stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dionysoksen pyhäkkö (Naksos)
Historia

Pyhäkön paikka on ollut kulttikäytössä viimeistään mykeneläisellä ajalla 1300–1100-luvuilla eaa. Kulttia harjoitettiin alun perin ulkotiloissa ja se jatkui tällaisena vielä geometriselle kaudelle noin vuoteen 800 eaa. saakka. Tuolloin paikalle rakennettiin ensimmäinen pyhäkkörakennus. Sen jälkeen paikalla on ollut eri vaiheissa yhteensä neljä eri pyhäkkörakennusta, jotka kaikki on rakennettu samalle paikalle samansuuntaisesti.
Ensimmäinen noin vuonna 800 eaa. rakennettu pyhäkkö oli tehty puusta ja tiilistä. Se tuhoutui noin vuonna 730 eaa. mahdollisesti läheisen joen tulvimisen seurauksena. Tämän jälkeen rakennettiin toinen pyhäkkö, joka oli jaettu pylväin neljään laivaan. Se on ollut aikakauteensa nähden huomattavan suuri. Sen tuhouduttua rakennettiin kolmas pyhäkkö noin vuonna 680 eaa. Se oli kolmilaivainen ja hyödynsi osin aiemman pyhäkön seiniä. Siinä oli neljän pylvään muodostama pylväikkösisäänkäynti.
Kolmas pyhäkkö tuhoutui ilmeisesti 600-luvun eaa. aikana, jonka jälkeen kulttia harjoitettiin jälleen ulkotiloissa olleen alttarin ympärillä. Neljäs ja suurin pyhäkkö rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 580–550 eaa. Se on varhaisin tunnettu joonialaistyylinen marmorinen prostylos-temppeli, ja se on merkittävä tyylisuunnan kehityksen kannalta.
Dionysoksen kultti liittyi viiniin ja pitoihin. Kreikkalaisessa mytologiassa Dionysos vaikutti muun muassa juuri Naksoksella ja sai siellä puolisokseen Theseuksen hylkäämän Ariadnen. Tutkimusten perusteella rakennusta on käytetty seremoniallisena pitotilana, toisin sanoen siellä on nautittu Dionysoksen juhliin liittyneitä aterioita. Laajimmassa vaiheessa sisälle rakennukseen on mahtunut ainakin 18 arvovierasta, kun muut ovat nauttineet ateriat ulkotiloissa.
Pyhäkköä jouduttiin korjaamaan roomalaisella kaudella ensimmäisellä vuosisadalla eaa. huonojen perustusten vuoksi. Varhaiskristillisellä ajalla 400- tai 500-luvulla jaa. pyhäkkö muutettiin basilikakirkoksi. Myöhemmin paikalle rakennettiin pieni Pyhälle Yrjölle (Ágios Geórgios) omistettu kirkko.
Pyhäkkö paikallistettiin vuonna 1982. Sen järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset suoritettiin kreikkalaisten ja saksalaisten yhteistyönä vuosina 1986–1996. Samalla pyhäkön pylväitä on kunnostettu.
Rakennus ja löydökset

Pyhäkkö sijaitsee Livádin laaksossa noin kaksi kilometriä länsiluoteeseen Glynádon kylästä ja noin kolme kilometriä etelään Náxoksen kaupungista. Alue on ollut antiikin aikana jossain määrin soinen, ja tulvat olivat jatkuva ongelma.
Nykyisin paikalla olevat rauniot ovat pyhäkön viimeisestä eli neljännestä rakennusvaiheesta. Pyhäkkö edusti joonialaista tyyliä. Se oli tehty paikallisesta granodioriitista. Pyhäkön julkisivussa oli marmorinen pylväikkösisäänkäynti (prostasis). Kaksi neljän pylvään pylväsriviä jakoi rakennuksen kolmeen laivaan. Pyhäkköön liittyi laaja hestiatorion eli tila pidoille. Pyhäkössä oli myös mysteerikulttiin liittynyt adyton eli kaikkein pyhin.
Pyhäkköalue oli ympäröity temenos-muurilla, ja sen koko oli noin 70 × 58 metriä. Alueella oli muun muassa marmorinen alttari. Pyhäkköalueen länsilaidalla oli stoaa muistuttava pylväshalli.
Pyhäkköalueelta on löydetty paljon erilaisia astioita ja muuta keramiikkaa, mikä liittyy paikalla vietettyihin juhliin aterioineen. Alueelta on löydetty myös lukuisia votiiviesineitä sen pitkän historian varrelta. Arkeologisella alueella on pieni näyttelytila löydöille. Löytöjä on esillä myös Náxoksen arkeologisessa museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dionysoksen pyhäkkö Wikimedia Commonsissa
Dionysoksen pyhäkön raunioita.
Dionysoksen pyhäkön hestiatorionin raunioita.
Dionysoksen pyhäkön kaivo.
Estádio da Fazendinha

