stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Snatcher

| Snatcher |
| --- | --- |
 PC-88-version kansikuva
Kehittäjä:  Konami
Julkaisija:  Konami
Suunnittelija:  Hideo Kojima
Julkaistu:  1988
Lajityyppi:  Seikkailupeli, visual novel
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  USK 16 
Alusta:  NEC PC-8801, MSX 2, Sega Mega-CD, PC Engine, PlayStation, Sega Saturn
Jakelumuoto:  levyke, CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Snatcher on Konamin vuonna 1988 julkaisema tulevaisuuteen sijoittuva "point-and-click" -tyylinen seikkailupeli. Pelin tyyli edustaa cyberpunkia ja se on ottanut vaikutteita 80-luvun sci-fi -elokuvista kuten Blade Runner ja Terminator. Pelin on ohjannut ja käsikirjoittanut paremmin Metal Gear -pelisarjastaan tunnettu Hideo Kojima. Peli julkaistiin Japanissa alun perin PC88:lle mutta se käännettiin samana vuonna myös MSX2:lle. Kumpikin versioista julkaistiin vain Japanissa ja japanin kielellä. Vuonna 1992 peli tehtiin ja julkaistiin uudestaan varustettuna kehittyneemmällä grafiikalla, laadukkaammalla audiolla sisältäen myös ääninäyttelyä. Tämä niin sanottu remake-versio julkaistiin Japanissa PC Engine:lle. Vuonna 1994 PCE -versiosta tehtiin käännös Sega Mega-CD:lle, joka julkaistiin ensimmäistä kertaa englanninkielelle Yhdysvalloissa sekä Euroopassa. Vaikka peli oli Japanissa menestynyt hyvin, oli länsimaissa pelin vastaanotto tyly ja kokonaismyynti jäi hyvin pieneksi, osasyynä tähän myös oli Sega Mega-CD -laitteen suuri hinta ja huono menestys. Peli julkaistiin vielä viimeisen kerran vuonna 1996 PlayStationille ja Sega Saturnille mutta vain Japanissa. Nykypäivänä Snatcher on suuressa kulttimaineessa etenkin Hideo Kojiman fanien keskuudessa.
Pelityyli

Pelityyli on suurimmalta osin etsivätyötä, paikkojen ja tavaroiden tutkimista sekä ihmisille puhumista. Huoneista toisiin liikkuminen ja muut toiminnot tapahtuvat tekstiseikkailu-tyyliin valitsemalla eri vaihtoehtoja sillä hetkellä valittavissa olevista toiminnoista jotka on listattu ruudulle varsinaisen näkymäruudun viereen. Peli sisältää myös ammuskelukohtauksia mutta ne eivät ole pelissä kovinkaan suuressa osassa. Ampuminen näissä tietyissä kohtauksissa on toteutettu niin että peliruutu on jaettu yhdeksään eri osaan joista pitää nuolinäppäimillä valita mihin tähtää aseella ja ampua. Pelin englanninkielinen Sega CD -versio sisältää tuen valopistoolille jota voi käyttää ampumiskohtauksissa.
Juoni

