stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harjaantumisopetus
Historia

Suomessa Koululainsäädäntö uudistettiin vuonna 1979, jolloin laki velvoitti kunnat perustamaan harjaantumiskoulut ja/tai -luokat kehitysvammaisille oppivelvollisille. Koululaki tuli käyttöön Suomessa vuonna 1985, jolloin lievemmin kehitysvammaisten opetus siirtyi peruskoulun yhteyteen. Lakia uudistettiin vuonna 1997 ja tuolloin myös vaikeasti kehitysvammaiset siirtyivät peruskoulun piiriin.
Guinatenpäivännouto

| Guinatenpäivännouto> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malvales
Heimo::  Päivännoutokasvit Cistaceae
Suku::  Päivännoudot Helianthemum
Laji::  bramwelliorum
Kaksiosainen nimi
 Helianthemum bramwelliorum  Marrero Rodr. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guinatenpäivännouto (Helianthemum bramwelliorum) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kanariansaarilla Lanzaroten pohjoisosissa kasvava endeeminen laji, jolta tunnetaan vain yksi eristynyt populaatio. Laji on luokiteltu Espanjassa äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Lajin merkittävimpiä uhkia ovat karjaeläinten laidunnus sekä pidemmät kuivuusjaksot.
Guinatenpäivännouto voi kasvaa noin 5–20 cm korkeaksi ja se on kasvutavaltaan maanmyötäinen tai koheneva. Varret haarautuvat usein tyveltään. Elomuodoltaan guinatenpäivännouto on kamefyytti. Sen lehdet ovat muodoltaan suikeita tai puikeita ja väriltään oliivinvihreitä. Kukinto on muutamakukkainen. Kukkien verholehdet ovat 7–7,5 mm pitkiä ja terälehdet ovat vaaleankeltaisia. Kukissa on 20–25 hedettä. Guinatenpäivännouto kukkii helmikuun ja toukokuun välillä, joskus heinäkuussakin, ja tuottaa hedelmiä maaliskuun ja kesäkuun välillä, joskus elokuussakin. Kukinta-ajan pituus riippuu osittain sääolosuhteista. Guinatenpäivännouto on hyönteispölytteinen, muttei ole erikoistunut mihinkään tiettyyn pölyttäjähyönteislajiin.
Guinatenpäivännouto kasvaa rinteillä, joissa on basalttista kallioperää, ja voi kasvaa hyvin vähäisessäkin maaperässä. Guinatenpäivännouto kasvaa usein yhdessä nystykaninkelton (Andryala glandulosa), lanzarotenasterikin (Asteriscus intermedius), kaunokilokan (Campylanthus salsoloides), palsamityräkin (Euphorbia balsamifera), jubantyräkin (Euphorbia regis-jubae), kanarianmehivillakon (Kleinia neriifolia) sekä kanariansilkkisarven (Periploca laevigata) kanssa. Kivisemmillä kasvupaikoilla seuralaislajeina voivat olla myös muun muassa famaranajuruoho (Thymus origanoides), lenkokeltapaunikko (Aichryson tortuosum) sekä famaranolkikukka (Helichrysum gossypinum). Ruderaattiympäristöissä seuralaislajeina voi puolestaan olla muun muassa pensasrisuvalvatti (Launaea arborescens), makaronesianlaventeli (Lavandula pinnata) sekä pensastupakka (Nicotiana glauca).
Hanna Räihä-Mäntyharju

