stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shawn Christian (pormestari)

Shawn Brent Christian (s. 14. syyskuuta 1975) oli Pitcairn-saarten pormestari. Hänen virkakautensa kattoi vuodet  2014-2019.
Elämä

Christian syntyi Pitcairn-saarilla vuonna 1975. Hänen vanhempansa, Steve Christian ja Olive Jal Brown nimesivät hänet Shawn Braniganin, hänen vanhempiensa ystävien pojan mukaan. Hän oli muuttanut Australiaan vuonna 1998. Vuonna 2004 hänet liitettiin isänsä ja vanhemman veljensä Randallin tavoin lapseen kohdistuvaan seksuaalirikokseen, joka johti tutkimuksiin ja oikeudenkäyntiin. Hänet todettiin syylliseksi lapsen raiskaukseen ja hänet tuomittiin kolmeksi ja puoleksi vuodeksi vankilaan Uudessa-Seelannissa, mutta hänet vapautettiin oltuaan vankilassa kaksi vuotta.
Christian valittiin vuoden 2013 vaaleissa Pitcairnin pormestariksi, voittaen Simon Youngin. Hänet valittiin uudelleen virkaansa vuoden 2016 vaaleissa.
Opintopiiri

Opintopiiri Sri Lankassa
Opintopiiri on ryhmätyön muoto, jossa joukko samasta aiheesta kiinnostuneita kokoontuu yhteen opiskelemaan. Opintopiirin toiminnalle on keskeistä vapaamuotoisuus ja -ehtoisuus, vastuullisuus ja yhteistoiminnallinen oppiminen.
Opintopiirillä on pitkä historia valistuksessa ja aikuisten vapaissa sivistyspyrinnöissä. Opintopiiriä pidetään erityisesti 1800-luvun skandinaavisena keksintönä, vaikka sillä on juuri myös pohjois-amerikkalaisessa kansansivistystyössä.
Opintopiirin periaatteet

Opiskelu on vapaaehtoista
Opiskelu ei yleensä ole tutkintotavoitteista
Opiskelu perustuu osallistujien omille kiinnostuksen kohteille ja tavoitteille
Opiskelu perustuu yhteiselle keskustelulle
Aiheesta muualla

Opintopiiriohje
Lukupiiriohje
https://web.archive.org/web/20060412002459/http://users.utu.fi/marimur/OP+mik%C3%A4_on.htm
Brophy, Mark (2001) The Study Circle. Participatory Action Research, With and For the Unemployed. PhD thesis, Victoria University
Pertti Ström

Pertti "Pertsa" Ström on yksi Leena Lehtolaisen Maria Kallio -kirjojen poliiseista.
Vammalassa syntynyt Ström kuvataan alkoholiongelmaiseksi ja ennakkoluuloiseksi etnisiä vähemmistöjä kohtaan, esimerkiksi vietnamilaissyntyistä kollegaansa Anu Wangia hän saattaa nimittää mm. "vinosilmäksi". Hän suhtautuu kielteisesti myös seksuaalisiin vähemmistöihin ja esimerkiksi kieltäytyy kättelemästä pahoinpitelyn uhriksi joutunutta homoparia (Petri Ilveskivi & Tommi Laitinen, Ennen lähtöä) ja romaanissa Kuolemanspiraali kauhistelee Kalliolle, kuinka hänen homoseksuaaliksi epäilemänsä Rami Luoto oli kätellyt häntä poliisiasemalla.
Ström erosi vaimostaan, jonka kanssa hänellä oli lapset Jani ja Jenna. Jälkimmäinen ryhtyy myöhemmin poliisiksi seuraten isänsä jalanjälkiä. Kirjassa Tuulen puolella Ström  raivostuu ja pahoinpitelee kuulusteltavansa, vaimonsa toistuvasti hakanneen ja jopa lapsiaan uhkailleen Ari Väätäisen. Tämän seurauksena hänet pidätetään virasta ja soitettuaan työtoverilleen ja kirjoitettuaan omaisilleen ja kollegoilleen itsemurhaviestin, hän ampuu itsensä kotonaan Espoon Olarissa. Ström oli ollut samalla kurssilla poliisikoulussa kuin Kallio. Kurssilla ollessaan Ström myös pyysi Kalliota treffeille, ja tämän kieltäytyminen on osasyy näiden kahden osin vihamielisiinkin väleihin.
Hahmo on saanut nimensä Eppu Normaalin albumin Aknepop kappaleesta "Kuka ön Pertti Ström" (1978), joka viittaa Epe Heleniuksen käyttämään salanimeen.
Glenn Beringen

