stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
R. W. Stewen
Urheilu-ura

Stewen osallistui vuonna 1956 Melbournen olympialaisista erillään järjestettyjen Tukholman "ratsastusolympialaisten" esteratsastukseen hevosella Lojal sijoituksella 40. Olympialaisiin osallistumisen ansiosta Suomen Ratsastajainliitto myönsi vuonna 1992 Stewenille Mestariratsastajamerkin numero 5.
Stewen aloitti ratsastuksen 13-vuotiaana rintamalla Aunuksessa ratsulähettinä. 14-vuotiaana hän aloitti ratsastustunneilla käymisen Helsingin Keskustallilla. Asevelvollisuuden suoritettuaan hän jatkoi kadettikouluun Santahaminaan, missä opintoihin kuului myös ratsastus. Palvellessaan Ypäjällä 1951–1952 Stewen oli mukana kouluttamassa hevosia Helsingin olympialaisten viisiottelijoiden käyttöön ja valittiin myös varamieheksi Suomen kenttäratsastusjoukkueeseen. Seuraavia vuoden 1956 olympialaisia varten Stewen valmentautui sekä kenttä- että esteratsastuksessa, ja valintakomitea päätti vasta myöhäisessä vaiheessa hänen osallistuvan esteratsastukseen. Stewen osallistui myös Aachenin kansainvälisiin ratsastuskilpailuihin vuonna 1954.
Stewenin opinnot jatkuivat 1950-luvulla sotakorkeakoulussa sekä Suomessa että Englannissa, ja ratsastus jäi harrastukseksi, joskin hän kilpaili kansallisella tasolla kenttäratsastuksessa 1970-luvulle ja esteratsastuksessa 1990-luvulle saakka. Hän voitti maastoratsastuksen SM-pronssia vuonna 1971. Hän toimi ratsastuskilpailujen toimitsijatehtävissä pitkälti 2000-luvun puolellakin ja Adolf Ehrnroothin kuoltua luovutti vuosittain Kenraalin Malja -kiertopalkinnon, jonka Ehrnrooth oli lahjoittanut Turun Malja -estekilpailuihin.
Aiheesta muualla

Rolf Wilhelm Stewenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ray Leblanc

| Ray Leblanc |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. lokakuuta 1964 (ikä 59) Fitchburg, Massachusetts
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  77 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1986–2000
Seurat:  Flint Spirits (IHL) New Haven Nighthawks (AHL) Saginaw Hawks (IHL) Indianapolis Ice (IHL) Fort Wayne Komets (IHL) Chicago Blackhawks (NHL) Cincinnati Cyclones (IHL) Chicago Wolves (IHL) Flint Generals (UHL) Jacksonville Lizard Kings (ECHL)
NHL-varaus:  ei varattu
Ray Leblanc (s. 24. lokakuuta 1964 Fitchburg, Massachusetts) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi valtaosan urastaan IHL-liigassa ja vain yhden NHL-ottelun. Ainoan NHL-ottelunsa Leblanc pelasi Chicago Blackhawksin maalilla 10. maaliskuuta 1992 Blackhawksin kohdatessa San Jose Sharksin.
Leblanc edusti myös Yhdysvaltain maajoukkuetta vuonna 1990 Hyvän tahdon kisoissa sekä 1992 Albertvillen Olympiaturnauksessa ja MM-turnauksessa. Hyvän tahdon kisoissa Leblanc epäonnistui pahasti päästäen 10 maalia ainoassa pelaamassaan ottelussa. Sen sijaan kaksi vuotta myöhemmin Olympia- ja MM-turnauksissa hän oli joukkueensa ykkösmaalivahti.
Rakkautta vain

Rakkautta vain voi tarkoittaa seuraavia:
Rakkautta vain (Love Actually), brittiläinen elokuva vuodelta 2003
Rakkautta vain, suomalainen televisiosarja vuodelta 2017
Rakkautta vain?, Yö-yhtyeen single vuodelta 2007.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rakkautta vain”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ray Lema

