stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjanmaan rovastikunta

| Pohjanmaan rovastikunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Lapuan hiippakunta
Jäsenmäärä:  50 353 (2022)
– Osuus asukkaista:  68,0 %
Lääninrovasti:  Petri Hautala
Lapuan hiippakunta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pohjanmaan rovastikunta on Pohjanmaalla sijaitseva Lapuan hiippakunnan rovastikunta. Pohjanmaan rovastikunnan lääninrovastina toimii Vähänkyrön kirkkoherra Petri Hautala.
Seurakunnat

Lista Pohjanmaan rovastikuntaan kuuluvista seurakunnista:
Kaskisten seurakunta
Kristiinankaupungin suomalainen seurakunta
Laihian seurakunta
Mustasaaren suomalainen seurakunta
Pietarsaaren suomalainen seurakunta
Vaasan suomalainen seurakunta
Vähänkyrön seurakunta
Piet de Zwarte

| Mitalit> Maa:  Alankomaat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Alankomaat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Alankomaat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:  Alankomaat> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montreal 1976 | joukkuekilpailu |  |
Pieter Karel "Piet" de Zwarte (s. 16. helmikuuta 1948 Renkum) on alankomaalainen entinen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa ja sai siellä joukkueineen pronssia.
Piet de Jong

| Petrus Jozef Sietse ”Piet” de Jong |
| --- | --- |
 Piet de Jong, 1970.
Alankomaiden pääministeri
 5. huhtikuuta 1967 – 6. heinäkuuta 1971  
Edeltäjä:  Jelle Zijlstra
Seuraaja:  Barend Biesheuvel
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1915 Apeldoorn, Alankomaat
Kuollut: 27. heinäkuuta 2016 (101 vuotta)
Puoliso:  Anneke Bartels
Tiedot
Puolue:  Katholieke Volkspartij
Petrus Jozef Sietze ”Piet” de Jong  kuuntele ääntämys (ohje) (3. huhtikuuta 1915 Apeldoorn – 27. heinäkuuta 2016) oli hollantilainen poliitikko, joka toimi Alankomaiden pääministerinä vuosina 1967–1971. Hän kuului Katoliseen kansanpuolueeseen.
Jong syntyi Apeldoornissa ja nousi maansa puolustusministeriksi 1963. Pääministerin virassa häntä edelsi Jelle Zijlstra ja seurasi Barend Biesheuvel.
Piiloasemaongelma

Piiloasemaongelma syntyy kun radiotiellä on este, jonka läpi radiotieto ei siirry. Yksinkertaisimmillaan verkossa on kolme lähettäjä-vastaanottajaa, joista kaksi ei kuule toisiaan. Tällöin toisistaan tietämättä kaksi lähettäjä-vastaanottajaa lähettävät tietoa samanaikaisesti kolmannelle, josta aiheutuu törmäys(CS) kun samanaikaisia lähetyksiä ei pystytä vastaanottamaan.
Pontikonísi (Oinoússes)

| --- | --- |
Muut nimet:  Pontikóniso (Ποντικόνησο)
Sijainti:  38°30′22″N, 26°16′27″E, Oinoússes Chíos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,103 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pontikonísi (kreik. Ποντικονήσι) eli Pontikóniso (Ποντικόνησο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Oinoússeen saaren itäpuolella sen ja Pasáksen saaren välissä. Saaren pinta-ala on 0,103 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Pontikonísi kuuluu Oinoússeen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Pielavesi (järvi)

