stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Komposiittivideo

Koaksiaalikaapeleita, joissa RCA-liittimet. Keltainen liitin on komposiittivideosignaalia varten. Valkoinen ja punainen liitin ovat stereoäänisignaaleille.
Komposiittivideo on analogisen kuvasignaalin siirtomuoto, jossa kirkkaussignaali, värisignaalit ja tahdistuspulssit on yhdistetty yhteen signaaliin. Komposiittivideosignaalin kuljettamiseen riittää siis yksi koaksiaalikaapeli. Signaali on myös helppo lähettää radioteitse, sillä pelkkä kantoaallon modulointi komposiittivideosignaalilla riittää.
VHS-videonauhoissa signaali on tallennettuna lähes komposiittivideota vastaavassa muodossa. Se voidaankin viedä suoraan televisiolle esimerkiksi SCART-kaapelia pitkin tai signaalilla voidaan moduloida jotain VHF- tai UHF-taajuutta, jolloin voidaan käyttää antenniliitäntää.
Komposiittivideosignaalin kuljettamiseen käytetään useimmiten keltaisilla RCA-liittimillä varustettua koaksiaalikaapelia tai SCART-kaapelia, jossa signaali lähtee pinnistä 19 ja viedään pinniin 20. Vastaavat maadoituspinnit koaksiaalikaapelin suojavaippaa varten ovat 17 ja 18.
Komposiittivideosignaalin värikoodausta on kolmea eri tyyppiä: NTSC, PAL ja SECAM.
Kastantajärvi

| Kastantajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°14′24″N, 24°49′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  Rytisenoja 
Järvinumero:  35.788.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118 m  
Rantaviiva:  0,632 km  
Pinta-ala:  1,53 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKastantajärvi 
Kastantajärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118 metriä mpy.
Kompositiojono

Abstraktissa algebrassa kompositiojono tarjoaa keinon jakaa algebrallinen rakenne, kuten ryhmä tai moduli, yksinkertaisempiin osiin.
Kompositiojonon tarve esiintyy modulien teoriassa siinä, että monet modulit eivät ole puoliyksinkertaisia, joten niitä ei voi esittää yksinkertaisten modulien suorana summana. Modulin M kompositiojono on äärellinen nouseva M:n filtraatio alimoduleilla siten että perättäiset tekijämodulit ovat yksinkertaisia ja tarjoaa keinon korvata M:n hajotelma suoriin summiin yksinkertaisimmilla rakenteilla.
Ryhmäteoriassa kompositiojono tarkoittaa ryhmän G aliryhmistä muodostuvaa ketjua, jonka jokainen jäsen on edellisen normaali aliryhmä ja jota ei voi täydentää muuten kuin ketjussa jo olevilla ryhmillä. Jordanin–Hölderin lauseen mukaan tällaisia ketjuja on olemassa isomorfiaa vaille korkeintaan yksi.
Kjøbenhavns Boldklub

Kjøbenhavns Boldklub eli KB on tanskalainen jalkapalloseura Kööpenhaminasta. KB on Tanskan historian menestynein seura 15 mestaruudellaan. Vuonna 1992 KB ja Boldklubben 1903 yhdistyivät, jolloin muodostui FC Kööpenhamina. KB kuitenkin toimii edelleen FC Kööpenhaminan reservijoukkueena ja pelaa Tanskan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Tanskan 2. divisioonan itälohkossa. KB on voittanut Tanskan mestaruuden 1913, 1914, 1917, 1918, 1922, 1925, 1932, 1940, 1948, 1949, 1950, 1953, 1968, 1974 ja 1980 sekä Tanskan Cupin 1969.
Kristina Lundberg

| Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Ruotsi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Torino 2006 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ruotsi 2005 | jääkiekko |  |
Kristina Anna Maria Lundberg (s. 10. kesäkuuta 1985 Husum, Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli hyökkääjä. Nykyisin hän toimii Ruotsin alle 18-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkueen apuvalmentajana. Hän pelasi Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2006 Torinossa, jolloin Ruotsi sijoittui hopealle. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Kanadassa 2004 ja Ruotsissa 2005. Yhteensä hän pelasi urallaan 60 maaottelua. Seuratasolla Lundberg edusti urallaan MODO Hockeyta, Skellefteå AIKia, Segeltorps IF:ta ja Munksund-Skuthamns SK:ta.
Korkeakupu

