stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adygeia
Maantiede

Adygeian pohjoisosat ovat kumpuilevaa alankoa, joka muuttuu etelään päin mentäessä mäkiseksi ylängöksi ja lopulta Kaukasusvuoristoksi. Alueen korkein vuori on Tšuguš (3 238 m). Muita yli 2 000 metrin korkuisia vuoria ovat Fišt, Ošten, Pseaškho ja Šepsi.
Maa on mustanmullan aluetta ja siellä kasvaa runsaasti mäntyvaltaista metsää. Metsät peittävät lähes 40 prosenttia maan pinta-alasta.
Adygeia kuuluu pääasiassa Kubanin vesistöalueeseen. Kuban muodostaa osittain Krasnodarin aluepiirin vastaisen rajan pohjoisessa. Adygeian alueella virtaa useita Kubanin sivujokia, kuten Belaja, Tšohrak, Dah, Fars, Hodz, Kiša, Laba, Psekups, Pšiš ja Sahrai. Laba muodostaa osittain Krasnodarin vastaisen rajan idässä. Adygeian alueella ei ole juurikaan suuria järviä, mutta alueella on useita tekojärviä.
Tasavallan ilmasto on leuto. Pääkaupungin Maikopin keskilämpötila on tammikuussa −1,6 ˚C ja heinäkuussa +22,2 ˚C. Keskimääräinen sademäärä on 700 mm.
Talous

Maatalous on yhä tärkeä elinkeino Adygeissa. Maatalous tuottaa vehnää, maissia, auringonkukkia, teetä, sokerijuurikasta, punajuurta, tupakkaa, vihanneksia ja viiniä. Lisäksi harjoitetaan karjataloutta (nautoja, lampaita ja sikoja) ja mehiläistentarhausta. Osa maanviljelysalueista on keinokastelun varassa. Tärkeitä teollisuudenaloja ovat metsä-, puunjalostus-, elintarvike- ja koneenrakennusteollisuutta. Tasavalta tuottaa myös maakaasua.
Adygeian teollisuustuotannon osuus koko Venäjän teollisuustuotannosta vuonna 2002 oli 0,04 % ja vähittäiskaupan liikevaihdosta 0,15 %.
Väestö

Adygeian asukasluku on 439 996 (2010) ja sen osuus koko Venäjän federaation väestöstä on 0,31 prosenttia. Suurin kaupunki on pääkaupunki Maikop (155 200 as.), jossa asuu noin kolmasosa tasavallan väestöstä. Maikopin lisäksi maassa on vain yksi muu kaupunki, Adygeisk (12 500 as.). Kaupungeissa ja muissa taajamissa asuu kaikkiaan 52 % väestöstä. Väestöstä on miehiä 206 463 ja naisia 237 848.
Kulttuuri

Uskonnoltaan adygeit ovat pääasiassa muslimeita ja muut kristittyjä.
Adygeiden perinteisen kulttuurin sallittiin jatkua neuvostoaikana, huolimatta venäläistämispolitiikasta. Adygeit kuitenkin kärsivät maatalouden kollektivisoinnista 1930-luvulla ja uskonnon tukahduttamisesta. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen uskonnolliset perinteet ovat kuitenkin alkaneet elpyä. Adygen kirjakieli kehitettiin Venäjän vallankumouksen jälkeen. Sitä kirjoitettiin ensin arabialaisilla aakkosilla vuodesta 1918 lähtien. Vuonna 1927 siirryttiin latinalaisiin aakkosiin ja 1938 kyrillisiin aakkosiin.
Maikopissa toimivat Adygeian valtion yliopisto (entinen Adygeian kasvatustieteellinen instituutti) ja Teknologinen instituutti. Adygeiassa on kahdeksan valtion tukemaa ja 23 paikallista museota. Näistä merkittävin on Adygiean kansallismuseo, jossa on ainutlaatuisia arkeologisia, kansatieteellisiä ja luonnontieteellisiä kokoelmia. Museossa on myös adygeiden diasporasta kertova osasto.
Kulttuuri > Etniset ryhmät

