stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Command & Conquer 3: Kane’s Wrath
Uudet ominaisuudet > Alapuolueet > Nodin veljeskunta

The Black Hand (Musta Käsi)
Musta Käsi on Nodin veljeskunnassa toimiva ritarikunta, jonka erikoisalana ovat jalkaväen iskujoukot. Mustan käden jalkaväki aloittaa heti veteraaneina ja heidän kommandonsa ovat sankarillisia jo alustavasti koulutettuina. Myös kaikki liekinheitinteknologiaan pohjautuvat aseet ovat heillä normaaleja versioita tehokkaampia. Heidän Avatar- sotakävelijänsä on myös erilainen kuin normaali ja on nimeltään Purifier, Puhdistaja. Toisin kuin Avatar, Purifier saapuu taistelukentälle valmiiksi asennetulla liekenheittimellä. Mustan käden johtajana toimii Veli Marcion, joka uskoo Kanen kuolleen jo toisen Tiberiumsodan lopussa ja alkaa käännyttää Nodin veljeskunnan jäseniä Kanen oppeja vastaan.
The Marked of Kane (Kanen Lapset)
Tämä Nodin alapuolue luottaa kybernetiikkaan ja tiberiumiin pohjautuvaan tekniikkaan. Heidän jalkaväkensä on kyborgeja, joilla on kykyinä mm. liikkua nopeasti kyberneettisten osien avulla ja suurempi tulivoima Nodin veljeskunnan jalkaväkeen verrattuna. Kyborgit ovat ensisijaisesti varustettu tehokkaalla konekiväärillä jalkaväkeä vastaan sekä EMP-tykillä ajoneuvojen lamauttamiseksi. Heillä on myös Tiberium-soturi, joka korvaa tavallisen Black Hand -sotilaan ja myös muita Tiberium-teknologiaan pohjautuvia superaseita.
Uudet ominaisuudet > Alapuolueet > Scrin

Reaper-17 (Noutaja-17)
Scrinien Reaper-17 keskittyy tehokkaaseen maahyökkäykseen ja tehokkaaseen tiberiumin keräämiseen. Tämän vuoksi he ovat vaihtaneet lähes kaikki ilmajoukkonsa maajoukkoihin ja heillä on kyky varastoida tiberiumia tehokkaammin ja kehittää sitä Kasvustimuloijan avulla. Se toimii kuin Kasvukiihdytin, mutta nopeammin ja tehokkaammin. Myös heidän Tuhoaja-kolmijalkansa on kehittyneempi, koska se voi muuntosäteen avulla ammentaa tiberiumia ja näin tehostaa aseitaan, Ahmija-tankin tapaan. Sen nimikin on Noutaja-kolmijalka(Reaper Tripod).
Traveller-59 (Kiertolainen-59)
Traveller-59 keskittyy nopeuteen, teleportaamiseen ja mielenhallintaan. Esimerkiksi heidän "Cultist"- yksikkö kykenee hallitsemaan muita yksiköitä ja rakennuksia kuin Ylimieli, mutta niillä ei ole rakennusrajaa. Heidän Ylimielensä on nimeltään "Prodigy" ja se voi hallita alueella olevia yksiköitä. Myös heidän ilmajoukkonsa ovat nopeampia kuin muilla Scrinien puolueilla.
Uudet ominaisuudet > Epic-yksiköt

Pelissä GDI:llä, Nodilla ja Scrineillä on omat ns. Epic-yksiköt, joita harvinaisuutensa ja tuhovoimansa ansiosta voi rakentaa vain omasta rakennuksestaan ja vain yhden kerrallaan. Nämä yksiköt ovat ainoita, jotka kestävät superaseenkin suoran osuman. Epic-yksiköt ovat seuraavat:
Uudet ominaisuudet > Epic-yksiköt > GDI

Valtava ja erittäin raskaasti panssaroitu ja aseistettu panssarivaunu nimeltä "MARV"(Mammoth Armored Reclamation Vehicle). Se kykenee keräämään tiberiumia ajaessaan sen yli, antaen pelaajalle samalla rahabonusta. Siinä on neljä miehitettävää asemapaikkaa jalkaväelle ja se voi murskata yliajamalla lähes minkälaisen kulkuneuvon tahansa, jopa mammuttitankin, Avatarin ja Tuhoaja-kolmijalan. Standardiaseena toimii kolmipiippuinen ääniaaltotykki.
Uudet ominaisuudet > Epic-yksiköt > Nod

