stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyrskyviistäjä

| Tyrskyviistäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappaliitäjät Procellaridae
Suku::  Viistäjät Pterodroma
Laji::  magentae
Kaksiosainen nimi
 Pterodroma magentae  (Giglioli & Salvadori, 1868) 
Katso myös
   Tyrskyviistäjä Wikispeciesissä   Tyrskyviistäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tyrskyviistäjä (Pterodroma magentae) on äärimmäisen uhanalainen Chathamsaarilla elävä ulappalintu. Vuonna 1978 laji löydettiin uudelleen,  111 vuotta ensimmäisen yksilön löytämisen jälkeen.
Kooltaan tyrskyviistäjä on noin 38 cm. Lintu on väritykseltään pääosin ruskehtavanharmaan kirjava. Alakurkku, vatsa sekä pyrstön alaosat ovat lajilla valkoiset. Tyrskyviistäjä muistuttaa sirppiviistäjää (Pterodroma alba) sekä valkovatsaviistäjää (Pterodroma incerta).
Kuten muutkin ulappalinnut myös tyrskyviistäjä elää pääasiassa ulapoilla. Pesänsä laji tekee metsiin. Lajin ravinnon arvellaan koostuvan merinilviäisistä. Tyrskyviistäjäkoiraat kerääntyvät parviin ennen tulemistaan pesimäikään. Nuoret naaraat harvoin kerääntyvät kolonioihin.
Tyrskyviistäjäkannan kooksi arvioidaan 120–150 yksilöä. Suurin uhka lajille ovat saarille levinneet kissa sekä rotat. Myös metsäpalot voivat olla uhka pesimäaikana.
Velitško Tšolakov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Velitško Tšolakov vuonna 2012. |  Velitško Tšolakov vuonna 2012. |  Velitško Tšolakov vuonna 2012. |  |
Maa:   Bulgaria
Miesten painonnosto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | yli 105 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2003 | yli 105 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kiova 2004 | yli 105 kg |  |
|  Hopeaa | Władysławowo 2006 | yli 105 kg |  |
Velitško Tšolakov (bulg. Величко Чолаков, 12. tammikuuta 1982 Smoljan – 20. elokuuta 2017 Smoljan) oli bulgarialainen painonnostaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Tšolakov voitti yli 105-kiloisten painoluokassa muun muassa olympiapronssia Ateenassa 2004, MM-hopeaa Vancouverissa 2003 ja Euroopan mestaruuden vuonna 2004. Hän ja kymmenen muuta bulgarialaista painonnostajaa eivät läpäisseet dopingvalvontaa vuonna 2008, mikä johti maan koko painonnostojoukkueen vetäytymiseen Pekingin kesäolympialaisista. Tšolakov kuoli vain 35-vuotiaana 20. elokuuta 2017.
Vierastilannemenetelmä

Vierastilamenetelmä on psykologinen tutkimusmetodi noin vuoden ikäisen vauvan ja vanhemman kiintymyssuhteen selvittämiseen. Tutkimustilanteessa lapsi on vanhemman ja vieraan aikuisen kanssa tutkimushuoneessa. Ajoittain vierastilanteeksi kutsutussa tutkimustilanteessa vanhempi lähtee pois tilasta ja jää vieraan kanssa kaksin vieraan aikuisen kanssa. Tutkijat kiinnittävät tilanteessa huomiota erityisesti erotilanteisiin ja lohduttautumiseen eron jälkeen. Esimerkiksi siihen kiinnitetään huomiota, hakeeko vauva lohdutusta vanhemmalta tai siihen, miten nopeasti hän rauhoittuu. Menetelmää on kritisoitu siitä, että se ei ota huomioon vauvan temperamentin vaikutusta vauvan käytökseen.
Viiruotsarisuttaja

| Viiruotsarisuttaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Risuttajat Phacellodomus
Laji::  striaticeps
Kaksiosainen nimi
 Phacellodomus striaticeps  (D'Orbigny & Lafresnaye, 1838) 
Katso myös
   Viiruotsarisuttaja Wikispeciesissä   Viiruotsarisuttaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viiruotsarisuttaja (Phacellodomus striaticeps) eli aiemmalta nimeltään viiruotsaorneero on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Viiruotsarisuttajaa tavataan Argentiinassa, Boliviassa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi. Sen kanta on kuitenkin vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tyrskyputket

