stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antagonistinen pleiotropia
Mahdollisia esimerkkejä > Vapaiden happiradikaalien teoria ja antagonistinen pleiotropia

Vapaiden happiradikaalien teoria ehdottaa, että ikääntyminen johtuu reaktiivisten happiradikaalien, kuten peroksidien, superoksidien, sekä muiden radikaalien aiheuttamien vahinkojen kertymisestä. Reaktiiviset happiradikaalit ovat pelkistyneitä solun happiaineenvaihduntatuotteita, joita syntyy esimerkiksi soluhengityksessä. Antagonistinen pleiotropia ja vapaiden happiradikaalien teoria kohtaavat esimerkiksi geeneissä, jotka koodaavat NOX (NADPH-oksidaasi) -entsyymiperhettä. NOX-entsyymit katalysoivat anionisten superoksidiradikaalien, •O2− muodostumista, jotka toimivat useissa eri lajeissa, fagosyyteissä, tuottaen oksidantteja patogeenien tuhoamiseksi. Oksidantit toimivat tehokkaasti patogeeneiltä puolustamisessa, mutta hajottavat solujen välistä tilaa ja siinä olevia soluja. Mahdollisia solujen hajoamisesta johtuvia seurauksia ovat esimerkiksi tulehdukset ja autoimmuunireaktiot.
Aiheesta muualla

Duodecim aikakauskirja: Väistämätön vanhuuskuolema
Tiede digilehti: Voiko ihminen elää ikuisesti?
Äänteellisesti motivoidut sanat

Äänteellisesti motivoidut sanat (ekspressiivisanat) on yhteisnimitys sellaisille sanoille, joiden merkitys ja äänneasu ovat jollain tavoin yhteydessä toisiinsa. Äänteellisesti motivoitujen sanojen pääryhmät ovat
onomatopoeettiset sanat eli ääntä jäljittelevät sanat
deskriptiiviset sanat eli kuvailevat sanat
Sekä onomatopoeettisten että deskriptiivisten sanojen muodostus perustuu kunkin kielen äännejärjestelmään. Esimerkiksi suomessa koiran ääntelyä kutsutaan haukkumiseksi, mutta englanniksi vastaava sana on bark. Kumpikaan sanoista ei täysin pysty jäljittelemään koiran todellista ääntä, mutta siitä huolimatta molemmat koetaan sen ääntä jäljitteleväksi. Vastaavasti suomen kielessä erilaisia ääniä jäljitellään klusiilin ja likvidan yhdistelmällä, joiden välissä on vokaali (kilisee, kolisee, pärisee, pörisee). Esimerkiksi englannin kielessä vastaavia ääniä jäljitellään toisenlaisilla äänteellisillä konventioilla.
Deskriptiivisiksi koettujen sanojen äänneasu vaihtelee hyvin paljon eri kielissä. Deskriptiivisanat eivät jäljittele ääntä, mutta niissä on jokin kuvailevaksi koettu ja affektia välittävä äänteellinen konventio, ikään kuin kieltenpuhujien sopimus. Niinpä suomen kielessä keskeinen deskriptiivisanojen piirre on ö-vokaalin runsas esiintyminen (töllöttää, pörröttää). Etymologian kannalta äänteellinen motivaatio kelpaa sanan taustan selitykseksi vain silloin kun sana syntyy ikään kuin tyhjästä, niin että sillä ei ole etymologiaa.
Monet tutkijat jakavat sanat motivaation kannalta neljään ryhmään: äänteellisesti motivoituihin, morfologisesti motivoituihin, semanttisesti motivoituihin ja motivoimattomiin eli läpikuultamattomiin sanoihin.
Amar Akbar Anthony

