stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ulises Dávila
Ura > Seurajoukkueura

Dávila edusti vuodet 2008–2011 kasvattajaseuransa CD Guadalajaran edustusjoukkuetta, joka pelasi Meksikon pääsarjassa. Hän pelasi seuran paidassa 15 ottelua onnistumatta kertaakaan maalinteossa.
Elokuussa 2011 Dávila siirtyi Valioliigan suurseuraan Chelsea FC:hen. Hänet lähetettiin heti lainalle Alankomaiden Eredivisien Vitesseen, jota hän edusti kauden 2011–2012 pelaten vain kaksi ottelua Eredivisiessä. Kaudeksi 2012–2013 Dávila lähetettiin Chelseasta lainalle Espanjan kakkostason Segunda Divisiónin CE Sabadell FC:hen. Sabadellissä Dávila oli luottopelaaja pelaten kauden aikana 35 ottelua, joissa syntyi neljä maalia. Seuraavan kauden eli kauden 2013–2014 Dávila vietti lainalla toisessa Segunda Divisiónin seurassa, Córdoba CF:ssä. Córdobassakin hän sai hyvin vastuuta pelaten kauden aikana 37 ottelua, joissa hän teki seitsemän osumaa. Córdoba nousi kauden jälkeen pääsarjaan, mutta Dávila lähetettiin syksyllä 2014 jälleen lainalle Segunda Divisióniin, nyt CD Tenerifeen. Hän pelasi Tenerifessä syyskauden aikana kymmenen peliä ja teki yhden maalin, kunnes Chelsea lähetti hänet tammikuussa 2015 lainalle Portugalin pääsarjan Primeira Ligan Vitória FC:hen.
Ura > Maajoukkueura

Dávila on edustanut monia Meksikon nuorten maajoukkueita. Vuodet 2007–2011 hän pelasi alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 11 ottelua, joissa syntyi kolme osumaa. Vuonna 2011 Dávila voitti alle 20-vuotiaiden kanssa sekä maanosan mestaruuden että pronssia MM-kilpailuista Kolumbiasta. MM-kilpailuissa Dávila onnistui tekemään yhden maalin.
Käännös suomeksi
Ulithin kieli

| Ulithi |
| --- | --- |
Oma nimi:  Yulidiy
Tiedot
Alue:   Mikronesia
Virallinen kieli:   Yap (alueellisesti)
Puhujia:  3000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  oseanialaiset kielet mikronesialaiset kielet chuukilaiset kielet
ISO 639-3:  uli
 Ohje 
Ulithi (omakielinen nimi: Yulidiy) on mikronesialainen kieli, jota puhutaan Yapin osavaltiossa, Mikronesiassa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen ja sen läheisiä sukulaiskieliä ovat mm. marshalli ja kosrae. Kielellä on puolivirallinen asema Yapin chuukinkielisillä atolleilla. Paikallisen väestön arvioidaan olevan polynesialaisten ja mikronesialaisten jälkeläisiä.
Vuonna 2010 kielen puhujamääräksi arvioitiin 3000 ihmistä.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti käännettiin ulithiksi vuonna 2003.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Bilabiaali | Labiodentaali | Dentaali | Alveolaari | Palataali | Velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Norm. | m |  |  | n |  | ŋ |
| Nasaali | Vel. | mʷ |  |  |  |  |  |
| Klusiili | Norm. | p |  |  | t | c | k |
| Klusiili | Vel. | bʷ |  |  |  |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi |  | f | ð |  | ʃ | x |
| Tremulantti | Tremulantti |  |  |  | r |  |  |
| Lateraali | Lateraali |  |  |  | l |  |  |
| Approksimantti | Approksimantti | w |  |  |  | j |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e | ə | o |
| Puoliavoin |  | ə | ɔ |
| Lähes avoin | æ |  |  |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Ukrainan kansanäänestys itsenäisyydestä

