stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kiiltopyökki
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kiiltopyökki (Fagus lucida)
UniProt: Taxonomy - Fagus lucida (englanniksi)
Trees and Shrubs Online: Fagus lucida (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Fagus lucida (englanniksi)
Kiiltopernaruoho

| Kiiltopernaruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Pernaruohot Sisymbrium
Laji::  irio
Kaksiosainen nimi
 Sisymbrium irio  L. 
Katso myös
   Kiiltopernaruoho Wikispeciesissä   Kiiltopernaruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiiltopernaruoho (Sisymbrium irio) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon, pernaruohojen (Sisymbrium) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja yleisesti ottaen keskikokoiseksi kasvava ruohovartinen kasvi. Kiiltopernaruohon tunnusomaisia piirteitä ovat harvakukkaisena kukintona olevat pienet, keltaiset kukat ja kapeanpitkulaiset lidut, jotka yltävät jo nuorina kukinnon yläpuolelle.
Kiiltopernaruoho voi kasvaa noin puoli metriä korkeaksi. Sen varsi on haarova sekä kalju tai lähes kalju. Lehdet ovat pariliuskaisia. Lehtien liuskat ovat leveitä ja pariton päättöliuska on iso. Kiiltopernaruohon kukinto on harvakukkainen ja nuoret lidut yltävät kukinnon yläpuolelle. Kukat ovat pieniä ja kalvaankeltaisia. Kukkien terälehdet ovat vain hieman verhiötä pidempiä. Kiiltopernaruoho kukkii kesä–heinäkuussa. Hedelminä olevat lidut ovat noin 3–5 cm pitkiä ja noin 1 mm leveitä. Lidut ovat ulospäin siirottavia ja sijaitsevat litua ohuempien hedelmäperien päissä.
Kiiltopernaruoho on kotoisin Etelä-Euroopasta. Suomessa sitä on havaittu muutaman kerran viime vuosisadalla. Ruotsissa lajia tavataan harvinaisena maan etelä- ja keskiosien erilaisilla ihmisvaikutteisilla kasvupaikoilla, kuten satamissa, ratapihoilla ja rakennustyömaa-alueilla.
Kiiltopernaruohon tieteellisen nimen lajinimi (irio) on jo roomalaisen Pliniuksen eräästä kasvista käyttämä nimi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kiiltopernaruoho (Sisymbrium irio)
JSTOR Global Plants: Sisymbrium irio (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sisymbrium irio (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Sisymbrium irio (englanniksi)
Flora of North America: Sisymbrium irio (englanniksi)
Flora of China: Sisymbrium irio (englanniksi)
Kesäleski

| Kesäleski> The Seven Year Itch |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Billy Wilder
Käsikirjoittaja:  George Axelrod Billy Wilder
Tuottaja:  Charles K. Feldman Billy Wilder
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  Milton R. Krasner
Leikkaaja:  Hugh S. Fowler
Tuotantosuunnittelija:  George Davis
Pukusuunnittelija:  William Travilla
Pääosat:  Marilyn Monroe Tom Ewell
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix Xfinity Streampix
Ensi-ilta:  3. kesäkuuta 1955
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marilyn Monroe
Marilyn Monroe ja Tom Ewell
Metrotunnelin ilmavirta nostaa Marilynin hameenhelmat ilmaan.
Lopputekstejä.
Kesäleski (The Seven Year Itch) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1955. Sen ohjaaja on Billy Wilder ja pääosissa esiintyvät Marilyn Monroe ja Tom Ewell. Tuotantoyhtiö on 20th Century Fox.
American Film Instituten vuonna 2000 julkaisemalla sadan parhaan amerikkalais­komedian listalla Kesäleski tuli sijalle 51.
Yleistä

