stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuona (yhtye)

| Kuona> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  punk, thrash metal
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Vivian Suolenkainen, laulu ja basso   Yli-Komissaari Saharov, kitara   Isä Grikori Brrjatŝhov, kitara   Vitku Salama, rummut  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuona on tamperelainen yhtye, joka yhdistelee musiikissaan punkia sekä metallimusiikkia ja rockia. Yhtye on nimennyt musiikillisiksi vaikuttajikseen muun muassa Apulannan, System of a Downin, Klamydian, Slayerin ja YUPin.
Kuona julkaisi omakustanteisen debyyttialbuminsa Kaksivaara 14. syyskuuta 2018. Yhtyeen laulaja-basisti Suolenkainen kirjoitti pääosin albumin kaikki kappaleet ja kuvasi sen sisältävän tyylillisesti musiikkia "hc-metallista tai punkista lähes progemaisiin kappaleisiin." Kaaoszine-verkkosivustolla albumia kuvailtiin aggressiiviseksi, persoonalliseksi sekä hämmennystä herättäväksi, joka kuitenkin kokonaisuutena on toimiva paketti sekavuudestaan huolimatta.
Maaliskuussa 2019 Kuona jakoi verkossa uuden kappaleen "Kuolemanvesi", joka oli myös heinäkuussa julkaistulla viisi kappaletta sisältäneellä EP-levyllä "Peak!s".
Elokuussa 2020 Kaaoszine uutisoi Kuonan työstävän uutta materiaalia.
Diskografia > Albumit

Kaksivaara (2018)
Peak!s (2019, EP-levy)
Uhkakuva (2024)
Diskografia > Singlet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  "Torakat" (2017)  "Kostant" (2017)  "Ärsyttävä" (2017)  "Aleksitymia" (2017)  |  "Kuolemanvesi" (2019)  "Vulva 4" (2019)  "Valveunia" (2019)  "Sika" (2019)  |  "Auervaara" (2021)  "Barrikadi kaatuu" (2024)  "Unen sieppaaja" (2024)  |
Tietyllä tavalla

| Tietyllä tavalla> De cierta manera |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Julio García Espinosa  Thomas Gonzáles Peréz  Tomás Gutiérrez Alea  Sara Gómez 
Käsikirjoittaja:   Julio García Espinosa  Tomás Gutiérrez Ale 
Säveltäjä:  Sergio Vitier
Kuvaaja:  Luis García
Leikkaaja:  Tomás Gutiérrez Alea
Pääosat:   Mario Balmaseda  Yolanda Cuéllar  Mario Limonta 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kuuba
Tuotantoyhtiö:  Instituto cubano del arte e industria cinematográficos (ICAIC)
Ensi-ilta:  1974
Kesto:  73 min
Alkuperäiskieli:  espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tietyllä tavalla on kuubalainen elokuva vuodelta 1974.  Se kertoo Mirafloresista, 1960-luvulla rakennetusta asuma-alueesta ja siihen liittyvästä koulutusohjelmasta. Elokuva yhdistelee fiktiota ja dokumenttia.
Zozo

| Zozo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Josef Fares
Käsikirjoittaja:  Josef Fares
Tuottaja:  Anna Anthony
Säveltäjä:  Adam Nordén
Kuvaaja:  Aril Wretblad
Leikkaaja:  Michal Leszczylowski Kristin Grundström
Tuotantosuunnittelija:  Anna Asp
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta, Ruotsi, Tanska
Tuotantoyhtiö:  Zozo Sigma III Films Memfis Film Rights5 Zentropa
Levittäjä:  Disney+
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  arabia ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Zozo (Zozo) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Josef Faresin ohjaama ruotsalainen elokuva.
Zozo sai Pohjoismaiden neuvoston vuoden 2006 elokuvapalkinnon.
Juoni

