stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luukki
Aiheesta muualla

Kartano[vanhentunut linkki] Muuka.com
Luukki lapsiperheiden retkioppaassa (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Espoo |
| --- | --- | --- |
 Uusimaa  Helsingin seutukunta  Pääkaupunkiseutu 
| Pohjois-Espoo |  Bodom  Kalajärvi  Lahnus  Lakisto  Luukki  Niipperi  Perusmäki  Röylä  Vanhakartano  Velskola  |  |
| Suur-Espoonlahti |  Espoonlahti  Kaitaa  Latokaski  Nöykkiö  Saunalahti  Soukka  Suvisaaristo  |  |
| Suur-Kauklahti |  Espoonkartano  Kauklahti  Kurttila  Vanttila  |  |
| Suur-Leppävaara |  Karakallio  Kilo  Laaksolahti  Leppävaara  Lintuvaara  Lippajärvi  Sepänkylä  Viherlaakso  |  |
| Suur-Matinkylä |  Henttaa  Matinkylä  Olari  |  |
| Suur-Tapiola |  Haukilahti  Laajalahti  Mankkaa  Niittykumpu  Otaniemi  Pohjois-Tapiola  Tapiola  Westend  |  |
| Vanha-Espoo |  Espoon keskus  Gumböle  Högnäs  Järvenperä  Karhusuo  Karvasmäki  Kaupunginkallio  Kolmperä  Kuurinniitty  Muurala  Nupuri  Kunnarla  Nuuksio  Siikajärvi  Vanha-Nuuksio  Ämmässuo  |  |
Luukin alueelle pystytetty opastaulu, jossa on alueen kartta.
Aapo Halme

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Aapo Ilmari Halme
Syntymäaika: 22. toukokuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 193 cm
Junioriseurat
2009–2014: Honka
2015–2016: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014 | Honka | 1 | (0) |
| 2015–2017 | HJK | 29 | (0) |
| 2015 | → Klubi 04 | 15 | (1) |
| 2018–2019 | Leeds United | 4 | (0) |
| 2019–2022 | Barnsley | 55 | (4) |
| 2022–2024 | HJK | 27 | (3) |
Maajoukkue
| 2013–2014 | Suomi U16 | 5 | (0) |
| 2014 | Suomi U17 | 10 | (1) |
| 2015–2016 | Suomi U18 | 9 | (0) |
| 2015–2017 | Suomi U19 | 7 | (0) |
| 2016 | Suomi U20 | 1 | (0) |
| 2017–2020 | Suomi U21 | 18 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. tammikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. toukokuuta 2023.
Aapo Halme (s. 22. toukokuuta 1998 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Veikkausliigassa pelaavaa HJK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Halme on Hongan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Veikkausliigassa 8. kesäkuuta 2014, tultuaan vaihdosta kentälle 78. minuutilla Hongan voittaessa Rovaniemen Palloseuran 1–0.
Tammikuussa 2015 Halme solmi HJK:n kanssa vuoden 2017 loppuun ulottuvan sopimuksen. Kaudella 2015 hän pelasi HJK:n reservijoukkue Klubi 04:ssä. Kaudella 2017 hän pelasi HJK:ssa 10 ottelua Veikkausliigassa ja voitti Suomen mestaruuden.
Tammikuussa 2018 Halme siirtyi Englantiin Leeds Unitedin organisaatioon nelivuotisella sopimuksella. Hän teki debyyttinsä uuden joukkueensa paidassa marraskuussa pelatussa Mestaruussarjan kamppailussa Bristol Citya vastaan. Ensimmäisen maalinsa Leedsille Halme teki 6. tammikuuta 2019 FA Cupin ottelussa saman sarjatason Queens Park Rangersia vastaan.
Halme siirtyi heinäkuussa 2019 kolmivuotisella sopimuksella Barnsleyn riveihin. Kolmen kauden ja 55 pelatun sarjaottelun jälkeen Halme palasi Suomeen HJK:n paitaan heinäkuussa 2022. Hän voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden kausilla 2022 ja 2023.
Halme on pelannut myös Suomen nuorten maajoukkueessa, toimien myös Pikkuhuuhkajien kapteenina. Ensimmäisen kutsunsa aikuisten maajoukkueeseen Halme sai toukokuussa 2021, kun hänet valittiin Ruotsia vastaan pelatun maaottelun leiriryhmään.
Aiheesta muualla

