stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lis Groes

| Lis Groes |
| --- | --- |
 Lis Groes vuonna 1954.
Tanskan kauppa-, teollisuus- ja merenkulkuministeri
 Hans Hedtoftin III ja Hans Christian Hansenin I hallitus 30. syyskuuta 1953 – 28. toukokuuta 1957  
Edeltäjä:  Aage Rytter
Seuraaja:  Kjeld Philip
Kansankäräjäedustaja
 1960–1971  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anne Lisbeth Groes
Syntynyt: 2. marraskuuta 1910 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 12. maaliskuuta 1974 (63 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Anne Lisbeth "Lis" Groes (2. marraskuuta 1910 Kööpenhamina – 12. maaliskuuta 1974) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1960–1971 ja toimi Tanskan kauppa-, teollisuus- ja merenkulkuministerinä 1953–1957. Groes oli myös feministi ja toimi Dansk Kvindesamfund -järjestön puheenjohtajana 1958–1964.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lis Groes Wikimedia Commonsissa
Lis Groes Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Liljan Loisto

| Liljan Loisto> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  reggae, kansanmusiikki
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Puppa J   Yona   Punky Reggae Band  
Levy-yhtiö:  Suomen Musiikki, 2010-  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liljan Loisto on suomalainen reggaeta ja kansanmusiikkia esittävä yhtye. Sen muodostavat Puppa J, Yona sekä viisihenkinen Punky Reggae Band. Liljan Loiston esikoisalbumi Takaisin Karjalan maille julkaistiin Suomen Musiikin kautta 1. syyskuuta 2010. Se saavutti Suomen virallisen albumilistan 19. sijan julkaisuviikollaan (36/2010) ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa. Liljan Loisto julkaisi toisen, Vapauden hurma -nimisen, albumin 30. toukokuuta 2012. Vapauden hurma nousi 26. sijalle Suomen virallisella albumilistalla. Albumilta on julkaistu musiikkivideo kappaleesta "Varkaat kulkurit".
Diskografia > Albumit

Takaisin Karjalan maille (2010)
Vapauden hurma (2012)
Diskografia > Musiikkivideot

Varkaat kulkurit (2012)
Aiheesta muualla

Liljan Loisto Myspacessa (englanniksi)
Lemon (albumi)

| Lemon Lemon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 11. ja 12. marraskuuta 1970, Finnvox studiot
 Julkaistu: 1970
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Christian Schwindt
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 34.47
 Levy-yhtiö: Love Records (LRLP 30)
Lemonin muut julkaisut
|   | Lemon 1970 | Vanha vakaa Lemon 1972 |
Lemon on suomalaisen Lemon-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1970.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Leif Kiviharju.
Kappaleet > A-puoli

Oh What a Day – 3.07
Nyktofobia – 3.42
Jumping Wild – 0.15
You Should Be Glad – 3.42
Columbus The Winner – 0.53
Nr. 11 A Moll – 2.20
Big Brother Is Watching – 2.52
Kappaleet > B-puoli

Geramine – 2.30
Somewhere in the Past – 4.20
Sunday Driver – 2.27
Born to Love Me – 4.00
Slowhands Blues – 3.05
Time to Stop the Beginning – 1.34
Kokoonpano

Leif Kiviharju – laulu, kitara, basso, huuliharppu
Seppo Järvinen – rummut, laulu
Mårten Enqvist – kitara
Markku Vihavainen – kitara
Kvelertak (albumi)

| Kvelertak Kvelertak |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmi–maaliskuu 2010
 Studio : GodCity Studio Salem, Massachusetts
 Julkaistu: 21. kesäkuuta 2010
 Tuottaja(t): Kurt Ballou
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock, hardcore punk
 Kesto: 48.36
 Levy-yhtiö: Indie Recordings
Kvelertakin muut julkaisut
|   | Kvelertak 2010 | Meir 2013 |
Singlet albumilta Kvelertak
 ”Mjød” Julkaistu: 31. toukokuuta 2010  ”Blodtørst” Julkaistu: 27. syyskuuta 2010
Kvelertak on metalliyhtye Kvelertakin esikoisalbumi. Se julkaistiin 21. kesäkuuta 2010 Indie Recordings -levy-yhtiön kautta. Levyn kansitaiteesta vastaa John Dyer Baizley.
Kappaleet

