stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valpuri
Tunnettuja Valpureja ja Valborgeja

Valburg (710–779), englantilainen abbedissa ja pyhimys
Valpuri Alopaeus (1919–1969), suomalainen kirjallisuuden suomentaja
Valpuri Innamaa (k. 1602), suomalainen kauppias
Valpuri Kyni, suomalainen 1600-luvulla noituudesta tuomittu nainen
Valpuri Urpiainen (k. 1692), suomalainen aviorikoksesta kuolemaan tuomittu nainen
Valborg Aulin (1860–1928), ruotsalainen säveltäjä
Valborg Werbeck-Svärdström (1879–1972), ruotsalainen oopperalaulaja
Kuvitteellisia Valpureja ja Valborgeja

Valborg, toinen rakastavaisista keskiaikaisessa tanskalaisessa kansanlaulussa Axel ja Valborg
Valpuri Harjunpää, yksi rikoskonstaapeli Timo Harjunpään kolmesta tyttärestä Matti Yrjänä Joensuun Harjunpää-romaaneissa
Nimen muita käyttöyhteyksiä

Valpuri-astiasarja, Arabian 1960-1970 luvun posliiniastiasarja (Gunvor Olin-Grönqvist)
Kaljaasi Valborg, vuonna 1948 rakennettu purjealus, alkujaan hiekkajaala
Ugly Kid Joe

| Ugly Kid Joe |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1989-1997   2010–
Tyylilaji:  hard rock, heavy metal
Kotipaikka:  Isla Vista, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Whitfield Crane, laulu   Klaus Eichstadt, kitara   Dave Fortman, kitara   Cordell Crockett, basso   Shannon Larkin, rummut  
Entiset jäsenet:  Mark Davis, rummut   Roger Lahr, kitara  
Levy-yhtiö:  Mercury Records   Stardog Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ugly Kid Joe on yhdysvaltalainen vuosina 1989–1997 toiminut hard rock -yhtye, jonka nimi oli parodia Pretty Boy Floydista. Se tuli kuuluisaksi hitistä "Everything about you". Bändi hajosi vuonna 1997, mutta teki paluun kesällä 2010.
Jäsenet

Whitfield Crane – laulu (1987–1997, 2010–)
Klaus Eichstadt – kitara, taustalaulu (1987–1997, 2010–)
Cordell Crockett – basso, taustalaulu (1991–1997, 2010–)
Dave Fortman – kitara, taustalaulu (1992–1997, 2010–)
Zac Morris – rummut, perkussiot (2021–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Mark Davis – rummut, perkussiot (1990–1993)
Phil Hilgaertner – basso, taustalaulu (1987–1991)
Jonathan Spaulding - rummut (1987–1990)
Eric Phillips - kitara (1987–1990)
Roger Lahr – kitara, taustalaulu (1991–1992)
Bob Fernandez – rummut, perkussiot (1994)
Shannon Larkin – rummut, perkussiot (1994–1997, 2010–2021)
Jäsenet > Levyillä vierailleet tähdet

Carrie Hamilton – piano As Ugly as They Wanna Be (1991 — "Everything About You")
Stephen Perkins – perkussiot America's Least Wanted (1992)
Dean Pleasants – kitara America's Least Wanted (1992 — "Same Side")
Jennifer Barry – taustalaulu America's Least Wanted (1992), taustalaulu Menace To Sobriety (1995), taustalaulu Motel California (1996 — "Would You Like To Be There")
Rob Halford – taustalaulu America's Least Wanted (1992 — "Goddamn Devil")
Julia Sweeney – laulu America's Least Wanted (1992 — "Goddamn Devil", "Everything About You")
Brad Divens – taustalaulu Menace To Sobriety (1995)
Tom Fletcher – taustalaulu Menace To Sobriety (1995)
Lemmy – taustalaulu Motel California (1996 — "Little Red Man")
Angus Cooke – sello Motel California (1996 — "Undertow")
Tim Wheater – huilu Motel California (1996 — "12 Cents")
Angelo Moore – saksofoni Stairway to Hell (2012 — "Love Ain't True!")
"Dirty" Walter A. Kibby II – trumpetti Stairway to Hell (2012 — "Love Ain't True!")
Sonny Mayo - kitara (2012 Summer European Tour)
Yael Benzaken - rummut (2012 Summer European Tour)
Zac Morris - rummut (2012)
Chris Catalyst - kitara (live in Europe 2016)
Phil Campbell - kitara Uglier Than They Used Ta Be (2015 - "Under the Bottom", "My Old Man", "Ace of Spades")
Diskografia

