stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viikin tiedepuisto
Valkoposkihanhet

Viikin pelloilla elää 4 000 valkoposkihanhea, jotka tuhoavat koeviljelmiä. Hanhilla ei ole luontaisia vihollisia, eivätkä ne koe mitään uhkaa alueella. Lintuja on yritetty häätää vuosikausia tavanomaisilla keinoilla tuloksetta. Tiedepuisto anoi syksyllä 2013  Uudenmaan ELY-keskukselta hanhien ampumista, mutta hakemus hylättiin. Asiaa on myöhemmin käsitelty korkeimmassa oikeudessa, mutta lupaa lintujen ampumiselle ei ole myönnetty. Oikeuden perustelujen mukaan koeviljelmä voidaan peittää verkoilla, jolloin linnut eivät pääse tuhoamaan kasvustoja. Tiedepuisto saa vuosittain 8 000 euron korvauksen vahingoista, mikä kattaa kuitenkin vain osittain syntyneet kokonaisvahingot.
Tiedepuiston rakennukset

Luettelo sisältää Viikin tiedepuiston rakennuksia. Luettelon rakennukset mainitaan niiden valmistumisajan mukaisessa järjestyksessä.
| Rakennus  | Sijainti  | Sijainti kartalla  | Käyttö  | Suunnittelija  | Valmistumisvuosi  | Kuva  | WD  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Viikin latokartanon päärakennus  |   | 60.2264°N, 25.0111°E  | ravintola- ja majoitustiloja  |   | 1832  |   | Q55595748  |
| Viikin tutkimustila  |   | 60.2223°N, 25.0188°E  |   |   | 1930-luku  |   | Q30690451  |
| Viikin agraarikylä  |   | 60.2292°N, 25.024°E  | 3 kerrostaloa, opiskelija-asunto  | Veli Paatela  | 1953  |   |   |
| Helsingin yliopiston maataloustieteelliset laitokset  |   | 60.2314°N, 25.0256°E  | opetus- ja tutkimustiloja, opiskelija-asuntoja  | Arkkitehtitoimisto Paatela  | 1970-luku  |   |   |
| Infokeskus Korona  | Viikinkaari 11  | 60.2275°N, 25.0129°E  | yliopiston ja kaupunginkirjastot, opetustiloja, ruokala  | Ark-house arkkitehdit  | 1999  |   |   |
| Viikin Gardenia  |   | 60.2239°N, 25.015°E  | entinen kasvihuone, muutettu panimoravintolaksi   | Arkkitehtityöhuone Artto Palo Rossi Tikka Oy  | 2001  |   | Q3095439  |
| Viikin normaalikoulu  |   | 60.2278°N, 25.0291°E  | koulu  | Ark -house arkkitehdit  | 2003  |   | Q11862179  |
| Helsingin yliopiston eläinsairaala  | Koetilankuja 2  | 60.2238°N, 25.0194°E  | opetussairaala, kliinisen eläinlääketieteen laitos ja eläinlääketukun toimitilat  | Pekka Leskelä  | 2006  |   |   |
| Viikin ympäristötalo  | Viikinkaari 2  | 60.2249°N, 25.0158°E  | toimistoja  | Kimmo Kuismanen  | 2011  |   | Q31086344  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helsinki alueittain (2006). Latokartanon peruspiiri. (PDF)
Lehmiä Viikin tutkimustilalla
Viel-Saint-Remy

| Viel-Saint-Remy |
| --- | --- |
 Pesuhuone
 vaakuna
 Viel-Saint-Remy
 Koordinaatit: 49°37′50″N, 4°30′12″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Ardennes
Arrondissementti:  Rethel
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,6 km²
Väkiluku (2019):  297 
 – Väestötiheys:  13 as./km²
Kunnan numero:  08472
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viel-Saint-Remy on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Rethelin kaupungista koilliseen.
Saint-Rémin kirkko
Kunnan keskustassa sijaitsee Saint-Rémin linnoitettu kirkko. Sen vanhimmat osat ovat vuodelta 1238. Kirkko on saanut nykyisen ulkomuotonsa 1400-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viel-Saint-Remy Wikimedia Commonsissa
Værøy (saari)

