stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toppila
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toppila Wikimedia Commonsissa
Toppilan sulfiittiselluloosatehdas[vanhentunut linkki]
Tehdasalueen alkuperäisiä piirustuksia (Arkistoitu – Internet Archive)
Turun Sanomien artikkeli aiheesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Ajankuvia Oulusta -blogi
[vanhentunut linkki]
Oulun kaupunginosat ja suuralueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suuralueet | Kaupunginosat |  |
| 1. Keskusta | I Pokkinen • II Vaara • III Vanhatulli • IV Hollihaka • V Leveri • Myllytulli • Intiö • Raksila |  |
| 2. Höyhtyä | Höyhtyä • Karjasilta • Lintula • Mäntylä • Nokela |  |
| 3. Oulunsuu | Kontinkangas • Oulunsuu • Peltola • Värttö |  |
| 4. Kaukovainio | Hiironen • Kaukovainio |  |
| 5. Nuottasaari | Limingantulli • Nuottasaari • Äimärautio |  |
| 6. Kaakkuri | Kaakkuri • Kiviniemi • Metsokangas • Perävainio |  |
| 7. Maikkula | Hangaskangas • Heikkilänkangas • Iinatti • Juurusoja • Knuutila • Maikkula • Madekoski • Pikkarala |  |
| 8. Tuira | Hietasaari • Koskikeskus • Pikisaari • Toppilansaari • Tuira • Vihreäsaari |  |
| 9. Puolivälinkangas | Isko • Puolivälinkangas • Pyykösjärvi • Takalaanila • Välivainio |  |
| 10. Koskela | Alppila • Koskela • Taskila • Toppila |  |
| 11. Pateniemi | Rajakylä • Pateniemi • Herukka |  |
| 12. Kaijonharju | Kaijonharju • Kuivasjärvi • Liikanen • Linnanmaa • Ritaharju |  |
| 13. Myllyoja | Haapalehto • Hintta • Kirkkokangas • Kynsilehto • Laanila • Myllyoja • Parkkisenkangas |  |
| 14. Sanginsuu | Lapinkangas • Sanginjoki • Sanginsuu • Ulkosanki |  |
| 15. Korvensuora | Heikinharju • Korvenkylä • Korvensuora • Rusko • Ruskonselkä • Saviharju • Talvikangas |  |
| 16. Ylikiiminki | Jolos • Nuoritta • Vepsä • Vesala • Vuotto • Ylikiiminki |  |
| 17. Hiukkavaara | Haukkasuo • Hiukkavaara • Kivikkokangas · Niiles • Puolukkakangas • Saarela • Vanha Hiukkavaara |  |
| 20. Haukipudas | Haukipudas • Jokikylä • Martinniemi |  |
| 21. Kello | Kalimenkylä • Kello |  |
| 30. Kiiminki | Alakylä • Hannus • Huttukylä • Kiiminki |  |
| 31. Jääli | Jäälinkylä • Välikylä |  |
| 40. Oulunsalo | Kylänpuoli • Oulunsalo • Salonpää |  |
| 50. Yli-Ii | Pahkala • Tannila • Yli-Ii |  |
Panoraama Meri-Toppilasta
Tulimedestäjä

| Tulimedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Punamedestäjät Aethopyga
Laji::  mystacalis
Kaksiosainen nimi
 Aethopyga mystacalis  (Müller, 1843) 
Katso myös
   Tulimedestäjä Wikispeciesissä   Tulimedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tulimedestäjä (Aethopyga mystacalis) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Tulimedestäjää tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa ja Thaimaassa. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tuomas Eskelinen

| Tuomas Eskelinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1978 (ikä 46) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Tumppi
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2007
Seurat:  Jokerit (SML) HIFK (SML) HPK (SML) Blues (SML)
Tuomas Eskelinen (s. 28. kesäkuuta 1978 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 341 runkosarjaottelua tehopistein 22+72=94 ja keräten 334 jäähyminuuttia sekä 53 playoff-ottelua tehopistein 1+8=9 ja keräten 60 jäähyminuuttia. Eskelinen tunnettiin lähinnä fyysisestä pelistään ja kovasta taklauksestaan, mutta osasi pelata myös hyvää kiekollista peliä.
Ura > Seuraura

