stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oikeus ja elämä -puolue
Poliittinen linja

MIÉP määritteli itsensä kansallis-konservatiiviseksi ja kristillisdemokraattiseksi puolueeksi, siinä mielessä, että ”anarkia, poikkeavuus ja erilaisuuden arvostus ei sovi yhteen demokratian eikä kristinuskon etiikan kanssa”. Se vakuutti puolustavansa perustuslakia ja laillista järjestystä, korostaen samalla, että Kádárin diktatuurin ja järjestelmänvaihdoksen aikaan oli tapahtunut laittomuuksia, jotka tulisi korjata. Ohjelmassaan se kiisti syytökset muukalaisvihasta ja vakuutti arvostavansa kaikkia muukalaisia ja maahanmuuttajia, jotka saapuvat Unkariin rehellisin aikein, tekevät työtä ja oppivat maan kielen.
Ulkopuoliset määrittelivät MIÉP:n usein äärioikeistolaiseksi, joskin Fidesz-puoluetta lähellä oleva konservatiivinen politiikantutkija András Lánczi halusi mieluummin kuvata sitä vain ”nationalistiseksi”. Emilia Palosen ja Aleksei Beljajev-Gintovtin mukaan MIÉP oli linjaltaan enemmänkin nationalistinen kuin populistinen, ”yhden asian liike”, joka käytännössä toimi epäsuorasti valtavirtapopulistisen Fideszin pienenä ja siksi vaarattomana tukipuolueena, mobilisoimassa oikean äärilaidan äänestäjiä politiikkaan.
Erityisen näkyvänä piirteenä MIÉP:n julkisuuskuvassa korostui antisemitismi, jonka vuoksi vastustajat tavoittelivat jopa puolueen kieltämistä. Puolue itse kiisti antisemitismisyytökset, mutta István Csurka ja monet muut MIÉPin vaikuttajat tulivat tunnetuiksi avoimen juutalaisvastaisesta retoriikasta. Esimerkiksi vuonna 2001 puolueen varapuheenjohtaja Loránt Hegedűs kirjoitti puolueen paikallisjärjestön lehdessä:
”(...) mutta vielä tämänkin [so. Habsburgien hallinnon] Unkarin kristitty valtio olisi kestänyt, ellei valtiosopimuksessa olisi annettu periksi ja tämän periksiantamisen seurauksena maahan saapunut galitsialaisten [so. monarkian itäisten maakuntien juutalaisten] maankiertäjien joukko, joka lihaksi tulleiden alkuihmisten lailla nakertamistaan nakertaa hajalle valtion raunioita, sankarien luita, silti, ihan muuten vain, aina, yhä uudelleen ylösnousemukseen kykenevää isänmaata! Kuule siis, unkarilainen, tuhannennen kristityn valtiovuoden, tuhatvuotisen muinaisen perintöoikeuden ja oikeusjatkuvuuden pohjalta tämä ainoa elämään johtava viesti: Sulje heidät ulkopuolelle! Sillä jos et sitä tee, he tekevät sen sinulle!”
Aiheesta muualla

Puolueen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kelkyttee

| Kelkyttee |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo, Päijät-Häme
Kunnat:  Mäntyharju (Pertunmaa), Hartola
Koordinaatit:  61°27′48″N, 26°17′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Riihilampeen 
Järvinumero:  14.175.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,7 m  
Pituus:  1,4 km  
Leveys:  1,3 km  
Rantaviiva:  5,782 km  
Pinta-ala:  1,01831 km²   
Saaria:  2 
 fiKelkyttee 
Kelkyttee  on Etelä-Savossa Pertunmaalla ja Hartolassa Ruuhilammen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 102 hehtaaria eli 1,0 neliökilometriä, se on 1,4 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Seppälänjoen valuma-alueeseen (14.175) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,7 metriä mpy.
Kaksinkertanen

| Kaksinkertanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju (Pertunmaa)
Koordinaatit:  61°26′10″N, 26°19′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Koskioon 
Järvinumero:  14.175.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,4 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  540 m  
Rantaviiva:  3,718 km  
Pinta-ala:  17,698 ha  
Saaria:  1 
 fiKaksinkertanen 
Kaksinkertanen eli Kaksinkertainen on Etelä-Savossa Pertunmaalla Ruuhilammen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 17,7 hehtaaria, se on 1,1 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Seppälänjoen valuma-alueeseen (14.175) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,4 metriä mpy.
Joutsjärvi (Pertunmaa, itäinen)

| Joutsjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju (Pertunmaa)
Koordinaatit:  61°34′21″N, 26°21′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Laskujoki:  salmi Joutsjärveen 
Järvinumero:  14.917.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,1 m  
Pituus:  520 m  
Leveys:  480 m  
Rantaviiva:  1,908 km  
Pinta-ala:  14,729 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJoutsjärvi 
Joutsjärvi  on Etelä-Savossa Pertunmaalla  Joutsjärven lähellä sijaitseva järvi. Sen länsipuolella sijaitsee toinen Joutsjärvi.
Maantietoa

Järvi on 520 metriä pitkä, 480 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 14,7 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Pieniveden valuma-alueeseen (14.917) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,1 metriä mpy.
Kivekäslampi (Pertunmaa)

| Kivekäslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju (Pertunmaa)
Koordinaatit:  61°35′44″N, 26°29′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskuoja:  oja Pekansuonojaan 
Järvinumero:  14.851.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,6 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,491 km  
Pinta-ala:  1,399 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKivekäslampi 
Kivekäslampi  on Etelä-Savossa Pertunmaalla  Sydänmaan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 200 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Ylä-Suonteen lähialueeseen (14.851) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 103,6 metriä mpy.
Paattisten kirkko

| Paattisten kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Paattistentie 847, Paattinen, Turku
Koordinaatit:  60°35′28.9″N, 022°22′51.8″E
Seurakunta:  Paattisten seurakunta
Rakentamisvuosi:  1909 kellotapuli 1813
Suunnittelija:  Helge Rancken
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  360
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Paattisten kirkko on Paattisten seurakunnan käytössä oleva kirkkorakennus Paattisilla Turussa. Kirkko rakennettiin vuonna 1909 lääninarkkitehti Helge Ranckenin piirrosten mukaisesti hirrestä. Turun seurakuntayhtymä peruskorjasi kirkon 1983, ja se on nykyään alkuperäisessä asussaan. Pohjamalliltaan kirkko on sisäviisteinen ristikirkko.
Paattisten ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1696. Nykyisen kirkon rakenteissa on paljon vanhan kirkon hirsiä. Myös vanhan kirkon sisustusta on nykyisessä kirkossa.
Kellotapuli on kirkkoa vanhempi, vuodelta 1813. Se on Mikael Piimäsen rakentama, mutta sen ulkoasua on muokattu paljon, samoin sisärakenteita. Tapulin kello on tilattu kellonvalaja Grönvaldilta Tukholmasta vuonna 1823. Kirkonkellon hankinnasta jäi rahaa jäljelle, ja niillä ostettiin kirkkoon empiretyylinen kaappikello vuonna 1826.
Alttaritaulu vuodelta 1920 on jäljennös Heinrich Hofmannin teoksesta Kristus Getsemanessa, sen on maalannut Vihtori Ylinen. Urut on uusittu vuonna 2011; ne on rakentanut Urkurakentamo Veikko Virtanen. Urkufasadi sinkkipilleineen on kirkon ensimmäisistä uruista, jotka rakensi Kangasalan urkutehtaan Bror Axel Thulé.
Paattisten lainamakasiinit kirkon luona. Taaemmassa makasiinissa toimii Paattisten kotiseutumuseo.
Paattisten kirkko, sankarihaudat 
 1939–1944 Isänmaan puolesta.
Kirkon esineistöä

