stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gunnlaugr Käärmeenkielen saaga
Skaldisaaga skaldi Gunnlaugrista

Saagan päähahmo, teräväkielinen Gunnlaugr ormstunga mainitaan mm. Laden (isl. Hlaðir) jaarlin Eiríkrin (k. 1023) ja Ruotsin kuninkaan Olavin (k. 1022) skaldi-runoilijaksi yhdessä Snorri Sturlusonin Proosa-Eddan käsikirjoituksessa (DG 11) sekä yhdessä Heimskringlan käsikirjoituksessa (AM 761 4to) olevassa skaldien luettelossa (isl. Skáldatal). Kyseisen runoilijan elämästä kertova päälähde on juuri Gunnlaugr Käärmeenkielen saaga, joka kuitenkin on romanttinen, Gunnlaugrin, Helgan ja Hrafnin kolmiodraamaan keskittyvä teos. Osa saagan runoudesta on proosamuotoista saagakerrontaa vanhempaa, mutta kaikki runoista eivät välttämättä ole historiallisen Gunnlaugrin laatimia vaan ovat peräisin 1100- tai 1200-luvuilta. Koska Gunnlaugr Käärmeenkielen saaga kertoo skaldista, se luetaan niin kutsuttuihin skaldisaagoihin (isl. skáldasögur).
Muiden islantilaissaagojen tavoin myös Gunnlaugrin saagalla oli yhteys 1100- ja 1200-luvulla eläneisiin merkittäviin islantilaissukuihin. Merkittävä Sturlungar-suvun jäsen, Snorri Sturlusonin äiti Guðný Böðvarsdóttir (k. 1221) oli alenevassa polvessa sukua Islannin asuttajiin luetulle Egill Skalla-Grímssonille, jonka pojasta Þorsteinnista ja tämän tyttärestä Helgasta Gunnlaugrin saagassa kerrotaan. Guðrún Hreinsdóttir, Snorri Sturlusonin rakastajatar Reykholtissa, taas oli Gunnlaugrin veljen Hermundr Illugasonin jälkeläisiä.
Saagan erityispiirteitä

Gunnlaugr Käärmeenkielen saagan kirjoittaja on tuntenut muista islantilaissaagoista ainakin Egillin, Kalju-Grímrinpojan saagan, jossa Gunnlaugrin ja Hrafnin Helgaa koskeva kiista mainitaan. Lisäksi kirjoittaja on tuntenut Eyrin asukkaiden saagan, Hallfreðr Hankalanrunoilijan saagan ja Lohilaaksolaisten saagan. Yksi saagan sisältämistä skaldirunoista on peräisin nimellä Kormákrin saaga kutsutusta toisesta skaldisaagasta. Gunnlaugr Käärmeenkielen saaga muistuttaa rakkaustarinansa juonen osalta erityisesti skaldisaagaa Bjarnar saga Hítdælakappa. Juonen alkuperä on mahdollisesti kuningassaagassa Morkinskinna esiintyvässä tarinassa Ívarr Ingimundarsonista, jossa islantilainen skaldi viipyy veljensä kanssa Norjan kuninkaan hovissa, mutta kun skaldi pyytää viemään viestiä islantilaiselle kihlatulleen, jotta tämä odottaisi hänen paluutaan, veli sen sijaan pyytääkin itse nuorta naista puolisokseen. Saagan kirjoittaja on tuntenut myös joitain ritarisaagoja. Edellä mainitun kolmiodraaman sisältävän tarinamotiivin, joka esiintyy myös Lohilaaksolaisten saagassa (Kjartan, Bolli, Guðrún), katsotaankin alkujaan olevan peräisin eurooppalaisesta Thomas de Bretagnen ritariromaanista Tristan, joka käännettiin Norjassa 1200-luvun alkupuolella kuningas Hákon Hákoninpojan toimeksiannosta nimellä Tristrams saga ok Ísöndar.
Gunnlaugr Käärmeenkielen saagan alussa kerrotussa enneunessa, jonka Helgan isä Þorsteinn näkee, valkoinen joutsen istuu katsellen, kun kaksi kotkaa taistelee siitä ja kuolee, ja lopuksi toisaalta lentää surevan joutsenen luokse haukka tätä lohduttamaan. Unikuvaus pohjautuu todennäköisesti eräälle antiikkisaagoihin luetussa Trójumanna sagassa (“Troijalaisten saaga”, ei suom.) kuvatulle unelle. Mahdollisena esikuvana on voinut olla myös eräs muinaissaagassa Völsungain saaga esiintyvä uni, joka vastaa osittain saksalaisessa Nibelungenliedissä kuvattua unta.
Käännökset ja editiot

