stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maghnia

| Maghnia مغنية |
| --- | --- |
 Maghnian kaupunginportti.
 Maghnia
 Koordinaatit: 34°51′8″N, 1°43′46″W 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Tlemcen
Piirikunta:  Maghnia
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Väkiluku (2020):  143 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maghnia (arab. مغنية‎, aikaisemmin Marnia) on kaupunki ja piirikunnan keskus Algerian Tlemcenin maakunnassa. Se sijaitsee Maghnian tasangolla lähellä Marokon rajaa 50 kilometriä Tlemcenistä länteen. Maghnian kunnassa oli arviolta 143 000 asukasta vuonna 2020.
Kaupungin paikalla oli roomalaisaikana Numerus Syrorum -niminen varuskunta, jonka tehtävänä oli vartioida Mauretania Caesariensisin länsirajaa. Se oli myöhemmin tärkeä markkinapaikka, joka sai nimensä muslimipyhimys Lalla Maghniasta. Ranskalaiset rakensivat sinne vuonna 1844 linnakkeen, jossa seuraavana vuonna solmittiin rajasopimus Marokon kanssa. Linnakkeen ympärille syntyi eurooppalainen siirtokunta, joka sai siviilihallinnon vuonna 1868. Maghnia muistetaan myös Algerian ensimmäisen presidentin Ahmed Ben Bellan syntymäpaikkana.
Algerian itsenäistyttyä alueella kehitettiin keinokasteltua maataloutta, joka tuottaa varsinkin hedelmiä ja vihanneksia. Maghniaan perustettiin suuri maissinjalostamo, keramiikkatehdas, tekstiilitehdas ja muuta teollisuutta. Kaupungin väestö on kasvanut nopeasti ja sen asutus on laajentunut osin hallitsemattomasti.
Maghnian kautta kulkevat Marokon rajalle johtavat maantiet ja rautatie. Maiden välinen raja on ollut suljettu vuodesta 1994. Lähiseudun matkailukohteita ovat Hammam Boughraran ja Hammam Chigueurin kylpylät.
Mae Hong Son

| Mae Hong Son (แม่ฮ่องสอน) |
| --- | --- |

 Mae Hong Son
 Koordinaatit: 19°18′4″N, 97°58′12″E 
Valtio:  Thaimaa
Provinssi:  Mae Hong Son
Aikavyöhyke:  UTC+7
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mae Hong Son (thaiksi แม่ฮ่องสอน) on samannimisen provinssin pääkaupunki Luoteis-Thaimaassa. Kaupunki sijaitsee noin 270 kilometriä luoteeseen Chiang Maista. Kaupungista tuli alueen pääkaupunki vuonna 1874.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mae Hong Son Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Mae Hong Son Wikivoyagessa (englanniksi)
Madagaskarinviherkyyhky

| Madagaskarinviherkyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Viherkyyhkyt Treron
Laji::  australis
Kaksiosainen nimi
 Treron australis  (Linnaeus, 1771) 
Alalajit
 T. a. australis  T. a. griveaudi  T. a. xenius 
Katso myös
   Madagaskarinviherkyyhky Wikispeciesissä   Madagaskarinviherkyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Madagaskarinviherkyyhky (Treron australis) on kyyhkyihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Madagaskarilta ja Komorien saaristosta.
Koko ja ulkonäkö

Madagaskarinviherkyyhky voi kasvaa 32 cm pitkäksi ja naaras on hieman koirasta pienempi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään, mutta naaras voi olla koirasta vaaleampi. Madagaskarinviherkyyhky on päästään harmahtavan tai kellertävän vihreä. Selän väri on harmaa. Lajin kainalot ovat violetit, siivet vihreät ja siivenkärjet mustat vaalein raidoin. Linnun vatsa on harmahtavan vihreä ja alaperässä on keltaista.
Levinneisyys ja elinympäristö

