stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andromedan galaksi

| Andromedan galaksi |
| --- | --- |
 Andromedan galaksi
Historia
Löytäjä:  Abd al-Rahman Al-Sufi
Löytöpäivä:  964
Muut nimet:  Messier 31 (M31), NGC 224
Ominaisuudet
Tyyppi:  kierteisgalaksi (Sb)
Etäisyys:  2,5 milj. valovuotta = 0,77 MPc
Koko:  165 000–200 000 valovuotta
Tähtien lukumäärä:  200–400 miljardia
Absoluuttinen kirkkaus:  –20m
Havaitseminen
Tähdistö:  Andromeda
Rektaskensio:  00 h 42,7 min
Deklinaatio:  +41° 16'
Suhteellinen kirkkaus:  +3,4m
Andromedan galaksi eli Messier 31 on Andromedan tähdistössä sijaitseva Sb-tyyppinen kierteisgalaksi. Se on Aurinkokunnan sisältävää Linnunrataa lähinnä oleva suuri galaksi ja samalla myös pohjoisen tähtitaivaan kirkkain. Se kuuluu yhdessä Linnunradan kanssa noin 50 galaksin muodostamaan paikalliseen ryhmään, jonka suurimmat jäsenet ovat juuri kyseiset kaksi galaksia.
Andromeda ja Linnunrata törmäävät toisiinsa noin neljän miljardin vuoden kuluttua. Yhdistyminen on mahdollisesti jo alkanut.
Löytöhistoria

Persialainen tähtitieteilijä Abd al-Rahman Al-Sufi kuvaili Andromedan galaksin "pieneksi pilveksi" kiintotähdistä kertovassa kirjassaan Kitab al-Kawakib al-Thabit al-Musawwar vuonna 964. Kohde oli kuitenkin persialaisten tutkijoiden tiedossa jo vuodesta 905 lähtien. Galaksi merkittiin erääseen vuodelta 1500 peräisin olevaan hollantilaiseen tähtikarttaan, ja seuraavan kerran se sai Euroopassa huomiota, kun Simon Marius havaitsi sitä alkeellisella kaukoputkellaan vuonna 1612, mutta ei ilmoittanut itseään uuden kohteen löytäjäksi. Giovanni Hodierna löysi kohteen uudelleen itsenäisesti vuonna 1654. Edmond Halley taas antoi tähtisumuista kertovassa teoksessaan 1716 kunnian kohteen löytämisestä ranskalaiselle tähtitieteilijälle Ismail Bouillaudille, joka havaitsi kohteen vuonna 1661, mutta joka oli itse maininnut kohteen löytäjäksi tuntemattoman astronomin 1500-luvun alussa. Charles Messier lisäsi kohteen luetteloonsa 3. elokuuta 1764, ja merkitsi sen löytäjäksi Mariuksen.
William Herschel (1738–1822) arveli virheellisesti, että galaksin etäisyys olisi korkeintaan 2 000 kertaa Siriuksen etäisyys (noin 17 000 valovuotta), mutta aavisti aivan oikein, että kysymyksessä oli Linnunradan kaltainen siitä erillään oleva "saariuniversumi". Spektroskopian pioneeri William Huggins havaitsi vuonna 1864, että M31:n spektri oli tähden kaltainen jatkuva, eikä normaalin kaasusumun tapaan monokromaattinen. Andromedan galaksin ulkopuolisuutta meidän galaksistamme vahvisti Vesto Slipherin vuonna 1912 tekemä mittaus, jonka mukaan kohde läheni meitä ennenkuulumattoman suuruisella nopeudella – 300 kilometriä sekunnissa (nykyinen arvio 140 km/s). Viimein vuonna 1923 Edwin Hubble vahvisti käsityksen löytämällä galaksista kefeidejä, joiden avulla hän pystyi laskemaan kohteen suuren etäisyyden – tuolloin ei kuitenkaan tiedetty, että kefeidejä on olemassa kahta eri tyyppiä, ja niinpä Hubblen saama tulos oli vajaa puolet todelliseen verrattuna.
Vuonna 1887 Isaac Roberts otti ensimmäisen valokuvan galaksista. Siitä saatiin ensi kerran selville kohteen spiraalimainen rakenne. Nykyään Andromedan galaksi on yksi tutkituimmista galakseista sen läheisyyden vuoksi. Tarkka etäisyys on ollut pitkään epäselvä. Hipparkos-satelliitin tekemien kefeidi-havaintojen perusteella sen etäisyys näytti välillä olevan 2,9 miljoonaa valovuotta, mutta sen kefeidimittaukset jäivät sittenkin liian epätarkoiksi. Aivan viime vuosina on usealla eri menetelmällä saatu etäisyyttä tarkennettua huomattavasti ja etäisyydeksi on saatu: 2,53 +- 0,07 miljoonaa valovuotta.
Yleistietoa