| Mitalit> Maa:   Australia.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | 200 metrin rintauinti |  |
Glenn Beringen (16. syyskuuta 1964, Adelaide) on entinen australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän oli 1980-luvun alun hallitsevia rintauimareita yhdessä Kanadan Victor Davisin ja Ison-Britannian Adrian Moorhousen kanssa.
Ura

Beringenin kansainvälinen arvokilpailudebyytti tapahtui vuonna 1982, kun hän osallistui Kansainyhteisön kisoihin Brisbanessä. Hän sijoittui siellä 200 metrin rintauinnissa toiseksi, häviten Kanadan Davisille 2,81 sekuntia. Kaksi vuotta myöhemmin Los Angelesin olympialaisissa sama järjestys toistui, tällä kertaa Beringen hävisi Davisille 2,45 sekuntia, mikä oli suurin ero voittajan ja hopeamitalistin välillä rintauintimatkoilla puoleen vuosisataan. Beringen osallistui olympialaisissa myös 200 metrin sekauintiin, mutta karsiutui siinä alkuerissä.
Olympialaisten jälkeen Beringen palkattiin valmentajaksi Etelä-Australian urheiluinstituuttiin. Hänen valmennettaviaan ovat olleet muun muassa olympiavoittajat Petria Thomas sekä Sarah Ryan. Hän valmensi instituutissa vuodesta 1991 vuoteen 2002 saakka, Australian urheiluinstituuttiin valmentajaksi. Hän lopetti valmentamisen vuonna 2004, ja muutti takaisin kotikaupunkiinsa Adelaideen.
Heterobathmia

| Heterobathmia |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Heterobathmiina
Yläheimo::  Heterobathmioidea
Heimo::  Heterobathmiidae
Suku::  Heterobathmia  Kristensen & Nielsen, 1979
Katso myös
   Heterobathmia Wikispeciesissä   Heterobathmia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heterobathmia on pieni, vain muutaman lajin käsittävä perhossuku ja alkeellisen Heterobathmiina-alalahkon ainoa suku.
Suvun perhoset ovat pieniä, Etelä-Amerikan eteläosissa tavattavia metallinkiiltoisia perhosia. Lajit muistuttavat suuresti leukaperhosia, joihin kuuluvaksi ryhmä ne alun perin katsottiinkin, kunnes poikkeavuudet toukkavaiheen kehityksessä johtivat ryhmän erottamiseen omaksi alalahkokseen. Suuosat ovat purevat eikä suvun perhosilla ole kehittyneemmille perhosryhmille ominaista imukärsää. Myös suun rakenteissa on pieniä eroja leukaperhosiin nähden.
Aikuiset perhoset ovat aktiivisia päiväsaikaan ja käyttävät ravinnokseen Nothofagus-suvun puiden siitepölyä.
Aiheesta muualla

Tree of Life: Heterobathmiidae (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q13910188  Wikispecies: Heterobathmia  BOLD: 2575  ButMoth: 13429.0  CoL: 92BHL  EoL: 96743  GBIF: 1853225  iNaturalist: 623004  IRMNG: 1309363  LepIndex: 137659  NCBI: 41194  Open Tree of Life: 89148
LMP (Unkarin vihreä puolue)

