stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taskuravut
Kalastus ja käyttö

Taskurapuja pyydetään maailmassa ihmisravinnoksi vuosittain noin 1,5 miljoonaa tonnia, mikä on noin viidennes kaikesta äyriäispyynnistä ja -kasvatuksesta. Taloudellisesti tärkeitä lajeja, joiden pyyntimäärät ylittävät 20 000 tonnia, ovat muun muassa:
Portunus trituberculatus -uimataskurapu, jonka saalis on noin 20 prosenttia kaikesta taskuraputuotannosta (300 000 tonnia). Laji elää Aasian Tyynenmeren-rannikolla Hokkaidosta etelään sekä Australiaan ja Intian eteläosaan ulottuvalla alueella.  98 prosenttia saaliista tulee Kiinan rannikolta.
Portunus pelagicus on samoin Indopasifisen merialueen taskurapu, joka elää myös Välimeren itäosassa. Sen liha on hyvin arvostettua ja arvokasta. Laji soveltuu hyvin vesiviljelyyn.
Chionoecetes-lumitaskuravut ovat kylmien vesien äyriäisiä, joita pyydetään Pohjois-Atlantin ja pohjoisen Tyynenmeren vesiltä ja myös Jäämeren alueella, osittain yhdessä kuningasravun kanssa.
Sinitaskurapu Callinectes sapidus on läntisen Atlantin äyriäinen, jonka levinneisyys ulottuu Kanadasta Argentiinaan. Sen käyttö on kuitenkin keskittynyt Marylandiin, jossa äyriäistä perinteisesti pyydetään Cheasapeakenlahdella. Sitä pyydetään runsaasti myös Floridassa ja Meksikonlahdelta Teksasissa ja Louisianassa. Sinitaskurapu on levinnyt vieraslajina myös Euroopan ja Japanin vesille.
Charybdis-suvun uimataskuravut, joita on useita lajejea Indopasifisella merialueella.
Isotaskurapu Cancer pagurus on suuri eurooppalainen taskurapu, jonka esiintymisalue ulottuu Pohjois-Norjasta Pohjois-Afrikkaan ja Välimereen. Sen selkäkilpi voi olla 25 senttimetrin levyinen ja paino 3 kg. Vuosittain isotaskurapuja pyydetään noin 45 000 tonnia.
Cancer magister (engl. Dungeness crab) on Pohjois-Amerikan Tyynenmeren-rannikon kaupallisesti tärkein taskurapu.
Scylla serrata elää Afrikan, Aasian ja Australian alueen estuaareissa ja mangrovemetsissä. Sitä pidetään erittäin herkullisena ja arvokkaana eritoten Kaakkois-Aasian markkinoilla. Lajin viljelyyn on panostettu paljon, mutta se on osoittautunut epävarmaksi.
Isotaskurapu (Cancer pagurus)
Teleri

Teleri, ”Viimeiset”, ”Jälkijoukko”, "merihaltiat" on Silmarillion -saagassa kolmas ja suurin Haltioiden Kolmesta Sukukunnasta Suurella Matkalla Cuiviéneniltä. Heitä johtivat Olwë ja Elwë. He jakaantuivat kolmeksi heimoksi, joista Elwën johtama sindar jäi Beleriandiin. Nandorista toinen osa jäi Sumuvuorten itäpuolelle ja toinen osa jäi Ossiriandiin ja heistä tuli laiquendi eli viherhaltiat. Olwën johtama osa teleristä sai nimen falmari ja purjehti vanyarin ja noldorin tavoin Amaniin asti.
Taru Tuukkanen

