stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reisiluu

Reisiluun yläpää
Reisiluu (lat. femur) on ihmiskehon pisin ja vahvin luu. Se sijaitsee lonkkanivelen ja polvinivelen välissä. Reisiluun anatominen vastine eturaajassa on olkaluu.
Reisiluun yläpään pallomainen osa, jossa on lonkkamaljaan niveltyvä nivelpinta on nimeltään reisiluun pää (caput femoris). Se pää kiinnittyy reisiluun varteen ohuehkolla reisiluunkaulalla (collum femoris), joka on reisiluun helpoiten murtuva osa varsinkin vanhuksilla. Reisiluun yläosassa lateraalisesti reisiluun päähän nähden sijaitsee iso sarvennoinen (trochanter major), hyvin tuntuva luu-uloke, johon monien pakaranseudun lihasten jänteet kiinnittyvät. Reisiluun yläosan takapinnalla lihasten peitossa puolestaan sijaitsee toinen luu-uloke, pieni sarvennoinen (trochanter minor), johon kiinnittyy lanne-suoliluulihas (musculus iliopsoas) jänne. Kolmas samankaltainen uloke on kolmas sarvennoinen (trochanter tertius), joka esiintyy toisinaan pienen sarvennoisen korkeudella reisiluun takapinnalla ja johon kiinnittyy osa isosta pakaralihaksesta (musculus gluteus maximus).
Oikea reisiluu edestä
Oikea reisiluu takaa
Distaalipäästään reisiluu niveltyy sääriluuhun (tibia) ja polvilumpioon (patella). Reisiluun alaosassa on kaksi paksuuntumaa, reisiluun ulkonivelnasta (condylus lateralis femoris) luun ulkosyrjällä ja reisiluun sisänivelnasta (condylus medialis femoris) sisäsyrjällä, jotka niveltyvät sääriluun vastaaviin paksunnoksiin. Niiden väliin reisiluun alaosan takapinnalle jää syvä nivelnastojen välikuoppa (fossa intercondylaris). Kummankin nivelnastan yläpuolella sijaitsee vielä luu-uloke, reisiluun ulkosivunasta (epicondylus lateralis femoris) ja reisiluun sisäsivunasta (epicondylus medialis femoris), jotka toimivat siteiden ja lihasjänteiden kiinnittymispaikkoina.
Moses Lake (Washington)

| Moses Lake |
| --- | --- |
 Moses Laken keskustaa (Downtown)

 Koordinaatit: 47°7′16″N, 119°17′18″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Washington
Piirikunta:  Grant
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  54,0 km²
 – Josta vettä:  7,65 km² 
Korkeus:  326 m
Väkiluku (2018):  24 009
 – Väestötiheys:  445 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
 
 City of Moses Lake 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moses Lake on kaupunki Grantin piirikunnassa Washingtonin osavaltiossa Yhdysvaltain luoteisosassa.
Maantiede ja ilmasto

Moses Lake sijaitsee ylänkömaalla Washingtonin keskiosassa noin 240 kilometriä Seattlesta itäkaakkoon. Etäisyys itäisen Washingtonin keskukseen Spokaneen on noin 150 kilometriä.
Moses Lake on piirikuntansa suurin kaupunki ja osa harvaanasuttua Moses Lake–Othellon tilastoaluetta.
Moses Lakessa vallitsee keskileveysasteiden kuiva aroilmasto. Vuoden keskilämpötila on 10,3 °C ja sademäärä 231 millimetriä.
Historia

Moses Lake on saanut nimensä alkuperäiskansan heimopäälliköltä Mosesilta (n. 1829–1899). Alueella eli intiaaniheimoja satoja vuosia ennen eurooppalaisten siirtolaisten tuloa. Siirtolaiset perustivat hedelmätarhoja, jotka korvattiin vihannesviljelmillä 1930-luvun laman aikaan. Kiistat vesistöjen käyttöoikeuksista hidastivat Moses Laken kehitystä ja suuri lama pysäytti sen tyystin. Erään maahuutokaupan yhteydessä todettiin: "You may buy the land, but you cannot buy the water – we own it" (Maa-alueet voitte ostaa, mutta ette vesivaroja – me omistamme ne). Kaupunki oli saanut nimekseen Neppel vuonna 1891, nimeksi vaihdettiin Moses Lake vuonna 1938. Asukasluku oli tuolloin noin 300.
Kärvistelevän kaupungin kehitykseen haluttiin vauhtia, joten paikalliset liikemiehet alkoivat kehittää alueen liikenneyhteyksiä. Rakennettiin valtatie 10, eli Sunset Highway. Vesivaroja alettiin hyödyntää Moses Laken kehittämiseen ja vaurastumiseen, ja kaupungista kehkeytyi osavaltionsa nopeimmin kehittyvä alue. Moses Lake Army Air Basen perustaminen (joka sittemmin sai nimen Larson Air Force Base), turismi ja runsaat vesivarat tekivät Moses Lakesta paikalliskeskuksen, joka kasvoi monikymmenkertaiseksi 1960-luvulle tultaessa. Uusi kasvupyrähdys runsaasta kymmenestä tuhannesta asukkaasta yli 20 000:een koettiin 2000-luvulla.
Talous ja liikenne

Moses Laken elinkeinoelämä on muuttunut maatalouspainotteisesta valmistavaan teollisuuteen. Kaupungissa on muun muassa Boeingin ja Dellin laitoksia. Moses Lake sijaitsee  Interstate 90- ja State Route 17 -valtaväylien risteyksessä. Lähes 4 900 kilometriä pitkä Interstate 90 kulkee mantereen halki Tyynenmeren rannalta Seattlesta Atlantin rannalle Bostoniin.
Moses Lake ilmasta
Käännös suomeksi
Mutta, mutta

| Mutta, mutta Kauko Röyhkä & Narttu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syksy 1988, SoundLeader-studio, Helsinki
 Julkaistu: 1989
 Tuottaja(t): Heikki Tikka & Mats Huldén
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 19.06
 Levy-yhtiö: Euros
Kauko Röyhkän muut julkaisut
| Extra 1988 | Mutta, mutta 1989 | Lauluja rakastamisen vaikeudesta 1989 |
Mutta, mutta on Kauko Röyhkän minialbumi vuodelta 1989. Se julkaistiin bonuksena vuonna 2000 Joko-tai-albumin CD-versiolla.
Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset: Kauko Röyhkä. Sovitukset: Narttu.
A-puoli
Pastoraali – 3.56
Mutta, mutta – 4.20
B-puoli
Huutoa puistosta – 4.31
Latimeria – 3.37
Vanha Eurooppa – 2.41
Tekijät > Muusikot

Pekka Gröhn: koskettimet, congat, falsettilaulu
Heikki Tikka: rummut, taustalaulu, koskettimet; tuotanto
Mats Huldén: basso, taustalaulu; tuotanto
Tommi Viksten: kitarat
Kauko Röyhkä: laulu
sekä:
Hepa Halme: saksofonit
Tekijät > Muuta

Äänitys: Ari Hämäläinen, Jari Vainio, Timo Toikka / SoundLeader
Kansi / kuvat: Kauko / Jani
Mutsuki (1925)

| Mutsuki / 睦月 |
| --- | --- |
 Mutsuki

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sasebon laivastoarsenaali
Kölinlasku:  21. toukokuuta 1924
Laskettu vesille:  23. heinäkuuta 1925
Palveluskäyttöön:  25. maaliskuuta 1926
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 25. elokuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 336 t (standardi) 1 468 t (kuormattu)
Pituus:  102,16 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,16 m
Syväys:  2,96 m
Koneteho:  38 500 ihp
Nopeus:  37,2 solmua
Miehistöä:  154
Aseistus
Aseistus:  4 x 120 mm/45 type 3 -tykkiä 2 x 7,7 mm type 92 -ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 61 cm torpedoputkea
Mutsuki (jap. 睦月) oli Keisarillisen Japanin laivaston Mutsuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 21. toukokuuta 1924. Alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1925 ja otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1926.
Palvelus

