stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isabel dos Santos
Perhe ja opiskelu

Dos Santosin isä on Angolan pitkäaikainen presidentti José Eduardo dos Santos ja äiti venäläissyntyinen Tatjana Kukanova. He tapasivat toisensa opiskeluaikoinaan  Bakussa, Neuvostoliitossa.
Angolan saatua itsenäisyyden 1975 Dos Santosit palasivat Angolaan. Isabel aloitti koulun Luandassa, mutta kävi koulua myös Lontoossa, mihin hänen äitinsä vei hänet eron jälkeen. Dos Santos kävi Britanniassa myös korkeakoulua ja valmistui 1995 King’s College Londonissa. Hän opiskeli siellä liiketaloutta ja sähkötekniikkaa.
Hän on ollut naimisissa vuodesta 2002 lähtien kongolaisen liikemiehen Sindika Dokolon kanssa.
Dos Santosilla on sekä Angolan että Venäjän kansalaisuus.
Bisnesura

Bisnesuransa dos Santos aloitti vuonna 1997, kun hänestä tuli luandalaisen ravintolan osakas. Dos Santosin ensimmäinen merkittävä yritys oli vuonna 1999 perustettu sijoitusyhtiö Trans-Atlantic Investment Services, jonka päämaja sijoitettiin Gibraltarille. Hän pystyi isänsä avustuksella hankkimaan 24,5 prosentin osuuden timanttiyrityksestä, joka myi afrikkalaisia timantteja ympäri maailmaa. Dos Santos siirsi omistuksensa kuitenkin jo seuraavana vuonna äidilleen veritimanteista syntyneen kansainvälisen kohun seurauksena.
Alankomaalaistaustainen Unitel sai vuonna 2000 oikeuden toimia Angolassa matkapuhelinoperaattorina. Unitel oli Angolan ensimmäinen matkapuhelinverkko, ja Isabel Dos Santos sai 25 prosenttia ainakin yritykseen osakkeista. Dos Santos ja portugalilaissyntyinen pankkiiri Fernando Teles avasivat 2005 Banco Internacional de Crediton, josta kasvoi nopeasti yksi Angolan suurimmista pankeista. Dos Santos ansaitsi sen omistuksillaan noin 160 miljoonaa dollaria vuodessa. Dos Santos osti myös seitsemän prosentin osuuden portugalilaisesta energiayritys Galp Energiasta ja lähes 19 prosentin osuuden Portugalin suurimmast apankista Banco BPI:sta.
Talouslehti Forbes arvioi dos Santosin omaisuuden arvoksi vuonna 2013 noin kolme miljardia Yhdysvaltain dollaria. Hän on samalla myös Afrikan ensimmäinen naismiljardööri. Angolalaiset sijoittajat ovat hänen johdollaan nousseet viime vuosien aikana Portugalin merkittävimpien pörssiyhtiöiden suurimmiksi omistajiksi. Dos Santos itse hankki 2015 osuuden portugalilaisesta sähkölaitevalmistaja Efacecista.
Presidenttinä ollessaan Dos Santosin isä nimitti kesäkuussa 2016 tyttärensä Angolan kansallisen öljy-yhtiö Sonangolin johtajaksi, mutta Angolan seuraava presidentti erotti hänet tästä tehtävästä jo joulukuussa 2017. Dos Santosin toimiessa yhtiön johtajana sen pankkitileiltä siirrettiin marraskuussa 2017 yhden päivän aikana kymmeniä miljoonia Yhdysvaltain dollareita tuntemattomalle vastaanottajalle Dubaihin. Yhtiön tileille jäi operaation jälkeen 309 dollaria. Forbesin mukaan presidenttikaudellaan dos Santosin isä myös siirsi tyttärelleen useiden angolalaisten yritysten, kuten pankkien ja tietoliikenneyritysten, osakkeita.
Talousrikossyyte