| Tyrskyputket |
| --- | --- |
 Tyrskyputki (Astydamia latifolia)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Tyrskyputket Astydamia  DC.
Synonyymit
 Astydamia canariensis DC.  Astydamia ifniensis Caball.  Astydamia latifolia Baill.  Astydamia latifolia var. canariensis (Spreng.) Maire  Astydamia latifolia var. ifniense (Caball.) Maire 
Katso myös
   Tyrskyputket Wikispeciesissä   Tyrskyputket Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tyrskyputket (Astydamia) on sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva pieni suku, johon luetaan kuuluvaksi vain tyrskyputki (Astydamia latifolia).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tyrskyputket (Astydamia)
Vittorio Occorsio

| Vittorio Occorsio |
| --- | --- |
 Vittorio Occorsio työssään.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1929 Rooma
Kuollut: 10. heinäkuuta 1976 Rooma
Kansalaisuus:  Italia
Ammatti:  Lakimies
Titteli:  Syyttäjä
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Emilia Forconi
Vittorio Occorsio (9. huhtikuuta 1929 Rooma – 10. heinäkuuta 1976 Rooma) oli italialainen syyttäjä. Hän tuli tunnetuksi julkisuudessa vuonna 1967, kun Italian sotilaallisen tiedustelupalvelun (SIFAR) entinen komentaja, kenraali Giovanni De Lorenzo haastoi L'Espresso-lehden oikeuteen kunnianloukkauksesta, lehden paljastettua De Lorenzon vuonna 1964 tekemän vallankaappaussuunnitelman (ns. "Piano Solo"). Oikeudenkäynnin aikana syyttäjänä toiminut Occorsio oivalsi, että toimittaja Lino Jannuzzin julkaisema artikkeli asiasta oli täysin todenmukainen, ja vaati siksi tämän vapauttamista syytteestä ja De Lorenzon asettamista syytettyjen penkille. Oikeus ei kuitenkaan tähän suostunut vaan tuomitsi Jannuzzin ja lehden pääjohtajan Eugenio Scalfarin kunnianloukkauksesta. Skandaali paisui valtaviin mittasuhteisiin ja asiaa tutkimaan asetettu parlamentaarinen komitea päätyi lopulta tulokseen että Occorsio oli ollut oikeassa ja Jannuzzin julkaisemat tiedot pitivät paikkansa.
Vuonna 1972 Occorsio sai tehtäväkseen tutkia oliko uusfasistisen Ordine Nuovo -järjestön toiminta laillista. Occorsio totesi pian, että näin ei ollut ja nosti syytteen 43:a järjestön jäsentä vastaan, joista 30 tuomittiin seuraavana vuonna eri rikoksista. Occorsion työn tuloksena sisäministeri Paolo Emilio Taviani päätti lakkauttaa järjestön vedoten sodan jälkeen (1952) säädettyyn lakiin (ns. legge Scelba) jonka oli määrä estää Italian vanhan fasistisen puolueen henkiin herättäminen.
Koska Ordine Nuovo lakkauttamispäätöksestä huolimatta jatkoi toimintaansa, Occorsio aloitti uuden esitutkinnan jonka kohteena oli 120 järjestön jäsentä. Oikeuteen asti hän ei asiaa kuitenkaan ehtinyt viedä. Heinäkuun 10. päivänä 1976 Occorsio murhattiin autoonsa Rooman Via Mogadiscio -kadulla kotinsa edustalla. Kaksi miestä pysäytti syyttäjän auton hänen lähtiessa kotoaan aamulla ja ampui hänet konepistoolilla. Ruumis peitettiin yhdeksällä Ordine Nuovon lentolehtisellä. Näissä ilmoitettiin että Occorsion oli tuominnut kuolemaan «erikoistuomioistuin», koska hän oli «demokratiadiktatuurin» palvelijana vainonnut Ordine Nuovon jäseniä.
Murhasta tuomittiin vuonna 1978 elinkautiseen vankeuteen Ordine Nuovon sotilaallisten toimien johtaja Pier Luigi Concutelli.
Tuohilampi (Perho, Salamajärvi)

| Tuohilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Pohjanmaa
Kunnat:  Perho
Koordinaatit:  63°21′22″N, 24°38′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Isojoen–Jääjoen valuma-alue (14.45)
Laskujoki:  suo-oja  
Järvinumero:  14.454.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  174,3 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,517 km  
Pinta-ala:  1,787 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTuohilampi 
Tuohilampi  on Keski-Pohjanmaalla Perhossa  Salamajärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 240 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Isojoen–Jääjoen valuma-alueella (14.45), jonka Alajoen valuma-alueeseen (14.454) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 174,3 metriä mpy.
Vittorio Morasso

