stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Audiosurf
Pelaaminen > Pisteiden saaminen

Pelin tavoitteena on kerätä pisteitä keräämällä palikoita kolmen (tai enemmän) värilinjoissa. Mitä enemmän palikoita on linjassa, sitä enemmän pisteitä tulee. Kuumista väreistä kuten punainen ja keltainen saa enemmän pisteitä, kunnes taas viileistä väreistä kuten sininen ja magenta saa vähemmän pisteitä. Pelaajia myös palkitaan kappaleen lopuksi jos se on saavuttanut kappaleen päättyessä jotain. Tällaisia saavutuksia ovat esimerkiksi kappaleen lopettaminen ilman mitään jäljelle jääneitä palikoita ja kaikkien tietyn värin palikoiden kerääminen kappaleen aikana. Jokaisella kappaleella on eri tasoilla mitalit: pronssi, hopea ja kulta.
Kappaleen jälkeen pisteet lähetetään rankinglistalle mikäli pelaaja on tehnyt tunnukset. Pisteiden lisäksi listalle lähetetään kappaleen pituus ja radan ulkonäkö tarkistusta varten, jotta huijarit voidaan ilmoittaa pelissä olevalla toiminnolla.
Hahmot

Pelissä on 16 hahmoa, jotka on jaettu kuuteen luokkaan.
Mono-hahmoilla on eri tavoite kuin muilla hahmoilla. Tehtävänä on kerätä kaikki palikat ja välttää harmaita palikoita. Mikäli kappaleen pystyy suorittamaan keräämättä harmaita palikoita, saa pisteistä 30 % bonuksen
Vegas voi sekoittaa kerätyt palikat menemällä sivuun hetkeeksi
Eraser voi pyyhkiä tietynväriset kerätyt palikat
Pointman voi kerätä palikoita pois myöhempää käyttöä varten
Pusher voi siirtää palikoita eri sarakkeelle kerätessä
Double Visionissa pelataan kahdella aluksella yhden sijaan
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Baller–Geroldin oireyhtymä

Baller–Geroldin oireyhtymä on erittäin harvinainen geneettinen oireyhtymä, joka aiheuttaa muun muassa kraniosynostoosia, värttinäluun puuttumisen ja raajojen epämuodostumia.
Kraniosynostoosissa kallon saumat ovat luutuneet ennenaikaisesti. Baller–Geroldin oireyhtymän tuottama kraniosynostoosi on koronaalinen. Oireyhtymästä kärsivien tyypillisten kasvonpiirteiden joukossa on kuvattu otsan kohouma, brakykefalia (lyhytkalloisuus), eksoftalmus (silmän työntyminen ulos kuopastaan), nenän alikehittyneisyys ja kiilamainen, kapea kitalaki. Baller–Geroldin oireyhtymän yhteydessä on esiintynyt ulko- tai välikorvaperäistä kuulonalenemaa. Mahdollisiin raajojen epämuodostumiin kuuluu peukalon puuttuminen. Myös varpaita saattaa olla tavallista vähemmän. Polvilumpio saattaa olla vajaakehittynyt. Selkärangan ja lantion rakennepoikkeamat ovat mahdollisia. Baller–Geroldin oireyhtymään liittyy kasvun viivästymä, joka usein johtaa pituuden jäämiseen poikkeuksellisen lyhyeksi. Iholle voi kehittyä poikiloderma, joka on harmiton, mutta vaikuttaa pigmenttiin. Poikkeavuuksia on toisinaan kuvattu virtsa- ja sukupuolielimissä sekä sydämessä. Peräaukko voi olla umpeutunut ja peräsuolesta saattaa olla yhteys iholle. Tytöillä on kuvattu rektovaginaalisen fistelin ilmenemistä. Yleensä Baller–Geroldin oireyhtymästä kärsivien älylliset kyvyt ovat normaalit.
Baller–Geroldin oireyhtymän aiheuttaa kromosomin 8 geenin RECQL4 mutaatio, joka periytyy peittyvästi autosomissa. Varsinkin Rothmund–Thomsonin oireyhtymässä ja RAPADILINO-oireyhtymässä on läheisiä samankaltaisuuksia Baller–Geroldin oireyhtymän kanssa. Baller–Geroldin oireyhtymän hoito on oireenmukaista. Kallon, käsien ja varpaiden muotoa voidaan kirurgisesti korjata. Friedrich Baller kuvasi Baller–Geroldin oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1950. Kuvausta täydensi vuonna 1959 M. Gerold.
Baller–Geroldin oireyhtymää sairastavien syöpäriskin on havaittu olevan tavanomaista suurempi lymfooman ja osteosarkooman osalta. Syöpäriski on merkittävämpi oireyhtymän aiheuttavan mutaation esiintyessä molemmissa RECQL4-geenin kappaleissa kuin sen esiintyessä vain toisessa.
Asko Künnap

