McDonnell Douglas DC-10
Teknisiä tietoja > DC-10-40

Moottoreina kolme Pratt & Whitney JT9D-20 (219,6 kN) tai JT9D-59A (235,8 kN).
Suurin nopeus 982 km/h, suurin matkanopeus 908 km/h. Enimmäistoimintamatka 11 685 km, enimmäiskuormalla 7 505 km. Paino tyhjänä 122 951 kg, Suurin lentoonlähtöpaino 259 450 kg. Polttoainekapasiteetti 138 904 litraa.
Huom. Oheinen tekninen kuvaus koskee Finnairin laivastoa.
DC-10-30 on pitkänmatkan yksitasoinen alataso, jossa on ulokepalkkirakenteiset nuolimuotoiset siivet ja sivuvakaaja, säädettävä korkeusvakaaja ja laajarunkomuotoinen puolimonokokkityyppinen runkorakenne. Runko on valmistettu metallista. Koneessa on sisäänvedettävät kolmipistelaskutelineet (kolmipyöräteline) sekä sisäänvedettävä lisäkeskilaskuteline. Konetyyppi on suunniteltu matkustajien ja rahdin kaupalliseen kuljetukseen. Koneen sisätilat jakautuvat ohjaamoon ja matkustamoon, joista lattian tasolla on kolme matkustajaosastoa, ja lattian tason alapuolella laskutelinekuilut, varavoimalaiteosasto sekä lisälaiteosastoja. Matkustamossa on kahdeksan matkustajaovea, keittiöt, WC:t, vesijärjestelmä, viihdejärjestelmä ja lukuisia muita oheisjärjestelmiä. Koneen valaistusjärjestelmä koostuu suuresta määrästä sisä- sekä ulkovaloja.
Ohjaamossa on ratti-poljintyyppiset kaksoisohjaimet. Ohjausjärjestelmä on hydraulitoiminen. Pääohjauslaitteina on kaksi paria siivekkeitä (2 kpl kummankin siiven jättöreunassa) ja 4 kpl korkeusperäsimiä (korkeusvakaajan jättöreunassa, kaksi kummallakin puolella) sekä neljästä osasta koostuva sivuperäsin (oikeastaan kaksi erillistä, joissa kummassakin etu- ja takaosa). Apuohjauslaitteina ovat siiven nosteprofiilia tehostavat etureunasolakot (8 kpl kummankin siiven etureunassa) ja sivuttaisohjausta tehostavat spoilerit (5 kpl/siipi, siiven yläpinnalla), jotka toimivat myös lentojarruina ja maaspoilereina. Näiden lisäksi ovat ulommat ja sisemmät  siipien jättöreunojen laskusiivekkeet (2 kpl/siipi) spoilereiden takana. Säädettävässä korkeusvakaajassa on kaksi eri liikenopeutta. Kolmipistelaskutelineissä on 12 pyörää, kaksi tandemparia yhdessä iskunvaimentimessa (joustintuessa) päätelineessä (neljä pyörää, neljä jarrua), kaksoispyörät keskitelineessä (kaksi pyörää, kaksi jarrua) sekä kaksoispyörät ohjattavassa nokkatelineessä, jossa ei ole erillisiä jarruja. Pääpyörissä ja keskipyörissä on kaksipiirimonilevyjarrut (ks. edellä) sekä luistonestojärjestelmä. Telineiden sisäänotto ja ulosotto, nokkapyöräohjaus sekä pyöräjarrut ovat hydraulitoimiset.
Finnairin laivastossa oli eri koneissa eri malleja General Electricin valmistamista CF6-50-sarjan aksiaalivirtauspuhallinturbiinimoottoreista, joita on koneessa kolme kappaletta. Kyseessä on varhainen ohivirtausmoottori, josta on sittemmin valmistettu useita uusia malleja, jotka ovat edelleen laajalti käytössä. Esimerkiksi yksilössä N345HC kukin moottori tuotti 54 000 paunan enimmäistehon. Kussakin moottorissa on puhallintyyppiset suihkujarrut (perustuvat ohivirtausilman ohjaukseen), joiden lisänä on erilliset turbiinisuihkujarrut -- molempia käyttävät samat valintavivut. Lisäksi koneessa on kaasuturbiinikäyttöinen, Garrett AiResearch-yhtiön valmistama varavoimalaite (APU). Sillä voidaan tuottaa maassa sähköä ja paineilmaa, sekä ilmassa sähköä koneen tarpeisiin, joten kone on periaatteessa maavoimalaitteista riippumaton. Lentoonlähdössä sillä voidaan tarvittaessa myös paineistaa matkustamo, jolloin vältytään vuodatusilman uudelleenohjauksen aiheuttamalta suorituskyvyn laskulta. Tätä mahdollisuutta käytetään esimerkiksi lyhyiltä kiitoteiltä lähdettäessä.