Vittorio Morasso  (1922 Milano, Italia – 1992 Milano) oli italialainen arkkitehti ja muotoilija. Hän oli yksi 1900-luvun merkittävimmistä italialaisista alallaan.
Vihreät laitumet

| Vihreät laitumet> The Green Pastures |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Marc Connelly  William Keighley 
Käsikirjoittaja:  Marc Connelly
Perustuu:  Marc Connellyn näytelmään Jumalan vihreät laitumet
Tuottaja:  Jack L. Warner
Säveltäjä:  Erich Wolfgang Korngold
Kuvaaja:  Hal Mohr
Leikkaaja:  George Amy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:   1936    1946-2-2222. helmikuuta 1946 (Suomi)   
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vihreät laitumet (The Green Pastures) on yhdysvaltalainen William Keighleyn ja Marc Connellyn ohjaama elokuva vuodelta 1936. Se perustuu Connellyn näytelmään Jumalan vihreät laitumet vuodelta 1930. Näytelmä sai Suomessa aikaan valtavan jumalanpilkkakohun 1932, koska Jumala esitetään siinä mustaihoisena. Myös elokuva kiellettiin tuoreeltaan Suomessa, Australiassa ja Unkarissa. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa vasta kymmentä vuotta myöhemmin 1946.
Elokuva on yksi kuudesta Hollywoodin studiokauden elokuvasta, jossa on kokonaan afroamerikkalaisista muodostuva näyttelijäkunta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Abraham Gleaves  | … |  arkkienkeli   |
|  Al Stokes  | … |  Kain   |
|  Eddie Anderson  | … |  Nooa   |
|  Edna Mae Harris  | … |  Zeba   |
|  Frank H. Wilson  | … |  Mooses   |
|  George H. Reed  | … |  Mr. Deshee / Aaron   |
|  Myrtle Anderson  | … |  Eeva   |
|  Oscar Polk  | … |  Gabriel   |
|  Rex Ingram  | … |  De Lawd (Jumala) / Aatami / Hezdrel   |
Aiheesta muualla

Vihreät laitumet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Green Pastures (film)
Käännös suomeksi
Umskiptar

| Umskiptar Burzum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu 2011
 Studio : Grieghallen, Bergen
 Julkaistu: 21. toukokuuta 2012
 Tuottaja(t): Varg Vikernes, Davide Bertolini, Pytten
 Tyylilaji: folk metal, folk rock, black metal
 Kesto: 64.25
 Levy-yhtiö: Byelobog Productions
Burzumin muut julkaisut
| From the Depths of Darkness 2011 | Umskiptar 2012 | Sôl austan, Mâni vestan 2013 |
Umskiptar on norjalaisen yhden miehen black metal -yhtye Burzumin 21. toukokuuta 2012 julkaistu albumi.
Kappaleet

Blóðstokkinn – 1.10
Jóln – 5.46
Alfadanz – 9.18
Hit helga Tré – 6.47
Æra – 3.54
Heiðr – 2.57
Valgaldr – 7.57
Galgviðr – 7.12
Surtr Sunnan – 4.11
Gullaldr – 10.14
Níðhöggr – 4.59
Kokoonpano

Varg Vikernes – laulu, kitara, kosketinsoitin, rummut, bassokitara, tuottaja, design, layout
Eirik Hundvin – miksaaja
Naweed Ahmed – masteroija
Peter Nicolai Arbo – kansikuva
Dan Capp – design, layout
Arvostelut

About.com:
Imperiumi: 6/10
Kaaoszine: 4/10
Metal Storm: 3.0/10
Pitchfork: 3.3/10
Sputnikmusic:
Aiheesta muualla

Umskiptar discogs.com -sivustolla
Albumi Umskiptar Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Viiruniskamesikko

| Viiruniskamesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Plectorhyncha
Laji::  lanceolata
Kaksiosainen nimi
 Plectorhyncha lanceolata  Gould, 1838 
Katso myös
   Viiruniskamesikko Wikispeciesissä   Viiruniskamesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viiruniskamesikko (Plectorhyncha lanceolata) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Viiruniskamesikkoa tavataan Australian itäosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vispilä (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Vispilä voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
vispilä, keittiöväline
vispilä, harjaksilla varustettu rumpukapula
PW/S Vispilä, helsinkiläinen siipiratasalus
Vispiläjoki, joki Jyväskylässä.
Tšeremošin kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Tšernivtsin alue, Ukraina
Pinta-ala:  71,1750 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  11.12.2009
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Tšeremošin kansallispuisto (ukr. Черемоський національний природний парк, Tšeremoskyi natsionalnyi pryrodnyi park) on kansallispuisto Ukrainan Tšernivtsin alueella. Vuonna 2009 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 71,1750 neliökilometriä. Kansallispuisto on nimetty Tšeremošjoen (ukr. Черемош) mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšeremošin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Natsionalnyi pryrodnyi park "Tšeremoskyi" - Pro nas (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Cheremosh National Nature Park
Käännös suomeksi
Unensieppaaja (täsmennyssivu)

