stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nikólaos Mántzaros

| Nikólaos Mántzaros Νικόλαος Μάντζαρος |
| --- | --- |
 Nikólaos Mántzaros.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. lokakuuta 1795 Korfu, Venetsian tasavalta (nyk. Kreikka)
Kuollut: 12. huhtikuuta 1872 (76 vuotta) Korfu, Kreikka
Ammatti:  säveltäjä
Nikólaos Chalikiópoulos Mántzaros (kreik. Νικόλαος Χαλικιόπουλος Μάντζαρος, ital. Niccoló Calichiopoulo Manzaro, 26. lokakuuta 1795 Korfu – 12. huhtikuuta 1872) oli italialais-kreikkalainen säveltäjä, joka edusti niin kutsuttua joonialaista koulukuntaa. Hänet tunnetaan ennen kaikkea Kreikan ja Kyproksen kansallislauluna toimivan Dionýsios Solomóksen runon ”Ýmnos eis tin Eleftherían” (”Hymni vapaudelle”) säveltäjänä.
Elämä

Mántzaros syntyi Jooniansaariin kuuluvalla Korfun saarella italialais-kreikkalaiseen varakkaaseen aatelissukuun. Hän opiskeli musiikkia Korfulla, tutustui italialaiseen ja klassiseen musiikkiin ja julkaisi ensimmäisiä sävellyksiään vuonna 1815. Mántzaros avioitui 18-vuotiaana herttua Antónios Ioustiniániksen tyttären Mariánnan kanssa, ja he saivat kolme tytärtä ja kaksi poikaa.
Mántzaros siirtyi vuonna 1819 Italiaan, missä hän toimi muun muassa Milanossa sekä Napolin kuninkaallisessa konservatoriossa. Hän asettui pysyvästi Korfulle vuonna 1826 kehittääkseen kotimaansa musiikinopetusta. Vuonna 1840 hän perusti Korfun filharmonisen seuran, ja samalla häntä pidetään koko joonialaisen musiikkikoulukunnan isänä. Mántzaros oli samoin Korfulla toimineen runoilija Solomóksen ystävä ja sävelsi useita tämän runoja.
Mántzaros joutui koomaan 29. maaliskuuta 1872 ja kuoli lopulta 12. huhtikuuta samana vuonna.
Teokset

Sävellyksiä
”Don Crepuscolo”, komediallinen ooppera (1815) – varhaisin säilynyt nykykreikkalainen ooppera.
”Aria Greca” (1827) – aaria, ensimmäinen nykykreikkalainen teos kuorolle ja orkesterille.
”Ýmnos eis tin Eleftherían” (”Hymni vapaudelle”) (ensimmäinen sovitus 1829, toinen 1837, kolmas 1839–1840, neljäs 1844 ja viides 1861) – Solomóksen runoon.
”16 Arie Greche” (1830) – aariakokoelma, muun muassa Solomóksen runoihin.
”Partimenti” (1850) – ensimmäinen nykykreikkalainen teos jousikvartetille.
Kirjalliset teokset
”Rapporto” (1851) – essee musiikin analysoinnista.
Ensimmäiset nykykreikkalaiset musiikin oppikirjat.
Aiheesta muualla

Nikólaos Mántzaros. Wikisource.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi  Kreikka  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  RISM  IdRef
Kultainen pallo

| Kultainen pallo |
| --- | --- |

Palkitaan:  maailman paras jalkapalloilija
Palkinnon antaja:  France Football
Maa:  koko maailma
Ensimmäinen palkinto:  1956 (miehet) 2018 (naiset)
Useimmin palkittu:  Lionel Messi (8 palkintoa)
Viimeisin palkittu:  Rodrigo Hernández
Virallinen internet-sivu
Kultainen pallo (ransk. Ballon d’Or) on ranskalaisen France Football -lehden vuodesta 1956 jakama palkinto, joka myönnetään vuosittain maailman parhaaksi valitulle jalkapalloilijalle. Sen voittajan piti pelata ennen vuotta 2007 Euroopan jalkapalloliitto Uefan alaisessa seurassa, minkä lisäksi ennen vuotta 1995 pelaajan piti olla jonkin Euroopan maan kansalainen. Vuosina 2010–2015 Kultainen pallo ja Fifan vuoden pelaaja -palkinto olivat yhdistettyinä uudeksi Fifan Kultainen pallo -palkinnoksi.
Kultaista palloa pidetään jalkapallon merkittävimpänä henkilökohtaisena palkintona. Sen valinnasta päättää yksi edustaja jokaisen jalkapallon maailmanrankingin silloisen sadan parhaan maan joukosta. Arviontikriteereinä käytetään henkilökohtaisia saavutuksia, joukkuesaavutuksia ja pelaajan käytöstä. Palkinto muutettiin vuonna 2022 koskemaan pelaajan edeltänyttä puolen vuoden kautta, kun sitä ennen otettiin huomioon koko edeltävä vuosi.
Eniten voittoja > Pelaajittain

