stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dominique Arnold

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Moskova 2006 | 60 m aidat |  |
Dominique Arnold (s. 14. syyskuuta 1973 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen 110 metrin aitajuoksija.
Arnold voitti vuonna 1996 NCAA-mestaruuden 110 metrin aidoissa. Kolme vuotta myöhemmin hän sijoittui Pan-Amerikan kisoissa neljänneksi ja Yhdysvaltain mestaruuskisoissa viidenneksi. Vuonna 2000 hän voitti hopeaa maansa sisäratojen mestaruuskisoissa, mutta keskeytti Yhdysvaltain olympiakarsintojen finaalissa. Seuraavana vuonna hän oli maansa mestaruuskilpailujen neljäs ja GP-finaalin kolmas ajalla 13,43. Vuonna 2005 hän juoksi Yhdysvaltain mestaruuskisoissa toiseksi ennätysajallaan 13,01. Helsingin MM-kisoissa hän sijoittui neljänneksi. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa toinen.
Arnold sijoittui 2006 toiseksi Yhdysvaltain sisäratojen mestaruuskisoissa ajalla 7,51 ja voitti MM-pronssia samana vuonna Moskovan sisäratojen MM-kisoissa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden. Seuraavana vuonna hän oli Yhdysvaltain mestaruuskisoissa toinen.
11. heinäkuuta 2006 Lausannessa Arnold juoksi 110 metrin aitajuoksussa ennätyksensä ja Yhdysvaltain ennätyksen 12,90 s. Kilpailun voitti Kiinan Liu Xiang maailmanennätysajalla 12,88 s ja myös Arnold alitti Colin Jacksonin ja Liu Xiangin nimissä olleen edellisen maailmanennätyksen 12,91 s. Heinäkuussa 2010 David Oliver alitti Arnoldin Yhdysvaltain ennätyksen juostuaan 12,89 s.
Henkilökohtaiset ennätykset

110 metrin aitajuoksu: 12,90 (2006)
Derek Jacobi

Derek Jacobi näyttämöllä vuonna 2006.
Derek George Jacobi CBE (s. 22. lokakuuta 1938 Lontoo, Britannia[lähde? ]) on brittiläinen näyttelijä. Hän on esiintynyt useissa eri aikakausien klassikkonäytelmissä, mutta menestynyt myös televisio- ja elokuvarooleissa.[lähde? ]
Rooli Shakespearen näytelmässä Paljon melua tyhjästä toi Jacobille Tony-palkinnon vuonna 1985. Lisäksi hän on voittanut muiden muassa Baftan ja kaksi Emmyä. Kuten Laurence Olivierilla, hänelläkin on ritarinarvot sekä Tanskassa että Britanniassa.
Jacobi rekisteröi maaliskuussa 2006 parisuhteensa pitkäaikaisen miesystävänsä Richard Cliffordin kanssa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Derek Jacobi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Derek Lamb

Derek Reginald Steven Lamb (20. kesäkuuta 1936 – 5. marraskuuta 2005) oli elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja sekä animaattori, joka voitti Oscar-palkinnon lyhytanimaatiosta Every Child (1979). Hänen muiden töidensä joukossa on lyhytanimaatio Why Me? (1978).
Lamb syntyi Englannissa ja työskenteli myöhemmin Kanadassa. Hän kuoli syöpään Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Aiheesta muualla

Derek Lamb Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
FINCoVac

FINCoVac on nenäsumutteena annettava koronavirusrokote, jota kehittää suomalainen Rokote Laboratories Finland Oy. Heinäkuussa 2021 Rokote Laboratories Finland Oy sai 9 miljoonan euron rahoituksen nenäsumutteena annettavalle koronarokotteelle. Rokotteen testaaminen oli tarkoitus aloittaa vuodenvaihteessa 2021–2022. Rokotetta kehitetään koronamuunnoksia vastaan, jonka takia rokotteen testaaminen on viivästynyt. Huhtikuussa 2023 ilmoitettiin rokotteen kliinisten kokeiden alkavan vuoden 2023 aikana.
Rokotteen toimintatapa

FINCoVac pohjautuu adenoviruskuljettimeen ja perustuu geeninsiirtoteknologiaan. Rokote ei sisällä koronavirusta ja on helposti muunneltavissa. Sen tavoitteena on erityisesti toimia erityisesti virusmuunnoksia vastaan. On mahdollista, että rokotteessa yksi nenäsumute riittää, eikä toista rokotuskertaa tarvita täyteen suojaan.
Rokotteen toimintatapa > Nenäsumute

