stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Märehtijät

| Märehtijät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
(luokittelematon)::  Märehtijät Ruminantia  Scopoli, 1777
Katso myös
   Märehtijät Wikispeciesissä   Märehtijät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Märehtijät (Ruminantia) on sorkkaeläimiin kuuluva nisäkäsryhmä, joka perinteisessä tieteellisessä luokituksessa on luokiteltu yhdeksi sorkkaeläinten lahkon alalahkoista. Se käsittää kuusi heimoa, jotka jaetaan kahteen ryhmään (osalahkoon), Tragulina ja Pecora:
Tragulina
Kääpiökauriit Tragulidae
Pecora
Myskihirvet Moschidae
Hirvieläimet Cervidae
Kirahvieläimet Giraffidae
Hanka-antiloopit Antilocapridae
Onttosarviset Bovidae
Sorkkaeläinten luokitus on muilta osin osoittautunut luonnottomaksi, eikä perinteistä alalahkojakoa ole viime aikoina käytetty. Kehityshistoriallisesti märehtijät (Ruminantia) muodostavat yhden sorkkaeläinten ja valaiden yhdessä muodostaman kehityslinjan (Cetartiodactyla tai uudelleen tulkittu Artiodactyla) neljästä päähaarasta. Märehtijöille lähisukuisin ryhmä on valaiden ja virtahepojen yhdessä muodostama kehityshaara. Nykyinen muodollinen luokitus ei heijasta tätä kehityshistoriaa, ja märehtijät on jäänyt määrittelemättömäksi luokittelutasoksi lahko- ja heimotasojen välille.
Märehtijät ovat kasvinsyöjiä, joiden ruoansulatuksen erityispiirteenä on, että ne pystyvät etumahojensa mikrobitoiminnan avulla hyödyntämään runsaskuituista, muuten heikosti sulavaa ravintoa sekä huonolaatuista valkuaista tai jopa aminohappoja yksinkertaisempia typpiyhdisteitä valkuaisen lähteenä. Ihmisen kotieläimistä nauta, lammas ja vuohi ovat märehtijöitä. Märehtimällä ravintonsa sulattavia nisäkkäitä on myös märehtijöiden taksonomisen alalahkon ulkopuolella; niitä ovat muiden muassa kengurut ja kamelieläimet.
Lähes kaikilla Pecora-osalahkon märehtijöillä on sarvet. Sarvet eivät kuitenkaan ole ryhmää määrittävä yhteinen ominaisuus, vaan ne ovat kehittyneet itsenäisesti eri heimoissa. Onttosarvisia (Bovidae) lukuun ottamatta märehtijöiden sarvia ei luokitella todellisiksi sarviksi, koska ne ovat joko haarautuneita (esim. hirvi) tai ne eivät kasva otsaluusta (kirahvit). Sorkkaeläinten ulkopuolella sarvikuonoilla on myös nenäluusta kasvavat sarvet, jotka eivät tosin ole todellisia sarvia. Nisäkkäistä vain onttosarvisilla on todelliset sarvet.
Märehtijöiden ruoansulatuksen pääpiirteitä > Etumahat ja niiden toiminta

Märehtijöillä on yleensä neljä mahaa: pötsi, verkkomaha, satakerta (lehtimaha) ja juoksutusmaha. Näistä kolme ensimmäistä ovat etumahoja, ja juoksutusmaha vastaa yksimahaisten nisäkkäiden ainoaa mahaa. Etumahoissa elää bakteereja ja alkueläimiä, jotka hajottavat ravinnon hiilihydraatteja – myös yksimahaisten ruoansulatuksessa heikosti sulavia kuituja – imeytymiskelpoisiksi yhdisteiksi, haihtuviksi rasvahapoiksi. Toisaalta bakteerit hajottavat ravinnon valkuaisainetta eli proteiinia ja myös yksimahaisille arvottomia typpiyhdisteitä. Tällöin vapautuu ammoniakkia, jonka kasvava bakteerikasvusto taas sitoo omiin soluihinsa ns. mikrobivalkuaiseksi. Mikrobivalkuainen on taas isäntäeläimelle käyttökelpoista valkuaista, jonka se pystyy hyödyntämään ruoansulatuksensa myöhemmissä vaiheissa.
Märehtijöiden ruoansulatuksen pääpiirteitä > Märehtiminen

