stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jämsän ryhmä
Joukko-osastot > Tykistö

Tykistödivisioonan esikunta, Komentaja: Adolf Hamilton.
2. jääkäripatteri, Päällikkö:  jääkärikapteeni Bjarne Arnulf Wegelius. Patteri käsitti neljä 122 mm haupitsia. Patteri lähetettiin Pietarsaaren Tykistökoulusta rintamalle Jämsään 13. maaliskuuta 1918.
2. tykkipatteri, Päällikkö: kapteeni Oscar Palme. Patteri käsitti kaksi 87 mm tykkiä ja se lähetettiin Jämsän rintamalle Pietarsaaren Tykistökoulusta 2. maaliskuuta 1918.
4. tykkipatteri, Päällikkö: kapteeni Nils Palme. Patteri käsitti kaksi 87 mm tykkiä ja se lähetettiin Jämsän rintamalle Pietarsaaren Tykistökoulusta 2. maaliskuuta 1918.
4. räjäytyskomennuskunta, Päällikkö: luutnantti Sture Appelberg. Komennuskunta järjestettiin Pietarsaaren Tykistökoulussa ja lähetettiin Jämsän rintamale 2. maaliskuuta 1918.
5. räjäytyskomennuskunta, Päällikkö: jääkärivänrikki Karl Yrjö Ilmari Takkula. Komennuskunta järjestettiin Pietarsaaren Tykistökoulussa ja se lähetettiin Jämsän rintamalle 2. maaliskuuta 1918.
1. Kenttälennätinosasto, Päällikkö: insinööri Sten Tennander. Osasto järjestettiin Pietarsaaren Tykistökoulussa ja lähetettiin Jämsän rintamalle 6. maaliskuuta 1918.
Norjalainen kenttäsairaala, Päällikkö: Heimbeck.
Muonituskolonna
Ammuskolonna
Perä-Pohjolan pataljoona jättää Tornion 5. helmikuuta 1918.
4. patterin 87 mm tykki jalaksilla.
Andrea Jürgens

Andrea Elisabeth Maria Jürgens (15. toukokuuta 1967 Wanne-Eickel, Nordrhein-Westfalen – 20. heinäkuuta 2017) oli saksalainen iskelmälaulaja. Hänen uransa alkoi jo kymmenvuotiaana menestyssävellyksellä Und dabei liebe ich euch beide. Jürgens jatkoi laulajanuraansa myös aikuisiällä, vaikkakin suosio jäi huomattavasti lapsitähtivuosia vaisummaksi.
Ura

Andrea Jürgens syntyi Heinz ja Margret Jürgensin perheeseen. Jo kymmenvuotiaana hän esiintyi ARD-televisiokanavan uudenvuodengaalassa, jossa hän esitti Jack Whiten säveltämän ja Jon Athanin sanoittaman laulun Und dabei liebe ich euch beide. Laulu kertoo avioerosta lapsen näkökulmasta. Vuosina 1978 ja 1979 Jürgens menestyi kappaleilla Ich zeige Dir mein Paradies, Tina ist weg ja Ein Herz für Kinder. Lapsitähti oli syttynyt Saksan iskelmätaivaalle.
Andrea Jürgensin esikoisalbumi Ich zeige Dir mein Paradies ilmestyi 1978. Lokakuussa 1979 ilmestynyttä joulualbumia Weihnachten mit Andrea Jürgens myytiin kolmessa kuukaudessa yli puolitoista miljoonaa yksikköä. Menestys huomioitiin useilla kultalevyillä ja tuplaplatinalla. Myös Jürgensin muut varhaiset studioalbumit menestyivät kaupallisesti.
1980-luvun alussa Jürgens levytti muun muassa saksankielisen version kansainvälisestä hitistä Japanese Boy sekä saksankielisen versio Audrey Landersin hitistä Manuel Goodbye. Andrea Jürgensin pitkäsoittojen myynti ei enää yltänyt alkuvuosien lukemiin. Vuonna 1987 ilmestyi kokoelmalevy 10 Jahre Andrea Jürgens - Die großen Erfolge ja vuosikymmenen lopulla erinäisiä singlejulkaisuja, kuten Amore Amore. Vuonna 1990 Jürgens levytti saksalaisen version kansainvälisestä Lambada-hitistä. Levyllä Ich krieg nie genug von Dir (1993) julkaistiin muun muassa kreikkalaista alkuperää oleva balladi Eleni hieß das Mädchen ja Guten Morgen Sonnenschein, jonka Audrey Landers tulkitsi alun perin englanniksi nimellä Honeymoon in Trinidad. Vuonna 1996 julkaistulla levyllä Wenn ich glücklich bin Andrea Jürgens esitti itävaltalaisen Nockalm Quintettin kanssa kappaleen Wir greifen nach den Sternen. Samalla albumilla on saksankielinen versio Madonnan menestyssävellyksestä You'll See (Du wirst seh'n).
2000- ja 2010-luvuilla Andrea Jürgensiltä ilmestyi uutta tuotantoa harvakseltaan. Levy-yhtiöt julkaisivat myös useita kokoelmia hänen vanhoista menestyssävellyksistään. Jürgensin viimeiseksi jäänyt studioalbumi Millionen von Sternen menestyi verraten hyvin. Hän joutui keskeyttämään syksyllä 2016 aloittamansa kiertueen terveydellisistä syistä.
Andrea Jürgens piti taiteellisena isänään tuottaja ja muusikko Jack Whitea. Hänen levyjensä tuottajina ovat toimineet Peter Wagner (levy-yhtiö BMG) ja Alfons Weindorf (levy-yhtiö Koch Universal). White ja Weindorf ovat säveltäneet suuren osan Jürgensin lauluista. Sanoittajina ovat toimineet esimerkiksi Norbert Hammerschmidt ja Bernd Meinunger.
Sanoitukset

