stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nurmijärvi
Virkistys > Urheilu

Nurmijärven menestynein urheiluseura on SB-Pron salibandyseura. F-liigassa pelaavan SB-Pron naiset ovat voittaneet Suomen mestaruuden kolmesti (2014, 2018 ja 2019). SB-Pro pelaa kotiottelunsa Arkadia-hallissa. Nurmijärven Jalkapalloseuran naisten joukkue on pelannut yhden kauden (2022) Kansallisessa liigassa. Jalkapallon kotikenttä on Klaukkalan urheilualueen tekonurmi. Kansallispeli pesäpallon parissa Nurmijärvellä toimii Nurmijärven Maila.
Yleisurheilun ja hiihdon parissa Nurmijärvellä toimivat Nurmijärven Yleisurheilu, Rajamäen Kehitys sekä Nurmijärven Hiihtoseura. Yleisurheilukentät sijaitsevat Klaukkalan urheilualueella, Parkkimäessä sekä Rajamäen urheilualueella. Klaukkalan urheilualueen yhteydessä toimii Monikko-talo. Suunnistuksen parissa toimii Rajamäen Rykmentti.
Virkistys > Retkeily

Nurmijärven alueella sijaitsee useita retkeily- ja virkistyskohteita. Nurmijärven alueella sijaitsevia kohteita ovat muun muassa Nurmijärven hiidenkivet sekä Hyypiänmäen kalliokieleke ja Pirunkellari ja Kuhakoski Perttulassa. Nurmijärven alueen luontoreittejä ovat muun muassa Seitsemän veljeksen vaellusreitti Hyvinkäälle, Nukarinkosken ulkoilureitti, Koskikaran luontopolku, Myllykosken puulajipolku sekä Myllykoski–Pikkukoski-reitti.
Nurmijärven muita luontokohteita ovat Isosuo, Kaanaan metsä, Kattilamäen hiidenkirnut, Nukarinkoski sekä Kuhakoski. Nurmijärvellä sijaitsee yhdeksän luonnonmuistomerkkiä: Erkin kataja, Palojoen kylän mänty, Valkjärventien kuusi, Kirkonkylän visakoivu, Valkjärven Katajistonmäen kuusi, Siirtolohkare "Kiljavahan kivi" Rajamäellä, Kukkulan kuusi Uusikylässä, Kirkonkylän Lehtimäen siirtolohkare sekä Kirkonkylän Lehviälän neljä mäntyä.
Virkistys > Ulkoilu ja liikunta

Nurmijärvellä on useita liikuntamahdollisuuksia erilaisten lenkkipolkujen, urheilualueiden, urheiluhallien ja kuntosalien myötä. Klaukkalan Tornimäessä on kuntoportaat, joissa on 338 askelmaa ja korkeusero on 51 metriä.
Nurmijärvellä toimii neljä partiolippukuntaa: Jukolan Veljet ja Siskot, Klapaset, Rajamäen Metsänkävijät ja Lepsämän partio. Nurmijärvi Golf (NGK) sijaitsee valtatien 25 varrella. Kentällä on yhteensä 27 reikää sekä kaikille avoin par 3 -rata. Nurmijärvellä toimii myös keilahalli.
Hallinto ja politiikka > Hyvinvointialue

Julkisten terveys-, sosiaali- ja pelastuspalveluiden osalta Nurmijärvi kuuluu Keski-Uudenmaan hyvinvointialueeseen. Hyvinvointialueella on Nurmijärven alueella kolme terveysasemaa: Klaukkalan terveysasema, Kirkonkylän terveysasema sekä Rajamäen terveysasema. Kiljavan sairaala palvelee Keusoten kuntoutuskeskuksena. Klaukkalassa ja kirkonkylällä toimivat myös hammashoitolat. Klaukkalassa toimivat lasten kuntoutuspalvelut. Kirkonkylällä sijaitsee sosiaalitoimisto sekä nuorisoasema. Työllistymisen tukea tarjoaa monipalvelukeskus Woimala. Vammaisten asumispalveluita tarjoaa on Heikkilän asumispalveluyksikkö. Ikäihmisten palveluasumista tarjoaa hyvinvointialueen ylläpitämä Nurmilintu sekä kuusi yksityistä hoivakotia. Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksella on kunnassa Klaukkalan paloasema ja Nurmijärven paloasema.
Hallinto ja politiikka > Kunnallinen päätöksenteko

