stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
PATH (ympäristömuuttuja)
Historia

Multics kehitti ajatuksen hakupolusta. Varhainen Unix shell haki ohjelmia vain /bin hakemistosta, mutta Version 3 Unix aikana hakemisto oli liian suuri ja siten /usr/bin ja hakupolusta tuli osa käyttöjärjestelmää.
Unix ja Unix-tyylisyys

POSIX ja Unix-tyylisissä käyttöjärjestelmissä, $PATH muuttuja on määritelty listana yhdestä tai useammasta hakemistosta puolipisteellä (:) eroteltuna. Hakemistot PATH-muuttujassa ei ole tarkoitettu escapettavaksiselvennä, mikä tekee siitä mahdotonta, että puolipiste : olisi hakemiston nimessä.
Käännös suomeksi
Pekka Salminen (arkkitehti)

Lahden teatteritalo.
Pekka Einari Salminen (11. elokuuta 1937 Tampere – 30. toukokuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen, professorin arvonimen saanut arkkitehti. Hän suoritti ensin insinöörin tutkinnon arkkitehtuurin opintosuunnalla Tampereen teknillisessä opistossa, ja jatkoi sitten opintojaan Teknillisessä korkeakoulussa, josta valmistui arkkitehdiksi vuonna 1966. Vuonna 1968 hän perusti Helsinkiin Pekka Salminen Oy -nimisen arkkitehtitoimiston, nykyisin PES-Arkkitehdit Oy, jonka hallituksen puheenjohtajana hän toimi vuoteen 2024 saakka. Vuonna 2011 yritys avasi toimiston Shanghaihin Kiinaan.
Pekka Salmiselle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1998. Suomen Arkkitehtiliiton (SAFA) puheenjohtajana hän toimi 1986–1987 ja Suomen Arkkitehtitoimistojen liiton (ATL) puheenjohtajana 1998–1999. Vuodesta 2000 lähtien hän on kuulunut Suomen Teknillisten tieteiden akatemiaan. Vuonna 2002 Pekka Salmiselle myönnettiin Taiteen valtionpalkinto.
Pekka Salmisen suunnittelemia rakennuksia

Lahden urheilukeskus ja Lahden hiihtostadionin pääkatsomorakennus, 1977. Vuoden betonirakenne 1977.
Lahden kaupunginteatteri, 1982. Vuoden betonirakenne 1982.
Espoon-Vantaan Teknillinen Ammattikorkeakoulu, 1988–2001
Sibelius-Akatemian peruskorjaus ja muutostyöt, 1990
Kanneltalo, 1992
Helsinki-Vantaan lentoaseman  pysäköintilaitos P3, 1995. Vuoden betonirakenne 1994.
Lahden Hiihtomuseon laajennus, 1999.
Marienkirchen konserttisali, Neubrandenburg, Saksa, 2001.  1200-luvun lopulta peräisin olevan rauniokirkon muuttaminen konserttisaliksi. Vuoden betonirakenne 2001.
Wuxin oopperatalo, Wuxi, Kiina, 2012
Fuzhoun kulttuurikeskus, Kiina, 2018 (oopperatalo, konserttitalo, monikäyttöteatteri, näyttelykeskus ja elokuvateatteri).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pekka Salminen Wikimedia Commonsissa
Helsingin kaupunginteatterin suunnittelua helmikuussa 1964: vasemmalta Jukka Siivola, Pekka Salminen ja Timo Penttilä.
Tim Hardaway (nuorempi)

