stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ovaro Kiinteistösijoitus

| Ovaro Kiinteistösijoitus Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: OVARO
Markkina-arvo:  48,0 milj. € (31.12.2017)
Perustettu:  2010
Toimitusjohtaja:  Marko Huttunen
Puheenjohtaja:  Petri Roininen
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Asuntosijoittaminen
Tuotteet:  Vuokra-asunnot
Liikevaihto:   13,3 milj. € (2017)
Liikevoitto:   0,2 milj. € (2017)
Nettotulos:   -2,8  milj. € (2017)
Henkilöstö:  4
Omistaja:  Investors House (25,15 %)
Kotisivu:  ovaro.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ovaro Kiinteistösijoitus Oyj (vuoteen 2018 Orava Asuntorahasto Oyj ) on suomalainen Helsingin pörssiin listattu kiinteistösijoitusyhtiö. Yhtiö sijoittaa vuokra-asuntoihin ja toimitiloihin Suomessa.
Yhtiö oli ensimmäinen suomalainen veroetua nauttiva kiinteistörahasto (ns. REIT). Yhtiö kuitenkin muuttui 1.10.2018 Ovaro Kiinteistösijoitukseksi ja samalla tavalliseksi sijoitusyhtiöksi ilman veroetua.
Historia > Orava Asuntorahasto (2010–2018)

Yhtiö perustettiin 30. joulukuuta 2010 lähes heti osakeyhtiömuotoiset asuntorahastot mahdollistavan veronhuojennuslain tultua voimaan. Perustettaessa yhtiön omistukseen tuli kaksi Lahdessa sijaitsevaa asunto-osakeyhtiötä.
Yhtiö järjesti listautumisannin ja listautui Helsingin pörssiin syksyllä 2013.
Yhtiön virallinen nimi oli Orava Asuinkiinteistörahasto Oyj vuoteen 2015 asti, jolloin nimeksi vaihdettiin Orava Asuntorahasto Oyj.
Yhtiö pyrki hankkimaan kokonaisia asuinkiinteistöjä alhaiseen hintaan ja myymään hankkimiaan asuntoja yksitellen korkeammalla hinnalla. Omistusaikana yhtiö vuokrasi asuntojaan. REIT-yhtiönä Orava oli vapautettu tuloverosta. Sen tuli kuitenkin jakaa lähes koko tuloksensa osinkona, jota verotettiin täysimääräisesti osakkeenomistajien tulona.
Orava Asuntorahastolla ei aiemmin ollut muuta omaa henkilökuntaa kuin toimitusjohtaja. Yhtiön toimintaa ja hallinnointia hoiti hallinnointiyhtiö Orava Rahastot Oyj. Asuntorahasto maksoi hallinnointiyhtiön palveluista palkkion, vähintään 0,6 % varojen arvosta vuodessa.
Alussa yhtiö menestyi ja se pystyi näyttämään voittoa sekä jakamaan osinkoa. Menestys kuitenkin heikkeni ja yhtiö kääntyi tappiolliseksi vuonna 2017. Tällöin myös osingonmaksu jouduttiin lopettamaan. Tappioon johti yhtiön omistamien asuntojen arvon lasku.
Ovaro Kiinteistösijoitus (2018–) > Yritysvaltaus ja muutos rahastosta sijoitusyhtiöksi

