stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julkaisufoorumi
Tausta

Julkaisufoorumin toiminta aloitettiin hankkeena vuonna 2010 Suomen yliopistot UNIFI ry:n aloitteesta. Tavoitteena oli luoda järjestelmä, jossa tieteellistä julkaisutoimintaa voitaisiin arvioida määrän lisäksi myös laadullisesti. Hanke rahoitettiin opetus- ja kulttuuriministeriön TSV:lle myöntämällä erityisavustuksella. Ensimmäinen luokitus otettiin käyttöön vuonna 2012. Hankkeen päätyttyä luokituksen ylläpito ja kehittäminen päätettiin vakiinnuttaa osaksi TSV:n toimintaa. Rahoitus tulee edelleen opetus- ja kulttuuriministeriöltä.
Julkaisufoorumin toiminnan kehittämisestä vastaa ohjausryhmä, johon kuuluu Suomen Akatemian, Suomen yliopistot UNIFI ry:n, Kansalliskirjaston, opetus- ja kulttuuriministeriön, Suomen yliopistokirjastojen neuvoston, CSC – Tieteen tietotekniikan keskuksen, TSV:n sekä päätieteenalojen edustajia.
Toiminta

Luokitus on päivittyvä järjestelmä. Vuosittain uusia tieteellisiä julkaisukanavia hyväksytään tasolle 1 useita satoja. Lisäksi annetut tasoluokat arvioidaan uudelleen neljän vuoden välein. Tässä yhteydessä yksittäisen tasolla 1, tasolla 2 tai tasolla 3 olevan julkaisukanavan tasoluokkaa voidaan nostaa, laskea tai pitää se ennallaan.
Ensimmäinen uudelleenarviointi suoritettiin loppuvuodesta 2014 ja sen mukainen päivitetty tasoluokitus tuli voimaan vuoden 2015 alusta. Seuraava uudelleenarviointi eli ns. päivitysarviointi tehdään vuonna 2018. Yksittäisen artikkelin tai kirjan tasoluokkaa määritettäessä käytetään julkaisun ilmestymisvuonna voimassa ollutta tasoa.
Tiedeyhteisön jäsenet voivat osallistua järjestelmän kehittämiseen Julkaisufoorumin verkkosivujen kautta
ehdottamalla uusien julkaisukanavien lisäämistä luokitukseen,
ehdottamalla aiemmin arvioitujen julkaisukanavien tasoluokan nostamista tai laskemista
sekä ehdottamalla korjauksia bibliografisiin tietoihin.
Tasoluokkien kriteerit

