stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tamaranlampi

| Tamaranlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°04′07″N, 26°42′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskujoki:  Tamaranjoki Mallokseen 
Järvinumero:  14.927.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,2 m  
Pituus:  1,4 km  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  3,43 km  
Pinta-ala:  21,957 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTamaranlampi 
Tamaranlampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Haarajoen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 1,4 kilometriä pitkä, 260 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 22 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Malloksen valuma-alueeseen (14.927) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,2 metriä mpy.
Tarja Mäkelä

| Tarja Mäkelä> Henkilötiedot.Muusikko |
| --- | --- |
Aktiivisena:  1985−
Tyylilajit:  tanssimusiikki, iskelmä
Soittimet:  laulu, basso
Yhtyeet:  Tarja Mäkelän Yhtye
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tarja Mäkelä on suomalainen laulaja. Hän on esiintynyt vuodesta 1985 lähtien, osallistuen myös tango-, valssi– ja iskelmäkilpailuihin. Mäkelä soittaa myös bassoa.
Mäkelällä on oma Tarja Mäkelän orkesteri, jonka kapellimestarina toimii Ilpo Mäkelä. Yhtyeen ohjelmisto sisältää pääosin perinteikästä tanssimusiikkia ja ikivihreitä iskelmiä.
Diskografia > Singlet

Budapestin yössä
Yksinäinen harmonikka
Miljoonat laulut
Tällaista on rakkaus
Kaksi maailman kiertäjää, (CD-single)
Aiheesta muualla

Tarja Mäkelän kotisivut
Kuva Tarja Mäkelästä[vanhentunut linkki]
Kiki

Kiki voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kiki eli Alice Prin (1901–1952), ranskalainen malli ja taiteilija, joka tunnettiin ”Montparnassen kuningattarena”
Kiki-nimisiä henkilöitä, Kiki etunimenä:
Kiki Arifon, oik. Jean-Claude Arifon (1926–2005), ranskalainen aitajuoksija
Kiki Bertens (s. 1991), alankomaalainen tennispelaaja
Kiki Djan (1957–2004), ghanalainen muusikko
Kiki Musampa (s. 1977), alankomaalainen jalkapalloilija
Kiki-nimisiä henkilöitä, Kiki sukunimenä:
Didier Kiki (s. 1995), beniniläinen pikajuoksija
Kuvitteellisia henkilöitä:
Kiki, henkilö animaatioelokuvassa Kiki, Koko ja avaruusotus
Kiki, animaatiosarjassa Killi ja Kiki
Kiki, Alice Prinin elämään perustuvan Catherine Mullerin ja José-Louis Bocquet’n sarjakuvaromaanin Kiki: Montparnassen kuningatar päähenkilö
Kiki, noitatyttö Hayao Miyazakin animaatioelokuvassa Kikin lähettipalvelu
Kiki Strike, päähenkilö Kirsten Millerin fantasiaromaanissa Kiki Strike ja tehtävä Varjokaupungissa
Kiki, Kustannusosakeyhtiö Ilmarisen vuosina 1929–1937 julkaisema lehti
Kiki, Clarence Brownin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1926
Kiki, Sam Taylorin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1931.
Kiki, purjeen säätö purjeveneissä, jolla voidaan muuttaa puomin kulmaa ja täten purjeen muotoa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kiki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Teemu Kesä

| Teemu Kesä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1981 (ikä 43) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2014
Aik. seurat:  Vaasan Sport (Mestis)  Rauman Lukko (SM-liiga)   TPS (SM-liiga) Albany River Rats (AHL) Ässät (SM-liiga)   Odense Bulldogs (Al-Bank Liga)   Ilves (SM-liiga)
Teemu Kesä (s. 7. kesäkuuta 1981 Helsinki, Suomi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Kesä tunnetaan kovasta pelityylistään.
Kesä kärsi uransa aikana useista loukkaantumisista. Niihin sisältyvät muun muassa polvivammat 2002 ja 2004 sekä aivotärähdys 2011. Myöhemmin vuonna 2011 hän loukkasi olkapäänsä harjoitusottelussa, mutta jatkoi pelaamista siitä huolimatta ja lopulta olkapää jouduttiin leikkaamaan.
Ura