Asko Künnap vuonna 2011.
Asko Künnap (s. 1971) on virolainen runoilija, muusikko, kuvittaja, graafinen suunnittelija ja kustantaja.
Künnap kävi Tartossa Miina Härman lukiota (Miina Härma Gümnaasium) ja opiskeli Viron taideakatemiassa tuotesuunnittelua sekä Oslon taideakatemiassa sisustusarkkitehtuuria.
Künnap on tallinnalaisen Rakett-mainostoimiston osakas ja taiteellinen johtaja. Hän on saanut markkinointipalkintoja (Efffie) ja design-palkintoja (Kuldmuna), lisäksi hänet on palkittu kirjankuvituksista, kun on kisattu Viron ja Baltian kauneimmista kirjoista. Künnap on piirtänyt myös sarjakuvia ja hänen graafisista töistään on pidetty näyttelyjä Virossa, Ruotsissa ja Latviassa.
Künnap on suunnitellut kirjankansia useille suomalaisille kustantajille.
Asko Künnap on Viron kirjailijaliiton ja Viron PEN-klubin jäsen. Hän on julkaissut neljä omaa runokokoelmaa sekä osallistunut runoilijana ja kuvittajana useihin yhteisteoksiin, joista mainittakoon korttipakan muodossa julkaistut Kaardipakk-kokoelmat sekä yhdessä Karl Martin Sinijärven ja Jürgen Roosten kanssa luotu Eesti haiku (2009), maailman ensimmäinen kokoelma vironhaikuja. Künnap on saanut kirjoistaan Viron kulttuurirahaston vuosipalkinnon ja Kansankulttuurin rahaston palkinnon.
Künnap johtaa tallinnalaista kustantamoa Näo Kirik ja on Revaler-lautapelikustantamon osakas ja taiteellinen johtaja. Künnap on itse suunnitellut ja kuvittanut kymmenkunta lautapeliä, joista hän on saanut Vuoden peli -ehdokkuuksia Suomessa ja Ruotsissa. Andrus Kivirähkin  romaaniin vapaasti perustuva Ussisõnad (Käärmeensanat) on noussut eniten myydyksi lautapeliksi Virossa.
Asko Künnap on esiintynyt useissa kirjallisuustapahtumissa eri puolilla Europpaa sekä Pohjois-Amerikassa.  Yhdessä Heikki Kallen kanssa hän on luonut sana-, musiikki- ja videoesityksen Säälpool Jõge. Virossa ja Suomessa Künnap on osallistunut esityksiin, joita ovat järjestäneet muiden muassa Olematu Teater, Cabaret Interruptus sekä jazzkollektiivi Eepiline Eesti Orkester.
Runokokoelmat

Kokkusattumuste kaitseks, Näo Kirik 2000
Ja Sisalikud vastasid, Näo Kirik 2003
Kõige ilusam sõda, Näo Kirik 2008
Su ööd on loetud, Näo Kirik 2008
Mardikate määraja, Mälestused, Näo Kirik 2011
Kerävalk koputab tulles, Näo Kirik 2019
Minu riik, Seitse Sõlme 2020
Runokokoelmat > Suomennetut kokoelmat

Yösi ovat luetut, Savukeidas 2015, suom. Hannu Oittinen
Pallosalama koputtaa tullessaan, Enostone kustannus 2020, suom. Hannu Oittinen
Minun valtakuntani, Enostone kustannus (Ilmestyy toukokuussa 2023), suom. Hannu Oittinen
Aiheesta muualla

