stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rehovot
Historia

Rehovot perustettiin vuonna 1890. Sen nimi tarkoittaa väljyyttä ja se on viittaus ensimmäiseen Mooseksen kirjan kohtaan 26:22:
Sitten hän siirtyi sieltä pois ja kaivatti vielä uuden kaivon, eikä siitä enää syntynyt riitaa. Sen nimeksi tuli Rehobot, sillä Iisak sanoi: »Nyt Herra on antanut meille väljästi tilaa, niin että voimme levitä laajalle tässä maassa.»
Rehovotin ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Puolasta ja maa siirtokunnan perustamista varten ostettiin Rehovotin alueen maat omistaneelta vauraalta arabikauppiaalta. Maan oston rahoitti Menuhah ve-Nahalah -ryhmä ja tarkoituksena oli perustaa monia muita siirtokuntia tukeneesta Edmond de Rotchildista itsenäinen moshavah. Paikalla viljeltiin ensin rypäleitä ja manteleita, mutta 1900-luvun alussa siirryttiin sitrushedelmiin. Vuonna 1914 sen asukasluku oli 955 ja uusia muuttajia oli tullut esimerkiksi Jemenistä.
Rehovot alkoi kasvaa nopeasti ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Siitä tuli hallinnollisesti kylä vuonna 1922 ja Jewish Agency siirsi maatalouden tutkimusasemansa kylään vuonna 1932. Asemasta tuli myöhemmin Heprealaisen yliopiston maataloudenlaitos. Chaim Weizmann perusti puolestaan kaupunkiin nykyisen Weizmannin tiedeinstituutin edeltäjän vuonna 1934. Sitrukset olivat pitkään pääasiallinen tulojen lähde, mutta niiden perässä alkoi lopulta tulla myös teollisuutta, joka liittyi usein sitrusten jalostamiseen. Vuonna 1948 kaupungin asukasluku oli noin 9 000 ja vuonna 1953 23 000. Teollisuuden merkitys korostui sittemmin etenkin Ashdodin sataman avaamisen jälkeen.
Väestö

Rehovotin asukasluku vuoden 2018 lopussa oli 141 579.
Rehovotin teollisuus on monimuotoistunut, mutta se on edelleen yksi Israelin sitrushedelmien pakkauksen keskuksista. Kaupungissa on myös kemikaaliteollisuutta, sekä eri tiede- ja tutkimuslaitoksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rehovot Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (hepreaksi)
| n k  Israelin hallintoalueet ja kaupungit |
| --- | --- |
Jerusalem:  Jerusalem  Bet Shemesh 
Pohjoinen:  Afula  Akko  Beit She’an  Karmiel  Kirjat Shmona  Ma'alot-Tarshiha  Migdal HaEmek  Nahariya  Nasaret  Nof HaGalil  Sakhnin  Shaghur  Shefa-Amr  Tamra  Tiberias  Safed 
Haifa:  Baqa-Jatt  Hadera  Haifa  Or Aqiva  Kirjat Ata  Kirjat Bialik  Kirjat Motzkin  Kirjat Yam  Tirat Carmel  Umm al-Fahm 
Keski-Israel:  Hod HaSharon  Kfar Saba  Lod  Modi'in-Maccabim-Re'ut  Ness Ziona  Netanya  Petah Tikva  Qalansuwa  Ra'annana  Ramla  Rehovot  Rishon LeZion  Rosh HaAyin  Al-Tayyiba  Tira  Yavne  Yehud-Monosson 
Tel Aviv:  Tel Aviv  Bat Yam  Bnei Brak  Givatayim  Herzliyya  Holon  Kirjat Ono  Or Yehuda  Ramat Gan  Ramat HaSharon 
Eteläinen:  Arad  Ashdod  Askalon  Beersheba  Dimona  Eilat  Kirjat Gat  Kirjat Malakhi  Netivot  Ofakim  Rahat  Sderot 
Juudea ja Samaria:  Ariel  Betar Illit  Ma’ale Adumim  Modi’in Illit 
Näkymä Rehovotiin vuonna 1893.
Kirjat Ono

| Kirjat Ono |
| --- | --- |
 Näkymä Kirjat Onon kaupunkiin.
 vaakuna
 Kirjat Ono
 Koordinaatit: 32°3′49″N, 34°51′19″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Tel Aviv
Väkiluku (2018):  39 986
 
 www.kiryatono.muni.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirjat Ono (hepr. ‏קריית אונו‎) on kaupunki Israelissa Tel Avivin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1939 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 39 986.
Maantiede

