stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Borgia
Kuvagalleria suvun jäsenistä

Alfons de Borja
 paavi Calixtus III
Rodrigo Borgia
 paavi Aleksanteri VI (Lucrezian, Cesaren, Giovannin (Juan) ja Gioffren (Joffre) isä).
Giovanni Borgia
 Gandían herttua
Cesare Borgia
 Valentinoisin herttua
Lucrezia Borgia
 Modenan ja Ferraran herttuatar
Francisco Borgia
 Pyhä Franciscus Borgia, jesuiittojen johtaja., Gandían herttua
Juan Buenaventura de Borja y Armendía
 Uuden-Granadan kuningaskunnan korkeimman oikeuden puheenjohtaja (Real Audiencia de Santa Fe de Bogotá)
Gaspar de Borja y Velasco, kardinaali, Espanjan primaatti, Sevillan ja Toledon arkkipiispa, Napolin varakuningas
Francisco de Borja y Aragón
 Squillacen prinssi ja Perun varakuningas
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Borgia Wikimedia Commonsissa
Lakiasiaintoimisto

Lakiasiaintoimistoksi kutsutaan oikeudellisia palveluja tarjoavaa yritystä. Lakiasiaintoimisto eroaa asianajajaliiton jäsenyrityksille varatusta nimikkeestä asianajotoimisto. Toisin kuin asianajotoimistot, lakiasiaintoimistot saavat harjoittaa muutakin liiketoimintaa kuin asianajotoimintaa. Lakiasiaintoimistot eivät ole yrityksinä Suomen Asianajajaliiton valvontalautakunnan valvonnan alaisia, eivätkä ne ole siten yrityksenä ole sidottuja liiton hyvän asianajajatavan noudattamiseen. Lakiasiaintoimistossa osakkaat ovat usein lakimiehiä eli oikeustieteellisen ylemmän korkeakoulututkinnon suorittaneita henkilöitä.
Asianajajista annetun lain (1958/496) mukaan asianajaja on se, joka on maan yleisen asianajajayhdistyksen jäsenenä merkitty asianajajaluetteloon. Vuodesta 2011 lukien oikeudenkäynneissä avustajana on saanut toimia ainoastaan asianajaja tai niin kutsuttu lupalakimies. Laki luvan saaneista oikeudenkäyntiavustajista sääntelee mm. kelpoisuutta, toimintaa sekä valvontaa. Myös lupalakimiehet ovat oikeudenkäyntiasioita hoitaessaan velvollisia noudattamaan hyvää asianajotapaa. Lakiasiaintoimistossa oikeudenkäyntiasioita hoitavat lakimiehet ovat lähes poikkeuksetta luvan saaneuta oikeudenkäyntiavustajia.
Lakiasiaintoimistot sekä lakimiehet ovat usein Suomen Lakimiesliiton jäseniä. Lakimiesliitto on julkaissut lakimiesten eettiset ohjeet, joita kaikkien lakimiesten tulee noudattaa.
Kuluttaja-asiamies on edellyttänyt, että lakiasiaintoimistossa tulee palveluita antamassa olla lakimies. Kyse on markkinoinnin harhaanjohtavuuden valvonnasta.
BMW X3 (G01)

| BMW G01 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Egypti  Etelä-Afrikka  Indonesia  Intia  Kiina  Malesia  Thaimaa  Venäjä  Yhdysvallat
Valmistaja:  BMW
Valmistusvuodet:  2017–2024
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Edeltäjä:  BMW F25
Seuraaja:  BMW G45
Teknisesti samankaltaisia:  BMW G02 BMW G05 BMW G06 BMW G07 BMW G11 BMW G15 BMW G16 BMW G20 BMW G22 BMW G29 BMW G30 BMW G32 Toyota Supra (A90)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  BMW CLAR
Moottori:  R4 R6
Iskutilavuus:  2,0–3,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto neliveto
Vaihteisto:  8-vaihteinen automaatti
BMW G01 on BMW X3:n kolmannen sukupolven malli, jota on valmistettu vuosina 2017–2024. Se korvasi edeltäneen F25-mallin ja seuraajaksi tuli G45.
BMW X3 (G01) 2017–2024

