stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruotsin maakunnat
Norrbottenin maakunnan muodostuminen

Maakuntien rajat periytyvät vuodesta 1634 ja ne ovat periaatteessa muuttumattomia. Joitakin muutoksia maakuntarajoihin on kuitenkin tehty etenkin 1800-luvulla. Norrbottenia alueen asukkaat ovat pitäneet omana maakuntana sen jälkeen kun Västerbottenin läänin pohjoisosa erotettiin Norrbottenin lääniksi vuonna 1810. Vuonna 1995 valtakunnanheraldikko suunnitteli Norrbottenille oman maakuntavaakunan, mikä katsotaan epäsuoraksi tunnustukseksi asemasta maakuntana. Ennen maakuntavaakunan suunnittelua Norrbottenia pidettiin virallisesti Västerbottenin maakunnan osana, koska maakuntajako oli jäänyt pois käytöstä ennen Västerbottenin jakamista Västerbottenin ja Norrbottenin lääneihin.
Ruotsin historialliset pääalueet

Ruotsin historialliset pääalueet sen nykyisten rajojen sisällä ovat Etelä-Ruotsissa sijaitseva Götanmaa, Keski-Ruotsissa sijaitseva Sveanmaa ja Pohjois-Ruotsin kattavaa Norlanti. Värmlanti kuului aiemmin Götanmaahan, mutta vuodesta 1815 se on luettu Sveanmaahan.
Ennen vuotta 1809 Norlantiin saatettiin lukea myös nykyiseen Suomeen kuuluva Pohjanmaa ja nykyinen Suomen Lappi, joskaan määrittely ei välttämättä ollut yksiselitteinen, koska Ruotsin historialliset pääalueet menettivät hallinnollisen asemansa jo satoja vuosia aiemmin. Neljäs pääalue Suomen vielä ollessa osa Ruotsia ennen vuotta 1809 oli Suomi tai aiemmin, ennen 1400-lukua Itämaa eli Österland, kun 1400-luvulta lähtien nimi Finland (Suomi), joka oli siihen saakka tarkoittanut vain Varsinais-Suomea, laajeni merkitykseltään ja syrjäytti aiemman nimityksen Itämaa.. Myös Ruotsin nykyisten rajojen sisällä pääalueiden rajat ovat aikojen kuluessa paikoin hieman muuttuneet.
Ruotsin maakunnat pääalueittain

Ruotsin nykyisten rajojen sisällä nämä pääalueet jakautuvat edelleen maakuntiin seuraavasti. Luettelossa ilmoitetut suomenkieliset muodot ovat monissa tapauksissa jääneet pois käytöstä, ja useimmista maakunnista käytetään nykyään niiden ruotsinkielisiä nimiä. Luettelossa ovat myös maakuntien latinankieliset nimet.
| --- | --- |
Ruotsin maakunnat pääalueittain. Götanmaa sinisellä, Sveanmaa keltaisella ja Norlanti ruskealla.: Ruotsin maakunnat (nimetty) ja nykyiset läänit (paksut mustat viivat) samalla kartalla. Maakuntien ja läänien rajat poikkeavat monin paikoin toisistaan.
Ruotsin maakunnat pääalueittain > Götanmaa

Skåne (joskus suom. Skoone, lat. Scania) (kuului Tanskaan ennen vuotta 1658)
Blekinge (lat. Blechingia) (kuului Tanskaan ennen vuotta 1658)
Halland (joskus suom. Hallanti, lat. Hallandia) (kuului Tanskaan ennen vuotta 1645)
Småland (joskus suom. Smoolanti, lat. Smalandia)
Öölanti (ruots. Öland, lat. Oelandia)
Gotlanti (ruots. Gotland, lat. Gotlandia) (kuului Tanskaan ennen vuotta 1645)
Itä-Götanmaa (ruots. Östergötland, lat. Ostrogothia)
Länsi-Götanmaa (ruots. Västergötland, lat. Westrogothia)
Dalsland (joskus suom. Dalslanti, lat. Dalia)
Bohuslän (joskus suom. Bohuslääni, lat. Bahusia) (kuului Norjaan ennen vuotta 1658)
Ruotsin maakunnat pääalueittain > Sveanmaa