Elokuva perustuu George Axelrodin samannimiseen Broadway-näytelmään. Sitä on usein pidetty yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista komedioista. Ilmestyessään kesällä 1955 se nousi suureksi yleisömenestykseksi. Kesälesken ehkä kuuluisimmassa kohtauksessa Marilyn Monroen hameenhelmat nousevat ilmaan metrotunnelista puhaltavan ilmavirran vaikutuksesta. Myös muuten elokuva vaikutti Marilyn Monroen tähtikuvaan. Hänen roolihahmonsa nimeä ei paljasteta, mutta elokuvan lopussa Tom Ewell toteaa uteliaalle kyselijälle: "ehkä hän onkin Marilyn Monroe".
Juoniselostus

Newyorkilainen kustannustoimittaja Richard Sherman lähettää vaimonsa ja poikansa Maineen kesälomalle, jääden itse tekemään töitä kuumassa kaupungissa. Hän katselee halveksien ikäisiään perheenisiä jotka juoksevat hameiden perässä heti vaimon ja lapsien hävittyä näkyvistä. Palatessaan kerrostaloasuntoonsa hän tapaa aulassa vaalean 22-vuotiaan televisiomallin, joka on vuokrannut yläkerrasta huoneiston.
Sherman tutustuu yläkerran tyttöön ja huomaa tuntevansa vetoa tätä kohtaan. Kuvitelmissaan hän viettelee tytön maailmanmiehen elkein. Sherman kutsuu naisen asuntoonsa juomaan drinkkejä ja kuuntelemaan klassista musiikkia, mutta hänen kömpelö lähentely-yrityksensä päättyy katastrofiin. Tyttö ei ole asiasta millänsäkään vaan toteaa hilpeästi että "minulle käy näin yhtä mittaa", mutta Sherman joutuu moraaliseen paniikkiin tajuttuaan käyttäytyneensä juuri samalla tavoin kuin aiemmin halveksimansa kesälesket. Töissä hän lukee Seitsemän vuoden kutina -nimistä kirjaa jonka hänen yhtiönsä aikoo julkaista, ja jossa väitetään aviomiesten pettävän vaimojaan herkimmin seitsemän avioliittovuoden jälkeen. Sherman on ollut naimisissa seitsemän vuotta, joten hän uskoo saaneensa tämän syyhyn. Hän käy analysoitavana kirjan kirjoittajan tohtori Brubakerin luona, mutta laihoin tuloksin.
Shermanin ylivilkas mielikuvitus luo hänen mieleensä kauhukuvia. Hän kuvittelee, miten rouva Sherman saa selville hänen seikkailunsa nuoren blondin kanssa ja ampuu hänet hengiltä. Rauhoittaakseen omaatuntoaan hän uskottelee itselleen, että myös hänen vaimonsa saattaa Mainessa flirttailla komeiden miesten kanssa. Sherman alkaa kuitenkin kuvitella, että hänen vaimonsa pettää häntä heidän mainelaisnaapurinsa Tom MacKenzien kanssa. Kuvitelma pääsee valloilleen siinä mitassa, että kun MacKenzie pistäytyy yllättäen vierailulle Shermanin luo, tämä raivostuu ja kolkkaa hänet tajuttomaksi.
Kolkattuaan naapurinsa Sherman tajuaa oman typeryytensä. Hän päättää jättää taakseen kuvitelmansa ja yläkerran tytön ja lähtee siltä istumalta Maineen perheensä luo. Elokuvan lopussa Sherman juoksee katua pitkin kohti rautatieasemaa ja tyttö vilkuttaa hänelle ikkunastaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Tom Ewell  | … |   Richard Sherman    |
|   Marilyn Monroe  | … |   tyttö    |
|   Evelyn Keyes  | … |   Helen Sherman    |
|   Sonny Tufts  | … |   Tom MacKenzie    |
|   Oskar Homolka  | … |   tohtori Brubaker    |
|   Robert Strauss  | … |   Mr. Kruhulik, talonmies     |
|   Marguerite Chapman  | … |   neiti Morris, Shermanin sihteeri   |
|   Victor Moore  | … |   putkimies    |
Aiheesta muualla