Peli sijoittuu vuoteen 2047 ja kertoo Gillian Seed -nimisestä miehestä, joka vaimonsa kanssa kärsii muistinmenetyksestä. Heidät on löydetty Neuvostoliiton aikaisesta bunkkerista Siperiasta eräänlaisista kapseleista, jossa heitä oli tuntemattomasta syystä pidetty horrostilassa. Nykyään Gillian toimii Neo Kobe Cityn J.U.N.K.E.R. -nimisessä poliisijaostossa, jonka tehtävä on eliminoida mysteerisiä Snatchereiksi kutsuttuja robotteja, jotka ovat puoliksi mekaanisia ja puoliksi orgaanisia.
Snatcherien tarkoitus ja alkuperä ovat suuri mysteeri, jota pelissä ratkotaan. Tiedetään vain, että ne tappavat ihmisiä, naamioituvat sitten uhrikseen ja ottavat tämän paikan. Lopulta on hyvin vaikea tunnistaa ulkoa päin, onko kyseessä Snatcher vai oikea ihminen. Usein Snatchereiden uhreiksi päätyy joku korkea-arvoinen henkilö, mahdollisesti poliitikko tai virkavallan edustaja, joka on tärkeässä asemassa yhteiskunnassa. Gillianilla on myös henkilökohtainen syy J.U.N.K.E.R. -ryhmään liittymiseen, sillä kumpikin Gillian sekä hänen vaimonsa näkevät unia Snatchereista, ja uskovat, että heidän hämärä menneisyytensä liittyy jollain tapaa Snatchereihin ja että tutkimalla niitä he mahdollisesti saisivat muistinsa takaisin.
Peli alkaa kohtauksella jossa Gillian Seed juttelee vaimonsa Jamien kanssa ulkona, kunnes heidät keskeyttää J.U.N.K.E.R. -päämajasta lähetetty turbocycle-auto, joka noutaa Gillianin päämajalle. Gillian tapaa paikan päällä Junkereiden pomon Benson Cunninghamin sekä mekaanikko Harryn jolta Gillian saa käyttöönsä aseen ja Metal Gear Mk. II -nimisen navigaattorirobotin, josta tulee Gillianin uskollinen apuri. Kuitenkin pian päämajalle saavuttuaan Gillian saa hätäpuhelun Metal Gearin videopuhelimella, jossa J.U.N.K.E.R. -ryhmän toinen agentti nimeltään Jean Jack Gibson kertoo kohdanneensa mahdollisen Snatcherin hylätyllä tehtaalla ja pyytää paikalle lisävoimia. Gillian Seed lähtee välittömästi turbocycle-autolla tehtaalle mukanaan Mk. II -navigaattori.
Pelin tarina on jaettu kolmeen eri lukuun, joissa Gillian suorittaa tutkimuksiaan.
SD Snatcher

Lukuisien eri käännösten sekä versioiden lisäksi Snatcherista julkaistiin vuonna 1990 Japanissa SD Snatcher -niminen sivupeli MSX2:lle. Etuliite SD on lyhenne sanoista "Super Deformed" ja pelin tyyli on toimintaroolipeli. Siinä missä varsinainen Snatcher eri versioineen sisälsi tuntikaupalla keskustelua ja paikkojen tutkimista, on SD Snatcherissa tilanne päinvastainen joka sisältää paljon taistelua ja ampumista, ja vain hyvin pienen määrän tarinaa joka löyhästi pohjautuu varsinaisen Snatcher-pelin juoneen. Peli on kuvattu lintuperspektiivistä silloin kun liikutaan alueissa tai huoneissa. Kun pelin ohjattava hahmo Gillian törmää viholliseen vaihtuu pelin kuvakulma lähikuvaan vihollisesta ja pelityyli muuttuu vuoropohjaiseksi jossa taistellaan vihollista vastaan kunnes tämä tuhoutuu tai pelaaja kuolee. Peliin on sisällytetty RPG -ominaisuuksia kuten omien suojien ja aseiden kehitystä sekä rahan keräämistä jolla voi ostaa parempia varusteita.
Jatkoa

Snatcherista ei ole toistaiseksi varsinaista jatko-osaa, mutta Hideo Kojiman ohjaamaa ja käsikirjoittamaa Policenautsia ollaan monesti pidetty eräänlaisena Snatcher-pelin seuraajana johtuen samantyylisestä pelattavuudesta sekä juonellisista seikoista jotka ovat vastaavanlaisia Snatcheriin nähden. Policenauts kuitenkin sisältää täysin oman tarinan ja hahmot jotka eivät perustu Snatcherin maailmaan. Vuonna 2011 antamassaan haastattelussa Kojima kertoi olevansa kiinnostunut uudesta Snatcher-pelistä mutta myönsi että hänellä itsellään ei ole aikaa kehittää sellaista. Kojima kuitenkin sanoi että jos joku toinen haluaisi ottaa uuden Snatcherin projektikseen hänellä ei olisi mitään sitä vastaan.
Jatkoa > Sdatcher