Nurmijärven kunnanjohtajana on toiminut vuodesta 2018 lähtien Outi Mäkelä. Ylintä päätösvaltaa Nurmijärven kunnasssa käyttää 51-jäseninen kunnanvaltuusto. Kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii Kallepekka Toivonen (kesk.), 1. varapuheenjohtajana Riina Mattila (kok.) ja 2. varapuheenjohtajana Hannu Lakee (ps.).
Kunnan hallintoa johtaa 11-jäseninen kunnanhallitus. Kunnanhallituksen puheenjohtajana toimii Virpi Räty (kok.), 1. varapuheenjohtajana Riikka Raekannas (kesk.) ja 2. varapuheenjohtajana Maiju Tapiolinna (ps.). Nurmijärven kunnassa toimivia lautakuntia ovat asemakaavoitus- ja rakennuslautakunta, elinvoimalautakunta, tekninen lautakunta, sivistyslautakunta sekä hyvinvointilautakunta. Lakisääteisiä lautakuntia ovat keskusvaalilautakunta sekä tarkastuslautakunta.
Hallinto ja politiikka > Vaalit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Paikkajako ja äänestysaktiivisuus kuntavaaleissa
| vaalit | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | paikat | äänestys- aktiivisuus |
| vaalit | SDP | Kok. | SKDL Vas. | Kesk. | SKL KD | SMP PS | Vihr. | Muut | äänestys- aktiivisuus |
| 1976 | 13 |  | 8 |  |  |  |  | 22 | 80,2 % |
| 1980 | 13 | 12 | 7 | 7 | 2 | -- |  | 2a | 79,2 % |
| 1984 | 11 | 12 | 3 | 9 | 1 | 1 | 4 | 2b | 73,4 % |
| 1988 | 12 | 14 | 3 | 9 | 1 | 1 | 3 | -- | 69,8 % |
| 1992 | 13 | 12 | 4 | 7 | 2 | -- | 5 | -- | 70,2 % |
| 1996 | 14 | 14 | 4 | 11 | 2 | -- | 6 | -- | 59,5 % |
| 2000 | 12 | 14 | 3 | 16 | 2 | -- | 4 | -- | 53,3 % |
| 2004 | 12 | 14 | 3 | 17 | 2 | -- | 3 | -- | 58,8 % |
| 2008 | 10 | 16 | 2 | 16 | 1 | 3 | 3 | -- | 61,1 % |
| 2012 | 9 | 14 | 1 | 12 | 1 | 8 | 5 | 1c | 59,1 % |
| 2017 | 9 | 15 | 2 | 11 | 1 | 6 | 7 | -- | 59,6 % |
| 2021 | 7 | 14 | 1 | 12 | 1 | 11 | 5 | -- | 54,3 % |
a Liberaalinen kansanpuolue b Sitoutumattoman vastuuryhmän yhteislista (1), Kommunistinen työväen  ja toimihenkilöiden yhteislista (1) c Suomen ruotsalainen kansanpuolue  
Lähteet: Tilastokeskus, Oikeusministeriö
Hallinto ja politiikka > Kunnanjohtajat

1968–1981: Kaino Salminen
1981–1998: Toivo Seppälä
1999–2018: Kimmo Behm
2018→ Outi Mäkelä
Ystävyyskunnat

