stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Al Keller

| Al Keller> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1955–1959
Talli(t):  Kurtis Kraft Kuzma
Kilpailuja:  5
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1955
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1959
Al Keller (11. huhtikuuta 1920 Alexander, New York – 19. marraskuuta 1961 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui kuuteen Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1955–1959 ja 1961, joista 1950-1960 kuuluivat Formula 1 -sarjaan. Hän oli parhaimmillaan 11. vuonna 1958 Formula 1 -sarjaan luettavista kilpailuista ja kaikki kilpailut mukaan lukien viides vuoden 1961 kilpailussa. Keller kilpaili myös AAA- ja USAC-sarjoissa ollen kahdesti toinen Atlantassa 1956 ja Milwaukeella 1961.
Keller kilpaili myös NASCAR-sarjassa vuosina 1949–1956 voittaen kaksi kilpailua kaudella 1954. Hän oli myös ensimmäinen NASCAR-kuljettaja, joka voitti etuvetoisella autolla. Hän voitti vuoden 1954 Grand National -tiekilpailun Lindenin lentokentällä New Jerseyssä Paul Whitemanin omistamalla Jaguar-autolla.
Keller menehtyi Champ car -kilpailussa Arizona State Fairgroundilla vuonna 1961.
Ahijärv

| Ahijärv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Tartumaa
Kunnat:  Kastren kunta
Koordinaatit:  58°18′17″N, 27°10′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Ahja jõen valuma-alue
Tulo-ojia:  suo-ojat
Laskujoki:  Ahja jõgi
Järvinumero:  VEE2085800
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  32 m
Rantaviiva:  4,968 km
Pinta-ala:  33,5 ha
Keskisyvyys:  1,5 m
Suurin syvyys:  2 m
Valuma-alue:  48,3 km²
Saaria:  1
 fiAhijärv 
Ahijärv on Virossa Tartumaalla Kastren kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee Jõmmsoon eteläreunalla, ja sen pinta-ala on 34 hehtaaria. Se on 1,0 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 32,0 m mpy. Se on yhteydessä Ahja jõgeen, joka virtaa sen lounaiskulman ohitse yhteydessä järveen. Ahijärviin on johdettu kymmenen suo-ojaa, joista suurin on Ahijärve oja. Järven valuma-alueen laajuus on 48,3 neliökilometriä.
Järvi on luodattu, ja sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys 2,0 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00050 kuutiokilometriä eli 0,50 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä, ja sen rannat ovat pääasiassa suota. Järven lähellä sijaitsee yksi maatila, mutta se rannat ovat autiot.
Järven luokittelu ja ekologia

Ahijärv on Vesipolitiikan puitedirektiivin (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. pehme- ja tumedaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että eutrofiseksi järveksi (vir. pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta ravinnepitoisuudet korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Al Kooper

Al Kooper
Al Kooper (oik. Alan Peter Kuperschmidt, s. 5. helmikuuta 1944 New York) on yhdysvaltalainen lauluntekijä, kosketinsoittaja ja tuottaja, joka on työskennellyt useiden erittäin tunnettujen rocktähtien kanssa.
Parhaiten Al Kooper muistetaan kosketinsoittajan ominaisuudessa tapahtuneesta osallistumisestaan Bob Dylanin albumin Highway 61 Revisited (1965) ja Jimi Hendrixin Electric Ladylandin (1968) äänityksiin. Lisäksi Kooper teki vuonna 1968 albumin Super Session yhdessä tunnettujen kitaristien Stephen Stillsin ja Michael Bloomfieldin kanssa. Kooper on soittanut myös muun muassa eräillä The Rolling Stonesin ja The Whon kappaleilla. Hän oli alkuvaiheessa mukana Blood, Sweat & Tears -yhtyeessä ja toimi 1970-luvulla Lynyrd Skynyrdin tuottajana.
305

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku
Vuosikymmenet: 290-luku · 300-luku · 310-luku · 320-luku · 330-luku · 340-luku 350-luku · 360-luku · 370-luku · 380-luku · 390-luku · 400-luku
Vuodet: 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309 310 · 311 · 312 · 313 · 314 · 315 · 316 · 317 · 318 · 319 320 · 321 · 322 · 323 · 324 · 325 · 326 · 327 · 328 · 329 330 · 331 · 332 · 333 · 334 · 335 · 336 · 337 · 338 · 339 340 · 341 · 342 · 343 · 344 · 345 · 346 · 347 · 348 · 349 350 · 351 · 352 · 353 · 354 · 355 · 356 · 357 · 358 · 359 360 · 361 · 362 · 363 · 364 · 365 · 366 · 367 · 368 · 369 370 · 371 · 372 · 373 · 374 · 375 · 376 · 377 · 378 · 379 380 · 381 · 382 · 383 · 384 · 385 · 386 · 387 · 388 · 389 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409
Tapahtumia

