stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pantomiimi

Pantomiimikko Pablo Zibes.
Pantomiimi on esittävän taiteen muoto, joka perustuu suurelta osin esiintyjän liikkumiseen ja elehtimiseen. Pantomiimiin kuuluvat yleensä tehostetut eleet, naamion kaltainen meikki, akrobatia, jongleeraus, klovneria, satiiri, improvisointi sekä nuket ja marionetit.
Nykyajan pantomiimikot eivät tyypillisesti puhu esiintyessään. Tämän perinteen kerrotaan pohjautuvan roomalaisen Livius Andronicuksen esiintymiseen vuonna 240, kun hän menetti äänensä ja palkkasi näyttelijän puhumaan puolestaan esityksen aikana. Ranskassa 1700- ja 1800-luvun alussa puheteatterit nähtiin virallisten teatterien kilpailijoina, joten pantomiimikot hiljennettiin lainsäädännöllä.
Pantomiimikoita oli jo antiikin Kreikassa ja Roomassa. Myöhemmin heitä esiintyi keskiajan Euroopan teattereissa ja hoveissa sekä commedia dell’artessa. Aasiassa pantomiimi on ollut usein osa muun muassa nō-, kyōgen-, kabuki-, bunraku-, kathakali-, ja bharata natyam -teatteria sekä kiinalaista oopperaa ja indonesialaista tanssiteatteria.
Modernia pantomiimin muotoa voidaan kutsua myös miimiksi. Nykyajan tunnetuin miimikko on ranskalainen Marcel Marceau. Miimikkoja näkee suurkaupunkien kaduilla katuesiintyjinä. Monet heistä esittävät Marcel Marceaun kuuluisaksi tekemiä liikesarjoja, kuten tuulta vasten kävely, banaanin kuoriminen ja suuren näkymättömän laatikon sisään joutuminen.
Juha-Pekka Pantsu

Juha-Pekka Pantsu (s. 1. helmikuuta 1978) on suomalainen futsal-pelaaja. Hän pelasi kaudella 2006-2007 ensimmäisen kautensa Futsal-liigassa espoolaisen GFT:n joukkueessa saavuttaen SM-hopeaa sekä Futsal-cupin voiton.
Lisäksi Pantsu on pelannut maalivahtina jalkapalloa, jossa hän oli kaudella 2006 nostamassa pitkäaikaista seuraansa FC Viikinkejä Ykkösestä Veikkausliigaan. Kaudella 2010 hän toimi Viikinkien maalivahtivalmentajana. Yksitoista kautta Viikingeissä pelannut Pantsu edusti juniorivuosinaan myös FC Kontua sekä HJK:ta. Hän ilmoitti jo ennen kauden 2006 päättymistä jättävänsä Viikingit oltuaan nostamassa seuraa Kolmosesta Veikkausliigaan ja keskittyvänsä yhä enemmän maalivahtivalmennustehtäviin. Kaikkiaan Pantsu pelasi Ykköstä Viikingeissä 69 ottelua. Pantsu siirtyi elokuun 2007 lopussa loppukaudeksi lainalle Ykkösessä pelaavan Atlantiksen joukkueeseen Adam Highfieldin siirryttyä talvikaudeksi kotimaansa Uuden-Seelannin liigaan ja Unisa Banguran kärsiessä polvivammasta.
Pallohortensia

| Pallohortensia |
| --- | --- |
 Hydrangea arborescens 'Annabelle'
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Cornales
Heimo::  Hortensiakasvit Hydrangeaceae
Suku::  Hortensiat Hydrangea
Laji::  arborescens
Kaksiosainen nimi
 Hydrangea arborescens  L. 
Katso myös
   Pallohortensia Wikispeciesissä   Pallohortensia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pallohortensia (Hydrangea arborescens) on hortensioiden sukuun kuuluva pensas, joka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikan itäosista. Pallohortensiasta on jalostettu lajikkeita koristekasvikäyttöön.
Kuvaus

