stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roadrunner
Musiikki > Albumin tyyli

Roadrunner on musiikillisesti monipuolinen mutta samalla kokonaisvaltaisempi kuin esikoisalbumi Rock and Roll All Night. Raa’aksi kutsutun rock and rollin ja rockin lisäksi levyllä on pienemmissä määrin rhythm and bluesia sekä nostalgisia vaikutteita 1950-luvun teinipopista ja 1960-luvun rautalangasta. Monista tyyleistä huolimatta albumi on kiinteä kokonaisuus, ja yhtyeen oma tuotanto on Roadrunnerilla entistä merkittävämmässä roolissa. Albumin kappaleille on tyypillistä intensiivisyys sekä nopea tempo – suurin osa kappaleista kestää alle kolme minuuttia.
Albumin kappaleita yhdistää Hurriganesille tyypillinen käsittelytapa ja äänimaailma, joissa aiemman kopioimisen sijaan tuodaan esiin moninainen kokonaisuus 1970-luvun hengessä. Levyn yleisilmeelle on ominaista voimakas kompressointi. Albert Järvisen kitarasoundi on puolestaan hänen aikaisempiin levytyksiinsä verrattuna selvästi hyökkäävämpi. Sooloissa on käytetty vähemmän säröä kuin kompeissa. Järvinen soitti albumilla Fender Stratocasteria ja Gibson ES-355:tä.
Kansitaide

Roadrunnerin kannet kuvasi Risto Vuorimies, joka oli varsin arvostettu kansitaiteilija. Hän oli kuvannut Hurriganesin esikoisalbumin lisäksi myös esimerkiksi Albert Järvisen Ride Onin, Rauli Badding Somerjoen Muotokuva 1:n ja Näin käy rock & rollin kannet.
Kansikuvat otettiin Helsingin Ruskeasuolla sijaitsevalla Ratsastiellä myöhään illalla 23. lokakuuta 1974. Helsingin ratsastustallien läheisyydessä sijaitseva rauhallinen tie valittiin kuvauspaikaksi, koska Remu Aaltonen asui lähistöllä Mannerheimintiellä. Paikalla oli myös Richard Stanley.
Kuvaukset ideoivat Vuorimies, Aaltonen ja Cisse Häkkinen, vaikkakaan niitä ei juuri mietitty etukäteen. Autoa pidettiin tyhjäkäynnillä siten, että peräpää oli suunnattu Ruskeasuon ratsastushallin suuntaan. Etukannessa yhtye on kuvattuna Häkkisen vuoden 1954 Cadillac Series 62 Sedanin takapenkillä vain auton- ja katuvalojen valaisemassa yössä. Takakannessa on kuva auton kojetaulusta, ja siinä erottuvat myös tuhkakuppi, Brylcreem-tuubi sekä mittaritaulussa palava jarruvalo. Kuvat otettiin nopeasti 6 x7 Pentax-kameralla ja Vuorimiehelle tyypillisesti pelkässä luonnonvalossa ilman salamaa tai keinovaloa. Valoa saatiin lisää irrottamalla Cadillacin kattovalon kupu. Välillä soittajat vaihtoivat paikkoja ja vaatetusta. Kuvia otettiin jonkin verran myös auton ulkopuolella.
Alkuperäisessä vinyylipainoksessa oli avattavat kannet, ja sisäkannen kuvaan oli kerätty erilaisia esineitä, kuten Järvisen Fender Stratocaster -kitara sekä Cisse Häkkisen Remu Aaltoselle kirjoittama muistilappu, jossa on avauskappaleen ”It Ain’t What You Do” sanat niiden ääntämistä mukaillen: ”Aiv biin traing foor a veri long taim / Ty get mai bisnes, mai bisnes streit...” Osa esineistä oli pelkkää taskuntäytettä, ja ne aseteltiin Saftra-valokuvaosuuskunnan tilojen työpöydälle. Myöhemmissä painoksissa kuvat hieman eroavat toisistaan, koska alkuperäisessä painoksessa käytetty kuva on kadonnut. Esimerkiksi vuoden 2001 CD-painoksessa käytettiin saman session vaihtoehtoista kuvaa.
Vuorimies on kertonut, että hänellä oli tapana suunnitella ja työstää kansikuvat kokonaan itse alusta loppuun. Tällä kertaa yhtyeen ja albumin nimen fontit valitsi kuitenkin Richard Stanley. Myöhemmin Vuorimies on kehunut lopputulosta.
Roadrunner oli ainoa suomalainen albumi, jonka kansi otettiin mukaan Hipgnosisin ja Roger Deanin vuonna 1977 julkaisemaan teokseen Album Cover Album. Se on valittu lukuisia kertoja Suomen kaikkien aikojen parhaaksi levynkanneksi, kuten huhtikuussa 2012 Soundin ja Kiasman järjestämässä äänestyksessä. Vuonna 1991 levynkeräilijöiden ja musiikinharrastajien Rare-lehden mukaan ”tylyä rock ’n’ roll -romantiikkaa tihkuvassa kannessa yhdistyvät taiteelliset lähtökohdat ja omaperäinen toteutus hienostuneesti kaupallisiin päämääriin”.
Julkaisu ja vastaanotto > Myynti ja listamenestys

