stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Panainos
Teokset > Maalaukset Ateenassa

Marathonin taistelu
Toinen Panainoksen merkkiteos oli Marathonin taistelua kuvannut maalaus, joka oli Ateenan Stoa poikilessa. Pausanias antaa siitä kuvauksen kuitenkaan mainitsematta taiteilijan nimeä. Hän sanoo, että viimeinen stoan maalauksista esitti niitä, jotka taistelivat Marathonissa: kuinka plataiailaisten avustamat ateenalaiset kohtasivat barbaarit, ja kuinka alussa taistelu oli tasaväkinen, mutta kuinka myöhemmin barbaarit pakenivat ja joutuivat suolle. Viimeisenä maalaus esitti foinikialaisia laivoja ja kreikkalaisia surmaamassa niille yrittäneitä barbaareja. Maalauksessa olivat kuvattuna myös heeros Marathon, josta paikka oli saanut nimensä, sekä Theseus, joka nousi maan alta, ja Athene ja Herakles. Taistelusta erottuvat muun muassa sotapäälliköt Miltiades ja Kallimakhos sekä heeros Ekhetlos. Plinius vanhempi sanoo teoksen esittäneen sotapäälliköiden muotokuvat (iconicos duces), sekä mainitsee sen edistyksellisen värien käytön.
Pausaniaan kuvauksen perusteella maalauksen on joskus ajateltu koostuneen neljästä osasta, jotka kuvasivat kukin taistelun eri vaihetta. Ensimmäisessä osassa, lähinnä maata, esiintyivät ehkä Marathon sekä Theseus, Athene ja Herakles. Toinen osa kuvasi taistelua, jossa Miltiades esiintyy keskushenkilönä ateenalaisten johtajana, eikä kummallakaan osapuolella ole vielä yliotetta. Kolmas osa kuvasi persialaisten murskatappiota ja sekasortoista pakoa, ja esitti Kallimakhoksen vielä taistelemassa, mutta kenties jo saamassa kuoliniskuaan. Samassa osassa oli mahdollisesti mukana myös Ekhetlos, joka jahtasi vihollisia aurallaan. Neljäs osa kuvasi taistelun loppuosaa laivoilla, ja tässä osassa oli mitä ilmeisimmin mukana Kynaigeiros, joka piti kiinni laivan keulasta. Luontevampaa kuitenkin olisi ajatella, että kaikki oli kuvattu yhtenä kuvana, jossa eri osat olivat vierekkäin yhtenä jatkumona ilman varsinaista osiojakoa, ja siirtyminen osiosta toiseen jäi katsojan mielikuvitukselle.
Tutkijat ovat arvailleet, kuinka eri sotapäälliköt olivat maalauksessa tunnistettavissa, ja mitä Plinius tarkkaan ottaen tarkoitti ilmaisullaan iconicos duces. Ei ole pidetty oletettavana, että Panainos olisi voinut perustaa maalauksensa sotapäälliköiden olemassaolleisiin muotokuviin, tai muutoinkaan varsinaisesti kuvata kaikkia, varsinkaan persialaisia sotapäälliköitä, ulkonäöltään tunnistettavasti. Siksi on ehdotettu, että Panainos olisi ollut lähinnä ensimmäinen, joka hylkäsi vakiintuneen käytännön tehdä henkilöistä tunnistettavia niin, että kunkin hahmon viereen oli kirjoitettu henkilön nimi. Sen sijaan hän olisi pystynyt osoittamaan joillakin muilla tavoilla, esimerkiksi tarkalla vaatteiden ja aseiden kuvauksella, tai asennoilla ja tunnetuilla teoilla, kuka kukin oli. Tämän vahvistaa Aiskhineen kertomus: sen mukaan Miltiades olisi pyytänyt, että hänen nimensä kirjoitetaan maalaukseen, mutta tähän ei suostuttu, ja sen sijaan hänelle annettiin vain etuoikeus seistä ensimmäisenä ja muita komentaen. Jotkut antiikin lähteet laittavat osan maalauksesta Mikonin ja Polygnotoksen nimiin.
Teokset > Muut maalaukset

