stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Somerville (New Jersey)
Väestö

Vuonna 2020 Somervillen 12 346 asukkaasta valkoisia oli 70,0 %, aasialaisia 12,4 % ja mustia 10,8 %. Vuonna 2019 29,1 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 24,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kuvia kunnasta

J. Harper Smithin kartano.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Somerville (New Jersey) Wikimedia Commonsissa
New Jerseyn osavaltio
| --- | --- |
Alueet:   Central Jersey  Delaware Valley  Jersey Shore  Meadowlands  North Jersey  Pine Barrens  Shore Region  Skylands Region  South Jersey  New Yorkin metropolialue  Tri‑State Region 
Huomattavat kaupungit ja kunnat:   Atlantic City  Bayonne  Camden  Clifton  Edison  Elizabeth  Hackensack  Hoboken  Jersey City  Lakewood  Newark  New Brunswick  Ocean City  Paterson  Perth Amboy  Trenton (pääkaupunki)  Vineland  Woodbridge 
Piirikunnat:   Atlantic  Bergen  Burlington  Camden  Cape May  Cumberland  Essex  Gloucester  Hudson  Hunterdon  Mercer  Middlesex  Monmouth  Morris  Ocean  Passaic  Salem  Somerset  Sussex  Union  Warren
Vesigenetti

| Vesigenetti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Feliformia
Heimo::  Sivettieläimet Viverridae
Alaheimo::  Sivettikissat Viverrinae
Suku::  Genetit Genetta
Laji::  piscivora
Kaksiosainen nimi
 Genetta piscivora  (J.A. Allen, 1919) 
Synonyymit
 Osbornictis piscivora 
 Vesigenetin levinneisyys
Katso myös
   Vesigenetti Wikispeciesissä   Vesigenetti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vesigenetti (Genetta piscivora) on sivettikissoihin kuuluva petoeläin. Vesigenetit on myös luettu omaksi yksilajiseksi suvukseen Osbornictis.
Tuntomerkit

Vesigenetillä on ruosteen- tai himmeänpunainen ruumis, musta häntä ja pitkänomaiset valkeat täplät silmien päällä ja välissä. Se on 785–910 mm pitkä ja 1 430–1 500 grammaa painava.
Levinneisyys

Vesigenettiä tavataan kotoperäisenä Kongon demokraattisessa tasavallassa, missä sitä esiintyy laikuttaisesti. Se on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi lajiksi, eikä sen populaation koosta ja levinneisyydestä ole tarkkoja tietoja.
Elinympäristö

Vesigenetti elää tiheissä metsissä tyypillisesti virtaavan veden läheisyydessä. Sitä tavataan 460–1 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Syrinks

Syrinks (m.kreik. σῦριγξ) tai syrinx (lat.) voi viitata seuraaviin:
syrinks eli panhuilu, soitin
Syrinks, nymfi kreikkalaisessa mytologiassa
syrinx, lintujen äänielin
Stephanie Brown

Stephanie Brown on supersankaritar, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa, ja se yhdistetään yleisimmin Batmaniin. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Detective Comicsin numerossa #647, ja sen loivat Chuck Dixon ja Tom Lyle. Hahmo on toiminut mm Spoilerin, Robinin ja Batgirlin roolissa. Hän on myös Cassandra Cainin paras ystävä.
Muussa mediassa

Televisiosarjassa Batwoman Stephanie Brownia esitti Morgan Kohan.
Televisiosarjassa Young Justice Stephanie Brownia ääninäytteli Mae Whitman.
Stephanie Brown tulee esiintymään tulevassa televisiosarjassa Gotham Knights, jossa häntä esittää Anna Lore.
Vihreä nauha