| LMP – Unkarin vihreä puolue> LMP – Magyarország Zöld Pártja |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  26. helmikuuta 2009
Johto:   Katalin Szabó-Kellner  Péter Ungár 
Ideologia:  vihreä liike, vihreä liberalismi
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Värit:  vihreä
Unkarin parlamentti:  5 / 199
Euroopan parlamentti:  0 / 21
Kansainväliset jäsenyydet:  – Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä
Kotisivu:  lmp.hu
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
LMP – Unkarin vihreä puolue (unk. LMP – Magyarország Zöld Pártja, lyhyemmin myös Zöldek ’Vihreät’) on unkarilainen poliittinen puolue. Se perustettiin 2009 nimellä Lehet Más a Politika (suom. ’politiikka voi olla toisenlaista’, lyh. LMP) ja muutti nimensä nykyiseen muotoon vuonna 2020. Perustamiskirjassaan LMP määrittelee itsensä liberaaliksi, ekologiaa ja radikaalia demokratiaa puolustavaksi puolueeksi, jolle tärkeimpiä päämääriä ovat demokratian, kansalaisten osallistamisen ja yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden sekä ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen edistäminen.
Lokakuussa 2009 LMP otettiin täysjäseneksi Euroopan vihreään puolueeseen (EGP), josta se erosi syyskuussa 2024 selittäen syyksi puolueen linjan sähköauto- ja akkutuotannon suhteen: LMP:n edustajien mukaan EGP ajaa tässä Länsi-Euroopan etua enemmän kuin teollisuuden ympäristöongelmista kärsivän Itä-Euroopan.
Historia

Puolue syntyi ympäristöliikkeen piirissä helmikuussa 2009, käynnisti Unkarin oloissa uudenlaisen, paljolti Internetissä toimivan lahjoitustenkeruukampanjan, jota verrattiin Barack Obaman presidentinvaalikampanjan toimintaan, ja onnistui ennen vuoden 2009 europarlamenttivaaleja saamaan tuen ilmauksia myös Euroopan parlamentin vihreältä ryhmältä. Vaaliliitossa "Humanistisen puolueen" (Humanista Párt) kanssa se sai 2,61 % äänistä ja sijoittui Unkarin puolueista viidenneksi (tuolloin vielä parlamentissa edustettuna olleen SZDSZ:n edelle), mutta jäi viiden prosentin äänikynnyksen alle ja vaille edustajanpaikkaa.
Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa LMP sai tuolloin vielä 386-paikkaiseen parlamenttiin 16 edustajaa, joista tosin yksi, Gábor Ivády, pian erosi puolueesta ja ryhmästä.
2010-luvun alkua leimasivat hajaannus ja useiden uusien keskusta-vasemmisto-liberaalien ryhmittymien synty. Mm. Yhdessä- ja Vuoropuhelu-puolueisiin siirtyi useita nimekkäitä LMP:n poliitikkoja. Tammikuussa 2013 LMP:n 15 kansanedustajasta seitsemän siirtyi uuden Vuoropuhelu-puolueen riveihin, joten tuonaikaisten säädösten mukainen LMP:n parlamenttiryhmä lakkasi joksikin aikaa olemasta.
Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa LMP sai yksinään viisi mandaattia ja saman vuoden europarlamenttivaaleissa yhden edustajanpaikan. Seuraavissa parlamenttivaaleissa, 2018, LMP onnistui nostamaan mandaattiensa määrän kahdeksaan. Samaan aikaan puolueen johtoa repivät jälleen yhteistyö- ja linjakiistat, jotka johtivat useiden puolueen keskeisten toimijoiden hyllyttämiseen, erottamiseen tai eroon. Sisäiset konfliktit varjostivat myös vuoden 2019 europarlamenttivaaleja, joissa LMP menetti ainoan mandaattinsa, minkä jälkeen puolueen koko johto erosi.
Vuoden 2022 parlamenttivaaleihin LMP lähti osana kuuden oppositiopuolueen suurta vaaliliittoa, jonka päämääränä oli Fidesz-puolueen ylivallan kaataminen. Tämä ei onnistunut, ja LMP:n omien edustajien määrä putosi jälleen viiteen. Vuoden 2024 europarlamentti- ja kunnallisvaaleissa alamäki jatkui: europarlamenttivaaleissa LMP:n ääniosuus 0,87 % oli kaikkien aikojen alhaisin. Tämän jälkeen muun muassa aiemmat puoluejohtajat Erzsébet Schmuck ja László Lóránt Keresztes jättivät LMP:n syyttäen senhetkistä puoluejohtoa ja puoluejohtajaa Péter Ungária linjattomuudesta, omavaltaisuudesta ja vihreiden aatteiden hukkaamisesta.
Puoluejohto