Ukrainan kansanäänestys itsenäisyydestä järjestettiin 1. joulukuuta 1991. Siinä kansalaisilta kysyttiin, hyväksyvätkö he Ukrainan parlamentin antaman itsenäisyysjulistuksen. Samaan aikaan käytiin myös presidentinvaali, jossa Leonid Kravtšuk valittiin maan presidentiksi. Ylivoimaisesti suurin osa äänestäjistä kannatti itsenäisyyttä.
Taustaa

Maaliskuuhun 1991 mennessä Neuvostoliitossa näkyi jo romahtamisen merkkejä. Tämän estämiseksi Moskovassa suunniteltiin maanlaajuista kansanäänestystä uudenlaisen ja reformoidun liittovaltion luomisesta. Tämän pohjalta oli tarkoitus luoda uusi liittosopimus. Ukrainan SNT:ssa tätä kannatti 81,7 % äänestäjistä. Äänestysaktiivisuus oli 70 %, mikä oli matalin kaikista kansanäänestyksiin osallistuneista neuvostotasavalloista. Huhtikuussa 1991 tapahtunut epäonnistunut vallankumousyritys käänsi kuitenkin ukrainalaisten päät kohti itsenäisyyttä. Verh’ovna Rada antoi Ukrainan itsenäisyysjulistuksen 24. elokuuta 1991.
Elokuussa 1991 ukrainalaiset kerääntyivät osoittamaan mieltään kommunistipuolueen päämajan edustalle sinikeltaisiin nauhoihin somistautuen. Tällä uhmattiin suoraan Neuvostoliittoa, joka pyrki tukahduttamaan kaikki itsenäisyysliikkeet. Yhdysvaltain presidentti George Bush vanhempi oli samassa kuussa käynyt Kiovassa ja pitänyt kuuluisan Chicken Kiev -puheensa, jossa hän oli tuominnut ukrainalaisten itsenäistymisyritykset ”itsemurhanationalismina”.
Ukrainalaiset olivat jo aiemmin osoittaneet mieltä itsenäisyyden puolesta mm. muodostamalla kolmen miljoonan henkilön ihmisketjun Lvivistä Kiovaan tammikuussa 1990.
Kansanäänestyksessä esitetty kysymys oli seuraava: ”Kannatatteko lakia Ukrainan itsenäisyysjulistuksesta?” (ukr. Чи підтверджуєте Ви Акт проголошення незалежності України?, Tšy pidtverdžujete Vy Akt prohološennja nezaležnosti Ukrajiny?).
Tulokset ja reaktioita

Äänioikeutetuista yhteensä 90,32 prosenttia kannatti itsenäisyyttä.
Äänestystulokset seurasivat Ukrainan maantiedettä siten, että maan länsiosissa kannatus oli korkeinta ja Krimillä vähäisintä. Ukrainan venäläisistä itsenäisyyden puolesta äänesti 55 prosenttia.
Gorbatšov kommentoi tuloksia sanomalla, että itsenäisyys olisi katastrofaalinen. Kanada oli jo sen sijaan luvannut tunnustaa Ukrainan itsenäisyyden. Yhdysvaltojen alustavaa lupausta tehdä samoin parin päivän sisällä pidettiin maan Moskovan-suurlähettilään mielestä epätodennäköisenä. Ensimmäisten joukossa Ukrainan itsenäisyyden tunnustivat:
| Pvm | Maa |
| --- | --- |
2. joulukuuta:  Kanada
2. joulukuuta:  Puola
3. joulukuuta:  Unkari
4. joulukuuta:  Latvia
4. joulukuuta:  Liettua
5. joulukuuta:  Venäjä
5. joulukuuta:  Argentiina
5. joulukuuta:  Bulgaria
Galleria

Kansanäänestyksessä käytetty äänestyslipuke
Ilmoitus tuloksista alueittain
Ukrainan kielet

