stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pimennys (täsmennyssivu)

Pimennys tarkoittaa seuraavia asioita:
pimennys, tähtitieteen termi
Pimennys (Blackout), Eddy Matalonin ohjaama elokuva vuodelta 1978
Pimennys, suomalainen television minisarja vuodelta 1993
Pimennys: Itsemurhamuistelmat (The Eclipse: A Memoir of Suicide), Antonella Gambotton muistelmateos.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pimennys”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Percy MacKaye

Percy MacKaye rooliasussa Arnold Genthen Autochrome-värikuvassa vuodelta 1913.
Percy MacKaye (16. maaliskuuta 1875 New York – 31. lokakuuta 1956 Cornish, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija ja runoilija.
MacKaye suoritti tutkinnon Harvardin yliopistossa 1897 ja matkusteli sitten kolmisen vuotta Euroopassa. Hän asui ainakin Roomassa, Lontoossa ja Sveitsissä ja opiskeli Leipzigin yliopistossa 1899–1900. Palattuaan New Yorkiin hän opetti yksityiskoulussa vuoteen 1904 saakka, kunnes liittyi taiteilijayhdyskuntaan New Hampshiren osavaltion Cornishissa ja omistautui näytelmien kirjoittamiselle.
Hänen tunnetuimpia näytelmiään ovat The Canterbury Pilgrims (1903), Sappho and Phaon (1907), Jeanne D’Arc (1907), The Scarecrow (1908) sekä Anti-Matrimony (1910). Vuonna 1937 hän julkaisi runokokoelman The Far Familiar ja vuonna 1950 neljän näytelmän sarjan The Mystery of Hamlet King of Denmark, or What We Will, joka oli tarkoitettu edeltämään ja jatkamaan Shakespearen Hamletin tarinaa.
MacKaye valittiin National Institute of Arts and Lettersin jäseneksi 1914. Seuraavalla vuosikymmenellä hän toimi Ohiossa sijaitsevan Miami Universityn residenssirunoilijana. MacKaye luennoi teatterista myös Harvardissa, Yalessa, Columbiassa ja muissa Yhdysvaltoin huippuyliopistoissa.
MacKayen isä oli näyttelijä ja teatteritekniikan uranuurtaja Steele MacKaye. Hänen veljiään olivat filosofi James MacKaye sekä metsänhoitaja ja luonnonsuojelija Benton MacKaye.
Vuonna 1912 MacKaye julkaisi teoksen The Civic Theatre in Relation to the Redemption of Leisure; A Book of Suggestions, jossa hän esitteli ajatuksen kaupallisuudesta ja voitontavoittelusta vapaasta, yhteiskunnan tukemasta teatterista. Hänen ajatuksensa ottivat tuulta Neuvostoliiton Proletkult-teatteriliikkeessä.
Teoksia > Runokokoelmia

1912: Uriel: And Other Poems
1914: The Present Hour: A Book of Poems
1915: The Sistine Eve: And Other Poems
1938: The Far Familiar: Fifty New Poems
Teoksia > Näytelmiä

1903: The Canterbury Pilgrims
1905: Fenris the Wolf
1906: Jeanne D'Arc: A Drama
1907: Sappho and Phaon
1908: The Scarecrow: or, The Glass of Truth; a Tragedy of the Ludicrous
1908: Mater: An American Study in Comedy
1910: Anti-matrimony: A Satirical Comedy
1912: Yankee Fantasies: Five One-act Plays
1912: To-morrow: A Play in Three Acts
1914: A Thousand Years Ago: A Romance of the Orient
1914: Sanctuary: A Bird Masque
1915: The Immigrants: a Lyric Drama
1916: Caliban by the Yellow Sands
1917: The Evergreen Tree
1919: Washington: the Man Who Made Us
1920: The Pilgrim and the Book
1941: An Arrant Knave & Other Plays
1952: The Mystery of Hamlet, King of Denmark, Or. What We Will: A Tetralogy in Prologue to "The Tragicall Historie of Hamlet, Prince of Denmarke
2008: Jeanne D'Arc, ISBN: 978-1-4437-7195-5
Reginald De Kovenin kanssa 1916: The Canterbury Pilgrims (ooppera)
Reginald De Kovenin kanssa 1919: Rip Van Winkle (ooppera)
Aiheesta muualla