Lilla Edet, Ruotsi
Rapla, Viro
Tunnettuja asukkaita

Voitto Koskela (1922–1993), kauppaneuvos
Reino R. Kostioja (1907–2000), teollisuusneuvos
Panu Aaltio (s. 1982), säveltäjä
Pikku G (s. 1987), Suomirap-artisti
Henry Haapalainen (1945–2020), säveltäjä
Mika Ikonen (s. 1972), muusikko
Toivo Jaatinen (1926–2017), kuvanveistäjä
Ellen Jokikunnas (s. 1976), juontaja
Antti J. Jokinen (s. 1968), ohjaaja
Dome Karukoski (s. 1976), elokuvaohjaaja
Aleksis Kivi (1834–1872), kansalliskirjailija
Paavo Kostioja (1891–1943), oopperalaulaja ja näyttelijä
Hannele Lauri (s. 1952), näyttelijä
Turkka Mastomäki (s. 1970), näyttelijä
Aimo Mustonen (1909–1994), mainospäällikkö ja säveltäjä
Juhani Nuotto (1914–2002), opettaja, lausuntataiteilija ja näyttelijä
Soili Perkiö (s. 1958), säveltäjä
Maukka Perusjätkä (s. 1961), muusikko
Viivi Pumpanen (s. 1988), malli, juontaja, laulaja
Aarno Raninen (1944–2014), muusikko
Santtu-Matias Rouvali (s. 1985), kapellimestari
Reijo Salminen (s. 1945), imitaattori
Berndt Sarlin (1886–1971), (R. Raala), säveltäjä
Ari-Kyösti Seppo (s. 1965), näyttelijä
Sari Siikander (s. 1964), näyttelijä
Aki Sirkesalo (1962–2004), laulaja
Emil Sivori (1864–1929), urkuri
Marita Taavitsainen (s. 1968), laulaja
Timo Tolkki (s. 1966), kitaristi
Mari Vainio (s. 1968), näyttelijä
Waldo (s. 1967), muusikko
Tiina Santonen (s. 1972), lääkäri ja toksikologi
Tatu Vanhanen (1929–2015), professori
Juha Jokinen (1937–2023), urheiluselostaja
Antti Kalliomäki (s. 1947), yleisurheilija, kansanedustaja (SDP)
Janne Keränen (s. 1987), jääkiekkoilija
Ville Peltonen (s. 1973), jääkiekkoilija
Kirsi Pukkila (s. 1976), ringettepelaaja
Teemu Rautiainen (s. 1992), jääkiekkoilija
Pentti Savolainen (1930–2019), raviohjastaja
Antti Teivainen (s. 1960), raviohjastaja
Uuras Saarnivaara (1908–1998), teologi
Erkki Halme (1914–1989), maanviljelysneuvos
Kari Helopaltio (s. 1946), toimittaja
Kosti Kankainen (1894-1979), kansanedustaja (kok.), pappi
Knut Kindt (1886–1967), hallitus- ja esittelijäneuvos
Lea Kärhä (s. 1939), kansanedustaja (kok.), varatuomari
Jalmari Linna (1891–1954), kansanedustaja (SDP)
Matti Mattila (1912–1990), kansanedustaja (kesk.), maanviljelijä
Outi Mäkelä (s. 1974), kansanedustaja (kok.), kunnanjohtaja
Jussi Niinistö (s. 1970), kansanedustaja (ps. ja sin.), kaupunginjohtaja
Matti Vanhanen (s. 1955), kansanedustaja (kesk.), valtioneuvos
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nurmijärvi Wikimedia Commonsissa
Nurmijärven kunnan kotisivut
Visit Nurmijärvi – kaupungin sivusto matkailijoille
Kivi-juhlat - Kesäteatteri Taaborinvuorella
Ylen Elävä arkisto: Nurmijärvi – pitäjä metropolin reunalla
| n k Helsingin seutu |
| --- | --- | --- |
| Pääkaupunkiseutu |  Espoo  Helsinki  Kauniainen  Vantaa  |  |
| Helsingin seutu | Pääkaupunkiseudun kuntien lisäksi: Hyvinkää  Järvenpää  Kerava  Kirkkonummi  Mäntsälä  Nurmijärvi  Pornainen  Sipoo  Tuusula  Vihti  |  |
| Helsingin seutukunta | Helsingin seudun kuntien lisäksi: Karkkila  Lohja  Siuntio  |  |
| n k Uudenmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Askola  Espoo  Hanko  Helsinki  Hyvinkää  Inkoo  Järvenpää  Karkkila  Kauniainen  Kerava  Kirkkonummi  Lapinjärvi  Lohja  Loviisa  Myrskylä  Mäntsälä  Nurmijärvi  Pornainen  Porvoo  Pukkila  Raasepori  Sipoo  Siuntio  Tuusula  Vantaa  Vihti 
Entiset kunnat:  Bromarv  Degerby  Haagan kauppala  Huopalahti  Hyvinkään maalaiskunta  Karjaa  Karjaan maalaiskunta  Karjalohja  Kulosaari  Liljendal  Lohjan kunta  Nummi  Nummi-Pusula  Oulunkylä  Pernaja  Pohja  Porvoon maalaiskunta  Pusula  Pyhäjärvi Ul  Ruotsinpyhtää  Sammatti  Snappertuna  Tammisaaren maalaiskunta  Tammisaari  Tenhola 
Suomen 30 suurinta kuntaa väkiluvun mukaan (31. joulukuuta 2024)
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. Helsinki | 684 589 | 7. Jyväskylä | 149 269 | 13. Lappeenranta | 73 369 | 19. Porvoo | 51 753 | 25. Lohja | 45 693 |
| 2. Espoo | 321 031 | 8. Kuopio | 125 668 | 14. Vaasa | 70 374 | 20. Salo | 50 867 | 26. Nurmijärvi | 45 026 |
| 3. Tampere | 260 358 | 9. Lahti | 121 383 | 15. Hämeenlinna | 68 376 | 21. Kotka | 50 210 | 27. Tuusula | 42 238 |
| 4. Vantaa | 251 405 | 10. Pori | 83 316 | 16. Seinäjoki | 66 610 | 22. Kokkola | 48 368 | 28. Kirkkonummi | 41 660 |
| 5. Oulu | 216 194 | 11. Joensuu | 78 743 | 17. Rovaniemi | 65 738 | 23. Hyvinkää | 47 047 | 29. Rauma | 38 975 |
| 6. Turku | 206 035 | 12. Kouvola | 78 399 | 18. Mikkeli | 51 893 | 24. Järvenpää | 46 866 | 30. Kerava | 38 476 |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Vantaanjoki virtaa Nurmijärven kunnan halki. Joen varrella Nurmijärven alueella sijaitsee Myllykoski, joka on suosittua kalastusaluetta.
Nurmijärven pohjoisosassa sijaitseva Sääksjärvi kuvattuna lentokoneesta.
Aleksis Kiven syntymäkoti.
Rajamäen alkoholitehtaat.
Helsingin ja Tampereen välistä moottoritietä (valtatietä 3) Nurmijärvellä.
Maalaisasutusta Palojoella.
Helsingin keskustaajamaan kiinni kasvanut Klaukkala on Nurmijärven suurin taajama-alue.
Nurmijärven helluntaiseurakunta helmikuussa 2024.
Kiljavan sairaala.
Klaukkalan uusi S-market.
Taaborinvuoren kesäteatteri.
Nurmijärven kirkko.
Nurmijärven hautausmaa.
Klaukkalan tekonurmikenttä.
Nukarinkoski.
Nurmijärven kunnanvirasto kirkonkylässä.
Ananjiv