Södermanland (joskus suom. Södermanlanti, lat. Sudermannia)
Uplanti (ruots. Uppland, lat. Uplandia)
Västmanland (joskus suom. Vestmanlanti, lat. Westmannia)
Närke (lat. Nericia)
Värmlanti (ruots. Värmland, lat. Wermelandia)
Taalainmaa (ruots. Dalarna, lat. Dalecarlia) (Idre ja Särna kuuluivat Norjaan ennen vuotta 1645)
Ruotsin maakunnat pääalueittain > Norlanti

Gästrikland (joskus suom. Gestriklanti, lat. Gestricia)
Hälsingland (joskus suom. Helsinglanti, lat. Helsingia)
Härjedalen (lat. Herdalia) (kuului Norjaan ennen vuotta 1645)
Jämtland (joskus suom. Jämtlanti, lat. Jemtia) (kuului Norjaan ennen vuotta 1645)
Medelpad (lat. Medelpadia)
Ångermanland (joskus suom. Ångermanlanti, lat. Angermannia)
Västerbotten (joskus suom. Länsipohja, lat. Westrobothnia) (käsitti ennen vuotta 1810 myös nykyisen Norrbottenin maakunnan sekä ennen vuotta 1809 nykyään Suomeen kuuluvan osan Tornionjokilaaksoa)
Norrbotten (joskus suom. Pohjoispohja; alettiin käsittää maakunnaksi vasta Norrbottenin läänin perustamisen jälkeen 1810, sitä ennen osa Länsipohjaa)
Lappi (ruots. Lappland, lat. Laponia) (ennen vuotta 1809 käsitti myös nykyisen Suomen Lapin)
Ruotsin maakunnat pääalueittain > Maakuntien rajat

Sanallisia kuvauksia maakuntien rajoista on ainakin eräissä Statistiska centralbyrånin vanhoissa julkaisuissa, joista tuorein kuvaa vuoden 1996 kunta- ja läänijaon mukaista tilannetta.
Vain Gotlannin tapauksessa maakunta ja lääni vastaavat toisiaan täydellisesti. Joissakin tapauksissa maakunta ja lääni saattavat suunnilleen vastata toisiaan, mutta eivät kuitenkaan aivan täydellisesti (esimerkiksi Taalainmaa). Joku maakunta voi kuulua useampaan lääniin (esimerkiksi Södermanland) ja lääniin voi vastaavasti kuulua kokonaan tai osittain useita maakuntia (esimerkiksi Gävleborgin lääniin kuuluvat Gästrikland ja Hälsingland).
Maakuntien rajat eivät lääninrajojen lisäksi noudata kaikkialla nykyisten kuntienkaan rajoja. Monet kunnat kuuluvat vain yhteen maakuntaan, mutta eräät kunnat kuuluvat osittain kahteenkin maakuntaan. Esimerkiksi Båstadin kunta kuuluu pääosin Skånen maakuntaan, mutta pieniltä osin myös Hallandin maakuntaan.
Kaikissa tapauksissa maakuntarajat eivät noudata edes ennen 1950- ja 1970-lukujen suuria kuntauudistuksia Ruotsissa voimassa ollutta kuntajakoa. Esimerkiksi Hörneforsin entinen kunta ja nykyinen seurakunta kuuluu osin Västerbottenin ja osin Ångermanlandin maakuntaan.
Ruotsin maakuntia ennen vuotta 1809

| --- | --- |
Ruotsin maakunnat ja Suomen historialliset maakunnat vuonna 1658. Kartassa näkyvät vihreällä myös Ruotsin valtakuntaan tuolloin kuuluneet Inkerinmaa, Vironmaa, Liivinmaa, Bornholm, Ruotsin Pommeri, Bremen-Verden, Wismar ja Trondheimin lääni. Käkisalmen lääni on kartassa piirretty muun Karjalan osaksi.: Suomen historialliset maakunnat nykyisen Suomen kartalla. Suomeen kuuluva osa Länsipohjaa on tässä merkitty Pohjanmaan osaksi. Pohjanmaasta ja Karjalan historiallisesta maakunnasta osia on luovutettu Neuvostoliitolle. Nykymaakuntien rajat ovat kartassa keltaisella.

