stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuolemanrangaistus Yhdysvalloissa
Osavaltiot > Texas

Texasissa tehdään eniten teloituksia koko maassa. Osavaltiossa on teloitettu yli 1 200 henkilöä, joista yli 500 vuoden 1976 jälkeen. 2010-luvulla osavaltiossa on teloitettu yli 90 henkilöä.
2000-luvulla määrät ovat kuitenkin huomattavasti laskeneet. Esimerkiksi vuonna 1999 kuolemaan tuomittiin 48 henkilöä, ja 2010-luvulle tultaessa määrä oli laskenut noin kymmeneen vuodessa. Yhtenä syynä pidetään vuonna 2005 säädettyä lakia, joka mahdollistaa tuomitun pitämisen vankilassa ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen, kun aikaisemmin elinkautiseen kuului mahdollisuus päästä ehdonalaiseen 40 vuoden päästä.
Kirjallisuutta

Sundeen, Kirsten: The Psychobiologic, Sociomoral and Legal Development of Juveniles on Death Row. University of Maryland, 2017. Julkaisu verkossa.
Evoluutioteorian vastustus

Keskeisiä aiheita
Yhteinen polveutuminen
Evoluution todisteet
Prosessit ja lopputulokset
Populaatiogenetiikka · Geneettinen variaatio · Mutaatio · Luonnonvalinta · Adaptaatio · Geneettinen ajautuminen · Geenivirta · Lajiutuminen · Sopeutumislevittäytyminen · Yhteistyö · Koevoluutio · Divergenssi · Konvergenssi · Paralleelinen evoluutio · Sukupuutto
Luonnonhistoria
Elämän alkuperä · Elämän historia · Evoluution aikajana · Ihmisen evoluutio · Evoluutiopuu · Biodiversiteetti · Eliömaantiede · Taksonomia · Kladistiikka · Välimuotofossiili · Joukkosukupuutto
Evoluutioteorian historia
Yleiskatsaus · Darwin · 
Lajien synty · Moderni synteesi
Tutkimushaarat ja sovellukset
Ekologinen genetiikka · Evoluutiolaskenta · Evoluutiopsykologia · Fylogenetiikka · Jalostus · Systematiikka
Yhteiskunnalliset vaikutukset
Yhteiskunnalliset vaikutukset
Vastustus
n
k
Osa biologian artikkelisarjaa
Evoluutioteoria on kohdannut erilaista vastustusta aina synnystään 1800-luvulla asti. Vuonna 1859 Charles Darwin esitti kirjassaan Lajien synty, että maapallon kaikki elämä periytyy yhteisestä kantamuodosta luonnonvalinnan vaikutuksesta. Teoria on nykyään yleisesti hyväksytty tieteellinen malli, ja lähes kaikki sen vastustus on peräisin uskonnollisista lähteistä, eikä tiedeyhteisöstä. Teorian vastustajat esittävät sen olevan osittain tai kokonaan epätosi, tai muuten kyseenalainen.
Eri maissa