Ray Lema helmikuussa 2008.
Ansi Ray Lema (s. 1946) on kinshasankongolainen muusikko.
Lema syntyi Lufutotossa. Hän työskenteli silloisen Zairen kansallisbaletissa ennen lähtemistään Yhdysvaltoihin 1979 ja sen jälkeen Eurooppaan. Hänen ensimmäiset albuminsa olivat Koteja (1982), Kinshasa-Washington DC-Paris (1982), Médecine (1985) ja Bwana Zoulou Gang (1988). Sen jälkeen Lema solmi levytyssopimuksen Island Recordsin kanssa ja saavutti kansainvälistä suosiota albumeillaan Nangadeef (1989) ja Gala (1990).
Lema on säveltänyt jonkin verran elokuvamusiikkia.
Rantakäärmeet (suku)

| Rantakäärmeet |
| --- | --- |
 Noppakäärme (Natrix tessellata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Tarhakäärmeet Colubridae
Alaheimo::  Rantakäärmeet Natricinae
Suku::  Rantakäärmeet Natrix  Laurenti, 1768
Katso myös
   Rantakäärmeet (suku) Wikispeciesissä   Rantakäärmeet (suku) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rantakäärmeet (Natrix) on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku. Suvun levinneisyys kattaa lähes koko läntisen palearktisen alueen: ne ovat laajalle levinneitä Euroopassa sekä Keski- ja Lounais-Aasiassa, ja niitä tavataan myös Pohjois-Afrikassa. Rantakäärmeet elävät usein makeassa vedessä tai sen läheisyydessä, mutta niitä voidaan tavata myös kaukana vedestä ja noppakäärmettä (Natrix tessellata) paikoitellen myös suolaisesta vedestä. Noppakäärme ja kyyrantakäärme (Natrix maura) ovat sukunsa akvaattisimmat lajit, ja niitä tavataan yleensä vain vedestä.
Usean vuosikymmenen ajan rantakäärmeiden suku oli paljon nykyistä suurempi, ja se sisälsi lajeja, jotka on nyttemmin siirretty muihin sukuihin. Sukuun nykyisin luetuista viidestä lajista kahta, iberianrantakäärmettä (Natrix astreptophora) ja lännenrantakäärmettä (Natrix helvetica) pidettiin aiemmin rantakäärmeen (Natrix natrix) alalajeina. Suurpäärantakäärmettä (Natrix megalocephala) pidettiin aiemmin omana lajinaan, mutta nykyään sen katsotaan yleensä olevan sama laji kuin tavallinen rantakäärme.
Lajit

Rantakäärmeisiin kuuluu viisi lajia:
Iberianrantakäärme (Natrix astreptophora)
Lännenrantakäärme (Natrix helvetica)
Kyyrantakäärme (Natrix maura)
Rantakäärme (Natrix natrix)
Noppakäärme (Natrix tessellata)
Páros (alueyksikkö)

| Pároksen alueyksikkö Περιφερειακή ενότητα Πάρου> Alueyksikkö |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Kuntia:  2
Perustettu:  1.1.2011
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Paroikiá
Pinta-ala:  241,5 km²
Väkiluku (2011):  14 926
 – väestötiheys:  61,81 as./km²
Lyhenteet:  
 – NUTS:  EL422 (osa)
Pároksen alueyksikkö (kreik. Περιφερειακή ενότητα Πάρου, Perifereiakí enótita Párou) on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Etelä-Egean saarten alueella ja sen hallinnollinen keskus on Paroikiá. Alueyksikön pinta-ala on 241,5 neliökilometriä ja asukasluku 14 926 (vuonna 2011).
Alueyksikkö käsittää Pároksen ja Antíparoksen saaret. Se perustettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä. Tuolloin aiempi Kykladien prefektuuri lakkautettiin ja jaettiin yhdeksäksi alueyksiköksi, joista Páros on yksi.
Kunnat

Alueyksikkö jakaantuu kahteen kuntaan seuraavasti:
Rakki

Rakki voi tarkoittaa seuraavia asioita:
puntarihaarukka (purjehdustermi)
sekarotuinen koira (puhekielessä)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rakki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rakastamme vain toisiamme

| Rakastamme vain toisiamme Markku Aro |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1997
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 57.36
 Levy-yhtiö: Warner music
20 suosikkia – Rakastamme vain toisiamme on vuonna 1997 julkaistu Markku Aron kokoelmalevy.
Kappaleet