Valtava nelijalkainen mechakävelijä, joka näyttää isommalta Avatar-sotakävelijältä, kulkee nimellä "Redeemer". Yksikköön voi asettaa jalkaväkeä ja jokainen jalkaväkiryhmä antaa sille erilaisen aseen, esimerkiksi Militant Squad voi antaa raskaan konetykin. Yksikön erikoiskyky on raivogeneraattori, joka aktivoituna kääntää vihollisen joukot heidän liittolaisiaan vastaan. Standardiaseena toimii kolmipiippuinen lasertykki.
Uudet ominaisuudet > Epic-yksiköt > Scrin

Valtava hämähäkkimäinen kävelijä nimeltä "Eradicator Hexapod". Se voi kerätä rahaa jalostamalla tuhottuja vihollisen yksiköitä ja rakennuksia. Siinä on kolme miehitettävää asemaa jalkaväelle. Standardiaseena toimii plasmakiekot.
Pelimuodot

Kane’s Wrathissä on normaali tarinakampanja ja kahakkataistelut(Skirmish). Uutuutena on ns. Global Conquest Mode(Maailmanlaajuinen valloitus) eli siinä on tarkoituksena valloittaa maailma oman joukkueen hallintaan , joko tuhoamalla vastajoukkueen yksiköt ja tukikohdat tai suorittaa oman joukkueen vaihtoehtoinen voittotavoite.
Pelimuodot > Tarinakampanja

Pelissä on vain yksi kampanja ja se on Nodin Veljeskunnan. Tarina kulkee kolmessa eri ajanjaksossa ( Alku Firestorm kriisin jälkeen,Välivaihe 3 Tiberium Sota, Loppuvaihe 3 Tiberium sodan jälkeen)  . Kampanjassa on 13 tehtävää.
Pelimuodot > Kahakkataistelut (Skirmish) ja Internet-pelit

Kahakkataistelut ja verkkopeli ovat kuten Tiberium Warsissa, mutta perusarmeijoiden lisäksi pelaaja voi valita armeijakseen alapuolueen. Näin pelaajilla on yhteensä yhdeksän eri armeijaa valittavanaan.
Pelimuodot > Global Conquest Mode

Global Conquest on uusi pelimuoto, jossa pelaajat liikuttava joukkojaan kartalla vuoropohjaisesti ja pyrkivät valloitamaan alueet, hieman Risk-lautapelin tyyliin. Taistelut käydään kuitenkin normaalisti reaaliajassa. Pelimuotoa voi verrata Lucasartsin peliin Star Wars: Empire at War.
Jokaisella puolueella on normaalin vihollisien tuhoamisen lisäksi toinen tapa voittaa peli. GDI:n tarvitsee rakentaa tukikohtia niin paljon, että niiden vaikutusalueiden yhteispinta-ala on 33% koko Maapallon alasta. Nodin tarvitsee saada vähintään 24:ssä kaupungissa levottomuus punaiselle. Scrinien tarvitsee rakentaa 9 Threshold-tornia tukikohtiinsa, rajoituksena kumminkin että yhdessä tukikohdassa voi olla vain yksi Threshold.
Aiheesta muualla

Kane’s Wrathin viralliset kotisivut
Command & Conquer -pelisarjan kotisivut
-pelisarja
| --- | --- |
Command & Conquer -pelit:   Tiberian Dawn The Covert Operations  Gold  Tiberian Sun Firestorm  Renegade  3: Tiberium Wars Kane's Wrath  4: Tiberian Twilight  Tiberium Alliances 
Red Alert -pelit:   Red Alert Counterstrike  Aftermath  Red Alert 2 Yuri's Revenge  Red Alert 3 Uprising  Red Alert (iOS) 
Generals -pelit:   Generals (Zero Hour)  Command & Conquer (2013) 
Muuta:   Command & Conquer -pelisarjan ryhmäkunnat  Command & Conquer Remastered Collection  Kane  Renegade X  Tiberium
Darkness Walks Beside Me

