stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giurgiu (piirikunta)
Kaupungit ja kunnat > Kunnat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Adunații-Copăceni  Băneasa  Bolintin-Deal  Bucșani  Bulbucata  Buturugeni  Călugăreni  Clejani  Colibași |  Comana  Cosoba  Crevedia Mare  Daia  Florești-Stoenești  Frătești  Găiseni  Găujani  Ghimpați |  Gogoșari  Gostinari  Gostinu  Grădinari  Greaca  Herăști  Hotarele  Iepurești  Izvoarele |  Joița  Letca Nouă  Malu  Mârșa  Mihai Bravu  Ogrezeni  Oinacu  Prundu  Putineiu |  Răsuceni  Roata de Jos  Săbăreni  Schitu  Singureni  Slobozia  Stănești  Stoenești  Toporu |  Ulmi  Valea Dragului  Vânătorii Mici  Vărăști  Vedea |
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 265 494 asukasta ja sen väestötiheys oli 84 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 96 %, romaneja 3,5 %.
| Vuosi | Piirikunnan väestönkasvu |
| --- | --- |
1948: 313 793
1956:  325 045
1966:  320 120
1977:  327 494
1992:  313 352
2002:  297 859
2011:  265 494
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giurgiun piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan viralliset internetsivut (romaniaksi)
Romanian piirikunnat
Alba
Arad
Argeș
Bacău
Bihor
Bistrița-Năsăud
Botoșani
Brașov
Brăila
Buzău
Caraș-Severin
Călărași
Cluj
Constanța
Covasna
Dâmbovița
Dolj
Galați
Giurgiu
Gorj
Harghita
Hunedoara
Ialomița
Iași
Ilfov
Maramureș
Mehedinți
Mureș
Neamț
Olt
Prahova
Satu Mare
Sălaj
Sibiu
Suceava
Teleorman
Timiș
Tulcea
Vaslui
Vâlcea
Vrancea
Ialomița (piirikunta)

| Ialomițan piirikunta Județul Ialomița |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Romania
Kehitysalue:  Sud
Historiallinen alue:  Valakia (Muntenia)
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Slobozia
Pinta-ala:  4 453 km²
Väkiluku (2014):  269 251
 – väestötiheys:  60,5 as./km²
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  IL
 
Consiliul Județean Ialomița
Ialomița on piirikunta Romanian Munteniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Slobozia. Sen pinta-ala on 4 453 km² ja siellä on noin 269 251 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 4 453 km². Alueen läpi virtaavat Tonava- ja Ialomițajoet.
Ialomițan piirikunta rajautuu idässä Constanţan piirikuntaan, lännessä Ilfovin piirikuntaan, pohjoisessa Brăilan, Buzăun ja Prahovan piirikuntiin sekä etelässä Călăraşin piirikuntaan.
Kaupungit ja kunnat > Kaupungit

Slobozia
Fetești
Urziceni
Amara
Căzănești
Fierbinți-Târg
Țăndărei
Kaupungit ja kunnat > Kunnat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Adâncata  Albești  Alexeni  Andrășești  Armășești  Axintele  Balaciu  Bărbulești  Bărcănești  Borănești  Bordușani  Brazii  Bucu  Buești |  Căzănești  Ciocârlia  Ciochina  Ciulnița  Cocora  Cosâmbești  Coșereni  Crăsanii de Sus  Crăsanii de Jos  Drăgoești  Dridu  Făcăeni  Gârbovi  Gheorghe Doja |  Gheorghe Lazăr  Giurgeni  Grindu  Grivița  Gura Ialomiței  Ion Roată  Jilavele  Maia  Malu  Manasia  Mărculești  Mihail Kogălniceanu  Miloșești  Moldoveni |  Movila  Movilița  Munteni-Buzău  Ograda  Orboiești  Perieți  Platonești  Reviga  Roșiori  Sălcioara  Sărățeni  Săveni  Scânteia  Sfântu Gheorghe |  Sinești  Sintești  Stelnica  Sudiți  Traian  Valea Ciorii  Valea Măcrișului  Vlădeni |
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 258 669 asukasta ja sen väestötiheys oli 67 asukasta neliökilometrillä.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 95,6 %, romaneja 4,1 %.
| Vuosi | Piirikunnan väestönkasvu |
| --- | --- |
1948: 244 750
1956:  274 655
1966:  291 373
1977:  295 965
1992:  306 145
2002:  296 572
2011:  258 669
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ialomiţan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan viralliset internetsivut (romaniaksi)
Romanian piirikunnat
Alba
Arad
Argeș
Bacău
Bihor
Bistrița-Năsăud
Botoșani
Brașov
Brăila
Buzău
Caraș-Severin
Călărași
Cluj
Constanța
Covasna
Dâmbovița
Dolj
Galați
Giurgiu
Gorj
Harghita
Hunedoara
Ialomița
Iași
Ilfov
Maramureș
Mehedinți
Mureș
Neamț
Olt
Prahova
Satu Mare
Sălaj
Sibiu
Suceava
Teleorman
Timiș
Tulcea
Vaslui
Vâlcea
Vrancea
Sonja – The White Swan