Andrea Jürgensin laulujen sanoitukset ovat ennen kaikkea tyypillistä iskelmälyriikkaa; teemoina ovat klassiset ystävyys ja rakkaus. Merkittävä poikkeus on ensimmäinen hitti Und dabei liebe ich euch beide, jonka avioeroteema rikkoi aikanaan tabuja. Monissa lauluissa aiheena on tietty paikka: Santo Domingo, Chinatown ist in New York, Spanien ist schön ja  Sommer in Avignon, joka kertoo rakastavaisista Avignon'n kaupungissa kesän saapuessa. Kahdesta ensin mainitusta Audrey Landers lauloi englanninkieliset versiot. Paikannimi-teemaa jatkavat Santa Catarina, Träume von Napoli, Eine Nacht in Monte Carlo ja Tahiti Tamure.
Yksityiselämä

Andrea Jürgens kertoi tyypillisestä päivästään virallisilla nettisivuillaan:
"Silloin kun en ammattini vuoksi ole poissa kotoa, luonnehtisin itseäni lähinnä kotirouvaksi. Meillä on iso talo, jossa huolehdin kaikesta itse. Aamuisin piipahdan usein kahvilla vanhempieni luona. Isäni huolehtii paperitöistäni ja auttaa minua fanipostin selvittämisessä. Sitten juttelemme ummet ja lammet, huolehdimme yhdessä ihailijapostista. Ja sitten ei muuta kuin takaisin kotiin, jossa odottavat jokaiselle kotirouvalle liiankin tutut askareet."
Jürgens asui elämänsä viimeiset vuodet Recklinghausenissa.
Lähteet ja aiheesta muualla

Virallinen web-sivu
Kirjallisuutta

Moll, Dieter: Die deutschen Schlager der 70er Jahre, Heel AG, Schindellegi (Sveitsi) 1996, ISBN 3-89365-527-1
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Jänkäkurppa

| Jänkäkurppa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Lymnocryptes
Laji::  minimus
Kaksiosainen nimi
 Lymnocryptes minimus  (Brünnich, 1764) 

Alalajit
 L. m. nipponensis 
Katso myös
   Jänkäkurppa Wikispeciesissä   Jänkäkurppa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jänkäkurpan muna.
Jänkäkurppa (Lymnocryptes minimus) on rantalintu, joka kuuluu kurppien heimoon. Lajin nimesi Morten Thrane Brünnich 1764.
Ulkonäkö

