stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rainbow 7

| Rainbow 7 Morning Musume |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. helmikuuta 2006
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Tsunku
 Tyylilaji: J-pop
 Levy-yhtiö: Zetima
Morning Musumen muut julkaisut
| Early Single Box 2006 | Rainbow 7 2006 | 7.5 Fuyu Fuyu Morning Musume. Mini! 2006 |
Singlet albumilta Rainbow 7
 ”The Manpower!!!” Julkaistu: 19. tammikuuta 2005  ”Osaka Koi no Uta” Julkaistu: 27. huhtikuuta 2005  ”Iroppoi Jirettai” Julkaistu: 27. heinäkuuta 2005  ”Chokkan 2 (Nogashita Sakana wa Ōkiizo!)” Julkaistu: 19. marraskuuta 2005
Rainbow 7 on Morning Musumen seitsemäs albumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2006.
Kappaleet

How Do You Like Japan? (Nihon wa Donna Kanji Dekka?) (How Do You Like Japan？～日本はどんな感じでっか？～) – 3.59
The Manpower!!! (The マンパワー!!!) – 4.50
Aozora ga Itsumademo Tsuzuku You na Mirai de Are! (青空がいつまでも続くような未来であれ!) – 4.56
Osaka Koi no Uta (大阪　恋の歌) – 4.15
Indigo Blue Love (Risa Niigaki), (Eri Kamei), (Reina Tanaka) – 3.43
Rainbow Pink (レインボーピンク) (Sayumi Michishige), (Koharu Kusumi) – 4.26
Iroppoi Jirettai (色っぽい　じれったい) – 4.20
Mushoku Tōmei na Mama de (無色透明なままで) (Hitomi Yoshizawa), (Ai Takahashi), (Asami Konno), (Makoto Ogawa), (Miki Fujimoto) – 5.32
Purple Wind (パープルウインド) – 4.10
Sayonara See You Again Adios Bye Bye Ta Ta! (さよなら See You Again アディオス Bye Bye チャッチャ!) – 4.06
Chokkan 2 (Nogashita Sakana wa Ōkiizo!) (Mattaku Sono Toori Remix)) (直感2 〜逃した魚は大きいぞ!〜（全くその通リミックス）) – 3.37
Joshi Kashimashi Monogatari 3 (女子かしまし物語３) – 4.32
Ranskalais-suomalainen kauppakamari

Ranskalais-suomalainen kauppakamari (Chambre de Commerce Franco-Finlandaise) on järjestö, joka edistää Ranskan ja Suomen välisiä kaupallisia suhteita. Se on perustettu 1936. Sen jäseninä on ollut perinteisesti suuryrityksiä, mutta sittemmin siihen on liittynyt myös keskisuuria ja pk-yrityksiäkin.
Kauppakamari pitää tärkeimpänä tehtävänään verkostoitumista. Se järjestää seminaareja, ja puolentoista vuoden välein sen Suomessa ja Ranskassa toimivat yksiköt järjestävät yhteiskokouksen eli Conseil Communin, joka järjestetään vuorotellen joko Ranskassa tai Suomessa.
Kauppakamarin puheenjohtaja oli vuodesta 2019 Merja Rinta-Erkkilä. Hänen seuraajansa on Liisa Ketomäki.
Punatopaasikolibri

| Punatopaasikolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Topaasikolibrit Topaza
Laji::  pella
Kaksiosainen nimi
 Topaza pella  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Punatopaasikolibri Wikispeciesissä   Punatopaasikolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punatopaasikolibri (Topaza pella) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Amazonasin alueen mantereen pohjoisosassa. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Surinamesta vuonna 1758.
R.U.R.: Rossum’s Universal Robots

