stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suippuvuoripalmu

| Suippuvuoripalmu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Suku::  Vuoripalmut Chamaedorea
Laji::  oblongata
Kaksiosainen nimi
 Chamaedorea oblongata  Mart. 
Katso myös
   Suippuvuoripalmu Wikispeciesissä   Suippuvuoripalmu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suippuvuoripalmu (Chamaedorea oblongata) on vuoripalmujen (Chamaedorea) sukuun kuuluva palmulaji. Lajia tavataan lähinnä Meksikossa ja Väli-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Suippuvuoripalmu kasvaa noin 1–3 metriä korkeaksi, ja sen runko on noin 1–2,5 cm paksu. Lehtiä on 3–8 kruunua kohti, ja ne ovat vihreitä ja 4–15 cm pitkiä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Suippuvuoripalmu – Chamaedorea oblongata
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Chamaedorea oblongata (englanniksi)
Suomen kansanäänestys kieltolaista

Äänestys Helsingissä
Kansanäänestys alkoholin kieltolaista, viralliselta nimeltään ”neuvoa-antava kansanäänestys väkijuomalainsäädännön perusteiden selvittämiseksi”, järjestettiin Suomessa 29.–30. joulukuuta 1931. Äänestyksessä, johon osallistui 44,4 prosenttia äänioikeutetuista, yli 70 prosenttia kannatti vuodesta 1919 alkaen voimassa olleen kieltolain kumoamista. Tuloksen seurauksena eduskunta sääti helmikuussa uuden väkijuomalain, jossa alkoholijuomien myynnistä tehtiin valtion yksinoikeus.
Kieltolain kannatus oli suurempaa naisten kuin miesten keskuudessa. Myös maaseudulla kannatettiin kieltolakia voimakkaammin kuin kaupungeissa. Enemmistö maalaisista ja naisista äänesti kuitenkin kieltolain kumoamisen puolesta. Alueellisesti kieltolain kannattajia oli eniten silloisessa Vaasan läänissä, johon kuului tuolloin myös suuri osa nykyisestä Keski-Suomesta (42 %). Kumoamista kannatettiin voimakkaimmin Uudenmaan läänissä (81 %) ja Ahvenanmaalla (98 %).
Äänestäneitä oli kaikkiaan 777 885. Äänistä hylättiin 3 476 (0,4 %). Miehet (53 %) äänestivät vilkkaammin kuin naiset (37 %). Kaupungeissa äänestysprosentti nousi korkeammaksi (54 %) kuin maaseudulla (42 %).
Tulostaulukko

Äänestyslipukkeessa oli kolme vaihtoehtoa, joista kansalaisen tuli valita yksi. Vähälle kannatukselle jäänyt vaihtoehto 2 oli niin sanotun Björkenheimin komitean ehdotus. Miehet ja naiset käyttivät erivärisiä lipukkeita.
| Vaihtoehto> Vaihtoehto.Vaihtoehto | Vaihtoehto> Vaihtoehto.Vaihtoehto | Kannatus> Äänet.Äänet | Kannatus> Osuus.Yhteensä | Kannatus> Osuus.Naiset | Kannatus> Osuus.Miehet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Onko kieltolaki pysytettävä täysikiellon pohjalla | 217 169 | 28,0 % | 33,3 % | 23,8 % |
| 2. | Onko kieltolaki muutettava ja säädettävä laki, joka sallii mietojen alkoholijuomien valmistuksen ja kaupan säännöstelyn ja verotuksen alaisena | 10 947 | 1,4 % | 1,4 % | 1,4 % |
| 3. | Onko kieltolaki muutettava ja säädettävä laki, joka sallii muidenkin kuin mietojen alkoholijuomien valmistuksen ja kaupan säännöstelyn ja verotuksen alaisena | 546 293 | 70,6 % | 65,3 % | 74,8 % |
Lähde: Suomen virallinen tilasto 1932.
Suomen lasten lauluja