Roadrunnerin julkaisi Love Records vuoden 1974 lopulla. Tarkemmasta ajankohdasta on ristiriitaista tietoa: suurin osa lähteistä ilmoittaa levyn ilmestyneen marraskuussa, mutta Hurriganesin diskografiaan ja oheistuotteisiin erikoistuneen Hurriganes-keräilysivun mukaan albumi olisi julkaistu vasta 7. joulukuuta.
Albumi menestyi erinomaisesti myyntilistoilla. Mitä Suomi soittaa -listalla se nousi joulukuussa 1974 toiseksi ja seuraavan vuoden tammi-helmikuussa ykköseksi. Albumi pysyi 20 myydyimmän albumin joukossa 11 kuukauden ajan. Suosikki-lehden listalla Roadrunner oli kärjessä helmi- ja kesäkuussa 1975 ja 20 myydyimmän joukossa koko vuoden. Seuran myyntilistalla albumi ylsi joulukuussa 1974 viidenneksi, tammi-helmikuussa 1975 toiseksi ja lopulta huhti-toukokuussa ykköseksi. Tälläkin listalla Roadrunner pysyi vuoden verran, josta 11 kuukautta kymmenen myydyimmän joukossa. Vuonna 1988 julkaistiin vinyylinä uusintapainos yhtyeen tekemän comebackin kunniaksi, ja silloin albumi nousi listasijalle 12 sekä Suosikin listalla ensin 17:nneksi ja seuraavassa kuussa 27:nneksi. Vuoden 2011 uusintapainos ylsi parhaimmillaan sijalle 37. Albumille oli vuoteen 2020 mennessä kertynyt yhteensä 62 listaviikkoa.
Albumi myi kultaa pian julkaisunsa jälkeen, ja timanttilevyyn oikeuttavat 50 000 kappaletta ylittyi parissa kuukaudessa. Roadrunnerin kappaleet soivat jatkuvasti radion harvoissa musiikkiohjelmissa, ja Hurriganes nousi lopullisesti Suomen suosituimmaksi rock-yhtyeeksi, myös ulkomaiset esittäjät huomioon otettuna. Roadrunner on Love Recordsin ylivoimaisesti myydyin äänite, ja se oli Suomessa myydyin kotimainen albumi vuoteen 1985 asti. Sitä on myyty Suomessa yli 170 000 kappaletta ja se on nykyisin yhdeksänneksi myydyin kotimainen albumi (tilanne huhtikuussa 2015).
Albumi sai yleisesti myös hyvät arvostelut.
»Kaikki Suomessa tätä ennen tehdyt jytärokkilevyt kuulostavat Roadrunnerin jälkeen auttamattomasti kesyiltä. Nyt meinaan kuuluu! Kundit ovat Tukholman Marcus Musicin studioissa saaneet aikaan muhkean ja täyteläisen soundin, jollaista täkäläisissä studioissa olisi ollut turha yrittääkään. Rummut kolisevat kunnolla, basso jyrää, kitarasoundeissa löytyy ja runsas muttei liiallisella leikkimiseltä kuulostava kaiun käyttö tekee jätkien laulun paremmaksi kuin konsanaan luonnossa!» 
(Tapio Korjus, Intro 2/75.)
Roadrunner oli ensimmäinen Hurriganes-albumi, joka ilmestyi myös Ruotsissa, jossa sen julkaisi vuoden 1975 puolella Sonet-yhtiö. Julkaisun myötä yhtye alkoi kerätä suosiota paikallisten raggarien keskuudessa, ja levyä myytiin siellä 30 000 – 40 000 kappaletta. Albumi ilmestyi samana vuonna myös Ranskassa, julkaisijana oli RCA Victor.
Kappalelista

