stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martin Hagfors
Julkaisuja

Nimellä E. A. Martin Hagfors:
Luettelo Suomen putkilokasveista - Enumeratio plantarum vascularium florae fennicae ; kouluja varten laatinut E. A. Martin Hagfors. WSOY 1924
De neutrala handelslagen i Finland 1921-1927 : en statistisk översikt. Centrallaget för handelslagen i Finland, Helsingfors 1929, suomeksi nimellä Suomen puolueettomat osuuskaupat 1921-1927 : tilastollinen katsaus. Suomen osuuskauppojen keskuskunta, Helsinki 1929
Beitrag zur Kenntnis des Wesens der Waldwirtschaft. Acta forestalia Fennica 34, 36. Suomen metsätieteellinen seura, Helsinki 1929
Über die ökonomischen Ziele bei der Bewirtschaftung der Wälder. Acta forestalia Fennica 35, 3. Suomen metsätieteellinen seura, Helsinki 1929
C. C. Böcker : Om skogars skötsel i Norden ; uudelleen julk. Suomen metsätieteellinen seura ; johdannolla varustanut E. A. Martin Hagfors. Helsinki 1930
Kansantaloustieteen historia. Tekijä, Helsinki 1933
Koulukasvio ; tekijät Asko Pulkkinen ja E. A. Martin Hagfors. 2. täyd. painos WSOY 1936, 3. täyd. painos 1941
Monographische Studien zur Ökonomik der Waldwirtschaft. 1 Teil ; kirj. E. A. Martin Hagfors, G. König. Acta forestalia Fennica 42, 7. Suomen metsätieteellinen seura, Helsinki 1936
Sodan rahoittamisen yleiset periaatteet. Helsinki 1936
Vertailevia havaintoja oppikoulujen historianopetuksesta teoksessa Imatran yhteiskoulu. Kertomus lukuvuodesta 1935-1936. Lappeenranta 1936
Kritische Untersuchungen über die ökonomische Theorie der Waldwirtschaft : mit besonderer Berücksichtigung der Verhältnisse Nordeuropas. Acta forestalia Fennica 47, 2. Suomen metsätieteellinen seura, Helsinki 1939
Maj-Lis Rosenbröijer

Maj-Lis Rosenbröijer (o.s. Backman, 4. helmikuuta 1926 Loviisa – 11. marraskuuta 2003 Tapiola, Espoo) oli suomalainen maisema-arkkitehti
Hän opiskeli Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa ja jatkoi opintojaan Kööpenhaminan taideakatemiassa. Hän voitti 1960-luvun taitteessa Helsingin Alppilaan rakennetusta puistosta järjestetyn suunnittelukilpailun. Vuodesta 1970 puisto on tunnettu nimellä Lenininpuisto. 1960-luvulla hän suunnitteli myös Naantalin Kultarannan puutarhan kunnostuksen ja laajennuksen, ja Saimaan kanavan rajanylityspaikan.
Hän on myös tehnyt yhteistyötä arkkitehtien ja Raili ja Reima Pietilän kanssa. Hänen suunnitelmiaan ovat Suomen New Delhin -suurlähetystön puutarha sekä Mäntyniemen puutarha. Hänen myöhäisimpiä töitään oli Nokia Oy:n pääkonttorin maisemointi Espoon Keilaniemessä.
Hänen puolisonsa vuodesta 1953 oli diplomi-insinööri Lars-Magnus Rosenbröijer. Heillä oli ainakin yksi lapsi.
Julkaisuja

Rosenbröijer Maj-Lis - Ahmavaara Anna-Liisa: Pihoja ja puutarhoja.  Otava, 1968.
Aiheesta muualla

Maj-Lis Rosenbröijerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
Trädgårdsarkitekt Maj-Lis Rosenbröijer – Yle Arkivet
Maj-Lis Rosenbröijer – Suomen rakennustaiteen museo
Maj-Lis Rosenbröijer, Piirustuskokoelman luettelointi, Puutarhataiteen seura ry.
Maxwell Deacon

