stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jelena Guro
Suku ja koulutus

Jelena Guron isä oli Venäjän armeijan upseeri, Genrih Stepanovitš Guro, joka oli ranskalaista syntyperää. Hänen äitinsä oli taiteilija Anna Mihailovna Tšistjakova ja vanhempi sisar Jekaterina oli kirjailija.
Taidekoulutuksensa Guro aloitti neljätoistavuotiaana. Vuodet 1903–1905 hän opiskeli yksityisessä taidekoulussa, jossa tapasi tulevan aviomiehensä Mihail Matjušinin, joka oli säveltäjä ja viulisti.
Kirjallinen ura

Vuonna 1905 Guro julkaisi ensimmäisen proosateoksensa ja vuonna 1909 kirjan, jossa oli proosaa, lyriikkaa ja draamaa. Samaan aikaan hän työskenteli jatkuvasti kuvitusten parissa. Vuonna 1911 hän aikoi julkaista satukirjan, mutta kustantaja kadotti käsikirjoituksen ja siihen liittyneet kuvitukset.
Perintö

Vuonna 1912 Gurolla todettiin leukemia. Hän jatkoi taiteellista työtään kirjallisuuden ja maalausten parissa ja vuonna 1912 häneltä ilmestyi teos ja vielä kuolinvuotena yksi teos lisää. Postuumi teos ilmestyi vuonna vuonna 1914. Guro kuoli isältään perimällään huvilalla Uudellakirkolla.
Tuotanto

Guron kirjallisia töitä on vaikea erottaa hänen kuvataiteestaan. Hän on molemmissa impressionisti, symbolisti, primitivisti ja futuristi. Hän pyrkii kummassakin tavoittamaan puhtaan aistihavainnon. Hän etsi tilan ja luonnon yhteyttä ja oli kiinnostunut antroposofiasta ja etsi henkistä neljästä ulottuvuutta. Hän pyrki myös jäljittelemään lasten tekemiä onomatopoeettisia ääniä. Hän teki kokeiluja myös suomen kielellä. Guro oli kiinnostunut myös feminismistä ja piti sitä tärkeänä erityisesti kaupunkilaisnaisille. Hän itse sanoi että "joskus tunnen olevani äiti kaikelle".
Osuusliike Koiton päämyymälä

| Osuusliike Koiton päämyymälä> Osuusliike Koiton päätoimitalo |
| --- | --- |
 Osuusliike Koiton uusi toimitalo valmistumassa vuonna 1939.
Osoite:  Valtakatu 12, 37600 Valkeakoski
Sijainti:  Valkeakoski
Rakennustyyppi:  liiketalo
Valmistumisvuosi:  1939
Suunnittelija:  arkkitehdit G. Jägerroos ja E. Rautiala
Rakennuttaja:  Osuusliike Koitto
Urakoitsija:  rakennustoimisto Tähtinen & Sola
Omistaja:  Osuusliike Koitto, E-osuusliike EKA
Käyttäjä:  Osuusliike Koitto, E-osuusliike EKA
Runkorakenne:  kivitalo
Julkisivumateriaali:  rapattu,  pilarit sekä alaosa päällystetty kestävillä klinkkerilaatoilla
Kerrosluku:  2 ja kellarikerros
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Osuusliike Koiton ravintolasali 1950-luvulla.
Osuusliike Koiton uuden päämyymälän lihaosasto vuonna 1950
Osuusliike Koiton päätoimitalo vuoden 1956 tammikuussa.
Koiton talo vuonna 2024
Osuusliike Koitto oli Valkeakoskella vuosina 1925–1983 toiminut edistysmielinen osuuskauppa.
Alkuvaiheet

