stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valentín Ferraz

| Valentín Ferraz |
| --- | --- |

Espanjan pääministeri
 12. elokuuta 1840–28. elokuuta 1840  
Monarkki:  Isabella II
Edeltäjä:  Antonio González y González
Seuraaja:  Modesto Cortázar
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1792 Anciles, Espanja
Kuollut: 31. elokuuta 1866 (74 vuotta) Madrid, Espanja
Tiedot
Puolue:  Edistyspuolue
Valentín Ferraz y Barrau (14. helmikuuta 1792 Anciles – 31. elokuuta 1866 Madrid) oli espanjalainen sotilas, poliitikko ja Espanjan pääministeri.  Hän oli virassa 12.–28. elokuuta 1840 ja ehti toimia siinä vain 17 päivää.
Hän kuului sukuun, jossa oli sotilaita, poliitikkoja ja juristeja. Valentín Ferraz aloitti sotilasuransa 16-vuotiaana. Vuonna 1816 hänet lähetettiin ratsuväen mukana Peruun. Hän vietti vuosia Etelä-Amerikassa ja sai ratsuväen korkeimman kunniamerkin. Vuonna 1825 Ferraz palasi Espanjaan ja pääsi useisiin julkisiin virkoihin kenraali Baldomero Esparteron tuella: hän oli Madridin pormestari, Huescan kuvernööri ja puolustusministeri. Maria Kristiinan sijaishallitsijakauden viimeisinä viikkoina Ferraz toimi ministerineuvoston puheenjohtajana.
Rosellin talo

Rosellin talo sijaitsee Orivedellä Eräjärven kylällä. Talo on Nikkilänjärven rannalla. Eräjärvi-Seuran Yrjö Johannes Rosellilta vuonna 2018 testamenttilahjoituksena saama tilan päärakennus sekä sen talousrakennus ovat muodostumassa Eräjärven kotiseutumuseoksi.
Eräjärven kotiseutumuseo

Aluetta on kunnostettu talkoilla vuodesta 2018 asti ja samalla on suunniteltu tulevia näyttelyitä. Tulevan kotiseutumuseon pihapiirissä on päästy järjestämään yleisölle jomilloin? muutamia tapahtumia ja itse rakennukseenkin on voinut tutustua.
Tulevaisuudessa Rosellin taloa on tarkoitus käyttää kotiseutumuseon esineistön esittelyyn, vaihtuvien näyttelyiden järjestämiseen sekä luentojen ja tilaisuuksien järjestämiseen.
Eräjärven kotiseutumuseon aiempi museorakennus on tuhoutunut tulipalossa.
Rakennukset

Rosellin talon hirsinen päärakennus on vuodelta 1909. Pihapiirin muita rakennuksia ovat navetta, 1930-luvun suuli sekä aitat. Perkiöntien varrella aiemmin sijainnut lato on purettu.
Eräjärvi-Seuran omistukseen siirtymisen jälkeen rakennuksia on korjattu talkoovoimin sekä avustusten turvin. Pirkanmaan maakuntamuseon suosituksia noudattaen pihapiirissä on muun muassa korjattu aitan katto ja päärakennuksen piiput. Navettaan on rakennettu näyttelytila. Päärakennus ja navetta on maalattu. Osana korjauksia päärakennukseen asennettiin vesijohto.
Rosellin talon viereistä peltoa on salaojitettu pysäköintialueen toteuttamiseksi.
Pirkanmaan kulttuuriympäristöpalkinto

Vuonna 2023 Eräjärvi-Seura ry palkittiin Pirkanmaan kulttuuriympäristöpalkinnolla. Palkinto myönnetään vaikuttavasta, esimerkillisestä ja pitkäjänteisestä pirkanmaalaisen kulttuuriympäristön hyväksi tehdystä työstä. Palkinnon myöntänyt Pirkanmaan maakuntamuseo toi myöntämisperusteina esiin muun muassa Eräjärvi-Seuran Rosellin talon korjausprojektissa esiin tulleet korjausrakentamisen taidot, museokokoelmista ja pihapiiristä huolehtimisen sekä oman yhteisön arvostuksen.
Rosenkrantz’ gate

