stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fatiné

| Fatiné |
| --- | --- |
 Fatiné
 Koordinaatit: 13°34′28″N, 5°22′57″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Ségoun piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  25 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fatiné on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Fatiné Marka sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 110 kilometriä maanteitse Ségousta itään. Kunnassa on 25 100 asukasta (vuonna 2009).
Fatinén kunta rajoittuu lännessä Ségoun piirin Katiénan, pohjoisessa Diédougoun ja Kamiandougoun sekä Macinan piirin Tonguén, idässä Sanin piirin Siadougoun ja etelässä N’Goan ja Blan piirin Fanin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan etelärajalla virtaa Banijoki, jonka rannoilla on galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu 28 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja soninkeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, fonio, maissi, maapähkinä, riisi, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Fatiné Markassa ja Adamabougoussa pidetään viikoittaiset markkinat. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja keräilyä. Palveluihin kuuluvat koulut ja kaksi terveysasemaa.
Four Lions

| Four Lions |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Chris Morris
Käsikirjoittaja:   Jesse Armstrong  Sam Bain  Chris Morris 
Tuottaja:   Mark Herbert  Derrin Schlesinger 
Kuvaaja:  Lol Crawley
Leikkaaja:  Billy Sneddon
Pääosat:   Riz Ahmed  Arsher Ali  Nigel Lindsay 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Britannia
Tuotantoyhtiö:  Film4 Productions Wild Bunch StudioCanal UK Warp Films
Levittäjä:  StudioCanal UK Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:  2010
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  4 658 570 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Four Lions on Chris Morrisin esikoisohjaus, jonka ovat käsikirjoittaneet hänen lisäkseen Sam Bain ja Jesse Armstrong. Sheffieldiin Englantiin sijoittuva elokuva on satiiri uskonnollisesta fanatismista ja islamilaisesta terrorismista. Pääosissa ovat itsemurhaiskuun valmistautuvat jihadistit.
Aiheesta muualla

Avola, Pertti: Nauru terrorismille. Helsingin Sanomat 23.7.2010.
Fatima al-Fihri

Fatima Fihriä esittävä patsas jordanialaisessa museossa.
Fatima Muhammad Al-Fihri (800 tai 841 – 880) (arab. فاطمة محمد الفهري‎, Fāṭima Muḥammad al-Fihrī; myös Oum al Banine, eli ”lasten äiti”) perusti islamilaisen perimätiedon mukaan isältään perimillään rahoilla vuonna 859 moskeijan Marokon Fèsiin. Nykyisin islamilaisessa kirjallisuudessa on alettu katsoa, että Fatima oli moskeijan sijaan tai ohella perustanut maailman ensimmäisen yliopiston eli Al-Karaouinen yliopiston. Myös Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö Unesco kertoo, että Fatima perusti yliopiston.  Fatiman historiallisuutta ei ole voitu osoittaa. Yhdessä sisarensa Mariamin kanssa häntä on pidetty myös taruhenkilönä.
Elämä

Perimätiedon mukaan Fatima oli Muhammad Al-Fihrin tytär, islamilaisen lähteen mukaan jopa prinsessa. Hän eli Fèsissä, Marokossa, jonne oli muuttanut Kairouanista, nykyisestä Tunisiasta. Suku olisi tullut  Länsi-Arabiasta ja ollut alkuperältään Fihridsien sukua. Fatiman ohella hänen sisarensa Mariamin kerrotaan myös perustaneen moskeijan eli Al-Andalusin moskeijan Fèsiin. Fèsin kaupunki kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Yliopisto

