stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kruiz
Alkuvuodet

Vuonna 1978 toimintansa aloittanut Kruiz soitti aluksi kevyempää popmusiikkia. Se julkaisi kaksi kasettialbumia vuosina 1981 ja 1982. Nämä niin sanotut magneettoalbumit olivat epävirallisia julkaisuja, joita levitettiin pimeillä markkinoilla. Vuonna 1983 yhtye joutui hankaluuksiin Neuvostoliiton kommunistisen puolueen kanssa ja se määrättiin lopettamaan. Yhtyeen lopetettua toimintansa ilmestyi vielä yksi kasettialbumi vuonna 1984.
Vuonna 1986 yhtyeen keulahahmo Valeri Gaina päätti perustaa yhtyeen uudelleen Neuvostoliitossa alkaneen avoimuuspolitiikan myötä. Samalla se siirtyi kohti raskaampaa heavy metalia. Samana vuonna Kruizilta ilmestyi Neuvostoliiton valtiollisen levy-yhtiön Melodijan julkaisema albumi Круиз-1 (Kruiz-1). Yhtye nousi nopeasti erittäin suosituksi ja esiintyi eri puolilla maata parhaimmillaan kymmenien tuhansien suuruisille yleisöille. Kruizin on väitetty myyneen Neuvostoliitossa jopa 12 miljoonaa äänitettä. Viranomaiset yrittivät usein estää yhtyeen esiintymisiä ja muun muassa valtion hallussa olleet tiedotusvälineet eivät julkaisseet mainoksia sen konserteista. Vuonna 1987 Volgogradissa puhkesi Kruizin esiintymisen jälkeen mellakoita.
Kansainvälinen läpimurto

1980-luvun jälkipuoliskolla yhtye tuli tunnetuksi myös Länsi-Euroopassa. Vuonna 1988 Kruiz soitti Moskovassa saksalaisen Scorpionsin lämmittelijänä ja herätti myöhemmin länsimaisten managerien kiinnostuksen. Samana vuonna Kruiz solmi levytyssopimuksen yhdysvaltalaisen Warnerin kanssa ja levytti Länsi-Saksassa vanhoja kappaleitaan englanniksi. Ne julkaistiin albumilla Kruiz. Kappaleesta ”In Flames” tehty musiikkivideo sai paljon näkyvyyttä erityisesti Kanadassa. Seuraavana vuonna yhtye teki Euroopan-kiertueen esiintyen muun muassa Englannissa, Alankomaissa, Saksassa, Espanjassa, Italiassa ja Bulgariassa. Suomessa yhtye oli soittanut Turun Ruisrockissa jo vuonna 1988.
Hajoaminen ja 2000-luku

Marraskuussa 1989 Kruiz palasi studioon äänittämään uutta Culture Shock -nimistä albumia. Yhtyeen sisäisten ristiriitojen vuoksi sitä ei kuitenkaan saatu valmiiksi. Sergei Efimovin palattua Neuvostoliittoon albumia yritettiin viimeistellä myös tuolloin Running Wild -yhtyeessä soittaneen rumpali Iain Finlayn kanssa. Lopulta yhtye hajosi vuonna 1990 ja sen jäsenet tekivät omia projektejaan. Valeri Gaina muun muassa vaikutti pitkään Los Angelesissa. Vuonna 2002 Kruiz aktivoitui uudelleen ja julkaisi saksalaisella levy-yhtiöllä viiden kappaleen EP:n, joka sisälsi uusia versioita vuoden 1986 Kruiz-1-albumin kappaleista.
Diskografia

Luettelo sisältää Melodijan ja Warner Brothersin julkaisemat albumit. Yhtyeeltä on ilmestynyt myös lukuisia muita studio- ja kokoelmalevyjä sekä kasettialbumeja. Niitä on julkaistu omakustanteina, ja niitä ovat julkaisseet myös eri levy-yhtiöt.
Круиз-1 (1986)
Kruiz (1988)
Iron Rock (1989, kokoelma)
Luettelo omenalajikkeista

Luettelo omenalajikkeista on luettelo omenalajikkeista. Omenalajikkeita tunnetaan kaikkiaan yli 7500. Kaupallisia päälajikkeita on noin sata.
Suomessa kasvatettuja omenia