Eskelinen oli Karhu-Kissojen kasvatti. Hän siirtyi A-juniori-ikäisenä Jokereihin kaudeksi 1997–1998. Kauden 1998–1999 päätteeksi Eskelinen voitti A-nuorten Suomenmestaruuden. Hän toimi Jokereiden varakapteenina. Eskelinen debytoi SM-liigassa seuraavalla kaudella 1999–2000, jonka hän aloitti Jokereissa, mutta siirtyi kesken kauden Helsingin IFK:hon. Eskelisen tulokaskausi toi yhteensä 41 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana myös kolme I-divisioonaottelua lainalla Hyvinkään Ahmoissa. Toinen liigakausi 2000–2001 meni Eskelisellä kuitenkin pilalle ja jäi vain kahdeksan runkosarjaottelun mittaiseksi polvivamman takia.
Kaudella 2001–2002 Eskelinen teki HIFK:ssa 48 runkosarjaottelussa tehot 3+11=14. Hänen liigauransa avausmaali syntyi 25. syyskuuta 2001 Saimaan Palloa vastaan. Eskelisen kausi eteni kuitenkin polvivammaa kuntouttaessa, eikä hänen polvensa ollut täydessä kunnossa. Kaudeksi 2002–2003 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon. Eskelisen kauteen mahtui myös viiden ottelun mittainen pelikielto polvitaklauksesta, joka kohdistui Jokereiden Jussi Pesoseen 14. helmikuuta 2003 pelatussa vierasottelussa. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Maaliskuussa 2003 Eskelinen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen HPK:n kanssa.
Eskelinen teki kaudella 2003–2004 lopullisen läpimurtonsa SM-liigassa ja nousi HPK:n johtavaksi puolustajaksi. Hän teki runkosarjassa 51 ottelussa tehot 8+12=20. Kaudella 2004–2005 HPK:n varakapteenina toiminut Eskelinen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+23=25, joilla hän jakoi puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Eskelinen voitti kauden päätteeksi SM-pronssia.
Kaudeksi 2005–2006 Eskelinen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Espoo Bluesiin. Hänen tasonsa kuitenkin laski HPK:n jälkeen, eikä Eskelinen jatkanut johtavana kiekollisena puolustajana. Hänen jälkimmäistä kauttaan 2006–2007 haittasi myös polvivamma. Eskelinen teki kesäkuussa 2007 vuoden mittaisen sopimuksen HIFK:n kanssa, mutta hänen polvivammansa kuitenkin jatkuivat ja lopettivat Eskelisen uran jo kauden 2007–2008 kynnyksellä.
Ura > Maajoukkueura

Eskelinen pelasi urallaan kuusi A-maaottelua. Hän debytoi Suomen A-maajoukkueessa 6. marraskuuta 2003 Karjala-turnauksessa Venäjää vastaan.
Tverlandetin kirkko

| Tverlandetin kirkko Tverlandet kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Bodø, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1983
Suunnittelija:  Reidar Berg
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  320
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tverlandetin kirkko (norj. Tverlandet kirke) on Bodøn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1983.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tverlandetin kirkko Wikimedia Commonsissa
Työaikalautakunta

Työaikalautakunta oli aiemmin Suomessa valtion lautakunta työaika-asioiden valmistelua varten.
Toiminta ja kokoonpano

Työaikalautakunta asetettiin valtioneuvoston päätöksellä vuonna 1919. Lautakunnan tehtävänä oli valmistella asioita, jotka koskivat kahdeksan tunnin työajasta annetussa laissa mainittuja poikkeuksia työaikalain mukaisesta työn järjestelystä sekä vaadittaessa antaa lausuntoja muistakin lain soveltamisalaa koskevista kysymyksistä.
Lautakunnan asetti valtioneuvosto aina vuodeksi kerrallaan. Lautakunnassa oli kuusi jäsentä, joista puheenjohtajan ja varapuheenjohtaja tuli olla puolueettomia lakimiehiä sekä neljästä muusta jäsenestä kahden olla työnantajien ja kahden työntekijöiden edustajia.
USS Mahopac

USS Mahopac voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
USS Mahopac (1864), Canonicus-luokan monitori
USS Mahopac (AT-20), hinaaja
USS Mahopac (ATA-196), Sotoyomo-luokan hinaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”USS Mahopac”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
USS Maine