Adygeian alkuperäisasukkaat adygeit ovat läheistä sukua kabardeille ja tšerkesseille, jotka asuvat läheisissä Kabardi-Balkariassa ja Karatšai-Tšerkessiassa. Venäläisten muutto alueelle alkoi jo Venäjän keisarikunnan aikana ja se jatkui edelleen Neuvostoliiton aikana. Tämä johti siihen, että adygeit menettivät suurimman väestöryhmän aseman venäläisille. Kaikkiaan Adygeiassa asuu yli 80 eri etniseen ryhmään kuuluvia ihmisiä.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1989 | 1989 | 2002 | 2002 |
| kansa | määrä | osuus % | määrä | osuus % |
| venäläiset |  | 68,0 | 288 280 | 64,5 |
| adygeit |  | 22,1 | 108 115 | 24,2 |
| armenialaiset |  | 2,4 | 15 268 | 3,4 |
| ukrainalaiset |  | 3,2 | 9 091 | 2,0 |
| kurdit |  | * | 3 631 | 0,8 |
| tataarit |  | * | 2 904 | 0,7 |
| muut |  | 4,3 | 19 820 | 4,4 |
| yhteensä |  | 100 | 447 109 | 100 |
* Sisältyy muihin
Liikenne

Tasavallan läpi kulkee 3 rautatielinjaa ja pääkaupungissa on lentokenttä.
Hallinnollinen jako

Adygeia on jaettu hallinnollisesti 7 piiriin ja 2 kaupunkialueeseen. Piirit jakaantuvat 5 kaupunkityyppiseen taajamaan ja 46 maaseutupiirikuntaan, joissa on 224 maaseutuasutusta.
Hallinnollinen jako > Kaupunkialueet

Maikop
Adygeisk
Hallinnollinen jako > Piirit

Giaginskajan piiri
Košehablin piiri
Krasnogvardeiskojen piiri
Maikopin piiri
Šovgenovin piiri
Tahtamukain piiri
Teutšežin piiri
Politiikka

Adygeian perustuslaki hyväksyttiin 10. maaliskuuta 1995.
Adygeian tasavallan valtionpäämies on presidentti, jonka virkakausi on viisi vuotta. Voidakseen asettua ehdolle presidentinvaaliin ehdokkaan tulee osata adygen kieltä. Presidentti Hazret Sovmenin virkakausi kesti 2002–2006. Presidentti johtaa hallitusta ja nimittää pääministerin kansallisen neuvoston hyväksynnällä. Vuonna 2006 Adygeian pääministerinä toimii Asfar Hagur. Presidentti Putin nimitti 6. joulukuuta 2006 Adygeian presidentiksi Aslan Thakušinovin, minkä parlamentti vahvisti 13. joulukuuta äänin 52/53.
Adygeian parlamentti Khase on kaksikamarinen, jonka molemmissa kamareissa on 27 edustajaa, jotka valitaan viideksi vuodeksi kerrallaan. Kamarien nimet ovat tasavallan neuvosto ja edustajien neuvosto.
Adygeialla on kolme edustajaa Venäjän federaation parlamentissa, kaksi federaation neuvostossa (ylempi kamari) ja yksi duumassa (alempi kamari).
Neuvostokaudella aluetta hallitsi paikallinen kommunistipuolue, joka oli Neuvostoliiton Kommunistipuolueen alaosasto. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Adygein poliittinen valta jäi pääasiassa entiselle kommunistieliitille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Adygean valtionyliopiston sivut
Adygeian piirijako (englanniksi).
Slovenska Bistrica

| Slovenska Bistrica |
| --- | --- |
 Slovenska Bistrica
Valtio:   Slovenia
NUTS 2 -aluejako:  Itä-Slovenia
Perinteinen alue:  Štajerska
Tilastollinen alue:  Podravska
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8 km²
Väkiluku (2021):  8 252
 – Väestötiheys:  1 032 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Slovenska Bistrican keskusta (2006)
Slovenska Bistrica on kaupunki Slovenska Bistrican kunnassa. Kaupunki sijaitsee Štajerskan perinteisellä alueella, Podravskan tilastollisella alueella, joka kuuluu Itä-Sloveniaan. Kaupungissa asuu kahdeksan neliökilometrin alueella 8 252 asukasta. Kaupungin väestötiheys on 1 032 asukasta.
Ski Patrol