The Papers of the MacKaye Family, Dartmouth College Library (Arkistoitu – Internet Archive)
Artikkeli Time-aikakauslehdessä 4.2.1924 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Percy MacKaye
Käännös suomeksi
Pimenta

Pimenta voi tarkoittaa seuraavia:
Pimenta eli viuhkopippurit, kasvisuku, johon kuuluu:
maustepippuri (Pimenta dioica)
Adhemar Pimenta (1896–1970), brasilialainen jalkapallovalmentaja
Adriano Pimenta (s. 1982), brasilialainen jalkapalloilija
Rui Costa Pimenta (s. 1957), brasilialainen poliitikko
Silvério Gomes Pimenta (1840–1922), brasilialainen katolinen arkkipiispa
Simon Ignatius Pimenta (1920–2013), intialainen kardinaali
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pimenta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Partido Obrero de Unificación Marxista

| Partido Obrero de Unificación Marxista |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1935
Lopetti:  1980
Ideologia:  kommunismi marxismi trotskilaisuus
Poliittinen kirjo:  vasemmisto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Partido Obrero de Unificación Marxista (lyh. POUM, Yhdistynyt marxilainen työväenpuolue) oli vuosina 1935–1980 toiminut espanjalainen kommunistipuolue, joka oli linjaltaan trotskilainen. Se syntyi Espanjan kommunistisen vasemmiston (Izquierda Comunista de España, ICE) sekä Työläisten ja talonpoikien liiton (Bloque Obrero y Campesino, BOC) yhdistyttyä. POUM oli myös yksi Espanjan sisällissodan osapuolia sen jäsenten taisteltua tasavaltalaisten joukoissa.
Perustaminen

POUM:n perustivat vuonna 1935 Lev Trotskia esikuvanaan pitäneet Andrés Nin ja Joaquín Maurín vastavoimaksi stalinistiselle Espanjan kommunistiselle puolueelle (PCE). Uusi puolue onnistui nopeasti kasvamaan jäsenmäärältään PCE:tä suuremmaksi. Jäseniä oli sen oman ilmoituksen mukaan parhaimmillaan noin 70 000 ja todellisuudessakin ainakin 30 000. POUM oli mukana myös tammikuussa 1936 perustetussa Espanjan toisen tasavallan kansanrintamahallituksessa, vaikka suhtautuikin siihen kriittisesti Stalinin johtaman Neuvostoliiton suuren vaikutusvallan vuoksi.
Sisällissodan aika

Heinäkuussa 1936 syttyneen Espanjan sisällissodan aikana POUM:n jäsenet muodostivat tasavaltalaisten 29. divisioonan, joka taisteli Aragonian rintamalla. Sen miliisijoukoissa palveli tammi-toukokuun 1937 ajan vapaaehtoisena englantilainen kirjailija George Orwell, joka myöhemmin kertoi sotakokemuksistaan kirjassa Katalonia, Katalonia. Sisällissodan alkaessa POUM oli anarkistien ohella mukana käynnistämässä Espanjan vallankumoukseksi kutsuttuja yhteiskunnallisia uudistuksia. Lähinnä Barcelonassa ja Katalonian alueella tehty vallankumous käsitti muun muassa teollisuuden ja maatalouden kollektivisoinnin.
Toukokuussa 1937 käytiin Barcelonan toukokuuna tunnettu tasavaltalaisten keskinäinen valtataistelu, jossa toisella puolella olivat POUM ja anarkistisen CNT-ammattiliiton työläiset vastassaan hallituksen joukot ja PCE. Kuusi päivää kestäneiden taistelujen jälkeen aloitti kommunistinen puolue POUM:n jäseniin kohdistuneet puhdistukset, jotka tehtiin todennäköisesti Stalinin määräyksestä. Tämä johti lopulta puolueen kieltämiseen kesäkuun puolivälissä. POUM:n johtajana toiminut Andrés Nin vangittiin ja surmattiin Madridissa sijainneella vankileirillä. Murhan takana oli ilmeisesti tasavaltalaisten tukijana toimineen Neuvostoliiton turvallisuuspoliisi NKVD. Puolueen jäseniä pakeni Ranskaan, josta heitä joutui maan natsimiehityksen aikana muun muassa Dachaun, Mauthausen-Gusenin ja Buchenwaldin keskitysleireille.
Lakkauttaminen

