Venäjän keisarikunnan historia
Keisarikunnan synty > Pietarin uudistukset

Yksi Pietarin kauaskantoisimmista teoista oli maan uuden pääkaupungin Pietarin rakennuttaminen. On esitetty, että mikäli Pietari olisi onnistunut valloittamaan Riian, joka oli jäätön kuusi kuukautta vuodessa, ei Pietaria olisi koskaan tarvinnut rakentaa. Urakka oli suunnaton ja töihin komennetun työväestön olosuhteet olivat epäinhimilliset ja taudit verottivat väestöä. Rakennustyöt maksoivat kymmenien tuhansien ihmisten hengen.
Pietari halusi tehdä Venäjästä eurooppalaisen suurvallan, ja tähän tavoitteeseen päästäkseen hän aloitti maan hallinnon uudistustoimet. Pajariduuma lakkautettiin ja koko pajari-nimitys lakkasi olemasta. Maahan muodostettiin 11-jäsenisiä kollegioita, jotka kukin hoitivat oman alansa asioita. Hallinnon kaikkia tasoja valvomaan perustettiin prokuraattorinvirasto. Myös aluehallintoa uudistettiin ja niiden perusyksiköiksi tuli 15 provinssia. Paikallishallintojen velvollisuuksiin kuului veronkanto ja järjestyksen ylläpito.
Pietari ryhtyi kehittämään maan teollisuutta, erityisesti aseteollisuuden vaatima raudan- ja kuparintuotanto kasvoi, kuten myös tekstiiliteollisuus armeijan tarvitsemien varusteiden myötä. Metalliteollisuuden keskus muodostui Uralin alueelle. Pietarin hallituskauden loppuun mennessä Venäjästä oli tullut maailman suurin raudantuottaja. Teollisuuden kasvua seurasi kaupankäynnin vilkastuminen. Kauppareitteinä toimivat vesireitit ja kotimaiseksi kauppakeskukseksi muodostui monien vesireittien yhtymäkohdassa sijainnut Nižni Novgorod. Venäjän laajentuminen Itämeren rannalle edisti ulkomaan kauppaa. Vanha Arkangelin merireitti voitiin nyt korvata Itämeren satamilla, ja Pietarista muodostui tärkeä satamakaupunki. Pietari yhdistettiin sisämaan vesireitteihin Vyšni Volotšokin kanavalla, jonka rakennustyöt maksoivat kymmenien tuhansien työläisten hengen. Pietarin uudistukset ja sodankäynti vaativat runsaasti varoja, minkä vuoksi verotusastetta oli nostettava ja määrättävä uusia veroja. Tilanne rasitti etenkin talonpoikaisväestöä, joilta vaadittiin myös työsuorituksia valtion hyväksi.
Uudistukset ulottuivat myös kulttuurin alalle, ja Pietari vaati kaikilta miespuolisilta aatelisilta länsimaista koulutusta ja omaksumaan länsimaiset tavat. Tuloksena oli syventyvä kulttuuriero aateliston ja rahvaan välillä. Koulutusuudistuksilla tähdättiin ennen muuta kehittämään Venäjän teknillistä ja tieteellistä osaamista. Pietarin länsimaistamispyrkimyksistä näkyvin oli arkkitehtonisesti länsimaisen Pietarin kaupungin rakennuttaminen. Kulttuurin länsimaistaminen tapahtui kuitenkin pakolla, eikä se herättänyt laajaa kannatusta kansan keskuudessa.
Pietarin uudistuksille löytyi myös vastustajansa, ja selvimmin häntä vastustivat papisto ja aatelisto, joiden vaikutusvalta väheni. Nämä eivät kuitenkaan pystyneet nousemaan vakavaan avoimeen vastarintaan. Sen sijaan papiston ja pajareiden salainen liitto syntyi Pietarin pojan ja odotetun seuraajan Aleksein ympärille. Aleksei vastusti myös isänsä uudistuksia ja heidän välinsä ajautuivat kriisiin. Aleksei pakeni 1716 Itävaltaan Habsburgien ja Kaarle VI:n suojiin. Pietari antoi määräyksen siepata Aleksei takaisin Venäjälle. Aleksein palattua häntä syytettiin maanpetoksesta ja hänet tuomittiin kuolemaan. Hän ehti kuitenkin kuolla hämärissä olosuhteissa ennen tuomion täytäntöönpanoa, vuonna 1718. Järkyttävät tapahtumat olivat vain yksi esimerkki siitä, että Pietari ei kaihtanut keinoja edistääkseen toimeenpanemiensa uudistusten edistymistä.
Pietari Suuri kuoli vuonna 1725. Jälkeensä hän jätti Venäjän, joka oli paljon suurempi kuin ennen hänen valtaannousuaan. Se oli sotalaitokseltaan ja tekniikaltaan edistynyt ja noussut merkittäväksi eurooppalaiseksi suurvallaksi. Tämä kaikki oli tapahtunut monien ihmishenkien kustannuksella, joten hänen jälkipolville jättämänsä perintö on kiistanalainen. Väestötiede osoittaa hyvin hänen aiheuttamansa rasituksen Venäjän kansalle. Kun väestö oli suureksi osaksi toipunut 1600-luvun lopussa sekasorron ajasta, oli maan väkiluku vuonna 1678 noin 16 miljoonaa. Vuonna 1724 maan väkiluku oli laskenut 13 miljoonaan.