stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eskimosirri
Levinneisyys

Eskimosirri pesii arktisilla pohjoisilla rannoilla Koillis-Siperiassa, Alaskassa, Kanadan pohjoisosissa ja Grönlannin luoteisosissa. Maailman populaation koko on noin 300 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen. Se talvehtii Etelä-Amerikassa Andien länsipuolella Ecuadorista Tulimaahan. Suomessa se on tavattu 5 kertaa vuoteen 2006 mennessä.
Elinympäristö

Pesimäaikana tundran kuivahkot osat, myös soiden ja lampien rannat. Muuttomatkoilla ja talvehtimisalueilla suosii sisämaan rantoja, kosteikkoja ja lyhytkortisia avomaita. Tavataan Andeilla jopa 4 kilometrin korkeudella.
Lisääntyminen

Pesä on maassa. Munia on 4 ja niitä haudotaan noin 21 päivää.
Ravinto

Eskimosirri syö hyönteisiä, nilviäisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Kosti Eskola

Kosti Eskola
Kosti Eskola (30. joulukuuta 1889 Nastola – 26. heinäkuuta 1955) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Henrik Gustaf Eskola ja Charlotta Varpenius. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Siiri Erika Taittosen kanssa.
Opinnot

Eskola oli kansakoulun käynyt ja sen jälkeen hän jatkoi yksityisopintoja vuosina 1910–1915 Saksassa Mitweidan ja Strelitzin polyteknillisissä opistoissa. Haminan taistelukoulun hän suoritti vuonna 1918.
Jääkäriaika

Eskola liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 20. marraskuuta 1915 ja sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa, Riianlahden rannikkoasemissa ja Schmardenin hyökkäykseen sekä Aa-joen talvitaisteluissa.
Suomen sisällissota

Eskola astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 vänrikiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 3. maaliskuuta 1918 aselaiva S/S Virgolla. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi Kenttälennätinpataljoonaan, josta hänet komennettiin 28. maaliskuuta 1918 eversti Ausfeldin esikuntaan ja siirrettiin 15. huhtikuuta 1918 joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. missä joukko-osastossa otti osaa taisteluihin Mouhussa, Tampereella ja Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Eskola toimi joukkueenjohtajana 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jolla myöhemmin oli nimet Jääkäripataljoona n:o 3 ja Kajaanin sissipataljoona. Armeijasta hän erosi 23. lokakuuta 1918. Sotilasuransa jälkeen hän toimi vuonna 1919 piirtäjänä ja konstruktöörinä Lehtoniemi oy:ssä Varkaudessa, vastaavassa toimessa hän toimi vuosina 1920–1924 Kotkan konepaja oy:ssä. Puolustusministeriön taisteluvälineosastossa hän oli tarkastajana vuosina 1925–1927. Hänet nimitettiin 1. tammikuuta 1928 Suojeluskuntajärjestöön asetarkastajaksi. Asetarkastajan toimi poiki hänelle 27. kesäkuuta 1928 vakinaisen paikan Suojeluskuntajärjestöön ja hän jäi edelleen Yliesikunnan asetarkastajaksi.
Talvi- ja jatkosota

Talvisotaan Eskola osallistui Suojeluskuntajärjestön yliesikunnan asetarkastajana ja jatkosotaan hän osallistui toimistoupseerina Kotijoukkojen esikunnassa. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1944, jonka jälkeen hän toimi Puolustusvoimain pääesikunnan pioneeriosastolla toimistosihteerinä vuoteen 1947 saakka.
Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat Birger Homén ja Eric Heimbürger.
Etodroksitsiini