Investors House hankki syksyllä 25,2 % omistusosuuden Orava Asuntorahastosta vaihtotarjouksella ja nousi yhtiön suurimmaksi omistajaksi. Vaihtotarjouksessa 1800 Oravan osakkeenomistajaa vaihtoi osakkeensa Investors Housen osakkeisiin. Tarjouksen toteuduttua Oravan vanha hallitus erotettiin ja vaihdettiin kokonaan uusiin jäseniin. Sopimus hallinnointiyhtiön kanssa irtisanottiin päättymään joulukuussa 2018.
Orava vaihtoi nimekseen Ovaro Kiinteistösijoitus Oyj 1.10.2018 lukien. Samalla yhtiö muuttui asuntorahastosta kiinteistösijoitusyhtiöksi. Muutoksen taustalla oli Oravan huono menestys. Muutoksen myötä yritys luopui verovapaudestaan ja vaihtoi sekä strategiaansa että hallintomallia. Muutoksen tavoitteena oli kannattavuuden parantaminen ja omistaja-arvon kasvattaminen. Tähän yhtiö ilmoitti pyrkivänsä myymällä pois uudehkoja isoja perheasuntoja, joiden tuotto oli vaatimaton ja jotka eivät sopineet vuokrauskäyttöön. Uuden strategian mukaan yhtiö laajensi sijoitusaluettaan asunnoista myös toimitilakiinteistöihin.
Välittömästi ennen muutosta 30.9.2018 yhtiö omisti 1586 huoneistoa 127 eri kohteessa. Huoneistoista 24 oli toimitiloja ja loput asuntoja. Huoneistot sijaitsivat eri puolilla Suomea. Sijoitukset huoneistoihin jakautuivat kolmeen osaan siten, että 40 % varallisuudesta oli Helsingin seudulla, vajaa kolmannes muissa suurissa kaupungeissa sekä loput vajaa kolmannes keskisuurissa kaupungeissa. Sijoituksista 70 % oli vuonna 1990 ja sen jälkeen valmistuneissa taloissa. Huoneistojen arvo oli yhtiön käyttämän laskentatavan mukaan 192 miljoonaa euroa ja ulkopuolisen arvioitsijan mukaan 187 miljoonaa euroa. Yhtiö ilmoitti pyrkivänsä myymään näistä huoneistoista noin 40 % osana saneerausta, jolla yhtiö tavoittelee tuloksen parantamista.
Ovaro Kiinteistösijoitus (2018–) > Yhtiön toiminta

Orava Asuntorahastolla ei ollut omaa henkilökuntaa, mutta Ovaro Kiinteistösijoituksella on. Toimitusjohtaja on Kari Sainio ja neljän hengen johtoryhmä aloitti 1.10.2018.
Pörssihistoria

Orava listautui Helsingin pörssiin syksyllä 2013. Se oli Suomen ensimmäinen pörssilistattu verovapaa REIT-yhtiö. Listautumisannissa osakkeen hinta oli 10,30 euroa. Yhtiön osakekurssi nousi listautumisen jälkeen. Korkeimmillaan vuonna 2014 kurssi oli 15,88 euroa. Kurssikehitys oli kuitenkin sen jälkeen dramaattinen. Vuoden 2017 keväällä kurssi laski jo selvästi alle 5 euron. Tästä se hieman nousi sen jälkeen, kun Investors House teki vaihtotarjouksen yhtiön osakkeista.
Orava maksoi aiemmin osinkoa neljä kertaa vuodessa. Yhteensä osinkoa ehditiin vuosina 2014–2017 maksaa 3,49 euroa osakkeelta. Vuoden 2017 lopussa osingonmaksu kuitenkin keskeytettiin sen jälkeen, kun Investors House oli noussut yhtiön suurimmaksi omistajaksi ja yhtiön hallitus oli vaihdettu.
Yhtiön osakkeenomistajien lukumäärä vuoden 2017 lopussa oli noin 4 900. Yli puolet osakkeista oli kotimaisten kotitalouksien hallussa. Toiseksi suurin omistajaryhmä oli kotimaiset yksityiset yritykset. Yhdessä nämä ryhmät omistivat 88 % osakkeista. Suurin omistaja Investors House omisti osakkeista 25,2 %, kun muiden yksittäisten osakkaiden osuus jäi alle 3 prosentin.
Oravan osakkeet poistettiin pörssilistalta kiinteistörahastona 1.10.2018 ja listattiin uudelleen pörssiyhtiö Ovarona. Muutoksessa osakkeen kaupankäyntitunnus, liikkeeseenlaskijatunnus ja ISIN-koodi vaihtuivat. Entinen kaupankäyntitunnus oli OREIT. Uudeksi tunnukseksi tuli OVARO. Muutoksen jälkeen alkoi Ovaro ostaa omia osakkeitaan pörssistä. Ostoja yritys on perustellut sillä, että pörssikurssi on ollut alempi kuin yrityksen nettovarallisuus.
Aiheesta muualla