Plinius kertoo Panainoksen maalanneen Eliin Athenen temppelin katon maidon ja sahramin sekoituksella, ja että hän maalasi myös samassa temppelissä olleen, Koloteen veistämän jumalattaren kulttipatsaan kilven.
Panainoksen aikana alettiin järjestää maalauskilpailuja sekä Delfoissa osana Python kisoja että Korintissa osana Isthmian kisoja. Panainos osallistui ainakin Python kisoihin, jossa hänen kanssakilpailijansa oli Timagoras Khalkislainen. Timagoras voitti kilpailun ja juhlisti sitä runolla.
Feidiaan veistämä Zeuksen kuvapatsas Olympiassa. Pausaniaan kuvaukseen perustuva ennallistuspiirros, jossa veistoksen jalustassa näkyy myös osa Panainoksen tekemistä maalauksista. Antoine Chrysostome Quatremère de Quincy, 1815.
Ennallistuspiirros Stoa poikilessa olleesta Marathonin taistelusta.
Paris (kappale)

| ”Paris” The Chainsmokers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Memories...Do Not Open
 Äänitetty : 2016
 Julkaistu: 13. tammikuuta 2017
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): The Chainsmokers
 Tyylilaji: EDM, pop, synthpop
 Kesto: 03.43
 Levy-yhtiö: Disruptor, Columbia
The Chainsmokersin muut singlet
| ”Setting Fires” 2016 | ”Paris” 2017 | ”Something Just Like This” 2017 |
Paris on yhdysvaltalaisen DJ-tuottajaduo The Chainsmokersin kappale. Sen julkaisivat Disruptor Records ja Columbia Records duon Memories...Do Not Open-debyyttistudioalbumin johdantosinglenä 13. tammikuuta 2017. Kappale lähetettiin myös CHR-kanaville 17. tammikuuta 2017. Kappale sisältää yhdysvaltalaisartisti Emily Warrenin esittämiä kreditoimattomia sanoja.
Kappaleesta muodostui julkaisun jälkeen kaupallinen menestys, sen päästyä Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listan sijalle kuusi. Lisäksi se pääsi singlelistan kymmenen parhaan joukkoon esimerkiksi Australiassa, Isossa-Britanniassa, Italiassa, Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa ja Tšekissä. "Paris" oli duon neljäs Billboardin Dance/Mix Show Airplay-listan kärkeen päässyt kappale. Siitä tuli myös duon viides Dance/Electronic Songs-listan kärkeen päässyt kappale.
Kappale on myynyt Yhdysvalloissa ja Italiassa kolminkertaista ja Australiassa sekä Kanadassa jopa nelinkertaista platinaa.
Käännös suomeksi
Paratiisiharakat

| Paratiisiharakat |
| --- | --- |
 Viuhkaparatiisiharakka (Astrapia stephaniae)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Paratiisilinnut Paradisaeidae
Suku::  Paratiisiharakat Astrapia  Vieillot, 1816
Katso myös
   Paratiisiharakat Wikispeciesissä   Paratiisiharakat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paratiisiharakat  (Astrapia) on paratiisilintujen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 7 lajia.
Paratiisiharakoihin (Astrapia) kuuluvia lajeja

Arfakinparatiisiharakka (Astrapia nigra)
Helttaotsa (Astrapia carunculata)
Nauhaparatiisiharakka (Astrapia mayeri)
Huoninparatiisiharakka (Astrapia rothschildi)
Smaragdiparatiisiharakka (Astrapia splendidissima)
Töpöhelttaotsa (Astrapia brevicauda)
Viuhkaparatiisiharakka (Astrapia stephaniae)
Aiheesta muualla

