stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rose Rollins
Filmografia > Elokuvat

13 Moons (2002) - Sanandra
Teräskehä (Undisputed, 2002) - Tawnee Rawlins
Nobody Wants Your Film (2005) (dokumentti) - oma itsensä
Something New (2006) - Lauren
Vaarallinen tehtävä III (2006) - Ellie
I Thought of You (2006) - Betty Davis
Girltrash! (2007) - Monique Jones
Blind Man (2007) - Summer
Filmografia > Televisiosarjat

The West Wing (1999) - Suzanne (2 jaksoa)
Nikki and Nora (2004) - poliisi (1 jakso)
Dr. Vegas (2005) - Amanda (1 jaksoa)
In Justice (2006) - Victoria (4 jaksoa)
L-koodi (2007–2009) - Tasha Williams (28 jaksoa)
C.S.I. New York (2009) - Beth Garrett (1 jakso)
Miami Medical (2010) - Meg Baxter (1 jakso)
Chase (2010) - Daisy Ogbaa
Aiheesta muualla

Rose Rollins Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rose Rollins TV.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Nocebo

Nocebo tai nosebo tarkoittaa seuraavia asioita:
nosebo, kielteisten odotusten aiheuttamat oireet
Nocebo, Kraterin albumi
Nocebo, Stam1nan albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nocebo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Robert Brown

| Robert Brown |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. joulukuuta 1773 Montrose, Skotlanti
Kuollut: 10. kesäkuuta 1858 (84 vuotta) Lontoo, Iso-Britannia
Kansalaisuus:  englantilainen
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Joseph Banks
Tutkimusalue:  kasvitiede
Tunnetut työt:  Löysi 2 000 aiemmin tuntematonta kasvia
Robert Brown (21. joulukuuta 1773 Skotlanti – 10. kesäkuuta 1858) oli brittiläinen kasvitieteilijä. Brown löysi lähes 2 000 siihen asti tieteelle tuntematonta kasvia. Hän havaitsi nimellä Brownin liike tunnetun ilmiön, jonka Albert Einstein selitti vuonna 1905.
Elämä

Brown opiskeli lääketiedettä Edinburghin yliopistossa. Hän liittyi armeijaan vuonna 1795 ja toimi lääkärinä.
Brown lähti joulukuussa 1800 Länsi-Australiaan, jossa hän työskenteli kasvitieteen parissa kolme ja puoli vuotta. Australiassa ollessaan hän keräsi 3 400 kasvia, joista 2 000 oli tuntemattomia. Suurin osa Brownin kokoelmasta on kadonnut.
Robert Brown kuoli vuonna 1858 Soho aukiolla, ja hänet haudattiin Kensal Greenin hautausmaalle
Ura > Brownin liike

Brown tutki vuonna 1827 mikroskoopin avulla vedessä siitepölyä ja lehtisammalten sekä kortteiden itiöitä. Hän huomasi tutkittavien kappaleiden liikkuvan vedessä epämääräisiä ratoja, vaikkei niihin pitänyt vaikuttaa ulkoisia voimia. Ilmiöstä hämmästyneenä hän päätti tutkia vastaavaa tilannetta tuhkalla eli aineella, joka ei ole eloperäistä. Brown huomasi tilanteen toistuvan myös tuhkalla, joten kyseessä ei voinut olla itiöiden itse aiheuttama liike. Brownin liike säilyi selittämättömänä vuoteen 1905 asti, jolloin Albert Einstein selitti sen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Brown Wikimedia Commonsissa
Robert Brown Orchids.co.in:ssä
Brian J. Fordin esitelmä Brownista
Brownin alkuperäistöitä (pdf)
Nitriilihydrataasi

Malli Rhodococcus erythropolis -bakteerin nitriilihydrataasin rakenteesta
Nitriilihydrataasi on lyaaseihin kuuluva entsyymi. Se katalysoi nitriilien hydrolyysiä amideiksi. Nitriilihydrataasia esiintyy useissa bakteereissa, kasveissa ja sienissä. Sen EC-numero on EC 4.2.1.84. Nitriilihydrataasia voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja vedenpuhdistuksessa.
Rakenne ja toiminta