| Amar Akbar Anthony |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Manmohan Desai
Käsikirjoittaja:  Jeevanprabha M. Desai Prayag Raj Pushpa Sharma K. K. Shukla Kader Khan
Tuottaja:  Manmohan Desai
Säveltäjä:  Laxmikant-Pyarelal
Kuvaaja:  Peter Pereira
Leikkaaja:  Kamlakar Karkhanis
Pääosat:  Vinod Khanna Amitabh Bachchan Rishi Kapoor Neetu Singh Parveen Babi Shabana Azmi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Hirawat Jain and Company M.K.D. Films Manmohan Films
Ensi-ilta:  27. toukokuuta 1977
Kesto:  184 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amar Akbar Anthony on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintaelokuva, jonka ohjasi Manmohan Desai. Pääosia näyttelivät Amitabh Bachchan, Vinod Khanna, Rishi Kapoor, Parveen Babi, Shabana Azmi ja Neetu Singh.
Elokuva kertoo kolmesta lapsena erotetusta veljeksestä, jotka adoptoidaan kolmeen eri uskontoon kuuluvaan perheeseen – hindulaiseen, islamilaiseen ja kristilliseen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vinod Khanna  | … |  Amar Khanna/Amar Tripathi   |
|  Master Bittoo  | … |  nuori Amar Tripathi   |
|  Rishi Kapoor  | … |  Akbar Illhabadi/Raju Tripathi   |
|  Master Tito  | … |  nuori Raju Tripathi   |
|  Amitabh Bachchan  | … |  Anthony Gonsalves/Anthony Tripathi   |
|  Master Ravi  | … |  nuori Anthony Tripathi   |
|  Shabana Azmi  | … |  Lakshmi   |
|  Neetu Singh  | … |  Salma Ali   |
|  Parveen Babi  | … |  Jenny Seth   |
|  Baby Sabina  | … |  nuori Jenny   |
|  Pran  | … |  Kishanlal Tripathi   |
|  Nirupa Roy  | … |  Bharati Tripathi   |
|  Jeevan  | … |  Robert Seth, Albert Seth   |
|  Mukri  | … |  Taiyyab Ali   |
|  Nazir Hussain  | … |  isä Gonsalves   |
|  Ranjeet  | … |  Ranjeet   |
|  Yusuf Khan  | … |  Zubesko   |
|  Helen  | … |  vale-Jenny   |
|  Kamal Kapoor  | … |  komisario Khanna   |
|  Shivraj  | … |  herra Illhabadi   |
|  Prathima Devi  | … |  Lakshmin isoäiti   |
|  Nadira  | … |  Lakshmin äitipuoli   |
Soundtrack

Kaikki sävellykset Laxmikant-Pyarelal.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Ye Sach Hai Koi Kahani Nahin” | Mohammed Rafi | 2.22 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Amar Akbar Anthony” | Kishore Kumar, Mahendra Kapoor, Shailendra Singh | 5.52 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Humko Tumse Ho Gaya Hai Pyar” | Mohammed Rafi, Mukesh, Kishore Kumar, Lata Mangeshkar | 7.33 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Taiyabali Pyar Ka Dushman” | Mohammed Rafi | 4.40 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Parda Hai Parda” | Mohammed Rafi, Amit Kumar | 7.59 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Shirdi Wale Sai Baba” | Mohammed Rafi | 5.52 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”My Name Is Anthony Gonsalves” | Amitabh Bachchan, Kishore Kumar | 5.32 |  |  |  |  |  |  |
Palkinnot

| Palkinto | Kategoria | Saaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Filmfare Awards | Paras miespääosa | Amitabh Bachchan | Voitto |
| Filmfare Awards | Paras musiikki | Laxmikant-Pyarelal | Voitto |
| Filmfare Awards | Paras leikkaus | Kamlakar Karkhanis | Voitto |
| Filmfare Awards | Paras elokuva | Amar Akbar Anthony | Ehdokkuus |
| Filmfare Awards | Paras ohjaus | Manmohan Desai | Ehdokkuus |
| Filmfare Awards | Paras sanoitus | Anand Bakshi – ”Parda Hai Parda” | Ehdokkuus |
| Filmfare Awards | Paras mieslaulaja | Mohammed Rafi – ”Parda Hai Parda” | Ehdokkuus |
Uudelleenfilmatisointi

Amar Akbar Anthony kuvattiin tamiliksi nimellä Shankar Salim Simon (1978), teluguksi nimellä Ram Robert Rahim (1980) ja malajalamiksi nimellä John Jaffer Janardhanan (1982). Epävirallinen pakistanilainen versio oli nimeltään Akbar Amar Anthony (1978).
Aiheesta muualla