Soccerway
Laulu on iloni ja työni

| Laulu on iloni ja työni Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1967–1973
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: LP-levy (SFLP 9538)   C-kasetti (FDE 136)
 Tuottaja(t): Erkki Pälli
 Tyylilaji: folk, funk, soul, latino, pop, maailmanmusiikki, samba, balladi
 Kesto: 44.39
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Finnlevy
Vesa-Matti Loirin muut kokoelmalevyt
|   | Laulu on iloni ja työni 1973 | Lankon tanko (ja muita askelmia) 1977 |
Laulu on iloni ja työni on Vesa-Matti Loirin ensimmäinen kokoelma-albumi vuodelta 1973, joka sisältää kappaleita Loirin varhaistuotannon kappaleita vuosilta 1967–1973. Albumin kappaleet ovat peräisin tämän kokoelman tuotantoyhtiön Finnlevyn lisäksi Love Recordsilta, Otavalta, Scandia-musiikilta, Tammelta ja WSOY:ltä.
Kappaleet > A-puoli

Saiskos pluvan? – 2.13 (alkup. ”Foggy Mountain Breakdown”, säv. E. Scruggs, san. P. Reponen & V.-M. Loiri, sov. E. Linnavalli)
Vie minut minne tahdot – 2.39 (säv. ja sov. O. Donner, san. P. Lahtela)
Kohtalokas samba – 3.46 (säv. ja san. G. Malmstén, sov. J. Salo)
Konstan parempi valssi – 2.47 (säv. K. Jylhä, san. J. Virtanen, sov. E. Linnavalli)
Eenokin Jussa on ruma – 2.20 (säv. ja san. U. Kemppi, sov. K. Nyqvist)
Jussin talo – 3.40 (säv. ja sov. E. Koivistoinen, san. K. Kunnas)
Voi saasta! – 2.05 (alkup. ”Pollution”, säv. T. Lehrer, san. Saukki, sov. J. Salo)
Brontosauruksen yö – 2.52 (säv. ja sov. E. Helasvuo, san. M. Rankkala)
Kappaleet > B-puoli

Itkevä huilu – 3.33 (säv. O. Merikanto, san. Larin Kyösti, sov. E. Pethman)
Pää kypärään (Vorwärts) – 4.33 (säv. ja sov. E. Koivistoinen, san. P. Saarikoski)
Kosolan tulolaulu – 2.33 (säv. ja sov. K. Chydenius, san. A. Salo)
Syyslaulu – 3.05 (alkup. ”Tombstone Valentine”, säv. san. ja sov. J. Pembroke)
Joka pojalla on siivet – 3.09 (säv. ja sov. E. Helasvuo, san. M. Rankkala)
Laulu on iloni ja työni – 5.07 (säv. ja san. J. Alf. Tanner, sov. E. Pehtman)
Kappaleet > Kappalemateriaali

