stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilkka Jääskeläinen

| Ilkka Jääskeläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. marraskuuta 1979 (ikä 44)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ilkka
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2005–2006, 2024-
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:  Sony BMG, Pelkkiä hyviä
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ilkka Aaron Jääskeläinen (s. 10. marraskuuta 1979 Tampere) on suomalainen poplaulaja, joka tuli tunnetuksi voittamalla MTV3-kanavalla esitetyn Idols-kilpailun toisen tuotantokauden 18. joulukuuta 2005. Jääskeläinen kamppaili voitosta ennakkosuosikin Katri Ylanderin kanssa. Ääniä loppufinaalissa annettiin kaikkiaan 390 000, joista Jääskeläinen sai 55 prosenttia.
Ura

Ammattimainen laulajanura käynnistyi heti Idols-kilpailun jälkeen tammikuussa 2006, jolloin levy-yhtiö SonyBMG ehdotti duo-uran aloittamista kaksosveli Heikki Jääskeläisen kanssa[lähde? ]. Veljekset aloittivat säännöllisen keikkailun huhtikuussa 2006 ohjelmatoimisto ExtraViihteen myynnissä. Levymyynnin suhteen Ilkka Jääskeläinen ei menestynyt yhtä hyvin kuin muut Idols-voittajat, vaikka levy menikin heti ilmestyttyään virallisen listan toiselle sijalle ja sitä myytiin yli 14 000 kappaletta. SonyBMG:n mukaan levymyynti ei ollut syynä levytyssopimuksen purkautumiseen ensimmäisen levyn jälkeen. Levy-yhtiö myös tarjosi Jääskeläiselle kahta uutta levytysprojektia, mutta hän kieltäytyi. Syyksi yhteistyön päättymiselle ilmoitettiin levy-yhtiön ja artistin näkemyserot.
Keväällä 2011 Jääskeläinen esiintyi muiden Idols-voittajien kanssa Idols tekee hyvää -konsertissa, joka esitettiin myös MTV3-kanavalla.
Ammattimaisen laulu-uran lopetettuaan Jääskeläinen on esiintynyt lähinnä hengellisissä tilaisuuksissa. Vuonna 2007 hän lauloi hengellisellä levyllä Pitkä kirja kaksi laulua: ”Kun Herran käteen” ja ”Oi Golgatan ihana risti”, ja esiintyi nuorisokuoron kanssa helluntailaisten juhannuskonferenssissa Keuruulla, jossa myös äänitettiin Real 07 -levy. Jouluna 2010 hän lauloi joululevyllä ”Rakkain joululauluni” laulun ”Oi jouluyö”. Levyllä esiintyi useita tunnettuja gospelmuusikkoja. Alkuvuodesta 2011 hän vieraili sisarensa gospel-levyllä ”Tämä iloa on”, jossa lauloi taustoja ja duetto-osuuksia sisarensa kanssa.
Kesällä 2011 ilmestyi kolmas Pitkä kirja -levy, jossa Jääskeläinen lauloi laulut ”Kun murheen mustat pilvet” ja ”Tuonne tuonne kaipaan”.. Keväällä 2013 hän esiintyi veljensä Heikin, siskonsa Veera Tillanderin ja Lasse Heikkilän kanssa Primavera-yhtyeessä.
Jääskeläinen oli myös tuomarina muutamien tunnettujen gospelmuusikoiden kanssa vuosittaisessa gospelin suomenmestaruus-kilpailussa keväällä 2011.
Ilkka palasi uuden musiikin pariin vuonna 2024 julkaisemalla "Muttei nyt"-singlen, ajatus uuden musiikin tekemisestä syntyi Ilkan ryhtyessään perheenisäksi ja omia sanoituksia alkoi syntyi sen innoittamana. Single kuten tuleva albumi ovat siis Ilkan omaa käsialaa ja ne julkaistaan omakustanteena Pelkkiä hyviä-levymerkillä
Perhe ja harrastukset

