stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula One Grand Prix (videopeli)
Pelaaminen

Peli vei aikanaan ajopelien lajityyppiään suuresti eteenpäin. Vuotta aikaisemmin julkaistu Papyruksen Indy 500 ja F1GP olivat ensimmäiset vakavasti otettavat 3D-grafiikkaa käyttävät ajopelit. Vaikkakin Indy 500 toi ensimmäisenä monia lajityyppinsä piirteitä, F1GP oli yleisilmeeltään ja toiminnallisuudeltaan viimeistellympi, ja siinä pelaaja pystyi osallistumaan myös kokonaiseen F1-kauteen.
Pelien tärkeyttä korostaa se, että ne olivat ensimmäisiä pelejä, jotka tarjosivat häivähdystä oikean kilpailumaailman fysiikasta ja ajotunnelmasta. Auton hallintaan tarvitsi samankaltaisia kykyjä kuin oikealla radalla. Molemmat myös tarjosivat alkeelliset mahdollisuudet muun muassa vaihdevälityksien ja siipikulmien muuttamiseen, jotka ennen kaikkea vaikuttivat auton käyttäytymiseen radalla. Yhtä lailla tärkeää olivat toimivat taustapeilit ja näyttävä uusintatila.
Pelaajat tunnistivat nyt myös rataympäristön, pelin radat vastasivat oikeiden ratojen muotoa ja korkeuseroja. Ensimmäistä kertaa ajopelissä mutkaan ajettaessa tulonopeus vaikutti suoraan kierrosaikaan ja sekunnin tuhannesosien tarkkuus oli pelissä muutakin kuin koristelua varten. Pelaajalta vaadittiin nyt keskittymiskykyä virheiden ja vahinkojen välttämiseksi. Yhdessä kokonaisen 16 radan kauden kanssa ja täydellisen kisaviikonlopun mallintamisen kanssa, peli teki suuren vaikutuksen F1-faneihin.
Pelin kaksi muuta mainitsemisen arvoista ominaisuutta ovat ajohelpotukset ja ajettavuus näppäimistöllä. F1GP:een oli rakennettu järjestelmä, joka salli naurettavan helpon oppimiskynnyksen. Riippuen päällekytketyistä helpotuksista, peli piti pelattavuuden helpon ajelupelin tasolta aina aikansa nykyaikaisimpaan simulaatiopeliin. Pelaajat pystyivät valitsemaan tuolloin kekseliäitä vaihtoehtoja, kuten ihanneajolinjan näyttämisen radassa, parhaan vaihdevaihtoehdon ynnä muuta. Pelin kannalta hyödyllisimmät avustukset olivat kuitenkin ohjaus ja jarrutusavustus. Pelin julkistamisen aikana nykyään yleisemmät rattiohjaimet olivat harvojen herkkua. Itse asiassa useimmat peliohjaimetkin olivat digitaalisia, jolloin niiden toiminta oli joko-tai-tyyppisiä, kuten näppäimistölläkin. Pelin suunnittelija Geoff Crammond kirjoitti peliin juuri nämä ohjaus- ja jarrutushelpotukset juuri tämän kytkintyyppisen toiminnan kompensoimiseksi.
Pelissä oli mahdollisuus samanaikaiseen moninpeliin yhdeltä koneelta. Tämä onnistui siten, että kukin pelaaja sai ajaa omalla vuorollaan, ja kun pelaaja oli odottamassa vuoroaan, hoiteli tietokone ohjauksen varman päälle. Tällainen moninpeli ei tuottanut ehkä kunnon kilpailumahdollisuutta muita ihmispelaajia vastaan, mutta ainakin toi hauskuutta monille pelaajille. Huomattavaa oli myös se, että pelissä oli modeemipelimahdollisuus.
Vastaanotto

Jukka Tapanimäki arvosteli F1GP:n Amiga-version Pelit-lehden ensimmäisessä numerossa, jossa peli sai huippuarvosanat, 96 pistettä sadasta.
Mikrobitin Petri Teittinen antoi pelin Amiga-versiolle 98 pistettä sadasta.
CU Amiga -lehti antoi pelille arvosanan 95%.
Amiga Format -lehti arvioi pelin uudelleenjulkaisun arvosanalla 93%.
Aiheesta muualla