| Værøy |
| --- | --- |

 Værøy
Koordinaatit:  67°40′40″N, 12°39′50″E
Pinta-ala:  15,7 km²
Korkein kohta:  448 m
Valtio
Valtio:  Norja
Lääni:  Nordlandin lääni
Kunta:  Værøy
Väestö
Väkiluku:  683 (2024)
Asutuskeskukset:  Sørland
Infobox OKNimi-testi OK: 
Værøy on Værøyn kunnan pääsaari Nordlandin läänissä Norjassa. Sen pinta-ala on 15,7 neliökilometriä. Saarella asuu koko kunnan väestö, eli 683 ihmistä vuonna 2024.
Riia Pallari

Riia Pallari (s. 17. lokakuuta 2003) on suomalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Santa Claus Ski Teamia.
Hän teki maailmancup-debyyttinsä Levillä vuonna 2021 ja on laskenut pääasiassa FIS-kisoja. Parhaan sijoituksensa maailmancupissa Pallari on tehnyt Levillä 2022, jossa hän laski sijalle 37.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – miesten rekki

Miesten rekki Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 3. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Verisurman saaneiden vainajala

Verisurman saaneiden vainajala on monissa uskomusperinteissä kuolleiden maa tai kotipaikka, vainajala, joka on tarkoitettu taistelussa kuolleille tai teräasein tapetuille. Termi on peräisin kolttasaamelaisten mytologiasta ja suomennettu koltansaamesta. Yleisessä merkityksessä sitä on käyttänyt ainakin Martti Haavio.
Tunnetuin verisurman saaneiden vainajala lienee skandinaavien Valhalla, jossa vainajat taistelevat. Vastaavan tapaisia uskomuksia löytyy eri puolilta maapalloa. Asteekkien taruissa taistelussa kuolleet kerääntyvät meren taakse auringon taloon ja leikkivät sotaleikkejä.
Verta taivaalla

Joissakin käsityksissä verisurman saaneet vuotavat verta vielä kuoltuaankin, ehkä jatkuvasti. Kolttasaamelaiset selittävät revontulten synnyn siten, että verisurman saaneiden vainajalassa vainajat leikkelevät itseään ja vuotavat verta. Veri jotenkin roiskuu tai sataa taivaalle revontuliksi. Tarinan mukaan eräs tyttö toi tiedon tämän vainajalan olemassaolosta. Tuntemattomaksi jääneestä syystä hänet ommeltiin hylkeennahan sisään ja laitettiin ajelehtimaan vesille. Lopulta tyttö ajautui vainajalan rantaan ja kauhistui näkemäänsä verenvuodatusta. Vainajalassa hän tapasi miehen nimeltään Naainas, joka on ilmeisesti samaa kantaa kuin Raamatun Nooa. Naainas oli haavoittanut itseään tehdessään venettä (kuten suomalaisen mytologian Väinämöinen veneenveistomyytissä) ja joutunut siksi verisurman saaneiden vainajalaan. Naainaasta oli tullut vainajalan hallitsija.
Joillakin saamelaisnaisilla oli tapana suojautua hatuillaan revontulten loimutessa, jotta verisurman saaneiden haamut eivät voisi kiinnittyä heihin ja aiheuttaa verenvuotoja.
Eräät Siperian kansat ja Amerikan intiaanit selittävät revontulet siten, että taistelussa kuolleet pelaavat palloa, ratsastavat tai muuten huvittelevat, jolloin heidän verensä vapautuu taivaalle.
Suomalainen vainajala