Ilkka Jääskeläinen asui Idolsiin osallistumisen aikaan Hämeenlinnassa, nykyisin Helsingissä, ja työskentelee luokanopettajana. Hänen perheeseensä kuulu avovaimo ja yksi lapsi.
Hänellä on kolme siskoa ja kaksosveli Heikki, joka osallistui samaan Idols-kisaan. Hänen vanhempansa ovat Paula ja Elia Jääskeläinen. Syksyllä 2006 Ilkka muutti Tampereelle ollakseen lähellä perhettä ja ystäviään.
Jääskeläinen kuuluu helluntaiseurakuntaan. Hän sai kilpailun aikana julkisuudessa maineen vitsailevana humoristina.
Jääskeläinen nähtiin vuoden 2008 ajan Pikku Kakkosen säämiehenä ohjelmassa Sääveikkaaja.
Jääskeläinen on tehnyt juontokeikkoja muun muassa urheilutapahtumissa ja urheilee itsekin aktiivisesti. Hän pelaa muun muassa jalkapalloa Tampereen helluntaiseurakunnan nuorten miesten perustamassa joukkueessa nimeltä Real Mesidz. Syksyllä 2010 hän juonsi TV7-kanavalla huumoripitoista gospelbändien haastatteluohjelmaa Kenkälaatikko ja vuosina 2012 ja 2013 Radio Gospelin nettiTV:n kautta suorana välitettävää radio-ohjelmaa helluntailaisten juhannuskonferenssista Keuruulta Nanku Anttilan kanssa.
Ilkka Jääskeläinen on myös kirjoittanut näytelmän Kakolan viesti, jota esitettiin Keravan kartanon kesäteatterissa alkukesästä 2012.
Diskografia > Albumit

Vuosisadan rakkaustarina (2006)
Diskografia > Singlet

Unohda en (2006) (Idols-voittokappale)
Soita (2006)
Vuosisadan rakkaustarina (2006)
En tiedä nimeäs (2006)
Se ainut (2006)
Muttei nyt (2024)
Diskografia > Videot

Soita
Vuosisadan rakkaustarina
Hannibal (elokuva)

| Hannibal |
| --- | --- |
 Elokuvan teatterijuliste.
Ohjaaja:  Ridley Scott
Käsikirjoittaja:   David Mamet  Steven Zaillian 
Perustuu:  Thomas Harrisin romaaniin Hannibal
Tuottaja:   Dino De Laurentiis  Martha De Laurentiis  Ridley Scott 
Säveltäjä:  Hans Zimmer
Kuvaaja:  John Mathieson
Leikkaaja:  Pietro Scalia
Tuotantosuunnittelija:  Arthur Max
Pääosat:   Anthony Hopkins  Julianne Moore  Ray Liotta  Gary Oldman  Giancarlo Giannini 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Dino De Laurentiis Company Scott Free Productions
Levittäjä:  Universal Pictures
Ensi-ilta:   9. helmikuuta 2001
Kesto:  131 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  87 000 000 dollaria
Tuotto:  351 692 268 dollaria
Edeltäjä:  Uhrilampaat
Seuraaja:  Punainen lohikäärme
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hannibal on vuonna 2001 julkaistu yhdysvaltalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Ridley Scott. Hannibalin pääosassa esiintyvät Anthony Hopkins sarjamurhaaja Hannibal Lecterinä ja Julianne Moore FBI:n agentti Clarice Starlingina. Elokuvan muissa keskeisissä rooleissa esiintyvät Ray Liotta Paul Krendlerinä ja Gary Oldman Mason Vergerinä.
Elokuva perustuu Thomas Harrisin kirjoittamaan, vuonna 1999 julkaistuun samannimiseen romaaniin, ja se on jatko-osa niin ikään Harrisin romaaniin perustuvalle elokuvalle Uhrilampaat.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat kymmenen vuoden päähän Uhrilampaiden tapahtumista. Elokuvassa Clarice Starling pyrkii tavoittamaan Hannibal Lecterin, ennen kuin Lecterin kostonhaluinen uhri Mason Verger vangitsee ja surmaa hänet. Hannibalin tapahtumaympäristö vaihtelee Yhdysvaltojen ja Italian välillä.
Hannibal keräsi valtavasti kiinnostusta jo varhaisessa tuotantovaiheessaan Uhrilampaiden suosion johdosta. Uhrilampaat -elokuvan ohjaaja Jonathan Demme, käsikirjoittaja Ted Tally ja Clarice Starlingia näytellyt Jodie Foster eivät enää osallistuneet Hannibalin tekoon. Elokuva oli valtava kaupallinen menestys ja se rikkoi julkaisunsa aikana lipputulojen ennätykset Yhdysvalloissa, Australiassa, Kanadassa ja Britanniassa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anthony Hopkins  | … |  Hannibal Lecter   |
|  Julianne Moore  | … |  Clarice Starling   |
|  Gary Oldman  | … |  Mason Verger   |
|  Ray Liotta  | … |  Paul Krendler   |
|  Giancarlo Giannini  | … |  Rinaldo Pazzi   |
|  Željko Ivanek  | … |  Cordell Doemling   |
|  Frankie R. Faison  | … |  Nurse Barney   |
|  Ivano Marescotti  | … |  Carlo Deogracias   |
|  Francesca Neri  | … |  Allegra Pazzi   |
|  Danielle de Niese  | … |  Beatrice   |
Aiheesta muualla