| Ananjiv (Ананьїв) |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 lippu:  vaakuna
 Ananjiv
 Koordinaatit: 47.7211°N, 29.9632°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Odessan alue
Piiri:  Podilskin piiri
Historiallinen maininta:  1767
Kaupungiksi:  1834
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  5,1 km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ananjiv (ukr. Ананьїв) on kaupunki Odessan alueen Podilskin piirissä. Kaupunki sijaitsee Mustaanmereen laskevan Tylihuljoen (Тилігул) varrella, 180 kilometriä aluekeskus Odessasta pohjoisluoteeseen. Ananjivista on 15 kilometriä lähimmälle rautatieasemalle. Valtatie M13 (eurooppatie E 584) sivuuttaa kaupunkia kaakkosta.
Tammikuun keskilämpötila on −5,0 ja heinäkuun +21,0  celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 450 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 7 626 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 9 355 asukasta, joista etnisesti ukrainalaisia oli 87,63 prosenttia, venäläisiä 7,32 %, moldovalaisia 3,57 % ja valkovenäläisiä 0,32 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 10 515 asukasta.
Paikkakunta on mainittu kirjallisissa lähteissä alkujaan sloboda Ananina vuonna 1767, kylä oli saanut nimensä kasakka Ananijan mukaan. Joidenkin historijoitsijoiden mukaan kylä olisi ollut olemassa jo 1753. Kaupungiksi Ananjiv tuli vuonna 1834.
Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Ananjiv on kuulunut Podilskin piiriin; sitä ennen se oli Ananjivin piirin hallintokeskus (1923-2020).
Aleksanteri Nevskin (Pyhän Aleksanteri Nevalaisen) katedraali.
Kulttuuritalo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ananjiv Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Tšekki 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine
Lapinlahden Linnut (sarjakuva)