| Sonja - The White Swan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Anne Sewitsky
Käsikirjoittaja:   Mette M. Bølstad  Andreas Markusson 
Tuottaja:  Cornelia Boysen
Säveltäjä:   Ray Harman  Stein Berge Svendsen 
Kuvaaja:  Daniel Voldheim
Leikkaaja:   Christoffer Heie  Martin Stoltz 
Pääosat:   Ine Marie Wilmann  Valene Kane  Eldar Skar  Anders Mordal 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Norja
Tuotantoyhtiö:  Maipo Film
Ensi-ilta:   25. joulukuuta Norja  2018  9. toukokuuta 2019 Suomi 
Kesto:  113 min
Alkuperäiskieli:  norja, englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sonja – The White Swan on norjalainen draamaelokuva vuodelta 2018, jonka on tuottanut Maipo Film. Elokuvan on ohjannut Anne Sewitsky. Elokuva perustuu osittain tositapahtumiin. Se kertoo nykyaikaisen kaunoluistelun kehittäjästä Sonja Heniestä (1912–1969), joka oli myös elokuvanäyttelijä. Elokuvan luistelukohtauksissa häntä esitti Kiira Korpi.
Aiheesta muualla

elokuvan esittely tuotantoyhtiö Maipon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
elokuvan esittely jakeluyhtiö Nordisk filmin sivuilla (suomeksi)
Christopher Finnegan

| Christopher Finnegan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1944 Buckinghamshire, Englanti
Kuollut: 2. maaliskuuta 2009 (64 vuotta) Lontoo
Kansalaisuus:  Iso-Britannia
Nyrkkeilijä
Pituus:  183 cm
Painoluokka:  raskas keskisarja
Kätisyys:  oikeakätinen, eli nyrkkeilytermein orthodox
Ammattilaistilastot
Ottelut:  37
Voitot:  29
– tyrmäysvoitot:  16
Tappiot:  11
Ratkaisemattomat:  1
| Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Iso-Britannia> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | México 1968 | 75 kg |  |
Christopher Martin Finnegan (5. kesäkuuta 1944, Buckinghamshire, Englanti – 2. maaliskuuta 2009, Lontoo) oli brittiläinen raskaan keskisarjan nyrkkeilijä, joka kilpaili Ison-Britannian maajoukkueessa 1960-luvun jälkipuoliskolla ja saavutti olympiakultaa Meksikon olympialaisissa 1968. Sen jälkeen hän siirtyi ammattilaiseksi, jossa saavutti Euroopan mestaruuden 1972 ja Kansainyhteisön mestaruuden 1973. Nyrkkeilyuransa hän päätti vuonna 1975.
Amatööriura nyrkkeilijänä

