stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1666
Syntyneitä

15. maaliskuuta – George Bähr, saksalainen arkkitehti (k. 1738)
21. maaliskuuta – Ogyū Sorai, japanilainen kungfutselainen filosofi (k. 1728)
18. huhtikuuta – Jean-Féry Rebel, ranskalainen säveltäjä ja viulisti (k. 1747)
14. toukokuuta – Viktor Amadeus II, Savoijin herttua ja Sardinian ensimmäinen kuningas (k. 1732)
15. toukokuuta – Luigi Forni, italialainen katolinen piispa (k. 1755)
6. syyskuuta – Iivana V, Venäjän tsaari 1682–1696 (k. 1696)
15. syyskuuta – Sophia Dorothea, saksalainen prinsessa, Englannin myöhemmän kuningas Yrjö I:n puoliso (k. 1726)
11. lokakuuta – Gabriel Juslenius, suomalainen teologian professori ja Turun akatemian rehtori (k. 1724)
5. marraskuuta – Attilio Ariosti, italialainen säveltäjä ja viola d'amoren soittaja (k. 1729)
9. marraskuuta – Carl Gustaf Armfelt vanhempi, suomalainen kenraali (k. 1736)
12. marraskuuta – Mary Astell, englantilainen filosofi ja naisten oikeuksien puolustaja (k. 1731)
5. joulukuuta – Francesco Scarlatti, italialainen säveltäjä (k. 1741)
26. joulukuuta – Stephen Gray, brittiläinen fyysikko, sähkönjohtavuuden tutkija (k. 1736)
Jean d'Estrées, ranskalainen kirkonmies ja poliitikko (k. 1718)
Francis Hauksbee, englantilainen fyysikko, sähköopin varhainen tutkija (k. 1713)
Johannes Rungius, suomalainen teologian, logiikan ja metafysiikan professori (k. 1704)
Herman Witte, Turun piispa (k. 1728)
Kuolleita

18. tammikuuta – Erik von der Linde, ruotsalainen maaherra (s. 1611)
20. tammikuuta – Anna Itävaltalainen, Ranskan kuningatar, Ludvig XIII:n puoliso ja Ludvig XIV:n äiti (s. 1601)
22. tammikuuta – Shah Jahan, Intian suurmogulihallitsija (s. 1592)
21. helmikuuta – Armand de Bourbon-Conti, ranskalainen ruhtinas (s. 1629)
24. helmikuuta – Nicholas Lanier, englantilainen säveltäjä, laulaja, luutisti ja taidemaalari (s. 1588)
27. helmikuuta – Kustaa Evertinpoika Horn, ruotsalainen sotamarsalkka ja hallintomies (s. 1614)
6. toukokuuta – Paul Siefert, saksalainen urkuri ja säveltäjä (s. 1586)
30. kesäkuuta – Adam Krieger, saksalainen urkuri, kapellimestari ja säveltäjä (s. 1634)
26. elokuuta – Frans Hals, alankomaalainen taidemaalari (s. 1582)
13. syyskuuta – Hannibal Sehested, tanskalais-norjalainen poliitikko, Norjan kenraalikuvernööri (s. 1609)
23. syyskuuta – François Mansart, ranskalainen arkkitehti (s. 1598)
Juana de la Concepción, guatemalalainen nunna ja runoilija
Henrik Hoffman, suomalainen pappi ja raamatunsuomentaja (s. 1599)
Aron Johaninpoika Klöfverskjöld, ruotsalainen linnanpäällikkö (s. 1605)
Anders Merthen, saksalais-suomalainen kauppias, kellarinpitäjä ja valtaporvari
Josephus Palmannus, Pudasjärven ensimmäinen kirkkoherra
James Shirley, englantilainen näytelmäkirjailija (s. 1596)
Song Yingxing, kiinalainen tieteilijä (s. 1587)
Wilhelm Souchon

Wilhelm Souchon vuonna 1917.
Wilhelm Anton Souchon (2. kesäkuuta 1864 Leipzig, Saksi – 13. tammikuuta 1946 Bremen) oli saksalainen amiraali, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Hänellä oli keskeinen rooli Osmanien valtakunnan liittymisessä sotaan keskusvaltojen puolelle syksyllä 1914 ja hän komensi vuosina 1914–1917 Osmanien laivastoa Mustallamerellä.
Elämä ja ura