Kirkon kolme kristallikruunua on saatu lahjoituksina. Vanhimman, empiretyylisen kruunun, paikallinen nuoriso osti Turusta vuonna 1840. Tieyhteydet olivat huonot, niinpä raskas kruunu kannettiin perille korennolla. Italialaistyylinen kruunu on 1800-luvun lopulta ja böömiläistyylinen kristallikruunu on lahjoitettu vuonna 1911. Kolme messinkistä kynttiläkruunua on hankittu alun perin vanhaan kirkkoon; vanhin kruunu on vuodelta 1723 ja kaksi muuta, keskenään identtistä kruunua, vuodelta 1730. Jälkimmäiset on ostettu Tukholmasta 87 kuparitaalarin kappalehintaan.
Naisten parvellä riippuvan votiivilaivan on veistänyt seurakunnan lukkari vuonna 1744.
Kirkossa on näytteillä myös morsiuskruunu vuodelta 1943. Se on Paattisten kirkossa vihittävien morsianten lainattavissa.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on suunnitellut Wolde Kuurna ja se on paljastettu vuonna 1950. Toisen tiedon mukaan muistomerkin suunnittelija on Vilho Aalto.
Roman Eremenko
Seurajoukkueet > FF Jaro

Moskovassa syntyneen, mutta jalkapalloilija-isänsä seurasiirron seurauksena kolmevuotiaana Suomeen muuttaneen Roman Eremenkon pelaajaura aikuisten tasolla alkoi, kun hän nousi FF Jaron edustusjoukkueeseen kaudella 2004. Veikkausliigassa Eremenko debytoi 17-vuotiaana, kun Hannu Touru vaihtoi hänet kentälle 29. heinäkuuta 2004 ottelussa MyPa–FF Jaro. Samalla ottelussa nähtiin kentällä isä ja poika, kun Alexei Eremenko Sr. pelasi koko ottelun Jaron keskikentällä. Ensimmäisen liigamaalin Eremenko teki 18. syyskuuta 2004 ottelussa FF Jaro–FC Lahti. Eremenko pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan yhteensä kuusi ottelua. Hän pelasi kauden aikana myös lainalla Kakkosen JBK:ssa ja Ykkösen GBK:ssa.
Varsinaisen läpimurron FF Jarossa Eremenko teki kaudella 2005, jolloin hän nousi avauskokoonpanon pelaajaksi. Eremenko vakiinnutti paikkansa Jaron keskikentällä ja pelasi heinäkuuhun mennessä yhteensä 13 ottelua, joista 10 avauskokoonpanossa. Kaudella 2005 Eremenko teki Veikkausliigassa kaksi maalia.
Seurajoukkueet > Udinese

Roman Eremenko siirtyi heinäkuussa 2005 viiden vuoden sopimuksella Italian Serie A:ssa pelanneeseen Udineseen. Eremenkon siirto oli Jaron kaikkien aikojen suurin pelaajakauppa, kun Udinese maksoi Eremenkosta 180 000 euroa bonuksineen. Eremenko ei kuitenkaan onnistunut murtautumaan Udinesen edustusjoukkueeseen, vaan hän pelasi kauden 2005–2006 seuran reservijoukkueessa.
Eremenko debytoi Udinesen edustusjoukkueessa ja Serie A:ssa 10. syyskuuta 2006 ottelussa FC Messina–Udinese. Hänestä tuli Mika Aaltosen, Mika Lehkosuon ja Alexei Eremenko Jr:n jälkeen neljäs Serie A:ssa pelannut suomalaispelaaja. Eremenko pelasi kuitenkin sarjan puoliväliin mennessä vain kuudessa ottelussa, ja tammikuussa 2007 Udinese lainasi hänet loppukaudeksi AC Sienaan. Eremenko pelasi kevätkaudella AC Sienassa kymmenen ottelua, joista suurimman osan vaihtopelaajana. Udinese oli kaudella 2006–2007 Serie A:ssa 10. ja AC Siena 15.
Eremenko jatkoi elokuussa 2007 sopimustaan kahdella vuodella kesään 2012 saakka. Jatkosopimuksesta huolimatta Eremenkon rooli Udinesessa jäi pieneksi kaudella 2007–2008. Eremenko aloitti kauden edelliskauden tapaan pelaamalla kahdessa ensimmäisessä sarjaottelussa, mutta tippui sen jälkeen kokoonpanon ulkopuolelle. Eremenko pelasi kauden aikana vain seitsemän ottelua, joista neljä vaihtomiehenä ja käyttämättömänä vaihtopelaajana hän oli 16 kertaa. Udinese oli sarjassa seitsemäs ja se pääsi pelaamaan UEFA Cupin 1. kierrokselle seuraavalla kaudella. Eremenkolle kausi oli kuitenkin pettymys, ja kauden päätteeksi hän ilmoitti olevansa valmis siirtymään paremman peliajan perässä toiseen seuraan.
Seurajoukkueet > Spartak Moskova

