stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eurovision laulukilpailu 2020
Muut maat

Andorra – RTVA ilmoitti maaliskuussa 2019 mahdollisesta paluusta kisoihin, yhteistyössä Katalonian TV3 kanssa. 22. toukokuuta 2019 kuitenkin ilmoitettiin, ettei Andorra aio osallistua vuoden 2020 kisoihin.
Bosnia ja Hertsegovina – BHRT ilmoitti mahdollisesta paluusta vuoden 2020 kisoihin. Paluu kilpailuun oli maalle kuitenkin vielä taloudellisesti epävarma. 9. heinäkuuta 2019 BHRT ilmoitti kuitenkin, että maa ei palaa kilpailuun vuonna 2020.
Luxemburg – Luxemburgin yleisradioyhtiössä (RTL) oli mietitty paluuta kisoihin, sillä kiinnostus kisoja kohtaan on kasvanut sekä lukuisat ihmiset ovat pyytäneet maata palaamaan kilpailuun pitkän tauon jälkeen. Maan euroviisuvoittaja Anne-Marie David toivoi myös Luxemburgin palaavan kilpailuun. Kilpailun fanit Luxemburgissa lähettivät adressin RTL:lle ja Luxemburgin edustajainhuoneelle käsiteltäväksi. RTL ilmoitti kuitenkin 23. heinäkuuta 2019, että maa ei aio palata vuoden 2020 kisoihin. RTL sanoo osallistumisen olevan taloudellinen vaikeus televisioyhtiölle ja RTL:n keskittyvän musiikin ja viihteen sijasta uutisointiin.
Marokko – Marokko ei ollut mukana EBU:n 13. marraskuuta julkaisemalla osallistujalistalla.
Monaco – Monacon televisioyhtiö TMC ilmoitti 6. elokuuta 2019, että maa ei aio palata vuoden 2020 kisoihin.
Montenegro – Montenegron televisioyhtiö RTCG ilmoitti 24. syyskuuta 2019 alustavasti osallistuvansa kilpailuun. Kuitenkin 8. marraskuuta 2019 RTCG vahvisti, että Montenegro vetäytyy vuoden 2020 kisoista taloudellisista syistä.
Slovakia – Slovakian televisioyhtiö RTVS ilmoitti 5. kesäkuuta 2019, että maa ei aio osallistua vuoden 2020 kisoihin puutteellisen kiinnostuksen takia.
Turkki – Turkin televisioyhtiö TRT ja EBU ilmoittivat 22. syyskuuta 2019, että Turkki ei aio palata vuoden 2020 kilpailuun.
Unkari – Unkarin televisioyhtiö MTVA ilmoitti 25. lokakuuta 2019, että maan euroviisukarsintana toimivaa A Dal -kilpailua ei käytettäisi vuonna 2020 valitsemaan maan euroviisuedustajaa. Euroviisukarsinnan sijasta kilpailu toimii unkarilaisen musiikin edistäjänä. Unkari ei ollut mukana EBU:n 13. marraskuuta julkaisemalla osallistujalistalla. Unkarin vetäytymisen syytä ei ole virallisesti esitetty, mutta on arveltu sen johtuvan siitä, että kilpailu pitää tasa-arvoa esillä ja suhtautuu myönteisesti homoseksuaaleihin. Eräs Unkarin julkisen palvelun tv-yhtiön MTVA:n työntekijä on viitannut siihen.
Kilpailun pitopaikka Ahoy Rotterdam. (kuva vuodelta 2016)
Ensimmäisessä semifinaalissa kilpailevat maat   Automaattisesti finaaliin pääsevät maat, jotka äänestävät ensimmäisessä semifinaalissa   Toisessa semifinaalissa kilpailevat maat   Automaattisesti finaaliin pääsevät maat, jotka äänestävät toisessa semifinaalissa
Fatiman Neitsyt Maria

