stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Filippo Turati

Filippo Turati.
Filippo Turati (26. marraskuuta 1857 Canzo, Comon maakunta – 30. maaliskuuta 1932 Pariisi, Ranska) oli italialainen poliitikko ja Italian sosialistisen puolueen (PSI) perustaja.
Turati valmistui Bolognan yliopistosta lakimieheksi vuonna 1877 ja antautui pian sen jälkeen poliittiselle kirjoittelulle. Hän tutustui Milanossa työväenliikkeen edustajiin ja sosialismiin. Turati eli vuodesta 1885 avoliitossa venäläisen emigranttisosialistin Anna Kuliscioffin (Anna Kulišova) kanssa ja kääntyi marxilaiseksi. Turati ja Kuliscioff perustivat vuonna 1889 Milanossa Sosialistisen liiton, vuonna 1891 vasemmistolaisen sanomalehden Critica Socialen ja vuonna 1892 Italian sosialistisen työväenpuolueen (vuodesta 1895 Italian sosialistinen puolue, PSI). Turati valittiin Italian edustajainhuoneeseen ensi kerran vuonna 1896. Vuoden 1898 työväestön levottomuuksien yhteydessä hänet pidätettiin ja tuomittiin kahdentoista vuoden vankeuteen, mutta vapautettiin jo seuraavana vuonna.
Turatin johdolla PSI omaksui maltillisen poliittisen linjan, joka tähtäsi parlamentaarisen toiminnan kautta asteittaisiin yhteiskunnallisiin parannuksiin vallankumouksen sijasta. Tämä linja vahvistui varsinkin liberaalin Giovanni Giolittin pääministerikausina, jolloin työväenliike voimistui. Turati vastusti vuoden 1911 Italian–Turkin sotaa sekä Italian liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan vuonna 1915. Sodan jälkeen valta PSI:ssä siirtyi radikaalimmalle siivelle eli maksimalisteille, ja Turati erotettiin kokonaan puolueesta vuonna 1922. Hän perusti yhdessä Giacomo Matteottin kanssa Yhtenäisen sosialistipuolueen (PSU). Fasistien noustua valtaan Italiassa Turati pakeni vuonna 1926 maasta Ferruccio Parrin, Carlo Rossellin ja Sandro Pertinin avustuksella. Turati asettui loppuvuosikseen Pariisiin. Hänen johdollaan perustettiin vuonna 1929 antifasistinen liittouma Concentrazione antifascista ja vuonna 1930 PSI yhdistyi uudelleen puoluehajaannuksen jälkeen.
Extra Large

| Extra Large |
| --- | --- |
Tyyli:  Makasiiniohjelma
Kestoaika:  90 minuuttia
Luoja(t):  Yleisradio
Pääosissa:  Ivan Puopolo Hinni Aarninsalo Tuomas Rajala Nuppu Stenros
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  YLE Extra
Esitetty:  20. elokuuta 2007 – 14. joulukuuta 2007
Tuotantokausia:  1
Aiheesta muualla
IMDb 
Extra Large oli 20. elokuuta 2007 aloittanut YLE Extran populaarikulttuuriin keskittyvä makasiinityylinen ohjelma, jossa oli päivittäin ajankohtaisia vieraita. Lisäksi ohjelma esitti uusia kotimaisia ja ulkomaisia musiikkivideoita. Ohjelmaa lähetettiin maanantaista perjantaihin klo 18.30–20.00 ja uusintana samana iltana noin klo 23.00 YLE Extralla. Ohjelman juontajia olivat Ivan Puopolo, Hinni Aarninsalo, Tuomas Rajala, Nuppu Stenros ja Oskari Perkki.
Extra Largen viimeinen ohjelma esitettiin 14. joulukuuta 2007. Yleisradion päätöksen lopettaa YLE Extra -kanava lisäksi myös sen lippulaivaohjelma Extra Large päätettiin lopettaa. Populaarikulttuurin erikoisohjelmien aukkoa paikkaamaan tuli keväällä 2008 uusi, viikoittainen ohjelma Yle Teema -kanavalle. 
Rumban lukijat valitsivat Extra Largen vuoden 2007 parhaaksi tv-ohjelmaksi.
Aiheesta muualla