Asko Künnapin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Ballet Russe de Monte Carlo

Ballet Russe de Monte Carlo (tunnetaan myös nimellä Colonel de Basil Ballets Russes) oli balettiseurue, joka perustettiin Monte Carlossa vuonna 1932 jatkamaan Sergei Djagilevin maineikkaan Ballets russesin perinteitä.
Seuruetta johti eversti Wassily de Basil (Vasili Grigorijevitš Voskresenski). Se esitti Léonide Massinen, George Balanchinen ja Bronislava Nižinskan koreografioita, ja sen kuuluisimpiin tanssijoihin kuuluivat Aleksandra Danilova, Leon Woizikowski ja David Lichine. Seurue hajosi vuonna 1938. Léonide Massinen johtama osa jatkoi alkuperäisellä nimellä, kun taas de Basilin seurue otti nimekseen Original Ballet Russe, joka jatkoi toimintaansa vuoteen 1948 saakka.
Léonide Massinen ja koreografi René Blumin muodostama seurue Ballet Russe de Monte Carlo esiintyi toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvalloissa. Sen tanssijoihin liittyivät Danilovan lisäksi Tamara Toumanova, Alicia Markova, Mia Slavenska, Frederic Franklin, Igor Youskevitch, André Eglevsky ja lyhyeksi aikaa Serge Lifar sekä yhdysvaltalaisia tanssijoita kuten Maria Tallchief ja Marc Platt. Seurue lakkautettiin vuonna 1963. Massine palasi Monte Carloon ja perusti sinne vuonna 1966 ruhtinas Rainierin tuella jälleen uuden seurueen Ballet de Monte Carlo.
Aşıklı Höyük

Kaivauksien tuloksia Aşıklı Höyükistä.
Aşıklı Höyükistä löydetty hautaus.
Aşıklı Höyük on kivikautinen kylä 25 km kaakkoon Aksarayssa, Turkissa. Kylän vanhin kerrostuma on ajoitettu 8200 - 7950 eaa., joka tekee siitä vanhimman tunnetun neoliittisen kauden asuinpaikan Keski-Turkissa.
Aşıklı Höyük sijaitsi hedelmällisessä Melendizin laaksossa  Kızılkayan kylästä etelään. Läheltä sai obsidiaania jota käytettiin kivityökaluissa. Sitä vietiin Kyprokselle ja nykyiseen Irakiin asti.
Kylän ala oli 3,5 - 4 ha. Se koostui kortteleista, joiden talot olivat saman sisäpihan ympärillä.  Kussakin korttelissa oli 2-6 taloa. Ne olivat eristetyt toisistaan kapein aukoin tai sisäpihoin. Taloihin pääsi ehkä katon kautta. Talot olivat yksi- tai monihuoneisia. Huoneen ala oli keskimäärin 12 neliömetriä.[lähde? ] On myös löydetty 20 kertaa asuintaloja suurempia, 500 m2 alaisia paksuseinäisiä rakennuksia. Nämä olivat joko eliitin rakennuksia tai kokoontumistiloja riitteihin.
Aşıklı Höyük rakennettiin ehkä 30-60 vuoden välein täsmälleen saman pohjakaavan mukaan. Tätä jatkui satoja vuosia.
70 tutkitusta lattioiden alle tehdyistä hautauksista miehet ovat kuolleet jopa 50-vuotiaina, mutta monet naiset alle 25-vuotiaina. Naiset ovat luista päätellen tehneet hyvin raskasta työtä miehiin verrattuna. Eräs nuori nainen on kuollut jokin aika kallonporauksen jälkeen. Lapsikuolleisuus oli suurta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
official Aşıklı Höyük website
Leafloor, Liz: 11,000-year-old site of Asikli Hoyuk in Turkey reveals early brain surgery and ancient craftsmanship Ancient Origins.  13.11.2014. Viitattu 4.8.2018.
Barçın Yinanç: Cappadocia’s 11,000-year-old settlement thrills experts Hürriyet Daily News.  12.11.2014. Viitattu 4.8.2018.
Aulis J. Joki

