Mastokankaan tuulivoimapuisto
Historiaa > Suunnittelu

Hankkeen perusti Tuulikolmio Oy, joka on portugalilaisen Infraventus Lda:n (entinen Grupo Enersis) suomalainen tytäryhtiö. Yritys toimii nykyään myös nimellä Kaamostuuli Oy. Tuulikolmion nimi jäi pois Mastokankaan hankeyhtiöstä ja se muutettiin nimelle Mastotuuli Oy. Yhtiön laatima tuulivoimahankkeen arviointiohjelma saapui Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskukseen tammikuussa 2014. Se asetettiin julkisesti nähtäville tammi-, helmi- ja maaliskuun ajaksi Siikajoen kunnanvirastoon ja kirjastoon, Raahen kaupungin tekniseen palvelukeskukseen ja kirjastoon sekä ELY-keskukseen Oulussa. Siihen liittyvä yleisötilaisuus järjestettiin Kopsan seurantalolle. Arviointiohjelmassa esitettiin suunnitelma, jossa rakennettaisiin joko 70 teholtaan 3,3 megawatin tuulivoimalaitosta (napakorkeus olisi 140 m ja tuuliturbiinin halkaisija 126 m) tai vaihtoehtoisesti 61 teholtaan 3,0 megawatin tuulivoimalaa (turbiinin halkaisija 117 m). Niille rakennettaisiin alueen itäpuolelle sähköasema, josta sähkö siirrettäisiin 110 kilovoltin sähkölinjaa myöten Ruukkiin. Hankealueen pinta-ala oli hakemuksissa 1 400 hehtaaria. Yhteysviranomaisen lausunto arviointiohjelmasta annettiin huhtikuussa 2014. Siinä yhteysviranomainen nosti esille esimerkiksi voimala-alueella osittain sijainneesta luonnonsuojelualueesta tulisi jättää riittävän laaja puskurialue, ja mainitsi voimala-alueiden yhteisvaikutuksesta, että siinä huomioitaisiin riittävästi asukkaiden tarpeet. Esille nostettiin erityisesti yhteisvaikutukset Kopsan kylän kehittämiseen ja sekä seudun elinoloihin että viihtyvyyteen. Tähän vaikuttaisi erityisesti voimaloiden etäisyydet asutukseen. Lisäksi yhteysviranomainen ehdotti pienemmän voimalamäärän vaihtoehdon laatimista arviointiselostukseen.
Arviointiselostus saapui ELY-keskukseen joulukuussa 2014. Se oli julkisesti nähtävillä helmi-, maalis- ja huhtikuussa, ja siihen liittyvä yleisötilaisuus järjestettiin maaliskuussa Kopsan seurantalolla. Tuulivoimapuisto sijaitsi kohdassa, joka ensimmäiseen vaihemaakuntakaavaan oli merkitty tuulivoimalle soveltuvaksi alueeksi. Hankesuunnitelmaa oli pienennetty siten, että vaihtoehdoksi 1 kaavailtiin 24 teholtaan 3,0 megawatin tuulivoimalaitosta (napakorkeus 140 m ja turbiinin halkaisija 117 m), ja vaihtoehdoksi 2 yhteensä 20 teholtaan 4,5 megawatin tuulivoimalaa (turbiinin halkaisija 128 m). Voimaloista seitsemän olisi sijainnut Raahen ja loput 13–17 Siikajoen puolella. Tuulivoimalaitokset kytkettäisiin toisiinsa 20 tai 30 kilovoltin maakaapeliverkolla, joilla sähkö johdettaisiin alueen itäpuolelle rakennettavalle sähköasemalle. Sähköasemalta olisi tarkoitus rakentaa liittymä Fingridin 220 kilovoltin sähkölinjaan. Yhteysviranomaisen lausunnossa käsiteltiin vielä heikosti huomioituja asioita. Vaikka suojelualueet oli huomioitu hyvin, jäi luontoasioissa huomautettavaa. Muinaisjäännöksiin, luontokohteisiin ja eläinten elinpiireihin tulisi kiinnittää jatkossa enemmän huomiota, kun päätettäisiin voimaloiden sijoittamisesta, teiden ja muun infrastruktuurin rakentamisesta.
Yhteisvaikutuksen seurauksena esiintyi lähiseuduilla alueita, johon näkyisi tuulivoimalaitoksia kolmesta eri tuulivoimapuistosta. Pohjois-Pohjanmaan liitto ja yhteysviranomainen kritisoivat tämän asian esittelyä. Myös melu- ja välkehaittojen käsittely oli yhteysviranomaisen mielestä puutteellista, etenkin viereisten tuulivoimapuistojen yhteisvaikutusten osalta, joiden takia 35 desibelin vaikutusalueita ylettyi tämän puiston alueelle. Yhteysviranomainen ehdotti, että melunarvioinnissa voisi eräitä voimaloita siirtää kauemmaksi asutuksesta tai ohjelmoidusti pysäyttää voimaloita epäsuotuisissa olosuhteissa. Yhtiö oli teettänyt ympäristön asukkaille kyselyn lähes 500 talouteen. Vastaajista noin 60 % vastusti hanketta ja 40 % puolsi tai ei vastustanut hanketta. Seudun asukkailla oli yhteysviranomaisen mukaan jo kokemuksia tuulivoimapuistojen toiminnasta, mikä olisi näkynyt kyselyiden vastauksissa.
Osayleiskaavaa suunniteltiin Raahessa ja Siikajoella kesäkuusta 2015 alkaen. Raahen kaupunginvaltuusto hyväksyi kaavan toukokuussa 2016 ja Siikajoen kunnanvaltuusto maaliskuussa 2016. Kaavaan oli merkitty 14 tuulivoimalaitoksen paikat, sähköaseman paikka ja tiestöä. Kaavakartan tuulivoimaloista nro 5 ja 14 ei ole vieläkään rakennettu ja tiestöstä tuli hieman erilainen kuin se oli kaavassa. Osayleiskaava sai lainvoiman Pohjois-Suomen hallinto-oikeuden toukokuussa 2017 ja korkeimman hallinto-oikeuden maaliskuussa 2018 antamilla päätöksillä. KHO katsoi, että valituksissa olisi valitusperusteet pitänyt esittää ennen valitusajan päättymistä . Kaava kuulutettiin voimaantulleeksi maaliskuussa 2018.
Toukokuussa 2019 uutisoitiin, että Pohjois-Suomen hallinto-oikeus hylkäsi uudet valitukset osayleiskaavasta, sillä valittajien mielestä sitä ei esitelty Siikajoen kunnanhallituksessa hyvän hallintotavan mukaisesti. Käsitellyssä momentissa oli ollut kyse tuulivoimalaitosten enimmäiskorkeuden korotuksesta. Hallinto-oikeudessa ei tutkittu kunnanhallituksen toimintaa.