stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula Rossa

Formula Rossa
Formula Rossa on maailman nopein vuoristorata, jonka on valmistanut sveitsiläis-liechenstanilainen Intamin. Se sijaitsee Ferrari World Abu Dhabissa, Abu Dhabissa, Arabiemiirikunnissa, ja se avattiin 4. marraskuuta 2010. Formula Rossan huippunopeus on 240 km/h, johon se kiihtyy nollasta 4,9 sekunnissa. Radan pituus on 2 074 metriä ja korkeus 52 metriä. Ajon aikana koetaan 4,8 G:n voima.
Aiheesta muualla

Ferrari World Abu Dhabi: Formula Rossa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Forn Siðr – Asa- og Vanetrosamfundet i Danmark

Yhdyskunnan logo
Forn Siðr – Asa- og Vanetrosamfundet i Danmark on tanskalainen aasainuskoa edustava uskonnollinen yhdyskunta. Yhteisö perustettiin vuonna 1997 ja se sai rekisteröidyn uskonnollisen yhdyskunnan aseman vuonna 2003. Yhteisön tavoitteena on palvoa vanhoja skandinaavisia jumalia ja luoda yhteyksiä sellaisten ihmisten välille, jotka ovat kiinnostuneita aiheesta. Lisäksi tavoitteena on edistää ja levittää tietoutta vanhasta skandinaavisesta uskonnosta ja kulttuuriperinnöstä.
Forn Siðrin pystyttämä riimukivi.
Yhdyskunnalla oli vuonna 2008 yli 600 jäsentä. Kun 2000-luvulla mukaan tuli paljon myös varttuneempia ihmisiä, yhdyskunnalle tuli tarve oman hautausmaan perustamiselle. Yhdyskunta sai vuonna 2008 luvan perustaa oman hautausmaan Odensen kuntaan.
Yhdyskunta ei harjoita käännytystyötä. Forn Siðr korostaa, että natsismi tai pakanallisten symbolien väärinkäyttö natsismin tarkoituksiin ei ole yhteensopivaa yhdyskunnan jäsenyyden kanssa.
Aiheesta muualla

Kotisivut. (tanskaksi)
Geoff Murphy

Geoff Murphy vuonna 2013.
Geoffrey Peter Murphy (12. lokakuuta 1938 –  3. joulukuuta 2018) oli uusiseelantilainen elokuvaohjaaja.
Murphy kuului 1971-75 tunnettuun hippiyhtye Blertaan. Yhtyeuran jälkeen hän aloitti elokuvauransa. Hän oli Uuden-Seelannin elokuva-alan keskeisimpiä ohjaajia 1970- ja 1980-luvuilla. Murphyn tunnettuja ohjauksia ovat muun muassa debyytti Wild Man (1977), Goodbye Pork Pie (1981), Nuoret sankarit 2 (1990) ja Kaappaus raiteilla (1995). Lisäksi hän toimi second unit -ohjaajana Taru sormusten herrasta -trilogiassa, jossa hänen ohjaustyönsä oli Uuden-Seelannin kulttuuriministeriön alaisen elokuvakomission mukaan trilogian sisällön kannalta merkityksellistä.
Aiheesta muualla

Geoff Murphy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Geoff Murphy Elonetissä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Geoff Murphy
Käännös suomeksi
Florentin Pogba

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Florentin Peilé Pogba
Syntymäaika: 19. elokuuta 1990
Syntymäpaikka: Conakry, Guinea
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja keskuspuolustaja
Pituus: 188 cm
Paino: 88 kg
Seura
Seura:  AS Saint-Étienne
Pelinumero: 19
Junioriseurat
2007-2009:  Celta Vigo
2009-2011:  Sedan
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011-2012 |  Sedan | 45 | (4) |
| 2012- |  AS Saint-Étienne | 17 | (1) |
| 2012-2013 | →  Sedan | 35 | (3) |
Maajoukkue
| 2011 |  Ranska U20 | 3 | (0) |
| 2010- |  Guinea | 11 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. helmikuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. helmikuuta 2015.
Florentin Pogba (s. 19. elokuuta 1990 Conakry, Guinea) on guinealais-ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa AS Saint-Étienneä. Vasenjalkainen Pogba on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Guinean jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura

Pogban ammattilaisuran ensimmäinen seura oli Ligue 2:ssa pelannut CS Sedan Ardennes, jota hän edusti vuodet 2011–2012 tehden 45 pelaamassaan Ligue 2:n ottelussa neljä maalia.
Syyskuussa 2012 Pogba siirtyi Ligue 1:n AS Saint-Étienneen, mutta hänet lähetettiin saman tien kaudeksi 2012–2013 lainalle takaisin Sedaniin, jonka paidassa hän pelasi kauden aikana 35 Ligue 2 -ottelua ja teki niissä kolme osumaa. Kaudeksi 2013–2014 Pogba palasi takaisin Saint-Étienneen. Hän debytoi seuran paidassa joulukuussa 2013 Montpellier HSC:tä vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan  eli kaudella 2013–2014 Pogba pelasi neljä liigaottelua ilman osumia. Kaudella 2014–2015 Pogba teki Ligue 1 -uransa avausmaalin, joulukuussa 2014 niin ikään Montpellier HSC:n verkkoon. Hän debytoi kauden aikana myös Eurooppa-liigassa.
Maajoukkueura

Pogba pelasi vuonna 2011 Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa, mutta päätti valita kuitenkin synnyinmaansa Guinean jalkapallomaajoukkueen. Hän debytoi siinä elokuussa 2010 ystävyysottelussa Malia vastaan. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon myös vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa pelaten turnauksessa kahdessa Guinean ottelussa.
Muuta

Myös Pogban kaksoisveli Mathias Pogba ja pikkuveli Paul Pogba ovat ammattilaisjalkapalloilijoita. Mathias pelaa niin ikään Guinean maajoukkueessa, kun taas yhtenä maailman lupaavimpana nuorena jalkapalloilijana pidetty Paul pelaa Manchester Unitedissa ja Ranskan maajoukkueessa.
Aiheesta muualla

Florentin Pogba Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
http://www.national-football-teams.com/player/39745/Florentin_Pogba.html
http://nr.soccerway.com/players/florentin-pogba/140517/
Florian Silbereisen

| Florian Silbereisen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. elokuuta 1981 (ikä 43)
Ammatti:  laulaja, näyttelijä, televisiojuontaja
Muusikko
Laulukielet:  saksa
Aktiivisena:  1990-luku–
Tyylilajit:  iskelmämusiikki 
Soittimet:  harmonikka 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Florian Bernd Silbereisen (s. 4. elokuuta 1981 Tiefenbach, Baijeri) on saksalainen kevyen musiikin laulaja, näyttelijä ja televisiojuontaja.
Ura

Silbereisen soitti lapsuudessaan harmonikkaa ja esiintyi jo kymmenvuotiaana televisio-ohjelmassa Musikantenstadl. Läpimurtonsa televisioesiintyjänä hän teki 1990-luvun lopussa. Helmikuussa 2004 Silbereisen aloitti uransa Feste der Volksmusik -ohjelman juontajana. Hän seurasi Carmen Nebeliä.
Vuonna 2015 Silbereisen perusti Jan Smitin ja Christoff De Bollen kanssa pop-trion Klubbb3, jonka esikoisalbumi Vorsicht unzensiert! myi kohtalaisen hyvin saksankielisellä alueella ja Benelux-maissa.
Silbereisen on näytellyt vuodesta 2019 kapteeni Pargeria ZDF-televisiokanavan monikymmenvuotisessa romanttisessa draamasarjassa Das Traumschiff.
Aiheesta muualla

Schlager.de: Florian Silbereisen
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Florian Silbereisen
Käännös suomeksi
Geoff Willis

