stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen uistinvalmistajat
Motti-Uistin

Motti-Uistin on siilinjärveläinen uistintenvalmistaja, joka tuottaa 7 cm pitkiä ja 9 g painavia sekä 11 cm pitkiä ja 22 g painavia paksuja lusikkauistimia. Lisäksi Motti-Uistin tekee SK-Pilkki-nimisiä riimupilkkejä.
Rapala VMC

Rapala VMC on perustettu 1930-luvulla Lauri Rapalan ajatusten pohjalta. Sen pääpaikka on ollut Asikkala, mistä valmistus on lakkautettu. Yhtymälle kuuluvat viehemerkit Rapala, Blue Fox, Storm ja Luhr Jensen. Kalastukseen suoranaisesti liittymättömiä yhtiöitä ovat rovaniemeläinen puukkotehdas Marttiini ja hartolalainen suksitehdas Peltonen.
Tintti-Uistin

Tintti-Uistin on mikkeliläinen lusikkauistinten valmistaja, jonka mallistossa on viisi Pikku-Järväri 11 -nimistä 73 mm pitkää taittoperäistä, seitsemän Järväri 22 -nimistä 89 mm pitkää voimakkaasti taittoperäistä, seitsemän Tane 44 -nimistä 92 mm pitkää keskiraskasta taimenille tarkoitettua, seitsemän Meri 66 -nimistä 105 mm pitkää, neljä Mag 99 -nimistä 116 mm pitkää uistinta.
Tiura-Uistin

Tiura-Uistin perustuu torniolais-kemiläisen kultaseppä Peter Kääntösen 1881 aloittamaan lusikkauistinvalmistukseen. Lusikkauistin perustuu siihen, että niitä valmistettiin hopealusikkamuoteilla sekä siihen, että ne, joilla ei ollut jakokunnan kautta kalastuskuntaan oikeutta eikä mahdollisuutta tämän vuoksi pitää verkkoja Kemijoessa, joutuivat kalastamaan ilman verkkoja muilla tavoin. Peter Kääntösen kisälli Frans Wilhelm Tiura opiskeli Pietarissa kultasepäksi ja aloitti 1896 Kemiin palattuaan valmistaa aikaisemmin nimettöminä valmistettuja uistimia F. W. Tiuran nimellä stanssattuina. Vuosien 1881–1950 vanhoja uistinmalleja olivat 23: 00, 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 61, 71, 81 ja 81.
Tiuran jälkeen työtä jatkoi Väinö Viktor Varonen, ja lusikkauistimien nimi oli V. V. V. F. W. Tiura. Varosen jälkeen työtä jatkoi Teemu Ypyä vuoteen 1989, jolloin hän myi oikeudet Ari Yliollitervolle. 1994 kehitettiin uusi uistinmalli, Vetotiura, 1995 Neiden.
1996 Tiura-Uistin aloitti talvikalastussyöttien valmistuksen, jolloin syntyi Kirjotiura.
Vesemma-Uistin

Vesemma-Uistin on vesantolainen uistinvalmistaja, joka tuottaa uppoavia ja kelluvia Lap Trap- ja Ura-Emma-vaappu-uistimia sekä suuria, 14 cm pitkiä, Sea Finn-vaappu-uistimia.
Chris Leben

| Chris Leben |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. heinäkuuta 1980 (ikä 44) Portland, Oregon, USA
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Crippler
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Kätisyys:  vasen
Taistelutyyli:  nyrkkeily & paini
Tilastot
Ottelut:  30
Voitot:  22
– tyrmäyksellä:  11
– luovutuksella:  5
Tappiot:  8
Chris ”The Crippler” Leben (s. 21. heinäkuuta 1980 Portland, Oregon) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut vapaaottelija. Hän otteli muun muassa Ultimate Fighting Championshipissa, jossa hän otteli keskisarjalaisena. Lebenin pituus on 180 cm ja ottelupaino 84 kg.
Emättimen syöpä