Vihreä nauha on vihreä tietoisuusnauha. Se on ollut käytössä maailmalla monissa eri tilanteissa osoittamaan solidaarisuutta tai tukemista jotakin tiettyä asiaa kohtaan. Vihreä nauha on äänetön viesti kertoa ympäristölle, että henkilöt eivät ole tilanteessa yksin. Suomessa Vihreä nauha -kampanjan lanseerasivat Tapiolan Toimihenkilöt lokakuussa 2011. Kampanjalla haluttiin osoittaa tukea Tapiolassa työskennelleille irtisanomisuhan alla olleille henkilöille. Vihreää nauhaa on käytetty myös Otavamediassa, kun yhtiö ilmoitti aloittavansa yt-neuvottelut loppuvuodesta 2011. Kampanja levisi myös muihin suomalaisiin lehtitaloihin 2011 loppuvuoden yt-neuvottelujen sumassa.
Vuodesta 2018 lähtien vihreä nauha on toiminut mielenterveyden tietoisuusnauhana. Vihreä väri perustuu sen käyttöön mielisairaiden merkkinä 1800-luvulla ja vihreän tietoisuusnauhan käyttöön muualla maailmassa.
Tietoisuusnauha on lyhyt kankaasta muodostettu[lähde? ] silmukka, jota käytetään osoittamaan jonkin asian kannatusta tai tukemista. Nauhat ovat suosittuja anglosaksisissa maissa.
Useat ryhmät käyttävät nauhoja kannatussymboleinaan ja nauhan merkitys riippuu sen väristä. Esimerkiksi punainen nauha symboloi tukea AIDSin sairastajille ja violetti tai valkoinen tukea Alzheimerin tautia sairastaville. Vaaleanpunaisen nauhan aiheena on rintasyöpä. Oranssin nauhan aiheena on multippeliskleroosi (MS).
Nauhat kiinnitetään yleensä vaatteisiin tai ne solmitaan esimerkiksi auton antennin ympärille.
Sun Records

Sun Studio (2002)
Sun Records on Sam Phillipsin vuonna 1952 Yhdysvaltojen Memphisissä perustama levy-yhtiö, joka on samalla merkittävin neljästä samannimisestä 1900-luvulla toimineesta levy-yhtiöstä.
Sam Phillips oli perustanut Memphisiin äänitysstudion jo tammikuussa 1950. Phillips myi Sun Records -levy-yhtiön oikeudet vuonna 1969, joskin viimeisinä vuosina se ei ollut tuottanut kuin satunnaisia levytyksiä.
Sun Records toimi pienessä liiketilassa, jonne vuonna 1953 saapui Elvis Presley. Phillipsin vakuututtua nuoren laulajan kyvyistä alkoi valmistua Elviksen ensimmäisiä levytyksiä. Myöhemmin Phillips myi Elviksen RCA-levy-yhtiölle 35 000 dollarilla. Phillipsiltä oli diagnosoitu syöpä, ja hän epäili kuolevansa, joten hän luopui omistuksestaan, mutta hän toipui.
Sun Recordsia pidetään levy-yhtiönä, joka mullisti populaarimusiikin. Sun Recordsin studiossa ovat levyttäneet myös Jerry Lee Lewis, Charlie Rich, Carl Perkins, Johnny Cash ja Roy Orbison. Suomalaisista artisteista studiolla on käynyt laulamassa muun muassa Kari Tapio.
Kirjallisuutta

Wallenius, Waldemar: Rockin aurinko nousee ja laskee. Soundi, 6/1979, s. 60–64.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Veneneia

Rheasilvia (ylempi suuri kraatteri) ja Veneneia (alempi suuri kraatteri)
Veneneia on valtava törmäyskraatteri protoplaneetta-asteroidi Vestan pinnalla. Se on toiseksi suurin Vestan kraattereista, ja on puolittain peittynyt nuoremman jättiläiskraatterin, Rheasilvian alle. Veneneian muodostuminen on todennäköisesti muodostanut myös Saturnalia Fossae-repeämälaaksot. Kraatteri on geologisessa mielessä suhteellisen nuori, vain noin 2 miljardia vuotta vanha. Kraatteri sai nimensä erään Vestan neitsyen mukaan.
Ominaisuudet