BMW G01 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2017. Se perustuu BMW:n modulaariselle CLAR-pohjalevylle, kuten useimmat valmistajan mallit. Ainoastaan Kiinan markkinoilla on saatavana pidempiakselivälinen versio (koritunnus G08).
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä G01 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Vuonna 2019 esiteltiin malliston huipulle X3 M, jossa on kaksoisturboahdettu 3,0-litrainen moottori teholtaan 480 hevosvoimaa. Competition-versiossa teho on nostettu 510 hevosvoimaan.
Malli sai vuonna 2021 kasvojenkohotuksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta BMW X3 (G01) Wikimedia Commonsissa
BMW G08
Facelift-mallin BMW G01
BMW X3 M G01
Print Screen

Print Screen (lyh. PrtScn tai PrtSc) on näppäimistön näppäin, joka on tarkoitettu näytön sisällön kaappaamiseen. Alun perin näppäin oli tarkoitettu näytön sisällön tulostamiseen suoraan kirjoittimelle, mistä sen nimi juontuu.
Nykyisissä käyttöjärjestelmissä Print Screen tallentaa näytön sisällön leikepöydälle, josta sen voi liittää kuvankäsittelyohjelmaan tai muuhun sovellukseen. Windows-järjestelmissä Alt + Print Screen kaappaa vain aktiivisen ikkunan.
PCI

PCI-väylän laajennuskorttipaikkoja (valkoiset liittimet)
PCI-laajennuskorttipaikkaan liitettävä Sound Blaster Live! Player 5.1 PCI-äänikortti
PCI (lyhenne sanoista Peripheral Component Interconnect) on tietokoneväylä, jonka avulla liitetään lisälaitteita tietokoneeseen. Alkujaan PCI-väylä on tullut käyttöön IBM PC -yhteensopivissa tietokoneissa, mutta sen käyttö on levinnyt myös muunlaisiin tietokoneisiin.
Historia

Intel aloitti PCI:n kehityksen noin vuonna 1990. 22. kesäkuuta 1992 julkaistiin PCI 1.0. PCI 2.0, jonka myötä määriteltiin emolevyyn tuleva PCI-liitin, julkaistiin 30. huhtikuuta 1993. PCI alkoi menestyä nopeasti huippuluokan palvelimissa, mutta tavallisissa PC-tietokoneissa VLB:n syrjäyttäminen oli hitaampaa. PCI korvasi myös MCA ja EISA-väylät.
PCI:n seuraajaksi tarkoitettu PCI Express julkaistiin vuonna 2004 ja on saavuttanut merkittävän suosion uusien laajennuskorttien keskuudessa, jonka takia vanhat PCI-kortit ovat vähentyneet. Maaliskuussa 2014 joistakin uusimmista emolevyistä oli jätetty pois PCI-liitännät niiden harvinaisuuden takia.
Tekniset tiedot

33,33 MHz kellotaajuus (66 MHz PCI 2.2 ja 133 MHz PCI-X)
Siirtonopeus enintään 133 MBps 32-bittisellä väylällä
32- tai 64-bittinen väylä
32-bittinen osoiteavaruus (4 GB)
3,3- tai 5-volttiset signaalit
multipleksattu väylä eli samoja johtimia käytetään sekä osoitteelle että datalle
Kirjallisuutta

Lähteinen, Olavi; Pietikäinen, Ville; Kosonen, Harri: Uusi PC-tekniikan käsikirja, s. 193-197.  6. painos. Helsinki Media Erikoislehdet, 2000.  ISBN 951-832-051-9
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
PCI Special Interest Group
Englanninkielisen Wikipedian artikkeli PCI-väylästä (englanniksi)
Olavi Kuusisto

| Olavi Kuusisto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. lokakuuta 1916 Ilmajoki
Kuollut: 2005
Pesäpalloilija
Seura:   Seinäjoen Maila-Jussit  Ilmajoen Kisailijat 
Olavi Matias Kuusisto (9. lokakuuta 1916 Ilmajoki – 2005) oli suomalainen pesäpalloilija. Kuusisto pelasi vuosina 1940–1951 pesäpallon mestaruussarjassa ja suomensarjassa Seinäjoen Maila-Jussien ja Ilmajoen Kisailijoiden joukkueissa. Kuusisto valittiin vuonna 1943 Seinäjoella pelattuun Itä–Länsi-otteluun. Ulkopelissä Kuusisto toimi kakkosvahtina.
Kuusisto oli vuonna 1932 perustamassa Seinäjoen Maila-Jusseja ja toimi perustamistyöryhmän sihteerinä.
Saavutukset

