Robert Capa
Ura > Espanjan sisällissota ja ”Kaatuva sotilas”

Capa ja Taro päättivät lähteä Espanjaan, kun he saivat tietää kansallismielisten nousseen siellä kapinaan Francisco Francon johdolla. Capa arveli, että jokin tasavaltalaisiin myönteisesti suhtautuva lehti suostuisi lähettämään heidät Espanjaan. Vu-lehden Lucien Vogel lupasi lähettää heidät pienkoneella Barcelonaan ja lähti itse mukaan hankkimaan aineistoa. He lensivät Espanjaan elokuun alussa mutta joutuivat tekemään pakkolaskun pellolle Barcelonan lähellä. Capa ja Taro halusivat valokuvillaan tukea maailmanlaajuisesti Espanjan tasavaltaa ja antifasistista liikettä.
Barcelonassa Capa ja Taro ottivat kuvia muun muassa yksiköstä, jossa oli pelkästään naisia, ja päärautatieasemalla he kuvasivat tuhansien sotilaiden lähdön Aragonin rintamalle. Elokuun lopulla he pyrkivät kuvaamaan taisteluita mutta joutuivat pettymään pariinkin otteeseen. He pääsivät seuraamaan taistelua vasta 5. syyskuuta lähellä Córdobaa Cerro Murianon kylässä. Tuona iltapäivänä Capan väitetään ottaneen Espanjan sisällissodan kuuluisimman kuvan, Kaatuvan sotilaan, joka esittää kuolevaa tasavaltalaisarmeijan taistelijaa. Vu-lehti julkaisi sen 23. syyskuuta. Kuvan aitous on myöhemmin kiistetty, ja sitä on väitetty Capan lavastamaksi, mutta esimerkiksi elämäkerturi Richard Whelan pitää kuvaa aitona. Vaikka Kaatuvan sotilaan aitoudesta on erimielisyyksiä, sen ansiosta Capasta tuli hetkessä tunnettu. Sotakuvia oli usein aiemmin julkaistu nimettöminä, mutta esimerkiksi jo saman vuoden joulukuussa Capaa kutsuttiin Regards-lehden etusivulla ”meidän Madridin-erikoislähettilääksemme”, ja joulukuussa 1938 brittiläisen Picture Postin yhdentoista sivun kuvareportaasin yhteydessä Capan sanottiin olevan ”maailman paras sotakuvaaja”.
Capa ja Taro palasivat Pariisiin syyskuun lopussa, myivät kuvansa puoliväkisin kommunistisiin propagandalehtiin ja alkoivat suunnitella pian paluuta Espanjaan. Capa sai toimeksiannon ensin ja lähti marraskuussa yksin Madridiin. Hän otti Madridissa kuvia äideistä ja lapsista, ja hänen kuviaan sotaneuroosista kärsivistä naisista ilmestyi useiden maiden aikakauslehdissä. Yhdysvaltalainen Life-aikakauslehti käytti Capan kuviin kokonaisen aukeaman. Capa palasi joulukuussa Pariisiin mutta lähti taas vuoden 1937 alussa Espanjaan Taron kanssa. Tällä kertaa he kuvasivat pakolaistilannetta Andalusian rannikolla.
Capa suostui toukokuussa 1937 kuvaamaan Time-yhtiölle dokumenttielokuvasarjaa The March of Time (”Ajan kulku”). Hän kävi neuvotteluja Pariisissa ja palasi Espanjaan toukokuun lopussa. Hän ja Taro pyrkivät kuvaamaan tasavaltalaisten voittoa sekä filmille että still-kuviin. Capa päätyi lopulta järjestämään lavastettuja hyökkäyksiä, joita hän kuvasi elokuvasarjaa varten. The March of Time -elokuvien kohtausten lavastaminen ei ollut mitenkään epätavallista. Sen jälkeen Capa lähti viemään kuvamateriaalia Pariisiin Richard de Rochemontille ja jätti Taron nuoren kanadalaisen Ted Allanin suojelukseen. Taron piti palata 26. heinäkuuta Pariisiin mutta hän päättikin vielä mennä kuvaamaan Bruneteen. Taro ja Allan joutuivat sekasortoisen paon keskellä onnettomuuteen, ja Taro jäi lojalistien panssarivaunun alle ja kuoli vammoihinsa. Capa oli suunnitellut avioliittoa Taron kanssa, eikä hän koskaan toipunut täysin tämän kuolemasta. Hän jopa harkitsi lehtikuvaamisen lopettamista.