stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suppilohämähäkit

| Suppilohämähäkit |
| --- | --- |
 Tegenaria-laji
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Lahko::  Hämähäkit Araneae
Osalahko::  Araneomorphae
Yläheimo::  Agelenoidea
Heimo::  Suppilohämähäkit Agelenidae  C. L. Koch, 1837

Suomessa esiintyviä sukuja
 Agelena  Eratigena  Tegenaria 
Katso myös
   Suppilohämähäkit Wikispeciesissä   Suppilohämähäkit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suppilohämähäkit eli suppiloverkkohämähäkit, vanhalta nimeltään mattohämähäkit (Agelenidae) on hämähäkkiheimo, joka on saanut nimensä lajien tavasta kutoa pyyntiverkon yhteyteen putkimainen suojus, jonka sisällä hämähäkki odottelee saalistaan.
Suppilohämähäkit ovat yleensä karvaisia ja hieman pitkänomaisia, ja niillä on vartaloa huomattavasti pidemmät jalat. Myös takaruumiin kehruunystyt ovat pidemmät kuin useimmilla muilla hämähäkeillä. Väriltään useimmat lajit ovat harmaita tai ruskeita. Monissa lajeissa on myös vaihtelevaa kuviointia. Silmiä on kahdeksan ja ne ovat asettuneet kahteen riviin. Hämähäkkien seitti on vaakatasossa ja verkon laidalla tai keskellä on erityinen putkimainen suppilo, jonka sisällä hämähäkki on toisaalta piilossa saaliseläimiltään ja toisaalta suojassa omien saalistajiensa, kuten lintujen, katseilta. Myös saaliin syöminen tapahtuu putken suojassa. Joidenkin lajien verkossa ei ole liimaa, vaan saalis sotkeutuu verkkoon mekaanisesti. Yhdysvaltojen luoteisosissa esiintyvän Tegenaria agrestis -lajin purema saattaa aiheuttaa puremakohtaan nekroosin ja laji on sikäli haitallinen ihmiselle. Suurin osa lajeista on kuitenkin ihmiselle vaarattomia.
Suomessa on tavattu kuusi heimon lajia. Tunnetuin laji lienee aiemmin asuinhuoneissakin yleisenä esiintynyt huonehämähäkki (huonesopikki, Tegenaria domestica), joka tosin asuintilojen ilman kuivumisen seurauksena on harvinaistunut paljon. Toinen ja uudempi tulokas on suurikokoinen jättisopikki (Eratigena atrica), joka lienee levinnyt Suomeen laivarahtien mukana. Niittysuppilohämähäkkiä (Agelena labyrinthica) tavataan Suomessa vain Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomen saaristossa, Hankoniemellä ja Örössä. Sen luultiin kuolleen Suomesta sukupuuttoon, kunnes löydettiin 45 vuoden tauon jälkeen uudelleen vuonna 2000. Se elää huone- ja jättisopikista poiketen luonnossa, etupäässä kuivilla kedoilla, niityillä ja kanervikoissa sekä toisinaan myös hakkuuaukioilla.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Agelenidae (Arkistoitu – Internet Archive)
Huonehämähäkit - Tegenaria spp. Eurooppalainen vuoden hämähäkki 2008 (Arkistoitu – Internet Archive)
Niittysuppilohämähäkki - Agelena labyrinthica Eurooppalainen vuoden hämähäkki 2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
Encyclopedia of Life (EOL): Agelenidae (englanniksi)
ITIS: Agelenidae (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q5850  Wikispecies: Agelenidae  ADW: Agelenidae  AFD: Agelenidae  BioLib: 462  BOLD: 1360  BugGuide: 1974  CoL: C8TF8  EoL: 8826  EPPO: 1AGELF  Fauna Europaea: 10672  Fauna Europaea (new): 23ab9391-3d2c-403a-880d-f1bbd360d827  GBIF: 7353  iNaturalist: 47345  IRMNG: 108591  ITIS: 871511  NBN: NBNSYS0000159319  NCBI: 6906  NZOR: a59ce5aa-cda7-4665-ac93-ee25e52ee938  Open Tree of Life: 725330  Paleobiology Database: 207462  Plazi: B3627149-6823-92F4-5541-2E45F15AFAEE  WoRMS: 510148  WSC: urn:lsid:nmbe.ch:spiderfam:0037
Antti Railio

