stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Judo kesäolympialaisissa 2020
Mitaliyhteenveto > Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 kg   tiedot |  Naohisa Takatō Japani (JPN) |  Yang Yung-wei Kiinan Taipei (TPE) |  Jeldos Smetov Kazakstan (KAZ)    Luka Mkheidze Ranska (FRA) |
| 66 kg   tiedot |  Hifumi Abe Japani (JPN) |  Važa Margvelašvili Georgia (GEO) |  An Baul Etelä-Korea (KOR)    Daniel Cargnin Brasilia (BRA) |
| 73 kg   tiedot |  Shōhei Ōno Japani (JPN) |  Laša Šavdatuašvili Georgia (GEO) |  An Changrim Etelä-Korea (KOR)    Tsend-Otširyn Tsogtbaatar Mongolia (MGL) |
| 81 kg   tiedot |  Takanori Nagase Japani (JPN) |  Saeid Mollaei Mongolia (MGL) |  Shamil Borchashvili Itävalta (AUT)    Matthias Casse Belgia (BEL) |
| 90 kg   tiedot |  Laša Bekauri Georgia (GEO) |  Eduard Trippel Saksa (GER) |  Davlat Bobonov Uzbekistan (UZB)    Krisztián Tóth Unkari (HUN) |
| 100 kg   tiedot |  Aaron Wolf Japani (JPN) |  Cho Gu-ham Etelä-Korea (KOR) |  Jorge Fonseca Portugali (POR)    Nijaz Iljasov Venäjän olympiakomitea (ROC2) |
| Yli 100 kg   tiedot |  Lukáš Krpálek Tšekki (CZE) |  Guram Tušišvili Georgia (GEO) |  Teddy Riner Ranska (FRA)    Tamerlan Bašajev Venäjän olympiakomitea (ROC2) |
Mitaliyhteenveto > Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg   tiedot |  Distria Krasniqi Kosovo (KOS) |  Funa Tonaki Japani (JPN) |  Darja Bilodid Ukraina (UKR)    Mönkhbatyn Urantsetseg Mongolia (MGL) |
| 52 kg   tiedot |  Uta Abe Japani (JPN) |  Amandine Buchard Ranska (FRA) |  Odette Giuffrida Italia (ITA)    Chelsie Giles Iso-Britannia (GBR) |
| 57 kg   tiedot |  Nora Gjakova Kosovo (KOS) |  Sarah-Léonie Cysique Ranska (FRA) |  Jessica Klimkait Kanada (CAN)    Tsukasa Yoshida Japani (JPN) |
| 63 kg   tiedot |  Clarisse Agbegnenou Ranska (FRA) |  Tina Trstenjak Slovenia (SLO) |  Maria Centracchio Italia (ITA)    Catherine Beauchemin-Pinard Kanada (CAN) |
| 70 kg   tiedot |  Chizuru Arai Japani (JPN) |  Michaela Polleres Itävalta (AUT) |  Madina Taimazova Venäjän olympiakomitea (ROC2)    Sanne van Dijke Alankomaat (NED) |
| 78 kg   tiedot |  Shōri Hamada Japani (JPN) |  Madeleine Malonga Ranska (FRA) |  Anna-Maria Wagner Saksa (GER)    Mayra Aguiar Brasilia (BRA) |
| Yli 78 kg   tiedot |  Akira Sone Japani (JPN) |  Idalys Ortíz Kuuba (CUB) |  Iryna Kindzerska Azerbaidžan (AZE)    Romane Dicko Ranska (FRA) |
Mitaliyhteenveto > Sekajoukkue

