stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Latvian kansalliskirjasto

| Latvian kansalliskirjasto> latv. Latvijas Nacionālā bibliotēka |
| --- | --- |
 Kuva vuodelta 2015 Arkkitehti Gunnar Birkertsin suunnittelema Latvian kansalliskirjastosta Riiassa, Väinäjoen lounaisrannalla.
Osoite:  Mūkusalas iela 3, Riika, LV-1423, Latvia
Koordinaatit:  56.9410°N, 24.0966°E
Suunnittelija:  arkkitehti Gunnar Birkerts
Omistaja:  Latvian valtio
Korkeus:  123 m (mpy, huippu)
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Latvian kansalliskirjasto (latv. Latvijas Nacionālā bibliotēka) on Latvian kulttuuriministeriön alaisuudessa toimiva kansalliskirjasto. Kirjasto perustettiin vuonna 1919. Vuodesta 2014 lähtien kirjasto on toiminut Riian suuriin kulttuurirakennuksiin kuuluvassa Valon linnaksi kutsutuksi rakennuksessa, jonka on suunnitellut latvialaissyntyinen arkkitehti Gunnar Birkerts. Väinäjoen lounaisrannalla sijaitseva rakennus on Latvian keskeisimpiä 2000-luvun monumentaalirakentamisen luomuksia.
Laajalti palkittua, Yhdysvaltojen toisen maailmansodan jälkeisen ajan merkittäviin arkkitehteihin kuuluvaa Gunnar Birkertsia pyydettiin kansalliskirjaston suunnittelijaksi jo vuonna 1988 Latvian ollessa yhä osa Neuvostoliittoa. Kirjaston rakentaminen aloitettiin vuonna 2008. Kun rakennus vihdoin avautui vuonna 2014, tuottelias arkkitehti oli jo 89-vuotias.
Modernissa rakennuksessa toimii kirjaston lisäksi esimerkiksi kongressikeskus, konserttisali, kahvila ja ravintola.
Kuva kirjaston sisätiloista.
Näkymä kirjaston 1. kerroksesta.
Konserttisalia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta  Latvian kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
National Library of Latvia (englanniksi) (liveriga.com)
Kirsi Ranin, 18.7.2016: Riian uusi upea kirjasto
Kuunari Uljas

Kuunari Uljas oli suomalainen kuunari ja viimeinen Raumalla rakennettu purjelaiva. Kuunari rakennettiin 1891 Raumalla Pinokarin telakalla ja sen suunnitteli ja piirsi raumalainen laivanrakennusmestari Emmanuel Urnberg (1837−1917). Kuunarin rakennutti kauppias John Nurminen (1851−1914). Kuunarin pituus oli 40,7 metriä ja vetoisuus 348 nettorekisteritonnia.
Kuunari törmäsi joulukuussa 1910 yhteen Lucia nimisen höyrylaivan kanssa. Vuonna 1916 kuunariin asennettiin kaksisylinterinen moottori. Vuonna 1925 kuunari Uljas ajautui myrskyssä Ykspihlajan lähellä rantaan ja sai vuodon. Kuunari korjattiin Uudenkaupungin telakalla.
Kuunari upposi joulukuussa 1949 Raumalla mutta se saatiin nostettua pinnalle seuraavan keväänä. Juhlaliputettu kuunari Uljas poltettiin ja upotettiin Rauman edustalla Valkeakarilla 4. kesäkuuta 1950. Paikalla tapausta selostamassa oli myös Yleisradion radioselostaja Pekka Tiilikainen. Saksalainen taidemaalari Adolf Bock ikuisti tapahtuman kaikkiaan kolmeen maalaukseen valokuvien ja Holger Harrivirran Suomi-Filmille tapahtumasta ohjaaman dokumenttielokuvan pohjalta. Kuunarin hylky on noin 40 metrin syvyydessä.
Aiheesta muualla

Kuunarilaiva Uljaksen upotuksesta on kulunut jo 70 vuotta, Raumalainen 29.7.2020
Purjelaiva Uljaksen upotuksesta kertova lyhytelokuva Youtubessa
Skuunarlaev Uljas, Paroalhon apteekin sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Lauri Sotisaari