Näitä lajikkeita kasvatetaan Suomessa myyntiin.
Valkea Kuulas
Jaspi
Julyred
Raike
Discovery
Collina
Summerred
Lobo
Amorosa
Aroma
Eva
Suomeen tuotavia omenia

Näitä tuodaan Suomeen ulkomailta myyntiin.
Royal Gala
Golden Delicious
Granny Smith
Shampion
Ida Red
Kanzi
Cripps Pink (Pink Lady)
Muita omenia

Ingrid Marie [lähde? ]
Braeburn [lähde? ]
Rambo (omena), elokuvasankarin nimen lähde
Lady Macbeth

Maalaus Lady Macbethista
Lady Macbeth on naispäähenkilö William Shakespearen tragediassa Macbeth.
Näytelmässä Lady Macbeth on skotlantilaisen aatelismiehen, Macbethin puoliso ja hän pakottaa miehensä murhaan, jonka jälkeen hänestä tulee Skotlannin kuningatar. Miehensä muuttuessa murhaavaksi tyranniksi, Lady Macbeth alkaa tuntea syyllisyyttä, joka ajaa hänet hulluksi ja hän päätyy tekemään itsemurhan. Lady Macbeth on yksi Shakespearen tunnetuimmista hahmoista ja häntä ovat näytelleet lukuisat kuuluisat näyttelijät niin valkokankaalla kuin teatterissa.
Kultapistiäismäiset

| Kultapistiäismäiset |
| --- | --- |
 Helokultiainen (Chrysis viridula)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Yläheimo::  Kultapistiäismäiset Chrysidoidea  Latreille, 1802
Katso myös
   Kultapistiäismäiset Wikispeciesissä   Kultapistiäismäiset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kultapistiäismäiset (Chrysidoidea) on hoikkatyvisten alalahkoon kuuluva yläheimo. Kultapistiäismäisiin kuuluvia hyönteisiä esiintyy Suomessa eniten Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa ja kohtalaisesti myös Keski-Suomessa. Tähän yläheimoon kuuluvia heimoja ovat ''Plumariidae'', ''Scolebythidae'', ''Sclerogibbidae'', vohkapistiäiset (Embolemidae), pihtipistiäiset (Dryinidae), lattapistiäiset (Bethyiidae) ja kultapistiäiset (Chrysididae).
Aiheesta muualla

ITIS: Chrysidoidea (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Chrysidoidea (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Chrysidoidea (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Chrysidoidea  (englanniksi)
Iowa State University, Bug Guide: Superfamily Chrysidoidea - Cuckoo Wasps and Allies (englanniksi)
Kultaperävireo

| Kultaperävireo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Vireot Vireonidae
Suku::  Erpornis
Laji::  zantholeuca
Kaksiosainen nimi
 Erpornis zantholeuca  Blyth, 1844 
Katso myös
   Kultaperävireo Wikispeciesissä   Kultaperävireo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultaperävireo (Erpornis zantholeuca) eli aiemmalta nimeltään kultaperätimali on vireoiden (Vireonidae) heimoon kuuluva lintulaji. Se on sukunsa Erpornis ainoa laji.
Esiintyminen

Kultaperävireota tavataan Etelä-, Itä- ja Kaakkois-Aasiasta. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Länsi- Grand Bahama

Länsi- Grand Bahaman alueen sijainti
Länsi- Grand Bahama on yksi Bahaman hallintoalueista. Se on yksi Grand Bahaman saaren kolmesta hallintoalueesta ja sijaitsee saaren länsiosassa. Alue ympäröi Freeportin kaupunkia.
Freeportin läheisyyden vuoksi alueella on useita pikkukaupunkeja. Alueen hallinnollinen keskus sijaitsee Eight Mile Rockissa. Länsi- Grand Bahaman hallinto on jaettu kunnallisesti neljään osaan: West End, Itäinen Eight Mile Rock, Läntinen Eight Mile Rock ja Pinder's Point.
Bahaman alueet
Acklins
Berrysaaret
Bimini
Black Point
Cat Island
Crooked Island
Etelä-Abaco
Etelä-Andros
Etelä-Eleuthera
Exuma
Freeport
Grand Cay
Green Turtle Cay
Harbour Island
Hope Town
Itä- Grand Bahama
Inagua
Keski-Abaco
Keski-Andros
Keski-Eleuthera
Long Island
Länsi- Grand Bahama
Mangrove Cay
Mayaguana
Moorensaari
New Providence
Pohjois-Abaco
Pohjois-Andros
Pohjois-Eleuthera
Ragged Island
Rum Cay
San Salvador
Spanish Wells
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Lyn Hejinian

