stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taylor Momsen
Ura > Näyttelijänä

Vuonna 2000 Momsen sai läpimurtoroolinsa elokuvasta The Grinch, jossa hän näytteli Cindy Lou Who’ta. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai osat kahdesta muusta elokuvasta: Hansel & Gretel, jossa hän näytteli Greteliä, ja Spy Kids 2, jossa hän näytteli Alexandraa, presidentin tytärtä.
Momsenin ura pysähtyi yli kolmeksi vuodeksi, kunnes hän sai pääroolin sarjasta Misconceptions, jota ei koskaan näytetty televisiossa. Vuonna 2002 Momsen äänitti kappaleet ”Rudolph the Red-Nosed Reindeer” (suom. Petteri Punakuono) ja ”One Small Voice” kokoelmalevylle School's Out! Christmas.
Momsen esiintyi elokuvassa Saving Shiloh vuonna 2006. Hänellä oli rooli myös muun muassa elokuvassa Alakynsi vuonna 2007. Momsen koe-esiintyi Disney Channelin Hannah Montana -sarjan nimikkorooliin ja oli kolmen parhaan joukossa, mutta hävisi roolin Miley Cyrusille. Momsen on myöhemmin todennut olleensa jälkeenpäin ajatellen tyytyväinen, ettei saanut roolia.
Momsen näytteli vuodesta 2007 alkaen Jenny Humphreyta televisiosarjassa Gossip Girl, joka perustuu Cecily von Ziegesarin kirjasarjaan. Hänen hahmonsa oli yksi sarjan päähenkilöistä kausilla 1–4, vaikka esiintyikin jaksoissa vähitellen harvemmin. Momsen poistui sarjasta lopulta kokonaan vuonna 2011. Myöhemmin samana vuonna hän kertoi Elle-lehdelle lopettaneensa näyttelemisen voidakseen keskittyä musiikkiuraansa.
Ura > Mallina

Kesäkuussa 2008 14-vuotias Momsen allekirjoitti sopimuksen mallitoimisto IMG Modelsin kanssa. Siitä saakka hän on tehnyt mallintöitä muun muassa New Look -vaateketjulle ja John Galliano -hajuvesille. Momsen on lisäksi ollut mm. Seventeen-, FHM- ja Maxim-lehtien kansissa sekä Samantha Thavasan laukkumainosten mallina. Vuonna 2010 hän toimi mallina Madonnan Material Girl -mallistolle.
Ura > Muusikkona

Vuonna 2009 Momsen perusti The Pretty Reckless -yhtyeen, joka soittaa alternative rockia ja post-grungea. Yhtye allekirjoitti samana vuonna levytyssopimuksen Interscope Records -yhtiön kanssa. He esiintyivät ensimmäisellä kiertueellaan The Veronicas -yhtyeen kanssa. Momsen on kertonut yhtyeen musiikista, että "se tulee olemaan erilaista kuin ihmiset odottavat" ja että siinä on mukana synkkää hevisoundia unohtamatta kuitenkaan keveyttä ja hauskuutta.
Momsen paljasti MTV:n haastattelussa yhtyeen vaikutteiksi The Beatlesin lisäksi useita grunge-bändejä, kuten Oasis, Soundgarden, Audioslave ja Nirvana. Hän on lisäksi maininnut omiksi vaikutteikseen mm. Debbie Harryn, Joan Jettin, Cherie Currien ja Courtney Loven.
30. toukokuuta 2010 yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "Make Me Wanna Die". Elokuussa julkaistiin The Pretty Recklessin debyyttialbumi Light Me Up. Siltä ilmestyi kaksi muuta singleä, "Miss Nothing" ja "Just Tonight". Yhtye toimi Evanescence-yhtyeen lämmittelijänä vuonna 2011 ja seuraavana vuonna he aloittivat kiertueen, joka kantoi nimeä Medicine Tour.
Yhtyeen toinen studioalbumi Going to Hell julkaistiin 18. maaliskuuta 2014. Levy osoittautui läpimurroksi, sillä se myi 35 000 kappaletta ilmestymisviikollaan. Momsen ja The Pretty Recklessin jäsenet rikkoivat ennätyksen olemalla ensimmäinen naisen johtama yhtye, jonka kaksi ensimmäistä singleä uudelta levyltä nousivat listaykkösiksi – "Heaven Knows" ja "Fucked Up World". Yhtye vietti myös suurimman osan vuodesta 2014 kiertueella mainostamassa Going to Hell -albumia.
Lokakuussa 2016 The Pretty Recklessiltä julkaistiin kolmas studioalbumi Who You Selling For. Sen ensimmäinen single "Take Me Down" nousi Billboardin Mainstream Rock -listan kakkossijalle.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1999 | The Prophet's Game | Honey Bee Swan |
| 2000 | The Grinch | Cindy Lou Who |
| 2002 | Olimme sotilaita | Julie Moore |
| 2002 | Spy Kids 2 | Alexandra |
| 2002 | Hansel & Gretel | Gretel |
| 2006 | Saving Shiloh | Samantha Wallace |
| 2007 | Paranoid Park | Jennifer |
| 2007 | Alakynsi | Molly |
| 2008 | Spy School | Madison Kramer |
| Vuosi | Televisio | Rooli | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007–2011 | Gossip Girl | Jennifer ”Jenny” Humphrey | vakituinen rooli kausilla 1–4; 66 jaksoa |
Diskografia > Singlet