Kesäleski Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kieluvainen (Mikkeli)

| Kieluvainen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°25′56″N, 27°09′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Pieneen Matkuslampeen 
Järvinumero:  14.972.1.069
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,7 m  
Pituus:  1,9 km  
Leveys:  900 m  
Rantaviiva:  10,575 km  
Pinta-ala:  54,396 ha  
Saaria:  6 
 fiKieluvainen 
Kieluvainen tai Suuri-Kieluvainen on Etelä-Savossa Mikkelissä  Kuomiokosken lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, 900 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 54 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan 6 saarta.  Sen rantaviivan pituus on 10,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,7 metriä mpy.
Schiaparelli

Schiaparelli tarkoittaa seuraavia asioita:
Giovanni Schiaparelli (1835–1910), italialainen astronomi
Elsa Schiaparelli (1890–1973), italialainen muotisuunnittelija
Schiaparelli (luotain), Mars-laskeutuja, osa ExoMars-hanketta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Schiaparelli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Keeshond

| Keeshond (Wolfspitz) |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Alankomaat  Saksa (wolfspitz)
Määrä:  Suomessa rekisteröity 3 287
Alkuperäinen käyttö:  vahtikoira proomuilla ja maatiloilla
Nykyinen käyttö:  seurakoira, vahtikoira
Elinikä:  pitkäikäinen
Muita nimityksiä:  Wolfspitz, Dutch Barge Dog, spitz loup, spitz lobo, chien loup, Fuhrmannsspitz, hollanninpystykorva, Kessu
FCI-luokitus:  ryhmä 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat alaryhmä 4 Eurooppalaiset pystykorvat #97.1
Ulkonäkö
Paino:  14–19 kg
Säkäkorkeus:  43–55 cm
Väritys:  hopeanharmaa
Keeshond (saks. Wolfspitz), aikaisemmin hollanninpystykorva, on keskikokoinen, hollantilainen pystykorvainen koirarotu. Rodun tunnusomaisin piirre on erittäin tuuhea, kaksikerroksinen turkki. Keeshond on yksi viidestä saksanpystykorvarodusta, ja kyseisen määrittelyn mukaan FCI pitää sen kotimaana Saksaa.
Ulkonäkö

Keeshond on terhakka keskikokoinen pystykorva, jolla on pitkä kaksinkertainen turkki, pienet pystyt korvat ja kippurahäntä. Turkin väritys on harmaa eri sävyissään (musta, valkoinen, harmaa / hopea). Pää ja selkä ovat tummemmat kuin raajat, kaulus ja häntä, joiden väri on vaaleamman harmaa. Keeshondin silmiä reunustavat rodulle tyypilliset "silmälasit". Jalat ovat vankkaluustoiset ja kulmaukset kohtuulliset. Säkäkorkeus vaihtelee 43–55 cm:n välillä.
Luonne ja käyttäytyminen

Keeshond on vilkas, eloisa ja uskollinen omistajalleen. Rotu on oppivainen ja melko helppo kouluttaa. Keeshondit ovat kuitenkin luonteeltaan vilkkaita, joten nuoren koiran tapakasvatukseen tulee kiinnittää huomiota. Koiran riistavietti on heikko, joten se on oiva retkeilykaveri luonnonystävälle. Vieraisiin keeshond suhtautuu pidättyväisesti olematta kuitenkaan aggressiivinen, mikä tekee siitä hyvän ilmoittavan vahtikoiran.
Lämpimän turkkinsa vuoksi keeshond ulkoilee mielellään huonollakin säällä, mutta seurallisen luonteensa vuoksi se ei sovellu ulkokoiraksi. Keeshondit viihtyvät perheensä kanssa, kiintyvät vahvasti omistajaansa ja ovat aina valmiita osallistumaan kaikkeen toimintaan.
Hyvän koulutettavuuden ansiosta keeshond sopii hyvin seura- ja harrastuskoiraksi esimerkiksi tokoon, agilityyn, koiranäyttelyihin tai maastolajeihin. Rodusta löytyy runsaasti toko- ja agilityvalioita
Alkuperä

