stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nicolae Timofti

| Nicolae Timofti |
| --- | --- |

Moldovan presidentti
 23. maaliskuuta 2012 − 23. joulukuuta 2016  
Pääministeri:  Vlad Filat Iurie Leancă Chiril Gaburici Natalia Gherman (väliaik.) Valeriu Streleț Gheorghe Brega (väliaik.) Pavel Filip
Edeltäjä:  Marian Lupu
Seuraaja:  Igor Dodon
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. joulukuuta 1948 (ikä 75) Ciutulești, Floreştin piiri, Moldovan SNT, Neuvostoliitto (nykyään Moldova)
Ammatti:  erilaiset tuomarin virat, koulutukseltaan juristi (Moldovan valtionyliopistosta)
Puoliso:  Margareta Timofti
Tiedot
Puolue:  riippumaton
Nicolae Timofti (s. 22. joulukuuta 1948) on moldovalainen, Moldovan valtionyliopistosta valmistunut juristi ja Moldovan entinen presidentti. Hänet nostettiin puoluepolitiikan ulkopuolelta maansa presidentin virkaan osana useita vuosia jatkuneen poliittisen umpikujan ratkaisua vuonna 2012. Ennen presidentin tehtävää hän toimi 35 vuotta erilaisissa tuomarintehtävissä.
Timofti voitti Moldovan parlamentissa maaliskuussa 2012 suoritetun presidentinvaalin saaden 62 ääntä 101 äänestä, yhden yli vaaditun vähimmäismäärän. Presidentti Vladimir Voroninin jätettyä virkansa syyskuussa 2009 maalla ei ollut vaaleilla valittua presidenttiä ennen maaliskuun 2012 presidentinvaalia, vaan maata johti virkaatekevä presidentti. Syynä tähän oli osaltaan Moldovan tuolloinen perustuslaki, joka edellytti valittavalta henkilötä 3/5 kannatusta parlamentissa. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa eurooppavastainenselvennä ja Venäjä-myönteinenselvennä Moldovan kommunistipuolue saavutti 42 edustajapaikkaa, jolloin se pystyi estämään uuden, itselleen epäedulliseksi katsoman presidentin valinnan. Tilanne laukesi muutaman kommunistipuolueen edustajan vaihdettua kantaansa. Sittemmin 3/5 määräenemmistövaatimuksesta on perustuslaissa luovuttu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicolae Timofti Wikimedia Commonsissa
Niemi (Tampere)

Pientaloja Niemen kaupunginosassa.
Niemi on yksi Tampereen läntisistä kaupunginosista. Se on pientalovaltaista aluetta, jossa on myös puistoalueita. Lähinaapuri on kerrostalovaltainen Lentävänniemi.
Niemeä rajaa etelässä Lielahdenkatu, idässä Lentävänniemenkatu ja lännessä Pohjolankatu. Lielahdenkadun ja Pohjolankadun kulmauksessa olevan huoltoaseman eivätkä Lielahden kirkon ympäristöt kuulu Niemeen. Pohjoisosassa kaupunginosan rajana on Näsijärvi. Niemen rakennuksista vuonna 2022 yli 94 prosenttia oli omakoti- tai paritaloja. Niemessä asui vuoden 2023 tilastojen mukaan 1 215 henkilöä.
Niemi kuului alun perin Ylöjärven kunnan alueeseen. Varhaisin asiakirjamaininta Niemestä talon- ja kylännimenä on jo vuodelta 1442. Vuoden 1540 maakirjan mukaan Niemen kylässä oli neljä taloa, jotka yhdistettiin myöhemmin Niemi-nimiseksi taloksi. Talon osti vuonna 1887 liikemies Antti Ahlström ja edelleen J. W. Enqvist vuonna 1916. Niemi liitettiin Lielahden alueen mukana Tampereen kaupunkiin vuoden 1950 alussa ja sinne laadittiin asemakaava vuonna 1955. Useimmat Niemen kadunnimet liittyvät siellä aikanaan toimineeseen sahaan.
Nadia Lalami

