa ovat ”Rakkaus jää” (teema elokuvasta Emmanuelle), ”Rakastan jokaista päivää” sekä Kevään sävel -kilpailussa 1984 mukana ollut ”Missä olit kaikki nämä vuodet”.
Helsinkiläinen Pasanen vietti kesiään sukulaisten luona Kuopiossa, jossa hän sai tilaisuuden laulaa tanssiyhtyeen solistina. Ylioppilaaksi päästyään hän lähti Ranskaan, jossa opiskeli laulua ja myös esiintyi. Suomeen palattuaan hän pääsi esiintymään Spede Pasasen show’ssa ja muissa televisio-ohjelmissa.
Pasanen jätti iskelmämaailman 1980-luvun puolivälin jälkeen ja työskenteli opetusalalla Kuopiossa. Hän on ollut mukana Pyhän Nikolaoksen katedraalin kuorossa ja teki vuonna 2013 yhdessä Mari Sihvon ja pianisti Bartek Rogowskin kanssa ravintolashown nimeltä Kymmenen miestä.
Musiikkialbumit

Rakastan jokaista päivää (1977)
Rakkaus jää (1979)
Missä olit kaikki nämä vuodet (1984)
CBS-klassikot: Anneli Pasanen (1989)
Kaksi klassikkoa: Rakastan jokaista päivää / Rakkaus jää (1994)
Parhaat (2004)
Aiheesta muualla

Anneli Pasasen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Anneli Pasasen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Pastilli

Pastilleja
Pastilli on tablettia tai pilleriä muistuttava kaupallinen tuote, joka on tarkoitettu imeskeltäväksi ja siten nestemäisenä nieltäväksi. Tabletin lujuusvaatimuksia sillä ei kuitenkaan ole, eikä se kuulu lääkelain piiriin.
Pastilleja on käytetty luontais- ja itsehoitolääkintänä. Niitä voi ostaa apteekeista tai makeiskaupoista. Pastilleja on käytetty etenkin yskän helpottamiseen. On myös pelkästään makeiskäyttöön tarkoitettuja pastilleja, kuten ranskalaiset pastillit ja hedelmäpastillit.
Pastillit voidaan jakaa valmistustapansa mukaan eri ryhmiin: yleisimmät ovat valupastillit ja raepastillit. Valupastillit ovat pääasiassa tärkkelys- ja arabikumipohjaisia, ja ne valetaan joko muovi- tai tärkkelysmuotteihin. Raepastillit valmistetaan kuorruttamalla pastillin sydän kerros kerrokselta. Sydän voi olla esimerkiksi valettu, pastillimainen, suklaanappi, pähkinä tai kuivattu hedelmä. Kuorrutteena käytetään yleensä keitettyä sokeriliuosta.
Tunnettuja pastillituotteita

Fisherman's Friend
Leijona
Merijal
Mynthon
Pectus
Sisu
Bentol
IFA
Passio: Rakkauden, seksin ja seurustelun filosofiaa nuorille

| Passio: Rakkauden, seksin ja seurustelun filosofiaa nuorille |
| --- | --- |

Kirjailija:  Titus Hjelm
Kuvittaja:  Sari Airola
Kansitaiteilija:  Heli Ahola, piirros Sari Airola
Kieli:  suomi
Genre:  etiikka
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2002
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  128
ISBN:  951-26-4809-1

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Passio: Rakkauden, seksin ja seurustelun filosofiaa nuorille on Titus Hjelmin vuonna 2002 ilmestynyt kirja ihmissuhteiden etiikasta.
Alkusanoissa kirjoittaja toteaa teoksen nimessä olevan vierasperäisen sanan passio viittaavan sekä intohimoon että kärsimykseen. Hjelm toteaa, että vaikka ihmiset kokevatkin yhdessäolon, rakkauden ja seksin onnellisuuden huipentumaksi, niihin liittyy usein myös tuskaa, esimerkiksi tunne hylätyksi ja väärin kohdelluksi tulemisesta. Hjelm haluaa muistuttaa, että omiin ajatuksiinsa ja tunteisiinsa voi vaikuttaa arvioimalla niitä avoimesti. Hänen mukaansa toimivaan ihmissuhteeseen kuuluu valmius kuunnella, keskustella ja tarvittaessa muuttaa käsityksiään. Kirjoittaja toteaa haluavansa kannustaa kirjallaan itsenäiseen ajatteluun. Innoituksen kirjan tekemiselle hän kertoo saaneensa kirjoittaessaan lukion elämänkatsomustiedon oppikirjaa.
Kirjallisuutta