Sdatcher on Goichi Sudan käsikirjoittama ja Hideo Kojiman tuottama, vuoden 2011 aikana alkanut 7 osainen radiokuunnelma joka on ilmaiseksi kuunneltavissa Kojiman oman podcastin kautta. Se on myös sittemmin julkaistu myytävänä CD:nä joka sisältää myös erillisellä levyllä Sdatcherin soundtrackin. Sdatcherin tarina sijoittuu aikaan ennen Snatcher-pelin tarinaa ja sen pääosissa toimii Jean Jack Gibson, joka esiintyi vain pikaisesti Snatcher-pelin alussa. Tarinan aikana tavataan myös useita muita pelistä tuttuja henkilöitä ja viittauksia. Vaikka Sdatcher on näytelty vain japanin kielellä, fanit ovat tekstittäneet sen jaksot englanniksi. Nämä tekstitetyt jaksot ovat kaikki vapaasti katseltavissa YouTubesta tai käännösprojektille omistetun kotisivuston kautta.
Aiheesta muualla

Junker HQ - fanisivusto Snatcherista ja muista Hideo Kojiman peleistä
Sdatcher.net - Sdatcherin englanninkielisen käännösprojektin kotisivusto.
The Kremlin (Arkistoitu – Internet Archive) - Snatcherille omistettu fanisivusto
pelikapselin Snatcher esittely - Suomeksi esittely pelistä ja eri versioista
Hideo Kojima Finland (Arkistoitu – Internet Archive) - Keskustelua Suomeksi Snatcherista ja muista Kojiman peleistä
Sega CD -version kuvakaappaus. Gillian Seed ja Metal Gear MKII -navigaattori tiedustelemassa.
Sega CD -version kuvakaappaus. Peli sisältää paljon hahmojen välistä dialogia ja draamaa.
SD Snatcher -pelin kuvakaappaus.
Susan Sullivan

| Susan Sullivan |
| --- | --- |
 Susan Sullivan vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Susan Michaela Sullivan
Syntynyt: 18. marraskuuta 1942 (ikä 81)  New York, Yhdysvallat
Näyttelijä
Merkittävät roolit:   Having Babies  Viinitila Falcon Crest  Dharma ja Greg  Castle 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Susan Michaela Sullivan (18. marraskuuta 1942 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Castle, Dharma ja Greg sekä Viinitila Falcon Crest.
Sullivan aloitti näyttelemisen teatterissa 1960-luvulla, ja hän on uransa aikana osallistunut moniin teatteriproduktioihin. Vuosina 1968–1969 hän esiintyi Dustin Hoffmanin kanssa Broadway-näytelmässä Jimmy Shine.
Sullivanilla on ollut rooleja lukuisissa televisioelokuvissa ja -sarjoissa. Hän näytteli pääosaa draamasarjassa Having Babies (1978–1979) ja oli tästä roolityöstään ehdolla Primetime Emmy -palkinnon saajaksi. Lopullisen läpimurtonsa Sullivan teki seuraavalla vuosikymmenellä saippuasarjassa Viinitila Falcon Crest (1981–1989), jossa hän esitti Maggie Gioberti Channingia.
Komediasarjassa Dharma ja Greg (1997–2002) Sullivan näytteli Kitty Montgomerya. Tästä roolista hän sai Golden Globe -ehdokkuuden. Sittemmin Sullivan on nähty Martha Rodgersina poliisisarjassa Castle (2009–2016). Lisäksi hän on esiintynyt esimerkiksi sarjoissa Yhdeksän yhteyttä (2006–2007) ja Kominsky-metodi (2018–2019).
Vuonna 1997 Sullivan oli mukana elokuvassa Kuka sanoo tahdon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Susan Sullivan Wikimedia Commonsissa
Susan Sullivan Elonetissä.
Sulkapallo olympialaisissa

