stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Risë Stevens

Risë Stevens vuonna 1959.
Risë Stevens (11. kesäkuuta 1913 New York – 20. maaliskuuta 2013 New York) oli yhdysvaltalainen mezzosopraano.
Stevens opiskeli kolmen vuoden ajan Juilliard School of Musicissa. Hän jatkoi opintojaan Wienissä ja esiintyi vuosina 1936–1938 Prahassa. Hän oli myös vierailevana tähtenä Wienin valtionoopperassa.
Stevens sai vuonna 1938 kiinnityksen Buenos Airesin Teatro Colóniin ja esiintyi seuraavana vuonna Glyndebournen oopperafestivaalilla. Hän esiintyi Metropolitan-oopperassa ensimmäistä kertaa 1938 sekä lisäksi mm. Pariisissa, Lontoossa ja La Scalassa.
Stevens oli Metropolitan-oopperan vakituinen tähti vuoteen 1961 saakka. Sinä vuonna hän teki viimeisen esityksensä roolissa Georges Bizet'n oopperassa Carmen. Stevensiä voi kuulla myös muutamista Hollywood-elokuvista.
Mountain

| Mountain |
| --- | --- |
 Mountain 2016 (Phil Baker, Joe Venti, Corky Laing)
Tiedot
Toiminnassa:  1969–
Tyylilaji:  hard rock, blues rock, heavy metal
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Leslie West, laulu ja kitara   Corky Laing, rummut   Rev Jones, basso  
Entiset jäsenet:  Felix Pappalardi, basso,laulu (1969–1975)  N. D. Smart, rummut (1969)  Norman Landsberg, kosketinsoittimet (1969)  Steve Knight, kosketinsoittimet (1969–1972)  Allan Schwarzberg, rummut (1973)  Robert Mann, kitara, kosketinsoittimet (1973)  David Perry, rytmikitara (1974–1975)  Miller Anderson, basso (1984–1985)  Mark Clarke, basso (1985, 1996)  Richie Scarlet, basso (2004-2008) 
Levy-yhtiö:  Sony   Columbia   Windfall  
Aiheesta muualla
mountainrockband.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mountain on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka on perustettu New Yorkissa (Long Island) vuonna 1969. Yhtyeen merkittävin vaihe oli 1970-luvun alussa. Yhtyeen musiikkia voidaan luonnehtia blues-vaikutteiseksi hard rockiksi ja Mountainia pidetäänkin yhtenä varhaisimmista heavy metal -yhtyeistä. Sitä on usein verrattu englantilaiseen Cream-yhtyeeseen, jonka tuottajana yhtyeen basisti Felix Pappalardi toimi tuoden samoja vaikutteita myös Mountainiin. Yhtyeen alkuaikojen musiikillisina johtohahmoina toimivat laulaja-kitaristi Leslie West ja laulaja-basisti Felix Pappalardi.
Historia > Yhtyeen perustaminen (1968 - 1969)

Vuonna 1968 tapasi Cream-yhtyeen tuottajana toiminut Felix Pappalardi newyorkilaisessa studiossa kitaristi Leslie Westin yhtyeineen. Pappalardi ihastui etenkin Westin kitarointiin ja lupautui tuottamaan yhtyeen ensimmäisen albumin. Sittemmin hän toimi tuottajana myös Mountainin seuraavilla levyillä vuoteen 1975 saakka. Basistin puuttuessa Pappalardi päätti itse soittaa basso-osuudet ja niin hänestä tulikin yhtyeen basisti. Muita muusikoita yhtyeessä olivat rumpali N. D. Smart ja kosketinsoittaja Norman Landsberg. Ensimmäinen levy julkaistiin kuitenkin Leslie Westin sooloalbumina vuonna 1969 ja sen nimi oli Mountain (suom. "vuori", nimi tullee ylipainoisen kitaristin silloisesta fyysisestä olemuksesta). Pian levyn ilmestymisen jälkeen Pappalardi ja West päättivät jatkaa yhtyeen toimintaa Mountain-nimellä. Ensimmäiseksi varsinaiseksi kokoonpanoksi muodostui West, Pappalardi, Smart ja uutena soittajana kosketinsoittaja Steve Knight.
Historia > Suurmenestys ja hajoaminen (1969 - 1972)