Pitkänen, Anna-Kaisa: Seksistä saa puhua. Yliopisto, 18/2002, s. 20–21.
Paralympialaiset

Paralympialaisten tunnus
Paralympialaiset ovat kansainväliset vammaisurheilukilpailut, jotka järjestetään kahden vuoden välein vuorotellen kesäisin ja talvisin. Paralympialaisten järjestämistä hallinnoi Kansainvälinen paralympiakomitea (IPC).
Paralympialaisia edelsivät Englannissa vuodesta 1948 järjestetyt selkäydinvammaisten Stoke Mandeville Games -kilpailut, joita järjesti Sir Ludwig Guttmann.
Nykyisin paralympialaiset järjestetään sekä kesä- että talviolympialaisten jälkeen samoja suorituspaikkoja hyödyntäen. Nimi on johdettu kreikan kielen prepositiosta παρά, pará (suom. vieressä, yhdessä), joka viittaa paralympialaisten järjestämiseen rinnakkain olympialaisten kanssa. Paralympialaiset järjestetään noin kuukauden kuluttua olympialaisten päättäjäisistä.
Venäläiset ja valkovenäläiset paraurheilijat pääsevät osallistumaan paralympialaisiin vuoden 2024 kisoista alkaen. Vuoden 2022 talviparalympialaisista maiden joukkueet suljettiin pois Venäjän hyökättyä Ukrainaan.
Urheilulajit

| Kesälajit | Talvilajit |
| --- | --- |
 Jousiammunta  Yleisurheilu Pyörätuolikelaus  Boccia  Pyöräily  Ratsastus  Miekkailu  Jalkapallo  Maalipallo  Judo  Voimanosto  Pyörätuolirugby  Purjehdus  Ammunta  Uinti  Pöytätennis  Istumalentopallo  Pyörätuolikoripallo  Pyörätuolitennis:  Pyörätuolicurling  Kelkkajääkiekko  Alppihiihto  Ampumahiihto  Maastohiihto
Kesäparalympialaiset

| Järjestys | Vuosi | Kaupunki | Maa | Avajaiset | Päättäjäiset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I | 1960 | Rooma |  Italia | 18. syyskuuta | 25. syyskuuta |
| II | 1964 | Tokio |  Japani | 3. marraskuuta | 12. marraskuuta |
| III | 1968 | Tel Aviv |  Israel | 4. marraskuuta | 14. marraskuuta |
| IV | 1972 | Heidelberg |  Saksa | 2. elokuuta | 11. elokuuta |
| V | 1976 | Toronto |  Kanada | 3. elokuuta | 11. elokuuta |
| VI | 1980 | Arnhem |  Alankomaat | 21. kesäkuuta | 30. kesäkuuta |
| VII | 1984 | New York Stoke Mandeville (selkäydinvammaisten lajit) |  Yhdysvallat  Britannia   | 17. kesäkuuta 22. heinäkuuta   | 30. kesäkuuta 1. elokuuta   |
| VIII | 1988 | Soul |  Korea | 15. lokakuuta | 24. lokakuuta |
| IX | 1992 | Barcelona |  Espanja | 3. syyskuuta | 14. syyskuuta |
| X | 1996 | Atlanta |  Yhdysvallat | 16. elokuuta | 25. elokuuta |
| XI | 2000 | Sydney |  Australia | 18. lokakuuta | 29. lokakuuta |
| XII | 2004 | Ateena |  Kreikka | 17. syyskuuta | 28. syyskuuta |
| XIII | 2008 | Peking |  Kiina | 6. syyskuuta | 17. syyskuuta |
| XIV | 2012 | Lontoo |  Britannia | 29. elokuuta | 9. syyskuuta |
| XV | 2016 | Rio de Janeiro |  Brasilia | 7. syyskuuta | 18. syyskuuta |
| XVI | 2020 | Tokio |  Japani | 25. elokuuta | 6. syyskuuta |
| XVII | 2024 | Pariisi |  Ranska | 28. elokuuta | 9. syyskuuta |
| XVIII | 2028 | Los Angeles |  Yhdysvallat | 22. elokuuta | 3. syyskuuta |
Talviparalympialaiset

