stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalometallien leimaaminen
Myytävien jalometallien leimaaminen

Markkinoilla olevissa tai myyntiin tarkoitetuissa jalometallituotteista pitää olla vähintään kaksi leimaa. Ne ovat nimileima ja pitoisuusleima tai tarkastusleima ja pitoisuusleima. Alle yhden gramman kulta-, platina- tai palladiumtuotteita sekä alle 10 gramman hopeatuotteita ei tarvitse leimata. Jos painorajan alittavat tuotteet leimataan, niissä pitää olla vähintään kaksi edellä mainittua leimaa.
Jalometallituotteita koskevat lait ja asetukset

Jalometallituotteita koskevat:
Laki jalometallituotteista 1029/2000 ja
Valtioneuvoston asetus jalometallituotteista 1148/2000
Niissä määrätään, että jalometallituotteina saa myydä tai luovuttaa esineitä, joissa on vähintään 375 massan tuhannesosaa kultaa, 800 massan tuhannesosaa hopeaa, 850 massan tuhannesosaa platinaa tai 500 massan tuhannesosaa palladiumia. Säädökset koskevat sekä kotimaassa valmistettuja että ulkomailta maahan tuotuja jalometalliesineitä.
Nimileima

Nimileima kertoo tuotteen valmistajan, maahantuojan tai tahon, joka on vastuussa tuoteen leimaamisesta. Esimerkiksi jotkut oppilaitokset tai korukurssien vetäjät antavat leimata heidän valvonnassaan tehtyjä tuotteita. Tukes hyväksyy nimileimaksi ison kirjaimen tai isojen kirjainten yhdistelmän. Ennen vuotta 2001 pystyi rekisteröimään myös kuvion tai erikokoisista kirjaimista tai merkeistä tehdyn yhdistelmän. Nimileima on vahvistettava 3 vuoden välein. Nimileiman voi hankkia Y-tunnusta vastaan.
Pitoisuusleima

Pitoisuusleima kertoo jalometallin puhtauden tuhannesosina massasta. Suomessa jalometallista ei saa leimata muita pitoisuuksia kuin alla mainitussa taulukossa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jalometalli  | pitoisuusleiman pohjamuoto | sallitut pitoisuudet, massan tuhannesosissa | sallitut pitoisuudet, massan tuhannesosissa | sallitut pitoisuudet, massan tuhannesosissa | sallitut pitoisuudet, massan tuhannesosissa | sallitut pitoisuudet, massan tuhannesosissa |
| Kulta | soikea | 375 | 585 | 750 | 916 | 999 |
| Hopea | suorakaide | 800 | 830 | 925 | 999 |  |
| Platina | vinoneliö | 850 | 900 | 950 | 999 |  |
| Palladium | symmetrinen nelikulmio, jonka kolme sivua ovat yhtä pitkiä ja puolet pohjan pituudesta, ts. puolisuunnikas | 500 | 850 | 950 | 999 |  |

Vanhoissa tai ulkomailta tuoduissa tuotteissa voi olla leimattuna muita pitoisuuksia.
Ylläolevia pitoisuuksia ei saa lain mukaan alittaa. Vaaditun promilleluvun sen sijaan saa ylittää, mutta tässä tapauksessa tuote saa todellisesta jalometallipitoisuudestaan huolimatta alemman leiman. Eli esimerkiksi 500 promillen kultaesine saa vain 375 promillen leiman.lähde?
Pitoisuusleima > Karaatti

Karaatti on vanha jalometallien pitoisuusilmaus, joka tarkoittaa yhtä kahdeskymmenesneljäsosaa (1/24) painosta. Karaattia ei enää pitkään aikaan ole käytetty kultaesineiden leimoissa, mutta kultasepänliikkeiden mainoksissa saatetaan yhä puhua esimerkiksi 18 karaatin (= 750 promillen) kullasta.
Tarkastusleima

