stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Epupan putoukset
Matkailusta

Epupan putoukset ovat vaivalloisen matkan päässä Namibian sydänmailta katsottuna, ja sinne suuntaaville suositellaan nelivetoautojen käyttöä. Luonto on autenttista, ja sen puistoon kuuluvat viikunapuut, apinanleipäpuut ja makalani-palmut. Putouksia ympäröivät kalliot ovat värikkäitä.
Ruacanan putoukset ovat Epupasta n. 135 km itään.
Epupassa on neljä yritystä, jotka tarjoavat lodge-tyyppistä majoitusta. Ne ovat Kapika Waterfall Lodge, Omarunga Camp Lodge, Epupa Camp Lodge ja Epupa Falls Campsite Lodge. Kaikissa paitsi Kapikassa on mahdollista majoittua telttaan. Näiden lisäksi on myös Motjikutun leirintäalue, joka on paikallisten omistuksessa.
Aktiviteetteihin kuuluvat ohjatut käynnit putouksilla ja sen ympärillä olevissa himba-kylissä, lintujen havainnointi, sekä krokotiilien havainnointi ja alueen kasvistoon kuten apinanleipäpuihin ja mopanipuihin tutustuminen. Epupan leirintäalueelta on mahdollista myös osallistua kumiveneajeluihin.
Asukkaat

Epupa tunnetaan puolinomadisista himboista sekä muista heimoista, joita ovat ovatjimbat, ovazembat ja ovatwat. Näiden heimojen jäseniä siirtyy yhä suuremmissa määrin Epupaan turistien houkuttelemina, ja samoin paikalle muuttaa myös hereroita ja owamboja.
Mediassa

Epupan putoukset esiintyvät The Grand Tour -televisiosarjan kahdeksannessa jaksossa, jossa ajellaan ranta-autoissa Namibian alueella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Epupa Falls
Käännös suomeksi
Elias Sunde

| Elias Sunde |
| --- | --- |
 Sunde 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä.
Norjan valtiovarainministeri
 Steenin II ja Blehrin I hallitus 8. kesäkuuta 1901 – 9. kesäkuuta 1903  
Edeltäjä:  Søren Tobias Årstad
Seuraaja:  Gunnar Knudsen
 Steenin II hallitus 17. helmikuuta 1898 – 19. toukokuuta 1900  
Edeltäjä:  Birger Kildal
Seuraaja:  Georg August Thilesen
Kristianian pormestari
 1895–1897  
Suurkäräjäedustaja
 1895–1900  
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1851 Flekkefjord, Norja
Kuollut: 2. heinäkuuta 1910 (58 vuotta) Bad Neuheim, Saksa
Ammatti:  liikemies, poliitikko
Lapset:  Arne Sunde
Elias Sunde (2. lokakuuta 1851 Flekkefjord – 2. heinäkuuta 1910 Bad Neuheim) oli norjalainen liikemies ja poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1895–1900 ja toimi Norjan valtiovarainministerinä 1898–1900 sekä 1901–1903. Vuosina 1895–1897 hän oli Kristianian (nyk. Oslo) pormestari, ja vuodesta 1903 kuolemaansa saakka Norjan valtionrautateiden pääjohtaja.
Sunden poika Arne Sunde oli myös poliitikko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elias Sunde Wikimedia Commonsissa
Erik Bye