Vuonna 2006 julkaistussa tiedelehti Sciencen tutkimuksessa vertailtiin evoluutioteorian mukaisen ihmisen evoluution saamaa kannatusta ja vastustusta Yhdysvalloissa, Japanissa ja Euroopan maissa vertailemalla kyselytuloksia ja niiden kehitystä kahdenkymmenen vuoden ajalta.
Tutkimuksen mukaan vuonna 2005 tutkituista 34 maasta evoluutioteorian vastustus oli suurinta Turkissa, jossa yli puolet vastaajista piti teoriaa vääränä, runsas neljäsosa oikeana. Yhdysvalloissa sekä vastustajia että kannattajia oli noin 40 prosenttia. Edellä mainittujen lisäksi maita joissa teoriaa piti vääränä noin 30 prosenttia tai enemmän olivat Kypros, Liettua, Kreikka ja Slovakia. Näissä maissa evoluutioteorian kannatus vaihteli 46 ja 58 prosentin välillä.
Maita, joissa teoriaa piti vääränä 20–30 prosenttia vastaajista, olivat Kroatia, Sveitsi, Itävalta, Puola, Latvia, Tšekki, Suomi, Slovenia, Romania, Malta, Luxemburg, Alankomaat, Irlanti, Portugali, Bulgaria, Unkari, Saksa ja Belgia. Kannatusta evoluutioteoria sai näissä maissa vajaasta 50:stä noin 75 prosenttiin vastanneista.
Maita, joissa evoluutioteorian kuvaamaa ihmisen kehitystä piti vääränä noin 10–20 prosenttia vastaajista, olivat Viro, Italia, Espanja, Norja, Yhdistynyt kuningaskunta, Ranska, Ruotsi ja Tanska. Kannatus vaihteli näissä maissa noin 70:stä runsaaseen 80 prosenttiin.
Japanissa ja Islannissa alle 10 prosenttia vastanneista piti teoriaa ihmisen kehityksestä vääränä. Kannattajia Japanissa oli vajaat 80 ja Islannissa runsaat 80 prosenttia.
Eri maissa > Yhdysvallat

Tiedelehti Sciencen vuonna 2006 julkaistun tutkimuksen mukaan 55 prosenttia yhdysvaltalaisista suhtautuu evoluutioteoriaan epävarmasti tai kielteisesti. Tutkijat löysivät huomattavia eroja verratessaan yhdysvaltalaisten mielipiteitä evoluutiosta länsieurooppalaisiin ja japanilaisiin. Evoluutioteorian vastustus oli selkeästi suurempaa Yhdysvalloissa. Syynä tähän tutkimuksessa pidettiin Yhdysvaltojen uskonnollisten piirien kirjaimellista raamatuntulkintaa, aiheen politisoitumista maan julkisessa keskustelussa, sekä kansalaisten huonoa tietämystä genetiikan perusasioista. Pappien koulutuksesta ovat Yhdysvalloissa usein vastuussa itsenäiset kirkkokuntakohtaiset colleget, joiden opetus saattaa eurooppalaisten yliopistojen käytännöistä poiketen olla hyvinkin keskittynyt Raamattuun. Yhdysvalloissa on havaittu merkittävä korrelaatio konservatiivisten poliittisten mielipiteiden, abortin vastustuksen ja evoluutioteorian vastustuksen välillä. Republikaanisen puolueen poliitikoista muiden muassa Ronald Reagan on antanut tukea evoluutioteorian vastustukselle julkisilla kommenteillaan presidentinvaalikampanjansa aikana. Tutkimuksessa havaittiin myös, että genetiikan perustietojen hallinta liittyi myönteiseen asenteeseen evoluutioteoriaa kohtaan. Yhdysvaltalaisista alle puolet osasi eräässä tutkimuksessa antaa auttavan määritelmän DNA:lle. Vuonna 2005 julkaistun tutkimuksen mukaan yhdysvaltalaisista 78 % hyväksyi eläinten sekä kasvien kehittyneen muista eliöistä, silti 62 % ei uskonut ihmisen ja apinoiden kehittyneen yhteisestä kantamuodosta.
Discovery Institute julkaisi vuonna 2001 internet-adressin, jossa allekirjoittaneet ilmoittivat suhtautuvansa epäillen evoluutioteoriaan ja toivovansa teorian kriittistä arviointia. Helmikuussa 2011 maailmanlaajuisella adressilla oli noin 800 vähintään tohtorintutkinnon omaavaa allekirjoittajaa eri aloilta, joukossa myös yliopistojen professoreita. Allekirjoittajat ovat pääosin Yhdysvalloista, mutta mukana on myös muita kansallisuuksia, esimerkiksi suomalaisia.
Eri maissa > Suomi