| Vuosi | Nimi | Levy-yhtiö |
| --- | --- | --- |
| 1991 | As Ugly as They Wanna Be (EP) | Stardog |
| 1992 | America's Least Wanted | Stardog |
| 1995 | Menace to Sobriety | Mercury |
| 1996 | Motel California | Castle |
| 1998 | The Very Best of Ugly Kid Joe: As Ugly as It Gets | Polygram |
| 2012 | Stairway to Hell (EP) | UKJ Records |
| 2015 | Uglier Than They Used ta Be | Metalville / UKJ Records |
| 2022 | Rad Wings Of Destiny |  |
Unshackled

| Unshackled United Underworld |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 5. syyskuuta 2007
 Tuottaja(t): Tommi Polón
 Tyylilaji: alternative metal, alternative rock
 Kesto: 43.13
 Levy-yhtiö: Dreams Untouched
Unshackled on suomalaisen alternative rock -yhtye United Underworldin vuonna 2007 julkaisema debyyttialbumi.
Levyn äänityksestä ja miksauksesta vastaa Mikko Lohenoja (soittaa Superchrist-nimisessä yhtyeessä) ja masteroinnin hoisi Jaakko Viitalähde.
Kappaleet

Smoke – 4.13
eQuality – 3.35
Silver Sky – 4.49
Astral Pilot – 4.40
Road2Burn – 4.43
Breed – 2.33
Sometimes – 4.09
Turning Around – 3.31
Coming Through – 1.58
DNatured – 4.59
Promise – 4.03
Muusikot

Ville Tuomi – laulu
Tommi Polón – kitara, tuottaja, design
Panu Hokkanen – kitara
Marko Haataja – basso
Matti Lehikoinen – rummut
Muusikot > Tuotanto

Jaakko Viitalähde – masteroija
Mikko Lohenoja – äänittäjä, miksaaja
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Unshackled-levyn eKortti[vanhentunut linkki]
Unshackled discogs.com -sivustolla
Valkeajärvi (Orivesi, Myllykylä)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°41′05″N, 24°17′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  oja Kailanjärveen 
Järvinumero:  35.743.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,2 m  
Rantaviiva:  0,631 km  
Pinta-ala:  2,379 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Myllykylän eteläpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Kiponvuoren juurella pienellä suoalueella Kailanjärven länsipuolella. Järvi on metsäjärvi, jolla ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja sen rannat ovat suota. Järvi on autio, mutta sinne tulee tie Aihtianjärveltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Taipaleenjoen alaosan alueeseen (35.743) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,2 metriä mpy. Siihen on johdettu suo-oja ja toinen suo-oja laskee Kailanjärveen, joka vuorostaan laskee Myllyjärveen.
Urja

Urja tarkoittaa seuraavia asioita:
Urja, järvi Pohjois-Espoossa
Sarjakuvahahmo Mustanaamion nimi joissakin suomennoksissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Urja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Urium