| Erik Bye |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Erik Erikssøn Bye
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1926 Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 13. lokakuuta 2004 (78 vuotta) Asker, Norja
Ammatti:  toimittaja, juontaja, laulaja, runoilija
Muut tiedot
Koulutus: Wisconsinin yliopisto
Tunnustukset:  Pyhän Olavin ritarikunta (1971) Peer Gynt -palkinto (1974)
Erik Erikssøn Bye (1. maaliskuuta 1926 Brooklyn, New York – 13. lokakuuta 2004) oli norjalainen toimittaja, televisiojuontaja, laulaja ja runoilija.
Bye syntyi Yhdysvaltojen Brooklynissä, jossa hänen isänsä Erik Ole Bye työskenteli oopperalaulajana. Byen ollessa kuusivuotias perhe muutti laman ja isän masennuksen vuoksi takaisin Norjaan. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui vastarintatoimintaan mutta joutui lopulta pakenemaan Ruotsiin, jossa hän sai poliisikoulutuksen. Sodan jälkeen hän palasi Norjaan, kirjoitti ylioppilaaksi ja palveli kuninkaallisessa kaartissa kersanttina. Stipendin avulla Bye opiskeli Master of Arts -tutkinnon Wisconsinin yliopistossa. Tämän jälkeen hän työskenteli Oslossa ensin uutistoimisto AP:lle ja sitten BBC:lle, minkä jälkeen hän siirtyi NRK:lle.
Byestä tuli suosittu viihdyttäjä, ja erityisesti hänet tunnettiin merenkulkuaiheisista ohjelmistaan. Vuonna 1960 hän järjesti kampanjan, jolla rahoitettiin uuden meripelastusaluksen hankinta Redningsselskapet-meripelastusyhdistykselle. Televisioon siirryttyään hän teki ulkomaanraportteja muun muassa sota-alueilta. Hän myös kirjoitti runokokoelmia, elämäkertoja, matkakertomuksia sekä esseitä ja levytti lauluja.
Vuonna 2005 Bye tuli NRK:n järjestämässä Vuosisadan norjalainen -äänestyksessä kolmannelle sijalle.
Suomennetut teokset

Huuliharppu ja kitara (Munnspill under åpen himmel). Suomentanut Laila Järvinen ; runot suom. Kirsi Kunnas. Helsinki: WSOY, 1967
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erik Bye Wikimedia Commonsissa
Kaarlo Ekberg

Kaarlo Ekberg (1860 Rautalampi – ?) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Ekberg kävi Jyväskylän lyseota, palveli sitten sotaväessä ja ryhtyi maanviljelijäksi ja liikemieheksi. Hän oli Leppävirran tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1899, 1900 ja 1905–1906. Viimeksi mainituilla valtiopäivillä hän oli valitsijamiesten varamies, rautatievaliokunnan jäsen ja lakivaliokunnan varajäsen. Hän piti esillä varsinkin rautatieasioita.
Kaarlo Cederberg

Kaarlo Reino Gerhardus Cederberg (3. maaliskuuta 1897 Tohmajärvi – 19. toukokuuta 1965 Pori) oli suomalainen agronomi, sotilas ja IKL:n kansanedustaja. Hän tuli kansanedustaja K. R. Kareksen tilalle 8. huhtikuuta 1942 tämän kuoltua. Cederberg toimi kansanedustajana 5. huhtikuuta 1945 saakka.
Cederberg osallistui sisällissotaan valkoisten puolella. Vuosina 1920–1931 hän oli Helsingin suojeluskunnan tykistöpatterin komentaja. Sotilasarvoltaan Cederberg oli majuri vuodesta 1942.
Erik Brynjolfsson

Erik Brynjolfsson MIT Sloan CIO Symposiumimissa vuonna 2013.
Erik Brynjolfsson (s. 1962) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja professori Massachusetts Institute of Technologyn (MIT) Sloan School of Managementissa sekä MIT Initiative on the Digital Economyn johtaja ja tutkija National Bureau of Economic Researchissa. Hän on erikoistunut tutkimaan informaatioteknologian vaikutuksia tuottavuuteen, liikkeenjohdon strategioihin, digitaaliseen markkinointiin ja aineettomaan pääomaan.
Brynjolfsson väitteli tohtoriksi MIT Sloan School of Managementista vuonna 1991. Hän on työskennellyt MIT:n lisäksi Harvardin yliopistossa ja Stanfordin yliopistossa.
Teoksia ja tutkimuksia

