stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kleinó
Kunnallisyksikön osat

Kleinón kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Aidóna | Aidóna | 92 |
| Chrysomiléa | Chrysomiléa | 506 |
| Glykomiléa | Glykomiléa | 171 |
| Kalogrianí | Kalogrianí | 102 |
| Kleinó | Ampélia | 160 |
| Kleinó | Básia | 27 |
| Kleinó | Chrýsino | 41 |
| Kleinó | Kleinó | 194 |
| Palaiochóri | Palaiochóri | 52 |
Yhteensä: 1 345
Kloonipuhelin

Kloonipuhelin tai kopiopuhelin on matkapuhelin, joka toiminnoillaan ja muotoilullaan jäljittelee tunnetun matkapuhelinvalmistajan tunnettua mallia. Kloonipuhelimia valmistetaan erityisesti Kiinassa.
Kiinan kopiopuhelinten markkinoiden arvioidaan olevan 145 miljoonan puhelinta vuodessa. Jopa 110 miljoonaa kappaletta viedään muihin maihin, suurin osa kehittyville markkinoille, erityisesti Intiaan, Venäjälle ja Brasiliaan.  Joihinkin Länsi-Euroopan maihin puhelimia kulkeutuu  kiinalaisten verkkokauppojen, esimerkiksi DealExtremen kautta. Nokian laskemien mukaan piraattipuhelinten maailmanlaajuinen myynti oli alle 120 miljoonaa puhelinta vuonna 2009.
Risto Harju

| Risto Harju |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1929 Oulu
Kuollut: 10. lokakuuta 2015 (86 vuotta) Oulu
Ammatti:  arkkitehti
Risto Harju (17. heinäkuuta 1929 Oulu – 10. lokakuuta 2015 Oulu) oli suomalainen arkkitehti. Hän perusti 1966 Arkkitehtitoimisto Risto Harjun, josta tuli 1970-luvulla Pohjois-Suomen suurin arkkitehtitoimisto. Se toimi hänen johdollaan 1990-luvulle saakka, ja sen suunnittelemia kohteita on runsaat tuhat, joista suurin osa on Oulussa.
Toimistossa suunniteltiin varsinkin varhemmin asuintaloja. Harjun perheen vuonna 1971 valmistunut lomamaja Hailuodossa on saanut erityistä, kansainvälistä mainetta. Näiden ohella toimisto suunnitteli monia merkittäviä julkisia rakennuksia, joista tunnetuimpia ovat entinen Oulun uimahalli, Ouluhalli ja Tuirankartano (nyk. Tuiran hyvinvointikeskus). Suojellusta Nallikarin rantapaviljongista on tullut 1970- ja 1980-lukujen rantakulttuurin ja merellisen Oulun symboli. Oulun ulkopuolella merkittävin kohde on Kuopio-halli.
Harju kouluttautui alun perin liikuntaneuvojaksi ja työskenteli Haapaveden yhteiskoulussa liikunnan- ja piirustuksenopettajana vuoteen 1959. Loukkaantuminen sai hänet siirtymään arkkitehtiopintojen pariin, ja hän valmistui 1965 arkkitehdiksi Oulun yliopistosta.
Harjun toimiston työt ovat vaikuttaneet voimakkaasti oululaiseen katukuvaan ja luoneet laadukasta, modernia asumisen standardia Ouluun. Nallikarin rantapaviljonki ja useat asuinkohteet on arvioitu maakunnallisesti arvokkaaksi osaksi Oulun rakennettua kulttuuriympäristöä.
Urheiluareenojen suunnittelu