"Christmas, Why Can't I Find You?"
"Make Me Wanna Die"
"Zombie"
"Blender"
"He Loves You"
"My Medicine"
"All You Need is Love"
"Light Me Up" (acoustic)
"Miss Nothing"
"Just Tonight"
"Going To Hell"
"Follow Me Down"
"Kill Me"
"Burn"
"Heaven Knows"
"Fucked Up World"
Diskografia > Soundtrackit

School's Out! Christmas
Gossip Girl
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Taylor Momsen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Taylor Momsen Metropolitan Operassa vuonna 2008.
Helsinki Motor Show

Helsinki Motor Show'n viralliset tunnukset vuosilta 1995–2006.
Helsinki Motor Show oli Helsingissä Helsingin Messukeskuksessa järjestettävä näyttely, jossa esillä olivat laajasti Suomessa myytävät automerkit. Ensimmäinen näyttely järjestettiin vuonna 1995. Helsinki Motor Show oli ensimmäinen autonäyttely 20 vuoteen, jolle myönnettiin Autotuojat ry:n virallinen näyttelylupa.
Tapahtuma oli aluksi moottoriurheiluun painottuva, mutta tarjosi myös autouutuuksia. 2000-luvun puolella siirryttiin entistä voimakkaammin uusien ja vasta seuraavana vuonna markkinoille tulevien autojen esittelyyn. Näytteilleasettajina toimi suurin osa suomalaisista automaahantuojista. Lisäksi näyttelyssä esitellään autoalan tarvikkeita, lisävarusteita ja palveluita. Tapahtuman ideoi ja järjesti Team Nykopp Ltd vuosina 1995–2006. Vuonna 2007 Helsinki Motor Show -näyttelytoiminta myytiin Suomen Messut Osuuskunnalle, joka otti heti järjestelyvastuun itselleen.
Kävijöitä näyttelyssä kävi vuosittain runsaat 50 000. Vuonna 2006 näyttely järjestettiin 12. kerran, ja silloin kävijöitä oli noin 55 000. Yleisöennätys on vuodelta 2003, jolloin kävijöitä oli noin 57 000, ja silloin kaikki autojen maahantuojat Suomessa olivat mukana.
2007 vetovastuu siirtyy Suomen Messuille

Ensimmäinen Suomen Messujen toteuttama Helsinki Motor Show 07 järjestettiin 29. marraskuuta – 2. joulukuuta 2007 Helsingin Messukeskuksessa. Tapahtuma oli entistä suurempi, sillä näyttely laajeni useampaan halliin ja samanaikaisesti Messukeskuksessa järjestettiin Moottorikelkka & ATV 07 -messut sekä ammattitapahtuma Auto & Korjaamo 07.
2008–2016