| Suomen lasten lauluja Rajaton |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 5. syyskuuta 2012
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: a cappella, lastenmusiikki
 Kesto: 37.57
 Levy-yhtiö: Boundless Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Rajattoman muut julkaisut
| Jouluyö 2011 | Suomen lasten lauluja 2012 | Kaksi astetta 2014 |
Suomen lasten lauluja on lauluyhtye Rajattoman lastenmusiikkialbumi. Se julkaistiin 5. syyskuuta 2012.
Albumilla on yksitoista tunnettua suomenkielistä lastenlaulua sekä aiemmin julkaisemattomat kappaleet ”Ukko Nooan arkistossa”, ”Minä ratsastan” ja ”Meidän möröt”.
Albumin kanssa samoihin aikoihin ilmestyi Otavan julkaisema Suomen lasten laulukirja. Kirjan on koonnut Essi Wuorela, ja se sisältää 140 lastenlaulua.
Kappaleet

Mörkö se lähti piiriin – 2.23 (säv. & san. Marjatta Pokela, sov. Soila Sariola)
Ukko Nooan arkistossa – 2.24 (säv. Jussi Chydenius, san. Jukka Itkonen)
Lounatuulen laulu – 3.00 (säv. Kaj Chydenius, san. Kaarina Helakisa, sov. Jussi Chydenius)
Minä ratsastan – 2.48 (säv. & san. Soila Sariola)
Päivänsäde ja menninkäinen – 3.39 (säv. & san. Reino Helismaa, sov. Ahti Paunu)
Bonzo, pieni leikkihauva – 2.23 (säv. Marjatta Meritähti, san. Laura Latvala, sov. Soila Sariola)
Jänöjussin mäenlasku – 2.32 (säv. & san. Georg Malmstén, sov. Hannu Lepola)
Telefoni Afrikassa – 2.47 (säv. trad., san. Arvid Lydecken, sov. Hannu Lepola)
Hyvin hiljaa – 2.13 (säv. & san. Petter Ohls, sov. Essi Wuorela)
Pii, pii pikkuinen lintu – 2.22 (säv. trad., sov. Hannu Lepola)
Magdaleena – 3.12 (säv. Kaj Chydenius, san. Kaarina Helakisa, sov. Jussi Chydenius)
Meidän möröt – 3.07 (säv. Jussi Chydenius, san. Sara Natri)
Peppi Pitkätossu – 2.10 (säv. Jan Johansson, san. Astrid Lindgren, suom. Kari Tuomisaari, sov. Essi Wuorela)
Etkö ymmärrä – 2.44 (säv. & san. Petter Ohls, sov. Ahti Paunu)
Sisustusmusiikki

Kappale Tapisserie en Fer forgé (1924) kokonaisuudessaan.
Sisustusmusiikki (ransk. Musique d'Ameublement) on Erik Satien luoma musiikkityyli, joka on luonteeltaan taustamusiikkimaista, toistuvaa ja paikallaan pysyvää. Tyylilajiin kuuluu vain kolme Satien säveltämää kappaletta, joista yhden ensiesitys tapahtui vasta 30 vuotta Satien kuoleman jälkeen. Sisustusmusiikki on ollut ambientin, minimalistisen musiikin ja konkreettisen musiikin tyylilajien edeltäjistä ja lähtöpisteistä. Satie nimesi musiikkinsa Musique d'Ameublement'ksi vuonna 1917.
Tausta ja esitykset