Rosenkrantz’ gate syyskuussa 2022.
Rosenkrantz’ gate on Oslon keskustassa sijaitseva katu, joka alkaa C. J. Hambros plassilta ja päättyy kaupungintalon ja Pipervikan väliselle aukiolle. Matkalla se risteää muun muassa Karl Johans gaten kanssa. Katu on nimetty poliitikko ja virkamies Marcus Gjøe Rosenkrantzin mukaan, joka toimi Norjan hallituksen johtajana elokuusta marraskuuhun 1814.
Kadulla sijaitsevassa homobaarissa tapahtui heinäkuussa seksuaalivähemmistöihin kohdistunut terrori-isku, minkä jälkeen kadulle maalattiin sateenkaaren värit. Toukokuussa 2023 katu suljettiin autoliikenteeltä, jotta värit eivät kuluisi niin nopeasti.
Kuvia

Rosenkrantz’ gate 1: Thon-ketjuun kuuluva Hotel Rosenkrantz. Rakennus valmistui vuoden 1952 talviolympialaisia varten. Paikalla aiemmin sijainnut hotellirakennus oli tuhoutunut vuonna 1947 tulipalossa, joka vaati neljä kuolonuhria.
Rosenkrantz’ gate 3:ssa piti majaansa uutistoimisto NTB vuosina 1966–1986. Nykyisin rakennuksessa toimii hotelli.
Rosenkrantz’ gate 7: Nissens Latin- og Realskolen käyttöön valmistunut J. H. Nebelongin suunnittelema koulurakennus vuodelta 1847. Myöhemmin siinä toimi Oslon käsityöyhdistys. Rakennus sai lisäsiiven vuonna 1905 ja kaksi lisäkerrosta vuonna 1919.
Rosenkrantz’ gate 8: Bøndernes Hus (Carl ja Jørgen Berner, 1913). Rakennuksessa on alusta asti toiminut Bondeungdomslaget, nuorisojärjestö joka edistää perinteistä kansankulttuuria. Rakennuksessa toimii myös Bondeheimen-hotelli.
Rosenkrantz’ gate 10: Oslo Nye Teater.
Rosenkrantz’ gaten ja Karl Johans gaten risteyksessä sijaitsee Grand Hotel.
Rosenkrantz’ gate 14: Dampsentralen, Oslon ensimmäinen kunnallinen sähkövoimala. Se otettiin käyttöön vuonna 1892.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rosenkrantz’ gate Wikimedia Commonsissa
Uraanipentakloridi

| Uraanipentakloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Uraani(V)kloridi
CAS-numero:  13470-21-8
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  UCl5
Moolimassa:  415,29 g/mol
Sulamispiste:  287 °C (560 K)
Kiehumispiste:  527 °C (800 K)
Tiheys:  3,81 g/cm3
Uraanipentakloridi eli uraani(V)kloridi (molekyylikaava UCl5) on uraanin eräs kloridi. Se muodostaa huoneenlämpötilassa tumman ruskeita kiteitä. Uraanipentakloridia voidaan valmistaa useilla eri tavoilla, mutta saanto ja tuotteen puhtaus ovat kaikilla valmistustavoilla huonoja, koska yhdiste hajoaa herkästi muiksi uraanin klorideiksi jo alle 100 °C lämpötiloissa. Yhdiste on erittäin hygroskooppista, ja se hajoaa vedessä välittömästi U4+ ja U6+ ioneiksi. Se reagoi herkästi useimpien orgaanisten liuottimien kanssa, mutta ei liukene kuitenkaan bentseeniin, ksyleeniin tai isopropyylieetteriin.
Uraanipentakloridi on polymorfista ja sillä on kaksi kiderakennetta: α-UCl5 on monoliininen kun taas β-UCl5:n rakenne on trikliininen. α-UCl5 on näistä yleisemmin tavattu.
Eräs yhdisteen valmistustapa on kloorata uraanitrioksidia (UO3) tai triuraanioktaoksidia (U3O8) hiilitetrakloridilla 80–250 °C paineen alla. Toinen varsinkin laboratoriomittakaavassa toimiva tapa on uraaniheksakloridin (UCl6) hajottaminen huoneenlämpötilassa hiilitetrakloridilla, dikloorimetaanilla, tai 1,2-dikloorietaanilla. UO3 voidaan myös pelkistää piitetrakloridilla 400 °C lämpötilassa.
Aiheesta muualla