Rooman keisari Diocletianus luopui virastaan.
Kuolleita

Januarius, marttyyrinä Diocletianuksen vainoissa
Al Khabtin piirikunta

| Al Khabtin piirikunta |
| --- | --- |
Valtio:  Jemen
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Al Mahwit
Väkiluku (2003):  64 033
Al Khabtin piirikunta sijaitsee Al Mahwitin maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 64 033.
Aasianvuoripeippo

| Aasianvuoripeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Vuoripeipot Leucosticte
Laji::  arctoa
Kaksiosainen nimi
 Leucosticte arctoa  (Pallas, 1811) 
Katso myös
   Aasianvuoripeippo Wikispeciesissä   Aasianvuoripeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aasianvuoripeippo (Leucosticte arctoa) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Aasianvuoripeippoa tavataan Aasian itäosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aasiariffi

Riffin melodia nuotteina
Aasiariffi on lyhyt musiikinpätkä, riffi, joka yhdistetään etenkin länsimaisessa populaarikulttuurissa usein Japaniin, Kiinaan tai yleisemmin Itä-Aasiaan. Riffillä on englannin kielessä useita nimiä, kuten "Oriental riff", "Asian riff", "The Chinese Melody", "The Stereotypical Oriental Tune", "The Asian Jingle". Välillä riffin yhteydessä kuullaan myös gongin kumaus.
Riffin nuotit noudattelevat pentatonista asteikkoa, joka saa sen muistuttamaan aasialaista musiikkia.
Aasiariffi on länsimainen keksintö, jota on käytetty ensimmäisen kerran jo vuonna 1847 Aladdin -nimisen lavashow'n kiina-aiheisessa kohtauksessa. Riffiä on käytetty myös aasialaisten itsensä toimesta ainakin japanilaisessa anime-sarjassa The Super Dimension Fortress Macross sekä japanilaisissa videopeleissä.
Riffi esiintyy monissa populaarimusiikin teoksissa. Yksi tunnetuimpia näistä on vuoden 1974 listaykkönen, Carl Douglasin "Kung Fu Fighting" (suomeksi Frederikin esittämänä "Kung-Fu taistelee"). Muita kappaleita ovat The Coastersin "Bad Detective" (1964), Rushin "A Passage to Bangkok" (1976), Bebop Deluxen "Blazing Apostles" (1976), The Vaporsin "Turning Japanese" (1980), David Bowien "China Girl" (1983) ja Peter Bjorn and Johnin "Young Folks" (2006). Tietokonepeleissä riffin voi kuulla esimerkiksi peleissä Yie Ar Kung-Fu (1985), International Karate (1986), IK+ (1987) ja erinäisissä Hugo peleissä.
Kotoa matkivalla syntetisoidulla äänellä soitettu aasiariffi.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Aiheesta muualla

Martin Nilsson: The Musical Cliché Figure Signifying The Far East: Whence, Wherefore, Whither?
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Oriental riff
Käännös suomeksi
A Sin Act

| A Sin Act Chainsaw |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinä–elokuu 2006, Studio Taklamakan, Opalenica
 Julkaistu: 10. marraskuuta 2006
 Tuottaja(t): Przemysław Wejmann
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 45.12
 Levy-yhtiö: Empire
Chainsawin muut julkaisut
| The Journey into the Heart of Darkness 2005 | A Sin Act 2006 | Acoustic Strings Quartet 2008 |
A Sin Act on puolalaisen heavy metal -yhtye Chainsawin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2006.
Kappaleet

Obsession – 4.08
Robin’s Cruise – 4.21
Ball of My Life – 4.08
Seeker of Truth – 3.45
Doringen – 3.59
Memories – 4.27
A Sin Act – 4.22 (Instrumentaali)
Canton Eyes – 5.17
My Day – 5.03
Chainsaw Killer – 5.42
Kokoonpano