Science-lehden vuoden 2006 tutkimuksen mukaan suomalaista 65 prosenttia pitää evoluutioteoriaa oikeana ja 30 prosenttia vääränä.
Suomen evankelis-luterilainen kirkon mukaan evoluutioteoria ei ole luonnontieteellisenä selitysmallina ristiriidassa luomisuskon kanssa. Kirkon mukaan luomisusko on kokonaisvaltainen uskonnollinen tulkinta elämän ihmeestä sekä sen synnystä ja evoluutioteoria on totena pidetty luonnontieteellinen selitysmalli lajien kehittymisestä.selvennä
Aatteellinen ja poliittinen vastustus

Darwin-seuran varapuheenjohtaja Virpi Kaukon mukaan evoluutioteoriaa vastustetaan poliittisista syistä, koska sukupuolten ja rotujen välisten biologisten erojen aivojen toiminnassa ja siten henkisissä taipumuksissa luullaan pudottavan pohjan pois ihanteena olevalta tasa-arvolta. Siksi biologiset erot usein kiistetään tai niitä vähätellään. Usein myös ”kelpoisimman eloonjääminen” käsitetään väärin, koska sen arvellaan tarkoittavan suurinta, vahvinta ja väkivaltaisinta, vaikka se voi tilanteesta riippuen olla yhtä hyvin varovaisin, älykkäin, yhteistyökykyisin tai onnekkain.
Kreationistien näkemyksiä > Kreationismi

Kreationismi on oppi, jonka mukaan kaikkeus ja sen elolliset olennot ovat syntyneet luomistapahtumassa. Kreationismilla voidaan suppeimmillaan tarkoittaa niin kutsuttua nuoren maan kreationismia, laajimmillaan sillä voidaan tarkoittaa uskoa jonkinlaiseen luomistapahtumaan. Kreationismi-sanaa käytetään kuitenkin vain sellaisesta luomisuskosta, jonka katsotaan olevan yhteensovittamaton evoluutioteorian kanssa.
Kreationistien näkemyksiä > Älykäs suunnittelu

Älykkään suunnittelun mukaan ”tietyt kaikkeuden ja elollisten olentojen ominaisuudet ovat parhaiten selitettävissä älyllisellä syyllä, ei ohjaamattomalla tapahtumasarjalla kuten luonnonvalinnalla”.
Älykäs suunnittelu, englanniksi Intelligent Design, ID, on nykyaikainen muoto perinteisestä teleologisesta jumalatodistuksesta, mutta eroaa tästä siten, että argumentti ei pyri määrittelemään suunnittelijan luonnetta tai henkilöllisyyttä.
Älykkään suunnittelun historia on kiistanalainen. Esimerkiksi Barbara Forrestin mukaan älykäs suunnittelu on yhdysvaltalaisten kreationistien keksintö, jolla pyritään kiertämään kreationismin opetuksen kieltäviä tuomioistuinpäätöksiä. Älykkään suunnittelun puolustajien mukaan ajatuksen historia kuitenkin ulottuu kreationismioikeudenkäyntejä kauemmas, ja se perustuu totuudenetsintään ja ideologisen tieteen kritiikkiin. Jotkut älykkään suunnittelun puolustajista, esimerkiksi Michael Behe, ovat pikemminkin teistisiä evolutionisteja kuin kreationisteja.
Älykkään suunnittelun liikkeen keskeisimmät edustajat, jotka kaikki ovat yhteydessä yhdysvaltalaiseen Discovery Instituteen, ovat sitä mieltä, että suunnittelija on kristinuskon Jumala.
Suunnittelua puolustavia argumentteja ovat heidän mukaansa erityisesti palautumattomasti monimutkaiset biokemialliset rakenteet, joiden täsmennettyä monimutkaisuutta pidetään merkkinä älyllisestä alkuperästä, sekä maailmankaikkeuden kosminen hienosäätö, jonka tarkkuus mahdollistaa ihmisten olemassaolon.
Kirjallisuutta