ITIS: Astrapia (englanniksi)
Paid to click

Paid to click (suom. maksettu klikkaamisesta) tarkoittaa sivua, jolta saa maksun (yleensä yhden sentin) kun katsoo tietyn ajan mainosta. Yleensä mainoksia on joitakin kymmeniä, mutta poikkeuksia on. Kun mainoksia on katsottu tietty määrä, ja esimerkiksi 10 dollaria on tienattu, rahat voidaan siirtää jollekin nettipankkitilille, useimmiten AlertPay tai PayPal-tilille.
Sivustoille voidaan hankkia myös niin sanottuja referraaleja. Referraalit ovat rekisteröityneen käyttäjän henkilökohtaisella linkillä kutsumia henkilöitä. Kun käyttäjä kutsuu henkilön paid to click -sivustolle, referraalin tienatessa mainoksen klikkaamisella yhden sentin hänen kutsujansakin saa rahaa, yleensä saman verran, eli yhden sentin. Tällä tavoin sivustot saavat enemmän käyttäjiä ja käyttäjät enemmän tuloja. Referraaleja voi useimmilla sivustoilla ostaa tai vuokrata, mutta heidän aktiivisuuttaan ei voi tietenkään taata.
Toiminta

Sivut toimivat siten, että kun mainosta painetaan, käyttäjä tienaa yhden sentin, sivun omistajalle menee yksi sentti ja jos käyttäjä on jonkun referraali, hänkin tienaa yhden sentin. Kun aktiivisia käyttäjiä on tuhansia, ja he kaikki tienaavat noin kymmenen senttiä päivässä, sivun omistajat tienaavat jopa satoja euroja päivässä.[lähde? ]
Autoklikkerit

On myös koodattu erinäisiä ns. autoklikkereitä, jotka "katsovat" mainoksia PTC-käyttäjän puolesta, ja käyttäjä tienaa siitä rahaa.
Autoklikkerit ovat lähes aina kiellettyjä, sillä mainokset on tarkoitettu käyttäjien katsottavaksi, eivätkä pääasiallisesti tulonlähteiksi. Jotkut sivustot eivät kiellä autoklikkereiden käyttöä. Monissa palveluissa on myös ihmisiksi tunnistautumiskohtia, esimerkiksi pitää syöttää tekstikenttään oikea kirjainyhdistelmä, mitä vieressä olevassa kuvassa on (CAPTCHA). Autoklikkereiltä tämä ei onnistu.
Huijauspalvelut

PTC-palveluista, mitä internetistä löytyy paljon, erittäin moni on pelkkää huijausta. Niiden tarkoituksena on vain kerätä niiden omistajille rahaa ja kun sitä on saatu tarpeeksi, yleensä sivusto joko häviää, lopettaa käyttäjilleen maksamisen tai kuolee hitaasti koska ylläpito puuttuu.
Aiheesta muualla

Opas optimoidakseen toiminta PTC-saiteissa (englanniksi)
Pikkusulkapensas

| Pikkusulkapensas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Sulkapensaat Amorpha
Laji::  nana
Kaksiosainen nimi
 Amorpha nana  Nutt. 
Katso myös
   Pikkusulkapensas Wikispeciesissä   Pikkusulkapensas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkusulkapensas (Amorpha nana) on hernekasveihin kuuluva kausivihanta pensas, joka kasvaa enintään metrin korkeaksi. Sitä esiintyy Pohjois-Amerikassa, sisäosissa Kanadan Manitobasta Yhdysvaltojen New Mexicoon ja Oklahomaan ulottuvalla alueella.
Aiheesta muualla

