stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Steinbeck
Elämäkerta > Stanfordin yliopisto

Steinbeck aloitti opiskelunsa Stanfordin yliopistossa syksyllä 1919, mutta päätti hyvin nopeasti, ettei yliopistotutkinnosta ollut kirjailijanuralla mitään hyötyä. Samalla, kun muut opiskelijat lukivat tutkintoonsa kuuluvia kursseja, Steinbeck opiskeli aineita, jotka häntä kiinnostivat tai jotka auttaisivat häntä myöhemmin hänen urallaan. Näihin aineisiin kuuluivat kirjallisuus, historia ja klassinen kreikka. Hänen onnistui myös vakuuttaa yliopiston väelle, että nämä päästäisivät hänet seuraamaan lääketieteen opiskelijoiden kanssa ruumiinavauksia oppiakseen ihmisen anatomiaa. Steinbeckin arvosanat olivat pääosin B:tä, mutta paikoin myös A:ta tai C:tä. Yliopiston kirjanpidossa näkyy, että John Steinbeck ei aina suorittanut kaikkia kurssitöitä ja että hän jätti osan kursseista kesken sen vuoksi, ettei hän meinannut päästä niistä läpi. Jos hän ei nähnyt opettajien antamia töitä hyödyllisinä, hän jätti ne usein tekemättä.
Erityisen ahkerasti Steinbeck työskenteli kuitenkin professori Edith Mirrieleesin luovan kirjoittamisen kursseilla. Mirrielees opetti Steinbeckia kirjoittamaan tarinoita, jotka olivat ”tosia” siinä mielessä, että ne näyttivät todellisia tunteita ja konflikteja. Professori käytti paljon aikaa Steinbeckin kirjoitusten lukemiseen, muttei koskaan antanut hänelle A:ta, sillä hän uskoi, että tämä pystyisi aina kirjoittamaan vielä paremmin.
Steinbeck ei yliopistoaikanaan viihtynyt juhlissa tai tansseissa. Hän liittyi jäseneksi vain yhteen järjestöön, yliopiston englannin kielen kerhoon. Kerhon tapaamisissa hän luki tarinoitaan kerholle, ja hän ystävystyi siellä muiden kirjailijanuraa suunnittelevien opiskelijoiden kanssa. Vaikka Steinbeck oli usein hiljainen ja ujo, hän nautti silti suuresti käytännön pilojen järjestämisestä. Kerran hän järjesti koulun kappelin kellot soittamaan juomalaulua "How Dry I Am" varhain aamulla. Hän jäi tapauksesta kiinni kehuskeltuaan asiasta muille opiskelijoille ja sai dekaanilta ankarat nuhteet.
Steinbeckin vanhemmat vaativat, että poika auttaisi opintojensa maksamisessa, minkä vuoksi hän piti silloin tällöin vapaata opinnoistaan ansaitakseen rahaa. Hän työskenteli pääosin paikallisessa sokeriyrityksessä, joka kasvatti juurikkaita ja jalosti niistä omalla tehtaallaan sokeria. Maanviljely oli Kaliforniassa tärkeä elinkeino, ja valtaosa maatiloista oli suuria kokonaisuuksia, joille maanomistajat palkkasivat väkeä viljelemään maata. Näistä maatyöläisistä monet olivat maahanmuuttajia, jotka kulkivat suuria matkoja töiden perässä.
Sokeritiloilla työskennellessään Steinbeck ystävystyi monien meksikolaisten, japanilaisten ja filippiiniläisten kanssa. Hän oppi myös tuntemaan monia kodittomia kulkureita, jotka siirtyivät maatilalta toiselle koko omaisuus selässään ja liikkuivat ympäri rannikkoa tehden matalapalkkaista työtä. Tällaisen eriarvoisuuden näkeminen raivostutti keskiluokkaisessa perheessä kasvanutta Steinbeckia. Talvena, jona John Steinbeck täytti 20 vuotta, hän työskenteli myös ruoppaajana kuivattamassa soita Salinasin ympäristössä. Samalla hän keräsi materiaalia kirjoituksiinsa puhumalla työtovereidensa kanssa ja kuuntelemalla heidän kertomuksiaan.
Elämäkerta > Politiikka

