stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viron kansallismuseo

| Viron kansallismuseo |
| --- | --- |
 Museon pääsisäänkäynti.
Osoite:  Muuseumi tee, 60534 Tartu, Estonia
Sijainti:  Tartto ja Tarton kunta
Koordinaatit:  58°23′43.0″N, 026°44′39.4″E
Rakennustyyppi:  museo
Valmistumisvuosi:  2016
Suunnittelija:  ranskalainen DGT Architects Dan Dorell, Lina Ghotmeh, Tsuyoshi Tane
Rakennuttaja:  Viron kulttuuriministeriö
Urakoitsija:  Windoor
Runkorakenne:  teräsbetoni
Julkisivumateriaali:  lasi
Pituus:  356 metriä
Leveys:  pääsisäänkäynnin kohdalta 71,7 m
Korkeus:  pääsisäänkäynnin kohdalta yli 15 m, rakennuksen loppupäässä pari metriä.
Huoneistoala:  näyttelytilat noin 6 000 m², kokonaisuudessaan 33 876 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viron kansallismuseo (vir. Eesti Rahva Muuseum, ERM) on Tartossa sijaitseva museo, jonka kokoelmissa on esineitä, piirroksia ja muuta aineistoa virolaisen ja suomalais-ugrilaisten kulttuurien aloilta.
Historia

Viron kansallismuseo perustettiin Tartossa 14. huhtikuuta 1909. Kiireellisimpänä tavoitteena oli tuolloin talonpoikaiskulttuurin perinnön säilyttäminen. Tarton kaupunki antoi ensimmäisen museohuoneen kansallismuseon käyttöön Gildi-kadulta. Vuonna 1922 kansallismuseolle nimettiin ensimmäinen pääjohtaja, suomalainen Ilmari Manninen ja museo sai toimitilakseen Raadin kartanon päärakennuksen Tarton laitamilta. Sotavuotena 1944 Raadin kartano vaurioitui tulipalossa ja kartanon alue jäi neuvostoarmeijan haltuun. Museo siirrettiin Tarttoon entiseen tuomioistuimen rakennuksen Veski-kadulle, mutta osa museon kokoelmista hajautettiin eri paikkoihin kuten neuvostovallan takavarikoimaan Paavalinkirkkoon.
Uudisrakennus

Vuonna 2003 tehtiin päätös kansallismuseon uudisrakennuksesta Raadin kartanon maille, ja kansainvälinen arkkitehtuurikilpailu päättyi vuonna 2006. Kilpailun voitti arkkitehtien Dan Dorellin, Lina Ghotmehin ja Tsuyoshi Tanen Muistojen kenttä. Kansallismuseo rakennettiin Raadin entisen lentokentän kiitotielle. Rakennuksesta tuli Viron suurin museorakennus. Rakennuksen pituus on 356 metriä, pinta-ala 33 876 m² ja se ylittää Raadi järven 43 metriä pitkällä sillalla. Uuden museorakennuksen avajaiset pidettiin 22. syyskuuta 2016.
Näyttelyt

Viron kansallismuseossa on kaksi pysyvää näyttelyä. Suurin osa näyttelytilasta on omistettu Kohtaamisia-näyttelylle, joka esittelee Viron historiaa nykypäivästä aikaan 11 000 eaa. Toinen pysyvä näyttely Uralin kaiku keskittyy suomalais-ugrilaisten kansojen kuten vepsäläisten, liiviläisten ja marien kieliin ja kulttuureihin. Neuvostoliiton vallan aikana tutkijat kävivät kenttätöissä täydentämässä kokoelmia ja tallentamassa nykyhetkeä toisten suomalais-ugrilaisten kansojen parissa. Kansallismuseon suomalais-ugrilaiset kokoelmat ovatkin tällä hetkellä yksi merkittävimpiä katoavien suomalais-ugrilaisten kansojen tietolähteitä.
Pysyvien näyttelyiden lisäksi on vuosittain vaihtuvia näyttelyitä, ja osa tiloista on annettu yhteisöjen ja yhdistysten käyttöön, esimerkiksi amatööriarkeologeille. Museossa on hyvin varustettu auditorio, musta laatikko -teatteri ja kirjasto.
Museon pääkäytävä.
Pysyvä suomalais-ugrilaisten kansojen näyttely Uralin kaiku.
Viron kansallismuseon aula.
Pysyvää näyttelyä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Visit Estonia:  Eesti Rahva Muuseum (Viron kansallismuseo)
Sikses kiva paikka: Eesti rahva muuseum - Viron uusi kansallismuseo (blogi).
Kansan uutiset: Viron kansallismuseo on ottanut paikkansa
Turun yliopiston humanistisen tiedekunnan verkkolehti - Hiiskuttua: Eesti Rahva Muuseum: Viron uusi kansallismuseo Raadissa. Arkistoitu 12.11.2016.
ICON: Estonian National Museum by DGT: "The museum had to play a role in regenerating the area". Arkistoitu 5.7.2017.
T. Vuorela : Veljesmaamme kansallismuseo juhlinut. Eesti Rahvamuuseum täyttänyt 25 vuotta, Helsingin Sanomat, 03.06.1934, nro 146, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Viron entinen kansallismuseorakennus Veski-kadulla Tartossa.
Raine Ampuja