Souchonin suku oli alkuperältään hugenotteja. Souchon liittyi Saksan keisarikunnan laivastoon vuonna 1881.
Kontra-amiraali Souchon komensi lokakuusta 1913 alkaen Saksan Välimeren-laivuetta, johon kuului kaksi alusta, taisteluristeilijä Goeben ja kevyt risteilijä Breslau. Maailmansodan puhjettua hän aloitti merisodan Välimerellä, sillä saatuaan merivoimien esikunnalta määräyksen viedä laivansa Konstantinopoliin hän määräsi ne ensin tulittamaan Philippevillen ja Bônen satamia Ranskan Algeriassa 4. elokuuta, päivää sen jälkeen kun Saksa oli julistanut sodan Ranskalle. Souchon onnistui iskun jälkeen pelastamaan laivansa Konstantinopoliin, sillä Ranskan laivasto keskittyi Välimerellä joukkojen kuljetukseen Afrikasta emämaahan, kun taas lähistöllä olleet brittilaivaston alukset aloittivat tuloksettoman takaa-ajon vasta Englannin julistettua seuraavana yönä sodan Saksalle. Toinenkin brittiläinen laivasto-osasto päästi Souchonin alukset livahtamaan ohitseen peläten niiden ylivoimaa.
Koska Osmanien valtakunta oli vielä virallisesti puolueeton, Konstantinopolissa Goeben ja Breslau myytiin nimellisesti turkkilaisille, nimettiin Yavuziksi ja Midilliksi ja liitettiin Osmanien laivastoon, jonka komentajaksi Souchon nimitettiin. Hän oli Turkin meriministerin Djemal paššan alainen, mutta Saksan sodanjohto toivoi hänen ajavan ensisijaisesti kotimaansa sotilaallisia intressejä. Souchonin komentama turkkilainen laivasto, johon kuuluivat myös hänen omat risteilijänsä, lähetettiin 29. lokakuuta 1914 tulittamaan Venäjälle kuuluneita Odessan, Sevastopolin ja Novorossijskin satamia Mustallamerellä, mikä merkitsi Osmanien valtakunnan liittymistä sotaan.
Souchon ei mielestään saanut turkkilaisilta tarpeeksi tukea venäläisten alusten hallitsemalla Mustallamerellä. Hän palasi lopulta syyskuussa 1917 Saksaan, jossa hänet nimitettiin avomerilaivaston 4. taistelueskaaderin komentajaksi. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin amiraaliksi. Souchon oli Kielin laivastotukikohdan komentajana loka–marraskuussa 1918, kun Kielin matruusikapina puhkesi. Tilanteen muututtua hallitsemattomaksi hän yritti neuvotella kapinallisten matruusien kanssa, mutta kapina laajeni pian vallankumoukseksi, joka kaatoi koko keisarikunnan. Souchon vetäytyi palveluksesta vuonna 1919.
Souchon sai Pour le Mérite -kunniamerkin. Rosa Luxemburgin murhaajana tunnettu Hermann Souchon oli Wilhelm Souchonin veljenpoika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilhelm Souchon Wikimedia Commonsissa
Aiolikastike

Aiolia ja oliiveja
Aioli (katalaani: allioli, sananmukaisesti valkosipulia ja öljyä) on kylmä kastike, joka on peräisin Koillis-Espanjasta Katalonian ja Valencian seuduilta. Sen valmistukseen käytetään tavallisesti valkosipulia, oliiviöljyä, suolaa, sitruunamehua tai etikkaa ja usein myös munaa, mutta siitä on olemassa erilaisia muunnelmia erilaisin maustein.
Alkuaan aioli valmistettiin siten, että siinä oli vain valkosipulia, oliiviöljyä, joitakin tippoja sitruunamehua ja usein lisänä ruokasuolaa. Eräs mahdollisuus valmistaa tällaista majoneesikastiketta on käyttää siihen vedessä liuotettua leivänsisusta tai uuniperunan sisusta, kananmunan keltuaista, oliiviöljyä, sitruunamehua, valkosipulia, pippuria, sahramia ja suolaa.
Provencessa aiolia tarjotaan keitettyjen vihannesten, keitetyn kalan ja keitetyn munan kanssa. Usein sitä käytetään esimerkiksi keittojen lisäkkeenä. Valenciassa aioli on tavallinen paellan lisäke, ja sitä syödään myös vaalean leivän kanssa. Aioli on myös yleinen lisäke suositussa tapasruokalajissa patatas bravas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aiolikastike Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Aioli
Käännös suomeksi
Ydintäytelanka