Geoffrey "Geoff" Willis (s. 23. joulukuuta 1959 Southampton, Englanti, Iso-Britannia) on Formula 1 -talli Mercedeksen tekninen johtaja.
Willis työskenteli Leyton Housella 1990-luvun alussa, jolloin hän tapasi Adrian Neweyn. He siirtyivät yhdessä Williamsille. 1996 Newey siirtyi McLarenille ja Willis jatkoi Williamsilla. Willis siirtyi BARin riveihin 2001 ja jatkoi BARilla/Hondalla kauden 2006 loppuun, minkä jälkeen hän siirtyi Red Bull Racingille tekniseksi johtajaksi vuonna 2007. Willis lopetti työnsä Red Bullilla kesällä 2009. 2010 Willis siirtyi Hispanian tekniseksi johtajaksi, kunnes lopetti ja liittyi Mercedeksen tekniseen osastoon kauden 2011 lopussa.
Flatland

Flatland BMX -ajaja.
Flatland on BMX-pyörällä tehtävää temppuilua tasaisella maalla pyörän etu- ja taka-akseleihin kiinnitettyjä tappeja hyväksi käyttäen. Laji muistuttaa etäisesti taitoluistelua ja breakdancea.
Flatland-pyörät eroavat normaaleista BMX-pyöristä lähinnä pienemmän painonsa ja korkeammalle nostetun satulansa, sekä lyhyemmän runkonsa takia.
Temput

Lajissa tehdään erilaisia temppu- ja liikesarjoja, käyttäen hyväksi pyörän taka- ja etutappeja sekä polkimia ja renkaita. Näin voidaan tehdä lukemattomia variaatioita. Temppusarjojen tavoitteena on olla koskettamatta maata.
Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä

| Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä ECR |
| --- | --- |
 
  
 
Perustettu:  22. kesäkuuta 2009
Jäsenpuolueet:  Euroopan konservatiivien ja reformistien puolue
Puheenjohtaja:  Raffaele Fitto Ryszard Legutko
Edustus:  62 / 705
Ideologia:  konservatismi talousliberalismi kristillisdemokratia eurokriittisyys
Kotisivu:  www.ecrgroup.eu
Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä (engl. European Conservatives and Reformists, ECR) on Euroopan parlamentissa toimiva ryhmä. Se perustettiin vuoden 2009 vaalien jälkeen. Ryhmään liittyi perustamisvaiheessa 26 edustajaa Britanniasta, 15 Puolasta, yhdeksän Tšekistä sekä Alankomaista, Latviasta, Unkarista, Belgiasta ja Suomesta yksi kustakin.
Historia

Perustamisvaiheen (2009) suomalainen jäsen oli keskustapuolueen Hannu Takkula, joka siirtyi sinne liberaaliryhmästä. mutta palasi kuitenkin liberaaliryhmään.
ECR-ryhmä nousi vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa parlamentin kolmanneksi suurimmaksi ryhmäksi saatuaan 70 edustajaa.
Heinäkuussa 2018 Ruotsidemokraatit ilmoitti siirtyvänsä eurokriittisestä EFDD-ryhmästä ECR:ään.
Ryhmän puheenjohtaja oli aiemmin Syed Kamall Britannian konservatiivipuolueesta.
Perussuomalaiset

Suomesta Perussuomalaiset oli ECR-ryhmän jäsen 2014–2019. Puolue siirtyi Identiteetti ja demokratia -ryhmään, mutta palasi jälleen ECR-ryhmään 5. huhtikuuta 2023.
Kohti keskustaa

ECR-ryhmään ei hyväksytä ”Venäjän ymmärtäjiä”, kuten Saksan AfD-puoluetta. ECR pyrkii erottautumaan selkeästi jyrkemmästä Identiteetti ja demokratia (ID) -ryhmästä ja profiloitumaan sitä keskusta-oikeistolaisemmaksi konservatiivipuolueeksi. Maaliskuussa 2024 ECR-ryhmää johtava Nicola Procaccini sanoi, että on EPP-ryhmän käsissä, pääseekö ECR mukaan seuraavaa europarlamenttikautta johtavaan koalitioon.
Procaccini sanoo kuitenkin ryhmän vastustavan valtiot alistavaa federalismia, joka ”tuhoaa kansakunnat”. Sen sijaan EU:n pitäisi keskittyä ydinasioihin, kuten ulkopolitiikkaan, puolustusyhteistyöhön ja rajojen turvaamiseen. Vuoden 2050 hiilineutraaliustavoitteen myöhentämistä pitää harkita, jos ”geopoliittinen tilanne sitä vaatii”.
Aiheesta muualla

