stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kino Vaakuna

| Kino Vaakuna |
| --- | --- |

Osoite:  Koulukatu 4, 08100 Lohja
Rakennustyyppi:  elokuvateatteri
Perustettu:  1955
Valmistumisvuosi:  1955
Rakennuttaja:  Viikki Määttä
Omistaja:  Markku Hinkkanen
Julkisivumateriaali:  lauta, tiili
Kerrosluku:  1
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kino Vaakuna on Lohjalla, Anttilan kaupunginosassa toimiva elokuvateatteri. Se on perustettu vuonna 1955, ja toimii yhä samassa rakennuksessa.
Historia

Elokuvateatteri avattiin vuonna 1955. Sen avasi Viikki Määttä, ja olikin hänen ja Selinin elokuvasukujen operoitavana vuoteen 2008 asti. Tuolloin se oli osa rakennuskokonaisuutta, johon kuului sen lisäksi Kauppakadun ja Koulukadun kulmassa sijainnut, samaa tyyliä käyttänyt kerrostalo. Talo kuitenkin purettiin 1990-luvulla, mutta teatteri jätettiin. Elokuvateatterin nimestä järjestettiin nimikilpailu sen avatessa. Ehdotuksiin lukeutuivat mm. seutuun sopivat nimet "Hiisi" sekä "Harju". Lopulta nimi "Vaakuna" kuitenkin valittiin, ja se on käyttänyt samaa nimeä yhtäjaksoisesti siitä lähtien.
Nykyisin teatteria hoitaa lohjalainen toimittaja Make Hinkkanen.
Teatteri on remontoitu esimerkiksi vuonna 2000.
Teatteri

Kino Vaakuna on varsin perinteikäs elokuvateatteri. Rakennuksessa on yksi sali. Sen lähellä sijaitsee runsaasti ilmaisia pysäköintipaikkoja.
Elokuvien esitystekniikka on moderni. Teatterissa on Barco SP4k - 15 15000 Lumen -laserprojektori. Lisäksi siellä on Dolbyn digitaaliääni- ja 3D-tekniikka. Teatteri on ilmastoitu.
Lipunmyynti avataan puoli tuntia ennen elokuvan alkua, ja sen yhteydessä pystyy ostamaan mm. naposteltavia ja virvoitusjuomia.
Elokuvalipuke.
Koolhoven

Koolhoven oli alankomaalainen lähellä Rotterdamia sijainnut lentokonetehdas, jonka perusti Frederick Koolhoven vuonna 1934 nimellä NV Koolhoven Vliegtuigen. Yhtiön lentokoneista tunnetuimpia olivat Koolhoven F.K.51 ja Koolhoven F.K.58.
Alankomaiden kuninkaalliset ilmavoimat käyttivät Koolhovenin lentokoneita 1930-luvulla. F.K.58 oli myös Ranskan ilmavoimien käytössä. Talvisodan aikana ruotsalainen vapaaehtoinen lentäjä Carl Gustav von Rosen hankki Ilmavoimille kaksi Koolhoven F.K.52 -konetta.
Koolhovenin toiminta päättyi toiseen maailmansotaan ja Saksan ilmavoimien pommituksiin vuonna 1940. Sodan jälkeen yritys elvyttää yhtiö epäonnistui, ja sen työvoima ja arkistot siirrettiin Fokkerille.
Konstantin Kovalenko

| Konstantin Kovalenko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1995 (ikä 29) Jekaterinburg, Sverdlovsk
Kansalaisuus:   Venäjä
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2013–
Pituus:  182 cm
Paino:  100 kg
Painoluokka:  Superraskassarja
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  2. dan
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lyon 2017 | +90 kg |  |
|  Kultaa | Varna 2018 | +90 kg |  |
| Euroopan Open  | Euroopan Open  | Euroopan Open  |  |
|  Kultaa | Bukarest 2017 | avoin |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | avoin |  |
|  Hopeaa | Tokio 2022 | avoin |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Osaka 2022 | +90 kg |  |
| Venäjän Cup  | Venäjän Cup  | Venäjän Cup  |  |
|  Hopeaa | 2017 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | 2019 | +90 kg |  |
| Ural Federal District  | Ural Federal District  | Ural Federal District  |  |
|  Kultaa | Ekaterinburg 2016 | +80 kg |  |
| Espanjan Open  | Espanjan Open  | Espanjan Open  |  |
|  Kultaa | Badalona 2017 | avoin |  |
| Akhmat Cup  | Akhmat Cup  | Akhmat Cup  |  |
|  Hopeaa | Groznyi 2019 | +90 kg |  |
Konstantin Kovalenko (ven. Константин Коваленко, s. 14. kesäkuuta 1995 Jekaterinburg, Sverdlovsk) on venäläinen karateka. Hän on Kyokushinin kolminkertainen Euroopan-mestari.
Kilpaura