Madagaskarinviherkyyhkyä tavataan koko Madagaskarissa keskiosan ylänköä lukuun ottamatta. Alalaji T. a. griveaudi elää useilla Komorien saarilla. Linnun elinympäristöä ovat useantyyppiset metsät, puistot ja puutarhat. Madagaskarinviherkyyhkyt liikkuvat yleensä pieninä ryhminä. Laji syö hedelmiä, erityisesti viikunoita. Pesimäkausi kestää syyskuulta joulukuulle.
Madame Ngô Đình Nhu

| Ngô Đình Nhu |
| --- | --- |
 Madame Ngô Đình Nhu 1950-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. elokuuta 1924 Hanoi, Ranskan Indokiina
Kuollut: 24. huhtikuuta 2011 (86 vuotta) Rooma, Italia
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Trần Lệ Xuân eli Madame Ngô Đình Nhu (22. elokuuta 1924 Hanoi, Ranskan Indokiina – 24. huhtikuuta 2011 Rooma, Italia) oli Etelä-Vietnamin presidentti Ngô Đình Diệmin veljen Ngô Đình Nhun vaimo. Koska Diệm ei koskaan avioitunut, Madame Nhu toimi käytännössä valtionpäämiehen aviopuolison tapaan ja hänellä oli suuri sananvalta Vietnamin hallinnossa. Nhu päätyi maanpakoon miehensä ja Diệmin saatua surmansa vallankaappauksessa 3. marraskuuta 1963. Nhu itse kuoli Roomassa vuonna 2011.
Elämäkerta

Trần Lệ Xuân syntyi vuonna 1924 Hanoissa ja hänellä oli kaksi sisarusta. Hänen isänsä Trần Văn Chương oli opiskellut lakia Pariisissa ja palattuaan Vietnamiin hän avioitui keisarisuvun jäsenen kanssa. Perhe oli rikastunut toiminnallaan Ranskan siirtomaahallinnossa ja eli ylellisesti. Lệ Xuân opiskeli arvostetussa ranskankielisessä koulussa Lycée Albert Sarrautissa Hanoissa jättäen kuitenkin opintonsa lopulta kesken. Hän oppi puhumaan sujuvaa ranskaa, muttei koskaan kirjoittamaan äidinkielellään vietnamiksi.
Vuonna 1943 Lệ Xuân meni naimisiin itseään 14 vuotta vanhemman Ngô Đình Nhun kanssa. Aviomies Nhu työskenteli kansalliskirjastossa, kunnes siirtomaahallinto erotti hänet virastaan hänen veljensä Ngô Đình Diệmin kansallismielisen toiminnan takia. Pari muutti Đà Lạtiin, jossa heille syntyi neljä lasta. Diệmin noustua Vietnamin tasavallan presidentiksi vuonna 1955 he muuttivat edelleen presidentinpalatsiin Saigoniin. Madame Nhu sai Diệmin hallinnossa useita eri virallisia ja epävirallisia virkoja. Diệm ei avioitunut koskaan ja Madame Nhu toimikin käytännössä valtionpäämiehen puolison tehtävissä. Hän sai nopeasti mainetta tunteettomasta ja välinpitämättömästä asenteestaan Vietnamin johtavan välittömän sisäpiirin ulkopuolisia kohtaan. Esimerkiksi Yhdysvaltain lähettiläs kenraali J. Lawton Collins kehotti Diệmiä hankkiutumaan eroon Nhusta, joka halusi kuitenkin pitää perheensä lähellään. Lähinnä Collinsin antaman kehotuksen takia Nhu väitti usein sittemmin yhdysvaltalaisten tukevan eri Diệmin kukistamiseen tähdänneitä tahoja.
Nhu alkoi lopulta antaa omia säädöksiään, joihin lukeutui esimerkiksi abortin, ehkäisyn, prostituution, tanssin, ennustamisen ja nyrkkeilyn kiellot. Hän piti myös itseään feministinä luoden jopa puoliaseellisen naisten solidaarisuusliikkeen. Kun Etelä-Vietnamissa syttyi buddhalaisena kriisinä tunnettu buddhalaisten munkkien protestiliike, Nhu väitti heidän toteuttamiaan polttoitsemurhia yhdysvaltalaisten yllyttämiksi ja viittasi niihin halventavasti grillaamisena. Yhdysvalloissa tällaiset kommentit olivat yksi tekijä, mikä käänsi yhdysvaltalaisten yleisen mielipiteen Diệmin hallintoa vastaan. Kun Diệm kieltäytyi edelleen hankkiutumasta eroon Nhusta, asia vaikutti myös marraskuussa 1963 häntä vastaan toteutetun vallankaappauksen syntyyn.
Vallankaappaus toteutui 2. marraskuuta 1963. Diệm ja Nhun aviomies saivat surmansa. Nhu oli sen sijaan ollut ennen vallankaappausta propagandamatkalla Belgradissa, Roomassa, Pariisissa ja kaappauksen tapahtuessa Los Angelesissa Yhdysvalloissa. Kaappauksen jälkeen hän jäi maanpakoon Roomaan, jossa hän vietti loppuelämänsä. Nhu kuoli 24. huhtikuuta 2011.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Madame Ngô Đình Nhu Wikimedia Commonsissa
Madame Ngô Đình Nhu Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  SNAC  IdRef 
Madame Nhu ja Yhdysvaltain silloinen varapresidentti Lyndon B. Johnson 12. toukokuuta 1961.
Maestrale-luokka (fregatti)