| Pielavesi |
| --- | --- |
 Pielavesi Säviänvirran kanavalta nähtynä.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Pielavesi
Koordinaatit:  63°18′00″N, 26°35′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pielaveden alue (14.74)
Laskujoki:  Säviänvirran kanava
Järvinumero:  14.741.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,3 m 
Pituus:  23  km
Rantaviiva:  419,7 km 
Pinta-ala:  110,1 km² 
Tilavuus:  0,753 km³ 
Keskisyvyys:  6,84 m 
Suurin syvyys:  32,4  m tai 6,84  m 
 fiPielavesi 
Pielavesi on Kymijoen vesistön Rautalammin reittiin kuuluva järvi Pielaveden kunnassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 110 neliökilometriä, ja pinnankorkeus 102,3 metriä merenpinnan yläpuolella.
Pielavesi saa vetensä Kymijoen vesistön latvajärvistä: luoteesta Koivujärvestä Koivujokea pitkin sekä koillisesta Lampaanjärvestä Lampaanjokea pitkin. Muut Pielaveteen laskevat vesistöt ovat pieniä. Pielaveden vedet puolestaan jatkavat matkaansa etelässä Säviänvirran kautta samassa tasossa sijaitsevaan Nilakkaan.
Luode–kaakkosuunnassa Pielaveden pituus on 22 kilometriä. Järvi on 4–7 kilometriä leveä, ja sitä luonnehtii runsas saarien määrä ja varsin rikkonainen rantaviiva (rantaviivan pituus 419 km). Järven yli 500 saaresta ylivoimaisesti suurin on Kirkkosaari; myös järven pohjoisosassa sijaitseva Salonsaari on maininnan arvoinen. Suurimmat selät ovat pohjoinen Hirvenselkä, keskiosan Jylhänselkä sekä Kirkkosaaren ja muiden saarien erottama eteläinen Murtoselkä. Pielaveden kirkonkylä sijaitsee järven kaakkoisrannalla. Järvi on tunnettu kookkaasta muikustaan.
Pielaveden vedenlaatu on yleiseltä käyttökelpoisuusluokitukseltaan erinomainen; Murtoselän, Sammalisenselän ja Penttilänlahden ympäristön osalta hyvä.
Pielaveden vesitilavuus on 752 628 000 kuutiometriä (noin 753 kuutiohehtometriä eli 0,753 kuutiokilometriä). Vesitilavuudesta noin 22 kuutiohehtometriä on yli 20 metrin syvyydessä ja lähes 5 kuutiohehtometriä yli 25 metrin syvyydessä.
Vesistösuhteet

Pielavesi (14.741.1.001) kuuluu Pielaveden lähialueeseen (14.741), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Pielaveden alue (14.74) ja ensimmäinen jakovaihe on Rautalammin reitin valuma-alue (14.7). Pielavesi on Pielaveden lähialueen laajin vakavesi. Sen ohella Pielaveden lähialueella on 20 vakavettä.
Aiheesta muualla

Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2.  ISSN 0781-4240.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).
Rautalammin reitti
Suontienselkä–Paasvesi
Pielavesi – Säviänvirran kanava – Haapajärvi – Pieksänjärvi
Iisvesi – Rasvanki – Virmasvesi – Hirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovu ‎
Nilakka – Kolun kanava – Äyskoski
Koskelovesi-Miekkavesi – Nokisenkoski – Niinivesi – Säynätsalmen kanava – Iisvesi
Kiesimä – Kerkonkosken kanava – Sonkari – Vesantojärvi – Kiesimän kanava – Neiturin kanava
Konnekoski – Hankavesi – Myhinkoski – Myhinjärvi
Konnevesi – Kellanvirta – Liesvesi – Vanginvesi – Korholankosket – Kynsivesi–Leivonvesi – Simunankoski – Kuusvesi
Armisvesi – Hankavesi – Kuuhankavesi – Venejoki
Lievestuoreenjärvi – Sahinjoki
Uurainen – Nurminen – Ahveninen
Tarvaalankoski – Saraavesi
(14.7)
Hankavesi
Pinocchio (vuoden 2022 elokuva)