| --- | --- |

Etodroksitsiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-[2-[2-[4-[(4-kloorifenyyli)-fenyylmetyyli]piperatsin-1-yyli]etoksi]ethoksi]etanoli
Tunnisteet
CAS-numero: 17692-34-1
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 63345
Kemialliset tiedot
Kaava: C23H31N2ClO3 
Moolimassa: 418,957 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Etodroksitsiini on voimakas antihistamiini. Sen markkinointinimenä oli Indunox. Sitä käytettiin helpottamaan nukahtamista, johon tarkoitukseen saatetaan nykyään käyttää myös hydroksitsiinia sisältävää valmistetta Atarax.
Unilääke Isonox sisälsi sekä metakvalonia että etodroksitsiinia. Lääke ei enää ole käytössä Suomessa, aktiivinen käyttö lienee painottunut 1960-luvun loppuun ja 1970-luvulle.lähde? Esilletulo käyttöön saapumiseen, se sijoittunnee vuoden 1967 vaiheille. Lääkettä on saatettu käyttää barbituraattien, ja sittemmin bentsodiatsepiinien ohella mm. leikkausten esilääkityksenä. Etodroksitsiinilla voitiin hoitaa mahdollisia intravenoosisen nukutuksen yhteydessä ilmentyviä lääkeaineisiin liittyviä allergisia komplikaatioita, kuten urtikariaa.
Lääketehdas UCB Pharman valmistama Isonox sisälsi 125 mg metakvalonia sekä 25 mg etodroksitsiinidimaleaattia kapselissa, myöhemmin kaksinkertaiset määrät molempia lääkeaineita tabletissa (250 + 50 mg). Etodroksitsiini on erittäin läheistä sukua toiselle antihistamiiniaineelle, hydroksitsiinille.
Muita antihistamiineja sisältäneet kombinaattivalmisteet: Doroma, Staranox, Sedanil sekä Sombufen (nämä sisälsivät usein myös barbituurihapon johdoksia eli barbituraatteja).
Aiheesta muualla

National Institute of Standards and Technology (NIST): Etodroxizine (englanniksi)
PubChem: Etodroxizine (englanniksi)
Erään toivekuvitelman tulevaisuus

| Erään toivekuvitelman tulevaisuus> Die Zukunft einer Illusion |
| --- | --- |
 Suomennoksen kansi.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Sigmund Freud
Kieli:  saksa
Genre:  uskontopsykologia
Kustantaja:  Internationaler Psychoanalytischer Verlag
Julkaistu:  1927
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  91
Suomennos
Suomentaja:  Markus Lång
Kustantaja:  Books on Demand
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  101
ISBN:  978-952-93-1214-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Erään toivekuvitelman tulevaisuus (saks. Die Zukunft einer Illusion) on Sigmund Freudin kirja, joka julkaistiin vuonna 1927. Kirja edustaa uskontopsykologiaa ja kriittistä uskontotiedettä.
Tausta

Sigmund Freud oli ollut kouluvuosistaan lähtien ollut ateisti. Hänen mukaansa uskonnollinen usko – ei ateismi – edellytti tieteellistä selittämistä. Hän oli jo vuonna 1907 kirjoittanut artikkelin ”Pakkotoiminnot ja hartausmenot” (Zwangshandlungen und Religionsübungen), jossa hän oli koettanut yhdistää keskenään uskonnolliset rituaalit ja pakkoneuroosin. Hän luonnehti uskontoa ”yleismaailmalliseksi pakkoneuroosiksi”. Uskonnon ongelmaa hän oli sivunnut myös teoksessaan Toteemi ja tabu (1913).
Freud suunnitteli Erään toivekuvitelman tulevaisuutta monet vuodet, ennen kuin ryhtyi kirjoittamaan sitä keväällä 1927. Ystävälleen pastori Oskar Pfisterille hän kirjoitti, että niin kuin Maallikkoanalyysin kysymys pyrki pelastamaan psykoanalyysia psykiatreilta, niin Erään toivekuvitelman tulevaisuus pyrki pelastamaan sitä papeilta. Freud käyttää kirjassa paikoitellen dialogimuotoa, ja keskustelukumppanin esikuvana lienee ollut nimenomaan Pfister.
Vaikka Freud tähdensi, ettei kirja hyökkäisi uskontoja vastaan vaan erittelisi niitä, elämäkerturi Lars Sjögren pitää sitä nimenomaisesti kiistakirjana, joka suuntautuu uskontoja vastaan ja puolustaa Freudin omaa tieteiskatsomusta.
Vastaanotto