Sisällissodan runtelemassa Beirutissa pieni Zozo menettää perheensä ja päätyy isovanhempiensa luokse Ruotsiin. Siellä libanonilaista maahanmuuttajapoikaa kiusataan koulussa ja poika ajautuu rikosten teille. Tarina perustuu osin ohjaaja Josef Faresin omiin kokemuksiin maahanmuuttajana.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Imad Creidi  | … |  Zozo   |
|  Elias Gergi  | … |  Zozon isoisä    |
|  Antoinette Turk  | … |  Rita   |
|  Carmen Lebbos  | … |  Zozon äiti    |
|  Jad Stephan  | … |  Zozon veli    |
|  Charbel Iskandar  | … |  Zozon isä    |
|  Viktor Axelsson  | … |  Leo    |
|  Yasmin Awad  | … |  Zozon isoäiti   |
Tien laulu

| Tien laulu> Pather panchali |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Satyajit Ray
Käsikirjoittaja:  Satyajit Ray
Tuottaja:  Government of West Bengal
Säveltäjä:  Ravi Shankar
Kuvaaja:  Subrata Mitra
Leikkaaja:  Dulal Dutta
Pääosat:  Subir Banerjee  Kanu Banerjee  Karuna Banerjee  Uma Dasgupta   Chunibala Devi   Tulsi Chakrabarti
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Government of West Bengal
Levittäjä:   Aurora Film Corporation  Netflix  Fandango at Home 
Ensi-ilta:  1955
Kesto:  123 min
Alkuperäiskieli:  bengali
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tien laulu (Pather panchali) on intialainen elokuva vuodelta 1955. Se on ensimmäinen osa Bibhutibhushan Bandopadhyayn romaaneihin perustuvasta Apu-trilogiasta ja ohjaajansa  Satyajit Rayn ensimmäinen kokoillan draamaelokuva. Elokuvan musiikin teki Ravi Shankar. Tien laulu kertoo päähenkilönsä, bramiiniperheen Apu-pojan varttumisesta Bengalissa 1910-luvulla.
Tarina

Nuori bengalilaispoika Apu varttuu maaseudulla sisarensa Drugan, vanhempiensa ja kärttyisän, sairaan tätinsä kanssa. Kun isä lähtee taas kerran töitä etsimään kaupunkiin, Apun äiti ei tahdo jaksaa selviytyä perheen huolehtimisesta köyhyyden keskellä. Apu kohtaa sisarensa ja tätinsä kuoleman, mutta selviytyy, varttuu ja viisastuu.
Vastaanotto

Tien laulua pidettiin Cannesin elokuvajuhlilla aluksi primitiivisenä, mutta kriitikko André Bazin suostutteli tuomariston antamaan elokuvalle erikoispalkinnon. Elokuva sai muitakin palkintoja. Elokuvan myötä intialainen elokuva teki kansainvälisen läpimurron.
Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa teki kukin luettelon kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Tien laulu oli mukana yhdeksässä luettelossa. Peter von Bagh luokitteli elokuvan yhdeksi elämää suuremmista elokuvista.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Tien laulun vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 20 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Tule kotiin, Cathy

| Tule kotiin, Cathy> Cathy Come Home |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ken Loach
Käsikirjoittaja:  Ken Loach
Perustuu:  Jeremy Sandfordin tarinaan
Tuottaja:  Tony Garnett
Säveltäjä:  Paul Jones Michael Giddings
Kuvaaja:  Tony Imi
Leikkaaja:  Roy Watts
Pääosat:  Carol White Ray Brooks
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  BBC
Ensi-ilta:  1966
Kesto:  75 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tule kotiin, Cathy (Cathy Come Home) on Ken Loachin BBC:lle käsikirjoittama ja ohjaama brittiläinen televisioelokuva vuodelta 1966. Nuorenparin asunnottomuudesta kertova mustavalkoinen elokuva perustuu Jeremy Sandfordin tarinaan, ja sen on tuottanut Tony Garnett. Elokuvasta tuli Ken Loachin läpimurto yhteiskunnallisiin aiheisiin erikoistuvana, dokumentaarisen tyylin elokuvaohjaajana.
Juoni