| Nadia Lalami> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1990 (ikä 34)
Kansalaisuus:   Marokko
Tennispelaaja
Kätisyys:  oikea
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  322. (19.9.2011)
Voitot/tappiot:  83–82
Nelinpeli
Paras sijoitus:  427. (29.8.2011)
Voitot/tappiot:  45–68
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Nadia Lalami (s. 28. huhtikuuta 1990 Casablanca) on marokkolainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 322 syyskuussa 2011. Hän on voittanut urallaan kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä.
Huhtikuussa 2011 Lalami pääsi puolivälieriin kotimaassaan pelatussa Grand Prix SAR La Princesse Lalla Meryem -turnauksessa. Hänestä tuli ensimmäinen marokkolainen puolivälieräpelaaja WTA-kiertueella, kun hän voitti turnauksessa ykköseksi sijoitetun Aravane Rezaïn. Puolivälierissä hän hävisi Kirsten Flipkensille.
Aiheesta muualla

Nadia Lalami WTA:n sivuilla (englanniksi)
Nadia Lalami ITF:n sivuilla (englanniksi)
Pietari Väänänen

Pietari Väänänen tai Petter Wänänen (1. tammikuuta 1764 Murtolahti, Nilsiä – 19. huhtikuuta 1846 Taipalsaari) oli suomalainen kansanrunoilija ja valtiopäivämies.
Elämäkerta

Väänäsen vanhemmat olivat talollinen Lauri Pietarinpoika Väänänen ja Kristiina Nissanen. Pietari Väänänen peri kotitalonsa isänsä kuoltua 1791. Hän oli lautamiehenä ja osallistui myös vuonna 1800 Norrköpingin valtiopäiville. Norrköpingissä Väänänen osallistui Ruotsin kuninkaalle Kustaa IV Aadolfille järjestettyyn koskenlaskunäytökseen kahden muun suomalaisen talonpojan kanssa ja hän teki myös runon samaan aikaan tapahtuneen kuninkaan kruunauksen kunniaksi. Väänänen oli mukana myös vuoden 1809 Porvoon valtiopäivillä.
Väänänen muutti 1828 Kuopioon, jossa hän toimi jonkin aikaa ruokatavarain kauppiaana ja vietti sitten loput elinvuotensa Taipalsaarella Taipalsaaren kirkkoherrana vuodesta 1835 toimineen poikansa Anders Johan Wenellin (1800–1868) luona.
Väänäsen runoja

Kustavi IV Aatolfin kruunauksesta.  1800
Kustavi IV Aatolfin kotiintulosta Saksan maalta v. 1805.  1805
Aleksnteri I:stä.  1809
Aiheesta muualla

Maija Hirvonen: / Väänänen, Pietari (1764–1846) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  30.7.2007. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Natsipaska

Natsipaska oli juvalainen huumorihenkinen punkyhtye, joka myöhemmin musiikkityylinsä uudistettuaan vaihtoi nimekseen Ruoska.
Jäsenet

Patrik Mennander – laulu
Mika Kamppi – basso, laulu
Anssi Auvinen – kitara, laulu
Sami Karppinen – rummut
Diskografia

Suunnitelma 9 (1998)
Savo-Texas Sexmachine (1999)
Asfalttisoturit (2000)
Singlet 1997-2000 (2018)
Aiheesta muualla

Natsipaskan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Pieni-Ristinen

| Pieni-Ristinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°16′22″N, 26°52′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskuoja:  oja Iso-Ristiseen 
Järvinumero:  14.936.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  129,1 m  
Pituus:  280 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,67 km  
Pinta-ala:  2,615 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni-Ristinen 
Pieni-Ristinen  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Venetmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 280 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Niskakoskenjoen valuma-alueeseen (14.936) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 129,1 metriä mpy.
Pietari Suuren patsas (Viipuri)

| Памятник Петру Первому Pamjatnik Petru Pervomu (venäjäksi) |
| --- | --- |

Nimi:  Памятник Петру Первому Pamjatnik Petru Pervomu (venäjäksi)
Toinen nimi:  Pietari Suuren patsas
Tekijä:  Léopold Bernstamm (N. Volžuhin)
Valmistumisvuosi:  1910 (1954)
Taiteenlaji:  veistos
Sijainti:  Pietarinpuisto
Paikkakunta:   Viipuri  Venäjä
Koordinaatit:  60.717009°N, 28.722296°E
Pietari Suuren patsas (ven. памятник Петру Первому, pamjatnik Petru Pervomu) on pronssiveistos Pietarinpuistossa Viipurissa, Venäjällä. Vuonna 1910 paljastetun veistoksen teki venäläinen, Ranskassa asunut kuvanveistäjä Léopold Bernstamm.
Historia > Patsaan pystytys