| Tim Hardaway |
| --- | --- |
 Hardaway vuonna 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Timothy Duane Hardaway nuorempi
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1992 Miami, Florida
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  198 cm
Paino:  93 kg
Nyk. joukkue:  Dallas Mavericks
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  24. varaus 2013 (New York Knicks)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2010–2013:  Michiganin yliopisto
Seurajoukkueet
2013–2015 2015–2017 2015 2015–2016 2017–2019 2019–:  New York Knicks Atlanta Hawks → Canton Charge → Austin Spurs New York Knicks Dallas Mavericks
Aiheesta muualla
FIBA
Timothy Duane Hardaway nuorempi on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelaa NBA:n Dallas Mavericksissä. Hardaway on NBA:ssa pelanneen Tim Hardawayn poika.
New York Knicks valitsi Hardawayn vuoden 2013 varaustilaisuudessa numerolla 24. Kesäkuussa 2015 Hardaway siirtyi Atlanta Hawksiin. Hän joutui pelaamaan muutaman ottelun myös alemmissa sarjoissa Canton Chargen ja Austin Spursin joukkueissa. Kesällä 2017 Hardaway palasi New York Knicksin joukkueeseen. Tammikuussa 2019 hän siirtyi usean pelaajan kaupassa Dallas Mavericksiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tim Hardaway (nuorempi) Wikimedia Commonsissa
Pako Ayestarán

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Francisco Martín Ayestarán Barandiarán
Syntymäaika: 5. helmikuuta 1963 (ikä 61)
Syntymäpaikka: Beasain, Gipuzkoa, Espanja
Seura
Seura:  CD Tondela
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
:  Real Sociedad
Valmennusura
1996:  Osasuna (apuv.)
1997–1999:  Extremadura (apuv.)
2000–2001:  Tenerife (apuv.)
2001–2004:  Valencia (apuv.)
2004–2007:  Liverpool (apuv.)
2011–2012:  Al-Ahli (apuv.)
2013–2014:  Tecos
2014–2015:  Maccabi Tel Aviv
2015:  Santos Laguna
2016:  Valencia (apuv.)
2016:  Valencia
2017:  Las Palmas
2018–2019:  CF Pachuca
2020–:  CD Tondela

Pako Ayestarán (s. 5. helmikuuta 1963) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Elokuusta 2020 lähtien hän on toiminut portugalilaisen CD Tondelan päävalmentajana.
Ura