Kirjat Ono sijaitsee Israelin keskiosassa. Noin kahdeksan kilometriä Kirjat Onosta länteen sijaitsee Tel Avivin kaupunki.
Historia

Kirjat Ono perustettiin vuonna 1939 ja se tunnettiin alun perin nimellä Kefar Ono. Ono on historiallinen kaupunki, joka sijaitsi mahdollisesti muutaman kilometrin päässä nykyisestä kaupungista etelään. Sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia eri Euroopan maista, sekä paikallisia beduiineja. Paikalle alettiin myöhemmin asuttaa maahan laittomasti saapuneita juutalaisia siirtolaisia. Hallinnollisesti Kirjat Onosta tuli oma kaupunkinsa vuonna 1992.
Väestö

Kirjat Onon asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 39 986. Vuonna 1948 paikan asukasluku oli 377, vuonna 1951 6 530, vuonna 1969 14 200 ja vuonna 2002 23 900.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirjat Ono Wikimedia Commonsissa
| n k  Israelin hallintoalueet ja kaupungit |
| --- | --- |
Jerusalem:  Jerusalem  Bet Shemesh 
Pohjoinen:  Afula  Akko  Beit She’an  Karmiel  Kirjat Shmona  Ma'alot-Tarshiha  Migdal HaEmek  Nahariya  Nasaret  Nof HaGalil  Sakhnin  Shaghur  Shefa-Amr  Tamra  Tiberias  Safed 
Haifa:  Baqa-Jatt  Hadera  Haifa  Or Aqiva  Kirjat Ata  Kirjat Bialik  Kirjat Motzkin  Kirjat Yam  Tirat Carmel  Umm al-Fahm 
Keski-Israel:  Hod HaSharon  Kfar Saba  Lod  Modi'in-Maccabim-Re'ut  Ness Ziona  Netanya  Petah Tikva  Qalansuwa  Ra'annana  Ramla  Rehovot  Rishon LeZion  Rosh HaAyin  Al-Tayyiba  Tira  Yavne  Yehud-Monosson 
Tel Aviv:  Tel Aviv  Bat Yam  Bnei Brak  Givatayim  Herzliyya  Holon  Kirjat Ono  Or Yehuda  Ramat Gan  Ramat HaSharon 
Eteläinen:  Arad  Ashdod  Askalon  Beersheba  Dimona  Eilat  Kirjat Gat  Kirjat Malakhi  Netivot  Ofakim  Rahat  Sderot 
Juudea ja Samaria:  Ariel  Betar Illit  Ma’ale Adumim  Modi’in Illit 
Taloja Kirjat Onossa vuoden 1945 paikkeilla.
Lorkaseriini

| --- | --- |


Lorkaseriini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(5R)-7-kloori-5-metyyli-2,3,4,5-tetrahydro-1H-3-bentsatsepiini
Tunnisteet
CAS-numero: 616202-92-7
ATC-koodi: A08AA11
PubChem CID: 11658860
DrugBank: DB04871
Kemialliset tiedot
Kaava: C11H14ClN
Moolimassa: 195.69 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: Ei määritetty 
Proteiinisitoutuminen: 70% 
Metabolia: Hepaattinen, laaja 
Puoliintumisaika: 11 tuntia 
Ekskreetio: renaalinen 92,3%  fekaalinen 2,2%
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Lorkaseriini (kauppanimi Belviq. koodinimi APD-356) oli Arena Pharmaceuticalsin kehittämä laihdutuslääke. Se vähentää ruokahalua aktivoimalla 5-HT2C-serotoniinireseptoria aivojen hypotalamuksessa, jonka tiedetään hallitsevan ruokahalua. Se hyväksyttiin markkinoille vuonna 2012, ja vuonna 2020 se vedettiin pois myynnistä Yhdysvalloissa, koska lääkkeen käyttäjillä havaittiin kohonnut syöpäriski.
Aineenvaihdunta