| # | Pelaaja | Voittoja |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Lionel Messi | 8 |
| 2 |  Cristiano Ronaldo | 5 |
| 3 |  Marco van Basten | 3 |
| = |  Johan Cruijff | 3 |
| = |  Michel Platini | 3 |
| 6 |  Franz Beckenbauer | 2 |
| = |   Alfredo Di Stéfano | 2 |
| = |  Kevin Keegan | 2 |
| = |  Ronaldo | 2 |
| = |  Karl-Heinz Rummenigge | 2 |
| = |  Aitana Bonmati | 2 |
| = |  Alexia Putellas | 2 |
Eniten voittoja > Kansalaisuuksittain

| Kansalaisuus | Pelaajia | Voittoja |
| --- | --- | --- |
|  Espanja | 5 | 8 |
|  Argentiina | 1 | 8 |
|  Saksa | 5 | 7 |
|  Alankomaat | 3 | 7 |
|  Portugali | 3 | 7 |
|  Ranska | 4 | 6 |
 Italia: 5
|  Brasilia | 4 | 5 |
|  Englanti | 4 | 5 |
 Neuvostoliitto: 3
 Tšekki: 1
 Tšekkoslovakia: 1
 Bulgaria: 1
 Tanska: 1
 Unkari: 1
 Liberia: 1
Pohjois-Irlanti: 1
Skotlanti: 1
 Ukraina: 1
 Kroatia: 1
 Norja: 1
 Yhdysvallat: 1
Eniten voittoja > Seuroittain

Miehet:
| Seura | Pelaajia | Voittoja |
| --- | --- | --- |
|  Barcelona | 6 | 12 |
|  Real Madrid | 7 | 11 |
|  Juventus | 6 | 8 |
|  Milan | 6 | 8 |
|  Bayern München | 3 | 5 |
 Manchester United: 4
 Dynamo Kyiv: 2
 Internazionale: 2
|  Hamburg | 1 | 2 |
 Ajax: 1
 Benfica: 1
 Blackpool: 1
 Borussia Dortmund: 1
 Borussia Mönchengladbach: 1
 Dukla Praha: 1
 Dynamo Moskova: 1
 Ferencváros: 1
 Liverpool: 1
 Marseille: 1
Manchester City: 1
Eniten voittoja > Sarjoittain

Miehet:
| # | Sarja | Voittoja |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Espanja | 23 |
| 2 |  Italia | 18 |
| 3 |  Saksa | 9 |
| 4 |  Englanti | 7 |
| 5 |  Neuvostoliitto | 3 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kultainen pallo Wikimedia Commonsissa
Palkinnon verkkosivut (englanniksi)
Ensimmäisen voittajan Stanley Matthewsin patsas
Kahdeksankertainen voittaja Lionel Messi
Viisinkertainen voittaja Cristiano Ronaldo
Kolminkertainen voittaja Johan Cruijff
Kolminkertainen voittaja Michel Platini
Kolminkertainen voittaja Marco van Basten
Amy Aquino

Amy Aquino (s. 20. maaliskuuta 1957 Teaneck, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen teatteri- ja televisionäyttelijä. Hän on opiskellut näyttelemistä Harvardin- ja Yalen yliopistoissa. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Brooklyn Bridge, Teho-osasto, Being Human, Rooman sheriffi sekä Bosch.
Aiheesta muualla

