stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tomi Mäki
Ura > Seuraura > Ammattilaisuran alku Jokereissa

Mäki aloitti jääkiekkoilun 7-vuotiaana Jokereissa. Hän voitti seurassa C-nuorten SM-hopeaa vuonna 1998 ja B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2001. Calgary Flames varasi Mäen Jokereiden A-nuorista neljännellä kierroksella 108. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2001. Ennen tätä, huhtikuussa 2001 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Mäki teki liigadebyyttinsä kauden 2001–2002 avauskierroksella 13. syyskuuta 2001 Tampereen Ilvestä vastaan. Hän aloitti Jokereiden 13. hyökkääjänä, mutta Mäki nousi kuitenkin pelaavaan kokoonpanoon ja sai myös syöttöpisteen Tuomo Ruudun tekemään maaliin. Hän pelasi SM-liigassa kauden aikana kahdeksan runkosarjaottelua. Mäki pelasi kauden aikana miesten pelejä myös viiden ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Suurin osa hänen kaudestaan eteni kuitenkin vielä Jokereiden A-nuorissa.
Kaudella 2002–2003 Mäki pelasi SM-liigassa 18 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehopistein 2+2=4. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 17. marraskuuta 2002 Tapparaa vastaan. Mäki palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Hänen kauteensa mahtuu myös neljän ottelun pelikielto, jonka Mäki sai taklattuuaan 15. tammikuuta 2003 pelatussa paikallisottelussa Helsingin IFK:ta vastaan kovalla vauhdilla Roman Vopatin laitaa vasten. Vopat joutui tämän jälkeen kuukaudeksi sivuun aivotärähdyksen vuoksi. Mäki pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla Kiekko-Vantaassa ja hän edusti ison osan kaudestaan myös Jokereiden A-nuoria, jossa Mäki voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Kausi 2003–2004 oli Mäelle ensimmäinen kokonainen SM-liigassa ja se toi hänelle 50 runkosarja- ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 5+5=10. Mäki edusti Jokereita kauden aikana myös Spengler Cupissa. Kauden 2004–2005 päätteeksi hän voitti SM-hopeaa, mutta varsinainen läpimurto SM-liigassa Mäeltä jäi vielä tekemättä.
Ura > Seuraura > Vuodet Pohjois-Amerikassa

Elokuussa 2005 Mäki teki kaksivuotisen NHL-tulokassopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Hän pelasi kauden 2005–2006 kokonaan farmijoukkue Omaha Ak-Sar-Ben Knightsissa, AHL:ssä, jossa Mäen tulokaskausi toi 80 runkosarjaottelussa tehot 12+17=29. Kaudella 2006–2007 hän pelasi Flamesissa uransa ainoan NHL-ottelun 12. joulukuuta 2006 Minnesota Wildia vastaan. Mäki sai ottelussa jääaikaa 10.56 minuuttia. Hän oli tekemässä Flamesissa myös seurahistoriaa, kun joukkue otti kymmennen peräkkäisen kotivoittonsa.
Heinäkuussa 2007 Mäki teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Flamesin kanssa. Kaudelle 2006–2007 seuran farmijoukkueeksi vaihtui Quad City Flames, jossa hän pelasi koko kauden.
Ura > Seuraura > Paluu Jokereihin