| Ski Patrol |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lew Landers
Käsikirjoittaja:  Paul Huston
Tuottaja:  Warren Douglas
Säveltäjä:  Frank Skinner
Kuvaaja:  Milton R. Krasner
Leikkaaja:  Edward Curtiss
Pääosat:   Philip Dorn  Luli Deste  Stanley Fields 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Universal Pictures
Ensi-ilta:   Yhdysvallat  10. toukokuuta 1940  Suomi  30. marraskuuta 2011 
Kesto:  64 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ski Patrol (televisioesityksessä myös Hiihtopartio!) on vuonna 1940 valmistunut yhdysvaltalainen elokuva Suomen ja Neuvostoliiton välillä käydystä talvisodasta. Elokuvan on ohjannut Lew Landers ja pääosaa esittää Philip Dorn.
Elokuvan ulkokohtaukset kuvattiin Kaliforniassa. Elokuva tehtiin Universalin halpatuotantolinjalla, eli se on niin sanottu b-elokuva. Nopeana pidetty ohjaaja Landers teki ohjauksia eri studioille, ja hänen arvostuksensa on noussut 2000-luvulla. Kuvaaja Milton R. Krasnersta tuli myöhemmin Hollywoodin huippuammattilaisia.
Elokuvassa oli hyödynnetty pätkiä Luis Trenknerin elokuvasta Tuomittu pataljoona (1931), minkä ruotsalaiskriitikot aikanaan huomasivat. He myös olivat todenneet kritiikeissään, että niin ruotsalaiset kuin suomalaisetkin kokevat elokuvan vastenmielisenä ja arveluttavana.
Elokuva esitettiin tuoreeltaan 27. syyskuuta 1940 Ruotsissa. Suomessa se sai ensi-illan 30. marraskuuta 2011 Kansallisessa audiovisuaalisessa arkistossa. Yle Teema esitti elokuvan 8. joulukuuta 2013, ja uusintana 17. heinäkuuta 2014.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Philip Dorn  | … |  luutnantti Viktor Ryder   |
|  Luli Deste  | … |  Julia Engel   |
|  Stanley Fields  | … |  Birger Simberg   |
|  Samuel S. Hinds  | … |  kapteeni Per Vallgren   |
|  Edward Norris  | … |  Paavo Luuki   |
|  John Qualen  | … |  Gustaf Nerkuu   |
|  Hardie Albright  | … |  Tyko Gallen   |
|  John Ellis  | … |  Knut Vallgren   |
|  Henry Brandon  | … |  Jan Sikorsky   |
|  Kathryn Adams Doty  | … |  Lissa Ryder   |
|  Leona Roberts  | … |  Mother Ryder   |
|  Abner Biberman  | … |  venäläinen sotamarsalkka   |
|  Wade Boteler  | … |  saksalainen olympiatiedottaja   |
|  Addison Richards  | … |  James Burton, selostaja   |
|  Reed Hadley  | … |  Ivan Dubroski   |
Aiheesta muualla

Alanen, Antti: Ski Patrol. Kansallinen audiovisuaalinen arkisto – KAVA.  30.11.2013. Arkistoitu 16.12.2013. Viitattu 7.7.2022.
Ski Patrol Antti Alanen: Film Diary -blogi.  13.11.2011. Viitattu 7.7.2022. (englanniksi)
Elokuvan alppipuvustusta.
Skåneland

Skåneland on esitetty Ruotsin kartassa ruskealla. Alhaalla ruskealla väritetty saari on Tanskaan kuuluva Bornholm.
Skåneland (joskus Skånelandskapen tai de skånska landskapen, "Skånen maakunnat") on kulttuurihistoriallinen alue Skandinavian eteläosassa. Sen suuruus ja rajat vaihtelevat jonkin verran käyttötarkoituksen mukaan.
Historiallissa yhteyksissä Skåneland tarkoittaa alueita, jotka Roskilden rauhassa vuonna 1658 liitettiin pysyvästi Tanska-Norjasta Ruotsiin. Kyseessä olivat Blekingen, Hallandin ja Skånen maakunnat, jotka muodostavat nykyään Ruotsin eteläisimmän historiallisen pääalueen Götanmaan etelä- ja lounaisosan. Myös Tanskaan kuuluva Bornholmin saari on tapana lukea mukaan käsitteeseen. Sen sijaan Roskilden rauhassa Ruotsiin liitettyä Tanska-Norjan Norjan osaan kuulunutta Bohusläniä ei lueta Skånelandiin.
Nimitystä voidaan käyttää myös runollisena nimityksenä Skånen maakunnalle.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Skåneland
Soukainen