| Estádio da Fazedinha> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Ituiutaba, Brasilia
Kenttä:  Nurmi
Käyttäjät
 Ituiutaba Esporte Clube 
Katsojakapasiteetti
 5 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Estádio da Fazendinha on monikäyttöinen stadion Ituiutabassa Brasiliassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa Ituitaba Esporte Cluben kotikenttänä. Stadionille mahtuu 5 000 ihmistä.
Dolphin Browser

| Dolphin Browser |
| --- | --- |

Kehittäjä:  MoboTap Inc
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  2012
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  verkkoselain
Alusta:  iOS & Android
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Dolphin Browser on  älypuhelimille tarkoitettu verkkoselain, joka on saatavilla iOS -ja Android käyttöjärjestelmille. Ohjelman  on kehittänyt MoboTap Inc ja ensimmäinen versio selaimesta ilmestyi vuonna 2012, jolloin se oli kehittynein HTML5 selain.
Ominaisuuksia

Tabbed Browsing Käyttäjä voi avata useita sivuja välilehdille ja pitää auki monta sivua samalla kertaa. Välilehdestä toiseen vaihtaminen on helppoa ja nopeaa.
Dolphin sonar Tiedonhakuun, tiedon jakamiseen tai selaimen ohjaukseen voi käyttää ääntä kirjoittamisen sijasta. Esimerkiksi jos käyttäjä sanoo: Ebay Nike Shoes, Dolphin hakee Ebayn sivuilta kaikki Niken valmistamat kengät.
Gesture Browsing Käyttäjä voi luoda nopeita oikupolkuja nettisivuihin, joilla useimmin käy. Sivuille pääsee kun piirtää ruudulle haluamansa kuvion tai kirjaimen. Dolphin sisältää muutamia valmiiksi asennettuja kuvioita, joita ovat mm. "T" joka vie Twitteriin ja "F" joka vie Facebookiin.
Sync Ominaisuuden avulla voi synkronoida laitteensa työpöytäselaimen (Firefox tai Google Chrome) kanssa, jos selaimeen on asennettu tarvittava lisäosa.
Palkinnot

Dolphin Browser on myös voittanut seuraavat palkinnot:
PC Magazine's Best Free iPhone and iPad Apps of 2011
PC Magazine Editors Choice in 2012
CNet 100 in 2011
Elgin

Elgin on usean paikan nimi:
Elgin, kaupunki Skotlannissa
Elgin, kunta Quebecissa
Elgin, kaupunki Yhdysvaltojen Etelä-Carolinassa
Elgin, kaupunki Yhdysvaltojen Illinois'ssa
Elgin, kaupunki Yhdysvaltojen Iowassa
Elgin, pikkukaupunki Yhdysvaltojen Kansasissa
Elgin, kaupunki Yhdysvaltojen Minnesotassa
Elgin, kaupunki Yhdysvaltojen Nebraskassa
Elgin, kaupunki Yhdysvaltojen Pohjois-Dakotassa
Elgin, kaupunki Yhdysvaltojen Oklahomassa
Elgin, kaupunki Yhdysvaltojen Oregonissa
Elgin, kaupunki Yhdysvaltojen Texasissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elgin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Emsfors