Tarkastusleima yleensä näyttää sydämen sisällä olevalta kruunulta. Tarkastusleima ilmaisee, että  Tukesin hyväksymä tarkastuslaitos on tarkastanut tuotteen metallipitoisuuden ja hyväksynyt sen.
Muut leimat

Edellä mainittujen leimojen lisäksi tuotteessa voi olla myös paikkakuntaleima tai käsityöleima.
Tukes ylläpitää nimileimarekisteriä.
Historia

Ruotsi-Suomessa määrättiin 1485, että kulta- ja hopeaseppien oli leimattava teoksensa puumerkeillään tai nimensä alkukirjaimin. Lisäksi 1596 vaadittiin kaupunkivaakuna ja vuodesta 1689 lähtien piti lisätä vuosikirjain leimasarjaan. Suomen erottua Ruotsista, jäi voimaan 1810 annettu asetus, jonka mukaan leimana käytettiin suurruhtinaan kruunua ja uusi vuosikirjainsarja aloitettiin. Vuonna 1853 otettiin käyttöön jalometallien pitoisuusleimat.
Vuonna 2001 astuivat voimaan uudet jalometallituotteita koskevat säädökset, joiden mukaan näistä ovat pakollisia vain pitoisuusleima sekä joko nimi- tai tarkastusleima.
Vuonna 2001 voimaan tulleet säädökset eivät alun perin koskeneet palladiumia. Lainmuutos, jonka mukaan palladiumtuotteet leimataan, tuli voimaan 14. tammikuuta 2009..  Monissa muissa maissa näin oli ollut aikaisemminkin.
Aiheesta muualla

Tukesin sivu jalometallituotteista
Jalometallien vuosileimat
Tukesin ylläpitämä nimileimarekisteri (Arkistoitu – Internet Archive)
Online Encyclopedia of Silver Marks, Hallmarks & Makers' Marks
Laki jalometallituotteista (1029/2000)
Valtioneuvoston asetus jalometallituotteista (1148/2000)
Vanhat leimat, yli 50-vuotiaat
Liberia Broadcasting System

Liberia Broadcasting System (LBS) on Liberian kansallinen yleisradioyhtiö.
Liberian yleisradiotoiminta sai alkunsa yhdysvaltalaisen lääkärin John B. Westin vuoden 1947 tienoilla perustamasta ELBC-radioasemasta. West palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1955, mutta seuraavana vuonna paikalliset radioamatöörit perustivat uuden aseman ELRS:n. Sitä ennen vuonna 1954 toimintansa oli aloittanut myös kristillinen radioasema ELWA.
Maan hallitus perusti vuonna 1959 brittiläisen Rediffusion-yhtiön kanssa Liberian Broadcasting Corporationin, joka aloitti lähetykset vanhalla ELBC-tunnuksella seuraavan vuoden alussa. Aseman omistus siirtyi vuonna 1963 valtiolle, joka otti sen toiminnan vastuulleen vuonna 1968. Televisioasema ELTV perustettiin vuonna 1964. Vuonna 1979 siirryttiin värilähetyksiin ja samalla otettiin käyttöön japanilaisrahoituksella rakennettu radio- ja tv-talo.
Vuoden 1980 vallankaappauksen jälkeen ELBC ja ELTV yhdistettiin Liberian Broadcasting System -nimiseksi julkisen palvelun yhtiöksi. 1980-luvun puolivälissä LBS:llä oli kansallinen radioasema keski- ja lyhytaalloilla, ULA-asema sekä televisioasema alilähettimineen. Yhdysvaltojen tuella rakennettiin kolmen maaseuturadion verkko Liberian Rural Communications Network.
LBS:n kalusto tuhoutui vuonna 2003 päättyneessä Liberian sisällissodassa. Vuonna 2007 sillä oli vain yksi ULA-asema eikä televisio ollut toiminut yli kymmeneen vuoteen. Toimintaa on käynnistetty uudelleen Kiinan tuella.
Aiheesta muualla

