stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malesian avaruusjärjestö
Malesialainen avaruuslentäjä

Malesian avaruusjärjestö valitsi syksyllä 2005 25 miljoonan dollarin astronauttiohjelmaansa kosmonautteja kaikkiaan 894 hakijasta. Esihaussa vuoden 2003 lopulla oli 11 275 halukasta. Malesialainen kosmonautti lentää vuonna 2007 Venäjän avaruusjärjestön Sojuz TMA-10-lennolla elokuussa 2003 tehdyn sopimuksen mukaisesti. Sopimus liittyi Malesian päätökseen ostaa Venäjältä 18 kappaletta Suhoi 30 MKM-hävittäjälentokoneita. Tämä oli merkittävä hyppäys Malesian avaruustoiminnassa. Tämä voi kuitenkin olla ulko- tai sisäpoliittisesti motivoitua ja sitä kautta olla yksittäinen tapahtuma.
Kosmonauttien tulee olla yli 21-vuotiaita ja heillä tulee olla yliopistotutkinto tai kaupallinen tai sotilaallinen lentolupakirja.
Karsinta alkoi 3,5 km juoksulla, joka piti selvittää alle 20 minuutissa. Valituiksi tulivat: Mohammed Faiz Kamaluddin, (34-vuotias Malaysian Airlinesin lentäjä), S Vanajah Siva Subramaniam (35-vuotias nainen, joka on johtava laatutekniikan insinööri), sheikki Muszaphar Shukor (34-vuotias lääkäri) ja Faiz Khaleed (26-vuotias hammaskirurgi, joka työskentelee Malesian asevoimissa). Näistä venäläiset valitsivat kaksi henkilöä, jotka saavat 18-kuukautisen kosmonautin koulutuksen. Toukokuussa 2007 kosmonauttien koulutus Venäjällä päättyi ja koulutetut vierailivat kolme viikkoa NASAn astronauttikoulutuksessa.
Huhtikuun lopussa 2007 AP-tietotoimiston mukaan Malesian avaruusjärjestö on laatinut islamilaiselle avaruuslentäjälle toimintaperiaatteet avaruuslennolla. Avaruusjärjestö oli käynyt neuvotteluja islamin oppineiden kanssa tästä asiasta vuoden ajan ja aiheesta laadittiin ohjekirja. Niissä selvitettiin mm. rukoilijan suunta Mekkaa kohti maata kiertävässä avaruusaluksessa viiden päivittäisen rukouskerran aikana. Ramadanin aikaisen auringonnousun ja -laskun välinen paastokäytäntö avaruuslennolla on myös selvitetty. Jos avaruusruoka ei ole halal - eli islamin sääntöjen mukaan valmistettua - islamilaisen avaruuslentäjän tulee syödä sitä vain nälkiintymisen ehkäisemiseksi. Säällisestä pukeutumisesta on myös säännöt etenkin TV-lähetysten aikana.
Muszaphar Shukor lensi Sojuz TMA-11-lennolla syksyllä 2007 ISS-avaruusasemalle. Kansallisena erikoisuutena esiteltiin teh tarik-juoma ISS-asemalla. Avaruuslentäjä teki malesialaisten yliopistojen valmistelemia kokeita (mm. syöpäsolututkimusta).
Aiheesta muualla

Järjestön kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Mikko Peltola (pesäpalloilija)

