stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kantakirja
Hevosten kantakirjat

Hevosten ja ponien kantakirjat ovat yleensä maa- ja rotukohtaisia. Hevosen tai ponin on täytettävät tietyt kriteerit tullakseen hyväksytyksi kantakirjaan. Tällä pyritään siihen, että jalostukseen käytettäisiin vain rotumääritelmän mukaisia, terveitä ja muutoinkin hyvälaatuisia yksilöitä. Jalostukseen tarjottavien yksilöiden arviointi tapahtuu näyttelyissä. Myös kilpailusuoritukset otetaan huomioon.
Jotta hevonen voidaan kantakirjata, sen polveutuminen pitää pystyä todistamaan ja sen on oltava rekisteröity. Suomessa rekisteröinnistä ja kantakirjauksesta huolehtii Suomen Hippos ry. Hevosen polveutuminen voi vaikuttaa myös sen kilpailuoikeuksiin. Esimerkiksi suomenhevonen ei saa ravikilpailuoikeutta, mikäli sen isä ei ole jalostukseen hyväksytty (poikkeuksena se, jos hevosen isäori ja emätamma ovat astutushetkellä olleet saman henkilön omistuksessa).
Lista Suomessa olevissa hevos- ja poni rotujen kantakirjoista ja rodun jälkeen tieto on missä jäsenvaltiosta, jossa pidetään rodun alkuperää koskevaa kantakirjaa, Suomenhevonen / FI, Suomalainen lämminverinen ravihevonen / FI, Angloarabialainen täysiverihevonen, Arabialainen täysiverihevonen, Englantilainen täysiverihevonen / UK, Suomalainen puoliverihevonen FWB / FI, Connemara / IE, Newforest / UK, Gotlannin Russ / SE, Shetlannin poni / UK, Suomalainen ratsuponi / FI, Welshponi / UK, Islanninhevonen / IS, Vuonohevonen / NO,  Irlannincob / IE ja Eestin raskas vetohevonen / EE. Aasi roduilla ei ole erikiseen suomessa kantakirjaa.
Lampaiden kantakirjat

ProAgria Keskusten Liitto pitää Suomessa seuraavien rotujen kantakirjoja: Suomenlammas, Texel, Rygja, Oxford down, Ruotsalainen turkislammas, Dorset, Dala, Shropshire, Kainuunharmas, Suffolk ja Itä-friisiläinen maitolammas. Ahvenanmaanlampaan kantakijan pitäjänä toimii Föreningen Ålandsfåret r.f.
Nautojen kantakirjat

Nautojen kantakirjoihin merkitään sekä sonnit että lehmät. Kantakirjan pääjaksoon hyväksyttävän eläimen pitää olla puhdasrotuinen: Suomessa vaatimuksena on, että eläimen suvusta korkeintaan 6,25 % on toista rotua tai tuntematonta sukua.  Lisäksi suomalaisissa kantakirjoissa on niin kutsutut lisäjaksot risteytyseläimille.   Rotu määräytyy isän mukaan, joten pääjaksoon kirjattavalla eläimellä on oltava vähintään  puhdasrotuiset isä, emänisä, emänemänisä ja emänemänemänisä. Kantakirjarekisteriin merkitään eläimen väri, sarvellisuus ja polveutuminen.  Kantakirjattavat eläimet rakennearvostellaan: lehmät kantakirjauksen yhteydessä, vasikat ja hiehot ensimmäisen poikimisen jälkeen. Myös poistettu eli kuollut eläin voidaan kantakirjata.
Kantakirjassa on erityinen valioluokka, johon voidaan merkitä tietyt korkeat vaatimukset täyttävä eläin. Nämä vaatimukset vaihtelevat rodun ja sukupuolen mukaan, ja vaatimukset ovat pitkälle jalostetuilla roduilla suuremmat kuin suomenkarjan roduilla, ja sonneilla suuremmat kuin lehmillä. Yleensä kuitenkin vaaditaan tiettyä rakenteeseen, luonteeseen ja muihin ominaisuuksiin perustuvaa  jalostusarvoa ja esimerkiksi ayrshire- ja holstein-friisiläislehmilla vähintään keskimääräisen hyvä utarerakenne. Lehmillä on lisäksi erityiset elinikäiseen maitotuotokseen perustuvat niin kutsutut tonnariluokat, joihin pääsyvaatimuksena on karjantarkkailun alaisena lypsetty tietty lypsetty maitokilomäärä. Näitä tonnariluokkia on kolme: 50, 100 ja uusin, vuonna 2002 perustettu 150.
Lista Faba Osuukunnan pitämistä kantakirjoista. Maitorotuset naudat: Ayrshire, Holstein, Länsisuomenkarja, Pohjoissuomenkarja, Itäsuomenkarja, Jersey, Brown Swiss ja Guernsey. Liharotuset naudat: Hereford, Limousin, Aberdeen Angus, Charolais, Simmental, Piemontese, Highland Cattle, Blonde d´Aquitaine, Dexter, Galloway ja Texas longhorn.
Sikojen kantakirjat

