stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Big Bill Broonzy
Ura > 1930-luku

1930-luvulla Paramount käytti ensimmäistä kertaa Broonzyn koko nimeä levytyksessä. Levymyynti jatkoi edelleen vaisuna ja Broonzy työskenteli ruokakaupassa. Tuottaja Lester Melrose otti hänet suojatikseen.
Maaliskuussa 1932 Broonzy matkusti New Yorkiin levyttämään American Record Corporationin suojattina. Palattuaan takaisin Chicagoon hän työskenteli South Siden klubeissa ja oli kiertueella bluesmuusikko Memphis Minnien kanssa.
Vuonna 1934 Broonzyn uusi levy-yhtiö oli Bluebird Records ja hän alkoi esiintyä pianisti Bob "Black Bob" Callin kanssa. Heidän musiikkinsa alkoi vaikuttaa yhä enemmän R&B:ltä. Maaliskuussa 1938 levy-yhtiö vaihtui Vocalion Recordsiin.
Ura > 1940-luku

1940-luvulla Broonzyn esittämien musiikkityylien kirjo kasvoi. Vuonna 1948 Broonzy vaihtoi levy-yhtiökseen Mercuryn.
Tyyli ja vaikutus

Broonzyn musiikissa näkyy vaikutteita mm. kansanmusiikista, spirituaaleista ja työmusiikista. Hän otti vaikutteita aikansa tähditä, kuten Jimmie Rodgersilta, Blind Blakelta, Son Houselta ja Blind Lemon Jeffersonilsta.
Vuonna 1980 Broonzy pääsi Blues Hall of Famen ensimmäiseen luokkaan 20 muun bluesin legendan kanssa. 2007 hän pääsi Gannet Records Walk of Fameen. Broonzyn kerrotaan vaikuttaneen kitaransoittajana mm. Muddy Watersiin, Memphis Slimiin, Ray Daviesiin, John Renbourniin, Rory Gallagheriin, Ben Tayloriin ja Eric Claptoniin.
Diskografia

Big Bill's Blues (1927)
Down in the Basement Blues (1928)
Station Blues (1930)
Big Bill Blues (1931)
Take Your Hands Off Her (1935)
Big Bill Broonzy and Roosevelt Sykes DVD (1956)
His Story (1957)
Blues with Big Bill Broonzy, Sonny Terry and Brownie McGhee (1959)
Big Bill Broonzy Sings Folk Songs (1989)
The 1955 London Sessions (1990)
Best of the Blues Tradition (1991)
Do That Rag Guitar (1928-1935) (1991)
Trouble In Mind (2000)
Broonzy Volume 2: 1945–1949: The Post War Years (2000)
Big Bill Broonzy In Concert (2002)
Big Bill Broonzy On Tour In Britain: Live In England & Scotland (2002)
Big Bill Blues: His 23 Greatest Songs 1927–42 (2004)
Big Bill Amsterdam Live Concerts 1953 (2006)
Keys to the Blues (2009)
Cage

| Chris Palko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. toukokuuta 1973 (ikä 51) Würzburg, Saksa
Ammatti:  räppäri, äänitetuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Cage 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1991–
Tyylilajit:  rap, hardcore hip hop,horrorcore
Yhtyeet:  The Weathermen
Levy-yhtiöt:  Definitive Jux , Eastern Conference
Aiheesta muualla
www.chrispalko.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Cage (oik. Chris Palko s. 4. toukokuuta 1973) on yhdysvaltalainen rap-artisti joka tunnetaan varhaisesta vaikutuksestaan  horrorcore-genressä ja monivaiheisesta ja rujosta  elämäntarinastaan.
Elämä ja ura