Lyn Hejinian (17. toukokuuta 1941 Berkeley, Kalifornia – 24. helmikuuta 2024) oli yhdysvaltalainen runoilija, esseisti ja kielenkääntäjä. Hän oli tuottelias kirjoittaja, jolla oli vaikutusvaltaisessa asema kokeellisen ja avantgardistisen runouden piirissä.
Hejinian aloitti kirjoittamisen 1970-luvulla ja kuului tuolloin language-ryhmän perustajahahmoihin. Hän oli Tuumba Pressin toimittaja vuosina 1976–1984 ja toimitti yhteistyössä Barrett Wattenin kanssa Poetics-lehteä vuosina 1981–1999. Hejinian toimi myös yhtenä johtajista Atelos-hankkeessa, joka on tilannut ja kustantanut taiteenlajien rajat ylittäviä töitä runoilijoilta. Hänelle myönnettiin Guggenheim-stipendi, California Arts Councilin kirjoitusstipendi, Poetry Fundin apuraha ja National Endowment of the Artsin käännösstipendi venäjän kääntämisestä. Vuonna 2000 Hejinian sai Academy of American Poetsin stipendin saavutuksistaan runoudessa. Hän toimi vuosina 2006–2012 Academy of American Poetsin kanslerina. Hejinian myös opetti kirjallisuutta Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä.
Teoksia

Writing Is an Aid to Memory (1978)
My Life (1980)
Sight (Leslie Scalapinon kanssa, 1999)
My Life in the Nineties (2003)
The Fatalist (2003)
Saga/Circus (2008)
The Book of a Thousand Eyes (2012)
Tribunal (2019)
Lumikenttien kutsu

Lumikenttien kutsu (La mia grande avventura / The Jack London Story) on italialaisen RAI-yhtiön seitsenosainen tv-sarja vuodelta 1973. Jack Londonin teksteihin perustuvan sarjan ohjasi Angelo D'Alessandro ja sen pääosissa esiintyivät Andrea Chacchi, Orso Maria Guerrini ja Arnaldo Bellofiore.
Suomessa Yle TV1:n esittämästä seikkailusarjasta on jäänyt mieleen Orso Maria Guerrinin esittämä sarjan tunnuskappale I wanna go, jonka ovat suomeksi levyttäneet nimellä Lumikenttien kutsu Matti Esko, Tapio Heinonen, Jukka Raitanen, Reijo Taipale, Marko Putkonen, Jukka Kuoppamäki sekä Janne Tulkki.
Lumikellolaukka

| Lumikellolaukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Narsissikasvit
Suku::  Laukat Allium
Laji::  paradoxum
Kaksiosainen nimi
 Allium paradoxum  (M.Bieb.) G.Don 
Katso myös
   Lumikellolaukka Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lumikellolaukka (Allium paradoxum) on monivuotinen sipulikasvi, joka kuuluu laukkoihin eli kotalaukkohin (Allium). Sitä käytetään koristekasvina. Se kasvaa 15–30 senttimetriä korkeaksi. Kasvissa on yksi lehti varren tyvellä, lehti on 15–30 cm pitkä, 0,5–1,5 cm leveä, litteä ja tylppäkärkinen. Kukinnossa on itusilmuja suojuslehtien ympäröimänä ja yksi nuokkuva kukka. Kukan kehä on valkoinen, kellomainen, hieman lumikelloa muistuttava.
Lumikellolaukka esiintyy alkuperäisenä Aasiassa tai lähialueilla: Kaukasiassa, Venäjällä, Pohjois-Iranissa ja Turkmenistanissa. Se on myös levinnyt viljeltynä muutamiin Keski-Euroopan maihan.
Lyncar

