stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen jalkapallomaajoukkue
Pelaajat > Nykyinen joukkue

Seuraavat pelaajat on valittu Suomen joukkueeseen MM-karsintaotteluihin Maltaa ja Liettuaa vastaan 21. ja 24. maaliskuuta 2025.
Ottelut ja maalit päivitetty 17. marraskuuta 2024 Kreikkaa vastaan pelatun Kansojen liiga -ottelun jälkeen.
| # | Pel>  | Pelaaja | Syntymäaika (ikä) | Ottelut | Maalit | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1M | Lukas Hradecký (Kapteeni) | 24. marraskuuta 1989 (ikä 35) | 97 | 0 |  Bayer Leverkusen |
| 12 | 1M | Jesse Joronen | 21. maaliskuuta 1993 (ikä 31) | 20 | 0 |  Venezia FC |
| 23 | 1M | Viljami Sinisalo | 11. lokakuuta 2001 (ikä 23) | 3 | 0 |  Celtic |

| 2 | 2P | Daniel O’Shaughnessy | 14. syyskuuta 1994 (ikä 30) | 23 | 1 |  HJK |
| 4 | 2P | Robert Ivanov | 19. syyskuuta 1994 (ikä 30) | 35 | 0 |  Eintracht Braunschweig |
| 13 | 2P | Tuomas Ollila | 25. huhtikuuta 2000 (ikä 24) | 4 | 0 |  Paris FC |
| 15 | 2P | Miro Tenho | 2. huhtikuuta 1995 (ikä 29) | 4 | 0 |  Djurgårdens IF |
| 17 | 2P | Nikolai Alho | 12. maaliskuuta 1993 (ikä 32) | 40 | 0 |  Asteras Tripolis |
| 18 | 2P | Jere Uronen | 13. heinäkuuta 1994 (ikä 30) | 70 | 1 |  AIK |
| – | 2P | Leo Väisänen | 23. heinäkuuta 1997 (ikä 27) | 27 | 0 |  Austin FC |
| – | 2P | Adam Ståhl | 8. lokakuuta 1994 (ikä 30) | 3 | 0 |  Djurgårdens IF |
| – | 2P | Noah Pallas | 9. helmikuuta 2001 (ikä 24) | 3 | 0 |  Vålerenga |
| – | 2P | Ville Tikkanen | 8. elokuuta 1999 (ikä 25) | 0 | 0 |  HJK |

| 6 | 3KK | Glen Kamara | 28. lokakuuta 1995 (ikä 29) | 65 | 2 |  Al-Shabab |
| 14 | 3KK | Kaan Kairinen | 22. joulukuuta 1998 (ikä 26) | 19 | 0 |  Sparta Praha |
| 19 | 3KK | Anssi Suhonen | 14. tammikuuta 2001 (ikä 24) | 8 | 0 |  Jahn Regensburg |
| – | 3KK | Matti Peltola | 3. heinäkuuta 2002 (ikä 22) | 14 | 0 |  D.C. United |
| – | 3KK | Rasmus Schüller | 18. kesäkuuta 1991 (ikä 33) | 79 | 0 |  Djurgårdens IF |

| 7 | 4H | Oliver Antman | 15. elokuuta 2001 (ikä 23) | 18 | 6 |  Go Ahead Eagles |
| 8 | 4H | Robin Lod | 17. huhtikuuta 1993 (ikä 31) | 74 | 6 |  Minnesota United |
| 9 | 4H | Benjamin Källman | 17. kesäkuuta 1998 (ikä 26) | 27 | 7 |  Cracovia |
| 10 | 4H | Teemu Pukki | 29. maaliskuuta 1990 (ikä 34) | 127 | 42 |  HJK |
| 20 | 4H | Joel Pohjanpalo | 13. syyskuuta 1994 (ikä 30) | 77 | 16 |  Palermo FC |
| 21 | 4H | Daniel Håkans | 26. lokakuuta 2000 (ikä 24) | 10 | 4 |  Lech Poznań |
| – | 4H | Fredrik Jensen | 9. syyskuuta 1997 (ikä 27) | 33 | 8 |  FC Augsburg |
Pelaajat > Viimeaikaiset pelaajat