Nykyisten islamilaisten lähteiden mukaan Fatima perusti al-Karaouinen yliopiston. Hän oli luonteeltaan "jumalinen ja harras nuori nainen" ja  "hyvin kasvatettu" ja käytti "moskeija-yliopiston" rakentamiseen koko omaisuutensa. Hänen ilmoitetaan itse opiskelleen islamilaista lainsäädäntöä (fiqh) ja haditheja. Asiasta kertoo suomalainen tietokirja vuonna 2020 seuraavasti:
Fatima al-Fihri (s. n. 800) oli maailman ensimmäisen yhä toimivan yliopiston perustaja, kauppiasperheen perijätär ja harras muslimi, joka valmistui omasta yliopistostaan. - - rakennusurakka kesti kaksi vuotta, ja al-Fihri paastosi koko ajan. Hän paitsi sponsoroi projektia myös otti osaa rakennusten suunnitteluun ja myöhemmin myös opetustarjonnan laatimiseen. Akatemia, al-Karaouinen yliopisto, avattiin vuonna 859. - - Aluksi yliopistossa opetettiin Koraania, islamilaista oikeudenkäyttöä, arabian kieltä, matematiikkaa ja lääketiedettä. Myöhemmin opetusohjelmaan lisättiin muun muassa astronomiaa, kemiaa, historiaa, puhetaitoa, logiikkaa, maantiedettä ja musiikkia. - - Al-Karaouinen yliopistossa alettiin ensimmäisenä maailmassa myöntää oppiarvoja. Tiedonjanoinen Fatima al-Fihri opiskeli perustamassaan yliopistossa itsekin, ja hänen puulaattaan kaiverrettu diplominsa on edelleen näytillä yliopiston kirjastossa.
Sama kirja kuvaa myös yliopiston mainetta:
Yliopiston maine kiiri ympäri arabialaista maailmaa ja Eurooppaa. Siellä opiskeli arabimaailman ja islamin merkittäviä vaikuttajia ja oppineita, mutta myös esimerkiksi eurooppalaisia kristittyjä ja juutalaisia. Opiskelijoihin kuuluivat muun muassa diplomaatti, kirjailija ja tutkimusmatkailija Leo Africanus, historioitsija, filosofi ja taloustieteilijä Ibn Khaldun, juutalainen lääkäri ja filosofi Moses Maimonides, tähtitieteilijä Alpetragius, maantieteiljiä Al-Idrissi, joka kuvaili teoksissaan muun muassa 1100-luvun Suomea, sekä kristitty Gerbert d'Aurillac, josta myöhemmin tuli paavi Silvanus II [oik. Sylvester II]. Yliopistolla oli merkittävä osa siinä, että arabialaiset numerot ja nollan käyttö levisivät Eurooppaan.
Islamilainen lähde toteaa, että nimenomaan paavi Sylvester II toi arabialaiset numerot ja nollan al-Karaouinen yliopistosta Eurooppaan. Toinen islamilainen lähde kertoo, että Fatima al-Fihri muiden nuorten kanssa loi al-Karaouinen yliopiston opetussuunnitelman, tutkinnot, diplomit, viitat ja tupsut ja lähetti Eurooppaan yliopiston valtavasta kirjastosta ensimmäiset  laajat käännetyt teokset sekä tieteellisiä keksintöjä ja oivalluksia, joiden avulla Euroopassa voitiin perustaa varhaiset yliopistot kuten Sorbonnen, Bolognan ja Padovan yliopistot. Tiedetoimittaja-lehden mukaan Fatima oli säilyttämässä antiikin klassikoita arabialaisten käsissä länsimaisen pimeän kristillisen keskiajan tuhoilta suojassa.
Yliopisto > Historiatieteen näkemyksiä