Chris Palko syntyi sotilastukikohdassa Saksassa hänen isänsä palvellessa siellä, mutta isän väkivaltainen käytös ja heroiiniriippuvuus pakottivat perheen muuttamaan takaisin Yhdysvaltoihin. Vuosia myöhemmin Palkon isä uhkasi tappaa muun perheen. Isän muutettua pois Palko joutui ongelmiin äitinsä väkivaltaisen miesystävän, virkavallan ja kovien huumeiden kanssa ja alkoi käyttää teini-iässä kokaiinia, psykedeelejä, alkoholia ja PCP:tä. Huumeet ovat Palkon vanhemmissa sanoituksissa yleinen aihe ja useat kappaleet kertovat nimenomaan PCP:n vaikutuksen alaisena koetusta sekavuudesta, harhakuvitelmista ja hallusinaatioista.
Palkon äiti yritti saada poikansa kuntoon lähettämällä hänet takaisin Saksaan setänsä luo, mutta joutui sielläkin jatkuvasti pahoinpidellyksi ja palasi vuoden jälkeen takaisin. Työtön ja kouluttamaton Palko eli Yhdysvaltoihin palattuaan kaduilla ja oli saamassa huumausainerikoksista ja pahoinpitelyistä pitkän vankeustuomion mutta hänen äitinsä puuttui tilanteeseen ja kertoi poikansa olevan mielenterveysongelmainen ja syyntakeeton tekemiinsä rikoksiin .18-vuotiaana Palko vietiin mielisairaalaan ja alkoi siellä ollessaan kirjoittaa omia tekstejä mutta virheellisen lääkityksen takia hän muuttui entistä psykoottisemmaksi ja yritti itsemurhaa lukuisia kertoja. Hoitojen päätyttyä hänen ongelmansa jatkuivat mutta hän tutustui muihin nouseviin artisteihin kuten Necroon ja Aesop Rockiin ja liittyi levy-yhtiö Definitive Juxia alustaneisiin projekteihin.
Koska valkoihoisten tekemä rap sekä myös horrorcore olivat 90-luvulla vielä nuori ilmiö, Cagella oli myös kaunaa hyvin itsensä kaltaisen artistin Eminemin kanssa ja syytti nousevaa tähteä elämäntarinansa varastamisesta kaupallisessa tarkoituksessa ja kappaleidensa matkimisesta. Cagella on ollut myös erimielisyyksiä entisen ystävänsä Necron ja Army of the PharaohsIsta tutun Esotericin kanssa.
Nykyinen elämä

Vuonna 2009 Palko ilmoitti raitistuneensa tultuaan isäksi ja aiheet muuttuivat väkivaltaisista fantasioista päihteistä ja mielenterveysongelmista kuntoutumiseen.  2015 Hän ilmoitti Twitterissä lopettavansa uransa mutta julkaisevansa vielä yhden levyn nimellä Cage ja toisen nimellä Sam Hill.
Näyttelijä ja artistin hyvä ystävä  Shia LaBeouf on suunnitellut ohjaavansa Cagen elämäntarinasta elokuvan
Diskografia

Movies for the Blind (2002)
Weatherproof (2003)
Hell's Winter (2005)
Depart from Me (2009)
Kill The Architect (2013)
The Revenge of Chris Palko (TBA)
Buddhalainen yhteisö Triratna

| Buddhalainen yhteisö Triratna Länsimaisen buddhalaisen veljeskunnan ystävät |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  buddhalaisuus
Teologia:  länsimainen buddhalaisuus
Hallinto:  uskonnollinen yhdyskunta
Toiminta-alue:  Helsinki
Perustettu:  1973
Kotisivu:  www.triratna.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Buddhalainen yhteisö Triratna (engl. Triratna Buddhist Community) on kansainvälinen buddhalainen yhteisö, joka on perustettu opettamaan buddhalaisuutta ja meditaatiota nykyajan ihmisille. Yhteisön perusti munkki Sangharakshita Britanniassa vuonna 1967. Yhteisö painottaa perinteisiä buddhalaisia opetuksia, mutta pyrkii tuomaan niitä esille länsimaalaisille lähestyttävässä muodossa. Se ei ole sitoutunut mihinkään buddhalaisuuden koulukuntaan.
Buddhalainen yhteisö Triratna toimi alun perin nimellä Länsimaisen buddhalaisen veljeskunnan ystävät (engl. Friends of the Western Buddhist Order (FWBO)). Suomessa yhteisö on toiminut vuodesta 1973, jolloin avattiin sen ylläpitämä Helsingin buddhalainen keskus. Uskonnolliseksi yhdyskunnaksi se rekisteröityi vuonna 1979.
Aiheesta muualla

Triratna Buddhist Community (virallinen sivusto)
Buddhalainen yhteisö Triratna (Suomessa)
Pentti Keynäs