Mikko Reijo Ilmari Peltola (2. elokuuta 1944 Vimpeli – 17. tammikuuta 2023) oli suomalainen pesäpalloilija.
Mikko Peltola pelasi useita vuosia pesäpallon mestaruussarjassa sekä koripalloa ja lentopalloa maakuntasarjassa.
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 1965
1 SM-hopea: 1966
4 SM-pronssia: 1963, 1964, 1967, 1968
3 Itä-Länsi-ottelua: 1964-1966
Pesäpallon Maakunta Cupin mestaruus 1964
SOU:n mestaruus 1960
Pesäpallon lyöjäkuningas 1968
Masayoshi Takaku

| Masayoshi Takaku> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1971
Kansalaisuus:   Japani
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  1989–1998
Painoluokka:  raskassarja
| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin.MM-kilpailut  | Maa:   Japani> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Osaka 1997 | -90 kg |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Pronssia | Tokio 1996 | avoin |  |
| Japanin painoluokalliset mestaruuskilpailut  | Japanin painoluokalliset mestaruuskilpailut  | Japanin painoluokalliset mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Osaka 1996 | +80 kg |  |
Masayoshi Takaku (s. 1971) on japanilainen raskaansarjan karateka. Hän saavutti aktiiviurallaan Kyokushinin raskaansarjan maailmanmestaruuden ja Japanin mestaruuden.
Kilpaura

Takaku saavutti ensimmäisen kerran Japanin mestaruuden 1996, kun hän voitti loppuottelussa Kiyoyuki Shidan. Myöhemmin samana vuonna Takaku saavutti Japanin mestaruuspronssia painoluokattomissa kilpailuissa. Hän voitti mitaliottelussa Masaki Takaon.
Seuraavana vuonna 1997 Takaku oli IKO-liiton järjestämissä maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän eteni aina raskaansarjan loppuotteluun, jossa Takaku voitti Norihisa Horiiken.
Takaku oli mukana vielä 1998 Japanin mestaruuskilpailujen painorajattomassasarjassa, jossa hän sijoittui viidenneksi.
Minna Honkanen

Minna Honkanen (29. maaliskuuta 1965) on suomalainen jalkapalloilija.
Honkanen pelasi urallaan muun muassa Kaunis Nainen Futiksessa, PP-Futiksessa ja Hammarby IF:ssa. Naisten maajoukkueessa hän pelasi 18 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Mikko Pennanen

Mikko Ilmari Pennanen (4. lokakuuta 1918 Lempäälä – 16. helmikuuta 2004) oli suomalainen pesäpalloilija. Hän edusti Toijalan Pallo-Veikkoja.
Mikko Pennanen voitti vuosina 1945 ja 1946 Suomen mestaruuden sekä vuonna 1945 ensimmäisen virallisen lyöjäkuninkuuden. Vuonna 1947 TPV saavutti suurkisamestaruuden ja SM-hopean. Pennanen oli mukana Itä–Länsi-ottelussa kahdesti sekä Häme–Kymenlaakso-ottelussa vuosina 1945 ja 1946.
Pennasen veljiä olivat pesäpalloilijat Pekka Pennanen ja Matti Pennanen.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-kultaa: 1945, 1946
1 SM-hopea: 1947
1 SM-pronssi: 1943
2 Itä-Länsi-ottelua: 1943, 1945
Pesäpallon lyöjäkuningas: 1945
OP Yrityspankki

| OP Yrityspankki Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Liikepankki
Osake:  A-sarjan osake noteerattu Helsingin Pörssissä 1989–2014
Perustettu:  1903
Toimitusjohtaja:  Katja Keitaanniemi
Puheenjohtaja:  Timo Ritakallio
Toiminta-alue:  Suomi, Viro, Latvia, Liettua
Toimiala:  Pankkitoiminta, rahoitus, luottotoiminta, vakuutus
Henkilöstö:  820 (2022)
Huomioitavaa:  ent. OKO, Pohjola Pankki
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Finanssipalvelukonserni OP Yrityspankki Oyj (aiemmin muun muassa Osuuspankkien Keskuspankki Oyj, OKO Pankki Oyj ja Pohjola Pankki Oyj) on OP Ryhmän keskusyhteisön OP Osuuskunnan merkittävin tytäryhtiö.
OP Yrityspankin asiakkaita ovat Suomessa suuret yritykset. OP Ryhmässä se vastaa Baltian liiketoiminnasta toimien suurten yritysten pankkina sekä harjoittaen rahoitusyhtiöliiketoimintaa Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Tämän ohella OP Yrityspankki tarjoaa muun muassa rahoituspalveluita kansainvälistymisessä. OP Yrityspankki toimii myös OP ryhmän keskuspankkina.
Historiaa > Osuuskassojen Keskuslainarahasto (1902–1943)