Urium voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Urium, kaupunki Apuliassa Italiassa, nykyinen Carpino
Urium, kaupunki Hispania Baeticassa, nykyinen Minas de Riotinto Espanjassa
Vesirusolehti

| Vesirusolehti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tacheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Horsmakasvit Onagraceae
Suku::  Rusolehdet Ludwigia
Laji::  repens
Kaksiosainen nimi
 Ludwigia repens  J.R.Forst. (1771) 
Katso myös
   Vesirusolehti Wikispeciesissä   Vesirusolehti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vesirusolehti (Ludwigia repens) on horsmakasveihin kuuluva laji, jota esiintyy eteläisessä Pohjois-Amerikassa ja pohjoisessa Etelä-Amerikassa. Sitä käytetään akvaariokasvina. Sen varsi on enintään 50 senttimetrinen ja juurehtii nivelistä.
Aiheesta muualla

Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Ludwigia repens (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ludwigia repens (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Ludwigia repens (englanniksi)
V (MyGrainin albumi)

| V MyGrain |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. lokakuuta 2020
 Levy-yhtiö: Reaper Entertainment
MyGrainin muut julkaisut
| III 2018 | V 2020 |   |
V on MyGrainin viides studioalbumi, joka julkaistiin 2. lokakuuta 2020.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Nightmare | 5.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Out of This Life | 5.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Summoned Duality | 5.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Way of The Flesh | 4.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Haunted Hearts | 5.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Calling | 5.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Game of Gods | 5.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Stars Fading Black | 5.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Fathomless Freefall | 5.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Waves of Doom | 13.07 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Yhtyeen kokoonpano albumilla:
Tuomas Tuovinen – laulu
Teemu Ylämäki – kitara
Joni Lahdenkauppi – kitara
Jonas Kuhlberg – basso
Janne Mikael Manninen – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 6-/10
Metalliluola: 8½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

V (MyGrainin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi V (MyGrainin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
MyGrain
| --- | --- |
Studioalbumit:   Orbit Dance  Signs of Existence  MyGrain  Planetary Breathing  V 
EP-levyt:   III
Türk Telekom Ski Jumping Towers

| Türk Telekom Ski Jumping Towers |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Erzurum, Turkki
Katsomopaikat:  10 000
Koordinaatit:  39°53′35″N, 41°15′10″E
Avattu:  Syyskuussa 2010
Remontoitu:  2016
Muut mäet:  K40, K20
Türk Telekom Ski Jumping Tower HS140
K-piste:  125 metriä
Mäkikoko:  140 metriä
Mäkiennätys:  144,0 metriä  David Siegel (20.1.2018)
Avattu:  Syyskuussa 2010
Remontoitu:  2016
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  43,47 m
Vauhtimäen pituus:  99,31 m
Vauhtimäen kulma:  35°
Keulan pituus:  7 m
Keulan korkeus:  3 m
Keulan kulma:  11°
Alastulorinteen kulma:  34,57°
Türk Telekom Ski Jumping Tower HS109
K-piste:  95 metriä
Mäkikoko:  109 metriä
Mäkiennätys:  114,5 metriä  Timi Zajc (17.2.2017)
Naisten mäkiennätys:  110,5 metriä  Sara Takanashi (21.2.2012)
Avattu:  Syyskuussa 2010
Remontoitu:  2016
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  20,98 m
Vauhtimäen pituus:  87,67 m
Vauhtimäen kulma:  35°
Keulan pituus:  6,5 m
Keulan korkeus:  3 m
Keulan kulma:  10,5°
Alastulorinteen kulma:  34,25°
Türk Telekom Ski Jumping Tower K65
K-piste:  65 metriä
Avattu:  Syyskuussa 2010
Remontoitu:  2016
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Türk Telekom Ski Jumping Towers on viiden muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Erzurumissa Turkissa. Ne ovat Turkin ainoat hyppyrimäet.
Suurmäen torni toimii myös näköalatornina ja ravintolana.
Stadionilla on järjestetty mäkihypyn ja yhdistetyn Continental Cupin osakilpailuita, sekä talviuniversiadit 2011, hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut vuonna 2012 ja Euroopan nuorten olympiafestivaalit vuonna 2017.
Historia