Attwood, Katrina C. (käänt.). 1997. The Saga of Gunnlaug Serpent-Tongue. Teoksessa The Complete Sagas of Icelanders, Including 49 Tales, 1. Toim. Viðar Hreinsson, Robert Cook et al. Reykjavík: Leifur Eiriksson, 305-333.
Finnur Jónsson (toim.). 1916. Gunnlaugs saga ormstungu. Samfund til udgivelse af gammel nordisk litteratur, 42. Copenhagen: Møller.
Gunnlaugs saga ormstungu. Teoksessa Sigurður Nordal & Guðni Jónsson (toim.). 1938. Borgfirðinga sögur. Íslenzk fornrit, 3. Reykjavík: Hið Íslenzka Fornritafélag, 49-107.
Tuuri, Antti (käänt.). 2006. Gunnlaugr Käärmeenkielen saaga. Teoksessa Gunnlaugr Käärmeenkielen saaga ja muita lyhytsaagoja. Helsinki: Otava, 173-230.
Aiheesta muualla

Gunnlaugs saga ormstungu muinaisislanniksi Sagadb.org -sivustolla
Gunnlaugs saga ormstungu islanniksi Snerpa.is -sivustolla
Gunnlaugrin saagan tapahtumapaikat Islannissa Icelandic Saga Map -sivustolla
Gunnlaugrin saagan sisältämästä runoudesta Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages -projektin sivustolla
Sananlaskut ja sanonnat Gunnlaugrin saagassa (englanniksi)
Gunnlaugrin saagan tapahtumapaikoista The Saga-Steads of Iceland: A 21st-Century Pilgrimage -sivustolla artikkeli “Romeo and Juliet of The North: Gunnlaugs saga ormstungu” (englanniksi)
Eiríkr Magnússonin ja William Morrisin englanninkielinen käännös Gunnlaug the Worm-tongue and Raven the Skald
Norjalaisen taidemaalarin Andreas Blochin (k. 1917) näkemys vuodelta 1898 Gunnlaugr ormstungasta jaarli Eiríkrin edessä.
Hell-Born

| Hell-Born |
| --- | --- |
 Yhtyeen keulakuva Baal Ravenlock Hell-Bornin konsertissa Katowicessa, 2006
Tiedot
Toiminnassa:  1996–
Tyylilaji:  black metal death metal
Kotipaikka:  Sopot, Puola
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Baal Ravenlock, laulu, bassokitara   Les, laulu, kitara   Jeff, laulu, kitara   Paul, rummut  
Entiset jäsenet:  Basti, rummut   Mały, rummut   Necrolucas, rummut  
Levy-yhtiö:  Pagan Records, 1996–2001   Conquer Records, 2002–2003   Death Solution Productions, 2006   Witching Hour Productions, 2008  
Aiheesta muualla
hellbornofficial
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hell-Born on puolalainen black- ja death metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1996. Ennen yhtyeen perustamista Baal Ravenlock oli toiminut Behemothin rumpalina.
Diskografia

Studioalbumit
Hellblast (2001,  Pagan Records)
The Call of Megiddo (2002,  Conquer Records)
Legacy of the Nephilim (2003,  Conquer Records)
Cursed Infernal Steel (2006,  Death Solution Productions)
Darkness (2008,  Witching Hour Productions)
Natas Liah (2021)
EP:t
Hell-Born (1996,  Pagan Records)
Jäsenet