Vuonna 1935 Steinbeck liittyi kommunistiseen League of American Writers -järjestöön. Vuonna 1939 hän tuki eräiden muiden kulttuuri-ihmisten tavoin Terijoen hallitusta ja siten Neuvostoliiton talvisotaa Suomea vastaan. Myöhemmin hänen väitettiin luopuneen vasemmistolaisuudesta.
Kirjallisuutta

Zirakzadeh, Cyrus Ernesto – Stow, Simon (toim.): A Political Companion to John Steinbeck.  Lexington:  University Press of Kentucky, 2013.  ISBN 978-0-8131-4202-9.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
http://www.steinbeck.org/
John Steinbeck. Petri Liukkonen (author) & Ari Pesonen. Kuusankosken kaupunginkirjasto 2008
John Steinbeckin lapsuudenkoti Salinasissa.
Postikortti Stanfordin yliopistosta noin vuodelta 1920, jolloin John Steinbeck opiskeli siellä.
New Yorkin katukuvaa 1920-luvulta.
Mäkihypyn maailmancup 1995–1996

Mäkihypyn maailmancup 1995–1996 käsitti 30 osakilpailua, joista kaksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 2. joulukuuta 1995 ja viimeinen osakilpailu Oslossa Norjassa 17. maaliskuuta 1996.
Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

| Sijoitus | Hyppääjä | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Andreas Goldberger |  Itävalta | 1416 |
| 2. | Ari-Pekka Nikkola |  Suomi | 1384 |
| 3. | Janne Ahonen |  Suomi | 1054 |
| 4. | Jens Weißflog |  Saksa | 1028 |
| 5. | Masahiko Harada |  Japani | 982 |
| 6. | Mika Laitinen |  Suomi | 914 |
| 7. | Adam Małysz |  Puola | 751 |
| 8. | Hiroya Saitō |  Japani | 747 |
| 9. | Reinhard Schwarzenberger |  Itävalta | 724 |
| 10. | Primož Peterka |  Slovenia | 670 |
Suomalaisten sijoitukset osakilpailuista > Palkintosijoitukset

Mika Laitinen 5 voittoa, 2 kakkossijaa
Ari-Pekka Nikkola 2 voittoa, 4 kakkossijaa, 6 kolmossijaa
Janne Ahonen 2 voittoa, 2 kakkossijaa, 2 kolmossijaa
Jani Soininen 1 voitto, 1 kolmossija
Kimmo Savolainen 1 voitto, 1 kolmossija
Janne Väätäinen 1 kolmossija
Suomalaisten sijoitukset osakilpailuista > Muut suomalaiset

Jani Soininen 11. 630 pistettä
Kimmo Savolainen 21. 308 pistettä
Janne Väätäinen 40. 113 pistettä
Tero Koponen 60. 34 pistettä
Jani Klinga 67. 20 pistettä
Jussi Hautamäki 75. 13 pistettä
Tero Turkki 84. 7 pistettä
Toni Nieminen 93. 2 pistettä
Aiheesta muualla

Tulokset FIS:n sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Härkin

Härkin
Härkin on hämmennysväline, sen nimityksiä ovat myös hierin ja hierrin. Härkimeksi kutsutaan puista, nuoresta männystä tehtyä haarapäistä sekoitinta, jonka päässä on 4–7 oksahaaraa. Härkin tarkoittaa myös saman muotoista vesimyllyn, härkinmyllyn eli jalkamyllyn koneiston osaa.
Hämmennin

Kädenlämpöiseen veteen sekoitetaan ruisjauhot melalla tai härkkimellä. Männyn latvuksesta tehty härkin on sitä kätevämpi hämmentämisväline, mitä useampi sorkka eli oksahaara siinä on. "Neljäsorkka nälkää, viissorkka viljaa, kuussorkka kuivaa, seitsensorkka sekoittaa".
Ruisjauhot lisätään veteen tasaiseksi velliksi. Päivän mittaan tai viimeistään illansuussa sekoitetaan loput jauhoista kunnes härkin seisoo taikinassa.
Vesimylly