Ennen Haminan rauhaa vuonna 1809 Ruotsin neljäs historiallinen pääalue oli Suomi, tai 1400-luvulle asti Itämaa (ruots. Österland tai Österlanden), joka kattoi keskeisimmän osan nykyisestä Suomesta. Se ei kuitenkaan käsittänyt koko nykyistä Suomea, koska Pohjanmaa ja nykyinen Suomen Lappi olivat historiallisesti pikemminkin osa Norlantia. Tosin määrittely tässä suhteessa ei enää 1800-luvulla ollut kovin yksiselitteinen, kun Norlanti ja muut Ruotsin pääalueet olivat menettäneet hallinnollisen asemansa jo paljon aiemmin. Lisäksi Ruotsiin kuului vuosina 1617–1722 Suomen suunnalla myös Inkerinmaa.
Itämaa (ruots. Österland),  1400-luvulta alkaen Suomi (ruots. Finland):
Varsinais-Suomi (ruots. Egentliga Finland; lat. Finlandia)
Ahvenanmaa (ruots. Åland; lat. Alandia)
Uusimaa (ruots. Nyland; lat. Nylandia)
Satakunta (ruots. Satakunta, Satakunda; lat. Finlandia Septentrionalis, Satakunda)
Häme (ruots. Tavastland; lat. Tavastia)
Savo (ruots. Savolax, Savolaks; lat. Savonia)
Karjala (ruots. Karelen; lat. Karelia)
Norlanti (ruots. Norrland):
Länsipohja (ruots. Västerbotten; lat. Westrobothnia) (käsitti ennen vuotta 1810 myös nykyisen Ruotsin Norrbottenin maakunnan sekä ennen vuotta 1809 myös nykyisin Suomeen kuuluvan osan Tornionjokilaaksoa)
Pohjanmaa (ruots. Österbotten; lat. Ostrobothnia)
Lappi (ruots. Lappland; lat. Laponia) (ennen vuotta 1809 Ruotsin Lappi käsitti myös nykyisen Suomen Lapin)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Befolkningsstatistik 1995. Del 1, Folkmängden och dess förändringar i kommuner och församlingar m m Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi) (Kuvaus maakuntiin kuuluvista lääneistä, kunnista ja seurakunnista vuonna 1996 sivuilla 180–183)
Landskapskartor över Sverige (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Våra landskap (ruotsiksi)
De svenska landskapens historia (ruotsiksi)
SCB Regina Web Map (kartta Ruotsin aluejaoista)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Landskap i Sverige
Ruotsin maakunnat vuonna 1560. Uusi lääniorganisaatio luotiin vuoden 1634 hallitusmuodossa, eikä se enää kaikilta osin noudattanut maakuntien rajoja.
Ruotsin historialliset pääalueet.
Käännös suomeksi
Stavronísi

| --- | --- |
Muut nimet:  Stavrós (Σταυρός)
Sijainti:  37°15′14″N, 23°26′46″E, Hydra Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,33 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Stavronísi (kreik. Σταυρονήσι) eli Stavrós (Σταυρός) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsee noin 5,6 kilometriä etelään Hydran saaresta. Saaren pinta-ala on noin 0,33 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Stavronísi kuuluu Hydran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Saksan Grand Prix 1981

