stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Walter Kollo

Walter Kollon hautamuistomerkki.
Walter Elimar Kollo (oik. Walter Elimar Kollodzieyski; 28. tammikuuta 1878 Neidenburg, Itä-Preussi – 30. syyskuuta 1940 Berliini) oli saksalainen säveltäjä. Hän sävelsi ensisijaisesti operetteja ja jonkin verran viihdemusiikkia. Hänen sävellyksistään on esitetty suomeksi Kolme pientä tyttölasta (myös nimellä Sininen viitta), Se naista miellyttää, jota esitettiin 21 kertaa vuosina 1931–1932 Viipurin Kaupunginteatterissa, ja Sinä vain (myös nimellä Pariisin yöt).
Hänen poikansa Willi Kollo sävelsi kevyttä musiikkia, ja hänen pojanpoikansa René Kollo on maineikas Wagner-tenori.
Viljo Mömmö

Viljo Johannes Mömmö (27. kesäkuuta 1888 Sotkamo – 4. toukokuuta 1918 Sotkamo) oli suomalainen radikaali pastori, joka herätti vuonna 1916 julkaisemallaan pamfletilla suurta huomiota Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä.
Mömmön vanhemmat olivat kappalainen August Mömmö ja Hildur Sofia Beyrath. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Kuopion lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1910. Mömmö vihittiin papiksi 1911.
Mömmö hoiti apulaispapin tehtäviä useissa eri seurakunnissa. Hän oli Lappeenrannan vt. kappalaisena, Tohmajärven vt. kirkkoherrana ja viimeksi vuodesta 1916 Savonlinnan-Säämingin papiston apulaisena.
Mömmö julkaisi keväällä 1916 Uskonnollisia ajankysymyksiä-nimisen pamfletin jossa hän hyökkäsi vanhoillisena pitämäänsä valtiokirkkoa vastaan. Pamfletti herätti kiivasta keskustelua ja Mömmö julkaisi myöhemmin samana vuonna siitä vielä laajennetun version nimellä  Murrosaikoja. Mömmön pamfletista otettiin vuoden aikana kuusi painosta, yhteensä noin 27 000 kappaletta. Pamfletin aiheuttama kohu laantui kuitenkin pian.
Mömmö kuoli keväällä 1918 keuhkotautiin.
Viljo Mömmö oli naimisissa vuodesta 1915 Toini Maria Warénin kanssa.
Teoksia

Uskonnollisia ajankysymyksiä. Vapaa Ajatus, Helsinki 1916, 4. painos 1916 (ilmestyi samana vuonna myös ruotsin kielellä nimellä Religiösa tidsfrågor)
Murrosaikana. Uus-uskonnollinen kustannusliike, Hyvinkää 1916, 2. painos 1917
Hajanaisia piirteitä Keski-Savon kansanopiston vaiheista vv. 1892-1917 : Toivonmäeltä. Keski-Savon Kansanopiston 25-vuotisjulkaisu syksyllä 1917. Keski-Savon kansanopisto, Mikkeli 1917
Aiheesta muualla

Viljo Mömmön elämäkerta Kansallisbiografiassa
Vincent (vuoden 1982 elokuva)

| Vincent |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tim Burton
Käsikirjoittaja:  Tim Burton
Tuottaja:  Rick Heinrichs
Tuotantosuunnittelija:  Tim Burton
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Productions
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:  1982
Kesto:  6 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vincent on Tim Burtonin ohjaama lyhyt mustavalkoinen animaatioelokuva vuodelta 1982. Elokuva on tehty stop motion -tekniikalla. Päähenkilö 7-vuotias Vincent on tavallinen pikkupoika, joka kuvittelee olevansa Vincent Price. Elokuvassa on runomittainen kerronta. Burton teki lyhytelokuvan idolinsa Vincent Pricen kunniaksi, ja Price esiintyi kertojan roolissa.
Aiheesta muualla

