stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talvisodan pommitukset Jyväskylässä

31. päivä vahingoittunut rakennus Tourulassa
Jyväskylää pommitettiin talvisodassa kaksi kertaa, 29. ja 31. joulukuuta 1939. Jyväskylässä pommituksia osattiin odottaa, sillä kaupungissa valmistettiin tykkejä (Valtion Tykkitehdas) ja jalkaväen aseita (Valtion Kivääritehdas). Lisäksi kaupungin lävitse kulki tärkeä poikkirata. Pommituksissa kuoli yhteensä 22 henkilöä ja vaurioitui 149 rakennusta.
Aseteollisuuden takia Jyväskylän ilmapuolustus oli suhteellisen vahva. Kaupungin puolustus perustui ainoastaan ilmatorjunta-aseisiin – uusi Luonetjärven lentokenttä oli vain pommikonetukikohta. Sodan syttyessä Jyväskylässä oli ainakin kevyt 40 mm ilmatorjuntapatteri sekä ilmatorjuntakonekiväärijoukkue. Kaupunkiin määrättiin myös raskas patteri, mutta se ilmeisesti lähetettiinkin Mikkeliin. Jyväskylän ilmatorjunta ei onnistunut pudottamaan viholliskoneita.
Ensimmäisissä pommituksissa 29. päivä seitsemän DB-3-konetta lähestyi matalalla rautatietä seuraillen Lievestuoreen suunnasta. Ilmahälytys annettiin klo 12.04. Pian hälytyksen jälkeen matalalla lentäneet koneet pommittivat muun muassa Kivääritehdasta, sekä Kankaan paperitehdasta tuhoten sen konttorirakennuksen. Myös Puistokadun yläpäässä olleen kolmikerroksisen kivitalon toinen pää tuhoutui. Rautpohjan Vasikkalammen läheisyydessä veturissa ollut mies sai surmansa koneesta ammutuista konekiväärin luodeista. Ilmatorjunta ei saanut yhdessä koneessa raportoitua leimahdusta kummempia vaurioita aikaiseksi.
Toisella kerralla 31. päivä koneet tulivat kolmessa aallossa, ensin 13, sitten kuusi ja yhdeksän, etelästä Päijännettä seuraten korkealla ilmatorjunnan ulottumattomissa. Hyökkäys alkoi kirkkaana pakkaspäivänä noin kello 11. Se aiheutti 21 ihmisen kuoleman sekä lähes 30 loukkaantumisen, joista puolet vakavia. Tourulassa 11 kuoli suojakaivantoon. Tourukadulla kuoli äiti ja hänen kaksi lastaan sekä Vapaudenkadun ja Kalevankadun kulmassa kolme ihmistä. Tulipaloja sammuttamaan pyydettiin apuja lähialueilta. Schaumanin vaneritehtaan paloa sammutettiin pitkälle yöhön asti. Sammutuksia häiritsi kova pakkanen sekä turha ilmahälytys.
Historioitsija Carl-Fredrik Geust on selvittänyt, että koneet kuuluivat Novgorodista operoineeseen 6. kaukopommituslentorykmenttiin. Geustin mukaan Jyväskylään on lähetetty pommitusosastot myös 21.1., 3.2. ja 5.3., mutta ne eivät tulleet perille.
Taganskajan metroasema (Tagansko-Krasnopresnenskaja)

| Taganskaja (Таганская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Tagansko-Krasnopresnenskaja
Sijainti:  55.7402°N, 37.6522°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  31. joulukuuta 1966
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Taganskaja (ven. Таганская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 31. joulukuuta 1966.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taganskajan metroasema (Tagansko-Krasnopresnenskaja) Wikimedia Commonsissa
Sverri Djurhuus

| Sverri Djurhuus> Henkilötiedot.Kirjailija |
| --- | --- |
Äidinkieli: fääri
Tuotannon kieli: fääri
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sverri Djurhuus (11. heinäkuuta 1920 Kollafjørður, Färsaaret – 2003 Tórshavn, Färsaaret) oli färsaarelainen kirjailija.
Djurhuus oli toisen maailmansodan aikana vapaaehtoisena natsi-Saksan Waffen-SS -joukoissa. Hän liittyi Tanskan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen DNSAP:hen 15. tammikuuta 1941. Toukokuussa hän matkusti Saksaan Hampurin Langenhorniin liittyäkseen tanskalaisiin SS-vapaaehtoisiin. Sodan jälkeen hän palasi Färsaarille 1947.
Djurhuusin veli oli kirjailija Tummas Napoleon Djurhuus.
Julkaistut teokset