ITIS: Amorpha nana (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Amorpha nana (englanniksi)
Ooh La La

| ”Ooh La La” Britney Spears |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Smurfs 2: Music from and Inspired By
 Julkaistu: 17. kesäkuuta 2013
 Formaatti: CD-levy, digitaalinen lataus, 7"
 Tuottaja(t): Dr. Luke, Ammo, Cirkut, Emily Wright
 Tyylilaji: Synthpop
 Kesto: 04.17
 Levy-yhtiö: Kemosabe Kids, RCA
Britney Spearsin muut singlet
| ”Scream & Shout” 2012 | ”Ooh La La” 2013 | ”Work Bitch” 2013 |
Ooh La La on yhdysvaltalaisen poplaulajan Britney Spearsin kappale vuonna 2013 julkaistun Smurffit 2 -elokuvan soundtrackiltä. Kappaleen sanoittivat Bonnie McKee, Jacob Kasher Hindlin, Lola Blanc, sekä Fransisca Hall ja tuottivat Lukasz "Dr. Luke" Gottwald, Joshua "Ammo" Coleman sekä Henry "Cirkut" Walter.
Kappale on sisällytetty Just Dance -pelisarjan viidenteen, Just Dance 2014 -peliin.
Kappalelista

1. "Ooh La La" (esittäjänä Britney Spears) - 4:17
2. "Vacation" (esittäjänä GRL) - 3:36
Saksalainen CD-single
1. "Ooh La La" - 4:14
2. "Ooh La La" (Instrumental) - 4:14
Listasijoitukset

| Listat (2013) | Sija |
| --- | --- |
Belgia (Ultratip Flanderi): 11
Belgia (Ultratip Vallonia): 8
Kanada (Canadian Hot 100): 6
Kroatia (HRT): 33
Ranska (SNEP): 73
Saksa (Media Control AG): 86
Unkari (Mahasz): 5
Japani (Japan Hot 100): 54
Etelä-Korea (GAON International Chart): 1
Britannia (Britannian singlelista): 72
Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 54
Yhdysvallat (Billboard Pop Songs): 21

Käännös suomeksi
Parasol Stars

| Parasol Stars |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Taito
Julkaisija:  Taito ja Studio Comet
Säveltäjä:  Noriyuki Iwadare
Julkaistu:  JP 15. helmikuuta 1991NA lokakuu 1991
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Alusta:  Amiga, Atari ST, Game Boy, Nintendo Entertainment System, PC Engine
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Parasol Stars Taiton kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna 1991 PC Enginelle ja sen jälkeen Amigalle, Atari ST:lle, Game Boylle ja Nintendo Entertainment Systemille.
Pelillä on alustasta riippuen lisänimi The Story of Bubble Bobble III viitaten aiemmin julkaistuun Bubble Bobbleen tai lisänimi The Story Of Rainbow Islands II viitaten Rainbow Islandsiin.
Pelin sanotaan olevan samaa jatkumoa kuin Bubble Bobble ja Rainbow Islands, mutta pelimekaniikka on kuitenkin sen verran erilainen että pelaajat halusivat lisää nimenomaan Bubble Bobblen tyylisiä pelejä.
Vastaanotto

Peli sai CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 95 %.
Aiheesta muualla

Parasol Stars MobyGamesissa (englanniksi)
Parasol Stars Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Parasol Stars Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Paula Eerola