Liberia Broadcasting System (englanniksi)
Libyalainen kirjoitus

Puunilais-libyalainen piirtokirjoitus Tunisian Thuggasta. Libyalainen osa oikealla.
Libyalainen kirjoitus on muinaisten berberien käyttämä konsonanttikirjaimisto. Se perustuu seemiläisiin kirjoitusjärjestelmiin ja muistuttaa enemmän eteläseemiläistä kuin foinikialaista kirjoitusta.
Vanhin ajoitettu libyalaisen kirjoituksen muoto on itänumidialainen kirjoitus 100-luvulta eaa. Se on pystytty pääosin tulkitsemaan kaksikielisten libyalais-puunilaisten ja -latinalaisten tekstien avulla. Kirjoituksen suunta vaihtelee oikealta vasemmalle tai alhaalta ylöspäin. Ajanlaskun alusta on peräisin länsinumidialainen kirjoitus. Sen kanssa lähes samanaikainen on fezzanilais-tripolitanialainen kirjoitus. Libyalaista kirjoitusta on löydetty myös Kanariansaarilta. Berberikieliä edustavat muistomerkit ovat yleensä erisnimiä sisältäviä lyhyitä piirtokirjoituksia, joiden tulkinta on vaikeaa. Parhaiten tunnetaan tuaregien vielä nykyäänkin käyttämä tifinagh, joka perustuu fezzanilais-tripolitanialaiseen kirjoitukseen.
Liberius

| Liberius |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Rooma
Kuollut: 24. syyskuuta 366 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  17. toukokuuta 352
Paavius päättyi:  24. syyskuuta 366
Edeltäjä:  Pyhä Julius I
Seuraaja:  Damasus I
Liberius, joka oli paavina 17. toukokuuta 352 – 24. syyskuuta 366, on varhaisin paavi, jota ei ole vielä kanonisoitu. 
Hänen paaviuskaudellaan käytiin kiistoja Atanasios Suuren asemasta; Liberius kieltäytyi tuomitsemasta Atanasiosta, mikä puolestaan johti Liberiuksen kahden vuoden maanpakoon, jonka aikana paavinistuin oli vastapaavi Felix II:n hallussa.
Lesbos

Lesboksen saarta.
| --- | --- |
Sijainti:  39°10′N, 26°20′E, Mytilíni ja Länsi-Lesbos Lesbos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Korkein kohta:  Lepétymnos ja Ólympos, 968 m
Pinta-ala:  1 630 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  86 436
Suurin kaupunki:  Mytilíni
Asutuskeskukset:  Plomári, Agiásos, Agía Paraskeví
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lesbos (kreik. Λέσβος, Lésvos) on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeren itäosassa lähellä Turkin rannikkoa. Saaren pinta-ala on 1 630 km² ja asukasluku 86 436 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkaupunki on Mytilíni.
Maantiede

Lesbos sijaitsee Egeanmeren itäosassa Edremitinlahden eli Adramyttioninlahden suulla lähellä Vähä-Aasian, nykyisen Turkin rannikkoa. Se on Kreikan kolmanneksi suurin saari Kreetan ja Euboian jälkeen, ja sen pinta-ala on 1 630 km². Lesboksen lähimmät Kreikan saaret ovat Chíos ja Psará etelässä sekä Ágios Efstrátios ja Límnos luoteessa.
Lesboksen saari on suurin piirtein kolmion muotoinen. Kolmion eteläosan halkaisee kaksi syvää lahtea, joista suurempi on lännempänä sijaitseva Kallonínlahti ja pienempi idempänä sijaitseva Géranlahti. Saaren korkeimmat vuoret ovat käytännössä yhtä korkeat Lepétymnos (968 m), joka sijaitsee saaren pohjoisosassa, ja Ólympos (968 m), joka sijaitsee saaren eteläosassa Kallonín- ja Géranlahtien välissä. Myös saaren länsiosassa sijaitsee korkeampia vuoria, joista korkein kohoaa noin 800 metrin korkeuteen.
Lesboksen länsiosassa sijaitsee laaja Kivettyneen metsän luonnonpuisto, jossa on jäännöksiä muinoin tulivuorenpurkauksen myötä kivettyneestä metsästä. Sen luonnonhistoriallinen museo sijaitsee Sígrissä.
Maantiede > Hallinto, kaupungit ja kylät