Lauri Sotisaari vuonna 1957
Lauri Sotisaari (5. heinäkuuta 1901 Kemi – 10. syyskuuta 1988) oli suomalainen kenraalimajuri.
Sotisaari kuului Kemin suojeluskuntaan 1917–1921 ja osallistui vuoden 1918 sotaan Perä-Pohjolan, Hämeen ja Satakunnan rintamilla. Hän kävi 4. kadettikurssin 1921–1923 sekä Sotakorkeakoulun 1938–1939 (ye-upseeri 1942). Vuodesta 1923 hän toimi Polkupyöräpataljoona 1:ssä nuorempana upseerina ja myöhemmin komppanianpäällikkönä. Talvisodassa Sotisaari komensi Kevyt Osasto 4:ää 11. joulukuuta 1939 asti ja sen jälkeen Polkupyöräpataljoona 5:ttä haavoittuen 8.3.1940 Viipurinlahdella. Jatkosodassa hän komensi "Ässärykmentin" II/JR 26 pataljoonaa  8. elokuuta 1941 asti. "Vallilan rykmenttiä" eli JR 47:ää Sotisaari komensi 19.12.1941–25.1.1942. Vuosina 1942–1943 hän toimi opettajana Maasotakoulussa ja Huoltokoulussa. 9.7.1943 alkaen sodan loppuun asti Sotisaari johti JR 10:ä.
Sodan jälkeen 1945–1950 Sotisaari komensi Jääkäripataljoona 1:tä. Seuraavat viisi vuotta Sotisaari johti Kadettikoulua (Maasotakoulua). 1. prikaatin komentajan hän toimi 1.5.1955–4.6.1958. Pohjois-Suomen sotilasläänin komentajana Sotisaari oli 1958–1960. Uransa päätteeksi hän komensi Panssariprikaatia 4.2.1960–5.5.1961.
Ylennyksiä: majuri 14.1.1940, everstiluutnantti 27.11.1941, eversti 6.7.1944, kenraalimajuri 1960.
Kuussalon Kaarina

Kuussalon Kaarina on Kangasalla perimätietona kerrottu tarina 1600-luvulla Kuussalon kylässä asuneesta Kaarinasta, talonpoikaisnaisesta, johon nuori aatelismies oli rakastunut. Miehen suku kuitenkin juonitteli naisen noidaksi ja Kaarina joutui mestattavaksi. Kaarina ilmoitti ennen kuolemaansa, että mestauskivi tulisi vuotamaan verta todisteena hänen syyttömyydestään. Tarinan mukaan mestauskivi on muurattuna 1760-luvulla rakennetun Kangasalan kirkon vasemman takasivustan seinään. Tarua osaltaan heijastelee myös Kangasalan vaakuna, jossa on seitsemän punaista pisaraa symboloimassa verta vuotavaa kiveä.
Kangasalan vaakunassa Kuussalon Kaarinan tarinaa symboloivat punaiset pisarat.
Kuussalon Kaarinan tarinaa popularisoi myös balladi, joka sävellettiin Oskar Uotilan (s. 1853, k. 1903) vuonna 1890 laatimaan runoon Kaarinan veri.
Kangasalan kirkko
Latvian jääkiekkoliitto

| Latvijas Hokeja Federacija |
| --- | --- |

Liittynyt IIHF:ään:  22. helmikuuta 1931
IIHF Ranking Miehet:  10. (2021)
IIHF Ranking Naiset:  22. (2021)
Presidentti:  Kirovs Lipmans
Aiheesta muualla
www.lhf.lv
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Latvian jääkiekkoliitto (latv. Latvijas Hokeja Federacija) perustettiin 5. tammikuuta 1923, ja siitä tuli IIHF:n jäsen 22. helmikuuta 1931.
Ennen toista maailmansotaa Latvia pelasi viisissä maailmanmestaruuskilpailuissa, mukaan lukien vuoden 1936 olympialaiset Saksan Garmisch-Partenkirchenissä. Niihin aikoihin Latvian paras pelaaja oli Leonīds Vedējs.
Neuvostoliiton miehitettyä Latvian parhaat latvialaisjoukkueet alkoivat pelata Neuvostoliiton mestaruudesta. Menestynein latvialaisjoukkue oli Riian Dynamo, jota valmensi vuosina 1971–1977 tunnettu maajoukkuevalmentaja Viktor Tihonov.
Kun Latvia sai uudestaan IIHF:n jäsenyyden 6. toukokuuta 1992 Neuvostoliiton hajottua, se nousi nopeasti MM-kilpailujen sarjajärjestelmässä. Latvia voitti C-sarjan vuonna 1993 ja B-sarjan kolme vuotta myöhemmin. Se sijoittui seitsemänneksi ensimmäisissä A-sarjan MM-kilpailuissaan vuonna 1997.
Maajoukkueet

