stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hound Dog Taylor

Theodore Roosevelt "Hound Dog" Taylor (12. huhtikuuta 1915 – 17. joulukuuta 1975) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi ja -laulaja.
Taylor syntyi Mississippin Natchezissa vuonna 1915 (joidenkin lähteiden mukaan 1917). Taylor oli syntyjään kuusisorminen, joskin myöhemmin hän leikkasi humalassa oikean kätensä kuudennen sormen pois partaterällä. Hän alkoi soittaa kitaraa 20 vuoden ikäisenä ja muutti Chicagoon vuonna 1942. Ennen sitä Taylor oli ollut soittamassa Sonny Boy Williamson II:n radio-ohjelmassa Helenan kaupungissa. Täyspäiväinen muusikko Taylorista tuli vuoden 1957 tienoilla, mutta hänet tunnettiin tuolloin vain lähinnä Chicagon alueella. 1950-luvun lopun ja 1960-luvun ajan hän oli yksi Chicagon etelä- ja itäpuolen klubien suosituimpia esiintyjiä. Väitetään, että toinen blueskitaristi, Freddie King, lainasi vuoden 1960 instrumentaalihittiinsä, "Hide Away", melodiaa Taylorin yhtyeen soittamasta kappaleesta.
Taylor ei päässyt levyttämään aikana, jolloin blues-musiikki oli mustan yleisön suosiossa, vaan sai levytyssopimuksen vasta vuonna 1970-luvulla ollessaan jo 56-vuotias. 1960-luvulla Taylor oli saanut julkaistua kolme yksittäistä singleä eri yhtiöiltä vuosina 1960, 1962 ja 1967. Vuonna 1969 Delmark Recordsilla työskennellyt Bruce Iglauer yritti saada Tayloria ja hänen HouseRockers-yhtyettään levyttämään Delmarkille. Yhtiön ylemmät tahot kuitenkin suhtautuivat ajatukseen kielteisesti, ja Iglauer perusti oman pienen levymerkkinsä, joka julkaisi Taylorin debyyttilevyn. Tämän vuonna 1971 julkaistun levyn nimeksi tuli yksinkertaisesti Hound Dog Taylor and the HouseRockers. Levy taltioitiin livenä kahtena yönä. Yhtyeeseen kuului tuolloin Taylorin itsensä lisäksi toinen kitaristi Brewer Phillips ja rumpali Ted Harvey. Uuden levy-yhtiön nimeksi oli tullut Alligator Records, joka nykyään on yksi johtavia blues-musiikin julkaisijoita. Taylorin toinen levy, vuonna 1973 julkaistu Natural Boogie, koostettiin samojen vuoden 1971 livekeikkojen pohjalta kuin ensimmäinenkin. Kolmas levy, Beware of the Dog, taltioitiin vuonna 1974, mutta julkaistiin vasta seuraavana vuonna, Taylorin kuoleman jälkeen. Tätä seurasi myös muita postuumeja julkaisuja. Taylorin kuolinsyynä oli syöpä, ja hautapaikaksi tuli Illinoisin Alsip.
Hound Dog Taylor muistetaan karkeasta laulutyylistään ja omintakeisesta slide-kitaran soundistaan. Hänen kitaransa oli halpa Teisco del Rey ja vahvistimet olivat Sears Roebuck -merkkisiä. Taylor ei ollut virtuoosi laulajana eikä soittajana. Hän sanoikin toivovansa, että ihmiset muistaisivat hänet kuolemansa jälkeen muusikkona, joka ei osannut soittaa paskaakaan, mutta jonka musiikki silti kuulosti hyvältä ("When I die, they'll say 'He couldn't play shit, but he sure made it sound good!'"). Taylorin yhtye, HouseRockers, on myös harvoja populaarimusiikin historiaan jääneitä yhtyeitä, josta puuttui kokonaan basisti. Yhtyeen molemmat kitaristit soittelivat vuorotellen matalia sävelkulkuja varsinaisen basson sijaan. Taylorin tunnetuimpia kappaleita ovat "Give Me Back My Wig", "Sadie" ja "Roll Your Moneymaker".
Diskografia > 1960-luvun singlet

