stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Onkel Kånkel

Onkel Kånkel and his kånkelbär oli ruotsalainen rock-yhtye jonka provokatiivisissa sanoituksissa tehtiin pilaa etenkin homoseksuaaleista, natseista ja vammaisista. Yhtyeen jäsenet esiintyivät naamioituneina ja he käyttivät salanimiä Onkel Kånkel, CP-Sven, Epilepsi-Kurt, Stomi-Bertil ja Arne Tammer. Yhtyeen laulaja ja keulahahmo Håkan Florå kuoli vuonna 2009 sydänkohtaukseen 47 vuoden iässä.
Vaikka yhtye sai kotimaassaan runsaasti huomiota se ei saavuttanut juurikaan kaupallista menestystä. Myöhemmin Internet on levittänyt yhtyeen teoksia uusille sukupolville. Yhtyeen albumi Kalle Anka Suger Pung pääsi hetkeksi radiosoittoon, mutta vedettiin sieltä hyvin pian sopimattomien sanoitusten vuoksi.
Useimmat yhtyeen esittämistä kappaleista oli väännöksiä muiden tekemistä tunnetuista kappaleista, kuten esimerkiksi Gyllene Tiderin Sommartideristä tehty Homotider. Aftonbladetin haastattelussa on mainittu yhtyeen olleen viikon ajan Ruotsin TOP50 listalla sijalla 46 vuonna 1994.
Diskografia

Onkel Kånkels Gyllene Tider (1983, ainoastaan 500 kappaleen painos, julkaistu CD:llä bonusraitojen kera vuonna 1993)
Kalle Anka Suger Pung (1990, ainoastaan 1000 kappaleen painos)
Onkel Kånkels Underbara Värld (1993)
Gammeldags Jul (1994)
Onkel Kånkels fantastiska äfventyr (1999)
Blitzkrieg Blepp  (2003)
Sälla Toner Vol. 1 (2001) Gamla Demos
Sälla Toner Vol. 2 (2001) Gamla Demos
Sälla Toner Vol. 3 (2001) Gamla Demos
Nigula järv

| Nigula järv |
| --- | --- |
 Järven vastarantaa Nigulan suolla
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Pärnumaa
Kunnat:  Häädemeesten kunta
Koordinaatit:  58°00′27″N, 24°42′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Pärnunjoen vesistö
Valuma-alue:  Reiu jõen valuma-alue
Järvinumero:  VEE2097400
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  53,7  m 
Rantaviiva:  2,329 km
Pinta-ala:  20,4  ha 
Keskisyvyys:  2,4 m
Suurin syvyys:  3,1 m
Valuma-alue:  4,6 km²
 fiNigula järv 
Nigula järv (myös Vanamõisa järv, Nigula Vanajärv, Vanajärve järv, Vanassaare järv ) on Virossa Urissaaren ja Uuemaan kylissä Häädemeesten kunnassa Pärnumaalla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee suuren Nigulan raban (suo) itäreunalla. Sen pinta-ala on 20 hehtaari ja se on 800 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 53,7 metriä mpy. Järven ohittaa suoraksi kaivettu Rannametsä jõgi, josta on kaivettu järveen kaksi yhdysojaa. Järven valuma-alueen laajuus on 4,6 neliökilometri.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys 3,1 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00049 kuutiokilometriä eli 0,49 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä ja sen rannat ovat kaikkialla suota lukuun ottamatta kahdella itään työntyvällä lahdella, joissa rannat ovat metsää. Toisen ojan rannassa sijaitsee rakennus, jonne johtaa parkkipaikalta polku. Latvian rajalle on matkaa 3,5 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (vir. pehme- ja tumedaveeline järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi, jos järven vedessä on korkea humuspitoisuus (vir. düstroofne tai rabade huumustoiteline, DY). Tällainen järvi sijaitsee usein suon äärellä ja järveen laskee humuspitoista suovettä, joka laskee samalla veden happamuuden alhaiselle tasolle (pH on alle 7).
Luontoarvoja

