stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Himalaja
Himalaja ja ihminen > Väestö

Himalajan alueella elää yli 52 miljoonaa ihmistä. Ala-Himalajaa ja Himalajan keskimmäisen vuorijonon laaksoja itäisestä Kashmirista aina Nepaliin saakka asuttavat enimmäkseen intialaista alkuperää olevat hindut. Pohjoisessa Ylä-Himalajaa asuttavat tiibetiläiset buddhalaiset Ladakhista Koillis-Intiaan. 1 830–2 440 metrin korkeudella Keski-Nepalissa intialaiset ja tiibetiläiset kulttuurit ovat sekoittuneet muodostaen omanlaisensa kulttuurin, joka on yhdistelmä kumpaankin kuuluvia perinteitä. Intian itäisen Himalajan ja itäisen Bhutanin lähiympäristöä asuttavat animismin harjoittajat, joiden kulttuuri on samankaltainen kuin pohjoisessa Myanmarissa ja Kiinan Yunnanin maakunnassa. Läntistä Kashmiria asuttavat muslimit, joiden kulttuuri vastaa Afganistanin ja Iranin kulttuuria.
Intian niemimaan neljästä pääkielikunnasta (indoeurooppalaiset, tiibetiläis-burmalaiset, austroaasialaiset ja dravidakielet) kaksi ensimmäistä on yleisiä Himalajalla. Yleisesti ottaen Ylä-Himalajaa sekä Tethysin Himalajaa asuttavat lähinnä tiibetiläiset ja muut tiibetiläis-burmalaisia kieliä puhuvat ihmiset. Ala-Himalajalla yleisempiä ovat puolestaan indoeurooppalaisia kieliä puhuvat asukkaat. Jälkimmäisiin kuuluvat myös kašmirin kieltä puhuvat Kashmirin laakson asukkaat sekä gaddit ja gujarit, jotka asuttavat Ala-Himalajan mäkisiä alueita.
Indoeurooppalaisia kieliä puhuvat paharit muodostavat valtaosan Nepalin väestöstä, vaikkakin maassa elää myös suuria tiibetiläis-burmalaisia kieliä puhuvien ryhmiä. Niihin kuuluvat newarit, tamangit, gurungit, magarit, šerpat ja muu Bhutiaan kytköksissä oleva väestö sekä kiratit. Kiratit olivat varhaisimpia Kathmandun laakson asukkaita. Myös newarit kuuluvat Nepalin varhaisimpiin ihmisryhmiin. Mount Everestin eteläpuolen alueella elävät šerpat ovat erityisen tunnettuja alueen vuorikiipeilyyn liittyvistä yhteyksistä.
Himalaja ja ihminen > Liikenne ja kulkeminen > Lentoliikenne

Himalajalla sijaitsee kaksi suurta lentoasemaa: yksi Kathmandussa ja toinen Srinagarissa. Kathmandun luona sijaitsevaa Tribhuvanin kansainvälistä lentoasemaa palvelevat niin kansainväliset kuin paikalliset lennot. Näiden kahden suuren lentoaseman lisäksi yhä enemmän pieniä paikallisia lentokenttiä on rakennettu Nepaliin sekä muihin valtioihin Himalajan alueella. Niin kuin kulkuyhteyksien paraneminen maalla, myös kehittynyt lentoliikenne on palvellut turismin kasvua Himalajalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Himalaja Wikimedia Commonsissa
Maailman korkein vuori Mount Everest (8 844–8 850 m, vasemmalla) ja Nuptse (oikealla) nähtynä Kala Pattharilta.
Himalajan geologiaa (englanniksi). Ala-Himalaja on merkitty vuorijonon alaosaan keltaisella.
Ylä-Himalajan koillispäässä, Tiibetissä sijaitseva Namcha Barwa (7 782 m).
Himalaja kuvattuna kansainväliseltä avaruusasemalta pohjoisen suunnalta. Etualalla on Tiibetin ylänkö.
Seitsemän kilometriä korkea Machapucharé-vuoren huippu.
Rhododendron arboreum on alppiruusuihin kuuluva kasvi ja Nepalin kansalliskukka. Taustalla on Annapurna South (7 219 m), eräs Nilgiri Himal -vuoriryhmän huippu, joka kuuluu samalla suurempaan Annapurnan vuoristoalueeseen.
Jakki Nepalissa. Taustalla oleva vuori on Kangtega (6 685 m).
Kävelysilta matkalla Everestin perusleirille, Nepalissa.
Tribhuvanin kansainvälinen lentoasema Kathmandussa, Nepalissa.
Luettelo Sveitsin joista

