stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pelkovaara

| Pelkovaara |
| --- | --- |
Tyyli:  Komedia
Kestoaika:  50 min
Luoja(t):  YLE Draama
Pääosissa:  Harri Nousiainen   Taisto Reimaluoto   Satu Silvo   Joonas Saartamo   Ilja Peltonen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  YLE
Esitetty:  26. tammikuuta –   12. huhtikuuta 2004
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuottaja(t):  Matti Penttilä   Stiina Laakso
Ohjaaja(t):  Marika Dahlqvist
Käsikirjoittaja(t):  Susanna Laaksonen
Säveltäjä(t):  Soul Captain Band
Leikkaaja(t):  Lena Paersch   Kristiina Nisula
Kuvaaja(t):  Petri Enbuske
Tuotantoyhtiö(t):  Fremantle Productions Oy
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Pelkovaara on keväällä 2004 Yle TV1 -kanavalla esitetty suomalainen televisiosarja. Komediallinen sarja kertoo elämästä kuvitteellisessa Pelkovaaran varuskunnassa Lapissa, kun Suomi on liittynyt Natoon. Pasifistissävyinen sarja sisälsi myös tieteistarinamaisia elementtejä – mukana ollut ionosfäärin tutkimuslaitteisto osoittautui asejärjestelmäksi, joka mukaili maailmalla pitkään aiheesta esiintyneitä salaliittoteorioita.
Sarjassa näyttelivät mm. Satu Silvo, Joonas Saartamo ja Taisto Reimaluoto. Kriitikot arvostelivat sarjaa muun muassa sotilaselämään liittyvän epärealistisuuden, ”puskakomediamaisuuden” ja tuotantoyhtiönsä Fremantle Productions Oy:n takia.selvennä Sarja on kuvattu Sodankylän Syväjärvellä.
Jaksot

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Tervetuloa aurinkoiseen Pelkovaaraan | 26.1.2004 |
| 2. | The Valkiat Show | 2.2.2004 |
| 3. | Tiede, kehitys ja kesäyö | 9.2.2004 |
| 4. | Maaseudun tulevaisuus | 16.2.2004 |
| 5. | Sotilasvala | 23.2.2004 |
| 6. | Kuumennuskoe | 1.3.2004 |
| 7. | Lopunajan enteet | 8.3.2004 |
| 8. | Armin huono päivä | 15.3.2004 |
| 9. | Naisasia | 22.3.2004 |
| 10. | Pelkovaaran pelastajat | 29.3.2004 |
| 11. | Totuus Pelkovaarasta | 5.4.2004 |
| 12. | Maailmanpolitiikan arkipäivää | 12.4.2004 |
Aiheesta muualla

Sarjan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive), Yle (Vintti/arkistoitu sivu)
Pelkovaara Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vuoroin vieraissa | Tuliportaat | Angela ja ajan tuulet | Raid | Seitsemän | Yhteinen huone 
 Venny | Pelkovaara | Tahdon asia | Uudisraivaaja | Poikkeustila | Harvoin tarjolla | Uutishuone | Alamaailma
Justimus