Järveltä lähteen Nigulan luonnonsuojelualueelle patikkareitti, jolla on pitkospuuosuus. Reitti on kokonaisuudessaan seitsemän kilometriä pitkä ja sen matkalla on lintutorni. Suoalue on kansainvälisesti merkittävä lintujensuojelualue.>
Nigulan luonnonsuojelualue, syksy 2009
Ensilumi Nifulan suolla, 2015
Parvi (sotilasyksikkö)

lennosto
lentorykmentti
laivue
lentue
parvi
pari tai partio
Parvi on  ilmavoimien sotilasyksikkö, joka koostuu neljästä lentokoneesta, eli kahdesta partiosta tai parista.
Useampi parvi muodostaa lentueen.
Peräjärvi (Jämsä, Sammallahti)

| Peräjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°50′42″N, 25°22′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Vellijärveen 
Järvinumero:  14.221.1.127
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  159,7 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,778 km  
Pinta-ala:  2,923 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPeräjärvi 
Peräjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Sammallahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,7 metriä mpy.
Parviainen (Taivalkoski)

Parviainen on Taivalkosken kunnassa, lähellä Pudasjärven kunnanrajaa Iijoen länsipuolella sijaitseva kylä. Se sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Taivalkosken kirkonkylältä.
Kylä sai nimensä 1620-luvulla sinne rakennetusta Parviaisen talosta, jonka perusti savolainen Heikki Parviainen Kisosjokisuulle.
Alueelta löytyy useita kalastusalueita.
Olneyn leesiot

Olneyn leesiot eli vauriot ovat hermovaurioiden muoto, jotka aiheutuvat hermoston NMDA-reseptoreiden (NMDAR) toimintaa hillitsevien aineiden eli antagonistien vaikutuksesta, jonka aineet aiheuttavat sitoutumalla näihin reseptoreihin. Siksi ilmiötä kutsutaan myös NMDAR-antagonistien neurotoksisuudeksi (NAN).
Tarkka mekanismi, jolla vauriot aiheutuvat, on kiistanalainen.
Olneyn leesiot ovat merkittävä tutkimuskohde, koska NMDA-reseptorien (NMDAR) antagonisteja käytetään yleisesti lääkkeinä ja päihteinä. Lääketieteessä esimerkiksi memantiinia käytetään Alzheimerin taudin etenemisen hidastamiseen, ketamiinia anestesia-aineena ja dekstrometorfaania yskänlääkkeenä. Leesioita on havaittu eläinkokeissa useilla eri eläinlajeilla tietyillä NMDAR-antagonisteilla. Leesioista ei kuitenkaan ole yhtä selkeitä viitteitä ihmisillä. Siksi leesioiden esiintyvyys ihmisissä on kiistanalaista ainakin NMDAR-antagonistien lääkekäytössä. Jos niitä havaitaan esiintyvän ihmisillä lääketieteellisessä käytössä, saatetaan antagonistien lääkekäytöstä luopua joissain hoitomuodoissa potilasturvallisuuden vuoksi; erityisesti jos kyse on lapsien tai raskaana olevien naisten hoidosta (lasten ja sikiöiden hermostot ovat kehitysvaiheessa).
Huolimatta NMDAR-antagonistien mahdollisesta kyvystä aiheuttaa hermovauroita ihmisillä, suojaavat ne eräältä toiselta hermomyrkyllisyyden muodolta, jota kutsutaan eksitotoksisuudeksi. NMDAR-antagonisteja kutsutaan siksi näennäisen ristiriitaisesti välillä neuroprotektanteiksi, eli hermostoa suojaaviksi aineiksi. Memantiinia esimerkiksi käytetään suojaamaan hermostoa Alzheimerin taudissa esiintyvää NMDA-reseptorivälitteistä eksitotoksisuutta vastaan.
Olneyn leesiot ovat saaneet nimensä ne 1989 löytäneen tutkija John Olneyn mukaan. J. Olney ja kollegat suorittivat tutkimuksia rotilla eri NMDAR-antagonistien avulla (ketamiini, fensyklidiini, ditsosilpiini ja tiletamiini) ja havaitsivat aineiden aiheuttavan hermovaurioita. Olney ei kuitenkaan nimennyt havaittua ilmiötä itsensä mukaan ja nimitys Olneyn leesiot on yleistynyt vasta 1989 julkaistun tutkimuksen jälkeen. Nimitystä kuitenkin käytetään harvoin tieteellisissä julkaisuissa.
Vauriot ihmisillä