Ayestaránin oma pelaajaura jäi juniorivuosiin Real Sociedadin organisaatiossa. Hän työskenteli jalkapallon parissa kuntovalmentajana, kunnes aloitti yhteistyön Rafael Benítezin apuvalmentajana CA Osasunassa. Ayestarán teki pitkään yhteistyötä Benítezin kanssa ja oli hänen apuvalmentajanaan myös CF Extremadurassa, CD Tenerifessä, Valenciassa ja viimeiseksi Liverpoolissa. Benítezin aisaparina Ayestarán oli nostamassa sekä Extremaduraa että Tenerifeä pääsarjatasolle. Apuvalmentajauran kruunuina tulivat UEFA Cupin voitto Valenciassa ja Mestarien liigan voitto Liverpoolissa.
Syyskuussa 2007 Ayestarán jätti Liverpoolin ja hänen 11 vuotta kestänyt yhteistyösuhteensa Benítezin kanssa päättyi. Lähdön taustalla oli periaatteellisia erimielisyyksiä liittyen joukkueen valmennukseen.
Liverpoolista lähtönsä jälkeen Ayestarán toimi tammikuussa 2008 lyhyen aikaa Real Sociedadin urheilutoimenjohtajana ja sen jälkeen fysiikkavalmentajana SL Benficassa ja Valenciassa. Hän jätti tehtävänsä Valenciassa kesällä 2010. Lähdön taustalla olivat näkemyserot seuran päävalmentajana toimineen Unai Emeryn kanssa.
Kaudella 2011/12 Ayestarán työskenteli Quique Sánchez Floresin apuvalmentajana Al-Ahli Dubaissa. Päävalmentajadebyyttinsä kokenut Ayestarán teki elokuussa 2013, kun hänestä tuli meksikolaisen Tecosin päävalmentaja. Ayestarán ei hyvistä suorituksista huolimatta onnistunut nostamaan Tecosia Meksikon pääsarjaan ja hän jätti paikkansa kesällä 2014.
Elokuussa 2014 Ayestarán jatkoi uraansa Maccabi Tel Avivin päävalmentajana. Maccabi pelasi loisteliaan kauden 2015/16 Ayestaránin alaisuudessa ja voitti historiansa ensimmäisen triplamestaruuden, kun pokaali tuli liigassa, State Cupissa ja Toto Cupissa. Menestyksestä huolimatta Ayestarán jätti seuran kauden jälkeen. Hänen huhuttiin palaavan Liverpoolin apuvalmentajaksi, mutta lopulta hän palasi valmentamaan Meksikoon Santos Lagunaan. Hän jätti seuran marraskuussa 2015 heikkojen esitysten myötä.
Helmikuussa 2016 Ayestarán palasi Valenciaan, kun hänestä tuli Gary Nevillen apuvalmentaja edustusjoukkueeseen. Seuran peliesitykset Nevillen alaisuudessa olivat heikkoja ja lopulta seura nosti Ayestaránin päävalmentajaksi huhtikuun alussa. Ayestaránin johdolla Valencia heräsi taistelemaan paremmista sijoituksista ja voitti muun muassa FC Barcelonan kotonaan. Lopputuloksissa joukkue oli lopulta 12:s voitettuaan kolme kahdeksasta Ayestaránin alaisuudessa pelaamastaan ottelusta. Kauden jälkeen seura teki hänen kanssaan kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kausi 2016/17 alkoi Valencian osalta heikosti ja neljä perättäistä tappiota kauden ensimmäisissä otteluissa johtivat Ayestaránin potkuihin syyskuun puolivälissä 2016.
Syyskuussa 2017 Ayestaránista tuli Las Palmasin päävalmentaja. Hän ei saanut Las Palmasin kurssia kääntymään, vaan joukkue ei voittanut yhtään seitsemästä pelaamistaan otteluista. Seurajohto erotti Ayestaránin marraskuun lopussa 2017.
Kesällä 2018 Ayestaránista tuli meksikolaisseura CF Pachucan päävalmentaja. Hän sai potkut seurasta tammikuussa 2019 heikkojen peliesitysten vuoksi.
Elokuussa 2020 Ayestarán allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen portugalilaisen liigaseura CD Tondelan kanssa.
Meriitit > Päävalmentajana

Israelin mestaruus: 2015
Israel State Cup: 2015
Toto Cup: 2015
Meriitit > Apuvalmentajana

Mestarien liiga: 2005
UEFA Cup: 2004
UEFA Super Cup: 2005
Espanjan mestaruus (2): 2002, 2004
FA Cup: 2006
Penispumppu

Vesikäyttöinen penispumppu
Penispumppu (engl. penispump) on pumppu, joka asetetaan siittimen päälle. Penispumppu kasvattaa erektiota tai säännöllisesti käytettynä kasvattaakenen mukaan? siittimen kokoa.
Tämä on sopiva laite muun muassa miehille, joilla on erektiohäiriöitä, tai muuten heikko erektio.
Samaan tarkoitukseen voi käyttää myös penisrengasta, mutta penispumppua tulee esikäyttää ennen penisrenkaan asettamista, jos käyttäjällä on esimerkiksi erektiohäiriö tai muuten vaikeuksia asettaa penisrengasta paikoilleen.
Tomma

| Tomma |
| --- | --- |

 Tomma
Koordinaatit:  66°14′47″N, 12°42′57″E
Pinta-ala:  47,3 km²
Korkein kohta:  922 m
Valtio
Valtio:  Norja
Lääni:  Nordlandin lääni
Kunta:  Nesna
Väestö
Väkiluku:  23 (2021)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tomma on yksi Nesnan kunnan kolmesta pääsaaresta Nordlandin läänissä Norjassa. Saaren pinta-ala on 47,3 neliökilometriä ja asukasluku 23 vuonna 2021. Tomman korkein kohta Tomskjevelen yltää 922 metrin korkeuteen. Saarelta on lauttayhteys mantereelle ja kahdelle kunnan muulle pääsaarelle Handnesøyalle ja Huglalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tomma Wikimedia Commonsissa
Palacio Legislativo

