stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö
Historia

Opetus- ja kulttuuriministeriötä vastaava toimielin on ollut Suomen hallinnossa autonomian alusta asti, mutta sen nimi on muuttunut useita kertoja sitä mukaa kun kirkollisasioiden osuus ministeriön työssä on vähentynyt. Alkujaan sen nimi oli keisarillisen Suomen senaatin kirkollistoimituskunta, vuodesta 1917 lähtien kirkollis- ja opetusasiaintoimikunta. Vuonna 1918 senaatista tehtiin valtioneuvosto ja toimituskunnista ministeriöitä, jolloin nimi muuttui kirkollis- ja opetusasiainministeriöksi. Vuonna 1922 nimi lyheni opetusministeriöksi (lyhenne OPM). Vuonna 2010 nimi muutettiin opetus- ja kulttuuriministeriöksi, jotta se vastaisi paremmin ministeriön nykyistä tehtäväkenttää ja toimintaa.
Toimialaan kuuluvat yksiköt

Nykyään opetus- ja kulttuuriministeriön alaan kuuluvat oppilaitokset kuten peruskoulut, lukiot, ammattikoulut, yliopistot, ammattikorkeakoulut, samoin tieteellistä tutkimusta, taidetta, tekijänoikeutta, liikuntaa, kirkkoja ja muita uskonnollisia yhdyskuntia, nuorisotyötä, kirjastoja, museoita ja arkistoja koskevat asiat. Opetus- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa toimivat muun muassa opetushallitus (ja sen erillisyksikköinä ylioppilastutkintolautakunta ja Kansallinen koulutuksen arviointikeskus), Suomen Akatemia, Kotimaisten kielten keskus, Museovirasto, Kansallisarkisto, Suomenlinnan hoitokunta sekä Kansallinen audiovisuaalinen instituutti.
Ministeriön johto > Ministerit

Perinteisesti ministeriössä on ollut useampia ministereitä. Nykyisessä Orpon hallituksessa on kolme ministeriä: opetusministeri Anders Adlercreutz, tiede- ja kulttuuriministeri Sari Multala ja liikunta-, urheilu- ja nuorisoministeri Sandra Bergqvist.
Ministeriön johto > Kansliapäälliköt

Seuraavat henkilöt ovat toimineet ministeriön kansliapäällikköinä:
Opetusministeriö
1919–1935: Yrjö Loimaranta
1935–1937: Ivar Groundstroem
1942–1963. Arvo Salminen
1964–1972: Heikki Hosia
1973–1994: Jaakko Numminen
1995–2001: Vilho Hirvi
2001–2006: Markku Linna
2006–2013: Harri Skog
Opetus- ja kulttuuriministeriö
2013– Anita Lehikoinen
Aiheesta muualla

Opetus- ja kulttuuriministeriön verkkosivut
| n k  Suomen ministeriöt |
| --- | --- |
 Liikenne- ja viestintäministeriö  Maa- ja metsätalousministeriö  Oikeusministeriö  Opetus- ja kulttuuriministeriö  Puolustusministeriö  Sisäministeriö  Sosiaali- ja terveysministeriö  Työ- ja elinkeinoministeriö  Ulkoministeriö  Ympäristöministeriö  Valtioneuvoston kanslia  Valtiovarainministeriö
Cameron Alexander

| Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten alppihiihto.MM-kilpailuit  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten alppihiihto.MM-kilpailuit  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten alppihiihto.MM-kilpailuit  | Maa:  Kanada> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Courchevel 2023 | syöksylasku |  |
Cameron Alexander (s. 31. toukokuuta 1997) on kanadalainen alppihiihtäjä. Hän on menestynyt parhaiten syöksylaskussa, jossa hän on saavuttanut maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia ja voittanut yhden maailmancupin osakilpailun.
Alexander kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran kaudella 2019–2020. Hän ylsi ensi kerran maailmancupissa pisteille kolmannessa kilpailussaan tammikuussa 2020 Wengenin syöksylaskussa, jossa hän sijoittui 19:nneksi, ja ensi kerran kymmenen parhaan joukkoon maaliskuussa 2020 Kvitfjellin syöksylaskussa, jossa hän oli kymmenes. Joulukuussa 2020 hän kaatui ja loukkaantui kauden ensimmäisessä maailmancupkilpailussaan Val d’Isèren syöksylaskussa, eikä hän enää tuolla kaudella kilpaillut. Kaudella 2021–2022 Alexander voitti maaliskuussa Kvitfjellin ensimmäisen syöksylaskun samalla ajalla sveitsiläisen Niels Hintermannin kanssa, mutta kauden toiseksi paras sijoitus oli Kvitfjellin toisen syöksylaskun 16. sija. Kaudella 2022–2023 Alexanderin paras yksittäinen maailmancupsijoitus oli tammikuussa Kitzbühelin toisen syöksylaskun kuudes sija. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui joulukuussa Val Gardenan syöksylaskussa kymmenenneksi ja supersuurpujottelussa seitsemänneksi sekä joulun jälkeen Bormion syöksylaskussa kolmanneksi. Hän sijoittui Kvittfjellin syöksylaskussa kolmanneksi. Kaudella 2024–2025 hän oli Bormion syöksylaskussa kolmas. Hän sijoittui kolmanneksi Kitzbühelin syöksylaskussa.
Alexander sijoittui nuorten MM-kilpailuissa parhaimmillaan viidenneksi supersuurpujottelussa Davosissa 2018. Aikuisten arvokilpailuissa hän esiintyi ensi kerran Courchevelin ja Méribelin MM-kilpailuissa 2023 ja saavutti syöksylaskussa pronssia 0,04 sekuntia neljänneksi jäänyttä Itävallan Marco Schwarzia nopeampana.
Paavo

| Paavo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  25. tammikuuta
– ruotsinkielinen:  -
– ortodoksinen:  15. tammikuuta, 29. kesäkuuta, 30. elokuuta, 6. marraskuuta, 15. joulukuuta
Muunnelmia:  Pauli
Vastineita eri kielissä:  Pablo, Paulus, Paul, Paulo, Påval, Pavel
Nimen alkuperä:  Paavali
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paavo on suomalainen ja virolainen miehen etunimi. Paavo viettää nimipäiväänsä 25. tammikuuta, jolloin on myös Paavalin ja Paulin nimipäivä. Paavon rinnakkaismuotoja ovat Paavali ja Pauli. 
Suomessa nimi on tammikuuhun 2025 mennessä annettu noin 41 470 henkilölle.
Virossa oli 1. tammikuuta 2019 Paavo-nimisiä miehiä 265, joten yleisyydeltään se on 385. miehen etunimi. Eniten nimeä esiintyy Võrumaalla. Sukunimenä Paavo on hieman yleisempi Virossa kuin Suomessa.
Paavon lempinimi on usein Pave.
Kuvitteellisia Paavoja

Saarijärven Paavo J. L. Runebergin runosta
Paavo Pesusieni, fiktiivinen animaatiohahmo
Paavo ja Elvis -sarjakuvan päähenkilö
Paavo, tv-sarjassa Paavo ja Raili, Lasse Karkjärven roolihahmo
Puntun Paavo, vanhan lorun hahmo, jonka merkitys on kuka tahansa muu: sinä, minä ja Hentun Liisa ja Puntun Paavo... Samaan loruun kuuluvat Juortanan Jussi ja Myllärin Matti
Paavo Pupu, hahmo Miina ja Manu -lastenkirjasarjassa
Muita Paavo-nimisiä asioita