Ulvetid – 3.29
Mjød – 2.30
Fossegrim – 3.32
Blodtørst – 3.37
Offernatt – 4.29
Sjøhyenar (Havets Herrer) – 4.50
Sultans of Satan – 4.35
Nekroskop – 5.10
Liktorn – 5.35
Ordsmedar av Rang – 4.27
Utrydd dei Svake – 6.22
Kokoonpano

Erlend Hjelvik − laulu
Vidar Landa − kitara
Bjarte Lund Rolland − kitara
Maciek Ofstad − kitara
Marvin Nygaard − basso
Kjetil Gjermundrød − rummut
Ryan McKenney (Trap Them)
Nattefrost (Carpathian Forest)
Hoest (Taake)
Andreas Tylden (Altaar)
Ivar Nikolaisen (Silver)
Arvostelut

About.com:
AllMusic:
Imperiumi.net: 9–
Les Lancaster

| Les Lancaster> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. helmikuuta 1995 (ikä 29) Ypsilanti, MI, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Red Bull München
Sarja:  DEL
Pelinumero:  74
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Allen Americans (ECHL) Iowa Wild (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Stockton Heat (AHL) Ilves (SM-liiga)
Lester Lancaster (s. 6. helmikuuta 1995 Ypsilanti, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan pääsarjassa DEL-liigan Red Bull Münchenissä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Juniori- ja yliopistovuodet (2009–2019)

Lancaster vietti suurimman osan juniorivuosistaan kotiseudullaan Michiganissa. Hän pelasi kauden 2009–2010 Victory Hondan 14U AAA-joukkueessa, joiden tehokkain puolustaja Lancaster oli tehoilla 9+11=20. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Belle Tiren 16U AAA-joukkueessa. Lancaster oli joukkueensa tehokkain puolustaja sekä kaudella 2010–2011 tehoilla 7+8=15 että kaudella 2011–2012 tehoilla 11+21=32. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi Victory Hondaan ja siirtyi seuran 18U AAA-joukkueeseen.
Kaudesta 2013–2014 Lancaster pelasi suurimman osan NAHL-junioriliigan Springfield Jr. Bluesissa, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja hän oli kahdeksalla osumallaan. Dubudue Fighting Saints varasi Lancasterin 66. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2014. Kauden 2014–2015 hän pelasi kuitenkin Bluesissa. Lancaster oli tehoilla 3+23=26 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Josh Lammonin jälkeen. Hänet valittiin kauden päätteeksi NAHL:n pohjoisen divisioonan tähdistökentälliseen.
Vuosina 2015–2018 Lancaster kävi Mercyhurstin yliopistoa. Freshman-vuotenaan 2015–2016 hän oli tehoilla 9+20=29 joukkueensa toiseksi paras pistemies Derek Barachin jälkeen. Lancaster valittiin kauden päätteeksi Atlantic Hockeyn vuoden tulokkaaksi, ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Sophomore-vuotenaan 2016–2017 hän oli Mercyhurstin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 5+21=26. Lancaster valittiin Atlantic Hockeyn parhaaksi puolustajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Junior-vuotenaan 2017–2018 hän voitti divisioonan runkosarjan mestaruuden ja Lancaster valittiin konferenssin toiseen tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2018–2019 hän vaihtoi Denverin yliopistoon.
Ura > Ammattilaisuran alku Pohjois-Amerikassa (2019–2021)

Syyskuussa 2019 Lancaster teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Allen Americansin kanssa. Hänen tulokaskautensa 2019–2020 toi siellä 34 runkosarjaottelussa tehot 5+22=27. Lancaster pelasi kauden aikana myös yhteensä yhdeksän AHL-ottelua lainalla ammattilaistry-out -sopimuksilla Iowa Wildin, San Antonio Rampagen ja Stockton Heatin joukkueissa. Heinäkuussa 2020 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Americansin kanssa. Lancaster oli kaudella 2020–2021 pelipaikastaan huolimatta joukkueen paras pistemies tehoilla 26+38=64, joilla hän voitti koko ECHL:n puolustajien piste- ja maalipörssin sekä sijoittui koko liigan pistepörssissä viidenneksi. Lancaster palkittiin kauden päätteeksi ECHL:n parhaana puolustajana ja hänet valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Ura > Siirtyminen Eurooppaan (2021–)