Sulkapallo on ollut virallisena olympialajina vuodesta 1992. Näytöslajina sulkapallo oli vuosien 1972 kesäolympialaisissa ja 1988 kesäolympialaisissa. Parhaiten menestynyt maa on Kiina.
Tapahtumat

|  Sulkapallo> Tapahtuma |  Sulkapallo> 72 |  Sulkapallo> 76 |  Sulkapallo> 80 |  Sulkapallo> 84 |  Sulkapallo> 88 |  Sulkapallo> 92 |  Sulkapallo> 96 |  Sulkapallo> 00 |  Sulkapallo> 04 |  Sulkapallo> 08 |  Sulkapallo> 12 |  Sulkapallo> 16 |  Sulkapallo> 20 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miesten kaksinpeli | (n) |  |  |  | (n) | X | X | X | X | X | X | X | X |
| Miesten nelinpeli | (n) |  |  |  | (n) | X | X | X | X | X | X | X | X |
| Naisten kaksinpeli | (n) |  |  |  | (n) | X | X | X | X | X | X | X | X |
| Naisten nelinpeli | - |  |  |  | (n) | X | X | X | X | X | X | X | X |
| Sekanelinpeli | (n) |  |  |  | (n) | - | X | X | X | X | X | X | X |
: (n) = näytöslaji
Mitalitaulukko

| Sulkapallon olympiamitalit> Sija | Sulkapallon olympiamitalit> Maa | Sulkapallon olympiamitalit> Kultaa | Sulkapallon olympiamitalit> Hopeaa | Sulkapallon olympiamitalit> Pronssia | Sulkapallon olympiamitalit> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kiina | 20 | 12 | 15 | 47 |
| 2 |  Indonesia | 8 | 6 | 7 | 21 |
| 3 |  Etelä-Korea | 6 | 7 | 7 | 20 |
| 4 |  Tanska | 2 | 3 | 4 | 9 |
| 5 |  Japani | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 6 |  Kiinan Taipei | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 7 |  Espanja | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 8 |  Malesia | 0 | 6 | 3 | 9 |
| 9 |  Iso-Britannia | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 9 |  Intia | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 11 |  Alankomaat | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 |  Venäjä | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 39 | 39 | 43 | 121 |
Päivitetty: 7.11.2023
Lähde: Olympic Analytics – Medals by Countries – Badminton olympanalyt.com. Viitattu 7.11.2023. (englanniksi)
Talbot-Lago T26C

| Talbot-Lago Type 26 |
| --- | --- |
 Talbot-Lago T26 Record.
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Valmistaja:  Automobiles Talbot S.A.
Valmistusvuodet:  1946–1951
Edeltäjä:  Talbot-Lago T150
Seuraaja:  Talbot-Lago T14 LS
Talbot-Lago Type 26 -henkilö- ja kilpa-autot ovat Talbot-Lagon vuosina 1946–1951 valmistamia autoja.
Ne perustuvat Antonio ”Tony” Lagon ja hänen avukseen vuonna 1942 pestaaman insinööri Carlo Machettin sodan aikana vuodesta 1942 alkaen laajasti mm. kahdella nokka-akselilla T150-mallista kehittämään kuusisylinteriseen 4 483 cm³ rivimoottoriin, (iskutilavuudesta laskien 26 verohevosvoimaa, mistä juontuu 26-tyyppimerkintä) mikä esiteltiin vuonna 1946 mallissa Type 26 Recordselvennä. Uuden mallin alusta varustettiin tavallisesti 4-ovisella sedan-tehdaskorilla, joskin asiakas saattoi perinteiseen tapaan tilata 4- tai 2-ovisen korin ulkopuoliselta korivalmistajalta. Uutta 170 hevosvoiman moottoria käytettiin myös 190–195 hevosvoimaan (140–145 kW) viritettynä lokakuussa 1947 ensiesitellyssä urheiluautossa T26 Grand Sport, sekä teknisiltä ratkaisultaan samankaltaisessa kilpa-autoissa T26 Course (ransk. kilpailu), ja myöhemmin T26 Course-Double Allumage (ransk. kilpailu, tuplasytytys). Urheiluautoversion valmistus alkoi vuonna 1948, ja kilpaversio teki ensiesiintymisensä Monacon GP:ssä samoin vuonna 1948. Samalta tekniseltä pohjalta syntynyt Grand Sport saavutti menestystä muun muassa urheiluautojen pitkän matkan kilpailuissa.
Sodanjälkeinen jälleenrakennuskausi ja kireä taloustilanne vaikeuttivat loisto- ja erikoisauton valmistajien menestystä: myös Talbot-Lagolla oli vaikeuksia löytää asiakkaita, minkä vuoksi sen taloudellinen tila oli huono. Yritys yritti pitää myyntimäärät salassa, mutta vuonna 1951 huhut sen talousongelmista tihenivät: Type 26:n kilpa- ja urheiluautoversioiden valmistus lopetettiin vuoden 1951 myötä.
Type 26C / C-DA

| Talbot-Lago T26C, T26C-DA, T26C-GS |
| --- | --- |

Talli:   Automobiles Talbot-Darracq, Ecurie Bleue,  Ecurie Belgique,  Ecurie Rosier,  Ecurie Belge
Suunnittelija(t):  Antonio Lago, Carlo Machetti
Kuljettajat:   Yves Giraud Cabantous,  Louis Rosier,  Eugene Martin,  Raymond Sommer,  Philippe Etancelin,  Harry Schell,  Johnny Claes,  Dorino Serafini
Teknisiä tietoja
Renkaat:  D Dunlop
Moottori:  Talbot 23CV 4.5 L6
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Britannian GP 1950
Kilpailuja:  13
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  2
MM-pisteitä:  25
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Viimeinen kilpailu:  Espanjan GP 1951
Talbot-Lago T26C ja T26C-DA olivat ranskalaisen Talbot-Lagon kilpamalleja, joilla ajettiin Formula 1:ssä kausina 1950-1951. Autoilla saavutettiin 25 pistettä. Autossa käytettiin Talbotin T26C 4.5 L6 -moottoreita, jotka pohjautuivat maailmansotaa edeltäneen T150-mallin kuusisylinteriseen, 170 hevosvoiman 3 988 cm3 rivimoottoriin, jonka iskutilavuutta oli kuitenkin kasvatettu 4 482 cm3 kokoon, ja moottori varustettu kahdella nokka-akselilla, tehon kehittyessä 240 hv:sta kausien 1950-1951 tuplasytytyksellä varustetun DA-mallin aina 275-280 hevosvoimaan. Ahtamaton T26-moottori oli kilpailuissa alakynnessä ahdettuihin kilpailijoihinsa kuten Alfa Romeo 158, Ferrari 125 F1 tai Maserati 4CLT-48 verrattuna, joskin sen pienempi ominaiskulutus ja suurempi polttoainekuorma sallivat harvemmat varikkokäynnit. Myös T26:n nelivaihteinen esivalintavaihteisto periytyi maailmansotaa edeltäneestä T150-mallista, mutta T26:n paino F1-versiossa oli hieman edeltäjäänsä pienempi, 950 kiloa. Samankaltaisen tekniikan vuoksi moni T26C-kilpamalli sai myöhemmin korin: näitä ei lasketa alun perin Grand Sport:iksi valmistuneiden autojen valmistusmäärään.
Type 26C / C-DA > Kilpailutoiminta