Amar Akbar Anthony Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Amar Akbar Anthony AllMoviessa. (englanniksi)
Annette Soronen

| Annette Soronen |
| --- | --- |
 Annette Tuominen esiintymässä Oulun Walolla 15.11.2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1947 (ikä 76) Oulu
Muusikko
Taiteilijanimi:  Annette Tuominen
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  iskelmä
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Annette Tuominen (oik. Annette Säde Maria Soronen, o.s. Tuominen, s. 29. lokakuuta 1947 Oulu) on suomalainen laulaja. Hänen veljensä Jarmo, Jamppa Tuominen, oli 1980-luvulla platinamyyntiin yltänyt iskelmälaulaja. Hänen isänsä, Turo Tuominen, oli Oulun kaupunginorkesterin pitkäaikainen sellisti.
Elämä ja ura

Ensimmäisen kerran Annette esiintyi julkisesti 6-vuotiaana Oulussa Heinäpään seurakuntakodilla. Hän esitti tuolloin 4-vuotiaan veljensä Jarmon kanssa yhdessä laulun Tuuli puita huokailee. Kansakoulun käytyään Annette pääsi töihin musiikkiliike Westerlundille. Työn ohessa hän opiskeli Oulun musiikkiopistossa klassista laulua. Vuonna 1962 Annette liittyi oululaisen Pertti Haipolan nuoriso-orkesteriin toiseksi laulusolistiksi. Aikaisemmin laulusolistina kyseisessä kokoonpanossa oli vuotta aiemmin aloittanut hänen veljensä Jarmo 12-vuotiaana.
Vuonna 1966 levy-yhtiö Scandia järjesti laulukilpailun, jonka tarkoituksena oli löytää yhtiölle Ann Christine -tyyppinen iskelmälaulaja. Kilpailun voitti Annette Tuominen ja toiseksi sijoittui Kristina Hautala. Tuominen  sai kilpailun palkintona Scandian kanssa neljän vuoden levytyssopimuksen. Annetten ensimmäinen levytys, vuonna 1966 ilmestynyt single Troikka / Alaska ei vielä ollut suuri menestys, mutta seuraavan vuoden kesällä ilmestynyt jenkka Kenen syy teki jo Tuomisen laulajana tunnetuksi, kun levy soi radiossakin usein. Hän levytti Scandialle kaikkiaan viisi singleä vuosina 1966–68.
Vuosina 1967–69 Tuominen työskenteli Hämeenlinnassa ohjelmatoimisto Mainos-Musiikin palkkalistoilla. Avioiduttuaan muusikko Juhani Sorosen kanssa hän omaksui pitkäksi aikaa perheenemännän roolin.
Annette Tuomisen nuorempi veli Jarmo "Jamppa" Tuominen pääsi lopullisesti pinnalle vuonna 1977 levytyksellään, Veikko Juntusen säveltämällä kappaleella Aamu toi, ilta vei. Levyn julkaisi Suomessa juuri toimintansa aloittanut kansainvälinen CBS-yhtiö. Huomattuaan, että nimi Tuominen lisäsi kummasti äänilevyjen myyntiä, yhtiön tuottaja Seppo Matintalo haki esille myös Jampan sisaren Annetten, joka levytti sitten CBS-yhtiölle vuonna 1981 ilmestyneen ainoaksi omaksi levykseen jääneen LP-albuminsa Annette Tuominen. Sitä ennen hän oli esiintynyt viidellä kappaleella laulusolistina kahdella CBS-yhtiön tanssimusiikkialbumilla Uudet humppasuosikit (1978) ja Tanssi kanssani (1979). 1980-luvun puolivälin tienoilla Annette Tuominen palasi työelämään ja onkin siitä lähtien toiminut kotikaupungissaan Oulussa koulunkäyntiavustajana.
Viimeisen kerran Annette Tuominen esiintyi laulajana suurelle yleisölle Jamppa Tuomisen muistokonsertissa toukokuussa 1999. Tilaisuus järjestettiin Oulussa Madetojan salissa ja mukana oli useita Jampan aikana tunnetuksi tulleita laulusolisteja. Samana vuonna ilmestyi myös Annette Tuomisen levyttämä Jamppa Tuomisen säveltämä kappale Kaipuuni on uskomaton.
Diskografia