Yhtye lähti kiertueelle ja sen neljäs esiintyminen tapahtui Woodstockin festivaaleilla elokuussa 1969 lähes puolen miljoonan ihmisen edessä. Pian festivaalin jälkeen rumpali N. D. Smart sai lähteä ja tilalle otettiin kanadalaissyntyinen Laurence "Corky" Laing. Kokoonpano levytti albumin Climbing! vuonna 1970. Levyltä löytyvät ehkä yhtyeen tunnetuimmat kappaleet "Mississippi Queen" ja Cream-yhtyeen Jack Brucen säveltämä "Theme From An Imaginary Western". Levyä myytiin hyvin ja se nousi Yhdysvalloissa Top 20:een. Seuraavana vuonna ilmestyi Nantucket Sleighride -albumi, joka myös menestyi hyvin ja jota monet pitävät yhtyeen parhaana. Albumin nimikappale oli vuosikausia englantilaisen ajankohtaisohjelman "Weekend World" tunnusmusiikkina. Yhtyeen seuraava, puoliksi studio- ja puoliksi livealbumi Flowers of Evil ei vahvoista kappaleista huolimatta menestynyt enää yhtä hyvin. Monet kiertueet ja runsaat esiintymiset alkoivat näkyä myös luovuuden hiipumisena, minkä seurauksena vuoden 1972 puolivälissä yhtye hajosi ja jäsenet lähtivät muihin projekteihin. Samana vuonna julkaistiin vielä livealbumi The Road Goes Ever On.
Historia > Yhtyeen uusi kokoonpano ja Leslie Westin sooloura (1973 - 1976)

Felix Pappalardin kuulo alkoi vaurioitua yhä pahemmin ja hän lopetti esiintymisen palaten tuottajan töihin. West ja Laing perustivat yhdessä Jack Brucen kanssa West, Bruce & Laing -yhtyeen. Mountainin tauko jäi kuitenkin lyhyeksi, kun vuoden 1973 lopussa Pappalardi ja West kokosivat yhtyeen uudelleen Japanin kiertuetta varten. Tässä kokoonpanossa muita soittajia olivat rumpali Allen Schwarzberg ja kitaristi-kosketinsoittaja Robert Mann. Vuonna 1974 julkaistiin Japanin kiertueella äänitetty tupla-livealbumi Twin Peaks. Samana vuonna Corky Laing palasi rumpaliksi ja toiseksi kitaristiksi tuli David Perry. Perry oli afroamerikkalainen ja muut yhtyeen jäsenet sanoivat leikkisästi hänen "tuovan väriä" yhtyeeseen. Tämä kokoonpano levytti Avalanche-albumin. Albumi ei kuitenkaan menestynyt aiempien tapaan ja vuoden 1975 Englannin kiertueen jälkeen yhtye hajosi. Leslie West keskittyi soolouraan ja häneltä ilmestyi kaksi levyä, joista ensimmäinen The Great Fatsby 1975 ja sitä seuraava The Leslie West Band 1976. Molemmilla levyillä oli mukana myös Corky Laing, mutta pitkään jatkunut ylirasitus ja päihteiden käyttö  vaikeuttivat toimintaa ja West vetäytyi aktiiviuralta sivuun.
Historia > Mountainin myöhemmät vaiheet (1985 -)