Raine Tapani Ampuja (s. 24. tammikuuta 1958 Helsinki) on suomalainen kapellimestari, käyrätorvensoittaja, säveltäjä ja sovittaja.
Ampuja opiskeli käyrätorven soittoa, musiikin teoriaa ja orkesterin johtoa Sibelius-Akatemiassa vuosina 1980–1988. Vuonna 1993 hän opiskeli Englannissa, Kuninkaallisen Merijalkaväen sotilasmusiikkikoulussa.
Ampuja johti Kaartin soittokuntaa 1988–2006 ja siirtyi sitten Panssarisoittokunnan päälliköksi Hämeenlinnaan. Vuosina 2009–2012 hän toimi Kaartin soittokunnan päällikkönä ja jäi sitten eläkkeelle. Ampuja loi, käsikirjoitti ja ohjasi useita koko maan kiertäneitä Tattoo-kiertueita. Hän on myös vastannut useiden suurtapahtumien musiikista tai ohjaamisesta kuten hiihdon MM-kisat Lahdessa 2001, Linnanmäen 50-vuotisjuhla, Dannyn 60-vuotisjuhlakonsertti sekä Sibelius-laulukilpailu, jota hän on johtanut Järvenpäässä vuosina 2007 ja 2011.
Ampuja on säveltänyt eri kokoonpanoille vakavaa musiikkia ja viihdemusiikkia konsertteihin, mainoksiin ja TV:n viihdeohjelmiin. Vuonna 1992 hän sävelsi musiikin paavin vierailuun liittyneeseen Messuhallissa pidettyyn suurmessuun. Hän on tuottelias sovittaja. Hänen puhallinsävellyksiään ja sovituksiaan on esitetty Euroopassa, Yhdysvalloissa sekä Japanissa. Kaartin Soittokunnassa hän perusti Kaartin Combo -viihdekokoonpanon 1993.
Ampuja on toiminut kouluttajana Suomessa ja muissa maissa, musiikkileireillä ja Sibelius-Akatemian puhallinkapellimestarikoulutuksessa. Hän on ollut Suomen Puhallinorkesteriliiton ja Sibelius-viikkojen puheenjohtaja. Viime vuosina Ampuja on kehittänyt voimakkaasti nuorison harrastemusiikkia. Hän on perustamansa Puhallinorkesteri Uutiset -lehdenselvennä päätoimittaja ja on kirjoittanut kaksi puhallinmusiikin oppikirjaa. Vuoden sotilasmuusikoksi hänet valittiin vuonna 1995, ja Klemetti-palkinto hänelle myönnettiin vuonna 1996 sekä Puolustusvoimien kultainen ansiomitali 2012.
Ampujan puoliso on Sibelius-Akatemian käyrätorvensoiton, pedagogiikan ja taidekasvatuksen lehtori Erja Joukamo-Ampuja.
Ragnar Laurén