Lívið er eittans (1985)
Lívsmyndir (1979)
Kirjallisuutta

Óli Olsen: Í Waffen SS : søgan um Sverre Djurhuus Argir : Kjølur, 2010
Taganskajan metroasema (Koltsevaja)

| Taganskaja (Таганская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Koltsevaja
Sijainti:  55.7418°N, 37.6517°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  1. tammikuuta 1950
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Taganskaja (ven. Таганская) on Moskovan metron Koltsevaja-linjan asema. Se sijaitsee asemien Paveletskaja ja Kurskaja välissä. Se avattiin 1. tammikuuta 1950.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taganskajan metroasema (Koltsevaja) Wikimedia Commonsissa
Taisto Summanen

Taisto Summanen (19. kesäkuuta 1931 Leningrad – 9. helmikuuta 1988) oli neuvostoliittolainen suomeksi kirjoittanut runoilija ja kielenkääntäjä.
Taisto Summasen isä oli suomalainen kommunisti Kalle Summanen, joka saapui Neuvostoliittoon 1926 vankien vaihdon yhteydessä. Vuonna 1933 perhe muutti Petroskoihin, jossa isä työskenteli opettajana.
Summanen aloitti runojen kirjoittamisen kouluvuosina, ja ensimmäiset hänen runonsa julkaistiin lehdissä heti sodan jälkeen. Summanen valmistui Petroskoin valtionyliopistosta 1954 ja ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Summasen ensimmäinen runokokoelma Oraita ilmestyi 1956, ja vuonna 1958 hänestä tuli Karjalan kirjailijaliiton jäsen.
Summanen julkaisi yli 20 omaa runoteosta suomeksi ja venäjäksi. Lisäksi hän käänsi venäjäksi useiden suomalaisten kirjailijoiden ja suomeksi kirjoittaneiden neuvostokarjalaisten kirjailijoiden teoksia.
Runokokoelmia

Oraita, 1956
Runoja, 1958
Päivän synty, 1961
Lipunkantaja, 1963
Kuljen, 1965
Tavallisia sanoja, 1968
Punaiset pihlajatertut, 1969
Ladulla, 1971
Punainen silta, 1975
Taruniemi, 1978
Ihmissydän, 1980
Elovalkea, 1982
Oliko Norsuja? 1982
Tästä ura urkenevi, 1984
Päivänlintu, 1988
Särkilampi (Iitti)

| Särkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Iitti
Koordinaatit:  61°07′08″N, 26°13′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konniveden alue (14.13)
Laskuoja:  oja Konniveteen 
Järvinumero:  14.131.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,3 m  
Pituus:  370 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,976 km  
Pinta-ala:  2,131 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSärkilampi 
Särkilampi  on Päijät-Hämeessä Iitissä, Koskenniskan pohjoispuolella lähellä Kouvolan Jaalan ja Heinolan rajaa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Konniveden alueella (14.13), jonka Konniveden lähialueeseen (14.131) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,3 metriä mpy.
Särkilampi (Heinola, Taipale)

| Särkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°10′39″N, 26°16′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Saarijärveen 
Järvinumero:  14.946.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  92,4 m  
Pituus:  380 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,786 km  
Pinta-ala:  2,609 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSärkilampi 
Särkilampi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa  Taipalen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 380 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Rihunlammen valuma-alueeseen (14.946) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 92,4 metriä mpy.
Sykofantti

