stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – naisten 100 metrin perhosuinti
Karsintarajan rikkoneet urheilijat

Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| A-raja   57.92 | 2 |  Australia | Emma Mckeon   Brianna Throssell |
| A-raja   57.92 | 2 |  Italia | Elena Di Liddo   Ilaria Bianchi |
| A-raja   57.92 | 2 |  Kanada | Margaret Macneil   Rebecca Smith |
| A-raja   57.92 | 2 |  Ranska | Beryl Gastaldello   Marie Wattel |
| A-raja   57.92 | 2 |  Ruotsi | Louise Hansson   Sarah Sjöström |
| A-raja   57.92 | 2 |  Venäjä | Svetlana Chimrova   Arina Surkova |
| A-raja   57.92 | 2 |  Yhdysvallat | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   57.92 | 1 |  Japani | Yui Ohashi |
| A-raja   57.92 | 1 |  Kiina | Zhang Yufei |
| A-raja   57.92 | 1 |  Kreikka | Anna Ntountounaki |
| A-raja   57.92 | 1 |  Saksa | Angelina Köhler |
| A-raja   57.92 | 1 |  Unkari | Katinka Hosszú |
| A-raja   57.92 | 1 |  Valko-Venäjä | Anastasiya Shkurdai |
B-raja   59.66: 
| Yhteensä | 20 |  |  |
Lähde:
Päivitetty: 14. tammikuuta 2020
Aikataulu

Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 24. heinäkuuta | 19:00 | Alkuerät |
| 25. heinäkuuta | 10:30 | Välierät |
| 26. heinäkuuta | 10:30 | Loppukilpailu |
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – naisten 1 500 metrin vapaauinti

Naisten 1 500 metrin vapaauinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 26.–28. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat

Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| A-raja   16.32.04 | 2 |  Australia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   16.32.04 | 2 |  Espanja | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   16.32.04 | 2 |  Italia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   16.32.04 | 2 |  Japani | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   16.32.04 | 2 |  Kanada | Emma O'Croinin   Mackenzie Padington |
| A-raja   16.32.04 | 2 |  Kiina | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   16.32.04 | 2 |  Portugali | Diana Duraes   Tamila Holub |
| A-raja   16.32.04 | 2 |  Saksa | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   16.32.04 | 1 |  Turkki | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   16.32.04 | 2 |  Unkari | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   16.32.04 | 2 |  Yhdysvallat | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   16.32.04 | 1 |  Argentiina | Delfina Pignatiello |
| A-raja   16.32.04 | 1 |  Brasilia | Viviane Jungblut |
| A-raja   16.32.04 | 1 |  Chile | Kristel Kobrich |
| A-raja   16.32.04 | 1 |  Itävalta | Marlene Kahler |
| A-raja   16.32.04 | 1 |  Liechtenstein | Julia Hassler |
| A-raja   16.32.04 | 1 |  Ranska | Lara Grangeon |
| A-raja   16.32.04 | 1 |  Slovenia | Tjaša Oder |
| A-raja   16.32.04 | 1 |  Venäjän olympiakomitea | Anastasiia Kirpichnikova |
B-raja   17.01.80: 
| Yhteensä | 29 |  |  |
Lähde:
Päivitetty: 26. maaliskuuta 2021
Aikataulu

Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 26. heinäkuuta | 19:00 | Alkuerät |
| 28. heinäkuuta | 10:30 | Loppukilpailu |
Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Valko-Venäjää jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa ikäluokkansa kansainvälisissä otteluissa. Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 Valko-Venäjänkin jääkiekkomaajoukkueet suljettiin kansanvälisestä toiminnasta ulos, koska maa tukee Venäjää.
Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa

| --- | --- |
 1993 – C-sarjan karsinta; ei noussut C-sarjaantarvitaan parempi lähde  1994 – C-sarjan karsinta; 4. (nousi C-sarjaan)  1995 – C1-sarja; 4.  1996 – C-sarja; 4.  1997 – C-sarja; 1. (nousi B-sarjaan)  1998 – B-sarja; 1. (nousi pääsarjaan)  1999 – 10. (putosi B-sarjaan)  2000 – B-sarja; 1. (nousi pääsarjaan)  2001 – 9.  2002 – 9.  2003 – 10. (putosi 1. divisioonaan)  2004 – 1. div., lohko B; 1. (nousi pääsarjaan)  2005 – 10. (putosi 1. divisioonaan)  2006 – 1. div., lohko B; 1. (nousi pääsarjaan)  2007 – 10. (putosi 1. divisioonaan)  2008 – 1. div., lohko B; 2.  2009 – 1. div., lohko A; 2.:  2010 – 1. div., lohko B; 2.  2011 – 1. div., lohko A; 2.  2012 – 1. div., lohko A; 2.  2013 – 1. div., lohko A; 2.  2014 – 1. div., lohko A; 3.  2015 – 1. div., lohko A; 1.  2016 – 10. (putosi 1. divisioonaan)  2017 – 1. div., lohko A; 1.  2018 – 10. (putosi 1. divisioonaan)  2019 – 1. div., lohko A; 2.  2020 – 1. div., lohko A; 3.  2021 – 1. div., lohko A:n turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.  2022 – 1. div., lohko A; 1. (oli määrä nousta pääsarjaan)  2023 – Joukkue suljettiin kisoista Venäjän hyökättyä Ukrainaan.
Vanjoki (täsmennyssivu)

Vanjoki voi viitata johonkin seuraavista:
Vanjoki, kylä Vihdissä
Vanjoki, Karjaanjoen vesistöön kuuluva joki Vihdissä
Anselmi Vanjoki, suomalainen koripalloilija
Anssi Vanjoki, suomalainen yritysjohtaja
Viljami Vanjoki, suomalainen koripalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vanjoki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vanjoki

| Vanjoki |
| --- | --- |
 Vanjoki
 Koordinaatit: 60.4205°N, 24.1563°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Uusimaa
Seutukunta:  Helsingin seutu
Kunta:  Vihti
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vanjoki on kylä Vihdissä, samannimisen joen varrella. Kylä kuuluu Vihdin Jokikunnan kyläkeskuksen vaikutusalueeseen ja sen naapurikyliä Vihdissä ovat niin ikään Jokikunnan kyläryhmään kuuluvat Härtsilä, Pakasela ja Kaharla. Kylän kautta kulkee Jokikunnalta Pusulan Koisjärvelle johtava yhdystie 1223.
Varjohärkylä

| Varjohärkylä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Putkilokasvit
Ryhmä::  Saniaiset
Kladi::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Alvejuurikasvit Dryopteridaceae
Suku::  Härkylät Polystichum
Laji::  braunii
Kaksiosainen nimi
 Polystichum braunii  (Spenn.) Fée 
Katso myös
   Varjohärkylä Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Varjohärkylä (Polystichum braunii) on Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa esiintyvä saniaislaji. Se kasvaa 30–90 senttimetriä korkeaksi ja on mätästävä. Varjohärkylä muistuttaa selvästi piikkihärkylää, mutta sen lehtilapa on suikeanmallinen, pehmeän ruohomainen ja syksyllä lakastuva, ei talvivihanta, kuten suippo- ja piikkihärkylän lehdet. Varjohärkylän lehtiruoti ja sivulehdyköiden keskisuonet ovat tiheästi vaaleanruskeasuomuiset. Pikkulehdykät ovat harvemmin sijoittuneet ja leveämmät kuin piikkihärkylällä, ne kasvavat vähemmän etuviistosti, melkein 90 asteen kulmassa keskisuoneen nähden. Itiöpesäkkeet sijaitsevat pikkulehdyköiden alapinnalla. Niissä on varhain kariseva katesuomu ja itiöintiaika on heinä-syyskuussa. Varjohärkylä esiintyy Pohjoismaissa Ruotsissa ja Norjassa. Se kasvaa varjoisten metsien rinteillä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Varjohärkylä (Polystichum braunii)
Flora of North America: Polystichum braunii (englanniksi)
Missouri Botanical Garden: Polystichum braunii (englanniksi)
Perennials.com: Polystichum braunii (englanniksi)
Vihollinen