Patsashanke sai alkunsa vuonna 1908 kun Viipurin ruotsinkielisten aloitteesta kaupunkiin pystytettiin Torkkeli Knuutinpojan patsas. Venäjän keisari Nikolai II halusi tämän jälkeen Viipuriin oman patsaan myös Pietari Suurelle, kun kaupungin siirtymisestä Venäjän haltuun tuli vuonna 1910 kuluneeksi 200 vuotta. Juhlavuoteen liittyi lisäksi muistomerkki Viipurin piirityksessä 1710 kuolleille venäläisille sotilaille. Patsaan sijoituspaikaksi valittiin Pyhän Annan torin vieressä sijaitseva mäki, josta avautui suora näköyhteys Viipurin linnaan. Tarinan mukaan Pietari kaiversi nimikirjaimensa paikalla sijaitsevaan kallioon kaupungin piirityksen aikana.
Alun perin 3,5 metrin korkuisen jalustan päälle sijoitetussa veistoksessa on kuvattuna kanuunan vieressä seisova Pietari Suuri, jolla on yllään Preobraženskin rykmentin asepuku ja rinnassaan Pyhän Andreaksen ritarikunnan risti. Oikeassa kädessään hän pitää Viipurin piirityksen sotasuunnitelmaa ja vasen puolestaan lepää miekan kahvalla. Torkkeli Knuutinpojan tavoin myös Pietari katsoo kohti Viipurin linnaa. Veistoksen paljastustilaisuus pidettiin kesäkuussa 1910, jolloin Viipurin antautumisesta tuli kuluneeksi 200 vuotta.
Historia > Myöhemmät vaiheet

Suomen sisällissodan lopussa huhtikuussa 1918 Suomen tasavallan joukot (valkoiset) valtasivat Viipurin ja ottivat samalla patsaan alas jalustaltaan sekä samalla purkivat kaatuneiden venäläissotilaiden muistomerkin (pystytettiin uudelleen 1994). Patsas oli tarkoitus lähettää Helsingin kautta sulatettavaksi Saksaan, mutta kauppaa ei jostain syystä syntynyt ja patsas oli varastoituna Kampissa.
Pietarin patsaan tilalle pystytettiin Suomen itsenäisyyden 10-vuotisjuhlan kunniaksi vuonna 1927 veistos Itsenäisyyden leijona.
Pietarin patsas puolestaan siirrettiin Suomen kansallismuseon pihalle 1928 ja pari vuotta myöhemmin takaisin Viipuriin, historialliseen museoon ja edelleen taidemuseoon.
Talvisodan päättyessä maaliskuussa 1940 Viipuri siirtyi osaksi Neuvostoliittoa ja Pietari Suuren patsas palautettiin alkuperäiselle paikalleen. Jatkosodan sytyttyä suomalaiset valtasivat kaupungin takaisin elokuussa 1941. Patsas kaadettiin, mutta pahoin vaurioitunutta Itsenäisyyden leijonaa ei kuitenkaan palautettu jalustalle. Kaatamisen yhteydessä patsaasta irtosi pää, jota Viipurin kaupunginjohtaja Arno Tuurna piti sotavuosien ajan koristeena työpöydällään. Päätön veistos lojui talven yli maassa, kunnes se 1942 siirrettiin Viipurin linnan museon varastoon. Jatkosodan lopulla neuvostojoukot palauttivat Viipurin hallintaansa Viipurin-Petroskoin operaatiossa kesäkuussa 1944.
Patsaan restaurointityötä ohjasi kuvanveistäjä N. Volžuhin ja kokonaan uuden, seitsemän metrin jalustan suunnitteli arkkitehti A. Draghi. Alkuperäisen jalustan tekstinä oli Keisari Pietari Suuri 1710–1910, mutta nykyisessä lukee Pietari Ensimmäinen. Pietari Suuren patsas asetettiin alkuperäiselle paikalleen vuonna 1954.
Tasavallan presidentti Risto Ryti ja ylipäällikkö, sotamarsalkka Gustaf Mannerheim mukanaan upseeriseurue tutkimassa kaadettua Pietari Suuren patsasta lokakuussa 1941
Pietarin kaadettu patsas taustallaan Viipurin linna tammikuussa 1942
Patsaan pää kaupunginjohtaja Tuurnan (oik.) työhuoneessa syyskuussa 1942
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nils af Ursin (1819–1867)