Suomessa puhdasrotusten sikojen kantakirjan pitäjänä toimii Figen Oy. Rodut ovat Suomen maatiainen (ei pidä sekoittaa maatiais sikaan) ja Yorkshire.
Vuohien kantakirjat

Suomenvuohen kantakirjaa pitää ProAgria Keskusten Liitto.
Aiheesta muualla

Hevosten jalostusohjesäännöt Hippoksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Satakari

Satakari
Sektoriloisto Satakarissa.
| --- | --- |
Sijainti:  65°15′46″N, 025°12′37″E, Iin kunta Suomi
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Satakari on saari Perämerellä Oulun ja Iin edustalla noin viiden kilometrin etäisyydellä mantereesta. Metsähallitus on suorittanut havupuiden hakkuita Satakarissa saaren puuston muuttamiseksi lehtivaltaiseksi. Saari kuuluu Perämeren saaret -Natura-alueeseen.
Helsinki-luokan ohjusvene

| Helsinki-luokan ohjusvene |
| --- | --- |
 Ohjusvene Oulu Helsingin satamassa kesällä 2006
Tekniset tiedot
Uppouma:  300 tonnia
Pituus:  45 m
Leveys:  8,8 m
Syväys:  3 m
Nopeus:  yli 32 solmua
Miehistöä:  30
Aseistus
Meritorjunta:  8 × MtO 85 2 × Syvyyspomminpudotin
Ilmatorjunta:  1 × 57 mm Itk (Bofors 57 Mk1) 2 × 23 mm Itk 95
Helsinki-luokan ohjusveneet olivat Suomen merivoimien neljän vuosina 1981–1986 valmistetun aluksen muodostama ohjusveneluokka. Ne olivat Helsinki, Turku, Oulu ja Kotka. Luokan alukset on poistettu käytöstä 2000-luvun kuluessa ja ne korvattiin Rauma-luokan ohjusveneillä. Luokan viimeinen palveluksessa ollut alus Oulu kiinnittyi laituriin Pansiossa 14. heinäkuuta 2007 viimeisen merimatkansa päätteeksi palveltuaan lopun aikansa ohjusaseistuksesta riisuttuna vartioveneenä.
Suunnittelu ja rakentaminen

Toinen parlamentaarinen puolustuskomitea, joka jätti mietintönsä kesäkuussa 1976, suositteli poistumassa olevien moottoritykkiveneiden ja saattajien korvaamista iskukykyisillä taisteluveneillä. Mietinnön perusteella Wärtsilän Helsingin telakalta tilattiin vartiovene 80:n prototyyppi 17. lokakuuta 1978. Suunnitellun aluksen vaatimuksiksi asetettiin kolme eri aseistusvaihtoehtoa ja 32 solmun nopeus kaikissa Itämeren olosuhteissa. Aluksen mitoiksi tuli siten pituus 45 ja leveys 9 metriä sekä 280 tonnin uppouma. Nopeustavoitteen saavuttamiseksi alusten pääkoneina oli kolme dieselmoottoria, joiden yhteisteho oli 9000 kW. Pääkoneet pyörittivät säätölapapotkureita. Alusten runko oli pääosin alumiinia.
Alukset

Kotka ja Oulu myytiin vuonna 2008 Kroatialle.
| Nimi | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsinki | - | 5. marraskuuta 1980 | 1. syyskuuta 1981 | romutettu 2011 |
| Turku | - | - | 3. kesäkuuta 1985 | romutettu 2011 |
| Oulu | - | - | 1. lokakuuta 1985 | palveluksesta 2008 Kroatian laivastolle nimellä RTOP-42 Dubrovnik |
| Kotka | - | - | 16. kesäkuuta 1986 | palveluksesta 2008 Kroatian laivastolle nimellä RTOP-41 Vukovar |
Aiheesta muualla

