stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dean Winchester
Hahmon rooli > Tuotantokausi 2

Dean on kolarin seurauksena koomassa, ja hänen henkensä on irtaantunut ruumiista. John tekee kuitenkin sopimuksen Azazelin kanssa, jotta tämä pelastaisi Deanin ja ottaisi hänen henkensä sen sijaan. Näin tapahtuu, ja John kuolee, mikä lisää Samin ja Deanin kostonhalua entisestään. Pian Johnin kuoleman jälkeen veljekset tutustuvat Ellen Harvelleen, tämän tyttäreen Johon ja näiden kanssa asuvaan Ashiin, joka suostuu auttaamaan heitä Azazelin etsinnässä.
Tuotantokauden lopulla selviää myös syy Samin yliluonnollisille voimille; kun hän oli vauva, Azazel ei vieraillut talossa tappaakseen Maryn vaan juottaakseen vertaan Samille. Mary kuoli ainoastaan siksi, että hän yritti mennä väliin. Tällaisia lapsia on muitakin ja Azazel kokoaa heidät kaikki paikkaan nimeltä Cold Oak. Siellä heidän pitää tappaa toisensa, ja viimeisestä eloonjääneestä on tarkoitus tulla johtaja Azazelin armeijalle. Sam selviää koitoksesta, mutta toinen selviytyjä, Jake Talley, tappaa hänet puukolla. Surun murtama Dean tekee sopimuksen tienristeysdemonin kanssa herättääkseen Samin eloon. Demoni suostuu ja antaa Deanille vuoden elinaikaa. Pian tämän jälkeen Jake avaa Helvetin Portit, joiden kautta Azazelin armeija pääsee vapaaksi. Sam ja Dean eivät pysty estämään sitä, mutta samalla kertaa kuitenkin myös Johnin henki karkaa porteista ja auttaa poikiaan taistelussa Azazelia vastaan. Dean ampuu Azazelin Coltin viimeisellä luodilla.
Hahmon rooli > Tuotantokausi 3

Koska hänellä on enää vuosi elinaikaa jäljellä, Dean alkaa elää holtittomasti samaan aikaan kun Sam yrittää epätoivoisesti keksiä keinoa saada hänet irti sopimuksestaan. Veljekset tapaavat demonin nimeltä Ruby, joka väittää, että Deanin sopimus on korkea-arvoisen demonin, Lilithin, hallussa ja että jos Lilith tapetaan, myös Deanin sielu säästyy helvetiltä. Ruby alkaa myös satunnaisesti auttamaan veljeksiä tiukoissa paikoissa, josta huolimatta Dean ei luota häneen vaan yrittää jopa tappaa hänet useita kertoja. He myös menettävät Coltin, kun nainen nimeltä Bela Talbot varastaa sen heiltä.
Lopulta paljastuukin, että Ruby yritti vain päästä lähelle Samia ennemmin kuin oikeasti auttaa Deania. Sam ei siis saa veljeään pelastettua, vaan Deanin viimeisenä elinpäivänä tapahtuva yritys tappaa Lilith menee pieleen ja helvetinkoirat raatelevat hänet kuoliaaksi Lilithin pakottaessa Samin katselemaan toimitusta. Kauden viimeisillä sekunneilla nähdään Dean huutamassa apua helvetissä.
Hahmon rooli > Tuotantokausi 4