| Darkness Walks Beside Me Black Sun Aeon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Soundspiral / One Man Army studio
 Julkaistu: 27. maaliskuuta 2009
 Tuottaja(t): Tuomas Saukkonen
 Tyylilaji: doom metal, death metal
 Kesto: 44.01
 Levy-yhtiö: Cyclone Empire
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 39.
Black Sun Aeonin muut julkaisut
|   | Darkness Walks Beside Me 2009 | Routa 2010 |
Darkness Walks Beside Me on suomalaisen metalliyhtyeen Black Sun Aeonin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2009 levymerkillä Cyclone Empire.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 39.
Kappaleet

A Song for the Introduction – 1.24 (Instrumentaali)
A Song for My Wrath – 4.56
A Song for My Demise – 5.58
A Song for My Sorrow – 6.01
A Song for My Weakness – 4.47
A Song for this Winter – 5.39
A Song for My Illness – 4.46
A Song for My Funeral – 6.17
A Song for the One That Passed Away 4.9.2008 – 4.13(bonus)
Kokoonpano

Tuomas Saukkonen – laulu, kitarat, basso, rummut ja lyömäsoittimet, kosketinsoitin
Mynni Luukkainen – laulu (kappaleet 3, 5 & 8)
Ville Sorvali – laulu (kappaleet 5 & 7)
Tomi Koivusaari – laulu (kappale 4)
Mikko Heikkilä – laulu
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Darkness Walks Beside Me Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Darkness Walks Beside Me Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Dick Modzelewski

Richard Blair ”Dick” Modzelewski (16. helmikuuta 1931 – 19. lokakuuta 2018) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän voitti Outland-palkinnon vuonna 1952 pelatessaan yliopistojalkapalloa Marylandissa.
Modzelewskin NFL-joukkueina olivat vuosina 1953–1966 Washington Redskins, Pittsburgh Steelers, New York Giants ja Cleveland Browns. Hän toimi myöhemmällä urallaan valmennustöissä.
Modzelewski pääsi College Football Hall of Fameen vuonna 1993.
David Neville

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  David Neville heittäytyy pronssille Pekingissä 2008 |  David Neville heittäytyy pronssille Pekingissä 2008 |  David Neville heittäytyy pronssille Pekingissä 2008 |  |
Maa:   Yhdysvallat
Yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 4 x 400 m viesti |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 400 m |  |
David Neville (s. 1. kesäkuuta 1984 Merrillville, Indiana) on yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja. Pekingin olympialaisissa 2008 Neville voitti pronssia miesten 400 metrin juoksussa ajalla 44,80 ja kultaa Yhdysvaltain 4 x 400 metrin viestijoukkueessa.
David Neville voitti Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuden 400 metrillä vuonna 2008. IAAF:n yleisurheilufinaalissa 2009 hän sijoittui 400 metrillä kolmanneksi. Hänen ennätyksensä 200 metrillä on 20,39 (2004) ja 400 metrillä 44,61 (2008).
Excalion

| Excalion |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  power metal
Kotipaikka:   Konnevesi, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Marcus Lång, laulu   Aleksi Hirvonen, kitara   Onni Hirvonen, basso   Henri Pirkkalainen, rummut   Jarmo Myllyvirta, kosketinsoittimet  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Excalion on Konnevedeltä lähtöisin oleva power metal -yhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Primal Exhalen vuonna 2005. Toinen levy Waterlines ilmestyi maaliskuussa 2007. Kolmas albumi High Time julkaistiin tammikuussa 2010.
Historia

Kosketinsoittaja Jarmo Myllyvirta perusti Excalionin joulukuussa 2000 Konnevedellä, Keski-Suomessa. Pian yhtyeeseen liittyivät kitaristi Tero Vaaja, basisti Timo Sahlberg ja rumpali Henri Pirkkalainen. Myllyvirta oli jo kirjoittanut melodisen power metallin tapaista musiikkia ja yhtye alkoi soittamaan yhdessä, kemia oli löytynyt ja jäsenet tulivat hyvin toimeen keskenään. Yhtye nimettiin Excalioniksi Sahlbergin keksittyä nimen vahingossa. Laulaja Jarmo Pääkkösen edellinen yhtye oli juuri hajonnut, joten oli vapaa liittymään Excalioniin.
Yhtye soitti ensimmäisen keikansa keväällä 2001 ja soitti omien kappaleiden lisäksi Stratovarius- ja Nightwish-covereita. Toinen kitaristi Kimmo Hänninen, joka oli aiemmin soittanut Pääkkösen kanssa, liittyi yhtyeeseen. Syksyllä 2001 Excalion nauhoitti ensimmäisen demonsa Fornlornin Studio Kaktuksessa, Jyväskylässä. Seuraavana syksynä Excalion nauhoitti toisen demonsa, joka kantoi nimeä Obsession to Prosper. Demolla oli kappaleita, joita yhtye myöhemmin muokkasi tulevalle debyyttialbumille.
Excalion teki levytyssopimuksen pienen portugalilaisen levy-yhtiön kanssa vuonna 2003. Tulevaa albumia varten yhtye sävelsi uusia kappaleita ja hienosääti vanhempaa materiaalia. Vuonna 2004 yhtye astui Studio Watercastleen Jyväskylässä ja nauhoitti debyyttialbuminsa. Primal Exhale julkaistiin syksyllä 2005. Albumi sai todella hyvän vastaanoton. Ennen albumin julkaisua Hänninen ja Sahlberg jättivät kuitenkin yhtyeen.
Uusi kitaristi Vesa Nupponen löysi yhtyeen ja hänet otettiin jäseneksi. Vaaja vaihtoi alkuperäisen instrumenttinsa, kitaran, bassoon ja Excalion jatkoi viisihenkisenä. Uudella kokoonpanolla aloitettiin toisen levyn nauhoitukset toukokuussa 2006, ja julkaisija tällä kertaa toimi saksalainen melodiseen heavy metaliin erikoistuva Limb Music. Waterlines-albumi julkaistiin vuonna 2007. Taas kerran arvostelut olivat hyvin positiivisia. Tämän jälkeen yhtye otti pienen hengähdystauon.
Vuonna 2009 oli taas aika aloittaa työt. Elokuussa aloitettiin uuden albumin nauhoitukset Limb Musicin ollessa taas kyydissä. Tammikuussa 2010 julkaistiin Excalionin kolmas albumi High Times, jälleen positiivisin arvosteluin.
Huhtikuussa 2015 Excalion palasi monen vuoden tauolta uudella kokoonpanolla, jossa uusina jäseninä ovat laulaja Marcus Lång ja basisti Onni Hirvonen. Yhtye julkaisi kesällä 2017 neljännen studioalbuminsa Dream Alive.
Jäsenet

Marcus Lång – laulu (2014–)
Aleksi Hirvonen – kitara (2014–)
Onni Hirvonen – basso (2016-)
Henri Pirkkalainen – rummut (2001–)
Jarmo Myllyvirta – kosketinsoittimet (2001–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Jarmo Pääkkönen – laulu (2001–2014)
Vesa Nupponen – kitara (2005–2014)
Kimmo Hänninen – kitara (2001–2005)
Timo Sahlberg – basso (2001–2005)
Tero Vaaja – basso (2005–2016), kitara (2001–2005)
Diskografia > Studioalbumit

Primal Exhale (2005)
Waterlines (2007)
High Time (2010)
Dream Alive (2017)
Emotions (2019)
Once upon a Time (2023)
Diskografia > Demot

Forlorn (2001)
Obsession to Prosper (2003)
Diskografia > Musiikkivideot

Losing Time (2007)
Enter a Life (2011)
Trust (2019)
Aiheesta muualla

Excalionin virallinen sivusto
Dana Vollmer
Lähteet ja huomautukset

1 2  ui vain alkuerissä
1 2  Dana Vollmer Biography and Olympic Results sports-reference.com. Arkistoitu 21.10.2012. Viitattu 1.4.2016. (englanniksi)
↑  US Women Break the Oldest World Record in the Book, the 800 Freestyle Relay swimmingworldmagazine.com. Viitattu 25.7.2011. (englanniksi)
1 2 3 4 5  VOLLMER, Dana swimrankings.net. Viitattu 15.9.2016. (englanniksi)
↑  Dana Vollmerille vihdoin arvokisavoitto YLE Urheilu. Viitattu 25.7.2011.
↑  Vollmer Sets World Record, Wins Gold nbcdfw.com. Viitattu 29.7.2012. (englanniksi)
↑  Olympics Swimming: USA women win 200m freestyle relay bbc.co.uk. Viitattu 3.8.2012. (englanniksi)
↑  Women's 4x100m Medley Relay - Final  4.8.2013. FINA. Viitattu 7.8.2013.
↑  MM 2013 FINA. Viitattu 30.7.2013.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dana Vollmerin kotisivut
Dana Vollmer Yhdysvaltain Uimaliiton kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Naisten 100 metrin perhosuinnin olympiavoittajat
Naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestin olympiavoittajat
Naisten 4 × 200 metrin vapaauintiviestin olympiavoittajat
Naisten 100 metrin perhosuinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
David Spade

| David Spade |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  David Wayne Spade
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1964 (ikä 60)  Birmingham, Michigan
Näyttelijä
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  Dennis Finch (Ammu vaan!) C.J. Barnes (Teinitytön kasvatusopas) Russell Dunbar (Suhdekoukerot)
Palkinnot
 MTV Movie Awards (1996) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
David Wayne Spade (s. 22. heinäkuuta 1964 Birmingham, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Spade tuli tunnetuksi 1990-luvulla televisiosarjasta Saturday Night Live. Vuosina 1997–2003 hän näytteli Ammu vaan! -sarjassa Dennis Finchiä. Sittemmin hän on näytellyt televisiosarjoissa Teinitytön kasvatusopas ja Suhdekoukerot. Hän on myös näytellyt muun muassa elokuvissa Tommy Boy, Coneheads, Musta lammas, Oikeesti aikuiset, Oikeesti aikuiset 2, Dickie Roberts: Former Child Star, Poliisiopisto 4: Korttelipoliisit ja Superaistit sekä ääninäytellyt elokuvassa Keisarin uudet kuviot ja pelissä  The Legend of Spyro: A New Beginning. Spade sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2003.
Aiheesta muualla

David Spade Myspacessa (englanniksi)
Crewe Alexandra FC

Crewe Alexandra Football Club on vuonna 1877 perustettu englantilainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Crewe, Cheshiren kreivikunnassa.
Crewe Alexandra oli mukana perustamassa Englannin 2. divisioonaa 1892. Kaudella 2021–2022 seura pelaa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösliigassa. Se on pelannut kolmannella sarjatasolla viimeksi kausina 2012–2016 ja toisella sarjatasolla kausina 2003–2006.
Historia

Crewe Alexandra FC perustettiin, kun jalkapallo eriytyi Crewe Cricket Clubista 1877. Seura sai nimensä prinsessa Alexandran mukaan. Crewe osallistui ensimmäisen kerran FA Cupiin 1884 ja 1888 se ylsi välieriin, mikä on edelleen seuran paras saavutus cupissa.
Crewe oli yksi 2. divisioonan perustajajäsenistä 1892, mutta seura säilyi divisioonassa vain neljä kautta. Vuonna 1921 seura liittyi 3. divisioonaan ja 1930-luvulla se onnistui voittamaan Walesin cupin 1936 ja 1937. Crewe pelasi 3. divisioonassa vuoteen 1958 asti, joista viimeiset kolme kautta se sijoittui sarjassa viimeiseksi. 4. divisioonan perustamisen myötä Crewe putosi sinne 1958. Se onnistui nousemaan takaisin 1962 ja 1969, mutta molemmilla kerroilla seura putosi heti takaisin.
Crewe jäi divisioonan viimeiseksi kolmesti 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa, mutta tuolloin liigasta ei voinut pudota sen ulkopuolelle automaattisesti. Crewen valmentajaksi palkattiin 1983 Dario Gradi, joka ryhtyi kehittämään seuralla toimivaa nuorisojärjestelmää ja uudistamaan toimintaa. Nuorisojärjestelmä tuotti myöhemmin useita huippupelaajia, kuten esimerkiksi Danny Murphy, Robbie Savage, Neil Lennon, Dean Ashton ja David Platt, jotka myymällä seura sai talouttaan kuntoon. Gradin valmentamana Crewe nousi 3. divisioonaan 1989, mutta putosi kahden kauden jälkeen. Vuonna 1994 hän nosti seuran jälleen ylemmäs, nyt 2. divisioonaksi nimensä muuttaneelle kolmannelle sarjaportaalle. Kolme vuotta myöhemmin Crewe nousi 1. divisioonaan, jossa se sijoittui heti yhdenneksitoista vaikka sen mahdollisuuksiin ei juuri uskottu. Seuraavilla kausilla Crewe taisteli onnistuneesti putoamista vastaan kunnes se vihdoin putosi keväällä 2002.
Crewe vierailu 2. divisioonaan jäi yhden kauden mittaiseksi. Crewe säilyi 1. divisioonassa (mestaruussarja 2004 alkaen) kaksi kautta kunnes putosi 2006. Keväällä 2007 Gradi siirtyi seuran tekniseksi johtajaksi ja hänen tilalleen tuli Steve Holland. Hollandin johdolla Crewe säilyi kaudella 2007–2008 niukasti ykkösliigassa ja seuraava kausi alkoi surkeasti. Marraskuussa Holland erotettiin ja tilalle tuli islantilainen Guðjón Þórðarson Gradin toimittua hetken väliaikaisena valmentajana. Þórðarson ei onnistunut muuttamaan seuran kurssia ja kauden päätteeksi Crewe putosi kakkosliigaan. Myös kausi 2009–2010 alkoi heikosti ja Þórðarson sai potkut. Dario Gradi palasi johtokunnasta takaisin valmentajaksi. Ykkösliigaan seura nousi keväällä 2012 ja pelasi siellä neljä kautta ennen paluutaan kakkosliigaan.
Joukkue > Päävalmentajat

Crewen menestynein ja pitkäaikaisin valmentaja on Dario Gradi. Siirryttyään seuran johtokuntaan 2007 hän oli pisimpään yhtä seuraa valmentanut manageri Englannissa. Sittemmin takaisin valmentajaksi palannut Gradi on toiminut Crewen valmentajana yli 1300 ottelussa.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  1892–1894 W.C. McNeill  1895–1896 J.G. Hall  1897–1898 R. Roberts  1898–1911 J.B. Bloomley  1925–1938 Tom Bailey  1938–1944 George Lillycrop  1944–1948 Frank Hill  1948–1951 Arthur Turner  1951–1953 Harry Catterick  |  1953–1955 Ralph Ward  1956–1957 Maurice Lindley  1957–1958 Willie Cook  1958–1960 Harry Ware  1960–1964 Jimmy McGuigan  1964–1971 Ernie Tagg  1971–1972 Dennis Viollet  1972–1974 Jimmy Melia  1974–1975 Ernie Tagg  |  1975–1978 Harry Gregg  1978–1979 Warwick Rimmer  1979–1981 Tony Waddington  1981–1982 Arfon Griffiths  1982–1983 Peter Morris  1983–2007 Dario Gradi  2007–2008 Steve Holland  2008–2009 Guðjón Þórðarson  2009–2011 Dario Gradi  |  2011–2017 Steve Davis  2017– David Artell  |
Joukkue > Muut joukkueet

Crewellä on oma akatemiajoukkue, joka pelaa Englannin akatemialiigassa. Lisäksi sillä on naisten joukkue, Crewe Alexandra Ladies, joka on pelannut muun muassa naisten toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, FA Women's Premier League Northern Divisionissa.
Stadion

Joukkueen kotistadion on Alexandra Stadium. Crewe Alexandra muutti tuolloin Gresty Roadina tunnetulle stadionille 1906. Katsomot remontoitiin täysin 1990-luvulla ja muutosten jälkeen sen kapasiteetti on 10 066 katsojaa. Remontin myötä stadion sai uuden nimen, The Alexandra Stadium.
Tilastot > Saavutukset