Nitriilihydrataasi esiintyy tyypillisesti samanlaisista alayksiköistä muodostuvina dimeereinä tai tetrameereinä. Toimiakseen entsyymi vaatii metalli-ionin, joka on joko rauta- tai koboltti-ioni. Entsyymin toiminta on sikäli poikkeuksellinen, että rautaioni ei sitoudu hemiryhmään eikä koboltti-ioni sitoudu korriiniryhmään, toisin kuin useimmissa rautaa tai kobolttia sisältävissä entsyymeissä. Entsyymissä metalli-ionin tehtävä on sitoutua hydroksidi-ioniin ja tehdä siitä nukleofiilisempi. Tämän jälkeen hydroksidi-ioni reagoi elektrofiilisen nitriilin kanssa ja nitriili hydrolysoituu amidiksi. Rautaa sisältävät nitriilihydroksylaasit aktivoituvat valon vaikutuksesta. Pimeässä rauta on sitoutunut typpimonoksidiin, joka korvautuu hydroksidi-ionilla valoisissa olosuhteissa. Kobolttia sisältävillä nitriilihydrataaseilla ei vastaavaa aktivoitumista tapahdu.
Käyttö

Nitriilihydrataasia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa amideja nitriileistä. Tärkein tuote on akryyliamidi, jota valmistetaan akryylinitriilistä. Tässä prosessissa käytetään Rhodococcus rhodochrous-bakteerin nitriilihydrataasia ja tällä tavalla akryyliamidia tuotetaan vuosittain noin 30 000 tonnia. Menetelmän etuna kemialliseen tuotantoon nähden on alhaisempi energiankulutus ja prosessissa ei tarvitse käyttää myrkyllisiä metallikatalyyttejä. Yhdessä amidaasien kanssa nitriilihydrataaseja käytetään optisesti aktiivisten amiinien valmistuksessa. Nitriilihydrataasia voidaan myös käyttää vedenpuhdistuksessa myrkyllisten syanoryhmiä sisältävien yhdisteiden puhdistamiseen vesistä.
Nyala (Sudan)

| Nyala |
| --- | --- |
 Nyala
 Koordinaatit: 12°03′N, 24°53′E 
Valtio:  Sudan
Osavaltio:  Etelä-Darfur
Korkeus:  673 m
Väkiluku (2008):  492 984
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nyala  on kaupunki Sudanissa, Etelä-Darfurin osavaltion hallinnollinen keskus. Vuonna 2008 Nyalassa oli vajaat puoli miljoonaa asukasta.
Nyala on rautatien ja maantien pääteasema, jossa toimii myös lentokenttä. Darfurin konfliktin seurauksena sinne tuli runsaasti pakolaisia.
Nyalan yliopisto on perustettu vuonna 1994.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nyala (Sudan) Wikimedia Commonsissa
Olavi Raustila

Erdem Olavi Raustila, vuoteen 1941 Ramstedt (10. joulukuuta 1904 Lahti – 1. toukokuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hän oli Suomen Puunjalostusteollisuuden keskusliiton palveluksessa 1945–1959 ja siirtyi sitten 1959 ulkoasiainministeriön neuvottelevaksi virkamieheksi. Hän oli suurlähettiläs Belgradissa ja Ateenassa 1961–1965, Budapestissa 1965–1969 ja Ateenassa.
Hänen isänsä oli G. J. Ramstedt.
Roger Pontare

Roger Pontare
Roger Pontare (s. 17. lokakuuta 1951 Slagnäs) on Ruotsista lähtöisin oleva laulaja, joka on taustaltaan saamelainen. Hän asuu tällä hetkellä (heinäkuu 2008) Örnsköldsvikissa.
Hän on edustanut Ruotsia Euroviisuissa kahdesti, vuosina 1994 laulaja Marie Bergmanin kanssa ja 2000 laululla When Spirits Are Calling My Name. Hänellä on kolme lasta, Jimmy, Viktor ja Vincent Pontare, joka on myös musiikkiuralla.
Singlet

"När vindarna viskar mitt namn" (When spirits are calling my name) (Melodifestivalen 2000 voittaja)
"Silverland" (Melodifestivalen 2006)
Osallistumiset Melodifestivaleniin

| Vuosi | Kappale | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1994 | "Stjärnorna" (duettona Marie Bergmanin kanssa | 1. |
| 1999 | "Som av is" | 5. |
| 2000 | "När vindarna viskar mitt namn" | 1. |
| 2006 | "Silverland" | karsiutui toisessa mahdollisuudessa |
| 2017 | "Himmel och hav" | karsiutui semifinaalissa |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Olavi Pälli