Rokotetta kehittelevän professori Kalle Sakselan mukaan nenäsumute valittiin sen turvallisuuden vuoksi. Rokotteen adenovirustekniikka on samankaltainen kun mitä on käytetty Astra Zenecan ja Johnson & Johnsonin rokotteissa, jotka ovat aiheuttaneet muutamissa tapauksissa terveysriskin. Sakselan mukaan tätä vaaraa ei ole nenäsumutteena annettavassa rokotteessa. Nenäsumute toimii Sakselan mukaan lihakseen annettavia injektiorokotteita tehokkaammin.
Rokotteen toimintatapa > Geeninsiirtoteknologia

Rokote perustuu professori Seppo Ylä-Herttualan työryhmän tutkimaan geeninsiirtoteknologiaan. Teknologiaa on aiemmin käytetty syöpärokotteiden kehittelyssä. Teknologiaa on käytetty syöpähoitoihin sekä verisuoni- ja sydänsairauksien hoitoihin. Noin puoli tuhatta potilasta on saanut teknologialla annettuja hoitoja näihin sairauksiin. Teknologiassa kuljettava virus vie syöpää tuhoavia lääkkeitä syöpäkasvaimeen suoraan.
Rokotteessa viruskuljettimen sisällä on ohjeet viruksen piikkiproteiinin valmistamiseen. Kun rokote päätyy rokotettavan nieluun, käynnistyy vasta-aineiden tuotanto rokotettavalla. Vastaavankaltaisia rokotteita on kehitetty SARS ja MERS infektioiden hoitoon.
Tutkimukset

Rokote oli onnistunut eläinkokeissa. Eläintutkimuksissa yksi rokotuskerta riitti täyteen suojaan, eikä lisärokotuksia tarvittu. On mahdollista, että tämä pätee myös ihmisiin, mutta tutkimusnäyttöä ei vielä ole. Rokotteen on havaittu estävän myös itse viruksen tarttuminen, eikä pelkästään taudin saamista.
Rokotteen testaaminen on määrä aloittaa vuodenvaihteessa 2021–2022. Vuoden 2021 alussa oli käynnissä neuvotteluita rokotteen testauksesta. Rokotteen kehittäjiin on otettu yhteyttä useasta Euroopan ulkopuolisesta maasta.
Tutkimukset > Tutkimusrahoitus

Rokotekehittelyn rahoituksen saamisessa oli ongelmia alkuvaiheessa. Rokote Laboratories Finlandin FINCoVac ei pystynyt aloittamaan testauksia rahapuutteen vuoksi. Rokotteen testausta on hidastanut myös se, että maailmalla yhä useammat ihmiset on jo rokotettu, eikä tautia esiinny enää riittävästi rokotteen toimivuuden varmistamiseksi.
Yhtiö vetosi mediassa Suomen huoltovarmuuteen ja koronan aiheuttamien kustannusten suuruuteen verrattuna vaadittavaan tutkimusrahoitukseen. Rokote on kehitty tekijänoikeuksista vapaalla periaatteella, joka on tutkijoiden mukaan vähentänyt sijoittajien halua rahoittamiseen.
Heinäkuussa 2021 Rokote Laboratories Finland Oy sai 3,5 miljoonan euron pääomarahoituksen nenäsuihkeena annettavalle koronarokotteelle. Rahoittajina oli muun muassa Suomen Kulttuurirahasto. Lisäksi yhtiö sai 5,5 miljoonan euron lainan Business Finlandilta tuotekehittelyyn. Rahoituksella on tarkoitus toteuttaa rokotteen I- ja II-vaiheen kokeet.
Tuotanto