Unensieppaaja, voi viitata seuraaviin asioihin:
Unensieppaaja, Stephen Kingin kirjoittama romaani
Unisieppari, intiaanikansoilta lähtöisin oleva käsin tehty esine
Unensieppaaja (elokuva), Stephen Kingin kirjoittamaan romaaniin perustuva elokuva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Unensieppaaja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vittorio Rieti

Vittorio Rieti (28. tammikuuta 1898 Aleksandria – 19. helmikuuta 1994 New York) oli italialaistaustainen, Yhdysvaltain kansalaisuuden saanut säveltäjä.
Rieti opiskeli Giuseppe Frugattan johdolla Milanossa vuosina 1912–1917. Hän suoritti myös taloustieteen opintoja ja valmistui Milanon yliopistosta vuonna 1917. Rieti palveli lyhyesti Italian armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan päätyttyä hän jatkoi Roomassa musiikkiopintojaan Alfredo Casellan johdolla. Orkestroinnissa Rieti sai ohjausta Ottorino Respighiltä. Hänen varhaisimmat teoksensa olivat tyyliltään kokeellisia ja saivat osakseen Arnold Schönbergin huomion. Schönberg auttoi Rietiä kustannussopimuksen saamisessa Universal Editionin kanssa.
1920-luvun alkupuolella Rieti muodosti Renzo Massaranin ja Mario Labrocan kanssa I Tre -nimisen säveltäjäryhmän. Ensimmäisen kansainvälisen menestyksensä hän saavutti ISCM:n festivaalilla Prahassa vuonna 1924 konsertollaan puhallinsoittimille ja orkesterille. Se esitettiin Casellan johdolla. Rieti liittyi vuonna 1925 Pariisissa Sergei Djagilevin Ballets russes'n henkilökuntaan. Hän oli tähän mennessä jo siirtynyt lähemmäs Igor Stravinskyn tyyliä muistuttavaa uusklassismia. Stravinskysta tulikin hänen läheinen ystävänsä. Rietin Djagileville säveltämistä baleteista erityisen menestyksekkääksi osoittautui Barabau. Rieti sävelsi näyttämöteoksia myös Louis Jouvet'n teatterille Pariisiin. 1930-luvulla hän oli yksi modernille kamarimusiikille omistetun La Sérénade -ryhmän perustajista.
Rieti pakeni toista maailmansotaa Yhdysvaltoihin vuonna 1940 ja sai maan kansalaisuuden vuonna 1944. Yhdysvalloissa hänen musiikkiinsa teki koreografioita George Balanchine. Hänen orkesteriteostensa esityksiä johtivat muiden muassa Arturo Toscanini ja Dimitri Mitropoulos. Stravinskysta poiketen Rieti alkoi menettää suosiotaan 1950-luvulta lähtien. Hän kuitenkin jatkoi säveltämistä kuolemaansa saakka. Rieti opetti sävellystä Peabody Institutessa vuosina 1948–1949, Chicago Musical Collegessa 1950–1953, Queens Collegessa 1955–1960 ja New York College of Musicissa 1961–1964. Rietin tuotantoon kuuluu balettien lisäksi seitsemän oopperaa, yksitoista sinfoniaa, yksitoista jousikvartettoa, pianokappaleita, lauluja, kamariteoksia ja kuoromusiikkia.
Tiger Army

Tiger Army esiintymässä Warped-kiertueella vuonna 2007.
Tiger Army on yhdysvaltalainen psychobilly-yhtye, joka perustettiin vuonna 1995 Berkeleyssä, Kalifornian osavaltiossa. Esimerkiksi yhtyeen levyä Music from Regions Beyond voisi kuvata enemmän pop-genreä edustavaksi kuin psychobillyä. Aiemmat levyt taas täyttävät selvästi psychobilly-musiikin tunnusmerkit. Yhtyeen viides studioalbumi, V •••–, julkaistiin vuonna 2016.
Yhtye on vieraillut Suomessa useasti, muun muassa vuonna 2008 Vantaan Ankkarock-konsertissa ja samana vuonna Helsingin Tavastia-klubilla.
Historia