Sykofantti (kreik. συκοφάντης, sananmukaisesti 'viikunannäyttäjä', sanoista σῦκον 'viikuna' ja φαίνω 'näytän') oli antiikin Kreikassa yksityinen syyttäjä, joka vastasi antiikin Rooman delatoria. Järjestelmää väärinkäytettiin ja sykofantit saivat huonon maineen, koska syyttäjä sai osuuden tuomitun maksamista sakoista tai hänet saatettiin lahjoa luopumaan syytteistä.
Termin alkuperä voi juontaa juurensa henkilöön, joka ilmiantoi ihmisiä lainvastaisesta viikunoiden viennistä ulkomaille tai niiden varastamisesta pyhistä viikunapuista. Toinen mahdollinen selitys on se, että sakot maksettiin tavallisesti viikunoina, viininä tai öljynä ja sakkoja keräävää henkilöä kutsuttiin sykofantiksi, koska hän ”esitteli ne julkisesti” eli luovutti ne valtion edustajille.[lähde? ]
Myöhemmin termin merkitys on laajentunut tarkoittamaan ihmisiä, jotka pyrkivät mielistelemään vallanpitäjiä saadakseen valtaa ja vaikutusmahdollisuuksia kunniansa ja periaatteittensa kustannuksella.
T.O.S: Terminate on Sight

| T> O.S: Terminate on Sight G-Unit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. heinäkuuta 2008
 Tuottaja(t): Swizz Beatz, Ron Browz, Tha Bizness, Rick Rock, Ty Fyffe, Polow da Don, Don Cannon, Jake One, Dangerous LLC, Dual Output, Ky Miller, Street Radio, Damien Taylor
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 58.51
 Levy-yhtiö: G-Unit, Interscope
Listasijoitukset
  Billboard 200: 4.
G-Unitin muut julkaisut
| Beg for Mercy 2003 | T.O.S: Terminate on Sight 2008 | The Beauty of Independence 2014 |
Singlet albumilta T.O.S: Terminate on Sight
 ”I Like the Way She Do It” Julkaistu: 1. huhtikuuta 2008  ”Rider Pt. 2” Julkaistu: 22. huhtikuuta 2008  ”Close to Me” Julkaistu: 13. elokuuta 2008
T.O.S: Terminate on Sight on hip hop -ryhmä G-Unitin toinen studioalbumi vuodelta 2008. Albumin tuottivat G-Unit Records sekä Interscope Records. Alun perin albumin nimi oli Shoot to Kill, sitten Lock & Load ja lopulta Terminate on Sight. Albumin piti ilmestyä 24. kesäkuuta 2008, mutta se julkaistiinkin 1. heinäkuuta.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan neljännellä sijalla.
Kappaleet

| # | Kappale | Tuottaja(t) | Vierailija(t) | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Straight Outta Southside | Ron Browz |  | 2:36 |
| 2 | Piano Man | Tha Bizness | Young Buck | 3:21 |
| 3 | Close to Me | Dangerous L.L.C. |  | 4:18 |
| 4 | Rider Pt. 2 | Rick Rock | Young Buck | 2:48 |
| 5 | Casualties of War | Ky Miller |  | 3:19 |
| 6 | You So Tough | Ky Miller |  | 3:46 |
| 7 | No Days Off | Dual Output |  | 3:54 |
| 8 | T.O.S. (Terminate on Sight) | Ty Fyffe |  | 4:11 |
| 9 | I Like the Way She Do It | Stereo | Young Buck | 3:52 |
| 10 | Kitty Kat | Polow Da Don |  | 3:48 |
| 11 | The Party Ain't Over | Tha Bizness | Young Buck | 3:30 |
| 12 | Let It Go | Don Cannon | Mavado | 3:06 |
| 13 | Get Down | Swizz Beatz |  | 3:47 |
| 14 | I Don't Wanna Talk About It | Jesse Corparal Wilson & Reginald "Regg" Smith |  | 4:34 |
| 15 | Ready or Not | Jake One |  | 3:38 |
| 16 | Money Make the World Go Round | Ron Browz |  | 4:14 |
Kappaleet > Ylijääneet kappaleet

| Kappale | Tuottaja | Vierailija(t) | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| Wanna Lick | Biggz Da Butcher | Lil' Kim | 3:41 |
| Feel Good | Teddy Becks | Young Buck | 5:03 |
| Respect the Shooter |  | Young Buck & Spider Loc | 2:53 |
| Party |  | Young Buck | 2:30 |
Arvostelut