Helsinki Motor Show piti vuonna 2008 välivuoden, joka venyi kahdeksan vuoden mittaiseksi taloustaantuman ja uusien autojen heikon kysynnän vuoksi. Tapahtumalle kehiteltiin näyttelytauon aikana uutta ilmettä, logoa muutettiin ja pääsponsori vaihtui. Kylkeen liitettiin autourheilu- ja sähköautonäyttelyt. Helsinki Motor Show’n piti tehdä paluunsa marraskuussa 2011, mutta se jouduttiin jälleen perumaan siitäkin huolimatta, että autojen myynti oli ollut hyvässä nousussa. Uusi yritys oli Auto 2016 -tapahtuma, joka keräsi 27 000 kävijää. Pääteemana oli nähdä ja saman tien päästä koeajamaan uusia automalleja. Tätä näyttelykonseptia ei kuitenkaan olla jatkettu 2017 tai 2018.
Aiheesta muualla

Helsinki Motor Show – viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Helsingin Messukeskuksen sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Autonäyttelyt
American Car Show
Classic Motorshow, Lahti
GTi Tuning Car Show
Helsinki Motor Show
Internationale Automobil-Ausstellung
Mondial de l’Automobile
North American International Auto Show
Salon International de l’Auto et accessoires, Geneva
Tokyo Motor Show
Hands All Over (albumi)

| Hands All Over Maroon 5 |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008–2010
 Julkaistu:  21. syyskuuta 2010  22. syyskuuta 2010
 Tuottaja(t): Robert John ”Mutt” Lange
 Tyylilaji: pop, pop rock
 Kesto: 40.26
 Levy-yhtiö: A&M Records
Listasijoitukset
  46.
Maroon 5:n muut julkaisut
| It Won’t Be Soon Before Long 2007 | Hands All Over 2010 | Overexposed 2012 |
Hands All Over on yhdysvaltalaisen pop-yhtye Maroon 5:n kolmas studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 21. syyskuuta 2010 ja Suomessa 22. syyskuuta.
Maroon 5:n kolmas studioalbumi on äänitetty Sveitsissä, jossa yhtye teki albumia tuottaja Robert Langen kanssa. James Valentine kertoi marraskuussa, että uuden albumin nimeksi tulee Hands All Over. Albumin ensimmäinen single, "Misery", julkaistiin 22. kesäkuuta 2010. Toinen single, "Give a Little More", julkaistiin 17. elokuuta 2010.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Misery | Adam Levine, Jesse Carmichael, Sam Farrar | 3.36 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Give a Little More | Levine, Carmichael, James Valentine | 3.00 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Stutter | Levine, Farrar, Matt Flynn | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Don't Know Nothing | Levine, Farrar | 3.19 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Never Gonna Leave This Bed | Levine | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | I Can't Lie | Levine, Farrar | 3.31 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Hands All Over | Levine, Farrar, Carmichael | 3.12 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | How | Levine, Carmichael, Farrar, Shawn Tellez | 3.36 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Get Back in My Life | Levine, Carmichael, Valentine | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Just a Feeling | Levine, Carmichael | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Runaway | Levine, Farrar, Noah Passovoy | 3.01 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Out of Goodbyes (mukana Lady Antebellum)  | Levine, Carmichael, Valentine | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 40.26 |  |  |  |  |  |  |
| Kansainvälisesti julkaistava bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Crazy Little Thing Called Love (akustinen versio)  | 3.13 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Metacritic: 63/100
AllMusic:
Entertainment Weekly: C+
Los Angeles Times:
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