Madrasat olivat virkamiesopistoja, joissa lahjoitusvaroin koulutettiin sunnilaisia miehiä julkisiin uskonnollisiin tehtäviin, kuten imaameiksi, qadeiksi ja mufteiksi. Tieteenhistorioitsija Sonja Brentjesin mukaan on absurdia väittää, että sellaisessa olisi opiskellut  juutalaisia ja eurooppalaisia kristittyjä.  Samaa on todettu naisopiskelijoista, kuten Fatimasta. Opiskelijaksi ilmoitettu Gerbert d'Aurillac kävi elämäkertatietojen mukaan kristillisessä Pohjois-Espanjassa eli Katalonian Vicissä. Hän tutustui siellä islamilaisen maailman matematiikkaan, mutta ei tuonut Eurooppaan arabialaisia numeroita tai nollaa.  Elämäkerran mukaan Ibn Khaldun ei opiskellut missään madrasassa. Berberitaustaisen Leo Africanuksen nimeä ei ole löydetty madrasan arkistosta. Juutalainen Moses Maimonides eli parikymmenvuotiaana nuorukaisena Fezissa vuodet 1160-1165. Hänen perheensä teeskenteli kääntyneensä muslimeiksi, jotta välttäisi almohadien juutalaisvainot. Väite, että Maimonides olisi opiskellut islamilaisessa madrasassa, on peräisin muslimilähteistä.
Al-Karaouinen yliopiston oppiaineita on samoin kyseenalaistettu. Aluksi madrasoissa opetettiin vain islamilaisia tieteitä kuten Koraanin eksegetiikkaa. Tilanne muuttui 1100 -luvulla, jolloin eräät maalliset oppiaineet alkoivat päästä mukaan ja vielä enemmän 1200-luvulla, jolloin abbasidikalifi al-Mustansir lahjoitti lääketieteen opetusviran bagdadilaiseen madrasaan. Sen jälkeen syntyi muitakin lääketieteellisiä madrasoja Bagdadiin. 1200-luvun lopulla Syyriassa, Egyptissä ja Irakissa oli madrasoja, joissa opetettiin myös aritmetiikkaa, algebraa, geometriaa, astronomiaa ja logiikkaa. Olisi näiden tietojen kanssa ristiriitaista, jos matematiikkaa ja lääketiedettä olisi Fezissä opetettu alusta alkaen eli jo 800-luvulla. Pohjois-Afrikassa vallitsi myös šarian Maliki-koulukunta, joka suhtautui jyrkän kielteisesti musiikkiin.
Tieteenhistoria ei tunne madrasoissa suoritettuja tutkintoja. Sen sijaan opiskelija sai opettajaltaan oikeuden itse opettaa tiettyä kirjaa, kun oli riittävästi edistynyt kyseisen kirjan opinnoissa. Madrasaopinnoissa painottui teosten ulkoa opettelu.
Historialliset lähteet

Fatima ja hänen sisarensa Mariam mainitaan kirjallisuudessa vasta yli neljäsataa vuotta heidän kuolemansa jälkeen. Tällöin  feziläinen Ibn Abi Zar‘ (k. 1310–20) kertoo heistä kaupungin historiaa käsittelevässä teoksessa Rawd al-Qirtas. Tästä varhaisesta lähteestä puuttuvat monet Fatimasta myöhemmin kerrotut asiat, esimerkiksi hänen luonteenpiirteensä tai mitä hän oli opiskellut. Yliopiston perustamisesta ei liioin puhuta mitään. Muutamaa vuosikymmentä myöhemmin tunisialainen historioitsija Ibn Khaldun (k. 1406) antaa hänestä seuraavat suppeat tiedot:
[Fatima] oli rikas saatuaan vanhemmiltaan perinnön, ja hän päätti käyttää sen hyviin tekoihin, joten hän perusti Suuren moskeijan Kairouanin rinteelle - vaikka moskeija olikin vielä pieni vuonna 245 [859 jaa.] - tyhjälle maalle, jonka imaami Idris antoi hänelle. Hän perusti myös pihalle kaivon, josta ihmiset saivat juoda.
Varhaiset muslimilähteet kertovat Fatiman perustaneen moskeijan eikä yliopistoa. Moskeijan yhteydessä alkoi 1000-luvulla - eli vasta kauan Fatiman kuoleman jälkeen - toimia madrasa, jossa opiskeltiin islamilaista lakia. Opinahjo liitettiin vuonna 1963 Marokon koululaitokseen, jolloin moskeijan yhteydessä toiminut madrasa muutettiin Al-Karaouinen yliopistoksi. Yliopisto ei siten ole maailman vanhin, vaan perustettu vuonna 1963.
Jälkimaine