Palacio Legislativo Montevideossa.
Palacio Legislativo on Uruguayn parlamenttirakennus. Se sijaitsee maan pääkaupungissa Montevideossa. Rakennuksen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1908, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1925. Uusklassista arkkitehtuuria edustava rakennus vihittiin virallisesti käyttöön 25. elokuuta vuonna 1925, kun Uruguayn itsenäisyysjulistuksesta tuli kuluneeksi sata vuotta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tietoa rakennuksesta Uruguayn parlamentin virallisilla sivuilla (espanjaksi) (portugaliksi) (englanniksi)
Palaa luokseni

| Palaa luokseni> Return to Me |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bonnie Hunt
Käsikirjoittaja:   Bonnie Hunt  Don Lake 
Tuottaja:  Jennie Lew Tugend
Säveltäjä:  Nicholas Pike
Kuvaaja:  László Kovács
Leikkaaja:  Garth Craven
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   JLT Productions  Metro-Goldwyn-Mayer 
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:  2000
Kesto:  117 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palaa luokseni (Return to Me) on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Bonnie Huntin ohjaama romanttinen komediaelokuva. Sen pääosia esittävät David Duchovny, Minnie Driver ja Carroll O’Connor. Tarinassa leskeksi jäänyt arkkitehti (Duchovny) rakastuu uuteen naiseen (Driver) tietämättä, että tälle on siirretty hänen vaimonsa sydän.
Aiheesta muualla

Palaa luokseni Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tijani Belaid

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 6. syyskuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Pariisi, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  Moreirense
Pelinumero: 21
Junioriseurat
 ?–2004 2004–2005:  Paris FC  Inter
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2008 2007 2007–2008 2008–2011 2011 2011–2012 2012 2013– |  Inter → PSV Eindhoven → Slavia Praha  Slavia Praha  Hull City  APOEL Nikosia  1. FC Union Berlin  Moreirense | 1 (0) 0 (0) 15 (4) 49 (11) 8 (0) 9 (1) 21 (0) 4 (0) |
Maajoukkue
|  2005 2006– |  Tunisia U-17  Ranska U-19  Tunisia |   18 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. kesäkuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 14. lokakuuta 2009.
Tijani Belaid (arab. تيجاني بلعيد‎‎, s. 6. syyskuuta 1987 Pariisi, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Belaid edustaa Portugalin Segunda Ligassa Moreirensea.
Hänen nuorempi veljensä Aimen Belaid on myös jalkapalloilija.
Ura

Belaid aloitti uransa Paris FC:n junioriseurassa, josta italialainen Inter osti nuoren pelaajan joukkueeseensa vuonna 2004. Myöhemmin hänet nostettiin edustusjoukkueeseen vuonna 2005, jolloin Belaid pelasi ensimmäisen ottelunsa Regginaa vastaan. Tammikuussa 2007 Inter lainasi hänet PSV Eindhoveniin, jossa Belaid ei kuitenkaan saanut ollenkaan peliaikaa edustusjoukkueessa, jonka myötä hänet lainattiin kesällä 2007 SK Slavia Prahaan.
Belaid teki uudessa seurassaan ensimmäisen maalinsa Mestarien liigassa 19. syyskuuta 2007 FC Steaua Bukarestia vastaan. Kuukausi myöhemmin hänet kuitenkin pudotettiin pois edustusjoukkueesta kurittomuuden vuoksi. Marraskuussa 2007 Belaid nostettiin takaisin edustusjoukkueeseen ja hän teki lopulta Tšekin liigassa 4 maalia 16 ottelussa. Heinäkuussa 2008 Belaidin oli määrä palata takaisin Interiin lainasopimuksen päätyttyä, mutta Slavia Praha osti hänet miljoonan euron siirtokorvauksella. Newcastle oli myös harkinnut keskikenttäpelaajan ostamista arviolta noin 500 000 punnan siirtokorvauksella.
Helmikuussa 2010 Belaidin oli tarkoitus siirtyä lainasopimuksella Mladá Boleslaviin jäätyään Slavia Prahan valmentajan epäsuosioon. Siirto ei kuitenkaan toteutunut ja Belaid jäi Slavia Prahaan. Myöhemmin tammikuussa 2011 hänet vapautettiin joukkueesta.
20. tammikuuta 2011 Belaid allekirjoitti puolen vuoden sopimuksen Englannin mestaruussarjassa pelaavan Hull Cityn kanssa. Hänellä on myös kahden kauden optio. Avausottelunsa Belaid pelasi 1. helmikuuta 2011 kotiottelussa Leedsiä vastaan. Hän pelasi joukkueessa lopulta kahdeksan ottelua, mutta ei saanut solmittua jatkosopimusta.
Elokuussa 2011 Belaid siirtyi Kyproksen pääsarjaan APOEL Nikosiaan.
Maajoukkueura