Alus upotettiin 25. elokuuta 1942.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mutsuki (1925) Wikimedia Commonsissa
Mutsuki-luokan hävittäjä
–
–
–
–
–
–
–
–
–
–
–
Rudolf Christian Böttger

| Rudolph Christian Boettger |
| --- | --- |
 Rudolph Christian Boettger
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1806 Aschersleben
Kuollut: 29. huhtikuuta 1881 (75 vuotta) Frankfurt/Main
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kemia
Rudolf Christian Böttger (28. huhtikuuta 1806 Aschersleben – 29. huhtikuuta 1881 Frankfurt/Main) oli saksalainen kemisti, jonka monilla kemiallisilla keksinnöillä on ollut käytännöllistä arvoa.
Böttger aloitti teologian opinnot 1824 Hallessa mutta siirtyi lyhyen opettajakauden jälkeen 1831 luonnontieteisiin ja erikoistui kemiaan. Hän oli perustamansa lehden Polytechnische Notizblatt päätoimittaja 35 vuotta.
Böttger on keksinyt muun muassa, miten valmistetaan galvanoplastisia kopioita (niin sanottu galvanoksia) graveeratuista painovalmiista kuparilevyistä. 1842 Böttger keksi yhdessä August Bromeisin kanssa hyalografian eli lasilevyjen etsauksen ja 1846 Christian Friedrich Schönbeinistä riippumatta pumpuliruudin ja kollodiumin. Muita Böttgerin keksintöjä ovat lasin hopeointi, helposti hapettuvien metallien nikkelöinti, ja hän kehitti uusia menetelmiä harvinaisten metallien eristämiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rudolf Christian Böttger Wikimedia Commonsissa
Reisilaskimo

Segmentit
Reisilaskimo (Vena femoralis) on parillinen elin, joka ihmisellä luetaan syviin laskimoihin. Se saa alkunsa polvilaskimosta (Vena poplitea) ja siihen yhtyvät jalkavarren iso iholaskimo (vena saphena magna) sekä syvä reisilaskimo (Vena profunda femoris). Ingvinaaliligamentin kohdalla reisilaskimo muuttuu ulommaksi lonkkalaskimoksi, minkä kautta veri virtaa alaonttolaskimoon.
Reisilaskimoa käytetään varjoainekuvausten injektiokohtana. Syvänä laskimona reisilaskimo tukkeutuessaan voi aiheuttaa hengenvaarallisen tilanteen. Näin ollen siihen ei pidä asettaa esimerkiksi infuusiotiputusneulaa. Reisilaskimon nimitys saattaa aiheuttaa hämmennystä, koska erikseen tunnetaan syvä reisilaskimo. Narkomaanit käyttävät toisinaan reisilaskimoakin pistoskohtana, koska siihen on suhteellisen helppo ylettyä.
Mätäshärkki

| Mätäshärkki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Härkit Cerastium
Laji::  regelii
Kaksiosainen nimi
 Cerastium regelii  Ostenf. 
Katso myös
   Mätäshärkki Wikispeciesissä   Mätäshärkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mätäshärkki (Cerastium regelii) on kohokkikasvilaji, joka kasvaa pohjoisen arktisella tundralla. Sitä esiintyy muun muassa Huippuvuorilla, Grönlannissa, Alaskassa, Kanadan pohjoisosan saarilla ja Severnaja Zemljalla.
Mätäshärkki on monivuotinen ja kasvaa tiheinä mättäinä tai mattomaisina kasvustoina. Se on kolmesta kuuteen senttimetriä korkea. Lehdet ovat soikeat, melko paksut, heikosti kiiltävät ja laidoilta karvaiset, kooltaan neljästä seitsemään senttimetriä. Kukkien verholehdet ovat kalvolaitaiset, terälehdet 8–11 millimetriä pitkiä ja valkoisia. Laji ei kuki epäsuotuisilla paikoilla. Siementen lisäksi se lisääntyy itusilmuista.
Moses Malone