Maciej Koczorowski – laulu
Arkadiusz Rygielski – kitara
Jarosław Gajczuk-Zawadzki – kitara
Marek Jerchewicz – basso
Sebastian Górski – rummut
Aiheesta muualla

A Sin Act Discogsissa
Albumi A Sin Act Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
A Single Man (albumi)

| A Single Man Elton John |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu – syyskuu 1978
 Julkaistu: 16. lokakuuta 1978
 Tuottaja(t): Clive Franks Elton John
 Tyylilaji: Pop rock, disco
 Kesto: 48.44
 Levy-yhtiö: Rocket Records MCA Records (Yhdysvallat)
Elton Johnin muut julkaisut
| Blue Moves 1976 | A Single Man 1978 | Victim of Love 1979 |
Singlet albumilta A Single Man
 ”Part-Time Love” Julkaistu: 4. lokakuuta 1978  ”Song for Guy” Julkaistu: 28. marraskuuta 1978  ”Return to Paradise” Julkaistu: 1979
A Single Man on Elton Johnin kahdestoista studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1978. Se on ensimmäinen albumi, jonka Elton John teki ilman pitkäaikaista yhteistyökumppaniaan Bernie Taupinia.
Albumi on julkaistu myös Neuvostoliitossa vuonna 1979 levymerkillä Melodija.
Single ”Song for Guy” oli kunnianosoitus Guy Burchettille, joka oli kuollut moottoripyöräonnettomuudessa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Gary Osborne, ellei toisin mainita.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Shine on Through |  | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Return to Paradise |  | 4.12 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I Don’t Care |  | 4.21 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Big Dipper |  | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | It Ain’t Gonna Be Easy |  | 8.15 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Part-Time Love |  | 3.15 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Georgia |  | 4.48 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Shooting Star |  | 2.43 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Madness |  | 5.49 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Reverie | Elton John | 0.54 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Song for Guy | Elton John | 6.37 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Elton John – piano, harmoni, urut, laulu, taustalaulu, klavinetti, mellotron, Polymoog
Ray Cooper – congarummut, tamburiini, vibrafoni, tuulikello
John Crocker – klarinetti, sähköpiano, tenorisaksofoni
Herbie Flowers – akustinen basso
Clive Franks – basso, laulu
Patrick Halcox – trumpetti
Steve Holly – rummut, käyrätorvi
Davey Johnstone – kitara, taustalaulu
Stevie Lange – laulu, taustalaulu
Henry Lowther – trumpetti
Gary Osborne – taustalaulu
Tim Renwick – akustinen kitara, mandoliini, sähkökitara
Jim Shepherd – pasuuna
Aiheesta muualla

Elton Johnin virallinen sivusto (englanniksi)
Elton Johnin diskografia (englanniksi)
Elton John
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Studioalbumit : Empty Sky ·  Elton John ·  Tumbleweed Connection ·  Madman Across the Water ·  Honky Château ·  Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player ·  Goodbye Yellow Brick Road ·  Caribou ·  Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy ·  Rock of the Westies ·  Blue Moves ·  A Single Man ·  Victim of Love ·  21 at 33 ·  The Fox ·  Jump Up! ·  Too Low for Zero ·  Breaking Hearts ·  Ice on Fire ·  Leather Jackets ·  Reg Strikes Back ·  Sleeping with the Past ·  The One ·  Duets ·  Made in England ·  The Big Picture ·  Songs from the West Coast ·  Peachtree Road ·  The Captain and the Kid ·  The Union ·  The Diving Board ·  Wonderful Crazy Night ·  The Lockdown Sessions
Kokoelmat : Greatest Hits ·  Greatest Hits Volume II ·  The Thom Bell Sessions ·  Lady Samantha ·  Greatest Hits Vol. 3 ·  To Be Continued ·  The Very Best of Elton John ·  Rare Masters ·  Greatest Hits 1976–1986 ·  Love Songs ·  Greatest Hits 1970–2002 ·  Rocket Man: The Definitive Hits
Livealbumit : 17-11-70 ·  Here and There ·  Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra ·  Elton John One Night Only – The Greatest Hits ·  Elton John 60 – Live at Madison Square Garden
Soundtrack : Friends ·  The Lion King ·  The Muse ·  Elton John and Tim Rice’s Aida ·  The Road to El Dorado ·  Gnomeo & Juliet
Muuta : Bernie Taupin ·  Gus Dudgeon ·  Paul Buckmaster
1 puhelu tullut