Andromedan galaksin halon kokonaismassaksi on vuonna 2000 arvioitu noin 1,23 biljoonaa Auringon massaa. Andromedan näennäiseksi halkaisijaksi on raportoitu jopa 5,1° pituussuunnassa (Robert Jonckhere 1952–1953), mikä tarkoittaisi 250 000 valovuoden todellista läpimittaa (vertaa Linnunrata 100 000 valovuotta). Yleisimpien arvioiden mukaan läpimitta on 165 000–200 000 valovuotta.
Andromedan galaksi ja Linnunrata lähestyvät toisiaan noin 140 kilometriä sekunnissa. Niiden arvellaan mahdollisesti kohtaavan noin kolmen miljardin vuoden kuluttua, jolloin ne todennäköisesti muodostavat yhden suuren elliptisen galaksin. Andromedan galaksin sivuttaista nopeutta ei tosin tiedetä, joten se voi hyvinkin ohittaa Linnunradan. Andromeda on mahdollisesti jo aiemmin yhdistynyt toisen galaksin kanssa, sillä Hubble-avaruusteleskooppi on havainnut sillä kaksoisytimen. Kyse saattaa kuitenkin olla myös pöly- ja kaasupilvestä, joka peittää osittain ytimen näkyvistä.
Andromedalla on useita seuralaisgalakseja, joista kirkkaimmat ovat pienet elliptiset galaksit M32 ja M110. Niistä ensiksi mainittu on hyvin kiinteässä yhteydessä emägalaksiinsa ja aiheuttanut häiriöitä sen kierteisrakenteeseen. Muita himmeämpiä seuralaisgalakseja ovat Herschelin löytämä NGC 185, d'Arrestin löytämä NGC 147, hyvin himmeät kääpiögalaksit And I, And II, And III, And IV (epävarma), And V, And VI (Pegasuksen kääpiögalaksi), And VII (Kassiopeian kääpiögalaksi) ja And VIII. Lisäksi galaksilla on 350–550 pallomaista tähtijoukkoa. Niistä kirkkain, G1 eli Mayall II, on koko Paikallisen ryhmän kirkkain pallomainen joukko ja sen näennäinen kirkkaus on Maasta katsottunakin vielä 13,72m. Se sijaitsee 170 000 valovuoden päässä emägalaksistaan ja sen keskuksessa on arviolta noin 20 000 kertaa Aurinkoa massiivisempi musta aukko. Galaksin kirkkain tähtipilvi on saanut oman tunnuksensa NGC 206, sillä Herschel oli lisännyt sen omaan luetteloonsa löydettyään kohteen 17. lokakuuta 1786.
Galaksissa on havaittu yksi supernova: S Andromedae vuonna 1885, jonka löysi 20. elokuuta Ernst Hartwig Tarton observatoriossa Virossa. Se oli kirkkaimmillaan 6 magnitudia ja siten hädin tuskin havaittavissa paljain silmin. Kyseessä oli samalla ensimmäinen Linnunradan ulkopuolella havaittu supernova, ja ensimmäinen ylipäänsä havaittu supernova 281 vuoteen.
Havaitseminen