Pallohortensian oksanhaarat ovat pystyjä tai yläviistoja. Kuluvan kesän haarat ovat harvakarvaisia. Lehtilavat ovat 5–15 cm pitkiä ja muodoltaan puikeita tai soikeita, suippokärkisiä, tyveltään pyöreitä tai herttatyvisiä ja hammaslaitaisia. Kukinnot kehittyvät saman vuoden haarojen latvoihin ja ovat valkoisia.
Lajikkeilla 'Annabelle' ja 'Grandiflora' kukinnot ovat pallomaisia ja kaikki kukat neuvottomia. 'Grandiflora' kasvaa Suomessa yleensä 1–1,5 metrin korkuiseksi ja sen kukinnot ovat 10–18 cm leveitä.
Kasvupaikat

Pallohortensia kasvaa alkuperäisellä esiintymisalueellaan tuoreissa ja runsasravinteisissa metsissä ja jokirannoilla.
Käyttö

Koristekasvina pallohortensiaa viljellään sen näyttävän kukinnon vuoksi. Se kasvaa parhaiten tuoreessa, multavassa, runsasravinteisessa ja hapahkossa maaperässä puolivarjoisella paikalla. Pallohortensian oksat saattavat olla ankarien talvien jälkeen melko pitkälti paleltuneita, mutta keväisin ne voidaan leikata lähes maanrajaan saakka, koska kukinnot kehittyvät saman kesän haaroihin.
Suomessa lajike 'Grandiflora' menestyy vyöhykkeillä I–II (III) ja se kukkii heinä–elokuussa.
Lajikkeita

'Annabelle'
'Grandiflora' ('Sterilis')
Aiheesta muualla

Puutarha.net: Pallohortensia (Hydrangea arborescens)[vanhentunut linkki]
ITIS: Hydrangea arborescens (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Hydrangea arborescens (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q278173  Wikispecies: Hydrangea arborescens  AoFP: 3493  APA: 2324  BioLib: 39415  CoL: 3N49Q  EoL: 583369  EPPO: HYEAR  FNA: 242416667  GBIF: 2985986  GRIN: 312129  iNaturalist: 130554  IPNI: 30010549-2  IRMNG: 11000219  ITIS: 24195  MoBotPF: 286861  NatureServe: 2.134902  NCBI: 96933  Observation.org: 118847  Open Tree of Life: 785493  Plant List: tro-29100027  PLANTS: HYAR  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30010549-2  RHS: 8903  Tropicos: 29100027  VASCAN: 6111  WFO: wfo-0001135369
Paluu kauhujen kaupunkiin

| Paluu kauhujen kaupunkiin> A Return to Salem’s Lot |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Larry Cohen
Käsikirjoittaja:   Larry Cohen  Paul Kurta 
Perustuu:  Stephen Kingin luomiin hahmoihin
Tuottaja:   Larry Cohen  James Dixon 
Säveltäjä:  Michael Minard
Kuvaaja:  Daniel Pearl
Leikkaaja:  Armond Lebowitz
Pääosat:   Michael Moriarty  Ricky Addison Reed  Samuel Fuller  Andrew Duggan  Evelyn Keyes  June Havoc 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Warner Bros.  Larco Productions 
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Kauhujen kaupunki
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paluu kauhujen kaupunkiin (A Return to Salem’s Lot) on vuonna 1987 ilmestynyt kauhuelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja tuottanut Larry Cohen. Elokuva on jatko-osa Tobe Hooperin vuonna 1979 ohjaamalle minisarjalle Kauhujen kaupunki, joka perustuu kirjailija Stephen Kingin kirjoittamaan kauhuromaaniin Painajainen. Jatko-osalla ei ole juonellisesti mitään tekemistä kirjan kanssa.lähde?
Juoni