Satie oli kiinnostunut musiikin kokeellisesta säveltämisestä. Hänen sävellystensä melodiat leijuivat ilman selkeitä päämääriä. Hän oli myös kiinnostunut eräänlaisesta staattisesta äänilavastuksesta. Satie oli perillä dadaismin ajatuksista ja näkemyksistä musiikin roolista.
Satien sisutusmusiikki nimenä ei viittaa musiikin taustamusiikkimaiseen luonteeseen, vaan siihen, miten rikkaat ihmiset teetättivät tuolloin kotiinsa huonekaluja sisustuksena. Samalla tavoin sävellysten yksityisesitysten mahdolliset hankkijat koostuivat näistä samoista rikkaista, joilla oli varaa tilata koteihinsa huonekaluja ja esimerkiksi seinäripustuksia. Sävellysten nimet viittaavat rikkaiden ihmisten teetättämiin huonekaluihin.
Ensimmäinen kokonaisuus oli tarkoitus esittää Ozenfant-galleriassa, mutta sota esti esityksen. Toinen teos Sons industriels oli ainut sisustusmusiikin kappaleista, jonka Satie on esittänyt itse.
Sons industriels esiteltiin yleisölle kuvauksella:
»Esittelemme tänään teille herrojen Erik Satie ja Darius Milhaudin ensiesityksen, M. Delgrangen ohjaamana, 'sisustusmusiikki' soitetaan väliaikoina. Pyydämme teitä olemaan huomioimatta sitä ja käyttäytymään väliajalla kuin sitä ei olisi olemassakaan. Tämä musiikki, joka on sävelletty erityisesti Max Jacobin näytelmään väittää tekevänsä vaikutuksen elämään samalla tavoin kuin yksityiskeskustelu, maalaus galleriassa, tai tuoli jolla voit istua tai olla istumatta.» 
(Ruﬃan toujours, truand jamais -näytelmän lehtisestä)
Kuvaus kuitenkin jätettiin huomioimatta. Kun musiikki alkoi soimaan esittäjien harmiksi yleisö hiljeni ja istuutui alas keskittyen kuuntelemaan sitä. Tilaisuus oli ensimmäinen ylöskirjoitettu kerta kun käsitettä sisustusmusiikki on käytetty.
Merkitys

Satien Musique d'Ameublement oli epäonnistunut aikanaan. Se unohdettiin jo hänen eläessä ja se palautui ihmisten tietoisuuteen uudestaan vasta kolmekymmentä vuotta Satien kuoleman jälkeen John Cagen ansiosta. Ambientin ja muzakin tyylilajit itse näkevät usein pohjautuvan Musique d'Ameublement'in. Sisustusmusiikki on ollut myös minimalistisen musiikin ja konkreettisen musiikin tyylilajien lähtökohtana.
Satien tavoitteena sisustusmusiikilla oli muuttaa musiikin porvarillisia esiintymistapoja ja löytää uudenlaisia olemisen tapoja ja syitä musiikin olemassaololle. Satien muusikkoystävän Darius Milhaudin mukaan Satien päämäärä musiikin taustamusiikimaisuudelle toteutui myöhemmin. Nykyään musiikkia soitetaan julkisilla paikoilla, kaupoissa ja ravintoloissa, ja se täyttää ihmisten kodit. Musiikki soi taustalla jatkuvasti, se kuullaan, mutta sitä ei kuunnella. Tämä oli juuri sitä, mikä Musique d'Ameublement'n tavoitteena oli, Milhaudin mukaan.
Musique d'Ameublement sävellykset

Satie sävelsi sisustusmusiikkia kolme lyhyttä kappaletta, jotka koostuvat viidestä eri osiosta. Sävellykset on laadittu niin, että niitä voidaan soittaa loputtoman kauan. Sävellysten harmonia on tonaalinen, niissä käytetään kadensseja ja melodia on koukuttava. Sävellyksen toistot ovat identtisiä eikä niissä esiinny vaihtelua tai muutosta. Kappaleet eivät pyri tarjoamaan poispääsyä niiden staattisuudestaan.
Musique d'Ameublement sävellykset > Valmistuneet sävellykset