Neitsyt Mariaa esittävä veistos vuodelta 1919 Fátimaan rakennetussa Ilmestysten kappelissa.
Fatiman ilmestys (Fatiman Neitsyt Maria, port. Nossa Senhora do Rosário de Fátima) viittaa väitettyihin Neitsyt Marian ilmestyksiin Portugalissa Fátiman kaupungin lähistöllä vuonna 1917. Katolinen kirkko vahvisti ilmestykset aidoiksi vuonna 1930.
Historia

Ennen varsinaisia Neitsyt Marian ilmestyksiä enkeli ilmestyi kolmelle lapselle, Lúcia Santosille ja hänen serkuilleen Jacinta ja Francisco Martolle, Lúcian mukaan kolme kertaa vuonna 1916.
Seuraavan vuoden toukokuun 13. päivänä heille kertomansa mukaan ilmestyi valkoiseen asuun pukeutunut hohtava Neitsyt Maria, joka ilmoitti ilmestyvänsä heille jokaisen kuukauden 13. päivänä seuraavan puolen vuoden ajan. Maria kehotti lapsia rukoilemaan ruusukkoa joka päivä rauhan ja sodan loppumisen vuoksi. Jacinta kertoi tästä äidilleen, joka vei hänet paikallisen papin luo. Häntä käskettiin kieltämään Marian ilmestyneen hänelle, mihin hän ei suostunut.
Lúcian mukaan Maria ennusti seuraavassa ilmestymisessään Jacintan ja Franciscon kuolevan pian, mutta Lúcian jäävän maan päälle pidemmäksi aikaa levittämään viestiä.
Kolmannella ilmestymiskerralla Maria ilmoitti lapsille viestin, joka tunnetaan Fatiman kolmena salaisuutena.
Ilmestykset herättivät paikallisten asukkaiden uteliaisuuden. Silloinen hallitus Portugalissa pyrki kitkemään katolisen kirkon vaikutusvallan, ja paikalliset viranomaiset vangitsivat lapset. Heitä uhkailtiin elävältä keittämisellä, mutta he eivät edelleenkään suostuneet kieltämään Marian ilmestyksiä.
13. syyskuuta Maria oli lasten mukaan luvannut lokakuussa muille näkyvän ihmeen, joka saa ihmiset uskomaan. 70 000 ihmistä oli saapunut seuraamaan Marian ilmestymistä lapsille sateisena päivänä 13. lokakuuta 1917. Tuolloin väitetään tapahtuneen niin kutsuttu ”aurinkoihme”. Silminnäkijöiden kuvausten mukaan sade loppui, aurinko näytti putoavan Maahan ja liikkui taivaalla, ja ilmiöön liittyi erikoisia värejä. Portugalilaisen O Século -sanomalehden mukaan paikalla olleiden tyypillisen kokemuksen mukaan aurinko oli ”tanssinut”.
Katolinen kirkko tutki tapausta ja ilmoitti ihmeet Fatimassa aidoiksi vuonna 1930. Paavi Johannes Paavali II uskoi selvinneensä salamurhayrityksestä Fatiman ennustuksen ansiosta. Hän vieraili Fatiman pyhätössä kolme kertaa salamurhayrityksensä jälkeen.
Francisco ja Jacinta kuolivat vuosina 1919 ja 1920 espanjantautiin, joka levisi Fatimaan pian kerrottujen ilmestysten jälkeen. Luciasta tuli karmeliittanunna, ja hän kuoli 13. helmikuuta 2005 97-vuotiaana. Francisco ja Jacinta julistettiin pyhimyksiksi vuonna 2017.
Fatiman kolme salaisuutta > Ensimmäinen salaisuus

Ensimmäinen salaisuus oli visio helvetistä, jonka Maria näytti lapsille.
Fatiman kolme salaisuutta > Toinen salaisuus

