stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
WWE Money in the Bank
Historia

Ensimmäiset Money in the Bank-voittajat miehissä Edge ja naisisissa Carmella.
Money in the Bank-ottelumuoto otettiin käyttöön vuonna 2005 Chris Jerichon ideasta. WrestleMania 21:n ensimmäiseen Money in the Bank-otteluun nimettiin Jericho, Edge, Chris Benoit, Shelton Benjamin, Christain ja Kane osallistujiksi. Ensimmäisen Money in the Bank-ottelun voitti Edge.
Aluksi ottelu oli ainoastaan Raw-brändin painijoille, mutta Wrestlemania 22:sta alkaen laajennettiin WWE:n kaikille brändeille. Vuonna 2010 ottelumuoto laajeni kokonaiseksi tapahtumaksi ja sitä ei enää nähty Wrestlemaniassa. Aluksi tapahtuma sisälsi kaksi tikapuu-ottelua miehille WWE Championship ja World Heavyweight Championship sopimuksille. Vuonna 2014 otteluita oli enää yksi, kun miesten mestaruudet yhdistettiin yhdeksi. Vuonna 2017 myös naiset saivat oman ottelunsa Money in the Bank-tapahtumaan, jolloin otteluita oli jälleen kaksi. Naisten ensimmäisen ottelun voitti Carmella
Vuoden 2017 Money in the Bank-tapahtuma oli ainoastaan Smackdown-brändin ottelijoille. Miesten ja naisten saamat sopimukset oikeuttivat ainoastaan WWE Championship- ja  SmackDown Women's Championship-mestaruuksiin. Seuraavana vuonna mukana olivat jälleen molemmat brändit. Vuoden 2019 Money in the Bank -tapatumasta alkaen voittajat voivat haastaa kumman tahansa brändin mestarin.
Vuonna 2020 COVID-19-pandemian aikaan, kun ei yleisöä saanut olla paikalla, miesten ja naisten Money in te Bank-ottelut järjestettiin yhtä aikaa WWE:n Titan Towersissa Stamfordissa Connecticutissa. Ottelut alkoi yhtä aikaa rakennuksen pohjakerroksesta ja ottelijat taistelivat tiensä rakennuksen katolle, jossa sijaitsivat kehä sekä salkut sijoitettuna yläilmoihin. Nämä ottelut voittivat Asuka ja Otis.
Vaikka sopimus koskee alun perin vain maailmanmestaruusotteluita, niin vuoden 2022 Money in the Bank -voittaja Austin Theory rahasti salkkunsa haastamalla Seth Rollinsin WWE United States Championship- mestaruudesta. Tämä salkun rahastaminen epäonnistui, kun Bobby Lashley sekaantui otteluun.
Vuoden 2023 loppuun mennessä miehet ovat otelleet Money in the Bank-ottelun 24 kertaa. Salkun rahastus on onnistunut 19 kertaa ja 5 kertaa on päätynyt epäonnistumiseen. Salkun voittajista Mr. Kennedy ja Otis ovat menettäneet voittonsa myöhemmin toiselle ennen rahastusta. Naiset ovat otelleet ottelun 8 kertaa ja rahastaneet salkun 6 kertaa. Ensimmäinen ottelu päätettiin uusia Smackdown-ohjelmassa, kun Carmellan manageri James Ellsworth huijasi ottelussa ojentamalla Carmella salkun. Vuonna 2020 salkun voittaja voitti suoraan naisten mestaruuden, kun hallitseva mestari Becky Lynch ilmoitti jäävänsä äitiyslomalle.
Ottelut > Naiset