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Garmisch-Partenkirchen 1936 | Jääkiekko |  |
Maxwell Arnold "Bill” Deacon (22. maaliskuuta 1910 Thunder Bay – 29. huhtikuuta 1970) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Port Arthur Bear Cats.
Deacon aloitti jääkiekon hyökkääjänä 1927, jolloin hän pelasi Thunder Bayn alueen jääkiekkoliigassa. Hän kiekkoili sarjassa ja sen eri seuraajissa vuoteen 1936 saakka ja oli voittamassa Port Arthurin Bear Catsin kanssa hopeaa Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa 1936. Olympialaisten jälkeen Deacon pelasi vielä viisi kautta amatöörijääkiekkoa Ontariossa, ja oman uransa jälkeen hän valmensi alasarjoissa 1950- ja 1960-luvuilla. Hänet hyväksyttiin luoteis-Ontarion urheilun kunniagalleriaan olympiajoukkueensa osana vuonna 1987.
Maunu Eerikinpojan maanlaki

Kuninkaankaaren katkelma Codex Aboensiksesta, 1400-luvun alussa laaditusta maanlain käsikirjoituksesta.
Maunu Eerikinpojan maanlaki syntyi Ruotsissa, kun kuningas Maunu Eerikinpoika määräsi kolmen laamannin tehtäväksi eri maakunnissa voimassa olleiden maakuntalakien yhtenäistämisen. Maanlaki perustui monessa kohdin Uplannin ja Itä-Götanmaan maakuntalakeihin. Kuningas esitti lain hyväksymistä Örebron herrainpäivillä 1347, mutta papiston vastustuksen vuoksi uusi laki jäi vaille kuninkaallista vahvistusta. Tästä huolimatta lakia käytettiin yleisesti koko valtakunnassa, vaikka tuomareilla oli edelleen lupa noudattaa paikallista oikeuskäytäntöä epäselvissä tilanteissa.
Maunu Eerikinpojan maanlaki koski vain maaseutua. Kaikkia Ruotsin kaupunkeja varten laadittu Maunu Eerikinpojan kaupunginlaki valmistui luultavasti 1349. Se oli voimassa vuoden 1734 lakiin saakka.
Maunu Eerikinpojan maanlain korvasi vuonna 1442 kuningas Kristofferin maanlaki joka oli täydennetty ja paranneltu versio edeltäjästään. Uusi maanlaki syrjäytti vanhan maanlain lopullisesti vasta 1608 kun kuningas Kaarle IX painatti sen. Tämä maanlaki oli Ruotsin ja Suomen yleisenä lakikirjana vuoteen 1734 saakka, jolloin astui voimaan vuoden 1734 laki.
Suomessa käytössä ollutta vanhaa tapaoikeutta ei koskaan koottu maakuntalaiksi, mutta osassa Suomea oikeudenkäyttö pohjautui ruotsalaiseen Helsinglannin maakuntalakiin. Ruotsin laki otettiin Suomessa yleisesti käyttöön vasta Maunu Eerikinpojan maanlain myötä jota sovellettiin ensimmäisen kerran Suomessa tiettävästi 1370-luvulla.
Maunu Eerikinpojan maanlaki on säilynyt noin 90 keskiaikaisena käsikirjoituksena, joista tunnetuin on Codex Aboensis ("Turun käsikirjoitus") -nimellä tunnettu käsikirjoitus 1430-luvulta.
Kirjallisuutta

King Magnus Eriksson's law of the realm : a medieval Swedish code ; translated and edited by Ruth Donner ; with an introduction by Richard Tötterman. Acta Societatis Fennicae Iuris gentium. C 2. Finnish Academy of Science and Letter, Helsinki 2000
Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenal

| Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenal |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  18. marraskuuta 1993
Lakkautettu:  10. syyskuuta 2024
Kotipaikka:  Mannerheimintie 15 A Helsinki, Suomi
Toimiala:  Muu rahoitusta palveleva toiminta
Omistaja:  Suomen valtio
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenal Oy oli suomalainen yhtiö, joka perustettiin Suomen pankkikriisin aikana 18. marraskuuta 1993 hallinnoimaan Suomen Säästöpankin ongelmaluottoja sekä vakuuksina pankille jäänyttä kiinteistöomaisuutta.
Yhtiöön liitettiin seuraavina vuosina SKOP-Kiinteistöt Oy, Arsenal-Silta Oy (STS-pankki), Säästöpankkien Keskinäinen Vakuutusyhtiö, Master-Rahoitus Oy sekä useita pienempiä yhtiöitä. Näiden yhtiöiden kiinteistöistä ja muista omaisuuksista muodostuikin varsin suuri "arsenaali", jota yhtiö pyrki realisoimaan rahaksi aina tilaisuuden tullen.
Toinen valtion omaisuudenhallintayhtiö Sponda perustettiin vuonna 1991. Alkuperäinen kiinteistöomaisuus tuli yritykseen SKOP:n sijoituskiinteistöistä, jotka Suomen Pankki siirsi sille pankkikriisin yhteydessä. Sponda listautui pörssiin 1. kesäkuuta 1998. Suomen valtio on luopunut omistuksestaan Spondassa lokakuussa 2012.
Omaisuudenselvittely- ja hoitotehtävissä työskenteli Arsenalissa yli 500 henkilöä vuosina 1994–1998. 30. kesäkuuta 1999 yhtiö jakaantui. Kiinteistöt siirtyivät Kapiteeli Oyj:n hallintaan, ja Arsenal jatkoi perintäyhtiönä sekä keskeneräisten oikeudenkäyntien osallisena. Arsenal ja sen tytäryhtiöt myivät pääosan saatavistaan vuosina 2000–2003. Julkisuudessa olleiden tietojen mukaan Arsenal myi velkasaatavansa ulkomaille noin viidellä prosentilla niiden nimellisarvosta.
Yhtiön toiminta sai paljon julkisuutta ja värikästäkin arvostelua 1990-luvulla. Lehdistö ja poliitikot arvostelivat usein yhtiön toimintaa. Velallisten ja takaajien kohtaloista iltapäivälehdistö loikin näkyviä lööppejä.
Vuonna 1994 yhtiön tase oli 4 822 milj.euroa ja asiakkaita 12 684. Kymmenen vuoden toiminnan jälkeen vuonna 2003 taseen summa oli 182 miljoonaa euroa ja asiakkaita oli jäljellä 477.[lähde? ] Pääomatukea yhtiö oli saanut 3 315 miljoonaa euroa.[lähde? ]
Syyskuussa 2024 valtio purki osakeyhtiön ja jäljelle jääneet saatavat siirrettiin Valtiokonttorin taseeseen. Tätä ennen kaikki oikeuskäsittelyt oli saatu päätökseen ja konkurssipesät lopetettu.
Saatavakauppa

Julkisuuteen nousi vuoden 1999 lopulla tietoja siitä, että Arsenal olisi myymässä saatavakantaansa ulkomaille. Toimitusjohtaja Jorma Kuoppala arvioi 13 miljardin markan pääomamääräisestä saatavakannasta saatavan kauppahintana joitakin satoja miljoonia markkoja. Tämä herätti keskustelua julkisuudessa. Saatavien myyntiä ulkomaille alle 5 %:n kauppahinnalla pidettiin epäoikeudenmukaisena ja epäviisaana ratkaisuna. Julkisuudessa tehtiin ehdotus, että koko vuosikymmenen kestänyt pankkivelallisten ja takaajiensa piina tulisi viimeinkin lopettaa tarjoamalla heille mahdollisuus lunastaa oma velkansa pois Arsenalista samoilla ehdoilla, joilla saatava myytäisiin ulkopuoliselle ostajalle.tarvitaan parempi lähde
Tähän ei suostuttu. Arsenalin myi saatavansa 31.3.2000 päivätyllä kauppakirjalla Aktiv-Hansalle, norjalaiselle pörssiyhtiölle. Päätöksen teki Paavo Lipposen II hallitus valtiovarainministeri Suvi-Anne Siimeksen allekirjoituksella. Julkisessa keskustelussa käytettiin ilmaisua, että 60 000 suomalaista myytiin velkaorjaksi ulkomaille 10 000 euroa per velkaorja. Siimeksen / Lipposen päätöstä on kritisoitu inhimillisesti kestämättömäksi. Pelkästään taloudellisesti katsoen päätöksen saatavien ulkomaille myynnistä väitetään olleen järjetön, koska nuo 60 000 henkilöä olisivat tuottaneet valtiontaloudelle moninkertaisen hyödyn uusina innovaatioina, työpaikkoina ja yrittäjyytenä kuin tilanteessa, jossa he norjalaisten velallisina välttelivät virallisia tuloja ja/tai antoivat ulosmitata 1/3 nettopalkastaan vuosien ajan. Uutta yritystoimintaa ei tuo lamavelallisten porukka voinut käytännössä aloittaa.tarvitaan parempi lähde
Virallisesti kauppaa on perusteltu sillä, että se oli osa alkuvuonna 1999 talouspoliittisen ministerivaliokunnan puoltamaa Arsenalin nopeutettua alasajostrategiaa. Sitä ennen ja strategiaan liittyen vuonna 1999 Arsenalin kiinteistöliiketoiminta eriytettiin osaksi valtion perustamaa Kapiteelikonsernia. Maaliskuun kaupan jälkeen tehtiin vielä muita määrältään selvästi pienempiä saatavien myyntejä. Saatavakauppojen jälkeen Arsenaliin jäivät ainoastaan sellaiset saatavat, jotka eivät olleet oikeudenkäyntien, riitaisuuksien tai muiden vastuiden vuoksi myyntikelpoisia.
Selvitystila