Elokuva alkaa optimistisissa tunnelmissa, kun nuori aviopari Cathy ja Reg odottavat esikoistaan. Pian Reg joutuu työtapaturman vuoksi sairaalaan ja perheen tulotaso romahtaa niin, että pariskunta lapsineen häädetään asunnostaan, he joutuvat asumaan asuntovaunussa ja ajautuvat lopulta erilleen toisistaan eri hätämajoitusasuntoloihin. Cathy alkaa käyttäytä asuntolassa aggressiivisesti, saa häädön sieltäkin, ja sosiaaliviranomaiset ottavat hänen lapsensa huostaan.
Elokuvan lopputeksteissä todetaan, että elokuvan tekoaikaan 4 000 brittilasta asui erillään vanhemmistaan asuntopulan takia, ja että Saksassa on rakennettu toisen maailmansodan jälkeen asuntoja kaksinkertaisesti Britanniaan verrattuna.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Carol White  | … |  Cathy   |
|  Ray Brooks  | … |  Reg   |
|  Emmett Hennessy  | … |  Johnny   |
|  Adrienne Frame  | … |  Eileen   |
|  Wally Patch  | … |  isoisä   |
Vastaanotto ja myöhempi arvostus

Tule kotiin, Cathy sai Britanniassa ensiesityksellään ja uusinnallaan yhteensä yli 20 miljoonaa katsojaa. Suomessa elokuva esitettiin marraskuussa 1967 pohjustettuna ohjelmalla, jossa Eija-Elina Bergholm haastattelee Ken Loachia ja Tony Garnettia..
Tule kotiin, Cathy oli brittiläisen televisiohistorian kannalta merkittävä tuotanto, koska se oli ensimmäisiä kertoja kun televisiodraaman avulla kyettiin merkittävästi vaikuttamaan yhteiskunnalliseen aiheeseen, nuorten asunnottomuuteen. Elokuvan televisioesitys aloitti vilkkaan julkisen keskustelun asiasta.
Myös tuotantotavaltaan Cathy Come Home avasi uusia uria televisioilmaisussa sekoittamalla fiktiota ja dokumenttimateriaalia. Se on kuvattu paljolti käsivaralta kevyellä filmikameralla aidoissa asuinympäristöissä, ja elokuvassa esiintyy paljon amatööriesiintyjiä ja aitojen ihmisten kuten asumisasioiden viranomaisten haastatteluja. Tätä Lindsay Andersonin ja Karel Reiszin osaltaan aloittamaa tuotantotapaa Ken Loach oli kehittänyt jo 1960-luvun alkuvuosista lähtien. Tekotapa jakoi mielipiteitä: toiset pitivät fiktion ja dokumentaation sekoittamista hyvin koskettavana, toiset taas luottamusta murentavana.
Vuonna 1968 Tule kotiin, Cathy palkittiin 20. Prix Italia -festivaaleilla vuoden parhaana tv-näytelmänä. Vuonna 2000 British Film Instituten kyselyssä tv-ammattilaiset valitsivat elokuvan kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi brittiläiseksi televisio-ohjelmaksi komediasarjan Pitkän Jussin majatalo jälkeen.
Isosarvikuono

| Isosarvikuono |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kavioeläimet Perissodactyla
Heimo::  Sarvikuonot Rhinocerotidae
Suku::  Ceratotherium  Gray, 1868
Laji::  simum
Kaksiosainen nimi
 Ceratotherium simum  (Burchell, 1817) 
 Zairenleveähuulisarvikuonon levinneisyysalue on kuvattu kartassa oranssilla värillä (ylempi) ja etelänleveähuulisarvikuonon vihreällä (alempi).
Alalajit
 Etelänleveähuulisarvikuono C. s. simum  Zairenleveähuulisarvikuono C. s. cottoni 
Katso myös
   Isosarvikuono Wikispeciesissä   Isosarvikuono Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isosarvikuono eli aiemmalta nimeltään leveähuulisarvikuono ja valkosarvikuono (Ceratotherium simum) on Afrikassa elävä sarvikuonolaji. Isosarvikuonoa on kahta alalajia: zairenleveähuulisarvikuono (C. simum cottoni) ja etelänleveähuulisarvikuono (C. simum simum).
Zairenleveähuulisarvikuonoja oli 2018 jäljellä enää kaksi yksilöä. Etelänleveähuulisarvikuono on ainoa viidestä sarvikuonolajista, joka ei ole uhanalainen. Etelänleveähuulisarvikuonoja on onnistuneiden suojelutoimien ansiosta nykyään noin 11 000. Ne elävät pääasiassa Etelä-Afrikassa mutta myös Botswanassa, Namibiassa, Swazimaassa ja Zimbabwessa, ja niitä ei luokitella enää uhanalaiseksi, vaan silmälläpidettäviksi.
Alalajit