Ragnar Johannes Laurén (23. helmikuuta 1890 Turku – 18. tammikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja toimittaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Laurénin vanhemmat olivat työnjohtaja Axel Johannes Laurén ja Anna Aquelina Hildén ja puoliso vuodesta 1920 Sigrid Henriette Berlin. Laurén kävi Turussa viisi luokkaa ruotsinkielistä reaalilyseota 1902–1907 ja suoritti Högre Svenska Handelsläroverketin korkeakouluosaston päästötutkinnon 1913. Opintomatkan  Englantiin hän teki 1913–1914. Laurén oli Kymin Oy:n Voikkaan paperitehtaan konttoristi 1907–1911, Suomen Eläinvakuutusyhdistyksen kirjeenvaihtaja Helsingissä 1914–1915, Itämainen Paperossitehdas Oy:n ja Julius Tallbergin rakennustarvikeliikkeen kirjeenvaihtaja 1915–1916, Keskusosuusliike Laborin kamreeri, konttoripäällikkö 1916–1920, johtokunnan jäsen 1918–1921 ja Vaasan haarakonttorin johtaja 1920–1921. Hän oli Keskuskunta Enighetenin toimitusjohtaja 1922–1955, Niordin perustajia ja toimittaja 1912–1913, Kontorsvärldenin perustajia 1918 ja toimittaja 1928–1929, Odalmannenin toimittaja 1925–1927, Lantmän och Andelsfolk -lehden perustajia 1928 ja toimittaja 1928–1951, Enighetenin perustaja ja toimittaja 1929–1932 ja Mejeritidskrift för Finlands Svensbygdin toimittaja 1939–1949. Laurénilla oli myös useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1955.
Julkaisuja

Livsmedelsexporten och tyska clearingen, 1935
Statens åtgärder för stabilisering av husdjursprodukternas pris, 1935.
Raimo Nisula

| Raimo Nisula> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. lokakuuta 1942 Hämeenlinna
Kuollut: 23. toukokuuta 1969 (26 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Nyrkkeilijä
Pituus:  190 cm
Painoluokka:  raskas sarja
Ammattilaistilastot
Ottelut:  18
Voitot:  14
– tyrmäysvoitot:  7
Tappiot:  3
Ratkaisemattomat:  1
Ei tuomiota/ mitätöity:  0
Raimo Nisula (6. lokakuuta 1942 Hämeenlinna – 23. toukokuuta 1969) oli suomalainen nyrkkeilijä, joka otteli ammattilaisena vuosina 1966–1969. Vuonna 1965 Nisula voitti raskaassa sarjassa sekä Suomen että Pohjoismaiden mestaruudet.
Viron kielet

Kaksikielisiä kylttejä Raplassa.
Viro on kielellisesti melko homogeeninen maa, jossa viron kielellä on vahva asema. Ethnologuen mukaan maassa puhutaan kymmentä elävää kieltä. Noin 75 % virolaisista osaa vähintään yhtä vierasta kieltä, joka on yleensä venäjä, saksa, suomi tai englanti.
Viro ja virolainen viittomakieli

Viron perustuslain mukaan maan ainoa virallinen kieli on viro. Viroa puhuu arviolta 1,1 miljoonaa ihmistä ja sen lähin sukulaiskieli on suomi. Viron lisäksi kieltä puhutaan jonkin verran myös maan ulkopuolella. Viron kieli jakautuu kahteen päämurteeseen: eteläisiin ja pohjoisiin murteisiin, joista jälkimmäiset muodostavat perustan viron kirjakielelle.
Virolaista viittomakieltä käyttää arviolta noin 2000 ihmistä.
Muut kielet

Historian saatossa ruotsi ja saksa ovat olleet tärkeitä kieliä Virossa. Ruotsia on puhuttu etupäässä Viron rannikolla (josta tulee nimitys rannarootslased). Nykyään vironruotsi on lähes sammunut. Saksaa on puhuttu Virossa, ja muualla Baltiassa, laajalti, mutta saksankielinen väestö asutettiin muualle Eurooppaan Molotov–Ribbentrop-sopimuksen nojalla. Nykyään saksaa puhuvat etupäässä Viroon muuttaneet saksalaiset..
Muut kielet > Võro ja setu

Võro lasketaan joskus eteläiseksi viron murteeksi ja toisinaan omaksi kielekseen, jolla on puhujia arviolta 50 000. Võrolla ei ole virallista asemaa eivätkä sen puhujat pääsääntöisesti koe kuuluvansa mihinkään vähemmistöön. Viron valtio tukee kuitenkin võronkielisen Uma Leht -sanomalehden toimitusta.. Lisäksi maassa toimii erillinen Võro Instituut.
Setua puhuu Viron vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 12 549 henkilöä. Aiemmin puhujat ovat joutuneet peittelemään kieltään, mutta nykyään Virossa ilmestyy setunkielinen sanomalehti, Setumaa, ja muutama radiokanava. Setut erottuvat muista virolaisista lähinnä siinä, että setut ovat suurimmaksi osaksi ortodokseja..
Muut kielet > Venäjä

Venäjä on Viron toiseksi puhutuin kieli. Puhujat keskittyvät isoihin kaupunkeihin sekä Viron ja Venäjän maarajalle Narvaan. Yhteensä 29,7 % maan väestöstä on venäjänkielisiä. Venäjänkielinen väestö on kohdannut syrjintää Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen. Kielivähemmistön huonoon asemaan on kuitenkin alettu puuttua 2010-luvun lopulla.
Viron yleisradioyhtiö tuottaa sisältöä myös venäjäksi.
Havainnekuva virolaisesta tietokoneen näppäimistöstä
Venäjänkielisen väestön keskittyminen Virossa.
Regenstauf

| Regenstauf |
| --- | --- |

 vaakuna
 Regenstauf
 Koordinaatit: 49°7.4′N, 12°7.7′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Oberpfalz
Piirikunta:  Regensburg
Hallinto:  
 – Pormestari:  Josef Schindler
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  103,77 km²
Korkeus:  350 m
Väkiluku (31.12.2020):  16 109
 – Väestötiheys:  155 as./km²
 
 www.regenstauf.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Regenstauf on kunta Regensburgin piirikunnassa Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Regensburgista pohjoiseen. Regenstauf on väkiluvultaan piirikuntansa suurin kunta. Vuoden 2020 lopussa kunnassa asui 16 109 asukasta. Regenstaufin pinta-ala on 103,77 neliökilometriä.
Regenstaufin sijainti Regensburgin piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Regenstauf Wikimedia Commonsissa
Kunnan verkkosivut (saksaksi)
Raindance-elokuvajuhlat

Raindance-elokuvajuhlat ovat laajimmat riippumattomat elokuvajuhlat Britanniassa.  Juhlat perustettiin 1992 juhlistamaan ja tukemaan itsenäistä elokuvantekoa, ja siellä on esitetty sellaisia menestyksiä kuin Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta, The Blair Witch Project, Tapaus Friedman, Memento, Oldboy, Steve Baldersonin Firecracker, Girlfriend in a Kimono ja Ramones ja vuosisadan loppu.
Elokuvajuhlat järjestetään vuosittain syyskuun lopulta lokakuun ensimmäiselle viikolle Lontoon keskustassa. Aiemmin on juryssa ollut mukana  Lou Reed, Judi Dench, Marky Ramone, hollantilainen valokuvaaja ja elokuvantekijä Anton Corbijn, brittiläinen näyttelijä Parminder Nagra, yhdysvaltalainen elokuvantekijä Jonathan Caouette ja yhdysvaltalainen kuvaaja Matthew Libatique.
Raindancen suojelijoita ovat muun muassa Ewan McGregor, Terry Gilliam, Mike Figgis, Ken Loach ja Marky Ramone. Juhlilla on ollut läsnä alan merkkihenkilöitä, kuten Alan Rickman, Mike Figgis, Ken Loach, Don Letts, Marky Ramone, Trudie Styler, Vanessa Redgrave, Noel Gallagher, Sarah Jessica Parker ja Jonny Lee Miller.
Raindance on perustanut palkinnon British Independent Film Awards.
Aiheesta muualla

Kotisivu
Resurssienhallintapeli

Resurssienhallintapeli, taloushallintapeli tai taloussimulaatiopeli (engl. management simulation) on videopelilajityyppi, jossa pelaajan on tasapainotettava rajalliset resurssit rakentaakseen tai hallitakseen jonkinlaista yhteisöä, kaupunkia tai imperiumia.
Esimerkiksi Impressions Gamesin Air Bucks (1992) keskittyi lentoyhtiön toiminnan hallintaan.
Lajityyppiä voidaan pitää strategiapelien alalajina.
Rebellion

Rebellion voi tarkoittaa seuraavia:
Rebellion, saksalainen metalliyhtye
Rebellion, vuoden 2011 ranskalainen elokuva
Rebellion, vuoden 2016 Aku Louhimiehen televisiosarja
Rebellion, irlantilainen televisiosarja
Rebellion, Joseph Rothin kirja
"Rebellion", Linkin Parkin kappale
Rebellion Developments, brittiläinen videopelikehittäjä
Rebellion Racing, sveitsiläinen kilpatalli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rebellion”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valehtelevat viettelijät (5. tuotantokausi)