Aulis Johannes Joki (2. kesäkuuta 1913 Viipuri – 8. helmikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen professori ja kielitieteilijä.
Joen vanhemmat olivat puuseppä Johan Joki ja Amanda Tolvanen. Aulis J. Joki pääsi ylioppilaaksi vuonna 1933 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1938, lisensiaatiksi 1952 ja tohtoriksi 1953.
Joki toimi Valtion tiedotuslaitoksen virkailijana ja apulaisjaostopäällikkönä vuosina 1944–1945, Nykysuomen sanakirjan toimittajana 1946–1951 ja Tukholman korkeakoulun suomen kielen lehtorina 1951–1957. Hän oli Helsingin yliopiston uralilaisen kielentutkimuksen dosenttina 1957–1965 sekä suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen virkaa tekevänä professorina 1964–1965 ja professorina 1965–1977. Hän oli lisäksi Göttingenin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielitieteen virkaa tekevänä professorina 1959–1960, Tukholman Östasiatiska samlingarna-museon assistenttina 1946–1947 ja hän luennoi Tukholman korkeakoulussa samojedologiaa 1947.
Joki oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973 alkaen sekä Suomalais-ugrilaisen seuran johtokunnan jäsen 1962–1968 ja seuran 2. varaesimies vuodesta 1968.
Teoksia

Die Lehnwörter des Sajansamojedischen, väitöskirja. Helsinki 1952
Wörterverzeichnis der Kyzyl-Sprache. Studia Orientalia 19, 1. Societas Orientalis Fennica, Helsinki 1953
A. J. Sjögren. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1956
Suomen kielen etymologinen sanakirja 2 ; kirj. Y. H. Toivonen, Erkki Itkonen ja Aulis Joki. Tutkimuslaitos "Suomen suvun" julkaisuja 3. Suomalais-ugrilainen seura, Helsinki 1958, 2. painos 1976, 5. muuttam. painos 1994
Finnischugrisches im Ossetischen?. Commentationes Instituti Fenno-Ugrici "Suomen suku" 23. Institutum Fenno-Ugricum, Helsinki 1962
Suomen kielen etymologinen sanakirja 3 ; kirj. Erkki Itkonen ja Aulis Joki. Tutkimuslaitos "Suomen suvun" julkaisuja 3. Suomalais-ugrilainen seura, Helsinki 1962, 4. muuttam. painos 1985
Der wandernde Apfel. Studia Orientalia 28, 12. Societas Orientalis Fennica, Helsinki 1964
Maailman kielet. Tietolipas 45. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1966, 2. korj. ja lis. painos 1972, 3. korj. ja lis. painos 1984
Suomen kielen etymologinen sanakirja 4 ; kirj. Erkki Itkonen ja Aulis Joki. Tutkimuslaitos "Suomen suvun" julkaisuja 3. Suomalais-ugrilainen seura, Helsinki 1969
Über das Element n in der samojedischen Deklination. Commentationes Instituti Fenno-Ugrici "Suomen suku" 32. Helsinki 1971
Uralic ; kirj. Osmo Ikola, Aulis J. Joki. Commentationes Fennicae 6. Turun yliopisto, Turku 1972
Uralier und Indogermanen : die älteren Berührungen zwischen den uralischen und indogermanischen Sprachen. Suomalais-ugrilaisen seuran toimituksia 151. Suomalais-ugrilainen seura, Helsinki 1973
Suomen kielen etymologinen sanakirja 5 ; kirj. Erkki Itkonen, Aulis Joki, Reino Peltola. Tutkimuslaitos "Suomen suvun" julkaisuja 3. Suomalais-ugrilainen seura, Helsinki 1975, 3. muuttam. painos 2005
Suomen kielen etymologinen sanakirja 6 ; kirj. Erkki Itkonen, Aulis Joki, Reino Peltola. Tutkimuslaitos "Suomen suvun" julkaisuja 3. Suomalais-ugrilainen seura, Helsinki 1978, 3. muuttam. painos 2010
Kaukomailta ja työkammioista ; toim. Satu Tanner, Anneli Peräniitty. Castrenianumin toimitteita 29. Helsingin yliopisto 1988
Toimituksia