Lesbos kuuluu hallinnollisesti Lesboksen alueyksikköön. Se jakaantuu vuodesta 2019 lähtien kahteen kuntaan, jotka ovat Mytilínin kunta ja Länsi-Lesboksen kunta. Vuoteen 2011 saakka saari jakaantui 13 kuntaan, kun taas vuosina 2011–2019 se muodosti vain yhden kunnan, Lesboksen kunnan.
Saaren suurimmat asutukset ovat Mytilíni (27 871 asukasta), Plomári (2 996), Agiásos (2 320), Agía Paraskeví (2 195), Polichnítos (2 102), Kalloní (1 978), Skópelos (1 530), Pappádos (1 442), Pámfila (1 413) ja Míthymna (1 399). (Katso myös: Luettelo Mytilínin kunnan kaupungeista ja kylistä ja Luettelo Länsi-Lesboksen kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Talous ja liikenne

Lesboksen merkittävimpiä tulonlähteitä ovat karjankasvatus, maanviljely (mm. oliivinviljely), turismi sekä ouzonvalmistus.
Saaren pääsatama on Mytilíni. Mytilínin kansainvälinen lentoasema sijaitsee hieman kaupungista etelään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lesbos Wikimedia Commonsissa
Pohjoisen Egean saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Chíos  Foúrnoi Foúrnoin saaret  Ikaría  Lesbos  Límnos  Sámos  Samothráki  Thásos 
Muut suuremmat saaret:   Ágios Efstrátios  Ágios Minás  Antípsara  Oinoússes  Pasás  Psará  Thýmaina 
Pienet saaret:   Ágio Nikoláki  Ágioi Apóstoloi  Ágios Geórgios, Lesbos pohj.  Ágios Geórgios, Lesbos etelä  Ágios Ioánnis  Ágios Nikólaos  Ágios Panteleímonas  Ágios Stéfanos, Chíos itä  Ágios Stéfanos, Chíos länsi  Alatonísi  Alogonísi  Anthropofás  Archontóniso  Asprónisos  Barmpaliás  Daskaleió  Delfíni  Diapóri  Diapórti  Gaïdourónisos  Garmpiás  Gramvoúsa  Kalógeroi  Karkálas  Kasonísi  Kastriá  Káto Nisí  Kavaloúros  Kisiriá  Koínyra  Kokkinonísi  Kómpi  Koukonísi  Koúnoupas  Kýdonas  Makronísi  Makróniso  Margaríti  Mastrogiórgi  Mediakó  Megalonísi  Mikró Nisí  Mikrós Ágios Minás  Mikrós Anthropofás  Nisáki  Pámfyllo  Panagiá, Lesbos  Panagía, Thásos  Pateróniso  Pelagónisos  Pélagos  Pláka  Póchis  Pontikonísi  Prasológos  Prasonisáki  Prasonísi 1 ja 2, Oinoússes  Prasonísi, Psará  Prasonísi, Sámos  Roúmpos  Samiopoúla  Sergítsi  Skordonísi  Strongyló  Strovíli  Telóni  Thymaináki  Tigáni  Tsoukalás  Vareloúdi  Vátos  Venétiko  Zouráfa 
Turkille kuuluvat saaret:   Imbros (Gökçeada)  Tenedos (Bozcaada) 
Lesboksen halkaiseva Kallonínlahti ilmasta.
Lesboksen Ólympos-vuori.
Mórian akvedukti.
Míthymnan eli Mólyvoksen kylä ja sen linna.
Liberian lippu