Kirkkautensa ansiosta Andromedan galaksi on yksi helpoimmin havaittavista syvän taivaan kohteista. Se on myös kaukaisin kohde, jonka pystyy vaivattomasti näkemään paljain silmin pimeällä taivaalla. Se on sopiva kohde aloittelevalle tähtivalokuvaajalle, sillä siitä on varsin pienellä kokemuksella saatavissa näyttäviä valokuvia. Kiikarilla tai pienellä kaukoputkella kohde näyttää pistemäistä ja kirkasta ydintä ympäröivältä ellipsimäiseltä sumulta, ja myös M32 ja M110 ovat melko helposti havaittavissa. Andromedan tähtikuvio, jossa galaksi sijaitsee, on periaatteessa näkyvissä vuoden ympäri, mutta valoisa aika rajoittaa havaintoja. Siten galaksin voi havaita parhaiten elokuusta helmikuuhun. Jos galaksin himmeämmät osat voisi nähdä paljaalla silmällä, se näkyisi noin 2,5 asteen kokoisena, mikä vastaa viittä täyden Kuun halkaisijaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andromedan galaksi Wikimedia Commonsissa
Messier 31: Andromeda Galaxy Messier Objects.  28.4.2015. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Plotner, Tammy: Messier 31 – Observing Andromeda (M31) Universetoday.  9.1.2017. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
Messier 31 - M31 - Andromeda Galaxy (Spiral Galaxy) Freestarcharts.com. Viitattu 15.3.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet: α And, β And, γ1 And, δ And, 51 And, ο And, λ And, μ And, ζ And, υ And, κ And, φ And, ι And, π And, ε And, η And, σ And, ν And, 7 And, θ And, 3 And, 65 And, 58 And, 8 And, ω And, γ2 And, 60 And, ξ And, τ And, ψ And, 22 And, χ And, 41 And, 2 And, V428 And, ρ And, 64 And, 28 And, 14 And, 49 And, 32 And, 4 And, 6 Per, 62 And, 18 And, 55 And, 11 And, 36 And, 15 And, 63 And, 47 And, 44 And, 5 And, 56 And, 23 And, 13 And, 12 And, 45 And, 10 And, OU And, KK And, 6 And, 39 And, 9 And, 59 And A, 26 And, GO And, 66 And, OP And, CG And, LN And, V385 And, GY And, ET And, 59 And B, R And, Groombridge 34, Z And, WASP-1, Ross 248, S And
Eksoplaneetat: υ And A b, υ And A c, υ And A d, HAT-P-32b
Messierin luettelo
Paikallisen ryhmän galaksit
| --- | --- |
Kierteisgalaksit: Andromeda | Linnunrata | Kolmio
Elliptiset galaksit: M110 | M32
Epäsäännölliset galaksit: Andromeda IV | Feeniksin kääpiögalaksi | Leo A | IC 10 | IC 1613 | Kalojen kääpiögalaksi | NGC 3109 | Pieni Magellanin pilvi | Sextans A | Sextans B | Suuri Magellanin pilvi | UGC-A 86 | UGC-A 92 | Wolf-Lundmark-Melotte
Kääpiöellipsigalaksit: Barnardin galaksi | GR 8 | Jousimiehen kääpiögalaksi | IC 5152 | NGC 147 | Pegasuksen kääpiögalaksi | Vesimiehen kääpiögalaksi
Kääpiösferoidigalaksit: Andromeda I | Andromeda II | Andromeda III | Andromeda V | Ilmapumpun kääpiögalaksi | Ison karhun I kääpiögalaksi | Ison karhun II kääpiögalaksi | Jousimiehen kääpiöellipsigalaksi | Kassiopeian kääpiögalaksi | Kuvanveistäjän kääpiögalaksi | Kölin kääpiögalaksi | Leo I | Leo II | Lohikäärmeen kääpiögalaksi | NGC 185 | Pegasuksen kääpiösferoidigalaksi | Pienen karhun kääpiögalaksi | Sekstantin kääpiögalaksi | Sulatusuunin kääpiögalaksi | Tukaanin kääpiögalaksi | Valaan kääpiögalaksi
Mahdolliset jäsenet: 2318-42 | Argon kääpiögalaksi | Camelopardalis A | Kauriin kääpiögalaksi | NGC 404 | NGC 1560 | NGC 1569 | Sextans C | UGC 9128 | UKS 2323-326
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine 
Isaac Robertsin valokuva vuodelta 1887.
Spitzer-avaruusteleskoopin infrapuna-alueen kuva Andromedan galaksista.
Suuri pallomainen tähtijoukko G1.
Tähtiharrastajan kuva galaksista.
Ossi Vesanen

