Tilanne (lehti)

Tilanne oli Helsingissä vuosina 1961–1966 ilmestynyt sosialistinen aikakauslehti, oman määritelmänsä mukaan ”riippumaton, sosialistinen, humanistinen kuukausilehti”. Se ilmoitti pyrkimyksekseen työväenliikkeen yhtenäisyyden edistämisen sosialismista käytävän vapaan keskustelun avulla. Lehden päätoimittaja ja perustaja oli Jarno Pennanen. Hän oli toiminut aiemmin kommunistisessa ja kansandemokraattisessa liikkeessä, mutta oli kääntynyt niiden kriitikoksi. Tämä näkyi myös Tilanteessa, jossa arvosteltiin Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) johtoa, neuvostososialismia ja dogmaattista marxismi-leninismiä. Lehden toimitussihteerinä oli aluksi Ilkka Ryömä, vuonna 1963 Raimo Malm ja vuonna 1966 Jaakko Blomberg.
Tilanne pyrki tuomaan esiin länsimaisten kriittisten sosialististen ajattelijoiden, kuten Erich Frommin ja Leszek Kołakowskin näkemyksiä. Myös C. Wright Millsin ja Antonio Gramscin teorioita esiteltiin. Lehdellä oli vahva kulttuuripainotus, ja siihen kirjoittivat muun muassa Raoul Palmgren, Elvi Sinervo, Anja Vammelvuo, Arvo Turtiainen, Esa Adrian ja Ywe Jalander, joista monet olivat kirjoittaneet myös pari vuosikymmentä aiemmin ilmestyneeseen 40-lukuun. Monet Tilanteeseen kirjoittaneista kuuluivat joko vasemmistolaiseen taiteilijayhdistys Kiilaan tai samoihin aikoihin lehden kanssa perustettuun Faros-seuraan. Tilanteen ja Faros-seuran on sanottu olleen ensimmäisiä uusvasemmistolaisuuden edustajia Suomessa.
Tilannetta julkaisi alkuun kustannusyhtiö Maa-ja-kuu ja heinäkuusta 1963 alkaen vastaperustettu Sosialismin Tutkimussäätiö. Säätiön hallitukseen kuuluivat Pennanen, Ryömä ja Väinö Riihelä, joka oli SKP:stä eronnut sähköliikkeen omistaja. Lehteä painettiin sosiaalidemokraattien omistamassa Jaarli-kirjapainossa Hämeenlinnassa. Lehden salaisena rahoittajana oli oikeistolainen säätiö Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki (SYT), joka yritti käyttää sitä kommunistien rivien hajottamiseen. Tilanteen on huhuttu saaneen samasta syystä rahoitusta myös Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:lta. Jaakko Blombergin mukaan Pennanen ei paljastanut rahoittajia edes hänelle, mutta Blombergin arvion mukaan mahdollinen CIA-rahoitus lienee kanavoitu Congress for Cultural Freedomin (CCF) kautta. Tilanne julkaisi joitain CCF:n toimittamia artikkeleita, mutta sitä ei mainita yhdessäkään luettelossa CCF:n tukemista julkaisuista. Historiantutkija Hannu Rautkallion mukaan CIA:n Helsingin-toimiston silloinen päällikkö Frank Friberg olisi vahvistanut hänelle Tilanteen saaneen rahaa CIA:lta.
SKP ja Neuvostoliitto suhtautuivat Tilanteeseen vihamielisesti. Vuonna 1964 SKP käynnisti lehteä vastaan avoimen kampanjan ja Armas Äikiä kirjoitti neuvostoliittolaiseen Literaturnaja gazetaan sitä parjanneen artikkelin nimimerkillä Boris Leontjev. Artikkelissa sanottiin Tilanteen saavan rahoitusta CCF:ltä. SKP perusti samana vuonna myös Pentti Saarikosken päätoimittaman kulttuurilehti Aikalaisen saadakseen Tilanteelle uskottavan kilpailijan.
Tilanteen ilmestyminen oli epäsäännöllistä. Vuonna 1962 sitä ilmestyi 12 numeroa, mutta vuonna 1966 vain viisi numeroa. Viimeinen eli jäähyväisnumero ilmestyi vuoden 1967 alussa. Kaikkiaan lehti ilmestyi 39 kertaa. Pennanen lopetti lehden osittain siksi, että SKP:n ja SKDL:n sisällä käynnistyneen uudistumisen ja uuden kansanrintamahallituksen muodostamisen jälkeen hän katsoi lehden tavoitteet saavutetuiksi. Jotkut aikalaiset arvioivat lehden todella vaikuttaneen vasemmiston voittoon vuoden 1966 eduskuntavaaleissa ja kansanrintamayhteistyön käynnistymiseen. Tilanteen ilmestymisen lakkaaminen saattoi johtua osin myös siitä, että CCF:n toiminta ajettiin alas vuonna 1967, kun sen todellinen luonne CIA:n bulvaanina oli tullut yleiseen tietoon. Blombergin arvelun mukaan myös SYT saattoi katkaista rahoituksen, koska vasemmiston vaalivoitto ja kansanrintamahallituksen muodostaminen eivät olleet sen toivoma lopputulos.