"My Baby Is Coming Home" / "Take Five" (1960, Cadillac Baby)
"Christine" / "Alley Music" (1963, Firma Records)
"Watch Out" / "Down Home Special" (1969, Checker)
Diskografia > 1970-luvun albumit

Hound Dog Taylor and the HouseRockers (1971, Alligator Records)
Natural Boogie (1973, Alligator Records)
Beware of the Dog (1975, Alligator Records)
Aiheesta muualla

http://www.alligator.com/artists/bio.cfm?ArtistID=001 Alligator Records biography
http://www.furious.com/perfect/hounddogtaylor.html
http://www.keno.org/hound_dog_taylor/hdhomepage.htm
http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=9499 Find-A-Grave biography
Hounds of Love

| Hounds of Love Kate Bush |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1984
 Julkaistu: 20. syyskuuta 1985
 Tuottaja(t): Kate Bush
 Tyylilaji: taidepop progressiivinen pop
 Kesto: 47.33
 Levy-yhtiö: EMI
Kate Bushin muut julkaisut
| The Dreaming 1982 | Hounds of Love 1985 | The Whole Story 1986 |
Hounds of Love on Kate Bushin vuonna 1985 julkaistu albumi. Sitä pidetään yhtenä hänen helpoimmin lähestyttävistä levyistäänkenen mukaan?. Itse tuottamansa The Dreamingin jälkeen Bush meni tällä albumilla vielä askeleen pidemmälle tuottamalla levyn kokonaan omassa kotistudiossaan.
Albumin myötä Kate Bushin musiikki löi läpi yhdysvaltalaisilla musiikkilistoilla, sillä kappale ”Running Up That Hill (A Deal With God)” nousi Top 40 -listalle. Albumin kappaleista tehtiin myös useita musiikkivideoita, josta kuuluisin on Julian Doylen ohjaama, psykologi Wilhelm Reichin elämästä vaikutteensa ottanut ”Cloudbusting”, jonka toisena tähtenä on Donald Sutherland.
"Running Up That Hil (A Deal with God)" nousi kesäkuussa 2022 maailman kuunnelluimmaksi kappaleeksi Applen iTunesissa ja maailman toiseksi kuunnelluimmaksi kappaleeksi Spotifyssa.
Levyn kappaleet 6–12 muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden nimeltä The Ninth Wave. 1997 albumista julkaistiin uusi painos, jolla oli bonusraitoina kaksi remixiä ja neljä alun perin singlejen B-puolina ilmestynyttä kappaletta.
”Hounds of love” on Kate Bushin menestynein pitkäsoitto ja toinen albumilistaykkönen Isossa-Britanniassa. Suomen virallisella listalla albumi sijoittui sijalle 4 ja oli listalla 17 viikkoa.
Kappaleet

Running Up That Hill (A Deal with God) – 5.03
Hounds of Love – 3.03
The Big Sky – 4.41
Mother Stands for Comfort – 3.08
Cloudbusting – 5.10
And Dream of Sheep – 2.45
Under Ice – 2.21
Waking the Witch – 4.18
Watching You Without Me – 4.07
Jig of Life – 4.04
Hello Earth – 6.13
The Morning Fog – 2.34
Kappaleet > Bonusraidat (1997-painos)

The Big Sky (Meteorological Mix) (1986) – 7.44
Running Up That Hill (12" Mix) – 5.45
Be Kind to My Mistakes (1989) – 3.00
Under the Ivy – 2.08
Burning Bridge – 4.38
My Lagan Love – 2.30
Singlet

Running Up That Hill (A Deal With God)
Cloudbusting
Hounds of Love
The Big Sky
Irakli Tšarkviani