http://www.leffatykki.com/pages/index.php?submit=review&elokuva_id=197 (Arkistoitu – Internet Archive)
http://gamma.nic.fi/~jmietti/leffa/hannibal.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.leffa-arviot.com/arvostelut/h/hannibal/index.html (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.mtv3.fi/viihde/arvostelut/elokuva.shtml/48116?h
Thomas Harrisin  -sarja
| --- | --- |
Romaanit:  Punainen lohikäärme • Uhrilampaat • Hannibal • Nuori Hannibal
Elokuvat ja televisiosarja:  Psykopaatin jäljillä (1986) • Uhrilampaat (1991) • Hannibal (2001) • Punainen lohikäärme (2002) • Nuori Hannibal (2007) • Hannibal (2013–)
Hahmot:  Hannibal Lecter • Clarice Starling
Merry Little Batman

| Merry Little Batman |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mike Roth
Käsikirjoittaja:  Mike Roth Morgan Evans
Tuottaja:  Rebecca Palatnik
Säveltäjä:  Patrick Stump
Leikkaaja:  Andy Young
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Italia  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Amazon MGM Studios Warner Bros. Animation
Levittäjä:  Amazon Video
Ensi-ilta:  8. joulukuuta 2023
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Merry Little Batman on vuonna 2023 valmistunut suomalais-italialais-yhdysvaltalaisena yhteistyönä tuotettu animaatioelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Mike Roth. Tarinan keskiössä on Batmanin poika Damian Wayne, joka ottaa tehtäväkseen saada kiinni Gotham Cityn superkonnat. Jouluun sijoittuva elokuva julkaistiin Amazon Prime Video -suoratoistopalvelussa. 8. joulukuuta 2023.
Elokuva on saanut hyviä arvosteluja ja sen jatkoksi suunnitellaan televisiosarjaa.
Äänirooleissa

| Hahmo | Englanninkielinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä |
| --- | --- | --- |
| Bruce Wayne/Batman | Luke Wilson | Ilkka Villi |
| Damian Wayne | Yonas Kibreab | Eelis Ignatius |
| Alfred Pennyworth | James Cromwell | Markku Huhtamo |
| Jokeri | David Hornsby  | Antti L. J. Pääkkönen |
| Pingviini | Brian George | Jani Karvinen |
| Myrkkymuraatti | Therese McLaughlin | Susa Saukko |
| Terry | Michael Fielding | Valtteri Turunen |
| Francine | Natalie Palamides | Viivi Tamminen |
| Sivuroolit | Dolph Adomian Chris Sullivan Cynthia McWilliams Reid Scott Fred Tatasciore | Elis Hyttinen Jari Salo Lauri Mikkola Tarja Alexander |
Paul Gray

| Paul Dedrick Gray |
| --- | --- |
 Paul Gray Mayhem-festivaaleilla
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1972
Kuollut: 24. toukokuuta 2010 (38 vuotta)
Ammatti:  Muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  #2 Applesauce
Aktiivisena:  1995-2010
Tyylilajit:  Alternative metal, nu metal, heavy metal
Soittimet:  Bassokitara
Yhtyeet:  Slipknot   Anal Blast   Vexx   Body Pit   Inveigh Catharsi   Reggie and the Full Effect
Levy-yhtiöt:  Roadrunner Nuclear Blast
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Paul Dedrick Gray (8. huhtikuuta 1972 Los Angeles, Kalifornia – 24. toukokuuta 2010 Urbandale, Iowa) oli yhdysvaltalaisen metalliyhtye Slipknotin basisti ja eräs yhtyeen perustajajäsenistä.
Gray syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa, mutta hänen perheensä muutti Des Moinesiin, Iowaan pian hänen syntymänsä jälkeen.
Paul Gray meni naimisiin vuonna 2008. Paul Grayn kuoleman aikaan hänen vaimonsa Brenna Gray odotti pariskunnan ensimmäistä lasta.
Paul Gray löydettiin kuolleena Urbandalessa Iowassa sijaitsevasta hotellihuoneesta 24. toukokuuta 2010, hieman ennen kymmentä aamulla paikallista aikaa. Viralliseksi kuolinsyyksi vahvistettiin aluksi huumausaineiden yliannostus (morfiini ja fentanyyli), mutta myöhemmin vuonna 2012 todistettiin, että kyseessä oli kipulääkkeiden tahaton yliannostus. Tästä lääkäri Daniel Baldi sai syytteet murhasta, koska määräsi reseptissä Paulille erityisen voimakkaita ja vaarallisia kipulääkkeitä. Hän sai myös syytteet 7 muun ihmisen taposta. Paul Gray kärsi myös vakavasta sydänsairaudesta.
Muusikon ura > Soittimet ja välineet