Antropologi ja elokuvantekijä Joe Weber kutsutaan Amazonilta kotiin kun hänen kapinallinen teini-ikäinen poikansa Jeremy on joutunut vaikeuksiin. Hän päättää muuttaa vaimonsa kanssa taloon Uudessa-Englannissa sijaitsevaan pieneen kaupunkiin nimeltä Salem's Lot. Hän on perinyt sen tädiltään josta oli jota ei ollut tavannut vuosiin. Sinne muutettuaan he huomaavat että kaupunki on vampyyrien asuttama. Joe tutustuu tuomari Axeliin jolta kuulee että vampyyrit muuttivat kaupunkiin 300 vuotta aiemmin, ja että vampyyriyhteisöstä on tullut varakas, koska vuosisatojen aikana kiinteistöjen arvo on noussut. He kuitenkin juovat nykyisin pääasiassa eläinten verta, koska ihmistenverestä on tullut vaarallista nautittava johtuen ihmisten käyttämästä alkoholista ja huumeista, sekä verestä mahdollisesti tarttuvista hepatiitti- ja AIDS-viruksista. Axel haluaa että Joe kirjoittaa vampyyrien historian. Samaan aikaan Joen pojan on vietellyt vampyyrityttö joka näyttää saman ikäiseltä kun Jeremy, ja hän haluaa liittyä vampyyriyhteisöön.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Moriarty  | … |  Joe Weber   |
|  Ricky Addison Reed  | … |  Jeremy Weber   |
|  Samuel Fuller  | … |  Van Meer   |
|  Andrew Duggan  | … |  tuomari Axel   |
|  Evelyn Keyes  | … |  rouva Axel   |
|  June Havoc  | … |  Clara-täti   |
Lähde:
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kirjoitti: ”Cohen on hylännyt Kingin ja Hooperin perustarinan ja muovaa vampyyrimytologiasta purevan, tahallisella amatöörimäisellä välinpitämättömyydellä viehättävän yhteiskuntasatiirin.” Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Repo-Renki: Paluu kauhujen kaupunkiin Leffatykki.  29.9.2008. Viitattu 5.6.2022.
Wilhelmi, Jack: Why Salem's Lot Is Stephen King's Favorite Book ScreenRant.  13.1.2020. Viitattu 5.6.2022. (englanniksi)
Paltta

Paltasta Lahdenkylään johtavan Muolaantien alkupäätä Paltassa.
Paltta on kylä Somerolla Varsinais-Suomen maakunnassa. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 34, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 39. suurimman.
Sijainti, liikenne ja palvelut

Paltan lähimpiä naapurikyliä Somerolla ovat Ollila ja Sylvänä. Lännessä kylän rajoille ulottuvat Someron Lahden ja Pyölin kylien takamaat. Idässä rajanaapurina on Tammelan Torro ja pohjoisessa Jokioisten Vaulammi ja Haapaniemi. Suhteessa liikenneväyliin kylä sijaitsee Somerolta Jokioisille johtavan kantatien 52 varrella, ja Someron Lahdenkylään johtaa paikallistietasoinen yhdystie Muolaantie. 1900-luvulla Paltta on kuulunut yhdessä läheisen Sylvänän kylän kanssa viereisen Ollilan kyläkeskuksen vaikutusalueeseen. Koulua Paltasta käytiin vuoteen 2016 Ollilan koulussa.
Luonto

Luonnonmaantieteellisesti Paltta naapurikylineen sijoittuu Tammelan ylängön suurten suhteellisten korkeuserojen luonnehtimalle reunavyöhykkeelle, jossa luonnonympäristöä hallitsevat saven täyttämät kallioperän murroslaaksot ja näiden väliin jäävät korkeammat kallio- ja moreeniselänteet. Alueen huomattavimmat vesistöt muodostuvat Paimionjoen sivujoen Jaatilanjoen latvahaaroista, jotka noudattelevat saven peittämiä kallioperän murroksia. Paltan kylän alueelle näistä osuu kylän alueella sijaitsevasta Punsansuosta alkunsa saava Jaatilanjoen sivujoki Alijoki lännessä.
Historia

Historiallisesti Paltta on ollut samaa jakokuntaa viereisten Sylvänän ja Ollilan kylien kanssa 1700-luvun lopulla toimitettuun isoonjakoon asti, ja isonjaon seurauksena kylien alueet muodostavat useita toisiinsa lomittuvia eksklaaveja varsinkin jakokunnan pohjoisosissa Koisthuhdan kulmakunnassa lähellä Jokioisten ja Tammelan rajaa.
Paltan kylän vanha tontti on sijainnut nykyisen Jokioistentien varrella  Alijoen itäpuolella korkeahkon moreeniselänteen länsirinteessä, mistä myös johtuu maastosanana "harjua tai rinnettä" tarkoittava kylännimi Paltta. Naapurikyliään Sylvänää ja Ollilaa pienempänä Paltta todennäköisesti on niiden 1400- tai 1500-luvulla asutettu tytärkylä. Kylän kaksi vanhaa kantataloa Alitalo ja Isotalo, joista Alitalo on paikallishistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä, sijaitsevat vielä kylän vanhalla tontilla Jokioistentien varressa.
Tunnettuja palttalaisia