Tuominen on julkaissut LP-levyn Annette Tuominen vuonna 1981.
Alfthan

| Alfthan |
| --- | --- |
 Suvun vaakuna
Perustaja:  Erik Hansinpoika
Aateloitu:  1866
Alfthan on Länsi-Suomesta lähtöisin oleva suku, jonka yksi haara on aateloitu ja korotettu vapaaherralliseen arvoon.
Suvun nimi tulee Ruotsin Hälsinglandin Alftan pitäjästä, jossa arvellaan eläneen Erik Hansinpoika -niminen suvun kantaisä. Suku tuli Suomeen 1600-luvun alussa ja aikanaan sen vaikutuskentäksi muodostui Viipuri sekä Pietari ja kaupunkeja ympäröivät alueet. Se oli alkuun pappissuku, mutta siitä tuli sittemmin runsaasti virkamiehiä, upseereita ja talouselämän vaikuttajia. Itäsuomalaistunut sukuhaara lisäsi nimensä kirjoitusasuun h-kirjaimen, jotta nimi ääntyisi oikein venäjänkielistenkin keskuudessa. Yksi suvun haaroista sai aateliarvon, kun kenraaliluutnantti Georg von Alfthan aateloitiin huhtikuussa 1866 ja introdusoitiin Suomen ritarihuoneelle seuraavan vuoden tammikuussa nimellä von Alfthan aatelissukuna numero 240. Hänet ja hänen jälkeläisensä korotettiin 1886 edelleen vapaaherraksi ja esiteltiin tammikuussa 1888 uudelleen vapaaherrallisena sukuna numero 57. Suvun tunnuslauseena on Noblesse oblige ("Aateluus velvoittaa").
Suvun jäseniä > Alfthan

Karl Vilhelm Alfthan (1789–1866), todellinen valtioneuvos, sotilas, aateloitiin Venäjällä
Anton Alfthan (1792–1854), kuvernementinsihteeri, tukkukauppias, Havin lasi- ja kynttilätehtaan perustaja, K. V. Alfthanin veli
Alexis Alfthan (1813–1885), kenraaliluutnantti, K. V. Alfthanin poika
Apollon Alfthan (1815–1886), lasitehtailija, K. V. Alfthanin poika
Ferdinand Alfthan (1822–1889), kauppias ja teollisuudenharjoittaja, Anton Alfthanin poika
Johannes Alfthan (1830–1893), toimittaja, kustantaja ja kirjailija, Anton Alfthanin poika
Anton Alfthan (1856–1933), Suomen Sokeri Oy:n johtaja, vuorineuvos, Ferdinand Alfthanin poika
Ferdinand Alfthan (1857–1921), liikemies, varakonsuli, kauppaneuvos, Ferdinand Alfthanin (vanhemman) poika
Carl Alfthan (1860–1940), kenraaliluutnantti Venäjän armeijassa, Alexis Alfthanin poika
Axel Alfthan (1862–1934), agronomi, hevosjalostuksen kehittäjä
Max Theodor Alfthan (1863–1914), Uudenmaan läänin kuvernööri, maantieteilijä, eversti, Ferdinand Alfthanin poika
Axel Alfthan (1864–1939), todellinen valtioneuvos
Alex Alfthan (1865–1922), tilanomistaja, pankinjohtaja ja kansanedustaja
Benjamin Alfthan (1866–1921), Hankkijan toimitusjohtaja, osuustoimintamies, Johannes Alfthanin poika
Toni Alfthan-Grönroos (1870–1947), taidemaalari, piirustuksenopettaja, Ferdinand Alfthanin tytär
Harry Alfthan (1884–1955), ratsuväen kenraalimajuri, Apollon Alfthanin poika
Isak Alfthan (1888–1955), jääkärieverstiluutnantti, Ferdinand Alfthanin (nuoremman) poika
Harry Alfthan (1893–1971), metsäteollisuusvaikuttaja, Alexis Alfthanin pojanpoika
Max Alfthan (1892–1960), kilpapurjehtija
Olof Alfthan (1925–2000), urologian professori, Axel Alfthanin veljenpoika
Suvun jäseniä > Alftan