Julkaisufoorumin ohjausryhmä on määrittänyt tasoluokille seuraavat kriteerit:
Tasoluokka 1 sisältää tieteellisten tutkimustulosten julkaisemiseen erikoistuneita ulkomaisia ja kotimaisia foorumeita. Vähimmäisvaatimuksia ovat tieteenalan asiantuntijoista koostuva toimituskunta sekä säännöllinen koko käsikirjoitukseen kohdistuva vertaisarviointimenettely. Tasoluokkaan 1 ei hyväksytä paikallisia vertaisarvioituja julkaisukanavia (esim. yliopistojen omat sarjat), jotka toimivat lähinnä organisaation omien tutkijoiden foorumeina (yli puolet kirjoittajista samasta organisaatiosta).
Tasoluokka 2 sisältää tieteen- tai tutkimusalan asiantuntijayleisön laajasti tavoittavia ja arvostamia tieteellisiä julkaisukanavia, joissa tutkijat pyrkivät julkaisemaan parhainta tutkimustaan. Tasolle 2 on hyväksytty pääasiassa kansainvälisiä tieteellisiä julkaisukanavia, joiden toimitus-, kirjoittaja- ja lukijakunta edustaa eri kansallisuuksia. Tasolle 2 on ihmistieteissä hyväksytty myös tasokkaimpia suomen- tai ruotsinkielisiä julkaisukanavia, jotka kattavat tieteenalansa suomalaisen yhteiskunnan, kulttuurin tai historian erityispiirteitä käsittelevää tutkimusta mahdollisimman laajasti.
Tasoluokka 3 on tason 2 osajoukko. Se sisältää tieteenalansa laaja-alaisimpia kansainvälisiä julkaisukanavia, joiden (esim. viittausindikaattoreilla mitattu) vaikuttavuus tiedeyhteisössä on erittäin suuri. Toimituskunnissa toimivat tieteenalan johtavat tutkijat ja julkaisemista näillä foorumeilla arvostetaan alan kansainvälisessä tutkijayhteisössä erittäin korkealle.
Luokka 0 sisältää arvioidut julkaisukanavat, jotka eivät ole täyttäneet jotakin tason 1 kriteereistä. Kaikki julkaisukanavat, joissa on raportoitu julkaistavan vertaisarvioituja tieteellisiä artikkeleita tai kirjoja, arvioidaan. Lisäksi lähes kaikki Julkaisufoorumin verkkosivujen kautta lisättäväksi ehdotetut julkaisukanavat arvioidaan. Luokkaan 0 kuuluu siis monentasoisia ja monentyyppisiä julkaisukanavia.
Tasoille 2 ja 3 on määritelty paneelikohtaiset kiintiöt. Tasoluokka 2 (sis. tason 3) saa kattaa enintään 20 prosenttia kaikkien tasoilla 1-3 olevien julkaisusarjojen yhteenlasketusta artikkelimäärästä ja tasoluokka 3 saa kattaa 25 prosenttia tasolla 2 olevien julkaisusarjojen yhteenlasketusta artikkelimäärästä. Kiintiöt määräytyvät artikkelien lukumäärän eivätkä julkaisusarjojen lukumäärän mukaan sen vuoksi, että lehtien koko vaihtelee paljon tieteenalasta riippuen.
Käyttö yliopistojen rahoitusmallissa

Valtion yliopistoille jakamasta perusrahoituksesta 13 prosenttia perustuu julkaisutoimintaan. Ainoastaan vertaisarvioidut tieteelliset julkaisut (OKM:n määrittämät julkaisutyypit (Arkistoitu – Internet Archive) A1, A2, A3, A4 sekä C1 ja C2) painotetaan Julkaisufoorumi-luokkien mukaan. Muihin julkaisutyyppeihin lukeutuvat artikkelit ja kirjat saavat määrätyn painokertoimen julkaisukanavasta riippumatta.
Vuodesta 2017 alkaen käytettävässä rahoitusmallissa tasoluokan 3 julkaisukanavassa ilmestyneiden artikkeleiden painokerroin on 4, tasoluokan 2 painokerroin on 3, tasoluokan 1 painokerroin on 1 ja tasoluokan 0 painokerroin on 0,1. Tieteellisten erillisteosten painokertoimet tasoluokittain ovat 16, 12, 4 ja 0,4. Muiden kuin vertaisarvioitujen tieteellisten artikkeleiden painokerroin on 0,1 ja kirjojen 0,4, kuten aiemminkin.
Käyttö laadun arvioinnin välineenä

Julkaisufoorumin ohjausryhmän mukaan luokitus soveltuu ainoastaan suurten julkaisumäärien laadun arvioinnin välineeksi. Luokitusta ei siis tulisi käyttää asiantuntija-arvioinnin sijasta yksittäisen julkaisun laadun arviointiin tai yksittäisen tutkijan palkkaamista, rahoitusta tai palkitsemista koskevien päätösten kriteerinä tai perusteena. Luokituksen rakenteeseen liittyvät seikat, kuten tasoluokkien kiintiöt, vaikuttavat siihen, ettei kaikilla tutkimusaloilla välttämättä ole yhtään julkaisukanavaa korkeimmissa tasoluokissa. Luokitukseen suoraan perustuvat palkitsemisjärjestelmät voivat asettaa eri alojen tutkijat eriarvoiseen asemaan. Sama koskee luokituksen käyttöä laitos- ja yksikkökohtaisen rahoituksen jakoperusteena.
Aiheesta muualla