Kansallismielisen koalition voittoon päättyneen sisällissodan jälkeen POUM toimi maanalaisena vuodesta 1947 kenraali Francon kuolemaan ja Espanjan demokratisoitumiseen saakka. Muista vasemmistopuolueista poiketen se ei kuitenkaan enää onnistunut vakiinnuttamaan asemaansa ja lakkautettiin vuonna 1980.
Puolueen johtajat

Joaquín Maurín (1935–1936)
Andrés Nin (1935–1936)
Julián Gorkin (1937–1939)
Wilebaldo Solano (1947–1980)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Partido Obrero de Unificación Marxista Wikimedia Commonsissa
Pihapunavarpuset

| Pihapunavarpuset |
| --- | --- |
 Koirastammipunavarpunen (Haemorhous purpureus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Pihapunavarpuset Haemorhous  Swainson, 1837
Lajit
 Mäntypunavarpunen Haemorhous cassinii  Tammipunavarpunen Haemorhous purpureus  Pihapunavarpunen Haemorhous mexicanus 
Katso myös
   Pihapunavarpuset Wikispeciesissä   Pihapunavarpuset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pihapunavarpuset (Haemorhous) on peippojen (Fringillidae) heimoon kuuluva lintusuku. William John Swainson kuvasi sen tieteelle vuonna 1837. Siihen kuuluu kolme lajia, joita tavataan kauttaaltaan Pohjois-Amerikassa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pihapunavarpuset (Haemorhous)
ITIS: Haemorhous (englanniksi)
Perttilä (Lohja)

Perttilä (ruots. Bertbacka) on Lohjan 25. kaupunginosa.
| Perttilä |
| --- | --- |
Kaupunki:  Lohja
Kaupunginosa nro:  25
Postinumero(t):  08500
Lähialueet:  Muijala, Ventelä, Immula
Se sijaitsee keskustasta koilliseen, yhdystie 1125:n varrella. Maantieteellisesti Perttilä sijaitsee alueella, joka rajoittuu idässä Muijalan teollisuusaleueeseen, lännessä Puruskorventiehen, etelässä rataan ja pohjoisessa harjuun.
Tällä alueella asuu noin 1200 taloutta, asutuksen ollessa enimmäkseen omakoti- ja rivitaloja. Perttilässä on koulu (Perttilän ala-aste), päiväkoteja sekä talvisin jäädytettävä hiekkajalkapallokenttä.
Perttilässä ala-asteen vierellä sijaitsee grillikioski A-oikeuksin. Grillikioskilla on myös Veikkauksen ja FinnToton pelipisteet.
Perttilässä toimii koulun- ja päiväkodin vanhempainyhdistys sekä Perttilä-seura.
Aiheesta muualla