Tunisian maajoukkueessa Belaid pelasi ensi kerran 16. elokuuta 2006 Malia vastaan pelatussa ottelussa. Yhteensä hän on edustanut maataan 17 kertaa.
Saavutukset

Tšekin-mestaruus: 2008, 2009
Primavera Cup: 2006
Tilastot

| Seura | Kausi | Liiga> Ottelut | Liiga> Maalit | Cup> Ottelut | Cup> Maalit | Eurocup> Ottelut | Eurocup> Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Inter | 2004–2005 | 1 | 0 | - | - | - | - | 1 | 0 |
| Inter | Yhteensä | 1 | 0 | - | - | - | - | 1 | 0 |
| PSV Eindhoven | 2006–2007 | - | - | - | - | - | - | - | - |
| PSV Eindhoven | Yhteensä | - | - | - | - | - | - | - | - |
| Slavia Praha | 2007–2008 | 15 | 4 | - | - | 7 | 1 | 22 | 5 |
| Slavia Praha | 2008–2009 | 24 | 9 | 3 | 0 | 8 | 0 | 35 | 9 |
| Slavia Praha | 2009–2010 | 14 | 2 | - | - | 5 | 1 | 19 | 3 |
| Slavia Praha | 2010–2011 | 11 | 0 | - | - | - | - | 11 | 0 |
| Slavia Praha | Yhteensä | 64 | 15 | 3 | 0 | 20 | 2 | 87 | 17 |
| Hull City | 2010–2011 | 7 | 0 | - | - | - | - | 7 | 0 |
| Hull City | Yhteensä | 7 | 0 | - | - | - | - | 7 | 0 |
| Uralla yhteensä | Uralla yhteensä | 72 | 15 | 3 | 0 | 20 | 2 | 95 | 17 |
Tomiichi Murayama

| Tomiichi Murayama> 村山富市 |
| --- | --- |

Japanin pääministeri
 30. kesäkuuta 1994 – 11. tammikuuta 1996  
Monarkki:  Akihito
Edeltäjä:  Tsutomu Hata
Seuraaja:  Ryūtarō Hashimoto
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1924 (ikä 100) Ōita, Japani
Puoliso:  Yoshie Murayama
Tiedot
Puolue:  Japanin sosiaalidemokraattinen puolue
 Nimikirjoitus
Tomiichi Murayama (jap. 村山富市; s. 3. maaliskuuta 1924 Ōita, Japani) on japanilainen poliitikko, joka oli Japanin 81. pääministeri 30. kesäkuuta 1994 – 11. tammikuuta 1996. Hän oli Japanin sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja ja maansa ensimmäinen sosialistipääministeri lähes viiteenkymmeneen vuoteen. Murayama muistetaan parhaiten puheesta, jonka hän piti 50 vuotta toisen maailmansodan päättymisen jälkeen vietetyssä tilaisuudessa. Siinä hän pyysi julkisesti anteeksi Japanin sodanaikaisia julmuuksia.
Timur Vermes