| Justimus |
| --- | --- |
 Sarjan tunnus
Tyyli:  Sketsi, parodia
Kestoaika:  n. 22 min (Ilman mainoksia)
Pääosissa:  Sami Harmaala   Joose Kääriäinen   Juho Nummela
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  TV5 Kutonen (uusinnat)
Esitetty:  16. lokakuuta 2012 – 17. huhtikuuta 2013
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  12
Ikäraja:   
Tuotanto
Tuottaja(t):  Julia Jokinen
Vastaava(t) tuottaja(t):  Olli Haikka   Mervi Rouvinen
Ohjaaja(t):  Jesse Jokela   Jonna Pipatti (apulaisohjaaja)
Käsikirjoittaja(t):  Sami Harmaala   Joose Kääriäinen   Juho Nummela
Leikkaaja(t):  Jesse Jokela
Kuvaaja(t):  Arno Launos   Jokke Kirmonen (2. kuvaaja)   Antti Halkoaho (2. kuvaaja)
Tuotantoyhtiö(t):  Yellow Film & TV
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Justimus on suomalainen televisiosarja, jonka pääosissa esiintyi alun perin YouTube-videopalvelussa Justimusfilms-nimellä mainetta kerännyt kolmikko Juho Nummela, Sami Harmaala ja Joose Kääriäinen. Justimus on Suomessa toinen televisiosarja, joka on aloittanut ”nettisketsejä” tekemällä, ensimmäinen oli Biisonimafia.[lähde? ]
Sarjaa kuvattiin Helsingissä kesällä 2012 ja se alkoi TV5-kanavalla 16. lokakuuta 2012 alkaen. Sarjan ensimmäinen jakso keräsi 112 000 katsojaa, mikä oli TV5:n katsojaennätys. Sarjan viimeinen jakso esitettiin 17. huhtikuuta 2013, jossa nähtiin parhaita paloja edellisistä jaksoista.[lähde? ]
Jaksot

| Jakso | Ensiesitys | Katsojaluvut | Ikäraja | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 2012-10-1616. lokakuuta 2012 | 112 000 |  |  |
| 2. | 2012-10-2323. lokakuuta 2012 | 67 000 |  |  |
| 3. | 2012-10-3030. lokakuuta 2012 | 58 000 |  |  |
| 4. | 2012-11-066. marraskuuta 2012 | 68 000 |  |  |
| 5. | 2012-11-1313. marraskuuta 2012 | 89 000 |  |  |
| 6. | 2012-11-2020. marraskuuta 2012 | 98 000 |  |  |
| 7. | 2013-03-1313. maaliskuuta 2013 | 67 000 |  | Parhaita paloja edellisistä jaksoista |
| 8. | 2013-03-2020. maaliskuuta 2013 | 57 000 |  |  |
| 9. | 2013-03-2727. maaliskuuta 2013 | — |  |  |
| 10. | 2013-04-033. huhtikuuta 2013 | — |  |  |
| 11. | 2013-04-1010. huhtikuuta 2013 | — |  |  |
| 12. | 2013-04-1717. huhtikuuta 2013 | — |  | Parhaita paloja edellisistä jaksoista |
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sami Harmaala  | … |     |
|  Joose Kääriäinen  | … |     |
|  Juho Nummela  | … |     |
Masters of the Universe

| Masters of the Universe |
| --- | --- |
 1980-luvun Masters of the Universe -hahmoja.
Sarjakuvakustantamo:  Mattel, Mattel DE, Marvel Comics, DC Comics, London Editions Magazines, Ehapa. Suomessa Mattel FI ja Semic.
Ensiesiintyminen:  1982
Luojat:  Mattel
Masters of the Universe (lyh. MOTU, tunnettu myös nimellä He-Man päähahmonsa mukaan) on yhdysvaltalaisen leluja valmistavan Mattel-yhtiön alun perin vuonna 1982 lanseeraama lelusarja. Alkuperäisen lelusarjan pohjalta on tuotettu muun muassa lukuisia sarjakuvajulkaisuja, kirjoja, lauta- ja videopelejä, viisi animaatiosarjaa sekä näytelty elokuva. Masters of the Universen keskipisteessä ovat sankarillinen päähahmo He-Man ja tämän vastustaja Skeletor, joiden välillä käydään taistelua hyvän ja pahan välillä.
Mattel valmisti alkuperäisiä Masters of the Universe -leluja vuosina 1982-1988. Yhtiö palkkasi muun muassa käsikirjoittaja Donald F. Glutin ja piirtäjä Alfredo P. Alcalan luomaan lelusarjan hahmojen ympärille ensimmäisiä tarinoita, sivuhahmoja sekä tapahtumapaikaksi kuvitteellisen Eternian planeetan erillisine kohteineen. Filmation-yhtiö aloitti vuonna 1983 lelujen rinnalle luodun animaatiosarjan He-Man (engl. He-Man and the Masters of the Universe) esittämisen. Alkuperäinen lelusarja oheistuotteineen on yksi 1980-luvun keskeisimmistä ilmiöistä ja tunnetuimmista brändeistä. Lelusarjan myynti ja suosio kuitenkin laskivat vuosikymmenen puolenvälin jälkeen. Mattel toivoi vielä vuonna 1987 ensi-iltansa saaneen Masters of the Universe -elokuvan palauttavan lelusarjan suosion, mutta elokuva sai kielteisen vastaanoton eikä menestynyt taloudellisesti.
Vuonna 1989 Mattel palautti Masters of the Universen markkinoille uusien lelujen ja animaatiosarja Super He-Manin (engl. The New Adventures of He-Man) voimin. Yritys otettiin kuitenkin vastaan laimeasti, eikä se saavuttanut edeltäjänsä kaltaista menestystä, jota Mattel oli tavoitellut. 2000-luvun alussa Mattel toi markkinoille alkuperäisiä leluja mukailleen lelusarjan sekä uuden He-Man -animaation, joka ei lupaavasta alustaan huolimatta kestänyt muutamaa vuotta pidempään. Masters of the Universe on sittemmin tehnyt paluun lelumarkkinoille, kun 1980-luvun lelujen mukaisia figuureja on alettu valmistaa uudelleen keräilijöiden ja uusien fanien iloksi. Lisäksi suoratoistopalvelu Netflix on ottanut esittääkseen uusia Masters of the Universe -aiheisia animaatiosarjoja.
Keskeisimmät henkilöt