| Pinocchio |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Zemeckis
Käsikirjoittaja:   Chris Weitz  Robert Zemeckis 
Perustuu:  Carlo Collodin satuun Pinokkio sekä Walt Disney Animation Studiosin elokuvaan Pinocchio
Tuottaja:   Chris Weitz  Andrew Milano 
Säveltäjä:  Alan Silvestri
Kuvaaja:  Don Burgess
Pääosat:   Tom Hanks  Benjamin Evan Ainsworth  Joseph Gordon-Levitt  Keegan-Michael Key  Cynthia Erivo  Luke Evans 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures
Levittäjä:  Disney+
Ensi-ilta:   2022-9-88. syyskuuta 2022  
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pinocchio on vuonna 2022 Disney+-tilausvideopalveluun julkaistu Robert Zemeckisin ohjaama musikaalifantasiaelokuva. Se perustuu Disneyn samannimiseen animaatioelokuvaan vuodelta 1940. Elokuva julkaistiin 8. syyskuuta 2022.
Näyttelijät > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Hanks  | … |  Geppetto   |
|  Benjamin Evan Ainsworth  | … |  Pinocchio (ääni)   |
|  Joseph Gordon-Levitt  | … |  Samu Sirkka (ääni)   |
|  Keegan-Michael Key  | … |  Rehti Repo (ääni)   |
|  Cynthia Erivo  | … |  Sininen haltiatar   |
|  Luke Evans  | … |  Ajuri   |
|  Giuseppe Battiston  | … |  Signor Stromboli   |
|  Sheila Atim  | … |  Signora Vitelli   |
|  Angus Wright  | … |  Signore Rizzi   |
|  Kyanne Lamaya  | … |  Fabiana   |
|  Lorraine Bracco  | … |  merilokki Sofia (ääni)   |
|  Lewin Lloyd  | … |  Lampun sydän   |
|  Jamie Demetriou  | … |  rehtori   |
Näyttelijät > Suomenkieliset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Markku Huhtamo  | … |  Geppetto   |
|  Eelis Ignatius  | … |  Pinocchio   |
|  Markus Blom  | … |  Samu Sirkka   |
|  Jari Salo  | … |  Rehti Repo   |
|  Jenni Lambert  | … |  Sininen haltiatar   |
|  Marko Hietala  | … |  Ajuri   |
|  Sasu Moilanen  | … |  Signor Stromboli   |
|  Ilmari Apajalahti  | … |  Signore Rizzi   |
|  Keira Lundström  | … |  Fabiana   |
|  Carla Rindell  | … |  merilokki Sofia   |
|  Lumo Levy  | … |  Lampun sydän   |
Muissa rooleissa ovat Hertta Luoma, Iivari Luomala, Jeremy Kiberu, Senni Peltoniemi, Isabel Suvanne ja Valo Eklund. Suomenkielisen version on ohjannut Joonathan Kettunen ja kääntänyt Aki Heinlahti.
Vastaanotto

Elokuva sai varsin kehnon vastaanoton. Elokuvien arvostelusivusto Metacriticin käyttäjät antoivat elokuvalle arvosanan 1.9 kymmenestä, joka merkitsee "ylivoimaista vastenmielisyyttä".
Myös monien merkittävien lehtien arvostelijat antoivat elokuvalle huonoja arvosteluja. Sen on myös kritisoitu olevan "sieluton" ja olevan "yksi uusi huono Disney-uudelleenfilmatisointi".
Aiheesta muualla

Pinocchio Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Paloheinä

| Paloheinä> Svedängen |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Paloheinä korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Pohjoinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  351
Pinta-ala:  1,70 km² 
Väkiluku:  5 905 (1.1.2015)
Väestötiheys:  3474 as./km²
Osa-alueet:  kuuluu Tuomarinkylän kaupunginosaan ja peruspiiriin
Postinumero(t):  00670
Lähialueet:  Haltiala, Torpparinmäki, Tuomarinkartano, Itä-Pakila, Länsi-Pakila
Paloheinä (ruots. Svedängen) on Helsingin 35. kaupunginosan eli Tuomarinkylän pientalovaltainen osa-alue Pohjois-Helsingissä.
Paloheinä rajautuu etelässä Länsi-Pakilaan, lännessä ja pohjoisessa viheralueista koostuvaan Haltialan osa-alueeseen, joka on samalla osa Keskuspuistoa. Koillisessa naapurina on Torpparinmäki. Alueen itärajan muodostaa Tuusulanväylä, jonka takana sijaitsevat Tuomarinkartano kartanonmaineen ja ratsastustalleineen sekä Itä-Pakila.
Paloheinässä asui 5 905 (1.1.2015) asukasta. Työpaikkoja alue tarjosi 535 hengelle (31.12.2012). Paloheinän postinumeroalue 00670 on Suomen kahdeksanneksi suurituloisin: sen täysi-ikäisistä asukkaista 51,8 prosenttia kuului vuonna 2021 maan hyvätuloisimpaan viidennekseen.
Historiaa

