stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ida Paul & Kalle Lindroth
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> Striimaus- lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | ”Hakuammuntaa” | – | – | 21 | 85 | Nää kaikki kertoo susta |
| 2016 | ”Parvekkeella” | 10 | 18 | 10 | 51 | Nää kaikki kertoo susta |
| 2017 | ”Kun tää loppuu” | 18 | 26 | 18 | – | Nää kaikki kertoo susta |
| 2017 | ”Kupla” | 17 | 24 | 17 | – | Nää kaikki kertoo susta |
| 2017 | ”Päällekkäin” | 16 | – | 14 | – | Nää kaikki kertoo susta |
| 2018 | ”Yöpaita” | – | – | – | – | Nää kaikki kertoo susta |
| 2018 | ”Planeetat” | 12 | – | 12 | 89 | Vuonna nolla |
| 2019 | ”Hullu exä” | 6 | – | 6 | – | Vuonna nolla |
| 2019 | ”Sano mun nimi ääneen” | – | – | 27 | 73 | Vuonna nolla |
| 2019 | ”Vuonna nolla” | 17 | – | 17 | 36 | Vuonna nolla |
| 2020 | ”Päiväuni” | 11 | – | 11 | – | Vuonna nolla |
| 2020 | ”Tennessee” | 16 | – | 27 | – | Vuonna nolla |
| 2020 | ”Sininen joulu” | – | – | – | – |  |
| 2022 | ”Kunnes sammutaan” | – | – | – | – | Laulu rakkaudelle – Secret Song Suomi |
| 2022 | ”Hypoteettinen koira” | – | – | – | 40 | Koko maailma meidät näkee |
| 2022 | ”Mä mietin sua” | 9 | – | – | 26 | Koko maailma meidät näkee |
| 2022 | ”Autiomaa” | 13 | – | – | 93 | Koko maailma meidät näkee |
| 2024 | ”Kahdestaan” | – | – | – | – | Tapahtui elämä |
| 2024 | ”Tuli mitä vaan” | – | – | – | 69 | Tapahtui elämä |
| 2024 | ”Sanat joilla puhutaan” | 50 | – | – | – | Tapahtui elämä |

Vierailijana
| Vuosi | Nimi | Lista> Singlelista | Lista> Latauslista | Lista> Striimaus- lista | Lista> Radiolista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | ”Bonnie & Clyde” (Stereo, mukana Ida Paul & Kalle Lindroth) | – | – | 34 | – | 00740 |
Diskografia > Musiikkivideot

”Hakuammuntaa” (2016)
”Kuka mä oon sulle” (2018)
”Päiväuni” (2020 – ohj. Teemu Heljo)
”Tennessee” (2020)
”Vika hidas” (2020)
”Sininen joulu” (2020 – ohj. Teemu Heljo)
Temperance

| Temperance |
| --- | --- |
 Yhtye esiintymässä vuonna 2024.
Tiedot
Toiminnassa:  2013–
Levy-yhtiö:  Napalm Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Temperance on italialainen sinfonisen metallin yhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2013.
Jäsenet

Luca Negro - bassookitara (2013-)
Marco Pastorino - kitara, laulu (2013-)
Michele Guaitoli - laulu (2018-)
Kristin Starkey - laulu (2023-)
Marco Sacchetto - rummut (2023-)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Chiara Tricarico - laulu
Sandro Capone - kitara
Giulio Capone - rummut, koskettimet
Alessia Scolletti - laulu
Alfonso Mocerino - rummut
Diskografia > Studioalbumit

Temperance (2014)
Limitless (2015)
The Earth Embraces Us All (2016)
Of Jupiter and Moons (2018)
Viridian (2020)
Diamanti (2021)
Hermitage - Daruma's Eyes Pt. 2 (2023)
Aiheesta muualla