Märehtijät eivät yleensä pureskele syömäänsä ravintoa huolellisesti, vaan nielevät sen nopeasti pötsi-verkkomahaan. Eläimen märehtiessä ruokailun, nukkumisen yms. toimintojen välisinä lepoaikoina täältä kuitenkin nousee osittain sulamatonta pötsinsisältöä ns. märepaloina uudelleen pureskeltavaksi. Pureskelun merkitys on paitsi ravinnon mekaaninen hienonnus, myös se, että samalla erittyy runsaasti sylkeä, jonka sisältämät puskuroivat yhdisteet ovat välttämättömiä pötsin toiminnalle.
Märehtijöiden ruoansulatuksen pääpiirteitä > Ruoansulatus etumahojen jälkeen

Juoksutusmaha ja sitä seuraavat ruoansulatuskanavan osat vastaavat toiminnaltaan yksimahaisten mahalaukkua ja suolistoa. Etumahoissa sulamatta jäänyt aines ja siellä muodostunut mikrobimassa kulkeutuvat juoksutusmahaan ja edelleen ohutsuoleen ja paksusuoleen, joissa niiden ravintoaineet pilkkoutuvat ja imeytyvät eläimen verenkiertoon.
Märehtijöiden erityismerkitys kotieläiminä

Märehtijät pystyvät hyödyntämään rehuja ja laidunalueita, joita ei muuten pystyttäisi käyttämään ihmisravinnon tuotannossa. Esimerkiksi Pohjois-Suomen maatalous perustuu pääosin nurmirehuihin ja niitä hyödyntävien nautojen käyttöön maidontuotannossa. Toisaalta märehtijöillä voidaan katsoa maailmanlaajuisesti olevan myös kielteisiä vaikutuksia ympäristöön, koska niiden ruoansulatuksessa syntyy huomattavia määriä metaania, joka on voimakas kasvihuonekaasu.
Pokémon Snap

| Pokémon Snap |
| --- | --- |

Kehittäjä:  HAL Laboratory
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelisarja:  Pokémon Snap
Julkaistu:  JP 21. maaliskuuta 1999 NA 27. heinäkuuta 1999 EU 15. syyskuuta 2000
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan valokuvauspeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  Nintendo 64, Wii
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Pokémon Snap (jap. ポケモンスナップ, Pokemon Sunappu) on HAL Laboratoryn kehittämä ja Nintendon julkaisema videopeli Nintendo 64:lle. Sen voi ladata myös Wiille Virtual Consolen kautta. Se kuuluu Pokémon-peleihin, ja se julkaistiin Euroopassa 15. syyskuuta 2000.
Professori Oak lähettää aloittelevan pokémonien valokuvaajan Todd Snapin (joka esiintyy myös Pokémon-televisiosarjassa) kummalliselle saarelle tekemään tutkimusta. Oak tarvitsee laadukkaita valokuvia tieteellisten löytöjensä todisteeksi, ja tähän työhön on Todd oikea henkilö. Todd tutkii saaren maantieteellisiä alueita kierrellen siellä mekaanisella laitteella nimeltä Zero-One.
Pokémon Snap suunniteltiin aluksi Nintendo 64DD:lle.
Aiheesta muualla