Prinssi Adam eli He-Man. Prinssi Adam on kuningas Randorin sekä kuningatar Marlenan ainoa lapsi ja kruununperijä. Eterniassa sijaitsevan Harmaakallon Linnan suojelija Velhotar antaa prinssi Adamille kyvyn muuttua maailmankaikkeuden vahvimmaksi mieheksi, jotta hän voi suojella Harmaakallon Linnaa Skeletorin johtamilta Pahuuden sotureilta. Prinssi Adam omistaa pelokkaan lemmikkitiikerin nimeltä Cringer, joka Adamin muuttuessa He-Manin muotoon taikasanoilla "Harmaakallon Tähden! Minä olen vahvin!" saa myös kyvyn vaihtaa muotonsa rohkeaksi ja haarniskoiduksi Taistelutiikeriksi.
Duncan eli Asemies on Eternian kuningasperheen läheinen tuttava ja yksi Eternian armeijan tärkeimmistä johtajista. Hän rakentaa He-Manin ja Eternian sotilaiden käyttöön erilaisia apuvälineitä ja aseita. Hän on Velhottaren ohella yksi harvoja henkilöitä, joka tietää prinssi Adamin olevan He-Man. Duncan on myös kasvattanut prinssi Adamin parhaimman ystävän Teelan.
Teela on Duncanin adoptiotytär ja prinssi Adamin paras ystävä. Hän on Eternian kuninkaallisen palatsin vartijoiden kapteeni ja vastuussa prinssi Adamin taistelukoulutuksesta, mutta ei tiedä Adamin olevan He-Man ja pitää Adamia toisinaan laiskanpuoleisena pelkurina joka ei piittaa harjoittelusta. Hänellä kuitenkin on useissa tarinoissa romanttista kiinnostusta niin Adamiin kuin He-Maniin. Teela sortuu usein uhkarohkeisiin ratkaisuihin ja joutuu tämän vuoksi ajoittain vaaraan koska haluaa todistaa kyvykkyytensä Duncanille.
Velhotar on Teelan biologinen äiti ja Harmaakallon Linnan suojelija. Hän hallitsee lukuisia magiikan lajeja ja kykenee myös muuttumaan Zoar-haukan muotoon.
Skeletor on Eternian sisarplaneetta Infinitalta saapunut humanoidi (alkuperäisten tarinoiden mukaan) ja He-Manin ja Eternian puolustajien päävastustaja. Hän on Pahuuden soturien johtaja ja Käärmevuoren hallitsija ja tavoittelee alati sekä Harmaakallon että Eternian valtaamista.
Muita sarjassa esiintyneitä hahmoja olivat muun muassa Skeletorin johtamiin Pahuuden sotureihin lukeutuneet Häijy-Lin (Evil-Lyn), Rautaleuka (Trap Jaw) Stinkor, Petomies, Mer-Man, Webstor, Jitsu, Whiplash ja Tri-Klops. Muihin He-Manin vastustajiin Pahuuden sotureiden ohella lukeutuivat myös kuningas Hissin johtamat Käärmemiehet ja Hordakin johtamat Kauhujoukot. He-Manin ja eternialaisten liittolaisia olivat esimerkiksi Stratos, Ram Man, Man-E-Faces, Wind Raider, Sy-Klone, Buzz-Off, Orko ja Mekaneck.
Televisiosarjat > He-Man

