stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lies

Talo Liesissä.
Lies on paikkakunta Terschellingin kunnassa Alankomaiden Länsifriiseinsaarilla. Siellä on noin 165 asukasta.
Lillby (Purmo)

| Lillby |
| --- | --- |
 Lillby
 Koordinaatit: 63°28′41″N, 23°00′40″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pohjanmaa
Kunta:  Pedersören kunta
Kunnanosa:  Purmo
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä, taajama
Väkiluku:  496
Postinumero:  68940
 Väkiluku koskee postinumeroaluetta ja sen lähde on Tilastokeskus. Tieto on ajankohdan 31.12.2020 mukainen. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lillby on kylä ja taajama Pedersören kunnassa, Purmon kunnanosassa. Ennen vuotta 1977 Lillby kuului Purmon kuntaan jonka hallinnollinen keskus se oli. Purmon kirkonkylä sijaitsee Lillbystä noin kuusi kilometriä pohjoiseen.
Virallisesti Lillby kuului Yli-Purmon rekisterikylään, mutta nykyään Pedersören kunta määrittelee Lillbyn omaksi kyläkseen. Lillby muodostaa oman taajamansa. Sen väkiluku vuoden 2020 taajamatilastoinnissa oli 358, joka tekee Lillbystä asukasluvultaan Pedersören kunnan toiseksi pienimmän taajaman.
Taajaman pinta-ala on 2,44 km² ja väestötiheys 146,7 as./km².
Postinumeroalueeseen 68940 Lillby kuuluu itse Lillbyn lisäksi myös Sääksjärvi (Sexsjö). Taajaman sisällä sijaitsevia kulmakuntia ovat mm. Lassfolk, Härmälä ja Yttre Härmälä.
Palvelut

Lillbyssä sijaitsee Purmon koulu, joka palvelee koko Purmon aluetta. Kylässä on myös kyläkauppa, huoltoasema ja Purmon osuuspankin pääkonttori.
Liikenne

Lillbyn läpi kulkee seututie 741 joka on kapea ja mutkainen, eikä tiellä ole kevyen liikenteen väyliä. Tämä tekee tien vaaralliseksi etenkin kevyelle liikenteelle. Kylän läpi kulkee vuorokaudessa noin 1 300 ajoneuvoa.
Liejuluikka

| Liejuluikka |
| --- | --- |
 Liejuluikka Saksassa.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Pilliluikat Eleocharis
Laji::  multicaulis
Kaksiosainen nimi
 Eleocharis multicaulis  (Sm.) Desv. 
Katso myös
   Liejuluikka Wikispeciesissä   Liejuluikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liejuluikka (Eleocharis multicaulis) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, pilliluikkien (Eleocharis) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji.
Liejuluikka kasvaa mättäinä, eikä muodosta rönsyjä. Sen juurakko on lyhyt ja tanakka. Varret kasvavat noin 30–50 cm korkeiksi ja ne ovat pyöreitä sekä lehdettömiä. Tyvitupet ovat harmaanruskeita. Liejuluikan kukintona on varren kärjessä oleva yksittäinen tähkä. Tähkä on melko harvakukkainen sekä muodoltaan kapeansoikea tai munanmuotoinen ja voi olla noin 1,5 cm pitkä. Tähkäsuomut ovat tummanpunaruskeita ja niissä on vihertävä keskisuoni. Alimmat tähkäsuomut yltävät lähes koko varren ympäri. Emikukat ovat kolmiluottisia, ja hedelmä on terävästi kolmikulmainen sekä kiiltävän ruskeanmusta. Liejuluikka muodostaa joskus itusilmuja.
Liejuluikka kasvaa vedessä mutapohjaisilla sekä runsasravinteisilla paikoilla niin meressä kuin järvissäkin. Öölannissa liejuluikkaa tavataan myös letoilla. Liejuluikkaa ei tavata Suomessa; lähimmät esiintymät ovat Etelä-Ruotsissa. Muuten liejuluikkaa tavataan eri puolilla Eurooppaa, laajimmin Ranskassa, Isossa-Britanniassa ja Irlannissa.
Aiheesta muualla