Amy Aquino Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Elonet
Naisten Kultainen pallo

| Naisten Kultainen pallo |
| --- | --- |
 Palkinnon vuonna 2024 voittanut Aitana Bonmatí.
Palkitaan:  edeltävän kauden paras naisjalkapalloilija
Palkinnon antaja:  France Football
Maa:  koko maailma
Ensimmäinen palkinto:  2018
Useimmin palkittu:  Aitana Bonmatí Alexia Putellas (2 palkintoa)
Viimeisin palkittu:  Aitana Bonmatí
Virallinen internet-sivu
Naisten Kultainen pallo (ransk. Ballon d’Or Féminin) on ranskalaisen France Football -lehden myöntämä jalkapallopalkinto edeltävän kauden parhaalle naisjalkapalloilijalle. Sen valinnasta päättää yksi edustaja jokaisen naisten jalkapallon maailmanrankingin silloisen 50 parhaan maan joukosta.
Palkinto on saanut kritiikkiä, koska se on jaettu kesken naisten EM-mestaruuskilpailujen karsintojen. Sen vuoksi suuri osa ehdokkaista ei pääse palkintogaalaan.
Palkitut

| Vuosi | Sija> 1. | Sija> 2. | Sija> 3. | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Ada Hegerberg | Pernille Harder | Dzsenifer Marozsán |  |
| 2019 | Megan Rapinoe | Lucy Bronze | Alex Morgan |  |
| 2021 | Alexia Putellas | Jennifer Hermoso | Sam Kerr |  |
| 2022 | Alexia Putellas | Beth Mead | Sam Kerr |  |
| 2023 | Aitana Bonmatí | Sam Kerr | Salma Paralluelo |  |
| 2024 | Aitana Bonmatí | Caroline Hansen | Salma Paralluelo |  |
Tilastot

| Pelaaja | Palkinnot |
| --- | --- |
Aitana Bonmatí: 2
Alexia Putellas: 2
Ada Hegerberg: 1
Megan Rapinoe: 1
| Kansalaisuus | Palkinnot |
| --- | --- |
Espanja: 4
Norja: 1
Yhdysvallat: 1
Aiheesta muualla

Palkinnon verkkosivut (englanniksi)
Kultainen pallo (Ballon d’Or)
1956: Stanley Matthews • 1957: Alfredo Di Stéfano • 1958: Raymond Kopa • 1959: Alfredo Di Stéfano • 1960: Luis Suárez • 1961: Omar Sivori • 1962: Josef Masopust • 1963: Lev Jašin • 1964: Denis Law • 1965: Eusébio • 1966: Bobby Charlton • 1967: Flórián Albert • 1968: George Best • 1969: Gianni Rivera • 1970: Gerd Müller • 1971: Johan Cruijff • 1972: Franz Beckenbauer • 1973: Johan Cruijff • 1974: Johan Cruijff • 1975: Oleh Bloh’in • 1976: Franz Beckenbauer • 1977: Allan Simonsen • 1978: Kevin Keegan • 1979: Kevin Keegan • 1980: Karl-Heinz Rummenigge • 1981: Karl-Heinz Rummenigge • 1982: Paolo Rossi • 1983: Michel Platini • 1984: Michel Platini • 1985: Michel Platini • 1986: Ihor Bjelanov • 1987: Ruud Gullit • 1988: Marco van Basten • 1989: Marco van Basten • 1990: Lothar Matthäus • 1991: Jean-Pierre Papin • 1992: Marco van Basten • 1993: Roberto Baggio • 1994: Hristo Stoitškov • 1995: George Weah • 1996: Matthias Sammer • 1997: Ronaldo • 1998: Zinédine Zidane • 1999: Rivaldo • 2000: Luís Figo • 2001: Michael Owen • 2002: Ronaldo • 2003: Pavel Nedvěd • 2004: Andri Ševtšenko • 2005: Ronaldinho • 2006: Fabio Cannavaro • 2007: Kaká • 2008: Cristiano Ronaldo • 2009: Lionel Messi • 2016: Cristiano Ronaldo • 2017: Cristiano Ronaldo • 2018: Luka Modrić • 2019: Lionel Messi • 2020: ei jaettu 2021: Lionel Messi • 2022: Karim Benzema • 2023: Lionel Messi • 2024: Rodrigo Hernández
2018: Ada Hegerberg • 2019: Megan Rapinoe • 2020: ei jaettu • 2021: Alexia Putellas • 2022: Alexia Putellas • 2023: Aitana Bonmatí • 2024: Aitana Bonmatí
Vadelmaketoni

| Vadelmaketoni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-(4-hydroksifenyyli)butan-2-oni
CAS-numero:  5471-51-2
PubChem CID:  21648
SMILES:  CC(=O)CCC1=CC=C(C=C1)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H12O2
Moolimassa:  164,196 g/mol
Sulamispiste:  82–83 °C
Liukoisuus veteen:  4,606 g/l (20 °C)
Vadelmaketoni (C10H12O2) on aromaattinen fenoleihin ja ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään elintarvikkeissa aromiaineena ja hajusteissa.
Ominaisuudet ja biosynteesi

Huoneenlämpötilassa vadelmaketoni on väritöntä kiteistä ainetta. Sillä on vadelmainen haju ja maku. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin tai propyleeniglykoliin.
Vadelmaketonia esiintyy useiden kasvien hedelmissä, esimerkiksi vadelmassa, mansikassa ja ananaksessa. Se on yksi tärkeimpiä vadelman aromin komponenteista. Kasvit muodostavat vadelmaketonia malonyylikoentsyymi-A:sta ja p-kumaryylikoentsyymi-A:sta. Ensimmäisessä vaiheessa bentsaaliasetonisyntaasientsyymi kondensoi nämä lähtöaineet p-hydroksibentsaaliasetoniksi, jonka eräs reduktaasientsyymi pelkistää vadelmaketoniksi.
Valmistus ja käyttö

Vadelmaketonia voidaan valmistaa p-hydroksibentsaldehydin ja asetonin välisellä aldolikondensaatioreaktiolla. Tätä reaktiota katalysoivat vahvat emäkset. Reaktiossa muodostuu p-hydroksibentsaaliasetonia, joka pelkistetään vedyttämällä vadelmaketoniksi. Yhdistettä voidaan valmistaa myös fenolin ja metyylivinyyliketonin välisellä Friedel–Crafts-alkylointireaktiolla.
Vadelmaketonia käytetään ainesosana hajusteissa ja aromiaineissa haluttaessa tuotteeseen vadelmankaltaista aromia tai tuoksua.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vadelmaketoni Wikimedia Commonsissa
Human Metabolome Database (HMDB): 4-(4-Hydroxyphenyl)-2-butanone (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): 4-(4-Hydroxyphenyl)-2-butanone (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - raspberry ketone (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - raspberry ketone (englanniksi)
Koskenlaskija (juusto)

Valion Koskenlaskijan logo.
Koskenlaskija on Valion Emmental-juustosta valmistama sulatejuusto. Koskenlaskijan valmistus aloitettiin Helsingissä vuonna 1933, ja se on ensimmäinen Valion osuusmeijerin valmistama sulatejuusto. Koskenlaskijaa on valmistettu myös Lahdessa (1940–1967), Tampereella (1967–1989) ja Vantaan Vaaralassa, jossa sitä nykyään valmistetaan.
Juustomestari Mauritz Artur Katajisto (1900–1979) sai henkilökohtaisen palkinnon Koskenlaskijan kehittämisestä Helsingin juustonäyttelyssä vuonna 1947.lähde? Alkuperäisessä Koskenlaskijassa oli 45 prosenttia rasvaa nykyisen 22 prosentin sijaan.
Koskenlaskija on Valion rekisteröimä tavaramerkki.
Valio Koskenlaskija on Suomen ostetuin sulatejuusto. Nykyään tuotevalikoimassa on myös levittyvä Koskenlaskija sekä Koskenlaskija-sulatejuustoviipaleet. Perinteisen maun lisäksi Koskenlaskija-sulatejuustoa saa myös voimakkaana sekä maustettuina versioina (kylmäsavuporo, viherpippuri, paprika ja yrtti-valkosipuli).
Koskenlaskija-juuston ulkoinen asu on pysynyt miltei muuttumattomana pakkauksen kansikuvan koskea laskevine tukkijätkineen. Alkuperäisen 250 g pakkauksen koristelun piirsi Veikko Emil Sipinen, ja ulkoasua on modernisoitu vuosien saatossa vain vähän.
Koskenlaskija nousi vuonna 2015 Suomen kolmanneksi arvostetuimmaksi juustobrändiksi Markkinointi & Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä. Arvostetuimmaksi äänestettiin saman yrityksen Aura ja toiseksi arvostetuimmaksi Oltermanni.
Sota-aika