Vihollisten välinen kaksintaistelu
Vihollinen on vihamies tai vastustaja, henkilö, joka on vihan, kaunan tai vihamielisyyden kohteena. Myös valtiota tai kansaa voidaan kutsua viholliseksi, jos siihen ollaan vihamielisessä suhteessa tai sitä vastaan soditaan. Viholliseksi voidaan lisäksi kutsua jotain tuhoisasti vaikuttava tekijää, esimerkiksi ”Kuivuus on Afrikan pahimpia vihollisia”.
Valja Semerenko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Valja Semerenko |  Valja Semerenko |  Valja Semerenko |  |
Maa:   Ukraina
Naisten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kontiolahti 2015 | yhteislähtö |  |
|  Hopeaa | Östersund 2008 | viesti |  |
|  Hopeaa | Nové Město 2013 | viesti |  |
|  Pronssia | Nové Město 2013 | normaalimatka |  |
|  Pronssia | Kontiolahti 2015 | pikakilpailu |  |
|  Pronssia | Östersund 2019 | viesti |  |
Valentyna Oleksandrivna ”Valja” Semerenko (ukr. Валентина Олександрівна Семеренко, s. 18. tammikuuta 1986) on ukrainalainen ampumahiihtäjä.
Arvokilpailut

Östersundin MM-kilpailuissa 2008 Semerenko sai hopeaa Ukrainan naisten viestijoukkueessa. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprinttikilpailussa 15:s ja Vancouverin olympialaisissa 2010 normaalimatkalla 13:s.
Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 Semerenko sijoittui sprintissä kymmenenneksi ja normaalimatkalla 11:nneksi. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sai viestissä hopeaa ja normaalimatkalla pronssia. Sotšin olympialaisissa 2014 Semerenko oli mukana Ukrainan naisten olympiakultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi takaa-ajokilpailussa ja 12:nneksi sprintissä ja yhteislähdössä. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia viestissä, sijoittui pikakilpailussa 29:nneksi, normaalimatkalla 36:nneksi ja takaa-ajossa 38:nneksi.
Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 Semerenko voitti kultaa yhteislähdössä ja pronssia sprintissä. Normaalimatkalla hän oli 15:s ja takaa-ajossa 19:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui parhaimmillaan yhteislähdössä 19:nneksi.
EM-kilpailuissa Semerenko on saavuttanut pikakilpailussa kultaa ja viestissä hopeaa 2010, viestissä kultaa 2011 ja 2012, pikakilpailussa ja takaa-ajossa hopeaa 2012, viestissä kultaa 2015 ja sekaviestissä kultaa 2020. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai alle 20-vuotiaissa viestissä hopeaa 2005.
Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Semerenko saavutti nuorten sarjassa viestissä kultaa ja takaa-ajossa hopeaa 2004. Hän sai nuorten sekä 3 että 7,5 kilometrin pikakilpailuissa hopeaa ja jälkimmäisen kilpailun takaa-ajossa pronssia 2006. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden pikakilpailussa ja takaa-ajossa 2007. Aikuisten sarjassa hän saavutti sekaviestissä hopeaa 2006, 2007 ja 2011. Hän saavutti pikakilpailussa kultaa ja takaa-ajossa hopeaa 2011, sekaviestissä hopeaa 2012, takaa-ajossa ja sekaviestissä hopeaa 2014 sekä supersprintissä kultaa 2019.
Maailmancup