Puoluetta johtaa 7-jäseninen johtokunta. Sen johdossa on vuodesta 2013 lähtien ollut kaksi puheenjohtajaa kerrallaan, mies- ja naispuolinen. Kaudella 2024–2026 puheenjohtajina toimivat Katalin Szabó-Kellner ja Péter Ungár.
Aiheesta muualla

http://lmp.hu/
IPhone 16

| iPhone 16 |
| --- | --- |


Valmistaja:  Apple
Julkaistu:  20. syyskuuta 2024
Tuoteperhe:  iPhone
Edeltäjä:  iPhone 15
Muut versiot:  iPhone 16 Plus, iPhone 16 Pro, iPhone 16 Pro Max, iPhone 16e
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G ja 5G
Mitat:  147,6 × 71,6 × 7,8 mm
Paino:  170 g
Näyttö:  6,1", Super Retina XDR
Näytön kuvatarkkuus:  1 179 × 2 556 px
Suoritin:  Apple A18
Muisti:  128, 256 tai 512 Gt
Keskusmuisti:  8 Gt
Takakamera:  pääkamera: 48 Mpx, f/1,6-aukko, 26 mm, 1,0 µm ultralaajakulma: 12 Mpx, f/2,2-aukko, 13 mm, 120 asteen kuvakenttä
Etukamera:  12 Mpx, f/1,9-aukko, 23 mm
Käyttöjärjestelmä:  iOS 18, päivitettävissä iOS 18.2.1 -versioon
Akku:  3 561 mAh (ei irrotettava)
Liitännät:  USB-C
Muistikorttipaikka:  ei ole
Muuta:  langaton lataus, IP68
Infobox OKNimi-testi OK: 
IPhone 16 on Applen 9. syyskuuta 2024 julkistama ja 20. syyskuuta julkaisema älypuhelin. Puhelimesta julkaistiin samaan aikaan iPhone 16 Plus-, iPhone 16 Pro- ja iPhone 16 Pro Max -mallit.
Ominaisuudet > Rakenne ja mitat

IPhone 16 -puhelimen runko on alumiinia ja takapinta lasia. Puhelimen IP-luokitus on IP68, ja se on pöly- ja vesitiivis. Laite voidaan upottaa veteen 30 minuutiksi enintään kuuden metrin syvyyteen.
Puhelimen mitat ovat 147,6 × 71,6 × 7,8 millimetriä ja paino 170 grammaa.
Ominaisuudet > Järjestelmäpiiri ja muisti

IPhone 16 -puhelimessa on Apple A18 -järjestelmäpiiri, jossa on kuusiytiminen keskussuoritin, viisiytiminen grafiikkasuoritin ja 16-ytiminen neuroverkkolaskentayksikkö. Applen mukaan keskussuoritin on jopa 30 prosenttia nopeampi kuin iPhone 15:n A16 Bionic -piiri.
Puhelimesta tuli saataville mallit, joissa on 128, 256 tai 512 gigatavua tallennustilaa. Kaikissa malleissa on kahdeksan gigatavua keskusmuistia.
Ominaisuudet > Kamerat

IPhone 16 -puhelimessa on kaksi takakameraa: pääkamera ja ultralaajakulmakamera. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä. Ultralaajakulmakameran tarkkuus on 12 megapikseliä ja kuvakenttä 120 astetta. Pääkameran aukko on f/1,6 ja ultralaajakulmakameran f/2,2. Etukameran tarkkuus on 12 megapikseliä ja aukko f/1,9.
Ominaisuudet > Näyttö

IPhone 16:n näytön tyyppi on Super Retina XDR, ja sen koko on 6,1 tuumaa. Resoluutio on 1 179 × 2 556 pikseliä. Näyttö kykenee jopa 2 000 nitin kirkkauteen.
Ominaisuudet > Akku

Puhelimen akun kapasiteetti on 3 561 milliampeerituntia, ja se tukee langatonta latausta. Apple on ilmoittanut akunkestoksi videotoistossa 22 tuntia. Akun on kerrottu latautuvan 50 prosenttiin 30 minuutissa.
Ominaisuudet > Muuta