Korkeakupu
| --- | --- |
Muut nimet:  Högkobben
Sijainti:  60°7′49.00″N, 24°50′09.00″E, Espoo, Helsinki Uusimaa Suomi
Merialue:  Suomenlahti, Itämeri
Korkein kohta:  5,0
Pinta-ala:  0,005 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Korkeakupu (ruots. Högkobben) on saari Helsingin ja Espoon rajalla. Se sijaitsee seitsemän kilometriä Helsingin keskustasta lounaaseen. Espoon osalta Korkeakupu kuuluu Matinkylään.
Korkeakuvun itäosa kuuluu Helsinkiin ja länsiosa Espooseen. Saaren pinta-ala on noin puoli hehtaaria ja korkeus merenpinnasta viisi metriä. Pituus etelästä pohjoiseen on 100 metriä. Noin 80 metriä luoteeseen sijaitsee Ådholms Långgrundin luonnonsuojelualue, noin 230 metriä etelään sijaitsee Hellmaninkupu. Korkeakupu on jokamiehenoikeuksien piirissä.
Aiheesta muualla

Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi
Korkeakupu Palvelukartalla
Kesäkukka

Petuniat ovat suosittuja kesäkukkia.
Kesäkukka on yksivuotinen ruohovartinen koristekasvi, jota kasvatetaan kukkiensa takia. Niitä kasvatetaan parvekelaatikoissa, ruukuissa, amppeleissa ja kukkapenkeissä. Kesäkukat voidaan istuttaa taimina tai kylvää suoraan kasvupaikalle.
Kesäkukka kukkii yhden kesän ja kuolee siementen valmistumisen jälkeen.
Aiheesta muualla

Kesäkukilla kukkaloistoa koko kesäksi[vanhentunut linkki]
Kristina Oblasova

Kristina Oblasova vuonna 2004.
Kristina Aleksandrovna Oblasova (ven. Кристина Александровна Обласова; s. 11. syyskuuta 1984) on venäläinen taitoluistelija. Hän syntyi Moskovassa, aloitti lajinsa kolmivuotiaana ja voitti vuonna 2001 tyttöjen yksinluistelun juniorimaailmanmestaruuden Sofiassa, Bulgariassa.
Vuonna 2004 Oblasova ylsi Venäjän-mestaruuskilpailuissa aikuiskilpailijana pronssisijalle. Samana vuonna hän osallistui ensimmäistä kertaa uransa aikana taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailuihin, mutta jäi 16. sijalle.
Oblasovalla on veli Stanislav. Hänen harrastuksiaan ovat laulaminen, musiikki, rullalautailu, tanssi, disko ja internet.
Kesäkissa (kappale)

| ”Kesäkissa” Anita Hirvonen |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Päivään uuteen
 Julkaistu: 1984
 Kesto: 03.22
 Levy-yhtiö: CBS
Päivään uuteen muut kappaleet
|   | ”Kesäkissa”  |   |
Kesäkissa on suomalainen iskelmä vuodelta 1984. Sen sävelsi Esko Koivumies ja sanoitti Chrisse Johansson. Kappaleen tulkitsi Anita Hirvonen. Se julkaistiin studioalbumilla Päivään uuteen ja samannimisen seitsentuumaisen vinyylisinglen b-puolena.
Nopeatempoisen "Kesäkissan" kertoja tilittää rakkautensa yhtäkkistä päättymistä. Syksyn tullen hän kokee olleensa vain kesäkissa, "halpa huvi" ja "helppo nakki".
Aiheesta muualla