Kovalenko oli mukana World Openissa 2015, jossa hän eteni neljännelle kierrokselle, kunnes hävisi maamiehelleen Vladislav Jekimoville ipponilla.
Huhtikuussa 2016 Kovalenko oli mukana Uralin UFD turnauksessa, jossa hän saavutti kultaa voitettuaan loppuottelussa Alexei Shatunovin. Marraskuussa hän otteli Japanin mestaruuskilpailuissa, jossa Kovalenko sijoittui kuudenneksi.
Kovalenko saavutti 2017 ensin Venäjän cupissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Goderdzi Kapanadzelle. Maaliskuussa hän voitti Espanjan Openissa mestaruuden avoimessasarjassa. Toukokuussa hän voitti Euroopan-mestaruuden superraskaassasarjassa. Hän pudotti välierissä puolipisteellä Alejandro Navarron ja loppuottelussa tuomariäänin Damian Galinskin.
Toukokuussa 2018 Kovalenko saavutti uransa kolmannen Euroopan mestaruuden ja samalla toisen superraskaassasarjassa Bulgariassa. Hän voitti loppuottelussa Goderzi Kapanadzen.
Marraskuussa 2019 Kovalenko oli mukana toistamiseen World Openissa, jossa hän tällä kertaa sijoittui viidenneksi. Kovalenko palkittiin myös kisojen parhaasta ottelutekniikasta.
Marraskuussa 2020 Kovalenko muutti Japaniin Kyokushinin päämajaan opettamaan karatea. Hän saavutti myöhemmin samana kuukautena Japanin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Kaito Nishimuran. Kovalenkosta tuli samalla historian kolmas venäläinen, joka on kyennyt voittamaan Japanin mestaruuden avoimessa sarjassa.
Huhtikuussa 2022 Kovalenko lähti puolustavana mestarina Japanin mestaruuskilpailuihin. Hän jäi turnauksessa neljänneksi tyrmättyään sääntöjen vastaisesti Yamagawa Tatsuman. Kesäkuussa Kovalenko puolestaan saavutti toisen Japanin mestaruuden, oltuaan mukana painoluokallisissa kisoissa. Hän voitti loppuottelussa Yamato Nagasawan. Marraskuussa järjestettiin toistamiseen Japanin mestaruuskilpailut avoimessa sarjassa. Kovalenko eteni loppuotteluun saakka, jossa hän hävisi mestaruuden Kaito Nishimuralle.
Kreikan parlamenttivaalit 2012

Kreikan parlamenttivaalit 2012 voi viitata seuraaviin vaaleihin:
Kreikan parlamenttivaalit toukokuussa 2012
Kreikan parlamenttivaalit kesäkuussa 2012
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kreikan parlamenttivaalit 2012”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kristofer Freidenfelt

Kristofer Freidenfelt t. Christoffer Freudenfeldt (1687–1743) oli suomalais-ruotsalainen sotilas. Hän osallistui 1741-1743 hattujen sotaan Smoolannin ratsurykmentin komentajana. Helsingin antauduttua hän puolusti Länsipohjaa. Marraskuussa 1742 hän kävi Kemissä olevan kasakkaosaston kimppuun ja vei venäläisten varastot. Seuraavana keväänä hän karkotti venäläiset Iistä ja tuli lähelle Oulua Kelloon. Hän yritti purjehtia Hailuotoon venäläisen partion perässä, mutta laiva joutui ajojäihin ja Freidenfelt hukkui.
Aiheesta muualla