| Taru Tuukkanen |
| --- | --- |
 Tuukkanen vuoden 2017 EM-kilpailujen Fan Zonella.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Taru Tellervo Tuukkanen
Syntynyt: 30. joulukuuta 1977 (ikä 46) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  192 cm
Nyk. joukkue:   Torpan Pojat
Sarja:  Naisten Korisliiga
NBA-varaus:  57. varaus 2001 (New York Liberty)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1997–2001:  Xavier Musketeers
Seurajoukkueet
2001–2002 2002–2003 2003–2004 2004–2005 2005 2005–2007 2007–2008 2008 2008–2009 2010 2010–2011 2011–2013 2013–2014 2014– 2015–2016 2017–2018 2019–2020 2020–2021 2021–:   Caláis  Symel Tenerife  Perfumerías Avenida  Mann Filter Zaragoza  Acis incosa León  Extrugasa  Gran Canaria  Phard Napoli  Extrugasa  Peli-Karhut  Torpan Pojat  Club Deportivo Zamorat  Peli-Karhut  Hyvinkään Ponteva  Gran Canaria  Mann Filter Zaragoza  Forssan Alku  Tapiolan Honka  Torpan Pojat
Maajoukkueet
1998–:   Suomi
Ottelut (pisteet):  165 (2523)
Aiheesta muualla
FIBA
Taru Tellervo Tuukkanen (s. 30. joulukuuta 1977 Helsinki) on suomalainen koripalloilija. 192-senttinen ja 10-vuotiaana koripallon pelaamisen aloittanut Tuukkanen on Torpan Poikien kasvatti ja on pelannut urallaan Yhdysvalloissa yliopistojoukkueessa ja sen jälkeen kaudesta 2001–2002 lähtien Euroopassa.Yliopistouransa jälkeen vuonna 2001 Tuukkanen varattiin ensimmäisenä suomalaisena WNBA:han. Suomen maajoukkueessa hän on vuoden 2017 loppuun mennessä pelannut 160 maaottelua.
Yliopistoura

Tuukkanen pelasi ja opiskeli vuosina 1997–2001 Xavierin yliopistossa Cincinnatissa, Ohiossa. Päättäessään opintonsa hän oli joukkueensa kaikkien aikojen tilastossa toisena pisteissä (1 785) ja kolmantena levypalloissa (857). Vuosina 2000 ja 2001 Tuukkanen varattiin Atlantic 10 -konferenssin tähdistöön. Kaudella 2000–2001 Tuukkanen teki Xavierin yhden kauden ennätykset pisteissä (648) ja levypalloissa (287). Vuonna 2009 Tuukkanen valittiin Xavierin yliopiston urheilun Hall of Fameen.
WNBA-seura New York Liberty varasi Tuukkasen vuoden 2001 varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella numero 57. Sopimusta joukkueen kanssa ei kuitenkaan tullut joten seuraavaksi kaudeksi Tuukkanen siirtyi Euroopan ammattilaiskentille.
Ura Euroopassa 2001–