| Lapinlahden Linnut |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pertti Jarla
Kuvittaja:  Pertti Jarla
Kansitaiteilija:  Pertti Jarla
Kieli:  suomi
Genre:  sarjakuva, huumori
Kustantaja:  Arktinen banaani
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  56
ISBN:  978-952-5768-64-0

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lapinlahden Linnut on Pertti Jarlan piirtämä ja käsikirjoittama sarjakuva-albumi, jonka Arktinen banaani julkaisi huhtikuussa 2011. Lyhyiden tarinoiden päähenkilöinä seikkailevat Lapinlahden Linnut -yhtyeen jäsenet Timo Eränkö, Matti Jaaranen, Hannu Lemola, Tapio Liinoja, Jussi Liski, Veli-Pekka ”Puka” Oinonen ja Markku Toikka.
Historia

Tapio Liinoja ja Pertti Jarla tutustuivat 2000-luvun alussa, kun Liinojan vaimo Virpi opiskeli Jarlan kanssa samalla sarjakuvakurssilla. Lukioikäinen Jarla oli katsellut Liinojan yhtyeen Lapinlahden Lintujen sketsiohjelmia televisiosta 1980- ja 1990-lukujen taitteessa ja pitänyt niitä ”muuhun viihteeseen verrattuna – – törkeämpinä ja älykkäämpinä samassa paketissa”. Koulukirjoihinsa Jarla piirsi sarjakuvia, joiden päähenkilö muistutti ulkonäöltään Mikko Kivistä.
Lapinlahden Lintujen kuuluisin kokoonpano teki comebackin vuonna 2006. Paluun jälkeen Liinoja ehdotti Lapinlahden Linnut -aiheisen sarjakuvakirjan tekemistä Jarlalle, joka oli hiljattain saavuttanut suosiota Fingerpori-sarjakuvallaan. Jarla alkoikin heti piirtää aiheeseen liittyviä sarjakuvia, joista ensimmäinen julkaistiin vuoden 2008 kokoelmassa Pikku-Fingerpori 1: Kähmintää ja kytköksiä.
Jarla ja Lapinlahden Linnut solmivat sopimuksen kokonaisesta sarjakuva-albumista. Jarla ja Liinoja kehittelivät tarinoita, joihin otettiin innoitusta yhtyeen historiasta ja jäsenten luonteista. Jarla haastatteli myös muita jäseniä: ”Panin palavereissa merkille, että tyypit muistelivat tosi ilkeästi toistensa noloja sattumuksia. Etunenässä nämä muistelot koskivat tietysti niitä jäseniä, jotka eivät olleet paikalla.” Jarlan mukaan jäsenten valmius pilkata itseään ja toisiaan teki karikatyyrien piirtämisestä helppoa. Osa yhtyeen jäsenistä olisi halunnut tehdä Fingerpori-aiheisia kappaleita ja julkaista ne samaan aikaan sarjakuvan kanssa, mutta ehdotus kaatui Timo Erängön vastarintaan. Erängön mielestä Lapinlahden Lintujen piti keskittyä kappaleissaan tavallisten ihmisten arkeen ja pitää kiinni taiteellisesta autonomisuudestaan.
Lapinlahden Linnut -albumi julkaistiin huhtikuussa 2011. Yhtye soitti sen kunniaksi lyhyen akustisen konsertin Kampin keskuksen ravintola Bruuverissa 5. toukokuuta 2011. Viimeisenä esitetyn kappaleen ”Pikkumiesten laulu” lauloi Jarla duettona Matti Jaarasen kanssa.
Tarinat

