Kaarlo Tuori
Ura

Tuori kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin lyseosta vuonna 1967. Hän päätyi opiskelemaan oikeustiedettä kertomansa mukaan lähes sattumalta, sillä vain oikeustieteelliseen tiedekuntaan oli enää mahdollista hakea hänen palatessaan kesätöistä Ahvenanmaalta Helsinkiin. Tuori suoritti Helsingin yliopistossa oikeustieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1970, lisensiaatintutkinnon vuonna 1972 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1983 laajalla julkisoikeudellisella tutkimuksellaan Valtionhallinnon sivuelinorganisaatiosta.
Tuori työskenteli Helsingin yliopistossa amanuenssina 1969–1971, valtiosääntöoikeuden assistenttina 1972–1976, finanssioikeuden apulaisprofessorina 1984–1990, hallinto-oikeuden professorina 1992–2003 sekä yleisen oikeustieteen professorina 2003–2015. Lisäksi hän työskenteli Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1976–1982, nuorempana tutkijana 1983–1985, tutkijaprofessorina 1986–1992 ja akatemiaprofessorina 2011–2015 sekä valtiovarainministeriön tutkijana 1973–1976. Tuori johti kansallista Eurooppalaisen oikeuden ja poliittisen yhteisön perusteet -huippuyksikköä vuosina 2008–2013. Hän on myös ollut vierailevana tutkijana Yliopistollisessa Eurooppa-instituutissa.
Tuori on ollut 1900-luvun lopulta alkaen yksi perustuslakivaliokunnan käytetympiä asiantuntijoita ja antanut valiokunnalle yli 400 lausuntoa vuoteen 2017 mennessä. Hän on ollut jäsenenä useissä lainvalmisteluhankkeissa, kuten parlamentaarisessa valmiuslainsäädäntökomitessa, parlamentaarisessa sotatilalakikomiteassa ja Perustuslaki 2000 -komiteassa. Tuori toimi Euroopan neuvoston Venetsian komission jäsenenä vuosina 1998–2022, ja vuonna 2022 hänet nimitettiin Venetsian komission kunniapuheenjohtajaksi. Vuonna 1995 Tuori toimi korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräisenä hallintoneuvoksena.
Tuori toimi opiskeluaikanaan Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana vuonna 1971. Hän oli vuonna 1976 mukana perustamassa monitieteellistä, alkuvaiheessa marxilais-leniniläistä Tutkijaliittoa, ja toimi sen ensimmäisenä varapuheenjohtajana sekä järjestön julkaiseman Tiede & edistys -lehden päätoimittajana vuosina 1984–1986. Tuorin intressit Tutkijaliittoa kohtaan olivat lähinnä tieteellisiä. Tuori toimi myös Suomen Demokraattisten Lakimiesten puheenjohtajana vuonna 1980.
Tuori on ottanut osaa valtiosääntöisiä aiheita koskevaan julkiseen keskusteluun Suomessa. Hän on arvostellut perustuslakivaliokunnan entisten puheenjohtajien Kimmo Sasin ja Ben Zyskowiczin tapaa arvostella perustuslakiasiantuntijoita muun muassa viittaamalla heihin perusoikeusfundamentalisteina. Hän on vastustanut perustuslakituomioistuimen perustamista Suomeen. Vuonna 2024 hän kritisoi ankarasti Helsingin Sanomien haastattelussa perustuslakivaliokunnan käänntyslaista antamaa hyväksyvää lausuntoa ja Heikki Vestmanin toimintaa valiokunnan puheenjohtajana muutoinkin. Vestman kiisti Tuorin arvostelun ja perussuomalaisten eduskuntaryhmän puheenjohtaja Jani Mäkelä vaati Tuorille seuraamuksia.
Tuori on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1994 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2009 lähtien. Hän on Lundin, Kööpenhaminan ja Turun yliopiston oikeustieteen kunniatohtori. Hän sai Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen Allan Serlachius-Särkilahti -palkinnon vuonna 2013. Syksyllä 2022 hän sai Leo Mechelin -säätiön Mechelin-juhlamitalin tunnustuksena ansioistaan oikeusvaltion puolestapuhujana. Tuori on saanut Lakimies-aikakauskirjan parhaan kirjoituksen palkinnon vuosina 1984 ja 2003. Vuonna 2011 Ressun lukion perinneyhdistys Ressut ry valitsi hänet Vuoden Ressuksi.