stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juha-Petteri Lehto

Juha-Petteri Lehto (s. 1. huhtikuuta 1976) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen aitajuoksija. Seuratasolla hän edusti vuodesta 2001 lähtien Nurmijärven Yleisurheilua ja samasta vuodesta lähtien hän alkoi vastata itse omasta harjoittelustaan. Kalevan kisoista Lehto saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 2002. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2010 jälkeen.
Jericho Rosales

| Jericho Rosales> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. syyskuuta 1979 (ikä 45) Quezon City, Filippiinit
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Aiheesta muualla
IMDb 
Jericho Rosales (s. 22. syyskuuta 1979 Quezon City, Filippiinit) on filippiiniläinen näyttelijä ja laulaja. Hän on esiintynyt muun muassa seuraavissa televisiosarjoissa:
!Oka Tokat (1997–2002)
Pangako Sa 'Yo‎ (2000–2002)
Dahil May Isang Ikaw (2009–2010)
The Legal Wife (2014)
Bridges of Love (2015)
Magpahanggang Wakas (2016–2017)
Halik (2018–2019).
Juha-Petri Ruohola

| Juha-Petri Ruohola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1964 (ikä 60) Luvia
Kansalaisuus:   Suomi
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1997–
Sotilasarvo:  lääkintälippueamiraali
Kunniamerkit:  SL K SL R I YK-mitali EU-mitali
Ylennykset:  lääkintäkommodori 2018 lääkintälippueamiraali 2022
Aiheesta muualla
CV
Juha-Petri Sakari Ruohola (s. 5. kesäkuuta 1964 Luvia) on suomalainen lääkintälippueamiraali. Hän on toiminut Puolustusvoimien ylilääkärinä 1.11.2022 lähtien. Tätä ennen hän toimi vuodesta 2016 lähtien Merivoimien ylilääkärinä. Hän on ensimmäinen lääkintälippueamiraali Suomessa.
Aikaisemmin Ruohola on toiminut ylilääkärinä, päällikkölääkärinä, tutkijana ja vanhempana tutkijana Sotilaslääketieteen keskuksessa, osastonlääkärinä ja tutkijalääkärinä Keskussotilassairaalassa sekä päällikkölääkärinä, osastonlääkärinä ja sotilaslääkärinä Porin prikaatissa. Hän on palvellut myös kriisinhallintatehtävissä mm. päällikkölääkärinä YK:n UNMEE-operaatiossa Etiopiassa ja Eritreassa sekä apulaisesikuntapäällikkönä EU:n EUNAVFOR MED -operaatiossa Välimerellä.
Ruohola suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1996 ja väitteli lääketieteen tohtoriksi vuonna 2008 Helsingin yliopistosta.
Joseph Sama

Joseph Sama (s. 12. lokakuuta 1947 Dédougou) on burkinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. heinäkuuta 1975 ja nimitettiin Nounan hiippakunnan piispaksi 14. huhtikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Zéphyrin Toé, jota avustivat Jean-Marie Untaani Compaoré ja Jean-Gabriel Diarra.
Jerry Hall

Jerry Hall
Jerry Faye Hall (s. 2. heinäkuuta 1956 Gonzales, Texas) on yhdysvaltalainen huippumalli ja näyttelijä. Hänet tunnetaan The Rolling Stones -yhtyeen keulahahmo Mick Jaggerin pitkäaikaisena kumppanina ja tämän neljän lapsen äitinä. Vuosina 2016–2022 Hall oli naimisissa yhdysvaltalaisen mediamiljardöörin Rupert Murdochin kanssa.
Elämä

Hall syntyi Texasissa, hän on englantilaista syntyperää. Hallilla on kaksoissisar nimeltään Terry sekä kolme vanhempaa siskoa.
Hallin omaelämäkerta (Jerry Hall's Tall Tales) ilmestyi vuonna 1985. Kirjassaan hän kertoi varhaisesta elämästään Texasin Mesquitessa, jossa hän valmistui North Mesquite High Schoolista. Kirja kertoo myös hänen elämästään nuorena mallina Pariisissa.
Jerry Hallista tuli 1970-luvulla yksi parhaiten palkatuista supermalleista, joka toimi muotikuvausten ohella Revlon-kosmetiikkamerkin ja Yves Saint Laurentin Opium-parfyymin mainoskasvona.
Avioliitto ja perhe