Fatimasta on sanottu, että hän on kertomus vahvasta musliminaisesta, joka rikkoi raja-aidan, jonka sisälle naiset on tavallisesti pantu. Hän antoi maailmalle  mahdollisuuden kasvatukseen, joka on systemaattisesti kielletty tytöiltä nykyisin. Fatimaa ei tulisi muistaa vain henkilönä, joka näki tärkeänä maailman sivistämisen, vaan henkilönä, jonka visionäärisyys oli moitteeton ja johtajuus suunnaton. Hänen nimensä tulisi mainita Abraham Lincolnin, äiti Teresan ja muiden rinnalla.
Varhaisten islamilaisten merkintöjen jälkeen kertomus Fatimasta on rikastunut uusilla yksityiskohdilla. Koska ajallinen ero tarinassa väitettyjen tapahtumien ja muistiin kirjaamisen välillä on satoja vuosia, edes Fatiman historiallisuus ei ole varma asia. Islamin varhaishistorian tutkija Ian D. Morris katsoo, että tarina on keksitty. Hän arvelee, että ajatus naisen perustamasta "maailman vanhimmasta yliopistosta" on tullut suosituksi ideologisista syistä. Tarinaa yhdistää muslimien tuntema ahdistus kasvatuksesta ja naisten oikeuksista sekä toive siitä, että islamilaisella sivilisaatiolla olisi länsimaita suurenmoisempi historia. Kertomus korostaa kunnianhimoisesti sukupuolten yhdenvertaisuuden, suvaitsevaisuuden ja sivistyksen arvoa, mutta ei vastaa tosiseikkoja. Legendana Fatima on kuuluisa, ja  yksi Erasmus -opiskelijavaihto-ohjelmista on nimetty hänen mukaansa.
Everton Ribeiro

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Everton Augusto de Barros Ribeiro
Syntymäaika: 10. huhtikuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Arujá, Brasilia
Pelipaikka: oikea laitalinkki
Pituus: 174 cm
Paino: 70 kg
Seura
Seura: Al-Ahli
Pelinumero: 8
Junioriseurat
: Corinthians
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2011 | Corinthians | 5 | (0) |
| 2008–2010 | → São Caetano (laina) | 71 | (6) |
| 2011–2012 | Coritiba | 43 | (8) |
| 2013–2014 | Cruzeiro | 65 | (14) |
| 2015– | Al-Ahli | 12 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 196 | (31) |
Maajoukkue
|  | Brasilia U20 | 5 | (0) |
| 2014– | Brasilia | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. toukokuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. toukokuuta 2015.
Everton Augusto de Barros Ribeiro (s. 10. huhtikuuta 1989 Arujá) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitalinkki. Hän edustaa kaudella 2014–2015 arabiemiirikuntalaista Al-Ahlia.
Ribeiro teki ensiesiintymisensä Brasilian pääsarjassa kaudella 2007 edustaen Corinthiansia. Hän pelasi seurassa viisi pääsarjaottelua vuosina 2007–2008. Vuosina 2008–2010 Ribeiro pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla São Caetanossa. Tämän jälkeen hän pelasi pääsarjaa ensin Coritibassa vuosina 2011–2012 ja sitten Cruzeirossa vuosina 2013–2014. Cruzeirossa hän voitti mestaruuden molemmilla kausillaan.
Tammikuussa 2015 Ribeiro siirtyi 15 miljoonan euron siirtosummalla arabiemiirikuntalaiseen Al-Ahliin.
Brasilian maajoukkueessa Ribeiro teki ensiesiintymisensä vuonna 2014.
Fu Manchu – kauhun mestari