Pienehkö. Nokan pituus noin pään pituus (nokka lyhyempi kuin taivaanvuohella). Linnun pituus on noin 19 cm, siipien kärkiväli 38–40 cm ja paino vaihtelee 30:n ja 100:n gramman välillä. Mustassa selässä kaksi vaaleankeltaista juovaa, päänkuviot taivaanvuohta räikeämmät. Jalat lyhyet, pyrstö kiilamainen nysä. Usein hyvin piilotteleva ja lähtee pakoon vasta lähes kengän alta, mutta ruokailee joskus hyvin näkyvillä jolloin huomio kiinnittyy ylös alas pumppaavaan ruumiiseen. Soidinääni on hyvin omalaatuinen ontto ”kloppotikloppotikloppotikloppoti..”, jota verrataan puusillalla laukkaavaan hevoseen. Kutsuääni taivaanvuohen vastaavaa ääntä hiljaisempi ja pehmeämpi äyskäisy.
Vanhin suomalainen rengastettu jänkäkurppa on ollut 3 vuotta 1 kuukautta 14 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut vähintään 12 vuotta 4 kuukautta vanha saksalainen kurppa.
Levinneisyys

Soiden ja kosteikkojen laji, pesii pohjoisen pallonpuoliskon tundralla ja taigan soilla. Suomessa vakituinen levinneisyysalue Joensuu-Oulu -akselin pohjoispuolella, mutta pesii harvakseltaan kosteikoilla etelärannikkoa myöten. Maailman populaation koko on noin 1 miljoonaa yksilöä, ja lajin kanta on elinvoimainen. Suomessa pesii noin 12 000 paria. Euroopan pesimäkannan kooksi on arvioitu joko 50 000 paria, missä luvussa lienevät mukana myös Venäjän linnut, tai 13 000, mikä on läntisen Euroopan kanta. Kumpikin arvio voi olla pahasti pielessä, sillä jänkäkurppa on vaikeasti havaittava lintu.
Elintavat

Piilotteleva, hyvän suojavärinsä ansiosta jää usein huomaamatta. Muuttolintu, joka muuttaa pesimäalueelleen huhti-toukokuussa ja syys-lokakuussa. Se talvehtii laajalla alueella, joka ulottuu Länsi-Euroopasta Pohjois-Afrikkaan, Lähi-itään ja Intiaan sekä Vietnamiin. Kahlaajistamme kestävimpiä, talvehtii etelärannikon sulissa vuosittain.
Lisääntyminen

Pesä maassa. Naaras munii 4, joskus 3, munaa, haudonta-aika on noin 24 päivää. Naaras huolehtii poikueesta. Voi pesiä kahdesti kesässä.
Ravinto

Pääasiassa hyönteiset ja nilviäiset, toisinaan myös siemenet.
Aiheesta muualla

Pynnönen, Jyrki 1991: Jänkäkurpan talvehtiminen Suomessa. - Lintumies 4.1991 s. 162-165. LYL.
Jänkäkurppa Lintukuva-verkkopalvelussa
LuontoPortti: Jänkäkurppa (Lymnocryptes minimus)
ITIS: Lymnocryptes minimus (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Lymnocryptes minimus:  Wikidata: Q26711  Wikispecies: Lymnocryptes minimus  ABA: jacsni  ADW: Lymnocryptes_minimus  Avibase: 1A15F0C6B4948C52  BioLib: 8672  BirdLife: 22693133  BOLD: 52540  BOW: jacsni  BTO: bob5180  CoL: 3WSC2  CMS: lymnocryptes-minimus  eBird: jacsni  EoL: 45509173  EUNIS: 1131  EURING: 5180  Fauna Europaea: 96822  Fauna Europaea (new): 1740ef7b-274e-4462-9f1d-841b1f6d19a5  GBIF: 2481835  IBC: jack-snipe-lymnocryptes-minimus  iNaturalist: 3911  IRMNG: 10856766  ITIS: 176591  IUCN: 22693133  NBN: NBNSYS0000000143  NCBI: 107379  Observation.org: 231  Open Tree of Life: 615387  Paleobiology Database: 369357  Paleobiology Database: 369357  WoRMS: 558755  Xeno-canto: Lymnocryptes-minimus  Laji.fi: MX.27674 
Scolopax minima:  Wikidata: Q107055522  GBIF: 4408579  WoRMS: 1453460
Jääpallon Suomen Cup

| Jääpallon Suomen Cup |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Jääpallon Suomen Cup 2024–2025 
Laji:  jääpallo
Maa(t):  Suomi
Perustettu:  1959
Joukkueita:  8 (kaudella 2024–2025)
Hallitseva mestari:  Akilles
Eniten mestaruuksia:  Veiterä, Akilles (4)
Suomen Cup on jääpallokilpailu, joka on avoin Suomen Jääpalloliiton jäsenseuroille. Suomen Cupia hallinnoi Suomen Jääpalloliitto. Jääpallon Suomen Cup pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1960. Suomen Cup järjestetään ennen sarjakauden alkua alkutalvella.
Historia