Vincent - Manifestations Festival Lumière. Arkistoitu 11.2.2023. Viitattu 12.2.2023. (ranskaksi)
Hulluruohot

| Hulluruohot |
| --- | --- |
 Nukkahulluruoho (Datura innoxia)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Solanales
Heimo::  Koisokasvit Solanaceae
Suku::  Hulluruohot  Datura  L.
Katso myös
   Hulluruohot Wikispeciesissä   Hulluruohot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Datura innoxian siemenkota
Hulluruohot (Datura) ovat koisokasveihin kuuluva myrkyllinen kasvisuku. Hulluruohoja käytetään niiden myrkyllisyydestä huolimatta päihteinä ja lääkkeinä. Suvun kasvit ovat Suomessa laillisia.
Okahulluruoho eli hulluruoho (Datura stramonium) kasvaa Suomessa harvinaisena esimerkiksi puutarhakasvina ja villiintyneissä puutarhoissa. Se kuitenkin menestyy hyvin ja lisääntyy itsestään.
Suvun tieteellinen nimi Datura perustuu hulluruohon hindinkieliseen nimitykseen धतूरा dhatūra ja pohjimmiltaan sanskritin sanaan धत्तूर dhattūra (karkeasti suomennettuna ’valkoinen piikkiomena’).
Lajeja ja muunnoksia

Datura discolor
Datura ferox – tuimahulluruoho
Datura innoxia (inoxia) – nukkahulluruoho
Datura kymatocarpa
Datura leichhardtii
Datura metel – tuoksuhulluruoho
Datura quercifolia
Datura reburra
Datura stramonium – okahulluruoho
Datura stramonium var. stramonium – valko-okahulluruoho
Datura stramonium var. tatula – ruso-okahulluruoho
Datura wrightii
Myrkyllisyys

Hulluruohot sisältävät myrkyllisiä antikolinergisia tropaanialkaloideja kuten skopolamiinia, hyoskyamiinia ja atropiinia.
Kasveista voidaan myös erotella kemiallisesti skopolamiini, jota käytetään tyrmäystippoina ja deittiraiskaushuumeena. Skopolamiinia käytetään myös lääkkeenä: esimerkiksi lääkelaastareissa, joita käytetään ehkäisemään voimakasta matkapahoinvointia tai merisairautta, jos yleisemmin käytetyt lääkkeet kuten syklitsiini, eivät tehoa.
Päihdekäyttö

Päihteenä hulluruohot ovat deliriantteja, joskin niiden päihdekäyttö voi olla hyvinkin vaarallista ja johtaa jopa kuolemaan. Hulluruohon myrkyllisyys riippuu kasvin iästä, kasvupaikasta, kasvin osista ja kasvupaikan sääolosuhteista, mistä johtuen päihdekäytössä ”sopivan annoksen” määrittäminen on käytännössä mahdollista vain laboratorio-olosuhteissa.
Kirjailija-antropologi Carlos Castaneda väittää kirjoissaan käyttäneensä hallusinogeenistä Datura inoxia -nimistä lajia Meksikossa opettajansa ”Don Juanin” opastuksella 1960-luvulla. Lajinmäärityksestä on tosin epävarmuutta.
Useimmiten hulluruoho aiheuttaa käyttäjälleen hallusinaatioita, joita kasvia käyttäneet kuvaavat yleensä erittäin epämiellyttäviksi, pelottaviksi ja todentuntuisiksi.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hulluruohot (Datura)
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hulluruohot (Datura)
Funet: Hulluruohot (Datura)
ITIS: Datura (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Datura (englanniksi)
Flora of China: Datura (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Datura (englanniksi)
Verzasca

| Verzasca |
| --- | --- |
 Verzasca yläjuoksulla Brionessa.
Alkulähde:  Sonogno, Ticinon kantoni  46°23′30″N, 8°44′30″E
Laskupaikka:  Maggiorejärvi → Ticinojoki → Po  46°10′10″N, 8°51′30″E
Maat:  Sveitsi
Pituus:  34 km
Alkulähteen korkeus:  2 200 m
Virtaama:  10 m³/s
Valuma-alue:  235 km²
Ticino (takimmainen ruskeavetinen joki) ja Verzasca (keskellä) laskevat Maggiorejärveen sen pohjoispäässä lähellä Locarnoa.
Verzasca on joki Etelä-Sveitsissä. Sen pituus on 34 kilometriä.
Joen kulku