Hanna Räihä-Mäntyharju (s. 9. joulukuuta 1969) on suomalainen asianajaja. Hän on toiminut Suomen Asianajajaliiton puheenjohtajana vuosina 2020–2024.
Räihä-Mäntyharju valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1995, ja hänellä on myös varatuomarin arvo. Asianajajana hänen erikoistumisalueitaan ovat perhe- ja perintöoikeus, sopimusoikeus sekä sovittelu, välimiesmenettelyt ja oikeudenkäynnit. Hän on toiminut asianajajana Kajaanissa, Helsingissä ja Tampereelle ja on ollut tamperelaisen Asianajotoimisto Tempo Oy:n osakas vuodesta 2014 lähtien. Räihä-Mäntyharju on toiminut useissa luottamustehtävissä Asianajajaliitossa, kuten menettelytapavaliokunnan jäsenenä 2004–2008, oikeuspoliittisen valiokunnan jäsenenä 2005–2007, hallituksen jäsenenä 2010–2013, eettisen valiokunnan jäsenenä 2007–2016, asianajajatutkintolautakunnan jäsenenä 2014–2016, Hämeen paikallisosaston puheenjohtajana 2015–2017 ja Asianajajaliiton varapuheenjohtajana 2016–2020.
HMS Charlock (K395)

| HMS Charlock |
| --- | --- |
 HMS Charlock

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fleming and Ferguson, Paisley
Kölinlasku:  6. huhtikuuta 1943
Laskettu vesille:  16. marraskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  10. maaliskuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  Intialle 1945 RIN Mahratta
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 350 t
Pituus:  63,50 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,34 m
Koneteho:  2 750 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  109
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x kaksipiippuinen Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääri 1 x kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 72 syvyyspommia
HMS Charlock (viirinumero K395) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 valmistunut parannellun Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 25. heinäkuuta 1942 Paisleystä Fleming and Fergusonilta, missä köli laskettiin 6. huhtikuuta 1943. Alus laskettiin vesille 16. marraskuuta ja valmistui 10. maaliskuuta 1944.
Palvelus

Alus lainattiin 1945 Intialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä RIN Mahratta.
Hatch Entertainment

| Hatch Entertainment |
| --- | --- |
Tunnuslause:  We're all players
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2016
Toimitusjohtaja:  Juhani Honkala
Kotipaikka:  Espoo, Suomi
Toiminta-alue:  Eurooppa
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  Hatch, mobiilipelien suoratoistopalvelu
Emoyhtiö:  Rovio Entertainment
Kotisivu:  www.playhatch.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hatch Entertainment on suomalainen IT-yritys, jonka päätuote on mobiilipelien suoratoistopalvelu Hatch. Suoratoistossa pelit toistetaan suoraa verkon yli, jolloin pelejä ei tarvitse ladata tai päivittää. Hatchin kuukausimaksullinen toimintamalli mahdollistaa uudenlaisen ansaintalogiikan, joka ei nojaa pelinsisäisiin maksuihin tai mainoksiin. Sovellus lakkautettiin Rovion toimesta vuonna 2022.
Julkaisu

Palvelun mainosrahoitteinen versio on julkaistu Google Playssä. Se on saatavilla Suomen lisäksi noin kahdessakymmenessä Euroopan maassa. Palvelun kuukausimaksullinen versio julkaistaan vuoden 2019 aikana.
Pelit

Palvelussa on tällä hetkellä satoja pelejä kymmeniltä julkaisijoilta.
Monument Valley
Mini Metro
Party Hard Go
Framed
Death Road to Canada
Hitman Go
Crashlands
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
(englanniksi)
HMS Chatham (F87)

| HMS Chatham |
| --- | --- |
 HMS Chatham

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter, Tyne and Wear
Kölinlasku:  12. toukokuuta 1986
Laskettu vesille:  20. tammikuuta 1988
Palveluskäyttöön:  4. toukokuuta 1990
Poistui palveluskäytöstä:  9. helmikuuta 2011
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 300 t
Pituus:  148,1 m
Leveys:  14,8 m
Syväys:  6,4 m
Koneteho:  2 × Rolls-Royce Spey -kaasuturbiinia Risteilymoottori: 2 × Rolls-Royce Tyne RM1C -kaasuturbiinia 7,2 MW
Nopeus:  30/18 solmua
Miehistöä:  250
Aseistus
Aseistus:  2 × GWS25 Sea Wolf 2 × Boeing Harpoon 2 × kolmiputkista sukellusveneidentorjuntatorpedoputkea 1 × 4,5" Mk.8 2 × 20 mm GAM-BO1 1 × Goalkeeper CIWS 2 × Westland Lynx Mk.8
HMS Chatham (viirinumero F87)  oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 22 kolmannen sarjan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Swan Hunterilta Tyne and Wearistä, missä köli laskettiin 12. toukokuuta 1986. Se laskettiin vesille 20. tammikuuta 1988 kumminaan Lady Oswald ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1990.
Palvelus