| Fu Manchu – kauhun mestari> The Face of Fu Manchu |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Don Sharp
Käsikirjoittaja:  Harry Alan Towers Hahmot: Sax Rohmer
Tuottaja:  Harry Alan Towers
Säveltäjä:  Gert Wilden Christopher Whelen
Kuvaaja:  Ernest Steward
Leikkaaja:  John Trumper
Pääosat:  Christopher Lee Nigel Green Howard Marion-Crawford Tsai Chin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Länsi-Saksa
Tuotantoyhtiö:  Hallam Productions Constantin Film Produktion
Levittäjä:  Seven Arts Productions Anglo-Amalgamated
Ensi-ilta:   6. elokuuta 1965  24. lokakuuta 1965  13. toukokuuta 1966
Kesto:  89 minuuttia / 92 minuuttia / 96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Tohtori Fu Manchu – paholaisen palvelija (1966)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fu Manchu – kauhun mestari (myös Fu Manchu – kauhun valtias ja Kauhun mestari; engl. The Face of Fu Manchu; saks. Ich, Dr. Fu Man Chu) on Don Sharpin ohjaama brittiläis-saksalainen kauhuelokuva vuodelta 1965. Elokuvan pääosissa ovat Christopher Lee Fu Manchuna, Nigel Green Nayland Smithinä, Howard Marion-Crawford tohtori Petrienä ja Tsai Chin Lin Tangina.
Juoni

Scotland Yardin etsivä Nayland Smith (Nigel Green) yrittää pelastaa länsimainen sivilisaatio tuholta 1920-luvulla. Uhkana on itse paholaisen ruumiillistuma, häikäilemätön Fu Manchu (Christopher Lee).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Christopher Lee  | … |  Fu Manchu   |
|  Nigel Green  | … |  Sir Denis Nayland Smith   |
|  Howard Marion-Crawford  | … |  Tohtori Petrie   |
|  Tsai Chin  | … |  Lin Tang   |
|  Joachim Fuchsberger  | … |  Carl Jannsen   |
|  Karin Dor  | … |  Maria Muller   |
|  James Robertson Justice  | … |  Sir Charles   |
|  Walter Rilla  | … |  Professori Muller   |
|  Harry Brogan  | … |  Professori Gaskell   |
|  Jim Norton  | … |  Mathius   |
|  Archie O'Sullivan  | … |  Chamberlain   |
|  Edwin Richfield  | … |  Päätuomari   |
|  Joe Lynch  | … |  Huoltaja   |
|  Ric Young  | … |  Suuri Lama   |
|  Peter Mosbacher  | … |  Hanumon   |
|  Poulet Tu  | … |  Lotus   |
Tuotanto

Fu Manchu – kauhun mestari kuvattiin Irlannin Dublinissa.
Fu Manchu – kauhun mestari perustuu kirjailija Sax Rohmerin luomaan Fu Manchu -nimiseen hahmoon, joka on kiinalainen rikollinen. Toimintatrillerin tuotti Harry Alan Towers Hallam Productionsille ja Constantin Film Produktionille.
Julkaisu

Fu Manchu – kauhun mestari sai ensimmäisen ensi-iltansa Länsi-Saksassa 6. elokuuta vuonna 1965. Tämän jälkeen elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 24. lokakuuta 1965, Ranskassa 2. helmikuuta 1966, Norjassa 28. helmikuuta 1966, Ruotsissa 28. maaliskuuta 1966 ja Suomessa 13. toukokuuta 1966. Suomessa elokuva sai uusintaesityksen 16. helmikuuta vuonna 1979.
Fu Manchu – kauhun mestari on julkaistu englanninkielisissä maissa myös nimillä Sax Rohmer's The Face of Fu Manchu ja The Mask of Fu Manchu.
Elokuva on julkaistu videolle ja DVD:lle.
Jatko-osat