| Antti Railio |
| --- | --- |
 Antti Railio esiintymässä Kauppakeskus Zeppelinissä syyskuussa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1984 Helsinki
Muusikko
Tyylilajit:  Power metal Thrash metal
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  The WildFire (2009-2013) Celesty (2003–2009) Diecell (2005–2006) Iron Age Remains
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Antti Railio (s. 1984lähde?) on suomalainen laulaja, joka vaikutti power metal -yhtye Celestyssä vuosina 2003–2009. Hän erosi yhtyeestä joulukuussa 2009.
Railio osallistui vuonna 2007 Idolsin kolmannelle kaudelle ja ylsi kilpailun semifinaaleihin. Hän oli mukana myös Kuorosodan ensimmäisellä kaudella Timo Kotipellon voitokkaassa joukkueessa. Railio voitti vuoden 2013 The Voice of Finland -kilpailun.
Yksityiselämä

Railiolla on kolme tytärtä. Hän erosi kahden ensimmäisen lapsensa äidistä loppuvuodesta 2017. Railio kihlautui Siiri-nimisen naisen kanssa marraskuussa 2018, he avioituivat elokuussa 2020 ja saivat yhteisen tyttölapsen marraskuussa 2020. He asuvat omakotitalossa Seinäjoella. Railio on julkisesti itse kertonut kärsineensä jo varhaisnuoruudestaan saakka kaksisuuntaisesta mielialahäiriöstä. Railiolla on myös ADHD.
Diskografia > Celesty

Legacy of Hate (2004)
Mortal Mind Creation (2006)
Vendetta (2009)
Diskografia > Diecell

Audile Assault (demo) (2005)
Thrashborne (EP) (2006)
Diskografia > The WildFire

Sands Of Time (Promo) (2011)
Diskografia > Sooloura

Ruostunut ankkuri (2013,  single)
Halla ja etelätuuli (2013,  single)
Kaiken muun saa viedä (2014,  single)
Vieras maa (2014,  Universal Music)
Samaan marmoriin (2016,  single)
Sun jälkeen routaa (2019, single)
Mielenrauhaa (2019,  Playground Music)
Mun sydän palaa sulle (2020, single)
Ikuisuus (2020,  Playground Music)
Jouluksi kotiin (2021,  single)
Diskografia > Sooloura > Kokoelmalevyillä

Raskasta Joulua (2013)
Enkelikello
Tulkoon joulu
Raskasta Joulua 2 (2014)
Kristallikehto
Joulu Juhla Parahin
Ragnarok Juletide (2014)
We Celebrate At Christmastime
Christmas Has Come
Tulkoon joulu – akustisesti (2015)
Tulkoon joulu
Diskografia > Vierailut > Altaria

The Fallen Empire (2006) (Taustalaulu)
Diskografia > Vierailut > Beto Vazquez Infinity

Flying Towards The New Horizon (2006)
Dreaming In Clouds
Diskografia > Vierailut > Cain’s Offering

Gather the Faithful (2009) - taustalaulu, kuorolaulu
Stormcrow (2015) taustalaulu, kuorolaulu
Diskografia > Vierailut > Hangar De Almas - Tributo A Megadeth(2005)

Celesty - Holy Wars ...The Punishment Due
Diskografia > Vierailut > Lazy Bonez

Kiss of the Night (2019)
Diskografia > Vierailut > Stratovarius

Eternal (2015) - taustalaulu, kuorolaulu
Xavier Worthy

Xavier Worthy (s. 27. huhtikuuta 2003) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Worthy edustaa NFL-joukkue Kansas City Chiefsia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Texasin yliopiston joukkueessa. Chiefs varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 28. varausvuorolla vuoden 2024 NFL:n varaustilaisuudessa.  Kesäkuussa 2024 Worthy teki Chiefsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 13,8 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen. Worthy on pelannut 17 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 59 kiinniottoa. Näillä kiinniotoilla hän on edennyt 638 jaardia ja tehnyt kuusi touchdownia. Hän on edennyt juoksemalla 104 jaardia ja tehnyt kolme touchdownia. Uran tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2025.
Termodynamiikka