1999 tutkittiin kahdeksan henkilön ruumit, jotka käyttivät pitkään NMDAR-antagonisteihin kuuluvaa amantadiinia lääkkeenä. Ruumiinavauksissa heidän aivoissaan ei havaittu olevan Olneyn leesioita.
2013 tutkittiin 21:n ketamiinin päihdekäyttäjän aivoja magneettikuvauksella. Varhaisessakin vaiheessa havaittiin vaurioita, jotka olivat yli 4 vuotta kestäneen runsaan ja jatkuvan käytön jälkeen levittäytyneet kattamaan käyttäjän koko aivot. Käyttäjien sairashistoriasta ilmeni muistiongelmia, ahdistusta ja pisimpään käyttäneillä esiintyi selkeästi myös pakkoliikkeitä (ataksiaa). 2009 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin 150:stä tutkitusta henkilöstä niillä, ketkä käyttivät usein ketamiinia, heikentynyt muisti ja muun muassa masennusta. Nämä vaikutukset eivät kuitenkaan olleet merkittäviä ketamiinia harvoin käyttävillä.
Nuori Loiri

| ”Nuori Loiri” Anna Puu |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Antaudun
 Julkaistu: 29. huhtikuuta 2013
 Tuottaja(t): Lasse Kurki Knipi Jukka Immonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 02.43
 Levy-yhtiö: Sony Music
Anna Puun muut singlet
| ”Säännöt rakkaudelle” 2012 | ”Nuori Loiri” 2013 | ”Löydän sinut uudestaan” 2013 |
Nuori Loiri on Anna Puun kolmannen, Antaudun-studioalbumin kolmas single, joka julkaistiin 29. huhtikuuta 2013. Kappaleen on säveltänyt Knipi ja sanoittanut Anna Puu yhdessä Samae Koskisen kanssa.
Kappaleen sanoitus kertoo Vesa-Matti Loirista, joka soitti Puulle kuultuaan kappaleen.
Toisin kuin albumin edelliset singlet, ”Nuori Loiri” ei noussut lainkaan myyntilistoille. Se oli kuitenkin ollut kaupallisten radiokanavien 19. soitetuin kappale.
Kappaleet

Nuori Loiri – 2.43
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: –
Radiolista: 19
Ondřej Steiner

| Ondřej Steiner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1974 (ikä 50) Plzen, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  left
Pituus:  185 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2010
Aik. seurat:  HC Plzen HC Karlovy Vary Ässät HPK HC Slavia Praha HC Litvinov Khimik Voskresensk Stjernen Lukko Pelicans HC Vsetin Totempo HvIK HC Klatovy Hvidovre HC Benatke nad Jizerov IHC Pisek
NHL-varaus:  59. varaus, 1992 Buffalo Sabres
Ondřej Steiner (s. 11. helmikuuta 1974 Plzen, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan sentteri. Steiner pelasi Tšekin Extraligassa vuosina 1991–1999 ennen siirtymistään Ässiin kaudelle 1999–2000. Hän pelasi Porissa vain yhden kauden vaikka oli joukkueen paras pistemies. Seuraavalle kaudelle Steiner teki sopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhoon, jossa pelasi vain 22 ottelua ennen kuin sopimus purettiin ja edessä oli paluu takaisin Extraligaan. Extraligassa Steiner pelasi kauden 2002–2003 loppuun ennen kuin siirtyi Venäjälle Himik Voskresenskin riveihin. Venäjällä vietetyn kauden jälkeen Steiner siirtyi Norjaan Stjernenin riveihin.  Seuraavalle kaudelle Steiner sai sopimuksen Lukkoon, jossa pelasi viisi ottelua. Peliotteet eivät kuitenkaan olleet toivotulla tasolla, joten hänet myytiin kesken kauden Pelicansiin, jossa hän pelasi vain yhden ottelun ennen paluuta Extraligaan HC Vsetinin riveihin. Tšekissä Steiner pelasi kauden 2005–2006 loppuun ennen siirtymistään takaisin Norjaan ja Stjerneniin. Kaudelle 2007–2008 Steiner siirtyi Tanskaan Totempo HvIK:in riveihin, jossa pelasi kaksi kautta.
Kaudelle 2009–2010 Steiner palasi Tšekkiin 3. liigan HC Klatovyn joukkueeseen. Siellä hän ehti pelaamaan kuusi ottelua ennen lainasopimusta takaisin Tanskaan, Hvidovren rivihin. Seuraavalla kaudella Steiner pelasi neljä ottelua lainasopimuksella Tšekin 2. liigan HC nad Jizeroun riveissä ja pudotuspelit Klatovyn riveissä. Kaikkiaan Steiner pelasi 64 ottelua Klatovyn joukkueessa 3. tasolla kevääseen 2014 mennessä, jolloin hän päätti uransa.
Perniön puku