Dos Santosia vastaan nostettiin tammikuussa 2020 Angolassa talousrikossyyte, joka koskee valtiollisen öljy-yhtiön varallisuutta. Medialle vuotaneet sadattuhannet asiakirjat paljastivat, että hän oli kerännyt kahden miljardin dollarin omaisuutensa tekemällä tuottavia kauppoja epäilyttävissä olosuhteissa. Syytteet liittyivät muun muassa maakauppoihin, timanttibisnekseen sekä öljykauppoihin, joita hän teki isänsä ollessa presidenttinä. Häntä epäillään lahjonnasta ja hänen varojaan on myös jäädytetty. Dos Santos asuu Lontoossa, jossa hän omistaa useita kalliita kiinteistöjä. Dos Santosin mukaan häntä vastaan ​​esitetyt väitteet ovat tekaistuja ja Angolan hallitus on aloittanut noitavainon häntä kohtaan.
Hätävara

| Hätävara |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Orvo Saarikivi
Käsikirjoittaja:  Nisse Hirn
Perustuu:  Hilja Valtosen romaaniin Hätävara (1938)
Tuottaja:  Matti Schreck
Säveltäjä:  Harry Bergström
Kuvaaja:  Uno Pihlström
Leikkaaja:  Orvo Saarikivi
Lavastaja:  Ville Salminen
Pääosat:  Helena Kara Kullervo Kalske
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi Oy
Ensi-ilta:  15. tammikuuta 1939
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hätävara (ruots. Flickan i bakfickan) on Orvo Saarikiven ohjaama mustavalkoinen suomalainen komediaelokuva vuodelta 1939. Se perustuu Hilja Valtosen samannimiseen romaaniin vuodelta 1938.
Hätävara on neljäs Valtosen romaanien pohjalta tehty elokuva. Elokuva avioliittokomedia, ja sen tapahtumat sijoittuvat kymmenen vuoden ajalle. Tapahtumissa avioliiton arki on nuorelleparille pettymys ja johtaa mustasukkaisiin suhteisiin. Suomi-Filmi juhli elokuvalla 20-vuotistaivaltaan.
Taustaa

Hätävara oli Suomi-Filmin neljäs elokuva, joka perustui Hilja Valtosen teksteihin. Kirjailija antoi muodollisen siunauksensa hankkeelle kirjeessään 14. lokakuuta 1938, kuvaustöiden ehdittyä jo pitkälle: ”Palautan oheellisena Hätävaran filmikäsikirjoituksen, jonka herra Unho (Ilmari Unho) minulle Viipurista lähetti. Olen lukenut sen läpi ja mielestäni se on hyvä, vaikka enhän minä paljon elokuva-asioista ymmärrä. Toivon, että onnistutte!”.
Hätävaraa markkinoitiin Suomi-Filmin 20-vuotisjuhlaelokuvana, ohjaajan kertoman mukaan siksi että yhtiön merkkipäivään havahduttiin niin myöhään, että kyseinen elokuva sattui olemaan ainoa, joka valmistuisi juhlan tuntumassa.
Valtosen romaanin päiväkirjamainen kerronta kattaa noin 18 vuotta, Nisse Hirnin käsikirjoituksessa tapahtumat on tiivistetty kymmenkuntaan vuoteen. Elokuvan ulkokuvista suurin osa otettiin syksyllä 1938 Lohjan vanhoilla puutaloalueilla. Yleisömenestys oli vuoden 1939 toiseksi paras.
Arviot

