stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helena Suková

| Helena Suková |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1965 (ikä 59)
Kansalaisuus:   Tšekkoslovakia (1983–1992)  Tšekki (1993–1998)
Tennispelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  68 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1983–1998
Palkintorahat:  6 391 245 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  4. (18.3.1985)
Turnausvoittoja:  10
Voitot/tappiot:  614–307
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  loppuottelu (1984, 1989)
Ranskan avoimet:  välierät (1986)
Wimbledon:  puolivälierät (1985, 1986, 1987, 1988, 1993)
Yhdysvaltain avoimet:  loppuottelu (1986, 1993)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  1. (5.2.1990)
Turnausvoittoja:  69
Voitot/tappiot:  752–220
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  voitto (1990, 1992)
Ranskan avoimet:  voitto (1990)
Wimbledon:  voitto (1987, 1989, 1990, 1996)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (1985, 1993)
Aiheesta muualla
www.sukova.org ja www.sukova.org
ITF
WTA
Helena Suková (s. 23. helmikuuta 1965 Praha, Tšekkoslovakia) on ammattilaisuransa lopettanut tšekkiläinen tennispelaaja. Hän sijoittui kaksinpelissä parhaimmillaan WTA-listan neljännelle sijalle maaliskuussa 1985. Nelinpelissä hän saavutti maailmanlistan ykkössijan helmikuussa 1990. Hän voitti urallaan 14 Grand Slam -turnausta, joista yhdeksän nelinpelissä ja viisi sekanelinpelissä.
Hänen äitinsä Věra Suková pelasi Wimbledonin kaksinpelin loppuottelussa vuonna 1962. Hänen veljensä Cyril Suk pelasi myös tennistä, ja hän voitti Helenan kanssa kolme sekanelinpeliturnausta Grand Slameissa.
Vuonna 2018 Suková valittiin Tennis Hall of Fameen.
Aiheesta muualla

Helena Sukován kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Helena Suková WTA:n sivuilla (englanniksi)
Helena Suková ITF:n sivuilla (englanniksi)
Helena Tulve

Helena Tulve
Helena Tulve (s. 28. huhtikuuta 1972 Tartto) on virolainen säveltäjä.
Helena Tulve opiskeli sävellystä Alo Põldmäen oppilaana Tallinnan musiikkikoulussa ja vuosina 1989–1992 Viron musiikkiakatemiassa, jossa hän oli Erkki-Sven Tüürin toistaiseksi ainoa oppilas. Hän jatkoi sävellysopintojaan Jacques Charpentier'n oppilaana Pariisin konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1994 ja sai Premier Prix -palkinnon. Hän täydensi opintojaan Pariisissa 1993–1996 gregoriaanisen laulun ja perinteisen musiikin alalla. Hän on osallistunut György Ligetin ja Marco Stroppan kesäkursseille ja IRCAMin elektronisen musiikin kursseille Pariisissa 2001.
Vuodesta 2000 hän on työskennellyt Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa sävellyksenopettajana. Helena Tulve oli maaliskuussa 2006 pidetyn Eesti muusika päevad -festivaalin pääsäveltäjä, ja festivaalin aikana hän piti myös kansainvälisen mestarikurssin.
Helena Tulve on keskittynyt sävelkeskeisen musiikin luomiseen. Hänen teoksissaan näkyy rikas kulttuurikokemus: ranskalaisen spektrimusiikin, IRCAMin kokeilujen, Kaija Saariahon ja Giacinto Scelsin, gregoriaanisen laulun ja itämaisen musiikin heijastuksia. Hän ei ole niinkään kiinnostunut perinteisistä ilmaisukeinoista, kuten melodiasta, rytmistä ja harmoniasta, vaan perussävelestä, sen syntymisestä, muuntumisesta ja katoamisesta sekä mikrointervalleista.
Aiheesta muualla

Eestin radio
Havukkakallio

| Havukkakallio> Sijainti |
| --- | --- |
 Havukkakallio
Koordinaatit:  62.64442°N, 30.93365°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Ilomantsi
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Havukkakallio eli Havukkamäki on Pohjois-Karjalassa Ilomantsissa sijaitseva linnavuori. Linnavuoren vallit näkyvät vieläkin selvästi. Paikkaa on tutkittu arkeologisesti, mutta sen ajoitus ei ole vielä onnistunut.
Muinaislinna