Olavi ”Olli” Pälli (4. elokuuta 1939 Ylivieska –  5. helmikuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen viulutaiteilija ja -pedagogi. Hän toimi muun muassa Radion sinfoniaorkesterissa, Oulun ja Jyväskylän kaupunginorkesterin konserttimestarina sekä Oulun musiikkiopiston opettajana ja vararehtorina. Hän oli myös yksi Finlandia-kvartetin perustajajäsenistä ja kvartetin ykkösviulun soittaja vuosina 1969–1976.
Olavi Pälli opiskeli viulunsoittoa Sibelius-Akatemiassa ja Ranskassa. Valmistuttuaan vuonna 1961 hän sai 1. viulistin vakanssin Radion sinfoniaorkesterista, mutta otti pian virkavapautta vuoteen 1970 asti. Sillä välin hän soitti Oulun kaupunginorkesterin ensimmäisenä konserttimestarina vuosina 1963–1964 ja toisena konserttimestarina 1967–1968. Hän hoiti konserttimestarin tehtävää myös Jyväskylässä. Vuonna 1970 hän palasi RSO:hon vuorottelevaksi toiseksi konserttimestariksi, kunnes jäi sairauseläkkeelle 1983.
1960-luvun alussa Pälli toimi Oulun kaupungin musiikkiopiston vararehtorina ja myöhemminkin viulunsoiton opettajana.
Olavi Pälli oli vuodesta 1959 naimisissa oopperalaulaja Aune Rättyä-Pällin (1936–1980) kanssa. Olavi Pällin isä oli taidemaalari Simo Pälli.
Oksakosken koulu

Oksakosken koulu sijaitsee Oksakosken kylässä n. 8 km Perhon kirkonkylältä.
Vuonna 2001 rakennettu liikuntasali ja 1998 remontoidut kaksi koulurakennusta tarjoavat puitteet n. 70 oppilaalle esikoululaisista kuudenteen luokkaan. Opettajia koulussa on kolme luokanopettajaa ja yksi esikoulunopettaja. Lisäksi koululla toimii iltapäiväkerho ja ryhmäpäiväkoti. Iltaisin on tarjolla eri järjestäjien monenlaisia kerhoja.
Koulu tarjoaa puitteet mitä moninaisimmille aktiviteeteille. Liikuntasali on päivittäin koululaisten ja kyläläisten ahkerassa käytössä. Koulun läheisyydessä oleva pururata ja kota ovat kaikkien kyläläisten käytössä. Koulun järjestämät juhlat ja tapahtumat saavat koko kylän liikkeelle.
Aiheesta muualla

Oksakosken koulun kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Nina Banerjee-Louhija

Nina Banerjee-Louhija Turun kirjamessuilla 2009.
Nina Banerjee-Louhija (oik. Louhija, ent. Standertskjöld-Nordenstam, ent. Nylander; s. 27. elokuuta 1940 Kalkutta, Brittiläinen Intia) on suomalainen kirjailija. Hän asuu osan vuodesta Helsingissä, osan Tammisaaressa ja osan Antibesissä, Ranskassa.
Banerjee-Louhijan isä oli lentokoneinsinööri Sunil Kumar Banerjee ja äiti Sylvi Tyra Marjatta Kotro. Hän itse on koulutukseltaan työterveyshuollon ja yleislääketieteen erikoislääkäri. Hän on kertonut lähteneensä lukemaan lääketiedettä Albert Schweitzerin innoittamana. Hän on kirjoittanut sekä viihde- että tietokirjoja. Kirjassa Yhden päivän kuningatar hän kertoo vanhempiensa tarinan.
Banerjee-Louhija muutti 6-vuotiaana Suomeen, kävi koulunsa Suomessa ja valmistui lääketieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1966.
Tuotanto > Romaanit

Valkoisen orkidean maa (1983)
Etsikkoaika (1984)
Intian helmi (1985)
Mimoosan vuosi (1986)
Sinä se olet (1987)
Hiekkakello (1988)
Yöt minun omiani (1989)
Bengalin punainen hämärä (1990)
Polttavaa unta (1991)
Flora (1993)
Merinoita (1995)
Sata vuotta eiliseen (1996)
Valon kantaja (1999)
Kuin varjo kuvastimessa (2001)
Merenjakaja (2003)
Värikierre (2005)
Tiikerinhetki (2008)
Pidot Huippuvuorilla (2009)
Yhden päivän kuningatar (2012)
Tuotanto > Muut julkaisut