McAfee, Andrew ja Brynjolfsson, Erik: Machine, Platform, Crowd: Harnessing the Digital Revolution.  W.W. Norton & Company, 2017.  ISBN 978-0-393-25429-7.
McAfee, Andrew ja Brynjolfsson, Erik: The Second Machine Age: Work, Progress and Prosperity in a Time of Brilliant Technologies.  W.W. Norton & Company, 2014.  ISBN 978-0-393-23935-5.
Brynjolfsson, Erik ja McAfee, Andrew: Race Against The Machine: How the Digital Revolution is Accelerating Innovation, Driving Productivity, and Irreversibly Transforming Employment and the Economy.  Digital Frontier Press, 2011.  ISBN 0-9847251-1-3.
Brynjolfsson, Erik and Saunders, Adam: Wired for Innovation: How Information Technology is Reshaping the Economy.  MIT Press, 2009.  ISBN 0-262-01366-5.
Bakos, Yannis and Brynjolfsson, Erik: Bundling Information Goods: Pricing, Profits and Efficiency. Management Science, 1999, 45. vsk, nro 12, s. 1613-1630.
Bakos, Yannis and Brynjolfsson, Erik: Bundling and Competition on the Internet. Marketing Science, 2000, 19. vsk, nro 1, s. 63-82.
Aiheesta muualla

Brynjolfssonin kotisivu
Brynjolfssonin tutkimukset IDEASissa
Elisa Di Francisca

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Di Francisca vuonna 2014 |  Di Francisca vuonna 2014 |  Di Francisca vuonna 2014 |  |
Maa:   Italia
Naisten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | Yksilö |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | Yksilö |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | New York 2004 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Antalya 2009 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Pariisi 2010 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Pariisi 2010 | Yksilö |  |
|  Kultaa | Budapest 2013 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Kazan 2014 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Moskova 2015 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Catania 2011 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Catania 2011 | Yksilö |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Budapest 2019 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Antalya 2009 | Yksilö |  |
|  Pronssia | Budapest 2013 | Yksilö |  |
|  Pronssia | Budapest 2019 | Yksilö |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zalaegerszeg 2005 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Plovdiv 2009 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Leipzig 2010 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Sheffield 2011 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Sheffield 2011 | Yksilö |  |
|  Kultaa | Legnano 2012 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Zagreb 2013 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Zagreb 2013 | Yksilö |  |
|  Kultaa | Strasbourg 2014 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Strasbourg 2014 | Yksilö |  |
|  Kultaa | Montreux 2015 | Joukkue |  |
|  Kultaa | Montreux 2015 | Yksilö |  |
|  Kultaa | Düsseldorf 2019 | Yksilö |  |
|  Hopeaa | İzmir 2006 | Yksilö |  |
|  Hopeaa | Toruń 2016 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Kööpenhamina 2004 | Joukkue |  |
|  Pronssia | Leipzig 2010 | Yksilö |  |
|  Pronssia | Düsseldorf 2019 | Joukkue |  |
Elisa Di Francisca (13. joulukuuta 1982 Jesi) on italialainen florettimiekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Di Francisca saavutti kaksi olympiakultaa Lontoon olympialaisissa 2012 sekä vielä olympiahopeaa vuonna 2016. Hänellä on seitsemän maailmanmestaruutta sekä useita Euroopan-mestaruuksia. Huhtikuussa 2021 hän oli FIE:n rankingissa toisena, mutta on ollut parhaimmillaan ensimmäinen.
Lontoon olympialaisissa 2012 Di Francisca kilpaili sekä yksilö- että joukkuekilpailussa. Yksilökilpailun hän aloitti toiselta kierroksella, jolla voitti libanonilaisen Mona Shaiton. Kolmannella kierroksella Di Francisca voitti saksalaisen Carolin Golubytskyin 15–9 ja puolivälierissä japanilaisen Chieko Sugawaran samoin lukemin. Välierissä hän voitti eteläkorealaisen Nam Hyeon-Huin 11–11 ja loppuottelussa italialaisen Arianna Errigon 12–11. Di Francisca miekkaili myös joukkuekilpailussa jokaisella kierroksella, kun Italia saavutti olympiakultaa. Neljä vuotta myöhemmin Di Francisca osallistui yksilökilpailuun. Hän voitti toisella kierroksella hongkongilaisen Lin Po Heungin ja kolmannella kierroksella puolalaisen Hanna Łyczbińskan. Puolivälierissä Di Francisca voitti kiinalaisen Liu Yongshin 15–10 ja välierissä tunisialaisen Inès Boubakrin 12–9. Loppuottelussa venäläinen Inna Deriglazova oli kuitenkin parempi luvuin 12–11.
Jules Noël (yleisurheilija)