Hands All Over discogs.com -sivustolla
Maroon 5
| --- | --- |
Studioalbumit:   Songs About Jane (2002)  It Won’t Be Soon Before Long (2007)  Hands All Over (2010)  Overexposed (2012)  V (2014)  Red Pill Blues (2017)  Jordi (2021) 
Livealbumit:   1.22.03.Acoustic (2004)  Live – Friday the 13th (2005)  Live from SoHo (2008)  Live from Le Cabaret (2008) 
Kokoelmat:   The B-Side Collection (2007)  Call and Response: The Remix Album (2008)  Singles (2015) 
Singlet:   ”Harder to Breathe”  ”This Love”  ”She Will Be Loved”  ”Sunday Morning”  ”Must Get Out”  ”Makes Me Wonder”  ”Wake Up Call”  ”Won’t Go Home Without You”  ”If I Never See Your Face Again”  ”Misery”  ”Give a Little More”  ”Never Gonna Leave This Bed”  ”Moves Like Jagger”  ”Payphone”  ”One More Night”  ”Daylight”  ”Love Somebody”  ”Maps”  ”Animals”  ”Sugar”  ”This Summer”  ”Feelings”  ”Don’t Wanna Know”  ”Cold”  ”What Lovers Do”  ”Wait”  ”Girls Like You”  ”Memories”  ”Nobody’s Love”  ”Beautiful Mistakes”  ”Lost” 
Promosinglet:   ”It Was Always You”  ”Help Me Out”  ”Whiskey” 
Luettelot:   Diskografia  Videografia  Luettelo kappaleista  Luettelo jäsenistä 
Muuta:   Super Bowl LIII:n puoliaikashow  The Fourth World  ”Soap Disco”
Henry Söderholm

Henry Söderholm (17. huhtikuuta 1938 Turku – 15. heinäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hän oli suurlähettiläs Bagdadissa Irakissa 1987–1990, Bernissä Sveitsissä 1992–1996 ja Luxemburgissa 1998–2001.
Aiheesta muualla

Henry Söderholmin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Tom’s Brookin taistelu

Tom’s Brookin taistelu (engl. Battle of Tom’s Brook; joissain lähteissä myös Woodstock Racesin taistelu) oli Virginiassa 9. lokakuuta 1864 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa olivat vastakkain Unionin prikaatikenraali Alfred Torbert ja Konfederaation kenraalimajuri Thomas Rosser. Taistelu päättyi Unionin joukkojen voittoon.
Unionin miesvahvuus taistelussa oli noin 6 300, Konfederaation taas 3 500. Unioni menetti taistelussa 57 miestä, Konfederaatio taas 350.
Tapahtumien kulku

Unionin kenraalimajuri Philip Sheridanin joukot voittivat Konfederaation kenraaliluutnantti Jubal Earlyn joukot Fisher’s Hillin taistelussa 22. syyskuuta 1864. Taistelun jälkeen Sheridanin joukot ajoivat Earlyn perääntyviä joukkoja takaa Shenandoahin laaksoa pitkin. Earlyn joukkojen päästyä Stauntoniin 6. lokakuuta Sheridan lopetti takaa-ajon ja aloitti perääntymisen. Perääntymisen yhteydessä Sheridanin joukot polttivat paljon laaksossa olleita latoja ja myllyjä, jotta Konfederaation joukot eivät pystyisi hyödyntämään niitä myöhemmin.
Sheridanin lopettaessa takaa-ajoaan Earlyn joukot saivat vahvistuksia, kun Joseph B. Kershawin johtama divisioona tuli heidän avukseen. Early päätti nyt puolestaan ajaa Sheridanin joukkoja takaa. Takaa-ajon yhteydessä Petersburgista saapunut kenraalimajuri Thomas Rosser otti Fitz Leen johtaman ratsuväkidivisioonan komentoonsa ja pyrki sen avulla häiritsemään Unionin perääntyviä sotilaita.
9. lokakuuta Unionin prikaatikenraali Alfred Torbert lopetti perääntymisen ja hyökkäsi takaa-ajajiaan vastaan Tom's Brookissa. Taistelussa Torbertin joukot löivät Konfederaation joukot, mikä johti Rosserin ja Lunsford L. Lomaxin komentamien divisioonien järjestäytymättömään perääntymiseen. Konfederaation joukot menettivät taistelussa yhteensä 350 miestä, Unionin joukot taas 57.
Seuraukset