World Circuit MobyGamesissa (englanniksi)
MicroProse Formula One Grand Prix Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Geoff Crammondin Grand Prix -sarja
| --- | --- |
Sarjan pelit:   Formula One Grand Prix  Grand Prix 2  Grand Prix 3  Grand Prix 4 
Kuvakaappaus pelistä.
Alfred John North

Alfred John North (11. kesäkuuta 1855 Melbourne – 6. toukokuuta 1917 Sydney) oli australialainen lintutieteilijä.
North opiskeli Melbourne Grammar Schoolissa. Hän pääsi töihin Australian museoon Sydneyssä vuonna 1886 ja sai pysyvän viran viisi vuotta myöhemmin. North järjesti ensin museon munakokoelmia ja laati sitten kokoelmaluettelon (1889). Vuosina 1891-1917 hän toimi lintutieteen assitenttina. North kirjoitti teokset List of the Insectivorous Birds of New South Wales (1897) ja Descriptive Catalogue of the Nests and Eggs of Birds Found Breeding in Australia and Tasmania (1889). Hän oli American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtojäsen vuodesta 1902 alkaen British Ornithologists' Unionin jäsen (colonial member) vuodesta 1903.
North kuvaili joitakin uusia lintulajeja Victorian Naturalist-lehdessä, joka oli Field Naturalists Club of Victoria-seuran lehti, ja jonka perustajia hän oli. North kuvaili ainakin nokihuitin (Porzana atra), pictairninhedelmäkyyhkyn (Ptilinopus insularis) ja kookoslurikin (Vini stepheni).
Alfred John Markiewicz

Alfred John Markiewicz (17. toukokuuta 1928 Brooklyn – 8. tammikuuta 1997) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Brooklynin hiippakuntaan 6. kesäkuuta 1953 ja inkardinoitiin Rockville Centren hiippakuntaan 6. huhtikuuta 1957.
Markiewicz sai 1. heinäkuuta 1986 nimityksen Rockville Centren vihkipiispaksi sekä Afufenian titulaaripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 17. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Raymond McGann, jota avustivat James Joseph Daly ja René Arnold Valero. 22. marraskuuta 1994 Markiewicz nimitettiin Kalamazoon piispaksi Michiganiin, ja hänet asetettiin uuteen virkaansa 31. tammikuuta 1995. Hän kuoli 68-vuotiaana virassa.
Antti Rintakoski

Antti Ilmari Rintakoski (s. 7. marraskuuta 1981 Huittinen) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on kolmiloikka. Hän edustaa Lauttakylän Lujaa ja häntä valmentaa Kari-Pekka Lax.
Rintakoski on saavuttanut kolmiloikan SM-pronssia Joensuussa 2002 ja Helsingissä 2003. Sisäratojen SM-kisoissa hän on voittanut kultaa vuonna 2000 ja hopeaa vuonna 2001.
Rintakoski on edustanut Suomea kolmessa (joista yksi pituushypyssä) ulkoratojen ja kahdessa sisäratojen maaottelussa vuosina 2000–2003. Hänen ennätyksiään ovat 15,98 m kolmiloikassa vuodelta 2002, 744 cm pituushypyssä vuodelta 2000 sekä 201 cm korkeushypyssä vuodelta 1999.
Vuosittainen kehitys kolmiloikassa

| Vuosi | Tulos | Kalevan kisat |
| --- | --- | --- |
| 1999 | 15,23 | 7. (14,79) |
| 2000 | 15,49 (15,60 w; 15,88 i) | 5. (15,47) |
| 2001 | 15,32 (15,65 i) | ei osallistunut |
| 2002 | 15,98 | pronssia (15,98) |
| 2003 | 15,54 | pronssia (15,54) |
w = myötätuulitulos

i = hallitulos
Arnor

Arnorin sijainti vuonna 861 Keski-Maan kolmatta aikaa.
Arnor on fiktiivinen valtakunta J. R. R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta.
Historia