| Emätinsyöpä |
| --- | --- |

5-vuotisennuste:  65-70 %
Ensioireet:  Yhdynnänjälkeinen verenvuoto
Tärkein hoitomuoto:  sädehoito, leikkaus, solumyrkyt
Emättimen syöpä on harvinainen naisten syöpä. Sairastumisriskiä siihen kasvattavat yli 60 vuoden ikä ja papilloomavirus. Alle kolme prosenttia kaikista gynekologisista syövistä on emättimen syöpiä. Suomessa emättimen syöpiä todetaan vuosittain 10–20. Mahdollisia emättimen syövän oireita ovat epätavallinen verenvuoto, patti emättimessä, lantiokipu ja kipu virtsatessa.
Useimmat emätinsyövät ovat levyepiteelikarsinoomia. Joskus havaittu pahanlaatuinen kasvain voi olla muun syövän etäpesäke.
Noin 65–70 % sairastuneista on elossa viisi vuotta emättimen syövän toteamisen jälkeen, jos se ei ole levinnyt. Leviäminen esimerkiksi virtsarakkoon tekee ennusteesta paljon huonomman. Britanniassa 58 % kaikista emättimen syöpään sairastuneista elää toteamisen jälkeen viisi vuotta tai enemmän.
Kansallissosialismi

Kansallissosialistisen Saksan tunnus hakaristi.
Kansallissosialismi (saks. Nationalsozialismus) eli natsismi (saks. Nazismus) oli Adolf Hitlerin johtaman Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (NSDAP) ideologia. Kansallissosialismi oli nationalistista, ihmisoikeuksia polkevaa ja epädemokraattista, ja siihen sisältyi myös rotuoppia ja antisemitismiä. Rudolf Hessin vuoden 1934 lausunnon määritelmän mukaan kansallissosialismi ei ole mitään muuta kuin sovellettua biologiaa.
Kansallissosialismin on monissa suhteissa katsottu muistuttaneen fasismia ja se luetaan yhdeksi fasismin muodoksi. Vaikka ideologian nimessä esiintyy sana sosialismi, sen sosialistisuus on laajasti kyseenalaistettu. Kansallissosialisteja kutsuttiin yleisesti myös hitleriläisiksi, ja kun Neuvostoliitto pyrki omimaan sosialismin oikean tulkinnan, heitä kutsuttiin myös saksalais-fasistisiksi. Sosialistisen talousmallin, jossa ei olisi ollut yksityisomaisuutta, sijasta kansallissosialismi kannatti korporativismia.
NSDAP hallitsi totalitaristisesti Saksaa vuosina 1933–1945, jolloin Hitler oli maan diktaattorina. Kansallissosialistisia puolueita perustettiin myös useisiin muihin maihin. Sellaisia oli muun muassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Belgiassa, Alankomaissa, Ruotsissa, Suomessa, Norjassa ja Tanskassa. Useimmat niistä kiellettiin toisen maailmansodan jälkeen. Myöhemmistä kansallissosialistisista ryhmistä on yleensä käytetty nimitystä uusnatsismi.
Aate > Kansallissosialismi ja sosialismi

On kiistelty paljon kansallissosialismin ja natsi-Saksan sosialistisuudesta ilman yksimielisyyttä.lähde?
Puolueen 25-kohtaisessa puolueohjelmassa esitettiin kymmenen sosialismille ominaista vaatimusta, kuten ”tulot muusta kuin työstä on lakkautettava”, ”kaikki yritykset on kansallistettava”, ”sotavoitot konfiskoidaan”, ”suurten yritysten voitot jaetaan”, ”laajennetaan eläkkeitä”, ”maareformi”). Hitler julisti: ”Me olemme sosialisteja, me olemme nykypäivän kapitalistisen talousjärjestelmän vihollisia”, mutta hän korosti, ettei hänen sosialisminsa ole marxilaista sosialismia, jota hän vastusti. Hitlerin puheita on pidetty ristiriitaisina ja tilanteeseen ja yleisöön sovitettuina.
Hitlerin mukaan sosialismiin ei kuulunut yksityisomistuksen vastustaminen. Hänen mielestään marxilaisuudessa sosialismi oli määritelty väärin ja koko termi oli ”varastettu” virheelliseen käyttöön. Hän sanoi, että kansallissosialistisen puolueen nimikin olisi voinut olla Liberaalinen puolue.
Kansallissosialismin kapitalismin vastaista aspektia voimakkaammin korostaneet strasseristit – joilla oli kannatusta erityisesti SA-järjestössä – olivat tyytymättömiä NSDAP:n valtaannousua seuraanneeseen politiikkaan ja vaativat "toista vallankumousta". Heidät kuitenkin hävitettiin puolueesta pitkien puukkojen yön verilöylyssä vuonna 1934.
Valtiojohtoisen politiikan seurauksena työllisyys parani mutta reaalipalkat laskivat 25 % vuosina 1933–1938.
Joka tapauksessa on selvää,kenen mukaan? että historiallisessa kontekstissa "kansallis"mielisyyttä Saksan kansallissosialismissa edusti oman kansan oletettu paremmuus verrattuna muihin kansoihin. "Sosialismia" saattoi edustaa se, että valtio hankki koulutuksen nuorisolleen, sotilaallisen tai muun. Mutta oman maan suurkapitalistien omaisuuden yksityisyyden kyseenalaistaminen ei vastaa kuvaa sosialismista yleisesti.lähde?
Aatehistoria > Kansallissosialismin edeltäjät