Philip Kitcher 1982 Abusing Science: The Case Against Creationism. Cambridge: The MIT Press
Coleman, Simon: The Cultures of Creationism: Antievolution in English-speaking Countries, s. 195.  Burlington, Vermont:  Ashgate, 2004.  ISBN 0-7546-0912-X
Isaak, Mark: The Counter-Creationism Handbook, s. 330.  Westport, Connecticut:  Greenwood Press, 2005.  ISBN 0-313-33305-X
Rennie J: 15 answers to creationist nonsense. Sci. Am., July 2002, 287. vsk, nro 1, s. 78–85.  PubMed:12085506  doi:10.1038/scientificamerican0702-78  ISSN 0036-8733  Artikkelin verkkoversio. (PDF)
Aiheesta muualla

Index to Creationist Claims. Talk.origins Archive. (englanniksi)
Kimmo Pälikkö: Taustaa-kirjasarja (Arkistoitu – Internet Archive).
Answers in Genesis. Kreationistinen kysymys- ja vastauspalsta. (englanniksi)
Darwin vertailee apinan ja itsensä yhdennäköisyyttä vuonna 1874 julkaistussa pilakuvassa.
Crisanto Bosch

Crisant Bosch
Crisanto Bosch (26. joulukuuta 1907 Barcelona, Katalonia, Espanja – 13. huhtikuuta 1981) oli espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän toimi pelaajauransa jälkeen valmentajana.
Bosch edusti pelaajaurallaan Terrassaa 1927–1928 ja Espanyolia 1928–1943. Hän voitti jälkimmäisen kanssa kahdesti Copa del Reyn kausina 1928–1929 ja 1939–1940. Hän pelasi urallaan yhteensä 128 ottelua Espanjan pääsarjassa, joissa hän teki 22 maalia. Copa del Reyssä hän taas pelasi 11 ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Bosch liittyi Espanjan A-maajoukkueeseen maaliskuussa 1929 ja pelasi joukkueessa kahdeksan ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1934, jossa hän pelasi yhdessä ottelussa täydet minuutit.
Singaporen historia

Varhaishistoria
Srivijaya (600-1300 -luku)
Temasek (1300-luku)
Malakan sulttaanikunta (1400-1511)
Johoren sulttaanikunta (1511-)
Imperialismin aikakausi
Brittiläinen imperiumi
Salmisiirtokunnat (1826–1946)
Singaporen taistelu (1942)
Malaijan liittovaltio (1948-1963)
n
k
Singapore on historiansa aikana sijainnut merkittävien vesireittien varrella Kiinan ja Intian välissä, Malakan niemimaan eteläkärjessä. Maan varhaishistoriassa se onkin ollut sekä intialaiskulttuurien, Malakan niemimaalta tulleiden sulttaanikuntien ja Jaavalta ja Sumatralta tulleiden hallitsijoiden vallan alla.
Nykyaikaisen Singaporen syntyhetkenä pidetään vuotta 1819, jolloin Thomas Stamford Raffles sai luvan perustaa Englannin Itä-Intian kauppakomppanian tukikohdan Singaporen saarelle. Singapore kasvoi nopeasti ja siitä tuli merkittävä Britannian siirtomaahallinnon Aasian kaupan keskus. Vuonna 1897 Singapore yhdistettiin Salmisiirtokunniksi Malakan ja Penangin kanssa. Toisessa maailmansodassa Singapore oli japanilaisten miehittämä vuosina 1942–45. Sodan jälkeen maa sai sisäisen itsehallinnon vuonna 1959 ja vuonna 1963 Singapore liittyi Malaijan liittovaltioon, jolloin syntyi Malesian valtio.
Erimielisyydet Malesian ja Singaporen välillä johtivat kuitenkin Singaporen erottamiseen Malesian liittovaltiosta vuonna 1965, jolloin syntyi itsenäinen Singaporen tasavalta. Singaporea johti itsevaltaisesti pääministeri Lee Kuan Yew maan itsenäistymisestä lähtien, vuoteen 1990 asti. Leen hallinnon alla Singapore nousi menestyväksi aasialaiseksi talousmahdiksi.
Varhaiset vaiheet > Hindulais-buddhalaisten kungingaskuntien aika