Ukrainan kielellinen tilanne vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan. Tšernobylin virallisesti asumaton suojavyöhyke merkitty harmaalla.
Ukrainan kielistä ainoa virallinen on ukraina. Maassa puhutaan kuitenkin useita kieliä, jotka kuuluvat niin indoeurooppalaiseen, suomalais-ugrilaiseen kuin turkkilaiseen kieliperheeseen. Ethnologuen mukaan maassa tavataan yhteensä 22 elävää kieltä.
Ukraina ja ukrainalainen viittomakieli

Ukrainan perustuslaki (artikla 10) määrittelee maan ainoaksi viralliseksi kieleksi ukrainan.
Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan ukraina oli 67,53% äidinkieli.
Vuonna 2016 säädetyn lain mukaan radio- ja TV-kanavien sisällöstä 60% on oltava ukrainaksi. Lain katsotaan olevan tapa ehkäistä separatistisia liikkeitä saamasta kannatusta. Oppositioblokki vastusti lakimuutosta.. Vuonna 2017 säädettiin jälleen uusi laki, jonka mukaan koulujen ensisijainen opetuskieli on ukraina. Ukrainan viranomaisten mukaan lain tavoite on vahvistaa kansalaisten ukrainan kielen taitoja. Muun muassa Unkarin ja Romanian poliittinen johto ilmaisi huolensa Ukrainan kielellisten vähemmistöjen puolesta lakimuutoksesta johtuen..
Ukrainalaista viittomakieltä käyttää arviolta noin 219 000 henkilöä.
Venäjän kieli

Venäjä on monen ukrainalaisen ensimmäinen vieras kieli. Ukrainasta ja venäjästä on myös muodostunut erillinen sekavariantti, suržyk, jota käytetään erityisesti maan keskiosissa, jossa kaksi kieliryhmää kohtaavat. Ukrainan perustuslaki takaa oikeuden käyttää ja kehittää venäjää siinä missä muitakin vähemmistökieliä.
Vuonna 2001 venäjän laskettiin olevan 29,59% äidinkieli.
Muut kielet

Ukrainassa on näkyviä vähemmistöjä, jotka puhuvat puolaa, jiddišia, ruteenia, valkovenäjää, romaniaa, bulgariaa, krimintataaria ja unkaria. Romanikielistä erotellaan usein viisi kieltä: balkaninromani, karpaattienromani, baltianromani, sinteromani ja vlaxinromani.
Ukrainan kielilaki tunnustaa virallisiksi vähemmistökieliksi yhteensä 9 muuta kieltä venäjän lisäksi. Nämä kielet ovat jiddiš, ruteeni, romania, valkovenäjä, krimintataari, bulgaria, unkari ja armenia..
Vuonna 2001 toteutetun väestönlaskennan mukaan vähemmistökielten puhujamäärät olivat seuraavat:
| Kieli | Puhujamäärä | Osuus |
| --- | --- | --- |
| krimintataari | 231 382 | 0,48% |
| moldavia | 185 032 | 0,38% |
| unkari | 161 618 | 0,34% |
| romania | 142 671 | 0,30% |
| bulgaria | 134 396 | 0,28% |
| valkovenäjä | 56 249 | 0,12% |
| armenia | 51 847 | 0,11% |
| gagauzi | 23 765 | 0,05% |
| romani | 22 603 | 0,05% |
| puola | 19 195 | 0,04% |
| saksa | 4 206 | 0,01% |
| kreikka | 6 029 | 0,01% |
| heprea | 3 307 | 0,01% |
| slovakki | 2 768 | 0,01% |
| karaiim | 96 | 0,00% |
| muut | 143 163 | 0,30% |
| ei merkitty | 201 437 | 0,42% |
| Yhteensä | 48 240 902 | 100% |
Ukrainalaisen näppäimistön malli Windowsille.
Ukrainan- ja venäjänkielisten osuudet Ukrainassa vuonna 2001.
Už