Vuodesta 2001 lähtien Tuukkanen on pelannut Euroopassa. Kaudella 2001–2002 hän pelasi Ranskassa Caláisin joukkueessa. Seuraavaksi kaudeksi Tuukkanen siirtyi Espanjaan jossa hän on sen jälkeen pelannut useissa eri joukkueissa.
Kesken kauden 2005–2006 Tuukkanen siirtyi Espanjan kakkosliigassa pelaavaan Extrugasaan. Ensimmäisen ottelunsa uudessa seurassaan hän pelasi tammikuun lopussa 2006. Kauden päätteeksi joukkue nousi pääsarjaan. Tuukkanen jatkoi Extrugasassa myös kaudella 2006–2007. Joukkueessa pelasi myös Reetta Piipari jonka kanssa Tuukkanen pelasi tehokkaasti yhdessä jo Xavierin yliopistojoukkueessa.
Kesällä 2007 Tuukkanen oli lainalla jordanialaisessa Orthodox Jordania -joukkueessa Arabian seurojen mestaruusturnauksessa Marokon Rabatissa. Kaudella 2007–2008 Tuukkanen pelasi Espanjassa Gran Canarian joukkueessa ja kesäkuussa 2008 hän siirtyi italialaiseen Phard Napoli -seuraan.  Joulukuussa 2008 hän siirtyi Espanjaan Extrugasan joukkueeseen. Kesäksi 2009 Tuukkanen palasi Suomeen ja ToPon naisten joukkueen apuvalmentajaksi.  Syksyllä 2009 hän ei pelannut koripalloa äitiysloman vuoksi. Tammikuussa 2010 hän solmi naisten SM-sarjassa pelaavan Peli-Karhujen kanssa loppukauden pituisen sopimuksen ja saavutti samalla ensimmäisen henkilökohtaisen mitalinsa naisten SM-sarjassa. Kesällä 2011 Tuukkanen teki sopimuksen Espanjan pääsarjaan nousseen Zamoran kanssa. Kahden Espanjassa vietetyn kauden jälkeen Tuukkanen palasi Suomeen ja Kotkaan kaudeksi 2013-2014. Kausi päättyi hopeamitaliin, Catzin viedessä jälleen mestaruus. Kesällä 2014 Tuukkanen solmi sopimuksen Hyvinkään Pontevan kanssa.
Tuukkanen synnytti loppuvuodesta 2015 ja pelasi vuodenvaihteessa viisi ottelua Espanjan pääsarjaa Gran Canarian joukkueessa. Helmikuun 2016 alussa hän palasi Hyvinkään Pontevaan ja johdatti joukkueen finaaleihin saakka. Tuukkanen joutui pettymään jo kolmannen kerran, kun jälleen Catz vei mestaruuden nenän edestä. Tuukkasen johdolla Ponteva kuitenkin saavutti seuran ensimmäisen sm-mitalin. Seuraavalla kaudella Tuukkanen saavutti Pontevan kanssa himoitsemansa Suomen mestaruuden lyömällä Espoo Unitedin Martinhallissa ratkaisevassa 5. ottelussa. Kauden päätteeksi Tuukkanen palkittiin Naisten Korisliigan Vuoden pelaajaksi ja finaalien arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kuukausi mestaruuden voittamisen jälkeen julkistettiin Tuukkasen jatkavan Pontevassa. Joulukuussa 2017 hän solmi lyhyen määräaikaisen sopimuksen espanjalaisseura Mann Filter Zaragozan kanssa. Tuukkanen palasi Pontevan paitaan tammikuun lopulla 2018. Kausi päättyi pronssimitaliin.
Maajoukkueura

Tuukkanen pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa 4. huhtikuuta 1998 Saksaa vastaan. 4. tammikuuta 2009 hän pelasi 93:nnen aikuisten maaottelunsa ja teki ottelussa Isoa-Britanniaa vastaan 16 pistettä ylittäen 1 500 maaottelupisteen rajan. Samalla hän nousi 1 515 pisteellään Suomen naisten koripallomaajoukkueen kaikkien aikojen pistetilastossa toiseksi Lea Hakalan jälkeen, joka pelasi maajoukkueurallaan 251 aikuisten maaottelua ja teki 4 139 pistettä. Tuukkasen piste-ennätys maajoukkueessa on 30 pistettä ottelussa Sloveniaa vastaan vuonna 2004.
Tuukkanen on pelannut myös neljä ottelua 22-vuotiaiden maajoukkueessa ja kolme ottelua 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän oli myös mukana Suomen koripallojoukkueessa Universiadeissa Etelä-Korean Daegussa syksyllä 2003.
Taajuusvaste