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Sekajoukkue   tiedot |  Ranska Clarisse Agbegnenou Amandine Buchard Guillaume Chaine Axel Clerget Sarah-Léonie Cysique Romane Dicko Alexandre Iddir Kilian Le Blouch Madeleine Malonga Margaux Pinot Teddy Riner |  Japani Hifumi Abe Uta Abe Chizuru Arai Shōri Hamada Hisayoshi Harasawa  Shōichirō Mukai Takanori Nagase Shohei Ōno Akira Sone Miku Tashiro Aaron Wolf Tsukasa Yoshida |  Saksa Johannes Frey Karl-Richard Frey Jasmin Grabowski Katharina Menz Dominic Ressel Giovanna Scoccimarro Sebastian Seidl Theresa Stoll Martyna Trajdos Eduard Trippel Anna-Maria Wagner Igor Wandtke    Israel Tohar Butbul Raz Hershko Li Kochman Inbar Lanir Sagi Muki Timna Nelson-Levy Peter Paltchik Shira Rishony Or Sasson Gili Sharir Baruch Shmailov |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Japani | 9 | 2 | 1 | 12 |
| 3. |  Ranska | 2 | 3 | 3 | 8 |
| 2. |  Kosovo | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 4. |  Georgia | 1 | 3 | 0 | 4 |
| 5. |  Tšekki | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 6. |  Mongolia | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 6. |  Etelä-Korea | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 6. |  Saksa | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 9. |  Itävalta | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 10. |  Kiinan Taipei | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10. |  Slovenia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 10. |  Kuuba | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13. |  Venäjän olympiakomitea | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 14. |  Brasilia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 14. |  Kanada | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 14. |  Italia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 17. |  Azerbaidžan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Kazakstan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Ukraina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Iso-Britannia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Belgia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Unkari | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Alankomaat | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Portugali | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Uzbekistan | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 17. |  Israel | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 15 | 15 | 30 | 60 |
Jäätynyt mies

| Jäätynyt Mies> Iceman |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fred Schepisi
Käsikirjoittaja:  Chip Proser
Tuottaja:  Patrick Palmes
Säveltäjä:  Bruce Smeaton
Kuvaaja:  Ian Baker
Leikkaaja:  Billy Weber
Pääosat:   Timothy Hutton  Lindsay Crouse  John Lone  Josef Sommer  David Strathairn 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  1984
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jäätynyt mies (Iceman) on vuonna 1984 valmistunut Fred Schepisin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka perustuu vanhaan eskimotarinaan.
Juoni

Arktiselta alueelta löydetään jää, jonka sisällä näyttää olevan jotakin. Jääkappale kuljetetaan helikopterin mukana arktiselle tutkimuslaitokselle, missä sitä ryhdytään rikkomaan laserin avulla. Jään alta paljastuu mies, joka ei ole nykyihminen vaan aito neandertalinihminen 40 000 vuoden takaa. Jäämies sulatetaan ja viedään leikkauspöydälle tutkittavaksi. Pian huomataan, että mies on yhä elossa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Timothy Hutton  | … |  tohtori Stanley Shephard   |
|  Lindsay Crouse  | … |  tohtori Diana Brady   |
|  John Lone   | … |  Charlie   |
|  Josef Sommer  | … |  Whitman   |
|  David Strathairn   | … |  tohtori Singe   |
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti Jäätyneen miehen olevan miellyttävä yllätys, elämään ja ihmisyyteen liittyviä peruskysymyksiä kartoittava tutkimusmatka aikaan ja historiaan. Hän kehuu etenkin Timothy Huttonia, jonka hän sanoo tässä kypsyneen aikuisuuteen erinomaisten roolitöiden Tavallisia ihmisiä (1980) ja Henkeen ja vereen (1981) jälkeen.
Aiheesta muualla

Jäätynyt mies Elonet.
Jäätynyt mies Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Joutsenmerkki

Joutsenmerkki
Joutsenmerkki (eli pohjoismainen ympäristömerkki) on Pohjoismaissa käytettävä virallinen ympäristömerkki, joka kertoo sillä merkityn tuotteen tai palvelun noudattavan sille suunniteltuja ympäristökriteereitä. Joutsenmerkki myönnetään sellaisille tuotteille ja palveluille, jotka ovat ympäristön kannalta oman tuoteryhmänsä parhaita: kriteerit pyritään asettamaan siten, että vain 20–30 prosenttia ryhmän tuotteista tai palveluista pystyy läpäisemään ne.
Joutsenmerkki perustettiin Pohjoismaisen ministerineuvoston aloitteesta vuonna 1989. Joutsenmerkki on myönnetty kaiken kaikkiaan yli 2 000 tuotteelle tai palvelulle. Merkkiin on kuvitettu tyylitelty laulujoutsen, ja sen on suunnitellut Kyösti Varis.
Vuonna 2016 joutsenmerkki äänestettiin Suomen viidenneksi arvostetuimmaksi tuotemerkiksi Markkinointi & Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen Brändien arvostus -kyselyssä.
Kriteerit