USS Maine voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
USS Maine (ACR-1), panssariristeilijä
USS Maine (BB-10), Maine-luokan taistelulaiva
USS Maine (BB-69), Montana-luokan taistelulaiva
USS Maine (SSBN-741), Ohio-luokan ohjussukellusvene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”USS Maine”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Täplähelttavalmuska

| Täplähelttavalmuska |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Tricholomataceae
Suku::  Valmuskat Tricholoma
Laji::  fulvum
Kaksiosainen nimi
 Tricholoma fulvum  (DC.) Bigeard & H. Guill. 
Katso myös
   Täplähelttavalmuska Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Täplähelttavalmuska (Tricholoma fulvum) on ruskea tai tumman punaruskea valmuskalaji. Lakki on reunoista kellertävä. Heltat ovat kellanvalkoiset ja vanhemmiten niihin ilmestyy ruskeita täpliä. Jalka on ruskehtava. Malto on lakissa valkoista ja jalassa kellertävää. Sieni maistuu jauholta. Se kasvaa tunturialueilla yleisenä vaivaiskoivun seuralaisena[lähde? ].
Troy Bourke

| Troy Bourke |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. maaliskuuta 1994 (ikä 30) Edmonton, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Cowboy-Troy
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  EC Salzburg
Sarja:  ICEHL
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  Lake Erie Monsters (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Fort Wayne Komets (ECHL) Syracuse Crunch (AHL) Adirondack Thunder (ECHL) Orlando Solar Bears (ECHL) Schwenninger Wild Wings (DEL) Kärpät (SML)
NHL-varaus:  72. varaus, 2012 Colorado Avalanche
Troy Wayne Bourke (s. 3. maaliskuuta 1994 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa monikansallisen ICE Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EC Salzburgissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Bourke osaa pelata myös laidassa.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet

Bourke kasvoi Albertassa Onowayn kylässä, joka sijaitsee noin 60 km päässä Edmontonista luoteeseen. Hän pelasi kaudella 2008–2009 PAC Timberwolvesin U15 AAA-joukkueessa ja voitti koko AMBHL-sarjan pistepörssin tehtyään 33 runkosarjaottelussa tehot 45+38=83. Bourke palkittiin koko sarjan arvokkaimpana pelaajana ja parhaana hyökkääjänä. Prince George Cougars varasi hänet 26. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2009. Kauden 2009–2010 Bourke pelasi suurimmaksi osaksi AMHL-juniorisarjan St. Albert Raidersissa. Hän voitti tehoilla 27+26=53 koko sarjan maalipörssin ja Bourke jakoi pistepörssin toisen sijan CAC Canadiensin Danny Smithin kanssa edellään SSAC Athleticsin Stephane Legault. Hänet palkittiin kauden päätteeksi AMHL:n vuoden hyökkääjänä. Bourke pelasi kauden aikana myös viisi ottelua Cougarsin WHL-joukkueessa.
Varsinaisella WHL:n tulokaskaudellaan 2010–2011 Bourke pelasi Prince George Cougarsissa 68 runkosarjaottelua tehopistein 19+23=42 ja neljä playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän voitti runkosarjassa joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Kaudella 2011–2012 Bourke voitti tehoilla 18+18=36 Cougarsin sisäisen piste- ja syöttöpörssin ja hän jakoi sisäisen maalipörssin voiton Spencer Asuchakin kanssa.
Colorado Avalanche varasi Bourken kolmannella kierroksella 72. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Kaudella 2012–2013 hän nousi Prince George Cougarsin WHL-joukkueen varakapteeniksi. Bourke oli tehoilla 15+35=50 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Colin Jacobsin jälkeen. Kaudella 2013–2014 hän oli tehoilla 29+56=85 Cougarsin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Todd Fiddlerin jälkeen. WHL-kauden päätteeksi, maaliskuussa 2014 Bourke siirtyi amatööritryout-sopimuksella AHL-joukkue Lake Erie Monstersiin, jossa hän pelasi 15 runkosarjaottelua tehopistein 3+4=7.
Ura > Seuraura > Ammattilaisura

