stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdistyneet arabiemiraatit
Historia

Nykyisellä Yhdistyneiden arabiemiirikuntien alueella on ollut asutusta jo pronssikaudella. Yli kaksituhatta vuotta eaa. Umm al-Nariksi kutsuttu kulttuuri kehittyi nykyisen Abu Dhabin lähellä. Sen vaikutus levisi pitkälle sisämaahan ja rannikkoa pitkin Omaniin asti. Islam saapui alueelle vuonna 636, ja kristityt nestoriolaiset perustivat Sir Bani Yasin luostarin samannimiselle saarelle lähelle Abu Dhabia 600-luvulla. Keskiajalla Hormuzin eli Ormusin kuningaskunta hallitsi koko aluetta.lähde?
Pian sen jälkeen, kun Vasco da Gama vuonna 1498 oli purjehtinut Afrikan ympäri Intiaan, Persianlahden etelärannikon šeikkikunnat joutuivat Portugalin ylivallan alaisiksi. Portugalin valta alueella kesti 1600-luvulle saakka, minkä jälkeen alue oli pitkään Osmanien valtakunnan vaikutusvallan alaisena. Britannian valta alkoi kasvaa 1800-luvulla ja lopulta vuonna 1892 alueesta, joka tunnettiin nimellä Sopimusvaltiot (engl. Trucial States), tuli Britannian protektoraatti.lähde?
Helmenkalastus oli tärkeä elinkeino, ja kun luonnonhelmien kysyntä väheni 1900-luvun alussa, alue vajosi köyhyyteen. Šeikit olivat keskustelleet öljyn etsimisestä, ja ensimmäiset kaivausluvat annettiin 1939. Ensimmäinen raakaöljylasti lähti 1962 Abu Dhabista ja Dubaista 1969. Britannia päätti vetäytyä alueella 1968, ja Arabiemiirikunnat itsenäistyi vuonna 1971 alueen emiirikuntien yhdistyessä.
Politiikka > Korkein neuvosto, presidentti ja liittovaltion neuvosto

Arabiemiirikuntia hallitsee korkein neuvosto, johon kuuluvat kaikkien seitsemän emiirikunnan johtajat. Abu Dhabin ja Dubain emiireillä on neuvostossa veto-oikeus. Neuvosto valitsee presidentin ja varapresidentin.
Parlamentissa eli Liittovaltion neuvostossa (Majlis al-Ittihad al-Watani) on 40 paikkaa. Edustajista 20 valitaan emiirikuntien vaalilautakunnissa. Kunkin emiirikunnan johto saa valita, ketkä saavat äänestää, joten äänioikeus on vain noin 13 prosentilla asukkaista. Kunkin emiirikunnan edustajapaikat määräytyvät sen väkiluvun mukaisesti: Abu Dhabi ja Dubai saavat kumpikin neljä, Sharja ja Ras al-Khaima kolme sekä Ajman, Fujaira ja Umm al-Qaiwain kaksi edustajaa. Loput 20 edustajaa nimittää suoraan emiirikuntien johto. Nimetyt edustajat valitaan niin, että neuvostossa on aina puolet naisia, puolet miehiä.
Politiikka > Oikeuslaitos

Yhdistyneiden arabiemiirikuntien lakijärjestelmä pohjaa Koraaniin. Myös Ranskan oikeusjärjestelmän vaikutus näkyy lakiteksteissä. Islamin lakia, šariaa, noudatetaan etenkin perhelainsäädännössä kuten avioeroa ja perintöasioita koskevissa määräyksissä.
Arabiemiraattien huumelait ovat ankaria. Turisteja on tuomittu vuosien vankeusrangaistuksiin heidän vaatteistaan löytyneiden huumausainejäänteiden vuoksi.
Politiikka > Seitsemän emiraattia ja niiden nykyiset johtajat