Jules Noël.
Jules François Joseph Noël (27. tammikuuta 1903 Norrent-Fontes – 19. toukokuuta 1940 Escaudœuvres'n lähistöllä) oli ranskalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Kolmissa kesäolympialaisissa ja kaksissa EM-kilpailuissa kilpaillut Noël sijoittui parhaimmillaan kiekonheitossa neljänneksi Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932. Hän kaatui toisessa maailmansodassa.
Elämä ja urheilu-ura

Noël kilpaili kolmissa kesäolympialaisissa: Amsterdamissa 1928, Los Angelesissa 1932 ja Berliinissä 1936. Amsterdamissa hän kilpaili vain kiekonheitossa, Los Angelesissa hän sijoittui kiekonheitossa neljänneksi ja kuulantyönnössä kymmenenneksi, ja Berliinissä hän sijoittui kiekonheitossa 12:nneksi sekä karsiutui kuulantyönnössä loppukilpailusta. Los Angelesissa ja Berliinissä Noël toimi olympiakisojen avajaisissa Ranskan lipunkantajana. Torinon EM-kilpailuissa 1934 hän sijoittui kiekonheitossa seitsemänneksi ja kuulantyönnössä kymmenenneksi, Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän oli kiekonheitossa seitsemäs ja kuulantyönnössä yhdeksäs. Noëlin henkilökohtaiset ennätykset, kiekonheiton 49,44 metriä ja kuulantyönnön 15,12 metriä, syntyivät kumpikin vuonna 1932. Hän voitti kaksinumeroisen määrän Ranskan mestaruuksia. Noël kuoli 37-vuotiaana toisen maailmansodan taistelussa Escaudœuvres'n lähistöllä saamaansa haavaan.
Aiheesta muualla

Jules Noël (yleisurheilija) Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Eliademy

| CBTec |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2/2012
Perustaja:  Marko Miinalainen, Sotiris Makrygiannis, Sergey Gerasimenko
Kotipaikka:  Kuusamo
Toimiala:  ohjelmistojentuotanto
Liikevaihto:  425 000 EUR
Liikevoitto:  48 000 EUR
Henkilöstö:  15 (2012)
Kotisivu:  cloudberrytec.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eliademy on suomalaisen CBTecin helmikuussa 2013 julkaisema verkko-opetusta tukeva ohjelmistotuote, joka tarjoaa käyttäjälleen ilmaisen luokkahuoneen verkossa. Tässä ympäristössä opettajat ja oppilaat voivat jakaa ja hallita verkkokursseja sekä osaamistaan. Eliademy mahdollistaa myös reaaliaikaisen keskustelun ja oppimistehtävien tekemisen.
Eliademy on ilmainen massiiviset avoimet verkkokurssit (MOOC) mahdollistava palvelu. Se on saavuttanut jo vajaassa vuodessa yli 100 000 käyttäjää 160:ssa eri maassa 32:llä kielellä.
Yritys ja sen historia