Perttilä-seuran, Perttilän koulun vanhempainyhdistyksen ja Perttilän päiväkodin vanhempainyhdistyksen yhteiset internetsivut[vanhentunut linkki]
Lohjan kaupunginosat
1. Anttila | 2. Ahtsalmi | 3. Pitkäniemi  | 4. Hiidensalmi | 5. Pappila | 6. Moisio | 7. Myllylampi | 8. Neitsytlinna | 9. Ojamo | 10. Ojamonkangas | 11. Keskilohja  | 12. Metsola | 13. Gunnarla | 14. Vienola | 15. Gruotila | 16. Pappilankorpi | 17. Jönsböle | 18. Kyrkstad  | 19. Virkkala | 20. Maksjoki | 21. Vappula | 22. Routio | 23. Lempola | 24. Ventelä | 25. Perttilä | 26. Muijala | 27. Röylä | 28. Paloniemi | 29. Immula | 30. Kirkniemi | 31. Nummenkylä | 32. Karnainen | 101. Sammatti | 102. Karjalohja | 103. Nummi | 104. Pusula | 105. Saukkola
Pieni Murojärvi

| Pieni Murojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°52′09″N, 25°40′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  metsäoja Iisjärveen 
Järvinumero:  14.422.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  165 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  250 m  
Rantaviiva:  0,982 km  
Pinta-ala:  5,828 ha  
Tilavuus:  0,0001329 km³ 
Keskisyvyys:  2,28 m  
Suurin syvyys:  4,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Murojärvi 
Pieni Murojärvi  on Keski-Suomessa Äänekoskella  Ispohjan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 350 metriä pitkä, 250 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,8 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 132 900 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 4,1 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Iisjoen valuma-alueeseen (14.422) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 165 metriä mpy.
Pierre-Romain Thionnet

| Pierre-Romain Thionnet |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  Euroopan patriootit
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1994 (ikä 30) Pontarlier, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Kansallinen liittouma
Pierre-Romain Thionnet (s. 19. tammikuuta 1994 Pontarlier, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Thionnet edustaa Kansallinen liittouma -puoluetta. Thionnet on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Euroopan patriootit -ryhmää.
Aiheesta muualla

Pierre-Romain Thionnet Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Peter Snellman

Peter (Petter) Snellman (1. toukokuuta 1846 Alavus – 23. lokakuuta 1907 Helsinki) oli suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies.
Snellmanin vanhemmat olivat kirkkoherra Emanuel Snellman ja Elisabet Wijk (Röyskö) ja puoliso vuodesta 1877 Julia Wilhelmina Lovenetsky (k. 1938). Snellman tuli ylioppilaaksi 1871 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1877, papiksi hänet vihittiin 1878. Snellman oli ensin Johanneksen kirkkoherran apulainen ja sitten Valkjärven vt. kappalainen 1878, Johanneksen kirkkoherran virallinen apulainen 1879, Pietarin Pyhän Marian suomalaisen seurakunnan komministeri 1879 ja Uskelan kirkkoherra vuodesta 1897. Espoon kansakoulun opettaja hän oli 1874, Helsingin kaupungin kansakoulun opettaja 1876–1878, Pietarin Pyhän Marian suomalaisen seurakunnan kirkkokoulun uskonnon opettaja 1879–1885, vt. uskonnon opettaja 1888–1889 ja uskonnon opettaja luterilaisille suomalaisille lapsille kruunun oppilaitoksissa Pietarissa vuodesta 1883. Sotarovastin arvon Snellman sai 1900. Hän oli valtiopäivämies pappissäädyssä 1905.
Piharuusu

| Piharuusu> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit
Suku::  Ruusut Rosa
Laji::  × malyi  A.Kern.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piharuusu (Rosa × malyi) on metsäruusun (Rosa majalis tai cinnamomea) ja vuoriruusun (Rosa pendulina) risteytyessä syntynyt risteymälaji. Metsäruusukantana on mahdollisesti lajike 'Foecundissima' eli mökinruusu.
Piharuusua esiintyy Suomessa koristekasvina ja paikoin satunnaisena puutarhakarkulaisena. Suomessa risteymä on alkuperältään eteläeurooppalaista vuoriruusua yleisempi. Tunnetuin piharuusun sukuinen koristelajike on tarhapiharuusuihin (Rosa Malyi-ryhmä) kuuluva kempeleenruusu ('Kempeleen Kaunotar'), jota on kasvatettu Pohjois-Suomessa jo 1800-luvun lopussa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas: Piharuusu (Rosa ×malyi) Suomessa.
Pirkko-Liisa Summa