Ossi Vesanen (s. 29. kesäkuuta 1983) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa 2007–2008 kaudella Isku-Volleyssa, Lentopallon SM-liigassa. Ossi Vesasen veli Anssi Vesanen pelaa myös Isku-Volleyssa 2007–2008 kaudella. Molemmat Vesasen veljakset ovat pelipaikaltaan keskitorjujia.
Ura

Lentopallon SM-liigassa Vesasella on kausia takana 6 (2008 mennessä). Vesanen aloitti lentopallo uransa kasvattajaseurassaan Lempäälän Jyryssä, josta Isku-Volleyhin on tullut monia pelaajia viime vuosina. Kuten Vesasen veljekset Anssi ja Ossi, sekä Tommi Roininen, joka tosin nykyään pelaa Raision Loimussa.
Lempäälässä Vesanen pelasi miesten 1-sarjassa kaksi kautta, jonka jälkeen hän siirtyi Tampereen Isku-Volleyhin. Heti ensimmäisellä kaudellaan Vesanen voitti yhdessä veljensä ja Isku-Volleyn joukkueen kanssa SM-hopeaa. Lopullisesti Vesanen löi itsensä kuitenkin läpi kaudella 2006, kun joukkue voitti suomenmestaruuden tähtisikermällään. Nykyään Vesasta pidetään yhtenä SM-liigan parhaimmista keskitorjujista.
A-maajoukkue

A-maajoukkueeseen Vesanen valittiin 2007 kauden päätteeksi. Päävalmentaja Mauro Berruto otti vasenkätisen keskihyökkääjän myös maailmanliigaan peliajasta taistelevaan ryhmään. Vielä kuitenkaan Vesanen ei päässyt pelaamaan uransa ensimmäisiä A-maaotteluita.
Saavutukset

1 Suomenmestaruus 2006
1 SM-hopea 2003
2 SM-pronssia 2005, 2009
1 Suomen Cupin voitto 2002
Seurat

2000–01 Lempäälän Jyry (1-sarja)
2001–02 Lempäälän Jyry (1-sarja)
2002–03 Isku-Volley
2003–04 Isku-Volley
2004–05 Isku-Volley
2005–06 Isku-Volley
2006–07 Isku-Volley
2007-08 Isku-Volley
2008-09 Isku-Volley
Pakkolaitos

Pakkolaitos oli vaarallisia rikoksenuusijoita varten perustettu erityinen laitos tai laitoksen osasto. Sinne tuomitut vangit kärsivät vankeusrangaistuksensa ns. "päivästä päivään -periaatteella", eli niin pitkinä kuin ne on annettu, ilman mahdollisuutta päästä ehdonalaiseen. Pakkolaitosjärjestelmä oli käytössä Suomessa vuoteen 2006 asti.
Pakkolaitokseen määrääminen