Baal Ravenlock – laulu, bassokitara (1996–)
Les – laulu, kitara (1996–)
Jeff – laulu, kitara (2000–)
Paul – rummut (2006–)
Entiset jäsenet
Sebastian "Basti" Luszcek – rummut
Krzysztof "Mały" Jankowski – rummut
Necrolucas – rummut
Aiheesta muualla

Hell-Born Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Hell-Born
| Baal Ravenlock • Les • Jeff • PaulBasti • Mały • Necrolucas |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Hellblast • The Call of Megiddo • Legacy of the Nephilim • Cursed Infernal Steel • Darkness • Natas Liah
EP:t:  Hell-Born
Katso myös:  Anima Damnata • Behemoth • Devilyn • Spinal Cord • Vader
Justo Oscar Laguna

Justo Oscar Laguna
Justo Oscar Laguna (25. syyskuuta 1929 Buenos Aires – 3. marraskuuta 2011) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. syyskuuta 1954 ja nimitettiin San Isidron hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Laresin titulaaripiispaksi 1. helmikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio María Aguirre, jota avustivat Alberto Devoto ja Manuel Tato.
22. tammikuuta 1980 Laguna sai nimityksen Morónin hiippakunnan piispaksi; hänet asetettiin virkaan 22. maaliskuuta. Hän jäi eläkkeelle 30. marraskuuta 2004, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Luis Guillermo Eichhorn.
Hell-Born (albumi)

| Hell-Born Hell-Born |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : toukokuussa 1996 Warrior Studio, Toruń, Puola
 Julkaistu: syyskuussa 1996
 Tyylilaji: black metal death metal
 Kesto: 25.15
 Levy-yhtiö: Pagan Records
Hell-Bornin muut julkaisut
|   | Hell-Born 1996 | Hellblast 2001 |
Hell-Born on puolalaisen black metal -yhtye Hell-Bornin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 1996.
Kappaleet

Inverted – 5.46
Hellraiser – 5.49
Those Are Dead But Shall Rise – 5.32
Merciless Onslaught – 4.31
Antichrist – 3.37 (Destruction -cover)
Kokoonpano

Baal Ravenlock – laulu, rummut
Les – kitara, bassokitara, laulu
Aiheesta muualla

Hell-Born (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Hell-Born (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Hell-Born
| Baal Ravenlock • Les • Jeff • PaulBasti • Mały • Necrolucas |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Hellblast • The Call of Megiddo • Legacy of the Nephilim • Cursed Infernal Steel • Darkness • Natas Liah
EP:t:  Hell-Born
Katso myös:  Anima Damnata • Behemoth • Devilyn • Spinal Cord • Vader
Hellin Auvinen-Salmi

Hellin Auvinen-Salmi vuonna 1968 Valkeakosken teatterin edessä.
Hellin Auvinen-Salmi (o.s. Heino) (13. maaliskuuta 1911 Kajaani – 21. huhtikuuta 1997 Valkeakoski) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.
Auvinen-Salmi näytteli ennen sotia työväennäyttämöillä Kuopiossa, Mikkelissä, Lohjalla ja Helsingissä ja 1942–1945 Viipurissa. Teatterinjohtajan tehtäviä hän hoiti vuodesta 1948 Kuusankoskella, Varkaudessa ja pisimpään Valkeakoskella eläkkeelle jäämiseensä 1970 saakka.
Auvinen-Salmi näytteli uransa aikana muutamassa elokuvassa sekä suosituissa tv-sarjoissa Metsolat, jossa hän näytteli Maria Leppävaaraa ja Reinikainen, jossa hän näytteli Reinikaisen äitiä Lempiä. Hänen miehensä oli näyttelijä Vilho Auvinen ja poikansa niin ikään näyttelijä Vili Auvinen.
Filmografia > Elokuvat

Tehtaan varjossa (1969)
Takiaispallo (1970)
Sujut (1974)
Milka (1980)
Niskavuoren nuori emäntä (1987)
Umpijäässä (1993)
Filmografia > TV-sarjat