Perniön puku.
Perniön puku on muinaispuku, joka on vuonna 1925 tehty rekonstruktio Perniön Yliskylän kalmistosta löytyneestä puvusta. Puku on ollut käytössä ristiretkiaikana 1100-luvulla.
Ondřej Vaculík

Ondřej Vaculík vuonna 2012.
Ondřej Vaculík (s. 12. toukokuuta 1986 Jilemnice) on tšekkiläinen mäkihyppääjä. Hänen seuransa oli Dukla Liberec.
Vaculík sijoittui vuoden 2006 talviolympialaisissa joukkuemäessä yhdeksänneksi ja suurmäessä 45:nneksi. Hän hyppäsi Sapporon MM-kilpailuissa 2007 normaalimäessä 50:nneksi. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli joukkuemäessä viides, normaalimäessä 31:s ja suurmäessä 38:s.
Maailmancupissa Vaculík kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2006 Sapporossa sijoittuen 33:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 25:nneksi joulukuussa 2008 Engelbergissa.
Nuorten MM-kilpailuihin Vaculík on osallistunut kaksi kertaa. Vuoden 2003 kisoissa hän oli joukkuemäessä seitsemässä ja normaalimäessä 56:s. Vuonna 2004 hän sijoittui joukkuemäessä seitsemänneksi  ja normaalimäessä 39:nneksi.
Peräjärvi (Jämsä, Rasi)

| Peräjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°41′41″N, 24°52′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Velunjärveen 
Järvinumero:  35.763.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,2 m  
Rantaviiva:  0,984 km  
Pinta-ala:  5,788 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPeräjärvi 
Peräjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Länkipohjan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee metsämaalla Jussinvuoren ja Tumpusvuoren välissä ja Parkunsuon itäpuolella olevalla suolla. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Sen pohjoispuolella sijaitsee maatila ja sen rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tie yhdystieltä 3284.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Lahnajärven valuma-alueeseen (35.763) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,2 metriä mpy. Siihen on johdettu ympäröivältä ojitetulta suolta ojia ja myös sen laskuoja on kaivettua suo-ojaa. laskuoja jatkaa Velunkorven läpi Velunjärveen.
Olmit

| Olmit |
| --- | --- |
 Olmi (Proteus anguinus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Pyrstösammakot Caudata
Heimo::  Olmit Proteidae  Gray, 1825
Katso myös
   Olmit Wikispeciesissä   Olmit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Olmit (Proteidae) kuuluvat pyrstösammakoiden lahkoon. Lajeja on yhteensä kuusi, yksi Euroopassa ja viisi Pohjois-Amerikassa. Eurooppalainen olmi on väritön ja sokea, koska se elää luolissa. Pohjoisamerikkalaiset olmit eivät elä luolissa kuten eurooppalaiset serkkunsa ja niillä on pigmenttiä sisältävä iho ja silmät.
Suvut ja lajit