Pölönen, Janne & Muhonen, Reetta: Monitieteisen tutkimuksen asema Julkaisufoorumi-luokituksessa. Tieteessä tapahtuu, 2016, nro 3.
Hämäläinen, Keijo: Kallista mainekilpailua kansainvälisillä julkaisufoorumeilla, Tieteessä tapahtuu 2015, nro 6.
Pölönen, Janne: Suomenkieliset kanavat ja julkaisut Julkaisufoorumissa. (Arkistoitu – Internet Archive) Media & viestintä, 2015, nro 4.
Meriläinen, Susan: Julkaisufoorumin tasoluokitus - ovatko vaihtoehtoiset lähestymistavat ja poikkitieteellinen tutkimus uhattuina? Sukupuolentutkimus, 2015, nro 3.
Pölönen, Janne & Auranen, Otto: Ohjaako rahoitusmalli laadun sijasta määrän tuottamiseen?[vanhentunut linkki] Suomen Akatemian blogit 23.4.2015.
Ruth, Anna-Sofia & Pölönen, Janne: Julkaisuindikaattorit eivät sovellu yksittäisen tutkijan arviointiin. Acatiimi, 2015, nro 4.
Mustajoki; Arto: Arviointeja, arviointeja, arviointeja: jättääkö mittaamisen hurmos tilaa luovalle ajattelulle? Teoksessa: Tutkimuksen kansallinen tehtävä (toim. Muhonen & Puuska), Vastapaino 2014.
Sintonen, Kirsti: Sopivatko hiihtosäännöt kymmenotteluun?. Acatiimi, 2012, 14. vsk, nro 3, s. 24–25.
Niiniluoto, Ilkka: Julkaisufoorumi tiedepolitiikan välineenä.[vanhentunut linkki] Politiikka, 2012, nro 1, s. 83–89.
SS (täsmennyssivu)

SS voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Etelä-Sudan, ISO 3166-1 -koodi SS, valtio tai muu maantieteellinen alue
swazi, ISO 639-1 -koodi ss, kieli
Schutzstaffel, SS, natsi-Saksan kansallissosialistisen puolueen alun perin puolisotilaallinen yksikkö
höyrylaiva (lyhenteet S/S, SS sekä S.S.), lyhenne englannin kielen sanasta screw steamer
Savon Sanomat, SS, sanomalehti
salibandyseura, etuliite SS
Sand Springs Railway, lyhenne SS, yhdysvaltalainen rautatieyhtiö
Jaguar, brittiläinen autonvalmistaja, aiemmin nimeltään Swallow Sidecar Company, SS
Sonic Syndicate, ruotsalainen yhtye
SS, Slaavilainen liitto (ven. Славянский Союз), venäläinen puolue
ß, saksan kielen kaksois-s-kirjain
Chevrolet SS, automalli.
San Sebastián, espanjalainen kaupunki.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SS”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Klaus Hermaninpoika Fleming

Klaus Hermansson Fleming (n. 1550–1616) oli suomalainen sotilas ja historiallinen kirjailija. Hän oli Herman Flemingin poika. Hän toimi Savonlinnan isäntänä vuodesta 1581, Kapriossa 1584–1587 ja Turussa 1597. Hän luovutti päällikkyyden Stålarmille.
Sotilasuransa lisäksi Fleming tunnetaan ensimmäisenä suomalaisena muistelmakirjailijana ja poliittisen historian kirjoittajana. Memoriale Chronicum käsittelee vuosien 1380-1591 tapahtumia ja Res in Finnia vuosien 1592-99.
Teokset

Memoriale Chronicum. [Painamaton]
Chronicon brevis. [Painamaton]
Res in Finnia, qui mutarint et variarint per octiennium. Rostock, 1603.
Pjotr Nikolajevitš Romanov