On kulunut neljä kuukautta siitä kun Dean kuoli. Hän tulee tajuihinsa ruumisarkussaan enkeli Castielin noudettua hänen sielunsa helvetistä, jotta hän voisi auttaa heitä suojelemaan 66 sinettiä, jotka estävät Luciferin pääsyn maailmaan. Dean tapaa uudelleen Samin kanssa, mutta jälleennäkemisen ilo on lyhytaikaista, sillä hän saa pian tietää Samin alkaneen käyttää psyykkisiä voimiaan demonien manaamiseen Ruby oppaanaan. Castiel käskee Deania pysäyttämään veljensä ennen kuin tämä saa jotain pahaa aikaan.
Jatkuvan Rubysta riitelyn takia veljesten välit alkavat vähitellen rakoilla. He saavat tietää, että heidän isällään oli aikoinaan suhde Kate Milligan –nimisen naisen kanssa, ja että heillä on tästä suhteesta syntynyt velipuoli, Adam, joka kuitenkin kuolee ennen kuin he ehtivät tavata. Deanille paljastuu myös, että Samin psyykkiset voimat ovat peräisin demoninverestä, jota hän juo Rubysta tullakseen tarpeeksi vahvaksi tappamaan Lilithin. Dean yrittää vieroittaa veljensä demoninverestä sulkemalla hänet Bobbyn paniikkihuoneeseen vieroitusoireiden ajaksi, mutta Castiel päästää hänet ulos sieltä ja Sam karkaa jälleen Rubyn luokse. Dean jäljittää hänet nopeasti, ja he riitelevät siitä, miten sinettien rikkoutuminen tarkalleen pitäisi estää. Lopulta he ajautuvat tappeluun, jonka jälkeen heidän tiensä eroavat.
Kauden lopussa Deanille selviää, että enkelit ovat valehdelleet heille ja että he itse asiassa haluavat Luciferin vapaaksi, jotta Mikael voisi tuhota tämän ja näin tuoda paratiisin maan päälle. Castiel, joka on alkanut kyseenalaistamaan muiden enkelien toimintaa, paljastaa, että Lilith on viimeinen sinetti, jonka kuolema vapauttaa Luciferin häkistään. Dean ei ehdi ajoissa Samin luokse estämään tätä, vaan Sam tappaa Lilithin voimillaan ennen kuin kuulee totuuden Rubylta, joka myöntää manipuloineensa Samia koko ajan. Sam ja Dean tappavat Rubyn tämän omalla veitsellä, minkä jälkeen Sam pyytää veljeltään anteeksi juuri kun lattiaan muodostuu ovi, jonka kautta Lucifer pääsee ulos vankilastaan.
Hahmon rooli > Tuotantokausi 5

Tuntematon taho pelastaa Deanin ja Samin portaalin aukenemiselta. Dean saa tietää, että hän on arkkienkeli Mikaelin ”astia” eli ainoa oikea henkilö antamaan ruumiinsa tämän valtaan. Jotta näin voisi tapahtua, hänen täytyy kuitenkin selkeästi antaa suostumuksensa siihen. Dean kieltäytyy ja lähtee myös veljensä luota, koska ei enää luota tähän. Hän kuitenkin palaa pian Samin luokse, kun enkeli Zachariah vie hänet vuoteen 2014 näyttääkseen minkälainen maailma tulee olemaan, jos hän ei suostu Mikaelin astiaksi ja kun tulee ilmi, että Samin on vastaavasti tarkoitus olla Luciferin astia.
Veljekset alkavat jäljittää Coltia tappaakseen siltä Luciferin. Heille selviää, että varastaessaan aseen Bela ei antanutkaan sitä Lilithille, vaan toiselle demonille nimeltä Crowley. He löytävät Crowleyn ja tämä antaa aseen heille vapaaehtoisesti, koska toivoo itsekin Luciferin kuolemaa. Dean onnistuu ampumaan Luciferia, mutta tämä ei kuole, vaan paljastaa olevansa yksi niistä viidestä asiasta maailmassa, joita Coltilla ei voi tappaa.
Zachariah herättää Samin ja Deanin velipuolen Adamin kuolleista ja suostuttelee tämän enkeleiden puolelle. Enkeli Gabriel kertoo veljeksille, että he voivat voittaa Luciferin lukitsemalla tämän takaisin vankilaansa, joka aukeaa Neljän Hevosmiehen sormuksilla. Sam ja Dean hankkivat käsiinsä sormukset, ja etsivät Luciferin. Sam antaa ruumiinsa tämän hallintaan aikomuksenaan vangita Lucifer sisälleen ja hypätä sitten häkkiin. Suunnitelma epäonnistuu aluksi, koska Sam ei pystykään vastustamaan Luciferia. Dean menee siitä huolimatta hänen peräänsä, ja estää häntä aloittamasta taistelua Adamia astianaan käyttävän Mikaelin kanssa. Luciferin ja Deanin ottaessa yhteen Lucifer huomaa lelusotilaan Deanin autossa, mikä laukaisee Samin muistot ja hän kykenee ottamaan vallan hetkellisesti itselleen. Sam avaa Luciferin häkin ja hyppää sisälle vetäen samalla Mikaelin mukanaan. Murtunut Dean palaa entisen tyttöystävänsä Lisan luokse elämään normaalia elämää, kuten oli aikaisemmin luvannut Samille.
Aiheesta muualla