Veneneian läpimitta on noin 400 km, mikä on paljon verrattuna Vestan 525 kilometrin keskiläpimittaan. Kraatterin syvyys on noin 12 km, ja sen pohja on aaltoilevaa maisemaa, mitä leikkaavat erisuuntaiset jyrkänteet ja harjanteet. Kraatterin keskus sijaitsee Vestan eteläisellä puoliskolla, ja sen keskus on kohdassa 170° itäistä pituutta ja 52° eteläistä leveyttä. Rheasilvian aiheuttamien muutosten vuoksi Veneneian keskushuippua ei ole enää jäljellä.
Veneitä rannalla

| Veneitä rannalla |
| --- | --- |

Nimi:  Veneitä rannalla
Tekijä:  Berndt Lindholm
Valmistumisvuosi:  1870
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  25  cm
Leveys:  32  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Veneitä rannalla on suomalaisen taiteilijan Berndt Lindholmin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1870. Kooltaan tämä maalaus on 25×32 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin vuonna 1975.
Berndt Lindholmin maalasi tämän kirkasta valoa sädehtivän Veneitä rannalla -työn Pohjois-Ranskassa Dunkerquessa, lähellä Belgian rajaa. Lindholm oli asunut Pariisissa vuoden 1868 alusta ja oli nyt paluumatkalla Suomeen. Hän oli ensimmäisiä taiteilijoita Skandinaviassa, joka maalasi ulkoilmamaalauksia. Niissä häntä innoitti elävän valovaikutelman tavoittaminen, välitön todellisuudenkuvaus. Nimenomaan tuolla Pariisin matkallaan hän oli innostunut katsomaan luontoa omin silmin. (Hänen opettajanaan siellä oli Louis Cabat.) Lindholm oli kirjoittanut kotimaahan vuonna 1869 ja kertonut sanoutuvansa irti vanhanaikaisesta "düsseldorfilaisuudesta" ja maalaavansa tästedes uusimman ranskalaisen taiteen tapaan luonnossa.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgallerian taidekokoelmat: Veneitä rannalla.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Venejärvi (Käsivarsi)

| Venejärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Lappi
Kunnat:  Enontekiö
Koordinaatit:  69°09′51″N, 21°23′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö (67)
Järvinumero:  67.740.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  594,3 m 
Rantaviiva:  11,33 km 
Pinta-ala:  1,34 km² 
 fiVenejärvi 
Venejärvi on saareton ylänköjärvi Enontekiön pohjoisosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 347 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tromssasta 109 kilometriä itäkaakkoon.
Maantiede

Venejärvi koostuu läntisestä Skádjajávrista ja itäisestä Venejärvestä, jonka toisena karttanimenä on Vancajávri. Järvenosia erottaa Venemaa-niminen alue ja siitä koilliseen pistävä kapea niemi. Venemaan toinen nimi on Vanaseanan. Järvenosia puolestaan yhdistää runsaan kilometrin pituinen salmi. Venejärven pohjoispuolella sijaitsee Andreankenttä, jonka korkeustaso on noin 5–20 metriä järven pintaa ylempänä. Andreankentän pohjoispuolella maasto kohoaa jyrkästi. Venejärven eteläpuolella kohoaa Saivaara, jonka laki on noin 830 metriä merenpinnan yläpuolella.
Haltilta alkunsa saava Vuomakasjoki virtaa luoteesta Meekonjärven (596,5 metriä mpy) kautta Venejärveen ja jatkuu Venejärveltä Reikämaan etelä- ja pohjoispuolitse Jogasjavriin (585,1 metriä mpy). Alavirta jatkuu Porojärven kautta kaakkoon Poroeno-nimisenä jokena. Vedet päätyvät Tornionjokea Perämereen. Lännestä Venejärveen laskee Bierfejohka.
Venejärvi (67.740.1.006) kuuluu Porojärven alueeseen (67.74), joka on toisen jakovaiheen vesistö Tornionjoen vesistössä (67). Ensimmäinen jakovaihe on Lätäsenon valuma-alue (67.7). Venejärvi on kolmanneksi laajin Porojärven alueen 86:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Kaksi laajinta ovat Pitsusjärvi ja Porojärvi. Neljänneksi laajin on Jogasjavri.
Symkaria