Užhorod on nimetty sen läpi virtaavan Užjoen mukaan.
Už (ukr. Уж; slovakiksi Uh) on Tonavan sivujoki Tisza vesistöön kuuluvan Laborecin sivuhaara Ukrainassa ja Slovakiassa. Joen varrella sijaitsee esimerkiksi Taka-Karpatian alueen keskuskaupunki Užhorod ja Užin kansallispuisto, joissa molemmissa heijastuu joen nimi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Už Wikimedia Commonsissa
Ulisse Aldrovandi

Ulisse Aldrovandi.
Ulisse Aldrovandi (11. syyskuuta 1522 Bologna – 4. toukokuuta 1605 Bologna) oli italialainen luonnontieteilijä, eräs Euroopan ensimmäisistä.
Monstrorum Historia
Aldrovandi, aikanaan myös Aldrovandus, syntyi bolognalaiseen aatelisperheeseen. Hän opiskeli perheensä vaatimuksesta ensin kaupallista alaa. Kutsumuksensa hän kuitenkin löysi opiskeltuaan humanistisia tieteitä ja lakia Bolognan ja Padovan yliopistoissa, ja hänestä tuli notaari. Sen jälkeen hänen mielenkiintonsa suuntautui filosofiaan ja logiikkaan, jotka hän yhdisti lääketieteen opinnoilla.
Hän suoritti loppututkinnon lääketieteessä ja filosofiassa 1553 ja ryhtyi opettamaan logiikkaa ja filosofiaa Bolognan yliopistossa 1554. Hänestä tuli filosofian professori 1559 ja 1561 hänestä tuli Bolognan ensimmäinen luonnontieteiden professori (lectura philosophiae naturalis ordinaria de fossilibus, plantis et animalibus).
Kesäkuussa 1549 häntä syytettiin harhaoppisuudesta ja hän joutui pidätetyksi esitettyään kasteenuudistaja Camillo Renaton vastaisia mielipiteitä. Syyskuussa hän julkaisi abjuraation, jossa hän hylkäsi harhaoppinsa, mutta silti hänet siirrettiin Roomaan ja hän joutui arestiin, kunnes sai synninpäästön huhtikuussa 1550. Arestinsa aikana hän tutustui moniin paikallisiin tiedemiehiin ja  kiinnostui yhä syvemmin kasviopista, eläintieteestä ja geologista. Vuodesta 1551 alkaen hän organisoi joukon tutkimusmatkoja Italian vuoristoihin, maaseudulle, saarille ja rannikolle tarkoituksena tutkia ja kerätä kasveja.
Elämänsä aikana hän keräsi mitä eriskummallisimman kokoelman luonnonhistoriaa valottavista objekteista, kaikkiaan noin 7 000 näytettä, joista hän kirjoitti 1595. Hänen herbaarionsa käsitti noin 4 760 kuivattua näytettä 4 117 taulussa ja 16 osassa. Sitä säilytettiin Bolognan yliopistossa. Hän myös palkkasi joukon taiteilijoita kuvittamaan tauluja (Jacopo Ligozzi, Giovanni Neri ja Cornelio Schwindt).
Aldrovandin vaatimuksesta ja hänen johdollaan Bolognaan perustettiin yleinen kasvipuutarha 1568. Riitaannuttuaan farmaseuttien ja lääkärien kanssa yleisen lääketieteen olemuksesta hän vetäytyi viideksi vuodeksi syrjään kaikista julkisista toimista. 1577 hän pyysi apua paavi Gregorius XIII:lta. Tämä kirjoitti Bolognan mahtimiehille, että Aldrovandille oli palautettava hänen julkinen asemansa, ja vaati hänelle taloudellista tukea, jotta hän voisi julkaista kirjansa.
Hän lahjoitti valtavan kasvi- ja eläinkokoelmansa Bolognan senaatille. Vuodesta 1742 kokoelmaa oli säilytetty Palazzo Publicossa, sitten Palazzo Poggissa, mutta 1800-luvulla kokoelma hajotettiin useisiin kirjastoihin ja instituutteihin. Vuonna 1907 edustava osa kokoelmasta sijoitettiin takaisin Palazzio Poggiin, Bolognaan, missä hänen kuolemansa 400-vuotispäivää vietettiin erityisessä juhlanäyttelyssä vuonna 2005.
Teokset