Kaudeksi 2021–2022 Lancaster siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hän oli tehoilla 9+26=35 joukkueen tehokkain puolustaja ja Lancaster jakoi sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Nicholas Baptisten kanssa. Hän sijoittui koko liigan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Lancaster voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Joulukuussa 2021 Ilves käytti hänen sopimuksesaan olleen option ja teki Lancasterin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Lancaster voitti kaudella 2022–2023 koko SM-liigan puolustajien pistepörssin tehoilla 13+34=47, joilla hän oli Ilveksen kolmanneksi paras pistemies. Lancaster jakoi myös puolustajien maalipörssin voiton Lukon Thomas Grégoiren kanssa, mutta hän teki kaksi voittomaalia enemmän ja Suomen Jääkiekkoilijat palkitsi Lancasterin näin ollen SM-liigan eniten maaleja tehneen puolustajan Juha Rantasila -palkinnolla. Runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 11. maaliskuuta 2023 paikallisvastustaja Tapparaa vastaan hän teki tehot 1+2=3 ja rikkoi Ilveksen kaikkien aikojen puolustajien yhden kauden piste- ja syöttöennätyksen, joka oli aiemmin Markus Seikolan (18+27=45) hallussa kaudelta 2008–2009. Lancaster oli myös Matias Mäntykiven ohella Ilveksen ainoa kauden kaikki 60 runkosarjaottelua pelannut pelaaja. Hän joutui kuitenkin alavartalovamman vuoksi sivuun kesken puolivälieräsarjan Porin Ässiä vastaan. Lancaster palasi kaukaloihin välieräsarjaan Pelicansia vastaan. Hän myös kertoi pelanneensa vamman kanssa runkosarjan lopulta ennen jäämistään sivuun peleistä. Neljännessä välieräottelussa 8. huhtikuuta 2023 Lancaster teki kaksi maalia, joista jälkimmäinen ylivoimalla syntynyt osuma ratkaisi Ilvekselle 3–2-voiton, joka tasoitti ottelusarjan 2–2:een. Jukka Tammi valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Pelicans kuitenkin eteni lopulta finaaleihin otteluvoitoin 4–2. Lancaster voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Hän ei kuitenkaan itse pelannut pronssiottelussa. Lancaster oli kauden päätteeksi kolmen kärkifinalistin joukossa ehdolla SM-liigan parhaalle puolustajalle myönnettävän Pekka Rautakallio -palkinnon voittajaksi, mutta hän sijoittui äänestyksessä lopulta kolmanneksi, kun palkinnon vei Tapparan Valtteri Kemiläinen. Joulukuussa 2022 Lancaster teki Ilveksen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2023–2024 Lancaster nimettiin Ilveksen varakapteeniksi. Lancasterin peliaika ja vastuu jäi kauden aikana pienemmäksi Ilveksen hankittua kesken kauden Adam Clendeningin ja Sami Nikun, ja hänen sopimuksensa purettiin yhteisymmärryksessä tammikuun lopulla 2024. Hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Saksan DEL-liigan Red Bull Müncheniin.
Deuteronomium (yhtye)