Latvian miesten jääkiekkomaajoukkue
Latvian naisten jääkiekkomaajoukkue
Latvian alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Latvian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue
Jääkiekkoliitot
Alankomaat
Andorra
Arabiemiirikunnat
Argentiina
Armenia
Australia
Azerbaidžan
Belgia
Bosnia-Herzegovina
Brasilia
Bulgaria
Chile
Espanja
Etelä-Afrikka
Etelä-Korea
Hongkong
Itävalta
Intia
Irlanti
Islanti
Iso-Britannia
Israel
Italia
Jamaika
Japani
Kanada
Kazakstan
Kiina
Kirgisia
Kreikka
Kroatia
Kuwait
Latvia
Liechtenstein
Liettua
Luxemburg
Macao
Makedonia
Malesia
Marokko
Meksiko
Moldova
Mongolia
Namibia
Norja
Pohjois-Korea
Portugal
Puola
Qatar
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
Serbia
Singapore
Slovakia
Slovenia
Suomi
Sveitsi
Taiwan
Tanska
Thaimaa
Tšekki
Turkki
Ukraina
Unkari
Uusi-Seelanti
Valko-Venäjä
Venäjä
Viro
Yhdysvallat
LG G2 Mini

| LG G2 Mini |
| --- | --- |

Valmistaja:  LG Electronics
Julkaistu:  29. huhtikuuta 2014
Mitat:  129,6 x 66 x 9,8 mm
Paino:  121 g
Näyttö:  4.7" kosketusnäyttö
Näytön kuvatarkkuus:  960 × 540 px
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 400, neliytiminen 1,2 GHz Cortex-A7; Adreno 305
Flash-muisti:  8 Gt (laajennettavissa 32 gigatavuun microSD-muistikortilla)
Kamera:  8 Mpix OIS LED Flash auto-focus + 1,3 Mpix etukamera
Radio:  FM-radio
Musiikkisoitin:  on
Käyttöjärjestelmä:  Android 4.4.2
Liitännät:  Wi-Fi 802.11b/g/n, DLNA, NFC, Bluetooth 4.0, LTE
Muuta:  pienempi versio LG G2:sta
Infobox OKNimi-testi OK: 
LG G2 Mini on eteläkorealaisen monialakonsernin LG Electronicsin huhtikuussa 2014 esittelemä älypuhelin. Puhelin on pienempi versio LG G2:sta, LG:n silloisesta lippulaivapuhelimesta. LG G2 Minissä on 4,7 tuuman kosketusnäyttö. Sen mitat ovat 129,6 x 66 x 9,8 millimetriä ja se painaa 121 grammaa.
Puhelimen käyttöjärjestelmä on Android 4.4.2. Sen hinta on Suomessa 200 euron molemmin puolin.
Käännös suomeksi
Laulujen seutu

| Laulujen seutu Esa Kaartamo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2011, Kaartamon kesämökillä Särkisalossa
 Julkaistu: 27. elokuuta 2021
 Tuottaja(t): Tomi Pietilä
 Kesto: 43.15
 Levy-yhtiö: Warner
Esa Kaartamon muut julkaisut
| Näillä main 2002 | Laulujen seutu 2021 |   |
Singlet albumilta Laulujen seutu
 ”Siipeni sain” Julkaistu: 20. elokuuta 2021
Laulujen seutu on suomalaisen laulaja Esa Kaartamon postuumi sooloalbumi, joka julkaistiin 27. elokuuta 2021. Kaartamo äänitti albumin kappaleet vuonna 2011  kesämökillään Särkisalossa yhden iltapäivän aikana, yhdellä otolla per kappale. Albumin on tuottanut Tomi Pietilä, ja se on tehty valmiiksi yhteistyössä muusikon perikunnan kanssa.
Kappaleen Siipeni sain singleversiolle Pietilä kutsui mukaan Kaartamon kanssa yhteistyötä tehneitä muusikoita. Mukana ovat taustalauluissa Kim Lönnholm ja Janne Rajala, koskettimissa Tuomas Kesälä, kitarassa Jarmo Nikku, rummuissa ja perkussioissa Anssi Nykänen ja bassossa Janne Rajala. Digitaalisella albumiversiolla ja vinyylillä kappaleesta on Kaartamon yksinään äänittämä versio.
Kappaleet