Jerry Hall ja Mick Jagger tapasivat 1970-luvun lopulla. Onkin huhuttu, että Jerry olisi ollut syynä Jaggerin ja tämän ensimmäisen vaimon Biancan eroon, vaikka Jerry oli tuolloin kihloissa Bryan Ferryn kanssa. Hallista tuli Jaggerin kumppani ja heidän ensimmäinen lapsensa syntyi 2. maaliskuuta 1984 ja sai nimekseen Elizabeth Scarlett Jagger.
Hall esiintyi useissa Jaggerin levyjen kansissa ja heillä oli aikomus mennä naimisiin. Parin toinen lapsi James Leroy Augustin Jagger syntyi vuonna 1985. Vuonna 1990 Hall ja Jagger "avioituivat" lomamatkallaan Balilla. Hindu-vihkiseremonia ei ollut kuitenkaan laillisesti kelpaava, joten he eivät periaatteessa ikinä olleet naimisissa. Pian vihkimisen 
jälkeen Jagger ja Hall saivat kolmannen lapsensa Georgia May Ayeesha Jaggerin. 
Parin neljäs lapsi Gabriel Luke Beauregard syntyi vuonna 1997.
Jerry Hall erosi Jaggerista 1999, jolloin tuli ilmi, että brasilialainen
malli Luciana Morad odotti lasta Jaggerille. Hall lykkäsi eroa kunnes DNA-testi paljasti Jaggerin Gimenezin lapsen isäksi. Hallin hakiessa avioeroa kävi ilmi, ettei heidän liittonsa ollut laillisesti kelpaava eivätkä he koskaan olleetkaan naimisissa Englannin lakien mukaan. Lopulta lontoolainen oikeusistuin mitätöi heidän "avioliittonsa"  vuonna 1999 päättäen 22-vuotisen suhteen.
Valikoitu filmografia

| Vuosi | Elokuva/televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1980 | Willie & Phil | Karen |
| 1980 | Urban Cowboy | seksikäs sisko |
| 1989 | Batman | Alicia Grissom |
| 1992 | Freejack | toimittaja |
| 1994 | Savage Hearts | Lady Miriam Foxley |
| 1994 | Princess Caraboo | Lady Motley |
| 1995 | Vampire in Brooklyn | nainen puistossa |
| 2002 | Merci Docteur Rey | Sybil |
Aiheesta muualla

Jerry Hall Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Isohaaran vesivoimalaitos

| Isohaaran vesivoimalaitos |
| --- | --- |

Valtio:  Suomi 
Sijainti:  Kemi ja Keminmaa 
Koordinaatit:  65°47′35″N, 24°32′46″E
Rakentaminen alkoi:  1945 
Sähköverkkoon:  1948 
Valmistunut:  1949 
Perustaja:  Pohjolan Voima 
Suunnittelija:  Sigurd Frosterus
Omistaja:  Pohjolan Voima 
Operaattori:  Harjavallan vesivoimalaitos 
Pato
Tyyppi:  maapato ja säännöstelypato
Vesistö:  Kemijoen vesistö 
Joki tai koski:  Kemijoki
Valuma-alue:  51 127 km²  
Keskivirtaama:  560 m³/s  
Pituus:  9 km  (maapato)
Tilavuus:  1 000 000 m³  (maapato)
Muu rakenne:  2 × kalatie, maantiesilta, rautatiesilta
Yläpuolinen patoallas
Nimi:  Kemijoki
Pituus:  20 km 
Pinta-ala:  13 km²  
Keskikorkeus:  12 m  mpy. 
Alapuolinen allas
Nimi:  Pohjanlahti
Keskikorkeus:  0 m mpy.
Voimalaitos
Tyyppi:  jokivoimalaitos
Pudotuskorkeus:  12,2 m  
Rakennevirtaama:  1 150 m³/s  
Turbiinit:  2 × Kaplan (I ja II)  2 × putkiturbiini (III ja IV)
Kapasiteetti:  112,5 MW  
Vuosituotanto:  450 GWh 
 fiIsohaaran vesivoimalaitos 
Commons:  luokka
Ohijuoksutusta keväällä 2015 kolmen yläluukun voimin
Video ohijuoksutuksesta (2020)
Isohaaran vesivoimalaitos on Kemijoessa Kemin ja Keminmaan rajalla sijaitseva vesivoimalaitos, joka toimii kahdessa rakennuksessa eri puolella Kemijoen Isohaaraa. Voimalaitos on ominaisuuksiensa perusteella jokivoimalaitos, mikä tarkoittaa sitä, ettei sen patoaltaaseen varastoidulla vedellä voi käyttää voimalaa kovinkaan pitkään.
Pato ja tiet