Extra Largen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Engelberg

| Engelberg |
| --- | --- |
 Näkymä Engelbergistä
 vaakuna
 Engelberg
 Koordinaatit: 46°49′0″N, 8°24′0″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Obwalden
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  74,89 km²
Korkeus:  550–3 238 m
Väkiluku (2014):  4 053
 – Väestötiheys:  54 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  6390
 
 www.gde-engelberg.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Engelberg on kunta Obwaldenin kantonissa, Keski-Sveitsissä. Se on Keski-Sveitsin johtavia matkailukeskuksia. Vuoden 2014 lopulla kunnassa asui 4 053 ihmistä.
Historiaa

Engelberg on tunnettu 1100-luvulla perustetusta benediktiiniläisluostaristaan.
Sijainti

Kunnan keskus sijaitsee noin 1 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Engelberg sijaitsee Engelberger Aa -joen laakson perukassa, Titlisvuoren pohjoispuolella, Alppien keskellä.
Liikenne

Engelbergiin kulkee maantie Stansista, moottoritieltä A2. Samaa reittiä kulkee Zentralbahnin rautatie  Luzernista ja Hergiswilistä.
Matkailu

Matkailukohteena Engelbergiä aloitettiin kehittämään 1850-luvulta alkaen. Aluksi matkailijoita houkuttelivat kylpylät, mutta 1900-luvun alusta alkaen liikunta ja urheilu, erityisesti talviurheilu Titliksen pohjoisrinteillä.
Engelbergissä on järjestetty lukuisia maastohiihdon ja mäkihypyn maailmancupin osakilpailuja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Engelberg Wikimedia Commonsissa
Engelbergin matkailusivut
Kuvia Engelbergistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Engelberg tarjoaa hyvät olosuhteet lasketteluun
Hubert Sattlerin maalaus Näkymä Engelbergistä
Faija vaihtaa heviin

| Faija vaihtaa heviin> Like Father, Like Son |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rod Daniel
Tuottaja:  Brian Grazer David Valdes
Säveltäjä:  Miles Goodman
Kuvaaja:  Jack N. Green
Leikkaaja:  Lois Freeman-Fox
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  TriStar Pictures
Levittäjä:  TriStar Pictures
Kesto:  92 minuuttia 99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Faija vaihtaa heviin (Like Father, Like Son) on Rod Danielin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1987. Sen pääosissa näyttelevät Dudley Moore, Kirk Cameron ja Margaret Colin.
Juoni

Taikarohto saa kirurgin ja tämän teinipojan vaihtamaan kehojaan keskenään.
Vastaanotto

Video-oppaassa Asko Alanen ihmetteli, miten 1980-luvun lopulla saatettiin vuoden tai kahden sisällä julkaista monta kehonvaihtoideaan perustuvaa elokuvaa (tämän lisäksi ainakin italialainen Da grande, Tom Hanksin tähdittämä Big sekä Paluu teiniksi, Vice Versa ja Suuri pieni mies). Tässä tapauksessa tarjotaan hänestä kohkaavaa ja yllätyksetöntä roolienravistelun komiikkaa vain yhden tähden edestä.
Mikael Fränti luonnehti Helsingin Sanomissa elokuvaa pöhköksi nuorisokomediaksi, joka käsittelee fantasia-ainestaan yllätyksettömästi ja panee Dudley Mooren näyttelemään väsyneesti.
Fedor von Zobeltitz

| Fedor von Zobeltitz |
| --- | --- |
 Fedor von Zobeltitz
Henkilötiedot
Koko nimi:  Karl Maria Fedor von Zobeltitz
Syntynyt: 1857 Spiegelberg, Brandenburgin provinssi (nyk. Poźrzadło)
Kuollut: 1934 (76–77 vuotta) Berliini, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  sotilas, toimittaja, kirjailija
Kirjailija
Salanimi: F. Gruenewald 
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Karl Maria Fedor von Zobeltitz (1857 Spiegelberg, Brandenburgin provinssi (nyk. Poźrzadło) – 1934 Berliini, Saksa) oli saksalainen kirjailija. Hän oli muutaman vuoden upseerina ja toimi sen jälkeen ammattilehtien toimittajana, muun muassa kirjanystävien lehden Zeitschrift für Bucherfreunde 1897–1909, ja keskittyi kirjoittamiseen. Hänen teoksensa ovat viihderomaaneja.
Fedor von Zobeltitz ja Hanns von Zobeltitz ovat veljeksiä.
Suomennettu teos

Nuori maailmannainen (Eine junge dame von Welt), suom. Elsa Soini. Hämeenlinna: Karisto 1922
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fedor von Zobeltitz Wikimedia Commonsissa
Florin Court