Ouluhallin muotokieli on  veistoksellista ja avaruudellista.
Nallikarin rantapaviljongin lisäksi Harjun toimisto suunnitteli Ouluun monia oman aikansa merkittäviä julkisia rakennuksia, kuten Rata-aukion Poliisi- ja oikeustalon arkkitehtuurikilpailuvoiton tuloksena. Suurelle yleisölle tutuimpia kohteita ovat kuitenkin suuret urheilu-  ja tapahtuma-areenat: entinen Oulun uimahalli, Oulu- ja Kuopio-halli. Harjulla oli erityistä paloa urheilurakennusten suunnitteluun, koska hän oli taustaltaan urheilija, liikuntaneuvoja ja uimaseura-aktiivi. Hän teki arkkitehdin diplomityönsä Raksilan liikuntapuistosta, jonne Oulun uimahalli ja Ouluhalli sittemmin valmistuivat toistensa naapuriin. Vielä diplomityössä tosin eri urheiluareenat, mukaan lukien jäähalli, sijaitsivat saman katon alla.
Oulun uimahalli eli Raksilan uimahalli oli valmistuessaan yksi Suomen nykyaikaisimmista uimahalleista. Se esiteltiin Arkkitehti-lehdessä 8/1975. Ensimmäisenä 50 metrin hallina siitä tuli esikuva esimerkiksi Espoonlahden uimahallin suunnittelulle. Raksilan uimahalli oli pitkään Oulun suosituin urheilupaikka jopa 620 000 vuotuisella kävijällään, mikä teki siitä Suomen toiseksi vilkkaimman uimahallin Helsingin Mäkelänrinteen jälkeen.
Ouluhalli oli toimiston teknisesti innovatiivisimpia hankkeita. Sen kalotinmallinen kupoli toteutettiin liimapuisilla kaarilla. Jotta kupolirakenne olisi sekä kestävä että joustava, kaarten kertopuupalkkeihin kehitettiin betoniliitos insinööri Pekka Seppälän diplomityönä. Rakennuksen futuristinen muoto sai viimeisen silauksensa hienostuneista materiaalivalinnoista. Julkisivuverhouksessa käytettiin sileäksi hiekkapuhallettua betonia ja ikkunoissa, ovissa ja koristepaneeleissa luonnonväristä alumiinia. Rakennuksen ulospäin työntyvät anturat saivat betonibrutalistisen ilmeen. Rakennusta pidetään onnistuneena esimerkkinä puuhallista, joka on valtavasta koostaan huolimatta siro ja ympäristöönsä sopiva.
Alun perin Ouluhalli suunniteltiin urheilukäyttöön mutta sen poikkeuksellinen koko teki siitä pian Pohjois-Suomen merkittävimmän suurtapahtuma-areenan. Rakennuksesta on tullut myös yksi Oulun tunnetuimmista maamerkeistä.
Kuopio-hallista tuli Ouluhalliakin suurempi rakennus. Vaikka Kuopio-halli häviää Ouluhallille korkeudessa (20,5 m versus 24 m), käyttöpinta-alaltaan se on isompi (14 000 m² versus 12 000 m²). Rakennuksen veistoksellinen muoto toteutettiin teräksisillä avaruusristikoilla, jotka on perustettu teräsbetonisten paaluanturoiden, esijännitettyjen palkkien ja tuulipilarien varaan.
Harjun toimiston töitä

Näiden teosluetteloiden tarkoitus ei ole olla kattava listaus Harjun toimiston kaikista aikaansaannoksista. Listaukseen on valittu vain ne kohteet, joilla on todettu olevan rakennustaiteellista tai historiallista merkitystä tai jotka edustavat erityisen hyvin Harjun toimiston työtä eri vaiheissaan.
Harjun toimiston töitä > Töitä Oulussa

Oulun Puhelin, Torikatu 18 – 1970–1971
Järvi-Kioski, Puolivälinkangas – 1972
Oulun uimahalli, Raksila – 1974, laaj. 1987–1988, purku 2025
POHTO Campus, Hietasaari – 1974, laaj. 1992–1995 purku 2025
Nallikarin kahvila-ravintola (Nallikarin rantapaviljonki), Hietasaari – 1975, laaj. 1983
Rajakylän koulu – 1978
Keskustan palvelukeskus, Nummikatu 24 – 1983
Ouluhalli, Raksila – 1985–1986
Oulun oikeus- ja poliisitalo, Raksila – 1988, purku 2023
Johteenpooki, Hietasaari – 1991
Tuirankartano (nyk. Tuiran hyvinvointikeskus) – 1998
Harjun toimiston töitä > Asuinkohteita