Erään toivekuvitelman tulevaisuus herätti paljon hälyä ilmestyttyään. Lehdistössä käsiteltiin kirjan sisältöä kärjistetysti ja yksinkertaistaen. Uskonto oli tuolloin vielä herkkäluontoinen ja arka aihe. Freudin kirjaa nimitettiin ”hyökkäykseksi”, ja sen johdosta julkaistiin monia ”vastatodisteluja”. Vastauksista tunnetuin lienee Pfisterin kirja-arvostelu, jonka otsikko kuului: ”Die Illusion einer Zukunft.” Pfister arvosteli Freudin optimistista tiedeuskoa ja totesi, että myös tieteessä ihmisten toiveet vaikuttavat subjektiivisesti ja jäytävät objektiivisuutta, johon Freud naiivisti uskoo.
Freud jatkoi uskonnon arvostelua kirjassaan Mies nimeltä Mooses ja yksijumalinen uskonto, joka julkaistiin vuonna 1939.
Kirjallisuutta

Freud, Sigmund & Pfister, Oskar: Briefwechsel 1909–1939. Herausgegeben von Isabelle Noth und Christoph Morgenthaler. Zürich: Theologischer Verlag Zürich, 2012. ISBN 978-3-290-17615-0. (saksaksi)
O’Neil, Mary Kay & Akhtar, Salman (toim.): On Freud’s The Future of an Illusion. London: International Psychoanalytical Association, 2009. ISBN 978-1-8557-5627-4. (englanniksi)
Pfister, Oskar: Die Illusion einer Zukunft: Eine freundschaftliche Auseinandersetzung mit Prof. Dr. Sigm. Freud. Imago 14 (1928), s. 159–184 Artikkelin verkkoversio. (saksaksi)
Aiheesta muualla

Die Zukunft einer Illusion kokonaan (Potsdamin yliopisto). (saksaksi)
Vallet, Odon: The Future of an Illusion (International Dictionary of Psychoanalysis, 2005).
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Ranska  BnF data  Saksa
Espanjanvinttikoira

| Espanjanvinttikoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Espanja
Määrä:  Suomessa rekisteröity 102
Alkuperäinen käyttö:  jäniksen metsästys
Nykyinen käyttö:  seura- ja metsästyskoira
Muita nimityksiä:  galgolähde?, Spanish Greyhound, levrier espagnol, Spanischer Windhund, hispaania hurt
FCI-luokitus:  ryhmä 10 Vinttikoirat alaryhmä 3 Lyhytkarvaiset #285
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 62–75 cm, narttu 60–70 cm
Väritys:  kaikki värit sallitaan
Espanjanvinttikoira (esp. galgo español) on Espanjasta entisen Kastilian kuningaskunnan eli nykyisten Kastilia ja Leónin ja Kastilia- La Manchan maakunnista kotoisin oleva koirarotu. Se kuuluu FCI:n roturyhmään 10.
Luonne ja käyttäytyminen

Espanjanvinttikoira on luonteeltaan epäluuloinen, mikä johtuu rodun alkukantaisuudesta. Se tarvitsee aikaa uusien asioiden hyväksymiseen, mutta se kiintyy perheeseensä hyvin voimakkaasti. Vieraita kohtaan se on varautunut, mutta ei aggressiivinen. Arvokas ja pidättyväinen, kotioloissa paljon nukkuva, mukavuutta ja sohvan pehmeyttä arvostava koira joka osoittautuu kuitenkin metsästystilanteissa erittäin energiseksi ja eloisaksi.
Alkuperä