| Deuteronomium |
| --- | --- |

 Deuteronomium Immortal Metal Fest 2009:ssä
Tiedot
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  Death 'n' roll   Death metal   Melodinen death metal
Kotipaikka:  Jyväskylä, Suomi
Laulukieli:  englanti  suomi
Jäsenet:  Miika Partala, Sähkökitara, laulu   Manu Lehtinen, Bassokitara, taustalaulu   Kalle Paju, Sähkökitara   Janne-Jussi Kontoniemi, Rumpusetti  
Entiset jäsenet:  Jarno Lehtinen, Rumpusetti (1993 – 1994)  Tapio Laakso, Sähkökitara (1993 – 1994)  Jari Mantour, Sähkökitara (1995 – 1996)  Johnny Pesonen, Rumpusetti (1995) 
Levy-yhtiö:  Bullroser Records, 2008   Little Rose Productions, 1998 – 2001  
Aiheesta muualla
deuteronomium.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Deuteronomium on vuonna 1993 Jyväskylässä perustettu kristillinen death metal -yhtye. Deuteronomium on yksi Suomen ensimmäisistä kristillisistä metalliyhtyeistä, ja se oli jo varhaisina, aktiivisina vuosinaan yksi tunnetuimmista kristillisistä extreme metal -yhtyeistä myös Suomen ulkopuolella. Yhtyeestä oli vuoden 2000 tienoilla tullut sen verran tunnettu, että se kiinnitettiin joillain ulkomaisilla festivaaleilla pääesiintyjäksi. Virvoitusjuomamerkki Dr Pepper tunnetusti sponsoroi Deuteronomiumia. Deuteronomium nimitti musiikkiansa aikoinaan death 'n' rolliksi, sillä death- ja black metalin lisäksi yhtye otti vaikutteita perinteisestä rockista, punkista sekä jazzista ja funk metalista.
Deuteronomium julkaisi kaksi täyspitkää studioalbumia, Street Corner Queen ja Here to Stay, sekä ep:n Tribal Eagle ennen hajoamistaan vuonna 2001. Yhtye palasi estradille kesällä 2006 juhannuksena yhden konsertin ajaksi, jonka jälkeen joulukuun 24. päivä ilmoitti palaavansa taas kehiin. Ensimmäisen konserttinsa yhtye soitti Immortal Metal Fest -tapahtumassa Nokialla 19. toukokuuta, paluun kunniaksi se julkaisi Spelled Alive -live-dvd:n vuoden 2006 konsertista. 13. elokuuta 2008 yhtye julkaisi kolmannen albuminsa From the Midst of the Battle Bullroser Records -levymerkillä, ja albumin kappaleet ovat saaneet jonkin verran radiosoittoaikaa. Julkaisuviikolla 34 From the Midst of the Battle meni sijalle 11 Suomen virallisella listalla. Yhtye esiintyi Sauna Open Air -festivaaleilla vuonna 2009.
Deuteronomiumia on nimitetty "metallilegendaksi".
Historia > Alkuvaiheet

Ennen Deuteronomiumia laukaalaiset veljekset Manu ja Jarno Lehtinen soittivat vuoden 1990 tienoilla kokkolalaisessa DBM (Destroyer of Black Metal) -yhtyeessä. Yhtye vaihtoi nimensä Cathacombiksi ja julkaisi muutaman demon. Laukaa–Kokkola-välimatkan vuoksi Lehtiset kuitenkin erosivat pian yhtyeestä ennen kuin Cathacomb myöhemmin hajosi. Manu Lehtisellä oli vuoden 1991 tienoilla keksittynä nimi ja logo Deuteronomiumia varten. Nimi viittaa Viidenteen Mooseksen Kirjaan, mutta Lehtisen mukaan valintaperuste oli, että Deuteronomium on "pitkä, tyylikäs ja vaikea".
Vuonna 1993 laulaja-basisti Manu Lehtinen ja rumpali Jarno Lehtinen perustivat Deuteronomiumin. Yhtyeen tyyli oli aluksi nopeaa death metalia tai grindcorea ja yhtyeen vaikuttajiin kuuluivat ryhmät kuten Vengeance Rising, Mortification, Cannibal Corpse ja Carcass. Pian yhtyeeseen liittyivät kitaristit Miika Partala ja Tapio Laakso. Yhtye teki ensimmäisen konserttinsa Laukaan nuorisotalolla 3. joulukuuta 1993. Sen jälkeen yhtye äänitti ensimmäisen demonsa Paths of Righteousness, joka sisältää kappaleet "Your Destructive Hate", "Thoughts of the Weary", "Apostasy (What Happened?)", "Stranger in a Strange Land" ja "My Prayer". Demosta tuli suosittu tietyissä piireissä. Paths of Righteousnessin sekä deathrash-yhtye Sanctifyn demon Reality katsotaan aloittaneen suomen kristilliset metallipiirit. Vuosien 1993 ja 1994 vaihteessa yhtyeen kokoonpano muuttui, kun Jarno Lehtinen ja Tapio Laakso jättivät Deuteronomiumin. Tämän jälkeen yhtyeen vakituiset muusikot olivat Manu Lehtinen ja Miika Partala. Kalle Paju ja Ali Hassinen liittyivät yhtyeeseen ja Deuteronomium soitti 31. toukokuuta Jyväskylän Hippoksella, Koulut liikkeelle -tapahtumassa Vaajakosken lukion edustajina. Tämän jälkeen yhtye menetti harjoittelutilansa, ja hajosi ensimmäisen kerran.
Historia > Uusi aikakausi ja Tribal Eagle