Lorkaseriinilla on laaja hepaattinen aineenvaihdunta, joka tuottaa inaktiivisia yhdisteitä. Lorkaseriinisulfamaatti (M1) on tärkein plasmassa kiertävä metaboliitti ja N-karbamoyyliglukuronidi lorkaseriini (M5) on virtsan päämetaboliitti. Muita vähäisiä metaboliitteja, jotka molemmat erittyvät virtsaan, ovat glukuronidi- tai sulfaattikonjugaatteja.
Affiniteetit

| Reseptori | EC50 [nM] | Ki[nM] |
| --- | --- | --- |
| 5-HT2C | 39 | 13 |
| 5-HT2B | 2380 | 147 |
| 5-HT2A | 553 | 92 |
Dimona

| Dimona (דִּימוֹנָה) |
| --- | --- |
 Dimona ilmakuvassa.
 Logo
 Dimona
 Koordinaatit: 31°04′N, 35°04′E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Eteläinen
Perustettu:  1955
Väkiluku (2017):  33 666
 
 www.dimona.muni.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dimona (hepr. ‏דימונה‎) on kaupunki Negevin autiomaassa Israeln Eteläisellä hallintoalueella. Dimona perustettiin Dead Sea Works -tehtaan työntekijöille vuonna 1955. Kaupungin lähellä sijaitsee Negevin ydintutkimuskeskus. Vuoden 2017 lopussa Dimonan asukasluku oli 33 666.
Maantiede

Dimona sijaitsee Negevin autiomaan kukkuloilla noin 35 kilometriä Beerseban kaupungista kaakkoon. Kuolleenmeren rannikolle on suurin piirtein saman pituinen matka. Alue sijaitsee noin 600 metriä merenpinnan yläpuolella, minkä takia ilmasto etenkin läheiseen matalampaan Kuolleeseenmereen verrattuna on viileämpi.
Historia

Dimona mainitaan jo Vanhan testamentin Joosuan kirjassa kohdassa 15:22. Sitä käsitellään osana Juudan heimon alueita. Muinaisella Dimonalla ei kuitenkaan ole varmaa yhteyttä nykyiseen kaupunkiin. Nykyinen Dimona perustettiin vuonna 1955 Dead Sea Works -tehtaan työntekijöiden asuntoina. Myöhemmin paikalle asutettiin myös Oronin fosfaattikaivoksen työntekijöitä. Vuonna 1959 Dimonan asukasluku oli 3 500 ja se sai oman kuntansa aseman vuonna 1969. Vuonna 2018 uutisoitiin valtion sijoituksista Dimonaan, joilla tähdättiin kaupungin asukasluvun kolminkertaistamiseen kymmenen vuoden aikavälillä.
Talous

Perinteisesti tärkeitä teollisuuden aloja Dimonassa ovat olleet kemikaali- ja tekstiiliteollisuus. Esimerkiksi Dead Sea Works on kuitenkin siirtynyt sittemmin Aradiin ja myös monet tekstiilivalmistajat ovat lähteneet kaupungista. Valtion tuella kaupunkiin on kuitenkin houkuteltu uusia teollisuuslaitoksia. Osa paikallisista käy töissä läheisessä Negevin ydintutkimuskeskuksessa. Ydintutkimuskeskus valmistui vuonna 1959 ja siellä valmistettiin materiaaleja Israelin ydinaseohjelmaa varten. Dimonasta on rautatieyhteys Beersebaan.
Väestö

Dimonan asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 33 666. Vuonna 1968 suurin osa Dimonan asukkaista oli lähtöisin Pohjois-Afrikasta. Sittemmin muuttajia on tullut myös entisen Neuvostoliiton alueelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dimona Wikimedia Commonsissa
| n k  Israelin hallintoalueet ja kaupungit |
| --- | --- |
Jerusalem:  Jerusalem  Bet Shemesh 
Pohjoinen:  Afula  Akko  Beit She’an  Karmiel  Kirjat Shmona  Ma'alot-Tarshiha  Migdal HaEmek  Nahariya  Nasaret  Nof HaGalil  Sakhnin  Shaghur  Shefa-Amr  Tamra  Tiberias  Safed 
Haifa:  Baqa-Jatt  Hadera  Haifa  Or Aqiva  Kirjat Ata  Kirjat Bialik  Kirjat Motzkin  Kirjat Yam  Tirat Carmel  Umm al-Fahm 
Keski-Israel:  Hod HaSharon  Kfar Saba  Lod  Modi'in-Maccabim-Re'ut  Ness Ziona  Netanya  Petah Tikva  Qalansuwa  Ra'annana  Ramla  Rehovot  Rishon LeZion  Rosh HaAyin  Al-Tayyiba  Tira  Yavne  Yehud-Monosson 
Tel Aviv:  Tel Aviv  Bat Yam  Bnei Brak  Givatayim  Herzliyya  Holon  Kirjat Ono  Or Yehuda  Ramat Gan  Ramat HaSharon 
Eteläinen:  Arad  Ashdod  Askalon  Beersheba  Dimona  Eilat  Kirjat Gat  Kirjat Malakhi  Netivot  Ofakim  Rahat  Sderot 
Juudea ja Samaria:  Ariel  Betar Illit  Ma’ale Adumim  Modi’in Illit 
Asuntoja Dimonassa.
Rosh HaAyin