Suuriruhtinas Pjotr Nikolajevitš Romanov
Suuriruhtinas Pjotr Nikolajevitš Romanov (10. tammikuuta 1864 Pietari, Venäjän keisarikunta – 17. tammikuuta 1931 Antibes, Ranska) oli venäläinen aatelismies ja keisari Nikolai I:n pojanpoika.
Suku

Pjotrin vanhemmat olivat Nikolai Nikolajevitš Romanov vanhempi ja Alexandra von Oldenburg. Hänen vanhempi veljensä oli suuriruhtinas, kenraali Nikolai Nikolajevitš Romanov nuorempi.
Avioliitto ja lapset

Pjotr avioitui 26. heinäkuuta 1889 Montenegron prinsessa Militza (Milica) Petrović-Njegošin (1866–1951) kanssa, joka oli Montenegron kuningas Nikola I Petrović Njegošin ja kuningatar Milena Vukotićin tytär. Hänen veljensä Nikolai avioitui Militzan sisaren Anastasian vuonna 1907. Molemmat olivat hartaita ortodokseja ja montenegrolaiset olivat myös panslavisteja.
Heille syntyi neljä lasta:
Ruhtinatar Marina Petrovna Romanova (1892–1981)
Ruhtinas Roman Petrovitš Romanov (1896–1978)
Ruhtinatar Nadežda Petrovna Romanova (1898–1988)
Ruhtinatar Sofia Petrovna Romanova (1898–1898), kuoli alle vuoden ikäisenä
Perheellä oli vaikutusvaltainen asema keisarillisessa hovissa 1900-luvun alussa.
Maanpako

Helmikuun vallankumouksen jälkeen 1917 Pjotr ja Militza siirtyivät Koreiziin Krimille Dulberin palatsiinsa ja vuonna 1919 he pakenivat Etelä-Ranskaan, jossa Pjotr kuoli vuonna 1931. Suuriruhtinatar Militza Nikolajevna Romanova kuoli Aleksandriassa, Egyptissä vuonna 1951.
Jumalan valtio

| Jumalan valtio> De civitate Dei |
| --- | --- |
 Vuodelta 1470 peräisin oleva sivu Augustinuksen teoksesta Peruutuksia (Retractationes, II.69) sisältää Jumalan valtion jälkitarkastelua ja oikaisuja.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Augustinus
Kieli:  latina
Genre:  teologia/filosofia
Julkaistu:  413-426
Suomennos
Suomentaja:  Heikki Koskenniemi
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2003
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  951-0-24309-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jumalan valtio (lat. De civitate Dei, ”Jumalan kaupungista/valtiosta”, myös De civitate Dei contra paganos, ”Jumalan valtio pakanoita vastaan”) on kirkkoisä Augustinuksen tunnetuin teologinen ja filosofinen teos ja yksi länsimaisen kirjallisuuden merkkiteoksista. Se käsittelee Jumalaa, marttyyriutta, juutalaisia ja kristillistä filosofiaa.
Historia

Teos on kirjoitettu noin vuosien 413 ja 426 välillä. Augustinus kirjoitti sen selittääkseen kristinuskon suhdetta kilpaileviin uskontoihin ja filosofioihin sekä Rooman valtakunnan hallintoon, jonka kanssa kristinusko alkoi olla tiukasti sidoksissa. Teos kirjoitettiin suunnilleen samoihin aikoihin kun visigootit ryöstivät Rooman vuonna 410. Tapahtuma jätti roomalaiset šokkiin, ja osa ihmisistä syytti kristinuskon omaksumista ja vanhojen pakanallisten jumalten hylkäämistä tapahtumasta – sitä pidettiin vanhojen jumalten kostona. Augustinus kirjoitti teoksensa kristinuskon puolustuskirjoitukseksi. Hän haki lohdutusta Jumalan taivaan valtakunnasta maallisen kaupungin sijasta.
Vaikka kristinusko oli tuolloin jo julistettu valtakunnan viralliseksi uskonnoksi, Augustinus kirjoitti teoksensa enemmän hengelliseksi kuin poliittiseksi viestiksi. Hänen mielestään kristinuskon tulisi käsitellä mystistä, taivaallista Jerusalemin kaupunkia maallisen politiikan sijasta.
Sisältö

