stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Growing Up

| Growing Up IU |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 23. huhtikuuta 2009
 Tuottaja(t): Choi Kab Won chong
 Tyylilaji: k-pop
 Kesto: 56.21
 Levy-yhtiö: LOEN Entertainment
IUn muut julkaisut
| Lost and Found 2008 | Growing Up 2009 | IU...IM 2009 |
Growing Up on eteläkorealaisen laulajan IUn ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 23 huhtikuuta 2009. Kaksi albumin kuudestatoista kappaleesta, "Boo" ja "You Know (있잖아) (Rock Ver.)", julkaistiin singleinä.
Kappaleet

| CD track list: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Looking At You (바라보기 Barabogi)  | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Boo | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Pitiful (가여워 Gayeowo)  | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | A Dreamer | 4.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Every Sweet Day | 3.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Lost Child (미아 Mia)  | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Four Without Me (나 말고 넷 Na Malgo Net)  | 3.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | You Know (Feat. Mario) (있잖 아 Itjana)  | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Graduation Day (졸업하는 날 Joreophaneun Nal)  | 3.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Feel So Good | 4.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Ugly Duckling (미운 오리 Miun Ori)  | 3.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Face to Face (After Looking At You) (마주보기 (바라보기 그 후) Majubogi (Barabogi Geu Hu))  | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Lost Child (Acoustic Ver.) (미아 Mia)  | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | You Know (Rock Ver.) (있잖 아 Itjana)  | 3.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Boo (Instrumental) | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Pitiful (Instrumental) (가여워 Gayeowo)  | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 56.21 |  |  |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Growing Up Discogsissa. (englanniksi)
Growing Up in New Guinea

| Growing Up in New Guinea: A Study of Adolescence and Sex in Primitive Societies> Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Margaret Mead
Kieli:  englanti
Genre:  kulttuuriantropologia
Julkaistu:  1930
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Growing Up in New Guinea: A Study of Adolescence and Sex in Primitive Societies on yhdysvaltalaisen antropologin Margaret Meadin vuonna 1930 ilmestynyt antropologian klassikkoteos. Teos on etnografinen kuvaus Papua-Uuden-Guinean Amiraliteettisaariin kuuluvan Manus-saaren ihmisten kulttuurista. Mead tarkastelee saarelaisten kulttuuria lastenkasvatuksen ja sukupuolikäsitysten kautta. Teos keskittyy kuvaamaan lasten ja nuorten elämää. Mead lisäksi vertailee oman aikansa yhdysvaltalaista lastenkasvatusta manussaarelaisten lastenkasvatukseen ja samalla kritisoi oman yhteiskuntansa tapaa kasvattaa lapsia.
Sisältö > Manussaarelaisten lastenkasvatus

Mead korostaa sitä, että kasvatustavasta riippumatta lapsi kasvaa aina yhteisönsä ja sen kulttuurin jäseneksi, Meadin sanoin ”yhteisö voittaa aina” (engl. ”The society always wins”). Hän esittelee, kuinka Manusilla pienten lasten kasvatus keskittyy fyysiseen sopeutumiseen ympäristöön, esimerkiksi uimataidon ja ketteryyden oppimiseen. Lapset saavat leikkiä vapaasti, eikä heillä juurikaan ole muita velvollisuuksia kuin omaisuuden ja tabujen kunnioittaminen. Sosiaalinen kasvatus jää hyvin vähälle, ja lapset oppivat asiat pääasiassa seuraamalla vanhempiensa ja muiden aikuisten toimintaa. Muodollisen sosiaalisen kasvatuksen puuttumisesta huolimatta lapsista kasvaa täysivaltaisia kulttuurinsa edustajia. Manusilla pojat ja tytöt saavat samanlaisen kasvatuksen, ja vasta murroiässä tyttöjä aletaan valmistella aikuisuutta ja avioliittoa varten. Poikien siirtyminen pojasta mieheksi tapahtuu vasta silloin, kun heidän on aika mennä naimisiin, eikä heitä etukäteen juurikaan valmistella tähän. Isällä on erittäin tärkeä rooli pienten lasten kasvatuksessa, ja tämän vuoksi nämä identifioituvat voimakkaasti isään, kun taas äiti jää etäiseksi. Käsitellessään Manusin kulttuuria Mead kumoaa joitakin lapsiin liittyviä teorioita, kuten sen, että lapset automaattisesti identifioituisivat äitiin. Lisäksi hän osoittaa, että lasten ”keräilyvaihe” sekä lasten taipumus uskoa yliluonnolliseen ovat täysin kulttuurisidonnaisia ilmiöitä, eivätkä lapsille luonnollisia kehityksen vaiheita, kuten aikaisemmin on uskottu.
Sisältö > Yhdysvaltojen ja Manusin kasvatuskulttuurien vertailu