Ydintäytelanka on MIG-MAG-hitsauksessaa käytettävä lisäainelanka. Se menee syöttöpyörästön kautta ensin lankajohtimeen ja sieltä kaasupolttimeen ja lopulta se tulee virtasuuttimen kautta ulos. Ydintäytelangassa on teräskuoren siällä täytejauhetta. Hitsattaessa kuori sulaa ja siitä tulee hitsiainetta.
25143 Itokawa

| 25143 Itokawa |
| --- | --- |
 1998 SF36 
 Hayabusa-luotaimen kuva Itokawasta
Löytäminen
Löytäjät:  LINEAR
Löytöaika:  26. syyskuuta 1998
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  1,32 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  0,95 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  1,69 AU
Eksentrisyys:  0,280
Kiertoaika Auringon ympäri:  557 päivää  1,52 vuotta
Inklinaatio:  1,62°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  0,33 km  (0,535x0,294x0,209) km
Massa:  3,51 × 1010 kg 
Pyörähdysaika:  12,13 h
Absoluuttinen kirkkaus:  19,2
Asteroidiluokka:  S
25143 Itokawa on Maan lähelle tuleva pikkuplaneetta, joka kuuluu Apollo-asteroideihin. Kohde löydettiin LINEAR-ohjelmalla vuonna 1998. Nimensä asteroidi sai japanilaisen ilmakehä- ja avaruusinsinöörin Hideo Itokawan mukaan. Ennen nimeämistään pikkuplaneetta tunnettiin tunnuksella 1998 SF36.
Japanin avaruusjärjestön toukokuussa 2003 laukaistu Hayabusa-luotain tutki asteroidia syyskuusta joulukuun alkuun vuonna 2005. Luotaimen tehtäviin kuului näytteen otto pikkuplaneetan pinnalta, ja tuoda se Maahan. Luotaimen näytekapseli palasi Maahan kesäkuussa 2010.
Itokawan malli, joka perustuu tutkamittauksiin.
Itokawan rata (sinisellä) verrattuna kiviplaneettojen ratoihin (harmaalla).
Ominaisuudet

Itokawa on pieni S-tyypin asteroidi, jonka mitat ovat vain 535, 294 ja 209 metriä. Pikkuplaneetta pyörähtää ympäri noin 12,13 tunnissa. Kohteen massa on 3,51 × 1010 kg, ja arvioitu keskitiheys noin 1,9 g/cm3. Itokawaa pidetään alhaisen tiheytensä, suuren huokoisuutensa, muotonsa ja runsaasti järkäleitä omaavan ulkonäkönsä vuoksi kivikasamaisena kappaleena. Hyvin suurien järkäleiden ja paasien olemassaolo viittaa siihen, että Itokawa olisi syntynyt emokappaleen hajotessa törmäyksessä, mutta tämän jälkeen olisi seurannut kappaleiden kasautuminen nykyiseksi kivikasamaiseksi pikkuplaneetaksi.
Aiheesta muualla

Mäkelä, Kaarlo: Itokawa– a mid-ocean ridge asteroid. Geologi, 2011, 64. vsk, nro 2, s. 44-48.  Helsinki:  Suomen Geologinen Seura. ISSN 0046-5720.  Artikkelin verkkoversio. (pdf) Viitattu 25.3.2013. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Tiede: Asteroidilöytö mullistaa käsitystä veden alkuperästä, viitattu 10.5. 2019
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: 25142 Hopf | Luettelo pikkuplaneetoista | Seuraaja: (25144) 1998 SC43 |
Ydinvastuu