Soukainen voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Soukainen, kylä Laitilassa
Soukainen, kylä Raumalla entisen Rauman maalaiskunnan alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Soukainen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Spárti (täsmennyssivu)

Spárti (kreik. Σπάρτη) voi viitata seuraaviin:
Sparta, kaupunki ja kunta Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella Kreikassa
Sparta, antiikin kreikkalainen kaupunki
Spárti, saari Jooniansaarten saariryhmässä Kreikassa
Seppo Halttunen

Seppo Tapio Halttunen (s. 27. heinäkuuta 1961 Pertunmaa) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän on esiintynyt useissa televisiosarjoissa ja näytelmissä. Halttusen tunnetuin rooli on Eero Mahlapuron rooli televisiosarjassa Me Stallarit, jota esitettiin MTV3-kanavalla syksyllä 2004.
Televisiosarjoja

Kotikatu (2000) - kansitakkimies
Paholaisen tytär (2002) - Anssi Kosonen
Kylmäverisesti sinun (2002)
Tummien vesien tulkit (2002) - Tyrväinen
Me Stallarit (2004) - Eero Mahlapuro
Kumman kaa (2005) - Marko
Meidän jengi (2005) - Antti 'Ufo' Harjula
Akkaa päälle (2006) - autokauppias
Uudisraivaaja (2006) - Ikonen
Team Ahma (2007) - päällikkö
Lemmenleikit (2008) - Johannes Koski
Kymenlaakson laulu (2008) - haastattelija
Reetta ja Ronja (2009-2010) - isä
Enon opetukset (2011) - Jussin isä / Suku
Moska (2011) - Olavi Puijo
Roba (2016) - juoppo
Sorjonen (2018) - Eveliinan isä
Teatterirooleja

Rikos ja rangaistus (2012) Keski-Uudenmaan Teatteri
Höyryt pois! (2011) Keski-Uudenmaan Teatteri
Jättipotti (2011) Ravintola Alberga
Muuan sulhasmies (2011) Keski-Uudenmaan Teatteri
Viirun syntymäpäivät (2011) Keski-Uudenmaan Teatteri
Kukkaistyttö (2010) Helsingin Kaupunginteatteri
Päivänsäde, minä ja menninkäinen (2010) Keski-Uudenmaan Teatteri
Periaatteen mies (2008) Espoon Kaupunginteatteri
Elling (2008) Keski-Uudenmaan Teatteri
Seuraavana Kerava (2006) Keski-Uudenmaan Teatteri
Aiheesta muualla

Seppo Halttunen Elonetissä.
Seppo Halttunen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Siuntion puukirkko

| Siuntion puukirkko Sjundeå träkyrka |
| --- | --- |
Sijainti:  Siuntion kirkonkylä, Uusimaa
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Seurakunta:  Siuntion seurakunta
Rakentamisvuosi:  1600-luku
Materiaali:  Hirsi
Poistui käytöstä:  1880-luku
 Kirkko purettiin 1880-luvulla ja myytiin huutokaupalla. 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siuntion puukirkko (ruots. Sjundeå träkyrka) oli 1600-luvulla rakennettu luterilainen puukirkko Siuntiossa Uudellamaalla, joka rakennettiin suomenkielisiä jumalanpalveluksia varten. Näin pitäjässä pystyttiin pitämään suomenkielinen ja ruotsinkielinen jumalanpalvelus samanaikaisesti.
Ajan mukaisesti Pietari Brahen kenraalikuvernöörikaudella ruotsinkielisillä alueilla rakennettiin pääkirkkojen vierille hieman pienempiä kirkkoja suomenkielisiä kirkonmenoja varten. Kirkko purettiin tarpeettomana ja siirrettiin 1880-luvulla pois Siuntion kirkonkylästä, eikä siitä ole tiettävästi säilynyt jäljellä valokuvia.
Arkkitehtuuri

Siuntion puukirkko oli suorakaiteen muotoinen hirsistä rakennettu kirkko. Kirkko sijaitsi Siuntion Pyhän Pietarin kirkon vieressä nykyisen kirkon ja Siuntion seurakuntakodin välissä. Länsiseinustalla sijainneen pääsisäänkäynnin edessä oli pieni asehuone. On myös luultavaa, että kirkossa oli torni. Kirkon pitkillä seinillä oli muutamia ikkunoita ja idässä kuori-ikkuna. Sisällä kirkossa oli lautakatto. Kirkossa ei ollut lehtereitä.
Pääkirkon, eli Pyhän Pietarin kirkon remonteissa suomenkieliseen puukirkkoon siirrettiin pääkirkon vanhaa arvokasta esineistöä, kuten kirkon vanha kolmiosainen alttaritaulu ja niin kutsuttu Tottien saarnastuoli 1600-luvulta, jonka osia on nykyisin on nähtävillä Pyhän Pietarin kirkossa. Kerrotaan, että sisustukseltaan puukirkko oli yksi näyttävimpiä.
Historia