Keeshond on Keski-Euroopasta lähtöisin oleva pystykorvarotu. Keeshondia on alun perin käytetty vahtikoirana Hollannin kanaalien proomuilla ja maatiloilla. Nykyisin keeshond toimii lähinnä seura- ja vahtikoirana. Keeshond sopii hyvin myös harrastuskoiraksi esimerkiksi tokoon, agilityyn ja koiranäyttelyihin. Keeshond on luonteeltaan vilkas ja eloisa. Pentuja rekisteröidään hieman yli 100 vuodessa.
Alkuperä > Kiistanalainen alkuperämaa

Rodun nimitys on tuottanut jonkin verran ongelmia: Saksassa sitä kutsutaan nimeltä wolfspitz ja jopa FCI lukee sen saksanpystykorvan kokomuunnokseksi, vaikka sen alkuperämaa on Alankomaat. Toiset pitävät wolfspitziä erillisenä rotuna ja väittävät sen olevan keeshondin kantarotu. Esimerkiksi eurasierin sanotaan olevan samojedinkoiran, chow chow'n ja wolfspitzin, eikä keeshondin, risteytyksen tulos.
Desmond Morriksen mukaan wolfspitz on hieman keeshondia kookkaampi, noin 27–32 kg.
Turkinhoito

Keeshondin pitkä ja tuuhea turkki vaatii säännöllistä hoitoa, mutta ei ole aivan niin vaativa hoitaa kuin ensi näkemältä luulisi. Jos koiraa hoidetaan hyvin ja se saa laadukasta ruokaa ja riittävästi liikuntaa, turkki pysyy kohtuullisella vaivalla kauniina. Turkki tulee kuitenkin harjata säännöllisesti noin kerran viikossa perusteellisesti pohjaa myöten. Pentujen turkki takkuuntuu helposti, ja se pitäisikin harjata lähes päivittäin. Keeshond pestään tarvittaessa, yleensä 3–4 kertaa vuodessa.
Terveystilanne

Keeshond on suhteellisen terve rotu, jolla ei ole merkittäviä taipumuksia perinnöllisiin sairauksiin. Rodulla ei ole sairauksille altistavia äärimmäisiä rakenteellisia ominaisuuksia. Yleisimpiä vaivoja ovat iho- ja turkkiongelmat, joita esiintyy noin joka kymmenennellä keeshondilla.
Keeshond ei kuulu tällä hetkellä PEVISA:an. Rotujärjestö kuitenkin suosittelee, että jalostukseen käytettävien koirien lonkat, kyynärpäät ja polvet tutkitaan sekä koirille tehdään kilpirauhasen vajaatoiminnan riskiä ennustava tyreoglobuliinivasta-ainetesti (TGA-testi) ja PHPT-sairauden (primääri lisäkilpirauhasen liikatoiminta) toteamiseksi tehtävä geenitesti.
Keeshondit ovat yleensä pitkäikäisiä ja elävät usein yli 10-vuotiaiksi. Vanhin koskaan elänyt keeshond on tiedettävästi ollut 18-vuotias.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rotumääritelmä (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvitettu artikkeli turkinhoidosta
Esittelysivu Koirat.comissa

Keeshond abhasialaisessa postimerkissä.
Kirjallisuusvuosi 1777

Kirjallisuusvuosi 1777 käsittelee vuoden 1777 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Henrik Gabriel Porthan nimitettiin Turun akatemian kaunopuheisuuden (retoriikan) professoriksi.
Ensimmäinen latvialainen runoilija oli Jēkabs Ķikulis, joka julkaisi lauluja oman aikansa hengessä.
Julkaisuja