| Järjestys | Vuosi | Kaupunki | Maa | Avajaiset | Päättäjäiset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I | 1976 | Örnsköldsvik |  Ruotsi | 21. helmikuuta | 28. helmikuuta |
| II | 1980 | Geilo |  Norja | 1. helmikuuta | 7. helmikuuta |
| III | 1984 | Innsbruck |  Itävalta | 14. tammikuuta | 20. tammikuuta |
| IV | 1988 | Innsbruck |  Itävalta | 17. tammikuuta | 25. tammikuuta |
| V | 1992 | Albertville Tignes (ampuma- ja maastohiihto) |  Ranska   | 25. maaliskuuta   | 1. huhtikuuta   |
| VI | 1994 | Lillehammer |  Norja | 10. maaliskuuta | 19. maaliskuuta |
| VII | 1998 | Nagano |  Japani | 5. maaliskuuta | 14. maaliskuuta |
| VIII | 2002 | Salt Lake City |  Yhdysvallat | 7. maaliskuuta | 16. maaliskuuta |
| IX | 2006 | Torino |  Italia | 10. maaliskuuta | 19. maaliskuuta |
| X | 2010 | Vancouver |  Kanada | 12. maaliskuuta | 21. maaliskuuta |
| XI | 2014 | Sotši |  Venäjä | 7. maaliskuuta | 15. maaliskuuta |
| XII | 2018 | Pyeongchang |  Korea | 9. maaliskuuta | 18. maaliskuuta |
| XIII | 2022 | Peking |  Kiina | 4. maaliskuuta | 13. maaliskuuta |
| XIV | 2026 | Milano ja Cortina d’Ampezzo |  Italia | 6. maaliskuuta | 15. maaliskuuta |
Vammaluokat

Kansainvälinen paralympiakomitea on laatinut kymmenen vammaluokkaa. Urheilijat luokitellaan vamman tason mukaan vajaatoiminta. Luokitus vaihtelee lajeittain.
Vammaluokat > Luokitus > Fyysinen vajaatoiminta

Heikentynyt lihasvoima
Heikentynyt passiivinen liikealue
Raajan/raajojen puute
Jalkojen pituusero
Lyhytkasvuisuus
Hypertonia
Ataksia
Atetoosi
Vammaluokat > Luokitus > Älyllinen vamma

Special Olympics
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Suomen paralympiakomitea
| n k Paralympialaiset |
| --- | --- | --- |
| Kesäparalympialaiset |  1960  1964  1968  1972  1976  1980  1984  1988  1992  1996  2000  2004  2008  2012  2016  2020  2024  2028  |  |
| Talviparalympialaiset |  1976  1980  1984  1988  1992  1994  1998  2002  2006  2010  2014  2018  2022  2026  |  |
Luettelo Suomesta löydetyistä meteoriiteista

