stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hyborialainen aika
Luominen, kehitys ja saatavilla olevat lähteet > Dale E. Rippken näkemys

Miekka ja magia -kirjallisuuden tutkija Dale E. Rippke on hyborialaisen ajan maantiedettä käsittelevissä artikkeleissaan esittänyt, että LANY ja GURPS Conan -perinteeseen nojaavat kartat ovat suurelta osin virheellisiä eivätkä vastaa Howardin maailmastaan antamaa kuvaa – tosin, kuten Rippke huomauttaa, myös Howardin tarinoiden ja karttojen välillä on pieniä ristiriitoja. Perustaen tutkimuksensa Howardin novelleissa, tarinaluonnoksissa, esseissä ja kirjeissä annetuille vihjeille, Howardin karttaluonnoksille sekä oletukselle, että merenpinta on Hyborian tavoin todellista maailmaa alempana myös Sinisessä idässä, hän on konstruoinut kartat hyborialaisen ajan Afro-Euraasian etelä- ja itäosista. Karttojen pohjana ovat toimineet todellisten Afrikan ja Aasian kartat. Rippke ei ole sisällyttänyt niihin muiden kuin Howardin Conan-tarinoissa esiintyneitä paikannimiä. Karttojen tärkeimpiä eroavaisuuksia GURPS Conanin karttaan verrattuna ovat:
Sekä eteläinen että itäinen maanosa ovat suurempia kuin LANY-pohjaisissa maailmankartoissa.
Sininen itä muistuttaa huomattavasti Aasiaa, joskin maamassa on todellista korkeammalla niin että monet saaret yhdistyvät kannaksilla mantereeseen.
Styygia on huomattavasti kookkaampi ja ulottuu idässä Styx-jokea kauemmaksi.
Kushin sijainti vastaa LANY-karttaa. Muut mustat kuningaskunnat ovat levittäytyneet ympäri maanosaa, suurimman osan sijaitessa Styxin yläjuoksulla tai itärannikolla.
Zaporoska-joki sijaitsee Vilayetin länsi-, ei itärannikolla.
Kosalan valtakunta on Vendhyan itä-, eikä länsinaapuri.
Khitai on huomattavasti pienempi ja sijaitsee todellisen Kiinan eteläpuolella.
Hyrkania ulottuu Vilayetistä aina mantereen itärannikolle asti.
Kirjallisuutta

Howard, Robert E.: Hyborialainen aika (The Hyborian Age). Julkaistu suomeksi kokoelmassa Conan voittaja, Kustannus OY Jalava, 1991. Suomentanut Ilkka Äärelä. ISBN 951-8954-85-2.
Howard, Robert E.: The Complete Chronicles of Conan, Centenary Edition.  (Sisältää kaikki Conan-novellit ja kaksi Howardin esseetä hyborialaisesta ajasta; tämän artikkelin lähdeviitteet Howardin tuotantoon perustuvat tähän laitokseen)  Gollancz, 2006.  ISBN 978-0-575-07766-9  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Keskustelua ja karttaehdotelmia hyborialaisen ajan maantieteestä virallisella Robert E. Howard -foorumilla
Erikokoisia Hyborian karttoja Christophe Fernandezilta (LANY ja GURPS Conan -versioihin pohjautuvia)
Hypoteettinen Hyborian kartta (ei LANY-pohjainen)
Hyborian poliittinen kartta.
Howardin oletettavasti ensimmäinen luonnos vuodelta 1932 (A-versio).
Howardin vuonna 1936 piirtämä täydennetty versio B-kartasta. A-luonnokseen verrattuna suurimmat erot ovat kartan rajaus pohjoisemmaksi sekä Vilayetin sisämeren huomattavasti pienempi koko.
Styygia, mustat kuningaskunnat ja Vilayetin eteläranta tyypillisen LANY-pohjaisen kartan esittäminä.
Antero Hämeen-Anttila