Sarjakuva-albumin tarinat kuvaavat Lapinlahden Lintujen toimintaa ja yhtyeen jäsenten vaiheita. Tarinoissa viitataan esimerkiksi Kivisen nuoruudenaikaiseen toimintaan taistolaisliikkeessä, Hannu Lemolan alkoholiongelmaan 1980-luvulla, Toikan kitsauteen ja Jaarasen isokokoiseen nenään. Vuonna 2003 kuollut Heikki ”Hiski” Salomaa on edustettuna ”Ihmistä kiusataan” -kappaleen sanoituksen ympärille rakennetussa sarjakuvassa.
Vastaanotto

Kirjavinkit-sivuston arviossa sarjakuvaa kiitetään onnistuneesta huumorista ja todetaan Jarlan ”panneen taas parastaan”. Arvostelijan mukaan kirja innostaa sekä Jarlan muun tuotannon että Lapinlahden Lintujen musiikin pariin. Markku Toikka piti sarjakuvaa hauskana ja koki imartelevaksi, kun ”tunnettu sarjakuvapiirtäjä teki karikatyyrin omasta naamasta”. Myös Jarla oli sarjakuvaan tyytyväinen ja piti sen tekemistä mukavana vaihteluna vakituiseen työhönsä Fingerporin parissa.
Hijas del Tomate

| Hijas del Tomate Las Ketchup |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. heinäkuuta 2002
 Tuottaja(t): Chips K.
 Levy-yhtiö: Altra Moda, Columbia, Sony
Listasijoitukset
  Suomi 1.
Las Ketchupin muut julkaisut
|   | Hijas del Tomate 2002 | Un Blodymary 2006 |
Singlet albumilta Hijas del Tomate
 ”The Ketchup Song (Aserejé)” Julkaistu: 10. kesäkuuta 2002  ”Kusha Las Payas” Julkaistu: marraskuu 2002
Hijas del Tomate on espanjalaisen pop-yhtye Las Ketchupin ensimmäinen studioalbumi. Albumi saavutti Suomen virallisen albumilistan ensimmäisen sijan. Albumin menestynein hitti ”The Ketchup Song (Aserejé)” ylsi Suomen virallisen singlelistan kärkipaikalle. Albumi on myynyt Suomessa tuplaplatinaan oikeuttavan määrän. Albumin nimi on viittaus yhtyeen jäsenten isään Juan Muñoziin, jonka taiteilijanimi flamencokitaristina on El Tomate.
Kappaleet

The Ketchup Song (Aserejé) – 3.33
Kusha Las Payas – 2.46
Un De Vez En Cuando – 3.33
Lánzame Los Trastos baby – 3.24
Sevillanas Pink – 3.29
The Ketchup Song (Aserejé) (Hippy mix) – 3.31
Krapuleo – 3.30
Tengo Un Novio Tántriko – 3.08
Asereje (Karaoke) – 3.15
Asereje (espanjaksi) – 3.45
Christine Guldbrandsen

Christine Guldbrandsen
Christine Guldbrandsen (s. 1985 Bergen, Norja) on laulaja, joka on kansainvälisesti tunnetuin vuoden 2006 Eurovision laulukilpailusta, missä hän edusti Norjaa kappaleella "Alvedansen" ja sijoittui neljänneksitoista. Guldbrandsen on menestynyt Pohjoismaissa levyjensä Surfing In The Air ja Moments ansiosta. Kahdella ensimmäisellä levyllään hän lauloi englannin kielellä, mutta tuoreimmalla levyllään hän laulaa norjaksi.
Julkaisut

Surfing in the Air (2003)
Moments (2004)
Christine  (2007)
Konservatiivipuolueen puheenjohtajavaali 2019

Konservatiivipuolueen puheenjohtajavaali 2019 käynnistyi, kun Theresa May ilmoitti 24. toukokuuta 2019 eroavansa konservatiivipuolueen johdosta 7. kesäkuuta, ja luopuvansa pääministeriydestä sen jälkeen kun seuraaja olisi valittu. Virkaan asettui ehdolle kymmenen henkilöä. Ensimmäinen äänestyskierros järjestettiin kansanedustajien kesken 13. kesäkuuta, minkä jälkeen järjestettiin aina uusi kierros, kunnes kaksi ehdokasta oli jäljellä. Johtajan valitsi lopulta puolueen jäsenistö postiäänestyksellä, jonka tulos ilmoitettiin 23. heinäkuuta. Entinen ulkoministeri Boris Johnson valittiin puolueen uudeksi puheenjohtajaksi, ja maan pääministeriksi.
Valintamenetelmä