Tekniikka & Talous: Patria toimitti ohjusveneitä Kroatiaan
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tuima-luokka | Ohjusveneluokan kehitys Helsinki-luokka | Seuraaja: Rauma-luokka |
Ångermanland

| Ångermanlandin maakunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Pääalue:  Norlanti
Lääni:  Västernorrlandin lääni, Jämtlandin lääni ja Västerbottenin lääni
Pinta-ala:  
 – Maa:  19 894,3 km²
Väkiluku:  131 086
 – Väestötiheys:  6,6 as./km²
Symbolit:  
 – Maakuntakukka:  Keto-orvokki
 – Maakuntaeläin:  Majava
 Väkiluvun ja maapinta-alan lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan vuosi 1982. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Keto-orvokki on Ångermanlandin maakuntakukka.
Majava on Ångermanlandin maakuntaeläin. Kuvassa euroopanmajava.
Ångermanland (joskus myös suom. Angermanlanti,  lat. Angermannia) on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Pohjois-Ruotsissa Norlannin pääalueella. Ångermanlandin pinta-ala on 19 894,3 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 131 086 asukasta, joten väentiheys oli 6,6 asukasta neliökilometriä kohti.
Maakunta sijaitsee luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna Pohjanlahden länsirannikolla. Sen naapurimaakuntia ovat Medelpadin, Jämtlandin, Lapin ja Västerbottenin maakunnat. Ångermanland on pinta-alaltaan Ruotsin kuudenneksi suurin maakunta.
Maakunnan suurin kaupunkitaajama on Örnsköldsvik. Muut kaupungit ovat Härnösand, Kramfors ja Sollefteå. Maakunnan korkein kohta on Tåsjöberget, joka kohoaa 635 metrin korkeuteen. Suurin järvi on Tåsjön.
Prinssi Nicolas Paul Gustaf on Ångermanlandin herttua.
Kunnat

Dorotean kunta
Härnösandin kunta
Kramforsin kunta
Sollefteån kunta
Strömsundin kunta
Örnsköldsvikin kunta
Väestönkehitys

| Ångermanlandin maakunnan väestönkehitys 1910–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1910 | 1910 |    | 165 165 | 165 165 |
| 1920 | 1920 |    | 172 195 | 172 195 |
| 1930 | 1930 |    | 182 717 | 182 717 |
| 1940 | 1940 |    | 185 472 | 185 472 |
| 1950 | 1950 |    | 191 407 | 191 407 |
| 1960 | 1960 |    | 187 118 | 187 118 |
| 1970 | 1970 |    | 166 981 | 166 981 |
| 1980 | 1980 |    | 161 252 | 161 252 |
| 1990 | 1990 |    | 155 706 | 155 706 |
| 2000 | 2000 |    | 143 031 | 143 031 |
| 2010 | 2010 |    | 131 867 | 131 867 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Lähdeviitteet ovat vuosiluvun perässä.
Väestönkehitys > Väestö lääneittäin

Ångermanlandissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 131 086 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti:
| Lääni | Väkiluku (31> 12.2011) |  % |
| --- | --- | --- |
| Västernorrlandin lääni | 118 176 | 90,2 |
| Västerbottenin lääni | 9 769 | 7,5 |
| Jämtlandin lääni | 3 141 | 2,4 |
Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain.
Kuvia

Härnösandin oikeustalo.
Mittuniversitetet-yliopiston rakennus Härnösandissa.
Höga Kustenin silta Kramforsissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
VisitSweden - Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto – Pohjois-Ruotsi (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Ruotsin maakunnat |
| --- | --- | --- |
| Götanmaa |  Blekinge  Bohuslän  Dalsland  Gotlanti  Halland  Itä-Götanmaa  Länsi-Götanmaa  Skåne  Småland  Öölanti  |  |
| Sveanmaa |  Närke  Södermanland  Taalainmaa  Uplanti  Värmlanti  Västmanland  |  |
| Norlanti |  Gästrikland  Hälsingland  Härjedalen  Jämtland  Lappi  Medelpad  Norrbotten  Västerbotten  Ångermanland  |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Ångermanland – Kuntaluettelo on käännöstä.
Käännös suomeksi
Verohallitus