Vesimyllyistä vanhin, härkin-, hierin eli jalkamylly oli käytössä jo esihistoriallisen ajan lopulla. Akseli siipineen muistutti hahmoltaan neljällä oksantyngällä varustettua puuronhämmennintä, härkintä, josta myllykin sai nimensä.
Puro- eli jalkamylly (myös hierin- ja härkinmylly). Yksinkertaisen vesimyllyn koneiston tärkein osa on vaakasuoraan parruun, sammakko-hirteen tuettu pysty siipitukki, jonka alapäähän on kiinnitetty pystysuoraan asentoon säteittäiset siivet eli härkinlaudat. Vesivirran pyörittämän siipitukin ulkomuodon perusteella koko laitosta on kutsuttu Suomen itä- ja pohjoisosissa hierin- tai härkinmyllyksi, sillä siipitukki muistuttaa hahmoltaan entisajan vispilää tai taikinansekoituskeppiä, joilla oli murteissamme nämä nimitykset.
Härkylät

| Härkylät |
| --- | --- |
 Suippohärkylä (Polystichum lonchitis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Alvejuurikasvit Dryopteridaceae
Suku::  Härkylät Polystichum  Roth
Katso myös
   Härkylät Wikispeciesissä   Härkylät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Härkylät (Polystichum) on saniaissuku alvejuurikasvien heimossa. Härkylälajien tunnusmerkkejä ovat lehtien lehdyköiden piikkihampaisuus ja itiöpesäkkeen kilpimäinen, keskeltä kiinnittynyt katesuomu.
Lajeja

jouluhärkylä (Polystichum acrostichoides)
piikkihärkylä (Polystichum aculeatum)
varjohärkylä (Polystichum braunii)
suippohärkylä (Polystichum lonchitis)
kilpihärkylä (Polystichum setiferum)
pörröhärkylä (Polystichum transvaalense)
idänhärkylä (Polystichum tsus-simense)
laakerihärkylä (Polystichum drepanum)
sirppihärkylä (Polystichum falcinellum)
Pohjoismaissa kasvaa kolme luonnonvaraista härkylälajia. Niistä Suomessa vain suippohärkylä, jota tavataan hyvin harvinaisena Lapissa ja Etelä-Suomessa. Yksi piikkihärkylän yksilö on löydetty Pohjois-Savosta, mutta laji on hävinnyt Suomesta.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Polystichum
ITIS: Polystichum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Polystichum (englanniksi)
JoJo’s Bizarre Adventure
Tarina > Pohjustus

JoJo's Bizarre Adventure kertoo tarinan Joestar-nimisen suvun seikkailuista ja niiden jälkeläisistä, joiden kohtalona on pysäyttää maailma erilaisilta yliluonnollisilta uhilta. Jokaisella Joestar-suvun jälkeläisellä on oma kykynsä ja sarjan kaikissa kahdeksassa osassa on eri päähahmo, tarina ja tapahtumapaikka. Ensimmäiset kuusi osaa jatkavat kronologisesti siitä mihin edellinen osa jäi. JoJon seitsemäs osa, Steel Ball Run, joka sijoittuu ensimmäisen osan, Phantom Bloodin tavoin 1800-luvun loppupuoliskolle, aloitti uuden, vaihtoehtoisen aikajatkumon, josta kahdeksas osa JoJolion jatkaa eteenpäin. Sarja on tuttu myös lukuisista musiikkiviittauksistaan, sillä huomattava osa sen hahmoista ja standeistä on nimetty eri artistien ja kappaleiden mukaan.
Tarina > Osa 1: Phantom Blood (osat 1-5)

Vuoden 1880 Isossa-Britanniassa nuori Jonathan Joestar tutustuu uuteen, adoptoituun veljeensä, Dio Brandoon, joka haluaa viedä hänen statuksensa Joestar-suvun perillisenä. Jonathan onnistuu kuitenkin pilaamaan Dion suunnitelmat, minkä jälkeen tämä turvautuu muinaiseen kivinaamioon ja muuttaa itsensä vampyyriksi. Jonathan lyöttäytyy yhteen italialaisen Hamon-kamppailulajien taitajan Will A. Zeppelin, sekä entisen katuroiston Robert E. O. Speedwagonin kanssa, ja he pyrkivät pysäyttämään Dion suunnitelmat vallata maailman. Phantom Blood on tarjolla muun muassa Netflixissä ja on sen kautta katsottavissa myös Suomessa.
Tarina > Osa 2: Battle Tendency (osat 5-12)