Liittovaltio muodostuu seitsemästä emiirikunnasta. Niiden nykyiset emiirit ovat:
Abu Dhabi – Šeikki Khalifa ibn Zayid Al Nahyan (arab. الشيخ خليفة بن زايد آل نهيان‎), vuodesta 2004
Ajman – Šeikki Humaid ibn Rašid al-Nu’aimi (arab. الشيخ حميد بن راشد النعيمي‎), vuodesta 1981
Dubai – Šeikki Muhammad ibn Rašid Al Maktum (arab. الشيخ محمد بن راشد آل مكتوم‎), vuodesta 2006
Fujaira – Šeikki Hamad ibn Muhammad al-Šarqi (arab. الشيخ حمد بن محمد الشرقي‎), vuodesta 1974
Ra’s al-Khaima – Šeikki Saud bin Saqr al Qasimi (arab. الشيخ صقر بن محمد القاسمي‎), vuodesta 2010
Sharja – Šeikki Sultan ibn Muhammad al-Qasimi (arab. الدكتور/الشيخ سلطان بن محمد القاسمي‎), vuodesta 1987
Umm al-Qaiwain – Šeikki Saud ibn Rašid al-Mu’alla (arab. الشيخ راشد بن أحمد المُعلا‎), vuodesta 2009
Politiikka > Vapauksien kehitys

Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Yhdistyneet arabiemiirikunnat ei ole vapaa maa. UAE on seitsemän emiraatin liitto, jota käytännössä johtaa Abu Dhabi, pinta-alaltaan suurin ja luonnonvaroiltaan rikkain. Liittovaltion neuvoa-antavalle elimelle järjestetään rajoitetut vaalit, mutta poliittiset puolueet on kielletty, ja kaikki toimeenpano-, lainsäädäntö- ja tuomiovalta kuuluu viime kädessä seitsemälle perinnölliselle hallitsijalle. Sekä kansalaisten että ei-kansalaisten, jotka muodostavat ylivoimaisen enemmistön väestöstä, kansalaisvapauksiin kohdistuu merkittäviä rajoituksia.
Politiikka > Asevoimat

Yhdistyneet arabiemiirikunnat on 2000-luvun alkupuolella aseistautunut voimakkaasti, vuonna 2008 se oli maailman kolmanneksi suurin aseiden tuoja, Kiinan ja Intian jälkeen. Maa on hankkinut muun muassa 80 F-16E ja 50 Mirage 2000-9 -hävittäjää vuosina 2004–2008. Maan sijainti Hormuzinsalmen äärellä on strateginen öljykuljetuksien kannalta.
Miesten yleinen asevelvollisuus otettiin käyttöön vuonna 2014. Varusmiespalvelus kestää 24 kuukautta, korkeakoulututkinnon suorittaneille riittää 16 kuukauden palvelus, naiset voivat osallistua vapaaehtoisina palvelukseen yhdeksän kuukautta. Merkittävä osa värvätystä henkilöstöstä tulee ulkomailta.
Talous

Abu Dhabista löytyi öljyä vuonna 1958. Se tuottaa edelleen valtaosan maan öljystä, ja siellä sijaitsevat myös emiraattien suurimmat maakaasukentät. Energiantuotannon riippuvuutta fossiilisista polttoaineista on pyritty vähentämään ydinvoiman ja aurinkoenergian avulla.
Muista arabimaista poiketen Arabiemiirikuntien liitolla on poikkeuksellisen vahva ja monipuolinen talous, joka ei ole täysin riippuvainen öljystä ja maakaasusta. Erityisesti Dubai on matkailun ja vapaan kaupan voimalla kohonnut koko Persianlahden liikekeskuksen asemaan. Yksi monipuolistamisen suurimmista tuloksista on vakaasti kehittyvä matkailuteollisuus, joka on keskittynyt rannikolle, aavikolle, urheilukohteisiin ja infrastruktuuriin. Matkailuteollisuuden lisäksi myös edulliset kuluttajahinnat, lämmin ilmasto, tekniikan ihmeet kuten Burj Al Arab -hotelli ja Palmusaaret ja ystävällisyys lännelle ovat johtaneet kutsumaan Dubaita Lähi-idän Hongkongiksi. Emiraattien suurten rakennusprojektien valmistuminen on pitkälti noin 120 euron kuukausipalkalla työskentelevien siirtotyöläisten ansiota. Tällä hetkellä yli 80 prosenttia maan väestöstä on siirtotyöläisiä, joilla ei ole kansalaisoikeuksia. Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa ei ole lakko-oikeutta eikä ammattiyhdistysliikettä. Siirtotyöläisten ihmisoikeudet ovat herättäneet runsaasti kansainvälistä keskustelua.
Maatalous on keskittynyt Ras al-Khaiman ja Fujairan emiraatteihin. Sen osuus kansantaloudesta on pieni, mutta keinokastelun turvin maa pystyy olemaan liki omavarainen hedelmien ja vihannesten osalta. Tärkeimpiä viljelykasveja ovat taatelit, tomaatti ja kurkku.
Talous > Liikenne