1980-luvun alussa Pappalardi ja West kokeilivat Mountainin uudelleenkokoamista. Tämä kuitenkin päättyi tragediaan, kun Felix Pappalardin vaimo, Mountainin kappaleiden sanoittajana ja levynkansien suunnittelijana toiminut Gail Collins, ampui hänet vuonna 1983. West ja Laing kasasivat yhtyeen uudelleen ja vuonna 1985 julkaistiin albumi Go For Your Life, jonka myötä yhtye teki menestyksekkään kiertueen Deep Purplen lämmittelijänä. Basistina toimi Mark Clarke (Colosseum, Uriah Heep, Tempest).
Seuraavaa Mountain-albumia saatiin odottaa vuoteen 1996, jolloin Man's World -albumi julkaistiin. Sitä seuraava albumi, Mystic Fire, julkaistiin 2002. Lisäksi 2000-luvulla on julkaistu monia kokoelma- ja arkistolivealbumeja, sekä myös konserttitaltiointeja DVD:nä. Tuorein studioalbumi Masters of War julkaistiin vuonna 2007. Albumilla yhtye versioi Bob Dylanin kappaleita. Vuonna 2008 yhtye teki laajan Yhdysvaltain kiertueen Joe Satrianin yhtyeen kanssa. Basisteina Mountainissa ovat viime vuosina olleet Richie Scarlet ja viimeisimpänä Rev Jones.
Mountain Suomessa

Mountain on esiintynyt Suomessa Kuusrockissa Oulussa 20.7.1985.
Rumpali Corky Laing asuu osan ajastaan Kirkkonummella.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Leslie West – laulu ja kitara
Corky Laing – rummut
Rev Jones – basso
Jäsenet > Entiset jäsenet

Felix Pappalardi – basso,laulu 1969–1975
N. D. Smart – rummut 1969
Norman Landsberg – kosketinsoittimet 1969
Steve Knight – kosketinsoittimet 1969–1972
Allan Schwarzberg – rummut 1973
Robert Mann – kitara, kosketinsoittimet 1973
David Perry – rytmikitara 1974–1975
Miller Anderson – basso 1984–1985
Mark Clarke – basso 1985, 1996
Richie Scarlet - basso 2004-2008
Diskografia > Studioalbumit

1970 Climbing!
1971 Nantucket Sleighride
1971 Flowers of Evil
1974 Avalanche
1985 Go For Your Life
1996 Man's World
2002 Mystic Fire
2007 Masters of War
Diskografia > Livealbumit

1972 The Road Goes Ever On
1974 Twin Peaks
2000 King Biscuit Live – Greatest Hits (1974)
2000 Extented Versions
2004 Eruption 1985/2003
2006 Live In Texas 2005
Lisäksi Voiceprint on julkaissut 16-osaisen Official Bootleg Series -kokoelman
Diskografia > Kokoelmia

1971 Woodstock II (Mountainin osuutta tällä kokoelmalla ei ole taltioitu Woodstockissa)
1973 Best Of Mountain
1995 Over The Top
1996 Blood Of The Sun
1998 Super Hits
2002 On The Mark
2009 Woodstock: 40 Years On
Diskografia > DVD:t

2002 Sea Of Fire
2005 Live In Texas 2005
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mountain Wikimedia Commonsissa
Kristian (albumi)

| Kristian Kristian |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Scandia-studiot
 Julkaistu: 1972 (LP) 2010 (CD)
 Tyylilaji: pop rock, psykedeelinen rock
 Kesto: 40.58
 Levy-yhtiö: RCA
Kristianin muut julkaisut
|   | Kristian 1972 | Indian Girl 1977 |
Kristian on suomalaislaulaja Kristianin eli Bengt Huhdan esikoisalbumi vuodelta 1972. Levyn kaikki sävellykset ja sanoitukset ovat Kristianin omaa käsialaa. Rocket Records julkaisi albumista CD-version yhdessä Indian Girl -levyn kanssa 9.6.2010.
Kappaleet > A-puoli

King of the World – 2.37
Hit Him Hard – 4.47
Sit Down And Laugh – 4.43
Sleepful Night – 4.47
You Fly Sky-High – 4.43
Kappaleet > B-puoli

My Love Song – 4.47
Big City Girl – 2.57
Afterwards – 4.01
Old Fashioned Lady – 4.32
Mother's Last Song – 3.04
Kokoonpano