Joutsenmerkki luo jatkuvasti uusia kriteereitä tuotteille ja palveluille. Kriteerit on laadittu lähes 65 eri tuoteryhmälle.
Kun joutsenmerkin piiriin harkitaan uutta tuoteryhmää, mietitään onko kriteerien luomisella
relevanssia, eli aiheuttaako kyseinen tuote tai palvelu merkittäviä ympäristövaikutuksia
potentiaalia, eli onko tuotteen tai palvelun ympäristövaikutuksia mahdollista vähentää
ohjausvaikutusta, eli ostaisivatko kuluttajat kyseistä tuotetta, mikäli se olisi joutsenmerkitty.
Mikäli kaikki ehdot täyttyvät, voidaan kriteereiden luominen aloittaa. Laadinnan jälkeen läpi avoimen lausuntokierroksen, jossa kaikki kiinnostuneet voivat kommentoida kriteerien sisältöä ja vaikuttaa niihin. Yleensä kriteerien laadintaprosessissa käytetään hyväksi ulkopuolista asiantuntijaryhmää.
Kullakin tuotteella ja palvelulla on yksilöllinen ympäristökuormitus. Sen takia joutsenmerkin jokaisen tuotteen ja palvelun kriteerit ovat yksilölliset. Kriteerit koostuvat useista erityyppisistä vaatimuksista. Tuotteesta riippuen eri vaatimuksia voi olla jopa yli sata. Vaatimuksien kohteena on koko tuotteen elinkaari: aina raaka-aineen hankinnasta valmistukseen, käyttöön ja tuotteen loppusijoitukseen asti.
Kriteereitä on tehty hyvin monenlaisille tuoteryhmille: omat kriteerinsä on muun muassa autonrenkaille, WC-paperille, tiskiaineille, hotelleille ja ravintoloille. Jotta kriteerit eivät jäisi kehityksen jalkoihin, ne ovat voimassa useimmiten 3–5 vuotta kerrallaan. Tämän jälkeen niitä tarkastellaan uudestaan ja useimmiten kiristetään.
Hallinta

Suomessa joutsenmerkin oikeuden hallinta siirtyi vuoden 2011 alusta Motiva Services Oy:lle. Kaikki joutsenmerkin kriteerit ovat nähtävissä Ympäristömerkinnän verkkosivustolla. Kuka tahansa voi antaa ideoita uusien kriteerien kehittämiseksi. Kriteerit ovat myös avoimella lausuntokierroksella ennen kuin ne saatetaan voimaan.
Aiheesta muualla

Joutsenmerkki.fi
Kalle Koskinen

| Kalle Koskinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1972 (ikä 52) Jyväskylä
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kona
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  192 cm
Paino:  90 kg
Pelinumero:  6
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2013
Aik. seurat:  JYP (SML) Pelicans (SML) Timrå IK (SEL)
Kalle Koskinen (s. 3. tammikuuta 1972 Jyväskylä) on ammattilaisuransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija. Nykyisin hän toimii SM-liigaseura JYPin myyntineuvottelijana.
Ura

Koskinen siirtyi vuonna 1993 JyP HT:n juniorijoukkueen kokoonpanosta pelaamaan SM-liigaa. Kasvattajaseurassaan hän pelasi seitsemän vuoden ajan, kunnes hän siirtyi Lahden Pelicansiin. Pelattuaan kaksi kautta Pelicansissa hän vaihtoi seuraa Ruotsin Elitserienissä pelanneeseen Timrå IK:hon. Takaisin JYPiin Koskinen palasi kaudelle 2008–2009. Hän lopetti uransa vuonna 2013 voitettuaan pronssia JYPin riveissä.
Judo kesäolympialaisissa 2016

Judossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa 13:tta kertaa. Kilpailut käytiin 6.–12. elokuuta Centro Olímpico de Treinamenton kolmannessa hallissa, jonne mahtui 10 000 katsojaa. Tapahtumia oli 14, joista seitsemän oli miehille ja seitsemän naisille. Menestynein maa oli Japani, joka voitti kolme kultaa ja yhteensä 12 mitalia.
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Japani | 3 | 1 | 8 | 12 |
| 2 |  Ranska | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 3 |  Venäjä | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 4 |  Italia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 |  Yhdysvallat | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 |  Brasilia | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 7 |  Slovenia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 |  Argentiina | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 |  Kosovo | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 |  Tšekki | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 11 |  Etelä-Korea | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 12 |  Azerbaidžan | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 13 |  Georgia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13 |  Kazakstan | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 15 |  Kolumbia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 15 |  Kuuba | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 15 |  Mongolia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 18 |  Kiina | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 18 |  Israel | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 18 |  Uzbekistan | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 21 |  Belgia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 21 |  Saksa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 21 |  Iso-Britannia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 21 |  Alankomaat | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 21 |  Portugali | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 21 |  Arabiemiraatit | 0 | 0 | 1 | 1 |
Mitalistit

Lähde: Rio2016
Mitalistit > Miehet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 60 kg |  Beslan Mudranov |  Jeldos Smetov |  Naohisa Takatō  Dijorbek Urozbojev |
| 66 kg |  Fabio Basile |  An Ba-Ul |  Masashi Ebinuma  Rišod Sobirov  |
| 73 kg |  Shōhei Ōno |  Rüstəm Orucov |  Laša Šavdatuašvili  Dirk Van Tichelt |
| 81 kg |  Hasan Halmurzajev |  Travis Stevens |  Takanori Nagase  Sergiu Toma |
| 90 kg |  Mashu Baker |  Varlam Liparteliani |  Cheng Xunzhao  Gwak Dong-han |
| 100 kg |  Lukáš Krpálek |  Elmar Qasımov |  Ryūnosuke Haga  Cyrille Maret |
| yli 100 kg |  Teddy Riner |  Hisayoshi Harasawa |  Or Sasson  Rafael Silva |
Mitalistit > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 48 kg |  Paula Pareto |  Jeong Bo-kyeong |  Otgontsetseg Galbadrakh  Ami Kondō |
| 52 kg |  Majlinda Kelmendi |  Odette Giuffrida |  Natalja Kuzjutina  Misato Nakamura |
| 57 kg |  Rafaela Silva |  Sumiya Dorjsuren |  Kaori Matsumoto  Telma Monteiro |
| 63 kg |  Tina Trstenjak |  Clarisse Agbegnenou |  Anicka van Emden  Yarden Gerbi |
| 70 kg |  Haruka Tachimoto |  Yuri Alvear |  Sally Conway  Laura Vargas Koch |
| 78 kg |  Kayla Harrison |  Audrey Tcheuméo |  Mayra Aguiar  Anamari Velenšek |
| yli 78 kg |  Émilie Andéol |  Idalys Ortiz |  Kanae Yamabe  Yu Song |
Aiheesta muualla

Judo Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla. (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
Judo olympialaisissa
1896–1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 2016 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Golf | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Rugby | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Taitouinti | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Jäämit

Jäämit (ven. ямь ja емь, jam tai jem) on nimitys, jolla novgorodilaiset kutsuivat keskiajalla alun perin koko läntisen Suomen asukkaita. Myöhemmin käsite eriytyi tarkoittamaan hämäläisiä, joista se etymologisesti johtuu. Termin on nähty viittaavan joissain tapauksissa myös Laatokan pohjoisrannan karjalaisasutukseen, joka oli alun perin ainakin osittain Länsi-Suomesta peräisin.
Novgorodin ja jäämien sodat