Seuraavat pelaajat on myös valittu Suomen joukkueeseen viimeisten 12 kuukauden aikana.
Päivitetty 12. maaliskuuta 2025.
| Pel>  | Pelaaja | Syntymäaika (ikä) | Ottelut | Maalit | Joukkue | Viimeisin maajoukkuekutsu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| M | Carljohan Eriksson | 25. huhtikuuta 1995 (ikä 29) | 1 | 0 |  Sarpsborg 08 | v.  Kreikka, 17. marraskuuta 2024 |

| P | Arttu Hoskonen | 16. huhtikuuta 1997 (ikä 27) | 17 | 1 |  Cracovia | v.  Kreikka, 17. marraskuuta 2024 |
| P | Juhani Pikkarainen | 30. heinäkuuta 1998 (ikä 26) | 1 | 0 |  Degerfors IF | v.  Kreikka, 17. marraskuuta 2024 |
| P | Ilmari Niskanen | 27. lokakuuta 1997 (ikä 27) | 23 | 1 |  Exeter City | v.  Kreikka, 17. marraskuuta 2024 |
| P | Tomas Galvez | 28. toukokuuta 2005 (ikä 19) | 5 | 0 |  SC Cambuur | v.  Englanti, 13. lokakuuta 2024 |
| P | Richard Jensen | 17. maaliskuuta 1996 (ikä 28) | 14 | 0 |  Vejle Boldklub | v.  Skotlanti, 7. kesäkuuta 2024 |
| P | Pyry Soiri | 22. syyskuuta 1994 (ikä 30) | 45 | 7 |  Athens Kallithea | v.  Skotlanti, 7. kesäkuuta 2024 |

| KK | Onni Valakari | 18. elokuuta 1999 (ikä 25) | 11 | 1 |  San Diego FC | v.  Kreikka, 17. marraskuuta 2024 |
| KK | Urho Nissilä | 4. huhtikuuta 1996 (ikä 28) | 15 | 0 |  Puskás Akadémia | v.  Kreikka, 17. marraskuuta 2024 |
| KK | Leo Walta | 24. kesäkuuta 2003 (ikä 21) | 6 | 0 |  IK Sirius | v.  Englanti, 13. lokakuuta 2024 |
| KK | Niilo Mäenpää | 14. tammikuuta 1998 (ikä 27) | 4 | 0 |  Halmstads BK | v.  Skotlanti, 7. kesäkuuta 2024 |

| H | Topi Keskinen | 7. maaliskuuta 2003 (ikä 22) | 4 | 0 |  Aberdeen FC | v.  Englanti, 13. lokakuuta 2024 |
| H | Santeri Haarala | 17. joulukuuta 1999 (ikä 25) | 0 | 0 |  Djurgårdens IF | v.  Kreikka, 7. syyskuuta 2024 |
| H | Juho Talvitie | 25. maaliskuuta 2005 (ikä 19) | 2 | 0 |  Heracles Almelo | v.  Skotlanti, 7. kesäkuuta 2024 |
| H | Casper Terho | 24. kesäkuuta 2003 (ikä 21) | 2 | 0 |  SC Paderborn | v.  Skotlanti, 7. kesäkuuta 2024 |
Pelaaja on loukkaantunut
ERO Pelaaja päättänyt maajoukkueuransa
Tulokset ja ohjelma

Kellonajat Suomen aikaa. Paikallinen aika suluissa.
Tulokset ja ohjelma > MM-kisat

Suomi on osallistunut MM-kisojen karsintoihin yhteensä 19 kertaa, mutta ei ole selviytynyt kertaakaan lopputurnaukseen. Ensimmäisen kerran Suomi osallistui karsintoihin vuoden 1938 turnaukseen. Suomi ei voittanut yhtään karsintaottelua vuoden 1938, 1950, 1954, 1958 ja 1962 kisojen karsinnoissa. Ensimmäisen karsintaottelun Suomi voitti vuoden 1966 kisojen karsinnoissa (2–0 Puola). Lähimpänä lopputurnauspaikka on ollut vuoden 1986 kisojen karsinnoissa, jolloin Suomi jäi vain kaksi pistettä lohkon kakkossijasta ja suorasta kisapaikasta. Vuoden 1998 MM-kisojen karsinnoissa Suomi ylsi pisteen päähän lohkon kakkossijasta ja jatkokarsintapaikasta. Viimeisen ottelun tasapeli (1–1 Unkari) jätti Suomen kuitenkin lohkon kolmanneksi.
Tulokset ja ohjelma > EM-kisat

Suomi on osallistunut EM-kisojen karsintoihin yhteensä 14 kertaa ja edennyt kerran karsinnoista lopputurnaukseen. Ensimmäisen kerran Suomi osallistui karsintoihin vuoden 1968 turnaukseen. Suomi ei voittanut yhtään karsintaottelua vuoden 1968, 1972 ja 1976 kisojen karsinnoissa. Ensimmäisen karsintaottelun Suomi voitti vuoden 1980 kisojen karsinnoissa (3–0 Kreikka). Ensimmäisen kerran lopputurnauspaikka oli lähellä noissa samaisissa karsinnoissa, jolloin Suomi jäi vain pisteen päähän lohkon voitosta ja suorasta kisapaikasta. Toisen kerran lopputurnauspaikka oli lähellä vuoden 2008 kisojen karsinnoissa, kun Suomi ylsi kolmen pisteen päähän lohkon kakkossijasta ja suorasta kisapaikasta. Tuolloin karsintojen päätöspelissä Portugalin vieraana voitto olisi vienyt Suomen kisoihin, mutta ottelu päättyi 0–0. Historiallisen ensimmäisen arvokisojen lopputurnauspaikan Suomi saavutti vuoden 2020 kisojen karsinnoissa. Suomi varmisti lohkon kakkossijan ja suoran lopputurnauspaikan karsintojen toiseksi viimeisessä ottelussa, kun se voitti kotiottelussa Liechtensteinin maalein 3–0.
Lopputurnaukseen Suomi arvottiin B-lohkoon Tanskan, Venäjän ja Belgian seuraksi. Historiallisessa avauspelissään Kööpenhaminan Parken-stadionilla Suomi kohtasi isäntäjoukkue Tanskan. Ottelu sai 42. minuutilla järkyttävän käänteen, kun jo vaarallisuuttaan esitellyt Tanskan tähtipelaaja Christian Eriksen sai rajaheittoa antaessaan sydämenpysähdyksen ja tuupertui kentälle. Erikseniä elvytettiin pitkään kentällä, kunnes hänet kuljetettiin sairaalahoitoon, ja hän selviytyi. Kohtauksen vuoksi ottelu oli pitkään keskeytettynä, kunnes se päätettiin pelata loppuun. Eriksenin kohtalo sekoitti Tanskan pelin ja johti mm. kapteeni Simon Kjærin vaihtamiseen. Pelin 60. minuutilla Suomi käytti ensimmäisen laukauksensa (tuolloin Tanskalla 18, joista 4 kohti maalia) loistavasti hyödykseen, kun Joel Pohjanpalo puski vieraat johtoon. Tanska sai vielä rangaistuspotkun, jonka Lukáš Hradecký torjui, ja lopulta 1–0 riitti Suomen voittoon. Tämän jälkeen Huuhkajat matkusti Pietariin. Pohjanpalo ehti luulla puskeneensa Suomen johtoon myös Venäjää vastaan jo pelin alkuminuuteilla, mutta videotarkastuksen jälkeen osuma hylättiin paitsiona. Lopulta Venäjä voitti 1–0 Aleksei Mirantšukin ensimmäisen puoliajan lisäajalla tekemällä maalilla. Belgia taas kaatoi Suomen 2–0 Hradeckýn omalla maalilla sekä Romelu Lukakun osumalla. Näin Belgia voitti lohkon täydellä 9 pisteellä, kun taas muut joukkueet keräsivät kukin 3 pistettä, ja alettiin vertailla näiden keskinäisiä pelejä. Parhaiten tästä selvisi Tanska, joka eteni lohkokakkosena suoraan jatkoon. Kolmas oli Suomi ja jumbona Venäjä, joten Huuhkajat joutui jännittämään vielä päiviä, riittääkö alkulohkon saldo neljän parhaan lohkokolmosen joukkoon ja pudotuspelipaikkaan. Suomi sijoittui vertailussa lopulta viidenneksi ja karsiutui siis ensimmäisenä jatkosta. Joukkueen lopullinen sijoitus 24 maan turnauksessa oli 17.
Tulokset ja ohjelma > Kansojen liiga

Suomi osallistui Kansojen liigaan ensimmäistä kertaa kaudella 2018–2019. Suomi voitti C-liigassa oman lohkonsa ja nousi suoraan B-liigaan. Kaudella 2020–2021 Suomi sijoittui lohkossaan toiseksi ja säilytti paikkansa B-liigassa. Kaudella 2022–2023 Suomi sijoittui jälleen lohkossaan toiseksi ja säilytti paikkansa B-liigassa. Kaudella 2024–2025 Suomi ei onnistunut saamaan yhtään pistettä, ja putosi siten suoraan C-liigaan.
Tulokset ja ohjelma > Olympialaiset

Suomi on osallistunut olympialaisten jalkapalloturnaukseen yhteensä neljä kertaa. Ensimmäisen kerran jalkapallomaajoukkue osallistui vuoden 1912 olympiaturnaukseen. Suomi sijoittui turnauksessa neljänneksi, kun joukkue eteni pronssiotteluun, mutta hävisi sen Hollannille maalein 0–9. Olympialaiset olivat jalkapallomaajoukkueiden tärkein turnaus ennen ensimmäisiä vuoden 1930 MM-kisoja. Toisen kerran Suomi osallistui olympialaisiin vuoden 1936 turnauksessa, mutta pelit päättyivät ensimmäisellä kierroksella (3–7 Peru). Vuoden 1952 olympialaisiin Suomi osallistui isäntäjoukkueena, mutta kotiturnauksen ottelut jäivät myös yhteen (3–4 Itävalta).
Vuoden 1956 olympialaisista alkaen ennen lopputurnausta pelattiin karsinnat. Ensimmäisen kerran Suomi osallistui karsintoihin vuoden 1960 turnaukseen. Vuoden 1980, 1984 ja 1988 olympialaisten karsintoihin Suomi osallistui A-maajoukkueen rinnalle perustetulla olympiajoukkueella. Suomi pääsi vuoden 1980 olympialaisten lopputurnaukseen, kun karsintalohkon ykkönen Norja ja kakkonen Länsi-Saksa boikotoivat kisoja. Olympiajoukkue pelasi Moskovan kisoissa kolme lohkovaiheen ottelua (0–2 Jugoslavia, 0–0 Irak, 3–0 Costa Rica), ja pelit päättyivät alkulohkoon. Vuoden 1992 olympialaisista alkaen olympiajalkapallo muutettiin alle 23-vuotiaiden turnaukseksi.
Palloliitto laskee olympiajalkapallon ottelut virallisiksi A-maaotteluiksi, vaikka vastustaja on esiintynyt amatööri- tai B-maajoukkueellaan.
Tulokset ja ohjelma > PM-kisat

| PM-kisat> Vuosi | PM-kisat> Kierros | PM-kisat> Sijoitus | PM-kisat> O | PM-kisat> V | PM-kisat> T | PM-kisat> H | PM-kisat> TM | PM-kisat> PM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1924–28: Ei osallistunut
| 1929–32 | Lohkovaihe | 4. (4) | 12 | 2 | 2 | 8 | 23 | 52 |
| 1933–36 | Lohkovaihe | 4. (4) | 12 | 3 | 1 | 8 | 18 | 36 |
| 1937–47 | Lohkovaihe | 4. (4) | 12 | 1 | 1 | 10 | 12 | 51 |
| 1948–51 | Lohkovaihe | 4. (4) | 12 | 1 | 3 | 8 | 11 | 28 |
| 1952–55 | Lohkovaihe | 4. (4) | 12 | 1 | 1 | 10 | 13 | 53 |
| 1956–59 | Lohkovaihe | 4. (4) | 12 | 0 | 1 | 11 | 8 | 44 |
| 1960–63 | Lohkovaihe | 4. (4) | 12 | 2 | 2 | 8 | 14 | 37 |
| 1964–67 | Lohkovaihe | 3. (4) | 12 | 5 | 2 | 5 | 14 | 17 |
| 1968–71 | Lohkovaihe | 4. (4) | 12 | 0 | 4 | 8 | 10 | 31 |
| 1972–77 | Lohkovaihe | 4. (4) | 12 | 1 | 4 | 7 | 10 | 26 |
| 1978–80 | Lohkovaihe | 4. (4) | 6 | 0 | 2 | 4 | 3 | 12 |
| 1981–85 | Lohkovaihe | 4. (4) | 6 | 1 | 1 | 4 | 7 | 11 |
| 2000–01 | Mestari | 1. (6) | 5 | 4 | 0 | 1 | 7 | 3 |
| Yhteensä | 1 mestaruus | 13/14 | 137 | 21 | 24 | 92 | 150 | 401 |
Tilastot > Eniten otteluita

Päivitetty 18. marraskuuta 2024.
Nykyiset pelaajat lihavoituna.
| # | Pelaaja | Vuodet | Ottelut | Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jari Litmanen | 1989–2010 | 137 | 32 |
| 2 | Teemu Pukki | 2009– | 127 | 42 |
| 3 | Jonatan Johansson | 1996–2010 | 105 | 22 |
| 3 | Sami Hyypiä | 1992–2010 | 105 | 5 |
| 5 | Ari Hjelm | 1983–1996 | 100 | 20 |
| 6 | Joonas Kolkka | 1994–2010 | 98 | 11 |
| 7 | Lukas Hradecký | 2010– | 97 | 0 |
| 8 | Mikael Forssell | 1999–2014 | 87 | 29 |
| 9 | Tim Sparv | 2009–2021 | 84 | 1 |
| 9 | Erkka Petäjä | 1983–1994 | 84 | 0 |
Tilastot > Parhaat maalintekijät

Päivitetty 18. marraskuuta 2024.
Nykyiset pelaajat lihavoituna.
| # | Pelaaja | Vuodet | Maalit | Ottelut | Keskiarvo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Teemu Pukki | 2009– | 42 | 127 | 0.33 |
| 2 | Jari Litmanen | 1989–2010 | 32 | 137 | 0.23 |
| 3 | Mikael Forssell | 1999–2014 | 29 | 87 | 0.33 |
| 4 | Jonatan Johansson | 1996–2010 | 22 | 105 | 0.20 |
| 5 | Ari Hjelm | 1983–1996 | 20 | 100 | 0.20 |
| 6 | Mixu Paatelainen | 1986–2000 | 18 | 70 | 0.25 |
| 7 | Verner Eklöf | 1919–1926 | 17 | 32 | 0.53 |
| 8 | Aulis Koponen | 1924–1935 | 16 | 38 | 0.42 |
| 8 | Gunnar Åström | 1923–1937 | 16 | 43 | 0.37 |
| 8 | Joel Pohjanpalo | 2012– | 16 | 77 | 0.21 |
Tilastot > Nuorimmat debytantit

Nykyiset pelaajat lihavoituna.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Suomen jalkapallomaajoukkueen nuorimmat debytantit
| No. | Pelaaja | Debyytti | Ikä | Viitteet |
| 1. | Pasi Rautiainen | 5.2.1979 | 17 v 202 pv |  |
| 2. | Eino Soinio | 27.6.1912 | 17 v 229 pv |  |
| 3. | Miska Ylitolva | 26.3.2022 | 17 v 307 pv |  |
Tilastot > Päävalmentajat

Päivitetty 22. marraskuuta 2024.
Väliaikaiset päävalmentajat kursivoituna.
| Päävalmentaja | Vuodet | O | V | T | H | V% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1911–1935 | 97 | 29 | 13 | 55 |  |
|  Ferdinand Fabra | 1936–1937 | 8 | 1 | 1 | 6 | 12,5 |
|  | 1937–1938 | 9 | 3 | 0 | 6 |  |
|  Gábor Obitz | 1939 | 7 | 1 | 0 | 6 | 14,3 |
|  | 1940–1943 | 6 | 0 | 1 | 5 |  |
|  Axel Mårtensson | 1945 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0,0 |
|  Niilo Tammisalo | 1946 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0,0 |
|  | 1947 | 1 | 0 | 0 | 1 |  |
|  Aatos Lehtonen | 1947–1955 | 51 | 7 | 9 | 35 | 13,7 |
|  Kurt Weinreich | 1955–1958 | 22 | 3 | 1 | 18 | 13,6 |
|  Aatos Lehtonen | 1959–1961 | 19 | 3 | 0 | 16 | 15,8 |
|  Olavi Laaksonen | 1962–1974 | 91 | 16 | 20 | 55 | 17,6 |
|  Martti Kosma | 1975 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0,0 |
|  Aulis Rytkönen | 1975–1978 | 30 | 8 | 4 | 18 | 26,7 |
|  Esko Malm | 1979–1981 | 31 | 6 | 7 | 18 | 19,4 |
|  Martti Kuusela | 1982–1987 | 60 | 9 | 13 | 38 | 15,0 |
|  Jukka Vakkila | 1988–1992 | 51 | 8 | 21 | 22 | 15,7 |
|  Tommy Lindholm | 1993–1994 | 25 | 5 | 7 | 13 | 20,0 |
|  Jukka Ikäläinen | 1994–1996 | 21 | 7 | 4 | 10 | 33,3 |
|  Richard Møller Nielsen | 1996–1999 | 34 | 9 | 13 | 12 | 26,5 |
|  Antti Muurinen | 2000–2005 | 72 | 34 | 12 | 26 | 47,2 |
|  Jyrki Heliskoski | 2005 | 6 | 2 | 2 | 2 | 33,3 |
|  Roy Hodgson | 2006–2007 | 22 | 6 | 11 | 5 | 27,3 |
|  Stuart Baxter | 2008–2010 | 28 | 8 | 5 | 15 | 28,6 |
|  Olli Huttunen | 2010 | 1 | 1 | 0 | 0 | 100,0 |
|  Markku Kanerva | 2011 | 2 | 0 | 1 | 1 | 0,0 |
|  Mixu Paatelainen | 2011–2015 | 45 | 17 | 11 | 17 | 37,8 |
|  Markku Kanerva | 2015 | 4 | 2 | 2 | 0 | 50,0 |
|  Hans Backe | 2016 | 11 | 0 | 2 | 9 | 0,0 |
|  Markku Kanerva | 2017–2024 | 89 | 36 | 14 | 39 | 40,4 |
|  Jacob Friis | 2025– | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
Lisäksi Jarl Öhman toimi vuonna 1922 neljässä ottelussa pelaajavalmentajana, Jiří Pešek vuonna 1979 kuudessa ottelussa olympiajoukkueen valmentajana ja Jukka Vakkila vuosina 1986–1987 kahdeksassa ottelussa olympiajoukkueen valmentajana. Palloliitto laskee olympiajoukkueen ottelut virallisiksi A-maaotteluiksi.
Saavutukset

MM-kisat
Lopputurnaus (0): –
EM-kisat
Lopputurnaus (1): 2020
Olympialaiset
Neljäs (1): 1912
1. kierros (2): 1936, 1952
Lohkovaihe (1): 1980
PM-kisat
Mestaruus (1): 2000–01
FIFA-ranking
Korkein sijoitus: 33. (3/2007)
Huomiot

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Ottelu pelattiin koronaviruspandemian vuoksi ilman yleisöä.
Kirjallisuutta

Airio, Iina; Walden Timo: Huuhkajat. Suomi-futiksen sankariaika.  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-24121-8
Eerola, Antti: Punapaidoista Huuhkajiksi. Suomen jalkapallomaajoukkueen historia.  Helsinki:  Siltala, 2015.  ISBN 978-952-234-250-8
Kanerva, Juha (toim.): Jalkapallon pikkujättiläinen.  Helsinki:  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-27037-7
Kanerva, Juha ym.: Kivinen kisamatka. Miesten jalkapallomaajoukkueen historia.  Helsinki:  Docendo, 2020.  ISBN 978-952-291-799-7
Lautela, Yrjö; Wallén, Göran (toim.): Rakas jalkapallo. Sata vuotta suomalaista jalkapalloa.  Helsinki:  Teos, 2007.  ISBN 978-951-851-068-3
Virtanen, Ari: Oi Suomi on! Huuhkajien tie jalkapallon EM-kilpailuihin.  Helsinki:  HS Kirjat, 2020.  ISBN 978-952-365-018-3
Ellinoora

| Ellinoora |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Anni Ellinoora Leikas
Syntynyt: 26. tammikuuta 1994 (ikä 31) Oulu
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ellinoora
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2011–
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:  Warner Music Finland (2011–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anni Ellinoora Leikas (s. 26. tammikuuta 1994 Oulu, tunnetaan taiteilijanimellä Ellinoora) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hänet on palkittu yhteensä neljällä Emma-palkinnolla, mukaan lukien Vuoden artisti -palkinnolla vuonna 2022. Hän on myös historian viimeinen Vuoden naissolisti -Emmalla palkittu artisti.
Ellinoora on julkaissut kolme menestysalbumia: Villi lapsi (2016), Vaaleanpunainen vallankumous (2019) sekä Viimeinen romantikko (2021). Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat muun muassa ”Leijonakuningas”, ”Bäng Bäng typerä sydän”, ”Dinosauruksii”, ”Carrie” ja “Elefantin paino”. Hänen kappaleitaan on striimattu yli 155 miljoonaa kertaa Spotifyssa.
Syksyllä 2022 Ellinoora oli mukana Mestarit-jäähallikiertueella yhdessä Kaija Koon, Jenni Vartiaisen ja Vesalan kanssa.
Ura > Levytyssopimus ja esikoissingle (2011–2014)

Ellinoora sai levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa joulukuussa 2011 ollessaan 17-vuotias. Samoihin aikoihin hän oli aikeissa osallistua The Voice of Finland -kilpailun ensimmäiselle kaudelle mutta perui osallistumisensa levytyssopimuksen myötä. Keväällä 2013 hän valmistui ylioppilaaksi Madetojan musiikkilukiosta, ja saman vuoden syksyllä hän aloitti opinnot Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa.
Elokuussa 2013 julkaistiin hänen esikoissinglensä ”Sellainen mies”. Kappaleen ovat säveltäneet tanskalaiset Kristian Martinsen, Louise Dubiel ja Annette Heick, ja sen sanoituksen teki Iisa Pykäri. Sittemmin kappale on poistettu myynnistä ja streamauskanavista, sillä Ellinoora halusi julkaista vain itse säveltämäänsä ja sanoittamaansa musiikkia.
Toukokuussa 2015 hänestä tuli HMC Publishing -yhtiön housewriter. Ellinoora on tehnyt kappaleita artisteille JVG, Roope Salminen ja koirat, Lauri Tähkä, Kaija Koo ja Stig. Ellinooran omilla kappaleilla ovat vierailleet Eetu (“Bäng Bäng typerä sydän”), Gasellit (“Aatelisii”) ja Juha Tapio (“Hiljaisii Heeroksii”)
Ura > Uusi alku, Villi lapsi (2015–2016)

Ellinooran, Väinö Walleniuksen ja Samuli Sirviön ensimmäinen yhteistyöntulos, kappale ”Ei hävittävää (AEIOUAO)”, julkaistiin singlenä 27. helmikuuta 2015. Esikoisalbumin kappaleista suurin osa on Ellinooran ja Sirviön tekemiä, kuten singleinä julkaistut ”Minä elän”, ”Carrie”, ”Leijonakuningas”, ”Rakkauden kesä” ja ”Elefantin paino”. Esikoisalbumi Villi lapsi julkaistiin 16. syyskuuta 2016. Se saavutti heinäkuussa 2016 jo ennakkoon kultalevyrajan, kun siltä ennakkoon julkaistujen singlejen suoratoistoluvut ylittivät kymmenen miljoonan.
Tuplaplatinaa myyneeltä Villi lapsi -albumilta julkaistuista singleistä ”Carrie” on ylittänyt platinalevyrajan sekä ”Leijonakuningas” ja ”Elefantin paino” tuplaplatinarajan. Villi lapsi -albumi kohosi Suomen virallisen albumilistan kärkisijoille toiseksi ja se oli Levykauppa Äxän myydyin levy.
Ura > Vaaleanpunainen vallankumous (2017–2020)