Roman Eremenko teki elokuussa 2018 sopimuksen Venäjän liigassa pelanneen Spartak Moskovan kanssa, ja hän sai aloittaa harjoittelun joukkueen kanssa. Eremenko vapautui kahden vuoden kilpailukiellosta lokakuussa 2018. Eremenko palasi pelikentille ja debytoi Spartakissa 7. lokakuuta 2018 ottelussa Yenisey–Spartak. Hän pelasi Spartakissa syyskauden aikana vain neljässä liigaottelussa. Seura purki Eremenkon sopimuksen tammikuussa 2019.
Seurajoukkueet > Rostov

Roman Eremenko siirtyi tammikuussa 2019 kahden ja puolen vuoden sopimuksella Venäjän liigassa pelaavaan Rostoviin. Eremenko debytoi Rostovin riveissä 3. maaliskuuta 2019 ottelussa Yenisey–Rostov. Eremenko pelasi Rostovissa kevätkauden aikana yhdeksän liigaottelua, joissa hän teki kolme maalia. Rostov oli kaudella 2018–2019 Venäjän liigassa yhdeksäs. Kauden päätteeksi Eremenko solmi uuden neljän vuoden sopimuksen Rostovin kanssa.
Eremenko vakiinnutti paikkansa Rostovin kokoonpanossa kaudella 2019–2020. Hän pelasi yhteensä 19 liigaottelua, joista 16 avauskokoonpanossa. Maaleja Eremenko teki kauden aikana viisi. Kausi katkesi keväällä kolmeksi kuukaudeksi koronaviruspandemian vuoksi. Myös Eremenko ja viisi muuta Rostovin pelaajaa sairastuivat koronavirukseen. Sarja pelattiin loppuun kesän 2020 aikana. Rostov taisteli kauden aikana jopa paikasta sarjan kärkikolmikkoon, mutta joukkue oli lopulta Venäjän liigassa viides ja se pääsi seuraavan kauden Eurooppa-liigan karsintoihin.
Kaudella 2020–2021 Eremenko ehti pelata 16 sarjaottelussa, ennen kuin jätti seuran yllättäen helmikuussa 2021. Eremenko palasi Suomeen ja on sittemmin harjoitellut JBK:n, FC Viikinkien ja Jaron kanssa.
Seurajoukkueet > HIFK

Eremenko solmi heinäkuussa 2022 loppukauden kestävän sopimuksen HIFK:n kanssa. Ensimmäisen maalinsa HIFK:n paidassa hän teki AC Oulua vastaan tappioon päättyneessä ottelussa 18. syyskuuta 2022. Yhteensä Eremenko pelasi 11 ottelua Veikkausliigassa ja teki niissä kaksi maalia. HIFK:n kausi päättyi putoamiseen Ykköseen.
Seurajoukkueet > Honka

Toukokuun alussa 2023 Eremenko allekirjoitti loppukauden mittaisen sopimuksen FC Hongan kanssa. Hän pelasi kauden aikana yhteensä 17 ottelua Veikkausliigassa, onnistuen maalinteossa kolmesti. Honka sijoittui sarjassa viidenneksi, mutta ajautui lopulta konkurssiin kauden päätteeksi.
Seurajoukkueet > Gnistan

Vappupäivänä 2024 Gnistan tiedotti solmineensa sopimuksen Eremenkon kanssa. Hän debytoi Gnistanin riveissä 5. toukokuuta 2024 kotitappiossa Hakaa vastaan.
Maajoukkue

Roman Eremenko debytoi ikäluokkansa (1987) maajoukkueessa 15-vuotiaana 2. huhtikuuta 2002 Drontenissa pelatussa maaottelussa Hollanti–Suomi. Eremenko pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa 22 maaottelua ja vuotta vanhempien (1986) maajoukkueessa viisi maaottelua. Poikien maaotteluissa Eremenko teki neljä maalia.
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Eremenko debytoi 19-vuotiaana 28. toukokuussa 2006 Kristianstadissa pelatussa maaottelussa Ruotsi–Suomi. Eremenko pelasi kuusi nuorten maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Eremenko olisi ikänsä puolesta voinut edustaa Suomea vuoden 2009 alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa, mutta hän jäi pois turnauksesta vedoten raskaaseen kauteen seurajoukkueessa ja hieman ennen turnausta pelattaviin A-maajoukkueen MM-karsintaotteluihin.
Maajoukkue > EM-karsinnat 2006–07