JSTOR Global Plants: Eleocharis multicaulis (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Eleocharis multicaulis (englanniksi)
Libyan vaakuna

Libyan vaakuna
Libyan vaakuna on tällä hetkellä vahvistamaton. Vuonna 2021 perustettu uusi Libyan hallitus on ottanut käyttöönsä tunnuksen, jonka keskellä on kuunsirppi ja tähti, ja jonka reunoilla on sekä hallituksen että maan nimi.
Vaakunahistoria

Libyan kuningaskunta (1951–1969)
Libyan arabitasavalta (1970–1972)
Libyan arabitasavalta osana Arabitasavaltojen liittoa (1972–1977)
Libyan kansallisen siirtymävaiheen neuvoston tunnus (2011–2012)
Medardo Luis Luzardo Romero

Medardo Luis Luzardo Romero (17. huhtikuuta 1935 – 27. marraskuuta 2018) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 6. tammikuuta 1960 ja nimitettiin San Carlos de Venezuelan hiippakunnan piispaksi 16. toukokuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Humberto Quintero Parra, jota avustivat Domingo Roa Pérez ja Mairano José Parra León.
Luzardo Romero sai 20. elokuuta 1979 nimityksen Ciudad Guayanan piispaksi ja 26. toukokuuta 1986 Ciudad Bolívarin arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 27. elokuuta 2011.
Lidukit

| Lidukit |
| --- | --- |
 Braya longii
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Lidukit Braya  Sternb. & Hoppe
Katso myös
   Lidukit Wikispeciesissä   Lidukit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lidukit (Braya) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 10–30 lajia.
Lidukit ovat monivuotisia ja matalakasvuisia ruohovartisia kasveja. Lisäksi ne ovat usein punaisenvärisiä. Niiden varret ovat pystyjä, karvaisia ja harvalehtisiä. Varren tyvellä on lehtiruusuke, jonka lehdet ovat pitkänsuikeita ja harvaan hammaslaitaisia. Kukkien verholehdet ovat purppuranpunaisia ja terälehtien väri vaihtelee valkoisesta vaaleanpunaiseen. Hedelminä olevat lidut ovat lyhytperäisiä, poikkileikkaukseltaan pyöreitä ja karvaisia. Pituudeltaan lidut ovat noin yhden senttimetrin pituisia ja leveydeltään noin millimetrin levyisiä.
Suomessa ei tavata yhtään lidukkilajia, mutta Ruotsissa tavataan yhtä, tunturilidukkia (Braya linearis).
Lidukkien (Braya) suku on nimetty vuosina 1765–1832 eläneen Françoise Gabriel de Brayn mukaan.
Lajeja

Braya alpina
Braya fernaldii
Braya forrestii
Braya glabella
Braya humilis
Braya linearis – tunturilidukki
Braya longii
Braya pilosa
Braya purpurascens – punalidukki
Braya rosea
Braya scharnhorstii
Braya thorild-wulffii
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Braya
Liejukilpikonnat

| Liejukilpikonnat |
| --- | --- |
 Kinosternon subrubrum
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Alalahko::  Sivutaivuttajat Pleurodira
Heimo::  Kinosternidae
Suku::  Liejukilpikonnat Kinosternon  Spix, 1824
Lajit
 Katso teksti 
Katso myös
   Liejukilpikonnat Wikispeciesissä   Liejukilpikonnat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liejukilpikonnat (Kinosternon) on pystytaivuttajien alalahkoon kuuluva kilpikonnasuku.
Lajit