| Rosh HaAyin |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 vaakuna
 Rosh HaAyin
 Koordinaatit: 32°5′44″N, 34°57′8″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Keski-Israel
Väkiluku (2018):  56 344
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rosh HaAyin (hepr. ‏ראש העין‎, Roš ha-Ayin) on kaupunki Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 56 344.
Maantiede

Rosh HaAyin sijaitsee Israelin rannikkotasangon alueella noin viisi kilometriä Petah Tikvan kaupungista itään. Nimi Rosh HaAyin viittaa vapaasti käännettynä lähteen päähän, mikä taas on puolestaan viittaus lähellä virtaavaan Yarkonjokeen. Alueen lähteillä on suuri merkitys koko Israelin vesihuollon kannalta.
Historia

Nykyisen kaupungin alue on tunnettu historiallisesti useilla eri nimillä. Hepreaksi paikan nimi oli Aphkek ja kreikaksi Pegai (πηγαί). Pronssikauden keskivaiheilta lähtien paikka oli tärkeä pysähdyspaikka Via Maris -kauppareitin varrella, joka yhdisti Egyptin Mesopotamiaan. Paikan lähistöllä on historiallisesti sijainnut myös useita eri tahojen puolustusvarustuksia.
Toisen maailmansodan aikana Palestiinaa mandaattialueenaan hallinneet britit rakensivat paikalle suuren sotilasleirin. Britit olivat rakennuttaneet alueelle myös useita pumppuasemia Jerusalemin vesihuoltoa varten. Sittemmin Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä Israelin asevoimien joukot valtasivat paikan heinäkuussa 1948. Entinen brittien sotilasleiri muutettiin juutalaisten siirtolaisten käyttöön vuonna 1950. Aluksi siirtolaisia tuli etenkin Jemenistä. Vuonna 1951 paikasta tehtiin vakituinen asuinalue ja oma kuntansa vuonna 1953. Kaupungin aseman paikka sai vuonna 1994.
Väestö

Rosh HaAyinin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 56 344. Vastaava lukema oli 5 880 vuonna 1950, 11 600  vuonna 1970 ja 35 200 vuonna 2002.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rosh HaAyin Wikimedia Commonsissa
| n k  Israelin hallintoalueet ja kaupungit |
| --- | --- |
Jerusalem:  Jerusalem  Bet Shemesh 
Pohjoinen:  Afula  Akko  Beit She’an  Karmiel  Kirjat Shmona  Ma'alot-Tarshiha  Migdal HaEmek  Nahariya  Nasaret  Nof HaGalil  Sakhnin  Shaghur  Shefa-Amr  Tamra  Tiberias  Safed 
Haifa:  Baqa-Jatt  Hadera  Haifa  Or Aqiva  Kirjat Ata  Kirjat Bialik  Kirjat Motzkin  Kirjat Yam  Tirat Carmel  Umm al-Fahm 
Keski-Israel:  Hod HaSharon  Kfar Saba  Lod  Modi'in-Maccabim-Re'ut  Ness Ziona  Netanya  Petah Tikva  Qalansuwa  Ra'annana  Ramla  Rehovot  Rishon LeZion  Rosh HaAyin  Al-Tayyiba  Tira  Yavne  Yehud-Monosson 
Tel Aviv:  Tel Aviv  Bat Yam  Bnei Brak  Givatayim  Herzliyya  Holon  Kirjat Ono  Or Yehuda  Ramat Gan  Ramat HaSharon 
Eteläinen:  Arad  Ashdod  Askalon  Beersheba  Dimona  Eilat  Kirjat Gat  Kirjat Malakhi  Netivot  Ofakim  Rahat  Sderot 
Juudea ja Samaria:  Ariel  Betar Illit  Ma’ale Adumim  Modi’in Illit 
Kaupunki ilmakuvassa.
Jemenin juutalaisia Rosh HaAyinissa vuonna 1950.
Maksimilian I (Meksiko)

| Maksimilian I |
| --- | --- |
 Maksimilian I noin vuonna 1864.
Meksikon keisari
Valtakausi:  10. kesäkuuta 1864 – 19. kesäkuuta 1867
Edeltäjä:  Benito Juárez (Meksikon presidenttinä)
Seuraaja:  Benito Juárez (Meksikon presidenttinä)