Yrityksen mukaan Kuopiossa Itä-Suomen yliopiston tiloissa toimiva Finvector-yritys olisi kykenevä valmistamaan rokotetta.
Rokotteen arvellaan olevan verrattain edullinen valmistaa.
Doroúsa

| --- | --- |
Sijainti:  37°40′48″N, 23°18′53″E, Agkístri Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Vesialue:  Saroninlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Korkein kohta:  77  m 
Pinta-ala:  0,3 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Doroúsa (kreik. Δορούσα tai Δωρούσα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsee Saroninlahdessa Agkístrin saaren luoteispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,30 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Doroúsa kuuluu Agkístrin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Doroúsa sijaitsee vastapäätä Agkístrin Apónisoksen rantaa. Saaren ja Agkístrin välinen etäisyys on noin 420 metriä. Doroúsalla on profeetta Elialle (Profítis Ilías) omistettu kirkko.
Ferris (albumi)

| Ferris Ferris |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1971, Finnvox, Helsinki
 Julkaistu: helmikuussa 1971
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Måns Groundstroem
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 27.12
 Levy-yhtiö: Love Records
Ferris on suomalaisen Ferris-yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi vuodelta 1971. Alkuperäiset luettelotunnukset LRLP 34. Yhtyeen alkuperäinen basisti Jaakko Itävaara jätti yhtyeen pian nauhoitusten jälkeen, eikä hän siksi esiinny levyn kannessa, ja hänet on merkitty levyn krediitteihin vierailijaksi.
Kappaleet > A-puoli

Mama – 2.37 (säv. Lindholm)
Vagabond – 3.26 (säv. Lindholm–Itävaara)
You Could Tell Me – 2.59 (säv. Hiekkala–Lindholm)
Chrystal Angel – 2.50 (säv. Lindholm–Saxelin)
Mr. America – 2.32 (säv. Lindholm)
Kappaleet > B-puoli

Basically Pure – 5.22 (säv. Hiekkala)
Stirling – 1.21 (säv. Hiekkala–Lindholm)
Black Friday – 1.35 (säv. Hiekkala–Lindholm)
Shugga Pog – 2.07 (säv. Lindholm)
Women Are Allright – 2.18 (säv. Lindholm)
Kokoonpano

Jaakko Itävaara – basso
Matti Saxelin – rummut
Dave Lindholm – kitara
Heikki Hiekkala – urut, laulu
Kokoonpano > Tuotanto

Måns Groundstroem – tuottaja
Hannu Soini – valokuvat
Ben Furman – valokuvat
Aiheesta muualla

Ferris discogs.com -sivustolla
E263

Lyhenne E263 tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Eurooppatie 263, valtatie Virossa
kalsiumasetaatti, kemiallinen aine.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”E263”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Fly (Dixie Chicksin albumi)

| Fly Dixie Chicks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1999
 Julkaistu: 31. elokuuta 1999
 Tuottaja(t): Blake Chancey Paul Worley
 Tyylilaji: country
 Kesto: 48.02
 Levy-yhtiö: Monument, Sony BMG
Dixie Chicksin muut julkaisut
| Wide Open Spaces 1998 | Fly 1999 | Home 2002 |
Fly on yhdysvaltalaisen Dixie Chicks -yhtyeen albumi vuodelta 1999. Albumi nousi Yhdysvaltain albumilistan kärkeen. RIAA on myöntänyt sille kymmenkertaisen platinalevyn Yhdysvalloissa.
Fly sai parhaan countryalbumin Grammy-palkinnon vuonna 2000. Lisäksi kappale "Ready to Run" voitti myös Grammyn.
Kappaleet

Ready to Run — 3:52
If I Fall You're Going Down with Me — 3:05
Cowboy Take Me Away — 4:51
Cold Day in July — 5:12
Goodbye Earl — 4:19
Hello Mr. Heartache — 3:49
Don't Waste Your Heart — 2:49
Sin Wagon — 3:41
Without You — 3:32
Some Days You Gotta Dance — 2:30
Hole in My Head — 3:22
Heartbreak Town — 3:53
Let Him Fly — 3:07
Singlet

”Ready to Run”
”Cowboy Take Me Away”
”Without You”
”Goodbye Earl”
”Cold Day in July”
”Heartbreak Town”
”Some Days You Gotta Dance”
”If I Fall You're Going Down with Me”
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: A–
PopMatters:
Rolling Stone:
Fly (Flu-Bandin albumi)

| Fly Flu-Band |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 22. joulukuuta 1980, Indigenous Records’ Studio
 Julkaistu: 1981
 Tuottaja(t): Esa Kotilainen
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 35.02
 Levy-yhtiö: JP-Musiikki (JPLP 8004)
Fly on jazzyhtye Flu-Bandin vuonna 1981 julkaistu esikoisalbumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Calle Björklund ja sanoittanut Frank Robson.
Kappaleet > A-puoli