Ei ole suoraa tietoa, että suomalaisessa mytologiassa kuolleita oltaisiin eroteltu eri vainajaloihin kuolintavan mukaan. Muita erotteluperusteita tunnetaan, kuten sukulaisuus, jonka perusteella päästiin sukuvainajalaan, tai henkilön hyvyys tai pahuus (ehkä kristillistä perua). Kuitenkin monet lähiseudun kansat, kuten skandinaavit, saamelaiset, virolaiset, lättiläiset ja liettualaiset, uskoivat verisurman saaneiden vainajalaan, joten suomalaisillakin on luultavasti ollut vastaavia uskomuksia. Jopa läheistä sukua olevien virolaisten sanonnan mukaan vainajat aiheuttavat revontulet. Myyttinen kertomus Väinämöisen haavasta voi olla sukua käsityksille verisurman saaneiden vainajalasta, vaikka sen taltioiduissa versioissa ei selviä merkkejä vainajalasta olekaan.
Suomalaisen vainajalan Tuonelan vartijat olivat selvillä erilaisista tavoista saada surmansa. Kalevalan (runon 16) mukaan tietäjä Väinämöisen oli päästävä Tuonelaan hakemaan tietoa, luotteita. Tuonen tytti kuitenkin tahtoi päästää Tuonelaan vain kuolleita. Väinämöinen yritti valehdella olevansa kuollut. Tytti ei uskonut, sillä hän tiesi, mistä tunnistaa eri tavoin kuolleet: hukkuneesta valuisi vettä, rautaan kuollut vuotaisi verta, kuoliaaksi palaneelta olisi palanut ainakin tukka ja parta, ja sairauteen tai vanhuuteen kuolleen toisi mukanaan kuoleman henkilöitymä Tuoni hattuineen ja kintaineen. Väinämöisestä ei löytynyt minkään näistä merkkejä, joten Väinämöinen joutui lopulta kertomaan totuuden.
Kolttasaamelaisen uskomuksen mukaan revontulet ovat verisurman saaneiden vainajien verta.
Rogers Arena

| Rogers Arena> GM Place, The Garage |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  800 Griffits Way, Vancouver, Brittiläinen Kolumbia
Avattu:  1995
Omistaja:  Francesco Aquilini
Hoitaja:  Francesco Aquilini
Kustannukset:  160 miljoonaa CAD
Arkkitehti:  Brisbin, Brook & Beynon
Käyttäjät
 Vancouver Canucks (NHL) (1995-) Vancouver Grizzlies (NBA) (1995-2002) Vancouver Ravens (NLL) (2001-2004) 
Katsojakapasiteetti
 Jääkiekko: 18 630 Koripallo: 19 193 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Rogers Arena, tai lyhennettynä (aiemmin GM Place) on NHL-jääkiekkoliigassa pelaavan Vancouver Canucksin kotiareena. Se valmistui vuonna 1995 maksettuaan 160 miljoonaa Kanadan dollaria. Siitä tuli kotiareena Canuckseille, koripallojoukkue Vancouver Grizzlieseille, ja sisähaavipallojoukkue Vancouver Ravensille. Sittemmin Grizzlies muutti Memphisiin, ja Ravensin organisaatio lopetti toimintansa. Areenan kapasiteetti on jääkiekossa 18 630 ja koripallossa 19 193. Areenasta tuli Vancouverin pääareena Pacific Coliseumin tilalle. Areenan nykynimi johtuu areenan nyisen pääsponsorin, tietoliikenne- ja joukkoviestintäkonserni Rogers Communicationsin nimestä.
Areenalla pelattiin suurin osa vuoden 2010 talviolympialaisten jääkiekko-otteluista. Kisojen yhteydessä areena tunnettiin nimellä Canada Hockey Place, koska Olympialaisissa sponsorinimet ovat kiellettyjä.
Sisäkuva Rogers Arenalta.
Sisäkuva Rogers Arenalta.
Muutokset

