stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Haveråkersberget
Muinaislinna

Mäki on korkea kalliomäki, jonka pohjois- ja länsirinteet ovat luonnostaan jyrkät. Kallion laelta on hyvät näkymät lounaasta pohjoiseen. Rautakauden alussa merivesi ulottui mäen juurella asti. Mäen alla on etelärinteessä esilinnaksi tukittu vallirakennelma. Valli on muodostunut suurista kivistä. Esilinnan alueella tehtiin vuonna 1945 arkeologiset kaivaukset, jotka tosin jäivät löydöttömiksi. Esilinnaan kuuluu suorakulmion muotoinen ja 35×20 metrin kokoinen tasanne. Sitä reunustaa 1–3 metriä leveä ja noin 60 senttimetriä korkea kivivalli. Tasannetta on mahdollisesti tasattu kivillä ja hiekalla. Myös keittokuopan liesi ja nokimaata on löydetty mäen juurelta. Mäen laella on myös vallirakennelma. Valli on täällä rakennettu maasta ja kivistä. Paikalliset ovat purkaneet alavallia omiin rakennustarpeisiinsa, joten se ei enää ole täydellinen.
Tarina kirkon rakentamisesta

Tarinan mukaan paikalle on yritetty rakentaa Karjaan kirkkoa. On täysin mahdollista, että tarina on totta. Kirkoille haettiin näkyviä paikkoja, jotka sijaitsivat esimerkiksi mäen päällä, meren tai järvien rannoilla ja keskeisillä paikoilla kaikkiin kyliin nähden. Jos asutuksen painopiste muuttui, saatettiin siirtää myös kirkon paikkaa. Karjaalla on näin käynyt, sillä kirkko siirrettiin keskiajalla Kirkkojärven rannalle. Tarina antaa ymmärtää, että sen paikalle oli toinenkin ehdokas linnavuoren lähellä.
Tutkimukset

Muinaislinnaa kartoitettiin vuosina 1914 (Nyberg) ja 1915 (Svaetichin) ja tutkittiin inventoinnin yhteydessä vuonna 1931 (Nils Cleve). Vasta vuonna 1945 suoritti Olof af Hällström linnalla arkeologiset kaivaukset. Vuonna 1996 kävi Seppälä inventoimassa paikat.
Flavio Cipolla

| Flavio Cipolla |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. lokakuuta 1983 
Kansalaisuus:   Italia
Tennispelaaja
Pituus:  173 cm
Paino:  74 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2003–
Palkintorahat:  1 632 927 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  70. (23.4.2012)
Voitot/tappiot:  36–66
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2009, 2012)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2007)
Wimbledon:  1. kierros (2011, 2012)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2008)
Nelinpeli
Voitot/tappiot:  17–36
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Flavio Cipolla (s. 20. lokakuuta 1983 Rooma) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 70 huhtikuussa 2012 ja nelinpelissä sijalla 75 heinäkuussa 2008.
Grand Slam -turnauksissa Cipolla on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Yhdysvaltain avoimissa 2008, jonka pääsarjaan hän pääsi mukaan karsintojen kautta. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Jan Hernychin ja toisella kierroksella Lu Yen-hsunn. Kolmannella kierroksella Cipolla hävisi viisieräisen ottelun maailmanlistan kymmenennellä sijalla olleelle Stanislas Wawrinkalle luvuin 7–5, 7–6(4), 4–6, 0–6, 4–6.
Aiheesta muualla

Flavio Cipolla profiili ATP:n kotisivuilla
Florentia

Florentia voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin:
Florentia, kaupunki Aemiliassa Gallia cispadanassa, nykyinen Fiorenzuola d’Arda Italiassa
Florentia, kaupunki Etruriassa Italiassa, nykyinen Firenze.
Feeniläisyys

