Marib
Historia > Vanha Marib

Marib tunnetaan etenkin sabalaisten kuningaskunnan pääkaupunkina. Niin sanottu Maribin pato patosi Wadi Dhanan kapeassa solassa Balakvuorilla ja teki maanviljelystä alueella mahdollista. Saksan arkeologisen instituutin arvion mukaan sedimenttien kerääntymisen perusteella keinokastelua alueella on harjoitettu jo 2000-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Itse padon rakentaminen mainitaan vanhoissa teksteissä vuonna 528 eaa. Paikkana Marib mainitaan varhaisimmissa sabalaisissa teksteissä, joissa mainitaan esimerkiksi Maribin hallitsijoita ja kuvernöörejä 700-luvun eaa. paikkeilla. Jo kirjoitusten aikana Marib oli huomattava keskus Etelä-Arabiassa ja sabalaisten pääkaupunki. 100-luvulle jaa. saakka paikannimi kirjoitettiin muodossa mryb ja sittemmin myös muodossa mrb. Maanviljely oli alueella mahdollista kolme kertaa vuodessa ja paikka oli myös suitsukkeita Välimerelle kuljettavien karavaanien reittien varrella. Suureksi kuvaillulla kaupungilla oli kaupunginmuuri. Pliniuksen Naturalis historia mainitsee kaupunginmuurin olevan noin 10 kilometriä. Maribin vanhankaupungin raunioiden perusteella muurin tiedetään muodostaneen neliömäisen alueen, jonka leveys oli 1 070 metriä ja pituus 1 430 metriä. Huomattava osa muinaisesta kaupungista on sittemmin kadonnut etenkin laittomien kaivausten takia. Vielä 1800-luvulla sitä kuvailivat kuitenkin useat eurooppalaiset matkailijat.
Strabon mainitsee Aelius Galluksen johtaneen roomalaisten armeijan Maribiin vuosina 25-24 eaa. Marib piiritettiin, mutta roomalaisten oli vetäydyttävä veden puutteessa ennen sen kukistumista. Plinius väittää todennäköisesti väärin kaupungin tuhoutuneen. Roomalaiset lienevät kuitenkin hävittäneen ympäröivää aluetta. Roomalaisten sotaretkeä seurasi Maribin taantumisen aika. Jemenin ylängöllä oli syntynyt uusia valtakeskuksia, joiden paineen alla Maribin hallitsijat olivat. Himyar yhdisti lähes koko Etelä-Arabian 200-lukuun jälkeen ajanlaskun alun mennessä. Maribin merkitys oli vähentynyt, mutta sillä oli edelleen ilmeinen prestiisiarvo. Abrahan valtakauden tekstien mukaan Maribiin rakennettiin kirkko alueen etiopialaisvaltauksen jälkeen vuonna 525. Teksteissä mainitaan usein myös Maribin kuninkaallinen palatsi eli Salhin. Maribin tunnettu Almaqahin temppeli kirjoitutti satoja tekstejä.
Maribin pato mainitaan puolestaan etenkin sen useiden murtumisten yhteydessä. Padon murruttua se jälleenrakennettiin useampaan otteeseen. Mudan ja sedimenttien kerääntymisen takia padon jälleenrakennuksesta tuli kuitenkin ajan kanssa aina työläämpää. Lopulta padon rakentaminen lopetettiin. Syitä on useampia. Maanviljely oli taantunut paikallisten siirtyessä beduiineiksi. Etelä-Arabia oli myös menettänyt oman vahvan poliittisen keskuksensa ja alueesta kamppailivat ulkovallat, kuten Etiopian hallitsijat ja sasanidien Persia. Padon viimeinen murtuminen mainitaan myös Koraanissa ja islamilaisessa historiankirjoituksessa, joskin sen vaikutuksia todennäköisesti liioitellen. Vaikutus lienee kuitenkin ollut suhteessa merkittävä. Padon murtumisen jälkeen monet eteläarabialaiset heimot muuttivat pohjoiseen, heidän joukossaan esimerkiksi ghassanidien perustajat. Monet asiasta kirjoittaneet muslimit väittivät padon murtuneen ensimmäiseltä vuosisadalta 200-luvulla jaa, mutta näin varhainen ajankohta ei liene todennäköinen.