Chordu.com : Chords for Anita Hirvonen: Kesäkissa
Kochin juutalaiset

Kochin juutalaiset (myös Malabarin juutalaiset, Malabar Yehudan ja Yuda Mappila) ovat Intian juutalaisten vanhin ryhmä. Yhteisö asutti kaupunkeja kuten Kochia nykyisen Keralan osavaltion alueilla. Suurin osa yhteisöstä on kuitenkin sittemmin muuttanut Israeliin, ja Intiassa heitä on vain muutamia kymmeniä.
Historia

Kochin juutalaisten perimätiedon mukaan he polveutuvat Jerusalemin piirityksen jälkeen vuonna 70 jaa. Israelista lähteneistä juutalaisista. Laivoilla monsuunituulien mukana he saapuivat Kodungalluriin (Shingly) Intian niemimaalla. Heidät otti vastaan paikallinen hallitsija Cheraman Perumal, jonka sanotaan kirjoituttaneen juutalaisyhteisön oikeudet kuparilevyille, joita säilytetään Kochin synagogalla. Kochin juutalaiset tuntevat historiallisen kauden Kodungallurissa eräänlaisena yltäkylläisyyden aikana, mutta luotettavia historiallisia lähteitä kauden tavallisesta elämästä on vain hyvin vähän. He rakennuttivat kuitenkin synagogia, kirjoittivat heprean ja malajalaminkielisiä tekstejä. Maailmalla he tulivat tunnetuiksi etenkinmaustekauppiaina. DNA-tutkimusten perusteella Kochin juutalaisilla on juutalaista perimää, mutta he ovat silti lähempää sukua Intian väestölle kuin muille juutalaisille.
juutalaiset muuttivat lopulta Kodungallurista Kochiin. Syitä on mahdollisesti useita. Yhteisöllä oli sisäisiä riitoja, minkä lisäksi vuonna 1341 Kodungalluria hävitti tulva. Myös kasvava portugalilaisten vaikutusvalta aiheutti muutoksia alueella. Kochissa juutalaiset otti vastaan jälleen paikallinen hallitsija, joka myönsi heille maata Mattancheryssa oman palatsinsa vierestä. Yhteisö rakennutti ensimmäisen synagogansa vuonna 1344. Portugalilaiset sekaantuivat paikallisten hallitsijoiden politiikkaan hallitsemaltaan Goalta käsin. Vasco da Gama rakennutti Fort Kochin vuonna 1503. Inkvisitio saapui Goalle vuonna 1560, ja portugalilaiset vaativat Kochissa myös juutalaisten vastaisia toimia, joihin Kochin hindulainen hallitsija ei kuitenkaan suostunut. Jonkin aikaa myöhemmin portugalilaiset kuitenkin polttivat juutalaisen kaupunginosan hyökkäyksessään Kochiin.
Portugalilaisten vaikutusvalta päättyi alankomaalaisten vallatessa Fort Kochin vuonna 1663. Alankomaalaiset eivät harjoittaneet portugalilaisten tapaan uskonnollisia vainoja. Paikalliset juutalaiset alkoivat myös rikastua alankomaalaisten kaupankäynnin ansiosta. Alankomaista saapunut juutalainen kristinuskoon kääntynyt Moses Pereyra de Paiva kirjoitti ylös Kochin juutalaisten historiaa. Vuonna 1797 britit korvasivat alankomaalaisten vaikutusvallan, joskin hekään eivät hallinneet Kochia suoraan. Brittiläisen Intian alaisuudessa Kochi ja Travanacore muodostivat omat autonomiset ruhtinaskuntansa. Juutalaiset säilyttivät monet etuoikeutensa, mutta toisaalta brittivalta merkitsi myös alueen muuttumista syrjäseuduksi ja taloudellista ahdinkoa.
Intia itsenäistyi brittivallasta vuonna 1947 ja Israel vuonna 1948. Kochin, Travanacoren ja Malabarin ruhtinaskunnat yhdistettiin Keralan osavaltioksi vuonna 1957. Kochin juutalaisten valtaosa on muuttanut Israeliin 1950-luvun jälkeen. Malabarin alueella heitä oli 2000-luvulla enää vain noin 50. Kochin juutalaisessa kaupnuginosassa Mattancherryssä uutisoitiin vuonna 2015 olevan vain kuusi juutalaista ja heidän valtaosansa oli yli 80-vuotiaita.
Kulttuuri