Tom’s Brookin taistelun jälkeen Unionilla oli selvästi enemmän ratsuväkijoukkoja Shenandoahin laaksossa kuin Konfederaatiolla. Lopullisesti Unionin joukot saivat Shenandoahin laakson haltuunsa puolitoista viikkoa myöhemmin, kun Sheridan löi Earlyn lopullisesti Cedar Creekin taistelussa.
Thomas Menino

Sonia Chang-Díaz ja Thomas Menino.
Thomas Michael Menino (27. joulukuuta 1942 Boston, Massachusetts – 30. lokakuuta 2014 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Bostonin pormestari 1993–2014 ja sen ensimmäinen amerikanitalialainen pormestari.
Menino oli istunut Bostonin kaupunginvaltuustossa yhdeksän vuoden ajan ennen silloisen pormestari Raymond Flynnin siirtymistä Vatikaanin-suurlähettilään virkaan. Hän toimi siirtymäkauden pormestarina neljän kuukauden ajan ennen valintaansa ensimmäiselle täydelle kaudelle marraskuussa 1993. Hän tuli valituksi uudelleen vuosina 1997, 2001 ja 2005 selvillä äänienemmistöillä (2001: 76 %, 2005: 67 %).
Menino kuoli syöpään Bostonissa 71-vuotiaana 30. lokakuuta 2014. Hän oli aiemmin potenut sarkoomaa, munuaiskivitautia ja Crohnin tautia.
Meninolla oli vaimo Angela Faletra sekä lapset Susan ja Thomas Jr.
Tim McGraw (kappale)

| ”Tim McGraw” Taylor Swift |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Taylor Swift
 Äänitetty : 2005
 Studio : Quad, Sound Cottage ja Masterfonics (Nashville)
 Julkaistu: 19. kesäkuuta 2006
 Formaatti: cd, vinyyli, lataus
 Tekijä(t): Taylor Swift, Liz Rose
 Tuottaja(t): Nathan Chapman
 Tyylilaji: country
 Kesto: 03.52
 Levy-yhtiö: Big Machine
Listasijoitukset
  40.    (country) 6.
Taylor Swiftin muut singlet
|   | ”Tim McGraw” 2006 | ”Teardrops on My Guitar” 2007 |
Tim McGraw on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale ja esikoissingle. Kappale julkaistiin radiosinglenä 19. kesäkuuta 2006 Swiftin ollessa 16-vuotias. Se on mukana albumilla Taylor Swift. Swift kirjoitti kappaleen yhdessä Liz Rosen kanssa. Kappaleen tuottaja on Nathan Chapman. Single nousi Yhdysvalloissa countrymusiikin listan sijalle 6 ja Billboard 100 -listan sijalle 40. Kappale on myynyt Yhdysvalloissa kaksi kertaa platinaa ja Australiassa kultaa.
”Tim McGraw” on countryballadi, joka kertoo Swiftin lukioaikaisesta seurustelusuhteesta ja sen päättymisestä. Kappale on nimetty countrylaulaja Tim McGraw’n mukaan.
Singlen kappaleet

| Tim McGraw (promo 2006) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Tim McGraw (Album Cut) | Taylor Swift, Liz Rose | 3.52 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tim McGraw (Radio Edit) | Swift, Rose | 3.38 |  |  |  |  |  |  |
| Tim McGraw (vinyyli, 2019) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Tim McGraw | Taylor Swift, Liz Rose | 3.52 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tim McGraw (Live Acoustic 2006) | Swift, Rose | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Maa ja lista | Korkein sija |
| --- | --- |
 Kanada (country): 10
 Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 40
 Yhdysvallat (country): 6
Myyntipalkinnot

| Maa | Sertifikaatti | Myöntäjä |
| --- | --- | --- |
|  Australia | kultaa | Australian Recording Industry Association |
|  Yhdysvallat | 2x platinaa | Recording Industry Association of America |
Maggie Rogersin versio