Kesä pelasi Tampereen Ilveksen A-junioreissa ja B-junioreissa, Tapparan C-junioreissa ja Rauman Lukon A-junioreissa. Kaikissa näissä Kesä pelasi yhteensä 122 ottelua ja teki pisteet 13+23=36.
Liigassa Kesä pelasi ensimmäisen kerran kaudella 1999–2000 Tampereen Ilveksen paidassa ja silloinkin vain 5 ottelua. Ilves ei pitänyt Kesän otteista ja passitti tämän takaisin junioreihin jossa tämä pelasi kaksi kautta ja lähti sitten koittamaan onneaan Vaasan Sportiin josta tämä lähti myös jo yhden kauden jälkeen Raumalle jossa odotti Lukon liigajoukkue. Raumalla hän viipyi kolme kautta ja kaikilla kausilla sai liigaotteluita tililleen ja niitä kertyi Raumasta 120. Sen jälkeen hän siirtyi New Jersey Devilsin organisaatioon Albany River Ratsiin. Vuonna 2006–2007 Kesä kävi Turun Palloseurassa pelaamassa 16 ottelua. Sen jälkeen hän ehti pelata loppukauden Porin Ässissä. Kumpikaan seuroista ei kuitenkaan pitänyt hänen panoksestaan, joten hän lähti pelaamaan Saksaan.
Ulkomailla Kesä on pelannut liigoissa AHL, 2. Bundesliga, Al-Bank Liga ja Allsvenskan. Joukkueet joissa hän pelasi ovat Albany River Rats, SC Bietigheim-Bissingen, Odense IK ja Malmö IF. Pisteitä hän teki 185 ottelussa 16+42=58.
Hän palasi kasvattajaseuraansa Tampereen Ilvekseen kaudella 2010-2011 kaksi kautta kestävällä sopimuksella. Ensimmäisen ylivoimamaalin hän teki ensimmäisessä harjoitusottelussa Espoon Bluesia vastaan. Kauden 2011-2012 jälkeen hänen sopimuksensa umpeutui, mutta hän teki kuitenkin ilveksen kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen vuoteen 2014 asti. Kesä pelasi 2013 helmikuun puolesta välistä kauden loppuun lainalla Sveitsissä, Rapperswil-Jona Lakersissa. Kesä ja Ilves purkivat sopimuksensa kauden 2012-2013 päätteeksi. Ilveksessä vietettyjen koolmen kauden aikana Kesä ehti pelata 64 ottelua, joissa teki 10(3+7) pistettä ja istui jäähyaitiossa 175 minuuttia.
Kesä siirtyi kaudeksi 2013-2014 takaisin Ruotsiin, jossa pelasi Malmö Redhawksissa. Kesä pelasi Redhawksissa myös ennen kuin siirtyi Ilvekseen. Hän lopetti kauden jälkeen uransa ja palasi jälleen Ilvekseen tekemään töitä toimiston puolelle.
Aiheesta muualla

Teemu Kesä - jatkoaika.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Kianna Underwood

Kianna Underwood (s. 28. marraskuuta 1992 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Underwood aloitti näyttelemisen 7-vuotiaana vuonna 1999. Hän on esiintynyt mm. Mike Tollin ja Brian Robbinsin luomassa All That sketsisarjassa vuosina 2004–2005.
Aiheesta muualla

Kianna Underwood Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tarra

Tuotemerkin kertovia tarroja appelsiineissa.
Mainostarroja ikkunassa.
Tarra on taustaltaan liimapintainen paperin, kankaan tai muovikalvon palanen, jota käytetään tuotemerkintöjen, mainosten, opasteiden, koristeiden tai muiden tekstien ja kuvien kiinnittämiseen koville pinnoille. Taustan liimapintaa peittää silikonipintainen irrokepaperi, joka kuoritaan liimapinnan päältä pois ennen tarran kiinnittämistä.
Tarraliimaan perustuvia itseliimautuvia tuotteita ovat myös erilaiset teipit, kontaktimuovit ja muut itsekiinnittyvät kalvot. Ammattikielessä kutsutaan suuriakin pinnoitustöitä teippaukseksi tai tarraksi, jopa kolmiulotteisten kappaleiden kuten kokonaisten autojen koripintojen päällystämistä muovautuvalla koristekalvolla.
Tarran rakenne