Vuonna 1995 yhtye palasi kokoonpanolla Manu Lehtinen, Miika Partala, Johnny Pesonen ja Jari Mantour. Partala otti laulun vastuulleen, ja Deuteronomium äänitti toisen demonsa Crosshope. Demo julkaistiin vuonna 1996. Samana vuonna Deuteronomium soitti neljä konserttia. Se osallistui Jyväskylän Lutakko-klubin Bändikatselmus-tapahtumaan 24. huhtikuuta 1996. Toisen konsertin se soitti 10. toukokuuta Jyväskylän nuorten yökahvilassa, Yökemiassa. Konsertin jälkeen Mantour jätti yhtyeen, ja kolmihenkisenä Deuteronomium soitti konsertit Tikkakoskella, Kuikan lavalla 6. heinäkuuta ja 13. joulukuuta Laukaan nuorisotalolla.
Vuonna 1996 Deuteronomium meni studioon ja äänitti ensimmäisen ep:nsä, Tribal Eaglen. Tyyliltään ep on perinteistä death metalia. Tribal Eagle julkaistiin kesällä 1997 ja ep:stä muodostui pieni suosikki tietyissä piireissä sekä laajensi yhtyeen ihailijakuntaa ulkomaille. Kansitaiteessa kuvattu motoristihenkinen tribaalikotka muodostui yhtyeen tunnukseksi ja oli Deuteronomiumin oheistuotteissa kuten t-paidoissa suosittu aihe. Deuteronomiumiin oli juuri liittynyt uusi jäsen, rumpali Janne-Jussi Kontoniemi. Yhtye soitti vuoden ensimmäisen konserttinsa 14. helmikuuta Yökemia-kahvilassa hard rock-yhtye Dust Eater Dogsin kanssa. 21. maaliskuuta Deuteronomium esiintyi Toivakkaan yläasteella Terapia-yhtyeen kanssa. 19. huhtikuuta yhtye osallistui Gospelin SM-kisoihin, jotka pidettiin Helsingin kulttuuritalolla. Esityksessä yhtyeen kokoonpanossa lauloi Anne-Marie Ruusunen, kuten myös seuraavassa konsertissa Jyväskylän Lutakossa, jossa soittivat myös No Man's Band ja Whiteside. Loppuvuoden yhtye soittivat muutaman konsertin Jyväskylän alueella yhtyeiden Dark Liturgy ja Dust Eater Dogs kanssa.
Historia > Street Corner Queen