Siirtoliike, joka tapahtui useissa aalloissa, johti etniseen muttei kielelliseen monimuotoisuuteen. Yhteisö jakautui paradesijuutalaisiin (”valkoiset”) ja malabarijuutalaisiin (”mustat”). Historiallisesti ryhmä on ollut kahtia jakautunut: ”mustat” eivät saaneet mennä ”valkoisten” synagogaan, eikä ryhmien välisiä avioliittoja sallittu. Jakautuminen päättyi Kochin juutalaisten sulauduttua Israelin yhteiskuntaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kochin juutalaiset Wikimedia Commonsissa
Kochin juutalaisia 1900-luvun alulta.
Juutalaisia lapsia Kochissa valokuvassa vuodelta 1936.
Kochin synagogan sisätiloja.
Kodie Curran

| Kodie Curran> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. joulukuuta 1989 (ikä 34) Calgary, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Hartford Wolf Pack (AHL) Greenville Swamp Rabbits (ECHL) Esbjerg Energy (Tanska) Storhamar Ishockey (Norja) Rögle BK (SHL) San Diego Gulls (AHL) Providence Bruins (AHL) Metallurg Magnitogorsk (KHL) Dinamo Minsk (KHL)
Kodie James Curran (s. 18. joulukuuta 1989 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Talviuniversiadit  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Talviuniversiadit  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Talviuniversiadit  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Granada 2015 | jääkiekko |  |
Curran edusti Kanadaa Spengler Cupissa vuonna 2019, jolloin hän eteni joukkueensa kanssa aina finaaliin, mutta turnauksen voitti kuitenkin SM-liigajoukkue Kalevan Pallo voittomaalikilpailun päätteeksi lukemin 1–2. Curran edusti Kanadaa myös talviuniversiadeissa vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia.
Kolme pientä sanaa

| ”Kolme pientä sanaa” Anna Puu |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Antaudun
 Julkaistu: 12. syyskuuta 2012 
 Tuottaja(t): Lasse Kurki Knipi Jukka Immonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.47
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
Anna Puun muut singlet
| ”Sinä olet minä” 2010 | ”Kolme pientä sanaa” 2012 | ”Säännöt rakkaudelle” 2012 |
Kolme pientä sanaa on Anna Puun kolmannen, Antaudun-nimisen albumin ensimmäinen single, joka julkaistiin 12. syyskuuta 2012. Kappaleen ovat säveltäneet Knipi sekä Jukka Immonen ja sanoittanut Anna Puu yhdessä Samae Koskisen kanssa. Kappaleelle tehtiin myös musiikkivideo, joka julkaistiin 13. joulukuuta 2012. Videon ohjasi Sanna Saastamoinen-Barrois.
Kolme pientä sanaa oli menestyksekäs radiolistalla, sillä se oli radioiden soitetuin kappale kolme peräkkäistä viikkoa (42-44/2012). Latauslistalla se oli parhaimmillaan sijalla 24.
Anna Puu on sanonut kappaleen kuvastavan parisuhteen raastavuutta. Puu kertoi Iskelmän haastattelussa kyseisen tilanteen tulevan eteen lähes jokaisessa parisuhteessa.
Kappaleet

Kolme pientä sanaa – 3.47
Listasijoitukset

| Lista | Sijoitus |
| --- | --- |
Latauslista: 24 
Radiolista: 1
Kele Okereke

| Kele Okereke |
| --- | --- |
 Kele Okereke esiintymässä vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1981 (ikä 42) Liverpool, Iso-Britannia
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kele 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2002–
Tyylilajit:  indie rock, vaihtoehtorock, electro
Soittimet:  laulu, rytmikitara, vokooderi
Yhtyeet:  Bloc Party
Levy-yhtiöt:  Wichita Recordings, V2 Records
Aiheesta muualla
www.iamkele.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kelechukwu ”Kele” Rowland Okereke (s. 13. lokakuuta 1981 Liverpool, Iso-Britannia), on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan parhaiten indie rock -yhtye Bloc Partyn laulajana ja rytmikitaristina. Hän on julkaissut Bloc Partyn kanssa yhteensä neljä pitkäsoittoa. Okereken ensimmäinen sooloalbumi The Boxer julkaistiin vuonna 2010.
Okereke kertoi Butt-lehden haastattelussa maaliskuussa 2010 olevansa homoseksuaali.
Diskografia > Soolotuotanto