Alipäästösuotimen taajuusvaste jonka jyrkkyys on 6 dB oktaavilla eli 20 dB dekadilla.
Erään mikrofonin taajuusvaste.
Taajuusvaste kuvaa, kuinka järjestelmän antama vaste riippuu siihen syötetyn herätesignaalin taajuudesta. Taajuusvaste esitetään yleensä graafisena käyränä, jossa vaaka-akselilla on herätesignaalin taajuus ja pystyakselilla systeemin lähtösignaalin voimakkuus logaritmisella desibeliasteikolla. Taajuusvasteen avulla nähdään miten systeemi reagoi eritaajuisiin herätesignaaleihin. Teknisissä sovelluksissa tarkastellaan usein myös systeemissä tapahtuvaa signaalin vaihesiirtoa.
Audiotekniikassa taajuusvastetta käytetään yleisesti kuvaamaan vahvistimien, mikrofonien ja kaiuttimien käyttäytymistä taajuuden funktiona.
Pyrittäessä mahdollisimman luonnolliseen äänentoistoon signaalin koko siirtoketjun taajuusvasteen tulisi olla mahdollisimman tasainen. Hifi-järjestelmissä pyritään tasaiseen taajuusvasteeseen audioalueella 20 Hz – 20 kHz. Äänentoistojärjestelmän taajuusvastetta halutaan kuitenkin usein erikseen säätää äänen värin säätimillä (basso ja diskantti).
Jos signaalin siirtoketjussa jonkin komponentin taajuusvaste on epätasainen, sitä voidaan jossain määrin kompensoida signaalin siirtoketjun muissa osissa ekvalisaattorilla, jonka taajuusvaste on säädetty korjaamaan ketjun muissa osissa tapahtuvia virheitä.
Elektroniset suotimet ovat laitteita, joiden taajuusvaste on suunniteltu tiettyyn tarkoitukseen. Ylemmässä kuvassa on esimerkkinä Butterworth alipäästösuotimen taajuusvaste. (Kyseinen esimerkkisuodin vaimentaa taajuuksia joiden kulmataajuus on suurempi kuin 1 radiaani/sekunnissa.)
Taajuusvaste voidaan mitata syöttämällä järjestelmään siniaaltoa, jonka taajuutta hitaasti muutetaan niin, että se pyyhkäisee mitattavan taajuusaleen yli ja samalla mitataan ulostulevan signaalin amplitudi, joskus myös vaihe, ja esitetään tulokset logaritmisella asteikolla. Vaihtoehtoisesti järjestelmään voidaan syöttää valkoista kohinaa, eli satunnaissignaalia, jonka spektri on tasainen, ja mitata ulos tulevan signaalin spektri spektrianalysaattorilla.  Lineaarisen järjestelmän taajuusvaste voidaan mitata myös impulssivasteen avulla.  Yleisemmin taajuusvaste voidaan mitata dekonvoluution avulla syöttämällä järjestelmään tunnettua, riittävän laajakaistaista signaalia ja mittaamalla systeemin vaste.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taajuusvaste Wikimedia Commonsissa
Tauno Karilaan palkinto

Tauno Karilaan palkinto on vuosina 1969–1986 myönnetty kirjallisuuspalkinto, joka myönnettiin lasten- ja nuortenkirjailijoille.
Palkitut

1969 Polttaa polttaa… Asko Martinheimo
1970 Kivinen biisoni Veikko Haakana
1971 Sebastianin tytär Kaija Pakkanen
1972 Pääkallokiitäjä Asko Martinheimo
1973 Uolevi Nojonen
1974 Herra Huu Hannu Mäkelä
1975 Piura Lasse Raustela
1977 Kovikset Arvi Arjatsalo
1978 Ratsukesä Marvi Jalo
1979 Minä Vincent ja mustat linnut Mirjami Hietala
1980 Röönpöök Uolevi Nojonen
1981 Mä olen kummitus Marja-Liisa Puputti
1982 Heli ryhtyy ystäväksi Simo Ojanen
1983 Aurajoen tyttö Maijaliisa Dieckmann
1984 Tiikeri n:o 15 Pirkko Talvio
1985 Ihanat tomaatit Yvonne Hoffman
1986 Eeva Maria Vuorio
Terminaattorigeeni

Terminaattorigeeni on muuntogeeniseen orgamismiin siirrettävä geeni, joka estää organismia tuottamasta uutta sukupolvea omista siemenistään. Terminaattorigeenejä käytetään geenitekniikan kaupallisilla aloilla, jotta geenimuunneltujen tuotteiden viljelijät eivät voisi kierrättää tuotteiden siemeniä, vaan joutuisivat ostamaan uudet siemenet jokaiselle kylvökerralle.
Linkit