| 1 puhelu tullut> 着信アリ   Chakushin ari |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Takashi Miike
Käsikirjoittaja:   Minako Daira  Yasushi Akimoto 
Perustuu:  Yasushi Akimoton romaaniin
Tuottaja:   Naoki Sato  Yoichi Arishige  Fumio Inoue 
Säveltäjä:  Kôji Endô
Kuvaaja:  Hideo Yamamoto
Leikkaaja:  Yasushi Shimamura
Pääosat:   Kou Shibasaki  Shinichi Tsutsumi  Kazue Fukiishi  Anna Nagata 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:   Kadokawa-Daiei  Nippon Television Network  Dentsu  SDP 
Levittäjä:  Tōhō Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  114 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
1 puhelu tullut (jap. 着信アリ, Chakushin ari) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Takashi Miiken ohjaama japanilainen kauhuelokuva. Elokuvassa ihmiset saavat itseltään kammottavia ääniviestejä, jotka on päivätty kolme päivää aikaisemmaksi. Vuonna 2007 elokuvasta tehtiin englanninkielinen uudelleenfilmatisointi One Missed Call – puhelu kuolemalta.
Tarina

Elokuvassa opiskelija Yumin (Ko Shibasaki) ystävät alkavat saada outoja ääniviestejä puhelimeen. Puhelut tulevat vastaanottajalta itseltään, mutta viestien päivämäärä on kolme päivää aikaisempi, ja vastaanottaja kuulee viestin lopussa oman kiljumisensa. Kolme päivää myöhemmin hän kokee kammottavan lopun. Kun Yumin kaksi ystävää on kuollut hän tapaa Hiroshin (Shinichi Tsutsumi) jonka sisar on kuollut samanlaisella tavalla, ja he yrittävät yhdessä saada selvitettyä niiden lähteen ja pysäytettyä puhelut, mutta eivät ehdi ajoissa. Pian sen jälkeen Yumille tulee ääniviesti.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kou Shibasaki  | … |  Yumi Nakamura   |
|  Shinichi Tsutsumi  | … |  Hiroshi Yamashita   |
|  Kazue Fukiishi  | … |  Natsumi Konishi   |
|  Renji Ishibashi  | … |  Motomiya   |
|  Goro Kishitan  | … |  Oka   |
Lähde:
Vastaanotto

Film-O-Holicin Aino Harvolan mukaan elokuva on oikeasti pelottava, vaikkakin lähtökohdiltaan epäuskottava.
Aiheesta muualla

Humphrey, Alex: One Missed Call [Chakushin ari] (2003) Review LoveHorror.  29.2.2020. Viitattu 30.5.2021. (englanniksi)
Paghat the Ratgirl: One Missed Call (Chakushin Ari) 2003 WeirdWildRealm.com. Viitattu 30.5.2021. (englanniksi)
Shone, Ian: Film Review: One Missed Call (2003) Horror News Net – HNN.  12.12.2018. Viitattu 30.5.2021. (englanniksi)
Alexander Aminoff

Alexander Aminoff -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Alexander Aminoff (1811–1886), suomalainen eversti ja vapaaherra
Alexander Aminoff (1865–1918), suomalainen maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies
Alexander Aminoff (1875–1959), suomalainen vapaaherra ja pankinjohtaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alexander Aminoff”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Akil Gjakova

| Mitalit> Maa:   Kosovo.Miesten judo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kosovo.Miesten judo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kosovo.Miesten judo.EM-kilpailut  | Maa:   Kosovo> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lissabon 2021 | 73 kg |  |
|  Pronssia | Montpellier 2023 | 73 kg |  |
Akil Gjakova (s. 4. tammikuuta 1996 on kosovolainen judon Euroopan-mestari.
Gjakova voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 66 kg:n painoluokassa 2013. Hän saavutti alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 73 kg:n sarjassa pronssia 2016 ja hopeaa 2017. Vuonna 2018 hän sijoittui samassa sarjassa seitsemänneksi Tel Avivin EM-kilpailuissa sekä voitti kultaa Tarragonan Välimeren kilpailuissa ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa.
Gjakova voitti 73 kg:n painoluokan Euroopan-mestaruuden Lissabonissa 2021 kukistettuaan loppuottelussa israelilaisen Tohar Butbulin. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi. Hän saavutti 73-kiloisissa pronssia Oranin Välimeren kilpailuissa 2022 ja Montpellier'n EM-kilpailuissa 2023.
Gjakova on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kolme turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja yhden kolmossijan. Maailmancupissa / Continental Open -kilpailuissa hän on ollut kerran kolmas.
Alda Merini