CBTec on helmikuussa 2012 perustettu ohjelmistoalan yritys, jonka kotipaikka on Kuusamo, vaikka sen yhteysosoite on Helsingissä. Osakeyhtiömuotoisen yrityksen perustivat Marko Miinalainen, Sotiris Makrygiannis ja Sergey Gerasimenko. Ensimmäisen, joulukuussa 2012 päättyneen toimintavuoden liikevaihto oli 425 000 euroa ja liikevoitto 48 000 euroa. Yhtiössä työskenteli tuolloin 15 henkeä.
CBTecin avainhenkilöiden taustalla on Nokian vuoden 2011 puolivälissä antama ilmoitus, että Nokia valitsee Windows Phone -järjestelmän matkapuhelinten käyttöjärjestelmäksi. Muutoksen seurauksena avoimen lähdekoodin toimintojen johtaja Sotiris Makrygiannis lähti yrityksestä yhdessä 16 MeeGo –kollegansa kanssa. Heidän viimeinen projektinsa Nokialla oli palkittu Nokia N9.
Tekniikka ja tuotteet

Eliademy tukee kurssien tuomista Moodle-formaatista, Twitterin Bootstrapia ja joukkoa muita avoimen lähdekoodin teknologioista. Eliademysta on julkaistu sekä Android-käyttöjärjestelmään, että älypuhelimiin ladattavissa oleva sovellusversio.
Verkostot ja yhteistyökumppanit

Eliademy on osa tieto- ja viestintäteollisuuden yritysmuotoista tutkimusverkostoa (DIGILE), jonka eräänä tarkoituksena on luoda uusia kaupallistettavia digitaalisia koulutuspalveluita.
Merkittävimmät yhteistyökumppanit ovat: Kauppakorkeakoulujen akkreditointineuvosto (Accreditation Council for Business Schools and Programs ACBSP), AIESEC, ja Suomen johtava yritysvastuuverkosto FIBS ry. CBTec Oy on myös ohjausryhmän jäsen Avoimien tietojärjestelmien keskuksessa (COSS ry:ssä (Arkistoitu – Internet Archive)).
Palvelun loppuminen

Eliademyn toiminta lopetettiin joulukuussa 2019 emoyhtiön CBTec taloudellisten haasteiden vuoksi.
Aiheesta muualla

Eliademy.com (englanniksi)
Eliademy, The MOOC Founded By Ex-Nokians, Gets Android App To Benefit The Wider Moodle Community (englanniksi) (techcrunch.com)
Eliademy – uusi oppimisympäristö haastaa Moodlen (Arkistoitu – Internet Archive) (silvonen.wordpress.com)
Sotiris Makrygiannis
CBTec Oy Linkedinissä
Eric Wilkman

Oopperalaulaja Eric Wilkman 1920-luvulla
Eric Alruni Wilkman (30. heinäkuuta 1892 Helsinki – 22. heinäkuuta 1973) oli suomalainen oopperalaulaja (tenori) ja näyttelijä.
Eric Wilkmanin vanhemmat olivat Karl Fredrik Wilkman ja ruotsalaissyntyinen Erika Sipilä. Hän opiskeli Ruotsalaisessa kauppakorkeakoulussa ja toimi sitten liikemiehenä Pietarissa. Wilkman joutui lähtemään Venäjältä vallankumouksen jälkeen. Hän opiskeli laulua Italiassa 1919–1922 ja Pariisissa 1926, 1927 ja 1929. Wilkman oli oopperalaulajana Suomalaisessa oopperassa 1923-1925 ja 1942 ja Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa 1925-1930.
Wilkman muutti Ruotsiin vuonna 1930 ja hänestä tuli Ruotsin kansalainen 1936. Hän työskenteli Tukholman Odeon-operetissa 1931–1933 ja esiintyi eri teatterissa Tukholmassa, Malmössä, Oslossa, Trondheimissa ja Helsingissä. Hän kiersi 1930-luvulla esiintymässä ruotsalaisissa kansanpuistoissa ja Ruotsin maaseudulla. Vuosina 1936–1939 Wilkman työskenteli Göteborgin Lyriska Teaterissa ja talvisodan aikana hän oli työssä Suomen Göteborgin konsulaatissa. Sodan jälkeen Wilkman jatkoi kiertueilla ja esiintyi Suomen Sotainvalidien veljesliiton ja Suomen Punaisen Ristin hyväksi järjestetyissä hyväntekeväisyyskonserteissa. Wilkman teki 1929–1934 28 levytystä muun muassa Gösta Jonssonin ja tämän orkesterin kanssa.
Eric Wilkman on haudattu Hietaniemen vanhalle hautausmaalle Helsinkiin.
Aiheesta muualla