Dean Winchester Supernatural-wikissä (englanniksi)
James D’Arcy

James D’Arcy vuonna 2012.
James D’Arcy (oik. Simon D’Arcy, s. 24. elokuuta 1975 Fulham, Lontoo) on englantilainen näyttelijä.
Valmistuttuaan Christ’s Hospital -koulusta vuonna 1991 D’Arcy lähti Australiaan. Siellä hän työskenteli perthiläisen koulun näytelmäosastolla ja innostui näyttelemisestä. Vuoden kuluttua hän palasi Lontooseen ja haki teatterikouluun. Hän suoritti kolmivuotisen teatterikoulukurssinsa London Academy of Music and Dramatic Artissa. Tatterikoulutuksen aikana hän esiintyi muutamissa näytelmissä, kuten Miten haluatte ja Wild Honey.
Ura

Uransa alkuvaiheessa D’Arcy esiintyi pienissä rooleissa televisiosarjoissa, muun muassa Silent Witness -sarjassa (1996). Vuodesta 2001 James alkoi esiintyä isommissa rooleissa. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Master and Commander: Maailman laidalla (2003), Manaaja: Alku (2004), An American Haunting (2005), Pilvikartasto (2012) ja Hitchcock (2012).
Aiheesta muualla

James D’Arcy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Dunlop

| James Dunlop |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1793 Dalry, Ayrshire, Skotlanti
Kuollut: 22. syyskuuta 1848 (54 vuotta) Uusi Etelä-Wales, Australia
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Tähtitiede
   
James Dunlop (31. lokakuuta 1793 Dalry, Ayrshire, Skotlanti – 22. syyskuuta 1848 Uusi Etelä-Wales, Australia) oli skotlantilais-australialainen tähtitieteilijä.
Elämä ja ura

Dunlop aloitti kaukoputkien rakentamisen teini-ikäisenä vuonna 1810 ja kiinnostui tähtitieteestä tutustuessaan Thomas Brisbaneen vuonna 1820. Kun Brisbane nimitettiin Uuden Etelä-Walesin kuvernööriksi, hän nimitti Dunlopin Carl Rümkerin apulaistähtitieteilijäksi vasta perustettuun Parramattan observatorioon vuonna 1821. Dunlop teki lukuisia löytöjä eteläiseltä pallonpuoliskolta näkyvistä syvän taivaan kohteista. Hän löysi galaksit NGC 5128 ja NGC 1808 vuonna 1826. Kesäkuussa 1822 Dunlop näki ensimmäisenä Encken komeetan paluun. Dunlop työskenteli Brisbanen yksityisessä observatoriossa Roxburghissa Skotlannissa vuosina 1827–1831. Parramattan observatorion johtajana hän toimi vuosina 1831–1847.
Dunlop muistetaan 7385 tähden luettelosta, jonka William Richardson kokosi Dunlopin vuosina 1822–1826 Parramatta observatoriossa tekemistä havainnoista, hänen 621 tähtisumun luettelostaan, joka julkaistiin Philosophical Transactions -lehdessä vuonna 1828, ja hänen kaksoistähtien luettelostaan, joka julkaistiin Memoirs of the Royal Astronomical Society -lehdessä vuonna 1829.
Dunlopille myönnettiin vuonna 1828 Kuninkaallisen tähtitieteellisen seuran kultamitali hänen tähti- ja tähtisumuluetteloistaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Dunlop Wikimedia Commonsissa
Jeremy Thorpe