Albumin avausraitana toimii ”Saiskos pluvan?” joulukuulta 1968, joka on alun perin amerikkalainen instrumentaali hillbilly-iskelmä, johon Loiri ja Pertti Reponen loivat suomenkieliset sanat. Toisena kuullaan Henrik Otto Donnerin ja Pentti Lahtelan suomalainen tangoparodia ˝Vie minut minne tahdot˝ vuodelta -68. Sen jälkeen kuullaan Georg Malmsténin suorastaan legendaarinen ˝Kohtalokas samba˝ keväältä 1969, joka kertoo opettavaisen tarinan kesälesken seikkailuista tanssiravintolassa. Kappale on yksiä Loirin pidetyimpiä. Seuraavana luvassa on pelimanni Konsta Jylhän kappale ˝Konstan parempi valssi˝ edellisen tapaan keväältä 1969, johon Jukka Virtanen teki sanoitukset ja Loiri tulkitsee sen erinomaisesti. Tämän jälkeen kuullaan Usko Kempin Lappi-aiheinen kappale ˝Eenokin Jussa on ruma˝ helmikuulta 1973. Kappale julkaistiin alun perin Kempin kokoelmalevyllä Laulujeni Lappi. Tämän jälkeen vuorossa on Kirsi Kunnaksen lastenruno ˝Jussin talo˝ WSOY:n Muusa ja Ruusa -kokoelma-albumilta vuodelta 1971 Eero Koivistoisen säveltämänä. Loirin versio levytettiin myöhemmin saman vuoden keväänä. Seuraavaksi vuorossa on Tom Lehrerin säveltämä amerikkalainen laulelma ˝Voi saasta!˝, jonka Saukki käänsi suomeksi vuonna 1970. A-puolen päättää Esa Helasvuon ja Marja Rankkalan tekemä ˝Brontosauruksen yö˝, jolla Loiri osallistui vuonna 1972 Syksyn sävel -laulukilpailuohjelmaan heikolla menestyksellä esityksen jäädessä seitsemänneksi.
B-puolen avausraitana toimii Oskar Merikannon säveltämä herkkä ja kaunis laulu ˝Itkevä huilu˝, jonka sanoitti aikanaan suomalainen runoilija Larin Kyösti. Modernin sovituksen kappaleeseen teki Esa Pethman ja kappale julkaistiin Loirin tulkitsemana ensi kerran Loirin debyyttialbumilla 4+20 vuonna 1971. Toisena kappaleena toimii Pentti Saarikosken runon pohjalta tehty ˝Pää kypärään˝, joka on julkaistu alun perin Nykyaika-kokoelmassa. Eero Koivistoinen sävelsi ja sovitti version Loirin laulettavaksi vuonna 1968. Seuraavana vuorossa on ˝Kosolan tulolaulu˝, joka on peräisin Kaj Chydeniuksen säveltämästä ja Arvo Salon sanoittamasta Lapualaisoopperasta. Kyseessä on vanhin levytys tällä levyllä vuodelta 1967 ja kyseinen laulu aiheutti polemiikkia julkaisunsa yhteydessä. Seuraavana vuorossa on Loirin tulkinta Wigwamin kappaleesta Tombstone Valentine, joka kertoo kaupunkilaistumisesta. Wigwam-yhtyeen keulahahmo Jim Pembroke käänsi kappaleen suomeksi Loirin levytettäväksi nimellä ˝Syyslaulu˝, joka levytettiin vuonna 1970. Seuraavana raitana kuullaan Esa Helasvuon ja Marja Rankkalan kaihoisa ˝Joka pojalla on siivet˝, jonka Loiri tulkitsi vuonna 1972. Albumin päättää nimikappaleen ˝Laulu on iloni ja työni˝ uusi, ennenjulkaisematon versio Esa Pethmanin sovituksena. Kappale oli suunniteltu alun perin vuoden 1972 Loirin toiselle studioalbumille Vesku Suomesta, mutta jätettiin lopulta pois.
Kokoonpano > Muusikot

Vesa-Matti Loiri – laulu
Ilpo Kallio – rummut (1, 3)
Seppo Keurulainen – kitarat (1)
Heikki Laurila – kitarat (1, 3), banjo (12)
Ossi Runne – trumpetit (3)
Jaakko Salo – kosketinsoittimet (3)
Kaj Backlund – trumpetit (3)
Unto Haapa-aho – saksofonit (3)
Hasse Walli – akustinen kitara (6), kitara (9)
Esko Rosnell – rummut (6)
Hannu Karlsson – banjo (6)
Pekka Sarmanto – kontrabasso (6), rummut (9)
Eero Ojala – piano (6)
Eero Koivistoinen – viulu (6)
Kalevi Viitamäki – harmonikka (12)
Pekka Pohjola – bassokitara (12)
Ronnie Österberg – rummut (12)
Jukka Tolonen – kitara (12)
Jukka Gustavson – urut (12)
Jim Pembroke – piano (12)
Matti Bergström – basso (14)
Kokoonpano > Tuotanto

Erkki Pälli / Finnlevy – kokoelman tuottaja
Ronnie Kranck – tekninen toteutus
Erik Ekholm – tekninen toteutus
Jorma Tähtinen – levykotelon suunnittelu
Jorma Breider – valokuva
Aiheesta muualla