Eric Alruni Wilkman Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Encoressa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Eric Wilkman
Käännös suomeksi
Julie Bertucelli

| Julie Bertuccelli |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1968
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Puu
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Julie Bertuccelli  (s. 12. helmikuuta 1968) on ranskalainen elokuvaohjaaja. Hänen elokuvansa Puu on hänen toinen pitkä näytelmäelokuvansa. Hänen isänsä on elokuvaohjaaja Jean-Louis Bertuccelli.
Ennen ohjaajaksi ryhtymistä Bertuccelli työskenteli apulaisohjaajana. Hän on tehnyt 12 dokumenttielokuvaa Ranskan yhteiskunnasta ja oli mukana Krzysztof Kieślowskin niissä elokuvissa, jotka on tehty Ranskassa, muun muassa tämän Väritrilogiassa.Hän sai César-palkinnon vuonna 2004 ja Prix Marguerite Durasin ensimmäisestä pitkästä näytelmäelokuvastaan Depuis qu'Otar est parti....
Filmografia

Kirjeitä Pariisista 2003 (Depuis qu'Otar est parti...).
Puu (The Tree), 2010
Juhani Ruotsalainen (sienitieteilijä)

Juhani Ruotsalainen (20. elokuuta 1937 Ruokolahti – 5. helmikuuta 2016) oli huomattava suomalainen sienitieteilijä ja Kuopion yliopiston kunniaprofessori.
Ruotsalainen elätti itsensä nuorena pääasiallisesti rakennustöillä. Hän oli kuitenkin myös jo silloin kiinnostunut suomalaisesta luonnosta ja erityisesti kalastuksesta ja sienistä. Hän suoritti kauppaneuvojan kurssin 1982 ja toimi Pohjois-Savon sieniseuran ensimmäisenä puheenjohtajana 12 vuotta. Hän on vaikuttanut useiden etenkin Suomelle uusien sienilajien määrittämiseen. Erityisesti haperot olivat hänen alaansa. Hän opiskeli ja opetti käytännön sienitutkimusta Suomen lisäksi etenkin Virossa ja Italiassa. On huomattava, että vaikka hänellä ei ollut korkeakouluopintoja eikä esimerkiksi vieraiden kielten koulutaitoja, hän oli mukana yhdentoista tieteelle uuden haperolajin selvittämisessä. Hän ei kaihtanut muitakaan sienisukuja. Kansainvälisesti arvostetussa sienilehti Karsteniassa hän ehti myös julkaista. Hänen tutkimustuloksiaan on tarkoitus julkaista myös postuumisti. Kuopion yliopisto promovoi Ruotsalaisen kunniatohtoriksi ansioistaan vuonna 2010.
Julie Baumann

| Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:   Sveitsi.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:   Sveitsi.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:   Sveitsi.Sisäratojen MM-kilpailut  | Naisten yleisurheilu> Maa:   Sveitsi. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Toronto 1993 | 60 m aidat |  |
Julie Rocheleau-Baumann (s. 17. kesäkuuta 1964 Saint-Jérôme, Kanada) on sveitsiläinen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pika-aitajuoksussa ja pikajuoksussa. Hän edusti Kanadaa, kunnes sai Sveitsin kansalaisuuden vuonna 1989. Baumann voitti 60 metrin aidoissa kultaa sisäratojen MM-kisoissa 1993 ajallaan 7,96 sekuntia. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1988 ja 1996. Baumann oli molemmilla kerroilla mukana 100 metrin aitajuoksussa, mutta kilpaili myös samalla matkalla ilman aitoja Soulin kisoissa 1988. Hänen paras olympiasijoituksensa oli kuudes tila 100 metrin aidoista vuodelta 1988.
Baumann voitti urallaan yhteensä kahdeksan Sveitsin-mestaruutta vuosina 1991–1997. Mestaruuksista kuusi tuli ulko- ja kaksi sisäradoilta.
Ennätykset