Gray käytti Warwickin Thumb, Streamer ja Corvette-bassokitaroita, myöhemmin Ibanez ATK (PGB1) -bassoja. Hänen muita projektejaan olivat Anal Blast, Vexx, Body Pit ja Inveigh Catharsi. Paul Gray soitti bassokitaraa vasenkätisesti ja käytti plektraa.
Muusikon ura > Paul Grayn käyttämiä vireitä

Paul Gray käytti useita erilaisia ja tavallisuudesta poikkeavia vireitä bassokitaroissaan, joista yleisin on erityisesti metallimusiikkia soittavien basistien suosima H-vire:
H-E-A-D: kappaleissa "Gently", "Left Behind", "I Am Hated", "The Shape", "Metabolic", "No Life", "Scissors", "Eeyore", "Diluted", "Me Inside", "Liberate", "Tattered And Torn", "Surfacing", "Spit It Out", "Eyeless", "Only One", "Opium Of The People", "Circle", "Welcome", "Vermillion", "Pulse Of The Maggots", "Before I Forget", "Vermillion Part 2", "The Nameless", "The Virus Of Life", "Danger-Keep Away", "Scream", "Three Nil" ja "The Blister Exists"
Muita Grayn käyttämiä vireitä:
E-A-D-G: "Confessions"
H-E-D-G: "Disasterpiece"
A-D-F-C: "Everything Ends"
H-F#-H-E eli dropped-H: "Duality", "Skin Ticket", "Iowa", "Purity", "(sic)", "Wait and Bleed", , "Sulfur"
A-E-A-D eli dropped-A: "New Abortion", "The Heretic Anthem", "My Plague", "People = Shit", "Psychosocial"
H-A-D-G: "Killers Are Quiet"
C-G-C-F eli ns. hardcore-vire: "Slipknot","Do Nothing/Bitchslap"
D-E-A-D: "Some Feel"
Avaruushautaus

Avaruushautaus tarkoittaa vainajan jäännösten, yleensä tuhkan, lähettämistä avaruuteen avaruusaluksen mukana. Yleensä jäännöksistä lähetetään vain hyvin pieni osa muun kuorman ohessa, ja jäännökset tuhoutuvat niitä kuljettaneen avaruusaluksen tuhoutuessa sen palatessa ilmakehään.
Avaruushautauksia oli vuoteen 2012 mennessä tehty noin 150.lähde?
Kuuluisia avaruushaudattuja

Gene Roddenberry – Star Trekin keksijä
Timothy Leary – LSD:n puolestapuhuja
Eugene Shoemaker – yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, jonka tuhkaa vietiin Kuuhun Lunar Prospector -luotaimen mukana
Braunschweig