| Maestrale-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  3 040 t (kuormattu)
Pituus:  122,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,9 m
Syväys:  4,2 m
Koneteho:  CODOG: 2 × GE/Avio LM2500 -kaasuturbiinia 18 380 kW 2 × Grandi Motori Trieste BL-230-20-DVM  -dieselmoottoria 4 044 kW 4 × GMT A-236-SS -dieselgeneraattoria 780 kW
Nopeus:  kaasuturbiini: 33 solmua dieselmoottori: 21 solmua
Miehistöä:  20 upseeria ja 210 merimiestä
Aseistus
Meritorjunta:  4 × TESEO Mk 2 -merimaaliohjusjärjestelmää 1 × Oto Melara 127 mm/54 -tykkiä 2 × Whitehead B-516 533 mm torpedoputkea 6 × Whitehead ILAS-3 324 mm torpedoputkea 2 × AB212-helikopteria
Ilmatorjunta:  1 × Albatross Aspide -ilmatorjuntaohjusjärjestelmä 2 × Oto Melara 40L70 DARDO -tykkiä
Maestrale-luokka oli Italian laivaston kahdeksan aluksen muodostama fregattiluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Maestrale | Cantieri navali Riuniti, Riva Trigoso | 8. maaliskuuta 1977 | 2. helmikuuta 1981 | 7. maaliskuuta 1982 | palveluksesta 15. joulukuuta 2015 |
| Grecale | Cantieri navali Riuniti, Muggiano | 21. maaliskuuta 1979 | 12. syyskuuta 1981 | 5. helmikuuta 1983 | poistetaan 2020 |
| Libeccio | Cantieri navali Riuniti, Riva Trigoso | 1. elokuuta 1979 | 7. syyskuuta 1981 | 5. helmikuuta 1983 | poistetaan 2024 |
| Scirocco | Cantieri navali Riuniti, Riva Trigoso | 26. helmikuuta 1980 | 17. huhtikuuta 1982 | 20. syyskuuta 1983 | poistetaan 2023 |
| Aliseo | Cantieri navali Riuniti, Riva Trigoso | 26. helmikuuta 1980 | 29. lokakuuta 1982 | 20. syyskuuta 1983 | palveluksesta 8. syyskuuta 2017 |
| Euro | Cantieri navali Riuniti, Riva Trigoso | 15. huhtikuuta 1981 | 25. maaliskuuta 1983 | 7. huhtikuuta 1984 | palveluksesta 16. heinäkuuta 2018 |
| Espero | Cantieri navali Riuniti, Riva Trigoso | 1. elokuuta 1982 | 19. marraskuuta 1983 | 4. toukokuuta 1985 | poistetaan 2019 |
| Zeffiro | Cantieri navali Riuniti, Riva Trigoso | 15. maaliskuuta 1983 | 19. toukokuuta 1984 | 4. toukokuuta 1985 | poistetaan 2022 |
Maaseutupolitiikka

Maaseutupolitiikalla tarkoitetaan politiikkaa, jolla pyritään pitämään maaseudun elinvoimaisuutta yllä, vähentämään rakenneongelmia ja lisäämään maaseudun kilpailukykyä. Suomessa maaseutupolitiikka jakautuu useiden ministeriöiden toimialaan, joista merkittävin osa kuuluu maa- ja metsätalousministeriölle.
Maaseutupolitiikka on terminä suhteellisen uusi, sillä sitä alettiin käyttää Suomessa vasta 1980-luvulla. Sitä ennen maaseutupolitiikka oli osa aluepolitiikkaa ja sektoripolitiikkoja, joista suurimpia olivat maa- ja metsätalouspolitiikka sekä koulutuspolitiikka.
Maaseutupoliittiset ohjelmat: kohti laajaa maaseutupolitiikkaa

