stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Long Now Foundation

Long Now Foundation on vuonna 1996 perustettu säätiö, joka pyrkii edistämään ja ylläpitämään pitkän tähtäimen ajattelua ja hankkeita jotka kestävät aikaa.
Säätiön projekteja ovat mm.
Clock of the Long Now eli pitkän nykyhetken kello, jonka on tarkoitus käydä 10 000 vuotta vähimmällä mahdollisella ihmiskäden asioihin puuttumisella. Kellon prototyyppi valmistui vuonna 1999 ja se on esillä Lontoon tiedemuseossa.
Rosetta-projekti, jonka tarkoituksena on arkistoida ja säilyttää kaikki maailman uhanalaiset kielet. Projektin nimi tulee Rosettan kivestä.
Long Bets -nettisivu, jossa voi lyödä vetoa tulevaisuuden tapahtumista.
Diary of the Long Now -onlineversio päiväkirjasta, johon tehdään yksi merkintä kerran vuodessa seuraavan 10 000 vuoden ajan.
Säätiö järjestää myös seminaareja kerran kuukaudessa San Franciscossa.
Kello

Tietokoneinsinööri Danny Hillisin suunnitteleman kellon on määrä käydä ainakin 10 000 vuotta ilman ihmisen apua. Kellon 10 gongia soittavat uuden melodian joka päivä 10 000 vuoden ajan. Jeff Bezos on rahoittanut kellohanketta 42 miljoonalla dollarilla.
Aiheesta muualla

The Long Now Foundation
The Rosetta Project
The Long Bets Foundation
Diary of the Long Now
Sophie Garel

Sophie Garel (s. 22. huhtikuuta 1942) on ranskalainen radio- ja televisiojuontaja ja laulaja. Garel syntyi Oranissa Ranskan Algeriassa. Garel aloitti juontajana 1960 Télé Oran -televisiokanavalla. Vuonna 1962 Ranskan vetäydyttyä Algeriasta Garel muutti Marseilleen, jossa hän aloitti Télé Monte-Carlo -kanavalla.
Garel muutti vuonna 1967 Pariisiin Radio Luxembourg -kanavan kuuluttajaksi ja siirtyi myöhemmin Europe No 1 -kanavalle.
Garel edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1968 duettona Chris Baldon kanssa kappaleella Nous vivrons d'amour. Kappale sijoittui jaetulle 11. sijalle 17 kilpailijan joukosta.
Käännös suomeksi
Stina

| Stiina, Stina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  Stina: 24. heinäkuuta
– ortodoksinen:  Stiina: 2. lokakuuta
Muunnelmia:  Tina, Tiina
Vastineita eri kielissä:  Christina
Nimen alkuperä:  Kristina
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stina on naisen etunimi, skandi­naavi­nen lyhentymä nimestä Kristina tai muista samoin
loppuvista nimistä.  Suomessa nimi esiintyy myös muodossa Stiina. Stinan nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 24. heinäkuuta. Suomessa nimi Stina on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1841 ja Stiina 1245 henkilölle.
Tunnettuja Stina- ja Stiina-nimisiä

Stina Anderson (1876–1940), ruotsalainen kirjailija ja virsirunoilija
Stina Aronson (1892–1956), ruotsalainen kirjailija ja opettaja
Stina Blackstenius (s. 1996), ruotsalainen jalkapalloilija
Stina Dahlström (s. 1952), suomalainen korkeushyppääjä
Stina Ekblad (s. 1954), suomenruotsalainen näyttelijä
Stina Forss-Aspegren (1914–1989), suomalais-ruotsalainen arkkitehti
Stina Girs (s. 1987), suomalainen laulaja
Stiina Jean, suomalainen laulaja
Stina Katchadourian (s. 1937), amerikansuomalainen kirjailija ja kääntäjä
Stina Mattila (s. 1970), Kokkolan kaupunginjohtaja
Stina Nilsson (s. 1993), ruotsalainen maastohiihtäjä
Stina Petersen (s. 1986), tanskalainen jalkapallomaalivahti
Stina Rautelin (1963–2023), ruotsinsuomalainen näyttelijä
Stina Saari (s. 1992), suomalainen runoilija
Stiina Saaristo (s. 1976), suomalainen kuvataiteilija
Stina Stoor (s. 1982), ruotsalais-saamelainen kirjailija
Stina Virkkala (s. 2000), suomalainen jalkapalloilija
Luettelo Alppiharjun peruspiirin suojelluista rakennuksista