Hugh Blair – Sermons
Edmund Burke – Letter to the Sheriffs of Bristol
James Cook – A Voyage Toward the South Pole
August Wilhelm Hopel – Topographische Nachrichten von Lief und Ehstland
John Howard – The State of the Prisons in England and Wales (vankilaolojen parantaminen)
David Hume – The Life of David Hume
Antoine Lavoisier – Sur la combustion en general ('Yleisesti palamisesta', kemiaa)
Hannah More – Essays
Maurice Morgann – An Essay on the Dramatic Character of Sir John Falstaff
Joseph Priestley – Disquisitions Relating to Matter and Spirit
Joseph Priestley – The Doctrine of Philosophical Necessity Illustrated
Isaac Reed – The Repository
William Robertson – The History of America
Philip Dormer Stanhope, 4th Earl of Chesterfield – Characters
Kirjallisuusvuosi 1773

Kirjallisuusvuosi 1773 käsittelee vuoden 1773 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Christoph Martin Wieland alkoi julkaista Der Teutsche Merkur -nimistä kirjallisuuslehteä Weimarissa.
Naisille tarkoitettu aikakauslehti De Nymodiga Fruntimren alkoi ilmestyä Tukholmassa.
Askewin koodeksina tunnettu koptinkielinen pergamenttikirja tuli esille Lontoossa. Se on yksi harvoista varhaiskristillisistä koptinkielisistä teksteistä.
Julkaisuja

José Cadalso – Ocios de mi juventud
Benjamin Franklin – Rules by Which a Great Empire May Be Reduced to a Small One
Erik Frosterus – De helsosamma ords eftersyn, : 2 Tim. 1:13. Uti den ordning som d. Lutheri Catechismus, uti des hufwudstycken innehåller; efter de förnämste catecheters anledning, uti enfaldiga frågor och swar förestäld, af Eric Frosterus cap. wid Haukipudas capel
Johann Wolfgang von Goethe – Götz von Berlichingen (näytelmä 1500-luvulla eläneestä ritarista)
Johann Gottfried von Herder – Von deutscher Art und Kunst. Einige fliegende Blätter
Johann Gottfried von Herder – Auszug aus einem Briefwechsel über Ossian und die Lieder alter Völker
Eerik Juvelius – Trognas tårars skörd, förestäld i högmässo-predikan på tredje söndagen efter påsk år 1773. i St. Clara kyrka
Friedrich Gottlieb Klopstock – Messias
Gabriel Tuderus – Twå berättelser om lapparnas omwändelse. Teos sisältää tarinoita Tuderuksen ja Thomas von Westenin toiminnasta Lapissa vuoden 1670 paikkeilla. Se on ilmestynyt suomeksi 1970-luvulla nimellä Kaksi kertomusta lappalaisten käännyttämisestä, heidän muinaisesta taikauskostaan ja epäjumalien palvonnastaan (suom. Tuomo Itkonen).
Knut Kangas

Knut Gustaf Fabian Kangas (11. toukokuuta 1883 Oulu – 25. toukokuuta 1941 Kuopio) oli suomalainen työväenliikkeessä vaikuttanut säveltäjä, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Hänen tunnetuin työnsä on kappaleen Taistojen tiellä sanoitus.
Elämä