Temperance Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Temperance Discogsissa. (englanniksi)
I’m Going to Tell You a Secret

| I’m Going to Tell You a Secret Madonna |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 20. kesäkuuta 2006
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 65.59
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Listasijoitukset
  2.  33.
Madonnan muut julkaisut
| Confessions on a Dance Floor 2005 | I’m Going to Tell You a Secret 2006 | The Confessions Tour 2007 |
I’m Going to Tell You a Secret on yhdysvaltalaisen poplaulajan Madonnan kiertuedokumentti hänen The Re-Invention Tour -kiertueeltaan vuonna 2004. Dokumentti sai ensi-iltansa Yhdysvaltain MTV-kanavalla 21. lokakuuta 2005. Dokumentin on ohjannut ruotsalainen Jonas Åkerlund, joka on tehnyt Madonnalle myös useita musiikkivideoita.
Dokumentin pituus on 120 minuuttia ja sen ovat tuottaneet Angela Becker, Susan Applegate, Keeley Gould ja Shelli Jury.
Dokumentti seuraa muun muassa Madonnan kiertuetanssijoiden elämää, konserttien harjoituksia, avajaisnumeroita ja konserttia Israelissa. Madonna kuitenkin kertoo dokumentissa myös Kabbalah Centre -lahkostaan ja myös hänen lapsensa Lourdes (s. 1996) ja Rocco (s. 2000) sekä aviomies Guy Ritchie nähdään mukana. Backstage-osuudet on kuvattu mustavalkoisina Madonnan aikaisemman In Bed With Madonna -dokumentin tavoin.
I’m Going to Tell You a Secret julkaistiin 20. kesäkuuta 2006 DVD:nä ja digitaalisesti ladattavaksi. Mukana tuli myös bonus-CD. Suomessa elokuva esitettiin televisiossa ensimmäisen kerran alkuvuonna 2006 nimellä Madonna – Salaisuuteni Nelosella.
DVD sijoittui muun muassa Yhdysvaltain, Britannian, Australian, Italian, Ranskan ja Brasilian DVD-myyntilistojen ykköseksi. Suomessa sijoitus oli DVD-listan #2.
Kappaleet

| --- | --- |
 DVD DVD-dokumentilla nähdään lyhennetyt ja editoidut live-esitykset seuraavista kappaleista: Vogue  American Life  Mother and Father  Nobody Knows Me  Music  Hollywood (remix)  Lament  Like a Prayer  Holiday  Imagine :  CD The Beast Within – 5.04  Vogue – 5.31  Nobody Knows Me – 4.04  American Life – 5.21  Hollywood – 3.59 (Remix)  Die Another Day – 4.03  Lament – 2.27  Like a Prayer – 5.22  Mother And Father – 5.21  Imagine – 3.51  Susan MacLeod/Into the Groove – 7.19  Music – 4.54  Holiday – 5.44  I Love New York – 2.52 (Rock-Demoversio)
Arvostelut

Allmusic:
Pitchfork: 3.3/10
Renato Olmi

Renato Olmi
Renato Olmi (12. heinäkuuta 1914 Trezzo sull’Adda, Italia – 15. toukokuuta 1985) oli italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Olmi voitti urallaan kaksi kertaa Serie A:n ja kerran Italian cupin Ambrosiana-Interin kanssa, jota hän edusti urallaan kahteen otteeseen ensin vuosina 1937–1941 ja myöhemmin uudestaan 1942–1945. Hän voitti Italian cupin kerran myös Juventuksen kanssa, jota hän edusti vuosina 1941–1942. Lisäksi hän edusti Cremonesea 1933–1936, Bresciaa 1936–1937 ja viimeisenä Cremaa 1945–1947. Hän pelasi yhteensä 185 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia, molemmat niistä Serie A:ssa.
Olmi liittyi Italian A-maajoukkueeseen huhtikuussa 1940. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon voitetuissa vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa, muttei pelannut turnauksessa yhtään ottelua.
Sven Hirn

Sven Hirn (18. marraskuuta 1925 Helsinki – 20. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja tietokirjailija. Hän työskenteli yli 40 vuotta Helsingin kaupunginkirjastossa ja toimi kirjastonjohtajana vuosina 1963–1987.
Elämä

Hirn valmistui ylioppilaaksi vuonna 1945, filosofian kandidaatiksi 1950 ja lisensiaatiksi 1956. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1958. Hirn aloitti Helsingin kaupunginkirjaston amanuenssina vuonna 1950, toimi sivukirjaston hoitajana vuosina 1950–1959, apulaiskirjastonjohtajana 1959–1963 ja kirjastonjohtajana vuosina 1963–1987. Hirn sai professorin arvonimen vuonna 1982, valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 1983 ja Suomen tietokirjailijat ry:n Tietokirjailijapalkinnon vuonna 2004.
Hirnin isoisä oli professori Yrjö Hirn, ja hänen isänsä oli professori Hans Hirn.
Aiheesta muualla