Symkaria on kuvitteellinen itäeurooppalainen valtio, joka esiintyy Marvel-kustantamon sarjakuvissa. Maa tunnetaan ennen kaikkea palkkasoturi Hopeasapelin kotimaana. Symkarian loi käsikirjoittaja Stan Lee. Symkarian rajanaapurina on pelätty Latveria, jonka johtajana toimii superroisto Tohtori Doom.
Vihreä oli laaksoni

| Vihreä oli laaksoni> How Green Was My Valley |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Ford
Käsikirjoittaja:  Philip Dunne
Perustuu:  Richard Llewellyn romaaniin How Green Was My Valley
Tuottaja:  Darryl F. Zanuck
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  Arthur C. Miller
Leikkaaja:  James B. Clark
Tuotantosuunnittelija:  Richard Day
Lavastaja:  Thomas K. Little
Pääosat:   Walter Pidgeon  Maureen O'Hara  Roddy McDowall  Donald Crisp  Anna Lee 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  1941
Kesto:  118 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vihreä oli laaksoni (How Green Was My Valley) on John Fordin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1941. Se kertoo Etelä-Walesissa pienessä kaivoskaupungissa elävän perheen tarinaa poikien aikuistuessa ja perheyhteisön hajotessa. Elokuvan tarina pohjautuu Richard Llewellynin romaaniin Vihreä oli laaksoni.
Elokuva oli kymmenen Oscarin ehdokkaana ja sai parhaan elokuvan palkinnon, vaikka muina ehdokkaina olivat muun muassa Citizen Kane ja Maltan haukka.
Elokuva valittiin vuonna 1990 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Syrianska FC

Syrianska FC on jalkapalloseura Södertäljen kaupungista, Tukholman läänistä. Seura pelasi kaudella 2017 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa. Pääsarja Allsvenskanissa se pelasi kolme kautta 2011–2013. Seuran perustivat aramealaiset maahanmuuttajat 1. heinäkuuta 1977.
Historia

Syrianska FC perustettiin 1. heinäkuuta 1977 Södertäljessä nimellä Suryoyo SK. Suryoyo oli erityisesti aramealaisten maahanmuuttajien perustama seura. Seura siirtyi pelaamaan Ruotsin 7. divisioonan itälohkoon, josta nousi 6. divisioonaan 1983. Kaksi kautta myöhemmin Suryoyo nousi 5. divisioonaan ja vaihtoi nimensä Syrianska FC:hen 1986. 1987 seura nousi 4. divisioonaan ja kolme kautta myöhemmin 3. divisioonaan, josta nousi heti ensimmäisellä kaudella 2. divisioonaan. 1995 Syrianska kuitenkin putosi takaisin 3. divisioonaan, mutta 1999 seura nousi takaisin 2. divisioonaan. 2000 seura alkoi panostamaan entistä enemmän nuorten jalkapalloon, ja tämä auttoikin 2001 seuran voittamaan 2. divisioonan, mutta ei silti noussut Superettaniin. 2005 seura voitti 2. divisioonan ja nousi 1. divisioonaan, jonka voitti 2008 nousten Superettaniin. 2009 Syrianska sijoittui Superettanissa neljänneksi. Syrianska FC voitti Superettanin 2010 ja seuraavaksi kaudeksi Allsvenskaniin.
Seuran historian merkittäviä pelaajia ovat mm. Abgar Barsom, Louay Chanko, Sharbel Touma ja Suleyman Sleyman.
Syrianos