Ensimmäinen hyppyrimäki, Kayakla atlama, rakennettiin Erzurumiin ja samalla koko Turkkiin jo vuonna 1946. Hyppyrimäen torni rakennettiin puusta ja sen K-piste sijaitsi 20 metrissä. Siitä hypättiin muutamien vuosien ajan.
Uutta mäkihyppystadionia alettiin suunnitella Erzurumiin Turkin urheiluministeriön ja hiihtoliiton päätöksellä vuonna 2008, ja se valmistui 10 kuukauden rakentamisen jälkeen syyskuussa 2010. Mäkihyppystadionin suunnitteli slovenialainen arkkitehtitoimisto Atelje S. Stadionille valmistui 20 miljoonalla eurolla viisi erikokoista muovitettua hyppyrimäkeä; suurmäki K120 HS140, normaalimäki K95 HS109, sekä harjoitusmäet K60, K30 ja K15. Stadion sijaitsee noin 2 000 metriä merenpinnan yläpuolella, ollen siten yksi korkeimmalla sijaitsevista mäkihyppystadioneista.
Suur- ja normaalimäen alastulorinteet vaurioituivat pahoin maanvyörymässä 15. heinäkuuta 2014. Alastulorinteet korjattiin vuonna 2016 ja samalla myös pienemmät hyppyrimäet remontoitiin kokonaan, jolloin niiden K-pisteet siirtyivät 65, 40 ja 20 metriin.
Historia > Arvokilpailuvoittajat

Talviuniversiadeissa 2011 suur- ja normaalimäen kilpailut voitti slovenialainen Matej Dobovšek, naisten normaalimäen kilpailun voitti italialainen Elena Runggaldier ja miesten joukkuekilpailun voitti Japani joukkueella Shotaro Hosoda, Yūmu Harada ja Shō Suzuki.
Vuoden 2012 nuorten MM-kilpailuissa kilpailtiin ainoastaan normaalimäessä, miesten kilpailun voitti slovenialainen Nejc Dežman, naisten kilpailun voitti japanilainen Sara Takanashi, miesten joukkuekilpailun voitti Norja joukkueella Espen Røe, Mats Berggård, Simen Grimsrud ja Phillip Sjøen ja naisten joukkuekilpailun voitti Japani joukkueella Yūki Itō, Yurina Yamada, Kaori Iwabuchi ja Sara Takanashi.
Euroopan nuorten talviolympiafestivaaleilla 2017 kilpailtiin ainoastaan normaalimäessä, poikien kilpailun voitti slovenialainen Timi Zajc, tyttöjen kilpailun voitti ranskalainen Romane Dieu, poikien joukkuekilpailun voitti Slovenia joukkueella Lovro Vodusek, Bernard Dobre, Tomi Jovan ja Timi Zajc ja sekajoukkuekilpailun voitti Slovenia joukkueella Nika Križnar, Tomi Jovan, Katra Komar ja Timi Zajc.
Türk Telekom Ski Jumping Tower HS140 > Mäkiennätyksen kehittyminen