As. Oy Itäkangastie 8 ja As. Oy Kaarretie 13, Tuira – 1965–1967
Pientalo Liisanmäki, Heikkilänkangas – 1966–1968
As. Oy Haulitien rivitalot, Kaukovainio – 1967
Pientalotyyppi HK 100/120m², Pyykösjärvi – 1969
Suvela-Ylikartanon paritalo, Vasankangas – 1969
Lomamaja Harju, Santonen, Hailuoto – 1969–1971
Kaukovainion kerrostalot, Kaukovainio – 1971–1973
Koskenniskan kerrostalot, Myllytulli – 1971–1974
Lehtoranta 12, Lehtoranta – 1973
Pientalo Harju, Pyykösjärvi – 1973
Värtönrannan rivitalo – 1973
Valurin kerrostalot, Värttö – 1973–1974
As. Oy Rajamenninkäinen ja As. Oy Metsämenninkäinen, Puolivälinkangas – 1975 ja 1980
Linnanmaan ylioppilaskylä – 1975–1981
As. Oy Niittyapila, Niittyaro – 1976
Simpsintien kerrostalot, Simpsi – 1986–1988
Harjun toimiston töitä > Töitä muualla

Oulaisten kirjasto – 1969
Hotelli Kajanus, Kajaani – 1986
Kuopio-halli – 1992
Koivu ja Tähti -kulttuurikeskus, Muhos – 1997
Harjun toimiston töitä > Kuvagalleria

Nallikarin ravintolassa on sinipunainen väritys ulkona ja sisällä.
Nallikarin ravintolan sisätilojen väritystä ja maisemaikkunoita.
Oulun entisen uimahallin julkisivu liikuntapuistoon päin.
Oulun uimahallin vähäeleistä tiiliarkkitehtuuria.
Yksityiskohta Oulun uimahallin pääjulkisivusta.
Ouluhallin kupolin puurakenteita.
Linnanmaan Ylioppilaskylässä tornitalot ovat valkoisia ja lamellitalot värikkäitä.
Keskustan palvelukeskuksen pääsisäänkäynti leikittelee geometrisilla muodoilla.
Keskustan palvelukeskus on jyhkeä tiililinna.
Oulun entisen oikeustalon juhlava pääsisäänkäynti.
Oulun entinen poliisitalo, julkisivu Kajaanintielle päin.
Johteenpooki-veneilykeskuksen leikkisää modernismia.
Tuiran kerrostalotyypissä on koko rakennuksen levyinen autosuoja.
Tuiran kerrostalotyypin päädyssä on palikkamainen betonistruktuuri.
Tuiran kerrostalotyypin pohjakerros on verhottu ruskeilla lecatiilillä ja vihreillä pystypaneeleilla.
Valurin kerrostalotyypin erikoisuus on teräsrunkoinen, värillisellä levyllä verhottu parveketorni.
Koskenniskan kerrostalotyypin neliön (99 m²) pohjapiirros.
Tunnustukset

Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan ritarimerkki 1992 (Suomen Arkkitehtiliitto SAFA:n ehdotuksesta)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Risto Harju Wikimedia Commonsissa
Liikunnanopettajasta tuli palkittu arkkitehti, muistokirjoitus Kalevassa 25.10.2015.
Lauri, Jarkko: Sininen talo harjulla: As. Oy Hiirosharjun rakennushistoriaa ja varhaisia vaiheita vv. 1971–1991. ISBN 978-952-94-6299-5.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  ULAN 
Tuiran kerrostalotyypin pääjulkisivu.
Tuirankartanon massoittelu ja materiaalinkäyttö on monimuotoista.
Hyperdrive

Hyperdrive on BBC:n tuottama brittiläinen science fiction -komediasarja, jonka työnimenä luontivaiheessa oli ”Full Power”. BBC2 esitti kaksi tuotantokautta vuosina 2006 ja 2007. Kolmatta kautta ei ole vielä aloitettu ja se on Kevin Eldonin mukaan epätodennäköinen. Sarjan tarina sijoittuu vuoteen 2151 ja seuraa avaruusalus HMS Camden Lockia miehistöineen, näiden toikkaroidessa sankarillisissa tehtävissä, pyrkien ajamaan Britannian etuja muuttuvassa Linnunradassa.
Sarjan kirjoittajia ovat Kevin Cecil ja Andy Riley, ohjaaja John Henderson ja tuottaja Alex Walsh-Taylor. Kaksi ensimmäistä jaksoa esitettiin BBC2:lla 11.1.2006. Toinen kausi käynnistyi 12.7.2007 samalla kanavalla.
Tarinaharjun keuhkotautiparantola