Fu Manchu – kauhun mestari on ensimmäinen viiden elokuvan Fu Manchu -elokuvasarjassa. Fu Manchua näyttelee elokuvasarjan kaikissa osissa Christopher Lee. Myös tohtori Petrietä näyttelevä Howard Marion-Crawford ja Lin Tangia näyttelevä Tsai Chin pysyvät rooleissaan koko elokuvasarjan ajan. Nigel Green ei enää uusinut rooliaan Sir Denis Nayland Smithinä. Nayland Smithiä näytteli Douglas Wilmer toisessa ja kolmannessa osassa ja Richard Greene neljännessä ja viidennessä osassa.
Fu Manchun jatko-osat ovat:
Tohtori Fu Manchu – paholaisen palvelija (1966)
Vengeance of Fu Manchu (1967)
Fu Manchu – himon herra (1968)
The Castle of Fu Manchu (1969)
Aiheesta muualla

Fu Manchu – kauhun mestari Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Fu Manchu – kauhun mestari Elonet.
Fu Manchu – kauhun mestari AllMoviessa. (englanniksi)
Forbes March

Forbes March (s. 12. toukokuuta 1973) on Englannissa syntynyt kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleista televisiosarjoissa All My Children, Mutant X (2001–2004) ja One Life to Live.
March on lopettanut näyttelijänuransa ja perustanut yrityksen, joka kerää käytettyä ruokaöljyä ravintoloista kierrätettäväksi biopolttoaineiden valmistukseen.
Aiheesta muualla

Forbes March Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Fatir

Katkelma Koraanin suuraa Fatir (35)  800- tai 900-luvulta.
Fatir (arab. فاطر‎, fāṭir,suom. Luojan suura) on Koraanin 35. suura. Se luokitellaan mekkalaiseksi ja sisältää 45 jaetta.
Sisältö

Suura sisältää seuraavat aihealueet:
Jakeet 1–3 kertovat Jumalan suuruudesta. Jumala on asettanut enkelit siivekkäiksi lähettiläikseen ja antanut heille 2–4 siipiparia.
Jakeet 4–8 kertovat aiemmista Jumalan lähettiläistä, jotka ihmiset ovat torjuneet. Uskottomia odottaa rangaistus.
Jakeet 9–14 kertovat Jumalan tunnusmerkeistä luonnossa, jotka todistavat hänen suuruutensa.
Jae 12 kuvailee luontoa ja ihmisiä tavalla, joka monien muiden Koraanin kohtien tavoin sopii huonosti autiomaassa sijaitsevaan Mekkaan: "Eivätkä vedet ole samanlaisia: makea vesi sammuttaa janon ja on miellyttävää juotavaksi, suolainen polttaa kirpeydellään, ja kuitenkin te kummastakin pyydystätte elävää lihaa ravinnoksenne ja koristuksia kannettavaksenne, ja laivanne kyntävät vesiä hankkiaksenne Hänen runsauttaan ja ollaksenne Hänelle kiitolliset." Hämeen-Anttilan mukaan helmenkalastusta harjoitettiin Persianlahdella.
Jakeet 15–18 kertovat, että Jumala ei tarvitse ihmisiä, mutta ihmiset tarvitsevat Jumalaa.
Jakeet 19–30 lausuvat, että "Jokaisen kansan luo on tullut varoittaja" (24). Jakeet puhuttelevat varoittajaa, joka Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan on Muhammed. Koraani ei kuitenkaan kerro varoittajan nimeä.
Jakeet 31–39 muistuttavat uskovien ja uskottomien kohtalosta joko Eedenin puutarhoissa tai Helvetin tulessa, joka odottaa niitä, jotka eivät usko varoittajaan.
Jakeet 40–45 ovat Hämeen-Anttilan mukaan polemiikkia monijumalaisia vastaan. Hawting katsoo, että Jumalan "kumppanit" viittaavat kolminaisuusoppiin kristinuskossa.
Fatehgarh Sahibin piirikunta

