stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lightning Bar Blues
Säveltäjä Hoyt Axton

Hoyt Axton (25. maaliskuuta 1938 – 26. lokakuuta 1999) oli säveltäjä, laulaja ja näyttelijä, mutta koki itsensä eniten säveltäjäksi. Useat muut esiintyjät ovat saaneet hittejä hänen sävellyksistään. Esimerkiksi Kingston Trio vuonna 1962 kappaleella ”Greenback Dollar” (suomeksi Four Cats -yhteen ”Suuret setelit”); Steppenwolf 1968 kappaleella ”The Pusher” ja 1971 kappaleella ”Snowblind Friend”; Three Dog Night 1971 kappaleella ”Joy to the World” ja 1972 kappaleella ”Never Been to Spain” ja Ringo Starr 1975 kappaleella ”The No-No Song”. Monet kappaleista käsittelevät alkoholia tai muita päihteitä. Yksi näistä on ”The No-No Song”, jossa on humoristinen mutta varoittava näkökulma. Jotkin Axtonin sävellyksistä päätyivät soundtrackeille muun muassa elokuviin Easy Rider, Sisärengas ja Forrest Gump.
Hoytin äiti Mae Boren Axton oli englanninopettaja, josta tuli säveltäjä. Mae sävelsi yhdessä Thomas Durdenin kanssa Elvis Presleyn hitin ”Heartbreak Hotel”. Äidin menestys innoitti Hoytia, ja hän teki itsekin kappaleen, joka päätyi Elviksen levytettäväksi: ”Never Been to Spain”.
Versiot > 1970-luvulla

Jo vuonna 1972 levytettiin ensimmäinen versio Axtonin ”Lightning Bar Bluesista”. Esiintyjä oli Arlo Guthrie ja levy Hobo's Lullaby. Samalla levyllä on toinenkin Axtonin kappale eli ”Somebody Turned on the Light”. Ja heti seuraavana vuonna eli 1973 ”Lightning Bar Blues” päätyi Brownsville Station -yhtyeen levylle Yeah!. Brownsville Station tunnetaan myös samalla levyllä olevasta kappaleestaan ”Smokin' in the Boy's Room” (säveltäjät Mike Lutz ja Cub Koda). Tämä kappale taas vuorostaan päätyi 1985 Mötley Crüen levylle Theatre of Pain. 1975 ilmestyi vielä kolmas cover-versio: esittäjänä country-yhtye Commander Cody and The Lost Planet Airmen.
Versiot > 1980-luvulla

Vuonna 1982 ”Lightning Bar Blues” (Lightnin' bar blues) julkaistiin Hanoi Rocksin levyllä Oriental Beat, ja sitten 1984 julkaistulla live-albumilla All Those Wasted Years. Sen jälkeen kappale on ollut mukana useilla uusintajulkaisuilla ja kokoelmilla. Kappaletta on esittänyt lisäksi The Michael Monroe Band.
Versiot > 1990-luvulla

Vuonna 1994 The Junkyard Dogs (myös nimellä Supersuckers) versioi ”Lightning Bar Bluesin”, ja 1997 Dreamhouse-niminen brittiläinen Europop-ryhmä. Loppuvuodesta 1999 oman versionsa kappaleesta teki Linda Ronstadt.
Versiot > Versiot muilla kielillä