Pokémon Snap MobyGamesissa (englanniksi)
Nokia 6020

| Nokia 6020 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  Q4 2004 
Käyttöverkot:  GSM 850/900/1800/1900 
Mitat:  106 × 44 × 20
Paino:  90 g
Näytön kuvatarkkuus:  128 × 128 
Värien lukumäärä:  65 000 
Muisti:  sisäinen 3,5 Mt, ei muistikorttipaikkaa 
Kamera:  VGA (640 × 480) 
Radio:  ei 
Musiikkisoitin:  ei 
Valmiusaika:  noin 330h 
Käyttöjärjestelmä:  Series 40
Tiedonsiirto:  GPRS, EDGE 
Liitännät:  infrapuna, USB 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 6020 on Nokian vuonna 2004 julkaisema matkapuhelin.
Ominaisuudet

ennakoiva tekstinsyöttö
äänimuistiinpanot
äänikomennot
pelit: Pinball, Backgammon II, Beach Rallye, Space Park, Bowling, Puzzle, mahdollisuus ladata lisää internetistä
värit: graffiti
Nokia 6021

| Nokia 6021 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  Q1 2005 
Käyttöverkot:  GSM 
Mitat:  106 × 44 × 20
Paino:  88 g
Näytön kuvatarkkuus:  128 × 128 
Värien lukumäärä:  65 000 
Muisti:  sisäinen 2,3 Mt, ei muistikorttipaikkaa 
Kamera:  ei 
Radio:  ei 
Musiikkisoitin:  ei 
Valmiusaika:  noin 3h 
Käyttöjärjestelmä:  Series 40
Tiedonsiirto:  GPRS, EDGE 
Liitännät:  Bluetooth, infrapuna, USB 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nokia 6021 on Nokian vuonna 2005 julkaisema matkapuhelin.
Aiheesta muualla

Nokia 6020 - Tuki
Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
Mäntänvuori

Mäntänvuori on metsäalue Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa aivan Mäntän keskustaajaman kaakkoispuolella. Alue on ulkoilualuetta, mutta se on myös rauhoitettu Natura 2000-ohjelmassa luonnonsuojelualueeksi (FI0331002). Natura-alueen pinta-ala on 284 hehtaaria. Vuoren huippu yltää 190 metrin korkeuteen meren pinnan yläpuolella, jolloin se kohoaa yli 90 metriä Kuoreveden yläpuolelle.
Alueen läpi kulkee kantatie 58, joka jakaa sen kahtia. Kaakkoisosassa suojelualue päätyy Kuoreveden rantaan Atilanlahdella ja Riihosjärvellä. Alueen sisälle jää pieni Atilanlampi, joka laskee Kuoreveteen. Riihossalmella rannoille on rakennettu siirtolapuutarha, joka oli olemassa ennen suojelualueen perustamista. Jämsän vastainen kuntaraja kulkee Riihossalmessa. Suojelualueen länsirajana toimii yhdystie 14332.
Ulkoilualue

Ulkoilualueen pysäköintipaikat sijaitsevat Mäntän Sillanpäässä Vuorenkentällä. Siellä alkavat viitoitetut luontopolut, jotka kiertävät koko vuoren ja samalla nousevat useasta kohdin vuoren päällä. Hiihtomajalta nousee rinnettä ylös Vuorentornille portaat. Toinen pysäköintialue sijaitsee vuoren rinteessä ja sinne pääsee Vuorentaustan kautta. Se sijaitsee Vuorenmajan yhteydessä, jossa toimii Viinitupa Vuorenmaja. Alueella on myös käymälä. Vuorenmajan ja Vuorentornin puolivälissä on Vuorenkirkko.
Ulkoilualuetta on kehitetty viime aikoina. Vuonna 2005 valmistui vuoren lakialueella sijaitseva näkötorni. Vuonna 2006 rakennettiin ylemmältä pysäköintipaikalta alkava Ilves-polku, joka on tarkoitettu erityisesti liikuntarajoitteisille. Vuonna 2018 uusittiin Vuorenkentältä alkavat puuportaat.
Luontoarvoja