Kaikki sovitukset Hurriganes
C-kasettipainoksessa kappaleet ”Hey Groupie” ja ”Tallahassee Lassie” sekä ”Slippin’ and Slidin’” ja ”Oowee–Oohla” ovat keskenään päinvastaisessa järjestyksessä.
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Päälaulu | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | It Ain’t What You Do | Hurriganes | Remu Aaltonen | 2.57 |  |  |  |  |  |
| 2. | Hey Groupie | Hurriganes | Remu Aaltonen | 2.31 |  |  |  |  |  |
| 3. | Tallahassee Lassie | Frank C. Slay, Bob Crewe | Remu Aaltonen | 2.17 |  |  |  |  |  |
| 4. | The Phone Rang | Mister X | Cisse Häkkinen | 1.37 |  |  |  |  |  |
| 5. | I Will Stay | Jørgen Lundgren | Cisse Häkkinen | 2.40 |  |  |  |  |  |
| 6. | Get On | Hurriganes | Remu Aaltonen | 3.43 |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Päälaulu | Kesto |  |  |  |  |  |
| 7. | In the Nude | Joe Garland | instrumentaali | 2.35 |  |  |  |  |  |
| 8. | Mister X | Mister X, Hurriganes | Richard Stanley | 4.01 |  |  |  |  |  |
| 9. | Slippin’ and Slidin’ | Richard Penniman | Remu Aaltonen | 2.37 |  |  |  |  |  |
| 10. | Oowee–Oohla | Hurriganes | Remu Aaltonen & Cisse Häkkinen | 2.29 |  |  |  |  |  |
| 11. | Roadrunner | Ellas McDaniel | Remu Aaltonen | 4.16 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 31.24 |  |  |  |  |  |
Singlet

Myöhemmin on ilmestynyt muitakin singlejä. Sonet julkaisi singlen Get On / Kenny at the Corner Englannissa, Ranskassa ja Länsi-Saksassa vuonna 1977. Vuonna 1992 Love puolestaan julkaisi Suomessa singlet Get On / Tallahassee Lassie ja Roadrunner / My Only One.
Tekijät

Muusikot
Remu Aaltonen – laulu, rummut
Albert Järvinen – kitara
Cisse Häkkinen – bassokitara, laulu, akustinen kitara kappaleessa ”I Will Stay” (ei mainittu albumin tekijätiedoissa)
Richard Stanley (”Mister X”) – laulu kappaleessa ”Mister X”, tuottaja
Muut
Leif Måses – äänittäjä
Risto Vuorimies – kansi
Painokset