Yhtiö rekisteröitiin ensi kertaa kaupparekisteriin 14. heinäkuuta 1903  nimellä Osuuskassojen Keskuslainarahasto Osakeyhtiö (OKO). Osuuskassojen Keskuslainarahaston perustaminen liittyy maaseudun osuuskassojen perustamiseen Suomessa. Jotta osuuskassoja olisi voitu perustaa, tarvittiin niille keskusyksikkö avustamaan kassojen perustamisessa ja välittämään niille valtiolta saatavaa luottoa. Vuonna 1900 Pellervo-Seuran johtokunta asetti komitean keskuslainarahaston perustamiseksi. Yhtiöstä yritettiin ensin saada keskuspankki, mutta kun se ei ollut mahdollista, päädyttiin nimeen keskuslainarahasto. Perustava yhtiökokous pidettiin 14. toukokuuta 1902, ja yhtiö aloitti toimintansa 1903. Perustajaosakkaat kuuluivat lähinnä yhteiskunnan keski- ja yläkerroksiin. Suurin osakkeenomistaja oli mainittu Pellervo-Seura. Perustajia oli yhteensä 1360, joista maanviljelijöitä ja virkamiehiä oli kumpiakin 45 prosenttia, loput 10 prosenttia olivat kauppiaita ja tehtailijoita. Toiminta saatiin käyntiin isolla valtionlainalla, jota OKO lainasi eteenpäin osuuskassajäsenilleen.
Ensimmäisinä vuosikymmeninä Osuuskassojen Keskuslainarahasto toimi nimensä mukaisesti keskuslainarahastona, jonka tehtävä oli varojen hankkiminen osuuskassoille. Alkuvaiheessa varojen hankkiminen tapahtui valtion lainoilla, myöhemmin saatiin muitakin varoja. Vuodesta 1915 lähtien OKO sai myöntää lainoja myös osuustoiminnallisille liikkeille, myöhemmin myös kunnat ja seurakunnat saattoivat saada lainaa. 1920-luvulla osuuskassat saivat ottaa vastaan talletuksia jäsentensä lisäksi myös yleisöltä. Osuuskassojen keskusliitto perustettiin vuonna 1928.
1930-luvulla alkoi korostua talletusten kautta saatu varainhankinta. OKO otti ensimmäisen ulkomaisen lainan. Osuuskassojen keskinäinen vakuutusrahasto perustettiin vuonna 1933, mikä merkitsi sitä, että osuuskassat olivat taloudellisessa vastuussa toisistaan. Valtion lainoja välittäneestä lainarahastosta kehittyi itsenäisesti toimintansa rahoittavien osuuskassojen keskuspankki.
1940-luvulla sota ja sen jälkeen seurannut jälleenrakennusaika nostivat Osuuskassojen markkinaosuutta.
Historiaa > Osuuskassojen Keskus (1944–1969)

Osuuskassojen Keskuslainarahasto muutti vuonna 1944 nimensä Osuuskassojen Keskus Oy:ksi. Yhtiössä alettiin käyttää tietokoneita vuonna 1966.
Yhtiö joutui kriisiin 1966, sillä se oli lisännyt liian rohkeasti lainanantoaan eikä pystynyt toteuttamaan Suomen Pankin määräyksiä. Se oli lainoittanut metallialan Mekes Oy:tä ja eräitä muita ongelmayrityksiä. Keskuspankin ja osuuspankkien omat pääomat olivat liian pienet kantamaan tappiokirjauksia. Tiukasti tulkiten oltiin kypsiä suoritustilaan. Ongelmasta päästiin vasta 1970-luvulla, kun inflaatio kääntyi nousuun ja vähensi menetysten reaaliarvoa.
Historiaa > Osuuspankkien Keskuspankki (1970–2000)

Yhtiö muuttui juridisesti liikepankiksi vuonna 1970, kun osuuskassoista tuli osuuspankkeja. Osuuskassojen Keskus nimettiin Osuuspankkien Keskuspankki Oyj:ksi. Se liittyi kansainväliseen SWIFT-maksuliikennejärjestelmään 1975.
Yhtiö listautui Helsingin pörssiin 1989. Osakkeenomistajia oli noin 60 000.
1990-luvun pankkikriisistä selvittiin ryhmän omin voimin, ilman valtion tukea. Vuonna 1992 osakkaita oli enää 27 000. Vuonna 1995 aloitettiin henkivakuutustoiminta. Osuuspankkiryhmä muuttui yhteenliittymäksi vuonna 1997. Tehtäviä siirrettiin Osuuspankkikeskus-OPK osuuskunnalle. Ryhmän toimintamallia kehitettiin. Riskienhallinta keskitettiin osuuskunnalle ja ryhmä otti täyden vastuun jäsenpankkien taloudesta. Aikanaan keskuslainarahastosta keskuspankiksi kehittynyt yhtiö oli muuttunut markkinaehtoisesti toimivaksi liikepankiksi.
Vuonna 1998 osakeyhtiöstä tuli julkinen osakeyhtiö nimellä Osuuspankkien Keskuspankki Oyj.[lähde? ]
Historiaa > OKO Osuuspankkien Keskuspankki (2001–2005)

Vuonna 2001 nimi muutettiin muotoon OKO Osuuspankkien Keskuspankki Oyj.[lähde? ]
Vuonna 2005 OKO osti vahinkovakuutuksiin keskittyneen Pohjolan. Kaupan myötä OKO:n markkina-arvo yli kaksinkertaistui. Se siirsi Osuuspankkikeskukselle vähittäispankkitytäryhtiö Okopankin, Pohjolan henkivakuutustoiminnan ja rahastot ja keskittyi itse yrityspankkitoimintaan. Pohjolan omistavasta OKO:sta määräävän aseman omisti OP-osuuskunta, joka taas oli Osuuspankkien omistuksessa.
Historiaa > OKO Pankki (2006–2008)

Vuonna 2006 Osuuspankkien Keskuspankki nimettiin OKO Pankki Oyj:ksi.
Historiaa > Pohjola Pankki (2008–2015)

Vuonna 2007 OP-ryhmä muutti nimekseen OP-Pohjola ja seuraavana vuonna OKO Pankista tuli Pohjola Pankki.
Vuonna 2013 OP-ryhmällä oli noin 500 konttoria. Koko Suomessa oli tuolloin 1546 pankkikonttoria. Pankit olivat vähentäneet konttorien ja henkilöstön määrää jo vuosia, koska asiakkaat olivat siirtyneet käyttämään verkkopalveluita. Päivittäisasioinneista kuten laskunmakusta ja käteisnostoista vain muutama prosentti tehtiin enää konttoreissa.
Helmikuussa 2014 OP-Pohjola-ryhmä teki Pohjola Pankin osakkeista julkisen ostotarjouksen. Huhtikuuhun mennessä OP-Pohjola oli saanut noin 97 prosenttia osakkeista. Pohjola Pankki poistui pörssistä syyskuussa.
Pohjola Pankin ylimääräinen yhtiökokous hyväksyi 22. lokakuuta 2015 jakautumissuunnitelman, jonka mukaisesti OP Osuuskunnalle siirrettiin varallisuudenhoitoon, korttiliiketoimintaan ja kiinteistövarainhoitoon liittyvät toiminnot 30. joulukuuta 2015.
Historiaa > OP Yrityspankki (2016–)