Paula Anna-Maria Eerola (s. 10. tammikuuta 1962 Joensuu) on suomalainen fyysikko. Hän aloitti maaliskuussa 2022 viisivuotiskauden Suomen Akatemian pääjohtajana. Hän on ollut Helsingin yliopiston kokeellisen hiukkasfysiikan professori  vuodesta 2008. Vuodesta 2018 hän toimi vararehtorina Helsingin yliopistossa vastuualueinaan tutkimus, tutkimusinfrastruktuurit ja tutkijakoulutus.
Eerola valmistui ylioppilaaksi vuonna 1980 ja filosofian kandidaatiksi 1985. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1990. Hän työskenteli Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1987–1990, Helsingin yliopiston assistenttina 1988–1992 ja tutkimusassistenttina 1994–1998. Vuodesta 1994 hän on ollut hiukkasfysiikan dosentti Helsingin yliopistossa. Eerola työskenteli Cernin tutkijana 1991–1993 ja tutkimusfyysikkona 1993–1997. Siellä hän suunnitteli kokeita Large Hadron Collider -hiukkaskiihdyttimelle. Vuosina 1998–2001 Eerola työskenteli Lundin yliopistossa erikoistutkijana ja vuosina 2001–2008 kokeellisen hiukkasfysiikan professorina sekä hiukkasfysiikan osaston varajohtajana 2001–2004 ja johtajana 2005–2008. Vuonna 2008 Eerola nimitettiin Helsingin yliopiston kokeellisen hiukkasfysiikan professoriksi. Hän on johtanut Suomen työryhmiä Compact Muon Solenoid -kokeissa.
Eerola valittiin lokakuussa 2017 Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaaniksi kaudelle 2018–2021. Elokuussa 2018 Eerola siirtyi yliopiston vararehtoriksi viisivuotiskaudelle.
Eerola on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2010. Hänet valittiin myös Ruotsin kuninkaalliseen tiedeakatemiaan 2010. Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2012.
Pilleriviikuna

| Pilleriviikuna |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Mulperikasvit Moraceae
Suku::  Viikunat Ficus
Laji::  deltoidea
Kaksiosainen nimi
 Ficus deltoidea  Jack 
Synonyymit
 Ficus deltoidea subsp. deltoidea  Ficus deltoidea subsp. motleyana  Ficus deltoidea var. lutescens (Desf.) Corner  Ficus diversifolia Blume  Ficus lutescens Desf.  Ficus motleyana Miq.  Ficus ovoidea Jack. 
Katso myös
   Pilleriviikuna Wikispeciesissä   Pilleriviikuna Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pilleriviikuna eli misteliviikuna (Ficus deltoidea) on mulperikasvien heimoon kuuluva kasvilaji, jota käytetään huonekasvina. Se alun perin kotoisin Länsi-Malesiasta, mutta sitä kasvaa ihmisen tuomana myös muualla Malesiassa sekä Thaimaassa ja Indonesiassa.
Pilleriviikuna huonekasvina
Pilleriviikuna on luonnossa 5–7 metriä korkea ikivihreä pensas tai pieni puu. Sen oksat ovat hennot, ja sillä on paksut ja nahkamaiset lehdet, joiden keskisuoni on yleensä haarautunut. Muodoltaan lehdet ovat erittäin vaihtelevaiset. Nuoret ja vanhat lehdet voivat olla hyvin erinäköiset, ja yhdessä ja samassa kasvissa voi siksi olla useita erityyppisiä lehtiä. Aikuiset lehdet ovat muodoltaan joko vastapuikeita, vastaherttamaisia, kapean vastapuikeita tai lusikanmuotoisia. Pilleriviikuna saatetaan sekoittaa kolmionatalinviikunaan (Ficus natalensis subsp. leprieurii), mutta kolmionatalinviikunan lehdet ovat hieman paksummat ja täysin litteät, eikä niiden keskisuoni ole haarautunut.
Pilleriviikuna on sitkeä ja helppohoitoinen huonekasvi, ja yksi harvoista viikunalajeista, jotka tuottavat hedelmiä sisätiloissa. Hedelmät ovat pallomaisia, hieman hernettä suurempia. Ne ovat raakoina himmeän keltaiset, kypsinä oranssit ja punaiset, ja ne pysyvät pitkään kasvissa. Pilleriviikunaa voi lisätä pistokkaista, mutta kotona saaduista siemenistä sen lisääminen ei onnistu, sillä se, kuten muutkin viikunat, tarvitsee pölyttäjäkseen oman viikunapistiäisensä.
Pikkusormustinkukka

| Pikkusormustinkukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Sormustinkukat Digitalis
Laji::  lutea
Kaksiosainen nimi
 Digitalis lutea  L. 
Katso myös
   Pikkusormustinkukka Wikispeciesissä   Pikkusormustinkukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkusormustinkukka (Digitalis lutea) on kaksi- tai monivuotinen myrkyllinen ratamokasvilaji. Sitä viljellään koristekasvina. Laji kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopan maissa.
Pikkusormustinkukka kasvaa 40–80 senttimetriä korkeaksi. Se on pystykasvuinen vahvavartinen ruoho. Lehtimuoto vaihtelee suikeasta vastapuikeaan, lehdet ovat kaljut. Kukinto on toispuoleinen latvaterttu, jossa on runsaasti kapean kellomaisia kukkia. Kukan teriö on 20–25 millimetriä pitkä, sisäpuolelta karvaton ja täplätön. Samankaltaisella keltasormustinkukalla kukan teriö on myös keltainen mutta isompi ja sisäpuolelta täplikäs.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pikkusormustinkukka (Digitalis lutea)
ITIS: Digitalis lutea (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Digitalis lutea (englanniksi)
Pikkusundanpöllönen

| Pikkusundanpöllönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Pöllöset Otus
Laji::  silvicola
Kaksiosainen nimi
 Otus silvicola  Wallace, 1864 
Katso myös
   Pikkusundanpöllönen Wikispeciesissä   Pikkusundanpöllönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkusundanpöllönen (Otus silvicola) on pöllöihin kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Indonesiassa, missä se on runsas muutamilla syrjäisillä saarilla.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat ja vuoristometsät, laidun- ja viljelysmaat.
Aiheesta muualla

Pikkusundanpöllönen (Otus silvicola) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Wallace's Scops-owl (Otus silvicola) HBW Alive. Viitattu 14.9.2018.
Wallace's Scops-owl Otus silvicola the Internet Bird Collection - HBW Alive. Viitattu 14.9.2018.
Lewis, Deane: Wallace's Scops Owl ~ Otus silvicola The Owl Pages.  30.9.2015. Viitattu 14.9.2018.
Parassalan syyrialais-malankarilainen katolinen eparkia

| Parassalan syyrialais-malankarilainen katolinen eparkia |
| --- | --- |
Valtio:  Intia
Uskontokunta:  Syyrialais-malankarilainen katolinen kirkko
Piispanistuin:  Parassala, Kerala
Tuomiokirkko:  
Piispa:  Thomas Eusebios Naickamparampil
Perustettu:  5. elokuuta 2017
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Parassalan syyrialais-malankarilainen katolinen eparkia on katoliseen kirkkoon kuuluvan Syyrialais-malankarilaisen katolisen kirkon eparkia, joka toimii Intiassa, etelä-Keralassa. Sen keskuspaikkana toimii Parassala.
Hiippakunnan perustaminen

5. elokuuta 2017 antoi paavi Franciscus päätöksen Parassalan syyrialais-malankarilaisen katolisen eparkian perustamisesta. Se toteutettiin erottamalla uuden eparkian alue Thiruvananthapuramin syyrialais-malankarilaisesta katolisesta suurarkkieparkiasta. Uuden eparkian toimialueeksi tuli Keralan eteläisen osan Parassala, Kattakada ja suuri osa Neyyatinkarasta. Eparkian alaisuudessa on 30 750 syyrialais-malankarilaista katolista. Samalla alueella asuu suuri määrä muiden riitusten katolisia. Seurakuntia on 95 ja pappeja 22.
Piispat

Thomas Eusebios Naickamparampil: 2017 -
Pilli (ruokailuväline)