| Braunschweig |
| --- | --- |
 Braunschweigin keskustaa ilmasta nähynä.
 lippu:  vaakuna
 Braunschweig
 Koordinaatit: 52°16′N, 10°31′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Ala-Saksi
Hallinto:  
 – Pormestari:  Ulrich Markurth (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  192,13 km²
Korkeus:  75 m m
Väkiluku:  242 537 (2 011)
 – Väestötiheys:  1 295 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Braunschweig on  kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa Saksassa. Kaupunki sijaitsee Harz-vuoristosta pohjoiseen Okerjoen varrella. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 242 537 asukasta.
Braunschweig lienee perustettu vuoden 1000 tienoilla mutta tuli kuuluisaksi Baijerin ja Saksin herttuan Henrik Leijonan tehtyä siitä Saksin herttuakunnan pääkaupungin. Henrik rakennutti kaupunkiin myös Braunschweigin katedraalin sekä itselleen linnan. Molemmat ovat edelleen kaupungin nähtävyyksiä.lähde?
Kaupungista tuli Hansaliiton jäsen 1200-luvulla.
Burg Dankwarderode
Braunschweig on rautateiden risteysasema ja siellä on lentoasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Braunschweig Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ammerland
Aurich
Braunschweig
Celle
Cloppenburg
Cuxhaven
Delmenhorst
Diepholz
Emden
Emsland
Friesland
Gifhorn
Goslar
Göttingen
Grafschaft Bentheim
Hameln-Pyrmont
Hannoverin piirikunta
Harburg
Helmstedt
Hildesheim
Holzminden
Leer
Lüchow-Dannenberg
Lüneburg
Nienburg
Northeim
Oldenburgin piirikunta
Oldenburg
Osnabrückin piirikunta
Osnabrück
Osterholz
Osterode am Harz
Peine
Rotenburg
Salzgitter
Schaumburg
Soltau-Fallingbostel
Stade
Uelzen
Vechta
Verden
Wesermarsch
Wilhelmshaven
Wittmund
Wolfenbüttel
Wolfsburg
Nykyaikainen viisiottelu

Nykyaikainen viisiottelu on urheilulaji, joka koostuu viidestä lajista: miekkailu kalvalla, ammunta (ilmapistooli), vapaauinti, esteratsastus ja maastojuoksu. Vuonna 2008 ammunta ja maastojuoksu yhdistettiin ampumajuoksuksi. Uudistus otettiin kilpailuissa käyttöön vuoden 2009 alussa. Vuonna 2009 lajin kattojärjestö UIPM päätti, että nykyaikaisen viisiottelun ampumajuoksussa siirryttäisiin elektronisen aseen käyttöön kaikissa kilpailuissa vuoden 2011 alusta. Ensimmäisen kerran elektronisia aseita käytettiin kilpailuissa vuonna 2010.
Maastojuoksu
Vapaauinti
Esteratsastus
Kalpamiekkailu
Ampumajuoksu
Nykyaikaisen viisiottelun kehitti nykyaikaisten olympialaisten isäksi kutsuttu paroni Pierre de Coubertin. Sana nykyaikainen erottaa lajin antiikin viisiottelusta.
Kun antiikin viisiottelussa simuloitiin antiikin sotilaalle tarpeellisia taitoja, nykyaikaisessa viisiottelussa lajeina ovat 1800-luvun lopun ratsuväen sotilaalle oleelliset taidot. Sotilas joutuu ratsastamaan hänelle ennestään tuntemattomalla hevosella, ampumaan pistoolilla, miekkailemaan, uimaan ja juoksemaan.
George Patton ottelee Ranskan Jean de Mas Latrieta vastaan vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukhomassa.
Olympialaisten ohjelmassa nykyaikainen viisiottelu oli ensimmäistä kertaa 1912 Tukholmassa. Tuolloin voiton vei isäntämaan Gösta Lilliehöök. Mukana oli myös myöhemmin toisessa maailmansodassa ansioitunut yhdysvaltalainen kenraali George S. Patton, joka sijoittui lopputuloksissa viidenneksi.
Nykyaikaisessa viisiottelussa vuosikymmenten ajan kilpailtiin vain yksi laji päivässä. Kuitenkin olympialaisten lajimäärän kasvaessa supistettiin viisiottelu 1992 Barcelonassa nelipäiväiseksi ja maastojuoksun sijaan päätöslajina oli ratsastus. Seuraavissa olympiakisoissa, 1996 Atlantassa laji ahdettiin yhteen päivään ja maastojuoksu siirrettiin taas viimeiseksi lajiksi. Vuoden 2008 uudistuksen jälkeen viimeisenä lajina on ampumajuoksu.
Maastojuoksussa otettiin käyttöön yhdistetystä tuttu Gundersenin menetelmä vuonna 1984 Los Angelesissa. Maastojuoksussa ja ratsastuksessa on lisäksi matkaa muutettu alkuperäisiä lyhyemmiksi.
Vuosina 1952–1992 olympiakisojen ohjelmassa oli myös joukkuekilpailu. Naiset kilpailivat olympiamitaleista ensimmäisen kerran Sydneyssä 2000.
Maailmanmestaruuskilpailuja on järjestetty vuodesta 1949 lähtien, naisille ensimmäisen kerran 1981. Vuodesta 1989 MM-kisoissa on kilpailtu myös viestissä (naiset vuodesta 1991).
Viisiottelun osalajit > Henkilökohtainen kilpailu