Aikalaisarvostelijat pitivät Hätävaraa yleisesti ”hupaisana ja kevyenä ajanviete-elokuvana”. Heikki Välisalmi (Suomen Sosialidemokraatti) kiitteli elokuvan ”valtosmaista” huumoria, ehyttä käsikirjoitusta sekä ensiluokkaisia kuvaa ja ääntä, mutta hänen mukaansa elokuvasta puuttui Valtosen teoksille ominaista vauhdikkuutta. Uuden Suomen kriitikko Salama Simonen piti elokuvan puolta väliä pitkäveteisenä ja niin ikään vauhdittomana. Turun Sanomien nimimerkki Hula piti elokuvan toteutusta kauttaaltaan hyvänä. Myös näyttelijäsuoritukset arvioitiin hyviksi: ”Helena Kara saa raisuttareensa paljon aitoutta ja Kullervo Kalskeen Jali Kinnunen osoittaa jatkuvia kehitysmahdollisuuksia.”
Kriitikko Arto Pajukallio on vuoden 2011 arviossaan luonnehtinut elokuvaa ”herttaisen heppoiseksi”.
Idiootti (elokuva)

| Idiootti> Hakuchi |
| --- | --- |
 Alkuperäinen japanilainen mainosjuliste
Ohjaaja:  Akira Kurosawa
Käsikirjoittaja:  Eijiro Hisaita, Akira Kurosawa
Tuottaja:  Takashi Koide
Säveltäjä:  Fumio Hayasaka
Kuvaaja:  Toshio Ubukata
Leikkaaja:  Akira Kurosawa
Pääosat:  Masayuki Mori, Toshirō Mifune
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Shochiku
Levittäjä:  The Criterion Collection
Ensi-ilta:  1951
Kesto:  2:47:24
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idiootti on japanilainen elokuva vuodelta 1951. Akira Kurosawan ohjaama elokuva perustuu Fjodor Dostojevskin samannimiseen romaaniin. Pietarin sijaan hän on sijoittanut elokuvan Hokkaidon saarelle Japanin pohjoisosaan.
Kurosawa itse suunnitteli elokuvasta kaksiosaista, yhteensä 266 minuutin pituista, mutta tuotantoyhtiö leikkasi siitä yksiosaisen 166-minuuttisen elokuvan. Poistettuja osia ei löytynyt myöhemminkään.
Aiheesta muualla

Idiootti (elokuva) Elonet.
Ihme ja kumma

| ”Ihme ja kumma” Katri Helena |
| --- | --- | --- |

Kappaleen tiedot
 Albumilta: Pupu Tupunan lauluja
 Julkaistu: 1983
 Tyylilaji: lastenlaulu
 Levy-yhtiö: Scandia
Ihme ja kumma on lastenlaulu, jonka Marjatta Pokela sävelsi ja yhdessä Pirkko Koskimiehen kanssa sanoitti. Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran Pupu Tupunan lauluja -albumilla Katri Helenan esittämänä vuonna 1983. Sittemmin laulu on esiintynyt usealla lastenlaulualbumilla eri laulajien esittämänä. Ihme ja kumma lukeutuu suosituimpien suomalaisten lastenlaulujen joukkoon.
Laulussa ihmetellään lapsen silmin maailman ihmeellisyyttä. Ihmetyksen kohteena ovat muun muassa lumpeiden kelluminen veden pinnalla ja muurahaisten ainainen ahertaminen.
»Maailmassa monta on ihmeellistä asiaa, se hämmästyttää, kummastuttaa pientä kulkijaa.»
Julkaisuja