Vuonna 1993 alus liitettiin operaatio Sharp Guardiin valvomaan entisen Jugoslavian vastaisia pakotteita. Alus valtasi 1. toukokuuta 1994 maltalaisen rahtialuksen Lido II:n, jota epäiltiin polttoaineen salakuljetuksesta Montenegroon. Alus avusti Alankomaiden laivaston fregattia Hr. Ms. Van Kinsbergeriä, joka pysäytti rahtialuksen. Kolme Jugoslavian laivaston Koncar-luokan korvettia pyrki estämään rahtialuksen tarkastuksen sekä saattamaan pysäytetyn aluksen satamaan. Yksi korveteista yritti törmätä Chathamiin, jonka toiminta Italian ilmavoimien Tornado-hävittäjäpommittajien tukemana pakotti lopulta korvetit vetäytymään.
Alus saattoi 1997 kuninkaallista jahtia HMY Britanniaa Britannian luopuessa Hongkongista. Toukokuussa 2000 alus kuului Sierra Leonen rannikolle lähetettyyn maihinnousuosastoon, jonka tehtävänä oli evakuoida alueen brittiläiset ja muut eurooppalaiset sekä amerikkalaiset operaatio Palliserissa. Tammikuussa 2003 Chatham lähti Britteinsaarilta Persianlahdelle, missä se Irakin sodan aikana tulitti 20. maaliskuuta Al-Fawin niemimaalla olleita irakilaisten asemia. Se ampui kaikkiaan noin 60 laukausta, jonka jälkeen alus jäi alueelle tukemaan niemimaan vallanneita merijalkaväen sotilaita. Se palasi Britteinsaarille elokuussa.
Alus avusti joulukuun 2004 tsunamin vaurioittamia alueita Sri Lankan rannikolla. Alus vieraili 31. lokakuuta 2006 Chathamissa Massachusettsissa matkallaan Bostoniin. Vuonna 2008 alus takavarikoi kaikkiaan kuusi tonnia huumaavia aineita. Alus lähti tammikuussa 2010 Britteinsaarilta Adeninlahdelle. Maaliskuusta 2010 alkaen Chatham oli Naton lippulaivana kansainvälisessä operaatiossa Somalian merirosvouksen torjunnassa. Alus tuhosi 17. toukokuuta kaksi merirosvovenettä.
Alus saapui 26. tammikuuta 2011 Plymouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta helmikuussa.
HMS Chatham (1911)

| HMS Chatham |
| --- | --- |
 HMS Chatham

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  3. tammikuuta 1911
Laskettu vesille:  9. marraskuuta 1911
Palveluskäyttöön:  joulukuu 1912
Poistui palveluskäytöstä:  lainattu Uuden-Seelannin laivastolle 1920
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 13. heinäkuuta 1926
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 400 t
Pituus:  139 m
Leveys:  15 m
Syväys:  4,80 m
Koneteho:  25 000 shp
Nopeus:  25,5 solmua (47 km/h)
Miehistöä:  429-440
Aseistus
Aseistus:  8 x BL 6"/L50 (152,4 mm) Mk XI -tykkiä 1 x 3" (76 mm) ilmatorjuntatykki 4 x QF 3 naulan -ilmatorjuntatykkiä 4 x .303" (7,7 mm) konekivääriä 2 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Chatham oli Britannian kuninkaallisen laivaston Chatham-luokan kevyt risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 1911 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 3. tammikuuta 1911. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 9. marraskuuta ja valmistui joulukuussa 1912.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren-laivaston 2. taistelulaivueeseen, josta se siirrettiin 1. kevyt risteilijälaivueeseen heinäkuussa 1913. Alus oli 1913–1914 Välimerellä 2. kevyt risteilijälaivueessa, jonka mukana se etsi 1914 Turkkiin matkanneita Saksan keisarikunnan laivaston risteilijöitä SMS Goebeniä ja SMS Breslauta. Alus siirrettiin laivueen mukana vielä vuoden 1914 aikana Punaisellemerelle.
Marraskuussa 1914 alus määrättiin osallistumaan SMS Königsbergin etsintään. Alus palasi toukokuussa 1915 Välimerelle osallistuakseen Gallipolin taistelun tukemiseen. Alus sijoitettiin Suvlanlahdelle, jossa se oli maihinnousulaivaston komentajan kontra-amiraali John de Robeckin lippulaivana. Alus palasi 1916 Britteinsaarille, jossa se liitettiin Suuren laivaston 3. risteilijäviirikköön. Alus osui 26. toukokuuta miinaan, minkä seurauksena se siirrettiin telakalle korjattavaksi.
Alus lainattiin vuonna 1920 Uuden-Seelannin laivastolle ja se myytiin romutettavaksi 13. heinäkuuta 1926 Wardille Pembrokeen.
H0-mittakaava