Isosarvikuonoa on kahta alalajia: zairenleveähuulisarvikuono (C. simum cottoni) ja etelänleveähuulisarvikuono (C. simum simum). Ne luokitellaan toisinaan kahdeksi erilliseksi lajiksi. Zairenleveähuulisarvikuonon korvat ovat pyöreämmät, kuonon ja selän profiilit vähemmän kuperat ja olemus vähemmän ryppyinen kuin etelänleveähuulisarvikuonolla.
Piirteet

Isosarvikuono on lähes karvaton ja väriltään harmaa. Se painaa 1 800–2 700 kilogrammaa ja sillä on korkeutta 1,5–1,8 metriä. Sillä on kuonossaan kaksi sarvea, joista suurempi on pohjoisella zairenleveähuulisarvikuonolla noin metrin mittainen ja etelänleveähuulisarvikuonolla jopa 1,5 metriä pitkä. Isosarvikuonot lisääntyvät hitaasti mutta elävät 40–60-vuotiaiksi. Raskaus kestää 16 kuukautta, ja poikasia syntyy kahdesta kolmeen vuoden välein.
Toisin kuin pensassarvikuono, isosarvikuono ei ole ihmistä kohtaan kovin hyökkäävä.
Ekologia

Isosarvikuonot elävät melko kuivissa ja avoimissa ympäristöissä, kuten puusavanneilla, harvaa akaasiaa kasvavissa metsiköissä ja ruohostomailla. Isosarvikuono syö mieluiten lyhyttä ruohoa. Myös vettä on oltava saatavilla. Urosten reviiri on laajuudeltaan 0,8–2,6 neliökilometriä, mutta vastaavasti naaraiden 10–12. Sarvikuono syö päivittäin ainakin 25 kilogrammaa ruohoa.
”Valkoisuus”

Isosarvikuonoa kutsutaan toisinaan valkoiseksi sarvikuonoksi. Nimi johtuu väärinkäsityksestä: englantilaiset sekoittivat afrikaansin sanan weit eli leveä – viitaten eläimen kuonoon – englannin kielen sanaan white valkoinen. Nimi ei siis kuvaa eläimen väriä, vaikka isosarvikuono onkin jonkin verran vaaleampi kuin toinen afrikkalainen laji pensassarvikuono, jota joskus on sanottu myös mustasarvikuonoksi.
Aiheesta muualla

WWF, sarvikuonot
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Ceratotherium simum:  Wikidata: Q159918  Wikispecies: Ceratotherium simum  BioLib: 33432  BOLD: 26134  CoL: SQFF  EoL: 311503  EPPO: KRTTSI  GBIF: 2440880  iNaturalist: 43348  IRMNG: 10228978  ITIS: 625001  IUCN: 4185  MDD: 1006111  MSW: 14100050  NCBI: 9807  Observation.org: 82314  Paleobiology Database: 115823  Paleobiology Database: 115823  Species+: 10255  TSA: 3722 
Rhinoceros simus:  Wikidata: Q122365851  ZooBank: 2F7648FB-0BFF-45F1-A739-808780C15079 
Isosarvikuonolla on leveämpi kuononpää kuin sitä muutoin paljon muistuttavalla pensassarvikuonolla.
Recording Industry Association of America

| Recording Industry Association of America |
| --- | --- |

Perustettu:  1952
Päämaja:  Washington (DC)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Recording Industry Association of America (tai RIAA) on levy-yhtiöiden ja ääniteteollisuuden etua ajava toimialajärjestö Yhdysvalloissa. Järjestön jäseninä on suuri määrä yrityksiä, kuten levy-yhtiöitä ja jakelijoita, joiden osuus Yhdysvalloissa tuotetusta ja jaetusta musiikista on noin 90 %. RIAA perustettiin vuonna 1952. Vuodesta 2011 lähtien järjestön toimitusjohtajana on ollut Cary Sherman.
RIAA:n jäseniä ovat muun muassa kolme maailman suurinta levy-yhtiötä Universal Music Group, Sony Music Entertainment ja Warner Music Group.
Historia

Alkuvaiheessaan RIAAn päätehtävänä oli ylläpitää äänentoistoon liittyviä standardeja. Näistä tunnetuin on ns. RIAA-taajuuskorjaus.
RIAA taajuuskorjaus