Kankaan vanhemmat olivat siltavahti Heikki Kangas ja Maria Korpi. Hän lauloi nuoruudessaan oululaisessa mieskuoro Oraassa. Musiikin alalle hän kouluttautui pääasiassa itseopiskelulla, mutta tultuaan Helsinkiin tullimieheksi vuonna 1911 hän täydensi musiikin opintojaan Helsingin musiikkiopistossa ja Helsingin lukkari- ja urkurikoulussa. Hän myös lauloi kuorossa ja toimi ravintola- ja elokuvamuusikkona. Myöhemmin 1930-luvulla Kangas johti OTK:n mieslaulajia.
Pasifistina Kangas ei osallistunut Suomen sisällissotaan, mutta oli punaisten kansanvaltuuskunnan alaisen tullineuvoston jäsenenä ja pakeni sodan jälkeen Pietariin kahdeksi vuodeksi. Palattuaan Suomeen hänet tuomittiin maanpetturuudesta, mutta korkein oikeus lievensi vankeustuomion ehdolliseksi. Kangas joutui kiertämään paikkakunnalta toiselle, koska ei onnistunut hankkimaan vakituista työpaikkaa. Monet hänen työnantajistaan olivat työväenjärjestöjä. Hän oli sosiaalidemokraatti, mutta tuli toimeen myös työväenliikkeen vasemman laidan kanssa. Viimeisimmäksi jääneessä työpaikassaan Kuopiossa hän kuoli astmakohtaukseen.
Kangas sävelsi yli 50 teosta, joista suurin osa on kuorolauluja, mutta joukossa on myös yksinlauluja ja orkesteriteoksia, joista pääosa on orkesterisarjoja. Hänen on kerrottu opiskelleen Pietarin-vuosinaan Aleksandr Glazunovin johtamassa Pietarin konservatoriossa. Kangas piti konsertit 1930-luvulla Oulussa ja Helsingissä. Hän kirjoitti musiikista varsinkin Suomen Työväen Musiikkiliiton Työn Sävel -lehteen. Kankaan laulunsanoituksissa on sanottu olleen yhtymäkohtia hänen ystävänsä Yrjö Kallisen ajatteluun.
Kieluvainen (Hirvensalmi)

| Kieluvainen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi, Mikkeli
Koordinaatit:  61°37′29″N, 26°57′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Heilampeen 
Järvinumero:  14.922.1.037
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111 m  
Pituus:  2,2 km  
Leveys:  780 m  
Rantaviiva:  7,42 km  
Pinta-ala:  42,15 ha  
Saaria:  3 
 fiKieluvainen 
Kieluvainen  on Etelä-Savossa Hirvensalmella ja Mikkelissä Letrunkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 780 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 42 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 7,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Liekuneen–Ryökäsveden alueeseen (14.922) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111 metriä mpy.
Sojuz 1

Sojuz 1 oli neuvostoliittolaisen Sojuz-avaruusaluksen ensilento 23.–24. huhtikuuta 1967.
Sen miehistönä oli yksi kosmonautti, Vladimir Komarov. Sojuz 1 kiersi maapalloa 201–224 km:n korkeudella. Sen lentonopeus oli n. 30 000 km/h eli 8 km/s ja kiertoaika maapallon ympäri kesti 88,6 minuuttia.
Vladimir Komarov oli ensimmäinen neuvostoliittolainen kosmonautti, joka osallistui toisen kerran avaruuslennolle. Hän sai surmansa laskeutuessaan maanpinnalle. Hän oli ensimmäinen lennon aikana surmansa saanut avaruuslentäjä. Syynä Komarovin kuolemaan oli sotkeutunut laskuvarjo, joka ei avautunut kunnolla eikä siten kyennyt hidastamaan riittävästi aluksen vauhtia. Taustalla oli ollut insinöörien valtava kiire saada aluksen ensilento tehtyä Neuvostoliiton 50-vuotisjuhliin mennessä. Aluksessa oli laskuvarjovian lisäksi paljon muitakin ongelmia. Aluksen suojakilpeä vahvistettiin ja siten päävarjo piti tehdä isommaksi. Sen säilytystilaa ei kuitenkaan suurennettu ja päävarjo piti puunuijien avulla sulloa sinne. Siksi se ei avautunut laskeutumisvaiheessa laukaisuvarjon vetämänä. Komarov avasi tällöin manuaalisesti varavarjon, jonka narut sekoittuivat kohtalokkain seurauksin laukaisuvarjoon.
Aiheesta muualla