| Lyncar |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pinch (Plant) Ltd.
Päämaja:   Yhdistynyt kuningaskunta
Perustajat:  Martin Slater
Tunnetuimmat kuljettajat:   John Nicholson
Moottorit:  Ford Cosworth DFV
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian GP 1974
Kilpailuja:  2
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Britannian GP 1975
Lyncar oli Martin Slaterin perustama brittiläinen Formula 1 -talli, joka osallistui kahteen Britannian Grand Prix'hin vuosina 1974 ja 1975.
Tallin autolla ajoi uusiseelantilainen John Nicholson. Ensimmäisessä kilpailussa hän karsiutui, mutta toisessa ja samalla viimeisessä kilpailussa onnistui ajamaan sijalle 17. Viimeisen kilpailun jälkeen tallin auto myytiin kilpa-autoilija Emilio de Villotalle, joka voitti autolla yhden kilpailun muissa sarjoissa.
Tulokset

| Väri | Tulos |
| --- | --- |
Kulta: Voittaja
Hopea: Toinen sija
Pronssi: Kolmas sija
Vihreä: Pistesijoitus
Sininen: Maaliin pistesijojen ulkopuolella
Sininen: Ei sijoittunut (NC)
Violetti: Keskeytti (Kesk.)
Punainen: Karsiutui (DNQ)
Punainen: Esikarsiutui (DNPQ)
Musta: Hylättiin (DSQ)
Valkoinen: Ei startannut (DNS)
Vaaleansininen: Vain harjoituksissa (PO)
Vaaleansininen: Perjantain testikuljettaja (TD)
Tyhjä: Kilpailu peruttiin (C)
Tyhjä: Ei harjoituksissa (DNP)
Tyhjä: Loukkaantunut tai sairas (Louk.)
Tyhjä: Kilpailukiellossa (EX)
Tyhjä: Ei saapunut (DNA)
Tyhjä: Vetäytyi (WD)
Lihavoitu: Paalupaikka
Kursivoitu: Nopein kierros
† – keskeytys ajoi yli 90 % kilpailupituudesta ja sai tuloksen.
Yläindeksi numero – Pistesijoitus sprinttikilpailussa Power Stage -erikoiskokeella.
* – Fanboost
G – Nopein aika-ajon lohkovaiheessa
| Vuosi | Talli | Runko | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | Nro>  | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | Pinch (Plant) Ltd | Lyncar 006 | Ford V8 | F |  |  | ARG | BRA | RSA | ESP | BEL | MON | SWE | NED | FRA | GBR | GER | AUT | ITA | CAN | USA | 0 | - |
| 1974 | Pinch (Plant) Ltd | Lyncar 006 | Ford V8 | F |  John Nicholson | 29 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | DNQ |  |  |  |  |  | 0 | - |
| 1975 | Pinch (Plant) Ltd. | Lyncar 006 | Ford V8 | G |  |  | ARG | BRA | RSA | ESP | MON | BEL | SWE | NED | FRA | GBR | GER | AUT | ITA | USA |  | 0 | - |
| 1975 | Pinch (Plant) Ltd. | Lyncar 006 | Ford V8 | G |  John Nicholson | 32 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 17 |  |  |  |  |  | 0 | - |
Kyynelten valtatie

Valtatie 16 johtaa Brittiläisen Kolumbian poikki rannikolla sijaitsevasta Prince Rupertista Albertan rajalle McBrideen.
Kyynelten valtatie (engl. Highway of Tears) on Kanadan läntisimmän provinssin, Brittiläisen Kolumbian, poikki johtavasta valtatie 16:sta käytetty nimitys. Nimi johtuu siitä, että jopa 43 naisen uskotaan kadonneen sen varrella viimeisen kolmenkymmenen vuoden aikana. Monet uskovat, että katoamisten takana on sarjamurhaaja, joka saalistaa nuoria naisia. Toiset uskovat, että naiset olisivat joutuneet Kanadan karun luonnon uhreiksi.
Poliisi on Daily Mailin mukaanlähde tarkemmin? sanonut, että katoamisista kahdeksan näyttävät olevan yhteydessä toisiinsa ja niistä voidaan epäillä ihmistä. Ketään tiettyä henkilöä ei kuitenkaan ole koskaan esitetty epäillyksi.
Viimeisin tiellä kadonnut nainen on 20-vuotias Madison Scott, joka katosi lähellä Kyynelten valtatietä juhlien jälkeen toukokuussa 2011. Poliisi löysi Madisonin teltan ja auton, mutta nainen itse oli kadonnut jälkiä jättämättä. Madisonin kohtalosta ei ole vuosienkaan jälkeen mitään tietoa.
Poliisin tilastojen mukaan tiellä on kadonnut kahdeksantoista naista, mutta paikallisten alku­peräis­kansojen johtajien mukaan tapauksia on ainakin 43. Kadonneet naiset ovat iältään 14–33-vuotiaita. Monet kadonneista naisista elivät alkuperäiskulttuureissa ja liikkuivat liftaten.
Alueen kaupungit ovat kaukana toisistaan, eikä alueella aina ole kuuluvuutta. Poliisi varoittaa alueen naisia liftaamisesta, sillä se tekee heistä helppoja uhreja. Monelle paikalliselle se on kuitenkin ainoa keino liikkua pitkiä matkoja.
Ainoa läpimurron mahdollisuus vyyhdissä saatiin vuonna 2011, kun poliisi julkaisi piirroksen vanhemmasta miehestä, joka oli yrittänyt siepata 20-vuotiaan naisen lähellä valtatie 16:ta. Miestä ei ole koskaan löydetty.
Kyynelrauhanen