Sveitsin 50 pisintä jokea ovat seuraavat. Pituudessa on otettu huomioon Sveitsin alueella oleva jokiosuus. Pituus on määritelty karttamateriaalista, jonka mittakaava on 1:25 000.
¹ Reinin pituutta laskettaessa on otettu huomioon sen pisin alkujoki Vorderrhein, jonka pituus on 71 kilometriä. Toiseksi pisin alkujoki on Hinterrhein.
Anna Ölander

Anna Helena Ölander (15. joulukuuta 1861 Linköping – 23. lokakuuta 1939 Linköping) oli ruotsalainen kirjailija, kääntäjä ja virsirunoilija.
Ölander oli kotoisin Itä-Götanmaalta, hänen isänsä oli opettaja ja myöhemmin kirkkoherra. Jo varhain hän alkoi kirjoittaa runoja ja kertomuksia, joita muutamat lehdet julkaisivat. Myöhemmin hän kirjoitti pidempiä romaanin tapaisia kertomuksia. Hän julkaisi viitisenkymmentä kirjaa, joista kolme on runokokoelmia. Hän käytti kirjoituksissaan nimimerkkiä A —der. Hän toimi myös Dagens Lösen (Päivän Tunnussana) -hartauskirjan toimittajana. Hän käänsi myös paljon virsiä ja lauluja, muun muassa Fanny Crosbyn lauluja ja on kertonut saaneensa vaikutteita Crosbyn lauluista. Kymmenkunta hänen kirjoittamaansa virttä on julkaistu. Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi hänen virtensä. Hänen laulujaan on useissa vapaiden kirkkokuntien laulukirjoissa ja joitakin niitä on myös suomennettu etenkin vapaiden suuntien laulukirjoihin.
Ölanderin lauluja suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa

Ruotsin kirkon virsikirja
65 Sanasi ääreen, Jeesus (Omkring ditt ord, o Jesus, suom. Tekla Renfors 1872–1912, uud. suom. Anna-Maija Raittila 1997)
Siionin kannel
426 Tänäänkin, niin lupaa Herra (Suom. 1906, uud. Lauri Thurén)
Hengellisiä lauluja ja virsiä
126 Miksi kohta nyt ei? (Varför icke idag?)
375 Jollet sä voikaan johtaa (Kan du ej stå och syrɑ
385 Aavoilla merten sun veljiäs kulkee (Göt vad du kan för de talrika skaror)
Hengellinen laulukirja
15 Oi Jeesus, sanas ääreen (Omkring ditt ord, o Jesus)
259 Miksi kohta, nyt ei (Varför icke idag?)
428 Päivä paistaa alta pilvenkin
591 Luon katseen maahan mä valoisaan
Seurakunta laulaa
89 Sanasi ääreen, Jeesus (Omkring ditt ord, o Jesus, sSuom. Anna-Maija Raittila 1997)
236 Ilman Jeesusta on kaikki turhaa (Om jag ägde allt men icke Jesus, uud. Joel Niininen 2001)
Sumioisjärvi

| Sumioisjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°28′04″N, 25°02′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lummennen ja Vesijaon valuma-alue (14.25)
Laskujoki:  uoma Lummenneeseen 
Järvinumero:  14.254.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,1 m  
Pituus:  620 m  
Leveys:  290 m  
Rantaviiva:  1,61918 km  
Pinta-ala:  11,6963 ha  
Tilavuus:  0,000117517 km³ 
Keskisyvyys:  1 m  
Suurin syvyys:  1,99 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSumioisjärvi 
Sumioisjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Toritun kylän lähellä Lummennen eteläpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 11,7 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 117 500 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja suurin syvyys on 2,0 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskiosassa. Järven rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, mutta luoteis- ja pohjoisrannoilla on peltoa. Järven länsipuolella on kaksi maatilaa, jolle tulee tie järven eteläpuolelta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Lummennen alueeseen (14.254) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,1 metriä mpy. Se laskee Lummenneen Lahtipohjanlahteen kaakkoispäästä lähtevän 40 metriä pitkän uoman kautta. Järvien pinnankorkeus on sama.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimettömänä. Vuoden 1965 peruskartassa järven länsi- ja pohjoisrannalla oli peltoa ja vuoteen 1985 mennessä myös järven luoteisrannalle oli raivattu peltoa.
Nuottio

| Nuottio |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°28′56″N, 24°59′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lummennen ja Vesijaon valuma-alue (14.25)
Laskuoja:  Nuottionoja Lummenneen 
Järvinumero:  14.254.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119 m  
Pituus:  500 m  
Leveys:  300 m  
Rantaviiva:  1,325 km  
Pinta-ala:  6,918 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNuottio 
Nuottio on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Toritun kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,9 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata, mutta järven pohjoisrannan tuntumassa on pelto. Järven itäpuolelta kulkee yhdystieltä 3254 haarautuva Kaikontie ja eteläpuolelta Kaikontieltä haarautuva metsäautotie.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Lummennen ja Vesijaon valuma-alueella (14.25), jonka Lummennen alueeseen (14.254) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119 metriä mpy. Järvi laskee sen pohjoispäästä lähtevää Nuottionojaa pitkin Lummenneen. Laskuojan pituus on 900 metriä ja pudotus 4,9 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty nimellä Nuotiolampi.
Kristiinankaupunki

| Kristiinankaupunki Kristinestad |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Kristiinankaupunkia kesäkuussa 2019
Sijainti:  62°16′25″N, 021°22′40″E
Maakunta:  Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Suupohjan rannikkoseutu
Kuntanumero:  287
Hallinnollinen keskus:  Kristiinankaupungin keskustaajama
Perustettu:  1649
Kuntaliitokset:  Lapväärtti (1973) Siipyy (1973) Tiukka (1973)
Pinta-ala ilman merialueita:  697,72 km² 143:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  1 679,17 km² 62:nneksi suurin 2022 
– maa:  683,25 km²
– sisävesi:  14,47 km²
– meri:  981,45 km²
Väkiluku:  6 128 152:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  8,97 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  11,9 %
– 15–64-v.:  51,4 %
– yli 64-v.:  36,7 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  40,5 %
– ruotsinkielisiä:  52,9 %
– muut:  6,6 %
Kunnallisvero:  8,9 % 154:nneksi suurin 2025 
Kaupunginjohtaja:  Mila Segervall
Kaupunginvaltuusto:  27 paikkaa
  2021–2025   • RKP   • Kok.   • Kesk.   • SDP   • PS   • KD:   15 5 3 2 1 1
www.kristinestad.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kristiinankaupunki (ruots. Kristinestad) on kaupunki Pohjanmaan maakunnassa.
Kristiinankaupungissa asuu 6 128 henkilöä, ja sen pinta-ala on 1 679,17 km², josta 14,47 km² on sisävesiä ja 981,45 km² merialueita. Väestötiheys on 8,97 asukasta/km². Kaupunki on kaksikielinen, ja 40,5 % sen asukkaista puhuu äidinkielenään suomea ja 52,9 % ruotsia.
Kristiinankaupunki on Suomen pisin nykyisin käytössä oleva kunnan nimi. Yleiskielessä, paikallisesti ja joissain kartoissa itse kaupunki tunnetaankin vain nimellä Kristiina.
Nimen alkuperä