Meadin mukaan näiden kahden kulttuurin kasvatusmenetelmiä on mahdollista vertailla, sillä niiden tavoitteet ja arvot ovat samankaltaisia. Mead löytää Manusin ja Yhdysvaltojen kasvatuskulttuurien välillä sekä yhtäläisyyksiä että eroja. Molemmissa kulttuureissa materiaalista vaurautta arvostetaan hyvin paljon ja sen tavoittelu on keskeisessä asemassa. Lisäksi näissä kulttuureissa lasten annetaan viettää aikansa leikkien, eikä heiltä vaadita paljoa. Toisaalta lasten suhde vanhempiin on erilainen: Manusilla isä on lapsille hyvin läheinen, kun taas Yhdysvalloissa äidin rooli on erittäin tärkeä lasten huolenpidossa ja kasvatuksessa.
Fumio Nanri

Fumio Nanri (jap. 南里 文雄; 1910 Osaka – 1975) oli japanilainen jazzmuusikko. Hän soitti trumpettia.
Nanri syntyi perheensä kuudesta lapsesta nuorimpana. Hän soitti alun perin kornettia teini-ikäisenä ja sai innoitusta Louis Armstrongista. 19-vuotiaana Nanri matkusti Shanghaihin, jossa hän pääsi kuulemaan monia yhdysvaltalaisia jazzkokoonpanoja. Hän sai opetusta pianisti Teddy Weatherfordilta. Palattuaan Japaniin Nanri perusti vuonna 1934 oman swingyhtyeensä, Fumio Nanri and his Hot Peppersin. Yhtye levytti eräitä Japanin ensimmäisistä jazzkappaleista. Osassa kappaleista Nanrin yhtye teki yhteistyötä laulaja Dick Minen kanssa. 1930-luvun loppupuolella Nanri vietti osan ajasta Kiinan Dalianissa ja osan Japanissa. Toisessa maailmansodassa hän palveli Japanin asevoimia lääkintäjoukoissa.
Vuonna 1946 Nanri käynnisti uudelleen Hot Peppers -yhtyeensä toiminnan. Hän pääsi soittamaan ihailemansa Louis Armstrongin kanssa tämän vieraillessa Japanissa vuonna 1953. Nanri jatkoi levyttämistä 1970-luvulle ja teki viimeisen levytyksensä Toshiyuki Miyaman big bandin kanssa vain hieman ennen kuolemaansa. Nanrin mukaan nimetty palkinto myönnetään japanilaisille jazzmuusikoille.
Gennadi Juškov

Gennadi Anatoljevitš Juškov (ven. Геннадий Анатольевич Юшков); 14. maaliskuuta 1932 – 20. toukokuuta 2009) oli komilainen kirjailija.
Gennadi Juškov syntyi nykyisen Komin tasavallan Syktyvdinin piirin Krasnajan kylässä. Vuonna 1958 hän valmistui Maksim Gorkille nimetystä kirjallisuusinstituutista, työskenteli Komin kirjailijaliitossa ja Voivyv kodźuv -kirjallisuuslehden toimittajana. Vuosina 1978–1992 hän toimi Komin kirjailijaliiton hallituksen puheenjohtajana.
Juškov tunnetaan kominkielisenä runoilijana, proosakirjailijana ja dramaturgina. Hänen ensimmäisen runonsa julkaistiin Voivyv kodźuv -lehdessä vuonna 1952. Vuonna 1959 ilmestyi ensimmäinen runokokoelma Medvoddźa śorni (”Ensimmäinen puhe”). Myöhempiä runokokoelmia ovat mm. Söstöm döröm (”Puhdas paita”, 1965), Śölöm petas (”Sydämen versoja”, 1967), Kyvburjas (”Runoja”, 1973). Komin draamateatterissa esitettyjä näytelmiä ovat Śiźimöd predśedaťeĺ (”Seitsemäs puheenjohtaja”, 1958), Makar Vaśka – śiktsa zon (”Maalaispoika Makar Vaska”, 1963), Kyśkö tai emöś (”Mistä lie ovat”, 1969). Yleisinhimillisiä arvoja ja komien kansanluonnetta kirjailija käsittelee romaaneissa Čugra (1981), Rödvuž pas (”Puumerkki”, 1988) ja Biva (”Tulusrauta”, 1999).
Kirjailija on saanut Komin tasavallan Kuratov-valtionpalkinnon ja Neuvostoliiton kirjailijaliiton palkinnon. Vuonna 1991 hän sai Komin tasavallan kansankirjailijan arvonimen ja vuonna 2000 Venäjän federaation ansioituneen kulttuurityöntekijän nimityksen. Juškov asui Syktyvkarissa.
Aiheesta muualla