Monsanton nykyään omistama terminaattorigeenipatentti (Arkistoitu – Internet Archive) Yhdysvalloissa (USPTO Patent Number 5,723,765)
Ebla

| Ebla > noin 3500 eaa.–noin 1600 eaa. |
| --- | --- |
   Ebla ja muita 1000-luvun eaa. kaupunkeja Lähi-idässä. 
Hallitsija:  Eblan kuningas
Pääkaupunki:  Ebla
Väkiluku:  Eblan kaupungissa noin 15 000–30 000 asukasta. Koko valtakunnassa noin 300 000 asukasta.
Ebla
Eblan raunioita.
Ebla oli muinainen kauppakaupunki ja valtio nykyisessä Syyriassa Lähi-idässä noin 3500–1600 eaa. Eblan valtio kattoi mahtavimmillaan noin vuonna 2400 eaa. osia Turkista, Iranista ja Syyriasta. Ebla hankki monien tuon ajan seemiläisten kaupunkien tapaan elantonsa kaupalla ja kasvoi kaupankäynnin ansiosta suureksi. Sen sijainti kauppateiden solmukohdassa ja setrimetsien lähellä sekä Anatolian ja Mesopotamian välillä teki maasta vauraan. Ebla-nimen merkitys on ”Valkoinen kivi”, joka viittaa kaupungin linnavuoren pohjakallioon. Italialaisten arkeologien tekemä Eblan löytö ja kaivaminen 1960-luvulta alkaen oli merkittävä löytö alallaan. Eblalaiset puhuivat seemiläistä kieltä ebliittiä.
Alueen pääkaupunki Ebla, nykyinen Tall Mardikh tai Tell Mardikh (arabiaksi عبيل، إيبلا), sijaitsi Alepposta lounaaseen, Orontes-joen varrella. Eblan sijainti on 35°47'55.49" pohjoista leveyttä, 36°47'54.91" itäistä pituutta.
Jotkut tutkijat ovat väittäneet Eblan asukkaiden olevan mahdollisesti juutalaisten esi-isiä, kyse saattaa olla juutalaisten ja eblalaisten osin yhteisestä kulttuuriperinteestä.kenen mukaan? Lähi-idässä yleinen pohjakulttuuri vaikutti sekä heprealaisiin että eblalaisiin, ja näin ollen suoraa yhteyttä on mahdoton todistaa aukottomasti.[lähde? ]
Tell Mardikh

Tell Mardikh on alaltaan 50 hehtaaria, ylhäältä katsoen 700–800 metrin läpimittainen soikiomainen kumpu, jonka keskellä on pyöreä, noin 170 metrin läpimittainen akropolis (linnavuori, yläkaupunki). Tell Mardikhin alakaupungin ala on 45 hehtaaria. Kaivaukset Eblassa alkoivat italialaisen arkeologi Paolo Matthiaen johdolla. Vuonna 1968 löytyi Eblan kuninkaan Ibbit-Limin patsas. 1970-luvulla löytyi kuuluisa savitauluarkisto.
Eblan kuninkaallinen arkisto

Joko Akkadin Sargon tai Naram-Sin hävitti kaupungin luultavasti 2240 eaa. Ebla on tunnettu kuninkaallisen arkiston palosta, missä kovettuneet savitaulut ja savitaulun palaset säilyivät erittäin hyvin. Tutkijat Pettinato ja Matthiae löysivät savitauluarkiston vuonna 1975. Eblan kuninkaallisen palatsin tulipalossa paloi kivikoviksi noin 17 000 savitaulua ja sirpaletta. Koottua on saatu vasta 2 500 taulua. Noin 2 000 kokonaista taulua kertovat historiasta, hallitusmuodosta, politiikasta, uskonnosta ja tieteestä. Eblan arkistoista on löydetty muun muassa sumerilais-eblalaisia sanakirjoja ja sumerin kielen sanaluetteloita sekä ensyklopedioita, Lähi-idän maantieteellinen sanakirja eli luettelo 289 kaupungista.
Eblan kauppa ja politiikka