Sukuun kuuluu 19 lajia:
| --- | --- |
 Kinosternon acutum  Kinosternon alamosae  Kinosternon angustipons  Kinosternon baurii  Kinosternon chimalhuaca  Kinosternon creaseri  Kinosternon dunni  Kinosternon durangoense  Kinosternon flavescens  Kinosternon herrerai :  Kinosternon hirtipes  Kinosternon integrum  Kinosternon leucostomum  Kinosternon oaxacae  Kinosternon scorpioides  Kinosternon sonoriense  Kinosternon steindachneri  Kinosternon stejnegeri  Kinosternon subrubrum
Mezőhegyes

| Mezőhegyes |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Mezőhegyes
 Koordinaatit: 46°19′N, 20°49′E 
Valtio:  Unkari
Lääni:  Békés
Kunta:  Mezőkovácsháza
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  155,4 km²
Väkiluku (1.1.2017):  5 143
 
 www.mezohegyes.hu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mezőhegyes on kaupunki Békésin läänissä Unkarissa. Kaupungin pinta-ala on 155,4 km², ja asukasluku 5 143 vuoden 2017 alussa. Se on perustettu 1784, ja sieltä on kotoisin kolme hevosrotua: nonius, furioso ja gidraninhevonen.
Aiheesta muualla

Kaupungin verkkosivusto (unkariksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mezőhegyes
Käännös suomeksi
Libyan yliopisto

| Libyan yliopisto> الجامعة الليبية |
| --- | --- |
  
 Libyan yliopiston käytössä ollut aiempi palatsirakennus Bengasissa (kuva 1930-luvulta; rakennus nykyisin Bengasin yliopistoa).
Perustettu:  1955
Lakkautettu:  1973
Tyyppi:  julkinen
Sijainti:  Tripoli ja Bengasi,  Libya
Opiskelua Libyan yliopistossa Tripolissa (1966).
Libyan yliopisto (arab. الجامعة الليبية‎) on entinen libyalainen yliopisto. Se perustettiin Bengasiin joulukuussa 1955, ja Tripoliin perustettiin sen sivutoimipiste vuonna 1957. Libyan yliopisto jakautui 1974 kahdeksi yliopistoksi, jotka toimivat sittemmin nimillä Bengasin yliopisto (myös nimellä Gar Yunis -yliopisto) ja Tripolin yliopisto (nimenä Al Fatahin yliopisto vuosina 1976–2012).
Muammar Gaddafi opiskeli aikoinaan oikeustiedettä Libyan yliopistossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Libyan yliopisto Wikimedia Commonsissa
Medan

| Medan |
| --- | --- |
 Medanin taivaanrantaa
 vaakuna
 Medanin sijainti Indonesiassa
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Pohjois-Sumatra
Perustettu:  1590
Kaupunkioikeudet:  1886
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  265,10 km²
Väkiluku (2010):  2 097 610
 – Väestötiheys:  7 957 as./km²
 
 www.pemkomedan.go.id 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Medan on Indonesiassa sijaitsevan Pohjois-Sumatran provinssin pääkaupunki.
Medan sijaitsee provinssin pohjoisosissa, Deli-joen varrella. Belawanin satamakaupunki on sieltä vajaat 20 km pohjoiseen Malakansalmen rannalla. Medanissa on kuumaa ympäri vuoden, keskimääräinen ylin lämpötila helmi-maaliskuussa 32 astetta, muulloin 30 astetta. Eniten sataa syys-lokakuussa, vähiten tammi-helmikuussa.
Medan perustettiin 1. heinäkuuta 1590. Se kuului aluksi Delin sultanaattiin. Hollantilaiset antoivat sille kaupunkioikeudet 1886. Se vaurastui kauppapaikkana, jonka kautta lähiseudulla viljeltyjä vientituotteita kuten tupakkaa ja kumia kuljetettiin muualle. Toisen maailmansodan jälkeen se oli lyhyesti  Itä-Sumatran pääkaupunkina. Palmuöljyn tuotanto on tuonut alueelle vaurautta 1970-luvulta alkaen.
Medan on väkiluvultaan Indonesian viidenneksi suurin kaupunki Jakartan, Surabayan, Bandungin  ja Bekasin jälkeen. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 2,1 miljoonaa.
Kualanamun kansainväliseltä lentokentältä on noin kahden tunnin ajomatka Medaniin. Kaupunkiin on myös matkustajalaivaliikennettä Jakartasta ja Malesian Penangista.
Maxine Singer