Irakli Tšarkviani (georg. ირაკლი ჩარკვიანი, 19. marraskuuta 1961 – 25. helmikuuta 2006) oli georgialainen runoilija, proosakirjailija ja muusikko, joka käytti taiteilijanimeä Mefe (georg. მეფე, mepe, "kuningas"). Tšarkviani tunnettiin eksentrisestä julkisuuskuvastaan ja runoudestaan sekä eklektisestä musiikistaan, johon kuului vaihtoehtorockia, elektronista musiikkia ja hip hopia.
Tšarkviani syntyi eliittiperheeseen Tbilisissä, silloisen Georgian SNT:n pääkaupungissa. Hänen isänsä, journalisti ja diplomaatti Gela Tšarkviani, on Georgian nykyinen Britannian-suurlähettiläs ja hänen isoisänsä Kandid Tšarkviani nousi Lavrenti Berijan jälkeen Georgian SNT:n kommunistisen puolueen keskuskomitean pääsihteeriksi vuosiksi 1938–1952.
Tšarkviani valmistui Tbilisin valtionyliopiston länsieurooppalaisen ja amerikkalaisen kirjallisuuden osastolta. Hän teki debyyttinsä vuonna 1976 indie rock -projekti Arišissa, jota ei huomioitu julkisuudessa. Myöhempi yhtye Taxi menestyi edeltäjäänsä paremmin ja nauhoitti nimeään kantavan albumin vuonna 1988. 1980-luvulla useita Tšarkvianin sanoituksia ja novelleja, jotka pantiin merkille kapinallisuudestaan, julkaistiin Georgian kirjallisuuslehdissä. 1990-luvun alussa Tšarkvianista tuli yksi Georgian vaihtoehtorockin ja elektronisen musiikin huomattavimmista artisteista. Hän johti projekteja Children’s Medicine (1991–1992) ja Georgian Dance Empire (1993), esiintyen ympäri Georgiaa ja ulkomailla, erityisesti Moskovassa ja Itä-Euroopassa. Tšarkvianin ensimmäinen sooloalbumi Svan Song nauhoitettiin Saksassa vuonna 1993: sillä oli merkittävä vaikutus Georgian 1990-luvun vaihtoehtomusiikkiin. Hän sävelsi musiikkia elokuvaan Orpeosis sakvdili ("Orfeuksen kuolema") vuonna 1995 ja äänitti toisen albuminsa nimeltään Apren vuonna 1997. Sitä seurasivat single Sakartvelo ("Georgia") vuonna 1999 ja albumit Amo ja Savse vuosina 2001 ja 2004. Samoihin aikoihin hän otti käyttöön taiteilijanimen Mefe, joka tarkoittaa georgiaksi "kuningasta". Tšarkviani kirjoitti myös useita runoja, tarinoita ja romaanin, mutta hänen suosionsa muodostui pääosin musiikista.
Hän kuoli "sydänongelmiin" kotonaan 25. helmikuuta 2006. Hän jätti jälkeensä useita julkaisemattomia kappaleita, jotka koottiin hänen kuolemansa jälkeen vuonna 2007 albumille Dzirs Mefe.
Aiheesta muualla

Mefe.ge[vanhentunut linkki]
Tšarkvianille omistettu sivu
Hyvää yötä, Herra Hakkarainen

| Hyvää yötä, Herra Hakkarainen |
| --- | --- |

Kirjailija:  Mauri Kunnas
Kuvittaja:  Mauri Kunnas
Kansitaiteilija:  Mauri Kunnas
Kieli:  suomi
Genre:  lastenkirjallisuus
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1999
Sivumäärä:  32
ISBN:  951-1-16152-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hyvää yötä, Herra Hakkarainen on vuonna 1999 julkaistu Mauri Kunnaksen kirja. Se on ensimmäinen Kunnaksen kirja, jossa Herra Hakkarainen on päähenkilönä.
Aiheesta muualla

Mauri Kunnas.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Instituto de Astrofísica de Andalucía