Havukkakallio sijaitsee Ilomantsin kylässä Parppeilan mailla Tuupovaaran maantien itäpuolella ja kantatie 74 risteyksestä puoli kilometriä etelään. Mäki on kallioinen ja mäen jyrkänteet ovat paikoin jopa pystysuorat. Ylös mäen laelle pääsee kiipeämään vain kaakosta. Kaakkoisen tien katkaisee mäen rinteeseen rakennetut neljä peräkkäistä mullasta tehtyä vallia. Sisimmät vallit ovat korkeammat ja uloimmat matalimmat. Korkein valli on erässä kohdassa kaksi metriä korkea, harjalta 2 metriä leveä ja juurelta 5–6 metriä leveä. Korkeimmat vallit ovat myös kivettyjä. Vallien pohjoissivut ovat yleensä jyrkemmät kuin eteläsivut. Vallit rajaavat yhdessä jyrkänteiden kanssa linnapihan, joka on 50×30 metriä suuri. Vallien välissä on kuoppia, joista löytyi nokea ja hiiltä sekä kiviä. Vallien kaivauksissa löytyi maan sisästä jopa säilyneitä hirsiä. Korkeimman vallin takana on kivikasoja.
Mäen laella erottuu rakennuksien pohjia, joissa on ollut tulisijoja. Kaivauksilta löytyi myös atrain (KM/hist 62074) ja keihäänkärki. Myös rautakuonaa löydettiin.
Tarinoita

Havukkakallioon liittyy suullisena perinteenä tarinat mestauksista ja rangaistuksien toimeenpanoista paikassa, jossa kallioon on hakattu ristin muotoinen kuvio. Kerrotaan myös tarinoita "elämän lähteestä" ja aarteen etsinnöistä.
Tutkimukset

Sosiaalijohtaja Pekka Romppanen ilmoitti vuonna 1955 mäellä tiedetyistä valleista Muinaistieteelliselle toimikunnalle. Ilmoituskirjeessä käy kuitenkin ilmi, että kohde tunnettiin jo vuonna 1885. Siitä löytyi Reijo Tirrosen kuvaus Suomen muinaismuistoyhdistyksen julkaisussa. Vuonna 1955 Ville Luho tarkaisti kohteen ja vuosina 1960--1961 Jouko Voionmaa suoritti mäen laella arkeologiset kaivaukset, mutta niistä ei ole säilynyt kaivausraportteja. Paikka tarkaistettiin vuonna 1970 (Anja Sarvas) ja vuonna 1976 (Matti Huurre). Vuonna 1995 Sauvo Henttonen Ilomantsista löysi paikalta rautaisen veitsen.
Vuonna 1998 tutki Jussi-Pekka Taavitsainen muinaislinnan tutkimisen vaiheita ja yritti tavoittaa sellaisia löytöjä, joista saisi ajoitettua linnan ikä. Metallinilmaisimella löydettiin moderneja löytöjä, mutta ei rautakuonaa. Myöskään mitään sellaisia rakenteita ei enää tavoitettu, jotka olisivat liittyneet linnaan ja olisivat sisältäneet esimerkiksi hiiltä. Linna jää siten tarkemmin ajoittamatta. Arvioidaan kuitenkin, että se ei ole kuitenkaan rautakautinen vaan historiallinen.
Helmikylki

| Helmikylki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Sukasuukalat Stomiiformes
Heimo::  Lättäkalat Sternoptychidae
Alaheimo::  Maurolicinae
Suku::  Maurolicus
Laji::  muelleri
Kaksiosainen nimi
 Maurolicus muelleri  Gmelin, 1789 
Katso myös
   Helmikylki Wikispeciesissä   Helmikylki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Helmikylki (Maurolicus muelleri) on lättäkalojen (Sternoptychidae) heimoon kuuluva merikalalaji. Johann Friedrich Gmelin kuvasi sen tieteelle vuonna 1789.
Helmikylki on levinnyt lähes koko maailmaan Australiaa lukuun ottamatta. Pohjoismaissa sitä tavataan Tanskassa, Islannissa, Norjassa sekä Ruotsissa.
Laji elää yleensä 300–400 metrin syvyydessä, ja sitä on tavattu jopa 1524 metrin syvyydessä. Helmikylki on tavallisesti noin 4 senttimetrin mittainen ja voi kasvaa jopa kahdeksansenttiseksi. Se saattaa elää jopa kolmivuotiaaksi. Lisääntyminen tapahtuu maalis-syyskuun välisenä aikana ja munia on 200–500 kappaletta.
Henrik Rahm