| Maxine Singer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Maxine Frank Singer
Syntynyt: 15. helmikuuta 1931 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 9. heinäkuuta 2024 (93 vuotta) Washington
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Yalen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Joseph S. Fruton
Instituutti:  Yhdysvaltain terveysvirasto Carnegie Institution for Science
Tutkimusalue:  molekyylibiologia
Maxine Frank Singer (15. helmikuuta 1931 New York, New York – 9. heinäkuuta 2024 Washington) oli yhdysvaltalainen molekyylibiologi, joka on tunnettu geneettistä koodia, DNA:ta ja RNA:ta koskevista tutkimuksistaan. Singer tutki muun muassa RNA:n synteesiä, siihen liittyviä entsyymejä, rekombinaatiota ja kromatiinien rakennetta. Hän toimitti 1960-luvulla synteettistä RNA:ta kollegalleen Marshall Nirenbergille, joka selvitti geneettistä koodia.
Singer väitteli tohtoriksi Yalen yliopistosta vuonna 1957. Hän opiskeli biokemiaa ja teki väitöskirjansa proteiinikemiasta, mutta alkoi tutkia nukleiinihappoja väitöskirjaohjaajansa Joseph S. Frutonin suosituksesta. Singer työskenteli vuosikymmeniä vaihtelevissa tehtävissä Yhdysvaltain terveysviraston tutkimuslaitoksissa ja oli Carnegie Institution for Science -tiedejärjestön puheenjohtaja vuosina 1988–2002. Hän julkaisi yli sata tiedeartikkelia ja useita kirjoja.
Singer kuului American Academy of Arts and Sciences -tiedeyhteisöön, Yhdysvaltain kansalliseen tiedeakatemiaan ja Paavilliseen tiedeakatemiaan. Hän sai arvostetun National Medal of Science -palkinnon vuonna 1992.
Teoksia

Genes and Genomes (Paul Bergin kanssa, 1991)
Dealing with Genes (Paul Bergin kanssa, 1993)
George Beadle: An Uncommon Farmer (Paul Bergin kanssa, 2003)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maxine Singer Wikimedia Commonsissa
Maxine Singer Yhdysvaltain kansallisen lääketieteellisen kirjaston sivuilla (englanniksi)
Leedsin yliopisto

Leedsin yliopiston Great Hall.
Leedsin yliopisto on julkinen tutkimusyliopisto Leedsissä, West Yorkshiressä, Englannissa. Yliopiston edeltäjät Leeds School of Medicine perustettiin vuonna 1831 ja Yorkshire College of Science vuonna 1874. Vuonna 1884 ne sulautuivat yhteen ja nimettiin uudelleen Yorkshire Collegeksi. Itse yliopisto perustettiin vuonna 1904. Yliopistossa opiskelee lähes 40 000 opiskelijaa, mikä tekee siitä yhden Britannian suurimmista yliopistoista. Times Higher Educationin mukaan Leedsin yliopisto on yksi Yhdistyneen kuningaskunnan 20:stä parhaasta yliopistosta ja yksi maailman 130:stä parhaasta yliopistosta.
Aiheesta muualla

Yliopiston kotisivut (englanniksi)
Liisa Postareff

Liisa Postareff (s. 1978) on suomalainen korkeakoulupedagogiikan tutkija. Hän työskentelee tutkijayliopettajana Hämeen ammattikorkeakoulussa.
Postareff on väitellyt vuonna 2007 Helsingin yliopistossa. Hänen väitöskirjansa Teaching in higher education : from content-focused to learning-focused approaches to teaching käsittelee yliopisto-opetusta opettajien näkökulmasta. Väitöksensä jälkeen Postareff on työskennellyt useissa tehtävissä Helsingin yliopistossa sekä korkeakoulupedagogiikan apulaisprofessorina Turun yliopistossa. Hänelle myönnettiin maaliskuussa 2015 yliopistopedagogiikan dosentuuri Helsingin yliopiston käyttäytymistieteellisessä tiedekunnassa.
Postareff on kirjoittanut lähes viisikymmentä julkaisua ja saanut kaksi artikkelipalkintoatarvitaan parempi lähde.
Liejukampela