Vuonna 1985 norjalainen Eldar Vågan teki kappaleesta country-version nimellä ”Je har itte bruk for giftering”, joka ilmestyi hänen levyllään En herre med bart.
Juliet Jonesin Sydän (JJS) taas teki ”Lightning Bar Bluesista” cover-version nimellä ”En etsi valtaa loistoa”, joka ilmestyi vuonna 1989 levyllä Liisasta Liisaan ja 2002 levyllä Arkiston aarteet : Liisasta Liisaan ja muita JJS-harvinaisuuksia. Kappaleen sanoitus on merkitty Pentti Särkän ja Sami Pirkolan nimiin. Laulun sanoissa hyödynnetään osittain Zacharias Topeliuksen alun perin ruotsiksi kirjoittaman joululaulun ”En etsi valtaa loistoa” suomeksi käännettyä sanoitusta. Tätä on käytetty kertosäkeenä, ja sillä kappale alkaa:
| --- | --- |
 Juliet Jonesin Sydän (P. Särkkä, S. Pirkola)  En etsi valtaa, loistoa, en kaipaa kultaakaan;  mä pyydän taivaan valoa |x2 ja tuopin pöytään saan :  Topelius (suom. käännös)  En etsi valtaa, loistoa, en kaipaa kultaakaan;  ma pyydän taivaan valoa ja rauhaa päälle maan 
JJS:n kappaleessa kertosäkeen jälkeinen ensimmäinen säkeistö oikeastaan palaa Hoyt Axtoniin. Säkeistössä on käytetty Axtonin biisin ”Greenback Dollar” suomenkielisen version ”Suuret setelit” (es. Four Cats) alkua vain pienin muutoksin. Sanat ”mä” ja ”minä” on lisätty JJS:n versioon: ”Toisien mielestä lienen mä kurja kulkuri vain, koska maallista mammonaa kokoa en; |x2 minä kurkkuuni kumoan sen.”
Ensimmäisen säkeistön jälkeen kertosäe toistuu, mitä seuraa väliosa ja toinen säkeistö. Toinen säkeistö seuraa idealtaan Axtonin alkuperäisiä sanoja melkoisen tarkasti:
| --- | --- |
 Juliet Jonesin Sydän (P. Särkkä, S. Pirkola)  Kun mä kerran kuolen, niin älkää vaivautuko hautaamaan;  vaan pankaa nauravat luuni pirtuun kellumaan;   100 %:een humalaan :  Hoyt Axton  When I die don't cry for me, don't bury me at all;  Place my livin', lovin', laughin' bones in a jar of alcohol;  Hundred proof alcohol 
Suomalainen country rock -yhtye Erkki ja Tähti levytti vuonna 1994 samannimiselle levylleen Axtonin kappaleen nimellä "Setien kans baarissa". Kertosäe tässä versiossa kuuluu:

En minä tartte mammonaa, enkä hienoja autoja;

Minä tykkään ottaa olutta setien kans baarissa;

Setien kans baarissa.
Aiheesta muualla

Hoyt Axton – Lightning Bar Blues – (www.youtube.com)
(GI)

| (GI) Germs |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1979
 Julkaistu: lokakuu 1979
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Joan Jett
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 38.14
 Levy-yhtiö: Slash
Germsin muut julkaisut
|   | (GI) 1979 | What We Do Is Secret 1981 |
(GI) on yhdysvaltalaisen punk rock -yhtyeen Germsin studioalbumi, jonka julkaisi Slash Records lokakuussa 1979. Merkittävänä pidetyn yhtyeen Germsin albumi oli ensimmäisiä hardcore punk -albumeita.
Kappaleet

What We Do Is Secret – 0.43
Communist Eyes – 2.15
Land of Treason – 2.09
Richie Dagger's Crime – 1.56
Strange Notes – 1.49
American Leather – 1.11
Lexicon Devil – 1.44
Manimal – 2.11
Our Way – 1.56
We Must Bleed – 3.05
Media Blitz – 1.29
The Other Newest One – 2.44
Let's Pretend – 2.34
Dragon Lady – 1.39
The Slave – 1.01
Caught in My Eye – 3.25 (esiintyy vuoden 2012 uusintapainoksessa)
Arvostelut

Popmatters: 7/10
.gf

.gf on Ranskan Guayanan Internet-maatunnus. Sitä ylläpitää ISP Net Plus, vaikkakaan sen kotisivuilta ei löydy mitään informaatiota .gf-tunnusten rekisteröinnistä. Tunnukset ovatkin hyvin harvoin käytettyjä. Tunnus otettiin käyttöön 1996.
Aiheesta muualla