Ovaro Kiinteistösijoitus
Orava Asuntorahaston vanha logo.
Prinssinlehtikuusi

| Prinssinlehtikuusi |
| --- | --- |
 Prinssinlehtikuusi Pekingissä, Kiinassa.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Havupuut Pinophytina
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Lehtikuuset Larix
Laji::  principis-rupprechtii
Kaksiosainen nimi
 Larix principis-rupprechtii  Mayr 
Synonyymit
 Larix gmelinii subsp. principis-rupprechtii (Mayr) A.E.Murray  Larix gmelinii var. principis-rupprechtii (Mayr) Pilg. 
Katso myös
   Prinssinlehtikuusi Wikispeciesissä   Prinssinlehtikuusi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Prinssinlehtikuusi (Larix principis-rupprechtii, syn. Larix gmelinii var. principis-rupprechtii) on mäntykasvien (Pinaceae) heimoon, lehtikuusten (Larix) sukuun kuuluva kasvilaji, joka on toisinaan tulkittu myös dahurianlehtikuusen (Larix gmelinii) alalajiksi tai muunnokseksi. Saksalainen tieteilijä Heinrich Mayr nimesi lajin vuonna 1906 Baijerin kruununprinssi Rupprechtin mukaan.
Prinssinlehtikuusi on lauhkean vyöhykkeen havumetsien valtapuu Pohjois-Kiinassa. Sitä kasvaa luontaisena vuoristoisella alueella 1400–2800 metrin korkeudella 140000 hehtaarin alueella. Prinssinlehtikuusi kasvaa tyypillisesti emäksisellä ja vähätyppisellä maaperällä. Etenkin Shanxin maakunta on tunnettu prinssinlehtikuusen kotipaikkana Kiinassa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Prinssinlehtikuusi (Larix principis-rupprechtii)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Larix gmelinii var. principis-rupprechtii (englanniksi)
Flora of China: Larix gmelinii var. principis-rupprechtii (englanniksi)
Pirkko Jaakkola

Pirkko Marjatta Jaakkola (9. huhtikuuta 1927 Turku – 2. elokuuta 2021 Turku) oli suomalainen iskelmä- ja operettilaulaja, sanoittaja, säveltäjä, laulunopettaja, ja näyttelijä. Jaakkola esiintyi muun muassa Triola-yhtyeen säestämänä.
Hänen vuonna 1953 julkaisema singlensä Pariisin taivaan alla/Keltaruusu on yksi parhaiten menestyneistä suomalaisista äänitteistä. Valssi "Kirje Venetsiaan" soitettiin elokuvassa Neiti talonmies. Jaakkola levytti noin kymmenen singleä vuosina 1953–1954.
Pirkko Jaakkola kävi keskikoulun. Hän oli turkulaisen laulupedagogi Naemi Fribergin oppilas. Näyttelijänä Jaakkola oli uransa alkuvaiheissa kiinnitettynä Turun Työväenteatteriin 1944–1946, Kemin Kaupunginteatteriin 1947–1949, ja Lappeenrannan Kaupunginteatteriin 1949–1950. Jaakkolan harrastuksia olivat urheilu, kirjallisuus ja kielet. Jaakkola oli Turun Yrittäjänaiset ry yhdistyksen jäsen. Yhdistykselle hän lahjoitti säveltämänsä ja sanoittamansa laulun Yrittäjänaisen laulu.
Julkaisut

Rakkauden katu/Äidin luo (1953)
Pariisin taivaan alla/Keltaruusu (1953)
Kirje Venetsiaan/Lehtityttö (1953)
Aiheesta muualla

Elävä arkisto: Iltatähti 1974 Keltaruusu, Jaakkolan live-esiintyminen
ePressi Lehdistötiedote 2017:  Yrittäjänaisen laulu, levyn julkistaminen
Patrick Sarsfield