Nestorin kronikassa sekä Novgorodin kronikassa kerrotaan sodista, joita Novgorod Karjalan alueen liittolaisineen kävi jäämejä vastaan 1100- ja 1200-luvuilla. Novgorodin tai karjalaisten ja jäämien välillä käytiin taisteluita kronikoiden mukaan vuosina 1042, 1123, 1142, 1143, 1149, 1186, 1191, 1226, 1228, 1240, 1256, 1292 ja 1311. Kaikki kronikoiden maininnat jäämeistä liittyvät sotaretkiin. Kronikat mainitsevat Novgorodin liittolaisiksi jäämejä vastaan muun muassa korelan (karjalaiset tai suppeammin Käkisalmen seudun asukkaat), vatjalaiset, inkerikot ja suzdalilaiset.
Kronikat käyttävät jäämien puolella taistelleista nimitystä sum, joita on perinteisen tulkinnan mukaan pidetty varsinaissuomalaisina. Jako varsinaissuomalaisiin ja hämäläisiin vastaisi myös ruotsalaisten riimukirjoituksien Finlont- ja Tafstalont-nimiä. Tämän mukaan jäämit-termi ei tarkoittaisi kaikkia Länsi-Suomen asukkaita, vaan pelkästään hämäläisiä. Historiantutkija Jukka Korpelan mukaan tämä johtopäätös ei ole kiistaton, koska sum-sanan merkityksestä ei ole varmuutta, eivätkä keskiaikaiset kirjoittajat käyttäneet vieraiden etnisten ryhmien nimiä kovinkaan johdonmukaisesti. Jem-nimitys näyttäisi olevan venäjänkielinen väännös Häme-nimestä. Käsite jää kuitenkin osittain epämääräiseksi, sillä sanan alkuperällä voi olla muitakin mahdollisia selityksiä. Äänisjärven itäpuolella sijaitsi keskiajalla Jem-niminen pogosta Jemtsajoen varrella, ja on ainakin periaatteessa mahdollista, että osa jäämejä vastaan tehdyistä sotaretkistä olisikin suuntautunut sinne. Joissakin tapauksissa kuvaukset sotaretkien yksityiskohdista kuitenkin viittaavat siihen, että jäämit asuivat lännempänä. Max Engman pitää väitöskirjassaan Jem-pogostaa yhtenä suomensukuisten jäämien keskuksena. Hän kuitenkin katsoo, että Suomen alueen jäämit asuivat strategisesti paljon tärkeämmällä alueella Ruotsin ja Novgorodin kilpailevien valtioiden välillä kehittyen ajan oloihin nähden aikanaan huomattavan vahvaksi heimoksi.
Jäämit mainitaan ensimmäisen kerran Nestorin kronikassa nimellä jam vuonna 1042. Tuolloin Novgorodin ruhtinas Vladimir Jaroslavitš, Jaroslav Viisaan poika, hyökkäsi novgorodilaisten kanssa heitä vastaan. Jos maininta todella viittaa Suomen alueeseen eikä esimerkiksi Jemtsajoen jäämeihin, se on ensimmäinen selkeä vuosiluku Suomen historiassa. Nestorin kronikka ei mainitse novgorodilaisia, sen sijaan Novgorodin ensimmäisen kronikan vanhempi laitos antaa tuon tarkennuksen. Nestorin kronikka kertoo jäämien myös maksaneen veroa ruseille.
Vuonna 1142 jäämit hyökkäsivät Novgorodiin ja hävisivät taistelun lähellä Laatokkaa kokien 400 miehen tappiot. Jäämit organisoivat hyökkäyksensä uudemman kerran 1149, venäläisten tietojen mukaan 1000 miehen voimin. Novgorodilaiset lähtivät takaa-ajoon vatjalaisten kanssa 500 miehen voimalla ja voittivat.
Viimeisen maininnan vuodelta 1311 jälkeen jäämeistä ei ole enää mainintaa Pähkinäsaaren rauhaa käsittelevissä teksteissä vuodelta 1323, vaan novgorodilaiset kutsuvat rajan länsipuolella olevia nemtsi-nimityksellä ja ruotsalaiset itäpuolella olevia ryssar-nimellä.
Kansallisneuvosto

Kansallisneuvosto tai kansallinen neuvosto voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
kansallisneuvosto (nationalrat), Itävallan parlamentin alahuone
kansallisneuvosto (nationalrat), Sveitsin parlamentin alahuone
Slovakian tasavallan kansallinen neuvosto (Národná rada Slovenskej republiky), Slovakian parlamentti
kansallisneuvosto (National Council), Namibian parlamentin ylähuone
kansallisneuvosto (Conseil national), Monacon parlamentti
Georgian kansallinen neuvosto, Georgian ensimmäinen parlamentti vuosina 1917–1918
kansallisneuvosto (Nemzeti Főtanács), Unkarin valtionpäämiehen vuosina 1945–1946 korvannut elin
Syyrian kansallinen neuvosto, Syyrian oppositioryhmittymä Syyrian sisällissodassa
siirtymäajan kansallinen neuvosto, Libyan väliaikaishallitus vuoden 2011 vallankumouksen jälkeen
kansallinen neuvosto, georgialainen kolmen puolueen yhteenliittymä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kansallisneuvosto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karl Otto Reinhold Ladau

Karl (Carl) Otto Reinhold Ladau (3. tammikuuta 1880 Pori – 1947) oli suomalainen aatelinen ja valtiopäivämies.
Ladaun vanhemmat olivat Karl Reinhold Ladau ja Julia Adolfina Karolina Ladau ja puoliso Ida Karolina Stenman. Varatuomari, SS-vapaaehtoinen Karl-Erik Ladau oli heidän poikansa. Liikemiehenä Tampereella toiminut Ladau sai 1930-luvun alussa tuomion jatketusta petoksesta.
Karl Otto Reinhold Ladau oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.
Kalmarin linna

Kalmarin linna
Kalmarin linna on Ruotsissa Kalmarin kaupungissa sijaitseva rakennus, jota alettiin rakentaa 1100-luvulla. 1200-luvun lopussa Maunu Ladonlukko rakennutti paikalle uuden linnan ja kehämuurin. Linna oli 1397 merkittävän tapahtuman näyttämönä: Kalmarin Unioni perustettiin Margareetan johdolla.
Kustaa Vaasan ja hänen poikiensa aikana linna uusittiin renessanssipalatsiksi. Kalmarin sodassa tanskalaiset valtasivat linnan ja se vahingoittui pahoin. 1600-luvun lopulla linna päästettiin rapistumaan ja 1700-luvulla sitä käytettiin esimerkiksi viljavarastona ja vankilana. Linnaa restauroitiin 1800-luvulla. Työt aloitettiin vuonna 1885 ja nykyisen muotonsa linna sai vuonna 1891.
Kun Tukholman ja Kalmarin linnoja muutettiin ja Vadstenan linna perustettiin, paikalle kutsuttiin saksalaisia ja italialaisia rakennusmestareita. Nämä tekivät tunnetuksi renessanssin ihanteita, joiden mukaan asuminen erotettiin puolustuksesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Linnan kotisivut (ruotsiksi)
Slottsguiden.info (ruotsiksi)
Kanchipuram

| Kanchipuram |
| --- | --- |
 Kanchipuram
 Koordinaatit: 12.82°N, 79.71°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Tamil Nadu
Piirikunta:  Kancheepuram
Väkiluku (2011):  221 749
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kanchipuram, Kanchi tai Kancheepuram (tamiliksi காஞ்சிபுரம், Kāñcipuram) on kaupunki ja kunta Tamil Nadun osavaltiossa, Intiassa. Se on Kancheepuramin piirikunnan keskus. Vuonna 2011 siellä asui 221 749 asukasta. Historiallisella ajalla kaupunki on kutsuttu nimillä Kachi ja Kachiampathi.
Kanchipuram on tunnettu temppeleistään ja silkkisistä sareistaan. Kaupungissa on useita merkittäviä temppeleitä, kuten Shivalle omistettu Ekambareswararin temppeli. Kanchipuramissa silkkisarit ovat kuuluisia koko Etelä-Intiassa ja niitä arvostetaan jopa Pohjois-Intiassa asti.
Kanchipuram on Etelä-Intian vanhimpia kaupunkeja. Se oli tamilin ja sanskritin kielien oppineisuuden keskus. Kanchipuramin loiston aika kesti 300–luvulta 800-luvulle, jolloin se oli Pallava-dynastian pääkaupunki.
Aiheesta muualla

Kancipurami temppelit (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Portti Kancheepuramin piirikuntaan (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kanhipuram Wikivoyagessa (englanniksi)
Kalmarin merenkulkumuseo

Kalmarin merenkulkumuseo on ruotsalaisen rannikkokaupungin Kalmarin keskustassa sijaitseva museo, joka on keskittynyt esittelemään Kalmarin merenkulkualan historiaa. Se avattiin 28. marraskuuta vuonna 1942, ja nykyään siellä on yli 5 000 näyttelyesinettä.
Vuonna 1934 perustettu Kalmar Sjöfartsförening keräsi kokoelmia Kalmar Navigationsskola -koulun kellariin ja kokoelmien kasvaessa perustettiin Kalmarin merenkulkumuseo samana vuonna 15. joulukuuta. Tilapäiset tilat saatiin Kalmarin linnasta ja yhdessä Kalmar Fornminnesföreningin kanssa avattiin näyttely 23. heinäkuuta 1936. Edelleen osa kokoelmista sijaitsi Sjömanshusetin kellarissa, mutta sodan takia sitä tarvittiin väestönsuojaksi ja siksi kesällä 1940 piti vuokrata tilat Södra Långgatanilta talosta, joka on sittemmin purettu.Museon kokoelmat sijaitsevat nykyisin rakennuksessa, jonka merenkulkumuseo pystyi ostamaan laivanvarustajan lesken Martina Lundgrenin lahjoittaman 100 000 Ruotsin kruunun arvoisen lahjoituksen turvin.
Aiheesta muualla

Museon kotisivut (ruotsiksi)
Kalmar Sjöfartsmuseum (ruotsiksi)
Byggnadsantikvarisk kontroll - Kalmar Sjöfartsmuseum, Övertäckning av bemålat tak (ruotsiksi)
Maritime Heritage Atlas of South Baltic: Kalmar Maritime Museum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kalmarin korkeakoulu

Kalmarin korkeakoulun kirjasto
Kalmarin korkeakoulun yhteiskuntatieteellisen laitoksen rakennus
Kalmarin korkeakoulu (ruots. Högskolan i Kalmar) oli ruotsalaisessa rannikkokaupungissa Kalmarissa sijainnut korkeakoulu. Se perustettiin vuonna 1977 ja yhdistettiin vuonna 2010 Växjön yliopiston kanssa Linné-yliopistoksi.
Aiheesta muualla

Kalmarin korkeakoulun viralliset Internet-sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) (englanniksi)
Just Tryin’ ta Live

| Just Tryin' ta Live Devin the Dude |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 29. tammikuuta 2002
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Devin the Dude  Mike Dean, Dr. Dre, DJ Premier, Raphael Saadiq, N.O. Joe, Luster Baker, Dave Banner, DJ Styles, Domo, Blind Rob, T-Mix
 Tyylilaji: hip hop
 Levy-yhtiö: Virgin
Listasijoitukset
  61.
Devin the Duden muut julkaisut
| The Dude 1998 | Just Tryin' ta Live 2002 | To tha X-treme 2004 |
Just Tryin’ ta Live on Devin the Duden toinen studioalbumi, joka julkaistiin 29. tammikuuta 2002. Levyllä vierailevat muun muassa Nas ja Xzibit sekä tuottajina tunnettuja nimiä kuten Dr. Dre ja DJ Premier.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 61.