Kun henkilö oli ensin tehnyt kaksi rikosta ja kärsinyt niistä vähintään kolmen vuoden rangaistuksen, ja teki sitten vielä kolmannen rikoksen, josta oli säädetty vähintään vuoden mittainen tuomio, hänet tulkittiin vaaralliseksi rikoksenuusijaksi. Silloin seuraava tuomio oli ns. harkintatuomio, jonka pituuden vankilaoikeus saattoi määrittää vapaasti. Rangaistuksella ei ollut ylärajaa. Niinpä ihmiset saattoivat istua vankilassa vuosikymmenten ajan suhteellisen vähäpätöisistä rikoksista, kuten varkauksista. Vankilanjohtaja Matti Sipon mukaan todella vaarallisia pyttyvangeista oli vain häviävän pieni osa.
Pakkolaitokseen eristämisestä päätti vankilaoikeus tuomioistuimen suosituksesta. Pakkolaitoksen ja pakkolaitoseristyksen slanginimitys oli pytty.
Pakkolaitokseen voitiin eristää vain määräaikaisen vankeusrangaistuksen saanut vanki. Elinkautisvankiin pakkolaitoslausumaa ei siis voitu soveltaa.lähde?
Aiempi laki ja sen ongelmat

Ennen lainmuutosta joulukuussa 1967 pakkolaitokseen joutui automaattisesti, kun vankeusrangaistusten määrä ylitti ns. eristämisrajan. Tämä raja oli tietty määrä ehdottomia vankeusrangaistuksia vuosiksi muutettuna, koska aiemmin katsottiin että niinkin paljon vankilassa ollut henkilö olisi automaattisesti yhteiskunnalle vaarallinen. Eräs parhaita esimerkkejä tällaisesta oli Runar Holmström jota syytettiin Tulilahden kaksoismurhasta: hänellä oli niin pitkä vankilahistoria, että jo toteennäytettyjen mutta vielä oikeuden tutkinnan alaisten rikosten määrä olisi vienyt hänet yli eristämisrajan.lähde?
Vanhan lain vuoksi eristettyinä oli suuri joukko esimerkiksi kodittomia irtolaisia ja pikkurikollisia. Tällaiset vangit laitostuivat auttamatta, mistä seurasi omat vaikeutensa. Lakia muutettiin, jonka jälkeen pakkolaitokseen joutui vain todella vaarallisia rikoksia tehneitä vankeja.
Journalismi

Vuonna 1966 Hymy-lehden toimittaja Veikko Ennala aloitti artikkelisarjan, joka esitteli pakkolaitoksen Suomen kansalle. Juttusarja herätti vilkasta keskustelua ja sillä oli kouriintuntuvia vaikutuksia. Jo pelkkä toimittajan vierailu Sukevan vankilassa johti siihen, että siellä pidetyt pyttyvangit siirrettiin parempiin oloihin Huittisten varavankilaan. Aikanaan Ennalan työ johti siihen, että lakia muutettiin, ja vuosikymmenten mittaiset pyttytuomiot lopetettiin. Ennalan juttusarjaa käytetään usein esimerkkinä tapauksesta, jossa journalismin keinoin on kyetty vaikuttamaan yhteiskunnalliseen epäkohtaan.
Lakkauttaminen

Vankilaoikeus lakkautettiin ja pakkolaitos käsitteenä poistui laista vankeuslain kokonaisuudistuksen yhteydessä 1. lokakuuta 2006 .
Pakkolaitos kirjallisuudessa

Aarre Haunia: Päällikkökomissaario ja kuristaja
Mauri Sariola: Elämän makeus
Pentti Aalto: Pakkolaitosvanki
Aiheesta muualla

Asetus pakkolaitoksesta 11.6.1971/448
1996/01 Pakkolaitoksen ohjesääntö Rikosseuraamusvirasto (Arkistoitu – Internet Archive)
Rikosseuraamuslaitoksen tilastollinen vuosikirja
Rikosoikeuden professori: Aiemmin vaaralliset rikoksenuusijat voitiin eristää pakkolaitokseen määrittelemättömäksi ajaksi Yle, 2018
Helena Telkänranta

Helena Telkänranta (ent. Tengvall, s. 1965) on suomalainen tiedeviestintä- ja tutkimusyritys Arador Innovations Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja. Hänet tunnetaan myös tietokirjailijana, jonka erikoisala on eläinten käyttäytymis- ja kognitiotiede. Koulutukseltaan hän on biologi.
Tutkimus