Bego – 7.58
Surfing – 9.05
Kappaleet > B-puoli

Marabu – 5.49
Lucky Nine – 6.23
Fly – 5.47
Kokoonpano

Frank Robson – laulu
Calle Björklund – kitara
Harri Virtamo – basso
Matti Kanerva – rummut
Jukka Wasama – lyömäsoittimet
Esa Kotilainen – kosketinsoittimet
Pentti Lahti – huilu, saksofoni
Edvard Stenij

Sten Edvard Stenij (26. huhtikuuta 1857 Valkeala – 20. kesäkuuta 1925 Turenki) oli suomalainen teologi ja Raamatun alkukielten apulainen Helsingin yliopistossa 1889–1902, Uuden testamentin eksegetiikan professori vuodesta 1902 vuoteen 1924. Hän oli Teologisen aikakauskirjan päätoimittaja 1916–1925.
Koulutukseltaan Stenij oli filosofian tohtori (Helsingin yliopisto 1887) ja teologian tohtori (Upsalan yliopisto 1900). Hänet vihittiin papiksi vuonna 1900. Hän kuului Suomalaisen Tiedeakatemian perustajiin, ja hän osallistui raamatunkäännöskomitean toimintaan vuosina 1886–1925 (puheenjohtajana 1915–1925).
Hänen poikansa oli fyysikko Einar Stenij.
Derek Jarman

Derek Jarman vuonna 1991
Michael Derek Elworthy Jarman (31. tammikuuta 1942 – 19. helmikuuta 1994) oli brittiläinen elokuvaohjaaja, joka saavutti varhaisimmat menestyksensä 1970-luvulla. Hänen visuaalisesti vahvoja taide-elokuviaan kutsutaan usein postmoderneiksi, ja niiden toistuvana teemana on homoeroottisuus.
Uransa alussa Jarman toimi baletti- ja oopperaesitysten lavastajana ja puvustajana, kunnes 1970-luvun puolivälissä sai mahdollisuuden siirtyä elokuvan pariin. Hän kehitti oman tyylinsä, jossa tiukan käsikirjoituksen sijaan luotetaan mielleyhtymien voimaan ja luodaan tunnelmia vahvojen värien, dramaattisen valaistuksen ja asetelmallisten kuvasommitelmien avulla.
Jarman työsti elokuviensa lisäksi musiikkivideoita muiden muassa Pet Shop Boys -yhtyeelle. Hänet tunnettiin myös taidemaalarina, ja hän julkaisi neljä kirjaa.
Jarman kuoli AIDSin komplikaatioihin 52-vuotiaana helmikuussa 1994.
Elokuvia

Sebastiane (1976)
Jubilee (1977)
The Tempest (1979, Shakespearen näytelmästä Myrsky)
The Angelic Conversation (1985)
Caravaggio (1986, italialaisesta taidemaalarista)
The Last of England (1988)
War Requiem (1989, Benjamin Brittenin oratorion pohjalta)
The Garden (1990)
Edward II (1991, Christopher Marlowen näytelmästä)
Wittgenstein (1993, saksalaisfilosofin elämästä)
Blue (1993, sininen kuvaruutu, ääniraidalla Jarmanin ajatuksia aidsista)
Aiheesta muualla

Derek Jarman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Feliks Lujanen

| Feliks Lujanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1869 Polvijärvi
Kuollut: 19. marraskuuta 1936 (67 vuotta) Kokemäki
Ammatti:  kirkkoherra, kirjailija
Vanhemmat:  Kaarle Fredrik Lujanen ja Kristiina Pitkänen
Puoliso:  Anna Eufrosyne Castrén
Kirjailija
Aikakausi:  1898–1936
Tyylilajit:  hengellinen kirjallisuus
Esikoisteos:  Ripistä ja synnin päästöstä
Pääteokset:  Ilmestyskirjan selitys teoksessa Uuden testamentin selitysteos. 3. nide. Kun Herran tuli syttyi : silmäyksiä apostolisen kirkon alkuhistoriaan. Herra tulee!
Muuta tietoa
 Rovastin arvo 1921 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Feliks Lujanen (29. maaliskuuta 1869 Polvijärvi – 19. marraskuuta 1936 Kokemäki) oli suomalainen pappi, kirkkoherra ja kirjailija.
Perhe