Ensimmäinen kokonaisuus (1917) huilulle, klarinetille ja jousisoittimille, sekä ensimmäisessä kappaleessa trumpetille
1. Tapisserie en fer forgé – pour l'arrivée des invités (grande réception) – À jouer dans un vestibule – Mouvement: Très riche (suom. Takorautainen kuvakudos - vieraiden saapumista varten (suuri vastaanotto) - soitetaan eteisessä - Liike: erittäin rikas)
2. Carrelage phonique – Peut se jouer à un lunch ou à un contrat de mariage – Mouvement: Ordinaire (suom. Äänellinen lattialaatoitus - Voidaan soittaa lounaan tai siviilivihkimisen aikana - Liike: Tavallinen)
Toinen kokonaisuus: Sons industriels (suom. Teolliset äänet) (1920) pianoduolle, kolmelle klarinetille ja pasuunalle
Premier Entr'acte: Chez un "Bistrot" (suom. Ensimäinen Entr'acte: "Bistrossa")
Second Entr'acte: Un salon (suom. Toinen Entr'acte: Sali)
Tilaustyö pienelle orkesterille (1923), Washington (DC):ssä asuvalle rouva Eugène Meyer jr.:lle
Tenture de cabinet préfectoral (suom. Seinäripustus pääjohtajan huoneessa)
Musique d'Ameublement sävellykset > Toteutumattomat ideat sävellyksiksi

Satiella oli ideoita myös muiksi teoksiksi, tiettyihin tiloihin ja huoneisiin. Nämä eivät kuitenkaan koskaan valmistuneet.
Satien ideoita olivat:
Carrelage pour cabinet noir de luxe (suom. Laatoitus mustalle luksustoimistolle)
Tenture sonore, « ferait très bien dans un salon Louis XVI pendant une réception de parents de province (fin de soirée) » (suom. Äänellinen seinäripustus, 'olisi erittäin hyvä Louis XVI -salissa, kun toivottaa tervetulleeksi sukulaisia maakunnista (illan lopuksi)’)
Trépied à deux pieds « soirée intime (trente personnes) » (suom. Kaksijalkainen kolmijalka, 'intiimi ilta (30 vierasta)')
Papier phonique « pourchambre d’ivrogne très ordinaire, ameublement économique » (suom. Äänellinen paperi 'hyvin tavalliselle juopon huoneelle, halpoja huonekaluja')
Erik Satien kappale Carrelage Phonique (1917) kokonaisuudessaan.
Suomen punakaarti

| Suomen punakaarti |
| --- | --- |

Kirjailija:  Emil Saarinen salanimellä ”Arvid Luhtakanta”
Genre:  sotahistoria, muistelmat
Kustantaja:  E. A. Täckman
Julkaistu:  1938
Sivumäärä:  327
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomen punakaarti on kansanedustaja Emil Saarisen salanimellä ”Arvid Luhtakanta” kirjoittama muistelmateos Suomen sisällissodan tapahtumista Tampereella. Samana vuonna ilmestyneen Jalmari Parikkan Viimeinen taisto -teoksen tavoin Saarisen muistelmissa otetaan etäisyyttä 1920–1930-lukujen luokkasotakirjallisuuden vakiinnuttamaan näkemykseen punaisten sodankäynnin luonteesta.
Saarinen vastasi punakaartin vankeina olleista vangeista Tampereella ja sai sodan jälkeen vankilatuomion, jota suoritti ensin Tampereen vankileirillä ja sen jälkeen Sörnäisten kuritushuoneella. Saarinen kirjoittaa teoksessaan asiallisesti niin punaisten kuin valkoisten terrorista. Teokseen on lisätty myös muistelmia toisilta punakaartissa toimineilta. Esimerkiksi Lempäälän punakaartin esikuntaan kuulunut Lauri Nyström kertoo teoksessa anonyymisti kokemuksistaan.[lähde? ]
Kirjan kustantajana toimi lempääläläinen Eino Arvid Täckman, joka jatkosodan aikana ammuttiin käpykaartilaisena.[lähde? ]
Suomen lastenkulttuurikeskusten liitto