Saksan Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 2. elokuuta 1981 Hockenheimringilla Saksassa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet, jolle voitto oli kauden kolmas.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nelson Piquet | Brabham-Ford | 45 | 1.25.55,60 | 6 | 9 |
| 2 | 15 |  Alain Prost | Renault | 45 | + 11,52 | 1 | 6 |
| 3 | 26 |  Jacques Laffite | Ligier-Matra | 45 | + 1.04,60 | 7 | 4 |
| 4 | 6 |  Hector Rebaque | Brabham-Ford | 45 | + 1.39,69 | 16 | 3 |
| 5 | 3 |  Eddie Cheever | Tyrrell-Ford | 45 | + 1.50,52 | 18 | 2 |
| 6 | 7 |  John Watson | McLaren-Ford | 44 | + 1 krs. | 9 | 1 |
| 7 | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Ford | 44 | + 1 Lap | 14 |   |
| 8 | 32 |  Jean-Pierre Jarier | Osella-Ford | 44 | + 1 krs. | 17 |   |
| 9 | 22 |  Mario Andretti | Alfa Romeo | 44 | + 1 krs. | 12 |   |
| 10 | 27 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | 44 | + 1 krs. | 8 |   |
| 11 | 1 |  Alan Jones | Williams-Ford | 44 | + 1 krs. | 4 |   |
| 12 | 30 |  Siegfried Stohr | Arrows-Ford | 44 | + 1 krs. | 26 |   |
| 13 | 16 |  René Arnoux | Renault | 44 | + 1 krs. | 2 |   |
| 14 | 33 |  Marc Surer | Theodore-Ford | 43 | Jousitus | 22 |   |
| 15 | 23 |  Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 43 | + 2 krs. | 17 |   |
| NC | 14 |  Eliseo Salazar | Ensign-Ford | 39 | Ei sijoittunut | 23 |   |
| Kesk. | 9 |  Slim Borgudd | ATS-Ford | 35 | Moottori | 28 |   |
| Kesk. | 2 |  Carlos Reutemann | Williams-Ford | 27 | Moottori | 3 |   |
| Kesk. | 29 |  Riccardo Patrese | Arrows-Ford | 27 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 25 |  Patrick Tambay | Ligier-Matra | 27 | Voimansiirto | 11 |   |
| Kesk. | 17 |  Derek Daly | March-Ford | 15 | Jousitus | 21 |   |
| Kesk. | 12 |  Nigel Mansell | Lotus-Ford | 12 | Polttoainevuoto | 15 |   |
| Kesk. | 8 |  Andrea de Cesaris | McLaren-Ford | 4 | Kolari | 10 |   |
| Kesk. | 28 |  Didier Pironi | Ferrari | 1 | Sähköt | 5 |   |
| DNQ | 20 |  Keke Rosberg | Fittipaldi-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 35 |  Brian Henton | Osella-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 31 |  Beppe Gabbiani | Osella-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 36 |  Derek Warwick | Toleman-Hart |   |  |  |   |
| DNQ | 4 |  Michele Alboreto | Tyrrell-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 21 |  Chico Serra | Fittipaldi-Ford |   |   |   |   |
Muuta

Paalupaikka: Alain Prost – 1.47,50
Nopein kierros: Alan Jones – 1.52,42 (kierroksella 4)
Alain Prostin uran ensimmäinen paalupaikka
McLarenin 200:s Grand Prix
Ligier saavutti 200 MM-pisteen rajan
Stavroménos (Mylopótamos)

| Stavroménos Σταυρωμένος |
| --- | --- |
 Stavroménoksen kylää.
 Stavroménos
 Koordinaatit: 35°20′57″N, 24°40′47″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Réthymno
Kunta:  Mylopótamos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7305010708
Väkiluku (2021):  15
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stavroménos (kreik. Σταυρωμένος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Mylopótamoksen kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 15 (2021).
Stavroménoksen kylää.
Stavroménoksen kylä, suomeksi ”Ristiinnaulittu”, sijaitsee noin 25 kilometriä itään Réthymnon kaupungista ja noin kahdeksan kilometriä sisämaahan saaren pohjoisrannikosta. Se on osa Margarítesin kyläyhdyskuntaa. Kylä on saanut nimensä siellä olevasta Pyhälle ristille omistetusta kirkosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stavroménos Wikimedia Commonsissa
Saksan Grand Prix 1988

|  Saksan Grand Prix 1988  |
| --- | --- |
 9 osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1988. 