| --- | --- |
: Smackdown
| # | Tapahtuma | Päivämäärä | Paikka ja kaupunki | MITB Voittaja(t) | Muut ottelijat | Ottelun kesto | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Money in the Bank (2017) | 18.6.2017 | Scottrade Center, St. Louis | Carmella  ( WWE SmackDown Women's Championship-sopimus) | Becky Lynch, Charlotte Flair, Natalya ja Tamina | 13:20 |  |
| 2017 | SmackDown Live (uusinta ottelu) | 27.6.2017 | Scottrade Center, San Diego | Carmella  ( WWE SmackDown Women's Championship-sopimus) | Becky Lynch, Charlotte Flair, Natalya ja Tamina | 24:00 |  |
| 2018 | Money in the Bank (2018) | 17.6.2018 | Allstate Arena, Rosemont, Illinois | Alexa Bliss | Becky Lynch, Charlotte Flair, Ember Moon, Lana, Naomi, Natalya ja Sasha Banks | 18:30 |  |
| 2019 | Money in the Bank (2019) | 19.5.2019 | XL Center, Hartford | Bayley | Carmella, Dana Brooke, Ember Moon, Mandy Rose, Naomi, Natalya ja Nikki Cross | 13:50 |  |
| 2020 | Money in the Bank (2020) | 10.5.2020 | Titan Towers, Stamford (Connecticut) | Asuka | Carmella, Dana Brooke, Lacey Evans, Nia Jax ja Shayna Baszler | 22:00 |  |
| 2021 | Money in the Bank (2021) | 18.7.2021 | Dickies Arena, Fort Worth | Nikki A. S. H. | Alexa Bliss, Asuka, Liv Morgan, Naomi, Natalya, Tamina ja Zelina Vega | 15:45 |  |
| 2022 | Money in the Bank (2022) | 2.7.2022 | MGM Grand Garden Arena, Paradise (Nevada) | Liv Morgan | Alexa Bliss, Asuka, Becky Lynch, Lacey Evans, Raquel Rodriguez ja Shotzi | 16:35 |  |
| 2023 | Money in the Bank (2023) | 1.7.2023 | The O2 Arena, Lontoo | Iyo Sky | Bayley, Becky Lynch, Trish Stratus, Zelina Vega ja Zoey Stark | 18:05 |  |
| 2024 | Money in the Bank (2024) | 6.7.2024 | Scotiabank Arena, Toronto | Tiffany Stratton | Iyo Sky, Chelsea Green, Lyra Valkyria, Naomi ja  Zoey Stark | 16:45 |  |
"Rahastus"-ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Voitti ottelun ja mestaruuden |  | Voitti ottelun, mutta ei mestaruutta |  | Hävisi ottelun |  | Ottelu päättyi tasapeliin |
"Rahastus"-ottelut > Naiset

| Nro | Salkun haltija | Mestaruus | Päivä | Paikka | Tapahtuma | Lopputulos | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Carmella | SmackDown Women's Championship | 10. huhtikuuta 2018 | New Orleans | SmackDown Live | Carmella voitti mestaruuden Charlotte Flairiltä. Flair oli ennen rahastusta joutunut IIconicsin (Billie Kay ja Peyton Royce) hyökkäyksen kohteeksi. Piti salkkua hallussaan 287 päivää, mikä on pisimpään salkkua hallussa pidetty aika naispainijalla. |  |
| 2. | Alexa Bliss | Raw Women's Championship | 17. kesäkuuta 2018 | Rosemont | Money in the Bank (2018) | Bliss voitti mestaruuden Nia Jaxilta. Jax oli hetkeä aikaisemmin säilyttänyt mestaruutensa Ronda Royseyta vastaan, koska Bliss oli sekaantunut otteluun. Piti salkkua hallussaan 2 tuntia ja 52 minuuttia. |  |
| 3. | Bayley | SmackDown Women's Championship | 19. toukokuuta 2019 | Hartford | Money in the Bank (2019) | Bayley  voitti mestaruuden Charlotte Flairiltä. Flair oli hetkeä aikaisemmin voittanut mestaruuden Becky Lynchiltä. Piti salkkua hallussaan 1 tunnin ja 25 minuuttia. |  |
| 4. | Nikki A.S.H. | Raw Women's Championship | 19. heinäkuuta 2021 | Dallas | Raw | Nikki A.S.H. voitti mestaruuden Charlotte Flairiltä. Flair oli hetkeä aikaisemmin säilyttänyt mestaruutensa Rhea Ripleytä vastaan. Piti salkkua hallussaan 1 päivän. |  |
| 5. | Liv Morgan | SmackDown Women's Championship | 2. heinäkuuta 2022 | Paradise (Nevada) | Money in the Bank (2022) | Liv Morgan  voitti mestaruuden Ronda Rouseyltä. Rousey oli hetkeä aikaisemmin puolustanut mestaruutta Natalya vastaan. Piti salkkua hallussaan 2 tuntia. |  |
| 6. | Iyo Sky | WWE Women’s Championship | 5. elokuuta 2023 | Detroit | SummerSlam (2023) | Iyo Sky voitti mestaruuden Bianca Belairiltä. Belair oli hetkeä aikaisemmin voittanut mestaruuden Asukalta. Piti salkkua hallussaan 35 päivää. |  |
| 7. | Tiffany Stratton | WWE Women’s Championship | 3. tammikuuta 2025 | Phoenix | Smackdown | Tiffany Stratton voitti mestaruuden Nia Jaxilta. Jax oli hetkeä aikaisemmin säilyttänyt mestaruuden Naomia vastaan. Piti salkkua hallussaan 181 päivää. |  |
Mr. Kennedy oli WrestleMania 23:ssa
CM Punk neljäs Money in the Bank voittaja
Swagger WrestleMania XXVI:ssä
The Miz "Mr. Money in the Bank" vuonna 2010.
Temmes