Feeniläisyys (engl. fenianism) oli nimitys varsinkin 1860-luvulla Irlannissa, Isossa-Britanniassa sekä Yhdysvalloissa amerikanirlantilaisten keskuudessa toimineille vallankumouksellisille salaseuroille, jotka tavoittelivat Irlannin itsenäisyyttä ja muuttamista tasavallaksi. Näiden järjestöjen jäseniä kutsuttiin feeniläisiksi (fenian). Liike sai nimensä mytologisen Finn mac Cumhaillin johtamasta soturijoukosta, joka tunnetaan nimellä Fianna. Keskeiset järjestöt olivat Irlannissa toiminut Irlannin tasavaltalaisveljeskunta (Irish Republican Brotherhood, IRB) ja Yhdysvalloissa toiminut feeniläisveljeskunta (Fenian Brotherhood), jotka molemmat perustettiin vuonna 1858. IRB:n perusti Irlannissa James Stephens ja feeniläisveljeskunnan New Yorkissa John O’Mahony. He olivat entisiä Nuori Irlanti -liikkeen kannattajia, jotka olivat joutuneet pakenemaan Irlannista vuoden 1848 epäonnistuneen kapinan jälkeen ja tutustuneet toisiinsa Pariisissa. He perustivat organisaationsa samaan aikaan Atlantin vastakkaisilla puolilla yhteisestä sopimuksesta O’Mahonyn toimiessa aloitteentekijänä.
Toiminta oli aluksi aktiivisempaa Yhdysvalloissa, jossa feeniläisveljeskunta teki vuosina 1866, 1870 ja 1871 epäonnistuneita hyökkäyksiä rajan yli brittiläiseen Kanadaan. Tämä aiheutti kitkaa Yhdysvaltain ja Ison-Britannian suhteisiin. Hyökkäyksissä oli mukana paljon Yhdysvaltain sisällissodan veteraaneja. Jo vuoden 1866 retken epäonnistuminen siirsi feeniläisyyden painopisteen takaisin Irlantiin, ja 1870-luvulla liikkeen merkitys Amerikassa väheni. Yhdysvaltain feeniläisveljeskunta lakkasi toimimasta vuonna 1886.
Irlannissa feeniläisyyden johtava äänitorvi oli The Irish People -niminen lehti. Vuonna 1865 neljä feeniläisten johtajaa – Charles Joseph Kickham, John O’Leary, Thomas Clarke Luby ja Jeremiah O’Donovan Rossa – tuomittiin pitkiin vankeusrangaistuksiin maanpetoksellisten asiakirjojen julkaisemisesta. Tämän jälkeen Irlannin feeniläiset ryhtyivät suunnittelemaan kansannousua, jota varten kerättiin rahoitusta Yhdysvalloista. Maaliskuussa 1867 käynnistynyt kapina kukistettiin nopeasti. Pelko levottomuuksista Irlannissa sai kuitenkin liberaalin pääministerin William Gladstonen käynnistämään vuonna 1869 Irlantiin kohdistuneen uudistuspolitiikan. Osa feeniläisistä ryhtyi myöhemmin tukemaan rauhanomaista kamppailua Irlannin itsehallinnon eli home rulen puolesta. Alkuperäinen feeniläisliike kuihtui Irlannissa 1870-luvulla, mutta Irlannin tasavaltalaisveljeskunnan nimeä käytettiin sen jälkeenkin. Uusi IRB oli myös vuoden 1916 pääsiäiskapinan suunnittelun takana. Liike hajosi lopullisesti Irlannin sisällissotaan 1920-luvun alussa.
Aiheesta muualla