Konservatiivipuolueen johtajaa valittaessa ensin virkaan pyrkiviä henkilöitä asetetaan ehdolle. Ehdokas tarvitsee vähintään kahdeksan kansanedustajan tuen. Tämän jälkeen järjestetään ensimmäinen äänestyskierros, jossa kansanedustajat äänestävät mieleistään ehdokasta. Ehdokkaat, jotka saavat vähemmän kuin 17 ääntä, putoavat pois seuraavilta kierroksilta. Toisella kierroksella ehdokkaat, jotka saavat vähemmän kuin 33 ääntä, putoavat. Jos kaikki ehdokkaat ylittävät rajan, vähiten ääniä saanut putoaa. Tätä jatketaan, kunnes jäljellä on vain kaksi ehdokasta. Puolueen jäsenistö valitsee kahden ehdokkaan välillä lopullisen johtajan postiäänestyksellä.
Ehdokkaat

Kymmenen ehdokasta asettui ehdolle määräaikaan mennessä 10. kesäkuuta 2019. Viimeiselle kierrokselle eteni kaksi ehdokasta.
Jeremy Hunt, ulkoministeri 2018–; kansanedustaja vuodesta 2005; kulttuuriministeri 2010–2012; terveysministeri 2012–2018
Boris Johnson, kansanedustaja 2001–2008 ja 2015–; ulkoministeri 2016–2018; Lontoon pormestari 2008–2016
Ulkoministeri
Jeremy Hunt
Kansanedustaja
Boris Johnson
Ehdokkaat > Pudonneet ehdokkaat

Ensimmäisessä äänestyksessä putosivat Harper, Leadsom ja McVey, jotka saivat vähemmän kuin 17 ääntä. Raab putosi toisessa äänestyksessä saatuaan alle 33 ääntä. Stewart jäi kolmannessa äänestyksessä viimeiseksi ja putosi kilvasta. Javid putosi neljännessä, ja Gove viidennessä äänestyksessä.
Michael Gove, ympäristöministeri 2017–; kansanedustaja vuodesta 2005; opetusministeri 2010–2014; chief whip 2014–2015; oikeusministeri 2015–2016
Mark Harper, kansanedustaja 2005–; chief whip 2015–2016
Sajid Javid, sisäministeri 2018–; kansanedustaja vuodesta 2010; kulttuuriministeri 2014–2015; liiketoimintaministeri 2015–2016; yhteisöministeri 2016–2018
Andrea Leadsom, kansanedustaja 2010–; alahuoneen johtaja 2017–2019; ympäristöministeri 2016–2017
Esther McVey, kansanedustaja 2010–2015 ja 2017–; työministeri 2018
Dominic Raab, kansanedustaja 2010–; brexit-ministeri 2018
Rory Stewart, kehitysministeri 2019–; kansanedustaja vuodesta 2010
Ympäristöministeri
Michael Gove
Kansanedustaja
Mark Harper
Sisäministeri
Sajid Javid
Kansanedustaja
Andrea Leadsom
Kansanedustaja
Esther McVey
Kansanedustaja
Dominic Raab
Kehitysministeri
Rory Stewart
Ehdokkaat > Vetäytyneet ehdokkaat

Matt Hancock vetäytyi kilvasta 14. kesäkuuta, vuorokausi ensimmäisen äänestyksen jälkeen, jossa hän sai 20 ääntä.
Matt Hancock, terveysministeri 2018–; kansanedustaja vuodesta 2010; kulttuuriministeri 2018
Terveysministeri
Matt Hancock
Tulokset