Florin Courtin julkisivu.
Florin Court on arkkitehtitoimisto Guy Morgan and Partnersin suunnittelema, vuonna 1936 Lontooseen rakennettu art deco -tyylinen asuinrakennus. Florin Court sijaitsee Islingtonin kaupunkipiirissä, osoitteessa Charterhouse Square. Sivusiipien kaarevat julkisivut ovat rakennuksen tunnusomainen piirre.
Florin Court on tullut tunnetuksi ITV:n tuottamasta Hercule Poirot -tv-sarjasta, jossa se esittää kuvitteellista Whitehaven Mansions -asuinrakennusta, jossa yksityisetsivä Hercule Poirot asuu.
Ernest MacMillan

Ernest MacMillan
Ernest MacMillan (18. elokuuta 1893 Mimico – 6. toukokuuta 1973 Toronto) oli kanadalainen kapellimestari ja säveltäjä. Hän aloitti urkujensoiton opiskelun Arthur Blakeleyn johdolla Torontossa 8-vuotiaana ja teki julkisen ensiesiintymisensä 10-vuotiaana. Hän jatkoi urkujensoiton opintojaan myöhemmin Skotlannissa ja Englannissa. Hän sai Oxfordin yliopistosta musiikin kandidaatin arvon.
MacMillan opiskeli nykyajan historiaa Toronton yliopistossa 1910-luvun alussa ja lähti sitten Pariisiin opiskelemaan pianonsoittoa Therese Chaigneaun johdolla. Hänet internoitiin ensimmäisessä maailmansodassa, mutta hän sai poissaolevana taiteiden kandidaatin arvon Toronton yliopistosta vuonna 1915. Vuonna 1918 hän sai Oxfordin yliopistosta musiikin tohtorin arvon.
Vapauduttuaan MacMillan palasi Torontoon, jossa hän työskenteli urkurina ja kuoromestarina. Hän oli myös Toronton musiikkikonservatorion rehtorina vuosina 1926–1942 ja Toronton yliopiston musiikin tiedekunnan dekaanina 1927–1952. Hän toimi Toronton sinfoniaorkesterian kapellimestarina 1931–1956 ja Mendelssohn-kuoron johtajana samassa kaupungissa 1942–1957. Hän myös esiintyi vierailevana kapellimestarina Pohjois- ja Etelä-Amerikoissa, Euroopassa sekä Australiassa. Hän toimi Kanadan musiikkineuvoston puheenjohtajana 1947–1966. Vuonna 1935 hänestä tuli ensimmäinen ritariksi lyöty kanadalainen. Hän johti useiden perinteisten ja uusien teosten Kanadan-ensiesityksiä.
Aiheesta muualla

The Canadian Encyclopedia: Sir Ernest MacMillan (englanniksi)
Fedora-hattu

Johnny Depp fedorassaan.
Fedora-hattu eli fedora on pehmeästä huovasta tehty lierihattu. Fedorahatut saavuttivat suuren suosion länsimaissa 1900-luvun alkupuolella ja näyttäytyivät säännöllisesti mm. 1950-luvun Hollywood-elokuvissa. Fedora yhdistetään usein myös Indiana Jonesiin. Fedoralla onkin melko vanhanaikaisen päähineen maine ja se on nykyisin harvinaistunut käytössä. Ortodoksijuutalaiset, etenkin haredit, kuitenkin käyttävät fedoraa edelleen hyvin yleisesti.
Fedora-hattu sai nimensä Victorien Sardoun näytelmän Fédora (1882) sankarittaren hatusta.
Käyttö

Vaikka fedora jättää korvat paljaiksi, se varaa lämpöä kupuunsa ja on siksi melko lämmin talvellakin. Sen lieri myös suojaa sateelta ja auringonpaisteelta. Fedora on muodollisempi kuin sitä kapealierisempi trilby-hattu, mutta rennompi kuin knalli tai silinterihattu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fedora-hattu Wikimedia Commonsissa
Encyclopaedia of Islam

The Encyclopaedia of Islamin toinen painos kirjaston hyllyllä.
The Encyclopaedia of Islam (lyh. EI) on islamilaisen maailman tutkimukseen keskittynyt moniosainen tietosanakirja ja hakuteos. Sitä pidetään tutkimusalansa englanninkielisenä perushakuteoksena. Sen ensimmäinen painos julkaistiin 1913-1938 ja toinen 1954-2005. Kolmannen painoksen tekeminen aloitettiin vuonna 2007.
Sisältö