Nimi Arnor tarkoittaa luultavasti kuninkaiden maata (sindaria: ara = korkea, kuningas, (n)dor = maa). Elendil perusti sen vuonna 3320 Toista Aikaa samaan aikaan kuin hänen poikansa Isildur ja Anárion perustivat Gondorin. Molemmat kuningaskunnat tunnettiin maanpaossa olevien númenorlaisten valtakuntina.
Ennen Arnorin perustamista paikalla oli jo númenorilaista asutusta, koska heitä oli muuttanut Númenorin saarelta Keski-maahan melkein heti valtakunnan perustamisen jälkeen. Arnor oli enemmän haltioiden suosiossa kuin Gondor, koska Gil-galad asui haltioineen lähellä sitä. Myöhemmin Númenorin vajottua Sauronin pimeyden alle useampia númenorilaisia muutti Keski-maahan.
Gondorin kuningas Isildur, Arnorin toinen kuningas, kuoli vuonna 2 Kolmatta Aikaa Kurjenmiekkakenttien taistelussa. Hänen vanhemmat poikansa kuolivat samalla, mutta hänen nuorin poikansa Valandil selvisi ja hänestä tuli Arnorin kuningas.
Koska Valandil ei vaatinut Gondorin kruunua, valtakunta puolittui, mutta Arnorissa pysyi nimitys Korkea Kuningas kun taas Gondorissa oli "vain" Kuningas.
Arnorin pääkaupunki oli Annúminas Evendim-järvellä, mutta vuonna 861 Kolmatta Aikaa Annúminas hylättiin ja pääkaupunki siirtyi Fornostiin.
Eärendurin, Arnorin 10. kuninkaan, kuoleman jälkeen vuonna 861 Kolmatta Aikaa, Arnoria ravisteli sisällissota, joka aiheutui Eärendurin kolmen pojan kinastelusta, kenestä tulisi kuningas. Vanhin poika Amlaith sai Arnorin kruunun, mutta hänelle jäi hallittavaksi vain Arthedainin maakunta, koska hänen veljensä perustivat Cardolanin ja Rhudaurin maakunnat.
Arnorin yhdisti Arthedainin kuningas Argeleb I, kun Cardolan yhdistyi sen kanssa. Kuitenkin Arthedain tuhoutui. Arnorin kansa oli sekaisin sodista, ja Arnorin dúnedain rakensivat uudet kotinsa Rivendellistä etelään, missä heidät tunnettiin Pohjoisen Samoojina.
Aragorn II eli kuningas Elessar lisäsi Arnorin Yhdistyneeseen Valtakuntaan, ja teki Annúminasista pääkaupunkinsa. Sauronin tuhon jälkeen Arnor oli taas turvallinen asutukselle, mutta se pysyi harvemmin asuttuna kuin Gondor, kunnes pitkän ajan päästä se alkoi olla yhtä asutettu kuin Gondor, vaikkakin sen yksi osa, Kontu, itsenäistyi.
Fergusonin mellakat

Protestoijia Fergusonissa.
Fergusonin mellakat olivat rotulevottomuuksia Yhdysvalloissa, Fergusonissa, Missourissa. Valkoihoinen poliisi Darren Wilson ampui savukkeiden ryöstäjäksi epäillyn mustan 18-vuotiaan opiskelijan Michael Brownin. Alueen tummaihoiset asukkaat järjestivät illalla kadulla muistotapahtuman tuoden kukkia ja kynttilöitä Brownin veren päälle. Poliisi käyttäytyi muistotapahtumassa hyvin epäkunnioittavasti muun muassa ajaen poliisiautolla kukkien ja kynttilöiden yli. Luultavasti tämä ja Brownin kuolema laukaisivat ensimmäisen mellakka-aallon elokuussa 2014. Levottomuuksista tehty dokumenttielokuva Whose streets? sen sijaan väittää mellakan alkaneen poliisin ampumista laukauksista.
Toinen mellakka-aalto tuli marraskuussa, kun tuomari vapauttivat poliisin Brownin ampumisesta. Vuonna 2015 mustat mellakoivat muun muassa Baltimoressa.
Ryöstö, Brownin ampuminen