Nykyisen Singaporen alueen sijainti Malakan niemimaan eteläkärjessä on jo varhaisista ajoista lähtien ollut Kaakkois-Aasian kauppareittien risteyskohdassa. Sen kautta kulkivat kauppareitit Intiasta ja Arabiasta Kiinaan ja toisaalta muualta Malaijien saaristosta Kiinan ja Intian suuntaan. 600-luvulla Singaporen alueesta tuli osa Srivijayan valtakuntaa ja siellä on arveltu olevan pienikokoinen satama. 1300-luvulla saari tunnettiin myös nimellä Temasek. Temasekin varhainen kaupunki sijaitsi nykyisen Singaporejoen suulla.
Vuonna 1299 Srivijayan pääkaupungin, Sumatralla sijaitsevan Palembangin prinssi Sang Nila Utama perusti Temasekin saarelle kauppatukikohdan ja antoi sille nimeksi Singapura, leijonakaupunki. Nimen alkuperän kerrotaan legendan mukaan olevan hänen keksimänsä. Hänen kerrotaan nähneen maihin noustuaan eläimen, jota hän luuli leijonaksi. Oletettavasti nykyisen Singaporen alueella ei ole kuitenkaan koskaan elänyt aasianleijonia ja hän näki todennäköisemmin malakantiikerin tai aasiankultakissan. Temasek kukoisti 1300-luvulla ja kaupungissa asui arviolta kymmenen tuhatta ihmistä.
Srivijayan valtakunta vähitellen taantui, ja 1200-luvulta alkaen valtakunta alkoi vähitellen hajota. Hajoamista edesauttoi se, että kauppavalta alueella siirtyi vähitellen kiinalaisille aluksille. Lisäksi Srivijayan valtakunta oli useiden Jaavalta tulleiden hyökkäysten kohteena. Hajoamisen myötä alueen uudet nousevat suurvallat, Itä-Jaavalta tulevat Majapahit ja pohjoisesta Siamin alueelta tuleva Ayutthayan kuningaskunta, havittelivat entisen Srivijayan valtakunnan rippeitä itselleen. Temasekin loiston aika kesti vain 80 vuotta, kun joko Majapahit tai Ayutthaya valtasi kaupungin.
Varhaiset vaiheet > Sulttaanikuntien aika (1300-1600 luku)