Walesin cup
Voittaja: 1936, 1937
FA Cup
Välierät: 1888
Cheshire Senior Cup
Voittaja: 1910, 1912, 1913, 1923, 2002, 2003
Cheshire Premier Cup
Voittaja: 2009
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Crewe Alexandra Soccerbase.com:ssa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Englannin ykkösliiga 2019–2020
Accrington Stanley
Blackpool
Bolton Wanderers
Bristol Rovers
Burton Albion
Coventry City
Doncaster Rovers
Fleetwood Town
Gillingham
Ipswich Town
Lincoln City
Milton Keynes Dons
Oxford United
Peterborough United
Portsmouth
Rochdale
Rotherham United
Shrewsbury Town
Southend United
Sunderland
Tranmere Rovers
AFC Wimbledon
Wycombe Wanderers
Alexandra Stadium
David Soria

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: David Soria Solís
Syntymäaika: 4. huhtikuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Madrid, Espanja
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 192 senttimetriä
Seura
Seura: Getafe
Pelinumero: 13
Junioriseurat
2003–2008: Real Madrid
2008–2009: Atlético Madrid
2009–2012: Real Madrid
2013: Sevilla
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2015 | Sevilla B | 54 | (0) |
| 2015–2018 | Sevilla | 16 | (0) |
| 2018– | Getafe | 201 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. helmikuuta 2024.
David Soria Solís (s. 4. huhtikuuta 1993 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea.
Seurajoukkueura

Soria siirtyi Sevillaan tammikuussa 2013 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran C-joukkueessa maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Saman vuoden aikana hänet nostettiin seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi yhtä sarjatasoa ylempänä Segunda División B:ssä.
Kauden 2014–2015 aikana hänet nostettiin yhteensä seitsemän kertaa seuran edustusjoukkueen kokoopanoon, joista ensimmäinen tapahtui 14. syyskuuta 2014 ottelussa Getafea vastaan. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki lopulta 2. joulukuuta 2015 pelatussa Copa del Reyn ottelussa UD Logroñésia vastaan.
Aiheesta muualla

David Sorian tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Getafe – Primera División
1 Letáček |
2 Djené |
3 Angileri |
4 Álvarez |
5 Milla |
6 Uche |
7 Sola |
8 Arambarri |
9 Mayoral |
11 Aleñá |
13 Soria |
15 Alderete |
16 Rico |
17 Pérez |
19 González |
20 Yellu |
21 Iglesias |
22 Duarte |
26 Risco |
27 Aberdin |
40 Ferrer |
– Silva |
Valmentaja Bordalás
Dick Parry

Dick Parry (toisena oikealta) esiintymässä Pink Floydin kanssa 1973.
Dick Parry (s. 22. joulukuuta 1942, Kentford, Suffolk, Englanti) on englantilainen saksofonisti.
Comedown Machine

| Comedown Machine The Strokes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinä–marraskuu 2012
 Julkaistu: 26. maaliskuuta 2013
 Tuottaja(t): Gus Oberg
 Tyylilaji: vaihtoehtorock, indie rock
 Kesto: 39.55
 Levy-yhtiö: RCA, Rough Trade
Listasijoitukset
  10.  48.
The Strokesin muut julkaisut
| Angles 2011 | Comedown Machine 2013 | Future Present Past 2016 |
Singlet albumilta Comedown Machine
 ”One Way Trigger” Julkaistu: 25. tammikuuta 2013  ”All the Time” Julkaistu: 19. helmikuuta 2013
Comedown Machine on yhdysvaltalaisen alternative rock -yhtye The Strokesin viides studioalbumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 2013. Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 10. Suomessa se sijoittui virallisen albumilistan 48:nneksi.
Comedown Machine sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton.
Kappaleet

Musiikkinäyte
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Tap Out – 3.42
All the Time – 3.01
One Way Trigger – 4.02
Welcome to Japan – 3.50
80’s Comedown Machine – 4.58
50/50 – 2.42
Slow Animals – 4.20
Partners in Crime – 3.21
Chances – 3.36
Happy Ending – 2.52
Call It Fate, Call It Karma – 3.24
Fast Animals – 3.43 (Japanin bonuskappale)
Arvostelut

Metacritic: 68/100
Allmusic:
Entertainment Weekly: C–
Pitchfork Media: 6.1/10
Rolling Stone: