stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ronnie Biggs

Isät ja pojat: Ronnie Biggs juhli 70-vuotissyntymäpäivänsä suuren junaryöstön suunnittelijan Bruce Reynoldsin (oikealta) kanssa, Ronnien poika Michael (toinen vasemmalla) ja Brucen poika Nick (kolmas vasemmalla).
Ronald ”Ronnie” Arthur Biggs (8. elokuuta 1929 – 18. joulukuuta 2013) oli brittiläinen rikollinen, joka tuomittiin osallisuudestaan vuoden 1963 suureen junaryöstöön 30 vuodeksi vankilaan. Hän pakeni vankilasta vuonna 1965 ja vietti yli 30 vuotta paossa, kunnes antautui vapaaehtoisesti vuonna 2001.
Junaryöstö ja pako

Biggs ryösti usean muun kanssa 2,6 miljoonaa puntaa Glasgow’sta Lontooseen matkalla olleesta postijunasta vuonna 1963. Vuonna 1964 hänet tuomittiin 30 vuoden vankeuteen, mutta kärsittyään rangaistuksestaan vain noin vuoden hän pakeni heinäkuussa 1965.
Ensin Biggs matkusti Pariisiin, missä hän hankki uuden henkilöllisyyden ja kävi plastiikkakirurgilla. Vuonna 1970 hän muutti Adelaideen, Australiaan. Siellä Reutersin toimittaja tunnisti Biggsin ja hän pakeni laivalla Panaman kautta Brasiliaan samana vuonna.
Vuonna 1974 brittiläisen Daily Express -lehden toimittaja löysi Rio de Janeirossa asuvan Biggsin. Britannialla ei kuitenkaan ollut rikollisten luovutussopimusta Brasilian kanssa, joten Biggs saattoi elää vapaata elämää. Hänen rikollinen statuksensa esti häntä työllistymisensä Brasiliassa, mutta saamansa julkisuuden ansiosta hän saattoi ansaita rahaa myymällä nimellään erilaisia tuotteita kuten mukeja ja T-paitoja.
Vuonna 1981 Biggs kaapattiin ja kuljetettiin Barbadokselle. Kaappaajat halusivat rahaa Britannian poliisilta Biggsiä vastaan, mutta Englannilla ei ollut luovutussopimusta myöskään Barbadoksen kanssa, joten Biggs palautettiin Brasiliaan.
Terveytensä huononnuttua Biggs palasi vuonna 2001 takaisin Britanniaan The Sun -lehden kustantamalla yksityisellä lennolla, minkä seurauksena hänet vangittiin uudelleen. Hänen terveytensä huonontui vangitsemisen jälkeen entisestään, mihin vedoten hän anoi moneen otteeseen vapautusta ja rangaistuksensa lyhentämistä.
Tammikuussa 2009 Biggsin kerrottiin vapautuvan vankilasta elokuussa. Hänen poikansa Michael Biggs pyysi isänsä vapauttamista jo heinäkuussa vetoamalla tämän terveyteen. Biggs ei pystynyt enää useiden halvausten ja sydänkohtausten seurauksena puhumaan, kävelemään kunnolla tai syömään. Biggs armahdettiin lopulta 6. elokuuta 2009. Hän kuoli 84-vuotiaana 18. joulukuuta 2013 hoitokodissa Pohjois-Lontoossa.
Musiikkiura

Biggs toimi laulajana muutamilla levyillä. Vuonna 1974 hän julkaisi yhdysvaltalaisen basistin Bruce Henrin kanssa oman albuminsa Mailbag Blues. Siitä julkaistiin CD-versio vuonna 2004.
Vuonna 1979 Biggs esitti kaksi laulua brittiläisen punkyhtye Sex Pistolsin albumilla The Great Rock ’n’ Roll Swindle. Biggsin esittämät kappaleet, ”No One Is Innocent” ja ”Belsen was a Gas”, nauhoitettiin Brasiliassa.
Vuonna 1991 Biggs lauloi saksalaisen punkyhtyeen Die Toten Hosenin kappaleen ”Carnival in Rio (Punk Was)” yhtyeen levylle Learning English, Lesson One.
Aiheesta muualla