Verzasca saa alkunsa Lepontinen Alpeilta, Pizzo Barone -vuoren (2 864 m) eteläpuolelta sekä Faidon lounaispuolelta noin 2 200 metrin korkeudessa. Joki laskee Maggiorejärveen Tenero-Contran ja Locarnon rajalla järven pohjoispäässä. Verzascan sivujokia ovat Agro, Osura ja Efra Redòrta.
Verzasca virtaa Ticinon kantonin alueella. Merkittävimmät paikkakunnat joen varrella ovat Tenero-Contra ja Gordola. Joki on antanut nimen muun muassa kunnalle (Verzasca) ja laaksolle (Valle Verzasca).
Vesivoima

Verzascassa on kaksi vesivoimalaa: Tenoron 4 megawatin jokivoimala ja Gordolan 105 megawatin allasvoimalaitos.
Virtaama

Verzascan virtaama vaihtelee vuosien 1990-2010 tietojen perusteella paljon: joen vuotuinen keskivirtaama keskijuoksulla Lavertezzon Campiòissa on ollut 10 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1993 (15 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 2005 (4 m³/s). Lyhyemmän jakson vaihtelu on paljon isompaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 1992 syyskuussa (713 m³/s) sekä pienin vuoden 2006 tammikuussa (0,7 m³/s).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Verzasca Wikimedia Commonsissa
Pauli Falconi, Daniela: Verzascatal (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Das Historische Lexikon der Schweiz (HLS).  5.1.2015. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Villa Vallmogård

| Vallmogård |
| --- | --- |
 Villa Vallmogård.
Koordinaatit:  60.214130°N, 24.732328°E
Valmistumisvuosi:  1907
Suunnittelija:  Lars Sonck
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villa Vallmogård (myös Vallmogården) on jugendtyylinen huvila Kauniaisissa. Se sijaitsee Kavallintien ja Helsingintien välissä lähellä Kauniaisten kirkkoa, osoitteessa Valmukuja 3. Rakennuksen on suunnitellut Lars Sonck ja se rakennettiin vuonna 1907. Huvila rakennettiin kirjailija Mikael Lybeckin ystävältään Janne Thurmanilta ostamalle tontille. Alun perin talon julkisivu oli tiilistä tehty. Lybeck itse ehti asua rakennuksessa parikymmentä vuotta ennen kuolemaansa, hänen perheensä asui siellä vuoteen 1948 asti. Silloin talo myytiin Sotainvalidien veljesliitolle, joka käytti sitä aivovammaisten hoitolaitoksena seitsemän vuotta. Kauppala osti rakennuksen, joka toimi kauppalantalona parikymmentä vuotta. Talosta tehtiin kulttuuritalo vuonna 1982 ja se on edelleen kaupungin omistuksessa. Nykyisin muun muassa musiikkiopisto käyttää tiloja. Rakennuksessa oleva sali toimii konserttisalina ja muita tiloja käytetään esimerkiksi seminaareihin. Sisustuksena on säilytetty edelleen myös Lybeckien jugendhuonekaluja, samoin Mikael Lybeckin koko tuotanto löytyy talosta. Vallmogård on merkitty Museoviraston rakennettuun kulttuuriympäristöön liittyvään Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt 1993 -luetteloon.
Viimeinen vieras