Timur Vermes Frankfurtin kirjamessuilla vuonna 2015.
Timur Vermes (s. 1967 Nürnberg, Länsi-Saksa)
on saksalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen esikoisromaaninsa Täällä taas (Er ist wieder da, 2012), poliittinen satiiri Adolf Hitlerin edesottamuksista vuoden 2011 Berliinissä, nousi pian ilmestymisensä jälkeen bestselleriksi Saksassa. Kirja on käännetty kymmenille kielille ja siitä on tehty samanniminen elokuva (2015). Muun muassa BBC:n kulttuuritoimitus kuvaili kirjaa sensaatioksi ja kirjaa oli myyty Saksassa maaliskuuhun 2013 mennessä 1,3 miljoonaa kappaletta.
Vermes syntyi saksalaisen äidin ja unkarilaislähtöisen isän perheeseen. Hänen isänsä pakeni Unkarista vuonna 1956. Vermes on opiskellut historiaa ja politiikkaa sekä toiminut toimittajana muun muassa müncheniläisessä Abendzeitung- sekä kölniläisessä Express-lehdessä. Hän on myös työskennellyt haamukirjoittajana vuodesta 2007 lähtien.
Timo Mäkinen (ralliautoilija)

| Timo Mäkinen |
| --- | --- |
 Timo Mäkinen 1966
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1938 Helsinki, Suomi
Kuollut: 4. toukokuuta 2017 (79 vuotta) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
WRC-ura
Aktiivivuodet:  1973–1981, 1994
Entiset tallit:  Ford, Toyota, Peugeot
Voittoja:  4
Palkintosijoja:  7
Erikoiskoevoittoja:  73
MM-pisteitä:  7
Ensimmäinen kilpailu:  Monte Carlo -ralli 1973
Ensimmäinen voitto:  Suomen ralli 1973
Viimeinen voitto:  RAC-ralli 1975
Viimeinen kilpailu:  Monte Carlo -ralli 1994
Timo Antero Mäkinen (18. maaliskuuta 1938 Helsinki – 4. toukokuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen moottoriurheilija. Mäkinen voitti Jyväskylän suurajot neljästi vuosina 1965, 1966, 1967 ja 1973. Mäkisellä on rallista kaikkiaan seitsemän SM-mitalia, joista kolme kultaista. Jääradalta mestaruuksia on kuusi ja asfaltilta kolme. Yhdessä Rauno Aaltosen kanssa Mäkinen oli ensimmäinen suomalainen rallikuljettaja, josta alettiin kansainvälisesti käyttää lempinimeä "The Flying Finn", "lentävä suomalainen". Mäkiselle myönnettiin kesäkuussa 2016 valtion urheilijaeläke.
Mäkinen on haudattu Kirkon hautausmaalle Espooseen.
"Valmentautuminen" ja kilpauran alku

Ajokortin saatuaan Timo Mäkinen työskenteli vanhempiensa omistamassa kuljetusliikkeessä työnään Ilta-Sanomien jakelu myyntipisteisiin ja jakeluautona Triumph TR 3. Mäkinen on itse todennut, että nämä jakeluajot nopeusrajoitusten puutteen ja tiukkojen aikataulujen olosuhteissa eri keleillä loivat pohjaa myöhemmälle uralle.
Ensimmäisen kerran Mäkinen ajoi kilpaa jääradalla vuonna 1957 Citroën Berlinellä ja sijoittui viidenneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti 1958 Riihimäellä autonaan Citroën 6.
Mini: legendan perusta