Alue sisältää Natura-alueena erilaisia metsätyyppejä ja kasvuympäristöjä. Noin 10 % metsistä sisältää vanhaa mäntymetsää, joista vanhimmat puut ovat noin 200 vuotta vanhoja. Suuri osa metsästä (60 %) on harjujen metsätyyppiä, mutta alempana on myös puolilehtoja, puronvarsilehtoa ja lehtokorpea. Alueella elää muun muassa pikkusieppo ja viirupöllö. Alue on rauhoitettu omistajan hakemuksesta.
Maaperämuodostumana Mäntänvuori kostuu harjuaineksesta. Maantieteilijä Toive Aartolahti on arvioinut Mäntänvuoren kasautuneen deltamuodostumana jäätikön keskelle syntyneeseen, silloisen merivaiheen pintaa korkeammalla sijainneeseen, pieneen erilliseen jääjärveen jäätiköitymisen loppuvaiheessa, kun jäätikkö on ollut rikkonaista. Tähän rikkonaisuuteen viittaa Aartolahden mukaan myös Näsijärven–Jyväskylän reunamoreenin rikkonaisuus samalla alueella.
Vuorenmaja

Vuorenmaja rakennettiin Mäntänvuorelle hiihtomajaksi vuonna 1928. Mänttäläinen paperiteollisuusyhtiö G. A. Serlachius Oy rakennutti Vuorenmajan juhlistaakseen yhtiön 60-vuotisjuhlavuotta. Maja toimi paikallisten asukkaiden virkistyspaikkana ja tehtaan edustustilana. Vuorenmajan on suunnitellut arkkitehti W. G. Palmqvist.  Vuorenmaja siirtyi vuonna 2013 sen silloiselta omistajalta Finsilvalta yksityiseen omistukseen, ja maja remontoitiin. Vuodesta 2015 alkaen Vuorenmajalla on toiminut keskieurooppalaistyylinen viini- ja ruokaravintola Viinitupa Vuorenmaja.
Historiaa

Mäntänvuoressa oli 1900-luvulla hyppyrimäki, jossa kilpailtiin säännöllisesti.
Aiheesta muualla

Vuorenmaja
Näkymä Vuorentornilta keskustaan.
Kuusikkoa Mäntänvuorella.
Nesin kalliopiirrosalue

| Nesin kalliopiirrosalue> Sijainti |
| --- | --- |
 Nesin kalliopiirrosalue
Koordinaatit:  68.40°N, 15.90°E
Valtio:  Norja
Historia
Tyyppi:  kalliopiirros
Kaupunki:  Lødingen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nesin kalliopiirrosalue sijaitsee Hinnøyan saaren Nesin niemimaalla Lødingenin kunnassa Norjassa. Alueelta tunnetaan neljä mesoliittiseen kivikauteen ajoitettua kalliopiirroskohdetta. Ne tunnetaan nimillä Fjellvik, Jo Sarsakubben ja Nes Fort.
Ajoitus

Norjassa vallitsee melko suuri yksimielisyys, että useimmat kalliopiirrokset on piirretty, kun kallio sijaitsi merenrannalla. Jääkauden jälkeisen maankohoamisen vuoksi nykyinen ranta on kauempana piirroksista.
Kalliopiirroksia on tehty hiomalla kallion pintaa tai hakkaamalla pinta rikki. Hiotut piirrokset sijaitsevat yleensä entisessä ulkosaaristossa lähellä toisiaan, kun taas hakatut piirrokset sijaitsevat sisäsaaristossa. Hiotut piirrokset sijaitsevat yleensä korkealta merenpinnasta, minkä vuoksi niitä pidetään vanhimpina piirroksina. Nesin niemimaan neljä kohdetta ovat lähes samalla korkeudella. Korkeuden ja maankohoamisen mukaan ne on ajoitettu väljästi 9370−8630 eaa. eli ne ajoitetaan mesoliittiselle kivikaudelle. Nes Fortin piirroskentistä itäinen on 50 metriä ja läntinen 55 metriä merenpinnan yläpuolella (mpy) ja Jo Sarsaklubben ja Fjellvika 50−55 metriä mpy.
Tarkoitus