Alda Merini.
Alda Merini (21. maaliskuuta 1931 – 1. marraskuuta 2009) oli italialainen runoilija. Hän julkaisi ensimmäiset kirjansa 1950-luvulla ja oli ehdolla Nobel-palkinnon saajaksi vuosina 1996 ja 2001. Merini kuoli sairaalassa, jossa oli potenut luukasvainta.
Aiheesta muualla

Kotisivut. (italiaksi)
Aldabrandrongo

| Aldabrandrongo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Drongot Dicruridae
Suku::  Drongot Dicrurus
Laji::  aldabranus
Kaksiosainen nimi
 Dicrurus aldabranus  (Ridgway, 1893) 
Katso myös
   Aldabrandrongo Wikispeciesissä   Aldabrandrongo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aldabrandrongo (Dicrurus aldabranus) on drongojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Aldabrandrongoa tavataan Aldabran atolleilla Seychelleillä. Vuonna 1983 sen kannaksi arvioitiin 1 500 yksilöä. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen kanta ja levinneisyysalue ovat pienet.
Afrikanvästäräkki

| Afrikanvästäräkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Västäräkit Motacillidae
Suku::  Västäräkit Motacilla
Laji::  aguimp
Kaksiosainen nimi
 Motacilla aguimp  Dumont, 1821 
Katso myös
   Afrikanvästäräkki Wikispeciesissä   Afrikanvästäräkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Afrikanvästäräkki (Motacilla aguimp) on afrotrooppisella alueella elävä västäräkkilaji.
Koko ja ulkonäkö

Afrikanvästäräkin pituus on 18,5–19 cm, siipien kärkiväli 26–31 cm ja paino 23–30 g. Se on hieman tavallista västäräkkiä kookkaampi, höyhenpuvultaan mustavalkoinen. Myös naaman kuviointi on erilainen. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä, tosin juhlapukuisen koiraan väritys on kirkkaampi kuin naaraan. Nuoren linnun puku on tumman ruskeanharmaa.
Esiintyminen

Afrikanvästäräkki elää Saharan ja Sahelin eteläpuolisessa Afrikassa, pieni kanta myös palearktisen alueen eteläkolkassa Nasserjärven rantamilla Egyptissä. Lajia tavataan satunnaisesti Israelissa. Afrikanvästäräkistä tunnetaan kaksi alalajia, joista vidua elää esiintymisalueen pääosassa ja nimialalaji aguimp Etelä-Afrikassa Vaal- ja Orangejokien varsilla. Lajin esiintymisalueen laajuus on noin 79000 neliökilometriä. Sitä ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö

Afrikanvästäräkki elää mielellään jokien rannoilla. Se on yleinen ja kesy lintu myös kylissä, taajamissa ja teiden varsilla. Rannikolla se on tavallinen laguuneissa. Afrikanvästäräkit kerääntyvät iltaisin parviksi yöpymään.
AcoR

| acoR> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Frederik Gyldstrand
Syntynyt: 24. kesäkuuta 1997 (ikä 27)
Kansalaisuus:   Tanska
Ammatti:  ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  acoR
Aktiivisena:  2015–
Nyk. joukkue:  Team SoloMid
Rooli:  tarkkuuskivääripelaaja
Peli:  Counter-Strike 2
Mestaruudet:  V4 Future Sports Festival - Budapest 2019 Flashpoint Season 1 Snow Sweet Snow #3 Flashpoint Season 3
Ammattilaisjoukkueet

 2016 :  Team123
 2016 :  Wizards
 2017 :  FUAH
 2017 :  Team123
 2017 :  eFuture DK
 2017–2018 :  North Academy
 2018 :  Squared
 2018–2019 :  Tricked
 2019–2021 :  MAD Lions
 2021–2022 :  Mouz
 2022–2024 :  GamerLegion
 2024– :  Team SoloMid
Frederik ”acoR” Gyldstrand (s. 24. kesäkuuta 1997) on tanskalainen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hän on pelannut heinäkuusta 2024 Team SoloMidille AWP-tarkkuuskivääriä.
Gyldstrand on edustanut urallaan lukuisia joukkueita, joihin lukeutuvat muun muassa North Academy, Squared, Tricked, MAD Lions, Mouz ja GamerLegion. Hänen uransa merkittävin sijoitus on hopeaa viimeisestä Global Offensivessa pidetystä major-turnauksesta, BLAST Paris Majorista. Gyldstrand sai finaalissa Team Vitalityä vastaan 30 tappoa ja kuoli 33 kertaa. Hän voitti finaalissa yhden tärkeän yksi vastaan kaksi -pistoolitilanteen. MAD Lionsin kanssa hän taas voitti erittäin merkittävän Flashpoint Season 1 -turnauksen. Hän oli finaalissa joukkueensa paras pelaaja 1,13 keskiarvollaan, joka koostui 57 taposta ja 49 kuolemasta. Hän voitti yhden kaksi vastaan neljä tilanteen Asger ”AcilioN” Larsenin kanssa.
Alexander Thynn

