stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cool (Jonas Brothersin kappale)

| ”Cool” Jonas Brothers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Happiness Begins
 Äänitetty : 2018
 Julkaistu: 5. huhtikuuta 2019
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Ryan Tedder, Zach Skelton
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 02.47
 Levy-yhtiö: Republic Records
Jonas Brothersin muut singlet
| ”Sucker” 2019 | ”Cool” 2019 | ”Runaway” 2019 |
Cool on yhdysvaltalaisen pop rock-yhtyeen Jonas Brothersin musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records yhtyeen viidennen, Happiness Begins-studioalbumin toisena singlenä 5. huhtikuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet yhtyeen jäsenet Casey Smithin sekä sen tuottajien Ryan Tedderin ja Zach Skeltonin kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Anthony Mandler ja se julkaistiin singlen julkaisupäivänä.
"Cool" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sen päästyä singlelistan viidenkymmenen parhaan joukkoon Kanadassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Liettuassa, Skotlannissa, Slovakiassa, Tšekissä, Unkarissa, Uudessa-Seelannissa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi kappale on myynyt Yhdysvalloissa platinaa. Yhtye esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä Saturday Night Livessä 11. toukokuuta 2019. Sen jälkeen he ovat esittäneet sen muun muassa Yhdysvaltain The Voicen 16. tuotantokauden finaalissa 21. toukokuuta 2019.
Käännös suomeksi
Chronic Town

| Chronic Town R> E.M. |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : lokakuu 1981 – kesäkuu 1982
 Julkaistu: 24. elokuuta 1982
 Tuottaja(t): Mitch Easter ja R.E.M.
 Tyylilaji: vaihtoehtorock, college rock
 Kesto: 20.26
 Levy-yhtiö: I.R.S. Records
R.E.M:n muut julkaisut
|     | Chronic Town 1982 | Murmur 1983 |
Chronic Town on R.E.M:n vuonna 1982 julkaistu esikois-EP. Se oli Radio Free Europe -debyyttisinglen jälkeen yhtyeen seuraava julkaisu. R.E.M:n alkuvaiheen tuotannon tyypilliset tunnusmerkit olivat olemassa jo tällä levytyksellä: rämisevät kitarat, arpeggio-soinnut, mumisevat epäselvät sanoitukset, jotka käsittelivät kaikkea muuta kuin normaaleja pop-musiikin aiheita (eli rakkautta ja ihmissuhteita).
Äänityssessiot

EP:n ensimmäiset äänitykset tehtiin 2. ja 3. lokakuuta 1981 Drive-In -studiolla Winston-Salemissa Pohjois-Carolinassa. Silloin äänitettiin "1,000,000", "Ages Of You", "Gardening At Night", "Carnival Of Sorts", "Stumble", "Shaking Through", "White Tornado" ja "9-9". Näistä "1,000,000" ja "Stumble" päätyivät EP:lle. Seuraavien päivien aikana levyn tuottaja Mitch Easter miksasi levytetyt raidat.
Yhtye palasi samaan studioon 27. - 28. tammikuuta 1982, jolloin nauhoitettiin "Wolves, Lower" (nopea versio), "Carnival Of Sorts" ja "Catapult". Tämän session "Carnival Of Sorts" päätyi Chronic Townille.
Maaliskuussa 1982 Mitch Easter miksasi Drvie-In -studiolla EP:n raidat ja masteroi yhdessä Greg Calbin kanssa ne Sterling Sound -studiolla New Yorkissa.
31. toukokuuta I.R.S. Records ilmoitti tehneensä viiden levyn sopimuksen R.E.M:n kanssa. Seuraavana päivänä yhtye palasi studioon yhdessä Easterin kanssa äänittämään hitaan version "Wolves, Lowerista"  sekä "Gardening At Nightista" version johon on lisätty laulu ja akustinen kitara lokakuun 1981 versioon. Seuraavana päivänä 2. kesäkuuta Easter ja Don Dixon miksasivat edellisen päivän "Wolves, Lower" -äänitteen.
Julkaisu