Roadrunnerin alkuperäisessä vinyylipainoksessa kappaleet oli kirjoitettu takakanteen väärässä järjestyksessä, minkä lisäksi kansikuvasta vastanneen Risto Vuorimiehen nimessä oli kirjoitusvirhe, ”Risto Vuoromies”. Vuorimiehen mukaan hänen nimensä kirjoitti väärin tekijätiedot teettänyt Richard Stanley. Virheet korjattiin ensimmäiselle uusintapainokselle. Alkupään painoksissa esiintyy kuitenkin kansiversioiden ja etikettien kanssa jonkin verran päällekkäisyyksiä muun muassa sen vuoksi, että vaikka kannesta tehtiin uusi painos, varastossa oli vielä vanhoja etikettejä, jotka käytettiin ennen uusia. Albumin vinyyliversiosta on sittemmin otettu lukuisia uusintapainoksia.
C-kasettipainoksissa kappaleet ”Hey Groupie” ja ”Tallahassee Lassie” sekä ”Slippin’ and Slidin’” ja ”Oowee–Oohla” olivat vinyyliversioon nähden keskenään päinvastaisessa järjestyksessä. Ruotsalaisessa kasettipainoksessa kappalejärjestys eroaa suuresti muista painoksista.
Ensimmäinen CD-painos albumista julkaistiin vuonna 1988. Remasteroitu painos ilmestyi 2001 ja monikanavainen SACD-versio 2007.
Painosluettelo
| Formaatti | Valtio | Levy-yhtiö ja tunnus | Julkaistu | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| LP |  | Love LRLP 117 | 1974 |  |
| MC |  | Love LRC 117 | 1974 |  |
| LP |  | Sonet SLP 3016 | 1975 |  |
| MC |  | Sonet SKA-3016 | 1975 |  |
| LP |  | RCA Victor FPL17197 | 1975 |  |
| LP |  | Love LRLP 117 (1. uusintapainos) | 1975/1976 |  |
| MC |  | Love LRC 117 (1. uusintapainos) | 19?? |  |
| LP |  | Love LRLP 117 (2. uusintapainos) | 19?? |  |
| MC |  | Love LRC 117 (2. uusintapainos) | 19?? |  |
| LP |  | Love LRLP 117 (3. uusintapainos) | 19?? |  |
| MC |  | Love LRC 117 (3. uusintapainos) | 19?? |  |
| MC |  | Love LRC 117 (4. uusintapainos) | 19?? |  |
| LP |  | Sonet SLP 3016 (uusintapainos) | 19?? |  |
| LP |  | Love LRLP 117 (4. uusintapainos) | 198? |  |
| CD |  | Siboney LRCD 117 | 1988 |  |
| CD |  | Love LRCD 117 (25th Anniversary) | 1999 |  |
| CD |  | Siboney LRCD 117 (24-bit remastered) | 2001 |  |
| SACD |  | Love LRSACD 117 (Hybrid Multichannel 5.1 Digipak) | 2007 |  |
| LP |  | Love LRLP 117 | 2011 |  |
Aiheesta muualla

Tietoa Roadrunnerin vinyylipainoksista.
Tietoa Roadrunnerin C-kasettipainoksista[vanhentunut linkki].
Hurriganes
| --- | --- |
Studioalbumit:  Rock and Roll All Night Long  Roadrunner  Crazy Days  Hot Wheels  Tsugu Way  Hanger  Jailbird  10/80  Fortissimo  Rockin’  Seven Days, Seven Nights  Hurrygames  30th Anniversary  Electric Play 
Livealbumit:  Live at Metropol  Live in Stockholm 1977  Live in Hamina 
Kokoelmat:  Sixteen Golden Greats  Hurrigane By The Hurriganes  20 Golden Greats  1978–1984  Rockin’ Tonight – 18 All Time Hits  The Legacy  20 suosikkia – Get On  Double Trouble  25 Golden Greats  20 suosikkia – Muskogee  20 suosikkia – Let's Go Rocking Tonight  Scandia Years 1977–1984  Rock Rock Tonight  30 Golden Greats 
VHS/DVD:  Oowee – Oohla  Rock’n’Roll All Night Long 1973–1988 
Filmografia:  Kuumat kundit  Ganes 
Albert Järvinen.
Hurriganesin basisti Cisse Häkkinen vuonna 1976. Häkkinen laulaa Roadrunnerilla yksin kappaleet ”The Phone Rang” ja ”I Will Stay”.
San Pedro Sula