Suurimmillaan Eblan kaupungissa oli noin 15 000–30 000 asukasta, ja koko Eblan valtiossa asui noin 300 000 ihmistä. Maa tuotti käsityötuotteita teollisesti. Kankaat olivat päätuote niin kuin Mesopotamiassa yleensä, mutta kaupunki myi myös elintarvikkeita, metalleja ja puutuotteita. Libanonin setripuu lienee ollut Eblan päätuote sen ollessa voimakkaimmillaan noin 2400–2240 eaa. Eblalaiset antoivat lahjoja muun muassa faarao Pepi I:lle. Kauppaa käytiin hopealla ja kullalla sekä vaihtokauppana. Vaatteita tuottivat naistyöntekijät kutomoissa ja kehräämöissä palkkaa vastaan. Eblan kauppareitit ulottuivat Siinaille, Kyprokselle, Turkkiin ja Persianlahdelle sekä Pohjois-Iraniin. Eblan kuninkaat valittiin mahdollisesti aluksi vaaleilla seitsemän vuoden välein. Myös neuvosto tai senaatti valittiin samaan aikaan vaaleilla. Yleensä Ebla ei sotinut; sota Maria vastaan oli poikkeus. Eblan armeija koostui pohjoisiranilaisista Hamazin palkkasotureista, joilla oli vaikutusvaltaa maassa.
Eblan historia

Ebla mainitaan melko harvoin Kaksoisvirtainmaan lähteissä; muun muassa Akkadin savitaulut ja Egyptin faarao Thutmosis III:n annaalit mainitsevat Eblan. Alussa 2900–2350 eaa. Ebla kasvoi nopeasti kontrolloiden lopulta alueen puutavaran, kuparin ja hopean kauppaa. Voimakkaimmillaan Ebla oli vuosina 2400–2240 eaa. Samaan aikaan kukoistivat muun muassa Kišin dynastia ja Hamazi, joka sijaitsi Iranissa. Noin 2450 eaa. Eblaa hallitsi kuningas nimeltä Igriš-Halam. Tunnetuin Eblan kuninkaista on Ebrium tai Ibrium, joka sopi Assyrian kuninkaan Tudian kanssa, että Ebla valvoo suurta osaa kauppateistä. Ebriumin poika Ibbi-Sipiš julistautui itsevaltiaaksi. Hän oli kuninkaana, kun akkadilaiset hyökkäsivät maahan ja Ebla ryöstettiin ja poltettiin.
2250–1900 eaa. Eblan asutus oli pienempi ja kaupunki köyhempi, ja läheinen Ushun kaupunki hallitsi aluetta. Eblaan hyökättiin noin 2000 eaa., jolloin koko kaupungin väestö vaihtui akkadilaiseksi. Tuolloin Ebla saattoi joutua Marin haltuun, ja kuningas Ibbit-Lim olisi ollut Marin vasalli. Tämä seikka ja monet muut Eblan historiaa koskevat asiat ovat vahvasti kiistanalaisia.
[lähde? ] Toisen kerran Ebla oli voimissaan 1850–1800 eaa. välillä, jolloin nousivat myös Yamkhad (Aleppo), Alalakh ja Qatna. Lähi-idässä elettiin liittokuntien aikaa ja odoteltiin Hammurabin valtakautta. Tällöin rakennettiin palatsi ja temppeli, ja kaupunki linnoitettiin vahvoin muurein. Tämäkin viittaa osaltaan taisteluihin. Ebla muuttui Aleppon vasalliksi n. 1800–1620 eaa., kunnes heettiläiskuningas Muršili I tai Hattušili I tuhosi kaupungin 1650–1600 eaa. Eblassa oli jonkinlaista asutusta vielä 720–535 eaa. aramealaisaikana ja persialaisaikana 535–200 eaa. Pieni kylä oli kuitenkin vain varjo entisistä suuruudenajoista.
Eblan historian kaudet

Syyriassa oli Amuq-keramiikkaa vuodesta 6000 eaa.
(Amuq A). Uruk-kautta vastasi Amuq G.
Mardikh IIA 2900–2350
Mardikh IIB (2400–2240 varhaispronssikausi IV?)
Mardikh IIB1 (2400–2240 varhaispronssikausi)
Mardikh IIB2 2250–1900
Mardikh IIIA 1850–1800 keskipronssikausi II
Mardikh IIIB 1800–1620
Eblan tunnetut hallitsijat