John Jeremy Thorpe (29. huhtikuuta 1929 Surrey – 4. joulukuuta 2014) oli brittiläinen poliitikko, joka johti maansa liberaalipuoluetta vuosina 1967–1976.
Sekä Thorpen isä että isoisä olivat konservatiivipuolueen kansanedustajia. Vuonna 1940 hänet lähetettiin sodan tieltä kouluun Connecticutiin, Yhdysvaltoihin. Vuodesta 1943 Thorpe kävi Eton Collegea. Hän opiskeli oikeustiedettä Oxfordin yliopiston Trinity Collegessa.
1960-luvulla Thorpe vastusti Etelä-Afrikan apartheidia ja Kaakkois-Aasian postkolonialistista politiikkaa.
Thorpe erosi puoluejohtajan tehtävästä ja parlamentista, kun häntä syytettiin osallisuudesta entisen miespuolisen rakastajansa murhayritykseen. Myöhemmin Thorpe vapautettiin syytteistä.Tapahtumien perusteella julkaistiin vuonna 2016 John Prestonin kirjoittama A Very English Scandal -kirja. Kirjan pohjalta ilmestyi vuonna 2018 televisiosarja nimeltä Perienglantilainen skandaali.
Yksityiselämä

Thorpe oli kahdesti naimisissa. Vuonna 1968 hän meni naimisiin Caroline Allpassin kanssa ja heille syntyi poika, Rupert. Caroline kuoli vuonna 1970 auto-onnettomuudessa. Vuonna 1973 Thorpe solmi avioliiton Marion Steinin kanssa. Stein oli konserttipianisti ja aiemmin ollut naimisissa kuningattaren serkun, Harewoodin jaarlin kanssa. Liitto kesti maaliskuuhun 2014 asti, jolloin Stein kuoli.
Thorpe kuoli joulukuussa 2014 sairastettuaan kauan Parkinsonin tautia.
Joseph Rumeau

Joseph Rumeau
Joseph Rumeau (11. tammikuuta 1849 – 9. helmikuuta 1940) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. toukokuuta 1872 ja valittiin Angersin piispaksi 7. heinäkuuta 1898. Piispaksi konsekroinnin suoritti 2. helmikuuta 1899 Charles-Evariste-Joseph Coeuret-Varin, jota avustivat François-Désiré Mathieu ja Pierre-Marie-Frédéric Fallières. Rumeau asetettiin virkaansa 27. helmikuuta, ja hän toimi hiippakuntansa johdossa, kunnes kuoli 91-vuotiaana virassa.
Janne Kurikka

| Janne Kurikka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. elokuuta 1984 (ikä 40) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2006
Seurat:  Kärpät (SML) FPS (Mestis) HeKi (Mestis) Pelicans (SML)
Janne Kurikka (s. 13. elokuuta 1984 Oulu) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti.
Ura

Kurikka on Laser HT:n kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2003–2004 Kärppien A-nuoriin. Kurikka oli samalla kaudella Kärppien maalivahtina SM-liigassa kolmessa pudotuspelikamppailussa ja hän voitti Suomen mestaruuden. Suomen jääkiekkoliiton kilpailusääntöjen mukaan yksikin kokoonpanopöytäkirjaan merkitty pudotuspeliottelu riittää antamaan pelaajalle SM-mitalin, joten Kurikka on käytännön mukaisesti voittanut mestaruuden.
Kaudeksi 2005–2006 Kurikka siirtyi Forssan Palloseuran maalivahdiksi ja hänet valittiin Mestiksen vuoden tulokkaaksi. Kurikka siirtyi kaudeksi 2006–2007 Heinolan Kiekkoon. Hän pelasi siellä kaksi kautta ja kävi kaudella 2006–2007 myös lainalla Pelicansissa. Kurikka puki päälleen neljään otteluun ja pääsi yhdessä ottelussa kentällekin. Hän pelasi 1–3-tappioon päättyneessä Pelicans–TPS-ottelussa 30. marraskuuta 2006, jossa hän torjui 20 kertaa.
Kurikka lopetti uransa keväällä 2008.
Jeff Daniels (ohjaaja)

Jeff Daniels on australialainen dokumenttielokuvaohjaaja.
Daniels on ohjannut uiguurijohtaja Rebiya Kadeerista kertovan dokumenttielokuvan Ten Conditions of Love. Sen osallistuminen vuoden 2009 Melbournen elokuvajuhlille sai kiinalaiset boikotoimaan tapahtumaa, sillä Länsi-Kiinan uiguurialueella oli juuri ollut levottomuuksia, joiden lietsomisesta Kiina syytti Kadeeria. Daniels teki Ten Conditions of Lovea seitsemän vuoden ajan ja oli sattumaa, että se valmistui juuri Kiinan levottomuuksien aikoihin. Elokuva sai ensi-iltansa 8. elokuuta 2009 Melbournen kaupungintalolla rauhallisissa merkeissä.
Aiheesta muualla