Vuosina 1899–1921 Valkeakoskella toimi Walkiakosken Työläisten Kauppa-Osakeyhtiö eli yhtiökauppa. Sen toiminta päättyi 1920-luvun puolivälissä. Työväenyhdistyksen piirissä valmisteltiin osuusliikkeen perustamista. Perustava kokous pidettiin työväentalossa 25. tammikuuta 1925. Perustamisasiakirjan allekirjoitti 24 henkilöä.
Osuusliike Koitto rl:n ensimmäinen myymälä avattiin kesäkuussa 1925 Pohjanheimon talossa Aarniolta vuokratussa liiketilassa. Vuonna 1929 osuusliike vuokrasi toimintansa lopettaneen Tmi A. Gust. Skogsterin toimitalon. Myymälä Pohjanheimon talosta siirrettiin tähän kiinteistöön ja siitä tuli Osuusliike Koiton päätoimipaikka. Siinä oli kangas- ja jalkine- sekä sekatavara- ja ruokatavaraosastot. Tontilla sijainneessa sivurakennuksessa avattiin vuonna 1933 kahvila ja toiseen rakennukseen sijoitettiin vuonna 1934 leipomo. 1920-luvulla avattiin myös sekatavaramyymälä kauppatorin varrella ja laajennettiin n:o 2:ta uudella ruokatavaraosastolla.
Vuodesta 1935 lähtien ryhdyttiin perustamaan maaseutumyymälöitä. Lisäksi avattiin Valkeakoskelle myymälä Apiankadulle. Kangasalan Saarikylissä liikkeellä oli Kustaa Sulanderin hoitama myyntipiste.
Osuusliikkeen toiminta kohtasi myös vastustusta. 1930-luvulla tehdasyhtiön useat työnjohtajat kielsivät työntekijöitä asioimasta Koitossa, josta oikeistolaiset käyttivät pilkkanimeä ”Moskova”. Osa asiakkaista tuli ostoksille salavihkaa kiertotietä peläten seurauksia.
Jatkovaiheet

Osuusliike Koitto oli 1960-luvulla Valkeakosken suurin vähittäismyyntilike. Koiton viettäessä 50-vuotisjuhliaan vuonna 1975 sillä oli noin 4400 jäsentä, toimipaikkoja oli 35, henkilökuntaa lähes 200 ja liikevaihto vuodessa yli 20 miljoonaa markkaa. Sen kannattavuus kuitenkin heikkeni vähitellen. Muiden osuusliikkeiden tapaan Koitto oli joutunut kiinteään kytkentään OTK:n kanssa. Sen ja KK:n vaatimuksesta oli lakkautettava leipomo, sikala, puutarha ja huoltoasema sekä toistakymmentä myymälää.
Vuonna 1982 päätettiin organisaation muutoksesta. 39 paikallista osuusliikettä fuusioitiin OTK:n kanssa E-osuuskunta EKA:ksi. Osuusliike Koitto oli näistä yksi. E-liike jaettiin valtakunnallisesti eri toimialoihin. Päivittäistavarakaupoista muodostettiin Siwa-myymälöitä, Centrumit korvattiin Eka-Marketeilla. 1980-luvulla tulivat Sateenkaaret ja seuraavalla vuosikymmenellä Tennat ja Mistot. Eka-yhtymä ajautui yrityssaneeraukseen vuonna 1993. Sen yhteydessä päivittäistavarakauppaa hoitanut osuuskunta Tradeka muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1995.
Koiton Kaupunginhotellin kapasiteetti kasvoi vuoteen 1980 mennessä 40 vuodepaikkaan. Vuonna 1988 majoitustilanne Valkeakoskella muuttui, kun Eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen rakennuttama uusi hotelli Waltikka valmistui. Hotelli Waltikka tarjosi 213 vuodepaikkaa, kokous- ja ravintolapalvelut. Waltikan toimintaa pyöritti aluksi Penttilä Hotellit Oy ja vuodesta 1992 henkilökunnan perustama Waltikka Oy toimitusjohtajanaan Markku Paltiala. Uuden hotellin valmistuminen teki entisten osuusliikkeiden hotellien toiminnan tarpeettomaksi.
Vuonna 1992 Koiton talon ravintolatilat osti ravintoloitsija Seppo Koskinen. Vuonna 1993 uudet omistajat ottivat askeleen taaksepäin ja Linno ja Parila palasivat Valkeakoksen katukuvaan. Seppo Koskinen mutti ravintolan yökerhoksi, mutta Linno piti pintansa kaupungin klassikkona.
Entisen Linno-ravintolan tiloissa aloitti  27. syyskuuta 2024 Hemingway's pubi, jonka omistaa leppävirtalaislähtöinen Tulikuuma Kumpu Oy, pj. Jyri Kettunen. Uudessa ravintolassa säilyy perinteinen pubitunnelma sekä hana- ja juomavalikoiman yhdistelmä. Ravintolassa lauletaan myös karaokea ja takaosa toimii diskona ja yökerhona.
Serafiina