Brownin ampumiseen johtaneet tapahtumat johtuivat ensimmäisten tietojen mukaan joko poliisista tai mustista pojista.
Michael Brown varasti eräästä kaupasta savukkeita hieman ennen keskipäivää 9. elokuuta 2014. Kaupan myyjä soitti epäillyn
tuntomerkit heti poliisille, joka saapui paikalle muutaman minuutin sisään.
Poliisin Chevroletilla ajava Darren Wilson totesi, että kadulla liikkuva nuori musta Michael Brown ja hänen kanssaan oleva mies sopivat myyjän kuvaukseen ryöstäjistä. Poliisi ajoi autonsa Brownin viereen, jolloin Brown hyökkäisi poliisin kimppuun sivuovesta. Poliisilla ei ollut suihkepulloa tai tainnutinta, jolloin tämä turvautui ensi kertaa aseeseen. Yksi laukaus osui Brownia käsivarteen, jolloin Brown ja hänen kaverinsa Dorian Johnson pakenivat. Johnson piiloutui poliisiauton taakse, ja poliisi ampui lisää laukauksia kohti Brownia. Brown kääntyi ympäri kasvot päin poliisia liikkuen tätä kohden, ehkä yrittäen hyökätä poliisin kimppuun. Silminnäkijän mukaan Brown aikoi antautua. Poliisi ampui vielä kaksi laukausta surmaten Brownin.
Poliisi oli ampunut kohti aseetonta Brownia 12 kertaa, joista 6 osui Browniin. Luultavasti viimeinen laukaus oli kuolettava. Seuraavina kymmeninä minuutteina paikalle saapui lisää poliisiautoja. [lähde? ]
Muistotapahtuma ja mellakka

Tummaihoisia alkoi illalla kokoontua ampumapaikan läheisyyteen, samoin poliisiautoja. Ilmeisesti iltapäivän aikana ammuttiin joitain laukauksia ja poliisin SWAT-erikoisyksikkö kävi paikalla. Järkyttyneet ja vihaiset asukkaat jättivät illalla ampumapaikalle kynttilöitä ja kukkia. Eräs poliisi antoi koiransa virtsata kukkien päälle ja poliisiauto ajoi kynttilöiden ja kukkien päälle murskaten nämä. Tämä muutti väkijoukon todella vihaiseksi, ja se yritti estää poliisiautojen saapumista paikalle. Seuraavana päivänä muistokokoontuminen alkoi rauhallisesti, mutta muuttui väkivaltaiseksi, kun väkijoukko hyökkäsi poliisin kimppuun sekä ryöstelyn ja poltti kauppoja.
Elokuun mellakka

Elokuussa poliisi ja paikalliset ottivat yhteen jälleen. Raskaasti aseistettu poliisi vastasi mellakoitsijoiden Molotovin cocktaileihin savupommein, kumiluodein ja kyynelkaasulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fergusonin mellakat Wikimedia Commonsissa
Aleksei Volkov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Volkov 2017. |  Volkov 2017. |  Volkov 2017. |  |
Maa:   Venäjä
Miesten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Hochfilzen 2017 | viesti |  |
Aleksei Anatoljevitš Volkov (ven. Алексей Анатольевич Волков, s. 5. huhtikuuta 1988 Radužnyi) on venäläinen ampumahiihtäjä ja viestin olympiavoittaja.
Ura

Nuorten MM-kilpailuissa Canmoressa 2009 Volkov saavutti hopeaa normaalimatkalta ja viestistä. Saman vuoden Ufan EM-kilpailujen nuorten sarjassa hän saavutti pronssia takaa-ajossa ja kultaa viestissä. EM-kilpailujen miesten sarjassa Volkov sai kultaa takaa-ajossa, hopeaa pikakilpailussa ja viestissä sekä pronssia normaalimatkalla 2010, kultaa takaa-ajossa ja hopeaa pikakilpailussa 2011, kultaa pikakilpailussa ja takaa-ajossa ja viestipronssia 2012,  kultaa normaalimatkalla ja viestissä 2015 sekä kultaa sekaviestissä 2017.
Ruhpoldingin MM-kisoissa 2012 Volkov oli normaalimatkalla 21:s. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui normaalimatkalla 15:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Volkov hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän oli normaalimatkalla yhdeksäs. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa. Normaalimatkalla hän oli yhdestoista.
Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Volkov saavutti kultaa takaa-ajossa ja sekaviestissä sekä hopeaa pikakilpailussa 2012.
Ura > Maailmancup