Svenskt biografiskt lexikon
Kullervo Virtanen

Väinö Kullervo Virtanen (7. marraskuuta 1919 Helsinki – 26. elokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos (1976) ja koulutarpeiden tukku- ja kustannusliike Oy Valistuksen toimitusjohtaja.
Kullervo Virtasen vanhemmat olivat kauppaneuvos Väinö Fredrik Virtanen ja Kaisu Sinisalo. Hän pääsi ylioppilaaksi 1940.
Virtanen harrasti poikana lennokkien rakentamista ja lennättämistä ja hänellä oli sisälennokkien A-luokassa kaksi Suomen ennätystä. Hän sai lentolupakirjan Suomen Ilmailuliiton kesällä 1939 Joroisten lentokentällä pitämältä lentokurssilta. Talvisodan aikana Virtanen kävi Kauhavan ilmailukoulua mutta hän ei ehtinyt mukaan taisteluihin. Jatkosodassa Virtanen oli hävittäjälentäjänä Turun ilmapuolustuksessa Lentolaivue 30:n erillisessä lento-osastossa ja syyskuussa 1941 hänet siirrettiin Rukajärven rintamalle jossa hän lensi Tiiksjärven lentokentältä käsin. Tämän jälkeen Virtanen palveli Pommituslentolaivue 48:ssa ja sen jälkeen hän oli valokuvaus- ja tiedustelulentäjänä tehden muun muassa alue- ja kartoituskuvauksia venäläisten joukoista Kannaksen suurhyökkäyksen aikana 1944.
Sotavuosien jälkeen Virtanen toimi aluksi Ispo Oy:n toimitusjohtajana 1948–1952. Hän tuli sitten Oy Valistuksen palvelukseen eri tehtäviin. Hän oli Valistuksen osastopäällikkönä 1952–1963, kaupallisena johtajana 1963–1967 ja viimeksi Valistuksen toimitusjohtajana isänsä jälkeen 1967–1979. Virtasen johtajakaudella Valistus oli peruskoulun oppimateriaalin tuottajana kolmantena WSOY:n ja Otavan perässä. Virtanen suoritti yhtiössä merkittävää uudelleen organisoimista ja toiminnan rationalisoimista. Amer-yhtymä Oy osti Valistuksen kirjakustantamon 1979 ja samalla Kullervo Virtanen jäi eläkkeelle. Amer-yhtymä oli jo 1977 hankkinut omistukseensa kustannus- ja kirjapainoyhtiö Oy Weilin + Göös Ab:n.
Hän teki aloitteen sotalentäjien klubin Pilvenveikkojen perustamisesta vuonna 1976. Klubin nimi tuli J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden runosta. Urheilukalastuksen harrastajana Virtasella oli myös 15 Suomen mestaruutta uistimen- ja perhonheitossa vuosilta 1959–1971, maailmanmestaruuskilpailujen pronssimitali uistimenheitossa vuodelta 1959 ja Pohjoismaiden mestaruuskilpailujen pronssimitali vuodelta 1962.
Virtanen oli naimisissa vuodesta 1950 Anja Liisa Välikankaan kanssa.
Koolen–de Vriesin oireyhtymä