Verohallitus oli vuosina 1969–2010 toiminut Valtiovarainministeriön alainen Suomen valtion keskusvirasto. Yhdessä yhdeksän eri puolilla maata sijainneen veroviraston kanssa Verohallitus muodosti verohallinnon, jonka tehtävänä oli toimittaa verotus ja tilittää verot ja muut maksut valtiolle, kunnille, seurakunnille ja Kansaneläkelaitokselle.
Verohallitus perustettiin vuonna 1969 verotuksen yhdenmukaisuuden valvomiseksi. Vuonna 1970 siihen yhdistettiin vuonna 1941 perustettu liikevaihtoverokonttori. Verohallinnon organisaatio uudistui 1. syyskuuta 2010, jolloin Verohallitus lakkautettiin ja sen entiset tehtävät jakautuivat usealle taholle.
Pääjohtajat

Olli Ikkala 1970–1971
Mikko Laaksonen 1971–1978
Lauri Honkavaara 1978–1990
Jukka Tammi 1990–2007
Mirjami Laitinen 2007–2010, sen jälkeen Verohallinnon johtaja vuoteen 2012.
Taru sormusten herrasta (elokuvatrilogia)

| Taru sormusten herrasta> Lord of the Rings |
| --- | --- |
 Sormuksen ritarien mainosjuliste vuodelta 2001.
Ohjaaja:  Peter Jackson
Käsikirjoittaja:  Fran Walsh  Philippa Boyens  Stephen Sinclair  Peter Jackson
Perustuu:  J. R. R. Tolkienin romaaniin
Tuottaja:  Peter Jackson
Säveltäjä:  Howard Shore
Kuvaaja:  Andrew Lesnie
Pääosat:  Elijah Wood  Sean Astin  Dominic Monaghan  Billy Boyd  Ian McKellen  Viggo Mortensen  Orlando Bloom  John Rhys-Davies
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Uusi-Seelanti   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Line Cinema
Levittäjä:  New Line Cinema
Ensi-ilta:  2001–2003
Kesto:  557 min  683 min (Extended edition) 726 min (Special extended Blu-ray edition
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  281 miljoonaa $
Tuotto:  2,92 miljardia $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogia on Peter Jacksonin ohjaama fantasiaelokuvatrilogia, joka pohjautuu kirjailija J. R. R. Tolkienin kirjoittamaan fantasiakirjaan Taru sormusten herrasta. Elokuvatrilogia sai maailmanensi-iltansa joulukuussa 2001, kun sen ensimmäinen osa Sormuksen ritarit julkaistiin.
Elokuvia kuvattiin lokakuusta 1999 alkaen yli 15 kuukautta pääosin Uudessa-Seelannissa. Kyseessä on ensimmäinen elokuvasarja, jonka kaikki elokuvat on kuvattu samaan aikaan.lähde?
Elokuvista tuli suuria yleisö- ja arvostelumenestyksiä ja ne voittivat paljon elokuvapalkintoja. Sarjan elokuvat saivat yhteensä seitsemäntoista Oscar-palkintoa, Kuninkaan paluu peräti yksitoista. Ainoastaan elokuvat Ben-Hur ja Titanic olivat aiemmin kyenneet samaan.
Jokaisesta elokuvasta on tehty teatteriversio ja DVD:llä julkaistu pidennetty erikoisversio eli Special Extended Edition. Pidennetyissä versioissa on teatteriversiosta leikattuja ja pidennettyjä kohtauksia. Koko trilogia ilmestyi Blu-rayllä 16. huhtikuuta 2010.
Jacksonin erikoistehosteyhtiö Weta Workshop teki elokuviin muun muassa 48000 asetta ja 19000 pukua. Toinen Jacksonin erikoistehosteyhtiö, Weta Digital, kehitti elokuvia varten Massive-tietokoneohjelman, joka mahdollisti valtavat taistelut.
Sormuksen Saattueen jäseniä esittäneet näyttelijät (Elijah Wood, Sean Astin, Dominic Monaghan, Billy Boyd, Ian McKellen, Viggo Mortensen, Sean Bean, Orlando Bloom ja John Rhys-Davies) tatuoivat itselleen haltiasymbolin, joka merkitsi numeroa 9. He lupasivat toisilleen, etteivät koskaan näytä tatuointeja julkisuudessa, mutta ovat sen jälkeen pyörtäneet päätöksen.
Elokuvat

| Elokuva | Alkuperäinen nimi | Julkaistu | Kesto |
| --- | --- | --- | --- |
| Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit | The Lord of the Rings: The Fellowship of the Ring | 19. joulukuuta 2001 | 178 min / 208 min / 228 min (Blu-ray Extended Cut) |
| Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia | The Lord of the Rings: The Two Towers | 18. joulukuuta 2002 | 179 min / 223 min |
| Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu | The Lord of the Rings: The Return of the King | 17. joulukuuta 2003 | 200 min / 252 min |
Tuotanto > Kirjasta elokuvaksi