Siuntion puukirkko oli 1820-luvulle tultaessa jo miltei 200-vuotias ja tuolloi heräsi kysymyksiä muun muassa kirkon remontoinnin tarpeesta. Lopulta vuonna 1881 puukirkko päätettiin korjaamisen sijaan myydä huutokaupalla, sillä se oli suurelta osin käyttämättömänä. Kirkon osti Johan Malm Finnäsin talosta Bolstan kylästä. Kirkko siirrettiin hirsi kerrallaan Pyhän Pietarin kirkon vierestä Johan Malmin maille. Näistä hirsistä Malm rakensi Passilan koskeen myllyn ja tuvan. Myöhemmin kirkon hirsistä rakennettu mylly tuhoutui tulipalossa.
Kirkon myymisen selittää muun muassa myös se, että pääkirkkoon oli hankittu urut jo 1700-luvun puolella mikä houkutteli myös suomenkielistä väestöä käymään Pyhän Pietarin kirkossa. Lisäksi suomenkielinen väestö oli myös sulautunut suurelta osin ruotsinkieliseen väestöön, joka osaltaan pienensi tarvetta erilliselle suomenkieliselle jumalanpalvelukselle puukirkossa.
Slovenian vaakuna

Slovenian vaakuna
Slovenian vaakuna on Slovenian kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Siinä on punaisella viivalla rajattu sininen kilpi, jossa on valkoinen Triglav-vuori. Aaltokuviot symboloivat Adrianmerta ja Slovenian jokia. Kolme kultaista tähteä on lähtöisin Celjen kreivien vaakunasta. Vaakuna on suunniteltu ja otettu käyttöön 1990-luvulla.
Aiemmat versiot

Slovenian sosialistisen tasavallan vaakuna 1945–1991
Sisällönhallintajärjestelmä

Sisällönhallintajärjestelmä (engl. "content management system" tai "CMS") on  yleisnimitys tietojärjestelmälle, joka palvelee koko organisaation sisällönhallintaa sen sijaan, että olisi keskittynyt pelkästään johonkin yksittäiseen osa-alueeseen, kuten verkkopalveluiden  hallintaan. Sisällönhallintajärjestelmälle ei täten ole olemassa mitään kovin selkeätä määritelmää vaan toimialasta riippuen sillä saatetaan viitata eri tavoin painottuneeseen tietojärjestelmään.
Erilaisia sisällönhallintajärjestelmiä

Erilaisia järjestelmätyyppejä on lukuisia:
Dokumenttienhallintajärjestelmä
WWW-sisällönhallintajärjestelmä
Julkaisujärjestelmä (yleisnimitys julkaisupainotteiselle sisällönhallintajärjestelmälle, mutta myös usein synonyymi www-sisällönhallintajärjestelmälle tai www-julkaisujärjestelmälle
Verkkokauppajärjestelmä
Aineistonhallintajärjestelmä (kuva-aineistot, videomateriaali, multimedia, jne.)
Wiki-järjestelmät (Esimerkiksi Wikipedia käyttää MediaWikiä.)
Monet nykyisin sisällönhallintajärjestelmä-nimikkeellä markkinoitavat järjestelmät ovat aikaisemmin olleet dokumenttienhallintajärjestelmiä.
Sisällönhallintajärjestelmän keskeiset osat

Sisällönhallintajärjestelmien kokoonpanot vaihtelevat, mutta usein järjestelmän toiminnot jaetaan ainakin karkeasti kolmeen osa-alueeseen:
Koostamisjärjestelmä
Tietovarasto tai sisältökokoelma (engl. repository)
Julkaisujärjestelmä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eri sisällönhallintajärjestelmien vertailua (englanniksi)
Web-sisällönhallintajärjestelmä - ominaisuudet ja käyttöönotto. Tietojärjestelmätieteen pro gradu –tutkielma. Tolvanen, Perttu Tapio. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 2007. 145 sivua.
What's the Best Content Management System? It Depends... (Steve Manning, 2004)
Julkaisujärjestelmät Suomessa, markkinakatsaus 2008 (Perttu Tolvasen kirjoittama artikkeli Vierityspalkki-blogissa 31.3.2008)
Slovakian miesten lentopallomaajoukkue