Metacritic: 45/100
Allmusic:
Rolling Stone:
Taivalniskan seisake

Taivalniskan seisake (lyh. Tln) oli rautatieliikennepaikka rataosalla Kontiomäki–Taivalkoski. Liikennepaikka sijaitsi Taivalkosken kunnassa, Iijoen rannalla. Se toimi henkilöliikenteen seisakkeena kahdessa paikassa vuosina 1959–1982.
Ensimmäisen kerran Taivalniska-niminen seisake avattiin liikenteelle vuonna 1959. Silloin seisake sijaitsi ratakilometrillä 813,270 Iijoen etelärannalla, 1 610 metrin päässä Taivalvaaran rautatieaseman pohjoispuolella paikassa, joka oli tuolloin Kontiomäeltä Taivalkoskelle rakennetun radan päätepiste. Liikennepaikka oli käytössä 1. joulukuuta 1961 saakka, jolloin Iijoen ylittävä rautatiesilta ja Taivalkosken rautatieasema valmistuivat.
Iijoen rautatiesillan valmistuttua Taivalniskan seisake siirrettiin Iijoen pohjoisrannalle, ratakilometrille 813,662, jossa se oli käytössä aina vuoteen 1982 saakka, jolloin henkilöliikenne Taivalkoskelle päättyi.
Turvatyyny

Lauenneet Renault Lagunan etuturvatyynyt.
Turvatyyny on autossa turvavyön apuna automaattisesti toimiva turvavaruste, typpikaasulla onnettomuuden sattuessa täyttyvä tyyny, jonka tehtävänä on lieventää kolarin seurauksia estämällä matkustajia tai auton ulkopuolisia jalankulkijoita loukkaantumasta.
Toiminta

Tyynyn täyttäminen toteutetaan räjähdyspanoksella, jonka laukeamista ohjaa elektroninen turvatyynyn ohjainlaite. Kun ohjainlaite saa tiedon törmäyksestä törmäysantureilta, se laukaisee turvatyynyn. Törmäysanturit reagoivat yleensä törmäyksessä esiintyviin erittäin suuriin kiihtyvyyksiin. Joidenkin antureiden toiminta perustuu myös paineen nousuun kolarissa, esimerkiksi sivutörmäystunnistin voi perustua paineen nousuun suljetun oven sisällä, jos oveen törmätään ulkopuolelta. Turvatyyny täyttyy muutamassa sadasosasekunnissa törmäyksen tapahduttua, ottaa vastaan eteenpäin sinkoutuvan matkustajan ja tyhjenee saman tien, noin 0,2 sekuntia törmäyksen jälkeen.
Erilaisia turvatyynyjä > Etuturvatyyny

Yleisin turvatyynytyyppi on ohjauspyörän keskiöön sijoitettu kuljettajan turvatyyny. Melkein jokaisessa uudessa autossa on myös etumatkustajan turvatyyny, joka on sijoitettu kojelaudan sisään. Turvatyynyt laukaisee keskusyksikkö, joka on yleensä sijoitettu auton keskiosaan. Lisäksi järjestelmä sisältää yhden tai useamman törmäysanturin. On kuitenkin olemassa kuljettajan turvatyynyjä, joissa koko laukaisujärjestelmä on sijoitettu ohjauspyörään.
Kuljettajan turvatyynyn tilavuus on yleensä noin 50 litraa. Matkustajan turvatyyny on noin 100-litrainen, koska etäisyys kojelautaan on suurempi kuin ohjauspyörään.
Erilaisia turvatyynyjä > Sivuturvatyyny

