stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hanna Frosterus-Segerstråle
Kirjalliset julkaisut

Annan kesä: 8 vesimaalausta lastenkamariin. Werner Söderström, 1895
Annas sommar: 8 akvareller för barnkammaren. 8 vesimaalausta lastenkamariin. (Näköisp.) Suomen nuorisokirjallisuuden instituutti, 1987
Annis barn: berättelse för gossar och flickor. Hökerberg, 1932
Bertas val. Ev. luth. Söndagsskoleföreningen i Finland, 1902 (Berättelser för barn)
Farmor. Ev. luth. Söndagsskoleföreningen i Finland, 1902 (Berättelser för barn)
Hemvärld och skollif, skildrade för de unga. Lars Hökerberg, 1902
Hos Skomarfar. Ev. luth. Söndagsskoleföreningen i Finland, 1902 (Berättelser för barn)
Klöfverbladet på Gammelgård berättelser för barn. Lars Hökerberg, 1897
Kärlekens väg: berättelser. Evangeliska Fosterlandsstiftelsen, 1907
Lilla ordet. Ev. luth. Söndagsskoleföreningen i Finland, 1902 (Berättelser för barn)
Silvertornet jämte andra sagor och berättelser av Hanna Frosterus-Segerstråle. Svensk läraretidning, 1931
Stugornas vän berättelser: Första samlingen. Evangeliska Fosterlandsstiftelsen, 1902
Stugornas vän berättelser: Andra samlingen. Evangeliska Fosterlandsstiftelsen, 1905
Stugornas vän berättelser för barn: Tredje samlingen. Evangeliska Fosterlandsstiftelsen, 1907
Stugornas vän berättelser för barn: Fjärde samlingen. Evangeliska Fosterlandsstiftelsen, 1909
Stugornas vän: Femte samlingen. Evangeliska Fosterlandsstiftelsen, 1912
Säd i god jord. Ev. luth. Söndagsskoleföreningen i Finland, 1902 (Berättelser för barn)
Söndagens berättelser. Finska Missionssällskapet, 1935
Tuvan ystävä kertomuksia 1 osa. Kirkollinen kirja- ja paperikauppa, 1904
Tuvan ystävä kertomuksia 2 osa. Kirkollinen kirja- ja paperikauppa, 1904
Änglavakt. Ev. luth. Söndagsskoleföreningen i Finland, 1902 (Berättelser för barn)
Kirjallisuutta

Lilius, Elisabeth: Hanna Frosterus-Segerstråle. Hämeenlinnan taidemuseo, 2002.
Schoultz, Solveig von: Hanna: Äidin muotokuva.  ((Porträtt av Hanna, 1978.) Suomentanut Kyllikki Villa)  Helsinki:  WSOY, 1980.  ISBN 951-0-09348-3.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hanna Frosterus-Segerstråle Wikimedia Commonsissa
Frosterus-Segerstråle, Hanna Kirjasampo. Viitattu 5.3.2019.
Hanna Frosterus Segerstråle, (1867–1946) artnet. Viitattu 5.3.2019.
Herb Brooks Arena

| Herb Brooks Arena |
| --- | --- |
 Areena sisältäpäin.
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Lake Placid, New York,  Yhdysvallat
Koordinaatit:  44°17′00″N, 73°59′08″W
Rakennustyöt aloitettu:  22. elokuuta 1931
Avattu:  16. tammikuuta 1932
Kenttä:  jää
Arkkitehti:  Distin & Wilson
Aiemmat nimet:  Olympic Center (1931–2005)
Katsojakapasiteetti
 7700 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Herb Brooks Arena (vuoteen 2005 asti Olympic Center) on Lake Placidissa, Yhdysvalloissa sijaitseva monitoimiareena.
Areena rakennettiin Lake Placidin vuoden 1932 talviolympialaisia varten. Kyseisissä olympiakisoissa areenalla järjestettiin taitoluistelu kokonaisuudessaan ja puolet jääkiekko-otteluista. Vuoden 1980 talviolympialaisissa areena isännöi lukuisia olympiatapahtumia, joista kuuluisimpana jääkiekon loppuottelu Yhdysvallat–Neuvostoliitto. Kyseinen ottelu, joka tunnetaan nimellä Miracle on Ice, päättyi Yhdysvaltojen 4–3-voittoon, ja samalla päättyi Neuvostoliiton neljän peräkkäisen jääkiekon olympiavoiton putki.
Miracle on Icen 25-vuotispäivän kunniaksi areena nimettiin uudelleen vuonna 2005 Herb Brooks Arenaksi joukkueen kultaan valmentaneen Herbert Brooksin kunniaksi.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Honkalampi-keskus

