Kaarina Maununtytär
Elämä Turun linnassa

Vuoden 1570 alussa Juhana päätti lopulta siirtää Eerikin ja Kaarinan lapsineen Turun linnaan, jossa Juhana oli itse herttua-aikanaan asunut vuodesta 1556 vuoteen 1563. Eerikin tekemien muistiinpanojen mukaan perhe seurueineen lähti matkaan Tukholmasta Turkuun 9. heinäkuuta 1570. Suurimman vastuun vangeista kantoivat aatelismiehet ja veljekset Ture ja Johan Bielke. Kuusi päivää lähdön jälkeen vangit saapuivat Turun linnaan 15. heinäkuuta. Linnan tilitiedoista sekä Bielken veljesten ja Juhana III:en kirjeenvaihdosta käy ilmi, ettei linna ollut joka suhteessa varustautunut ottamaan vastaan näin korkea-arvoisia vankeja. Bielket joutuivat viipymään linnassa ylimääräiset kaksi viikkoa odotellessaan Turun linnan uusien kaltereiden ja raudoitettujen ovien saapumista. Myös linnan pääporttia vahvistettiin turvallisuuden lisäämiseksi. Bielken veljesten lähdettyä vastuun vangeista otti neljä Juhanan herttuakauden aikaista Juhanalle uskollista palvelijaa sekä satakunta linnaan sijoitettua nihtiä, joiden ainoa tehtävä oli vartioida vangittua kuningasperhettä.
Turussa Eerik ja Kaarina saivat solmia uudelleen tuttavuuden vanhan ystävänsä Bengt Olofinpojan kanssa, joka oli ensimmäinen lääkäriksi opiskellut ruotsalainen. Bengt oli ollut aiemmin Eerikin henkilääkäri, läheinen ystävä ja sihteeri. Bengt oli hyvissä väleissä myös Juhana III:n ja kuningatar Katariina Jagellonican kanssa, minkä vuoksi hän oli yrittänyt Eerikin vangitsemisen jälkeen puhua heille entisen kuninkaan lempeän kohtelun puolesta. Juhana III oli kuitenkin tämän vuoksi vanginnut myös Bengtin ja hänet oli lähetetty Turun linnaan jo syksyllä 1568. Eerikin ja Kaarinan tullessa linnaan Bengt oli siis ollut linnassa vangittuna jo kaksi vuotta, mutta vuonna 1571 Bengt vapautettiin Katariina Jagellonican myötämielisyyden johdosta, kun Eerik ja Kaarina jäivät vielä vangittuina linnaan.
Kuningasperheen sijoituspaikka Turun linnassa on epäselvä. Perimätiedon mukaan Eerikiä säilytettiin jossain vaiheessa linnan esilinnan pienessä kuusikulmaisessa tornissa, mutta tämä on epätodennäköistä. Asiakirjojen ja Eerikin merkintöjen perusteella perhettä säilytettiin aluksi linnassa yhdessä eikä erotettuna. Eerikin seurueeseen kuului yli parikymmentä henkeä ja asiakirjojen mukaan hänellä oli hallussaan linnassa suurehko huoneisto, jonka sijaintia ei tarkkaan tiedetä. Huoneisto oli kuitenkin täysin eristettynä muista linnan tiloista, eivätkä vangit tai heidän seuralaisensa saaneet olla tekemisissä linnan muiden asukkaiden kanssa. Yksi linnan keittiöistä oli kokonaan varattu kuninkaalliselle perheelle ja siellä kolme, ajoittain neljä kokkia vastasi siitä, että vangit saivat siedettävää ruokaa.