Pirkko-Liisa Summa (22. elokuuta 1938 Uusikirkko – 16. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Summa päätyi sodan jälkeen evakkoon Paraisille. Hän meni vuonna 1964 työhön Suomen Tietotoimiston kotimaan toimitukseen ja oli STT:n palveluksessa lähes neljäkymmentä vuotta vuoteen 2003 saakka.
Summa oli STT:n toimittajana mukana 45:llä Suomen tasavallan presidenttien valtiovierailulla tai muulla ulkomaanmatkalla ja hän raportoi myös 150-200:sta Suomeen tehdystä valtiovierailusta. Ensimmäisen kerran hän oli mukana presidentti Urho Kekkosen Turkin-vierailulla kesäkuussa 1971.
Teoksia

Reportterina presidenttien matkassa. Tammi 2004
Peter Smith

Peter Smith on seuraavien henkilöiden nimi:
Peter Smith (s. 1967), brittiläinen taiteilija
Peter Moore Smith (s. 1965), yhdysvaltalainen kirjailija
Peter Purves Smith (1912–1949), australialainen maalari
Peter Plympton Smith (s. 1945), yhdysvaltalainen poliitikko
Peter Smith (s. 1964), skotlantilainen curlingin maailmanmestari
Peter Smith (1924–1954), rugby union -pelaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Peter Smith”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pieni Matkuslampi (läntinen)

| Pieni Matkuslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°25′19″N, 27°09′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskujoki:  Raajoki Kallaveteen 
Järvinumero:  14.972.1.066
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  420 m  
Rantaviiva:  2,789 km  
Pinta-ala:  11,186 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni Matkuslampi 
Pieni Matkuslampi on Etelä-Savossa Mikkelissä Heikkilänkylän lähellä sijaitseva lampi. Toinen Pieni Matkuslampi sijaitsee neljä kilometriä idässä päin.
Maantietoa

Lampi on 1,1 kilometriä pitkä, 420 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84 metriä mpy.
Piharatamo

| Piharatamo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Ratamot Plantago
Laji::  major
Kaksiosainen nimi
 Plantago major  L. 
Katso myös
   Piharatamo Wikispeciesissä   Piharatamo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Piharatamo (Plantago major) on ratamokasveihin (Plantaginaceae) kuuluva monivuotinen ruoho. Sen soikeat lehdet kasvavat ruusukkeena maata vasten, ja jäykkä kukka- ja siemenvarsi nousee pystynä noin 20 senttimetrin korkeuteen. Tahmeat siemenet kulkevat eläinten tai ihmisten jaloissa uusille kasvupaikoille.
Piharatamo on yleinen nurmikoiden rikkaruoho, joka kestää tallaamista, mutta vaatii paljon valoa menestyäkseen. Se on alun perin kotoisin Etelä-Euroopasta, mutta on levinnyt eurooppalaisten asutuksen mukana kaikille mantereille Etelämannerta lukuun ottamatta. Kansanlääkinnässä kevyesti murskattuja ratamonlehtiä käytetään ihottumien, hyönteisen pistojen, nokkosen polttaman ja finnien hoitoon.
Piharatamon alalajeja ovat kyläpiharatamo (Plantago major subsp. major), jota esiintyy koko Suomessa sekä rantapiharatamo (Plantago major subsp. intermedia), jota esiintyy Etelä- ja Länsi-Suomessa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Piharatamo (Plantago major)
Kasviatlas: Piharatamon (Plantago major) levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Piharatamo (Plantago major)
Pohjolan kasvien pauloissa: Plantago major subsp. major – piharatamo subsp. kyläpiharatamo
Pohjolan kasvien pauloissa: Plantago major subsp. intermedia piharatamo subsp. rantapiharatamo
ITIS: Plantago major (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Plantago major (englanniksi)
Flora of China: Plantago major (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Plantago major (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lähikuva piharatamon siemenkodista.
Pekka Jylhä

