Ivan Pidkovin aukio
Aukion historia

Alun perin kuninkaan Kasimir III:n vuonna 1356 tälle kaupunkitontille rakennuttama keskiaikainen Pyhän Elisabetin sairaala oli tarkoitettu kodittomille ulkomaalaisille. Vuosina 1399–1408 tai vuonna 1430 kaupunki rakennutti sinne Pyhän Hengen kirkon, josta yhdessä sairaalan kanssa tuli turvakoti köyhille leskille ja yksinäisille vanhuksille, ja joka jo 1300–luvun toisella puoliskolla oli hyväntekeväisyystoimintansa kukoistusvaiheessa. Lvivissä ei ollut ainuttakaan porvaria, joka testamentissaan ei olisi maininnut sairaalaa tai Pyhän Hengen kirkkoa. Vuonna 1567 kirkko paloi, minkä jälkeen se kunnostettiin. Perusteellinen kunnostus tehtiin 1600-luvun alussa, jolloin se kalkittiin ja vihittiin vuonna 1649, ja minkä jälkeen se seisoi siinä tilassa olemassaolonsa loppuun asti. Se oli pieni kirkko, johon oli asetettu kolme alttaria ja joka seisoi aukion kulmassa paikassa, jossa nykyisin on Ivan Pidkovin muistomerkki. Lisäksi tontilla sijaitsi kaupunkilaisten kerrostaloja, vahatehdas, hautausmaa, kirkkoherran tilat ja jonkin verran kaupunkia ympäröivää linnoitusta.
Pyhän Hengen kadulle entisen kylpylän paikalle rakennettiin vuosina 1610–1630 jesuiittaveljeskunnan Pietarin ja Paavalin kirkko. Lähellä sitä sijaitsi Jesuiittaportti, jonka juurelle puuliikkeeseen perustettiin Lvivin ensimmäinen teatteri. Noin 17 ja puolen neliösylin kokoisella aukiopalasella sijaitsi kirkkoherran talo. Hautausmaan sanotaan olleen kirkon ja sairaalarakennuksen takana. Löydöt tehtiin vuoden 1840 kaivauksissa, ja lisäksi aukiolla tehtiin vuonna 1978 perusteellisempi arkeologinen tutkimus, joka vahvisti hautausmaan olemassaolon todennäköisyyden ja jossa löytyivät tulipalossa vuonna 1381 palaneen puutalon jäänteet.
Sairaala paloi kahdesti vuosina 1527 ja 1564, mutta rakennettiin uudelleen. Tiedetään, että sairaalaan valittiin vuosittain kaksi isännöitsijää. Vuonna 1734 sairaala rakennettiin uudelleen, jolloin siihen lisättiin kaksi kerrosta. Rakennus ei kuitenkaan kestänyt kauan. Yöllä 7. maaliskuuta 1780sairaalarakennus tai pikemminkin sen Pyhän Hengen kirkon viereinen osa romahti. Tämän jälkeen 22. maaliskuuta 1780 viranomaiset antoivat sairaalan hallintohenkilöille käskyn hylätä muut rakennukset ja kirkko välittömästi ja aloittaa niiden purkaminen heti pääsiäisen jälkeen. Aukion osalta annettiin määräys, että sen tulee pysyä tyhjänä kunnes siitä toisin päätetään, ja purkamisesta jäljelle jäävä materiaali huutokaupataan eniten tarjoavalle. Tämän jälkeen aukio pysyikin pitkään tyhjillään ja siinä muutamien kivitalojen lisäksi oli enää kirkkoherran asuintalo.
1700-luvun loppua ja 1800-luvun alkua leimasi Itävallan viranomaisten saapuminen kaupunkiin, jolloin alkoi linnoituksien ja puolustusrakenteiden purku. Myös Pyhän Hengen aukiolla sijainneet kaupungin linnoitukset, kuten muuri, vallihauta ja valli menettivät tarkoituksensa Lvivin puolustuksessa, joten 1700-luvun loppupuolella korkea muuri purettiin, vallihauta täytettiin ja aukio laajeni. Tästä johtuen aukion pinta-ala lähes kaksinkertaistui yltäen Läntisen Bugin sivujoen Poltvan oikealle rannalle saakka. Tilalle tulivat Itävallan viranomaisten aloitteesta rakennetut wieniläinen kahvila ja vartiotalo ja entisen kirkon paikalle ei rakennettu mitään.
Vuonna 1827 Karl Hartmann osti kiinteistön Pyhän Hengen aukiolta ja sitoutui rakentamaan vartiorakennuksen aukion pohjoispuolelle talonsa viereen kuuluvalle alueelle. Sen piti koostua tiloista upseerille ja punkkahuoneesta 40 sotilasta varten. Joidenkin lähteiden mukaan vuonna 1829 Hartmann rakennutti vartiotalon ja sen lähelle, kaupunginhallitukselta ostetulle maalle, rakensi itselleen kerrostalon, jossa oli kahvila. Molemmat rakennukset kuuluivat Hartmannin suvulle 1900-luvun alkuun saakka. Lvivin katujen tietosanakirjan mukaan 1800-luvulla Ivan Pidkovin aukiolle rakennettiin klassismin tyyliin vartiotalo, jonka suunnittelija oli Matteo Brezani, ja Poltvajoen oikealle rannalle ilmestyi wieniläinen kahvilarakennus, jonka tontin kaupunki lahjoitti. Kahvilaa pidettiin paikkana, jossa juotiin kahvia ja hiljaisuudessa luettiin sanomalehdet ja joka oli tunnettu kaupungin ulkopuolellakin. Myös vartiotalolla näytti olevan jonkinlainen puolustava merkitys, vaikka todellisuudessa se ei täyttänyt mitään puolustustehtäviä. Ensimmäisen maailmansodan aattona kaupunki aikoi ostaa takaisin osan aukiosta, purkaa kahvilarakennuksen ja rakentaa siihen suuren hallintovirastotalon, jossa olisi ollut kaupunginvaltuuston kokoushuoneita sekä vastaanotto ja asunto kaupunginjohtajalle. Ensimmäisen maailmansodan aikana ostettiin yhteisön varoilla aukiolle lentokone.
Nykyaikaisen nimensä kasakkapäällikön Ivan Pidkovin mukaan aukio sai vuonna 1946. Moderni kahvila Vienna Coffee House toimii vuokratalossa. Siellä järjestetään ukrainalaisten käsityöläisten valmistamia kirjonta-, matkamuisto-, koriste- ja korutuotteiden, asuste- ja taloustavaramessuja. Nykyisin punatiilinen kuvio aukion jalkakäytävällä näyttää Pyhän Hengen sairaalan perustusten ääriviivat.