Koolen–de Vriesin oireyhtymä on synnynnäinen oireyhtymä, joka johtuu KANSL1-geenin mutaatiosta tai kyseisen geenin kattavasta mikrodeleetiosta kromosomialueella 17q21.31.
Koolen–de Vriesin oireyhtymä aiheuttaa jo usein vastasyntyneellä todettavan hypotonian, joka vaikeuttaa imemistä sekä syömistä ja voi olla elinikäinen. Mahdollinen on myös laryngomalasia eli kurkunpään poikkeavuus, joka aiheuttaa sisäänhengityksen vinkuvan äänen varsinkin rasituksen yhteydessä. Useimmilla Koolen–de Vriesin oireyhtymästä kärsivistä todetaan kehitysvamma, joka yleensä on vaikeusasteeltaan lievä tai keskivaikea. Käytöshäiriöt ovat mahdollisia. Lisäksi on raportoitu autismin kirjon häiriötä, ADHD:ta, levottomuutta, impulsiivisuutta, stereotyyppisiä toimintoja, masennusta ja psykoosia. Epilepsia kehittyy ennen viidettä ikävuotta noin 30–50 %:lle Koolen–de Vriesin oireyhtymästä kärsivistä. Oireyhtymän liittyvä apraksia saattaa olla lapsuuden mittaan lieventyvää. Usein sairastuneilla on parempi valmius ymmärtää kuin tuottaa kieltä. Toistuvat infektiot ovat potilailla yleisiä, mutta taipumus niihin monissa tapauksissa vähenee vuosien mittaan. Koolen–de Vriesin oireyhtymän yhteydessä esiintyy myös kasvonpiirteiden poikkeavuuksia. Näihin voivat kuulua ylöspäin suuntautuneet silmäluomien raot, kapeat luomiraot, osin silmän sisäkulmaa peittävä ihopoimu, muodoltaan päärynänkaltainen nenä, korostunut nenänpää sekä isot tai ulkonevat korvat. Nämä kasvonpiirteet saattavat korostua lapsen varttuessa. Karsastusta, kaukotaitteisuutta ja ptoosia on esiintynyt oireyhtymästä kärsivien silmissä.
Useimmilla Koolen–de Vriesin oireyhtymää sairastavista pojista todetaan piilokiveksisyys. Myös muita synnynnäisiä rakennepoikkeamia voi ilmetä ainakin sydämessä, munuaisissa, virtsateissä ja sukupuolielimissä. Aivojen rakennepoikkeamia voivat olla esimerkiksi aivokammioiden laajentuma, aivokurkiaisen puuttuminen ja Arnold–Chiarin epämuodostuma (tyyppi I). Muita joskus oireyhtymään liitettyjä löydöksiä ovat olleet pienikokoisuus, kuopparinta, selkärangan poikkeavuus, lonkan sijoiltaanmeno, sormien pitkä ja kapea ulkomuoto sekä jalkojen hoikkuus. Koolen–de Vriesin oireyhtymän periytymistapa on autosomaalinen ja vallitseva. Sitä siis esiintyy sukupuolesta riippumatta. Useimmissa tapauksissa kuitenkin oireyhtymä on seurausta uutena syntyneestä mutaatiosta. Oireyhtymän esiintyvyys ei ole tiedossa, mutta kromosomideleetion 17q21.31 yleisyydestä on esitetty arvioita väliltä 1/16 000 – 1/55 000.
Erotusdiagnostisesti huomionarvoisia tiloja ovat muiden muassa Prader–Willin oireyhtymä, 22q11.2-deleetio-oireyhtymä, Fragile-X-oireyhtymä, Angelmanin oireyhtymä ja Ohdon oireyhtymän SBBYS-tyyppi. Koolen–de Vriesin oireyhtymän hoito on oireenmukainen. Usein potilaat ovat elinikäisen tuen tarpeessa. Aikuisiässä itsenäisesti toimeen tulemisen mahdollisuus on yksilöllisesti vaihteleva. Koolen–de Vriesin oireyhtymä tunnistettiin vuonna 2006 eri tutkimusryhmien tekemän työn ansiosta. Tila nimettiin kahden alankomaalaisen geneetikon mukaan.
Konstantin Leontjev

Konstantin Nikolajevitsh Leontjev vuonna 1880
Konstantin Nikolajevitš Leontjev (ven. Константи́н Никола́евич Лео́нтьев; 25. tammikuuta (J: 13. tammikuuta) 1831 Kudinovo, Kalugan kuvernementti - 24. marraskuuta (J: 12. marraskuuta) 1891 Sergijev Posad) oli venäläinen diplomaatti ja filosofi. Porvariston vastaisen ja elitistisen paatoksensa vuoksi hän sai lempinimen "Venäjän Nietsche". Leontjevin näkemys historiasta oli äärimmäinen, ja hänen vaikutuksensa omana aikanaan oli suppea. Nikolai Danilevskin ideat tekivät aluksi vaikutuksen Leontjeviin, mutta hiljalleen Leontjev etääntyi niistä, varsinkin panslavismista. Hänen näkemyksensä poikkesivat slavofiileistä monissa kysymyksissä. Erotuksena venäläisistä muilta slaaveilta puuttui Leontjevin mielestä organisoiva periaate, muoto, minkä vuoksi he olivat alttiita ortodoksiselle ja bysanttilaiselle kulttuurille vieraille egalitarismin ideoille. Inhossaan liberalismia ja rappeutuvaa Länsi-Eurooppaa kohtaan Leontjev kuitenkin lähestyi slavofiileja ja romanttisia nationalisteja.
Kehitysoppi