Kai Donner : Kamassisches Wörterbuch nebst Sprachproben und Hauptzügen der Grammatik ; bearbeitet und herausgegeben von A. J. Joki. Lexica Societatis Fenno-Ugricae 8. Suomalais-ugrilainen seura, Helsinki 1944
Ketica : Materialien aus dem Ketischen oder Jenisseiostjakischen ; aufgezeichnet von Kai Donner ; bearbeitet und herausgegeben von Aulis J. Joki. Suomalais-ugrilaisen seuran toimituksia 108. Suomalais-ugrilainen seura, Helsinki 1955
Kai Donners Kleinere Wörterverzeichnisse aus dem Jurak-, Jenissei- und Tawgysamojedischen, Katschatatarischen und Tungusischen ; bearbeitet und herausgegeben von Aulis J. Joki. Suomalais-ugrilaisen seuran aikakauskirja 58, 1. Suomalais-ugrilainen seura, Helsinki 1956
Marco Polon matkat ; suomeksi toim. ja johdannon sekä selitykset kirj. Aulis J. Joki. WSOY 1957, 2. painos 2002
Ketica 2, Supplement ; aufgezeichnet von Kai Donner ; bearbeitet und herausgegeben von Aulis J. Joki. Suomalais-ugrilaisen seuran toimituksia 108, 2. Suomalais-ugrilainen seura, Helsinki 1958
Sándor Petöfi : Petöfiä suomeksi ; toim. Aulis J. Joki, Hannu Launonen ja László Keresztes. Publicationes Instituti Hungarici Universitatis Helsingiensis 3. Helsingin yliopisto, Helsinki 1974
Suomennoksia

M. A. Castrén : Tutkimusmatkoilla Pohjolassa ; Matias Aleksanteri Castrénin matkakertomuksista suomentanut ja johdannon kirjoittanut Aulis J. Joki. Tammi 1953, WSOY 1967 (alkuteos Nordiska resor och forskningar av M. A. Castrén I-II)
A. J. Sjögren : Tutkijan tieni ; käsikirjoituksesta suom. Aulis J. Joki. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1955
Kai Donner : Siperialaiskertomuksia ; suom. Aulis J. Joki. WSOY 1959 (alkuteos Sibiriska noveller)
Backtracks

| Backtracks AC/DC |
| --- | --- | --- |

Boksi-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 1974–2009
 Julkaistu: 10. marraskuuta 2009
 Tuottaja(t): AC/DC
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: Columbia
AC/DC:n muut julkaisut
| Black Ice 2008 | Backtracks 2009 | AC/DC: Iron Man 2 2010 |
Backtracks on australialaisen hard rock -yhtye AC/DC:n harvinaisuuksia käsittelevä albumi. Albumi sisältää studio- ja live-harvinaisuuksia, ja myös kolmannen DVD:n aikaisemmin julkaistuun Family Jewels -sarjaan.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 – Studio Stick Around  Love Song  Fling Thing  R.I.P (Rock in Peace)  Carry Me Home  Crabsody in Blue  Cold Hearted Man  Snake Eye  Borrowed Time  Down on the Borderline  Big Gun  Cyberspace CD 2 – Live Dirty Deeds Done Dirt Cheap (Sydney Festival, 30.1.1977)  Dog Eat Dog (Apollo-teatteri, Glasgow, 30.4.1978)  Live Wire (Hammersmith Odeon, Lontoo, 2.11.1979)  Shot Down in Flames (Hammersmith Odeon, Lontoo, 2.11.1979)  Back in Black (Capital Center, Landover MD, 21.12.1981)  T.N.T (Capital Center, Landover MD, 21.12.1981)  Let There Be Rock (Capital Center, Landover MD, 21.12.1981)  Guns for Hire (Joe Louis Arena, Detroit MI, 18.11.1983)  Rock'n'roll Ain't Noise Pollution (Joe Louis Arena, Detroit MI, 18.11.1983)  This House Is on Fire (Joe Louis Arena, Detroit MI, 18.11.1983)  You Shook Me All Night Long (Joe Louis Arena, Detroit MI, 18.11.1983)  Jailbreak (Dallas TX, 12.10.1985)  Highway to Hell (Tushino-lentokenttä, Moskova, 28.9.1991)  For Those About to Rock (We Salute You) (Tushino-lentokenttä, Moskova, 28.9.1991)  Safe in New York City (Phoenix AZ, 13.9.2000) :  DVD: Family Jewels Videot Big Gun  Hard as a Rock  Hail Caesar  Cover You in Oil  Stiff Upper Lip  Satelite Blues  Safe in New York City  Rock 'n Roll Train  Anything Goes Bonusvideot Jailbreak  It's a Long Way to the Top (If You Wanna Rock'n'roll)  Highway to Hell  You Shook Me All Night Long  Guns for Hire  Dirty Deeds Done Dirt Cheap (live)  Highway to Hell (live) Bonusmateriaalia The making of Hard as a Rock  The making of Rock'n'roll Train
Aiheesta muualla