Vuonna 2016 Pohjola Pankin nimi vaihtui muotoon OP Yrityspankki Oyj.
Katja Keitaanniemi aloitti OP Yrityspankin toimitusjohtajana elokuussa 2018.
Liiketoiminta

OP Yrityspankki -konsernin liiketoimintasegmentit ovat Yrityspankki ja Vakuutus. Yrityspankki-segmentti tarjoaa yritys- ja yhteisöasiakkaille rahoitus- ja likviditeetin hallintapalveluja sekä ulkomaankaupan rahoituspalveluja. Palvelutarjontaan kuuluvat myös velkaemissioiden järjestäminen, corporate finance -palvelut, custody-, osake-, valuutta-, rahamarkkina-, johdannais- ja rahoitusyhtiötuotteet sekä sijoitustutkimus. Virossa, Latviassa ja Liettuassa OP Yrityspankilla on sivukonttorit ja rahoitusyhtiötuotteita tarjoavat tytäryhtiöt.
Vakuutustoiminta muodostuu vahinkovakuutuksesta ja OP-Henkivakuutus Oy:stä. Yritys- ja henkilöasiakkaille tarkoitetut vahinkovakuutukset myy Pohjola Vakuutus Oy, johon A-Vakuutus Oy sulautettiin vuonna 2020.
Tunnustuksia

Suomalaiset suuryritykset valitsivat OP Yrityspankin Suomen parhaaksi yrityspankiksi Prosperan Corporate Banking 2020 Finland -tutkimuksessa.
OKO:n pääkonttori Helsingin Etu-Töölössä vuonna 1932.
Pohjola Pankin logo
Mikko Peltonen

| Mikko Peltonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1982 (ikä 42) Pori, Suomi
Kansalaisuus:  Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  L
Pituus:  188 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2004
Aik. seurat:  Porin Ässät (SM-liiga) Forssan Palloseura (Mestis) Vaasan Sport (Mestis) Jokipojat (Suomi-sarja) TuTo Hockey (Mestis)
Mikko Peltonen (s. 30. heinäkuuta 1982 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Peltonen on Porin Ässien kasvatti. Hän pelasi seurassa kausina 2001–2002, 2002–2003 ja 2003–2004 yhteensä yhdeksän SM-liigan ottelua ilman tehopisteitä. Peltonen pelasi urallaan myös 39 Mestis-ottelua FPS:ssa, Vaasan Sportissa ja TuTossa pistein 9+6=15 ja neljä Suomi-sarjan ottelua Jokipojissa pistein 3+1=4.
Peltonen on pelannut myös kaukalopalloa. SM-sarjassa hän pelasi viiden kauden aikana yhteensä 98 ottelua pistein 181+131=312.
Yksityiselämä

Peltonen on ollut kihloissa ruotsalaislaulaja Pandoran eli Anneli Magnussonin kanssa vuodesta 2014 lähtien. He tapasivat vuonna 2013. Heillä on yhteinen asunto Vantaalla, ja lisäksi Magnussonilla on asunto Ruotsissa, jossa hän asuu poikansa kanssa. Peltonen itse toimii Dressmanin aluepäällikkönä ja sen ohessa Pandoran keikka-dj:na.
Minna Holopainen

Minna Holopainen on suomalainen toimittaja.
Holopainen on toiminut uutistoimisto STT:n vastaavana päätoimittajana lokakuusta 2018 alkaen. Hän on työskennellyt STT:llä vuodesta 1997. Ennen päätoimittajan työtä hän toimi muun muassa oikeustoimittajana, EU:n kirjeenvaihtajana sekä uutis- ja toimituspäällikkönä. Ennen STT:tä hän on työskennellyt Yleisradiossa ja Yliopisto-lehdessä.
Holopainen valittiin Päätoimittajien yhdistyksen puheenjohtajaksi maaliskuussa 2020. Syyskuussa 2022 hän kertoi jääneensä oma-aloitteisesti sivuun tehtävästä ottaakseen kantaa Helsingin Sanomien vastaavan päätoimittajan Kaius Niemen toimintaan Viestikoekeskus-jutussa.
Holopainen on koulutukseltaan valtiotieteen maisteri. Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta ja on kotoisin Helsingistä.
Nuoren opettajattaren varaventtiili