| Temmes> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Tyrnävä, Liminka, Lumijoki ja Siikalatva |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  64°39′25″N, 025°37′00″E
Lääni:  Oulun lääni
Maakunta:  Pohjois-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Oulun seutukunta
Kuntanumero:  841
Hallinnollinen keskus:  Meijerinkylä
Perustettu:  1899
Liitetty:  2001
– kuntiin:  Tyrnävä Liminka Lumijoki Rantsila
Pinta-ala:   km²   (1.1.2000)
– maa:  116,0 km²
Väkiluku:  712   (31.12.2000)
– väestötiheys:  6,26 as./km²
Temmes (aiemmin Haapaniemi) on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Pohjois-Pohjanmaalla. Vuonna 2000 kunnassa oli 700 asukasta. Temmes liitettiin suurimmaksi osaksi Tyrnävän kuntaan vuoden 2001 alussa. Erilliset enklaavialueet liitettiin Liminkaan, Lumijokeen ja Rantsilaan. Temmeksen puukirkko on vuodelta 1767. Sen on suunnitellut A. Louvet. Temmes valittiin Pohjois-Pohjanmaan vuoden kyläksi 2024.
Temmeksen naapurikunnat olivat Liminka, Lumijoki, Rantsila ja Tyrnävä.
Historia

Temmeksen seudulla oli asutusta jo kivikaudella, jolloin alue oli vielä merenrantaa. Asutuksen vakinaistuminen alkoi 1300-luvulla, mutta se tiheni vasta 1550-luvun jälkeen, kun Kustaa Vaasa oli määrännyt erämaat asutettavaksi. Asutus eteni Temmesjoen vartta pitkälti savolaisvoimin. Isonvihan aikana Temmes hävitettiin perinpohjaisesti. Keskiajalla se kuului Saloisten suurpitäjään, myöhemmin Liminkaan. Keskiajalla ja uuden ajan alussa pääelinkeinona oli kalastus, maanviljely alkoi 1700-luvulla. Rukoushuonekunta Temmeksestä tuli 1766 ja itsenäinen seurakunta vuodesta 1899 lähtien.
Kyliä

Haapakylä, Haurukylä, Meijerinkylä, Koskela, Kärsämä, Ojakylä, Ylipää
Tunnettuja temmesläisiä

Martti Haavio (P. Mustapää, 1899–1973), kansanrunouden ja mytologian tutkija, runoilija ja akateemikko
Lauri Littow (1902–1980), pitäjäneuvos
Veikko Mikkola (1913–1999), metsänhoitaja, virkamies ja yritysjohtaja, metsäneuvos
Seppo Similä (s. 1938), taidemaalari.
Ruokakulttuuri