Pentti Keynäs (19. marraskuuta 1929 Helsinki – 17. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja sekä Autismisäätiön perustaja.
Keynään isä oli vuonna 1884 syntynyt Vasili Keynäs, karjalaisaktivisti ja Karjalan Heimo -lehden päätoimittaja. Keynäs valmistui Teknillisen korkeakoulun paperitekniikan linjalta 1956. Yritysura alkoi Tekno-Invest-yhtiöstä ja Veitsiluoto Oy:stä, jossa Keynäs toimi suunnittelupäällikkönä. Vuonna 1965 hänet kutsuttiin teollisuusventtiilivalmistaja Neles Oy:n varatoimitusjohtajaksi, vastuualueenaan myynti ja vientitoiminnan kehittäminen. Keynään pitkällä toimikaudella Neleksen liikevaihto kasvoi vähitellen 30-kertaiseksi ja yrityksestä tuli venttiilien maailmanmarkkinoilla merkittävä toimija muun muassa monin yritysostojen ja fuusioiden kautta.
Keynään vuonna 1963 syntynyt tytär, kuvataiteilija Hanna Keynäs on autisti. Eläkkeelle jäätyään Pentti Keynäs perusti vuonna 1998 Suomen Autismiyhdistyksen kanssa Autismisäätiön. Hän toimi säätiön hallituksessa ja puheenjohtajana ja oli myös merkittävä lahjoittaja. Sukutaustaltaan itäkarjalainen Keynäs oli aktiivinen myös Karjalan Sivistysseurassa, jonka puheenjohtajana hän toimi 1990-luvulla. Hänet nimettiin sekä Autismisäätiön että KSS:n kunniapuheenjohtajaksi.
Kääntäjä Ville Keynäs on Pentti Keynään poika.
Pentti Koivikko

Pentti Ilmari Koivikko (1. joulukuuta 1944 Kurikka – 12. joulukuuta 2021 Naantali) oli naantalilainen taidemaalari, -piirtäjä ja -graafikko.
Hän on opiskeli Turun piirustuskoulussa vuosina 1965–1967 Hän debytoi taiteilijana Kokemäellä vuonna 1972 ja toimi Turun Sanomien taiteilijana vuosina 1973–1976. Koivikolla oli neljännesvuosisadan aikana yli 50 yksityisnäyttelyä, Suomen lisäksi Ruotsissa, Espanjassa, Japanissa, Alankomaissa, Venäjällä ja Saksassa. Uransa loppuaikoina hän tuotti öljyvärimaalausten lisäksi yhä enemmän serigrafioita.
Paralepista

| Paralepista |
| --- | --- |
 Ruskomalikka (Paralepista flaccida)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Alalahko::  Tricholomatineae
Heimo::  Paralepistaceae
Suku::  Paralepista  Raithelh.
Katso myös
   Paralepista Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paralepista on malikkamaisten sienten suku. Lajeilla on johteiset ja hyvin tiheät heltat.
Suomesta tunnetaan kaksi lajia: ruskomalikka (Paralepista flaccida) ja pisamamalikka (Paralepista gilva).
Luokittelu

Paralepista-lajit luokiteltiin aiemmin malikoihin (Clitocybe) ja rusomalikoihin (Lepista). Vuonna 2012 Paralepista kuitenkin erotettiin omaksi suvukseen, koska fylogeneettisten tutkimusten mukaan se muodostaa oman kehityslinjansa, joka on kaukaista sukua varsinaisille malikoille ja rusomalikoille. Vuonna 2024 kuvattiin Paralepistaceae-heimo, joka sisältää suvut Paralepista, Notholepista ja kalposet (Ripartites).
Luokittelu > Lajit

Paralepista abdita
Paralepista ameliae
Paralepista biformis
Paralepista femoralis
Ruskomalikka (Paralepista flaccida)
Pisamamalikka (Paralepista gilva)
Paralepista lentiginosa
Paralepista maculosa
Paralepista pseudoparilis
Paralepista shafferi
Paralepista splendens
Bessiebelle

