stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Euroopantuomipihlaja

| Euroopantuomipihlaja |
| --- | --- |
 Euroopantuomipihlaja Ylä-Itävallassa
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Tribus::  Pyreae
Alatribus::  Pyrinae
Suku::  Tuomipihlajat Amelanchier
Laji::  ovalis
Kaksiosainen nimi
 Amelanchier ovalis  Medik. 
Synonyymit
 Amelanchier rotundifolia Dum. Cours.  Amelanchier vulgaris Moench  Crataegus rotundifolia Lam.  Mespilus amelanchier L. 
Katso myös
   Euroopantuomipihlaja Wikispeciesissä   Euroopantuomipihlaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Euroopantuomipihlajan hedelmiä
Kukkia
Euroopantuomipihlaja (Amelanchier ovalis) on ruusukasvien heimoon ja tuomipihlajien sukuun kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko > Kasvutapa ja lehdet

Euroopantuomipihlaja on piikitön, kesävihanta ja monihaarainen pensas, joka saavuttaa tavallisimmin 2–3 metrin korkeuden. Suurimmillaan kasvukorkeus voi kuitenkin olla kahdeksankin metriä. Punertavanruskeakuoriset oksat ovat pystyjä ja nuorina harvan karvoituksen peittämiä.
Euroopantuomipihlajan hopeisen vihreät lehdet ovat soikeita, sahalaitaisia ja noin 2–4 senttimetriä pitkiä, tylppäkärkisiä ja herttatyvisiä. Versoessaan ne ovat väriltään vaalean oliivinvihreitä. Nuorten lehtien alapinnat ovat huopakarvaisia ja harmaanvihreitä; yläpinnat ovat kaljuja etenkin vanhemmilla lehdillä. Syysväritys sisältää eri oranssin, punaisen ja keltaisen sävyjä.
Ulkonäkö ja koko > Kukat ja hedelmät

Euroopantuomipihlajan pysty, huhti-toukokuussa puhkeava terttumainen kukinto koostuu 2–10 kukasta. Noin 3,5 senttimetrin levyiset kukat ovat kaksineuvoisia ja viisiteräisiä. Verhiö on tiheäkarvainen. Jopa 1,5–2 senttimetrin pituiset, lumi- tai norsunluunvalkoiset, ulkopinnaltaan takkukarvaiset terälehdet vaihtelevat muodoltaan kapeista soikeisiin. Kukkaperät ovat suojuksellisia. Verhiön reunassa on 10–20 hedettä, jotka puolestaan ympäröivät kukan 2–5 erillistä vartaloa. Emien lukumäärä on 2–5.
Pallomaiset omenan kaltaiset epähedelmät kypsyvät pian kukkien lakastuttua. Ulkomuodoltaan mustikoita muistuttavien epähedelmien halkaisija on 5–10 millimetriä ja niiden väri vaihtelee punavioletista mustansiniseen. Hedelmät sisältävät tavallisesti kymmenen siementä, joista osa ei välttämättä ole itämiskykyisiä.
Ulkonäkö ja koko > Kromosomiluku

Euroopantuomipihlajan kromosomiluku on 2n = 34 tai 68.
Ekologia

Euroopantuomipihlaja on hyönteispölytteinen, mutta myös itsepölytys on toisinaan mahdollista. Eläimet levittävät kasvin siemeniä syömällä kasvin hedelmiä, jolloin siemenet irtoavat. Suvutonta lisääntymistä tapahtuu satunnaisesti juurivesojen avulla.
Euroopantuomipihlaja on tärkeä mesikasvi useille perhoslajeille. Niihin kuuluu myös päiväperhosiin luokiteltava, monin paikoin uhanalainen kangasperhonen (Callophrys rubi). Lisäksi euroopantuomipihlaja on muun muassa nuoliyökkösen (Acronicta psi) ja tarhapikkumittarin (Eupithecia insigniata) toukkien ravintokasvi.
Levinneisyys ja elinympäristö