| Viimeinen vieras> The visitor |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Lee Child
Suomennos
Suomentaja:  Pasi Punnonen
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  2002
ISBN:  951-23-4356-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Viimeinen vieras (alkuteos The Visitor (UK), Running Blind (US)) on Lee Childin kirjoittama vuonna 2000 ilmestynyt jännityskirja. Kirja kertoo Jack Reacherista, jonka epäillään murhanneen seksuaalisen ahdistelun vuoksi armeijan palveluksesta eronneita naisia. Vahvin syyte Reacheria vastaan on FBI:n erikoisagentin Julia Lamarrin tekemä rikollisten profilointi, jonka perusteella Reacher on hyvin pitkälti samanlainen kuin naiset murhannut henkilö. Kirjan alussa Reacher pelastaa mafian kiristyksen uhriksi joutuneen ravintolanpitäjän.
Tapahtumien edetessä murhasyyte poistuu Reacherin harteilta, eikä häntä pidätetä. Reacher tekee myös listan seksuaalisen ahdistelun vuoksi armeijan palveluksesta eronneista naishenkilöistä, joita on 91. Hän huomaa, että murhapaikat sijaitsevat etäällä toisistaan ja kaikissa tapauksissa murhat on tehty talossa sisällä ja että murhatut henkilöt asuivat syrjäisillä paikoilla. Tämän perusteella hän on varma, että murhattavia henkilöitä on vielä 11 eikä 88. Murhaajalla on myös säännöllinen rytmi. Henkilöitä kuolee aina kahden viikon välein. Murhaaja tappaa uhrinsa kylpyammeeseen, johon on laitettu vihreää naamiointiväriä joka on samanlaista kuin armeijan käyttämä. Uhreille ei ole tehty väkivaltaa, ja näyttää siltä kuin he olisivat suostuneet vapaaehtoisesti. Reacher usuttaa kaksi New Yorkissa toimivaa rikollisjärjestöä kahakoimaan keskenään toivoen saavansa siten selville pimeästi pistooleita myyvän henkilön. Samaan aikaan murhaaja luopuu kahden viikon murharytmistä. Käydessään seuraavan murhatun henkilön Alison Lamarrin talossa Reacher huomaa autotallissa olevan pesukonelaatikon. Tästä Reacher päättelee, että murhaaja lähettää maalin etukäteen pesukonelaatikossa murhattavan taloon. Hiljaiseloa kestää muutaman päivän, kunnes kaikki seitsemän elossa olevaa naista saavat pesukonelaatikon, joka sisältää kymmenen täyttä purkkia armeijan vihreää naamiointiväriä.
Reacher menee yhdessä FBI:n agentin Lisa Harperin kanssa Rita Scimecan luo. Scimcean autotallista löytyy pahvilaatikko, joka sisältää naamiointiin käytettävää vihreää väriä.
Aiheesta muualla

Kirja kirjailijan kotisivulla
WWE Vintage

| Vintage> WWE Vintage Collection |
| --- | --- |

Tyyli:  Showpaini
Kestoaika:  45 min
Luoja(t):  Vince McMahon
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Verkko:  Eurosport
Esitetty:  2009 – jatkuu edelleen
Jaksoja:  333 (19. lokakuuta 2014)
Aiheesta muualla
IMDb
WWE Vintage Collection on World Wrestling Entertainmentin tuottama showpainiohjelma. Ohjelma esittää matseja ja muuta materiaalia menneiltä vuosilta WWE'n videoarkistosta. Kukin jakso sisältää yleensä 4 tai 5 matsia tietyn teeman ympärillä (tietyn painijan, tapahtuman, divisioonan jne. ympärillä). Tietty teema voi kestää 3 tai 4 jakson ajan. Vintage Collectionia juontaa "Mean" Gene Okerlund ja Renee Paquette, Suomessa selostajina toimii suomalainen vapaapainija Starbuck ja entinen tuomari Robert Holmström. Eurosport aloitti ohjelman esityksen helmikuussa 2009.
Kesäkuussa 2013 Eurosport päätti lopettaa suomenkielisen selostuksen tarjoamisen WWE'n ohjelmille ja hetken ohjelmia esitettiin alkuperäisellä selostuksella. Suomenkielinen selostus palasi syyskuussa. Lokakuussa WWE Vintage Collection pudotti nimestään loppuosan, muuttaen nimensä pelkäksi WWE Vintageksi. Ohjelman ulkonäkö ja grafiikka muuttuivat myös uudistuksen mukana.
WWE Vintage on tällä hetkellä ainoa Suomessa esitettävä showpainiohjelma This Week in WWE'n lisäksi.
Hungarian Open