˝Kosolan tulolaulu˝ Lapualaisoopperasta huhtikuulta 1966
| n k Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- |
 Hahmot: Jean-Pierre Kusela  Nasse-setä  Uuno Turhapuro  Tyyne 
Albumit:  4+20 (1971)  Vesku Suomesta (1972)  Veskunoita (1973)  Merirosvokapteeni Ynjevi Lavankopoksahdus (1974)  Vesku Helismaasta (1977)  Eino Leino (1978)  Ennen viimeistä maljaa (1980)  Eino Leino 2 (1980)  Vesa-Matti Loiri tulkitsee Oskar Merikannon lauluja (1981)  Täällä Pohjantähden alla (1983)  Lasihelmipeli (1984)  Eino Leino 3 (1985)  Naurava kulkuri (1986)  Voi hyvä tavaton (1987)  Pim peli pom (1988)  Sydämeeni joulun teen (1988)  Unelmia (1989)  Seitsemän kertaa (1990)  Vesa-Matti Loiri (1994)  Kaksin (1995)  Uuno Kailas (1995)  Rurja (1997)  Sydämeeni joulun teen (1998)  Kirkkokonsertti (2000)  Eino Leino 4 – Päivän laskiessa (2001)  Ystävän laulut (2003)  Ystävän laulut II (2004)  Ivalo (2006)  Inari (2007)  Kasari (2008)  Hyvää puuta (2009)  Skarabee (2010)  Tuomittuna kulkemaan (2013)  Pyhät tekstit (2016) 
Livealbumit:  Kolmastoista huhtikuuta (2024) 
Kokoelmat:  Laulu on iloni ja työni (1973)  Lankon tanko (ja muita askelmia) (1977)  Vesa-Matti Loiri – Parhaat palat (1980)  Lapin kesä (1992)  20 suosikkia – Lapin kesä (1996)  20 suosikkia – Saiskos pluvan (1996)  Lauluja rakastamisen vaikeudesta (1999)  Vesku Suomesta – Parhaat (2001)  Naurava Kulkuri – Huumorinkukkia (2008)  Lauluni aiheet I (2012)  Lauluni aiheet II (2012)  Lauluni aiheet III (2012)  Kaikkien aikojen Loiri (2014) 
Singlet:  Nauravan kulkurin paluu (1995)  Lapin kesä & Robin (2015) 
 kappaleet  diskografia  filmografia ja esiintymiset
Petro Porošenko

| Petro Porošenko |
| --- | --- |

Ukrainan 5. presidentti
 7. kesäkuuta 2014 – 20. toukokuuta 2019  
Pääministeri:  Arseni Jatsenjuk Volodymyr Hroisman
Edeltäjä:  Viktor Janukovytš
Seuraaja:  Volodymyr Zelenskyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1965 (ikä 59) Bolhrad, Odessan alue, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:   ukrainalainen
Ammatti:  liikemies, poliitikko
Puoliso:  Maryna Porošenko
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  Euroopan solidaarisuus
Uskonto:  ortodoksi
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.poroshenko.com.ua
Petro Oleksijovytš Porošenko (ukr. Петро́ Олексі́йович Пороше́нко, s. 26. syyskuuta 1965 Bolhrad, Odessan alue, Ukrainan SNT) on ukrainalainen poliitikko ja liikemies. Toukokuun 2014 presidentinvaaleissa hänet valittiin Ukrainan presidentiksi, ja hänen presidenttikautensa päättyi vuoden 2019 presidentinvaaleissa kärsityn tappion jälkeen toukokuussa 2019. Hän on koulutukseltaan Kiovan kansallisesta yliopistosta valmistunut ekonomi.
Poliitikko ja presidentti