Liberian lippu, jonka mittasuhde on 10:19
Liberian kansallislippu on johdettu Yhdysvaltain lipusta. Se koostuu yhdestätoista poikittaisesta raidasta, joista kuusi on punaisia ja viisi valkoisia, sekä vasemmassa yläkulmassa sijaitsevasta valkoisesta viisisakaraisesta tähdestä, joka on sinisellä taustalla. Yksitoista raitaa symboloivat maan itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajia ja punainen ja valkoinen rohkeutta ja moraalista erinomaisuutta. Valkoinen tähti kuvastaa entisten orjien vapautta, valkoinen väri esimerkillisyyttä, punainen rohkeutta ja sininen tausta afrikkalaisen kotimaan edustamista.
Vuonna 1827 Liberian siirtokunnat ottivat itselleen lipun, joka oli johdettu Yhdysvaltain lipusta niin, että tähtikuvion sijalla oli valkoinen risti, joka symboloi siirtomaaseuran kristillistä taustaa. Nykyisen lipun piirsi seitsemän monrovialaisnaisen komitea. Tähti kuvaa kirkkaana loistavaa Liberiaa Afrikan tummansinisellä taivaalla.
Piirikuntien liput

Liberian 15 piirikunnalla on omat lippunsa. Ne ovat herättäneet hilpeyttä Liberian internetissä niiden perinteistä poikkeavan ulkonäön takia.
Bomi
Bong
Gbarpolu
Grand Bassa
Grand Cape Mount
Grand Gedeh
Grand Kru
Lofa
Margibi
Maryland
Montserrado
Nimba
Rivercess
River Gee
Sinoe
Liberian dollari

| Liberian dollari |
| --- | --- |

ISO 4217 -koodi:  LRD
Keskuspankki:  Liberian keskuspankki
Käyttäjät:  Liberia
Jaettava yksikkö:  cent
Liberian dollari (engl. Liberian dollar, symboli L$, tunnus LRD) on Liberian rahayksikkö. Se jakautuu sataan centiin.
Vapautettuja orjia asuttaneet järjestöt ja Liberian hallitus laskivat liikkeelle dollarimääräisiä seteleitä ja kolikoita 1830-luvulta lähtien. Omien setelien käyttö päättyi vuoden 1890 tienoilla. Vaihdon välineinä toimivat sen jälkeen Brittiläisen Länsi-Afrikan punta ja Yhdysvaltain dollari.
Länsi-Afrikan punnan käyttö lakkautettiin vuonna 1944. Samana vuonna otettiin käyttöön Liberian dollari, joka oli saman arvoinen kuin Yhdysvaltain dollari. Jälkimmäinen toimi käytännössä maan rahayksikkönä, sillä ensimmäinen paikallinen seteli laskettiin liikkeelle vasta vuonna 1989. Valtionpankkina toimi yksityinen Bank of Monrovia vuoteen 1974, jolloin perustettiin keskuspankki National Bank of Liberia. Se sai nimen Central Bank of Liberia vuonna 1999.
Nykyään käytössä ovat 5, 10, 20, 50 ja 100 Liberian dollarin setelit sekä 5, 10, 25 ja 50 centin sekä 1 dollarin kolikot. Paikallisen valuutan rinnalla käytetään edelleen laajasti Yhdysvaltain dollaria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liberian dollari Wikimedia Commonsissa
| Tämänhetkiset LRD-vaihtokurssit |
| --- | --- |
XE.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
OANDA.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
| n k Afrikan rahayksiköt |
| --- | --- |
Etelä:  Angolan kwanza  Botswanan pula  Etelä-Afrikan randi  Lesothon loti  Malawin kwacha  Namibian dollari  Saint Helenan punta  Swazimaan lilangeni 
Itä:  Burundin frangi  Djiboutin frangi  Eritrean nakfa  Euro (Mayotte, Réunion)  Etiopian birr  Kenian šillinki  Komorien frangi  Madagaskarin ariary  Mauritiuksen rupia  Mosambikin metical  Ruandan frangi  Sambian kwacha  Somalian šillinki   Tansanian šillinki  Yhdysvaltain dollari (Zimbabwe) 
Keski:  Keski-Afrikan CFA-frangi (Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Tšad, Kongon tasavalta)  Kongon frangi  Ugandan šillinki 
Länsi:  Eco  Gambian dalasi  Ghanan cedi  Guinean frangi  Kap Verden escudo  Keski-Afrikan CFA-frangi (Päiväntasaajan Guinea ja Gabon)  Liberian dollari  Länsi-Afrikan CFA-frangi (Benin, Burkina Faso, Norsunluurannikko, Guinea-Bissau, Mali, Niger, Senegal ja Togo)  Nigerian naira  Mauritanian ouguiya  São Tomén ja Príncipen dobra  Sierra Leonen leone 
Pohjoinen:  Algerian dinaari  Egyptin punta  Euro (Kanariansaaret, Madeira, Plazas de soberanía)  Etelä-Sudanin punta  Libyan dinaari  Marokon dirhami  Seychellien rupia  Sudanin punta  Tunisian dinaari
Jailbird