Vuonna 1998 Manu Lehtinen ja Miika Partala perustivat levy-yhtiön Little Rose Productions ky, jonka tarkoitus oli edistää ja monipuolistaa kotimaisen kristillisen musiikin kulttuuria tuomalla maahan levyjä sekä myydä niitä. Levymyynnin lisäksi Little Rose paitsi auttoi yhtyeitä kuten Immortal Souls alkuun myös julkaisi Deuteronomiumin ensimmäisen studioalbumin Street Corner Queen. Albumi on kauttaaltaan kokeellinen ja yhdisteli useita eri musiikkityylejä extreme metaliin. Eräässä haastattelussa yhtye kertoi saaneensa innoitusta Waltari-yhtyeeltä. Albumi sai vaihtelevia arvosteluja: siinä missä The Phantom Tollboothin Spencer Cantwell kuvaili albumia "epäilemättä yhdeksi parhaista kristittyjen tekemistä metallialbumeista", No Life 'til Metalin Scott Waters taas piti sitä "umpimähkäisenä ja kuuntelukelvottomana". Vaikka albumia on kuvailtu "monipuoliseksi" sekä "omaperäiseksi ja luovaksi", Chronicles of Chaosin kaltaiset sivustot pitivät rap-, reggae- ja funk-vaikutteita sopimattomina.  Albumi kuitenkin teki Deuteronomiumin tunnetummaksi. Kappaleesta "Spell of Hell" tuli Deuteronomiumin tunnetuin. Se on albumin äärimmäisimpiä kappaleita ja on muista poiketen tyyliltään black metallia. Sanoitukset varoittavat paholaisen petollisuudesta ja helvetin kauhuista. Imperiumi.netin arviossa kappale tulkittiin "jonkin sortin sinfonisen black metalin parodiaksi".
6. maaliskuuta Deuteronomium esiintyi Vaasassa Club 25:ssä Jacks of All Trades -yhtyeen kanssa. Deuteronomium osallistui toisen kerran Gospelin SM-kisoihin Huittisissa 18. huhtikuuta ja sai kunniamaininnan. Street Corner Queen -albumin julkistamiskonsertti pidettiin 20. toukokuuta Lutakossa, lämmittely-yhtyeenä esiintyi Valo, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Hallowed. 19. heinäkuuta Deuteronomium esiintyi Paraisilla, Hard'n Heavy from Above -tapahtumassa yhtyeiden Christlight, Mordecai ja Jacks of All Trades kanssa. Jacks of All Tradesin Lary Launonen soitti kitaraa Deuteronomiumin riveissä sillä Kalle Paju avioitui konserttia edellisenä päivänä.
Historia > Here to Stay

Vuonna 1999 Deuteronomium meni studioon äänittämään uutta musiikkia. Yhtye julkaisi ensin maistiaiseksi singlen To Die and Gain. Tässä vaiheessa yhtye vaihtoi extreme metal -henkisen logonsa nykyiseen, yksinkertaisempaan versioon. Yllättäen Lutakko-klubilta pyydettiin Deuteronomiumia esiintymään  Sentencedin lämmittely-yhtyeenä 6. helmikuuta. Konsertti oli yhtyeen siihen mennessä merkittävin, ja Deuteronomium jakoi mielipiteitä Sentencedin riveissä. Muutamaa päivää myöhemmin 19. helmikuuta yhtye soitti Pietarsaaren Tupakkahuoneella Mordecain, Nitrospitin ja Rose Templen kanssa. Sitä seuraavana päivänä yhtye esiintyi Cross Rokk -tapahtumassa, Alavetelissä Oikumenen, Rose Templen, Nitrospitin ja Crosswarriorsin kanssa.
Pian Deuteronomium julkaisi toisen studioalbuminsa Here to Stay, jolla yhtyeen tyyli vaihtui enemmän death 'n' rolliin. Moni piti Here to Staystä esikoisalbumia enemmän, vaikka edellisen julkaisun tapaan jakoi mielipiteitä. Tukeakseen albumin myyntiä Deuteronomium aloitti Here to Stay -minikiertueen 14. huhtikuuta Hallowedin ja Catrabbitsin (nykyisin Sotahuuto) kanssa. Yhtye tuli entistä tunnetummaksi metallipiireissä ja siitä liikkui jo mitä erikoisimpia juoruja. Eräänkin tunnetun juorun mukaan "Deuteronomium esiintyi Kuopion Valhalla-metallibaarissa, jossa keikan jälkeen black metal -yhtye Barathrumin jäsen puukotti Deuteronomiumin rumpalin." Juorulla ei ole pohjaa sillä Deuteronomium ei koskaan esiintynyt kyseisessä kapakassa.
Loppuunmyydyt Tribal Eagle -ep ja Street Corner Queen -albumi julkaistiin samana vuonna uudelleen digipak-painoksena, joka sisälsi Studio Watercastlessa äänitetyn coverkappaleen yhdysvaltalaisen punk-thrash metal -yhtye One Bad Pigin kappaleesta "Red River".
Historia > Ulkomaan konsertit