Fenians.org (englanniksi)
Filipe Nyusi

| Filipe Nyusi |
| --- | --- |

Mosambikin 4. presidentti
 15. tammikuuta 2015–  
Pääministeri:  Alberto Vaquina Carlos Agostinho do Rosário Adriano Maleiane
Edeltäjä:  Armando Guebuza
Mosambikin puolustusministeri
 27. maaliskuuta 2008 – 14. maaliskuuta 2014  
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1959 (ikä 65)
Puoliso:  Isaura Nyusi
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  Frelimo
Koulutus:  insinööri
Tutkinnot:  Brno University of Technology University of Manchester
Aiheesta muualla
www.nyusi.org.mz
Filipe Nyusi (s. 9. helmikuuta 1959) on mosambikilainen poliitikko ja maan presidentti vuodesta 2015.
Hän voitti lokakuussa 2014 presidentinvaalit, joissa oli valtapuolue Frelimon ehdokkaana. Nyusi sai 57 prosenttia äänistä.
Nyusi on kotoisin Cabo Delgadon maakunnasta läheltä Tansanian rajaa. Ennen presidentiksi valintaansa hän oli pitkään puolustusministeri.
Lokakuussa 2019 Filipe Nyusi valittiin suurella ääntenenemmistöllä uudelle viisivuotiskaudelle Mosambikin presidenttinä vaaleissa, joita  oppositio syytti vilpillisiksi.
Enrique Bátiz

Enrique Bátiz vuonna 2019.
Enrique Bátiz (s. 4. toukokuuta 1942 México, Meksiko) on Latinalaisen Amerikan tunnetuimpiin lukeutuva meksikolainen kapellimestari.
Bátiz esiintyi pianistina julkisesti jo lapsena. Hän opiskeli mm. Dallasin Southern Methodist Universityssä sekä Adele Marcusin johdolla Juilliard Schoolissa. Vuonna 1965 hän oli semifinalisti Kansainvälisessä Marguerite Long -pianokilpailussa Pariisissa. Hän saavutti alun perin arvostusta juuri pianistina ja osallistui myös Chopin-kilpailuun Varsovassa.
Kapellimestarina Bátiz on ollut huipulla 1970-luvulta. Hän on toiminut Meksikon valtion sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1971–1983 sekä vuodesta 1990 ja Méxicon filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina 1983–1989. Lisäksi hänet tunnetaan esimerkiksi Royal Philharmonic Orchestran ja Liverpoolin kuninkaallisten filharmonikkojen vierailevana kapellimestarina.
Bátizin ohjelmistoon kuuluu muiden muassa Claude Debussyn, Heitor Villa-Lobosin, Camille Saint-Saënsin, Igor Stravinskin, Sergei Rahmaninovin, Ludwig van Beethovenin, Joaquín Rodrigon, Manuel Maria Poncen, Georges Bizet'n, Silvestre Revueltasin, Pjotr Tšaikovskin, Nikolai Rimski-Korsakovin, Johannes Brahmsin ja Robert Schumannin tuotantoa.
FS Cassard (1931)

| Cassard |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ateliers et Chantiers de Bretagne, Nantes
Kölinlasku:  12. marraskuuta 1930
Laskettu vesille:  8. marraskuuta 1931
Palveluskäyttöön:  10. syyskuuta 1933
Poistui palveluskäytöstä:  miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 480 t (standardi) 3 190 t (kuormattu)
Pituus:  129,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,84 m
Syväys:  4,97 m
Koneteho:  64 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  10+220
Aseistus
Aseistus:  5 × 138 mm Mle 1927 -tykkiä 4 × 37 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 7 × 550 mm torpedoputkea 2 × syvyyspomminheitintä 50 × miinaa
Cassard oli Ranskan laivaston vuonna 1933 valmistunut Vauquelin-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Ateliers et Chantiers de Bretagnelta Nantesista, missä köli laskettiin 12. marraskuuta 1930. Alus laskettiin vesille 8. marraskuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 10. syyskuuta 1933.
Palvelus