Mäki palasi kaudeksi 2008–2009 kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Jokereihin. Hän pelasi kaksi ensimmäistä sopimuskauttaan pääsääntöisesti keskushyökkääjänä. Toukokuussa 2010 Mäki teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa ja hän palasi kaudella 2010–2011 laitahyökkääjän tontille. Mäki teki 12 osumallaan SM-liigan yhden kauden maaliennätyksensä, mutta hänen kautensa päättyi leukamurtumaan neljännessä puolivälieräottelussa Helsingin IFK:ta vastaan.
Kaudella 2011–2012 Mäki teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+13=21. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Joulukuussa 2011 Mäki teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa. Alkukaudella 2012–2013 hän kärsi loukkaantumisista ja toimi joukkueen valmennuksen apuna Hannu Virralle, kun sekä päävalmentaja Tomi Lämsä että toinen apuvalmentaja Tomek Valtonen olivat toimitsijakielloissa.
Kaudeksi 2014–2015 Jokerit siirtyi pelaamaan KHL:ään. Mäki edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa. Kaudella 2015–2016 hän kärsi loukkaantumisista ja pelasi runkosarjassa vain 29 ottelua. Mäki oli pahimmillaan sivussa syyskuusta 2015 marraskuuhun. Hän pelasi kauden aikana edellisen kauden tapaan myös Spengler Cupissa. Kevällä 2016 Mäki solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen Jokerien kanssa. Keväällä 2018 Mäki solmi Jokerien kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Mäki jäi kaudella 2018–2019 Jokereissa melko vähälle vastuulle ja hän pelasi vain 24 runkosarjaottelua. 2. joulukuuta 2018 hänestä tuli joukkueen seurahistorian kaikkien aikojen eniten runkosarjaotteluita pelannut pelaaja, kun hän pelasi 618. runkosarjaottelunsa seurassa. Hän ohitti tilastossa Jani Ridan.
Ura > Seuraura > Pelaajauran loppuminen

Heinäkuussa 2019 Mäki ilmoitti lopettaneensa pelaajauransa. Samalla Jokerit tiedotti hänen siirtyvän seuraan nuorten pelaajien kehitysvalmentajaksi.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2002 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2003 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Suomi 2001 | jääkiekko |  |
Mäki pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2002 ja 2003 voittaen molemmista turnauksista pronssia. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2001, jolloin Mäki toimi pronssia voittaneen Suomen joukkueen varakapteenina.
Mäki pelasi myös Suomen A-maajoukkueessa kaksi ottelua vuoden 2009 Česká Pojišťovna Cupissa. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä turnauksen avausottelussa 3. syyskuuta 2009 Karlovy Varyssä isäntäjoukkue Tšekkiä vastaan. Mäki merkittiin Suomen nelosketjun vasempaan laitaan Henri Heinon ja Jari Jääskeläisen viereen.
Tilastot

Mäki kaudella 2011–2012.
François-Georges Audierne

Isä François-Georges Audierne (4. tammikuuta 1798 Sarlat – 23. lokakuuta 1891 Pariisi) oli ranskalainen pappi, historioitsija ja arkeologi.
Fáliro

Fáliro (kreik. Φάληρο, kath.kreik. Φάληρον, Fáliron) voi viitata seuraaviin paikkoihin Ateenan metropolialueella Kreikassa:
Faleron, antiikin aikainen kaupunki ja antiikin Ateenan satama
Néo Fáliro (”Uusi Faleron”), Pireuksen kaupunginosa
Palaió Fáliro (”Vanha Faleron”), kaupunki ja kunta antiikin Faleronin paikalla
Fáliron metroasema, Ateenan metron asema Néo Fálirossa
Turkmenistanin lippu

Turkmenistanin lippu.
Turkmenistanin lippu on Turkmenistanin kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Lipun alkuperäinen malli otettiin käyttöön 19. helmikuuta 1992 suunnittelukilpailun perusteella. Myöhemmin lippuun on lisätty eri yksityiskohtia. Nykymallin lippu on ollut käytössä 24. tammikuuta 2001 asti. Se on yksi maailman yksityiskohtaisimmista lipuista. Lipun suhde on 2:3.
Turkmenistanissa valmistetuissa itämaisissa matoissa on samanlainen punainen kuvio kuin valtion lipussa.
Tähdet kuvaavat maan viittä eri aluetta ja kuu symboloi islamia. Punakuviot edustavat viittä erilaista heimoryhmää.
Teke
Yomut
Saryk
Chowdur
Ersary
Aikaisemmat versiot