Palembangin kuningas Paramesvara pakeni 1388 Majapahitin valloituksia Temasekiin, Singaporen saarelle, josta sai turvapaikan. Hän kuitenkin murhasi Singapuran hallitsijan ja anasti vallan itselleen. Paramesvara yritti taistella alueen herroiksi nousseiden jaavalaisten hallintoa vastaan 1390-luvulla, ja hän perusti Malakan niemimaalle uuden valtakeskuksen. Paramesvara yritti tätä ensin Tumasikissa, mutta saari osoittautui liiaan suojattomaksi Ayutthayaa vastaan. Vuonna 1398 joko siamilaiset tai jaavalaiset valtasivat Temasekin väkivalloin. Paramesvaran valtaa kesti vain muutamia vuosia, hän pakeni Temasekista mantereen puolelle Malakaan. Siellä Paramesvara kääntyi islamiin ja perusti 1402 Malakan sulttaanikunnan. Myöhemmin Malakan sulttaanikunta valloitti myös Singapuran ja saaresta tuli tärkeä osa sulttaanikuntaa.
1500-luvulle tultaessa eurooppalaiset tulivat alueelle etsimään muun muassa mausteita. Portugalilaiset kasvattivat alueella vaikutusvaltaansa, he perustivat Aasian tukikohdan ensin Goaan, minkä jälkeen he valloittivat Malakan sulttaanikunnan 1511. Hallitseva Malakan sulttaani pakeni nykyisen Johorin osavaltion alueelle ja perusti sinne Johoren sulttaanikunnan, johon myös Singapura kuului. Johoren sulttaanikunta yritti johtaa muitakin malaijilaisvaltioita sotaan portugalilaisia vastaan vallatakseen Malakan takaisin, mutta yritykset epäonnistuivat sillä Johore kilpaili myös pohjoissumatralaista Acehin sulttaanikuntaa vastaan alueen herruudesta. Portugalilaiset polttivat 1611 Singapuran kauppatukikohdan, ja saari jäi vaille merkittävää asutusta pariksi vuosisadaksi, eikä saarella ollut Johoren sulttaanikunnassa merkittävää asemaa. Portugalilaisten jälkeen alueelle tulivat myös hollantilaiset ja britit, ja eurooppalaisten vaikutusvalta malaijien saaristossa kasvoi. Vuonna 1641 hollantilaiset valtasivat Malakan portugalilaisilta, jolloin ylivalta alueella siirtyi.
Singaporen perustaminen > Raffles ja Singapore

1700-luvulla Johoren sulttaanikunta aloitti kaupankäynnille tuottoisan gambiirin viljelyn. Kauppa keskittyi Riausaarille, Singaporesta etelään. Valtavan kysynnän takia sen viljely aloitettiin myös Singaporen saarella 1800-luvun alussa. Samalla ajanjaksolla 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa brittiläiset ja hollantilaiset kävivät kiivasta kamppailua siirtomaa-asemastaan Malaijien saaristossa. Hollanti oli menettänyt alueitaan Euroopassa käytyjen sotien takia. Britit valloittivat Jaavan 1811 ja Jaavan kuvernöörinä toimi sir Stamford Raffles. Britit palauttivat Jaavan takaisin hollantilaisille jo 1816 ja vuonna 1818 Intian kenraalikuvarnööri lordi Hastings antoi Rafflesille käskyn tutkia uutta paikkaa kauppasatamalle brittien valta-aseman vahvistamiseksi Malakansalmella.
Vuonna 1819 Raffles ja William Farquhar tutustuivat alueeseen purjehtimalla Malakan niemimaan eteläkärjessä, 29. tammikuuta 1819 he rantautuivat Singaporejoen suulle, jossa asui muutamia satoja ihmisiä. Seuraavina päivinä he menivät neuvottelemaan alueesta Johoren sulttaanin Abdul Rahmanin kanssa alueesta, joka muodollisesti hallitsi aluetta. Samana vuonna 1819, Johoressa oli käynnissä vallanperimyskiista edellisen sulttaanin kuoltua. Britannia ja Hollanti olivat jo tunnustaneet nuoremman pojan Abdul Rahmanin uudeksi sulttaaniksi, mutta Raffles asettui tukemaan Riausaarilla maanpaossa elävää vanhempaa poikaa Tengku Husseinia. Raffles ja Hussein allekirjoittivat 6. helmikuuta 1819 sopimuksen, jonka mukaan Englannin Itä-Intian kauppakomppania sai perustaa Singaporen saarelle kauppasiirtokunnan ja samalla Hussein tunnustettiin Johoren sulttaanikunnan lailliseksi sulttaaniksi.
Toinen maailmansota > Sodan taustat