Suomen lastenkulttuurikeskusten liitto edistää ammattimaisesti toimivien lasten- ja nuortenkulttuurikeskusten toimintaedellytyksiä ja vahvistaa lastenkulttuurialan osaamista ja tunnettuutta valtakunnallisesti. Liitto on perustettu vuonna 2015. Perustajajäseninä oli neljätoista lastenkulttuurikeskusta eri puolilta maata. Liiton taustalla on vuonna 2003 alkanut lastenkulttuurikeskusten verkostomainen yhteistyö, joka käynnistyi opetus- ja kulttuuriministeriön perustaessa Taikalamppu-verkoston. Liitto ylläpitää lastenkulttuuri.fi / barnkultur.fi-sivustoa. Liiton toimisto sijaitsee Tampereella.
Jäsenkeskukset 2017

Vuonna 2017 Suomen lastenkulttuurikeskusten liitossa on jäsenenä 27 lastenkulttuurikeskusta.
Suomen lastenkulttuurikeskusten liittoon kuuluvat lastenkulttuurikeskukset
Annantalo
Etelä-Karjalan lastenkulttuurikeskus Metku
Joensuun lastenkulttuurikeskus – Pohjois-Karjalan lastenkulttuuriverkosto
Kemin lastenkulttuurikeskus
Kulttuurikeskus PiiPoo
Kulttuurikeskus Uulu
Kulttuuritalo Lilla Villan
Kulttuuritalo Valve
Kulttuuriyhdistys Kuvio
Lapin lastenkulttuuriverkosto
Lasten ja nuorten kulttuurikeskus ARX
Lasten ja nuorten kulttuurikeskus Kulttuuriaitta
Lasten ja nuorten kulttuurikeskus Villa Arttu
Lastenkulttuurikeskus Efekti
Lastenkulttuurikeskus Laku
Lastenkulttuurikeskus Lastu
Lastenkulttuurikeskus Louhimo
Lastenkulttuurikeskus Pikku-Aurora
Lastenkulttuurikeskus Rulla
Luckan-verkosto
Pohjanmaan lastenkulttuuriverkosto BARK
Porin lastenkulttuurikeskus – Satakunnan lastenkulttuuriverkosto
Sagalundin museo
Seikkailupuisto
Taidetalo Pessi
Taidetalo Toteemi
Tanssiteatteri Hurjaruuth, Helsinki
Verso-lastenkulttuuriverkosto
Sopenjärvi (Pihtipudas)

| Sopenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°33′49″N, 25°17′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskupuro:  Korvenniitynpuro 
Järvinumero:  14.482.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,1 m  
Pituus:  670 m  
Leveys:  460 m  
Rantaviiva:  1,813 km  
Pinta-ala:  22,243 ha  
Tilavuus:  0,0005941 km³ 
Keskisyvyys:  2,67 m  
Suurin syvyys:  3,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSopenjärvi 
Sopenjärvi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Muurasjärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 670 metriä pitkä, 460 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 594 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,7 metriä ja suurin syvyys on 3,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Muurasjärven alueeseen (14.482) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123,1 metriä mpy.
Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalue

Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalue (ruots. samarbetsområden för social- och hälsovården, engl. collaborative area for healthcare and social welfare) eli YTA-alue yhteensovittaa, kehittää ja tekee yhteistyötä sosiaali- ja terveydenhuollon palveluiden järjestämiseksi yhteistyöalueella. Jokainen hyvinvointialue kuuluu yhteen asetuksella määrättyyn yhteistyöalueeseen. Kullakin YTA-alueella on yksi yliopistollinen sairaala ja sitä ylläpitävä hyvinvointialue. Poikkeuksena on Helsingin kaupunki ja Uudenmaan hyvinvointialueet. Niiden aluejako perustuu aiemmin käytössä olleisiin erityisvastuualueisiin.
Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalueeseen kuuluvat hyvinvointialueet laativat valtuustokausittain yhteistyösopimuksen. Siinä sovitaan mm. työnjaosta, yhteistyöstä ja toiminnan yhteensovittamisesta lakisääteisten tehtävien toteutumiseksi ja kustannusvaikuttavuuden turvaamiseksi. Lisäksi sovitaan myös hyvinvointialueiden rajat ylittävistä palveluista sekä myös sosiaali- ja terveydenhuollon investoinneista.
Yhteistyöalueet > Pohjois-Suomen yhteistyöalue