Yhtye soitti ensimmäisen konserttinsa kuuluisalla 924 Gilman street -pitopaikalla Berkeleyssä, Kaliforniassa AFI:n kanssa 29. maaliskuuta 1996. Yhtyeen nimen päättämisen jälkeen yhtye soitti AFI-yhtyeen sekä psychobilly-musiikin uranuurtajan, The Meteorsin kanssa. Näinä aikoina he tekivät levytyssopimuksen Chapter Eleven Records -yhtiön kanssa.
Ensimmäisen kerran Tiger Army soitti studiossa kesällä 1996 äänittääkseen itse otsikoidun vinyl record EP:n, jonka nimeksi tuli myöhemmin ”Temptation EP”. Tämä kiinnitti levy-yhtiö Hellcat Recordsin johtajan Tim Armstrongin huomion.
Yhtyeen jäsenet

Nick 13 – laulu, kitara (1995–)
Geoff Kresge – kontrabasso (1999–2004, 2008–)
James Meza – rummut, perkussio (2004–)
Entiset jäsenet

Joel Day – kontrabasso (1995–1997)
Adam Carson – rummut, perkussio (1995–2000)
London May – rummut, perkussio (2000–2002)
Fred Hell – rummut, perkussio (2002–2004)
Jeff Roffredo – kontrabasso (2004–2008)
Diskografia > Studioalbumit

1999: Tiger Army
2001: Tiger Army II: Power of Moonlite
2004: Tiger Army III: Ghost Tigers Rise
2007: Music from Regions Beyond
2016: V •••–
2019: Retrofuture
Diskografia > EP:t

1997: Temptation EP
2002: Early Years EP
2004: Ghost Tigers EP
2018: Dark Paradise EP
Diskografia > Kokoelmat

2007: 2007 Warped Tour Compilation
Tyrtaios

Tyrtaios (m.kreik. Τυρταῖος tai Τύρταιος, lat. Tyrtaeus; 600-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen runoilija. Hän oli Spartan kansallisrunoilija ja kreikkalaisen valtiollisen ja sotaisan elegiarunouden tunnetuimpia edustajia.
Messenialaissotien aikana hän innosti maanmiehiään uljauteen isänmaan puolesta. Kun sotatilan aiheuttamat vauriot synnyttivät levottomuuksia, hän tyynnytti ihmisiä esittämällä Eunomia-elegiassaan esi-isien suurtöitä ja heidän luomansa valtiorakenteen perusaatteita. Elegioissaan Tyrtaios käytti Joonian murretta. Jälkipolville on säilynyt kolme täydellistä ja yhdeksän katkelmallista Tyrtaioksen runoa, jotka hyvin kuvastavat silloista aikaa ja vallitsevia oloja.
Viktor Rydberg on mukaillut erään Tyrtaioksen elegian runoksi Athénernas sång, jonka Jean Sibelius on säveltänyt ja josta on useita suomennoksia nimellä Ateenalaisten laulu. Nimestään huolimatta se siis alkujaan ei ole peräisin Ateenasta vaan Spartasta.
Kirjallisuutta

Tyrtaios. Teoksessa Oksala, Päivö & Oksala, Teivas: Kreikkalaisia kirjailijakuvia, s. 33-37.  (Runojen ja runokatkelmien suomennoksia)  Helsinki:  Otava, 1965.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tyrtaios Wikimedia Commonsissa
Tyrtaios: Pari katkelmaa sotaelegioista. Tyrtaios-suomennos vuodelta 1901.
Tyrtaios-fragmentteja Oxyrhynchus Online. The Imaging Papyri Project, University of Oxford. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Niemi, Jalmari: Tyrtaios. Spartan sankarirunoilija. Tyrtaios oli alkuperäisen ”Ateenalaisten laulun” – kadettiemme nykyisen kunniamarssin – sepittäjä, Hakkapeliitta, 13.02.1934, nro 7, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
Viiruorneerot

| Viiruorneerot |
| --- | --- |
 Kultaviiruorneero (Thripadectes flammulatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Viiruorneerot Thripadectes  P. L. Sclater, 1862
Katso myös
   Viiruorneerot Wikispeciesissä   Viiruorneerot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viiruorneerot (Thripadectes) on orneerojen heimoon kuuluva lintusuku.
Viiruorneeroihin (Thripadectes) kuuluvia lajeja