Purjehdus on elämäämme (matkakirja, 1983)
Perhelääkäri (tietokirja, 1985)
Sininen paimenpoika (kuvakirja, 1988)
Maanjäristyspähkinä (kuvakirja, 1990)
Lasten lääkärikirja 1: Pikku-Villen korvakipu (lastenkirja, 1990)
Aiheesta muualla

WSOY:n kirjailijaesittely (Arkistoitu – Internet Archive)
Níkos Michaloliákos

| Níkos Michaloliákos> Νικόλαος Γ. Μιχαλολιάκος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. joulukuuta 1957 (ikä 66) Ateena, Kreikan kuningaskunta
Tiedot
Puolue:  Kultainen aamunkoitto
Nikolaos G.Michaloliakos (kreik. Νικόλαος Γ. Μιχαλολιάκος, [niˈkolaos mixaloˈʎakos]; s. 11. joulukuuta 1957) on kreikkalainen poliitikko. Hän on äärioikeistolaisen puolueen Kultaisen aamunkoiton perustaja ja puheenjohtaja.
Níkos Zachariádis

Níkos Zachariádis 1930-luvulla.
Níkos Zachariádis (kreik. Νίκος Ζαχαριάδης; 27. huhtikuuta 1903 Adrianoúpoli (Edirne), Osmanien valtakunta – 8. elokuuta 1973 Surgut, Neuvostoliitto) oli kreikkalainen kommunisti, joka toimi Kreikan kommunistisen puolueen (KKE) pääsihteerinä vuosina 1931–1956 ja yhtenä kommunistipartisaanien johtajista Kreikan sisällissodan aikana. Hän vietti suuren osan elämästään Neuvostoliitossa.
Zachariádis syntyi Osmanien valtakunnassa asuneeseen kreikkalaisperheeseen, joka joutui Kreikan ja Turkin väestönvaihdon yhteydessä muuttamaan Kreikkaan. Hän ryhtyi merimieheksi ja päätyi Neuvostoliittoon, jossa opiskeltuaan palasi Kreikkaan organisoimaan kommunistien toimintaa. Jouduttuaan pidätetyksi hän pakeni Neuvostoliittoon, mutta vuonna 1931 hänet lähetettiin takaisin Kreikkaan järjestämään kommunistisen puolueen toimintaa uudelleen.
Zachariádis nimitettiin KKE:n pääsihteeriksi Josif Stalinin ja Kominternin määräyksestä. Ioánnis Metaxáksen hallinto pidätti hänet vuonna 1936. Italian hyökättyä Kreikkaan lokakuussa 1940 vankilassa yhä ollut Zachariádis kannatti kreikkalaisten yhtenäistä antifasistista vastarintaa. Saksan valloitettua Kreikan keväällä 1941 hänet siirrettiin Dachaun keskitysleirille, josta amerikkalaiset sotilaat vapauttivat hänet toukokuussa 1945. Vankeutensa vuoksi Zachariádis ei voinut osallistua miehityksen aikaiseen vastarintaliikkeeseen. Kreikkaan palattuaan hän kuitenkin palasi puolueen johtoon vt. pääsihteerinä toimineen Geórgios Siántoksen tilalle.
Zachariádis oli Márkos Vafeiádiksen ohella keskeisenä henkilönä perustamassa ja johtamassa Kreikan demokraattista armeijaa (DSE), joka toimi kommunistien sotavoimana sisällissodan aikana 1946–1949. Sodan päätyttyä kommunistien tappioon DSE:n johto pakeni Neuvostoliittoon ja asettui Taškentiin Uzbekistanin neuvostotasavaltaan. Zachariádis jatkoi maanpaossa toimineen KKE:n pääsihteerinä, mutta hänen asemansa heikkeni Stalinin kuoleman jälkeen. Hänet syrjäytettiin vuonna 1956 tehtävästään ja erotettiin seuraavana vuonna koko puolueesta. Hän asui loppuikänsä Siperiassa, ensin Jakutiassa ja sittemmin Surgutissa. KGB:n virallisten tietojen mukaan Zachariádis teki itsemurhan Surgutissa vuonna 1973. Hänen ruumiinsa haudattiin uudelleen Kreikkaan Neuvostoliiton hajottua vuonna 1991.
Noora Fagerström