Ensimmäinen äänestys järjestettiin 13. kesäkuuta. Ledsom, Harper ja McVey putosivat kilvasta jäätyään 17 vaaditun äänen rajan alle. Hancock vetäytyi kilvasta seuraavana päivänä. 18. kesäkuuta järjestetyssä toisessa äänestyksessä Raab putosi saatuaan alle 33 ääntä. Kolmannessa äänestyksessä 19. kesäkuuta Stewart jäi viimeiseksi ja putosi automaattisesti jatkosta. 20. kesäkuuta järjestetyissä neljännessä ja viidennessä äänestyksessä Javid ja Gove putosivat jäätyään viimeisiksi. Viimeiselle kierrokselle etenivät Hunt ja Johnson. Kierros ratkaistiin puolueen jäsenistön äänestyksellä, ja sen voitti Boris Johnson.
| Ehdokkaat | Ehdokkaat | 1>  kierros.Ääniä | 1>  kierros.% | 2>  kierros.Ääniä | 2>  kierros.% | 3>  kierros.Ääniä | 3>  kierros.% | 4>  kierros.Ääniä | 4>  kierros.% | 5>  kierros.Ääniä | 5>  kierros.% | Jäsenistö> Ääniä | Jäsenistö> % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Boris Johnson | 114 | 36,4 | 126 | 40,3 | 143 | 45,7 | 157 | 50,2 | 160 | 51,1 | 92 153 | 66,1 |
|  | Jeremy Hunt | 43 | 13,7 | 46 | 14,7 | 54 | 17,3 | 59 | 18,8 | 77 | 24,6 | 46 656 | 33,5 |
|  | Michael Gove | 37 | 11,8 | 41 | 13,1 | 51 | 16,3 | 61 | 19,5 | 75 | 23,4 |  |  |
|  | Sajid Javid | 23 | 7,3 | 33 | 10,5 | 38 | 12,1 | 34 | 10,9 |  |  |  |  |
|  | Rory Stewart | 19 | 6,1 | 37 | 11,8 | 27 | 8,6 |  |  |  |  |  |  |
|  | Dominic Raab | 27 | 8,6 | 30 | 9,6 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | Matt Hancock | 20 | 6,4 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | Andrea Ledsom | 11 | 3,5 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | Mark Harper | 10 | 3,2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | Esther McVey | 9 | 2,9 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

| Hylätyt äänet | Hylätyt äänet | 0 | 0,0 | 0 | 0,0 | 0 | 0,0 | 2 | 0,6 | 1 | 0,3 | 509 | 0,4 |
| Yhteensä | Yhteensä | 313 | 100 % | 313 | 100 % | 313 | 100 % | 313 | 100 % | 313 | 100 % | 139 318 | 100 % |
Puolueen johtaja ja pääministeri Theresa May vuonna 2016.
Kylmäveristen Pohjoismaiden mestaruus

| Kylmäveristen   Pohjoismaiden mestaruus |
| --- | --- |
Kilpailupaikka:  Metsämäen ravirata, Turku
Maa:   Suomi
Perustettu:  1978 (nykymuodossaan 2006)
Matka:  2100m, autolähetys
Rotu:  Kylmäveriset
Sukupuoli:  oriit/ruunat, tammat
Kilpailuennätys:  20,7a (Järvsöfaks 2006)
Voitokkain hevonen:  Viesker, 5
Voitokkain ohjastaja:  Kaarlo Ahokas, 5
Ensimmäinen palkinto:  30 000 € (2022)
Kylmäveristen Pohjoismaiden mestaruus on vuodesta 1978 lähtien järjestetty kilpailu pohjoismaisille kylmäverisille ravihevosille. Nykyään se järjestetään vuosittain syyskuun lopulla Turussa Metsämäen raviradalla.
Vuoteen 1997 asti kilpailu kiersi Suomen, Ruotsin ja Norjan raviradoilla. Vuosina 1998 ja 1999 Pohjoismaiden mestaruus ratkaistiin kolmen osakilpailun sijoituksilla. Lähdöt ravattiin maiden pääradoilla Vermossa, Solvallassa ja Bjerkessä.
2000–2005 kilpailua ei järjestetty lainkaan. Turun ravirata herätti Pohjoismaiden mestaruuden henkiin jälleen vuonna 2006, josta lähtien se on järjestetty vuosittain. Viimeisimmän 8.10.2022 ajetun kilpailun ensimmäinen palkinto oli 30 000 €.