Tšekinkielisen ensipainoksen kansi.
R.U.R.: Rossum’s Universal Robots on tšekkiläisen kirjailijan Karel Čapekin kirjoittama näytelmä vuodelta 1920. Se oli alun perin ymmärrettävissä kritiikiksi ihmiskunnan ahneutta ja militarismia sekä massatuotantoa ja orjuutta vastaan. Näytelmästä on kuitenkin vuosikymmeniä myöhemmin tullut yhä ajankohtaisempi, sillä se todellakin ennusti tulevaisuutta ja tulevia keskusteluja, niin että robotteja inhimillistetään vaatimalla niille oikeuksia ja pohtimalla niiden tunteita.
Rossumin tehtaan ”robotit” ovat biologisia, ihmisen kaltaisia olioita, jotka pystyvät työskentelemään, mutta joilla ei ole tunteita eikä sielua. Ne eivät siis niinkään muistuta useiden muiden tieteisseikkailujen mekaanisia koneita. Taikina-altaissa keitetään ”robottiainesta”, robotteihin valmistetaan luita ja hermoverkkoja punotaan. Robotit ovat niin ihmisen kaltaisia, että robotteja luullaan ihmisiksi ja ihmisiä roboteiksi.
Robotit ovat korvanneet työnteossa ihmiset, jotka ovat menettäneet hedelmällisyytensä. Robotit aloittavat vallankumouksen, mutta on mahdollista, että niidenkin olemassaolo on uhattuna, kun niitä ei enää voi valmistaa. Loppukohtaus antaa ymmärtää, että robotit voisivat alkaa lisääntyä kuin ihmiset.
Suomessa näytelmä esitettiin vuonna 1924 Viipurissa ja vuonna 1928 Eino Kaliman ohjaamana Kansallisteatterissa. Harri Kaasalainen on sovittanut vuonna 1965 Jalo Kaliman suomentaman näytelmän kuunnelmaksi, jonka on ohjannut Eero Leväluoma. Vuonna 2009 ilmestyi uusi, Eero Balkin tekemä suomennos Savukeitaan kustantamana.
Tšekkiläisen alkuteoksen nimessä oli englanninkielinen alaotsikko Rossum’s Universal Robots (’Rossumin universaalit robotit’). Lyhenteen R.U.R. voi tulkita myös tšekinkielisiksi sanoiksi Rossumovi Univerzální Roboti. Suomalaisissa versioissa on käytetty myös alaotsikoita Reason’s universal Robots (Kansallisteatteri 1928) ja Raison’s Universal Robots (Yleisradio 1965). Näin on ilmeisesti haluttu selventää yhtiön nimen alkuperäistä merkitystä (tšek. rozum ’äly, järkisyy’).
Sana robotti on peräisin tästä näytelmästä. Se on johdos sanasta robotnik, joka viittaa maaorjien tekemään raskaaseen palkattomaan työhön. Čapek käytti nimitystä tšekkiläisistä maatyöläisistä. Sanan keksi hänen taiteilijaveljensä Josef Čapek.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tšekinkielinen ensipainos Toronton yliopiston skannaamana
Puistotikkukoi

| Puistotikkukoi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Heimo::  Gracillariidae
Suku::  Caloptilia
Laji::  robustella
Kaksiosainen nimi
 Caloptilia robustella  Jäckh, 1972 
Katso myös
   Puistotikkukoi Wikispeciesissä   Puistotikkukoi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puistotikkukoi (Caloptilia robustella) on Gracillariidae-heimoon kuuluva perhoslaji. Lajin siipiväli on 10–13 senttimetriä. Puistotikkukoi on erikoistunut vaahteraan.
Poikarakkaus