Turkmenistaninin SNT:n lippu 1953–1991.
Turkmenistanin lippu 1992–1997.
Turkmenistanin lippu 1997–2001.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turkmenistanin lippu Wikimedia Commonsissa
Aasian valtioiden liput
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afganistan | Arabiemiirikunnat | Armenia | Azerbaidžan | Bahrain | Bangladesh | Bhutan | Brunei |
| Etelä-Korea | Filippiinit | Georgia | Indonesia | Intia | Irak | Iran | Israel |
| Itä-Timor | Japani | Jemen | Jordania | Kambodža | Kazakstan | Kiina | Kirgisia |
| Kuwait | Laos | Libanon | Malediivit | Malesia | Mongolia | Myanmar | Nepal |
| Oman | Pakistan | Pohjois-Korea | Qatar | Saudi-Arabia | Syyria | Singapore | Sri Lanka |
| Tadžikistan | Taiwan | Thaimaa | Turkki | Turkmenistan | Uzbekistan | Venäjä | Vietnam |
Fánes

| Fánes Φάνες |
| --- | --- |
 Fánes
 Koordinaatit: 36°21′9″N, 27°58′58″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Ródos
Kunta:  Ródos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6901070701
Väkiluku (2011):  858
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fánes (kreik. Φάνες) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 858 (vuonna 2011).
Fánesin kylä sijaitsee Ródoksen pohjoisosissa noin 28 kilometriä länsilounaaseen Ródoksen kaupungista ja noin 1,3 kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta. Se tunnetaan kunnostetuista, värikkäästi maalatuista taloistaan.
Fánes muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Φανών, Topikí Koinótita Fanón). Aiemmin kylä kuului Kámeiroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kámeiroksen kunnallisyksikköön.
Toivo Mäkelä

| Toivo Mäkelä |
| --- | --- |
 Mäkelä vaimonsa Irma Seikkulan kanssa vuonna 1954.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Toivo Sulo Armas Mäkelä
Syntynyt: 26. syyskuuta 1909 Loviisa
Kuollut: 20. huhtikuuta 1979 (69 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Irma Seikkula (1944-1979)
Lapset:  3; Juha Mäkelä   Maarita Mäkelä
Sukulaiset:  Taito Mäkelä (veli)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:   Elokuu  Komisario Palmu -elokuvat  Pähkähullu Suomi  Aika hyvä ihmiseksi 
Palkinnot
 Esko-patsas 1949   Pro Finlandia 1960   Parhaan miespääosan Jussi   1978 Aika hyvä ihmiseksi 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Toivo Sulo Armas Mäkelä (26. syyskuuta 1909 Loviisa – 20. huhtikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.
Toivo Mäkelän vanhemmat olivat kirvesmies Leander Mäkelä ja Josefiina Alfors.
Ennen elokuvauraansa Mäkelä näytteli teattereissa. Näistä yksi oli Kotkan teatteri, jossa hän tapasi tulevan elinikäisen puolisonsa Irma Seikkulan. Ensimmäisen elokuvaroolinsa Mäkelä näytteli Wilho Ilmarin ohjaamassa Jalmari Finne -filmatisoinnissa Pitkäjärveläiset (1951) ollessaan jo 42-vuotias. Tämä ei haitannut hänen urakehitystään, vaan Mäkelä esiintyi aktiivisesti elokuvissa ja televisiorooleissa kuolemaansa saakka vuoteen 1979.
Mäkelä muistetaan erityisesti persoonallisesta, tiettyjä maneereja hyväksi käyttävästä näyttelijätyylistään. Elokuvayleisölle hän tuli tunnetuksi Matti Kassilan draamojen ja Aarne Tarkaksen komedioiden luottonäyttelijänä. Tunnetuimmat roolinsa hän tekikin Kassilan ohjaamissa elokuvissa  Elokuu (1956), Komisario Palmun erehdys (1960) ja Kaasua, komisario Palmu! (1961). Ensimmäisessä hän esitti juoppoa kanavanvartijaa, toisessa ravintolan pianistia ja kolmannessa hieman homssuista tuomaria. Muistettava on myös pääministerin rooli Spede-elokuvassa Pähkähullu Suomi (1967). Hänen viimeiseksi suureksi elokuvaroolikseen jäi valokuvaajan (sekin alkoholistin) rooli Rauni Mollbergin lämminhenkisessä komediassa Aika hyvä ihmiseksi (1977), jossa Irma Seikkula esitti hänen vaimoaan. Elokuva toi Mäkelälle hänen ainoan Jussi-patsaansa.
Elokuvauransa aikana Mäkelä jatkoi tiiviisti esiintymistä myös teatterin puolella. Elokuva- ja televisiorooleja hänelle kertyi lähes 50. Vuonna 1960 hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Yksityiselämä