| 01 – Eteläinen suurpiiri |
| --- | --- |
 Eira ● Kampinmalmi ● Lauttasaari ● Taka-Töölö ● Ullanlinna ● Vironniemi
02 – Läntinen suurpiiri
 Haaga ● Kaarela ● Munkkiniemi ● Pitäjänmäki ● Reijola
03 – Keskinen suurpiiri
 Alppiharju ● Kallio ● Käpylä ● läntinen Käpylä ● Puu-Käpylä ● Pasila ● Vallila ● Vanhakaupunki
04 – Pohjoinen suurpiiri
 Itä-Pakila ● Länsi-Pakila ● Maunula ● Oulunkylä ● Tuomarinkylä
05 – Koillinen suurpiiri
 Latokartano ● Pukinmäki ● Malmi ● Puistola-Jakomäki ● Suutarila
06 – Kaakkoinen suurpiiri
 Herttoniemi ● Kulosaari ● Laajasalo
07 – Itäinen suurpiiri
 Mellunkylä ● Vartiokylä ja Myllypuro ● Vuosaari
08 – Östersundomin suurpiiri
 Östersundom
n k 
Tämä on luettelo Helsingin Alppiharjun peruspiirin suojelluista rakennuksista.
Alppiharjun asuintalot on rakennettu pääosin 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Alppiharjussa osoitteessa Aleksis Kiven katu 52-54 sijaitsi Serlachius-yhtiölle kuulunut Bögelundin kartonkitehdas vuodesta 1920 alkaen. Tehdas lopetettiin vuonna 1925, mutta rakennus on edelleen jäljellä asuintaloksi muutettuna ja laajennettuna. Rakennuksen vanhimmat osat on suunnitellut arkkitehti W. G. Palmqvist. Alppiharjussa sijaitsee myös Satakallio, joka on yksi Suomen suurimmista taloyhtiöistä.  Myös Kulttuuritalo, Linnanmäki ja Brahenkenttä kuuluvat Alppiharjun kaupunginosaan. Alueen puistot Alppipuisto ja Lenininpuisto ovat suosittuja kokoontumispaikkoja kesäisin.
Luettelo

Päivitä lista manuaalisesti | SPARQL |
Tämä lista on luotu Wikidatassa olevaa dataa käyttämällä ja sitä päivittää määräajoin botti.
 Listan sisälle tehdyt muokkaukset poistetaan seuraavassa päivityksessä!
Harju