Telkänranta on toiminut tutkijana Bristolin yliopistossa Britanniassa. Hänen päätutkimuskohteenaan on kehittää uusia menetelmiä, joilla eläinten tunnetiloja voi mitata lämpökameran avulla.
Telkänranta on tutkinut eläinten käyttäytymistä ja kognitiota myös Helsingin yliopiston eläinlääketieteellisessä tiedekunnassa. Yksi hänen tutkimuskohteistaan on ollut sikaloissa esiintyvän hännänpurennan lievittäminen kehittämällä pureskeluesineitä, jotka korvaisivat kasvillisuuden ja muun luontaisen pureskeltavan puuttumista. Toisessa hänen vetämässään hankkeessa testattiin lämpökuvantamisen käyttöä eläinten tunnetilojen mittaamisessa yhteistyössä Tiedekeskus Heurekan kanssa. Telkänranta on osallistunut myös Tekesin rahoittamaan Vetformula-tutkimushankkeeseen, jossa kehitettiin keinoja kissojen lääkinnän helpottamiseksi. Vuosina 1996–1997 hän osallistui eläinlääketieteellisen tiedekunnan kenttätutkimukseen virikkeiden vaikutuksesta kanojen hyvinvointiin.
Kirjat, lehtiartikkelit ja TV-ohjelmat

Telkänrannan kirjoittamia kirjoja ovat mm. Eläin ja ihminen - Mikä meitä yhdistää? (SKS 2016), Millaista on olla eläin? (SKS 2015), The Baltic Sea. Discovering the Sea of Life (Baltic Marine Environment Protection Commission 2006), Pienlemmikkien virikeopas (Sanasilta 2006), Kanojen maailma (Sanasilta 2004), Matka kissan mieleen (Sanasilta 2002), Lattiakanalaopas (Farma Maaseutukeskus 1999) ja Ymmärrä lemikkiäsi (WSOY 1995). Telkänranta oli päätoimittajana historiateoksessa Laulujoutsenen perintö. Suomalaisen ympäristöliikkeen taival (WSOY 2008).
Telkänranta kirjoittaa lehtiartikkeleita Tiede-lehteen, jossa hänen aiheinaan ovat olleet mm. eläinten käyttäytyminen, oppimiskyky ja tunne-elämä, ihmisen evoluutio ja cleantech-teknologiat. Telkänrannan artikkeleita ovat julkaisseet myös mm. Helsingin Sanomat, Eläinmaailma, Suomen Luonto, Suomen Eläinlääkärilehti ja Käytännön Maamies -lehden sisarjulkaisu, koti- ja tuotantoeläinten terveyden ammattiehti KMVET. Lisäksi hän on käsikirjoittanut eläin- ja luontoaiheisia TV-dokumentteja, muun muassa Vipeltäjät - asiaa lemmikeistä -sarjan, jota esitettiin TV2:lla 1990-luvun lopulla.
Muu toiminta

Ympäristöjärjestö WWF:n Suomen ja Nepalin toimistot käynnistivät vuonna 2005 Telkänrannan aloitteesta projektin, joka vähentää aasialaisten työnorsujen koulutuksessa käytettävää väkivaltaa ja sen aiheuttamia ihmisten kuolemantapauksia viemällä positiiviseen vahvistamiseen perustuvan eläintenkoulutuksen tietotaitoa aasialaisten norsunkouluttajien ulottuville. Hankkeen jatkajaksi perustettiin vuonna 2008 järjestö nimeltä Working Elephant Programme of Asia (nykyiseltä nimeltään Elephant Experts), jossa Telkänranta toimii puheenjohtajana.
Suomalaisen kananhoidon kehittämisessä Telkänranta on ollut mukana pitäessään vuosina 1997–1999 kananhoitokursseja ja maatilakohtaista neuvontaa osana Farma Maaseutukeskuksen Eettisen tuotannon projektia. Projektilla tuotiin Suomeen avokanaloiden suunnittelun ja hoidon tietotaitoa sellaisten kananmunantuottajien ulottuville, jotka olivat kiinnostuneita siirtymään häkkikanaloista (tuolloin ainoa suuren mittakaavan munantuotantotapa Suomessa) muihin tuotantotapoihin.
Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