a. kyynelrauhanen
Kyynelrauhanen (lat. glandula lacrimalis) sijaitsee silmän yläreunassa ja se erittää silmää huuhtovaa kyynelnestettä. Kyynelnesteen tehtävä on huolehtia sarveiskalvon ravinnonsaannista ja kastella silmän pintaa, jottei se kuivuessaan muuttuisi läpinäkymättömäksi. Lisäksi kyynelneste sisältää mikrobikasvustoa estävää lysotsyymi-nimistä entsyymiä. Kyynelnesteen erityttyä silmän pintaan se poistuu nenän puoleisesta silmäkulmasta kahden kyynelpisteen kautta kyyneltiehyitä pitkin kyynelpussiin. Kyynelpussista kyynelneste siirtyy kyynelkanavaa pitkin nenäonteloon, jossa kyynelkanava aukeaa joko nenäontelon alakuorikon eteen tai sivulle. Kyynelrauhasen toimintaa kiihdyttää parasympaattinen hermosto ja vähentää sympaattinen hermosto. Seitsemäs aivohermo eli kasvohermo toimii muiden toimintojensa ohella kyynelrauhasen parasympaattisena hermona.
Lady Love

| Lady Love Katri Helena |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1976
 Tuottaja(t): Chrisse Johansson
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Scandia-Musiikki
Katri Helenan muut julkaisut
| Paloma Blanca 1975 | Lady Love 1976 | Katri Helenan kauneimmat 1977 |
Lady Love on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1976. Albumi on myynyt platinalevyyn oikeuttavan määrän.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Syysunelma – 2.39 (säv. ja sov. Veikko Samuli, san. Chrisse Johansson)  Lady Love – 2.33 (säv. Pietsch, Dietrich, Ekkehardt, san. Chrisse Johansson, sov. Veikko Samuli)  Hän on mennyt pois – 3.57 (Tears and Souvenirs, säv. Luigi Creatore, Hugo Peretti, George David Weiss, san. Chrisse Johansson, sov. Veikko Samuli)  Aurinkoon – 3.14 (Morning Sky, säv. J. Bouwens, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä)  Hei jos mentäis naimisiin – 3.14 (Can't Give You Anything But My Love, säv. Luigi Creatore, Hugo Peretti, George David Weiss, san. Raul Reiman)  Yksin kuljen sateeseen – 2.00 (Crying in the Rain, säv. Greenfield, King, san. Pertti Reponen, sov. Veikko Samuli)  Bye-Bye – 2.53 (Na-Na Is the Saddest Word, säv. Luigi Creatore, Hugo Peretti, George David Weiss, san. Raul Reiman) :  B-puoli Palman mainingit – 3.18 (Mediterranee, säv. E. Marnay, U. Morgan, san. Raul Reiman, sov. Veikko Samuli)  Ystäväin – 3.45 (My Poor Friend, säv. Juan Carlos Calderon, Hans van Hemert, san. Chrisse Johansson, sov. Olli Heikkilä)  Pappa kuplettejaan lauloi – 3.06 (My Daddy Was a Song and Dance Man, säv. Digby Richards, san. Saukki, sov. Olli Heikkilä)  On kaikki ennallaan – 3.15 (Ça va pas changer le monde, säv. Joe Dassin, P. Massara, san. Jukka Kuoppamäki, sov. Veikko Samuli)  Loppu tuskaa tuo aina – 3.07 (l'importante e finire, säv. Alberto Anelli, Giuseppe Malgioglio, san. Saukki, sov. Olli Heikkilä)  Kesän lapsi – 3.49 (Viva America, säv. Subway, Douglas Gylsbi, san. Chrisse Johansson, sov. Veikko Samuli)
Kyyngg