Backtracks Discogsissa. (englanniksi)
Bjarni Snæbjörnsson

| Bjarni Snæbjörnsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Itsenäisyyspuolue
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1889 Reykjavík
Kuollut: 24. elokuuta 1970 (81 vuotta) Hafnarfjörður
Kansalaisuus:  Islanti
Ammatti:  lääkäri
Poliitikko
Asema:  kansanedustaja (1931–1934 ja 1937–1942)
Vaalipiiri:  Hafnarfjörður
Bjarni Snæbjörnsson (8. maaliskuuta 1889 – 24. elokuuta 1970 Hafnarfjörður) oli islantilainen lääkäri ja itsenäisyyspuolueen poliitikko.
Bjarni syntyi Reykjavíkissä. Hän opiskeli lääketiedettä Islannin yliopistossa ja valmistui vuonna 1914, minkä jälkeen hän suoritti jatko-opintoja Tanskassa vuosina 1915–1917. Vuosina 1914–1915 hän työskenteli Patreksfjörðurin alueella, ja vuodesta 1917 lähtien hän työskenteli lääkärinä Hafnarfjörðurissä. Vuosina 1941–1942 ja 1947 hän toimi piirilääkärinä ja vuosina 1933–1956 ylilääkärinä St. Jósefsspítali -sairaalassa.
Vuosina 1923–1926, 1921–1938 ja 1942–1947 Bjarni istui Hafnarfjörðurin kunnanvaltuustossa. Vuosina 1931–1934 ja 1937–1942 hän istui Alþingissä Hafnarfjörðurin vaalipiirin edustajana.
Bjarni kuoli 24. elokuuta 1970 kotonaan Hafnarfjörðurissä 81 vuoden ikäisenä.
Barcelona (albumi)

| Barcelona Freddie Mercury ja Montserrat Caballé |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1987–88; Townhouse- ja Mountain Studios
 Julkaistu: 10. lokakuuta 1988
 Tuottaja(t): Freddie Mercury, Mike Moran, David Richards
 Tyylilaji: 1900-luvun taidemusiikki, crossover
 Kesto: 39.56
 Levy-yhtiö: Polydor, Hollywood
Muut kannet
 Uusintapainoksen kuva
Freddie Mercuryn muut julkaisut
| Mr. Bad Guy 1985 | Barcelona 1988 | The Freddie Mercury Album 1992 |
Singlet albumilta Barcelona
 ”Barcelona” Julkaistu: 26. lokakuuta 1987  ”The Golden Boy” Julkaistu: 24. lokakuuta 1988  ”How Can I Go On” Julkaistu: 23. tammikuuta 1989  ”Guide Me Home” Julkaistu: 10. maaliskuuta 1989
Barcelona on albumi, jonka Queenin johtohahmo Freddie Mercury on levyttänyt yhteistyössä espanjalaisen oopperalaulajan Montserrat Caballéen kanssa. Albumi on nauhoitettu vuosien 1987 ja 1988 aikana, jolloin Mercury oli jo sairastunut aidsiin. Levy julkaistiin vuonna 1988.
Kappaleet