Koirasalamanterit (Necturus )
Necturus alabamensis
Necturus beyeri
Necturus lewisi
Necturus louisianensis
Koirasalamanteri (Necturus maculosus)
Kääpiökoirasalamanteri (Necturus punctatus)
Olmit (Proteus )
Olmi (Proteus anguinus)
Aiheesta muualla

Mikko's Phylogeny Archive: Proteoidea – mudpuppies & waterdogs
ITIS: Proteidae (englanniksi)
Parvin Ardalan

Parvin Ardalan (2016)
Parvin Ardalan (s. 1967 Teheran, Iran) on iranilainen naisten oikeuksia ajava aktivisti, kirjailija ja journalisti. Hän sai vuonna 2007 Olof Palme -palkinnon kamppailustaan miesten ja naisten yhtäläisten oikeuksien puolesta Iranissa. 1990-luvulla Ardalan perusti yhdessä muun muassa Noshin Ahmadi Khorasanin kanssa Naisten kulttuurikeskuksen (Markaz-e Farhangi-ye Zanan), jossa on analysoitu ja dokumentoitu Iranin naisten oikeuksia. Vuodesta 2005 järjestö on Ardalanin johdolla julkaissut Iranin ensimmäistä naisten oikeuksiin keskittyvää lehteä, Zanestania. Huolimatta jatkuvasta sensuurin uhasta – lehti joutuu toistamiseen ilmestymään uudella nimelläselvennä – toimitus on käsitellyt avioliittoa, prostituutiota, koulutusta, AIDSia ja naisiin kohdistuvaa väkivaltaa.
Aiheesta muualla

Ardalanin palkintopuhe Youtubessa
Panormos (Sisilia)

| Panormos> Πάνορμος |
| --- | --- |
 Palermon Piazza della Vittorian arkeologista aluetta.
Sijainti
 Panormos
Koordinaatit:  38°6′51″N, 13°21′30″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Palermo, Sisilia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 650 eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Sikelia
Aiheesta muualla
  Panormos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Panormos (m.kreik. Πάνορμος, lat. Panormus/Panhormus, foin. Machanath) oli antiikin aikainen kaupunki Sikeliassa eli Sisilian saarella nykyisen Italian alueella. Se on kehittynyt nykyiseksi Palermon kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Panormos oli alun perin foinikialainen siirtokunta ja myöhemmin yksi karthagolaisten tärkeimmistä kaupungeista Sisiliassa. Se kreikkalaistui ajan kuluessa. Roomalaiset valtasivat kaupungin vuonna 254 eaa., ja se kukoisti edelleen seuranneella roomalaisella kaudella.
Maantiede

Panormoksen kaupunki sijaitsi Sisilian luoteisosassa saaren pohjoisrannikolla. Sen etäisyys saaren luoteisimmasta kulmasta oli noin 80 kilometriä. Kaupunki oli rakennettu laajan lahden, nykyisen Palermonlahden, rannalle. Lahti tarjosi hyvän luonnonsataman ja myös antoi kaupungille sen ”aina hyvää ankkuripaikkaa” tarkoittavan nimen. Lahdessa sijainnut kaupungin varsinainen satama tai sisempi satama oli melko pieni mutta suojaisa. Antiikin aikainen kaupunki käsitti todennäköisesti alueen sataman välittömässä ympäristössä.
Kaupungin kummallakin puolella virtasi joki, nykyiset Papireto ja Kemonia. Kaupungin ympäristö tunnettiin nimellä Panormitis (Πανορμῖτις). Noin 2,5 kilometrin päässä kaupungista sijaitsi Erkte-vuori (myös Erkta, lat. Ercta), joka muodosti luonnonlinnoituksen. Se on todennäköisesti sama kuin nykyinen Monte Pellegrino.
Historia > Arkaainen kausi