Laulaja Maggie Rogers levytti kappaleesta cover-version vuonna 2018. Rogersin versio julkaistiin Spotify-suoratoistopalvelussa Spotify Singles -sarjassa.
Aiheesta muualla

Tim McGraw-kappaleen musiikkivideo
Tiibetin futishullut

| Tiibetin futishullut> ཕོར་པ། Phörpa |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Khyentse Norbu
Käsikirjoittaja:  Khyentse Norbu
Tuottaja:   Raymond Steiner  Malcolm Watson 
Säveltäjä:   Douglas Mills  Phillip Beazley 
Kuvaaja:  Paul Warren
Leikkaaja:  John Scott
Pääosat:   Orgyen Tobgyal  Neten Chokling 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Bhutan, Australia
Tuotantoyhtiö:   Coffee Stain Productions  Palm Pictures 
Levittäjä:  Palm Pictures
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  tiibetti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tiibetin futishullut (dzongkhaksi ཕོར་པ།‎, Phor-pa) on bhutanilainen Khyentse Norbun ohjaama elokuva vuodelta 1999. Se sijoittuu buddhalaisluostariin, jossa varttuva 14-vuotias poika kiinnostuu jalkapallosta ja käy katsomassa sitä salaa televisiosta.
The Black League

| The Black League> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1998–2014
Tyylilaji:  heavy metal, hard rock
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Taneli Jarva, laulu   Maike Valanne, kitara   Heavy Hiltunen, kitara   Ilkka Tanska, bassokitara   Rale Tiiainen, rummut  
Levy-yhtiö:  Brainbomber, 2009–   Wolfgang, 2005   Spinefarm, 2000–2004  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Black League oli suomalainen Taneli Jarvan luotsaama metalliyhtye. Se perustettiin Helsingissä vuonna 1998.
Ennen The Black Leaguen perustamista Jarva toimi Sentencedin laulajana ja basistina vuosina 1991–1996.
Jäsenet

Taneli Jarva – laulu
Maike Valanne – kitara, taustalaulu
Heavy Hiltunen – kitara
Ilkka "It" Tanska – bassokitara
Rale "The Animal" Tiiainen – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Alexi Ranta – kitara
Mikko Laurila – bassokitara
Kimmo Luttinen – rummut
Diskografia > Studioalbumit

Ichor (2000,  Spinefarm Records)
Utopia A.D. (2001,  Spinefarm)
Man's Ruin Revisited (2004,  Ranch Records)
A Place Called Bad (2005,  Wolfgang Records)
Ghost Brothel (2009,  Brainbomber Records)
Diskografia > Muut julkaisut

Cold Women & Warm Beer (2003,  single, Ranch)
Doomsday Sun (2001,  EP, Spinefarm)
Aiheesta muualla

Entisen levy-yhtiön kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
The Black League Meteli.netissä
The Black League Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Harijärvi (Kangasala)

| Harijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°28′57″N, 24°33′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Pento-ojaan 
Järvinumero:  35.721.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,6 m  
Rantaviiva:  0,975 km  
Pinta-ala:  2,986 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHarijärvi 
Harijärvi  on Pirkanmaalla Kangasalla Sahalahden Vähä-Penton lähellä ja Laipanmaan metsäalueella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Loukkukorvessa pohjois-etelä-suuntaisen Lintusyrjän harjun itäpuolella. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja se rannat ovat soistunutta metsämaata. Harjun rinteessä järven luoteispuolella sijaitsee vapaa-ajan asunto, jolle tulee tie Vähä-Pentosta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Längelmäveden lähialueeseen (35.721) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,6 metriä mpy. Järveen on johdettu kuusi suo-ojaa, joista yksi toimii myös laskuojana. Se virtaa Riitakankaansuon läpi ja yhtyy Karuojaan sen alajuoksulla. Karhuoja laskee Längelmäveden Enonselkään.
Ton-luokka