Chris Finnegan syntyi englantilais-irlantilaiseen perheeseen. Chris aloitti aktiivisesti nyrkkeilyn varhaislapsuudessa työskennellen samalla työntekijänä rakennustyömailla. Hänen veljensä olivat myös nyrkkeilijöitä. Heistä Chrisiä nuorempi Kevin tuli aikanaan ammattinyrkkeilyssä keskisarjan Euroopan mestariksi. Vuonna 1966 Chris voitti keskisarjassa Englannin amatöörimestaruuden, mutta jätettiin valitsematta Kansainyhteisön kisoihin Jamaikalle. Hän jatkoi kuitenkin uraansa ja vuoden 1967 EM-kilpailuissa Roomassa hän edusti Englantia häviten avausottelun pisteillä Tšekkoslovakian Jan Hejdukille.
Vuoden 1968 Meksiko Cityn olympialaisiin Finnegan pääsi ylimääräisten Britannian karsintojen kautta keskisarjan edustajaksi, koska hän ei ollut kyennyt osallistumaan mestaruuskisoihin. Välieriin Finnegan eteni voitoilla Tansanian Titus Simbasta, Länsi-Saksan Ewald Wichertistä ja Jugoslavian Mate Parlovista. Välierässä hän voitti Yhdysvaltain Alfred Jonesin tuomariäänin 4-1 ja loppuottelussa Neuvostoliiton Aleksei Kiseljovin niukasti 3-2. Saavuttamansa olympiakullan perusteella hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan ritarin MBE kunniamerkki, jonka hänelle luovutti kuningatar Elizabeth II. Hänet valittiin Englannin urheilutoimittajien vuoden urheilija 1968-äänestyksessä toiseksi aitajuoksija Dave Hemeryn jälkeen.
Ammattilaisura nyrkkeilijänä

Saman vuoden joulukuussa Finnegan siirtyi ammattilaiseksi ja voitti viisi ensimmäistä otteluaan, mutta kuudennessa lontoolaista Danny Ashea vastaan ​​hän sai silmävamman ja hävisi teknisellä tyrmäyksellä. Tätä seurasi kahdeksan voiton sarja ja elokuussa 1970 tappio tanskalaiselle Tom Bogsille Euroopan mestaruusottelussa. Viisi kuukautta myöhemmin, tammikuussa 1971, Finnegan saavutti voitollaan Eddie Avothista Britannian ja Brittiläisen kansainyhteisön raskaan keskisarjan mestaruuden. Toukokuussa 1971 hän otteli Berliinin Charlottenburgissa saksalaista Euroopan mestari Conny Velensekiä vastaan ottelun päättyessä ratkaisemattomana. Ennen kuin Finnegan kohtasi Velensekin uudelleen hän saavutti lokakuussa 1971 arvokkaan voiton amerikkalaisesta MM-ottelijasta Roger Rousesta. Helmikuussa 1972 Velensek ja Finnegan ottelivat uudelleen; tällä kertaa Nottinghamissa. Sen Finnegan voitti ja nousi raskaan keskisarjan Euroopan mestariksi. Finnegan puolusti mestaruuttaan voitokkaasti neljä kuukautta myöhemmin hollantilaista Jan Lubbersia vastaan. Syyskuussa 1972 Finnegan kävi nyrkkeilyurallaan merkittävimmän ottelunsa, jossa hän kamppaili Lontoon Webleyllä ​​WBA- ja WBC- raskaan keskisarjan mestaruusvyöstä amerikkalaista Bob Fosteria vastaan, mutta hävisi tyrmäyksellä 14. erässä. The Ring -lehti valitsi ottelun "Vuoden taisteluksi".
Finnegan jatkoi ammattilaisuraansa MM-ottelun jälkeen. Hän menetti marraskuussa 1972 EM-tittelinsä saksalaiselle Rüdiger Schmidtkelle, mutta seuraavassa ottelussaan otti voitolla Roy Johnista Britannian ja Kansainyhteisön raskaan keskisarjan mestaruuden. Toukokuussa 1973 ja toukokuussa 1974 hän otteli John Contehia vastaan, joka ensimmäisen ottelun voitolla Finneganista nousi Euroopan, Britannian ja Kansianyhteisön raskaan keskisarjan mestariksi.
Finnegan otteli vuoteen 1975 asti, mutta joutui lopettamaan uransa verkkokalvon irtoutumisen vuoksi.
Hän kuoli 2. maaliskuuta 2009 Lontoon sairaalassa taisteltuaan useita viikkoja keuhkokuumeen kanssa.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1959