Arsenalin ylimääräinen yhtiökokous päätti 30. syyskuuta 2003 yhtiön asettamisesta vapaaehtoiseen selvitystilaan 1. lokakuuta 2003 alkaen. Yhtiön selvitysmiehinä toimivat 8. kesäkuuta 2004 pidetyn varsinaisen yhtiökokouksen päätöksellä asianajaja Juha Sivenius sekä talous- ja hallintojohtaja Seppo Salonen.
2000-luvun alussa valtio myi Arsenalin 76 000 velkasaatavaa, joiden kokonaisarvo oli 12 200 miljoonaa markkaa Aktiv Hansa Oy:lle ja C&A Finland Oy:lle. Kaupan hyväksyi Lipposen hallitus ja vastuunalaisena ministerinä Suvi-Anne Siimes. Kauppahinta oli 600 miljoonaa markkaa eli viisi prosenttia velkojen nimellisarvosta. Kaupan asiakirjat on julistettu salaisiksi. Suvi-Anne Siimes perusteli kauppaa toteamalla, että ”Aktiv-Hansa perii saataviaan aktiivisemmin kuin Arsenal”.
Yhtiöllä oli vielä 31.12.2009 jäljellä 255 päävelallista ja 20.5.2010 henkilöstöä 5 henkeä.
Vastavirtafuusio

Selvitysmiehet laativat 7.6.2012 sulautumissuunnitelman, jonka mukaan Arsenal sulautuu Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenal-SSP Oy -nimiseen tytäryhtiöönsä siten, että Arsenalin kaikki varat ja velat siirtyvät vastaanottavalle tytäryhtiölle.  Suunnitelman mukaan sulautumisen syynä oli toimintojen yhdistäminen yhteen yksikköön.
Valtiontalouden tarkastusviraston raportissa 2015 lausutaan, että valitulla sulautumistavalla, vastavirtafuusiolla, pystyttiin lisäksi hyödyntämään Arsenalin verotuksessa Arsenal-SSP:n vahvistetut 10 miljoonan euron tappiot.
Selvitysmiehet antoivat kaupparekisterille 3.10.2012 päivätyn ilmoituksen, jonka mukaan selvitystilassa olevan Arsenalin omaisuutta ei ole ryhdytty jakamaan osakeyhtiölain 20 luvun 15 §:n tarkoittamalla tavalla.  Tilinpäätöksen per 31.12.2011 mukaan Arsenal oli jakanut vuoden 2011 loppuun mennessä ennakkojako-osuuksia omistajille 185 mijoonaa euroa.
Arsenalin ja tytäryhtiö Arsenal-SSP:n sulautuminen merkittiin kaupparekisteriin 31.10.2012.
Selvitysmies Juha Siveniuksen toiminta