Pertsa ja Kilu (1970-1974)
Reinikainen (1983)
Terveysasema (1989)
Metsolat (1993)
Taikapeili (1995)
Aiheesta muualla

Hellin Auvinen-Salmi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hellin Auvinen-Salmi Elonetissä.
Jonna (täsmennyssivu)

Jonna tarkoittaa seuraavia:
Jonna, naisen etunimi
Jonna, Jonna Tervomaan vuonna 1984 julkaisema albumi
Jonna, Jonna Tervomaan vuonna 1986 julkaisema albumi.
Sukunimenä Jonna on erittäin harvinainen mutta olemassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jonna”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hannu Salakka

Hannu Salakka (6. tammikuuta 1955 Sääminki – 9. elokuuta 2003 Kangasniemi) oli suomalainen kirjailija. Hän tuli tunnetuksi ennen kaikkea runoilijana. Salakka tuli suomalaiseen kirjallisuuteen 1974 runokokoelmalla Muuttolintumaisemaa. Kuollessaan hän asui Kangasniemellä ja oli vapaa kirjailija.
Teoksia > Runoteoksia

Muuttolintumaisemaa (1974)
Puu katsoo kauas yli metsän (1976)
Kesä kesältä syvemmin (1977)
Myötäisien tuulien risteyksessä (1978)
Kasvot elämän varrelta (1979)
Vihreän veden pohjalla (1981)
Ennen kaipasin tähän (1983)
Myös todellisuus on uskonto (1986)
Niin joudun kauas tulevaisuuteen (1989)
Kuin unessa viipyen. Runot 1974–1989 (1990)
Yöllä näin kaiken vapaan maan (1990)
Vuoden viimeisenä ja ensimmäisenä yönä (1996)
Tauko ennen laulua (2000)
Teoksia > Novellikokoelmia

Metso (1980)
Nuoruus (1984)
Liitupuut (1985)
Teoksia > Romaaneja

Kesästä kaduille, kaduilta syksyyn (1988)
Koneella kirjoitetut kirjeet (1992)
Ensirakkauden jälkeen (1993)
Päivien laskut (1995)
Valveunivaeltaja (pienoisromaani, 1999)
Palkinnot

Kirjallisuuden valtionpalkinto 1982
Justus

Justus voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Justus, miehen etunimi
Justus, yhdysvaltalainen sarjakuvahahmo
Justus italialaissyntyinen, Britanniassa 600-luvulla vaikuttanut lähetyssaarnaaja
Justus, suomalainen rap-artisti
Justus, Aleksandrian paavi
Lohikäärme Justus, suomalainen vaha-animaatiosarja
Justus, ainejärjestö Helsingin yliopistossa
Justus, sukunimi:
Klaus-Peter Justus (s. 1951), saksalainen keskimatkojen juoksija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Justus (nimi)”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Haapalahden lampi

| Haapalahden lampi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°14′31″N, 25°51′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ristiselän alue (14.23)
Tulo-ojat:  oja Haapalammesta, oja Asmalammesta
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.231.1.042
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  78,3 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,52 km  
Pinta-ala:  1,807 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaapalahden lampi 
Haapalahden lampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vaajakosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä. Lammen lähellä sijaitsee Vaajakosken taajaman asuinalue. Pohjoisrannassa on uimaranta.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen laskuoja laskee Päijänteen Haapalahteen rautatien ja moottoritien ali. Lammen vedenpinnan korkeus on 78,3 metriä mpy., mikä on sama kuin Päijänteelläkin.
Historiaa

Lampi oli alun perin Päijänteen Haapalahden pohjoisosa, jossa sijaitsi pieni saari nimeltään Luotonen. Vuoteen 1963 mennessä poukamaa oli täytetty Jyväskylän–Pieksämäen rataa varten, jonka seurauksena se oli eronnut Haapalahdesta lammeksi.
Jonna Anias