Kappale julkaistiin ensimmäisen kerran Pupu Tupunan lauluja -albumilla Katri Helenan esittämänä ja Seppo Hovin sovittamana vuonna 1983. Albumilla on lisäksi muita Pokelan ja Koskimiehen lastenlauluja. Seppo Hovi sovitti kaikki albumin kappaleet.
Finntrio julkaisi laulun vuonna 1986 albumillaan Lounatuulen laulu: Finntrio tänään lapsille. Albumilla ei ole samanlaista teemaa kuin Pupu Tupunan lauluja -albumilla, vaan sen kappaleet ovat monipuolisempia. Albumin kappaleet on sovittanut Kari Hillo. ”Ihme ja kumma” julkaistiin Finntrion lisäksi Tenavatahdit 1 -albumilla, jonka laulut ovat eri artistien esittämiä.
Eeva-Leena Sariola nauhoitti laulun yhdessä Tapiola-kuoron kanssa vuonna 1986. Heidän esittäminään se on julkaistu useammalla albumilla. Näitä ovat Ihme ja kumma, Ihme ja kumma – 30 lasten suosikkia, Lapset siinä hyörii, Maailma on lapsen ja Suuret suomalaiset / lastenlaulut. Laulun sovitti Olli Heikkilä.
Vuonna 1987 Kirsti ja Pepe Willberg äänittivät laulun. Heidän esittäminään se julkaistiin usealla albumilla: Kissamaisen kivoja lauluja, Laserhitit lapsille, Lasten tv-suosikit, Peukaloinen ja muut suositut ja Pikku poni.
Henry Haapalaisen ja Tiina Hannelen esittämänä ”Ihme ja kumma” nauhoitettiin vuonna 1988. Se julkaistiin Halinallen tuutulaulut, jonka laulut koostuvat eri artistien esittämistä lastenlauluista.
Liisa Hyttinen, Reetta Marjamäki, Sini Paananen, Antti Rasi ja Sanni Rasi lauloivat laulun nauhalle vuonna 1988. Heidän esittäminään se julkaistiin lastenlaulualbumeilla 40 kaikkien aikojen lastenlaulua, Aja hiljaa isi – lastenlaulujen aarteita osa 3 ja Lasten suosikit.
1980-luvun lopulla laulun levyttivät vielä muun muassa Marina ja Marino, Eero ja Jussi Raittinen, Jari Helmisaari ja Kari & Kakrut. Laulu esiintyi muun muassa albumeilla Ihme ja kumma – lasten lauluja, Villahousurock ja Elämän laulut.
Benny Törnroos on sanoittanut ja levyttänyt kappaleesta ruotsinkielisen version ”Jag undrar och funderar” albumille ”Hoppsan!” vuonna 1991.
Laulun on levyttänyt myös Anna Hanski, jonka esittämänä ”Ihme ja kumma” julkaistiin Elämä Lapselle -albumilla vuonna 1993.
Viimeisimpänä laulun on esittänyt Vuokko Hovatta, Maija Vilkkumaa, Maarit Hurmerinta, Johanna Iivanainen vuonna 2012 julkaistulla levyllä Lasten aarteita.
Aiheesta muualla

Ihme ja kumma Suomen Äänitearkiston tietokannassa[vanhentunut linkki]
Lastenlaulujen sanoja (Arkistoitu – Internet Archive)
Isobaarinen prosessi

Isobaari eli käyrä, jolla paine pysyy koko ajan samana pV-diagrammissa
Isobaarinen prosessi on termodynaaminen prosessi, jossa paine pysyy vakiona mutta muut systeemin suureet, kuten tilavuus ja lämpötila muuttuvat. Termi muodostetaan kreikan sanoista isos (sama) ja baros (painava).
Jos systeemi on tietyn massainen ideaalikaasu, noudattaa sen tilavuus ja lämpötila Gay-Lussacin lakia.
Laajenevan kaasun tekemä työ

Systeemiin tuotu lämpöenergia Q tekee termodynamiikan 1. pääsäännön mukaan työtä W ja kasvattaa samalla myös sisäenergiaa U:
Työ havaitaan esimerkiksi lämmitetyn kaasun laajenemisena ja sisäenergian muutos lämpöliikkeen kasvuna, kaasun rakennehiukkasten potentiaalienergian kasvuna tai muuna energiaa vativana muutoksena.
Laajenevan kaasun tekemä työ, kun tilavuus  V_{1} muuttuu tilavuudeksi  V_{2}, määritellään termodynamiikassa yleisesti
jolloin kaasun paine p muuttuu prosessin aikana. Työn määrä riippuu tällöin paineen funktiosta.
Isobaarisessa prosessissa paine on kuitenkin vakio, joten integraali ratkeaa yksinkertaisesti
Koska ideaalikaasulle on määritelty yleisesti
ja koska lämpötilan kasvaessa  \!\Delta T kasvaa myös tilavuus samassa suhteessa  \!\Delta V, ideaalikaasun yhtälö muuttaa silloin muotoon
Isobaarisen prosessin tekemä laajenevan kaasun työ voidaan tämän jälkeen laskea lämpötilan muutoksen  \Delta T avulla
Ainemäärä ja paine ovat siten prosessin muuttumattomat suureet eikä olomuodon muutoksia saa esiintyä.
Jan Sinivaara