IPhone 16 -puhelimessa on esiasennettuna iOS 18 -käyttöjärjestelmä, joka on päivitettävissä iOS 18.2.1 -versioon. Puhelin tuli saataville viidessä eri värissä, jotka ovat musta, valkoinen, pinkki, sinivihreä ja ultramariini.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IPhone 16 Wikimedia Commonsissa
iPhone 16 Applen sivuilla
| n k iOS |
| --- | --- |
iPhone:  iPhone  iPhone 3G  iPhone 3GS  iPhone 4  iPhone 4S  iPhone 5  iPhone 5c  iPhone 5s  iPhone 6  iPhone 6 Plus  iPhone 6S  iPhone 6S Plus  iPhone SE  iPhone 7  iPhone 7 Plus  iPhone 8  iPhone 8 Plus  iPhone X  iPhone XS  iPhone XS Max  iPhone XR  iPhone 11  iPhone 11 Pro  iPhone 11 Pro Max  iPhone SE (2020)  iPhone 12  iPhone 12 mini  iPhone 12 Pro  iPhone 12 Pro Max  iPhone 13  iPhone 13 mini  iPhone 13 Pro  iPhone 13 Pro Max  iPhone SE (2022)  iPhone 14  iPhone 14 Plus  iPhone 14 Pro  iPhone 14 Pro Max  iPhone 15  iPhone 15 Plus  iPhone 15 Pro  iPhone 15 Pro Max  iPhone 16  iPhone 16 Plus  iPhone 16 Pro  iPhone 16 Pro Max 
iPad:  iPad  iPad 2  iPad (3. sukupolvi)  iPad Mini  iPad (4. sukupolvi)  iPad Air  iPad Mini 2  iPad Air 2  iPad Mini 3  iPad Mini 4  iPad Pro 
Muut:  iPod nano  iPod Touch  Apple TV
Jesse Palanto

Jesse Palanto (s. 1983) on tamperelainen itsepuolustus- ja kamppailulajien harrastaja. Palanto tunnetaan thainyrkkeilyn maailmanmestarina sekä vuoden 2010 nyrkkeilyn Suomen mestarina sarjassa 60 kg että EM-pronssimiehenä. Palanto on 175 senttiä pitkä. Palanto on tullut tunnetuksi myös Matti Nykäsen ystävänä ja harjoitussparraajana sekä laulaja Frederikin harjoitussparraajana. Palanto teki cameoroolin tamperelaisen hiphop-artisti BB Salbyn musiikkivideolla "Missit, Mallit, Miljonäärit".
Anthony Kenny

Anthony John Patrick Kenny  (s. 16. maaliskuuta 1931 Liverpool, Lancashire, Englanti) on englantilainen filosofi ja British Academyn jäsen. Hän on erikoistunut mielenfilosofiaan, antiikin ja skolastiikan filosofiaan, Ludwig Wittgensteinin filosofiaan sekä uskonnonfilosofiaan. Hän on yhdessä Peter Geachin kanssa antanut merkittävän panoksen analyyttiseen tomismiin, joka pyrkii yhdistämään tomistista ajattelua nykyaikaiseen analyyttiseen filosofiaan.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1991.
Teoksia