Berndt Wilhelm Alftan (1789–1850), kauppias ja kunnallisraatimies, kauppaneuvos
Magnus Leonard Alftan (1792–1859), Inkereen lasitehtaan omistaja, Berndt Wilhelm Alftanin veli
Erik A. Alftan (1908–1995), insinööri ja kirjailija
Robert Alftan (1940–2022), kirjailija
Milla Alftan (s. 1977), sisustussunnittelija
Henni Alftan (s. 1979), kuvataiteilija
Suvun jäseniä > von Alfthan

Georg von Alfthan (1828–1896), kenraaliluutnantti, Oulun läänin kuvernööri, senaattori, Anton Alfthanin (vanhemman) poika
Georg Edvard von Alfthan (1856–1901), kapteeni ja matkakirjailija, Georg von Alfthanin poika
Anton von Alfthan (1858–1925), teollisuusyrittäjä, Georg von Alfthanin poika
Kristian von Alfthan (1864–1919), lääkäri, kansanedustaja, RKP:n puoluesihteeri, Georg von Alfthanin poika
Ingeborg von Alfthan (1868–1946), runoilija
Bertil von Alfthan (1884–1963), tohtori-insinööri, yritysjohtaja ja rationalisointiasiantuntija, Anton von Alfthanin poika
Dolly von Alfthan (1919–2000), näyttelijä, Bertil von Alfthanin tytär
Karl-Gustav von Alfthan (s. 1945), meloja ja käsipalloilija
Yrjö Saastamoinen

Yrjö Saastamoinen
Yrjö Herman Saastamoinen (11. heinäkuuta 1888 Kuopio – 1. syyskuuta 1966 Kuopio) oli suomalainen diplomaatti ja toimitusjohtaja.
Saastamoisen vanhemmat olivat kauppaneuvos Herman Saastamoinen ja Alexandra Tengman. Hänen veljiään olivat vuorineuvos Onni Saastamoinen ja suurlähettiläs Armas Saastamoinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja opiskeli useissa ulkomaisissa yliopistoissa 1908–1914.
Saastamoinen oli Suomen Berliinin lähetystön avustajana 1918, ulkoministeriön 2. sihteerinä 1919, vt. valtuutettuna Haagissa 1919,
asiainhoitajana Haagissa ja Brysselissä 1920−1921, Madridissa ja Lissabonissa 1921–1922 sekä Haagissa, Brysselissä ja Luxemburgissa 1923–1926. Hänestä tuli erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri 1927.
Diplomaattitehtävien jälkeen Saastamoinen toimi H. Saastamoinen Oy:n, Saastamoisen Faneri Oy:n ja H. Saastamoinen & Pojat Oy:n johtajana vuodesta 1927 lähtien.
Anders Petersen

Petersen vuonna 2014.
Knut Anders Fredrik Petersen (s. 3. toukokuuta 1944 Solna) on ruotsalainen valokuvaaja, joka tunnetaan mustavalkoisista, usein katukuvaustyylisistä dokumentaarisista valokuvistaan. Hänen tunnetuin teoksensa on valokuvakirja Cafe Lehmitz (1978), joka koostuu hänen 1960-luvun lopulla kolmen vuoden aikana kuvaamistaan rujoista henkilö- ja tilannekuvista Hampurin punaisten lyhtyjen alueella. Petersenin kuuluisin yksittäinen kuva on julkaistu Tom Waitsin albumin Rain Dogs kannessa.
Petersen opiskeli vuosina 1966–1968 Christer Strömholmin valokuvakoulussa ja vuosina 1973–1974 Dramatiska institutetissa Tukholmassa.
Vuonna 1984 hän julkaisi kuvateoksen Fängelse, jota tehdäkseen hän asui pitkiä aikoja ruotsalaisvankilassa. Hän on kuvannut myös psykiatrisen sairaalan potilaita ja muita marginaali-ihmisiä.
Vuonna 2003 Petersen valittiin vuoden valokuvaajaksi Ranskan Rencontres d’Arles -valokuvafestivaaleilla.
Aiheesta muualla