| Serafiina, Serafina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Seraphina 
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  heprean serafim ’liekehtivä’ tai saraph ’käärme’
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Serafiina on Suomessa käytetty naisen etunimi. Sen rinnakkaismuoto on Serafina.
Serafiina ja Serafina ovat pidentymiä heprealaisperäisestä nimestä Serafia. Pohjana on luultavasti sana serafim, jonka merkitys on ’liekehtivä’ tai ’tulinen’. Siitä on lähtöisin myös Vanhassa testamentissa esiintyvä taivaallisten henkiolentojen nimitys serafit. Toisaalta Serafia-nimi on yhdistetty myös sanaan ’käärme’ (saraph).
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 1 730–1 740 Serafiina-nimistä ja noin 1 070–1 080	Serafina-nimistä naista. Eniten Serafiinoja ja Serafinoja on syntynyt 2010-luvulla.
Nimipäivä

Serafiina ja Serafina eivät nykyään ole almanakkanimiä, mutta aikaisemmin niillä on ollut kalenterissa nimipäivä 3. syyskuuta. Serafiina-nimi oli mukana Suomen almanakassa vuosina 1890–1892, 1894–1898 ja 1908–1928. Serafina-muotoa käytettiin puolestaan vuosina 1852–1853, 1855–1864, 1866–1875, 1877–1889 ja 1900–1907.
Tunnettuja Serafiinoja ja Serafinoja

Serafiina, oik. Senni Selma Serafiina Honkanen (s. 1999), suomalainen laulaja ja lauluntekijä
Serafina Wuolijoki (1851–1939), suomalainen ratsutilan emäntä; Niskavuoren Loviisan esikuva
Kuvitteellisia Serafiinoja ja Serafinoja

Serafiina, sivuhenkilö näytelmässä Niskavuoren naiset
Serafina Pekkala, noitakuningatar fantasiakirjasarjassa Universumien tomu
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Serafiina ja Serafina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Kuningas Kaarlen maa

Kuningas Kaarlen maan sijainti.
Kuningas Kaarlen maan sijainti.
Kuningas Kaarlen maa (norj. Kong Karls Land) on saariryhmä Pohjoisessa jäämeressä Huippuvuorista itään. Saarista suurin on Kuningas Kaarlen saari, jonka pinta-ala on 190 km² ja korkeus 320 metriä. Saariston huomasivat norjalaiset kalastajat 1859. Sen kartoitti 1898 Alfred Gabriel Nathorstin retkikunta.
McLaughlin

McLaughlin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anneisha McLaughlin-Whilby (s. 1986), jamaikalainen pikajuoksija
Bernard Joseph McLaughlin (1912–2015), yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa
Brianne McLaughlin (s. 1987), yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti
Caleb McLaughlin (s. 2001), yhdysvaltalainen näyttelijä
Edward F. McLaughlin (s. 1926), yhdysvaltalainen yritysjohtaja
Elizabeth McLaughlin (s. 1993), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
Jeffrey McLaughlin (s. 1965), yhdysvaltalainen soutaja
John McLaughlin (s. 1942), englantilainen jazzkitaristi
Marie McDonald McLaughlin Lawrie, Lulu (s. 1948), skotlantilainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, malli ja televisiopersoona
Sydney McLaughlin (s. 1999), yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Miroslav Svoboda

| Miroslav Svoboda |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Vsetín, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Sport
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  95
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  HC Třinec (ČEL) AZ Havířov (Tšekki I) HC Šumperk (Tšekki I) HC Dukla Jihlava (Tšekki I) HC Plzeň (ČEL) Atlanta Gladiators (ECHL) LeKi (Mestis) Tappara (SML) Dornbirner EC (EBEL) HC Vítkovice (ČEL)
NHL-varaus:  208. varaus, 2015 Edmonton Oilers
Miroslav Svoboda (s. 7. maaliskuuta 1995 Vsetín, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue Vaasan Sportissa.
Ura > Maajoukkueura