RIAA-taajuuskorjaus on analogisisissa äänilevyissä ja levysoittimissa käytetty taajuuskorjaustapa. Se määrittelee ääntä levylle tallennettaessa ja levyltä toistettaessa käytettävät taajuuskorjaukset. Tallennuksen aikana matalia ääniä vaimennetaan ja toiston aikana vastaavasti vahvistetaan. Tämän avulla uran amplitudi levyllä pienenee ja urat voidaan kaivertaa levyn pintaan tiheään ilman että ne koskettavat toisiaan. RIAA osallistuu edelleen myös monien muiden äänentoistolaitteiden standardien tuottamiseen.
RIAA:n sertifikaatit

Recording Industry Association of America jakaa Yhdysvalloissa myytäville musiikkialbumeille, -singleille ja -videoille myyntimäärään pohjautuvaa sertifikaattia, joka voidaan rinnastaa kulta- ja platinalevymyynteihin. Näitä ovat:
Gold: Kun myynti on ylittänyt 500 000 kappaleen rajan
Platinum: Kun myynti on ylittänyt 1 000 000 kappaleen rajan
Multi-Platinum: Kun myynti on ylittänyt 2 000 000 kappaleen rajan, tai aina kun tulee täyteen uusi miljoona myyntimäärässä
Diamond: Kun myynti on ylittänyt 10 000 000 kappaleen rajan
Myynnissä otetaan huomioon fyysisen myynnin lisäksi sekä teosten digitaalinen lataus että suoratoisto eli striimaus. Singleillä yhtä sertifiointiin laskettavaa myyntiyksikköä vastaa yksi digitaalinen lataus tai 150 ääni- tai videostriimausta. Albumien yhdeksi myyntiyksiköksi lasketaan fyysisen albumin myynnin ohella yhden kokonaisen albumin tai kymmenen sille kuuluvan kappaleen lataus tai 1 500 striimausta albumille kuuluvilla kappaleilla.
Oikeudenkäynnit

RIAA on haastanut yksityisiä ihmisiä oikeuteen piratismista. RIAA on haastanut laittomasta musiikin jakamisesta vertaisverkossa oikeuteen sellaisia ihmisiä, joilla ei ole tietokonetta tai internet-yhteyttä.
RIAA:n ensimmäinen oikeuteen haastama henkilö Jammie Thomas oli syytteen mukaan jakanut verkosta 24:ää kappaletta, ja hänet tuomittiin maksamaan siitä 222 000 dollaria. Hän pyysi uutta oikeudenkäyntiä valamiehistön ohjeistamisvirheen vuoksi ja siihen suostuttiin; uusi tuomio oli 1 920 000 dollaria. Hän valitti tästä tuomiosta "perustuslain vastaisena", ja tuomari muutti summan 54 000 dollariksi. Tämän jälkeen RIAA ehdotti, että Thomas maksaisi sille 25 000 dollaria, mutta Jammie kieltäytyi tästä sopimuksesta. Oikeudenkäynnissä sakkojen suuruuden maksamiseksi 4. lokakuuta 2010 korvaussummaksi määrättiin 1,5 miljoonaa dollaria. Heinäkuussa 2011 oikeus alensi korvausta 54 000 dollariin, mutta levy-yhtiöt ilmoittivat valittavansa päätöksestä. 11. syyskuuta 2012 Yhdysvaltain kahdeksannen tuomiopiirin valitustuomioistuin kumosi 54 000 dollarin korvauksen ja palautti voimaan alkuperäisen 220 000 dollarin tuomion.
Aiheesta muualla

RIAA:n kotisivu
Kaksoistähden kehitys

Kaksoistähden kehitys: useimmat yksittäiset tähdet kehittyvät siten, että kun vety loppuu niiden ytimestä, ne kirkastuvat punaisiksi jättiläisiksi. Kevyemmät tähdet elävät pidempään, koska ovat viileämpiä ja niiden keskusta on  kylmempi ja harvempi. Silloin vety palaa niissä hitaammin.
Jos kaksoistähden osatähdet ovat kaukana toisistaan, osatähtien kehitys on samanlainen kuin yksittäisillä tähdillä.
Lähekkäisten kaksoistähtien osatähtien kehitys saattaa olla hyvinkin erilainen kuin yksittäisten tähtien, koska tähtien välillä tapahtuu joissain kehitysvaiheissa massan siirtoa.
Algol-paradoksi