Espanjanvinttikoiran sanotaan kehittyneen kelttienvinttikoirasta ja arabialaisista sloughi-tyyppisistä vinttikoirista. Lisäksi sen mainitaan polveutuvan faaraokoiran kanssa samasta kantarodusta. Espanjalainen koiraharrastaja Carlos Salas Melero uskoo, että kantarotuina olivat gallialainen vinttikoira ja maurien maahan tuoma arabialainen sloughi. Suomeen rotu saapui vasta 1990-luvulla.
Rotua käytetään Espanjassa edelleen jäniksenmetsästyksessä. Espanjanvinttikoirien pitoon liittyy vakavia eläinoikeuskysymyksiä, sillä metsästyskauden lopussa useimmat koirat hylätään tai tapetaan, usein julmilla tavoilla kuten hirttämällä. Huonosti metsästäneet koirat hirtetään vanhan tavan mukaan matalammalle, jotta kuolema on hitaampi. Koiria poltetaan elävältä, hukutetaan ja hakataan. Arvoiden mukaan Espanjassa tapetaan ja hylätään kymmeniä tuhansia galgoja vuosittain.
Suomessa on useita Espanjasta adoptoituja galgoja joita ei ole merkitty Kennelliiton rekisteriin. Useat vapaaehtoisvoimin ja lahjoitusvaroin  toimivat yhdistykset toimivat galgojen tilanteen parantamiseksi Espanjassa niin paikallisestikin kuin etsimällä galgoille adoptiokoteja. Galgoja adoptoidaan Suomen lisäksi useisiin Euroopan maihin ja Yhdysvaltoihin.
Etymologia

Nimitys galgo juontaa juurensa latinalaisesta sanasta gallicus, joka viittaa Galliaan tai Ranskaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Espanjan koirat Ry
| n k Espanjalaiset koirarodut |
| --- | --- |
FCI:  Andalusianrottakoira  Burgosinseisoja  Espanjanmastiffi  Espanjanvesikoira  Espanjanvinttikoira  Ibizanpodenco  Kanariandoggi  Kanarianpodenco  Katalonianpaimenkoira  Mallorcandoggi  Mallorcanpaimenkoira  Pyreneittenmastiffi  Sabueso español  Valencianrottaterrieri 
Muut RSCE:n hyväksymät:  Alano español  Andalusianpodenco  Baskienpaimenkoira  Fuerteventuranpaimenkoira  Garafíanpaimenkoira  Leóninpaimenkoira  Maneto  Navarranseisoja  Valduezankoira  Valencianpodenco 
RSCE:n erikoisrekisteri:  Aragonianpaimenkoira  Espanjandoggi  Hierronsusikoira  Kastilianpaimenkoira  Palmanrottaterrieri  Podenco orito  Presa navarro 
Harvinaiset:  Araninpaimenkoira  Asturialais-kantabrialainen griffoni  Baskienrottaterrieri  Baskienseisoja  Can de Palleiro  Cerdanyanpaimenkoira  Englantilais-espanjalainen vinttikoira  Espanjanbulldoggi  Galicianpodenco  Galicianseisoja  Guicho  Hierronpodenco  Iberiansusikoira  Kantabrianajokoira  Kantabrianvesikoira  Mallorcanrottaterrieri  Mallorcanseisoja  Mastín ligero  Menorcanpodenco  Murcianrottaterrieri  Navarranajokoira  Palmanpodenco  Paternero  Podenco campanero  Rehalero naveño  Villano de las encartaciones 
Sukupuuttoon kuolleet:  Alicantenkoira  Presa español
Etelänherneet

| Etelänherneet |
| --- | --- |
 Sinietelänherne (Baptisia australis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Etelänherneet Baptisia  Vent.
Katso myös
   Etelänherneet Wikispeciesissä   Etelänherneet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etelänherneet (Baptisia) on hernekasvisuku (heimo Fabaceae eli Leguminosae), joita viljellään monivuotisina koristekasveina eli perennoina.
Lajeja

keltaetelänherne (Baptisia tinctoria)
sinietelänherne (Baptisia australis)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Etelänherneet (Baptisia)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Etelänherneet (Baptisia)
ITIS: Baptisia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Baptisia (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2698539  Wikispecies: Baptisia  CoL: 37WX  EoL: 28126  EPPO: 1BAPG  FNA: 103474  GBIF: 2976053  GRIN: 1273  iNaturalist: 51723  IPNI: 21778-1  IRMNG: 1277649  ITIS: 26466  NBN: NHMSYS0000456402  NCBI: 49796  NZOR: 61ecd6ad-190b-445b-849b-cbb4f72a6991  Open Tree of Life: 259855  PLANTS: BAPTI  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30006139-2  Tropicos: 40024652  VASCAN: 886  WFO: wfo-4000004037
Espanjan–Yhdysvaltain sota