Mittava blokkisulatejuustojen valmistus aloitettiin Suomessa sota-aikana. 500 gramman Koskenlaskija-pakkausta käytettiin jatkosodan aikana kaukopartiomiesten viiden päivän muona-annoksen osana.
»Syvärin korvessa taistelun jälkeen: Meitä oli liuta juuri rintamalle joutuneita 1923 syntyneitä alokkaita joutunut koville, kun ryssä suoritti Syvärillä Homoravitsan suunnalla kovaa keväthyökkäystään. Oli vuosi 1942. Kovan nujakan jälkeen meille hengissä selvinneille jaettiin saatavilla olevaa muonaa ja se oli Koskenlaskija paketti mieheen. Lienemme olleet syömättä vuorokauden ja oltiin nälkäisiä... Tähän liittyy sodan ensikokemus ja Koskenlaskija paketti niin vahvasti, että kun näen jossakin kaupan hyllyllä Koskenlaskija paketin - elän sen ajan uudelleen. Kun selvisi reissusta hengissä, täytyy sen kunniaksi joskus oikein ostaa ja maistella, onko Koskenlaskijassa vielä se sama maku tallella. Ja onhan se.»
Debbie Allen

| Debbie Allen> Deborah Kay Allen |
| --- | --- |
 Debbie Allen vuonna 1983.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. tammikuuta 1950 (ikä 75) Houston, Texas, Yhdysvallat
Aiheesta muualla
www.debbieallendanceacademy.com
IMDb
Elonet
Deborrah Kaye ”Debbie” Allen (s. 16. tammikuuta 1950 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, koreografi ja tanssija.
Allenin vanhemmat ovat Pulitzer-palkintoehdokas Vivian Ayers ja hammaslääkäri Arthur Allen. Allenilla on kolme sisarusta: jazzmuusikko Andrew Arthur Allen Jr. eli Tex, näyttelijä Phylicia Rashād ja Hugh Allen. Allen asui lapsena hetken Meksikossa, sillä perheen äiti halusi näyttää lapsilleen, millaista elämä olisi ilman Texasissa vahvasti esiintyvää rasismia ja rotuerottelua. Allen puhuu sujuvasti espanjaa.
Allen valmistui Howardin yliopistosta 1971. Hänellä on humanististen tieteiden kandidaatin tutkinto klassisen Kreikan kirjallisuudesta, puheesta ja teatterista. Hän avioitui kesäkuussa 1975 Wilfordin kanssa. He erosivat 1983.
Allen ja entinen koripalloilija Norm Nixon avioituivat huhtikuussa 1984. Heillä on yhdessä kaksi lasta, Norman Jr. (s. 1987) ja Vivian (s. 1984). Parin molemmat lapset ovat näyttelijöitä. Vivian näytteli äitinsä tavoin Greyn anatomiassa vuodesta 2015 vuoteen 2020. Norman Jr. näytteli samassa sarjassa vuodesta 2017 vuoteen 2021.
Allen esiintyi muun muassa Lydia Grantina elokuvassa Fame (1980) ja siitä tehdyssä televisiosarjassa vuosina 1982–1987. Hänet on palkittu viidellä Emmy-palkinnolla ja yhdellä Golden Globella.
Allen ylennettiin vuonna 2015 Greyn anatomian vastaavaksi tuottajaksi. Hän on ohjannut sarjan jaksoja vuodesta 2010. Allen esiintyy myös satunnaisesti sarjassa näyttelijänä, esittäen Catherine Foxia.
Hän sai 1991 oman tähden Hollywoodin Walk of Famelle.
Allen kärsii nivelreumasta oikeassa olkapäässä ja oikeassa nilkassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Debbie Allen Wikimedia Commonsissa
Debbie Allen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Kirk Alyn