Petersenin elämäkertaa LensCulture-sivustolla (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Anders Petersen
Käännös suomeksi
1859

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

19. tammikuuta – Suomen Lähetysseura perustettiin Helsingin Nikolainkirkossa (nyk. Tuomiokirkko).
24. tammikuuta – Romanian kuningaskunta syntyi, kun Moldovan ja Valakian ruhtinaskunnat yhdistettiin.
26. maaliskuuta – Ranskalainen amatööriastronomi Edmond Modeste Lescarbault väitti löytäneensä Vulkanus-planeetan, jonka olemassaolo oli päätelty Merkuriuksen radan epäsäännöllisyydestä. Planeettaa ei kuitenkaan ollut olemassa, vaikka sitä etsittiin vuosikymmenten ajan.
24. kesäkuuta – Solferinon taistelussa Ranskan ja Sardinian kuningaskunnan joukot voittivat itävaltalaiset. Taistelu antoi aiheen myös Punaisen Ristin perustamiseen.
19. heinäkuuta – Sophia Maria, hollantilainen purjealus upposi Hailuodon pohjoispuolella.
4. elokuuta – Höytiäisen kanava syntyi, kun järvenlasku epäonnistui ja Höytiäisen järven pinta laski 7,5 metriä.
28. elokuuta – 2. syyskuuta – Auringossa sattui voimakkain koskaan havaittu aurinkomyrsky, joka aiheutti poikkeuksellisen kirkkaita revontulia ja häiriöitä lennätinliikenteelle.  Ilmiön nimeksi vakiintui Carringtonin tapahtuma.
24. marraskuuta – Charles Darwin julkaisi Lajien synnyn, evoluutioteorian perusteoksen.
Jurvan kunta perustettiin.
Kannuksen kunta perustettiin.
Karungin kunta perustettiin.
Kreikassa järjestettiin ensimmäiset Zappaan olympialaiset.
Anders Parmström

| Anders Parmström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. helmikuuta 1942 (ikä 82) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ankan
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1959–1970
Seurat:  AIK (Division 1)
NHL-varaus:  ei varattu
Valmennusura
Vuodet:  1972 - 1982
Seurat:  AIK
Anders "Ankan" Parmström (s. 16. helmikuuta 1942 Tukholma) on ruotsalainen entinen jåäkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja.
Parmstrom pelasi koko uransa vuodesta 1959 vuoteen 1970 tukholmalaisseura AIK:ssa.
Ura valmentajana ja seurajohdossa

Pelaajauransa päätettyään Parmström jatkoi AIK:n palveluksessa ensin vanhemman neuvonantajan ja johtokunnan jäsenen roolissa vuosina 1970-1972. Vuodesta 1972 vuoteen 1980 hän toimi AIK:n päävalmentajana. Tämän jälkeen hän siirtyi Ruotsin maajoukkueen peräsimeen. Hän toimi maajoukkueen päävalmentajana vuosien 1982 ja 1983 MM-kisoissa, 1981 Kanada Cupissa sekä vuoden 1984 olympiaturnauksessa. Tämän jälkeen Parmström palasi AIK:n palvelukseen vanhemman neuvonantajan ja johtokunnan jäsenen roolissa. Sillå kertaa pesti ulottui kevääseen 1993 asti, jonka jälkeen hän astui sivuun jääkiekkoilun parista.
Syksyllä 2002 Parmström palasi tuttuun seuraan ja rooliinsa vanhempana neuvonantajana ja toimi tehtävässä kevääseen 2010 asti. Kolmen vuoden poissaolon jälkeen hän palasi vielä kerran AIK:n toimintaan yhden kauden ajaksi, tällä kertaa yhtenä neuvonantajaryhmän jäsenenä.
Maajoukkueen päävalmentajana Parmström saavutti MM-kisoissa molempina vuosina 4. sijat Neuvostoliiton, Tsekkoslovakian ja Kanadan jälkeen. Kanada Cupissa Ruotsi ei päässyt jatkoon alkusarjasta ja 1984 Olympiaturnauksessa Ruotsi saavutti pronssia voittaen loppusarjassa Kanadan ja häviten Tsekkoslovakialle ja Neuvostoliitolle.
Österholm