IANA .gf whois
Net Plus (Arkistoitu – Internet Archive)
Internet-maatunnukset
| --- | --- |
Aktiiviset:   .ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .ax  .az  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .sr  .st  .sv  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw  .рф
Varatut/osoittamattomat:   .eh  .me  .rs  .um 
Varatut/käyttämättömät:   .bv  .gb  .sj  .so 
Poistumassa:   .su 
Poistetut:   .an  .bu  .cs  .dd  .nato  .tp  .yu  .zr 
Katso myös:  Ylätason verkkotunnukset ja Luettelo Internetin maatunnuksista
Zoran Savić

| Zoran Savić> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Zoran Savić
Syntynyt: 18. marraskuuta 1966 (ikä 57) Zenica, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Serbia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  209 cm
Paino:  114 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1989–1991 1991–1993 1993–1995 1995–1996 1996–1998 1998–1999 2000–2001 2001–2002:   KK Split  FC Barcelona  PAOK Thessaloniki BC  Real Madrid  Virtus Bologna  Efes Pilsen SK  FC Barcelona  Fortitudo Bologna
Maajoukkueet
1990–1992 1992–1997:   Jugoslavia  Jugoslavia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Jugoslavia.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Jugoslavia.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Jugoslavia.MM-kilpailut  | Miesten koripallo> Maa:   Jugoslavia. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Argentiina 1990 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Italia 1991 |  |  |
Maa:   Jugoslavian liittotasavalta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kreikka 1995 |  |  |
|  Kultaa | Espanja 1997 |  |  |
Zoran Savić (serb. Зоран Савић; s. 18. marraskuuta 1966 Zenica, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Ura > Seurajoukkueet

Ennen pääsarjauraansa Savić pelasi alempia sarjoja Borak Caplijnan ja Cenik Celikan joukkueissa. Vuonna 1989 hän siirtyi pääsarjassa pelanneeseen KK Splitiin. Seura pelasi menestyksekkäästi ja se voitti kaksi Jugoslavian mestaruutta, kaksi Euroliigan-mestaruutta sekä kaksi cup-mestaruutta. Kausiksi 1991–1993 Savić siirtyi FC Barcelonaan, josta hän jatkoi kahdeksi vuodeksi PAOK Thessalonikiin. Seuran paidassa hän voitti Korać Cupin. Kaudeksi 1995–1996 Savić siirtyi Real Madridiin.
Vuonna 1996 hänet hankittiin Virtus Bolognaan, jossa hän pelasi kaksi kautta. Jälkimmäisellä Bolognan-kaudellaan Savić voitti kolmannen Euroliiga-mestaruutensa sekä Italian-mestaruuden. Kauden 1998–1999 hän vietti turkkilaisessa Efes Pilsenissä, mutta seuraavana kautena hän ei pelannut missään seurassa. Kaudeksi 2000–2001 Savić palasi FC Barcelonaan, josta hän siirtyi vuonna 2001 Fortitudo Bolognaan. Hän siirtyi Bolognaan lokakuussa 2001 ja paikkasi Dan McClintockia. Vuonna 2002 hän lopetti ammattilaisuransa.
Ura > Maajoukkue

Savić edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa. Hän pelasi ensimmäiset arvokisansa vuonna 1990, jolloin maa voitti maailmanmestaruuden. EM-kilpailuista Savić voitti kultaa vuosina 1991, 1995 ja 1997. Lisäksi hän osallistui urallaan kerran olympialaisiin, joista hän voitti hopeaa vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
ACB:n pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Jugoslavian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1990
4 Petrović |
5 Perasović |
6 Čutura |
7 Kukoč |
8 Paspalj |
9 Zdovc |
10 Obradović |
11 Ćurčić |
12 Divac |
13 Komazec |
14 Jovanović |
15 Savić |
Valmentaja Ivković
Jugoslavian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1991
4 Sretenović |
5 Perasović |
6 Đorđević |
7 Kukoč |
8 Paspalj |
9 Zdovc |
10 Danilović |
11 Jovanović |
12 Divac |
13 Komazec |
14 Rađa |
15 Savić |
Valmentaja Ivković
Jugoslavian joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Bodiroga |
5 Danilović |
6 S. Obradović |
7 Lončar |
8 Paspalj |
9 Berić |
10 Đorđević |
11 Rebrača |
12 Divac |
13 Savić |
14 Tomašević |
15 Topić |
Valmentaja Z. Obradović
Louis Botha

