stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alkuräjähdys
Kirjallisuutta

Valtonen, Mauri: Kvasaareja ja mustia aukkoja.  Helsinki:  Ursa, 1992.  ISBN 951-9269-63-0
Krauss, Lawrence M.: Atomi: Matka maailmankaikkeuden alusta elämän syntyyn ja siitä edelleen.  ((Atom: An odyssey from the Big Bang to life on Earth...and beyond, 2001.) Suomentanut Juha Pietiläinen)  Helsinki:  Terra cognita, 2002.  ISBN 952-5202-51-8
Enqvist, Kari: Kosmoksen hahmo.  Helsinki:  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-27916-1
Greene, Brian: Kosmoksen rakenne: Avaruus, aika ja todellisuus.  ((The fabric of cosmos: Space, time and the texture of reality, 2004.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki:  Terra cognita, 2005.  ISBN 952-5202-83-6
Singh, Simon: Big Bang: Maailmankaikkeuden synty.  ((Big bang: The origin of the universe, 2005.) Suomentanut Veli-Pekka Ketola)  Helsinki:  Tammi, 2007.  ISBN 951-31-3360-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kari Enqvistin esitelmä ”Mitä oli ennen alkuräjähdystä?”
Kari Enqvist: Me tiedämme, että alkuräjähdys on totta
Ned Wright's Cosmology Tutorial(englanniksi)
The Mysteries of Deep Space Timeline (englanniksi)
Björn Feuerbacher ja Ryan Scranton: Evidence for the Big Bang talkorigins.org. 2006. (englanniksi)
Alkuräjähdyksen aikajana
Alkuräjähdys
Planckin epookki
Suuri yhtenäisepookki
Sähköheikkoepookki
Inflatorinen epookki
Uudelleenlämpeneminen
Baryonigeneesi
Kvarkkiepookki
Hadroniepookki
Leptoniepookki
Fotoniepookki
Alkuräjähdyksen ydinsynteesi
Aineen valtakausi
Rekombinaatio
Pimeä kausi
Reionisaatio
Alkuräjähdysteorian mukaan kaikkeus syntyi äärimmäisen tiheästä ja kuumasta tilasta.
Taiteilijan näkemys WMAP-satelliitista, joka kerää tietoa kosmisesta taustasäteilystä.
WMAP-satelliitin havainnoista koostettu kuva kosmisesta taustasäteilystä
Kaikkeuden yleinen muoto riippuu kaikkeuden todellisen tiheyden ja kriittisen tiheyden suhteesta eli nk. kosmologisen omegaparametrin  \Omega _{0} arvosta. Mikäli se on enemmän kuin yksi, kaikkeus on pallon muotoinen, mikäli vähemmän kuin 1, kaikkeus on hyperbolinen, ja mikäli se on tasan 1, kaikkeus on laakea.
Ympyrädiagrammi, joka kuvaa energiatiheyden eri komponenttien osuutta ΛCDM-mallin mukaan. Noin yhdeksänkymmentäviisi prosenttia kaikesta energiasta on eksoottisissa muodoissa eli pimeää ainetta tai pimeää energiaa
Piirros, joka kuvaa kaikkeuden laajenemista alusta tähän päivään saakka.
Olli Hiidensalo