| Nuoren opettajattaren varaventtiili |
| --- | --- |
 Romaanin uusintapainoksen kansikuva 1990-luvulta.
Kirjailija:  Hilja Valtonen
Kieli:  suomi
Genre:  viihdekirjallisuus, naiskirjallisuus
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1926
Sivumäärä:  245
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Nuoren opettajattaren varaventtiili on Hilja Valtosen vuonna 1926 julkaistu viihderomaani, joka kertoo nuoren Liisa Harjun opettajauran alusta hänen kirjoittamansa päiväkirjan kautta. Liisa muuttaa työn perässä Pohjanmaalle ja herättää huomiota itsepäisyydellään ja rohkeilla asenteillaan, ja myös miehet alkavat kiinnittää huomiota Liisaan. Kirjan nimi viittaa Liisan päiväkirjaan, joka sai nimensä Jussi-serkun ehdotuksesta.
Aluksi uskottiin, että Hilja Valtosen tekijännimen taakse kätkeytyi ammattitaitoinen mieskirjailija, sillä ajateltiin, että nainen ei pystyisi kirjoittamaan niin hauskaa ja älykästä teosta.
Nuoren opettajattaren varaventtiili on yksi kaikkien aikojen suosituimmista suomalaisista naistenromaaneista. Valtosen teos saikin aikaan muutoksen aallon naiskirjallisuudessa ja tunteelliset rakkauden kuvaukset korvattiin miehisellä ironialla, mutta kirjoissa kuitenkin koettiin edelleen suuria tunteita. Vaikka Liisa Harjun tapaiset naishenkilöt olivat täysin uutta kirjallisuudessa, ne otettiin pääasiallisesti hyvin vastaan. Kirja saikin kriitikoilta hyvät arvostelut, ja sen sanottiin olevan klassikko jo syntyessään.
Vuonna 1942 ilmestyi Valtosen romaaniin perustuva elokuva Varaventtiili, jonka ohjasi Valentin Vaala.
Teos > Juoni