Toivo Mäkelä meni naimisiin näyttelijä Irma Seikkulan kanssa vuonna 1944 ja olivat naimisissa Mäkelän kuolemaan saakka. Heillä on kolme lasta, joista Juha Mäkelä (s. 1944), Maarita Mäkelä (s. 1945) ovat näyttelijöitä. Näyttelijä Taito Mäkelä oli Toivo Mäkelän veli.
Elokuvat

Pitkäjärveläiset (1951) – Heikkilän Mikko-isäntä
Noita palaa elämään (1952) – Hannu
Kolmiapila (1953) – juoppo
Kovanaama (1954) – Anders, rikollisliigan pomo
Sininen viikko (1954) – Bertil Forss
Olemme kaikki syyllisiä (1954) – tohtori Heiskanen
Pekka ja Pätkä puistotäteinä (1955) – merimiesjuhlien vieraita
Nukkekauppias ja kaunis Lilith (1955) – hovimestari
Villi Pohjola (1955) – valokuvaaja
Elokuu (1956) – kanavanvartija Viktor Sundvall
Pää pystyyn Helena (1957) – Eero Alanen
Kuriton sukupolvi (1957) – toimittaja Arvo Kääri
Syntipukki (1957) – Lasse Aro
Asessorin naishuolet (1958) - varatuomari Esko Pakkola
Verta käsissämme (1958) – hovimestari
Punainen viiva (1959) – Jussi Kettuvaara
Lasisydän (1959) – psykiatri / kulkuri
Pekka ja Pätkä neekereinä (1960) – tohtori Pujoparta
Justus järjestää kaiken (1960) – tavaratalon johtaja
Kaks’ tavallista Lahtista (1960) – prokuristi Puntti
Kankkulan kaivolla (1960) – Nestori
Komisario Palmun erehdys (1960) – pianisti
Autotytöt (1960) – Merimies
Opettajatar seikkailee (1960) – maisteri Petäjä
Minkkiturkki (1961) – Vilho, valtakunnan rakennustoimiston johtaja
Tulipunainen kyyhkynen (1961) – maalaismies Aitamaan autossa
Olin nahjuksen vaimo (1961) – tuomari Simolin
Kaasua, komisario Palmu! (1961) – varatuomari Lanne
Kultainen vasikka (1961) – Herman Ahlroos
Kuu on vaarallinen (1962) – Sten Lehtoja
Hän varasti elämän (1962) – kirkkoherra Evald Kettunen
Naiset, jotka minulle annoit (1962) – teatterinjohtaja Leo Luotola
Vaarallista vapautta (1962) – Rainer
Turkasen tenava! (1963) – neuvolan lääkäri
Veljen varjo (1964) (TV) – kirkonvartija
Teekutsut (1965) (TV)
Ylilääkäri (1966) (TV)
Oppenheimerin tapaus (1967) (TV)
Pähkähullu Suomi (1967) – pääministeri
Äl’ yli päästä perhanaa (1968) – useita rooleja
Elävä ruumis (1969) – Ivan Petrovitsh
Titus Andronikus (1970) (TV)
Hiekkakuningas (1972) (TV) – Hurmeen apuri
Kuolleista herännyt (1975) (TV)
Toukokuun 1. päivä
Aika hyvä ihmiseksi (1977) – Hurme, valokuvaaja
Runoilija ja muusa (1978) – vanha tarjoilija
Onnellinen mies (1979) (TV) – Itkonen
Fritz Gosslau

Fritz Gosslau (1898–1965) oli saksalainen lentokoneinsinööri, joka tunnetaan 1930–1940-luvuilla tekemästään työstä V-1-ohjuksen kehittämisessä.
Siemens AG -yhtiössä työskennellyt Gosslau kehitteli 1930-luvulla uudenlaista asetyyppiä, kauko-ohjattavaa ohjusta. Vuoden 1937 alusta alkaen kehitystyö siirtyi Argus Motoren -yhtiölle. Ohjuksen koelento tehtiin 14. heinäkuuta 1939. Samana syksynä Gosslau asetti tavoitteekseen sellaisen radio-ohjattavan ohjuksen, jonka kantomatka olisi satoja kilometrejä. Moottoriksi hän valitsi sysäysputkimoottorin. Kehitystyön loppuvaihe tehtiin asevoimien tutkimuskeskuksessa Peenemündessä. Vuonna 1942 Gosslau oli saanut laitteen toimimaan melko luotettavasti ja siirryttiin tuotantovaiheeseen. Ohjuksen nimenä oli pitkään Fieseler Fi-103, mutta nimi vakiintui muotoon V-1. Sitä valmistettiin noin 30 000 kappaletta, joista noin 10 000 laukaistiin kohti maalia. Lontooseen näitä V-1-ohjuksia osui 3 876 kertaa.
Fritz Hartwieg