Gennadi Juškovin lyhyt elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi), (komiksi)
Grace (nimi)

| Grace |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Gracie 
Vastineita eri kielissä:  Graatsia, Gracia 
Nimen alkuperä:  latinan Gratia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grace on naisen etunimi. Se on englanninkielinen käännös nimestä Gratia, joka merkitsee latinassa ’armoa’, ’kiitollisuutta’, ’suloutta’ ja ’sulotarta’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Grace on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 900–920 naisella.
Tunnettuja Graceja

Grace Aguilar (1816−1847), englantilainen kirjailija ja runoilija
Grace d'Almeida (1951–2005), beniniläinen asianajaja, feministi ja ihmisoikeusaktivisti
Grace Brown (s. 1992), australialainen maantiepyöräilijä
Grace Clinton (s. 2003), englantilainen jalkapalloilija
Grace Coddington (s. 1941), walesilainen malli ja Voguen taiteellinen johtaja
Grace Coolidge (1874–1957), Yhdysvaltain presidentin Calvin Coolidgen puoliso
Grace Drummond-Hay (1895–1946), brittiläinen toimittaja ja maailmanympärimatkaaja
Grace Ebor (s. 1977), nigerialainen keskimatkojen juoksija
Grace Elliot (n. 1754–1823), skotlantilainen kurtisaani, kirjailija ja vakooja
Grace Gao (s. 1993), kiinalainen ihmisoikeusaktivisti
Grace Geyoro (s. 1997), kongolaissyntyinen ranskalainen jalkapalloilija
Grace Hopper (1906–1992), yhdysvaltalainen tietokoneohjelmoija, matemaatikko ja lippueamiraali
Grace Jackson (s. 1961), jamaikalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti
Grace M. Jantzen (1948–2006), kanadalainen feministinen filosofi, teologi ja professori
Grace Jones (s. 1948), jamaikalais-yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja malli
Grace Kelly (1929–1982), yhdysvaltalainen näyttelijä ja Monacon ruhtinaan Rainier III:n puoliso
Grace Lau (s. 1991), hongkongilainen karateka ja olympiamitalisti
Grace Lotowycz (1916–2016), yhdysvaltalainen kasvitieteilijä, lentäjä ja vuorikiipeilijä
Grace Metalious (1924–1964), yhdysvaltalainen kirjailija
Grace Min (s. 1994), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Grace Moore (1898–1947), yhdysvaltalainen näyttelijä ja oopperalaulaja
Grace Mugabe (s. 1965), Zimbabwen presidentin Robert Mugaben puoliso
Grace Ogot (1930–2015), kenialainen kirjailija
Grace O’Malley (n. 1530–1603), irlantilainen hallitsija ja merirosvo
Grace Paley (1922–2007), yhdysvaltalainen kirjailija, runoilija ja aktivisti
Grace Park (s. 1974), yhdysvaltalaissyntyinen kanadalainen näyttelijä
Grace Phipps (s. 1992), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Grace Prendergast (s. 1992), uusiseelantilainen soutaja ja olympiavoittaja
Grace Sewell, Saygrace (s. 1997), australialainen laulaja-lauluntekijä
Grace Slick (s. 1939), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä
Grace Martine Tandon, Daya (s. 1998), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä
Grace Upshaw (s. 1975), yhdysvaltalainen pituushyppääjä
Grace Van Dien (s. 1996), yhdysvaltalainen näyttelijä ja striimaaja
Grace Van Patten (s. 1996), yhdysvaltalainen näyttelijä
Grace VanderWaal (s. 2004), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä
Grace Zabriskie (s. 1941), yhdysvaltalainen näyttelijä
Grace Zumwinkle (s. 1999), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Kuvitteellisia Graceja