Igriš-Halam 2450 (tai Igris-Halam 2490)
Irkab-Damu (Irkab-Damu	2480
Ar-Ennum (Arennum 2470)
Ibrium (Ebrium) — suuri hallitsija (2460?)
Ibbi-Sipiš (Ibbi-Zikir?) –2240 — julistautui yksinvaltiaaksi
| Hallitsija | Milloin  Hallitsi | Muuta |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
 Ensimmäinen kuningaskunta
| Sakume | n. 3100 eaa. |  |  |  |
| Su (.) (...) |  | Nimi savitaulussa  vaurioituunut. |  |  |
Ladau: 
Abugar: 
Namnelanu: 
Dumudar: 
Ibla: 
Kulbanu: 
Assanu: 
Samiu: 
Zialu: 
| Enmanu | n. 2740 eaa. |  |  |  |
| Namanu | n. 2720 eaa. |  |  |  |
| Da (.) (.) | n. 2700 eaa. | Nimi vaurioitunut. |  |  |
| Sagisu | n. 2680 eaa. |  |  |  |
| Dane'um | n. 2660 eaa. |  |  |  |
| Ibbini-Lim | n. 2640 eaa. |  |  |  |
| Ishrut-Damu | n. 2620 eaa. |  |  |  |
| Isidu | n. 2600 eaa. |  |  |  |
| Isrut-Halam | n. 2580 eaa. |  |  |  |
| Iksud | n. 2560 eaa. |  |  |  |
| Talda-Lim | n. 2540 eaa. |  |  |  |
| Abur-Lim | n. 2520 eaa. |  |  |  |
| Agur-Lim | n. 2500 eaa. |  |  |  |
| Ib-Damu | n. 2480 eaa. | Sinetti, jossa Ib-Namu_:n nimi löydetty  Kültepestä. |  |  |
| Baga-Damu | n. 2460 eaa. |  |  |  |
| Enar-Damu | n. 2440 eaa. | Uhrauslistoissa useiten mainittu nimi. |  |  |
| Eshar-Malik | n. 2420 eaa. |  |  |  |
| Kun-Damu | n. 2400 eaa. |  |  |  |
| Adub-Damu | n. 2380 eaa. | Lyhytaikainen. |  |  |
| Igrish-Halam | n. 2360 eaa. | Hallitsi 12 v. |  |  |
| Irkab-Damu | n. 2340 eaa. | Hallitsi 11 v. Rise of vizier Ibrium. |  |  |
| Isar-Damu | n. 2320 eaa. | Hallitsi n. 35 v. Rise of vizier Ibbi-Sipish. |  |  |
| Ir'ak-Damu |  | Prinssi, ehkä lyhyt hallitusaika |  |  |
 Kolmas kuningaskunta
| Ibbit-Lim | n. 2000 eaa. |  |  |  |
| Immeya | n. 1750 eaa. | Hauta löydetty, "Vuohien herra". |  |  |
| Hammu(....) |  | Immeya, nimi ehkä Hammurabi. |  |  |
| Indilimma | n. 1600 eaa. |  |  |  |
Lista vaihtoehtoisine ajoituksineen
Igris-Kalam n. 2575 eaa.
Irkab-Damu n. 2455 eaa.
Ar-Ennum n. 2430 eaa.
Ishak Malek
Enar Damu
Baga Damu
Agur Lim
Kun Damu
Igrit Khalam (Igrit Khalab)
Adub Damu
Ištar Damu n. 2300 eaa.
Eberu
Ibbi Sipis
Akkadin ylivalta n. 2250 eaa.
itsenäisyys kuninkaiita, n. 2220–2050 eaa.
Urin ylivalta n. 2050 eaa.
Yamkhadin ylivalta n. 2003 eaa.
Ibit-Lim n. 2000 eaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Capsule history. (Arkistoitu – Internet Archive)
Carol Miller, capsule history of Ebla. (Arkistoitu – Internet Archive)
Ebla page by the Palestine Exploration Fund. (Arkistoitu – Internet Archive)
Ebla – Tell Mardikh with photos and plans of the digs (italiaksi)
Ebla (ranskaksi)
Two Weights from Temple N at Tell Mardikh-Ebla, by E. Ascalone and L. Peyronel (pdf)
The Urban Landscape of Old Syrian Ebla. F. Pinnock (pdf)
Eblan kuninkaanpalatsi.
Eblan zikkurat.
Eblan kaivauksien kartta.
Ensimmäinen Eblan valtakunta 3000–2300 eaa.
Toinen Eblan valtakunta 2300–2000 eaa.
Surrender (Cristal Snow’n kappale)