Kaupungin nimi oli aluksi Koppöstad. Kenraalikuvernööri Pietari Brahe nimesi kaupungin uudelleen 1. maaliskuuta 1651 Kristiinankaupungiksi (ruots. Christinae Stadh). Brahe antoi kaupungille nimen senhetkisen kuningattaren Kristiinan mukaan, mutta on hyvin mahdollista, että hän ajatteli myös omaa vaimoaan, kreivitär Kristina Katarina Stenbockia, joka kuoli vuonna 1650.
Historia > Esihistoria ja asutuksen syntyminen

Kristiinankaupungin alueella on ollut asutusta jo kivikaudella, jolloin asutus keskittyi merenrannan tuntumaan. Kivikautisia asuinpaikkoja on mm. Riarbäckin, Bergåsenin, Norrvikenin ja Lillsjön alueella. Pronssikautisia hautaröykkiöitä on löydetty mm. Uttermossan ja Metsälän alueelta ja rautakautisia Murmossbergeniltä.
Asutus vakiintui keskiajalla. Kristiinankaupunki ja Tiukka (ruots. Tjöck) mainitaan ensimmäistä kertaa virallisissa kirjoituksissa vuonna 1303. Kaupungin alue oli alun perin hämäläisten asuttamaa aluetta. Ruotsista tulleet siirtolaiset saivat 1300-luvulla luvan asettua ”hämäläisten maahan”.
Asutus keskittyi 1560-luvulla Lapväärtin- ja Tiukanjoen varsille. Lapväärtti erotettiin vuonna 1594 omaksi kappeliseurakunnaksi Närpiöstä, vuonna 1607 seurakunnaksi ja seuraavana vuonna pitäjäksi. Alun perin Ulvilaan kuulunut Siipyy liitettiin 1600-luvun alussa Närpiön kappeliksi.
Historia > Kaupungin perustaminen ja kaupankäyntiä

Alueen viljelijät hakivat 1500-luvulla lupaa rakentaa kaupunki Tiukanjoen suulle. Tuolloin lähin kaupunki Vaasa, oli pitkän matkan päässä ja tavaroiden kuljettaminen mutkaisilla ja kuoppaisilla teillä vaati kovaa työtä.
Kristiinankaupunki perustettiin vuonna 1649 Lapväärtin pitäjään Koppön saarelle. Pietari Brahe allekirjoitti Koppöstadin perustamisasiakirjan ja kaksi vuotta myöhemmin maanmittaaja Claes Claesson piirsi kaupungille asemakaavan Pietari Brahen pyynnöstä vuonna 1651 renessanssiajan ruutukaavamallin mukaan. Asemakaava on edelleen suurimmalta osin käytössä. Samana vuonna kaupunki sai maakaupungin oikeudet.
Kristiinankaupunki kasvoi nopeasti perustamisensa jälkeen. Ensimmäisessä henkikirjassa vuodelta 1654 mainitaan 94 ruokakuntaa. Koulutoimi alkoi vuonna 1653 kun Kristiinankaupungin pedagogio perustettiin. Valtakieli oli ruotsi, mutta suomen kielellä oli tärkeä asema, sillä osa porvareista ja palveluskunnasta oli muuttanut kaupunkiin suomenkieliseltä alueelta.
Kaupankäynti oli 1600-luvulla Kristiinankaupungin merkittävin elinkeino ja kauppasuhteet ulottuivat Tukholmaan, Tallinnaan, Narvaan ja Lyypekkiin. Lapväärttiläiset ja närpiöläiset kävivät kauppaa kristiinalaisten kanssa, mutta jatkoivat myös omin venein talonpoikaispurjehdusta.
1700-luvulta on säilynyt puinen Ulrika Eleonoran kirkko, joka rakennettiin kirkkovuorelle vuosina 1698–1700. 1700-luvun puolivälin rakennuskantaa edustavat kantakaupungin laajemmat puutalokokonaisuudet.
Lebellin kauppiaantalo 1760-luvulta on ainutlaatuinen kokonaisuus, jossa ainoana Suomessa on näkyvillä barokkisisustusta. Rakennus on toiminut museona vuodesta 1939 lähtien.
Historia > Kauppalaivaston pääkaupunki