Panormos oli kreikkalaisesta nimestään huolimatta foinikialaisten perustama ja näiden varhaisimpia kaupunkeja saarella. Thukydideen perusteella sen perustaminen ajoitetaan 600-luvun eaa. puolen välin tienoille, ja myös arkeologia vahvistaa ajoituksen. Kaupungin foinikialainen nimi oli oletettavasti Machanath, mikä tarkoittaa ”leiriä”. Tämä nimi esiintyy ainakin Panormoksen lyömissä rahoissa.
Panormos oli Motyen ja Soloeisin ohella paikka, johon foinikialaiset vetäytyivät kreikkalaisten alettua asuttaa saaren itäosia. Kaupunkiin itseensä ei koskaan perustettu kreikkalaista siirtokuntaa, mutta se sai jo varhain helleenisiä vaikutteita, mukaan lukien myöhemmän nimensä. Löydösten perusteella kaupunki kävi myös laajaa kauppaa kreikkalaisten kanssa, ja sen lyömät rahat olivat täysin kreikkalaistyylisiä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin kreikaksi etnonyymiä Panormitēs (Πανορμίτης), myöhemmin latinaksi Panorinitanus.
Historia > Klassinen kausi

Panormoksen sen enempää kuin muidenkaan saaren foinikialaissiirtokuntien varhaisesta historiasta ei tiedetä antiikin lähteiden kautta paljoakaan. Se siirtyi kuitenkin ajan kuluessa Karthagon vallan alle, oletettavasti samoihin aikoihin kuin Foinikia itse päätyi Persian valtaan. Panormos mainitaan historiassa ensimmäisen kerran vuonna 480 eaa. Tuolloin karthagolaiset rantautuivat kaupunkiin suurella armeijalla, ja tekivät siitä tukikohtansa ennen hyökkäystä Himeraan, mikä johti Karthagolle tappiolliseen Himeran taisteluun. Viimeistään tuossa vaiheessa kaupunki oli Karthagon vallan alla.
Tämän jälkeen Panormos oli usein keskeisessä osassa Karthagon sotaretkillä Sisiliassa, ja siitä vaikuttaa ajan kuluessa tulleen käytännössä näiden pääkaupunki saarella. Näin se esiintyy yhtenä karthagolaisten tärkeimmistä laivastotukikohdista vuoden 406 eaa. sodan aikana. Vuonna 397 eaa. se oli harvoja kaupunkeja, jotka säilyivät uskollisina Karthagolle Motyen piirityksen aikaan. Vuonna 383 eaa. se esiintyy jälleen karthagolaisten päätukikohtana saarella. Sen enempää Syrakusan Dionysios kuin Agathokleskaan eivät koskaan saaneet vallattua sitä.
Historia > Hellenistinen kausi

Epeiroksen kuningas Pyrrhos valtasi Panormoksen vuonna 276 eaa. vallattuaan sitä ennen jo kaikki saaren muut karthagolaiset kaupungit sitä ja Lilybaionia lukuun ottamatta. Panormos palasi kuitenkin pian takaisin karthagolaisille, ja oli näillä ensimmäisen puunilaissodan alkaessa vuonna 264 eaa., jolloin se oli edelleen karthagolaisten tärkein kaupunki saarella. Roomalaiset valtasivat sen vuonna 254 eaa. konsulien Atilius Calatinus ja Cornelius Scipio johdolla. Tämän jälkeen se oli roomalaisten tärkeimpiä laivastotukikohtia sodan loppuajan.
Caecilius Metellus voitti Hasdrubalin johtamat karthagolaiset sodan tärkeimpiin kuuluneessa taistelussa Panormoksen taistelussa kaupungin edustalla vuonna 250 eaa. Panormoksen luona roomalaiset joutuivat myös kamppailemaan pitkään Hamilkar Barkaa vastaan. Tämä oli asettunut joukkoineen Erkte-vuorelle ja onnistui pitämään sen hallussaan kolme vuotta vastoin roomalaisten kaikkia yrityksiä. Tämän jälkeen koko seutu oli lopullisesti roomalaisten hallussa.
Historia > Roomalainen kausi