Rakastamme vain toisiamme (2:46)
Rouva Jones (4:35)
Pois kyyneleesi suutelen (4:01)
Antaa kaiken menneen mennä (2:55)
Judy Judy (2:55)
Soita yksinäisin illoin (3:54)
Kyyneleet sielun puhdistaa (3:33)
Yksi huurteinen (3:06)
Tule takaisin (3:24)
Täyttä totta (3:07)
Käsi kädessä (2:33)
Valvotko yön (4:14)
Onnenkortit (3:23)
Viereeni jää (4:13)
Tää rakkautta on (2:59)
Pois sun vien (3:12)
Yön hyväilyyn maa vaipuu (3:03)
Tie uuteen päivään (3:24)
Me emme eroa koskaan (3:46)
Volare (3:17)
Rakastajat-teatteri

Rakastajat-teatteri on vuonna 1991 perustettu Satakunnan ainoa vapaa ammattiteatteriryhmä. Sen perustivat näyttelijät Hilkka Ollikainen, Angelika Meusel ja Kai Tanner sekä puvustaja-lavastaja Lizz Santos. Teatteri on nimetty ensimmäisen ensi-illan, Harold Pinterin Rakastaja-näytelmän mukaan.
Oma teatteritila saatiin keväällä 1997 Valtakadulta. Nykyisin Studio Hilkkana tunnettu paikka nimettiin alun perin Hilkka-näyttämöksi teatterin edesmenneen perustajajäsenen, Hilkka Ollikaisen, mukaan. Kulttuuritehdas Kehräämö Porin Puuvillatehtaan alueelta saatiin käyttöön vuonna 2009. Tähän saliin mahtuu jopa 260 katsojaa ja se tarjoaa puitteet klubi-illoille ja isoille vierailuesityksille.
Vuodesta 2000 vuoteen 2022 Rakastajat-teatteri järjesti vuosittaista vapaille teatteriryhmille tarkoitettua Lainsuojattomat-festivaalia. Alun perin festivaali oli tarkoitus järjestää kiertävänä eri kaupungeissa, mutta paikaksi vakiintui Pori. Tapahtuman nimi viittaa vapaiden teatteriryhmien asemaan laitosteattereille ohjatun lakisääteisen rahoituksen ulkopuolella.
Aiheesta muualla

Teatterin verkkosivut
Pääomavero

Pääomavero tarkoittaa Suomen tilastoissa veroa, jota peritään varojen tai nettovarallisuuden arvoista tai siirrettyjen varojen arvoista. Pääomaveroja ovat esimerkiksi perintö- ja lahjavero.
Portugalilainen rekisterikilpi

Portugalin rekisterikilpijärjestelmä on valtakunnallinen. Rekisterikilvissä on nykyisin ensin kaksi numeroa, sitten on kaksi kirjainta, ja sitten on kaksi kirjainta (00-AA-00). Nykyisen kaltainen järjestelmä alkoi Portugalissa vuonna 1937 formaatilla AA-00-00, vuonna 1992 alkoi formaatti 00-00-AA ja vuonna 2005 alkoi nykyinen formaatti 00-AA-00. Kun 00-AA-00-formaatti saavuttaa loppunsa eli 99-ZZ-99:n, niin sen jälkeen tulee formaatti AA-00-AA, ja sen jälkeen formaatti AA-AA-00, ja sen jälkeen formaatti 00-AA-AA. Aluksi kilvissä oli valkoiset merkit mustalla pohjalla, mutta vuonna 1992 AA-00-00-formaatin loppuessa värit käännettiin ja kilvistä tuli mustamerkkisiä valkoisella pohjalla yleiseurooppalaiseen tapaan. Samassa yhteydessä lakkautettiin myös aluetunnukset, joten järjestelmä muuttui valtakunnalliseksi.
Historia > 1901–1911

Vuosina 1901–1911 käytettiin aluekohtaisia rekisterikilpiä. Niissä oli yleensä alueen lyhenne, esimerkiksi LISBOA 123/ L-123.
Historia > 1911–1937

Vuosina 1911–1937 käytettiin kansallista läänikohtaista järjestelmää. Maa oli jaettu viiteen rekisteröintialueeseen. Rekisteröintialueet olivat Etelä (S), Keski (C), Pohjoinen (N), Madeira (M) ja Azorit (A). Tunnus oli muotoa A-1234-B, jossa A oli rekisteröintialueen tunnuskirjain ja B oli aakkosittain juokseva kirjain. Väliaikaiskäyttökilvissä oli muoto A-1234-WW.
1930-luvulle tultaessa oli siirrytty joillain alueilla jo viiteen numeroon.
Historia > 1937–1992