He-Man (1983–1985)
Super He-Man (1990–1991)
He-Man (2002–2004)
Masters of the Universe: Revelation (tulossa)
Masters of the Universe (tulossa)
Televisiosarjat > She-Ra

She-Ra: Mahdin prinsessa (1985–1987)
She-Ra: Mahdin prinsessat (2018–2020)
Elokuvat

The Secret of the Sword (1985, animaatio)
He-Man & She-Ra: A Christmas Special (1985, animaatio)
Masters of the Universe (1987)
Vuonna 2023 kerrottiin Masters of the Universe -elokuvan perumisesta.
Videopelit

The Power of He-Man (1983)
The Arcade Game (1987)
The Movie (1987)
The Super Adventure (1987)
Power of Grayskull (2002)
Defender of Grayskull (2005)
The Most Powerful Game in the Universe (2012)
1980-luvun alkuperäinen Masters of the Universe -logo.
Triumph Tour

| Triumph Tour> The Jacksons |
| --- | --- |
Albumi:  Destiny, Triumph, Off the Wall
Esitykset:  39
Triumph Tour oli The Jacksons -yhtyeen kiertue, joka pidettiin vuonna 1981. Rolling Stone nimesi kiertueen myöhemmin 25 parhaan kiertueen joukkoon, jotka pidettiin vuosien 1957-1987 aikana.
Esityslista

| Esityslista (1981) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Can You Feel It" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Things I Do for You" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | "Off the Wall" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | "Ben" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | "This Place Hotel" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | "She's Out of My Life" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Movie Rap (Including a movie featuring clips from "I Want You Back" "Never Can Say Goodbye" and "Got to Be There") |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Jackson 5 Medley "I Want You Back"  "ABC"  "The Love You Save"  "I'll Be There" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | "Rock with You" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | "Lovely One" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | "Workin' Day and Night" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | "Don't Stop 'til You Get Enough" |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | "Shake Your Body (Down to the Ground)" |  |  |  |  |  |  |  |  |
Esiintymispaikat ja -ajat