Ampumahiihdon maailmancupissa Volkov debytoi kaudella 2009–2010 Östersundin pikakilpailussa ollen 74:s. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti kaudella 2013–2014 oltuaan toinen Oberhofin yhteislähtökilpailussa tammikuussa 2014. Volkov oli samalla kaudella toinen myös Ruhpoldingin normaalimatkalla.
Kaudella 2014–2015 Volkov voitti ensimmäisen kerran järjestetyn maailmancupin pariviestin Nové Městossa yhdessä Jana Romanovan kanssa. Hän sijoittui kaudella 2015–2016 kolmanneksi Östersundin normaalimatkan kilpailussa. Cupin kokonaistilanteessa hänen paras sijoituksensa on 21:s kaudella 2013–2014. Normaalimatkan cupissa hän oli samalla kaudella kolmas.
Andre Braugher

| Andre Braugher |
| --- | --- |
 Braugher heinäkuussa 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1962 Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 11. joulukuuta 2023 (61 vuotta)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Brooklyn 99
Palkinnot
 2 Emmy-palkintoa, Obie-palkinto 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Andre Keith Braugher (1. heinäkuuta 1962 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 11. joulukuuta 2023) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka sai urallaan kaksi Emmy-palkintoa. Braugher tunnetaan parhaiten roolistaan komediasarjassa Brooklyn 99, jossa hän näytteli rikosylikomisario Raymond Holtia. Hän oli myös vakituinen esiintyjä New Yorkin Shakespeare-festivaaleilla ja hän sai myöhemmin eräästä suorituksestaan Obie-palkinnon.
Nuoruus ja opiskelu

Andre Braugher syntyi Chicagossa 1962 ja kasvoi kaupungin West Sidella. Hänen äitinsä Sally työskenteli Yhdysvaltain postilaitoksella ja isänsä Floyd oli raskaan kaluston kuljettaja. Braugher muisteli myöhemmin perheen asuneen getossa ja halunneen sieltä isona pois.
Braugher opiskeli Chicagossa arvostetussa jesuiittojen ylläpitämässä St. Ignatius College Prepissa ja sai stipendin Stanfordin yliopistoon. Hän opiskeli siellä alkujaan insinööritieteitä, mutta hän vaihtoi pääaineekseen teatteritaiteen näyteltyään Claudiusta Hamletin opiskelijatuotannossa. Braugher suoritti 1984 Stanfordissa alemman korkeakoulututkinnon, ja vuonna 1988 hän valmistui maisteriksi taidekoulu Juilliardista.
Ura

Braugher näytteli pian valmistumisensa jälkeen Oscar-palkitussa elokuvassa Glory (1989), jossa hän oli vapaa musta mies, joka liittyi Unionin armeija ensimmäiseen mustaan rykmenttiin. Braugher oli myös Kojakin apulaisena Kojak-sarjan pohjalta tehdyssä televisioelokuvassa.
Braugherin läpimurto oli televisiosarja Homicide – pelon kadut, jossa hän näytteli vuosina 1992–1998 etsivä Frank Pembletonia. Homicide perustui David Simonin kirjaan, ja se kertoi Baltimoren polisiilaitoksesta karheammin ja realistisemmin kuin muut aikansa poliisisarjat. Homicide voitti ensimmäisenä sarjana kolme Peabody-palkintoa. Braugher sai Homicidesta kaksi Emmy-ehdokkuutta. Vuonna 1998 hän voitti palkinnon, ja vuonna 1996 hän oli ehdolla myös televisioelokuvasta Tuskegeen lentäjät.
Braugher teki uraa sekä televisiossa että elokuvissa ja teatterissa. Elokuvista Get on the Bus (1996) kertoo miljoonan miehen marssille matkustaneista mustista miehistä ja Enkelten kaupunki (1998) enkelistä, joka rakastuu lääkäriin. Braugherin blockbuster-elokuvia olivat Poseidon ja The Mist – usva. Teatterissa Braugher esitti erityisesti William Shakespearen näytelmissä New Yorkin Shakespeare-festivaaleilla sekä muilla näyttämöillä. Henrik V -tuotannosta hänet palkittiin teatteritaiteen Obie-palkinnolla. Braugher sai toisen Emmynsä minisarjasta Thief (2006).
Braugher tunnettiin uransa alussa erityisesti draamanäyttelijänä, mutta hän näytteli 2013–2021 tilannekomediasarjassa Brooklyn 99, jossa hänen roolihahmonsa kapteeni Raymond Holt oli koomisen tiukka johtaja. Hän sai sarjasta neljä Emmy-ehdokkuutta ja voitti kaksi Critics’ Choice -palkintoa. Braugher kertoi myöhemmin Brooklyn 99 -sarjan aloittaneen uransa toisen näytöksen, vaikka komediasarjan tekeminen olikin alkujaan jännittävää. Hän näytteli sen jälkeen muun muassa oikeussalidraaman The Good Fight (2022) viimeisellä tuotantokaudella sekä elokuvassa She Said (2022), jossa hän oli The New York Timesin päätoimittaja Dean Baquet, kun lehti oli kirjoittamassa Harvey Weinsteinin seksirikoksista.
Aiheesta muualla