The Boxer (2010)
Fatherland (2017)
The Hunter (2011)
”Tenderoni” (2010)
”Everything You Wanted” (2010)
”On the Lam” (2010)
”What Did I Do?” (2011)
Diskografia > Bloc Party

Silent Alarm (2005)
A Weekend in the City (2007)
Intimacy (2008)
Four (2012)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Kele Okereke Myspacessa (englanniksi)
Liian suuri suu

| Liian suuri suu Kadotetut |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984–1985
 Julkaistu: 1985
 Tuottaja(t): Kari Kalén, Kadotetut
 Tyylilaji: suomirock, uusi aalto
 Kesto: 34.26
 Levy-yhtiö: Pyramid Musiikki / Amulet
Kadotettujen muut julkaisut
| Kadotetut 1984 | Liian suuri suu 1985 | Zapa! 1987 |
Liian suuri suu on suomalaisen Kadotetut-yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1985.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ahti Pelttari sekä sovittanut Kadotetut.
Kappaleet > A-puoli

Vääristyneet unelmani – 3.38
Kilisevä rahapuu – 2.54
Pingispallo – 2.34
Täytä maljani – 3.02
Hiljaiset kyyneleet – 4.02
Kappaleet > B-puoli

Tahra kilvessä – 1.50
Samat jutut – 5.21
Askel taaksepäin – 3.37
Automaatti – 3.29
Anna pudota – 3.59
Kokoonpano

Henrik Duncker – rummut, lyömäsoittimet, kansikuva
Ari Fagerström – kitara, lyömäsoittimet, laulu
Kimmo Helistö – saksofoni, lyömäsoittimet
Ahti Pelttari – laulu, basso, kansikuva
Sanna Salmenkallio – viulu, laulu
+
Kari Kalén – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, kansikuva
Aiheesta muualla

Liian suuri suu discogs.com -sivustolla
Kristina Pentti-von Walzel

Kristina (virallisesti Anna Eva Kristina) Pentti-von Walzel (s. 1978) on kauppatieteiden ja valtiotieteiden maisteri sekä suomalaisen kosmetiikkayritys Laponie Oy:n toimitusjohtaja ja on toiminut aikaisemmin YIT Oyj:n hallituksen jäsenenä. Pentti-von Walzel on toiminut ajatuspaja Liberan toiminnanjohtajana vuosina 2013–2015. Tätä nykyä hän on luottamustehtävissä Liikesivistysrahaston hallituksen varapuheenjohtajana sekä Ajatuspaja Liberan hallituksen jäsen.
Kesti (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kesti voi tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja

Kesti, kylä Kurikassa (Jurvalla), Etelä-Pohjanmaalla.
Suomalaisia henkilöitä

Antti Kesti (1892–1971), jääkäriluutnantti
Essi Kesti (s. 1998), pesäpalloilija
Henrik Kesti (1768–1818), maanviljelijä, kuudennus- ja valtiopäivämies
Hilkka Kesti (1921–1975), näyttelijä
Jari Kesti (s. 1971), jääkiekkoilija
Jouni Kesti (1946–2015), kuvataiteilija, säveltäjä, rumpali, kirjailija ja poleemikko
Karoliina Kesti (1995–2011), kadonnut ja kuolleena löydetty tyttö
Pinja Kesti (s. 1997), pesäpalloilija
Samuel Petter Kesti (1856–1909), kansankirjailija
Yrjö Kesti (1885–1960), toimittaja, maanviljelijä ja kansanedustaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kesti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Louis Alexandre Berthier