Elokuvien ohjaaja, Peter Jackson, luki noin 18-vuotiaana Taru sormusten herrasta -trilogian ja ajatteli, että siitä saisi tehtyä hyvän näytellyn elokuvan. Suuri haaste oli saada sovitettua kirja elokuvamuotoon sopivaksi. Jackson teki Fran Walshin kanssa kolmen kirjan pohjalta tiivistelmän, jonka Philippa Boyens luki vuonna 1997 ja piti sitä hyvin onnistuneena. Miramax-yhtiö suostui alun perin elokuvasarjan rahoittajaksi. Ensimmäinen käsikirjoitus saatiin valmiiksi ja toista aloitettiin, kun Miramax halusikin vain yhden elokuvan. Peter Jackson ilmoitti, ettei tarinaa voi sovittaa yhteen elokuvaan, jolloin Miramax kehotti etsimään toisen yhtiön. Jackson etsi yhtiötä, joka suostuisi rahoittamaan kaksi elokuvaa. New Line Cineman Bob Shaye ihmetteli sitä, miksi kukaan tekisi kaksi elokuvaa kun niitä pitäisi tehdä kolme. Miramaxia varten tehty käsikirjoitus laajennettiin kolmea elokuvaa varten. Käsikirjoitusta muuteltiin ja hiottiin koko kuvausten ajan.
Lopputuloksena elokuvatrilogia seuraa tarkasti alkuperäisteoksen juonen tärkeimpiä kohtia, mutta monia yksityiskohtia on muutettu elokuvan draamankaareen sopivimmiksi. Eräs tärkeä seikka, joka piti ottaa huomioon, oli Tolkienin luomien rotujen hyvin erilaiset elämänkaaret. Koska iän arvioiminen on subjektiivinen asia ja todellisten ihmisten elämänkaari erilainen kuin Tolkienin rotujen, elokuvissa henkilöiden iät eivät ole juurikaan esillä toisin kuin kirjassa. Jonkin verran ihmetystä aiheutti kuitenkin se, että tarinan neljä keskeisintä hobittia Frodo, Sam, Merri ja Pippin vaikuttavat elokuvissa olevan suunnilleen saman ikäisiä, joskin Frodo vaikuttaa heistä nuorimmalta (hobittien näyttelijöistä Frodoa näytellyt Elijah Wood on nuorin ja Pippiniä näytellyt Billy Boyd vanhin). Tolkienin hobitit elivät vain vähän todellisia ihmisiä vanhemmiksi ja Frodo on kirjassa selvästikin Pippiniä vanhempi.
Kaikki kirjan henkilöt eivät myöskään esiinny elokuvissa, ja toisaalta joillain kirjan henkilöillä on elokuvissa suurempi tai pienempi rooli. Éowyn, Arwen ja Galadriel nostettiin elokuvissa melko suuriin rooleihin, jottei tarinasta välittyvä maailmankuva olisi liian miehinen. Myös hobittien Merrin ja Pippinin rooleja suurennettiin elokuvia varten varsinkin tarinan myöhemmissä vaiheissa. Jotkut Tolkien-fanit ja J.R.R. Tolkienin poika Christopher ovat kritisoineet elokuvia liian sotaisiksi. Tästä huolimatta kaikkia kirjan taisteluita ei näytetty elokuvissa, mutta varsinkin Kahden tornin ja Kuninkaan paluun teatteriversioissa taistelusta toiseen siirrytään hyvin nopeasti.
Tuotanto > Roolitus