| Otsikko | Tyyppi | Arkkitehti | Rakennettu | Koordinaatit | Tunnisteet | Kuva | Wikidata |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aleksis Kiven katu 14 | kerrostalo |  | 1927 | 60.1892°N, 24.9575°E | Ratu: 2534  |  | Q98407284 |
| Aleksis Kiven katu 18 | kerrostalo |  | 1911 | 60.1891°N, 24.9562°E | Ratu: 2539  |  | Q98407285 |
| Aleksis Kiven katu 40 | kerrostalo |  | 1909 | 60.1901°N, 24.9498°E | Ratu: 2570  |  | Q98407288 |
| Ebeneser-koulu | päiväkoti | Wivi Lönn | 1908 1906 | 60.1878°N, 24.9583°E | Ratu: 2434  |  | Q98410210 |
| Fleminginkatu 25 | kerrostalo |  | 1910 | 60.1891°N, 24.9534°E | Ratu: 2554  |  | Q98410699 |
| Helsinginkatu 21 (Fleminginkatu) | kerrostalo |  | 1913 | 60.1872°N, 24.9526°E | Ratu: 2455  |  | Q98411624 |
| Helsinginkatu 23 | kerrostalo |  | 1926 | 60.1872°N, 24.9519°E | Ratu: 2456  |  | Q98411626 |
| Helsinginkatu 7 | kerrostalo |  | 1907 | 60.1877°N, 24.9575°E | Ratu: 2440  |  | Q98411630 |
| Läntinen Brahenkatu 6 | kerrostalo |  | 1912 | 60.1881°N, 24.9479°E | Ratu: 2464  |  | Q98420325 |
| Vaasanpolku 3 | kerrostalo |  | 1912 | 60.1882°N, 24.9612°E | Ratu: 2516  |  | Q98433298 |
Automaattisesti luodun listan loppu.
| --- | --- |
 OtsikkoKohteen nimi Wikidatassa TyyppiKohteen käyttö (P366) tai esiintymä kohteesta (P31) -arvo Wikidatassa ArkkitehtiKohteen arkkitehti (P84) -arvo Wikidatassa RakennettuKohteen luomisajankohta (P571) -arvo Wikidatassa KoordinaatitKohteen koordinaatit (P625) -arvo Wikidatassa :  Tunnisteet RKY: RKY-tunniste (P4009)  MJID: Muinaisjäännösrekisterin tunniste (P4106)  RPID: Rakennusperintörekisterin tunniste (P5310)  RPRID: Rakennusperintörekisterin rakennustunniste (P5313)  Ratu: Helsingin pysyvä rakennustunniste Ratu (P8355) KuvaKohteen  kuva (P18) -arvo Wikidatassa WikidataLinkki kohteen tietoihin Wikidatassa
Spiennes

Spiennes
Spiennes on kunta Belgiassa noin kuuden kilometrin päässä Monsin kaupungista. Se sijaitsee Borinagen hiilikaivosalueen itälaidalla.
Piikivikaivokset

Spiennes tunnetaan parhaiten neoliittisistä piikivikaivoksistaan, joista tuli UNESCOn maailmanperintökohde vuonna 2000. Spiennesin kaivokset ovat Euroopan varhaisimmat ja suurimmat antiikinajalta . Kaivosten käyttö alkoi noin 4000 eaa. ja loppui noin 750 eaa. Kaivoskuilujen keskisyvyys on 15 metriä ja alue peittää sadan hehtaarin alan. Kaivokset löydettiin 1800-luvulla rautatien rakennustöiden aikana.
Social Futebol Clube

Social Futebol Clube (port. sosiaali)  on vuonna 1944 perustettu brasilialainen jalkapalloseura Coronel Fabricianossa, Minas Geraisin osavaltiosta.
Stadionit

Estádio Louis Ensch on monikäyttöinen stadion Coronel Fabricianossa. Se avattiin vuonna 1950. Stadionille mahtuu 6 000 ihmistä.
Sen omistaa Social Futebol Clube.
Meriitit

Campeonato Mineiro do Módulo II: 1996, 2007
Campeonato Mineiro da Segunda Divisão: 1995
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Estádio Louis Ensch
Live... Gathered in Their Masses

| Live> .. Gathered in Their Masses Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 29. huhtikuuta 2013;  1. toukokuuta 2013
 Julkaistu: 26. marraskuuta 2013
 Tuottaja(t): Black Sabbath
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 107.59
 Levy-yhtiö: Vertigo Records
Black Sabbath muut julkaisut
| Live at Hammersmith Odeon 2007 | Live... Gathered in Their Masses 2013 | The End: Live in Birmingham 2017 |
Live... Gathered in Their Masses on 2013 julkaistu Black Sabbathin livekonsertti-videoalbumi. Konsertti kuvattiin Australian Melbournessa 29. huhtikuuta ja 1. toukokuuta 2013.
Kappaleet > DVD/Blu-ray