Tarinaharjun keuhkotautiparantola, myöhemmin Tarinan sairaala, oli Kuopion lähellä 1,5 km Siilinjärven rautatieasemalta sijainnut tuberkuloosiparantola, joka aloitti toimintansa 8. marraskuuta 1913. Alkuun siihen kuului kaksi varsinaista potilasrakennusta. Kaksikerroksinen ensimmäinen päärakennus oli kivestä. Lisäksi siihen kuului lisärakennuksia, kuten konehuoneet ja sauna. Parantolassa oli alkuun oma sähkövalo. Parantola perustettiin vähävaraisille kansanparantolaksi, ja perustamisvaiheessa potilaspaikkoja oli 25.
Parantolan rakennutti Pohjois-Savon keuhkotaudin vastustamisyhdistys, joka oli sen omistaja. Sen avustamiseksi antoi varoja Keräystoimikunta vähävaraisten keuhkotautisten hyväksi sekä suoranaisina lahjoituksina että edullisena lainana.
Työkykyisten keuhkotautisten kansanparantola käynnistyi vuonna 1911 jolloin J. V. Strömbergin suunnittelema hirsinen rakennus valmistui. Se on sairaalakompleksin rakennuksista ensimmäinen. Mustakattoinen pikku-Tarina rakennettiin vuonna 1913, suunnittelijoina Valter Thomé ja Ivar Thomé. Eino Forsmanin suunnittelemat uusi päärakennus ja ylilääkärin asuinrakennus valmistuivat 1931. Päärakennuksessa näkyy klassismin lisäksi vaikutteita 1930-luvun funkkiksesta. Uudessa päärakennuksessa potilaspaikkoja oli 163. Tarinaharjun sairaala liitettiin osaksi Kuopion yliopistollista sairaalaa vuonna 1971.
Tarinaharjun-nimen kerrotaan johtuvan paikan entisestä omistajasta, puheliaasta emännästä, jonka kanssa parantolanpaikkaa etsiskelevät kolme kuopiolaislääkäriä joutuivat neuvottelemaan. Tarinaharju suljettiin talousvaikeuksien takia vuonna 1918 mutta avattiin uudelleen 1923.
Parantolassa toimi talvisodan ajan lokakuussa 1939 perustetun 20. sotasairaalan osasto 12. Päärakennuksessa oli 300 sairaansijan kirurginen sairaala. Pikku Tarinassa oli 50 sairaansijaa tuberkuloosipotilaille. Jatkosodan aikana sairaala oli myös 20. sotasairaalan käytössä. Tuolloin tiloissa toimi jaostosairaala IX ajalla 17.6.1941–15.1.1942 sekä uudelleen 22.6.1944 alkaen. Tuolloin sairaalassa sijaitsi 350 sairaansijan A-kirurginen yksikkö. Väliajan parantolassa oli 100 tuberkuloosisairaansijaa.
Sotien jälkeen parantolassa toimi potilaita varten Parantolaopisto, jossa toipuville potilaille opetettiin kevyempiä ammatteja, kuten kirjansidontaa ja konekirjoitusta.
Parantolan ylilääkärin entisessä asunnossa oli 1981–2021 Kuopion yliopistollisen sairaalan Tarinaharjun sairaalamuseo. Museotoiminnan päätyttyä esineistö pakattiin odottamaan valtakunnallisen sairaalamuseon syntyä.
Läheinen Patakukkulan-Tarinaharjun alue kuuluu valtakunnalliseen harjujensuojeluohjelman alueeseen.
Päärakennuksen edustalla puistossa on Raimo Utriaisen veistos Huilupoika.
Ylilääkärin asunto, sittemmin Tarinaharjun sairaalamuseo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarinaharjun keuhkotautiparantola Wikimedia Commonsissa
Vilho Hirvensalo: Selostus Tarinaharjun parantolan eli Pohjois-Savon kansanparantolan alkuvaiheista ja rakentamisesta ; parantolan vihkimistilaisuuteen joulukuun 27 p:nä 1931 julkaissut Pohjois-Savon kansanparantolan rakennustoimikunta. Tarinaharjun parantola, Kuopio 1931
Kleitoría