| Noora Fagerström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1985 (ikä 38–39) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  yrittäjä, tradenomi
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  kansanedustaja (5.4.2023–)
Vaalipiiri:  Uudenmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Espoo
Aiheesta muualla
www.noorafagerstrom.fi
Noora Karoliina Fagerström (s. 1985) on suomalainen yrittäjä ja poliitikko, joka tunnetaan Jungle Juice Barin perustajana. Hän perusti yrityksen vuonna 2010 yhdessä miehensä Petteri Fagerströmin kanssa. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Fagerström valittiin kansanedustajaksi kokoomuksen ehdokkaana Uudenmaan vaalipiiristä.
Fagerström on koulutukseltaan ylioppilas, kuntosaliohjaaja ja tradenomi. Helmikuussa 2021 hän toimi Nelosen Diili-ohjelmassa Jaajo Linnonmaan neuvonantajana yhdessä Toni Lähteen kanssa. Fagerströmistä ilmestyi marraskuussa 2022 Bazarin kustantama, Laura Frimanin kirjoittama kirja Menestysresepti.
Fagerström on kertonut käyvänsä kerran viikossa šamaanin luona, joka hänen mukaansa korjaa Fagerströmin energiaväylät.
Fagerströmillä on puolisonsa kanssa kolme lasta.
Kohu vähätuloisiin suhtautumisesta

Fagerström sanoi elokuussa 2023 Iltalehden haastattelussa, että huonoista työntekijöistä pitää päästä eroon eikä pieni lapsi ole syy olla tekemättä töitä. Fagerströmin mukaan suurituloisten veroedut ovat ansaittuja ja leikkausten kohdistuminen pienituloisille on oikein. Fagerströmin mielestä Suomessa on myös liian helppoa elää tukien varassa. Fagerström myös kehotti jättämään ulkomaanmatkan väliin, mikäli rahat eivät riitä menemään yksityiseen terapiaan. Fagerström esitti myös käsityksenään, että Suomessa pyritään kaikin tavoin estämään ihmisten varallisuuden kerryttäminen ja että kaikki oikeasti varakkaat ja todella hyvätuloiset muuttavat Suomesta pois, jos voivat.
Fagerströmin kommentit herättivät sosiaalisessa mediassa keskustelua, jonka jälkimainingeissa Fagerströmin aviomies Petteri Fagerström lähetti Instagramissa aggressiivisia ja väkivaltaan viittaavia, uhkaavia viestejä ainakin Helsingin apulaispormestari Paavo Arhinmäelle sekä sarjakuvataiteilija Heidi Suotsalolle, jotka olivat kritisoineet Noora Fagerströmiä. Noora Fagerström pahoitteli miehensä käytöstä, ja myös Petteri Fagerström pyysi anteeksi omien sanojensa mukaan ”tunnekuohussa” kirjoittamiaan asiattomia viestejä.
Aiheesta muualla

Yle: Seuraa kansanedustajaasi: Noora Fagerström (kok.)
Neutraloituminen

Kemiassa neutraloituminen on kemiallinen reaktio, joka tapahtuu, kun happo ja emäs kumoavat toistensa happamuuden ja emäksisyyden täysin, ja reaktion edettyä loppuun muodostuu vain neutraaleja yhdisteitä. Nesteiden kohdalla neutraloitumisessa muodostuu liuos, jonka pH-arvo on 7. Liuosta kutsutaan neutraaliksi, sillä neutraalin liuoksen pH on määritelmän mukaisesti 7. Neutraloinnilla tai neutralisoinnilla tarkoitetaan tällaisen liuoksen valmistusta.
Vahvat hapot ja emäkset