Leontjevin mukaan evoluutiossa on aina kolme vaihetta. Ensimmäiselle vaiheelle on ominaista mustavalkoinen yksinkertaisuus ja tasarakenteisuus, toiselle taas yksilöllistyminen ja suurin mahdollinen vaihtelu "despoottisen muodon" rajoissa, "kukoistava kompleksisuus". Kolmannelle vaiheelle ovat ominaisia tekijöitä jakautuminen, tasoittuminen ja organismin kuolemaa enteilevä uusi mustavalkoinen yksinkertaisuus. Tällaista evoluutiota on nähtävissä biologisessa maailmassa, taiteen tyyleissä ja yhteiskunnan mekanismeissa.
Näkemys venäläisyydestä

Leontjevin mielestä Venäjä, jolla on vahvoja aasialaisia piirteitä, on ennen kaikkea bysanttilaisen sivilisaation perillinen. Bysanttilainen perintö, joka sai Venäjällä muotonsa ortodoksiassa ja itsevaltiudessa, on hänen mukaansa "organisoiva periaate" Venäjän historiassa. Leontjev piti Pietari Suuren  despoottisuutta "edistyksellisenä" ja "aristokraattisena" ja Katariina Suuren hallituskauden aikaista maaorjuutta ja aateliston etuoikeuksien vahvistamista hyvinä asioina Venäjän kannalta. Leontjevin näkemyksen mukaan Venäjän historiallinen tehtävä oli Konstantinopolin valtaaminen ja slaavilaisten kansojen johtaminen tulevaisuuteen.
Kristof Vliegen

| Kristof Vliegen |
| --- | --- |
 Kristof Vliegen Wimbledonissa vuonna 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1982  Maaseik 
Kansalaisuus:   Belgia
Tennispelaaja
Pituus:  193 cm
Paino:  75 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2001–
Palkintorahat:  1 964 020 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  30. (30.10.2006)
Turnausvoittoja:  0
Voitot/tappiot:  89–122
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2006)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2007)
Wimbledon:  2. kierros (2006, 2007, 2009)
Yhdysvaltain avoimet:  1. kierros (2003, 2004, 2006, 2007, 2010)
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  40–51
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Kristof Vliegen (s. 22. kesäkuuta 1982 Maaseik) on belgialainen entinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli kaksinpelissä ATP-listan sijalla 30 lokakuussa 2006 ja nelinpelissä sijalla 49 kesäkuussa 2007.
Vliegen voitti junioriurallaan vuonna 2000 Wimbledonin tennisturnauksen nelinpelin yhdessä Dominique Coenen kanssa.
Grand Slam -turnauksissa hän pääsi parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Australian avoimissa vuonna 2006 ja Ranskan avoimissa vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Kristof Vliegenin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kristof Vliegen profiili ATP:n kotisivuilla
Kokoelma (Juice Leskinen)

Kokoelma on vuonna 1982 julkaistu Juice Leskisen kokoelmalevy.
Kappaleet

Marilyn
Jyrki boy
Juankoski, Here I Come
Napoleonin mopo
Se oli jautaa
Erkki twistaa
Anne ja Jacques
Pedro
Pilvee pilvee
Osapäivänatsi
Luonas kai olla saan
3.30
Syksyn sävel
Minea
Lahti
Paperitähdet
Kokoaan suurempi Suomi 2012