Areena sai vuonna 2006 uuden jumbotronin. Tämä korvasi edellisen Mitsubishi Mark IV -mallisen jumbotronin, sillä se oli vanhentunut, koska se ei ollut tarpeeksi nykyaikainen pitääkseen katsojia ajan tasalla. Nykyinen jumbotroni, ProAd LED, on NHL:n suurimpia. Se on 4,1 metriä korkea ja 7,3 metriä leveä ja siinä käytetään LED-teknologiaa.
Tapahtumia

Areenan avajaisissa esiintyi Bryan Adams
WWF (Nyk. WWE) on järjestänyt siellä Pay-Per-view-tapahtumat In Yours House (1996), ja Rock Bottom (1998)
Oli yksi areenoista, jolla järjestettiin World Cup vuonna 1996
NHL:n tähdistöottelu vuonna 1998
NBA:n varaustilaisuus  vuonna 1998
Pääareena taitoluistelun maailmanmestaruuskisoille vuonna 2001
Jääkiekon junioreiden maailmanmestaruuskisojen pääareena vuonna 2006
NHL:n varaustilaisuus vuonna 2006
Suurin osa vuoden Vancouverin talviolympialaisten jääkiekko-otteluista vuonna 2010.
NHL-joukkueiden kotiareenat
| Läntinen konferenssi |  | Itäinen konferenssi |
| --- | --- | --- |
| American Airlines Center | Ball Arena | Bridgestone Arena | Canada Life Centre | Climate Pledge Arena | Crypto.com Arena | Enterprise Center | Honda Center | Mullett Arena | Rogers Arena | Rogers Place | SAP Center at San Jose | Scotiabank Saddledome | T-Mobile Arena | United Center | Xcel Energy Center |  | Amalie Arena | Canadian Tire Centre | Capital One Arena | Centre Bell | FLA Live Arena | KeyBank Center | Little Caesars Arena | Madison Square Garden | Nationwide Arena | PNC Arena | PPG Paints Arena | Prudential Center | Scotiabank Arena | TD Garden | UBS Arena | Wells Fargo Center |
Vielä kerran Viljo ja Heppu hei

| Vielä kerran Viljo ja Heppu hei Heikki Kinnunen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1985
 Julkaistu: 1985
 Formaatti: C-kasetti
 Tyylilaji: huumorimusiikki, iskelmä
 Kesto: 28.04
 Levy-yhtiö: Polarvox
muut julkaisut
| Jokapaikan Viljo 1984 | Vielä kerran Viljo ja Heppu hei 1985 | Uffaffaa! 1986 |
Vielä kerran Viljo ja Heppu hei on Heikki Kinnusen vuonna 1985 julkaistu albumi. Albumi julkaistiin C-kasettina. Albumin kappaleet "Heppu hei" ja "Eikö olekin mielenkiintoista" julkaistiin myös erillisenä vinyylisinglenä.
Albumi sisältää ÄWPK – Älywapaa palokunta- ja Soitinmenot-viihdesarjassa esitettyjä lauluja. Kappaleissa esiintyvät muun muassa Kinnusen esittämät hahmot Heppu, "Viljoa" kyselevä mies ja "Eikö olekin mielenkiintoista?"-lausahdusta hokeva mies. Kappaleiden välissä on Heikki Kinnusen humoristisia speakeja.
Kappaleet on säveltänyt George Romain alias Aarno Raninen, ja sanoittanut Alan Dorkin alias Pertti Reponen.
Kappaleet

Suluissa tieto, missä sketsisarjassa musiikkiesitys on alun perin esitetty.
Eikö olekin mielenkiintoista (Soitinmenot)
Heppu hei (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
Pylypyllyllyy (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
Vielä kerran Viljo
Sesam – aukene (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
Sun heppus lähtee nyt (Soitinmenot)
Samma här (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
Lauri ja Viljo (Soitinmenot)
Pyromaanit (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
Lycka till (ÄWPK – Älywapaa palokunta)
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – naisten moniottelu