Vuosina 1947 ja 1949 saavutetun kahden GP-voiton (Louis Chiron Ranskassa ja Louis Rosier Belgiassa) lisäksi Talbot-Lago osallistui T26C:n DA-versiolla ensimmäisenä ranskalaisena automerkkinä uuteen Formula 1-sarjaan vuonna 1950: Louis Rosier saavutti ylivertaisten Alfa Romeo 158:ien kannassa sarjan 4. sijan kahdella kolmossijalla ja kahdella muulla pistesijalla, lisäksi kertyi kaksi voittoa sarjaan kuulumattomista kilpailuista, Albin ja Alankomaiden GP:istä.
Kaudella 1951 T26C:n kilpailukyvyttömyys kävi yhä selvemmäksi: ainoastaan Belgian GP:ssä Rosier ja Yves Giraud Cabantous mahtuivat enää viiden kärkeen (4:s ja 5:s), ja lopputuloksissa Rosier saavutti Talbot-Lagollaan enää sarjan jaetun 12. sijan. Kausi 1953 tiesi F1-sarjan iskutilavuusrajojen muutoksia: ahdinmoottoreissa sai 1 500 cm³ sijaan olla enää enintään 750 cm³ iskutilavuus, ja vapaastihengittävissä moottoreissa 4 500 cm³ sijaan enintään 3 000 cm³. Pienenä autonvalmistajana Talbot-Lagolla ei ollut uuden moottorin kehittämiseen tarvittavia resursseja, ja siksi se jäi pois F1-sarjasta.
Kuriositeettina mainittakoot, että vuonna 1955 Talbot-Lagon vanhan F1-kilpurin korin takaosa varustettiin korkealla tuuliohjaimella, jonka takana ranskalainen kilpapolkupyöräilijä José Meiffret saavutti Linas-Monthléryn moottoriradalla uuden polkupyörien nopeusennätyksen 175,609 km/t. Meiffret kohentaisi lukemaa uudelleen vielä vuonna 1962, tällä kertaa kuitenkin Mercedes-Benz 300 SL:n kuomun takana, ennätyslukemaan 204,778 km/t. Kilpapyörä oli varustettu ennätystä varten erittäin pitkällä välityssuhteella, erikoisuutena lähes asfalttia viistävällä 130-piikkisellä eturattaalla.
Type 26 Course-Grand Sport > Kilpailutoiminta

Tyypin 26 kilpa-auton tekniikan pohjalta syntyi urheiluautoversio Grand Sport, mikä oli hetken aikaa maailman suorituskykyisin sarjatuotantoauto. Pierre Levegh osallistui omistamallaan ja itse preppaamallaanselvennä autolla Le Mansin 24 tunnin ajoihin vuonna 1952. Koska Levegh oli havainnut harjoitusten aikana värinää moottorista, ja kun auton kierroslukumittari oli mennyt epäkuntoon, hän ei halunnut kilpa-autoa huonosti tuntevan varakuljettajansa ottavan ajovuoroja, vaan päätti itse ajaa koko 24 tunnin kilpailun itse. Levegh oli 23 tunnin aikana pystynyt keräämään tavoittamattoman etumatkan kisan muilla palkintosijoilla ajaviin Mercedes-Benz 300 SL (W194) ”Lokinsiipi” -kilpureihin, mutta vajaata tuntia ennen maaliintuloa väsynyt Levegh valitsi liian pienen vaihteen. Moottori karkasi ylikierroksille, ja sen ilmeisesti ennestään vioittunut kampiakseli katkesi. Keskeytyksen vuoksi Mercedes-Benz sai odottamattoman kaksoisvoiton, ja tiimi kutsui Leveghin vuoden 1955 Le Mansin ajoihin loukkaantuneen Hans Herrmannin tilalle. Levegh joutui noin kaksi ja puoli tuntia kilpailun startin jälkeen mahdottomaan tilanteeseen, kun varikolle hidastavaa Mike Hawthornia väistävä Lance Macklin tuli suurella nopeuserolla lähestyvän Leveghin ajolinjalle. Törmäys sinkosi Leveghin 300 SLR (W196S) -auton ilmaan, se muuttui ohjaus- ja jarrutuskyvyttömäksi, ja ulosajo johti moottoriurheiluhistorian pahimpaan onnettomuuteen.
Vuoden 1953 Carrera Panamericana -kilpailussa Louis Rosier saavutti T26 Grand Sport -autolla yleiskilpailun kunniakkaan viidennen sijan, Lancian D23- ja D24-tyypin urheiluautojen saavuttaessa kolmoisvoiton: Rosier pystyi kuitenkin sijoittumaan viidenneksi sijoille 4 ja 6 tulleiden, tehokkaiden ja teknisesti edistyneempien Scuderia Guastellan Ferrari 375 MM Pininfarina -autojen väliin. Aidot Grand Sportit, sekä Formula 1 -luokassa jo kilpailukyvyttömäksi jääneet, korilla varustetut tyypin 26C/26C-DA kilpa-autot osallistuivat myös muunlaisiin autourheilun tapahtumiin.
Susan Tedeschi

Susan Tedeschi
Susan Tedeschi (s. 9. marraskuuta 1970) on yhdysvaltalainen blueslaulaja ja kitaristi. Hän perusti Susan Tedeschi Bandin vuonna 1994 ja julkaisi ensimmäiset albuminsa 1990-luvun lopussa.
Bostonin Berklee College of Musicissa opiskellut Tedeschi on saanut useamman Grammy-ehdokkuuden. Hän meni vuonna 2001 naimisiin muusikko Derek Trucksin kanssa.
Diskografia > Albumit

Better Days (Oarfin, 1995)
Just Won't Burn (Tone Cool, 1998)
Wait for Me (Tone Cool, 2002)
Live from Austin, TX (New West, 2004)
The Best of Susan Tedeschi Episode One (Tone Cool/Artemis, 2005)
Hope and Desire (Verve, 2005)
The Best of Susan Tedeschi Episode Two (TIndieblue Music, 2007)
Back to the River (Verve, 2008)
Revelator (Masterworks, 2011)
Everybody's Talkin' (Masterworks, 2012)
Made Up Mind (Masterworks, 2013)
St. George (Alaska)

| St>  George |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 56°36′20″N, 169°33′35″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Aleutians West
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  472,3 km²
 – Josta vettä:  382,3 km² (80,94 %)
Väkiluku:  152
 – Väestötiheys:  1,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-10
 
   
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Näkymä St. Georgesta
St. George (Saint George) on kaupunki St. Georgen saarella, joka on yksi neljästä Pribilofsaarten tuliperäisestä saaresta Beringinmerellä Alaskassa.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungissa oli 152 asukasta. Näistä 92,11% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alaska Community Database
Strasserismi

Strasserismi on kansallissosialismissa ja uusnatsismissa suuntaus, joka yhdistää radikaalin kapitalismivastaisuuden ja kansallisuusaatteen. Aate on saanut nimensä Saksan kansallissosialistisessa työväenpuolueessa vaikuttaneista Gregor ja Otto Strasserista. Hitlerin oikeistolaista talouspolitiikkaa vastustanut Otto Strasser erotettiin kansallissosialistisesta puolueesta 1930, ja hän perusti mustan rintaman, virallisesti Kampfgemeinschaft Revolutionärer Nationalsozialisten, koska katsoi, että natsipuolueen alkuperäinen kapitalismin vastainen luonne oli tullut petetyksi. Toinen veljeksistä, myös natsipuolueen vasemmistolaiseen siipeen kuulunut Gregor Strasser, surmattiin puolueen puhdistuksessa pitkien puukkojen yönä.
Käännös suomeksi
Tarmo Savola

| Tarmo Savola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. helmikuuta 2000 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Suomi
Yleisurheilija
Laji:  kymmenottelu
Seura:  Lappajärven Veikot (->2021) Vasa Idrottssällskap (2022->)
Valmentaja:  Mika Vakkuri
Tarmo Savola (s. 26. helmikuuta 2000) on suomalainen kymmenottelija, joka edustaa Vasa Idrottssällskapia. Vuoteen 2021 asti hän edusti Lappajärven Veikkoja.
Kalevan kisoissa 2020 Savola sijoittui kymmenottelussa viidenneksi tuloksella 7029 pistettä. Tampereen Kalevan kisoissa 2021 hän otteli hopealle ennätyksellään 7595 pistettä. Lahden Kalevan kisoissa 2023 hän voitti ensimmäisen SM-kultansa tuloksella 7521. Hän voitti Kalevan kisoissa kultaa myös Vaasassa 2024 pistein 7603.
Tarmo Savolan veli on kymmenottelija Elmo Savola.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,84 | Lahti | 29.7.2023 |
| 400 m | 48,01 | Helsinki | 21.8.2024 |
| 1500 m | 4.44,89 | Lahti | 30.7.2023 |
| 110 m aitajuoksu | 14,64 | Lapua | 27.7.2021 |
| Korkeushyppy | 198 | Laitila | 3.8.2018 |
| Seiväshyppy | 462 | Tampere | 29.8.2021 |
| Pituushyppy | 739 | Tampere | 28.8.2021 |
| Kuulantyöntö | 14,04 | Vaasa | 29.6.2024 |
| Kiekonheitto | 40,54 | Seinäjoki | 15.7.2023 |
| Keihäänheitto | 56,03 | Vaasa | 30.6.2024 |
| Kymmenottelu | 7603 | Vaasa | 29.–30.6.2024 |
Tekijä

Tekijä-käsitettä käytetään matematiikassa seuraavasti:
Kertolaskussa kertoja ja kerrottava ovat tulon tekijöitä.
Kokonaisluvun a tekijä on b, jos on olemassa kokonaisluku c jolle a=b·c.
Olkoon K annettu kunta ja P(x), Q(x) ja R(x) K-kertoimisia polynomeja. Polynomin P(x) tekijä on Q(x), jos on olemassa polynomi R(x) jolle P(x)=Q(x)·R(x) kaikilla x.
Olkoon A annettu algebrallinen rakenne. A:han voidaan tällöin muodostaa ositus, jonka ekvivalenssiluokkien joukkoa kutsutaan tekijärakenteeksi. Esimerkiksi jos A on ryhmä ja ositus muodostetaan normaalien aliryhmien perusteella, syntyvä rakenne on myös ryhmä (tekijäryhmä).
Talibanin eteläkorealaiset panttivangit Afganistanissa 2007

Eteläkorealaisten panttivankien kriisi Afganistanissa 2007 alkoi 19. heinäkuuta 2007, kun Taliban kidnappasi 23 (16 naista ja 7 miestä) eteläkorealaista protestanttista lähetystyöntekijää heidän ollessa Ghazin maakunnassa matkalla Kandaharista Kabuliin. Kaksi miehistä surmattiin. Kriisi loppui 30. elokuuta, kun Taliban vapautti panttivangit Etelä-Korean luvattua vetää joukkonsa pois Afganistanista.
Thapsuksen taistelu

Thapsuksen taistelu käytiin 6. huhtikuuta 46 eaa. Rooman senaatin kannattajien ja Julius Caesarin välillä. Taistelu käytiin lähellä Thapsuksen kaupunkia (nykyinen Ras Dimas Tunisiassa). Senaatin joukkoja johtivat Marcus Porcius Cato nuorempi ja Quintus Caecillius Metellus Scipio. Caesarin joukot voittivat taistelun ja Caesar sai näin kukistettua häntä vastustavat joukot Afrikassa.