Yleensä kivikauden kalliopiirrokset ovat pieniä, mutta hiotut, ja siten myös varhaiset, kalliopiirrokset ovat kooltaan suuria. Ne on piirretty loivalle silokalliolle niin, että niitä voi katsella kaukaa. Koska seudun kasvillisuus on säilynyt vuosituhansia entisellään, voidaan eräät piirrokset nähdä nykyäänkin rannanpuoleisilta kallioilta käsin. Kohteen vieressä seistessä suurta piirrosta voi olla vaikea hahmottaa ja näin voi nähdä vain muutaman kuvion kerrallaan. Sen sijaan kauempaa katsoen näkyvät kaikki kuviot yhdellä kertaa.
Jan Magnus Gjerde esittää, että kuviot on ollut tarkoitus nähdä mereltä. Hän on testannut ajatustaan tarkastelemalla kuvioita helikopterista. Helikopteri lensi mesoliittisen kauden merenpinnan tasolla, ja Gjerde erotti kuviot jopa 100−300 metrin etäisyydeltä. Kun lentokorkeutta alennettiin, eivät kuviot erottuneet vinolta kalliolta enää yhtä selkeästi. Kivikaudella kuviot olivat tuoreina ja vaaleina paljon näkyvämpiä.
Kalliopiirrokset > Fjellvika

Fjellvikan piirroskenttä on länteen jyrkästi aukeava silokallio, joka on 10×13 metriä alaltaan. Piirroskenttä näkyy selvästi Kanstadfjordenin vuonolle. Piirrokset on tehty hiomalla kallion pinta kiiltäväksi. Vaikka kalliolla olisi ollut muitakin piirtämiseen soveltuvia kohtia, ei niistä ole löydetty piirroksia.
Piirroksia on löydetty neljä, jotka erottuvat kallion pinnasta huonosti. Ne esittävät todennäköisesti kahta pyöriäistä, hirveä ja karhua. Kuviot ovat kooltaan hieman eläimen luonnollista kokoa pienempiä ja ne on kuvattu naturalistisesti piirtämällä näkyviin eläimen ääriviivat. Kuvioiden mitat ovat 130×71 cm (pyöriäinen), 164×73 cm (pyöriäinen), 171×135 cm (karhu) ja 155×66 cm (hirvi, hirven pää). Hirvenpää ja peura on piirretty toistensa päälle.
Fjellvikan piirroskenttä sijaitsee 50 metriä mpy ja sen mukaan ajoitus on 9400 BP eli 8730−8630 eaa.
Kalliopiirrokset > Jo Sarsaklubben

Jo Sarsaklubben sijaitsee puoli kilometriä Fjellvikan eteläpuolella muinaisessa merenrannassa olevan pyöreän niemen eteläpuolella olevassa suojaisessa pikkulahdessa. Kohteen piirrokset on tehty kahteen eri paikkaan, joita kutsutaan piirroskentiksi. Pääkenttä sijaitsee pienen mäen edessä noin 20 metriä lounaaseen sen ohi juoksevasta Brennelvan purosta. Toinen kenttä sijaitsee siitä seitsemän metriä etelään ja neljä metriä alempana.
Pääkentässä on suuri sarvellinen peura, jonka mitat ovat 1,60×1,80 metriä. Se on piirretty kallion pintaan hiomalla. Peuran yläpuolelle on piirretty kala, joka on kooltaan 0,70×0,20 metriä. Näiden lähellä on erisuuntaisia viivoja. Joinakin vuosina on havaittu heikosti erottuva hirvi, mutta varmuutta sen mitoista ei ole. Peura on piirroksista selvästi näkyvin kuvio ja se erottuu helikopterista vielä noin 300 metrin etäisyydeltä.
Jo Sarsaklubben sijaitsee 55 metriä mpy ja se ajoitetaan siksi 9700 BP eli 9250−9185 eaa.
Kalliopiirrokset > Nes Fort, läntinen