Vuoden 1938 New Yorkissa Jonathanin lapsenlapsi, Joseph Joestar, luonnostaan taitava Hamon-taistelija joutuu isoisänsä tavoin pelastamaan maailman, tällä kertaa kolmelta pylväsmieheltä. Pylväsmiehet ovat muinaisia, yliluonnollisen vahvoja miehiä, jotka herätettiin vahingossa henkiin Natsi-Saksan epäonnistuneen tutkimuksen tuloksena. Joseph lyöttäytyy yhteen Willin lapsenlapsen, Caesar Zeppelin, sekä tämän opettajan Lisa Lisan kanssa ja pyrkivät pysäyttämään pylväsmiehet, jotka haalivat itselleen muinaista artefaktia.
Tarina > Osa 3: Stardust Crusaders (osat 12-28)

On vuosi 1987. Jotaro Kujo, Josephin lapsenlapsi, on japanilainen lukiolainen, joka lukitsee itsensä vankilaan uskottuaan olevansa pahan hengen riivaama. Jotaron äiti Holly kutsuu Josephin ja tämän egyptiläisen ennustajaystävänsä Mohammed Avdolin Japaniin auttamaan hänen poikaansa, jolle on itse asiassa kehittynyt yliluonnollinen kyky nimeltään stand. Stand-kyvyt ovat alkaneet kulkea Joestarin suvussa sen jälkeen, kun Dio Brando heräsi uudelleen henkiin Jonathanin ruumiissa. Pian tämän jälkeen Holly sairastuu vakavasti oman standinsä vaikutuksesta ja Jotaro päättää kukistaa Dion pysyvästi ja pelastaa äitinsä 50 päivän kuluessa. Jotaron mukaan liittyy Joseph, Avdol, vaihto-opiskelija Noriaki Kakyoin, ranskalainen miekkailija Jean-Pierre Polnareff, joka haluaa kostaa sisarensa kuoleman, sekä kulkukoira Iggy. Dio on asettunut Egyptiin ja hänen seuraajistaan muodostuu kantava uhka Jotaron seurueelle.
Tarina > Osa 4: Diamond is Unbreakable (osat 29-47)

Vuoden 1999 Morioh-nimisessä fiktiivisessä japanilaisessa pikkukaupungissa Jotaro saa selville, että hänen isoisällään Josephilla on syrjähypyn seurauksena syntynyt avioton lapsi nimeltään Josuke Higashikata. Jotaro varoittaa Josukea siitä, että Morioh on pullollaan stand-käyttäjiä mystisen jousen ja nuolen takia, jotka sisältävät yliluonnollisia voimia. Kostettuaan isoisänsä tappaneelle ammattirikolliselle, Josuke päättää yhdessä Jotaron kanssa etsiä käsiinsä jousen ja tehdä lopun Moriohia riivaavasta sarjamurhaajasta, Yoshikage Kirasta, joka murhaa nuoria naisia. Josuken mukaan liittyy hänen ystävänsä Koichi Hirose, Okuyasu Nijimura, joka pyrkii kostamaan veljensä kuoleman, sekä kuuluisa manga-artisti Rohan Kishibe. Myös ikääntynyt Joseph saapuu Japaniin auttamaan poikaansa.
Tarina > Osa 5: Vento Aureo (Golden Wind, osat 47-63)

Pian Diamond is Unbreakablen tapahtumien jälkeen, Jotaro lähettää Koichi Hirosen Napoliin tutkimaan Giorno Giovannaa, joka on Dion poika. Giornon tavoitteena on syöstä vallasta paikallisen mafian pahamainen johtaja Diavolo, joka pyrkii tapattamaan oman tyttärensä, Trish Unan, pitääkseen identiteettinsä salassa ja on onnistunut turmelemaan Italian kadut huumekaupalla. Giorno liittyy Passione-nimiseen, pääosin stand-käyttäjistä koostuneeseen mafiaryhmään, jonka jäseniin kuuluu johtaja Bruno Bucciarati, Leone Abbacchio, Guido Mista, Narancia Ghirga sekä Pannacotta Fugo. Matkan aikana Passione pyrkii varastamaan pomonsa rikkaudet sekä suojelemaan tämän tytärtä mafiaa vastaan kapinoivilta jäseniltä.
Tarina > Osa 6: Stone Ocean (osat 64-80)