PubChem: Uranium(V) chloride (englanniksi)
Saapunki

Saapunki voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimenä

Jarkko Saapunki (s. 1976), mäkihyppääjä ja mäkihyppyvalmentaja
Pasi Saapunki (s. 1968), yhdistetyn hiihtäjä
Pauli Saapunki (s. 1945), kansanedustaja vuosina 1987–2003
Susanna Saapunki (s. 1992), maastohiihtäjä
Muita merkityksiä

Saapunki, järvi Kuusamossa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saapunki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
United Microelectronics Corporation

| United Microelectronics Corporation |
| --- | --- |

Osake:  TSE: 2303 NYSE: UMC
ISIN:  US9108734057
Kotipaikka:  Hsinchu, Taiwan
Toimiala:  puolijohdeteollisuus
Kotisivu:  www.umc.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
United Microelectronics Corporation (UMC) on Taiwanilainen puolijohdeteollisuuden yritys, joka on perustettu vuonna 1980. Yritys on Taiwanin ensimmäinen puolijohdeteollisuuden yritys. Yritys oli ensimmäinen, joka tarjosi "valimopalvelua" (engl. foundry).
Yrityksellä on 19 000 työntekijää maailmanlaajuisesti.
Oikeuskiistat

Vuonna 2020 yhtiö myönsi käyttäneensä Micron Technologyn tekniikkaa luvatta DRAM-piirien valmistuksessa. Micronin entinen työntekijä oli palkattu yhtiöön ja oli vastuussa Fujian Jinhuan kanssa kehitettävästä DRAM-tuotteesta. Kaksi muuta entistä Micronin työntekijää siirtyi hankkeeseen ja näiden mukana siirtyi Micronin luottamuksellisia dokumentteja.
Rødøy

Rødøy on Norjan kunta Nordlandin läänissä Helgelandin maakunnassa. Naapurikuntia ovat pohjoisessa Meløy, idässä Rana, etelässä Lurøy ja lounaassa Træna. Pääelinkeinoja ovat maatalous, kalastus ja kalankasvatus. Rødøyn hallinnollinen keskus on Vågaholmen. Kunnassa ei ole lainkaan taajamia.
Kuvia

Kunnan väkiluku vuosina 1951–2010.
Mykenin majakka
Rødøyn kirkko
Tunnettuja henkilöitä

Hjalmar "Hjallis" Andersen (1923–2013), pikaluistelija, syntyi Rødøyssä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rødøy Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Nordlandin läänin kunnat
Alstahaug
Andøy
Ballangen
Beiarn
Bindal
Bodø
Brønnøy
Bø
Dønna
Evenes
Fauske
Flakstad
Gildeskål
Grane
Hadsel
Hamarøy
Hattfjelldal
Hemnes
Herøy
Leirfjord
Lurøy
Lødingen
Meløy
Moskenes
Narvik
Nesna
Rana
Rødøy
Røst
Saltdal
Sortland
Steigen
Sømna
Sørfold
Tjeldsund
Træna
Tysfjord
Værøy
Vefsn
Vega
Vestvågøy
Vevelstad
Vågan
Øksnes
Norjan läänit | Norja
Käännös suomeksi
Rødovren kunta