Sadoista kirjoista ja esseistä, jotka hän kirjoitti, julkaistiin vain kourallinen hänen elinaikanaan:
Ornithologiae, hoc est de avibus historia libri XII (1599)
Ornithologiae tomus alter (1600)
De animalibus insectis libri septem, cum singulorum iconibus ad vivum expressis (1602)
Ornithologiae tomus tertius, ac postremus (1603)
Historia serpentum et draconum (1640).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulisse Aldrovandi Wikimedia Commonsissa
Užhorodin kansallinen yliopisto

| Užhorodin kansallinen yliopisto> Ужгородський національний університет |
| --- | --- |
  
 Yliopistoa (2007).
Perustettu:  18.10.1945
Tyyppi:  kansallinen yliopisto
Opiskelijoita:  14 828 (2019)
Sijainti:  Užhorod,  Ukraina
Sivusto:  www.uzhnu.edu.ua/en/
Užhorodin kansallinen yliopisto (ukr. Ужгородський національний університет, Užhorodskyi natsionalnyi universytet, lyhennys УжНУ eli UžNU) on Länsi-Ukrainan Užhorodissa toimiva kansallinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1945. Alkujaan sillä oli neljä tiedekuntaa, mutta vuosien saatossa yliopiston opetustarjonta on laajentunut. Vuonna 2021 yliopistoon kuului jo 21 tiedekuntaa. Kansallisen yliopiston aseman se sai vuonna 2000. Vuonna 2019 yliopistolla oli 14 828 opiskelijaa, joista 1 615 tuli ulkomailta.
Ukrainan kansallisessa Jevroosvita-yliopistovertailussa Užhorodin kansallinen yliopisto sijoittui vuonna 2021 kokonaissijalle 13. Verkkonäkyvyyttä painottavassa kansainvälisessä Webometrics-vertailussa sijoitus oli ukrainalaisista korkeakouluista 15 (1/2022).
Užhorodin kansallisen yliopiston kasvitieteellisen puutarhan pensaita.
Kemian tiedekunnan rakennusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Užhorodin kansallinen yliopisto Wikimedia Commonsissa
Valonarkuus

Valonarkuus (fotofobia) on oire, jossa henkilö kokee tavanomaisena pidettävän valaistusvoimakkuuden epämiellyttävänä. Oireet vaihtelevat häikäistymisestä voimakkaaseen kipuun. Valonarkuuden taustalla on usein limakalvo-oireita aiheuttamaton allergia, ja se voi liittyä muun muassa silmän adaptaation häiriöihin, sarveiskalvomuutoksiin, silmän väliaineen muutoksiin, verkkokalvon ja näköhermon tai aivojen verisuonten sairauksiin. Silmä voi olla valonarka tilapäisesti sarveis- tai sidekalvon ärtymyksen vuoksi esimerkiksi liian vähäisen nukkumisen jälkeen.
Valonarkuuden oireita voidaan vähentää käyttämällä tummia silmälaseja ja silmiä suoralta häikäisyltä suojaavaa päähinettä sekä välttämällä katsomista suoraan valonlähteeseen. Valonarkuuden oireita voidaan pienentää myös vähentämällä yleisvalaistusta tai vähentämällä tietokoneen näytön kirkkautta.
Turbiini

Siemensin valmistama höyryturbiini.
Pelton-turbiinin juoksupyörä.
Turbiini eli turpiini (lat. turbare 'vetää') on pyörivä kone, joka muuttaa virtaavan aineen eli fluidin energiaa turbiinin pyörimisenergiaksi. Yleensä turbiinin akseliin on kiinnitetty generaattori, joka muuttaa liike-energian sähköenergiaksi. Turbiini-generaattori-yhdistelmillä tuotetaan liki kaikki kulutettava sähköenergia. Muita turbiinien käyttökohteita ovat suihkumoottorit. Käänteisesti toimiva turbiini on kompressori tai turbopumppu.
Turbiinien jaottelu