Deuteronomium esiintyi ulkomailla ensimmäisen kerran 27. kesäkuuta 1999 Alankomaissa Goudan nuorisoseurakunnassa. Kolme päivää myöhemmin se esiintyi Rotterdamin Nighttown-klubilla, ja toimi lämmittely-yhtyeenä australialaisyhtye Mortificationille, joka oli juuri aloittanut Hammer of God -kiertueensa. Manu Lehtisen järjestelyillä Mortification esiintyi neljää päivää myöhemmin Suomessa, Tampereen Tullikamarin Pakkahuoneella, jossa Deuteronomium toimi toistamiseen Mortificationin lämmittely-yhtyeenä. 11. joulukuuta Deuteronomium soitti Kouvolan Winter Metal Fest -tapahtumassa Immortal Soulsin, No Man's Bandin ja Prophesyn kanssa.
25. maaliskuuta 2000 Deuteronomium soitti Ruotsissa Klubbenilla Bobfest-tapahtumassa, tunnettujen yhtyeiden kuten Antestorin, Crimson Moonlightin, Veni Dominen ja Sanctifican kanssa. Vielä tuolloin Bobfestit olivat Euroopan ainoat tunnetut kristilliset metallifestivaalit. Kesäkuussa yhtye palasi Rotterdamiin, jossa he soittivat 30. päivä Baroegissa, jolla on ”saatanallisen rockklubin” maine. Deuteronomium oli ensimmäinen kristillinen yhtye, joka soitti tuossa klubissa. Seuraavana päivänä yhtye suuntasi toistaiseksi viimeisen kerran Norjaan, jossa se soitti pääesiintyjänä isoilla Seaside-festivaaleilla yhtyeiden kuten Narnia, Silver ja Newsboys kanssa. Tässä vaiheessa Deuteronomium oli jo suhteellisen iso nimi kristillisissä metallipiireissä sekä kohtalaisen tunnettu maallisissa piireissä.
Historia > Yhtyeen hajoaminen

Vuoden 2000 puolella Miika Partala ilmoitti jättävänsä yhtyeen, kuten teki myös Janne-Jussi Kontoniemi. He kuitenkin päättivät soittaa loput sovitut konsertit yhtyeen riveissä. Heinäkuun aikana Deuteronomium soitti kolme konserttia Saksassa: ensin 22. päivä Oelsnitz-Erzebirgen Heavy und Biker -klubilla death metal -yhtye Sacrificiumin kanssa. Klubille saapuneet black metal -harrastajat närkästyivät saatuaan tietää, että Deuteronomium on kristillinen yhtye. Sunnuntai 23. päivä yhtye soitti Stuttgartin Che-klubilla 30 hengen innostuneelle yleisölle. Konsertissa soittivat myös Sacrificium ja Acoustic Torment. Kolmas esiintyminen tapahtui 20. päivä Gothan alueen maaseudulla, isoilla Freakstock-festivaaleilla. Tapahtumassa soitti myös tunnettu speed-power metal -yhtye Seventh Avenue. Freakstockin esiintyminen jäi Deuteronomiumin viimeiseksi ja merkitsi yhtyeen toimeliaan kauden päättymisen. Deuteronomium hajosi virallisesti vuonna 2001. Manu Lehtinen myi Little Rosen levykauppatoiminnan Lasse Niskalalle ja Päivi Niemelle, jotka perustivat Maanalaisen Levykaupan.
Vuonna 2000 oululainen Markus ”Black Raven” Vainionpää voitti Ilmakitaransoiton MM-kisat esittämällä Deuteronomiumin kappaleen ”Crosshope”
Vuosien varrella jäsenet jatkoivat eri teillä: Manu Lehtinen perusti melankolista rockia soittavan Vaskikäärme-yhtyeen, jossa hän laulaa ja soittaa bassokitaraa; Miika Partala taas vaikutti ja vaikuttaa edelleen rock- ja metalliyhtyeissä No Man's Band, Stoner Kings, Icon Clan ja Feiled.