Vuoden tiedetoimittaja -palkinto 2008, Suomen tiedetoimittajien liitto
Vuoden luontokirja -palkinto 2008 kirjalle Laulujoutsenen perintö. Suomalaisen ympäristöliikkeen taival, WWF Suomi
Tieto-Finlandia -ehdokkuus 2008 kirjalle Laulujoutsenen perintö. Suomalaisen ympäristöliikkeen taival, Suomen Kirjasäätiö
Vuoden Eläinsuojeluteko -palkinto 2015 eläinten tunne-elämää koskevan tutkimustiedon tunnetuksi tekemisestä, SEY Suomen Eläinsuojeluyhdistysten liitto
Tieto-Finlandia -ehdokkuus 2015 kirjalle Millaista on olla eläin?, Suomen Kirjasäätiö
Lauri Jäntin palkinto 2016 kirjalle Millaista on olla eläin?, Lauri Jäntin säätiö
Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 2016 kirjalle Millaista on olla eläin?, Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö
Tietokirjailijapalkinto 2016 laajasta ja ansiok­kaasta tietoteostuotannosta, Suomen tietokirjailijat
Yön ritarin paluu

| Yön ritarin paluu> The Dark Knight Rises |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Christopher Nolan
Käsikirjoittaja:   Jonathan Nolan  Christopher Nolan 
Tarina:   David S. Goyer  Christopher Nolan 
Perustuu:  DC Comicsin sarjakuvissa esiintyviin hahmoihin
Tuottaja:   Emma Thomas  Christopher Nolan  Charles Roven 
Säveltäjä:  Hans Zimmer
Kuvaaja:  Wally Pfister
Leikkaaja:  Lee Smith
Tuotantosuunnittelija:  Nathan Crowley
Pukusuunnittelija:  Lindy Hemming
Lavastaja:  Nathan Crowley
Erikoistehosteet:   Mike Chambers  Paul J. Franklin  Katie Stetson 
Pääosat:   Christian Bale  Michael Caine  Gary Oldman  Anne Hathaway  Tom Hardy  Marion Cotillard  Joseph Gordon-Levitt  Morgan Freeman 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Iso-Britannia 
Tuotantoyhtiö:   Warner Bros.  DC Entertainment  Legendary Pictures 
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:   2012-7-1616. heinäkuuta 2012 (New York)  2012-07-2020. heinäkuuta 2012 (Yhdysvallat)  2012-07-2020. heinäkuuta 2012 (Britannia)  
Kesto:  165 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  250 000 000 $
Tuotto:  1 084 439 099 $
Edeltäjä:  Yön ritari
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yön ritarin paluu (The Dark Knight Rises) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen supersankarielokuva. Se on kolmas ja viimeinen osa ohjaaja Christopher Nolanin vuonna 2005 aloittamaa Batman-trilogiaa.
Elokuvan käsikirjoituksesta vastaa Christopher Nolanin lisäksi hänen veljensä Jonathan Nolan. Kahdessa edellisessä elokuvassa näytelleet Christian Bale, Gary Oldman, Morgan Freeman sekä Michael Caine palaavat rooleihinsa. Uusina hahmoina elokuvassa nähdään muun muassa terroristi Bane ja Kissanainen, joita esittävät Tom Hardy ja Anne Hathaway.
Yön ritarin paluuta pidetään yhtenä vuosikymmenen parhaista elokuvista.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Christian Bale  | … |  Bruce Wayne / Batman   |
|  Michael Caine  | … |  Alfred Pennyworth   |
|  Gary Oldman  | … |  James Gordon   |
|  Tom Hardy  | … |  Bane   |
|  Anne Hathaway  | … |  Selina Kyle / Kissanainen   |
|  Joseph Gordon-Levitt  | … |  John Blake   |
|  Marion Cotillard  | … |  Miranda Tate / Talia al Ghul   |
|  Morgan Freeman  | … |  Lucius Fox   |
|  Nestor Carbonell  | … |  pormestari Anthony Garcia   |
|  Matthew Modine  | … |  Foley   |
|  Burn Gorman  | … |  Stryver   |
|  Ben Mendelsohn  | … |  John Daggett   |
|  Alon Aboutboul  | … |  Pavel   |
|  Liam Neeson  | … |  Ra’s al Ghul   |
|  Josh Pence  | … |  nuori Ra’s al Ghul   |
|  Joey King  | … |  nuori Talia al Ghul   |
|  Cillian Murphy  | … |  Jonathan Crane / Linnunpelätti   |
Tuotanto