Järvi Bessiebellessä
Bessiebelle on Australian Victoriassa sijaitseva kylä. Vuoden 2011 väkiluvunlaskennassa Bessiebellen väkiluku oli 176.
Camille Pissarro

| Camille Pissarro |
| --- | --- |
 Pissarro kuvattuna noin vuonna 1900.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1830 Charlotte Amalie, Tanskan Länsi-Intia
Kuollut: 13. marraskuuta 1903 Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  Impressionismi
Kuuluisimpia töitä:  maalais- ja kaupunkimaisemat
 Nimikirjoitus
Camille Pissarro (10. heinäkuuta 1830 Charlotte Amalie, Tanskan Länsi-Intia – 13. marraskuuta 1903 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen taidemaalari. Hän oli johtavia impressionisteja.
Pissarro syntyi Neitsytsaarilla. Hänen isänsä oli varakas kauppias, äiti oli kotoisin Dominikaanisesta tasavallasta; hänen isäpuolinen sukutaustansa oli portugalinjuutalaista ja äidinpuolinen ranskanjuutalaista. Häntä ei kiinnostanut jatkaa isänsä liiketoimintaa Karibialla, vaan hän muutti vuonna 1855 Ranskaan ryhtyäkseen taidemaalariksi.
Pissarro aloitti taiteilijauransa Courbet’n ja Corot’n vaikutuksen alaisena, mutta kehitti hyvin pian oman persoonallisen tyylinsä. 1870-luvulla hän liittyi impressionisteihin ja osallistui kaikkiin heidän näyttelyihinsä vuosina 1874–1886. Pissarro tuli hyvin toimeen erilaisten taiteilijoiden kanssa, joten hänestä tuli eräänlainen impressionisteja koossa pitävä voima. Hän myös tunnisti hyvin varhaisessa vaiheessa Paul Cézannen taiteellisen lahjakkuuden. Hänestä tuli Cézannen tärkein ystävä ja tukija. Pissarro ja Cézanne tekivät kymmeniä maalauksia 1860–1880-luvuilla vierekkäin.
Pissarro on ainoa merkittävä impressionisti, joka voidaan luokitella myös neoimpressionistiksi. 1880-luvulla hän nimittäin kiinnostui Georges Seurat’n pointillistisesta maalaustekniikasta ja sovelsi sitä useisiin omiin teoksiinsa.
Kaupallista menestystä Pissarro saavutti vasta 1890-luvulla. Vanhalla iällä häntä vaivasivat silmäsairaudet, mutta tästä huolimatta hän jatkoi tarmokkaasti maalaamista.
Maalauksia

Puutarha, 1872
Puunhakkaaja, 1878
Maalaistyttö, 1881
Le Boulevard de Montmartre, Matinée de Printemps, 1897
Omakuva, 1903.
Aiheesta muualla

Pontoisen Camille Pissarro -museo. (ranskaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pekka Rautakallio -palkinto

Pekka Rautakallio -palkinto on jääkiekon SM-liigan vuosittain parhaalle puolustajalle myöntämä tunnustuspalkinto. Palkinnon voittaja valitaan jääkiekkotoimittajien äänestyksellä. Ensimmäisen kerran se myönnettiin kaudella 1977–1978. Vuonna 1995 sille annettiin nykyinen nimi kunnianosoituksena puolustaja Pekka Rautakalliolle.
Palkinnon saajat