| Liejukampela |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Kampelakalat Pleuronectiformes
Heimo::  Oikeasilmäkampelat Pleuronectidae
Suku::  Hippoglossoides
Laji::  platessoides
Kaksiosainen nimi
 Hippoglossoides platessoides  (Fabricius, 1780) 
Katso myös
   Liejukampela Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Liejukampela (Hippoglossoides platessoides) on noin 30–50 senttimetriä pitkä kampela, jonka silmät ovat oikealla kyljellä. Se elää Pohjois-Atlantilla hiekka- ja mutapohjilla 10–400 metrin syvyydessä ja syö esimerkiksi käärmetähtiä, matoja ja rapuja sekä pikkukaloja.
Lisääntyminen

Pohjoisilla kannoilla kutu tapahtuu kesällä ja eteläisillä keväällä. Munia syntyy kerralla kymmeniä tuhansia, ja ne jäävät kellumaan pintaveteen kunnes kuoriutuvat.
Aiheesta muualla

Hippoglossoides platessoides (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Leela James

Leela James
Leela James (s. 26. kesäkuuta 1983) on afroamerikkalainen soul-muusikko.
Jamesin esikoisalbumi A Change Is Gonna Come julkaistiin Warner Bros.in kautta 21. kesäkuuta 2005. Albumi sai melko hyvän vastaanoton ja nousi Billboard 200 -listan 148. sijalle. Ensimmäisen viikon aikana Jamesin levyä myytiin yhteensä yli 15 000 kappaletta.
James on julkaissut singlet "Music", "Don't Speak", "Good Time" ja "My Joy".
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Metroplex

| Metroplex |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  The Transformers (1986)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Metroplex
Asema:  taisteluasema
Ryhmäsidokset:  Autobotit
Sukupuoli:  Mies
Muuntautumismuodot:  kaupunki/taisteluasema
Näyttelijä(t):  Bud Davis (1986–1987) Ron Halder (2005-2007)
Metroplex on robotti Transformers-universumissa. Metroplex esiintyy sarjoissa Generation 1 ja Transformers: Cybertron.
Generation 1

Metroplex muuttuu valtavaksi taisteluasemaksi tai kaupungiksi. Hänellä on valtavan voimakkaat aseet, ja hän on tärkeä osa Autobotteja. Hänen ainoat heikkoutensa ovat hitaus, jonka vuoksi hän on helppo maali, mutta hänen tulituksensa ja valtavat voimansa korvaavat tuon puutteen hyvin. Toinen heikkous on hänen aseissaan, sillä ohjuksien ampuminen voi kuluttaa kaiken energian Metroplexistä. Muita heikkouksia hänellä ei ole. Hän kestää valtavasti tulitusta ja on kaikin puolin loistava soturi.
Transformers: Cybertron

Metroplex johtaa Gigantion-nimistä planeettaa,ja käyttää muiden gigantionlaisten tavoin Mini-Conia nimeltä Drill Bit. Metroplex ryhtyy auttamaan Optimus Primen johtamia Autobotteja. Voitettuaan Megatronin, Metroplex ja hänen oikeakädenmiehensä, Quickmix, ansaitsevat Autobottien merkin olkapäihinsä. Tästä lähin Metroplex on tärkeä osa Autobottien tiimiä.
Yleistä

Vaikka Generation 1:n Metroplex eroaa Cybertronin Metroplexistä, heidän ulkonäkönsä on hieman samanlainen ja he ovat molemmissa sarjoissa yhtä päättäväisiä, tärkeitä Autoboteille ja ennen kaikkea hyväsydämisiä.
Triviaa

Metroplexin Cyberavainkoodi on: Im74 koodin avulla hahmosta saa tietoa Transformersin kotisivuilta:
Cybertron Metroplexin leluversion voi muuttaa kahteen eri robottimuotoon: Lyhyempään työmuotoon ja yli 30 cm: korkeaksi taistelurobotiksi.
Suomenkielinen ääninäyttelijä Cybertronissa on Jani Pollanen.
Aiheesta muualla