Feliks Lujanen syntyi Polvijärvellä vuonna 1869. Hänen vanhempansa olivat siltavouti Kaarle Fredrik Lujanen ja Kristiina Pitkänen. Perheen muut neljä lasta olivat tyttöjä. Pojan ollessa kolmivuotias perhe muutti Kuopioon, kun isä nimitettiin Kuopion kasarmin sairaalan varusmestariksi vääpelin arvoisena.
Feliks Lujanen avioitui 1897 Anna Eufrosyne Castrénin kanssa. Heidän perheeseensä syntyi viisi lasta. Yksi tytär kuoli nuorena. Sotilaspastorina toiminut Martti-poika kaatui jatkosodassa kesällä 1941.
Opintie

Feliks Lujasen äiti kuoli pojan ollessa lyseon neljännellä luokalla. Varhainen äidin kuolema muutti perheen tilannetta. Isä juopotteli ja menetti varusmestarin toimensa. Perheen talous romahti. Isä ilmoitti, että Feliksin on lopetettava koulunkäyntinsä ja huolehdittava itse toimeentulostaan. Poika ajatteli toisin. Hän oli rukoillut ja ilmoitti isälleen, että hän aikoi omin voimin pyrkiä eteenpäin opintiellä. Ansaitakseen koulurahoja hän neljäsluokkalaisena rupesi ohjaamaan kolmen, neljän alempiluokkalaisen läksynlukua. Feliks oli luokkansa parhaita, vaikka hän pääsi syventymään omiin läksyihinsä vasta iltamyöhällä. Perheen tilanne parani hieman, kun isä sai konstaapelin toimen Maaningalta.
Viidesluokkalaisena Feliks pääsi asumaan Nilsiän kirkkoherran Hj. Th. Dahlströmin lasten Kuopion asuntoon kahden pojan lukujen ohjaajaksi. Yksityisoppilaina hänellä kävi mm. Minna Canthin kaksi poikaa. Suurimmat vaikeudet Feliks oli voittanut päästyään ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1887.
Yliopisto-opinnot Feliks Lujanen suoritti velkavaroin. Lainojen saannissa tosin oli vaikeuksia. Teologian erotutkinnon hän suoritti Helsingin yliopistossa jo 1890. Lujanen vihittiin papiksi 1892.
Työura

Feliks Lujasen papinura alkoi Nilsiässä kirkkoherra Dahlströmin apulaisena. Esimies oli vaativa ja tarkka, mutta herännäishenkisenä vaikutti kasvattavasti. Syksyllä 1894 Lujanen määrättiin Karungin vt. kirkkoherraksi, voimakkaalle lestadiolaisalueelle. Sunnuntaisin jumalanpalveluksen jälkeen saattoi tulla miesjoukko käännyttämään. Kerrotaan, että hän saattoi keskeyttää puheen kysymällä: ”Onko Raamatussa näin sanottu?”.
Karungissa Lujanen oli lähes kolme vuotta. Hän hoiti ajoittain myös Tornion kirkkoherran virkaa ja Karungin kansakoulun uskonnonopettajan tehtäviä. Vuonna 1897 Lujanen siirtyi Kemin kappalaiseksi. Vastakkaisuus papiston ja lestadiolaisten välillä näkyi selvästi. Näistä piireistä ei kirkkoon juuri tultu. Karihaaran tehtaiden piiriin Lujanen perusti NMKY:n säännöllisine kokouksineen ja raamattutunteineen. Kirkkoherra J. G. Snellmanin ja kappalaisen suhde oli läheinen. Tornion kirkkoherraksi tuli vuonna 1899 Jooseppi Joakim Simelius, joka tuli myös läheiseksi.
Vuonna 1918 Lujanen valittiin Alajärven kirkkoherraksi. Alajärvellä oli ollut ns. raamatullisen suunnan edustajia pappeina. Lujasen sananjulistus liittyi hengeltään tähän. Lujanen korotti pastoraalitutkinnon arvosanaksi ”Korkeimmalla kiitoksella hyväksytty”. Hänet valittiin Turun tuomiokapitulin asessoriksi vuosiksi 1921–1927, ja hän muutti Turkuun. Alajärven kirkkoherran virassa jatkaminen tuli ongelmalliseksi. Siksipä hän siirtyi vuonna 1924 Kokemäen kirkkoherraksi, missä virassa hän oli kuolinvuoteensa 1936 saakka. Kokemäellä hän lähentyi Länsi-Suomen rukoilevaisia.
Vuonna 1931 Lujanen valittiin uudelleen asessoriksi uudeksi toimikaudeksi. Vuodesta 1913 lähtien hän oli kaikissa kirkolliskokouksissa. Hänen syvällinen Raamatun tuntemuksensa sai aikaan, että papisto valitsi hänet kirkolliskokoukseen, jossa käsiteltiin Uuden testamentin suomennusehdotusta. Vuonna 1933 Lujanen esitti kirkolliskokouksessa perusteellisen arvion Vanhan testamentin käännösehdotuksesta. Virkaveljiensä keskuudessa Lujanen tuli huomatuksi syvällisten tietojensa ja oppineisuutensa takia.
Lujanen oli Suomen Pipliaseuran johtokunnan jäsenenä 1921–1928 ja seuran sihteerinä 1921–1926. Hän sai rovastin arvon 1921.
Julkaisutoiminnasta