Paloheinä on muun Uudenmaan tavoin hämäläisten vanhaa aluetta. Paikannimestä Paloheinä johdettiin myöhemmin alueen ruotsinkieliset muodot Palohejnemåsan ja Svedängen ruotsalaisten siirtolaisten tultua alueelle keskiajalla.
Paloheinä liitettiin osaksi Helsinkiä 1946 suuren alueliitoksen yhteydessä. Alueelle osoitettiin rintamamiestontteja, joille 1950-luvulla nousi hartiapankilla tyyppitaloja omenapuineen ja pihamökkeineen. 1980-luvulta alkaen rintamamiestalojen tilalle on noussut rivi-, pari- ja omakotitaloja. Aluetta on myös täydennysrakennettu.
Palveluja

Paloheinässä sijaitsee useita päiväkoteja[lähde? ], ruokakauppa, koulu (Paloheinän ala-aste), terveysasema ja kirjasto.
Paloheinän alueella oli ennen myös oma kirkko.
Paloheinän ulkoilumahdollisuudet pohjautuvat ennen kaikkea Keskuspuiston tarjoamiin, aina Vantaanjoelle saakka ulottuviin ulkoilureitteihin. Paloheinä on myös tunnettu talvisin hyvistä hiihtomahdollisuuksistaan. Nämä ovat pääosin Kuusmiehentien pohjoispuolisen Haltialan osa-alueen sisällä. Siellä on Helsingin kaupungin ylläpitämä Paloheinän ulkoilumaja kahviloineen, pukutiloineen ja saunoineen. Lisäksi Suomen Latu järjestää hiihto-, sauvakävely- ja lumikenkäilyopetusta omasta rakennuksestaan lähtien sekä huoltaa suksia. Alueella on lyhyt luontopolku. Täyttömaasta koottu Paloheinän huippu tuo mäenlaskumahdollisuuksia talvella ja maastopyöräilymahdollisuuksia kesällä. Paloheinän pohjoispuolella voi myös golfata.
Liikenneyhteydet

Paloheinään kulkevat bussit 63, 66, 66K, 67, 67N ja runkolinja 560. Bussit 66, 66K ja 560 ajavat Paloheinän majalle.
Liikenneyhteydet > Liikennemelu

Helsingin kaupungin meluselvityksen mukaan valtaosa Paloheinää on yli 55 dB:n melualueella. Paloheinässä tieliikenteen melua aiheuttaa Tuusulanväylä, jonka liikennemäärä on keskimäärin 85 000 ajoneuvoa vuorokaudessa. Se on toiseksi liikennöidyin Helsingin kaupungin säteittäinen sisääntuloväylä Lahdenväylän jälkeen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Paloheinä Golf Oy:n sivut
Pontevedra

| Pontevedra |
| --- | --- |
 Näkymä Pontevedrasta
 lippu:  vaakuna
 Pontevedra
 Koordinaatit: 42°26′0″N, 8°38′0″W 
Valtio:  Espanja
Hallintoalue:  Galicia
Maakunta:  Pontevedra
Comarca:  Pontevedra
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  118,3 km²
Korkeus:  20 m
Väkiluku (2015):  82 539
 – Väestötiheys:  700 as./km²
 
 www.pontevedra.eu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pontevedra on kaupunki Espanjan Galiciassa, Pontevedran maakunnassa,  Atlantilta mantereelle työntyvän lahden pohjukassa, johon laskevat Lérez- ja Tomeza-joet. Kaupungin asukasluku on noin 85 000.
Kaupungin tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat hyvin säilynyt keskiaikainen vanhakaupunki ja pyhiinvaeltajien kirkko Praza de Peregrina -aukiolla. Portugalista lähtevä eteläinen pyhiivaellusreitti Santiago de Compostelaan kulkee Pontevedran kaupungin kautta.
Kristoffer Kolumbuksen ensimmäisellä löytöretkellään käyttämä lippulaiva, Santa María oli rakennettu Pontevedrassa.[lähde? ]
Kuvia