Päivämäärä:  24. heinäkuuta 1988
Rata:  Hockenheimring Baden-Württemberg
Sijainti:  Hockenheim, Länsi-Saksa
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  6,797 km
Kilpailun pituus:  44 kierrosta, 299,068 km
Sää:   Märkä, viileä
Paalupaikka
Kuljettaja:   Ayrton Senna   (McLaren)
Paaluaika:  1.44,596
Palkintokoroke
Voittaja:   Ayrton Senna   (McLaren)
Toinen:   Alain Prost   (McLaren)
Kolmas:   Gerhard Berger   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Alessandro Nannini   (Benetton)
Kierrosaika:  2.03,032 (kierroksella 40)
Saksan Grand Prix 1988 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. heinäkuuta 1988 Hockenheimringin radalla Länsi-Saksassa. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Ayrton Senna. Voitto oli hänelle jo kauden viides.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 12 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 44 | 1:32:54.188 | 1 | 9 |
| 2 | 11 |  Alain Prost | McLaren-Honda | 44 | + 13.609 | 2 | 6 |
| 3 | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 44 | + 52.095 | 3 | 4 |
| 4 | 27 |  Michele Alboreto | Ferrari | 44 | + 1:40.912 | 4 | 3 |
| 5 | 16 |  Ivan Capelli | March-Judd | 44 | + 1:49.606 | 7 | 2 |
| 6 | 20 |  Thierry Boutsen | Benetton-Ford | 43 | + 1 krs. | 9 | 1 |
| 7 | 17 |  Derek Warwick | Arrows-Megatron | 43 | + 1 krs. | 12 |   |
| 8 | 15 |  Mauricio Gugelmin | March-Judd | 43 | + 1 krs. | 10 |   |
| 9 | 2 |  Satoru Nakajima | Lotus-Honda | 43 | + 1 krs. | 8 |   |
| 10 | 18 |  Eddie Cheever | Arrows-Megatron | 43 | + 1 krs. | 15 |   |
| 11 | 3 |  Jonathan Palmer | Tyrrell-Ford | 43 | + 1 krs. | 24 |   |
| 12 | 10 |  Bernd Schneider | Zakspeed | 43 | + 1 krs. | 22 |   |
| 13 | 22 |  Andrea de Cesaris | Rial-Ford | 42 | + 2 krs. | 14 |   |
| 14 | 9 |  Piercarlo Ghinzani | Zakspeed | 42 | + 2 krs. | 23 |   |
| 15 | 36 |  Alex Caffi | Dallara-Ford | 42 | + 2 krs. | 19 |   |
| 16 | 32 |  Oscar Larrauri | Euro Brun-Ford | 42 | + 2 krs. | 26 |   |
| 17 | 25 |  René Arnoux | Ligier-Judd | 41 | + 3 krs. | 17 |   |
| 18 | 19 |  Alessandro Nannini | Benetton-Ford | 40 | + 4 krs. | 6 |   |
| 19 | 29 |  Yannick Dalmas | Larrousse-Ford | 39 | Kytkin | 21 |   |
| Kesk. | 14 |  Philippe Streiff | AGS-Ford | 38 | Kaasu | 16 |   |
| Kesk. | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Judd | 34 | Ulosajo | 13 |   |
| Kesk. | 21 |  Nicola Larini | Osella | 27 | Moottori | 18 |   |
| Kesk. | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Judd | 16 | Ulosajo | 11 |   |
| Kesk. | 33 |  Stefano Modena | Euro Brun-Ford | 15 | Moottori | 25 |   |
| Kesk. | 30 |  Philippe Alliot | Larrousse-Ford | 8 | Ulosajo | 20 |   |
| Kesk. | 1 |  Nelson Piquet | Lotus-Honda | 1 | Ulosajo | 5 |   |
| DNQ | 24 |  Luis Pérez Sala | Minardi-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 26 |  Stefan Johansson | Ligier-Judd |   |  |  |   |
| DNQ | 4 |  Julian Bailey | Tyrrell-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ford |   |  |  |   |
Lähde:
Muuta

Paalupaikka: Ayrton Senna – 1:44.596
Nopein kierros: Alessandro Nannini – 2:03.032 kierroksella 40
Juha Jokinen selosti kilpailun TV1:lle koosteena. Koostetta lyhennettiin puoli tuntia ohjelmiston myöhästymisen takia.
Helsingin Sanomat 24.7.1988
Spoon River antologia

| Spoon River antologia> Spoon River Anthology.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Edgar Lee Masters
Kieli:  englanti
Genre:  runoteos
Kustantaja:  Macmillan & Co.
Julkaistu:  1915
Suomennos
Suomentaja:  Arvo Turtiainen
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  1947
Sivumäärä:  305 (12. p. 2001)
ISBN:  951-31-2120-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Spoon River antologia (Spoon River Anthology) on Edgar Lee Mastersin runoteos vuodelta 1915. Teos on kokoelma lyhyitä vapaamittaisia runoja, joista muodostuu kuva kuvitteellisen Spoon Riverin kaupungin elämästä. Masters nimesi kaupungin todellisen Spoon River -nimisen joen mukaan, joka virtaa lähellä Mastersin kotikaupunkia. Kokoelmassa on 212 erillistä henkilöhahmoa, joiden elämästä on 244 kuvausta. Teoksen on suomentanut Arvo Turtiainen, ja suomennoksen ensipainos ilmestyi 1947 Tammen kustantamana.
Teos ilmestyi alun perin yhdysvaltalaisessa kirjallisessa aikakauslehdessä Reedy’s Mirrorissa 29. toukokuuta 1914 alkaen.
Sisältö