Chronic Town julkaistiin Yhdysvalloissa 24. elokuuta 1982 (alkuperäinen suunnitelma oli 10. elokuuta). Samana päivänä R.E.M. antoi haastattelun sanfranciscolaiselle KQAK-FM radioasemalle ja esiintyi kaupungissa Old Waldorfissa.
R.E.M. itse ei ollut tyytyväinen äänitteeseen, kun se julkaistiin, mutta fanit ja kriitikot kiittivät yhtyettä.
Vuonna 1987 Chronic Town julkaistiin osana harvinaisuuskokoelman Dead Letter Office CD-versiota.
Kappalelistaus

"1,000,000" – 3:06
"Stumble" – 5:40
"Wolves, Lower" – 4:10
"Gardening at Night" – 3:29
"Carnival of Sorts (Box Cars)" – 3:54
Soittajat

Peter Buck – kitara
Mike Mills – basso
Michael Stipe – laulu
Bill Berry – rummut
Corneliu Vadim Tudor

Corneliu Vadim Tudor vuonna 2014.
Corneliu Vadim Tudor (28. marraskuuta 1949 – 14. syyskuuta 2015) oli romanialainen poliitikko, Suur-Romania-puolueen johtaja, senaattori ja europarlamentikko.
Vadim Tudor valmistui Bukarestin yliopistosta 1971 ja toimi kaksi vuosikymmentä journalistina, mm. uutistoimisto Agerpresissa. Hän oli myös runoilija ja eräänlaisena hovirunoilijana kirjoitti Nicolae Ceaușescua ylistävää runoutta.
Kommunistivallan päätyttyä hän perusti Suur-Romania lehden ja Suur-Romania puolueen. Lehden levikki oli satojatuhansia 1990-luvun alkupuolella. Hän oli senaattorina 1992–2008 ja Euroopan parlamentissa 2009–2014. Vadim Tudorin artikkeleissa pilkattiin juutalaisia, unkarilaisia, romaneita ja liberaaleja. Vielä vuoden 2012 televisiohaastattelussa hän kielsi holokaustin tapahtuneen Romaniassa.
Vuonna 2000 Vadim Tudor pääsi presidentinvaaleissa toiselle kierrokselle, mutta istuva presidentti Ion Iliescu valittiin kolmannelle kaudelleen.
Cornelius Chitsulo

Cornelius Chitsulo (19. joulukuuta 1909 – 28. helmikuuta 1984) oli malawilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. syyskuuta 1937 ja nimitettiin Dedzan apostoliseksi vikaariksi sekä Bonitzan titulaaripiispaksi 9. marraskuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. toukokuuta 1957. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Fady, jota avustivat Lawrence Pullen Hardman ja John Baptist Hubert Theunissen.
Chitsulo sai 25. huhtikuuta 1959 nimityksen Dedzan piispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 74-vuotiaana virassa. Hänen seuraajansa Dedzan piispana oli Gervazio Moses Chisendera.
Béla Barényi

| Béla Viktor Karl Barényi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1907 Hirtenberg, Itävalta-Unkari
Kuollut: 30. maaliskuuta 1997 (90 vuotta) Böblingen, Saksa
Kansalaisuus:   Itävalta-Unkari  Tšekkoslovakia  Itävalta
Koulutus ja ura
Instituutti:  Technicum, Wien
Tutkimusalue:  autotekniikka, liikenneturvallisuus
Palkinnot:  Rudolf Diesel -mitali 1967  Aachenin ja Münchenin teknologiapalkinto 1981  Sindelfingenin kaupungin kunniamerkki 1987  Terracinan vapaakansalaisuus 1987  emeritusprofessori 1989  Badenin kaupungin kulttuuripalkinto 1989  Automotive Hall of Fame 1994  Bundesverdienstkreuz 1995
Béla Viktor Karl Barényi (1. maaliskuuta 1907 Hirtenberg, Itävalta-Unkari  – 30. maaliskuuta 1997 Böblingen, Saksa) oli autonsuunnittelija ja autojen passiivisen turvallisuuden kehittämisen edelläkävijä. Hän laati myös kansanautosuunnitelman, jota pidetään eräänä Volkswagen Kuplan edeltäjistä. Yli 2 500 patenttia saanutta Barényia pidetään eräänä historian merkittävimmistä autonsuunnittelijoista.
Lapsuus