Maassa on 43 lentokenttää ja 4 080 kilometriä maantietä. 1960- ja 1970-luvulla rakennettu tieverkko on hyvälaatuinen. Dubaissa toimii automaattimetro. Abu Dhabin ja Dubain välille valmistui rautatie vuonna 2022, rautatieverkkoa on suunniteltu laajennettavaksi kaikkiin seitsemään emiraattiin.
Dubaissa on suuri konttisatama, Das-saarella nesteytetyn maakaasun eli LNG:n lastaussatama. Muita satamakaupunkeja ovat Al Fujayrah, Mina' Jabal 'Ali (Dubai), Khor Fakkan (Khawr Fakkan) (Sharja), Mubarraz Island (Abu Dhabi), Mina' Rashid (Dubai) ja Mina' Saqr (Ras al-Khaima)
Väestö

Vuonna 2022 YK arvioi maan väkiluvuksi noin kymmenen miljoonaa. Väestöstä 88% on siirtolaisia. Asutus on keskittynyt voimakkaasti maan koillisosaan Musandamin niemimaalle. Lähes 85% asukkaista elää kolmen suurimman emiraatin alueella: Abu Dhabi, Dubai ja Sharja.
Islam on valtionuskonto. Muslimit muodostavat 76 prosenttia ja kristityt 9 prosenttia väestöstä. Muiden uskontojen osuus väestöstä on 15 prosenttia, josta pääosa on hinduja ja buddhalaisia. Arabia on maan virallinen kieli ja sitä käytetään hallituksessa ja byrokratiassa, mutta englannin kielen merkitys talouselämässä on kasvanut: se toimii lingua francana arabiantaidottomille maahanmuuttajille.
Koulutus on ilmaista ja pakollista 6–18-vuotiaille lapsille ja nuorille. 2010-luvulta alkaen suurin osa väestöstä on ollut lukutaitoista. Maan korkeakouluihin hakeutuu ennen kaikkea naisopiskelijoita.
Kulttuuri

Arabiemiirikunnilla on vahvat siteet muuhun arabimaailmaan. Hallitus on omistautunut perinteisten taide- ja kulttuurimuotojen säilyttämiselle muun muassa Abu Dhabin kulttuurihallinnon kautta, jonka ohella myös muissa emiraateissa on omat kulttuurihallintonsa. Vuodesta 2009 rakennettu Louvre Abu Dhabi valmistui vuonna 2017. Kuitenkin sosiaalisessa elämässä tapahtuu suuria muutoksia: asenteet naisia kohtaan ovat muuttumassa, ja uusista urheilulajeista on tulossa suosittuja perinteisten kameliajojen rinnalle. Islamin vuoksi sianlihaa ja alkoholia ei tarjoilla yleisesti, mutta myös vähemmistöuskontoja kunnioitetaan: muun muassa hindutemppeleiden rakentaminen on sallittu.
Emiraattien perinteinen keittiö muistuttaa libanonilaista ja muita arabikeittiöitä. Siihen kuuluvat meze-alkupalat, täytetty lammas, lammaspata, maustettu riisi ja linssikeitto. Jälkiruoat ovat perinteisesti makeita.Talouskasvun myötä maahan on perustettu huippuravintoloita, joita pyörittävät kuuluisat ravintoloitsijat ja kokit Gordon Ramsaystä alkaen.
Kulttuuri > Urheilu