Euroopantuomipihlaja kasvaa luonnonvaraisena Länsi-, Keski- ja Etelä-Euroopassa sekä Vähässä-Aasiassa ja Afrikan pohjoisrannikolla. Pohjoisessa lajin levinneisyysalue ulottuu Belgiaan ja Saksaan, idässä Kaukasiaan ja Georgiaan, minkä lisäksi se kasvaa villiytyneenä Norjassa. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat kalkkipitoisen maaperän puronvarsien kiviset rinteet ja ruohikkoiset subalpiininiityt sekä metsäreunat ja louhikot. Kasvukorkeus on 500–2000 metriä merenpinnan yläpuolella, ja laji tarvitsee vähintään 1000 millimetriä sadetta vuodessa menestyäkseen.
Käyttö > Ravintokasvina

Euroopantuomipihlajan runsaasti rautaa, kuparia ja kuitua sisältävistä, mutta melko mauttomista hedelmistä voidaan valmistaa hilloa ja marmeladia. Koko kasvi ei kuitenkaan ole syömäkelpoinen, sillä kasvin lehdet ja siemenet sisältävät pieniä määriä syanogeenisiä glykosideja, jotka vapauttavat ruoansulatuselimistössä sinihappoa. Ruoansulatusvaivoja voi ilmetä, jos syö raakoja hedelmiä tai pureskelee suuria määriä siemeniä (pureskelemattomat siemenet eivät hajoa ruoansulatuksessa, joten niistä ei ole haittaa). Muutaman siemenen vahingossa tapahtuneen pureskelun jälkeen ei kuitenkaan ole odotettavissa myrkytysoireita.[lähde? ]
Käyttö > Koristekasvina

Euroopantuomipihlajaa voidaan käyttää koristekasvina muun muassa pensasaidoissa ja metsäpuutarhoissa. Kasvi on helppohoitoinen ja pääosin tuholaisen- ja taudinkestävä, mutta altis tulipoltteelle. Euroopantuomipihlaja viihtyy parhaiten kosteassa ja happamassa tai neutraalissa, vettä läpäisevässä maaperässä. Se suosii aurinkoa tai puolivarjoa; runsain sato ja paras syysväri saadaan aurinkoisella kasvupaikalla. Lisääminen tapahtuu siemenistä tai pistokkaista.
Luokittelu

Euroopantuomipihlaja voidaan jakaa seuraaviin alalajeihin:[lähde? ]
Amelanchier ovalis subsp. ovalis
Amelanchier ovalis subsp. embergeri Favarger & Stearn: Kromosomiluku on poikkeuksellisesti 2n = noin 66.
Alalajien lisäksi euroopantuomipihlajasta on olemassa lukuisia jalostettuja muotoja, kuten lajike Amelanchier ovalis "Helvetica" ja muunnos Amelanchier ovalis var. pumila.
Nimityksiä

Saksankielisillä seuduilla euroopantuomipihlajaa kutsutaan nimillä Gewöhnliche Felsenbirne ("tavallinen kalliopäärynä"), Gemeine Felsenbirne ("yleinen kalliopäärynä"), Felsenmispel ("kalliomispeli") ja Edelweißstrauch (Itävallassa, "alppitähtipensas"). Alueellisiin kansanomaisiin nimityksiin lukeutuvat muun muassa Butzenbirlesstrauch, Cipler (Ala-Engadin), Felsenbiren (Svaabia), Fliegenbeerstrauch, Flühbirenbaum (Bern, Graubünden), Gamsbeere (Pinzgau, Pongau, Werfen), Hirschbirle, Quandelbeerbaum (Tiroli), Quantelbeerbaum ja Quendelbeeren.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Euroopantuomipihlaja (Amelanchier ovalis)
ITIS: Amelanchier ovalis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Amelanchier ovalis (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Gewöhnliche Felsenbirne
Euroopantuomipihlajan raakoja hedelmiä
Käännös suomeksi
Abašan piirikunta

Abašan piirikunta (georg. აბაშის მუნიციპალიტეტი, Abašis munitsipaliteti) on piirikunta Samegrelo ja Zemo Svanetin alueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 22 341 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 322.5 neliökilometriä. Sen hallinnollinen keskus on Abašan kaupunki.
Piirikunta sijaitsee Samegrelon alueen kaakkoisosassa Rioni-joen pohjoispuolella. Tbilisin ja Suhumin välinen rautatie kulkee piirikunnan läpi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abašan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Georgian kaupungit ja piirikunnat
Ainaron alue