| ”Poikarakkaus” Esa Saarinen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Filosofia
 A-puoli: ”Poikarakkaus”
 B-puoli: ”Tingi ja taivu”
 Äänitetty : 1984
 Julkaistu: 1984
 Formaatti: single
 Tekijä(t): Kainkäärmeenpoika, Esa Saarinen, Keimo Hirvonen
 Tyylilaji: pop rock, synthpop
 Kesto: 04.25
 Levy-yhtiö: Vaaralliset Levyt
Poikarakkaus on Esa Saarisen vuonna 1984 levyttämä kappale. Kappaleen on säveltänyt Kainkäärmeenpoika, ja sanoittanut Esa Saarinen. Edellä mainitut henkilöt ovat lisäksi sovittaneet kappaleen Keimo Hirvosen kanssa. Kappaleessa taustakuorona laulaa Sielun Veljien jäsenet Jouko Hohko, Ismo Alanko ja Jukka Orma. Kappale levytettiin Esa Saarisen vuonna 1984 julkaistulle studioalbumille Filosofia. Lisäksi kappale julkaistiin omana erillisenä singlenä, jonka B-puolella oli kappale Tingi ja taivu.
Kappale kuvaa kahden miehen välistä vahvasti seksuaalisesti latautunutta hetkeä viileässä katedraalissa. Kappale päättyy miesten yhteislauluun, jossa julistetaan poikarakkauden viestiä. Sitä on kuvailtu kujeilevaksi kappaleeksi, jossa on Paul Simonista muistuttava baleaarinen rytmi sekä kaunis, harras teksti. Laulua ei Saarisen mukaan tehty julistukseksi, vaan pohtimaan "rakkauden kauneutta", ja "hyväksymistä kahden aikuisen ihmisen välisestä rakkaudesta". Saarisen mukaan kappaleen sanoitusta pidettiin "hempeänä", mutta provokaatio ei ollut hänellä pyrkimyksenä.
Kappale nostatti julkaisuaikaan kohua sekä vilpitöntä ihastusta rohkeudellaan, joka on myöhemmin noussut kulttimaineeseen. Saarinen on kertonut olevansa ylpeä kappaleen tekemisestä. Kappaleen idea tuli Saarisen puolisolta Pipsa Pallasvesalta, jolla oli useita homoseksuaalisia ystäviä. Pallasvesa oli huolissaan siitä, että vielä 1980-luvun alussa homoseksuaalisuudesta ei uskallettu vielä avoimesti kunnolla puhua, johon vaikutti muun muassa vielä siihen aikaan Suomessa ollut kehotuskielto (joka lopulta kumottiin vuonna 1999). Kappaleen julkaisuaikaan homouden kuvausta ei juurikaan suomalaisessa popkulttuurissa ollut. Saarisen mukaan hän on kohdannut ihmisiä, jotka ovat kertoneet kappaleen tuoneen merkitystä omalle identiteetilleen.
Vuonna 2015 Tähtiportti levytti kappaleesta coverversion.
Aiheesta muualla

Yle Areena: Esa Saarisen lyhyt levytysura (Yleisradion vuonna 1996 tekemä haastattelu, jossa kertoo muun muassa Poikarakkaus-kappaleesta
Rafael Orozco, el ídolo

| Rafael Orozco, el ídolo |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  40 min
Pääosissa:   Alejandro Palacio  Taliana Vargas  Maritza Rodríguez  Mario Espitia 
Alkuperämaa:   Kolumbia
Verkko:   Caracol Televisión
Esitetty:  20. marraskuuta 2012 – 1. huhtikuuta 2013
Jaksoja:  90
Aiheesta muualla
IMDb
Rafael Orozco, el ídolo on televisioyhtiö Caracol Televisiónin esittämä kolumbialainen TV-sarja. Sen pääroolissa on Alejandro Palacio.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alejandro Palacio  | … |  Rafael Orozco Maestre  |
|  Taliana Vargas  | … |  Clara Elena Cabello  |
|  Maritza Rodríguez  | … |  Martha Mónica Camargo  |
|  Mario Espitia  | … |  Ernesto "Teto" Tello  |
Aiheesta muualla

Rafael Orozco, el ídolo Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Nummisuutarit (vuoden 1923 elokuva)

