Dick Quax

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dick Quax vuonna 1977. |  Dick Quax vuonna 1977. |  Dick Quax vuonna 1977. |  |
Maa:   Uusi-Seelanti
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | 5 000 m |  |
Theodorus Jacobus Leonardus ”Dick” Quax (1. tammikuuta 1948 Alkmaar, Alankomaat – 28. toukokuuta 2018 Auckland, Uusi-Seelanti) oli uusiseelantilainen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija.
Quax muutti perheineen Uuteen-Seelantiin vuonna 1954. Hän kasvoi Waikatossa ja harrasti rugbyä, jolloin hän huomasi olevansa erityisen lahjakas juoksussa. Hän alkoi harjoitella juoksua Arthur Lydiardin opin mukaisesti ja juoksi 16-vuotiaana jo yli 150 kilometriä viikossa. Vuonna 1968 John Davies ryhtyi hänen valmentajakseen. Samana vuonna Quax juoksi mailin aikaan 4.00,6. Vuonna 1969 hän voitti Uuden-Seelannin mestaruuden mailin juoksussa. Tämän ansiosta Quax valittiin Pacific Conference Games -kilpailuun, jossa hän juoksi 1 500 metrin juoksussa ajan 3.45,4.
Vuonna 1970 Quax keräsi huomiota voittamalla maaliskuussa Kipchoge Keinon mailin juoksussa ajalla 3.57,8. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa Quax osallistui 1 500 metrille sekä 5 000 metrin juoksuun. 5 000 metrillä hänen sijoituksensa oli seitsemäs, mutta 1 500 metrillä hän saavutti hopeaa ajalla 3.38,1. Vuonna 1972 Quax oli mukana Uuden-Seelannin viestijoukkueessa, joka juoksi 4 × mailin maailmanennätyksen. Ennätys jäi matkan viimeiseksi, sillä IAAF poisti sen myöhemmin virallisista tilastoista. Münchenin olympialaisissa Quax karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. 1973 hän sijoittui toiseksi Pacific Conference Gamesin 5 000 metrillä ajalla 13.38,8. Vuonna 1974 hän voitti Uuden-Seelannin mestaruuden 5 000 metrillä. Samana vuonna hän oli mukana maastojuoksun viestimaailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa. Loukkaantumiset kuitenkin vaivasivat häntä ja hän korjautti vaivan leikkauksella vuonna 1975.
Seuraavana vuonna Quax juoksi Tukholmassa 5 000 metrillä ajan 13.13,10, joka jäi vain sekunnin kymmenyksen maailmanennätyksestä. Montrealin olympialaisissa hän karsiutui 10 000 metrin juoksun loppukilpailusta, mutta 5 000 metrin finaalissa hän kävi Lasse Virénin kanssa kovan kamppailun, joka päättyi lopulta Virénin voittoon Quaxin ottaessa hopeaa. Vuonna 1977 hän juoksi 10 000 metrin Uuden-Seelannin ennätyksen 27.41,95 ja paransi Tukholmassa 5 000 metrin maailmanennätyksen lukemiin 13.12,86. Ajat säilyivät pitkään Uuden-Seelannin ennätyksinä; 5 000 metrin ennätyksen rikkoi Adrian Blincoe vuonna 2008 ja 10 000 metrin ennätyksen Zane Robertson vuonna 2016.
Vuonna 1979 Quax alkoi keskittyä maratonjuoksuun. Hänen debyyttimaratonaikansa oli 2.11.13, joka oli kaikkien aikojen paras debyyttiaika. Seuraavana vuonna Uusi-Seelanti ei osallistunut boikotin takia Moskovan olympialaisiin, mutta Quax juoksi hieman kisojen jälkeen ajan 2.10.47, joka oli Uuden-Seelannin ennätys. Tämän jälkeen hän lopetti urheilu-uransa mutta jatkoi urheilun parissa toimien valmentajana ja kilpailujen järjestäjänä. Hän myös työskenteli urheilumarkkinoinnissa ja -hallinnossa yhdessä valmentajansa John Daviesin kanssa. Quax oli vuodesta 2001 lähtien Manukaun kaupunginvaltuustossa.
Quaxilla oli viitisen vuotta kaulasta levinnyt syöpäkasvain, johon hän menehtyi.