Ainaron sijainti Itä-Timorin kartalla.
Ainaron alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Ainaro. Alueen pinta-ala on 804 neliökilometriä ja vuoden 2015 väkiluku oli 66 397. Vuosina 2010–2015 Ainaron väkiluku kasvoi 12,2 prosenttia.
Abazašta

Abazašta (Aбазашта, suomeksi ”Abazinia”) on Tšerkesskissä ilmestyvä abazankielinen sanomalehti.
Lehti on perustettu vuonna 1938 nimellä Tšerkes kapštš. Sitä ennen, vuodesta 1933 lähtien tšerkessinkielisessä Tšerkes plyž -lehdessä julkaistiin abazankielistä sivua. Toisen maailmansodan aiheuttaman tauon jälkeen lehti alkoi ilmestyä uudelleen vuonna 1945. Vuoteen 1991 saakka sen nimenä oli Kommunizm alašara (”Kommunismin valo”).
Nelisivuinen lehti ilmestyy kaksi kertaa viikossa 3 000–4 000 kappaleen painoksena. Julkaisijoina toimivat Venäjään kuuluvan Karatšai-Tšerkessian tasavallan hallitus ja parlamentti. Päätoimittaja on Fardaus Kulova.
Abazašta on maailman ainoa abazankielinen kausijulkaisu. Sen merkitys abazan kirjakielen ja kaunokirjallisuuden kehitykselle on ollut suuri. Lehden aiheita ovat Karatšai-Tšerkessian uutiset sekä pienen abazayhteisön elämä ja kulttuuri. Viime vuosina se on kertonut mm. Abazan piirin ja kansallisen teatterin perustamisesta, abazojen ”veljeskansan” abhaasien tapahtumista sekä abazojen saamaa Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asemaa koskevan lain toteuttamisesta.
Aiheesta muualla

Abazaštan sivusto (abazaksi), (venäjäksi)
Alexander Magnus Löfving

Alexander Magnus Löfving (26. heinäkuuta 1821 Hiitola – 25. lokakuuta 1906 Hanko) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri.
Löfvingin vanhemmat olivat apulaispastori Pehr Magnus Löfving ja Eva Fredrika Aschan ja puoliso vuodesta 1859 Mathilda Maria Karolina Åkerman.  Löfving tuli sotilaspalvelukseen 3. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan vapaaehtoisena vuonna 1838. Aliupseeriksi hän yleni jo saman vuoden lopulla. Vuonna 1843 Löfving siirrettiin vänrikiksi ylennettynä Krementšugin jalkaväkirykmenttiin Poltavan kuvernementtiin. Vuonna 1847 hänet määrättiin aliluutnanttina rykmentin rahastonhoitajaksi, seuraavana vuonna hän osallistui vapaaehtoisena Unkarin vallankumouksen kukistamiseen rintamajoukoissa. Luutnantiksi Löfving yleni toukokuussa 1850. Hänet siirrettiin 1851 kouluttajaksi 3. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan ja edelleen 1852 1. reservitarkk’ampujapataljoonaan, jonka vt. komppanianpäälliköksi hänet määrättiin 1852. Tähän tehtävään hänet vakinaistettiin alikapteeniksi ylennettynä 1853.
Krimin sotaan Löfving osallistui ensin komppanianpäällikkönä 1. reservitarkk’ampujapataljoonassa Helsingin seudun rannikkopuolustuksessa. Helmikuussa 1855 hänet määrättiin pataljoonansa vt. komentajaksi. Alkusyksyllä hän  osallistui rannikon puolustustaisteluihin kenraali Anders Edvard Ramsayn alaisuudessa ja yleni kapteeniksi. Vuodesta 1857 Löfving toimi komppanianpäällikkönä 1. yhdistetyssä reservijalkaväkipataljoonassa ja syksystä 1858 pataljoonan vt. nuorempana esikuntaupseerina. Hänet ylennettiin majuriksi 1860. Vuonna 1863 Löfving siirrettiin Lappeenrannan jalkaväkirykmenttiin, missä hänestä tuli seuraavana vuonna pataljoonan tarkka-ampujien päällikkö. Everstiluutnantiksi 1865 ylennettynä hänet siirrettiin vuoden 1866 alusta rykmentin komentajan apulaiseksi talousosastolle ja 1. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi kesällä 1871. Everstiksi hänet ylennettiin 1873.
Kun reservijalkaväkipataljoonat lakkautettiin vuonna 1873, Löfving määrättiin Novgorodin kuvernementtiin sotilashallinnon päälliköksi ja seuraavana vuonna Lugan kihlakunnan sotilaspäälliköksi Pietarin kuvernementtiin, mutta pysytettynä armeijan jalkaväen upseeriluetteloissa. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin lokakuussa 1884, jolloin hän sai eron sotapalveluksesta. Marraskuun alussa hän erosi myös Lugan kihlakunnan sotilaspäällikön tehtävästään.
Alnesin majakka