Lisätietoa Metroplexistä TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
Lie (kappale)

| ”Lie” Dream Theater |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Awake
 Äänitetty : Marquee Club, Lontoo, Englanti
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: CDS
 Tuottaja(t): Duane Baron & John Purdell
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 05.03
 Levy-yhtiö: EastWest
Dream Theaterin muut singlet
| ”Caught in a Web” 1994 | ”Lie” 1994 | ”The Silent Man” 1994 |
Lie on Dream Theaterin toinen single yhtyeen albumilta Awake. Se julkaistiin vuonna 1994 levymerkillä EastWest Records.
Kappaleet

Lie – 05.03 (edit)
Space-Dye Vest – 07.32
To Live Forever – 04.56
Another Day – 04.44 (live)
Kokoonpano

James LaBrie – laulu
John Petrucci – kitara
John Myung – basso
Kevin Moore – koskettimet
Mike Portnoy – rummut
Marshallinsaarten musiikki

Marshallinsaaret on saarivaltio Oseaniassa.
Kansanmusiikki

Marshallinsaarten yleisimpiä kansanmusiikin muotoja on muun muassa beet -niminen kansantanssi, jossa on vaikutteita espanjalaisista kansantansseista. Vaikka mikronesialaisessa musiikissa käytetään harvoin rumpuja, ne ovat yksi yleisimmistä marshallinsaarelaisen kansanmusiikin soittimista.
Muu musiikki

Marshallinsaarten kansallislaulu on Forever Marshall Islands, jonka sävelsi ja sanoitti Marshallinsaarten entinen presidentti Amata Kabua.
Maximum Violence

| Maximum Violence Six Feet Under |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. heinäkuuta 1999
 Tyylilaji: death metal death 'n' roll
 Kesto: 44.13
 Levy-yhtiö: Metal Blade Records
Six Feet Underin muut julkaisut
| Warpath 1997 | Maximum Violence 1999 | Graveyard Classics 2000 |
Maximum Violence on Six Feet Underin kolmas albumi vuodelta 1999.
Kappaleet

Feasting on the Blood of the Insane – 4.32
Bonesaw – 3.08
Victim of the Paranoid – 3.06
Short Cut to Hell – 3.12
No Warning Shot – 3.05
War Machine – 4.27 (Kiss -cover)
Mass Murder Rampage – 3.10
Brainwashed – 2.43
Torture Killer – 2.43
This Graveyard Earth – 3.27
Uusintapainoksen bonuskappaleet
Hacked to Pieces – 3.40
Wrathchild – 2.52 (Iron Maiden -cover)
Jailbreak – 4.08 (Thin Lizzy -cover)
Kokoonpano

Chris Barnes − laulu
Steve Swanson − kitara
Terry Butler − bassokitara
Greg Gall − rummut
Arvostelut

AllMusic:
Soundi:
Aiheesta muualla

Maximum Violence Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Maximum Violence Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Six Feet Under
| --- | --- |
Studioalbumit:  Haunted • Warpath • Maximum Violence • True Carnage • Bringer of Blood • 13 • Commandment • Death Rituals • Undead • Unborn • Crypt of the Devil • Torment • Nightmares of the Decomposed • Killing For Revenge
Cover-albumit:  Graveyard Classics • Graveyard Classics II • Graveyard Classics III
Livealbumit:  Double Dead Redux
Musiikkiboksit:  A Decade in the Grave
EP:t:  Alive and Dead
Videot:  Double Dead • Live with Full Force
Lentotekniikkalaitos