Ydinvastuulla tarkoitetaan ydinlaitoksen haltijan vastuuta sivulliselle aiheutuneesta vahingosta. Suomessa sijaitsevan ydinlaitoksen haltijalla eli ydinvoimayhtiöllä on rajoittamaton vastuu Suomessa aiheutuneesta vahingosta. Rajoittamaton vastuu on ollut voimassa vuodesta 2012 alkaen. Laitoksen haltijan on otettava vakuutus, joka kattaa vahingot 700 miljoonaan euroon asti.
Ydinvahingoissa vahinkojen mahdollinen suuruus edellyttää, että niiden varalle on luotu kattava kansainvälinen korvausjärjestelmä. Suomi on mukana järjestelmässä ns. Pariisin yleissopimuksessa.lähde tarkemmin?
Voimassa olevan ydinvastuulain 12 § vapauttaa voimayhtiön vastuusta, jos vahinko on johtunut "epätavallista laatua olevasta luonnonmullistuksesta". Eduskunta on hyväksynyt vuonna 2005 lakimuutoksen, jolla poistetaan tämä vastuuvapaus luonnonmullistuksissa. Lakimuutos tulee kuitenkin voimaan vasta, kun kansainvälinen ns. Pariisin sopimus vahingonkorvausvastuusta tulee voimaan, eli sitten kun riittävä määrä maita on ratifioinut sopimuksen.
Jos Suomessa tapahtuva ydinonnettomuus aiheuttaa vahinkoa Suomen ulkopuolella, niin voimayhtiön vastuun enimmäismäärä on noin 700 miljoonaa euroa. Suomi on liittynyt kansainvälisiin sopimuksiin, joiden nojalla sopimusvaltiot korvaavat vahinkoja lisäksi enintään 146 miljoonan euron edestä.
Mikäli ydinonnettomuus tapahtuu ulkomailla, suomalaiset vahingonkärsijät voivat saada korvauksia, jos laitos sijaitsee valtiossa, joka on liittynyt kansainvälisiin sopimuksiin. Näitä valtioita ovat Suomen lisäksi Ruotsi, Norja, Tanska, Hollanti, Iso-Britannia, Belgia, Ranska, Saksa, Espanja, Portugali, Italia, Kreikka, Turkki, Slovenia, Bulgaria, Kamerun, Chile, Kroatia, Tšekin Tasavalta, Egypti, Viro, Latvia, Liettua, Unkari, Puola, Romania, Slovakia, Ukraina sekä St.Vincent ja Grenadiinit.
Wipeout Suomi

| Wipeout Suomi |
| --- | --- |
Tyyli:  viihdeohjelma, game Show
Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Anna Easteden
Verkko:  Fox
Esitetty:  31. maaliskuuta 2013 – 2. kesäkuuta 2013
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  10
Tuotanto
Tuottaja(t):  Mikko Räisänen
Tuotantoyhtiö(t):  Endemol
Aiheesta muualla
IMDb 
Wipeout Suomi on suomalainen versio yhdysvaltalaisesta Wipeout-televisiosarjasta. Ohjelma kuvattiin Argentiinassa helmikuussa 2013, ja se esitettiin televisiossa kevään aikana Fox-kanavalla. Ohjelman tuotti Endemol.
Ohjelma alkoi Foxilla 31. maaliskuuta 2013, ja sen juontajana toimi Anna Easteden. Ohjelmaan haki 3 000 kilpailijaa, joista valittiin mukaan 20 kilpailijaa.
Wipeout Suomi tehtiin neljän maan yhteistuotantona (Suomi, Venäjä, Ukraina, Kazakstan), ja se esitettiin näissä maissa kevään 2013 aikana. Kilpailijoita oli mukana jokaisesta osallistujamaasta, joilla kullakin oli oma juontaja. Kilpailu oli suunniteltu siten, että kaikki maat pysyvät kisassa mukana finaaliin saakka.
Ohjelmaa esitettiin Kazakstanissa nimellä Ekstremalyi (ven. Экстремалиы), Ukrainassa nimellä Zamotšeni (ukr. Замочені) ja Venäjällä nimellä Navylet (ven. Навылет).
Aiheesta muualla