Suomen ensimmäinen maaseutupoliittinen kokonaisohjelma, joka keskittyy erityisesti rakenneongelmien lievittämiseen ja elinvoimaisuuden säilyttämiseen, tehtiin vuonna 1991. Seuraava maaseutupoliittinen kokonaisohjelma ”Toimiva maaseutu” valmistui 1996, ja siinä korostetaan erityisesti verkostoitumista ja paikallista sekä seudullista kehittämistä. Kolmas maaseutupoliittinen kokonaisohjelma ”Ihmisen maaseutu - tahdon maaseutupolitiikka” valmistui 2001. Se painotti laajan maaseutupolitiikan keinoja ja oli edeltäjiään selvästi poliittisempi. Lisäksi sen tarkoituksena oli saada laaja ja suppea politiikka tähtäämään samaan suuntaan. Neljäs maaseutupoliittinen kokonaisohjelma ”Elinvoimainen maaseutu - yhteinen vastuumme” valmistui 2004, ja se keskittyi edeltäjänsä tapaan painottamaan laajan maaseutupolitiikan kysymyksiä. Uuden maaseutupoliittisen kokonaisohjelman laatiminen on käynnistyi syksyllä 2006.
Maaseutupolitiikka jaetaan laajaan ja suppeaan maaseutupolitiikkaan. Laajalla maaseutupolitiikalla käsitetään hallinnollisten elinten tekemiä toimia, esimerkiksi infrastruktuurin säilyttäminen ja parantaminen. Laajaan maaseutupolitiikkaan kuuluu myös maatalouden harjoittamisen turvaaminen ja maaseudun tukeminen hallinnollisin keinoin esimerkiksi verotusta keventämällä. Suppea maaseutupolitiikka käsittää maaseudun toimenpiteet ja välineet, joilla kehitetään maaseutua. Ensisijaisena tavoitteena on maaseudun uudistava kehittäminen. Tähän pääsemiseksi muokataan lainsäädäntöä, taloudellisia voimavaroja kohdennetaan ja erityisosaamista sekä virkahenkilöstöä järjestetään maaseudun hyväksi. Tämä edellyttää maaseudun omaa organisointia, ohjelmia, lakien ja asetusten muokkaamista, tutkimusta sekä rahoitusta. Yksi osa suppeata maaseutupolitiikkaa ovat maaseutujen kehittämisohjelmat ja hankkeet.
Euroopan unionin maaseutupolitiikka

Suomen kansallinen maaseutupolitiikka toimii yhdessä Euroopan unionin yhteisen maaseutupolitiikan kanssa. Euroopan unionin maaseutupolitiikan tavoitteitta ja keinoja tavoitteiden saavuttamiseksi linjattiin vuonna 1989 tehdyssä ’The Future of Rural Society’ -raportissa. Sen sisältö luetteli maaseudun suurimpia ongelma ja kehityskohteita. Niitä olivat modernin elämäntyylin ja kehityksen paine, maaseudun rappeutuminen, heikoimpien alueiden asema sekä maatalouden sopeuttaminen.
Euroopan unionin Maaseudun kehittämisrahaston rahoitus kohdistuu suurimmaksi osaksi maatalouden tukemiseen ja kehittämiseen, mutta sisältää toimia myös laajempaan maaseudun elinkeinojen ja elinolojen kehittämiseen. Ohjelmakaudesta 2007 - 2013 lähtien maaseutuohjelmiin on kuulunut myös yhteisölähteinen paikalliskehittäminen Leader-toimintatavan avulla sekä maaseudun toimijoiden verkostointia edistävä maaseutuverkosto.
Ohjelmaperusteinen maaseudun kehittäminen