Barényi syntyi vuonna 1907 Hirtenbergissä Wienin lähellä. Hänen isänsä Jenő Barényi oli Itävalta-Unkarin asevoimien eversti ja äitinsä Maria o.s. Keller oli itävaltalaisen teollisuusyrittäjä Fridolin Kellerin tytär. Bélalla oli neljä sisarusta, ja koti oli varsin varakas, sillä Kellerit olivat yksi Itävalta-Unkarin rikkaimmista suvuista. Hän tutustui jo nuorena autoihin, sillä hänen isoisällään oli loistelias Austro-Daimler.
Perheen tilanteessa tapahtui käänne ensimmäisen maailmansodan aikana. Jenő Barényi kaatui rintamalla vuonna 1917, ja seuraavana vuonna Kellerien omistama suuryritys kaatui. Tämän seurauksena perhe luisui köyhyyteen. Heidän kotikaupunkinsa Pozsony, jonka uudeksi nimeksi tuli Bratislava, jäi Tšekkoslovakian puolelle, ja perheestä tuli uuden maan kansalaisia.
Barényi kiinnostui hyvin nuorena tekniikasta, mihin vaikuttivat osaltaan hänen lapsuudenkokemuksensa isoisänsä tehtaasta, mutta myös aikakauden ilmapiiri. Hän mietti jo varhain mahdollisia turvallisuusriskejä. Esimerkkinä tästä hän muotoili pehmusteen kotitekoisen kilpakelkkansa ohjauspyörän navan päälle. Hän kärsi lapsena lonkkatulehduksesta, joka aiheutti vartalon pysyvän jäykkyyden, ja siksi hän luki paljon, usein tekniikkaa käsittelevää kirjallisuutta. Barényi arveli myöhemmin tämän ohjanneen hänen ammatinvalintaansa.
Opinnot

Barényi päätti opiskella intohimonsa kohteesta ammatin itselleen ja aloitti vuonna 1924 opinnot Wienin Technicumissa, joka oli yksityinen kone- ja sähkötekninen koulu. Vuonna 1926 hän laati päättötyönään suunnitelman kuusisylinterisestä, 37-kilowattisesta moottorista, josta sai valmistumisensa yhteydessä kunniamaininnan.
Kansanautosuunnitelma

Jo opiskeluaikanaan vuonna 1925, vain 18-vuotiaana, Barényi oli alkanut hahmotella ideaa kansanautosta, jossa olisi virtaviivainen ponttonikori, keskusputkirunko ja taakse asennettu ilmajäähdytteinen bokserimoottori sekä taka-akselilla saman kuoren sisään rakennettu vaihteisto ja tasauspyörästö. Suunnitelma valmistui vuonna 1931, ja nuori Barényi kiersi esittelemässä ideaansa Steyrilla, Austro-Fiatilla, Tatralla sekä hiljakkoin avatussa Ferdinand Porschen suunnittelutoimistossa Stuttgartissa. Hänen suunnitelmansa saivat huomiota, mutta Barényilla ei ollut rahaa idean toteuttamiseen eikä autonvalmistajilla halua hulppeiden suunnitelmien miettimiseen, sillä yritykset keskittivät kaikki voimansa 1930-luvun lamasta selviytymiseen.
1930-luvun lopulla Barényi huomasi, että hänen ideoitaan oli hyödynnetty Porschen suunnitteleman KdF-Wagenin pohjana. Auton sarjatuotanto aloitettiin toisen maailmansodan jälkeen Volkswagenin nimellä. Barényille oli myöhemmin pelkkää harmia nuoruutensa luomuksesta. Kun hän vuonna 1951 haki tunnustusta Volkswagenin keksimisestä, vaatimukset tyrmättiin useissa julkaisuissa, ja häntä itseään jopa syytettiin plagioinnista.
Barényi aloitti oikeustoimet Volkswagenia vastaan vuonna 1955. Saksalainen tuomioistuin sekä Mannheimin valtiollinen patenttitoimisto ilmoittivat, että Volkswagenin rakenne sekä useat sen komponentit perustuivat Barényin suunnitelmiin. Barényi vaati korvauksena ideansa käyttämisestä yhden D-markan. Riita kuitenkin ratkaistiin oikeusistuimen ulkopuolella.
Työura > Uran alku