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1959 käytiin 24. toukokuuta Haminan Summanniemellä 3200 maksaneen katsojan läsnäollessa.
Tulokset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet 5 km | Reijo Höykinpuro, Jyväskylän Kenttäurheilijat | Olavi Salonen Kaipolan Vire | Matti Huttunen, Kaipolan Vire |
| joukkueet | Kaipolan Vire Olavi Salonen Matti Huttunen Arvo Kruus | Jyväskylän Kenttäurheilijat Reijo Höykinpuro Pertti Koivunen Jorma Niemi | Helsingin Kisa-Veikot Ilmari Taipale Raimo Tikka Reino Nieminen |
| Miehet 10 km | Pekka Höykinpuro, Tampereen Poliisi-Urheilijat | Tapani Kurki, Porvoon Urheilijat | Erkki Rantala, Kaipolan Vire |
| joukkueet | Kaipolan Vire Erkki Rantala Aarne Ahlbom Viljo Heinäaho | Tampereen Poliisi-Urheilijat Pekka Höykinpuro Eero Tuomaala Mauno Viitala | Vetelin Urheilijat Juhani Koivumäki Paavo Kotila Pauli Koivumäki |
| Naiset 2 km | Eila Helin, Porin Pyrintö | Saara Vilén, Petäjäveden Petäjäiset | Anita Suuronen, Tampereen Pyrintö |
| joukkueet | Petäjäveden Petäjäiset Saara Vilén Sirkka Peltonen Seija Neuvonen | Kouvolan Urheilijat Paula Sarparanta Tuula Vesala Outi Viitanen | Hirvelän Hirvet Arja Virta Marja-Terttu Kolkkala  Irma Raussi |
Seututie 714

Seututie 714 Alajärvellä.
Seututie 714 on tie, joka kulkee Alajärven Latojoelta Soiniin. Tien pituus on noin 14 kilometriä.
Tie erkanee Alajärvellä kantatiestä 68 ja päättyy seututien 697 ja yhdystien 7140 kanssa jaettuun kiertoliittymään Soinin kirkonkylässä.
David Raya

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: David Raya Martín
Syntymäaika: 15. syyskuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Barcelona, Espanja
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Arsenal
Pelinumero: 22
Junioriseurat
–2012: Cornellà
2012–2014: Blackburn Rovers
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2019 | Blackburn Rovers | 98 | (0) |
| 2014–2015 | → Southport | 16 | (0) |
| 2019–2024 | Brentford | 150 | (0) |
| 2023–2024 | → Arsenal | 32 | (0) |
| 2024– | Arsenal | 26 | (0) |
Maajoukkue
| 2022– | Espanja | 11 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. helmikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. helmikuuta 2025.
| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.EM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Saksa 2024 |  |  |
David Raya Martín (s. 15. syyskuuta 1995 Barcelona) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia, jossa hän pelasi jo kauden 2023–2024 lainalla saman sarjan Brentfordista. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024.
Seurajoukkueura

Raya siirtyi kotimaastaan englantilaisseura Blackburn Roversin junioreihin vuonna 2012. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa 45 Englannin Ykkösliigan sekä 53 Englannin mestaruussarjan ottelua, joista 42 ottelua viimeisellä kaudellaan 2018–2019. Seuraavat kaksi kautta hän pelasi samalla sarjatasolla Brentfordin ykkösmaalivahtina (88 ottelua), ja kauden 2020–2021 päätteeksi joukkue nousi Valioliigaan.
Raya pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa 13. elokuuta 2021 Arsenalia vastaan. Brentford voitti maalein 2–0. Hän pelasi Brentfordissa 62 valioliigaottelua, joissa hän päästi 73 maalia ja piti vastustajan maaleitta 20 ottelussa.
Raya siirtyi elokuussa 2023 lainasopimuksella Arsenaliin. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Arsenalissa 32 valioliigaottelua, joissa hän päästi 24 maalia ja jätti vastustajan maaleitta 16 ottelussa, millä hän voitti eniten nollapelejä pelanneen maalivahdin Golden Glove -palkinnon. Mestarien liigassa pelaamissaan yhdeksässä ottelussa hän päästi seitsemän maalia ja piti maalinsa koskemattomana neljässä ottelussa. Kesällä 2024 Raya siirtyi Arsenaliin pysyvästi.
Maajoukkueura