Temmeksen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lihavelli ja ohrarieska.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Temmes Wikimedia Commonsissa
| n k Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Ii  Kalajoki  Kempele  Kuusamo  Kärsämäki  Liminka  Lumijoki  Merijärvi  Muhos  Nivala  Oulainen  Oulu  Pudasjärvi  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhäntä  Raahe  Reisjärvi  Sievi  Siikajoki  Siikalatva  Taivalkoski  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Ylivieska 
Entiset kunnat:  Haukipudas  Himanka  Kestilä  Kiiminki  Kuivaniemi  Oulujoki  Oulunsalo  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pulkkila  Rantsila  Rautio  Revonlahti  Ruukki  Saloinen  Temmes  Vihanti  Yli-Ii  Ylikiiminki 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Temmeksen kuntarajat vuoden 1960 tilastokartassa. Kartassa ei näy erillisiä pieniä enklaavialueita.
Tauno Hannikainen

| Tauno Hannikainen |
| --- | --- |
 Tauno Hannikainen harjoittaa Helsingin kaupunginorkesteria vuonna 1953.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1896 Jyväskylä
Kuollut: 12. lokakuuta 1968 (72 vuotta) Helsinki
Ammatti:  kapellimestari, sellisti
Muusikko
Tyylilajit:  länsimainen taidemusiikki 
Soittimet:  sello 
Yhtyeet:  Hannikainen Trio
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tauno Heikki Hannikainen (26. helmikuuta 1896 Jyväskylä – 12. lokakuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari ja sellotaiteilija. Oman arvionsa mukaan hän johti noin sataa huomattavaa orkesteria kaikissa maanosissa, ja häntä voi näin pitää ensimmäisenä kansainvälisen uran tehneenä suomalaiskapellimestarina.
Elämä ja ura

Hannikainen opiskeli sellonsoittoa Bror Perfeltin ja Ossian Fohströmin ohjauksessa vuosina 1914–1916 ja 1917–1918 ja Pablo Casalsin johdolla Pariisissa vuonna 1921 ja orkesterinjohtoa Pariisissa, Wienissä ja Berliinissä vuosina 1924–1930.
Hannikainen toimi kauden 1916–1917 Helsingin kaupunginorkesterin sellistinä, sitten Suomalaisen Oopperan johtajana 1922–1927 ja Turun kaupunginorkesterin johtajana 1927–1940.
Vuonna 1940 Hannikainen matkusti vierailevaksi kapellimestariksi Yhdysvaltoihin, jonne hän sodan vuoksi jäi vuoteen 1950 saakka. Hän toimi siellä Bostonin sinfoniaorkesterin kapellimestarina, Duluthin sinfoniaorkesterin johtajana vuosina 1942–1947 ja sitten Chicagon sinfoniaorkesterin apulaiskapellimestarina 1947–1950. Hannikainen palasi Suomeen, kun Chicagon orkesterin johtoon nousi Rafael Kubelík, mikä oli Hannikaiselle suuri pettymys, kun hän ei odotustensa vastaisesti saanut itse paikkaa. Hän katsoi olevansa Kubelíkia arvostetumpi kapellimestari ja merkittävien konserttien kritiikin perusteella olikin, mutta hän johti paljon populaarikonsertteja ollessaan "adjacent conductor". Hän ei halunnut jäädä Kubelíkin alaiseksi, mutta jos valituksi olisi tullut joku hänen mielestään merkittävämpi, kuten Arturo Toscanini, Wilhelm Furtwängler tai Bruno Walter, hän olisi jäänyt.American Conservatory of Music nimitti Hannikaisen kunniatohtoriksi vuonna 1950. Suomeen palattuaan Hannikainen toimi Helsingin kaupunginorkesterin ylikapellimestarina 1951–1963.
Hannikainen on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle.
Tauno Hannikainen oli säveltäjä P. J. Hannikaisen poika. Hänen veljensä Ilmari, Arvo ja Väinö Hannikainen olivat myös merkittäviä konserttimuusikoita ja säveltäjiä. 1910-luvulla Hannikainen perusti veljiensä Ilmarin ja Arvon kanssa yhtyeen Hannikainen Trio.
Arkistonauhat

Kansalliskirjastoon on digitoitu Hannikaisen 621 nauhaa käsittävä kelanauhakokoelma, jossa on nauhoituksia hänen omista konserteistaan ja kollegoiden konserteista sekä perhekeskusteluja. Nauhoituksista monet ovat NEB-radioyhtiön lähetyksistä tehtyjä nauhoituksia ajalta, jolloin Hannikainen asui Yhdysvalloissa. Nauhoissa on eniten hänen omista esityksistään tehtyjä taltiointeja, muun muassa Chicagon kaudelta 1940-luvulta. Hannikaisen kuoleman jälkeen nauhat oli lahjoitettu Jyväskylän konservatoriolle, jolla ei kuitenkaan ollut varaa arkistoida niitä. Kapellimestari Tuomas Hannikainen löysi ne vuonna 2000 konservatorion rehtorin autotallista.
Levytyksiä

Jean Sibelius: Sinfonia nro 2 – The Sinfonia of London (World Record Club) (1959)
Jean Sibelius: Sinfonia nro 4 – USSR S.S.O. (Russian MK)
Jean Sibelius: Sinfonia nro 5 – The Sinfonia of London (World Record Club) (1959)
Jean Sibelius: Viulukonsertto – Tossy Spivakovsky / Lontoon sinfoniaorkesteri (Everest records)
Jean Sibelius: Viulukonsertto – Oleg Kagan / Finnish R.S.O. (Live Class)
Jean Sibelius: Karelia-sarja – The Sinfonia of London (World Record Club)
Jean Sibelius: Lemminkäinen – USSR R.S.O. (Russian MK)
Jean Sibelius: Finlandia – USSR R.S.O. (Russian MK)
Jean Sibelius: Valse triste – USSR R.S.O. (Mosoblsovnarhoz)
Jean Sibelius: Tapiola – Lontoon sinfoniaorkesteri (Everest records) (1960)
Uuno Klami: Terhenniemi Kalevala-sarjasta op. 23 – USSR R.S.O. (Mosoblsovnarhoz)
Armas Järnefelt: Kehtolaulu – USSR R.S.O. (Mosoblsovnarhoz)
Kirjallisuutta

Lappalainen, Seija: ”Hannikainen, Tauno (1896–1968)”, Suomen kansallisbiografia, osa 3, s. 548–550.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-444-4  / Teoksen verkkoversio.
Sirén, Vesa: Suomalaiset kapellimestarit: Sibeliuksesta Saloseen, Kajanuksesta Franckiin, s. 330–367.  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-21303-1
Aiheesta muualla

Tauno Hannikaisen ja Oleg Kaganin haastattelu. Ylen Elävä arkisto.
Hannikainen, Tauno hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  SNAC  IdRef
Kalle Määttä (maaherra)

| Kalle Määttä |
| --- | --- |

maaherra
 1949–1967  
Edeltäjä:  E. Y. Pehkonen
Seuraaja:  Niilo Ryhtä
Kansanedustaja
 1939–1945  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. elokuuta 1900 Oulu
Kuollut: 31. lokakuuta 1985 (85 vuotta) Oulu
Tiedot
Puolue:  Maalaisliitto
Koulutus:  maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti
Kaarle (Kalle) Nikolai Määttä (1. elokuuta 1900 Oulu – 31. lokakuuta 1985 Oulu) oli suomalainen kansanedustaja ja Oulun läänin maaherra.
Vuonna 1918 Määttä osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa ja Viron vapaussotaan. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1920, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1927.
Maalaisliittoa edustanut Määttä valittiin eduskuntaan Oulun läänin vaalipiiristä vuoden 1939 eduskuntavaaleissa. Hän oli eduskunnassa vain yhden kauden eli vuoteen 1945 asti. Määttä valittiin Oulun läänin maaherraksi 1949 ja hän toimi virassa vuoteen 1967 asti. Hän vaikutti keskeisesti Oulun yliopiston perustamiseen.
Kirjallisuutta