Kainuun hyvinvointialue
Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue
Lapin hyvinvointialue
Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue (Oulun yliopistollinen sairaala)
Yhteistyöalueet > Itä-Suomen yhteistyöalue

Etelä-Savon hyvinvointialue
Keski-Suomen hyvinvointialue
Pohjois-Karjalan hyvinvointialue
Pohjois-Savon hyvinvointialue (Kuopion yliopistollinen sairaala)
Yhteistyöalueet > Sisä-Suomen yhteistyöalue

Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialue
Kanta-Hämeen hyvinvointialue
Pirkanmaan hyvinvointialue (Tampereen yliopistollinen sairaala)
Yhteistyöalueet > Länsi-Suomen yhteistyöalue

Pohjanmaan hyvinvointialue
Satakunnan hyvinvointialue
Varsinais-Suomen hyvinvointialue (Turun yliopistollinen keskussairaala)
Yhteistyöalueet > Etelä-Suomen yhteistyöalue

Etelä-Karjalan hyvinvointialue
HUS-yhtymä (Helsingin seudun yliopistollinen keskussairaala)
Helsingin kaupunki
Itä-Uudenmaan hyvinvointialue
Keski-Uudenmaan hyvinvointialue
Länsi-Uudenmaan hyvinvointialue
Vantaan ja Keravan hyvinvointialue
Kymenlaakson hyvinvointialue
Päijät-Hämeen hyvinvointialue
Stefan Köhler

| Stefan Köhler |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1967 (ikä 57) Aschaffenburg, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Tiedot
Puolue:  Baijerin kristillissosiaalinen unioni
Stefan Köhler (s. 24. syyskuuta 1967 Aschaffenburg, Länsi-Saksa) on saksalainen poliitikko. Köhler edustaa Baijerin kristillissosiaalista unionia. Köhler on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stefan Köhler Wikimedia Commonsissa
Stefan Köhler Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Stratford (Lontoo)

| Stratford |
| --- | --- |
 Stratfordin keskusta-aluetta
Kaupunki:  Lontoo
Muodollinen kreivikunta:  Suur-Lontoo
Lontoon kaupunkipiiri:  Newham
Koordinaatit:  51°32′31″N, 0°00′11″W
Väkiluku:  51 387  (2011)
 fiStratford 
Stratford on Lontoon itäinen kaupunginosa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Stratford on merkittävä kaupallinen ja liiketaloudellinen keskus. Alueella sijaitsee muun muassa Westfield Stratford Cityn kauppakeskus. Stratfordin asema on Lontoon metro- ja junaliikenteen tärkeä vaihtoasema. Queen Elizabeth Olympic Park oli vuoden 2012 Lontoon olympialaisten pääasiallinen kisapaikka. Olympialaisten ansiosta Stratfordin alue kehittyi voimakkaasti 2010-luvun alkupuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stratford (Lontoo) Wikimedia Commonsissa
Stefan Lainer