Tarran alimpana kerroksena on silikonilla käsitelty, ohut ja sileä irrokepaperi, johon tarraliimakerros kiinnittyy vain kevyesti. Irrokepaperi voi olla tasaisin välimatkoin viilletty poikki tai käsitelty taitettaessa murtuvaksi niin, että se on helppo ja nopea irrottaa. Tarraliimakerros voi olla tarkoitettu pysyvään ja lujaan kiinnitykseen tai tilapäiseen, kiinnitysalustaa vahingoittamattomaan kiinnitykseen, kuten Post-it-lapuissa.
Tarran ylin kerros voi paperin tai muovikalvon sijasta olla käyttötarkoituksesta riippuen monesta eri materiaalikerroksesta yhteen laminoitua tarralaminaattia. Tulostustarrojen pinta on yleensä paperia, johon tulostusmuste tarttuu hyvin. Hyvää painatusjälkeä, näyttävää ulkonäköä tai esimerkiksi säänkestävyyttä vaadittaessa pinta voi olla muovia tai alumiinifoliota. Tarralaminaattien painatuksessa käytetään yleensä fleksopainoa, mutta korkeatasoisempaa painojälkeä saadaan aikaan offset-, koho- tai silkkipainolla.
Yksittäisestä tarrasta saadaan halutun muotoinen stanssaamalla. Stanssiterä leikkaa usein vain tarralaminaatin ylimmän kerroksen ja liimakerroksen, mutta jättää irrokepaperin ja sen silikonipinnan koskematta. Kaikki kolme kerrosta leikataan sitten stanssausta suuremmaksi kappaleeksi, jolloin tarran ympärille jää pienet kehykset ja tarra on helppo irrottaa irrokepaperista taivuttamalla kehystä taaksepäin stanssauskohdasta.
Tarrat kotitalouskäytössä

Kuluttajakäytössä eri tavoin painettuja tarroja käytetään muun muassa koristeina (esim. sisustustarrat), askartelumateriaaleina muun muassa skräppäyksessä ja lasten keräilykohteina. Monet keräilykortit ja kiiltokuvat, jopa valokuvat, ovat kehittyneet tarrataustaisiksi. Tarrataustaisia paperilappuja käytetään varastointia ja arkistointia helpottavina etiketteinä esimerkiksi säilytyslaatikoissa ja säilykepurkeissa. Tarraliimakiinnitystä käytetään myös muun muassa vauvanvaipoissa, naisten pikkuhousunsuojissa, kirjekuorien suljentaläpissä ja Post-it-muistilapuissa. Autoilijan asenteita ja mielipiteitä julistavat puskuritarrat (engl. bumper sticker) keksittiin 1930-luvun lopulla Yhdysvalloissa, jossa ne ovat yhä varsin suosittuja.
Tarrat ammatti- ja viranomaiskäytössä

Ammattikäytössä tarramateriaalit ovat levinneet hyvin monenlaisiin käyttökohteisiin. Tietokoneella tulostettuja tarroja käytetään muun muassa postituksessa ja jakelukuljetuksissa nopeana tapana tuottaa osoitetiedot kirjekuorien, tilattujen lehtien tai pakettien pintaan. Painetut tai tarpeen mukaan tulostetut tarrat ovat korvanneet monissa tuotepakkauksissa itse pakkaukseen tehtävän painatuksen tai etiketin. Valintamyymälöiden sujuva toiminta perustuu suurelta osin EAN-koodilla varustettuihin hintatarroihin. Monissa tehtaissa tuotteiden komponentteihin kiinnitetyt kooditarrat ohjaavat osaltaan automaattista tuotantoprosessia.
Viranomaiset käyttävät tarroja helposti havaittavana todisteena velvoitteiden hoitamisesta tai säännösten noudattamisesta, kuten Suomen 1990-luvun ajoneuvoverotarrat autojen tuulilaseissa tai 2010-luvun elintarviketurvallisuudesta myymälöiden ovissa kertovat Oivahymy-tarrat. Tällaisissa tarroissa on usein hologrammikuvioita tai muita väärentämistä vaikeuttavia turvapainoelementtejä, ja ne suunnitellaan vaikeiksi irrottaa ja siirtää.
Myös erilaiset opasteet, turvallisuuskilvet ja muut ohjaavat ja tietoa antavat merkinnät toteutaan nykyisin etenkin ulkokäytössä tarramateriaaleilla joko suoraan esimerkiksi rakennuksen seinään tai erilliselle metalli- tai muovikilvelle kiinnitettynä. Liikennemerkkien ja valomainosten kuviot ja tekstit leikataan maalaamisen sijasta tietokoneohjatusti tarrapohjaisista, kontaktimuovien kaltaisista tarrakalvoista. Tarroista on tullut myös suosittu tapa kiinnittää sponsoreiden mainoslogoja muun muassa kilpa-autojen kylkiin.
Tarrat taiteen ja aktivismin muotona

Tarrojen liimaaminen julkisten tilojen pintoihin voi olla osa kaupunkiaktivismia ja urban art -ilmiötä, johon kuuluvat myös graffitit ja esimerkiksi katutaiteilija Banksyn seinämaalaukset. Päinvastaista aktivismia edustavat tarrojen poistoon esimerkiksi muovisen jääraapan avulla erikoistuvat kansalaiset.
Monet jalkapalloseurojen ultrat käyttävät tarroja osana oman joukkueen kannattamista. Näissä tarroissa esiintyy usein kannattajien ryhmälle tai seuralle ominaisia asioita. Tarroja käytetään usein kannattajaryhmän esille tuomiseen, ja niitä liimataan usein vastustajajoukkueen kaupunkiin näyttäen, että kannattajaryhmä on ollut paikalla.
Historiaa

Tuotelaatikoiden kylkeen liimattuja, käsin kirjoitettuja värikkäitä paperilappuja käyttivät torikauppiaat jo 1800-luvulla herättämään asiakkaiden huomiota myyntikojujensa valikoimiin. Sitten tulivat markkinoille erilaiset liimapaperit, joiden tausta oli valmiiksi käsitelty kostutettavalla liimalla. Liimapaperista alettiin valmistaa monenlaisia etikettejä ja muun muassa postimerkkejä. Valmiiksi tahmeiden ja tahmeana pysyvien tarraliimojen kehittymisen myötä kostutettavat liimapaperit saivat antaa tilaa tarroille, joiden liimapinta on käytettävissä heti sitä suojaavan taustapaperin poistamisen jälkeen. Nykyisin myös postimerkit ovat useimmiten tarrataustaisia. Tarraliiman keksiminen synnytti myös muita uusia tuotteita, kuten erilaiset teipit ja kontaktimuovit.
Nykyisen kaltaisen, irrotettavalla taustapaperilla varustetun tarran kehitti 1925 Yhdysvaltojen Oklahomassa R. Stanton Avery, joka perusti sittemmin suureksi tarraetikettien valmistajaksi kasvaneen Avery-yhtiön (nyk. Avery Dennison Corporation). Toinen maailman suurimpiin kuuluva tarramateriaalien valmistaja on UPM-Kymmene Oyj:n omistama Raflatac.
Suomessa tarrat alkoivat yleistyä vuonna 1960, kun Lindell Oy ryhtyi painamaan niitä Avery-yhtiön lisenssillä. Vuonna 1983 Lindell myi tarratuotannon painotalo Tilgmannille, ja nykyisin toimintaa jatkaa Informa Oy. Tarrapainoja on Suomessa kymmeniä muitakin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarra Wikimedia Commonsissa
Tietokoneluettavalla viivakoodilla varustettu osoitetarra tavaralähetyksessä.
Varusmiespalveluksen päättymistä juhlistava tarra liikennemerkissä.
Puskuritarroja autossa.
Tarja Leveelahti

Tarja Leveelahti (s. 30. huhtikuuta 1970) on suomalainen entinen pikajuoksija, joka edusti aktiiviurallaan Valkeakosken Hakaa. Hänen valmentajanaan toimi Markku Perttunen.
Leveelahti edusti Suomea vuoden 1988 halli-EM kisoissa Budapestissa, jossa hän juoksi 200 metrin alkuerässään viidenneksi, sekä vuoden 1994 EM-kisoissa Helsingissä, jossa hän jäi 200 metrin alkuerässään seitsemänneksi. Leveelahti oli mukana myös naisten pikaviestijoukkueessa, joka juoksi finaalissa seitsemänneksi ajalla 43,96. SM-kisoissa Leveelahti voitti 100 metrin juoksun pronssimitalin vuonna 1989 ja 200 metrillä hopeaa 1988 ja pronssia kahdesti (1989, 1994). Hän lopetti uransa vuoteen 1995.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,71 | Valkeakoski | 13. kesäkuuta 1994 |
| 200 m | 23,76 | Tornio | 14. elokuuta 1988 |
| 300 m | 40,53 | Virrat | 22. heinäkuuta 1986 |
| 400 m | 54,85 | Salo | 10. syyskuuta 1988 |
| pituushyppy | 549 | Valkeakoski | 6. syyskuuta 1986 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,54 | Tampere, Pirkkahalli | 25. helmikuuta 1995 |
| 200 m | 24,11 | Budapest (HUN) | 5. maaliskuuta 1988 |
| 200 m (ylipitkä rata) | 23,19 | Tampere, Pirkkahalli | 28. helmikuuta 1988 |
| 400 m (ylipitkä rata) | 56,57 | Tampere, Pirkkahalli | 26. helmikuuta 1993 |
Tamarindipuu

| Tamarindipuu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Detarioideae
Suku::  Tamarindipuut Tamarindus
Laji::  indica
Kaksiosainen nimi
 Tamarindus indica  L. 
Katso myös
   Tamarindipuu Wikispeciesissä   Tamarindipuu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Tamarindipuu tai tamarindi (Tamarindus indica) on hernekasveihin (Fabaceae) kuuluva puu, joka on Tamarindus-suvun ainoa jäsen.
Tamarindin nimi on peräisin arabian kielisestä nimestä tamr hindī, joka tarkoittaa "Intian taatelia".
Levinneisyys

Tamarindipuu on kotoisin trooppisilta Itä-Afrikan aroilta. Tamarindipuuta kasvaa nykyisin myös Aasian trooppisissa osissa ja Latinalaisessa Amerikassa ja Karibialla.
Ulkonäkö

Tamarindipuu on melko hidaskasvuinen puu, joka voi kasvaa 20 metriä korkeaksi ja saavuttaa 200 vuoden iän. Sen lehdet koostuvat 10–20 lehdykästä, jotka ovat 1,25–2,5 cm:n pituisia ja 5–6 mm:n levyisiä. Lehdet ovat ikivihreitä, mutta saattavat kellastua kuuman kauden aikana.
Tamarindipuun hedelmä on alkuvaiheessa 6–15 cm:n pituinen käyrä palko, joka muuttuu ruskeaksi myöhemmin. Palon sisässä on 1–12 kovakuorista siementä.
Käyttö

Tamarindipuun nuoria palkoja ja siemeniä käytetään ravintona. Tamarindipuuta käytetään mausteena esimerkiksi Worcestershire- ja HP-kastikkeissa.
Aiheesta muualla

Fruits of warm climates – tamarind (englanniksi)
Tarja Markus

Tarja Markus Ruusujen ajan kuvauksissa.
Tarja-Liisa Markus (oik. Roisko, o.s. Antikainen, s. 14. tammikuuta 1946 Riihimäki) on suomalainen näyttelijä.
Tunnetuimmillaan Markus oli 1960–70-luvun taitteessa. Hän esiintyi niin Erkko Kivikosken (Kesyttömät veljekset, 1969), Risto Jarvan (Ruusujen aika, 1969) kuin Maunu Kurkvaarankin (Rottasota, 1968; Miljoonaliiga, 1968; Punatukka, 1969) elokuvissa. Komedianäyttelijänlahjansa hän pääsi näyttämään Spede Pasasen elokuvissa Speedy Gonzales – Noin 7 veljeksen poika (1970) ja Kahdeksas veljes (1971).
Pientä esiintymistä Edvin Laineen ja Viktor Tregubovitšin elokuvassa Luottamus lukuun ottamatta Markus katosi valkokankailta seuraavaksi kahdeksikymmeneksi vuodeksi. 1990-luvun alussa hän esiintyi Anssi Mänttärin elokuvissa Muuttolinnun aika (1991), Mestari (1992) ja Palkkasoturi (1997). Hän on toiminut freelance-näyttelijänä.
Vuonna 1967 Markus oli yksi Ryhmäteatterin perustajajäsenistä.
Vuonna 2006 Markus teki koskettavan sivuroolin surullisena ja alkoholisoituneena Liisana Helsinkiin sijoittuvassa japanilaiselokuvassa Ruokala Lokki. Syksystä 2009 alkaen Markus on esiintynyt televisiosarjan Salatut elämät joissakin jaksoissa esittäen lääkäri Petra Kettusta.
Tarja Markuksen puoliso oli Jorma Markus 1967–? ja näyttelijä Pertti Roisko.
Filmografia

Täällä Pohjantähden alla (1968)
Rottasota (1968)
Miljoonaliiga (1968)
Punatukka (1969)
Ruusujen aika (1969)
Kesyttömät veljekset (1969)
Sixtynine 69 (1969)
Naapurilähiö (1969)
Speedy Gonzales – noin 7 veljeksen poika (1970)
Kahdeksas veljes (1971)
Pohjantähti (1973)
Luottamus (1976)
Muuttolinnun aika (1991)
Mestari (1992)
Palkkasoturi (1997)
Paluu naapurilähiöön (1997)
Kylmäverisesti sinun (2005)
Ruokala Lokki (2006)
Salatut elämät (2009–2010)
Roba (2016)
Aiheesta muualla

Tarja Markus Elonetissä.
Suomen Kuvalehti: Napakka hörökorva 31.8.2018
Taivas ja helvetti

| Taivas ja helvetti> 天国と地獄   Tengoku to jigoku |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Akira Kurosawa
Käsikirjoittaja:   Hideo Oguni  Ryuzo Kikushima  Eijiro Hisaita  Akira Kurosawa 
Tuottaja:   Tomoyuki Tanaka  Ryuzo Kikushima  Akira Kurosawa 
Säveltäjä:  Masaru Sato
Kuvaaja:   Asakazu Nakai  Takao Saito 
Leikkaaja:  Reiko Kaneko
Pääosat:   Toshirō Mifune  Tatsuya Nakadai  Kyōko Kagawa 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Levittäjä:  Tōhō Netflix
Ensi-ilta:  1963
Kesto:  142 min.
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taivas ja helvetti (jap. 天国と地獄, Tengoku to jigoku) on Akira Kurosawan ohjaama elokuva vuodelta 1963. Se perustuu Ed McBainin kirjoittamaan amerikkalaiseen poliisikertomukseen. Taivas tarkoittaa tässä tapauksessa yläluokan maailmaa, helvetti kaupungin satamakortteleita, joissa ihmishenki ei ole palaneen tulitikunkaan arvoinen.
Se on valmistumisaikansa Japania kuvaava pureva satiiri, joka etääntyy ohjaajan aiempien teosten ihanteista. Elokuva osoittaa, miksi Kurosawaa pidetään Japanin merkittävimpänä ohjaajana.
Tarina

Kingo Gondo saa tietää, että hänen poikansa on kaapattu. Kaappaajat vaativat suurta lunnassummaa. Gondo päättää maksaa, jotta saisi poikansa takaisin, mutta paljastuu, että kaappaajilla on väärä poika, autonkuljettajan poika. Gondo joutuu hankalaan tilanteeseen, ja hän pohtii pitäisikö hänen jättää lunnassumma maksamatta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Toshiro Mifune  | … |  Kingo Gondo   |
|  Kyôko Kagawa  | … |  Reiko Gondo   |
|  Tatsuya Mihashi  | … |  Kawanishi, Reikon veli   |
|  Yutaka Sada  | … |  Aoki, autonkuljettaja   |
|  Tatsuya Nakadai  | … |  etsiväpäällikkö Tokuro   |
|  Isao Kimura  | … |  etsivä Arai   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Chuck Stephens: High and Low The Criterion Collection.  12.10.1998. Viitattu 21.4.2021. (englanniksi)
High and Low (Tengoku to jigoku) Movie-reviews.com.au. Viitattu 21.4.2021. (englanniksi)
High and Low 1963 Letterboxd. Viitattu 21.4.2021. (englanniksi)
Kaupin vanha vesitorni

| Kaupin vanha vesitorni |
| --- | --- |
 Kaupin vanha vesitorni
Sijainti:  Petsamo, Tampere
Koordinaatit:  61°30′43.4″N, 23°47′39.4″E
Rakennustyyppi:  vesitorni
Valmistumisvuosi:  1928
Suunnittelija:  Vilho Kolho
Urakoitsija:  Tampereen kaupunki
Julkisivumateriaali:  tiili
Tilavuus:  2000 m³ 
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaupin vanha vesitorni on tiilinen vesitorni Tampereen Petsamossa. Se on valmistunut vuonna 1928.
Kiambun piirikunta

| Kiambun piirikunta |
| --- | --- |

 Kiambun piirikunnan sijainti Keniassa
 Koordinaatit: 1.1663°S, 36.8246°E 
Valtio:  Kenia
Perustettu:  1925
Nykyinen asema (aluehallinnon 1. tason yksikkö):  maaliskuu 2013 (vuoden 2010 perustuslain perusteella)
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kiambu (76 093 as., 2009)
 – suurin kaupunki:  Ruiru (236 961 as.)
Pinta-ala  ():  2 543 km²
Väkiluku (2009)  ():  1 623 282
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  KE-13
 
kiambu.go.ke
Kiambun piirikunta on yksi Kenian aluehallinnon 47 piirikunnasta. Se sijaitsee välittömästi Nairobin pohjoispuolella ja muodostaa osan Nairobin suurkaupunkialuetta. Piirikunta on pääosin maaseutuvaltaista, mutta on kaupungistunut nopeasti Nairobin läheisyydestä johtuen.
Kiambun piirikunnan pinta-ala on 2 543 neliökilometriä ja väkiluku 1 623 282 (2009). Piirikunnan keskus on Kiambun kaupunki (76 093 as. vuonna 2009).  Sieltä on maanteitse noin 16 kilometriä Nairobin keskustaan. Piirikuntaan kuuluu myös muita kaupunkeja, kuten Kikuyu (190 208 as., 2009), Limuru (61 336 as.), Ruiru (236 961 as.) ja Thika (136 576 as.).
Piirikunta jakautuu paikallishallinnossa 12 vaalipiiriin (constituences), jotka voidaan jakaa edelleen äänestysalueisiin (ward).
Neljäntoista (matalan) vesiputouksen seutu.
Gatundon kaupunkia.
Kikuyun kaupunkia.
Lampaita laiduntamassa metsäaukiolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiambun piirikunta Wikimedia Commonsissa
Kiambu County. County well know for Agribusiness. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (kiambu.kenyacounty.co.ke)
Kenian piirikunnat
Baringo
Bomet
Bungoma
Busia
Elgeyo Marakwet
Embu
Garissa
Homa Bay
Isiolo
Kajiado
Kakamega
Kericho
Kiambu
Kilifi
Kirinyaga
Kisii
Kisumu
Kitui
Kwale
Laikipia
Lamu
Länsi-Pokot
Machakos
Makueni
Mandera
Marsabit
Meru
Migori
Mombasa
Muranga
Nairobi
Nakuru
Nandi
Narok
Nyamira
Nuandarua
Nyeri
Samburu
Siaya
Taita Taveta
Tana River
Tharaka Nithi
Trans Nzoia
Turkana
Uasin Gishu
Vihiga
Wajir
Takatalvi (albumi)

| Takatalvi Sonata Arctica |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : Tico Tico -studioilla
 Julkaistu: 5. marraskuuta 2003
 Tuottaja(t): Sonata Arctica
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 31.21
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 23.
Sonata Arctican muut julkaisut
| Winterheart’s Guild 2003 | Takatalvi 2003 | Don’t Say a Word 2004 |
Takatalvi on suomalaisen power metal -yhtye Sonata Arctican EP, joka ilmestyi Japanissa vuonna 2003. Lisäksi Spinefarm Records julkaisi albumin pidennetyllä kappalelistalla myös Suomessa 27. tammikuuta 2010.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 23 ja pysyi listalla viisi viikkoa.