Emsforsin tehdas vuoden 1935 tulvan aikaan.
Emsfors on Ruotsin taajama, joka sijaitsee valtaosin Oskarshamnin kunnassa mutta osin myös Mönsteråsin kunnassa Smålandin maakunnassa, Kalmarin läänissä. Taajamassa asuu runsaat 300 ihmistä.
Emån-joen varressa sijaitseva Emsfors on vanha teollisuusyhdyskunta, jossa on valmistettu paperia 1730-luvulta asti. Ensimmäinen vaihe oli Skrufhultin käsityömäinen lumppupaperiverstas joen etelärannalla, kunnes vuonna 1814 aloitettiin tuotanto pohjoisrannalla. 1860-luvulla käynnistettiin yksi Ruotsin ensimmäisistä puuhiomoista, joka kuitenkin tuhoutui tulipalossa jo kuuden vuoden jälkeen. Vuonna 1873 Emsforsiin asennettiin paperikone tuottamaan käärepaperia, pussipaperia ja sanomalehtipaperia. 1900-luvun vaihteessa käynnistyi sulfiittisellutehdas ja toinen paperikone. 1960-luvun puolivälissä tehtaan omistajaksi tuli Klippanin hienopaperiyhtiö ja vuonna 1972 eteläruotsalaisten metsänomistajien yhdistys, joka kuitenkin halusi luopua tehtaasta jo saman vuosikymmenen lopulla. Oskarshamnin kunnan tuella perustettiin Emsfors Bruk AB, joka kuitenkin ajautui konkurssiin vuonna 1989 eikä tehtaille löytynyt jatkajaa vaan ne suljettiin. Ympäristövahinkoja, kuten vesistöön päässyttä sellua ja kemikaalijäämiä, korjattiin vielä ainakin 20 vuotta jälkikäteen.
Eremitagen

Eremitagen Tanskassa.
Eremitagen on linna Tanskan Dyrehavenin alueella, pohjoiseen maan pääkaupungista Kööpenhaminasta. Se rakennettiin barokkityyliin vuosina 1734–1736 metsästyslinnaksi Tanskan kuninkaalle Kristian VI:lle. Sen suunnittelusta on vastannut tanskalainen arkkitehti Lauritz de Thurah. Linna korvasi kuningas Kristian V:n Stokkerupin kylään rakennuttaman kaksikerroksisen Hubertuksen talon. Linnan hiekkakivijulkisivuja kunnostettiin laajalti vuosina 1979–1991.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tietoa Eremitagenista Tanskan linnahallinnon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (tanskaksi) (englanniksi)
Elgjai

| Elgjai |
| --- | --- |
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Sahan tasavalta
Piiri:  Suntarin ulus
Kylä perustettu:  1907
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kyläalue
 – Hallinnon tyyppi:  Nasleg
Väkiluku (2001):  2 399
Aikavyöhyke:  UTC+9 (MSK+6)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Elgjai  (ven. Эльгяй, jak. Элгээйи, Elgeeji) on maalaiskunta (nasleg) ja sen keskuskylä Suntarin piirin pohjoisosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Elgjain kylä sijaitsee Viljuin varrella 48 kilometriä piirikeskuksesta Suntarista pohjoiseen.
Elgjain kylässä on jokisatama, kulttuuritalo, yhteiskoulu, yhdistetty ala- ja yläkoulu, musiikkikoulu, koulun yhteydessä oleva museo, terveyskeskus ja kauppa. Elgjaissa harjoitetaan nautakarjan- ja hevosten kasvatusta sekä maanviljelyä.
Elgin Baylor

Baylor käsiohjelman kannessa
Elgin Gay Baylor (16. syyskuuta 1934 – 22. maaliskuuta 2021) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi Los Angeles Lakersissa ja sen edeltäjässä Minneapolis Lakersissa vuosina 1958–1971.
Baylor syntyi Washington DC:ssä. Hän pelasi ennen NBA-uraansa yliopistotasolla College of Idahossa ja Seattle Universityssa. Minneapolis Lakers valitsi Baylorin vuoden 1958 varaustilaisuudessa, ja ensimmäisellä kaudellaan 1958–1959 Baylor valittiin vuoden tulokkaaksi.
Baylor edusti Minneapolis ja Los Angeles Lakersia 14 kauden ajan. Kaudella 1962–1963 hän ylsi ensimmäisenä pelaajana viiden parhaan joukkoon neljässä eri pistekategoriassa: pisteissä, levypalloissa, syötöissä ja vapaaheittoprosentissa. Baylor ei kuitenkaan voittanut kertaakaan kauden pistetilastoa, sillä hänen parhaat kautensa osuivat Wilt Chamberlainin uran huippuvuosiin. Baylor ei voittanut myöskään NBA-mestaruutta, vaikka Lakers ylsi hänen aikanaan kahdeksan kertaa finaaleihin. Baylor valittiin 10 kertaa tähdistöjoukkueeseen, ja hän pelasi 11 kertaa tähdistöottelussa.
Baylor kelpuutettiin vuonna 1977 Basketball Hall of Fameen. Häntä pidetään lajinsa historian parhaimpina pelaajina, ja vuonna 2003 koripallolehti SLAM nimesikin hänet kaikkien aikojen 11. suurimmaksi NBA-pelaajaksi.
Emasin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Goiásin osavaltio, Brasilia
Pinta-ala:  1318,68 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto, Luettelo Brasilian kansallispuistoista 
Perustettu:  1961
Luokitus:  UNESCOn maailmanperintöluettelokohde (d) (2001) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa

Emasin kansallispuisto on kansallispuisto Brasiliassa, Goiásin osavaltiossa Cerradon savannialueella.
Puisto on pääasiassa ruohomaata ja alueelta löytyy yli 350 lintu-, 78 nisäkäs-, 69 matelija-, 21 sammakkoeläin- ja 9 kalalajia. Puiston nisäkäslajeihin kuuluvat mm. isomuurahaiskarhu, harjasusi, jättiläisvyötiäinen, suohirvi ja jaguaari.
Yhdessä Chapada dos Veadeirosin kansallispuiston kanssa Emas muodostaa UNESCOn maailmanperintökohteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emasin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Luettelo jalkapallon Mestarien liigan voittanutta joukkuetta edustaneista pelaajista

Tämä on luettelo jalkapallon Mestarien liigan voittaneessa joukkueessa pelanneista pelaajista, joiden ei kuitenkaan katsota voittaneen mestaruutta. Luettelo sisältää pelaajat, jotka ovat esiintyneet joukkueessa Mestarien liigan otteluissa kyseisen kauden aikana, mutta eivät ole edustaneet kyseistä joukkuetta kauden loppuun asti. Mestarien liigaa on pelattu kaudesta 1992–1993 lähtien. Mestarien liigaa edeltäneen, vuosina 1955-1992 pelatun, Euroopan cupin vastaavat pelaajat eivät ole luettelossa mukana. Luettelossa on huomioitu kaikki pelaajat Mestareiden liigan kauden 2022-23 loppuun asti.
A

Alex  - Chelsea FC 2012 (Siirtyi kesken kauden Paris Saint-Germainiin.)
Almeida, Hugo  - FC Porto 2004 (Siirtyi kesken kauden UD Leiriaan.)
Anelka, Nicolas  - Chelsea FC 2012 (Siirtyi kesken kauden Shanghai Shenhuaniin.)
Aranda, Carlos  - Real Madrid 2002 (Siirtyi kesken kauden CD Numanciaan.)
B

Baljić, Elvir  - Real Madrid 2002 (Siirtyi kesken kauden Rayo Vallecanoon.)
Borriello, Marco  - A.C. Milan 2003 (Siirtyi kesken kauden Empoli FC:hen.)
C

Cancelo, João   - Manchester City FC 2023 (Siirtyi kesken kauden Bayern Müncheniin.)
Cheryshev, Denis  - Real Madrid 2016 (Siirtyi kesken kauden Valencia CF:ään)
Cruyff, Jordi  - Manchester United 1999 (Siirtyi kesken kauden Celta Vigoon.)
D

Diao, Salif  - Liverpool 2005 (Siirtyi kesken kauden Birmingham Cityyn.)
E

Eto'o, Samuel  - Real Madrid 2000 (Siirtyi kesken kauden RCD Mallorcaan.)
F

Fusi, Luca  - Juventus 1996 (Siirtyi kesken kauden FC Luganoon.)
K

Kreek, Michel  - Ajax 1995 (Siirtyi kesken kauden Calcio Padovaan.)
O

Omam-Biyik, François  - Olympique de Marseille 1993 (Siirtyi kesken kauden RC Lensiin.)
P

Pedersen, Steinar  - Borussia Dortmund 1997 (Siirtyi kesken kauden Lillestrøm SK:hon.)
S