Syrianos (m.kreik. Συριανός, lat. Syrianus; 400-luku) oli antiikin kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Hän toimi Platonin Akatemian johtajana Plutarkhos Ateenalaisen jälkeen. Syrianos oli kotoisin Aleksandriasta. Hän vaikutti muun muassa Prokloksen opettajana sekä Plutarkhoksen ja Prokloksen tavoin Platonin ja Aristoteleen teosten kommentaattorina.
Syrianoksen ilmeisesti tunnetuin teos on Aristoteleen Metafysiikan kommentaari. Hänen sanotaan kirjoittaneen myös Aristoteleen teoksista Taivaasta ja Tulkinnasta sekä Platonin Timaioksesta. Hän kirjoitti myös tutkielman Hermogenes Tarsoslaisen teoksesta Oikeudellisista kysymyksistä (Peri tōn staseōn). Hänen filosofiset näkemyksensä olivat samanlaiset kuin Prokloksella, joka kunnioitti häntä suuresti ja jätti jälkeensä käskyn, että heidät tulisi haudata samaan hautaan.
Aiheesta muualla

Wildberg, Christian: Syrianus The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Antiikin filosofia  Platonismi
Syöpäosasto

Syöpäosasto (ven. Раковый Корпус, Rakovyi korpus) on venäläisen Aleksandr Solženitsynin kirjoittama osittain omaelämäkerrallinen romaani. Alkuteos on julkaistu vuonna 1967 ja kielletty Neuvostoliitossa vuonna 1968. Romaani kertoo nimensä mukaisesti yhden syöpäosaston potilaiden tarinaa uzbekistanilaisessa sairaalassa vuonna 1955. Samalla kirja on vertauskuvallinen teos Stalinin jälkeisen ajan Neuvostoliitosta.
Kirjan on Suomessa kustantanut Tammi vuonna 1968 Keltaisessa kirjastossa kahdessa osassa.
Viimeinen silta

| Viimeinen silta> Die letzte Brücke |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Helmut Käutner
Käsikirjoittaja:   Claude Autant-Lara  Norbert Kunze 
Tuottaja:  Carl Szokoll
Säveltäjä:  Carl de Groof
Kuvaaja:  Elio Carniel
Leikkaaja:  Paula Dvorak
Pääosat:   Maria Schell  Bernhard Wicki  Barbara Rütting 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Itävalta, Jugoslavia
Ensi-ilta:   Länsi-Saksa:  11. helmikuuta 1954  Suomi:  8. syyskuuta 1954 
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  saksa, serbokroatia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viimeinen silta (saks. Die letzte Brücke) on Helmut Käutnerin ohjaama itävaltais-jugoslavialainen elokuva vuodelta 1954. Draamaelokuvan tapahtumat sijoittuvat toiseen maailmansotaan ja jugoslavialaisten partisaanien taisteluun saksalaisia vastaan. Elokuva kuvattiin Jugoslavian Mostarissa ja Neretvan laaksossa. Elokuvan pääosissa ovat Maria Schell, Bernhard Wicki ja Barbara Rütting
Suomessa Schell sai elokuvasta naispääosan ulkomaan Jussi-palkinnon vuonna 1955.
Stephanie Beacham

| Stephanie Beacham |
| --- | --- |
 Stephanie Beacham vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. helmikuuta 1947 (ikä 77)  Barnet, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  John McEnery (1973–1979)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1967–
Merkittävät roolit:  Sable Colby Dynastia, Colbyt Phyl Oswyn Bad Girls
Aiheesta muualla
www.stephaniebeacham.net
IMDb 
Elonet
Stephanie Beacham (s. 28. helmikuuta 1947 Barnet, Englanti) on brittiläinen näyttelijä.
Beacham on esiintynyt lukuisissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Vuonna 1971 hän näytteli Marlon Brandon kanssa elokuvassa Kauhujen yö (The Nightcomers). Uransa huipulla Beacham oli 1980-luvulla, jolloin hän esitti Sable Colbya saippuasarjassa Dynastia ja sen sisarsarjassa Colbyt. Myöhemmin Beachamilla on ollut rooleja muun muassa sarjoissa Beverly Hills 90210, Bad Girls ja Coronation Street. Hän on ollut myös kilpailijana Ison-Britannian Strictly Come Dancing- ja Celebrity Big Brother -televisio-ohjelmissa.
Beacham on opiskellut aikoinaan Royal Academy of Dramatic Artissa Lontoossa.
Yksityiselämä