Action, Emotion and Will (1963)
Responsa Alumnorum of English College, Rome, 2 vols (1963)
Descartes (1968)
The Five Ways: St. Thomas Aquinas’ proofs of God’s existence (1969)
Wittgenstein (1973)
The Anatomy of the Soul (1974)
Will, Freedom and Power (1975)
The Aristotelian Ethics: a study of the relationship between the Eudemian and Nicomachean ethics of Aristotle (1978)
The god of the Philosophers (1979)
Aquinas (1980)
The Computation of Style: an introduction to statistics for students of literature and humanities (1982)
A Path from Rome: An autobiography (1986)
God and Two Poets: Arthur Hugh Clough and Gerard Manley Hopkins (1988)
The Metaphysics of Mind (1989)
The Oxford Diaries- of. Arthur Hugh Clough (1990)
Mountains: an anthology (1991)
What is faith? Essays in the philosophy of religion.  Oxford:  Oxford University press, 1992.  ISBN 0-19-283067-8
Aristotle on the Perfect Life (1993)
Aquinas on Mind (1993)
The Oxford History of Western Philosophy (toim.) (1994)
A Brief History of Western Philosophy (1997)
A Life in Oxford (1997)
A Brief History of Western Philosophy (1998)
Essays on the Aristotelian Tradition (2001)
Aquinas on Being (2002)
Hon. Fellow, School of Advanced Study, Univ. of London (2002)
A new history of Western philosophy: Vol. 1: Ancient philosophy.  Oxford:  Clarendon Press, 2004.  ISBN 0198752733
A new history of Western philosophy: Vol. 2: Medieval philosophy.  Oxford:  Oxford University Press, 2005.  ISBN 0-19-875275-X
Arthur Hugh Clough: a poet’s life (2005)
The unknown God: Agnostic essays.  London & New York:  Continuum, 2004.  ISBN 0826473032
What I believe.  London & New York:  Continuum, 2006.  ISBN 0826489710
A new history of Western philosophy: Vol. 3: The rise of modern philosophy.  Oxford:  Clarendon Press, 2006.  ISBN 0198752768
Life, Liberty, and the Pursuit of Utility (& Kenny C.) (2006)
A new history of Western philosophy: Vol. 4: Philosophy in the modern world.  Oxford:  Clarendon Press, 2007.  ISBN 978-0-19-875279-0
Can Oxford be Improved? (& Kenny R.) (2007)
Aiheesta muualla

Anthony Kenny (Arkistoitu – Internet Archive), School of Advanced Study, University of London (englanniksi)
Hanne Appelqvist, Ajattelun kohteena ihminen – Sir Anthony Kenny muistuttaa humanismin perinteestä. Niin & näin 3/2014
Käännös suomeksi
Harri Koskinen

Harri Koskinen heinäkuussa 2012.
Iittalan 125-vuotiskaadin (2006) ja lantern-lyhty.
Harri Koskinen (s. 29. huhtikuuta 1970 Karstula) on suomalainen muotoilija. Koskinen opiskeli muotoilua Lahden Muotoiluinstituutissa ja Taideteollisessa korkeakoulussa Helsingissä. Vuonna 1998 hän perusti Friends of Industry -studion, jossa tehdään tuote- ja konseptisuunnittelua sekä näyttelyarkkitehtuuria.
Koskinen sai kansainvälistä tunnustusta heti uransa alusta, ja hän on suunnitellut muun muassa huonekaluja, kaiuttimia, astioita ja taidelasia. Hän tuli suuren yleisön tietoon vuonna 1996 Block-nimisen valaisimen myötä. Valaisimessa on hehkulamppu jääkuutiota muistuttavan lasikuution sisällä. Block on New Yorkin Museum of Modern Artin kokoelmissa. Japanilaiselle Issey Miyakelle Koskinen on suunnitellut muun muassa Vakio-rannekelloja ja parfyymipakkauksia.
Koskinen on suunnitellut Suomen urheilugaalassa jaettavan Uuno-pokaalin. 2000-luvulla hän on muotoillut Genelecin kaiutinkoteloita. Vuonna 2007 hän suunnitteli Olville kierrätettävän muovipullon. Koskinen on suunnitellut tuotteita myös esimerkiksi Iittalalle, Fiskarsille, Woodnotesille ja Artekille.
Luottamustehtäviä

Koskinen kuuluu Elo-säätiön hallitukseen.
Palkinnot ja tunnustukset

Vuonna 2007 Koskinen sai Pro Finlandia -mitalin. Hän on saanut myös merkittävän Compasso d'Oro -palkinnon. Marraskuussa 2009 Koskinen sai suuren pohjoismaisen muotoilupalkinnon. Torsten ja Wanja Söderbergin säätiön myöntämä tunnustus oli miljoona Ruotsin kruunua eli noin 93 000 euroa. Palkintoperusteissa kiitettiin Koskisen työtä pohjoismaisen muotoiluperinteen jatkajana. Suomalaisista palkinnon ovat saaneet aiemmin Brita Flander, Kaj Kalin ja Janna Syväoja. Vuonna 2014 Koskinen sai Kaj Franck -muotoilupalkinnon.
Aiheesta muualla