Jonna Helena Anias (s. 12. toukokuuta 1984 Kokkola) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Kristiinan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan on vuodesta 2003 lähtien toiminut Reijo Jokela. Kalevan kisoista Anias on voittanut korkeushypyn pronssia vuonna 2013. Lisäksi hänellä on sisäratojen SM-kilpailuista kaksi hopeaa. Arvokisatasolla Anias on ollut Suomen edustajana alle 20-vuotiaiden Euroopan-messtaruuskilpailuissa Tampereella vuonna 2003 ollen viides sekä alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa Erfurtissa vuonna 2005. Tuolloin hän oli kuudes.
Jonlaki

Jonlaki (ven. Йоннлакк) on tunturi Saariselän itäosassa Kuolan piirissä Murmanskin alueen Venäjällä. Se sijaitsee Luttojoen ja Jaurujoen valuma-alueiden välisellä alueella lähellä Suomen rajaa. Jonlaen itäpuolella on itäisen Saariselän korkein tunturi Joutsenpää. Tunturin korkein huippu on 635 m korkea. Jonlaki kuuluu Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan alueeseen ja sijaitsee sen eteläosassa.
Halsuan Toivo

Halsuan Toivo on urheiluseura Keski-Pohjanmaalta Halsualta. Sen toimialaan kuuluvat lentopallo, pesäpallo, yleisurheilu, suunnistus ja kuntourheilu. Aiemmin seurassa on pelattu myös jalkapalloa. Suurimmat meriitit ovat kuitenkin tulleet pesäpallosta, jossa seuran miesten joukkue on esiintynyt pääsarjatasollakin vuosina 1961 ja 1967, 1968 ja 1970. Joukkue saavutti 1968 kuusi voittoa ja kaksi tasapeliä, viimeisimmän Puna-Mustia vastaan Halsuan Käpylän kentällä juoksuin 19–19, mutta molemmat joukkueet olivat jo pudonneet pääsarjasta. Vuonna 1981 miesten joukkue selvisi pesäpallon Suomen Cupin loppuotteluun, mutta hävisi sen. Nykyään edustusjoukkueista pesäpallossa vastaa Halsuan ja Vetelin Pesis (HaVe), jolla on ollut sekä miesten että naisten ykköspesisjoukkue.
Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
B-pojat: 
| B-pojat |  Kultaa | 2017 | 1 |  |
C-pojat: 
| C-pojat |  Kultaa | 2015 | 1 |  |
C-tytöt: 
| C-tytöt |  Kultaa | 1972 | 1 |  |
D-pojat: 
| D-pojat |  Hopeaa | 2014 | 1 |  |
| D-pojat |  Pronssia | 2013 | 1 |  |
E-pojat: 
| E-pojat |  Hopeaa | 2012 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 6 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Palkitut

| --- | --- |
 Vuoden lukkari: Aulis Karvonen (1967) :  Vuoden pesäpalloilija: Allan Karvonen (1966)  Aulis Karvonen (1967)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Itä–Länsi-valinnat

Allan Karvonen (1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1970)
Aulis Karvonen (1957)
Veijo Parhiala (1968)
Simo Hotakainen (1984)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat

Allan Karvonen (1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970)
Aulis Karvonen (1967, 1968)
Simo Venetjoki (1967)
Aiheesta muualla

sporttisaitin kotisivu
http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/halsuan_toivo.xls
Juha Tenhunen