H0-mittakaava tai H0 (lausutaan hoo nolla) on pienoismallien yhteydessä yleisesti käytetty ilmaisu mittakaavasta 1:87 (yhden suhde kahdeksaankymmeneen seitsemään). Tämä tarkoittaa sitä, että yksi millimetri pienoismallissa vastaa oikeassa koossa 87 millimetriä. H0 on yleinen erityisesti pienoisrautatievalmistajien keskuudessa; H0 on yleisin pienoisrautatiemittakaava. Pienoisrautatiessä H0:n raideleveys on 16,5 millimetriä.
Muita yleisiä mittakaavoja

N-mittakaava
Z-mittakaava
1-mittakaava
Hanna Rydh

| Hanna Rydh |
| --- | --- |
 Hanna Rydh 1940-luvulla.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hanna Albertina Rydh
Syntynyt: 12. helmikuuta 1891 Tukholma
Kuollut: 29. kesäkuuta 1964 (73 vuotta) Tukholma
Kansalaisuus:  Ruotsi
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  arkeologia
Hanna Albertina Rydh (12. helmikuuta 1891 Tukholma – 29. kesäkuuta 1964 Tukholma) oli ruotsalainen arkeologi. Hän perusti talvisodan puhjettua Suomen avun keskuskomitean (Centrala Finlandshjälpen) yhdessä Maja Sandlerin kanssa, jonka puoliso oli ulkoministeri Rickard Sandler. Hän toimi myös naisliikkeessä.
Gustavsen

Gustavsen on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Finn Gustavsen (1926–2005), poliitikko ja toimittaja
Terje Moe Gustavsen (1954–2019), poliitikko
Tord Gustavsen (s. 1970), jazzpianisti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Habib Diallo

Habib Diallo helmikuussa 2019.
Habib Diallo (s. 15. kesäkuuta 1995 Thiès) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa Metzia.
Diallo nousi Metzin junioreista edustusjoukkueesseen kaudella 2015–2016, jolloin hän pelasi 17 ottelua ja teki yhdeksän maalia Ligue 2:ssa. Seuraavaksi kaudeksi Metz nousi Ligue 1:een, jossa Diallo pelasi syksyn aikana 19 ottelua ja teki yhden maalin. Kevätkaudeksi 2017 hänet lainattiin toiselle sarjatasolle Brestiin, jossa hän pelasi 16 liigaottelua ja teki seitsemän maalia. Syksyllä 2017 Diallo pelasi pääsarjassa vain yhden ottelun kunnes hänet lainattiin jälleen Brestiin. Hän pelasi kauden aikana Ligue 2:ssa 33 ottelua ja teki yhdeksän maalia. Kaudella 2018–2019 Diallo pääsi Ligue 2:een pudonneen Metzin vakiokokoonpanoon koko kaudeksi. Hän pelasi liigassa 37 ottelua ja teki 26 maalia. Hän oli sarjan toiseksi paras maalintekijä, ja kauden päätteeksi Metz nousi takaisin pääsarjaan. Kauden 2019–2020 alussa Diallo on tehnyt Ligue 1:ssä 14 ottelussaan kahdeksan maalia.
Diallo on pelannut Senegalin maajoukkueessa marraskuun 2019 loppuun mennessä neljä maaottelua, joista ensimmäisen marraskuussa 2018. Hän teki maalin marraskuussa 2019 Kongon tasavaltaa vastaan.
Habiba Bouhamed Chaabouni