Kaarle Antero Hämeen-Anttila (25. joulukuuta 1931 – 28. marraskuuta 2001) oli suomalainen tähtitieteen professori. Hämeen-Anttila oli Oulun yliopiston tähtitieteen professori 1971–1994.
Antero Hämeen-Anttilan isä oli kustannusjohtaja Väinö Hämeen-Anttila ja äiti tämän toinen puoliso Eva. Hämeen-Anttila tuli ylioppilaaksi vuonna 1950, valmistui filosofian kandidaatiksi 1953 ja väitteli tohtoriksi 1957 Helsingin yliopistossa. Gustaf Järnefeltin ohjaaman suhteellisuusteoriaa käsitelleen väitöskirjan nimi on Eine Theorie der Gravitation und des Elektromagnetismus.
Hämeen-Anttila toimi Helsingin tähtitieteellisen observatorion assistenttina 1955–1962, Oulun yliopiston teoreettisen fysiikan vt. professorina 1962–1964, saman yliopiston tähtitieteen apulaisprofessorina 1964–1971 ja professorina vuodesta 1971. Hämeen-Anttilan tieteellinen kiinnostus kohdistui kuuhun, planeettoihin, astrofysiikkaan ja suhteellisuusteoriaan. Arabian kielen tutkija Jaakko Hämeen-Anttila oli Antero Hämeen-Anttilan poika.
Aiheesta muualla

Teoreettisen fysiikan historiaa Oulussa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki 
Tieteilijät:  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project
Ralph Fiennes

| Ralph Fiennes |
| --- | --- |
 Ralph Fiennes vuonna 2018
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ralph Nathaniel Twisleton Wykeham Fiennes
Syntynyt: 22. joulukuuta 1962 (ikä 62) Suffolk, Iso-Britannia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Alex Kingston (1993–1997)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1985–
Merkittävät roolit:   Amon Göth  Schindlerin lista  Gareth Mallory, M  007 Skyfall  007 Spectre  007 No Time to Die  kreivi Laszlo de Almásy  Englantilainen potilas  Lordi Voldemort  Harry Potter -elokuvasarja 
Palkinnot
 Bafta…  Bafta (1994)  British Independent Film Awards (2005)  European Film Award (1999)    
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Ralph Nathaniel Twisleton Wykeham Fiennes ([reɪf_faɪnz] s. 22. joulukuuta 1962 Suffolk, Iso-Britannia) on Bafta-palkittu brittiläinen näyttelijä, joka on ollut Oscar-ehdokkaana elokuvista Schindlerin lista ja Englantilainen potilas. Hän näyttelee Lordi Voldemortia Harry Potter -elokuvasarjassa. Fiennes on näytellyt myös elokuvissa Punainen lohikäärme, Titaanien taistelu, Lukija, The Hurt Locker ja 007 Skyfall.
Fiennesillä on viisi nuorempaa sisarusta, joista myös Joseph Fiennes on tunnettu näyttelijä. Fiennes meni naimisiin Teho-osastosta tutun näyttelijä Alex Kingstonin kanssa syyskuussa 1993. He erosivat vuonna 1997.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ralph Fiennes Wikimedia Commonsissa
Ralph Fiennes Elonetissä.
Ralph Fiennes Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  SNAC  IdRef
Asianajaja

| Asianajaja |
| --- | --- |
 Ranskalainen asianajaja 1920-luvulla
Tyyppi:  Ammatti
Toimiala:  Oikeusala
Koulutus:  Yliopisto
Työpaikka:  Oikeuslaitos, Asianajotoimisto
Lähinimikkeitä:  Juristi, Lakimies
Asianajaja on asiakkaansa oikeuksien ajamiseen erikoistunut juristi. Suomessa asianajaja on lailla suojattu ammattinimike, jota saa käyttää vain Suomen Asianajajaliittoon kuuluva kokenut juristi.
Useissa maissa vain vastaavaan ammattinimikkeeseen ("advokat", "attorney-at-law", "avocat", "barrister", "solicitor", "lawyer", "legal practitioner", "Rechtsanwalt") oikeutetuilla lakimiehillä on oikeus esiintyä oikeudessa toisen puolesta (asianajajamonopoli). Monissa maissa on myös asianajajapakko tietyissä oikeudenkäynneissä, eli henkilö ei voi itse ajaa asiaansa, vaan hänen on pakko nimetä päteväksi hyväksytty juristi itseään edustamaan.
Suomessa voi edustaa asiakasta yleisissä tuomioistuimissa asiamiehenä tai avustajana joko asianajaja, luvan saanut oikeudenkäyntiavustaja tai julkinen oikeudenkäyntiavustaja. Näitä kaikkia – joilta myös edellytetään ylempää oikeustieteellistä yliopistotutkintoa – valvotaan. Ruotsi ja Viro ovat EU:n ainoat maat, joissa ei ole miltään osin asianajajamonopolia.
Asianajaja Suomessa