Ohjelmaperusteisen maaseutupolitiikan ideana on käsitellä maaseutua eri kehitysalueina ja tehdä alueille omia kehitysohjelmiansa. Ohjelmat sisältävät paljon erilaisia hankkeita ja toimintoja, joilla kehitetään maaseutua. Ohjelmia on ollut kansallisia ohjelmia (esimerkiksi Suomessa ELMA ja POMO+), jotka rahoitetaan kansallisin varoin ja Euroopan unionin rakennerahaston rahoittamia ohjelmia (esimerkiksi Tavoite-ohjelmat). Ohjelmakaudella 2014–2020 Suomessa on kaksi maaseutuohjelmaa, Manner-Suomen maaseudun kehittämisohjelma 2014–2020 ja Ahvenanmaan maaseudun kehittämisohjelma 2014–2020.
Ohjelmat eivät sinänsä tee mitään, vaan ne rahoittavat ohjelman toimipiiriin kuuluvia projekteja eli hankkeita. Hankkeita ei kuitenkaan yleensä rahoiteta pelkästään ohjelman kautta, vaan siihen tarvitaan myös tietty prosentuaalinen osuus yksityistä ja julkista esimerkiksi kuntien rahoitusta. Hankerahoitusta jakavat muun muassa ELY-keskukset, maakuntien liitot ja maaseudun kehittämisyhdistykset. Ohjelmien edistymistä seurataan vuosittain annettavien raporttien kautta, ja ohjelmien tuloksia ja vaikuttavuutta  arvioidaan säännöllisesti.
Kirjallisuutta

Hyyryläinen Torsti & Rannikko Pertti (toim.): Eurooppalaistuva maaseutupolitiikka. Paikalliset toimintaryhmät maaseudun kehittäjinä. Vastapaino 2000.
Uusitalo, Eero: Elinvoimaa maaseudulle. Miksi, kenelle ja miten? Maaseutupolitiikan perusteet.  Helsinki:  Otava, 1998.  ISBN 951-1-15776-0
Aiheesta muualla

Maaseutupolitiikan yhteistyöryhmän (YTR) Maaseutupolitiikka-sivusto
Maa- ja metsätalousministeriö: Maaseutupolitiikka
Maaseutu.fi
Leader
Jean-Claude Magnan

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | México 1968 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | floretti |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | München 1972 | floretin joukkuekilpailu |  |
Jean-Claude Magnan (s. 4. kesäkuuta 1941) on entinen ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli floretti.
Magnan osallistui olympialaisten florettimiekkailuun ensimmäisen kerran Roomassa 1960 mutta jäi vielä mitalisijojen ulkopuolelle. Hän voitti olympiakultaa joukkuekilpailussa Méxicossa 1968. Lisäksi hän sai joukkuekilpailussa olympiapronssia Tokiossa 1964 ja Münchenissä 1972. Paras henkilökohtainen olympiasaavutus oli hopeamitali Tokiossa 1964, jolloin hän hävisi vain Puolan Egon Frankelle. Méxicossa 1968 Magnan sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi.
Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Magnan voitti Gdańskissa 1963 ja Pariisissa 1965. Moskovan MM-kilpailuissa 1966 hän hävisi Neuvostoliiton German Svešnikoville ja sai hopeaa. Joukkuekilpailussa Magnan voitti MM-kultaa vuonna 1971 sekä MM-pronssia vuosina 1963 ja 1965.
HMS Magne (1942)

| HMS Magne |
| --- | --- |
 HMS Magne

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Götaverken, Göteborg
Kölinlasku:  syyskuu 1941
Laskettu vesille:  25. huhtikuuta 1942
Palveluskäyttöön:  26. marraskuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  poistettu palveluksesta 1. tammikuuta 1966
Tekniset tiedot
Uppouma:  762 t (kuiva) 975 t (kuormattu)
Pituus:  78 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,1 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  2 akselinen de Laval turbiinimoottori 16000 shp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  100
Aseistus
Aseistus:  3*105mm/50cal. Bofors m/42 2*40mm/56cal. Bofors M/36 2*20mm/66cal. Bofors m/40 3*533mm torpedoputkea m/30 42 miinaa 2 syvyyspomminpudotinta 2 syvyyspomminheitintä
HMS Magne (runkonumerot 30) oli Ruotsin laivaston Mode-luokan hävittäjä.
Sen köli laskettiin syyskuussa 1941 Götaverkenillä Göteborgissa ja alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1942. Alus otettiin 26. marraskuuta palvelukseen ja se poistettiin palveluksesta 1. tammikuuta 1966.
Maciste contro Ercole nella valle dei guai