Jotaron tytär, Jolyne Cujoh, pidätetään syyttömänä murhasta ja tuomitaan suorittamaan vankeusrangaistusta Floridan osavaltion Green Dolphin Street Prison -vankilaan. Jotaron vierailtua vankilassa Jolynelle selviää, että yksi Dion seuraajista, Enrico Pucci, vankilan pastori, järjesti salaliiton, jotta hän voisi houkutella Jotaron Yhdysvaltoihin. Jolyne lyöttäytyy yhteen toisen naisvangin, Ermes Costellon, pikkupoika Emporio Alninon sekä kahden miesvangin Narciso Anasuin ja Weather Reportin kanssa ja pyrkivät palauttamaan Jotaron stand-kyvyn sekä pelastamaan maailman Enricolta, joka aikoo muokata maailman uudelleen.
Tarina > Osa 7: Steel Ball Run (osat 81-104)

Steel Ball Run sijoittuu vaihtoehtoiseen ulottuvuuteen, vuoden 1890 Yhdysvaltoihin, jossa Gyro Zeppeli -niminen ratsastaja osallistuu maan halki kulkevaan Steel Ball Run -ratsastuskilpailuun. Gyro on Rotation-nimisen taistelulajin taitaja ja alaraajahalvaantunut Johnny Joestar osallistuu vammastaan huolimatta samaan kilpailuun, jotta voisi selvittää Gyron salaisuuden ja mahdollisesti palauttaa takaisin kykynsä kävellä. Gyron ja Johnnyn tietämättä Yhdysvaltain presidentti Funny Valentine järjesti kisan patrioottisista syistä ja että voisi jäljittää helpommin mystiset pyhän ruumiin jäännökset, jotka antavat käyttäjilleen stand-kyvyn. Johnny ja Gyro, sekä kilpailijat Mountain Tim, Hot Pants, kisan järjestäjä Stephen Steel ja tämän vaimo Lucy pyrkivät estämään Valentinen aikeet, kannoillaan hänen palkkamurhaajansa.
Tarina > Osa 8: JoJolion (osa 105-131)

JoJolion sijoittuu samaan, uuteen universumiin kuin Steel Ball Run, vuoden 2011 vaihtoehtoiseen Moriohiin, joka on joutunut Sendain määnjäristyksen kouriin. Yasuho Hirose -niminen opiskelija löytää muistinsa menettäneen nuorukaisen maassa olevasta kuopasta maanjäristyksen aiheuttaman mystisen Wall Eyesin läheltä ja nimeää hänet Josukeksi. Josuke asettuu asumaan Higashikata-nimiseen perheeseen ja yrittää saada selville identiteettinsä ja menneisyytensä salaisuudet. Käy ilmi, että hänellä on menneisyydessään myös vihollisia ja selvittämättömiä kiistoja.
Tarina > Osa 9: The JOJOLands (osa 132-)

The JOJOLands sijoittuu samaan universumiin kuin Steel Ball Run ja Jojolion, 2020-luvun Havaijille. Sisarukset Jodio Joestar ja Dragona Joestar ovat mukana laittomassa toiminnassa suojellakseen äitiään. Mukanaan Paco Laburantes ja Usagi Alohaoe he saavat tehtäväkseen varastaa timantin rikkaalta japanilaiselta turistilta, mutta kaikki ei menekään suunnitelmien mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta JoJo’s Bizarre Adventure Wikimedia Commonsissa
Mustanmerenlokki

| Mustanmerenlokki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Lokit Laridae
Suku::  Lokit Larus
Laji::  melanocephalus
Kaksiosainen nimi
 Larus melanocephalus  Temminck, 1820 
Synonyymit
 Ichthyaetus melanocephalus 

Katso myös
   Mustanmerenlokki Wikispeciesissä   Mustanmerenlokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustanmerenlokin munia.
Mustanmerenlokki (Larus melanocephalus) on keskikokoinen lokki.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 37–40 cm, siipien kärkiväli 1 m ja paino 215–350 g. Kooltaan nauru- ja kalalokin välimailta. Juhlapukuisen linnun pää on musta ja nokka punainen. Höyhenpuku on kokonaan valkoinen. Nuoret linnun muistuttavat kovasti kalalokkia.
Esiintyminen

Pesii yhdyskunnittain siellä täällä Etelä- ja Keski-Euroopassa sekä Mustallamerellä, Kaukasuksella ja Azerbaidžanissa. Pesimäkanta on 180 000–360 000 paria. Suomessa tavataan satunnaisesti.
Euroopan pesimäkannaksi on arvioitu 64 000 – 102 000 paria, joista eniten Ukrainassa (30 000 – 40 000 paria), Venäjällä (15 000 – 30 000 paria) ja Ranskassa (8 000 paria). Lajia pesii myös Pohjoismaissa (Tanskassa 17–20 paria, Ruotsissa 0–5 paria) ja Baltiassa (Liettuassa 10–20 paria).
Elinympäristö