Kokoaan suurempi Suomi 2012 oli vuoden 2012 presidentinvaalin toisen kierroksen edellä järjestetty Pekka Haaviston tukikonsertti, joka pidettiin 30. tammikuuta Helsingin jäähallissa. Konsertin 7 000 lippua myytiin loppuun parissa tunnissa ja tapahtuma tuotti Haaviston vaalikassaan yli 80 000 euroa. Illan aikana kuultiin myös Haaviston kampanjapuhe sekä ulkoministeri Erkki Tuomiojan kannatuspuhe.
Tukikonserttiin oli kutsuttu useita tunnettuja suomalaisia kevyen musiikin artisteja. Sen kohutuin esiintyjä oli vuonna 2001 hajonnut Ultra Bra, jonka comeback-konsertin ympärille tapahtuma oli rakennettu. Ennen Ultra Bran osuutta lavalla kävi yli 20 artistia, jotka esittivät lähinnä ulkomaisia lainakappaleita tai niiden suomennettuja versioita. Heidän taustayhtyeinään soittivat The Latebirds sekä Anssi Kelan johtama kokoonpano Presidentin miehet, johon kuuluivat Janne Haavisto, Sami Kuoppamäki, Mikko Kosonen, Jussi Jaakonaho, Olli Haavisto, Matti Kallio ja Jiri Kuronen. Konsertti päättyi kaikkien artistien yhdessä esittämään Liisa Tavin ja Kollaa kestää -yhtyeen tunnetuksi tekemään kappaleeseen ”Jäähyväiset aseille”, josta oli muodostunut Haaviston kampanjan epävirallinen tunnuslaulu. Tapahtuman juontajina toimivat Jusu Lounela sekä Katja Ståhl. Paikalle kutsutuista artisteista ainoastaan Jenni Vartiainen joutui perumaan esiintymisensä sairastumisen vuoksi.
Esiintyjät ja kappaleet

Kokoaan suurempi Suomi 2012 -konsertin aristit ja kappaleet esiintymisjärjestyksessä.
Värttinä: Aitara
The Latebirds, The Fabulettes ja Tuomo Prättälä: Yes We Can
The Latebirds ja Jonna Tervomaa: Such a Night
The Latebirds ja Tuure Kilpeläinen: Avaa sydämesi mulle
The Latebirds, Markus Nordenstreng ja Lasse Kurki: (What’s So Funny ’Bout) Peace, Love and Understanding
Presidentin miehet ja Kaija Kärkinen: Jumalan jos näkisin
Presidentin miehet ja Tuula Amberla: Lulu
Presidentin miehet ja Mikko Kuustonen: Stand by Me
Presidentin miehet ja Janna Hurmerinta: Hetken on tie kevyt
Presidentin miehet, Eero Raittinen ja The Fabulettes: I Wish I Knew How It Would Feel to Be Free
Presidentin miehet, Tokela ja The Fabulettes: I Can’t Explain
Presidentin miehet ja Manna: Because the Night
Happoradio ja PMMP: Puhu äänellä, jonka kuulen
Presidentin miehet, Freeman ja PMMP: Mattolaituri
GG Caravan: On se hieno
Presidentin miehet, Yona ja Anna Puu: Silta yli synkän virran
Presidentin miehet ja Olavi Uusivirta: Like a Rolling Stone
Presidentin miehet ja Maija Vilkkumaa: Don’t Look Back in Anger
Presidentin miehet, Eicca Toppinen ja Pekka Kuusisto: Vesipisaroita
Eicca Toppinen, Pekka Kuusisto ja Lauri Ylönen: Heavy
Presidentin miehet ja Anssi Kela: Synnyimme lähtemään
Presidentin miehet ja Hector: Vapaa maailma kun bailaa
Ultra Bra: Heikko valo
Kuopion Talokeskus

| Kuopion Talokeskus Oy |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Omaisuutesi arvoinen 
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1968 
Kotipaikka:  Kuopio
Toiminta-alue:  Kuopio ja Siilinjärven Vuorela
Toimiala:  Isännöinti- ja Kiinteistönhoitopalvelut
Liikevaihto:  4,5 milj. € 
Henkilöstö:  yli 60 
Kotisivu:  http://www.kuopiontalokeskus.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuopion Talokeskus Oy on Kuopion johtavia isännöinti- ja kiinteistönhoitopalveluyrityksiä. Se on perustettu 1968 ja siitä lähtien se on toiminut Kuopion alueella 50 vuotta. Talokeskuksen liikevaihto vuonna 2016 oli 4,5 miljoonaa euroa ja sen palveluksessa työskentelee yli 60 työntekijää.  Talokeskus on  täysin paikallinen yritys ja se on Pohjois-Savon Kiinteistöyhdistys ry:n omistuksessa. Kuopion talokeskus on myös saanut ISA auktorisoinnin.
Kootut levyt osa 7 (Olavi Virta)

| Kootut levyt osa 7 Olavi Virta |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1952
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Jarmo Santavuori
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 52.52
 Levy-yhtiö: Warner Music
Olavi Virran muut julkaisut
| Kootut levyt osa 6 1994 | Kootut levyt osa 7 1994 | Kootut levyt osa 8 1994 |
Kootut levyt osa 7 on vuonna 1994 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksiään vuodelta 1952.
Kappaleet