Toinen salaisuus käsitteli sielun pelastumista sekä kristinuskon levittämistä maailmaan. Maria myös ennusti meneillään olevan ensimmäisen maailmansodan pikaisen loppumisen, mutta varoitti että sitäkin pahempi sota on tulossa paavi Pius XI:n aikana. Hän kertoi myös, että jos hänen ohjeitaan, eli Venäjän pyhittämistä hänelle, ei noudateta, Venäjä aiheuttaa sotia ja kirkon vainoja, ja että useat valtiot tuhoutuvat. Moni uskoo, että paavi Johannes Paavali II toteutti tämän pyynnön siunaamalla koko maailman, myös Venäjän, vuonna 1984, eli joitakin vuosia ennen Neuvostoliiton romahtamista.kenen mukaan?
Fatiman kolme salaisuutta > Kolmas salaisuus

Vatikaani piti kolmannen salaisuuden salaisuutena pääsiäiseen 2000 saakka, huolimatta siitä että Lúcian mukaan se olisi voitu julkistaa jo vuoden 1960 jälkeen.[lähde? ] Salailun takia jotkut olettivat, että kolmas salaisuus saattaisi sisältää tuomitsevia huomautuksia viimeisintä paavia kohtaan, tai joitain Venäjää ärsyttäviä huomautuksia.kenen mukaan?
Kardinaali Ratzinger, sittemmin paavi Benedictus XVI, sanoi marraskuussa 1984, että salaisuus voisi aiheuttaa ”sensaationaalisuutta” ja arveluja ”lopun ajoista”.[lähde? ] Tämä kommentti ei ole ymmärrettävä, mikäli salaisuus olisi koskenut paavin salamurhayritystä 1981, kuten on myös oletettu.kenen mukaan? Ratzinger kertoi myös, että ”kuten aiemmat paavit ovat päättäneet, se ei lisää mitään siihen mitä kristittyjen tulisi tietää, kun otetaan huomioon mitä on kirjoitettu Ilmestyskirjassa”.[lähde? ]
Eräässä haastattelussa Johannes Paavali II sanoi: ”Jos luette, että mantereet jäävät merien alle ja miljoonat ihmiset kuolevat yllättäen muutamissa minuuteissa, kun tämä kerran on tiedetty, ei todellisuudessa ole tarpeellista vaatia tämän salaisuuden julkistamista.”[lähde? ]
Kun salaisuus paljastettiin vuonna 2000, kävi ilmi, että kyseessä oli visio ristiinnaulitsemisesta ja marttyyrikuolemista. Tämän jälkeen esiintyi väitteitä, että julkistettu teksti ei ollut oikea salaisuus, tai ei ainakaan salaisuus kokonaisuudessaan.[lähde? ]
Fatiman pyhättö

Fatiman pienen kylän ulkopuolelle rakennettiin vuonna 1928 Neitsyelle omistettu kirkko ja sittemmin myös rakennusryhmä, jotka nykyään palvelevat jo miljooniin nousevaa pyhiinvaeltajien joukkoa. Vuonna 2003 Vatikaanin ja YK:n valtuuskunnat pitivät Fatimassa vuotuisen uskontojenvälisen kongressin. Kongressissa päätettiin alkaa kehittää pyhätöstä keskusta, missä kaikki maailman uskonnot voivat tulla vierailemaan omien jumaliensa luona. Kongressi pidettiin Paul VI Pastoral Centressä ja sen puheenjohtajana oli Lissabonin kardinaali, patriarkka José da Cruz Policarpo.
Yhteiskunnallinen merkitys

Vuonna 1910 Portugalista tuli verisen vallankumouksen myötä parlamentaarinen tasavalta. Kirkon vaikutusvaltaa kavennettiin. Papiston ja Vatikaanin vastustuksesta huolimatta kirkko ja valtio erotettiin toisistaan. Kirkon omaisuus pakko-otettiin valtiolle ideologisista syistä ja johtava papisto lähti maanpakoon. Katolinen usko ei kuitenkaan hävinnyt laeilla ja asetuksilla. Kirkko onnistui valtaamaan asemiaan takaisin, kun Portugali liittyi ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1916. Hallitus salli kirkon tuen ja palvelut sotaan lähteville. Tilanne oli kuitenkin yhä sekava ja jännittynyt, kun syrjäisestä Fatimasta alkoi saapua outoja uutisia. Fatiman ilmestyksen myötä heikentynyt kirkko pystyi mobilisoimaan maallikot, ja panemaan alulle hengellisen elpymisen.
Fatiman Neitsyen luomassa ilmapiirissä kirkko saattoi käydä vastahyökkäykseen. Kirkolle myönteiset konservatiivit ottivat vallan Portugalissa joulukuussa 1917, ja monia kirkonvastaisia lakeja ja asetuksia peruttiin. Radikaalien paluu valtaan 1918 ei enää muuttanut tilannetta. Katolinen kirkko oli jo onnistunut valtaamaan takaisin paikkansa keskeisenä yhteiskunnallisena vaikuttajana. Sekä kirkon kannattajat että vastustajat olivat yhtä mieltä siitä, että juuri Fatima merkitsi kansakunnan uskon jälleensyntymää.
Sekava yhteiskunnallinen ja poliittinen tilanne jatkui vuoteen 1928, jolloin António de Oliveira Salazar (1889–1970) tuli valtaan ja teki lopun demokratiasta miltei puolen vuosisadan ajaksi. Salazar pyrki kitkemään yhteiskunnasta ne tekijät, joiden uskoi johtaneen maan kaaokseen: poliittiset vapaudet ja demokratian. Ei ollut suinkaan sattumaa, että joukkotapahtumista vain kirkon juhlat kuten Fatiman ilmestyksen palvonta oli sallittu Salazarin diktatuurin alaisessa Portugalissa. Mystisen uskonnollisen palvonnan elpyminen oli kuin taivaan lahja hallinnolle, joka pyrki epäpolitisoimaan yhteiskunnan.kenen mukaan?
Kirkko ja maan hallitus vaalivat yhteistyössä Fatiman kulttia. Salazaria kuvattiin ”messiaaksi”, jonka Fatiman neitsyt oli luvannut tulevan pelastamaan Portugalia. Tämä teki suuren vaikutuksen varsinkin maalaisväestöön. Espanjan sisällissodan myötä Fatiman Neitsyen sanomaa hyödynnettiin kommunismin vastaisessa propagandassa. Myöhemmin, kun yhteiskunta varsinkin kaupungeissa alkoi 1960-luvulla modernisoitua, kirkko pystyi vielä inspiroimaan maaseudun ihmisiä Fatiman muiston avulla. Fatima, jalkapallo ja fado pitivät kansan yhtenäisenä liki puolen vuosisadan ajan, kunnes Salazarin valtakausi loppui vuonna 1974.
Skeptinen näkökulma

Skeptikkojen mukaan Marian ilmestyksille ei ole todisteita. On ehdotettu, että Lúcia olisi ollut lapsi, jolla oli vilkas mielikuvitus ja näin vaikutti suggestioaltteille serkkuihinsa.
Joe Nickellin mukaan ihmisten näkemässä ”aurinkoihmeessä” olisi voinut olla kyseessä sivuaurinkoilmiö. Benjamin Radfordin mukaan sivuaurinko ei pysty selittämään ihmisten kuvauksia liikkuvasta auringosta, ja kyseessä olisi  sen sijaan ollut auringon tuijottamisen aiheuttama oireilu ja psykologinen ilmiö, jossa ihmettä toivovat ihmiset ovat kuvitelleet näkevänsä jotain. Radfordin mukaan tätä vahvistaa se, että silminnäkijöillä oli erilaisia kuvauksia tapahtuneesta ja jotkut eivät olleet nähneet mitään.
Populaarikulttuurissa

Tapahtumien pohjalta on tehty elokuvat Fatiman ihme (1952) ja Fatima (2020).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sanctuary of Fatima | Official Website
Virallinen Vatikaanin lausunto Fatiman kolmannesta salaisuudesta
The Fatima Center
Paikallisen sanomalehden uutinen, jossa on kuvia väkijoukosta katsomassa ”aurinkoihmettä”.
Fatiman pyhättö
GP2 Belgian Grand Prix

|  GP2 Belgian Grand Prix |
| --- | --- |

Rata:  Circuit de Spa-Francorchamps
Sijainti:  Stavelot ja Malmedy, Belgia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  7,004 km
Kilpailun pituus:  18 kierrosta,  km
Ensimmäinen tapahtuma:  2005
Viimeisin tapahtuma:  2016
Eniten voittoja
Kuljettajat:    Pastor Maldonado (2) 
Tallit:  ART Grand Prix Racing Engineering (3)
Viimeisin kilpailu (2016):
Voittaja:   Antonio Giovinazzi   (Prema Racing)
Voittoaika:  36.48,422
Toinen:   Gustav Malja   (Rapax)
Kolmas:   Luca Ghiotto   (Trident)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Antonio Giovinazzi   (Prema Racing)
Paaluaika:  1.56,607
Nopein kierros
Kuljettaja:   Antonio Giovinazzi   (Prema Racing)
Kierrosaika:  2.01,329 (kierroksella 2) 
GP2 Belgian Grand Prix oli GP2-sarjan osakilpailu, joka ajettiin vuosina 2005 ja 2007–2016 Circuit de Spa-Francorchamps’n moottoriradalla Belgiassa.
Voittajat

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 1. lähtö |  Nelson Piquet Jr. | Hitech Piquet Sports | Raportti |
| 2005 | 2. lähtö |  Adam Carroll | Super Nova International | Raportti |
| 2007 | 1. lähtö |  Nicolas Lapierre | DAMS | Raportti |
| 2007 | 2. lähtö |  Karun Chandhok | Durango | Raportti |
| 2008 | 1. lähtö |  Romain Grosjean | ART Grand Prix | Raportti |
| 2008 | 2. lähtö |  Pastor Maldonado | Piquet Sports | Raportti |
| 2009 | 1. lähtö |  Álvaro Parente | Ocean Racing Technology | Raportti |
| 2009 | 2. lähtö |  Giedo van der Garde | iSport International | Raportti |
| 2010 | 1. lähtö |  Pastor Maldonado | Rapax | Raportti |
| 2010 | 2. lähtö |  Sergio Pérez | Barwa Addax Team | Raportti |
| 2011 | 1. lähtö |  Christian Vietoris | Racing Engineering | Raportti |
| 2011 | 2. lähtö |  Luca Filippi | Scuderia Coloni | Raportti |
| 2012 | 1. lähtö |  Marcus Ericsson | iSport International | Raportti |
| 2012 | 2. lähtö |  Josef Král | Barwa Addax Team | Raportti |
| 2013 | 1. lähtö |  Sam Bird | Russian Time | Raportti |
| 2013 | 2. lähtö |  James Calado | ART Grand Prix | Raportti |
| 2014 | 1. lähtö |  Raffaele Marciello | Racing Engineering | Raportti |
| 2014 | 2. lähtö |  Felipe Nasr | Carlin | Raportti |
| 2015 | 1. lähtö |  Stoffel Vandoorne | ART Grand Prix | Raportti |
| 2015 | 2. lähtö |  Alexander Rossi | Racing Engineering | Raportti |
| 2016 | 1. lähtö |  Pierre Gasly | Prema Racing | Raportti |
| 2016 | 2. lähtö |  Antonio Giovinazzi | Prema Racing | Raportti |
GP2-luokan Belgian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000-luku | 2005 | 2007 | 2008 | 2009 |  |  |  |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 |
Radat: Circuit de Spa-Francorchamps (2005, 2007–2016)
Future Shock

| Future Shock Ian Gillan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1980-tammikuu 1981
 Julkaistu: maaliskuu 1981
 Tuottaja(t): Gillian
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 43.24
 Levy-yhtiö: Virgin Records
Ian Gillanin muut julkaisut
| Glory Road 1980 | Future Shock 1981 | Double Trouble 1981 |
Future Shock on Ian Gillanin albumi, joka ilmestyi vuonna 1981, muutamaa vuotta sen jälkeen, kun Gillan oli eronnut heavy metal -yhtye Deep Purplesta.
Kappaleet

Future Shock
Night Ride Out of Phoenix
(The Ballad of) The Lucitania Express
No Laughing In Heaven
Sacre Bleu
New Orleans
Bite The Bullet
If I Sing Softly
Don't Want the Truth
1For Your Dreams
1989 uudelleenjulkaisun kappaleet

Future Shock
Night Ride Out Of Phoenix
(The Ballad of) The Lucitania Express
No Laughing In Heaven
Sacre Bleu
New Orleans
Bite The Bullet
If I Sing Softly
Don't Want The Truth
For Your Dreams
One For The Road
Bad News
Take A Hold Of Yourself
Mutually Assured Destruction
The Maelstrom
Trouble
Your Sister's On My List
Handles On Her Hips
Higher And Higher
I Might As Well Go Home (mystic)
2007 uudelleenjulkaisun kappaleet

Future Shock
Night Ride Out Of Phoenix
(The Ballad of) The Lucitania Express
No Laughing In Heaven
Sacre Bleu
New Orleans
Bite The Bullet
If I Sing Softly
Don't Want The Truth
For Your Dreams
Trouble
Your Sister's On My List
Mutually Assured Destruction
The Maelstrom
Take A Hold Of Yourself
One For The Road
Bad News
Lucille
Genbölen lentokenttä

Genbölen lentokenttä (ICAO: EFGE) on lentokenttä Genbölen kylässä Dragsfjärdin saaristossa Kemiönsaaren kunnassa. Kenttää ylläpitää Saariston ilmailukerho, jolla on oma lentokonehalli ja sen yläkerrassa kerhotila, jossa on mahdollista myös majoittua. Kenttä on yksityinen ja tarkoitettu vain ultrakevyille lentokoneille.
Genbölessä on yksi 630 metriä pitkä nurmipäällysteinen kiitotie.
Aiheesta muualla

Saariston ilmailukerho ry
VFR Suomi/Finland – Genbölen lentopaikka (Arkistoitu – Internet Archive)
Lentopaikat.fi – Genbölen lentopaikka
Suomen lentopaikat
| --- | --- |
Lentokentät:   Aavahelukan lentokenttä  Ahmosuon lentokenttä  Alavuden lentokenttä  Alavuden varalaskupaikka  Euran lentokenttä  Forssan lentokenttä  Genbölen lentokenttä  Granbodan lentoasema  Haapajärven lentokenttä  Haapamäen lentokenttä  Haapaveden lentokenttä  Hailuodon lentokenttä  Hangon lentokenttä  Hollolan lentokenttä  Hyvinkään lentokenttä  Hämeenkyrön lentokenttä  Iisalmen lentokenttä  Ilvesjoen lentokenttä  Immolan lentokenttä  Jyrkän lentokenttä  Jämijärven lentokenttä  Kalajoen lentokenttä  Kauhajoen lentokenttä  Kauhavan lentokenttä  Kemijärven lentokenttä  Kiikalan lentokenttä  Kiteen lentokenttä  Kiuruveden lentokenttä  Kivijärven lentokenttä  Kuhmon lentokenttä  Kumlingen lentokenttä  Kymin lentokenttä  Kärsämäen lentokenttä  Lahti-Vesivehmaan lentokenttä  Lieksa-Nurmeksen lentokenttä  Martiniiskonpalon lentokenttä  Menkijärven lentokenttä  Mäntsälän yksityinen lentokenttä  Mäntän lentokenttä  Naarajärven lentokenttä  Nummelan lentokenttä  Oripään lentokenttä  Piikajärven lentokenttä  Pokan lentokenttä  Pudasjärven lentokenttä  Punkaharjun lentokenttä  Pyhtään lentokenttä  Pyhäsalmen lentokenttä  Raahe-Pattijoen lentokenttä  Rantasalmen lentokenttä  Ranuan lentokenttä  Räyskälän lentokenttä  Savikon lentokenttä  Selänpään lentokenttä  Sodankylän lentokenttä  Sulkaharjun lentokenttä  Suomussalmen lentokenttä  Teiskon lentokenttä  Torbackan lentokenttä  Tuulikki-Vampulan lentokenttä  Ummeljoen lentokenttä  Vaalan lentokenttä  Varkauden lentokenttä  Viitasaaren lentokenttä  Vuotson lentokenttä  Wredebyn lentokenttä  Ylivieskan lentokenttä  Ähtärin lentokenttä 
Sairaalat ja muut:   Hernesaaren helikopterikenttä  Iin kevytlentopaikka  Jorvin sairaala  Jäkäläpää  Keski-Suomen Sairaala Nova  Kuopion yliopistollinen sairaala  Laajalahti  Lusin varalaskupaikka  Meilahden tornisairaala  Nivalan varalaskupaikka  Oulun yliopistollinen sairaala  Pohjois-Karjalan keskussairaala  Rautavaaran lentokeskus  Seinäjoen keskussairaala  Tervon varalaskupaikka
Friedrich von Gebler

Friedrich von Gebler
Friedrich August von Gebler (15. joulukuuta 1782 Zeulenroda, Sachsen – 9. maaliskuuta 1850 Barnaul) oli saksalainen tutkimusmatkailija ja luonnontieteilijä.
16-vuotiaana Gebler meni opiskelemaan lääketiedettä ja luonnonhistoriaa Jenan yliopistoon. Hän suoritti tohtorin tutkinnon 1802, minkä jälkeen hän toimi lääkärinä Zeulenrodassa, Greizissa ja Dresdenissä.
1809 Gebler muutti lääkäriksi Pietariin. 1810 hän sai lääkärin viran Barnaulista, Altain aluepiiristä. Lääkärintyön ohella hän teki pitkän päivätyön luonnontutkimuksen parissa.
1826 organisoivat professori Carl Christian Friedrich von Ledebour (1785–1851), Carl Anton Meyer ja Alexander von Bunge (1803–1890) tutkimusretken Altaille. Ledebour kirjoitti retkestä teoksen Reise durch das Altai-Gebirge und die soongorische Kirgisensteppe (Berliini 1829). Gebler oli mukana retkellä. 1829 tekivät Alexander von Humboldt (1769–1859), Gustav Rose (1798–1873) ja Christian Gottfried Ehrenberg (1795–1876) tutkimusretken Venäjän Aasian puoleiseen osaan. Humboldt tapasi Geblerin Barnaulissa.
Gebler nimesi useita uusia kasvilajeja ja linnuista muun muassa altainlumikanan (Tetraogallus altaicus).
Francisco Lupi

Francisco Lupi (k. tammikuussa 1954) oli portugalilainen shakkimestari.
Lupi noteerattiin merkittävänä pelaajana toisen maailmansodan aikaan. Tammikuussa 1940 Lupi hävisi Aleksandr Alehinille ottelussa Estorilissa. Helmikuussa he ottelivat uudestaan, ja tällä kertaa ottelu päättyi tasan.
Lupi pelasi useissa turnauksissa ja antoi paljon simultaaninäytöksiä 1940-luvulla ja 1950-luvun alussa.
Aiheesta muualla