Tunnettuihin palttalaisiin kuuluu Someron jahtivouti Erkki Jaakonpoika Haka (1746–1808), joka ansioitui innokkaana suurpetojen hävittäjänä ja sai ansioistaan Isänmaalliselta seuralta hopeisen hattunauhan.
Palonsuoja-aine

Palosuojattuja sukkia.
Palonsuoja-aine eli palonestoaine on kemikaali, joka estää tai hidastaa tulen leviämistä aineessa.
Palonestoaineita käytetään muun muassa tekstiileissä.
Aineet voivat toimia neljällä mekanismilla
endotermisesti hajoavat aineet, jotka alkavat kylmentää ympäristöään joutuessaan kuumaan ympäristöön esimerkiksi magnesiumhydroksidi ja alumiinihydroksidi
palavan aineen imeytyminen tai liukeneminen selvennä (talkki tai kalsiumkarbonaatti)
lämpösuojaus (lämpölaajenevien aineiden avulla)selvennä
kaasujen imeytyminenselvennä
Terveyshaitat

Myrkyllistä bromia sisältäviä palonestoaineita pidetään terveydelle ja ympäristölle vaarallisina. On esimerkiksi osoitettu, että palonestoaineet häiritsevät niin sanottujen Purkinjen solujen kehitystä pikkuaivoissa estämällä kilpirauhashormonien toimintaa. Suomessa ja EU:ssa bromattujen bifenyylien käyttäminen palonestoaineena tekstiileissä kiellettiin 1990-luvulla. Ne pyritään korvaamaan booriyhdisteillä.
Uusia vaihtoehtoja

Kiilto Oy ja professori Carl-Erik Wilénin tutkijaryhmä Åbo Akademin kemiantekniikan laitokselta ovat kehittäneet yhteistyössä myrkyttömiä palonestoaineita. Niiden kaupallistaminen on kallista EU:n vaatiman Reach-rekisteröinnin vuoksi, ja esimerkiksi eri polymeerien variaatiot täytyy rekisteröidä erikseen. Jotta rekisteröinnin kustannukset saadaan katettua, täytyy valmiille tuotteille olla suuret markkinat. Ensimmäiset palonestoaineet ovat yhdistelmä sellaisia yhteistyössä kehitettyjä aineita, joiden Reach-rekisteröinti on jo tehty. Esimerkiksi puupohjaisten materiaalien suojaamiseen tarkoitetulla aineella käsitelty paperi hiiltyy, mutta ei pala. Wilénin tutkijaryhmän kehittämät uudet halogeenittomat aineet ovat rikin ja typen sidokseen perustuvia sulfeeniamideja. Ne estävät kemialliset prosessit, jotka ylläpitävät palamista. Aineita tarvitaan vain pieni määrä, alle prosentti suojattavan materiaalin painosta. Sulfeeniamideilla voi pinnoittaa tai niitä voi imeyttää materiaalliin. Näin saadaan esimerkiksi palosuojattua muovia tai maalia. Sulfeeniamidien Reach-rekisteröinti on vielä kesken.
Tekokuituvaatteet

Palonestoaineiden tarpeeseen voi vaikuttaa valinnoilla. Esimerkiksi puuvillasta tehty vaate ei pala niin kovin herkästi, eikä siten tarvitse palonestokäsittelyä. Tekokuinen vaate taas voi palaa rajusti ja sulaa käyttäjänsä ylle. Jos tekokuituinen vaate on lisäksi väljä käyttäjänsä päällä, paloa ylläpitävää ilmaa pääsee runsaasti sen ympärille. Tekokuituisten vaatteiden palonestoaineina käytetään muun muassa orgaanisia bromiyhdisteitä, esimerkiksi tetrabromibisfenoli A:ta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
THL - Bromatut palonestoaineet
Leea Fraktman: Bromatut palonestoaineet ympäristössä, Helsingin kaupungin ympäristökeskuksen julkaisuja 2/2002
Pamela

| Pamela |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  18. syyskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Philip Sidneyn kirjasta Arcadia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pamela on naisen etunimi. Nimen on muodostanut englantilainen kirjailija Philip Sidney, ja se esiintyy ensimmäisen kerran hänen romaanissaan Arcadia vuodelta 1590. Nimi on todennäköisesti muodostettu kreikan kielen sanoista pan (kaikki) ja melos (hunaja). Nimi oli näkyvästi esillä kirjallisuudessa myös Samuel Richardsonin Pamela-romaanin (1740) ansiosta, sillä se oli aikansa luetuimpia teoksia.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi on annettu Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä noin 630 henkilölle.  Nimeä ei ole suomenkielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Pamelan nimipäivä on vuodesta 1995 lähtien 18. syyskuuta.
Tunnettuja Pameloja