Mäkelä, Janne: / Hirn, Sven (1925–2013). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  29.3.2022. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Hirn, Sven hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Daniel Hagari

| Daniel Hagari |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. elokuuta 1976  Tel Aviv 
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Israel
Palvelusvuodet:  1995–
Komentajuudet:  Shayetet 13
Sotilasarvo:  kontra-amiraali
Daniel Hagari (hepr. ‏דניאל הגרי‎; s. 1976) on israelilainen kontra-amiraali ja Israelin puolustusvoimien tiedottaja vuodesta 2023. Hän on toiminut myös  merivoimien Shayetet 13 -yksikön komentajana.
Elämäkerta

Hagari aloitti sotilasuransa vuonna 1995 Israelin merivoimien Shayetet 13 -erikoisjoukoissa. Vuosina 2012–2014 hän työskenteli silloisen Israelin puolustusvoimien komentajan Benny Gantzin toimistopäällikkönä ja vuosina 2016–2019 Gantzin seuraajan Gadi Eisenkotin apulaisena. Myöhemmin hänestä tuli Shayetet 13:n komentaja ja laivasto-operaatioiden päällikkö. Sotilasarvoltaan Hagari on kontra-amiraali.
Hagarista tuli Israelin puolustusvoimien tiedottaja Ran Kochavin seuraajana 22. maaliskuuta 2023. Hagari oli ennen nimitystään suhteellisen tuntematon henkilö julkisuudessa. Hän on kuitenkin esiintynyt julkisuudessa lukuisisa kertoja Hamasin hyökättyä Israeliin 7. lokakuuta 2023 ja Israelin aloitettua sotatoimet järjestöä vastaan.
Yksityiselämä

Hagari on opiskellut Tel Avivin yliopistossa filosofiaa, diplomatiaa ja maanpuolustusta. Hagari on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Masatoshi Koshiba

| Masatoshi Koshiba> 小柴 昌俊 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  小柴 昌俊
Syntynyt: 19. syyskuuta 1926 Toyohashi, Japani
Kuollut: 12. marraskuuta 2020 (94 vuotta)
Kansalaisuus:   Japanilainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Tokion yliopisto Rochesterin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Shin’ichirō Tomonaga
Instituutti:  Tokion yliopisto
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (2002)
Masatoshi Koshiba (jap. 小柴 昌俊, Koshiba Masatoshi, 19. syyskuuta 1926 – 12. marraskuuta 2020) oli japanilainen fyysikko, jolle myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2002 astrofysiikkaan liittyvästä tutkimuksesta kosmisten neutriinojen parissa.
Koshiba suunnitteli Raymond Davisin Homestake-kokeen perusteella maanalaisen neutriinoreaktorin, joka rakennettiin vanhaan sinkkikaivokseen Japaniin. Mittaukset vahvistivat Davisin tulokset: Aurinko tuotti neutriinoita, mutta vähemmän kuin silloinen teoria ennusti.
Nopsajalka

| Nopsajalka |
| --- | --- |
 Nopsajalka esiintymässä Elokuun kanssa Bar Kinossa, Porissa 20. huhtikuuta 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Antti Hakala
Syntynyt: 1978 (ikä 45–46) Vantaa
Ammatti:  muusikko, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Nopsajalka Antti Nopsajalka Nopsa
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2000–2017, 2019–
Tyylilajit:  pop, rap, dancehall, reggae
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Fi-Reggae All-Stars Soul Captain Band Kapteeni Ä-ni Kompostikopla Salamaryhmä Ghetto Blaster Sound Elokuu
Levy-yhtiöt:  Monsp Records, Kuuluuks
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Antti Ilmari Hakala (s. 1978 Vantaa), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Nopsajalka, on helsinkiläinen reggaeartisti ja -tuottaja. Hän aloitti uransa 1990-luvun lopulla Soul Captain Band -yhtyeessä ja jatkoi uraansa myöhemmin reggaemuusikko Jukka Pojan ja tuottaja Bommitommin kanssa Kapteeni Ä-ni -yhtyeessä. 2000-luvulla Nopsajalka aloitti myös soolouransa ja vuonna 2011 perusti rap-artisti Junon ja tuottaja Jonas W. Karlssonin kanssa Elokuu-yhtyeen. Nopsajalka ilmoitti lopettavansa keikkailun kokonaan syksyllä 2017, mutta jatkoi uuden musiikin tekoa vuonna 2019.
Ura > 1999–2004