Semerenko saavutti ensimmäisen maailmancupin palkintosijansa oltuaan kolmas Presque Islen sprinttikilpailussa kaudella 2010–2011. Hän sijoittui kolmanneksi myös Oberhofin takaa-ajokilpailussa kaudella 2012–2013. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti kaudella 2013–2014 noustuaan Annecyn takaa-ajokilpailussa voittoon sprinttikilpailun jälkeiseltä kolmannelta sijalta. Kaudella 2014–2015 hän oli Östersundissa kolmas normaalimatkan kilpailussa ja toinen takaa-ajossa. Pokljukan sprinttikilpailussa ja takaa-ajossa hän sijoittui kolmanneksi.
Semerenko oli kaudella 2006–2007 maailmancupin kokonaistilanteessa sijalla 47, kaudella 2007–2008 28, kaudella 2008–2009 sijalla 24, kaudella 2009–2010 13:s, kaudella 2010–2011 kymmenes, kaudella 2011–2012 21:s, kaudella 2012–2013 20:s, kaudella 2013–2014 kahdeksas, kaudella 2014–2015 kolmas, kaudella 2015–2016 47:s, kaudella 2016–2017 78:s, kaudella 2017–2018 21:s, kaudella 2018–2019 48:s, kaudella 2019–2020 33:s ja kaudella 2020–2021 59:s. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui normaalimatkan cupissa toiseksi, kaudella 2014–2015 yhteislähtöcupissa toiseksi, takaa-ajocupissa kolmanneksi ja pikakilpailucupissa viidenneksi. Kaudella 2017–2018 hän oli normaalimatkan cupissa neljäs.
Muuta

Hänen kaksoissiskonsa Vita Semerenko on myös ampumahiihtäjä.
Vihollisen armoilla

Vihollisen armoilla voi tarkoittaa seuraavia:
Vihollisen armoilla (A Circle of Deception), Jack Leen ohjaama elokuva vuodelta 1960
Vihollisen armoilla (Enemy Mine), Wolfgang Petersenin ohjaama elokuva vuodelta 1985
Vihollisen armoilla, Minervan julkaisema, Heikki Roiko-Jokelan toimittama tietokirja vuodelta 2004
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vihollisen armoilla”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vesa Kujanpää

Vesa Kujanpää  on suomalainen lentopallovalmentaja, joka toimii kaudella 2012–2013 miesten mestaruusliigassa Raision Loimun päävalmentajana. Kujanpää on valmentajaurallaan valmentanut sekä miesten että naisten pääsarjoissa Suomessa. Hän on naisten SM-liigassa valmentanut Someron naisten liigajoukkuetta ja toiminut apuvalmentajana LP Viestissä. Raision Loimun apuvalmentajaksi Kujanpää tuli kesken kauden 2011–2012.
Kujanpää on tullut tutuksi yleisölle myös Urho TV:n lentopallokommentaattorina.
Vihola

Viholan venesatamaa
Vihola on Nokian 14. kaupunginosa. Viholassa sijaitsee Viholan Venesatama ja Scandic Eden Nokia. Viholassa on päiväkoti ja alakoulu.
Umeboshi

Umeboshi on japanilainen hapan hedelmäsäilyke. Se tehdään liottamalla  kuivattuja japaninaprikooseja etikan ja mausteiden seoksessa. Umeboshia käytetään monien perinteisten ruokalajien kuten onigirin osana,  mutta sitä syödään myös sellaisenaan aterian lisäkkeenä. Umeboshi on suosituimpia tsukemono-lajeja. Sitä on alettu pitää myös terveysvaikutteisena ruokana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Umeboshi Wikimedia Commonsissa
Valdemar Liljeström