Honkalampi-keskus on Pohjois-Karjalan sairaanhoito- ja sosiaalipalvelujen kuntayhtymän (Pkssk) sosiaalipalvelujen, erityisesti kehitysvammaisten palvelujen osaamiskeskus. Keskus syntyi Honkalammen keskuslaitoksen nimellä 1969. Kun kehitysvammaisten laitoshoidon osuus on vähentynyt, on keskuksen toiminta laaja-alaistunut. Henkilökuntaa on 211 (vuonna 2010).[lähde? ]
Keskuksen päätoiminnot ovat Liperin Ylämyllyn lähellä Honkalammella. Koko Pohjois-Karjalassa asuu noin 1 500 kehitysvammaista, joista tuhatkunta saa vuosittain keskuksen palveluja. Honkalampi-keskuksen laitososastolla Honkalammella on 89 asiakaspaikkaa, joista seitsemänkymmentä on tarkoitettu pitkäaikaishoidossa oleville.
Honkalampi-keskuksen koulussa (entinen harjaantumiskoulu) on noin 35 oppilasta.[lähde? ]
Hemosyaniini

Hemosyaniini-proteiinin rakenne
Hemosyaniini on kuparipitoinen happea sitova proteiini. Siinä kaksi kupariatomia voi sitoa yhden happi (O2) molekyylin. Hemosyaniini molekyyli on väriltään sininen ollessaan sitonut O2-molekyylin ja väritön vapautettuaan sen. Hemosyaniini kuljettaa happea selkärangattomien, kuten nilviäisten, äyriäisten ja pääjalkaisten veressä, hemoglobiinin asemesta.
Molekyylin rakenne

UV-Spektroskopiassa Hemosyaniini osoittaa voimakasta absorbanssia 350 nm ja 580 nm aallonpituudella. IR-Spektroskopiassa happisidos (O-O) näkyy 755 cm-1 aallonpituudella.
Hemosyaniini hapenkuljettajana

Hemosyaniini (1500 kDa) on paljon suurikokoisempi molekyyli kuin hemoglobiini (68 kDa) joten siksi se kulkeekin vapaasti nilviäisten veriplasmassa eikä ole sitoutunut soluihin kuten hemoglobiini punaisiin verisoluihin
Lääkinnällinen käyttö

Vuonna 2006 julkaistiin tutkimus, jossa Concholepas concholepas merikorva-lajin verestä eristetty hemosyaniini oli tehokas eturauhassyöpää ja virtsarakonsyöpää vastaan
hapen sitoutuminen
Herb Kent

Herb Kent (5. lokakuuta 1928 – 22. lokakuuta 2016) oli afroamerikkalainen radio-DJ, joka toimi uransa aikana useilla Chicagon alueen radioasemilla.
Radiouransa Kent aloitti jo high schoolissa ollessaan isännöimällä klassista musiikkia lähettävää ohjelmaa WBEZ-asemalla. 1940-luvun lopulla hän soitti levyjä garylaisella WGRY-asemalla ja esiintyi radiokuunnelmissa WMAQ:lla Chicagossa. Hän myös rakensi lavasteita ja esiintyi paikallisessa teatterissa. Vuonna 1952 siirtyi Chicagon suurimmalle mustalle yleisölle suunnatulle asemalle WGES:lle ja sieltä edelleen WBEE:lle vuonna 1955. Seuraavat kaksi vuotta Kent oli WJOB- ja WHFC-asemilla, kunnes vuonna 1962 hän siirtyi WVON:lle, jolla oli kahdeksan vuoden ajan. Sinä aikana hän sai merkittävän kuulijakunnan Chicagon afroamerikkalaisen väestön keskuudesta. Kent osallistui myös aktiivisesti kansalaisoikeusliikkeen toimintaan.
Myöhemmin Kent oli WVAZ-FM -asemalla, jolta hänen lähetyksensä olivat kuultavissa lauantaisin ja sunnuntaisin.
Herb Kent nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1995. Seuraavana vuonna Chicagossa nimettiin katu hänen mukaansa.
Aiheesta muualla