| San Pedro Sula |
| --- | --- |
 Kaupungin keskustaa
 lippu:  vaakuna
 San Pedro Sula
 Koordinaatit: 15°30′0″N, 88°2′0″W 
Valtio:  Honduras
Departementti:  Cortés
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  856,26 km²
Korkeus:  83 m
Väkiluku (2016):  754 061
 – Väestötiheys:  880.6 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Pedro Sulan katedraali.
San Pedro Sula on Hondurasin toiseksi suurin kaupunki ja teollisuuskeskus. Sen asukasluku on noin 754 000. Se sijaitsee maan luoteisosassa Cortésin departementissa Sulan laaksossa noin 60 km etelään Karibian rannikolta sijaitsevasta Puerto Cortésista.
Kaupungin perusti vuonna 1536 konkvistadori Pedro de Alvarado nimellä Villa de San Pedro de Puerto Caballos. Ympäröivien kylien alkuperäisväestö määrättiin työvelvollisiksi. Aluksi kaupunkia ympäröivät suot ja trooppiset metsät, eikä maanviljelyyn ollut paljon mahdollisuuksia. Kaupungissa oli kuitenkin rahapaja, jossa lyötiin kolikoita muualta tuodusta kullasta, kunnes se siirrettiin Comayaguaniin ja San Pedrosta tuli pieni kylä aina 1800-luvulle ja rautatien valmistumiseen ja banaaninviljelyn aloittamiseen saakka. Villa oli espanjalaisessa järjestelmässä yhden pykälän kaupungin alapuolella, ja Hondurasin kongressi tunnusti San Pedro Sulan kaupungiksi vasta 1902, jolloin se oli jo maan toiseksi suurin. Vuonna 1888 kaupungissa oli 1714 asukasta ja 1950-luvun alussa jo 20 000.lähde?
San Pedro Sula on keskeinen teollisuuskaupunki. Sitä ympäröivällä maaseudulla tuotetaan elintarvikkeita sekä vientiin että kotimaiseen käyttöön, ja kaupungissa on elintarvike-, rehu- ja tekstiiliteollisuutta.
Kaupungissa on kaksi kansallisessa liigassa pelaava jalkapallojoukkuetta, Real C.D. España ja Club Deportivo Marathón, joka pelaa omalla stadionillaan.
San Pedro Sula ei ole varsinainen matkailukohde, mutta hyvien kulkuyhteyksien varrella ja sen Ramón Villeda Moralesin kansainvälinen lentokenttä on yksi maan vilkkaimmista.
Suomen ulkoministeriö varoittaa turisteihin kohdistuvasta väkivaltaisesta rikollisuudesta San Pedro Sulassa, pääkaupungissa Tegucigalpassa ja Karibian rannikon saarilla. Aseellisia ryöstöjä, varkauksia, murtoja, autonkaappauksia ja raiskauksia esiintyy. Jo vuosikymmen aiemmin uutisoitiin San Pedro Sulan olleen yksi maailman vaarallisimmista kaupungeista. Siellä on jengien lisäksi paljon huumepiirejä. Vuonna 2012 kaupungissa tehtiin 173 murhaa sataatuhatta asukasta kohti - luku on maailman suurin sotaakäyvien alueiden ulkopuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San Pedro Sula Wikimedia Commonsissa
Qarshi

| Qarshi |
| --- | --- |
 Odinan moskeija vesisäiliöineen.
 Qarshi
 Koordinaatit: 38°50′20″N, 65°47′22″E 
Valtio:  Uzbekistan
Alue:  Qashqadaryon alue
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  75 km²
Väkiluku (2024):  295 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Qarshi (uzb. kyrill. Қарши, ven. Карши́, Karši) on kaupunki ja Qashqadaryon alueen keskus Uzbekistanin eteläosassa. Se sijaitsee Qashqadaryojoen varrella 450 kilometriä Taškentista lounaaseen. Kaupungissa oli 295 600 asukasta vuonna 2024.
Historia

Seudun vanhin tunnettu kaupunkiasutus on 800–700-luvuilla syntynyt ja 500-luvun tienoilla ennen ajanlaskun alkua linnoitettu Yerkoʻrgʻon, jonka eräät tutkijat uskovat olevan Aleksanteri Suuren Keski-Aasian sotaretken yhteydessä mainittu Nautaka. Se sijaitsi noin kymmenen kilometriä Qarshista luoteeseen. Seuraava historiallisissa lähteissä mainittu kaupunki oli 500–600-lukujen kiinalaisen kronikan Našebo tai Bolo, jonka uskotaan sijaineen seitsemän kilometriä Qarshista etelälounaaseen Zahhoki-Moron -nimisessä paikassa.  Arabiankielisissä lähteissä sitä kutsutaan nimillä Nakhšab tai Nasaf. Ennen 700-luvun arabivalloitusta kaupunki siirtyi Qarshin luoteispuolelle Qashqadaryojoen varrella sijaitsevaan Shulluktepaan. Nasafista kehittyi 1100-luvulla suuri alueellinen keskus, mutta se tuhoutui mongolivalloituksen aikana 1200-luvun alkupuolella.
Nykyinen Qarshi lienee perustettu Tšagatai-kaani Kebekin aikana 1300-luvun alussa. Sen kautta kulki muinainen kauppareitti Buharasta Afganistaniin ja Intiaan. Muureilla, torneilla ja vallihaudalla varustetun linnoituksen ympärille syntyi myöhemmin muurin ympäröimä esikaupunki. Qarshi oli alueellinen sotilas- ja hallintokeskus sekä kauppapaikka, joka 1700-luvun lopulta lähtien toimi myös Buharan kaanikunnan vallanperijöiden asuinpaikkana. 1800-luvun lopulla se oli Buharan jälkeen kaanikunnan suurin kaupunki. Vuosina 1926–1937 sen nimenä oli Behbudiy, ja vuonna 1943 siitä tuli aluekeskus.
Liikenne ja talous