Svoboda pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015. Hän jakoi varsin tasaisesti Tšekin torjuntavastuun Vítek Vaněčekin kanssa ja pelasi kaksi ottelua. Svoboda valittiin Slovakiaa vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä hän on pelannut 18 nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Tšekin A-maajoukkueessa Svoboda on pelannut kaksi ottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 24. elokuuta 2017 Žilinassa pelatussa harjoitusottelussa Slovakiaa vastaan. Svoboda torjui Tšekille 1–2-voiton.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | JMM | 2 | 1 | 1 | 119 | 3 | 0 | 1.51 | 94,2 |
Skärstad

| Skärstad |
| --- | --- |
 Skärstadin kirkko
 Skärstad
 Koordinaatit: 57°53′11″N, 14°21′55″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Jönköping
Väkiluku (2021):  517
Skärstad on taajama Jönköpingin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 517 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skärstad Wikimedia Commonsissa
Lekeryd

| Lekeryd |
| --- | --- |
 Lekerydin kirkko
 Lekeryd
 Koordinaatit: 57°46′19″N, 14°25′07″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Jönköping
Väkiluku (2021):  777
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lekeryd on taajama Jönköpingin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 777 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lekeryd Wikimedia Commonsissa
Raušanija

Raušanija oli mystiikkaa ja gnostilaisia piirteitä islamiin yhdistellyt militantti lahko, joka sai alkunsa nykyisen Pakistanin ja Afganistanin rajaseudun paštuheimojen parissa 1500-luvulla. Liikkeellä oli paitsi uskonnollisia, mutta myös nationalistisia piirteitä. Liikkeen kannattajat sotivat Suurmogulien valtakuntaa vastaan, joka tuolloin pyrki ulottamaan keskushallinnon otteen aikaisemmin paljolti itsenäisten heimojen pariin. Lopulta 1600-luvun alulla liike alkoi tukahtua mogulien ja uskonoppineiden vastatoimien takia. Se jäi kuitenkin elämään paštunkielisessä runoudessa.
Historia