Maillé Brézén tuhouduttua Cassard liitettiin 5. viirikköön, jonka mukana se siirtyi Välimerelle. Italian julistettua sodan Ranskalle ja Britannialle alus tulitti 14. kesäkuuta 1940 viirikön mukana Genovaa. Kuitenkin kuusi vuorokautta myöhemmin kaikki sotatoimet keskeytettiin aselevon astuttua voimaan.
Aluksen miehistö upotti aluksensa Toulonin satamaan saamiensa ohjeiden mukaisesti 27. marraskuuta 1942.
Elämänhalu

Elämänhalu oli suomalainen versio yhdysvaltalaisesta Prevention -naisten terveyslehdestä. Lehti oli suunnattu keski-ikäisille ja sitä vanhemmille naisille ja siinä julkaistiin artikkeleita terveydestä, hyvinvoinnista, ruoasta ja ravitsemuksesta, laihduttamisesta, liikunnasta ja kauneudesta. Elämänhalua kustansi Yhtyneet Kuvalehdet vuosina 1997–2003. Sen tilalle lanseerattiin uusi lehti Elämänilo, jonka ilmestyminen loppui seuraavana vuonna. Yhdysvalloissa Prevention oli Rodale Press -kustantamon julkaisema, kunnes se myytiin vuonna 2018 Hearst Communicationsille.
Aiheesta muualla

Prevention-lehden viralliset kotisivut
Elämänhalun päätoimittaja Heidi Kärkkäinen: Terveystieto kelpaa naisille
FS Cassard (D614)

| Cassard |
| --- | --- |
 Cassard

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  DCNS
Kölinlasku:  3. syyskuuta 1982
Laskettu vesille:  6. helmikuuta 1985
Palveluskäyttöön:  29. heinäkuuta 1988
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 500 t
Pituus:  139 m
Leveys:  14 m
Syväys:  6 m
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  22 upseeria 142 aliupseeria 80 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 x Creusot-Loire Compact 100 mm/55 Mle 68 2 x 20 mm modèle F2 4 x 12,7 konekivääriä 1 x Mk13 ohjustenlaukaisujärjestelmä 8 x Exocet MM40 Block 3 2 x torpedoputkea 1 x Eurocopter Panther
Cassard on Ranskan laivaston vuonna 2008 palvelukseen otettu Cassard-luokan ilmatorjuntafregatti.
Valmistus

Alus tilattiin DCNS:n Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1982. Se laskettiin vesille 6. helmikuuta 1985 ja otettiin palvelukseen 29. heinäkuuta 1988.
Palvelus

Alus oli 2014 palveluksessa kotisatamanaan Toulon.
FS Cassiopée (M642)

| Cassiopée |
| --- | --- |
 Cassiopée

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  DCN, Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  26. maaliskuuta 1979
Laskettu vesille:  26. syyskuuta 1981
Palveluskäyttöön:  5. toukokuuta 1984
Tekniset tiedot
Uppouma:  615 t
Pituus:  51,5 m
Leveys:  8,90 m
Syväys:  3,80 m
Koneteho:  Pääkone: Werkspoor-Wärtsilä ARUB 215V12 -dieselmoottori, 1 900 ch (1 400 kW) Apukone: 2 x ACEC 120 hv
Nopeus:  pääkoneilla: 15 solmua apukoneilla: 7 solmua
Miehistöä:  5 upseeria 32 aliupseeria 12 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 x 20 mm modèle F2 2 x 12,7 mm konekivääriä 2 x 7,62 mm konekivääriä
Cassiopée (runkonumero M642) on Ranskan laivaston 1984 palvelukseen otettu Éridan-luokan miinantorjunta-alus (ransk. Chasseur).
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin telakalta, missä köli laskettiin 26. maaliskuuta 1979. Se laskettiin vesille 26. syyskuuta 1981 ja otettiin palvelukseen 5. toukokuuta 1984.
Palvelus