Marita hymyilee (2:53)
Pohjatuuli (2:59)
Valssin pienen pyydän (2:54)
Aila-pieni (3:02)
Muistojen ilta (3:10)
Ensimmäisenä iltana (3:12)
Osa elämääni (2:51)
Mr. Törrönen (2:47)
Nuori ihanteeni (2:47)
Ahkera-Antti (3:00)
Kevät toi tullessaan (2:57)
Sävel, kerro kaipuuni (3:11)
Kultakutri (2:58)
Sinipukuinen tyttö (3:00)
Elokuun ilta (2:42)
Kotikoivikkotie (2:53)
Purjehtijan  valssi (2:47)
Armi (2:47)
Kullervo Ruotsalainen

Kullervo Väinö Ruotsalainen (12. kesäkuuta 1931 Helsinki – 28. helmikuuta 1983 Haningen kunta, Ruotsi) oli suomalainen taidemaalari ja piirtäjä.
Kuopiolainen Kullervo Ruotsalainen opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1953–1956 ja Accademia di belle arti di Firenzessä. Hän teki 1950-luvulla opintomatkoja muun muassa Italiaan, Ranskaan ja Hollantiin. Ruotsalainen palkittiin 1962 Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton vuosinäyttelyssä.
1970-luvulla Ruotsalaisella oli ateljeeasuntona vanha kansakoulu Pielaveden Kuivaniemessä. Ruotsalainen muutti perheineen 1977 Ruotsiin, kun hänen vaimonsa Toini sai töitä Tukholmasta radiotoimittajana Ruotsin radion suomenkielisessä ohjelmatoimituksessa.
Teoksia

Sairaala. 1959
Discotanssi: maalaus. 1972
Kuuma linja

Jimmy Carterin aikainen punainen puhelin, jota luultiin käytettävän Moskovan ja Washington DC:n välillä
Telekaapelit, joita pitkin myös Washingtonin ja Moskovan välinen kuuma linja kulki, merkittiin Suomessa maastoon tämän kaltaisilla merkeillä. Näitä on edelleen siellä täällä jäljellä. Tämä yksilö on kuvattu Forssan yhtiöpuistossa syksyllä 2018.
Kuuma linja eli pikayhteys on puhelin- tai tietoliikennelinja, joka on varattu vain yhtä yhteyttä varten. Esimerkiksi puhelinlinjassa yhteys muodostuu pelkällä luurin nostamisella ilman numeron valintaa. Kuumaa linjaa käytetään etenkin hälytystarkoituksiin.
Washingtonin ja Moskovan välinen kuuma linja

Kuuluisin kuuma linja avattiin 20. kesäkuuta 1963 Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton johtajien välille kylmän sodan aikana. Linja kulki kaapelia pitkin reitillä Moskova–Helsinki–Tukholma–Kööpenhamina–Lontoo–Washington.
Elokuvissa esitettiin usein, että kuuman linjan kummassakin päässä olisi ollut punaisen värinen puhelin, vaikka todellisuudessa kyseessä ei ollut lainkaan puhelinyhteys. Kuuma linja oli kaukokirjoitinyhteys eli teleksi. Katsottiin, että puhelimitse tapahtuvassa yhteydenpidossa on liiaksi väärinkäsityksen vaaraa, ja toisaalta puhelinten suojaus salakuuntelulta oli kehittymätöntä. Kuuman linjan toiminta tarkistettiin kerran tunnissa testiviesteillä.
Kuuma linja perustettiin, kun Yhdysvaltojen presidentin John F. Kennedyn ja Neuvostoliiton Nikita Hruštšovin välinen yhteydenpito Kuuban ohjuskriisin aikana vuonna 1962 oli ollut vaarallisen hidasta.  Yhdysvallat otti kuuman linjan käyttöön presidentti John F. Kennedyn salamurhan aikana 1963 ja Neuvostoliitto käytti kuumaa linjaa ensimmäistä kertaa  kuuden päivän sodan aikana 1967.