roctober.com: Herb Kentin haastattelu (englanniksi)
Hermann Hoffmann

Block
Hermann Hoffmann (1856 Hildesheim – 21. syyskuuta 1926 Berliini) oli saksalainen kirjainmuotoilija. Hoffmann sai kirjanpainajan koulutuksen Gerstenbergin kirjapainossa. Hän toimi sen jälkeen latojana ja faktorina eri kaupungeissa. Hoffmann muutti 1890-luvun alussa Berliiniin, jossa toimi muun muassa sanomalehden toimittajana. Vuodesta 1895 lähtien Hoffmann työskenteli H. Berthold AG:n kirjainmuotoilijana.
Hoffmannin on suunnitellut seuraavat kirjasintyypit:
Block (useita eri leikkauksia) 1908-1926
Carola 1896
Herold (useita eri leikkauksia) 1901-1907
Kaufhaus Fraktur 1906
Hepolampi (Mikkeli, Vanhala)

| Hepolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°47′27″N, 27°04′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Kuojokeen 
Järvinumero:  14.929.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,3 m  
Pituus:  210 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,495 km  
Pinta-ala:  1,518 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHepolampi 
Hepolampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Vanhalan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 210 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Korpijoen valuma-alueeseen (14.929) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117,3 metriä mpy.
Hermann Hänggi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hermann Hänggi vuonna 1928. |  Hermann Hänggi vuonna 1928. |  Hermann Hänggi vuonna 1928. |  |
Maa:   Sveitsi
Miesten voimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | hevonen |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | moniottelu |  |
|  Pronssia | Amsterdam 1928 | nojapuut |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1934 | joukkuekilpailu |  |
Hermann Hänggi (15. lokakuuta 1894 Mümliswil-Ramiswil – 21. marraskuuta 1978 Burgdorf) oli sveitsiläinen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja voitti siellä kultaa joukkuevoimistelussa ja hevosessa. Lisäksi hän sai samoissa kisoissa hopeaa moniottelun yksilökilpailussa ja pronssia nojapuissa.
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa Hänggi kuului vuonna 1934 kultaa voittaneeseen Sveitsin joukkueeseen.
Henrik Fredrik

| Henrik Fredrik, Walesin prinssi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. helmikuuta 1594 Stirlingin linna, Stirling, Skotlannin kuningaskunta
Kuollut: 6. marraskuuta 1612 (18 vuotta) Lontoo
Henrik Fredrik, Walesin prinssi (engl. Henry Frederick, Prince of Wales; 19. helmikuuta 1594 Stirlingin linna, Stirling, Skotlannin kuningaskunta – 6. marraskuuta 1612 Lontoo) oli Skotlannin kuningas Jaakko VI:n (myöhemmin Englannin kuningas Jaakko I) ja Anna Tanskalaisen vanhin poika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henrik Fredrik Wikimedia Commonsissa
Herb Jeffries

Jeffries vuonna 1944.
Herbert ”Herb” Jeffries (24. syyskuuta 1913 Detroit, Michigan – 25. toukokuuta 2014 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja näyttelijä.
Elämä ja ura