Fatehgarh Sahibin piirikunta (pandžabiksi ਫ਼ਤਹਿਗੜ੍ਹ ਸਾਹਿਬ ਜ਼ਿਲ੍ਹਾ, Fatahigaṛha Sāhiba zilhā) on yksi Intian Punjabin osavaltion 22 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Ludhianan piirikuntaan, lännestä Sangrurin piirikuntaan, etelästä Patialan piirikuntaan ja idästä Rupnagarin piirikuntaan.
Fatman Scoop

Fatman Scoop
Fatman Scoop (k. 30. elokuuta 2024) oli yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänen suurin menestyskappaleensa  oli vuonna 1999 julkaistu "Be Faithful". Hän esiintyi muun muassa Mariah Careyn ja Missy Elliottin levytyksillä.
Hän oli elokuussa 2024 esiintymässä Connecticutissa, kun hän kesken kaiken lyyhistyi lattialle. Hänet vietiin sairaalaan, jossa hän kuoli. Hän oli kuollessaan 53-vuotias.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fatman Scoop Wikimedia Commonsissa
Fatix Xösni

Fatix Xösni.
Fatix Xösnetdin ulı Xösnetdinov (tat. Фатих Хөснетдин улы Хөснетдинов / Хөсни, ven. Фатих Хуснутдинович Хуснутдинов / Хусни, Fatih Husnutdinovitš Husnutdinov / Husni; 1908 Kazanin kuvernementti – 1996 Kazan) oli tataarilainen kirjailija, kriitikko ja julkaisija. Vuonna 1972 Xösni sai Gabdulla Tukai -palkinnon teoksestaan "Gilmenisa ja hänen naapurit". (Ğilmenisa häm anıñ kürşeläre).
Teoksia

Cäy başı (Җәй башы, 1953)
Awıl östendä yoldızlar (Авыл өстендә йолдызлар, 1955)
Cäyäwle keşe suqmağı (Җәяүле кеше сукмагы, 1957)
Utızınçı yıl (Утызынчы ел, 1962)
Ğilmenisa häm anıñ kürşeläre (Гыйльмениса һәм анын күршеләре, 1968)
Qartaya belmäs qartlıq (Картая белмәс картлык, 1977)
Fatixa Aitova

| Fatixa Aitova> Фатиха Аитова |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1866 Troitsk, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 1942 Kazan, Neuvostoliitto
Vanhemmat:  Abdulvali, Magdud
Puoliso:  Suleiman Aitov
Lapset:  5
Fatixa Ğabdelwäli qızı Aitova (o.s. Яушева: Jauševa, ven. Фатиха Абдулвалиевна Аитова; Fatiha Abdulvalievna Aitova, 1866–1942) oli tataarilainen filantrooppi ja opettaja, joka perusti Kazaniin ensimmäisen naisten lukion.
Elämäkerta