Tyven – 3.43
Siipeni sain – 4.35
Tupakkilaulu – 3.05
Illalla naisiin – 2.50
Raskas ovi – 5.11
Vihollisen ääni – 3.25
Avaruusmies – 3.13
Hän on minun – 4.29
Joku soittaa banjoo – 5.22
Ei kukaan muu – 3.17
Pitkän tien pää – 4.04
Legio I Germanica

Legio I Germanica oli roomalainen legioona. Julius Caesar perusti sen vuonna 48 eaa. Pompeiusta vastaan käymäänsä kansalaissotaa varten. Bataavien kapinan jälkeen vuonna 80 jaa. legioonan joukot liitettiin Legio VII Geminaan.
Legioona taisteli Caesarin alaisena muun muassa Farsaloksen taistelussa. Caesarin murhan jälkeen se pysyi uskollisena Augustukselle. Vuosina 30 eaa. - 16 eaa. legioona oli sijoitettu Hispania Tarraconensisiin. Tämän jälkeen heidät siirrettiin puolustamaan rajaa Reinin varrella. Neljän keisarin vuotena (68) legioona valitsi Vitelliuksen keisariksi. Vespasianus voitti kuitenkin seuranneen sisällissodan.
Lauri Stenfors

| Lauri Stenfors |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1990
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  Puolustaja
Seura:  TPS
Pelinumero:  23
Pituus:  182 cm
Paino:  85 kg
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 2008–2013   2013–2016   2016– | TPS   SSV   TPS | 113 (21+29=50)   100 (18+37=55)   23 (3+7=10) | 113 (21+29=50)   100 (18+37=55)   23 (3+7=10) |
Maajoukkue
| 2009– | Suomi | 38 (13+6=19) | 38 (13+6=19) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. heinäkuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. heinäkuuta 2017.
Lauri Stenfors (s. 12. syyskuuta 1990) on suomalainen salibandyn pelaaja ja maailmanmestari. Seuratasolla Stenforsin joukkue on turkulainen TPS. Hän urallaan edustanut myös helsinkiläistä SSV:tä. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Stenfors aloitti pelaajauransa kaudella 2008–2009 TPS:ssä. Hän pelasi yhteensä turkulaisseurassa 113 ottelua, joissa teki 50 pistettä ja 21 maalia. Otteluista viisi oli pudotuspeliotteluita, sekä pisteistä kuusi ja maaleista kolme on pudotuspeleissä tehtyjä. Stenfors siirtyi helsinkiläiseen SSV:hen kaudeksi 2013–2014. Hän edusti SSV:tä kolmen kauden ajan. SSV:ssä hän pelasi 72 runkosarjaottelua, joissa teki 14 maalia ja 38 pistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi 28 ottelua, joissa teki 4 maalia ja 17 pistettä. Stenfors siirtyi takaisin TPS:ään kaudeksi 2016–2017, jossa pelasi paluukaudellaan 23 ottelua tehden niissä 3 maalia ja 7 syöttöpistettä.
Stenfors pelasi ensimmäisen ottelunsa aikuisten maajoukkueessa vuonna 2009. Hän on pelannut kaksissa MM–kilpailuissa 2014 ja 2016. 2014 joukkue saavutti hopeaa, ja 2016 Suomi voitti maailmanmestaruuden. Stenfors on pelannut maajoukkueessa 38 ottelua, joissa on tehnyt 13 maalia ja kuusi syöttöpistettä.
Laulukerttuli

| Laulukerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Turpiaalit Icteridae
Suku::  Icteria
Laji::  virens
Kaksiosainen nimi
 Icteria virens  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Laulukerttuli Wikispeciesissä   Laulukerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Laulukerttuli (Icteria virens) on turpiaalien heimoon kuuluva varpuslintu. Aiemmin laji luokiteltiin kerttuleihin.
Levinneisyys