| Lentotekniikkalaitos |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1933–
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Ilmavoimat
Rooli:  keskuslentovarikko
Osa joukkoa:  Ilmavoimien materiaalilaitos
Tukikohta:  Tampere, Jämsä, Nokia (Linnavuori)
Motto:  Pro Volando Laboramus – Työtä lentämisen hyväksi
Lentotekniikkalaitos (lyhenne LentoTL) on Suomen ilmavoimiin kuuluvan, entiseltä nimeltään Ilmavoimien materiaalilaitoksen (ILMAVMATL) yksikkö, joka toimi itsenäisenä laitoksena vuoden 2009 loppuun asti. Sen päätoimipaikka sijaitsi Tampereen Vuoreksessa. Lentovarikkona laitos toimi Härmälän lentokentällä 1970-luvulle asti. Välillä 2010 ja 2014  Lentotekniikkalaitos kuului Ilmavoimien materiaalilaitokseen ja Jämsän toimipiste oli sen päätoimipiste.
Lentotekniikkalaitoksen tehtävä on johtaa ilmavoimien lentokoneiden huoltamista ilmailuteollisuusyrityksissä kuten Patria Aviation ja Insta. Se vastaa ilmavoimien lentokoneiden lentokelpoisuudesta sekä myös maavoimien lentokalustosta (Utin Jääkärirykmentti ja Tykistöprikaati). Laitos on muuntunut huolto- ja materiaaliorganisaatiosta tutkimusta tekeväksi asiantuntijaorganisaatioksi. Se on tutkinut muun muassa lentokaluston elinkaarikustannusten hallintaa, tuloksena esimerkiksi BAe Hawk-harjoitushävittäjän käyttöiän kasvattaminen.
Lentotekniikkalaitoksen edeltäjä oli Ilmailuvarikko, joka perustettiin 1. huhtikuuta 1933 ja otti myöhemmin käyttöön nimen Lentovarikko (LeV, myöh. LntV). Nimi oli käytössä vuoden 2001 syksyyn asti.
Nykyhetket ja perinnetyö

Laitos on osa Ilmavoimien logistiikkarykmenttiä PVLOGL:ssa. Lentotekniikkalaitoksen ja Lentovarikon perinteitä ylläpitää Lentovarikon Kilta.
Organisaatio ja johto

Lentotekniikkalaitokseen kuuluu
Hallinto-osasto (hall-os) Tampereella
Teknillinen osasto (tekn-os) Tampereella
Lentokoneosasto (leko-os) Tampereella
- Hornet-toimisto
- Moottoritoimisto Nokian Linnavuoressa
Laatu- ja lentokelpoisuusosasto (laatu- ja lkelp-os) Tampereella
Korjaamo-osasto (kmo-os), entinen Keskuskorjaamo
Materiaaliosasto (mat-os)
Laitoksen johtajina ovat toimineet mm.:
insinöörieverstiluutnantti (insinöörieversti 2009) Juha Hakulinen (s. 1956) -2010
insinöörieversti Hannu Lassila
insinöörieversti Veijo Mustonen -2006  (Arkistoitu – Internet Archive) Materiaalilaitokseen fuusioitumisen myötä 1.1.2010 laitoksella ei ole ollut enää omaa johtajaa.
Historia

Suomenlinnassa toimineelle Ilmailuvoimien Lentokonetehtaalle nimitettiin koelentäjä, Georg Jäderholm, vuonna 1921. Kesällä 1931 perustettiin Koelentue Santahaminassa toimivaan Lentoasema 2:een. Muodostui joukko-osaston edeltä Ilmailutelakka, joka toimi vuodet 1924-1931. Seuraavana perustettiin Lentovarustevarikko, joka siirtyi Kangasalan Vatialaan. Myöhemmin 1. heinäkuuta 1931 Koelentue (KoeLtue) erotettiin erilliseksi yksiköksi ja 1.7. on siten Koelentokeskuksen perinnepäivä. Koelentue liitettiin huhtikuussa 1934 Ilmailuvarikon alaiseksi. Ilmailuvarikon ensimmäinen päällikkö oli insinöörikapteeni Lauri Vuolasvirta. Mm. kapteeni Erkki Parviainen toimi Koelentueen päällikkönä 70-luvulla ja vuonna 1991 se muuttui Koelentokeskukseksi.
Vatialan aikakausi jatkui vuoteen 1950 asti jolloin varikko tuon nimisenä lakkautettiin ja siirrettiin Tampereelle.
Nykyhetket

Lentotekniikkalaitoksella on noin 350 työntekijää, joista sotilaita on sata. Henkilöstöstä on naisia noin kolmannes.
Aiheesta muualla

Koelentokeskus
Valtion lentokonetehtaan vanha hallintorakennus Tampereen Härmälässä.