Eerikin ja Kaarinan seurueesta on saatu tietoa linnan ruokailijaluetteloista. Ensimmäisellä vankeusviikolla luetteloon on merkitty "Kuningas Eerik itse seitsemäntenä", mikä merkitsee sitä, että varsinaisen perheen lisäksi seurueen muodosti aluksi seitsemän henkeä. Siihen laskettiin siis kuuluviksi Eerik, Kaarina, tytär Sigrid, pojat Kustaa ja Henrik, sekä kuninkaan oma palvelija Bovik Tattare ja lastenhoitaja. Kuusi viikkoa myöhemmin, 20. elokuuta, mainitaan luettelossa "Eerik itse kahdeksantena" mikä tarkoittanee että perhe oli saanut vielä yhden palvelijan lisää. Luettelo käsittää edelleen kaksi vahtimestaria, Olof Olofinpojan ja Michel Michelinpojan sekä tarjoilija Joen Perinpojan ja kellaripalvelija Lasse Perinpojan. Kolmella ensin mainitulla oli mukanaan myös vaimot, koska heidät mainitaan luetteloissa "itse toisena". Lisäksi seurueeseen kuului vielä neljä kokkia ja parturi sekä riistanampuja jonka tehtävänä oli huolehtia siitä, että Eerik ja Kaarina saivat syötäväksi tuoretta riistaa. Seikkaperäisten luettelojen ansiosta tiedetään myös melko tarkasti mitä entinen kuningasperhe Turun linnassa söi. Tiedot osoittavat että elämä linnassa oli hyvin siedettävää ja entisen kuninkaan ja kuningattaren seurue loi kuninkaan ympärilleen pienimuotoisen hovin johon Eerik oli varmasti tottunut koko elämänsä ajan. Esimerkkinä voidaan mainita että yhden viikon aikana elokuussa 1570 perhe seurueineen söi ja joi 2 tynnyriä (240 litraa) herrainolutta, 2 tynnyriä voudinolutta, 4 kannua (10,5 litraa) etikkaa, 10 vehnäleipää, 1½ tynnyriä yksinkertaisempaa leipää, runsaat 26 kiloa voita, 8½ kiloa suolaa, 133 munaa, 2½ sivua läskiä, 1¾ tynnyriä naudanlihaa, 7 lammasta, 16 kanaa, 1 porsaan, 3 kappaa vehnäjauhoja, 3 kappaa kauraryynejä ja vajaat 10 kiloa lohta. Tällä tavoin jatkettiin viikko toisensa jälkeen. Lisäksi perhe sai merkintöjen mukaan uusia damastivaatteita ja turkiksia tarpeen mukaan.
Linnan tapahtumien perusteellinen kirjanpito antaa siis olettaa, että Eerik ja Kaarina viettivät Turun linnassa mukavaa mutta melko tapahtumatonta elämää. Asiakirjoissa on eräs yksityiskohta, joka on kiinnostanut tutkijoita jo pitkään. Eerik seurueineen siirrettiin Kastelholmaan 5. elokuuta 1571, koska Juhana III pelkäsi venäläisen retkikunnan vapauttavan Eerikin Turun linnasta. Jo kaksi viikkoa aiemmin perheen lukumäärä oli kuitenkin yhtäkkiä laskenut linnan luetteloista kahdeksasta viiteen. Tutkijat ovatkin olettaneet yhden mahdollisuuden olevan, että Kaarina Maununtytär sekä vanhemmat lapset Sigrid ja Kustaa erotettiin tässä vaiheessa Eerikistä. Perimätiedon mukaan Eerik olisi tällöin ollut sijoitettuna yksinään esilinnan kuusikulmaiseen torniin jossa hänet oli helpompi pitää tallessa mikäli venäläisten hyökkäys toteutuisi, samanaikaisesti kun Kaarina ja lapset olisivat olleet sijoitettuna Tuupikkalan torppaan Aurajoen vastarannalla Korppoolaismäessä. Seikkaa ei ole voitu täysin todistaa, mutta Turun linnan kuusikulmaisessa tornissa esilinnassa on sisustettuna huone, jota pidetään Eerikin vankisellinä. Lisäksi Korppoolaismäessä sijaitsee Kaarinan mukaan nimetty Maununtyttärenkatu ja Kaarina Maununtyttären puisto.