Qarshista on maantie- ja rautatieyhteydet Buharaan, Shahrisabziin, Samarkandiin, Termiziin ja Turkmenistaniin. Kaupungin lähellä sijaitsee lentoasema.
Kaupunki on maatalous- ja maakaasuntuotantoalueen keskus. Ympäröivällä keidasalueella viljellään varsinkin vehnää ja puuvillaa, ja Qarshin arolla harjoitetaan karjanhoitoa. Kaasuteollisuus on keskittynyt Muborakiin ja Sho‘rtaniin. Qarshissa on tekstiili-, elintarvike-, rakennustarvike- ja muoviteollisuutta. Kaupunki on tunnettu lyhytnukkaisista matoistaan.
Kulttuuri

Qarshissa toimii opettajakorkeakoulun pohjalta vuonna 1992 perustettu yliopisto sekä tekninen ja talouskorkeakoulu. Kulttuurilaitoksia ovat kotiseutumuseo ja musiikki- ja draamateatteri.
Kaupungin rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat 1500-luvulta peräisin olevat Odinan ja Ko‘kgumbazin moskeijat, 1900-luvun alussa rakennetut madrasat ja Qashqadaryon ylittävä silta. Lähiseudun nähtävyyksiä ovat Husam otan ja Sulton Mirhaydarin mausoleumit.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Qarshin kaupungin sivusto
Qashqadarjan ylittävä vanha silta.
Alavuden junaonnettomuus

Alavuden junaonnettomuus tapahtui talvisodan aikana 15. joulukuuta 1939 Alavuden rautatieasemalla. Onnettomuudessa kuoli toisen junan lämmittäjä ja kaksi veturia ja makuuvaunu suistuivat kiskoilta.
Onnettomuus tapahtui kello 23 aikaan Alavuden asemalla Helsingistä tulossa olleen pikajunan ja yksinäisen veturin törmättyä toisiinsa. Törmäys oli niin voimakas, että molemmat veturit kaatuivat ja suistuivat noin viiden metrin korkuiselta ratapenkalta alas jääden kumolleen. Lisäksi suistui raiteilta pikajunassa ollut Tornion makuuvaunu.  Pikajunan veturin lämmittäjä, Tampereelta kotoisin ollut Ekholm, viskautui veturin tulipesää vasten niin pahoin, että hän menehtyi saamiinsa palovammoihin myöhemmin sairaalassa. Toisen, yksinäisen veturin lämmittäjän seinäjokelaisen V. Peltomäen toinen jalka katkesi kahdesta kohdasta. Pikajunan matkustajat eivät loukkaantuneet. Onnettomuuden jälkeen radan korjaus kesti kuusi tuntia ja suistuneet veturit saatiin raiteille seuraavana päivänä iltapäivällä.
Johan Björkman