War Pigs – 8.33
Into the Void – 6.46
Loner – 5.58
Snowblind – 7.14
Black Sabbath – 7.44
Behind the Wall of Sleep – 3.32
N.I.B. – 6.19
Methademic – 5.21
Fairies Wear Boots – 6.35
Symptom of the Universe – 7.52
Iron Man – 7.41
End of the Beginning – 8.36
Children of the Grave – 6.29
God Is Dead? – 8.52
(Sabbath Bloody Sabbath - intro) Paranoid – 7.02
Kappaleet > CD

War Pigs – 8.12
Loner – 4.58
Black Sabbath – 7.56
Methademic – 5.15
N.I.B. – 6.11
Iron Man – 7.35
End of the Beginning – 8.09
Fairies Wear Boots – 6.59
God Is Dead? – 9.00
Sabbath Bloody Sabbath (Intro) / Paranoid – 5.05
Kappaleet > Deluxe Box Set Bonus DVD/Blu-ray

Under the Sun – 4.28
Dirty Women – 7.19
Electric Funeral – 5.27
Interview with Black Sabbath – 15.10
Showday - Behind the Scenes – 8.31
Kokoonpano

Ozzy Osbourne - laulu
Tony Iommi - kitara
Geezer Butler - basso
Tommy Clufetos - rummut
Adam Wakeman - koskettimet
Sportteli

Sportteliksi eli virkasivutuloksi kutsutaan rahapalkkiota, jonka virkamies tai muuta julkista tehtävää hoitava saa asiakkaaltaan tekemiensä virkatoimien perusteella.
Sportteleista on Suomessa pääosin luovuttu, mutta esimerkiksi haaste- ja ulosottomiehet saavat edelleenkin tehtyihin toimenpiteisiin perustuvaa palkkaa, jonka kuitenkin maksaa valtio työnantajana, joka taas perii asiakkailta käsittely- tms. maksuja. Käräjäoikeuden määräämät kaupanvahvistajat saavat edelleenkin palkkionsa suoraan asiakkailtaan, joten siltä osin kyse on edelleen perinteisestä sporttelista. Myös kunnaneläinlääkärit toimivat sporttelipalkalla; heillä on eläinlääkintähuoltolain nojalla oikeus saada palkkio hoitamansa eläimen omistajalta.
Aiemmin esimerkiksi kihlakunnantuomarit perivät tuomioistumen asiakkalta sportteleita mm. pöytäkirjoista, lainhuudoista ja muista toimituskirjoista. Sporttelia kutsuttiin lunastukseksi, jonka termin voi löytää säännönmukaisesti vanhojen viranomaispäätösten ja toimituskirjojen kansisivun vasemmasta alalaidasta, varustettuna markkamäärällä. Koko kihlakunnanoikeuksia ylläpitäneiden tuomiokuntien toiminta henkilökunnan palkkoineen ja tilavuokrineen rahoitettiin sporttelituloilla. Myös ainakin Turun yliopistossa opintokokonaisuuksien loppumerkinnöistä maksettiin sportteli, mikä muodosti merkittävän osan oppiaineen assistentin ja pienen osan professorin palkasta.
Linnunpelätin (Marvel Comics)

| Linnunpelätin |
| --- | --- |
 Linnunpelätin
Luoja(t):  Stan Lee & Don Heck
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Tales of Suspense #51 (Linnunpelätin)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Ebenezer Laughton
Status:  Aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Maggia, Kreivi Nefaria
Voimat:  Suuret fyysiset voimat, nopeus ja kestävyys, kyky lietsoa pelkoa vastustajassa
Linnunpelätin on Marvel-kustantamon luoma superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui Tales of Suspense -lehden numerossa 51 (1964). Linnunpelättimen loivat Stan Lee ja Jack Kirby. Linnunpelätin on vuosien varrella piinannut varsinkin Hämähäkkimiestä ja Aaveajajaa.
Historia