Mäkiennätyksen 144,0 metriä on hypännyt David Siegel.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.1.2011 |  Roman Gornostaev | 119,5 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 28.1.2011 |  Nicolas Fettner | 130,0 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 28.1.2011 |  Matej Dobovšek | 139,5 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 28.1.2011 |  Daniel Lackner | 142,0 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 29.1.2011 |  Matej Dobovšek | 143,5 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 20.1.2018 |  David Siegel | 144,0 m | Continental Cup |  |
Türk Telekom Ski Jumping Tower HS109 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 114,5 metriä on hypännyt Timi Zajc.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.12.2010 |  Michael Dünkel | 69,5 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Johannes Wasel | 70,5 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Robert Kartik | 81,0 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Armin Bauer | 81,5 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Ivo Hess | 84,5 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Thomas Faller | 85,0 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Thomas Egger Riedmüller | 86,5 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Robert Hauser | 87,5 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Ivan Panin | 89,0 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Thomas Faller | 90,0 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Niyaz Nabeev | 100,0 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Aleš Vodseďálek | 100,0 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Rafał Śliż | 100,0 m | Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Mario Innauer | 102,0 m | Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  David Winkler | 103,0 m | Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Kim René Elverum Sorsell | 103,0 m | Continental Cup |  |
| 18.12.2010 |  Anssi Koivuranta | 105,0 m | Continental Cup |  |
| 19.12.2010 |  Sergej Maslennikov | 106,5 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 28.1.2011 |  Ivan Panin | 108,0 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 28.1.2011 |  Shun Yamamoto | 109,0 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 6.1.2012 |  Thomas Kjelbotn | 110,5 m | Yhdistetyn Continental Cup |  |
| 20.2.2012 |  Manuel Faißt | 110,5 m | Nuorten MM-kilpailut 2012 |  |
| 21.2.2012 |  Aleksander Zniszczoł | 111,5 m | Nuorten MM-kilpailut 2012 |  |
| 13.2.2017 |  Timi Zajc | 113,0 m | Euroopan nuorten talviolympiafestivaalit 2017 |  |
| 17.2.2017 |  Timi Zajc | 114,5 m | Euroopan nuorten talviolympiafestivaalit 2017 |  |
| 17.2.2017 |  Timi Zajc | 117,5 m | Euroopan nuorten talviolympiafestivaalit 2017 | Kaatunut |
Türk Telekom Ski Jumping Tower HS109 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 110,5 metriä on hypännyt Sara Takanashi.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.1.2011 |  Yurika Hirayama | 80,0 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 28.1.2011 |  Elena Runggaldier | 93,0 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 28.1.2011 |  Lisa Demetz | 94,5 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 28.1.2011 |  Elena Runggaldier | 95,0 m | Talviuniversiadit 2011 | Kaksi kertaa |
| 28.1.2011 |  Maja Vtič | 95,0 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 28.1.2011 |  Yurika Hirayama | 99,0 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 28.1.2011 |  Lisa Demetz | 103,5 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 28.1.2011 |  Elena Runggaldier | 105,5 m | Talviuniversiadit 2011 |  |
| 21.2.2012 |  Sara Takanashi | 110,5 m | Nuorten MM-kilpailut 2012 |  |
Suriname

Surinamen tasavalta eli Suriname (aiemmin Surinam) on valtio Etelä-Amerikassa. Sen rajanaapurit ovat Guyana lännessä, Brasilia etelässä ja Ranskan Guayana idässä. Maan pohjoispuolella on Atlantin valtameri. Maan pinta-ala on noin 160 000 neliökilometriä ja asukasluku 598 000. Se on sekä pinta-alaltaan että asukasluvultaan pienin Etelä-Amerikan manneralueen itsenäisistä valtioista. Asukkaista yli puolet on aasialaista alkuperää, lähinnä intialaisia ja jaavalaisia. Virallinen kieli on siirtomaa-ajan hollanti, mutta yleisesti puhutaan myös paikallista kreolikieltä sranantongoa.
Valtion nimi on peräisin surinen-heimosta.
Maantiede