Ammunnassa 4,5 mm ilmapistoolilla ammutaan pystyasennosta 10 metrin matkalta 20 laukausta. Laukausten välillä saa olla korkeintaan 40 sekuntia. Tulos 172 tuottaa tuhat pistettä, ja yksi piste jompaankumpaan suuntaan lisää tai vähentää 12 pistettä.
Miekkailussa kaikki kilpailijat ottelevat toisiaan vastaan kalvalla. Ottelu ratkeaa yhdestä osumasta ja kaksoispistoja ei hyväksytä, otteluaika on yksi minuutti. Ellei minuutissa kumpikaan osapuoli saa osumaa, merkitään kummallekin tappio. Pisteitä saa 1 000, jos voittaa 70 % otteluistaan.
Uinnissa matka on 200 metriä (masters-sarjoissa 100 metriä), tyyli on vapaa ja kääntymistekniikkaa ei ole määritelty. Miehillä 1 000 pistettä tuottaa aika 2.30, naisilla 2.40.Viisiottelun ratsastusta Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1932.
Ratsastus suoritetaan arvotuilla hevosilla esteratsastuksena. 350–450 metrin mittaisella radalla on 12 estettä, joista yksi kolmoiseste ja kaksi kaksoisestettä. Esteiden maksimikorkeus on 120 cm ja rataan saa tutustua etukäteen. Ratsastuksessa maksimipisteet ovat 1 200. Pisteitä vähennetään pudotuksesta, kieltäytymisestä ja ratsailta suistumisesta, jokaisesta 40 pistettä. Ihanneajan ylittämisestä vähennetään 4 pistettä sekuntia kohden.
Maastojuoksun matka on 3 000 metriä, joka juostaan 800 metrin mittaisella radalla ja ennen jokaista kierrosta on ampumaosuus. Juoksu käydään pohjoismaisesta yhdistetystä tutulla Gundersenin menetelmällä siten, että aikaerot lähdössä ovat siihen asti saavutettujen yhteispisteiden mukaiset. Näin kilpailijoiden maaliintulojärjestys on myös kokonaiskilpailun lopputulosten järjestys. Ammuntamatka on 10 metriä ja taulun halkaisija 59,5 mm. Tauluun on osuttava viidesti enintään 50 sekunnin mittaisessa ajassa. Juoksuosuudelle saa lähteä heti, kun on saavuttanut viisi osumaa tauluun. Miehille tuhat pistettä tuottaa tasan 10 minuuttia, naisille 11.20. Kutakin puolta sekuntia kohti vähennetään tai lisätään 2 pistettä.
Viisiottelun osalajit > Viesti

Viestikilpailuun osallistuu korkeintaan 16 joukkuetta kolmihenkisin joukkuein. Kilpailu käydään yksipäiväisenä. Jokainen joukkueen jäsen ampuu kymmenen laukausta, ui 100 metriä, miekkailee kerran yhtä kunkin muun joukkueen jäsentä vastaan, ratsastaa hevosella yhdeksän esteen yli ja juoksee 1 000 metriä.
Ammunnassa jokainen joukkueen jäsen ampuu 10 kertaa, joten joukkue ampuu yhteensä 30 laukausta. 258 ammuntapistettä (maksimi 300) antaa 1 000 pistettä. Jokainen piste tämän yli tai alle on 12 pisteen arvoinen.
Miekkailussa jokainen joukkue miekkailee jokaista muuta joukkuetta vastaan niin, että kukin miekkailija ottelee yhtä jokaisen vastustajan miekkailijaa vastaan. Ottelussa käydään kolme yhdestä pistosta ratkeavaa, enintään minuutin kestävää ottelua (toisin kuin henkilökohtaisessa kilpailussa, jossa voitto ratkeaa yhdessä yhden piston ottelussa). Jos joukkue voittaa 70 % otteluistaan, se saa 1 000 pistettä, jokainen voitto yli tai alle sen on 12 pisteen arvoinen.
Uinti käydään 3 x 100 metrin viestinä. Miehillä 3 minuuttia 15 sekuntia antaa 1 000 pistettä, naisilla 3 minuuttia 30 sekuntia. Jokainen 0,33 sekuntia tämän alle tai yli on arvoltaan 4 pistettä.
Ratsastus suoritetaan viestiesteratsastuksena. Rata on 350 metriä pitkä ja siinä on yhdeksän yksinkertaista estettä. Ratsastusvauhti on 350 metriä minuutissa, joten joukkueen ihanneaika on kolme minuuttia. Virheetön ihanneajassa suoritettu ratsastus antaa 1 200 pistettä. Jokainen ihanneajan ylittävä sekunti vähentää neljä pistettä, yli neljän minuutin suoritus 240 pistettä ja hyppäämättä jäänyt este 80 pistettä. Esteen pudotus vähentää 16 pistettä, hyppäämisestä kieltäytyminen tai tottelemattomuus 20 pistettä, esteen pudottamiseen johtava kieltäytyminen 32 pistettä ja vaihtovirhe 40 pistettä.
Maastojuoksu käydään Gundersenin menetelmällä, ja näin viimeisen osuuden maaliintulojärjestys on myös kilpailun lopputulosten järjestys. Pisteet lasketaan niin, että miehillä 14 minuuttia tuo 1 000 pistettä, naisilla 15 minuuttia 30 sekuntia. Jokainen sekunti yli tai alle vastaa neljää ottelupistettä.
Lajihistoria > Suomi nykyaikaisessa viisiottelussa