Japanin keisarikunnan vahvistuttua 1900-luvulle tultaessa, britit aloittivat laivastotukikohdan rakentamisen Singaporeen 1923 ja se valmistui 1941. Sen kuivatelakka oli tuolloin maailman suurin ja täysin omavarainen. Tukikohta oli suunniteltu siten, että se kestäisi piiritystä, kunnes brittilaivasto ehtisi Euroopasta paikalle. Useimmat singaporelaiset pitivät linnoitusta voittamattomana.
Japanin kauppavalta Malakan niemimaan alueella kasvoi 1930-luvulla ja siitä tuli merkittävä kilpailija eurooppalaisille. 1930-luvun laman aikaan Euroopassa koettiin Japani yhä suuremmaksi uhaksi, minkä johdosta eurooppalaiset asettivat rajoitteita siirtomaa-alueille tuotaville japanilaisille tuotteille. Britit pyrkivät säilyttämään japanilaisiin hyvät suhteet Malaijan ja Japanin välisen kaupan takia, vaikka vuonna 1937 alkanut Kiinan-Japanin sota kasvatti jännitteitä Kaakkois-Aasiassa. Britit kuitenkin vahvistivat Singaporen puolustusta 1930-luvun puolivälin jälkeen. Sen asevoimat alueella olivat siitä huolimatta heikot ja Singaporen pohjoinen rannikko oli suojaamaton.
Vuonna 1936 Japani solmi kommunismin vastaisen sopimuksen natsi-Saksan ja fasisitisen Italian kanssa. Vuonna 1940 Yhdysvallat asetti taloudelliset pakotteet aseiden, raudan, öljyn ja muiden tärkeiden materiaalien viennille Japaniin ja Britannia, Yhdysvallat ja Hollanti jäädyttivät Japanin omaisuuden ja kiristivät sen kanssa tehtävää kauppaa. Japani koki jääneensä eristyneemmäksi ja Yhdysvallat ja Britannia koettiin vihamielisiksi valtioiksi. Samalla Japanin valloitushalut Kaakkois-Aasian rikkaiden raaka-ainevarantojen suuntaan kasvoivat. Neuvottelut Japanin pakotteiden helpottamiseksi eivät johtaneet tuloksiin.
Toinen maailmansota levisi Singaporeen helmikuussa 1942. Japani aloitti Tyynenmeren sodan hyökkäämällä Pearl Harboriin Yhdysvaltain laivastotukikohtaan 7. joulukuuta 1941, ja tuhosi suurimman osan Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastosta. Samaan aikaan japanilaisjoukot etenivät muualle Kaakkois-Aasiaan. Seuraavana päivänä  8. joulukuuta 1941 japanilaiset nousivat maihin Malakan niemimaan pohjoisosassa. Brittiläiset olivat tuoneet siirtomaidensa suojaksi sota-alukset HMS Prince of Walesin ja HMS Repulsen, jotka japanilaiset upottivat Malaijan rannikolla. Malakan niemimaalla 8. joulukuuta 1941 – 31. tammikuuta 1942 käyty Malaijan taistelu päättyi japanilaisten voittoon ja britit vetäytyivät Singaporeen. Helmikuuhun 1942 mennessä Japani oli valloittanut koko Malakan niemimaan. Japanilaiset jatkoivat etenemistään Singaporen saarelle ja 8.–15. helmikuuta 1942 käytiin Singaporen taistelu.
Toinen maailmansota > Singaporen taistelu

Singaporen taistelussa britit jäivät alakynteen alusta alkaen. Brittien voimavarat olivat kiinni Euroopassa käytävässä sodassa, eikä Singaporen puolustukseen oltu panostettu riittävästi. Lisäksi Singaporen puolustus osoittautui huonosti suunnitelluksi, sillä britit olivat varautuneet mereltä tulevaan hyökkäykseen, mutta japanilaiset hyökkäsivät pohjoisesta valloitettuaan ensin Malakan niemimaan. Japanilaiset voittivat Singaporen taistelun ja brittiarmeija antautui ehdoitta. Japanilaiset miehittäjät teloittivat Singaporessa ainakin 5 000 kiinalaista. Singaporeen jääneet eurooppalaiset vietiin pakkotyöhön tai keskitysleirille.
Toinen maailmansota > Singapore Japanin miehittämänä