Beacham on ollut syntymästään asti kuulovammainen. Hänen oikea korvansa on kuuro, koska hänen äitinsä sairastui vesirokkoon ollessaan raskaana.
Beacham on ollut 1970-luvulla naimisissa näyttelijä John McEneryn kanssa. Heillä on kaksi tytärtä.
Aiheesta muualla

Stephanie Beacham Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Stephanie Beacham Elonetissä.
Spalding (täsmennyssivu)

Spalding voi tarkoittaa:
Spalding, urheiluvälinevalmistaja
Paikkoja

Spalding, Australia
Spalding, Englanti
Spalding, Kanada
Spalding No. 368, Kanada
Spalding, Yhdysvaltojen Michigan
Spalding, Yhdysvaltojen Minnesota
Spalding, Yhdysvaltojen Nebraska
Spaldingin piirikunta, Yhdysvaltojen Georgia
Henkilöitä

Bob Spalding, yhdysvaltalainen muusikko
Douglas Spalding (1840–1877), englantilainen biologi ja etologi
Esperanza Spalding (s. 1984), yhdysvaltalainen jazzbasisti ja laulaja
Fredrik Johan Spalding (1774–1830), suomalainen kenraalimajuri
Linda Spalding (s. 1943), kanadalainen kirjailija ja toimittaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Spalding”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Viggo Stuckenberg

| Viggo Stuckenberg |
| --- | --- |
 Viggo Stuckenberg
Henkilötiedot
Koko nimi:  Viggo Henrik Fog Stuckenberg
Syntynyt: 17. syyskuuta 1863 Vridsløselille, Tanska
Kuollut: 6. joulukuuta 1905 (42 vuotta) Kööpenhamina, Tanska
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Viggo Henrik Fog Stuckenberg (17. syyskuuta 1863 Vridsløselille, Tanska – 6. joulukuuta 1905 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kirjailija.
Elämä

Stuckenberg aikoi merikapteeniksi mutta epäonnistui ja aloitti opinnot Kööpenhaminassa. Hän suoritti 1884 artium-tutkinnon ja opiskeli jonkin aikaa itämaisia kieliä ja etnografiaa. Sen jälkeen hän toimi opettajana Kööpenhaminassa.
Ura

Stuckenbergin esikoisteos oli Digte (1886), jota seurasivat kertomukset Igennembrud (1888) ja Messias (1889), joissa hän kuvasi 1880-luvun radikaalia nuorisoa. Saturuno Den vilde jæger (1894) ja Romerske scener (1895) ovat draamamuotoisia, ja niissä ilmenee kehittynyttä muodontajua ja ihmiskuvausta. Pääosa hänen tuotannostaan on novelleja. Fagre ord (1895) on rakkauskertomus, jolla on auringonpaisteinen loppu, Valravn (1896) sisältää kaksi synkkäsävyistä novellia. Solin (1897) lisäksi, joka kuvaa automaalarin taiteilijahaaveita, hän julkaisi kaksi suurempaa kertomusta Hjemfalden (1898) ja Asmadæus (1899), joissa hän kuvaa hellästi ja huolellisesti kuljeksijan ja rikollisen elämää, ja satukokoelman Vejbred (1899). Teoksissa Flyvende sommer (1898) ja Sne (1901) hän palaa runomuotoon. Noihin pieniin runokokoelmiin mahtuu hänen paras tuotantonsa. Stuckenbergin kuoleman jälkeen ilmestyi nide Sidste digte (1906). Stuckenbergin Samlede værker ilmestyi 1910.
Stuckenberg tuotanto muistuttaa psykologisoivaa raskasmielistä venäläistä kirjallisuutta. Hänen proosansa viipyilee luonnontunnelmissa ja tunteissa. Toimintaa, ulkoisia tapahtumia hänen kertomuksissaan on niukasti, sen sijaan niissä seurataan sisäistä elämää, arjen pikku tunnelmienvaihteluita, sielun ja aistien maailmaa seurataan hyvin tarkasti, ja hän suhtautuu vihamielisesti sitä todellisuuteen, josta hän kuitenkin saa niin paljon iloa ja kauneutta. Hän kuvaa lämpimästi Själlannin luontoa. Hän oli ulkoilmaihminen, mutta idyllirunoilija, silti hänen mielikuvituksensa askarteli epäonnen ja rikoksen salaisuuksissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viggo Stuckenberg Wikimedia Commonsissa
Vigilante