Ronnie Biggsin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ruutukalpapyrstö

| Ruutukalpapyrstö> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Kivinilkat Zoarcidae
Suku::  Lycenchelys
Laji::  kolthoffi
Kaksiosainen nimi
 Lycenchelys kolthoffi  Jensen, 1904 
Katso myös
   Ruutukalpapyrstö Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ruutukalpapyrstö (Lycenchelys kolthoffi) on kivinilkkojen (Zoarcidae) heimoon kuuluva syvissä merivesissä elävä kalalaji, jota tavataan Islannin, Venäjän, Huippuvuorten, Kanadan ja Grönlannin aluevesillä 1–4 °C:ssa vedessä. Laji elää 202–930 metrin syvyydessä vedenpinnasta. Se voi kasvaa maksimissaan noin 23 senttimetrin mittaiseksi standardipituutta. Laji saavuttaa sukukypsyyden 14–18, keskimäärin 16 senttimetrin mittaisena. Sen ravintoa ovat simpukat.
Rönnskär (Maalahti)

Rönnskärin saaristo sijaitsee Merenkurkussa noin 40 kilometriä länteen Vaasasta. Saariryhmään kuuluu noin 100 luotoa ja saarta. Useimmiten puhuttaessa Merenkurkun Rönnskäristä tarkoitetaan tähän saaristoon kuuluvaa Fäliskäretin saarta. Saarilla on tavattu 67 pesivää lintulajia joista yleisimpiä ovat riskilä, haahka ja ruokki.
Fäliskäretin saarella sijaitsee Suomen vanhin säilynyt puinen tunnusmajakka eli pooki. Punaiseksi maalattu kellotapulia muistuttava pooki on rakennettu 1784 ja se on lähes 22 metriä korkea. Saarella on kaksi 1800-luvulta peräisin olevaa luotsiasemarakennusta jotka ovat yksikerroksisia puutaloja joiden yhteydessä on matala tähystystorni. Luotseja varten rakennettiin saarelle myös navetta, tuulimylly, leivintupa ja makasiini. Vuonna 1967 saarelle valmistui kaksikerroksinen tiilirakennus luotsi- ja merivartioasemaa varten. Luotsiaseman toiminta päättyi 1976. Rönnskärin satama sijaitsee Fäliskäretin saaren itärannalla. Nykyisin Fäliskäretissä toimii Metsähallituksen luontoasema.
Ranskanräätäli

| Ranskanräätäli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Sarvijäärät Cerambycidae
Alaheimo::  Lamiinae
Tribus::  Lamiini
Suku::  Tukkijäärät Monochamus
Laji::  galloprovincialis
Kaksiosainen nimi
 Monochamus galloprovincialis  (Olivier, 1795) 
Katso myös
   Ranskanräätäli Wikispeciesissä   Ranskanräätäli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ranskanräätäli (Monochamus galloprovincialis) on kookas, musta ja pitkätuntosarvinen kovakuoriaislaji.
Koko ja ulkonäkö

Ranskanräätäli on melko kookas, 15–22 mm pitkä, musta kovakuoriainen, jonka peitinsiivissä on usein nähtävissä hieman vihertävää kiiltoa. Peitinsiivet ovat pituuteensa nähden melko leveät, profiililtaan laakeat ja niissä on etenkin naaraalla kellertävien karvojen muodostamia laikkuja, jotka saattavat koirailta puuttua kokonaan. Peitinsiipien tyvellä keskellä selkää olevassa kilvekkeessä on karvaton alue, joka ulottuu kilvekkeen etureunasta suunnilleen sen puoleen väliin. Etuselän sivuilla on suuri, terävä hammas ja koiraan tuntosarvet ovat yli kaksi kertaa ruumiin pituiset ja naaraallakin hieman ruumista pitemmät. Muun muassa Suomessa tavattavalla alalajilla M. g. pistor raajat ovat mustat, kun taas Keski-Euroopassa tavattavalla alalajilla M. g. galloprovincialis raajat ovat punaiset. Takimmaisen raajaparin nilkkojen tyvijaoke on suhteellisen lyhyt ja muodoltaan kolmiomainen.
Ranskanräätäli muistuttaa suuresti suutaria (Monochamus sutor) sekä idänräätäliä (Monochamus urussovii) ja lajien erottaminen toisistaan vaatii tarkkuutta.
Levinneisyys