| Valehtelevat viettelijät (5>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Ikäraja:  
Esittäminen
Verkko:  ABC Family (Yhdysvallat)   Sub (Suomi)
Ensimmäinen esitys:  2014-06-1010. kesäkuuta 2014
Viimeinen esitys:  2015-03-2424. maaliskuuta 2015
Esitysten määrä:  25
Kaudet
 ← Edellinen 4. tuotantokausi Seuraava → 6. tuotantokausi
Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Valehtelevat viettelijät viides tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa ABC Family -kanavalla 10. kesäkuuta 2014. Kauden kuvaukset alkoivat 24. maaliskuuta 2014, ja loppuivat 20. marraskuuta 2014. Kautta esitettiin Yhdysvalloissa 10. kesäkuuta 2014 alkaen ja päätösjakso näytettiin 24. maaliskuuta 2015.
Viides kausi sisältää 25 jaksoa ja jouluteemaisen spesiaalijakson perinteisen Halloween-jakson sijaan. Jouluisen jakson on käsikirjoittanut I. Marlene King sekä hänen avustajansa Kyle Bown. I. Marlene King myös ohjasi jakson. Tuotantokausi sisältää myös sarjan sadannen jakson, jonka käsikirjoitti I. Marlene King. Tuotantokauden mainosjuliste julkaistiin 28. toukokuuta 2014. Toinen mainosjuliste julkaistiin 9. heinäkuuta 2014, sadannen jakson jälkeen ja kolmas 5. tammikuuta 2015. Tuotantokauden toinen puolisko alkoi tauon jälkeen 6. tammikuuta, päivä kolmannen mainosjulisteen julkaisun jälkeen.
10. kesäkuuta 2014 paljastettiin, että sarja saa kaksi tuotantokautta lisää, joka tekee siitä pisimmän alkuperäisen sarjan ABC Family -kanavalla.
Viides kausi keräsi myönteisiä arvosteluja kriitikoilta ja keskimäärin 2.01 miljoonaa katsojaa per. jakso. Kauden ensimmäistä jaksoa katsoi 2.72 miljoonaa ja päätösjaksoa 2.65 miljoonaa katsojaa.
Näyttelijät > Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Troian Bellisario  | … |  Spencer Hastings   |
|  Ashley Benson  | … |  Hanna Marin   |
|  Lucy Hale  | … |  Aria Montgomery   |
|  Shay Mitchell  | … |  Emily Fields   |
|  Tyler Blackburn  | … |  Caleb Rivers   |
|  Ian Harding  | … |  Ezra Fitz   |
|  Laura Leighton  | … |  Ashley Marin   |
|  Janel Parrish  | … |  Mona Vanderwaal   |
|  Sasha Pieterse  | … |  Alison DiLaurentis   |
Näyttelijät > Sivurooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Holly Marie Combs  | … |  Ella Montgomery   |
|  Chad Lowe  | … |  Byron Montgomery   |
|  Keegan Allen  | … |  Toby Cavanaugh   |
|  Lindsey Shaw  | … |  Paige McCullers   |
|  Lesley Fera  | … |  Veronica Hastings   |
|  Cody Allen Christian  | … |  Mike Montgomery   |
|  Drew Van Acker  | … |  Jason DiLaurentis   |
|  Jim Abele  | … |  Kenneth DiLaurentis   |
|  Roma Maffia  | … |  komisario Linda Tanner   |
|  Sean Faris  | … |  etsivä Gabriel Holbrook   |
|  Chloe Bridges  | … |  Sydney Driscoll   |
|  Miranda Rae Mayo  | … |  Talia Mendoza   |
|  Torrey DeVitto  | … |  Melissa Hastings   |
|  Nolan North  | … |  Peter Hastings   |
|  Brant Daugherty  | … |  Noel Kahn   |
|  Brendan Robinson  | … |  Lucas Gottesman   |
|  Tammin Sursok  | … |  Jenna Marshall   |
|  Vanessa Ray  | … |  CeCe Drake   |
|  Jake Weary  | … |  Cyrus Petrillo   |
|  Will Bradley  | … |  Jonny Raymond   |
|  Lauren Tom  | … |  Rebecca Marcus   |
|  Steve Talley  | … |  Zack   |
|  Reggie Austin  | … |  Eddie Lamb   |
|  Brandon W. Jones  | … |  Andrew Campbell   |
|  Nia Peeples  | … |  Pam Fields   |
|  Elizabeth McLaughlin  | … |  Lesli Stone   |
|  Oliver Kieran Jones  | … |  Colin   |
|  Austin Lyon  | … |  Matt   |
|  Meg Foster  | … |  Carla Grunwald   |
Juoni