Nils af Ursin, vuoteen 1845 Ursin (24. marraskuuta 1819 – 6. elokuuta 1867 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies.
Af Ursinin vanhemmat olivat professori Nils Abraham af Ursin ja Gustava Vilhelmina Barck. Af Ursin tuli ylioppilaaksi 1838 ja suoritti tuomarintutkinnon 1844 ja kameraalitutkinnon 1846. Varatuomarin arvon hän sai 1848. Af Ursin oli senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri vuodesta 1846 ja valtiovaraintoimituskunnan kopisti vuodesta 1849, kanslisti vuodesta 1853, protokollasihteeri vuodesta 1858 sekä sotilastoimituskunnan protokollasihteeri vuodesta 1861. Hän edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864.
Nadia Farès

| Nadia Farès> نادية فارس.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. joulukuuta 1973 (ikä 50) Marrakech, Marokko
Ammatti:  ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja näyttelijä
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Nadia Farès (arab. نادية فارس‎; s. 20. joulukuuta 1973 Marrakech, Marokko) on marokkolais-ranskalainen ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Apinan tarina (äänirooli, 1999), Purppuravirrat (2000) ja Kahden tulen välissä (2002).
Farès on valmistunut New Yorkissa olevasta Tisch School of the Arts elokuvataiteen maisteriksi (Master of Fine Arts in Film and Television).
Aiheesta muualla

Nadia Farès Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nadia Farès uniFrance . Viitattu 1.7.2023. (englanniksi)
Nadia Desdemona Lioce

Nadia Desdemona Lioce (29. syyskuuta 1959 Foggia) on italialainen vasemmistoterroristi. Hän kuului terroristijärjestö Nuove Brigate Rosseen ("Uudet punaiset prikaatit"), joka oli aktiivinen vuosina 1999–2003.
Lioce oli osallinen pääministeri Massimo D'Aleman avustajan Massimo D'Antonan (1948–1999) murhaan vuonna 1999 ja Silvio Berlusconin taloudellisen neuvonantajan Marco Biagin (1950–2002) murhaan 2002.
Lioce pidätettiin junassa Rooma–Firenze 2. maaliskuuta 2003. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeuteen.
Aiheesta muualla

La Repubblica: Chi è Nadia Desdemona Lioce (2.3.2003)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: it:Nadia Desdemona Lioce
Käännös suomeksi
Pieni-Ruotimo

| Pieni-Ruotimo |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli, Mäntyharju
Koordinaatit:  61°29′36″N, 26°58′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Ruotimoon 
Järvinumero:  14.976.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,9 m  
Pituus:  2,9 km  
Leveys:  950 m  
Rantaviiva:  9,098 km  
Pinta-ala:  81,295 ha  
Saaria:  3 
 fiPieni-Ruotimo 
Pieni-Ruotimo  on Etelä-Savossa Mikkelissä ja Mäntyharjulla Ollikkalan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,9 kilometriä pitkä, 950 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 81 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 9,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Ruotimonojan valuma-alueeseen (14.976) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,9 metriä mpy.
Niemenrannan koulu

Niemenrannatalo. Kouluosan katujulkisivua.
Niemenrannan koulu sijaitsee Oulun kaupungissa, entisessä Oulunsalon kunnassa, Niemenrannan asuinalueella sijaitseva peruskoulu. Se valmistui vuonna 2012. Koulussa annetaan opetusta luokille 1–6 sekä esiopetusta.  Niemenrannan koulussa on noin 350 oppilasta. Niemenrannan koulu on osa Niemenrantataloa, jossa toimii samassa yhteydessä myös päiväkoti. Alueelle ollaan myös suunnittelemassa uutta yläastetta, jonka toteutumisaikaa ei ole kuitenkaan vielä päätetty. Niemenrannan koulua laajennettiin ja laajennus valmistui syksyllä 2021.
Koulun rehtorina toimii Elisa Perämäki.
Aiheesta muualla