Kristiinankaupungista muodostui tärkeä merenkulkukaupunki 1800-luvulla, kun sille myönnettiin tapulikaupungin oikeudet. Ulkomaanpurjehdus ja -kauppa lisääntyivät voimakkaasti ja Kristiinankaupungissa sijaitsi yksi maan suurimmista kauppalaivastoista. Varsinaiset pitkänmatkanpurjehdukset alkoivat 1840-luvulla, jolloin Hoppet-alus purjehti Länsi-Intiaan kapteeninaan J. V. Snellmanin veli Carl August Snellman. Kristiinalaisalukset kävivät mm. New Yorkissa, Rio de Janeirossa, Sydneyssä ja Yokohamassa. Vuonna 1853 Kristiinankaupungin kaupanvaihdon arvo oli noin 11 % koko maan kauppavaihdosta ja tärkeimmät vientiartikkelit olivat terva ja puutavara.
Varallisuuden kasvu näkyi myös henkisessä elämässä. Kauppiaat ja laivanvarustajat pitivät yllä värikästä seura- ja kulttuurielämää, jonka näkyvintä muotoa edusti Sällskapsteatern. Kristiinankaupunkiin valmistui vuonna 1856 uusi Ernst Lohrmannin suunnittelema kivinen raatihuone ja vuonna 1897 arkkitehti Johan Jacob Ahrenbergin suunnittelema punatiilinen  Kristiinankaupungin uusi kirkko.
1800-luvun lopulla Kristiinankaupungin taloudellinen kehitys taantui ja laivanrakennus menetti merkitystään höyrylaivojen yleistyttyä. Kristiinan satama jäi Porin ja Vaasan satamien varjoon ja myös seudun talonpoikaispurjehdus tyrehtyi.
Siipyyn kappeliseurakunta erotettiin omaksi seurakunnaksi vuonna 1860 ja Kristiinankaupungin kappeliseurakunnasta muodostettiin itsenäinen seurakunta vuonna 1897. Tiukan ja Puskamarkin kylät pysyivät kaupunkiseurakunnan yhteydessä.
Historia > Kehittyminen kaupunkina

Kaupunkia ympäröivä maaseutu kehittyi 1800-luvun lopulla. Tiukassa sijaitsi kruunun tislaamo ja Tiukanjoen rannalla sijaitsi useita myllyjä.
1800-luvulla seudun väkiluku lisääntyi nopeasti, mikä johti myös väestöpaineeseen. Kristiinasta käytiin vilkasta siirtolaisuutta Pohjois-Amerikkaan.
31. tammikuuta 1918 käytiin Kristiinankaupungin taistelu, joka oli Suomen sisällissodan ainoa Etelä-Pohjanmaalla käyty punaisten ja valkoisten välinen taistelu.
Väestön jatkuva väheneminen ja heikko taloudellinen kehitys johtivat vuonna 1972 suureen kuntaliitokseen. Nykyiseen Kristiinankaupunkiin ovat kuuluneet vuodesta 1973 Kristiinankaupungin keskustan lisäksi entiset kunnat Tiukka, Siipyy ja Lapväärtti. Liitoshetkellä Kristiinankaupungista tuli pinta-alaltaan yksi Suomen suurimmista kaupungeista.
Maantiede

Kristiinankaupunki sijaitsee noin sadan kilometrin päässä sekä Vaasasta, Seinäjoelta että Porista. Sen naapurikunnat ovat Isojoki, Karijoki, Merikarvia, Närpiö ja Teuva.
Kristiinankaupungissa entisen Lapväärtin kunnan alueella sijaitsee Pohjanmaan maakunnan korkein maastonkohta, Bötombergen eli Pyhävuori, jonka monesta huipusta korkein ulottuu 130 metrin korkeudelle merenpinnasta.
Maantiede > Arkkitehtuuri