Fritz Hartwieg (3. syyskuuta 1877 Braunschweig – 25. joulukuuta 1962 Braunschweig) oli saksalainen hyönteistieteilijä, oikeustieteen tohtori ja paikallisen hallintotuomioistuimen jäsen.
Hartwieg tutki ja keräsi perhosia erityisesti Braunschweigin seudulla, mutta myös laajemmin Saksan ja Itävallan alueella, kuten esimerkiksi Alpeilla. Hän alkoi tehdä säännöllisiä tutkimuksia ja muistiinpanoja havaitsemistaan perhosista vuonna 1904. Tämän ohella hän keräsi laajan, yli 23 000 yksilöä käsittäneen perhoskokoelman. Niiden pohjalta hän julkaisi tärkeimmän tieteellisen artikkelinsa, Schmetterlingsfauna des Landes Braunschweig vuonna 1930. Nykyään kokoelmat ovat Braunschweigin luonnonhistoriallisen museon hallussa, jossa hän usein myös luennoi perhosista. Hartwieg kuoli pitkän sairauden jälkeen joulukuussa 1962.
Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta

Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta (turkmeeniksi Түркменистан Совет Социалистик Республикасы, Türkmenistan Sowet Sotsialistik Respublikasy, ven. Туркме́нская Сове́тская Социалисти́ческая Респу́блика, Turkmenskaja Sovetskaja Sotsialistitšeskaja Respublika), lyhyemmin Turkmenistanin SNT (turkmeeniksi Түркменистан ССР, ТүрССР, Türkmenistan SSR, TürSSR, ven. Туркме́нская ССР, ТурССР, Turkmenskaja SSR, TurSSR), oli Neuvostoliiton osavaltio Keski-Aasiassa. Se käsitti nykyisen Turkmenistanin alueen.
Historia

Turkmenistanin SNT:n edeltäjä oli 7. elokuuta 1921 Turkestanin ASNT:n yhteyteen perustettu Turkmeenien alue. Turkmenistanin SNT perustettiin syksyllä 1924 Turkmeenien alueesta sekä osista Buharan ja Horezmin sosialistisia neuvostotasavaltoja. Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta liittyi Neuvostoliittoon 13. toukokuuta 1925.
Neuvostovallan alkuaikana turkmeenien paimentolaiselämä pyrittiin lopettamaan perustamalla kollektiivisia maatiloja ja heidän islamilainen uskontonsa pyrittiin myös tuhoamaan. Nämä sortotoimet purkautuivat kapinana neuvostohallintoa vastaan 1936. Kapina kukistettiin ja yli miljoona turkmeenia pakeni Afganistaniin ja Iraniin. Turkmeenien uskontoon kohdistuneita sortotoimenpiteitä kuvaa hyvin se, että vuonna 1911 Turkmenistanin alueella oli 411 moskeijaa, mutta vuonna 1941 niistä oli käytössä enää viisi. Myös Turkmenistanin kansallisuusoloja pyrittiin sekoittamaan, tuomalla tuhansia venäläisiä uudisasukkaita asumaan alueelle.[lähde? ]
Karakumin kanavan rakentaminen 1950-luvulla muutti laajat, siihen asti hyödyttömät, alueet puuvillanviljelylle soveltuviksi. Kanavan vesi johdettiin Amudarjajoesta, mikä aiheutti Araljärven kutistumisen.
Neuvostoliiton hajotessa Turkmenistanin SNT julistautui itsenäiseksi 27. lokakuuta 1991 ja siitä tuli itsenäinen Turkmenistan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turkmenistanin sosialistinen neuvostotasavalta Wikimedia Commonsissa
Neuvostotasavallat
Venäjän SFNT
Ukrainan SNT
Kazakkien SNT
Uzbekistanin SNT
Valko-Venäjän SNT
Azerbaidžanin SNT
Georgian SNT
Moldavian SNT
Liettuan SNT
Kirgiisien SNT
Tadžikistanin SNT
Armenian SNT
Latvian SNT
Turkmenistanin SNT
Viron SNT
Lyhytikäiset
Karjalais-suomalainen SNT
Transkaukasian SFNT
Abhasian SNT
Horezmin SNT
Buharan SNT
Gh

Gh tarkoittaa seuraavia:
Ghana, ISO 3166-1 -koodi GH, valtio tai muu maantieteellinen alue
Ghana, ajoneuvojen kansallisuustunnus GH, valtio tai muu maantieteellinen alue
Ghana Airways, IATA-koodi GH, lentoyhtiö
gigahenry, tunnus GH, induktanssin yksikkö
Guitar Hero, GH, konsolipeli
somatotropiini, GH, englannin ilmauksesta growth hormone ’kasvuhormoni’, aivolisäkkeen erittämä hormoni.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gh”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tyypin kolme eritysjärjestelmä

Tyypin kolme eritysjärjestelmä (lyhenne TTSS tai T3SS) on joillain Gram-negatiivisilla bakteereilla oleva monesta proteiinista koostuva pieni soluelin. Se erittää eukaryooteille haitallisia myrkkyjä.
TTSS

TTSS:n toimintaa ei vielä täysin ymmärretä. Siinä on melkein 30 erilaista proteiinia, jonka mukaan se on mutkikkaimpia tunnettuja solujen eritysjärjestelmiä. Näistä proteiineista syntyy esim. Shigella-bakteerilla 2 suurta kokonaisuutta, joista yksi on injektioneulan kärki IpaD.
TTSS ja evoluutio

TTSS on tullut kuuluisaksi siitä, että sitä pidetään bakteerimoottorin evolutiivisena edeltäjänä. Evoluutioteorian vastustajien mielestä TTSS ei olisi voinut kehittyä bakteerimoottoriksi, koska yhdenkin TTSS:n proteiinin muuntuminen bakteerimoottorin proteiiniksi veisi heidän mielestään suotuisassakin tapauksessa miljoonia vuosia.
Geni.com

Geni.com on sukututkimukseen liittyvä Internetin yhteisöpalvelu, joka lanseerattiin 16. tammikuuta 2007. Palvelussa käyttäjät luovat yhteistä, koko maailman sukupuuta ja jakavat sukulaissuhteitaan muille.  Joulukuussa 2010 palvelulla on yli 5,8 miljoonaa käyttäjää. 
Oman ilmoituksensa mukaan Genillä on tietokannassa yli 100 miljoonaa käyttäjää ja heidän esivanhempiansa. Genin on marraskuusta 2012 alkaen omistanut MyHeritage, joka on yksityinen israelilainen yritys. Genin kotipaikka on kuitenkin Kaliforniassa.
Sivusto tarjoaa sekä ilmaisia että maksullisia käyttöliittymiä. Geni myy myös omistajatahonsa MyHeritagen DNA-testejä.
Aiheesta muualla

Genin verkkosivut
Uljas Rauanheimo

Uljas Vesa Rauanheimo (vuoteen 1906 Järnefelt; 11. elokuuta 1898 Nurmes – 15. huhtikuuta 1963) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä U. V. Nurmes. Rauanheimo osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella. Talonpoikaismarssin aikana Rauanheimo toimi Kymenlaakson rykmentin II pataljoonan komentajana. Sotilasarvoltaan hän oli eversti. U.V. Rauanheimo toimi Sotahistoriallisen toimiston päällikkönä 1946-1957.
Uljas Rauanheimon vanhemmat olivat sanomalehtimies, konsuli, kansanedustaja ja kirjailija Akseli Rauanheimo, vuoteen 1906 Järnefelt ja tämän ensimmäinen puoliso Johanna (Hanna) Mariana Nylund (1872-1918). Hänen veljiään olivat konsuli Mauri Rauanheimo ja toimittaja, kirjailija Yrjö Rauanheimo.
Teoksia