| Numero | Päivämäärä | Kaupunki | Paikka |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Pohjois-Amerikka
Yhdysvallat
| 1 | 8. heinäkuuta | Memphis, Tennessee | Mid-South Coliseum |  |  |
| 2 | 10. heinäkuuta | Oklahoma City, Oklahoma |  |  |  |
| 3 | 11. heinäkuuta | Dallas, Texas | Reunion Arena |  |  |
| 4 | 12. heinäkuuta | Houston, Texas | The Summit |  |  |
| 5 | 15. heinäkuuta | San Antonio, Texas | HemisFair Arena |  |  |
| 6 | 17. heinäkuuta | Baton Rouge, Louisiana |  |  |  |
| 7 | 18. heinäkuuta | Mobile, Alabama |  |  |  |
| 8 | 19. heinäkuuta | Lakeland, Florida |  |  |  |
| 9 | 22. heinäkuuta | Atlanta, Georgia | The Omni |  |  |
| 10 | 24. heinäkuuta | Greensboro, Pohjois-Carolina |  |  |  |
| 11 | 25. heinäkuuta | Charlotte, Pohjois-Carolina |  |  |  |
| 12 | 26. heinäkuuta | Hampton, Virginia | Hampton Coliseum |  |  |
| 13 | 31. heinäkuuta | Washington, DC | Capital Centre |  |  |
| 14 | 1. elokuuta | Washington, DC | Capital Centre |  |  |
| 15 | 2. elokuuta | Buffalo, New York |  |  |  |
| 16 | 4. elokuuta | Richmond, Virginia | Richmond Coliseum |  |  |
| 17 | 7. elokuuta | Uniondale, New York | Nassau Coliseum |  |  |
| 18 | 8. elokuuta | Philadelphia, Pennsylvania |  |  |  |
| 19 | 10. elokuuta | Columbus, Ohio | Veterans Memorial Auditorium |  |  |
| 20 | 13. elokuuta | Pittsburgh, Pennsylvania |  |  |  |
| 21 | 15. elokuuta | Hartford, Connecticut |  |  |  |
| 22 | 16. elokuuta | Providence, Rhode Island |  |  |  |
| 23 | 18. elokuuta | New York, New York | Madison Square Garden |  |  |
| 24 | 19. elokuuta | New York, New York | Madison Square Garden |  |  |
| 25 | 22. elokuuta | Indianapolis, Indiana |  |  |  |
| 26 | 23. elokuuta | Dayton, Ohio |  |  |  |
| 27 | 26. elokuuta | Milwaukee, Wisconsin | Milwaukee Arena |  |  |
| 28 | 28. elokuuta | Chicago, Illinois |  |  |  |
| 29 | 29. elokuuta | Detroit, Michigan | Joe Louis Arena |  |  |
| 30 | 3. syyskuuta | Denver, Colorado |  |  |  |
| 31 | 5. syyskuuta | Oakland, Kalifornia |  |  |  |
| 32 | 6. syyskuuta | Las Vegas, Nevada |  |  |  |
| 33 | 8. syyskuuta | Kansas City, Oklahoma | Kemper Arena |  |  |
| 34 | 16. syyskuuta | San Diego, Kalifornia |  |  |  |
| 35 | 17. syyskuuta | San Francisco, Kalifornia |  |  |  |
| 36 | 18. syyskuuta | Los Angeles, Kalifornia | The Forum |  |  |
| 37 | 19. syyskuuta | Los Angeles, Kalifornia | The Forum |  |  |
| 38 | 25. syyskuuta | Los Angeles, Kalifornia | The Forum |  |  |
| 39 | 26. syyskuuta | Los Angeles, Kalifornia | The Forum |  |  |
Yksi lensi yli Marin pesän

| Yksi lensi yli Marin pesän |
| --- | --- |

Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Mari Perankoski Kari Hietalahti Ilari Johansson Tommi Korpela
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  8. syyskuuta 2010 – 10. marraskuuta 2010
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  10
Tuotanto
Tuottaja(t):  Osku Pajamäki
Vastaava(t) tuottaja(t):  Olli Haikka Tatu Ferchen
Ohjaaja(t):  Miika Soini
Tuotantoyhtiö(t):  Yellow Film & TV
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Yksi lensi yli Marin pesän on Nelosella nähty viihdeohjelma. Ohjelmaa juonsi Mari Perankoski. Mukana olivat myös Kari Hietalahti, Tommi Korpela, Kari Ketonen, Elina Knihtilä, Annu Valonen ja Ilari Johansson. Ohjelma esitettiin 8. syyskuuta - 10. marraskuuta 2010 välisenä aikana.
Jaksot

| Jakso | Vieraat | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Henna Kalinainen | 8. syyskuuta 2010 |
| 2. | - | 15. syyskuuta 2010 |
| 3. | Niko Nousiainen | 22. syyskuuta 2010 |
| 4. | Mikko Kouki | 29. syyskuuta 2010 |
| 5. | Pertti Sveholm | 6. lokakuuta 2010 |
| 6. | Jouni Hynynen | 13. lokakuuta 2010 |
| 7. | Jone Nikula | 20. lokakuuta 2010 |
| 8. | - | 27. lokakuuta 2010 |
| 9. | Eppu Salminen | 3. marraskuuta 2010 |
| 10. | Antti Luusuaniemi | 10. marraskuuta 2010 |
Aiheesta muualla