Jos vesiliuokseen lisätään vahvaa happoa, kuten suolahappoa (HCl), hajoaa eli dissosioituu tämä vahvan hapon määritelmän mukaisesti liuokseen kokonaan reagoiden veden (H2O) kanssa muodostaen kloridi-ioneja (Cl-) ja happamia oksoniumioneja (H3O+) sisältävän happaman vesiliuoksen:
Jos vesiliuokseen lisätään vahvaa emästä, kuten natriumhydroksidia (NaOH), dissosioituu tämäkin kokonaan muodostaen natriumioneja (Na+) ja emäksisiä hydroksidi-ioneja (OH-) ja sisältävän emäksisen vesiliuoksen:
Jos NaOH- ja HCl-molekyylejä lisätään samaan vesiliuokseen yhtä monta eli yhtä monta moolia, tapahtuu liuoksessa neutraalin liuoksen muodostumiseen johtavia reaktioita. Neutralisoitumista ei kuitenkaan tapahtuisi, jos vahva happo tai emäs olisikin moniarvoinen, kuten kahdenarvoiset H2SO4 tai Ba(OH)2. Suolahapon ja natriumhydroksidin välisessä vesiliuoksessa tapahtuu muun muassa seuraavanlaisia neutraloitumisreaktioita:
Liuoksessa tapahtuu myös oksonium- ja hydroksidi-ionien välisiä neutraloitumisreaktioita:
Myös useita muita samankaltaisia reaktioita voi tapahtua, mutta kaikista mahdollisista reaktioista huolimatta niiden lopputuloksena liuos muuntuu neutraaliksi, jolloin sen pH on 7. Yllä olevassa suolahapon ja natriumhydroksidin välisessä reaktiossa muodostuu natriumkloridia (NaCl), mutta vesiliuoksessa tämä suolaksi luokiteltava ioniyhdiste tavallisesti liukenee (dissosioituu) liuokseen vapaiksi ioneiksi ja reaktio on pikemminkin:
Joidenkin happojen ja emästen reaktioissa muodostuu kuitenkin suoloja, jotka liukenevat vain osittain liukoisuustulonsa osoittavan määrän mukaan. Osa suoloista siis jää kiinteäksi sakaksi liuoksen pohjalle. Tätä voidaan joskus käyttää hyväksi yhdisteiden erottelumenetelmänä, jota kutsutaan ulossuolaukseksi.
Heikot hapot ja emäkset

Happo tai emäs voi olla myös heikko (katso heikko happo ja heikko emäs). Tällöin sen dissosioituminen on heikon hapon/emäksen määritelmän mukaisesti epätäydellistä ja dissosioituminen tapahtuu yhtä pitkälle kuin hapon tai emäksen happovakio (tai emäsvakio) sallivat. Heikko happo, kuten etikkahappo, dissosioituu vesiliuoksessa vain osin eli osa siitä jää etikkahapoksi ja osa reagoi asetaatiksi. Reaktio on siksi tasapainoreaktio, jota merkitään kaksisuuntaisella nuolella (⇌):
Kaikki heikkojen happojen ja emästen dissosioitumiset ovat aina tasapainoreaktioita.
Jos yhtä monta molekyyliä heikkoa happoa ja vahvaa emästä reagoivat keskenään, ei liuos neutraloidu, vaan lopputuloksena syntyvä liuos on emäksinen ja neutraalin liuoksen tekemiseksi heikkoa happoa tarvitaan enemmän kuin lähtöaineena olevaa vahvaa emästä. Tilanne on päinvastainen, jos happo onkin vahva ja emäs heikko. Neutraalin liuoksen tekemiseen vaadittujen ainemäärien laskemiseksi tulee tietää aineiden happovakiot (jotka ovat lämpötilariippuvaisia) ja se, kuinka moniarvoisia hapot tai emäkset ovat. Esimerkiksi HCl on yhden-, H2SO4 kahden- ja H3PO4 kolmenarvoinen happo, ja heikkoa emästä vaaditaan kunkin vesiliuoksen neutralointiin eri määrät, vaikka näitä happoja olisikin lisättynä kuhunkin liuokseen yhtä monta molekyyliä. Moniarvoisten happojen ja emästen osalta tuleekin huomioida, että moniarvoisten happojen ja emästen hajoamistuotteet ovat myös happoja ja emäksiä ja voivat reagoida edelleen.
Heikon hapon ja heikon emäksen välisessä reaktiossa ei automaattisesti synny neutraalia liuosta niin kuin vahvan hapon ja vahvan emäksen välisessä reaktiossa, vaan syntyvän liuoksen pH riippuu reagoivan hapon ja emäksen happo- tai emäsvakioista sekä siitä, monenko arvoisia reagoivat happo ja emäs ovat.
Historia