Olympialaisiin Arabiemiirikunnat on osallistunut vuodesta 1984 alkaen. Ainoan olympiamitalin on voittanut Ahmed Al Maktoum, joka voitti kaksoistrapissa olympiakultaa Ateenan olympialaisissa 2004. Arabiemiirikuntien jalkapallomaajoukkue on esiintynyt kertaalleen MM-kisoissa vuonna 1990, jolloin se putosi ensimmäisellä kierroksella. Maajoukkue on esiintynyt Aasian-mestaruuskilpailuissa kahdeksan kertaa, ja sen paras sijoitus on toinen vuodelta 1996. Lokakuussa 2011 se oli FIFA-rankingissa sijalla 113. Muita suosittuja urheilulajeja ovat kameli- ja hevoslaukat, haukkametsästys, kriketti, golf ja tennis. Moottoriurheilun osalta Formula 1 -sarjan osakilpailu Abu Dhabin Grand Prix on ajettu vuodesta 2009 lähtien Yas Marinan radalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arabiemiirikunnat Wikimedia Commonsissa
| n k Lähi-itä |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Arabiemiirikunnat  Bahrain  Irak  Iran  Israel  Jemen  Jordania  Kuwait  Kypros  Libanon  Oman  Qatar  Saudi-Arabia  Syyria  Turkki  |  |
| Itsehallintoalueet |  Palestiinalaishallinto  |  |
| n k Aasian valtiot |
| --- | --- | --- |
| Itsenäiset valtiot |  Afganistan  Armenia1  Azerbaidžan1  Bahrain  Bangladesh  Bhutan  Brunei  Etelä-Korea  Filippiinit  Georgia1  Indonesia  Intia  Irak  Iran  Israel  Itä-Timor  Japani  Jemen  Jordania  Kambodža  Kazakstan1  Kiina  Kirgisia  Kuwait  Kypros1  Laos  Libanon  Malediivit  Malesia  Mongolia  Myanmar  Nepal  Oman  Pakistan  Pohjois-Korea  Qatar  Saudi-Arabia  Syyria  Singapore  Sri Lanka  Tadžikistan  Thaimaa  Turkki1  Turkmenistan  Uzbekistan  Venäjä1  Vietnam  Yhdistyneet arabiemiirikunnat  |  |
| Kiistanalaiset valtiot |  Abhasia1  Etelä-Ossetia1  Palestiina  Pohjois-Kypros1  Vuoristo-Karabah1  Taiwan  |  |
| Erityisalueet |  Akrotíri ja Dekéleia  Brittiläinen Intian valtameren alue  Hongkong  Joulusaari  Kookossaaret  Macao  |  |
1Lasketaan kuuluvaksi myös Eurooppaan.
| n k Islamilainen yhteistyöjärjestö |
| --- | --- |
Jäsenet:  Afganistan  Albania  Algeria  Azerbaidžan  Bahrain  Bangladesh  Benin  Burkina Faso  Brunei  Djibouti  Egypti  Gabon  Gambia  Guinea  Guinea-Bissau  Guyana  Indonesia  Irak  Iran  Jemen  Jordania  Kamerun  Kazakstan  Kirgisia  Komorit  Kuwait  Libanon  Libya  Malediivit  Malesia  Mali  Marokko  Mauritania  Mosambik  Niger  Nigeria  Norsunluurannikko  Oman  Pakistan  Palestiina  Qatar  Saudi-Arabia  Senegal  Sierra Leone  Somalia  Sudan  Suriname  Tadžikistan  Togo  Turkki  Turkmenistan  Tunisia  Tšad  Uganda  Uzbekistan  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Jäädytetty:  Syyria 
Tarkkailijat:  Bosnia ja Hertsegovina  Keski-Afrikka  Pohjois-Kypros  Venäjä  Thaimaa 
| n k OPEC |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Algeria  Angola  Gabon  Irak  Iran  Kongon tasavalta  Kuwait  Libya  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  Saudi-Arabia  Venezuela  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Keidas lähellä Al-Ainia.
1700-luvulla rakennettu torni Hattassa.
Arabiemiirikuntien hallinnollinen kartta
Ilmakuva Jumeirah Lake Towers -projektialueelle Dubaissa.
Haukankouluttaja Arabiemiirikunnissa. Haukka on yksi maan kansallissymboleista.
Paul Bracq

| Paul Bracq> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. joulukuuta 1933 (ikä 91) Bordeaux, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  Ajoneuvomuotoilija
Puoliso:  Sigrun-Alice Bracq
Insinööri
Aktiivisena:  1953–1996
Koulutus:  École Boulle
Ala:  Ajoneuvoteollisuus
Työnantajat:   Citroën  Daimler-Benz  Brissonneau et Lotz  BMW  Peugeot 
Merkittävät työt:  Mercedes-Benz  W111 & W112 coupé/cabriolet  600 Großer Mercedes  230 SL Pagoda  W108/W109  W114/W115  BMW  BMW 5-sarja (E12)  BMW 3-sarja (E21)  BMW 6-sarja (E24)  BMW 7-sarja (E23)  BMW Turbo  Peugeot  Peugeot 604  Peugeot 505  Peugeot Quasar 
Aiheesta muualla
www.paulbracq.com
Paul Bracq (s. 13. joulukuuta 1933, Bordeaux, Ranska) on ranskalainen eläköitynyt ajoneuvosuunnittelija, jonka työura kattaa useita automalleja mm. Daimler-Benzillä, BMW:llä ja Peugeotilla.
Nuoruus ja koulutus

Paul Bracq syntyi 13. joulukuuta 1933 Bordeauxissa, Ranskassa perheeseen jonka isä oli kiertävä ruumishuonekaupan myyjä. Paulin veljet ottivat perheyrityksen myöhemmin hoidettavakseen. Jo nuoresta iästä alkaen hän osoitti kiinnostusta autoja ja puunveistoa kohtaan. Aloittaessaan 17-vuotiaana puunveistäjän opinnot Ècole Boullen taideopistossa Pariisissa, hän suoritti samaan aikaan vuosina 1950-1952 teknisen suunnittelun kirjekurssia Chambre Syndicale de la Carrosserie-korinrakentajien kiltassa. Hän voitti koulunsa puuveistoskilpailun vuonna 1953 ja sai kunniamaininnan Chambre Syndicale de la Carrosserielta suurikokoisista autokuvistaan.
Työura > Philippe Charbonneaux (1953-1954)

Vuonna 1953 hänen tekemiään Lancia Aureliaan perustuneita malleja esiteltiin L’Automobile-lehdessä, mikä kiinnitti ranskalaisen suunnittelija Philippe Charbonneauxin huomion ja Bracq sai työpaikan Charbonneauxin studiosta vuosiksi 1953-1954, työskennellen mm. Citroënin Ranskan presidentille tarkoitun auton suunnittelussa kunnes Bracq lähti suorittamaan asepalvelustaan Ranskan ilmavoimiin Lahriin Saksaan.
Työura > Asepalvelus (1954-1957)

Sijoitettuna ajoneuvotehtäviin, Bracqin tehtävänä oli esikunnan käytössä olleiden Mercedes-Benz 300-autoista huolehtiminen, mikä ajoittain vaati niiden ajamista Daimler-Benzin tehtaille huollettavaksi Stuttgartiin. Ottaen tilaisuudesta hyödyn, Bracq tiedusteli markkinointiosastolta Grand Prix-julisteita ostettavaksi, mikä johti tapaamiseen osaston johtaja Wilhelm von Urachin sekä Daimler-Benzin kori- ja rakennesuunnittelun päällikön Karl Wilfertin kanssa. Bracqin esittelemät tutkielmat mm. Mercedes-Benz 300 SL:stä tekivät vaikutuksen Wilfertiin joka tarjosi Bracqille työpaikkaa kunhan tämä ensin vapautuisi asepalveluksesta. Bracqin harmiksi hänen palvelusaikansa venyi puolellatoistavuodella Suezin kriisin ja Algerian sodan vuoksi, mutta Wilfert oli valmis odottamaan ja Bracq käytti ylimääräisen vuoden hyödyksi opiskelemalla saksan kieltä lisää.
Työura > Daimler-Benz (1957-1967)

Kotiuduttuaan asepalveluksesta Bracq aloitti Daimler-Benzillä 1. maaliskuuta 1957 veistämössä 500 Saksan markan kuukausipalkalla, työskennellen Walter Häckerin alaisena. Varsinaisen työnsä ohessa hänen tehtäviinsä kuului myös mainosmateriaalin kuvittaminen, mikä johti lopulta hänen siirtymiseensä ajoneuvosuunnitteluun vast'ikään perustettuun Edistyneen muotoilun studiolle vuonna 1959 Friedrich Geigerin alaiseksi.
Hänen ensimmäisiä töitään oli uudelleensuunnitella takavaloja Mercedes-Benzin siipimallistoon ja suunnitella uusi, leveämpi panoraama-takaikkuna 190 SL-coupén kovakattoon. Ensimmäinen merkittävä suunnittelutyö tuli W111- ja W112-sarjojen 2-ovisten mallien suunnittelun muodossa. Uusi vuonna 1959 julkaistu siipimallisto oli keski-ja luksusmallien kesken yhtenäistetyn korirakenteen ansiosta tuotantotaloudellisesti merkittävä kehitysaskel, mutta muotoilunsa puolesta virhe: Yhdysvaltojen vientiä silmällä pitäen suunniteltu muotoilu siipineen oli jo jäämässä ajasta jälkeen julkaisuhetkellään siipien suosien hiipuessa 50-luvun lopulla. Tämä oli huomattu vähän ennen W111-sarjan julkaisua mutta julkaisuhetken lähestyessä ei ollut enää aikaa tehdä muutoksia muotoiluun saatika valmistuslinjastoihin.
Bracqin tehtäväksi tuli luoda modernimpi korimuoto siipimalliston 2-ovisille malleille, typistäen niistä siivekkeet ja päivittäen mm. mittariston sisätiloissa sedan-mallien pystysuuntaisesta mittaristosta perinteisempiin pyöreisiin mittareihin. Tämän jälkeen hän työskenteli 600 Großer Mercedes, W113 Pagoda ja W108/W109-sarjojen muotoilussa vuoteen 1963 saakka, antaen jokaiselle mallille vähäeleisen, mutta ajattoman tyylikkään muotoilun Daimler-Benzin teknisen johtaja, tohtori Fritz Nallingerin ohjeistuksessa ja Friedrich Geigerin valvonnassa.
Bracqin muotoilutyylin selkeitä piireitä on autojen tasapainoiset mittasuhteet, kylkeen lisätty koristelista korostamassa vaakasuuntaisia linjoja, korimuodon kanssa virtaviivaisesti asetellut renkaat ja korin matala vyötärölinja (raja missä kori loppuu ja lasitettu osa alkaa) yhdessä runsaasti lasitetun ohjaamon kanssa. Viimeinen Bracqin vastuulla ollut Mercedes-Benz oli vuosina 1963-1967 työstetty W114/W115-sarja.
Tuntien olevansa rajoitettu Daimler-Benzin hitaasti modernisoituvassa muotoilukielessä, osaksi Bracqin yhtiöön töihin ottaneen Wilfertin konservatiivisuuden takia, koti-ikävää kokenut Bracq lähti Daimler-Benziltä takaisin kotimaahansa 10 Saksassa vietetyn vuoden jälkeen.
Työura > Brissonneau et Lotz (1967–1970)

Palattuaan Ranskaan Bracq työskenteli Brissonneau et Lotz-yhtiölle, ollen osa TGV-junan suunnitteluryhmää, ja tehden tilaustyönä konsepteja Peugeotille ja BMW:lle, kuten esimerkiksi BMW 1600TI.
Työura > BMW (1970–1974)

Bracq työskenteli BMW:n muotoilun johtajana vuosina 1970-1974, johtaen BMW 5-sarja (E12), BMW 3-sarja (E21), BMW 6-sarja (E24), BMW 7-sarja (E23) ja yhtiön ensimmäisen konseptiauto BMW Turbon muotoilua. BMW Turbo sai Revue Automobile Suisse-lehdeltä Vuoden konseptioauto-palkinnon vuonna 1973.
Työura > Peugeot (1974–1996)

Peugeotilla Bracq johti autojen sisustasuunnittelua, mm. Peugeot 305, 505, 205, 405, 106, 406 ja 206-malleille. Lisäksi hän suunnitteli Peugeot Quasar-konseptiauton sisustan.
Yksityiselämä

Paul Bracq on vuodesta 1961 ollut naimisissa Sigrun-Alice Bracqin kanssa ja heillä on kaksi lasta, Boris ja Isabelle. Boris on perustanut Les Ateliers Bracq Héritage-autorestaurointipajan, joka on erikoistunut Mercedes-Benzeihin, joiden muotoilussa hänen isänsä on ollut tekemisissä. Isabelle on taiteilija
Bracq on eläkkeellä jatkanut aktiivisesti veistämistä ja kuvataiteen tuottamista, luoden edelleen omia auto-konseptejaan. Hän on toiminut myös tuomarina autojen eleganssikilpailuissa mm. Pebble Beachissä, Bagatellessa Pariisissa, Monte Carlossa ja Brysselissä.
Bracqin omistamia autoja ovat olleet Porsche 356, Porsche 911, BMW E12 ja Peugeot 205 GTI.
Galleria

Kuvia Paul Bracqin merkittävimmistä suunnittelutöistä
Galleria > Mercedes-Benz

Mercedes-Benz W111 2-oviset mallit
Mercedes-Benz W112 2-oviset mallit
Mercedes-Benz 600
Mercedes-Benz 230 SL
Mercedes-Benz W108/W109
Mercedes-Benz W114/W115
Galleria > BMW

BMW 5-sarja (E12)
BMW 3-sarja (E21)
BMW 6-sarja (E24)
BMW 7-sarja (E23)
BMW Turbo
Galleria > Peugeot

Peugeot 406 sisätilat
Peugeot 604 sisätilat
Peugeot 505 sisätilat
Peugeot Quasar
Janet Mills

| Janet Mills |
| --- | --- |
 Mills vuonna 2019
Mainen kuvernööri
 2. tammikuuta 2019–  
Edeltäjä:  Paul LePage
Mainen oikeusministeri
 6.1.2009 – 6.1.2011 (1. kausi) 7.1.2013 – 2.1.2019 (2. kausi)  
Kuvernööri:  John Baldacci (1. kausi) Paul LePage (2. kausi)
Edeltäjä:  Steven Rowe (1. kausi) William Schneider (2. kausi)
Seuraaja:  William Schneider (1. kausi) Aaron Frey (2. kausi)
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. joulukuuta 1947 (ikä 77) Farmington, Maine, USA
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Puoliso:  Stanley Kuklinski (1985–2014)
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Tutkinnot:  UMass Boston (1970, B.A.) Mainen yliopisto (1976, JD)
Aiheesta muualla
www.maine.gov/governor/mills/home
Janet Trafton Mills (s. 30. joulukuuta 1947, Farmington, Maine, USA) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka on vuodesta 2019 lähtien toiminut Mainen osavaltion kuvernöörinä. Hän edustaa demokraattista puoluetta. Hän on Mainen ensimmäinen naispuolinen kuvernööri, Mainen ensimmäinen naispuolinen oikeusministeri sekä Uuden-Englannin alueen esimmäinen naispuolinen piirisyyttäjä.
Tausta ja yksityiselämä

Mills syntyi vuonna 1947 Farmingtonissa. Hänen äitinsä työskenteli opettajana ja isä syyttäjänä. Mills opiskeli lyhyen aikaa Colby Collegessa Mainessa, mutta muutti sitten San Franciscoon. Hän työskenteli siellä hoitoapulaisena psykiatrisessa sairaalassa.
Sittemmin hän alkoi opiskelemaan ranskaa ja englantia Massachusettsin yliopistossa Bostonissa. Tuona aikana Mills asui myös vuoden verran Pariisissa, koska kertoi sen olevan halvempaa kuin Bostonissa asuminen. Mills valmistui kandidaatiksi vuonna 1970. Hän puhuu sujuvaa ranskaa ja on työskennellyt lyhyen aikaa kääntäjänä asianajajatoimistossa Washingtonissa. Vuonna 1973 hän alkoi opiskelemaan oikeustiedettä Mainen yliopistossa ja valmistui asianajajaksi (JD) vuonna 1976.
Valmistuttuaan Mills työskenteli apulaissyyttäjänä vuosina 1976–1980. Tämän jälkeen hänet nimitettiin piirisyyttäjäksi, jona hän työskenteli aina vuoteen 1995 asti.
Vuonna 1985 Mills meni naimisiin Stanley Kuklinskin kanssa. Parilla ei ole yhteisiä lapsia, mutta Kuklinskilla oli leskeksi jäätyään 5 tytärtä. Avioliiton jälkeen Mills jäi joksikin aikaa kotiäidiksi, koska hänen tytärpuolensa olivat ikähaarukaltaan 4–16. Kuklinski kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2014.
Millsin sisarukset Peter, Dora Anne ja Paul ovat myös olleet mukana politiikassa ja virkamiehinä.
Poliittinen ura

Mills valittiin Mainen edustajainhuoneeseen vuonna 2002. Hän uusi paikkansa aina vuoteen 2009 asti ja istui rikosoikeudesta vastaavasta valiokunnassa.
Vuonna 2009 Mills valittiin osavaltion oikeusministeriksi. Republikaanien voitettua vaalit loppuvuodesta 2010, Mills menetti paikkansa vuoden 2011 alussa, mutta hänet valittiin Mainen demokraattien varapuheenjohtajaksi. Mills palasi oikeusministeriksi vuonna 2013.
Poliittinen ura > Kuvernöörinä

Demokraatit asettivat Millsin kuvernööriehdokkaakseen kesäkuussa 2018. Hänen vastaehdokkainaan olivat republikaanien Shawn Moody sekä kaksi sitoutumatonta ehdokasta. Mills voitti vaalit saatuaan 50.9 % äänistä. Millsistä tuli ensimmäinen kuvernööri sitten vuoden 1966, joka valittiin ensimmäiselle kuvernöörinkaudelleen saatuaan enemmistön äänistä.
Ensimmäisenä päivänään kuvernöörinä Mills allekirjoitti määräyksen jonka mukaan osavaltio laajensi Medicaidin piiriin pääsyä. Tämän myötä Medicaidin piiriin pääsi 70 000 uutta henkilöä Mainessa. Asiasta oltiin järjestetty kansanäänestys jo vuonna 2017, jossa enemmistö kannatti laajennusta, mutta kuvernööri LePage kieltäytyi panemasta muutosta toimeen. Koronaviruspandemian aikana Mills kertoi saaneensa konsultointia Mainen entiseltä kuvernööriltä ja nykyiseltä senaattorilta Angus Kingilta.
Maaliskuussa 2022 Mills ilmoitti pyrkivänsä toiselle kaudelle. Hän sai vaaleissa 55,7 % äänistä ja voitti vastaehdokkaansa republikaanien Paul LePagen.
Poliittinen ura > Poliittisia kantoja

Mills vastustaa pienienkin huumemäärien hallussapidon dekriminalisointia. Hän on myös käyttänyt veto-oikeuttaan, viimeksi vuonna 2021, kun Mainen lainsäädäntöelin on yrittänyt säätää lakia aiheen tiimoilta.
Mills tukee seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä. Vuonna 2019 hän vahvisti lain, jonka nojalla alaikäisiin kohdistuva käänytysterapia kiellettiin. Kaksi vuotta myöhemmin hän julisti kesäkuun viralliseksi pride-kuukaudeksi.