Slovakian miesten lentopallomaajoukkue edustaa Slovakiaa lentopallon kansainvälisissä otteluissa. Sen sijoitus maailmanrankingissa on 32. (syyskuussa 2015)..
Slovakia selviytyi EM-kisoihin ensimmäisen kerran vuonna 1997, jolloin kisat pelattiin Eindhovenissa, Alankomaissa. Se voitti alkulohkossaan Saksan, Venäjän ja Kreikan ja hävisi vain hallitseville olympia- ja EM-mitalisteille Italialle ja Jugoslavialle. Sijoitusotteluissaan se hävisi Tšekille ja Ukrainalle erin 0–3 ja sijoittui kahdeksanneksi.
Ostravassa, naapurimaa Tšekissä järjestetyissä vuoden 2001 EM-kisoissa Slovakia voitti vain Slovenian ja sijoittui yhdeksänneksi. Berliinin EM-kisoissa 2003 Slovakia hävisi kaikki alkulohkon ottelunsa ja sijoittui 11:nneksi.
Vuoden 2007 EM-kisoissa Venäjällä Slovakia hävisi alkulohkossaan Ranskalle 1–3 ja Espanjalle 0–3 mutta voitti tappioidensa välissä Slovenian 3–1 ja pääsi 12 parhaan jatko-otteluihin. Jatkolohkossa Slovakia hävisi niin Saksalle kuin Serbiallekin 0–3 ja viimeisessä ottelussaan Alankomaille 1–3 ja jäi lohkossaan viimeiseksi. Slovakia sijoittui turnauksessa 12:nneksi.
Vuoden 2009 EM-kisoissa Slovakia voitti alkulohkossa vain Slovenian, mutta sekin riitti jatkopaikkaan. Kuuden joukkueen jatkosarjassa joukkue jäi kuitenkin viimeiseksi ilman voittoja, saldonaan kolme 2–3 ja kaksi 1–3 -tappiota. Sijoitus 11.
Vuoden 2011 EM-kisoissa Tšekissä ja Itävallassa joukkue voitti alkulohkonsa ja selvisi suoraan kahdeksan parhaan joukkoon ja puolivälieriin. Taakse alkulohkossa jäivät Bulgaria, Puola ja Saksa. Puolivälierissä Puola otti revanssin ja passitti Slovakian katsomoon erin 0–3. Joukkueen sijoitus oli viides ja se tarkoitti pääsyä seuraaviin EM-kilpailuihin ilman karsintaa.
Vuoden 2013 EM-kisoissa Puolassa, joukkue joukkue selvisi alkulohkostaan jatkoon voitettuaan Turkin 3–2. Neljännesvälierässä joukkue hävisi Venäjälle 0–3 ja karsiutui jatkosta. Joukkueen lopullinen sijoitus oli 11.
Vuoden 2015 EM-kisoissa joukkue hävisi kaikki kolme alkulohkon otteluaan ja sen pelit päättyivät siihen. Joukkueen sijoitus oli 14.
Sobraonin taistelu

Sobraonin taistelu oli ensimmäisen sikhisodan aikana 10. helmikuuta 1847 käyty taistelu Sikhivaltion ja brittijoukkojen välillä Sobraonissa Sutlejjoen varrella. Taistelu päättyi brittien voittoon ja se jäi sodan viimeiseksi yhteenotoksi.
Tausta

Britit olivat voittaneet sikhien armeijan Aliwalin taistelussa 28. tammikuuta 1846. Sikhit olivat tappionsa jälkeen vetäytyneet Sobraoniin, joka oli heidän viimeinen sillanpäänsä Sutlejjoella. Sikhiarmeijaan kuului noin 30 000 miestä ja 67 tykkiä. He olivat järjestäytyneet linnoitettujen asemien taakse puoliympyrän muotoiseen muodostelmaan, jonka kärjet olivat joella.
Brittien Intian ylipäällikkö kenraaliluutnantti Hugh Gough sai täydennyksiä ja liittyi yhteen kenraalimajuri Harry Smithin joukkojen kanssa. Tämän jälkeen britit aloittivat etenemisen kohti Sobraonia.
Taistelu