Henrik Rahm (17. huhtikuuta tai 20. huhtikuuta 1732 Kokkola – 16. lokakuuta 1799 Kokkola) oli suomalainen liikemies, laivanvarustaja ja valtiopäivämies.
Rahmin vanhemmat olivat kauppias Johan Rahm ja Valborg Alin ja puoliso vuodesta 1754 Elisabet Margareta Brunlöf (k. 1781). Rahm keskeytti koulunkäyntinsä ja tuli apulaiseksi isänsä liikeyritykseen. Kesäisin hän purjehti Kokkolan ja Tukholman väliä ja talvisin kuljetti tavaroita sisämaahan. Rahm perusti oman kauppaliikkeen 1753 ja nousi kotikaupungissaan johtoasemaan. Hän tuki tapulikaupunkien perustamista Pohjanmaalle rahallisesti, puolustaen oikeuksia muun muassa tukholmalaisia porvareita vastaan. Kun Kokkola sai tapulikaupunkioikeudet 1765, hän varusti kaupankäyntiä varten purjelaivan veljensä kanssa. Rahm toimi kaupunkinsa edustajana valtiopäivillä 1771-1772 ja 1789.
Hallin Janne (elokuva)

| Hallin Janne |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Roland af Hällström
Käsikirjoittaja:  Viljo Hela
Tuottaja:  Mauno Mäkelä
Säveltäjä:  Tapio Ilomäki
Kuvaaja:  Esko Töyri
Leikkaaja:  Tapio Ilomäki
Lavastaja:  Leo Lehto
Pääosat:  Helge Herala Eeva-Kaarina Volanen Rauha Rentola Laila Jokimo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fenno-Filmi Oy
Ensi-ilta:  1950
Kesto:  80 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hallin Janne on Roland af Hällströmin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1950. Se on Fenno-Filmin viimeinen elokuva ennen kuin yhtiö yhdistyi Adams-Filmiin.
Elokuva liittyy kansanballadeihin perustuviin elokuviin, ja se kertoo kuoreveteläisestä murhamiehestä Hallin Jannesta eli Juha Mattilasta ja 1867 tapahtuneesta veriteosta. Aiheesta oli kiinnostunut usea tuotantoyhtiö ja ohjaaja jo 1930-luvun lopulla, mutta lopulta se toteutui Hällströmin ohjaamana ja Fenno-Filmin tuottamana.
Tausta

Tarinan taustalla on tapaus, jossa kaksi Kuorevedellä 1840-luvulla syntynyttä miestä, Juha Mattila ja Santeri Maijanpoika, surmaa postinjakajan ja vie tältä rahat. Miehet saivat kuolemantuomion, mutta käytännön mukaan tuomio muutettiin elinkautiseksi ja miehet karkotettiin Siperiaan pakkotyöhön. Juha Mattila sepitti karkotusta odottaessaan vaiheistaan laulun, joka ilmestyi ensimmäisen kerran 1868 vihkosessa Nykyisempiä Nuoren kansan Sulolauluja, jonka ensimmäisen Postin-murhaaja Hallin Janne itse on kirjoittanut ja töistänsä ja elämästänsä kuwaillut ja myöhemmin useaan kertaan uudestaan muun muassa arkkiveisuna.
Eero Alpi kirjoitti 1920 aiheesta aikoinaan varsin suositun näytelmän, ja Olga Vuolle julkaisi 1923 romaanin Hallin Janne, mutta Hällström mainitsee eräässä haastattelussa, ettei hän ole hyödyntänyt niitä, vaan käsikirjoitus pohjautuu kansantietouteen ja oikeuden pöytäkirjoihin. Elokuvasta on kuitenkin löydetty runsaasti Vuolteen romaanin repliikkejä ja muita yhtymäkohtia. Tarina on laajennettu kertomaan myös Siperian vaiheista, mutta todellisuudessa miesten kohtalosta siellä ei ole tietoa.
Elokuvan kantaesitys oli 1. syyskuuta 1950 Kuoreveden Korpi-Elossa. Kaikkiaan sen yleisönsuosio jäi keskimääräistä vähemmäksi, ja se jäi tappiolle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Helge Herala  | … |  Hallin Janne   |
|  Eeva-Kaarina Volanen  | … |  Leena Matildantytär, Hallin piika   |
|  Rauha Rentola  | … |  Alexandra Erling, ”Santra”, Mattilan huushollerska   |
|  Laila Jokimo  | … |  Marina, kenraalin vaimo   |
|  Harri Sinijärvi  | … |  Santtu, Hallin renki   |
|  Elvi Saarnio  | … |  Anushka, kenraalin vaimon palvelijatar   |
|  Aarne Laine  | … |  Alatalon Matti, postinkuljettaja   |
|  Anja Kola  | … |  mustalaistyttö   |
|  Eero Leväluoma  | … |  Mattilan isäntä, herastuomari   |
|  Åke Lindman  | … |  vallankumoukseen yllyttävä vanki Siperiassa   |
|  Sven Relander  | … |  kenraali   |
|  Anni Lehmus  | … |  Elisabet Joonaantytär, Hallin emäntä   |
|  Eino Kaipainen  | … |  nimismies   |
|  Olavi Virta  | … |  viisujenmyyjä   |
|  Aksu Luukkonen  | … |  Juho Antinpoika, Hallin isäntä   |
|  Eero Kilpi  | … |  vankilapappi   |
|  Ilmari Peitsalo  | … |  käräjätuomari   |
|  Matti Lehtelä  | … |  Anushkan viettelemä vartija   |
|  Ebbe Moe  | … |  kenraalin asuntoon tunkeutuva vanki Siperiassa   |
|  Mauri Jaakkola  | … |  kenraalin asuntoon tunkeutuva vanki Siperiassa   |
|  Jukka Kuusisto  | … |  kenraalin adjutantti ruoskimiskohtauksessa   |
|  Toivo Lahti  | … |  ruokaa jakava vartija Siperiassa   |
|  Toivo Niskanen  | … |  käräjäkirjuri   |
|  Jalmari Parikka  | … |  puolustusasianajaja   |
|  Martti Romppanen  | … |  vanki Siperiassa   |
|   Kauko Vuorensola  | … |  kortinpeluuta seuraava mies   |
|  Kosti Aaltonen  | … |  maantierosvo / vartija Siperiassa (vartija-rooli 48.51)   |
|  Esko Nurminen  | … |  kivennostoa seuraava mies   |
|  Anton Soini  | … |  kivennostoa seuraava mies   |
|  Ale Porkka  | … |  postinhoitaja   |
|  Viljo Voipio  | … |  mies Hallissa   |
|  Armas Jokio  | … |  mies käräjillä   |
|  Arvo Kuusla  | … |  vanki Siperiassa   |
|  Matti Hakala  | … |  vanki Siperiassa   |
|  Börje Lampenius  | … |  kenraalin kirjuri Siperiassa   |
|  Matti Aulos  | … |  rovasti   |
Vastaanotto

Elokuva saa aikalaisarvioissa paljon kiitosta. Muun muassa Eugen Terttula toteaa, että se ”on kuin sankarinsa sarkanuttu: harmaa ja karhea, mutta lämmin, luja kotoinen”. Vastapainoksi kuitenkin esimerkiksi Jouko Tyyri kirjoitti Ylioppilaslehdessä, että se on jäänyt ohueksi ja värittömäksi, luonnoksen asteelle. Helge Heralan roolityötä ensimmäisessä elokuvaroolissaan pidetään onnistuneena.
Aiheesta muualla

Hallin Janne Elonet.
Havulampi (Joutsa)

| Havulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°58′13″N, 26°14′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kälkäjoen valuma-alue (14.95)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.953.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  129,2 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,682 km  
Pinta-ala:  2,062 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHavulampi 
Havulampi  on Keski-Suomessa Joutsassa  Havumäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kälkäjoen valuma-alueella (14.95), jonka Pajupuron valuma-alueeseen (14.953) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 129,2 metriä mpy.
Heil dir im Siegerkranz

| Heil dir im Siegerkranz |
| --- | --- |
 Saksan keisarikunnan vaakunan kotka.
Valtio:   Saksan keisarikunta
Säveltäjä:  ei tiedossa
Sanoittaja:  Heinrich Harries, 1790
Suomenkielinen nimi:  Terve, sinä voitonseppelöity
  
Heil dir im Siegerkranz oli vuosina 1871–1918 Saksan valtakunnan keisarillinen hymni. Kansallishymni se ei kuitenkaan nykyisessä merkityksessään ollut. Sanat lauluun runoili Heinrich Harries (1762–1802) vuonna 1790 Tanskan kuningas Kristian VII:n syntymäpäiväksi. Laulun sävel on sama kuin Ison-Britannian kansallislaulussa God Save the Kingissä, mihin seikkaan monet saksalaiset yrittivät useasti puuttua.
Heil dir im Siegerkranz tarkoittaa suomeksi käännettynä "Terve sinulle voitonseppeleessä" tai "Terve, sinä voitonseppelöity".
Vuonna 1918 ryhtyi berliiniläinen säveltäjä Hugo Kaun yhdessä kustantaja ja valtiopäiväedustaja Julius Heinrich Zimmermannin kanssa toimiin uuden sävelen kehittämiseksi Heil dir im Siegerkranziin. Berliiniläinen Kreuzzeitung-sanomalehti kirjoitti asiasta 1918: "Heil dir im Siegerkranzia, kansallishymniämme, lauletaan englantilaisen sävelen mukaan. Pyrkimykset luoda sille saksalainen sävelmä ovat tähän mennessä epäonnistuneet. Viimeisen tämänlajisen yrityksen takana on Hugo Kaun, yksi huomattavimpia aikamme laulunsanoittajia. Hänen uusi ehdotuksensa näiden meihin kaikkiin syvälle juurtuneiden sanojen taustaksi on niin mahtavan mieleenpainuva, niin aidon kansanomainen ja ytimekkään saksalainen, että siitä näyttää tulevan saksalaisten kansallisomaisuutta. Se saavuttaa lähes varmasti jalansijan isänmaamme kaikissa osissa."
Sanat

1. Heil dir im Siegerkranz, 

Herrscher des Vaterlands! 

Heil, Kaiser, dir! 

||: Fühl in des Thrones Glanz 

Die hohe Wonne ganz, 

Liebling des Volks zu sein! 

Heil Kaiser, dir! :||
2. Nicht Roß und Reisige 

Sichern die steile Höh', 

Wo Fürsten steh'n: 

||:Liebe des Vaterlands, 

Liebe des freien Manns 

Gründen den Herrscherthron 

Wie Fels im Meer.:||
3. Heilige Flamme, glüh', 

Glüh' und erlösche nie 

Fürs Vaterland! 

||:Wir alle stehen dann 

Mutig für einen Mann 

Kämpfen und bluten gern 

Für Thron und Reich!:||
4. Handel und Wissenschaft 

Heben mit Mut und Kraft 

Ihr Haupt empor! 

||:Krieger- und Heldentat 

Finden ihr Lorbeerblatt 

Treu aufgehoben dort, 

An deinem Thron!:||
5. Dauernder stets zu blüh'n 

Weh' unsre Flagge kühn 

Auf hoher See! 

||:Ha, wie so stolz und hehr 

Wirft über Land und Meer 

Weithin der deutsche Aar 

Flammenden Blick.:||
6. Sei, Kaiser Wilhelm, hier 

Lang' deines Volkes Zier, 

Der Menschheit Stolz! 

||:Fühl' in des Thrones Glanz, 

Die hohe Wonne ganz, 

Liebling des Volks zu sein! 

Heil, Kaiser, dir!:||
Aiheesta muualla

Laulun sanat ja ääninäyte (Arkistoitu – Internet Archive)
Heilbronn

| Heilbronn |
| --- | --- |

 vaakuna
 Heilbronn
 Koordinaatit: 49°09′N, 09°13′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Stuttgart
Piirikunta:  kaupunkipiiri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Harry Mergel
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  99,88 km²
Korkeus:  160 m
Väkiluku (30.6.2022):  126 813
 – Väestötiheys:  1 270 as./km²
 
 www.heilbronn.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Heilbronn on kaupunki Baden-Württembergin osavaltion pohjoisosassa, Saksassa. Se sijaitsee Neckar-joen varrella. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 126 813 asukasta, ja se on Baden-Württembergin seitsemänneksi suurin kaupunki. Heilbronnin pinta-ala on 99,88 neliökilometriä, ja sen asukastiheys on 1 270 asukasta yhtä neliökilometriä kohden.
Heilbronnin keskustamaisemaa.
Heilbronn muodostaa oman kaupunkipiirinsä (Stadtkreis), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.
Kaupungin alkuperäinen nimi oli Heiligbronn (”pyhä lähde”), mikä viittaa St. Kilianin kirkon alttarin alta pulppuavaan veteen.
Rudolf I Habsburgilainen myönsi Heilbronnille kaupunginoikeudet vuonna 1225. Virallisissa teksteissä Heilbronn mainittiin jo kuitenkin vuonna 741. Kolmikymmenvuotisen sodan ja toisen maailmansodan aikana Heilbronn ja sen lähialueet kärsivät suuria vaurioita. Nykyään Heilbronn tunnetaan erityisesti viiniteollisuudestaan.[lähde? ]
Ystävyyskaupungit

Béziers, Ranska, vuodesta 1965
Neath Port Talbot, Yhdistynyt kuningaskunta, vuodesta 1966
Solothurn, Sveitsi, vuodesta 1981
Stockport, Yhdistynyt kuningaskunta, vuodesta 1982
Frankfurt (Oder), Saksa, vuodesta 1988
Słubice, Puola, vuodesta 1998
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heilbronn Wikimedia Commonsissa
Heilbronnin kaupungin viralliset kotisivut (saksaksi)
Heilbronnin kaupungin matkailusivut (englanniksi, saksaksi)
Alb-Donau-Kreis
Baden-Baden
Biberach
Bodenseekreis
Breisgau-Hochschwarzwald
Böblingenin piirikunta
Calw
Emmendingen
Enzkreis
Esslingen
Freiburg
Freudenstadt
Göppingen
Heidelberg
Heidenheim
Heilbronnin piirikunta
Heilbronnin kaupunki
Hohenlohekreis
Karlsruhen piirikunta
Karlsruhen kaupunki
Konstanz
Lörrach
Ludwigsburg
Main-Tauber-Kreis
Mannheim
Neckar-Odenwald-Kreis
Ortenaukreis
Ostalbkreis
Pforzheim
Rastatt
Ravensburg
Rems-Murr-Kreis
Reutlingen
Rhein-Neckar-Kreis
Rottweil
Schwarzwald-Baar-Kreis
Schwäbisch Hall
Sigmaringen
Stuttgart
Tübingen
Tuttlingen
Ulm
Waldshut
Zollernalbkreis
Herbert Huber

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Herbert Huber vuonna 1969. |  Herbert Huber vuonna 1969. |  Herbert Huber vuonna 1969. |  |
Maa:   Itävalta
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Grenoble 1968 | pujottelu |  |
Herbert Huber (4. joulukuuta 1944 Kitzbühel, Itävalta – 15. heinäkuuta 1970 Kitzbühel) oli itävaltalainen alppihiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa pujottelussa talviolympialaisissa 1968 Grenoblessa Ranskassa.
Henrietta Aarnikoivu

Henrietta Aarnikoivu on suomalainen yrityskirjailija ja yrittäjä. Aarnikoivu on valmistunut vuonna 1997 yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistossa.[lähde? ] Hän on suorittanut Helsingin yliopiston täydennyskoulutuskeskuksessa ratkaisukeskeisen valmentajan tutkinnon. Hänellä on myös tiedottajan tutkinto (Stil-PT).
Aarnikoivu on kirjoittanut useita yrityskirjoja sekä kouluttanut ja konsultoinut sadoissa työyhteisöissä. Aarnikoivu osaamisalueet yritysvalmentajana ja konsulttina ovat esimiestyö, työelämätaidot sekä asiakaspalvelu. Aarnikoivu on valittu TOP50-puhujien joukkoon Speakersforumissa sekä Tampereen kauppakamarin vuoden puhujaksi.
Aarnikoivu on ollut perustamassa päijäthämäläistä cheerleadingseura LCS Panthers ry:tä ja toimii sen puheenjohtajana. Seura on valittu vuoden 2017 urheiluseuraksi Päijät-Hämeessä. Urheiluseuratoimintaa varten Aarnikoivu on opiskellut psyykkistä valmennusta.
Aarnikoivu on toiminut myös taloushallinnon, palvelutuotannon sekä henkilöstöhallinnon johtotehtävissä.
Kirjat

Onnistu asiakaspalvelussa (WSOY 2005)
Esimiehenä arjessa (WSOY 2008)
Aidosti hyödyllinen kehityskeskustelu ( Helsingin seudun kauppakamari 2010)
Työelämätaidot - menesty ja voi hyvin (WSOY 2010)
Keskity olennaiseen esimies (Talentum 2013)
Henrik Riihimäki

Henrik Riihimäki (17. elokuuta 1752 Taivassalo – 20. maaliskuuta 1818) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Riihimäki oli kirkonisäntä ja kunnallismies, joka edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Turun ja Porin läänin Vehmaan kihlakuntaa. Hän teki valtiopäivillä ehdotuksia Juhana Kinttalan kanssa.
Hattuvaaran työväentalo

| Hattuvaaran työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Hattuvaarantie 287, Lieksa
Sijainti:  Hattuvaara, Lieksa
Koordinaatit:  63°16′57″N, 30°32′13″E
Valmistumisvuosi:  1948
Rakennuttaja:  Hattuvaaran Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Hattuvaaran Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hattuvaaran työväentalo on Lieksan Hattuvaaran kylässä sijaitseva työväentalo.
Historiaa

Hattuvaaran työväenyhdistys perustettiin virallisesti vuonna 1920, tosin yhdistys on saattanut jollain tapaa toimia jo vuodesta 1917 tai 1918. Omaa taloa alettiin suunnitella saman tien, mutta hankkeeseen tuli useita viivästyksiä. Vaikeuksia oli jo tontin hankkimisessa. Lopulta tontti ja rakennuspuut saatiin hankittua, mutta ne jouduttiin myymään vuonna 1923. Yhdistyksellä lienee ollut vaikeuksia sisällissodan jälkeisen poliittisen ilmapiirin vuoksi.[lähde? ]
1930-luvun alussa taloon saatiin rakennuspuut talolliselta, joka oli velkaa yhdistykselle, ja vuonna 1936 talo vihdoin valmistui. Taloa vuokrattiin sekä järjestöille että yksityisille erilaisia tilaisuuksia varten. Talvisodan sytyttyä, neuvostoliittolaisten lähestyessä Hattuvaaraa, kyläläiset evakuoitiin ja kylästä sytytettiin palamaan sellaiset rakennukset, joita vihollinen olisi voinut käyttää majoitus- tai muina tiloina. Näin ollen työväentalokin poltettiin. Siitä saatiin kuitenkin korvaus sotien jälkeen vuonna 1946.[lähde? ]
Uusi talo valmistui syksyllä 1948 ilmeisesti samalle tontille, jolla vanha oli ollut. Rakennusmateriaalit saatiin sota-aikaisesta parakkirakennuksesta sekä hirsisestä tallista, jotka purettiin ja siirrettiin omalle tontille. Samaan aikaan talon avajaisten kanssa vietettiin työväenyhdistyksen 30-vuotisjuhlaa, mikä myös viittaa siihen, että se on ollut toiminnassa jo ennen vuotta 1920.
Vuonna 2019 työväentalolla on järjestetty tanssit, joten se on ollut toiminnassa ainakin vielä ennen koronapandemiaa.
Hiidenjärvi (Kivijärvi)

| Hiidenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kivijärvi
Koordinaatit:  63°08′49″N, 25°14′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskuoja:  oja Kivijärveen 
Järvinumero:  14.443.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,2 m  
Pituus:  2,4 km  
Leveys:  400 m  
Rantaviiva:  6,146 km  
Pinta-ala:  54,883 ha  
Tilavuus:  0,00110324 km³ 
Keskisyvyys:  2,01 m  
Suurin syvyys:  4,1 m  
Saaria:  1 
 fiHiidenjärvi 
Hiidenjärvi  on Keski-Suomessa Kivijärvellä  Talviaislahden lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,4 kilometriä pitkä, 400 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 55 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,10 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00110 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys on 4,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 6,1 kilometriä.