| Valdemar Liljeström |
| --- | --- |

Suomen sosiaaliministeri
 Fagerholmin I hallitus 29.7.1948–4.3.1949 Kuuskosken hallitus 26.4.1958–29.8.1958  
Edeltäjä:  Matti Janhunen Heikki Waris
Seuraaja:  Tyyne Leivo-Larsson Väinö Leskinen
Suomen II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri
 Sukselaisen I hallitus 2.9.1957–28.11.1957  
Edeltäjä:  Kustaa Tiitu
Seuraaja:  Paavo Kastari
Kansanedustaja
 2.2.1955–11.11.1960  
Vaalipiiri:  Helsingin kaupungin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1902 Pietari
Kuollut: 11. marraskuuta 1960 (58 vuotta) Geneve
Tiedot
Puolue:  SDP
Muut puolueet:  TPSL
Vladimir (Valdemar) Liljeström (26. helmikuuta 1902 Pietari – 11. marraskuuta 1960 Geneve) oli suomalainen Metallityöväen Liiton puheenjohtaja, kansanedustaja (1955–1960) ja kolmessa hallituksessa ministeri. Liljeström erosi SDP:n eduskuntaryhmästä vuonna 1958 ja siirtyi Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liittoon.
Ammattiyhdistysjohtajana

Liljeström oli voimakas johtaja joka noudatti Suomen Metallityöväen Liitossa 1950–1960-luvun puheenjohtajavaltaista linjaa. Toimissaan Liljeström oli erittäin itsenäinen, eikä häntä voinut sanoa minkään ryhmän varsinaiseksi edustajaksi vaikka hänet skogilaiseksi mainittiin.[lähde? ] Vastustajien puheissa väitettiin, että hän olisi jopa etääntynyt itse jäsenistöstä. Liljeström toivoi ammattiyhdistysliikkeen eheytymistä ja kannatti Veikko Helteen sovintoehdotusta ammattiyhdistysliikkeen kilpailevien ryhmien välille.
Metallityöväen Liittoa puheenjohtaja Liljeström piti TPSL:n käsissä kommunistien valtausyrityksen aikana kylmän sodan ehkä kiivaimpina vuosina. Hän piti kommunistit poissa liiton päätöksenteosta joidenkin mielestä osin jopa epädemokraattisin keinoin.[lähde? ] Liljeström oli poistanut kommunistit kokonaan muun muassa liiton työehtosopimusneuvottelukunnasta.
Liljeströmillä oli hyvät suhteet työnantajajärjestöjen johtoon, josta oli hyötyä työmarkkinaneuvotteluissa. Hän allekirjoitti työnantajaosapuolten kanssa metallin piirissä ensimmäisen kaksivuotisen indeksiin sidotun työehtosopimuksen vuonna 1960. Liljeström hoiti myös suhteita ulkomaihin ja teki tästä syystä lukuisia ulkomaanmatkoja. Neuvostoliiton matkan seurauksena Liljeström valittiin edustamaan SML:a Neuvostoliiton kauppavaltuuskunnan jäsenenä 1959.
Ollessaan Kansainvälisen Metallityöväen liiton kokouksessa Genevessä  vuonna 1960 Liljeström sai hotelli huoneessa sydänkohtaukseen. Hänen siunaustilaisuuteensa saapui surunvalitteluja yhteiskunnan kaikista kerroksista. Onni Närvänen nostettiin hänen seuraajakseen Metallityöväenliiton johtoon Emil Skogin tuella, ohittaen Liljeströmin oman suosikin Esko Suikkasen.
Ministeriydet

Sosiaaliministeri (1948–1949, SDP) ja 1958 (ammattiministeri)
II Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri (1957)
Aiheesta muualla

.aspx Valdemar Liljeström Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Reuna, Risto: / Liljeström, Valdemar (1902–1960) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  10.3.2008. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Matti Janhunen Heikki Waris | Suomen sosiaaliministeri 1948−1949 1958 | Seuraaja: Tyyne Leivo-Larsson Väinö Leskinen |
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviesti

Miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviesti kilpaillaan 27.–28. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä. Viestiin osallistuu 16 joukkuetta.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 16 joukkuetta. Näistä 12 valitaan MM-kilpailujen 2019 perusteella. Loput neljä paikkaa jaetaan FINAn rankingin perusteella.
Karsinnat > Paikan varmistaneet maat

| Karsintatapa | Määrä | Maa |
| --- | --- | --- |
| MM–kilpailut 2019 | 12 |  Australia    Brasilia    Iso-Britannia    Israel    Italia    Japani    Kiina    Puola    Saksa    Sveitsi    Venäjä    Yhdysvallat |
| Aikavertailu | 4 |  |
| Yhteensä | 16 |  |
Lähde:
Päivitetty: 15. tammikuuta 2020
Aikataulu

Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 27. heinäkuuta | 19:00 | Alkuerät |
| 28. heinäkuuta | 10:30 | Loppukilpailu |
Umbriel

| Umbriel |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  William Lassell
Löytöaika:  24. lokakuuta 1851
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Uranus
Keskietäisyys:  266 000 km
Eksentrisyys:  0,0039
Kiertoaika:  4,144 d
Inklinaatio:  0,205°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  1 169,4 km
Pinta-ala:  4 296 000 km2
Massa:  1,2 ± 0,1 × 1021 kg
Keskitiheys:  1,40 ± 0,16 g/cm3
Painovoima pinnalla:  0,23 m/s2
Pyörähdysaika:  4,144 d
Akselin kaltevuus:  0°
Albedo:  0,21
Pinnan lämpötila:  alin: K keski: ~ 61 K ylin: K
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  ei kaasukehää
Umbriel on Uranuksen kolmanneksi suurin kuu. Sen löysi William Lassell yhdessä Arielin kanssa vuonna 1851. Kuun nimesi Lassellin pyynnöstä John Herschel vuonna 1852 yhdessä kolmen silloin tunnetun Uranuksen kuun kanssa. Umbrielin designaatio on Uranus II.
Ominaisuudet

Umbrielia on toistaiseksi päästy tutkimaan vain Voyager 2 -avaruusluotaimen välityksellä, joka ohitti kuun tammikuussa 1986. Ohilennon aikaan kuun eteläinen pallonpuolisko oli kääntynyt Aurinkoon päin, joten vain sitä tutkittiin.
Umbriel on Uranuksen tummin kuu ja samalla geologisesti passiivisin. Se koostuu suurimmaksi osaksi vesijäästä ja lisäksi silikaattikivestä sekä metaanijäästä, joista viimeksi mainittu on keskittynyt lähinnä pinnalle.
Umbrielin silmiinpistävin piirre on Wunda-niminen suuri ympäristöään selvästi kirkkaampi rengas lähellä kuun päiväntasaajaa. Sen luonne on arvoitus, mutta se saattaa olla suhteellisen tuore suuri kraatteri, joka on paljastanut vaaleamman materiaalin pinnan alta. Wundan lähellä sijaitsee Skynd-kraatteri, jolla vaalean renkaan sijaan on kirkas keskushuippu.
Vesa Kytönen

| Vesa Kytönen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Suomi
Moottoriurheilija
Mestaruudet
1999:  Enduron maailmanmestaruussarja
Aiheesta muualla
kytonen.fi
Vesa Kytönen (s. 1966) on suomalainen endurokuljettaja. Kytönen kuuluu J-SMK:hon eli Jämsän seudun moottorikerhoon. Hän voitti enduron maailmanmestaruuden vuonna 1999 luokassaan ja oli mukana voittamassa joukkuemestaruutta vuosina 1996, 1998 ja 1999. Nykyään Kytönen pyörittää omaa rengasliikettä kotikaupungissaan Jämsässä.
Vankikarkurit

Vankikarkurit (Breakout Kings) on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka ensi-ilta oli A&E-kanavalla 6. maaliskuuta 2011. Suomessa sarjan esitys alkoi 29. maaliskuuta 2012.
Umebayashin metroasema