Habiba Bouhamed Chaabouni
Habiba Bouhamed Chaabouni (arab. حبيبة بوحامد الشعبوني‎, Ḥabība Būḥāmid aš-Ša‘būnī) on tunisialainen lääkäri ja geneetikko.
Bouhamed Chaabouni valmistui pediatrian ja genetiikan opinnoista Tunisissa ja Pariisissa. Hän sai sertifikaatin genetiikasta, diplôme d'études approfondies’n fysiologiassa, diplôme d'études approfondies’n kehitysbiologiassa ja certificat d'études supérieuresin tilastotieteessä. Bouhamed Chaabouni toimii Tunis El Manar -yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa professorina ja johtaa sinne perustamaansa ihmisen genetiikan tutkimuslaboratoriota. Hän johtaa myös Tunisin Charles Nicolle -sairaalan synnynnäisten ja perinnöllisten sairauksien laitosta, jonka perusti ensimmäisenä lääketieteellisen genetiikan laitoksena tunisialaisessa sairaalassa.
Bouhamed Chaabouni oli vuonna 2006 yksi L'Oréal-UNESCO For Women in Science Awardin saajista. Palkinto myönnettiin hänelle hänen panoksestaan genetiikan kehitykseen Tunisiassa, Afrikassa ja Arabimaissa. Bouhamed Chaabouni on toiminut konsultoijana Maailman terveysjärjestölle ja Arabiliitolle. Hän oli mukana valmistelemassa UNESCO:n Maailmanlaajuista julistusta ihmisen genomista ja ihmisoikeuksista. Bouhamed Chaabouni on Ranskan Académie nationale de médecinen ja Tunisian Beit al-Hikma -akatemian jäsen.
Gusttavo Lima

Gusttavo Lima.
Nivaldo Batista Lima, paremmin tunnettu taiteilijanimellään Gusttavo Lima (s. 3. syyskuuta 1989), on brasilialainen laulaja. Hänet tunnetaan maassaan monista hiteistä, kuten "Inventor Dos Amores", "Cor De Ouro" ja suurta ja maailmanlaajuista huomiota saanut "Balada". Laulajana häntä on usein verrattu Michel Telóon ja Luan Santanaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gusttavo Lima
Habib Koité

Habib Koité
Habib Koité (s. 27. tammikuuta 1958) on malilainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi.
Koité edustaa khasonkien grioottiperinnettä. Hän opetteli kitaransoiton alun perin säestääkseen äitinsä laulua. Koité pääsi opiskelemaan Kansalliseen taideinstituuttiin Bamakoon, josta hän valmistui vuonna 1982. Tämän jälkeen hän toimi oppilaitoksessa neljän vuoden ajan kitaransoiton opettajana. Kansallisessa taideinstituutissa opiskelemisen myötä Koité pääsi soittamaan maan johtavien muusikoiden, kuten Toumani Diabatén kanssa. Hän päätti 30-vuotiaana perustaa oman yhtyeensä Bamadan. Bamadan kanssa Koité kiersi laajalti pitkin Malia, kunnes suuntasi vuonna 1991 Ranskaan festivaaleille, jossa hänelle myönnettiin ensimmäinen palkinto. Koité pääsi tämän jälkeen levyttämään laulun "Cigarette A Bana", josta tuli hitti eri puolilla Länsi-Afrikkaa. Tätä kappaletta seurasi toinen single, "Nanalé". Radio France internationale palkitsi Koitén "vuoden 1993 löytönä".
Koitén ensimmäisenä albumina julkaistu Muso Ko nousi Euroopan maailmanmusiikin myyntilistojen kärkeen. Hänen ensimmäisenä julkaisunaan Yhdysvalloissa kuitenkin ilmestyi alkuvuodesta 1999 Ma Ya. Vuonna 1999 myös Muso Ko julkaistiin Yhdysvalloissa Alula Records -levymerkillä. Koitén kolmantena levynä ilmestyi kesällä 2001 Bora. Koité on esiintynyt kuudessa maanosassa. Hän on käyttänyt edustamastaan tyylisuuntauksesta nimitystä danssa-doso. Erääksi länsimaiseksi innoituksensa lähteeksi hän on nimennyt J. J. Calen.
Ratu-kortisto