Espanjan ja Yhdysvaltain sota käytiin vuonna 1898, ja se päättyi Yhdysvaltojen voittoon. Yhdysvallat sai haltuunsa Espanjan siirtomaat Karibialla ja Tyynellämerellä. Näihin kuuluvat Puerto Rico, Guam ja Filippiinit. Yhdysvallat menetti 379 sotilasta taisteluissa ja yli viisituhatta tauteihin. Kuuban itsenäistyminen vuonna 1902 oli myös sodan seurausta.
Taustaa

1800-luvun lopulla Espanjan maailmanvallasta oli enää rippeet jäljellä. Se oli likimain sodassa Kuuban itsenäisyyttä ajavia kapinallisia vastaan. Filippiineillä käytiin ankaraa sissisotaa. Samaan aikaan Yhdysvalloissa lehdistö lietsoi isänmaallisuutta. Etenkin Kuuban katsottiin olevan omaa takapihaa ja muukalaisten käsissä.kenen mukaan?
Sodanjulistus

Yhdysvaltain sotalaiva USS Maine räjähti ja upposi Havannan satamassa 15. helmikuuta 1898, ja tapahtumasta syytettiin espanjalaisten sabotaasia. Amerikkalaislehdistö popularisoi tähän liittyen lausahduksen "Remember the Maine! To hell with Spain!" Presidentti William McKinley pyysi kongressilta luvan lähettää Yhdysvaltain joukkoja Kuubaan ”pakottamaan sisällissotaa käyvät kuubalaiset rauhaan”. Kongressi vaati Espanjaa vetäytymään heti Kuubasta. Espanja katkaisi diplomaattisuhteet Yhdysvaltoihin 24. huhtikuuta ja julisti sodan Yhdysvalloille. Yhdysvaltain kongressi julisti sodan Espanjalle seuraavana päivänä.
Filippiinit

Ensimmäinen taistelu käytiin 1. toukokuuta 1898 Filippiineillä, ja Yhdysvaltain laivasto tuhosi Espanjan eskadroonan Manilanlahdella. Samaan aikaan maissa filippiiniläiset itsenäisyystaistelijat syrjäyttivät espanjalaiset. Viimeinen taistelu käytiin Manilassa, jonka Espanja luovutti Yhdysvalloille 13. elokuuta 1898.
Lopputulos

Filippiinit, Kuuba, Puerto Rico ja Guam siirtyivät pois Espanjan vallasta, minkä lisäksi maa tuomittiin maksamaan Yhdysvalloille 20 miljoonan dollarin sotakorvaukset. Muut siirtyivät suoraan Yhdysvaltain hallintaan, Kuuballe luvattiin itsenäisyys, mutta Yhdysvallat asetti tiukkoja ehtoja sen uuden hallituksen muodostamiselle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Espanjan–Yhdysvaltain sota Wikimedia Commonsissa
Kipinästä tuli syttyy eli kuinka väärin tulkittu sähkösanoma aiheutti Yhdysvaltain ja Espanjan välisen sodan 1898, Hakkapeliitta, 13.03.1934, nro 11, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
USS Maine Havannan satamassa.
”10 000 mailia Puerto Ricosta Filippiineille.” Yhdysvaltain imperialismin leviämistä pilkkaava pilakuva (1898).
USS Mainen hylky Havannan satamassa (1898).
Mäki-Matti

| Mäki-Matti   6>  kaupunginosa |
| --- | --- |
 Kerrostaloja Mäki-Matissa
Kaupunki:  Jyväskylä
Suuralue:  Kantakaupunki
Väkiluku:  4 677 (2020)
Osa-alueet:  Nousukatu  Hippos  Rautpohja  Kyllö  Syrjälä
Postinumero(t):  40700  40600
Lähialueet:  Savela Mattilanpelto  Nisula Harju
Mäki-Matti on Jyväskylän kaupunginosa. Se sijaitsee keskustasta katsoen Harjun takana. Mäki-Matti kuuluu samannimiseen tilastoalueeseen, joka vastaa muuten kaupunginosan aluerajoja mutta sisältää myös Syrjälän alueen. Mäki-Matin tilastoalueen asukasluku oli 4 677 vuoden 2020 lopussa.
Mäki-Matti sai alkunsa Syrjälän tilan alueella 1800-luvun lopulla ja liitettiin Jyväskylään vuonna 1914. Kaupunginosassa on nykyään paljon sekä omakotitalo- että kerrostaloasutusta.
Osa-alueet > Syrjälän alue