Patrick Sarsfield, tuntemattoman tekijän maalaama muotokuva.
Patrick Sarsfield (k. elokuu 1693 Huy, Espanjan Alankomaat) oli irlantilainen sotilas, joka toimi yhtenä jakobiittiarmeijan komentajista vuosien 1689–1691 sodassa Englannin kuningas Vilhelm Oranialaista vastaan.
Sarsfield syntyi Dublinin kreivikunnan Lucanissa tarkemmin tuntemattomana ajankohtana. Hänen isoisänsä Rory O’Moore oli ollut yksi vuoden 1641 kapinan johtajista. Sarsfield palveli vuosina 1671–1678 Ranskan kuningas Ludvig XIV:n armeijassa. Kun katolinen Jaakko II tuli vuonna 1685 Englannin kuninkaaksi, Sarsfield palasi Irlantiin ja auttoi Irlannin joukkojen komentajaksi nimitettyä Richard Talbotia puhdistamaan protestantteja Irlannin armeijasta. Kun kuningas Jaakko syrjäytettiin vuoden 1688 mainiossa vallankumouksessa, Sarsfield seurasi Jaakkoa ensin maanpakoon Ranskaan ja palasi sitten hänen kanssaan Irlantiin.
Sarsfield kunnostautui Jaakon ja Vilhelm Oranialaisen välillä Irlannissa käydyssä sodassa aluksi ratsuväen komentajana. Kuningas Jaakko ylensi hänet kenraalimajuriksi. Boynen taistelussa kärsityn tappion jälkeen Sarsfield kokosi jakobiittiarmeijan puolustamaan Limerickiä ja onnistui elokuussa 1690 kaappaamaan taitavalla iskulla Vilhelm Oranialaisen kuormaston Ballyneetyssä. Hän sai vuonna 1691 kuningas Jaakolta aatelisarvon nimellä jaarli Lucan, mutta sitä ei tunnustettu Englannissa. Sarsfield johti sodan lopussa jakobiittien viimeiseksi linnakkeeksi jääneen Limerickin puolustusta. Antautuessaan lokakuussa 1691 hän neuvotteli niin sanotun Limerickin sopimuksen, jonka oli tarkoitus turvata Irlannin katolisille uskonnonvapaus. Sen jälkeen Sarsfield siirtyi Espanjan Alankomaihin, jossa hän liittyi jälleen Ranskan Ludvig XIV:n armeijaan. Hän haavoittui englantilaisia vastaan käydyssä Landenin taistelussa Neerwindenissä 29. heinäkuuta 1693, ja kuoli joitain päiviä myöhemmin. Irlannissa hänestä tehtiin sittemmin kansallissankari.
Prism

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Prism tai PRISM voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Prism, Katy Perryn albumi vuodelta 2013
Prism, kanadalainen rockyhtye
PRISM, japanilainen proge-fuusiojazz-yhtye
PRISM, Yhdysvaltain liittovaltion vakoiluohjelma.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Prism”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Patrick Schweiger

| Patrick Schweiger> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1990 (ikä 34)
Uran tiedot
Seura:   SK Mühlbach
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2014-
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 28. helmikuuta 2016 
Patrick Schweiger (s. 23. maaliskuuta 1990) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla SK Mühlbachia. Schweiger kilpailee pääosin syöksylaskussa ja super-G:ssä.
Schweiger debytoi alppihiihdon maailmancupissa Lake Louisen super-G:ssä marraskuussa 2014 saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä sijoituttuaan sijalle 16. Toistamiseen hän saavutti saman sijoituksen samassa paikassa vuotta myöhemmin. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Val Gardenan super-G:ssä joulukuussa 2015. Parhaimmillaan hän on ollut seitsemäs Hinterstoderin super-G:ssä helmikuussa 2016. Eurooppa-cupista Schweiger on saavuttanut kolme voittoa ja kymmenen palkintosijaa.
Prinssiparatiisilintu

| Prinssiparatiisilintu |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Paratiisilinnut Paradisaeidae
Suku::  Paratiisilinnut Paradisaea
Laji::  rubra
Kaksiosainen nimi
 Paradisaea rubra  Daudin, 1800 
Katso myös
   Prinssiparatiisilintu Wikispeciesissä   Prinssiparatiisilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naaras
Prinssiparatiisilintu (Paradisaea rubra) on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Prinssiparatiisilintua tavataan Indonesiassa Waigeon ja Batantan saarilla. Laji on edelleen yleinen sopivissa elinympäristöissä, mutta se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi ja on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Patrick M. S. Blackett