| Kyyngg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kailus James
Syntynyt: 13. elokuuta 1995 (ikä 29) New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat
Ammatti:  Rap-artisti, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kyyngg
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  Hip hop
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kyyngg (oik. Kailus James, s. 13. elokuuta 1995, New Orleans, Louisiana) on yhdysvaltalainen rap-artisti.
Kuiske (vuoden 2015 sarja)

Kuiske (engl. Wissper) on vuonna 2015 julkaistu saksalais-brittiläis-irlantilainen televisiosarja.
Tuotanto ja juoni

Sarja on saksalais-brittiläis-irlantilaista yhteistuotantoa. Tuotantoyhtiöt olivat Made 4 Entertainment (m4e), Telegael, Discreet Art Productions, Bastei Media ja Absolutely Cuckoo. Ensimmäinen jakso julkaistiin vuonna 2014.
Ensimmäisen kauden jaksot
Pingwing Penguin
Clumsy Elephant
Polar Brrr
Meerkat Muddle
Mice View
Tiger Teeth Trouble
Orangutangle
Step On It Seal
Jumping Joey
Monkey Mischief
Strong as a Horse
Panda Pal
Calm Down Croc!
Up With the Birds
Pig in a Puddle
Thirsty Giraffe
Bear Cub Bedtime
Roar, Lion, Roar!
Pitch Perfect Panda
Ostrich Away
Whale Song Sing-a-long
The Slow Slow Loris
Hipp-No!
Lostrich
Meerkat Patro
Oh No Polar Bear!
Eager Beavers
Camel Hump
Flamingo Flamenco
Paddling Pigs
Arctic Foxed
Handsome Horse
Penguin Playtime
Mini Mice Mystery
Sssh Penguin Sssh
Polar Bear Scare
Koala Tag
Sing Elephant Sing
Meerkat Mystery
Jump, Horse, Jump
Bear in the Middle
Orangutidy
Gourmet Hippo
A Penguin Party
Horse in a Hole
Pushy Penguins
Croc Up a Tree
Meerkat Itch!
Polar Bears On Ice
Pretty As A Pig
A Penguin Pal Problem
Orangutan's Bad Hair Day
Toisen kauden jaksot
Suomen äänirooleissa

Näyttelijät
Alda Aflatuni
Amos Brotherus
Ella Pyhältö
Juhani Rajalin
Lotta Lindroos
Markus Bäckman
Peter Pihlström
Saana Norra
tuotanto: Dubberman
Luettelo Euroopan unionin kaupunkialueista väkiluvun mukaan

Tämä artikkeli on luettelo Euroopan unionin suurimmista kaupunkialueista väkiluvun mukaan. Luettelossa ovat vain ne Euroopan unionin kaupunkialueet, joissa asuu yli 500 000 asukasta.
Lumikarstasammal

| Lumikarstasammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä 
Suomessa::  Erittäin uhanalainen 
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Lahko::  Karstasammalten lahko Andreaeales
Heimo::  Karstasammalten heimo Andreaeaceae
Suku::  Karstasammalet Andreaea
Laji::  nivalis
Kaksiosainen nimi
 Andreaea nivalis  Hook. 
Katso myös
   Lumikarstasammal Wikispeciesissä   Lumikarstasammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lumikarstasammal (Andreaea nivalis) on karstasammalten (Andreaeaceae) heimoon kuuluva lehtisammallaji. Sitä esiintyy ympäri pohjoisen pallonpuoliskon arktista aluetta. Suomessa lajia kasvaa harvinaisena Pohjois-Lapin tuntureilla Kittilän ja Enontekiön Lapissa. Lumikarstasammal on Suomessa luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. Sitä uhkaavat ilmaston lämpeneminen, laskettelurinteiden rakentaminen ja satunnaistekijät.
Lumikarstasammal on suurin karstasammalten lajeista ja voi yltää kymmenen senttimetrin pituuteen. Se kasvaa punertavanruskeina tyynyinä tai mattoina. Lehdet ovat paljon läpikuultavampia kuin muilla karstasammalilla. Ne ovat vähintään kaksi millimetriä pitkiä, kapeita, teräväkärkisiä, keskisuoni on vahva.
Lyn Fotball

