Vanhurskaus
Vanhurskaus Raamatussa > Uudessa testamentissa

Jeesus mainitsee ensimmäisenä vanhurskauden Johannes Kastajalle juuri ennen kastettaan, kun tämä oli ensin torjunut kastamasta Jeesusta sanoen: "Minun tarvitsee saada sinulta kaste, ja sinä tulet minun tyköni!". Tähän Jeesus vastasi sanoen: "Salli nyt; sillä näin meidän sopii täyttää kaikki vanhurskaus". Tällöin Johannes kastoi Jeesuksen. Matteuksen evankeliumin mukaan kasteen jälkeen taivaasta kuului ääni: "Tämä on minun rakas Poikani, johon minä olen mielistynyt".
Jeesus liittää "vanhurskauden" vuorisaarnaansa seuraavissa kohdissa:
Autuaita ovat ne, jotka isoavat ja janoavat vanhurskautta, sillä heidät ravitaan.
Autuaita ovat ne, joita vanhurskauden tähden vainotaan, sillä heidän on taivasten valtakunta.
Sillä minä sanon teille: ellei teidän vanhurskautenne ole paljoa suurempi kuin kirjanoppineiden ja fariseusten, niin te ette pääse taivasten valtakuntaan. Tällöin Jeesus viittaa niihin kirjanoppineisiin, jotka opetuksessaan kumoavat lain käskyjä.
Kavahtakaa, ettette harjoita vanhurskauttanne ihmisten nähden, että he teitä katselisivat; muutoin ette saa palkkaa Isältänne, joka on taivaissa.
Vaan etsikää ensin Jumalan valtakuntaa ja hänen vanhurskauttansa, niin myös kaikki tämä teille annetaan.
Muita Jeesuksen mainintoja vanhurskaudesta ovat:
Mutta menkää ja oppikaa, mitä tämä on: 'Laupeutta minä tahdon enkä uhria'. Sillä en minä ole tullut kutsumaan vanhurskaita, vaan syntisiä.
Joka profeetan ottaa tykönsä profeetan nimen tähden, saa profeetan palkan; ja joka vanhurskaan ottaa tykönsä vanhurskaan nimen tähden, saa vanhurskaan palkan.
Sillä sanoistasi sinut julistetaan vanhurskaaksi, ja sanoistasi sinut tuomitaan syylliseksi.
Näin on käyvä maailman lopussa; enkelit lähtevät ja erottavat pahat vanhurskaista
Eivät terveet tarvitse parantajaa, vaan sairaat. En minä ole tullut kutsumaan vanhurskaita, vaan syntisiä parannukseen.
Minä sanon teille: samoin on ilo taivaassa suurempi yhdestä syntisestä, joka tekee parannuksen, kuin yhdeksästäkymmenestä yhdeksästä vanhurskaasta, jotka eivät parannusta tarvitse.
Ja hän sanoi heille: "Te juuri olette ne, jotka teette itsenne vanhurskaiksi ihmisten edessä, mutta Jumala tuntee teidän sydämenne; sillä mikä ihmisten kesken on korkeata, se on Jumalan edessä kauhistus.
Minä sanon teille: tämä meni kotiinsa vanhurskaampana kuin se toinen; sillä jokainen, joka itsensä ylentää, alennetaan, mutta joka itsensä alentaa, se ylennetään."
Ja kun hän tulee, niin hän näyttää maailmalle todeksi synnin ja vanhurskauden ja tuomion: synnin, koska he eivät usko minuun; vanhurskauden, koska minä menen Isän tykö, ettekä te enää minua näe; ja tuomion, koska tämän maailman ruhtinas on tuomittu.
Lars Aejmelaeuksen mukaan termillä "vanhurskaus" tarkoitetaan tilaa, jossa ihmisen asiat ovat Jumalan kanssa pelastuksen kannalta kunnossa. Paavali kysyy, kelpuutetaanko ihminen Jumalan yhteyteen ja pelastuksen osallisuuteen uskon vai lain eli juutalaisen tooran täyttämisen välityksellä. Paavalin vastauksena on: uskon kautta. Toisaalta Paavali myös kirjoittaa, että vain lakia noudattavat ovat vanhurskaita.
Jaakob käsittelee myös vanhurskautta. Hän kirjoittaa kirjeensä toisessa luvussa, ettei vanhurskaus tule vain uskon kautta vaan myös lain tekojen kautta. Jaakobin ja Paavalin näkemykset vanhurskaudesta eivät tosiasiassa eroa toisistaan. Paavali korostaa, ettei lain teot riitä vanhurskauteen, jos ei ole uskoa Kristukseen, mikä sekin on lain käsky. Jaakob korostaa, ettei usko Kristukseen lopeta kristittyjen velvollisuutta noudattaa lakia. Ilmestyskirja määrittelee Jumalan pyhän uskovaksi, joka sekä noudattaa lakia että uskoo Kristukseen.
"Näette siis, että ihminen osoittautuu vanhurskaaksi tekojen, ei yksistään uskon perusteella." (Jaak. 2:24)
"Tässä kysytään pyhiltä kestävyyttä, niiltä jotka noudattavat Jumalan käskyjä ja uskovat Jeesukseen." (Ilm. 14:12)