Augustinuksen kuvaus Jumalan valtiosta on seuraavanlainen: Jumalan valtio on hänelle niiden ihmisten joukko, jotka haluavat hylätä maalliset nautinnot ja jotka omistavat elämänsä kristillisten arvojen tavoittelemiselle. Näin se on suuressa ristiriidassa "Ihmisten kaupungin" kanssa, sillä jälkimmäinen koostuu ihmisistä, jotka ovat poistuneet Jumalan kaupungista.
Vaikka teema muodostaa teoksen rungon, Augustinus käsittelee laajalti myös eri filosofisia aiheita. Augustinus käsittelee laajalti muun muassa häntä edeltänyttä kreikkalaista filosofiaa, erityisesti platonilaisuutta. Hänen mukaansa juuri platonilaiset olivat edenneet filosofiassa pisimmälle, ja niin myös teologiset keskustelut tuli käydä ennen kaikkea heidän kanssaan. Tässä voidaan havaita Augustinuksen oma keski- tai uusplatonilainen tausta. Jumalan valtio vertautuu myös nimellään Platonin teokseen Valtio.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Augustinus: Jumalan valtio: Osa 1: (kirjat 1–10).  (Suomentanut Heikki Koskenniemi)  Helsinki:  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-24309-4
Augustinus: Jumalan valtio XI kirja.  (De civitate Dei XI 1–34, Johdatus kristilliseen luomisuskoon ja kristinuskon historiaan, kääntänyt Valtteri Olli)  BoD, 2019.  ISBN 9789528019244
Augustinus: Jumalan valtio XII kirja.  (De civitate Dei XII 1–28, Ihmisen luonnon laatu ja luominen Ilmoituksen ja filosofioiden mukaan, kääntänyt latinasta Valtteri Olli)  BoD, 2022.  ISBN 978-952-80-6094-9
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jumalan valtio Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teos

Augustinus: De civitate Dei. The Latin Library. (latinaksi)
Augustine: The City of God. New Advent. (englanniksi)
Augustine: The City of God. Christian Classics Ethereal Library. (englanniksi)
Aiheesta muualla > Arvioita

Kahlos, Maijastina: Augustinuksen kaksi valtakuntaa (Arkistoitu – Internet Archive). Tieteessä tapahtuu 7/2000.
Kahlos, Maijastina: Augustinuksen jaettu ihmiskunta. Historiallisia arvosteluja 11/2003.
Karimies, Ilmari: Pyhä Augustinus: Jumalan valtio (1. osa) (Arkistoitu – Internet Archive). Etsijä 3/2003.
Kekäläinen, Osmo: Kristinuskon puolustus. Agricola 5.1.2004.
Sihvola, Juha: Kirkkoisä, synti ja valta. Helsingin Sanomat 20.9.2003.
Tontti, Jarkko: Suvaitsemattomuuden ylistys (Arkistoitu – Internet Archive). Niin & näin 1/2004.
Aiheesta muualla > Tutkimuksia

Pinomaa, Lennart: Jumalan valtakunta ja maallinen yhteisö Augustinuksen teoksessa De civitate Dei, 1941. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:City of God (book)
Jumalan valtion käsikirjoitus vuodelta 1483.
Käännös suomeksi
Eteläinen Punaisenmeren alue

| Eteläinen Punaisenmeren alue Zoba Debub-Keih-Bahri |
| --- | --- |

 Sijainti Eritrean kartalla
 Koordinaatit: 13.011°N, 42.738°E 
Valtio:  Eritrea
Alialueet:  4 kpl
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Aseb (Assab; 75 000 as. (2006))
Pinta-ala  ():  27 600 km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  ER-DK
Eteläinen Punaisenmeren alue (Zoba Debub-Keih-Bahri) on yksi Eritrean kuudesta aluehallinnon ylimmän tason alueista. Sen hallintokeskuksena Asebin satamakaupunki (Assab; 75 000 as., arvio 2006).
Maakunnan pinta-ala on 27 600 neliökilometriä.
Provinssi jakautuu neljään alialueeseen seuraavasti:
Are´eta
Assab (Aseb)
Eteläinen Eteläisen Punaisenmeren alue
Keskinen Eteläisen Punaisenmeren alue
Mika Saukkonen