| Rødovren kunta |
| --- | --- |
 vaakuna
 Kunnan sijainti Tanskan kartalla.
Valtio:   Tanska
Alue:  Pääkaupunkialue
Keskustaajama:  Rødovre
Hallinto:  
 – Pormestari:  Erik Nielsen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,2 km²
Väkiluku:  40 634
 – Väestötiheys:  3 330,7 as./km²
 
 www.rk.dk 
 Tilastotietojen lähteenä Danmarks Statistik. Väkiluvun ajankohta 1.4.2020 ja pinta-alan vuosi 2020. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rødovre on Tanskan pääkaupunkialueella sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 40 634 asukasta, ja sen pinta-ala oli 12,2 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Rødovre.
Rødovre tunnetaan monikulttuurisena kuntana, jossa asuu runsaasti ihmisiä ympäri maailman.[lähde? ] Rødovre on Järvenpään ystävyyskunta.
Tunnettuja henkilöitä

Brigitte Nielsen (s. 1963) malli, näyttelijä ja laualja
Helle Thorning-Schmidt (s. 1966) entinen Tanskan pääministeri
Nikolaj Lie Kaas (s. 1973) näyttelijä
Tunnettuja henkilöitä > Urheilijat

Hans Fogh (1938–2014) olympiapurjehtija
Jannik Hansen (s. 1986) entinen jääkiekkoilija
Lars Eller (s. 1989) jääkiekkoilija
Nikolaj Krag Christensen (s. 1998) jääkiekkoiliija
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rødovren kunnan kotisivut (tanskaksi)
Helle Thorning-Schmidt, 2010
Hans Fogh, 1964
Undergrunn

Undergrunn on norjalainen rap-yhtye Oslosta. Siihen kuuluvat Patrick "Fretex" Bakkeng, Gabriel "Plaza" Doria, Sverre "Pus" Skogheim Gudmestad, Jo "Marstein" Almaas Marstein, Jon "Loverboy" Ranes ja Marcos "Rikpappa" Haugestad. Yhtye nousi suosioon singlellään "Isbil" vuonna 2019. Vuonna 2022 he voittivat Spellemannprisen-gaalassa Vuoden läpimurto -palkinnon.
Albumit

Firenze's Finest (2020)
Buketter & ballspill (2021)
Undergrunn (2022)
Egoland (2023)
Valençay (juusto)

Valençay-juustoa.
Juustopakkaus.
Valençay on ranskalainen vuohenmaidosta valmistettava juusto.
Valençay-juusto on peräisin Keski-Ranskan Berryn historialliselta alueelta. Nykyisin juuston tuotantoalue kuuluu Indren, Indre-et-Loiren, Cherin ja Loir-et-Cherin departementteihin. Valençay-juuston sanotaan olleen alun perin pyramidin muotoinen, mutta tarinan mukaan ruhtinas de Talleyrand määräsi juuston huiput leikattavaksi ja muodon muutettavaksi, jottei juusto muistuttaisi keisari Napoleonia tämän epäonnistuneesta sotaretkestä Egyptiin. Valençay sai Euroopan unionin suojatun alkuperänimityksen vuonna 1998.
Valençay-juusto valmistetaan vuohen raakamaidosta. Juustomassan muodostamiseksi käytetään pieni määrä juoksutetta, jonka jälkeen juustomassa kuivatetaan 20 tunnin ajan. Kuivaamisen jälkeen juuston pinta suolataan ja juusto kypsyy korkeintaan 10 °C:n lämpötilassa kypsytyshuoneessa. Kypsymisen aikana juuston pinnalle muodostuu ohut kerros hometta ja juusto voidaan myydä noin 11 päivän kypsymisen jälkeen, kun home on peittänyt juuston kauttaaltaan.
Valmiin juuston kuori on väriltään harmaa tai sinertävän harmaa ja sisällöltään valkoista. Rakenteeltaan juusto on kiinteää, notkeaa ja kermaista. Juuston makua on kuvailtu maitoisaksi ja siinä saattaa olla pähkinän, aluskasvillisuuden tai hedelmän sivumakuja. Juustoa voidaan tarjoilla esimerkiksi juustotarjottimella, tai pilkottuna esimerkiksi salaatin kanssa.
Aiheesta muualla