Wipeout Suomi Foxin sivuilla
Yamato-Kōriyama

| Yamato-Kōriyama (大和郡山市) |
| --- | --- |
 Kōriyaman linna
 lippu:  Symboli
 Yamato-Kōriyaman sijainti Naran prefektuurissa
 Yamato-Kōriyama
 Koordinaatit: 34°38′58″N, 135°46′58″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Naran prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  42,69 km²
Väkiluku (12/2019):  85 871
 – Väestötiheys:  2 011,5 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninmustamänty
 – Kukka:  Chrysanthemum morifolium
 
 https://www.city.yamatokoriyama.nara.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yamato-Kōriyama (jap. 大和郡山市, Yamato-Kōriyama-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Naran prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin ja Naran altaan pohjoisosassa. Kaupungin läpi pohjoisesta etelään virtaavat Tomio- ja Sahojoet, luoteisosat ovat kukkulaisia. Yamato-Kōriyamassa on 85 871 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 42,69 neliökilometriä.
Kaupungin keskustan muodostava Kōriyama oli vanhastaan yksi Tōdai-jin temppelin läänitysalueista. Sinne rakennettiin linna 1500-luvun loppupuolella, ja Edo-kaudella se kehittyi linnanaluskaupunkina. Vuodesta 1724 lähtien se oli Yanagisawa-klaanin hallinnassa. Kōriyama on säilyttänyt linnakaupungin rakenteen nykyaikaan saakka. Kaupunkioikeudet silloiselle Kōriyaman maaseutukaupungille myönnettiin vuonna 1954. Samalla se muutti nimensä Yamato-Kōriyamaksi (Fukushiman prefektuurissa sijaitsee suurempi Kōriyama-niminen kaupunki). Perinteisiä elinkeinoja ovat esimerkiksi kultakalojen vesiviljely ja Akahada-keramiikan tuotanto. 1960-luvulta lähtien kaupungista on tullut liikenneyhteyksien parannuttua merkittävä logistiikan ja tukkukaupan keskus. Sinne on sijoittunut etenkin tekstiiliteollisuutta. Maaseutualueilla viljellään riisiä, vihanneksia ja hedelmiä.
Yamato-Kōriyaman nähtävyyksiä ovat muun muassa kaupungin koillisosan vuorenrinteillä sijaitsevat Yata-deran ja Matsuo-deran temppelit. Yatan alueella on myös Naran prefektuurin kansatieteellinen museo, jonka yhteydessä toimii perinteistä arkkitehtuuria esittelevä ulkomuseo. Kōriyaman linnan rakennukset ovat kivimuureja lukuun ottamatta rekonstruktioita 1980-luvun alusta. Jikō-inin temppeli tunnetaan puutarhastaan. Kaupungin alueella sijaitseva Hieda on vuorostaan merkillepantava vallihaudan ympäröimänä kyläasutuksena. Yamato-Kōriyamaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Kansai-päälinja (Yamatoji-linja) sekä Kintetsu-rautateiden Kashihara-linja ja Tenri-linja.
Kuvia

Yamato-Kōriyaman kaupungintalo
Konrin-in
Yata-deran päähalli
Talo Naran prefektuurin kansatieteellisessä museossa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yamato-Kōriyama Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Aino

Aino voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Aino, suomalainen naisen etunimi
Aino, Kalevalan hahmo
Aino-taru, Akseli Gallen-Kallelan maalaus
Aino, merelle katsova, Johannes Takasen veistos
Aino, Emil Wikströmin veistos Fellmanin kartanolla Lahdessa
Aino, Erkki Melartinin ooppera
Aino, Mika Kiiskisen ohjaama elokuva vuodelta 2018
Aino, Turussa sijaitseva patsas
Aino-puku, Karjalan rautakautisten hautalöytöjen pohjalta sommiteltu muinaispuku
Aino, Aalto-yliopiston ylioppilaskunnan lehti
Aino, Sony Ericssonin puhelinmalli
Aino, Froneri Finlandin jäätelömerkki
Aino, suomalainen siivous- ja vaatehuoltotuotemerkki
Aino, Nokian Jalkineiden valmistama kenkäbrändi
Aino, Suomen Polkupyörä- ja Konetehtaan polkupyörämerkki.
Musiikki

Aino, suomalainen yhtye
Aino, Dave Lindholmin albumi
Aino, Lauri Haavin albumi vuodelta 1983
"Aino", Dingo-yhtyeen kappale vuodelta 1984
"Aino", Popedan kappale vuodelta 2008
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aino”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Yhdystie 2823

Saaren kansanpuiston kyltti yhdystien 2823 varrella.
Yhdystie 2823 on yhdystie joka kulkee Tammelan keskustasta saman kunnan alueella sijaitsevaan Portaaseen. Tien pituus on 10 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Portaantie koko matkan.
William Alphonso Murrill