Koulun esittely
Nils af Ursin

Nils af Ursin -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Nils af Ursin (1819–1867), suomalainen pappi ja valtiopäivämies
Nils Abraham af Ursin (1785–1851), suomalainen lääkäri, professori ja yliopiston rehtori
Nils Robert af Ursin (1854–1936), suomalainen poliitikko, Suomen työväenpuolueen puheenjohtaja, Suomen sosialidemokraattisen puolueen perustajajäsen.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nils af Ursin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Niemi

Florida.
Skandinavian niemimaa.
Arabian niemimaa.
Etelämantereen niemimaa.
Afrikan sarvi.
Cape Yorkin niemimaa.
Niemi on rantaviivasta huomattavasti ulkoneva maa-alue. Käsitteellisenä vastakohtana on lahti.
Niemien koot ja muodot vaihtelevat suuresti. Hyvin suurta niemeä voidaan kutsua niemimaaksi  hyvin pientä taas niemekkeeksi.
Luettelo maailman suurimmista niemimaista

| Sija | Niemimaa | Manner | Pinta-ala | Valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Arabian  niemimaa | Aasia | 3 100 000 |  Irak   Jordania   Kuwait  Oman  Qatar  Saudi-Arabia  Yhdistyneet arabiemiraatit  Jemen |
| 2 | Indokiina | Aasia | 2 000 000 |  Kambodža  Laos  Malesia   Myanmar  Thaimaa  Vietnam |
| 3 | Deccanin ylänkö | Aasia | 1 900 000 |  Intia |
| 4 | Labradorin niemimaa | Pohjois-Amerikka | 1 400 000 |  Kanada |
| 5 | Anatolia | Aasia | 755 688 |  Turkki |
| 6 | Skandinavian niemimaa | Eurooppa | 750 000 |  Suomi   Norja  Ruotsi |
| 6 | Afrikan sarvi | Afrikka | 750 000 |  Etiopia   Somalia |
| 8 | Balkanin  niemimaa | Eurooppa | 666 700 |  Albania  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Kroatia   Kreikka   Kosovo  Montenegro  Pohjois-Makedonia   Romania   Serbia   Slovenia  Turkki |
| 9 | Iberian niemimaa | Eurooppa | 583 256 |  Andorra  Ranska   Gibraltar   Portugali   Espanja |
| 10 | Antarktiksen niemimaa | Antarktis | 522 000 | – |
| 11 | Taimyrin niemimaa | Aasia | 400 000 |  Venäjä |
| 12 | Kamtšatkan niemimaa | Aasia | 370 000 |  Venäjä |
Oravisalo

Oravisalo
| --- | --- |
Sijainti:  62°21′15″N, 029°28′30″E, Rääkkylä Pohjois-Karjalan maakunta Suomi
Vesialue:  Orivesi
Pinta-ala:  noin 49 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  noin 250
Asutuskeskukset:  Oravisalo, Hernevaara, Hypönniemi
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Oravisalo on saari Rääkkylän kunnassa, Itä-Suomessa. Lisäksi Oravisalo on myös tämän saaren keskiosissa oleva kylä, paremmin asutuskeskittymä.
Saaresta

Oravisalolla on pinta-alaa noin 49 km² ja se onkin Suomen 9. suurin sisävesisaari . Saari sijaitsee Oriveden vesistössä. Oravisalon erottaa Varpasalosta Ihalansalmi, joka on noin puoli kilometriä leveä, pari kilometriä pitkä ja 13 metriä syvä. Mantereesta se eroaa Kivisalmen ja Arvinsalmen luona. Satelliittikuvissa saari muistuttaa numeroa 4. Oravisalon saari jakautuu Oravisaloon ja Hypönniemeen. Saaren kallioperä on liuskekiveä tai pegraatiittigraniittia.
Oravisalo > Historia