Raušanija-liikke sai alkunsa Waziristanin alueelta nykyisen Pakistanin ja Afganistanin rajalla. Liikkeen perustaja oli soturi ja runoilija Bajazid Ansari (n. 1525–1573). Ansari ei esiintynyt aivan mahdin eli islamilaisen messiaan tapaisesti, mutta kuitenkin jumalallisesti johdatettuna hahmona. Ansari käytti arvonimeä pir-i rawshan, joka vapaasti käännettynä tarkoittaa jumallallisesti johdatettua piriä. Liikkeen vastustajat väänsivät tämän muotoon pir-i tariki, eli vapaasti käännettynä "pimeyden pir". Seuraajien nimi oli puolestaan tarikiyan, eli "pimeyden seuraajat". Uskonnollisten tekijöiden ohella liikkeeseen liittyi nationalistisia piirteitä ja liike löysi kaikupohjaa alueen paštuheimojen parissa. Suurmogulien valtakunta yritti liikkeen syntyessä lujittaa otettansa heimojen alueilla, kun heimot olivat aikaisemmin eläneet pitkälti itsenäiseen tapaan.
Bajazid Ansari kävi sotaa moguleja vastaan. Mogulit lähettivät alueelle suuria sotajoukkoja liikettä kukistamaan ja Ansari sai lopulta surmansa. Tämä ei kuitenkaan lamaannuttanut liikettä, vaan hänen uraansa jatkoivat hänen poikansa. Pojista Umar johti taisteluja Jusafzai-heimoja vastaan. Jusafzait olivat alkujaan kuuluneet liikkeen kannattajiin, mutta he olivat myöhemmin palanneet perinteisempään islamin uskoon. Umar sai lopulta surmansa taistelussa. Veljeksistä surmansa sai myöls Khair al-Din ja gudžarit teloituttivat Nur al-Dinin. Jusafzait ottivat nelkjännen veljeksen Džalal al-Dinin vangiksi ja hänet luovutettiin mogulihallitsija Akbarille vuonna 1581. Džalal al-Dinin onnistui kuitenkin paeta Tirahin alueelle, jossa hän julistautui Afganistanin hallitsijaksi. Akbar lähetti häntä vastaan jälleen armeijan, joka tammi-helmikuussa 1586 kärsi kuitenkin huomattavan tappion taistelussa. Toinen mogulien sotaretki seurasi vuonna 1587 ja kolmas vuonna 1591. Raušanija-liikkeen armeijan sanottiin tuolloin käsittäneen noin 20 000 jalkaväen- ja 5 000 ratsuväen sotilasta. Vuoden 1591 sotarekellä modulit ottivat 14 00 vankia ja heidän joukossaan oli myös Džalal al-Din perhe. Ilmeisesti hän ei kuitenkaan itse jäänyt uudestaan vangiksi. Sen sijaan hänen onnistui jopa vallata Ghazni vuosina 1598–1599. Hän ei pystynyt joukkoineen hallitsemaan kaupunkia kuitenkaan kauempaa, vaan hän joutui lopulta vetäytymään. Matkalla hän jäi hazarojen väijytykseen ja sai surmansa.
Džalal al-Dinin kuoleman jälkeen liikettä johti hänen poikansa Ibdad. Mogulihallitsija Jahangirin valtakaudella vuonna 1611 hänen onnistui tehdä sotaretki Kabuliin. Hyökkäys torjuttiin ja raušanija kärsi suuret tappiot. Vuonna 1614 Ibdad johti jälleen joukkojaan taistelussa Piš Bulaghissa, jossa hän kärsi taas tappion. Nuaghariin vetäytynyt Ibdad piiritettiin ja hän sai surmansa musketin luodista. Raušanija alkoi hiipua 1600-luvun alulta lähtien johtuen mogulien ja uskonoppineiden vastatoimista. Liikkeen tukijat tekivät vielä joitakin hyökkäyksiä esimerkiksi Peshawaria vastaan. Liikkeen tukahtumisen jälkeen sen iskut moguleja vastaan jäivät kuitenkin elämään paštujen runoudessa.
Proarticulata

| Proarticulata |
| --- | --- |
 Dickinsonia
 Ediacarakausi  558 - 555 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  †Proarticulata  Fedonkin, 1985
Alaryhmät
 †Ovatoscutum (suku)  †Vendiamorpha (luokka)  †Cephalozoa (luokka) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Proarticulata on sukupuuttoon kuollut eläinkunnan pääjakso, joka eli  ediacarakauden merissä noin 555 miljoonaa vuotta sitten.
Tupakka

Rouhittua piipputupakkaa
Tupakka on tupakoiden kasvisukuun (Nicotiana) kuuluvien kasvien kuivatuista lehdistä valmistettua nautintoainetta, jota käytetään polttamalla, puremalla, imemällä tai nuuskaamalla. Tupakka sisältää nikotiinia, joka käyttötavasta riippuen imeytyy verenkiertoon joko hengityselimissä, tai suun tai nenän limakalvoilta.
Tupakan käytöstä ja savun hengittämisestä voi aiheutua vakavia terveyshaittoja, kuten keuhko- ja hengitystietauteja ja kasvanut syöpään sairastumisen riski. Nikotiiniin voi kehittyä nopeasti riippuvuus.
Viljely ja kypsytys

Tupakkakasvit kasvatetaan yleensä siemenestä joka vuosi ja siirretään taimina pellolle. Tupakka vaatii lämpimän ilmaston ja rikkaan, läpäisevän maan. Tupakan lehdet poimitaan joko yksitellen kypsyttyään tai kaikki lehdet kerrallaan varren kanssa. Lehdet kuivataan, fermentoidaan ja kypsytetään, jotta ne saavat aromin ja hyvän tuoksun. Lehdet voidaan kuivata savulla, ilmastoidussa tilassa tai kuumien hormien vieressä. Kuivattu tupakka raastetaan, niputetaan ja pinotaan suljettuihin astioihin, joissa se fermentoidaan ja kypsytetään. Tupakka valmistetaan yleensä sekoituksena, ja siihen lisätään mausteita.
Lisäaineet