Turbiinit jaotellaan väliaineen perusteella seuraavasti;
Höyryturbiini
Kaasuturbiini
Vesiturbiini
Tuuliturbiini
Toinen tapa jaotella turbiineja perustuu niiden toteuttamaan termodynaamiseen sykliin. Tuossa jaottelussa kaasuturbiinit yleensä toimivat puhtaasti Brayton-syklillä, höyryturbiinien mennen Rankine-periaatteella. Näin päin ajatellen huomataan usein, että välimuotojakin on. Esimerkiksi välitulistimen käyttö höyryturbiinissa tuo sen lähemmäs Brayton-periaatetta, pois Rankinesta. Lisäksi puhtaat kaasuturbiinit, kuten hävittäjälentokoneiden korkeatehoiset suihkumoottorit, voivat myös toimia yliääninopeuksisilla kaasuvirroilla, jolloin moottorin lämpötieteellinen ja virtaustekninen analyysi sekä luokittelu mutkistuvat entisestään. Tällaisissa sovelluksissa muun muassa ulosvirtauskanavan tai -suuttimen sisällä tapahtuu hankalasti mallinnettavaa työn ja voiman tuottoa, yhteisesti edeltävän turbiinikoneiston tekemästä. Kts. raketti.
Teoreettinen perusta

Väliaine sisältää paine- ja lämpöenergiaa eli entalpiaa sekä liike-energiaa. Turbiinit jaetaan kahteen eri ryhmään sen perusteella, miten tätä väliaineen energiaa muunnetaan mekaaniseksi energiaksi.
Impulssiturbiinissa (usein myös aktioturbiini) suuttimella väliaineen paine-energiaa muutetaan nopeusenergiaksi. Väliaineen paine ei laske enää juoksusiivistössä. Suurinopeuksinen suihku suunnataan turbiinin siipiin. Siipi muuttaa suurinopeuksisen virtauksen suuntaa. Nopeuden muutoksesta seuraava impulssi pyörittää turbiinia ja vähentää virtauksen liike-energiaa. Pelton- ja deLaval-turbiinit toimivat tällä periaatteella. Impulssiturbiini ei välttämättä tarvitse koteloa juoksusiivistön ympärille, sillä suihku säädetään jo suuttimessa. Newtonin toinen laki kuvaa energiasiirtoa aktioturbiinissa.
Reaktioturbiinit kehittävät vääntömomenttinsa reagoimalla väliaineen paineeseen, joka laskee väliaineen edetessä turbiinin juoksusiivistössä. Laajeneva väliaine siis pyörittää turbiinia. Francis-turbiinit ja useimmat höyryturbiinit toimivat tällä periaatteella. Reaktioturbiinit tarvitsevat suihkua ohjaavan kotelon juoksusiivistön ympärille. Newtonin kolmas laki kuvaa reaktioturbiinin energiansiirtoa.
Näitä kahta tapaa käytetään turbiineissa usein rinnakkain. Tuuliturbiinissa pääosa energiasta muodostuu, kun poikkileikkaukseltaan siivenmuotoinen lapa aiheuttaa nosteen, joka pyörittää turbiinin akselia. Lavat saavat energiaa myös impulssista kun tuulen suunta muuttuu. Vesiturbiineihin kuuluvat ristivirtausturbiinit ovat impulssiturbiineja ja niissä on suutin, mutta matalan putouskorkeuden sovelluksissa ne toimivat reaktiolla kohtuullisella hyötysuhteella kuten tavallinen vesipyörä.
Perinteinen turbiinisuunnittelu kehittyi 1800-luvun puolivälissä. Vektorianalyysi yhdisti virtauksen turbiinin siipien muotoon ja pyörimiseen. Graafinen laskeminen oli ensimmäinen käytetty menetelmä. Kaavat perusmitoituksen tekemiseen mille ja minkälaiselle tahansa virtaukselle soveltuvalle, hyötysuhteeltaan hyvälle koneelle ovat olemassa. Osa näistä on kokemusperäisiä ja niin sanottuja peukalosääntöjä toisten perustuessa klassiseen mekaniikkaan. Säännöissä on tehty yksinkertaistavia oletuksia, kuten on tyypillistä tekniikan laskennassa.
Käyttö