Jeff Daniels Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Joseph Rosenblatt

Joseph "Joe" Rosenblatt (26. joulukuuta 1933 Toronto – 11. maaliskuuta 2019) oli kanadalainen runoilija ja piirtäjä. Hän varttui Torontossa, jossa hän kävi teknillistä keskuskoulua. Hän kuitenkin jätti koulunsa kesken 10. luokalla. Hänen ensimmäiset teoksensa olivat Voyage of the Mood (1963) ja The LSD Leacock (1966). Rosenblattin runoissa on esiintynyt toistuvana aiheena ihmisen kosketus luontoon ja eläinmaailmaan.
Rosenblatt sai vuonna 1976 Governor General's Awardin kokoelmastaan Top Soil (1976). Lukuisien runoteostensa ohella Rosenblatt on julkaissut muistelmateoksen (1985) sekä romaanin The Kissing Goldfish of Siam (1989). Häneltä on lisäksi ilmestynyt useita piirroskokoelmia, kuten Doctor Anaconda's Solar Fun Club (1978). Hän toimitti vuosina 1972–1983 kirjallisuuslehteä Jewish Dialog. Rosenblattin runot ja piirrokset ovat hyvin edustettuina kahdessa kokoomateoksessa: The Joe Rosenblatt Reader (1995) ja The Voluptuous Gardener: The Collected Art and Writing of Joe Rosenblatt, 1973-1996 (1996).
Jeff Demps

| Jeff Demps |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. tammikuuta 1990 Winter Garden, Florida
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  173 cm
Paino:  90 kg
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Seura
Pelinumero:  32
Seura:  Tampa Bay Buccaneers
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  New England Patriots
Pääsarjaura:  2012–
Jeffery ”Jeff” Demps (s. 8. tammikuuta 1990 Winter Garden, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja sekä pikajuoksija. Hän pelaa  NFL-liigan Tampa Bay Buccaneersissa, jonne hän siirtyi keväällä 2013 New England Patriotsista. Dempsin pelipaikka on keskushyökkääjä.
Lontoon olympialaisissa 2012 Demps juoksi Yhdysvaltain joukkueessa 4 × 100 metrin viestin alkuerissä. Toisella kokoonpanolla loppukilpailussa juossut joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta joukkueen suoritus hylättiin myöhemmin Tyson Gayn dopingkäryn takia.
Ennen ammattilaisuraansa Demps oli osana Floridan yliopiston joukkueita amerikkalaisessa jalkapallossa ja yleisurheilussa. Hän päätti olla osallistumatta vuoden 2012 NFL:n varaustilaisuuteen keskittyessään tuleviin olympialaisiin, mutta solmi kisojen jälkeen elokuussa vapaana pelaajana NFL-sopimuksen New England Patriotsin kanssa.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
100 m juoksu: 10,01 (2008)
200 m juoksu: 21,04 (2007)
Jeremy Bamber