| Olli Hiidensalo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1991 (ikä 34) Nummi-Pusula
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  ampumahiihto
Seura:  Lahden Hiihtoseura
Kilpauran kesto:  2013-
Olli Abraham Hiidensalo (s. 2. helmikuuta 1991 Nummi-Pusula) on suomalainen ampuma- ja maastohiihtäjä. Hän edustaa ampumahiihdossa Lahden Hiihtoseuraa ja maastohiihdossa Vantaan Hiihtoseuraa. Hän kilpailee myös suunnistuksessa seuranaan Delta.
Hiidensalo sijoittui 29:nneksi uransa ensimmäisessä ampumahiihdon maailmancup-kilpailussa, Östersundin normaalimatkalla marraskuussa 2013. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 11:nneksi Hochfilzenin pikakilpailussa kaudella 2021−2022 ja Kontiolahden normaalimatkalla kaudella 2022–2023. Nuorten MM-kilpailuissa hän on ollut viestissä neljäs Torsbyssä 2010 ja normaalimatkalla 12:s Kontiolahdella 2012.
Hiidensalo on osallistunut aikuisten arvokilpailuihin MM-kilpailuista 2015 lähtien. Hän sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 pikakilpailussa 19:nneksi ja sekaviestissä kuudenneksi. Vuoden 2025 Lenzerheiden MM-kilpailuissa hän ylsi normaalimatkalla neljännelle sijalle. Tämä nelossija on poikkeuksellinen Hiidensalon uralla, sillä hän ei ole aiemmin päässyt arvokisoissa henkilökohtaisilla matkoilla kymmenen parhaan joukkoon.
Hiidensalo saavutti ensimmäiset ampumahiihdon aikuisten sarjan henkilökohtaiset SM-mitalinsa oltuaan toinen pikamatkalla ja takaa-ajossa 2013. Ampumahiihdossa Hiidensalo on voittanut viestin Suomen-mestaruuden Lahden Hiihtoseuran joukkueessa vuosina 2012, 2014, 2015, 2016 ja 2017. Hän on voittanut myös henkilökohtaisia Suomen-mestaruuksia. Maastohiihdon SM-viestikultaa hän on voittanut Vantaan Hiihtoseuran joukkueessa vuosina 2012 ja 2017.
Hiidensaloa valmentaa fysiikkapuolella Jarmo Punkkinen.
Ampumahiihdossa Hiidensalo luottaa Fischerin suksiin, Swixin sauvoihin ja Anschutzin kivääriin.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Saana Akiola

Saana Akiola on suomalainen televisioesiintyjä, tanssinopettaja ja entinen kilpatanssija.
Akiola aloitti kilpatanssin 7-vuotiaana, eteni siinä Suomen maajoukkueeseen ja saavutti Suomen-mestaruudet kahdessa kategoriassa. Hän osallistui myös kansainvälisiin kilpailuihin. Kilpauransa jälkeen Akiola ryhtyi tanssinopettajaksi. Hän on toiminut tuomarina Pakko tanssia -ohjelmassa ja opettajana Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa, jossa hänen parejaan ovat olleet Jukka Rasila, Jukka Tammi, Ali Jahangiri, Mikael Jungner, Aki Linnanahde, Jare Brand, Kristo Salminen, Benjamin Peltonen  ja Shawn Huff. Syksyllä 2019 vaikeisiin komplikaatioihin johtanut mononukleoosi esti Akiolan osallistumisen Tanssii tähtien kanssa -kaudelle. Hän voitti ohjelman 15. tuotantokauden vuonna 2022, parinaan laulaja Benjamin Peltonen.
Akiola oli naimisissa laulaja Antti Matikaisen kanssa, mutta pariskunta erosi loppuvuodesta 2018. Akiolalla ja Matikaisella on kaksi lasta.
Seksuaalinen häirintä

Akiola on kertonut AkiolaxElg -podcastissaan kokeneensa seksuaalista häirintää Tanssii tähtien kanssa -ohjelman kulisseissa erään tanssiparinsa taholta. Häirintä ilmeni vihjailevina puheina, katseina ja viesteinä Akiolan puolisolle. Hän toi asian esiin tuotannolle, mutta koki, ettei siihen reagoitu riittävästi. Akiola ei ole nimennyt häiritsijäänsä, vaan haluaa keskittyä ilmiön käsittelyyn. Ohjelman tuotanto on korostanut nollatoleranssia epäasialliselle käytökselle, mutta ei ole kommentoinut mahdollisia häirintätapauksia tarkemmin.
Amerikan historia