Pamela Adlon (s. 1966), yhdysvaltalainen näyttelijä
Pamela Anderson (s. 1967), kanadalainen näyttelijä ja malli
Pamela Bellwood (s. 1951), yhdysvaltalainen näyttelijä
Pamela Courson (1946–1974), Jim Morrisonin naisystävä
Pamela Dean (s. 1953), yhdysvaltalainen kirjailija
Pamela Des Barres (s. 1948), yhdysvaltalainen kirjailija
Pamela Dutkiewicz (s. 1991), saksalainen aitajuoksija
Pamela Frank (s. 1967), yhdysvaltalainen viulisti
Pamela Franklin (s. 1950), brittiläinen näyttelijä
Pamela Fryman (s. 1949), yhdysvaltalainen televisio-ohjaaja ja -tuottaja
Pamela Geller (s. 1958), yhdysvaltalainen kirjailija ja islamin kriitikko
Pamela Hayden (s. 1953), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja stand up -koomikko
Pamela Jelimo (s. 1989), kenialainen juoksija
Pamela Kruse (s. 1950), yhdysvaltalainen uimari
Pamela Lincoln (1937–2019), amerikansuomalainen näyttelijä
Pamela Lindfors (s. 1980), suomalainen pituushyppääjä
Pamela Mandart (s. 1952), suomalainen kirjailija ja televisio-ohjaaja
Pamela Mars-Wright (s. 1960), yhdysvaltalainen perijätär, yritysjohtaja, miljardööri ja hyväntekijä
Pamela Sue Martin (s. 1953), yhdysvaltalainen näyttelijä
Pamela Melroy (s. 1961), yhdysvaltalainen astronautti
Pamela Mitford (1907–1994), englantilainen julkisuuden henkilö, yksi Mitfordin sisaruksista
Pamela Moore, yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
Pamela C. Rasmussen (s. 1959), yhdysvaltalainen lintutieteilijä
Pamela Reed (s. 1949), yhdysvaltalainen näyttelijä
Pamela Ronald (s. 1961), yhdysvaltalainen kasvipatologian ja genetiikan professori
Pamela Roylance (s. 1952), yhdysvaltalainen näyttelijä
Pamela Ryan (s. 1939), australialainen pika-aitajuoksija
Pamela Seaborne (1935–2021), brittiläinen pika-aitajuoksija
Pamela Colman Smith (1878–1951), brittiläis-yhdysvaltalainen taiteilija, kuvittaja, kirjailija, kustantaja ja okkultisti
Pamela Stephenson (s. 1949), uusiseelantilainen näyttelijä ja koomikko
Pamela Tola (s. 1981), suomalainen näyttelijä
Pamela Lyndon Travers, Helena Lyndon Goff (1899–1966), australialainen kirjailija, näyttelijä ja journalisti
Kuvitteellisia Pameloja

Pamela Andrews, Samuel Richardsonin romaaneissa Pamela vainottuna ja Pamela naimisissa (alun perin yksi nide, 1740)
Pamela Johansson, televisiosarjassa Salatut elämät
Pamela Mahone, televisiosarjassa Pako
Laiva

M/S Pamela
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pamela Wikimedia Commonsissa
Panssarikrenatööridivisioona Großdeutschland

| jalkaväkidivisioona Großdeutschland panssarikrenatööridivisioona Großdeutschland |
| --- | --- |
 Divisioonan yksikköviiri
Toiminnassa:  toukokuuta 1942 – toukokuu 1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Koko:  divisioona
Tukikohta:  Berliini
Sodat ja taistelut:  Toinen maailmansota
Grossdeutschland (suom. Suur-Saksa) divisioona (alun perin jalkaväkirykmentti) oli kansallissosialistisen Saksan armeijan (saks. Heer) valioyksikkö toisessa maailmansodassa. Divisioona oli koko Wehrmachtin parhaiten varusteltu sotilasyksikkö, joka varustettiin kaikkia muita, myös Waffen-SS-, yksiköitä ennen. Divisioona palveli Ranskan ja Alankomaiden operaatioissa 1940selvennä ja erityisesti itärintamalla. Yksikkö tuhoutui Pillaun lähellä toukokuussa 1945.
Großdeutschland-divisioonan sotilas Neuvostoliitossa.
Komentajat