Ratu-kortisto on Talonrakennusteollisuus ry:n ja Rakennustieto Oy:n julkaisema rakennustuotannon ammattilaisille tarkoitettu tietopankki, jonka ensimmäiset ohjeet julkaistiin toukokuussa 1974. Vuosina 1974–2007 kortistoa julkaistiin painettuina tietokortteina ja käsikirjoina, vuodesta 2000 lähtien myös CD-muodossa ja vuodesta 2008 lähtien se on ilmestynyt Ratu Net -nimisessä verkkopalvelussa. Palvelu sisälsi vuonna 2012 lähes 8000 sivua tietoa, josta vajaa 2000 sivua on aineiston venäjänkielistä käännöstä. Ratu-kortisto sisältää ohjeistuksia esimerkiksi työmenetelmiin, laadunvarmistukseen ja työturvallisuuteen liittyen sekä mallipohjia suunnittelutyön avuksi.
Ratu-kortisto syntyy

Ratu-kortiston historia alkaa vuodesta 1972, jolloin valtiovarainministeriön järjestelyosaston aloitteesta ryhdyttiin koeluontoisesti laatimaan talonrakentamisen tuotantotiedostoa. Päämääränä oli rakennustoiminnan tuottavuuden parantaminen. Talonrakennusalan taloudellisuusstandardien alustava laadinta käynnistyi kesäkuussa 1973 professori P-O Jarlen ja toimitusjohtaja Lauri Reunalan allekirjoittamalla sopimuksella. Tutkijoina ja tutkimuksen vetäjinä toimivat DI Jorma Ahokas VTT:n rakennustalouden laboratoriosta ja DI Juhani Kiiras TKK:n rakentamistalouden laboratoriosta. Yhteistyön osapuolina olivat valtiovarainministeriö, Valtion teknillinen tutkimuskeskus, 24 rakennusliikettä, 4 julkishallinnon rakennusvirastoa ja rakentajaorganisaatiot (Suomen Rakennusteollisuusliitto, Suomen Rakennusurakoitsijaliitto ja Suomen Rakennusliikkeiden Liitto). Kaikki yhteistyökumppanit osallistuivat hankkeen rahoitukseen. Osarahoittajina olivat alkuaikoina myös Suomen itsenäisyyden juhlarahasto SITRA ja myöhemmin myös Työsuojelurahasto. Kilpailun perusteella valittiin julkaisijaksi Rakennustietosäätiö ja sen tytäryhtiö Rakennustieto Oy.
Vuonna 1974 valmistuivat ensimmäiset RT-tuotantotieto-ohjekortit, joita oli yhteensä 58 kappaletta.
Ratu-kortiston ensimmäinen päivitys

Ensimmäiset yleiseen käyttöön julkaistut Ratu-kortit olivat Elementtityö, asuinkerrostalo. Ulkoseinät. Vastaanotto ja välivarastointi, asennus ja kiinnitys ja juotos, Pitkälaatat, asuinkerrostalo. Laatat. Vastaanotto ja välivarastointi, asennus ja juotos, Elementtityö, asuinkerrostalo. Laatat. Vastaanotto ja välivarastointi, asennus ja juotos ja Elementtityö, asuinkerrostalo. Kantavat sisäseinät. Vastaanotto ja välivarastointi, asennus ja juotos. Ne ilmestyivät toukokuussa 1974 osana elementtitöiden ohjekorttisarjaa.
Ratu-tutkimus