Laulukerttulia tavataan pesivänä Kanadan eteläosissa, suuressa osassa Yhdysvaltoja ja Meksikon pohjoisosissa. Talvehtivana sitä esiintyy etelämpänä Keski-Amerikassa. Lajin populaation on erittäin suuri ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kuusto (Perniö)

Kuusto on maarekisterikylä Salon kaupungin Perniössä. Kuusto sijaitsee Perniön pohjoisosassa Yliskylän vieressä.
Kuusto sijaitsee Perniönjoen laaksossa, joen länsirannalla. Maarekisterikylä muodostuu Kuuston tilasta ja sen maista. Kyläalueeseen kuuluu kylänmäki, pari peltopalstaa ja isompi metsäinen maa-alue Kurkimäen ympäristöstä. Alkujaan Kuusto on ollut kaksitilainen kylä, mutta Kuuston Isotalo on liitetty Yliskylän kartanoon vuonna 1925.
Legio II Isaura

Legio II Isaura (suom. toinen isaurialainen legioona) oli roomalainen myöhäisen keisariajan legioona. Sen perusti luultavasti keisari Probus tai Diocletianus. Legioona sijoitettiin yhdessä Legio I Isaura Sagittarian ja sisarlegioonansa, III Isauran kanssa, Isauriaan, Taurusvuoristoon Vähään-Aasiaan. Notitia Dignitatumin mukaan Legio II Isaura oli yhä Isauriassa 400-luvun alussa. Sen tehtävänä oli suojella aluetta vuoristokansojen hyökkäyksiltä.
Magnus Nygren

| Magnus Nygren |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1990 (ikä 34) Karlstad, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Nygga
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  HC Davos
Sarja:  National League A
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Skåre BK (Ruotsi I) Mora IK (Allsv.) Bofors IK (Allsv.) Hamilton Bulldogs (AHL) Färjestad BK (SHL)
NHL-varaus:  113. varaus, 2011 Montréal Canadiens
Jan Magnus Nygren (s. 7. kesäkuuta 1990 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Svetsin NLA-joukkue HC Davosissa. Nygren on pelityyliltään hyökkäävä puolustaja. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Nygren on Färjestads BK:n kasvatti. Hän voitti joukkueessa J18 Allsvenskanin mestaruuden vuonna 2007 ja vuonna 2008 tuli hopeaa. Kaudeksi 2008–2009 Nygren siirtyi Skåre BK:hon, jossa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonassa. Nygren jatkoi joukkueessa myös kaudella 2009–2010, jolloin vuonna 2009 hänen kanssaan Elitserien-sopimuksen tehnyt Färjestad BK lainasi hänet sinne. Nygren pelasi kauden aikana myös yhdeksän Elitserien-ottelua ilman tehopisteitä, kunnes Färjestad lainasi hänet loppukaudeksi HockeyAllsvenskanin Mora IK:hon tammikuussa 2010.
Kauden 2010–2011 Nygren aloitti lainalla HockeyAllsvenskanin Bofors IK:ssa. Hän pelasi siellä 35 ottelua tehden 11 pistettä, mutta nousi sieltä Färjestadiin, jossa Nygren teki yllättäen 22 ottelussa tehot 4+11=15. Hän oli tehoilla 3+7=10 kevään 2011 pudotuspelien tehokkain puolustaja Skellefteå AIK:n David Rundbladin kanssa ja voitti niiden päätteeksi Ruotsinmestaruuden. Huhtikuussa 2011 Nygren teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Färjestadin kanssa.
Montréal Canadiens varasi "yli-ikäisen" (21 vuotta) Nygrenin neljännellä kierroksella 113. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2011. Ensimmäisellä kokonaisella Elitserien-kaudellaan 2011–2012 hän teki 50 runkosarjaottelussa tehot 7+11=18, joilla Nygren oli Färjestadin tehokkain puolustaja. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua Boforsissa. Kaudella 2012–2013 Nygren paransi Elitserienin yhden kauden piste-ennätystään tehoilla 13+19=32, joilla hän voitti koko liigan puolustajien maalipörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä neljänneksi MODO Hockeyn Kyle Cumiskeyn kanssa. Nygren palkittiin koko Elitserien parhaana puolustajana Salming Trophylla. Helmikuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Färjestadin kanssa.
Toukokuussa 2013 Nygren teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Montréal Canadiensin kanssa ja hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 joukkueen organisaatioon. Nygren pelasi alkukauden Canadiensin farmijoukkue Hamilton Bulldogsissa, AHL:ssä. Marraskuussa 2013 hän palasi kuitenkin loppukaudeksi lainalle Färjestadin vahvuuteen. Nygren ehti pelata runkosarjassa vain 25 ottelua, mutta hän oli tästä huolimatta joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 12+8=20. Nygren voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Kauden 2014–2015 hän aloitti taas Bulldogsissa, mutta Nygrenin kausi jäi kuitenkin vain 15 ottelun mittaiseksi, kun aivotärähdys päätti sen 29. marraskuuta 2014 Lake Erie Monstersia vastaan pelatussa ottelussa.
Kaudeksi 2015–2016 Nygren palasi nelivuotisella sopimuksella Färjestadiin. Hän nousi joukkueen kapteeniksi. Nygren oli Färjestadin tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 8+18=26, joilla hän sijoittui SHL:n puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. Nygren voitti myös Färjestadin sisäisen tehotilaston lukemalla +14. Kaudella 2016–2017 hän voitti tehoilla 11+20=31 koko liigan puolustajien maalipörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Frölunda HC:n Henrik Tömmernes. Nygren oli myös Färjestadin kolmanneksi paras pistemies.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Minsk 2014 | jääkiekko |  |
Nygren edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2016, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Yhteensä Nygren on pelannut 37 A-maaottelua tehopistein 5+7=12. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Tour -tasolla vuoden 2013 Oddset Hockey Gamesissa, kun hän sai loukkaantumisten myötä paikan Ruotsin kokoonpanosta. Nygrenin ensimmäinen A-maaottelu oli näin ollen turnauksen 7. helmikuuta 2013 pelattu avausottelu Malmössa Tšekkiä vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki 1. toukokuuta 2014 myös Oddset Hockey Gamesissa Tukholman Hovetissa Tšekkiä vastaan. Nygrenin osuma syntyi ylivoimalla.
Nygren on pelannut myös kolme nuorten ja neljä poikien maaottelua.
Latvian jääpallomaajoukkue

| Latvia |
| --- | --- |

Liitto:  Latvijas Bendija Federācija
MM-kilpailut
Esiintymiset:  10 (ensimmäiset 2007)
Paras sijoitus:  7. 2015
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Latvian jääpallomaajoukkue edustaa Latviaa jääpallon maajoukkuekilpailuissa. Joukkue osallistui ensimmäistä kertaa MM-kisoihin Kemerovossa 2007, missä se sijoittui B-sarjassa toiseksi Yhdysvaltojen takana. Seuraavana vuonna Moskovan MM-kisoissa se sijoittui B-sarjassa kolmanneksi.
Paras sijoitus joukkueella on vuoden 2015 kisoissa, jolloin se sijoittui seitsemänneksi voitettuaan aikaisemmin samana talvena B-sarjan turnauksen.
Menestys maailmanmestaruuskilpailuissa

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2007 8./B-sarjan 2.  | 7 |  4  |  0  |  3  |  28  |  19  | +9 | 8 |
| 2 | 2008 9./B-sarjan 3.  | 7 |  3  |  2  |  2  |  23  |  29  | -6 | 8 |
| 3 | 2009 10./B-sarjan 4.  | 7 |  4  |  0  |  3  |  16  |  25  | -9 | 8 |
| 4 | 2010 8./B-sarjan 2.  | 5 |  3  |  1  |  1  |  28  |  31  | -3 | 7 |
| 5 | 2011 9./B-sarjan 3.  | 5 |  2  |  0  |  3  |  10  |  51  | -41 | 4 |
| 6 | 2012 11./B-sarjan 5.  | 5 |  0  |  0  |  5  |  10  |  44  | -34 | 0 |
| 7 | 2013 9./B-sarjan 3.  | 6 |  2  |  0  |  4  |  12  |  39  | -27 | 4 |
| 8 | 2014 9./B-sarjan 1.  | 6 |  5  |  1  |  0  |  46  |  16  | +30 | 11 |
| 9 | 2015 B-sarjan 1.  | 6 |  5  |  0  |  1  |  38  |  19  | +19 | 10 |
| 10 | 2015 7.  | 5 |  1  |  0  |  4  |  18  |  41  | -23 | 2 |
| 11 | 2016 8.  | 5 |  0  |  0  |  5  |  8  |  90  | -82 | 0 |
Jääpallon aiemmat vaiheet Latviassa