1 Itä-Länsi-ottelu: 1943
Helen (nimi)

Helen on naisen etunimi, kreikkalaisperäisen Helena-nimen muunnelma. Nimi on yleisesti käytössä varsinkin englanninkielisissä maissa sekä pohjoismaissa ja Virossa.
Suomessa nimi Helen on 1900-luvun alusta tammikuuhun 2025 mennessä annettu 2388 henkilölle.
Tunnettuja Helen-nimisiä > Kuvitteellisia Heleneja

Helen, päähenkilö elokuvassa Kasvukipuja
Helen Lovejoy, televisiosarjassa Simpsonit
Helen Norwood, televisiosarjassa Lost
Helen Trent, päähenkilö yhdysvaltalaisessa radiokuunnelmasarjassa The Romance of Helen Trent
Helen Tully, päähenkilö brittiläisessä televisiosarjassa Helen
Helen sukunimenä

Helen on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Gunnar Helén (1918–2002), ruotsalainen poliitikko
Ilpo Helén (s. 1962), suomalainen sosiologian professori
Kirsi Helen (s. 1982), suomalainen maastohiihtäjä
Venny Helén, Schleichtalli Rambo (s. 2004), suomalainen kirjailija ja YouTube-videoiden tekijä
Nimen muita merkityksiä

Helen Oy, helsinkiläinen energia-alan yritys
Helen Sähköverkko, Helen Oy:n omistama sähkönjakeluyhtiö
Helen, brittiläinen televisiosarja
ARCA Helen, romanialainen ilmasta laukaistava kokeellinen luotainraketti
bass’n Helen, suomalainen gospel-yhtye
”Hey, Hey Helen”, Abban musiikkikappale vuodelta 1975
Saarnakivi (Mietoinen)

Saarnakivi Mietoisten Pyhärannassa Mynämäessä. Etualalla muistolaatta.
Saarnakivi on Mynämäessä entisen Mietoisten kunnan Pyhärannassa sijaitseva siirtolohkare.
Paikallisen perimätiedon mukaan Pyhäranta oli ensimmäisen Suomen ristiretken maihinnousupaikka vuonna 1155 ja piispa Henrik olisi pitänyt kiven luona ensimmäisen saarnansa. Yksityistien varrella sijaitsevan kiven juurella on vuonna 2005 paljastettu muistolaatta.
Mietoisten Saarnakiven kautta kulkee piispa Henrikin maihinnousupaikalta Mynämäen kirkolle johtava noin 15 kilometrin pituinen Pyhän Henrikin rantatien pyhiinvaellusreitti. Se on vuodesta 2005 lähtien ollut Pyhän Henrikin tien pyhiinvaellukseen liittyvä osa.
Aiheesta muualla

Mietoisten kyläportaali – Pyhän Henrikin rantatien pyhiinvaellusreitti[vanhentunut linkki]
Maarit Sihvonen