Pekka Jylhä
Pekka Juhani Jylhä (s. 1. lokakuuta 1955 Toholampi) on suomalainen kuvanveistäjä ja Suomen Kuvanveistäjäliiton varsinainen jäsen.
Jylhän tunnetuimpia teoksia on vuonna 2000 valmistunut Urho Kekkosen muistomerkki Helsingissä Finlandia-talon lähellä. Hän on tullut 2000-luvulla tunnetuksi myös installaatioista, joissa on elementteinä usein täytettyjä eläimiä, esimerkiksi täytetty valkoinen jänis ja peili. Eduskunnan lisärakennuksen teos Kristallikruunu oli ensimmäinen kristalliteos, sen jälkeen niitä on syntynyt lisää.
Ura

Jylhä opiskeli vuosina 1974–1976 Savonlinnan Taidelukiossa. Vuosina 1980–1986 hän opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa ja vuosina 1984–1987 Kuvataideakatemian kuvanveistolinjalla. Vuosina 1987–1988 Jylhä opiskeli Tukholman Kungliga Konsthögskolanissa. Jylhän debyyttinäyttely oli Vaasassa 1984.
Helmikuussa 2007 Jylhä esitti jo pitkään suunnittelemansa pissaavan Tom of Finland -tyyppisen patsaan pystyttämistä Helsinkiin "kunnianosoitukseksi kaikille vähemmistöille". Vuonna 2007 Jylhälle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Jylhälle on myönnetty valtion kymmenvuotinen taiteilijaprofessoriapuraha vuosille 2012–2021.
Julkisia teoksia

Kultainen kaupunki, 1987–1988, veistos, Vantaan ammatillinen oppilaitos, Koivukylä, Vantaa,
Kohtaaminen (veistos), Vuosaari, Helsinki 1992,
Tie (ympäristöveistos), Kokkola 1994,
Toinen matka (ympäristöveistos), Tikkurilan aseman pohjoinen alikulkutunneli, Vantaa 1996,
Pohjoista kohti (ympäristöveistos), Tikkurilan aseman pohjoinen alikulkutunneli, Vantaa 1996,
Päivien ero, Martinlaakso, Vantaa 1996,
Olen itä olen länsi, Tali, Helsinki 1999,
Lähde, presidentti Kekkosen muistomerkki, Helsinki 2000,
Jäätie (ympäristötaideteos), Vaasa 2000,
Ilmestys maisemagalleria (ympäristöteos), Siilinjärvi 2000.
Tuulikone, Pointin kirjaston sisäkatto, Pakkala, Vantaa 2002,
J. V. Snellmanin muistomerkki, Kokkola, 2006.
Espoon betoniporsaat, Espoon keskus.
Elämän puu, Oulun Diakonissalaitos, 2008.
Odotus, Kaivopuisto, 2010.
Veden muisti, valtioneuvos Harri Holkerin hautamuistomerkki, Hietaniemen hautausmaa, Helsinki 2012.
My Way, Lempäälä, 2012.
Vita Nuova, Helsinki, 2018 (2002).
Auringonsilta, 2020, Tuusula.
Legenda, Kurikka, 2020.
Joutsen, Kuopio, 2023.
Kuvia teoksista