Monet tunnetut kirkkaudeltaan muuttuvat kaksoistähdet ovat niin sanottuja Algol-tähtiä, joissa viileämpi, pintakirkkaudeltaan himmeämpi tähti pimentää välillä kuumempaa, pinnaltaan kirkkaampaa tähteä. Monesti Algol-muuttujissa on kevyempi alijättiläistähti ja raskaampi pääsarjan tähti.
Alijättiläistähdet ovat tähtien kehitysteorian mukaan pidemmälle kehittyneitä kuin pääsarjan tähdet.
Tätä havaintojen ja teorian välistä ristiriitaa sanotaan Algol-paradoksiksi.
Tähtien välillä kulkeva massavirta selittää Algol-paradoksin.
Nyt nähtävä kevyempi, pidemmälle kehittynyt alijättiläistähti oli alussa raskaampi ja kehittyi nopeammin. Silloin se täytti painovoimarajan, Rochen pinnan, jonka yli laajentunut tähden osa alkoi virrata kevyempään tähteen. Aikaa myöten kevyemmästä tähdestä tuli raskaampi.
. Massavirta siirtää massaa raskaasta tähdestä kevyeen ja tähtien massasuhde vaihtuu.
Lähekkäisten kaksoistähtien kehitystä määrääviä tekijöitä

Lähekkäisen kaksoistähden kehityksen määräävät tähtien massat ja tähtien etäisyydet. Kaksoistähden raskaampi komponentti kehittyy aina nopeammin kuin kevyempi ja suurenee vanhetessaan. Kun tähti kasvaa niin sanotun  Rochen pinnan yli, alkaa massavirta kevyempään komponenttiin.
Kun massavirta alkaa pääsarjassa

Jos massavirta alkaa pääsarjavaiheessa, jolloin tähti on suhteellisen vakaa, massa siirtyy termisessä aikaskaalassa kiihtyvällä vauhdilla, koska kriittinen säde pienenee ja tähti pyrkii kehittyessään kasvamaan. Terminen aikaskaala on Auringolla noin 30 miljoonaa vuotta. Kun tähtien massasuhde on suunnilleen käänteisluku alkuperäisestä, massavirran suunta vaihtuu. Toisesta tähdestä tulee alijättiläinen. Komponenttien kirkkaudet eivät eroa paljoa toisistaan ja jos kaksoistähti on pimennysmuuttuja, sen valokäyrä on Beta Lyrae -tyyppinen. Lopulta syntyy kontaktikaksoistähti.
Kun massavirta alkaa jättiläisvaiheessa kevyellä kaksoistähdellä

Jos massavirta alkaa vasta heliumin palamisvaiheessa, syntyy massan virtausta termisessä aikaskaalassa. Tässä tapauksessa pienimassaiset ja suurimassaiset tähdet kehittyvät eri tavoin.
Kevyessä kaksoistähdessä, jossa painavampi komponentti on alle 2,5 Auringon massaa, helium syttyy degeneroitumattomassa ytimessä.
Syntyy Algol-tyyppinen pimennysmuuttuja, jossa kevyt alijättiläinen luovuttaa massaa raskaalle pääsarjan tähdelle. Tämä tähti on puoliksi erillinen kaksoistähti, jossa vain toinen komponentti täyttää Rochen pinnan. Alussa massansiirto on nopeaa, myöhemmin hitaampaa. Alijättiläisen ulkokerros kuluu loppuun ja siitä tulee valkea kääpiö.
Jos helium ei degeneroidu alun perin raskaammassa tähdessä, siitä tulee heliumtähti, ja massavirta tähtien välillä pysähtyy, kun helium syttyy tähden keskustassa.
Nämä tähdet ovat massansiirtovaiheessaan Beta Lyrae -tähtiä, ja hitaassa vaiheessaan Algol-tähtiä.
Seuraava kehitysvaihe voi olla valkea kääpiö ja pääsarjan tähti, joka muuttuu jättiläistähdeksi. Jättiläinen vuodattaa massaa valkean kääpiön pinnalle saaden aikaan novapurkauksia.
Lopulta valkoisen kääpiön massa ylittää Chandrasekharin rajan (1,4 Auringon massaa), jolloin valkoinen kääpiö räjähtää supernovana.
Massavirta voi alkaa jo heliumin syttymisvaiheessa, jossa tähden
säde on pienempi, tai raskaammilla tähdillä hiilen syttymisvaiheessa.
Raskas kaksoistähti, jossa massavirta alkaa jättiläisvaiheessa