| --- | --- |
Sijainti:  Giske Norja
Sijaintipaikka:  Godøya (en) (käännä suomeksi) 
Vesistö:  Norjanmeri 
| --- | --- |
Korkeus:  22,5  m 
Luokitus:  kulttuuriperintökohde Norjassa (d) 
| --- | --- |
Valmistunut:  1853 
Otettu käyttöön:  1876 
Automatisoitu:  1982 
| --- | --- |
Valon korkeus:  36,0  m 
Valonkanto:  29,6  km (valkoinen), 24,1  km (punainen), 22,2  km (vihreä) 
Valon ominaisuudet:  Oc(2) WRG 8s 
| --- | --- |
ARLHS:  NOR299 
Admiralty:  L0832 
List of Lights:  51960 
MarineTraffic:  1000025443 
NGA:  115-6192 
Norsk fyrliste:  338700 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Alnesin majakka (norj. Alnes fyr) on Gisken kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1853 ja automatisoitiin sekä jätettiin miehittämättömäksi 1982.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alnesin majakka Wikimedia Commonsissa
63 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa. · Ensimmäinen vuosisata
Vuosikymmenet: 100-luku eaa. · 90-luku eaa. · 80-luku eaa. · 70-luku eaa. · 60-luku eaa. · 50-luku eaa. · 40-luku eaa. · 30-luku eaa. · 20-luku eaa. · 10-luku eaa. · Ensimmäinen vuosikymmen eaa. · Ensimmäinen vuosikymmen
Vuodet: 100 eaa. · 99 eaa. · 98 eaa. · 97 eaa. · 96 eaa. · 95 eaa. · 94 eaa. · 93 eaa. · 92 eaa. · 91 eaa. · 90 eaa. · 89 eaa. · 88 eaa. · 87 eaa. · 86 eaa. · 85 eaa. · 84 eaa. · 83 eaa. · 82 eaa. · 81 eaa. · 80 eaa. · 79 eaa. · 78 eaa. · 77 eaa. · 76 eaa. · 75 eaa. · 74 eaa. · 73 eaa. · 72 eaa. · 71 eaa. · 70 eaa. · 69 eaa. · 68 eaa. · 67 eaa. · 66 eaa. · 65 eaa. · 64 eaa. · 63 eaa. · 62 eaa. · 61 eaa. · 60 eaa. · 59 eaa. · 58 eaa. · 57 eaa. · 56 eaa. · 55 eaa. · 54 eaa. · 53 eaa. · 52 eaa. · 51 eaa. · 50 eaa. · 49 eaa. · 48 eaa. · 47 eaa. · 46 eaa. · 45 eaa. · 44 eaa. · 43 eaa. · 42 eaa. · 41 eaa. · 40 eaa. · 39 eaa. · 38 eaa. · 37 eaa. · 36 eaa. · 35 eaa. · 34 eaa. · 33 eaa. · 32 eaa. · 31 eaa. · 30 eaa. · 29 eaa. · 28 eaa. · 27 eaa. · 26 eaa. · 25 eaa. · 24 eaa. · 23 eaa. · 22 eaa. · 21 eaa. · 20 eaa. · 19 eaa. · 18 eaa. · 17 eaa. · 16 eaa. · 15 eaa. · 14 eaa. · 13 eaa. · 12 eaa. · 11 eaa. ·  10 eaa. · 9 eaa. · 8 eaa. · 7 eaa. · 6 eaa. · 5 eaa. · 4 eaa. · 3 eaa. · 2 eaa. · 1 eaa. · 1 jaa.
Tapahtumia