Pesimäaikana merenrannikoilla, arojärvillä, altailla ja soilla.
Lisääntyminen

Yhdyskunnissa voi pesien väliä olla vain muutamia senttimetrejä. Pesät ovat naurulokin tapaan esimerkiksi järviruokokasvustoissa. Munia on 2–3, haudonta-aika 23–26 päivää.
Ravinto

Pesimäaikana syö hyönteisiä, matoja, kotiloita, kaloja ja jyrsijöitä.
Aiheesta muualla

Hario, Martti 1985: Mustanmerenlokki Larus melanocephalus* ensi kerran Suomessa. – Lintumies 3.1985 s. 160–161. LYL.
Mustanmerenlokki Lintukuva-verkkopalvelussa
Huutokaupat.com

| Huutokaupat> com |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Entä jos vaan huutaisit?
Perustettu:  2005
Toimitusjohtaja:  Santtu Poutanen
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Luokiteltujen ilmoitusten verkkohuutokauppa
Liikevaihto:  158,1 milj.
Henkilöstö:  80-100
Emoyhtiö:  Mezzoforte Oy
Kotisivu:  www.huutokaupat.com
Huutokaupat.com on suomalainen verkkohuutokauppa. Sivustolla käydään vuosittain noin 320 000 huutokauppaa . Vuonna 2022 yrityksen liikevaihto oli 158,1 miljoonaa euroa, josta tulosta oli 4,1 miljoonaa euroa.
Sivustolla julkaistaan yritysten ja kuluttajien myynti-ilmoituksia ilmoitusmaksua vastaan. Huutokaupat.com vastaa kaupan osapuolena reklamaatioista sekä ostajien ja myyjien välisestä maksuliikenteestä. Palveluun tunnistaudutaan suomalaisilla pankkitunnuksilla. Rekisteröityneet käyttäjät voivat jättää tarjouksia myytäviin kohteisiin.
Huutokaupat.comin toimisto sijaitsee Helsingissä.  Huutokaupat.comissa työskenteli 80 ihmistä vuoden 2022 lopussa.
Kysyntä ja käyttömäärät

Vuonna 2023 Huutokaupat.com-sivustolla vieraili kuukausittain yli 1,1 miljoonaa uniikkia käyttäjää ympäri Suomen. Kävijät viettivät sivustolla aikaa keskimäärin 9 minuuttia ja 16 sekuntia, mikä on enemmän kuin muissa tutkimuksen verrokkisivustoilla.
Omistus

Huutokaupat.comin taustalla palvelua ylläpitää ja kehittää Mezzoforte Oy. Mezzoforte on vuonna 2005 perustettu osakeyhtiö, jonka omistajuuden jakavat suomalainen pääomasijoitusyhtiö Vaaka Partners sekä yksityiset osakkeenomistajat.
Aiheesta muualla

Huutokaupat.com
IRB

IRB voi olla lyhenne seuraavista:
International Rugby Board, kansainvälinen rugby-järjestö
Irlannin tasavaltalaisveljeskunta (Irish Republican Brotherhood), Irlannin itsenäisyyttä 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa tavoitellut militantti salaseura
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”IRB”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Julius Mackerle

Julius Mackerle (18. kesäkuuta 1909 Jevíčko, Itävalta-Unkari – 11. syyskuuta 1988) oli tšekkoslovakialainen autoinsinööri ja keksijä.
Mackerlen isä Julius oli tiilitehtailija Jevíčkossa ja hänen veljensä Jaroslav Mackerle (1913–1964) oli arkkitehti, muotoilija ja harrastaja-arkeologi.
Julius Mackerle rakensi jo opiskeluaikanaan Brnon teknillisessä korkeakoulussa kaksipaikkaisen urheiluauton, jonka voimanlähteenä oli 1 000-kuutioinen JAP-moottoripyörän moottori. Valmistuttuaan vuonna 1935 Mackerle pääsii töihin Škodalle Plzeňiin. Sieltä hän siirtyi saman yrityksen Prahan yksikköön.
Ura Tatralla

Vuonna 1948 Mackerle sai työpaikan Tatralla Kopřivnicessa. Hänet nimitettiin tekniseksi johtajaksi vankilaan tuomitun Hans Ledwinkan seuraajaksi.
Ura Tatralla > Tatra T928

Mackerle suunnitteli uuden moottorin Tatran kuorma-autoja varten. Ilmajäähdytteinen, 11 762-kuutioinen V8-moottori oli mallinimeltään Tatra T928. Erikoisuutena moottorissa oli kampiakselin vierintälaakerit. Sitä käytettiin muun muassa Tatra T138- ja T148-malleissa. Alkusarjan moottorien suurin teho oli 132,5 kW ja vääntö 720 Nm. Myöhemmin moottorin iskunpituutta kasvatettiin 10 mm. Tämän avulla iskutilavuudeksi saatiin 12 667 cm³, tehoksi 148,6 kW ja vääntömomentiksi 813 Nm.
Moottori T928 on edelleen tuotannossa. Vuosien varrella siihen on lisätty muun muassa turboahdin ja välijäähdytin. Mallin T3D-928-30 suurin teho on 325 kW ja vääntömomentti 2 100 Nm. Moottori on tällä hetkellä ainoa ilmajäähdytteinen ja ainoa mekaanisella polttoaineenruiskutuksella varustettu moottori joka täyttää Euro V -päästönormit.
Ura Tatralla > Ejektorijäähdytysjärjestelmä

Mackerle suunnitteli vuonna 1949 T607- ja T607-2 -kilpa-autoissa käytettyyn Tatraplanin moottoriin ejektorijäähdytysjärjestelmän. Moottorin jäähdytys toimi pakokaasujen virtauksen avulla. Ratkaisun avulla moottorin tehoa saatiin kasvatettua, sillä erillisiä jäähdytyspuhaltimia ei tällöin tarvittu. Haittapuolena oli autojen korviahuumaava melu, sillä rakenne teki äänenvaimentimien käytön mahdottomaksi.
Ura Tatralla > Tatra T603

Vuosina 1948–1949 Mackerle suunnitteli T603-moottorin yhteistyössä Jiří Klosin kanssa. Se oli alun perin tarkoitettu Tatran sotilasajoneuvoprojektin voimanlähteeksi. Moottori oli ilmajäähdytteinen V8 jossa oli puolipallon muotoiset palotilat. Nokka-akseli oli sijoitettu lohkoon ja se käytti venttiileitä työntötankojen välityksellä. Palotiloissa imu- ja pakoventtiilit oli asetettu vastakkaisille puolille (niin sanottu Hemi). Suunnittelussa tavoitteena oli yksinkertaisuus, hyvä huollettavuus ja keveys. Tässä onnistuttiinkin ilmeisen hyvin, sillä moottori painoi vain 160 kg kaikkine apulaitteineen, mikä oli vain neljä kiloa enemmän kuin Tatraplanin nelisylinterisen bokserimoottorin massa.
Sotilassovellus ei toteutunut, ja moottoria käytettiin aluksi T607-kilpa-autoissa ejektorijäähdytyksellä varustettuna. Moottoreita vaihdettiin myös tehdaskunnostettuihin T87-malleihin keveytensä ja paremman polttoainetaloutensa takia. Malli otettiin sarjavalmistukseen 1955 kun se tuli Tatran samannimisen henkilöautomallin, T603:n voimanlähteeksi. Sitä käytettiin myös T805-mallisessa kevyessä kuorma-autossa.
Tutkijanura

Vuonna 1958 Mackerle työskenteli Autotekniikan Tutkimus- ja Kehitysinstituutissa (Ústav pro výzkum motorových vozidel) jossa hän suunnitteli Rotoped-tutkielma-auton. Hän kävi luennoimassa Prahan, Brnon ja Bratislavan teknillisissä korkeakouluissa.
Mackerle laati moottorinsuunnitteluun liittyvää kirjallisuutta ja kirjoitti lukuisia alan artikkeleja.
Tutkijanura > Julkaisut > Tšekinkieliset julkaisut

Julius Mackerle - V. Grečenko: Americký automobil, Praha 1947
Julius Mackerle: Automobilové vzduchem chlazené motory, Praha 1961
Julius Mackerle: Automobil dneška a zítřka, Praha 1977
Julius Mackerle: Motory závodních automobilů, Praha 1980
Julius Mackerle: Automobil s lepší účinností, Praha 1985
Julius Mackerle: Malý universální kovoobráběcí stroj, Bratislava 1988