Calar Alton observatorio
Instituto de Astrofísica de Andalucía on tutkimuslaitos Granadassa, Espanja. IAA tutkii astrofysiikkaa, ja tiedevälineiden rakennus teleskoopeille ja avaruuslennoille. IAA tutkii myös Aurinkokuntaa, tähdien muodostumista, tähtien rakennetta ja kehitystä, galaksien muodostumista ja kosmologiaa.
Aiheesta muualla

Instituto de Astrofísica de Andalucía (englanniksi)
Ingemund Bengtsson

| Ingemund Bengtsson |
| --- | --- |

Ruotsin valtiopäivien puhemies
 1979–1988  
Edeltäjä:  Henry Allard
Seuraaja:  Thage G. Peterson
Kansanedustaja
 1951–1988  
Ruotsin maatalousministeri
 1969–1973  
Ruotsin sisäministeri
 1973–1973  
Ruotsin työmarkkinaministeri
 1974–1976  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1919
Kuollut: 2000 (80–81 vuotta)
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Ingemund Bengtsson (1919–2000) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka oli valtiopäivien jäsen vuosina 1951–1988 ja toimi niiden puhemiehenä 1979–1988. Lisäksi hän toimi useita kertoja ministerinä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ingemund Bengtsson Wikimedia Commonsissa
Itä-Karjala (täsmennyssivu)

Itä-Karjala tarkoittaa seuraavia asioita:
Itä-Karjala, Venäjän Karjala, Tarton rauhan mukaisen Suomen itärajan takainen alue
Itä-Karjala, Käkisalmessa vuosina 1896–1906 ilmestynyt sanomalehti
Itä-Karjala, Helsingissä vuosina 1923–1924 ilmestynyt Itä-Karjalan pakolaisten lehti
Itä-Karjala, Joensuussa ja Helsingissä vuosina 1942–1944 ilmestynyt itäkarjalaisten äänenkannattaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Itä-Karjala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Imijä

| Imijä |
| --- | --- |
Luoja(t):  Stan Lee & Jack Kirby
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Journey into Mystery #114 (maaliskuu 1965)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Carl "Crusher/Murskaaja" Creel
Status:  Aktiivinen
Pituus:  192 cm
Paino:  165 kg
Ryhmäsidokset:  Pahuuden Mestarit
Henkilöllisyydet:  Rocky Davis
Voimat:  Maaginen kyky matkia minkä tahansa objektin, esineen tai olennon ominaisuuksia koskettamalla sitä.
Imijä (engl. Absorbing Man) (esiintynyt Suomessa myös nimillä Murskaaja) on Marvel-kustantamon luoma superroisto. Hahmon loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Imijän ensiesiintyminen tapahtui amerikkalaisessa Journey into Mystery-lehden numerossa 114.  Imijä on pääasiallisesti Thorin vastustaja.
Suomessa hahmo esiintyi ensi kerran Vihreä mies Hulk -lehden numerossa 10 (1982).
Historia