Julkaisijansa Brillin mukaan Encyclopaedia of Islam sisältää artikkeleita tunnetuista muslimeista, heimoista ja dynastioista, ammattikunnista ja tieteistä, poliittisista ja uskonnollisista instituutioista; eri maiden maantieteestä, kansallisuuksista, kasvistosta ja eläinkunnasta; tärkeimpien kaupunkien ja asutuskeskusten topografiasta ja monumenteista. Maantieteellisessä ja historiallisessa laajuudessaan se käsittää vanhan arabi-islamilaisen valtakunnan sekä Iranin, Keski-Aasian, Intian ja Indonesian niemimaan, Osmanien valtakunnan ja kaikki muut islamilaiset maat.
Jokaisen artikkelin kirjoittajaksi on valikoitu sen sisältämän aihepiirin tunnustettu asiantuntija. Toista painosta laadittaessa osoitettiin erityistä huomiota taloudellisiin ja yhteiskunnallisiin aiheisiin. On kuitenkin huomattava, etteivät kaikki artikkelit välttämättä sisällä viimeisimmän tutkimuksen julkituomia tietoja, koska moniosaisen toisen painoksen kirjoittaminen ja julkaiseminen kesti yli 40 vuotta. Tästä huolimatta toinen painos on säilyttänyt asemansa aihepiirinsä englanninkielisenä perushakuteoksena. Artikkelit ovat laatijoidensa allekirjoittamia ja niihin on sisällytetty aihepiiriä koskeva lähdekirjallisuusluettelo. Osa artikkeleista on lyhyitä sanakirjakuvauksia ja osa suurempia tutkimusta muistuttavia kokonaisuuksia, ja joissakin tapauksissa artikkeli voi olla paras saatavilla oleva aihepiiriään koskeva englanninkielinen julkaisu.
Painokset

Ensimmäinen painos (EI1) kirjoitettiin kansainvälisen tiedeakatemioiden yhteistyöorganisaation Union Académique Internationalen sekä Leidenin yliopiston valvomana. Sen esikuvana toimi Pauly–Wissowana tunnettu suuri klassisen antiikin tietosanakirja Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft, jonka julkaiseminen oli aloitettu vuonna 1893. Ensimmäisen painoksen julkaisi hollantilainen E. J. Brill vuosien 1913-1938 aikana ja siihen kuului neljä osaa. Ensimmäinen painos julkaistiin englannin lisäksi myös saksaksi ja ranskaksi.
Ensimmäisestä painoksesta julkaistiin lyhennetty versio Shorter Encyclopaedia of Islam (SEI) vuonna 1953.
Toisen painoksen (EI2) ensimmäinen osa julkaistiin 1954 ja viimeinen 2005, joskin hakemistoja on julkaistu vuoteen 2009 saakka. Myös toisen painoksen julkaisija on Brill, joka on profiloitunut kansainväliseksi ja akateemiseksi humanistisia ja yhteiskuntatieteitä käsittelevien teosten julkaisijaksi.
Kolmannen painoksen (EI3) julkaiseminen aloitettiin vuonna 2007. Se on julkaistu verkossa online-palveluna, jota täydennetään neljä kertaa vuodessa. Laajuudeltaan kolmas painos pyrkii käsittelemään 20. vuosisadan islamilaista maailmaa kattavasti, maantieteellisesti se painottuu tutkimaan kaikkia alueita, joissa islam on ollut tai on yhä merkittävä tai määräävä tekijä yhteiskunnassa, sekä huomioimaan myös eri puolilla maailmaa olevat muslimivähemmistöt. Se pyrkii myös käsittelemään aiheitaan laajasti sekä yhteiskunnallisista että humanistisista näkökulmista.
Aiheesta muualla

Brill.com (englanniksi)
Encyclopaedia of Islam julkaisijan sivuilla (englanniksi)
Käännös suomeksi
Hyvä kirjanpitotapa