Grace Adler, päähenkilö televisiosarjassa Will & Grace
Grace Bennett, Thomas Bezuhan ohjaamassa elokuvassa Monte Carlo
Grace Edwards (o.s. Snider), henkilöhahmo televisiosarjassa Pieni talo preerialla
Grace Hanson, toinen päähenkilöistä komediasarjassa Grace and Frankie
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grace (nimi) Wikimedia Commonsissa
Rypäleaseiden kieltosopimus

Rypäleaseiden kieltosopimuksen allekirjoittajat:

  Allekirjoittanut ja ratifioinut
  Sopimukseen liittynyt
  Allekirjoittanut, muttei ratifioinut
  Ei ole allekirjoittanut
Rypäleaseet kieltävä sopimus (engl. Convention on Cluster Munitions, lyhenne CCM) on kansainvälinen sopimus rypäleaseiden eli tytärräjähteitä sisältävien lentopommien, tykistön kuoma-ammusten, rakettien tai ohjusten kieltämiseksi. Rypäleaseessa voi olla kymmeniä tai satoja pienempiä pommeja, jotka hajaantuvat räjähtäessään laajalle alueelle. Osa tytärammuksista voi jäädä sotatilanteessa räjähtämättömäksi, jolloin ne voivat tappaa ja vammauttaa ihmisiä jälkikäteenkin. Rypäleaseiden käytön, valmistamisen ja myymisen kieltävä sopimus neuvoteltiin Dublinissa toukokuussa 2008 ja allekirjoitettiin saman vuoden joulukuussa Oslossa. Kielto tuli voimaan elokuussa 2010.
Elokuussa 2021 rypäleaseiden kieltosopimukseen oli sitoutunut yhteensä 108 valtiota ja kaikkiaan mukana oli jo 123 valtiota. Tässä vaiheessa kaikkiaan 74 valtiota oli jättäytynyt sopimuksen ulkopuolelle. Esimerkiksi Suomi, Viro, Puola, Israel, Venäjä, Kiina ja Yhdysvallat eivät ole sopimukseen liittyneet.
Rypäleaseiden kieltoa on edistetty muun muassa yli sadassa maassa toimivan Cluster Munition Coalition -yhteenliittymän välityksellä.
Kieltoa valmistellut kansainvälinen kokous

Norjan hallitus järjesti 21.2.-22.2.2007 kansainvälisen kokouksen, joka koski rypälepommikieltoon ryhtymistä. 46 valtiota äänesti rypälepommit kieltävän sopimuksen laatimisen puolesta jo vuoden 2008 aikana, vastaan äänesti kolme valtiota: Japani, Puola ja Romania. Kiinan kansantasavalta, Israel, Venäjä ja Yhdysvallat eivät osallistuneet kokoukseen, koska katsoivat, että asia kuuluu Yhdistyneiden kansakuntien tavanomaisten aseiden riisuntaan liittyviin neuvotteluihin.
Kieltoa valmistellut kansainvälinen kokous > Kiellon vastustajat

Israel, Kiinan kansantasavalta, Venäjä ja Yhdysvallat vastustivat rypälepommikieltoa. Ne ovat myös suuria rypälepommien valmistajamaita maailmassa. Niiden mielestä erillistä kansainvälistä sopimusta ei tarvita, vaan rypälepommien säätely voidaan toteuttaa Yhdistyneiden kansakuntien tavanomaisia aseita koskevissa prosesseissa.
Suhtautuminen rypälepommeihin eri maissa > Belgia

Belgiasta tuli ensimmäinen maa, joka kriminalisoi investoinnit rypälepommivalmistajiin.
Suhtautuminen rypälepommeihin eri maissa > Britannia

Britannia on aikaisemmin kannattanut rypälepommien käyttöä Yhdysvaltain tapaan, mutta se on siirtynyt niiden rajoittamisen kannattajaksi. Britannia on käyttänyt rypälepommeja muun muassa Persialahden ja Irakin sodissa. Irakissa britit ampuivat noin 2 000 tytärammusta Basran seudulla saaden räjähtämättömyysprosentiksi 2%-5%.[lähde? ]
Vuonna 2003 BAe osti 20 000 tytärammuksen kuorta Israel Military Industriesilta. Brittijoukot tulittivat Irakin sodassa Basraa rypälepommeilla, jotka sisälsivät noin 2 000 L020-tytärammusta, joissa on Israel Military Industriesin kuori, jonka räjähtämättömyysnormi on Pentagonin vaatimusten mukaan 1%. Rypälepommien kantama oli tykistökranaatteina noin 30 kilometriä. Britannian puolustusministeriön mukaan räjähtämättä jäi 2%:ia. Israel Military Industries ei 2003 enää markkinoinut tuotteitaan rypälepommeina niiden huonon maineen vuoksi, mikä johtuu jopa kymmenien prosenttien räjähtämättömyydestä. Termiksi otettiin kuorma-ammus (engl. cargo munition), joka olisi laadullisesti parempi.
Norjassa Hjerkinnin ampuma-alueella suoritetut kokeet johtivat Britannian parlamentissa opposition kysymykseen. Parlamentin liberaalidemokraattinen jäsen Nick Harwey kysyi puolustusministeri Ingramilta kuorma-ammus L20A1 (kuorma-ammus):n kokeista Britannian asevoimista vastaavalta ministeri Adam Ingramilta, jonka mukaan L20A1 on turvallinen ja sopiva palveluskäyttöön.
Suhtautuminen rypälepommeihin eri maissa > Pohjoismaat

