Tšekkoslovakian sosialistinen tasavalta
Historia > Myöhempi historia

Ensimmäisen viisivuotissuunnitelman aikana vuosina 1949–1953 etusijalla oli koneteollisuuden kehittäminen, millä luotiin perusta sosialismin rakentamiselle. Lisäksi maaseudulle perustettiin ensimmäiset maatalousosuuskunnat ja valtiontilat sekä lakkautettiin porvarillinen valtiokoneisto, joka korvattiin uudella sosialistisella hallinnolla. Uusi keskitetty hallintojärjestelmä perustui suunnitelmatalouteen ja viisi-vuotissuunnitelmiin. Järjestelmä kopioitiin Neuvostoliitosta eikä siinä huomioitu tarpeeksi kansallisia ominaispiirteitä. Tšekkoslovakia oli jo teollistunut valtio, sillä oli rajalliset luonnonvarat ja sen kotimaiset markkinat olivat pienet. Lisäksi maan teollisuus oli riippuvainen ulkomaankaupasta, ja vuosina 1950–1953 Korean sota vaikeutti raaka-aineiden saamista koneteollisuudelle. Tšekkoslovakian kansantasavalta liittyi Keskinäisen taloudellisen avun neuvostoon (SEV) vuonna 1949 ja Varsovan liittoon vuonna 1955.
Gottwaldin kuoleman jälkeen vuonna 1953 Antonin Zápotocký nimitettiin Tšekkoslovakian presidentiksi. Stalinin kuolema ja Nikita Hruštšovin uudistukset Neuvostoliitossa eivät vaikuttaneet Tšekkoslovakian sisäpolitiikkaan, vaan kommunistien tiukka kontrolli yhteiskunnassa jatkui seuraavat viisitoista vuotta entiseen tapaan. Tarvittaessa he käyttivät apunaan salaista poliisia nimeltään StB. Julkisia protesteja ei juurikaan esitetty.
Tšekkoslovakian sosialistinen tasavalta syntyi vuonna 1960, kun hyväksyttiin sosialistinen perustuslaki. 1960-luvulla Tšekkoslovakian talouskehitys seisahtui. Teollisuuden kasvuvauhti oli SEV-maiden hitainta, minkä vuoksi TKP esitteli vuonna 1965 uuden talousmallin, jossa suunnitelmatalouteen lisättiin markkinatalouden piirteitä ja tuotannon tehokkuutta nostettiin.
Tammikuussa 1968 Alexander Dubček korvasi Novotnýn TKP:n pääsihteerinä. Kenraali Ludvík Svobodasta tuli maan uusi presidentti. Dubček julkaisi oman taloudellisen uudistusohjelmansa, jonka tavoitteeksi ilmoitettiin “ihmiskasvoinen sosialismi”. Vuoden 1968 Prahan kevät oli kommunistisessa Tšekkoslovakiassa poliittisesti liberaali ajanjakso, joka päättyi Varsovan liiton miehitykseen.
Miehityksen seurauksena Dubček syrjäytettiin TKP:n johdosta, ja valtaan astui Neuvostoliitolle myötämielisempi hallitus. TKP:n uudeksi pääsihteeriksi valittiin Gustáv Husák. Seuraavana vuonna maasta muodostettiin liittovaltio, jonka osavaltioina olivat Tšekin ja Slovakian sosialistiset tasavallat. Vuosina 1971–1975 Tšekkoslovakian bruttokansantuote kasvoi keskimäärin 5,7 % vuodessa, mutta vuosina 1976–1980 kasvu supistui. Tšekkoslovakian toisinajattelijat alkoivat järjestäytyä vuonna 1977. He vaativat julkisesti itselleen laajempaa poliittista osallistumisoikeutta ja sananvapautta. Peruskirja 77 (Charta 77) oli toisinajattelijoiden kansalaisliikkeistä merkittävin.
Mihail Gorbatšovin valtaannousu vuonna 1985 ja perestroika Neuvostoliitossa olivat hälyttäviä merkkejä TKP:lle. Se ei kuitenkaan tinkinyt vuonna 1969 saavuttamastaan tiukasta kontrollista, vaikka suunnitelmatalous maassa alkoikin joustaa. Gorbatšov vieraili Tšekkoslovakiassa vuonna 1987, mutta ei puuttunut TKP:n omavaltaiseen linjaan. Husák jätti TKP:n pääsihteerin tehtävän vuoden 1987 lopussa, mutta jatkoi presidenttinä. TKP:n uudeksi pääsihteeriksi valittiin Miloš Jakeš, joka oli edeltäjänsä tapaan tiukan linjan kannattaja.
Kommunistivalta loppui rauhanomaisesti loppuvuonna 1989 Samettivallankumouksen seurauksena, ja syntyi Tšekin ja Slovakian liittotasavalta.