Maarit Hannele Sihvonen (o.s. Vähäsaari, s. 16. helmikuuta 1961 Oulujoki) on suomalainen uransa lopettanut uimari. Hänen uransa tähtihetki oli vuoden 1984 olympialaisissa Los Angelesissa, jossa hän voitti 200 metrin sekauinnin B-finaalin. Amatiltaan hän on fysioterapeutti ja toiminut kaksi kautta 2010-luvulla Oulun kaupunginvaltuustossa.
Maarit Vähäsaari aloitti uintiuransa Oulun Lohissa vuodesta 1973 lähtien. Hän saavutti uintiurallaan 26 SM-kultaa 50 metrin radalla ja 28 kultaa 25 metrin radalla henkilökohtaisissa uintilajeissa vuosina 1975–1985. Lisäksi hän oli viestissä SM-kultaa voittaneessa Oulun Lohien joukkueessa kolme kertaa vuosina 1976–1984. Suomen ennätyksiä syntyi uralla yli 50, joista viimeisimmät 400 metrin sekauinnissa vuonna 1983 ajalla 5.00,72 sekä seuraavana vuonna 1984 100 metrin vapaauinnissa 57,95, 100 metrin rintauinnissa 1.14,44, 200 metrin rintauinnissa 2.41,89 ja 200 metrin sekauinnissa 2.19,27.
Kansainvälisiin arvokisoihin Sihvonen osallistui vuoden 1981 EM-kisoihin Jugoslavian Splitissä, joissa hän sijoittui alkuerissä 17:ksi 200 metrin sekauinnissa. Hänet valittiin ainoana suomalaisena naisuimarina vuoden 1984 Los Angelesin olympialaisiin, joissa hän saavutti 200 sekauinnissa B-finaalin voiton ja samalla SE:n ajalla 2.19,27. Hän ui olympialaisissa lisäksi 100 metrin vapaauinnin ja 100 metrin rintauinnin, joissa karsiutui alkuerissä.  Kaikkiaan urheilu-ura kesti 18 vuotta.
Aktiiviuransa jälkeen hän toimi vuosina 1982–1996 Oulussa nuorten uimareiden valmentajana.lähde?
Ammatiltaan Maarit Sihvonen on fysioterapeutti. Hän on naimisissa aikanaan pikajuoksijana ja ammatiltaan hammaslääkärinä tunnetun Jukka Sihvosen kanssa. Heillä on neljä lasta. Hän on osallistunut vuodesta 2008 Oulun kunnallispolitiikkaan kolmen valtuustokauden ajan. Niistä kaksi ensimmäistä hän edusti Vihreitä syksyyn 2016 asti ja sen jälkeen Kokoomusta.
Kalliotamaani

| Kalliotamaani |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Tamaanit Hyracoidea
Heimo::  Tamaanit Procaviidae
Suku::  Kalliotamaanit Procavia  Storr, 1780
Laji::  capensis
Kaksiosainen nimi
 Procavia capensis  (Pallas, 1766) 
 Kalliotamaanin levinneisyys
Katso myös
   Kalliotamaani Wikispeciesissä   Kalliotamaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kalliotamaani eli kapintamaani (Procavia capensis) on tamaanien lahkoon kuuluva nisäkäs, joka elää Afrikassa ja Lähi-idässä. Se on tamaanilajeista laajimmalle levinnyt. Kalliotamaani on erinomainen kiipeilijä erikoisrakenteisen jalkapohjansa ansiosta. Se selviytyy kallionseinämistä nousemalla pystyhalkeamia pitkin tukien samalla selkäänsä vastaseinämään.
Ulkonäkö

Kalliotamaani kasvaa 30–55 senttimetrin mittaiseksi ja painaa noin neljä kiloa. Kalliotamaani on siis hieman isompi kuin puu- ja kivitamaanit. Sen turkki on ruskeanharmaata, mutta selän hajurauhasen ympärillä se on keltaista, oranssia tai mustaa. Sen häntä on mitättömän lyhyt. Sen etuhampaat ovat pitkät ja kaarevat, ja vanhoilla yksilöillä ne pistävät esiin suusta. Sen pää on pyöreämpi ja nenä tylpempi kuin muilla tamaanilajeilla. Kalliotamaanilla on pisimmillään 18 cm pitkiä mustia tuntokarvoja selässään ja naamassaan.
Systematiikka ja levinneisyys

Kalliotamaanin suvun Procavia systematiikka on ollut kiistanalainen. Se on aiemmin jaettu 4–5 erilliseen lajiin, mutta yleisemmin sen nykyään katsotaan käsittävän vain yhden lajin Procavia capensis, joka koostuu lukuisista alalajeista. Kokonaislevinneisyysalue kattaa Saharan eteläpuolisen ja koillisen Afrikan ja osan Lähi-itää (Libanon, Israel, Arabian niemimaa). Eristyneitä populaatioita on Libyan ja Algerian vuorilla. Nimialalaji kapintamaani Procavia capensis capensis elää eteläisimmässä Afrikassa.
Ravinto ja elintavat

Kalliotamaani syö kasveja. Sadekautena se käyttää ravintonaan pääosin heiniä ja ruohoa, kun taas kuivakaudella se syö enemmän jäkäliä. Tilaisuuden salliessa kalliotamaani syö mielellään marjoja ja hedelmiä. Se on liikkeellä päivisin.
Kalliotamaani käyttää ruokailuun alle tunnin vuorokaudessa, ja täysikasvuiset yksilöt käyttävät 95 % ajastaan lepäämiseen. Poikaset leikkivät ja ovat siten hieman aktiivisempia.
Kalliotamaanit elävät usein kallioiden onkaloissa ja halkeamissa. Lisäksi ne voivat asuttaa muiden eläinten, etenkin maasian ja nelisormimangustin, kaivamia koloja. Koloissa eläminen antaa kalliotamaaneille suojaa petoja vastaan ja auttaa niitä lämmönsäätelyssä. Kalliotamaanit elävät täysikasvuisen koiraan johtamissa perheissä. Perheet voivat puolestaan muodostaa laumoja, joissa voi olla enimmillään 80 tamaania.
Lisääntyminen

Kalliotamaanit tulevat sukukypsiksi 16 kuukauden ikäisinä. Naaran kantoaika on noin 7,5 kuukautta, jonka jälkeen se synnyttää tavallisesti kahdesta neljään poikasta. Poikaset kasvavat nopeasti ja painavat puolivuotiaina jo 1,5 kg. Naaras kantaa jälkikasvuaan varsin pitkään selässään.
Ekologia

Leopardit ovat kalliotamaanien tärkeimpiä saalistajia. Muita saalistajia ovat aavikkoilvekset, egyptinkobrat, puffadderit ja kotkat. Myös ihmiset metsästävät kalliotamaaneita.
Kalliotamaanien merkittävimpiä kilpailijoita ovat kirahvit ja norsut.
Kallo
Antura
Etuhampaat
Turkin historia

n
k
Turkki on uusi valtio vanhassa maassa. Moderni Turkin valtio muodostettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeisinä vuosina. Turkin valtion perustaminen pohjautui kansalliseen tietoisuuteen, joka kehittyi vasta 1800-luvulla. Turkkilaisten paimentolaisheimojen historiaa voidaan jäljittää varmasti kuudennelle vuosisadalle jaa., jolloin he vaelsivat Keski-Aasian aroilla. Anatoliaan turkkilaiset hyökkäsivät 1100-luvulla. Alueelta on kuitenkin löydetty arkeologisia todisteita paljon vanhemmista kulttuureista.
Sanaa Turkki, on länsimaissa käytetty joskus tarkoittamaan Osmanien valtakuntaa, mutta sitä ei liitetty poliittiseen kokonaisuuteen tai maantieteelliseen alueeseen ennen kuin Turkin tasavalta perustettiin vuonna 1923. Alueen vallanneet turkkilaiset kutsuivat Anatolian niemimaata, jonka he valloittivat Bysantin valtakunnalta, kreikkalaisella nimellä Anatolé. Anatolia on kautta historian ollut alue, joka on yhdistänyt Lähi-idän ja Euroopan, ja se on osa molempien maailmanosien historiaa. Huolimatta aluetta asuttaneiden kansojen ja kulttuurien monimuotoisuudesta ja jatkuvasti muuttuvista etnisen kartan rajoista, Anatolian historiaa leimaa huomattava jatkuvuus. Toistensa jälkeen valloittajat ja uudisasukkaat ovat jättäneet alueelle kielensä ja muita kulttuurinsa ainutlaatuisia piirteitä, mutta he ovat myös poikkeuksetta omaksuneet niitä edeltäneiden kansojen tavat.
Turkin historia kattaa Anatolian historian ennen turkkilaisten tuloa, sekä turkkilaisten kansojen historian, mukaan lukien seldžukit, jotka toivat islamin ja turkin kielen Anatoliaan. Lisäksi se kattaa Osmanien valtakunnan historian, joka oli valtava, kosmopoliittinen pan-islamilainen valtio, joka kehittyi pienestä turkkilaisesta emiraatista Anatoliassa ja joka oli vuosisatoja maailmanvalta. Modernein osa Turkin historiaa kattaa Turkin tasavallan historian, joka perutettin Mustafa Kemalin johdolla vuonna 1923.
Esihistoriallinen aika