Muovista valmistettuja pillejä joissa on taittuva kaulaosa.
Pilli on väline, jota käytetään nesteen (yleensä juoman) imemiseen. Pillissä saattaa olla haitarimainen kaulaosa taittamista varten. Pilliä käytetään pitämällä toista päätä suussa ja toista juomassa. Lihastoiminta vähentää ilmanpainetta suussa ja pakottaa juoman ylöspäin pillissä.
Aiemmin pillit on valmistettu yleensä ohuesta muoviputkesta, mutta nykyään yhä useammin myös paperista tai muusta biohajoavasta raaka-aineesta. Kestopillejä valmistetaan muun muassa metallista sekä paksummasta muoviputkesta.
Ensimmäiset pillit olivat sumerilaisten tekemiä, ja niitä käytettiin oluen juomiseen, jotta vältettäisiin käymisen sivutuotteiden juominen. Nykyaikaisen pillin patentoi vuonna 1888 Marvin Stone.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Oluen ja leivän historia (sekä sumerialaiset pillit) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Paris (Zazin albumi)

| Paris Zaz |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. marraskuuta 2014
 Tyylilaji: chanson
 Kesto: 43.09
 Levy-yhtiö: Play On, WMG
Zazin muut julkaisut
| Recto Verso 2013 | Paris 2014 | Sur la route 2015 |
Paris on ranskalaisen laulajan Zazin kolmas albumi. Se julkaistiin 10. marraskuuta 2014.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Paris sera toujours Paris | 2.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Sous le ciel de Paris | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | La Parisienne | 3.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Dans mon Paris | 3.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Les Champs-Élysées | 2.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | À Paris | 3.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | J’aime Paris | 3.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | La Romance de Paris | 4.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Paris canaille | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | La Complainte de la Butte | 3.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | J’aime Paris au mois de Mai | 4.05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Paris, l’après-midi | 2.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | J’ai deux amours | 3.26 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 43.09 |  |  |  |  |  |  |  |
Pentti Rantala (liikenneneuvos)

Pentti Juhani Rantala (s. 3. kesäkuuta 1947 Tampere) on suomalainen yritys- ja järjestöjohtaja, joka on saanut liikenneneuvoksen arvonimen.
Rantala valmistui merkonomiksi Helsingin Kauppiaitten Kauppaoppilaitoksesta 1966 ja suoritti Master of Business Administration -tutkinnon Lontoossa 1997. Hän oli Oy Suomen 3M Company Ab:n, vuodesta 1972 Suomen 3M Oy, edustaja 1969–1971, myyntitarkastaja 1971–1973, myyntipäällikkö 1973–1975 ja myyntijohtaja 1975–1981, 3M Europa S.A:n tuotepäällikkö Brysselissä 1981–1987, 3M Svenska Ab:n Pohjoismaiden markkinointijohtaja Tukholmassa 1987–1991, Nokian Renkaat Oyj:n markkinointijohtaja Nokialla 1990–2001 ja Autoalan Keskusliiton toimitusjohtaja Helsingissä 2002–2010. Rantala toimi myös Tieliikenteen Tietokeskus Oy:n toimitusjohtajana ja hallituksen jäsenenä ja hänellä oli työuransa aikana useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Liikenneneuvoksen arvonimen Rantala sai 2008.
Painonnosto kesäolympialaisissa 2020 – miesten yli 109 kg

Miesten painonnoston yli 109 kg Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 4. elokuuta 2021 Tokyo International Forumissa. Kilpailuun osallistuu 14 urheilijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 14 urheilijaa. Kahdeksan urheilijaa valitaan IWF:n maailmanlaajuisen rankingin perusteella. Viisi urheilijaa valitaan maanosien (Aasia, Afrikka, Amerikka, Eurooppa, Osenia) sisäisten rankingien perusteella siten, että maanosasta pääsee yksi urheilija olympialaisiin. Rankingit tarkastetaan 30. huhtikuuta 2021. Viimeinen paikka on varattu joko isäntämaa Japanille tai se täytetään erillisellä kutsulla. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan yksi urheilija yhteen painoluokkaan. Samoin yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan neljä urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin maailmanlaajuisten rankingin perusteella. Maanosien paikoista saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa yhden sukupuolen painoluokkiin.