Savukkeisiin on lisätty ammoniakkia, joka kasvattaa nikotiinin määrää tupakoijan hengittämässä kaasussa. Reynolds alkoi Philip Morrisin Marlboro-savukkeita tutkittuaan 1970-luvulla myös lisätä ammoniakkia savukkeisiinsa ja vuoteen 1989 mennessä tupakanvalmistajat käyttivät 5 000 tonnia ammoniakkia vuodessa.
Käyttötavat

Tupakointi on tupakasta valmistettujen tupakkatuotteiden käyttämistä niitä polttamalla ja savua hengittämällä. Yleisin tupakkatuote on savuke, muita ovat sikari, pikkusikari, piipputupakka. Lisäksi nuuskaa käytetään huulen alla. Muita tapoja ovat bidi sekä harvinaisina nenänuuska ja varsinainen purutupakka. Maailmassa arvioidaan olevan noin miljardi tupakoitsijaa.
Tupakan historiaa

Tupakoinnin keksivät intiaanit. Heillä tupakointi oli usein rituaalinomaista kuten myös virola, koka ja peyote eli meskaliinikaktus. Tupakkaa käytettiin pieninä annoksina piristeenä, ehkäisemään nälän tunnetta sekä kipulääkkeenä. Kristoffer Kolumbus teki matkansa Amerikkaan, minkä jälkeen tupakka levisi Eurooppaan 1500-luvulla, ensin Espanjan ja Portugalin satamakaupunkeihin. Aluksi tupakointia eli "savun juomista", kuten tuolloin sanottiin, pidettiin jonkinlaisena lähes kaikkiin vaivoihin auttavana ihmehoitona. Kirkon piirissä tupakointi tuomittiin sen pakanallisen alkuperän vuoksi. Kolmikymmenvuotinen sota aiheutti sen, että tupakointi Saksassa yleistyi. Kirjailija Hans Jacob von Grimmelshausen (1622–1676) oli ensimmäisiä tupakan vastustajia.
1600-luvulla piipunpoltto oli suosittua, mutta muoti vaihtui nuuskaamiseen Ludvig XIV:n hovissa, ja englantilainen yläluokka omaksui nuuskan 1700-luvulla. Lääkärit olivat arvostelleet savun juomista, mutta nuuskaaminen sai heidän hyväksyntänsä. Nuuskarasioista tuli seurapiirien villitys, ja nuuskaan oli monia mausteita: sivetti, myski, neilikka, jasmiini, minttu, kumina, sinappi.
Nuuskasta tuli yläluokan, myös papiston huvi, ja piipun polttoa pidettiin rahvaanomaisena. Myös naiset nuuskasivat, ja se oli 1700-luvulla suosituin tapa käyttää tupakkaa. 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla muoti kuitenkin muuttui, kun sikarin poltto ja liitupiippu jälleen yleistyivät. Syy oli tapakulttuurissa. Nuuskaamista alettiin pitää sotkuisena tapana. Aikakauden tunnetuin tupakanvastustaja oli Johann Wolfgang von Goethe (1749–1832).
Savukkeet yleistyivät Ranskassa 1830-luvulla. Ne levisivät muualle Eurooppaan ja sisällissodan jälkeen (1861–1865) myös Yhdysvaltoihin. Savukkeiden suosioon vaikutti uusi tupakan kuivausmenetelmä flue-cured, joka paransi makua.
Savukkeiden leviämistä etenkin Yhdysvalloissa edisti mainonta, jolla siirtolaisten ja köyhien huvista tehtiin houkutteleva. Savuke alettiin yhdistää nuoruuteen, vauhtiin, urheiluun, terveyteen ja muodikkuuteen. Vaikka Yhdysvalloissa naisten tupakointi yritettiin kieltää lailla, myös naisten tupakointi yleistyi.
1600-luvun puolivälin Kiinassa saattoi saada kuolemantuomion tupakan myynnistä tai käytöstä.
Terveyshaitat