| Kleitoría Κλειτορία |
| --- | --- |
 Kleitorían luontoa.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Kleitoría
 Koordinaatit: 37°53′41″N, 22°7′28″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Akhaia
Kunta:  Kalávryta
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  370503
Väkiluku (2011):  2 360
 – Kylä­yhdys­kunta:  713
 – Kylä:  650
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  AX
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kleitoría (kreik. Κλειτορία) on Kreikan kylä sekä samanniminen Kalávrytan kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Κλειτορίας/Κλείτορος, Dimotikí Enótita Kleitorías/Kleítoros) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Akhaian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 360 ja varsinaisen Kleitorían kylän väkiluku 650 (vuonna 2011).
Kleitorían kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan pohjoisissa sisäosissa. Se on ottanut nimensä samalla paikalla sijainneelta antiikin aikaiselta Kleitorin kaupungilta. Nykyisen kylän nimi oli alun perin Mazéika (Μαζέικα). Se otti vuonna 1928 nimen Káto Kleitoría (Κάτω Κλειτορία, ”Alempi Kleitoría”) ja vuonna 1968 nykyisen nimen Kleitoría. Kleitorían kunnallisyksikkö käsittää Kalávrytan kunnan kaakkoisosan Korinthian ja Arkadian rajalla.
Lakkautetun Kleitorían kunnan vanha nimi oli vuoteen 2008 saakka Lefkási (Λευκάσί) (Δήμος Λευκασίου, Dímos Lefkasíou) erään toisen alueella sijaitsevan kylän mukaan. Kleitoría oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kalávrytan kuntaan yhdessä Aroánian ja Paḯonin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Kleitorían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ágios Nikólaos | Ágios Nikólaos | 52 |
| Áno Kleitoría | Áno Kleitoría | 50 |
| Ármpounas | Ármpounas | 41 |
| Ármpounas | Kalamáki | 11 |
| Drymós | Drymós | 21 |
| Drymós | Káto Drymós | 37 |
| Fília | Ágioi Theódoroi | 9 |
| Fília | Fília | 130 |
| Fília | Kalývia | 52 |
| Fília | Moní Agíou Athanasíou (luostari) | 2 |
| Fília | Zevgolatió | 18 |
| Glástra | Ágios Vlásios | 53 |
| Glástra | Glástra | 8 |
| Kastélli | Kastélli | 18 |
| Kastría | Kastría | 78 |
| Kleítor | Kleítor | 20 |
| Kleitoría | Elatófyto | 4 |
| Kleitoría | Kallithéa | 52 |
| Kleitoría | Kleitoría | 650 |
| Kleitoría | Váltos | 0 |
| Kleitoría | Zarélia | 7 |
| Krinófyta | Krinófyta | 139 |
| Lefkási | Lefkási | 89 |
| Lykouría | Kerasiá | 14 |
| Lykouría | Lykouría | 430 |
| Lykouría | Spiliá | 5 |
| Pagkráti | Pagkrataíika Kalývia | 49 |
| Pagkráti | Pagkráti | 63 |
| Pagkráti | Sellá | 16 |
| Pagkráti | Stenó | 17 |
| Planitéro | Planitéro | 197 |
| Tourláda | Tourláda | 28 |
Yhteensä: 2 360
Vain elämää (12. tuotantokausi)

| Vain elämää (12>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
 
 12. tuotantokauden tunnus
 
Alkuperämaa:   Suomi
Esittäminen
Verkko:  Nelonen
Ensimmäinen esitys:  2021-09-2424. syyskuuta 2021
Viimeinen esitys:  2021-12-1717. joulukuuta 2021
Esitysten määrä:  13
Kaudet
 ← Edellinen 11. tuotantokausi Seuraava → 13. tuotantokausi
Vain elämää -sarjan 12. tuotantokausi esitettiin Nelosella syksyllä 2021. Kauden artistit olivat Tuure Kilpeläinen, Arttu Wiskari, Anna Abreu, Jukka Poika, Suvi Teräsniska, Pyhimys, Chisu ja Anssi Kela. Kauden kuvaukset alkoivat Hirvensalmen Satulinnassa 25. toukokuuta 2021 ja ensiesitys Nelosella 24. syyskuuta 2021.
Olav Kooij