| Jailbird Hurriganes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syksy 1979, Birdland Recording Studios, Helsinki
 Julkaistu: 22. marraskuuta 1979
 Formaatti: LP, MC, CD
 Tuottaja(t): Hurriganes
 Tyylilaji: rock and roll
 Kesto: 27.21
 Levy-yhtiö:  Scandia    Sonet
Muut kannet
   Albumin takakansi
Listasijoitukset
  Suomi: 9.   Ruotsi: 33.
Hurriganesin muut julkaisut
| Hanger 1978 | Jailbird 1979 | 10/80 1980 |
Singlet albumilta Jailbird
 ”Desirée" / "Pretty Mona” Julkaistu: 1979
Jailbird on suomalaisen Hurriganes-yhtyeen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. marraskuuta 1979. Ennen levyn tekoa kitaristi Ile Kallio oli lähtenyt yhtyeestä, ja hänen tilalleen oli tullut yhtyeessä aiemminkin soittanut Albert Järvinen. Hurriganes palasi Jailbirdilla trio-muotoon sekä edellislevy Hangeria vahvemmin rock and roll -musiikkiin. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat ”I’m Ready”, ”Ya Ya” sekä ”Desirée”.
Musiikillisen ilmapiirin muuttuminen vaikutti Jailbirdin kaupalliseen menestykseen. Suomen levylistoja hallitsivat uudet nimet, eikä albumi noussut yhdeksättä sijaa korkeammalle. Kuitenkin Hurriganes oli edelleen suosittu lavaesiintyjä. Ruotsissa levy nousi sijalle 33 ja jäi siellä viimeiseksi listalle nousseeksi Hurriganes-albumiksi.
Hurriganesia avustaa albumilla kosketinsoittaja Pedro Hietanen. Yhtyeen itse säveltämien kappaleiden sanoitukset teki Jim Pembroke, joka myös laulaa kappaleen ”Let’s Drink Today.”
Taustaa

Hurriganesin edellisalbumi, vuonna 1978 ilmestynyt Hanger, oli tehty totutusta triosta poiketen viisimiehisellä kokoonpanolla. Remu Aaltonen ei soittanut kyseisellä albumilla lainkaan rumpuja, vaan niistä vastasi Beaver Aitto-oja. Jailbirdilla Hurriganes esiintyi jälleen kolmen hengen yhtyeenä. Lisäksi aiemmin vuonna 1979 Hurriganesista lähteneen Ile Kallion korvasi Albert Järvinen, joka oli soittanut yhtyeen kahdella ensimmäisellä albumilla. Kallio soitti viimeiset keikkansa Hurriganesissa maaliskuussa ja 4. huhtikuuta Remu Aaltonen ilmoitti Järvisen paluusta Ilta-Sanomissa. Järvisen ensimmäinen esiintyminen yhtyeen riveissä oli jo kaksi päivää myöhemmin Suolahdessa. Järvinen teki Hurriganesin kanssa kaikkiaan kymmenkunta keikkaa Suomessa, minkä jälkeen oli vuorossa kahden viikon Ruotsin-kiertue muun muassa Thin Lizzyn lämmittely-yhtyeenä Tukholmassa. Kesällä Hurriganes esiintyi muun muassa Mustikkamaan juhannusjuhlilla sekä lukuisilla festivaaleilla. Heinä-elokuussa yhtye suuntasi jälleen Ruotsiin.
Hurriganes joutui tauolle loppukesästä 1979, kun basisti Cisse Häkkinen loukkasi sormensa jalkapalloa pelatessaan. Yhtye perui syyskuun keikat, ja lokakuun alkukin näytti huolestuttavalta, sillä uuden albumin työstö olisi jo pitänyt aloittaa. Tauosta oli kuitenkin myös hyötyä, sillä sen aikana työstettiin uusia lauluja tulevalle albumille.
Työstö