Paavo on radioaakkosissa P ("P niin kuin Paavo")
Pahvi-Paavo, keräyspahvin häkkimäinen keräysteline
Pakkas-Paavo, suomalainen olutmerkki
Saarijärven kaupunki on nimennyt useita alueita Paavon mukaan, kuten Paavonrinteet, Paavon aukio, Paavontie. Lisäksi vuosittain kesällä valitaan Saarijärven Paavo. Saarijärven kirkon pihassa on Paavon patsas (1961).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paavo Wikimedia Commonsissa
Olli Vahtera

| Olli Vahtera> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. syyskuuta 1926 Uusikaupunki
Kuollut: 11. tammikuuta 2014 (87 vuotta) Turku
Kansalaisuus:  Suomalainen
Ammatti:  Arkkitehti
Martti Olli Vahtera (5. syyskuuta 1926 Uusikaupunki – 11. tammikuuta 2014 Turku) oli suomalainen Turussa ja Naantalissa vaikuttanut arkkitehti.
Vahtera kirjoitti ylioppilaaksi Uudenkaupungin yhteislyseosta 1944, valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1953 ja suoritti Master of Science -tutkinnon Yhdysvalloissa M.I.T:ssä Cambridgessa 1955. Työurallaan Vahtera työskenteli arkkitehti Pekka Pitkäsen kanssa perustamassaan arkkitehtitoimistossa vuodesta 1954. Vuodesta 1966 lähtien Vahtera toimi Reino Lukanderin kanssa Arkkitehtitoimisto Lukander & Vahteran palveluksessa.
Glaubersuolaan perustuvan aurinkoenergiavaraston Vahtera patentoi ja julkaisi siitä vertailevan tutkimuksen 1981.
Vahtera Arkkitehdit -nimisen turkulaisen arkkitehtitoimiston historia pohjautuu kahteen yritykseen: Olli Vahtera Oy:hyn ja Vahtera Arkkitehti Ky:hyn, joka on entinen Arkkitehtitoimisto Lukander & Vahtera Ky. Historiassa on monia vaiheita ja nimiä, mutta arkkitehtitoimisto on eri vaiheissa suunnitellut Turkuun paljon lähiörakennuksia. Se on luonut kokonaan Hepokullan, Härkämäen ja Vienolan lähiöt sekä Jyrkkälän asuinkorttelit. Toimiston suunnittelemia yksittäisiä rakennuksia on runsaasti ympäri Turkua.
Suunnittelutöitä

Käsityöläiskatu 14, Turku (1950–1952)
Mellilän sankarimuistomerkki (1952, Jussi Vikaisen kanssa)
Rauman vanhan hautausmaan sankarihautausmaa (1954, Jussi Vikaisen kanssa)
Lintuvaaran koulu, Espoo (1955, Pekka Pitkäsen kanssa)
Käylän rajaseutukirkko, Kuusamo (1958)
Vakka-Suomen ammattikoulu, Uusikaupunki (1958)
Asunto Oy Vilkku, Rauma (1958, Pekka Pitkäsen kanssa)
Asunto Oy Kummeli, Rauma (1959, Pekka Pitkäsen kanssa)
Lohjan paloasema (1960, purettu 2019)
Lohjan kauppaoppilaitos ja pääkirjasto (1961, Pekka Pitkäsen kanssa)
Asunto Oy Kerttulinkatu 12, Vähä Hämeenkatu 8b, Turku (1961)
Asunto Oy Maula, Suurlohjankatu 5, Lohja (1962)
Lohjan ammattikoulu (1962, Reino Lukanderin kanssa, purettu osittain 2020)
Rieskalähteen koulu, Turku (1963)
As Oy Ruotulan tornit, Tampere (1963–1964, Aarne Heinon kanssa)
Asunto Oy Pellervonkatu 10, Lohja (1964)
Asunto Oy Luostarinkatu 12, Turku (1964)
Männistönkatu 7, Lohja (1967)
Forssan-Tammelan Säästöpankin toimitalo, Forssa (1972)
Suomalaisen Pohjan klubirakennus, Turku (1980)
Keskuskatu 24, Mynämäki (1987)
Ruolan asuinalue, Lahti
Ruonan asuinalue, Naantali (Reino Lukanderin kanssa)
Ojamonkankaan asuinalue, Lohja
Raija Viheroja