Francisco Lupi ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Gelimer

Gelimerin lyöttämä kolikko.
Gelimer (joissakin lähteissä myös Gelimar tai Gailamir; 480–553) oli vandaalien viimeinen kuningas vuosina 530–534. Hänen valtakautensa päättyi, kun Itä-Rooma valloitti vandaalien kuningaskunnan.
Gelimeristä tuli kuningas vuonna 530, kun hän syrjäytti katolisuuteen kääntyneen serkkunsa kuningas Hilderikin. Vandaalit olivat areiolaisia eivätkä voineet sietää katolista kuningasta.
Itä-Rooman keisari Justinianus I oli tukenut Hilderikiä ja julisti sodan vandaaleille. Justinianuksen tarkoituksena ei ollut palauttaa Hilderikiä valtaistuimelle vaan vallata Pohjois-Afrikka takaisin Rooman haltuun. Gelimerin Sardiniaan lähettämä verovouti Goddas nousi pian tämän jälkeen kapinaan. Gelimer lähetti Sardiniaan suuren armeijan, jota johti hänen veljensä Tzazo. Vandaalien armeija kukisti Goddasin kapinan nopeasti. Gelimer ja Tzazo taistelivat sen jälkeen Afrikassa Justinianuksen kenraalia Belisariusta vastaan kahteen otteeseen vuonna 533.  Vandaalit hävisivät sekä Ad Decimumin että Trikamaronin taistelut.
Vuonna 534 Gelimer ymmärsi, ettei hän pystyisi vastustamaan Belisariusta. Hän antautui ja hänet kuljetettiin Konstantinopoliin. Antautumisensa vuoksi Gelimer sai keisarilta maatilan.
Gelgaudiškis

| Gelgaudiškis |
| --- | --- |
 Gelgaudiškisin katolinen kirkko
 vaakuna
 Sijainti kartalla
Valtio:   Liettua
Lääni:  Marijampolė
Kunnallispiiri:  Šakiain kunnallispiiri
Väkiluku (2010):  1 878
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gelgaudiškis on Liettuan itäisessä osassa, Marijampolėn läänissä ja Niemen-joen eteläpuolella sijaitseva kaupunki. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 1 878 asukasta. Se on osa Šakiain kunnallispiiriä. Kunnallispiirin hallinnollinen keskus Šakiai sijaitsee 15 kilometriä Gelgaudiškisista pohjoiseen.
Friedrich von Flotow

Fredrich von Flotow.
Friedrich von Flotow (27. huhtikuuta 1812 Teutendorf – 24. tammikuuta 1883) oli saksalainen säveltäjä. Flotow sävelsi 29 oopperaa, soitinmusiikkia ja lauluja.
Flotow opiskeli Pariisin konservatoriossa. Hänen ensimmäinen oopperansa oli vuonna 1835 valmistunut Pierre et Cathérine. Hänen esitetyin teoksensa Martha sai kantaesityksensä Wienissä 25. marraskuuta 1847.
George S. Mickelson

George S. Mickelson vuonna 1989.
George Speaker Mickelson (31. tammikuuta 1941 – 19. huhtikuuta 1993) oli yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hän toimi Etelä-Dakotan osavaltion kuvernöörinä vuodesta 1987, kunnes kuoli lento-onnettomuudessa Iowassa 1993. Myös Mickelsonin isä George T. Mickelson toimi aikoinaan kuvernöörinä.
Mickelson oli varsinaiselta ammatiltaan juristi. Hän palveli myös Yhdysvaltain armeijassa ja oli Vietnamin sodan veteraani. Hänet valittiin Etelä-Dakotan edustajainhuoneeseen 1970-luvulla, ja hän eteni lopulta sen puhemieheksi. Uskonnoltaan hän oli metodisti.
George S. Houston

George S. Houston
George Smith Houston (17. tammikuuta 1811 – 31. joulukuuta 1879) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Alabaman kuvernöörinä 1874–1878.
Houston syntyi Tennesseessä ja tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäistä kertaa vuonna 1841. Häntä edelsi Alabaman kuvernöörinä David P. Lewis ja seurasi Rufus W. Cobb.
Houston pääsi vuonna 1879 Yhdysvaltain senaattiin, mutta kuoli saman vuoden viimeisenä päivänä Athensissa, Alabamassa.