Sävellyksiä alkoi vähitellen hahmottua. Yhtye päätti, että albumi tulisi olemaan edellislevy Hangeria selkeämmin rock and rollia, jota yleisö edelleen odotti Hurriganesilta. Sanoitukset tilattiin Jim Pembrokelta ja lainakappaleita valittiin kolme. Albert Järvinen on kertonut, että yhtye harjoitteli valmiiksi kaikkiaan kaksikymmentä kappaletta, joista osa pudotettiin lopulta pois. Remu Aaltosen mukaan harjoituksiin käytettiin aikaa studiossa kaksi viikkoa ja puolet kappaleista syntyi siellä.
Uusi albumi haluttiin alun perin äänittää Abban studioilla Ruotsissa, mutta levy-yhtiö Scandia piti sitä liian kalliina ratkaisuna heikohkosti myyneen Hanger-albumin jälkeen. Niinpä levytyspaikaksi valittiin helsinkiläinen Birdland-studio, joka sijaitsi Mellunmäen ostoskeskuksen alakerrassa. Vuonna 1977 avatun studion äänittäjänä toimi Dan Tigerstedt, jolla ei ollut ennestään paljoa kokemusta levyjen nauhoittamisesta. Äänitykset alkoivat hieman myöhässä, mutta uutta materiaalia alettiin kuitenkin saada nopeasti nauhalle. Yhtyettä vahvisti studiossa kosketinsoittaja Pedro Hietanen.
»Mä vähän pelonsekaisin tuntein valmistauduin siihen (äänittämiseen). En kokenut itseäni valmiiksi äänittäjäksi, kun olin muutaman levyn tehnyt, mutta suht alkeellisissa oloissa, ja nyt oli kyseessä THE Hurriganes. [..] Sessiot meni hyvin, biisit oli tosi hyvin harjoiteltu, ei mitään ylimääräisiä aineita Cissellä ja Järvisellä. Albert oli hyväntuulinen, ei iloa purskahteleva, mutta sen oloinen, että on hyvä fiilis, kaikki toimii.» 
(Dan Tigerstedt, äänittäjä.)
Albumin miksaamiseen jätettiin aikaa vain yksi päivä. Äänittäjä Dan Tigerstedt onkin myöhemmin valitellut, että levy miksattiin liian hätäisesti, mistä johtuen Jailbird jäi soundeineen ”hieman värittömäksi”.
Jailbirdin valmistuttua Albert Järvinen ja Cisse Häkkinen vierailivat Teoston konttorissa Lauttasaaressa tarkistamassa uuden levyn teknisiä tietoja. Paljastui, että Remu Aaltonen oli merkinnyt kappaleet totuudenmukaisesti Jim Pembroken sanoittamiksi, mutta säveltäjäksi oli ilmoitettu vain Aaltonen. Järvinen ja Häkkinen kertoivat, että säveltäjät ovat todellisuudessa Aaltonen, Häkkinen ja Järvinen. Korjaus tehtiin saman tien. Järvinen tiesi olla tarkkana oikeuksista, sillä jo vuoden 1976 albumilla Hot Wheels Ile Kallion nimi oli riidan vuoksi jätetty säveltäjätiedoista pois, minkä lisäksi ”Shorai Shorai” -single oli merkitty yksin Aaltosen säveltämäksi. Jailbird oli samalla Hurriganesin viimeinen albumi, jossa koko yhtye mainittiin säveltäjiksi, ja josta Häkkinen sai säveltäjän tekijänoikeustuloja.
Musiikki