Pohjoismaissa toimiva Nammo AS on 1998 perustettu yhtiö, johon on yhdistetty pohjoismaisia ammusvalmistajia. Nammo AS omistaa pohjoismaissa olevat ammuksia valmistavat yhtiöt kokonaan tytäryhtiöinä. Norjan valtio ja suomalainen puolustusvälineyritys Patria Oyj omistavat  vuonna 2006 toteutuneen Saab AB:n osakemyynnin jälkeen yhdessä yhtiön puoliksi. Saab AB myi 27,5%:n omistuksestaan 5%-yksikköä Norjan valtiolle ja loput suomalaiselle Patria Oyj:lle.
Nammo AS osti joulukuussa 2006 Yhdysvalloista 1960 perustetun Talley Defense Systemsin. Yhdysvaltalainen Talley Defense Systems on kehittänyt ja valmistanut tytärammuksia ja niiden kuorma-ammuksia mm. kasettipommi BLU-97:ään ja risteilyohjus BGM-109/D Tomahawkiin.
Suhtautuminen rypälepommeihin eri maissa > Pohjoismaat > Norja

Norjassa on vastustettu laajasti rypälepommeja jo ennen Irakin sotaa. Pontta vastustukselle loi se, että Belgian ilmavoimien kapteeni pudotti F-16-hävittäjällä maalikentän ohi rypäleammuksia Hjerkinnin ampuma-alueella 2002. Osittain Norjan lyhyestä osallistumisesta Yhdysvaltain johtamaan Irakin sodan vapaaehtoisten koalitioon seuranneesta Norjan vaalien jälkeistä hallituspohjan vaihdoksesta johtuen pyrkimys rypälepommikiellon aikaansaamiseen on voimistunut.
Norjan luterilaisen valtionkirkon ulkomaanavun pääsihteeri Atle Sommerfeldt on arvostellut päätöstä sillä perusteella, että Norjan hallituksen ulkopolitiikkaan kuuluu rypälepommikiellon hyväksi toimiminen
Suhtautuminen rypälepommeihin eri maissa > Pohjoismaat > Suomi

