stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
S Andromedae
Aiheesta muualla

"S Andromedae: Supernova 1885 in M31". Students for the Exploration and Developments of Space. (englanniksi)
"Supernova - S Andromedae (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  α And, β And, γ1 And, δ And, 51 And, ο And, λ And, μ And, ζ And, υ And, κ And, φ And, ι And, π And, ε And, η And, σ And, ν And, 7 And, θ And, 3 And, 65 And, 58 And, 8 And, ω And, γ2 And, 60 And, ξ And, τ And, ψ And, 22 And, χ And, 41 And, 2 And, V428 And, ρ And, 64 And, 28 And, 14 And, 49 And, 32 And, 4 And, 6 Per, 62 And, 18 And, 55 And, 11 And, 36 And, 15 And, 63 And, 47 And, 44 And, 5 And, 56 And, 23 And, 13 And, 12 And, 45 And, 10 And, OU And, KK And, 6 And, 39 And, 9 And, 59 And A, 26 And, GO And, 66 And, OP And, CG And, LN And, V385 And, GY And, ET And, 59 And B, R And, Groombridge 34, Z And, WASP-1, Ross 248, S And
Eksoplaneetat:  υ And A b, υ And A c, υ And A d, HAT-P-32b
Paljain silmin näkyneet supernovat
| --- | --- |
Linnunradassa:   SN 185  SN 393  SN 1006  SN 1054  SN 1181  SN 1572  SN 1604 
Linnunradan ulkopuolella:   SN 1885A  SN 1987A
Ricardo Bressani

Cesar Ricardo Bressani Castignoli (28. syyskuuta 1926 – 30. tammikuuta 2015 Ciudad de Guatemala) oli guatemalalainen ravitsemustieteilijä.
Elämä ja opinnot

Bressani syntyi italialaisten maahanmuuttajien poikanaselvennä. Hän suoritti varhaisimmat korkeakouluopintonsa Guatemalassa ja sai sitten maisterin oppiarvon biokemiassa Iowan osavaltionyliopistosta vuonna 1951. Hän väitteli tohtoriksi Purduen yliopistossa Indianassa vuonna 1956.
Bressani kuoli sairaskohtaukseen tammikuussa 2015.
Ura

Bressani työskenteli vuoteen 1991 saakka Väli-Amerikan ja Panaman ravitsemuksen instituutissa (INCAP). Vuonna 1992 hän siirtyi Universidad del Valle de Guatemalaan, ja vuonna 1998 hän perusti Elintarviketieteen ja -teknologian tutkimuskeskuksen (CECTA), jossa hän työskenteli, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2012. Bressani tuli tunnetuksi ratkaisujen kehittämisestä aliravitsemusta vastaan. Hän loi 1950-luvulla proteiinilisän Incaparinan. Bressani edisti voimakkaasti käsitystään perinteisen guatemalalaisen ruokavalion tarjoaman proteiinimäärän riittävyydestä terveyden kannalta.
Bressani toimi 1990-luvulla viisi vuotta Archivos Latinoamericanos de Nutrición -lehden (ALAN) päätoimittajana. Bressanin nimissä oli yli kolmesataa henkilökohtaista julkaisua lukuisissa kansainvälisissä tiedejulkaisuissa. Bressani oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian ulkomainen kirjeenvaihtajajäsen.
Palkinnot ja tunnustukset

Bressani sai urallaan lukuisia palkintoja ja tunnustuksia eri maista. Vuonna 1984 Bressanille myönnettiin Maailman kulttuurineuvoston ensimmäinen Albert Einstein -tiedepalkinto Meksikon Monterreyssa. Palkinto myönnettiin hänelle työstä ravitsemustilanteen parantamiseksi Latinalaisessa Amerikassa ja uurastuksesta maatalouden tuotannon parantamiseksi siellä. Vuonna 2003 Bressani sai Danone Instituten kansainvälisen ravitsemuspalkinnon. Bressani oli Purduen yliopiston ja Universidad del Valle de Guatemalan kunniatohtori. Hän sai Quetzal-ritarikunnan (Orden del Quetzal) suurristin.
Saint-Coulitz