Syrjälän tilan muistona Mäki-Matissa on edelleen Syrjälänkatu ja Syrjälän pienalue (alue 010605). Sen rajoina ovat Vesangantie, Nisulankatu, Syrjälänkatu ja Palokunnankatu. Alkuperäisestä Syrjälästä on jäljellä vain muutaman korttelin alue, joka tunnetaan entisen paloaseman vuoksi nimellä Palokunnanmäki. Syrjälä on virallisen aluejaon mukaan osa Mäki-Matin tilastoaluetta mutta ei kaupunginosaa.
Osa-alueet > Rautpohjan alue

Mäki-Mattiin kuuluva Rautpohjan pienalue (alue 010603) on pääosin teollisuusaluetta. Alun perin Valtion tykkitehtaan tarpeisiin rakennettu kerrostaloalue edustaa funktionalistista tyyliä. Se on rakennettu 1938–1940 ja sen suunnittelivat Airi Seikkala-Viertokangas ja Märtha Lilius-Tallroth. Alueeseen kuuluu kaikkiaan 14 kaksikerroksista, vaaleaksi rapattua lamellitaloa, johtajan ja insinöörien asuintalot sekä suurehko huoltorakennus. Kerrostaloalue kuuluu museoviraston vuonna 1993 tekemään luetteloon valtakunnallisesti arvokkaista rakennetuista kohteista. Rautpohja muistuttaa suuresti Tukholman Hjorthagenin aluetta. Pienalueella on myös 1940- ja 2010-luvuilla rakennettuja kerrostaloja. Rautpohjan teollisuusalueella sijaitsevat Metson Rautpohjan tehdas ja Savelan voimalaitos.
Osa-alueet > Nousukadun alue

Harjun kupeessa, Mäki-Matin pohjoisosassa sijaitseva Nousukadun pienalue (alue 010601) on pääosin kerrostaloaluetta, mutta alueella on myös omakotitaloja, lähinnä sen länsi- ja pohjoislaidassa.
Osa-alueet > Hippoksen alue

Mäki-Matin kaakkoisosassa sijaitsevan Hippoksen alueen (pienalue 010602) asuinrakennuskanta koostuu enimmäkseen kerrostaloista, mutta siellä on myös omakotitaloja. Alueella sijaitsee muun muassa K-Market ja R-kioski.
Osa-alueet > Kyllön alue

Mäki-Matin kaupunginosan lounaisosassa, Rautpohjan ja keskussairaala-alueen vieressä sijaitsee Kyllön alue (pienalue 0106604). Se on kaupunginosan pienalueista pienin ja ainoa jossa ei ole asutusta. Kyllössä sijaitsee Kyllön terveysasema.
Mäki-Matin toimintaa

Mäki-Matissa sijaitsee Jyväskylän suosituimpiin kuuluva leikkipuisto, Suomen vanhin perhepuisto Mäki-Matin perhepuisto. Siellä on myös kouluja: Schildtin lukion Voionmaan toimipistelähde? ja Jyväskylän steinerkoulu, lähde?aikaisemmin myös Cygnaeuksen koulu ja nykyään entisissä Cygnaeuksen koulun tiloissa toimii Jyväskylän kristillinen koulu.
Kansallisarkiston Jyväskylän toimipaikka (ent. Jyväskylän maakunta-arkisto) sijaitsee Mäki-Matissa. Hippoksen alueella on muun muassa jäähalli ja Jyväskylän monitoimitalo.
Nimen alkuperä

Mäki-Matin nimi johtuu Matti Matinpojasta (1806–1865), jolla oli paikalla Syrjälän talosta erotettu Paatelan torppa ennen kuin alueelle alkoi muodostua asutusta. Nimi Paatela vaihtui 1840-luvun kirkonkirjoissa Mäki-Matiksi ja laajeni lopulta tarkoittamaan koko Syrjälän aluetta. Kansan suussa nimi oli aikoinaan Mäk´Matti.
Jyväskylässä jo vuodesta 1905 toiminut Osuusliike Mäki-Matti oli yksi Suomen ensimmäisistä osuusliikkeistä. Osuusliike otti nimensä Mäki-Matin kaupunginosasta.
Historiaa