Yksi lensi yli Marin pesän Facebook-sivut
Oskar Sepre

| Oskar Sepre |
| --- | --- |

Neuvosto-Viron kansankomissaarien puheenjohtaja(=pääministeri) (pakolaisuudessa)
 17. kesäkuuta 1942 - 28. syyskuuta 1944  
Edeltäjä:  Johannes Lauristin (kuoli jo heinäkussa 1941)
Seuraaja:  Arnold Veimer
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1900 Kabala, Viljandinmaa, Liivinmaan kuvernementti
Kuollut: 23. marraskuuta 1965 (65 vuotta) Tallinna, Neuvosto-Viro
Kansalaisuus:  virolainen
Puoliso:  Linda Jürgenson
Tiedot
Puolue:  Viron kommunistinen puolue (EKP)
Muut puolueet:  Neuvostoliiton kommunistinen puolue (NKP)
Oskar Sepre (4. huhtikuuta 1900 Kabala, Viljandinmaa, Liivinmaan kuvernementti – 23. marraskuuta 1965 Tallinna, Neuvosto-Viro) oli virolainen kommunistipolitikko, joka oli keskeisiä hahmoja neuvostovaltaan siirryttäessä 1940-luvulla. Hän toimi maailmansodan aikana pakolaisuudessa toimineen Neuvosto-Viron kansankomissaarien neuvoston puheenjohtajana vuosina 1942-1944.
Oskar Sepre kävi koulunsa synnyinseudullaan Viljandinmaalla. Syksyllä 1917 hän muutti Tallinnaan, jossa hän osallistui kommunistien toimintaan ja jakoi maanalaisia ​​lehtisiä. Vuonna 1919 hän opiskeli Tallinnan lukiossa ja järjesti kouluun kommunistisen nuorisosolun. Hän oli yksi Viron kommunistisen nuorisoliiton organisoijista.
Maailmansotien välisen ajan Virossa kommunistipoliitikkona ja vankeudessa

Poliittisesti Sepre suuntautui kommunismiin, ja liittyi vuonna 1921 kiellettyyn Viron kommunistiseen puolueeseen. Oskar Sepre valittiin Vuoden 1924 Riigikogun vaaleissa II Riigikogun varajäseneksi, mutta Hans Heidemannin vangitsemisen jälkeen Seprestä tuli II Riikikogun jäsen  Riigikoguun 10. maaliskuuta 1924 lähtien, mutta pysyi II Riigikogun jäsenenä vain 10. huhtikuuta 1924 saakka.
Vuonna 1924 hänet tuomittiin niin sanotussa 149 prosessissa elinkautiseen vankeuteen, josta hän vapautui osana vuoden 1938 yleistä armahdusta muiden ajan tunnettujen virolaisten kommunistien kanssa eli mm. Hendrik Allikin, Peeter Petreen (Pedrae), Hermann Arbonin, Johannes Lauristinin ja Paul Keerdon kanssa.
Sotien ajan kansankomissaarien puheenjohtaja pakolaisuudessa

Neuvostoliiton miehitettyä Baltian maat ml. Viron kesäkuussa 1940 hänestä tulii Viron tasavallan pankkien ja suurteollisuuden kansallistamisen pääkomitean puheenjohtaja. Kun Viro oli liitetty osaksi Neuvostoliittoa Seprestä tuli 25. elokuuta 1940 alkaen aina vuoteen 1948 Neuvosto-Viron valtion suunnittelukomission puheenjohtaja ja samalla myös Neuvosto-Viron kansankomissaarien neuvoston (vuodesta 1946 ministerineuvoston) varapuheenjohtaja. Hän oli sotavuosien aikaan 17. kesäkuuta 1942 - 28. syyskuuta 1944 Neuvostoliitossa pakolaisuudessa toimineen Neuvosto-Viron kansankomissaarien neuvoston puheenjohtajana, vaikka tuolloin natsi-Saksan joukot miehittivät Viron aluetta.
Sodan jälkeinen nomenklatuuran jäsen