Toukokuussa 2014 Bourke teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Hän pelasi kauden 2014–2015 kokonaan Lake Erie Monstersin AHL-joukkueessa, jossa Bourken varsinainen tulokaskausi toi 61 runkosarjaottelussa tehot 9+13=22. Kauden 2015–2016 Bourke pelasi suurimmaksi osaksi Avalanchen uudessa farmijoukkueessa, San Antonio Rampagessa, mutta osa hänen kaudestaan eteni myös ECHL-joukkue Fort Wayne Kometsissa, jossa Bourke pelasi kauden loppuun. Kauden 2016–2017 Bourke vietti kokonaan Rampagessa, jossa hän teki AHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+15=24.
Syyskuussa 2017 Bourke teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Syracuse Crunchin kanssa. Hän pelasi liigassa kaudella 2017–2018 kuusi runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua tehden yhden maalin. Bourken kausi eteni kuitenkin suurimmaksi osaksi ECHL-joukkue Adirondack Thunderin vahvuudessa, jossa hän pelasi 22 runkosarjaottelua tehopistein 10+22=32 ja viisi playoff-ottelua tehopistein 2+2=4. Kesäkuussa 2018 Bourke teki Crunchin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän osallistui samana syksynä myös Tampa Bay Lightningin NHL-harjoitusleirille. Bourke pelasi kaudella 2018–2019 25 AHL-ottelua Crunchissa, mutta suurin osa hänen kaudestaan eteni kuitenkin ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsissa. Bourke oli tehoilla 11+34=45 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Mathieu Fogetin jälkeen.
Kaudeksi 2019–2020 Bourke siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsiin. Hän oli tehoilla 13+21=34 joukkueen paras maalintekijä Mike Blundenin kanssa ja toiseksi paras pistemies Pat Cannonen jälkeen. Marraskuussa 2019 Bourke teki Wild Wingsin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2020–2021 hän oli tehoilla 15+19=34 joukkueen toiseksi paras pistemies Andreas Thuressonin jälkeen.
Bourke siirtyi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Oulun Kärppiin. Hän oli tehoilla 12+24=36 joukkueen toiseksi paras pistemies Saku Mäenalasen jälkeen. Kuudennessa puolivälieräottelussa 1. huhtikuuta 2022 Tampereen Ilvestä vastaan Bourke teki Kärppien 3–2-voittomaalin ylivoimalla ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 77.35. Hänen osumansa tasoitti ottelusarjan 3–3:een. Jussi Jokinen valitsi Bourken ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Ilves lopulta kuitenkin eteni välieriin voitettuaan seitsemännen ottelun.
Kaudeksi 2022–2023 Bourke siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen ICE Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EC Salzburgiin. Hän pelasi alkukaudella vain viisi runkosarja- ja viisi Mestarien liigan ottelua, kunnes Bourke joutui jo lokakuussa 2022 yli neljäksi kuukaudeksi sivuun leikkaushoitoa vaatineen olkapäävamman vuoksi. Hän kuntoutui pudotuspeleihin, jossa Bourke jakoi Salzburgin sisäisen tehotilaston voiton Mario Huberin ja Dennis Robertsonin kanssa lukemalla +8. Hän voitti kauden päätteeksi ICEHL:n mestaruuden. Toukokuussa 2023 Burke teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tšekki 2012 | jääkiekko |  |
Bourke pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän jakoi seitsemällä syöttöpisteellään koko turnauksen syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Mathew Dumban kanssa. Bourke jakoi myös Kanadan sisäisen tehotilaston voiton Damon Seversonin kanssa lukemalla +7. Puolivälieräottelussa Venäjää vastaan hän syötti Kerby Rychelin molemmat maalit, joista jälkimmäinen jäi Kanadan 2–4-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi ja se ratkaisi joukkueelle välieräpaikan. Kanadan turnaus päättyi lopulta pronssiin.
Bourke edusti myös Canada Pacificin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011, jolloin hän voitti pronssia.
Pelityyli

Bourken entisen seuran Kärppien urheilutoimenjohtaja Harri Ahon mukaan hän on luisteluvoimainen, hyvä kahden suunnan sentteri. Ahon mukaan Bourke pystyy pelaamaan sekä ylivoimaa että alivoimaa. Ahon mukaan hän on luotettava pelaaja, jonka voi laittaa jäälle kriittisillä hetkillä.
Muuta

Bourken isoveli Brad on pelannut jääkiekkoa puolustajana amatöörisarjoissa ja isosisko Karla on pelannut hyökkääjänä Albertan yliopistojoukkueessa.
Troy Bourke on harrastanut kotonaan Albertassa myös hevosurheilua; mm. team-ropingia sekä rodeota, jossa hän on myös kilpaillut.
Uneen aika vaipuu (kappale)

| ”Uneen aika vaipuu” Kisu Jernström |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: 7” vinyyli
 Tekijä(t): Enrique Milan (säv.) Chrisse Johansson (suom. san.)
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Columbia
Uneen aika vaipuu on Kristian Jernströmin levyttämä ja Chrisse Johanssonin suomeksi kääntämä kappale Enrique Milianin säveltämästä kappaleesta Charly, joka on vuodelta 1973.
Kappaleen ovat levyttäneet myös Kari Tapio, Juhani Markola, Fredi, Jukka Kuoppamäki ja Outi Lindgren.
Kappaleet