Kaasu (sininen) laajenee lämmetessään ja tekee työn W = F ⋅ Δs ilmakehän painetta vastaan.
Termodynamiikka eli lämpöoppi on fysiikan ala, joka tutkii energian muuttumista energialajista toiseen, ja erityisesti lämmön ja työn välistä yhteyttä. Termodynamiikka tutkii sitä kuinka systeemin makroskooppiset ominaisuudet, esimerkiksi lämpötila, tilavuus ja paine, muuttuvat termodynaamisissa prosesseissa. Termodynamiikan peruslainalaisuudet kuvataan perinteisesti neljän pääsäännön avulla, jotka kuvaavat energian ominaisuuksia ja siten kuinka eri energiamuodot vaikuttavat keskenään.
Termodynamiikka tieteenä syntyi 1700- ja 1800-lukujen aikana. Yksi varhaisimmista termodynamiikan kehittäjistä oli Sadi Carnot, joka pyrki parantamaan varhaisten höyrykoneiden tehokkuutta. Termodynamiikan ensimmäinen ja toinen pääsääntö saivat nykyisen sisältönsä Lordi Kelvinin, Rudolf Clausiuksen ja William Rankinen töissä. Nimeä termodynamiikka käytti ensimmäisenä Lordi Kelvin vuonna 1849.
Termodynamiikka on laaja tieteenala, joka jakautuu useisiin haaroihin. Eri haarat jakavat samat perusteoreemat ja -käsitteet, mutta ne eroavat toisistaan lähestymistavoissaan ja sovellusalueissaan. Usein erotellaan kaksi lähestymistapaa: klassinen termodynamiikka tarkastelee aineen makroskooppisia ominaisuuksia ja niistä mittaamalla saatavaa tietoa, kun taas tilastollinen termodynamiikka lähtee liikkeelle aineen mikroskooppisten rakenneosasten, atomien ja molekyylien, kvanttimekaanisista ominaisuuksista, ja pyrkii selittämään aineen makroskooppiset ominaisuudet niiden pohjalta. Termodynamiikkaa sovelletaan lähes kaikilla fysiikan, kemian ja tekniikan aloilla. Sillä on keskeinen rooli esimerkiksi lämpökemiassa, energiatekniikassa, meteorologiassa ja tiiviin aineen fysiikassa.
Historia

Termodynamiikka sai alkunsa 1800-luvun alussa. Se liittyi höyrykoneen kehittämiseen. Alussa termodynaaminen tutkimus keskittyi kokeellisiin mittauksiin eikä ottanut kantaa aineen rakenneosiin. Sir Benjamin Thompson tulkitsi jo 1700-luvun lopussa lämmön aineen liikkeeseen perustuvaksi, mutta hänen ajatuksensa otettiin energian käsitteen avulla käyttöön termodynamiikan tutkimuksessa vasta 1800-luvun alussa. William Thomson, tutummin lordi Kelvin, kehitti termodynamiikan teoriasta yhtenäisemmän. Tätä termodynamiikka on nimetty myös klassiseksi termodynamiikaksi, koska se perustuu kemialliseen makroskooppiseen reaktioon tai muutokseen puuttumatta näihin tapahtumiin liittyvien yhdisteiden molekulaarisiin ominaisuuksiin. Tilastollinen fysiikka tuo lisäselvyyttä reaktioiden ja muutosten tarkastelussa mikroskooppisella tasolla.
Peruskäsitteitä

Termodynamiikan pääkäsite on systeemi. Systeemi on osa, jonka todellinen tai kuviteltu raja erottaa ympäristöstä. Systeemit luokitellaan avoimiksi, suljetuiksi ja eristetyiksi sen mukaan, kulkeeko aine ja energia systeemin ja ympäristön välillä vai ei.
Systeemi on avoin, milloin sekä aine että energia voivat kulkea systeemin ja ympäristön välillä.
Systeemi on suljettu, milloin vain energia voi kulkea systeemin ja ympäristön välillä.
Systeemi on eristetty, milloin energia ja aine eivät voi kulkea systeemin ja ympäristön välillä.
Systeemin Tila on systeemin termodynaamisten muuttujien tila.
Systeemin tilamuuttujat ovat:
tilavuus (V)
ainemäärä (n)
lämpötila (T)
paine (P)
Mikäli yksi tilanmuuttuja muuttuu, niin vähintään yhden toisenkin tilanmuuttujan arvo muuttuu.
Systeemin tila muuttuu, kun tapahtuu jokin termodynaaminen prosessilähde?.
Termodynamiikan pääsäännöt > Nollas pääsääntö: tasapaino