Lajia tavataan Pohjois-Afrikasta Euroopan kautta Lähi-itään ja Siperiaan. Suomessa ranskanräätäliä tavataan Ahvenanmaalta ja etelärannikolta Etelä-Lappiin saakka, mutta se harvinaistuu pohjoista kohti.
Elinympäristö ja elintavat

Ranskanräätäli on täysin mäntyyn sidoksissa oleva laji. Aikuiset kuoriaiset ovat liikkeellä heinä-elokuussa, ja ne syövät nilaa elävien mäntyjen latvuksissa. Ne suosivat elinpaikkoinaan aurinkoisia ympäristöjä. Naaraat munivat vähän aikaa sitten kuolleiden mäntyjen rangoille ja oksille tai elävien puiden kuoleville oksille. Erityisesti suosiossa ovat tuulen kaatamat puut, hakkuualueille jääneet latvukset sekä puutavaran säilytyspaikat.
Toukat elävät aluksi kuoren alla nilakerroksessa, mutta jyrsivät myöhemmin puun sisään vinosti suuntautuvan, poikkileikkaukseltaan soikean, vajaan senttimetrin levyisen käytävän. Käytävään liittyy puun pinnassa oleva laakea, allasmainen onkalo, joka täyttyy toukan tuottamasta puupurusta ja josta purua saattaa levitä myös kuoren ulkopuolelle. Toukka talvehtii käytävässä puun sisällä. Noin 90 % toukista toukkakehitys kestää kaksi vuotta, muilla yhden vuoden. Täysikasvuinen toukka koteloituu lähelle puun pintaa ja aikuinen kuoriainen poistuu pyöreän, noin 6–8 mm läpimittaisen reiän kautta.
Ranskanräätälin toukkien käytävät voivat tehdä pöllipinoihin varastoidusta puutavarasta sahatavaraksi kelpaamatonta. Tuhoja voidaan torjua välttämällä puutavaran pitkää varastointia. Etelämpänä Euroopassa ranskanräätäli on mäntyankeroisen (Bursaphelenchus xylophilus) merkittävin levittäjä.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Ranskanräätäli (Monochamus galloprovincialis)
UniProt Taxonomy: Monochamus galloprovincialis (englanniksi)
Lamiinae.org: Monochamus galloprovincialis (englanniksi)
kuva (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Monochamus galloprovincialis, the Pine sawyer (englanniksi)
Ruohikkoruusupeippo

| Ruohikkoruusupeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Ruusupeipot Lagonosticta
Laji::  rara
Kaksiosainen nimi
 Lagonosticta rara  (Antinori, 1864) 
Katso myös
   Ruohikkoruusupeippo Wikispeciesissä   Ruohikkoruusupeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruohikkoruusupeippo (Lagonosticta rara) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruohikkoruusupeippoa tavataan Senegalista Keski-Afrikan tasavallan kautta Keniaan ulottuvalla alueella. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rusinka

| Rusinka |
| --- | --- |
 Vlatko Ilievski esittämässä kappaletta Eurovision laulukilpailussa
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Vlatko Ilievski
Säveltäjä(t):  Grigor Koprov, Vladimir Dojchinovski
Sanoittaja(t):  Marko Marinkovikj-Slatkaristika, Jovan Jovanov
Euroviisutiedot
Vuosi:  2011
Maa:  Pohjois-Makedonia
Kieli:  makedonia
Sijoitus semifinaalissa:  16.
Pisteet semifinaalissa:  36
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Rusinka (mak. Русинкa) on pohjoismakedonialaisen laulaja Vlatko Ilievskin esittämä kappale, jolla hän edusti maataan vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valikoitui maan edustuskappaleeksi sen voitettua pohjoismakedonialaisen Skopje Fest 2011 -laulukilpailun 27. helmikuuta. Ilievski levytti kappaleesta myös englannin-, venäjän- ja serbiankieliset versiot.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta. Kappale sijoittui semifinaalin 16:nneksi eikä päässyt finaaliin.
Richard Cragun