Nopsajalka aloitti uransa Soul Captain Bandissa 1990-luvun lopulla. Hän julkaisi yhtyeen kanssa albumit Jokaiselle tulta (2001) ja Tanssijan valinta (2004). Samoihin aikoihin Nopsajalka ja Soul Captain Bandissa vaikuttanut reggaeartisti Jukka Poika perustivat Kapteeni Ä-ni -nimisen reggaeyhtyeen. Se julkaisi toistaiseksi ainoaan levynsä Parhaat vuonna 2002. Vuonna 2004 ilmestyi Ghetto Blaster vol. 1 -niminen reggae kokoelma-albumi, jonka tuotannosta vastasi Nopsajalan lisäksi DJ Svengali. Samana vuonna ilmestyi Salamaryhmä -yhtyeen albumi Kaikki on mahollista.
Ura > 2005–2010

Nopsajalka julkaisi ensimmäisen oman sooloalbuminsa, Tontilla taas, lokakuussa 2006 Monsp Recordsin kautta. Albumi sijoittui Suomen virallisen listan 32. sijalle ja pysyi listalla kaksi viikkoa. 30. elokuuta 2008 Nopsajalka julkaisi Villi inkkari -nimisen mixtapen. Nopsajalan toinen sooloalbumi, 5 sormee, julkaistiin Monsp Recordsin kautta 11. maaliskuuta 2009 ja se debytoi julkaisuviikollaan (12/2009) Suomen virallisen listan sijalla 16. Albumin kappaleesta "Lanteilla" julkaistiin musiikkivideo, jolla vierailee rap-artisti Super Janne. Nopsajalan kolmas studioalbumi, Kuningas soundi, julkaistiin 25. elokuuta 2010. Se sijoittui julkaisuviikollaan (35/2010) Suomen virallisen listan sijalle 29 pysyen listalla kaksi viikkoa. Albumin kaikki kappaleet on tehty Nopsajalan ja DJ Svengalin järjestämällä Kuningassoundi-klubilla Helsingin Vanhassakaupungissa. Kuningas Soundin kappaleesta "Paineet tippuu" julkaistiin musiikkivideo loppukesästä 2010. Kappaleella vierailee rap-artisti Asa.
Ura > 2011–2012

Nopsajalka, rap-artisti Juno ja tuottaja Jonas W. Karlsson muodostivat Elokuu -nimisen yhtyeen loppuvuodesta 2011. Yhtyeen ensimmäinen single "Soutaa huopaa" julkaistiin digitaalisesti 20. tammikuuta 2012 ja yhtyeen debyyttialbumi Hääväki saapuu julkaistiin 11. huhtikuuta 2012. Albumi nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle julkaisuviikollaan. Albumilta on julkaistu toinenkin single kappaleesta "Saatilla". Monsp Records julkaisi Nopsajalan uuden singlen "Periaatteen miehii" 8. helmikuuta 2012 ja Nopsajalan uusi musiikkivideo kappaleesta "School Dayz" julkaistiin 2. huhtikuuta 2012. Toukokuun lopulla julkaistiin Nospajalan single kappaleesta "Nousta lentoon", joka jäi Nopsajalan viimeiseksi soolokappaleeksi. Elokuun kolmas single julkaistiin elokuussa 2012 kappaleesta "Kullankaivaja".
Ura > 2013–