Juha Sakari Tenhunen (4. heinäkuuta 1938 Lahti – 12. tammikuuta 2017 Mikkeli)  oli suomalainen upseeri, joka toimi muun muassa useissa YK-tehtävissä.
Tenhunen syntyi majuri Veikko Tenhusen ja Helmi Laineen perheeseen. Tenhunen jäi jo pienenä orvoksi, kun hänen isänsä katosi jatkosodan rintamalla 1941 ja äiti oli kuollut vain noin vuotta aiemmin.
Tenhunen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1957, Kadettikoulusta hän valmistui 1960 ja Sotakorkeakoulusta 1973. Opetusupseerina Rannikkojääkäripataljoonassa Tenhunen toimi 1960–1965, YK:n sotilastarkkailijana Kashmirissa 1965  ja toimistoupseerina Pääesikunnassa 1966–1969. Uudenmaan jääkäripataljoonan komppanianpäällikkö hän oli 1969–1971, Seinäjoen sotilaspiirin esikunnan toimistopäällikkö 1973–1975 ja uudelleen 1976 sekä vastaavassa tehtävässä Mikkelin sotilaspiirin esikunnassa 1977–1979. Toistamiseen YK-tehtävässä Tenhunen toimi ensin Siinailla 1975–1976, ja vielä pataljoonankomentajana Libanonissa 1984–1985. Savon prikaatissa hän oli pataljoonankomentaja 1980–1984. Vakinaisesta palveluksesta Tenhunen erosi 1985.
Tenhunen ylennettiin vänrikiksi 1958, luutnantiksi 1961, yliluutnantiksi 1964, kapteeniksi 1967, majuriksi 1973 ja everstiluutnantiksi 1980.
Siviiliin siirryttyään Tenhusesta tuli ahkera ja tunnettu lintuharrastaja vuosikymmeniksi. Hän muun muassa teki, asensi ja huolsi linnunpönttöjä ja tekopesiä, osallistui lintujen rengastukseen ja tallensi toimintansa tuloksineen huolellisesti.
Helmikuonoahven

| Helmikuonoahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Altolamprologus
Laji::  calvus
Kaksiosainen nimi
 Altolamprologus calvus  (Poll, 1978) 
Katso myös
   Helmikuonoahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Helmikuonoahven (Altolamprologus calvus) on yksi afrikkalaisen Tanganjikajärven endeemisistä kirjoahvenlajeista. Lajia voidaan myös pitää akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö

Helmikuonoahvenkoiraat voivat saavuttaa 13,5 cm pituuden, naaraat jäävät pienikokoisemmiksi. Helmikuonoahvenesta on lukuisia värimuunnoksia tummasta vaaleaan. Tumman pohjavärin omaavilla yksilöillä on valkoiset pystyraidat, vaaleilla muodoilla raidat ovat tummemmat. Kyljessä ja evissä on vaaleampia pisteitä, joista laji on saanut nimensä.
Käyttäytyminen

Helmikuonoahven on kirjoahveneksi hyvin rauhallinen. Sillä ei tavata reviirikäyttäytymistä, eikä se hyökkäile muitakaan lajeja vastaan. Kutunsa helmikuonoahven laskee yleensä luolaan tai simpukankuoreen.
Vesiolot ja ravinto

Helmikuonoahven viihtyy vedessä, jonka lämpötila on 23–25 °C ja pH 8,0–9,0. Ravintonaan laji käyttää eläinplanktonia. Akvaariossa sitä voidaan ruokkia elävällä tai pakastetulla ravinnolla.
Ján Kollár

| Ján Kollár |
| --- | --- |
 Ján Kollár
Henkilötiedot
Syntynyt: 1793 Mošovce, Unkarin kuningaskunta, nyk. Slovakia
Kuollut: 1852 (58–59 vuotta) Wien, Itävallan keisarikunta
Ammatti:  runoilija, pappi
Kirjailija
Salanimi: Čechobratr Protištúrsky ja Čechobratr Protištúrský 
Äidinkieli: slovakki
Tuotannon kieli: slovakki, saksa
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ján Kollár (1793 Mošovce, Unkarin kuningaskunta, nyk. Slovakia – 1852 Wien, Itävallan keisarikunta) oli slovakialainen runoilija ja pappi. Hän oli pappina Budapestissa ja arkeologian professorina Wienin yliopistossa. Hän oli panslavismin uranuurtaja. Omien runojensa lisäksi hän julkaisi kansanlaulukokoelman Národnie zpievanki (1834).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ján Kollár Wikimedia Commonsissa
Hayley Westenra