Raija Kaarina Isoviita (o.s. Viheroja 5. kesäkuuta 1937 Jämijärvi – 11. tammikuuta 2023 Ikaalinen) oli suomalainen kiekonheittäjä, joka edusti vuodesta 1954 alkaen Jämin Jännettä. Kalevan kisoista hän saavutti kiekonheiton pronssia vuonna 1957. Ennätyksekseen Viheroja heitti tuloksen 37,87 metriä vuonna 1958.
Luettelo työttömyyskassoista Suomessa

Luettelo työttömyyskassoista on luettelo Suomessa toimivista työttömyyskassoista. Suomessa oli vuoden 2025 alussa 12 työntekijöiden ja yksi yrittäjien työttömyyskassa.
Työttömyyskassojen jäsenmaksun suuruus vaihtelee jonkin verran. Jäsenmaksutuotoilla työttömyyskassojen on katettava oma osuus kassan etuusmenoista. Etuusmenot riippuvat kassan jäsenistön työttömyysasteesta. Työttömyysaste puolestaan on riippuvainen siitä, millä alalla kassan jäsenet työskentelevät. Jäsenmaksujen vaihtelu johtuu siitä, että suurimmalla osalla kassoista on jäsenrajaus. Jos kassalla on jäseniä vain alalta, jolla on matala työttömyys, myös etuusmenot ovat pienet ja siten myös jäsenmaksu on pienempi kuin muilla kassoilla.
3000 euron kuukausituloilla vuonna 2025 pienin vuosimaksu oli Terveydenhuoltoalan työttömyyskassan perimä 42 euroa vuodessa. 3000 euron kuukausituloilla vuonna 2025 korkein vuosijäsenmaksu oli Julkisten ja hyvinvointialojen työttömyyskassan perimä 144 euroa vuodessa.
Kasper

| Kasper, Kasperi |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Kasper, Kasperi:20. lokakuuta
– ruotsinkielinen:  Kasper:20. lokakuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Jasper, Jesper
Vastineita eri kielissä:  Casper, Caspar, Kaspar, Gaspard
Nimen alkuperä:  persialainen kansbar, rahastonhoitaja, kalleuksien vartija
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kasper on miehen etunimi, joka juontuu persiankielisestä rahastonhoitajaa tai kalleuksien vartijaa tarkoittavasta sanasta kansbar.  Suomessa nimestä on käytössä myös muoto Kasperi.  Keskiaikaisen perimätiedon mukaan yksi Jeesukselle lahjoja tuoneista itämaan tietäjistä oli nimeltään Kaspar, vaikkei heidän nimiään Raamatussa mainitakaan; muut olivat saman perimätiedon mukaan Melchior ja Balthasar.
Suomessa nimi Kasper on annettu tammikuuhun 2025 mennessä noin 7 940 henkilölle. Muodossa Kasperi nimi on annettu noin 6 040 henkilölle.  Kasperin nimipäivä on 20. lokakuuta. Suomenkielisessä almanakassa tällä päivällä ovat vuodesta 2015 lähtien sekä Kasper että Kasperi. Ruotsinkielisessä almanakassa näistä on vain muoto Kasper.
Kuvitteellisia Kaspereita

Kasper, toinen päähenkilöistä animaatiosarjassa Kasper ja Liisa
Kasper, yksi kolmesta rosvosta Thorbjørn Egnerin lastenkirjassa Kolme iloista rosvoa
Kasper-kummitus, sarjakuvan ja tv-piirrossarjan päähenkilö
Kasper-nukke, Niksulan TV -lastenohjelmassa 1960-luvulla syntynyt nukketeatterihahmo, näyttelijänä Matti Ranin
Kasper Koponen, tv-sarjassa Salatut elämät
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kasper Wikimedia Commonsissa
Andrzej Słowakiewicz