William A. Murrill 1907
William Alphonso Murrill (13. lokakuuta 1869 Campbell, Virginia, Yhdysvallat – 1957) oli yhdysvaltalainen sienitieteilijä.
Hän saavutti Master of Arts -oppiarvon Virginian Randolph-Macon Collegessa vuonna 1891. Hän toimi New York Botanical Gardenin apulaisjohtajana. Hän laajensi huomattavasti tietämystä helttasienistä, tateista ja käävistä. Hän perusti Mycologia-aikakauslehden vuonna 1909. Jo hänen aikanaan oli sienten nomenklatuurissa ristiriitaisia käytäntöjä, ja hän sai osansa kritiikistä. Murrill kävi kiertomatkoilla muun muassa Karibialla sekä Euroopassa, jonne hänen arveltiin jopa kadonneen, mutta hän olikin Ranskassa maalaissairaalassa kahdeksan kuukautta munuaisvaivojen takia. Palattuaan hän tuli kuulemaan, ettei hänellä ollut enää työpaikkaansa puutarhassa ja vaimokin oli ottanut avioeron. Murrill hän kärsi ekshaustiosta, mutta 1920-luvulla hän siirtyi Gainesvilleen Floridaan, ja tieteellinen ura jatkui Floridan yliopistossa. Murrillin kokoelmaan kuului lopulta 75 000 lajia, ja hän kuvasi tieteelle uusina 1 700 lajia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Alphonso Murrill Wikimedia Commonsissa
Aino-Kaarina Pajari

Aino-Kaarina Pajari (1957 Tervola – helmikuu 2022) oli suomalainen taidegraafikko. Jyväskylässä asunut Pajari käytti taidegrafiikassaan useimmiten carborundum-menetelmää. Hän myös toteutti esinekoosteita ja otti valokuvaustekniikan osaksi ilmaisua.
Ura

Pajari opiskeli vuosina 1973–1975 Kankaanpään taidekoulussa. Hän opiskeli vuosina 1975–1978 Lahden taideoppilaitoksessa graafista suunnittelua ja jatkoi Lahden taidekoulussa 1978–1980 taidegrafiikan opiskelulla.
Pajari piti vuoden 1983 jälkeen 29 yksityisnäyttelyä ja osallistui 29 ryhmä- ja yli 30 yhteisnäyttelyyn Suomessa. Euroopassa hän osallistui 15 ryhmä- ja yhteisnäyttelyyn. Vuosina 1980–2020 Pajari osallistui 24 kansainväliseen näyttelyyn Suomessa ja muualla Euroopassa, Intiassa, Japanissa ja Taiwanissa.
Pajarin julkinen moniosainen teos Kiveen kirjoitetut paljastettiin vuonna 2002 Jyväskylän Rantaraitin varrelle. Teos koostuu seitsemästä harmaasta graniittipaadesta, joihin on kaiverrettu Pajarin kokoamia ihmisten lausumia toiveita.
Kiveen kirjoitetut, 2002, Jyväskylä. – Teoksen yksi osa.
Yhdystie 2826

Yhdystie 2826 on yhdystie joka kulkee Tammelan Kytöstä saman kunnan alueella sijaitsevaan Häiviään. Tien pituus on neljä kilometriä.
Tien osoitenimenä on Papinsillantie Ahomäentien risteykseen ja Valtaimenkuja koko loppumatkan.
Ainiovaaran jäähalli

| Ainiovaaran jäähalli> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:   Ylitornio, Suomi
Koordinaatit:  66°19′0.238″N, 23°41′27.467″E
Avattu:  2000
Omistaja:  Ainiovaaran jäähalli Oy
Kenttä:  jää
Käyttäjät
 EtPo-72 (II-Divisioona) 
Katsojakapasiteetti
 560 
Kentän mitat
 58 x 27 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Ainiovaaran jäähalli (mainosnimet Sportia Areena ja Plussa-areena) on vuonna 2000 valmistunut jäähalli, joka sijaitsee Ainiovaaran hiihtokeskuksen läheisyydessä Ylitorniolla. II-divisioonan EtPo-72 pelaa Ainiovaaran jäähallissa sarjan kotiottelunsa.
Faktat

Halli valmistui vuonna 2000 ja sen kaukalon koko on 58 x 27 m. Hallissa on 4 kappaletta 40 henkilön pukuhuoneita sekä kahvio-ravintola. Istumapaikkoja katsomossa on 60 sekä seisomapaikkoja noin 500.
Yhdestoista vuosituhat eaa.