Vuonna 1960 Timo Mäkinen alkoi saavuttaa kärkisijoja Suomen kansallisissa ralleissa. Autona oli hänen äidilleen kuulunut moottoritilavuudeltaan 850 cm³:n Mini.
Minin maahantuoja Voimavaunu järjesti hänelle auton ja osallistumismahdollisuuden Monte Carlo -ralliin 1962. Rallin lopuksi ajetussa moottoriratakokeessa Mäkinen saavutti pohja-ajan ja kukisti BMC-tallin tehdasautoilla ajaneet kuljettajat. Niinpä Mäkinen saattoi osallistua saman vuoden RAC-ralliin Mini Cooper -tehdasautolla tuloksena luokkavoitto ja viides sija yleiskilpailussa. Mäkinen voitti Monte Carlon vuonna 1965. Voiton arvoa nosti se, että keliolot rallin aikana olivat lumimyrskyn vuoksi poikkeuksellisen vaikeat. Samana vuonna alkoi voittosarja Jyväskylän suurajoissa. Suomen-mestaruuden Mäkinen saavutti ensimmäisen kerran 1966.
Vuoden 1966 Monte Carlo -rallissa Mäkinen saavutti ensimmäisen sijan, kunnes rallin tuomaristo hylkäsi hänen ja kahdeksan muun Minillä ajaneen kilpailijan – muun muassa toiseksi sijoittuneen Rauno Aaltosen – suoritukset "sääntöjen vastaisten" valolaitteiden vuoksi. Tällä tavoin voittajaksi saatiin ranskalaista Citroënia ajanut Pauli Toivonen. Tapauksesta paisui autourheilijapiirejä laajasti kuohuttanut skandaali, joka oli lajissaan yksi Monte Carlo -rallin historian suurimmista. Mäkisen hyvä ystävä Toivonen ei katsonut ansainneensa voittoaan ja kieltäytyi vastaanottamasta palkintoaan. Tuomariston päätöksestä esittivät vastalauseensa muiden muassa Minin valmistaja British Motor Corporation ja Suomen Autoklubi, mutta kansainvälisen autoliiton (FIA) vetoomustuomioistuin vahvisti lokakuussa 1966 Monte Carlo -rallin tuomariston ratkaisun.
Mäkisen tunnetuin Mini-saavutus on kilpailuturvallisuuden kannalta kyseenalainen. Vuoden 1967 Jyväskylän suurajojen Ouninpohjan pikataipaleella Minin konepellin kiinnitykset irtosivat, mutta Mäkinen ajoi taipaleen loppuun konepeitto ylhäällä ja saavutti lisäksi kolmanneksi nopeimman ajan.
Ford-kausi

Ford-tallin kuljettajaksi Timo Mäkinen siirtyi, kun Minin kilpailutoiminta päättyi. Ensimmäinen kilpailu uudessa tallissa oli keskeytykseen päättynyt vuoden 1968 RAC-ralli. Ensimmäisen RAC:n voiton Fordin tallissa Mäkinen saavutti 1973 ja uusi sen vielä kahtena peräkkäisenä vuotena. Suurajoihin hän osallistui Fordilla kuusi kertaa vuosina 1970-1976. Suomen-mestaruudet 1970 ja 1973 kuuluvat tähän kauteen. Mäkisen voitto Suomen-rallissa vuonna 1973 on ensimmäinen suomalaisen saavuttama MM-rallivoitto.
Mäkinen ajoi urallaan Minin ja Fordin lisäksi myös ainakin Saabin, Lancian, Peugeot’n, Mercedes-Benzin, Fiatin ja uran alussa tärkeän Triumphin tehdasautoilla.
Mäkisen ammattilaisuran viimeinen talli oli Peugeot. Sen kilpailuosasto lopetettiin vuonna 1983. Mäkinen oli lopettanut uransa edellisellä kaudella, vaikka ajoikin yksittäisen rallivoiton vielä 1984.
Tilastot ja saavutukset WRC sarjassa