Sävellys ja sanoitus: Freddie Mercury ja Mike Moran, ellei toisin mainittu.
Barcelona – 5.37
La Japonaise – 4.49
The Fallen Priest – 5.46 (säv. Mercury/Moran/Rice)
Ensueño – 4.27 (säv. Mercury/Moran/Caballé)
The Golden Boy – 6.04 (säv. Mercury/Moran/Rice)
Guide Me Home – 2.49
How Can I Go On – 3.51
Overture Piccante – 6.40
Tuotanto

Freddie Mercury – tuottaja, säveltäjä, sovittaja
Mike Moran – tuottaja, kosketinsoitin, säveltäjä, sovittaja
David Richards – tuottaja
Kevin Metcalf – masteroija
Andy Mason – avustava äänittäjä
John Brough – avustava äänittäjä
Richard Dodd – avustava äänittäjä
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: B
Aiheesta muualla

Barcelona discogs.com -sivustolla
Aš-Šarqiyyan eteläinen kuvernementti

| Ash-Šarqiyyan eteläinen kuvernementti جنوب الشرقية, Janūb ash-Sharqīyah |
| --- | --- |

 Ash-Šarqiyyan eteläinen kuvernementti Omanin sulttaanikunnassa.
 Koordinaatit: 22.571°N, 59.526°E 
Valtio:  Oman
Wilayat (aluehallinnon 2. taso):  Sur, al-Kamil wa al-Wafi, Jaalan bani bu Hassan asan, Jaalan bani bu Ali, Masira
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Sur
Pinta-ala:  12 039,31 km²
Väkiluku (5/2015)  ():  275 524
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  OM-SS (epävirallinen tunnus, koko Ash-Šarqiyyan ISO-tunnus: OM-SH)
Ash-Šarqiyyan eteläinen kuvernementti (arab. جنوب الشرقية‎, Janūb ash-Sharqīyah) on yksi Omanin yhdestätoista aluehallinnon ylemmän tason alueesta, kuvernementista.  Sen pinta-ala on 12 039 neliökilometriä. Se muodostettiin lokakuussa 2011 jakamalla aiempi ash-Šarqiyyan hallinnollinen alue pohjois- ja eteläosaan.
Hallinnollinen keskus on historiallinen Sur, merenkulkijoiden, ja Omanin suuruuden vuosina laivanrakennuksesta tunnettu kaupunki. Kaupungissa on monia kastelujärjestelmiä (falaj) ja linnoituksia. Sieltä on maanteitse noin 200 kilometriä pääkaupunki Masqatiin. Kuvernementin eteläosassa on Masiran saari, jossa on nykyään Omanin ilmavoimien, aiemmin Yhdysvaltojen strategisesti tärkeä lentotukikohta.
Ash-Šarqiyyan eteläinen kuvernementti rajautuu lounaassa al-Wustan, lännessä ash-Šarqiyyan pohjoiseen ja luoteessa Masqatin kuvernementtiin. Pohjoisessa vastassa on Omaninlahti ja idässä Arabianmeri.
Vuoden 1993 väestönlaskennassa väkiluku oli 139 985, vuonna 2003 173 670 ja vuonna 2010 jo 188 032 asukasta (on epäselvää sisältyykö näihin väestönlaskentalukuihin lyhytaikaisesti maassa kirjoilla olevat ulkomaalaiset vierastyöläiset). Toukokuussa 2015 väkiluvuksi kirjattiin 275 524 henkeä, joista omanilaisia oli 18764,988935 ja ulkomaalaisia 87 589.
Piirikuntatason (wilaya) aluejako