Hyvä kirjanpitotapa tarkoittaa kirjanpitolakia ja -asetusta täydentäviä periaatteita ja sääntöjä kirjanpidossa ja tilinpäätöksen laadinnassa noudatettavista menettelytavoista. Kysymys on myös ohjeista kirjanpitolain oikeasta soveltamisesta.
Kirjanpidossa ja tilinpäätöksen laadinnassa tilanteiden kirjo eri yrityksissä ja toimialoilla on moninainen.  Koska kirjanpitolaki ja -asetus yleissäädöksinä eivät voi antaa vastauksia kaikkiin kirjanpidossa ja tilinpäätöksessä eteen tuleviin kysymyksiin, hyvää kirjanpitotapaa tarvitaan antamaan ohjeet kirjanpitolain soveltamisesta näissä tilanteissa.  Ilman hyvän kirjanpitotavan periaatteita ja sääntöjä menettelytavat samanlaisissakin tilanteissa voisivat muodostua erilaisiksi eri yrityksissä ja toimialoilla.  Hyvää kirjanpitotapaa tarvitaan siten myös yhdenmukaistamaan kirjanpidon ja tilinpäätöksen käytäntöjä. Tässä merkityksessä puhutaan yhdenmukaisesta hyvästä kirjanpitotavasta.
Kirjanpitolain 1 luvun 3 §:n mukaan kirjanpitovelvollisen on noudatettava hyvää kirjanpitotapaa.
Hyvän kirjanpitotavan lähteet > Kirjanpitolautakunnan lausunnot ja yleisohjeet

Tärkeimmäksi hyvän kirjanpitotavan lähteeksi ovat muodostuneet Kirjanpitolautakunnan lausunnot ja yleisohjeet.  Vuonna 1973 alkaneen toimintansa aikana se on antanut yhteensä 2 015 lausuntoa.  Yleisohjeita se on antanut vuodesta 1983 lähtien.  Voimassa olevia yleisohjeita on 16. Kirjanpitolautakunnan kuntajaoston toiminta alkoi vuonna 1996.  Se on antanut 123 lausuntoa ja 9 voimassa olevaa yleisohjetta.
Kirjanpitolautakunnasta ja sen tehtävistä on säädetty asetuksessa kirjanpitolautakunnasta. Asetuksen mukaan kirjanpitolautakunnan tehtävänä on antaa yleisiä neuvoja ja ohjeita kirjanpitolain soveltamisesta ja kirjanpidon pitämisestä, milloin lautakunta yhdenmukaisen hyvän kirjanpitotavan edistämiseksi katsoo siihen olevan aihetta. Lausuntojen ja ohjeiden hakijoina voivat olla viranomaiset, elinkeinonharjoittajien tai kuntien järjestöt sekä kirjanpitovelvolliset.
Ennen kirjanpitolautakunnan perustamista 1960- ja vielä 1970-luvuilla hyvällä kirjanpitotavalla tarkoitettiin kirjanpidon konventioita, jotka olivat pääosin tilintarkastajakunnan määrittelemiä sovinnaista tapoja tai käytänteitä.
Hyvän kirjanpitotavan lähteet > Muut hyvän kirjanpitotavan lähteet

Yhteisölainsäädäntö (osakeyhtiölaki, osuuskuntalaki, yhdistyslaki, säätiölaki) ja verolainsäädäntö muodostavat hyvän kirjanpitotavan lähteen silloin, kun niissä olevat erityissäännökset vaikuttavat kirjanpitoon ja tilinpäätökseen. Esim. osakeyhtiölaissa säädetään voitosta ja muun oman pääoman jakokelpoisuudesta ja elinkeinoverolaissa on säännökset yrityksen verotettavan tuloksen ja varallisuuden laskemisesta.
EU-direktiivien mukaiset kirjanpidon yleiset periaatteet samoin, kuin kansainväliset tilinpäätösstandardit (IFRS) voivat olla hyvän kirjanpitotavan lähteinä silloin, kun niitä ei ole otettu huomioon kirjanpitolaissa ja -asetuksessa tai Kirjanpitolautakunnan ohjeissa.
Hyvän kirjanpitotavan lähteet > Kirjanpitolain yleiset tilinpäätösperiaatteet hyvän kirjanpitotavan lähteenä

Kirjanpitolain yleisiä tilinpäätösperiaatteita voidaan pitää hyvän kirjanpitotavan lähteenä, koska ne lakiin kirjattuina yleisinä periaatteina edellyttävät soveltamista erilaisissa tilinpäätöstilanteissa.  Kirjanpitolain yleisiä tilinpäätösperiaatteita ovat:
Hyvän kirjanpitotavan lähteet > Kirjanpitolain yleiset tilinpäätösperiaatteet hyvän kirjanpitotavan lähteenä > Tilinpäätöksen antama riittävä ja oikea kuva