Jos systeemit A ja B sekä B ja C ovat keskenään termodynaamisessa tasapainossa, niin silloin myös A ja C ovat tasapainossa. (Keskinäinen terminen tasapaino on ekvivalenssirelaatio.)
Säännön poikkeuksellinen nimeäminen johtuu siitä, että sääntö otettiin käyttöön vasta 1900-luvulla, jolloin ensimmäinen ja toinen pääsääntö oli jo otettu käyttöön. Aiempien sääntöjen nimeämistä ei haluttu muuttaa, joten se nimettiin nollanneksi, sillä sitä pidettiin niin perustavanlaatuisena, ettei sitä sopinut asettaa jo olemassa olleiden sääntöjen perään.
Termodynamiikan pääsäännöt > Ensimmäinen pääsääntö: energian säilyminen

dU = δQ + δW,

jossa U on systeemin sisäenergia, Q on systeemiin tuotu lämpömäärä ja W on systeemiin tehty työ. Tämä on nykyinen IUPAC:in mukainen merkintätapa.
Energiaa ei voida luoda eikä hävittää. Ainoastaan muuttaa muodosta toiseen.
tai adiabaattisessa prosessissa tehty työ riippuu vain alku- ja lopputilasta, eikä prosessin kulusta
tai systeemiin tuotu lämpö muuttuu systeemin sisäenergiaksi, miinus systeemin tekemä työ.
Ensimmäinen pääsääntö koskien suljettua systeemiä on sama kuin energiaperiaate. Tietty määrä mekaanista työtä vastaa tiettyä määrää lämpöä, minkä osoittaa lämmön mekaaninen ekvivalentti.
Tämän vuoksi ikiliikkuja on mahdoton, koska esimerkiksi kitkan voittamiseksi systeemissä olisi synnyttävä koko ajan lisää energiaa.
Termodynamiikan pääsäännöt > Toinen pääsääntö

Toinen pääsääntö rajoittaa energian muuttamista työksi, osoittaa muutoksen suunnan ja toteaa entropian kasvun väistämättömyyden.
Clausiuksen teoreema ilmaisee termodynaamisen järjestelmän vapaaehtoisen ('spontaanin') muutoksen suunnan ja eristetyn järjestelmän tasapainotilan:
"Lämpö ei voi koskaan siirtyä kylmemmästä lämpimämpään ilman, että samanaikaisesti tapahtuu jotain muuta siihen liittyvää muutosta." (engl. "Heat can never pass from a colder to a warmer body without some other change, connected therewith, occurring at the same time", 1856).
Lordi Kelvinin muotoilu:
Ei ole mahdollista ottaa lämpöenergiaa kuumasta ja tehdä sillä työtä, ellei käytettävissä ole kylmempää kohdetta; lämpötilaero on välttämättömyys lämpöenergian hyödyntämiseksi. (engl. "It is impossible for a self-acting machine, unaided by any external agency, to convey heat from one body to another at a higher temperature.")
lämpöä ei voi muuttaa täydellisesti työksi
tai eristetyn systeemin kokonaisentropia kasvaa
tai eristetyssä systeemissä eri lämpöiset kappaleet asettuvat aikaa myöten samaan lämpötilaan (entropia kasvaa).
tai kaikki ajautuu järjestyksestä kaaokseen (entropia kasvaa)
Mikään ei estä järjestystä kasvamasta - entropiaa pienenemästä - hetkellisesti, mutta koska epäjärjestyneiden tilojen todennäköisyys on valtavasti suurempi kuin järjestyneiden (hiukkaset voivat järjestyä "epäjärjestykseen" monilla tavoin, "järjestykseen" vain yhdellä tavoin), etenee kehitys todennäköisyyslaskennan lakien mukaan suuressa mittakaavassa, ts. suurella määrällä tapahtumia aina kohti todennäköisintä, epäjärjestyneintä lopputilaa.
Termodynamiikan pääsäännöt > Kolmas pääsääntö: entropian nollapiste