Suomesta on löydetty tähän mennessä 14 meteoriittia, joista kuuden on nähty putoavan. Löydetyt meteoriitit ovat olleet kivimeteoriitteja sekä yksi rautameteoriitti. Toukokuussa 2017 ulkoilija teki Suomen ensimmäisen rautameteoriittilöydön. Myöhemmin on löydetty kaksi kappaletta lisää, jotka osoittavat alueelle pudonneen rautameteoriittisateen, joita Euroopasta tunnetaan entuudestaan viisi.
Turun meteoriitti on alkuperäisestä meteoriitista tutkittavaksi lähetetty näyte. Pääosa tuhoutui Turun palossa 1827. Valkealan meteoriitti on muinainen meteoriittisade, ja kappaleita on tiedossa 3,8 kg. Ensimmäinen löytö käsitti neljä kappaletta, joiden yhteispaino on 700 grammaa.
| Meteoriitin nimi | Tyyppi | Löytövuosi tai putoamispäivämäärä | Lisätiedot | Paino |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Åbo (Abo) | kondriitti , H | < 1840 | Säilytetään Pariisissa. | noin gramma |  |
| Luotolax | akondriitti, howardiitti | 13.12.1813 |  |  |  |
| Bjurböle | kondriitti, L4/LL4 | 12.03.1899 | Suurin Suomesta löydetty meteoriitti | 328 kg |  |
| Hvittis | kondriitti, E6 | 21.10.1901 |  |  |  |
| Marjalahti | pallasiitti | 01.06.1902 |  |  |  |
| St. Michel | kondriitti, L6 | 12.07.1910 |  |  |  |
| Varpaisjärvi | kondriitti, L6 | 1913 |  |  |  |
| Metsäkylä | kondriitti, H4 | 1938 | Löydettiin malmikilpailun yhteydessä, todettiin meteoriitiksi alustavien kokeiden ja emäkallion etsinnän jälkeen, analysoitiin 1950–1960-luvuilla. |  |  |
| Valkeala | kondriitti, L6 | 1962 (ensimmäiset 4) | 12 tunnettua kappaletta, muinainen meteoriittisade | 3,8 kg |  |
| Salla | kondriitti, L6 | 1963 |  |  |  |
| Kivesvaara | hiilikondriitti, CM2 | 1968 | Tunnistettiin meteoriitiksi vasta 1980. |  |  |
| Haverö | akondriitti, ureiliitti | 02.08.1971 |  |  |  |
| Orimattila | kondriitti, H4 | 1974 |  |  |  |
| Lieksa | rauta | 30.05.2017 | Löytö, ensimmäinen rautameteoriitti, osa muinaista meteoriittisadetta | 238 g |  |
Pataljoona

Sotilasyksiköt
Armeijaryhmä / Rintama
Armeija
Armeijakunta
Divisioona
Prikaati
Rykmentti
Pataljoona/Patteristo
Komppania/Patteri
Joukkue/Jaos
Ryhmä
Partio
Taistelijapari
Pataljoona (lyhenne patl. tai sotilaskäytössä P) on joukkoyksikkö, joka käsittää useamman perusyksikön. Pataljoonan komentajana toimii rauhan aikana everstiluutnantti tai majuri, sodan aikana kapteeni tai yliluutnantti. Komentajan apuna ja sijaisena toimii pataljoonaupseeri. Kenttätykistössä, ilmatorjuntatykistössä tai merivoimiin liitetyssä rannikkotykistössä pataljoona vastaa patteristoa. Prikaatin taistelua tukeva kenttätykistörykmentti koostuu kahdesta patteristosta. Suomalaiseen sodan ajan jääkäripataljoonaan kuuluu pataljoonan komentaja, esikunta, esikunta- ja viestikomppaniaselvennä, kranaatinheitinkomppania, kolme jääkärikomppaniaa ja huoltokomppania, miesvahvuuden ollessa noin 750 sotilasta.
Rauhan ajan pataljoonia Suomessa ovat olleet muun muassa viestipataljoona maavoimissa ja meripataljoona merivoimissa. Viestipataljoonat on nykyisin korvattu esikunta- ja viestipataljoonilla.
Historia

Pataljoonaksi (ital. battaglia, taistelu, taistelumuoto) kutsuttiin alun perin 1400- ja 1500-luvuilla mitä tahansa taistelukentällä olevaa itsenäisesti toimivaa muodostelmaa, oli se sitten massiivinen 3 000 sotilaan espanjalainen neliö tai vain yksittäinen alle kahdensadan miehen komppania. 1600-luvun loppupuoliskolla eurooppalaisissa armeijoissa siirryttiin taistelukentällä yleisesti puolirykmentti-jakoon, ja pataljoona kuvasi myös tätä yksittäistä muotoa. Vähitellen nimitys puolirykmentti poistui käytöstä ja pataljoona kapeni tarkoittamaan ainoastaan tätä organisaation tasoa, joka koostui komppanioista ja oli prikaatin tai rykmentin osa.
Paskahatun paluu