Alexander George Thynn, Bathin 7. markiisi (6. toukokuuta 1932 Lontoo, Englanti – 4. huhtikuuta 2020 Bath, Englanti) oli Bathin markiisi vuosina 1992–2020. Alexander Thynn oli Weymouthin varakreivi vuosina 1946–1992, minkä jälkeen hän peri markiisin tittelin isältään. Thynn kuoli covid-19-tautiin huhtikuussa 2020.
Käännös suomeksi
Alexander Alvaro

Alexander Nuno Pickart Alvaro (s. 26. toukokuuta 1975) on saksalainen poliitikko.
Alvaro syntyi Bonnissa ja elää nykyisin naimattomana Düsseldorfissa. Alvaro valmistui pankkitoimihenkilöksi vuonna 1997. Hän opiskeli sen jälkeen oikeustiedettä, jonka tutkinnon hän suoritti vuonna 2004. Alvaro on Vapaan demokraattisen puolueen jäsen ja vuosina 2004–2014 europarlamentaarikko osana Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää.
Alexander Valerian Brotherus

Alexander Valerian Brotherus (26. marraskuuta 1838 Sund, Ahvenanmaa – 16. huhtikuuta 1903 Riika) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.
Bortheruksen vanhemmat olivat kollegineuvos Alexander Nikolai Brotherus ja Helena Amalia Taulerus. Opettaja, tutkija Arvid Hjalmar Brotherus ja tutkija Viktor Ferdinand Brotherus olivat hänen veljiään.
Alexander Valerian Brotheruksen ensimmäinen puoliso vuodesta 1872 oli Sofie Ljubitzky ja toinen puoliso Alexandra Ljubitzky. Brotherus tuli Haminan kadettikouluun 1850 ja määrättiin koulusta valmistuttuaan palvelukseen Henkivartioväen Jekaterinoslavlin krenatöörirykmenttiin 1857. Vänrikkinä hän siirtyi Henkivartioväen Volynian rykmenttiin Puolaan 1861, missä hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1862 ja luutnantiksi 1863. Hän osallistui Tammikuun kansannousun kukistamiseen 1863–1864. Nikolain yleisesikunta-akatemiaan Pietariin Brotherus tuli 1865, mutta ei suorittanut kurssiaan loppuun. Alikapteeni hänestä tuli 1866 ja vielä samana vuonna hänet määrättiin majurina palvelukseen 1. Itä-Siperian linjapataljoonaan. Vuonna 1868 hänet nimitettiin 6. Itä-Siperian linjapataljoonan komentajaksi ja vakinaistettiin tehtävään 1869.
Everstiluutnantiksi Brotherus ylennettiin 1872. Hänet määrättiin 1875 mallijalkaväkipataljoonaan Pietariin ja 1876 Pietarin sotilaspiirin paikallisjoukkojen esikuntaan. Saman vuoden marraskuussa hänestä tuli  151. reservijalkaväkipataljoonan komentaja ja kahden vuoden päästä marraskuussa everstinä 72. reservipataljoonan komentaja. Vuonna 1884 hänet määrättiin 67. Rjazanin, kenraalisotamarsalkka, ruhtinas Golitsynin jalkaväkirykmentin komentajaksi ja vuonna 1894 kenraalimajurina 18. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi. Tästä tehtävästä hän siirtyi kuitenkin jo seuraavana vuonna 32. jalkaväkidivisioonan 1. prikaatin komentajaksi ja taas vuoden päästä 2. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi. Ennen eroamistaan sotapalveluksesta kenraaliluutnanttina heinäkuussa 1901 Brotherus toimi vielä Turkestanin tarkk’ampujaprikaatin komentajana vuodesta 1898.