Suomessa asianajaja on tietyt vaatimukset täyttävä lainoppinut, joka on julkisoikeudellisen Suomen Asianajajaliiton jäsen. Asianajajalta vaaditaan ylemmän oikeustieteellisen tutkinnon lisäksi vähintään neljän vuoden kokemusta lakimiestehtävistä ja asianajajatutkinnon hyväksyttävää suorittamista. Lain mukaan vain liiton jäsenillä on oikeus käyttää asianajajan ammattinimitystä tai vastaavaa ruotsinkielistä nimikettä. Asianajajan toimintaa valvovat Asianajajaliiton yhteydessä toimiva valvontalautakunta ja oikeuskansleri.
EU:n direktiivin mukaan kunkin jäsenmaan asianajajat käyttävät koko EU:n alueella oman maansa lainsäädännön mukaista titteliä. Direktiivin 77/249/ETY 2 ja 3 artiklan mukaan suomalaisen asianajajan on käytettävä nimeä Asianajaja ja/tai Advokat (englanniksi "Advocate").
Suomen Asianajajaliitto nosti joulukuussa 2014 kanteen lupalakimiesten yhdistystä vastaan koskien mm. ”Auktorisoidut” ja ”Attorney-At-Law” -nimikkeiden käyttöä lupalakimiesten yhdistyksen nimessä. Korkein oikeus on ratkaissut nimiriidan lainvoimaisesti 12.2.2020 antamallaan tuomiolla S2018/499.
Tuomion mukaan lupalakimiesten yhdistys ei voi käyttää nimessään sanaa ”Auktorisoidut lakimiehet” tai sen ruotsinkielistä käännöstä, koska nimike katsotaan harhaanjohtavaksi ja se loukkaa siten Suomen Asianajajaliiton oikeutta.
Sen sijaan tuomion mukaan englanninkielinen nimike ”Attorney-At-Law” irrallisena ei kuulu yksinomaan asianajajille, vaan sitä voivat käyttää myös muut lakimiehet, joilla on kelpoisuus hoitaa oikeudenkäyntiasioita. Näitä ovat tällä hetkellä asianajajien lisäksi luvan saaneet lakimiehet ja julkiset oikeusavustajat.
Asianajajista annetun lain 11 §:n mukaan jos se, joka ei ole asianajaja, käyttää itsestään asianajajan ammattinimitystä tai toimistostaan nimitystä asianajotoimisto taikka muutoin ilmoittaa ammattialansa siten, että hänen sen perusteella voidaan erheellisesti olettaa olevan yleisen asianajajayhdistyksen jäsen, rangaistakoon sakolla. Rangaistusvaatimuksen saa tehdä virallinen syyttäjä tai asianajajayhdistys.
Asianajajalaki tuli voimaan vuonna 1959, joten sitä ennen ammattinimike ei ollut suojattu, vaan sitä saattoi käyttää kuka tahansa alalla toimiva. Vanhoissa matrikkeleissa ja teksteissä asianajajaksi kutsutaankin henkilöitä, jotka ehkä vain sivutyökseen tai ilman varsinaista lakimiestutkintoa hoitivat toisten oikeudellisia asioita.
Asianajaja Suomessa > Pätevyysvaatimukset

Asianajajaksi pääsemisen edellytyksistä määrätään asianajajista annetun lain 3 §:ssä ja lain säännöstä täydentävässä Suomen Asianajajaliiton sääntöjen 5 §:ssä. Pätevyysvaatimuksissa on pääkohdittain kyse seuraavista jäseneksi hakijaa koskevista seikoista:
kansalaisuus
ikävaatimus
tuomarinvirkaa varten säädetyt opinnäytteet,
riittävä taito ja käytännöllinen kokemus,
erillisen asianajotutkinnon suorittaminen,
tunnettu rehellisyys,
sopivaisuus asianajajan toimeen,
täysivaltaisuus
ammatillinen itsenäisyys.
Koulutusvaatimus on ilmaistu laissa käytetyllä sanonnalla ”on suorittanut tuomarinvirkaa varten Suomessa säädetyt opinnäytteet”. Käytännössä vaatimus tarkoittaa ylemmän oikeudellisen korkeakoulututkinnon suorittamista. Vaaditusta taidosta ja käytännöllisestä kokemuksesta säädetään Suomen Asianajajaliiton sääntöjen 5 §:ssä, jonka mukaan hakijan on tullut saavuttaa asianajajan toimen harjoittamiseen tarvittava taito ja käytännöllistä kokemusta siinä toimimalla lakimiestutkinnon suoritettuaan ennen jäseneksi pääsyä vähintään neljän vuoden ajan oikeudenhoidon alalla tai siihen verrattavissa oikeustieteellistä koulutusta edellyttävissä toimissa tai tehtävissä, kuitenkin vähintään kaksi vuotta avustavana lakimiehenä (asianajotoimistossa), julkisena oikeusavustajana tai itsenäisenä asianajotehtävien hoitajana taikka muussa sellaisessa toimessa, jossa hän on vastaavassa määrin hoitanut asianajotehtäviä.
Kansalaisuudeltaan hakijan on oltava joko Suomen tai jonkin muun Euroopan talousalueen valtion kansalainen. Kansalaisuusvaatimukseen ei sisälly vaatimusta, että hakijan olisi myös asuttava Suomessa tai jossakin muussa Euroopan talousalueen valtiossa. Käytännössä Asianajajaliitto on kuitenkin vaatinut, että jäseneksi pyrkijän tulee asua Euroopan talousalueen valtiossa, ellei liiton hallitus myönnä lupaa poiketa asuinpaikkavaatimuksesta. Tämän kelpoisuusvaatimuksen taustalla on Asianajajaliiton hallituksen velvollisuus valvoa asianajajien toimintaa. Hallituksen suorittama valvonta vähintään vaarantuisi, jos asianajajan asunpaikka olisi vapaasti valittavissa. Iältään hakijan on oltava 25 vuotta täyttänyt.
Suomessa 1.1.2013 annettu laki oikeudenkäyntiavustajista ja asiamiehistä muutti tilannetta niin että avustajana tai asiamiehenä voi toimia vain asianajaja, julkinen oikeudenkäyntiavustaja tai oikeudenkäyntiavustajalautakunnalta luvan saanut oikeudenkäyntiasiamies. Edellytyksenä oikeudenkäyntiavustajana tai -asiamiehenä toimimiselle on käytännössä ylempi oikeustieteellinen korkeakoulututkinto.
Asianajaja Suomessa > Rehellisyysvaatimus

Rehellisyysvaatimuksella tarkoitetaan sitä, että hakijan on oltava rehelliseksi tunnettu, eli edellytetään, että jäsenhakemusta käsiteltäessä hakijan aikaisemman toiminnan ja hänestä saatujen lausuntojen perusteella voidaan hakija todeta rehelliseksi tunnetuksi. Käytännössä säännöksen merkitys on kuitenkin siinä, että henkilöä, joka on ennen jäsenhakemustaan tuomittu epärehellisyysrikoksesta, ei voida ottaa Asianajajaliiton jäseneksi. Jäsenhakemus on myös hylätty sillä perusteella, että hakija oli häntä jäsenhakemuksen johdosta kuultaessa valehdellut taloudellisista oloistaan.
Asianajajan on oltava paitsi rehelliseksi tunnettu, myös muilta ominaisuuksiltaan ja elämäntavoiltaan sopiva harjoittamaan asianajajan tointa. Sopivaisuusvaatimus on rinnastettavissa valtion virkaan nimitettävältä vaadittavaan sopivaisuuteen asianomaiseen virkaan. Suomen Asianajajaliiton hallituksen ratkaisukäytännössä on jäsenhakemus eräissä tapauksissa hylätty sillä perusteella, ettei hakijaa ole pidetty sopivana asianajajan tointa harjoittamaan. Kyse on saattanut olla hakijan psyykkisistä vaikeuksista tai alkoholin tai huumeiden väärinkäytöstä. Myös hakijan taloudelliset olosuhteet, lähinnä ns. ylivelkaisuus, on voinut johtaa jäsenhakemuksen hylkäämiseen.
Täysivaltaisuudella tarkoitetaan sitä, ettei hakija ole konkurssissa eikä hänen toimintakelpoisuuttaan ole holhouslaissa tarkoitetulla tavalla rajoitettu.
Asianajaja Suomessa > Ammatillinen itsenäisyys

Ammatillinen itsenäisyys tarkoittaa käytännössä sitä, että asianajajan täytyy olla itsenäinen ammatinharjoittaja tai hänen täytyy harjoittaa asianajotoimintaa yhtiömuodossa toisen asianajajan kanssa tai hän voi olla työsuhteessa vain toiseen asianajajaan. Riittävää itsenäisyyttä asianajajan ammatin harjoittamiseen ei siis katsota olevan lakimiehellä, joka työntekijänä tai virkamiehenä on velvollinen hoitamaan asianajotehtäviä toisen johdon ja valvonnan alaisena tai esimiestensä määräyksiä noudattaen.
Asianajajan on noudatettava kaikessa toiminnassaan hyvää asianajajatapaa, josta liitto on antanut ohjeet. Asianajajan on myös vakuutettava asianajotoiminnassa toiselle aiheutettu varallisuusvahinko niiden ehtojen mukaisesti, jotka ovat yleisesti voimassa asianajotoiminnan vastuuvakuutusta varten.
Asianajaja Suomessa > Velvollisuudet

Asianajajan tulee noudattaa hyvää asianajajatapaa ja tunnollisesti ja rehellisesti täyttää hänelle uskotut tehtävät. Asianajotoiminnan perusperiaatteet, jotka ovat yleismaailmallisia, on sisällytetty "asianajajalakiin" eli lakiin asianajajista (5 luku 1 §) ja Suomen Asianajajaliiton sääntöihin (35 luku 1 §).
Yleisessä oikeudenkäyntilaissa on myös kaikkia asiamiehiä koskevat vaatimukset rehellisyydestä ja ahkeruudesta tehtävien hoidossa (Oikeudenkäymiskaaren 15 luku 10 §).
Asiakasvarojen erillään pitämisestä ja asianajajan toimen harjoittamiskiellosta yhtiössä muun kuin asianajajan kanssa tai osakeyhtiössä ilman asianajajayhdistyksen hallituksen lupaa (Laki asianajajista 5.2 §). Suomen Asianajajaliiton sääntöjen mukaan asianajajan täytyy pitää asianmukaisia tilejä ja luetteloita vastaanottamistaan tehtävistä ja suorittamistaan toimista.
Asianajaja Suomessa > Velvollisuudet > Salassapito

Asianajajalla on korostettu vaitiolovelvollisuus. Tehtävässään tietoonsa saamaansa salaisuutta asianajaja ei saa luvattomasti ilmaista. Kyseessä voi olla yksityisen henkilön, perheen tai yrityksen salaisuus, esimerkiksi liikesalaisuus tai muu ammattisalaisuus (Laki asianajajista 5c.1 §).
Asiamies tai oikeudenkäyntiavustaja ei saa todistaa siitä, mitä päämies on hänelle asian ajamista varten kertonut, ellei päämies todistamiseen suostu (OK 17:23.1:n 4 kohta).
Salassapitovelvollisuuden rikkominen on rikoslaissa tarkoitettu salassapitorikos tai -rikkomus. Salassapitorikoksesta voidaan rangaista sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi.
Rikos tulee kysymykseen, jos asianajaja
paljastaa salassa pidettävän seikan, josta hän on asemassaan, toimessaan tai tehtävää suorittaessaan saanut tiedon, taikka
käyttää tällaista salaisuutta omaksi tai toisen hyödyksi.
Suomen Asianajajaliitto

Asianajajien toimintaa Suomessa sääntelee laki asianajajista. Suomen Asianajajaliitto vastaa asianajajien, asianajotoimistoissa toimivien muiden lakimiesten sekä julkisten oikeusavustajien ammatillisesta valvonnasta. Hallituksen yleisen valvonnan ohella kanteluita tai liiton hallituksen vireille panemia valvonta-asioita käsittelee liiton yhteydessä toimiva valvontalautakunta. Vuonna 2013 voimaan tullut laki luvan saaneista oikeudenkäyntiavustajista ulotti Asianajajaliiton yhteydessä toimivan valvontalautakunnan toimivallan myös luvan saaneisiin oikeudenkäyntiavustajiin. Muut oikeudellista apua tarjoavat lakimiehet eivät ole lakisääteisen valvonnan piirissä. Suomen Asianajajaliiton jäsenkunnan muodostavat noin 2 000 asianajajaa. Määrä on noin 10 % kaikista Suomen lakimiehistä. Liiton vuosibudjetti on noin 1,8 milj. euroa (2011).
Kirjallisuutta

Fredman, Markku: Rikosasianajajan käsikirja.  Helsinki:  Talentum, 2013.  ISBN 978-952-14-1946-1
Hölttä, Olavi: Asianajon taito. Opas riitajuttujen hoitamiseen.  Helsinki:  Edita, 2019.  ISBN 978-951-37-7465-3
Pihlajamäki, Heikki: Kansan ja esivallan välissä. Suomalaisen asianajajakunnan historia.  Helsinki:  Edita, 2009.  ISBN 978-951-37-5650-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Asianajajaliitto – Finlands advokatförbund
Laki asianajajista
Lakimiesliitto
International Bar Association
Council of Bars and Law Societies of Europe (Arkistoitu – Internet Archive)
Luvan saaneiden oikeudenkäyntiavustajien yhdistys
Pietari Häll

Pietari Einar Häll
Pietari Einar Häll (käytti Saksassa peitenimeä Halle) (29. helmikuuta 1892 Tornio – 10. kesäkuuta 1930) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat taloudenhoitaja Henrik Häll ja Rosa Liljeström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Martta Salmen kanssa.
Opinnot

Häll kävi vajaa viisi luokkaa alkeiskoulua ja Weckmanin yksityisen kauppakoulun Helsingissä vuosina 1911–1912 sekä suoritti yksityisesti seitsemännen luokan Helsingin suomalaisessa yksityislyseossa vuonna 1930. Hän suoritti suojeluskuntain päällystökoulun kurssin vuonna 1920 ja aktiiviupseerikurssin jääkärialiupseereita varten Kadettikoulussa vuonna 1921 sekä Taistelukoulun joukkueenjohtajakurssin vuonna 1930.
Jääkärikausi

Häll työskenteli vakuutusvirkailijana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 2. syyskuuta 1915. Sieltä hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksen jälkeen hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Pataljoonan kotiuduttua helmikuussa 1918 hän oli hoidettavana sairaalassa ja ei siten päässyt palaamaan muun jääkärijoukon mukana Suomeen.
Sisällissodan jälkeinen sotaisa aika

Häll palasi Suomeen sisällissodan jälkeen kesäkuussa 1918 ja astui 16. kesäkuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä armeijan palvelukseen Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 12. elokuuta 1918 konekiväärikomppaniaan. Armeijasta hän erosi 15. tammikuuta 1919 vain liittyäkseen Viron vapaussotaan lähteviin joukkoihin. Hänet komennettiin Pohjan Poikain rykmenttiin, missä hän toimi aluksi 2. jääkäripataljoonan 5. komppaniassa joukkueenjohtajana ja myöhemmin edellä mainitun pataljoonan adjutanttina. Viron vapaussodassa hän otti osaa taisteluihin Valkassa ja Marienburgissa sekä sotatoimiin Petserin rintamalla. Hän haavoittui Vastseliinan taistelussa 14. maaliskuuta 1919. Virosta palattuaan hän liittyi 15. kesäkuuta 1919 heimosotaa käyvään Länsi-Inkerin rykmentin 1. pataljoonaan, missä hän toimi aluksi nuorempana upseerina ja 15. elokuuta 1919 alkaen 1. komppanian päällikkönä. Hän haavoittui uudelleen 22. lokakuuta 1919.
Länsi-Inkerin rykmentistä hän erosi 10. marraskuuta 1919 ja astui suojeluskuntajärjestön palvelukseen. Siellä hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Myrskylän suojeluskuntaan, josta hänet siirrettiin 7. syyskuuta 1920 paikallispäälliköksi Vihdin Suojeluskuntaan. Seuraavaksi hänet siirrettiin paikallispäälliköksi Oripään suojeluskuntaan 10. elokuuta 1921. Vuoden 1922 alusta hänet siirrettiin paikallispäälliköksi ensin Pöytyälle ja edelleen Auraan, kunnes 1. tammikuuta 1923 hän astui Salmin rajavartioston palvelukseen ja toimi nuorempana upseerina 3. komppaniassa, josta hänet siirrettiin 1. elokuuta 1926 vastaavaan toimeen 1. komppaniaan.
Jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osasto, kuvaan merkitty osaston johtajat Birger Homén ja Eric Heimbürger.
Saksan liittopäivävaalit 2021