Alussa kumpikaan tähti ei täytä Rochen rajaa, joten massan siirtoa tähtien välillä ei tapahdu.
Tähti on Algol-tyyppinen pimennysmuuttuja myös toisessa vaiheessa, missä toinen tähti täyttää Rochen pinnan ja vuodattaa massaa kevyempään. Raskaampi tähti menettää massansa muuttuen kevyemmäksi, ja aluksi raskaammasta tähdestä tulee ensin heliumtähti (Wolf-Rayet-tähti) ja sitten neutronitähti tai musta aukko supernovaräjähdyksen jälkeen.
Tämän jälkeen aluksi kevyempi, nyt raskaampi tähti 
puhaltaa voimakasta tähtituulta saaden aikaan röntgensäteilyä neutronitähden ympärillä. Lopulta tähti laajenee niin suureksi, että suora massavirta saa aikaan kaasukiekon, joka tukahduttaa röntgenlähteen.
Ylijättiläisestä tulee lopulta heliumtähti ja toinen Wolf-Rayet-vaihe alkaa. Lopputulos on kaksi kompaktia tähteä kiertämässä toisiaan tai vanha ja nuori kompakti tähti kiitämässä avaruudessa eri suuntiin.
Kaksoistähtijärjestelmä.
Massavirta on alkanut jättiläisvaiheessa kevyellä kaksoistähdellä. Taiteilijan näkemys.
Oliver Twist (vuoden 2005 elokuva)

| Oliver Twist |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roman Polański
Käsikirjoittaja:  Ronald Harwood
Perustuu:  Charles Dickensin romaaniin Oliver Twist
Tuottaja:  Robert Benmussa Roman Polański Alain Sarde
Säveltäjä:  Rachel Portman
Kuvaaja:  Pawel Edelman
Leikkaaja:  Hérve de Luze
Tuotantosuunnittelija:  Allan Starski
Pukusuunnittelija:  Anna Biedrzycka-Sheppard
Pääosat:  Barney Clark Ben Kingsley Jamie Foreman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Britannia Tšekki Ranska Italia
Tuotantoyhtiö:  Runteam, ETIC Films, Medusa Produzione, R. P. Productions
Levittäjä:  TriStar Pictures
Ensi-ilta:  11. syyskuuta 2005
Kesto:  130 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  50 milj. euroa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oliver Twist on Roman Polańskin ohjaama, vuonna 2005 valmistunut,  elokuvasovitus Charles Dickensin samannimisestä romaanista. Elokuvan on käsikirjoittanut kirjailija Ronald Harwood ja nimiroolin esittää Barney Clark.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Barney Clark  | … |  Oliver Twist   |
|  Ben Kingsley  | … |  Fagin   |
|  Jamie Foreman  | … |  Bill Sykes   |
|  Harry Eden  | … |  Taskuniekka   |
|  Leanne Rowe  | … |  Nancy   |
|  Edward Hardwicke  | … |  herra Brownlow   |
|  Mark Strong  | … |  Toby Crackit   |
Tuotanto

50 miljoonan euron budjetista huolimatta elokuvassa oli mukana verrattain vähän tunnettuja näyttelijöitä, yhtä pääosaa näytellyttä Oscar-voittaja Ben Kingsleytä lukuun ottamatta. Pienissä rooleissa esiintyivät muun muassa Polańskin lapset Morgane (maanviljelijän tyttären roolissa) ja Elvis (poika jolla on vanne), jotka muutenkin olivat läsnä kuvauksissa.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Arto Pajukallion mukaan Polanski jättää hyödyntämättä Dickensin vakavat yhteiskunnalliset teemat ja on tehnyt elokuvasta sievän, romanttista tyyliä edustavan koko perheen elokuvan.