Moottoreista kaksi sijaitsevat siipien alla olevissa moottorikehdoissa, ja kolmas (ns. takamoottori) sivuvakaajan tyvessä. Polttoainesäiliöiden määrä vaihteli koneyksilöittäin, esimerkiksi yksilössä N345HC (jossa oli pitkiä lentoja varten lisäsäiliö) säiliöt jakautuivat seuraavasti: Kolme siipisäiliötä ja neljäs lisäsiipisäiliö (apusäiliö) siipeä kohden sekä yksi lisäsäiliö rahtiruumassa. Polttoainejärjestelmän kokonaisvetoisuus on tällä kokoonpanolla 150 610 litraa. Hydrauliteho tuotetaan kuuden moottorikäyttöisen sekä kahden sähkökäyttöisen pumpun avulla, jotka paineistavat kolmea riippumatonta hydrauliikkajärjestelmää. Lisäksi järjestelmään kuuluu kääntösuuntaisiin moottoripumppuihin (vaihtopumppu, reversible motor pump, lyh. RMP) perustuva välitysjärjestelmä, jolla hydraulipainetta voidaan siirtää pääjärjestelmien välillä. Moottoreiden vuodatusilmaa käytetään paineilmajärjestelmän välityksellä ilmastointiin, paineistukseen, jäänehkäisyyn, lämmitykseen, käyttöveden paineistamiseen, rahdin kuormaukseen, suihkujarruja varten sekä moottorien käynnistykseen. Sähkötehoa tuotetaan kolmella 90:n kilovolttiampeerin 200/115 voltin, 40 hertsin kolmivaihegeneraattorilla, jotka on kytketty vakiokierroslaitteisiin. Neljättä generaattoria käyttää varavoimalaite. 28 voltin tasavirran kehittämistä varten koneessa on neljä 75 ampeerin tasasuuntaajaa. Lisäksi koneessa on kaksi 14 voltin ja 50 ampeerin nikkeli-kadmiumakkua kytkettynä sarjaan, sekä patopaineilmakäyttöinen hätägeneraattori. Viestilaitteina on lyhytaalto- sekä VHF-radiot. Selektiivikutsujärjestelmä sekä tutkavastaaja kuuluvat myös varustukseen. Lisäksi koneessa on kutsujärjestelmä sekä sisäpuhelimet miehistön viestintää varten. Sähköisinä suunnistusjärjestelminä  on kolme inertiasuunnistusyksikköä sekä kahdennetut radiokompassi-,monisuuntamajakka-,  etäisyydenmittauslaite- sekä merkkimajakkajärjestelmät. Magneettista ohjaussuuntatietoa saadaan kahdelta kompassilta, joiden antamaa tietoa täydennetään kahden inertiajärjestelmän hyrrän antamalla tiedolla. Mittarinäyttöjen lentoparametrit tulevat pitot-staattiseen järjestelmään kytketyiltä datalaskimilta, minkä lisäksi asentokulmatietoa saadaan inertiahyrriltä. Koneessa on kaksi radiokorkeusmittaria, digitaalinen lentoarvotallennin, yhdysrakenteinen datajärjestelmä, massan ja tasapainon laskentajärjestelmä sekä sisäänrakennetut koestuslaitteet eri järjestelmille. Varoitusjärjestelminä toimivat päävaroitusjärjestelmä sekä keskitetty äänivaroitusjärjestelmä. Lennonohjaus- ja automaattiohjausjärjestelmä käyttää yhdysrakenteista,  kaksikanavaista autopilotti-kaksoislennonohjainjärjestelmää, suoritusarvojen ja järjestelmävikojen arviointijärjestelmää sekä automaattiohjauksen tilannäyttöjärjestelmää. Järjestelmä jakautuu kahteen vertailemalla valvottuun kanavaan, jotka voivat toimia vikasietoisessa (fail-passive) tai vikakestoisessa (fail-operational) tilassa. Konetta voidaan ohjata täysin automaattisesti tai automaation ja käsiohjauksen yhdistelmällä koko lennon ajan. Lisäksi yksilössä N345HC on digitaalinen suorituskyvyn hallintajärjestelmä, joka muun muassa avustaa kokonaistaloudellisimman lentokorkeuden valinnassa.
Ilmastointi- ja paineistusjärjestelmät lämmittävät, viilentävät, kuivattavat sekä paineistavat matkustamon ilmaa. Sisäilman lämpötila voidaan säätää käsin tai automaattisesti. Paineistuksessa on puolestaan kolme toimintatilaa: automaattinen, puoliautomaattinen ja käsivalinta. Koneessa on jäänehkäisyjärjestelmä, joka hyödyntää moottorien vuodatusilmaa. Se lämmittää ulompia solakoita, VHF1-antennia sekä moottoreiden suojalevyjen ilmanottorenkaita. Lisäksi eri puolilla koneen ulkopintaa on erillisiä sähkölämmittimiä. Palonsuojajärjestelmä mahdollistaa palon havaitsemisen  ja sammuttamiseen joko moottoreissa tai varavoimalaitteessa. Lisäksi rahtitilat on varustettu tulipalo-, savu- sekä ylikuumentumisantureilla. Ohjaamossa on kiinteä happijärjestelmä. Lisäksi matkustamossa on erilliset happimodulit matkustajille ja matkustamohenkilökunnalle.  Kaikki koneen keskeiset järjestelmät ovat kokonaisuutena lähes identtiset MD-11:n kanssa lukuunottamatta MD-11:n suurempaa digitaalisuusastetta, joka näkyy esimerkiksi ohjaamoavioniikassa. On tosin huomattava, että myös edelleen lentäviin DC10-koneisiin on aikojen kuluessa asennettu uutta avioniikkaa. Vuonna 2023 kaupallisessa käytössä oli vain kaksi yksilöä, joista molemmat ovat saaneet MD-10-päivityksen.