Toukokuun lopulla 2012 alus vieraili Ranskan laivasto-osaston mukana Helsingin Katajanokalla, missä se oli avoinna yleisölle 25.-26. toukokuuta. Osaston muut alukset olivat Commandant Blaison ja Sagittaire. Alus oli 2014 aktiivipalveluksessa sijoitettuna Brestiin.
Evan Gershkovich

Evan Gershkovich 2024.
Evan Gershkovich (s. 1991 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja, joka on työskennellyt muun muassa The Wall Street Journalille. Venäjän viranomaiset pidättivät Gersckovichin 29. maaliskuuta 2023 ja syyttivät häntä vakoilusta. Hän oli ensimmäinen pidätetty amerikkalainen journalisti Venäjällä kylmän sodan päättymisen jälkeen.
Hänet tuomittiin 19. heinäkuuta 2024 16 vuodeksi vankeuteen. Venäjän väärin tuomitsema toimittaja vapautettiin 2. elokuuta 2024 osana suurinta ja monimutkaisinta idän ja lännen välistä vankien vaihtoa sitten kylmän sodan.
Tausta

Evan Gershkovichin kotikieli on venäjä. Hänen vanhempansa muuttivat Yhdysvaltoihin Neuvostoliitosta 1980-luvulla. Opintojensa jälkeen Gershkovich lähti toimittajaksi Moskovaan ja työskenteli aluksi The Moscow Timesin palveluksessa. Myöhemmin hän siirtyi uutistoimisto AFP:n palvelukseen ja sieltä The Wall Street Journalin Moskovan toimitukseen.
Pidätys ja vankeus

Evan Gershkovich pidätettiin hänen ollessaan juttumatkalla Jekaterinburgissa. Venäjän turvallisuuspavelu FSB:n mukaan se oli estänyt laittomat toimet ja että journalisti oli toiminut Yhdysvaltain ohjeiden mukaan ja kerännyt salaiseksi luokiteltua informaatiota valtion salaisuuksista, jotka koskivat Venäjän turvallisuusalan yritystä. FSB:n mukaan se oli käynnistänyt tutkinnan vakoilutapauksesta. Erään venäläisen tiedotusvälineen mukaan se oli luokiteltu huippusalaiseksi.
Jekaterinburgiin pidätystä varten matkustaneet FSB:n agentit veivät Evan Gershkovichin Lefortovon alueoikeuteen Moskovassa, jossa hänet virallisesti pidätettiin ja määrättiin pidettäväksi pidätettynä 29.5. asti. Oikeussali oli tyhjennetty virkailijoista ja vierailijoista, eikä sinne päästetty Gershkovichin asianajajaa.
Gershkovichia pidettiin Moskovassa sijaitsevassa pahamaineisessa Lefortovon vankilassa.
Ollessaan vankina Gershkovich on saanut tavata vain venäläisiä asianajajia. Pyynnöistä huolimatta hänen ei ole annettu tavata Yhdysvaltain Moskovan-suurlähetystön virkamiehiä tai ystäviään.
Toukokuussa Evan Gershkovichin tutkintavankeutta pidennettiin elokuun 30. päivään asti. Vankeuden jatkamista pyysi Venäjän turvallisuuspalvelu FSB.
Gershkovich tuomittiin 16 vuodeksi vankeuteen 19.7.2024 Sverdlovskin alueoikeudessa Jekaterinburgissa. Gershkovich tullaan  siirtämään Lefortovosta tiukan valvonnan rangaistussiirtolaan.
Reaktiot

Yhdysvaltojen ulkoministeri Antony Blinken vaati Venäjää vapauttamaan Evan Gershkovichin keskustellessan puhelimitse Venäjän ulkoministerin Sergei Lavrovin kanssa. Blinken sanoi, että Gershkovichin pidättämistä vakoilusyytteiden perusteella ei voida hyväksyä, ja totesi, että Yhdysvallat vaati Venäjän viranomaisia vapauttamaan hänet välittömästi. Lavrov vastasi, että Yhdysvaltain virkamiesten ja tiedotusvälineiden ei pidä "nostaa meteliä" toimittajan ahdingosta tai yrittää politisoida sitä.
Yhdysvalloissa on arveltu, että Evan Gershkovichin pidätyksen motiivina saattaisi olla Venäjän ja Yhdysvaltojen vankienvaihto. Yhdysvallat on todennut, että Gershkovich on pidätetty väärin perustein, jolloin hänellä olisi hallinnon mukaan panttivankistatus.
Elämäni eläimet

Elämäni eläimet oli Suomen Yle TV2:n tiistai-illan puolen tunnin sarjaohjelmapaikka, jossa esitettiin eri maissa tuotettuja eläinsairaala-aiheisia televisiosarjoja.
Ohjelmapaikalla esitetyistä sarjoista maailmanlaajuisesti suosituin on ollut BBC:n tuottama ja Rolf Harrisin juontama televisiosarja Animal Hospital, jota kuvattiin kymmenen tuotantokauden ajan (1994–2004) sarjan kotimaassa Isossa-Britanniassa sekä ulkomailla, mm. Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupungissa Sarajevossa ja Hongkongissa.
Ohjelmapaikalla on lisäksi esitetty:
Eläinsairaala (Djursjukhuset )
ruotsalainen eläinsairaalasarja, jossa seurattiin ruotsalaisten eläinlääkäreiden elämää Helsingborgin eläinsairaalassa ja Kolmårdenin eläintarhassa.
Koirakoti (North Shore Animal League )
Yhdysvaltalaisen yksityisin varoin ylläpidettävää eläinsuojan arkea seurattiin vuonna 2006
Eläinlääkärit villissä lännessä (Vets in the Wild West )
Eläinlääkärit Trude Mostue ja Steve Leonard kiersivät Yhdysvaltoja villieläinten parissa.
Vet School
Sarjassa seurattiin eläinlääketieteen opiskelijoiden arkea. Esitetty vuosina 1998-1999
Eläinklinikka (Tierspital )
Seurattiin sveitsiläisen eläinsairaalan arkea, joka toimii myös Zürichin yliopistollisena eläinlääketieteellisenä. Sarjassa seurattiin muun muassa eläinlääketieteen opiskelijoita opintojen parissa.
Koirani vai minä (It's Me or the Dog )
Sarja seuraa koirakouluttaja Victoriaa hänen työssään ongelmakoirien kanssa.
Huippulääkärit (Supervets )
Sarja seuraa eläinlääkärien ja opiskelijoiden vaativia haasteita Royal Veterinary Collegen sairaaloissa. Monet harvinaiset operaatiot tehdään vain kyseisessä oppilaitoksessa, jossa eläinlääkäritkin ovat alansa huippuja. Sarjaa seurattiin vuonna 2006-2007.
Nuoret eläinlääkärit (Vets in Practice )
Sarja seuraa nuorten brittieläinlääkäreiden työtä ja arkea, jotka ovat olleet alalla noin neljä vuotta. Sarjassa seurattiin muun muassa Trude Mostuen ja Steve Leonardin elämää eläinlääkärinä. Sarjaa esitettiin vuonna 2007.
Aiheesta muualla

YLE TV2:n "Elämäni eläimet" -ohjelmapaikan sivut
BBC:n "Animal Hospital" -sarjan kotisivu
BBC: News "Rolf's animal series to end
Animal Hospital Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Djursjukhuset Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Koirani vai minä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Nuoret eläinlääkärit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vet School Internet Movie Databasessa (englanniksi)
North Shore Animal League - kotisivut
"It's Me or the Dog" (Arkistoitu – Internet Archive) -sarjan sivut
"Supervets" (Arkistoitu – Internet Archive) - sarjan sivut
Elämäni koirana

| Elämäni koirana> Mitt liv som hund |
| --- | --- |
 Elokuvan dvd-julkaisu Criterion Collection -sarjassa.
Ohjaaja:  Lasse Hallström
Käsikirjoittaja:  Lasse Hallström
Tuottaja:  Waldemar Bergendahl
Säveltäjä:  Björn Isfält
Kuvaaja:  Jörgen Persson
Pääosat:  Anton Glanzelius, Anki Lindén, Tomas von Brömssen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  SF Studios
Levittäjä:  SF Studios Netflix
Ensi-ilta:  1985
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elämäni koirana (Mitt liv som hund) on ruotsalainen elokuva vuodelta 1985. Nostalginen draamakomedia perustuu Reidar Jönssonin omaelämäkerralliseen romaaniin, ja sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Lasse Hallström.
Elokuva kertoo 12-vuotiaasta pojasta, joka vuonna 1959 lähetetään sukulaisten hoiviin pieneen maalaiskaupunkiin Smoolantiin.
Elokuva oli kahden Oscarin ehdokkaana ja voitti Golden Globe -palkinnon. Se avasi Lasse Hallströmille tien Hollywood-ohjaajaksi.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Elämäni koirana vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Leffatykki
Final Fantasy X:n ja X-2:n hahmot

Final Fantasy X ja Final Fantasy X-2 ovat Final Fantasy -pelisarjan kymmenes osa ja sen jatko-osa, jotka julkaistiin 2001 ja 2003. Final Fantasy X:n tapahtumat keskittyvät velhotar Yunaan ja hänen vartijoihinsa, joiden tehtävänä on kukistaa Sin-niminen olento. Pelin fiktiivinen maailma on nimeltään Spira. Peli on kerrottu Tidusin, Spiraan joutuneen pojan näkökulmasta. Pelin jatko-osan, Final Fantasy X-2:n, tapahtumat sijoittuvat kaksi vuotta Final Fantasy X:n tapahtumien jälkeen, ja siinä esiintyvät hahmot ovat suurimmaksi osaksi samoja kuin edeltäjässään.
Hahmot on suunnitellut Tetsuya Nomura. Final Fantasy X:ssä on seitsemän pelattavissa olevaa päähahmoa: Tidus, Yuna, Kimahri Ronso, Auron, Lulu, Wakka ja Rikku. Final Fantasy X-2:n pelattavat hahmot ovat Yuna, Rikku ja uusi hahmo, Paine. Peleissä nimellisillä hahmoilla on ääninäyttelijät, mikä on uusi ominaisuus aiempiin sarjan peleihin verrattuna.
Useat sivuhahmot, jotka ovat juonen kannalta tärkeitä, ovat tärkeiden protagonistien vanhempia, kuten Jecht (Tidusin isä), Braska (Yunan isä) ja Cid (Rikkun isä). Tärkeimmät antagonistiset Final Fantasy X:n hahmot ovat Seymour Guado ja muut Yevon-uskonnon johtajat, mutta vastustajista pääpaino on tuhoisalla Sin-nimisellä olennolla. Final Fantasy X-2:ssa on omat antagonistinsa, joihin pelaajan tekemät valinnat osaksi vaikuttavat.
Ääninäyttelijät

| Hahmo | jap>  ääninäyttelijä | engl>  ääninäyttelijä |
| --- | --- | --- |
| Auron | Hideo Ishikawa | Matt McKenzie |
| Tidus | Masakazu Morita Yūto Nakamura (nuori) | James Arnold Taylor Cree Summer (nuori) |
| Yuna | Mayuko Aoki | Hedy Burress |
| Wakka | Kazuya Nakai | John DiMaggio |
| Lulu | Rio Natsuki | Paula Tiso |
| Kimahri Ronso | Katsumi Chō | John DiMaggio |
| Rikku | Marika Matsumoto | Tara Strong |