Vuonna 1928 Barényi palkattiin suunnittelijaksi Steyrille, jossa hän tutustui ikätoveriinsa Karl Wilfertiin. Wilfert siirtyi seuraavana vuonna Mercedes-Benzin Wienin-yksikköön ja sieltä yrityksen tutkimusosastolle Sindelfingeniin, missä hän työskenteli pääsuunnittelija Hans Nibelin alaisuudessa. Tällä yhteydellä oli myöhemmin merkittävä vaikutus Barényin myöhemmällä uralla.
Barényi vaihtoi työpaikkaa jo vuoden 1928 puolella ÖAF:ksi nimensä muuttaneelle entiselle Austro-Fiatille, jossa oli vuoteen 1931 asti, kunnes joutui työttömäksi. Seuraavan työpaikan hän sai vasta 1934 Adlerilta Frankfurt am Mainista. Kuitenkin jo saman vuoden puolella hänet palkattiin GETEFO:lle (Gesellschaft für technischen Fortschritt; Teknisen kehityksen yhdistys), jossa hän osallistui ajoneuvojen runkojen ja tiivisteiden suunnitteluun, värinöiden ja melun eristämiseen sekä moduloidun moottorimalliston kehittämiseen.
Vuonna 1935 Barényi lähetettiin Pariisiin, jossa hän siirtyi SOPROTEC:in (Société de Progrès Technique) palvelukseen. Hän toimi yrityksen palkkalistoilla brittiläisellä moottoripyörävalmistajalla Nortonilla. Samanaikaisesti Barényi suoritti ajokortin. Pariisissa Barényi tapasi myös tulevan puolisonsa Maria Kilianin.
Barényi palasi Berliiniin vuonna 1937 ja työsti kaupungissa paperille ideansa autonkorista, jossa oli jäykkä matkustamo, mutta törmäyksessä kokoonpainuvat etu- ja takaosa. Kolmesta vyöhykkeestä koostuva autonkori patentoitiin jo saman vuoden tammikuussa.
Työura > Mercedes-Benzille

Vuonna 1938 Barényi pyrki töihin Mercedes-Benzille Stuttgartiin, mutta hänet torjuttiin. Seuraavana vuonna hän kuitenkin onnistui vanhan kollegansa Karl Wilfertin avulla pääsemään Daimler-Benzin johtoryhmään kuuluneen Wilhelm Haspelin puheille. Tuolloin 32-vuotias Béla Barényi esitteli visionsa Haspelille:
»Tulevaisuuden autoissa akselit, kori, runko ja ohjaus tulevat poikkeamaan nykyisestä. Paitsi nopeampia, autojen tulee olla ennen kaikkea turvallisempia.» 
(Béla Barényi)
Haspel vakuuttui Barényin puheesta ja palkkasi hänet yrityksen palvelukseen. Barényille järjestettiin oma työpaja Sindelfingenissä, jossa hän saattoi paneutua itsenäisesti turvallisen auton suunnitteluun. Uuden työpaikan johdosta hänen taloudellinen tilanteensa vakautui, ja hän meni naimisiin Maria Kilianin kanssa 1940.
Barényin ensimmäinen projekti Mercedes-Benzillä oli uudenlaisen rungon suunnittelu Mercedes-Benz 170 V -avoautoon. Runko oli sarjatuotantomallista värinättömämpi ja paransi matkustajien turvallisuutta sivutörmäyksessä. Idea patentoitiin vuonna 1941, mutta se ei koskaan edennyt sarjavalmistukseen.
Työura > Potkut toisen maailmansodan aikana

Vaikka Barényia ei toisen maailmansodan aikana ruumiinvammansa tähden määrätty rintamalle, hän oli liittynyt nuoruudessaan Itävallassa Kansallissosialistisen puolueen jäseneksi, minkä takia hänet erotettiin Mercedes-Benziltä liittoutuneiden määräyksestä, ja hän joutui jonkin aikaa elättämään itsensä kadunlakaisijana. Pian hän kuitenkin työllisti itsensä laatien suunnitelmia erilaisista ajoneuvojen komponenteista, kodinkoneista ja leluista. Vuosina 1945 ja 1946 Barényi suunnitteli kaksi autokonseptia, Terracruiserin ja Concarodon, joissa hän oli yhdistänyt turvallisen rakenteen moderniin muotoiluun. Kuusipaikkaisessa Terracruiserissa oli vahvistettu ohjaamo sekä edessä ja takana kokoonpainuvat vyöhykkeet, jotka vaimensivat törmäysvoiman. Concarodo oli kolmipaikkainen auto, jossa matkustajat istuivat kuljettajan vierellä rinnakkain. Autossa oli törmäyksen voimasta kokoonpainuva ohjauspylväs. Kummassakin mallissa kuljettajan paikka oli sijoitettu keskelle.
Kunnianosoituksia