Neutraloitumisreaktioista on tietyssä mielessä tiedetty ainakin jo 1600-luvulta, mutta tuolloin happamuutta kuvattiin aistinvaraisten ominaisuuksien perusteella. Esimerkiksi 1700-luvulla happojen saatettiin todeta maistuvan happamilta ja emästen kitkeriltä, ja näiden aineiden värjäävän tiettyjä pH-indikaattoreita aina tietyllä tavalla. Neutralisoituminen taas määritettiin tapahtumaksi, jossa yhdisteet reagoivat suoloja muodostaen (nykyisen pH 7 määritelmän sijaan).
Jo 1644 Robert Boyle kuvaili useiden kasveista eristettyjen indikaattorien värimuutosten johtuvan liuoksen happamuudesta (happamasta mausta) julkaisussaan Experiments and considerations touching colours. Samalla hän tunnisti olevan olemassa neutraaleita yhdisteitä, jotka eivät saaneet aikaan värimuutoksia kumoten tuolloin joissain piireissä vallinneen käsityksen siitä, että aineet ovat joko happamia tai emäksisiä. Julkaisua voidaan pitää indikaattorien varhaishistorian yhtenä merkittävimmistä. Boyle ei kuitenkaan löytänyt indikaattoreita vaikka tunnisti niiden kemiallisen merkityksen. Esimerkiksi litmus-indikaattoreita käytti tiettävästi espanjalainen alkemisti Arnaldus de Villa Nova jo noin vuonna 1300 ja englantilainen lääkäri Edward Jorden (1569–1632) kuvasi ennen Boylea emästen muuntavan erään punertavan kankaan sinertäväksi ja happojen palauttavan punaisen värin. Lisäksi kasvien indikaattorivärejä käytettiin keskiajalla laajalti kankaiden värjäykseen.
1800-luvulle tultaessa aineiden tunnistettiin koostuvan atomeista ja neutralisoituminen määriteltiin uudelleen tasapainoreaktioiden kautta ja liuoksen neutraalius protoni- eli H+ -pitoisuuksien kautta. 1887 Svante Arrhenius esitti happomallinsa. 1909 S. P. L. Sørensen keksi pH-arvon käsitteen helpottamaan protonipitoisuuden merkintätapaa. 1923 Brønsted ja Lowry esittivät oman happomallinsa, jota käytetään nykyään laajalti.
Ohrasuurimo

Ohrasuurimoita
Ohrasuurimo eli arkikielessä ohraryyni on tehty ohran jyvistä, joista on poistettu kuoren uloimmat osat. Suurimot ovat joko kokonaisia tai rikottuja.
Kokonaisten suurimoiden kypsentäminen kestää uunissa 2–3 tuntia, mutta esikypsytetyt ovat syömiskelpoisia noin tunnissa. Kokonaisia suurimoita voidaan tarjota pääruoan lisäkkeenä riisin tapaan tai käyttää keittojen, laatikoiden, patojen, piirakoiden ja puurojen ainesosana.
Rikotut suurimot kypsyvät hieman yli puolessa tunnissa.  Niitä käytetään laatikoihin, lisäkkeeksi, piirakoihin, puuroihin, risottoihin ja täytteisiin. Rikottuja ohrasuurimoita on saatavissa myös esikypsytettyinä.
Ohrahelmet ovat pyöreiksi hiottuja kokonaisia ohrasuurimoita. Niitä käytetään etenkin riisin tapaan, mutta ne soveltuvat käytettäviksi samoin kuin kokonaiset ohrasuurimot.
Ohrahiutaleet ovat esikypsennettyjä ja litistettyjä kokonaisia tai rikottuja ohrasuurimoita. Niitä käytetään puuroihin ja leipätaikinoihin.
Ohrarakeet ovat tasakokoisia rikottuja ohrasuurimoita.
Ohratee

Ohrateepussi
Ohrateetä
Ohratee on ohrasta valmistettu paahdettu viljapohjainen juoma, joka on peruselintarvike Itä-Aasian alueilla, kuten Kiinassa, Japanissa, Koreassa ja Taiwanissa. Sillä on paahdettu, hieman katkera maku.
Koreassa teetä kulutetaan joko kuumana tai kylmänä, usein juomaveden sijasta monissa kodeissa ja ravintoloissa. Japanissa sitä tarjoillaan yleensä kylmänä ja se on suosittu kesäpäivän virvoke. Teetä on myös laajalti saatavilla teepusseissa tai pullotettuna Koreassa ja Japanissa.
Käännös suomeksi