| Saint-Coulitz (Sant-Kouled) |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 Saint-Coulitz
 Koordinaatit: 48°11′28″N, 4°03′36″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Finistère
Arrondissementti:  Châteaulin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,2 km²
Väkiluku (2018):  451 
 – Väestötiheys:  40 as./km²
Kunnan numero:  29243
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Coulitz (bretoniksi Sant-Kouled) on kunta läntisessä Ranskassa Finistèren departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Aulnejoen varrella, noin 50 kilometriä Brestin kaupungista kaakkoon.
Saint-Coulitzin kirkko
Saint-Coulitzin kirkko on valmistunut vuonna 1558. Se kuitenkin uudistettiin 1600-luvulla, jolloin muun muassa kellotorni sai nykyisen ilmeensä. Saint Coulitz oli Irlannin suojeluspyhimyksen Pyhän Brigidin tunnustaja.
Kunnan pormestarina toimi vuosina 1989-2001 ranskalais-togolainen Kofi Yamgnane, joka toimi vuosina 1991-1993 valtiosihteerinä sosiaali- ja integraatioasioissa François Mitterrandin presidenttikaudella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Coulitz Wikimedia Commonsissa
Roskilden rauha

| Roskilden rauha |
| --- | --- |
 Roskilden rauhan rajamuutokset. Kartassa rauhaa edeltänyt Ruotsi on vihreällä, rauhan jälkeinen Tanska-Norja ruskealla, sekä Ruotsin saamat Skåne ja Bohuslän keltaisella, Halland punaisella ja Trondheimin lääni ja Bornholmin saari violetilla.
Allekirjoitettu:  26. helmikuuta 1658
Allekirjoituspaikka:  Roskilde, Tanska
Osapuolet
Roskilden rauha solmittiin Pohjan sodan aikana Ruotsin ja Tanska-Norjan välillä käydyn sodan päätteeksi 26. helmikuuta 1658. Siinä Tanska luovutti Ruotsille Skånen, Blekingen, Hallandin ja Bohuslänin maakunnat, Bornholmin ja Venin saaret sekä Trondheimin läänin.
Seuraukset

Rauhan solmimisen jälkeen Kaarle X Kustaa päätti yrittää tuhota Tanskan valtakunnan. Vuoden 1659 hyökkäys Kööpenhaminaan kuitenkin epäonnistui ja lisäksi Tanska sai apuvoimia Hollannilta, Itävallalta ja Brandenburgilta. Uudessa Kööpenhaminan rauhassa Ruotsi säilytti pääosan voitoistaan, mutta joutui luopumaan Bornholmista ja Trondheimin läänistä.
Helmikuun 1658 Roskilden rauhansopimuksen jälkeen Ruotsi käynnisti Skånessa etnisen puhdistuksen. Snapphaneiksi kutsutut kapinalliset kävivät sissisotaa ruotsalaisia miehitysjoukkoja vastaan, joiden otteet olivat raakoja. Vangittuja kapinallisia kidutettiin, silvottiin ja kiinnitettiin telipyörään varoitukseksi muille. 1661 alkaen Ruotsi alkoi ruotsalaistaa aluetta väkivalloin: tanskalaiset papit ja virkamiehet korvattiin ruotsalaisilla ja tanskankieliset kirjat kiellettiin.
Ricardo Antonio Chavira

| Ricardo Antonio Chavira |
| --- | --- |
 Ricardo Chavira Monte Carlossa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ricardo Antonio Chavira
Syntynyt: 1. syyskuuta 1971 (ikä 53)  Austin, Texas
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Marcea Dietzel
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Ricardo A. Chavira Ricardo S. Chavira Richard Antonio Chavira Richardo Antonio Chavira
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  Carlos Solis (Täydelliset naiset)
Palkinnot
 Screen Actors Guild Awards (2005, 2006) 
Aiheesta muualla
www.ricardoantoniochavira.com
IMDb 
Ricardo Antonio Chavira (s. 1. syyskuuta 1971 Austin Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan sarjassa Täydelliset naiset vuosina 2004–2012. Chaviralla on meksikolaisia, saksalaisia ja irlantilaisia sukujuuria.
Ura