Työuransa aikana ja eläkkeelle jäätyään Barényi sai lukuisia tunnustuksia elämäntyöstään. Saksan keksijöiden yhdistys myönsi hänelle Rudolf Diesel -mitalin vuonna 1967, ja vuonna 1981 hän sai Aachenin ja Münchenin teknologiapalkinnon. Hänen kunniakseen järjestettiin Deutsches Museumissa näyttely jossa esiteltiin hänen kansanautosuunnitelmaansa, ja seuraavana vuonna samassa paikassa esiteltiin hänen elämäntyötään. Vuonna 1987 hänelle myönnettiin Sindelfingenin kaupungin kunniamerkki sekä Terracinan vapaakansalaisuus. Hänen kuvansa asetettiin Saksan patenttitoimiston Münchenin toimipisteen keksijöiden galleriaan. Barényin synnyinmaassa Itävallassa Wienin tekniikkamuseossa järjestettiin useita Barényin töitä käsitteleviä näyttelyjä ja hänet nimitettiin emeritusprofessoriksi vuonna 1989. Saman vuonna hän sai Badenin kulttuuripalkinnon erinomaisista tieteellisistä saavutuksistaan. Vuonna 1991 hän oli pääosassa Mercedes-Benzin ajoneuvoturvallisuutta käsittelevässä filmissä. Vuonna 1994 Barényi pääsi Automotive Hall of Fameen Yhdysvaltain Dearbornissa. Saksan liittotasavalta myönsi hänelle Bundesverdienstkreuzin vuonna 1995.
Vuonna 2005 Barényin kunniaksi nimettiin palkinto, joka myönnetään erityissaavutuksista autohistorian vaalimiseksi.
Mercedes-Benz W120.
Mercedes-Benz W111.
Mercedes-Benz W113 irrotettavalla kovakatolla.
Béla Barényi -palkinto.
Cornelis van Dalen

Cornelis Marinus van Dalen (14. maaliskuuta 1885 Monster – 22. toukokuuta 1953 Vlaardingen) oli alankomaalainen ampuja. Van Dalen osallistui Antwerpenin olympialaisissa 1920 kuuteen eri lajiin, joista viisi oli joukkuekilpailuja. Hän sai kaikista kilpailijoista huonoimmat pisteet 300 metrin vapaakiväärin moniasentokilpailussa ja sijoittui joukkuekilpailuista parhaiten saman lajin joukkuekisassa, jossa Alankomaiden joukkue oli kahdeksas.
Campina Grande

| Campina Grande |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Kaupungin sijainti Paraíbassa
 Campina Grande
 Koordinaatit: 7°13′50″S, 35°52′52″W 
Valtio:  Brasilia
Osavaltio:  Paraíba
Suuralue:  Agreste Paraibano
Ala-alue:  Campina Grande
Väkiluku (2010):  385 213
Lempinimi::  Campina, Rainha da Borborema
Motto::  Solum Inter Plurima
 
 campinagrande.pb.gov.br 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Campina Grande on kaupunki Paraíbassa, Brasiliassa. Kaupungin asukasluku oli 385 213 vuonna 2010. Se on asukasluvulta Paraíban toiseksi suurin kaupunki. Campina Grande on teknologiaosaamisen keskus Brasilian koillisosassa.
Historia

Vuonna 1697 kapteeni Teodósio de Oliveira Lêdo ja ariúsintiaanit asettuivat asumaan alueelle, jota nykyään on Campina Grande. Vuonna 1790 asutus sai nimeksi Vila Nova da Rainha (Kuningattaren uusi kylä) ja sai kaupunkioikeudet.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Campina Grande Wikimedia Commonsissa
Campina Grande (portugaliksi)
Corneliu Ion