Lähes kaikki maailman sähköstä tuotetaan turbiineilla[lähde? ]. Korkeimman hyötysuhteen turbiinit pystyvät hyödyntämään jopa 40 % lämpöenergiasta. Hyödyntämättä jäävää nimitetään lämpöhäviöksi. Valtaosa suihkumoottoreista perustuu turbiinien tuottamaan mekaaniseen työhön.
Turbiinit ovat usein vain osa suurempaa kokonaisuutta. Esimerkiksi kaasuturbiini voi viitata polttokoneeseen, johon kuuluu turbiini, kompressori, polttokammio, lämmönvaihdin, puhallin ja mahdollisesti generaattori, mikäli laitoksen tarkoituksena on tuottaa sähköä.
Pistovirtamoottoreiden, kuten lentokoneen moottoreiden, savukaasuja voidaan käyttää turbiinissa hyödyksi ajamaan imu-ilmakompressoria. Tällaista asennusta kutsutaan nimellä turboahdin tai "turbo". Turbiineilla voi olla korkea tehotiheys (tehon suhde massaan tai tilavuuteen). Tämä johtuu siitä, että turbiinit voivat toimia hyvin korkeilla nopeuksilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Turbiinin laskennallisia perusteita (englanniksi)
Unto Lammi

Unto Ilmari Lammi (s. 19. lokakuuta 1936 Ilmajoki) on entinen suomalainen pesäpalloilija.
"Unski" Lammi pelasi SM-sarjassa kahdeksan vuotta ja saavutti SM-kultaa 1961 Ilmajoen Kisailijoiden joukkueessa, Maakunta-cupin voiton 1957 sekä armeijan mestaruuden 1958 ja 1959. Lyöjäkuninkuuden Lammi voitti 1956. Hänen urheiluharrastuksiinsa kuuluivat myös jää- ja lentopallo, joissa hän saavutti SAUL:n mestaruuden.
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 1961
2 SM-hopeaa: 1958, 1963
2 SM-pronssia: 1957, 1960
1 Itä-Länsi-ottelu: 1962
Pesäpallon lyöjäkuningas: 1956
Unto Lehtonen

Unto Erkki Olavi Lehtonen (31. lokakuuta 1919 Elimäki – 1. heinäkuuta 1944 Manssila, Rajakontu) oli suomalainen runoilija joka kaatui jatkosodan aikana.
Kahdeksanlapsiseen perheeseen syntyneen Unto Lehtosen isä oli Valtion rautateiden palveluksessa Korian rautatieasemalla. Lehtonen aloitti runojen kirjoittamisen jo 1930-luvulla käydessään Kotkan lyseota ja hän kuului jäsenenä Nuoren Voiman liiton harrastuspiiriin.
Talvisotaan Lehtonen lähti vapaaehtoisena ja hän osallistui sodan loppuvaiheissa Suomenlahden rannikolla käytyihin taisteluihin. Välirauhan aikana kesällä 1940 Lehtonen kävi upseerikurssin ja hänestä tuli vänrikki 1941 ja luutnantti 1942.
Jatkosodan aikana Lehtonen oli joukkueenjohtajana aluksi Karjalankannaksella ja sitten Syvärillä JR 2:n 7. komppaniassa. Hän toimi myös JR 2:n II pataljoonan valistusupseerina. Lehtonen jatkoi runojen kirjoittamista myös rintamalla. Kesäkuun lopulla 1944 suomalaiset joutuivat vetäytymään Syväriltä ja Aunuksesta venäläisten suurhyökkäyksen tieltä Rajakonnun seudulle vanhan rajan tuntumaan. Lehtonen toimi tässä vaiheessa JR 2:n II pataljoonaan lähettiupseerina. Pataljoonan esikunta joutui tykistötuleen Manssilan kirkonmäellä 1. heinäkuuta 1944 ja tässä yhteydessä Lehtonen sekä pataljoonan komentaja majuri Tauno Simo kaatuivat. Lehtosen ja Simon ruumiit jäivät kentälle.
Lehtosen rintamalla kirjoittamia runoja julkaistiin Kukkiva murhe-nimisenä kokoelmana 1945.
Teokset