Sotavuosien jälkeen vuodesta 1946 Oskar Sepre työskenteli useita vuosia Neuvosto-Viron tiedeakatemian taloustieteen instituutissa liikennetalouden osaston johtajana. Sepren suhde silloin valtaan nousseeseen Neuvosto-Viron kommunistijohtajaan Johannes Käbiniin eivät olleet parhaat mahdolliset, mikä selitti hänen vaatimatonta asemaa sodanjälkeisessä Neuvosto-Virossa.
Hän kuoli 23. marraskuuta 1965 Tallinnassa saatuaan työnsä yhyteydessä sairauskohtauksen.
Märät säpikkäät

| Märät säpikkäät |
| --- | --- |

Tyyli:  Viihde Komedia
Kestoaika:  24 minuuttia
Pääosissa:  Suvi West Kirste Aikio
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  12. tammikuuta 2012 – 16. kesäkuuta 2013
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  18
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Oskari Sipola
Käsikirjoittaja(t):  Suvi West Kirste Aikio Veera Ikonen
Tuotantoyhtiö(t):  Tarinatalo
Aiheesta muualla
IMDb 
Märät säpikkäät (pohjoissaamen kielellä Njuoska Bittut) on suomalainen viihde- ja komediasarja, jossa saamelaisneidot Suvi West ja Anne-Kirste Aikio saapuvat Lapista Helsinkiin ja tutkivat helsinkiläisyyttä erilaisista näkökulmista. Sarja sisältää haastatteluja, sketsejä sekä parodioituja musiikkivideoita, joissa on sanoitettu suomalaisia hittejä uudelleen pohjoissaameksi.
Sarjan käsikirjoituksesta ovat vastanneet pääosanesittäjät Suvi West ja Anne Kirste Aikio sekä Veera Ikonen. Pääohjaajana toimi Oskari Sipola.
Joulukuun puolivälissä 2011 sarja keräsi huomiota jo ennen alkamistaan julkaisemalla musiikkivideon Leivänmuruseni. Kappale on pohjoissaamenkielinen parodia Jenni Vartiaisen hitistä Missä muruseni on. Linkki levisi yhteisöllisissä viestimissä sekä lehtien verkkosivuilla, ja pian videolla oli YouTubessa yli 100 000 katsojaa.
Märkien säpikkäiden kirjoittama kirja Saamelaisten käyttöopas ilmestyi vuonna 2014.
Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys | Uusinta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Saapuminen Helsinkiin | 12. tammikuuta 2012 | 15. tammikuuta 2012 |
| 2. | Muoti ja kauneus | 19. tammikuuta 2012 | 22. tammikuuta 2012 |
| 3. | Miesten sielunmessu | 26. tammikuuta 2012 | 29. tammikuuta 2012 |
| 4. | Elämäntapa | 2. helmikuuta 2012 | 05. helmikuuta 2012 |
| 5. | Suvi ja Kirste ja vähemmistöt | 9. helmikuuta 2012 | 12. helmikuuta 2012 |
| 6. | Piireissä | 16. helmikuuta 2012 | 19. helmikuuta 2012 |
| 7. | Suvi ja Kirste treffeillä | 23. helmikuuta 2012 | 26. helmikuuta 2012 |
| 8. | Aktivistit | 1. maaliskuuta 2012 | 4. maaliskuuta 2012 |
Toinen tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Kuolemansynti: Suorittamisen kiima | 14. huhtikuuta 2013 |
| 2. | Kuolemansynti: Homostelun hinta | 21. huhtikuuta 2013 |
| 3. | Kuolemansynti: Vauvahössötys | 28. huhtikuuta 2013 |
| 4. | Kuolemansynti: Eläimiin sekaantuminen | 5. toukokuuta 2013 |
| 5. | Kuolemansynti: Nainen kännissä | 12. toukokuuta 2013 |
| 6. | Kuolemansynti: Rakkaudella mässäily | 19. toukokuuta 2013 |
| 7. | Kuolemansynti: Tissikateus | 26. toukokuuta 2013 |
| 8. | Kuolemansynti: Perseilyturismi | 2. kesäkuuta 2013 |
| 9. | Kuolemansynti: Kulttuurijunttius | 9. kesäkuuta 2013 |
| 10. | Kuolemansynti: Nobodius | 16. kesäkuuta 2013 |
Aiheesta muualla