| Hungarian Open> Tiedot |
| --- | --- |
Kiertue:  ATP-turnaus
Sijainti:  Budapest  Unkari
Kilpailupaikka:  Nemzeti Edzés Központ
Kilpailuluokka:  ATP World Tour 250
Kenttätyyppi:  Massa / ulkokentät
Kaavio:  28S / 16D
Palkintorahaa:  540 310 $
Virallinen sivusto
Hungarian Open on huhtikuussa Budapestissa, Unkarissa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2017. Turnaus kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.
Tulokset > Kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 |  Lucas Pouille |  Aljaž Bedene | 6–3, 6–1 |
Tulokset > Nelinpeli

| Vuosi | Voittajat | Loppuotteluvastustajat | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 |  Brian Baker    Nikola Mektić |  Juan Sebastián Cabal    Robert Farah | 7–6(7–2), 6–4 |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Doha Pune Brisbane Sydney Auckland Montpellier Sofia Quito New York Buenos Aires Marseille Delray Beach São Paulo Marrakech Houston Budapest Estoril München Istanbul Geneve  Lyon Stuttgart 's-Hertogenbosch Antalya Eastbourne Båstad Umag Newport Atlanta Gstaad Los Cabos Kitzbühel Winston-Salem Pietari Metz Chengdu Shenzhen Moskova Tukholma Antwerpen
Very Short Introductions

Very Short Introductions (VSI) on Oxford University Pressin kustantama kirjasarja, jonka aihealueisiin kuuluvat taide, kulttuuri, politiikka, oikeustiede, historia, luonnontieteet, filosofia ja uskonnot. Ensimmäiset kirjat ilmestyivät vuoden 2000 alussa ja vuoden 2008 loppuun mennessä kirjasarja oli laajentunut 199 osaan. Kirjasarjan julkaisut ovat laajuudeltaan korkeintaan 200 sivun mittaisia. Kirjojen tarkoituksena on esitellä aihe lyhyesti olennaisin osin. Kirjoja on käännetty 25 eri kielelle ja niitä on käytetty runsaasti yliopistojen alkeiskursseilla oppimateriaalina.
Art House -kirjankustantamo aloitti vuonna 2017 sarjan julkaisemisen suomeksi nimellä Lyhyet johdatukset. Vuonna 2017 ilmestyy kolme käännöskirjaa.
Aiheesta muualla

Oxford University Pressin blogi (Arkistoitu – Internet Archive).
Very Large Array

| Very Large Array VLA |
| --- | --- |
 VLA:n antenneja tiiviissä ryhmässä.
Operaattori:  National Radio Astronomy Observatory (NRAO)
Sijainti:  Socorron piirikunta
Koordinaatit:  34°04′43.497″N, 107°37′05.819″W
Korkeus:  2 124  m 
Rakennettu:  1973–1981
Tyyppi:  radioteleskooppi, radiointerferometri
Halkaisija:  Very Large Array telescope unit (d) (käännä suomeksi), Very Large Array 'D' configuration (d) (käännä suomeksi), Very Large Array 'A' configuration (d) (käännä suomeksi) ja SAR 
Tehollinen halkaisija:  Very Large Array telescope unit (d) (käännä suomeksi), Very Large Array 'D' configuration (d) (käännä suomeksi), Very Large Array 'A' configuration (d) (käännä suomeksi) ja SAR 
Aallonpituus:  0,6  cm  - 410  cm
Kotisivu:  https://science.nrao.edu/facilities/vla/ 
Very Large Array (VLA) on radio-observatorio San Agustin -tasangolla New Mexicossa, Yhdysvalloissa. Se on osa National Radio Astronomy Observatorya (NRAO). VLA:n rakentaminen alkoi vuonna 1972 ja se aloitti toimintansa virallisesti vuonna 1980. Sen laitteita on myöhemmin modernisoitu ja sen suorituskyky on parantunut alkuperäisestä.
Radioteleskooppien kuvaus