| Vigilante Magnum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Mountain Studios Montreux Sveitsi 1986
 Julkaistu: Syyskuu 1986
 Tuottaja(t): Roger Taylor Dave Richards
 Tyylilaji: Rock
 Levy-yhtiö: Polydor
muut julkaisut
| On a Storyteller's Night 1985 | Vigilante 1986 | Wings of Heaven 1988 |
Vigilante on rockyhtye Magnumin vuonna 1986 julkaistu kuudes studioalbumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
"Lonely Night" – 3:48
"Need A Lot Of Love" – 4:48
"Sometime Love" – 4:20
"Midnight (You Won't Be Sleeping)" – 4:01
"Red On The Highway" – 4:14
"Holy Rider" – 5:17
"When The World Comes Down" – 5:20
"Vigilante" – 6:40
"Back Street Kid" – 5:01
Kokoonpano

Tony Clarkin – kitara
Bob Catley – laulu
Wally Lowe – basso
Mark Stanway – kosketinsoittimet
Mickey Barker – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Roger Taylor – taustalaulu kappaleessa "When The World Comes Down"
Daniel Bourquin – saksofoni kappaleessa "Midnight (You Won't Be Sleeping)"
Magnum
| --- | --- |
Studioalbumit:  Kingdom of Madness • Magnum II • Chase the Dragon • The Eleventh Hour • On a Storyteller’s Night • Vigilante • Wings of Heaven • Goodnight L.A. • Sleepwalking • Keeping the Nite Light Burning • Rock Art • Breath of Life • Brand New Morning • Princess Alice and the Broken Arrow • Into the Valley of the Moonking • The Visitation • On the 13th Day • Escape from the Shadow Garden • Sacred Blood "Divine" Lies • Lost on the Road to Eternity • The Serpent Rings • The Monster Roars • Here Comes the Rain
Livealbumit:  Marauder • Invasion Live • The Spirit • The Last Dance • Stronghold • Days of Wonder • The River Sessions • Wings of Heaven Live • Escape from the Shadow Garden – Live 2014 • Live at the Symphony Hall
Kokoelmat:  Mirador • Foundation • Archive • Chapter & Verse • Road To Paradise • Long Days, Black Nights • Evolution
Uusiutuva energia Kiinassa

Tuulipuisto Xinjiang, Kiina
Uusiutuvaa energiaa Kiinassa on 52 GW 2006. (42 GW 2005), ilman suurta vesivoimaa.
Se jakautui vuonna 2006 seuraavasti: tuulivoima 2,6 GW, biomassavoima 2 GW ja pieni vesivoima 47 GW. Kiinassa luokitellaan pieneksi vesivoimaksi alle 50 MW voimalat, Brasiliassa alle 30 MW voimalat ja muualla alle 10 MW voimalat.
Energia Kiinassa

Kiinan sähkönkulutukseksi on arvioitu 1000 GW (2020). Kiinan energiankulutus kasvoi 50 % 2000–2004, mikä teki Kiinasta maailman toiseksi suurimman energiankäyttäjän ja kolmanneksi suurimman öljyntuojan. BKT nousee 8,5 % vuosittain. Kiinalla on kolme kriittistä haastetta: hiiliriippuvuus, öljyvarojen puute ja vakavat ympäristöongelmat. Kiinassa on myös geotermisen energian ja merivoimapotentiaalia (marine power).