| Patrick Maynard Stuart Blackett |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1897 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 13. heinäkuuta 1974 (76 vuotta) Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:   Britti
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Osbornen kadettikoulu Cambridgen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Ernest Rutherford 
Instituutti:  Cambridgen yliopisto Lontoon yliopisto Victoria University of Manchester Imperial College London
Oppilaat:  Edward Bullard
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1948)
Patrick Maynard Stuart Blackett (18. marraskuuta 1897 – 13. heinäkuuta 1974) oli brittiläinen fyysikko. Blackett kunnostautui erityisesti kokeellisen fysiikan alueella. Blackett sai vuonna 1948 Nobelin fysiikanpalkinnon työstään sumukammion, kosmisen säteilyn ja paleomagnetismin parissa.
Blackett taisteli ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen hänet korotettiin luutnantiksi ja hän alkoi opiskella fysiikkaa. Fysiikkaa hänelle opetti Nobelin kemianpalkinnon saanut Ernest Rutherford. Blackett valmistautui Cambridgen yliopistosta vuonna 1921. Tätä ennen hän työskenteli Kuninkaallisessa laivastossa.
Aiheesta muualla

Patrick Blackett nobelprize.org:ssa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patrick M. S. Blackett Wikimedia Commonsissa
Pirkko Karppi

| Pirkko Karppi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pirkko Kyllikki Karppi
Syntynyt: 3. syyskuuta 1926 Helsinki
Kuollut: 22. toukokuuta 1975 (48 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä kirjailija
Puoliso:  Pentti Oskari Salonen (1948–1953†)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1945–1975
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Pirkko Kyllikki Karppi (3. syyskuuta 1926 Helsinki – 22. toukokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja lastenkirjailija. Hän esitti valkokankaalla usein piikaa tai palvelijaa, muun muassa Liinaa Siltalan pehtoorissa (1953) ja Salli-sisäkköä Niskavuoren naisissa (1958). Karppi näytteli elokuvissa parisenkymmentä sivuosaa vuosina 1945–1968.
Karppi esiintyi teatterissa sekä elokuvissa, molemmissa yhtäjaksoisesti kuolemaansa saakka, ja työskenteli Lastenteatterissa maskeeraajana ja ohjaajana. Käytyään Suomen teatterikoulun hän oli kiinnitettynä Suomen Kansallisteatteriin vuosina 1945–1948. Avioiduttuaan Karppi muutti Jyväskylään ja toimi lausunnanopettajana. Aviomiehen tapaturmaisen kuoleman jälkeen hän palasi kahden lapsensa kanssa Helsinkiin. 1950-luvun puolivälissä Karppi työskenteli Suomen Työväenteatterissa. Hän palasi Kansallisteatteriin vuonna 1963, ja näytteli siellä vuoteen 1969 asti. Merkittäviä näyttämörooleja olivat muun muassa Anne Frank ja Tirlittan.
Karppi toimi myös suomentajana ja kirjoitti useita satukirjoja, -kuunnelmia ja -näytelmiä. Hänen kynästään ovat lähtöisin muun muassa satunäytelmät Isä-Peikko ja Simpukka-ukko (1952), Taikamyssyt (1961) ja Pieni jättiläinen (1977).
Valkokankaalla Karppi nähtiin usein palvelijan, keittäjän tai piian rooleissa. Hänen merkittävimpiä osiaan olivat Siltalan pehtoorin ja Niskavuoren naisten lisäksi mm. kotiapulainen Elli elokuvassa Minäkö isä! (1954) ja Vadenblickien palvelija elokuvassa Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962). Viimeiseksi elokuvarooliksi jäi vuoden 1968 Punahilkka -elokuvan keittäjä.
1960-luvulta alkaen Karppi näytteli myös televisiossa, muun muassa sarjoissa Pekka Lipposen seikkailut (1964) ja Potilas X (1972).
Pirkko Karpin aviopuoliso oli ratsumestari Pentti Oskari Salonen. Karppi kuoli lyhyen sairauden jälkeen 48-vuotiaana.
Filmografia