Suomen Palloliitto, jonka alaisuuteen jääpallotoiminta Suomessa kuului, järjesti Suomen Cupin ensimmäisen kerran jääpallossa kaudella 1959–1960. Palloliiton hallinnoimassa jalkapallossa vastaava kilpailu oli esitelty vuonna 1955. Kuten jalkapallossa, myös jääpallossa Suomen Cup oteltiin pudotuspelimuotoisena kilpailuna, kun taas Mestaruussarja ja muut sarjat olivat puhtaasti sarjamuotoisia. Ensimmäisen jääpallon Suomen Cupin mestaruuden voitti Oulun Palloseura, joka kukisti loppuottelussa Kouvolan Urheilijain Palloilijat lukemin 9–4.
Seuraavan kerran Suomen Cup järjestettiin jääpallossa Suomen Jääpalloliiton alaisuudessa vasta kaudella 1988–1989.
Suomen Jääpalloliitto päätti palauttaa Suomen Cupin kansalliseen kilpailuohjelmaan kaudelle 2012–2013. Ruotsin ja Venäjän cup-kilpailuiden mallin mukaisesti Suomen Cup siirrettiin pelattavaksi alkutalvella ennen sarjakauden alkua turnausmuotoisena kilpailuna, jossa pudotuspelejä edeltää lohkovaihe. Koska marraskuun 2012 turnaukseen ei osallistunut liiton edellyttämää kuutta bandyliigaseuraa, ei turnaukselle myönnetty Suomen Cup -arvoa. Neljän joukkueen turnauksen voitti Botnia.
Mestarit ja loppuottelut

| Kausi | Mestari | Loppuotteluvastustaja | Loppuottelun tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1959–1960 | Oulun Palloseura | Kouvolan Urheilijain Palloilijat | 9–4 |
1961–1987: Ei pelattu
| 1988 | Oulun Luistinseura | Veitsiluodon Vastus | 6–3 |
| 1990 | Helsingin IFK | Oulun Luistinseura | 6–5 |
| 1991 | Warkauden Pallo -35 | Oulun Luistinseura | 6–2 |
| 1992 | Helsingin IFK | Warkauden Pallo -35 | 4–1 |
| 1993 | Warkauden Pallo -35 | Helsingin IFK | 10–2 |
1994–2011: Ei pelattu
2012–2013: epävirallisen kilpailun voitti Botnia.
| 2013–2014 | Jyväskylän Seudun Palloseura | Mikkelin Kampparit | 6–1 |
| 2014–2015 | Lappeenrannan Veiterä | Mikkelin Kampparit | 4–3 |
| 2015–2016 | Botnia-69 | Jyväskylän Seudun Palloseura | 5–3 |
| 2016–2017 | Jyväskylän Seudun Palloseura | Lappeenrannan Veiterä | 4–3 |
| 2017–2018 | Lappeenrannan Veiterä | Jyväskylän Seudun Palloseura | 8–2 |
| 2018–2019 | Porvoon Akilles | Lappeenrannan Veiterä | 3–2 |
| 2019–2020 | Porvoon Akilles | Lappeenrannan Veiterä | 3–2 |
| 2020–2021 | Porvoon Akilles | Lappeenrannan Veiterä | 6–1 |
| 2021–2022 | Lappeenrannan Veiterä | Porvoon Akilles | 6–5 |
| 2022–2023 | Porin Narukerä | Lappeenrannan Veiterä | 2-1 |
| 2023–2024 | Lappeenrannan Veiterä | Jyväskylän Seudun Palloseura | 6-2 |
| 2024–2025 | Porvoon Akilles | Porin Narukerä | 4-2 |
Jälkikapitalistinen yhteiskunta