Rooman vallattua koko Sisilian Panormoksesta tuli tavallinen roomalaiskaupunki (municipium), mutta se säilytti etuoikeutetun asemansa ja nimellisen vapautensa. Seurauksena se oli kukoistava ja väkirikas kaupunki, ja yksi saaren merenkulun ja kaupan tärkeimmistä keskuksista. Kaupungin väkiluvuksi on arvioitu tuossa vaiheessa noin 30 000.
Sextus Pompeiuksen sodan jälkeen kaupunki menetti entisen vapaan asemansa, ja siitä tuli roomalainen colonia Colonia Augusta Panhormitanorum. Tämä tapahtui ilmeisesti Augustuksen aikana noin vuonna 20 eaa. Jostakin syystä Plinius, joka luettelee kaikki saaren muut coloniat, ei kuitenkaan mainitse sitä. Kaupunkiin muutti lisää sotilaita Vespasianuksen ja Hadrianuksen keisarikausilla.
Historia > Myöhäisantiikista keskiajalle

Panormos vaikuttaa säilyneen kukoistavana Rooman keisarikauden lopulle saakka, vaikkakaan se ei ollut vielä saaren tärkein keskus. Kaupunki päätyi muun Sisilian mukana goottien valtaan, ja oli saaren viimeisiä paikkoja, jonka Belisarius valtasi Itä-Roomalle eli Bysantille vuonna 535 jaa. Tämän jälkeen kaupunki säilyi osana Bysanttia vuoteen 835, jolloin saraseenit valtasivat sen. Nämä tekivät kaupungista keskuksensa Sisiliassa. Sillä säilyi tämä asema myös normannivallan aikana, ja myös Palermon nykyinen asema saaren pääkaupunkina on tätä perua.
Rakennukset ja löydökset

Antiikin aikaisesta kaupungista on säilynyt vain vähän, koska myöhempi kaupunki on aina sijainnut samalla paikalla. Kaupunki koostui antiikin lähteiden perusteella sisemmästä kaupungista, joka muodosti kaupungin eteläosan, ja ulommasta kaupungista, joka muodosti pohjoisosan. Näistä viimeksi mainittu oli nuorempi, ja tunnettiin siksi myös nimellä Nea polis, ”Uusi kaupunki”. Kumpikin alue oli ympäröity omilla muureillaan, niin että kun roomalaiset valtasivat ulomman kaupungin, sisempi kaupunki saattoi silti jatkaa puolustustaan. Muureista on säilynyt joitakin osia, joskin pitkälti myöhempinä aikoina kunnostetussa muodossa.
Rakennuslöytöihin lukeutuvat muun muassa roomalaisen amfiteatterin vähäiset jäänteet sekä roomalaisten talojen perustukset. Kaupungin hautausmailta on löydetty satoja hautoja, joista osa on sarkofageihin tehtyjä ruumishautauksia ja osa amforoihin tehtyjä polttohautauksia. Osa haudoista on kaivettu kallioon.
Kaupungista tehdyt esinelöydöt ovat Palermon arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Antonio Salinas). Museossa on muun muassa veistosten osia, keramiikkaa ja piirtokirjoituksia. Haudoista löydetty keramiikkaa on pääasiassa kreikkalaista maahantuontia tai sen paikallisia jäljitelmiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panormos Wikimedia Commonsissa
Panormoksen lyömä tetradrakhma, n. 405–380 eaa. Kuvituksessa Niken seppelöimä vaununajaja sekä naisen pää ja delfiinejä.
Foinikialais-karthagolaista muuria.
Pariisin rauha (1763)

| Pariisin rauha |
| --- | --- |

Allekirjoituspaikka:  Pariisi
Osapuolet
Pariisin rauha oli 10. helmikuuta 1763 voimaan tullut sopimus, joka päätti yhdessä Hubertusburgin rauhan kanssa seitsenvuotisen sodan. Sen allekirjoittivat Ison-Britannian kuningaskunta, Ranskan kuningaskunta, Espanja ja lisäksi sopimuksessa oli mukana Portugali.