Kirjan alussa savolaissyntyinen, vastavalmistunut opettajatar Liisa Harju saa työpaikan Latomeren kylästä Pohjanmaalta. Hän hylkää haikein mielin kotiseutunsa ja muuttaa yksin hänelle täysin tuntemattomille Pohjanmaan lakeuksille. Liisa ei kuitenkaan joudu kauan olemaan yksin, sillä hän muuttaa Rauha Tuomikosken, Oskari Berglundin ja koulun johtaja Taneli Iipon kanssa samaan rakennukseen asumaan. Erityisesti Rauhasta tulee Liisalle hyvä ystävä, ja he istuvatkin usein iltaa ja puhuvat kylällä tapahtuvista asioista.
Liisa kohtaa monia ongelmia heti alusta alkaen. Nuoren opettajattaren itsepäinen ja rohkea asenne aiheuttaa monia  konflikteja koulun johtaja Iipon kanssa. Kyseenalaistaessaan koulun monet perinteiset käytänteet Liisa on jatkuvalla törmäyskurssilla Iipon perheen kanssa, mikä herättää hiljaisen kylän asukkaiden huomion. Suurin eripura syntyy Liisan ja rouva Iipon välillä saunavuoroista, kun Liisa kokee oikeudekseen käydä yhteisen asuinrakennuksen saunassa lauantai-iltaisin, kuten rouva Iippokin.
Kylän asukkaista erityisesti miehet ovat kiinnostuneita uudenaikaisesta opettajattaresta. Etenkin naistenmiehenä tunnettu tohtori Korpinen tuntee vetoa itsenäiseen Liisaan. Liisa ei kuitenkaan tunne samoin Korpisen kanssa, sillä hän haikailee lukioaikaisen matematiikanopettajansa Martti Roineen perään, jonka kanssa hän kävi kirjeenvaihtoa, kunnes yhteys yllättäen katkesi.
Puheet Liisan ja Korpisen suhteesta saavat kylän naisväen raivostumaan, sillä Korpiselle morsianehdokkaita olisi pitkäksi jonoksi asti. Koulun johtajan tytär neiti Iippo harmistuu kuullessaan Liisan ja Korpisen viettävän usein aikaa yhdessä, sillä neiti Iipon ja tohtorin luultiin pian kihlautuvan. Liisan oma suhtautuminen juoruihin on kuitenkin välinpitämätön, koska hän ohittaa seurusteluepäilykset nauraen. Todellisuudessa Liisa ei ole lainkaan kiinnostunut Korpisesta, sillä hän odottaa edelleen Martti Roineelta saapuvaa kirjettä, jotta heidän yhteinen tarinansa saisi jatkoa.
Kirja huipentuu Korpisen epätoivoiseen kosintaan, josta Liisa kuitenkin kohteliaasti kieltäytyy. Korpinen on kuitenkin ottanut selvää Liisan todellisesta rakkauden kohteesta ja pyytää Martti Roinetta tulemaan Latomereen ja selvittämään välit Liisan kanssa. Martti saapuu ja Liisalle valkenee, että Martin viimeisin kirje ei koskaan saapunut perille, ja tunteet roihahtavat uuteen liekkiin. Kirja päättyy, kun lukukauden loppuessa Liisa ja Martti julkistavat kihlauksensa ja päättävät muuttaa yhdessä Helsinkiin.
Teos > Miljöö

Kirja sijoittuu Pohjanmaan lakeuksille, Latomeren kylään. Latomeri on pieni, idyllinen ja tyypillinen pohjalaiskylä, jossa kaikki tuntevat toisensa. Huhut saavat hyvin nopeasti tuulta siipiensä alle ja leviävät hetkessä kaikkien korviin.  Ajallisesti kirja sijoituu lukukauteen, joka alkaa elokuussa 1923 ja päättyy toukokuuhun 1924.
Sanoma

Nuoren opettajattaren varaventtiilissä tuodaan Liisan avulla esille erilaisia yhteiskunnallisia ongelmia. Latomeren koulussa hallitsee valtahierarkia, jonka Liisa yrittää murtaa. Liisa toimii esimerkkinä kaikille naisille ja näyttää, että naisenkin on pidettävä puolensa ja vaadittava oikeuksia.  Miesten ja naisten väliset erot korostuvat kirjassa, ja Liisassa on paljon feministin piirteitä. Hän ajaa naisten asemaa taistelemalla vallasta miesten kanssa. Toisaalta kirjan paradoksimaisuus tulee esille, kun Liisa lopulta päättää lopettaa työnsä ja ryhtyä kotirouvaksi Helsinkiin.
Kirjassa käsitellään myös ihmiselle luonnollisia heikkouksia, kuten kateutta ja ahneutta. Tästä toimii esimerkkinä neiti Iippo, joka on koko teoksen ajan mustasukkainen tohtori Korpisesta. Kirjan alussa kaikki on vanhanaikaista ja perinteiden mukaista, mutta mitä pidemmälle kirja etenee, sitä uudenaikaisemmaksi Liisa yrittää kylän tapoja muuttaa. Kirjassa voidaankin huomata selvä yhteisön ja naisen aseman kehitystarina.
Vastaanotto