Mika Saukkonen
Mika Saukkonen (s. 3. kesäkuuta 1966 Kouvola) on suomalainen urheilutoimittaja.
Urheilutoimittajana

Saukkonen aloitti vuonna 1994 MTV3-kanavan Tulosruudun toimittajana ja uutistenlukijana. Hän oli ensin toimittajana kaukalon laidalla ja myöhemmin juontajana sekä selostajana sunnuntaisin esitetyssä Hockey Night -ohjelmassa, jossa näytettiin jääkiekon SM-liigan otteluita. Saukkosen aisaparina toimi läpi lukuisten vuosien Timo Jutila.
Hockey Night lopetettiin vuonna 2005, minkä jälkeen Saukkonen on jatkanut Tulosruudun urheilutoimittajana. Hän selostaa yhä jääkiekkoa sekä yleisurheilua MTV3-kanavalla, joka on hankkinut lähetysoikeudet muun muassa Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuiden ja jääkiekon Mestarien liigan näyttämiseen. Saukkonen kirjoittaa myös jääkiekkoaiheisia kolumneja MTV3:n Internet-sivuille.
Saukkonen on kirjoittanut myös kolme urheiluaiheista elämäkertateosta: Juti - Timo Jutilan tarina (Docendo, 2017), Viimeinen voltti — Jari Mönkkösen tarina (Docendo, 2019) sekä Annimari Korte: Yli kaikkien aitojen (Tammi, 2021).
Muu ura

Saukkonen suoritti varusmiespalveluksensa Lahden Urheilukoulussa ja on sotilasarvoltaan alikersantti. Saukkonen on koulutukseltaan luokanopettaja. Keskimatkojen juoksijana Saukkonen saavutti SM-hopeaa 4 × 1 500 metrin viestijuoksussa vuonna 1989 Kouvolan Urheilijain joukkueessa sekä nuorten sarjoissa yhdeksän SM-mitalia. Saukkonen osallistui syksyllä 2024 Tanssii tähtien kanssa -kilpailuun.
Junttan

| Junttan Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1976
Perustaja:  Pentti Heinonen
Toimitusjohtaja:  Tommi Lehtonen
Puheenjohtaja:  Ilkka Brotherus
Kotipaikka:   Kuopio, Suomi 
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  kaivos-, louhinta- ja rakennuskoneiden valmistus 
Tuotteet:  Hydrauliset paalutuskoneet
Liikevaihto:   55,5 milj. euroa (2021)
Henkilöstö:  135 (2013)
Emoyhtiö:  Sinituote Oy 
Omistaja:  Sinituote Oy 90,1 % Juha Heinonen 9,9 %
Kotisivu:  junttan.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Junttan-paalutuskone Espoossa
Junttan Oy on Sinituote-konserniin kuuluva yhtiö, joka erikoistuu hydraulisten paalutuskoneiden ja -laitteiden sekä ExcaDrill-kaivukoneporausyksiköiden suunnitteluun, valmistukseen, markkinointiin ja huoltoon. Yhtiön toimipaikka on Kuopiossa, jossa se työllistää yli 130 työntekijää. Junttanilla on vientiä yli 40 maahan ja sen liikevaihdosta yli 95 prosenttia tulee viennistä. Kolmannes myynnistä tulee Pohjois-Amerikasta, kolmannes Venäjältä ja kolmannes muualta.
Historia