Viides kausi keskittyy oikean A:n henkilöllisyyden sekä Mona Vanderwaalin oletetun murhan selvittämiseen.
Spencer, Aria, Hanna ja Emily yrittävät totutella elämään uudessa maailmassa, jossa Alison elää, ja samalla heidän on pidettävä salaisuus tämän olinpaikasta viimeisten kahden vuoden ajalta. Tyttöjen on myös sopeuduttava elämään ilman A:ta, jonka he olettavat nyt poistuneen kuvioista lopullisesti. A kuitenkin palaa pahempana kuin koskaan ja aloittaa henkilökohtaisen sodan tyttöjä vastaan.
Kun Alisonin äidin Jessica DiLaurentisin ruumis löytyy haudattuna Hastingsien pihalta, A:n osuus asiaan käy karmivan selväksi. Alisonin haudasta paljastuu kuolleen tytön salaisuus – Radleyn parantolasta karannut Bethany Young, joka kuoli päähän kohdistuneeseen iskuun, sai surmansa Alisonin katoamisiltana. Ali sai iskun päähänsä omalla pihallaan äitinsä nähden, mutta ei kuollutkaan. Jessica kuitenkin luuli tyttärensä kuolleen ja yritti kiireesti haudata hänet, mutta tapahtuman ennustanut rouva Grunwald saapui pelastamaan Alin. Kauden edetessä paljastuu, että Melissa hautasi elävältä Bethanyn suojellakseen Spenceriä, koska hän luuli Bethanya Alisoniksi ja että Spencer oli tappanut hänet. Myös rouva DiLaurentis suojeli koko ajan A:ta ja vei salaisuuden mukanaan hautaan.
Viettelijät joutuvat selviytymään myös henkilökohtaisista ongelmistaan: Hanna alkaa ajautua synkälle polulle Alin takia, Aria tuntee syyllisyyttä New Yorkin tapahtumista ja Spencer kokee lisää perhedraamaa. Emily yrittää toipua hänen ja Paigen erosta samalla kun hänen tunteensa Alisonia kohtaan ovat entistä ristiriitaisemmat. Alison yrittää jatkaa elämäänsä ja ottaa takaisin paikkansa porukan valtiattarena, mutta saa huomata, etteivät ystävät enää seuraa johtajaansa yhtä sokeasti kuten ennen. Spencer, Emily, Hanna ja Aria alkavat myös epäillä, voivatko he sittenkään luottaa Alisoniin. He ovat pian varmoja että Alison on A, mutta kiitospäivänä tapahtumat kärjistyvät järkyttävään tilanteeseen, jossa Mona on kadonnut ja hänen kotinsa on kuin raa'an henkirikoksen jäljiltä. Kaikki uskovat Monan joutuneen murhan uhriksi, ja hänelle pidetään hautajaiset ilman ruumista. A saattoi päästää Monan päiviltä, koska tämä tiesi liikaa.
Alisonia aletaan epäillä sekä Monan että Bethanyn murhasta. Asia saa vahvistusta, kun tytöt asettavat pitäviä todisteita Alia vastaan. He kuitenkin uskovat, että joku auttaa edelleen Alisonia. Myös Arian pikkuveljellä Mikella on osuutensa Monan tapauksessa. Tytöille selviää pian, että Mona saattoi lavastaa kuolemansa. Totuutta Monan kohtalosta ei kuitenkaan vielä tiedetä. Tytöille valkenee lopulta, että A todella lavasti Alisonin ja sitten myös Hannan.
Alison tuomitaan vankilaan Monan murhasta ja muut tytöt pidätetään avunannosta. Matkalla kiven sisään A kuitenkin sieppaa tytöt ja jatkaa sairasta peliään heitä vastaan.
Raphael Wicky

