Pyöriäinen
Suojelu

Vielä 1900-luvun alussa Itämerellä eli arviolta 10 000–20 000 pyöriäistä. Osa niistä on todennäköisesti ollut ainoastaan vaellusmatkalla Tanskan salmista tai Pohjanmereltä, mutta osan on arveltu olleen Itämeren omaa pyöriäiskantaa, joka eroaa sekä Pohjanmeren että Tanskan salmien pyöriäispopulaatioista. Itämerellä elää tällä hetkellä arvioiden mukaan noin 600 pyöriäistä, pääasiassa meren eteläosissa.
Pyöriäiskannan vähenemiseen Itämerellä ovat vaikuttaneet useat tekijät. Vielä 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa pyöriäisiä metsästettiin Tanskan salmissa niiden vaellusmatkojen aikana. Vähentymisen yhtenä syynä on pidetty myös 1940-luvun kovia talvia, jolloin Itämeri jäätyi lähes kokonaan. Tämän jälkeen pyöriäisten pahimpia uhkia ovat olleet erilaiset ympäristömyrkyt ja kalastusverkot, joihin ne ovat tarttuneet sivusaaliiksi. Myös lisääntynyt vedenalainen melu ja liikennemäärien kasvu merellä uhkaavat pyöriäisiä. Melu voi aiheuttaa pyöriäisille hetkellisen kuulon heikkenemisen tai pahimmillaan johtaa jopa kuuroutumiseen. Tämä vaikeuttaa niiden suunnistusta ja keskinäistä kommunikointia. Melulähteitä merialueilla ovat esimerkiksi öljynporauksen yhteydessä tehdyt räjäytykset, kalastuksessa käytetyt kaikuluotaimet sekä vilkas laivaliikenne.
Vuonna 2001 Suomen ympäristöministeriö aloitti pyöriäisen havainnointikampanjan. Sen tuloksena saatiin uusia pyöriäishavaintoja, jotka osoittivat ettei pyöriäinen ole kokonaan kadonnut Suomen aluevesiltä. Suomen ja Ruotsin liittyessä Euroopan unioniin vuonna 1995 luontodirektiivi toi Itämeren alueelle velvoitteen pyöriäisen suotuisan suojelutason säilyttämiseen ja palauttamiseen. Vuonna 2005 EU asetti määräyksen Itämerelle myös ajoverkkokiellon sekä kalanpyydysten suojaamiseksi pyöriäisiltä ja asetti myös tarkkailijaohjelman suomalaisille kalastusaluksille. Suomi on allekirjoittanut Ascobans-sopimuksen (Agreement on Conservation of Small Cetaceans in Baltic Sea and in North Sea), jolla on tarkoitus suojella Itämeren ja Pohjanmeren pikkuvalaita. Sopimuksen tavoitteena on turvata muun muassa pikkuvalaiden elinympäristöjen suojelu, lisätä eläinten tutkimusta ja seurantaa sekä jakaa tietoa. Sopimusvaltioiden ensisijaisia tehtäviä ovat pikkuvalaiden, ennen kaikkea pyöriäisten sivusaalismäärien vähentäminen Pohjanmerellä, Itämerellä sekä Tanskan salmissa. Lisäksi pyöriäisten lukumäärä tullaan selvittämään eri merialueilla.
Vuonna 2010 aloitettiin Sambah-hanke, jonka tavoitteena on selvittää tiedot pyöriäisten yksilömääristä ja tärkeimmistä elinalueista Itämerellä. Mukana hankkeessa ovat Iso-Britannia, Latvia, Liettua, Puola, Ruotsi, Saksa, Suomi, Tanska ja Viro. Tutkimushankkeen ensimmäinen vaihe valmistui vuonna 2013, jolloin vedenalaisääniä seuraamalla osoitettiin ja varmistettiin, että Itämereltä löytyi yhä uhanalaisia pyöriäisiä, mutta ne ovat harvinaisia. Odotetusti pyöriäisiä havaittiin tutkimuksessa eniten Itämeren eteläosissa ja myös Gotlannin eteläpuolisilla matalikoilla. Pohjoisimmat varmistetut havainnot olivat Suomesta, Itämeren pääaltaan pohjoisosista. Tutkimusta varten sijoitettiin yhteensä 300 laitetta eri puolille Itämerta kahden vuoden ajaksi. Vuoteen 2015 mennessä hanke tuottaa akustisen aineiston ja sitä täydentävien tietojen perusteella Itämeren pyöriäiskannan levinneisyys- ja tiheyskartat sekä analysoi esiintymistä suhteessa ihmistoimintaan ja elinympäristömuuttujiin. Suomessa suojeluhankkeen pääyhteistyökumppani on Turun ammattikorkeakoulu. Yhteistyössä on mukana myös Suomen ympäristöministeriö, WWF Suomi ja Särkänniemen delfinaario.päivitettävä
Pyöriäisen uhanalaisuusarviointia ei ole tehty, koska sen esiintymistä pidetään satunnaisena. Pyöriäistutkijoiden mukaan sen pitäisi kuuitenkin olla luokiteltu äärimmäisen uhanalaisena lajina.