Suurimmassa osassa uusista autoista on sivuturvatyynyt ja verhoturvatyynyt, jotka suojaavat matkustajia sivutörmäyksiltä ja läpäiseviltä iskuilta. Niillä on omat törmäysanturinsa tavallisesti keskipylvään alapäässä. Sivuturvatyynyt on sijoitettu istuimen selkänojan reunaan tai ovipaneeliin, ja niiden tilavuus on yleensä 10–15 litraa. Sivuturvatyynyn täytekaasuna käytetään usein argonia. Verhoturvatyynyt on sijoitettu katon reunoihin, ja niiden tarkoituksena on estää matkustajan päätä iskeytymästä sivuikkunaa tai auton ulkopuolista esinettä, kuten toista ajoneuvoa tai pylvästä vasten. Ne ovat pituudeltaan riittävän pitkiä suojaamaan sekä etu- , että takaistuimella istuvat matkustajat. Toinen ratkaisu on yhdistetty päätä ja rintakehää suojaava turvatyyny, joka laukeaa perinteisen sivuturvatyynyn tavoin istuimesta tai ovipaneelista. Tällainen turvatyyny löytyy useimmiten avoautoista, sillä katon ollessa auki verhoturvatyynyt eivät voisi toimia oikealla tavalla.
Erilaisia turvatyynyjä > Polviturvatyyny

Jalkatilaan sijoitetut polviturvatyynyt ovat yleistymässä uusissa autoissa. Ne suojaavat kuljettajan ja etumatkustajan polvia, sääriä ja reisiä kojelaudan ja ohjauspylvään kovien rakenteiden iskuilta. Ensimmäisenä autonvalmistajana polviturvatyynyn otti käyttöön Kia, Sportage-mallissaan vuonna 1996.
Joistain automalleista löytyy myös turvavyön sisään sijoitettuja turvatyynyjä. Niiden tehtävänä on vähentää törmäyksessä turvavyön rintakehään kohdistavaa rasitusta.
Erilaisia turvatyynyjä > Jalankulkijan turvatyyny

Volvolla ja Subarulla (XV-mallissaan) on jo jalankulkijoiden turvatyynyjä autoissaan. Ne on sijoitettu konepellin alle, ja törmäyksen sattuessa tyyny tulee esiin estäen jalankulkijan pään osumisen auton konepeltiin ja tuulilasiin. Samalla konepelti nousee hieman ylöspäin, mikä lieventää iskua.
Turvatyynyn deaktivointi

Yleensä matkustajan turvatyyny voidaan poistaa käytöstä esimerkiksi pienen lapsen kuljettamiseksi turvaistuimessa. Tämä on tärkeää siksi, että laukeava turvatyyny heittää lapsen istuimineen päin selkänojaa. Jos turvaistuimessa istuvaa lasta kuljetetaan autossa jossa matkustajan turvatyynyä ei saa kytkettyä pois päältä, niin turvaistuin sijoitetaan auton takapenkille lapsen selkä menosuuntaan päin.
Poistamiseen on useissa automalleissa valmis kytkin kojelaudassa. Ellei kytkintä ole, voidaan poisto suorittaa asiantuntevassa korjaamossa elektronisesti.
Kuvia

Fordin turvavyötyyny
Sivu- ja verhoturvatyyny
Turvatyynyn kytkin
Törmäysanturit

Autossa on usein keskellä, edessä ja sivuilla kiihtyvyysanturit. Ne rekisteröivät nopeusmuutoksia ja heilahduksia. Mikäli auto törmää esteeseen, antaa anturi signaalin turvajärjestelmän keskusyksikölle, joka edelleen laukaisee tarvittavat turvatyynyt. Monissa uusissa automalleissa ympäripyörähdyksen sattuessa anturi antaa käskyn täyttää sivuturvatyynyt parhaan suojauksen aikaansaamiseksi. Avoautoissa sama anturi myös aktivoi ympäriajosuojan, jonka avulla saadaan säilytettyä selviytymistila auton sisällä, eikä korirakenne pääse painumaan kasaan murskaten matkustajat ohjaamon ja maanpinnan väliin.
Muissa kulkuneuvoissa