Richard Cragun
Richard Cragun (5. lokakuuta 1944 Sacramento, Kalifornia – 6. elokuuta 2012 Rio de Janeiro, Brasilia) oli yhdysvaltalainen balettitanssija. John Cranko otti hänet vuonna 1962 Stuttgartin balettiin, jossa hän vietti yli 30 vuotta. Vuosina 1996–1999 hän toimi Deutsche Operin balettijohtajana. Vuonna 1999 Cragun muutti Brasiliaan, ja siellä hän oli Rio de Janeiron kunnallisteatterin baletin johdossa vuosina 2003–2004. Hänen elämänkumppaninsa oli koreografi Roberto de Oliveira, jonka kanssa hän myös perusti oman yhtiönsä. Hän kuoli 67-vuotiaana AIDS:iin.
Räpylä (eläimet)

Kyhmyjoutsenen räpyläjalat.
Räpylä on vedessä liikkuvan eläimen varpaisiin kiinnittynyt, sarveiskerroksen peittämä ihopoimu.
Linnun siirtäessä jalkaa eteenpäin, räpylä menee kasaan ja veden vastus pienenee. Kun lintu painaa jalkaa taaksepäin, jalan pinta-ala kasvaa ja potkun teho paranee. Räpylä on niin hyödyllinen, että se on kehittynyt evoluutiossa useissa kehityslinjoissa. Vesilintujen lisäksi sammakoilla, salamantereilla ja esimerkiksi saukoilla on jaloissaan räpylät.
Erilaisia räpylätyyppejä.
Räpylät luokitellaan  sen mukaan, miten paljon varpaiden väleistä ne kattavat. Yleisin on malli, jossa räpylä ulottuu eteenpäin osoittavien varpaiden 2–4 välille. Tällainen on esimerkiksi sorsalinnuilla. Räpylä voi olla myös vain osan varpaan pituudesta, kuten monilla kahlaajilla. Se voi ulottua myös neljänteen varpaaseen jalan takana, kuten suulilla. Yhtenäisen räpylän asemesta kunkin varpaan sivulla voi olla erillinen uimaliuska. Tällainen on esimerkiksi uikuilla.
Runnymede

Osa Runnymeden alueesta, kartta käännetty pohjois-etelä-suuntaan.
Runnymede on tulvaniitty Britanniassa Surreyssa Thamesjoen varrella. Siellä Magna Carta vahvistettiin sinetillä. Läheinen Runnymeden borough on saanut siitä nimensä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Information about Runnymede and Magna Carta, with photographs of the Runnymede memorials
Richard Conner

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uimahypyt. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uimahypyt. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uimahypyt. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten uimahypyt. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | 10 metrin kerroshypyt |  |
Richard Carroll ”Dick” Conner (25. maaliskuuta 1934 Pueblo, Colorado – 8. heinäkuuta 2019 Rancho Santa Fe, Kalifornia) oli Yhdysvaltoja edustanut uimahyppääjä. Hän kilpaili miesten 10 metrin kerroshypyissä vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja johti kisaa karsinnan jälkeen, mutta sijoittui lopulta pronssille. Hän opiskeli Etelä-Kalifornian yliopistossa.
Ranskanspanieli