Voimalaitoksen rakennuksien yhteydessä sijaitseva pato on puoliksi maapato ja betoninen säännöstelypato, joka ylittää Kemijoen Vallitunsaaren sen yläjuoksun puolelta. Maapato yhdistää Vähähaarassa joen itärannan saareen, jossa maapato jatkuu saaren yli Isohaaran rantaan. Maapato on täällä alle 600 metriä pitkä. Säännöstelypato on 170 metriä pitkä ja se ylittää Isohaaran niin, että vanhin voimalaitosrakennus jää länsirantaan veden päälle. Säännöstelypato on gravitaatiopato, jonka pohjarunko on betonia, sen yläpuolelle on rakennettu vahvojen laattojen varaan kansi seututielle 921, Oulu–Tornio-rautatielle ja kevyenliikenteen väylille.
Maapatoja on rakennettu yläjuoksulla kummallekin Kemijoen alajuoksun rannalle. Karttoja tutkimalla voi helposti paikallistaa nämä pitkät maapatojen jaksot. Säännöstelypadolta alkaa länsirantaa seuraava noin 600 metriä pitkä yhtenäinen patovalli, joka saa jatko-osan 1,3 kilometriä ylempänä. Täällä se jatkuu kilometrin mittaisena ja Kankaanalustalta tulevat johto-ojat laskevat vetensä maapadon juureen, josta ne pumpataan padon yli Kemijokeen. Joen itärannassa maapato alkaa voimalaitospadolta ja jatkuu yhtenäisenä 4,6 kilometrin päähän. Pengerpato tukkii Akkunusjoen suun, joten se on ohjattu kaksikilometrisellä Akkunusuoman kanavalla kaakkoon päin voimalaitospadon ohi Kemijokeen. Pentinsaaren ja Hirmulan ympäristössä joki on padottu patovalleilla niin, että siellä sijaitseva pieni pudas ei tulvi ja siihen kertyvät vedet ohjataan Tuhkaojaa myöten Akkunusjokeen. Muuten Kemijoki pysyy omassa joenuomassaan aina yläjuoksulla sijaitsevalle seuraavalle Taivalkosken voimalalle asti. Patoallas on siten 19,5 kilometriä pitkä.
Voimalat ja muuntamo

Isohaaran voimalaitos toimii kahdessa voimalarakennuksessa. Vanhempi rakennus sijaitsee Isohaaran länsirannassa ja uudempi rakennus Vallilansaaren luoteisrannalla. Niiden välissä sijaitsee säännöstelypato niin, että rakennuksien väliin jää 150 metriä matkaa. Vanhassa voimalarakennuksessa toimivat samanlaiset vesiturbiinit I ja II. Ne ottavat vetensä joen oikeasta rannasta ja niissä pyörivät pystyakselin varassa kaksi Kaplan-turbiinia 88,2 kierrosta minuutissa. Niiden juoksupyörä on halkaisijaltaan 5,9 metriä ja ne painavat kumpikin 100 tonnia. Akselin yläpäähän on sijoitettu sähkögeneraattorit, joiden roottorien halkaisijat ovat 7,7 metriä ja paino 144 tonnia. Generaattorien nimellisteho on 30,8 MVA ja ulostulojännite 10 500 volttia.
Uudessa voimalaitosrakennuksessa toimii kaksi samanlaista Bulb-turbiinia eli putkiturbiinia vaakasuorassa asennossa pyörien 93,8 kierrosta minuutissa. Niiden juoksupyörä on halkaisijaltaan 5,8 metriä ja paino 47 tonnia. Putken takana pyörii vaakasuorassa asennossa kaksi generaattoria, joiden roottorin halkaisija on 6,0 metriä ja paino 130 tonnia. Generaattorien ulostulo on 10 500 volttia ja nimellisteho 33 MVA.
Vanhan voimalan yhteyteen on sijoitettu muuntamo, jossa jännite nostetaan 10 500 voltista 120 000 volttiin. Muuntamolla toimii kaksi 35 MVA:n yksikköä ja yksi 66 MVA:n yksikkö.
Isohaaran kumpaakin voimalaitosyksikköä operoidaan Harjavallan voimalaitoksesta käsin.
Voimalat ja muuntamo > Isohaaran kalatie