| Moses Malone |
| --- | --- |
 Malone vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Moses Eugene Malone
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1955 Petersburg, Virginia, Yhdysvallat
Kuollut: 13. syyskuuta 2015 (60 vuotta) Norfolk, Virginia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  Chairman of the Boards
Pelipaikka:  Sentteri / Iso laitahyökkääjä
Pituus:  208 cm
Paino:  98 kg
NBA-varaus:  ei varattu 1973
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1974–1975 1975–1976 1976 1976–1982 1982–1986 1986–1988 1988–1991 1991–1993 1993–1994 1994–1995:  Utah Stars Spirits of St. Louis Buffalo Braves Houston Rockets Philadelphia 76ers Washington Bullets Atlanta Hawks Milwaukee Bucks Philadelphia 76ers San Antonio Spurs
Moses Eugene Malone (23. maaliskuuta 1955 Petersburg, Virginia – 13. syyskuuta 2015 Norfolk, Virginia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka loi 1970–1990-luvuilla merkittävän uran ABA:ssa ja NBA:ssa.
Virginiassa syntynyt Malone valmistui Petersburg High Schoolista ja pelasi toistakymmentä kertaa All-Star-joukkueessa. Hän voitti NBA:n arvokkaimman pelaajan palkinnon kolmesti (1979, 1982, 1983) ja NBA-finaalien arvokkaimman pelaajan palkinnon kerran (1983), jolloin hänen seuransa Philadelphia 76ers voitti myös NBA:n mestaruuden.
Vuonna 1996 NBA valitsi Malonen yhdeksi sen historian 50 parhaasta pelaajasta. Hänet nimettiin vuonna 1999 Virginia Sports Hall of Fameen ja vuonna 2001 Springfieldin kansainvälisesti kuuluisampaan Basketball Hall of Fameen.
Malone kuoli 60-vuotiaana hotellihuoneessa 13. syyskuuta 2015. Hän yöpyi Norfolkissa, jossa hänen oli tarkoitus osallistua golfturnaukseen.
Saavutuksia > Henkilökohtaiset saavutukset

NBA:n arvokkain pelaaja 1979, 1982 ja 1983
NBA:n finaalien arvokkain pelaaja 1983
12 kertaa peräkkäin NBA:n tähdistöottelussa 1978–1989
ABA:n tähdistöottelussa 1975 ja 1976
NBA:n tähdistöjoukkueessa 1979, 1982, 1983 ja 1985
NBA:n kakkostähdistöjoukkueessa 1980, 1981, 1984 ja 1987
NBA:n puolustustähdistössä 1983
NBA:n kakkospuolustustähdistössä 1979
NBA:n levypallokuningas 1979, 1981, 1982, 1983, 1984 ja 1985
4 × NBA:n kuukauden pelaaja
Saavutuksia > Joukkuesaavutukset

NBA:n mestaruus 1983
Saavutuksia > Kunnianosoitukset

Basketball Hall of Famen jäsen (nimettiin 2001)
Valinta NBA:n 50 merkittävimmän pelaajan joukkoon 1996
Houston Rockets on jäädyttänyt Malonen pelinumeron 24
Mätäsharso

| Mätäsharso |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit
Suku::  Raunikit Gypsophila
Laji::  repens
Kaksiosainen nimi
 Gypsophila repens  L. 
Katso myös
   Mätäsharso Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mätäsharso (Gypsophila repens) on raunikkeihin kuuluva koristekasvina viljelty kohokkikasvilaji. Se on monivuotinen ja muodostaa muutaman kymmenen senttimetrin levyisiä mätästäviä tai mattomaisia puoliksi ainavihreitä kasvustoja. Lehdet ovat kapean tasasoukkia ja usein hieman harmahtavan vihreitä. Kukintovarret kasvavat 20 senttimetriä korkeiksi. Niissä kasvaa terttumaisissa kukinnoissa tähtimäisiä viisilukuisia kukkia, leveydeltään 1,5 cm. Kukkien väri vaihtelee valkoisesta vaaleanpunaiseen. Mätäsharso esiintyy alkuperäisenä luonnonkasvina Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoalueilla.
Ruskomedestäjä

| Ruskomedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Jalomedestäjät Chalcomitra
Laji::  fuliginosa
Kaksiosainen nimi
 Chalcomitra fuliginosa  (Shaw, 1812) 
Synonyymit
 Nectarinia fuliginosa 
Katso myös
   Ruskomedestäjä Wikispeciesissä   Ruskomedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruskomedestäjä (Chalcomitra fuliginosa) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruskomedestäjää tavataan Afrikan länsirannikolla Liberiasta Angolaan. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Risto Vaittinen

Risto Juhani Vaittinen (s. 6. joulukuuta 1949 Tuupovaara) on suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut energianeuvoksen arvonimen.
Vaittisen vanhemmat olivat sähköteknikko Antero Vaittinen ja Hilja Uuksulainen. Hänen puolisonsa vuodesta 1977 on Tuija Maritta Lappalainen. Vaittinen tuli ylioppilaaksi Joensuun normaalilyseosta 1968 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1974. Hän oli Valtion teknillinen tutkimuskeskuksen tutkimusapulainen 1973–1974, Pohjois-Karjalan Sähkön yleissuunnitteluinsinööri 1975–1979 ja käyttöpäällikkö 1979–1984, IVO Consulting Engineers -yhtiön palveluksessa Saudi-Arabiassa 1984–1986, Pohjois-Karjalan Sähkön markkinointipäällikkö 1986–1988, IVO International -yrityksen projektipäällikkö Sudanissa 1988–1990, Imatran Voiman ulkomaat-liiketoimintayksikön tuotepäällikkö 1990, Joensuun Energialaitoksen toimitusjohtaja 1991–1993, Vihdin Sähkön toimitusjohtaja 1993–1996, Verkonrakentaja Wiren toimitusjohtaja 1996, IVO Internationalin, vuodesta 1997 IVO Power Engineering, voimansiirtoyksikön kehitysjohtaja 1996–1998, Fortum Power and Heat -yhtiön liiketoimintajohtaja Puolassa 1999–2000 ja Turku Energian toimitusjohtaja 2000–2016. Vaittinen toimi myös Turun Seudun Kaukolämmön toimitusjohtajana. Hänellä oli työuransa aikana useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Energianeuvoksen arvonimen Vaittinen sai vuonna 2009. Hän on sotilasarvoltaan reservin yliluutnantti.
My Chemical Romancen diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 6 |  |
| ↙Livealbumit | 2 |  |
| ↙Kokoelmat | 3 |  |
| ↙EP:t | 6 |  |
| ↙Singlet | 26 |  |
| ↙Videot | 4 |  |
| ↙Musiikkivideot | 18 |  |
My Chemical Romance (tunnetaan lyhennettynä My Chem ja MCR) on vuonna 2001 perustettu newjerseyläinen, punkvaikutteinen rockyhtye. Yhtyeen viimeisin kokoonpano koostuu viidestä jäsenestä: Gerard Way (laulu ja lauluntekijä), Mikey Way (basso), Ray Toro (soolokitara), Frank Iero (rytmikitara) ja Jarrod Alexander (rummut).
Albumit

I Brought You My Bullets, You Brought Me Your Love (2002)
Three Cheers for Sweet Revenge (2004)
The Black Parade (2006)
The Black Parade Is Dead! Live CD (2008)
¡Venganza! Live CD (2009)
Danger Days: The True Lives of the Fabulous Killjoys (2010)
Livealbumit

Life on the Murder Scene (2006)
The Black Parade is Dead (2008)
Kokoelma-albumit

Conventional Weapons (2013)
May Death Never Stop You (2014)
The Black Parade/Living with Ghosts (2016)
EP:t

Like Phantoms, Forever (2002)
Warped Tour Bootleg Series (2005)
Live and Rare (2007)
The Black Parade: The B-Sides (2009)
The Mad Gear and Missile Kid (2010)
iTunes Festival: London 2011 (2011)
Singlet

”Honey This Mirror Isn't Big Enough for the Two of Us” (2002)
”Vampires Will Never Hurt You” (2002)
”Headfirst for Halos” (2004)
”Our Lady of Sorrows” (2004)
”Thank You for the Venom” (2004)
”I'm Not Okay (I Promise)” (2004)
”Helena” (2005)
”The Ghost of You” (2005)
”Welcome to the Black Parade” (2006)
”Famous Last Words” (2007)
”I Don't Love You” (2007)
”Teenagers” (2007)
”Desolation Row” (2009)
”Na Na Na” (2010)
”The Only Hope For Me Is You” (2010)
”Sing” (2010)
”Planetary (GO!)” (2011)
”Bulletproof Heart” (2011)
”The Kids from Yesterday” (2012)
”Boy Division”/”Tomorrow Money” (2012)
”Ambulance”/”Gun” (2012)
”The World is Ugly”/”The Light Behind Your Eyes” (2012)
”Kiss the Ring”/”Make Room” (2013)
”Surrender the Night”/”Burn Bright” (2013)
”Fake Your Death” (2014)
”The Foundations of Decay” (2022)
Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Ohjaaja(t) |
| --- | --- | --- |
| 2002 | "Vampires Will Never Hurt You" | Mark Debiak |
| 2002 | "Honey, This Mirror Isn't Big Enough for the Two of Us" | Marc Debiak, Mark Serao, Chris Vaglio |
| 2004 | "I'm Not Okay (I Promise)" | Greg Kaplan |
| 2004 | "I'm Not Okay (I Promise)" | Marc Webb |
| 2005 | "Helena" | Marc Webb |
| 2005 | "The Ghost of You" | Marc Webb |
| 2006 | "Welcome to the Black Parade" | Samuel Bayer |
| 2006 | "Famous Last Words" | Samuel Bayer |
| 2007 | "I Don't Love You" | Marc Webb |
| 2007 | "Teenagers" | Marc Webb |
| 2009 | "Desolation Row" | Zack Snyder |
| 2010 | "Na Na Na (Na Na Na Na Na Na Na Na Na)" | Robert Schober, Gerard Way |
| 2010 | "Sing" | P. R. Brown, Gerard Way |
| 2011 | "Planetary (Go!)" | Robert Schober, Gerard Way |
| 2011 | "Sing" | P. R. Brown, Gerard Way |
| 2012 | "The Kids from Yesterday" | Emily Eisemann |
| 2014 | "Fake Your Death" | Thomas Kirk |
| 2014 | "Blood" | Marc Webb |
DVD:t

Life on the Murder Scene (livealbumi, videopäiväkirja, live-esiintymisiä, musiikkivideoita ja studionauhoituksia, 2006)
AOL Sessions (2007)
The Black Parade is Dead! (2008)
¡Venganza! (2009)
Reino Kuuskoski

| Reino Kuuskoski |
| --- | --- |
 Reino Kuuskoski vuonna 1958.
Suomen pääministeri
 Kuuskosken hallitus 26.4.1958–29.8.1958  
Edeltäjä:  Rainer von Fieandt
Seuraaja:  K.-A. Fagerholm
Suomen oikeusministeri
 Tuomiojan hallitus 17.11.1953–5.5.1954  
Edeltäjä:  Sven Högström
Seuraaja:  Yrjö Puhakka
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. tammikuuta 1907 Loimaa
Kuollut: 27. tammikuuta 1965 (58 vuotta) Helsinki
Reino Iisakki Kuuskoski (18. tammikuuta 1907 Loimaa – 27. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen virkamies ja juristi, joka toimi eduskunnan oikeusasiamiehenä vuosina 1946–1947 ja korkeimman hallinto-oikeuden presidenttinä vuosina 1958–1965. Hän oli myös Suomen pääministerinä puolipoliittisessa virkamieshallituksessa neljän kuukauden ajan vuonna 1958 sekä oikeusministerinä vuosina 1953–1954. Hän osallistui lukuisten lautakuntien, komiteoiden ja muiden yhteiskunnallisten elinten toimintaan.
Kuuskoski oli presidentti Urho Kekkosen ystävä ja pitkäaikainen tukija. Puoluekannaltaan Kuuskoski oli maalaisliittolainen, vaikka ei ollutkaan varsinainen poliitikko.
Ura juristina ja virkamiehenä

Kuuskosken vanhemmat olivat pankinjohtaja, hovioikeuden auskultantti Oskar Mauritz Lindström ja Lyyli Kuuskoski. Kuuskoski kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1926, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1932, sai varatuomarin arvon 1935 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1936. Opiskeluaikanaan hän oli vuonna 1930 Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsenenä sekä 1929–1930 Varsinaissuomalaisen osakunnan taloudenhoitajana. Kuuskoski toimi Akateemisessa Karjala-Seurassa (AKS), mutta erosi siitä, kun seuran enemmistö ei 27. huhtikuuta 1932 pidetyssä kokouksessa suostunut tuomitsemaan Mäntsälän kapinaa. Samaan aikaan erosi myös muita poliittiseen keskustaan suuntautuneita AKS:n jäseniä kuten Urho Kekkonen, V. J. Sukselainen, Martti Haavio, Kustaa Vilkuna, Heikki Hosia, Lauri Hakulinen ja V. A. Heiskanen.
Kuuskoski toimi vuosina 1932–1937 kotipaikkakuntansa Loimaan kauppalanjohtajana ja harjoitti siellä asianajajan ammattia. Sen jälkeen hän oli lyhyen aikaa maatalousministeriön vt. nuorempana hallitussihteerinä ja vuosina 1937–1944 korkeimmassa hallinto-oikeudessa (KHO) notaarina ja nuorempana hallintosihteerinä. Hän kuului vuosina 1939–1940 lainvalmistelukuntaan sen nuorempana jäsenenä. Jatkosodan aikana hän työskenteli Itä-Karjalan sotilashallinnossa. Sodan jälkeen Kuuskoski oli Lääkintöhallituksen asessorina vuosina 1944–1945 ja lyhyen aikaa oikeusministeriön kansliapäällikkönä vuonna 1945. Jälkimmäisessä ominaisuudessa hän joutui esittelemään valtioneuvostossa sotasyyllisyyslain, josta hän jätti pöytäkirjaan eriävän mielipiteen. Vuosina 1946–1947 hän oli eduskunnan oikeusasiamiehenä ja vuosina 1947–1955 KHO:n hallintoneuvoksena sekä samanaikaisesti 1951–1953 Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallisoikeuden vt. yliopettajana.
Vuosina 1955–1958 Kuuskoski toimi yhtenä Kansaneläkelaitoksen (Kela) johtajista, minkä jälkeen hän siirtyi KHO:n presidentiksi. Hän oli myöhemmin vähällä menettää virkansa niin sanotun Kansaneläkelaitoksen jutun yhteydessä, kun koko Kelan entistä johtokuntaa syytettiin laitoksen varojen perusteettomasta käytöstä henkilökunnan asuntoihin. Vuonna 1961 Helsingin hovioikeus tuomitsi Kuuskosken yhdessä  Aku Sumun, Onni Hiltusen ja V. J. Sukselaisen kanssa viralta pantaviksi virkarikosten ja virheiden vuoksi. Korkein oikeus kumosi myöhemmin viraltapanon ja katsoi asianomaisten menetelleen vain varomattomasti. Kuuskoski jatkoi KHO:n presidenttinä, kunnes kuoli vuonna 1965 vaikeaan sairauteen.
Kuuskosken erikoisala juristina oli hallinto-oikeus. Hän kirjoitti aiheesta runsaasti artikkeleita alan julkaisuihin. Kuuskosken vuonna 1949 julkaisemaa teosta Uusi kunnallislaki pidettiin pitkään aiheensa klassikkona.
Oikeusministerinä ja pääministerinä

Kuuskoski toimi vuosina 1953–1954 oikeusministerinä Sakari Tuomiojan virkamieshallituksessa. Vaikka Tuomiojan hallitus oli nimitetty osin Urho Kekkosen syrjäyttämiseksi pääministerin paikalta, Tuomioja halusi Kuuskosken mukaan hallitukseen, jotta se ei näyttäisi koostuvan pelkästään Kekkosen vastustajista. Kuuskosken lyhyenä ministerikautena saatettiin muun muassa lakikirjan julkaiseminen nykyaikaiselle kannalle.
Presidentiksi tullut Kekkonen nimitti Kuuskosken toimitusministeriömuotoisen virkamieshallituksen pääministeriksi, kun Rainer von Fieandtin virkamieshallitus sai eduskunnalta epäluottamuslauseen huhtikuussa 1958 vain muutamaa kuukautta ennen tulevia eduskuntavaaleja. Kuuskosken puolipoliittisessa hallituksessa oli ministerinä keskustapuolueiden edustajia, skogilaisia sosiaalidemokraatteja ja talouselämän edustajia. Hallitus jätti paikkansa vaalien jälkeen toimittuaan neljä kuukautta.