| Nummisuutarit |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Erkki Karu
Käsikirjoittaja:  Artturi Järviluoma
Perustuu:  Aleksis Kiven näytelmään Nummisuutarit (1864)
Tuottaja:  Erkki Karu
Säveltäjä:  Jean Sibelius Selim Palmgren Toivo Kuula Oskar Merikanto
Kuvaaja:  Kurt Jäger Frans Ekebom
Leikkaaja:  Erkki Karu
Lavastaja:  Carl Fager
Pääosat:  Axel Slangus Aku Käyhkö Alarik Korhonen Kirsti Suonio
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomi-Filmi Oy
Ensi-ilta:  11. marraskuuta 1923
Kesto:  83 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nummisuutarit on vuonna 1923 valmistunut suomalainen mykkäelokuva, jonka on ohjannut ja tuottanut Erkki Karu. Elokuva perustuu Aleksis Kiven samannimiseen näytelmään vuodelta 1864 ja on ensimmäinen useasta näytelmän elokuvaversiosta. Käsikirjoituksen on tehnyt Artturi Järviluoma.
Elokuvaa kuvattiin Suomi-Filmin Vironkadun studiolla Helsingissä ja ulkokuvaukset tehtiin Pilpalan ja Hunsalan kylissä Lopella. Elokuva sai hyvän katsojamenestykseen, vaikka se ei ollutkaan yhtä suosittu kuin toinen Karun samana vuonna valmistunut elokuva, Koskenlaskijan morsian. Nummisuutarit-elokuvaa levitettiin myös Ruotsiin ja Norjaan.
Elokuvan ensi-ilta oli 11. marraskuuta 1923 Helsingissä Bio-Bio- ja Edison-teattereissa.
Arviot

Elokuvaa on kritiikissä pidetty suomalaisista elokuvista katsomisen arvoisimpana suomalaisena mykkäelokuvana. Se on kriitikon mielestä hauska ja toisaalta melankolinen. Kurt Jägerin kuvaus loppukohtauksessa saa erityismaininnan. Sen sanotaan uhmaavan edelleen onnistuneesti ajan armotonta hammasta.
Myös aikalaiskritiikeissä elokuva sai yksimielisesti kehuja. Esimerkiksi Oiva Talvitie kirjoittaa Aamulehdessä 22. joulukuuta 1923: "Ohjaus on yksityiskohtia myöten asiallisesti huolehdittua ja hyvä maku varjelee kaikista mauttomuuksista. Valokuvaus on suorastaan ihastuttavaa, ensi kerran täysin nautittavaa suomalaisessa filmissä."
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Axel Slangus  | … |  Nummisuutarin Esko   |
|  Aku Käyhkö  | … |  Mikko Vilkastus   |
|  Heidi Korhonen  | … |  Jaana, Nikon tytär   |
|  Adolf Lindfors  | … |  Kanttori Sepeteus   |
|  Alarik Korhonen  | … |  Topias, suutarimestari   |
|  Kirsti Suonio  | … |  Martta, Topiaksen vaimo   |
|  Antero Suonio  | … |  Iivari   |
|  Juho Puls  | … |  Niko, merimies   |
|  Jaakko Korhonen  | … |  seppä Kristo, Jaanan sulhanen   |
|  Konrad Tallroth  | … |  Karrin isäntä   |
|  Kaarlo Kari  | … |  Sakeri, Martan veli   |
|  Martti Tuukka  | … |  Antres, kraatari ja klaneetin puhaltaja   |
|  Sven Relander  | … |  Teemu, viulunsoittaja   |
|  Märta Hansson  | … |  Kreeta   |
|  Åke Svensson  | … |  Jaakko   |
|  Artturi Järviluoma  | … |  vanha korpraali   |
|  Jalo Yltävä  | … |  Esko lapsena/poika kestikievarin pihalla   |
|  Alpo Yltävä  | … |  Iivari lapsena/poika kestikievarin pihalla   |
|  Hilja Hiltanen  | … |  kestikievarin vedenkantajatyttö   |
|  Iita Yltävä  | … |  kestikievarin vedenkantajatyttö   |
|  Marjatta Talola  | … |  väkeä Karrin pihalla   |
|  Simo Saksala  | … |  väkeä Karrin pihalla   |
|  Tyko Sallinen  | … |  häävieras   |
|  Anton Soini  | … |  häävieras   |
|  Adolf Lintunen  | … |  piiputteleva mies   |
|  Juho Seppälä  | … |  piiputteleva mies   |
|  Lauri Saksala  | … |  isäntä   |
Aiheesta muualla

Nummisuutarit Elonet.
Mykkäelokuvasivusto
Erkki Kivijärvi : Kiven "Nummisuutarit" valkealla kankaalla, Suomen Kuvalehti, 10.11.1923, nro 45, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Päällikkö

Päällikkö on henkilö, jonka käskyvallan alaisena on toisia henkilöitä tai jokin organisaatio, laitos tai muu sellainen. Yrityksen organisaatiossa päällikön esimiehinä voivat toimia päällikköä ylempänä hierarkiassa olevat johtajat tai yrityksen toimitusjohtaja. Monissa organisaatioissa päälliköt toimivat eri osaston tai vastuualueen esimiehinä. Osasto tai vastuualue yleensä johdetaan myös päällikön nimikkeeseen, esimerkiksi laatupäällikkö tai suunnittelupäällikkö.
Pöytä on katettu

| Pöytä on katettu Elokuu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. toukokuuta 2013
 Tuottaja(t): Nopsajalka, Jonas W. Karlsson
 Tyylilaji: cityhumppa, rap
 Kesto: 33.29
 Levy-yhtiö: EMI, Capitol
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 8.
Elokuun muut julkaisut
| Hääväki saapuu 2012 | Pöytä on katettu 2013 |   |
Singlet albumilta Pöytä on katettu
 ”Tänään lähtee” Julkaistu: helmikuu 2013  ”Valvoo” Julkaistu: kesä 2013
Pöytä on katettu on Elokuu-yhtyeen toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2013. Se nousi Suomen virallisen albumilistan kahdeksannelle sijalle. Albumilta on singlenä julkaistu kappaleet "Tänään lähtee" sekä "Valvoo". "Tänään lähtee" nousi Suomen virallisen singlelistan 12. sijalle.
Kappaleet

Liikkuu – 3.41
Avautuu – 2.37
Vastaamattomii puheluita – 3.51
Tänään lähtee – 3.12
Elonmerkkei – 3.15
Auervaara – 3.24
Iha mitä vaan, iha miten vaan – 3.36
Valvoo – 3.13
Sormus – 3.28
Viimeistä päivää – 3.15
Aiheesta muualla

Albumin arvostelu Savon Sanomien sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ragnar Erlandsson

Ragnar Erlandsson (s. 21. syyskuuta 1941) on ahvenanmaalainen poliitikko. Hänen puolueensa on Ahvenanmaan keskusta, jonka entinen puheenjohtaja hän on.
Erlandsson on toiminut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä vuosina 1987–1988 ja 1995–2007. Marraskuusta 1995 lokakuuhun 1999 ja marraskuusta 2000 lokakuuhun 2001 hän toimi maakuntapäivien puhemiehenä ja marraskuusta 1999 lokakuuhun 2000 varapuhemiehenä. Hän on ollut jäsenenä maakuntapäivien itsehallintopoliittisessa valiokunnassa, lakivaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa sekä kansliatoimikunnassa. Erlandsson on pyrkinyt myös Suomen eduskuntaan. Eduskuntavaaleissa 1999 hän oli Ahvenanmaan maakunnan vaalipiirin toiseksi eniten ääniä saanut ehdokas eduskuntaan valitun Gunnar Janssonin jälkeen.
Erlandsson on toiminut myös Ahvenanmaan maakuntahallituksessa. Vuosina 1991–1995 hän toimi maakuntahallituksen puheenjohtajana eli maaneuvoksena ja aiemmin vuosina 1976–1983 ja 1988–1991 maakuntahallituksen jäsenenä sekä vuosina 1980–1983 varamaaneuvoksena. Hän on vaikuttanut myös Pohjoismaiden neuvostossa jäsenenä ja Ahvenanmaan valtuuskunnan puheenjohtajana.
Paitsi poliitikkona, Erlandsson on työskennellyt myös opettajana.
Pöytyän Urheilijat

| Pöytyän Urheilijat |
| --- | --- |

Koko nimi:  Pöytyän Urheilijat
Perustettu:  1945
Kaupunki:  Pöytyä
Kenttä:  Kaulanperän pesäpallokenttä
Miesten sarjataso:  Maakuntasarja
Naisten sarjataso:  Superpesis
Värit:                 punainen, vihreä, valkoinen