Tilinpäätöksen tulee antaa oikea ja riittävä kuva toiminnan tuloksesta ja kirjanpitovelvollisen taloudellisesta asemasta.
Hyvän kirjanpitotavan lähteet > Kirjanpitolain yleiset tilinpäätösperiaatteet hyvän kirjanpitotavan lähteenä > Olennaisuus

Tilinpäätöksessä esitettävä seikka on olennainen silloin, kun sen pois jättämisen tai väärin ilmoittamisen voidaan kohtuullisesti odottaa vaikuttavan päätöksiin, joita tiedon käyttäjät tekevät tilinpäätöksen perusteella.
Hyvän kirjanpitotavan lähteet > Kirjanpitolain yleiset tilinpäätösperiaatteet hyvän kirjanpitotavan lähteenä > Muut yleiset tilinpäätösperiaatteet:

oletus kirjanpitovelvollisen toiminnan jatkuvuudesta
johdonmukaisuus laatimisperiaatteiden ja -menetelmien soveltamisessa tilikaudesta toiseen
huomion kiinnittäminen liiketapahtumien tosiasialliseen sisältöön eikä yksinomaan niiden oikeudelliseen muotoon (sisältöpainotteisuus)
tilikauden tuloksesta riippumaton varovaisuus
tilinavauksen perustuminen edellisen tilikauden päättäneeseen taseeseen
tilikaudelle kuuluvien tuottojen ja kulujen huomioon ottaminen riippumatta niihin perustuvien maksujen suorituspäivästä (suoriteperuste)
kunkin hyödykkeen ja muun tase-eriin merkittävän erän erillisarvostus
taseessa vastaaviin ja vastattaviin kuuluvien erien ja tuloslaskelmassa tuottojen ja kulujen esittäminen täydestä määrästään niitä toisistaan vähentämättä, jollei yhdisteleminen ole tarpeen oikean ja riittävän kuvan antamiseksi (netottamiskielto).
Einar Steen-Nøkleberg

Einar Steen-Nøkleberg (s. 25. huhtikuuta 1944 Østre Toten, Opplandin lääni) on norjalainen pianisti ja musiikkipedagogi.
Opiskelu ja opetustyö

Steen-Nøklebergin läheiset soittivat pianoa hänen lapsuudenkodissaan lähellä Mjøsaa. Hän hankkikin varhaisimman soittotaitonsa korvakuulolta. Steen-Nøkleberg muutti 7-vuotiaana perheineen Våleriin. 10-vuotiaana hän pääsi Oslon musiikkikonservatorioon, jossa hänen opettajanaan oli Nicolai Dirdal. Vuonna 1965 hän suoritti siellä tutkintonsa pianopedagogina ja kirkkomuusikkona sekä pianodiplominsa. Vuonna 1967 hän aloitti opiskelun Norjan opettajakorkeakoulussa Trondheimissa. Steen-Nøkleberg jatkoi opiskelua Staatliche Hochschule für Musik und Theaterissa Hannoverissa, jossa suoritti vuonna 1969 tutkinnon vanhoissa kosketinsoittimissa, musiikin teorian opettamisessa ja pääaineenaan sävellyksessä. Vuonna 1970 hän suoritti Hannoverissa pianistin solistitutkinnon. Samana vuonna hän teki debyyttinsä pianolla, klavikordilla ja cembalolla Universitetets aulassa ja Gamle Aker kirkessa (Oslo).
Vuosina 1969–1973 Steen-Nøkleberg luennoi Oslon musiikkikonservatoriossa ja sitten vuoteen 1975 Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa. Vuonna 1970 hän pääsi opettamaan osa-aikaisesti myös Oslon yliopistoon. Vuonna 1975 Steen-Nøkleberg pääsi professoriksi Hannoverin Staatliche Hochschule für Musik und Theateriin, jossa hän toimi vuoteen 1982. Tällöin hän sai nimityksen professoriksi Norjan valtiolliseen musiikkikorkeakouluun. Tästä professuurista tuli osa-aikainen vuonna 1994.
Ura pianistina ja muu työ