Feliks Lujanen oli Herättäjä-lehden toimituksen jäsenenä 1921–1930.
Lujasen kirjallinen toiminta oli monipuolista. Lähtien ensimmäisestä teoksesta 1898 Ripistä ja synninpäästöstä kirjallinen toiminta osoittaa syvällistä perehtymistä Raamattuun ja sen selitysoppiin samoin kuin alkukristillisen ajan historiaan. Vuonna 1929 hän teki ulkomaanmatkan, joka suuntautui Saksaan, Italiaan, Egyptiin ja Palestiinaan. Matka vaikutti innostavasti hänen julkaisutoimintaansa. Vuonna 1929 häneltä ilmestyi Ilmestyskirjaa koskeva Uuden Testamentin selitysteoksen osa.
Teoksia

Ripistä ja synnin päästöstä : Kemin provastikunnan pappein kokouksen päätöksestä 9/3 1897, raamatun ja evank. lutherilaisen tunnustuksen mukaan esitetty : provastikunnan pappein kokouksen hyväksymä 8/3 1898. Tekijä, Kemi 1898
Paavalin huomattavimmat apulaiset : piirteitä Barnabaan, Tiituksen, Timoteuksen, Apolloksen ynnä Akulaan ja Priskillan suhteesta Paavaliin ja hänen työhönsä. Suomen lähetysseura, Helsinki 1917
Ajan merkkejä juutalaisten keskuudessa : huomattavia ilmiöitä viimeiseltä vuosisadalta, raamatullista taustaa vastaan katsottuna. Suomen lähetysseura, Helsinki 1920
Onko kristinuskon opetus poistettava kouluista?. Suomen kirkon seurakuntatyön liitto, Turku 1922
Ilmestyskirjan selitys teoksessa Uuden testamentin selitysteos. 3 nide, Kirjeitä, Ilmestyskirja sekä kirjoitelmat Paavalista ja Uudentestamentin tekstilähteistä ; toimittajat J. A. Mannermaa ja Eero Hyvärinen. WSOY 1928–1929
Johanneksen ilmestys tieteellisen tutkimuksen valossa. Tekijä, Tampere 1930
Luvatun maan perillisinä. WSOY 1931 (Teos digitoituna Internet Archivessa)
Uudeksi minä teen kaikki. Suomen lähetysseura, Helsinki 1931
Kahden pedon edessä : silmäyksiä Johanneksen ilmestykseen. WSOY 1933
Herra tulee!. Tekijä, Kokemäki 1934
Kun Herran tuli syttyi : silmäyksiä apostolisen kirkon alkuhistoriaan. WSOY 1935
Herra tulee. WSOY 1936
Syntien tunnustaminen ihmisten edessä : raamatun ja luterilaisen kirkon tunnustuksen mukaan. Suomen lähetysseura, Helsinki 1936
Aiheesta muualla

Feliks Lujanen : "Ei hän ole täällä; hän nousi ylös", Aamulehti, 01.04.1934, nro 87, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
EL og IT Forbundet

| EL og IT Forbundet |
| --- | --- |

Perustettu:  1999
Tyyppi:  ammattiliitto
Päämaja:  Torggata 12, Oslo
Toiminta-alue:  Norja
Jäsenet:  n. 40 000 (2023)
Puheenjohtaja:  Geir Ove Kulseth
Kattojärjestö:  Landsorganisasjonen
Jäsenlehti:  Nettverk
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
EL og IT Forbundet on norjalainen tietotekniikka-, energia- ja sähköalojen ammattiliitto. Se perustettiin vuonna 1999 yhdistämällä Norsk Elektriker- og Kraftstasjonsforbund ja Tele- og Dataforbundet. Vuonna 2023 liitolla oli noin 40 000 jäsentä.
Puheenjohtajat