Jatko-osan nimeksi varmistui lokakuussa 2010 The Dark Knight Rises. Christopher Nolan paljasti antamassaan haastattelussa myös, ettei Arvuuttaja esiinny elokuvan antagonistina. Ennen tätä Nolan oli jo paljastanut, ettei myöskään Pakkasherraa nähdä elokuvassa.
Julkaisu

Elokuva julkaistiin 20. heinäkuuta 2012.
Julkaisu > Lipputulot

Pohjois-Amerikassa elokuva sai ensi-iltansa 20. heinäkuuta 2012. Se tuotti yhteensä 160,9 miljoonaa dollaria avausviikonloppunaan ja oli viikonlopun katsotuin. Vaikka kassamenestyksen ennakoitiin kipuavan jopa 200 miljoonaan, Yön ritarin paluun avausviikonloppu on silti kolmanneksi menestynein Yhdysvaltain elokuvahistoriassa: edellä ovat The Avengers (207,4 miljoonaa dollaria) ja Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 (169,2 miljoonaa dollaria). Elokuva rikkoi myös Yön ritarin asettaman ennätyksen (158,4 miljoonaa dollaria) avausviikonlopun kaikkien aikojen tuottoisampana kaksiulotteisena elokuvana.
Suomessa Yön ritarin paluu keräsi ensi-iltaviikonloppunaan noin 60 000 katsojaa ja oli koko viikon katsotuin. Elokuva tuotti 620 488 euroa. 21. elokuuta 2012 mennessä elokuvan on nähnyt kaikkiaan 256 569 katsojaa.
Julkaisu > Ampumatapaus

Ainakin 12 ihmistä kuoli Yhdysvaltain Aurorassa tapahtuneessa ammuskelussa Yön ritarin paluun ensi-illassa. Lisäksi kymmeniä ihmisiä haavoittui yönäytöksessä, jossa kaikki eivät heti käsittäneet tilanteen vakavuutta elokuvan ääniefektien hämäävän vaikutuksen  takia.
Ampumisten vuoksi elokuvan nettimainoskampanja päätettiin keskeyttää kokonaan Suomessa, koska mainosten ei haluttu näkyvän aihetta käsittelevien juttujen yhteydessä. Myös televisiomainokset poistettiin uutisten yhteydestä. Lisäksi elokuvan Pariisin ensi-iltaa päätettiin siirtää.
Myöhemmin kolme Batman-naamareihin sonnustautunutta miestä ryösti kaksi elokuvateatteria Meksikossa. Aseistautuneet miehet varastivat teattereista yhteensä noin 15 000 euron edestä rahaa. Ryöstöt tehtiin Chihuahuan osavaltiossa Pohjois-Meksikossa elokuvan näytösten aikaan. Ensimmäinen ryöstö tehtiin ennen keskiyötä osavaltion pääkaupungissa. Ryöstäjät varastivat koko lippukassan. Toisessa ryöstössä elokuvateatterin johtaja loukkaantui vakavasti kasvoistaan.