Andrzej Słowakiewicz
Andrzej Słowakiewicz (s. 27. tammikuuta 1951 Nowy Targ) on puolalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi seuratasolla Podhale Nowy Targissa.
Słowakiewicz oli mukana olympialaisissa kerran, Innsbruckissa 1976, jolloin Puola sijoittui turnauksessa kuudenneksi. Hän on oman uransa jälkeen työskennellyt valmentajana muun muassa päävalmentajana Puolan liigassa ja apulaisvalmentajana maajoukkueessa.
Myös Andrzejin isoveli Józef oli jääkiekkoilija.
1632

| --- | --- |
Vuosisadat: 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku
Vuosikymmenet: 1590-luku · 1600-luku · 1610-luku · 1620-luku · 1630-luku · 1640-luku 1650-luku · 1660-luku · 1670-luku · 1680-luku · 1690-luku · 1700-luku
Vuodet: 1590 · 1591 · 1592 · 1593 · 1594 · 1595 · 1596 · 1597 · 1598 · 1599 1600 · 1601 · 1602 · 1603 · 1604 · 1605 · 1606 · 1607 · 1608 · 1609 1610 · 1611 · 1612 · 1613 · 1614 · 1615 · 1616 · 1617 · 1618 · 1619 1620 · 1621 · 1622 · 1623 · 1624 · 1625 · 1626 · 1627 · 1628 · 1629 1630 · 1631 · 1632 · 1633 · 1634 · 1635 · 1636 · 1637 · 1638 · 1639 1640 · 1641 · 1642 · 1643 · 1644 · 1645 · 1646 · 1647 · 1648 · 1649 1650 · 1651 · 1652 · 1653 · 1654 · 1655 · 1656 · 1657 · 1658 · 1659 1660 · 1661 · 1662 · 1663 · 1664 · 1665 · 1666 · 1667 · 1668 · 1669 1670 · 1671 · 1672 · 1673 · 1674 · 1675 · 1676 · 1677 · 1678 · 1679 1680 · 1681 · 1682 · 1683 · 1684 · 1685 · 1686 · 1687 · 1688 · 1689 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709
Tapahtumia

Tarton yliopisto perustettiin.
heinäkuu – Kolmikymmenvuotinen sota: Nürnbergin piiritys alkoi, kun Albrecht von Wallensteinin johtama keisarillinen armeija piiritti Kustaa II Aadolfin johtamien ruotsalaisten joukkojen valtaaman Nürnbergin.
8. syyskuuta – Nürnbergin piiritys päättyi ruotsalaisten vetäytyessä kaupungista.
Kuusivuotiaasta Kristiinasta tuli Ruotsin kuningatar – holhoojahallitus otti vallan.
Sortavala sekä lyhytikäiseksi jäänyt Salmin kaupunki perustettiin.
Syntyneitä

8. tammikuuta – Samuel Pufendorf, saksalainen juristi, poliittinen filosofi, taloustieteilijä, valtiomies ja historioitsija (k. 1694)
18. helmikuuta – Giovanni Battista Vitali, italialainen säveltäjä (k. 1692)
20. helmikuuta – Thomas Osborne, Danbyn jaarli ja Leedsin ensimmäinen herttua, englantilainen valtiomies, parlamentin johtaja ja hallituksen rahastonhoitaja
6. huhtikuuta – Maria Leopoldine, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna, keisari Ferdinand III:n puoliso (k. 1649)
29. elokuuta – John Locke, englantilainen filosofi (k. 1704)
20. lokakuuta – Antoni van Leeuwenhoek, alanomaalainen tieteilijä, mikrobien löytäjä (k. 1723)
30. lokakuuta – Christopher Wren, englantilainen arkkitehti (k. 1723)
31. lokakuuta – Andreas Thuronius, suomalainen luonnontutkija, filosofi ja professori (k. 1665)
31. lokakuuta  – Johannes Vermeer, alankomaalainen taidemaalari (k. 1675)
24. marraskuuta – Baruch Spinoza, alankomaalainen filosofi (k. 1667)
28. marraskuuta – Jean-Baptiste Lully, italialais-ranskalainen säveltäjä (k. 1687)
16. joulukuuta – Erik Benzelius vanhempi, Uppsalan arkkipiispa (k. 1709)
Carl Jordan, suomalainen kaksinnaimisesta tuomittuna mestattu kornetti (k. 1662
Kuolleita