Observatorio koostuu 27 itsenäisestä lautasantennista. Antennien halkaisija on 25 metriä ja kukin painaa 209 tonnia. Antenneja voi siirrellä erilaisiin asetelmiin erityisellä junalla niiden vieressä kulkevia raiteita pitkin. Raiteet on rakennettu Y:n muotoon, jossa jokainen haara on 21 kilometriä pitkä. Normaalisti käytettyjä asetelmia on neljä, ja niiden välillä vaihdetaan noin kolmen tai neljän kuukauden välein. Pienimmässä asetelmassa kaikki antennit ovat vain n. 600 metrin säteellä keskipisteestä. Laajin asetelma puolestaan mahdollistaa apertuurisynteesi-interferometrian maksimissaan 36 kilometrin kannalla, jolloin teleskooppijärjestelmällä saavutetaan 0.04 kaarisekunnin erotuskyky.
Tieteellinen rooli

VLA on monikäyttöinen observatorio, joka on suunniteltu tutkimaan lukuisia erilaisia tähtitieteellisiä kohteita, kuten radiogalakseja, kvasaareita, pulsareita, supernovajäänteitä, gammapurkauksia, radiotähtiä, Aurinkoa ja planeettoja, astrofysikaalisia masereita, mustia aukkoja, tähtienvälinen ainetta ja tähtienvälistä vetykaasua.
Populaarikulttuurin kuvauksista huolimatta VLA:ta ei käytetä SETI-ohjelmassa.
Populaarikulttuurissa

VLA on esiintynyt lukuisissa elokuvissa. Tieteiselokuvassa Ensimmäinen yhteys keskeisessä roolissa oli fiktiivinen radio-observatorio, jonne sijoittuvat ulkokohtaukset kuvattiin VLA:lla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Very Large Array Wikimedia Commonsissa
Very Large Array The National Radio Astronomy Observatory – NRAO. Viitattu 14.1.2019 (englanniksi).
The Very Large Array Atlas Obscura. Viitattu 14.1.2019 (englanniksi).
Palmer, Jason: Very Large Array telescope in public call for new name BBC – News.  15.10.2011. Viitattu 14.1.2019 (englanniksi).
Parry, Daniel: Scientists bring low frequency, 'First light' to the Jansky Very Large Array PHYS.org.  20.7.2012. Viitattu 14.1.2019 (englanniksi).
Vågakallen

Vågakallen
| --- | --- |
Sijainti:  Nordland, Norja
Vuoristo:  Skandit
Korkeus merenpinnasta:  942 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vågakallen on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Våganin kunnassa, Norjan Lofooteilla. Huipun korkeus on 942 metriä ja se sijaitsee Austvågøyn saarella.
WWF LiveWire