1. tammikuuta 1937 tuli käyttöön uusi rekisterikilpijärjestelmä. Se oli edelleen aluekohtainen, mutta muotoa AB-12-34 (AA-00-00). Kirjaimet muodostivat aluetunnuksen. Aluetunnukset AA:sta LZ:ään oli varattu Etelälle, aluetunnukset MA:sta TZ:ään Pohjoiselle ja aluetunnukset UA:sta ZZ:ään Keskialueelle.
Historia > 1992–

Maaliskuussa 1992 AA-00-00-formaatti loppui, ja värit käännettiin. Myös aluetunnukset lakkautettiin. Uusi formaatti oli valtakunnallinen 12-34-AB (00-00-AA).
Vuodesta 1998 alkaen kilpeen tuli keltainen nauha. Toukokuussa 2005 00-00-AA-formaatti loppui, ja uusi formaatti oli 12-AB-34 (00-AA-00). Tällä hetkellä ollaan 00-UA-01:n tienoilla.
Sarjat > 00-00-AA

1992: Väliltä AA-BM
1993: Väliltä BM-DC
1994: Väliltä DC-ER
1995: Väliltä ER-GC
1996: Väliltä GC-HT
1997: Väliltä HT-JI
1998: Väliltä JI-MN
1999: Väliltä MN-OS
2000: Väliltä OS-QX
2001: Väliltä QX-SU
2002: Väliltä SU-UM
2003: Väliltä UM-VV
2004: Väliltä VV-ZI
2005: Väliltä ZI-ZZ
Sarjat > 00-AA-00

2005: Väliltä AA-BB
2006: Väliltä BB-CQ
2007: Väliltä CQ-DZ
2008: Väliltä DZ-GG
2009: Väliltä GG-IQ
2010: Väliltä IQ-LE
2011: Väliltä LE-MO
2012: Väliltä MO-NL
2013: Väliltä NL-OG
2014: Väliltä OG-PJ
2015: Väliltä PJ-?
2016: Väliltä ?-?
2017: Väliltä ?-?
2018: Väliltä ?-?
2019: Väliltä ?-?
Rajalammi (Janakkala)

| Rajalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Janakkala
Koordinaatit:  60°55′48″N, 24°52′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Puujoen alue (35.82)
Laskupuro:  Rajalamminpurosta Mallasjokeen 
Järvinumero:  35.825.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,9 m  
Rantaviiva:  0,844 km  
Pinta-ala:  4,452  ha 
 fiRajalammi 
Rajalammi  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa Venon kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee metsäalueen reunalla maatilan pellonreunassa. Sen pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä. Rannat ovat pääasiassa ojitettua suota, mutta pohjoisrannat ovat entistä peltomaata. Lampi on autio, mutta sen lähellä on maatila.
Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Puujoen alueeseen. Se jaetaan vielä Mallasjoen valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Viereisestä suosta on johdettu kaikki ojat lampeen ja sen laskuoja on luontainen puro, joka lähtee lammen kaakkoisrannasta kaakkoonpäin ja se yhtyy 2,5 kilometrin päässä Mallasjokeen. Vedet jatkavat Mallasjoesta Puujokeen Puujaan kohdalla ja laskevat Hiidenjoen kautta Vanajaveteen. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,9 metriä mpy.
Ray Katz

Esa Johannes Nissi (s. 9. toukokuuta 1964) on suomalainen muusikko ja elokuvatyöntekijä. Hänet tunnetaan muusikkona paremmin nimellä Ray Katz, myöhemmin pelkästään Katz. Hän on laulanut ja soittanut kitaraa yhtyeissä Electric Blue Peggy Sue and the Revolutionions from Mars ja Rastas. Nykyään hän soittaa kitaraa Radiopuhelimet-yhtyeessä. Elokuva-alalla hän on toiminut lähinnä äänitöissä, mutta myös ohjannut ja käsikirjoittanut joitain dokumenttielokuvia.
Aiheesta muualla

Ray Katz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ray Katz Elonetissä.
Pyhä Apollonia