Autojen lisäksi turvatyynyjä löytyy jo muistakin kulkuneuvoista, kuten moottoripyöristä ja lentokoneista. Lentokoneiden turvatyynyt on sijoitettu turvavyön sisälle, ja niitä voidaan käyttää niin pienkoneissa kuin suurissa matkustajakoneissakin.
Airbus A330:n turvatyyny
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turvatyyny Wikimedia Commonsissa
Video lentokoneen turvatyynyn toiminnasta
Taganrog-Tsentralnyi

Taganrog-Tsentralnyi -lentotukikohta Venäjän länsiosien kartalla. Tukikohta sijaitsee noin 7 kilometriä Taganrogin keskustasta länsiluoteeseen.
Taganrog-Tsentralnyi tai Taganrog-Tsentralnyin lentotukikohta (ven. военный аэродром Таганрог-Центральный; kansallinen lentopaikkakoodi: ЬРРЦ) on Taganrogissa, Venäjän Rostovin aluella sijaitseva lentotukikohta. Lentotukikohta sijaitsee noin 7 kilometriä Venäjän Rostovin alueen Taganrogin keskustasta länsiluoteeseen.
Tukikohdassa toimii 708. sotilaskuljetuslentorykmentti. Tällä Venäjän ilmavoimin on tukikohdassa esimerkiksi Iljušin Il-76 -kuljetuslentokoneita. Lisäksi tukikohdassa toimiin lentokoneiden korjauksiin keskittynyt laitos (325. lentokonekorjauslaitos; 325 ARZ; ven. 325 Авиационный Ремонтный Завод, 325 АРЗ).
Lentoaseman alueella toimii myös sotilasilmailuun erikoistunut museo.
Aiheesta muualla

Aerodrom Taganrog (Tsentralnyi) (venäjäksi) (wikimapia.org)
Venäjän lentotukikohdat Euroopassa
Kartta esittää Venäjän ilmavoimien lentopaikkojen ohella merivoimien ja maavoimien keskeisimmät lentotukikohdat ja -asemat. (Huom! Sisältö täydentyy, kesken.)
Tarhatuppisieni

| Tarhatuppisieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Pluteaceae
Suku::  Tahmatuppisienet Volvopluteus
Laji::  gloiocephalus
Kaksiosainen nimi
 Volvopluteus gloiocephalus  (DC.) Vizzini, Contu & Justo 
Katso myös
   Tarhatuppisieni Wikispeciesissä   Tarhatuppisieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tarhatuppisieni (Volvopluteus gloiocephalus, syn. Volvariella gloiocephala) on kellomainen tai laakea limainen valkea tai harmaanruskea tahmatuppisienilaji. Sen jalka on harmaanruskea ja siinä on valkoinen tai harmaa tuppi. Sieni kasvaa tuoreilla laidunmailla, komposteissa, puutarhoissa ja voimakkaasti lannoitetuissa paikoissa.
Tamat

Tamat ovat Sudanin ja Tšadin rajaseudulla Abéchén kaupungin itäpuolella asuva niloottikansa. Heidän sukukansojaan ovat mararitit, sungorit ja bitetit. Vuonna 1983 kansoja arvioitiin olevan yhteensä 400 000 henkeä. Kieli kuuluu nilosaharalaisten kielten itäsudanilaiseen ryhmään. Monet puhuvat myös arabiaa. Pääelinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Uskonnoltaan tamat ovat muslimeja.
TCAS

TCAS-näyttö
Airbus A320/A330/A340-koneiden värillinen TCAS-näyttö, jossa näkyvät muiden lentokoneiden sijainnit ja suunnat sekä suhteelliset korkeudet.
TCAS eli traffic collision avoidance system on lentokoneisiin asennettu järjestelmä, jonka on tarkoitus estää lentokoneiden törmääminen toisiinsa ilmassa. TCAS toimii lennonjohdon tutkista riippumattomasti. TCAS vaatii toimiakseen sen, että molemmissa koneissa on toimiva transponderi.
Historia