Mäkinen, Riitta: ”Määttä, Kalle (1900–1985)”, Suomen kansallisbiografia, osa 6, s. 831–832.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-447-9  / Teoksen verkkoversio.
| n k Oulun läänin maaherrat ja kuvernöörit (1775–2009) |
| --- | --- | --- |
| Ruotsi (1775–1809) |  C. M. Jägerhorn (1775–1782)  Tandefelt (1782–1785)  Carpelan (1785–1800)  af Forselles (1800–1802)  Antell (vt. 1802–1804)  Lange (1805–1808)  |  |
| Venäjän keisarikunta (1809–1917) |  Ehrenstolpe (1809–1820)  von Born (1820–1826)  Stjernschantz (1826–1834)  Lagerborg (1834–1849)  Lavonius (1849–1862)  von Alfthan (1862–1873)  Nyberg (1873–1879)  C. J. Jägerhorn (1878–1883)  Tamelander (1883–1884)  Masalin (1884–1886)  Gripenberg (1886–1889)  Malmgren (1889–1897)  Fellman (1897–1901)  Furuhjelm (1901–1903)  Savander (1903–1905)  Gadolin (1905–1911)  Langinkoski (1911–1915)  af Enehjelm (1915–1917)  |  |
| Suomi (1917–1997) |  von Nandelstadh (1917–1925)  Pehkonen (1925–1948)  Määttä (1949–1967)  Ryhtä (1967–1973)  Haukipuro (1973–1986)  Pekkala (1986–1991)  Siuruainen (1991–2009)  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Jesper Larinmaa

| Jesper Larinmaa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. toukokuuta 1998 (ikä 26) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Gothiques d’Amiens
Sarja:  Ligue Magnus
Pelinumero:  73
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  TPS (SML) TUTO Hockey (Mestis) Aigles de Nice (Ranska)
Jesper Larinmaa (s. 9. toukokuuta 1998 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ranskan Ligue Magnusin Gothiques d’Amiensissa. Larinmaa on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä.
Ura

Larinmaa on TuTon kasvatti. Hän toimi kaudella 2013–2014 seuran C-nuorten kapteenina. Kaudeksi 2014–2015 Larinmaa siirtyi Turun Palloseuran B-nuoriin. Hän pelasi myös yhden playoff-ottelun seuran A-nuorissa, jossa Larinmaa voitti kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden.
Kaudella 2018–2019 Larinmaa jakoi 17 osumallaan TPS:n sisäisen maalipörssin voiton Aarne Intosen ja Arttu Nevasaaren kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös TPS:n SM-liigajoukkueessa, jossa Larinmaa pelasi kaksi runkosarjaottelua. Hän teki liigadebyyttinsä 15. helmikuuta 2019 vieraissa Tapparaa vastaan. Larinmaa merkittiin TPS:n nelosketjun vasempaan laitaan Jonne Virtasen ja Oskari Siikin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 2.10 minuuttia.
Huhtikuussa 2019 Larinmaa teki TPS:n SM-liigajoukkueen kanssa vuoden mittaisen juniorisopimuksen. Hän pelasi kauden 2019–2020 suurimmaksi osaksi A-nuorissa, joiden kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies Larinmaa oli tehoilla 15+22=37. Hän pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua ilman tehopisteitä.
Larinmaa siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella takaisin kasvattajaseuransa TUTO Hockeyn Mestis-joukkueseen. Hänen tulokaskautensa toi 30 runkosarjaottelussa tehot 4+15=19 ja kolmessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Larinmaa oli runkosarjassa TUTOn paras pistemies. Kesäkuussa 2021 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas toukokuussa 2022. Kaudeksi 2022–2023 Larinmaa nimettiin TUTOn varakapteeniksi. Hän oli tehoilla 12+31=43 joukkueen toiseksi paras pistemies Roope Rannan jälkeen.
Kaudeksi 2023–2024 Larinmaa siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Aigles de Niceen. Joukkueeseen siirtyi myös hänen isoveljensä Joonas. Jesper Larinmaa voitti Nicen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 16+21=37. Kaudeksi 2024–2025 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella samassa liigassa pelaavan Gothiques d’Amiensin riveihin.
Muuta