Jan Sinivaara (s. 1960) on suomalaissyntyinenselvennä vuorikiipeilijä. Hän saavutti ensimmäisenä ulkomaalaisena Mount Everestin huipun Himalajan marathonina tunnettua reittiä Nepalin puolelta 13. toukokuuta 2011. Reitti edellyttää 42 kilometrin yhtäjaksoista lähestymistä Namtse Bazar (3440 m)  - Gorak Shep - Base Camp eli perusleiriin 5400 m korkeuteen ja kiipeämisen jatkamista perusleiristä huipulle saakka. Vuonna 2012 Sinivaara kiipesi Everestin pohjoisreitin, North Col, Tiibetin puolelta kiinalaisessa retkikunnassa. 2013 retkikunnan tavoitteena oli Everestin kaksoisnousu eli kiipeäminen eteläpuolelta, Nepal, huipun kautta alas pohjoispuolen, Tibet, perusleiriin ja takaisin. Kiipeäminen jouduttiin kuitenkin keskeyttämään jo eteläpuolella kahden retkikuntaan kuuluneen Sherpan onnettomuuksien vuoksi.
Jan Sinivaaran muut kirjatut Himalajan huiput ovat
Makalu,
Lhotse,
Lakpa Ri,
Cho Oyu,
Gongga Shan,
Minya Konka,
Changtse,
Gyala Peri,
Khartaphu,
Kangchenjunga,
Kala Pattar,
Island Peak,
Pumori.
Aiheesta muualla

Sinivaaran kotisivu
Ihme (televisiosarja)

| Ihme> Il Miracolo |
| --- | --- |
Tyyli:  draama mysteeri
Luoja(t):  Niccolò Ammaniti
Pääosissa:  Guido Caprino Elena Lietti Tommaso Ragno Alba Rohrwacher Sergio Albelli
Alkuperämaa:   Italia
Verkko:   Sky Atlantic  Yle
Julkaistu:  8. maaliskuuta 2018
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  8
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Lorenzo Gangarossa Mario Gianani Lorenzo Mieli
Ohjaaja(t):  Niccolò Ammaniti Francesco Munzi Lucio Pellegrini
Käsikirjoittaja(t):  Niccolò Ammaniti Stefano Bises Giacomo Durzi Francesca Manieri Francesca Marciano
Tuotantoyhtiö(t):  Sky Arte France
Aiheesta muualla
IMDb
Ihme (Il Miracolo) on italialainen mystinen draamasarja, jonka on luonut Niccolò Ammaniti. Sarja sai ensiesityksensä Sky Atlanticilla maaliskuussa 2018. Päärooleissa ovat Guido Caprino, Elena Lietti, Tommaso Ragno, Alba Rohrwacher ja Sergio Albelli.
Juoni

Sarjan tapahtumat sijoittuvat lähitulevaisuuteen. Italia on valmistautumassa pääministeri Fabrizio Pietromarchin (Guido Gaprino) johdolla EU-kansanäänestykseen. Politiikan ulkopuolella katolinen pappi, Marcello (Tommaso Ragno), on päästänyt perversionsa valloilleen. Samaan aikaan löytyy verta itkevä Madonna-patsas.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Guido Caprino  | … |  Fabrizio Pietromarchi   |
|  Elena Lietti  | … |  Sole Pietromarchi   |
|  Sara Ciocca  | … |  Alma Pietromarchi   |
|  näyttelijä salattu  | … |  Carlo Pietromarchi   |
|  Tommaso Ragno  | … |  isä Marcello   |
|  Alba Rohrwacher  | … |  Sandra Roversi   |
|  Sergio Albelli  | … |  kenraali Votta   |
|  Lorenza Indovina  | … |  Clelia   |
|  Pia Lanciotti  | … |  Marisa   |
|  Irena Goloubeva  | … |  Olga   |
|  Alessio Praticò  | … |  Salvo   |
|  Carmelo Maccí  | … |  Nicolino   |
|  Edoardo Natoli  | … |  Enzo   |
|  Leonardo Maddalena  | … |  Duccio   |
|  Denis Fasolo  | … |  Antonio   |
|  Stefano Scandalett  | … |  Guido   |
|  Sergio Valastro  | … |  Molocco   |
Isobassi