| Kausi | Joukkue | Pelaaja | Kansalaisuus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1977–78 | Ässät | Pekka Rautakallio |  |
| 1978–79 | Ässät | Pekka Rautakallio (2.) |  |
| 1979–80 | Kärpät | Reijo Ruotsalainen |  |
| 1980–81 | Kärpät | Reijo Ruotsalainen (2.) |  |
| 1981–82 | HIFK | Pertti Lehtonen |  |
| 1982–83 | Jokerit | Nikolai Makarov |  |
| 1983–84 | Ässät | Tapio Levo |  |
| 1984–85 | Ässät | Tapio Levo (2.) |  |
| 1985–86 | HIFK | Pekka Rautakallio (3.) |  |
| 1986–87 | TPS | Hannu Virta |  |
| 1987–88 | Tappara | Timo Jutila |  |
| 1988–89 | TPS | Hannu Virta (2.) |  |
| 1989–90 | TPS | Hannu Virta (3.) |  |
| 1990–91 | TPS | Hannu Virta (4.) |  |
| 1991–92 | JyP HT | Harri Laurila |  |
| 1992–93 | Jokerit | Erik Hämäläinen |  |
| 1993–94 | TPS | Petteri Nummelin |  |
| 1994–95 | TPS | Marko Kiprusoff |  |
| 1995–96 | Jokerit | Mika Strömberg |  |
| 1996–97 | HPK | Brian Rafalski |  |
| 1997–98 | Ilves | Allan Measures |  |
| 1998–99 | HIFK | Brian Rafalski (2.) |  |
| 1999–00 | HIFK | Toni Lydman |  |
| 2000–01 | TPS | Jouni Loponen |  |
| 2001–02 | Jokerit | Tom Koivisto |  |
| 2002–03 | HPK | Marko Tuulola |  |
| 2003–04 | HIFK | Toni Söderholm |  |
| 2004–05 | Kärpät | Ilkka Mikkola |  |
| 2005–06 | Kärpät | Lasse Kukkonen |  |
| 2006–07 | HIFK | Cory Murphy |  |
| 2007–08 | Blues | Arto Laatikainen |  |
| 2008–09 | Ilves | Markus Seikola |  |
| 2009–10 | TPS | Lee Sweatt |  |
| 2010–11 | JYP | Sami Vatanen |  |
| 2011–12 | JYP | Sami Vatanen (2.) |  |
| 2012–13 | Ässät | Shaun Heshka |  |
| 2013–14 | Kärpät | Lasse Kukkonen (2.) |  |
| 2014–15 | Ässät | Esa Lindell |  |
| 2015–16 | HIFK | Yohann Auvitu |  |
| 2016–17 | Jukurit | Miika Koivisto |  |
| 2017–18 | HIFK | Miro Heiskanen |  |
| 2018–19 | Pelicans | Oliwer Kaski |  |
| 2019–20 | KooKoo | Matt Caito |  |
| 2020–21 | Lukko | Robin Press |  |
| 2021–22 | Lukko | Vili Saarijärvi |  |
| 2022–23 | Tappara | Valtteri Kemiläinen |  |
| 2023–24 | KooKoo | Charles-Edouard D’Astous |  |
Breeding Death

| Breeding Death Bloodbath |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 8. helmikuuta 2000
 Tuottaja(t): Dan Swanö
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 13.16
 Levy-yhtiö: Century Media
Bloodbathin muut julkaisut
|   | Breeding Death 2000 | Resurrection Through Carnage 2002 |
Breeding Death on ruotsalaisen death metal -superyhtye Bloodbathin EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2000.
Kappaleet

Breeding Death – 4.25
Ominous Bloodvomit – 3.46
Furnace Funeral – 5.03
Vuoden 2006 uudelleenjulkaisu
Breeding Death – 4.22 (Demo)
Ominous Bloodvomit – 3.38 (Demo)
Kokoonpano

Mikael Åkerfeldt – laulu, sanoitukset
Anders "Blakkheim" Nyström – kitara
Jonas Renkse – bassokitara, sanoitukset
Dan Swanö – rummut, tuottaja, äänittäjä
Kokoonpano > Muut tekijät

Axel Hermann – grafiikka, kansikuva, layout
Åsa Swanö – valokuvat
Aiheesta muualla

Breeding Death Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Breeding Death Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Pentti Kiiski

Pentti Johannes Kiiski (s. 28. syyskuuta 1953 Savonlinna) on suomalainen farmaseutti, josta tuli tiedottaja, journalisti ja päätoimittaja.
Pentti Kiiski syntyi rovasti Juho Heikki Kiisken ja kanslisti Hilkka Susanna Lamminpään perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1990 on toimittaja Raija Marjatta Nikkilä. Kiiski tuli ylioppilaaksi 1972 ja valmistui farmaseutiksi 1977. Hän oli Suomen Farmasialiiton tiedottaja 1981–1983 ja Rakennustuotanto-lehden toimitussihteeri 1983–1984.  Polar-Rakennuksen tiedottajana Kiiski työskenteli 1984. 1984-1986 hän työskenteli Rakennustuotannon toimituspäällikkönä. Hyvinkään Sanomien  toimituspäällikkönä 1986–1988 ja päätoimittajana vuodesta 1988 ja sen ohella toimitusjohtajana vuosina 1994-1996.  Vuonna 1998 hän siirtyi Mediuutisten päätoimittaja-toimitusjohtajaksi ja vuonna 2003 Keski-Uusimaan päätoimittajaksi. Ennen eläkkeelle siirtymistään keväällä 2016 hän toimi päätoimittajuuden ohella lehteä kustantaneen Suomen Lehtiyhtymän paikallislehtiryhmän johtajana. Keski-Uusimaan päätoimittajana häntä seurasi Joonas Romppanen.
Payne Stewartin lento-onnettomuus