Andre Braugher Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andre Braugher Wikimedia Commonsissa
André Milhoux

| André Milhoux> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Belgia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1956
Talli(t):  Gordini
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1956
Viimeinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1956
André Milhoux (s. 9. joulukuuta 1928, Bressoux) on belgialainen entinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui vain yhteen F1:n MM-sarjan kilpailuun, joka oli Saksan Grand Prix 1956. Hän korvasi kilpailussa André Piletteä, joka loukkaantui kilpailun harjoituksissa. Milhoux keskeytti kilpailussa viidentoista kierroksen jälkeen moottoririkon takia. Hän ei saavuttanut F1-urallaan yhtään MM-pistettä.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1956 | Gordini | ARG  | MON  | IND  | BEL  | FRA  | GBR  | GER Kesk. | ITA  | - | 0 |
Anthony Pilkington

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Anthony Neil James Pilkington
Syntymäaika: 6. kesäkuuta 1988
Syntymäpaikka: Blackburn, Englanti
Pelipaikka: vasen laitalinkki
Pituus: 183 cm
Seura
Seura:  Cardiff City
Pelinumero: 19
Junioriseurat
2003-2004:  Preston North End
2004-2005:  Manchester United
2005-2006:  Blackburn Rovers
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006 |  Atherton Collieries |  ? | (?) |
| 2006-2009 |  Stockport County | 80 | (17) |
| 2009-2011 |  Huddersfield Town | 92 | (19) |
| 2011-2014 |  Norwich City | 75 | (14) |
| 2014- |  Cardiff City | 16 | (1) |
Maajoukkue
| 2008 |  Irlanti U21 | 1 | (0) |
| 2013- |  Irlanti | 8 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. helmikuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. helmikuuta 2015.
Anthony Neil James Pilkington (s. 6. kesäkuuta 1988 Blackburn, Englanti) on englantilais-irlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa walesilaista Cardiff Cityä. Pelipaikaltaan molempijalkainen Pilkington on vasen laitalinkki. Hän pelaa myös Irlannin jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Pilkington edusti nuorena muun muassa Manchester Unitedia. Hänen aikuisuransa ensimmäinen seura oli kymmenennellä sarjatasolla pelannut Atheron Collieries, jota hän edusti vuonna 2006.
Vuodet 2006-2009 Pilkington edusti Stockport Countyä, joka pelasi hänen aikanaan parhaimmillaan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Englannin ykkösliigassa. Pilkington pelasi Stockportin paidassa 80 ottelua ja teki 17 maalia.
Vuodet 2009-2011 Pilkington pelasi Ykkösliigan Huddersfield Townissa, jossa hänet valittiin kaudella 2010-2011 sarjan tähdistöön. Yhteensä Pilkington pelasi seuralle 92 ottelua, joissa syntyi 19 osumaa.
Heinäkuussa 2011 Pilkington siirtyi Valioliigaan nousseeseen Norwich Cityyn, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2011 Wigan Athleticia vastaan. Avausmaali syntyi Bolton Wanderersia vastaan saman vuoden syyskuussa. Avauskaudellaan seurassa eli kaudella 2011-2012 Pilkington teki 30 pelissä kahdeksan maalia. Seuraavalla kaudella eli kaudella 2012-2013 pelejä kertyi saman verran, mutta maaleja vain viisi. Kolmannella Norwich-kaudellaan, joka päättyi seuran putoamiseen pääsarjasta, Pilkington pelasi vain 15 ottelua ja teki yhden maalin.
Elokuussa 2014 Pilkington siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelaavaan walesilaisseura Cardiff Cityyn, jonka paidassa hän debytoi elokuussa 2014 Wigan Athleticia vastaan.
Maajoukkueura