Ensimmäinen runo on teoksen johdanto.
Seuraavat runot ovat kuolleiden kaupunkilaisten hautakivien tekstejä, joita vainajat itse esittävät. He kertovat asioita, joita voi odottaa: jotkut kertovat oman tarinansa ja elämänsä käännekohtia, toiset tekevät havaintoja ulkopuolisesta elämästä, pikkutarkat valittavat hautojensa kohtelusta, ja jotkut kertovat, miten he oikeasti kuolivat. Kun ei enää ollut syytä valehdella seurausten pelosta, he kertovat elämästä kaupungin julkisivun takana. Yksi asukkaista, älykäs ja menestyvä mies, kiittää vanhempia kaikista saavutuksistaan, ja vanha nainen itkee, sillä mies onkin hänen salainen avioton lapsensa, ja näistä kuvauksista syntyy vaikuttava, joskaan ei kaunis kokonaisuus.
Kuolemanjälkeinen elämä saa vain satunnaisia mainintoja, ja nekin vaikuttavat ristiriitaisilta.
Monet teoksen hahmoista pohjautuvat Mastersin lapsuuden kotiseutujen kahden kaupungin Petersburgin ja Lewistownin todellisiin henkilöihin, jotka Masters joko tunsi tai joista hän oli kuullut. Merkittävimpiä heistä on Ann Rutledge, joka paikallisen tarinan mukaan olisi ollut Abraham Lincolnin nuoruudenrakkaus, mistä kuitenkaan ei ole minkäänlaisia todisteita. Rutledgen hauta on yhä nähtävissä Petersburgin hautausmaalla, ja kierroksella noiden kaupunkien hautausmailla vastaan tulevat useimmat muutkin Mastersin henkilöhahmojen nimet.
Toisen paikallisen tarinan mukaan Mastersin vähemmän imarteleva kuvaus rakennuksista herätti hänen kotikaupungissaan hämmennystä ja pahennusta, eikä hän juuri sen vuoksi olisi asettunut asumaan Lewistowniin eikä Petersburgiin.
Spoon River antologiaa käytetään usein toisen vuoden opetuksessa Meisner-tekniikan näyttelijäkoulutuksessa.
Aiheesta muualla

Spoon River Anthology (Arkistoitu – Internet Archive) verkkojulkaisu viitteineen ja kommentteineen (englanniksi)
Spoon River Anthology, Bartleby.com
Edgar Lee Mastersin teoksia Gutenberg-projektissa (englanniksi)
Spoon River Anthology in 6"×9" PDF (Arkistoitu – Internet Archive) Pennsylvania State University Electronic Classics Site (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Spoon River Anthology
Käännös suomeksi
Sanoma Magazines