31. tammikuuta – Jost Bürgi, sveitsiläinen matemaatikko, tähtitieteilijä ja kelloseppä (s. 1552)
14. maaliskuuta – Tokugawa Hidetada, Japanin shōgun (s. 1579)
15. maaliskuuta – Erik Soop, ruotsalainen eversti (s. 1592)
30. huhtikuuta – Sigismund, Puolan kuningas 1587–1632, Ruotsin kuningas 1593–1599 (s. 1566)
30. huhtikuuta – Johann Tilly, saksalainen kenraali (s. 1559)
25. toukokuuta – Juan Pereda Gudiel, espanjalainen katolinen piispa (s. 1578)
20. elokuuta – Valentin de Boulogne, ranskalainen taidemaalari (s. 1591)
6. marraskuuta – Kustaa II Aadolf, Ruotsin kuningas (s. 1594)
17. marraskuuta – Gottfried Heinrich Pappenheim, saksalainen kreivi, ratsuväen kenraali ja sotamarsalkka (s. 1594)
18. marraskuuta – Ludovico Ludovisi, italialainen kardinaali (s. 1595)
21. marraskuuta – Nils Brahe vanhempi, ruotsalainen sotilas, Pietari Brahen veli
Nicolaus Carelius, Porvoon piispa (s. 1570)
Thomas Georgii, suomalainen kirkkoherra ja kirjallisuuden suomentaja
Julkaisuja

Galileo Galilein Dialogo dei due massimi sistemi del mondo eli Dialogi
Suvi Lindén

| Suvi Lindén |
| --- | --- |
 Suvi Lindén Suomi-areena-tapahtumassa heinäkuussa 2010.
Suomen viestintäministeri
 Vanhasen II hallitus 19. huhtikuuta 2007 – 22. kesäkuuta 2010 Kiviniemen hallitus 22. kesäkuuta 2010 – 22. kesäkuuta 2011  
Edeltäjä:  Susanna Huovinen
Seuraaja:  Krista Kiuru
Suomen kulttuuriministeri
 Lipposen II hallitus 15. huhtikuuta 1999 – 4. kesäkuuta 2002  
Edeltäjä:  Suvi-Anne Siimes
Seuraaja:  Kaarina Dromberg
Kansanedustaja
 1995–2011  
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1962 (ikä 62) Helsinki
Puoliso:  Timo Tapani Leonard Mehtälä (2002–)
Lapset:  1
Tiedot
Puolue:  Kokoomus
Suvi Helmi Tellervo Lindén (s. 19. huhtikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja entinen kansanedustaja. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja Oulun vaalipiiristä vuosina 1995–2011. Lindén toimi kulttuuriministerinä vuosina 1999–2002 Lipposen toisessa hallituksessa, mutta erosi tehtävästään kesällä 2002. Vanhasen toisessa hallituksessa ja Kiviniemen hallituksessa hän toimi viestintäministerinä. Vuoden 2011 vaaleissa Lindén putosi eduskunnasta.
Lindén on koulutukseltaan filosofian maisteri, joksi hän on valmistunut Oulun yliopistosta tietojenkäsittelytieteen laitokselta.
Luottamustehtävät

Oulusta kotoisin oleva Lindén on toiminut useissa luottamustehtävissä Oulun seudulla ja kansainvälisesti. Hän on ollut Oulun kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1989. Keväästä 2005 lähtien hän on ollut Oulun seudun koulutuskuntayhtymän hallituksen puheenjohtaja. Tämän lisäksi hän on toiminut useissa maakunnallisissa luottamustehtävissä kuten maakuntavaltuuston puheenjohtajana ja Pohjois-Pohjanmaan Kokoomuksen puheenjohtajana.
Valtakunnallisia luottamustehtäviä Lindénillä on ollut muun muassa kehityspoliittisessa toimikunnassa ja rahapelifoorumeilla. Hän on ollut tietoyhteiskunta-asiain neuvottelukunnan puheenjohtaja vuonna 2002, WADA, World Antidoping Agency Board Euroopan unionin toinen edustaja vuosina 2000–2002, WADA, World Antidoping Agency Executive Committee Euroopan edustaja 2000–2002, poliisiasiain neuvottelukunnan jäsen 1995–1998, asuntoneuvoston jäsen 1995–1999, Suomen kaukalopalloliiton puheenjohtaja 1998–1999 ja Kokoomuksen Naisten Liiton varapuheenjohtaja 1998–1999.
Muita nykyisiä ja entisiä luottamustehtäviä ovat Suomen kulttuuriperintösäätiön hallituksen jäsen, Suomen alppihiihdon tuki ry:n hallituksen jäsen, Raha-automaattiyhdistyksen hallituksen jäsen, Nordean valvoja, Suomen Benelux-instituutin säätiön neuvottelukunnan puheenjohtaja, Kansallisen Sivistysliiton varapuheenjohtaja ja Kärppä-säätiön hallituksen jäsen.
Lindén on ollut muun muassa Suomen kansallisteatterin hallintoneuvoston jäsen vuosina 2003–2006, Naisten sosiaaliyhdistyksen puheenjohtaja 1997–1999, Oulun Puhelin Oy:n hallituksen jäsen 1997–1999, VR-yhtymä Oy:n hallintoneuvoston varapuheenjohtaja 1995–1999, Oulun uimarit -73 puheenjohtaja 1994–1999, Kokoomuksen puoluehallituksen jäsen 1992–1995 ja Arina-yhtymän hallintoneuvoston jäsen 1990–1999.
Ero hallituksesta 2002

27. toukokuuta 2002 Ilta-Sanomat julkaisi uutisen, jossa kerrottiin kulttuuriministeri Lindénin myöntäneen valtionapua golfkentälle, jossa hän perheineen oli osakkaana. Lindén ilmoitti erostaan yllättäen eduskunnan kyselytunnilla torstaina 30. toukokuuta. Hän myönsi virheensä ja kertoi, ettei ollut tajunnut, että golfosake katsotaan sijoitukseksi, ennen kuin luki asiasta Ilta-Sanomista. Jo ennen eroamispäätöstä tutkimuksensa aloittanut oikeuskansleri Paavo Nikula antoi Lindénille huomautuksen virheellisestä menettelystä 12. kesäkuuta. Ilta-Sanomien toimittaja Sanna Ukkola sanoi, että hän löysi tiedon ministerin kytkennöistä osin sattuman kautta. Hän oli tekemässä juttua Maskun golfkentän saamista avustuksista, mutta saikin Maskusta tiedon oululaisen Sankivaaran kentän huomattavasti suuremmista tuista. Ukkola päätti tällöin tarkastaa, oliko kyseessä ministerin kotikenttä, ja näin asia olikin. Tapauksen johdosta käytiin keskustelua myös esimerkiksi siitä, tulisiko golfkenttiä yleensäkään tukea valtion varoin.
Ilta-Sanomien artikkelin ja oikeuskanslerin tutkinnan synnyttämä kohu nosti Lindénin muutamaksi päiväksi keskeiseksi valtakunnalliseksi uutisaiheeksi. Tieto erosta otettiin lehdistössä vastaan myönteisesti. Tiedotusvälineiden suhtautumista ministereiden eroamisiin tutkinut Henna Virkkunen on pitänyt Lindénin tapausta esimerkkinä siitä, kuinka erolla voidaan muuttaa skandaalista aiheutunutta julkisuutta. Lindén onnistui nopealla toiminnallaan yllättämään poliitikot ja toimittajat, ja ratkaisu sai positiivisen vastaanoton seuraavan päivän lehdistössä.
Näkemyksiä