Syntynyt:  6. heinäkuuta 1832 Wien, Itävallan keisarikunta
Kuollut:  19. kesäkuuta 1867 (34 vuotta) Querétaro, Meksikon keisarikunta
Hautapaikka:  Keisarillinen krypta, Wien, Itävalta
Puoliso:  Belgian prinsessa Charlotte  (vih. 1857)
Koko nimi:  Ferdinand Maximilian Josef
Suku:  Habsburg
Isä:  Frans Kaarle
Äiti:  Sophie
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Maksimilian I (Ferdinand Maximilian Josef Maria von Habsburg-Lothringen; 6. heinäkuuta 1832 Wien – 19. kesäkuuta 1867 Queretaro) oli itävaltalainen arkkiherttuan arvoinen aatelinen, Itävallan laivaston upseeri ja Lombardia-Venetsian kuvernööri. Hän oli Itävallan keisarin Frans Joosefin nuorempi veli. Hänestä tuli vuosina 1864–1867 myös lyhyeksi aikaa Meksikon keisari Ranskan keisarikunnan tuella. Ranskalaisten tuki kuitenkin päättyi, ja hän kuoli tasavaltalaisten teloittamana oltuaan useita kuukausia tukijoidensa kanssa näiden piirittämänä.
Elämäkerta

Ferdinand Maximilian Josef Maria von Habsburg-Lothringen syntyi Schönbrunnin palatsissa Wienissä 6. heinäkuuta 1832. Hän oli arkkiherttua Frans Kaarlen poika ja tulevan keisari Frans Joosef I:n nuorempi veli.
Nuoruudessaan Ferdinand Maximilian Josef oli kiinnostunut taiteista ja tieteistä, ja jälkimmäisestä häntä kiinnosti erityisesti kasvitiede. Hän sai meriupseerin koulutuksen ja nousi arvoasteikossa nopeasti aina lippueamiraaliksi asti. Vuonna 1854 hänestä tuli laivaston komentaja.
Laivaston komentajana Ferdinand Maximilian Josef perusti Triesten laivastoaseman ja hän oli Wilhelm von Tegetthoffin oppi-isä. Hän osallistui Itävallan laivastovierailuun Brasilian keisarikuntaan.
Komentajuutensa lisäksi Ferdinand Maximilian Josefista tuli helmikuussa 1857 Lombardia-Venetsian kuvernööri. Hän vetäytyi Triesteen Italian toisen itsenäisyyssodan alkaessa 1859 ja rakennutti sinne Miramaren linnan, missä hän harjoitti tieteitä ja taiteita. Häntä lähestyivät samana vuonna meksikolaiset emigrantit, jotka pyysivät häntä Meksikon hallitsijaksi. Hän ei suostunut vaan lähti sen sijaan 10. marraskuuta 1859 Brasiliaan kasvitieteelliselle tutkimusretkelle.
Vuoteen 1863 mennessä Ranskan keisari Napoleon III:n lisääntyvä painostus ja ranskalaisjoukkojen onnistunut Méxicon kaupungin valloitus saivat aikaan sen, että Ferdinand Maximilian Josef suostui lopulta ottamaan Meksikon kruunun vastaan. Hän nousi 14. huhtikuuta 1864 Triestessä vaimonsa Belgian prinsessa Charlotten kanssa SMS Novaran kyytiin. Novara saapui Veracruzin satamaan 28. toukokuuta 1864, ja Ferdinand Maximilian Josef kruunattiin Meksikon keisariksi 10. kesäkuuta.
Elämäkerta > Keisarina