A-maajoukkueessa Eremenko debytoi 20-vuotiaana, kun Roy Hodgson valitsi hänet suoraan avauskokoonpanoon 6. kesäkuuta 2007 Olympiastadionilla pelatussa vuoden 2008 EM-kisojen karsintojen ottelussa Suomi–Belgia. Eremenko pelasi debyyttiottelussaan Markus Heikkisen kanssa keskikentän pohjalla, ja ottelu muistetaan myös huuhkajasta, joka keskeytti pelin useiksi minuuteiksi. Eremenko vakiinnutti paikkansa A-maajoukkueessa heti, ja hän nousi taistelemaan puolustavan keskikentän paikoista Heikkisen, Teemu Tainion ja Aki Riihilahden kanssa. Eremenko pelasikin loppuvuoden aikana vielä kolmessa karsintaottelussa avauskokoonpanossa. Suomi sijoittui vuoden 2008 EM-kisojen karsintalohkossaan neljänneksi Puolan, Portugalin ja Serbian jälkeen. Lohkossa Suomen taakse jäivät Belgia, Kazakstan, Armenia ja Azerbaidžan. Eremenko pelasi Suomen 14:stä karsintaottelusta viisi, joista neljä avauskokoonpanossa. Yhteensä Eremenko pelasi vuoden 2007 aikana kuusi maaottelua.
Maajoukkue > MM-karsinnat 2008–09

Läpimurron tehtyään Eremenko jatkoi A-maajoukkueen vakiopelaajana myös uuden päävalmentajan Stuart Baxterin alaisuudessa. Hän pelasi neljässä vuoden 2010 MM-kisojen karsintoihin valmistavassa ottelussa sekä kaikissa kolmessa syksyn 2008 karsintaottelussa avauskokoonpanossa. Eremenko pelasi karsintaotteluissa keskikentän pohjalla sekä Markus Heikkisen että Teemu Tainion kanssa. Eremenko vakiinnutti lopullisesti paikkansa Suomen avauskokoonpanossa, ja hän pelasi täydet 90 minuuttia kaikissa seitsemässä vuoden 2009 karsintaotteluissa. Heikkisen ja Tainion lisäksi Eremenkon rinnalla pelasi Tim Sparv. Suomi sijoittui vuoden 2010 MM-kisojen karsintalohkossaan kolmanneksi Saksan ja Venäjän jälkeen. Lohkossa Suomen taakse jäivät Wales, Azerbaidžan ja Liechtenstein. Eremenko aloitti kaikki Suomen kymmenen karsintaottelua avauskokoonpanossa. Eremenko pelasi vuosina 2008–2009 yhteensä 18 maaottelua.
Maajoukkue > EM-karsinnat 2010–11

Ensimmäisen A-maaottelumaalinsa Eremenko teki 3. maaliskuuta 2010 Ta’ Qalissa pelatussa vuoden 2012 EM-kisojen karsintoihin valmistavassa maaottelussa Malta–Suomi, kun hän viimeisteli rangaistuspotkusta Suomen tasoituksen 1–2-vierasvoittoon päättyneessä ottelussa. Eremenko muodosti keskikentän pohjan kaksikon Tim Sparvin kanssa karsintoihin valmistavissa otteluissa sekä syksyn 2010 karsintaotteluissa. Hän pelasi kaikissa neljässä karsintaottelussa täydet 90 minuuttia. Suomi hävisi kolme ensimmäistä otteluaan Moldovalle, Hollannille sekä Unkarille, ja päävalmentaja vaihtui Unkari-ottelun jälkeen. Mixu Paatelainen aloitti A-maajoukkueen uutena päävalmentajana keväällä 2011, ja Eremenkon pelipaikka säilyi keskikentän pohjalla uudessa 4–3–2–1-ryhmityksessä. Hän pelasi viisi kuudesta vuoden 2011 karsintaotteluista ja näissä täydet 90 minuuttia. Suomi sijoittui vuoden 2012 EM-kisojen karsintalohkossaan neljänneksi Hollannin, Ruotsin ja Unkarin jälkeen. Lohkossa Suomen taakse jäivät Moldova ja San Marino. Eremenko pelasi Suomen kymmenestä karsintaottelusta yhdeksän ja vuosina 2010–2011 yhteensä 17 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Maajoukkue > MM-karsinnat 2012–13