Levoton kesä : poikain seikkailukertomus, Poikain jännityskirjasto 12.   Gummerus 1937 (nimellä U. V. Nurmes)
Insinööri Rungon perintö, Poikain jännityskirjasto 18.  Gummerus 1938
Salainen väylä IIHP : seikkailukertomus, Poikain jännityskirjasto 17.   Gummerus 1938  (nimellä U. V. Nurmes)
”Viimeinen taisto” : punaisen rintamapäällikön muistelmia v:lta 1918, Jalmari Parikka; alahuomautukset laatinut U. V. Rauanheimo.  WSOY 1938
Helsinki ennen meitä.  Otava 1947 (yhdessä Asmo Alhon kanssa)
Vimpelin sotakoulu, toimittanut U. V. Rauanheimo.  Vimpelin pojat, Helsinki 1954
Muita julkaisuja

Nimellä U. V. Rauanheimo:
Venäläiset joukot Suomessa maailmansodan 1914 - 18 aikana : niiden yleisryhmitykset ja toimintasuunnitelmat. Tiede ja ase 8/1950
Giljotiini (televisio-ohjelma)

| Giljotiini |
| --- | --- |
 Giljotiini televisio-ohjelman logo
Tyyli:  Visailuohjelma
Kestoaika:  30 minuuttia
Luoja(t):  Broadcasters
Pääosissa:  Jukka-Pekka Palo (2001–2002) Janne Virtanen (2002–2003)
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  19. syyskuuta 2001 – 16. joulukuuta 2003
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  noin 200
Aiheesta muualla
IMDb 
Giljotiini oli vuosina 2001–2003 televisiokanava Nelosella esitetty suomalaiseen formaattiin perustuva visailuohjelma, jota juonsi aluksi Jukka-Pekka Palo. Vuonna 2002 hänet vaihdettiin Janne Virtaseen, koska oli tullut katsojapalautetta juontaja Palon tylyydestä kilpailijoita kohtaan. Ohjelman ohjasi Matti Palvalehto, ja se sai vuoden 2002 Formaatti-Finlandia-palkinnon. Ohjelman ohjelmaoptio myytiin 13 maahan.
Joka jakson alussa oli seitsemän kilpailijaa, joiden tehtävänä oli tietää, kuka ei tiedä vastausta juontajan esittämään kysymykseen. Silloin kilpailijan tuli haastaa vastakilpailija, ja jos tämä ei tiennyt vastausta, hän putosi pelistä pois ja haastaja pääsi jatkamaan pelin seuraavalle kierrokselle. Jos taas haastettava tiesi vastauksen, haastaja putosi pelistä pois. Pelin voi siis voittaa, vaikkei tietänyt vastausta yhteenkään kysymykseen. Joka jakson lopussa oli kahden viimeiseksi tulleen kilpailijan välinen finaali, jossa piti haastaa vastustaja, jos hän ei tiennyt oikeaa vastausta. Finaalissa haasteen sai peruuttaa kerran.
Jokaisella kilpailijalla oli kilpailun alussa 1 000 markkaa (vuonna 2001) ja myöhemmin 200 euroa (vuosina 2002–2003), ja kilpailija sai toisen rahat vastustajan pudotessa pelistä pois. Jakson lopussa käytävässä finaalissa vastustajan rahoja ei kuitenkaan enää saanut itselleen. Joka jakson voittaja pääsi jatkamaan kilpailua välieriin, joista oli mahdollisuus päästä tuotantokauden päättävään finaalierään. Ohjelmaa tehtiin kaikkiaan kolme tuotantokautta.
Ohjelmassa oli kilpailijoina tavallisten ihmisten lisäksi myös paljon julkisuuden henkilöitä.
Gillan

Gillan voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Gillan, Ian Gillanin 1970–1980-lukujen taitteessa johtama yhtye
Gillan, Gillan-yhtyeen albumi vuodelta 1978
Sukunimenä:
Cheryl Gillan (1952–2021), brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko ja ministeri
Ian Gillan (s. 1945), brittiläinen laulaja
Karen Gillan (s. 1987), skotlantilainen näyttelijä ja malli
Mark Gillan (s. 1968), brittiläinen insinööri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gillan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.