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Corneliu Ion |  Corneliu Ion |  Corneliu Ion |  |
Maa:   Romania
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | 25 m olympiapistooli |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | 25 m olympiapistooli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bern/Thun 1974 | 10 m ilmapistooli |  |
|  Hopeaa | Caracas 1982 | 25 m olympiapistooli, joukkue |  |
|  Pronssia | Bern/Thun 1974 | 25 m olympiapistooli, joukkue |  |
Corneliu Ion (s. 27. kesäkuuta 1951) on romanialainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.
Corneliu Ion on saavuttanut olympialaisissa 25 m olympiapistoolissa olympiakultaa Moskovassa 1980 ja olympiahopeaa Los Angelesissa 1984. MM-kilpailuissa Ion on saavuttanut henkilökohtaista hopeaa 10 m ilmapistoolissa Bern/Thunessa 1974, joukkuehopeaa 25 m olympiapistoolissa Caracasessa 1982 ja joukkuepronssia 25 m olympiapistoolissa Bern/Thunessa 1974.
Cornelius Cole

| Cornelius Cole |
| --- | --- |

Yhdysvaltain senaattori Kaliforniasta
 4. maaliskuuta 1867 – 3. maaliskuuta 1873  
Edeltäjä:  James A. McDougall
Seuraaja:  Aaron A. Sargent
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Kalifornian vaalipiiristä
 4. maaliskuuta 1863 – 3. maaliskuuta 1865  
Edeltäjä:  Timothy Guy Phelps
Seuraaja:  vaalipiiri jaettiin
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. syyskuuta 1822 Lodi, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 3. marraskuuta 1924 (102 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Tiedot
Puolue:  republikaanit
 Nimikirjoitus
Cornelius Cole (17. syyskuuta 1822 Lodi, Senecan piirikunta, New York – 3. marraskuuta 1924 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja lakimies.
Cole oli vuosina 1863–1865 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Kaliforniasta. Vuosina 1867–1873 hän oli Yhdysvaltain senaatissa. Yhdysvaltain sisällissodan aikaan Cole palveli Unionin armeijassa kapteenin arvoisena. Hän toimi uransa aikana myös lakimiehenä.
Cole piti Yhdysvaltain kongressin edessä puheen 27. kesäkuuta 1922, jolloin hän oli jo 99 vuoden ikäinen. Hän kuoli Hollywoodissa 102-vuotiaana, vanhempana kuin kukaan muu Yhdysvaltain senaattori tähän mennessä.
Carson (Kalifornia)

| Carson |
| --- | --- |
 Carsonin Kalifornian kartalla
 Koordinaatit: 33°50′23″N, 118°15′35″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Los Angelesin piirikunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Albert Robles
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  49.12 km²
 – Josta vettä:  0.32 km² (0,65 %)
Korkeus:  12 m
Väkiluku (2005):  92 156
Aikavyöhyke:  UTC-8
 – Kesäaika:  UTC-7
Motto::  Future Unlimited
 
 http://ci.carson.ca.us/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Carson on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Vuoden 2009 väestölaskennan mukaan kaupungissa on 92 255 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 49,12 neliökilometriä. Carson sijaitsee 20 kilometriä Los Angelesin keskustan eteläpuolella.
Carsonin alueella sijaitsee StubHub Center, joka on kahden Major League Soccer -seuran, Los Angeles Galaxyn ja Chivas USA:n, kotikenttä.
Carsonin väestö on monikulttuurista. Enemmistö alueen väestöstä on etniseltä taustaltaan latinoja, afroamerikkalaisia ja aasialaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carson (Kalifornia) Wikimedia Commonsissa
Centrino

Centrino (myös Centrino Mobile Technology) on Intelin brändi, jolla markkinoidaan vaihtuvaa kannettavien tietokoneiden suoritin-, piirisarja- ja WLAN-yhdistelmää. Tällä hetkellä[lähde? ] yhdistelmään kuuluu Intel Core 2 Duo -suoritin, Intel 965 -piirisarja ja Intel PRO/Wireless 3945 -verkkoyhteys.
Kaksiytimisten kannettavien yhteydessä Intel käyttää Centrino Duo -tuotemerkkiä. Santa Rosa -alustaa käyttäviä kannettavia kutsutaan nimellä Centrino Pro. Montevina-alustaa käyttäviä kutsutaan nimellä Centrino 2.
Intel on kertonut[lähde? ] sijoittaneensa 300 miljoonaa dollaria Centrinon markkinointiin.
Julkaisuhistoria > Carmel

Ensimmäisen sukupolven Centrino-alusta Carmel julkaistiin vuonna 2003.
Julkaisuhistoria > Sonoma