Jeffries syntyi amerikanirlantilaisen äidin ja italialais-afrikkalaisen isän poikana Michiganin osavaltion Detroitissa. Isä katosi perheen elämästä, ja äiti ansaitsi elantonsa pitämällä Detroitissa majataloa, jossa vieraili monia mustia muusikoita kiertueillaan. Jo ennen murrosikää Herb Jeffries keräsi rahaa laulamalla kadunkulmissa ja ravintoloissa. Hän jätti koulun kesken ja työskenteli ruokakaupassa. Vapaa-aikanaan hän vietti aikaa tanssiorkesterin muusikoiden kanssa ja katseli ihaillen mykkiä lännenelokuvia paikallisessa elokuvateatterissa.
Jeffries mainitsi Louis Armstrongin henkilönä, joka ensimmäisenä huomasi hänen kykynsä kuultuaan hänen lauluaan eräällä klubilla 1930-luvun alussa ja kirjoitti paperiseen lautasliinaan suosituskirjeen. Pian Jeffries saikin laulajan paikan chicagolaisen Erskine Taten Vendome-orkesterissa. Myöhemmin pianisti ja yhtyeenjohtaja Earl Hines palkkasi Jeffriesin, ja vuosina 1940–1942 Jeffries työskenteli Duke Ellingtonin orkesterissa.
Vapauduttuaan Yhdysvaltojen armeijasta vuonna 1946 Jeffries alkoi tehdä soolouraa matalaäänisenä jazzlaulajana. Hänen tunnuskappaleekseen muodostui ”Flamingo”, ja hän teki arvostettuja tulkintoja myös muun muassa jazzstandardeista ”Angel Eyes”, ”Satin Doll” ja ”Sophisticated Lady”.
Jeffries muutti Ranskaan 1950-luvun alussa, jossa hän avasi Flamingo-nimisen jazzklubin Pariisiin ja toisen Etelä-Ranskaan. Hän palasi elokuvatähdeksi näyttelemällä nimiroolin vuoden  1957 elokuvassa Calypso Joe, vastanäyttelijänään Angie Dickinson.
Kadonneeksi luultuja kopioita Jeffriesin lännenelokuvista löydettiin 1990-luvulla texasilaisesta varastosta, mikä herätti uutta kiinnostusta hänen elokuvauraansa. Hän näytteli elokuvissa Harlem on the Prairie (1937), Two-Gun Man from Harlem (1938), Harlem Rides the Range (1939) ja The Bronze Buckaroo (1939).
Jeffries julkaisi vielä vuonna 1995 albumin The Bronze Buckaroo (Rides Again). Hän kuoli sydänongelmiin satavuotiaana toukokuussa 2014. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän oli naimisissa viidesti.
Herkko Pöllänen

| Herkko Pöllänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1994 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Suomi
Tennispelaaja
Pituus:  189 cm
Paino:  80 kg
Kätisyys:  oikea
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  741. (29.7.2013)
Voitot/tappiot:  0–0
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  0–0
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Herkko Pöllänen (s. 21. heinäkuuta 1994 Helsinki) on suomalainen tennispelaaja. Hän edusti Suomea Davis Cupissa vuonna 2012. Häntä valmentavat Saku Siivonen ja Olli Leppänen. Parhaimmillaan Pöllänen on sijoittunut ATP-listalla kaksinpelissä sijalle 741 heinäkuussa 2013.
Aiheesta muualla

Herkko Pölläsen kotisivut[vanhentunut linkki]
Herkko Pöllänen ATP:n sivuilla (englanniksi)
Herkko Pöllänen ITF:n sivuilla (englanniksi)
Hietalahden pesäpallostadion

| Hietalahden pesäpallostadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Vaasa
Koordinaatit:  63.084682°N, 21.621298°E
Remontoitu:  2004
Kenttä:  hiekkatekonurmi
Käyttäjät
 Pesäpallo:   Vaasan Maila (1988-) 
Katsojakapasiteetti
 4500 (1000 pääkatsomo) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hietalahden pesäpallostadion on Vaasan Hietalahdessa sijaitseva pesäpallostadion. Se on rakennettu vuoden 1988 Itä–Länsi-ottelua varten. Tuolloin kenttä sai myös tuhannen hengen katetun pääkatsomon, jossa on kuppi-istuimet. Kokonaiskapasiteetti on 4500. Stadion oli Suomen ensimmäinen pesäpallokenttä, jossa oli katettu katsomo ja se valittiin vuoden stadioniksi vuonna 1986. Alustana kentällä on hiekkatekonurmi, joka asennettiin sinne vuonna 2004. Kotikenttänään stadionia käyttää nais- ja tyttöpesäpallon erikoisseura Vaasan Mailattaret sekä Vaasan Mailan juniorit. Vaasan Maila pelasi stadionilla useita kausia myös miesten pääsarjaa. Kentällä on valaistus ja talvella sitä käytetään luistelukenttänä.
Itä-Länsi 1988 ja yleisöennätys