| Kirk Alyn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kirk Alyn (oik. John Feggo jr.)
Syntynyt: 8. lokakuuta 1910 Oxford, New Jersey
Kuollut: 14. maaliskuuta 1999 (88 vuotta) Woodlands, Texas
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Kirk Alyn (oik. John Feggo jr. (8. lokakuuta 1910 Oxford, New Jersey – 14. maaliskuuta 1999 Woodlands, Texas) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Aloitti uransa Broadwaylla kuoropoikana ja viihdyttäjänä vaudevillessä. Näytteli elämänsä aikana lähes 50:ssä elokuvassa ja useissa tv-sarjoissa.
Alyn syntyi New Jerseyssä vuonna 1910, ja hänen isänsä toivoi hänestä puuseppää, mutta hän alkoi tanssijaksi Broadwayn vaudevilleissa. Hän muutti sieltä Hollywoodiin jossa tapasi näyttelijä ja laulaja Virginia O'Brien jonka kanssa hän avioitui vuonna 1942. He erosivat vuonna 1955.
Hänet muistetaan parhaiten valkokankaan ensimmäisenä Teräsmiehenä; Alyn näytteli Krypton -planeetalta tullutta outoa vierasta sarjassa The adventures of Superman, 1948 ja elokuvassa Atom Man vs. Superman, 1950. Alyn sanoi että Teräsmies pilasi hänen uransa koska hän ei sen jälkeen pystynyt saamaan muita rooleja Hollywoodista, mistä hän kertoi olleensa vuosia katkera. Hän pääsi vielä joihinkin sarjoihin 1950-luvulla, mutta samaan aikaan yleistyvä televisio alkoi näyttämään myös sarjoja, mikä vuoksi pieniä elokuvateattereita alettiin sulkea, ja sarjojen tuottaminen elokuvateattereihin alkoi hiipua. Hän palasi New Yorkiin jossa jatkoi näyttelemistä Broadwaylla. Hänestä tuli 1970-luvulla kysytty esiintyjä erilaisissa sarjakuva- ja elokuvatapahtumissa. Hän näytteli vielä vuonna 1978 julkaistussa Teräsmies elokuvassa Lois Lanen isää, mutta se kuitenkin leikattiin pois elokuvasta, myöhempään televisioversioon se kuitenkin lisättiin takaisin.
Alyn sairastui 1980-luvulla alzheimerin tautiin, ja kuoli Woodlandsissa, Texasissa 14. maaliskuuta 1999.
Aiheesta muualla

Kirk Alyn Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kirk Alyn. Turner Classic Movies – TCM. Arkistoitu 31.7.2020. Viitattu 20.7.2022. (englanniksi)
Kirk Alyn American Film Institute – AFI. Viitattu 20.7.2022. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Muut:  Europeana  SNAC
Homografia

Homografia eli projektiivinen muunnos on projek­tiivisessa geo­metriassa projek­tiivisten avaruuksien välinen isomorfismi, jonka indusoivat niiden vektori­avaruuksien välinen isomorfismi, josta ne on johdettu. Se on bijektio, jossa suorat kuvautuvat suoriksi ja näin ollen kollineaatio. Joissakin projek­tiivisissa avaruuksissa voi olla myös kolline­aatioita, jotka eivät ole homo­grafioita, mutta projek­tiivisen geo­metrian perus­lauseen mukaan vähintään kaksi­ulotteisissa reaali­sissa projek­tiivisissa avaruuksissa jokainen kolli­neaatio on samalla homo­grafia. Joskus homo­grafioista käytetään myös nimityksiä projektivi­teetti tai projek­tiivinen kolline­aatio.
Historiallisesti homografiat samoin kuin projek­tiiviset avaruudetkin on otettu käyttöön perspektiiviopin ja euklidisen geo­metrian projektioiden yhteydessä. Tähän viittaa myös nimitys homo­grafia, joka etymo­logisesti merkitsee suunnilleen "saman­laista piirtämistä". Myöhemmin 1800-luvun lopulla otettiin käyttöön muodolliset projek­tiivisten avaruuksien määritelmät, joiden mukaan nämä avaruudet erosivat euklidisista ja affiineista avaruuksista siinä, että niihin oli lisätty äärettö­myydessä olevia pisteitä. Näiden abstraktien kon­struk­ti­oi­den myötä otettiin käyttöön termi "projek­tiivinen muunnos". Nämä kon­struk­tiot jakautuvat kahteen luokkaan, jotka on osoitettu ekvi­valenteiksi. Projek­tiivinen avaruus voidaan konstruoida suorien joukkona jonkin kunnan yli muodostetussa vektori­avaruudessa; tähän kon­struk­tioon perustuen voidaan määritellä projektiiviset koordinaatit, ja homo­grafioiden tutkimukseen voidaan soveltaa lineaarialgebraa. Vaihtoehtoinen lähestymistapa perustuu siihen, että projektiivinen avaruus määritellään aksiooma­ryhmän avulla, jossa ei ekspli­siittisesti viitata mihinkään kuntaan (insidenssigeometria). Tältä pohjalta kollineaatio on helpompi määritellä kuin homo­grafia, ja homo­grafia määritellään tietyntyyppisenä kolline­aationa, minkä vuoksi sitä sanotaankin myös "projek­tiiviseksi kolline­aatioksi".
Yksin­kertaisuuden vuoksi jäljempänä tässä artikkelissa oletetaan, paitsi milloin toisin mainitaan, että projek­tiiviset avaruudet on määritelty jonkin (kommuta­tiivisen) kunnan yli. Oletetaan myös, että Pappuksen kuusikulmiolause ja Desarguesin lause pätevät. Suuri osa tuloksista kuitenkin pätee tai voidaan yleistää myös sellaisiin projek­tiivisiin geo­metrioihin, joissa nämä lauseet eivät päde.
Geometrinen tausta

Historiallisesti homografian käsite on otettu käyttöön visuaalisen perspektiivin ymmärtämiseksi, selittämiseksi ja tutkimiseksi ja erityisesti sen selvittämiseksi, millä tavoin kaksi tasokuviota näyttävät erilaisilta eri näkökulmista katsottuina.
Kolmiulotteisessa euklidisessa avaruudessa keskeisprojektio pisteestä O (keskuksesta) tasolle P, johon piste O ei sisälly, on kuvaus, jolla piste A kuvataan tason P ja suoran OA leikkaus­pisteeseen, jos sellainen on olemassa. Projektio ei ole määritelty, jos piste A sijaitsee O:n kautta kulkevalla, P:n kanssa yhden­suuntaisella tasolla. Projek­tiivisen avaruuden käsite otettiin alun perin käyttöön euklidisen avaruuden laajennuksena lisäämällä siihen äärettö­myydessä olevat pisteet, jotta projektio voidaan määritellä kaikille muille pisteille paitsi O:lle.
Jos on annettu toinen taso Q, johon piste O ei sisälly, Q:n rajoittumaa edellä mainitussa projektiossa sanotaan per­spek­tivi­teetiksi.
Näin määriteltynä per­spek­tivi­teetti on vain osittaisfunktio, mutta projek­tiivi­siin avaruuksiin laajennettuna siitä tulee bijektio. Siksi tämä käsite määritellään tavallisimmin projek­tiivi­sille avaruuksille. Käsite voidaan seuraavasti myös helposti yleistää jokaiselle projektiiviselle avaruudelle, olipa sen ulottuvuus mikä tahansa tai olipa se muodostettu minkä tahansa kunnan yli: jos on annettu kaksi n-ulotteista projek­tiivista avaruutta P ja Q, per­spek­tivi­teetti on bijektio P:stä Q:lle, joka saadaan upottamalla P ja Q n+1 -ulotteiseen projek­tiivi­seen avaruuteen R ja rajoittamalla P:hen jokin keskeis­projektio Q:hun.
Jos f on perspektiviteetti P:stä Q:hun ja g perspektiiviteetti Q:sta P:hen, niin yhdistetty kuvaus g°f on homografia P:stä itseensä. Sitä sanotaan keskeiskollineaatioksi, kun P on vähintään kaksiulotteinen.
Alun perin homografia määriteltiin yhdistelmäksi äärellisestä määrästä perspektivi­teettejä.
 Projektiivisen geometrian peruslauseesta seuraa, että tämä määritelmä on yhtäpitävä johdannossa esitetyn ja jäljempänä yksityis­kohtaisemmin käsitellyn algebrallisemman määritelmän kanssa.