Eremenko pelasi kolmessa vuoden 2014 MM-kisojen karsintoihin valmistavassa maaottelussa, ja karsintojen avausottelussa Ranskaa vastaan hän muodosti Suomen keskikentän kolmikon Perparim Hetemaj’n ja Alexander Ringin kanssa. Eremenko pelasi molemmissa syksyn 2012 karsintaotteluissa täydet 90 minuuttia. Vuoden 2014 MM-kisojen karsintojen ehdottomaksi tapaukseksi jäi Gijónissa maaliskuussa 2013 pelattu vierasottelu Espanjaa vastaan. Suomi venyi ottelussa 1–1-tasapeliin hallitsevaa maailmanmestaria ja Euroopan mestaria vastaan. Eremenko pelasi ottelussa täydet 90 minuuttia. Ensimmäisen karsintaottelumaalin Eremenko teki 10. syyskuuta 2013 Tbilisissä pelatussa karsintaottelussa Georgia–Suomi, kun hän viimeisteli rangaistuspotkusta Suomen voittomaalin 0–1-vierasvoitoon päättyneessä ottelussa. Eremenko pelasi kaikissa Suomen kuudessa karsintaottelussa 2013 täydet 90 minuuttia, ja pelipaikka vakiintui syksyn 2013 karsintaotteluissa ylemmälle keskikentälle. Suomi sijoittui vuoden 2014 MM-kisojen karsintalohkossaan kolmanneksi Espanjan ja Ranskan jälkeen. Lohkossa Suomen taakse jäivät Georgia ja Valko-Venäjä. Eremenko pelasi kaikissa Suomen kahdeksassa karsintaottelussa täydet minuutit ja vuosina 2012–2013 yhteensä 16 maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Maajoukkue > EM-karsinnat 2014–15

Suomi lähti suurin odotuksin vuoden 2016 EM-kisojen karsintoihin, kun lopputurnaukseen pääsi ensimmäistä kertaa 24 maata. Eremenko pelasi kolmessa karsintoihin valmistavassa maaottelussa, ja hän muodosti syksyn 2014 ensimmäisissä karsintaotteluissa Suomen hyökkäyskolmikon Riku Riskin ja Teemu Pukin kanssa. Eremenko pelasi kaikissa vuoden 2014 neljässä karsintaottelussa täydet 90 minuuttia ja teki niissä yhden maalin. Suomi voitti karsintojen avausottelussa Färsaaret, mutta sai sen jälkeen vain yhden pisteen seuraavista viidestä ottelusta. Suomen hävittyä neljä karsintaottelua peräkkäin päävalmentaja Mixu Paatelainen sai potkut kesäkuussa 2015, ja loppuvuoden maajoukkueen päävalmentajana toimi Markku Kanerva. Eremenko pelasi maalis- ja kesäkuun karsintaotteluissa täydet minuutit. A-maajoukkue palasi Kanervan alaisuudessa perinteiseen 4–4–2-ryhmitykseen, mutta Eremenko joutui jäämään sivuun syksyn 2015 karsintaotteluista loukkaantumisen vuoksi. Suomi jäi vuoden 2016 EM-kisojen karsintalohkossaan neljänneksi Pohjois-Irlannin, Romanian ja Unkarin jälkeen. Lohkossa Suomen taakse jäivät Färsaaret ja Kreikka. Eremenko pelasi Suomen kymmenestä karsintaottelusta kuusi ja vuosina 2014–2015 yhteensä 11 maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Maajoukkue > MM-karsinnat 2016–17

Suomi aloitti valmistautumisen vuoden 2018 MM-kisojen karsintoihin uuden päävalmentajan Hans Backen johdolla. Eremenko pelasi neljässä karsintoihin valmistavissa maaottelussa sekä syyskuussa 2016 karsintojen avausottelussa Kosovoa vastaan. Eremenko nimettiin Suomen joukkueeseen myös lokakuun karsintaotteluihin Islantia ja Kroatiaa vastaan, mutta Euroopan jalkapalloliitto UEFA:n kurinpitovaliokunta määräsi Eremenkon pelikieltoon Islanti-vierasottelun pelipäivänä. Eremenko oli väliaikaisessa pelikiellossa Islanti- ja Kroatia-otteluissa sekä marraskuun Ukraina-ottelussa. Väliaikaisen pelikiellon jälkeen UEFA:n kurinpitovaliokunta tiedotti 18. marraskuuta 2016, että se on asettanut Eremenkon kahden vuoden kilpailukieltoon. Syynä kilpailukiellolle on kokaiinia sisältänyt dopingnäyte, jonka Eremenko oli antanut seurajoukkueessaan. Kilpailukielto koski myös maaotteluita, eikä Eremenko ole pelannut maajoukkueessa kilpailukiellon jälkeen.
Saavutukset > Seurat

Dynamo Kiova
Ukrainan liiga (1): 2008–2009
Ukrainan Super Cup (2): 2009, 2011
Rubin Kazan
Venäjän Cup (1): 2011–2012
Venäjän Super Cup (1): 2012
TsSKA Moskova
Venäjän liiga (1): 2015–2016
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Eurooppa-liigan syöttötilaston voitto (1): 2010–2011
Suomen Palloliiton Vuoden jalkapalloilija (2): 2011, 2014
Urheilutoimittajain liiton Vuoden jalkapalloilija (3): 2011, 2014, 2015
Venäjän liigan Kuukauden pelaaja (3): 10/2014, 12/2014, 3/2015
Venäjän liigan Vuoden pelaaja (1): 2014–2015
Verdens Gangin pohjoismaisten pelaajien vuoden tähdistökentällinen (1): 2015
Tilastot > Kausi kaudelta

Tilanne 7. toukokuuta 2024.
| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | FF Jaro | Veikkausliiga | 6 | 1 |
| 2004 | JBK | Kakkonen3 | 5 | 0 |
| 2004 | GBK | Ykkönen2 | 3 | 0 |
| 2005 | FF Jaro | Veikkausliiga | 13 | 2 |
| 2005–2006 | Udinese | Serie A | 0 | 0 |
| 2006–2007 | Udinese | Serie A | 6 | 0 |
| 2006–2007 | AC Siena | Serie A | 11 | 0 |
| 2007–2008 | Udinese | Serie A | 7 | 0 |
| 2008–2009 | Udinese | Serie A | 0 | 0 |
| 2008–2009 | Dynamo Kiova | Ukrainan liiga | 19 | 1 |
| 2009–2010 | Dynamo Kiova | Ukrainan liiga | 26 | 1 |
| 2010–2011 | Dynamo Kiova | Ukrainan liiga | 26 | 3 |
| 2011–2012 | Dynamo Kiova | Ukrainan liiga | 6 | 0 |
| 2011–2012 | Rubin Kazan | Venäjän liiga | 21 | 2 |
| 2012–2013 | Rubin Kazan | Venäjän liiga | 25 | 6 |
| 2013–2014 | Rubin Kazan | Venäjän liiga | 27 | 3 |
| 2014–2015 | TsSKA Moskova | Venäjän liiga | 25 | 13 |
| 2015–2016 | TsSKA Moskova | Venäjän liiga | 25 | 3 |
| 2016–2017 | TsSKA Moskova | Venäjän liiga | 9 | 3 |
| 2018–2019 | Spartak Moskova | Venäjän liiga | 4 | 0 |
| 2018–2019 | Rostov | Venäjän liiga | 9 | 3 |
| 2019–2020 | Rostov | Venäjän liiga | 19 | 5 |
| 2020–2021 | Rostov | Venäjän liiga | 16 | 1 |
| 2022 | HIFK | Veikkausliiga | 11 | 2 |
| 2023 | Honka | Veikkausliiga | 17 | 3 |
| 2024 | Gnistan | Veikkausliiga | 1 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 338 | 52 |
2 Toinen sarjataso.

3 Kolmas sarjataso.