Porošenko on ollut Ukrainan parlamentin kansanedustaja neljän kauden aikana. Porošenko valittiin radaan ensimmäisen kerran Ukrainan sosiaalidemokraattisesta puolueesta vuonna 1998 ja kaksi vuotta myöhemmin hän perusti Solidaarisuus-puolueen. Hän oli myös perustamassa Alueiden puolue -puoluetta ja liittyi 2002 Viktor Juštšenkon Meidän Ukrainamme -vaaliliittoon.
Porošenkon tärkeimpiin poliittisiin tehtäviin kuuluvat toimiminen kansallisen puolustusneuvoston sihteerinä Juštšenkon aikana helmi-syyskuussa 2005, Ukrainan kansallispankin puheenjohtajuus helmikuusta 2007 lähtien, Ukrainan ulkoministerinä toimiminen Julija Tymošenkon hallituksessa (9. lokakuuta 2009 – 11. maaliskuuta 2010) sekä talous- ja kauppaministerin tehtävät Mykola Azarovin hallituksessa (23. maaliskuuta 2012 – 24. joulukuuta 2012).
Porošenko oli puolueista riippumattomana ehdokkaana Ukrainan presidentinvaaleissa 25. toukokuuta 2014. Mielipidekyselyissä hän oli ollut, Ukrainan parlamentin 22. helmikuuta 2014 tekemän, aiemman presidentti Janukovitšin syrjäyttämisen ja tätä seuranneen Krimin kriisin jälkeen eli helmikuun 2014 lopusta lähtien eniten kannatusta saanut ehdokas. Esimerkiksi 23. huhtikuuta 2014 julkaistussa, aikavälillä 9.–16. huhtikuuta tehdyssä keskeisten mielipidetutkimuslaitosten yhteisessä, 6 200 vastaajaa käsittäneessä mielipidekyselyssä Porošenkon kannatukseksi ilmoitettiin 48,4 ja Julija Tymošenkon (”Isänmaa” eli Batkivštšyna-puolue) 14 prosenttia. Heidän perässään tulivat kansanedustaja, suurliikemies Serhi Tihipko (riippumaton ehdokas, aiemmin Alueiden puolue) 7,4, Myh’ailo Dopkin (Alueiden puolue) 6 ja kannatuksella Petro Symonenko (Kommunistinen puolue) 5,6 prosentin kannatuksella. Muut ehdokkaat saivat tässä vaiheessa vähäisemmän kannatuksen.
Porošenko voitti vaalit ensimmäisellä kierroksella. Ukrainan keskusvaalikomission tulosten mukaan hän sai 54,7 prosenttia presidentinvaaleissa annetuista äänistä.
Tammikuussa 2019 hän ilmoitti pyrkivänsä myös jatkokaudelle seuraavissa vaaleissa. Hän eteni Ukrainan presidentinvaalien 2019 toiselle kierrokselle. Kun toisen kierroksen äänistä yli 98 prosenttia oli laskettu, Porošenkolle oli tulossa runsaan 24 prosentin osuus äänistä. Vaalivoittajaksi ja Porošenkon seuraajaksi oli nousemassa näyttelijänä tunnettu Volodymyr Zelenskyi, jonka ääniosuus oli yli 73 prosenttia. Porošenkon presidenttikausi päättyi 20. toukokuuta 2019, jolloin hänen seuraajansa Volodymyr Zelenskyi astui virkaan.
Varakas suurliikemies

Talouslehti Forbes arvioi maaliskuussa 2014 Porošenkon omistusten arvoksi 1,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Edellisvuonna toinen julkaisu oli arvioinut omaisuudeksi miljardi dollaria. Porošenkon yritysvarallisuutta on hoidettu ainakin osin Ukrprominvest-konsernin välityksellä. Yhtymään kuuluu kymmeniä yrityksiä, kuten Bogdan-yhtiö (muun muassa linja-autojen ja johdinautojen valmistusta), Leninska kuznja -telakkayhtiö (siviili- ja sotilasalusten sekä metallirakenteiden valmistusta), makeisvalmistaja Roshen ja muutama muu makeistehdas. Myös televisiokanava 5 kanal on liitetty konserniin. Uutistuotantoon panostavaa kanavaa on pidetty liberaalina mutta varsin neutraalina toimijana maan vahvasti politisoituneessa mediakentässä. Myös Ukrajinska pravda -sanomalehti kuului Porošenkon hallitseman Ukrprominvestin mediaomistuksiin, mutta on sittemin siirtynyt uudelle omistajalle. Porošenko myi 5 kanalin Vilni media -holdingyhtiölle vuonna 2021.
Varakas suurliikemies > Roshenin omistaja