Yhdestoista vuosituhat eaa. oli tuhannen vuoden ajanjakso, joka kesti matemaattisessa mielessä vuoden 11 000 eaa. alusta vuoden 10 001 eaa. loppuun.
Tapahtumia

Ensimmäiset merkit rukiin käytöstä. Maanviljelyä ei vielä harjoitettu, vaan kyseessä oli luonnonvaraisten villien kasvien keräys.
Acanthosis nigricans

Acanthosis nigricans kainalossa
Acanthosis nigricans eli taivetummuus on ihon kuiva, tumma paksuuntuma, joka yleensä esiintyy kainalossa, kaulalla, niskassa tai nivusissa. Mahdollista on kuitenkin esiintyminen missä tahansa. Usein muutos kehittyy vähitellen ilman muita oireita. Joskus iho voi olla muutoksen yhteydessä kutiava.
Acanthosis nigricansin yleisin syy on huomattava ylipaino. Acanthosis nigricans voi liittyä myös tyypin 2 diabetekseen, Cushingin oireyhtymään, munasarjojen monirakkulaoireyhtymään, hypotyreoosiin ja joihinkin lääkkeisiin. Harvinaisempia syitä ovat perinnöllinen mutaatio ja syöpätauti (tavallisimmin mahasyöpä). Acanthosis nigricans on mahdollinen myös henkilöillä, joilla ei ole mitään taustapatologiaa. Tämä on muita yleisempää niillä, joilla on tumma tai musta iho. Acanthosis nigricans parantuu yleensä itsestään sen taustalla olevan syyn hoidon myötä.
William Alston

William Payne Alston (29. marraskuuta 1921 – 13. syyskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen filosofi ja Syracusen yliopiston emeritusprofessori. Hänen erikoisalojaan olivat kielenfilosofia, tietoteoria ja uskonnonfilosofia. Alston väitteli tohtoriksi Chicagon yliopistosta ja opetti pitkään Michiganin yliopistossa.
Alston tunnetaan muun muassa tietoteoreettista fundamentalismia, internalismia ja eksternalismia, sekä puheakteja koskevista näkemyksistään. Hän työskenteli myös metafysiikan ja filosofian historian aloilla. Hänet luetaan analyyttisiin filosofeihin.
Alston oli perustamassa Society of Christian Philosophers -yhdistystä ja Faith and philosophy -julkaisua yhdessä Alvin Plantingan, Nicholas Wolterstorffin ja Richard Mouwin kanssa. Hän toimi aiemmin American Philosophical Associationin puheenjohtajana.
Teoksia

Philosophy of Language (1964)
Perceiving God: The Epistemology of Religious Experience (1991)
The Reliability of Sense Perception (1993)
A Realist Conception of Truth (1996)
Epistemic Justification: Essays in the Theory of Knowledge (1996)
Illocutionary Acts and Sentence Meaning (2000)
Beyond ”Justification”: Dimensions Of Epistemic Evaluation (2005)
Käännös suomeksi
Yhdystie 2850

Yhdystie 2850 ylittää Stenan teollisuusraiteen tasoylikäytävänä Riihimäellä.
Yhdystie 2850 on tie, joka kulkee Hyvinkäältä Riihimäelle. Tien pituus on 8,5 kilometriä.
Hyvinkään puolella tie kulkee nimellä Riihimäentie ja lopun matkaa Riihimäen puolella nimellä Arolammintie.
Östra Göingen kunta

| Östra Göingen kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Keskustaajama:  Broby
Kuntakoodi:  1256
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  431,84 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  14 941
 – Väestötiheys:  34,6 as./km²
 
 www.ostragoinge.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Östra Göingen kunnan alueella sijainneet pitäjät.
Östra Göingen kunnantalo.
Östra Göingen kunta (ruots. Östra Göinge kommun) on Skånen läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Skåneen. Kunnan keskustaajama on Broby.
Kunnan maapinta-ala on 431,84 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 14 941 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 61,97 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 14,3 prosenttia kunnan maapinta-alasta.