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Jailbird-levyllä on legendaarisen Roadrunner-kiekon tunnelmaa. Rock purkautuu yhtä aitona, teeskentelemättömänä ja raivokkaana kuin maantiekiitäjälläkin. | ” |
– Lehdistölle jaettu, Jailbirdia promotoiva tiedote.
Jailbird on edellislevy Hangeria vahvemmin rock and roll -tyylinen. Suurin osa kappaleista perustuu kolmeen sointuun ja kahteentoista tahtiin. Albert Järvisen kitaransoittotyyli ja soolot muistuttivat Hurriganesin varhaisista ajoista. Albumi pyrittiinkin rakentamaan viittauksin vanhalle yhteiselle maineelle, sillä parilla raidalla oli muistumia yhtyeen vanhemmista kappaleista. Myös Roadrunner-albumilla esiintynyt Mister X -nimimerkki koki uudelleensyntymisen. Remu Aaltosen mukaan yhtye purki saamaan Jailbirdille tunnelman, että ”meillä on kivaa”.
Jailbirdin tunnetuimpia kappaleita ovat ”I’m Ready”, ”Ya Ya” sekä ”Desirée”. Kahdesta ensin mainitusta tuli myös suosittuja keikkanumeroita. Hurriganes sovitti levyn materiaalin itse.
Musiikki > Kappalemateriaali

Avausraita ”Desirée” on melodinen mutta ”tanakka” kappale. Sillä katsottiin olevan mahdollisuuksia jopa hitiksi, sillä se julkaistiin singlenä. Albumin toinen kappale, ”I’m Ready”, on nopeatempoinen Fats Dominon kappale, jossa Pedro Hietanen soittaa Jerry Lee Lewis -tyylistä pianoa. ”Let’s Drink Today” syntyi, kun havaittiin, että albumi jäisi molemmilta puoliskoilta noin viisi minuuttia alimittaiseksi. Yhtye kävi läpi erilaisia Albert Järvisen riffejä ja koitti työstää niistä uutta kappaletta. Lopulta eräs riffeistä tyydytti Remu Aaltosta, ja kappaleen pohja oli valmis 15–20 minuutissa. Se kopioitiin C-kasetille ja ojennettiin Jim Pembrokelle, joka teki kappaleen sanoituksen Cisse Häkkisen autossa noin vartissa. ”Let’s Drink Today” yritettiin aluksi äänittää Aaltosen laulamana, mutta tästä luovuttiin pian. Pembroke tulkitsi lopulta kappaleen itse ja sai levykansitiedoissa nimekseen Mr. X. Cisse Häkkinen laulaa A-puolen päättävän kappaleen ”Pretty Mona”.
B-puolen aloittava ”House Party” on cover The Showstoppersin vanhasta soul-kappaleesta ”Ain’t Nothing But a Houseparty”. Se löydettiin The J. Geils Bandin levyltä. ”Get Along” tavoittelee yhtyeen suuren hitin, ”Get Onin”, henkeä. ”Brand New Sucker” on osittainen lainaus, sillä sen kertosäe on hyvin samantapainen kuin Steve Gibbons Bandin kappaleen ”Eddy Vortex” väliosa. ”Miss Betty” tehtiin jo silloin, kun Ile Kallio oli vielä mukana yhtyeessä. Kallion käsiala on havaittavissa kitarakompista. Kappale ”Ya Ya” on nopeatempoinen Lee Dorseyn 1950-luvun rock-klassikko. Hurriganesin version intro on lainattu The Tokens -yhtyeen kappaleesta ”The Lion Sleeps Tonight”. Yhtye oli esittänyt ”Ya Ya” -kappaletta Jailbirdin muiden covereiden tavoin jo kauan aikaa sitten.