Nes Fortin piirrokset sijaitsevat noin 4 kilometriä edellisistä etelään, muinaisessa merenrannassa niemenkärjen ja sen edessä olevan saaren suojassa. Läntisen kentän ainoa piirros esittää suurta hirveä. Hirvellä on kaksi korvaa, pitkä kaula ja sen pää on kääntynyt itään. Pään yläpuoli peittyy sammaleeseen, joten mahdollisia sarvia ei ole havaittu. Etujalat näkyvät selvästi, mutta selkäviiva on heikko ja muutenkin hirvi on vain osittain nähtävissä.
Läntinen kuvio sijaitsee 55 metriä mpy ja sen ajoitus on 9700 BP eli 9250−9185 eaa.
Kalliopiirrokset > Nes Fort, itäinen

Noin 150 metriä itään Nes Fortin läntisestä kentästä sijaitsee yksi piirroskuvio. Piirros on piirretty hiomalla pienelle silokalliolle ja se esittää noin metrin pituista peuraeläintä. Sen takaosa on muodoltaan varsin realistinen, mutta pään muoto on esitetty kömpelösti. Myös tämä eläin on kääntynyt katsomaan itään.
Muinaisen merenrannan edessä olleesta saaresta on löydetty mesoliittinen asuinpaikka. Voi olla, että piirrokset ja asuinpaikka ovat samanaikaisia. Myös itäinen kuvio sijaitsee 50 metriä mpy ja sen ajoitus on läntisen kuvion kanssa sama.
Pokémon Ruby ja Sapphire

| Pokémon Ruby ja Sapphire |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Game Freak
Julkaisija:  The Pokémon Company Nintendo
Ohjaaja:  Junichi Masuda
Tuottaja:  Hiroyuki Jinnai Takehiro Izushi Hiroaki Tsuru
Käsikirjoittaja:  Toshinobu Matsumiya Akihito Tomisawa
Taiteilija:  Ken Sugimori
Säveltäjä:  Go Ichinose Morikazu Aoki Junichi Masuda
Pelisarja:  Pokémon
Julkaistu:  JP 21. marraskuuta 2002 NA 19. maaliskuuta 2003 EU 3. huhtikuuta 2003 EU 25. heinäkuuta 2003
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 3+ ESRB: E
Alusta:  Game Boy Advance
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK        : 
Pokémon Ruby ja Pokémon Sapphire (jap. ポケットモンスタールビー・サファイア, Poketto Monsutā Rubī & Safaia) ovat Japanissa vuonna 2002 Game Boy Advancelle julkaistut Pokémon-pelit, joiden kehityksestä vastaa Game Freak ja julkaisusta Nintendo.
Pelaaja on Pokémon-kouluttaja, joka saa valita yhden Pokémonin aloituspokémonikseen kolmesta vaihtoehdosta: Treecko, Torchic tai Mudkip. Kun Pokémon on valittu, saa naapurissa asuva pelihahmon ystävä yhden kahdesta jäljelle jääneestä pokémonista, jolla on aina etulyöntiasema pelaajan Pokémonia kohtaan. Pelissä napataan Pokémoneja, yritetään voittaa voimakkaat kahdeksan salipäällikköä jotka ovat eri puolilla pelialuetta ja lopulta tavoitteena on päästä Pokémon-liigaan jossa voi voittaa Pokémon-mestaruuden.
Riippuen pelistä, pelaaja kohtaa vastustajinaan joko Magmaryhmän (Pokémon Ruby) tai Aquaryhmän (Pokémon Sapphire) useasti pelin varrella. Peleissä on joitain Pokémoneja, jotka on vaihdettava pelien välillä, jotta kaikki Pokémonit saataisiin yhteen peliin.
Pokémon Ruby ja Sapphire -peleissä jokaiselle Pokémonille annetaan jokin erikoistaito tai -voima. Uudistuksia ovat myös marjat, joita kastelemalla saattaa saada monia eri marjoja, joista osaa käytetään Pokémonien auttamiseen taistelussa tai sen jälkeen, ja osaa Pokéblockien, eräänlaisten Pokémoneille tarkoitettujen karkkien tekemiseen. Pelissä voi tavata - versiosta riippuen – Latioksen tai Latiaksen. Pokémon-liigan voitettuaan pelaaja voi hieman ennen Pacifidlog Townia olevasta "Taivaspilarista" (Sky Pillar) löytää legendaarisen Rayquaza-Pokémonin.
Nintendo ilmoitti toukokuun 7. päivänä, että peleistä on tulossa uudelleen tehdyt versiot Nintendo 3DS:lle. Uusintapainosten nimet olivat Pokémon Omega Ruby ja Alpha Sapphire ja ne julkaistiin Pokémon X ja Y -pelien tapaan marraskuussa 2014.
Uudistukset