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 26. huhtikuuta 1977 (ikä 47) 
Syntymäpaikka: Leuggern, Sveitsi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: Chivas USA
Pelinumero: 8
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–1997   1997–2000   2000–2001   2001–2007   2007–2008   2008– | Sion   Werder Bremen   Atlético Madrid   HSV   Sion   Chivas USA |  |
Maajoukkue
| 1996– | Sveitsi |  |
Raphael Wicky (s. 26. huhtikuuta 1977 Leuggern, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Wicky aloitti ammattilaisuransa Sionin riveissä vuonna 1993. Hän saavutti seuran riveissä liigamestaruuden ja kolme cup-mestaruutta. Kotimaansa ulkopuolella Wicky on edustanut saksalaista Werder Bremeniä vuosina 1997–2000, espanjalaista Atlético Madridia vuosina 2000–2001 ja saksalaista HSV:tä vuosina 2001–2007. Hän saavutti Werder Bremenin riveissä cup-mestaruuden. Sioniin Wicky palasi vuonna 2007. Chivas USA:n riveihin hän siirtyi vuonna 2008.
Sveitsin maajoukkueessa Wicky debytoi vuonna 1996. Hän on kuulunut Sveitsin joukkueeseen vuoden 1996 EM-kisoissa, vuoden 2004 EM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa.
Saavutukset

Sveitsin-mestaruus 1997
Sveitsin cupin voitto 1995, 1996, 1997
Saksan cupin voitto 1999
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1996
1 Pascolo |
2 Hottiger |
3 Quentin |
4 Henchoz |
5 Geiger |
6 Wicky |
7 Fournier |
8 Sylvestre |
9 Grassi |
10 Sforza |
11 Chapuisat |
12 Lehmann |
13 Jeanneret |
14 Türkyılmaz |
15 Vega |
16 Koller |
17 Vogel |
18 Rothenbühler |
19 Sesa |
20 Comisetti |
21 Bonvin |
22 Corminboeuf |
Valmentaja Artur Jorge
Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2004
1 Stiel |
2 Haas |
3 Berner |
4 Henchoz |
5 M. Yakın |
6 Vogel |
7 Cabanas |
8 Wicky |
9 Frei |
10 H. Yakın |
11 Chapuisat |
12 Zuberbühler |
13 Zwyssig |
14 Magnin |
15 Gygax |
16 Celestini |
17 Spycher |
18 Huggel |
19 Barnetta |
20 Müller |
21 Rama |
22 Vonlanthen |
23 Roth |
Valmentaja Kuhn
Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Zuberbühler |
2 Djourou |
3 Magnin |
4 Senderos |
5 Margairaz |
6 Vogel |
7 Cabanas |
8 Wicky |
9 Frei |
10 Gygax |
11 Streller |
12 Benaglio |
13 Grichting |
14 D. Degen |
15 Džemaili |
16 Barnetta |
17 Spycher |
18 Lustrinelli |
19 Behrami |
20 Müller |
21 Coltorti |
22 Yakın |
23 P. Degen |
Valmentaja Kuhn
Viola Profonda

Viola Profonda, Alttoviulu, Viulu
Viola Profonda on 2000-luvulla kehitetty tenorirekisterissä soiva, nelikielinen jousisoitin. Se on kooltaan suurempi kuin alttoviulu, ja sitä soitetaan kuten viulua tai alttoviulua.
Sointivärinsä sekä tenorirekisterinsä ansiosta viola profonda voi uudistaa perinteisen jousikvartetin. Samalla se täydentää jokaisen soitinryhmän jaon neljään itsenäiseen äänialaan (sopraano, altto, tenori, basso). Tämä periaate on jo tuttu niin kuoromusiikissa kuten myös puupuhallin- ja vaskiyhtyeissä.
|  | Perinteinen jousikvartetti | Uudistettu jousikvartetti |
| --- | --- | --- |
|  Sopraano  | 1. viulu | Viulu |
|  Altto | 2. viulu | Alttoviulu |
|  Tenori | Alttoviulu | Viola Profonda |
Basso: Sello
Viritys

Viola Profonda soi oktaavia tai suurta noonia alempaa kuin viulu. Kielet voidaan virittää joko
G-d-a-e tai F-c-g-d. Instrumentille kirjoitetaan joko g-avaimelle (soi oktaavia kirjoitettua alempaa) tai c-avaimelle (soi kvarttia nuottikuvaa alempaa, transponoituu tällöin kuin g-vireiset soittimet).
Historia

Viola Profondan kehitteli bolivialainen säveltäjä, kapellimestari ja soitinsuunnittelija Gerardo Yañez. Ensimmäinen soitin, ainoa laatuaan, patentoitiin vuonna 2007.
Soitin esiteltiin yleisölle ensi kerran Leipzigin Tuomas-kirkossa, Saksassa 2. marraskuuta 2008 sekä seuraavan kerran Berliinin filharmoniassa 14. tammikuuta 2010.