| Isobassi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Aurinkoahvenet Centrarchidae
Suku::  Micropterus
Laji::  salmoides
Kaksiosainen nimi
 Micropterus salmoides  (Lacepède, 1802) 
Katso myös
   Isobassi Wikispeciesissä   Isobassi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isobassi (Micropterus salmoides) on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva ahvenkalalaji. 1800-luvulla sitä yritettiin siirtoistuttaa Suomeen, mutta kokeilu epäonnistui isobassille liian karujen olojen vuoksi.
Isobassin saalistajia luonnossa ovat ihmisen lisäksi ainakin haikarat ja kirjokalastaja sekä hauki, jättihauki, kelta-ahven ja valkosilmäkuha.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Isobassi (Micropterus salmoides)
ITIS: Micropterus salmoides (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Micropterus salmoides American black bass (englanniksi)
Isolimaskat

| Isolimaskat |
| --- | --- |
 Isolimaska Spirodela polyrhiza
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Yksisirkkaiset Monocots
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vehkakasvit Araceae
Alaheimo::  Lemnoideae
Suku::  Isolimaskat Spirodela  Schleid.
Katso myös
   Isolimaskat Wikispeciesissä   Isolimaskat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isolimaskat (Spirodela) on nelilajinen vesikasvisuku vehkakasvien heimossa. Suvun lajeista isolimaska kasvaa luonnonvaraisena myös Suomessa, lisäksi konnanlimaska on havaittu satunnaiskasvina.
Lajit

Spirodela oligorrhiza
isolimaska eli silmuisolimaska (Spirodela polyrhiza, polyrrhiza)
konnanlimaska (Spirodela punctata tai Landoltia punctata)
Spirodela sichuanensis
Luonnontieteellisen keskusmuseon luokittelussa konnanlimaska eli aikaisemmin täplälimaska (Landoltia punctata) sijoitetaan konnanlimaskojen (Landoltia) sukuun.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Spirodela
Suomen Lajitietokeskus: Isolimaskat – Spirodela
Ihmeellinen maailma (elokuva)

| Ihmeellinen maailma> Strange World |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Don Hall  Qui Nguyen 
Käsikirjoittaja:  Qui Nguyen
Tuottaja:  Roy Conli
Säveltäjä:  Henry Jackman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Animation Studios Walt Disney Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:   2022-11-2323. marraskuuta 2022 (Yhdysvallat)  2022-11-2525. marraskuuta 2022 (Suomi)  
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihmeellinen maailma (Strange World) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut tietokoneanimaationa toteutettu seikkailuelokuva, jonka on tuottanut Walt Disney Animation Studios. Elokuvan ensi-ilta on Yhdysvalloissa 23. marraskuuta 2022 ja Suomessa 25. marraskuuta.
Näyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Jake Gyllenhaal | Konsta Hietanen | Searcher Clade |
| Dennis Quaid | Pertti Koivula | Jaeger Clade |
| Jabouike Young White | Alek Perez-Lahtinen | Ethan Clade |
| Gabrielle Union | Sanna Saarijärvi | Meridian Clade |
| Lucy Liu | Hanna Kaila | Callisto Mal |
| Karan Soni | Tino Singh | Caspian |
| Alan Tudyk | Matti Leino | Duffle |
| Adelina Anthony | Jasmin Hamid | Kapteeni Pulk |
| Abraham Benrubi | Jani Karvinen | Lonnie Redshirt |
| Jonathan Melo | Samuel Vihma | Diazo |
| Nik Dodani | Alen Nsambu | Kardez |
| Francesca Reale | Seera Alexander | Azimuth |
| Emily Kuroda | Carla Rindell | Ro |
| Reed Buck | Riku Leskinen | Rory |
| Katie Lowes | Ilkka Forss | Mieskuuluttaja |
| LaNisa Frederick, Dave Kohut ja Alice Kina Diehl | Mikko Vihma, Mirjami Heikkinen ja Petri Hanttu | Muissa rooleissa |
Lähde:
Aiheesta muualla