ECR
Fountain House -klubitalo

Fountain House -klubitalot ovat mielenterveyskuntoutujien ja palkatun henkilökunnan muodostamia jäsenyhteisöjä, jotka tarjoavat kuntoutujille heidän omista tarpeistaan lähtevää työpainotteista toimintaa ja vertaistukea.
Kansainvälisesti klubitaloja on lähes 400. Liike toimii 30 maassa.
Historia > Perustaminen

Klubitaloliike alkoi Yhdysvaltain New Yorkissa vuonna 1944, kun pieni ryhmä paikallisesta mielisairaalasta kotiutuneita avohoitopotilaita päätti alkaa pitää yhteyttä toisiinsa. Ryhmä käytti itsestään nimeä WANA, joka on lyhenne sanoista We are not alone (suom. Emme ole yksin).
Ryhmä pyrki välttämään useille mielenterveyskuntoutujille tyypillistä eristäytymistä ja yksinäisyyttä. He pitivät yhteyttä muihin sairaalasta poispäässeisiin ja tapasivat toisiaan kahviloissa, kirjastoissa ja YMCA:n tiloissa. Vuonna 1947 yhdistyksen toiminta alkoi hiipua, muun muassa rahan ja oman toimitilan puutteen vuoksi.
Vuonna 1948 perustajajäsen Elizabeth Schermerhorn sai järjestettyä toiminalle rahoituksen, jolla kustannettiin toiminalle oma rakennus. Manhattanin 47th Streetillä sijaitseva rakennus sai nimekseen Fountain House. Myöhemmin samana vuonna sai alkunsa myös Fountain House -säätiö, jonka tarkoitus oli ylläpitää Fountain Housen toimintaa.
Vuonna 1955 John Beard valittiin Fountain House -klubitalon johtoon. Beard oli nuori sosiaalityöntekijä, joka ymmärsi että mielisairauksien hoito muun muassa sairaaloissa, klinikoilla ja lääkkeillä vaikuttaa akuutteihin oireisiin, mutta ei liitännäisvaikutuksiin, kuten köyhyteen, työttömyyteen tai yksinäisyyteen. Hän uskoi, että myös pitkäaikaisia mielisairauksia potevilla oli oikeus mielekkääseen työhön ja toimintaan ja että nämä ihmiset pystyisivät kuntoutumaan yhteiskunnan toimiviksi jäseniksi ja palaamaan työelämään. Beardin ideat ja muutokset kehittivät säätiön sen nykyiseen muotoonsa.
Historia > Leviäminen

Vähitellen Fountain House -klubitaloja alkoi ensin syntyä ympäri Yhdysvaltoja ja myöhemmin ympäri maailmaa.
Vuonna 1976 Fountain House sai rahaa kansainvälisen koulutusohjelman käynnistämiseksi. Tämän ansiosta alkoi uusien jäsenien ja työntekijöiden kouluttaminen.
Vuonna 1978 ruotsalainen toimittaja Lise Asklund teki 45-minuuttisen televisiodokumentin Fountain Housesta, minkä ansiosta vuonna 1980 Tukholmaan avautui Euroopan ensimmäinen klubitalo.
Suomen ensimmäinen klubitalo avautui Tampereella 1995. Muutaman seuraavan vuoden sisään aloittivat myös Karvetin, Kyykerin, Karhulan, Äänekosken ja Helsingin klubitalot. Euroopan ensimmäinen Klubitalojen konferenssi pidettiin Naantalissa 1998, jolloin Suomen Fountain House Klubitalojen Verkostoyhteys ry perustettiin viralliseksi elimeksi. Kaikki kuusi Suomen silloin olemassa olevaa klubitaloa liittyivät verkostoyhdistykseen.
Toiminta