| Maciste contro Ercole nella valle dei guai> Franco, Ciccio & Maciste contro Ercole nella valle dei guai |
| --- | --- |
 Elokuvan italialainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Mario Mattoli
Käsikirjoittaja:  Vittorio Metz, Marcello Marchesi
Tuottaja:  Gian Enrico Colombo, Cesare Canevari
Säveltäjä:  Gianni Ferrio
Kuvaaja:  Enzo Oddone
Leikkaaja:  Roberto Cinquini
Lavastaja:  Enrico Tovaglieri
Pääosat:  Mario Carotenuto, Raimondo Vianello, Liana Orfei, Bice Valori, Franco Franchi, Ciccio Ingrassia
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Cinesecolo
Ensi-ilta:  11. lokakuuta 1961 (Rooma)
Kesto:  93 min. (Italia)
Alkuperäiskieli:  italia
Tuotto:  238 007 143 liiraa (Italia)
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maciste contro Ercole nella valle dei guai (”Maciste vastaan Herkules murheen alhossa”) on vuonna 1961 valmistunut italialainen komediaelokuva. Peplum-tyylilajia parodioivan elokuvan on ohjannut Mario Mattoli. Se tunnetaan koomikkopari Franco Franchin ja Ciccio Ingrassian mukaan myös nimellä Franco, Ciccio & Maciste contro Ercole nella valle dei guai.
Juoni

Milanolainen showpainiotteluiden järjestäjä Mario ja hänen sihteerinsä Raimondo pakenevat velkojiaan aikakoneella. Tulevaisuuden sijasta miehet joutuvat antiikin Kreikkaan, jossa he kohtaavat kuningas Eurystheuksen, Deianeiran ja tämän vihaisen poikaystävän Herkuleen. Monien seikkailujen jälkeen Maciste ja hänen rakastajattarensa Ekho auttavat Mariota ja Raimondoa löytämään aikakoneen, jolla he palaavat turvalliseen nykyaikaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Raimondo Vianello  | … |  Raimondo Rusteghin   |
|  Sandra Mondaini  | … |  nymfi Ekho   |
|  Liana Orfei  | … |  Deianeira   |
|  Mario Carotenuto  | … |  komentaja   |
|  Bice Valori  | … |  Kirke   |
|  Franco Franchi  | … |  Francheo   |
|  Ciccio Ingrassia  | … |  Ingrassiade   |
|  Carlo Croccolo  | … |     |
|  Gino Bramieri  | … |  poliisi   |
|  Francesco Mulè  | … |     |
|  Ave Ninchi  | … |     |
|  Frank Gordon  | … |  Herkules   |
|  Gino Buzzanca  | … |     |
|  Gianna Cobelli  | … |     |
|  Fanfulla  | … |     |
|  Rita Salviati  | … |     |
|  Riccardo Paladini  | … |     |
|  Renato Terra Caizzi  | … |     |
|  Santo Versace  | … |     |
|  Adriano Bellini  | … |  Maciste   |
|  Renato Maddalena  | … |     |
|  Ombretta Valmori  | … |     |
Tuotanto ja vastaanotto

Maciste contro Ercole nella valle dei guai on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor ja Telecolor -väreissä Incir De Paolisin studiossa ja Rooman lähistöllä Via Cassian varrella. Sen huumori kohdistuu peplum-kliseiden ohella aikansa viihdeteollisuuteen, mutta sisältää myös paljon harmittomia anakronismeja ja pikkutuhmia piloja. Kovaäänisen ja kaoottisen komedian sivuosissa nähtävä koomikkopari Franco ja Ciccio oli tuolloin vasta uransa alussa. Muutamaa vuotta myöhemmin he saivat nimensä myös uudelleenjulkaisun otsikkoon. Elokuvan voimamiehet tekevät parodiaa itsestään. Venetsialaissyntyinen Adriano Bellini alias Kirk Morris puhuu paikallista murretta ja lyhytkasvuinen Frank Gordon, oikealta nimeltään Franco Gori, kävelee ainoassa elokuvaroolissaan paksupohjaisilla korkokengillä.
Elokuva tuotti Italiassa 238 miljoonan liiran pääsylipputulot. Samaan ideaan perustuu seuraavana vuonna valmistunut yhdysvaltalainen The Three Stooges Meet Hercules.
Aiheesta muualla