Carl ”Murskaaja” Creel kärsi kiristyksestä saamaansa tuomiotaan vankilassa, kun Loki, petkuttajajumala saapui paikalle. Loki halusi itselleen kätyrin taistelussaan velipuoltaan Thoria vastaan, joten hän lisäsi harvinaisia asgardilaisia yrttejä Creelin juomaveteen. Yrttien vaikutuksesta Creel sai maagisen kyvyn muuttaa itsensä miksi tahansa substanssiksi mihin koskeekin.
Uusilla voimillaan Creel murtautuikin helposti ulos vankilasta ja aloitti taistelun Thorin kanssa. Koska Creel kykeni imemään itseensä niin Thorin vasaran mystisen Uru-metallin kuin myös ukkosenjumalan omat voimat, Creelistä (jota kutsuttiin nyt Imijäksi) tuli yksi voimakkaimmista olennoista Marvel-universumissa. Thor kuitenkin voitti Imijän petkuttamalla tämän muuttumaan heliumiksi ja täten hajoamaan vaarattomasti ilmakehään.
Ensimmäisen häviönsä jälkeen Imijä palasi kuitenkin usein piinaamaan Asgardin asukkaita. Erään kerran Loki siirsi hänet Asgardiin, jossa Imijä haastoi itsensä Odinin voiman. Odin kuitenkin siirsi Imijän avaruuteen, josta tämä pitkän ajan kuluttua palasi Bruce Bannerin ohjaaman avaruusaluksen kyydissä. Banner muuttui tietenkin Hulkiksi ja voitti Imijän .
Tämän jälkeen Imijä haastoi Thorin uudelleen mutta tämä petkutti Imijän muuttumaan vedeksi. Thor petkutti Imijää myöhemmin pahvisella kopiolla vasarastaan, jonka voimat imettyään Imijä kukistui helposti. Tämän jälkeen Imijä yritti vielä kerran tuhota Hulkin mutta epäonnistui imettyään vahingossa lasin ominaisuudet itseensä.
Koottuaan itsensä pitkän ajan kuluttua Imijä oli kyllästynyt taisteluihin. Hän päätti lähteä Etelä-Amerikkaan mutta otti itselleen panttivangin joka sai Kostajat hänen peräänsä. Paetakseen hyödytöntä taistelua ja vankilaa Imijä antoi itsensä sulautua mereen. Kului kauan ennen kuin Imijä saavutti entisen muotonsa ja tällöin hänen mielensä oli kärsinyt vaurioita. Hän oli paranoidi ja pelkäsi suunnattomasti kaikkia muita supervoimaisia olentoja.
Tilaisuus taistella Hulkin kanssa palautti Imijän kuitenkin tolkkuihinsa. Imijä yritti myöhemmin varastaa Dazzlerin voimat, mutta kukistui Dazzlerin saatua apua Mustalta Salamalta. Salatuissa Sodissa Imijä ihastui Titaniaan ja pariskunta meni lopulta naimisiin.
Tätä nykyä Imijän ja Titanian suhde on päättynyt jälkimmäisen pakkomielteenomaiseen tarpeeseen tuhota Hulktar. Ei tiedetä ovatko he virallisesti avioerossa.
Voimat ja varusteet

Imijällä on kyky absorboida minkä tahansa koskemansa substanssin fyysiset ominaisuudet. Jos Imijä koskee tai pitelee teräspalaa käsissään, hänen kehonsa kudokset ottaisivat teräksen ominaisuudet ja kestävyyden. Imijä kuitenkin säilyttää aina kykynsä puhua ja pystyy liikuttelemaan niveliään normaalisti. Tämä tapahtuu riippumatta materiaalista.
Mitä tiheämpi tai kestävämpi Imijän absorboima materiaali on, sitä voimakkaampi Imijästä tulee fyysisesti. Timanttia koskettaessaan Imijä nousee reilusti lähelle Hulkin voimia (eli nk. 100 tonnin luokka). Mitä kauemmin Imijä pysyy kontaktissa koskemansa aineen kanssa sitä enemmän hän sulauttaa sen ominaisuuksia itseensä. Koskettaessaan pilvenpiirtäjää Imijän pituus ja massa kasvaisivat samassa suhteessa – lopulta hän olisi jättiläinen ja nostaisi yli 100 tonnia. Imijä kykenee myös jäljittelemään joitain koskettamansa aineen ekstraominaisuuksia kehossaan, kuten kaktuksen piikkejä.
Imijä kykenee myös imitoimaan toisten olentojen voimia. Tämäkin vaatii fyysisen kontaktin ja Imijän keskittymistä prosessiin. Samalla lailla Imijä kykenee myös imitoimaan tiettyjä energioita, kuten Thorin vasaran mystisiä energiavirtoja. Muuttuessaan Uru-metalliksi Imijän voimataso nousee jopa Thorin ylitse. Tässä muodossa Imijä kykenee myös nostamaan Thorin vasaran – teko, johon eivät ole pystyneet kuin muutamat Marvel-universumissa.
Imijän aseena toimii vankilassa hänen jalkaansa laitettu kettingin päässä oleva metallipallo. Myös tämä on yhteydessä hänen maagiseen ominaisuuteensa ja siksi pallo ja ketju muuttuvat myös miksi tahansa substanssiksi kuin mitä Imijäkin (imettyään Thorin voimat pallo imitoi Thorin vasaraa).
Voimat ja varusteet > Rajoitukset