Neuvostovallan aikaan 1950-luvulla Latviasta osallistui Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarjaan SKA-Riika, joka nousi pääsarjaan vuodeksi 1952, jossa se saavutti hopeaa kaudella 1953. Pian sen jälkeen seura ja seuran jääpalloilu loppuivat.
1970-luvulla Neuvostoliiton jääpallon huippujoukkueessa SKA-Sverdlovsk pelasi latvialaissyntyinen Semen Kovalkov. Hän voitti SKA-Sverdlovskin joukkueessa Neuvostoliiton mestaruuden ja Eurooppa cupin.
Legio II Traiana Fortis

Legio II Traiana Fortis (suom. Trajanuksen vahva) oli roomalainen legioona. Trajanus perusti sen vuonna 105 yhdessä Legio XXX Ulpia Victrixin kanssa Daakian sotaa varten.
Sodan jälkeen legioona siirrettiin, joko Tonavalle tai itään, ehkä Arabia Petraeaan. Legioona otti osaa Trajanuksen Parthian sotaan vuosina 115–117 ja se sijoitettiin Judeaan sodan jälkeen. Vuonna 125 se siirrettiin Aleksandriaan. Osia legioonasta otti osaa Hadrianuksen aikaiseen kolmanteen juutalaissotaan. Osia legioonasta toimi varuskuntina Ylä-Egyptissä. Legioonan osia otti varmasti osaa Lucius Veruksen sotaan Parthiaa vastaan.
Vuonna 175 legioona kannatti usurpaattori Avidius Cassiuta, ja myöhemmin Pescennius Nigeriä. Ennen Nigerin ja tämän vastustajan Septimius Severuksen lopullista yhteenottoa legioona vaihtoi kuitenkin puolta.
Caracalla antoi legioonalle lisänimen "Germanica", luultavasti koska legioona oli ottanut osaa germaaneja vastaan käydyssä sodassa. Puoli vuosisataa myöhemmin legioona taisteli Gallian keisarikunnan Postumusta vastaan. Legioona oli Egyptissä vielä 400-luvulla.
Lauluja verotuksesta

| Lauluja verotuksesta Veronmaksajat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 1997
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Veronmaksajain Keskusliitto
 Tyylilaji: poliittinen musiikki
 Levy-yhtiö: Veronmaksajat
Lauluja verotuksesta on Veronmaksajain Keskusliiton vuonna 1997 julkaisema studioalbumi. Albumi tehtiin Veronmaksajain Keskusliiton 50-vuotisjuhlien kunniaksi.
Suurimman osan albumin kappaleista sanoitti Ilkka Kylävaara ja sävelsi Kaj Chydenius.
Kappaleiden lauluosuudet laulavat Heikki Kinnunen ja Satu Silvo.
Kappaleet

Veroblues
Verojenkka
Verotango
Veron hetki on kallis
Huss ja Andersson
Olitkan kerran minun
Veroswing
Aiheesta muualla

Albumi Suomen Äänitearkistossa[vanhentunut linkki]
Luxemburgin lippu

Luxemburgin kansallislippu 12. kesäkuuta 1845–
Luxemburgin lippu on Luxemburgin tunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Lippu on virallisesti hyväksytty 23. kesäkuuta 1972 ja sen kokosuhde on 3:5 tai 1:2. Lippu koostuu kolmesta poikittaisesta, yhtä leveästä raidasta väreiltään ylhäältä alas punainen-valkoinen-sininen. Lipun erottaa Alankomaiden lipusta siitä, että kaikki lipun värit ovat vaaleampia. Lippua käytettiin ensimmäisen kerran vuosien 1845–1848 välisenä aikana.
Lipun kuvaus

Suurherttuallisen säädöksen (Arkistoitu – Internet Archive), joka on annettu 27. kesäkuuta 1993, mukaisesti valtion lipun värit ovat:
Punainen: Pantone 032 c or CMYK: C 0% M 90% Y 85% - K 0%
Sininen: Pantone 299 c or CMYK: C 85% M 20% Y 0% K 0%
Keltainen (ainoastaan Roude Léiw (punaisen leijonan) varusteissa): Pantone 116c or CMYK: C 0% M 15% Y 95% K 0%
Valkoinen