Jeremy Nevill Bamber (oik. Jeremy Paul Marsham, s. 13. tammikuuta 1961) on englantilainen joukkomurhaaja, joka tuomittiin 1985 ”Valkoisen talon maatilan murhista” Tolleshunt D'Arcyssä, Essexissä.
Bamberin uhreihin kuuluivat hänen vanhempansa Nevill ja June Bamber, hänen sisarensa Sheila Caffell ja hänen sisarensa kuusivuotiaat kaksospojat Daniel ja Nicholas Caffell. Oikeudenkäynnissä valamiehistö totesi, että Bamber oli tehnyt murhat suuren perinnön toivossa. Hän oli lavastanut 28 vuotiaan sisarensa syylliseksi laittamalla kiväärin sisarensa käsiin, jolla oli diagnosoitu skitsofrenia, saadakseen teot näyttämään murhilta ja niiden jälkeen tehdyltä itsemurhalta.
Johan Remen Evensen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Johan Remen Evensen |  Johan Remen Evensen |  Johan Remen Evensen |  |
Maa:   Norja
Mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Liberec 2009 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Oslo 2011 | suurmäen joukkuekilpailu |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Planica 2010 | joukkuekilpailu |  |
Johan Remen Evensen (s. 16. syyskuuta 1985) on norjalainen entinen mäkihyppääjä.
Mäkihypyn maailmancupissa Evensen kilpaili kaudesta 2008–2009 alkaen. Ainoan maailmancupin osakilpailuvoittonsa Evensen saavutti Vikersundissa kaudella 2010–2011 jaettuaan sen Gregor Schlierenzauerin kanssa. Lisäksi hän sijoittui kahdesti toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi.
Ensimmäisissä arvokilpailuissaan Liberecissä 2009 Evensen oli Norjan joukkueen mukana saavuttamassa hopeaa joukkuemäestä. Normaalimäessä hän oli 27:s ja suurmäessä 30:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurmäessä 15:nneksi ja joukkuekilpailussa Norjan joukkueen mukana pronssille. Planican lentomäen MM-kilpailuissa 2010 Evensen oli joukkuekilpailussa hopealla ja henkilökohtaisessa kilpailussa 18:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli suurmäessä 14:s ja suurmäen joukkuekilpailussa Norjan joukkueen mukana hopealla.
Evensen hyppäsi 11. helmikuuta 2011 Vikersundin lentomäestä mäkihypyn maailmanennätyksen 246,5 metriä. Ennätys pysyi Evensenillä neljän vuoden ajan, ennen kuin Peter Prevc hyppäsi samasta mäestä 250,0 metriä.
Seuratasolla Evensen edusti Molde og Omegn Idrettsforeningia.
Evensen ilmoitti lopettavansa uransa helmikuussa 2012 viikkoa ennen Vikersundin lentomäen MM-kilpailuja paino-ongelmien ja huonosti sujuneen kauden takia.
Saavutukset

1 maailmancupin osakilpailuvoitto
Mäkihypyn maailmanennätys (2011–2015): 246,5 metriä
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
Johan Remen Evensen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
James Dunn

| James Dunn |
| --- | --- |
 James Dunn
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. marraskuuta 1901 New York, New York
Kuollut: 3. syyskuuta 1967 (65 vuotta) Santa Monica, Kalifornia
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jimmy Dunn
Aktiivisena:  1929–1966
Merkittävät roolit:  Johnny Nolan (Brooklynissä kasvoi puu)
Palkinnot
 Parhaan miessivuosan Oscar-palkinto (Brooklynissa kasvoi puu) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
James Howard Dunn (2. marraskuuta 1901 New York, New York – 3. syyskuuta 1967 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Hän aloitti uransa vaudevillenäyttelijänä. Hän aloitti elokuvauransa 1920-luvun lopussa. Hän loi laajan uran niin elokuvissa kuin myöhemmin televisiossakin. Vuonna 1934 hän näytteli peräti neljässä elokuvassa Shirley Templen kanssa. Hän sai parhaan miessivuosan Oscarin elokuvasta Brooklynissä kasvoi puu (A Tree Grows in Brooklyn, 1945). Hän keskittyi 1950- ja 1960-luvuilla luomaan uraa lähinnä televisiossa. Hän on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, toisen elokuvista ja toisen televisiosta.
Yksityiselämä

James Dunn oli naimisissa kolme kertaa, joista viimeinen avioliitto kesti hänen kuolemaansa saakka. Lapsia hänellä ei tiettävästi kuitenkaan ollut. Hän kuoli 65-vuotiaana mahaleikkauksesta seuranneisiin komplikaatioihin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
James Dunn NNDB:ssä
James Dunnin tekemät roolit Broadwaylla
Joseph Saidu Momoh

| Joseph Saidu Momoh> Sierra Leonen 2. presidentti |
| --- | --- |
 28. marraskuuta 1985 – 29. huhtikuuta 1992  
Edeltäjä:  Siaka Stevens
Seuraaja:  Valentine Strasser (sotilasjuntta)
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. tammikuuta 1937 Binkolo, Brittiläinen Sierra Leone
Kuollut: 3. elokuuta 2003 (66 vuotta) Conakry, Guinea
Kansalaisuus:  Sierra Leone
Puoliso:  Hannah Momoh Fatmata Momoh
Tiedot
Puolue:  All People’s Congress (APC)
Uskonto:  kristinusko
Etnisyys:  limba
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Sierra Leone
Puolustushaara:  Sierra Leonen asevoimat
Sotilasarvo:  kenraalimajuri
Joseph Saidu Momoh (26. tammikuuta 1937 Binkolo, Brittiläinen Sierra Leone – 3. elokuuta 2003 Conakry, Guinea) oli sierraleonelainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 1985–1992.
Ennen valtaannousuaan Momoh oli sotilasuralla ja nousi kenraalimajuriksi ja asevoimien ylipäälliköksi. Hänet valittiin presidentiksi vuonna 1985 vaaleissa, joissa hän oli ainoa ehdokas, ja syrjäytettiin sotilaskaappauksella vuonna 1992. Kaappauksen laukaisi tyytymättömyys siihen, miten Momoh hoiti edellisenä vuonna alkanutta sisällissotaa.
José Paulino Ríos Reynoso

José Paulino Ríos Reynoso (s. 4. lokakuuta 1944) on perulainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 5. kesäkuuta 1971 ja nimitettiin Huancayon arkkipiispaksi 2. joulukuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Jorge María Mejía.
Ríos Reynoso sai 29. marraskuuta 2003 nimityksen Arequipan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 21. lokakuuta 2006.
José Pedro Pozzi

José Pedro Pozzi (12. heinäkuuta 1925 Vimercate – 26. marraskuuta 2017) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 25. marraskuuta 1951 ja nimitettiin Alto Valle del Río Negron hiippakunnan piispaksi 22. heinäkuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agustín Roberto Radrizzani, jota avustivat Jorge Arturo Meinvielle ja Rinaldo Fidel Brédice. Pozzi asetettiin virkaansa 16. lokakuuta. Hän jäi eläkkeelle 19. maaliskuuta 2003.
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1989

| Jalkapallon naisten SM-sarjan kausi 1989 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  PPF
Pudonneet joukkueet:  Kemin Into
Alempi sarjataso:  Naisten I divisioona 1989
  ← 1988 :  1990 → 
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1989 oli jalkapallon naisten SM-sarjan 16. kausi ja kaikkiaan 19. kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti PP-Futis, jolle saavutus oli ensimmäinen Suomen mestaruus.
Ilves-Pallon luovuttua sarjasta sen sarjapaikka siirtyi Tampereen Ilvekselle.
Sarjajärjestelmä

Naisten SM-sarja 1989 pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka viimeinen putosi I divisioonaan kaudeksi 1990. Sarjan toiseksi viimeinen osallistui neljän joukkueen karsintasarjaan naisten I divisioonan lohkovoittajien kanssa. Karsintasarjan kaksi parasta saivat paikan SM-sarjaan kaudeksi 1990.
Joukkueet

| Joukkue | Paikkakunta |
| --- | --- |
Helsingin Jalkapalloklubi: Helsinki
Herttoniemen Toverit: Helsinki
Kemin Into: Kemi
Kiffen: Helsinki
Kontulan Urheilijat: Helsinki
Kyrkslätt IF: Kirkkonummi
Naisjalkapalloseura Kortesjärvi: Kortesjärvi
PP-Futis: Helsinki
Tampereen Ilves: Tampere
Turun Pyrkivä: Turku
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | PPF | 18 | 16 | 1 | 1 | 43 | 5 | +38 | 33  |
| 2 | HerTo | 18 | 13 | 1 | 4 | 53 | 11 | +42 | 27  |
| 3 | HJK | 18 | 11 | 4 | 3 | 47 | 17 | +30 | 26  |
| 4 | Pyrkivä | 18 | 11 | 4 | 3 | 38 | 11 | +27 | 26  |
| 5 | Kiffen | 18 | 7 | 4 | 7 | 17 | 21 | −4 | 18  |
| 6 | KontU | 18 | 6 | 5 | 7 | 17 | 21 | −4 | 17  |
| 7 | Ilves | 18 | 6 | 1 | 11 | 19 | 27 | −8 | 13  |
| 8 | KyIF | 18 | 5 | 2 | 11 | 23 | 33 | −10 | 12  |
| 9 | NS Kortesjärvi | 18 | 1 | 4 | 13 | 20 | 67 | −47 | 6  |
| 10 | Into | 18 | 0 | 2 | 16 | 9 | 73 | −64 | 2  |