Isohaaran voimalaitoksen yhteyteen rakennettiin Kemijoen ensimmäinen kalatie 1990-luvun alun voimalaitoslaajennuksen yhteydessä Vallitunsaaren puoleiselle rannalle. Kalatien kehittyneempi versio eli ns impulssityyppinen kalatie valmistui vuonna 2012. Tässä lohi nousee paremmin kuin vanhemmassa kalatiessä.
Historiaa > Rakentaminen

Kun Lapin sota päättyi, lupasi Pohjolan Voima rakentaa rautatielle ja maantielle sillat tuhottujen tilalle vuodessa, jos yhtiö saisi rakentaa sillan yhteyteen vesivoimalaitoksen ja pystyisi käyttämään sillan rakenteita säännöstelypadon osina. Koska sähköstä oli tuolloin huutava pula, myönnettiin lupa nopealla aikataululla. Voimalaitoksen suunnitteli arkkitehti Sigurd Frosterus. Rakennustyöt alkoivat huhtikuussa 1945 ja siitä tuli 500 hengen työmaana suurhanke Suomen senaikaisissa oloissa. Voimalaitos oli lisäksi ensimmäinen Kemijokeen rakennetuista voimalaitoksista.
Kemijoki laski mereen Vallitunsaaren molemmilta puolilta ja joen patoamiseksi saaren kaakkoispuolelle Vähähaaraan rakennettiin joen yli maapato ja luoteispuolelle Isohaaraan betoninen säännöstelypato. Voimalarakennus sijoitettiin säännöstelypadon oikealle puolelle eli luoteispuolen rannaan. Voimalapatoa pitkin rakennettiin lupauksen mukaisesti maantie ja rautatie. Koko Vallitunsaari otettiin voimalarakentamisen käyttöön ja sinne pyrittiin asuttamaan voimalatyöntekijät. Maantie toimi vuoteen 1976 saakka valtatie 4:nä, jolloin se siirrettiin kulkemaan saaren eteläpäähän ja vanhasta tiestä tehtiin seututie. Saari on edelleen Pohjolan Voiman hallinnassa.
Voimalan kaksi Kaplan-turbiiniatoimitti Baldwin Locomotive Works. Niiden yläpuolelle asennettiin generaattorit, jotka toimitti Westinghouse Electric Company. Ensimmäinen turbiini alkoi tuottaa sähköä vuoden 1948 lopulla ja toinen kesän 1949 jälkeen. Ensimmäisen turbiinin sähköntuotanto oli vuonna 125 GWh ja molempien koneiden yhteistuotanto oli seuraavana vuonna 210 GWh. Koko voimalaitos valmistui keväällä 1949 . Voimala maksoi lopulta kolme miljardia markkaa.
Historiaa > Peruskorjaaminen

Vuosina 1984–1986 uusittiin yksiköiden I- ja II-koneistot. Vuonna 1993 valmistui voimalaitoksen laajennus joen toiselle rannalle omaan rakennukseensa, jolloin otettiin käyttöön III- ja IV-koneistot. Uudet vesiturbiinit toimitti Tampella je generaattorit ABB.
Historiaa > Muuta

Voimalaitos esti lohen nousemisen Pohjanlahdesta Kemijokeen, joka oli ollut Euroopan paras lohijoki. Sen seurauksena paikalliset asukkaat olivat menettäneet elinkeinonsa. Vuoden 1979 lopussa Suomen valtio alkoi maksaa kalakorvauksia Kemijoen varren asukkaille. Korvauksia maksettiin 35 miljoonaa markkaa, ja saajia oli satoja. Korvausten maksamista oli vauhdittanut Helsinkiin marraskuussa matkustanut  jokivarren asukkaiden lähetystö.
29. huhtikuuta 2007 voimalaitoksen päämuuntajan tekninen vika aiheutti tuntuvia vahinkoja aiheuttaneen tulipalon. Voimalan sähköntuotanto keskeytyi tapauksen johdosta. Voimalaitoksen lähellä on Vallitunsaari, jossa sijaitsi aina 1970-luvulle asti voimalaitoksen omistajan Pohjolan Voiman pääkonttori sekä työntekijöiden asuinalue.  Parhaimmillaan voimalaitoksella oli 60 työntekijää, mutta vuonna 2013 enää kaksi pysyvää työntekijää.
Voimalaitokselta vedettiin vuonna 1955 120 kV:n voimalinja Martinniemen puuhiomolle ja sahalle. Voimalinja korvasi aiemman Merikoski–Martinniemi-voimalinjan. Martinniemen voimalaitoksen ja höyläämön toiminnan loputtua jäi voimalinja käyttämättömäksi. Siellä sijaitsevat edelleen alkuperäiset voimalainjan kytkinkaapit.
Hallinto

Toimitusjohtajat:
1943-1957 Erkki Aalto
1958-1978 Pentti Hintikka, vuorineuvos
1978-1991 Antti Koivuniemi, vuorineuvos
1991-1992 Juhani Ahava, vuorineuvos
1992-2010 Timo Rajala
2010-2018 Lauri Virkkunen
Jerisjoki

Onkijoita Jerisjoella vuonna 1955
Jerisjoki on Muoniossa Suomen Lapissa sijaitseva lukuisien järvien rikkonainen jokikokonaisuus, oikeastaan pikemmin vesireitti kuin joki. Jerisjoen reitillä on mittaa yli 20 kilometriä. Se kulkee tunturimaisemasta Tornionjoen laaksoon. Sen suurin, tavallaan keskusjärvi on muikuistaankin tunnettu Jerisjärvi Särkitunturin ja Keimiötunturin välissä. Sen alapuolella ovat Toras-Sieppi, Torasjärvi, Olosjärvi ja aivan lähellä Muonion keskustaajamaa pari lompoloa, jonka jälkeen aivan kirkon pohjoispuolella Muonionjärvi, joka laskee suoraan Tornionjokeen. Myös Vuontisjärvi kuuluu samaan vesireittiin. Sen sijaan Pallasjärvi kuuluu Kemijoen vesistöön.
Jerisjoella on kalastusmahdollisuus ja siihen liittyvää matkailua. Jokeen on suunnitteilla vesiurheilukeskus esimerkiksi melontaa ajatellen.
Jokainen tavallaan

| Jokainen tavallaan Puhuva Kone |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. lokakuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Elastinen, Kameleontti, Sakke, Osmo Ikonen
 Tyylilaji: rap, pop
 Kesto: 39.08
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 10.
Puhuvan Koneen muut julkaisut
|   | Jokainen tavallaan 2010 | Tää hetki 2011 |
Jokainen tavallaan on rap-artisti Puhuvan Koneen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2010. Albumin julkaisi Rähinä Records -levy-yhtiö ja sen tuotannosta vastaa Elastinen. Albumilta on julkaistu singlet "Puhuva Kone" ja "Lintu". Molemmista singleistä on kuvattu myös musiikkivideot. Albumin on masteroinut Iso H. Kappaleesta "Luuta ja verta" on tehty aikaisempi versio Navetta Records nimisessä levy-yhtiössä.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 43. Se ylsi parhaimmillaan kymmenennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä 22 viikkoa.
Kappaleet

Sataseen – 3.19
Puhuva Kone – 3.03
Jokainen tavallaan – 3.45
Ulos – 3.16
Pitäs vaan – 3.22
Lintu – 3.49
Luuta ja verta – 3.14
HS (Hyvää syntymäpäivää) – 3.25
Kaks tähtee ja kirsikkapuska – 3.43
Päläpälä – 4.11
Ei oo – 4.41 (feat. Elastinen) (mukana Elastinen)
Biitit

Elastinen: 1, 2, 4, 5, 6, 9
Kameleontti: 3
Sakke: 7, 10
Elastinen & Osmo Ikonen: 8, 11
Arvostelut

Dome.fi:
Sillä siisti

| Sillä siisti Päivi Kautto-Niemi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP-levy
 Kesto: 40.05
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Päivi Kautto-Niemen muut julkaisut
| Sun luokses jään 1978 | Sillä siisti 1979 | Mikä tämä leikki on 1984 |
Sillä siisti on Päivi Kautto-Niemen albumi vuodelta 1979.
Kappaleet

Enää et kuulu mulle
Leikitään vain
Miksi jouduit sä naimisiin
Olet niinkuin muovimassaa
Oot kuin haaveistain
Pakoon
Pienet silmät ja suu
Sillä siisti
Sulle antaudun
Syyskuu
Tulessa oon
Joseph Salvador Marino

Joseph Salvador Marino (s. 23. tammikuuta 1953 Birmingham, Alabama) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Birminghamin hiippakuntaan William Russell Houck 25. elokuuta 1979. Hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Bangladeshiin sekä Natchitochesin titulaariarkkipiispaksi 12. tammikuuta 2008, ja piispaksi vihkiminen seurasi 29. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Louis Pierre Tauran, jota avustivat Celestino Migliore ja William Russell Houck.
16. tammikuuta 2013 Marino sai nimityksen nuntiukseksi Malesiaan ja Itä-Timorille sekä apostoliseksi delegaatiksi Bruneihin.
Iso-Sikla

| Iso-Sikla |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki, Rautalampi
Koordinaatit:  62°32′59″N, 26°54′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  Siklanjoki Kangaslampeen 
Järvinumero:  14.718.1.036
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140 m  
Pituus:  770 m  
Leveys:  540 m  
Rantaviiva:  3,08 km  
Pinta-ala:  20,192 ha  
Suurin syvyys:  12 m  
Saaria:  3 
 fiIso-Sikla 
Iso-Sikla  on Pohjois-Savossa Suonenjoella ja Rautalammilla Hankamäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 770 metriä pitkä, 540 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 20 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140 metriä mpy.
Joseph Sarsfield Glass

Joseph Sarsfield Glass vuonna 1917.
Joseph Sarsfield Glass (13. maaliskuuta 1874 Bushnell, Illinois – 26. tammikuuta 1926) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 15. elokuuta 1897 ja nimitettiin Salt Laken hiippakunnan johtoon 1. kesäkuuta 1915. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Joseph Hanna, jota avustivat Thomas Francis Lillis ja Thomas Grace. Glass asetettiin virkaansa 1. syyskuuta.
Glass kuoli 51-vuotiaana virassa, ja hänen seuraajakseen nimitettiin John Joseph Mitty.
Juhana Minni

Juhana Vilho (Wilho) Minni (14. lokakuuta 1879 Joutsa – 11. joulukuuta 1954 Helsinki) oli hallitusneuvos, joka toimi valtiokonttorin pääjohtajana.
Juhana Minnin vanhemmat olivat apteekkari Paul Edvard Minni ja Matilda Sikanen ja puoliso vuodesta 1911 opettaja Gerda Thalus (k. 1949). Minni tuli ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1896, valmistui filosofian kandidaatiksi 1900 ja suoritti ylemmän hallintotutkinnon 1909. Hän oli Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa 1900–1904, toimi säästöpankkien tarkastajan apulaisena 1904–1913, valtiokonttorin kirjanpitäjänä 1913–1915, metsähallituksen apukamreerina ja kamreerina 1915–1919, maatalousministeriön kanslistina 1919–1921, opetusministeriön apukamreerina 1921–1923 sekä valtiovarainministeriön vanhempana hallitussihteerinä 1923–1927 ja esittelijäneuvoksena 1927–1940. Valtiokonttorin pääjohtaja hän oli 1940–1947, vt. pääjohtaja 1947–1948 ja panttilainauslaitoksen tarkastaja vuodesta 1948. Hän oli myös muun muassa Suomen säästöpankkien  liiton sihteeri 1910–1917, eduskunnan pankkivaliokunnan sihteeri 1910–1917 ja eduskunnan taloudenhoitaja 1935–1940, Suomen Pankin taloudenhoitaja 1911–1953  sekä useiden eri valiokuntien, työryhmien ja komiteoiden jäsen tai puheenjohtaja. Hallitusneuvoksen arvonimi Minnille myönnettiin 1939.
Sillä silmällä

| Sillä silmällä |
| --- | --- |
Kestoaika:  54 minuuttia
Pääosissa:  Ted Allen Kyan Douglas Thom Filicia Carson Kressley Jai Rodriguez
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Bravo
Esitetty:  15. heinäkuuta 2003 – 30. lokakuuta 2007
Tuotantokausia:  5
Jaksoja:  100
Aiheesta muualla
IMDb 
Sillä silmällä (Queer Eye for the Straight Guy) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota esitettiin Bravo-kanavalla vuosina 2003–2007.
Sarjan päätähtinä esiintyvät viisi sympaattista homomiestä. Fab Five, joilla jokaisella on erityistehtävänsä: Ted Allen (ruoka ja viini), Kyan Douglas (hiukset, hygienia, ulkonäkö), Thom Filicia (sisustus), Carson Kressley (muoti ja tyyli) ja Jai Rodriguez (kulttuuri, ihmissuhteet). Joka jaksossa käsiteltäväksi saapuu (yleensä) yksi heteromies, jonka elämä muutetaan täysin.
Fab Five auttaa heteromiestä esimerkiksi tilanteessa, jossa hän valmistautuu kosimaan tyttöystäväänsä tai tapaamaan tämän vanhemmat tai aikoo järjestää grillijuhlat. Sarjassa on esitetty muutama erikoisjakso, jotka kuvattiin Englannissa, Texasissa ja Las Vegasissa. Fab Five on stailannut myös Red Sox -baseballjoukkueen.
Sarja saavutti välittömästi suuren suosion Yhdysvalloissa. Vuonna 2004 se voitti Emmy-palkinnon.
Ohjelmasta on tehty lukuisia erimaalaisia versioita. Niistä mikään ei ole kuitenkaan ollut niin suuri menestys kuin alkuperäinen sarja ja useimmat lopetettiin lyhyen ajan kuluttua. 
Ensimmäinen suomalainen Sillä silmällä -jakso nähtiin maaliskuussa 2005. Suomalaiseen tiimiin kuuluvat: Tommy Kilponen (muoti ja tyyli), Mikael Hytönen (kulttuuri), Mikko Vesanen (sisustus), Pekka Nikumatti (ruoka ja viini) sekä Gekko (ulkonäkö).
Molempia, yhdysvaltalaista ja suomalaista, versioita esitti aiemmin Nelonen, mutta nykyisin, vuoden 2011 alussa aiemmin Suomessa näkemättömiä jaksoja Liv-kanava.
Aiheesta muualla

Sillä silmällä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sillä silmällä - yhdysvaltalainen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Queer Eye
Käännös suomeksi
Sikorsky VH-92 Patriot

| Sikorsky VH-92 Patriot |
| --- | --- |

Tyyppi:  keskiraskas kuljetushelikopteri
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Sikorsky Aircraft/Lockheed Martin
Ensilento:  28. heinäkuuta 2017
Kehitetty mallista:  Sikorsky S-92
Sikorsky/Lockheed Martin VH-92 Patriot on kehitteillä oleva yhdysvaltalainen helikopteri, jonka on tarkoitus korvata Yhdysvaltain merijalkaväen nykyinen presidentin kuljettamiseen käytetty Marine One -kalusto. Se on Sikorsky S-92 -helikopterin sotilasversio.
Kehitys

Sikorskyn tarjous uusien Yhdysvaltain presidentin kuljettamiseen käytettävien Marine One -helikopterien, jotka korvaavat vanhat VH-3D ja VH-60N -helikopterit, kilpailutuksessa (VXX-hanke) oli S-92. Alun perin Lockheed Martin VH-71 Kestrel voitti kilpailutuksen, mutta kalleutensa takia kilpailu avattiin uudelleen vuonna 2010. Toukokuussa 2014 ilmoitettiin, että Sikorskyn VH-92 voitti kilpailun. VH-92 on tehtäväänsä modifioitu versio SH-92 -kopterista. Noin 20 kopteria on määrä ottaa käyttöön vuonna 2023.
Tekniset tiedot (S-92)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Pituus: &&&&&&&&&&&&&017.012000017,12 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&04.07100004,71 m
Tyhjäpaino: 0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero.0Virhe lausekkeessa: odottamaton numero7 031 kg
Roottori:  halkaisija &&&&&&&&&&&&&017.017000017,17 m, pinta-ala &&&&&&&&&&&&0231.0540000231,54 m²
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0306.&&&&00306 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0280.&&&&00280 km/h
Toimintasäde: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”~”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”~”.~1 000 km
Lakikorkeus: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”~”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”~”.~4 500 m
Käännös suomeksi