Imijä kykenee säilyttämään imemänsä ominaisuudet kehossaan niin pitkään kuin haluaa. Kohdatessaan ensimmäisen kerran Hulkin Imijä kuitenkin hävisi Hulkin muututtua Bruce Banneriksi – samalla myös Imijän Hulkilta imemät voimat katosivat. Imijä ei myöskään kykene imemään miten paljon tahansa. Erään kerran hän yritti absorboida koko maapallon voimat itseensä mutta epäonnistui ja räjähti kappaleiksi. Tällaisen tilanteen jälkeen Imijä kykenee kuitenkin aina kokoamaan itsensä – olettaen että hän saa kontaktin jokaiseen osaansa ja ettei hän vaihda olomuotoaan ennen kuin on kerännyt itsensä täysin.
Koska Imijä on melko yksinkertainen mies hänet saa helposti huijattua imemään materiaaleja joita ei tarkoittanut. Suurin rajoitus Imijällä onkin hänen älykkyytensä.
Imijä on myös voimakkaasti riippuvainen huumausaineista, ennen kaikkea kipulääkkeistä ja kokaiinista. Imijä työskenteleekin mielellään sille joka kykenee tarjoamaan huumausaineita. Tämä vaikuttaa myös hänen käyttäytymiseensä. Vaikka Imijä onkin rikollinen koettaa hän yleensä välttää sivullisten tappamista (vaikka näiden uhkailu ja rampauttaminen ei olekaan ongelma).
Mikäli Imijä kuitenkin tarvitsee huumausaineita, hän muuttuu entistä aggressiivisemmaksi. Imijän addiktiota voidaan myös käyttää hyväksi, kuten Pöllö teki. Hän petkutti Imijän muuttumaan kokaiiniksi ja myi sitten Creel-erän katumarkkinoilla. Uusi kokaiini kuitenkin antoi käyttäjilleen samat kyvyt mitä Imijälle ja lopulta tämä kykeni kokoamaan itsensä. Hämähäkkimies voitti tuolloin Imijän.
Imijä muissa medioissa

Vaikka Imijä ei koskaan esiintynytkään vuoden 2003 The Hulk -elokuvassa, on Nick Nolten näyttelemällä David Bannerilla hämmästyttävän samanlaiset voimat elokuvan lopussa. Jopa peruskuvio, jossa Imijä koettaa imeä Hulkin voimat, mutta tajuaa, ettei niin rajattomia voimia voi imeä, on mukana. Elokuvassa David Banner menettääkin voimiensa hallinnan ja tuhoutuu Gamma-pommin räjähdyksessä.
Hän kuitenkin esiintyy yhdessä Avengers:United we stand -sarjan jaksossa, jossa hän yrittää muiden Paroni Zemon johtamien Pahuuden Mestareiden kanssa tuhota Kostajat.
Imijä on sulauttanut itseensä kerrostalon ominaisuudet taistelussaan Thoria vastaan.
Hyperodapedon

| Hyperodapedon |
| --- | --- |

 Triaskausi 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia/Sauropsida
Alaluokka::  Diapsidit Diapsida
Osaluokka::  Archosauromorpha
Lahko::  †Rhynchosauria
Heimo::  †Hyperodapedontidae
Alaheimo::  †Hyperodapedontinae
Suku::  †Hyperodapedon  Huxley, 1859
Lajit
 †H. gordoni Huxley, 1859  †H. huenei Langer & Schultz, 2000  †H. huxleyi Lydekker, 1881  †H. mariensis (Tupi Caldas, 1933)  †H. sanjuanensis (Sill, 1970) 
Katso myös
   Hyperodapedon Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyperodapedon on sukupuuttoon kuollut triaskaudella elänyt Hyperodapedontinae-alaheimoon kuuluva rhynchosaurisuku. Hyperodapedon-rhynchosaurit olivat noin 1,3 metrin mittainsoa nokallisia kasvinsyöjä, joilla pää oli leveämpi kuin se oli pitkä.
Hyperodapedonin luuranko
Hyperodapedonin kallo Royal Ontario Museumissa.
Itä-Kamengin piirikunta

