Juri Sjomin
Ura valmentajana

Sjomin ryhtyi valmentajaksi 1983 kun hänen entinen seuransa SKA-Pamir Dushanbe palkkasi Sjominin pelastamaan joukkueen putoamiselta Neuvostoliiton pääsarjasta. Sjomin onnistui tehtävässä ja hänestä tuli Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan kunniavalmentaja.
1986 Sjomin siirtyi Lokomotiv Moskovan päävalmentajaksi. Sjomin jäi Lokomotiviin peräti 18 vuoden ajaksi luotsaten joukkuetta sekä Neuvostoliiton että Venäjän sarjoissa. Sjominin ura Lokomotivissa huipentui Venäjän mestaruuteen 2002 ja 2004. Sjomin johdatti Lokomotivin voittoon myös neljästi Venäjän Cupissa. Eurokentillä parhaaksi saavutukseksi jäi kaksi välieräpaikkaa Cup-voittajien Cupissa 1998 ja 1999.
Kauden 2004 jälkeen Sjomin siirtyi Lokomotivista Venäjän maajoukkueen päävalmentajaksi. Hän ei kuitenkaan onnistunut johdattamaan Venäjää MM-kisoihin 2006 ja hän erosi tehtävistään syksyllä.
Marraskuussa 2005 Sjomin palasi Dynamo Moskovaan valmentajaksi. Menestystä ei kuitenkaan tullut ja Sjomin sai potkut marraskuussa 2006. Hän palasi seuraavana vuonna Lokomotiviin puheenjohtajan tehtäviin, mutta sai lähteä marraskuussa 2007 kehnojen tulosten vuoksi.
88
Joulukuussa 2007 Ukrainan liigassa neljäntenä majaileva FK Dynamo Kiova palkkasi Sjominin päävalmentajakseen. Sjominista tuli jo neljäs päävalmentaja kaudella 2007–08.  Huonojen tulosten vuoksi potkut olivat saaneet aiemmin Anatoli Demjanenko ja Oleh Lužnyi sekä terveydellisistä syistä oli eronnut Jožef Sabo.
Sjominin johdolla Dynamo Kiova voitti kaudella 2008/09 Ukrainan mestaruuden. UEFA Cupissa se eteni välieriin, joissa se koki tappion toiselle ukrainalaisseuralle FK Šah’tar Donetskille.
Kauden jälkeen Sjomin kertoi jättävänsä Dynamon ja palaavansa Venäjälle Lokomotiv Moskovan päävalmentajaksi.  Sjominin johdolla Lokomotiv sijoittui Venäjän liigassa kaudella 2009 neljänneksi ja 2010 viidenneksi. Kohtuullisesta menestyksestä huolimatta Lokomotiv antoi Sjominille potkut kauden 2010 jälkeen. Liigasijoituksen lisäksi seurajohto oli tyytymätön seuran putoamiseen Eurooppa-liigan karsinnoissa sveitsiläiselle kakkosdivisioonaseura FC Lausanne-Sportille.
Joulukuun lopulla 2010 Sjomin palasi puolentoista vuoden tauon jälkeen FK Dynamo Kiovan valmentajaksi kesään 2012 ulottuvalla sopimuksella.  Sjominin johdolla Dynamo ei onnistunut kukistamaan FK Šah’tar Donetskia mestaruustaistelussa, vaan jäi toiseksi sekä kaudella 2010/11 että 2011/12. Kaudella 2012/13 sama meno näytti jatkuvan. Dynamon pudottua Donetskille Ukrainan cupissa sekä hävittyä Mestarien liigan lohkovaiheen avausottelussa Paris Saint-Germainille 4-1 sai seurajohto tarpeekseen ja erotti Sjominin syyskuun lopulla 2012.
Toukokuussa 2013 Sjomin aloitti Azerbaidžanin valioliigassa pelaavan Gabalan päävalmentajana.  Sjominin johdolla Gabala sijoittui maan liigassa kolmanneksi ja cupissa toiseksi. Hän jätti tehtävänsä kauden jälkeen.  Toukokuun lopussa 2014 hänestä tuli Venäjän liigaan nousseen FK Mordovia Saranskin päävalmentaja.  Sjomin valmensi nousijajoukkueen kaudella 2014/15 liigassa kahdeksanneksi, mikä tiesi sarjapaikan säilymistä. Kauden jälkeen hän siirtyi FK Anži Mahatškalan päävalmentajaksi.  Joukkueen kausi alkoi kuitenkin erittäin heikosti ja kuusi pistettä kauden 10 ensimmäisestä ottelusta johtivat lopulta Sjominin lähtöön seurasta syyskuun lopussa 2015.
Elokuussa 2016 Sjomin palasi Lokomotiv Moskovan päävalmentajaksi. Kokenut Sjomin luotsasi Lokomotivin Venäjän Cupin loppuotteluun, jossa joukkue kukisti FK Ural Ekaterinburgin maalein 2–0. Cupin mestaruus oli Sjominin uran viides ja ensimmäinen pokaali kahdeksaan vuoteen. Kaudella 2017/18 Sjomin johdatti Lokomotivin Venäjän liigan mestaruuteen 14 vuoden tauon jälkeen. Mestaruus oli Lokomotivin seurahistorian kolmas, ja kolmas myös edelliset mestaruudet vuosina 2002 ja 2004 voittaneelle Sjominille.