| Ton |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  360 t (standardi) 445 t (max)
Pituus:  46,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,8 m
Syväys:  2,5 m
Koneteho:  2 x 12-sylinteristä Mirless-dieselmoottoria 2 500 bhp tai  2 x 18-sylinteristä Napier Deltic -dieselmoottoria 3 000 bhp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  29 miinantorjunta-aluksina 38
Aseistus
Ilmatorjunta:  1 x Bofors 40 mm/L60 Mk7 1 x Oerlikon 20 mm 1 x Browning M2
Ton-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston alusluokka, jonka 119 miinanraivaajaa John I. Thornycroft and Company valmisti 1950-luvulla. Alukset palvelivat kuninkaallisessa laivastossa vuoteen 1994, mutta sen lisäksi ne palvelivat Etelä-Afrikan, Australian, Irlannin, Argentiinan, Ghanan, Intian, Malesian ja Uuden-Seelannin laivastoissa.
Taustaa

Alukset oli suunniteltu mataliin vesiin kuten rannikoille ja jokisuihin, satama-altaisiin asetettujen pohjamiinojen raivaukseen, johon palveluksessa olleet Algerine-luokan miinanraivaajat eivät enää kyenneet.
Higher Ground

Higher Ground -nimisiä musiikkikappaleita ovat:
Higher Ground, Red Hot Chili Peppersin kappale vuodelta 1989
Higher Ground, Rasmussenin kappale, Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailussa 2018
Higher Ground, Martin Garrixin kappale vuodelta 2020
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Higher Ground”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Higher Ground (Rasmussenin kappale)

|  Higher Ground |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Rasmussen
Levy-yhtiö:  Renegade Records
Kesto:  3:03
Tyylilaji:  pop, folk
Julkaistu:  11. helmikuuta 2018
Säveltäjä(t):  Niclas Arn Karl Eurén
Sanoittaja(t):  Niclas Arn Karl Eurén
Tuottaja(t):  Niclas Arn Karl Eurén
Euroviisutiedot
Vuosi:  2018
Maa:  Tanska
Kieli:  englanti
Sijoitus:  9.
Pisteet:  226
Sijoitus semifinaalissa:  5.
Pisteet semifinaalissa:  204
Higher Ground on tanskalaisen laulajan Rasmussenin esittämä kappale, jolla hän edusti Tanskaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta sijalle 9. 226 pisteellä.
Rasmussen esittämässä kappalettaan Euroviisujen harjoituksissa.
Torbjørn Falkanger

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Torbjørn Falkanger |  Torbjørn Falkanger |  Torbjørn Falkanger |  |
Maa:   Norja
Miesten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Oslo 1952 | normaalimäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Oslo 1952 | normaalimäki |  |
Torbjørn Getz Falkanger (8. lokakuuta 1927 Strinda – 16. heinäkuuta 2013 Trondheim) oli norjalainen mäkihyppääjä ja olympiamitalisti.
Falkanger saavutti normaalimäen olympiahopeaa kotikisoissaan Oslossa 1952 hävittyään vain toiselle norjalaiselle Arnfinn Bergmannille. Falkanger vannoi myös Oslon talviolympialaisten urheilijoiden valan. MM-kilpailuissa Falkanger sijoittui vuonna 1950 viidenneksi ja vuonna 1954 kuudenneksi. Vuonna 1952 hänet palkittiin Holmenkollen-mitalilla. Falkanger voitti 10. tammikuuta 1954 Moskovan mäkikilpailun. Seuraavana vuonna Holmenkollenin kisoissa hän oli kolmas. Falkenger oli myös vahva ehdokas vuoden 1956 olympiakisoihin, mutta hän loukkaantui vakavasti karsintakilpailussa ja päätti uransa.
Falkanger kuoli Trondheimissa 16. heinäkuuta 2013, 85-vuotiaana.