Porošenko on erityisen tunnettu makeistehtailijana ja Roshen-suklaayhtiön pääomistajana (ukr. Рошен, Rošen, yhtiön käyttämä kirjoitusasu: Roshen). Yhtiön nimen sanotaan johdetun Porošenko-sukunimen keskiosasta. Roshen-yhtiön ilmoituksen mukaan Venäjän viranomaiset kielsivät makeisyhtiön tuotteiden maahantuonnin Venäjälle kesällä 2013 eivätkä antaneet tuontirajoituksille pätevää syytä. Tätä aiemmin Venäjä oli yhtiön päämarkkina-alueita. Yhtymällä on ollut omaa tuotantoa myös Venäjän Lipetskin alueella. Venäläisviranomaiset ovat kuitenkin – venäläisten suklaavalmistajien rikosilmoituksiin liittyviin vaatimuksiin vedoten – pysäyttäneet Roshenin 13 vuotta toimineen Lipetskin tehtaiden toiminnan maaliskuussa 2014, pidättäneet tehtaan kirjanpitäjät ja takavarikoineet yhtiön dokumentteja, poistaneet työntekijät tehtaalta ja ryhtyneet vaatimaan oikeusteitse 2,4 miljardin Venäjän ruplan korvauksia venäläistehtaiden vaatimuksen mukaan heille ”neuvostoajalta saakka kuuluneiden tuotenimien käyttämisestä”. Lipetskin tehdas ilmoitti pysäyttäneensä viipymättä tuotenimikiistan kohteena olevien tuotteiden valmistuksen, mutta viranomaiset olivat silti ryhtyneet tehtaanjohdon mielestä ”kohtuuttomiin toimiin”. Joidenkin lähteiden mukaan Venäjä perusteli tehtaan sulkemista ja myyntikieltoa muodollisesti terveyssyillä. Kiellon todelliseksi syyksi on asiantuntijamielipiteissä arveltu Venäjän poliittisen johdon huolta Ukrainan länsimyönteisen presidenttiehdokkaan poliittisesta linjasta.
Tultuaan valituksi presidentiksi Porošenko on pyrkinyt vaalilupaustensa mukaisesti myymään Roshenin, mutta Ukrainan ja Venäjän kriisiytyneet välit ovat estäneet sen. Venäjän Roshenia vastaan kohdistamia toimia on kutsuttu "suklaasodaksi". Vuoden 2015 puolivälissä Moskovassa annettu oikeuden päätös pidättää Roshenin omaisuus Venäjällä on kuitenkin estänyt myymispyrkimykset toistaiseksi.
Presidenttikauden jälkeen

Heinäkuun 2019 parlamenttivaaleissa Porošenko oli Euroopan solidaarisuus -puolueensa vaalilistan ensimmäisenä, ja tuli siten valituksi radaan.
Samassa kuussa Ukrainan tutkintavirasto (SBI) kutsui Porošenkon kuultavaksi. Entisen presidentti Janukovytšin henkilöstöpäällikkö Andri Portnov oli avannut rikosjutun Porošenkoa vastaan mahdollisesta maanpetoksesta ja vallankaappausyrityksestä, joka olisi tapahtunut marraskuussa 2018. SBI:n mukaan tapahtuma liittyy Kertšinsalmen välikohtaukseen 25.11.2018. Lisäksi SBI sanoi tutkivansa Porošenkon mahdollisia talousrikoksia.
Joulukuussa 2019 SBI ratsasi Porošenkon puolueen päämajan ja hänen ja puolueen kakkosmiehen Ihor Kononenkon omistaman kuntosalin. SBI:n mukaan kuntosalin asiakkaita kuvattiin salaa. Kaiken kaikkiaan SBI:lla oli Porošenkoa vastaan auki muun muassa veronkierrosta ja rahanpesusta 13 rikostutkintaa, jotka liittyivät vuoden 2018 Kuznja na Rybalskomu -telakan ja asetehtaan myyntiin oligarkki Serhi Tihipkolle ja salaista tietoa sisältäneiden palvelinten varastamiseen sekä valtion omaisuuden varastamiseen.
Alkuvuodesta 2022 Kiovassa järjestettiin maanpetoksesta vangitsemisoikeudenkäynti, jossa Porošenko vapautettiin, mutta hänen passinsa takavarikoitiin ja hänelle määrättiin miljoonan hryvnian takuusumma. Syytteet koskivat kivihiilen kauppaa Itä-Ukrainan separatistialueilta vuosina 2014–2015. Porošenko oli aiemmin paennut maasta ja oleskellut ilmeisesti Puolassa mutta palasi oikeudenkäyntiin. Koska Porošenko oli istuva kansanedustaja, syytteiden ajaminen oli valtakunnansyyttäjän tehtävä. Porošenko piti syytteitä poliittisena ajojahtina. Porošenkon kannattajat osoittivat Kiovassa mieltä ex-presidentin puolesta.
Yksityiselämä