Suomen ulkoministeriön mukaan rypälepommit ovat osa Suomen tulevaa puolustusjärjestelmää Suomen sitouduttua jalkaväkimiinat kieltävään Ottawan sopimukseen vuodesta 2016.
Puolustusvoimien ilmoituksen mukaan se etsii maastoon räjähtämättä jääneinä entistä vaarattomampia rypälepommeja.
Prikaatikenraali Arto Rädyn 22.2.2007 antaman lausunnon mukaan puolustusvoimilla ei ole hankkia maastoon jääviä rypälepommeja.
Pääministeri Matti Vanhasen mukaan maamiinat voidaan korvata sellaisella rypälepommijärjestelmällä, josta maastoon ei jää räjähtämättömiä ammuksia. Vanhasen mukaan korvaavaa järjestelmää ei ole vielä tuotu poliittiseen päätöksentekoon asti.
Ulkoasiainministeri Erkki Tuomiojan mukaan Suomen armeijalla on rypälepommeja ja ne voivat osaltaan korvata maamiinoja. Rypälepommikieltosopimus ei kuitenkaan koskisi kaikkia rypälepommeja, sellaisia, joita ei jää maamiinojen tavoin eniten siviilituhoja aiheuttavina vaaraksi ympäristöön. Suomi pyrkii vaikuttamaan neuvotteluprosessissa siihen, ettei se vahingoita Suomen puolustusta kuitenkin siten, ettei Suomen puolustus perustu laajoja siviilituhoja aiheuttaviin aseisiin.
Tasavallan presidentti Tarja Halonen antoi Kalevalle haastattelun, minkä mukaan Suomi voi hyvin korvata jalkaväkimiinat rypälepommeilla: "Lähdemme siitä, että hankittavat rypälepommit ovat täysin kansainvälisten sopimusten mukaisia. Kaikilla nyt käytettävissä olevilla tiedoilla meillä on ihan turvallinen pohja mennä eteenpäin" (Halonen). Oslon rypälepommeja koskevan sopimuksen ja Suomen tulevan asehankinnan välillä ei ole ristiriitaa. "Nyt on myös vältetty jotkut aikaisemmat virheet. Kansainvälisessä sopimuksessa on oltu riittävän ajoissa ja aktiivisesti mukana, jolloin voidaan tuoda myös omat haasteet ja mielipiteet esille. Tämä on minusta se tärkein asia. Aikoinaan Ottawan miinakieltosopimuksen kohdalla oltaisiin voitu olla aktiivisempia" (Halonen).
Psykologien Sosiaalinen Vastuu ry:n vuosikokous vetosi vuosikokouksessaan 3.3.2007, ettei Suomeen hankittaisi rypälepommeja, johtuen niiden aiheuttamista seurauksista, viitaten isovanhempiensa hoidossa Rashidien pakolaisleirillä asuvaan Farah Shehadehin kertomukseen.
Sadankomitean pääsihteeri Jan Koskimies aloitti adressin keruun rypälepommien kieltämiseksi Suomessa.
Entinen valtiovarainministeri Eero Heinäluoma on vaatinut rypälepommeista selvitystä.
Suomi on ostanut Alankomaista yhdysvaltalaisen raskaan raketinheitinjärjestelmän, jossa voidaan käyttää henkilöitä ja ajoneuvoja vastaan tarkoitettuja kaksoiskäyttöisiä tytärammuksia, sekä 155 mm kenttätykkejä varten saksalaisen Rheinmetallin valmistamia DM 662 kuorma-ammuksia, jollaiset Norjan hallitus pani väliaikaiseen käyttökieltoon 2006. DM 662:ssä käytetään M85-tytärammuksia.
Suhtautuminen rypälepommeihin eri maissa > Yhdysvallat

Yhdysvallat, missä valmistetaan useita rypälepommeja ja tytärammuksia, ei osallistunut rypälepommikieltoa käsittelevään kokoukseen. Yhdysvaltain ulkoasianhallinnon tiedottaja Sean McCormack mainitsi, että rypälepommeilla on paikkansa ja käyttönsä sotilaallisena varantona, mikäli niiden teknillinen rakenne on oikea ja varastointi on asianmukaista.
Senaattorit Dianne Feinstein ja Patrick Leahy esittivät helmikuun 2007 alkupuolella lakiluonnoksen, minkä tarkoituksena on suojella siviiliväestöä. Lakiluonnoksen nimi on The Cluster Munitinions Civilian Protection Act.
Tätä Feinstein-Leahyn laiksi kutsuttu esitys ei edellytä rypälepommeista luopumista, mutta edellyttää, että niiden toimivuusprosentti on 99%:ia, jolloin varmistettavaksi toimimattomuusprosentiksi jää yksi prosentti, mikä on jo ollut Pentagonin vaatimus korkeintaan kymmenen dollarin hinnan lisäksi. Lisäksi esityksessä edellytetään, että rypälepommeja käytetään ainoastaan määriteltyjä sotilaallisia kohteita vastaan eikä siellä, missä siviilejä tiedetään olevan eikä tavanomaisesti siviilien asuttamilla alueilla. Kolmenkymmenen päivän kuluessa rypälepommien käytöstä Yhdysvaltain presidentti velvoitettaisiin toimittamaan suunnitelman räjähtämättömien tytärammusten raivaamisesta kustannusarvioineen asianomaisille kongressin valtiokunnille koskien Yhdysvaltain hallituksen itsensä käyttämiä tai hallituksen, jonka käyttöön ammuksia on myyty tai siirretty. Asianomaiset valiokunnat ovat senaatin ulkosuhteidenvaliokunta ja edustajainhuoneen ulkoasiainvaliokunta. Selvitys voi olla ei-julkinen
Esityksen perusteluna olivat Libanonin tapahtumat ja senaattori Dianne Feinstein ilmoitti pyrkineensä pääsemään asiassa ratkaisuun Pentagonin kautta kymmenen vuoden ajan.