Raya pelasi ensimmäisen ottelunsa Espanjan jalkapallomaajoukkueessa Albaniaa vastaan maaliskuussa 2022 ja toisen pelinsä Jordaniaa vastaan marraskuussa 2022. Hän kuului Espanjan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022, muttei päässyt pelaamaan turnauksessa. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan marraskuussa 2023. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2024 ja pelasi EM-turnauksessa jatkoonpääsyn kannalta merkityksettömän viimeisen alkulohko-ottelun Albaniaa vastaan. Hän on helmikuun 2025 loppuun mennessä pelannut 11 maaottelua.
Kolumbianviuhkakerttuli

| Kolumbianviuhkakerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Viuhkakerttulit Myioborus
Laji::  flavivertex
Kaksiosainen nimi
 Myioborus flavivertex  (Salvin, 1887) 

Katso myös
   Kolumbianviuhkakerttuli Wikispeciesissä   Kolumbianviuhkakerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kolumbianviuhkakerttuli (Myioborus flavivertex) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kolumbianviuhkakerttulia tavataan Kolumbian pohjoisosissa. Sitä on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kambodža

Kambodžan kuningaskunta (khmeriksi ព្រះរាជាណាចក្រកម្ពុជា, Preăh Réachéanachâkr Kâmpŭchéa) on yli 15,5 miljoonan asukkaan valtio Kaakkois-Aasiassa. Kambodža rajautuu idässä Vietnamiin, pohjoisessa Laosiin ja lännessä Thaimaahan, ja etelässä sillä on rannikkoa Siaminlahdelle. Maan läpi virtaa Mekongjoki pohjoisesta etelään ja sen länsiosassa sijaitsee suuri Tonle Sap -järvi. Valtaosa maan asukkaista on theravada-buddhalaisia khmerejä, jotka puhuvat austroaasialaista khmerin kieltä. Kambodžan pääkaupunki on Phnom Penh.
Varhaiskeskiajalla Kambodžan aluetta hallitsivat intialaisen kulttuurin vaikutuksessa Funanin ja Chenlan kuningaskunnat. Niiden tilalle nousi 800-luvulla Khmerien valtakunta, josta tuli alueellinen suurvalta ja jolla oli merkittävä vaikutus Kaakkois-Aasian kulttuuriin. Valtakunnan taannuttua Kambodža ajautui Thaimaan ja Vietnamin vasallivaltioksi ja joutui viimein 1800-luvun lopulla Ranskan siirtomaavallan alle. Maa itsenäistyi jälleen vuonna 1953. Yhdysvallat pommitti Kambodžaa Vietnamin sodan yhteydessä, ja vuonna 1970 Kambodžan kuningas syrjäytettiin vallankaappauksessa ja maahan perustettiin Yhdysvalloille ystävällismielinen sotilashallinto. Valtaan nousivat kuitenkin muutaman vuoden kuluttua Pol Potin johtamat Punaiset khmerit, joiden toteuttamassa kansanmurhassa menehtyi ainakin yli miljoona kambodžalaista. Vuosikymmenen lopussa Vietnam hyökkäsi Kambodžaan, punakhmerit syrjäytettiin vallasta ja maahan perustettiin kommunistinen Kamputsean kansantasavalta. Sisällissota punakhmerejä vastaan päättyi 1990-luvun alussa ja monarkia palautettiin, minkä jälkeen maan olot ovat olleet suhteellisen vakaat.
Kambodža on edelleen köyhä valtio, jonka väestö saa pääosin elantonsa maataloudesta. Kambodžan kulttuuri tunnetaan muun muassa Khmer-valtakunnan jälkeensä jättämistä valtavista arkkitehtuurimonumenteista, joista kuuluisin lienee Angkor Watin temppeli, ja ainutlaatuisesta keittiöstään.
Kambodžan nimi