| Vuosi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1973 | Ford World Rally Team | Ford Escort RS1600 | MON 11 | SWE | POR | KEN Kesk. |  |  |  | FIN 1 | AUT | ITA | USA | GBR 1 | FRA | N/A | N/A |
| 1973 | Automobiles Peugeot | Peugeot 504 |  |  |  |  | MOR Kesk. | GRE | POL |  |  |  |  |  |  | N/A | N/A |
| 1974 | Automobiles Peugeot | Peugeot 504 | MON C | SWE C | POR | KEN Kesk. | GRE C |  |  |  |  |  |  |  |  | N/A | N/A |
| 1974 | Ford World Rally Team | Ford Escort RS1600 |  |  |  |  |  | FIN 2 | ITA | CAN | USA | GBR 1 | FRA |  |  | N/A | N/A |
| 1975 | Automobiles Peugeot | Peugeot 504 | MON | SWE | KEN Kesk. | GRE | MOR 4 | POR |  |  |  |  |  |  |  | N/A | N/A |
| 1975 | Ford World Rally Team | Ford Escort RS1800 |  |  |  |  |  |  | FIN 3 | ITA Kesk. | FRA | GBR 1 |  |  |  | N/A | N/A |
| 1976 | Ford World Rally Team | Ford Escort RS1800 | MON Kesk. | SWE | POR |  |  | MOR Kesk. | FIN 4 | ITA |  | GBR Kesk. |  |  |  | N/A | N/A |
| 1976 | Automobiles Peugeot | Peugeot 504 V6 Coupé |  |  |  | KEN Kesk. | GRE |  |  |  |  |  |  |  |  | N/A | N/A |
| 1976 | Automobiles Peugeot | Peugeot 104 ZS |  |  |  |  |  |  |  |  | FRA Kesk. |  |  |  |  | N/A | N/A |
| 1977 | Fiat S.p.A. | Fiat 131 Abarth | MON | SWE Kesk. | POR |  |  |  | FIN Kesk. | CAN Kesk. | ITA |  | GBR 11 |  |  | NC | 0 |
| 1977 | Automobiles Peugeot | Peugeot 504 V6 Coupé |  |  |  | KEN Kesk. | NZL | GRE |  |  |  |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1977 | Automobiles Peugeot | Peugeot 104 ZS |  |  |  |  |  |  |  |  |  | FRA Kesk. |  |  |  | NC | 0 |
| 1978 | Automobiles Peugeot | Peugeot 504 V6 Coupé | MON | SWE | KEN Kesk. |  |  |  |  |  | CIV 2 | FRA | GBR |  |  | NC | 0 |
| 1978 | Automobiles Peugeot | Peugeot 104 ZS |  |  |  | POR 7 | GRE | FIN | CAN | ITA |  |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1979 | Marshalls | Peugeot 504 V6 Coupé | MON | SWE | POR | KEN Kesk. | GRE | NZL |  |  |  |  |  | CIV Kesk. |  | NC | 0 |
| 1979 | Toyota Team Europe | Toyota Celica 2000 GT |  |  |  |  |  |  | FIN Kesk. | CAN | ITA | FRA | GBR |  |  | NC | 0 |
| 1980 | BMW France | BMW 320i | MON 14 | SWE | POR | KEN |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 35 | 7 |
| 1980 | Automobiles Peugeot | Peugeot 504 V6 Coupé |  |  |  |  | GRE 10 | ARG Kesk. |  |  |  |  |  | CIV Kesk. |  | 35 | 7 |
| 1980 | Timo Mäkinen Racing | Triumph TR7 V8 |  |  |  |  |  |  | FIN 22 | NZL | ITA | FRA |  |  |  | 35 | 7 |
| 1980 | Rothmans Rally Team | Ford Escort RS1800 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GBR 6 |  |  | 35 | 7 |
| 1981 | Marshalls | Peugeot 504 V6 Coupé | MON | SWE | POR | KEN Kesk. | FRA | GRE | ARG | BRA | FIN | ITA | CIV | GBR |  | NC | 0 |
| 1994 | Timo Mäkinen | Rover Mini Cooper | MON Kesk. | POR | KEN | FRA | GRC | ARG | NZL | FIN | ITA | GBR |  |  |  | NC | 0 |