| Louis Botha |
| --- | --- |
 Louis Botha
Etelä-Afrikan 1. pääministeri
 31. toukokuuta 1910 – 27. elokuuta 1919  
Seuraaja:  Jan Smuts
Transvaalin siirtomaan pääministeri
 4. maaliskuuta 1907 – 31. toukokuuta 1910  
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1862 Greytown, Natal
Kuollut: 27. elokuuta 1919 (56 vuotta) Pretoria, Transvaalin provinssi, Etelä-Afrikan unioni
Puoliso:  Annie Emmett
Tiedot
Puolue:  Eteläafrikkalainen puolue (1911–) Het Volk (1905–1911)
Uskonto:  kalvinisti
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  kenraali
Louis Botha (27. syyskuuta 1862 lähellä Greytownia, Natal – 27. elokuuta 1919 Pretoria, Etelä-Afrikan unioni) oli buurikenraali ja -poliitikko, joka toimi Transvaalin armeijan ylipäällikkönä toisessa buurisodassa vuosina 1900–1902, Brittiläiseen imperiumiin liitetyn Transvaalin siirtomaan pääministerinä vuosina 1907–1910 sekä itsenäisen Etelä-Afrikan unionin ensimmäisenä pääministerinä vuosina 1910–1919. Botha vei ensimmäisessä maailmansodassa Etelä-Afrikan sotaan Ison-Britannian rinnalle, mikä vähensi hänen kansansuosiotaan. Hän pyrki sovittelemaan Etelä-Afrikan brittiläisen väestön ja afrikaanerien välejä ja samalla rajoittamaan ei-valkoisten väestöryhmien oikeuksia.
Elämä ja ura > Vaiheet ennen buurisotaa

Bothan vanhemmat olivat niin sanottuja voortrekkereitä eli Kapmaasta pohjoiseen vaeltaneita buurimaanviljelijöitä. Perhe muutti Oranjen vapaavaltioon, jossa Botha sai vaatimattoman koulutuksensa saksalaisessa lähetyskoulussa. Hän oli mukana buurijoukossa, joka vuonna 1884 auttoi zulujen uutta kuningasta Dinuzulua sisällissodassa ja sai palkkiona osan Zulumaan alueesta, jonne he perustivat lyhytikäisen buurivaltion Nieuwe Republiekin (”Uusi tasavalta”). Botha perusti maatilan ja meni naimisiin irlantilaistaustaisen Annie Emmettin kanssa. Botha lähti politiikkaan, kun Nieuwe Republiek yhdistettiin vuonna 1888 isompaan Transvaalin buuritasavaltaan. Hän vastusti presidentti Paul Krugerin vihamielistä politiikkaa Transvaalin brittiläistaustaista ulkomaalaisvähemmistöä kohtaan, ja hänet valittiin vuonna 1897 maan parlamenttiin eli Volksraadiin.
Elämä ja ura > Buurisota

Toisen buurisodan puhjetessa syksyllä 1899 Botha oli Transvaalin armeijan kenttäkornetti ja hänet määrättiin kenraali Lucas Meyerin adjutantiksi. Hän osallistui aluksi sotatoimiin pohjoisessa Natalissa ja taisteluihin Dundeen ympäristössä. Meyerin pian sairastuttua Botha otti komennon Ladysmithin piiritysrenkaan eteläpuolella, ja ylipäällikkö Piet Joubertin myös sairastuttua Botha sai tilapäisesti johtaa koko piiritystä joulukuusta 1899 alkaen. Hän löi Ladysmithin vapauttamista yrittäneet Sir Redvers Bullerin komentamat brittijoukot voitokkaissa Colenson ja Spionkopin taisteluissa joulu- ja tammikuussa. Erään väijytyksen yhteydessä Bothan joukot valtasivat brittien panssarijunan ja saivat vangiksi tuolloin tuntemattoman Winston Churchillin.
Botha nimitettiin helmikuussa 1900 ylipäällikön apulaiseksi. Joubertin kuoltua maaliskuussa 1900 Bothasta tuli Transvaalin ylipäällikkö tilapäisellä komendantin arvolla. Transvaalin armeija oli Paardebergin tappion jäljiltä heikossa tilassa, mutta Botha onnistui värväämään ja kouluttamaan uusia joukkoja. Hän pyysi kesäkuun alussa briteiltä aselepoa, mutta koska nämä hyväksyivät vain ehdottoman antautumisen, hän päätti jatkaa epätoivoista taistelua. Pääkaupunki Pretorian kukistumisen ja tappiollisen Bergendalin taistelun jälkeen Botha jatkoi vastarintaa sissisotana, mihin britit vastasivat armottomalla poltetun maan taktiikalla.
Botha neuvotteli brittijoukkojen komentajan Herbert Kitchenerin kanssa rauhasta maaliskuussa 1901 Middelburgissa, mutta yhteisymmärrystä ei syntynyt ja sissisota jatkui. Botha saavutti viimeisen kuuluisan voittonsa Bakenlaagten taistelussa lokakuussa 1901, mutta joutui lopulta antautumaan. Hän osallistui toukokuussa 1902 käytyihin Vereenigingin rauhanneuvotteluihin ja allekirjoitti rauhansopimuksen. Pian sen jälkeen hän matkusti kenraali Christiaan de Wetin ja kenraali Koos de la Reyn kanssa Eurooppaan keräämään rahaa buurien maiden jälleenrakentamiseen. He yrittivät myös neuvotella Ison-Britannian hallituksen kanssa lievennyksistä rauhanehtoihin.
Elämä ja ura > Transvaalin ja Etelä-Afrikan pääministerinä

Kun buurivaltiot oli liitetty kruununsiirtomaina Brittiläiseen imperiumiin, Bothasta tuli yksi buurien tärkeimmistä poliittisista johtajista. Yhdessä Jan Smutsin kanssa hän perusti vuonna 1904 Transvaalissa toimineen Het Volk -puolueen, joka ajoi itsehallintoa ja sopua brittien kanssa. Britannian hallituksen myönnettyä Transvaalille itsehallinnon ja Het Volkin voitettua helmikuussa 1907 vaalit Bothasta tuli Transvaalin pääministeri. Hänen sovinnollinen politiikkansa herätti brittien luottamuksen mutta vieraannutti osan buureista. Hän määräsi kiinalaiset siirtotyöläiset karkotettaviksi ja rajoitti intialaisperäiselle väestölle myönnettyjä oikeuksia. Kun Kapmaa, Natal, Transvaal ja Oranje vuonna 1910 yhdistettiin Etelä-Afrikan unioniksi, Bothasta tuli sen ensimmäinen pääministeri. Hän kokosi afrikaanerien ja brittien yhteishallituksen.
Botha perusti vuonna 1911 kannattajineen Eteläafrikkalaisen puolueen. Jyrkät afrikaanerinationalistit löysivät johtajakseen oikeusministeri J. B. M. Hertzogin, jonka Botha vuonna 1912 pudotti pois hallituksestaan, ja he perustivat vuonna 1914 Kansallispuolueen. Botha piti vaarallisena hertzogilaisten vaatimusta afrikaanerien ja brittien kohtelemisesta erillisinä kansallisuuksina, mutta hän kannatti mustien ja valkoisten erottamista ja vastusti poliittisten oikeuksien myöntämistä mustalle enemmistölle. Bothan hallituksen säätämä vuoden 1913 maalaki jakoi kaiken maan valkoisten ja mustien alueisiin ja esti mustia omistamasta maata valkoisille varatuilla alueilla. Tämä loi pohjan Etelä-Afrikassa pitkään jatketulle väestöpolitiikalle, joka keskitti mustia pirstaloiduille syrjäseutualueille ja rajoitti heidän mahdollisuuksiaan asettua suuriin kaupunkeihin. Haasteita Bothan hallitukselle tuottivat myös lakimies Mohandas Gandhin johtama intialaisten kansalaisoikeusliike ja Johannesburgin valkoisten kaivostyöläisten suuret kaivoslakot vuosina 1913–1914.
Elämä ja ura > Transvaalin ja Etelä-Afrikan pääministerinä > Ensimmäinen maailmansota