Intel julkaisi toisen sukupolven Centrino-alustan — koodinimeltään Sonoma — tammikuussa 2005.
Sonoma tuki monia aikansa uusia tekniikoita kuten DDR2-keskusmuistia, PCI Express -väylää,  Intel HDA -ääntä ja SATA-liitäntää. Heikkoutena oli nopeasta suorittimesta johtuva lämmöntuotto. Sonoma-tietokoneissa saavutettiin yleensä 3,5 - 4,5 tunnin akkukesto.
Julkaisuhistoria > Napa

Kolmannen sukupolven alusta Napa julkaistiin Consumer Electronics Show'ssa tammikuussa 2006. Alusta tuki aluksi Intel Core Duo -prosessoreita, mutta päivittyi myöhemmin, saman vuoden heinäkuussa tukemaan myös Intel Core 2 Duo -suorittimia.
Julkaisuhistoria > Santa Rosa

Santa Rosa -alusta julkaistiin vuonna 2007.
Santa Rosa tukee Intelin dynaamista ylikellotusta, joka kykenee sammuttamaan käyttämättömän ytimen ja toisaalta ylikellottamaan kuormitettavaa ydintä. HSDPA:ta ja WiMaXia oli suunniteltu kuuluviksi Santa Rosaan, mutta niiden julkaisu lykkääntyi seuraavan sukupolven alustalle.
Julkaisuhistoria > Montevina

Montevina-koodinimeä käytetään viidennen sukupolven Centrino-alustasta, joka julkaistiin vuonna 2008. Montevina tukee 45 nanometrin prosessilla valmistettavia suorittimia.
Julkaisuhistoria > Menlow

Maaliskuussa 2008 Intel julkaisi Menlow-koodinimisen Atom-suorittimen. Menlow on uuden sukupolven edistyksellinen virransäästösuoritin, joka on suunniteltu kevyisiin Internet-kannettaviin.
Julkaisuhistoria > Calpella

Koodinimi Calpella viittaa kuudennen sukupolven Centrino-alustaan, joka julkaistiin 2009. Calpellan on tarkoitus kilpailla AMD:n Fusion -alustan kanssa. Calpella tukee Nehalem-suorittimia.
Culex acrostichalis

| Culex acrostichalis> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Sääsket Nematocera
Heimo::  Hyttyset Culicidae
Suku::  Culex
Laji::  acrostichalis
Kaksiosainen nimi
 Culex acrostichalis  (Edwards, 1941) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Culex acrostichalis on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Edwards vuonna 1941. Sillä ei ole alalajeja.
Cirque Plume

Cirque Plume on ranskalainen sirkus, joka edustaa uutta sirkusta. Sen on perustanut 1984 puolalaissyntyinen Bernad Kudlak. Hän aloitti uransa katuteatterissa, jonka hän perusti vaimonsa Brigitte Sepaserin, veljensä Pierre Kudlakin ja ystäviensä kanssa.
Sirkus käyttää ajankohtaisia aiheita, kuten Bosnian sotaa. Sirkus vieraili Helsingin juhlaviikoilla 2008 esityksellään Plic Ploc, jossa vesi on keskeinen elementti.
Historia

1984 : Cirque Plume perustettiin.
1986 : vierailijana Festival Avignonin festivaalilla
1988 : esitys "Cirque et de Merveilles "
1990 : Grand Prix national du cirque
1991 : esitys "No Animo Mas Anima"
1993 : esitys "Toiles"
1996 : esitys "L'harmonie est elle municipale?"
1999 : esitys "Mélanges (opéra plume)"
2001 : ensiesiintyminen New Yorkissa Yhdysvalloissa
2002 : esitys "Récréation"
2004 : esitys "Plic Ploc"
Aiheesta muualla

Cirque Plumen sivusto (ranskaksi)
Ciro Nieli

Ciro Nieli (s. 5. helmikuuta 1974 Hitchin, Herts, Englanti) on englantilainen animaattori, animaatio-ohjaaja ja vastaava tuottaja. Hän aloitteli uraansa 1990-luvulla Last Exit lyhytanimaation myötä. Sittemmin Nieli on työskennellyt pääosin toimintasarjojen parissa, kuten Teen Titans, Super Robot Monkey Team Hyperforce Go! ja Transformers: Animated.