Jälkikapitalistinen yhteiskunta on yhteiskunta, jonka on väitetty tulevan kapitalismin jälkeen. Ensimmäisenä ajatuksen siitä ettei kapitalismi ole ihmisyhteiskunnan viimeinen kehityksen muoto, vaan tulee korvautumaan jollakin toisenlaisella yhteiskuntamuodolla, esitti Karl Marx. Saksalaisen sosiologin Wolfgang Streeckin mukaan kapitalismi on mahdollisesti kuolemassa. Streeck perustelee kapitalismin päättymistä hidastuvalla talouskasvulla, kasvavalla eriarvoistumisella ja velkaantumisella – trendeillä jotka eivät osoita kääntymisen merkkejä. Taloustieteilijä Jeremy Rifkinin mukaan kapitalismi tulee päättymään ja siihen vaikuttavat internet ja digitaaliset hyödykkeet sekä vertaistuotannon mahdollistava jakamistalous.
Käsitettä 'jälkikapitalismi' käytetään mahdollisesti käsitteen sosialismi, sosiaalidemokratia, kommunismi tai anarkismi sijaan, sillä ne ovat eri tavoin tahriintuneita käsitteitä.
Jälkikapitalistista yhteiskuntaa edeltää myöhäiskapitalistinen yhteiskunta.
Muutoksen ajurit

Marxin analyysissä tuotannolliset voimat ajavat muutosta: kun tiede, teknologia ja teollisuus junnaavat paikoillaan ja talouskasvua, työllisyyttä ja kohoavaa elintasoa ei voida turvata, tällöin Marxin mukaan vallankumoukset tapahtuvat esteiden poistamiseksi uuden tieltä. Marxin mukaan kapitalismin sisältämät ristiriitaisuudet tuhoavat kapitalismin vääjäämättä.
Muutoksen ajurit > Tulonjaon ja varallisuuden epätasaisuus

Thomas Piketty argumentoi kirjassaan Pääoma 2000-luvulla, että ensimmäistä kertaa ensimmäisen maailmansodan jälkeen pääoman tuottavuus on ylittänyt reaalisen talouskasvun ("r>g"), mikä johtaa tulevaisuudessa tuloerojen räjähdysmäiseen kasvuun ja uhkaa koko länsimaisen demokratian olemassaoloa. Ongelmien torjumiseksi Piketty ehdottaa globaalia progressiivista varallisuusveroa. Oxfamin mukaan yksi prosentti maailman väestöstä omistaa yhtä paljon kuin loput 99 prosenttia yhteensä. 62 rikkainta ihmistä omistaa yhtä paljon kuin köyhimmät 50 prosenttia.
Muutoksen ajurit > Finanssikriisi 2008 ja austerity-politiikka

Kansalaisten luottamus eliitteihin ja talouden yksityiseen sektoriin koki kolauksen vuoden 2008 finanssikriisissä. Allister Heathin mukaan kansalaiset eivät kestäisi toista finanssikriisiä. Valtiontaloudet ja ihmiset ovat psykologisesti haavoittuvaisia. Seurauksena olisi Heathin mukaan kapitalismin vastainen reaktio. Professori Richard Wolffin mukaan finanssikriisistä syytettiin yksilöitä, mutta Wolffin mukaan ongelma on järjestelmässä itsessään. Finanssikriisi on saanut ihmiset tutustumaan uudelleen Marxin ajatuksiin.
Nick Srnicek ja Alex Williams esittävät kirjassaan Inventing the Future: Postcapitalism and the World Without Work, että austerity-politiikka ajaa miljoonia ihmisiä köyhyyteen ja vielä enemmän epävarmoihin töihin, samalla kun vasemmisto on lukkiutuneena pysähtyneeseen politiikkaan. Srnicek ja Williams esittävät ratkaisuksi perustuloa. Srnicek ja Williams esittävät argumentin, että kapitalismin kyky (ja halukkuus) tarjota työtä kaikille on kriisissä.
»there is a growing population of people that are situated outside formal, waged work, making do with minimal welfare benefits, informal subsistence work, or by illegal means» 
(Nick Srnicek, Alex Williams)
Hidastuvaa talouskasvua ja valtiontalouden alijäämiä ja velkaantumista yritetään korjata leikkauspolitiikalla. Streeckin mukaan on epäselvää mahdollistaako demokratia uusliberalismin mukaisia leikkauksia. Kasvanut eriarvoistuminen taas tarkoittaa, että rikkaat leikkaavat köyhille tarkoitetuista julkisista menoista. Streeck uskoo että eriarvoistuminen on yksi hitaan talouskasvun syistä. Hidas talouskasvu taas lisää eriarvoistumista tulonjakokonfliktin kautta, jossa rikkaat eivät suostu antamaan tulonsiirtoja köyhille. Streeck näkee myös löysän rahapolitiikan kasvattavan eriarvoistumista sen kautta, että finanssisektori hyötyy siitä ja se kannustaa spekulatiiviseen sijoittamiseen. Streeckin mukaan velkaantuminen ei onnistu kiihdyttämään hidastuvaa talouskasvua. Streeckin arvion mukaan kapitalistinen eliitti on valmistautunut nollakasvun tai hitaan kasvun tulevaisuuteen joka ei poissulje finanssisektorilla tehtäviä voittoja, joihin keskuspankki antaa löysää rahaa.
Austerity-politiikan on todettu vähentävän kulutuskysyntää ja heikentävän taloutta.
Streeckin mukaan siinä on ristiriita, että työntekijät pidetään epäluottavaisina, jotta he olisivat tottelevaisia työntekijöitä, mutta samanaikaisesti heidän pitäisi olla luottavaisia kuluttajia.
Jälkikapitalistisen yhteiskunnan piirteitä