Pyhä Apollonia (maalaus: Francisco de Zurbarán 1598–1664)
Pyhä Apollonia Aleksandrialainen (k. n. 249 Aleksandria, Egypti) oli kristitty marttyyri, jota sekä katolinen että ortodoksinen kirkko kunnioittavat pyhimyksenä. Perimätiedon mukaan Apolloniaa kidutettiin uskonsa takia kiskomalla häneltä hampaat suusta. Tämän takia Pyhästä Apolloniasta on tullut hammaslääkäreiden ja suuhygienistien suojeluspyhimys. Myös hammaskipua kärsivät kääntyvät hänen puoleensa.  Pyhän Apollonian liturginen muistopäivä on 9. helmikuuta.
Renessanssin ja barokin taiteessa 1400- ja 1500-luvuilla Pyhän Apollonian tarina oli suosittu maalausten aihe.
Hagiografia

Pyhän Apollonian marttyyrikuolemasta kertoo Eusebios Kesarealaisen (265-340) Historia ecclesiastica. Se lainaa Pyhän Diogenes Aleksandrialaisen (k. 264) lähettämää kirjettä, missä Pyhän neitsyen Apollonian vangitseminen ja surma kerrotaan. Diogeneksen mukaan vuonna 248 Aleksandriassa puhkesi kristittyjen vaino. Monia, jotka seurasivat Kristusta, ruoskittiin tai kivitettiin, eivätkä edes heikoimmat välttäneet pakanoiden raivoa. Muiden joukossa pidätettiin Apollonia, joka oli levittänyt evankeliumin sanomaa kaupungissa. Apollonia oli jo vanhus, mutta ikonografiassa hänet kuvataan nuorena neitsyenä. Vangitsijat kiskoivat häneltä hampaat ja uhkasivat heittää hänet tuliseen pätsiin, ellei hän kiellä uskoaan. Tällöin Apollonia riistäytyi vangitsijoidensa käsistä ja heittäytyi itse liekkeihin saaden surmansa.
Pyhän Apollonian ja eräiden muiden pyhien elämäkerrat ovat herättäneet kysymyksiä itsemurhan oikeutuksesta. Pyhä Augustinus (354–430) pohtii kirjassa Jumalan valtio, onko luvallista tehdä itsemurha jotta välttäisi tekemästä syntiä. Hän kysyy: "eikö ole parempi tehdä häpeällinen synti, joka on katumalla korjattavissa, kuin sellainen rikos, joka ei jätä sijaa pelastuksen tuottavalle katumukselle?" Augustinus kuitenkin toteaa, ettei tohdi lausua mitään harkitsematonta arviota pyhistä naisista, jotka ovat vainon aikana tehneet itsemurhan välttyäkseen väkivallalta.
Kultti

Pyhän Apollonia Aleksandrialaisen kultti yleistyi idässä ja levisi Eurooppaan. Lukuisia kirkkoja ja alttareita pyhitettiin hänen muistolleen etenkin Italiassa, Saksassa, Hollannissa ja Belgiassa esimerkkeinä Antwerpen, Liege, Bryssel, Köln, Mechelen, Mantova, Pisa, Napoli ja Rooma. Pyhä Apollonia on myös kahden italialaisen kunnan (Ariccia ja Cuccaro Monferrato) ja belgialaisen kylän (Elst) suojeluspyhimys.
Italiassa Pyhän Apollonia Aleksandrialaisen marttyyrikertomus sai aikaan toisen tarinan Pyhästä Apolloniasta, tällä kertaa senaattori Apolloniuksen tyttärestä, jonka paavi myös julisti pyhimykseksi. Myös häntä kidutettiin uskonsa tähden kiskomalla hampaita, kunnes keisari itse katkaisi miekalla Apollonian pään. Kertomukset näistä kahdesta marttyyrista, toinen egyptiläinen ja toinen roomalainen, sekoittuivat kansantarinoissa. Kertomus roomalaisesta Apolloniasta luultavasti edisti Apollonian pyhäinjäännösten, lähinnä hampaiden ja leukaluun palasten, kertymistä roomalaisiin kirkkoihin kuten Santa Maria in Trastevere tai San Lorenzo fuori le mura.
Pyhän Apollonian kultti muuttui Italiassa niin suosituksi, että sen kerrotaan olleen liikaa paavi Pius VI:lle (1775–1799). Hän yritti hillitä pyhimysten reliikkeihin kohdistuvaa ylenmääräistä palvontaa ja määräsi takavarikoitavaksi kaikki palvonnan kohteena olevat Pyhän Apollonian hampaat. Niitä kertyi kolme kiloa painava säkillinen, jonka paavi antoi heittää Rooman läpi virtaavaan Tevereen.
Pyhä Apollonia on ainakin Saksassa toisinaan luettu yhdeksi neljästätoista hädässä auttajasta. He ovat pyhimyksiä, joita kunnioitetaan katolisessa kirkossa auttajina ja suojelijoina  erilaisia tauteja vastaan. Ryhmä muotoutui 1300-luvulla Reininmaalla Mustan surman aiheuttaman epidemian seurauksena.
Ikonografiassa Pyhä Apollonia kuvataan nuorena neitona. Hän pitää kädessään hammaslääkärin pihtejä, joissa on hammas. Myös palmu ja lilja ovat hänen tunnuksiaan.
Aiheesta muualla