Österholm on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Hilda Österholm (1849–1925), suomalainen kauppias
John Österholm (1896–1923), suomalainen jalkapalloilija
John Österholm (1882–1960), suomalainen kansanedustaja (RKP)
Patrik Österholm (1820-luku–1870), ruotsalainen rikollinen
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Andreas Dackell

| Andreas Dackell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. joulukuuta 1972 (ikä 51) Gävle, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  87 kg
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1990–2012
Seurat:  Brynäs IF (Elitserien) Ottawa Senators (NHL)   Montréal Canadiens (NHL)
NHL-varaus:  136. varaus, 1996 Ottawa Senators
Lars Andreas Dackell (s. 29. joulukuuta 1972 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja, joka pelasi urallaan Elitserienissä ja NHL:ssä. Elitserienissä hän edusti vain Brynäsiä, jossa pelasi yli 500 runkosarjaottelua ja voitti Ruotsin-mestaruuden. NHL:ssä hänen joukkueensa olivat Ottawa Senators ja Montréal Canadiens. Dackell edusti Ruotsia kolmesti MM-kilpailuissa ja kerran olympialaisissa.
Ura

Dackell on Gävle GIK:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset Elitserien-pelinsä kaudella 1990–1991 Brynäsissä, jossa pelasi kevääseen 1996. Dackell teki kevään 1993 finaalien ratkaisumaalin Brynäsin voittaessa Ruotsin mestaruuden. Ottawa Senators varasi Dackellin 6. kierroksella vuonna 1996. Hän siirtyi heti NHL-varauksensa jälkeen Ottawa Senatorsiin ja murtautui heti tulokaskaudellaan kokoonpanoon tehden myös 31 (12+19) pistettä. Dackell teki kaudella 1998–1999 yhden kauden piste-ennätyksensä 50 pisteellään. Kesäkuussa 2001 hänet kaupattiin Montréal Canadiensiin vaihdossa kahdeksannen kierroksen varausvuoroon.
Toukokuussa 2004 Dackell palasi Brynäsiin. Kaudeksi 2008–2009 hänet valittiin joukkueen kapteeni. Dackell pelasi Brynäsissä kauteen 2011–2012, jolloin hän ilmoitti joutuvansa lopettamaan uransa polvivamman takia. Dackell oli ollut runkosarjan aikana vamman takia sivussa 39 pelistä. Pudotuspeleissä hän pelasi muutamassa ottelussa, mutta kesken Brynäsin välieräsarjan hän ilmoitti, että hänen polvensa ei kestä enää pelaamista.
Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lillehammer 1994 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 1995 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Italia 1994 | jääkiekko |  |
Dackellilla on takanaan kolmet MM-kilpailut (1994 (pronssia), 1995 (hopeaa) ja 1996) sekä Lillehammerin talviolympialaiset 1994, joista hän voitti olympiakultaa.
Aiheesta muualla

Andreas Dackell The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Andreas Dackell Eurohockey.com. (englanniksi)
Andreas Dackell Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
Andreas Dackell Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Österfjärden

| Österfjärden |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Hanko
Koordinaatit:  59°49′45″N, 23°04′25″E
Järvinumero:  82V009.1.016 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  1  m 
Rantaviiva:  1,9 km 
Pinta-ala:  0,11 km² 
 fiÖsterfjärden 
Österfjärden on noin 11 hehtaarin laajuinen glojärvi Hangossa kuutisen kilometriä kaupungin keskustasta itään. Österfjärdenin länsipuolella sijaitsee Västerfjärden, joka ei vielä ole kuroutunut Suomenlahdesta erilleen. Österfjärden luetaan Hankoniemen etelälahtiin, jotka ovat suurelta osin hiekkarantaisia ja -pohjaisia. Alueella elää osin uhanalaisia hyönteis-, lintu- ja kasvilajeja, kuten hopeajuovakoisa, suoneidonvaippa ja lännenmaltsa.
Arvo Lehto (teollisuusneuvos)

Arvo Lehti joulukuussa 1961
Arvo Veikko Lehto (3. heinäkuuta 1921 Pori – 31. elokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja juustoalan vaikuttaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.