Tutkimuksesta vastasi alusta lähtien Valtion teknillinen tutkimuskeskus VTT:n rakennustalouden laboratorio. Ensimmäiset RT-tuotantotieto työmenetelmä- ja menekkikortit ilmestyivät vuonna 1974. Numeron 001 sai elementtityön menekkejä esittelevä kortti. VTT selvitti tuottavuuteen vaikuttavia tekijöitä ja laati Ratun menetelmä- ja menekkikortteja 20 vuotta. Sen tehtävä Ratu-tiedoston laadinnassa oli moninainen: oli luotava käsitteet, tiedon keruujärjestelmä, ohjeistettava tiedonkerääjät työmailla ja suunniteltava tulosten julkaisumuoto. Tiedonkerääjien ohjaamista avusti Insinöörijärjestöjen koulutuskeskus Insko, joka järjesti vuosittain tiedonkeruun valmennustilaisuuksia. Samalla valikoitui merkittävä joukko lähinnä rakennusliikkeiden palveluksessa olevia henkilöitä, jotka tunsivat Ratun tavoitteet, sisällön tekemisen taustat ja Ratu-tietojen käyttötavat. Nämä Inskon kurssit olivat samalla tuotannonsuunnittelun valmennustilaisuuksia.
Ratu-kortteja laadittiin alussa rakennustyömaitten yleisimmistä töistä. Alkuaikoina tiedot kerättiin pääasiassa kerrostalotyömailta, koska niitä oli 1970-luvun Suomessa paljon. Ratu-tiedoston esikuvana oli ollut ruotsalainen Metod och data -tiedosto, joka oli Ruotsin urakoitsijajärjestön (Byggentreprenörföreningen) sisäinen tietolähde.
Ratu-projektin ohjelma oli suunniteltu siten, että siihen osallistuvat yritykset saattoivat koko projektin ajan käyttää hyödykseen projektin välituloksia ja näin parantaa samalla omia tuotannonsuunnittelu- ja kehittämismenetelmiään. Projektin tulosten saattamiseksi mahdollisimman laajasti aktiiviseen käyttöön laadittiin hyödyntämisohjelma koulutusaineistoineen. Vuosien varrella VTT:n rakentamistalouden laboratorion tutkijat kehittivät tiedonkeruuta, tuotantotietojen soveltamista yritysten toiminnassa ja samalla itse rakennustyön tuottavuuden seurantaa ja mittaamista yrityksissä. Ratu-tutkimus eteni ripeästi ja muuraustöiden kehitystyöhön tulivat mukaan myös Oy Lohja Ab, Oy Paraisten Kalkki Ab ja Tiiliteollisuusliitto ry. Vastaavasti elementtirakentamista kehitettiin yhdessä Suomen Betoniteollisuuden Keskusjärjestön (SBK) ja teräsrakentamista Teräsrakenneyhdistyksen ja Rautaruukki Oy:n kanssa.
Korjaus- ja kunnossapitotöiden tuotantotiedoston laadinnasta vastasi aluksi rakennushallitus. Projektissa olivat mukana lisäksi puolustusministeriön rakennusosasto, Helsingin kaupungin rakennusvirasto ja Valtionrautatiet sekä erillissopimuksella rakentajaorganisaatiot (SRUL, SRLL ja SRTL). Vuonna 1979 myös tämä osuus siirtyi Ratu-projektin yhteyteen.
Ratu-kortisto käyttöön

Vuonna 1979 valmistui perusteellinen koulutusaineisto nopeuttamaan uuden tiedon käyttöönottoa yrityksissä. Vuosien 1982–1983 aikana Ratu-tutkimustyö ja ohjeitten laadinta oli lähes pysähdyksissä. Vuonna 1984 tehtiin perusteellinen Ratu-kortiston tilaa ja kehitystarpeita selvittävä tutkimus, jonka viesti oli selkeä: kymmenen vuoden aikana oli tapahtunut muutoksia erityisesti elementtirakentamisessa ja uusilta aihealueilta, kuten teräsrakentamisesta, tarvittiin tietoa.