Khmerin kielellä maan nimi on Kâmpŭchéa (កម្ពុជា). Sana tarkoittaa ”Kambu[sta syntynyttä]”; muinaiset khmerit väittivät polveutuvansa myyttisestä Kambu-hahmosta, ja khmer-valtakuntaa alettiin kutsua nimillä ”Kambudža”, ”Kambudžadesa” tai ”Kambupuri”. Ensimmäiset tällaiset kivikaiverrukset ovat Indravarman I:n hallintokaudelta. Kambu oli intialaisen mytologian hahmo ja askeetikko, joka meni legendan mukaan naimisiin taivaallisen nymfin kanssa ja perusti khmerien ensimmäisen kuningaskunnan Chenlan, khmeriksi myös Kambudža.
Maasta kansainvälisesti käytetty nimi (engl. Cambodia, suom. Kambodža) on peräisin ranskankielisestä nimestä Cambodge. Itsenäistymisen jälkeen Kambodžan nimi on vaihtunut useita kertoja. Uudet nimet olivat seurausta poliittisista muutoksista: maan nimen muuttaminen oli voimakas keino erottautua edellisestä hallinnosta. Punaiset khmerit vaativat, että maasta piti käyttää kansainvälisestikin khmerinkielistä nimeä ”Kampuchea” (suom. Kamputsea), mutta heidän kukistumisensa jälkeen vanha nimi on otettu jälleen käyttöön. 1900-luvun toisella puoliskolla maalla oli seuraavat nimet:
1953–1970: ”Kambodžan kuningaskunta” (engl. Kingdom of Cambodia, khmeriksi ព្រះរាជាណាចក្រកម្ពុជា)
1970–1975: ”Khmerien tasavalta” (engl. Khmer Republic, khmeriksi សាធារណរដ្ឋខ្មែរ)
1975–1979: ”Demokraattinen Kamputsea” (engl. Democratic Kampuchea, khmeriksi កម្ពុជាប្រជាធិបតេយ្យ)
1979–1989: ”Kamputsean kansantasavalta” (engl. People's Republic of Kampuchea, khmeriksi សាធារណរដ្ឋប្រជាមានិតកម្ពុជា)
1989–1993: ”Kambodžan valtio” (engl. State of Cambodia, khmeriksi រដ្ឋកម្ពុជា)
1993–: ”Kambodžan kuningaskunta” (engl. Kingdom of Cambodia, khmeriksi ព្រះរាជាណាចក្រកម្ពុជា)
Maantiede

Kambodžan pinta-ala on noin 181 035 neliökilometriä, josta 4 520 neliökilometriä on sisävesiä. Maalla on 803 kilometrin raja Thaimaan kanssa pohjoisessa ja lännessä, 541 kilometrin raja Laosin kanssa koillisessa ja 1 228 kilometrin raja Vietnamin kanssa idässä ja kaakossa. Kambodžalla on lisäksi 443 kilometrin pituinen rantaviiva Siaminlahdella.
Maan huomattavin maantieteellinen piirre on Tonle Sapin (Suuri järvi) tulvatasanko, joka on kuivana kautena 2 590 neliökilometrin suuruinen ja sadekautena noin 24 605 km². Tiheästi asutettu, riisinviljelyyn käytetty tasanko on Kambodžan keskeisin alue. Suurin osa maasta (noin 75 prosenttia) on alle 100 metrin korkeudella merenpinnasta. Poikkeukset ovat Kardemummavuoret (korkein kohta 1 813 metriä) ja niiden kaakkoinen laajentuma Elefanttivuoret (noin 500–1 000 metrin korkuiset), sekä Dângrêkvuorten jyrkänne Thaimaan rajalla (korkeus noin 500 metriä). Kambodžan korkein kohta on 1 771 metriin kohoava Phnom Aoral Poŭthĭsătin lähellä maan keskiosassa.
Maantiede > Kallioperä ja malmivarat