Harri Koskisen verkkosivut
Koskisen suunnittelema kaiutin Genelecin sivuilla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Taiteenala:  KulturNav  Museum of Modern Art  ULAN 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
Invisible Sightseeing

| Invisible Sightseeing Puola |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: tammikuussa 2001
 Formaatti: CD, digitaalijulkaisu
 Tuottaja(t): Puola
 Tyylilaji: elektroninen musiikki
 Kesto: 74.08
 Levy-yhtiö: Rikos Records
Puolan muut julkaisut
|   | Invisible Sightseeing 2001 | Alkeet 2011 |
Invisible Sightseeing on Puola-yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 2001.
Kappaleet

Puupyörre – 6.09
Vanha rusina – 3.20
Jazzjumpperi – 5.23
Lappulaulu – 1.18
Nallen kevätkävely – 1.56
Stoned on Monkey Island 2000 – 4.44
Juosten Maarianhaminaan – 2.49
Näkymätön nähtävyys – 4.29
Kummajaisnat – 2.21
Sähköpoliisin valssi – 3.12
Cursed Amarillo – 4.30
Seuraa johtajaa – 6.46
Kärk – 2.50 (Dr. Robotnik remix)
Odotushuone – 5.26
Mierto – 3.31
Liikennevalot – 2.00
Huonoa seuraa – 5.02
Kellopeliomena – 6.41
Sunte – 2.43
Aiheesta muualla

Albumi Discogs-sivustolla
Albumi Fono.fi-äänitetietokannassa
Albumin arvostelu AllMusic-sivustolla
Albumin arvostelu Voima-lehdestä 9/2001 Oras Tynkkysen kotisivuilla
Turun ja Suomen arkkipiispa

| Turun ja Suomen arkkipiispa |
| --- | --- |
 Turun ja Suomen arkkipiispan vaakuna.
 
 Nykyinen  Tapio Luoma 1. kesäkuuta 2018 lähtien
Virka-asunto:  Arkkipiispantalo
Perustettu:  1100-luvulla (historiallisuus epävarma)
Ensimmäinen:  piispa Henrik (perimätiedon mukaan)
Kotisivut:  arkkihiippakunta.fi/arkkipiispa
Turun ja Suomen arkkipiispa (vuoteen 1817 Turun piispa) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piispa. Arkkipiispalla ei ole muihin piispoihin nähden esimiesasemaa vaan hän on ensimmäinen vertaistensa joukossa (lat. primus inter pares). Luterilaisista kirkoista vain Suomen, Ruotsin, Latvian ja Viron kirkoilla on arkkipiispa. Tapio Luoma on ollut arkkipiispa 1. kesäkuuta 2018 alkaen, kun Kari Mäkinen jäi eläkkeelle.
Tapio Luoma on järjestyksessä 56:s piispa Turussa Piispa Henrikin jälkeen ja Suomen 15:s arkkipiispa.
Perimätiedon mukaan ensimmäinen Turun piispa oli 1100-luvulla elänyt piispa Henrik. Alun perin Turun piispat olivat katolisen kirkon piispoja. Ruotsin kuningaskunnan toinen Suomessa oleva piispanvirka perustettiin luterilaisen uskonpuhdistuksen jälkeen 1554 Viipurin hiippakuntaan. Uudenkaupungin rauhan jälkeen 1724 Viipurin hiippakunta siirrettiin Porvooseen  Porvoon hiippakunnaksi, josta vuonna 1923 tuli uuden hiippakuntajaon myötä Tampereen hiippakunta. 1800-luvun alussa Turun piispan hallitsemaan hiippakuntaan kuului kaksi kolmasosaa Suomen evankelis-luterilaisista seurakunnista. Tämä alue pieneni 1851, kun Kuopion läänin ja Oulun läänin alueelle perustettiin Kuopion hiippakunta, jonka keskus siirtyi vuonna 1900 Ouluun ja hiippakunnan nimeksi tuli vuonna 1923 Oulun hiippakunta. Porvoon hiippakunta sai lisäalueita Turun hiippakunnalta sen itäisistä osista 1897, muun muassa Uudenmaan lääniin ja Hämeen lääniin kuuluvat alueet sekä osia Vaasan lääniin kuuluvista Hämeen ja Satakunnan alueista.