Aragornin rooliin suunniteltiin muun muassa yhdysvaltalaisnäyttelijä Nicolas Cagea, brittiläistä Daniel Day-Lewisia ja uusiseelantilais-australialaista Russell Crowea. Alunperin rooliin valittiin irlantilaisnäyttelijä Stuart Townsend, mutta kolmen päivän kuvausten jälkeen näyttelijään tyytymätön Jackson erotti Townsendin ja hänet korvasi amerikkalais-tanskalainen Viggo Mortensen. Gandalf-velhon roolia tarjottiin alunperin puolestaan skotlantilaiselle Bond-näyttelijänäkin tunnetuksi tulleelle Sean Connerylle, joka joutui niin ikään torjumaan tarjouksen. Syyksi kerrottiin, ettei Connery ollut lukenut Tolkienin kirjoja.
Ohjaaja Peter Jacksonin mukaan Ashley Juddia ja Mira Sorvinoa oli kaavailtu mukaan elokuviin, mutta heille ei päädytty antamaan rooleja, koska Miramax-studion johtajana toiminut tuottaja Harvey Weinstein levitti heistä ikäviä huhuja.
Kirjat

Jude Fisher on tehnyt kolme Peter Jacksonin elokuviin perustuvaa tieto-opasta:
Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit: Kuvitettu opas (2001)
Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia: Kuvitettu opas (2002)
Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu: Kuvitettu opas (2003)
Chris Smith on tehnyt Peter Jacksonin elokuvien sotureihin, armeijoihin, aseisiin, taisteluvarusteisiin ja taisteluihin perustuvan kirjan:
Taru sormusten herrasta: Aseet ja armeijat
Vastaanotto > Arvostelut

Kaikki kolme elokuvaa saivat erittäin hyvän vastaanoton ja trilogiasta muodostui 2000-luvun alun suurimpia mediailmiöitä vaikuttaen samalla muun muassa kirjallisuuteen ja videopeleihin. Trilogian elokuvat ovat pärjänneet hyvin äänestyksissä kaikkien aikojen parhaimmista elokuvista. Yhdeksi syyksi elokuvien erittäin positiiviseen vastaanottoon on esitetty sitä, että elokuvat nähdessään suurin osa katsojista ei ollut lukenut Tolkienin kirjoja, eivätkä he siten voineet harmistua eroavaisuuksista alkuperäisteoksen ja elokuvien välillä.
| Elokuva | Rotten Tomatoes | Metacritic |
| --- | --- | --- |
| Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit | 91% (219 arvostelua)  | 92% (34 arvostelua)  |
| Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia | 96% (235 arvostelua)  | 88% (38 arvostelua)  |
| Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu | 94% (254 arvostelua) | 94% (41 arvostelua) |
| Keskiarvo arvosteluista | 94% | 91% |
Vastaanotto > Tuotto

| Elokuva | Budjetti | Maailmanlaajuinen tuotto | Tuotto Suomessa |
| --- | --- | --- | --- |
| Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit | 93 000 000 $ | 871 530 324 $  | 4 947 945 $  |
| Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia | 94 000 000 $ | 926 047 111 $  | 5 218 677 $  |
| Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu | 94 000 000 $ | 1 119 929 521 $  | 7 096 209 $  |
| Yhteensä | 281 000 000 $ | 2 917 506 956 $ | 17 259 831 $ |
Vastaanotto > Oscar-palkinnot

| Palkinto | Sormuksen ritarit | Kaksi tornia | Kuninkaan paluu |
| --- | --- | --- | --- |
| Elokuva | Ehdokkuus | Ehdokkuus | Voitto |
Erikoistehosteet: Voitto
| Kappale | Ehdokkuus ("May It Be") |  | Voitto  ("Into the West") |
| Kuvaus | Voitto |  |  |
| Lavastus | Ehdokkuus | Ehdokkuus | Voitto |
| Leikkaus | Ehdokkuus | Ehdokkuus | Voitto |
| Maskeeraus | Voitto |  | Voitto |
| Miessivuosa | Ehdokkuus (Ian McKellen) |  |  |
| Musiikki | Voitto |  | Voitto |
| Ohjaus | Ehdokkuus |  | Voitto |
| Puvustus | Ehdokkuus |  | Voitto |
| Sovitettu käsikirjoitus | Ehdokkuus |  | Voitto |
| Äänitehosteet |  | Voitto |  |
| Äänitys | Ehdokkuus | Ehdokkuus | Voitto |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Elokuvien virallinen kotisivusto
Peter Jacksonin ohjaamat elokuvat
| --- | --- |
1980-luku:   Bad Taste (1987)  Meet the Feebles (1989) 
1990-luku:   Aivokuollut (1992)  Taivaalliset olennot (1994)  Kummituskopla (1996) 
2000-luku:   Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (2001)  Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia (2002)  Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003)  King Kong (2005)  Oma taivas (2009) 
2010-luku:   Hobitti – Odottamaton matka (2012)  Hobitti – Smaugin autioittama maa (2013)  Hobitti – Viiden armeijan taistelu (2014) 
Trilogian Oscar-palkittu ohjaaja Peter Jackson
Tharsis