Elokuu -yhtye julkaisi helmikuussa 2013 singlenä kappaleen "Tänään lähtee". Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo. Singleä seurasi yhtyeen toinen pitkäsoitto, Pöytä on katettu, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2013. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle kahdeksan. Albumin toinen single "Valvoo" julkaistiin kesällä musiikkivideon kera.
Elokuun jäätyä tauolle maaliskuussa 2014 Nopsajalka ilmoitti julkaisevansa kaksi kokopitkää albumia, Sun ja Mun, jotka yhdessä muodostavat kokonaisuuden nimeltä Sun & Mun. Sun -albumi julkaistiin Kuuluuks-levy-yhtiön kautta 14. maaliskuuta 2014. Se nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 15. sijalle. Albumin ensimmäinen single "Nautintoo" julkaistiin lokakuussa 2013 ja toinen single "Lupaan olla" 28. helmikuuta 2014. Jälkimmäinen single sijoittui Suomen virallisen singlelistan toiselle ja Latauslistan ensimmäiselle sijalle ja myi kultaa toukokuussa 2014. Mun-albumi julkaistiin huhtikuussa vuonna 2015.
Vuonna 2016 Nopsajalka julkaisi Armada -EP:n. EP:llä on enemmän modernia elektropopia.
Nopsajalka on viime aikoina tehnyt musiikkia myös muille artisteille kuten Junolle, jonka 050187-albumilla on pari hänen säveltämää biisiä, Heikki Kuulalle ja Ghettoblaster Sound Volume 1-levylle.
Nopsajalka ilmoitti lopettavansa muusikon uransa ja piti jäähyväiskeikan syyskuussa 2017. Hän kuitenkin pyörsi päätöksensä ja julkaisi uuden singlen syksyllä 2019.
Yksityiselämä

Nopsajalka asuu Helsingin Arabianrannassa avopuolisonsa Anna Boitsovan ja hänen tyttärensä kanssa.[lähde? ]
Edellisestä avioliitosta Taina Hakalan kanssa Nopsajalalla on neljä lasta.
Diskografia > Soolo > Albumit

2006: Tontilla taas
2009: 5 sormee
2010: Kuningas soundi
2014: Sun
2015: Mun
2020: Sade
Diskografia > Soolo > EP:t

2016: Armada
Diskografia > Soolo > Singlet

2004: "Ei voi pysäyttää / Vierivä kivi rytmi"
2006: "Tontilla taas"
2012: "Periaatteen miehii"
2012: "Nousta lentoon"
2013: "Nautintoo"
2014: "Lupaan olla"
2015: "Niin kuin mä"
2016: "Nosta mua"
2019: "Sydän sydän" (mukana Chisu)
2020: "Kosketukseen"
2020: "Zen"
2020: "Burnout"
2021: "Viisi kesää"
2022: "Suunnitelma A" (mukana Ege Zulu)
Diskografia > Soolo > Mixtapet

2008: Villi inkkari
Diskografia > Soul Captain Band

2001: Jokaiselle tulta
2004: Tanssijan valinta
Diskografia > Elokuu

2012: Hääväki saapuu
2013: Pöytä on katettu
2012: "Soutaa huopaa"
2012: "Saatilla"
2012: "Kullankaivaja"
2013: "Tänään lähtee"
2013: "Valvoo"
Diskografia > Musiikkivideot

Lanteilla (mukana Super Janne, 2009)
Paineet tippuu (mukana Asa, 2010)
Soutaa huopaa (Elokuu, 2012)
School Dayz (2012)
Saatilla (Elokuu, 2012)
Kullankaivaja (Elokuu, 2012)
Tänään lähtee (Elokuu, 2013)
Valvoo (Elokuu, 2013)
Nautintoo (2013)
Lupaan olla (2014)
Seuraava (mukana Erin, 2014)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ritarikunta | "Kuka sua kuskaa" | Saranat avaavat sanat | Kapteeni Jukka | 2001 |
| Tulenkantajat | "Oodi B-Boylle" | Teillä laki, meillä laulu | Timmi | 2002 |
| Ritarikunta | "Tää tyyli" | Sanat tavaraa vastaan |  | 2002 |
| Dxxxa D | "Yksitoista jäljellä" | Runkkarin tie | Paarma | 2004 |
| Paarma | "Yhteinen tehtävä" | Pidä liekkis | Puppa J | 2005 |
| Polarsoul | "Mäsäks / Liekkii (Dubplate)" | World Bump |  | 2008 |
| Jare & VilleGalle | "Faija" | Mustaa kultaa |  | 2011 |
| Koti6 | "Raidoilla rahinaa" | Salainen numero |  | 2012 |
| Mäk Gälis | "Sori beibi" | Lähi-öissä |  | 2013 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nopsajalka Wikimedia Commonsissa
Nopsajalka Monsp Recordsin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ghetto Blaster Soundin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Nopsajalka Myspacessa (englanniksi)
Syvällä Pelissä - Nopsajalka[vanhentunut linkki]
Nopsajalka esiintymässä Elokuun kanssa Ilosaarirockissa vuonna 2012.
Random House