Mäki-Matin alue syntyi kaupungin rajan ulkopuolella Jyväskylän maalaiskunnassa Syrjälän tilan alueella 1800-luvun loppupuolella. Vuonna 1908 kaupunki osti Syrjälän tilan, joka liitettiin Jyväskylän kaupunkiin vuonna 1914. Mäki-Matti on vanhin Jyväskylään liitetty esikaupunkialue.
Mäki-Matin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa valmistunutta rakennuskantaa ei ole enää jäljellä, mikä johtuu pitkälti vuonna 1910 sattuneesta tulipalosta. 1920-luvulla Rautpohjan tuntumaan rakennettiin omakotitaloja, ja jälleenrakennuskaudella 1940- ja 1950-luvuilla Mäki-Mattiin rakennettiin lisää omakotitalokortteleita. Rautpohjaan rakennettiin funktionalistinen pienkerrostaloalue 1930-luvun lopulla ja kaupunginosaan alettiin rakentaa myös kerrostaloasutusta 1940-luvulla. Alueen kerrostaloista iso osa on rakennettu 1950–1970-lukujen aikana, mutta tämän jälkeen on tehty paljon täydennysrakentamista.
Cygnaeuksen koulu aloitti toimintansa vuonna 1925. Vuonna 1962 Mäki-Mattiin valmistui päiväkoti. Vuonna 1979 avattiin Mäki-Matin perhepuisto, joka on myös Suomen ensimmäinen perhepuisto.
Tilastotietoa

Vuoden 2020 lopussa Mäki-Matin asukasluku oli 4 677, Syrjälän alue mukaan lukien. Jos Syrjälää ei lasketa mukaan, Mäki-Matin väkiluku oli 3 546.
Ylen vuonna 2013 tekemän selvityksen mukaan Mäki-Matti on Jyväskylän pienituloisin alue Kortepohjan ohella, minkä taustalla on opiskelijoiden ja eläkeläisten suuri määrä.
Seuraavat tilastotiedot perustuvat postialueeseen 40700, joka on suurin piirtein Mäki-Matin rajojen mukainen. Postialue tosin jättää Rautpohjaan kuuluvan Valajankadun pois, ja sisältää lähes koko Savelan ja pienen osan Nisulasta.
Vuonna 2015 postialueen 40700 väkiluku oli 5 198. Asukkaiden keski-ikä oli 38. Vuonna 2014 asukkaista työllisiä oli 2 039, kun taas työttömiä oli 425. Opiskelijoita oli 844, ja eläkeläisiä 934.
Talouksia oli postialueella yhteensä 3 236 vuonna 2015. Vuonna 2014 alueella oli 1 308 taloutta, jotka kuuluivat alimpaan tuloluokkaan. Keskimmäiseen tuloluokkaan kuuluvia talouksia oli 1 375, ja ylimpään tuloluokkaan kuului 288 taloutta. Talouksien mediaanitulot olivat 21 426.
Vuonna 2015 postialueella oli 3 360 kerrostaloasuntoa. Pientaloasuntoja oli 241.
Kuvia

1960-luvulla rakennettua kerrostalokorttelia Voionmaankadun varressa.
Jyväskylän kristillinen koulu
Suomalainen musiikkikampus
Funktionalistisia kerrostaloja Jyrsijänkadulla Rautpohjassa.
K-Market Ruokavinkki
Mäki-Matin omakotitaloja.
Kerrostaloja Oikokadulla, takana Cygnaeuksen koulu.
Monitoimitalo ja Hipposhalli
Tunnettuja Mäki-Matissa asuneita

Gettomasa, rap-artisti
Ahti Kuoppala, näyttelijä
Joonas Könttä, poliitikko
Matti Nykänen, mäkihyppääjä
Ruuben, musiikkituottaja
Väinö Voionmaa, poliitikko
Teemu Viinikainen, jazzkitaristi