Uneen aika vaipuu alkup. Charly, säv. Enrique Milian, Rafaél Gil, suom. san. Chrisse Johansson, sov. Raimo Henriksson)
Eeva (alkup. Eva, säv. ja sov. Johnny Blomqvist, san. Chrisse Johansson)
Tulimalvat

| Tulimalvat |
| --- | --- |
 Tarhatulimalva (Malvaviscus arboreus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malvales
Heimo::  Malvakasvit Malvaceae
Suku::  Tulimalvat Malvaviscus  Fabr.
Katso myös
   Tulimalvat Wikispeciesissä   Tulimalvat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tulimalvat (Malvaviscus) on kasvisuku malvakasvien (Malvaceae) heimossa. Sukuun kuuluu yksitoista lajia. Niitä kasvaa luonnonvaraisina trooppisessa Amerikassa, Floridasta ja Meksikosta Brasiliaan ja Peruun.
Lajeja

tarhatulimalva eli tarhamalva (Malvaviscus arboreus)
Malvaviscus candidus
nuokkutulimalva (Malvaviscus penduliflorus)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Malvaviscus
Tuhkaleiju

| Tuhkaleiju |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Leijut Artamidae
Suku::  Leijut Artamus
Laji::  cinereus
Kaksiosainen nimi
 Artamus cinereus  Vieillot, 1817 
Katso myös
   Tuhkaleiju Wikispeciesissä   Tuhkaleiju Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tuhkaleiju (Artamus cinereus) on Australiassa, Indonesiassa ja Itä-Timorissa elävä leijuihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Tuhkaleiju on kooltaan noin 17–20 cm. Laji on selästään ja siivistään sinertävän tuhkanharmaa. Päässä silmänympärystät ovat mustat. Nokka on sinertävä ja mustakärkinen. Tuhkaleijun vatsa on vaaleamman harmaa kuin selkä. Nuoret tuhkaleijut ovat väriltään ruskeita. Tuhkaleiju muistuttaa ulkonäöltään ruskoleijua (Artamus cyanopterus) ja naamioleijua (Artamus personatus). Lintu eroaa ruskoleijusta olemalla kauttaaltaan vaaleampi ja naamioleijulla pään musta alue on laajempi.
Elinympäristö

Tuhkaleijua tavataan koko Australiasta ja lisäksi Indonesiasta ja Itä-Timorista. Lajin elinympäristöä ovat enimmäkseen avoimet seudut kaukana vesien luota, mutta myös avoimet metsämaat usein lähellä vesialueita. Tuhkaleiju ei liiku uusille alueille yhtä paljon kuin muut leijulajit. Kuivina aikoina sitä saatetaan kuitenkin tavata rannikkoalueilla kuten Kengurusaarella tai Illawarran alueella.
Elintavat

Tuhkaleijut kerääntyvät usein ryhmiksi yhdessä muiden leijulajien kanssa. Laji voi myös ruokailla yhdessä pääskyjen ja australianlivertäjien (Lalage tricolor) kanssa. Pesimäkausi kestää elokuusta tammikuulle. Tuhkaleijut muodostavat usein yhteispesiä, joita ne puolustavat petoja vastaan yhdessä. Pesä on hatara risukyhäelmä puussa, rakennuksessa tai puun kannolla. Naaras munii kolmesta neljään munaa. Ravintonaan tuhkaleiju käyttää pääosin hyönteisiä, joita se pyydystää pääskysten tapaan ilmasta. Voi käyttää ravintonaan myös kasvien mettä.
Tuhkaleiju
Tulimyrsky

Tulimyrsky: tulet (1) nostattavat kuumaa ilmaa (2) ja tilalle virtaa uutta ilmaa (3) myrskyn voimakkuudella. (A) Pyrocumulonimbus, tulen synnyttämä pilvi.
Tulimyrsky on ilmiö, jossa monet tulipalot laajalla alueella yhdistyvät valtavaksi roihuksi. Näin tapahtuu, koska suuri tulipalo synnyttää pyörteisen nousevan ilmapatsaan ja nouseva ilmapatsas imee ilmaa sisäänsä myrskyn nopeudella.
Tulimyrskyn syntyminen