Suomen musiikkikustantajat valitsi Ellinooran vuoden 2017 kevyen musiikin tekijäksi syyskuussa 2017. Samassa tilaisuudessa esikoisalbumin kappale ”Elefantin paino” valittiin vuoden 2017 kappaleeksi.
Vuonna 2017 Ellinoora vieraili JVG:n ”Sitä säät mitä tilaat”- ja Roope Salminen & Koirat -yhtyeen ”Tanssi se ulos” -singleillä. Keväällä 2017 Ellinoora oli mukana myös Anssi Kela ja isot biisit -televisio-ohjelmassa, jossa hän versioi Ultra Bran kappaleen ”Minä suojelen sinua kaikelta”.
Lokakuun 2017 lopussa Ellinoora julkaisi tulevan toisen albuminsa ensimmäisen singlen ”Glitteri”. Albumilta julkaistiin singleinä myös kappaleet ”Nartut” 23. helmikuuta 2018, ”Bäng bäng typerä sydän” 1. kesäkuuta 2018, ”Sinä 4ever” 25. tammikuuta 2019 ja ”Aatelisii” 5. heinäkuuta 2019.
Toukokuussa 2018 julkaistiin Ellinooran esittämä mainoslaulu Fazerin Sininen -suklaalle. ”Sininen hetki” pohjautuu Martti Pohjalaisen 1970-luvulla säveltämään, aiemmin käytettyyn mainoslauluun. Uuden version Ellinoora on tehnyt yhdessä tuottajansa Samuli Sirviön kanssa.
Syksyllä 2018 Ellinoora oli yksi Vain elämää -televisiosarjan yhdeksännen tuotantokauden artisteista. Ellinooran varioimat kappaleet ”Funeral Song” (The Rasmus) ja ”Aina kuin Aira” (Pyhimys) nousivat Spotify-listan kärkisijoille ensimmäiseksi ja toiseksi.
Ellinooran toinen studioalbumi, jo ennakkoon platinaa myynyt Vaaleanpunainen vallankumous julkaistiin 30. elokuuta 2019. Aiemmin julkaistujen singlejen lisäksi albumi sisältää seitsemän uutta kappaletta. Se nousi heti ilmestyttyään Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi ja oli albumilistalla yli vuoden.
Joulukuussa 2019 Ellinoora julkaisi Juha Tapion kanssa yhteissinglen ”Hiljaisii heeroksii”, joka esitettiin ensimmäisen kerran Yle TV1:n Linnan jatkot -lähetyksessä.
Vuoden 2020 Emma-gaalassa Ellinoora palkittiin vuoden naissolistin Emma-patsaalla.
Ura > Viimeinen romantikko (2021–2022)

Ellinooran kolmas albumi Viimeinen romantikko julkaistiin 24. syyskuuta 2021. Ellinooran mukaan se on ”ultimaattinen poplevy”, jonka hän on aina halunnut tehdä. Albumi päätti tarinan, jota oli kerrottu jo hänen edellisillä albumeillaan. Viimeinen romantikko nousi ensimmäiselle sijalle Suomen virallisella albumilistalla ja fyysisellä albumilistalla. Sen marraskuussa 2020 julkaistu ensimmäinen single ”Dinosauruksii” ylsi radiolistan kärkeen ja singlelistan sijalle kuusi. Kappale lähentelee tuplaplatinarajaa.
Ellinoora julkaisi toukokuussa 2022 ”2step”-nimisen duettokappaleen yhdessä Ed Sheeranin kanssa. Sheeran tekee kappaleestaan lokalisoituja versioita, jossa vieraileva ulkomainen artisti laulaa yhden säkeistön äidinkielellään ja Ellinoora siis suomeksi. Ellinoora laulaa yksin yhden itse kirjoittamansa säkeistön suomeksi, adlib-osuudet sekä stemmaäänen Sheeranin laulamissa englanninkielisissä kertosäkeissä. Kappale julkaistiin suoratoistopalveluissa 4. toukokuuta. Se on ylittänyt platinarajan.
Syksyllä 2022 Ellinoora teki yhteiskiertueen yhdessä Kaija Koon, Paula Vesalan ja Jenni Vartiaisen kanssa.
Ura > Neljäs albumi (2023–)

Vuonna 2023 Ellinoora kertoi työstävänsä neljättä albumiaan, jonka työnimi on "Retro".
Ellinoora oli mukana keväällä 2023 kuvatussa Vain elämää -tv-sarjassa, joka esitettiin Nelosella ja Ruudussa syksyllä 2023. Ohjelman myötä julkaistu Ellinooran versio Anna Puun "Matkalla"-kappaleesta nousi Spotifyn neljänneksi suosituimmaksi kappaleeksi sekä kasvoi valtavaksi TikTok-ilmiöksi. Kappale on ylittänyt platinarajan.
Hän on pitänyt keikkataukoa vuoden 2023 ja jatkaa esiintymisiään vuonna 2024. "Ellinoora 30" -nimellä kulkeva kiertue alkaa kolmella perättäisellä keikalla Helsingin Tavastialla, joista ensimmäinen osuu artistin 30-vuotissyntymäpäivään.
Julkaisut > Studioalbumit

Villi lapsi (2016, tuplaplatina)
Vaaleanpunainen vallankumous (2019, tuplaplatina)
Viimeinen romantikko (2021)
Aiheesta muualla

Ellinoora Facebookissa
Ellinoora MusicBrainzissa. (englanniksi)
Kuusi kuvaa Ellinooran elämästä 13.2.2022 Yle Radio 1
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle