stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wadai
Talous ja hallinto

Wadain hallitsijana toimi sulttaani, joka oli samalla myös hengellinen johtaja. Hänen lisäkseen valtaa käytti ylimystöstä koostunut neuvosto. Valtion korkein virkamies oli visiiri. Sulttaania edustivat neljä aluekuvernööriä, joiden lisäksi maassa oli noin 30 läänityksiä omaavaa sotapäällikköä, jotka oli velvoitettu nostamaan tarvittaessa tietty määrä ratsu- ja jalkaväenjoukkoja. Mabojen asuttaman pohjoisosan talonpojat maksoivat kiinteää veroa. Ulkomaille vietiin strutsinsulkia, norsunluuta ja orjia. Norsunluu ja orjat olivat erityisen tärkeässä osassa maan taloudessa. Orjia saatiin maan eteläosien perinteisiä uskontoja harjoittavan väestön keskuudesta. Kuten muillakin alueen orjakauppaa harjoittavilla mailla, Wadain ongelmaksi muodostui orjien ryöstöalueiden vetäytyminen koko ajan kauemmaksi pääkaupungista muiden kuin muslimien vetäytyessä kauemmaksi orjakaupan takia.
Wadailaisien tunjurihallitsijoiden pääkaupunki Ouaran raunioita.
Abéchéa kuvattuna vuonna 1918, rakennukset ovat Wadain viimeisen sulttaanin ajalta.
Mika Walldén

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 18. tammikuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Lohjan mlk, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
: LoPa
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1988 | LoPa | 14 | (2) |
| 1989–1993 | HJK | 39 | (0) |
| 1989 | → TuTo (laina) | 7 | (0) |
| 1992–1993 | → FC Oulu (laina) | 4 | (0) |
| 1993 | → VanPa (laina) | 1 | (0) |
| 1994–1999 | TPS | 122 | (10) |
| 2000–2001 | FC Inter | 34 | (1) |
| 2001 | → VG-62 | 5 | (0) |
| 2002 | Nybergsund IL | – | (–) |
| 2008–2009 | MaPS | 24 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 250 | (16) |
Maajoukkue
| 1987 | Suomi U15 | 9 | (0) |
| 1987–1988 | Suomi U16 | 11 | (0) |
| 1988–1989 | Suomi U17 | 14 | (0) |
| 1990–1991 | Suomi U19 | 2 | (0) |
| 1990–1993 | Suomi U21 | 20 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mika Walldén (s. 18. tammikuuta 1972 Lohjan mlk) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Walldén on Lohjan Pallon kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa jo 15-vuotiaana ja pelasi III divisioonaa kausina 1987–1988. Kaudeksi 1989 Walldén siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. Viiden vuoden aikana hänen peliaikansa jäi vähäiseksi ja Walldén pelasikin lainalla Turun Tovereissa, FC Oulussa ja Vantaan Pallossa. Vuonna 1994 hän liittyi Turun Palloseuran riveihin. Walldén oli joukkueensa avainpelaajia kuuden kauden ajan ja oli tärkeässä roolissa TPS:n voittaessa Suomen Cupin 1994 ja SM-pronssia 1996.
Kaudeksi 2000 hän siirtyi paikalliskilpailija FC Inter Turkuun. Vuoden 2001 jälkeen Walldén siirtyi ulkomaille Norjan kolmannen sarjatason Nybergsund IL:ään, lopettaen uransa kauden jälkeen. Hän teki kuitenkin paluun Kolmosessa pelanneen Maskun Palloseuran kanssa 2008–2009. Uransa aikana Walldénille kertyi 197 pääsarjaottelua, joissa hän teki yksitoista maalia.
Walldén edusti nuorten maajoukkuetta 20 kertaa ja poikien maajoukkueita 36 kertaa. Hänet valittiin vuoden lupaavaksi pelaajaksi 1988 ja parhaaksi poikapelaajaksi 1989.
Saavutukset

Vuoden lupaava pelaaja 1988
Paras poikapelaaja 1989
Suomen mestaruus 1990, 1992
SM-pronssi 1993, 1996
Suomen Cup 1994
Wakaba (1934)

| Wakaba / 若葉 |
| --- | --- |
 Wakaba

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  12. joulukuuta 1931
Laskettu vesille:  18. maaliskuuta 1934
Palveluskäyttöön:  31. lokakuuta 1934
Loppuvaihe:  upotettu 24. lokakuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 530 t
Pituus:  109,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  10 m
Syväys:  3,38 m
Koneteho:  42 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  212
Aseistus
Aseistus:  5 x 127 mm/50 type 3 -tykkiä kahtena kaksiputkisena Malli B mod 2 -asennuksena ja yhtenä yksiputkisenä Malli A -asennuksena 2 x 40 mm ilmatorjuntatykkiä 9 x 61 cm torpedoputkea
Wakaba (jap. 若葉) oli keisarillisen Japanin laivaston Hatsuharu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. joulukuuta 1931. Alus laskettiin vesille 18. maaliskuuta 1934 ja valmistui vielä samana vuonna 31. lokakuuta.
Palvelus

Alus upposi 24. lokakuuta 1944 Panaylla Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen USS Franklinin torpedoimana.
Albrecht von Wallenstein

Albrecht von Wallenstein
Albrecht Wenzel Eusebius von Wallenstein (oik. von Waldstein, tšekiksi Vojtěch Václav Eusebius z Valdštejna, 24. syyskuuta 1583 Hermanitz an der Elbe, Böömi – 25. helmikuuta 1634 Eger (Cheb), Böömi), Friedlandin ja Mecklenburgin herttua,  oli böömiläinen aatelinen, sotilas ja poliitikko. Hänen panoksensa kolmikymmenvuotiseen sotaan oli merkittävä, vaikkakin hän kuoli sodan ollessa vielä ratkaisematon. Hän loi elinaikanaan mittavan palkkasoturiliiketoimen.
Wallensteinin murha
Wallenstein syntyi tšekkiläisen protestanttisen Valdštejnin aatelisperheen lapseksi. Hän jäi 13-vuotiaana orvoksi ja siirtyi enonsa huollettavaksi. Hän kävi protestanttisen koulun Sleesiassa ja Altdorfin yliopiston Nürnbergin lähellä ja matkusteli sen jälkeen Keski- ja Etelä-Euroopassa. Vuonna 1606 hän kääntyi yllättäen katoliseen uskoon ja ilmoittautui Unkarissa keisari Rudolf II:n tšekkiläisjoukkoihin. Vuonna 1609 hän avioitui iäkkään lesken Lucretia von Nekšovan kanssa ja sai tämän kuoltua suuren maaomaisuuden. Hän saattoi sen jälkeen omaisuutensa turvin pitää omia palkkasotureita.
Tšekkiläisten protestanttien kapinoidessa Wallenstein valtuutettiin vuonna 1618 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan puolesta kokoamaan armeija ja kukistamaan protestanttiset kapinalliset. Hän rankaisi kapinallisia varsin ankarasti. Vuonna 1623 hän oli Böömin ja Määrin suurin maanomistaja. Tällöin hän solmi uuden avioliiton ylhäisaatelisen Karl von Harrachin tyttären Katarinan kanssa. Vuonna 1624 hän sai Friedlandin herttuan arvon.
Wallensteinilla oli vuonna 1625 omassa yksityisarmeijassaan vähintään 30 000 miestä. Hän vuokrasi armeijan keisarille, jotta Ferdinand II voisi hyökätä Kolmikymmenvuotisessa sodassa Tanskan kimppuun. Armeija kasvoi jo 50 000 mieheen, kun hän huhtikuussa 1626 voitti protestantit Dessaun sillan taistelussa. Hänet ylennettiin sotamarsalkaksi. Operaatio jatkui Mecklenburgin, Holsteinin, Slesvigin ja Jyllannin valtauksella 1627. Sen sijaan Stralsundin satamakaupungin valtaus epäonnistui. Tanska pakotettiin solmimaan Lyypekin rauha 1629. Wallenstein perusti hovin Gitschinin palatsiin (nykyisin Jičín) Böömissä.
Ruotsi liittyi sotaan protestanttien puolelle vuonna 1630 ja löi katoliset joukot Breitenfeldissä 1631. Keisarin pyynnöstä Wallenstein kokosi uuden armeijan, vaikka oli jopa tunnustellut mahdollisuutta Ruotsin puolelle liittymiseen. Wallenstein vaati keisarilta itselleen suuren toimintavapauden. Hän sai joukkoineen Nürnbergin rintaman tasapainoon, mutta epäonnistui Lützenin taistelussa 1632. Hän vetäytyi taas Böömiin ja aikoi ottaa entistä voimakkaamman otteen keisarikunnan politiikasta. Tällöin hänen liittolaisensa herttua Maksimilian I aloitti diplomaattisen toiminnan häntä vastaan. Wallenstein lähti neuvottelemaan ruotsalaisten kanssa Egerin kaupunkiin, jonka kaupungintalossa hänet murhattiin avustajineen helmikuussa 1634.  Murhan takana olivat keisarikunnan vallanpitäjät.
Wallenstein oli uskonasioissa varsin vapaamielinen. Hän osallistui uskonsotaan vain saadakseen itselleen valtaa. Vallan tavoittelijana hän oli tarmokas, taidokas ja häikäilemätön.
Wallenstein kirjallisuudessa

Kirjailija Friedrich Schiller on kuvannut tämän onnensoturin persoonaa trilogiassaan Wallenstein.  Schiller on pannut Wallensteinin suuhun lauseen “Elä ja anna toistenkin elää”:
»Dem eigenen Körper war er strenge;
Dem Soldaten ließ er vieles passieren,

Und gings nur nicht aus seiner Kassen,
Sein Spruch war: leben und leben lassen.» 
()
Samuel A. Ward

Samuel A. Ward
Samuel Augustus Ward (1848–1903) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänen tunnetuin teoksensa on hymnisävellys ”Materna”, joka tunnetaan nykyisin Katharine Lee Batesin sanoittamana nimellä ”America the Beautiful”.
Newarkissa syntynyt Ward myi ammatikseen pianoja, urkuja ja musiikkitarvikkeita. Hänen tunnetuin sävellyksensä syntyi vuonna 1888 nimellä ”Materna”. Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1892, jolloin sitä käytettiin melodiana hymnille ”O Mother Dear, Jerusalem”. Nykyisin tunnetut sanat kirjoitti Katharine Lee Bates ja ne julkaistiin ensimmäisen kerran runomuodossa 1895. ”Maternan” melodiaan sanat alettiin yhdistää vasta ensimmäisen maailmansodan aikana.
Samuel A. Ward kuoli Newarkissa vuonna 1903. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.
François Walthéry

François Walthéry syyskuussa 2008.
François Walthéry (s. 17. tammikuuta 1946, Argenteau, Belgia) on belgialainen sarjakuvapiirtäjä. Walthéryn tunnetuin ja pitkäaikaisin sarjakuva on Natasha, lentoemäntä. Hän on tehnyt sarjaa useiden käsikirjoittajien ja yhteistyökumppanien kanssa vuodesta 1970.
Walthéry aloitti sarjakuva-alalla 1960-luvulla brysseliläisen Peyon studion assistenttina, missä hän osallistui muun muassa sarjojen Strumffit, Benjamin ja Jacky & Célestin tekoon. Myöhemmin Walthéry loi muita hahmoja, pikkupojan P'tit Bout d' Chique ja vanhan kyyhkysenkasvattaja Julesin sarjaan Le Vieux Bleu, jonka käsikirjoitti Raoul Cauvin.
Suomennettuja albumeja

Natasha: Lentoemäntä.  ((Hôtesse de l’air, 1971.) Tarinan laatinut Gos. Suomennos: Anssi Rauhala)  Egmont, 2006.  ISBN 952-469-555-3
Natasha ja maharadža.  ((Natacha et le maharadjah, 1972.) Tarinan laatinut Gos. Suomennos: Anssi Rauhala)  Egmont, 2008.  ISBN 978-952-469-917-4
Metallimuisti.  ((La mémoire de métal, 1974.) Tehnyt Francois Walthéry Etienne Borgersin novellin mukaan. Pikku paniikki. Tehnyt F. Walthéry Marc Wasterlainin käsikirjoitukseen. Suomennos: Anssi Rauhala)  Egmont, 2007.  ISBN 978-952-469-755-2
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Walther PPK