| Louis Alexandre Berthier |
| --- | --- |
 Jacques Augustin Catherine Pajoun maalaama muotokuva Berthier’stä vuodelta 1808.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1753 Versailles, Ranska
Kuollut: 1. kesäkuuta 1815 (61 vuotta) Bamberg, Baijerin kuningaskunta
Ammatti:  sotilas
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  Yhdysvaltain vapaussota Ranskan vallankumoussodat Napoleonin sodat
Sotilasarvo:  Ranskan marsalkka
Kunniamerkit:  Kunnialegioona Pyhän Andreaksen ritarikunnan jäsenyys (1807)
 Nimikirjoitus
Louis Alexandre Berthier, Wagramin 1. ruhtinas (20. marraskuuta 1753 Versailles, Ranska – 1. kesäkuuta 1815 Bamberg, Baijeri) oli Ranskan marsalkka ja Napoleonin läheinen tukija, joka toimi Ranskan sotaministerinä vuosina 1799–1807 ja Grande Arméen esikuntapäällikkönä useaan otteeseen vuosien 1805 ja 1814 välillä. Hän soti urallaan Yhdysvaltain vapaussodassa, Ranskan vallankumoussodissa ja Napoleonin sodissa. Berthier oli myös Neuchâtelin hallitseva ruhtinas vuosina 1806–1814.
Berthier ei ollut sotilaskomentajana erityisen kyvykäs, mutta Napoleon arvosti suuresti hänen kykyjään esikuntapäällikkönä.
Elämänvaiheet > Varhaisempi sotilasura

Berthier’n isä Jean-Baptiste Berthier oli aatelinen insinööriupseeri ja hovimaanmittari. Berthier liittyi vain 13-vuotiaana Ranskan armeijan topografikuntaan, jossa hänet koulutettiin muun muassa piirtämään karttoja. Myöhemmin hän siirtyi rakuunajoukkoihin ja sai vuonna 1777 kapteenin arvon. Samana vuonna hän lähti vapaaehtoisena Amerikan vapaussotaan, jossa hän palveli vuosina 1781–1782 kenraali Rochambeaun esikunnassa ja osallistui Yorktownin piiritykseen. Berthier laati tarkkoja karttoja Yhdysvaltain itärannikosta Newportin ja Yorktownin välillä. Palattuaan Eurooppaan hän kävi vuonna 1783 opintomatkalla Preussissa ja sai vuonna 1788 majurin arvon. Vallankumouksen puhjettua vuonna 1789 hänestä tuli Ranskan kansalliskaartin komentaja Versailles’ssa ja hän sai kenraalimajurin arvon. Hän auttoi kuningas Ludvig XVI:n kahta tätiä, prinsessa Adélaïdea ja prinsessa Victoirea, pakenemaan Ranskasta.
Elämänvaiheet > Ranskan vallankumoussodat

Ensimmäisen vallankumoussodan alkuvaiheessa vuonna 1792 Berthier sai kenraalimajurin (maréchal de camp) arvon ja palveli pohjoisarmeijassa kenraali La Fayetten sekä marsalkka Lucknerin esikuntapäällikkönä, mutta monarkian kukistuttua hänet kutsuttiin reserviin elokuussa 1792. Maaliskuussa 1793 Berthier lähetettiin Länsi-Ranskaan taistelemaan rojalistikapinallisia vastaan, mutta heinäkuussa 1793 yhteishyvän valiokunta määräsi hänet vetäytymään palveluksesta, koska hänen ylhäisen syntyperänsä vuoksi hänen uskollisuuttaan tasavallalle epäiltiin. Hän piileskeli terrorin aikana, mutta maaliskuussa 1795 Lazare Carnot kutsui hänet takaisin palvelukseen prikaatikenraalina. Berthier nimitettiin Ranskan Alppien- ja Italian-armeijan esikuntapäälliköksi ja ylennettiin divisioonakenraaliksi.
Kun kenraali Napoléon Bonaparte tuli maaliskuussa 1796 Italian-armeijan komentajaksi, Berthier’stä tuli hänen esikuntapäällikkönsä, ja miesten välille syntyi elinikäinen ystävyys. Berthier myös osoitti urheutensa Lodin taistelussa, jossa hän oli yksi Addajoen ylittäneelle sillalle hyökänneistä ranskalaisista upseereista. Campo Formion rauhan jälkeen Berthier tuli Bonaparten tilalle Italian-armeijan komentajaksi. Hän miehitti Rooman helmikuussa 1798 ja julisti Rooman tasavallan perustetuksi. Hän osallistui vuosina 1798–1799 Bonaparten esikuntapäällikkönä tämän Egyptin-sotaretkeen.
Elämänvaiheet > Kuolema