Walther Hoernlein (1. huhtikuuta 1942 - 27. tammikuuta 1944)
Hermann Balck (3. huhtikuuta 1943 - 30. kesäkuuta 1943, tilapäiskomennus)
Hasso von Manteuffel (27. tammikuuta 1944 - 1. syyskuuta 1944)
Karl Lorenz (1. syyskuuta 1944 - toukokuu 1945)
Papaichton

| Papaichton |
| --- | --- |
 Papaichtonin keskustaa.

 Koordinaatit: 3°48′25″N, 54°8′58″W 
Valtio:  Ranska
Departementti:  Ranskan Guayana
Arrondissementti:  Saint-Laurent-du-Maroni
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 628 km²
Väkiluku (2019):  6 700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Papaichton (myös Papaïchton) on kunta ja sen keskustaajama Ranskan Guayanassa. Se sijaitsee Maronijoen varrella 210 kilometriä Cayennesta linnuntietä lounaaseen. Kunnassa on 6 700 asukasta (vuonna 2019).
Papaichtonin kunnan pinta-ala on 2 628 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Grand-Santin, idässä Saülin ja etelässä Maripasoulan kuntiin sekä lännessä Surinameen. Papaichton kuuluu Länsi-Guayanan kuntayhtymään. Kunta sijaitsee Guyanan Amazonian kansallispuiston alueella. Luontokohteita ovat Abattis Cottican kosket ja 730 metriä korkea Cotticavuori.
Kuntaan kuuluvat keskustaajaman lisäksi Assissin, Bonivillen ja Locan kylät. Asukkaat ovat maroneihin kuuluvia alukuja eli boneja, intiaaneja, kreoleja ja ranskalaisia.
Papaichton on alukujen historiallinen keskus. Kunta on perustettu heidän päällikkönsä Gran Man Tolingan aloitteesta vuonna 1969. Apatou erotettiin siitä vuonna 1975 ja Grand-Santi vuonna 1992. Papaichtonia kutsutaan myös Pompidouvilleksi päällikön ja presidentti Georges Pompidoun tapaamisen muistoksi.
Tärkein liikenneväylä on Maronijoki. Papaichtonista on tieyhteys Maripasoulaan, jossa sijaitsee lentokenttä. Palveluihin kuuluvat kaksi alakoulua, yläkoulu, terveysasema, posti ja kansallispuiston toimisto. Taajamassa on majoitus- ja matkailupalveluja.
Panssaridivisioona

Saksan maavoimien panssaridivisioonien organisaatio 1941.
Panssaridivisioona (PsD) on mekanisoitu ja moottoroitu divisioona, joka koostuu panssarivaunu-  ja avustavista yksiköistä, joihin kuuluu muun muassa jalkaväkeä ja tykistöä. Saksan Wehrmacht perusti ensimmäiset panssaridivisioonat 15. lokakuuta 1935 muiden maiden vielä tutkiessa konseptia. Saksalaisten panssaridivisioonien menestyksen myötä toisen maailmansodan sytyttyä myös muut armeijat perustivat panssaridivisioonia.
Toisen maailmansodan jälkeen panssaridivisioonat ovat olleet useimpien modernien armeijoiden ydinyksiköitä.
Suomessa on ollut yksi panssaridivisioona jatkosodan aikana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Guderian, Heinz: Achtung-Panzer!.  Cassell, 1992.  ISBN 0-304-35285-3
Panula