Ebenezer Laughton syntyi New Yorkissa ja varttui alkoholistiäitinsä kasvattamana. Äiti hakkasi poikaansa humalapäissään, mutta antoi tälle myöhemmin lahjoja. Ebenezer oppi että rangaistusta seurasi yleensä palkinto ja alkoi provosoida äitiään saadakseen lahjoja. Vartuttuaan hän ryhtyi sirkustaiteilijaksi. Hän ryhtyi kahlekuninkaaksi ja erikoistui harjoittamaan notkeuttaan. Myöhemmin hän auttoi Rautamiestä pidättämään pakeneva pahantekijä. Laughton kuitenkin päätti ryhtyvänsä rikolliseksi ja aloitti menestyksekkään uran murtovarkaana ottaen sitä ennen itselleen identiteetin Linnunpelättimenä. Laughton työskenteli yksin – lukuun ottamatta häntä seuraava kesyä korppilaumaa, jotka toimivat tavaroiden kantajina ja mahdollisena harhautuksena. Laughton kuitenkin liittoutui Kreivi Nefarian luoman lyhytaikaisen superroistoryhmittymän kanssa yhdessä Ankeriaan, Piikkisian, Kasvimiehen ja Yksisarvisen kanssa. Kapteeni Amerikka ja Haukka kuitenkin voittivat ryhmän. Linnunpelätin kuitenkin pakeni vankilasta ja vangittiin jälleen toistuvasti. Ainaiset paot vankilasta suistivat hänet lopulta hulluuteen. Laughton halusi nyt aiheuttaa surua muille ihmisille ja tappaa näitä järjettömästi. Aaveajaja kuitenkin asettui vastustamaan Linnunpelätintä ja seuranneessa taistelussa Linnunpelätin lävistyi omaan talikkoonsa.
Salaperäinen velho Stern kuitenkin herätti Linnunpelättimen, jolloin tästä tuli elävä kuollut. Aaveajaja hyökkäsi Linnunpelättimen kimppuun kuitenkin uudelleen ja seuranneessa taistelussa tämä kuoli. Tällä kertaa Mustasydän herätti Linnunpelättimen ja usutti tämän ruumiittoman hengen riivaamaan ihmisiä. Aaveajaja karkotti olennon jälleen helvettiin, josta Linnunpelätin nousi henkiin vielä kerran tuntemattomista syistä johtuen. Hän ahdisteli seksuaalisesti eräitä panttivankeja, kun Haukka vangitsi Linnunpelättimen. Myöhemmin Hämähäkkimies ja Ukonnuolet taistelivat Linnunpelätintä vastaan tämän paettua Lautalta.
Historia > Sisällissota

Linnunpelätin on yksi Paroni Zemon palkkaamista superroistoista, joiden tehtävä on metsästää rekisteröinnistä sankareita ja rikollisia Sisällissodan tapahtumien aikana. Yhdessä Elektron, Liekehtijän ja Virvatulen kanssa kolmikko iski Kameleontin käskystä Hämähäkkimiestä vastaan, mutta hävisivät sankarille.
Voimat ja varusteet

Linnunpelätin erittää mutatoitunutta feromonia, joka vaikuttaa uhrin adrenaliinia muodostaviin rauhasiin noin kuuden metrin säteellä hänestä. Tämä aikaansaa paniikinomaista käyttäytymistä, joka vastaavasti vaikuttaa Linnunpelättimen omaan hormonituotantoon ja tekee hänestä yliluonnollisen voimakkaan, nopean ja kestävän.
Linnunpelätin on myös mestarillinen kahlekuningas ja rankan treenamiseen jälkeen miltei yliluonnollisen notkea. Hänellä on myös laaja tietämys lintujen koulutuksesta.
Linnunpelätin kantaa usein mukanaan talikkoa, jolla hän taistelee vastustajiaan vastaan.
Linnunpelätin muissa medioissa > Videopelit

Linnunpelätin esiintyy Ghost Rider – aaveajaja -elokuvasta tehdyssä videopelissä pomohahmona.
Linnunpelätin, psykoottinen murhaaja.
Socialistisk Folkepartis Ungdom

| Socialistisk Folkepartis Ungdom (SFU) |
| --- | --- |

Tyyppi:  poliittinen nuorisojärjestö
Kotipaikka:  Kööpenhamina
Päämaja:  Blegdamsvej 24A
Toiminta-alue:   Tanska
Jäsenet:  1 272 (2021)
Puheenjohtaja:  Alexander Blavnsfeldt
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Socialistisk Folkepartis Ungdom (lyh. SFU) on tanskalainen poliittinen nuorisojärjestö. Se on itsenäinen, mutta tekee tiivistä yhteistyötä sosialistisen kansanpuolueen kanssa.
Politiikka

SFU:n keskeisiä tavoitteita ovat sosialismi, feminismi ja ilmastonmuutoksen torjunta.
Jäsenyys

Jäsenyyden yläikäraja on 30 vuotta. Alaikärajaa ei ole.
Aiheesta muualla

Järjestön kotisivut (tanskaksi)
Loimaan seurakunta

| Loimaan seurakunta |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Rovastikunta:  Paimion rovastikunta
Kirkkoherra:  Riku Laukkanen
Aiheesta muualla
[www.loimaanseurakunta.fi Sivusto]
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuonna 1837 valmistuneen Kanta-Loimaan kirkon alttari. Kirkko on seurakunnan pääkirkko.
Loimaan Kaupunginkirkko. Reino Lukanderin suunnittelema vaalea tiilikirkko valmistui 1973 kaupungin keskustaan Turuntien varrelle.
Loimaan seurakunta on evankelis-luterilainen seurakunta Varsinais-Suomessa. Se kuuluu Turun arkkihiippakuntaan. Seurakunnalla on jäseniä 13 968 (noin 85 % kaupungin väkiluvusta) ja työntekijöitä noin 35.
Historia

Ensimmäiset kirjalliset maininnat Loimaan seurakunnasta ovat vuodelta 1439, mutta seurakunta on ilmeisesti ollut olemassa jo 1420-luvulla. Seurakunnan ikää kuitenkin lasketaan vuoden 1439 maininnoista.
Ajan mittaan niin sanotusta Suur-Loimaasta irtautui pienempiä seurakuntia niin, että vuodesta 1931 vuoteen 2000 alueella toimi viisi seurakuntaa: Alastaron, Kanta-Loimaan, Mellilän ja Metsämaan seurakunnat sekä Loimaan kaupunkiseurakunta (vuoteen 1968 kauppalaseurakunta). Näistä Loimaan maalaiskunnan (vuodesta 1978 Loimaan kunnan) alueella toimineet Kanta-Loimaan ja Metsämaan seurakunnat muodostivat seurakuntayhtymän.
Loimaan seurakunta nimenä otettiin uudelleen käyttöön vuoden 2005 alussa, Kanta-Loimaan ja Loimaan kaupunkiseurakunnan yhdistyessä, samalla kun Loimaan kunta yhdistyi Loimaan kaupungin kanssa. Vuonna 2009 Alastaron ja Mellilän seurakunnat liittyivät Loimaan seurakuntaan kuntaliitoksen johdosta. Tällöin Loimaan seurakuntaan perustettiin Alastaron ja Mellilän kappeliseurakunnat. Metsämaan seurakunta oli liittynyt kappeliseurakunnaksi Kanta-Loimaan seurakuntaan vuonna 2000, ja säilytti asemansa myös myöhemmissä liitoksissa.
Kirkkoherrat

Vuonna 2005 ensimmäiseksi kirkkoherraksi siirrettiin seurakunnan perustamisen yhteydessä entisen kaupunkiseurakunnan kirkkoherra Matti Taatila. Taatila jäi eläkkeelle vuonna 2007 ja kirkkoherraksi valittiin aiemmin Kanta-Loimaan seurakunnan kirkkoherrana toiminut Oiva Alanen. Vuonna 2014 eläkkeelle siirtyneen Alasen seuraajana aloitti 1. tammikuuta 2015 entinen Pöytyän kirkkoherra Rikhard (Riku) Laukkanen. Ensimmäistä kertaa Loimaan seurakunnan historiassa valinnan teki kirkkovaltuusto välillisellä vaalilla, suoran kansanvaalin sijaan.
Kirkot ja muut rakennukset

Seurakunnalla on kuusi kirkkorakennusta:
Alastaron kirkko
Kanta-Loimaan kirkko
Loimaan Kaupunginkirkko
Mellilän kirkko
Metsämaan kirkko
Virttaan kirkko
Seurakuntatalot ovat Alastarolla ja Hirvikoskella. Seurakunnan virasto ja taloustoimisto sijaitsevat Kaupunginkirkolla.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Loimaan seurakunnan kirkkoherroina:
2005–2007: Matti Taatila
2007–2014: Oiva Alanen
2015– : Riku Laukkanen
Aiheesta muualla

Seurakunnan kotisivut
Spielberg (Itävalta)

| Spielberg |
| --- | --- |

 vaakuna
 Spielberg
 Koordinaatit: 47°13′0″N, 14°47′0″E 
Valtio:  Itävalta
Osavaltio:  Steiermark
Piiri:  Murtal
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Manfred Lenger
Kunnanvaltuusto:  25 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,28 km²
Korkeus:  660 m
Väkiluku (2014):  5 103
 – Väestötiheys:  229 as./km²
 
 www.gemeinde.spielberg.at 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Spielberg, 1. kesäkuuta 1951–30. kesäkuuta 2009 Spielberg bei Knittelfeld, on kaupunki Steiermarkissa keskisessä Itävallassa. Tammikuussa 2014 kaupungissa asui 5 103 asukasta. Kaupungin pormestari on sosiaalidemokraattien Manfred Lenger.
Parhaiten Spielberg tunnetaan formularadastaan Red Bull Ringistä. Ennen rata tunnettiin nimillä A1-Ring ja Österreichring. F1-kisa Spielbergissä on ajettu 1970-1987, 1997-2003 ja uudestaan taas vuodesta 2014 lähtien.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spielberg (Itävalta) Wikimedia Commonsissa
Sportyvnan metroasema

| Sportyvna |
| --- | --- |

 Harkovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  H’olodnohirsko-Zavodska-linja
Sijainti:  49°58′46″N, 36°15′39″E
Paikkakunta:  Harkova, Ukraina
Avattu:  23. elokuuta 1975
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Sportyvna (ukr. Спортивна, ven. Спортивная, Sportivnaja) on Harkovan metron H’olodnohirsko-Zavodska-linjan asema. Sen länsipuolella on Prospekt Haharinan metroasema ja itäpuolella Zavod imeni Malyševan metroasema. Asema avattiin 23. elokuuta 1975. Aseman lähellä sijaitsee FK Metalist Harkova -jalkapalloseuran Metalist-stadion. Asema on yhteydessä Oleksijivska-linjan Metrobudivnykivin metroasemaan.
Spandau (hallintoalue)

Spandaun hallintoalue korostettuna Berliinin kartalla
Spandaun hallintoalueeseen kuuluvat kaupunginosat
Spandau on yksi Berliinin 12 hallintoalueesta (saks. Bezirk), joilla on oma, paikallisvaaleissa valittu hallintonsa ja rajoitettu itsemääräämisoikeus. Alue sijaitsee Havel- ja Spreejokien risteyskohdassa. Se on laajuudeltaan 91,91 km2, ja siellä asui 238 278 asukasta vuoden 2017 lopulla.
Berliiniläisten keskuudessa Spandau viittaa yleensä Spandaun kaupunginosaan, ei samannimiseen hallintoalueeseen.
Historia

Spandaun historia alkaa joko 600- tai 700-luvulta slaavilaisen heimon asetuttua alueelle ja rakennettua sinne linnoituksen. Saksalainen kuningas Henrik I valloitti linnoituksen vuonna 928, mutta se palasi slaavilaisten hallintaan myöhemmin 900-luvulla.
Vuonna 1156 kreivi Albrecht von Ballenstedt otti alueen hallintaansa. Vuodelta 1197 löytyy ensimmäinen maininta Spandausta dokumentista, jota on sittemmin kutsuttu nimellä Spandowe. Spandaulle annettiin kaupunkioikeudet vuonna 1232. Spandaun linnoituksen kunnostustyöt päättyivät vuosien 1559 ja 1594 välillä. Vuonna 1558 Gatowin kylä liittyi Spandaun kaupunkiin. Spandau antautui ruotsalaisille vuonna 1634.
Vuonna 1806 ranskalaiset joukot Napoleonin johdolla ottivat kaupungin hallintaansa vuoteen 1807. Vuonna 1812 Napoleon palasi ja 1813 Preussin ja Venäjän joukot aloittivat Spandaun linnoituksen piirityksen.
Vuonna 1920 Spandau (jonka nimi oli vaihdettu Spandowiksi 1878) liitettiin osaksi Berliiniä. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Spandaussa oli useita metallinsulattamoja ja ruutitehtaita sotatarvikkeiden valmistukseen.
Toisen maailmansodan jälkeen Spandau kuului Ison-Britannian miehitysvyöhykkeeseen Länsi-Berliinissä ja 1876 valmistunutta Spandaun vankilaa käytettiin Nürnbergin oikeudenkäynnissä tuomittujen natsien sijoituspaikkana. Viimeisen vangin Rudolf Hessin kuoltua liittoutuneet tuhosivat vankilan vuonna 1987.
Nykyään Spandaussa toimii metalli- ja kemikaaliteollisuutta sekä matonvalmistusteollisuutta.
Myös suosittu brittibändi Spandau Ballet on lainannut nimensä Spandaulta.
Spandaun ystävyyskaupunki on brittiläinen Luton.
Hallinto

Spandaun hallintoalueeseen kuuluvat kaupunginosat (saks. Ortsteile):
Falkenhagener Feld
Gatow
Hakenfelde
Haselhorst
Kladow
Siemensstadt
Spandau
Staaken
Wilhelmstadt
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (saksaksi)
Berliinin hallintoalueet
Charlottenburg-Wilmersdorf
Friedrichshain-Kreuzberg
Lichtenberg
Marzahn-Hellersdorf
Mitte
Neukölln
Pankow
Reinickendorf
Spandau
Steglitz-Zehlendorf
Tempelhof-Schöneberg
Treptow-Köpenick
Sofiatinden

Sofiatinden
Sofiatindenin lounaispuoli nähtynä Muotkalahden yli maaliskuussa 2012.
| --- | --- |
Sijainti:  Tromssan lääni,  Norja
Vuoristo:  Lyngsalpene, Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 237 m
Ensimmäinen nousu huipulle:  Aubrey Le Blond, Emil Imboden ja Josef Imboden, 30. heinäkuuta 1898
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Sofiatinden on Skandien Lyngsalpenen osaan kuuluva vuorenhuippu Yykeän kunnassa, Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 237 metriä. Samaan vuorimassiiviin kuuluu myös huipulta hieman länteen päin sijaitseva toinen 1 222-metrinen huippu.
Ensimmäisinä huipulle nousivat Aubrey Le Blond, Emil Imboden ja Josef Imboden itäharjanteen kautta 30. heinäkuuta 1898.
Aiheesta muualla

Kuvia ja hieman tietoa, Geir Jenssen 2007 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)