| ”Surrender” Cristal Snow |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: God You Made Me Wicked
 Julkaistu: 15. marraskuuta 2010
 Tuottaja(t): Heikki Liimatainen Jukka Kosunen Jimi Constantine
 Tyylilaji: elektro pop elektropop
 Kesto: 03.21 Albumiversio
 Levy-yhtiö: HMC, Warner Music Finland
Cristal Snow’n muut singlet
| ”Wicked” 2010 | ”Surrender” 2010 | ”Venom” 2011 |
Surrender on Cristal Snow’n kappale ja neljäs single toukokuussa 2010 julkaistulta albumilta God You Made Me Wicked. ”Surrender” on Cristal Snow’n, Jukka Kosusen, Heikki Liimataisen ja Jimi Constantinen käsialaa. Sen ovat tuottaneet Heikki Liimatainen ja Jukka Kosunen.
Julkaisu

”Surrender” lähetettiin radioille lokakuussa 2010. NRJ:llä single otettiin lämpimpästi vastaan, ja se on viihtynyt myös Top10-toivelistalla.
Single julkaistaan digitaalisesti 15. marraskuuta 2010 ja fyysisesti viikolla 48/2010. EP-levy sisältää ”Surrenderin” lisäksi remixversiot ”Wickedistä”.
Musiikkivideo

Singlelle kuvattiin musiikkivideo 10. lokakuuta 2010. Musiikkivideo on zombiaiheinen, ja siinä tekee vauhdikkaan cameoroolin poplaulaja Kristiina Wheeler. Videolla vilahtaa myös muun muassa drag-artisti NikoLa sekä Big Brother -sarjan voittanut Sauli Koskinen. Video julkaistiin 29. lokakuuta 2010 suosikki.fi-sivustolla. Musiikkivideon kuvasi Cristalin ystävä Laura Haimila.
Kappaleet

Surrender
Wicked (MMEN Molov Remix)
Wicked (Lenno Remix)
Wicked (Blue Room Edit)
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen latauslista: -
Suomen virallinen singlelista: -
Finnish Dance Chart: -
Aiheesta muualla

Surrender Spotifyssa
Virallinen musiikkivideo
Televisioasema

KTVU:n televisioasema
Televisioasema on keskusselvennä, joka välittääselvennä ohjelmia, kanaviaselvennä, kuten MTV3. Ohjelmia voidaan lähettää analogisesti tai digitaalisesti. Lähetinasemalla on radiosignaalin lähetin (lähetinvahvistin) ja lähetinasemaan liittyy antennimasto ja siellä oleva lähetinantenni.
Nykyään lähetysasemat ovat usein yhdistettyjä radio- ja televisioasemia, jotka lähettävät sekä radio-ohjelmien että tv-ohjelmien signaaleja.
Teppo Kaivola

| Teppo Kaivola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Teppo Sakari Kaivola
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1939 Nokia, Suomi
Kuollut: 10. kesäkuuta 2019 (80 vuotta) Kangasala, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  176 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1959–1966:  Tampereen Pyrintö
Teppo Sakari Kaivola (16. maaliskuuta 1939 Nokia – 10. kesäkuuta 2019 Kangasala) oli suomalainen koripalloilija.
Elämä ja urheilu-ura

Nokian NMKY:n kasvatti Kaivola pelasi miesten SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä vuosina 1959–1966. Kauden 1962–1963 Kaivola pelasi uransa parhaalla, 14,9 pisteen keskiarvolla.
Vuosina 1965–1966 Kaivola toimi Pyrinnön koripallojaoston puheenjohtajana. Kaivola oli myös hyvä keilaaja ja sijoittui lajin vuoden 1968 SM-kilpailuissa 11:nneksi. Hän kuului Tampereen Keilailuliiton johtokuntaan.
Kaivola asui Kangasalla jo 1970-luvun alussa ja työskenteli tuolloin kunnansihteerinä. Hän kuoli Kangasalla 80-vuotiaana 10. kesäkuuta 2019.