stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Libres como el Viento

Libres como el Viento on Pilar Romeon kirjoittama venezuelalainen telenovela, jonka Radio Caracas Televisión eli RCTV tuottaa ja esittää. Ensiesityksensä telenovela saa kanavalla 24.8.2009 kello 21.30. Pääosissa nähdään Jonathan Montenegro sekä Laura Chimaras, jolle pääsankarittaren osa on ensimmäinen.
Libres como el Viento pohjautuu Rómulo Gallegosin vuoden 1952 romaaniin La brizna de paja en el viento. Libres como el Vientoa edelsi RCTV:llä telenovela Calle luna, Calle sol, joka tulee päätökseensä pian Libres como el Vienton alkamisen jälkeen.
Juoni

Libres como el Viento (vapaa suom. Vapaita kuin tuuli) on tarina vapaudesta, toivosta ja tähtiin kirjoitetusta rakkaudesta, joka kohtaa kuitenkin matkallaan monia ongelmia.
Fabiola Azcárate Martínez, lempinimeltään La Muñeca, on nuorin viidestä sisaruksesta, joka lähetetään isänsä kuoleman jälkeen opiskelemaan ulkomaille. Kuitenkin muistot, selvittämättömät kiistelyt ja suuri rakkaus pakottavat hänet palaamaan takaisin kotikaupunkiinsa Caracasiin. Siellä hän kohtaa jälleen nuoruudenrakkautensa Miguel Ángelin. Miguel Ángelista on kasvanut aikuinen mies, mutta hän ei ole silti, kolmen vuoden jälkeenkään, unohtanut La Muñecaa eikä heidän rakkauttaan. Silti miehen entinen tyttöystävä Tibizay tappelee tämän rakkaudesta kynsin ja hampain.
Fabiolan ja Miguel Ángelin monimutkaista suhdetta varjostavat kilpakosijoiden lisäksi yliopistolla tapahtuvat kapinat vapaudesta ja tasa-arvosta. Yliopisto onkin yksi telenovelan keskeisimmistä tapahtumapaikoista.
Näyttelijät

Pääosat
Laura Chimaras on Fabiola Azcárate Martínez (Rakastunut Miguel Ángeliin, Ezequielin ja Dionision sisko).
Jonathan Montenegro on Miguel Ángel Marino (Rakastunut Fabiolaan, Tibizayn ex).
Juliet Lima on Tibisay Pacheco (La china) (Koominen Fabiolan vihollinen sekä "pahis" sarjassa, Miguel Ángelin ex).
Damián Genovese on Diego Bravo (Opiskelee vastakkaisessa yliopistossa sekä aiheuttaa pääparille vaivaa).
Erityisosallistuminen
Carlos Felipe Álvarez on Reinaldo Torres (Opiskelija yliopistossa).
Hernán Marcano on Marcos Chaparro Salazar (Alueen hallinnon oikea käsi, vulgääri korruptoitunut manipuloija).
Mukana
Flavia Gleske on Raquel Luciente de Azcárate (Ezequielin vaimo).
Alejandro Otero on Ezequiel Azcárate Martínez (Raquel vaimo, Fabiolan ja Dionision veli).
Guillermo Pérez on Dionisio Azcárate Martínez (Fabiolan ja Ezequielin velipuoli).
Raquel Yáñez on Amarelis Sarmiento (Kapinallinen yliopisto-oppilas).
Roberto Messutti on Rogelio Leonidas (Yliopiston professori).
Dad Dáger on Ivana Galván (Yliopiston luontoa rakastava, hippityylinen professori).
Néstor Bravo on Maurico Leal
Luis Fernando Sosa on Pablo Alfonso Azcátare Rivera
Miriam de Abreu on Andreina Andueza
Ángel Casallas on Manuel Darío Gutiérrez
Marialejandra Martín on Rafaela Marcano (Miguel Ángelin äiti)
Ana Castell on Natividad Salcedo
Leopoldo Regnault
Michelle Taurel on Ana Marino (Rafaela Marcanon ja Juan Marinon tytär sekä Miguel Ángelin sisko)
Félix Loreto on Juan Marino (Miguel Ángelin isä).
Gabriela Hernández on Yocelin Mijares
Francis Rueda on Doña Natalicia Clemente (Fabiolan ja Ezequielin äiti)
Carlos Márquez on José Rosario Pacheco
Mauricio Jiménez on Gustavo Coromoto ("Coro Coro")
Tuotanto

Oikeudet alkuperäisversioon - Radio Caracas Televisión C.A
Tuottanut - Radio Caracas Televisión C.A.
Yleinen tuotanto - Vicente Albarracín
Muuta

Libres como el Viento on paluu monelle entiselle telenovelatähdelle, kuten Jonathan Montenegrolle sekä Dad Dágerille.
Telenovela on toinen telenovela, jossa Raquel Yañez ja Guillermo Pérez nähdään jälleen parina sitten Mi Prima Cielan.
Dad Dáger opetteli tanssimaan reggaetonia Ivanan roolia varten.
Jonathan Montenegrolla ja Juliet Limalla on oikeassa elämässä yksi yhteinen poika.
Liga ACB

| Liga ACB |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Liga ACB -kausi 2021–2022 

Laji:  koripallo
Maa(t):   Espanja
Perustettu:  1956
Joukkueita:  18
Hallitseva mestari:  FC Barcelona
Eniten mestaruuksia:  Real Madrid (35)
Sivusto:  www.acb.com
Liga ACB (sponsorinimeltään Liga Endesa kaudesta 2011–2012 alkaen) on koripallon miesten korkein sarjataso Espanjassa. Sarjaa pelataan Kansainvälisen koripalloliiton säännöillä, ja siihen osallistuu yleensä 18 joukkuetta. Espanjan mestari ja runkosarjan voittaja pääsevät suoraan seuraavan kauden Euroliigaan.
Espanjassa on pelattu sarjamuotoista koripalloa vuodesta 1957 lähtien, mitä ennen Copa del Rey oli pääasiallinen maanlaajuinen kilpailu. Vuoteen 1983 asti korkein sarjataso tunnettiin nimellä Primera División, ja sen järjesti Espanjan koripalloliitto Federación Española de Baloncesto. Vuonna 1983 korkein sarjataso siirtyi koripalloseurojen muodostaman Asociación de Clubs de Balonceston alaisuuteen ja sarja sai nykyisen nimensä. Liga ACB:n alapuolella on koripalloliiton järjestämä Liga Española de Baloncesto, johon kuuluu kolme sarjatasoa.
Menestyneimmät seurat ovat jalkapallostakin tunnetut Real Madrid (35 mestaruutta) ja FC Barcelona (19). Real Madrid ja Joventut Badalona ovat pelanneet sarjassa sen kaikilla kausilla.
Joukkueet kaudella 2021–2022

| --- | --- |
 Andorra  FC Barcelona  Baskonia  Betis  Bilbao  Breogán  Burgos  Fuenlabrada  Joventut:  Manresa  Murcia  Obradoiro  Real Madrid  Unicaja  Valencia  Zaragoza  Tenerife  Gran Canaria
Mestarit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  1957 – Real Madrid  1958 – Real Madrid  1959 – FC Barcelona  1960 – Real Madrid  1961 – Real Madrid  1962 – Real Madrid  1963 – Real Madrid  1964 – Real Madrid  1965 – Real Madrid  1966 – Real Madrid  1967 – Joventut Badalona  1968 – Real Madrid  1969 – Real Madrid  1970 – Real Madrid  1971 – Real Madrid  1972 – Real Madrid  1973 – Real Madrid  1974 – Real Madrid  1975 – Real Madrid  1976 – Real Madrid |   |  1977 – Real Madrid  1978 – Joventut Badalona  1979 – Real Madrid  1980 – Real Madrid  1981 – FC Barcelona  1982 – Real Madrid  1983 – FC Barcelona  1984 – Real Madrid  1985 – Real Madrid  1986 – Real Madrid  1987 – FC Barcelona  1988 – FC Barcelona  1989 – FC Barcelona  1990 – FC Barcelona  1991 – Joventut Badalona  1992 – Joventut Badalona  1993 – Real Madrid  1994 – Real Madrid  1995 – FC Barcelona  1996 – FC Barcelona |   |  1997 – FC Barcelona  1998 – Manresa (TDK)  1999 – FC Barcelona  2000 – Real Madrid  2001 – FC Barcelona  2002 – Baskonia (Tau Cerámica)  2003 – FC Barcelona  2004 – FC Barcelona  2005 – Real Madrid  2006 – Málaga (Unicaja)  2007 – Real Madrid  2008 – Baskonia (Tau Cerámica)  2009 – FC Barcelona  2010 – Baskonia (Caja Laboral)  2011 – FC Barcelona  2012 – FC Barcelona  2013 – Real Madrid  2014 – FC Barcelona  2015 – Real Madrid  2016 – Real Madrid |   |  2017 – Valencia  2018 – Real Madrid  2019 – Real Madrid  2020 – Baskonia  2021 – FC Barcelona |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liga ACB Wikimedia Commonsissa
Liga ACB:n sivusto (espanjaksi)
Real Madrid ja Fuenlabrada kamppailevat ylösheitosta.
Hämeen keskiaikafestivaali

Hämeen keskiaikamarkkinat vuonna 2009.
Hämeen keskiaikafestivaalit, aikaisemmalta nimeltään Hämeen keskiaikamarkkinat, on suuri suomalainen keskiaikatapahtuma, joka järjestetään elokuun puolivälissä Hämeenlinnassa, Hämeen linnan ja  Linnanpuiston alueella. Tapahtumaa järjestää Hämeen keskiaikatapahtumat Oy. (Järjestäjänä oli vuoteen 2016 saakka Hämeenlinnan keskiaikayhdistys ry, joka perusti yhtiön ja omistaa sen yhä kokonaisuudessaan.)
Festivaalien historia alkoi ensimmäisistä markkinoista, jotka järjestettiin vuonna 1997. Tapahtuma on tästä kasvanut sekä merkittävimpien suomalaisten keskiaikatapahtumien että merkittävimpien hämeenlinnalaisten kesätapahtumien joukkoon.
Vuoden 2019 markkinoilla kävi 28 500 vierasta. Elinkeinoaan harjoittavia kauppiaita ja käsityöläisiä oli markkina-alueella noin 150 kappaletta. Keskiaikaharrastajia ja -elävöittäjiä oli leiriytyneenä markkina-alueelle yli sata telttakuntaa. Tapahtuma kasvaa ja kehittyy.
Aiheesta muualla

Keskiaikafestivaalin verkkosivut
Peitset viuhuivat keskiaikamarkkinoilla Helsingin Sanomat 2006
Hämeen keskiaikamarkkinat palaa linnaan (Arkistoitu – Internet Archive) Hämeen Sanomat 2013
In memoriam

In memoriam voi tarkoittaa seuraavia asioita:
In memoriam, latinankielinen fraasi, joka tarkoittaa 'muistolle'; sitä käytetään yleensä muistokirjoituksissa.
In memoriam (Agents), vuonna 1992 julkaistu Topi Sorsakosken & Agentsin kokoelmalevy.
M. A. Numminen In memoriam, 1967 äänilevy
In memoriam, Jean Sibeliuksen säveltämä hautajaismarssi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”In memoriam”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Legioonateatteri

Legioonateatteri on tamperelainen harrastajateatteri. Teatterin perustivat teatteriohjaajat Virpi Koskela ja Timo Seppälä työttömille nuorille järjestetyn näytelmäkurssin päätteeksi syksyllä 1993. Toiminnan tarkoituksena on ehkäistä syrjäytymistä ja passivoitumista.
Rahoitus

Legioonateatteri rahoitetaan julkisin, sekä lahjoitusvaroin. 2010 suurimmat rahoittajat olivat Pirkanmaan ja Pohjanmaan ELY-keskukset, Tampereen kaupunki, sekä opetusministeriö.
Legioonateatterilla on toiminut vuodesta 2006 lähtien nuorten ilmaisupainotteinen työpaja, joka järjestetään kaksi kertaa vuodessa. Ilmaisupainotteinen työpaja valmistaa yhdessä osallistujien kanssa näytelmän, jota esitetään avoimissa tilaisuuksissa yleisölle.
Nuorten työpajat ovat alle 29-vuotiaille, työttömille nuorille tarkoitettuja työharjoittelupaikkoja. Nuorten työpajatoiminnan sisällöllinen kehittäminen kuuluu opetus- ja kulttuuriministeriössä nuorisoyksikön toimialaan. Nuorisotyön kannalta työpajat ovat nuorille hyviä paikkoja elämäntaitojen kehittämiseen, aikuistumiseen, yhteisölliseen kasvuun ja työssäoppimiseen.
Työpajojen rahoitus jakautuu opetus- ja kulttuuriministeriön sekä työ- ja elinkeinoministeriön kesken. Työhallinto ohjaa nuoria työharjoitteluun ja työmarkkinatuella pajaan. Opetus- ja kulttuuriministeriö vastaa pajatoiminnan kehittämisestä ja perusrahoituksesta. Pajojen rahoitus koostuu ylläpitäjän osuudesta, myytävistä palveluista, myyntituloista ja erikseen myönnettävästä tulosperusteisesta avustuksesta.
Opetus- ja kulttuuriministeriö on siirtänyt nuorten työpajatoiminnan kehittämishankkeiden pajakohtaisen päätöksenteon, kuten avustamisen, ELY-keskuksille.
Aiheesta muualla

Legioonateatterin kotisivut.
Tesso - Legioonateatterissa nuoren itsetunto vahvistuu.[vanhentunut linkki]
Aamulehti - Legioonateatteri: Pölhölän hassu sekametelisoppa (Arkistoitu – Internet Archive)
Käräjät

Käräjät ovat vanhimpien, oppineimpien tai valittujen edustajien kokous, johon keräännytään eri puolilta yhteisten asioiden hoitamiseksi. Käräjillä voidaan esimerkiksi vaihtaa tietoa, päättää asioista, käydä oikeutta, tai ylläpitää lakeja, perinteitä ja ihmissuhteita. Nykyisin käräjillä tarkoitetaan lähinnä oikeuslaitoksen käräjäoikeutta.
Nimen etymologia

Sana käräjät on todennäköisesti kerätä-verbin johdos, sillä käräjille usein keräännytään eli kokoonnutaan. Vanhoissa lähteissä se esiintyy myös muodossa käreiä, käriä ja keräjä(t). Historiallisissa lähteissä sana esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1443.
Käräjillä usein neuvotellaan eli pidetään neuvoa. Neuvo tarkoittaa alun perin jotakuinkin viisautta ja ohjetta käytännön asioissa, ja neuvonpito on siis tarkoittanut käytäntöihin liittyvän viisauden ja ohjeiden (lakien) ylläpitämistä käyttämällä ja soveltamalla niitä. Neuvotteluun osallistuvien joukko on neuvosto.
Historia

Mukana käräjillä ovat voineet olla sukujen vanhimmat, perheiden päämiehet tai jopa kaikki täysi-ikäiset miehet. Joissain kulttuureissa myös hedelmällisen ikänsä ohittanut nainen on voitu ottaa käräjille. Jos on ollut tärkeää saada kaikkien sukujen edustajat paikalle (esimerkiksi koko yhteisön kattavan yksimielisyyden löytämiseksi), eikä aikuista miestä ole tavoitettavissa tai elossa, on myös tällöin arvostettu, mieluiten vanhempi nainen voinut edustaa perhettään. Matriarkaalisissa yhteisöissä neuvoa ovat pitäneet yleensä vanhat naiset. Heimoyhteiskunnissa oli vain harvoin muita selvästi enemmän yhteisöllistä valtaa omaavaa yläluokkaa, joka olisi voinut määrätä päätökset ja lait. Päällikkökin sai usein valtansa neuvostolta, ja häntä sitoivat perinteet ja neuvoston säätämät lait. Yhteiskunnat ovat usein kasvaessaan ja kehittyessään muokkautuneet hierarkkisemman vallanjaon suuntaan ja jopa yksinvaltiuteen. Oikeusistunnoissa käräjäluonne on kuitenkin säilynyt myös itsevaltiuden aikana, ja siksi niitä kutsutaan käräjiksi nykyisin. (Katso käräjäoikeus). Neuvosto on myös voinut toimia vallanpitäjien neuvonantajana, mutta nämäkin usein korvaavat yksittäiset neuvonantajat, jotka eivät välttämättä neuvottele keskenään tai edusta kansaa monipuolisesti.
Käräjäpaikat ovat usein olleet erityisiä. Käräjiä on pidetty esimerkiksi käräjätalossa, käräjäteltassa, merkittävällä luonnonpaikalla tai kalmiston tai palvontapaikan lähellä. Käräjäpaikat on usein koettu pyhiksi ja loukkaamattomiksi. Tämä on ehkä parantanut osanottajien rehellisyyttä. Käräjäpaikalla täytyy puhua totta, sillä muuten henkiolennotkin suuttuvat. Käräjäpaikoilla tehdyt sopimukset ja valat ovat myös erityisen pitäviä.
Rautakauden Viron maakuntien yhteisten asioiden päättämistä varten järjestettiin käräjiä (käräjät, vir. kärajad), joista Henrikin Liivinmaan kronikassa mainitaan nimeltä Ugandin maakunnan käräjät Otepäällä sekä Harjumaan käräjät Raikkülassa. Näille käräjille osallistuivat pitäjien johtajat toisin kuin kansankäräjille joihin osallistuivat kaikki vapaat miehet.
Käräjät suomalaisessa kansanperinteessä

Suomalaisen kansanperinteen mukaan monia mäkiä ja kallioita on käytetty käräjöintiin. Kansanperinne tuntee myös muun muassa käräjäkiviä (joilla väitetysti istuttiin), käräjämäntyjä (joiden alla istuttiin) ja käräjätaloja (joita on ollut viimeistään keskiajalta näihin päiviin asti, mutta on voinut olla aiemminkin). Sana käräjä liittyy useisiin paikannimiin ja sukunimiin.
Käräjälaitoksen muinaisvaiheisiin liittyy myös hämäläismies nimeltään Mielivalta, joka 1300-luvun asiakirjojen mukaan oli tuomarina Levajärven käräjillä. Nimi tarkoitti voimakastahtoista, ja saattoi liittyä miehen toimintaan käräjillä. Sana mielivalta liittyy nykyisinkin muun muassa oikeuslaitokseen, mutta sanan merkitys on muuttunut.
Myös Ukko ylijumala on käynyt pilvissä käräjiä, joilla on pidetty neuvoa tulevasta säästä tai kumottu maallisen tuomioistuimen vääriä päätöksiä. On oletettu, tosin lähinnä teoreettisesti, että säästä päättäville käräjille olisivat osallistuneet eri elinkeinoja tukevat jumaluudet, jotka olisivat pyrkineet neuvottelemaan mahdollisimman hyvät sää-olosuhteet edustamansa elinkeinon harjoitukseen. Esimerkiksi veden haltija olisi pyrkinyt takaamaan hyvät kalastusilmat, tuulen haltija taas sopivat tuulet merenkulkijoille, metsän haltijat ja eläinten kantavanhemmat taas parhaat ilmat metsästykseen, kun taas maanviljelyn edustaja, ehkäpä itse Ukko, olisi kannattanut maanviljelyyn sopivia säitä. Lisäksi olisi voinut olla mukana muitakin, ihmisille vieraita intressejä edustavia tahoja. Siten säätila voitiin aina  selittää oikeudenmukaiseksi. Jos säätila oli itselle haitaksi, se tarkoitti vain, että oli jonkun muun vuoro hyötyä säästä.
Kihlakunnankäräjät

Kihlakunnanoikeus oli paikallisen tason tuomioistuin, jonka rooli yhteiskunnassa esiintyvien ristiriitojen säätelijänä oli monipuolinen. Hallitsijaa edustaneen hallinnon ja alamaisten väliset suhteet, alamaisten keskinäiset suhteet, elinkeinoelämään liittyvät tutkimukset ja katselmukset sekä rikollisuuden piiriin kuuluvien rikkomusten selvittäminen ja niistä rankaiseminen kuuluivat kaikki kihlakunnanoikeuden tuomiovallan alle.
Kihlakunnanoikeudet kokoontuivat aikaisemmin vain tiettyinä aikoina vuodesta. Näistä istuntokausista käytettiin nimitystä käräjät. Vuoden 1734 lain Oikeudenkäymiskaaren 2. luvun 1 §:n mukaan kihlakunnanoikeudessa oli pidettävä käräjät kolme kertaa vuodessa: talvella Nuutinpäivän (13. tammikuuta) ja huhtikuun välillä, toiset kevätkesällä vapun ja juhannuksen välillä sekä kolmannet syksyllä syyskuun alun ja marraskuun lopun välillä. Tästä voitiin säätää poikkeuksia sellaisille paikkakunnille, joissa näin monia käräjiä ei katsottu tarvittavan.  Lisäksi kihlakunnantuomari saattoi tarvittaessa määrätä välikäräjät pidettäviksi myös muuna aikana vuodesta. Käräjien alkaessa pidettiin käräjäsaarna ja julistettiin käräjärauha.
Kihlakunnantuomari toimi käräjien puheenjohtajana. Paikallistuntemusta käräjillä edustivat lautamiehet, joiden lukumäärä oli alun perin 12. Lukumäärästä oli jouduttu tinkimään 1600-luvulla ja vuoden 1734 maanlaki salli kihlakunnanoikeudelle toimintavallan, jos lautakunnassa oli vähintään 7 jäsentä. Asianajajia kihlakunnanoikeudessa alkoi esiintyä jo 1600-luvulla ja 1700-luvulla asianajajan käyttö yleistyi.
Säännöksiä käräjien ajankohdista oli laissa vielä 1970-luvulla. Tällöin vuosittain pidettiin kuitenkin vain kahdet käräjät, talvi­käräjät tammi­kuun 7. ja kesä­kuun 20. päivien sekä syys­käräjät elo­kuun 20. ja joulu­kuun 20. päivien välisenä aikana.  Vuoden 1981 alusta lähtien Suomen kihlakunnanoikeuksien toiminta muutettiin ympärivuotiseksi, minkä vuoksi sana käräjät jäi pois virallisesta käytöstä paitsi yhdyssanojen alkuosana: kihla­kunnan­oikeuden toimi­alueesta käytettiin nimitystä käräjäkunta. 1970-luvulla otettiin kihlakunnanoikeuksissa myös käyttöön virkanimike käräjätuomari. Kun alioikeudet vuonna 1993 yhtenäistettiin, lakkautettujen kihlakunnan- ja raastuvanoikeuksien tilalle perustetut alioikeudet saivat nimen käräjäoikeus.
Muinaisia käräjiä

Loimon käräjät. Pidettiin Portaan tai sen vieressä sijaitsevassa Ojoisten kylässä.
Hauhon Portaan käräjät. Pidettiin viimeistään keskiajalla Hauholla.
Tuuloksen käräjät. Pidettiin maanteiden varsien vanhoissa keskuskylissä Tuuloksessa.
Käräjät kehäkivillä, Aarno Karimon historiamaalaus 1920-luvulta.
Käräjät Salmissa vuonna 1935. Tuomarina Hannes Saloheimo.
Index on Censorship

Philip Spender, Jo Glanville, Michael Scammell
Index on Censorhip on sananvapauden edistämiseksi toimiva organisaatio. Järjestö julkaisee neljännesvuosittain samannimistä lehteä. Järjestön johtajana toimii New Statesman -viikkolehden entinen päätoimittaja John Kampfner. Index of Censorship -lehden päätoimittajana toimii Jo Glandville. Organisaatio perustettiin vuonna 1972 ja sen alkuperäinen nimi oli Writers and  Scholars Educational Trust (WSI).
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Index on Censorship
Liitto–Lehdistö-ottelu

Liitto–Lehdistö-ottelu on perinteinen pesäpallo-ottelu, jota pelattiin aikanaan Itä–Länsi-arvo-ottelun rinnalla. Myöhemmin tapahtuma lopetettiin, koska se ei innostanut yleisöä.
Historia

Pesäpalloliiton (PPL) ja TUL:n keskinäiset ottelut tulivat tiensä päähän vuonna 1955 liittojen välikinselvennä kautta. Kyseisiä otteluita korvaamaan pesäpalloliitto suunnitteli Liitto–Lehdistö-ottelun. Ensimmäinen ottelu pelattiin Turussa 1956. Joitakin otteluita pelattiin jo 1940-luvulla. Jokavuotiseksi perinteeksi Liitto–Lehdistö-ottelut vakiintuivat kuitenkin vasta vuosina 1956–1992. Tuona aikana pelattiin 40 ottelua, joista Liitto voitti 22, Lehdistö 16 ja kahdesti päädyttiin tasatulokseen.
Joukkueiden kokoamisen aloitti PPL, joka nimesi ensin mielestään parhaat pelaajat omaan yhdistelmäänsä. Sen jälkeen lehdistön edustajat valitsivat omansa. Liiton etuoikeudesta huolimatta ottelut ovat olleet aikojen kuluessa tasaisia. Naisten Liitto–Lehdistö-ottelu otettiin arvo-otteluksi Itä–Lännen rinnalle vasta Pihtiputaalla kaudella 1983.
Vuonna 2011 Liitto–Lehdistö-ottelu heräsi henkiin uudelleen 19 vuoden tauon jälkeen. Suomen parhaista pesäpalloilijoista kootaan joukkueet, joiden kokoonpanoista vastaavat Pesäpalloliiton ja tiedotusvälineiden valitsijat.
Tilastoja > Eniten Liitto–Lehdistö-otteluita pelanneet miespelaajat

Pekka Peltomäki AA 14 ottelua
Mauri Pyhälahti IK, HoNsU, SMJ 12 ottelua
Kari Kuusiniemi HoNsU, Jyväskylän Kiri, Tahko 12 ottelua
Elmer Meilahti HP, TP 12 ottelua
Jarmo Rönkä KiU, KPL, KiPa 11 ottelua
Risto Tuominen Kiri, KaMa 11 ottelua
Asko Laine Tahko 10 ottelua
Ilpo Kytösalmi IPV 9 ottelua
Jussi Kiikeri IK, KPL 9 ottelua
Hannu Litmanen SiiPe, SiiPo 9 ottelua
Laverne Cox

| Laverne Cox |
| --- | --- |
 Laverne Cox vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. toukokuuta 1972 (ikä 52) Mobile, Alabama, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
Kotisivu
Laverne Cox (s. 29. toukokuuta 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen puolestapuhuja. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Orange Is the New Black, jossa hänen roolihahmonsa on Sophia Burset. Hän oli roolistaan ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi vuonna 2014, ja hänestä tuli ensimmäinen Emmy-ehdokkuuden saanut avoimesti transsukupuolinen henkilö. Lisäksi Cox on ensimmäinen transsukupuolinen henkilö, joka on päässyt Time-lehden kanteen.
Cox on puhunut julkisuudessa transsukupuolisuudesta ja ansainnut tietoisuuden lisäämisestä esimerkiksi GLAAD-mediapalkinnon.
Elämä ja ura

Laverne Cox syntyi ja varttui Mobilessa, joka sijaitsee Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hänellä on identtinen kaksosveli M Lamar, joka näytteli Orange Is the New Black -sarjan takaumassa Marcusta eli Sophia Bursettia ennen sukupuolenkorjausta. Laverne Cox määriteltiin lapsena pojaksi, ja hän kertoo yrittäneensä itsemurhaa 11-vuotiaana, koska joutui salaamaan todelliset tuntemuksensa sukupuolestaan.
Myöhemmin Cox muutti New Yorkiin, jossa hän esiintyi Off Broadway -tuotannoissa ja koe-esiintyi eri rooleihin. Läpimurto tapahtui heinäkuussa 2013, kun Netflix alkoi esittää draamasarjaa Orange Is the New Black. Naisvankilaan sijoittuvassa sarjassa Cox näyttelee Sophia Bursetia, sukupuolensa korjannutta kampaajaa. Vuonna 2014 hän oli roolistaan ehdolla parhaan komediasarjan vierailevan naisnäyttelijän Primetime Emmy -palkintoon, ja hänestä tuli ensimmäinen transsukupuolinen Emmy-ehdokas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laverne Cox Wikimedia Commonsissa
Laverne Cox Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hirsi (heraldiikka)

Hopeakentässä punainen hirsi
Hirsi on heraldinen airutkuvio. Tyypillisesti hirren korkeus on noin kolmasosa kilven leveydestä. Selkeästi kavennettua hirttä kutsutaan vartaaksi, ja jos niitä on useita lähekkäin, niistä voidaan käyttää nimitystä tyyliin kaksois-/kolmoisvarras.
Hirsi yltää aina kilven reunasta reunaan; jos näin ei ole, hirttä kutsutaan irtonaiseksi tai yksinkertaisesti irtohirreksi. Mikäli hirsi on kuitenkin irti vain toisesta reunastaan, se on esimerkiksi työntyvä tai nouseva.
Mikäli heraldinen kuvio on määritelty hirsittäiseksi, se on hirren suuntaisesti eli horisontaalisesti asetettu.
Herman Rosenberg
Aiheesta muualla

Rosenbergin muotokuva Ateneumin kokoelmissa (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 24.11.2013)
Kamarineuvos Herman Rosenbergin muotokuva vuodelta 1874, tekijä Alexandra Frosterus-Såltin, Kansallismuseo, Antellin kokoelmat (Finna)
Lauri Haataja

Lauri Haataja (21. elokuuta 1947 Tavastkenkä, Pyhäntä – 4. syyskuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen historioitsija, tietokirjailija ja valtiotieteen lisensiaatti.
Haataja valmistui ylioppilaaksi Oulun lyseosta ja opiskeli poliittista historiaa Helsingin yliopistossa. Hän valmistui valtiotieteen lisensiaatiksi vuonna 1981.
Haataja toimi Helsingin yliopistossa assistenttina ja tutkijana vuosina 1971–1993 ja oli Helsingin Sanomien kirjallisuuskriitikkona yli 20 vuoden ajan. Vuosina 1996–2004 hän oli Riihimäellä sijaitsevan Suomen Metsästysmuseon johtaja.
Urallaan Haataja kirjoitti useita Suomen 1900-luvun poliittiseen ja sotahistoriaan liittyviä teoksia. Vuonna 1991 Haatajan ja Martti Lintusen teos Karjala-nostalgia oli Tieto-Finlandia-palkintoehdokkaana.