| Random House |
| --- | --- |
Perustettu:  1927
Kotisivu:  www.randomhouse.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Random House on vuonna 1927 perustettu kustantamo, jonka pääkonttori on New Yorkissa. Viestintäyhtymä Bertelsmann osti Random Housen vuonna 1998.
Lokakuussa 2012 tehdyn sopimuksen mukaan Random House ja Penguin Group yhdistyvät Penguin Random Houseksi. Random Housen omistaa saksalainen Bertelsmann-viestintäyhtymä, Penguinin brittiläinen Pearson-yhtiö. Bertelsmannille tulee uudesta kustantamosta enemmistöosuus, 53 prosenttia. Yhdistyvät yritykset ovat kaksi maailman suurinta englanninkielisen kirjallisuuden julkaisijaa, ja ne julkaisevat yhdessä noin neljänneksen maailman englanninkielisestä kirjallisuudesta. Kauppaan eivät sisälly Bertelsmannin Saksan-toiminnot eikä Pearsonin oppikirjatuotanto.
Aiheesta muualla

Random House. (englanniksi)
Paraguay (joki)

| Paraguay |
| --- | --- |
 Paraguayjokea
Alkulähde:  Mato Grosso, Brasilia
Laskupaikka:  Paraná
Maat:  Brasilia, Bolivia, Paraguay ja Argentiina
Pituus:  2 549 km
Valuma-alue:  980 000 km²

Paraguay (esp. Río Paraguay, guar. Ysyry Paraguái, port. Rio Paraguai) on 2 500 kilometrin pituinen joki Etelä-Amerikassa.
Paraguayjoki saa alkunsa Mato Grossossa Brasiliassa. Se virtaa Pantanalin ja Corumbán läpi ja käy Bolivian rajalla. Ennen Paraguayn läpi virtaamistaan joki kulkee jonkin aikaa Brasilian ja Paraguayn välisellä rajalla. Joen varrella sijaitsee Paraguayn pääkaupunki Asunción. Argentiinan kohdalla joki yhtyy Paranáan.
Paraguay on Paraguayn pisin joki. Se on kulkukelpoinen 2 300 kilometrin matkalta. Alukset, joiden syväys on 21 metriä, pääsevät Concepcióniin ellei vesi ole kovin alhaalla. Keskikokoiset valtamerialukset pääsevät periaatteessa Asuncióniin, mutta reitti on mutkikas ja sitä haittaavat hiekkasärkät.
Paraguayn valuma-alue on 980 000 km². Se on harvaan asuttua aluetta, tyypillisiä elinkeinoja ovat omatarveviljely ja karjanhoito.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paraguay (joki) Wikimedia Commonsissa
Carnage (sarjakuvahahmo)

| Carnage |
| --- | --- |
 Carnage
Luoja(t):  David Micheline   Mark Bagley
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Amazing Spider-Man #344 (Cletus Kasady)   Amazing Spider-Man #360 (Carnage)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Cletus Kasady
Status:  Kuollut (oletettavasti)
Edelliset ryhmäsidokset:  Carnagen "perhe"
Henkilöllisyydet:  Ei ole
Voimat:  pystyy luomaan erilaisia aseita puvullaan, pystyy muokkaamaan muotoaan melkein miten tahansa
Carnage on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto, joka on sekä Hämähäkkimiehen että  Venomin vihollinen. Hahmo esiintyi ensi kerran nimellä Cletus Kasady Amazing Spider-Man -lehden numerossa 344 ja Carnagena saman lehden numerossa 360.
Vuonna 2009 IGN-sivuston laatimalla kaikkien aikojen sarjakuvarikollisten listalla Carnage oli 90.
Hahmon synty

Carnage syntyi, kun Eddie Brock alias Venom oli vankilassa. Venomin symbiootista jäi osa vankilaan, eli hän "lisääntyi". Hieman myöhemmin Cletus Kasady, sarjamurhaaja, vangittiin samaan selliin, jossa Venom oli ollut. Myöhemmin Kasady altistui selliin jääneelle osalle Venomin symbioottia.
Carnage pystyy symbiootin avulla luomaan erilaisia aseita, kuten veitsiä ja muita teräaseita. Hän pystyy myös ampumaan symbioottipuvustaan paloja. Carnage on usein ollut vankina Ravencroft-instituutissa.
Voimat ja varusteet