Seedorf, Clarence  -  Real Madrid 2000 (Siirtyi kesken kauden Inter Milaniin.)
W

Wilson-Esbrand, Josh  -  Manchester City FC 2023 (Siirtyi kesken kauden Coventry Cityyn.)
Z

Zé Roberto  - Real Madrid 1998 (Siirtyi kesken kauden Flamengoon.)
Eleonooran risti

Eleonooran risti Waltham Crossin keskustassa Hertfordshiressä.
Eleonooran ristit ovat kivestä veistettyjä monumentteja, jotka Englannin kuningas Edvard I teetti vaimonsa Eleonoora Kastilialaisen muistoksi vuosina 1291–1294. Ristejä oli alun perin kaksitoista, mutta yhdeksän niistä on tuhoutunut. Ristit pystytettiin paikkakunnille, joilla Eleonooran ruumista kuljettanut saattue yöpyi matkallaan Lontooseen. Paikkakunnat ovat pohjoisesta etelään lueteltuna:
Lincoln (lähellä Eleonooran kuolinpaikkaa)
Grantham
Stamford
Geddington
Hardingstone
Stony Stratford
Woburn
Dunstable
St Albans
Waltham (nykyinen Waltham Cross)
Westcheap (nykyinen Cheapside-katu Lontoossa)
Charing (nykyiseltä nimeltään Charing Cross)
Säilyneet ristit ovat Geddingtonissa, Hardingstonessa ja Waltham Crossissa.
Charing Crossin risti

Alkuperäinen Charing Crossin risti oli kaikkein arvokkain. Se sijaitsi kohdassa, joka on nykyään Trafalgar Squaren eteläreunalla. Risti tuhottiin parlamentin määräyksestä Englannin sisällissodan aikana vuonna 1647. Sen paikalla on ollut Kaarle I:n ratsastajapatsas vuodesta 1675. Tätä kohtaa pidetään Lontoon keskipisteenä, josta mitataan maantieteelliset etäisyydet Lontoon ja muiden paikkakuntien välillä.
Charing Crossin rautatieaseman eteen, noin 200 metrin päähän vanhasta paikasta, pystytettiin uusi risti vuonna 1865. Se ei ole alkuperäisen tarkka kopio.
Erlend

| Erlend |
| --- | --- |
Sukupuoli:  mies
Muunnelmia:  Erland, Erlen
Nimen alkuperä:  muinaispohjoismainen
Levinneisyys:  Norja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Erlend on muinaispohjoismaista alkuperää oleva miehen etunimi. Sen alkuperäisestä merkityksestä ei ole varmaa tietoa, mutta se voi tarkoittaa "ulkomaalaista". Erlend-nimestä tuli Norjassa suosittu 1900-luvun jälkipuoliskolla, koska Sigrid Undsetin Kristiina Lauritsantytär -trilogiassa oli sen niminen hahmo. Vuonna 2022 Norjassa oli 6 829 Erlend-nimistä. Samana vuonna kuitenkin vain 16 poikaa sai nimen.
Tunnettuja Erlend-nimisiä

Erlend Bjøntegaard (s. 1990), ampumahiihtäjä
Erlend Erichsen, Sersjant, Gorgoroth-yhtyeen rumpali
Erlend Lesund (s. 1994), jääkiekkoilija
Erlend Loe (s. 1969), kirjailija
Erlend Ropstad (s. 1974), muusikko
Erlend Øye (s. 1975), muusikko
Ella Eklund

Ella Eklund
Elin Dorotea "Ella" Eklund (6. helmikuuta 1894 Tukholma – 17. elokuuta 1953 Tukholma) oli ruotsalainen uimahyppääjä. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa ja sijoittui viidenneksi kerroshypyissä.
Ella Autere

Ella Autere (s. 9. kesäkuuta 2000) on suomalainen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja ja pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän on pelannut lentopallon Mestaruusliigassa kaudesta 2019–2020 alkaen. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän edusti Puijo Wolleyta, ja kaudesta 2020–2021 alkaen hän on edustanut kuusamolaisseura Pölkkyä. Hänen kasvattajaseuransa on Kausalan Yritys.
Autere saavutti Pölkky Kuusamon joukkueessa SM-hopeaa vuonna 2021. Hän voitti Suomen Cupin ja Suomen-mestaruuden vuonna 2022.
Eero Nallinmaa