Marxin mukaan kapitalismi tulee korvautumaan sosialismin välivaiheella jota seuraa niukkuudesta vapaa kommunismi, jonka luonnetta hän ei kuitenkaan ennustanut ja kuvaillut tarkasti. Marx määritteli kommunismia sen kautta mitä se ei sisällä, eikä sen kautta mitä se sisältää. Marx luonnehti kommunismia sanoin "Jokaiselta kykyjensä mukaan, jokaiselle tarpeittensa mukaan."
Peter Druckerin vuonna 1993 julkaistussa teoksessa Post-Capitalist Society hän kuvailee jälkikapitalistista yhteiskuntaa sellaiseksi, jossa yksityishenkilöt eivät omista pääomaa, vaan erilaiset suuret organisaatiot omistavat pääoman. Druckerin mukaan tärkein tuotannontekijä jälkikapitalistisessa yhteiskunnassa on tieto. Druckerin mukaan ihmiset joilla on tietoa syrjäyttävät toisilleen vastakkaiset työväen ja pääoman omistajien luokat. Rahoituksen ja pääoman merkitys jälkikapitalismissa on Druckerin mukaan aikaisempaa pienempi.
Druckerin mukaan tiedosta tulee arvonluonnin perusta, mikä edellyttää uusia sosiaalisia rakenteita. Teollisuusyhteiskuntaan kuulunut pääoma vastaan työvoima ei Druckerin mukaan enää kuvaa tärkeimpiä suhteita. Drucker keskittyy analyysissään Eurooppaan, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan, joissa siirtymä jälkikapitalistiseen yhteiskuntaan tapahtuu ensimmäisenä. Druckerin ennustuksen mukaan siirtymä jälkikapitalistiseen yhteiskuntaan olisi valmis 2010- tai 2020-luvulla. Druckerin mukaan kansallisvaltion merkitys on jälkikapitalismissa uhattuna.
Paul Masonin analyysissä digitaalinen vallankumous on haaste kapitalismille. Jälkikapitalistisen yhteiskunnan piirteiksi Mason näkee informaatioteknologian ja jakamistalouden. Masonin mukaan jälkikapitalistinen yhteiskunta perustuu verkostoihin eikä hierarkioihin.
Masonin mielestä palkka ja työ täytyy aggressiivisesti eriyttää toisistaan ja ihmisille täytyy maksaa olemassaolosta. Kyselytutkimuksessa 46 prosenttia yhdysvaltalaisista kannattaa 500-2000 dollarin perustuloa ihmisille, kun koneet hävittävät työtä. Lattia tuloille on kyselyn mukaan äänestäjien keskuudessa suosittu ja kannatettava asia. Srnicekin ja Williamsin mukaan perustulon käyttöönotto edistäisi jäljellä olevien työtehtävien nopeaa automaatiota.
Rifkinin mukaan nykyinen liikakulutus johtuu niukkuudesta ja liikakulutus häviää kun ihmiset tietävät saavansa mitä haluavat. Uusi sukupolvi ei enää usko että omaisuuden kerryttäminen johtaisi autonomiaan ja vapauteen. Nuoret vaikuttavat olevan kiinnostuneempia kehittämään verkostoja ja liittymään jakamistalouteen kuin kuluttamaan kuluttamisen vuoksi.
Suuryritysten jättämän tyhjiön Rifkin uskoo täyttyvän voittoa tavoittelemattomalla sektorilla.
Rifkinin mielestä talouden murros on todennäköisesti pysäyttämätön.
Kirjallisuutta