Isoviiruorneero (Thripadectes scrutator)
Kultaviiruorneero (Thripadectes flammulatus)
Mustanokkaorneero (Thripadectes melanorhynchus)
Ruskoviiruorneero (Thripadectes ignobilis)
Viiruhuppuorneero (Thripadectes virgaticeps)
Viiruorneero (Thripadectes holostictus)
Viirurintaorneero (Thripadectes rufobrunneus)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Thripadectes (englanniksi)
Vierasmaalisääntö

Vierasmaali on erityisesti jalkapallossa mutta myös muissa urheilulajeissa käytetty sääntö, jota sovelletaan ratkaistaessa voittaja kahden joukkueen välisissä kahden osaottelun ottelusarjoissa.
Sääntöä käytetään, kun ottelusarjan maalit ovat tasan kahden osaottelun jälkeen. Silloin voittaja on joukkue, joka on tehnyt enemmän maaleja vierasottelussaan. Mikäli silläkään ei saada eroa joukkueiden välille, pelataan jatkoaika ja mahdollinen rangaistuslaukauskilpailu.
Jalkapallon eurooppalaisissa seurajoukkuekilpailuissa sääntöä alettiin käyttää Cup-voittajien cupissa vuonna 1965 vaihtoehtona arvonnalle ja puolueettomalla kentällä pelattavalle uusintaottelulle.
Vierasmaalisääntöä on arvosteltu ajoittain. Keskustelua vierasmaalisääntö herätti muun muassa keväällä 2003, kun Milanon seurat AC Milan ja Inter kohtasivat Mestarien liigan välierissä. Ensimmäinen osa San Siro -stadionilla, jossa AC Milan oli merkitty kotijoukkueeksi, päättyi 0–0, ja kun toinen osaottelu samalla fyysisellä stadionilla (nimeltään Stadio Giuseppe Meazza -stadion Interin ollessa kotijoukkue) päättyi 1–1, eteni AC Milan loppuotteluun vierasmaalisäännön perusteella. Kaudella 2008–2009 Mestarien liigan välierissä kohtasivat FC Barcelona ja Chelsea. Ensimmäinen osaottelu päättyi 0–0 ja toinen 1–1, jolloin FC Barcelona eteni loppuotteluun vierasmaalisäännön perusteella. Syksyllä 2018 monet eurooppalaisten huippujoukkueiden valmentajat avasivat Euroopan jalkapalloliitto UEFA:n kanssa keskustelun säännön poistamiseksi.
Esimerkki

1. osaottelu: Joukkue A vs. Joukkue B, tulos 2–1
2. osaottelu: Joukkue B vs. Joukkue A, tulos 1–0
Kokonaistulos 2–2, Joukkue B on otteluparin voittaja, koska se teki enemmän maaleja vieraskentällä kuin Joukkue A.
Ultimate SoundTracker

| Ultimate SoundTracker |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Karsten Obarski
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1987
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  musiikkiohjelmisto
Alusta:  Amiga
Ultimate SoundTracker on Karsten Obarskin kehittämä tracker-ohjelma, joka on kehitetty vuonna 1987 Amiga 500:lle. Obarski kehitti ohjelman auttaakseen musiikin teossa Rainbow Arts:lla. Toistorutiini tuli Amegas-peliin.
Obarski suunnitteli ohjelman, joka esitti neljää kanavaa pystysuunnassa. Ohjelman käyttöliittymän "pianorulla" täsmäsi SID-kauden toistorakenteihin ja looppeihin. Ohjelma mahdollisti muidenkin kuin ohjelmoijien tuottaa musiikkia tietokoneella.
Ohjelma on inspiroinut useiden vastaavien ohjelmien kehitykseen kuten Noisetracker ja ProTracker.
Kehitys johti muihin ohjelmiin, jotka eivät lainanneet SoundTrackerin ohjelmakoodia:
Teijo Kinnusen OctaMED
Chris Hülsbeckin TFMX
Andreas Tadicin Game Music Creator
EAS yritti myydä ohjelmaa kaupallisena työkaluna, mutta päätyi julkaisemaan sen lähdekoodit.
SoundTracker on muun muassa Linuxille julkaistu tracker-ohjelma, joka on nimetty tribuuttina Obarskille.
Aiheesta muualla

Ohjelmaversio 1.21 Pouet.netissä