Johan Björkman,  alun perin Juho Niilonpoika Pirttimaa, (19. syyskuuta 1833 Tornio – 18. helmikuuta 1892 Tornio) oli Oulussa toiminut puuseppä ja valokuvaaja.
Johan Björkman muutti Ouluun puusepän kisällinä vuonna 1856 ja meni siellä naimisiin 1859. Puuseppämestarin ja samalla porvarin oikeudet hän sai vuonna 1860, josta alkaen toimi Kirkkokadun varrella sijainneessa talossaan paitsi nikkarina, myös kauppiaana. Valokuvaajana hän oli itseoppinut, mahdollisesti hän kuitenkin sai neuvoja Lars Peldanilta. Ensimmäisen kerran hän kertoi sanomalehti-ilmoituksella ottavansa valokuvia syyskuussa 1866.
Björkman otti paljon henkilökuvia, jotka hän merkitsi ensin leimalla ja sittemmin kahdellakin eri liikemerkillä, erityisesti käyntikorttikuvia silmällä pitäen. Henkilökuvien ohella hän oli varhaisimpia Oulun kaupungin kuvaajia ja myös myi näitä kuvia. Yksi syy lienee ollut 1860-luvulla meneillään ollut Oulujoen sillanrakennustyö.  Björkmanin voikin lukea ensimmäisten reportaasivalokuvien ottajien joukkoon Oulussa. Tunnetuin tällainen hänen kuvistaan lienee Frans Mikael Franzénin patsaan paljastustilaisuudessa 30. kesäkuuta 1881 otettu valokuva. Vuodesta 1883 vuoteen 1886 Björkman toimi Oulun kansakoulun poikien käsityönopettajana, mikä vähensi hänen valokuvaustoimintaansa. Vuosikymmenen lopulla hän muutti takaisin Tornioon, jossa kuoli vuonna 1892.
Tutkimus

Usein tutkimuksessa tarvitaan monimutkaisia teknisiä apuvälineitä, mutta myös aistinvaraisia testejä tehdään. Kuvassa hajutesti.
Tutkimus tarkoittaa järjestelmällistä toimintaa jonkin asian selvittämiseksi. Tieteellinen tutkimus on tieteellisiä menetelmiä käyttävää tutkimusta, joka täyttää tieteellisten tutkimusten julkaisukriteerit. Ei-tieteellisiä tutkimuksia kutsutaan usein selvityksiksi.
Tutkimusmenetelmät jaetaan määrällisiin eli kvantitatiivisiin ja laadullisiin eli kvalitatiivisiin. Määrällinen tutkimus pyrkii paljastamaan säännönmukaisuuksia, kun taas laadullinen tutkimus pyrkii paljastamaan tosiasioita mahdollisimman kokonaisvaltaisesti.
Tieteelliseen tutkimukseen liittyy usein koejärjestely tai muu käytännöllinen toimenpide kuten esimerkiksi haastattelu, jonka avulla pyritään saamaan tietoa tutkittavasta aiheesta. Tutkimukset jaetaan ympäristön mukaan laboratorio- ja kenttätutkimuksiin. Lisäksi yleisten menetelmien yhteydessä käytetään usein jakoa havainnoivaan ja kokeelliseen tutkimukseen.
Yllä mainitut jaottelut eivät sovellu tutkimuksiin, jotka sisältävät useantyyppisiä ympäristöjä, menetelmiä ja tavoitteita.
Saaduista tuloksista tehdään yleensä kirjallinen tutkimusraportti, joka sisältää johtopäätösosan, jossa tutkijat arvioivat tutkimuksen tuloksia ja onnistumista sekä ehdottaa usein myös mahdollisia jatkotutkimuksia
Perus- ja soveltava tutkimus

Tutkimus jaetaan perinteisesti perustutkimukseen ja soveltavaan tutkimukseen. Yhdistelmätutkimuksessa pyritään yhdistelemään sekä perus- että soveltavaa tutkimusta.
Perustutkimuksessa ollaan joko tekemisissä itse tutkimuksen kohteen kanssa ja kerätään siitä tietoa tai pyritään järjestelemään kohteesta aikaisemmin kerättyä tietoa tietokokoelmiksi tai teorioiksi. Tavoitteena on uuden tiedon luominen.
Soveltavan tutkimuksen tavoitteena on hyödyntää mahdollisimman pitkälle jo olemassa olevaa tietoa esimerkiksi halutun tyyppisen tuotteen toteuttamiseksi. 
Erik Allardtin mukaan ero perus- ja soveltavan tutkimuksen välillä ei ole menetelmissä ja teorioissa vaan perustuu yhteiskunnallisiin ja sosiaalisiin seikkoihin. Perustutkimusta tehdään korkean autonomian organisaatioissa, soveltavaa taas organisaatioissa, jotka suuntaavat tutkimusta ja tiedon kriteereitä omiin tarpeisiinsa.