Fromage Valencay (ranskaksi)
Underground Resistance

Underground Resistancen logo
Underground Resistance (UR) on Detroitissa toimiva yhdysvaltalainen kollektiivi ja itsenäinen levymerkki, joka on erikoistunut teknomusiikkiin. Se edustaa Detroit-teknon toista sukupolvea ja on yksi merkittävimmistä teknovaikuttajista, joskin se on tuottanut myös muunlaista elektronista tanssimusiikkia. Kollektiivi on poliittisesti aktiivinen, ja musiikin avulla pyritään vaikuttamaan muun muassa afroamerikkalaisten ja Detroitin nuorison asioihin. Ryhmän imagoa leimaa tietty salamyhkäisyys ja militanttisuus.
Underground Resistancen perustivat "Mad" Mike Banks ja Jeff Mills marraskuussa 1989. Mukaan liittyi pian Robert "Noise" Hood. Suurin osa Underground Resistancen varhaista tuotantoa on kolmikon käsialaa. Hood ja Mills jättivät ryhmän vuonna 1992, mutta Banks jatkaa edelleen sen johdossa vuonna 2008.
Underground Resistancen tunnetuimpia julkaisuja ovat muun muassa Electronic Warfare -tupla-EP 1990-luvun puolivälistä ja DJ Rolandon vuonna 1999 tekemä Knights of the Jaguar.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Underground Resistance -ryhmä Discogs-sivustolla (englanniksi)
Underground Resistance -levymerkki Discogs-sivustolla (englanniksi)
In the flesh again – detroitilaisen Metro Times -lehden artikkeli (englanniksi)
Underground Resistance Dublinin DEAF-tapahtumassa (Arkistoitu – Internet Archive) – kuvia, videoita, äänitiedostoja (englanniksi)
Underground Resistancen Atlantis ja Dex haastateltavina (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Valenzuela ochroleucus

| Valenzuela ochroleucus> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Psocodea
Heimo::  Caeciliusidae
Suku::  Valzenzuela
Laji::  ochroleucus
Kaksiosainen nimi
 Valenzuela ochroleucus  (Li Fasheng, 1993) 
Synonyymit
 Caecilius ochroleucus Li Fasheng, 1993 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valenzuela ochroleucus on Valenzuela-sukuun ja Caeciliusidae-heimoon kuuluva eläinlaji. Tieteellisen nimen sille antoi ensimmäisenä Li Fasheng vuonna 1993. Sillä ei ole alalajeja.
Valenzuela ochroleucus esiintyy luonnonvaraisena Kiinassa.
Kirjallisuutta

Li, Fasheng: ​Psocoptera from National Chebaling Nature Reserve (Insecta: Psocoptera).  Collected Papers for Investigation in National Chebaling Nature Reserve., Science and Technology Publishing House of Guangdong Province, Guangdong Province, 1993.
Mockford: ​A classification of the psocopteran family Caeciliusidae (Caeciliidae auct.)..  Transactions of the American Entomological Society 125(4):325-417, 2000[1999].
Pohjois-Venäjän interventio