Täydellisesti kiteytyneen aineen entropia on nolla lämpötilassa 0 °K (Nernstin teoreema)
kaikki toiminta lakkaa absoluuttisessa nollapisteessä
Tämän vuoksi absoluuttista nollapistettä ei voi saavuttaalähde?.
Käsitteitä

Faasi
Reversiibeli on kone tai prosessi, joka voi toimia myös päinvastaiseen suuntaan.
Systeemi
Käsitteitä > Lämpöopin suureita

Entalpia H
Entropia S
Gibbsin vapaaenergia G
Helmholtzin vapaaenergia A
Ainemäärä n
Kemiallinen potentiaali μ
Lämpömäärä Q
Lämpötila T
Paine P
Sisäenergia U
Tiheys ρ
Tilavuus V
Käsitteitä > Intensiivi- ja ekstensiivisuureet

Monet termodynaamiset suureet voidaan luokitella joko intensiivi- tai ekstensiivisuureiksi sen mukaan miten ne skaalautuvat suhteessa systeemin kokoon:
Ekstensiiviset suureet ovat verrannollisia systeemin ainemäärään. Sellaisia ovat esimerkiksi tilavuus, sisäenergia ja lämpökapasiteetti.
Intensiiviset suureet ovat ainemäärästä riippumattomia. Sellaisia ovat esimerkiksi lämpötila, paine, aineen tiheys ja sen käänteisarvo ominaisuustilavuus, samoin moolitilavuus, ominaissisäenergia tai moolinen sisäenergia, ominaislämpö tai moolinen ominaislämpö. Intensiivisuureet saadaan ekstensiivisuureista jakamalla se massalla tai ainemäärällä; esimerkiksi aineen ominaislämpö on kappaleen lämpökapasiteetti jaettuna sen massalla.
Kirjallisuutta

Karttunen, Hannu: Fysiikka.  (Tiedettä kaikille. Ursan julkaisuja 89)  Helsingissä: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2006.  ISBN 952-5329-32-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opetus TV, Termodynamiikka: Termodynamiikan toinen pääsääntö
Lämpöä siirtyy lämpimästä kylmempään; lämpimämpi astia ei koskaan ota energiaa kylmemmästä lämmitäkseen lisää
Donald Trumpin hallitus

Donald Trumpin hallitus voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Donald Trump on ollut presidenttinä:
Donald Trumpin I hallitus, 20. tammikuuta 2017 – 20. tammikuuta 2021
Donald Trumpin II hallitus, 20. tammikuuta 2025–
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Donald Trumpin hallitus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Antenni

Suunta-antennit
parabolinen peiliantenni (lautasantenni)
jagiantenni
kvadiantenni
ristidipoliantenni
dipoliantenni
rombiantenni
pitkälanka-antenni
Ympärisäteilevät antennit
Wullenweber-antenni
maatasoantennit
piiska-antenni
Langattoman verkon antenneja sähkötolpassa.
Antenni on radiolaitteiston osa, jota käytetään lähettämään ja vastaanottamaan sähkömagneettisia aaltoja (radioaaltoja). Lähettävä antenni muuntaa lähettimeltä tulevan suurtaajuisen vaihtosähkön sähkömagneettiseksi säteilyksi. Vastaanottavassa antennissa sähkömagneettinen säteily aiheuttaa antenniin sähkömotorisen voiman.
Antennin tyypillä ja mitoituksella voidaan vaikuttaa huomattavasti siihen, millä tavoin antenni toimii.
Antennien teoriaa > Vahvistus

Antennit ovat suuntaavia, eli ne eivät säteile samalla tavalla jokaiseen suuntaan. Tätä ominaisuutta kutsutaan vahvistukseksi. Vahvistukseen tietyllä taajuudella vaikuttavat antennin mitoitus sekä paikka ja asento maahan ja muihin heijastaviin tai absorboiviin pintoihin nähden.
Suuntaava antenni ei säteile tehoa enempää kuin mitä siirtolinjasta tulee, vaan kohdistaa sen tiettyihin suuntiin muita enemmän.
Antennin vahvistusta mitataan desibeleissä. Jos verrokkina käytetään vapaassa tilassa olevaa ympärisäteilevää antennia, yksikkönä on dBi. Vahvistusta verrataan myös dipoliantennin vahvistukseen, tällöin yksikkönä on dBd. Dipolin ominaisvahvistus on 2,1 dBi.
Vahvistuksessa otetaan yleensä huomioon myös antennissa tapahtuvat häviöt.
Antennien teoriaa > Resonanssitaajuus