Itä-Kamengn piirikunta (engl. East Kameng district, hindiksi पूर्व कमेंग जिला, Pūrva Kameṅga jilā) on yksi Intian Arunachal Pradeshin osavaltion 17 piirikunnasta. Se rajautuu pohjoisesta Kiinaan, etelästä Assamiin, lännestä Länsi-Kamengin piirikuntaan ja idästä Kurung Kumeyn ja Papumparen piirikuntiin.
Iraklis Thessaloniki BC

| ΚΑΕ Ηρακλής |
| --- | --- |

Lempinimet:  Γηραιός (Vanhat)
Liiga:  A2 Ethniki
Perustettu:  1924
Historia:  1924-
Areena:  Ivanofio kapasiteetti 2 500
Kotipaikka:  Thessaloniki, Kreikka
Värit:  valkoinen ja sininen
Päävalmentaja:   Lefteris Hatzikiriakidis
Mestaruudet:  (2) Kreikan mestaruus
Iraklis BC on kreikkalainen koripalloseura, joka sijaitsee Thessalonikissa. Emäseura Iraklis perustettiin 1908, jolloin alkoi Iraklis Thessaloniki FC:n toiminta. Joukkue on voittanut Kreikan mestaruuden kahdesti (1928 ja 1935), mutta joutuu nyt pelaamaan alemmalla sarjatasolla.
Entisiä pelaajia

Dimitris Diamantidis
Sofoklis Schortsanitis
Lazaros Papadopoulos
Savas Iliadis
Aiheesta muualla

Fanien sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Fanien sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Hannu Virtanen

Lauluntekijä ja toimittaja Hannu Virtanen 2022.
Hannu Antero Virtanen (9. tammikuuta 1953 Hämeenlinna) on suomalainen filosofian maisteri, toimittaja, selkokielen kehittäjä sekä muusikko-lauluntekijä.
Virtanen on yksi niistä henkilöistä, jotka toivat selkokielen Suomeen. Muusikkona Virtanen toimi useissa yhtyeissä (muun muassa Annastuuna, Kulkuripojat, Suomen Miesorkesteri, Iso Karhu), ja häneltä on tallennettu levyille ja Yleisradion ohjelmiin noin sata laulua. Hänen puolisonsa on toimittaja Heini Saraste.
Selkokielen kehittäjä