Pohjois-Venäjän interventio (tunnetaan myös nimillä Pohjois-Venäjän retkikunta, Arkangelin-kampanja ja Muurmannin retkikunta)  oli osa ympärysvaltojen hanketta, jossa osallistuttiin Neuvosto-Venäjän vastaiseen taisteluun Venäjän sisällissodassa Venäjän valkoisten tukena vuosina 1918–1920. Interventioon osallistuivat Iso-Britannia, Yhdysvallat, Ranska ja Kanada.
Ensiksi britit ottivat Pohjois-Venäjällä haltuunsa Murmanskin ja Arkangelin alueet tavoitteenaan estää saksalaisten pureutuminen alueelle samoin kuin ympärysvaltojen toimittamien sotatarvikkeiden joutuminen bolševikkien haltuun. Pitkän tähtäimen tavoitteena oli edetä pohjoisesta Siperian rataa kohti ja ottaa se haltuun, jotta Moskova jäisi ilman itäyhteyksiä, ja näin tukea neuvostovallan kukistumista.
Brittien huoli saksalaisuhasta Muurmannin radalle > Yhteistyö neuvostovenäläisten kanssa

Brittien aloittama interventio sai alkunsa yhteistyössä neuvostovallan kanssa tilanteessa, jossa Neuvosto-Venäjä oli joutunut Saksan Baltian kautta Petrogradia vastaan suunnatun hyökkäyksen kohteeksi, jonka tarkoituksena oli saattaa Neuvosto-Venäjä tilanteeseen, jossa sen olisi pakko hyväksyä Brest-Litovskin rauhansopimus.
Murmanskin neuvosto tiedusteli kansankomissaarien neuvostolta 1.3.1918, miten heidän tulisi suhtautua brittiläisen kontra-amiraali Thomas C. Kempin tarjoukseen suojata brittiläisin joukoin Muurmannin rataa saksalaisilta ja valkoisilta suomalaisilta. Ulkoasiainkansankomissaari Lev Trotskin vastauksen mukaan tätä tuli tukea.
Kaksi brittiläistä merijalkaväen osastoa, yhteisvahvuudeltaan 176 sotilasta, nousi 6.3.1918 maihin Murmanskissa Canopus-luokan taistelulaiva HMS Glory:stä. Seuraavana päivänä kevyt risteilijä HMS Cochrane toi lisää miehiä. Muutaman päivän kuluessa tuli myös pieni osasto ranskalaisia sotilaita.
Brittien huoli saksalaisuhasta Muurmannin radalle > Brest-Litovskin rauha ja neuvostovenäläisten liittolaisuus Saksan kanssa

Tällä välin Neuvosto-Venäjä oli solminut 3.3.1918 Saksan kanssa Brest-Litovskin rauhan, jolloin Neuvosto-Venäjästä tuli vastentahtoinen Saksan liittolainen, joka joutui luovuttamaan keisarilliselle Venäjälle kuuluneita alueita Saksan sotilaalliseen suojelukseen. Britannian amiraliteetti ei jäänyt odottamaan ulkoasiainministeriön poliittisia päätöksiä, vaan samana päivänä päätti lähettää alueelle HMS Cochranen vahvistukseksi sekä pyytää alueelle saman kokoluokan aluksia niin Ranskalta kuin Yhdysvalloiltakin. Ranska lähetti kolmen päivän kuluttua Amiral Auben, mutta Yhdysvallat risteilijä USS Olympian vasta seuraavassa kuussa.
Brittien huoli saksalaisuhasta Muurmannin radalle > Ympärysvaltojen päätös Venäjän interventiosta