| Payne Stewartin lento-onnettomuus |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone N47BA
Yhteenveto
Päivämäärä:  25. lokakuuta 1999
Onnettomuustyyppi:  paineistuksen häviäminen, polttoaineen loppuminen
Tapahtumapaikka:  noin 20 km länteen Aberdeenista, Etelä-Dakota, Yhdysvallat
Lähtöpaikka:  Orlandon kansainvälinen lentoasema, Orlando, Yhdysvallat
Määränpää:  Love Fieldin lentoasema, Dallas, Yhdysvallat
Kuolleita:  6 (kaikki)
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  Learjet 35A
Lentoyhtiö:  yksityinen
Rekisteritunnus:  N47BA
Matkustajia:  4
Miehistöä:  2
Payne Stewartin lento-onnettomuus tapahtui maanantaina 25. lokakuuta 1999 kello 12.13, kun Sunjet Aviationin operoima Learjet 35A putosi polttoaineen loppumisen takia pellolle noin 20 kilometriä Yhdysvaltain Etelä-Dakotan osavaltion Aberdeenin kaupungista länteen. Kaikki koneessa olleet neljä matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä saivat surmansa. Yksi kuolleista oli ammattigolfari Payne Stewart.
Kone

Payne Stewartin Learjet 35A -kone oli rekisteriltään N47BA. Kone teki ensilentonsa vuonna 1976.
Matkustajat ja miehistö

Koneessa oli golffari Payne Stewart, hänen agenttinsa Van Ardan ja Robert Fraley sekä golfarkkitehti Bruce Borland.
Koneen lentäjinä olivat 42-vuotias kapteeni Michael Kling ja 27-vuotias perämies Stephanie Bellegarrigue.
Lento

Kone lähti Orlandosta kello 9.20. Myöhemmin koneesta alkoi kadota paineistus, jolloin kaikki koneessa olleet menettivät tajuntansa. Koneeseen menetettiin myös radioyhteys. Yhdysvaltain ilmavoimien F-16-hävittäjät lähtivät seuraamaan konetta. Yhden hävittäjäkoneen pilotti yritti katsoa koneeseen sisään, mutta ikkunat olivat huurussa eikä sisältä näkynyt liikettä, joten kone lensi "haamukoneena".
Kun kone oli lentänyt melkein neljä tuntia ja yli puolet Yhdysvalloista luoteeseen päin Orlandosta, sen polttoaine loppui kello 12.13. Kone putosi pellolle ja syttyi tuleen.
Onnettomuuden syyt

Paineistuksen häviämisen syytä ei ole vielä saatu selville. Onnettomuuden osasyy oli epäonnistuminen hätähapen saannissa.
Käännös suomeksi
Butyrskajan metroasema

Butyrskaja (ven. Бутырская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 16. syyskuuta 2016.
Bessines (Deux-Sèvres)

| Bessines |
| --- | --- |
 Saint-Carpais’n kirkko
 Bessinesin kartta
 Bessines
 Koordinaatit: 46°18′10″N, 00°30′54″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Deux-Sèvres
Arrondissementti:  Niort
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,4 km²
Väkiluku (2016):  1 659
 – Väestötiheys:  145,4 as./km²
Postinumero:  79000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bessines on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee aivan Niortin lounaispuolella. Kunnan pinta-ala on 11,4 neliökilometriä ja siellä on arviolta 1 659 asukasta (vuonna 2016).
Kunnan asukasluku on yli kolminkertaistunut 1960-luvun alun noin 500 hengestä. Se kuuluu Niortin kaupungin ympärille syntyneeseen 45 kunnan muodostamaan taajamakuntaan Communauté d’agglomération du Niortais (CAN).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bessines Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Bessines (Deux-Sèvres)
Käännös suomeksi
Pentti Kirveskari