Vuonna 2014 Suomen Asianajajaliiton valvontalautakunta moitti Arsenalin tuolloisen selvitysmiehen, asianajaja Juha Siveniuksen menettelyä selvitysmiehen toimeen liittymättömässä toimeksiannossa. Lautakunta määräsi Siveniukselle huomautusta ja varoitusta ankarampana ja ainoastaan Asianajajaliitosta erottamista lievemmäksi jäävänä mahdollisena seuraamuksena 4000 euron määräisen seuraamusmaksun. Valvontalautakunta katsoi, että Sivenius oli menetellyt hyvän asianajajatavan vastaisesti erään kuolinpesän selvittäjänä ja pesänjakajana.  Sivenius oli nostanut perunkirjoituspalkkioina ja pesänselvittäjän palkkioina kuolinpesän pankkitililtä yhteensä noin 64 000 euroa antamatta ohjesäännön edellyttämällä tavalla kuolinpesän osakkaille asianmukaista kirjallista selvitystä kuolinpesän varojen käyttämisestä palkkionsa maksamiseen. Lautakunnan mukaan Siveniuksen virheet olivat luonteeltaan merkittäviä taito- ja valvontavirheitä, joista oli myös aiheutunut haittaa asianosaisille.
MTV Uutiset kertoi samassa uutisessa, kuinka Sivenius oli ollut ohjaamassa Arsenalin toimeksiantoja asianajotoimiston osakkaana osin omistamalleen Sivenius, Suvanto & Co:lle. Arsenalilla oli selvitystilan aikana ollut vireillä 200 oikeudenkäyntiä. Niihin liittyviä toimeksiantoja Arsenal oli antanut noin 40 asianajotoimistolle. Suuren osan eli kymmeniä toimeksiantoja oli saanut Asianajotoimisto Sivenius, Suvanto & Co.
Vuoden 2017 yhtiökokous valitsi Arsenalin uudeksi selvitysmieheksi asianajaja Jarmo Henrikssonin, joka on niin ikään Sivenius, Suvanto & Co:n osakas.
Arsenal ja Finanssivalvonta

Syksyllä 2017 Arsenalin toiminta aiheutti uusia otsikoita.
Lakimies Kari Uotin mukaan Finanssivalvonta oli ryhtynyt selvittämään Arsenalin selvitysmiesten sekä valtiovarainministeriön Arsenalista vastaavan virkamiehen Markku Puumalaisen toimintaa liittyen Arsenaliin.  Uotin mukaan Arsenalia koskivat aivan samantyyppiset salassapitosäännökset kuin pankkeja.  Tästä piittaamatta Arsenal oli Uotin mukaan jakanut salassa pidettäviä tietoja valtiovarainministeriölle, josta ne ovat joissakin tapauksissa päätyneet myös muualle. Finanssivalvonta ei tuolloin kommentoinut asiaa.
Pitkittynyt selvitystila

Arsenalin selvitystilan pitkittymistä on arvosteltu julkisuudessa, mutta Valtiotalouden tarkastusvirasto ei 2015 löytänyt Arsenalin toiminnasta huomautettavaa.
Arsenalia arvosteltiin myös valtion varojen haaskaamisesta ja velallisten kyykyttämisestä.  Yhtiön tuotot olivat alle 150 000 euroa. Yhtiön kulut olivat yli 2,2 miljoonaa euroa, eli tappiota tuli yli 2 000 000 euroa.  Jokainen voi kuvitella, minkälaisia tuntoja Arsenalin velalliset ovat käyneet läpi 25 vuotta kestäneen vainon aikana. Tämän pitää loppua nyt, Uoti kirjoitti.
Kansanedustaja Laura Huhtasaari (ps) jätti 17.5.2018 kirjallisen kysymyksen Eduskunnan puhemiehelle velallisten asemasta Suomessa (KK 189/2018 vp.):Miten hallitus aikoo korvata niille, joiden velat myytiin pilkkahintaan kansainvälisille sijoittajille voitonteon välineeksi?Mitkä valtion tehtävät oikeuttavat Omaisuudenhoitoyhtiö Arsenalin toiminnan jatkumisen yhä?Miten nopeasti hallitus aikoo lopettaa Arsenalin toiminnan, että velkojen perintä saadaan viimein lopetettua ja asiat tutkittua uudestaan, ja velvoittaa valtion yhteisvastuullisesti korvaamaan yrittäjille ja heidän takaajilleen aiheutetut vahingot?"
Vastauksessa Eduskunnan puhemiehelle 6.6.2018 valtiovarainministeri Petteri Orpo kertoi: Arsenal on joko suoraan tai konkurssipesien kautta osallisena 18 oikeusprosessissa. Pitkittyneet oikeusprosessit ovat keskeisin syy sille, miksi yhtiön selvitystila on jatkunut näin pitkään. Etenkin konkurssipesien varojen takaisinsaaminen on ollut työläs prosessi, koska varojen palauttamiseksi konkurssipesiin on jouduttu käymään erittäin monimutkaisia oikeusprosesseja myös ulkomailla. Arsenalin selvitystila lopetetaan heti kun se on oikeudellisesti ja valtiontaloudellisesti perusteltua. Keskeneräiset oikeusprosessit ovat sen suurin este.
Yksityishenkilön nostama kanne Arsenalin selvitystilan lopettamiseksi