Klubitalokuntoutus perustuu kansainväliseen Fountain House Klubitalo -toimintamalliin, jonka tavoitteena on parantaa kuntoutujien elämänlaatua, vähentää sairaalahoitojen tarvetta ja tukea työelämään palaamista. Toiminta perustuu työpainotteisen päivän ympärille. Jäsenet ja henkilökunta osallistuvat tasavertaisesti toiminnan suunniteluun, kehittämiseen, päätöksentekoon ja toteutukseen. Klubitalon jäsenillä on myös mahdollisuus osallistua sekä paikallisen että kansainvälisen klubitaloverkoston toimintaan.
Klubitalotoiminnan päämäärä on, että mielenterveyskuntoutujat voisivat toteuttaa itseään omien kykyjensä mukaisesti ja olisivat arvostettuja työtovereina, naapureina ja ystävinä.
Toiminta > Toiminta Suomessa

Suomessa toimii 25 klubitaloa, joihin kuuluu yhteensä yli 3000 jäsentä. Suomen klubitalot:
| Kaupunki | Osoite |
| --- | --- |
Hamina: Frederikinkatu 1 B
Helsinki: Hämeentie 54
Itä-Helsinki: Myllypurontie 1 B1
Hämeenlinna: Suomen Kasarmi 15
Imatra: Suntionkuja 2
Jyväskylä: Rajakatu 41
Järvenpää: Ratatie 19
Kajaani: Pohjolankatu 14
Karhula: Koulukatu 10
Karjaa: Veturinkuljettajankatu 9
Kuopio: Kasarmikatu 2
Lahti: Vuorikatu 35 D
Lappeenranta: Kesämäenkatu 10
Lohja: Kivenkatu 8
Loviisa: Mariankatu 31
Maarianhamina: Strandgatan 7
Naantali: Ripikatu 13
Oulu: Saunaranta 12
Pori: Vapaudenkatu 3
Porvoo: Kaivokatu 37
Rovaniemi: Kansankatu 2
Salo: Länsiranta 8
Savonlinna: Haapavedentie 13
Tampere: Kauppakatu 7 A
Vantaa: Lehdokkitie 2B
Toiminta > Jäsenyys

Jäseneksi voivat hakeutua henkilöt, joilla joko on tai on ollut mielenterveysongelmia. Jäsenyys on täysin vapaaehtoinen, maksuton ja aikarajoitteeton, eivätkä poissaolot tai niiden pituus vaikuta jäsenyyteen.
Aiheesta muualla

Suomen Klubitalot ry
Euroopan Klubitalot (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Clubhouse International (englanniksi)
Fountain House (englanniksi)
Franck Dumas

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 9. tammikuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Bayeux, Calvados, Ranska
Pelipaikka: puolustaja keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  CA Bordj Bou Arreridj
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1992 |  SM Caen | 198 | (12) |
| 1992–1999 |  AS Monaco | 282 | (2) |
| 1999 |  Newcastle United | 7 | (0) |
| 2000–2001 |  Olympique Marseille | 14 | (0) |
| 2000–2001 | → RC Lens | 29 | (0) |
| 2001–2004 |  SM Caen | 72 | (0) |
Valmennusura
2005–2012:  SM Caen
2013–2014:  AC Arles
2014:  Maghreb Fès
2017–2008:  Päiväntasaajan Guinea
2018–2019:  JS Kabylie
2019–:  CA Bordj Bou Arreridj
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Franck Dumas (s. 9. tammikuuta 1968 Bayeux) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Kesäkuusta 2019 lähtien hän on toiminut CA Bordj Bou Arreridjin päävalmentajana.
Ura pelaajana

Dumas aloitti uransa SM Caenissa 1988 debytoiden AS Cannes'ta vastaan pelatussa ottelussa. AS Monacon paidassa Dumas voitti Ranskan mestaruuden 1997.
Ranskan mestaruus: 1997
Ura valmentajana