Yrityksen juuret yltävät 1960-luvulle, suomalaiseen Savon Varvi -nimiseen perustusalan yritykseen. Paalutuskoneita Junttan Oy on kehittänyt ja valmistanut vuodesta 1979 lähtien.
Historia > 1970–80-luvut

Pentti Heinonen perusti Junttanin vuonna 1976. Ensimmäinen hydraulinen paalutuskone valmistui 1979, ja muutaman vuoden päästä vuonna 1983 lanseerattiin Junttan PM 20 -mallisto. Ensimmäiset paalutuskonetoimitukset Suomen ulkopuolelle yritys teki vuonna 1984. Samana vuonna alkoi myös sen vienti Ruotsiin ja Tanskaan. Vuonna 1988 yritys alkoi valmistaa stabilointikoneita.
Historia > 1990-luku

Uusi hydraulisten järkäleiden HHK A -sarja lanseerattiin vuonna 1993 (iskevää painoa kiihdytetään hydraulisen paineen avulla, jolloin isku saadaan vapaata putoamista voimakkaammaksi).selvennä Vuonna 1996 yritys lanseerasi vielä ensimmäisten isojen paalupituuksien koneen PM 26-40:n.
Historia > 2000-luku

Junttanin uusi tehdas käynnistyi vuonna 2000. Seuraavana vuonna yritys lanseerasi uuden hydraulisten järkäleiden HHK S -sarjan.
Vuonna 2006 Junttanista tuli Pilomac Groupin jäsen, ja vuonna 2007 se lanseerasi suurimman hydraulisen järkäleensä, HHK 25S:n. Vuonna 2008 yritys muutti uusiin tuotanto- ja toimitiloihin.
Vuonna 2010 Brotheruksen perhe hankki Junttan Oy:n osake-enemmistön. Samana vuonna yritys lanseerasi myös uuden PMx-paalutuskonesarjan ja SHARK-järkälekonseptin ja osti kallioporaamisen liiketoimintayksikkö ExcaDrillin Pilomac Oy:ltä. Vuonna 2012 yritys osti vielä Komas Oy:n komponenttivalmistusyksikön.
Tuotteet

Lyöntipaalutuskoneet
Hydraulijärkäleet
Monikäyttökoneet
ExcaDrill-kallioporalaitteet
Voimayksiköt
Kairat
Aiheesta muualla

Yrityksen nettisivut
Brotherusten perhe Junttanin pääomistajaksi.[vanhentunut linkki] Savon Sanomat, 25.3.2010.
Joensuu Gospel

| Joensuu Gospel |
| --- | --- |

Tyyppi:  gospelmusiikkitapahtuma
Päivämäärä:  13.–15.9.2024
Tapahtumapaikka:  Joensuun kirkot
Paikkakunta:  Joensuu
Ensimmäisen kerran:  1996
Järjestäjä:  Joensuun Gospel ry
Kotisivut
Joensuu Gospel (aikaisemmin nimeltään Joensuun Gospel-festivaalit) on kristillinen gospelmusiikkitapahtuma, joka on järjestetty vuodesta 1996 alkaen. Vuonna 2023 festivaali järjestettiin 13. elokuuta ja 15.–17. syyskuuta. Tapahtuman ajankohta oli alkuvuosina heinä-elokuussa. 2000-luvulla festivaalin kävijämäärä on ollut yli 10 000 henkeä.
Festivaalin järjestämisestä vastaa Suomen Gospel ry. Yhteistyökumppaneita ovat olleet Joensuun alueen seurakunnat, Joensuun kaupunki ja opetusministeriö.
Tapahtuma vaihtoi nimekseen Joensuu Gospel vuonna 2024.
Golden Gospel -palkinto