Puheenjohtaja:  Sauli Reini
Naisten pelinjohtaja:  Mika Lehto
Omistaja:  Pöytyän Urheilijat ry
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pöytyän Urheilijat on pöytyäläinen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1945 ja se on koko historiansa ajan toiminut yleisseurana. Nykyisin seuran lajivalikoimaan kuuluvat pesäpallo, salibandy, yleisurheilu ja hiihto. Pesäpallotoiminnasta vastaa vuonna 1955 seuran alajaostoksi perustettu Loukonkulman Lukko.
Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
C-pojat: 
| C-pojat |  Hopeaa | 2009 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 1 |  |
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Rainbow Warrior (1955)

Rainbow Warrior Amsterdamissa vuonna 1980.
Rainbow Warrior (I) piirroksessa.
Rainbow Warriorin muistomosaiikki Aucklandin satamassa.
Rainbow Warrior, alkuperäiseltä nimeltään Sir William Hardy, oli vuonna 1955 rakennettu ja ympäristöjärjestö Greenpeacen vuodesta 1978 lähtien omistama laiva, jota käytettiin useissa valaan- ja hylkeenpyyntiä, ydinkokeita ja ydinjätteiden dumppausta vastustavissa kampanjoissa 1970–1980-luvuilla. Ranskan tiedustelupalvelun DGSE:n iskuryhmä upotti laivan Aucklandin satamaan Uudessa-Seelannissa 10. heinäkuuta 1985.
Räjähdys

Rainbow Warrior upotettiin 10. heinäkuuta 1985 Aucklandin satamassa. Ranskassa tapaus johti hallituskriisiin, koska Ranskan tiedustelupalvelu DGSE oli asentanut pommin laivaan. Operaation nimi oli Opération Satanique (Saatanallinen operaatio). 20. syyskuuta Ranskan puolustusministeri Charles Hernu ja DGSE:n päällikkö Pierre Lacoste erosivat. Aluksen oli määrä purjehtia Mururoan atollille Ranskan Polynesiaan, missä Ranska suoritti vedenalaisia ydinkokeita. Räjähdyksessä kuoli yksi miehistön jäsen.
Suurin osa DGSE:n agenteista pakeni Uudesta-Seelannista, mutta agentit Dominique Prieur ja Alain Mafart jäivät kiinni. Kolme muuta agenttia – Roland Verge, Gérard Andries ja Bartelo – pakenivat Uudesta-Seelannista Ouvéa-nimisellä purjeveneellä, jonka Australian poliisi sai kiinni Norfolkinsaarella. Australian laki ei kuitenkaan sallinut pidätystä todisteiden puutteessa. Ranskalainen Rubis-sukellusvene oli alueella ja poimi vapautetut agentit ennen kuin Uusi-Seelanti ehti vaatia luovutuspyyntöä. Ouvéa upotettiin.
Ranska uhkasi panna Uuden-Seelannin kauppasaartoon EEC-alueella, jos Uusi-Seelanti olisi vaatinut korvausta. Se olisi tarkoittanut maataloustuotteiden kaupan pysähtymistä Britanniaan. Lopulta Ranska maksoi 13 miljoonaa Uuden-Seelannin dollaria Uuden-Seelannin hallitukselle eivätkä Mafart ja Prier joutuneet vankilaan vaan Haon atollille kymmeneksi vuodeksi; Mafart palasi kuitenkin Ranskaan jo vuonna 1987 ja Prieur vuonna 1988. Tasan 20 vuotta tapauksen jälkeen Ranskan hallitus kertoi, että räjäytyskäsky oli tullut suoraan presidentti François Mitterrandilta. Rainbow Warriorin hylky upotettiin Uuden-Seelannin vesille, missä se on nykyisin korallien peittämänä suosittu sukelluskohde. Viimeksi Ranska teki Mururoan alueella ydinkokeita vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rainbow Warriorista Greenpeacen sivuilla
Greenpeacen sivu aluksen upottamisen 20. muistopäiväksi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Rainbow Warriorin räjähdys Aucklandin satamassa Ylen Elävässä arkistossa
R. B. Braithwaite