Dumas'n valmennusura on alkanut SM Caenissa keväällä 2005. Yhdessä kokeneen Patrick Parizon'n johdatti Caenin Ligue 1:een kauden 2006–07 päätteeksi. Pääsarjataival kesti Caenin osalta kaksi kautta ja keväällä 2009 seura putosi takaisin Ligue 2:een. Seurajohdon luottamus Dumas'n taitoihin kuitenkin säilyi ja hän jatkaa tehtävässään. Parizon'n paikan apuvalmentajana otti kesällä 2009 Patrice Garande.
Dumas'n luotsaaman Caenin visiitti Ligue 2:ssa jäi lyhyeksi, sillä seura varmisti keväällä 2010 nousunsa takaisin pääsarjaan viisi kierrosta ennen loppua.  Caen pelasi loppuun asti tyylikkäästi ja päätti kautensa 1–3 voittoon FC Nantes Atlantiquestä ja pääsi juhlimaan Ligue 2:n voittoa.  Dumas'n valmentajauran toinen pääsarjajakso Caenin peräsimessä kesti kaksi kautta. Kausi 2010/11 alkoi loistavasti Caenin kaadettua heti alussa mestaruutta puolustaneen Olympique de Marseillen. Lopulta joukkue hyytyi sijalle 15, mutta säilytti kuitenkin sarjapaikkansa. Kausi 2011/12 oli Caenille vaikeampi ja tiukasta taistelusta huolimatta kohtalona oli putoaminen liigasta pisteen erolla viimeisenä säilyneeseen FC Lorientiin. Kauden jälkeen Dumas jätti tehtävänsä.
Helmikuussa 2013 Dumas'sta tuli Ligue 2:ssa pelaavan AC Arles'n päävalmentaja.  Dumas luotsasi seuran kauden päätteeksi sarjassa sijalle 11. Kaudella 2013/14 Arles juuttui sarjan keskikastiin ja sijoittui lopulta kolmanneksitoista. Kauden jälkeen Dumas jätti tehtävänsä päävalmentajana ja siirtyi seuran urheilutoimenjohtajaksi.  Syksyllä 2014 Dumas jätti tehtävänsä Arles'ssa.
Syyskuusta 2014 hänestä tuli marokkolaisseura Maghreb Fès'n päävalmentaja. Hän sai kuitenkin lopetti seurassa jo joulukuun lopussa 2014.
Lokakuussa 2017 Dumas jatkoi uraansa Päiväntasaajan Guinean päävalmentajana.
Kesäkuussa 2018 Dumas jätti maajoukkuevalmentajan tehtävät ja siirtyi algerialaisen JS Kabylien päävalmentajaksi. Dumas luotsasi Kabylien toiseksi Algerian liigassa. Hän jätti seuran kauden 2018/19 jälkeen. Pian Kabyliestä lähtönsä jälkeen Dumas allekirjoitti sopimuksen algerialaisen CA Bordj Bou Arreridjin kanssa.
Ura valmentajana > Meriitti valmentajana

Ligue 2: 2010
Hopeaa: 2007
Aiheesta muualla

Profile
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Patrick Remy | SM Caenin päävalmentaja 2005–2012 | Seuraaja: Patrice Garande |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Pierre Mosca | AC Arles'n päävalmentaja 2/2013–2014 | Seuraaja: Bruno Irlès |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Youcef Bouzidi | JS Kabylien päävalmentaja 2018–2019 | Seuraaja: Hubert Velud |
Foundation for International Spiritual Unfoldment

Foundation for International Spiritual Unfoldment (FISU) on kansainvälinen ei-uskonnollinen ja uskontoihin sitoutumaton meditaatio-opetukseen keskittyvä järjestö, jonka päämaja on Lontoossa. Sen perusta on Gururaj Ananda Yogin (synt. Purushottam Narsinhram Valodia, 1932-1988) perustamassa International Foundation of Spiritual Unfoldment -järjestössä. FISU:n perustivat vuonna 1988 Yogin oppilaat Rajesh Ananda ja Jasmini Ananda.
FISU:n toimintaan kuuluvat Gururaj Ananda Yogin opetusten tunnetuksi tekeminen ja levittäminen. Järjestö järjestää 10 viikkoa kestäviä meditaatiokursseja, joilla opetetaan meditoinnin tekniikkaa ja annetaan oppilaille oma henkilökohtainen mantra.
Foundation for International Spiritual Unfoldmentilla on toimintaa useissa maissa. Suomessa toiminta alkoi vuonna 1995 ja Foundation for International Spiritual Unfoldment - Suomen osasto ry rekisteröitiin vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Foundation for International Spiritual Unfoldmentin kotisivut (suomeksi)
Foundation for Research and Technology – Hellas