Aluehallinnon toisella tasolla kuvernementti jakautuu seuraavaan viiteen wilayatiin: Sur, al-Kamil wa al-Wafi, Jaalan bani bu Hassan, Jaalan bani bu Ali ja Masira. Näistä Sur oli väkirikkain (64 988 as. vuonna 2010).
| Wilayan nimi | arabiaksi+ transl>  | Väkiluku (VL 7> 12.2003) | Väkiluku (VL 12> 12.2010) | Väkiluku 2013 | Omanilaisia  % (2013) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sur | صور, Ṣūr | &&&&&&&&&&066785.&&&&0066 785 | &&&&&&&&&&064988.&&&&0064 988 | &&&&&&&&&&096080.&&&&0096 080 | &&&&&&&&&&&&&060.090000060,9 |
| al-Kamil wa al-Wafi | الكامل و الوافي,  Al-Kāmil & Al-Wāfī  [Al Kamil w'al Wafi] | &&&&&&&&&&020176.&&&&0020 176 | &&&&&&&&&&022816.&&&&0022 816 | &&&&&&&&&&029918.&&&&0029 918 | &&&&&&&&&&&&&069.040000069,4 |
| Jaalan bani bu Hassan | جعلان بني بوحسن,  Ja'alan Banī Bū Ḥassan  [Jaalan Bani Bu Hasan] | &&&&&&&&&&025973.&&&&0025 973 | &&&&&&&&&&030146.&&&&0030 146 | &&&&&&&&&&038474.&&&&0038 474 | &&&&&&&&&&&&&075.040000075,4 |
| Jaalan bani bu Ali | جعلان بني بو علي,  Ja'alan Banī Bū 'Alī  [Jaalan Bani Bu Ali] | &&&&&&&&&&051444.&&&&0051 444 | &&&&&&&&&&061356.&&&&0061 356 | &&&&&&&&&&080978.&&&&0080 978 | &&&&&&&&&&&&&072.040000072,4 |
| Masira | مصيرة, Maṣīrah | &&&&&&&&&&&09292.&&&&009 292 | &&&&&&&&&&&08726.&&&&008 726 | &&&&&&&&&&012825.&&&&0012 825 | &&&&&&&&&&&&&059.050000059,5 |
Sur, Oman.
Sur.
Surin majakka.
Sur.
Kalatori, Sur.
Aš-Šarqiyyan pohjoinen kuvernementti

| Ash-Šarqiyyan pohjoinen kuvernementti شمال الشرقية, Shamāl ash-Sharqīyah |
| --- | --- |

 Ash-Šarqiyyan pohjoinen kuvernementti Omanin sulttaanikunnassa.
 Koordinaatit: 22.692°N, 58.545°E 
Valtio:  Oman
Wilayat (aluehallinnon 2. taso):  Ibra, al-Mudaibi, Bidiya, al-Qabil, Wadi bani Khalid, Dima wa at-Taiyyin
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ibra
Pinta-ala:  21 136,02 km²
Väkiluku (5/2015)  ():  249 716
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  OM-SN (epävirallinen tunnus, koko Ash-Šarqiyyan ISO-tunnus: OM-SH)
Ash-Šarqiyyan pohjoinen kuvernementti (arab. شمال الشرقية‎, Shamāl ash-Sharqīyah) on yksi Omanin yhdestätoista hallinnollisesta alueesta, kuvernementista.  Sen pinta-ala on 21 136 neliökilometriä. Se muodostettiin lokakuussa 2011 jakamalla aiempi ash-Šarqiyyan alue kahteen, pohjoiseksi ja eteläiseksi kutsuttuun osaan.
Hallinnollinen keskus on Ibra, maataloustuotteistaan ja kaupankäyntipaikkana tunnettu historiallinen kaupunki, jossa on useita linnoituksia ja vanhoja moskeijoita. Sieltä on maanteitse noin 180 kilometriä pääkaupunki Masqatiin.
Ash-Šarqiyyan pohjoinen kuvernementti rajautuu lännessä ad-Dakhiliyyan, pohjoisessa Masqatin, idässä ash-Šarqiyyan eteläiseen sekä etelässä al-Wustan kuvernementtiin.
Vuoden 1993 väestönlaskennassa väkiluku oli 118 680, vuonna 2003 140 091 ja vuonna 2010 162 482 asukasta (on epäselvää sisältyykö näihin väestönlaskentalukuihin lyhytaikaisesti maassa kirjoilla olevat ulkomaalaiset vierastyöläiset). Toukokuussa 2015 väkiluvuksi kirjattiin jo 249 716 henkeä, joista omanilaisia oli 162 644 ja ulkomaalaisia 87 072.