Jokaisella Pokémonilla on nyt kyky (Ability), joka esimerkiksi laukaisee säämuutoksen tai estää tietynlaisten iskujen käyttämisen, sekä luonne (Nature), jotka vähentävät yhtä statia samalla kasvattaen toista.
Tuplataistelut (Double Battles), joissa yhteensä neljä pokémonia on yhtä aikaa kentällä, ovat mahdollisia.
Pokémon-kilpailut (Pokémon Contest), joissa pokémonit kilpailevat eri kategorioissa.
Pietarin kansainvälinen talousfoorumi

Pietarin kansainvälinen talousfoorumi on vuosittain Pietarin kaupungissa Venäjällä järjestettävä lähinnä suuryrityksille ja poliittisille vaikuttajille suunnattu kokoontuminen. Tapahtuma järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1997. Osallistujia on vuosittain noin kymmenentuhatta. Vuonna 2018 foorumiin osallistuivat muiden muassa Venäjän presidentti Vladimir Putin, Ranskan presidentti Emmanuel Macron, Japanin pääministeri Shinzō Abe, Kansainvälisen valuuttarahaston pääjohtaja Christine Lagarde ja Suomen elinkeinoministeri Mika Lintilä.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Pieni pyhiinvaellus

| Pieni pyhiinvaellus |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Heikki Innanen ja Jolle Onnismaa, 2000.
Ohjaaja:  Heikki Kujanpää
Käsikirjoittaja:  Veli-Pekka Hänninen
Tuottaja:  Annakaisa Sukura Kari Sara
Säveltäjä:  Timo Hietala
Kuvaaja:  Kari Sohlberg
Leikkaaja:  Jukka Nykänen
Lavastaja:  Tarja Väätänen
Pääosat:  Saana Hyvärinen Esko Nikkari Maria Järvenhelmi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Dada-Filmi
Ensi-ilta:  17. maaliskuuta, 2000
Kesto:  62 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pieni pyhiinvaellus on Heikki Kujanpään ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2000.
Elokuva sijoittuu 1950-luvun Etelä-Pohjanmaalle, jossa körttiläisyhteisöön kuuluva Ritva on tullut raskaaksi ja synnyttää salaa aviottoman lapsen. Ritva haluaa salata lapsen yhteisöltään ja jättää sen siskonsa Leilan avustuksella korissa linja-autoon. Lapsi tuodaan sairaalaan, jonka keittiössä Ritva on toissä. Ritva kipuilee tunteidensa kanssa. Lapsen kuoltua hän paljastaa Leilalle lapsen isän. Lopussa hän tunnustaa poliisille tekonsa.
Palkinnot