| Walther PPK |
| --- | --- |

Tyyppi:  itselataava pistooli
Valmistaja:  Carl Walther GmbH Sportwaffen, Manufacture de Machines du Haut-Rhin (Manurhin)
Valmistusmaa:   Saksa  Ranska
Valmistusvuodet:  1931–
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  7,65 Browning, 9x17mm, .22 LR, 6,35 Browning
Aseen pituus:  155 mm
Piipun pituus:  84 mm
Paino (tyhjänä):  568 g
Lipas:  yksirivinen tankolipas
Kapasiteetti:  7 (7,65 mm), 6 (9  mm) patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  n. 305 m/s
Walther PPK (saks. Walther Polizeipistole Kriminalpolizei tai Polizei Pistole Kurz (lyhyt) vrt. Walther PP)) on saksalaisen Carl Walther GmbH Sportwaffen -yhtiön valmistama kaksitoiminen, massasulkuinen itselataava pistooli. Aseen sarjatuotanto alkoi vuonna 1931 ja jatkuu edelleen. Ennen toista maailmansotaa aseet valmistettiin Zella-Mehlisissä, joka jäi sodan jälkeen Itä-Saksan puolelle. Waltherin tehtaan toiminta jatkui lännessä Ulmissa. Toisen maailmansodan jälkeen Saksaa kiellettiin valmistamasta sotilasaseita. Näin PPK:n valmistusta siirrettiin Ranskan puolelle, mutta ilmeisesti imagosyistä luistiin merkittiin Ulm.
Ase luokitellaan taskuaseeksi.
Walther PP oli heti markkinoille tultuaan myyntimenestys. Kaksi vuotta myöhemmin suunniteltiin siviilipukuisille poliiseille tarkoitettu PPK-malli, joka oli pienempi ja siten helpompi kantaa kotelossa takin alla. Tärkeää oli myös, että asetta voitiin turvallisesti kantaa patruuna piipussa ja iskuvasara alhaalla. Ammuttaessa tarvitsee vain poistaa varmistin ja vetää liipasimesta. Luistin takaosassa oleva ladatun patruunapesän ilmaisin on turvallisuustekijä itselataavassa pistoolissa, koska patruunoita ei näe. PP–mallista poiketen PPK:n kahva muodostuu metallisesta etuseinästä ja yksiosaiseksi valetusta muovisesta kahvasta. Kahvan pidennyksenä on usein lippaan pohjalevyn sormituki.
Ase on myös tunnettu diktaattori Adolf Hitlerin itsemurhavälineenä ja James Bond -elokuvista.
Sitä käytettiin myös Katynin joukkomurhien toteuttamisvälineenä, syynä tähän valintaan olivat aseen rekyylin suhteellinen keveys ja sen varmatoimisuus. Saksalaisaseiden käyttö antoi myös Neuvostoliitolle mahdollisuuden syyttää Saksaa tekemästään joukkomurhasta. Aseita kului kuitenkin paljon määrällisesti, koska uhreja tapettiin sadoittain saman päivän aikana.
Suosittuudestaan johtuen asemalli ja sen muoto on myöhemmin laajasti kopioitu, jopa leluaseisiin. Ase on korkealaatuisesti valmistettu, ja niinpä sitä pidetään asiantuntijapiireissä laatustandardina. Muun muassa venäläinen Makarov-pistooli on Waltherin johdannainen.
Aiheesta muualla

Modern Firearms
Tito Warnholtz

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 |  |  |
Rudolf ”Tito” Warnholz (17. tammikuuta 1906 – 12. tammikuuta 1993) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Warnholz pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1934–1936 yhteensä kymmenen ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi yhdessä ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Wampum