| LiveWire> WWF LiveWire |
| --- | --- |

Tyyli:  Showpaini
Kestoaika:  1 h
Luoja(t):  Vince McMahon
Pääosissa:  Raw/SmackDown!-painijat
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:  Lopetettu
Esitetty:  1996 – 2001
Aiheesta muualla
IMDb 
WWF LiveWire oli WWE:n esittämä showpainiohjelma, jossa katsojat pystyivät olemaan interaktiivisia soittamalla tai lähettämällä sähköpostia juontajille sekä vieraille. WWF LiveWire oli ensimmäinen WWE'n tekemä interaktiivinen ohjelma. Myöhemmin formaatti muuttui ja WWF LiveWirestä tuli viikoittainen ohjelma, jossa tiivistettiin ja kerrattiin tapahtumat mitä RAW'ssa, Heatissa ja SmackDownissa oli tapahtunut viikon aikana. Ohjelma on myös erikoinen siitä, että se on yksi harvoista ohjelmista missä Marissa Mazzola-McMahon, Shane McMahonin nykyinen vaimo on esiintynyt.
WWF LiveWire esitettiin ensimmäisen kerran syyskuussa vuonna 1996. Ohjelma korvasi sitä ennen paikalla olleen WWF Mania -nimisen ohjelman. Alkuperäiseen formaattiin kuului se, että ohjelma esitettiin suorana ja katsojat pystyivät esittämään vierailevilta painijoilta kysymyksiä puhelimitse tai kirjeitse. Ohjelmaa isännöi alun perin Todd Pettengill.
Myöhemmin LiveWiren formaatti muuttui ohjelmaksi jossa kerrattiin viikon aikana tapahtuneet tapahtumat WWE'ssä ja mainostettiin tulevia tapahtumia. Juontajana toimi Michael Cole. Ohjelmassa jaettiin palkintoja katsojille jotka vastasivat viikoittaisiin kysymyksiin hyvin ja heidän vastaus esitettiin ohjelmassa. WWF LiveWire toisinaan näytti Exclusive -pätkiä joita ei nähty muissa ohjelmissa. Exclusive -pätkä saattoi olla haastattelu tai esimerkiksi pätkä joka oli nauhoitettu RAW'in nauhoitusten jälkeen.
Loppuaikona juontaja vaihtui Jonathan Coachmanin ja WWF LiveWiren viimeinen lähetys oli elokuussa vuonna 2001. WWF LiveWiren tilalle tuli samankaltainen ohjelma nimeltä WWE Excess.
Väätäinen

Väätäinen tarkoittaa seuraavia:
Eero Väätäinen (s. 1961), Nokian kaupunginjohtaja
Janne Väätäinen (s. 1975), suomalainen mäkihyppääjä, mäkihyppyvalmentaja
Juha Väätäinen (s. 1941), suomalainen kestävyysjuoksija, juoksuvalmentaja ja kansanedustaja
Tatu Väätäinen (1898–1938), suomalainen kommunisti ja neuvostoliitonsuomalainen kirjailija
Tuula Väätäinen (s. 1955), suomalainen kansanedustaja ja Siilinjärven kunnallisvaltuutettu
Ulla Väätäinen (s. 1988), suomalainen tanssija
Väätäinen, kylä Multialla.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Väätäinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vincent Aboubakar

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Vincent Aboubakar vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi: Vincent Aboubakar
Syntymäaika: 22. tammikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Yaoundé, Kamerun
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: Beşiktaş
Junioriseurat
2006–2008: Coton Sport
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2010 | Coton Sport | 15 | (7) |
| 2010–2013 | Valenciennes | 71 | (9) |
| 2013–2014 | Lorient | 37 | (17) |
| 2014–2020 | Porto | 83 | (36) |
| 2016–2017 | → Beşiktaş | 27 | (12) |
| 2020–2021 | Beşiktaş | 26 | (15) |
| 2021–2023 | Al Nassr | 34 | (12) |
| 2023– | Beşiktaş | 1 | (0) |
Maajoukkue
| 2010– | Kamerun | 82 | (31) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. tammikuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. helmikuuta 2022.
Vincent Aboubakar (s. 22. tammikuuta 1992 Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Beşiktaşia. Hänen aiempia seurojaan ovat muun muassa ranskalaiset Valenciennes ja Lorient, portugalilainen Porto sekä saudiarabialainen Al Nassr. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kesällä 2014 Aboubakar siirtyi portugalilaisseura Portoon ranskalaisesta Lorientista. Hän edusti Portoa kuusi vuotta mutta pelasi välillä yhden kauden lainalla turkkilaisseura Beşiktaşissa, jonka omistukseen hän siirtyi syyskuussa 2020.
Aboubakar on pelannut Kamerunin maajoukkueessa vuodesta 2010. Hän on toiminut joukkueen kapteenina muun muassa tammi–helmikuussa 2022 pelatussa Afrikan-mestaruusturnauksessa.