Lyn Fotball on oslolaisen Ski- og Fotballklubben Lyn -urheiluseuran jalkapallojaoston Lyn Fotballin miesten edustusjoukkue, joka pelaa maan pääsarjassa Tippeligaenissa. Se oli vuonna 1902 eräs Norjan jalkapalloliiton perustajaseuroista. Joukkue on voittanut Norjan mestaruuden kaksi kertaa ja cup-mestaruuden yhdeksän kertaa. Kotiottelunsa Lyn pelaa Oslon Ullevaal stadionilla, mistä se omistaa noin 13 % osuuden.
Kaudella 2009 talousvaikeuksista kärsinyt seura putosi Tippeligaenista. Joulukuussa 2009 seura ajautui konkurssiin ja sen tulevaisuus on epävarma. Sen paikan Adeccoligaenissa otti Hamarkameratene, joka putosi kolmannelle sarjatasolle kauden 2009 päätteeksi.
Saavutukset

Norjan mestaruus 1964, 1968
Norjan Cupin voitto 1908, 1909, 1910, 1911, 1945, 1946, 1967, 1968
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Kannattajien sivu
Kyynelten saari

| Kyynelten saari> valkoven. Востраў слёз ven. Ostrov sljoz |
| --- | --- |
 Kuvanveistäjä J. Pavlovin johdolla suunnitellun, vuonna 1996 valmistuneen Kyynelten saaren kappeli ja erästä muistokiveä
Sijainti:  Minsk, Valko-Venäjä
Koordinaatit:  53.9099°N, 27.5547°E
Valmistumisvuosi:  1996
Suunnittelija:  Kuvanveistäjä Ju. Pavlov ja arkkitehdit N. Коrolev, Т. Коrоleva-Pavlova, V, Laptsevitš, G. Pavlova, O. Pavlov, D. Homjakov 
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kyynelten saari (valkoven. Востраў слёз, Vostrau sljoz, ven. Остров слёз, Ostrov sljoz), virallisesti Rohkeuden ja surun saari (valkoven. Востраў Мужнасці і Смутку, Vostrau Mužnastsi i Smutku, ven. Остров Мужества и Скорби,  Ostrov Mužestva i Skorbi) on pieni, Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin läpi virtaavassa Svislatš-joessa sijaitseva muistosaari. Saari sijaitsee keskellä pääkaupunkia ja liittyy sillalla kaupungin vanhaan, jo 1100-luvulla asuttuun Troitskoje predmestje -kaupunginosaan (Kolminaisuuden kaupunginosa (mäki)).
Kyynelten saari on vaikuttava ulkomailla sotatoimissa kuolleiden valkovenäläisten muistomerkki. Saaren kokonaisuuteen kuuluu useita teoksia, muistokiviä ja kappeli. Niiden arkkitehtuuri veistoksineen syntyi kuvanveistäjä J. Pavlovin johdolla usean taiteilijan yhteistyönä. Muistosaaren rakennustyöt ajoittuvat vuosiin 1988–1996. Muistomerkki vihittiin käyttöön 3. elokuuta 1996. Valko-Venäjän presidentti Aljaksandr Lukašenka lupasi vihkimistilaisuudessa erityisesti Afganistanin sodassa (1979–1989) menehtyneitä poikiaan surreille kansalaisille, "ettei yksikään tasavaltamme sotilas enää tule käymään sotaa ulkomailla". Afganistanin sotaan osallistui noin 30 000 valkovenäläistä tai Valko-Venäjällä syntynyttä henkilöä, joista 771 menehtyi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kyynelten saari Wikimedia Commonsissa
Island of Tears (englanniksi) (inyourpocket.com)
Ostrov sljoz ("Ostrov Mužestva i Skorbi") (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (minsk-old-new.com)
Belorussija. Ostrov sljoz.  (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (artofwar.ru)
Poklonimsja "Ostrovu sljoz"! (8/2006) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (ng.by)