Wampumnauha (Elizabeth James Perry). Yksittäiset pienet helmet olivat yleensä noin puolen sentin pituisia.
Wampum on algonkinia ja tarkoitti alun perin helminauhaa tai -vyötä, joka oli valmistettu hiotuista simpukoiden ja kotiloiden kuorten kappaleista, yleensä kampavenussimpukoden tummista ja Busycotypus-kotiloiden vaaleista kuorista. Pohjois-Amerikan itäosien alkuperäiskansat käyttivät wampumeita merkitessään muistiin tärkeitä tapahtumia ja vaihtaessaan keskenään sotilaallisia tietoja.
Eurooppalaisten saavuttua Pohjois-Amerikkaan wampumeita alettiin käyttää maksuvälineenä. Rahatalouteen tottuneet eurooppalaiset kauppiaat loivat järjestelmän, jonka avulla wampumia voitiin vaihtaa koviin hyödykkeisiin. Näin intiaanien perinteisistä seremoniakoruista alkoi tulla yhä enemmän pelkkää valuuttaa.
Wampumvyö, jonka intiaanit lahjoittivat kveekari William Pennille 1682.
Rahajärjestelmä sai itärannikon alkuperäisväestön kaupankäynnin kukoistamaan Pohjois-Amerikan itärannikolle juurtuneiden Uuden-Englannin, Uuden-Ranskan ja Uuden-Hollannin siirtokuntien kanssa. Siirtokunnilta ostettujen teräsporien avulla intiaanit kykenivät valmistamaan wampuminsa aiempaa nopeammin.  Niitä kulkeutui myös sisämaan intiaaneille. Wampumien arvo aleni markkinoilla, kun britit alkoivat tehtailla niitä itse 1620–1630-lukujen taitteessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wampum Wikimedia Commonsissa
Warren Landing

Warren Landing (myös Warren's Landing) on pieni asutuskeskus Winnipegjärven pohjoisosassa Nelsonjoen luusuassa Manitobassa Kanadassa. Asutuskeskus sijaitsee Mossy Pointin itäisimmässä kärjessä. Asutuskeskus on lähes kokonaan vesiliikenteen sekä vesitasoin hoidettavan lentoliikenteen varassa, sillä siellä ei ole lentokenttää eikä sinne ei ole kiinteää tieyhteyttä, ainoastaan talvitie Grand Rapidsin kylän suunnalta. Lähin toinen asutuskeskus on Norway House Nelsonjoen itärannalla noin 30 kilometrin päässä pohjoiseen.
Warren Landing sai nimensä vuonna 1815 Hudson's Bay Companyn työntekijän John Warrenin mukaan. Warren menehtyi Redjoen taisteluissa saamiinsa vammoihin ja haudattiin sotilaallisin kunnianosoituksin. Kylä tunnettiin myös sijaintinsa mukaan nimellä Mossy Point, siellä sijaitsi Winnipegjärven suurin kalastusasema, ja se oli useiden järvellä liikennöineiden höyryveneiden reitin pohjoisin päätepiste.
Warren Landingissä sijainnut Dominion Fish Companyn kalasatama tuhoutui lähes täydellisesti tulipalossa 9. elokuuta 1908. Palo oli saanut alkunsa laituriin kiinnitetyltä SS Premieriltä, ja se tuhosi kalasataman kaikki rakennukset yhtä lukuun ottamatta.
Toni Wahlström