Ministeri Orpon vastaus nosti julkisen kohun.  Väitettiin,kenen mukaan? että Orpon vastaus Arsenalin toiminnasta ei pitänyt paikkaansa.  Huhtasaari esitti Orpolle uuden kysymyksen:Koska vastauksenne aiempaan kirjalliseen kysymykseeni ei täsmää faktojen kanssa, niin aiotteko saattaa Arsenalin toiminnan kesäkuisen vastauksenne mukaiseksi, ainoastaan lainvoimaisten saatavien perijäksi, vai sallitteko Arsenalin yhä käynnistää uusia oikeusprosesseja?
Lakimies Kari Uoti kertoi julkisuudessa, että Arsenal jatkaa ihmisten tuhoamista jatkamalla erilaisia prosesseja: tuoreimpana Varsinais-Suomen käräjäoikeuden tuomio, jossa Arsenalin kaikki vaatimukset kylläkin hylättiin. Kuluja kertyy satojatuhansia - valtion piikkiin. Uoti kirjoitti nostaneensa kanteen valtiota vastaan. Perusteluksi hän mainitsee kidutusartiklan rikkomisen.
–Olen nostanut päämieheni puolesta kanteen Helsingin käräjäoikeudessa, jossa valtion - siis Petteri Orpon - menettelyä vaaditaan lopetettavaksi, koska se täyttää kidutusartiklan rikkomisen.
Kanne oli vireillä Helsingin käräjäoikeudessa. Valtiovarainministeriön vastauksen, jossa kanne kiistettiin pääasiallisesti prosessuaalisin perustein, kirjoitti asianajaja Petteri Sotamaa. Valtiovarainministeriön tiedonannon mukaan kanteen nostanut yksityishenkilö luopui kanteesta, joten käräjäoikeus hylkäsi kanteen tuomiolla 20. marraskuuta. Tuomio on lainvoimainen.
Arsenal peri Kari Uotilta ja eräiltä muilta henkilöiltä Turun hovioikeuden tuomioon 22.10.2007 perustuvaa useiden kymmenien miljoonien eurojen määräistä saatavaa. Arsenal luopui saatavansa perinnästä Uotilta syksyllä 2019 samoihin aikoihin, kuin Uotin edustama yksityishenkilö luopui kanteesta  valtiovarainmisteriötä vastaan.  Samalla päättyivät Helsingin käräjäoikeudessa vireillä olleet prosessit  seikä Länsi-Uudenmaan käräjäoikeudessa vireillä ollut velkomusasia.
Aiheesta muualla

Arsenalin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Arsenal Yritystietojärjestelmässä (YTJ)
Magic Affair

| Magic Affair |
| --- | --- |
 Yhtyeen jäsenet A.K. Swift ja Franca Morgano vuonna 2009.
Tiedot
Toiminnassa:  1994–
Tyylilaji:  techno, eurodance
Kotipaikka:   Saksa
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mike Staab   Franca Morgano   A.K. Swift  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Magic Affair on saksalainen elektronista musiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen perusti Mike Staab vuonna 1994. Alun perin yhtye toimi vuosina 1988–1991 nimellä Mysterious Art.
Yhtyeen jäsenet Staabin lisäksi olivat Franca Morgano ja chicagolaissyntyinen rapartisti A.K. Swift (oikea nimi Burnell Keith Herring, s. 1973, Chicago).
Magic Affairin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Omen III", "In The Middle Of The Night" ja "Fire".
Diskografia > Singlet

1994 "Omen III"
1994 "Give Me All Your Love"
1994 "In The Middle Of The Night"
1994 "Fire"
1995 "The Rhythm Makes You Wanna Dance"
1996 "Energy Of Light"
1996 "World Of Freedom"
1996 "Bohemian Rhapsody"
1997 "Break These Chains"
1997 "Night Of The Raven"
1998 "Sacrifice"
1999 "Miracles"
2003 "Fly Away"
2008 Stigmata (Of Love)
2014 Hear The Voices
Diskografia > Albumit

1994 Omen... The Story Continues
1996 PhenOMENia
Diskografia > Remixalbumit

2008 Remixcollection I - 1993-1994
2008 Remixcollection II - 1995-1996
2008 Remixcollection III - 1996-1998
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mitte