Singaporen valloituksen jälkeen japanilaiset jatkoivat valloituksiian Indonesian suuntaan ja Singaporesta tehtiin Japanin pääkaupunki alueella. Japanilaiset levittivät valloitetuilla alueilla propagandaa, jonka mukaan Aasia kuului aasialaisille, ja he siirsivät vallan eurooppalaisilta kaakkoisaasialaisille. Japanilaisten propaganda osoittautui kuitenkin pian valheelliseksi, sillä todellisuudessa Japanin tavoitteena oli hallita koko Kaakkois-Aasiaa. Toden teolla japanilaisten todelliset aikeet selvisivät, kun japanilaisten julmuuksissa surmattiin pelkästään Singaporessa kymmeniä tuhansia ihmisiä. Japanin vallan aikana alueella oli pulaa elintarvikkeista ja taudit ja nälkä surmasivat väestöä.  Japanin valloittamilla alueilla alkuperäisväestö alkoi kapinoida valloittajiaan vastaan, mutta vastarintaan japanilaishallinto ei kaatunut. Sota päättyi elokuussa 1945 kun Yhdysvallat pudotti atomipommit Hiroshimaan ja Nagasakiin. Japanin vallan aika kesti Singaporessa kolme ja puoli vuotta.
Sodan jälkeinen aika

Japanin antauduttua 15. elokuuta 1945 britit palasivat Malakan niemimaalle kolme viikkoa myöhemmin. Malakan niemimaa oli briteille tärkeä luonnonvarojensa takia, koska muualla alkanut siirtomaavallan purkautuminen nakersi Britannian jälleenrakentamiseen tarvittavia luonnonvaroja. Britit ilmoittivat lokakuussa 1945 Malaijan liiton perustamisesta. Siihen kuului 9 sulttaanikunnan lisäksi myös Salmisiirtokunnat, johon myös Singapore kuului. Brittien päätös sai aikaan rajun vastalausemyrskyn. Toisaalta vastustettiin brittiläisten ylivaltaa Malaijan liitossa ja toisaalta taas Singaporen kiinalaisia. Tämän seurauksena malaijit perustivat Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestön (United Malays National Organization, UMNO), jonka tavoitteena oli kumota Malaijan liiton perustaminen, sekä palauttaa sulttaanien valta ja estää kiinalaisenemmistöisen Singaporen kuuluminen Malaijan liittoon. UMNO:n ja brittihallinnon välissä keskusteluissa britit luopuivat suunnitellusta Malaijan liitosta. Useiden neuvottelujen jälkeen perustettiin helmikuussa 1948 Malaijan federaatio, johon Singapore ei kuulunut. Kiinalaiset vastustivat uutta liittovaltiota, koska Singapore jäi sen ulkopuolelle ja siten liittovaltion kiinalaisten asema heikentyi. Federaation perustamisen jälkeen Singapore jäi edelleen Britannian kruununsiirtomaaksi.
Malaijit olivat tyytyväisiä uuden liittovaltion syntymiseen, mutta kiinalaiset kokivat itsensä syrjäytetyiksi. Etenkin Malaijan kommunistiseen puolueeseen (KPM) liittyneiden kiinalaisten tyytymättömyys kasvoi. Sodan jälkeen Singapore oli pahasti köyhtynyt ja osittain raunioina, jolloin kommunistien propaganda löysi maasta otollisen maaperän. Rauhanomaisin keinoin kommunismia ei saatu Singaporessa eikä Malaijan federaatiossa levitettyä, vaan KPM tukeutui terroriin ja sissisotaan. Kun KPM:n yksikkö murhasi kesäkuussa 1948 kolme brittien työnjohtajaa Perakissa, britit julistivat Malaijaan ja Singaporeen poikkeustilan. Britannialaiset pääsivät KPM:n terrorissa voitolle vuonna 1952 ja poikkeustila jatkui vuoteen 1959 asti.