Richard Bevan Braithwaite (15. tammikuuta 1900 – 21. huhtikuuta 1990) oli englantilainen filosofi, joka työskenteli tieteenfilosofian, etiikan ja uskonnonfilosofian aloilla. Hän oli vakaumukseltaan kristitty ja kannatti loogista positivismia.
Braithwaite syntyi Banburyssä Oxfordshiressä ja opiskeli Cambridgen yliopistossa fysiikkaa ja matematiikkaa. Hän toimi yliopiston Sidgwick-oppituolin moraalifilosofian lehtorina vuosina 1934–1953, ja Knightbridge-oppituolin moraalifilosofian professorina vuosina 1953–1967. Braithwaite kirjoitti muun muassa tieteellisestä selittämisestä ja uskonnollisesta uskosta empirismin näkökulmasta.
Braithwaite toimi Aristotelian Societyn puheenjohtajana vuosina 1946–1947. Hänet valittiin British Academyn jäseneksi vuonna 1957. Hän kuoli Cambridgessä Cambridgeshiressä 90-vuotiaana.
Teoksia

Scientific Explanation (1953)
Theory of Games as a Tool for the Moral Philosopher (1955)
An Empiricist's View of the Nature of Religious Belief (1955)
Aiheesta muualla

R. B. Braithwaite, British Academy Fellows Archive (englanniksi)
Mellor, D. H.: Science, Belief and Behaviour: Essays in Honour of R. B. Braithwaite (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:R. B. Braithwaite
Käännös suomeksi
Pokémon: Master Quest

Pokémon: Master Quest on Pokémon-animesarjan viides ja alkuperäisen sarjan viimeinen tuotantokausi. Pokémon TV:ssä ja Prime Videossa kausi on kolmannen ja neljännen tuotantokauden ohella luokiteltu muista alkuperäisen sarjan tuotantokausista osaksi sarjaa Pokémon the Series: Gold and Silver.
Suomessa kauden 52 ensimmäistä jaksoa jätettiin kokonaan näyttämättä. Kausi alkoi Suomessa 29. helmikuuta 2004 jaksolla Unownin jäljillä, ja päättyi 29. elokuuta 2004 jaksoon Yksin Hoennissa. Suomessa viidettä kautta näytettiin yhteensä 12 jakson verran.
Kausi alkoi Kids’ WB!:llä Yhdysvalloissa 14. syyskuuta 2002 jaksolla Around the Whirlpool. Viides tuotantokausi käsitti 65 jaksoa ja päättyi jaksoon Hoenn Alone! 25. lokakuuta 2003.
Pokémonin virallisten nettisivujen (pokemon.com) mukaan ensimmäiset 52 jaksoa muodostavat viidennen kauden ja loput 12 jaksoa kuuluvat Advancedin kanssa kuudenteen kauteen.
Jaksot > Huomiot

↑  Tätä jaksoa ei ole näytetty Japanin eikä Aasian ulkopuolella, koska siinä esiintyy tärkeässä roolissa kiistelty pokémon nimeltä Jynx, jota pidettiin negatiivisena stereotyyppinä tummaihoisista ihmisistä. Myöhemmin Jynxin ihonväri muutettiin mustasta violetiksi.
Äänirooleissa > Japaninkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rica Matsumoto  | … |  Ash Ketchum   |
|  Ikue Ōtani  | … |  Pikachu   |
|  Mayumi Iizuka  | … |  Misty   |
|  Yūji Ueda  | … |  Brock   |
|  Megumi Hayashibara  | … |  Jessie   |
|  Shin’ichirō Miki  | … |  James, Pokédex   |
|  Inuko Inuyama  | … |  Meowth   |
|  Unshō Ishizuka  | … |  kertoja, professori Oak   |
|  Yūko Kobayashi  | … |  Gary Oak   |
|  Chinami Nishimura  | … |  konstaapeli Jenny   |
|  Ayako Shiraishi  | … |  hoitaja Joy (jaksoon 229 asti)   |
|  Yuriko Yamaguchi  | … |  hoitaja Joy (jaksosta 245 alkaen)   |
|  Hirotaka Suzuoki  | … |  Giovanni   |
|  Whiteberry  | … |  tunnuslaulu (jaksot 210–240)   |
|  Naomi Tamura  | … |  tunnuslaulu (jaksot 241–274)  |