| Sanoma Magazines B> V. |
| --- | --- |

Perustettu:  2001
Lakkautettu:  2014
Toimitusjohtaja:  Eija Ailasmaa
Kotipaikka:  Amsterdam, Alankomaat
Liikevaihto:   1 246,8 milj. € (2008)
Liikevoitto:   85,7 milj. € (2008)
Henkilöstö:  6 280 (2008)
Emoyhtiö:  Sanoma Oyj
Tytäryhtiöt:  Sanoma Uitgevers, Sanoma Magazines Finland, Sanoma Magazines Belgium, Sanoma Magazines International
Kotisivu:  sanomamagazines.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sanoma Magazinesin Suomen pääkonttori toimi Helsingin Pohjola-talossa.
Sanoma Magazines oli vuoden 2014 alkuun asti suomalaisen Sanoma-yhtymän suurin liiketoimintaryhmä ja yksi Euroopan suurimmista aikakauslehtikustantajista. Se julkaisi yli 300 lehteä 13 maassa (Belgia, Bulgaria, Hollanti, Kroatia, Serbia, Romania, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tšekki, Ukraina, Unkari ja Venäjä). Liiketoimintaryhmän toimitusjohtaja oli Eija Ailasmaa.
Sanoma Magazines muodostui lokakuussa 2001, kun Sanoma-konserni (tuolloin SanomaWSOY) yhdisti yhdeksi liiketoimintaryhmäksi hollantilaiselta VNU Groupilta (nyk. The Nielsen Company) ostamansa aikakauslehtiliiketoiminnot ja ennestään omistamansa Suomen suurimman aikakauslehtikustantaja Helsinki Median. Lehtien toimitustiedoissa Helsinki Median nimi korvautui Sanoma Magazinesilla vuoden 2002 alussa.
Sanoma Magazinesin liikevaihto vuonna 2008 oli 1 246,8 miljoonaa euroa ja liikevoitto 85,7 miljoonaa euroa. Kertaeristä puhdistettu tulos oli 138,9 miljoonaa euroa. Työntekijöitä sillä oli keskimäärin 6 280.
Sanoma Entertainment Finland, Sanoma Magazines Finland ja Sanoma News yhdistettiin uudeksi yhtiöksi Sanoma Media Finland 1. tammikuuta 2014.
Suomessa julkaistuja lehtiä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aesculapius  Aku Ankka  Aku Ankka Ekstra  Auto Bild Suomi  Blue Wings  Cosmopolitan  ET-lehti  Galenos  Geo  Gloria  Glorian Antiikki  Glorian Koti  Glorian ruoka&viini  GTi-Magazine  Heikin Helpot Ristikot  Helpot Ristikot  Hifi |  Hyvä Terveys  Iines  Kemira  Kemira News  Kodin Kuvalehti  Kotona (entinen Kurkihirsi)  Kultaristikot Extra  Lasten oma kirjakerho  Lento  Matkaopas  Me Naiset  Meidän perhe  Merkurius-kirjakerho  MikroBitti  Nalle Puh  Pelit  Prinsessa |  Prosessori  Rahastosäästäjä  Rakennuslehti  Roope-setä  Sara  Sisters club  Sport  Suuri Käsityö  Taskuristikko  Tiede  Tietokone  Turvallisuus  W.i.t.c.h.  V8-Magazine  Vauva  Yhteishyvä |
Aiheesta muualla

Sanoma Magazinesin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Strutsisaurit

| Strutsisaurit |
| --- | --- |

 Liitukausi 130–65 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  Strutsisaurit Ornithomimosauria  Barsbold, 1976
Heimot
 Ornithomimidae  Deinocheiridae  Garudimimidae  Harpymimidae 
Katso myös
   Strutsisaurit Wikispeciesissä   Strutsisaurit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Concavenator jahtaa Pelecanimimusta.
Deinocheirus
Strutsisaurit eli strutsiliskot (Ornithomimosauria) on ruumiinrakenteeltaan strutsia muistuttaneiden teropodien osalahko. Ne olivat myös yhtä nopeita kuin nykyinen strutsi. Strutsisaurit kykenivät mahdollisesti juoksemaan 80 kilometrin tuntivauhtia, minkä johdosta ne olivat kaikkein nopeimpia dinosauruksia. Strutsisaurien juoksutapa oli mahdollisesti suurten loikkien ottaminen juoksun aikana, kuten strutseilla nykyisin.
Vaikka strutsisaurit kehittyivät lihaa syöneistä teropodeista, niiden nokat ja hampaat viittaavat niiden olleen kaikkiruokaisia. Strutsisaureille tyypillisiä piirteitä olivat pitkät jalat, pitkä kaula, pieni nokkamainen pää ja suuret silmät. Hampaat olivat joko pieniä tai niitä ei ollut laisinkaan. Monet tutkijat uskovat, että strutsisaurit eivät olleet pelkästään suomuisen ihon peitossa, vaan niillä oli alkeellisia höyheniä muiden läheistä sukua olleiden dinosaurusten tapaan. Strutsisaurit olivat yleensä 
3–4 metriä pitkiä, mutta Deinocheirus kasvoi jopa 11 metriä pitkäksi.
Strutsisaurit ilmestyivät varhaisliitukaudella 130 miljoonaa vuotta sitten, ja hävisivät myöhäisliitukaudella liitukauden joukkosukupuutossa 65 miljoonaa vuotta sitten.