Naisten voimistelun moniottelu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 29. heinäkuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – naisten joukkuekilpailu

Naisten voimistelun joukkuekilpailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. heinäkuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Volendam

Volendam
Volendam on kylä Edam-Volendamissa, Pohjois-Hollannissa. Kylässä asuu noin 22 000 asukasta vuonna 2007 tehtyjen laskelmien mukaan. Kylä on suosittu turistinähtävyys.
Urheilu

FC Volendam on jalkapalloseura Volendamista, ja se pelaa Alankomaiden pääsarjatasolla, Eredivisiessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volendam Wikimedia Commonsissa
Veikko Lavin itsenäisyyden vuosikymmenet

Trubaduuri Veikko Lavi synnyintalonsa portailla Kotkassa.
Veikko Lavin itsenäisyyden vuosikymmenet on suomalainen televisio-ohjelma, jonka TV1:n Viihdetoimitus tuotti Suomen itsenäisyyspäiväksi 1981. Ohjelma on trubaduurin näkökulma suomalaiseen maisemaan, tapahtumiin ja oloihin. Veikko Lavin laulut ja tarinat luovat kuvaa Suomesta ja suomalaisuudesta. Ohjelman idea on Jarkko Aarnialan, ja televisio-ohjelmaa kehitteli Aarnialan ohella Erkki Pohjanheimo. Pohjanheimo vastaa ohjauksesta.
Veikko Lavin itsenäisyyden vuosikymmenet -ohjelmaa kuvattiin laulajan tutuissa maisemissa, hänen synnyinseudullaan Kotkassa ja työpaikoillaan sekä kotipaikallaan Haminassa. Lauluosuudet tehtiin Yleisradion televisiokeskuksen Studio 1:ssä Pasilassa. Lavia säestää Anssi Tikanmäen johtama orkesteri ja Koiton Laulu sekä hänen oma vakiosäestäjänsä Pertti Husu.
Ohjelman filmiosuudet kuvattiin kesällä 1981 ja studio-osuudet 8.11.1981. Lisänä käytettiin Kosmos-Filmin arkistomateriaalia. Ensiesitys oli Yle TV1:ssä 6.12.1981 ja se uusittiin TV1:ssä 18.2.1983.
Ohjelman laulut

Onnenpipanoita
Tsaarin upseeri
Kesä ennen sotaa
Onnen aika
Ensi lempeni
Depressiotango
Ohjelman tekijät

Veikko Lavi, laulut ja tarinat
Sylvi ”Sypä” Lavi, haastateltava
Anssi Tikanmäki, kapellimestari, sovittaja
Koiton Laulu, kuoro
Pertti ”Pepe” Husu, hanuri
Pentti Jurvanen, kuvaaja
Reino Isoaho, musiikkitarkkailija
Rauni Ollikainen, lavastaja
Jarkko Aarniala, toimittaja
Erkki Pohjanheimo, toimittaja – ohjaaja
Rogier van Otterloo

Rogier van Otterloo (1975)
Rogier van Otterloo (11. joulukuuta 1941 – 29. tammikuuta 1988) oli alankomaalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän oli kapellimestari Willem van Otterloon vanhin poika. Hän sävelsi tunnusmusiikit useille alankomaalaisille elokuville ja nousi jazzorkesteri Metropole Orkestin johtoon vuonna 1980. Samana vuonna hän toimi myös Alankomaiden isännöimien Eurovision laulukilpailuiden ylikapellimestarina, sekä toimi Alankomaiden kapellimestarina kilpailussa vuosina 1980–1982, 1984 ja 1987.
Diskografia