Englannissa syntynyt ja kasvanut Pilkington sai ja päätti edustaa Irlantia, sillä hänen isoäitinsä on kotoisin sieltä. Pilkington on pelannut Irlannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Irlannin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi syyskuussa 2013 Ruotsia vastaan MM-karsintaottelussa ja avausmaalinsa maajoukkuetasolla hän iski marraskuussa 2014 Yhdysvaltoja vastaan harjoitusottelussa.
Muuta

Anthony Pilkingtonin pikkuveli Danny on myös jalkapalloilija. Hän on pelannut parhaimmillaan Ykkösliigassa. Pilkingtonit pelasivat yhdessä Stockport Countyssä vuosina 2008-2009.
Käännös suomeksi
Arturo Aiello

Arturo Aiello (s. 14. toukokuuta 1955) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Antonio Zama 7. heinäkuuta 1979, ja hänet nimitettiin Teano-Calvin hiippakunnan piispaksi 13. toukokuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Battista Re, jota avustivat Michele Giordano ja Felice Cece.
Finnmaster Boats

| Finnmaster Boats Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2006
Toimitusjohtaja:  Jari Löfroos
Kotipaikka:  Kokkola
Toimiala:  huvi- ja urheiluveneiden valmistus
Liikevaihto:  57,7 milj. euroa (06/2022)
Liikevoitto:  0,476 milj. euroa (06/2022)
Henkilöstö:  201 (06/2022)
Emoyhtiö:  Terra Patris
Kotisivu:  finnmaster.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Finnmaster Boats Oy on suomalainen venevalmistaja, joka syntyi, kun kokkolalainen Oy Finn-Marin Ltd ja Seliö Boats yhdistyivät vuonna 2018. Yhtiön nimi on peräisin Oy Finn-Marin Ltd:n Finnmaster-venebrändiltä. Yhtiö kuuluu Terra Patris -konserniin.
Historia > Seliö Boats 1997–2017

Niilo Seliö perusti Seliö Boatsin vuonna 1997. Yhtiön tehdas sijaitsi Lohjan Sammatissa ja se toimi Yamarin-veneiden sopimusvalmistajana Keskolle.
Vuonna 2004 Terra Patris osti Seliö Boatsin.
Seliö Boats toimi Karjalohjalla siihen asti, kun tulipalo tuhosi sen täysin vuonna 2005.  Yritys siirsi tuotannon kokonaisuudessaan Sammatin tehtaaseen. Yritys työllisti parhaimmillaan 110 henkilöä. Yrityksen toimitusjohtaja oli Raimo Kielinen. Seliö Boats kuului TerraPatris-konserniin.
Joulukuussa 2011 tehtaalla sattui tulipalo, jossa tuotantotiloista vahingoittui kolmasosa. Palo sai alkunsa tiloista, joissa säilytettiin hartsia ja tehdään veneiden laminointia. Vahingot olivat noin 1,5 miljoonaa euroa. Tuhoutuneen tilalle aiottiin rakentaa uusi halli.
Historia > Finn-Marin 1990–2017

Helmikuussa 2015 Terra Patris osti 60 prosenttia vuonna 1990 perustetusta venevalmistaja Oy Finn-Marin Ltd:stä. Yhtiöllä oli 120 työntekijää Kokkolan alueella.  Kaupan myötä myös Seliö Boats alkoi valmistaa Finnmaster-veneitä.
Vuonna 2016 Finn-Marinilla oli 160 työntekijää, lähinnä Kokkolassa.
Historia > Finnmaster Boats 2018–

Seliö Boats Oy ja Oy Finn-Marin Ltd yhdistyivät heinäkuussa 2018. Uuden yhtiön nimeksi tuli Finnmaster Boats Oy.
Organisaatio

Vuonna 2016 Osmo Roukala ja Jarmo Kinnunen omistivat yhtiöstä 40 prosenttia pääomistajan ollessa Terra Patris.