| Toni Wahlström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. elokuuta 1966 (ikä 58) Lahti
Ammatti:  Näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1993–
Merkittävät roolit:  Antti Koskela (Isänmaan toivot) Olavi Virta (Keisarikunta) Ylianttila (Matti)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Toni Petri Wahlström (s. 26. elokuuta 1966 Lahti) on suomalainen näyttelijä.
Hän esitti Isänmaan toivot -sarjassa Antti Koskelaa. Toni Wahlström on näytellyt myös elokuvissa, kuten Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies. Elokuva- ja tv-roolien lisäksi Wahlström on näytellyt teattereissa, esimerkiksi Helsingin Kaupunginteatterin näytelmässä Housut pois!
Wahlström on opiskellut Teatterikorkeakoulussa vuosina 1988–1992. Sen jälkeen hän oli kiinnitettynä Oulun kaupunginteatterissa vuosina 1992–1995. Vuodesta 1995 hän on toiminut freelancer-näyttelijänä ja esiintynyt muun muassa UIT:ssä ja Komediateatteri Arenassa. Savonlinnan Oopperajuhlilla 2004–2005 hänen roolinsa oli Koirien Kalevalan Lemminkäinen.
Wahlströmin tytär on näyttelijä Vivi Wahlström.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Romanovin kivet | vartiomies |
| 1998 | Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies | pastori Koikkalainen |
| 2000 | Hurmaava joukkoitsemurha | Taisto Rääseikköinen |
| 2002 | Kymmenen riivinrautaa |  |
| 2004 | Uuno Turhapuro – This Is My Life | radiotoimittaja |
| 2004 | Keisarikunta | Olavi Virta |
| 2006 | Matti | Ylianttila |
| 2007 | Lieksa! | Ventti |
| 2009 | Rööperi | yks Romppanen |
| 2013 | Kaappari | yliluutnantti Lönnroth |
| 2015 | Hevisaurus-elokuva | Suvin isä |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1995, 2011 | Kotikatu | pultsari / Paco Montonen |
| 1996 | Herkku & Partanen | Sepi / Taneli |
| 1997 | Ota ja omista | Olli Huttunen |
| 1998 | Tuliportaat | Tomppa Harjula |
| 1998–2002 | Isänmaan toivot | Antti Koskela |
| 1999–2000 | Tunteen palo | Rami Valkeinen |
| 2003 | Sisaret | Olli Heiskanen |
| 2003 | Kaverille ei jätetä | Maukonen / Unski Lehtinen |
| 2004 | Sairaskertomuksia | ääni |
| 2006 | Mogadishu Avenue | Hartikainen |
| 2007 | Team Ahma | Tarmo (jakso 34) |
| 2008 | Kymenlaakson laulu | tarjoilija |
| 2008–2011 | Presidentin kanslia | ääni |
| 2009–2012 | Karjalan kunnailla | Pirkka |
| 2011 | Alamaailma-trilogia: Lakimies | Keijo Huhtanen |
| 2011 | Moska | tuottaja Matalamäki |
| 2015 | Syke | Antero Levänen |
| 2018 | Kummeli esittää: Kontio & Parmas | Kona |
| 2021 | Pahan väri | Kapa |
Aiheesta muualla

Toni Wahlström Elonetissä.
Toni Wahlström Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Wang Yan

| Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | 10 km kävely |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sevilla 1999 | 20 km kävely |  |
Wang Yan (kiin.: 王妍; pinyin: Wáng Yán; s. 3. toukokuuta 1971 Liaoning) on kiinalainen kävelijä. Hän saavutti olympiapronssia 10 kilometrin kävelyssä vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Hänellä on myös maailmanmestaruushopeaa 20 kilometrin kävelystä vuoden 1999 MM-kilpailuista Sevillasta, jossa hän hävisi maannaiselleen Liu Hongyulle kaksi sekuntia .
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1986 Wang Yan voitti kultaa 5 000 metrin kävelyssä 15 vuoden 137 päivän ikäisenä. Hän onkin nuorin voittaja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Aiheesta muualla

Wang Yan Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  World Athletics  Tilastopaja 🔒 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Wang Yan (athlete)
Käännös suomeksi
Was-valtikka

Ra pitelee käsissään Was-valtikkaa ja Ankhia.
Was-valtikka on muinaisen Egyptin taiteessa kuvattu sauva, jonka yläpää oli koiraeläimen pään muotoinen ja alapää kaksihaarainen. Was-valtikan kaltaisia valtikoita oli käytössä jo esidynastisina aikoina.  Sen kantajan uskottiin saavan suojelusta henkiolennoilta. Was-valtikka symboloi valtaa ja se kuvattiinkin faaraoiden ja jumalten kantamana. Was-valtikoita kuvattiin usein hautojen seinille maalatuissa uskonnollisissa kuvituksissa.
Surfing The Zeitchrist

| Surfing The Zeitchrist Superchrist |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuu 2006 – helmikuu 2007
 Julkaistu: 28. maaliskuuta 2007
 Tuottaja(t): Mikko Lohenoja Antti Patronen
 Tyylilaji: vaihtoehtorock
 Kesto: 40.42
 Levy-yhtiö: Disco Blanco Recordings
Superchristin muut julkaisut
| Colorgun 2005 | Surfing The Zeitchrist 2007 | Rocket Science 2010 |
Singlet albumilta Surfing the Zeitchrist
 ”Thesh, It Is Lying There” Julkaistu: 28. helmikuuta 2007
Surfing The Zeitchrist on Superchristin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. maaliskuuta 2007. Albumista on otettu yksi CD-painos tavallisella jewel case -kotelolla ja 12-sivuisella sisävihkolla. Maaliskuun ja huhtikuun 2011 ajan yhtyeen kotisivujen kautta oli myös myynnissä rajoitettu painos, jossa oli albumin lisäksi mukana muun muassa kuvakirja.
Kappale ”Thesh, It Is Lying There” julkaistiin singlenä ja siitä kuvattiin musiikkivideo.
Taustaa