Timo Lindström – basso, taustalaulu
Aimo Hakala – rummut
Jan Ödner – kitara
Roy Rabb – kitara
Pekka Pöyry – huilu
Esa Kotilainen – kosketinsoittimet
Kaj Westerlund – kosketinsoittimet
Irina Milan – taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Heikki Virtanen – tuottaja
Jouko Ahera – äänittäjä
Tapio Väinölä – valokuvat
Reino Kaijanen – layout
Rotkolemmikit

| Rotkolemmikit |
| --- | --- |
 Kaukasianrotkolemmikki (Brunnera macrophylla)
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Rotkolemmikit Brunnera  Steven
Katso myös
   Rotkolemmikit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rotkolemmikit (Brunnera) on lemmikkikasvien suku, jossa on kolme lajia. Niitä esiintyy alkuperäisenä Aasiassa, Kaukasian, Turkin, Lähi-idän ja Iranin alueella sekä Keski-Siperiassa. Kaukasianrotkolemmikki eli rotkolemmikki on koristeperennana viljelty laji ja joissain Euroopan maissa se esiintyy myös viljelykarkulaisena, Suomessa satunnaisesti.
Lajeja

kaukasianrotkolemmikki eli rotkolemmikki (Brunnera macrophylla)
Brunnera orientalis
siperianrotkolemmikki (Brunnera sibirica)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Rotkolemmikit – Brunnera
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Brunnera
Roger Midgley

| Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Iso-Britannia> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 |  |  |
Roger Keith Midgley (23. marraskuuta 1924 Plympton – 12. joulukuuta 2019) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Midgley kuului Ison-Britannian olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Helsingissä 1952. Hän pelasi olympiaturnauksessa kolmessa ottelussa. Midgley kuoli 95-vuotiaana 12. joulukuuta 2019.
Aiheesta muualla

Roger Midgley Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Riihijärvi (Hämeenkyrö)

| Riihijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi, Hämeenkyrö
Koordinaatit:  61°38′27″N, 23°20′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Lavajärven valuma-alue (35.59)
Laskujoki:  oja Sirppijärveen 
Järvinumero:  35.594.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,1 m 
Rantaviiva:  1,07 km 
Pinta-ala:  0,0282 km² 
 fiRiihijärvi 
Riihijärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärven ja Hämeenkyrön rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen.
Maantieto

Järvi on 500 metriä pitkä, 130 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa, mutta sen pohjoispäässä on maatila ja itäpuolella on peltoja. Rantaviivaa on 1,1 kilometriä ja rannat ovat vain eteläpäässä soistuneet. Pohjoispäässä tulee järveen kaksi metsäojaa, joista pohjoisesta laskevan äärellä sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. Rannoille johtaa vain kärrypolkuja. Etelästä laskee järveen suurempi pelto-oja. Ylöjärven ja Hämeenkyrön välinen raja jakaa järven kahtia.
Historiaa

Vanhassa Hämeenkyrön pitäjänkartassa noin 1840-luvulta järvi on piirretty lähes kiinni Sirppijärveen, jota ei tuolloin ollut vielä laskettu. Samaa taitaa koskea myös Riihijärveä, jonka vedenpinnan taso oli sama kuin Sirppijärvessä. Ainakin sen koko oli nykyistä suurempi ja muoto erilainen.
Rayman Raving Rabbids TV Party

| Rayman Raving Rabbids TV Party |
| --- | --- |
 Rayman Raving Rabbids TV Party-pelin kansikuva
Kehittäjä:  Ubisoft
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Nintendo eShop
Säveltäjä:  Mark Griskey
Pelisarja:  Rayman Raving Rabbids
Julkaistu:   13. marraskuuta 2008  14. marraskuuta 2008  18. marraskuuta 2008  22. tammikuuta 2009
Lajityyppi:  Partypeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E10+   PEGI: 7+ OFLC: G8 tai PG
Alusta:  Wii, Nintendo DS
Jakelumuoto:  Wii Optical Disc
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Rayman Raving Rabbids TV Party on videopeli, joka julkaistiin vuonna 2008 Wii- ja Nintendo DS -konsoleille. Se on Raving Rabbids -sarjan kolmas osa.
Tarina