Kaupungintalo
Praza da Leña
Basílica de Santa María a Maior
Praza do Peirao
Museo de Pontevedra
Praza da Ferrería
Rúa Rosalía de Castro
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pontevedra Wikimedia Commonsissa
Podorin departementti

Saint-Louisin alueen departementit.
Podorin departementti (ransk. département de Podor) on departementti Saint-Louisin alueella Senegalissa. Sen hallinnollinen keskus on Podorin kaupunki. Departementin pinta-ala on 12 947 neliökilometriä. Asukkaita on arviolta 387 800 henkeä (vuonna 2015).
Maantiede ja ilmasto

Podorin departementti sijaitsee Pohjois-Senegalissa Senegaljoen laakson keskiosassa. Se rajoittuu idässä Matamin alueen Matamin, etelässä Lougan alueen Linguèren ja Lougan ja lännessä Saint-Louisin alueen Daganan departementteihin sekä pohjoisessa Mauritaniaan.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen, joka on muuttumassa puoliautiomaaksi. Podorin sademäärä on Senegalin pienin, nykyään vain 100–250 millimetriä. Vuoden keskilämpötila on 28,6 astetta. Luonnonalueita ovat Senegaljoen tulva-alue Walo, ylempänä sijaitseva Diéri ja niiden siirtymäalue Jéjéngol.
Hallinnollinen jako ja asutus

Departementti jakautuu neljään arrondissementtiin ja 22 kuntaan. Virallisia kyliä on 301 ja pikkukyliä yli sata. Suurimmat asutuskeskukset ovat Podor ja Ndioum.
Väestö on keskittynyt Senegaljoen ja maantien varrelle. Diérin alueella sijaitsee vain pieniä kyliä. Asukastiheys on yksi Senegalin pienimmistä. Vuotuinen väestönkasvu on 2,5 prosenttia ja väestöstä 57 prosenttia on alle kaksikymmentävuotiaita. Asukkaista 90 prosenttia on fulbeja ja viisi prosenttia wolofeja. Lisäksi on maureja, soninkeja ja sererejä.
Liikenne, talous ja palvelut

Departementin läpi kulkee päällystetty maantie N2. Paikalliset liikenneyhteydet ovat heikot.
Seudun pääelinkeinot ovat keino-, tulva- ja sadekasteluun perustuva maanviljely, ekstensiivinen karjanhoito, pienimuotoinen kaupankäynti, käsityöammatit, liikenne ja hallinto. Maanviljely tuottaa varsinkin riisiä ja vihanneksia. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, hevoset, aasit ja siipikarja. Kalastuksen ja metsien hyödyntämisen merkitys on nykyään vähäinen. Teollisuutta ei ole käytännössä lainkaan.
Puhtaan juomaveden ulottuvilla asuu 88 prosenttia väestöstä. Terveyspalveluihin kuuluvat Ndioumin sairaala, kolme terveyskeskusta, 60 terveysasemaa ja armeijan poliklinikka. Julkiset koulutuspalvelut käsittävät peruskouluja, 21 lukiota ja kaksi ammattikoulua. Lisäksi on arabiankielisiä kouluja, koraanikouluja ja nuorille aikuisille tarkoitettuja alkeiskouluja. Kulttuurilaitoksia ovat viisi kirjastoa ja teatterisalia.
Pot of Gold

Pot of Gold voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pot of Gold, Rainbow-yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 2002
”Pot of Gold”, Akonin kappale vuoden 2005 albumilta Trouble
”Pot of Gold”, räppäri Gamen kappale vuoden 2011 albumilta The R.E.D. Album
Kultainen hetki (Pot o’ Gold), George Marshallin ohjaama elokuva vuodelta 1941.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pot of Gold”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pontiac G6