Mitte (saksaa, keskipiste, keskusta) on monissa Saksan kaupungeissa käytetty nimi kaupunginosille ja vastaaville. Näitä ovat ainakin:
Mitte, Berliinin hallintoalue (Bezirk)
Mitte, Berliinin kaupunginosa (Ortsteil)
Mitte, Duisburg
Mitte, Hannover
Muita merkityksiä:
RJ Mitte, yhdysvaltalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mitte”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Metyylioranssi

| Metyylioranssi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:   Natrium 4-(4-dimetyyliaminofenyyli)diatsenyylibentseenisulfonaatti
CAS-numero:  547-58-0
PubChem CID:  23673835
SMILES:  CN(C)C1=CC=C(C=C1)N=NC2=CC=C(C=C2)S(=O)(=O)[O-].[Na+]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H14N3O3SNa
Moolimassa:  327,342 g/mol
Sulamispiste:  >300 °C
Tiheys:  1,28 g/cm3
Liukoisuus veteen:  200 mg/l (25 °C)
  
Metyylioranssi eli heliantiinioranssi (C14H14N3NaO3S) on atsoväri, jota käytetään pH-indikaattorina. Se on toimintatavaltaan heikko happo. Metyylioranssi muuttaa väriään punaisesta keltaiseksi pH-alueella 3,2–4,4 . Kun metyyliorassia on sekoitettu ksyleenisyanoliliuokseen, muuttaa liuos väriään violetista vihreäksi alueella 3,8–4,1 .
Kiinteää metyylioranssia
Metyylioranssia on käytetty malliyhdisteenä tutkittaessa hapen ja UV-säteilyn tehoa jäteveden puhdistuksessa.
pH-sarja, jossa indikaattorina on käytetty metyylioranssia
Synteesi

Metyylioranssia valmistetaan sulfaniilihaposta ja N,N-dimetyylianiliinista. Reaktio tapahtuu vesiliuoksessa ja sulfaniilihapon liukoisuuden lisäämiseksi seokseen lisätään natriumkarbonaattia. Suolahapon ja natriumnitriitin lisääminen muodostaa nitrosoammoniumyhdisteen, jonka luovuttaessa protonin syntyy diatsoniumsuola. N,N-dimetyylianiliini reagoi suolan kanssa muodostaen metyylioranssia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metyylioranssi Wikimedia Commonsissa
Mars-500

Mars 500:n logo
Mars-500 oli kolmivaiheinen miehitettyä Mars-lentoa simuloiva maanpäällinen kokeilu. Koejärjestelytilat sijaitsivat Venäjän tiedeakatemian Biolääketieteellisten ongelmien instituutissa (IBMP) Moskovassa, Venäjällä. Koe on IBMP:n ja Euroopan avaruusjärjestön yhteistyöprojekti. Kokonaiskoeaika 640 päivää on jaettu kolmeen vaiheeseen. Kussakin vaiheessa vapaaehtoiset miehistön jäsenet elivät ja työskentelivät eristyksissä muusta maailmasta avaruusaluksen mallin sisällä. Yhteyksiä ulkopuoliseen maailmaan oli rajoitettu ja niissä oli 20 minuutin simuloitu viive (aika mikä kestäisi radiosignaalilta kulkea Marsiin). Myös elintarvikkeita oli rajallinen määrä.
Kokeilulla saatiin tietoa pitkäaikaisen eristyksen psyykkisistä ja lääketieteellisistä vaikutuksista muun muassa stressitasoon, hormonitasoon ja immuniteettiin, unen laatuun ja tunnetilaan, sekä tietoa ravinnelisien vaikutuksesta. Kokeilussa simuloitiin kaikkia Mars-lennon vaiheita. Miehistön tehtävänä oli itsenäisesti ja luovasti selviytyä tehtävistään. He organisoivat omaa työtään ja tutkivat omaa ja toistensa terveydentilaa, valvovat ja ohjaavat koetilan laitteistoja, sekä suorittavat tieteellisiä kokeita. Kokeessa simuloitiin myös erilaisia Mars-lennon hätätilanteita ja tutkittiin miehistön reaktioita niihin. Miehistö söi samaa ruokaa kuin Kansainvälisellä avaruusasemalla. Pitkillä avaruuslennoilla ongelmana olisi myös painottomuuden terveysvaikutukset, mitä Mars-500 ei pysty simuloimaan. Kansainvälisellä avaruusasemalla suoritettavissa kokeissa saadaan tietoja painottomuuden ja säteilyn vaikutuksista ihmisiin.