Taajuus, jolla antenni on vireessä ja jolla sen toiminta on tehokkainta. Resonanssitaajuudella impedanssi on kokonaan resistiivistä. Muutettaessa taajuutta resonanssitaajuudelta ylöspäin induktiivinen reaktanssi kasvaa ja vastaavasti taajuuden laskeminen lisää kapasitiivista reaktanssia. Reaktanssi aiheuttaa virran ja jännitteen välille vaihe-eron, jolloin antenniin on syötettävä suurempi jännite saman tehon saavuttamiseksi.
Antennien teoriaa > Polarisaatio

Sähkömagneettisella aallolla on kaksi komponenttia: sähkökenttä ja magneettikenttä, jotka ovat suorassa kulmassa toisiinsa nähden ja liikesuuntaan nähden. Sähkömagneettisen aallon polarisaatio määritetään sähkökentän suunnan mukaan, yleensä maan pintaan verrattuna. Aalto voi olla pysty-, vaaka- tai ympyräpolarisoitunut.
Antennilla on myös polarisaatio, ja se on yleensä antennin elementtien suuntainen.
Antenni vastaanottaa tehokkaimmin sen kanssa samansuuntaisesti polarisoituja signaaleja.
Antennien teoriaa > Impedanssi

Antenni näyttäytyy syöttävälle lähettimelle impedanssina eli kuormana. Antennin syöttöpisteen impedanssi mitataan pisteestä, johon antennia syöttävä siirtolinja on kytketty. Jos syöttöpisteen paikkaa muutetaan, muuttuu myös impedanssi. Resonanssissa olevan antennin impedanssi on kokonaan resistiivistä, eli sillä ei ole reaktiivista osaa.
Syöttöpisteen impedanssi on tärkeä antennin ja siirtolinjan sovittamisen kannalta. Jos antennilla ja siirtolinjalla on eri impedanssit, heijastuu osa tehosta antennista takaisin aiheuttaen tehohäviöitä.
Myös antennin korkeus maanpinnasta vaikuttaa antennin impedanssiin.
Antennien teoriaa > Kaistanleveys

Kaistanleveydellä tarkoitetaan taajuuksia tai taajuusaluetta, joilla antenni saavuttaa halutun suorituskyvyn tai on käyttökelpoinen. Kaistanleveys ilmoitetaan yleensä mega- tai kilohertseinä.
Antennien teoriaa > Säteilykuvio

Säteilykuviosta nähdään antennin säteilysuunnat ja kulmat. Antennityypin valinnalla voidaan vaikuttaa antennista lähtevän säteilykuvion muotoon. Säteilykuvioon vaikuttaa myös antennin asennusympäristön säteilyä heijastavat tai absorboivat pinnat, sekä antennin korkeus maanpinnasta.
Antennityyppejä

Pitkälanka-antenni
Laajakaistainen antenni, joka ei yleensä ole resonanssissa millään halutulla taajuudella, vaan antennin yhteydessä käytetään erillistä impedanssisovitusta..
Dipoliantenni
Kaksi syöttöpisteestä vastakkaisiin suuntiin lähtevää johdinta.
Taittodipoli on ikään kuin kapea johdinlenkki.
Maatasoantenni
Dipolin kaltainen, mutta toinen johtimista on korvattu johtavalla maatasolla. Tyypillinen sovellus on auton kattoantenni. Toiselta nimeltään monopoli.
Jagiantenni
Syntyy kun dipoliantenniin lisätään apusäteilijöitä, joita sanotaan heijastimiksi tai suuntaajiksi.
kvadiantennissa apusäteilijät ovat neliön muotoisia.
Helix-antenni
Pyöröpolarisoitu suunta-antenni lähinnä mikroaalloille.
Logperiodinen antenni
Parabolinen peiliantenni
Tutka käyttää usein parabolisen heijastimen muotoista antenniheijastinta ja siihen tehon syöttävää torviantennia, rakoantennia, logperiodista antennia tai dipoliantennia. Tärkein ominaisuus on suuri antennivahvistus: 20...40 dBi.
Rakoantenni
Tutka, etenkin merenkulkututka, hyödyntää rakosäteilijäantennia, joka on periaatteeltaan rakojen avulla vuotavaksi tehty aaltoputki. Rakoantenni saadaan pienikokoiseksi joten se soveltuu mm. laivoihin ja veneisiin.
Torviantenni
Nimensä mukaisesti torven muotoisesti laajeneva aaltoputki, joka sovittaa aaltoputken impedanssin ilmakehän impedanssiin. Vahvistus on sitä suurempi, mitä pidempi ja loivempi torvi on. Usein parabeliantennin syöttötorvena, tai yksinkin, esim. poliisin nopeudenvalvontatutkassa.
Antennien asennuspaikat