Märät säpikkäät Facebook-sivu
Kantri: Märät säpikkäät esittelee saamelaisuutta huumorilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mesta.net: Märät säpikkäät kertoo saamelaisuudesta kieli poskessa (Arkistoitu – Internet Archive).
Suvi West laittaa itsensä likoon: Sähäkkä neiti Saamenmaalta[vanhentunut linkki]. Kainuun sanomat 6.2.2012.
Jouko Huru: Nuoret saamelaisnaiset nauravat itselleen. Kansan uutiset 8.1.2012.
Ville Koivuniemi: Tuntematon saamelainen (Arkistoitu – Internet Archive). Oulun ylioppilaslehti 2/2012.
Manu Haapalainen: Kymmenen tuopin haastattelu: Märät säpikkäät. Sylvi 14.5.2013.
Tunteen palo

| Tunteen palo |
| --- | --- |
 Sarjan logo
Tyyli:  komedia
Kestoaika:  45 min / jakso
Luoja(t):  Ilkka Kylävaara (käsikirjoitus)   Hannu Seikkula (ohjaus)
Pääosissa:  Kristiina Elstelä Heikki Kinnunen Juha Laitila Toni Wahlström  Nora Lähteenmäki   Puntti Valtonen
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  15. marraskuuta 1999 – 17. tammikuuta 2000
Jaksoja:  10
Aiheesta muualla
IMDb 
Tunteen palo on vuosina 1999–2000 MTV3:lla esitetty kymmenen osainen suomalainen televisiosarja. Sarja oli alun perin käsikirjoittaja Pertti Reposen idea, mutta hän ei ehtinyt sarjaa toteuttamaan ennen kuolemaansa 1998.
Jaksoluettelo

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Rami lirissä | 15.11.1999 |
| 2. | Teatterin kummitus | 22.11.1999 |
| 3. | Katosiko Törhönen Kaukoitään | 29.11.1999 |
| 4. | Dosentti ja täytetty susi | 6.12.1999 |
| 5. | Sisko ja sen sisko | 13.12.1999 |
| 6. | Helsinkiin koston pitoon | 20.12.1999 |
| 7. | Viinamäen miehiä | 27.12.1999 |
| 8. | Olkaamme siis ruotsalaisia | 3.1.2000 |
| 9. | Mesikämmen on murhattu | 10.1.2000 |
| 10. | Sammuneen bussin äärellä | 17.1.2000 |
Näyttelijät > Päärooleissa

Kristiina Elstelä – Emmi Toivonen
Heikki Kinnunen – Jussi Juntunen
Juha Laitila – Leevi Aarre
Toni Wahlström – Rami Valkeinen
Nora Lähteenmäki – Maria Kyheröinen
Katariina Kaitue – Inga Anderson
Puntti Valtonen – komisario Uolevi Kakku
Näyttelijät > Muissa rooleissa

Heikki Huopainen – konstaapeli Törhönen
Mira Kivilä – pastori Kaijala
Tiina Lymi – Kata Härkönen
Pirkka-Pekka Petelius – Jaani Lompolo
Titta Jokinen – Erna Tulonen
Riitta Elstelä – Ella Toivonen, Emmin sisar
Tom Pöysti – luontokuvaaja Hepatiittis
Susanna Haavisto – Vickan Nordgren
Mikko Kivinen – Sakari Seikkula
Erkki Saarela – dosentti Esa Sarasvuo-Klinga
Santeri Kinnunen – Liitu
Kari Väänänen – Sam Suhonen
Klaus Thomasson – selostaja