Rayman Raving Rabbids TV Party-pelin tarina alkaa siitä, kun edeltäjistä tutut pupuolennot jatkavat valloitustaan.  Tällä kertaa yksi pupuolento huomaa laitteiston, jonka sisälle menemällä pääsee TV:n sisälle. Pupu päättää kokeilla sitä ja päätyy lopulta pesukoneessa kierimisen ja putkea pitkin änkemisen jälkeen TV:n sisälle ja alkaa vallata kaikkia TV-kanavia, hallita maailmaa ja auttaa muita pupuja pääsemään TV-maailman sisälle.
Pelaaminen

Edeltäjästä poiketen tässä pelissä pelaaja ei pelaa vain minipelejä ja yritä kerätä pisteitä, vaan hän joutuu pelaamaan läpi viisi erilaista pelilautaa. Niissä aina yhden erän jälkeen pelataan minipeli. Jokaisella laudalla pelaajan täytyy liikkua ympäri pelilautaa minipeleistään saamien askelmäärien verran ja kerätä tarpeeksi kaukosäätimiä ennen Raymanin vastustajana olevaa pupua. Kun pelaaja on kerännyt kaikki kaukosäätimet, hän pääsee jahtaamaan pupua, jolla on kaukosäädin. Pelaajan täytyy saada pupu kiinni ennen tiettyä määräaikaa. Toisin kuin edeltäjässä, tässä pelissä pelaaja voi pelata myös Wii Balance Board -laudalla. Raving Rabbids TV Partyn minipeleihin kuuluu muun muassa peli, jossa täytyy saada tehtyä pupusta muumio kiertämällä sen ympärille vessapaperia; peli, jossa täytyy hammaslääkärissä olevalla pupulla poksauttaa mahdollisimman paljon kuplamuovia rikki; ja peli, jossa täytyy tanssia tietty kappale tarpeeksi hyvin loppuun. Viimeksi mainittu muistuttaa tekniikoiltaan edeltäjässä olevaa kappaleensoittamisminipeliä: mitä paremmin pelaaja suorittaa minipelin läpi, sitä enemmän hän saa askelmääriä seuraavalle erälle. Tässäkin pelissä pelaaja voi saada minipelejä pelattavaksi Free Mode -tilaan. Raving Rabbids TV Party sisältää edeltäjästä tuttuna ominaisuutena sen, että pelaaja voi muokata omaa pupuaan erilaisilla vaatteilla.
Vastaanotto

Peli sai pääosin positiivisia arvosteluja, sillä muun muassa IGN palkitsi sen muutamilla Wii Specific -palkinnoilla vuonna 2008, muun muassa parhaasta äänen käytöstä , "Best Family Game" ja "Best Use of the Wii Balance Board"-palkinnot. Siitä huolimatta se sai paljon kritiikkiä Rayman-faneilta siitä, ettei Rayman esiinny juuri lainkaan pelissä vaan lähinnä vain joissakin välikohtauksissa. Tämä peli sai IGN:ltä arvosanaksi 7,0 ja GameTrailersilta se sai arvosanaksi 7,4.
Košicen vaakuna

Vuonna 1504 vahvistettu vaakuna.
Kilpi
Košicen vaakuna on Slovakiassa sijaitsevan Košicen kaupungin vaakuna. Sen myönsi Unkarin kuningas Ludvig I vuonna 1369, mikä tekee Košicesta Euroopan ensimmäisen kaupungin, joka sai oikeuden käyttää vaakunaa. Vaakuna sai nykyisen muotonsa vuonna 1504.
Historia