Varhaisimmat todisteet ihmisasutuksesta Anatolian alueella ovat peräisin paleoliittiselta kaudelta, noin 500 000-12 000 eaa. Tältä ajalta on löydetty kivisiä kirveitä ja muita työkaluja, sekä luolamaalauksia. Nämä käyvät yhä huomattavammaksi myöhäisemmällä paleoliittisella kaudella 40 000-12 000 eaa. ja mesoliittisella kaudella 12 000-6 500 eaa. Kausien väliset ajanjaksot alueella mukailevat ilmaston lämpenemistä ja jään vetäytymistä korkeille vuoristoalueille.
Mesoliittisella kaudella alueen asukkaat ottivat käyttöönsä jousen ja koira otettiin kotieläimeksi. Suurin muutos ihmisen kulttuurin edistymisessä tapahtui neoliittisen vallankumouksen myötä, kun ryhdyttiin viljelemään maata. Tämän myötä siirryttiin pysyvään asutukseen, vaeltelevan paimentolaiselämän sijaan. Mesopotamiasta on löydetty todisteita siitä, että maanviljelys on tullut vallitsevaksi vuoden 7 000 eaa. tienoilla. On kuitenkin huomattava, että neoliittiseksi vallankumoukseksi kutsuttu prosessi kesti tuhansia vuosia. Kehitys johti tarpeeseen rakentaa asumuksia alueelle, jossa maata saattoi viljellä ja ihminen muutti pois luolistaan.
Anatolian kukoistavata neoliittisesta kulttuurista on runsaasti arkeologisia todisteita 6 000-luvulta eaa. Merkittävä tämän ajanjakson asuinalue on Çatal Hüyük, Konyan tasangolla. Alue on ollut järvi noin 16 000 eaa. ja veden vähittäinen vetäytyminen jätti jälkeensä hedelmällisen tasangon, joka saattoi elättää niin suuren väestön, että alueelle syntyi ensimmäinen tunnettu kaupunki. Çatalhüyükin asukkaat hyödynsivät alueen obsidiaanivaroja, mistä saatettiin valmistaa työkaluja ennen kuin metallin työstö keksittiin. Obsidiaania käytettiin myös maksuvälineenä. Kuparia saatiin idempää, missä Çayönün neoliittisella asuinalueella ainetta hyödynnettiin jo 7 000 eaa.
Pronssikauden katsotaan kestäneen alueella noin 3 200-2 200 eaa. Tällöin oli jo useita pieniä linnoitettuja kaupunkeja. Anatolian asukkaiden hyvinvointi kasvoi, kun maanviljelytaito kehittyi, metallinvalutaito kehittyi, ja metalleista alettiin käydä kauppaa. Metallikauppa suuntautui Mesopotamiaan, missä ei ollut omia metallivaroja. Kuparikauden aikana Anatoliaan asettui assyrialaisten kauppiaiden siirtokuntia, jotka toimittivat metallia Mesopotamian valtakuntiin. Heidän tilikirjansa ja kirjeenvaihto ovat vanhimpia Anatoliasta löydettyjä kirjallisia asiakirjoja. Heidän jäljiltään on säilynyt nuolenpääkirjoituksella kirjoitettuja asiakirjatauluja tärkeimmissä kauppakeskuksissa. Yksi merkittävimmistä kauppapaikoista sijaitsi Kanešissa, joka oli kaupankäynnin keskus 2300-luvulla eaa. Assyrian kauppa oli merkittävä osa Anatolian 2000-luvun eaa. taloutta. Alueelta vietiin metalleja, kuten kultaa, hopeaa ja rautaa. Assyriasta taas tuotiin Anatoliaan tekstiilejä ja luultavasti tinaa.
Kanešin vauraus viittaisi siihen, että se oli alueen pääkaupunki. Merkittävä paikka oli myös Hattuša, hattien pääkaupunki. Hatteja pidetään Anatolian alkuperäisväestönä, koska väestöstä ennen heitä ei tiedetä. He eivät tunteneet kirjoitustaitoa, ja kaikki tieto heistä on peräisin assyrialaisista kirjoituksista.
Antiikin Anatolia > Persian valtakunta