Foundation for Research and Technology – Hellas (FORTH) (kreik. Ίδρυμα Τεχνολογίας και Έρευνας, Ídryma Technologías kai Érevnas – ΙΤΕ) on Kreikassa toimiva tutkimuskeskus, joka on maan kehitysministeriön valvoma. Tutkimuskeskus on perustettu vuonna 1983, ja se on nykyisin yksi Kreikan suurimmista. Tutkimuskeskus muodostuu seitsemästä eri tutkimusinstituutista, jotka sijaitsevat Iraklionissa, Patraksessa, Réthymnossa ja Ioánninassa. Foundation for Research and Technology – Hellaksen pääpaikka on Iraklionissa Kreetan saarella. Siellä sijaitsevat myös keskeiset hallintotoimistot.
Foundation for Research and Technology – Hellas on keskittynyt enimmäkseen sosiaalisiin, taloudellisiin ja tieteellisiin alueisiin teknologiassaan ja tutkimuksessaan, kuten esimerkiksi molekyylibiologiaan, laseriin, tietoliikenteeseen, bioteknologiaan, mikroelektroniikkaan, robotteihin, materiaaleihin, tietojenkäsittelytieteeseen, sovellettuun matematiikkaan, lääketieteeseen sekä kulttuurillisiin ja historiallisiin tutkimuksiin.
Aiheesta muualla

Tutkimuskeskuksen kotisivut (englanniksi) (kreikaksi)
François Remetter

François Remetter vuonna 1950.
François Remetter (8. elokuuta 1928 – 2. lokakuuta 2022) oli ranskalainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi Ranskan maajoukkueessa maailmanmestaruuskilpailuissa 1954 ja 1958. Jälkimmäisellä kerralla joukkue saavutti kolmannen sijan.
Remetter aloitti 1948 ammattilaisuransa RC Strasbourgissa. FC Metziin hän siirtyi 1950 ja FC Sochaux’hon 1954. Siellä hän pelasi vuoteen 1957 ja edusti sen jälkeen lyhyesti Bordeaux’ta, Grenoblea, Limogesia ja Le Havrea. Remetter palasi 1960-alussa RC Strasbourgiin, missä hän voitti Ranskan cupin 1964. Strasbourgista hän siirtyi vielä Limogesiin ja sieltä vielä Pierrots Vaubaniin, missä hän lopetti uransa 1968.
Film Independent Spirit Awards

| Film Independent Spirit Awards |
| --- | --- |
Palkitaan:  Independent-elokuvia
Palkinnon antaja:  Film Independent
Maa:  Yhdysvallat
Ensimmäinen palkinto:  1984
Virallinen internet-sivu
Film Independent Spirit Awards on vuosittain jaettava palkinto, joita jaetaan eri kategorioissa vuoden parhaille Independent-elokuville ja näiden tekijöille. Ensimmäisen kerran palkinnot jaettiin vuonna 1984 Santa Monicassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa.
Palkintokategoriat

Paras elokuva
Paras ohjaaja
Paras esikoiselokuva
Paras miespääosa
Paras naispääosa
Paras miessivuosa
Paras naissivuosa
Paras käsikirjoitus
Paras ensimmäinen käsikirjoitus
Paras vieraskielinen elokuva
Paras dokumentti
Paras kuvaus
John Cassavetes -palkinto
Robert Altman -palkinto
Acura Someone to Watch Award
Piaget Producers Award
Truer than Fiction Award
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Järjestön virallinen sivusto (englanniksi)
François Robert Bacqué

François Robert Bacqué
François Robert Bacquén vaakuna.
François Robert Bacqué (2. syyskuuta 1936 – 9. marraskuuta 2023) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa ja katolisen kirkon diplomaatti. Hänet vihki papiksi Paul-Marie-André Richaud 1. lokakuuta 1966, ja hänet nimitettiin Gradiscan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Sri Lankaan 17. kesäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Agostino Casaroli, jota avustivat Marius-Félix-Antoine Maziers ja Thierry Romain Camille Jordan.
Bacqué nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Dominikaaniseen tasavaltaan 7. kesäkuuta 1994 ja Alankomaihin 27. helmikuuta 2001. Hän jäi eläkkeelle joulukuussa 2011.