Lindén ehdotti vuonna 2009 entistä suurempaa osaa palveluista siirrettäviksi Internetiin. Hän totesi: ”Palveluissa ihmisten työpanos on kohdennettava sinne, missä niiden tuottamiseen tarvitaan oikea ihminen. Muunlainen asiointi tulee pystyä hoitamaan yhä useammin myös sähköisesti tietoverkoissa.” Lindénin mielestä vanhuksien nettitaitojen kouluttamiseen pitäisi saada lisää resursseja. Lindén on patistanut myös valokuituyhteyksien laajentamiseen: ”Yhteisrakentamisen hyödyt ovat selvät. Rakentamisen osuus valokuituyhteyksien kokonaiskustannuksista on 80 prosenttia. On tärkeää, että esimerkiksi uusia liikenneväyliä rakennettaessa asennetaan samalla valokuitukaapeli tai sen myöhemmän rakentamisen mahdollistava suojaputkitus.”
Vuonna 2007 Lindén arvosteli Yleisradiota sekavasta digiaikaan siirtymisestä.
Kesällä 2009 Lindén puolusti voimakkaasti televisiomaksun korvaajaksi aiottua mediamaksua. Maaliskuussa 2010 hän kuitenkin ilmoitti lykkäävänsä päätöksen maksusta seuraavan hallituksen päätettäväksi.
Kohu estolistasta

Lindénin edeltäjä viestintäministerinä, SDP:n Susanna Huovinen oli valmistellut Suomen Internet-sensuurijärjestelmää. Lindén ministerinä ajoi sen läpi lapsipornoon vedoten. Helmikuussa 2008 hän puolusti arvostelua herättänyttä lapsipornosivujen sensurointia. Lindénin mukaan nettisivu rinnastuu painotuotteeseen: ”Jos ajatellaan, että kirjakaupassa olisi lapsipornoa tai lapsipornoon viittaavaa materiaalia, niin poliisi kävisi hakemassa sen pois. Ihan samalla tavalla pitää toimia sähköisessä ympäristössä.” Lindénin kommentit joutuivat heti kiivaan kritiikin kohteeksi ja hänen eroaan vaadittiin Internet-adressissa. Adressin allekirjoitti neljän päivän aikana 11 442 ihmistä. Tietokone-lehden Kari Haakana kirjoitti, että Lindén on joko ymmärtänyt keskustelun täysin väärin tai ei ole seurannut sitä ollenkaan, sillä keskustelu ei ole lapsipornon levittämisestä vaan siitä, miten sen estämiseksi luodut keinot ovat paitsi tehottomia, myös haitanneet perusoikeuksiin kuuluvaa sananvapautta. Helmikuussa 2008 viestintäministeriö perusti neuvottelevan virkamiehen Kirsi Miettisen johtaman mediafoorumityöryhmän arvioimaan median ja internetin roolia lasten ja nuorten arjessa. Foorumin kokoonpanossa on lastensuojelujärjestöjä, mediaa sekä sähköisen viestinnän toimijoita.
Eduskuntauran jälkeen

Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Lindén ei tullut valituksi kansanedustajaksi, vaan jäi varasijalle 2 934 äänellään, kun kokoomuksesta tuli valituksi kajaanilainen Eero Suutari.
Lindénin toimiessa Oulun seudun koulutuskuntayhtymän (OSEKK) yhtymähallituksen puheenjohtajana elokuussa 2011 OSEKK:n hallitus päätti muuttaa hänelle maksettavan noin 5 000 euron vuosipalkkion erilaisiksi toimenpidepalkkioiksi, jotta hänen saamansa kansanedustajan sopeutumiseläke ei pienenisi. Lindén itse piti järjestelyä oikeudenmukaisena eikä kikkailuna. Hän saa sopeutumis- ja ministerieläkettä yhteensä vajaat 5000 euroa kuukaudessa.