Taistelu Sobraonissa alkoi brittien tykistön keskityksellä kello 7.00 aamulla 10. helmikuuta 1846. Tykistön vaikutus jäi kuitenkin pieneksi sikhien rakennuttamien linnoitteiden takia. Kun tykistön ammukset olivat loppuneet kello 10.00 kenraalimajuri Robert Dick päätti hyökätä. Tämä siitäkin huolimatta, että alun perin Harry Smithin piti tehdä ennen päähyökkäystä valehyökkäys sikhien vasempaa sivustaa ja keskustaa vastaan.
Dickin hyökkäys näytti aluksi sujuvan melko hyvin, mutta sikhien tehtyä vastahyökkäyksen hänen joukkonsa lyötiin takaisin. Myös Smithin ja Gilbertin tekemät hyökkäykset lyötiin takaisin. Lopulta Dickin joukkojen onnistui uudella yrityksellä vallata osa sikhien asemista. Myös muut joukot käyttivät tilannetta nyt hyväkseen.  Sikhiarmeijalla oli ollut Sutlejjoen ylittänyt ponttoonisilta, joka oli nyt vahingoittunut estäen paon joen yli. Sikhit kävivätkin taistelua erityisen epätoivoisesti. Kumpikaan osapuoli ei osoittanut armoa toiselle. Sikhien oikealla siivellä brittien onnistui räjäyttää reikä sikhien linnoitteisiin, josta vyöryi nyt brittijoukkoja. Lopulta taistelu päättyi brittien voittoon.
Seuraukset

Sobraonin taistelu oli ensimmäisen sikhisodan viimeinen taistelu. Sikhiarmeija menetti koko tykistönsä ja noin 8 000–10 000 miestä kaatuneina. Osa kaatuneista oli hukkunut Sutlejjokeen. Joen virtauksen kuvailtiin tukkeutuneen siinä kelluvista ruumiista. Brittien tappiot olivat 320 kaatunutta ja 2 063 haavoittunutta. Lopulta saavutetusta voitosta huolimatta etenkin Goughia arvosteltiin tykistön tehottomasta käytöstä ja johdon puutteesta.
Taistelu aikalaispiirroksessa.
Spätzle

Spätzle on saksalaisperäinen pastaruoka, jonka valmistuksessa käytetään enemmän kananmunia kuin muissa pastoissa, ja se on myös tällöin muita nauhapastoja paksumpi. Spätzlen kanssa syödään usein makkaraa ja linssejä. Spätzlen alkuperä on schwabien luona Etelä-Saksassa lähinnä Baden-Württembergin osavaltiossa.
Knöpfle-tyyppinen spätzle
Ohutta makaronimaista spätzleä
Pinaattispätzleä
Soijärvi (Pihtipudas)

| Soijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°29′57″N, 25°13′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.487.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  166,5 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,957 km  
Pinta-ala:  4,553 ha  
Tilavuus:  0.000046 km³ 
Keskisyvyys:  1,01 m  
Suurin syvyys:  2 m  
Saaria:  1 
 fiSoijärvi 
Soijärvi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Untisperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 410 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,6 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 45 900 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja suurin syvyys on 2,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Vuohtojärven valuma-alueeseen (14.487) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 166,5 metriä mpy.
Song Hye-rim

Song Hye-rim (kor. 성혜림, 1937–2002) oli pohjoiskorealainen näyttelijä ja yksi Kim Jong-ilin rakastajista sekä Kim Jong-namin äiti. Hän syntyi nykyisen Etelä-Korean alueella Changnyeongin maakunnassa.
Song meni opiskelemaan Pjongjangin elokuvakouluun, mutta lähti pois synnytettyään tytön. Hän valmistui myöhemmin ja teki ensimmäisen debyyttiroolinsa 1960. Hänestä tuli suosittu näyttelijä 1960-luvulla, ja hän esiintyi muun muassa elokuvissa Onjŏngryŏng (온정령) ja Baek Il-hong (백일홍).
Songin on ilmoitettu kuolleen 17. toukokuuta 2002. Jotkut uskovat hänen kuolleen Moskovassa.
Aiheesta muualla

The Daily NK – Song Hye-rim (koreaksi)