Suurin osa Kambodžan kallioperästä kuuluu kvartäärikauden kivien muodostamaan Tonle Sap-Phnom-Penh sedimentaatioaltaaseen. Länsirannikon vuoret ovat liitukaudelta, jurakaudelta ja triaskaudelta. Trias- ja permikauden kivilajeja on myös maan itäosassa, samoin paikoin pohjoisessa, yhdessä paleotsooisen maailmankauden loppuvaiheen eli lähinnä permikauden ja kivihiilikauden kivilajien kanssa. Kaakkoisosassa on paikoin myös vulkaanisia kivilajeja.
Kambodžan mineraalivarojen kartoitus on alkutekijöissään. Toistaiseksi maasta kaivetaan kultaa ja jalokiviä sekä marmoria, graniittia, hiekkaa ja suolaa. Maa sallii myös ulkomaalaisten yritysten harjoittaa malminetsintää ja kaivostoimintaa. Brittiläinen ja japanilainen yhtiö luopuivat bauksiitin louhimisesta pitkän jatkuneiden tutkimusten jälkeen kannattamattomana. Australialaiset ja japanilaiset yritykset ovat tehneet valtauksia kultakaivoksia varten. Korealainen yritys on varannut alueen, jossa on kuparia, sinkkiä ja jalokiviä. Kiinalaiset ovat perustaneet yhteisyrityksen rautamalmin hyödyntämiseksi. Kivihiiltä on löytynyt läheltä Thaimaan rajaa. Hiekkaa viedään Singaporeen ja Hongkongiin rakennusteollisuudelle ja täytemaaksi. Mineraalivarojen hyödyntämistä pidetään niin tärkeänä Kambodžan talouskasvulle, että valtio on ilmoittanut olevansa valmis harkitsemaan kaivostoiminnan sallimista myös nykyisillä luonnonsuojelualueilla.
Maantiede > Luonto

FAO:n Forest Resources Assesment 2000 -raportissa Kambodža jaetaan kolmeen kasvillisuusvyöhykkeeseen. Maan länsi- ja lounaisosassa sekä pienessä laikussa Môndôl Kirin maakunnassa kasvaa trooppista sademetsää. Itäosassa ja paikoin maan keskiosassa kasvaa trooppinen kostea lehtimetsä. Sen yleisimmät puulajit kuuluvat mahonkikasveihin, rautayrttikasveihin, hernekasveihin tai Combretaceae-heimoon. Maan keskiosissa on trooppista kuivaa metsää, jonka päälajeja ovat dipterokarpuskasvit.
Suuren järven tulvatasangolla viljellään riisipeltojen lisäksi tupakkaa ja maissia. Pohjoisen vuorilla kasvaa ikivihreää metsää. Lounaassa on jäljellä ikimetsien sirpaleita ja viljeltyä tiikkiä. Ylempänä vuoristossa kasvaa havupuitakin. Rannikkoa reunustavat mangrovemetsät, ja jokivarsilla tavataan buddhalaisten pyhää kukkaa lootusta.
Kambodžan kansalliseläin kouprei on äärimmäisen uhanalainen ja mahdollisesti kuollut jo sukupuuttoon. Jaavansarvikuonoja on löydetty rajan takaa Vietnamista, joten niitä saattaa elää myös Kambodžan puolella. Muita uhanalaisia nisäkkäitä ovat aasiannorsu, aasiankultakissa, vuorisusi, Indokiinangibboni, puuleopardi, kalastajakissa, marmorikissa, malaijikarhu ja villi vesipuhveli. Tiikereitä arvioidaan olevan jäljellä noin 150 yksilöä. Kansallispuu on palmyrapalmu (Borassus flabellifer).
Kambodžassa on seitsemän kansallispuistoa ja 16 muuta luonnonsuojelualuetta. Suurimmat kansallispuistot ovat Viracheyn kansallispuisto maan pohjoisrajalla, Botum-Sakorin kansallispuisto länsirajalla ja Phnom Bokorin kansallispuisto maan eteläosassa. Suurin Kambodžan luontoa uhkaava tekijä ovat metsätuhot. 1990-luvulla metsäpinta-ala väheni 1 400 neliökilometriä vuodessa. Vuosina 2000–2005 metsän tuhoutumisvauhti kasvoi 75 prosenttia. Luonnontilaista ikimetsää on jäljellä enää alle 3 500 neliökilometriä. Hallituksen toimet ovat tehottomia, ja laittomat hakkuut rehottavat. Väestönkasvu ja sisällissodan jälkeinen jälleenrakennus asettavat paineita puutavaran hankkimiselle. Metsää raivataan myös kaskiviljelyn ja peltopinta-alan laajentamisen takia. Metsien oman lajiston lisäksi metsätuhot ovat uhkana järvien biotoopeille, sillä hakkuuaukeilta huuhtoutuva liete pilaa kutupaikkoja.