Larinmaa valmistui ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta keväällä 2017. Hänen isoveljensä Mikko ja Joonas ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Joonas pelaa hyökkääjänä TUTO Hockeyn Mestis-joukkueessa ja hän pelannut myös kuusi SM-liigaottelua JYPissä kaudella 2020–2021.
Kylmäjoki

| Kylmäjoki |
| --- | --- |
Alkulähde:  Kahenlampi, Upatto
Laskupaikka:  Tevanlahti, Haukivesi
Maat:  Suomi
Pituus:  2 km
Alkulähteen korkeus:  87.2 m
Kylmäjoki on joki tai puro, joka sijaitsee Savonlinnan Haukiniemessä. Se laskee Kahenlammesta Tevanlahteen. Joen pituus on noin 1,8 kilometriä ja leveys keskimäärin 2 metriä. Korkeusero joen päissä on 11,4 metriä.
Carl Gustaf Bergstedt

Carl Gustaf Bergstedt (25. heinäkuuta 1807 Oulu – 19. syyskuuta 1866 Oulu) oli suomalainen tuomari, pormestari ja valtiopäivämies.
Bergstedtin vanhemmat olivat oululainen suutarimestari Karl Mikael Bergstedt (k. 1810) ja Katarina Kristina Vikman. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1826. Bergstedt opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa suorittaen tuomarintutkinnon 1831. Hän sai varatuomarin arvon 1835.
Bergstedt toimi Kuopion läänin varalääninsihteerinä vuodesta 1840 ja sen jälkeen hän oli Kuopion pormestarina vuodesta 1844 sekä Oulun pormestarina vuodesta 1847. Bergstedt toimi Oulun pormestarinviran ohella myös Iin pitäjän maanjako-oikeuden puheenjohtajana vuodesta 1851. Hän osallistui porvarissäädyssä valtiopäiville Oulun edustajana 1863–1864. Valtiopäivillä Bergstedt oli talousvaliokunnan ja säädyn suuren lähetystön jäsen, valitsijamies ja säädyn yksityisen valitusvaliokunnan varajäsen.
Bergstedt oli naimisissa vuodesta 1838 Charlotta Rudbäckin (k. 1887) kanssa. Heidän poikansa oli lääkintöhallituksen lääkintöneuvos Karl Anders Bergstedt (1841–1915).
Aiheesta muualla

Bergstedtin senaattori J. V. Snellmanille 19.11.1865 lähettämä sähke rahanuudistuksesta
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852
Stray Kids

| Stray Kids |
| --- | --- |

 Stray Kids tammikuussa 2023  Vasemmalta oikealle: Felix, Changbin, Lee Know, Han, Seungmin, I.N, Bang Chan ja Hyunjin
Tiedot
Toiminnassa:  2017–
Tyylilaji:  K-pop, hip-hop, electronica
Kotipaikka:  Soul, Etelä-Korea
Laulukieli:  korea, japani, englanti
Jäsenet:  Bang Chan  Lee Know  Changbin  Hyunjin  Han  Felix  Seungmin  I.N 
Entiset jäsenet:  Woojin  
Muut nimet:  SKZ (lyhenne)
Levy-yhtiö:  JYP, Epic Japan, Republic
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Stray Kids (kor. 스트레이 키즈, Seuteurei Kijeu; lyhennetään usein SKZ) on vuonna 2017 perustettu eteläkorealainen yhtye, jonka levy-yhtiönä toimii JYP Entertainment. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Bang Chan, Lee Know, Changbin, Hyunjin, Han, Felix, Seungmin ja I.N. Woojin jätti yhtyeen lokakuussa 2019. Stray Kids julkaisi ensimmäisen varsinaisen EP:nsä I Am Not 25. maaliskuuta 2018.
Ennen yhtyeen debyyttiä Bang Chan, Han ja Changbin muodostivat hiphop-trion nimeltä 3Racha, joka toimii edelleen ryhmän pääsääntöisenä musiikkituottajana.