| Hayley Westenra |
| --- | --- |
 Hayley Westenra vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1987 (ikä 37) Christchurch, Uusi-Seelanti
Ammatti:  muusikko, laulaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2000–
Tyylilajit:  kelttiläinen musiikki, pop-ooppera, länsimainen taidemusiikki ja New Age -musiikki 
Soittimet:  kitara, piano ja viulu 
Levy-yhtiöt:  Universal Music Group ja Decca Records 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hayley Dee Westenra (s. 10. huhtikuuta 1987 Christchurch, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen sopraanolaulaja.
Westenra levytti ensimmäisen demoalbuminsa nimeltä Walking in the Air ollessaan vasta 12-vuotias. Levy-yhtiö Universal tarjosi hänelle sopimusta ja hänen nimeään kantava esikoisalbumi myi Uudessa-Seelannissa lopulta triplaplatinaa. Westenra levytti samalle yhtiölle vielä joulualbumin My Gift to You.
Westenran ensimmäinen kansainvälinen albumi Pure oli menestys: se saavutti Ison-Britannian klassisen musiikin listojen ykkössijan ja myi Britanniassa tuplaplatinaa. Elokuussa 2006 Westenra liittyi vierailevana laulajana Celtic Woman -yhtyeeseen ja oli mukana yhtyeen kiertueella vuonna 2007. Westenra on myös toiminut vuodesta 2003 Unicefin hyvän tahdon lähettiläänä. Hän on maailman nuorin Unicefin lähettilääksi valittu henkilö.
Diskografia

Walking in the Air (2000,  demo)
Hayley Westenra (2001)
My Gift to You (2001)
Pure (2003,  ensimmäinen kansainvälinen albumi)
Odyssey (2005)
Live From New Zealand (2005)
Treasure (2007)
River of Dreams (2008)
River of Dreams (2008,  Uuden-Seelannin erikoispainos, jossa neljä uutta kappaletta ja bonus-CD)
Hayley Sings Japanese Songs (2008)
Hayley Sings Japanese Songs 2 (2009,  mukana bonus-DVD Tsubomi)
Winter Magic (2009,  Christmas Magic Australiassa ja Uudessa-Seelannissa)
Paradiso (2011,  kansainvälinen albumi)
Hushabye (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hayley Westenra Wikimedia Commonsissa
Hayley Westenran virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jorma Kilpeläinen

Jorma Olavi Kilpeläinen (28. toukokuuta 1953 Lauritsala – 6. lokakuuta 2015 Jämsä) oli suomalainen virkamies, joka toimi kunnan- ja kaupunginjohtajana.
Jorma Kilpeläinen syntyi Olavi Kilpeläisen ja Elsa Variksen perheeseen. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1993 oli Leena Aulikki Turkka. Kilpeläinen valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta 1979. Hän toimi Keski-Suomen lääninhallituksen tutkimussihteerinä 1979–1989 ja Keski-Suomen konservatorion hallintopäällikkönä 1984–1986. Kilpeläinen oli myös alkoholitarkastaja Muuramessa 1979–1986. Vilppulan kunnanjohtaja Kilpeläinen oli 1986–1991, Jämsänkosken kaupunginjohtajaksi hän tuli 1991. Jämsänkosken yhdistyttyä Jämsään Kilpeläinen toimi vuodesta 2009 Jämsän apulaiskaupunginjohtajana, eläkkeelle hän jäi keväällä 2014.
Henri Tuominen

| Henri Tuominen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. syyskuuta 1991 (ikä 33) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Henkka
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  ei joukkuetta
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Ilves (SML) HPK (SML) TPS (SML) KooKoo (Mestis) LeKi (Mestis) Tappara (SML) HC Slavia Praha (Tšekki I) HC Karlovy Vary (ČEL/Tšekki I) HK Hradec Králové (Tšekki I) KOOVEE (Mestis)
Henri Tuominen (s. 10. syyskuuta 1991 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Tuominen on pelannut urallaan aiemmin SM-liigaa Tampereen Ilveksessä, Turun Palloseurassa ja Tapparassa yhteensä 149 runkosarjaottelua tehopistein 8+11=19 ja keräten 28 jäähyminuuttia sekä kuusi playoff-/liigakarsintaottelua tehopistein 3+1=4 ja keräten kaksi jäähyminuuttia. Hän on luonut pääsarjauraa myös Tšekissä.