Stefan Lainer vuonna 2018.
Stefan Lainer (s. 27. elokuuta 1992 Salzburg) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 175-senttimetrinen. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Borussia Mönchengladbachia.
Lainer pelasi kotimaansa toisella sarjatasolla Grödigin ja Lieferingin joukkueissa kunnes aloitti pääsarjauransa kaudella 2014–2015 Riedissä. Neljä seuraavaa kautta hän pelasi Red Bull Salzburgissa. Itävallan liigan lisäksi hän pelasi Eurooppa-liigassa 29 ottelua ja teki maalin huhtikuussa 2018 toisessa puolivälieräottelussa italialaisseura Laziota vastaan.
Lainer siirtyi kesällä 2019 saksalaisseura Borussia Mönchengladbachiin. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Bundesliigassa 31 ottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa, ja teki maalin elokuussa 2019 Mainzia vastaan toisessa liigaottelussaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 33 bundesliigaottelua, joista 31 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin lokakuussa Kölniä ja maaliskuussa Schalkea vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua. Kaudella 2021–2022 alkupuolella Lainer oli nilkkavamman vuoksi kolmisen kuukautta poissa kentiltä ja pelasi kauden aikana 21 bundesliigaottelua, joissa hän teki yhden maalin, tammikuussa voitokkaassa vierasottelussa Bayern Müncheniä vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 17 ja seuraavalla kaudella 15 bundesliigaottelua tekemättä maaleja. Lainerilta löydettiin heinäkuussa 2023 imusolmukesyöpä, ja hän palasi kaudella 2023–2024 otteluihin vasta tammikuussa 2024.
Lainer pelasi Itävallan nuorisomaajoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa Itävallan A-maajoukkueessa hän pelasi maaliskuussa 2017 ystävyysottelussa Suomea vastaan. Hän pelasi kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa joukkueensa kaikki neljä ottelua avauskokoonpanossa ja teki yhden maalin. Hän on toukokuun 2024 loppuun mennessä pelannut 39 A-maaottelua, joissa 35 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa 18. maaottelussaan marraskuussa 2019 EM-karsinnassa Pohjois-Makedoniaa vastaan. Toisen maaottelumaalinsa hän teki kesän 2021 EM-kilpailujen ensimmäisessä alkulohko-ottelussa, ja vastustajana oli jälleen Pohjois-Makedonia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stefan Lainer Wikimedia Commonsissa
Borussia Mönchengladbach – Bundesliiga
1 Omlin |
2 Chiarodia |
3 Itakura |
5 Friedrich |
7 Stöger |
8 Weigl |
9 Honorat |
10 Neuhaus |
11 Kleindienst |
13 Fukuda |
14 Pléa |
16 Sander |
17 Koné |
18 Lainer |
19 Ngoumou |
20 Netz |
21 Sippel |
22 Fraulo |
25 Hack |
26 Ullrich |
27 Reitz |
28 Ranos |
29 Scally |
30 Elvedi |
31 Čvančara |
33 Nicolas |
34 Herrmann |
38 Borges Sanches |
41 Olschowsky |
Valmentaja Seoane
Itävallan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 A. Schlager |
2 Ulmer |
3 Dragović |
4 Hinteregger |
5 Posch |
6 Ilsanker |
7 Arnautović |
8 Alaba |
9 Sabitzer |
10 Grillitsch |
11 Gregoritsch |
12 Pervan |
13 Bachmann |
14 Baumgartlinger |
15 Lienhart |
16 Trimmel |
17 Schaub |
18 Schöpf |
19 Baumgartner |
20 Onisiwo |
21 Lainer |
22 Lazaro |
23 X. Schlager |
24 Laimer |
25 Kalajdžić |
26 Friedl |
Valmentaja Foda
Vaherjärvi (Luhanka)

| Vaherjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Luhanka
Koordinaatit:  61°48′23″N, 25°39′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Luhankjärveen 
Järvinumero:  14.221.1.229
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  81,4 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  440 m  
Rantaviiva:  3,001 km  
Pinta-ala:  18,431 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVaherjärvi 
Vaherjärvi  on Keski-Suomessa Luhangalla kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 18,4 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 81,4 metriä mpy.
Steve Locher

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Albertville 1992 | alppiyhdistetty |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Vail / Beaver Crkeek 1999 | suurpujottelu |  |
Steve Locher (s. 19. syyskuuta 1967 Salins, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Locher saavutti pronssia alppiyhdistetyssä Albertvillen olympialaisissa 1992 sekä suurpujottelussa Vailin MM-kisoissa 1999.
Maailmancupissa Locher voitti kolme osakilpailua.
Aiheesta muualla

Steve Locher kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Suomen filmivalmistajien liitto

Suomen filmivalmistajien liitto SFVL ry on vuosien 1945–1990 välillä toiminut elokuvatuotantoyhtiöiden etujärjestö. Järjestön aktiivinen toiminta yhdistettiin Suomen elokuvatuottajien keskusliittoon vuonna 1990. Järjestö oli myös Suomen Filmikamarin jäsen.