Drucker, Peter. Post-Capitalist Society. 1993.
Mason, Paul. PostCapitalism: A Guide to our Future. 2015.
Piketty, Thomas. Pääoma 2000-luvulla. 2013.
Srnicek, Nick; Williams, Alex. Inventing the Future: Postcapitalism and the World Without Work. 2015.
Streeck, Wolfgang. How Will Capitalism End? Essays on a Failing System. 2016.
Klaus Järvinen

Klaus Järvinen Taiteiden yönä Helsingissä elokuussa 2011.
Klaus Untamo Järvinen (24. joulukuuta 1936 Pohjois-Pirkkala [nyk. Nokia] – 17. tammikuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen musiikkipedagogi, musiikkineuvos sekä Oulunkylän Pop- & jazz-opiston ja Ogeli Big Bandin perustaja.
Tausta

Järvinen pääsi 11-vuotiaana silloisessa asuinpaikassaan Lappeenrannassa soitto-oppilaaksi paikallisen työväenyhdistyksen soittokuntaan, jota johti Toivo Pyörre. 1950-luvulla hän keikkaili jazz- ja tanssiyhtyeiden jäsenenä muun muassa Pekka Kaarnan yhtyeessä. Muutettuaan Helsinkiin 1960-luvun alussa Järvinen opiskeli Sibelius-Akatemiassa klarinetinsoittoa ja suoritti yleisen osaston (1965) ja koulumusiikkiosaston (1966) tutkinnot. Hän oli rock- ja jazzmusiikin opetuksen käynnistäjä koulujen musiikinopetuksessa 1960-luvulta alkaen.
Ura

Järvinen perusti vaimonsa Seija Järvisen kanssa vuonna 1972 kevyen musiikin oppilaitoksen, Oulunkylän Pop & Jazzopiston, joka nykyisin tunnetaan nimellä Helsingin Pop & Jazz Konservatorio. Oppilaitos oli Pohjoismaissa alansa ensimmäinen. Järvinen toimi konservatorion rehtorina vuosina 1971–1999.
Julkisuudessa Järvinen tuli tunnetuksi erityisesti MTV:n Levyraati-ohjelman pitkäaikaisena vakiojäsenenä 1976–1989. Ohjelman silloinen juontaja Jaakko Jahnukainen kutsui Järvisen mukaan asiantuntijajäseneksi. Järvinen on myöhemmin muistellut saaneensa antamistaan arvioista ajoittain hyvin kiukkuista palautetta muusikoilta ja ohjelman katsojilta, mutta korostanut pystyneensä Levyraadin avulla tähdentämään päättäjille musiikkikoulutuksen merkitystä.
Levyraadin jäsenenä Järvinen on muistettu usein melko purevista arvosteluista. Eräässä lähetyksessä Järvinen arvioi Juice Leskisen tekevän hyviä sanoituksia, mutta olevan jokseenkin laulutaidoton. Järvinen ei oman kertomansa mukaan saanut tätä arviotaan Leskiseltä koskaan anteeksi. Toisen kerran Järvinen joutui kesäpaikkakunnallaan Mäntyharjulla pakenemaan nuorisojoukkoa, joka uhkasi antaa hänelle selkäsaunan sen vuoksi, että paikkakunnalta kotoisin olleen Kake Randelinin eräs kappale oli saanut Levyraadissa Järviseltä huonon arvion.
Perhe

Klaus Järvisellä on yksi tytär. Järvinen avioitui Seija Järvisen (ent. Saarikko) kanssa vuonna 1970.  Seija Järvisellä on aikaisemmasta avioliitostaan kaksi tytärtä ja kaksi poikaa.
Palkintoja ja tunnustuksia

Säveltaiteen valtionpalkinto 1986
Vuoden uusmaalainen 1986
Musiikkineuvoksen arvonimi 2000
Valtion taidepalkinto 2000
Aiheesta muualla

Klaus Järvisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva  Kansallisbiografia  Biografiasampo