Petro Porošenko meni vuonna 1984 naimisiin Maryna Perevedentsevan kanssa. Vaimo on ammatiltaan kardiologi ja on vältellyt julkisuutta lukuun ottamatta miehensä nimeä kantavaa hyväntekeväisyysjärjestöä. Parilla on neljä lasta (2 poikaa ja 2 tytärtä), joista kahden kummisetä on Viktor Juštšenko. Myös vanhin poika Oleksi Porošenko on mukana politiikassa, ja hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin vuonna 2014 Vinnytsjan alueen edustajana.
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Porošenko on ortodoksi. Hän on useaan otteeseen käyttänyt varallisuuttaan luostarien ja muiden kirkon omistamien rakennuksien kunnostamiseen. Lisäksi hänellä on jopa arvovieraita tavatessaan yleensä mukanaan krusifiksi.
Porošenko puhuu ukrainaa, venäjää, englantia ja romaniaa.
Porošenko on diabeetikko.
Kunnianosoituksia

Ansioritarikunta (Ukraina, 1999)
Tasavallan ritarikunta (Moldova, 2014)
Valkoisen Kotkan ritarikunta (Puola, 2014)
Stara planinan ritarikunta (Bulgaria)
Siviilimeriitin ritarikunta (Espanja, 2010)
Kuningas Abdulazizin ritarikunta (Saudi-Arabia, 2017)
Vytautas Suuren ritarikunta (Liettua, 2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petro Porošenko Wikimedia Commonsissa
Kuvaus Korrespondent-lehden vauraimpien ukrainalaisten listalla (2013) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (korrespondent.net)
Porošenko Petr Aleksejevitš (venäjäksi) (liga.net)
Dokumentation: Neuer Wirtschaftsminister – Petro Poroschenko (5/2012) (saksaksi) (bpb.de)
Makeisyhtiö Roshen (englanniksi) (roshen.com)
Ukrajinska pravda -sanomalehti (ukrainaksi), (venäjäksi) (pravda.com.ua)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Viktor Janukovytš | Ukrainan presidentti 2014–2019 | Seuraaja: Volodymyr Zelenskyi |
Ukrainan presidentit
Leonid Kravtšuk | Leonid Kutšma | Viktor Juštšenko | Viktor Janukovytš | Petro Porošenko | Volodymyr Zelenskyi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Porošenkon kannatus Ukrainan presidentinvaaleissa 2014.
Roshen-suklaata
Plejadien ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Plejadien ritarikunta (ransk. Ordre de la Pléiade) on frankofonisten maiden järjestön (ransk. Organisation internationale de la francophonie, lyh. OIF) myöntämä palkinto. Se perustettiin aluksi mitalin nimellä vuonna 1972, mutta jo 1976 OIF:n alainen parlamentaarinen yhteistyöelin perusti sen uudelleen nykyisellä nimellä. Ritarikunnalla palkitaan sellaisia henkilöitä, jotka ovat edistäneet ranskan kielen käyttöä lähialueellaan tai maailmassa sekä sellaisia, jotka ovat toiminnallaan edistäneet OIF:n alaisen parlamentaarisen yhteistyöelimen tavoitteita.
Ritarikunnassa on viisi luokkaa:
suurristi
suurupseeri
komentaja
upseeri
ritari
HAARP
Rahoittajat

HAARP projekti perustettiin Yhdysvaltojen kongressin päätöksellä, ja vastuulliset johtajat olivat Yhdysvaltain ilmavoimat ja laivasto. 
Puolustusvoimat luopuivat projektista vuonna 2015 ja laitteisto siirtyi Alaskan yliopiston hallintaan.  Yliopisto sai tiedeakatemian rahoitusta projektin jatkamiseen vuonna 2021.
Muut samankaltaiset toimijat

Vastaanvanlaisia, teholtaan ja ominaisuuksiltaan poikkeavia ionosfäärin lämmittimiä on useita ympäri maailmaa: esimerkiksi HIPAS Alaskassa, EISCAT Tromssassa, Norjassa, Sodankylässä, Suomessa sekä Sura Venäjällä.lähde?