Brest-Litovskin rauhan jälkeen ympärysvallat pitivät 15.3.1918 kokouksen, jossa ne päättivät ryhtyä Venäjän interventioon. Näin Neuvosto-Venäjästä tuli niiden vihollinen.
Britannian Tukholman-suurlähettiläs Esme Howard oli ehdottanut liittoutuneille yhteisesiintymistä, jotta saksalaisten kulkupuheita Britannian pyrkimyksistä asettua pysyvästi Kuolaan hälvennettäisiin. Hänen näkemyksensä mukaan kuitenkin Suomi oli ajautumassa Saksan vaikutuspiiriin muun muassa jääkärien Saksasta paluun, Saksan laivaston Ahvenanmaalle ruotsalaisten suorittaman maihinnousun jälkeen sekä saksalaisten Vaasan senaatille suorittamien asetoimitusten vuoksi. Britannian ulkoasiainministeri Balfour sähkötti 17.3.1918 Britannian Washingtonin suurlähettiläälle, että miehittämällä Suomen Saksa pyrki Muurmanskiin ja Kuolan niemimaalle.
Thomas C. Kemp ilmoitti 19.3.1918 amiraliteetille, että paikalle on saapunut 400 suomalaista punakaartilaista, jolla on mukanaan aseita maanmiestensä aseistamiseksi.
Brittien huoli saksalaisuhasta Muurmannin radalle > Kansanvaltuuskunta Pohjois-Suomeen Venäjän kautta

Pohjoissuomalaisia punakaartilaisia oli tullut Murmanskin seudulle helmikuun aikana Ivalon-Nuorttijärven kautta. Toinen suomalaiskeskus oli Kantalahti, jonne suomalaiset perustivat jopa oman Kantalahden neuvoston, joka vaikutti Knäsössä, Koudassassa ja Kieretissä työskentelevien suomalaisten keskuudessa. Kuusamosta 17.2.1918 lähtenyt aliupseeri Iivo Ahava ryhtyi organisoimaan suomalaisia Pohjois-Suomeen tehtävää hyökkäystä varten.
Samaan aikaan Suomen kansanvaltuuskunnan sota-asiainvaltuutettu Eero Haapalainen ryhtyi organisoimaan Kantalahtea varten Helsingissä apujoukkoa, jonka johtajaksi tuli hänen tuttunsa, Kouvolan komendantti Kosti Tamminen. Kun Iivo Ahava saapui Helsinkiin, oli Kosti Tammisella Ahavan miehet mukaan lukien 88 hengen joukko. Juna joutui odottamaan Pietarissa viikon ja siitä Tamminen joutui keskustelmaan niin Lev Trotskin kuin myös Petrogradin sotilaspiirin komentajan Jeremejevin kanssa. Joukko sai varustuksekseen viisi konekivääriä, 150 patruunavyötä, 7 160 kolmen linjan kivääriä ja miljoona patruunaa. Joukostaan Tamminen joutui luovuttamaan 30 sotilasta suksineen Pietarin puolustukseksi.
Koska Brest-Litovskin rauhan neuvottelut olivat kesken, saattoi olla epäselvää, voisiko Neuvosto-Venäjä sallia aluettaan käytettävän tukialueena Pohjois-Suomeen tehtävän hyökkäyksen valmistelemista varten. 8.3.1918 juna pääsi lähtemään, mutta liikenneraportteihin se merkittiin tyhjäksi. Petroskoin punaiset pidättivät junan ja riisuivat osaston aseista 10.3.1918.
Juna pääsi jatkamaan 11.3.1918. Se saapui Vienan Kemiin 15.3., Knäsöön 17.3. ja Kantalahteen 18.3. Rovaniemeläisen Akseli Kauppisen mukaan pohjoisimmasta Murmanskiin tulleet suomalaiset olisivat saaneet käyttöönsä junan ja ajaneet sillä kohti Pietaria etelään kohdaten Sorokassa Kosti Tammisen osaston junan, joka olisi yhdistetty ja Kantalahteen olisi tullut 600 miestä. Toisten lähteiden mukaan Vienan Kemissä olisi ollut sata suomalaista pakolaista, joiden määrä junamatkalta olisi kasvanut 390:llä, minkä lisäksi vielä Knäsössä ollut 600 halukasta vapaaehtoista 500 Kantalahdessa jo olevan lisäksi.
Joukon otti komentoonsa Aleksis Tuorila, kun taas Iivo Ahava vastasi Pohjois-Suomea kohti tehdyistä operaatioista. Ahavan johtama osasto lähti liikkeelle 21.3. ja joutui kaksi päivää myöhemmin Kilisjärven kohdalla lähellä Suomen rajaa Sallan suojeluskunnan piirittämäksi. Partion johtajan mukaan kaikki ammuttiin, koska punaiset eivät olleet antautuneet saarretussa saunassa. Ruumiiden alle eloon jääneen partion jäsenen mukaan antautuneet ammuttiin saunan seinää vasten. Seuraavana päivänä 24.3. joutui 200 punakaartilaisen osasto neljän kilometrin päässä rajasta Suomen puolella Tuntsajoella Nivalan talon kohdalla Kurttiin edetessään suojeluskuntalaisten väijyttämäksi, jossa kuoli kuusitoista ja jäi vangeiksi kaksi. Osa varusteista jäi paossa suojeluskuntalaisille.
Brittien huoli saksalaisuhasta Muurmannin radalle > Ympärysvallat laivaston varassa