| Jecht | Masuo Amada | Gregg Berger |
| Braska | Takuma Suzuki | Andy Philpot |
| Cid | Kōichi Sakaguchi | Michael McShane |
| Seymour Guado | Junichi Suwabe | Alex Fernandez |
| Bahamut's Fayth | Rio Natsuki | Debi Derryberry |
| Yunalesca | Yōko Koyanagi | Julia Fletcher |
| Yo Mika | Hiroshi Iwasaki | Dwight Schultz |
| Kelk Ronso | Kōichi Sakaguchi | Corey Burton |
| Wen Kinoc | Hidenari Ugaki | Roger L. Jackson |
| Father Zuke | Jun Ishimaru | Andre Sogliuzzo |
| Shelinda | Miki Nagasawa | Sherry Lynn |
| Dona | Nanaho Katsuragi | Candi Milo |
| Barthello | Jun Ishimaru | John DeMita |
| Isaaru | Akio Suyama | Quinton Flynn |
| Maroda | Masataka Nakai | Robbie Rist |
| Pacce | Motoko Kumai | Candi Milo |
| Belgemine | Kayoko Fujii | Cree Summer |
| Biran Ronso | Kenta Miyake |  |
| Yenke Ronso | Jun Ishimaru |  |
| Jyscal Guado | Masaharu Satō |  |
| Seymourin äiti (Animan Fayth) | Kayoko Fujii | Hedy Buress |
Florent Schmitt

Florent Schmitt
Florent Schmitt (28. syyskuuta 1870 – 17. elokuuta 1958) oli ranskalainen säveltäjä. Hän opiskeli vuodesta 1889 Pariisin konservatoriossa opettajinaan Albert Lavignac, Théodore Dubois, Jules Massenet ja Gabriel Fauré.
Schmitt voitti vuonna 1900 Prix de Romen.
Schmittin tuotantoon sisältyy muun muassa pianokvintetto (1908) ja orkesterimusiikkia. Hän työskenteli vuosina 1929–1939 Le Temps'n musiikkiarvostelijana, ja hänestä tehtiin vuonna 1952 Kunnialegioonan jäsen.
Elämäni, kuolemani ja kohtaloni

| Elämäni, kuolemani ja kohtaloni Kootut runot |
| --- | --- |

Kirjailija:  Edith Södergran
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1995
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  269
ISBN:  978-951-1-23580-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Elämäni, kuolemani ja kohtaloni – Kootut runot on Edith Södergran runojen koottu laitos. Runot ovat suomentaneet Pentti Saaritsa, Uuno Kailas ja Aale Tynni. Teos on ilmestynyt 2009, ja sen on kustantanut Otava.
Fotex

Fotex oli muovitehdas Sarviksen 1950-luvulla valmistama bakeliittikamera. Kamerat olivat Boyerin kopioita joihin optiikan teki jokin tamperelainen optikkoliike. Fotex on edelleen ainoa suomalainen sarjavalmisteinen kameramalli.
Fotex-kameroita tehtiin joitain satoja. Prototyyppimalli "Akromat" on harvinaisempi sillä sitä ei koskaan virallisesti julkaistu: tuotanto lopetettiin alkuunsa lisenssioikeusjutun pelossa ja mallikappaleet jaettiin henkilökunnalle. Sarvis julkaisi Fotex Akromatin sijaan huomattavasti pelkistetymmän "Fotexin". 127-koon rullafilmiä käyttäviä Fotex-malleja oli saatavilla ainakin 4×4- ja 4×6,5 -formaateissa.
Tuotannon kiihdykkeenä toimivat vuoden 1952 olympiakisat, joiden ajateltiin luovan kysyntää kameroille.
Fotexeja jaettiin myös palkintoina Lasten maailma -lehden tilauksia markkinoiville lapsille.
Samannimisiä kameroita on tehty ainakin Tanskassa ja Espanjassa. Espanjalainen Fotex oli myös suora Boyerin kopio, mutta tietoa historiallisesta yhteydestä suomalaiseen Fotexiin ei ole.