100 m aidat: 12,76 s (1991)
100 m: 11,13 (1988)
60 m aidat (sisäradat): 7,95 (1992)
Fabian af Enehjelm

Fabian af Enehjelm, vuoteen 1772 Hellenius (21. maaliskuuta 1738 Vehkalahti – 1. maaliskuuta 1822 Sipoo) oli suomalainen virka- ja valtiopäivämies.
Af Enehjelmin vanhemmat olivat kuninkaallinen rahastonhoitaja Anders Hellenius, aateloituna Enhjelm, ja  Elisabet Sunn. Af Enehjelm tuli ylioppilaaksi 1754. Hän oli Turun hovioikeuden auskultantti 1756, kanslisti 1757 ja varanotaari 1759. Suomen tykistöpataljoonan asevaraston vartijaksi hän tuli 1761 ja Uudenmaan ja Hämeen läänin tase- ja jäännöskomission jäseneksi 1769. Af Enehjelm oli armeijan laivaston Suomen ylioikeuden sihteeri vuodesta 1776, mistä tehtävästä hän erosi sotaneuvoksena 1794. Hän toimi myös kruunun viinapolttimoiden vuokraaja Helsingissä ja Hämeenlinnassa. Af Enehjelm omisti Sipoon Östersundomin kartanon vuodesta 1789. Hän oli aatelissäädyssä edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.
Everstiluutnantti, valtiopäivämies Jonas af Enehjelm oli Fabian af Enehjelmin veli.
Eric Williams (koripalloilija, 1978)

| Eric Williams> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Eric Williams
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1978 (ikä 46) Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  202 cm
Paino:  125 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
 –2002:  Syracusen yliopisto Massachusettsin yliopisto
Seurajoukkueet
        2006 :  Greenville Groove (NBDL) Columbus Riverdragons (NBDL) Huntsville Flight (NBDL) Louisville Flight (USBL) Brooklyn Kings (CBA) (USBL) (Englanti) Tampereen Pyrintö (Chile)
Eric Williams (s. 6. heinäkuuta 1978 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri.
Pelaajaura

Williams pelasi Syracusen ja Massachusettsin hyvätasoisissa yliopistojoukkueissa ja tämän jälkeen yhdysvaltalaisissa piensarjoissa, Englannissa, Suomessa ja Chilessä. Suomessa Williamsin pelaajaura jäi kahteen pääsarjajoukkue Tampereen Pyrinnössä pelattuun otteluun lokakuussa 2006.
Julie Bonnevie-Svendsen

Julie Bonnevie-Svendsen vuonna 2009.
Julie Bonnevie-Svendsen (s. 16. huhtikuuta 1987 Nittedal, Norja) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Bonnevie-Svendsen sijoittui ampumahiihdon MM-kilpailuissa Östersundissa vuonna 2008 sprintissä kahdeksanneksi. Se on myös hänen paras maailmancupsijoituksensa. Nuorten MM-kisoissa hän oli sprintissä neljäs Presque Islessa vuonna 2006 ja voitti viestipronssia Martell-Val Martellossa vuonna 2007.
Bonnevie-Svendsen debytoi maailmancupissa joulukuussa 2005 vain 18-vuotiaana ja sijoittui viidenneksitoista. Aikuisten sarjoissa ei menestystä tullutkaan odotusten mukaiseksi ja kuusi vuotta debyyttinsä jälkeen hän poistui vähin äänin näyttämöltä. Bonnevie-Svendsenin itsensä mukaan hän ei kestänyt aikuisten sarjaan siirtymisen mukanaan tuomaa fyysistä ja psyykkistä rasitusta.
Aiheesta muualla

Julie Bonnevie-Svendsen Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU). (englanniksi)