Tupakan käyttö aiheuttaa nopeasti syntyvän ja voimakkaan fyysisen, sosiaalisen ja ennen kaikkea henkisen riippuvuuden. Terveyshaitoista merkittävimmät ovat tupakoinnin aiheuttamat keuhko- ja hengitystietaudit ja kasvanut syöpään sairastumisen riski. Tupakointi myös heikentää verenkiertoa sekä lyhentää elinikää. Ihoon tupakointi vaikuttaa sitä ennenaikaisesti vanhentaen ja sen kuntoa heikentäen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hanna Hankaniemi: Tupakan kemiaa, Kandidaattitutkielma, Helsingin yliopisto, Kemian laitos, 13.8.2015 (pdf)
Terveyden ja hyvinvoinnin laitos/ Tupakointi ja tupakoinnin lopettaminen (Arkistoitu – Internet Archive)
Syöpäjärjestöt/ Tupakka ja syöpä
Tupakanlehtiä ilmakuivauksessa
Vanhin tupakointia esittävä eurooppalainen kuva vuodelta 1595.
Azania (Arkadia)

Azania (m.kreik. Ἀζανία) oli antiikin aikainen alue Arkadiassa Kreikassa. Se käsitti Arkadian luoteisosan.
Azanialaiset muodostivat arkaaisella kaudella yhden Arkadian viidestä heimoryhmästä. Ei kuitenkaan ole tietoa siitä, muodostivatko he varsinaista heimovaltiota neljän muun eli Eutresian, Kynurian, Mainalian ja Parrhasian tavoin; ainakaan sitä ei ollut olemassa enää klassisella kaudella, jolloin Azanian kaupungit olivat omia poliksiaan eli kaupunkivaltioitaan. On mahdollista, että Azaniaan kuului alun perin alueita, jotka myöhemmin luettiin osaksi Akhaiaa.
Azanian kaupunkeja olivat:
Feneos
Kleitor
Kynaitha
Lusoi (?)
Nonakris (?)
Paion eli Paos
Psofis
Thelpusa (?)
Ölmstad

| Ölmstad |
| --- | --- |
 Ölmstadin kirkko
 Ölmstad
 Koordinaatit: 57°55′30″N, 14°23′52″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Jönköping
Väkiluku (2021):  434
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ölmstad on taajama Jönköpingin kunnassa Jönköpingin läänissä Smålannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 434 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ölmstad Wikimedia Commonsissa
Chikungunya

Keltakuumehyttynen imemässä verta ihmisestä
Chikungunya on suhteellisen harvinainen alfaviruksen aiheuttama kuumetauti. Se leviää keltakuumehyttysen piston välityksellä. Pariisilaisen Pasteur-instituutin mukaan virus on muuntunut siten, että se voi levitä myös Aedes albopictus -hyttysen kautta. Tämä aiheutti sen, että tauti levisi Intian valtameren seudulle ja uhkasi levitä myös Välimeren rannikolle, minkä vuoksi alueen terveysviranomaiset kokoontuivat asian tiimoilta. Ponnisteluista huolimatta tauti levisi loppukesästä 2007 Emilia-Romagnaan, Italiaan, missä sen aiheuttama epidemia surmasi ainakin yhden ihmisen.
Taudin nimi

Nimen chikungunya on usein julkisuudessa virheellisesti esitetty olevan swahilin kieltä. Todellisuudessa se kuitenkin juontuu makonden kielen sanoista, jotka tarkoittavat ”se, mikä taivuttaa”. Nimi viittaa kumaraan asentoon, joka syntyy taudin aiheuttamasta niveltulehduksesta. Taudinkuvan esittivät ensimmäisinä Marion Robinson ja W. H. R. Lumsden vuonna 1955 Makonden tasangolla, Tanganjikan ja Mosambikin välisellä rajalla, vuonna 1952 puhjenneen epidemian jälkeen. Chikungunya on läheistä sukua O’nyong’nyong -virukselle.