Ensimmäistä kertaa Suomi lähetti urheilijan nykyaikaisen viisiottelun olympiakilpailuun vuonna 1920. Edustaja oli tuolloin Emil Hagelberg, joka sijoittui sijalle seitsemän. Ensimmäisen mitalin Suomi sai vuoden 1952 kotikisoista, jolloin Suomi sai joukkuekilpailusta pronssia joukkueella Olavi Mannonen, Lauri Vilkko ja Olavi Rokka. Kaikkien aikojen paras tulos on vuoden 1956 olympialaisista, jolloin Suomi sai henkilökohtaisesta kilpailusta kaksi mitalia; hopeaa toi Olavi Mannonen ja pronssia Wäinö Korhonen. Seuraavan kerran Suomi oli mitaleilla nykyaikaisessa viisiottelussa vuoden 1972 olympialaisissa, jolloin Suomi sai joukkuekilpailun pronssia joukkueella Risto Hurme, Veikko Salminen ja Martti Ketelä. Viimeisen kerran suomalainen viisiottelija on päässyt olympialaisiin vuonna 1984.
Aina 1950-luvulle asti nykyaikaisen viisiottelun harjoittelu Suomessa keskittyi Puolustusvoimiin ja sen Etelä-Suomessa sijaitseviin joukko-osastoihin.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Suomi sai ensimmäiset mitalinsa vuonna 1949 Tukholmasta, jossa Lauri Vilkko toi henkilökohtaisen matkan hopeaa ja Viktor Platan pronssia. Joukkuekilpailussa Suomi saavutti hopeaa. Joukkueeseen kuului kahden edellä mainitun ottelijan lisäksi Olavi Salminen (myöhemmin Sysinoro). Seuraavana vuonna Bernin maailmanmestaruuskilpailuissa Vilkko sai henkilökohtaista pronssia ja Suomi uusi joukkuehopean joukkueella Lauri Vilkko, Vilho Taalikka ja Viktor Platan. Myös seuraavissa kilpailuissa vuonna 1951  Helsingborgissa Vilkko otti henkilökohtaista hopeaa ja Suomi sai jälleen joukkuehopeaa samalla joukkueella kuin edeltävänä vuonnakin.
Muunnelmat

Nykyaikainen neliottelu on nykyaikaisen viisiottelun muunnos, jossa on mukana miekkailu, uinti, ammunta ja juoksu. Kaikki osalajit kilpaillaan samana päivänä. Nykyaikainen kolmiottelu on laji, jossa on mukana ammunta, uinti ja juoksu. Lajissa on kilpailtu kansainvälisesti vuodesta 2013. Myös Laser-Run eli nykyaikaisen viisiottelun päätöslaji, on oma kilpailulajinsa, jossa järjestetään MM-kilpailuja.
Aiheesta muualla

Kansainvälinen lajiliitto
Nykyaikainen viisiottelu olympialaisissa
1896–1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Miesten nykyaikaisen viisiottelun henkilökohtaisen kisan olympiavoittajat
Ammunta Amsterdamin olympialaisissa  1928
Laseraseita.