| Olav Kooij |
| --- | --- |
 Olav Kooij Britannian ympäriajossa 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 2001 (ikä 23)
Kansalaisuus:   Alankomaat
Pyöräilijä
Pituus:  184 cm
Joukkue:  Team Visma–Lease a Bike
Laji:  maantiepyöräily
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  kirimies
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2018 2019:  Forte U19 Cycling Team Willebrord Wil Vooruit
Ammattilaisjoukkue(et)
2020–2/2021  2/2021−:  Jumbo-Visma Development Team Team Jumbo Visma / Team Visma–Lease a Bike
Suurimmat voitot
 Bemer Cyclassics 2024 Italian ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 22. helmikuuta 2024 
| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maantiepyöräily.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maantiepyöräily.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maantiepyöräily.EM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Miesten maantiepyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Limburg 2024 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Drenthe 2023 | maantieajo |  |
Olav Kooij (s. 17. lokakuuta 2001 Numansdorp, Etelä-Holland) on alankomaalainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään kirimies. Hän aloitti ammattilaisuransa Jumbo-Visma Development Teamissa vuonna 2020. Hän siirtyi Team Jumbo Visman ykkösjoukkueeseen helmikuussa 2021, ja edustaa edelleen samaa tallia, nykyiseltä nimeltään Team Visma–Lease a Bike.
Kooij voitti vuonna 2024 Napoliin päättyneen yhdeksännen etapin Italian ympäriajossa sekä UCI WOrld Tour -sarjaan kuuluneen Bemer Cyclassicsin. Hän on saavuttanut EM-kilpailujen maantieajossa hopeaa vuonna 2024 ja pronssia 2023. MM-kilpailuissa hän sai alle 23-vuotiaiden maantieajossa pronssia 2021.
Kooij kilpaili vuoteen 2020 asti myös pikaluistelussa. Hän saavutti nuorten Alankomaiden-mestaruuskilpailuissa parhaimmillaan hopeaa.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, First Cycling
Klitšau

| Klitšau, Klitšev (Клічаў, Кличев) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Klitšau, Klitšev
 Koordinaatit: 53°29′00″N, 29°20′25″E 
Valtio:   Valko-Venäjä
Alue:  Mahiljoun alue
Korkeus:  noin 140–160 m
Väkiluku (10/2009):  7 521
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 www.klichev.mogilev-region.by/en 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Klitšau (valkoven. Клічаў) eli Klitšev (ven. Кличев) on pikkukaupunki ja maaseutuvaltainen hallintopiiri Valko-Venäjän Mahiljoun alueella noin 40 kilometriä Babruiskin pohjoispuolella. Syksyn 2009 väestönlaskennan mukaan Klitšaun kaupungissa asui 7 521 ja koko piirissä 17 246 ihmistä.
Aiheesta muualla

Lyhyt kuvaus kaupungista (englanniksi) (BYcity.org)
Kaupungin keskustan kartta (venäjäksi) (BYcity.org)
Кличевский район - Tietoa piiristä taajamineen (venäjäksi) (dorogiby.info)
WikiMapia karttalinkki kaupungista ympäristöineen, kohteiden selitykset pääosin (englanniksi) tai (venäjäksi)
Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa 1:100 000 ja 1:200 000 alueesta (venäjäksi)
Piirin perustietoja ja kartta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (emaps-online.com)
Tietoa piirin palveluista ja kuvia rakennuksista (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (region.mogilev.by)
Hallintopiiristä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (region.mogilev.by)
Kansallinen sääennuste paikkakunnalle (venäjäksi) (pogoda.by)
Eicca Toppinen