Ihmeellinen maailma Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Isoloistikat

| Isoloistikat> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Hunajaoppaat Indicatoridae
Suku::  Isoloistikat Melignomon  Reichenow, 1898
Katso myös
   Isoloistikat Wikispeciesissä   Isoloistikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isoloistikat (Melignomon) on hunajaoppaiden heimoon kuuluva tikkalintusuku. Isoloistikkojen sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan kaksi lajia.
Isoloistikkoihin kuuluvia lajeja

Guineanloistikka (Melignomon eisentrauti)
Kongonloistikka (Melignomon zenkeri)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Melignomon (englanniksi)
Jan Smeekens

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jan Smeekens Heerenveenissä joulukuussa 2007. |  Jan Smeekens Heerenveenissä joulukuussa 2007. |  Jan Smeekens Heerenveenissä joulukuussa 2007. |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | 500 m |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Gangwon 2017 | 500 m |  |
|  Pronssia | Inzell 2011 | 500 m |  |
|  Pronssia | Sotši 2013 | 500 m |  |
Johannes Adrianus Albertus "Jan" Smeekens  (s. 11. helmikuuta 1987 Raalte, Overijssel, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija.
Smeekens sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 500 metrillä kuudenneksi. Hän sai samalla matkalla MM-pronssia Inzellissä 2011 kahden luistelun yhteisajalla 69,430 ja Sotšissa 2013 ajalla 69,860. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 500 metrillä toinen yhteisajalla 69,310. Hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Gangwonissa 2017 ajalla 34,58. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 500 metrillä kymmenes.
Smeekens voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2012–2013, sijoittui toiseksi kaudella 2009–2010 ja kolmanneksi 2013–2014. Hän on voittanut Alankomaiden-mestaruuden 500 metrillä 2008, 2009, 2010, 2012, 2014 ja 2015.
Ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 9,69 | Enschede | 14. helmikuuta 2009 |
| 500 m | 34,32 | Calgary | 19. tammikuuta 2013 |
| 1 000 m  | 1.08,89 | Calgary | 13. maaliskuuta 2007 |
| 1 500 m | 1.48,44 | Calgary | 15. maaliskuuta 2007 |
| 3 000 m | 4.05,18 | Erfurt | 21. tammikuuta 2006 |
| 5 000 m | 7.23,36 | Assen | 4. helmikuuta 2005 |
Itä ja Länsi

Itä ja länsi oli vuosina 1924–1930 ilmestynyt suomalainen kuvalehti, jota julkaisivat vuonna 1923 lakkautetun Suomen Sosialistisen työväenpuolueen toimintaa jatkaneet järjestöt. Lehti herätti jonkin verran paheksuntaa julkaisemalla vuonna 1928 ainakin neljään otteeseen kuvia ja henkilötietoja kansalaissodassa kuolleista punaisista. Päätoimittaja oli tuolloin Väinö Lundgren.
Lehti lakkautettiin niin sanottujen kommunistilakien nojalla.
Lehdessä oli kuvia yhdysvaltalaisista filmitähdistä ja myös matkaraportteja. Sitä pidettiin aikoinaan Suomen ehkä neuvostoystävällisimpänä aikakauslehtenä.