Suriname on Amerikan mantereen eteläosan pienin itsenäinen valtio. Sen pohjoispuolella on Atlantin valtameri, ja sen rajanaapurit ovat Ranskan Guayana idässä, Brasilia etelässä ja Guyana lännessä. Surinamella on kapea rantavyöhyke, joka on muodostunut hiekka- ja mutasärkistä, joita merivirrat ovat kuljettaneet Amazonjoen suulta. Sen takana on rannikkotasanko, joka on samaa ainesta ja jossa on paljon soita ja rannikonsuuntaisia hiekkarinteitä. Etelään päin mentäessä maasto kohoaa ja tasankojen jälkeen alkaa Zanderijin kukkulainen alue. Wilhelminagebergten vuoristossa on maan korkein kohta Julianatop (1 230 metriä merenpinnasta).
Maan läpi virtaa 480 kilometriä pitkä Surinamejoki. Muita merkittäviä jokia ovat Corantijn, Coppename ja Marowijne. Maan koillisosassa sijaitsee Brokopondon tekojärvi, joka toteutettiin Brokopondo-projektissa rakennetun padon avulla vuonna 1964. Pato rakennettiin tuottamaan sähköä bauksiittikaivoksille (75 % sähköntuotannosta) sekä kansalliseen kulutukseen. Se tuottaa noin puolet maan energiantarpeesta.
Suriname sijaitsee päiväntasaajan lähellä, ja sen ilmasto on trooppinen, eikä suuria lämpötilavaihteluja ole. Paramariboa ympäröivällä alankoalueella päivän ylin lämpötila on 29–33 astetta, yön alin 22–23 astetta. Rannikolla voidaan erottaa neljä vuodenaikaa. Joulukuun alusta helmikuun alkuun on pieni sadekausi, helmikuun alusta helmikuun lopulle pieni kuivakausi, helmikuun lopusta elokuun puoleenväliin varsinainen sadekausi ja elokuun puolestavälistä joulukuun alkuun varsinainen kuivakausi.
Suurin osa väestöstä asuu pohjoisella, viljellyllä alueella. Eteläinen osa on harvaan asuttua trooppista sademetsää. 93 prosenttia maan pinta-alasta on metsien peitossa.
Surinamessa on kaksi Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta: Paramaribon historiallinen keskikaupunki ja Keski-Surinamen luontoreservaatti. Luontoreservaatissa elävät jaguaari, jättiläisvyötiäinen, jättiläissaukko, tapiiri, laiskiaiset ja kahdeksan eri apinalajia.
Historia > Varhaishistoria

Surinamen Sipaliwinin piirin alueelta on löytynyt kivikautisia aseita, joista on päätelty, että alueella eli metsästäjä-keräilijäkansoja noin 10 000 vuotta sitten. Rannikon ja Karibian saarten asukkaat kävivät kauppaa ja muuttivat alueelta toiselle. Noin tuhat vuotta sitten Amazonian alueen sademetsien arawak-intiaanit asettuivat Surinamen alueelle. Heidän jälkeensä tulivat karibit samalta suunnalta. Surinenit väistyivät arawakien ja karibien tieltä, ja heidän kulttuurinsa katosi suunnilleen 1400-luvulla.
Historia > Eurooppalaisten tulo ja siirtomaa-aika