Antennien asennuspaikat riippuvat täysin käyttötarkoituksesta. Usein langattomassa viestinnässä käytettävät antennit asennetaan korkealle, jotta yhteys saadaan muodostettua mahdollisimman esteettömästi. Pitkiä ja kiinteitä yhteyksiä varten käytetään antennimastoja. Näihin mastoihin voi olla sijoitettuna useita eri antennijärjestelmiä samanaikaisesti eri korkeuksille ja suunnattuna eri suuntiin. Antenneja näkee usein myös savupiipuissa tai rakennusten seinillä. Asennuspaikan valintaan voi myös vaikuttaa antennin fyysinen koko, joka riippuu halutusta antennityypistä ja resonanssitaajuudesta. Erittäin pitkille yhteyksille käytetään satelliitteja.
Kirjallisuutta

Field antenna handbook (kenttäantennikäsikirja), MCRP 6-22D PDF-versio (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antenni Wikimedia Commonsissa
Radioamatööriaseman jagiantenneja.
Poliisin nopeudenvalvontatutka avattuna ja torviantenni näkyvissä.
Mastossa olevia erilaisia antennilaitteita erilaisilla korkeuksilla.
Maa aikojen alussa (elokuvasarja)

Maa aikojen alussa on puhuvista dinosauruksista kertova animaatioelokuvasarja, jonka ensimmäinen elokuva Maa aikojen alussa ilmestyi vuonna 1988. Sitä olivat tuottamassa  George Lucas, Steven Spielberg ja Don Bluth, joka myös ohjasi ensimmäisen elokuvan. Elokuvien jatko-osissa he eivät enää olleet mukana.
Elokuvat

| Elokuva | Julkaisupäivä FI | Kesto |
| --- | --- | --- |
| Maa aikojen alussa | 8. joulukuuta 1988 | 1 h 5 min |
| Maa aikojen alussa 2: Suuri seikkailu jatkuu | 1994 | 1 h 13 min |
| Maa aikojen alussa 3: Ihmeiden aika | 1995 | 1 h 10 min |
| Maa aikojen alussa 4: Matka sumujen maahan | 1996 | 1 h 10 min |
| Maa aikojen alussa 5: Salaperäinen saari | 1997 | 1 h 10 min |
| Maa aikojen alussa 6: Sauruskallion salaisuus | 1998 | 1 h 13 min |
| Maa aikojen alussa 7: Kylmän tulen kivi | 2000 | 1 h 10 min |
| Maa aikojen alussa 8: Valkea maa | 2001 | 1 h 15 min |
| Maa aikojen alussa 9: Matka veden ääreen | 2002 | 1 h 11 min |
| Maa aikojen alussa 10: Suuri vaellus | 2003 | 1 h 20 min |
| Maa aikojen alussa 11: Pikkusaurusten matkassa | 2004 | 1 h 20 min |
| Maa aikojen alussa 12: Lentoliskojen päivä | 2006 | 1 h 17 min |
| Maa aikojen alussa 13: Viisaat ystävät | 2007 | 1 h 12 min |
| Maa aikojen alussa 14: Rohkeiden matka | 2016 | 1 h 18 min |
Televisiosarja

Vuonna 2007 Maa aikojen alussa -elokuvasarjasta tuotettiin myös animaatiosarja Maa aikojen alussa, jonka tarinat sijoittuvat elokuvan Maa aikojen alussa 13 jälkeisiin tapahtumiin.
Aiheesta muualla

Maa aikojen alussa (1988) Internet Movie Databasessa (englanniksi)