Vietettyään joitakin päiviä palatsissa Méxicon keskustassa keisaripari päätti siirtyä asumaan Chapultepecin palatsiin kaupungin laidalle.
Keisari Maksimilian pyrki hallitsemaan Meksikoa vapaamielisesti. Hän määräsi hallitsijana uudistuksia muun muassa kulku- ja opetuslaitoksiin. Edeltäjänsä Benito Juárezin tavoin hän suosi hallitsevan luokan sijasta maanviljelijöitä eikä suostunut palauttamaan katoliselle kirkolle sen maaomistuksia, mikä ärsytti kirkkoa huomattavasti. Maahan saavuttuaan Kirkkovaltion nuntius Pietro Meglio vaati ehdottomasti maareformin purkamista.
Eräs Maksimilianin erityisistä kiinnostuksen kohteista oli diplomaattisuhteiden solmiminen ja ylläpitäminen Brasilian kanssa. Brasilian keisari Pedro II oli hänen serkkunsa, ja Brasilia ja Meksiko olivat tasavaltojen keskellä Amerikan mantereen ainoat monarkiat. Maksimilian nimitti 9. elokuuta Ranskassa asuvan meksikolaisen emigrantin Pedro Escandónin Meksikon Brasilian-suurlähettilääksi. Hän yritti myös saada nuoremman veljensä Ludvig Viktorin avioitumaan Pedro II:n tyttären Isabellan kanssa, jolloin kahden keisarikunnan välille olisi muodostunut vahva yhteys, mutta Ludvig Viktor ei suostunut.
Kevääseen 1865 mennessä ranskalaisjoukot olivat miltei ajaneet Benito Juárezin joukot Meksikosta. Tuolloin kuitenkin Yhdysvaltain sisällissota päättyi, ja Yhdysvallat pystyi jälleen ylläpitämään Monroen oppia. Yhdysvallat vaatikin Ranskaa vetämään joukkonsa Meksikosta opin vastaisena toimintana. Keisarinna Charlotte yritti turhaan saada apua Napoleon III:lta ja paavi Pius IX:ltä. Maksimilian itse puolestaan houkutteli Yhdysvaltain sisällissodan konfederaation veteraaneja Meksikoon nimittämällä sen entisen laivaston upseerin Matthew Fontaine Mauryn siirtolaisuusasiamiehekseen. Samaan aikaan myös Brasilia pyrki saamaan veteraanit muuttamaan maahansa.
Vuoteen 1866 mennessä oli selvää, ettei Maksimilian voisi pysyä vallassa. Napoleon III pyysi häntä luopumaan vallasta, minkä hän aluksi aikoikin tehdä, mutta Charlottan vaikutuksesta yritti sittenkin pysyä keisarina. Ranskalaiset sotajoukot vetäytyivät Meksikosta maaliskuussa 1867, ja Benito Juárez valloitti pian uudelleen Méxicon kaupungin. Maksimilian nimitettiin Meksikon keisarillisen armeijan ylipäälliköksi, ja hänen johtama armeija oli useita kuukausia piiritettynä Querétarossa. Pakoyrityksen suunnittelun jälkeen hänet vangittiin 15. toukokuuta 1867 ja tuomittiin kenttäoikeudessa kuolemaan. Hänet ja hänen kaksi kenraaliaan, Miguel Miramón ja Tomás Mejía Camacho, teloitettiin ampumalla 19. kesäkuuta 1867 kukkulalla lähellä Querétaroa. Useat eurooppalaiset merkkihenkilöt, kuten Victor Hugo ja Giuseppe Garibaldi, ja kuninkaalliset olivat turhaan vedonneet Juáreziin, jotta tämä olisi jättänyt Maksimilianin henkiin.
Kuoleman jälkeen

Maksimilianin ruumis tuotiin Meksikosta Wilhelm von Tegetthoffin komentaman SMS Novaran kyydissä Triesteen, jonne se saapui 16. tammikuuta 1868. Triestestä se kuljetettiin Wieniin, missä hänet 20. tammikuuta 1868 haudattiin suvun kryptaan.
Charlotta joutui Maksimilianin kuoleman jälkeen mielenhäiriöön. Hän sai väkivaltaisia kohtauksia, ja hänen vanhempiensa oli ajoittain suljettava hänet pehmustettuun huoneeseen. Ajoittain hän saattoi väittää, ettei Maksimilian ollut itse asiassa kuollut vaan asui Lontoossa.
Ranskalainen taidemaalari Édouard Manet teki Maksimilianin viimeisistä hetkistä tunnetun maalauksen Keisari Maksimilianin teloitus.
Vuonna 1865 vesille laskettu Itävallan laivaston alus SMS Erzherzog Ferdinand Max nimettiin Maksimilianin mukaan.
Kunnianosoituksia > Meksikolaiset