| Pontiac G6 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Pontiac
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2004–2010
Korimalli:  4-ovinen sedan 2-ovinen coupe 2-ovinen avoauto
Luokka:  Mid-size
Muotoilija:  Jelani Aliyu
Edeltäjä:  Pontiac Grand Am Oldsmobile Alero
Seuraaja:  Buick LaCrosse Buick Regal Buick Cascada (cabriolet)
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat Croma Cadillac BLS Chevrolet Malibu Opel Signum Opel Vectra Saab 9-3 Saturn AURA
Tekniset tiedot
Mitat
Pituus:  Sedan: 4803 mm Coupe/Cabriolet: 4804 mm
Leveys:  Sedan: 1793 mm Coupe: 1788 mm Cabriolet: 1793 mm
Korkeus:  Sedan: 1452 mm Coupe: 1432 mm Cabriolet: 1441 mm
G6 Coupe
G6 Cabriolet
Pontiac G6 on henkilöautomalli, jota General Motorsin omistama Pontiac valmisti vuosina 2004–2010. Sitä valmistettiin Lake Orionissa, Michiganin osavaltiossa ja käytti General Motors Epsilon -pohjalevyä.
Historia

G6 esiteltiin vuoden 2005 mallivuodelle korvaamaan Pontiac Grand Amin. Auto muistetaan esimerkiksi yhdestä The Oprah Winfrey Showin jaksosta vuodelta 2004, jolloin Oprah Winfrey antoi yhden G6:n jokaiselle katsomossa istuneelle katsojalle. Auton valmistus lopetettiin 2009 ja pysyi markkinoille vuoteen 2010 asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pontiac G6 Wikimedia Commonsissa
Postulaatti

Postulaatti on tieteessä käytettävä annettuna otettava väite eli oletus, joka tarvitaan teorian rakentamisen pohjaksi. Postulaatti voi olla niin sanottu selviö, vastoin enemmistön näkemystä tai jotain siitä väliltä. Esimerkki ensimmäisestä on vaikkapa alkuräjähdysteorian postulaatti, että luonnonlait ovat universaaleja. Esimerkki toisesta on Albert Einsteinin suppean suhteellisuusteorian toinen postulaatti, jonka mukaan valonnopeus on tyhjiössä vakio.
Matematiikassa postulaatti tarkoittaa suunnilleen samaa kuin aksiooma, joskin jälkimmäinen on nykyisin suomen kielessä käytetympi.
Peredolskaja

| Peredolskaja Передольская |
| --- | --- |
 Peredolskaja
 Koordinaatit: 58°29′32″N, 30°17′0″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Novgorodin alue
Piiri:  Batetskin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  437,85 km²
Väkiluku (2009):  1 400
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Novoje Ovsinon kylää.
Šum-goran kurgaani.
Terebonin kirkko.
Peredolskaja (ven. Передольская) on kylä ja maalaiskunta Novgorodin alueen Batetskin piirissä Venäjällä. Peredolskajan kylä ja kunnan keskuspaikka Novoje Ovsino sijaitsevat Laukaanjoen varrella 17 kilometriä Batetskista etelään. Peredolskajassa on 102, Novoje Ovsinossa 390 ja koko kunnassa 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede ja asutus

Peredolskajan kunnan pinta-ala on 437,85 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Batetskin piirin Batetskin ja idässä Moikan kuntiin, etelässä Novgorodin alueen Šimskin piiriin ja lännessä Leningradin alueeseen. Pinta-alasta 72,0 % on metsää, 21,0 % maatalousmaata ja 3,0 % asuinaluetta.
Kuntaan kuuluu 52 kylää: Bolšije Selištši, Bolšoi Terebets, Bolšoi Volok, Bolšoje Voinovo, Bor, Borki, Brod, Dedino, Gluhoi Berežok, Hotšuni, Koroksa, Kositskoje, Krasovitsy, Kševa, Ktšera, Lapušitsy, Lihareva Gorka, Ljožno, Ljubenets, Malyi Terebets, Malyi Volotšok, Melkovitši, Mihailovskoje, Nežatitsy, Novoje Ovsino, Obkoli, Ostrov, Otturitsy, Ožogin Volotšok, Pavšitsy, Peredolskaja, Podberezje, Podgorje, Pokrovka, Pustoški, Radovež, Redbuž, Retška, Smytš, Staroje Golubkovo, Stolbets, Straševo, Štšepino, Svetlaja, Tanina Gora, Tereboni, Tšernovitsy, Unomer, Zapolje, Zaretšnaja ja Zaupora. Kuudessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Batetskin ja Šimskin välinen maantie sekä Pietarin ja Dnon välinen rautatie, jolla on Peredolskajan asema. Kylistä on linja-autoyhteydet Batetskiin ja Novgorodiin.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat maa- ja metsätalous (34 % vuonna 2009), terveydenhuolto (16 %) ja koulutus (11 %). Kunnassa toimii Peredolskojen maatalousyritys. 37 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella ja saman verran työikäisistä ei käy ansiotöissä.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Eräitä julkisia palveluja on myös muissa kylissä.
Nähtävyydet