| Ranskanspanieli |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Ranska
Määrä:  Suomessa ei yhtään (aiemmin 2)
Rodun syntyaika:  1800-luku
Alkuperäinen käyttö:  seisova ja noutava spanieli
Nykyinen käyttö:  lintukoira
Muita nimityksiä:  épagneul français, French Spaniel, French Setter, Canadian Setter[lähde? ], Französischer Spaniel, Francia Spániel, spaniel francés, spaniel francuski, prantsuse spanjel
FCI-luokitus:  ryhmä 7 Seisovat lintukoirat alaryhmä 1.2 Mannermaiset spanielityyppiset #175
Ulkonäkö
Paino:  20–27 kg
Säkäkorkeus:  uros 56–61 cm, narttu 55–59 cm
Väritys:  valko-ruskea (valkoinen ruskein merkein tai ruskea-roan)
Ranskanspanieli (ransk. épagneul français) on ranskalainen koirarotu. Se kuuluu FCI:n ryhmään 7 eli Kanakoirat ja alaryhmään 7.1.2 eli Mannermaiset spanielityyppiset kanakoirat. FCI:n luokitus perustuu yleensä pitkälti ulkonäölliseen rotutyyppiin, ja suurin osa spanieleista (mm. brittiläiset ja amerikkalaiset spanielit) onkin ryhmässä 8, tarkemmin ottaen ylösajavien koirien alaryhmässä. Ranskanspanielin ohella muutkin ranskalaiset spanielit kuuluvat kuitenkin aiemmin mainittuun kanakoirien ryhmään. Ensimmäiset rodun edustajat rekisteröitiin Suomeen 1990-luvun alussa. Suomessa on tällä hetkellä neljä ranskanspanielia, joista yksi on rekisteröity Kennelliiton rekisteriin.
Ranskanspanieli on keskikokoinen spanielityyppinen seisova lintukoira.
Ulkomuoto

Ranskanspanieli on keskikokoinen, atleettinen, lihaksikas, elegantti ja jalo lintukoira, jolla on normaalit mittasuhteet. Se kuuluu yhdessä picardienspanielin ja sinisen picardienspanielin kanssa kaikkein kookkaimpiin spanieleihin (mikäli isomünsterinseisojaa ei lasketa mukaan varsinaisiin spanieleihin) ja on samalla mm. englanninspringerspanielia, kookkainta brittiläistä spanielia, suurempi. Keskimääräinen säkäkorkeus on uroksilla 56–61 cm ja nartuilla 55–59 cm, mutta myös 2 cm poikkeama yli ja 1 cm poikkeama alle näiden mittojen luetaan sallituksi kooksi. Paino on noin 20–27 kg[lähde? ].
Karva on rungossa silkkistä, sileää ja hapsuttunutta; niskassa ja lantion seudulla hieman aaltoilevaa; päässä hienoa ja lyhyttä; korvissa, raajojen takaosissa ja hännässä laineikasta ja pitkää (yli korvankärkien ulottuvaa). Väritys on aina valkoinen keskikokoisin tai hieman laajemmin ruskein laikuin. Ruskean sävy vaihtelee kanelista tummaan maksanruskeaan. Valkoinen värialue voi olla joko täysin valkoinen tai kohtalaisen tiheään ruskeasti pilkuttunut, jolloin kyseessä on kimo eli ruskea-roan. Päässä ei tarvitse olla valkoista, mutta se on toivottavaa varsinkin läsin (kohtalaisen leveän otsasta kuononkärkeen kulkevan juovan) muodossa.
Luonne ja käyttäytyminen

Ranskanspanieli on luonteeltaan lempeä, avoin, kärsivällinen, rauhallinen, tyyni ja tasapainoinen. Se on ihmisystävällinen ja tulee hyvin toimeen myös muiden koirien kanssa. Se on suuren miellyttämishalunsa ansiosta helppo kouluttaa. Metsästäessään se on innokas, sitkeä ja energinen, ja se paitsi seisoo, myös noutaa riistaa. Sen seisontaa kuvataan vahvaksi, ja se onkin menestynyt hyvin kanakoirien käyttökokeissa. Luonnostaan aktiivisena rotuna se vaatii runsaasti reipasta liikuntaa.
Alkuperä

Keskiajalla elänyt Gaston Phébus kuvaili kirjoituksissaan paikallisia lintukoiria, joista moni nykyinen spanieli - myös nykyinen ranskanspanieli - polveutuu. W.E. Mason kuvasi rotua 1900-luvun alkupuolella kirjassaan Dogs of all Nations nimellä "ranskansetteri" (French Setter), luultavasti siksi että se on tyypillistä spanielia selvästi korkeampi, pitkäraajaisempi ja elegantimpi muistuttaen näiltä piirteiltä hieman pienikokoista setteriä. Vuonna 1891 laadittiin ensimmäinen rotumääritelmä, jota on sittemmin muutettu useaan otteeseen..
Alkuperä > Rotu Suomessa