Carnage kykenee nostamaan 20 tonnia, muokkaamaan symbiootistaan esimerkiksi aseita sekä ampumaan siitä paloja. Lisäksi Carnage on yliluonnollisen ketterä, ja kykenee muuttumaan näkymättömäksi tai muokkaamaan itsensä "normaalimman" näköiseksi. Carnage ei pysty tuottamaan seittiä, toisin kuin Venom ja Hämähäkkimies.
Ultimate Carnage

Ultimate Carnage esiintyi Hämähäkkimiehen Ultimate Spider-Man -lehdessä vuonna 2006. Tutkija Curt Connors yritti keksiä "yleislääkkeen" Peterin verta tutkimalla, joka olisi voinut parantaa esimerkiksi syövän.
Koe epäonnistui, ja kokeesta syntyi Carnage. Carnage alkoi "syödä" ihmisiä, jotta hänestä tulisi Peterin näköinen. Uhreja olivat muun muassa Gwen Stacy. Hämähäkkimies onnistui kukistamaan Carnagen, kun siitä tuli valmis. Peter kuitenkin päätti lopettaa Hämähäkkimiehen tarun.
Carnage muissa medioissa > Animaatiosarja

Cletus Kasady eli Carnage esiintyi animaatiossa vasta vuoden 1994 Hämähäkkimies-sarjassa. Näillä muutamilla kerroilla häntä ääninäytteli Scott Cleverdon.
Jaksot, joissa Cletus Kasady/Carnage esiintyvät:
37 "Venomin paluu",
38 "Carnage" ja
Jaksossa 50 "Mary Janen etsintä" oli Mysterion rakentama Carnage-robotti.
64–65 Hämähäkkisodissa (Carnage-symbiootti yhdistettynä Peter Parkeriin) (tosin on mahdollista, ettei Carnagen symbiootti ole sama kuin se oli tässä maailmassa).
Carnage muissa medioissa > Elokuvat

Vuoden 2018 Venom -elokuvassa Cletus Kasady nähdään vain lyhyesti elokuvan lopputekstien välissä näytetyssä kohtauksessa. Siinä Venomina tunnettu Eddie Brock menee San Quentinin vankilaan haastattelemaan Kasadyä, joka vannoo pakenevansa ja tuovansa kaupunkiin ”verilöylyn”. Elokuvassa ja sen vuonna 2021 ilmestyneessä jatko-osassa, Venom: Let There Be Carnagessa, häntä näyttelee Woody Harrelson.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Scott Cleverdon | Hämähäkkimies |  |  |
| 1999–2001 | Michael Donovan | Hämähäkkimies |  |  |
| 2000 | Dee Bradley Baker |  |  | Spider-Man |
| 2009 | Mark Hamill |  |  | Marvel: Ultimate Alliance 2 |
| 2014 | David Agranov |  |  | The Amazing Spider-Man 2 Game |
| 2018 2021 | Woody Harrelson |  | Venom Venom: Let There Be Carnage |  |

Carnage Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa
David J. Thouless

| David J>  Thouless |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1934 Bearsden, Skotlanti
Kuollut: 6. huhtikuuta 2019 (84 vuotta) Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:  britti
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Cornellin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Hans Bethe
Instituutti:  Washingtonin yliopisto
Tutkimusalue:  fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (2016) Wolfin palkinto (1996)
David James Thouless (21. syyskuuta 1934 – 6. huhtikuuta 2019) oli skotlantilainen fyysikko ja professori Washingtonin yliopistossa. Thouless jakoi Nobelin fysiikanpalkinnon F. Duncan M. Haldanen ja J. Michael Kosterlitzin kanssa vuonna 2016.
Thoulessin työ on lisöännyt ymmärrystä laajennetuista atomi- ja elektronijärjestelmistä sekä nukleonijärjestelmästä. Hän on tutkinut erityisesti suprajohtavuusilmiöitä, ydinaineen ominaisuuksia ja virittyneitä kollektiivisia liikkeitä ytimien sisällä.