'Turkkilaisia makeisia' 1973
'Visions' 1974
'Lets Go To Randstad/Randstad Reflection' 1974
'Munich 74' 1974
'On The Move' 1976
'Moods' 1976
'The French Collection' 1976
'Heartbeat/Farewell Song' 1976
'Soldaat van Oranje' 1977
'Tin Pan Alley' 1978
'Wereldsuccessen' 1978
'Juliana 70' 1979
'Grijpstra en de Gier'1979
'Collage' 1980
'First In The Air' 1984
'Silver Selection' 1985
'Verzameld Werk' 2005
Filmografia

Turkkilaisia makeisia (1973)
De vloek van Woestewolf
Help, de dokter verzuipt! (1974)
Keetje Tippel (1975)
Soldaat van Oranje (1977)
Grijpstra & De Gier (1979)
Vrijdag (1981)
Te Gek Om Los te Lopen (1981)
De Vlaschaard (1983)
Op hoop van zegen (1986)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Hollanniksi)
Robert Paulig

Robert Gustav Paulig (5. maaliskuuta 1947 Helsinki – 22. heinäkuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä, Henrik Pauligin poika ja Gustav Pauligin pojanpojanpoika.
Robert Paulig syntyi Pauligin yrittäjäsukuun. Hän opiskeli Svenska handelshögskolanissa ja valmistui diplomiekonomiksi vuonna 1975. Hän työskenteli suvun paahtimoyrityksessä Paulig-konsernissa vuoteen 1986 saakka ja lähti siitä erimielisyyksien jälkeen, kun hän ei saanut perheyritystä viedyksi pörssiin. Hän perusti 1980-luvun lopulla Robert’s Coffee -ketjun, jota ovat vuodesta 2011 lähtien hoitaneet hänen lapsensa Carl-Gustav Paulig (s. 1983) ja Henrika Paulig (s. 1985).
Aiheesta muualla

Robert Pauligin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Rihvelitaulu

Rihvelitaulu ja pesusieni.
Rihvelitaulu on pääosin kouluopetuksessa käytetty, oppilaiden henkilökohtainen kirjoitusväline. Alun perin mustasta liuskekivestä valmistetulle taululle oppilaat saattoivat kirjoittaa liidulla. Harjoittelun jälkeen taulu voitiin pyyhkiä kostealla sienellä. Rihvelitauluja käytettiin Suomessa kiertokoulussa sekä kansakoulun ensimmäisinä vuosikymmeninä 1800-luvun loppupuolella ja 1900-luvun alkupuoliskolla.
Rihvelitaulun edeltäjiä olivat hiekka- ja savilevyt.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rihvelitaulu Wikimedia Commonsissa
Rogier Blokland

Rogier Blokland vuonna 2018.
Rogier Philip Charles Eduard Blokland (s. 16. helmikuuta 1971 Dordrecht) on alankomaalainen kielitieteen tutkija ja fennougristiikan professori Uppsalan yliopistossa.
Elämä ja ura

Blokland opiskeli Groningenin yliopistossa, jossa hän suoritti maisterintutkinnon vuonna 1997 ja teki väitöskirjansa Cornelius Hasselblattin ohjauksessa. Opintojensa jälkeen hän oli dosenttina, vierailevana dosenttina sekä tutkijana at eri yliopistoissa, mukaan lukien Tallinnan yliopisto, Tarton yliopisto, Greifswaldin yliopisto sekä Humboldt-yliopisto Berliinissä.
Vuosina 2005–2006 Blokland oli fennougristiikan professorin viransijaisena Groningenissa ja vuosina 2009–2010 Hampurin yliopistossa. Vuonna 2011 hän otti vastaan fennougristiikan apulaisprofessuurin Münchenin Ludwig-Maximilianin yliopistossa.
Vuonna 2014 Blokland nimitettiin fennougristiikan professoriksi Uppsalan yliopiston modernien kielten laitokseen, virkaan, jota ennen häntä piti Lars-Gunnar Larsson.
Bloklandin tutkimus on keskittynyt itämerensuomalaisiin kieliin, permiläisiin kieliin ja saamelaiskieliin. Hän on erityisen kiinnostunut uhanalaisten uralilaisten kielten dokumentoinnista sekä kielikontakteista.
Valitut julkaisut