Seudulta on löydetty lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Podgorjen kylän lähellä sijaitseva Šum-gora on yksi Euroopan suurimmista keskiaikaisista kurgaaneista. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Terebonin kirkko, Ožogin Volotšokin, Podberezjen, Radovežin ja Terebonin tsasounat, Podgorjen ja Terebonin kartanoiden puistoalueet sekä Stolbetsin ja Zapoljen vanhat talousrakennukset. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan..
Aiheesta muualla

Peredolskajan kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Pontiac Firebird

| Pontiac Firebird |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Pontiac
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1967–2002
Luokka:  S-segmentti
Ritari Ässän ”ihmeauto” KITT. Tämä auto on replika.
Pontiac Trans Amin 30-vuotisjuhlamalli vuodelta 1999.
Pontiac Firebird on yhdysvaltalainen GM:n valmistama urheiluautomalli, jota valmistettiin vuodesta 1967 aina vuoteen 2002. Firebird ja sen sisarmalli Chevrolet Camaro perustuvat General Motorsin F-runkoon.
Firebirdiä on valmistettu useana eri lisävarustesarjana, kuten Formula ja Trans Am. Trans Am -mallit edustavat tehokkaimpia ja parhaiten varusteltuja Firebirdejä, varusteisiin kuuluu suorituskykyä ja ulkonäköä parantavia yksityiskohtia. Trans Amit on varustettu V8-moottorilla, viimeisimmät Trans Amit pohjautuivat Corvetten tekniikkaan.
Sukupolvet

Pontiac Firebird. 1.gen (1967-1969)
Pontiac Firebird. 2.gen (1970-1981)
Pontiac Firebird. 3.gen (1982-1992)
Pontiac Firebird. 4.gen (1993-2002)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pontiac Firebird Wikimedia Commonsissa
F-Body Club of Finland
Podori

| Podori |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Havupuut Pinophyta
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Pinales
Heimo::  Podokarpuskasvit Podocarpaceae
Suku::  Podorit Parasitaxus
Laji::  usta
Kaksiosainen nimi
 Parasitaxus usta  (Vieill.) de Laub. 
Synonyymit
 Dacrydium ustum Vieill. 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Podori (Parasitaxus usta) on podokarpuskasveihin kuuluvan Parasitaxus-suvun ainoa laji. Se on myös maailman ainoa tunnettu havupuihin tai yleensä paljassiemenisiin kasveihin kuuluva loiskasvi. Kasvi kuuluu Uuden-Kaledonian saaren endeemiseen lajistoon. Se on hyvin harvinainen ja melko vähän tutkittu.
Laji tunnetaan myös vanhalla nimellä Podocarpus ustus ja virheellisellä nimellä Parasitaxus ustus.
Ulkonäkö

Podori on noin 1,5–1,8 metrin korkuiseksi kasvava varpu tai pieni pensas. Sen lehdet ovat pienet ja suomumaiset muistuttaen lähinnä puutarhoissa kasvatettavien tuijien pieniä lehtiä. Väriltään kasvi vaihtelee kirkkaan viininpunaisesta punertavanviolettiin eikä siinä ole lainkaan vihreitä osia. Vaikka soluissa on viherhiukkasia, kasvi ei kykene lainkaan yhteyttämään.
Kudosvertailulla saadut tulokset viittaavat Parasitaxuksen olevan sukua Lepidothamnus-suvulle. Erityisen läheinen laji on eteläamerikkalainen Lepidothamnus fonkii.