Virtanen työskenteli 1980-luvun alussa tiedottajana Tampereella Kehitysvammaisten Tukiliitossa. Siellä hän sai yhdessä Eeva-Kaisa Mäkisen kanssa ajatuksen, että kehitysvammaisille tarvitaan oma selkokielinen lehti. Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1983 nimellä Leija, ja se ilmestyy edelleen. Vastaava lehti ilmestyi jo Ruotsissa, ja se antoi rohkeutta uudenlaisen julkaisun tekemiseen. Vuonna 1986 Virtanen ja toinen selkokielen pioneeri Pertti Rajala julkaisivat ensimmäisen selkokielen teoriakirjan Selkokieli: miten sanoma perille? (Kirjastopalvelu 1986). 1980-luvun lopulla Opetusministeriö perusti työryhmän, jonka tuli tehdä ehdotus selkokirjallisuuden tukijärjestelmästä. Rajala toimi työryhmän puheenjohtajana ja Virtanen oli sen jäsen. Työryhmän ehdottama tukijärjestelmä alkoi jakaa tukea selkokirjallisuudelle 1990-luvun alussa.
Vuosikymmenen lopulla eduskunta myönsi miljoona markkaa selkokielisen uutislehden perustamiseen. Lehdestä oli jo julkaistu 1980-luvun lopulla pari koelehteä, ja säännöllinen ilmestyminen alkoi vuonna 1990. Joka toinen viikko ilmestyneen tabloidin nimi oli Selkouutiset, ja se ilmestyi myös ruotsiksi nimellä LL-Bladet. Julkaisijoina toimivat Kehitysvammaliitto ja Förbundet De Utvecklingstördas Väl. Virtanen toimi lehtien päätoimittajana jo koenumeroista lähtien.
Vuonna 2000 Selkouutisten toimituksen yhteyteen perustettiin Raha-automaattiyhdistyksen tuella Selkokeskus. Virtanen nimettiin keskuksen ensimmäiseksi johtajaksi, ja samalla hän jatkoi työtään lehtien päätoimittajana. Selkokeskus kehitti selkokieltä, mukautti tekstejä selkokielisiksi, koulutti ja toteutti erilaisia kampanjoita viranomaisten ja yritysten kanssa (esimerkiksi laaja tiedotuskampanja liittyen markan vaihtumiseen euroksi). Merkittävä askel selkosuomen alalla oli se, kun Yleisradio aloitti televisiossa selkokieliset uutiset vuonna 2015 (radiossa ne olivat olleet jo aiemmin). Selkokeskus oli ehdottanut tätä Ylelle jo useita kertoja, mutta nyt se toteutui nopeasti ja yllättäen. Ylen selkouutisten alkamisen vuoksi painetun lehden nimeksi muutettiin Selkosanomat. LL-Bladet puolestaan ilmestyy nykyisin nimellä Lättä Bladet. Aikakauslehtien Liitto palkitsi lehtien uusitut verkkolehdet vuoden digitaalisena innovaationa vuonna 2013.
Virtanen lopetti Selkokeskuksen johtajan työt vuonna 2013, ja toimi sen jälkeen vielä kolme vuotta Selkoilmaisu arjen tukena -projektin johtajana ennen siirtymistään eläkkeelle. Virtasen selkokieleen liittyvistä teoriajulkaisuista merkittävimmät ovat Selkokielen käsikirja (Kehitysvammaliitto, Oppimateriaalikeskus Opike 2009) sekä yhdessä Leealaura Leskelän kanssa toimitettu artikkelikirja Toisin sanoen: selkokielen teoriaa ja käytäntöä (Kehitysvammaliitto 2005).
Muusikko ja lauluntekijä

Hannu Virtanen soitti kitaraa ja lauloi nuorena hengellisissä yhtyeissä, ja opiskeluaikana hän toimi muusikkona Tampereen Ylioppilasteatterissa. 1970-luvun lopulla hän esiintyi trubaduurina erilaisissa opiskelijoitten tapahtumissa.
Muusikko ja lauluntekijä > Annastuuna

Ensimmäinen varsinainen yhtye oli Annastuuna, jonka Virtanen kokosi vuonna 1980. Annastuuna teki paljon yhteistyötä Yleisradion kanssa, ja sen musiikkia julkaistiin CD-levyllä myöhemmin. Ohjelmisto sisälsi yhtyeen jäsenten sävellyksiä kansanrunoihin ja runoilijoitten teksteihin. Virtanen toimi Annastuunassa vuodet 1980–1985.
Muusikko ja lauluntekijä > Kulkuripojat

Virtasen toinen yhtye Kulkuripojat toimi vuosina 1982–1992. Yhtye julkaisi kaksi levyä ja teki satoja keikkoja Suomessa ja kiertueilla eri maissa. Yhtyeen ensimmäinen levy Aalijummat (1984) sisälsi kansanlauluja, toinen levy Tähdet ja toi kirkas kuu (1990) on taas koottu yhtyeen jäsenten sävellyksistä ensimmäisten suomenkielisten runoilijoitten teksteihin.