St. Apollonia Catholic Encyclopedia. Viitattu 22.12.2020.
Pyhän Apollonian hammas relikvaariossa Porton katedraalissa Portugalissa
Rakkestad Avis

| Rakkestad Avis |
| --- | --- |

Entiset nimet:  Østfold Bygdeblad (1941–1987)
Lehtityyppi:  paikallislehti
Kustantaja:  Amedia
Levikki:  2 503 (2020)
Perustettu:  1912
Päätoimittaja:  Elin Marie Rud
Kotikunta:  Rakkestad
Kotimaa:  Norja
Ilmestymistiheys:  to
Kieli:  norja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Rakkestad Avis on norjalainen vuonna 1912 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Rakkestad. Lehti ilmestyy torstaisin ja kuuluu Amedia-konserniin.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (norjaksi)
Rainer von Fieandt

| Rainer von Fieandt |
| --- | --- |

Suomen pääministeri
 Von Fieandtin hallitus 29.11.1957–26.4.1958  
Edeltäjä:  V. J. Sukselainen
Seuraaja:  Reino Kuuskoski
Suomen kansanhuoltoministeri
 Cajanderin III hallitus 20.9.1939–1.12.1939 Rytin I hallitus 1.12.1939–27.3.1940  
Seuraaja:  Väinö Tanner
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1890 Turku
Kuollut: 28. huhtikuuta 1972 (81 vuotta) Helsinki
Berndt Rainer von Fieandt (26. joulukuuta 1890 Turku – 28. huhtikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän oli Suomen pääministeri vuosina 1957–1958 ja Suomen kansanhuoltoministeri 1939–1940. Von Fieandt oli toiminut vuodesta 1955 Suomen Pankin pääjohtajana, kunnes hänet vuoden 1957 lopulla kutsuttiin muodostamaan uusi hallitus. Hän kuului aateliseen von Fieandtin sukuun.
Von Fieandtin virkamieshallitus on toistaiseksi viimeisin Suomen hallitus, joka on kaatunut välikysymykseen. Keväällä 1958 von Fieandtin johtama hallitus kaatui kiistaan leivän hinnasta äänin 143–50. Hallitus oli poistanut säästösyistä viljan kaksoishintajärjestelmän, joka edellytti tuottajahintojen subventointia. Päätös johti samalla leivän hinnan nousuun. Eroamaan joutuneen von Fieandtin hallituksen jälkeen toimintansa aloitti Reino Kuuskosken johtama virkamieshallitus, joka palautti viljan kaksoishintajärjestelmän.
Von Fieandt sai erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvonimen vuonna 1941.
Rainer von Fieandtin puoliso vuodesta 1920 oli Vera o.s. Strahoff (1900–1995). Heillä on neljä lasta, joista vanhin poika Johan (s. 1924) oli naimisissa taiteilija Dorrit von Fieandtin kanssa.
Ura

Ylioppilas (1909)
Oikeustutkinto ja ylempi hallintotutkinto (1913)
varatuomari (1916)
asianajaja (1916–1924)
Pohjoismaiden Yhdyspankin johtokunnan jäsen (1924–1955)
Johtokunnan puheenjohtaja ja pääjohtaja (1945–1955)
Suomen Pankin pääjohtaja  (1955–1957)
Wärtsilän johtokunnan puheenjohtaja (1931–1940)
Suomen Teollisuushypoteekkipankin hallituksen jäsen (1946–1955)
Oy Wilhelm Schauman Ab:n johtokunnan jäsen (1954–1966)
Tervakoski OY:n johtokunnan jäsen (1955–1958)
Postisäästöpankin hallituksen jäsen (1955–1960)
Mortgage Bank of Finland OY:n johtokunnan jäsen (1956–1958)
Pietarsaaren Selluloosatehdas OY:n johtokunnan jäsen (1958–1960)
Oy Koverhar Ab:n johtokunnan jäsen (1960–1972)
Kirjallisuutta

Fieandt, Rainer von: Omaa tietään kulki vain.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1970.
Aiheesta muualla

Fieandt, Rainer von hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: V. J. Sukselainen | Suomen pääministeri 1957−1958 | Seuraaja: Reino Kuuskoski |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Sakari Tuomioja | Suomen Pankin pääjohtaja 1955–1957 | Seuraaja: Klaus Waris |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ministeriö perustettu 1939 | Suomen kansanhuoltoministeri 1939–1940 | Seuraaja: Väinö Tanner |
Red Devil Sport Club

Red Devil Sport Club on Pietarissa perustettu ja toimiva urheiluklubi, jonka lajina on vapaaottelu. Red Devil Sport Club on ollut voimakkaasti tukena, kun Venäjälle perustettiin vapaaottelun lajiliittoa Mix-Fight Associationia vuonna 1996.
Vapaaottelulla on pitkä historia Venäjällä ja se on alun perin lähtöisin ilmavoimien maahanlaskujoukkojen (VDV) aseettoman taistelun vuosittaisista mestaruuskilpailuista, jotka aloitettiin vuonna 1979. Venäjällä käytetyissä säännöissä ainoat suojukset ovat rystysiä suojaavat ohuet, hyvin kevyet sormettomat hanskat, hammassuoja ja alasuoja. Sallittuja tekniikoita ovat muun muassa lyönnit, potkut, polvipotkut, lukot, sidonnat ja kuristukset.
Red Devil Sport Clubin tunnetuimpia ottelijoita ovat Fedor Emelianenko ja hänen rikollisuustaustasta vieläkin kärsivä veljensä Aleksander Emelianenko.
Pyhän Marian kirkko (Gosforth)

| Pyhän Marian kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Gosforth, Cumbria, Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  52°40′42.6″N, 2°40′49.44″W
Seurakunta:  Englannin kirkko
Suunnittelija:  Charles John Ferguson
Materiaali:  kivi
Tyylisuunta:  normannityyli
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhän Marian kirkko (engl. St Mary’s Church) on anglikaaninen kirkko Gosforthin kylässä Cumbriassa, Pohjois-Englannissa. Kirkon vanhimmat osat ovat peräisin 1100-luvulta. Paikka on ollut 700-luvulta lähtien tärkeä kokoontumispaikka
Arkkitehtuuri

Kirkon sisällä on nelikaarinen arkadi, jonka kaaria kannattelevien pylväiden kapiteelit ovat kahdeksankulmaisia.
Kirkon ympäristö

Kirkkomaalla on noin neljä metriä korkea risti, joka on peräisin varhaiselta 900-luvulta. Risti on koristeltu skandinaavisesta mytologiasta peräisin olevilla ihmis- ja eläinhahmoilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Marian kirkko Wikimedia Commonsissa
Puolivälinkankaan suuralue

| Puolivälinkankaan suuralue |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Puolivälinkankaan suuralue korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue nro:  10
Väkiluku:  7 195   (31.12.2023)
Kaupunginosat:  Isko Puolivälinkangas Pyykösjärvi Takalaanila Välivainio
Puolivälinkankaan suuralue on yksi Oulun kaupungin kahdestakymmenestäkolmesta suuralueesta, ja se sijaitsee keskustan pohjoispuolella valtatien 4 itäpuolella. Suuralue rajoittuu Kaijonharjun, Korvensuoran, Koskelan, Myllyojan ja Tuiran suuralueisiin. Suuralueella asuu noin 7 300 asukasta ja siellä on 2 741 työpaikkaa.