Umebayashin metroasema
Umebayashin metroasema (jap. 梅林駅, Umebayashi eki) on Fukuokan kaupungin Jōnanin suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on kahdestoista asema Nanakuma-linjalla Tenjin-Minamin metroaseman päästä lukien. Asema on avattu 3. helmikuuta 2005.
Aseman lähellä sijaitsevat muun muassa:
Umebayashi nakan puisto
Fukudai-tunneli
Fukuokan yliopisto
Yamato Transportin Fukuokan toimisto
Umebayashin muinainen hautakumpu
Aiheesta muualla

Umebayashin aseman viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Fukuokan kaupungin metron Nanakuma-linja
Asemat: Tenjin-Minami | Watanabe dōri | Yakuin | Yakuin ōdōri | Sakurazaka | Ropponmatsu | Befu | Chayama | Kanayama | Nanakuma | Fukudai-mae | Umebayashi | Noke | Kamo | Jirōmaru | Hashimoto
Ukrainan 24. mekanisoitu prikaati

Tunnus
24. erillinen mekanisoitu prikaati, nimetty kuningas Danielin mukaan (ukr. 24-та окрема механізована бригада імені короля Данила, Dvadtsjat tšetverta okrema meh’anizovana bryhada imeni korolja Danyla, 24 ОМБр) on Ukrainan maavoimien yhtymä.
Neuvostoliiton 24. divisioona

Alun perin yhtymä muodostettiin kesällä 1918 Samaran, Simbirskin ja Sengilein miehistä Venäjän sisällissotaan nimellä 1. Simbirskin nostoväen jalkaväkidivisioona, jonka ensimmäiseksi komentajaksi määrättiin Gai Gai eli Haik Bžškjan.
Marraskuussa se nimettiin 24. Simbirskin divisioonaksi, joka osallistui Puolan–Neuvosto-Venäjän sotaan osana 14. armeijaa komentajanaan V. I. Pavlovski.
Joulukuussa 1920 se siirrettiin Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan ja Krimin asevoimiin ja sijoitettiin Kiovan sotilaspiiriin. Divioona sai 13. joulukuuta 1920 toisen kunnianimensä ”samaralainen”. Se sai 25. lokakuuta 1921 kunnianimen ”rautainen”. Joulukuusta 1921 se oli sijoitettuna Vinnytsjaan. Kun Simbirskin kaupunki nimettiin Uljanovskiksi, divisioonan nimeksi tuli "samaralais-uljanovskilainen".
Marraskuussa 1937 Kiovan sotilaspiirin käskyllä divisioona siirrettiin Leningradiin. Se osallistui talvisotaan murtamalla Mannerheim-linjan Karjalankannaksella. Divisioonan komentaja Pjotr Veštšev kaatui 6. joulukuuta 1939 Muolaalla.
Divisioona osallistui myös Viron miehittämiseen. Keväällä 1940 divisioonan rykmenteistä muodostettiin Hangossa 8. jalkaväkiprikaati.
Suuren isänmaallisen sodan alkaessa kesäkuussa 1941 divisioona oli sijoitettuna Molodetšnoon. Se kuului Läntisen erityissotilaspiirin reserviin sijoitettuun XXI kivääriarmeijakuntaan, jonka muina joukkoina olivat 17. ja 37. divisioonat. Se aloitti marssin jo 22. kesäkuuta Lidaan, missä yksiköt kohtasivat 25. kesäkuuta etenevät Saksan 7. ja 20. panssaridivisioonien joukot. Joukot joutuivat mottiin 29. kesäkuuta Minskissä, mutta vetäytyivät pienin tappioin heinäkuun puolivälissä. Divisioonaan liitettiin 17. divisioonan jäänteet. Elo-syyskuussa divisioona taisteli Dnieprin ja Desnan yhtymäkohdassa ja vetäytyi Tšernihivin suuntaan, puolusti Seimjoen vartta Bah’matšin pohjoispuolella ja vetäytyi reittiä Pryluky–Pirjatin–Lubny. Syyskuussa divisioona motitettiin useampaan osaan ja tuhottiin. Puna-armeija lakkautti divisioonan virallisesti 27. joulukuuta 1941.