Maciste contro Ercole nella valle dei guai Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Magenta-luokka

| Magenta-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  6 985-7 129 t
Pituus:  85,98 m
Leveys:  17,27 m
Syväys:  8,43-8,69 m
Koneteho:  3 450 ihp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  674-706
Aseistus
Meritorjunta:  16 × 194 mm tykkiä 34 × 164 mm Mle 1860 -tykkiä 2 × 225 mm haupitsia
Magenta-luokka oli Ranskan laivaston kahden puurunkoisen 1860-luvun alussa valmistetun kaksi kantisen aluksen muodostama  panssarilinjalaiva. Koska tykit oli asetettu aluksen kummallekin laidalle ne ovat brittiläisen luokituksen mukaan niin sanottuja broadside ironcladejä.
Luokan alukset olivat Ranskan laivaston suurimpia ironcladeja, joiden tykit oli asetettu purjein varustettujen linjalaivojen tapaan kyljille. Aluksilla oli kaksi tykkikantta ja ne oli varustettu pronssista valetulla törmäyskeulalla. Luokan alukset muistuttivat toisiaan lukuun ottamatta Solférinon suurta kotka-aiheista keulakuvaa.
Alukset

Meriministeri hyväksyi 2. joulukuuta 1859 Stanislas-Charles-Laur Dupuy de Lômen suunnitelmat uudesta aluksesta. Kummankin aluksen höyrykone tilattiin Mazelinelta, joka hyväksyi tilauksen 27. huhtikuuta 1860.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmistui | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Magenta | Arsenal de Brest | 22. kesäkuuta 1859 | 22. kesäkuuta 1861 | 2. tammikuuta 1862 | tuhoutunut räjähdyksessä 31. lokakuuta 1875 |
| Solférino | Arsenal de Lorient | 24. kesäkuuta 1859 | 24. kesäkuuta 1861 | 25. elokuuta 1862 | poistettu 1882 |
Macy

Macy on henkilönnimi, joka on ollut alun perin sukunimi mutta jota nykyään tavataan myös naisen etunimenä.
Nimi lienee muunnos sukunimestä Massey, jonka on sanottu perustuvan ranskalaiseen paikannimeen Massy. Macy-nimen rinnakkaismuoto on Macey.
Sukunimenä

Macyn ohella on käytössä sukunimi Macey. Molemmat sukunimet on kirjattu myös Suomen väestötietojärjestelmään. Yleisiä nimiä ne eivät kuitenkaan ole. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan syyskuussa 2020 sukunimi Macy oli viidellä suomalaisella tai Suomessa vakituisesti asuvalla ulkomaalaisella. Macey-sukunimi oli käytössä kymmenellä.
Sukunimenä > Tunnettuja henkilöitä

Dean Macey (s. 1977), englantilainen kymmenottelija
Joanna Macy (s. 1929), yhdysvaltalainen ympäristöaktivisti, tutkija ja kirjailija
Robin Lynn Macy, yhdysvaltalainen kitaristi
Rowland Hussey Macy (1822–1877), yhdysvaltalainen liikemies, Macy’s-tavarataloketjun perustaja)
William H. Macy (s. 1950), yhdysvaltalainen näyttelijä
Etunimenä

Etunimen Macy teki 1990-luvulla laajalti tunnetuksi televisiosarja Kauniit ja rohkeat, jossa esiintyi pitkään Macy-niminen naishahmo. Toinen nimekäs Macy on yhdysvaltalainen laulaja Macy Gray.
Englantilaisella kielialueella Macystä ja Maceystä käytetään myös muunnelmia Macie ja Maci. Äänteellisesti samankaltainen nimi on Maisie, joka on alkuaan skotlantilainen muunnos Margaret-nimen muodoista Margery ja Marjorie. Macy-nimi saattaa olla myös tätä perua.
Suomessa Macy on harvoin käytetty etunimi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut kirjoilla alle 40 tämännimistä henkilöä. Macey-, Macie- ja Maci-muodot ovat virallisina niminä vielä harvinaisempia.
Etunimenä > Tunnettuja henkilöitä

Macy Gray, oik. Natalie Renee McIntyre (s. 1967), yhdysvaltalainen soul- ja R&B-laulaja ja näyttelijä