Historian 54. Itä–Länsi-ottelu pelattiin Vaasassa vuonna 1988. Itä voitti ottelun lukemin 4–3. Ottelussa pesäpallostadionin takana komeili myös Kaarlen kentältä lainassa ollut suuri tulostaulu ja lisäkatsomoilla Itä–Lännessä istumaan mahtui 7 000 katsojaa. Ottelussa syntyi myös Hietalahden pesäpallostadionin yleisöennätys, 7 090 katsojaa. Se oli jonkin aikaa myös Helsingin ulkopuolella pelattujen Itä–Länsi-otteluiden yleisöennätys.
Uusi hiekkatekonurmi

Kentän pohjatyöt aloitettiin vuonna 2003, kun Vaasan kaupunki antoi takauksen Vaasan Mailan 150 000 euron lainalle. Varsinainen tekonurmi asennettiin 13. toukokuuta 2004 ja seuraavana päivänä maton palat liimattiin yhteen. 17. toukokuuta kentälle leikattiin ja liimattiin rajaviivat. Hiekan levityksen jälkeen hiekkatekonurmen avausottelu Mailan ja Alajärven Ankkureiden välillä pelattiin 30. toukokuuta 2004.
Home Free

Home Free on yhdysvaltalainen a cappella yhtye, johon kuuluu viisi jäsentä, Austin Brown, Rob Lundquist, Adam Rupp, Tim Foust, ja Chris Rupp. Yhtye on perustettu vuonna 2000, ja vuodesta 2007 yhtye oli jäseniensä kokopäivätyö. Yhtyeen tyyli oli sekalainen vuoteen 2011,jonka jälkeen yhtyeen tyylisuunnaksi valikoitui country. Vuonna 2013 Home Free voitti Sing Off tosi-tv-ohjelman, palkintona 100,000$, ja levytyssopimus Sonyn kanssa.
Vuoden 2013 jälkeen yhtyeeltä on ilmestynyt kolme albumia; Crazy Life, Full of Cheer, sekä Country Evolution.
Maaliskuun 18. päivä yhtye ilmoitti, että yksi perustajajäsenistä, Chris Rupp lähtee soolo-uralle, ja hänen tilalleen tulee Adam Chance toukokuussa 2016.
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut
Yhtyeen virallinen Youtube-kanava
Hunsrück

Hunsrück on pitkä, kolmion muotoinen ylänköalue Rheinland-Pfalzissa, Saksassa. Sitä rajoittuu Moselin ja Saarin laaksot pohjoisesta länteen, Nahe etelässä ja Rein idässä. Hunsrückin alue on tunnettu myös murteestaan, jota puhutaan vielä nykyäänkin brasiliansaksalaisten keskuudessa.
Hunsalan rautatieasema

Hunsalan entinen rautatieasema.
Hunsala on entinen rautatieasema Hyvinkään-Karkkilan kapearaiteisella yksityisradalla Hunsalan kylässä Lopella, 9 kilometriä Karkkilasta.
Asemarakennuksen on suunnitellut Hilding Ekelund vuonna 1923 Ekelund on suunnitellut aseman laiturikatokseen Italian-matkallaan Taorminan rautatieasemasta kopioimansa baldakiinireunuksen. Rakennus on nykyisin yksityisomistuksessa.
Hildegard Lächert

Hildegard Lächert
Hildegard Martha Luise Lächert (19. maaliskuuta 1920 Berliini – 14. huhtikuuta 1995) oli saksalainen keskitysleirivartija.
Ura ja vaiheet ennen Majdanek-oikeudenkäyntiä

