Autoimmuunisairaus
Aiheuttajat

Osalla ihmisistä on autoimmuunisairauksien riskiä lisäävä geneettisesti yliaktiivinen immuunipuolustus. Esimerkiksi jotkut erap2-geenin variantit auttavat immuunijärjestelmää havaitsemaan tavallista paremmin taudinaiheuttajia ja tuhoamaan ne tehokkaammin. Kyseiset variantit yleistyivät ihmiskunnassa mustan surman riehuessa, koska ne auttoivat potilaita voittamaan taudin. Ne lisäävät kuitenkin riskiä sairastua esimerkiksi Crohnin tautiin. Osa tutkijoista on tosin esittänyt, että Crohnin tautia sairastavien immuunipuolustus ei olisikaan yliaktiivinen, vaan päin vastoin niin aliaktiivinen, ettei se kykenisi sammuttamaan virusten tai bakteerien aiheuttamaa tulehdusta.
Autoimmuunisairauksilla tiedetään olevan geneettinen perusta, ja on tyypillistä, että joissain suvuissa esiintyy monenlaisia autoimmuunisairauksia. Tietyt perinnölliset kudostyypit lisäävät riskiä sairastua autoimmuunisairauteen: esimerkiksi kudostyyppi HLA-B27 on selvästi yhteydessä soluvälitteisiin autoimmuunisairauksiin selkärankareuma ja reaktiivinen artriitti.lähde?
Uuden hypoteesin mukaan autoimmuunisairauksiin sairastuneiden immuniteettia säätelevissä soluissa olisi tapahtunut jotain, joka aiheuttaa ongelmia niiden toimintaan. Esimerkiksi mikrobiperäiset tulehdukset lisäävät riskiä sairastua autoimmuunisairauksiin. Myös esimerkiksi ruoansulatuskanavan tietynlainen mikrobilajisto saattaa vaikuttaa autoimmuunisairauksien puhkeamiseen. Eräät suoliston normaaliflooraan kuuluvat bakteerit tehostavat suolistossa syntyvien T-17-auttajasolujen tuotantoa.
Hygieniahypoteesin mukaan autoimmuunitautien yleistyminen johtuisi ainakin osittain nykyisestä liian hygieenisestä elämästä varhaislapsuudessa. Lapset joutuvat aiempaa vähemmän tekemisiin maassa ja eläimissä olevien mikrobien kanssa. Tämän on arveltu saattavan häiritä joissain tapauksissa immuunijärjestelmän kypsymistä, minkä seurauksena immuunisolut olisivat alttiimpia suuntaamaan toimintansa virheellisesti omia kudoksia kohtaan. Tämän lisäksi tarvitaan myös ulkoisia autoimmuunisairauden laukaisevia tekijöitä. Ne tunnetaan huonosti, mutta niiden arvellaan olevan usein bakteereita tai viruksia.
Hygieniahypoteesi syntyi 1980-luvun lopussa, kun David Strachan havaitsi, että sisarussarjan nuorimmilla esiintyy vähemmän heinänuhaa kuin heidän vanhemmilla sisaruksillaan, ja ehdotti ilmiön johtuvan siitä, että nuoremmat lapset altistuvat varhaislapsuudessaan enemmän vanhemmilta sisaruksilta saatuihin tautitartuntoihin. Tartuntatauteja aiheuttavat mikrobit koulisivat nuorempien sisarusten immuunijärjestelmää siten, että se olisi vähemmän altis herkistymään allergeeneille.lähde?
Hygieniahypoteesi laajennettiin myöhemmin koskemaan myös ympäristöperäistä mikrobialtistusta. Kun tutkijat havaitsivat 1990-luvulla, että suomalaisilla lapsilla esiintyy neljä kertaa enemmän allergiaa kuin Karjalan tasavallassa Venäjällä, he päättelivät, että tämän täytyy johtua asuinympäristöstä tulevan mikrobialtistuksen eroista. Hygieniahypoteesi vahvistui edelleen, kun 2000-luvun alussa havaittiin useissa Euroopan maissa, että maatiloilla elävillä lapsilla esiintyy sekä vähemmän allergioita että enemmän bakteerien soluainesta vuodepölyssä. Toisaalta on myös havaittu, että esimerkiksi ihmiset, joiden immuunisolujen mikrobireseptoreissa on tietty geenivirhe, eivät saa allergiasuojaa mikrobirikkaassakaan ympäristössä. Hygieniahypoteesi laajeni myöhemmin koskemaan myös autoimmuunisairauksia, ja 2010-luvulla pidettiin jo todennäköisenä, että varhaislapsuuden runsas altistuminen maaperäbakteereille vähentää riskiä sairastua autoimmuunisairauteen.
Joissain autoimmuunisairauksissa esiintyy T17-auttajasolujen ylituotantoa. Kyseiset solut tuottavat tulehdusta aiheuttavaa interleukiini 17 -proteiinia.
Kateenkorvassa kehittyvät T-solut tavallisesti suojelevat elimistöä ulkopuolisilta mikrobeilta: T-soluja on useita eri alaluokkia, joiden toiminta eroaa toisistaan. Esimerkiksi HI-viruksen aiheuttama infektio tuhoaa niin sanottuja auttaja-T-soluja, joiden puuttuessa ihmisen immuunijärjestelmä on syvästi häiriintynyt – tilaa kutsutaan AIDSiksi. Normaalisti kateenkorvassa kehittyessään elimistö tuhoaa elimistön omia rakenteita liikaa tunnistavat T-solut, jotta ne eivät pääsisi aiheuttamaan autoimmuunireaktioita. Säätelijä-T-solut ovat erityinen T-soluryhmä, jotka estävät muiden immuunijärjestelmän solujen epätarkoituksenmukaisia reaktioita. Viimeisimmät tutkimukset osoittavat muun muassa yhteyden säätelijä-T-solujen toiminnan vajauksen ja autoimmuunisairauksien välillä.lähde?