Tharsis. Vasemmassa yläkulmassa Olympus Mons
Tharsis on laaja tuliperäinen ylänköalue Marsissa. Se on saanut nimensä Raamatussa mainitun Tarsiksen mukaan. Alue sijaitsee Marsin päiväntasaajalla, Valles Marineris -kanjonin länsipuolella.
Ylänkö muodostui noin 3–4 miljardia vuotta sitten ja se on rakenteeltaan noin 10 km  korkea pullistuma, jonka läpimitta on noin 4 000 km. Tharsiksella ovat aurinkokunnan suurimmat tulivuoret, Olympus Mons, Ascraeus Mons, Pavonis Mons ja Arsia Mons.
Törkeä veropetos

Törkeä veropetos ja sen tuomiot määritellään Suomen rikoslain 29 luvun 2 §:ssä seuraavasti:
Jos veropetoksessa
1) tavoitellaan huomattavaa taloudellista hyötyä tai
2) rikos tehdään erityisen suunnitelmallisesti
ja veropetos on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä veropetoksesta vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään neljäksi vuodeksi.
Tarkkaa euromäärää ei ole säädetty, mutta lainsäätäjän tarkoittama huomattava taloudellinen hyöty on noin 15 000-20 000 euroa. Jos tekoon on uhrattu paljon aikaa, resursseja ja ammattitaitoa, niin tekoa voidaan pitää erityisen suunnitelmallisena.
Holkerin hallituksen verouudistus

Holkerin hallituksen verouudistus oli Harri Holkerin hallituksen (1987–1991) toteuttama verouudistus, joka tuli tunnetuksi joka kotiin jaetusta ”Verotus kevenee” -tiedotteesta. Uudistuksen pääasiallinen sisältö oli veropohjan laajentaminen muuttamalla liikevaihtovero arvonlisäveroksi. Pääomatulot otettiin laajemmin verotuksen piiriin ja samalla luotiin osinkoverotulojen hyvitysjärjestelmä. Pääoma- ja palkkatulot eriytettiin, joten henkilökohtaisessa verotuksessa pääomatulojen progressio poistui ja pääsääntöisesti kaikkien palkkaveroprosentit laskivat.
Uudistuksen valmisteli ja toteutti valtiovarainministeriö, jossa valtiovarainministerinä toimi Erkki Liikanen (SDP) ja veroministerinä Ulla Puolanne (Kok.). Uudistuksen esittelijänä valtioneuvostossa toimi Puolanne.
Palvelualan yrittäjät olivat aiemmin olleet liikevaihtoverosta vapautettuja. He kokivat Kokoomuksen, SDP:n ja RKP:n sinipunayhteistyönä luoman veromallin yrittäjän työn lisäverottamisena, vaikka vero onkin yrittäjän valtion puolesta perimä vero. Joidenkin yrittäjien mielestä palvelujen järkevä ja kilpailukykyinen hinnoitteleminen kuitenkin esti veron perimisen kokonaan asiakkaalta.
1990-luvun talouslaman aikaan kotimarkkinakysynnän laskiessa ”verotus kevenee” hokema muuttui ”verotus kovenee” -muotoon. Yrittäjätulonsa pääomatuloiksi muuttaneiden yrittäjien veroprosentti pysyi samana, vaikka laman vaikutuksesta tulot laskivat huomattavasti.
Aigle (kaupunki)

| Aigle |
| --- | --- |
 Aigle (etualalla) sijaitsee Rhônejoen laaksossa.
 vaakuna

 Aigle
 Koordinaatit: 46°19′8″N, 6°58′14″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Aigle
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,41 km²
Korkeus:  385–1 080 m
Väkiluku (5.6.2024):  11 412
 – Väestötiheys:  665 as./km²
 
 www.aigle.ch/  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aigle on kaupunki Sveitsissä Vaud’n kantonin kaakkoisosassa, Aiglen alueella. Kaupungissa asui 11 412 asukasta kesäkuussa 2024. Kunnan pinta-ala on noin 16 neliökilometriä.