Kohtaaminen, 1992, Helsinki.
Tie (osa), 1994, Kokkola.
Pohjoista kohti, 1996, Vantaa.
Toinen matka, 1996, Vantaa.
Olen itä olen länsi, 1999, Helsinki.
Ilmestys 2000 Siilinjärvi.
42. jäätie 2000, Tiklaspuisto Vaasa.
Lähde, UKK-muistomerkki, 2000, Helsinki.
Joutsenet 2001 Järvenpää
Espoon betoniporsaat, 2000-luvun alku, Espoo (2002 lähtien Tohmajärvellä).
Tuulikone, 2002, Vantaa.
J. V. Snellmanin muistomerkki, 2006, Kokkola.
Ihme, 2007, Tampere.
Ilo 2007, Salon uimahalli
Siipirikko, 2010, Espoo.
Odotus, 2010, Helsinki.
Meri ja veden muisti 2011, Suvilahti Vaasa.
My Way, 2012, Lempäälä.
Veden muisti, Harri Holkerin hautamuistomerkki, 2014, Helsinki.
Puutarhurin taivas, 2014, Jyväskylä.
Vita Nuova, 2018, Helsinki.
Suojeluskuntalainen, 2020 ja Lotta-patsas, 2008, Kokkola.
Auringonsilta, 2020, Tuusula.
Legenda, 2020, Kurikka.
Millenium Technology -palkinto  “Milky Way” 2021
Palkinnot ja tunnustukset

Martinlaakson veistoskilpailu, 1. sija (1990)
Presidentti Urho Kekkosen muistomerkki -kilpailu, 1.palkinto (1997)
Vuosaaren metroaseman taideteoskilpailu, Helsingin kaupunki, 2. sija (1997)
Kirkonkulman taidekilpailu, Espoon seurakuntayhtymä, 3. palkinto (1998)
Ars Fennica -palkintoehdokkuus (1998)
Taivas kattona -ympäristötaidekilpailu, Tampereen kaupunki, toteutus: Urbaanit Kukat (1999)
Turun Vanhan Akatemian perintö, 2. sija (1999)
Maisema Galleria -ympäristötaidekilpailu, Tielaitos, toteutus: Ilmestys, Siilinjärvi (2000)
Eduskunnan lisärakennuksen taidekilpailu, 1. palkinto (2005)
Pro Finlandia -mitali 2007
Helsingin pitäjän uuden kappelin taideteoskilpailu, 2. sija ja toteutus (2008)
Vaasan ympäristötaidekilpailu, Pikipruukki, 1. palkinto (2010)
Vaasan kaupungin laatupalkinto, taiteen ja arkkitehtuurin yhdistäminen, Helsingin pitäjän uusi kappeli (2010)
Grafia ry:n Vuoden huiput -kilpailu, Kulutuksen käärme: Hopeahuippu Media-sarjassa (2011)
Vuoden valaistuskohde, Pyhän Laurin kappeli, Vantaa (2011)
European Copper in Architecture Award, Pyhän Laurin kappeli, Vantaa (2011)
Jyväskylän Äijälänrannan ympäristötaidekilpailu, 3. sija ja toteutus (2012)
Haapaveden seurakunnan taidekilpailu, 3. sija ja toteutus (2012)
Turun kaupungin kutsukilpailu, Hirvensalo, 1. palkinto (2014)
Lähde:
Aiheesta muualla

Pekka Jylhän kotisivut
Pekka Jylhä taiteilijamatrikkelissa
Pekka Jylhä Kansallisgallerian kokoelmissa
Pekka Asikainen

| Pekka Asikainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. lokakuuta 1971 (ikä 53)  Oulu, Suomi
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  2023–
Sotilasarvo:  kenttäpiispa
Jukka Pekka Asikainen (s. 8. lokakuuta 1971 Oulu) on suomalainen filosofian tohtori ja teologian tohtori, joka on tutkimuksissaan perehtynyt johtamisen teemoihin. Asikainen on toiminut vuodesta 2019 alkaen Oulun evankelis-luterilaisen seurakuntayhtymän yhtymäjohtajan virassa. Hän on myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappi. Asikainen nimitettiin Puolustusvoimien kenttäpiispan viiden vuoden määräaikaiseen virkaan 1.6.2023 alkaen.