500-luvulla eaa Persian hallitsija Kyyros Suuri syöksi vallasta Meedian kuninkaan Astyageen, tehden näin itsestään Persian ja Meedian yhdistyneen valtakunnan ensimmäisen Akhaimenidien hallitsijasuvun hallitsijan. Tämän jälkeen Kyyros kukisti myös Lyydian ja jatkoi sotatoimia Joonian kreikkalaiskaupunkeja vastaan. Joonialaiset kaupungit alistuivat nopeasti persialaisvaltaan, näiltä puuttui täydellisesti poliittinen yhtenäisyys, jota olisi tarvittu vastavoimaksi persialaisille. Anatoliassa persialaisvaltaan joutuivat myös Lyykia ja Kaaria. Persia piti kaupunkeja hallinnassaan nimittämällä niihin tyranneja.
Kyyros kuoli vuonna 529 eaa. Hänen seuraajansa Kambyses keskittyi valloituksiin Egyptissä. Tämän seuraajaksi taas nousi vuonna 521 eaa. Dareios Suuri. Hän jakoi valtavan valtakunnan satraappikuntiin, jotka olivat vastuussa määrätyn veron suorittamisesta. Persialaisvalta piti Anatoliaa poliittisesti kurissa, mutta persialainen kulttuuri ei koskaan juurtunut alueelle. Kreikkalaisten vastarinta persialaisvaltaa vastaan puhkesi Joonian kapinassa vuonna 499 eaa. Kapina sai alkunsa Miletokselta, ja se sai tukea Ateenan ja Spartan kreikkalaisilta. Kapinaan liittyivät myös Hellespontoksen ja Kyproksen kreikkalaiset. Dareioksen persialaisjoukot tukahduttivat kapinan,Miletos hävitettiin ja Didyman temppeli poltettiin, kaupungin miesväestö surmattiin ja naiset ja lapset vietiin orjiksi. Miletoksen tuho päätti Persian Joonian valloituksen, mutta se toi persialaiset ensimmäistä kertaa kosketuksiin Ateenan kanssa. Joonian kapinan seurauksena persialaiset suuntasivat valloitushalunsa manner-Kreikkaan, katsoen että Ateenaa oli rangaistava osallisuudesta kapinaan. Joonian kapinasta saivat alkunsa persialaissodat. Anatolian alue säilyi suhteellisen syrjässä Kreikan kaupunkivaltioiden ja Persian välisten sotien päänäyttämöiltä. Nykypäivän tiedot persialaissodista ja ylipäätään tietomme tämän aikakauden elämäntavoista, historiasta ja kansanperinteistä, ovat peräisin Herodotoksen historiateoksesta. Persialaissotien lopputuloksena kreikkalaiset torjuivat persialaisten muodostaman uhan.
Persialaissotien jälkeen Ateena kasvatti valtaansa Anatoliassa, sitoen rannikon kreikkalaiskaupungit vaikutuspiiriinsä. Ateena nousi Deloksen liittona tunnetun valtioliiton johtoon voimakkaan merivoimansa ansiosta. Valtioliitto kehittyi vuoteen 454 eaa. tultaessa Ateenan johtamaksi imperiumiksi. Ateena hallitsi kaikkia Anatolian länsirannikon rannikkokaupunkeja ja suurinta osaa Egeanmeren saarista. Ateenan laajentuminen nosti vihaa Spartassa, mikä oli välillisesti syynä peloponnesolaissotiin. Sotiin liittyivät kaikki kreikkalaiset valtiot, mikä mahdollisti taas Persian sekaantumisen alueen valtataisteluun.