Festivaalin yhteydessä on valittu vuodesta 1997 Golden Gospel -palkinnon saaja. Palkintona luovutettiin vuoteen 2015 saakka kuvanveistäjä Veikko Myllerin pronssinen uniikkiversio kitaraa soittavasta enkelistä.
Golden Gospel -palkinnon on saanut muun muassa Jaakko Löytty (1997), Jaakko Ryhänen, Jukka Leppilampi, Pekka Simojoki, Tiina Korhonen ja Harri Helenius (2006), Tapani Nuutinen (2007), Kirsi Rostamo (2008), Sakari Kukko (2009), Jakaranda-yhtye (2010), Pro Fide (2011), Juhani Aaltonen (2012) ja Chariots (2013).
Festivaalit aiempina vuosina > Festivaalit 2015

Vuoden 2015 festivaali järjestettiin 6.–9. elokuuta. Esiintyjänä on mm. Harlem Gospel Choir (USA).
Festivaalit aiempina vuosina > Festivaalit 2014

Vuoden 2014 Joensuun Gospel-festivaalit pidettiin 7.–10. elokuuta. Esiintyjiä olivat Joel Hallikainen, Antero "Mooses" Laukkanen, trubaduuri Pasi Tolvanen, Dominantti, Hillel Tokazier, Anneliina Koskinen, Narrow way, oopperalaulaja Matti Turunen, Juuan Missiokuoro, Kari Peitsamo, Johanna Iivanainen, Mikko Iivanainen, Jukka Leppilampi, IDA BOIS & Band, Heikki Sarmanto, Pekka Sarmanto, Juhani "Junnu" Aaltonen, Reiska Laine ja Maija Hapuoja, Rene ja ystävät.
Festivaalit aiempina vuosina > Festivaalit 2013

Vuoden 2013 Joensuun Gospel-festivaalit pidettiin 8.–11. elokuuta. Tapahtuma oli rakennettu kokonaan kotimaisten esiintyjien voimin. Esiintyjiä olivat Hanna Ekola, SARKA-yhtye, tanssiryhmä Shofar Shalom, oopperalaulaja Matti Turunen, TERA, Wonderful Land, Duo Pasi Tolvanen & Harri Kettunen, Chariots, Pekka Simojoki & EtCetera ja Rene Laulajainen.
Festivaalit aiempina vuosina > Festivaalit 2009

Vuoden 2009 Joensuun Gospel-festivaalit pidettiin 13.–16. elokuuta. Esiintyjinä olivat muun muassa Baby Boy Varhama & The Miikka Kallio Trio, Korsuorkesteri, Sakari Kukko, Jukka Leppilampi, Daniel Ripoll & Estrato 7 (Kolumbia). Yhteislaulutapahtumassa Joensuun torilla esiintyi Lasse Heikkilä orkestereineen.
Festivaalit aiempina vuosina > Festivaalit 2007

Vuonna 2007 esiintyjiä olivat Pekka Simojoki, Fredi, Iro Haarla ja Art Ensemble of Health,  Yuri Urtono, Bolivia, Lasse Heikkilä & Saila Seurujärvi trio, Jukka Perko, Severi Pyysalo, Teemu Viinikainen, Sakari Kukko, Nardus ja Rene Laulajainen.
Konserttipaikkoja

Joensuun kirkko
Laululava
Carelia-sali
Pielisensuun kirkko
Urheilutalo
Joensuun tori
Joensuun konservatorio
Aiheesta muualla

Joensuun Gospel-festivaalin kotisivu
Suomen Demokratian Pioneerien Liitto

Suomen Demokratian Pioneerien Liitto (Pinskut, ent. SDPL) perustettiin vuonna 1945 vastaamaan kansandemokraattisen liikkeen varhaisnuorisotyöstä. Pioneereiksi kutsutut SDPL:n lapsijäsenet opettelivat leikin kautta työväenliikkeen arvoja, solidaarisuutta ja kansainvälisyyttä. Suomen Demokratian Pioneerien Liitto ry:n puheenjohtaja on Sirpa Martins.
Historia > Perustaminen

SDPL:n perustamiskokous pidettiin 3. kesäkuuta 1945 Helsingin työväentalossa. Periaateohjelman sisältö muodostui seuraavaksi: