Idries Shah

| Idries Shah> ادریس شاه इदरीस शाह |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1924 Shimla, Brittiläinen Intia
Kuollut: 23. marraskuuta 1996 (72 vuotta) Lontoo, UK
Ammatti:  kirjailija, kustantaja
Puoliso:  Cynthia (Kashfi) Kabraji
Lapset:  Saira Shah, Tahir Shah, Safia Shah
Kirjailija
Salanimi: Arkon Daraul
Tuotannon kieli: englanti
Aiheet:  Itämainen filosofia ja kulttuuri
Pääteokset:  The Sufis  The Commanding Self  The Subtleties of the Inimitable Mulla Nasrudin  The Exploits of the Incomparable Mulla Nasrudin  Thinkers of the East  Learning How to Learn  The Way of the Sufi  Reflections  Kara Kush 
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Outstanding Book of the Year (BBC "The Critics"), kahdesti; kuusi ensimmäistä Unescon World Book Year palkintoa 1973 
Aiheesta muualla
[www.idriesshahfoundation.org Kotisivut]
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
  [ Muokkaa Wikidatassa ]   
Idries Shah ([ˈɪdrɪs ˈʃɑː]; pers. ‏ادریس شاه‎, urduksi ‏ادریس شاه‎, hindiksi इदरीस शाह; 16. kesäkuuta 1924 – 23. marraskuuta 1996), tunnetaan myös nimellä  Idris Shah, né Sayed Idries el-Hashimi (arabia: سيد إدريس هاشمي) ja kirjailijanimellä Arkon Daraul, oli afganistanilais-englantilainen kirjailija ja suufilaiseen perinteeseen kuuluva opettaja, joka kirjoitti yli kolmekymmentä kirjaa joiden aihepiirit vaihtelevat psykologiasta ja hengellisyydestä matkakertomuksiin ja kulttuurintutkimukseen.
Shah syntyi Intiassa afganistanilaiseen aatelissukuun ja vietti lapsuutensa ja nuoruutensa lähinnä Englannissa. Shahin varhaiset kirjoitukset keskittyivät magiaan ja noituuteen. Vuonna 1960 hän perusti Octagon Press kustantamon julkaisemaan suufiklassikoiden käännöksiä ja hänen omaa tuotantoansa. Hänen uraauurtava teoksensa oli The Sufis, joka ilmestyi vuonna 1964 ja otettiin kansainvälisesti hyvin vastaan. Vuonna 1965 Shah perusti Institute for Cultural Researchin, joka on Lontoossa toimiva inhimillisen käyttäytymisen ja kulttuurin tutkimukseen omistautunut sivistyksellinen hyväntekeväisyysjärjestö. Vastaava organisaatio Yhdysvalloissa on Institute for Study of Human Knowledge (ISHK), jota johtaa Stanfordin yliopiston psykologian professori Robert Ornstein, jonka Shah nimitti edustajakseen Yhdysvalloissa.
Kirjoituksissaan Shah esitti suufilaisuuden yleismaailmallisena viisausoppina, joka juontaa ajalta ennen islamin syntyä. Painottaen, että suufilaisuus ei ole muuttumaton, vaan sopeutui aina kulloiseenkin aikaan, paikkaan ja ihmisiin, Shah käytti opetuksessaan länsimaalaisen psykologian käsitteitä. Shah hyödynsi perinteisiä opetustarinoita (teaching stories) ja vertauksia, tekstejä jotka sisälsivät useita kerroksia merkityksiä ja jotka on suunniteltu herättämään lukijassa oivalluksia ja itsetutkiskelua. Hän on ehkä parhaiten tunnettu humorististen Mulla Nasrudin tarinoiden kokoelmistaan.
Shah sai ajoittain kritiikkiä orientalisteilta, jotka kyseenalaistivat hänen pätevyytensä ja taustansa. Hänen roolinsa kiistassa Omar Khaijamin Rubaijatin uudesta käännöksestä, jonka julkaisi hänen ystävänsä Robert Graves ja vanhempi veljensä Omar Ali-Shah, joutui erityisesti tarkastelunalaiseksi. Hänellä oli kuitenkin myös monia merkittäviä puolustajia, yhtenä tärkeimpänä heistä kirjailija Doris Lessing. Shahista tuli arvostettu suufilaisuuden puhemies lännessä ja hän luennoi vierailevana professorina useissa läntisissä yliopistoissa. Hänen teoksillaan on ollut merkittävä osa suufilaisuuden esittämisessä hengellisen viisauden yksilöllisenä muotona, joka ei välttämättä liity mihinkään tiettyyn uskontoon.