Steen-Nøkleberg on kiertänyt muun muassa eri puolilla Eurooppaa, Yhdysvalloissa, Meksikossa, Venezuelassa, Brasiliassa, silloisessa Neuvostoliitossa, Kiinassa, Japanissa ja Intiassa. Orkestereita, joiden kanssa Steen-Nøkleberg on esiintynyt, ovat olleet Oslon filharmoninen orkesteri, Tanskan kuninkaallinen orkesteri, Lontoon sinfoniaorkesteri, Pietarin filharmoninen orkesteri, Tokion NHK-sinfoniaorkesteri, Kiinan filharmoninen orkesteri (Peking) ja lukuisat yhdysvaltalaiset orkesterit.
Steen-Nøklebergin levyttämien teosten joukossa on ollut Ludwig van Beethovenin ja Frédéric Chopinin sonaatteja sekä Edvard Griegin pianokonsertto ja kaikki tämän pianokappaleet. Lisäksi hän on levyttänyt Harald Sæverudin ja Halfdan Kjerulfin kokonaispianotuotannot sekä Thomas Tellefsenin musiikkia. Steen-Nøkleberg on vastannut myös kahdestatoista Griegin teosten editiosta müncheniläisen G. Henle Verlagin kautta. Hän on kirjoittanut eri kielille sittemmin käännetyn teoksen Med Grieg på podiet.
Palkinnot, tunnustukset ja luottamustehtävät

Steen-Nøkleberg sai Kritikerprisenin vuonna 1975, Spellemann-palkinnon vuonna 1976, Lindeman-palkinnon vuonna 1987 ja Grieg-palkinnon vuonna 1988. Hänestä tehtiin Pyhän Olavin ritarikunnan ensimmäisen luokan ritari vuonna 1993.
Steen-Nøkleberg on toiminut European Piano Teachers Associationin (EPTA) puheenjohtajana, Kansainvälisen Edvard Grieg -säveltäjäkilpailun puhemiehenä ja Kansainvälisen Edvard Grieg -pianokilpailun puhemiehenä. Vuonna 1993 hänestä tuli Oslo Griegselskapin puheenjohtaja.
Yksityiselämä

Steen-Nøklebergin vanhemmat olivat maanviljelijä Jacob Steen-Nøkleberg (1906–1990) ja Signe Sveen (1914–2004). 27. joulukuuta 1969 Steen-Nøkleberg meni naimisiin pianopedagogi Roshan Rastomjeen (k. 2008) kanssa.
Florin Niță

Florin Niță Sparta Prahan peliasussa toukokuussa 2018.
Florin Constantin Niță (s. 3. heinäkuuta 1987 Bukarest) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa turkkilaista Gaziantepia. Hän on pelannut Romanian maajoukkueessa vuodesta 2017.
Niță edusti kotimaansa pääsarjassa Concordia Chiajnaa ja FCSB:tä (entinen Steaua Bukarest). Hän oli Steauassa pääasiassa varamaalivahtina joukkueen voittaessa Romanian-mestaruuden vuosina 2014 ja 2015. Steauan voittaessa  Romanian Cupin vuonna 2015 Niță pelasi vain loppuottelun. Kaudella 2015–2016 hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Hän siirtyi tšekkiseura Sparta Prahaan tammikuussa 2018 ja voitti Tšekin Cupin vuonna 2020 mutta pelasi tuolloin vain kaksi ottelua alkukierroksilla. Spartassa hän oli ykkösmaalivahti kaudella 2020–2021 ja seuraavan kauden alkupuoliskon mutta jäi sitten jälleen varamaalivahdiksi. Vuoden 2023 alkupuoliskon hän pelasi lainalla Pardubicessa. Hän siirtyi syyskuussa 2023 turkkilaiseen Gaziantepiin, jossa hän on ollut ykkösmaalivahti.
Niță pelasi Romanian maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Turkkia vastaan. Maaliskuusta 2021 alkaen hän oli runsaan vuoden ajan maajoukkueen ykkösmaalivahti. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 20 maaottelua.
Ernest Ndissipou

Ernest Ndissipou (s. 24. syyskuuta 1972) on keskiafrikkalainen entinen yleisurheilija. Hän kilpaili 5 000 metrin juoksussa vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella. Vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa hän kilpaili maratonissa ja sijoittui 97. sijalle. Ndissipou osallistui vielä vuoden 2004 kesäolympialaisiin Ateenassa ja sijoittui maratonissa 44. sijalle. Ateenan kisoissa hän toimi lisäksi maansa lipunkantajana.
Ndissipoun henkilökohtainen ennätys 5 000 metrin juoksussa on 14.24,72 (1993) ja maratonissa 2.18.06 (2003).