Kun jokin alue alkaa palaa, sen ympärille syntyy tulen lämmittämä kuuma "ilmakupla" jossa on runsaasti kaasumaisia palamistuotteita ja joka alkaa nousta ylöspäin. Kun ilmakupla nousee, tilalle virtaa ympäristöstä viileämpää ilmaa, joka myös tuo palamiseen tarvittavaa happea. Liekin lämpötila voi nousta jopa 2 000 asteeseen.
Myrskystä lähtee maan pintaa pitkin vaeltamaan nopeita ilmapyörteitä, "tulitornadoita". Tulimyrsky on voimakkain tulirintamassa, joka etenee alkuperäisestä palopaikasta. Voimakas kuumuus kuivattaa ennen tulen saapumista materiaaleja helposti syttyviksi, ja irrottaa materiaaleista palavia kaasuja. Australiassa eukalyptuspuut ja muut puut varastoivat öljyä kuivuuden takia, ja palavat helposti. Myös jotkin muut kasvit erittävät kuumetessaan helposti syttyviä kaasuja.
Tulimyrsky sodankäynnissä

Tulimyrsky on yleensä metsäpalon aiheuttama ilmiö, mutta myös ihminen voi saada tulimyrskyn aikaiseksi esimerkiksi räjähteillä. Hampurin pommitus toisessa maailmansodassa synnytti valtavan tulimyrskyn: tuli levisi nopeasti ja siihen päin puhaltava myrskynomainen tuuli imi ihmisiä palavaan pätsiin, joka muistutti sulatusuunia. Myös Dresdeniä, Tokiota ja Kasselia pommitettiin palopommeilla, ja tulimyrskyt syttyivät, samoin kuin Darmstadtissa ja Stuttgartissa.
Toisessa maailmansodassa talot pommitettiin ensin hajalle, ja sitten pudotettiin palopommeja, joilla paljastunut puutavara syttyi. Tämän jälkeen pommitettiin vielä alueita palomiesten toiminnan estämiseksi. Palopommeissa käytettiin toisen maailmansodan alussa fosforia, myöhemmin napalmia.
Jos suuri vetypommi räjäytetään kaupungin yllä, sen lämpösäteily voi synnyttää tulimyrskyn. Hiroshimassa ja Nagasakissa tulipalot aiheuttivat huomattavia tuhoja.
Tulimyrsky Braunschweigissa vuoden 1944 pommituksissa.
Tuhkalasitteet

Tuhkalasitettu japanilainen sake-pullo (tokkuri) 1700-luvulta
Tuhkalasitteet ovat keraamisia lasitteita, jotka nimensä mukaisesti sisältävät puu- tai muuta kasvituhkaa. Ne ovat historiallisesti olleet merkittäviä Kiinan, Korean ja Japanin keramiikassa.
Historia

Tuhkalasitteet saivat alkunsa, kun keramiikkaa poltettiin alavetoisissa puu-uuneissa. Ilmavirta nosti tuhkaa tulipesästä keramiikan päälle, missä se suli ja reagoi saven sisältämän kvartsin kanssa, synnyttäen kiiltävän lasitteen.
Lasite

Lasite valmistetaan sekoittamalla tuhkaa, savea ja mahdollisia muita ainesosia veteen. Tyypillisesti siinä on tuhkaa 20-70 paino-%, maasälpää 20-70 p-%, liitua 5-20 p-%, kvartsia 15-25 p-%, ja kaoliinia tai punasavea 5-20 p-%. Käyttämällä punasavea kaoliinin sijaan lasitteesta tulee helpommin sulava ja korkeamman rautapitoisuuden takia tummempi.
Tuhkan koostumus vaikuttaa lasitteen käyttäytymiseen, ja riippuu poltetusta aineesta. Ruoho-, olki- tai kaislatuhka sisältää paljon piidioksidia ja on huonommin sulavaa, "kovempaa", kuin puutuhka. "Pehmeimpiä" ovat runsaasti kalsiumia sisältävät tuhkat, esim. omenapuun tuhka. Poltettaessa keramiikkaa korkeissa lämpötiloissa lasitteeseen käytetty tuhka on pestävä, eli huuhdottava vedellä, jotta siitä saadaan poistettua liiat alkalisuolat. Muuten lasite sulaa hallitsemattomasti eikä muodosta tasaista pintaa.
Tuhkalasitteiden käyttäytymistä poltettaessa on vaikea hallita, joten se soveltuu lähinnä pientuotantoon.