| Eino Matti Toppinen |
| --- | --- |
 Eicca Toppinen With Full Force Summer Open Airissa vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1975 (ikä 49)
Ammatti:  muusikko, säveltäjä, sanoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Eicca Toppinen
Tyylilajit:  sinfoninen metalli
Soittimet:  sello, rummut, piano
Yhtyeet:  Apocalyptica, Cherry and the Vipers
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eino Matti "Eicca" Toppinen (s. 5. elokuuta 1975 Vantaa) on suomalainen sellisti ja Apocalyptica-yhtyeen perustajajäsen. Toppinen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa. Apocalyptican ohessa Toppinen on tehnyt musiikkia teatterille (Suomen Kansallisteatterin näytelmä Rikos ja rangaistus), vieraillut Moonsorrow-, HIM-, Sepultura- ja Bullet for My Valentine -yhtyeiden levyillä sekä soittanut Total Cello Ensemblessa ja Avantissa. Toppinen on säveltänyt Musta jää -elokuvaan musiikin, josta hän voitti Jussi-palkinnon vuonna 2008. Yhdessä Perttu Kivilaakson kanssa Toppinen on säveltänyt Suomen Kansallisoopperalle teoksen Indigo (2016).
Uran alkuvaiheet

Toppisella on kolme siskoa ja yksi veli. Perhe on lähtöisin Vantaan Hakunilasta. Lapsena hän opiskeli Vantaan musiikkiopistossa Pirkko Tolosen oppilaana. Toppinen harrasti nuorempana ratsastusta ja pyrki saamaan siitä ammatin, mutta musiikin viedessä häntä eteenpäin, hän joutui luopumaan unelmasta työskennellä hevosten parissa. Vanhemmat kehottivat häntä menemään lukioon, mutta hän ei koskaan kirjoittanut ylioppilaaksi, koska keskittyi Apocalypticaan.
Yksityiselämä

Toppinen oli naimisissa näyttelijä Kirsi Ylijoen kanssa ja heillä on kaksi lasta Eelis ja Ilmari. Toppinen ja Ylijoki seurustelivat vuodesta 1996 alkaen ja menivät naimisiin vuonna 1997. Maaliskuussa 2020 he ilmoittivat eronneensa. Heillä on myös yhteinen musiikkiprojekti, kellariyhtyeenä aloittanut Cherry and the Vipers, jossa Toppinen soittaa rumpuja ja Ylijoki laulaa.
Kirjallisuutta

Petri Silas (toim.): Eicca – Yhdistävä tekijä. Johnny Kniga, 2023.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Eicca Toppinen Fansite (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Toppinen sellistien tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
| n k Apocalyptica |
| --- | --- |
 Eicca Toppinen  Paavo Lötjönen  Perttu Kivilaakso  Franky Perez   Max Lilja  Antero Manninen  Mikko Sirén 
Albumit:  Plays Metallica by Four Cellos  Inquisition Symphony  Cult  Reflections  Apocalyptica  Worlds Collide  7th Symphony  Wagner Reloaded (Live in Leipzig)  Shadowmaker  Cell-0  Apocalyptica Plays Metallica Vol. 2 
Kokoelmat:  Best of Apocalyptica  Amplified – A Decade of Reinventing the Cello 
DVD:t:  Live  The Life Burns Tour 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Tšekki 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  Europeana
Aymen Benabderrahmane

| Aymen Benabderrahmane |
| --- | --- |
 Aymen Benabderrahmane vuonna 2023.
Algerian pääministeri
 30.6.2021 alkaen  
Edeltäjä:  Abdelaziz Djerad
Algerian valtionvarainministeri
 2020–2021  
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1966 (ikä 58)
Tiedot
Koulutus:  taloustieteen maisteri
Aymen Benabderrahmane (arab. أيمن بن عبد الرحمان‎, ’Ayman ibn ‘Abd ar-Raḥmān; s. 30. elokuuta 1966) on algerialainen poliitikko, joka toimii maansa pääministerinä kesäkuusta 2021 alkaen.
Ennen pääministeriyttään hän oli valtionvarainministeri, ja sitä ennen monissa tärkeissä taloushallinnon viroissa 20 vuoden ajan. Presidentti Abdelmadjid Tebboune nimitti hänet hallituksen muodostajaksi edellisen pääministerin erottua. Maa oli talouskriisissä, jota COVID-19 pandemia oli pahentanut. Benabderrahmanen hallitukseen tuli useita edellisen presidentin Abdelaziz Bouteflikan kaudella palvelleita ministereitä, jotka eivät olleet tuolloin nauttineet suosiota. Hallituksen takana on kuitenkin parlamentin laaja enemmistö.