Amerikan mantereen satelliittikuva
Amerikan historia muodostuu pitkäaikaisesta tapahtumasarjasta Amerikan mantereella. Sen katsotaan alkaneen Amerikan asuttamisesta, ja jatkuneen nykypäivään saakka. Ensimmäiset asukkaat saapuivat Aasiasta useina eri ryhminä. Vaelluksen ajankohtaa ei ole tarkoin pystytty selvittämään, mutta sen uskotaan alkaneen noin 14 000 vuotta sitten tai aikaisemmin. Suurin osa tutkijoista on hyväksynyt teorian, jonka mukaan muuttoliike on kulkenut Beringin salmen poikki. Kun Kanadan yllä ollut mannerjäätikkö alkoi sulaa, ihmiset saattoivat vaeltaa jäättömäksi muuttuneiden seutujen kautta Amerikkaan. Uusimpien arvioiden mukaan näitä jäättömiä seutuja on arveltu olleen etenkin rannikoilla, nykyään meren pinnan alla olevilla alueilla. Arkeologit ovat löytäneet monia yhtäläisyyksiä Siperian vanhojen yhteisöjen ja Amerikan mantereen asuttajien väliltä. Eräiden nykytutkimusten valossa osa ihmisistä on voinut saapua myös Euroopasta jään reunaa pitkin.
Amerikan asuttaminen > Pohjois-Amerikka

Pohjois-Amerikan varhaisin kulttuuri oli arkeologien tekemistä löydöistä päätelty liikkuva suurriistan metsästäjien paleointiaanien Clovis-kulttuuri, jonka jälkeen tuli muun muassa biisonin metsästäjien Folsomin kulttuuri. Tästä kehittyi ajan kuluessa lukuisia kulttuureja, ja niinpä Pohjois-Amerikka jakautui moniin kulttuurialueisiin. Niin sanotulla arkaaisella kaudella kehittyi monia paikallisia hyvin omaleimaisia kulttuureja, muun muassa Suurten järvien kuparikulttuuri ja lounaisen alueen kuivien seutujen Cochise-kulttuuri. Jotkut arkaaisen kauden kulttuurit saattoivat varsinkin loppupuolella olla kiinteitä kyläkulttuureja, mutta useimmat perustuivat pienten ryhmien harjoittamaan metsästykseen ja keräilyyn.
Pohjois-Amerikassa alkoi esiintyä ensimmäisiä kiinteitä kulttuureja 500 eaa. – 500 jaa. (muun muassa Hopewell-intiaanit). Intiaanit alkoivat viljellä maata ja pystyttivät hautakumpuja. Pohjois-Amerikan intiaanit rakensivat ensimmäiset kaupunkinsa Mississipin laaksoon 700-luvulla. Tästä alkaneen Mississippin kulttuurin näkyvimmäksi paikaksi nousi suurkaupungin mittoihin yltänyt Cahokia.Myös anasazit rakensivat puebloiksi sanottuja kyliä tai pikkukaupunkeja Coloradossa.
Eurooppalaisten tullessa Pohjois-Amerikkaan, oli siellä satoja eri intiaaniheimoja ja -kieliä. Siirtolaisten saapuminen aiheutti tuhoa mantereen väestössä sairauksien ja sotien muodossa. Kolmen eri vuosisadan aikana suurin osa alkuperäisasukkaista ajettiin mailtaan ja siirrettiin 1800-luvun loppuun mennessä ahtaisiin reservaatteihin.
Amerikan asuttaminen > Mesoamerikan korkeakulttuurit

Keski-Amerikassa kehittyi luokkiin kerrostuneen yhteiskunnan omaavia korkeakulttuureja, jotka kehittivät omaa kirjoitustaitoa ja tähtitiedettä. Usein ne olivat erilaisiin uhrimenoihin perustuvan monijumalaisen uskonnon kyllästämiä yhteisöjä, joita johti perinnöllinen papisto ja soturieliitti. Ennen varsinaista kulttuurikehitystä alkoi maissin viljely noin 5000–4500 eaa. Viljelyn kehittyminen on saattanut alkaa kun ihmiset huomasivat syksyllä poisheitettyjen siementen itävän seuraavan kevään aikana. Ensimmäinen viljelykasvi oli luultavasti hirssi, jota seurasi maissi. Runsaat maissipellot takasivat hyvän elintason ja olivat avain Mesoamerikan korkeakulttuurin syntymiseen.
Kulttuurikehityksen aloittajina pidetään 1200 eaa. aloittaneita olmeekkeja, jotka rakensivat muun muassa San Lorenzon ja La Ventan seremoniakeskukset, joissa oli kivimonumentteja ja valtavia maakumpuja. Lännempänä Oaxacan laaksossa ja vuorillakin elävät sapoteekit saattoivat keksiä kirjoituksen noin 500 eaa. ja luoda ensimmäisen kaupunkivaltion vuoden 100 eaa. tienoilla. Mesoamerikan merkittävin sivistyskulttuuri olivat pian olmeekkien jälkeen aloittaneet mayat, joiden matemaattiset taidot olivat aikaansa nähden edistyneitä ja joilla oli hyvin tarkka kalenteri. Mayat olivat myös taitavia rakentajia. Toisaalta mayojen eliitti korosti jumalisuuttaan ja mayojen kaupunkivaltioiden välillä käytiin alituisesti sotia. 600-luvulle tultaessa Meksikon keskiylängön Teotihuacán ja maya-kulttuurit olivat vahvimmillaan, mutta alkoivat rapistua 700-luvulla osin ehkä kuivuuteen, osin sotiin. Niinpä intiaaniheimojen väliset sodat hävittivät useita kulttuureja, ja lopulta vuoteen 900 menneessä pohjoisesta tulleet barbaariheimot olivat valloittaneet Meksikon alueen.
Pohjoisesta tulleet nahuatlia puhuvat barbaarit sulautuivat paikallisiin intiaaniheimoihin ja omaksuivat näiden sivistyneen yhteiskunnan. Ensiksi Meksikon eteläistä ylänköä hallitsivat tolteekit noin 980–1160. Pohjoisesta hyökkäsi taas uusia heimoja, chichimeekkejä, jotka saivat noin 1300 jaa. Meksikon laakson herruuden tepaneekeille. Asteekit kukistivat tepaneekit 1420-luvulla ja alkoivat pian laajentaa valtaansa, joka ulottui pian Meksikon lahdelle. He olivat kukoistuksensa huipulla,kun espanjalaiset konkistadorit saapuivat Keski-Amerikkaan 1519. Maya-alueella oli vallinnut tolteekkivaikutteinen mayakulttuuri muun muassa Mayapánissa ja Chichen Itzássa noin 100–1440, mutta se tuhoutui pääosin ennen eurooppalaisten tuhoa. Vuosien sotien jälkeen Keski-Amerikka siirtyi espanjalaisten haltuun. Karibian hallinta sen sijaan jakautui useiden eurooppalaisten valtioiden kesken.
Amerikan asuttaminen > Etelä-Amerikka

Etelä-Amerikassa alkoi ilmetä merkkejä varhaisesta puutarhaviljelystä noin 8000–6000 eaa. Maissia saatettiin viljellä jo noin 6000–4000 eaa., mutta peruna, papu, purpitsa jne. olivat siihen aikaan merkittävämmällä sijalla. Saviastiat keksittiin ehkä Amazonin alueella, mistä niitä on löydetty ajalta noin 5000 eaa. Taperinhasta. Asutus alkoi siirtyä kiinteisiin kyliin jo noin 5000 eaa. Noin 4000–3500 eaa. kesytettiin laama ja alpakka, ja noin 3500 eaa. alettiin viljellä puuvillaa. Noin 3500 eaa. nousi Ecuadorissa Valdivian kulttuuri, joka tuotti hyviä saviastioita ja jossa alkoi näkyä yhteiskunnallinen eristyminen. Noin 3100–1800 eaa. kehittyi Perun rannikon jokilaaksoissa temppeleitä rakentanut Norte Chicon kulttuuri, joista tunnetuin muinaiskaupunki Caral on luultavasti ajalta 2600 eaa. Etelä-Amerikan suuret kulttuurit sijaitsivat kaikki Keski-Andeilla Ecuadorin, Perun ja Bolivian seuduilla.
Noin 1800 eaa. saviastiat levisivät Peruun, missä rakennettiin suuria temppelikeskuksia Casma-joen laaksossa, muun muassa Cerro Sechinissä. Saviastioiden poltossa käytetty keramiikkauuni mahdollisti metallinkäsittelyn, lähinnä kullan ja kuparin muokkauksen, kehittymisen vuosina 1500–800 eaa. Noin 850 eaa. Andeilla levisi Chavinin kulttuuri, ja vuoden 0 eaa. tienoilla syntyi Moche-valtio Pohjois-Perun rannikolle.
900-luvulla Huari ja Tiahuanaco olivat hallitsevat kulttuurit Andien vuoristoissa. Niiden pääkaupungit kuitenkin äkillisesti hylättiin vuoden 1000 tienoilla, ehkä kuivuuden takia.
Perimätiedon mukaan inkojen ensimmäiset hallitsijat tulivat tulevan pääkaupungin Cuzcon laaksoon vuoden 1200 tienoilla. Hallitsijat kutsuivat itseään Auringon lapsiksi, ja olivat todennäköisesti vieraan valloittajaheimon jäseniä. Tästä alkoi inkojen nousu, ja käytännössä inkavaltakunta syntyi 1438 sotapäällikkö Pachacutecin valloittaessa naapuriheimot. Espanjalaisen Pizarron johtamat konkistadorit saapuivat Etelä-Amerikkaan 1532. Vain kahdessa vuodessa he hävittivät ja valloittivat inkavaltakunnan. Inkat kapinoivat pitkään tämän jälkeenkin. Alueelle muodostettiin Perun varakuningaskunta.
Löytöretket ja kolonisaatio

Amerikan katsotaan olleen täysin eristyksissä jääkaudesta 1000-luvulle, jolloin viikingit Leif Erikssonin johdolla "löysivät" Newfoundlandin ja perustivat Vinlandin. Tämä paikka on myöhemmin löytynyt Kanadasta ja tunnetaan nykyään nimellä L'Anse aux Meadows (Meduusalahti). Viikinkien lähdettyä Amerikka oli löytöretkiin asti jälleen eristyksissä. 1492 Kristoffer Kolumbus purjehti Amerikkaan etsiessään meritietä Intiaan Espanjan kuninkaan toimeksiannosta. Tämän katsotaan perinteisesti merkinneen Amerikan löytämistä, sillä tällä kertaa sen olemassaolo jäi pysyvästi kirjoitettuun historiaan. Jollei Kolumbus olisi löytänyt Amerikkaa, sen löytämättä jääminen tuskin olisi ollut mahdollista hänen elinaikanaan. Eikä hän ollut suinkaan ainoa, joka pohti läntistä meritietä Intiaan. Vuonna 1493, vain neljä kuukautta hänen matkallelähtönsä jälkeen, hänen ohjelmansa kanssa käytännössä identtinen ehdotus jätettiin Portugalin kuninkaalle saksalaisen kartanpiirtäjän Martin Behaimin puolesta Kolumbuksen lähdöstä tietämättä.
Löytöretkistä seurasi Amerikan valloitus ja kolonisaatio. Pian sen jälkeen kun uusi maa oli löydetty, suuntasivat espanjalaiset sinne, ja hävittivät Hernán Cortésin johdolla atsteekit ja Francisco Pizarron johdolla inkat, ja valloittivat Keski-Amerikan ja itäisen Etelä-Amerikan. Espanjalainen Hernando de Soto vieraili retkikuntineen Pohjois-Amerikan eteläosissa jo vuosina 1539–1542 etsimässä tarujen kultaisia kaupunkeja. Matka järjestettiin rahoilla, jotka oli ryöstetty inkoilta. De Soton miehet surmasivat satoja intiaaneja ja tuhosivat useita kyliä.
Pohjois-Amerikan koillis- ja itärannikon asukkaat saivat 1600-luvulta lähtien vastaanottaa lukemattomia laivalastillisia Euroopasta saapuneita siirtolaisia. Niin Ranskan, Ison-Britannian, Hollannin kuin Ruotsinkin siirtomaavallat levittäytyivät Suurten järvien ja Atlantin välisille alueille. Intiaanit suhtautuivat ystävällisesti eurooppalaisiin, mutta kaupankäynnin pohjalta alkaneet suhteet muuttuivat nopeasti sodiksi, jossa siirtomaat kävivät sekä toisiaan, että intiaaneja vastaan. Siirtokuntien määrät pienenivät jo saman vuosisadan aikana, mutta jäljelle jääneet laajensivat maitaan, ja alkuperäisasukkaat ajettiin länteen.
Siirtomaasodissa Britannia vei lopulta voiton, ja valloitti käytännössä koko itäisen Pohjois-Amerikan. Amerikan vallankumouksessa 1775 syntyi ensimmäinen Amerikan mantereen valtio, Yhdysvallat, mutta siirtomaakausi jatkui Amerikassa edelleen. Yhdysvallat ja Iso-Britannia (Kanada) laajenivat pikkuhiljaa länteen kattaen lopulta koko Pohjois-Amerikan.
Löytöretket ja kolonisaatio > Dekolonisaatio

Yhdysvallat oli ensimmäinen läntisen pallonpuoliskon itsenäinen valtio. Ranskan vallankumouksen yhteydessä sen siirtomaalla Haitilla alkaneet levottomuudet johtivat vallankumoukseen ja Haitin itsenäistymiseen 1804. Etelä-Amerikan itsenäisyyssodissa 1808–1825, joiden sivunäyttämönä oli Meksikon vapaussota, Espanja menetti siirtomaansa Amerikan mantereelta. Brasilia itsenäistyi, kun Portugalin kuninkaan poika Pedro I tuki Brasilian kansallismielisiä, julistaen Brasilian itsenäiseksi ja itsensä maan keisariksi vuonna 1822. Suur-Kolumbia jakaantui neljään itsenäiseen osaan, joista muotoutuivat nykyisen Kolumbian lisäksi myös Ecuador, Venezuela ja Panama vuosina 1819–1831.
Espanjan vallasta 1821 vapautunut Keski-Amerikan liittovaltio hajosi 1830-luvun lopulla sisällissodan seurauksena. Nicaraguan eroamista seurasivat Guatemala, Honduras ja Costa Rica. Viimeisenä tästä ryhmästä itsenäistyi El Salvador 1841. Ainoana espanjankielisenä Amerikan maana Meksiko säilytti liittovaltiorakenteensa. Kanada puolestaan vaati itsenäisyyttä Isosta-Britanniasta, mutta tämä suostui antamaan vain dominion aseman 1867. Vuonna 1926 Kanada kuitenkin ilmoitti ottavansa täyden vallan omista asioistaan. Useat Karibian saarivaltiot itsenäistyivät 1900-luvun loppupuolella, mutta vieläkään kaikki nämä saaret eivät ole saavuttaneet itsenäisyyttä.
Uusin aika

Koko Amerikan politiikkaan on vaikuttanut pitkään alueen vahvin valtio Yhdysvallat. Pohjois-Amerikka on ollut poliittisesti vakaa Yhdysvaltain sisällissodan 1861–1865 jälkeen, mutta Keski- ja Etelä-Amerikassa vallankaappauksia on ollut lukuisia. Yhdysvallat ja Kanada osallistuivat molempiin maailmansotiin, Kanada osana Brittiläistä imperiumia. Yhdysvaltain joukoissa palveli 25 000 intiaania ja lähes kaksinkertainen määrä muutti kaupunkeihin sotateollisuuden palvelukseen. Samalla Yhdysvallat toteutti aiemmin omaksumaansa linjaa ja valtasi sodassa olevien intiaanien reservaatteja.
Amerikan mantereen asukasluku on nykyään noin 930 miljoona. Tästä määrästä Etelä-Amerikan populaatio käsittää noin 391 miljoonaa asukasta. Yhdysvalloissa ja Kanadassa asuu yhteensä noin 344 miljoonaa ja Väli-Amerikassa (Meksiko ja Karibian valtiot mukaan lukien) noin 195 miljoonaa asukasta.
Kirjallisuutta

Mann, Charles C.: 1491 – Amerikka ennen Kolumbusta.  ((1491 – New revelations of the Americas before Columbus, 2005.) Suomentaneet Milla Karppinen ja Leena Teirioja)  Helsinki:  Into-Kustannus, 2011.  ISBN 978-952-264-076-5
Amerikan historia maittain
Antigua ja Barbuda
Argentiina
Bahama
Barbados
Belize
Bolivia
Brasilia
Chile
Costa Rica
Dominica
Dominikaaninen tasavalta
Ecuador
El Salvador
Grenada
Grönlanti¹
Guatemala
Guyana
Haiti
Honduras
Jamaika
Kanada
Kolumbia
Kuuba
Meksiko
Nicaragua
Panama
Paraguay
Peru
Puerto Rico¹
Saint Kitts ja Nevis
Saint Lucia
Saint Vincent ja Grenadiinit
Suriname
Trinidad ja Tobago
Uruguay
Venezuela
Yhdysvallat
1: Epäitsenäinen alue
Mammutti kuului muinaisen Amerikan suurriistaan.
Vanhoihin kuvauksiin perustuva maalaus Mississipin muinaisen kulttuurin aikaisesta intiaanikylästä.
Mayojen raunioitunut keskus Palenque
Inkojen Macchu Picchu
Columbuksen maihinnousu 1492.
Herdnando de Soton miehet tuhoamassa intiaanikylää v. 1540.
Amerikan maiden itsenäistyminen
Synopsis

Synopsis on tiivistelmä tai yleiskatsaus esimerkiksi kuvallisesta tai kirjallisesta teoksesta, sen lyhyt hahmotelma. Synopsis pyrkii kuvailemaan teoksen sisältöä ja sen tuotantoa vastaamalla muun muassa kysymyksiin miksi, mitä, kenelle ja miten. Synopsis tulee kreikan kielen sanoista συν (syn, ’yhdessä’) ja οψις (opsis, ’näkeminen’).
Aiheesta muualla

Elokuvantaju. Aalto-yliopisto.
Halonen, Pentti: Ensimmäinen säiekimppu: synopsis. Osa 5 artikkelisarjassa Motiiviverkko – Käsikirjoituksen punonnan säikeitä. Talk 22.03.2021.
Signode Finland

| Signode Finland Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1972
Toimitusjohtaja:  Vanhanen Juha Petri 
Kotipaikka:  Masku
Toimiala:  Tavarankäsittely- ja voimansiirtokoneiden ja -laitteiden sekä niihin liittyvien materiaalien suunnittelu, valmistus ja myynti sekä vienti- ja tuontikauppa ja vuokraus. Yhtiön toimialana on lisäksi pakkauskoneiden huoltotoiminta ja siihen liittyvä konsultointi. 
Tuotteet:  Octopus täysautomaatisia kiristekalvokäärintäkoneita, PET-vanteita
Henkilöstö:  n 120 (2024)
Emoyhtiö:  Signode
Kotisivu:  signode.com/en-gb/ourbrands/octopus/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Signode Finland Oy,   aiemmin tunnettu nimellä Oy M. Haloila Ab, valmistaa automaattisia lavakuormien kiristekalvokäärintäkoneita. Signode Finland Oy:n tehtaat sijaitsevat Maskussa ja Liljendalissa, jossa valmistetaan PET-vanteita.
Signode Finland on osa Signode Industrial Groupia, joka koostuu yli sadasta pakkauskoneiden ja -materiaalien valmistukseen erikoistuneesta yrityksestä eri puolilla maailmaa. Signode on teollisen pakkaamisen edelläkävijä, joka on vuosikymmenten saatossa kehittänyt lukuisia alaa mullistaneita asiakaskeskeisiä innovaatioita materiaali-, prosessi- ja automaatiotekniikassa.
Signode Finland työllistää Suomessa yhteensä noin 120 työntekijää eri tehtävissä, kuten sähkö-, mekaniikka- ja automaatiosuunnittelussa, projektinhallinnassa, sähkö- ja mekaanisessa asennuksessa, taloushallinnossa, huollossa, myynnissä, ostossa ja logistiikassa.
Käärintäkoneet

Octopus-täysautomaattisia kiristekalvokäärintäkoneita käytetään erilaisten tuotelavojen käärintään esimerkiksi elintarvike-, juoma- ja rakennusteollisuudessa sekä logistiikkakeskuksissa.
Signode Finland Oy:n tunnetuin tuote on täysautomaattinen Octopus-käärintäkone, joita on valmistettu yli 7 000 kappaletta. Vuonna 2008 valmistunut 3 000:s Octopus-kone noteerattiin myös kansainvälisessä mediassa.
Octopus-koneita on valmistettu vuodesta 1983, ja ensimmäinen malli oli kehärakenteinen lavakuormien käärintäkone – lajissaan ensimmäinen. Vuonna 2023 yhtiö vietti Octopus-koneiden 40-vuotisjuhlavuotta. Octopus on edelleen yksi markkinoiden johtavista käärintäkoneista ja yksi pakkausalan tunnetuimmista brändeistä.
Historia

Haloila on perustettu vuonna 1972. Ensimmäiset pyöriväpöytäiset kiristekalvokäärintäkoneet valmistettiin vuonna 1976, ja vuonna 1983 Haloila toi markkinoille ensimmäisen automaattisen Octopus-käärintäkoneen. Haloilan osti vuonna 1995 Illinois Tool Works Inc. (ITW), ja vuonna 2014 Haloilasta tuli osa Signode Industrial Group -konsernia. Lokakuussa 2020 yrityksen nimi vaihdettiin Signode Finland Oy:ksi
WTC Turku myönsi vuoden 2024 Kansainvälistymispalkinnon Signode Finland Oy:lle.
Aiheesta muualla

http://www.signode.com
https://signode.com/en-gb/ourbrands/octopus/
Leyla-Tepen kulttuuri

Leyla-Tepen kultuurin ruukku.
Leyla-Tepen kulttuuri oli kuparikautinen perinne, joka vallitsi Keski-Kaukasuksen etelärinteillä noin 4350 – 4000 eaa. Kulttuuri vallitsi pääosin Ağdamin alueella. Hautaukset tehtiin pääosin saviruukkuihin. Kulttuuriin kuului myös tapa tehdä kurgaaneja, suuria hautakumpuja, kuten Soyuqbulaqissa 4. vuosituhannen alussa eaa. Leyla-Tepen kulttuuri on yhdistynyt pohjoisen Mesopotamian kulttuuriin, varsinkin itäisen Anatolian kulttuuriin. Niinpä metallurgian oletetaan saapuneen tänne Mesopotamiasta, ehkä Urukista joskus 4500 eaa.
Löytöpaikkoja

Leyla-Tepen lisäksi kulttuurin jäänteitä on löydetty muun muassa Soyuqbulaqista, Berikldeebista, Kavtiskhevista, Chinar-Tepestä, Shomulu-Tepestä, Abdal-Aziz-Tepestä, Boyuk Kesikistä, Poylusta ja Agstafasta.