Surfing The Zeitchrist -albumi on äänitetty Helsingin Vallilassa Musahotellissa Popstudio-studiolla 1. helmikuuta ja 7. helmikuuta 2007 välisenä aikana, poikkeuksena ”Thesh, It Is Lying There” -kappale kokonaisuudessaan sekä ”Accelerator” -kappaleen rumpu- ja bassoraidat, jotka ovat peräisin esituotantovaiheen äänityksistä yhtyeen treenikämpällä Helsingin Kaapelitehtaalla lokakuulta 2006. Albumin on tuottanut, miksannut ja masteroinut yhtyeen laulaja-kitaristi Mikko Lohenoja. Popstudiolla äänittäjänä oli Antti Patronen. Albumi masteroitiin Helsingin Vallilassa Johtoääni-studioilla.
Albumin raidoilla vierailee Sydän, sydän -yhtyeen Tuomas Skopa (vihellys, taustalaulu), Tundramatiks-yhtyeen Janne Masalin (haitari) sekä puhallinsektio, johon kuuluivat Kalevi Louhivuori (trumpetti), Linda Fredriksson (baritonisaksofoni) ja Ville Nissinen (pasuuna). Äänittäjä Antti Patronen ja rumpali Lassi Jokinen ovat myös äänessä neljännen kappaleen lopussa.
Teemat > Levyn nimi

Surfing The Zeitchrist -albumin nimi viittaa ”ajan hengen” (zeitgeist) käsitteeseen ja oli samalla itseironinen viittaus tutuksi tulleeseen yhtyeen omaehtoiseen maineeseen. Ajan hengen aiheiden seuraaminen liittyi myös julkaisua edeltävän vuoden tapahtumiin Helsingissä, jossa muun muassa Helsingin Makasiinien valtauksen ja Smash Asem -mielenosoituksen ympärillä käytiin kesällä ja syksyllä 2006 tiedotusvälineissä vilkasta keskustelua mahdollisista valtakoneiston ylilyönneistä ja tiedotusvälineiden välittämän viestin totuudenmukaisuudesta tai väitetystä tarkoitushakuisuudesta. Surfing The Zeitchrist -albumin yksi teema on mediakriittisyys. Yhtye pyrki olemaan ”oman aikansa” hengessä myös albumin spontaanimman synnyn osalta albumin edeltäjäänsä Colorguniin verrattuna. Koko albumi sävellettiin viiden kuukauden aikana ja äänitettiin melkein kokonaan viikon sisällä, kun Colorgunia tehtiin yhteensä kahden vuoden ajan.
Teemat > Kansi ja logo

Albumin kansi on suunnittelultaan yksinkertainen ja muistuttaa The Beatlesin Valkoisen tuplan kantta, jossa yhtyeen logo on valkoisella pohjalla oikeassa alanurkassa. Kannessa yhtyeen mustavalkoinen logo on väritetty klassisen rauhanlipun väreillä ja rauhanlipun sateenkaaren värit ovat myös käytössä sisäkansissa. Albumin julkaisun myötä yhtye otti käyttöön esiintymisissään rauhanlippua muistuttavan taustakankaan, jossa kirjaimet PACE oli korvattu samalla kirjasintyylillä kirjoitetulla yhtyeen nimellä.
Teemat > Valokuvat

Yhtyeen kuvasi kansia varten Magito-studiolla Helsingin Suvilahdessa Janne Savon. Pitkällä valotusajalla tehdyt valoefektit teki albumin äänittäjä ja yhtyeen livemiksaaja Antti Patronen. Sisäkansissa on myös käytetty Antti Leinosen vappuna 2006 Helsingin Makasiineilla ottamia kuvia.