2009 The Russian loanwords in literary Estonian. Wiesbaden
2007 Language and Identity in the Finno-Ugric World. Maastricht (Cornelius Hasselblattin kanssa)
2002 Finno-Ugrians and Indo-Europeans: Linguistic and Literary Contacts. Maastricht (Cornelius Hasselblattin kanssa)
2012 Borrowed pronouns: evidence from Uralic. Finnisch-ugrische Mitteilungen 35: 1–35.
2011 Komi-Saami-Russian contacts on the Kola Peninsula. Language Contact in Times of Globalization, toimittaneet Cornelius Hasselblatt, Peter Houtzagers & Remco van Pareren. Amsterdam & New York. 5–26 (with Michael Rießler)
2010 Vene mõju eesti keeles. Keele rajad. Pühendusteos professor Helle Metslangi 60. sünnipäevaks, toimittanut Ilona Tragel. Tartu. 35–54 (Petar Kehayovin kanssa)
2003 The endangered Uralic languages. Language Death and Language Maintenance. Theoretical, practical and descriptive approaches, toimittaneet Mark Janse & Sijmen Tol. Amsterdam. 107–141 (Cornelius Hasselblattin kanssa)
2002 Phonotactics and Estonian etymology. Finno-Ugrians and Indo-Europeans. Linguistic and Literary Contacts, toimittaneet Rogier Blokland & Cornelius Hasselblatt. Maastricht. 46–50.
2000 Allative, genitive and partitive. On the dative in Old Finnish. Congressus Nonus Internationalis Fenno-Ugristarum IV. Tartu. 421–431 (Nobufumi Inaban kanssa)
Ride On

| Ride On Albert Järvinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : keväällä 1974 
 Studio : Finnlevy-studiot, Helsinki
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP-levy (LRLP 106)   C-kasetti (LRC 106)   CD-levy (LRCD 106)
 Tuottaja(t): Måns Groundstroem
 Tyylilaji: suomirock, pop
 Kesto: 38.35   49.47 (CD)
 Levy-yhtiö: Love Records   Siboney (CD)
 Levymerkki: Love Records
Listasijoitukset
  Suomi: 5. (marraskuu 1974)
Albert Järvisen muut julkaisut
|   | Ride On 1974 | Braindamage – Or Still Alive 1988 |
Ride On on suomalaiskitaristi Albert Järvisen soolouran debyyttialbumi, joka julkaistiin marraskuusssa 1974. Albumilla solistina suurimmassa osassa kappaleista esiintyy Pave ”Paavo” Maijanen.
Albumi julkaistiin Love Records -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Love Records julkaisi albumin uudelleen LP-levynä vuonna 1991 samaan aikaan, kun albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä. CD-painos sisältää myös kolme bonuskappaletta. CD-painos julkaistiin remasteroituna 31. lokakuuta 2007.[lähde? ] Vuonna 2017 Svart Records julkaisi albumista 200 kappaleen rajoitetun LP-painoksen valkoisella vinyylillä  sekä rajoitetun painoksen tavallisella, mustalla vinyylillä. Huhtikuussa 2001 Levykauppa Äx julkaisi omalla, Lipposen Levy ja Kasetti -levymerkillään albumista 240 kappaleen rajatun LP-painoksen.
Kappaleet > A-puoli