Oravisalo ilmestyi ensi kerran kartalle, kun Täyssinän rauhassa yksi rajapaikka, Paskoluoto, sijaitsi Oravisalosta vähän länteen. Ensimmäisen asukkaansa kylä sai jo ennen vuotta 1618, vaikka kylää ei mainitakaan. Vielä vuoden 1618 maakirjassa Lassi Varoisen talo laskettiin Oravilahteen kuuluvaksi, vaikka talo oli Oravisalossa. Kylä näyttää toimineen 1600-luvulla porttina lännestä tuleville, sillä monet sinne saapuneista jatkoivat sitten itään. 1695 alkoi maakunnassa kapina. Rääkkylässä se alkoi 1697, kun oravisalolaiset vangitsivat, pahoinpitelivät ja ryöstivät kaksi veronottajaa. Yksi oravisalolainen teloitettiin kapinan jälkiselvittelyissä. 1700-luvulla saari jaettiin Liperin ja Kiteen kesken: saaren pohjois- ja länsiosa Liperille ja keski- ja eteläosa Kiteelle. 1717 rakennettiin tie Oravisalon läpi Kiteeltä Liperiin. 1800-luvun alun piirijaossa Oravisalon ja Hypönniemen kylät erotettiin lopullisesti toisistaan. 1850-luvulla koko saari liitettiin uuteen Rääkkylän kuntaan. Saarelle rakennettiin 1900-luvun alussa kaksi koulua, Keski-Oravisaloon ja Vannilaan, nuorisotalo ja työväentalo. Nuorisotalo purettiin myöhemmin. Jatkosodan aikana saaren itäpäähän rakennettiin Salpa-linjan varustuksia. Enimmillään asukkaita oli 1950-luvulla liki 400 henkeä. Sen jälkeen väkimäärä alkoi laskea. Arvinsalmeen tuli lossi sekä Kivisalmeen silta 1980-luvulle mennessä ja Vannilan koulu sekä saaren kauppa lakkautettiin 2000-luvun alussa.
Oravisalo > Kylät

Hernevaara, Oravisalo
Oravisalo > Elinkeinoja ja toimintaa

Oravisalossa harjoitetaan maataloutta, metsätaloutta ja yrittäjyyttä. Moni käy töissä muualla.
Auli Partion silkkituoteyritys Silkkipartio on toiminut vuodesta 1992.
Oravisalo > Elinkeinoja ja toimintaa > Yhdistyksiä

4H-kerho
Oravisalon työväenyhdistys
Oravisalo > Nähtävyyksiä

Oravisalon itäosissa on Salpapolku, jossa voi tutustua Salpa-linjaan ja sen historiaan. Myös Kivisalmen avokanava on nähtävyys. Kivisalmessa on levähdyspaikka ja toisella rannalla tanssilava.
Hypönniemi

Oravisalon saaren länsiosa on nimeltään Hypönniemi. Sen pinta-ala on noin kolmannes koko saaren pinta-alasta, ja se on suurimmalta osalta metsää. Asukkaita on kolmisenkymmentä, pääosin eläkeläisiä.
Hypönniemi > Historia

Hypönniemen kylä perustettiin 1600-luvun alussa. Ensimmäinen asukas, Paavali Iivananpoika Kirtsinen, mainitaan vuodelta 1618. Hän rakensi talonsa Ihalansalmen rannalle. Kylä pysyi yksitaloisena 1600-luvun puoliväliin saakka, jolloin sinne perustettiin viisi uutta taloa. Uudet asukkaat tulivat Oravisalon kylästä. 1700-luvulla Hypönniemi liitettiin Liperiin ja sai nimekseen Liperin Oravisalo. Samalla siihen liitettiin myös Hernevaaran kylä. 1850-luvulla Hypönniemi liitettiin uuteen Rääkkylän kuntaan ja sen nimi palasi Hypönniemeksi. Samalla siitä erotettiin Hernevaara. Hypönniemeen tehtiin oma kansakoulu 1800–1900-lukujen vaihteessa. Enimmillään asukkaita oli 1950-luvulla, lähes sata. Sitten väkimäärä kääntyi laskuun ja koulu lakkautettiin.
Hernevaara

Hernevaara on asutuskeskittymä Oravisalon pohjoispäässä. Asukkaita on kymmenkunta.
Hernevaara > Historia