Lukijat ottivat kirjan hyvin vastaan, sillä se edusti uutta naiskirjallisuutta ja oli lukijakunnalle aivan uusi lukukokemus. Aikaisemmin romaanien naishenkilöt olivat rakkaudesta riutuvia, siirappisia hahmoja, mutta uusi miesmäinen ja ironinen ote elämään koettiin pirteäksi vaihteluksi aikaisemmin luettuihin kirjoihin verrattuna. Kirja innoitti myös muita kirjailijoita uudistamaan tyyliänsä, ja Hilja Valtosen romaani aloittikin uuden ja viihdyttävän naiskirjallisuuden aallon.
Kirjan kirjoittamisen taustatekijöitä

1920-luvun  suomalaiseen kirjallisuuteen vaikutti suuresti ensimmäinen maailmansota ja Suomessa käyty  sisällissota. Sodanjälkeisten synkkien vuosien aikana suuri yleisö alkoi kaivata kevyempää luettavaa, jotta saataisiin iloa arkeen. Suomalaisessa kirjallisuudessa alkoikin uusi viihdekirjallisuuden aika, kun realismi alkoi vähitellen muuttua modernimpaan suuntaan ja monet kirjailijat alkoivat keventää kirjojensa aiheita. Suomen itsenäisyys, yleisen elintason nousu ja taloudellisen tilanteen paraneminen muuttivat arvoja ja asenteita, jolloin kirjoista tuli humoristisia, repäiseviä ja jopa hulluttelevia.
Suomessa oli juuri ennen kirjan ilmestymistä käyty suuri siveellisyyskeskustelu, jossa sukupuolten välisiä asetelmia arvioitiin uudestaan. Naiset eivät enää olleet työttömiä kotiäitejä, jotka pitivät huolta perheestä, vaan itsenäisiä työssäkäyviä naisia.
Lukijakunta otti muutoksen avosylin vastaan. Hyväntuulisuus ja pirteys olivat yleisölle kaivattua vaihtelua realismille, sillä lukeminen muuttui enemmän viihteelliseksi 1920-luvulla.
Aiheesta muualla

Nuoren opettajattaren varaventtiili -kuunnelma vuodelta 1969 Yle Areenassa
Mount Baker

Mount Baker
Mount Baker ja Boulder Glacier kaakosta päin nähtynä
| --- | --- |
Tyyppi:  Kerrostulivuori
Sijainti:  Washingtonin osavaltio, Yhdysvallat
Vuoristo:  Kaskadit
Korkeus merenpinnasta:  3 285 m
Prominenssi:  2 686  m 
Suojelualue:  Mount Baker Wilderness (en) 
Purkautunut viimeksi:  1880
Ensimmäinen nousu huipulle:  1868 – Edmund T. Coleman joukkueineen
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mount Baker on 3 285 metriä korkea kerrostulivuori Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on purkautunut viimeksi vuonna 1880. Nooksack-intiaanit tuntevat vuoren nimellä Koma Kulshan, mikä tarkoittaa "valkoista, jyrkkää vuorta".
Mount Baker
Pääasiassa andesiittilaavasta ja breksiasta koostuva tulivuori muodostui viimeisen jääkauden aikana 10 000 – 25 000 vuotta sitten. Viimeinen suuri purkaus tapahtui 6 700 vuotta sitten, jolloin sortumat aiheuttivat lahareita.
Eastonin jäätikkö vuonna 2003, musta linja osoittaa missä jäätikön raja kulki vuonna 1985.
Might and Magic

| Might and Magic |
| --- | --- |
Kehittäjä:  New World Computing
Suunnittelija:  Jon Van Caneghem
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli
Ensijulkaisu:  Might and Magic: Book One - Secret of the Inner Sanctum (1986)
Aiheesta muualla
might-and-magic-universe MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Might and Magic on New World Computingin kehittämä roolipelien sarja, johon on perustunut myös Heroes of Might and Magic-sarja.
Sarjaa pidetään yhtenä lajityypin määrittelijöistä Ultiman ja Wizardryn ohella.