Noottikriisi
Suomen asema

Vuonna 1960 perustettiin niin sanottu Honka-liitto. Kekkosen vastainen asevelihenkinen ryhmä kokosi voimansa vuoden 1962 presidentin­vaaleihin nostaakseen presidentiksi oikeuskansleri Olavi Hongan. Honka-liiton muodostamisessa olivat keskeisimmin mukana SDP:n Väinö Leskinen, Olavi Lindblom, Kaarlo Pitsinki ja Väinö Tanner, Kokoomuksen Tuure Junnila, Pientalonpoikien Puolueen Veikko Vennamo ja Ruotsalaisen Kansanpuolueen Nils Meinander.
Berliinin tilanteen nopea kiristyminen elokuun alkupuolella 1961 Berliinin muurin rakentamisen vuoksi huolestutti Suomen puolustusvoimien korkeinta upseeristoa. Kun Miettusen hallitus käsitteli iltakouluistunnossaan vuoden 1962 budjetin puolustusmäärärahoja, se kutsui kuultavakseen yleisesikunnan päällikön, kenraaliluutnantti Tauno Viljasen 9. elokuuta. Viljanen totesi Berliinin tilanteen voivan kehittyä sellaiseksi, että Neuvostoliitto esittäisi Suomelle YYA-sopimukseen perustuvia konsultaatioita. Tällaisessa tapauksessa olisi Viljasen mukaan kyettävä osoittamaan, että Suomi pystyy puolustamaan aluettaan omin voimin, ja niinpä hän vaati puolustusmäärärahojen lisäämistä erityisesti ilma­torjunnan osalta.  Berliinin muurin rakentamisen aiheuttama kriisi jatkui lokakuun loppuun saakka, koska elokuussa USA lähetti Länsi-Berliiniin ylimääräisen jalkaväkidivisioonan, joka järjesti suuren sotilasparaatin ja piti taisteluharjoituksia Tiergartenin alueella. Nootti lähetettiin Suomelle sen jälkeen, kun USA:n armeijan ja neuvosto­armeijan taistelupanssarivaunut olivat olleet 32 tunnin ajan vastakkain Checkpoint Charlien kohdalla moottorit käynnissä. Sitä ennen USA:n taistelupanssarit varustettiin puskulevyillä, ja Länsi-Berliiniin sijoitettujen USA:n joukkojen komentaja uhkasi puskea nurin koko Berliinin muurin. Suomessa puolustusneuvosto asetti pääesikunnan ja ulkoministeriön edustajista kootun työryhmän selvittämään YYA-sopimuksen 1. ja 2. artiklojen merkityksen vallitsevassa ulkopoliittisessa tilanteessa.lähde?
Neuvostoliiton ulkoministeri Andrei Gromyko luovutti nootin sotilaallisesta konsultaatiosta Suomen Moskovan suurlähettiläälle Eero A. Wuorelle 30. lokakuuta. Suomalaiset kommunistit olivat saaneet nootista tiedon jo viikkoa aikaisemmin. Nootissa ilmoitettiin Neuvostoliiton ja Varsovan liiton maiden ryhtyneen toimiin puolustusvalmiutensa nostamiseksi ja vaadittiin YYA-sopimuksen sotilaallisen artiklan mukaisia neuvotteluja.
Suurimmaksi osaksi nootti käsitteli Saksan liittotasavallan sotilaallista varustautumista ja sen pyrkimystä lähentymiseen Tanskan ja Norjan kanssa. Jossakin määrin nootti oli varoitus myös Ruotsille. Suomeen viitattiin vain ohimennen tekstin lopulla, jossa todettiin vain lyhyesti, että Suomessa oli ”tiettyjä piirejä”, jotka olisivat pyrkineet muuttamaan Suomen ulkopoliittista suuntausta pois Paasikiven-Kekkosen linjalta, ja että eräät suomalaiset sanomalehdet levittivät vaarallista ”sotapsykoosia”. Presidenttiehdokkaana olleen Olavi Hongan nimeä ei mainittu nootissa lainkaan, eikä häneen siinä muutenkaan viitattu. Myöskään tulossa olleista Suomen presidentinvaaleista nootissa ei puhuttu.lähde? SKP:n myöhemmän puheenjohtajan Aarne Saarisen mukaan viittaukset Suomen sisäpolitiikkaan liitettiin nootin tekstiin SKP:n johdon − puheenjohtaja Aimo Aaltosen ja pääsihteeri Ville Pessin − aloitteesta.
Sotilaallisista konsultaatioista luovuttiin 24. marraskuuta lopulta Novosibirskissä Kekkosen ja Hruštšovin kesken käydyissä neuvotteluissa. Samana päivänä Olavi Honka luopui ehdokkuudestaan presidentin­vaaleissa.
Tieto Olavi Hongan luopumisesta presidenttiehdokkuudestaan tuli kesken huipputason neuvotteluiden, vaiheessa, jossa neuvottelut olivat jo edistyneet varsin pitkälle. Puheessaan Nikita Hruštšov oli todennut oikeistoryhmien ja tannerilaisten Suomessa harjoittaman toiminnan herättävän levottomuutta Venäjällä.
Noottikriisin lauettua uskottiin Suomessa yleisesti, että Hruštšov olisi asettanut Hongan luopumisen presidenttiehdokkuudestaan ehdoksi konsultaatioiden perumiselle, koska tiedote neuvottelujen tuloksesta annettiin 25. marraskuuta, jolloin Honka oli jo tehnyt päätöksensä.
Tosiasiassa Kekkosen ja Hruštšovin neuvottelut olivat päättyneet jo yli puoli vuorokautta ennen kuin Honka teki ratkaisunsa. Tieto Hongan luopumisesta saavutti Kekkosen tämän ollessa lähdössä paluumatkalle Novosibirskistä eikä Kekkonen ilahtunut kuulemastaanlähde?.