Teenage Nervous Breakdown – 2.32 (säv. & san. George, sov. Järvinen – Virtanen)
Hot Matter – 4.21 (instrumentaali, säv. & sov. Järvinen)
Sister Sue – 3.04 (säv. & san. Tichey – Barlow – Farlow – Stein, sov. Järvinen – Virtanen)
Let’s Have a Ball (In The Fat Man’s Valley) – 2.41 (säv., san. & sov. Järvinen)
Freezing – Like Crying – Playing – 3.58 (instrumentaali, säv. & sov. Laine – Virtanen – Järvinen)
Don’t Be Cruel – 2.21 (säv. & san. Blackwell – Presley, sov. Virtanen)
Kappaleet > B-puoli

Train Kept A-Rollin’ – 2.57 (instrumentaali, säv. Bradshaw – Mann – Kay, sov. Virtanen)
Goin’ to Louisiana – 2.43 (säv. Hopkins, sov. Järvinen)
Patchy Moss – 2.50 (instrumentaali, säv. & sov. Järvinen)
Whorehouse Queen – 5.58 (säv., san. & sov. Järvinen)
Species Quattour – 5.11 (säv. & sov. Virtanen – Järvinen)
Kappaleet > CD-painoksen bonuskappaleet

Cry Before I Go – 5.26
Buzz The Jerk – 2.21
Mama Keep Your Big Mouth Shut – 3.40
Soittajat

Albert Järvinen – kitara
Antero Jakoila – kitara
Pave Maijanen – laulu
Dave Lindholm – laulu
Janne Ödner – laulu
Timo Kojo – laulu
Heikki Virtanen – basso
Maukka Siirala – basso
Aikka Hakala – rummut
Vesa Aaltonen – rummut
Reino Laine – rummut
Tomi Parkkonen – rummut
Esko Rosnell – perkussiot
Esa Kotilainen – piano
Kaj Westerlund – piano
Jukka Gustavson – koskettimet
Eero Koivistoinen – saksofoni
Pekka Pöyry – saksofoni
Voimistelu kesäolympialaisissa 2020 – naisten hyppy

Naisten hyppy Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 1. elokuuta 2021 Ariake Gymnastics Centressä.
Rosalina

| Rosalina |
| --- | --- |
Pelisarja:  Mario
Ensimmäinen peli:  Super Mario Galaxy
Luoja:  Shigeru Miyamoto
Ääninäyttelijä  (englanti):  Mercedes Rose (2007-2010) Kerri Kane (2011)  Laura Faye Smith (2013-)
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Rosalina, tunnetaan Japanissa nimellä Rosetta on Mario-pelisarjassa esiintyvä fiktiivinen hahmo, joka esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 2007 Super Mario Galaxyssä. Hahmo on kuvitteellisen Comet Observatory-avaruusaluksen johtaja ja Luma-tähtilapsien äiti. Rosalina esiintyy myös Super Mario Galaxy 2:ssa sekä Super Mario 3D Worldissa pelattavana hahmona. Hahmo esiintyy myös muutamissa spin-off-peleissä, kuten pelattavana hahmona Mario Kart Wiissä ja Mario Party: Island Tourissa. Rosalina on vahvistettu uuteen Super Smash Bros.:iin pelattavaksi hahmoksi.
Riian eläintarha

| Riian eläintarha |
| --- | --- |

Sijainti:  Riika, Latvia
Perustettu:  1912
Eläinlajeja:  486
Organisaatio
Aiheesta muualla
Verkkosivut
Riian eläintarha (latv. Rīgas Zooloģiskais dārzs) on Ķīšezers-järven rannalla Mežaparksin alueella Riiassa, Latviassa sijaitseva eläintarha. Se oli alun perin toiminnassa vuosina 1912–1917 ja avattiin uudelleen vuonna 1933. Siellä on noin 3 000 eläintä, jotka edustavat lähes viittäsataa eri lajia. Vuosittain eläintarhassa vierailee 250–300 000 henkilöä.
Riian eläintarhaa pidettiin eräänä parhaista Neuvostoliitossa.
Vuonna 1996 Riian eläintarha laajensi toimintaansa perustamalla uuden Cīruļi-puiston Liepājan piiriin.