Vuosien 1992 ja 1993 vaihteessa Suomeen tuotiin Ranskasta uros Higor ja narttu Houppette de Pierre Piquee. Vuonna 2024 rekisteröitiin Alankomaista tuotu narttupentu Victoire Venny de la Vallee du Mousse. Tämän lisäksi Suomessa on kolme rodun edustajaa, jotka ovat muiden maiden rekistereissä.
Ranskanspanieli koiranäyttelyssä Besançonissa.
Ranskanspanieli koiranäyttelyssä Besançonissa.
Ranskansetteri vuodelta 1915.
Ronnie DeVoe

| Ronnie DeVoe |
| --- | --- |
 DeVoe vuonna 1995
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. marraskuuta 1967 (ikä 56)
Ammatti:  laulaja, rap-artisti
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1981–
Tyylilajit:  hip hop, new jack swing, pop, R&B
Yhtyeet:  New Edition, Bell Biv DeVoe
Levy-yhtiöt:  Streetwise, MCA, Bad Boy, Biv 10
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ronald Boyd ”Ronnie” DeVoe Jr. (s. 17. marraskuuta 1967), joka tunnetaan myös taiteilijanimillä R.D., Ronnie D., Ron ja Big Ron, on yhdysvaltalainen muusikko, joka on yksi R&B:tä ja popmusiikkia tuottavan yhtyeen New Editionin sekä R&B:tä ja hip hopia tuottavan yhtyeen Bell Biv DeVoen jäsenistä. Hän syntyi Roxburyssa, Massachusettsissa.
Diskografia > New Edition

Candy Girl (1983)
New Edition (1984)
All for Love (1985)
Under the Blue Moon (1986)
Heart Break (1988)
Home Again (1996)
One Love (2004)
Diskografia > Bell Biv DeVoe

Poison (1990)
Hootie Mack (1993)
BBD (2001)
Three Stripes (2017)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ronnie DeVoe Wikimedia Commonsissa
Runnin’ Off at da Mouth

| Runnin' Off at da Mouth Twista |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1991-1992
 Julkaistu: 9. kesäkuuta 1992
 Tuottaja(t): DJ Rhythm, Fabian Fade Duvernay, Eric the Wiz, Low Level Productions, Quick Silver Cooley, Titan
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 39.44
 Levy-yhtiö: Loud/Zoo/BMG Records
Twistan muut julkaisut
|   | Runnin' Off at da Mouth 1992 | Resurrection 1994 |
Runnin' Off at da Mouth on rap-artisti Twistan ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin vuonna 1992. Twista julkaisi albumin käyttäen nimeä Tung Twista.
Taustatietoa

Albumi julkaistiin sen jälkeen, kun Twista oli päässyt Guinnessin ennätysten kirjaan maailman nopeimpana räppärinä.
Albumilta julkaistiin singlet "Peace Sign" ja "Mista Tung Twista".
Kappaleet

"Ratatattat" – 3:42
"Razzamatazz/Jazzamatazz" – 3:24
"No Peace Sign" – 3:48
"Nun ah Y'all Can Hang" – 3:55
"Mista Tung Twista" feat. Tyrone Chilifoot – 4:08
"Back 2 School" – 3:37
"One Down, 2 2 Go" – 3:21
"Frum da Tip of My Tongue" – 3:01
"Snap Happy" – 3:49
"Runnin' Off Da Mouth" - 4:18
"Say What" - 4:02
Richard Corts