Bothan päätös asettua ensimmäisen maailmansodan puhjettua emämaan tueksi ja julistaa sota Saksalle jakoi afrikaanerien mielipiteet. Botha halusi valloittaa Saksan Lounais-Afrikan (nyk. Namibia) ja yhdistää sen Etelä-Afrikkaan, mutta monet afrikaanerinationalistit pitivät historiallisista syistä pikemminkin saksalaisia kuin brittejä ystävinään. Joukko vanhoja buurikenraaleja suunnitteli saksalaisten tukeen nojanneen separatistisen kapinan, joka käynnistyi lokakuussa 1914. Hankkeen johdossa olivat muun muassa De la Rey, de Wet, Christian Frederick Beyers ja Manie Maritz. Botha ryhtyi henkilökohtaisesti johtamaan hallituksen joukkoja, torjui brittien avuntarjoukset ja tukahdutti kapinan joulukuuhun 1914 mennessä. Hän takasi kapinajohtajille lievät rangaistukset.
Hyökkäys Saksan Lounais-Afrikkaan käynnistyi helmikuussa 1915 Bothan toimiessa jälleen itse ylipäällikkönä. Brittien tuella hän löi saksalaiset, jotka antautuivat heinäkuun alussa. Sota heikensi Bothan kannatusta, mutta hänen hallituksensa säilytti täpärän enemmistön lokakuun 1915 parlamenttivaaleissa. Osoittaakseen lojaaliutensa Isolle-Britannialle hän lähetti eteläafrikkalaisia vapaaehtoisjoukkoja myös Itä-Afrikan taisteluihin, Egyptiin ja lopulta länsirintamalle Ranskaan.
Sodan päätyttyä Botha osallistui vuosina 1918–1919 yhdessä Smutsin kanssa voittajavaltioiden neuvotteluihin sekä Pariisin rauhankonferenssiin. Botha toivoi Saksan Lounais-Afrikan yhdistämistä suoraan Etelä-Afrikkaan, mutta hyväksyi kompromissina sen luovuttamisen Etelä-Afrikan valvontaan Kansainliiton mandaattialueena. Muutoin hän kannatti hävinneen Saksan maltillista kohtelua. Botha sairastui pian kotiinpaluun jälkeen espanjantautiin ja kuoli Pretoriassa elokuussa 1919.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Botha Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: – | Etelä-Afrikan pääministeri 1910–1919 | Seuraaja: Jan Smuts |
Botha buurisodan aikana.
Botha (vas.) ja hänen oikea kätensä Jan Smuts vuonna 1917.
1900-luku eaa.

1900-luku eaa. oli vuosisata, johon kuuluivat vuodet 1999–1900 eaa.
| --- | --- |
Vuosisadat: 2000-luku eaa. · 1900-luku eaa. · 1800-luku eaa.
Vuosikymmenet: 2000-luku eaa. · 1990-luku eaa. · 1980-luku eaa. · 1970-luku eaa. · 1960-luku eaa. · 1950-luku eaa. · 1940-luku eaa. · 1930-luku eaa. · 1920-luku eaa. · 1910-luku eaa. · 1900-luku eaa. · 1890-luku eaa.
Tärkeitä tapahtumia

1991 eaa. – Egypti: Faarao Mentuhotep IV:n kuolema ja yhdennentoista dynastian loppu. Faarao Amenemhat I valtaan ja kahdennentoista dynastian alku.
Aadam Leino

Aadam Leino (1. lokakuuta 1858 Koski Hl – 11. lokakuuta 1897 Koski Hl) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja.
Leinon vanhemmat olivat ratsutilallinen Heikki Ylöstalo ja Helena Sofia Adamintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin alkeisopistosta 1882 ja työskenteli sitten toimittajana ja kirjailijana.
Leino oli naimisissa vuodesta 1897 Hilma Katriina Jurvan kanssa.
Suomennoksia

Horatius Flaccus, Quintus: Kvintus Horatius Flakkuksen teokset 1: Oodit, karmenseekulaare ja epoodit.  ((Carminum liber, 23 eaa.; Carmen saeculare, 17 eaa.; Epodes, 30 eaa.) Suomentanut ja selityksillä varustanut A. Leino)  Helsinki:  Holm, 1891.
696

| --- | --- |
Vuosisadat: 400-luku · 500-luku · 600-luku · 700-luku · 800-luku
Vuosikymmenet: 590-luku · 600-luku · 610-luku · 620-luku · 630-luku · 640-luku 650-luku · 660-luku · 670-luku · 680-luku · 690-luku · 700-luku
Vuodet: 590 · 591 · 592 · 593 · 594 · 595 · 596 · 597 · 598 · 599 600 · 601 · 602 · 603 · 604 · 605 · 606 · 607 · 608 · 609 610 · 611 · 612 · 613 · 614 · 615 · 616 · 617 · 618 · 619 620 · 621 · 622 · 623 · 624 · 625 · 626 · 627 · 628 · 629 630 · 631 · 632 · 633 · 634 · 635 · 636 · 637 · 638 · 639 640 · 641 · 642 · 643 · 644 · 645 · 646 · 647 · 648 · 649 650 · 651 · 652 · 653 · 654 · 655 · 656 · 657 · 658 · 659 660 · 661 · 662 · 663 · 664 · 665 · 666 · 667 · 668 · 669 670 · 671 · 672 · 673 · 674 · 675 · 676 · 677 · 678 · 679 680 · 681 · 682 · 683 · 684 · 685 · 686 · 687 · 688 · 689 690 · 691 · 692 · 693 · 694 · 695 · 696 · 697 · 698 · 699 700 · 701 · 702 · 703 · 704 · 705 · 706 · 707 · 708 · 709
.gb

.gb on .uk:n rinnalla toinen Yhdistyneen kuningaskunnan Internet-maatunnuksista. Tunnusta ylläpitää JANET(UK). Tunnus on ollut vain vähän käytetty, eikä sitä voi enää rekisteröidä. Se otettiin käyttöön 1985.
Aiheesta muualla

IANA .gb whois
Internet-maatunnukset
| --- | --- |
Aktiiviset:   .ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .ax  .az  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .sr  .st  .sv  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw  .рф
Varatut/osoittamattomat:   .eh  .me  .rs  .um 
Varatut/käyttämättömät:   .bv  .gb  .sj  .so 
Poistumassa:   .su 
Poistetut:   .an  .bu  .cs  .dd  .nato  .tp  .yu  .zr 
Katso myös:  Ylätason verkkotunnukset ja Luettelo Internetin maatunnuksista
697 Galilea

| 697 Galilea |
| --- | --- |
 Galilean rata (sinisellä) verrattuna Jupiterin ja Kiviplaneettojen ratoihin (harmaalla ja valkoisella).
Löytäminen
Löytäjä:  Joseph Helffrich
Löytöpäivä:  14. helmikuuta 1910
Muut nimet:  1910 JO, 1945 GE, 1979 FL2, A910 DA ja A910 CL
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  80,14  km
Pyörähdysaika:  16,538 h
Albedo:  0,039  ja 0,0387
Absoluuttinen magnitudi:  9,61
Asteroidiluokka:  C-tyypin asteroidi
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,1537780873598962
Inklinaatio:  15,143 astetta tai 15,12244918318122 astetta
Keskianomalia:  226,6183447187057 astetta
Kiertoaika:  1 788,045274265493 vuorokautta
Periapsis:  2,439706911885859 au
Apoapsis:  3,326409222531617 au
Radan isoakselin puolikas:  2,883058067208738 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
697 Galilea on aurinkoa Marsin ja Jupiterin välisellä asteroidien päävyöhykeellä kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, jonka löysi saksalainen astronomi Joseph Helffrich 14. helmikuuta 1910. Sen alkuperäinen nimi oli Montauk, mutta se nimettiin uudelleen Galileaksi 1. lokakuuta 1946. Ennen varsinaisen nimen saamistaan pikkuplaneetta tunnettiin tunnuksella 1910 JO.