| Panula |
| --- | --- |
 Panula
 Koordinaatit: 62°25.304′N, 22°12.571′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Kauhajoki
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Panula on kylä Kauhajoen keskiosassa, Kauhajoen keskustasta itään. Kylä sijaitsee kantatie 44:n varrella (kylän kohdalla Rahikkatie). Kantatien länsipuolella on pääasiassa asuinrakennuksia, kun taas itäpuolella on Panulan teollisuusalue. Teollisuusalueen pohjoispuolella sijaitsee 126,6 metriä korkea Kalmarinmäki.
Panulasta on matkaa Kauhajoen keskustaan kilometri, Koskenkylään 3,1 kilometriä, Lustilaan 3,8 kilometriä ja Aronkylään 4,5 kilometriä.
Kauhajoen kapinaa seuranneiden kostotoimenpiteiden aikana 11. heinäkuuta 1808 venäläisen kenraali Vasili Orlov-Denisovin kasakat polttivat Panulan ja läheisen Koskenkylän alueen lähes kaikki torpat ja talot.
Kantatie 44 (Rahikkatie) Panulassa. Tien oikealla puolella Panulan teollisuusalue. Taustalla Kalmarinmäen masto.
Pankkituki

Pankkituki tarkoittaa talousvaikeuksiin joutuneen pankin pelastamista. Valtio tai keskuspankki voi esimerkiksi pääomittaa pankkia tai keventää sen lainoja siirtämällä niitä roskapankkiin.
Pankkitukea annetaan, jotta pankin konkurssi ei aiheuttaisi vahinkoa sen asiakkaille tai jotta vaikeudet eivät leviäisi laajemmalle. “Liian suu­ri kaa­tu­maan” -il­miö tarkoittaa, että jos pankki on tarpeeksi suuri, se joudutaan pelastamaan. Suurpan­kin kaa­tu­mi­sen pelätään hor­jut­ta­van ko­ko ra­hoi­tus­jär­jes­tel­män va­kaut­ta. Tuki voi olla pitkäkestoistakin. Laajan pankkikriisin kustannukset ovat yleensä mittavia, keskimäärin 13,3 prosenttia maan bruttokansantuotteesta. Myös vuonna 2009 alkaneen EU:n finanssikriisin hoito vaati 13 prosenttia BKT:stä.
Pank­kien jul­ki­ses­ta tu­ke­mi­ses­ta pyritään eroon, sillä jos ne aina pelastetaan pankkituella, ne ottavat kohtuuttoman suuria riskejä. Pank­ki­krii­sien to­den­nä­köi­syyt­tä voidaan pienentää esimerkiksi erottamalla toisistaan talletuspankkitoiminta ja investointipankkitoiminta. Pankeilta vaaditaan myös entistä suurempaa vakavaraisuutta. Pankkien stressitestien avulla pyritään ajoissa huomaamaan, onko joihinkin pankkeihin kasautunut riskejä.
Suomen pankkituki 1992

Vuosina 1991–1992 jouduttiin suomalaisten pankkien pelastamiseen käyttämään 30–40 miljardia markkaa. Laskelmasta on vähennetty varat, jotka myöhemmin saatiin takaisin. Tämä pankkikriisi selvitettiin maaliskuussa 1992 hyväksytyllä tukipaketilla ja roskapankkien perustamisella.
Euroopan velkakriisi ja EKP:n osto-ohjelma

Euromaiden vuonna 2010 aloittama Kreikan talouden tukeminen sadoilla miljardeilla euroilla on auttanut myös niitä pankkeja, jotka ovat rahoittaneet Kreikan taloutta.
Euroopan keskuspankki aloitti maaliskuussa 2015 laajennetun velkakirjojen osto-ohjelman. Laajennetun ohjelman ostot tulevat olemaan yhteensä 60 miljardia euroa kuukaudessa, esimerkiksi joukkolainoja ja omaisuusvakuudellisia arvopapereita. Ohjelmaa jatketaan ainakin vuoden 2016 syyskuun loppuun saakka. Osto-ohjelman toivotaan muuttavan rahoitusmarkkoinoiden tarjontaa ja korkoriskiä. Ohjelma alentaa valtion velkakirjojen korkoja ja nostaa niiden hintoja, jolloin sijoittajat siirtyvät korkeampiriskisiin sijoituksiin. Keskuspankin osto-ohjelma lisää markkinoiden likviditeettiä, mikä helpottaa rahoitusmarkkinoiden stressitilaa.
Panssariarmeija Afrika

Panssariarmeija Afrika oli Saksan maavoimien kesällä 1941 muodostettu panssariarmeija toisessa maailmansodassa. Armeija taisteli koko olemassaolonsa ajan Pohjois-Afrikassa, kunnes sen joukot antautuivat liittoutuneille Tunisiassa 1943.