stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Defenders (minisarja)
Tuotanto > Kuvaukset

Marvel paljasti helmikuussa 2014, että sarja kuvattaisiin New Yorkissa, Quesadan ilmoittaessa huhtikuussa, että kuvausalueita olisivat ne paikat Brooklynissä ja Long Island Cityssä, jotka yhä muistuttavat vanhaa Hell’s Kitcheniä. Cox vahvisti huhtikuussa 2016 kuvausten alkavan vuoden lopulla, Iron Fistin kuvausten päätyttyä lokakuussa 2016. The Defendersin kuvaukset alkoivat 31. lokakuuta 2016. Lisäkuvaukset toteutettiin Stapletonin naapurustossa, Staten Islandilla. Ritter ilmoitti, että Jessica Jonesin toinen tuotantokausi kuvattaisiin samaan aikaan. Kuvaukset päättyivät 19. maaliskuuta 2017.
Tuotanto > Musiikki

Helmikuussa 2017 paljastettiin, että Daredevilin kahden ensimmäisen tuotantokauden säveltäjä John Paesano tulisi säveltämään myös The Defendersin.
Julkaisu

The Defenders julkaistiin Netflixin suoratoistopalvelussa 18. elokuuta 2017 UHDTV 4K ja HDR-laaduilla. Kaikki kahdeksan jaksoa julkaistiin samanaikaisesti, jotta ihmiset voisivat katsoa useampia jaksoja peräkkäin; se on ollut muidenkin Netflix-sarjojen suosittu katsomistapa.
The Defenders ja muut Marvelin Netflix-sarjat, poistuivat Netflixistä 1. maaliskuuta 2022, Netflixin lisenssin päättyessä ja Disneyn saadessa sarjojen oikeudet takaisin. Sarjat julkaistaan Kanadassa Stariin, Disney+:n vanhemmalle yleisölle suunnattuun osioon, 16. maaliskuuta alkaen. Yhdysvalloissa sarjat julkaistiin Disney+:aan samaan aikaan, mutta koska paikallisessa Disney+:ssa ei ole Star-osiota, sarjoille lisättiin sen sijaan yksittäiset ikäraja-asetukset. Espanjassa, Latinalaisessa Amerikassa sekä Pohjoismaissa sarjat julkaistiin Disney+:aan 29. kesäkuuta 2022.
Aiheesta muualla

The Defenders Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Nancy Fraser

| Nancy Fraser |
| --- | --- |
 Fraser vuonna 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1947 (ikä 77)
Koulutus ja ura
Koulukunta:  marxilainen feminismi, kriittinen teoria, Frankfurtin koulukunta
Tunnetut työt:  Kannibaalikapitalismi (2022, suom. 2024) Feminism for the 99%: A Manifesto (2019)  Redistribution or Recognition? A Political-Philosophical Exchange (2003)
Tutkinnot:  New Yorkin kaupunginyliopisto
Nancy Fraser (s. 20. toukokuuta 1947) on yhdysvaltalainen filosofi, teoreetikko ja marxilainen feministi. Hän on filosofian ja politiikan professori New School for Social Researchissa New Yorkissa.
Fraserin erikoisalaa ovat kriittinen teoria, feministinen teoria, 1800- ja 1900-luvun eurooppalainen ajattelu sekä yhteiskuntatieteiden filosofia.
Elämä ja ura

Fraser varttui Baltimoressa, Marylandin osavaltiossa. Baltimore oli Fraserin lapsuusaikoina rotueroteltu kaupunki, jossa olivat voimassa Jim Crow -lait. Fraser päätyi mukaan rotuerottelun poistamiseen tähtäävään toimintaan jo varhain nuoruudessaan.
Fraser on juutalainen. Fraserin mukaan hänet kasvatettiin juutalaiseen identiteettiin ja elämäntapaan, muttei varsinaisesti juutalaiseen uskontoon. Hän on suorittanut bat mitsva -seremonian.
Fraser opiskeli naisten Bryn Mawr -collegessa ensin antiikintutkimusta mutta vaihtoi pian filosofiaan.
Fraser oli opiskeluvuosinaan 1965–1969 tiiviisti mukana opiskelija-aktivismissa. Noina vuosina Fraserista tuli omien sanojensa mukaan "eräänlainen epäortodoksinen marxilainen".  Hän oli mukana kansalaisoikeusliikkeessä, Vietnamin sodan vastaisessa liikkeessä, toisen aallon feminismin alkuvaiheessa ja opiskelijaliikkeessä. Fraserin mukaan noista kohtaamisista uusvasemmiston kanssa hänelle jäi käteen ennen kaikkea ajatus yhteiskunnan rakenteellisesta kritiikistä yksittäisten väärinkäytösten tarkastelemisen sijaan.
Fraser aloitti jatko-opintonsa New Yorkin kaupunginyliopistossa vuonna 1974 oltuaan viisi vuotta täysipäiväinen aktivisti. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1980. Fraserin väitöskirja käsitteli filosofian historiaa.
Fraserin pesti professorina Kölnin yliopistossa peruttiin vuonna 2023 tämän allekirjoittaman, Israelin akateemista boikottia vaativan vetoomuksen vuoksi. Fraser sanoi tapauksen rikkoneen akateemista vapautta ja sananvapautta. Hän vertasi haastattelussa saksalaisinstituutioiden ottamaa tiukkaa linjaa Israelin tuen suhteen mccarthyismiin.
Ajattelu ja tutkimus

Fraser kuuluu kriittisen teorian koulukuntaan, joka kannattaa marxilaisuuden kriittistä tarkastelua Frankfurtin koulukunnan ja Theodor Adornon ja Jürgen Habermasin kaltaisten ajattelijoiden ja heidän kulutusyhteiskunnan kriittisen analyysinsä mukaisesti.
Fraser tunnetaan ennen kaikkea työstään oikeudenmukaisuuden ja epäoikeudenmukaisuuden filosofisten käsitteiden parissa. Fraser on tunnettu myös Habermasin kanssa 1990-luvun lopulla käymästään vuoropuhelusta, joka koskee erityisesti julkisuuden käsitteen laajentamista niin, että sukupuoleen ja luokkaan liittyvän epätasa-arvo huomioidaan. Fraser kehitti ajatuksen vastajulkisuuksista, jotka ovat erilaisten sorrettujen ryhmien avaamia demokraattisen keskustelun tiloja.
Myöhemmässä tutkimuksessaan hän on tarkastellut kapitalismin suhdetta rotusortoon, uusintavaan työhön eli hoivaan, ilmastokriisiin, feministisiin liikkeisiin ja oikeistopopulismin nousuun. Teoksessaan Kannibaalikapitalismi (2024) Fraser argumentoi, että kapitalismi kannibalisoi omat ennakkoehtonsa eli tuhoaa systemaattisesti olemassaolonsa perustaa. Fraser käsittää teoksessa kapitalismin pelkkää talousjärjestelmää laajempana yhteiskuntajärjestyksenä. Fraserin mukaan sukupuolten ja rotujen väinen epätasa-arvo sekä ilmastokatastrofi eivät ole satunnaisia ilmiöitä vaan rakenteellisesti sidoksissa kapitalismiin.
Teokset

Fraserin viimeisimmän teoksen suomennos Kannibaalikapitalismi ilmestyi elokuussa 2024 Vastapainon kustantamana.
Fraserilta julkaistut englanninkieliset teokset:
Cannibal Capitalism: How Our System Is Devouring Democracy, Care, and the Planet—and What We Can Do About It (Verso, 2022)
Feminism for the 99%: A Manifesto (Verso, 2019). Kirjoitettu Cinzia Arruzzan and Tithi Bhattacharyan kanssa.
Capitalism: A Conversation in Critical Theory (Polity, 2018). Kirjoittanut yhdessä Rahel Jaeggin kanssa.
Fortunes of Feminism: From State-Managed Capitalism to Neoliberal Crisis (Verso, 2013)
Scales of Justice: Reimagining Political Space in a Globalizing World (Polity, 2008)
Adding Insult to Injury: Nancy Fraser Debates Her Critics (Verso, 2008), toim. Kevin Olson
Pragmatism, Critique, Judgment: Essays for Richard J. Bernstein, toimittanut yhdessä Seyla Benhabibin kanssa (MIT Press, 2004).
Redistribution or Recognition? A Political-Philosophical Exchange (Verso, 2003), kirjoittanut yhdessä Axel Honnethin kanssa.
Mapping the Radical Imagination: Between Redistribution and Recognition (Cambridge, 2003)
Justice Interruptus: Critical Reflections on the "Postsocialist" Condition (Routledge, 1997)
Feminist Contentions: A Philosophical Exchange (Routledge, 1994), kirjoittanut yhdessä Seyla Benhabibin, Judith Butlerin ja Drucilla Cornellin kanssa.
Revaluing French Feminism: Critical Essays on Difference, Agency, and Culture, toimittanut Sandra Bartkyn kanssa (Indiana University Press, 1992).
Unruly Practices: Power, Discourse and Gender in Contemporary Social Theory (University of Minnesota Press, 1989).
Aiheesta muualla

Nancy Fraser The New School for Social Researchin nettisivuilla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  PhilPeople 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Autoimmuunipankreatiitti

Autoimmuunipankreatiitti (AIP) on autoimmuunisairautena ilmenevä krooninen haimatulehdus. Se voi esiintyä henkilöllä itsenäisenä mutta voi myös liittyä muihin autoimmuunisairauksiin: primaariseen biliaariseen kirroosiin, primaariseen sklerosoivaan kolangiittiin, Sjögrenin oireyhtymään tai krooniseen tulehdukselliseen suolistosairauteen. Sairautta voidaan helposti pitää virheellisesti haimasyöpänä.
5–6 % kroonisista pankreatiiteista on autoimmuunipankreatiitteja. Ensimmäistä kertaa vuonna 1995 Japanista kuvattu tauti on ilmeisesti länsimaissa selvästi alidiagnostisoitu. Tyypillinen sairastunut on yli 50-vuotias mies. Yleisiä sairauteen liittyviä oireita ovat laihtuminen, ikterus ja vatsakipu. Useimmilla sairastuneista on todettu maksan ulkoisia sappitiestriktuuroita.
Hannah Fry

| Hannah Fry |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1984
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  University College London
Väitöstyön ohjaaja:  Frank T. Smith
Tutkimusalue:  Matemaattinen malli, tieteen popularisointi ja lectorship (käännä suomeksi)
Aiheesta muualla
hannahfry.co.uk
Hannah Fry (s. 1984)  on brittiläinen matemaatikko, tietokirjailija ja mediavaikuttaja.
Fry on professori University College Londonssa. Hän on opiskellut matematiikan lisäksi teoreettista fysiikkaa.
Fry käyttää matemaattisia malleja tutkiessaan ihmisen käyttäytymistä. Fry on uransa aikana tehnyt yhteistyötä viranomaisten, terveysanalyytikkojen sekä kauppaketjujen kanssa.
Fry juonsi BBC:llä dokumenttisarjan The Secret Genius of Modern Life, joka tuotettiin yhdessä avoimen yliopiston kanssa. Sarjassa selitetään nykyajan keksintöjen ja teknologian taustoja.
Fryn TED-luento rakkauden matematiikasta johti samannimisen kirjan julkaisuun. Fryn tekoälyä ja algoritmeja käsittelevä teos Hello world oli ehdolla Ison-Britannian parhaimman tietokirjan palkinnon saajaksi vuonna 2018. Se on ilmestynyt myös suomeksi.
Aiheesta muualla

https://myspeaker.fi/kansainvaliset/dr-hannah-fry/
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Puola 
Tieteilijät:  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  ORCID  zbMATH 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Abdullah II

| Abdullah II |
| --- | --- |
 Abdullah II vuonna 2025.
 Jordanian kuningas
Valtakausi:  7. helmikuuta 1999 –
Kruunajaiset:  9. heinäkuuta 1999
Edeltäjä:  Hussein
Perijä:  Hussein
Pääministeri:  Omar Razzaz

Syntynyt:  30. tammikuuta 1962 (ikä 63)  Amman, Jordania
Puoliso:  Rania al-Abdullah
Lapset:   Kruunuprinssi Hussein  Prinsessa Iman  Prinsessa Salma  Prinssi Hašem 
Koko nimi:  Abdullah bin Hussein bin Talal bin Abdullah
Suku:  Banū Hāshim
Isä:  Hussein
Äiti:  Muna al-Hussein
Uskonto:  sunnalaisuus
Nimikirjoitus:  
Abdullah II ibn al-Hussein (arab. عبد الله الثاني بن الحسين‎, ʿAbd Allāh aṯ-ṯānī ibn al-Ḥusay; s. 30. tammikuuta 1962) on ollut Jordanian kuningas vuodesta 1999.
Tausta

Abdullah ibn al-Hussein syntyi Ammanissa kuningas Husseinin ja tämän englantilaissyntyisen vaimon poikana. Hän kävi pääkaupungin islamilaista koulua ja myöhemmin Pyhän Edmundin koulua Surreyssa, Englannissa. Lisäksi hän opiskeli Yhdysvalloissa Eaglebrookissa ja Deerfieldin akatemiassa. Vuonna 1980 hän meni opiskelemaan Sandhurstin kuninkaalliseen sotilasakatemiaan Britanniassa. Hän liittyi 13./18. kuninkaallisiin husaareihin vänrikkinä. Kuningas Abdullah pitää yllä välejä brittiarmeijaan ja on kevyen rakuunarykmentin eversti. Hän kävi myös Oxfordin yliopistoa, jossa hän opiskeli kansainvälistä politiikkaa.
Vuonna 1993 prinssi palveli Jordanian asevoimien erikoisjoukkojen varakomentajaksi ja vuotta myöhemmin komentajaksi. Hän toimi tässä virassa aina valtaannousuunsa saakka.
Avioliitto ja perhe

Abdullah nai palestiinalais–jordanialaisen, Kuwaitissa syntyneen Rania Al-Yassinin (nyt kuningatar Rania al-Abdullah) 10. kesäkuuta 1993. Heillä on neljä lasta:
Prinssi Hussein (s. 1994)
Prinsessa Iman (s. 1996)
Prinsessa Salma (s. 2000)
Prinssi Hašem (s. 2005)
28. marraskuuta 2004 Abdullah epäsi veljeltään, Hamzahilta, kruununprinssin aseman. Uudeksi kruununperijäksi nousi Abdullahin vanhin poika Hussein vuonna 2009.
Kuninkaana

Abdullah nousi valtaistuimelle 7. helmikuuta 1999 isänsä kuningas Husseinin kuoltua. Hussein oli nimittänyt hänet kruununprinssiksi 24. tammikuuta korvaten veljensä, Hassanin. Päätös ei ollut välttämättä suosittu, koska Abdullahin äiti, Antoinette Avril Gardiner (Muna al-Hussein), oli englantilaissyntyinen. Monet pitivät ihmisläheisen naisen poikaa sopimattomana Hašimidien valtaistuimelle, jonka lasketaan periytyvän suoraan Muhammadista. Kuningas Abdullah on väitteiden mukaan hänen jälkeläisensä 43. polvessa.
Kuninkaana > Sisäpolitiikka

Lähes heti valtaan noustuaan Abdullah pani alulle liudan reformeja maan talouden kohentamiseksi: Jordania liittyi maailman kauppajärjestöön vuonna 2000 ja solmi vapaakauppasopimuksen Yhdysvaltain kanssa vuotta myöhemmin. Lisäksi hän laajensi isänsä aloittamaa erikoistalousalue-hanketta, joilla sijaitsevat tehtaat saivat myydä tuotteitaan vientiin alemmilla tariffeilla. Myös joitain valtionyrityksiä yksityistettiin osittain. Poliittisia uudistuksia on sen sijaan tehty hitaammin. Vuoden 2016 parlamenttivaalien jälkeen Freedom House katsoi, että Jordanian vaalit ovat nykyään osittain vapaat (aiemmin ei-vapaat). Taustalla olivat uudistukset, joilla haluttiin varmistaa reilumpi edustus parlamentissa.
Kuninkaana Abdullah on pyrkinyt edistämään matkailualaa Jordaniassa. Vuonna 2002 hän toimi oppaana Discoveryn Jordan: The Royal Tour -ohjelmassa. Hän myös pyrkinyt lujittamaan suhteita kulttuurialalla esim. 2006 allekirjoittamalla sopimuksen, jonka nojalla Jordaniaan perustettaisiin USC School of Cinematic Artsin kanssa Punaisenmeren elokuvainstituutti. Transformers: Kaatuneiden kosto -elokuvan kuvauksissa Abdullah tarjosi Jordanian ilmavoimien apua kuvauslaitteiden kuljettamiseen kuvauspaikalle Petraan.
Kuninkaana > Ulkopolitiikka

Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen Abdullah asettui tukemaan Yhdysvaltoja sen terrorismin vastaisessa sodassa. Irakin sodan jälkeen Jordania salli Yhdysvaltain pysyvän sotilastukikohdan perustamisen maahan.
Abdullah II on ollut hyvin aktiivinen Israelin ja Arabian väliessä konfliktissa rauhan rakentamisessa. Hän on tavannut sekä PLO:n johtajan Mahmud Abbasin että Israelin pääministerin Ehud Olmertin ja on vieraillut Jerusalemissa. Myös Ammanissa on järjestetty konferenssejä rauhan saamiseksi.
Helmikuussa 2015 internetissä levisi video, jossa ISIS poltti jordanialaisen pilotin elävältä. Abdullah ilmoitti Jordanian vastaavan tähän "periksiantamattomalla sodalla" terroristijärjestöä vastaan. Jordanian ilmavoimat alkoi tämän jälkeen pommittaa ISIS:n asemia, muttei täsmentänyt, minkä valtion alueella. Al Jazeera kertoi kuitenkin kuninkaan sanoneen, että pommikoneet olivat operaation jälkeen palanneet Raqqasta.
Abdullah vieraili Valkoisessa talossa heinäkuussa 2021 ja tapasi presidentti Joe Bidenin, joka lupasi toimittaa Jordaniaan 500 000 koronarokotetta. Abdullah oli ensimmäinen Lähi-idän valtionpäämies, joka tapasi Bidenin tämän noustua presidentiksi.
Yksityiselämä ja imago

Koska Abdullahin äiti oli englantilaissyntyinen puhuu Abdullah äidinkielenään englantia ja arabiaa. Ennen valtaannousuaan Abdullahin arabian kielen taitoja kuvattiin melko kehnoiksi, koska hän ei hallinnut standardikieltä.
Kuningas Abdullah II on tunnettu Star Trek -fani. Hän esiintyi 1995 Star Trek Voyagerin jaksossa 36, "Investigations". Hän pitää myös stand up -komiikasta, ja kutsui mm. kanadalaisen koomikon Russell Petersin tapaamaan häntä vuonna 2009. Peters puolestaan on sanonut, että "jos minä olisin kuningas, hän [Abdullah II] olisi sellainen kuningas, jollainen haluaisin olla – – hän on coolein tyyppi".
Abdullah omistaa luksusasuntoja niin Malibussa, Washingtonissa kuin Lontoossakin. Kuninkaan henkilökohtaisen omaisuuden arvo ja tulonlähteet ovat kuitenkin salaisuus, eikä hän ole asianajajiensa mukaan koskaan väärinkäyttänyt julkisia varoja.
Ennen kuninkaaksi nousuaan Abdullah harrasti aktiivisesti myös laskuvarjohyppäämistä. Tämä kuitenkin kiellettiin häneltä valtaannousun jälkeen. Muita kuninkaan harrastuksia ovat mm. moottoriurheilu, sukeltaminen ja antiikkiaseiden keräily. Lisäksi hän on pätevä taistelusukeltaja ja pilotti. Tästä syystä häntä on kutsuttu Jordanian ActionMan-kuninkaaksi. Vuonna 2013 Jordaniaan iski äkillinen lumimyrsky, jonka jälkimainingeissa kuningas kuvattiin auttamassa lumeen jumittunutta autoa liikkeelle. Vuonna 2017 kuningas kuvattiin avustamassa palomiehiä tulipalon sammuttamisessa palatsin läheisyydessä.
Kunnianosoitukset > Jordanialaiset

Al-Hussein bin Alin ritarikunta (suurmestari, 1999)
Renessanssin ylin ritarikunta (suurmestari, 1999)
Jordanian tähden ritarikunta (suurmestari, 1999)
Itsenäisyyden ritarikunta (suurmestari, 1999)
Sotilasansion ritarikunta (suurmestari, 1999)
Hašemiittien tähden ritarikunta (suurmestari, 1999)
Pitkän palveluksen mitali
Lähde:
Kunnianosoitukset > Ulkomaalaiset

Kansallinen ansioritarikunta (Algeria, 2022)
Šeikki Isa ibn Salman Al Khalifan ritarikunta (Bahrain, 1999)
Kultaisen taljan ritarikunta (Georgia, 2022)
Leopoldin ritarikunta (Belgia, 2016)
Valkoisen leijonan ritarikunta (Tšekki, 2015)
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta (Suomi, 2010)
Krysanteemiritarikunta (Japani, 1999)
Pyhän Olavin ritarikunta (Norja, 2000)
Omanin ritarikunta (Oman, 2022)
Alankomaiden leijonan ritarikunta (Alankomaat, 2006)
Oranian kuningasperheen ritarikunta (Alankomaat, 1994)
Henrik Purjehtijan ritarikunta (Portugali, 2008)
Pyhän Jaakon miekan sotilaallinen ritarikunta (Portugali, 2009)
Romanian tähden ritarikunta (Romania, 2005)
Brunein kruunun ritarikunta (Brunei, 2008)
Serafiimiritarikunta (Ruotsi, 2022)
Ansioritarikunta (Ukraina, 2011)
Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunta (Ukraina, 2002)
Kaarle III:n ritarikunta (Espanja, 2006)
Isabella Katolilaisen ritarikunta (Espanja, 1999)
Sotilasansion risti (Espanja, 1995)
Ansioritarikunta (Libanon, 1999)
Italian tasavallan ansioritarikunta (Italia, 2001)
Bundesverdienstkreuz (Saksa, 2002)
Perun auringon ritarikunta (Peru, 2005)
Mugunghwa-ritarikunta (Etelä-Korea, 1999)
Suuren valloittajan ritarikunta (Libya, 1999)
Al-Fatehin vallankumouksen ritarikunta (Libya, 2009)
Jerusalemin ritarikunta (Palestiina, 2015)
Itävallan tasavallan kunniamitali (Itävalta, 2001)
Slovenian vapauden ritarikunta (Slovenia, 2002)
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abdullah II Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Hussein | Jordanian kuningas 1999– | Seuraaja:   |
| n k Templeton-palkinnon saajat |
| --- | --- |
1973-2000:  1973 Äiti Teresa  1974 Veli Roger  1975 Sarvepalli Radhakrishnan  1976 Léo Suenens  1977 Chiara Lubich  1978 Thomas Torrance  1979 Nikkyo Niwano  1980 Ralph Wendell Burhoe  1981 Cicely Saunders  1982 Billy Graham  1983 Aleksandr Solženitsyn  1984 Michael Bourdeaux  1985 Alister Hardy  1986 James McCord  1987 Stanley L. Jaki  1988 Inamullah Khan  1989 George MacLeod, Carl Friedrich von Weizsäcker  1990 Baba Amte, L. Charles Birch  1991 Immanuel Jakobovitš  1992 Kyung-Chik Han  1993 Charles Colson  1994 Michael Novak  1995 Paul Davies  1996 William R. Bright  1997 Shastri Athavale  1998 Sigmund Sternberg  1999 Ian Barbour  2000 Freeman Dyson 
2001-:  2001 Arthur Peacocke  2002 John Polkinghorne  2003 Holmes Rolston  2004 George Ellis  2005 Charles Hard Townes  2006 John D. Barrow  2007 Charles Taylor  2008 Michał Heller  2009 Bernard d’Espagnat  2010 Francisco J. Ayala  2011 Martin Rees  2012 Tenzin Gyatso  2013 Desmond Tutu  2014 Tomáš Halík  2015 Jean Vanier  2016 Jonathan Sacks  2017 Alvin Plantinga  2018 Abdullah II  2019 Marcelo Gleiser  2020 Francis Collins  2021 Jane Goodall  2022 Frank Wilczek  2023 Edna Adan Ismail 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Markku E. Rentto

| Markku E>  Rentto.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1963 (ikä 61–62) Hyvinkää, Suomi
Muut tiedot
Koulutus: Kauppatieteiden maisteri
Aiheesta muualla
Kotisivu
Markku Edvard Rentto (s. 1963 Hyvinkää) on suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja. Hän on toiminut kaapeli- ja kumikonserni Reka Industrialin hallituksen puheenjohtajana vuosina 2011–2023. Aiemmin hän on työskennellyt Reka Kaapeli Oy:n, Reka Oy:n ja Neomarkka Oy:n toimitusjohtajana.
Rentto on toiminut Riihimäen-Hyvinkään kauppakamarin puheenjohtajana vuodesta 2020.
Ura

Rentto valmistui kauppatieteiden maisteriksi Bayreuthin yliopistosta Saksassa vuonna 1990. Lisäksi hän on suorittanut opintoja Stanfordin yliopistossa Yhdysvalloissa.
Uransa Rentto aloitti Saksan Abensbergissa työskentelemällä kaapelialan Schutz Kabel -yrityksessä vuosina 1982–1988 ja vuosina 1988–1991 Alunorf Neuss -yrityksessä.
Rentto työskenteli vuosina 1991–1995 Reka Kaapeli Oy:llä markkinakehityspäällikkönä ja vuosina 1995–2001 toimitusjohtajana. Vuosina 2001–2008 hän työskenteli Reka Oy:n toimitusjohtajana.
Maaliskuussa 2024 kokoomus nimesi Renton ehdokkaakseen vuoden 2024 eurovaaleihin.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Immuunipuutostauti

Immuunipuutostauti tarkoittaa sairautta, joka johtuu immuunipuolustusjärjestelmän liian heikosta toiminnasta. Esimerkiksi autoimmuunisairautena pidetty Crohnin tauti on paljastunut virusten tai bakteerien aiheuttamaksi tulehdustaudiksi, joka johtuu  immuunipuolustuksen liiasta passiivisuudesta.
Immuunivälitteinen sairaus

Immuunivälitteiset sairaudet ovat tiloja, jotka johtuvat elimistön epätavallisesta toiminnasta. Immuunijärjestelmä voi toimia puutteellisesti tai liian tehokkaasti. Autoimmuunisairaudet ovat immuunivälitteisten sairauksien alaluokka.
Aya Nakamura

Aya Nakamura (oik. Aya Danioko) (s. 10. toukokuuta 1995, Mali) on ranskalainen laulaja, joka on kuunnelluimpia ranskankielisiä nykyartisteja. Hänet tunnetaan omasta ranskalaisesta tyylistään, johon sekoittuvat afrobeat ja karibialainen zouk.
Nakamura varttui Pohjois-Pariisin esikaupunkialueella. Hän syntyi Malissa ja saapui Ranskaan pienenä lapsena. Hänen äitinsä oli perinteinen malilainen runoilija tai laulaja, griootti. Taiteilijanimi Nakamura on peräisin supersankaridraamasta Heroes. Nakamuran ura lähti käyntiin hänen julkaistuaan kappaleita netissä 19-vuotiaana.
Nakamuran neljäs albumi DNK julkaistiin 27. tammikuuta 2024. Siinä Aya Nakamura sekoittaa amerikkalaista R’n’B:tä ja länsi-intialaista musiikkia.
Kiista olympiaesiintymisestä

Keväällä 2024 Ranskassa syntyi poliittinen kiista, kun Aya Nakamura kutsuttiin esiintymään Pariisin olympialaisten avajaisseremoniassa. Tarkoituksena oli, että hän tulkitsisi avajaisissa Édith Piafia. Ranskan äärioikeisto asettui vastustamaan jyrkästi Nakamuran esiintymistä.
Ranskan keskustaoikeistolainen presidentti Emmanuel Macron on puolustanut Aya Nakamuran esiintymistä olympialaisissa. Äärioikeiston Marine Le Pen on kuitenkin sanonut, että Macronin pyrkimykset ovat provokatiivisia ja että Nakamuran kappaleet eivät edusta riittävästi Ranskaa. Le Penin ja äärioikeistolaisten poliitikkojen mukaan hänen musiikkinsa kumartaa liikaa Afrikan ja Yhdysvaltojen suuntaan. Musiikin lisäksi Le Pen on moittinut Nakamuraa tämän pukeutumisesta ja ”mauttomuudesta”.
Ossi Halonen

| Ossi Halonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. elokuuta 1929 Kuopio
Kansalaisuus:  suomalainen
Pesäpalloilija
Seura:   Kuopion Kelta-Mustat  Kuopion Erä-Veikot  Helsingin Pallo-Toverit  Puna-Mustat 
Ossi Halonen (2. elokuuta 1929) oli suomalainen pesäpalloilija ja jääkiekkoilija. Halonen pelasi pesäpallon mestaruussarjassa ja suomensarjassa vuosina 1949–1964 pääasiassa Helsingin Pallo-Tovereiden ja Puna-Mustien joukkueissa. Vuosina 1952–1954 Halonen pelasi jääkiekon SM-sarjassa HJK:ssa.
Saavutukset

2 Itä-Länsi-ottelua: 1952, 1956
Leah Behn

| Leah Isadora Behn> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. huhtikuuta 2005 (ikä 19) Fredrikstad, Norja
Ammatti:  malli, meikkitaiteilija, somevaikuttaja
Malli
Pituus:  168 cm
Hiusten väri:  vaalea
Silmien väri:  siniset
Mallitoimisto:  Team Models
Leah Isadora Behn (s. 8. huhtikuuta 2005) on norjalainen malli ja somevaikuttaja. Hän on prinsessa Märtha Louisen ja tämän entisen miehen Ari Behnin tytär.