Tähtireportterit tulevat (1945)
Suopursu kukkii (1947)
Kilroy sen teki (1948)
Ruusu ja kulkuri (1948)
Siltalan pehtoori (1953)
Alaston malli karkuteillä (1953)
Niskavuoren Aarne (1954)
Laivan kannella (1954)
Minäkö isä! (1954)
Tähtisilmä (1955)
Säkkijärven polkka (1955)
Minä ja mieheni morsian (1955)
Isän vanha ja uusi (1955)
Lain mukaan (1956)
Silja – nuorena nukkunut (1956)
Muuan sulhasmies (1956)
Rakas varkaani (1957)
Niskavuoren naiset (1958)
Lasisydän (1959) ... toimittaja
Ihana seikkailu (1962)
Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962)
Punahilkka (1968)
Solveigin laulu (1974)
Kirjallista tuotantoa

Kaksi tyhmää hiirtä; kuv. Lauri Manninen. WSOY 1955
Pieni enkeli Piikkopaita; kuv. Martti Mykkänen. WSOY 1956
Satu Sebastian-vuohesta; samannimisen kansansadun mukaan sovittanut Pirkko Karppi. Kouluradion kuulokuvia, Yleisradio 1958
Jättiläinen ja paimenpilli; kuv. Maarit Ylinen. WSOY 1959
Minä olen Make. Otava 1965
Play for Me

| Play for Me Kemopetrol |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. maaliskuuta 2004
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 51.04
 Levy-yhtiö: Plastinka
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 9.
Kemopetrolin muut julkaisut
| Everything’s Fine 2002 | Play for Me 2004 | Teleport 2006 |
Play for Me on suomalaisen popyhtye Kemopetrolin järjestyksessään kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 24. maaliskuuta 2004. Albumi oli Suomen virallisella albumilistalla yhteensä kahdeksan viikkoa. Parhaan sijoituksensa se saavutti ensimmäisellä listaviikollaan, kun se nousi listan yhdeksänneksi.
Play for Me -albumi ei menestynyt enää kahden edeltäjänsä tavoin. Albumilta julkaistuista kolmesta singlestä vain huhtikuussa 2004 julkaistu ensisingle ”My Superstar” nousi Rumba-lehdessä vuosina 1992–2007 julkaistulle levymyynnin ja radiosoiton yhdeksi hittilistaksi yhdistäneelle Top 50 Hitit-listalle, sijalle 25. ”Seagulls” ja ”Fireworks” eivät tilastoituneet lainkaan.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Seagulls | Kalle Koivisto | 4.49 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | From an Aeroplane | Kalle Koivisto | 4.02 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Play for Me | Kalle Koivisto | 3.38 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Floater | Kalle Koivisto | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | My Superstar | Kalle Koivisto | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Fireworks | Kalle Koivisto | 4.27 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Weekend Friend | Kalle Koivisto | 4.39 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | End of the Day | Kalle Koivisto | 5.01 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Two | Kalle Koivisto | 5.13 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Let It Begin | Kalle Koivisto | 4.50 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Undying love | Kalle Koivisto | 7.14 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Soundi:
Play Yard Blues

| Play Yard Blues John Norum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Playyard Studios, Ruotsi
 Julkaistu: 17. toukokuuta 2010
 Tuottaja(t): John Norum
 Tyylilaji: hard rock, blues rock
 Kesto: 41.20
 Levy-yhtiö: Mascot Records
John Norumin muut julkaisut
| Optimus 2005 | Play Yard Blues 2010 |   |
Play Yar Blues on hard rock -yhtye Europen kitaristin, John Norumin, seitsemäs sooloalbumi, joka julkaistiin 17. toukokuuta 2010.
Kappaleet

Let it Shine – 4.55 (säv. Norum, Torberg)
Red Light Green High – 4.12 (säv. Norum, Torberg)
It's Only Money – 2.54 (säv. Phil Lynott)
Got My Eyes on You – 3.14 (säv. Norum, Sundin)
When Darkness Falls – 4.01 (säv. Norum, Torberg, Stappe)
Over and Done – 3.51 (säv. Norum, Stappe)
Ditch Queen – 5.41 (säv. Marino)
Travellin' in the Dark – 4.11 (säv. Pappalardi, Collins)
Born Again – 4.13 (säv. Norum, Sundin)
Play Yard Blues – 4.08 (säv. Norum)
Arvostelut