Lächert syntyi nuorimpana kolmesta sisaruksesta. Hän kuului vuoteen 1936 asti Bund Deutscher Mädeliin. Hän työskenteli NS-Volkswohlfahrtin palveluksessa, sotilassairaalan sairaanhoitajana ja Heinkelin tehtaalla. Lächert synnytti pojan 28. elokuuta 1939 ja tyttären 3. huhtikuuta 1941. Lasten isä Walter Hinnrichs katosi rintamalla vuonna 1942 ja julistettiin kuolleeksi. 1. huhtikuuta 1942 Lächert kutsuttiin palvelukseen Ravensbrückin keskitysleirille. Hänet siirrettiin 15. lokakuuta 1942 Lubliniin, jossa hän työskenteli Alter-Flughafenin työleirillä. Hän vietti joitain viikkoja sotilassairaalassa punataudin ja pilkkukuumeen johdosta. Lächertiin kohdistettiin Lublinissa työskentelyn aikana kolme kurinpidollista seuraamusta. Syyskuussa 1943 Lächert vapautettiin Majdanekin keskitysleirin vartijan tehtävistä raskauden takia. Hänelle syntyi maaliskuussa 1944 Berliinissä poika, joka kuoli heti syntymänsä jälkeen. Huhtikuussa 1944 Lächert värvättiin Auschwitziin. Hän palveli Rajskon ja Budyn alaleireillä, kunnes tuli syksyllä 1944 vapautetuksi tehtävistä sairauden takia.
Tammikuusta toukokuun alkuun 1945 Lächert työskenteli Gestapon toimistolla Bolzanossa. Hän oli viikkojen ajan yhdysvaltalaisten vankina ja asui vapauduttuaan Kärntenissä Itävallassa. Hän palveli yhdysvaltalaisia sotilaita sairaanhoitajana. Heinäkuussa 1945 Lächert palasi Berliiniin, jossa hän työskenteli amerikkalaisessa sairaalassa saman vuoden lokakuuhun saakka. Tämän jälkeen Lächert palasi Itävaltaan, jossa hänet pidätettiin 30. maaliskuuta 1946 ja siirrettiin brittiläisille miehitysviranomaisille. Lächert oli internoituna Paderbornissa ennen siirtoaan Puolaan 26. joulukuuta 1946. Lächert oli yksi syytetyistä Auschwitz-oikeudenkäynnissä Krakovassa. Pääsyytettyjä olivat komentaja Arthur Liebehenschel ja muut korkea-arvoiset SS-upseerit. Lächert todettiin 22. joulukuuta 1947 syylliseksi vankien kaltoinkohteluun, hakkaamiseen ja ryöstöön Majdanekin, Rajskon ja Budyn leireillä. Hänet tuomittiin 15 vuoden vankeusrangaistukseen, josta hänet armahdettiin 7. joulukuuta 1956. Lächert vietti aikaa palautus-, siirto- ja pakolaisleireillä puolentoista vuoden ajan ennen paluutaan Saksaan, jossa hän asettui Walldorfiin ja sitten Heidelbergiin. Hänen poikansa muutti Norjaan, katkaisi välit äitiinsä ja vaihtoi sukunimensä. Tytär palasi Berliiniin eikä pitänyt yhteyttä äitiinsä. Lächert tuli CIA:n värväämäksi vuonna 1956. Hänet siirrettiin Bundesnachrichtendienstin palvelukseen vuonna 1957, mutta hän herätti huomiota puheliaisuudellaan ja tuli siirretyksi syrjään. Lisäksi Lächert teki sekalaisia työtehtäviä Heidelbergissä ennen muuttamista kesäkuussa 1973 Reichartshauseniin, jossa hän työskenteli avustajana lelutehtaalla.
Majdanek-käsittelyt

24. elokuuta 1973 Lächert tuli ensimmäisen kerran pidätetyksi Majdanekin keskitysleirin tapahtumista. Hän asettui eurovaaliehdokkaaksi pienen äärioikeistopuolue Arbeitsgemeinschaft Nation Europan listoille. Lächert palautettiin vankilaan 13. kesäkuuta 1979 pakoriskin johdosta ja tuomittiin 1981 kahdentoista vuoden vankeusrangaistukseen. Todistajanlausunnoissa viitattiin jatkuvaan voimankäyttöön ja äärimmäiseen väkivaltaan, kuten ruoskintaan ja koirien päästämiseen vankien kimppuun. Oikeus ei kuitenkaan pitänyt Lächertiä erityisen motivoituneena työhönsä toisin kuin Hermine Braunsteineria. Lächert katsottiin syylliseksi kahteen syytekohtaan, jotka koskivat vankien valitsemista murhattaviksi ja lasten houkuttelua ajoneuvoihin, joilla heitä kuljetettiin murhattaviksi. Yksittäisiin murhiin hänellä ei katsottu olleen suoraan osuutta.
Jättiläisplaneetta