Košicen ensimmäinen vaakuna on vuodelta 1369. Unkarin kuningas Ludvig I myönsi sen kaupungille 8. toukokuuta, mikä on yhä košicelainen juhlapäivä. Tätä ennen eurooppalaiset kuninkaat olivat myöntäneet vaakunankäyttöoikeuksia yksityishenkilöille, kuten merkittäville aatelisille, mutta Košice oli ensimmäinen kaupunki koko Euroopassa, jolle tämä oikeus annettiin. Vaakunan ensimmäisestä versiosta on säilynyt pelkkä kirjallinen kuvaus.
Kruunun Košicea kohtaan osoittaman suosion taustalla oli vuonna 1312 käyty Rozhanovcen taistelu, jossa kaupunki tuki kuninkaan joukkoja taistelussa kanssa Slovakian alueen vahvoja magnaatteja Aban veljeksiä sekä Máté Csákia vastaan. Kuninkaalle uskolliset joukot voittivat lopulta kapinalliset ja Košice pääsi Anjou-kuninkaiden suosioon. Tämän jälkeen Košice nousikin koko Unkarin kuningaskunnan toiseksi tärkeimmäksi kaupungiksi heti Budan jälkeen.
Vaakunaa uudistettiin kolmeen kertaan kunnes se sai nykyisen muotonsa vuonna 1504.
Vaakuna

Košicen vaakunan kilpi on jaettu kolmeen alueeseen. Ylemmässä sinisessä kentässä on kolme kultaista liljaa. Tämä oli Anjou-hallitsijasuvun tunnus, ja näitä värejä käytetään yhä Košicen tunnusväreinä. Keskiosa on punavalkoraidallinen, ja sen keskelle on sijoitettu puoliksi halkaistu kotka. Alakentässä on kolme kultaista liljaa, jotka erottaa toisistaan punakeltainen nauha. Kilpeä pitelee molemmilla käsillään enkeli.
Muuta

Košicen vanhankaupungin keskustassa sijaitsee vaakunaa kuvaava 3,10 metriä korkea pronssinen patsas. Se paljastettiin 8. joulukuuta 2002.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Košicen vaakuna Wikimedia Commonsissa
Vaakunan esittely Košicen kaupungin kotisivuilla (slovakiksi)
Koukkurahkasammal

| Koukkurahkasammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Sphagnopsida
Lahko::  Sphagnales
Heimo::  Sphagnaceae
Suku::  Rahkasammalet Sphagnum
Laji::  subsecundum
Kaksiosainen nimi
 Sphagnum subsecundum  Nees in Sturm 
Katso myös
   Koukkurahkasammal Wikispeciesissä   Koukkurahkasammal Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koukkurahkasammal eli keräpäärahkasammal (Sphagnum subsecundum) on isokokoinen sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Koukkurahkasammalta esiintyy koko Suomessa. Uhanalaisuusluokittelussa laji on elinvoimainen. Yleisväriltään koukkurahkasammal on vihreää tai ruskeaa.
Koukkurahkasammalta.
Kristy Cates

Kristy Cates on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Elphabana musikaalin Wicked Chicagon tuotannossa.
Ura

Cates aloitti esiintyjänuransa kolmevuotiaana laulaen ja esittäen itse kirjoittamiaan musikaaleja perheelleen. Catesin ollessa toisella luokalla hänen lahjansa huomattiin ja hän sai roolin laulavana kukkona joulunäytelmässä.
Catesin ollessa 17-vuotias hän sai ensimmäisen teatteriroolinsa ja päätti ruveta näyttelijäksi. Hän pääsi Cincinnatin yliopistoon College Conservatory of Musiciin. Hänen huonetoverinsa ja ystävänsä oli Shoshana Bean, joka on myös esiintynyt musikaalissa Wicked. Valmistuttuaan Cates muutti New Yorkiin.
Pari kuukautta muuttonsa jälkeen Cates sai roolin Princess Idassa. Vuonna 2003 Cates esiintyi Boobs! The Musical –musikaalin off-Broadway tuotannossa. Hän sai kriitikoilta positiivisia arvosteluja.
Vuonna 2003 Cates sai roolin uudesta musikaalista Wicked osana kokoonpanoa ja sijaisnäyttelijänä Idina Menzelille. Maaliskuussa 2005 Wickedin Yhdysvaltain kiertueen tähti Stephanie J. Block loukkaantui ja Cates lennätettiin hänen sijaisekseen Torontoon. Hänen ollessaan Torontossa häntä pyydettiin Ana Gasteyerin sijaisnäyttelijäksi Wickedin Chicagon tuotantoon. Cates korvasi Ana Gasteyerin kokopäiväisesti 24. tammikuuta 2006. Hän esiintyi Wickedissä Stacie Morgain Lewisin kanssa. Cates lopetti esiintymisen Wickedissä 10. joulukuuta 2006.
Tammikuussa 2007 Cates palasi Chicagoon viikonlopuksi esittämään soolokeikkoja. Jokainen esitys oli loppuunmyyty.
Cates on myös saanut roolin Martyna viikonpituisessa tuotannossa Grease-musikaalista, jota esitetään St. Louisissa Muny-teatterissa.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Riddick Bowe