Fatixa Aitova syntyi Troitskin kaupungissa Venäjän keisarikunnassa varakkaan kauppiaan Abdulvali Jauševin tyttärenä. Jauševin perhe tunnettiin vahvoina islamilaisen opetuksen "uuden menetelmän" eli jadidismin kannattajina.
Aitova (os. Jauševa) avioitui vuonna 1887 Suleiman Aitovin kanssa, joka oli liikemies, poliitikko ja julkisuuden henkilö, rikkaasta kazanilaisesta Aitovin perheestä. Fatiha ja Suleiman saivat viisi lasta.
Aitovan ensimmäinen kouluprojekti valmistui vuonna 1897. Hän rahoitti hankkeen itsenäisesti. Koulussa tytöille opetettiin ompelua, kirjontaa ja neulomista, jonka seurauksena he pystyivät myöhemmin hankkimaan oman elantonsa. Koulua laajennettiin vuonna 1899, mutta lopetti toimintansa kolmen vuoden kuluttua.
Kun isä-Abdulvali kuoli vuonna 1906, Aitova sai suuren perinnön, josta hän sijoitti ison osan uuden naisten koulun perustamiseen. Se avautui vuonna 1909. Koulua ylläpidettiin lähinnä Aitovan perinnön voimin, ja vuonna 1910 hän sai rahoitusta Kazanin kaupungin duumasta. Koululle rakennettiin oma kaksikerroksinen rakennus. Oppilaille suunniteltiin univormu, jossa oli ruskea mekko, mustavalkoinen esiliina ja valkoinen huivi vaaleanpunaisella reunuksella. Koulussa oli vuosina 1913-1914 noin 220 oppilasta ja yhdeksän opettajaa. Opetukseen kuului uskonnon opinnot, tataarin kieli ja kirjallisuus, laskuoppi, maantiede, historia, luonnonhistoria, kalligrafia, piirtäminen, käsityöt, ja venäjän kieli.
Aitova sai osakseen vastustusta yrittäessään muuttaa koulua lukioksi. Kun Kazanin julkisten koulujen johtaja kielsi Aitovan pyrkimykset viidesti, hän pyysi apua kaupungin duuman edustajalta Ivan Godnevilta. Godnevin kautta Aitova pääsi tapaamaan kansanopetusministerin ja osaston johtajan. Yhdessä miehensä kanssa Aitova lisäksi matkusteli ympäri Eurooppaa tutustumassa siihen, miten lukioita ylläpidetään Prahassa, Wienissä ja Berliinissä. Vihdoin vuonna 1916 Aitova sai luvan avata yksityisen lukion tataaritytöille.
Aitovan lukiossa opetettiin (edellisen koulun aineiden lisäksi) muun muassa Venäjän historiaa, fysiologiaa, fysiikkaa sekä arabian, saksan, englannin, ranskan ja persian kieliä.
Aitova osallistui vuonna 1917 ensimmäiseen Venäjän musliminaisten kongressiin Kazanissa.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen neuvostohallinto valtioillisti Aitovan lukion ja hänen muun omaisuutensa, ja hän jäi pennittömäksi. Ministerineuvoston puheenjohtaja Ishak Rahmatullin yritti yhteyksillään auttaa Aitovaa mutta epäonnistui. Lukio muutettiin yläasteeksi.
Venäjän sisällissodan aikoihin Aitova pakeni Omskiin ja  muutti sieltä Bakuun ja lopulta Moskovaan. Hän palasi Kazaniin 1941 ja kuoli seuraavana vuonna poikansa Jakubin vaimon Maryamin hoitamana.
Kazanissa vuonna 1993 perustettu koulu on nimetty Aitovan mukaan.
Fatemeh Rahbar

Fatemeh Rahbar (2016)
Fatemeh Rahbar (pers. ‏فاطمه رهبر‎; 1964 – 7. maaliskuuta 2020) oli iranilainen poliitikko. Hän edusti konservatiivista Islamilaista koalitiopuoluetta (Motalefeh). Hän oli oppiarvoltaan taiteiden maisteri visuaalisesta viestinnästä.
Rahbar istui Iranin parlamentin, Majlisin jäsenenä vuosina 2004–2016. Häntä ei valittu uudelle kaudelle vuonna 2016, mutta vuonna 2020 hänet äänestettiin takaisin parlamenttiin yhtenä Teheranin kolmestakymmenestä edustajasta siellä. Rahbarin oli tarkoitus astua virkaan toukokuussa 2020, mutta hän kuoli koomaan vajoamistaan seuranneena päivänä vuosien 2019–2020 koronavirusepidemiassa. Rahbaria ennen epidemia oli aiheuttanut jo useiden muiden vaikutusvaltaisten iranilaisten, kuten Hossein Sheikholeslamin ja Mohammad Mirmohammadin kuolemat.