Gnaeus Pompeius Magnus valloittaa Jerusalemin ja ottaa haltuunsa Syyrian ja Juudean
Syntyneitä

23. syyskuuta – Gaius Julius Caesar Octavianus, myöhemmin Rooman keisari Augustus
Kuolleita

Juudean kuningas Aristobulos II
Pontoksen Mithridates VI tekee itsemurhan
Aleksandr Gorodnitski

Aleksandr Gorodnitski vuonna 2015.
Aleksandr Moisejevitš Gorodnitski (ven. Алекса́ндр Моисе́евич Городни́цкий, s. 20. maaliskuuta 1933 Leningrad) on venäläinen laulaja, musiikintekijä ja runoilija. Ammatiltaan hän on geologi ja meritieteilijä.
Gorodnitski valmistui Leningradin kaivosinstituutista 1957 pääaineenaan geofysiikka ja suoritti geologian ja mineralogian tohtorintutkinnon 1982. Hän työskentelee professorina ja on julkaissut yli 260 tieteellistä tutkimusta. Gorodnitski on ollut mukana lukuisilla arktisilla tutkimusmatkoilla ja käynyt muun muassa Etelämantereella ja pohjoisnavalla. Sävellystyön hän aloitti vuonna 1953, ja neuvostoaikaan hänen teostensa välityskanavana toimivat pitkään ”samizdat”-nauhat. Monien vuosikymmenten ajan Gorodnitski esitti laulunsa ilman soitinsäestystä, mutta nykyisin hän käyttää usein apunaan kitaraa tai ammattikitaristia.
Gorodnitski asuu Moskovassa ja tekee säännöllisesti kiertueita eri puolille maailmaa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (venäjäksi)
Александр Городницкий исполняет песни "Снег" и "Над Канадой". Видео. (Arkistoitu – Internet Archive)
Aleksandr Gripitš

| Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen EM-kilpailut  | Maa:  Venäjä> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Praha 2015 | seiväshyppy |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2009 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Shenzhen 2011 | seiväshyppy |  |
Aleksandr Sergejevitš Gripitš (ven. Александр Сергеевич Грипич; s. 29. syyskuuta 1986 Krasnodar, Neuvostoliitto) on venäläinen seiväshyppääjä. Gripitšin sisäratojen ennätys on vuoden 2015 sisäratojen EM-finaalissa Prahassa hypätty 585 ja ulkoratojen ennätys 575, jonka hän on saavuttanut kahdesti, vuoden 2009 MM-kilpailuiden finaalissa Berliinissä ja vuoden 2011 kesäuniversiadeissa Shenzhenissä. 190 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painava Gripitš edustaa SC Luch Moskovaa.
Ura

Gripitš saavutti sisäratojen ennätystuloksellaan hopeaa vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuista Prahasta. Vuoden 2009 MM-kilpailuissa Berliinissä hän oli ulkoratojen ennätyksellään 575 viides. Gripitš on osallistunut kaksiin ulkoratojen MM-kilpailuihin vuosina 2009 ja 2013. Vuonna 2009 hän saavutti kultaa kesäuniversiadeista Belgradista ja kahta vuotta myöhemmin hän saavutti hopeaa niin ikään tuloksella 575 kesäuniversiadeista Shenzhenistä. EM-kilpailuihin Gripitš on osallistunut kahdesti, vuosina 2010 ja 2014, jolloin hän oli viides.
Käännös suomeksi
Aleksi Mäkelä (täsmennyssivu)

Aleksi Mäkelä voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Aleksi Mäkelä, suomalainen elokuvaohjaaja
Aleksi Mäkelä (s. 1993), suomalainen jääkiekkoilija
Aleksi Mäkelä (s. 1995), suomalainen jääkiekkoilija
Aleksi Mäkelä, suomalainen pesäpalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aleksi Mäkelä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ammonios Ateenalainen

| Ammonios Ateenalainen> Ἀμμώνιος ὁ Ἀθηναῖος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. vuosisata Lamprai, Attika
Kuollut: 1. vuosisata?
Koulutus ja ura
Koulukunta:  peripateettinen
Ammonios Ateenalainen, myös Ammonios Lamprailainen (m.kreik. Ἀμμώνιος ὁ Ἀθηναῖος, Ammōnios ho Athenaios; lat. Ammonius; 1. vuosisata), oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi, joka oli kotoisin Ateenan kaupunkivaltioon kuuluneesta Attikan Lamprain kylästä. Hänet tunnetaan Plutarkhoksen opettajana.
Ammonios opetti Ateenassa ainakin vuosina 66–67, sillä Plutarkhos kertoo olleensa hänen oppilaanaan samaan aikaan kun keisari Nero oli kierroksellaan Kreikassa, mikä sijoittuu kyseisiin vuosiin. Plutarkhos kehuu Ammonioksen oppineisuutta ja käytti tätä keskustelijana dialogeissaan Delfoissa olevasta E-kirjaimesta ja Oraakkeleiden häviämisestä.
Toinen Ammonios, teoksen De differentiis verborum kirjoittaja, laittaa Ammonios Lampraialaisen nimiin teoksen Alttareista (Περὶ βωμῶν, Peri bōmōn). Athenaios mainitsee saman teoksen pidemmällä nimellä Alttareista ja uhreista (Περὶ βωμῶν καὶ θυσιῶν, Peri bōmōn kai thysiōn). On epäselvää, oliko sama Ammonios myös Athenaioksen mainitseman teoksen Ateenalaisten hetaireioista (Περὶ τῶν Ἀθηνῆσιν ἑταιρίδων, Peri tōn Athēnēsin hetairidōn) kirjoittaja.
Aleksi Niemi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Aleksi Niemi (2019) |  Aleksi Niemi (2019) |  Aleksi Niemi (2019) |  |
Maa:   Suomi
Miesten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sarpsborg 2019 | viesti |  |
Aleksi Niemi (s. 12. huhtikuuta 1995) on suomalainen suunnistaja. Hän sijoittui MM-kilpailuissa sprintissä 24:nneksi vuonna 2016 sekä viestissä kahdeksanneksi vuonna 2017 sprintin päätyttyä hänen osaltaan tuolloin hylkäykseen. Riian MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui sprintissä parhaana suomalaisena 14:nneksi, keskimatkalla 17:nneksi, sprinttiviestissä kahdeksanneksi sekä viestissä seitsemänneksi. EM-kilpailuissa hänet hylättiin sprintissä vuonna 2016. Hän sijoittui viestissä 12:nneksi, sprintissä 20:nneksi ja keskimatkalla 22:nneksi EM-kilpailuissa 2018. Hän voitti vuoden 2019 miesten MM-kilpailuissa viestissä hopeaa.
Niemi voitti nuorten MM-kilpailuissa viestissä kultaa ja sprintissä hopeaa vuonna 2015.
NIemi on voittanut sprintin SM-kultaa vuosina 2020 ja 2021. Hän edustaa seuratasolla Tampereen Pyrintöä.
Ahmad Qurai’

| Ahmad Qurai’ |
| --- | --- |

Palestiinalaishallinnon pääministeri
 7. lokakuuta 2003 – 29. maaliskuuta 2006  
Edeltäjä:  Mahmud Abbas
Seuraaja:  Isma’il Haniyya
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1937 Abu Dis, Palestiinan brittiläinen mandaatti
Kuollut: 22. helmikuuta 2023 (85 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Fatah
Ahmad Ali Muhammad Qurai’ (arab. أحمد علي محمد قريع‎, ’Aḥmad ‘Alī Muḥammad Quray‘; 26. maaliskuuta 1937 – 22. helmikuuta 2023) oli palestiinalaishallinnon pääministeri vuosina 2003–2006. Hän seurasi tehtävässä Mahmud Abbasia. Hamasin voitettua parlamenttivaalit vuonna 2006 pääministeriksi nousi Isma’il Haniyya.
Elämäkerta

Ahmad Qurai’ syntyi vuonna 1937 Abu Disissa lähellä Jerusalemia varakkaaseen perheeseen. Hän liittyi PLO:n Fatah-siipeen 1968. Pankkiirina hän toimi PLO:n taloudellisen siiven johtajana, ja hänen aikanaan siitä siitä tuli yksi Libanonin suurimmista työnantajista. PLO:n liiketoiminta tuotti noin 40 miljoonaa dollaria vuodessa, ja se työllisti 6 500 työntekijää. Hän oli Jasser Arafatin mukana Tunisin-matkalla 1983. Elokuussa 1989 Ahmed Qurai’ valittiin Fatahin keskuskomiteaan. Hän oli 1993 mukana salaisissa Oslon rauhanneuvotteluissa, joissa hän vastasi kehityssuunnitelmasta maailmanpankille. Hän perusti palestiinalaisten kehitys- ja jälleenrakennusrahaston ja on toiminut sen johtajana.
Qurai’ oli mukana ensimmäisessä palestiinalaishallinnon hallituksessa talousministerinä ja teollisuusministerinä. Tammikuussa 1996 hänet valittiin parlamenttiin ja sen puhemieheksi.
Pääministeri Mahmud Abbasin erottua syyskuussa 2003 Arafat nimitti tehtävään Qurai’n. Hän vastasi suostuvansa vain, jos Yhdysvallat takaa Israelin pysymisen rauhansuunnitelmassa ja sotilasiskujen lopettamisen.
Qurai’ nimitettiin hätäistunnossa 5. lokakuuta 2003, mutta jo 12. lokakuuta hän uhkasi erota turvallisuusjoukkojen hallinnasta syntyneen kiistan vuoksi. 17. heinäkuuta 2004 Qurai’ jätti eronpyynnön Gazan kasvavien levottomuuksien ja kaaoksen vuoksi, joihin kuului poliisipäällikön ja viiden ranskalaisen kaappaus. Arafat kieltäytyi hyväksymästä eroa ja myönsi Qurai’lle osan turvallisuusjoukkojen hallinnasta, jota hän oli vaatinut uudistuksien vuoksi. Qurai’n mukaan nämä joukot ovat korruptoituneita ja toimivat laittomasti.
Qurai’a pidettiin Oslon sopimuksen aikaan pidättyvänä, mutta myöhemmin hän on paljastanut jyrkkiäkin kantoja. Qurai’ on vaatinut Länsi-Jerusalemin ja juutalaisten asuttamien alueiden ottamista mukaan neuvotteluihin. Hän on myös vaatinut pakolaisille paluumahdollisuutta kotiseuduilleen Israelin alueelle.
Qurai oli Arafatin seuraajaksi spekuloituja palestiinalaisten johtohahmoja, mutta häneltä arveltiin puuttuvan henkilökohtaista karismaa.
Alexander Wilhelm Lagerborg

Alexander Wilhelm Lagerborg (20. elokuuta 1838 Oulu – 7. heinäkuuta 1905 Lohja) oli suomalainen insinööri ja virka- ja moninkertainen valtiopäivämies.
Lagerborgin vanhemmat olivat kuvernööri Robert Wilhelm Lagerborg ja Carolina Sofia Margareta Virgin. Hänen puolisot; (1) Anna Maria Christina Franzén (k. 1866, Cannes Ranska). ja (2) Amalia Charlotta Tigerhielm vuodesta 1872. Kirjailija Nanny Cedercreutz oli Lagerborgin tytär ensimmäisestä avioliitosta. Lagerborg oli Haminan kadettikoulun käynyt insinööri, joka palveli tie- ja vesirakennusalan virkamiestehtävissä vuoteen 1866, jolloin hän erosi niistä alikapteenin arvolla. Lagerborg oli myös vakuutushtiö Kalevan perustajia ja toimi vuoden 1866 jälkeen useiden eri yhtiöiden johtotehtävissä.
Lagerborg  oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1904–1905.
AC Chievo Verona

Associazione Calcio Chievo Verona oli vuonna 1929 perustettu italialainen jalkapallojoukkue Veronasta, Venetosta. Chievo on kaupunginosa Veronassa. Vuosina 2001–2007 Chievo Verona pelasi kuusi kautta ja vuosina 
2008–2019 yksitoista kautta Serie A:ssa. Seura meni konkurssiin kesällä 2021.