Käsitteen kansallissosialismi nostivat jo 1800-luvun lopulla esiin papit Friedrich Naumann ja G. Göhre, jotka perustivat ”Kansallis-Sosiaalisen Yhdistyksen”. Hieman myöhemmin nimi muutettiin ”Kansallis-Sosiaaliseksi Puolueeksi”. Göhre ehdotti jo tuolloin järjestölle nimeksi ”Kansallisen Sosialismin Yhdistystä” ja Naumannin tavoitteena oli todistaa, että ”nationalismi ja sosialismi voidaan sulauttaa yhdeksi poliittiseksi liikkeeksi”lähde?.
Vuonna 1891 perustettu ”Suursaksalainen liitto” (Alldeutscher Verband, ADV) ja sen johtajan Heinrich Classin kirjoitukset pohjustivat myös osaltaan hitleriläistä kansallissosialismia.
Itävalta-Unkarin alueella perustettiin ADV:n tukemana 1903 ”Itävaltalainen työväenpuolue”, jonka ideologi Rudolf Jung nosti esiin käsitteen ”kansallissosialismi”. Jung ja Itävallan kansallissosialistit toimivat sittemmin Hitlerin NSDAP:n innoittajina. Ilmeisesti tähän viitaten kansallissosialismin pääideologi Alfred Rosenberg kirjoitti myöhemmin: ”Kansallissosialismin nimi – – on peräisin Sudeetti-Saksan alueelta.”
Varhaiset kansallissosialistiset järjestöt olivat konservatiivisia tai nationalistisia, mutta ne omaksuivat sosialistisia tunnuksia ja tavoitteita. Luokkataistelun ja marxilaisuuden sijasta ne kuitenkin julistivat Otto Glagaun muotoilemaa teoriaa ”riistävän” (= juutalainen, kansainvälinen) ja ”tuottavan” (= saksalainen; kansallinen) pääoman ristiriidasta.
Aatehistoria > NSDAP:n puolueohjelma

Natsipuolueen ainoaksi jäänyt puolueohjelma julkaistiin vuonna 1920. Natsismiin on liitetty kollektivismi, totalitarismi, pangermanismi, rasismi, eugeniikka, antisemitismi, antikommunismi sekä vapaan markkinatalouden ja liberalismin vastustaminen. Hitlerin julistama puolueohjelma painottaa erityisesti äärimmäistä nationalismia, vahvaa valtiota, rotupolitiikkaa, saksalaisen työväestön asiaa, keskiluokan oikeutta omaisuuteensa ja kapitalismin vastustamista.
Aatehistoria > Adolf Hitlerin Taisteluni

Kansallissosialismin aatesisältö, jota Hitler muotoili osittain teoksessa Taisteluni, on jäänyt epämääräiseksi, vaikka sitä on tutkittu paljon. Sen sisältöä ei ideologiana määritelty tarkoin. Sen keskeisintä sisältöä olivat kuitenkin eri ihmisryhmien välinen epätasa-arvo, johtajan (saks. Führerprinzip, johtajaperiaate) seuraaminen ja ekspansionistinen nationalismi. Se käytti ideologiassaan hyväksi Arthur de Gobineaun rotuoppeja, Heinrich von Treitschken nationalismia ja Friedrich Nietzschen sankarikulttia. Natsit glorifioivat kuria ja voimaa ja hylkäsivät demokratian rappeutuneena järjestelmänä, joka suojeli heikkoja ja keskinkertaisia. Sillä oli monia yhteisiä piirteitä italialaisen fasismin kanssa, kuten korporativismin, kollektivismin ja valtiokeskeisyyden. Kansallissosialismi korosti johtajan merkitystä arjalaisen kansan johtajana ja sen vihollisten tuhoamisessa. Natsit syyttivät juutalaisia ”herrarodun” vastaisesta toiminnasta ja pitivät marxismia, kansainvälisiä finanssilaitoksia ja vapaamuurareita juutalaisina maailmanvallan välineinä. Natsi-ideologi Alfred Rosenbergin mukaan myös kristinusko oli juutalainen luomus. Juutalaisia syytettiin erityisesti Saksan pettämisestä ensimmäisessä maailmansodassa ja nöyryyttämisestä sodan päättäneessä Versaillesin rauhansopimuksessa.
Natsihallinnon ominaispiirteitä > Rotuoppi

Kansallissosialismin aatteelle on myös keskeistä rotu, jonka suurin saavutus on nationalistisen ajatusmallin mukaan yhtenäinen valtio. Saksan tapauksessa ylivertainen "arjalainen herrarotu"  on luotu muodostamaan Saksan valtiossa kulttuurisesti, sotilaallisesti ja taloudellisesti väkevin kansakunta ja valtio, jonka kohtalona on hallita alempia rotuja. Vahvojen rotujen vastakohtina olivat heikot valtiot ja kulttuurit, joita riitely, etninen ja kielellinen hajaannus ja ali-ihmiset heikensivät. Kolmannen pykälän muodostivat kotimaattomat ihmiset eli loisrodut (esimerkiksi juutalaiset, romanit ja puolalaiset), jotka poistamalla herrarotu vahvistuisi. lähde?
Herrarotu-aatteella perusteltiin myös vaatimus elintilasta, joka toisessa maailmansodassa toteutui konkreettisena sotaretkenä.lähde? Alempien rotujen kohtalona tuli olla sotilaallisesti heikompia ja siten herrarodun laajenemisetujen edessä väistyviä. Näkökulmassa on selvä viite 1900-luvun alkuvuosikymmenten muodikkaaseen sosiaalidarvinistiseen teoriaan.lähde?
Uskonnot, jotka hyväksyivät nämä ”elämän julmat tosiasiat” olivat hyviä uskontoja. Tämä viittaa kansallissosialismin pyrkimykseen luoda uusi uskonto muinaisten skandinaavisten uskomusten mytologiselle pohjalle.lähde?
Natsihallinnon ominaispiirteitä > Naisten asema

Kansallissosialismin ihanteelliseen perhemalliin kuului selkeästi rooleihin jaettu perhe. Kulttuurielämä ja taide korostivat voimakkaasti miehen miehekkyyttä, kun taas naisen osa kansallissosialistisessa Saksassa oli pitää huolta kodista ja huolehtia lapsista. Saksassa kotiäitiyden korostaminen liittyi myös korkeaan työttömyyteen toista maailmansotaa edeltävänä aikana – palauttamalla työssä käyvät naiset takaisin huolehtimaan kodista vapautettiin työpaikkoja miehille ja vähennettiin siten työttömyyttä.
Avioliitossa korostettiin erityisesti rotupuhtauden ja perinnöllisen terveyden vaalimista.
Naisen yhteiskunnallinen asema oli syrjäänvetäytyvä ja poissa julkisuudesta. Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen merkkihenkilöihin kuuluikin vain vähän naisia. Yhteiskunnassa saatettiin suhtautua naisiin ja heidän saavutuksiinsa väheksyvästi, kuten Olavi Paavolainenkin silminnäkijänä havainnoi.
Natsihallinnon ominaispiirteitä > Kansanterveys

Kansanterveystyö oli merkittävässä asemassa natsi-ideologiassa. Toimintamuotoja olivat tupakoinnin vastustamiskampanjat, asbestirajoitukset, työturvallisuus- ja turvallisuussäännökset..
Natsihallinnon ominaispiirteitä > Eläinsuojelu

Kolmannen valtakunnan eläinsuojelulait kuuluivat aikansa edistyksellisimpiin. Sota-ajan olot haittasivat lakien toimeenpanoa, mutta eläinsuojelutyö oli Saksassa laajaa ja järjestäytynyttä. Eläinlääkärien ammattikunnan keskuudessa kansallissosialismin kannatus oli varsin korkeaa. Juutalaisvastaisessa propagandassa hyödynnettiin usein teemaa juutalaisista eläinrääkkääjinä. Eläin- ja luonnonrakkaus olivat natsi-ihanteiden mukaan perisaksalaisia hyveitä, mutta käytäntö saattoi olla toisenlainen: esimerkiksi Hitler-Jugend-kasvatukseen kuuluivat usein ”karaisevat” teurastus- ja eläinrääkkäysharjoitukset.
Hitler antoi ymmärtää olevansa kasvissyöjä, mitä esimerkkiä jotkut hänen kannattajansa seurasivat. Suomessa näin teki Teo Snellman.
Natsi-termin historiaa

Puolueen kannattajia ja jäseniä nimitetään natseiksi. Erityisesti Etelä-Saksassa kansallissosialistien vastustajat suosivat sanaa, koska lempinimeen Nazi (nimestä Ignatz) liittyivät mielleyhtymät hölmö, kömpelö tai jälkeenjäänyt. NSDAP pyrki ottamaan sanan käyttöönsä, mutta myöhemmin puolueen on sanottu välttäneen sen käyttöä. Natsi-sanaa levittivät Saksasta pakolaisiksi ulkomaille 1930-luvulla lähteneet. Englannin kielessä sanaa nazi ei käytetty 1923–1930, vaan sanaparia National Socialists. Oletetaan, että Neuvostoliitossa sanojen nazi ja kansallissosialismi käyttö kiellettiin 1932 siksi, että se ei pääsisi mitenkään pilaamaan sanaa sosialismi. Neuvostokirjallisuus käytti sanaa fasismi.
Nykyajan natseista käytetään vastaavasti sanaa uusnatsi.
Merkittävimpiä kansallissosialisteja

Seuraavassa on lueteltu lähinnä kansallissosialistisen puolueen alkuaikojen jäseniä ja puolueen ”sisäpiiriin” kuuluneita, ei esimerkiksi Wehrmachtin kenraaleita. Syynä on se, että vaikka käytännössä puolueen jäsenyys oli kolmannessa valtakunnassa ennemminkin sääntö kuin poikkeus, ei muiden yhteys puolueeseen ole kuitenkaan yhtä merkityksellinen.
Martin Bormann – Hitlerin yksityissihteeri, Puoluekanslian johtaja, Johtajan Sijainen Hessin jälkeen.
Hans Frank – ministeri, Saksan lakiakatemian päällikkö
Wilhelm Frick – sisäministeri
Walter Funk – teollisuusministeri
Joseph Goebbels – propaganda- ja kansanvalistusministeri
Hermann Göring – Saksan ilmavoimien, Luftwaffen komentaja, Valtakunnanmarsalkka, Nelivuotissuunnitelman viraston johtaja.
Rudolf Hess – kansallissosialistisen puolueen varajohtaja, ”Johtajan Sijainen” Skotlantiin lentoonsa saakka
Reinhard Heydrich – Sicherheitsdienstin (SD) johtaja, ”Prahan teurastaja”
Heinrich Himmler – Reichsführer SS (SS-joukkojen Valtakunnanjohtaja)
Adolf Hitler – Führer (Johtaja), Valtakunnankansleri, kolmannen valtakunnan johtaja ja ylipäällikkö.
Rudolf Höss – Auschwitzin keskitysleirin komendantti. Ei pidä sekoittaa Rudolf Hessiin
Ernst Kaltenbrunner – Reichssicherheitshauptamtin (RSHA) johtaja, Reinhard Heydrichin seuraaja
Robert Ley – Saksan työväenrintaman päällikkö
Heinrich Müller – Gestapo-johtaja
Joachim von Ribbentrop – Saksan ”Valtakunnanulkoministeri” 1938–1945
Ernst Röhm – Sturmabteilungin (SA) organisoija ja johtaja vuoteen 1934.
Alfred Rosenberg – natsismin pääideologi
Walther Schellenberg – Gestapo-johtaja
Julius Schaub – Hitlerin ylin adjutantti ja avustaja vuosina 1940-1945.
Julius Schreck – Hitlerin autonkuljettaja ja SS:n ensimmäinen komentaja.
Julius Streicher – antisemitistisen Der Stürmer-lehden päätoimittaja
Baldur von Schirach – Hitler-Jugendin (HJ) johtaja
Albert Speer – Hitlerin hoviarkkitehti, varusteluministeri
Gregor Strasser - puolueen vasemmistosiiven johtaja. Murhattiin.
Otto Strasser – puolueen sisäisen vasemmistolaisen opposition jäsen.
Fritz Todt – kolmannen valtakunnan työpalveluorganisaation perustaja.
Kirjallisuutta

Martin Andersson: Hakkorset på vikingaseglet: Nazismens kopplingar till Svenskfinland 1932–48.  Paipis:  Martin Andersson, 2015.  ISBN 978-952-93-5474-0  (ruotsiksi)
Michael Burleigh: Kolmas valtakunta: Uusi historia.  ((The third reich: A new history, 2000.) Suomentanut Seppo Hyrkäs)  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-28721-0
Jonathan Glover: Ihmisyys: 1900-luvun moraalihistoria.  ((Humanity: A moral history of the twentieth century, 1999.) Suomennos: Petri Stenman)  Helsinki:  Like: Suomen rauhanpuolustajat, 2003.  ISBN 952-471-020-X  (englanniksi)
Tarmo Kunnas: Fasismin lumous: Eurooppalainen älymystö Mussolinin ja Hitlerin politiikan tukijana.  Jyväskylä:  Atena,, 2013.  ISBN 978-951-796-933-8
Daniel Pick: Hitler, Hess and the Analysts: The Pursuit of the Nazi Mind.  Oxford:  Oxford University Press, 2012.  ISBN 978-0-19-954168-3  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Majaniemi, Janne: Demokratiakritiikki ja antidemokraattinen ajattelu Weimarin tasavallassa (1919–1933)
Jokisipilä: Natsismi ideologiana[vanhentunut linkki]
Yle Opintoradio: Natsismi 1920- ja 30-lukujen Suomessa
Natsipuolueen 25 kohdan ohjelma (englanniksi)
HY: Nietzsche ja natsit (Arkistoitu – Internet Archive)
Verkkouutiset: Suomalainen kansallissosialismi kiihotti juutalaisvastaisuuteen (Arkistoitu – Internet Archive)
The Great Scandal: Christianity's Role in the Rise of the Nazis (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Saarikivi, Janne: Natsismi ja myytti pahasta ihmisestä. Kaltio 3/2003.
Jouko Jokisalo: Kansallissosialismin ”sosialismi”. Kulttuurivihkojen blogi 28.2.2013.
| n k Poliittinen kirjo |
| --- | --- |
 Äärioikeisto  Laitaoikeisto  Oikeisto  Keskusta-oikeisto  Poliittinen keskusta  Keskusta-vasemmisto  Vasemmisto  Laitavasemmisto  Äärivasemmisto 
Poliittinen sijoittuminen  Radikaali oikeisto  Uusoikeisto  Radikaali keskusta  Kolmas tie  Uusvasemmisto  Radikaali vasemmisto 
Ideologiat  Kansallissosialismi  Fasismi  Nationalismi  Radikalismi  Konservatismi  Kristillisdemokratia  Liberalismi  Sosiaaliliberalismi  Sosiaalidemokratia  Sosialismi  Anarkismi  Syndikalismi  Marxismi  Kommunismi 
Arvot  Libertarismi  Individualismi  Antiautoritarismi  Familismi  Kommunitarismi  Kollektivismi  Valtiojohtoisuus  Autoritarismi  Totalitarismi 
Tyylit  Populismi  Agrarismi  Taantumuksellisuus  Establishment  Korporativismi  Identiteettipolitiikka  Vallankumous 
Mallit  Hevosenkenkäteoria  Vasemmisto–oikeisto-ulottuvuus  Nolanin kartta  Overtonin ikkuna  Triangulaatio 
Mein Kampfin ranskankielinen käännös vuodelta 1934.
Kansallissosialistien miespuolisen "rodunhäpäisijän" tunnus. Rodunhäpäisijä tarkoitti arjalaista, joka oli naimisissa juutalaisen kanssa.
Nuori Bund Deutscher Mädelin jäsen.
Alfredo Rojas

Alfredo Rojas
Alfredo Hugo Rojas Delinge (20. helmikuuta 1937 Lanús – 16. kesäkuuta 2023) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän oli pituudeltaan 184-senttimetrinen ja toimi pelaajauransa jälkeen valmennustehtävissä.
Rojas voitti Argentiinan pääsarjamestaruuden kaudella 1965 Boca Juniorsin joukkueessa. Hän pelasi Argentiinan A-maajoukkueessa 15 ottelua ja teki yhden maalin. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1958 ja 1966.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfredo Rojas Wikimedia Commonsissa
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1958
1 Carrizo
2 Dellacha
3 Vairo
4 Lombardo
5 Rossi
6 Varacka
7 Corbatta
8 Prado
9 Menéndez
10 Rojas
11 Labruna
12 Musimessi
13 Pérez
14 Edwards
15 Acevedo
16 Mouriño
17 Ramos Delgado
18 Boggio
19 Avio
20 Infante
21 Sanfilippo
22 Cruz
Valmentaja Stábile
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1966
1 Roma
2 Irusta
3 Gatti
4 Perfumo
5 Varacka
6 Calics
7 Marzolini
8 Ferreiro
9 Simeone
10 Rattín
11 Pastoriza
12 Albrecht
13 López
14 Chaldú
15 Solari
16 González
17 Sarnari
18 Rojas
19 Artime
20 Onega
21 Más
22 Tarabini
Valmentaja Lorenzo
Virpi Haahti

Virpi Orvokki Haahti (ent. Siljander, o.s. Rautto, s. 13. marraskuuta 1936 Lahti) on suomalainen pikajuoksija. Haahti edusti urallaan Lahden Urheilijoita.
Haahti sai 400 metrin juoksussa SM-pronssia vuosina 1958, 1959 ja 1960. 200 metrin juoksussa hän sai pronssia vuonna 1959. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Haahti sai kultaa 3 × 800 metrillä vuonna 1961 ja pronssia 4 × 100 metrillä vuonna 1959. Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Haahti voitti joukkuemestaruuden vuonna 1961.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | 26,4 | Helsinki | 16. elokuuta 1959 |
| 400 m | 59,7 | Lahti | 19. heinäkuuta 1959 |
War Thunder

| War Thunder |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Gaijin Entertainment
Julkaisija:  Gaijin Entertainment
Jakelija:  Gaijin Entertainment
Säveltäjä:  Zakhar Antonov Georgy Zheryakov Jeremy Soule
Pelimoottori:  Dagor Engine
Julkaistu:  15.8.2013 
Lajityyppi:  sotapeli
Pelimuoto:  moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12
Alusta:  Windows 7, 8 ja 10 Mac OS X PlayStation 4  Xbox One Xbox Series X/S   Playstation 5  Linux 
Hinnoittelutapa:  ilmaispeli / mikromaksut
Jakelumuoto:  digitaalinen lataus
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
War Thunder on Gaijin Entertainmentin vuonna 2013 julkaisema ilmainen toisen maailmansodan aikaisiin ja sen jälkeisiin ajoneuvoihin keskittyvä sotapeli.
Pelaaminen

War Thunderissa voi pelata Espanjan sisällissodan, toisen maailmansodan, Korean sodan ja Vietnamin sodan aikaisilla sekä moderneilla lentokoneilla, merenkulkuvälineillä, helikoptereilla ja maavoimien ajoneuvoilla. Vaikka War Thunderissa pelaajat pelaavat yleensä toisiaan vastaan, pelissä on joitakin PvE-elementtejä.
Pelissä on kolme eri pelimoodia: Arcade, Realistic ja Simulator. Pelaaja voi myös itse tehdä oman custom battlensa, johon muut pelaajat voivat osallistua. Taisteluissa pelaajan tavoitteena on yleensä saada vihollisen pistemäärä nollattua eri tavoin.
Pelaaminen > Arcade

Arcade mode on kaikista pelimoodeista vauhdikkain. Kulkuneuvojen suorituskykyä on tehostettu ja vihollisen havaitsemista on helpotettu. Tähtäimessä on myös indikaattori, joka kertoo meneekö ammuksesi läpi vihollisen panssarista vai ei. Pelaajalla on myös vain kaksi
Arcade-taisteluissa pelaaja taistelee pääosin muita pelaajia vastaan, mutta Assault-taisteluissa pelaajan täytyy muiden pelaajien kanssa puolustaa valtauspistettä tekoälyn ohjaamien vihollisten hyökkäysaalloilta. Maataisteluissa vihollisen pistemäärää saa laskettua tuhoamalla vihollisia tai valtaamalla enemmän valtauspisteitä kuin vihollinen. Ilmataisteluissa pistemäärää saa pelityypistä riippuen laskettua tuhoamalla vihollistukikohtia, tuhoamalla merkattuja maakohteita, tai valtaamalla enemmän lentokenttiä kuin vihollinen. Meritaistelut toimivat samalla lailla kuin maataistelut.