Ympärysvaltojen ylin sodanjohto totesi 23.3.1918 Versailles'ssa, ettei poliittisia valtuuksia interventioon Pohjois-Venäjällä ollut, joukot oli sidottu Saksan hyökkäyksen torjumiseen ja että Murmanskin puolustuksessa on tyydyttävä käyttämään vain merivoimia.
Brittien huoli saksalaisuhasta Muurmannin radalle > Brittiläis-ranskalainen joukko Kantalahteen

Tukholman suurlähetystö ilmoitti 4.4.1918 Lontooseen, että Suomen valkoiset suunnittelevat hyökkäystä Muurmannin radalle ja että Lev Trotski olisi valtuuttanut Muurmannin neuvoston pyytämää ympärysvaltojen apua. Kontra-amiraali Thomas C. Kempin sai siksi vahvistaa Murmanskin varastojen vartiointia 150 sotilaalla sekä lähettää ranskalaisen eversti Moretierén johdolla sotilasosasto Kantalahteen.
Brittien taistelut suomalaisia vastaan Petsamossa

Kuitenkin vielä huhtikuussa 1918 neuvostojoukot ja liittoutuneet brittiläis-ranskalaiset joukovat olivat samalla puolella siirtäen panssarijunan kuun puolessavälissä Kantalahteen pohjoisessa operoivien Svinhufvudin senaatin joukkoja vastaan. Suomalaisjoukot eivät käyneet taisteluun panssarijunaa vastaan, vaan poistuivat. Paria viikkoa myöhemmin suomalaisjoukot valtasivat Petsamon, jota saksalaiset haluaisivat alkaa käyttää sukellusvenetukikohtanaan.
Koska hanke uhkaisi liittoutuneiden joukkoja Murmanskissa, mutta tarjoaisi saksalaisille mahdollisuuden häiritä myös brittilaivaston liikkeitä. 3.5.1918 HMS Cochrane laski maihin 100 merijalkaväkisotilasta, 40 matruusia ja 40 neuvostovenäläistä punakaartilaista brittiläisen merijalkaväen kapteeni Brownin johdolla. Taisteluja käytiin kolme päivää suomalaisia hiihtojoukkoja vastaan. 6.5.1918 HMS Cochrane toi 35 merijalkaväen sotilasta lisää sekä viisi Lewis-konekivääriä. Matruusit siirsivät 12-naulaisen tykin rannalle jään poikki. 10.5.1918 saivat britit vallattua Petsamon turkulaisen fil. tohtori Thorsten Renvallin ja rovaniemeläisen lääkärin Onni Laitisen johtamilta Petsamon retken suomalaisilta sekä torjuttua 150 suomalaisen vastahyökkäyksen. Merijalkaväen sotilaat korvattiin 200 serbisotilaalla, jotka jäivät alueelle.