Kukkiva murhe, runokokoelma. WSOY 1945
Ultra Hand

Ultra hand on Gunpei Yokoin 1960–70-lukujen vaihteessa kehittämä lelu. Ultra Hand oli Nintendon ensimmäinen menestyslelu, ja se myi Japanissa yli miljoona kappaletta. Ultra Handin kahvat sulkemalla se ojentuu täyteen mittaansa ja sen päässä olevat kupit osuvat vastakkain. Näiden kuppien sisään saattoi poimia erinäisiä pallonmuotoisia esineitä ja asioita. Jälleenmyyntipakkauksen mukana tulikin muutamia palloja. Ultra Hand on esiintynyt Wario: Master of Disguisessa ja monessa Warioware-pelissä.
Tunturi-Lapin seutukunta

| Tunturi-Lapin seutukunta |
| --- | --- |

 sijainti 
Väkiluku:  14 622 60:nneksi suurin 31.12.2021 
Tunturi-Lapin seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Alueesta käytetään myös nimitystä Luoteis-Suomi ja se on osa Lapin maakuntaa. Siihen kuuluu neljä kuntaa, ja Euroopan unionin alueluokitus­järjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 196.
Elinkeinot

Yksi alueen merkittävimmistä elinkeinoista on hiihto- ja laskettelukeskuksien vetovoimaan perustuva talvimatkailu. Alueella sijaitsevia turistikeskuksia ovat mm. Kilpisjärvi, Olos, Pallas, Ylläs ja Levi.
Yhteydet

Yhteyksiä ulkomaailmaan tarjoavat Kittilän ja Enontekiön lentoasemat sekä Kolariin alueella sijainneen Partekin sementtitehtaan ansiosta vedetty rautatie.
Kulttuuri

Alueen tunnettuja taiteilijoita ovat Muoniosta kotoisin oleva Katri Vala (s. 11.9.1901 Muonio - k. 28.5.1944 Ruotsi), kittiläläiset Reidar Särestöniemi (1925-1981) ja Einari Junttila (1901-1975). Kirjailija Yrjö Kokko (16.10.1903 Sortavala - 6.9.1977 Helsinki) toimi piirieläinlääkärinä Muonion kunnassa vuosina 1945-1950. Muoniosta kotoisin on myös Muonion entisen kirkkoherran Eemeli Salmen poika Oulun hiippakunnan piispa Samuel Salmi (s. 1951 Muoniossa).
Kunnat

| Vaakuna | Kunta | Väkiluku (2024) | Maapinta- ala km² | Väestön- tiheys (as> /km²) | Kunnallis- vero (2024) | Suomen- kieliset (2023) | Ruotsin- kieliset (2023) | Saamen- kieliset (2023) | Muun- kieliset (2023) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Enontekiö | 1 780 | 7 953 | 0,2 | 8.6 % | 85 % | 0,8 % | 10,2 % | 3 % |
|  | Kittilä | 6 617 | 8 095 | 0,8 | 7.6 % | 97 % | 0,4 % | 0,4 % | 5 % |
|  | Kolari | 3 930 | 2 559 | 1,5 | 7.9 % | 99 % | 0,7 % | 0,1 % | 2 % |
|  | Muonio | 2 299 | 1 904 | 1,2 | 8.9 % | 56 % | 0,3 % | 0,2 % | 3 % |
|  | yhteensä | 14 626 | 20 512 | 0,7 |  | 96 % | 0,5 % | 1,5 % | 4 % |