Pentti Kalevi Kirveskari (1. toukokuuta 1940 Vaasa – 18. heinäkuuta 2024 Turku) oli Turun yliopiston purentafysiologian professori, jonka erioisalaa oli purentaelimistön häiriötilojen ja hampaiden välisten purentakontaktien väliset yhteydet.
Kirveskari kirjoitti ylioppilaaksi Turun lyseossa 1958 ja aloitti samana vuonna hammaslääketieteen opinnot Turun yliopistossa, jossa oli 1958 aloitettu hammaslääkärien koulutus. Hän valmistui 1964 hammaslääketieteen lisensiaatiksi, väitteli hammaslääketieteen tohtoriksi Turun yliopistossa 1974 hammasantropologiasta ja suoritti kliinisen hammashoidon erikoishammaslääkärin tutkinnon 1979. Kirveskarin väitöskirjan nimike on Morphological traits in the permanent dentition of living Skolt Lapps.
Työuransa Kirveskari aloitti Turun yliopistossa tutkijana assistentin vakanssilla 1965–1968. Hän siirtyi vierailevaksi tutkijaksi yhdysvaltalaiseen Northwestern-yliopistoon Evanstoniin Illinoisiin vuosiksi 1968–1970 ja ruotsalaiseen Göteborgin yliopistoon vuosiksi 1970–1972. Kirveskari palasi tutkijaksi Turun yliopistoon 1973–1975 ja eteni kotiyliopistossaan apulaisopettajaksi 1975–1981. Vuodet 1981–1983 hän työskenteli vanhempana tutkijana Suomen Akatemiassa ja valittiin Turun yliopiston purentafysiologian apulaisprofessoriksi 1985 ja purentafysiologian professoriksi 1998. Kliinistä ja hallinnollista työtä Kirveskari teki myös Turun yliopistollisessa keskussairaalassa. Eläkkeelle hän jäi 2004. Kirveskari oli Turun yliopiston hallituksen jäsen 1987–1990 ja hammaslääketieteen laitoksen johtaja 2001–2003. Hän oli arvostettu tutkija ja etevä kliinikko, jonka osaamista monet kollegatkin pääsivät seuraamaan purentafysiologian kursseilla.
Kirveskarin kirjallinen tuotanto käsittää tieteellisiä artikkeleita hammasantropologian ja purentafysiologian alalta.
Barran lentoasema

Barran lentoasema (gaeliksi Port-adhair Barraigh, tunnetaan myös nimellä Barran Eoligarryn lentoasema) (IATA: BRR, ICAO: EGPR) on lentoasema, joka sijaitsee Traigh Mhòrin hiekkarannalla Barran saaren pohjoispäädyssä Ulko-Hebrideillä, Skotlannissa. Barra on maailman ainoa lentoasema, jossa säännölliset lennot käyttävät rantaa kiitotienä. Tämän vuoksi vuorovesi vaikuttaa lentoaseman toiminta-aikoihin. Barran lentoasema avattiin vuonna 1936.
Lähestyminen Barran lentoasemalle äänestettiin PrivateFly.comin äänestyksessä maailman hienoimmaksi lähestymiseksi vuonna 2011. Vuonna 2013 Barra sijoittui samassa äänestyksessä toiseksi.
Infrastruktuuri

Rannalla on kolme kiitotietä kolmion muodossa: 07/25, 11/29 ja 15/33. Tämän takia rannalle laskeutuvat lentokoneet pääsevät lähes aina laskeutumaan vastatuuleen. Nousuveden aikaan kiitotiet ovat veden alla, jolloin lentoasema ei ole käytössä. Myöskään yöllä Barraan ei lennetä. Tähän poikkeuksen tekevät ainoastaan ambulanssilennot, jotka voivat lentää öisin, mikäli kiitotie valaistaan ajoneuvojen valoilla ja sille asetetaan heijastinliuskoja.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Flybe Loganairin operoimana: Glasgow
Kuvia

Auringonlasku rannalla
Lentokenttäalue
Lentokentästä varoittava kyltti
Loganairin Twin Otter laskeutumassa Barraan
Käännös suomeksi
Brentwood (Kalifornia)

| Brentwood |
| --- | --- |
 Portti Brentwoodin keskustaan

 Brentwood
 Koordinaatit: 37°55′55″N, 121°41′45″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Contra Costan piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  38,5 km²
 – Maa:  38,5 km²
Korkeus:  24 m
Väkiluku (2022):  66 127
 – Väestötiheys:  1 718 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8
 – Kesäaika:  UTC-7
Postinumero:  94513
Suuntanumero(t):  925
 
 www.brentwoodca.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brentwood on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee San Franciscon lahden ympäristössä noin 65 kilometriä San Franciscosta itäkoilliseen.
Maantiede

Brentwood sijaitsee Mount Diablon (1 173 metriä mpy) kupeessa San Franciscon lahden ympäristön itäosassa (East Bay) ja niin ikään Costa Contran piirikunnan itäosassa.