Aurinkokunnan jättiläisplaneetat ylhäältä alaspäin: Neptunus, Uranus, Saturnus ja Jupiter
Jättiläisplaneetta, kaasujättiläinen tai joviaaninen planeetta (Jupiteria muistuttava planeetta) on suuri planeetta, jossa on runsaasti kaasumaisia ainesosia. Jupiter on aurinkokunnan jättiläisplaneetoista suurin. Se on lähinnä jättimäinen vetypallo, joka oli kuitenkin aivan liian pienimassainen kehittyäkseen tähdeksi. Sen massa on noin 300 Maan massaa. Aurinkokunnan jättiläisplaneetat ovat Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus. Koska Uranuksen ja Neptunuksen arvellaan koostuvan enimmäkseen jäästä, niitä sanotaan joskus jääjättiläisiksi.
Rakenne

Maasta katsoen jättiläisplaneetat ovat huomattavan kaukana Auringosta. Niiden etäisyydet Auringosta ovat noin 5–30 AU (1 AU on Maan keskimääräinen etäisyys Auringosta). Jättiläisplaneetat ovat Maata paljon suurempia, niillä on usein suuri määrä niiden kokoon verrattuna pieniä kuita ja niillä on renkaita.
Huomattava osa jättiläisplaneetan materiasta koostuu niin sanotusta aurinkomateriasta, eli vedystä ja heliumista. Jättiläisplaneetan ulommat kerrokset ovat kaasumaisia. Sisempänä arvellaan olevan nestemäistä molekyylimuodossa olevaa vetyä, nestemäistä metallista vetyä, jäätä, kiveä sekä rautaa. On kiistelty siitä, kuinka suuri kiinteästä aineesta oleva ydin esimerkiksi Jupiterilla on. Ytimen massa lienee 10–50 Maan massaa.
Massiivisetkaan jättiläisplaneetat eivät ole tilavuudeltaan puoltatoista kertaa Jupiteria suurempia, koska kaasu puristuu helposti kokoon oman painonsa alla. Jättiläisplaneetan massan yläraja lienee 13 Jupiterin massaa, jota suuremmat kohteet ovat ruskeita kääpiöitä, joissa tapahtuu jonkin aikaa tähdille tyypillisiä ydinreaktioita.
Noin 3–13 Jupiterin massaiset planeetat ovat eräänlaisia ”megaplaneettoja”, joilla saattaa muissa aurinkokunnissa olla soikea rata. Jättiläisplaneetta voi syntyä tiivistymällä suoraan tiheästä kaasupilvestä tai siten, että riittävän suuri kivestä ja jäästä kostuva ydin kerää runsaasti kaasua ympärilleen.
Rakenne > Renkaat ja kuut

Kaikilla aurinkokunnan jättiläisplaneetoilla tiedetään olevan renkaat. Saturnuksen renkaat näkyvät Maahan asti hyvin. Uranukselta löydettiin renkaat vuonna 1977. Jupiterin rengas on hyvin himmeä. Renkaat ovat suunnilleen 2–3 planeetan säteen päässä sen keskustasta. Lähellä renkaita kiertää pieniä, muutaman kilometrin kokoisia kuita, kauempana satojen kilometrien läpimittaisia suuria kuita ekvaattoritasossa. Vain Neptunuksen kuujärjestelmä on tästä poikkeus, mutta silläkin on pieniä kuita ja renkaat. Renkaat ja kuut ovat planeetan päiväntasaajan tasossa. Tämä ja planeettojen kuujärjestelmien samankaltaisuus viittaa yhtenäiseen syntytapaan.
Kaasu- ja jääjättiläiset

Jupiter ja Saturnus koostuvat lähinnä vedystä ja heliumista, joten niitä kutsutaan kaasujättiläisiksi. Samaan tapaan Uranusta ja Neptunusta, joiden  massasta huomattavan suuri osa koostuu astrofyysisistä jäistä, kuten vedestä, metaanista, rikkivedystä ja ammoniakista, voisi kutsua jääjättiläisiksi. Nämä ”jäät” eivät kuitenkaan ole kiinteässä muodossa vaan nesteenä. Voi myös olla että Uranus ja Neptunus koostuvat pääasiassa ”kiven” sekä vedyn ja heliumin seoksesta toisin kuin Jupiter ja Saturnus, joiden koostumuksesta pääosan täytyy niiden tiheyden vuoksi olla ainoastaan vetyä ja heliumia. Jupiteria ja Saturnusta vastaavien planeettojen massa on noin 30–300 Maan massaa. Uranusta ja Neptunusta vastaavien eksoplaneettojen massa on noin 10–30 Maan massaa.