Henrik Renqvist
Teoksia ja suomennoksia

Schultenius, Samuel. Epistola postilla, eli sunnuntai ja juhlapäiväin epistolain selitys : josa talvipuoli on Schulteniuxen epistola postillasta ja kesä puoli Uuden Testamentin selitys kirjasta, jonka nimenä on: Jesuxen Christuxen elämä kerran ja opin hengi eli ydin. Samuel Schultenius ja Johannes Gossner ; molemmat osat ruotsin kielestä suomexi käänd. H. R[enqvist]. Holm, 1836.
Tollesson, Pehr. Kiivas varoitus aina valvomiseen ja rukoilemiseen. Ja H. Schartaun Muutamia kristillisiä neuvoja ahkeroillen rukoilioillen rukouksen esteitten voittamiseksi. Suom. H. Renqvist. Holmström, 1847.
Arndt, Johann. Johan Arndtin Ensimmäinen kirja totisesta christillisydestä : joka sisällänsä pitää: kuinga oikiasa christitysä pitä Adamin joka päiwä kuoleman, mutta sen siaan Christuxen elämän; ja kuinga hänen joka päiwä pitä Jumalan kuwaxi uudistuman ja uudesa syndymisesä elämän. Suom. H. Renqvist. G. O. Wasenius, 1849
Ilmoitus, minkäläinen Pyhän Raamatun ytin kirja on : joka sanasta sanaan on otettu bibliän rikisteristä. Wilén, 1852.
Goodwin, Thomas. Ihmisen turhista ajatuksista : kuinka vaaralliset ne ovat meidän autuudellemme : ja kuinka me niistä voisimme päästä. Suom. H.R[enqvist]. J. Karsten, 1854.
Arndt, Johann. Johan Arndtin Toinen kirja totisesta kristillisyydestä : kuinka Kristuksen miehuuden ottaminen, rakkaus, nöyryys, siweys, kärsiwäisyys, kärsiminen, risti, pilkka ja kuolema on meidän lääkityksemme, elämämme lähde, peili, ojennusnuora ja elämän kirjamme. Ja kuinka oikian kristityn uskolla, rukouksella, kärsiwäisyydellä, Jumalan sanalla ja taiwaallisen lohdutuksen kautta tulee woittaa synnin, kuoleman, perkeleen, helwetin, maailman ja kaikkinaiset ristit ja waiwat, joka kaikkityyni tapahtuu meissä Jesuksen Kristuksen ja hänen woimansa, wäkevyydensä ja woittonsa kautta. Suom. H. Renqvist. G. O. Wasenius ja komp., 1855
Anttikristuksesta. Aschan, 1861.
Huutavan ääni korvessa lunastetuille sieluille päästäksensä pois perkeleen pauloista. Suom. H. Renqvist. Wilén, 1865.
Hyvä paimen : vertauksella sanoen, niillen jotka ensimäisen kerran valmistavat itseänsä sillen pyhällen ehtoollisellen : ja tutkistelemiset, rukoukset ja virret sekä ennen että jälkeen Herran pyhän ehtoollisen nautitsemisen. Suom. H. R[enqvist]. Wilén, 1875.
Arndt, Johann. Kolmas kirja totisesta kristillisyydestä : sisällisestä ihmisestä : kuinka Jumala on pannut korkeimman tavaran, valtakuntansa, ihmisen sydämmeen, niinkuin kätketyn tavaran peltoon, ja niinkuin jumaluuden valon sieluun; ja kuinka se on herätettävä ja etsittävä meissä. Suom. H. Renqvist. G. W. Wilén, 1903.
Topp, Peter Jonsson. Huutavan ääni korvessa lunastetuille sieluille päästäksensä pois perkeleen pauloista, joissa kääntymättömät ihmiset ovat synnin ja suruttomuuden kautta eivätkä huomaitse sitä suurta vaaraa, joka heille on tarjona, sitä vähemmin kokevat he sitä välttää : ja muutamia varoituksia ja neuvoja niillekin sieluille, jotka jo tuntevat heidän hengellisen vankiutensa eli sielunsa vaaran, kuinka heidän tulee kaikkien estetten läpitse rientää Lunastajan tykö ja sitte uskollisesti Häntä noudattaa, jos he tahtovat sielunsa levon löytää siinä loppumattomassa ijankaikkisuudessa : ja viimeiseksi lopuksi, sydämellinen kehoitus niille harvoille Jeesuksen ystäville samoamaan eteenpannun päämaalin perään, että he siinä suuressa kunniassa saisivat ijankaikkisen autuuden. Suom. Henrik Renqvist. O. Muta, 1956.
Iankaikkista kesää kohti : poimintoja Henrik Renqvistin kirjallisesta perinnöstä. Toim. ja johdannolla varustanut Ilmari Salomies. Otava, 1956.
Henrik Renqvistin hengellisiä sävelmiä. Toim. Reijo Pajamo. Karjalaisen kulttuurin edistämissäätiö, 1985.