Ace Frehley
Musiikillinen ura > Frehley’s Comet ja sooloura (1983–1995)

Ace jäi Kissin jälkeen soolouralle ja perusti vuonna 1984 Frehley's Comet -nimisen yhtyeen, joka teki kolme studiolevyä 80-luvulla. Yhtyeen suurimpia hittejä olivat muun muassa "Into The Night", "Insane" ja ehkä suurimpana hittinä Kissin Alive II-albumilla jo aiemmin julkaistu "Rocket Ride". Yhtyeen alkuperäiskokoonpanoon kuului basisti John Regan, kitaristi ja laulaja Richie Scarlet, kosketinsoittaja Arthur Stead ja rumpalina Kissin kanssakin toiminut Anton Fig. Yhtye esiintyi ensimmäisen kerran 30. marraskuuta 1984, S.I.R. Studiosilla, New Yorkissa. Alkuvuosinaan Frehley's Comet äänitti muutamia demoja yrittäen saada sopimuksen, kunnes vuonna 1986 Frehley teki sopimuksen Megaforce Recordsin Jon ja Marsha Zazulan kanssa.
Yhtyeen debyyttialbumi, Frehley's Comet julkaistiin 7. heinäkuuta 1987 Megaforce Recordsin kautta melko uusitulla kokoonpanolla. Kitaristi ja laulaja Richie Scarlet ja kosketinsoittaja Arthur Stead erosivat molemmat vuonna 1985 ja heidän tilalleen valittiin Tod Howarth, joka toimi laulajana, rytmikitaristina sekä myös koketinsoittajana. Albumi kipusi Billboard 200-listalla sijalle #43, noin 500 000 kappaleen myynnillä ja albumin single "Rock Soldiers" pääsi korkeimmillaan sijalle #27 Mainstream Rock Tracks-listalla. Kaikista Frehley's Cometin albumeista Frehley's Comet oli kaikista menestynein. Seuraavan vuoden helmikuussa julkaistiin EP Live +1, joka oli Billboardin listoilla kymmenen viikkoa, parhaimmillaan sijalla #84 ja saman vuoden toukokuussa julkaistiin Second Sighting, joka oli 13 viikkoa listoilla ja korkein sijoitus oli vain #81. Kuitenkin muutama esiintyminen Iron Maidenin kanssa kokosi heille hieman albumin huonon menestyksen tuottamia menetyksiä takaisin.
19. maaliskuuta 1988 yhtye esiintyi Hammersmith Odeonissa Lontoossa, Jamie Oldaker rumpalina. Esiintyminen kuvattiin ja osa kappaleista taltioitiin Live + 4-kasettijulkaisulle, joka sisälsi niiden lisäksi Acen laulamia Kiss-klassikoita, kuten "Cold Gin" ja "Shock Me" ja kappaleiden "Into the Night," "Rock Soldiers", "Insane" ja "It's Over Now" musiikkivideot. Se julkaistiin vuoden 1989 alkupuolella.
Ace jätti Frehley's Cometin vuonna 1989 ja alkoi julkaista albumeita omalla nimellään, melkein samalla kokoonpanolla. Vain yhtyeen rytmikitaristi, laulaja ja kosketinsoittaja Tod Howarth jätti yhtyeen ennen Trouble Walkin' -albumin äänittämistä ja tilalle valittiin Richie Scarlet. Ensimmäisen soololevyn menestyksestäkään huolimatta Trouble Walkin' jatkoi Frehleyn menestyksen alamäkeä; vain 9 viikkoa listoilla ja korkein sijoitus oli 102#. Ace yhtyeineen lähti seuraavana vuonna kiertueelle, mutta basisti John Regan jätti yhtyeen ja Ace menetti levytyssopimuksensa.
Frehley jatkoi keikkailuaan huonosta menestyksestään huolimatta monilla eri kokoonpanoilla. Frehley's Cometin vuonna 1985 jättänyt kitaristi ja laulaja Ritchie Scarlet tuli takaisin ja toimi Frehleyn kanssa vuoteen 1996 saakka, kunnes Frehley palasi takaisin Kissiin. John Reganin lähdettyä basisteina toimivat Mark Normand, White Lionin James Lomenzo ja viimeisenä Karl Cochran. Rumpalina oli aluksi Sandy Slavin, joka jätti yhtyeen vuonna 1992. Hänet paikkasi myös White Lionissa soittanut Greg D' Angelo. Lopulta vuonna 1993 D' Angelon lähdettyä rumpaliksi valittiin Harry Slash & The Slashtonesissakin soittanut Steve "Budgie" Werner.
Vuonna 1995 Frehley ja Kissin entinen rumpali Peter Criss sopivat välinsä ja ajattelivat lähteä yhteiskiertueelle. Criss olikin jo laulanut Trouble Walkin' -albumilla "2 Young 2 Die"-kappaleen ja oli vieraillut Frehely's Cometin Los Angelesin Wiltern Theatressa pidetyllä keikalla vuonna 1987, soittaen rummut Kissin kappaleeseen "Deuce". Frehley puolestaan oli soittanut kitarat Crissin vuonna 1994 julkaistulla Cat #1 -albumilla "Bad Attitude", "Walk the Line" ja "Blue Moon Over Brooklyn" -kappaleisiin.
Frehleyn ja Crissin "Bad Boys" -kiertue starttasi kesäkuussa 1995. Esiintymiset päättyivät aina Kissin klassikkokappaleisiin "Nothin' To Lose" ja "Rock and Roll All Nite".