Meksikon kotkan keisarillinen ritarikunta (Meksiko, 1865, perustaja)
Guadalupen keisarillinen ritarikunta (Meksiko, 1864, suurmestari)
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaiset

Kultaisen taljan ritarikunta (Itävalta-Unkari)
Pyhän Tapanin ritarikunta (Itavalta-Unkari)
Pyhän Andreaksen ritarikunta (Venäjän keisarikunta)
Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta (Venäjän keisarikunta)
Valkoisen kotkan ritarikunta (Venäjän keisarikunta)
Pyhän Annan ritarikunta (Venäjän keisarikunta)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta (Venäjän keisarikunta)
Kunnialegioona (Ranskan toinen keisarikunta)
Etelän Ristin ritarikunta (Brasilian keisarikunta)
Punaisen kotkan ritarikunta (Preussin kuningaskunta)
Mustan kotkan ritarikunta (Preussin kuningaskunta)
Pyhän Hubertin ritarikunta (Baijerin kuningaskunta)
Tuoksuruutakruunun ritarikunta (Saksin kuningaskunta)
Pyhän Yrjön ritarikunta (Hannoverin kuningaskunta)
Alankomaiden leijonan ritarikunta (Alankomaat)
Pyhän Januariuksen ritarikunta (Sisilia)
Pyhän Ferdinandin ja ansion ritarikunta (Sisilia)
Tornin ja miekan sotilaallinen ritarikunta (Portugalin kuningaskunta)
Leopoldin ritarikunta (Belgia)
Vapahtajan ritarikunta (Kreikan kuningaskunta)
Uskollisuuden ritarikunta (Badenin suurherttuakunta)
Paavi Pius IX:n ritarikunta (Kirkkovaltio)
Ludwig-ritarikunta (Hessenin suurherttuakunta)
Pyhän Joosefin ritarikunta (Toscanan suurherttuakunta)
Lähde:
Kirjallisuutta

De Kératry, Émile: The Rise and Fall of the Emperor Maximilian.  Sampson Low, Son, and Marston, 1868.  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maksimilian I (Meksiko) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  International Plant Names Index  CiNii 
Taiteenala:  FID  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  RISM  IdRef 
Joseph Karl Stielerin muotokuva nuoresta Ferdinand Maximilian Josefista vuodelta 1838.
Édouard Manet, Keisari Maksimilianin teloitus, 1868.
Teuvo, maanteiden kuningas

| ”Teuvo, maanteiden kuningas” Leevi and the Leavings |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Häntä koipien välissä
 B-puoli: ”Pimeä tie, mukavaa matkaa”  ”Rin Tin Tin”
 Julkaistu: 1988
 Tekijä(t): säv., san., sov. Gösta Sundqvist
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 04.11
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
 Levymerkki: Pyramid
Leevi and the Leavingsin muut singlet
| ”Rin Tin Tin” 1988 | ”Teuvo, maanteiden kuningas” 1988 | ”Sopivasti lihava” 1988 |
Teuvo, maanteiden kuningas on Leevi and the Leavings -yhtyeen kappale vuodelta 1988. Kappale julkaistiin yhtyeen albumilla Häntä koipien välissä, ja se ilmestyi myös singlenä. Kappaleesta tuli albumin suurin hitti, ja sen ansiosta levyä myytiin yli 50 000 kappaletta. ”Teuvo, maanteiden kuningas” on samalla yhtyeen tunnetuimpia kappaleita.
Yhtyeen johtohahmon Gösta Sundqvistin säveltämä, sanoittama ja sovittama ”Teuvo, maanteiden kuningas” kertoo Teuvo-nimisestä miehestä, jonka haaveissa on rallikuninkuus. Tarina on kuitenkin yhteensopimaton kappaleen nimen kanssa, sillä Teuvon ajotaidot eivät ole kuningas-arvonimen veroiset: Teuvo ajaa kotikylän kadulla katolleen ja törmää myöhemmin moottoritiellä rekkaan. Sundqvist kertoi, että kappaleen synnytti hänen halveksuntansa Suomessa harrastettavaa kaahailua ja ”huviajelua” kohtaan.