Berthier kuoli Bambergissa 1. kesäkuuta 1815 pudottuaan entisen ruhtinaspiispojen linnan Neue Residenzin kolmannen kerroksen ikkunasta katsellessaan venäläisten joukkojen marssia kaupungin läpi. Tapausta on väitetty niin onnettomuudeksi, itsemurhaksi kuin murhaksikin. Huhujen mukaan naamioituneet miehet olisivat työntäneet hänet ikkunasta, ja aiheesta syntyi monenlaisia salaliittoteorioita. Suurehko venäläinen sotilasosasto suoritti hänen hautajaisissaan sotilaalliset kunnianosoitukset. Berthier haudattiin Bambergin tuomiokirkkoon, mutta hänen ruumiinsa kaivettiin vuonna 1884 ylös ja haudattiin uudelleen Tegernseen linnaan, joka oli Baijerin kuninkaallisten nekropoli.
Kolme viikkoa Berthier’n kuoleman jälkeen Napoleon hävisi Waterloon taistelun ja totesi:
»Jos Berthier olisi ollut täällä, en olisi kokenut tätä vastoinkäymistä.»
Myöhemmin Saint Helenalla Napoleon luonnehti Berthieriä seuraavasti:
»Jouduin Berthier’n pettämäksi – todellinen hanhenpoikanen, josta olin tehnyt kotkan kaltaisen.»
Berthier’n nimi on kaiverrettu Pariisin Riemukaareen. Hänen muistelmansa julkaistiin postuumisti vuonna 1826.
Perhe

Berthier sai vaimonsa Maria Elisabetin kanssa kolme lasta, jotka olivat Napoléon Alexandre Louis Joseph (1810–1887), Caroline (1812–1905) ja Elizabeth (1815–1878). Heistä Napoléon peri Wagramin ruhtinaan arvonimen, minkä lisäksi hän toimi toisen keisarikunnan aikana Boissy-Saint-Légerin kunnanjohtajana Val-de-Marnessa. Maria Elisabeth kuoli 1. heinäkuuta 1849 koleraan Pariisissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Alexandre Berthier Wikimedia Commonsissa
Berthier, Louis-Alexandre, maréchal prince de Wagram (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi) Ranskan senaatti
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: – | Wagramin ruhtinas 1809–1815 | Seuraaja: Napoléon Alexandre Berthier |
Napoleon (vas.) ja Berthier Joseph Bozen, Robert Lefèvren ja Carle Vernet’n maalauksessa noin vuodelta 1800.
Kontrafaktuaali

Kontrafaktuaali tai vastafaktuaali tarkoittaa ehdollista väitettä, jonka alkuosa ilmaisee jotain tosiasioiden vastaista. Esimerkiksi ”Jos olisin tiennyt...”
Kontrafaktuaalisessa ajattelussa ihminen ajattelee vaihtoehtoisia tapahtumankulkuja ja spekuloi niillä. Tyypillisiä lauserakenteita kontrafaktuaaleissa voi olla esimerkiksi ”Entä, jos olisi niin...”, ”Vaikka ei ole niin...”, ”Voisi olla...”, ”Entä jos olisikin niin, vaikka ei ole...”. Voimme myös ajatella, kun joskus tapahtuu jotain, että entä jos olisi tapahtunutkin jotain muuta, eli asiat olisivatkin menneet toisin.
Ilkka Pyysiäisen mukaan kyky kontrafaktuaaliseen ajatteluun on yksi uskonnonharjoittamisen kognitiivisista edellytyksistä.