1999–2001: Anders Kristoffersen
2001–2015: Hans Olav Felix
2015–2023: Jan Olav Andersen
2023–: Geir Ove Kulseth
Aiheesta muualla

Järjestön verkkosivut (norjaksi)
ELF Cup

ELF Cup oli jalkapallon maajoukkueturnaus, joka järjestettiin vuoden 2006 marraskuussa Pohjois-Kyproksella. Turnauksen järjesti Pohjois-Kyproksen jalkapalloliitto KTFF.      
Turnaukseen osallistuneista maajoukkueista suurin osa, mukaan lukien isäntäjoukkue Pohjois-Kypros, eivät olleet kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn tai sen maanosaliittojen jäseniä. Turnaus tarjoasi niille harvinaisen tilaisuuden pelata maaotteluita muita maita vastaan.
Alun perin Pohjois-Kyproksen piti järjestää NF-Board-liiton joka toinen vuosi järjesttäväksi kaavaillun ensimmäisen vastaavalla tavalla ei-FIFAn tunnustamille maajoukkueille tarkoitetun VIVA World Cup -turnauksen, mutta kiistojen vuoksi turnaus päätettiin sittemmin järjestää Oksitaniassa. NF-Board ilmoitti erimielisyyden syyksi Pohjois-Kyproksen haluttomuutta ottaa turnaukseen mukaan tiettyjä joukkueita, kun taas Pohjois-Kypros ilmoitti syyksi taloudelliset erimielisyydet. Sn vuoksi ELF Cup ja VIVA World Cup järjestettiin samaan aikaan marraskuussa. KTFF lupasi maksaa osallistuvien joukkueiden matkakustannukset, mikä houkutteli monia NF-Boardin jäsenliittoja valitsemaan ELF Cupin alkuperäisen VIVA World Cupin sijaan.
Turnaus pelattiin neljällä stadionilla kansainvälisesti tunnustamattomassa Pohjois-Kyproksen turkkilaisessa tasavallassa. Turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta, joista kolme FIFAn ja Aasian maanosaliiton AFC:n jäseniä.
Osallistuneet joukkueet

(tähdellä merkityt FIFAn ja AFC:n jäseniä)
Afganistan * (perui osallistumisensa)
Gagauzia
Grönlanti
Kirgisia *
Krim
Pohjois-Kypros
Sansibar
Tadžikistan *
Tiibet
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Elena Sliepcevich

Elena M. Sliepcevich (29. heinäkuuta 1919 Anaconda, Montana – 3. maaliskuuta 2008 Norman, Oklahoma) oli yksi keskeisimmistä terveystieteitä akateemisena oppialana kehittäneistä henkilöistä.
Fintelligensin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Fintelligens Pipefestissä vuonna 2010. Vasemmalla Iso H ja oikealla Elastinen.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 6 |  |
| ↙Kokoelmat | 2 |  |
| ↙Singlet | 22 |  |
| ↙Musiikkivideot | 17 |  |
Tämä on suomalaisen rap-yhtye Fintelligensin diskografia.
Albumit

Renesanssi (2000)
Tän tahtiin (2001)
Kokemusten summa (2002)
Lisää (2008)
Mun tie tai maantie (2010)
Täytyy tuntuu (2011)
Kokoelmat

Nää vuodet 1997–2003 (2003)
Fintelligens Collections (2007)
Singlet

Vapaa tyyli / Finvasion (1997-1998)
Voittamaton (1999)
Kellareiden kasvatit (2000)
Stockholm–Helsinki (2000)
Kelaa sitä (2000)
Kaikki tietää / Viikonloppuilta (2001)
Pää pystyyn (2001)
Heruuks? (2001)
Kaks jannuu (2002)
Sori (2002)
En vaihtais päivääkään (2002)
Kaikki peliin (2003)
Vaan sil on väliä (2003)
Hoida homma (2008)
Määränpää (2008)
Miljoona (2009)
Mikä boogie (2010)
Sato tai paisto (2010)
Rotko (2010)
Ei tekosyitä (2011)
Etkot, juhlat, jatkot (2011)
Kivijalka (2018)