Elokuva voitti vuonna 2000 Tampereen elokuvajuhlilla kotimaisen kilpailun pääpalkinnon.
Elokuva voitti vuonna 2000 parhaan televisioelokuvan Venla-palkinnon draamasarjassa.
Elokuva voitti vuonna 2000 Ranskassa, Laonissa Le Festival international du Cinéma Jeune public de Laon -elokuvajuhlilla pääpalkinnon.
Saana Hyvärinen voitti elokuvasta vuonna 2000 Venäjällä, Moskovassa järjestettävillä Faces of Love -elokuvajuhlilla parhaan naispääosan palkinnon.
Por amar sin ley

| Por amar sin ley |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Ana Brenda Contreras  David Zepeda  Julián Gil 
Alkuperämaa:   Meksiko
Alkuperäiskieli:  espanja
Verkko:   Las Estrellas
Esitetty:  12. helmikuuta 2018 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  182
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Televisa
Aiheesta muualla
IMDb
Por amar sin ley on televisioyhtiö Televisan esittämä meksikolainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Livia Brito, Daniel Arenas ja Rodolfo Salas.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Porajärvi (Aunuksen Karjala)

Repolan ja Porajärven kunnat kartalla vihreällä 1920-luvulla.
Porajärvi (karj. Porarvi, ven. Поросозеро, Porosozero) on entinen kunta Aunuksen Karjalassa Venäjän keisarikunnassa. Porajärven kunta käsitti Suunujoen vesistöalueen pohjoisosan Suomen rajalta ja  kuului Aunuksen kuvernementin Poventsan kihlakuntaan. Porajärven naapurikuntia olivat Poventsan kihlakunnan alueella Repola, Paatene, Mäntyselkä ja Lintujärvi sekä Suomen puolella Suojärvi ja Ilomantsi. Kunnan pinta-ala oli noin 10 000 km² ja vuonna 1918 siellä oli noin 2 300 asukasta.
Historia

Porajärven kunta perustettiin vuonna 1873. Porajärvi kuului alueeseen, joka tuli 1800-luvulla tunnetuksi elinvoimaisesta runonlauluperinteestä. Heimosotien aikana Porajärvi äänesti Suomeen liittymisen puolesta ja liittyi Suomeen vuonna 1919. Vuonna 1920 solmitussa Tarton rauhassa Suomi luovutti Porajärven ja Repolan Neuvosto-Venäjälle.
Porajärven kunta lakkautettiin 1920-luvun alussa ja liitettiin Petrovskin piiriin, jossa siitä muodostettiin kolme kyläneuvostoa. Porajärven kyläneuvostoon kuuluvat kylät olivat Porajärven lisäksi: Hinkerinvaara, Kostamus, Kuutamalahti, Poikki ja Palvajärvi sekä Valasmon tehdas. Vuonna 1926 kyläneuvostossa oli 626 asukasta, joista karjalaisia oli 556, venäläisiä 52, suomalaisia 13 ja muita viisi. Lupasalmen kyläneuvostoon kuuluvat kylät olivat Lupasalmen lisäksi: Saari, Pusamalahti ja Soimivaara. Vuonna 1926 kyläneuvostossa oli 536 asukasta, joista karjalaisia 531, venäläisiä kolme ja suomalaisia kaksi. Klyyssinvaaran kyläneuvostoon kuuluvat kylät olivat Klyyssinvaaran lisäksi: Vitsavaara, Himola, Lautavaara, Roikonniemi, Sianvaara ja Uskali sekä Roikonniemen metsätorppa. Vuonna 1926 kyläneuvostossa oli 695 asukasta, joista karjalaisia 681, suomalaisia 11 ja venäläisiä kolme.
Jatkosodan aikana Porajärven alue oli Suomen miehittämä vuosina 1941–1944.
Nykyisin entisen Porajärven kunnan eteläosa kuuluu Suojärven piirin Porajärven kuntaan ja pohjoisosa jakautuu Mujejärven piiriin kuuluviin Lentieran ja Sukkajärven kuntiin.