Kristiinankaupunki on ainoa Pohjanmaan kuudesta 1500- ja 1600-luvun kaupungista, joka on säästynyt suurilta tulipaloilta. Kaupunkia pidetään yhtenä Pohjoismaiden parhaiten säilyneistä puukaupungeista. Kaupungin ensimmäinen kirkko paloi 1700-luvun lopulla salaman iskun sytytettyä sen. Tämän tilalle rakennettiin Ulrika Eleonoran kirkko vuonna 1700, joka on 1950- ja 1960-luvulla entistetty alkuperäiseen tilaansa ja on osittain käytössä. Nykyinen pääkirkko rakennettiin 1890-luvulla.
Teuvanjoen suun ympärillä sijaitsevaa kaupunkia yhdistää yli 300 metrin pituinen kivisilta. Uusklassisen tyylin Raatihuoneelta lähtevä Raatihuoneen puisto johtaa aukiolle ja kivisillalle. Kasbergetin huipulla sijaitseva koulurakennuksen on vuonna 1925 suunnitellut Lars Sonck.
Monet kaupungin rakennukset ovat peräisin 1700- ja 1800-luvulta. 1760-luvulta peräisin olevassa Lebellin kauppiastalossa on sijainnut vuodesta 1939 lähtien museo.
Maantiede > Vesistöt

Kristiinankaupungissa on kaikkiaan 35 järveä. Niistä suurimmat ovat Härkmerifjärden, Storträsket ja Blomträsket.
Maantiede > Luonto

Kristiinankaupungin Natura-kohteita ovat keskustan itäpuolella sijaitsevat metsäalueet Pohjoislahden metsä ja Tiilitehtaanmäki, sekä Kristiinankaupungin saaristo, Lapväärtin kosteikot, Lapväärtinjokilaakso ja Pyhävuori, jota pidetään sekä geologisesti että biologisesti yhtenä Länsi-Suomen arvokkaimmista kallioalueista.
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kristiinankaupungissa oli 6 638 asukasta, joista 4 438 asui taajamissa, 2 152 haja-asutusalueilla ja 48:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kristiinankaupungin taajama-aste on 67,3 %. Kristiinankaupungin taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kristiinankaupungin keskustaajama | 2 706 |
| 2 | Lapväärtti | 1 490 |
| 3 | Tiukka | 242 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.
Maantiede > Kylät > Entisen Lapväärtin kylät

Dagsmark, Härkmeri, Lappfjärd (Lapväärtti), Lålby, Uttermossa, Åback (Peninkylä).
Maantiede > Kylät > Entisen Siipyyn kylät

Sideby (Siipyy), Skaftung, Ömossa (Metsälä)
Maantiede > Kylät > Entisen Tiukan kylät

Påskmark (Puskamarkki), Tjöck (Tiukka).
Talous

Kristiinankaupungin työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (11.3%)
Jalostus (17.4%)
Palvelusektori (69.9%)
Muut sektorit (1.4%)
Talousalueena Kristiinankaupunki kuuluu Suupohjan rannikkoseutuun, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 44 514 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 19. suurin.
Kristiinankaupungissa oli vuonna 2022 yhteensä 2 319 työpaikkaa ja kunnassa asui 2 470 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 73,1 prosenttia. Kristiinankaupungin työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 69,9 prosenttia, jalostuksen 17,4 prosenttia ja alkutuotannon 11,3 prosenttia.
Kristiinankaupungin työpaikkaomavaraisuus on 93,9 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 81,0 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 4,7 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Kristiinankaupungissa on 152,7 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Kristiinankaupungin suurimmat toimialat ovat matkailu ja maatalous. Maataloudessa pääpaino on perunan viljelyssä ja Kristiinankaupunki on Suomen suurin ruokaperunantuottajakunta. Kristiinankaupungin suurimpia työnantajia ovat pintamateriaaleja valmistava Puucomp ja tukinkäsittelyyn erikoistunut Nordautomation. Liikevaihdollisesti suurimpia yrityksiä ovat logistiikka-alan yritys RL-Trans sekä peruna-alan yritys Potwell. Kristiinankaupungin suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuului vuonna 2021 myös ruuvituotteiden valmistaja Botnia Bolt.
Perunan viljelyala oli vuonna 2009 noin 2 700 hehtaaria. Suomen Estrellalla oli kaupungissa perunalastutehdas vuosina 1988–2004. Sour cream -makuiset perunalastut keksittiin Kristiinankaupungin perunalastutehtaalla.lähde?
Liikenne

Turun ja Limingan välinen valtatie 8 kulkee Kristiinankaupungin läpi.
Kauhajoelle johtava seututie 663 kytkee Kristiinankaupungin keskustan Lapväärtin kylään sekä valtatiehen. Kaupungin keskustasta erkanee myös Seututie 662, joka päättyy valtatielle 8 Tiukan kylän kohdalle. Lapväärtin kylästä erkanee seututie 664 Honkajoelle. Seututien 662 rinnalla, Teuvanjoen eteläpuolella kulkee Kaupungin itäpuolelta Tiukan kylään vievä yhdystie 6651.
Suupohjan radasta, Teuvan Perälän kohdalta haarautui aikoinaan myös rata Kristiinankaupunkiin. Rata valmistui vuonna 1913, ja se lopulta lakkautettiin vuonna 1982.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Kristiinankaupungin väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 9 043 | 9 043 |
| 1985 | 1985 |    | 9 081 | 9 081 |
| 1990 | 1990 |    | 8 839 | 8 839 |
| 1995 | 1995 |    | 8 685 | 8 685 |
| 2000 | 2000 |    | 8 084 | 8 084 |
| 2005 | 2005 |    | 7 662 | 7 662 |
| 2010 | 2010 |    | 7 157 | 7 157 |
| 2015 | 2015 |    | 6 793 | 6 793 |
| 2020 | 2020 |    | 6 504 | 6 504 |
Lähde: Tilastokeskus.
Muutama vuosi ennen Kristiinankaupungin ja sen lähikuntien liitosta pidettiin vuoden 1970 väestönlaskenta. Sen mukaan Kristiinankaupungin kaupungissa oli suomenkielinen enemmistö (54,2 prosenttia) ja liitoskunnissa ruotsinkielinen enemmistö: Lapväärtissä 70,1 prosenttia, Siipyyssä 58,5 prosenttia ja Tiukassa 92,0 prosenttia. Vielä vuoden 1960 väestönlaskennassa myös kaupungissa oli ruotsinkielinen enemmistö (51,7 prosenttia). Kuntaliitoksen jälkeen Kristiinankaupunki on ollut enemmistöltään ruotsinkielinen.
Väestö > Kristinusko

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Kristiinankaupungissa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Kristinestads svenska församling (ent. Lappfjärd-Kristinestads församling)
Kristiinankaupungin suomalainen seurakunta
Nämä seurakunnat muodostavat Kristiinankaupungin seurakuntayhtymän (ruots. Kristinestads kyrkliga samfällighet). Evankelisuuden evankeliumijuhla järjestettiin Kristiinankaupungissa vuonna 2009.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kristiinankaupungin alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Kristiinankaupungissa toimii Kristiinan helluntaiseurakunta.
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Kristiinankaupungin nykyisellä alueella.
Kristiinankaupunki-Tiukan seurakunta (ruots. Kristinestad-Tjöcks församling, jaettu Kristiinankaupungin suomalaiseksi ja ruotsalaiseksi seurakunnaksi 1978)
Lappfjärds församling (kaksikielinen vuoteen 1977, liitetty Lappfjärd-Kristinestads församlingiin 2006)
Sideby församling (kaksikielinen vuoteen 1977, liitetty Lappfjärd-Kristinestads församlingiin 2006)
Kulttuuri > Perinteet

Kristiinankaupungin perinteisiin kuuluvat Pohjanmaalle tyypilliseen tapaan jouluristien pystyttäminen. Jouluristin pystyttäminen juontaa pakanalliseen aikaan, jolloin ristin avulla haluttiin pelottaa pois pahoja henkiä. Kristiinankaupungilla on oma jouluristinsä, jota kutsutaan Wendelinin ristiksi.
Kristiinankaupunki on tunnettu perinteisistä markkinoistaan, jotka järjestetään neljästi vuodessa. Vuonna 2021 heinäkuussa järjestetyillä kesämarkkinoilla oli kolmen päivän aikana 360 myyjää ja yli 60 000 kävijää.