Hernevaara ilmestyi alun perin Liperin kylien joukkoon vuonna 1651. Kylä on ilmeisesti perustettu samoihin aikoihin. Alussa kylässä oli kaksi taloa. 1750-luvulla talomäärä oli kasvanut neljään. 1700-luvulla Hernevaara liitettiin Liperiin ja osaksi Liperin Oravisaloa (Hypönniemeä). 1850-luvulla kylä liitettiin Rääkkylään ja erotettiin Hypönniemestä. Kylässä ei ole ollut asukkaita pariakymmentä enempää.
Kirjallisuutta

Anuleena Kimanen: Herätys kylässä ja tuvissa - Rääkkylän Oravisalon kylä ja renqvistiläinen herätys 1820-luvulla. Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia, ISSN 0356-0759 ; 204
Aiheesta muualla

Oravisalon ja Varpasalon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Rääkkylän kylät
| --- | --- |
Kylät:   Haapasalmi  Hernevaara  Hypönniemi  Jaama  Kiesvaara  Kirkonkylä  Nieminen  Oravilahti  Oravisalo  Piimälahti  Pötsönlahti  Rasisalo  Rasivaara  Salokylä  Sangenlahti  Sintsi  Siurlahti  Täitimänniemi  Venturi  Varpasalo 
Entisiä kyliä:  Heinonniemi
Kivisalmen kanavan rannalla Oravisalon puolella on kolme muistomerkkiä: kuvassa näkyvät kanavatyön muistomerkki ja malmin löytymisen muistomerkki sekä K. A. Wegeliuksen muistomerkki.
Nationin asema

Nationin asema on Pariisin 12. arrondissementissa sijaitseva liikenneasema, jonka kautta kulkevat RER-kaupunkijunan linja A, Pariisin metron linjat 1, 2, 6 ja 9 sekä linja-autolinjoja.
Vuonna 2019 Nationin asemalle tehtiin 8 834 660 metromatkaa ja 4 138 889 kaupunkijunan matkaa.
Galleria

Aseman sisäänkäynti.
Aseman sisäänkäynti.
Laiturien sisäänkäynti.
Kaupunkijunan laituri.
Metrolinja 1:n laituri.
Metrolinja 2:n laituri.
Metrolinja 6:n laituri.
Metrolinja 9:n laituri.
Guadeloupen ja Martiniquen vaakunat metrolinja 9:n laiturilla.
Aiheesta muualla

| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Reuilly - Diderot (en) ▷ La Défense |  |  Linja 1 |  | Porte de Vincennes ▷ Château de Vincennes (en) |
| Avron (en) ▷ Porte Dauphine (en) |  |  Linja 2 päätepiste |  |  |
|  |  |  Linja 6 päätepiste |  | Picpus (en) ▷ Charles de Gaulle - Étoile (en) |
| Rue des Boulets (en) ▷ Pont de Sèvres (en) |  |  Linja 9 |  | Buzenval (en) ▷ Mairie de Montreuil (en) |
muokkaa wikidataa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nationin asema Wikimedia Commonsissa
N.P. Möller, fastighetsskötare

| N>  P. Möller, fastighetsskötare |
| --- | --- |
 Sarjan tunnus viimeisessä jaksossa.
Tyyli:  komedia
Pääosissa:  Nils Ahlroth Ulla Sonesson Jan Malmsjö
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Verkko:   SVT
Esitetty:  1972
Tuotantokausia:  5
Jaksoja:  31
Aiheesta muualla
IMDb
N.P. Möller, fastighetsskötare on Sveriges Televisionin vuonna 1972 esittämä 31-osainen komediasarja, jonka päähenkilö on malmöläinen kiinteistönhoitaja N. P. Möller (Nils Ahlroth). Muita toistuvia hahmoja ovat muun muassa hänen koiransa Calle, juoruileva lähikaupan myyjä "Skogan" (Ulla Sonesson) sekä entinen jalkapallolupaus, Möllerin ryyppykaveri Börje "Danskdödaren" Hallberg (Jan Malmsjö). Sarja kuvattiin Malmön Simrishamngatanilla, joka oli sarjassa nimeltään Solgatan.
Simrishamngatan 16, joka toimi sarjan kuvauspaikkana.