Sea of Tranquility:
Pau Claris

| Pau Claris |
| --- | --- |

Katalonian itsehallintoalueen presidentti
 22. heinäkuuta 1638–26. tammikuuta 1641  
Edeltäjä:  Miquel d'Alentorn i Salbá
Seuraaja:  Josep Soler
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1586 Barcelona
Kuollut: 27. helmikuuta 1641 (55 vuotta) Barcelona
Tiedot
Uskonto:  Katolinen
 Nimikirjoitus
Pau Claris i Casademunt (1. tammikuuta 1586–27. helmikuuta 1641) oli katalonialainen juristi, pappi ja poliitikko. Hän johti Katalonian aluehallintoa vuosina 1638–1641.
Pau Clarisista tuli vuonna 1612 Urgelin kaniikki. Hän lähti politiikkaan pappien oikeuksien puolustajana. Hän muutti Barcelonaan ja vuonna 1632 hänestä tuli tuomioistuimen virkamies. Vuonna 1638 hänet valittiin Barcelonan aluehallinnon johtajaksi. Kasvava espanjalaisten painostus Kataloniassa sai hänet etsimään apua Ranskasta.
”Katalonian tasavalta” julistettiin 16. tammikuuta 1641 itsenäiseksi mutta Ranskan suojelemaksi. Itsenäisen tasavallan ajatus tukahtui alkuunsa, kun Clarisin piti hakea turvaa Barcelonan kreiviltä ja Ranskan Ludvig XIII:ltä uhkaavaa Barcelonan piiritystä vastaan. Ranskalais-katalonialaiset joukot löivät Espanjan armeijan Montjuicin taistelussa 26. tammikuuta 1641. Claris kuoli äkillisesti noin kuukautta myöhemmin.
Pahat pojat (vuoden 1995 elokuva)

| Pahat pojat> Bad Boys |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Bay
Käsikirjoittaja:   Michael Barrie  Jim Mulholland  Doug Richardson 
Tuottaja:  Jerry Bruckheimer
Säveltäjä:  Mark Mancina
Kuvaaja:  Howard Atherton
Leikkaaja:  Christian Wagner
Pääosat:   Will Smith  Martin Lawrence  Téa Leoni  Tchéky Karyo  Joe Pantoliano 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:   7. huhtikuuta 1995  28. heinäkuuta 1995
Kesto:  118 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  19 000 000 $
Tuotto:  141 407 024 $
Seuraaja:  Bad Boys II
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pahat pojat (engl. Bad Boys, televisioesityksessä Bad Boys – pahat pojat) on Michael Bayn ohjaama toimintakomediaelokuva vuodelta 1995. Elokuvan pääosissa on suulas poliisikaksikko, jota näyttelevät Will Smith ja Martin Lawrence. Elokuvan jatko-osa Bad Boys II julkaistiin vuonna 2003.
Elokuvan budjetti oli 19 miljoonaa dollaria, mutta elokuva tuotti lippuluukuilla maailmanlaajuisesti peräti 141 miljoonaa dollaria. Elokuva oli myös Will Smithin, Martin Lawrencen ja ohjaaja Michael Bayn läpimurto muihin suuriin tuotantoihin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Martin Lawrence  | … |  Marcus Burnett   |
|  Will Smith  | … |  Mike Lowrey   |
|  Téa Leoni  | … |  Julie Mott   |
|  Tchéky Karyo  | … |  Fouchet   |
|  Theresa Randle  | … |  Theresa Burnett   |
|  Marg Helgenberger  | … |  Alison Sinclair   |
|  Nestor Serrano  | … |  Sanchez   |
|  Julio Oscar Mechoso  | … |  Ruiz   |
|  Michael Imperioli  | … |  Jojo   |
|  Anna Levine  | … |  Francine   |
|  Vic Manni  | … |  Ferguson   |
|  Frank John Hughes  | … |  Casper   |
|  Mike Kirton  | … |  Andy   |