Chavira on esiintynyt useissa riippumattomissa elokuvissa sekä Touchstone Picturesin Alamossa. Ennen Täydellisiä naisia hän oli vakinaisena sarjassa The Grubbs sekä väliaikaisena sarjoissa Mullan alla ja The Division. Vierailurooleja hänellä oli sarjoissa Joanin salaisuus, Kartellikuningas, 24, Kunnian miehet, NYPD Blue, Philly ja Enkelten kaupunki. Chavira oli myös jonkin aikaa The George Lopez Show’ssa. Hän teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatioelokuvaan Superman/Batman: Public Enemies, jossa hän esitti Major Forcea.
Perhe

Chaviralla ja hänen vaimollaan Marcea Dietzelillä on kaksi lasta, vuonna 2003 syntynyt poika ja vuonna 2008 syntynyt tytär.[lähde? ] Pariskunta avioitui vuonna 2007 oltuaan jo pitkään yhdessä. Ricardo Antonio Chaviran isä on Bexarin piirikunnan tuomari Juan Antonio Chavira.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Ricardo Chaviran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ricardo Bochini

Ricardo Bochini, 1989.
Ricardo Enrique Bochini (s. 25. tammikuuta 1954, Zárate, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Keskikentällä niin sanotulla kymppipaikalla pelannut Bochini voitti maailmanmestaruuden vuoden 1986 MM-kisoissa.
El Bocha pelasi koko 20-vuotisen aktiiviuransa Independientessä. Hänelle kertyi 740 pääsarjaottelua. Kukaan muu ei ole pelannut samassa seurassa yhtä monta ottelua Argentiinan 1. divisioonassa. Bochini ei ollut niinkään maalintekijä (107 maalia), mutta hän oli taitava syöttäjä ja hänen pelinrakennustaitoaan arvostettiin.kenen mukaan? Bochini voitti Independientessä neljä Argentiinan mestaruutta sekä neljä Copa Libertadoresia.
Bochini voitti maailmanmestaruuden vuonna 1986 Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa. Hän pelasi turnauksessa vain yhden ottelun, koska kymppipaikkaa piti hallussaan Diego Maradona.
Huhtikuussa 2007, 16 vuotta uran lopettamisen jälkeen, Ricardo Bochini pelasi virallisessa ottelussa 6. divisioonan Barracas Bolívarin joukkueessa.
Seurat

1972-91 Club Atlético Independiente
2007 Barracas Bolívar (1 ottelu)
Saavutukset

Maailmanmestaruus 1986
Copa Libertadores 1973, 1974, 1975, 1984
Argentiinan mestaruus 1977, 1978, 1983, 1989
Intercontinental Cup 1973
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bochini Barracas Bolívarin paidassa
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1986
1 Almirón |
2 Batista |
3 Bochini |
4 Borghi |
5 Brown |
6 Passarella |
7 Burruchaga |
8 Clausen |
9 Cuciuffo |
10 Maradona |
11 Valdano |
12 Enrique |
13 Garré |
14 Giusti |
15 Islas |
16 Olarticoechea |
17 Pasculli |
18 Pumpido |
19 Ruggeri |
20 Tapia |
21 Trobbiani |
22 Zelada |
Valmentaja Bilardo
Oppilaitosyhteistyö

Oppilaitosyhteistyön muodot työnantajan näkökulmasta
Oppilaitosyhteistyö on yrityksen, järjestön tai muun organisaation ja koulutusyksiköiden välistä yhteistyötä.  Yhteistyön avulla eri koulutusasteiden opiskelijoille voidaan tarjota tietoa erilaisista työtehtävistä ja työelämästä.
Yhteistyö liittyy usein opiskelijoiden työssäoppimiseen, mutta voi käytännössä olla melkein mitä tahansa muutakin innovaatioiden kehittämisestä tapahtumien järjestämiseen ja työpaikkaohjaajien sekä opinto-ohjaajien kouluttamiseen. Opiskelijaryhmä voi vierailla yrityksessä tai yrityksen edustaja voi käydä oppilaitoksessa kertomassa alasta ja sen työnäkymistä. Työelämän edustajia on usein mukana myös oppilaitoksien kehittämisryhmissä, hallituksissa ja neuvottelukunnissa.
Yhteistyön hyödyt

Yrityksen näkökulmasta oppilaitosyhteistyö on osa vastuullista yritystoimintaa. Yhteistyö vaikuttaa siihen, millaisia mielikuvia opiskelijoille syntyy työelämästä ja eri toimialoista. Yhteistyöllä rakennetaan työnantajakuvaa ja varmistetaan osaavan henkilöstön saatavuus myös tulevaisuudessa.
Oppilaitoksissa yhteistyöstä käytetään termiä työelämäyhteistyö. Oppilaitokset saavat yrityksiltä ja muilta organisaatioilta tietoa eri alojen osaamistarpeista. Opetuksen pohjana voidaan käyttää työelämän käytännöstä lähtöisin olevia tehtäviä. Opettajille on myös omia työelämään tutustumisjaksoja, joilla opettajat voivat päivittää työelämätietouttaan ja luoda yhteyksiä ympärillään olevaan työelämään.
Oppilaitosyhteistyö on lisääntynyt viime vuosina. Esimerkiksi vuonna 2008 EK:n jäsenyrityksistä yhteistyötä teki kaksi kolmesta, kun vuonna 2011 oppilaitosyhteistyössä oli mukana jo 80 prosenttia yrityksistä. Yleisintä yhteistyö oli ammatillisten oppilaitosten ja ammattikorkeakoulujen kanssa.
Työelämän ja oppilaitoksien yhteistyö perus- ja toisella asteella

Perusasteen oppilaitoksien ja lukioiden kanssa yhteistyötä tehdään yleensä työelämään tutustumis- eli TET-jaksojen merkeissä. Ammatillisissa toisen asteen oppilaitoksissa yhteistyö työelämän kanssa on opetuksessa keskeistä muun muassa opiskelijoiden työssäoppimisjaksojen sekä oppisopimuskoulutuksen kautta.
Työelämän ja korkeakoulujen yhteistyö

Ammattikorkeakouluissa ja yliopistoissa yhteistyö liittyy yleisimmin korkeakouluharjoitteluun.  Lisäksi opinnäytteitä, kuten diplomitöitä ja pro gradu-tutkielmia, tehdään paljon yrityksien tai muiden organisaatioiden toimeksiantojen pohjalta. Työnantajat voivat osallistua myös opetukseen, esimerkiksi kurssin tai opintojakson osana tehtävien opiskelijaprojektien kautta. Projekti lähtee yrityksen tai yhteisön ongelmasta, johon haetaan ratkaisua työnantajan, opiskelijoiden ja ohjaavan opettajan yhteistyönä. Tällöin yritys saa uusinta asiantuntemusta ja tutkimustietoa organisaationsa käyttöön. Yhteistyötä tehdään paljon myös laajempien tutkimusprojektien ja -hankkeiden, täydennyskoulutuksen sekä alumnitoiminnan puitteissa.  Yliopistot ja ammattikorkeakoulut tarjoavat lisäksi erilaisia asiantuntijapalveluita. Yritys voi hyötyä esimerkiksi korkeakoulujen puitteista ja tiloista tai testaus- ja mittausvälineistä, jotka ovat sopimuksen mukaan eri tahojen käytettävissä.
Korkeakoulujen ja työelämän yhteistyö on tärkeää erityisesti opiskelijoiden työllistymisen kannalta. Opiskelujen aikana karttunut työkokemus helpottaa koulutusta vastaavan työn löytymistä valmistumisen jälkeen. Korkea-asteella työssä opintojensa ohessa käyneet työllistyvät ja ansaitsevat valmistumisen jälkeen paremmin kuin ne, jotka ovat pelkästään opiskelleet.
Aiheesta muualla

Työssäoppiminen eri koulutusasteilla (Arkistoitu – Internet Archive) tyossaoppimaan.fi
Tietoa työnantajille korkeakouluyhteistyöstä korkeakouluosaajat.fi
S 1 (sukellusvene)

| S-1 Nalim |
| --- | --- |
 S-1 vuonna 1936

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Itämeren telakka, Leningrad
Kölinlasku:  25. joulukuuta 1934
Laskettu vesille:  8. elokuuta 1935
Palveluskäyttöön:  11. syyskuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  23. kesäkuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  840 t (pinnalla) 1 070 t (sukellus)
Pituus:  77,75 m
Leveys:  6,40 m
Syväys:  4,04 m
Koneteho:  1 100 hv
Propulsio:  diesel ja 2 × sähkömoottori
Nopeus:  19,5 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukellus)
Miehistöä:  46
Aseistus
Aseistus:  6 × 21" torpedoputkea 1 × 100 mm/L56 tykki 1 × 45 mm/L46 tykki
S-1 Nalim (ex-N-1) oli Neuvostoliiton laivaston sarjan IX eli Stalinets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Leningradista Itämeren telakalta, missä  köli laskettiin 25. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 8. elokuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 11. syyskuuta 1939.
Palvelus

Lokakuussa 1939 alus oli sijoitettuna Tallinnaan 1. sukellusveneprikaatin 13. divisioonaan, jonka muut alukset olivat S-2 ja S-3. Talvisodan alettua vene upotti 10. joulukuuta saksalaisen rahtialuksen S/S Bolheimin (3 324 grt) Sapin kaakkoispuolella. Alukselle myönnettiin Punalipun kunniamerkki 7. helmikuuta 1940 toiminnastaan sodassa.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon vene oli Liepājassa huollettavana Tosmare telakalla. Saksalaisten edettyä telakan läheisyyteen sukellusvenettä ei saatu liikkelle, joten miehistö räjäytti sen illalla 23. kesäkuuta 1941 laiturissa. Miehistö siirtyi S-3:lle.
Sacramento Valley

Sacramento Valleyn sijainti Kalifornian Keskuslaaksossa.
Sacramento Valley on laakso Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Se sijaitsee Keskuslaakson pohjoisosassa ja käsittää sen pinta-alasta noin kaksi viidesosaa. Laaksoa reunustaa Kalifornian rannikkovuoristo lännessä, Klamathvuoret luoteessa, Kaskadit koillisessa ja Sierra Nevadan vuoristo idässä. San Joaquin Valleyn vastainen eteläraja kulkee Mokelumnejokea pitkin Jacksonista Suisun Bayhyn.
Riisipeltoja Sacramenton pohjoispuolella.
Laaksossa vallitsevat leudot talvet ja kuumat, kuivat kesät. Pellot, kaupungit ja hoidetut kosteikot muodostavat kirjavan mosaiikin, jossa risteilevät lukemattomat joet, kanavat ja salaojat. Merkittävin joki on Sacramento, jonka mutkitteleva uoma kulkee yli 400 kilometrin matkan laakson pohjalla. Siitä saadaan kasteluvettä viljelysmaille ja talousvettä asutusalueille, ja se muodostaa myös tärkeän elinympäristön monille alueen kala- ja villieläinlajeista. Laaksossa on yli 8 000 neliökilometriä viljelysmaita, joilla tuotetaan hedelmiä, pähkinöitä, tomaatteja, riisiä, viljaa, rehukasveja ja viiniä.
Sacramento Valleyssä elää arviolta 3 miljoonaa ihmistä, ja se ulottuu seuraavien piirikuntien alueelle (pohjoisesta etelään): Shasta, Tehama, Glenn, Butte, Yuba, Sutter, Colusa, Yolo, Placer ja Sacramento. Suurimpia kaupunkeja ovat Redding, Chico, Oroville, Marysville–Yuba City, Woodland, Davis ja Sacramento.
Sadko (ooppera)

Sadko vedenalaisessa valtakunnassa. Ilja Repinin maalaus.
Sadko (ven. Садко) on Nikolai Rimski-Korsakovin ooppera. Se kantaesitettiin Moskovassa 7. tammikuuta 1898. Sadko on seitsenkohtauksinen ja pohjautuu Sadko-nimiseen kansantaruun. Teoksen libretto on venäjänkielinen ja pääosin säveltäjän itsensä kirjoittama.  Rimski-Korsakov työsti Sadko-nimistä sävelrunoa jo vuonna 1867. Dramaattinen teos alkoi kehittyä vasta 1890-luvulla.
Rosvopaisti

Rosvopaisti on suomalainen ruoka. Paistin voi valmistaa lähes minkä eläimen lihasta tahansa, kuten sian, naudan, lampaan, poron tai hirven lihasta.
Rosvopaisti kypsennetään noin puolen metrin syvyisessä kuopassa. Kuopan pohjalle ja reunoille asetellaan kiviä, joiden päälle tehdään nuotio. Tulen annetaan palaa reippaana noin 3–4 tuntia, minkä jälkeen hiillos lapioidaan pois ja paisti asetetaan kuoppaan. Paisti on ensin kääritty märkään voipaperiin, runsaaseen folioon ja vielä märkään sanomalehtikerrokseen (pari kokonaista lehteä).[lähde? ]
Nostoverkon käyttö helpottaa paistin nostoa ehjänä montusta. Paisti peitetään noin 5 sentin kerroksella hiekkaa, jonka päälle hiillos kaadetaan. Tulta pidetään yllä vielä jokunen tunti. Paistoaika on noin puolitoista tuntia per kilo, vähintään.[lähde? ] Rosvopaistin valmistus vie kaikkiaan noin 8–12 tuntia, riippuen paistin koosta.
Kirjailija Veikko Huovinen teki työläästi valmistettavan rosvopaistin nykyaikana kuuluisaksi kirjoittamalla humoristisen kirjan Lampaansyöjät, jonka perusteella tehtiin Seppo Huunosen ohjaama samanniminen elokuva. Huovinen sai inspiraationsa Hotelli Tornin lehdestä, jossa haastateltiin suomalaista Hjalmar Frontia.[lähde? ] Hän oli asunut Ulko-Mongoliassa ja oppinut kertomansa mukaan valmistustavan siellä.
Rosvopaistia tehdään Suomessa pienehköjen kesätapahtumien juhlaruoaksi. Muun muassa ruoanlaiton opettamiseen erikoistuneet Martat tekevät rosvopaistia.
Aiheesta muualla

Rosvopaisti hemmottelee kieltä ja mieltä (Arkistoitu – Internet Archive), video Yle Areenassa
Rosvopaistin ja rosvopaistiuunin valmistusohje
Rosvopaisti poronlihasta
Kuvallinen rosvopaistiohje
Kokki Kolmosen aito rosvopaisti
Ruskolakkikotinga

| Ruskolakkikotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Savukotingat Lipaugus
Laji::  weberi
Kaksiosainen nimi
 Lipaugus weberi  Cuervo, Salaman, Donegan & Ochoa, 2001 
Katso myös
   Ruskolakkikotinga Wikispeciesissä   Ruskolakkikotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruskolakkikotinga (Lipaugus weberi) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruskolakkikotingaa tavataan pienellä alueella Kolumbiassa. Lajin kannaksi arvioidaan alle 2 500 yksilöä, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Elinympäristö

Ruskolakkikotinga elää luonnontilaisissa, kosteissa vuoristometsissä 1 500–1 820 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat

Ruskolakkikotinga käyttää ravinnokseen pieniä tai keskikokoisia marjoja, ja satunnaisesti suurikokoisia selkärangattomia. Sitä tavataan joskus useiden lajien sekaparvissa.
Saana ja Olli

Saana ja Olli on suunnittelijapariskunta Saana Sipilän ja Olli Sallisen muodostama muotoiluyritys.
Yritys suunnittelee ja valmistuttaa tekstiilituotteita, joiden materiaalina on eurooppalainen hamppukangas. Saana ja Ollin tuotteiden valmistus tapahtuu Suomessa.
Oman mallistonsa lisäksi Saana ja Olli on suunnitellut tuotteita mm. Liptonille, japanilaiselle Dantolle, ruotsalaiselle Boråstapeterille, japanilaiselle Isetanille, Amnesty Internationalille ja Novitalle.
Saana ja Ollin Yö metsässä -mallisto palkittiin Aller Median Muotogaalassa vuoden sisustustekstiiliksi 2012. Monocle-lehti on valinnut heidät Top 25 Global Homeware -listalleen.
Saana ja Olli on osallistunut muotoilunäyttelyihin mm. Japanissa, Saksassa, Venäjällä, Espanjassa, Nigeriassa, Ranskassa ja Belgiassa. Saana ja Olli -tuotteita myydään Suomen lisäksi 11 maassa.
Aiheesta muualla

Saana ja Olli kotisivu.
Saana ja Olli Apartment Therapy -sivustolla.
Sadistiope ja hulluhoitsu

| Sadistiope ja hulluhoitsu |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kati Rajasaari, Emilia Tala
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Edico
Julkaistu:  2008
Sivumäärä:  198
ISBN:  978-952-5708-11-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sadistiope ja hulluhoitsu on Kati Rajasaaren ja Emilia Talan esikoisteos. Kirja perustuu heidän keskinäisiin sähköpostikeskusteluihinsa ja on muodoltaan kirjeromaani, jossa kirjoittajat vastaavat vuorotellen toistensa viesteihin. Molemmat kirjoittajat työskentelevät erityislasten parissa, ja kirjassa käsitellään asioita, joita he ovat kohdanneet työssään. Tala opettaa erityisluokkaa ja Rajasaari on ohjaajana lastenkodissa.
Kirja on sekoitus todellisuutta ja fiktiota. Kirjaan on otettu mukaan asioita, joita Rajasaaren ja Talan kollegat ovat kertoneet ja lisäksi tapahtumia on jouduttu muuntelemaan henkilösuojan takia. Kirjassa tuodaan silti selkeästi esiin lastenhuoltoon liittyviä ongelmia. Lapsille ei löydy sijoituspaikkoja eikä erityisluokilla ole riittävästi tilaa kaikille tarvitsijoille. Työntekijöitä on liian vähän ja lastenkoteihin on sijoitettu lapsia, jotka todellisuudessa tarvitsisivat psykiatrista laitoshoitoa. Vaikka työ on raskasta, Tala ja Rajasaari pitävät näiden lasten parissa työskentelystä ja kokevat sen palkitsevaksi.
Samuel Kleda

Samuel Kleda
Samuel Kleda (s. 1959) on kamerunilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 9. maaliskuuta 1986 ja nimitettiin Batourin hiippakunnan johtoon 23. lokakuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. helmikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Christian Wiyghan Tumi, jota avustivat Roger Pirenne ja Félix del Blanco Prieto.
Kleda sai 3. marraskuuta 2007 nimityksen Doualan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 17. marraskuuta 2009 hänestä tuli sen arkkipiispa.
S Club 8

S Club 8, toiselta nimeltään S Club Juniors, oli brittiläinen pop-yhtye, joka toimi vuosina 2002–2004. Yhtyeen managerina toimi Simon Fuller, joka tunnettiin myös Spice Girls:in ja S Club 7:n  managerina. Vuonna 2005 S Club 8 teki ohjelman I Dream, jossa oli S Club 8:n lisäksi viisi muuta henkilöä. Se oli aivan erilainen kuin heidän ensimmäinen ohjelma, tarina jossa S Club Juniors mm. oli ensi kertaa Top Of The Pops:illa laulamassa ja esiintyivät kaikkialla muuallakin.
Jäsenet

Jay Asforis
Rochelle Wiseman (Nykyinen The Saturdays jäsen)
Daisy Evans
Calvin Goldspink
Aaron Renfree
Franchesca Sandfrod (Nykyinen The Saturdays jäsen)
Stacey McClean
Hannah Richings
Diskografia

Together (2002)
Sundown (2003)
Roskilden amt

| Roskilden amt |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Tanska
Perustettu:  1662
Lakkautettu:  2007
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Roskilde
Pinta-ala:  891 km²
Väkiluku (2006):  241 523
Roskilden amt on vuosina 1662–2007 Kööpenhaminan lounaispuolella toiminut amt, johon kuului 11 kuntaa. Amt lakkautettiin vuonna 2007 osana Tanskan rakenneuudistusta.
Kunnat

Bramsnæs
Gundsø
Greve
Hvalsø
Køge
Lejre
Ramsø
Roskilde
Skovbo
Solrød
Vallø
Pormestarit

Amtin pormestari on valittu vuodesta 1970 lähtien. Seuraavat henkilöt toimivat Roskilden amtin pormestareina vuosina 1970–2006:
1970–1981: Børge Juel Hansen
1981–1985: Svend Jørgensen
1986–1993: Ib Vindelev
1994–2006: Kristian Ebbensgaard
Samuel Kujala

| Samuel Kujala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Samuel Kaarlo Alberto Kujala
Syntynyt: 29. joulukuuta 1995 (ikä 28) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  DragonSlayer666 (Nörtti: DragonSlayer666)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Samuel Kujala (s. 29. joulukuuta 1995 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi pääroolistaan nuortensarjassa Nörtti: DragonSlayer666 ja YouTube-kanavastaan. Kujala on opiskellut näyttelemistä Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitoksella. Kujala on esiintynyt elokuvassa Fucking with Nobody (2020) ja televisiosarjan Roba (2021) viidennellä kaudella. Koskinen-sarjassa Kujala näyttelee päähenkilö Sakari Koskisen poikaa Anttia.