Espanjalaiset asettuivat Guayanan alueelle vuodesta 1593 alkaen, hollantilaiset vuonna 1616 ja britit 1630. Arawakit ja karibit hyökkäilivät eurooppalaisia vastaan, mutta eurooppalaisten tehokkaampien aseiden ja uusien tartuntatautien takia intiaaniasutus hiipui rannikolta. Alkuperäisasukkaita jäi kuitenkin edelleen syvemmälle sademetsään, missä eurooppalaiset liikkuivat vain satunnaisesti riistan, kullan ja juomaveden haussa.
Surinamen ensimmäisen eurooppalaisen siirtokunnan perustivat 1651 brittiläiset plantaasinomistajat. Toisen Englannin–Hollannin sodan lopettaneella Bredan rauhansopimuksessa Alankomaat ja Englanti sopivat vuonna 1667, että Englanti saa pitää valtaamansa Uudet-Alankomaat Pohjois-Amerikan itärannikolla ja Alankomaat saa Surinamen siirtokunnan.  Siirtomaa-aikana se tunnettiin myös nimellä Alankomaiden Guayana. Hollantilaiset toivat Afrikasta orjia sokeriplantaasien työvoimaksi. Karanneet orjat perustivat jokien varsille omia kyliään, ja heidän jälkeläisiään alettiin kutsua marooneiksi (espanjan sanasta cimarrón, ’karkuri’). Orjuus lakkautettiin vuonna 1863, mutta orjat vapautettiin vasta kymmenen vuoden kuluttua.
Orjuuden lakkauttamisen jälkeen plantaaseilla oli työvoimapula, ja maahan tuotiin aasialaisia maatyöläisiä. Plantaasien kannattavuus alkoi laskea, koska työläisille piti maksaa palkkaa. 1900-luvun puolella monet tiloista hylättiin tai pilkottiin pienviljelmiksi. Sokerin, kahvin ja kaakaon sijasta pienviljelmillä kasvatettiin banaania, sitrushedelmiä ja riisiä. Myös puutavaraa alettiin viedä ulkomaille.
Bauksiitin kaivaminen alumiinin jalostamiseksi alkoi vuonna 1918 ensimmäisen maailmansodan nostettua alumiinin kysyntää rajusti. 1930-luvun aikana alumiiniteollisuus oli vaikeuksissa, mutta toisen maailmansodan aikana myynti – varsinkin Yhdysvaltoihin – kasvoi merkittävästi.
Politiikka

Surinamen hallinto pohjautuu vuoden 1987 perustuslakiin, jonka mukaan Surinamen presidentti on sekä valtionpäämies että hallituksen päämies. Lakeja säätää puolestaan 51-jäseninen kansalliskokous, jonka jäsenet valitaan joka viides vuosi. Kansalliskokous valitsee presidentin kahden kolmasosan enemmistöllä. Mikäli kukaan ehdokas ei saa näin suurta enemmistökannatusta, presidentin valitsee yksinkertaisella enemmistöllä kansankokous, joka on 340-jäseninen järjestö, johon kuuluu kansalliskokouksen lisäksi paikallisia edustajia.
Surinamen vuoden 2020 vaaleissa progressiivinen reformipuolue VHP sai 20 paikkaa, ja sen johtaja Chan Santokhi valittiin presidentiksi. Toiseksi eniten paikkoja sai kansallisdemokraattinen puolue NDP ja kolmanneksi eniten ABOP. NDP:lla paikkamäärä oli 16 ja ABOP:n 8. Loput pakat jakautuivat kolmen puolueen kesken. Suriname on etnisesti ja uskonnollisesti varsin hajanainen valtio, ja puolueet ovatkin perinteisesti syntyneet etnisten jakolinjojen ympärille. VHP on esimerkiksi hindujen johtava puolue ja NDP:n perustivat kreolit.
Surinamea pidetään vapaana demokratiana, mutta sen politiikan ongelmia ovat korruptio ja klientelismi. Korruptio on vaivannut varsin laaja-alaisesti koko hallintoa. Vuonna 2017 uudisti korruptionvastaisia lakeja, jotka olivat pahasti vanhentuneet. Niitä ei kuitenkaan ollut vielä vuonna 2020 otettu käyttöön, mutta Santokhin hallitus on asettanut komission tutkimaan uudistusten toteutusta.
Surinamella on siirtomaa-ajalta periytyvät rajariidat sekä Guyanan että Ranskan Guayanan kanssa. Suriname vaatii itselleen Guyanaan kuuluvaa noin 15 600 neliökilometrin laajuista Tigrin aluetta. Riita perustuu brittiläisten ja hollantilaisten siirtomaaisäntien näkemyseroon Courantynejoen lähteestä. Suriname on ottanut aiemman hollantilaisen kannan, jonka mukaan raja pitäisi kulkea New Riveriä pitkin, kun taas Guyana pitää oikeana rajajokena Kutaria. Surinamen ja Ranska välillä on myös riita rajajoesta. Surinamen mukaan rajan pitäisi kulkea pitkin Maronia eikä Litania pitkin.