| Riddick Bowe Maailman raskaansarjan maailmanmestari |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Riddick Lamont Bowe
Syntynyt: 10. elokuuta 1967 Brooklyn, New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Big Daddy
Pituus:  196  cm
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Valmentaja:  Eddie Futch
Ammattilaistilastot
Ottelut:  44
Voitot:  43
– tyrmäysvoitot:  33
Tappiot:  1
Ratkaisemattomat:  0
Riddick Lamont Bowe (s. 10. elokuuta 1967 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen raskaan sarjan nyrkkeilijä ja ammattilaisten yleisesti tunnustettu entinen raskaan sarjan maailmanmestari. Erityisesti Bowe muistetaan kolmesta ottelustaan Evander Holyfieldia vastaan sekä kahdesta Andrew Golotaa vastaan käydystä kamppailusta.
Nyrkkeilyura

Amatöörinä Bowe voitti junioreiden maailmanmestaruuden raskaassa keskisarjassa. Soulin kesäolympialaisissa 1988 hän sai superraskaassa sarjassa hopeisen mitalin kärsittyään loppuottelussa tappion Lennox Lewisille. Lisäksi hän voitti useita Golden Globes -kilpailuita.
Ammattilaiseksi Bowe siirtyi vuonna 1989. Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan hän voitti Lionel Butlerin teknisellä tyrmäyksellä. 29. lokakuuta 1991 hän voitti WBC-liiton (World Boxing Council) Continental Americas -tittelin Elijah Tilleryä vastaan käydyssä ottelussa diskauksella Tilleryn potkaistua Bowea erän päättymisen jälkeen. Syyskuussa 1990 Bowe tyrmäsi entisen huippuhaastaja Pinklon Thomasin kahdeksannessa erässä. Seuraavassa kuussa hän kukisti vain kahdessa erässä Bert Cooperin.
Elokuussa 1991 Bowe kukisti tulevan raskaansarjan mestarin Bruce Seldonin kamppailun ensimmäisessä erässä.
Nyrkkeilyura > Bowe vs Holyfield

13. marraskuuta 1992 Bowe kohtasi Holyfieldin kaikkien suurten nyrkkeilyliittojen, WBC:n, WBA:n (World Boxing Association) ja IBF:n (International Boxing Federation), tunnustamassa maailmanmestaruusottelussa. Ottelu kesti täydet 12 erää ja lopulta tuomittiin Bowen voitoksi kaikin tuomariäänin. Ensimmäisen kerran hän puolusti titteliään seuraavan vuoden helmikuussa ensimmäisen erän tyrmäyksellä entisestä mestarista Michael Dokesista. Toukokuussa haastaja Jesse Ferguson kesti kaksi erää WBA:n tunnustamassa puolustusottelussa.
6. marraskuuta Bowe kohtasi jälleen Holyfieldin. Ylipainoiselta vaikuttanut Holyfield vei ottelua mennen tullen ja voitti WBA:n ja IBF:n tunnustaman mestaruuden lopulta tuomaripisteillä. Kamppailussa sattui omituinen välikohtaus jossa laskuvarjohyppääjä James Miller laskeutui Bowen kulmauksen lähelle ennen seitsemännen erän alkua. Kamppailu käytiin ulkoareenalla.