Sven Grahnin analyysi Sojuz 1 -lennosta (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ei edeltäjää | Sojuz Sojuz 1 | Seuraaja: Sojuz 2 |
Kizuna

H-IIA kantoraketin laukaisu KIZUNA (WINDS) vuonna 2008.
Kizuna (jap. きずな) eli WINDS (Wideband InterNetworking engineering test and Demonstration Satellite) on Japanin avaruusjärjestön koneellinen tietoliikennesatelliitti, jonka se on toteuttanut yhdessä National Institute of Information and Communications Technologyn kanssa. Satelliitti liittyy Japanin sähköisen informaatioteknologian strategioihin.
Se laukaistiin 23. helmikuuta 2008 H-IIA-kantoraketilla. Sen tiedonsiirtonopeus on 155 Mb/s (vastaanotto maassa)/6 Mb/s (lähetys maasta). Viiden metrin antennilla voi vastaanottonopeus nousta 1,2 Gb/s:iin. Satelliitin paino on 2 700 kilogrammaa ja sen toiminta-aika on 5 vuotta. Se toimii GEO-radalla.
WINDS sai poikkeuksellisesti nimen Kizuna jo vuoden 2007 lopulla. Perinteisesti japaninkielinen nimi on annettu vasta, kun on todettu, että avaruusalus toimii avaruudessa.
Aiheesta muualla

JAXAn WINDS-sivusto
Krebs, Gunter Dirk: WINDS (Kizuna) Gunter's Space Page.  11.12.2017. Viitattu 24.8.2018.
Kim Hyon-hui

Kim Hyon-hui vuonna 2010.
Kim Hyon-hui (hangul: 김현희; hanja: 金賢姬, 27. tammikuuta 1962) on entinen pohjoiskorealainen vakooja ja terroristi, joka tappoi 115 ihmistä räjäyttämällä Korean Airin lennon 858 matkalla Bagdadista Souliin olleen Boeing 707 -matkustajakoneen vuonna 1987. Myöhemmin hän jäi kiinni rikoskumppaninsa kanssa Abu Dhabissa, mutta pyörtyi syanidikapselia purressaan ja saatiin kiinni. Hän tunnusti tekonsa pommi-iskusta. Oikeudessa hänelle langetettiin kuolemantuomio vuonna 1989, mutta Etelä-Korean presidentti Roh Tae-woo armahti hänet.
Nuoruus ja lapsuus

Kim Hyon-hui syntyi Kaesŏngissa vuonna 1962. Hänen isänsä oli diplomaatti ja eräässä vaiheessa perhe muutti Kuubaan. Koulutuksen jälkeen Kim alkoi näyttelijäksi, mutta liittyi lopulta Pohjois-Korean tiedustelupalveluun.
Tiedustelupalvelussa Kim siirrettiin ohjelmaan, jossa hänet piti kouluttaa vakoojaksi. Hänelle annettiin salanimi "Ok Hwa". Kim eli seuraavat seitsemän vuotta tiedustelupalvelun koulutuskeskuksessa pääkaupungin Pjongjangin lähistöllä. Koulutukseen kuului kolme vuotta japanin kielen kursseja, joiden kouluttajana toimi Japanin kansalainen Yaeko Taguichi. Pohjois-Korean hallitus oli kaapannut hänet maahan vuonna 1978. Koulutuskeskuksen oppilaat, mukaan lukien Kim, indoktrinoitiin ehdottoman uskollisiksi Pohjois-Korean hallitukselle ja jucheaatteelle propagandaelokuvilla. Kimin viimeiset harjoitukset huipentuivat dokumenttien varastamiseen suurlähetystön jäljitelmästä. Kim matkusti Kiinaan ja myöhemmin Eurooppaan Pohjois-Korean tiedustelupalvelun vanhemman vakoojan Kim Seung-ilin kanssa.