Mao Zedongin elämäkerta
Elämäkerta > Poliittinen aktivoituminen (1911–1918)

Tasavaltalaiset aatteet olivat Changshassa suosittuja, ja Mao tutustui siellä ensimmäistä kertaa länsimaisiin ajatuksiin. Häneen vaikuttivat Liang Qichaon kaltaiset kiinalaiset poliittiset uudistajat ja vallankumoukselliset. Hän ihaili myös sotapäälliköitä ja -sankareita, Kiinan muinaisia keisareita sekä Napoleon Bonapartea ja George Washingtonia. Mao jopa rukoili edesmenneeltä keisarilta suojelusta uudistusmielisille kiinalaispoliitikoille. Symbolisena eleenä hän leikkasi pois perinteisen hiuspalmikon, jota pidettiin mantšuhallitsijoille omistautumisen merkkinä.
Wuchangin kansannousu lokakuussa 1911 nousi mantšulaista Qing-dynastiaa vastaan. Changshassa opetus keskeytettiin, ja kapinointia ihaillut Mao värväytyi ihailemansa Sun Yat-senin vallankumousarmeijan riveihin. Hän sai hyvää palkkaa, ja osan velvollisuuksistaan hän teetti maksua vastaan siviileillä. Sotatoimiin Mao ei osallistunut, ja vapaa-aikansa hän käytti lueskellen. Kuuden kuukauden palveluksen jälkeen hän pyysi eroa armeijasta voidakseen palata opintojensa pariin. Keväällä 1912 keisarikunnan tilalle perustettiin ensimmäinen Kiinan tasavalta. Xinhai-vallankumous osoitti Maolle aseellisen toiminnan poliittisen voiman.
Virattomaksi jäänyt Mao opiskeli muun muassa poliisikoulussa, lakikoulussa ja kauppaopistossa sekä historiaa. Perinteinen virkamiesjärjestelmä oli lakkautettu 1905, ja koulutusjärjestelmän uudistaminen länsimaisen mallin mukaan oli vielä kesken, mikä teki virkamiesuralle tähtäävien nuorten tulevaisuudesta epävarman. Itseopiskelijana Mao oli uuttera. Changshan kirjastossa hän luki kiinankielisiä käännöksiä Adam Smithin Kansojen varallisuudesta, Montesquieun Lakien hengestä ja muista liberalismin klassikoista sekä tutustui Charles Darwinin ja Jean-Jacques Rousseaun kaltaisten tiedemiesten ja filosofien tuotantoon. Nuoren Maon ajattelu oli individualistista, ja vanhemmalla iällä hän myönsi pitäneensä itseään intellektuellina, joka oli työtätekevän luokan yläpuolella. Vapaa-ajallaan hän harrasti runoutta.
Maon isä turhautui poikansa päämäärättömään elämään ja lopetti elatusrahan maksun. Mao joutui muuttamaan köyhien yömajaan. Mao haaveili opettajan urasta ja ilmoittautui Changshan normaalikouluun, jota laajalti pidettiin Hunanin parhaana oppilaitoksena. Hän teki vaikutuksen etiikanopettajaansa Yang Changjiin, joka kuvaili nuorta suojattiaan poikkeuksellisen älykkääksi ja komeaksi. Yang kannusti Maoa tutustumaan Chen Duxiun radikaaliin Uusi nuoriso -lehteen. Huhtikuussa 1917 Mao julkaisi lehdessä ensimmäisen artikkelinsa, jossa kehotti älymystöä valmistautumaan vallankumoukseen ruumiillisella harjoittelulla.
Koulussa Mao aktivoitui ensi kertaa poliittisesti, järjesti useita protesteja koulun tiukkaa kuria vastaan ja perusti ”Kansan uusi opintoseura” -nimisen opiskelijajärjestön. Se oli eräs Kiinan radikaaleimmista, ja useimmat jäsenet liittyivät sittemmin Kiinan kommunistiseen puolueeseen. Viralliset opinnot painottuivat Kiinan historiaan, kirjallisuuteen ja filosofiaan sekä länsimaiseen ajatteluun. Mao oli hyvä oppilas ja tovereidensa parissa suosittu. Hän luki paljon kirjoja ja sanomalehtiä ja kävi laajenevaa kirjeenvaihtoa. Keväällä 1917 hänet äänestettiin opiskelijoiden ”vapaaehtoisarmeijan” päälliköksi. Sen tehtävänä oli suojella koulua ryösteleviltä sotilailta, mutta yksikkö ei koskaan joutunut tositoimiin.