Kahden lentokoneen törmättyä Grand Canyonin yllä vuonna 1956 ryhdyttiin kehittelemään törmäysvaroitusjärjestelmiä, jotka toimisivat viimeisenä keinona silloin, kun lennonjohto ei pysty estämään törmäystä. Ensimmäiset järjestelmät eivät kuitenkaan toimineet kovin hyvin. 1970-luvun puolivälissä kehitelty Beacon Collision Avoidance System (BCAS) oli ensimmäinen järjestelmä, joka sai tiedon muiden koneiden suunnasta ja korkeudesta transponderien avulla. Pacific Southwest Airlinesin lennon 182 törmäys pienkoneeseen vauhditti järjestelmien kehittämistä entisestään. Vuonna 1981 FAA päätti kehitellä ensimmäisen TCAS:n aiemman BCAS:n pohjalta.
TCAS tuli pakolliseksi Euroopassa kaikille yli 15 000 kg:n painoisille vähintään 30-paikkaisille siviilikoneille vuonna 2002 ja 5 700 kg:n painoisille vähintään 19-paikkaisille koneille vuonna 2005. Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö teki törmäyksenestojärjestelmästä pakollisen kaikkialla maailmassa matkustaja- ja rahtiliikennekoneissa vuonna 2003.
Toiminta

TCAS-näytöltä lentäjä näkee muiden koneiden sijainnit ja suunnat. TCAS antaa kahdenlaisia varoituksia, Traffic Advisory (TA) ja Resolution Advisory (RA). TA on varoitus lähellä olevasta liikkeestä. Jos koneet varoituksesta huolimatta lentävät toisiaan kohti, tulee RA-varoitus, joka on samalla järjestelmän sijaintien perusteella laskema ohje, mitä lentäjän tulee tehdä (esimerkiksi nousta tai laskeutua). RA-ohjeita voi tulla useita sijaintien ja suuntien muuttuessa. Koneiden TCAS-järjestelmät kommunikoivat toistensa kanssa ja pystyvät näin antamaan koordinoituja ohjeita, esimerkiksi toiselle koneelle ohjeeksi nousta ja toiselle laskeutua.
TCG Kocatepe (1931)

| TCG Kocatepe |
| --- | --- |
 TCG Kocatepe

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ansaldo, Sestri Ponente
Kölinlasku:  5. tammikuuta 1930
Laskettu vesille:  7. helmikuuta 1931
Palveluskäyttöön:  18. lokakuuta 1931
Poistui palveluskäytöstä:  27. helmikuuta 1954
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 270 t (standardi) 1 676 t (max)
Pituus:  100,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,37 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  40 000 shp
Propulsio:  2-akselinen, 3 × Thornycroft-kattilaa, Parsons-turbiinimoottorit
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  149
Aseistus
Aseistus:  4 × yksiputkista 4,7" tykkiä 3 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä 6 x 21" (533 mm) torpedoputkea
TCG Kocatepe (kylkinumero K) oli Turkin laivaston Adatepe-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 1930 Ansaldolta Sestri Ponenten telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 5. tammikuuta. Alus laskettiin vesille 7. helmikuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 18. lokakuuta 1931.
Palvelus

Alus siirrettiin 1947 koululaivaksi ja poistettiin 27. helmikuuta 1954 alusluettelosta.
TCG Adatepe (1931)

| TCG Adatepe |
| --- | --- |
 TCG Adatepe

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ansaldo, Sestri Ponente
Kölinlasku:  5. tammikuuta 1930
Laskettu vesille:  19. maaliskuuta 1931
Palveluskäyttöön:  18. lokakuuta 1931
Poistui palveluskäytöstä:  27. helmikuuta 1954
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 270 t (standardi) 1 676 t (max)
Pituus:  100,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,37 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  40 000 shp
Propulsio:  2-akselinen, 3 × Thornycroft-kattilaa, Parsons-turbiinimoottorit
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  149
Aseistus
Aseistus:  4 × yksiputkista 4,7" tykkiä 3 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä 6 x 21" (533 mm) torpedoputkea
TCG Adatepe (kylkinumero A) oli Turkin laivaston Adatepe-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 1930 Ansaldolta Sestri Ponenten telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 5. tammikuuta. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 18. lokakuuta 1931.
Palvelus

Alus siirrettiin 1947 koululaivaksi ja poistettiin 27. helmikuuta 1954 alusluettelosta.