Eero Veikko Nallinmaa (14. helmikuuta 1917 Vanaja – 2. lokakuuta 1998) oli suomalainen musiikintutkija, konservatorion rehtori ja säveltäjä.
Nallinmaa valmistui kansakoulunopettajaksi 1941 ja hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1970. Nallinmaa toimi kansakoulunopettajana 1946–1953, Nokian työväenopiston johtajana 1953–1957 ja Tampereen musiikkiopiston ja konservatorion rehtorina 1957–1980. Hän oli myös Tampereen yliopiston dosenttina 1971–1974.
Nallinmaan tutkimuskohteena olivat 1700- ja 1800-lukujen nuottikirjat. Hänen väitöskirjansa käsitteli Vesilahden Anian kylässä asuneen vänrikki Erik Ulrik Spoofin (1775–1846) kokoamaa nuottikirjaa. Nallinmaa oli myös säveltäjä, hänen sävellyksiinsä kuuluvat muun muassa ooppera Jaakko Ilkka, oratorio Ihmisen poika ja lauluja eri runoilijoiden teksteihin.
Eero Nallinmaan arkisto sijaitsee Kansalliskirjastossa ja se sisältää aineistoa vuosien 1934 ja 1998 väliltä.
Nallinmaan puoliso oli lääketieteen lisensiaatti Sole Raevuori, joka oli Yrjö Raevuoren tytär.
Kirjallista tuotantoa

Nokian työväenopisto 1945-1955. Nokian työväenopisto, Tampere 1955
Erik Ulrik Spoofin nuottikirja, Helsingin yliopiston väitöskirja. Tampere 1969
Barokkimenuetista masurkkaan : sävelmätutkimuksia. E. Nallinmaa, Tampere 1982
Ella Burton

Ella Burton (s. 13. huhtikuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti juniorina Vantaan Jalkapalloseuraa, Pallokerho-35:tä ja Helsingin Jalkapalloklubia. Kaudella 2019 hän pelasi PK-35:n joukkueessa Naisten Ykköstä. Burton pelasi HJK:n joukkueessa kolme liigaottelua kaudella 2020 ja 15 liigaottelua kaudella 2021.
Burton on pelannut Suomen alle 15-, 16-, 17-, 18- ja 19-vuotiaiden (2002 ja 2001) maajoukkueessa.
Ermengol IV

Ermengol IV (n. 1056–1092) oli Urgellin kreivi vuosina 1066–1092. Hän oli Ermengol III:n poika. Hallitsijana hän lisäsi yhteistyötä Barcelonan kreivien kanssa ja turvasi vuosina 1066–1076 lukuisia strategisesti tärkeitä linnoja. Hänen seuraajansa Urgellin kreivinä oli hänen poikansa Ermengol V.
Ems (täsmennyssivu)

Ems tai EMS voi viitata muun muassa näihin:
Ems, joki Saksassa
Bad Ems, kaupunki Saksassa
Rudolf von Ems, saksalainen runoilija
EMS, Euroopan valuuttajärjestelmä (European Monetary System)
EMS, elektroniikan sopimusvalmistus (Electronic Manufacturing services)
EMS, etaanimetyylisulfonaatti, mutaatioita aiheuttava aine
EMS-koodi, kissarotujen tunnistuskoodi (Easy Mind System)
EMS, Electric Motor Show
EMS, Electrical Muscle Stimulation tai Electro Myo-Stimulation, liikuntametodi
EMS, Element Matrix Services, Vector Creations Limitedin Matrix-palvelu.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ems”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ellyes Skhiri

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 10. toukokuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Lunel, Ranska
Pelipaikka: puolustava keskikenttä
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: Eintracht Frankfurt
Junioriseurat
1999–2010 2010–2014: Gallia Club Lunel Montpellier
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2014–2019 2019– | Montpellier Köln | 123 (10) 32 (1) |
Maajoukkue
| 2014 2018– |  Tunisia U23  Tunisia | 1 (0) 28 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. heinäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. heinäkuuta 2020.
Ellyes Skhiri (arab. إلياس صخيري‎, s. 10. toukokuuta 1995 Lunel, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Skhiri edustaa Saksan Bundesliigassa Eintracht Frankfurtia.
Seurajoukkueura

Skhiri edusti Ranskan pääsarjassa pelaavaa Montpellier’ta 123 liigaottelussa, joissa teki kymmenen ja syötti viisi maalia vuosina 2015–2019. Hän siirtyi Kölniin kuuden miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2019. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Bundesliigassa 32 ottelua, joissa hän teki yhden maalin ja alusti kolme.
Maajoukkueura

Skhiri pelasi ensimmäisen maaottelunsa 23. maaliskuuta 2018 harjoitusottelussa Irania vastaan. Kesäkuussa 2018 Skhiri valittiin Tunisian maajoukkueeseen 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän pelasi joukkueen kaikki kolme ottelua alusta loppuun. Hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 kaikki seitsemän ottelua Tunisian sijoittuessa neljänneksi. Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa hän on pelannut kuusi ottelua.
Erlangenin koulukunta

Erlangenin koulukunta oli luterilainen 1800-luvun teologinen suunta, joka koetti sovittaa tutkimuksen tuloksia tunnustuskirjoihin ja Raamattuun. Koulukunta yritti yhdistää uskonpuhdistuksen teologiaa uusiin oppeihin. Suunnan huomattavimmat edustajat olivat Erlangenin yliopiston professorit Hofmann, Frank ja Thomasius.
Aiheesta muualla

Erlangenin teologia (Seppo A. Teinonen: Teologian sanakirja)
Ehrhardt

| Heinrich Ehrhardt |
| --- | --- |

Perustettu:  1904
Perustaja:  Heinrich Ehrhardt
Lakkautettu:  1922 (yhdistyi Szawen kanssa)
Kotipaikka:  Düsseldorf ja Zella St. Blasii  Saksan keisarikunta
Toimiala:  ajoneuvojen valmistus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ehrhardt E-V/4 -panssariauto ensimmäisen maailmansodan ajalta.
Heinrich Ehrhardt oli  saksalainen vuosina 1904–1922 Ehrhardt-merkkisiä ajoneuvoja valmistanut yritys. Sen perusti aikaisemmin Fahrzeugfabrik Eisenachilla toiminut Heinrich Ehrhardt, joka oli hankkinut kokemusta Wartburg- ja Dixi-autojen valmistuksesta. Yrityksen vetovastuu oli Ehrhardtin pojalla, Gustav Ehrhardtilla. Tuotantolaitokset sijaitsivat Düsseldorfissa ja Zella St. Blasiissa. Ehrhardt valmisti maineeltaan laadukkaita henkilöautoja sekä sotilasajoneuvoja.
Ensimmäiset henkilöautot

Wartburgien tapaan ensimmäiset Ehrhardtit olivat Decauvillen lisenssillä valmistettuja. Vuosina 1904–1906 valmistetut mallit myytiin nimellä Ehrhardt-Decauville. Ensimmäinen itse suunniteltu auto oli vuonna 1905 esitelty Fidelio, jonka voimanlähteenä oli 1 272-kuutioinen kaksisylinterinen moottori. Vuodesta 1906 tuotevalikoima käsitti vain itse suunniteltuja malleja. Vuodesta 1909 alkaen autoissa oli nelisylinteriset sivuventtiilimoottorit. Malliston huipulla oli 50-hevosvoimainen, iskutilavuudeltaan 7 956-kuutioinen malli, joka esiteltiin vuonna 1913. Se oli ensimmäinen nelipyöräjarruin varustettu saksalainen auto.
Panssariauto

Ensimmäisen maailmansodan aikana Ehrhardt valmisti Saksan asevoimille vuosina 1915–1919 yhteensä 33 E-V/4-panssariautoa, joita käytettiin pääasiassa itärintamalla. Sodan jälkeen ne olivat osallisina Sleesian kansannousuissa.
Sodanjälkeiset mallit

Sodan päätyttyä valmistuksessa oli kaksi henkilöautomallia: vuonna 1918 esitellyt nelisylinterinen ja 40-hevosvoimainen sekä kuusisylinterinen ja 55-hevosvoimaiset mallit. Yrityksen yhdistyttyä Szawen kanssa vuonna 1922 se jatkoi toimintaansa nimellä Ehrhardt-Szawe.