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Richard Corts Amsterdamin olympialaisissa vuonna 1928. |  Richard Corts Amsterdamin olympialaisissa vuonna 1928. |  Richard Corts Amsterdamin olympialaisissa vuonna 1928. |  |
Maa:   Saksa
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | 4 × 100 m viesti |  |
Richard Corts (16. heinäkuuta 1905 Remscheid – 7. elokuuta 1974 Remscheid) oli saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hänen seuransa oli Deutscher Sportklub Berlin.
Corts osallistui Amsterdamin olympialaisiin 1928, joissa hän pääsi välieriin saakka 100 metrillä ja juoksi maansa hopeaa voittaneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Hän teki samana vuonna Düsseldorfissa 100 metrin matkalla ennätysaikansa 10,4 sekuntia, joka oli kyseisenä vuonna maailmantilason jaettu paras aika. Corts kuoli vuonna 1974 suoritettuaan itsemurhan.
Richard Corben

Richard Corben, myös Richard V Corben, (1. lokakuuta 1940 – 2. joulukuuta 2020) oli yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä, kuvittaja ja animaattori, joka tunnetaan parhaiten Métal hurlant ja Heavy Metal -lehtiin tekemistään sarjakuvista sekä Heavy Metal -elokuvasta, jonka yksi episodeista perustuu Corbenin sarjakuvaan Den.
Corben opiskeli Kansas City Art Institutessa ja työskenteli sen jälkeen lähes 10 vuotta animaatiostudiossa Kansas Cityssä. Hän teki samalla kuvituksia science fiction -lehtiin sekä kauhupainotteisia underground-sarjakuvia. Vuonna 1972 hän ryhtyi freelancer-kuvittajaksi. Métal hurlant ja Heavy Metal -lehtien lisäksi Corbenin töitä on julkaistu Science Fiction Book Clubin ja Doubleday-kustantamon kirjoissa. Vuonna 1976 Corben teki yhdessä käsikirjoittaja John Jakesin kanssa sarjakuvaromaani Bloodstarin Robert E. Howardin kertomuksen pohjalta. Corbenin perustama kustantamo Fantagor Press julkaisi suurimman osan hänen 1980–90 -lukujen sarjakuvistaan. Myyntiluvut jäivät kuitenkin alhaisiksi, ja hän ryhtyi julkaisemaan töitään suurempien kustantamojen kuten DC Comicsin ja Marvel Comicsin kautta. Corben teki myös yhteistyötä Mike Mignolan kanssa useiden Hellboy-tarinoiden tuotannossa.
Petiveriaceae

| Rivinaceae |
| --- | --- |
 Verimarjan (Rivina humilis) kukinto.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicotyledoneae
Lahko::  Caryophyllales
Alalahko::  Centrospermae
Heimo::  Petiveriaceae  C.Agardh
Synonyymit
 Hilleriaceae Nakai  Rivinaceae C.Agardh  Seguieriaceae Nakai 
Katso myös
   Petiveriaceae Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Petiveriaceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa. Heimon tunnetuimmat edustajat ovat verimarjat (Rivina).
Tuntomerkit

Heimoon kuuluu ruohoja, puita ja liaaneja. Toisin kuin kermesmarjakasveilla, niillä ei ole saponiineja, mutta solujen sisältämät oksalaattikiteet toimivat kasvinsyöjien ruokahalua torjuvina. Kukinto on terttu tai tähkä, joka saattaa olla haarainen; suvussa Seguieria kukat ovat yksittäin terminaalisesti. Joskus kukat ovat heikosti vastakohtaisia. Kehälehtiä on neljä, harvemmin viisi, heteitä vähintään neljä. Ponnet ovat H:n muotoisia. Kukassa ei ole mesiäistä. Emiön vartalo enemmän tai vähemmän puuttuu. Hedelmä on siivellinen, rakkomainen tai luumarja. Kromosomiluku n = 18, 54.
Levinneisyys

Heimo kasvaa Keski- ja Etelä-Amerikassa, Karibialla sekä Itä-Australiassa, Uusilla-Hebrideillä ja Uudessa-Kaledoniassa.
Luokittelu

Heimo sisällytettiin aiemmin kermesmarjakasveihin (Phytolaccaceae), mutta on osoittaunut, että läheisempää sukua niille ovat ihmekukkakasvit (Nyctaginaceae), joiden kanssa ne muodostavat yhteisen kladin Caryophyllales-lahkon Centrospermae-ryhmän evoluutiopuussa. Kladille on ominaista yksi emilehti ja laajentunut, pallomainen luotti.