| Paskahatun paluu Eppu Normaali |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1979–1990
 Julkaistu: 16. maaliskuuta 1991
 Tuottaja(t): Mikko ”Pantse” Syrjä
 Tyylilaji: suomirock punk
 Kesto: 48.54
Listasijoitukset
  1. (2 viikkoa, maaliskuu 1991) 
Eppu Normaalin muut julkaisut
| Hatullinen paskaa / Soolot 1990 | Paskahatun paluu 1991 | Studio Etana 1993 |
Paskahatun paluu on suomirockyhtye Eppu Normaalin kokoelma-albumi, joka koostuu yhtyeen singlejulkaisujen b-puolten kappaleista sekä harvinaisemmista ja ennen julkaisemattomista kappaleista. Albumi julkaistiin 16. maaliskuuta 1991, ja sen on tuottanut yhtyeen kitaristi ja pääasiallinen säveltäjä Mikko ”Pantse” Syrjä.
Kappalelista

Kivenä kengässä – 3.09 (Kitara, taivas ja tähdet -singlen B-puoli, 1985)
20 vuotta sikana – 3.25 (EppuPopedaNormaalin singlen toinen puoli, 1987)
Asustelaulu – 3.13 (Voi kuinka me sinua kaivataan -singlen B-puoli, 1985)
Urheiluhullu – 4.54 (SUL:n kokoelmalevyltä 1989, myöhemmin Tahroja paperilla -singlen 12 tuuman versiolla, 1990)
Viinaa tsat tsat tsaa – 2.43 (Afrikka, sarvikuonojen maa -singlen B-puoli, 1988)
Hihnalla – 4.30 (Sydän tyhjää lyö -singlen B-puoli, 1990)
Heinillä härkien kaukalon – 2.46 (Kokoelmalevyltä Kylmää joulua, 1978)
Pari kaunista riviä – 4.24 (Nyt reppuni jupiset riimisi rupiset -singlen B-puoli, myös Pimeyden tangon 12 tuuman versiolla, mol. 1984)
Pimeyden tango remix – 3.56 (12 tuuman versio, 1984)
Musiikillishygieeninen lausunto – 4.02 (Joka päivä ja joka ikinen yö -singlen B-puoli, 1987)
Niksulan väkeä – 3.20 (Näin kulutan aikaa -singlen B-puoli, 1988)
Puolustuksen puheenvuoro – 4.19 (Tahroja paperilla -singlen B-puoli, 1990)
Koiralla on karvoissa kirppuja – 3.00 (Vuonna '85 -singlen B-puoli, 1985)
Esko veti ison Geen – 0.55 (Pimeyden tango -singlen B-puoli, 1984)
Muusikot

Martti Syrjä – laulu
Pantse Syrjä – kitara, taustalaulu
Juha Torvinen – kitara
Mikko Saarela – basso (kappale 7)
Mikko Nevalainen – basso (kappaleet 1, 2, 3, 5, 8, 9, 10, 11, 13 ja 14)
Sami Ruusukallio – basso (kappaleet 4, 6 ja 12)
Aku Syrjä – rummut
Passio (filosofia)

Passio (< lat. patior, ”kärsiä”, ”sallia”) on filosofian käsite, joka tarkoittaa subjektin voimakasta tunnetilaa, johon voi sisältyä esimerkiksi innostusta ja intohimoa, ja joka vaatii usein toimintaa.
Stoalaisuus

Stoalaisuudessa passioilla (m.kreik. pathos, mon. pathē) tarkoitettiin tunneperäisen kärsimyksen eri muotoja. Passioita katsottiin olevan päätasolla neljä: halu, nautinto, pelko ja kärsimys.
Passiot voidaan jakaa nelikenttään, jossa kaksi passioista liittyy johonkin, jonka ihminen arvostelee hyväksi (nautinto, halu), ja kaksi johonkin, jonka ihminen arvostelee pahaksi (kärsimys, pelko). Toisaalta kaksi liittyy nykyhetkeen (nautinto, kärsimys) ja toisaalta kaksi tulevaisuuteen kohdistuvaan odotukseen (halu, pelko).