Saksan liittopäivävaalit 2021 järjestettiin 26. syyskuuta 2021. Samana päivänä pidettiin myös kahdet osavaltion vaalit: Berliini ja Mecklenburg-Etu-Pommeri valitsivat osavaltion parlamenttinsa. Vaaleissa sekä SPD että vihreät nostivat selvästi kannatustaan, kun taas CDU/CSU-koalitio koki historiansa huonoimman tuloksen.
Vaalijärjestelmä

Liittopäivävaaleissa äänioikeus on kaikilla Saksan kansalaisilla, jotka ovat täyttäneet 18. Rekisteröitymistä ei vaadita. Äänestää voi paikan päällä tai kirjeitse.
Äänioikeutetuilla on kaksi ääntä, joista toinen annetaan oman vaalipiirin ehdokkaalle (ensimmäinen ääni) ja toinen puolueelle (toinen ääni). Annettujen äänten ei tarvitse osua yksi yhteen puolueen ja ehdokkaan kanssa. Eniten ehdokkaille annettuja ääniä saaneet nousevat suoraan liittopäiville. Puolueelle annetut äänet vaikuttavat osavaltion listavaaleihin, joista nousee sen verran ehdokkaita liittopäiville kuin mitä puolue saa ääniä. Molemmat äänet annetaan samalla vaalilipukkeella.
Saksassa noudatetaan 5 % äänikynnystä eli puolueen tulee saada vähintään 5 % annetuista äänistä, jotta se saa ensimmäisen ehdokkaan läpi. Tästä kynnyksestä tehdään poikkeus etnisiä vähemmistöjä (tanskalaiset, friisit, romanit ja sorbit) edustavien puolueiden kohdalla.
Vaaliväittelyitä

| Pvm | Järjestäjä | Osallistujat | Huom>  | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.6. | Deutsche Welle News | Armin Lachet (CDU), Olaf Scholz (SPD), Annalena Baerbock (Vihr.) | dubattu englanniksi |  |
| 26.6. | Tagesschau24 | Armin Lachet (CDU), Olaf Scholz (SPD), Annalena Baerbock (Vihr.) | keskittyi ulkopolitiikkaan |  |
| 29.8. | RTL Television, n-tv | Armin Lachet (CDU), Olaf Scholz (SPD), Annalena Baerbock (Vihr.) |  |  |
| 30.8. | ZDF | Jens Spahn (CDU), Franziska Giffey (SPD), Katrin Göring-Eckardt (Vihr.), Alice Weidel (AfD), Christian Lindner (FDP), Dietmar Bartsch (Vas.), Alexander Dobrindt (CSU) |  |  |
Tulokset

| Puolue | Äänet> ensimmäinen ääni | Äänet> toinen ääni | Osuus (%)> ensimmäinen ääni | Osuus (%)> toinen ääni | Paikkoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CDU | 10 451 524 | 22,5 | 8 775 471 | 18,9 | 152 |
| CSU | 2 788 048 | 6,0 | 2 402 827 | 5,2 | 45 |
| SPD | 12 234 690 | 26,4 | 11 955 434 | 25,7 | 206 |
| Vihreät | 6 469 081 | 14,0 | 6 852 206 | 14,8 | 118 |
| FDP | 4 042 951 | 8,7 | 5 319 952 | 11,5 | 92 |
| AfD | 4 695 611 | 10,1 | 4 803 902 | 10,3 | 83 |
| Vasemmisto | 2 307 536 | 5,0 | 2 270 906 | 4,9 | 39 |
| SSW | 35 027 | 0,1 | 55 578 | 0,1 | 1 |
Ääniä yhteensä: 46 854 508
Äänioikeutettuja: 61 181 072
Tyhjiä/ hylättyjä: 492 495
Lähde:
Schleswig-Holsteinin friisejä ja tanskalaisia edustava Südschleswigscher Wählerverband saikin vaaleissa yhden paikan liittopäiville, vaikka puolue sai vain 0,1 % kaikista äänistä.