stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pistolekors
Historia

Suvun on väitetty polveutuvan ikivanhasta skotlantilaisesta Scott of Craighallin ylimyssuvusta, mistä ei kuitenkaan ole minkäänlaisia todisteita. Suvun vanhin todistettu kantaisä on sääminkiläinen sotilas Yrjänä Ollinpoika (Göran Olofsson) Skott, joka oli ilmeisesti talonpoikaista alkuperää ja joka käytti lähes samanlaista sinettiä kuin tuolloinen Juvan nimismies Matti Laurinpoika Partanen. Tarinan mukaan Yrjänä Ollinpoika pelasti ampumataidoillaan kuningas Kustaa II Aadolfin, mistä palkkioksi kuningatar Kristiina aateloi hänet 22. helmikuuta 1645. Ampumataitoon viittaa myös suvun nimi ja sukuvaakuna, jossa on kuvattuna kaksi ristikkäin olevaa pistoolia. Suku on elänyt myös Liivinmaalla (nimellä Scott von Pistohlenkors), minne sen kuljetti kantaisän poika Eerik Pistolekors. Kaikkiaan kantaisällä oli kuusi eloonjäänyttä poikaa, jotka kukin perustivat omat sukuhaaransa.
Monet Pistolekors-suvun jäsenet ovat toimineet Olavinlinnan päällikköinä. Suomen ritarihuoneelle suku immatrikuloitiin 29. tammikuuta 1818 numerolla 30. Suomalaisen haaran viimeiset tunnetut jäsenet asuivat Venäjällä, eikä heidän kuolinpäivistään ole tietoa. Nykyään suku elää ainoastaan Saksassa ja Baltian maissa, missä se on kirjoitettu Riian ritarihuoneelle numerolla 88 ja Tallinnan ritarihuoneelle numerolla 111 (nimellä von Pistohlkors).
Suvun jäseniä

Georg Fredrik Pistolekors (1802–1872), upseeri ja virka- ja valtiopäivämies
Laura Netzel, o.s. Pistolekors (1839–1927), säveltäjä
Kirjallisuutta

Pistohlkors, Harry Nikolai von. Nachrichten über die Adelsgeschlechter Scott of Craighall, Pistolekors und von Pistohlkors. Im Auftrag des Familienverbandes derer von Pistohlkors zusammengestellt in den Jahren 1894−1914. Teil I. Dorpat: Gedruckt bei H. Laakmann, 1914 .
Baron Scott gen. Pistohlkors, Heinrich Nikolai. Nachrichten über die Adelsgeschlechter Scott of Craighall, Pistolekors, von Pistohlkors, Baron Pistolkors, Baron Scott genannt Pistolekors und von Pistohlkors. Teil II. Zusammengestellt in den Jahren 1914−1924. Rummelsburg: Gedruckt bei Otto Hasert, 1926 .
Pistohlkors, Erik von. Pistolekors, von Pistohlkors, Baron de Pistolkors and Pistolkors: the story of a family and their times through four centuries, who they were, how they lived and what became of them. Callander: s.n., 1992.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor
Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft: Pistohlkors
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften: Pistohlkors
Pär Rådström

Pär Rådström
Pär Rådström (29. elokuuta 1925 Tukholma – 29. elokuuta 1963 Tukholma)[lähde? ] oli ruotsalainen kirjailija ja journalisti.
Rådström aloitti toimittajana 17-vuotiaana. Hän oli mukana, kun Expressen-iltapäivälehti perustettiin vuonna 1944. 19-vuotiaana hänestä tuli orkesterimanageri, ja hän tuotti Ruotsin "eliittiorkesterin" levyn.[lähde? ] Orkesteri koottiin vuosittain Estrad-musiikkilehden lukijoiden parhaiksi äänestämistä muusikoista, ja orkesteri teki yhden levyn. Hän kirjoitti pakinoita iltapäivälehtiin ja radioon ja teki viihdettä radioon ja televisioon ja myös poliittista teatteria Lars Forssellin kanssa, muun muassa kabareen Två åsnor.[lähde? ] Rådströmin romaaneissa keveän pinnan alle kätkeytyy elämänongelmia.
Rådström oli naimisissa journalisti ja teatterinjohtaja Anne Marie Rådströmin kanssa. Rådströmin isä oli kirjailija ja ohjaaja Karl Johan Rådström ja veli matemaatikko Hans Rådström ja poika on kirjailija Niklas Rådström.[lähde? ]
Teoksia

Greg Bengtsson och kärleken (1953) romaani
Ärans portar (1954) romaani
Ballong till månen (1958) romaani
Sommargästerna (1960) romaani
Översten (1961) romaani
Mordet (1962) romaani
Ro utan åror (1961) novelleja
Låt leva sommarens svalan, 1990 novelleja
Tiden väntar inte
Eve Torres

Eve Torres vuonna 2008.
Eve Marie Torres (s. 21. elokuuta 1984) on yhdysvaltalainen malli, näyttelijä ja showpainija. Hänet muistetaan parhaiten ajastaan WWE-promootiosta, jossa hän oli ensimmäinen kolminkertainen WWE Divas Championship-mestari.
Tietoja

Lopetusliikkeet
Swinging Neckbreaker 2010-nykyinen
Moonsault
Nimikkoliikkeet
Enzuigiri
Manageroidut painijat
Cryme Tyme (Shad Gaspard ja JTG)
Chris Masters
R-truth
Sisääntulomusiikki
Jim Johnstonin tekemä "She Looks Good"
Raphaël Marie Ze

Raphaël Marie Ze (4. marraskuuta 1932 – 6. syyskuuta 2011) oli kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. huhtikuuta 1962 ja nimitettiin Sangméliman hiippakunnan piispaksi 23. tammikuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Santos Abril y Castelló, jota avustivat Ildefonso Obama Obono ja Jean-Baptiste Ama.
Ze jäi eläkkeelle 4. joulukuuta 2008.
Pär Sundström

| Pär Sundström |
| --- | --- |
 Sundström Wacken Open Airissa vuonna 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1981 (ikä 43)
Ammatti:  basisti
Muusikko
Tyylilajit:  heavy metal, power metal
Soittimet:  basso
Yhtyeet:  Sabaton
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Pär Sundström (s. 8. kesäkuuta 1981) on ruotsalainen basisti, joka soittaa ruotsalaisessa Sabaton -yhtyeessä. Hän on yhtyeen toinen alkuperäisjäsen yhdessä laulaja Joakim Brodénin kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pär Sundström Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Eveliina Peltola

Eveliina Peltola (s. 12. lokakuuta 1977) on suomalainen aitajuoksija, joka saavutti 100 metrin aitajuoksussa SM-hopeaa vuonna 2000 ja SM-pronssia vuonna 1998. Hän edusti Kankaanpään seudun Leiskua. Hänen ennätyksensä 100 metrin aitajuoksussa on 13,55. Hänellä on myös kolme pronssia SM-hallikisoista 60 metrin aitajuoksussa. Häntä valmensi Matti Kero. Hänellä on maaotteluedustuksia.
Fabrizio Mori

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Italia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sevilla 1999 | 400 m aj |  |
|  Hopeaa | Edmonton 2001 | 400 m aj |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Budapest 1998 | 400 m aj |  |
Fabrizio Mori (s. 28. kesäkuuta 1969 Livorno) on entinen italialainen 400 metrin aitajuoksija, lajin maailmanmestari.
Mori sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 kuudenneksi ajalla 48,41. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän oli neljäs juostuaan ajan 48,05, jolla jäi pronssimitalista 0,17 sekunnin päähän . Hän kuului myös Italian 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen, joka sijoittui kahdeksanneksi . Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän saavutti aitajuoksussa pronssia ajalla 48,71 .
Mori voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden Sevillassa 1999. Hänen voittoaikansa oli 47,72 ja hän kukisti hopeamitalisti Stéphane Diaganan 0,4 sekunnilla. Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 Mori sijoittui toiseksi ennätyksellään 47,54. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Felix Sánchezille viisi sadasosasekuntia. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän oli neljäs.
Mori voitti kolme kertaa 400 metrin aitajuoksun Euroopan cupissa. Hän paransi matkan Italian ennätystä yhteensä viisi kertaa. Hän on pituudeltaan 175 cm ja painoi aktiivivuosinaan 68 kg.
Eveliina Mikkola

Eveliina Mikkola on KHL-seura Jokerien entinen toimitusjohtaja. Hän aloitti työssään kesäkuussa 2019. Mikkola työskenteli ennen Jokereita seitsemän vuotta Hartwall Arenan kaupallisena johtajana. Syyskuussa 2021 Jokerit uutisoi, että Mikkola ei jatka seuran toimitusjohtajana.
Elsa Morante

Elsa Morante
Elsa Morante (18. elokuuta 1912 Rooma, Italia – 25. marraskuuta 1985 Rooma) oli italialainen toimittaja ja kirjailija, jonka tunnetuin teos on La storia.
Moranten puoliso oli vuodesta 1945 kirjailija Alberto Moravia. He erosivat 1963.
Suomennetut teokset

Arturon saari. (Alkuteos: L’isola di Arturo.) Suomentanut Alli Holma. WSOY, Helsinki: 1958.
La Storia. (Alkuteos: La Storia.) Suomentaneet Ulla-Kaarina Jokinen ja Elina Suomela. Helsinki: Otava, 1976.
Aracoeli. (Alkuteos: Aracoeli.) Suomentanut Aira Buffa. Helsinki: WSOY, 1987.
Palkintoja ja tunnustuksia

Strega-palkinto 1957 teoksesta L'isola di Arturo.
Viareggio-palkinto 1948 romaanista Menzogna e sortilegio
Prix Médicis -palkinto 1984 teoksesta Aracoeli
Aiheesta muualla

Parks, Tim: The Dark in the Piazza. Essee Morantesta, The New York Review of Books. (englanniksi)
Pākehā

Pākehā on maorinkielinen sana, jolla viitataan Uuden-Seelannin valkoihoisiin asukkaisiin. Sanaa alettiin käyttää vuonna 1815, kun eurooppalaisia alkoi saapua Uuteen-Seelantiin. Sanan alkuperä on hämärän peitossa, mutta sen todennäköisin alkuperä on ihmismäistä mielikuvitusolentoa tarkoittava sana pakepakeha. Alkujaan pākehā viittasi ainoastaan englantilaisiin, mutta sen merkitys on sittemmin laajentunut, ja sillä voidaan kuvata ketä tahansa ei-maoritaustaista uusiseelantilaista.
Sanan ei katsota olevan loukkaava.
Pýrgos Athinón

| Pýrgos Athinón> Πύργος Αθηνών |
| --- | --- |
 Pýrgos Athinón 1 Ateenan kaupunkikuvassa.
Tiedot
Sijainti:  Ampelókipoi, Ateena, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°59′05″N, 23°45′38″E
Rakennettu:  1968–1971
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Ioánnis Vikélas
Tekniset tiedot
Kerroksia:  28 / 15
Korkeus
Kattokorkeus:  103 m / 65 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pýrgos Athinón (kreik. Πύργος Αθηνών, ”Ateenan torni”; transl. myös Pirgos Athinon; usein Athens Towers) on kahden korkean tornitalon kokonaisuus Ateenassa Kreikassa. Pýrgos Athinón 1 on Ateenan ja koko Kreikan korkein rakennus ja maan ainoa pilvenpiirtäjä. Sen korkeus on 103 metriä ja siinä on 28 kerrosta. Sen vieressä sijaitseva matalampi Pyrgos Athinón 2 on korkeudeltaan 65 metriä ja siinä on 15 kerrosta.
Rakennukset sijaitsevat Ampelókipoin kaupunginosassa itäisessä Ateenassa. Niissä toimii useita eri yrityksiä, kuten pankkeja.
Espanjan Guinea

Espanjan Guinea (esp. Guinea Española) oli Espanjan siirtomaa Guineanlahdella ja Bonnynlahdella Keskisessä Afrikassa, jota Espanja hallitsi vuodesta 1778 vuoteen 1968. Alue tunnetaan nykyään Päiväntasaajan Guineana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Espanjan Guinea Wikimedia Commonsissa
Eve Laurence

| Eve Laurence |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1985 (ikä 39)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Eve Lawrence Envi Envy Melissa Wilson
Aktiivisena:  2003–2009
Elokuvien määrä:  164
Seksuaalinen suuntaus:  Biseksuaali
Silmien väri:  Ruskea
Hiusten väri:  Brunette
Mitat:  80E-36-91 cm
Pituus:  170 cm
Paino:  52 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Eve Laurence (s. 4. lokakuuta 1985 Queen Anne, Maryland) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
Ura

Laurence aloitti uransa 18-vuotiaana aluksi alastonmallina, jonka myötä hän päätyi tekemään pornoelokuvia. Vuonna 2007 Laurence sai AVN-ehdokkuuden parhaasta seksikohtauksesta elokuvassa. Hän on esiintynyt yli 120 pornoelokuvassa.
Vuonna 2005 hän piti hetken taukoa aikuisviihteestä ja muutti takaisin Marylandiin, jossa Laurence aloitti työskentelemään asuntolainayhtiössä. Hänen tarkoituksensa on myös päästä lakikouluun opiskellakseen kiinteistövälitystä.
Aiheesta muualla

Eve Laurence Myspacessa (englanniksi)
iafd.com
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pyyn seisake

Pyyn pysäkki oli rautatieliikennepaikka Kemissä. Liikennepaikka avattiin liikenteelle 1. kesäkuuta 1944 ja lakkautettiin 1. tammikuuta 1954, tosin henkilöliikenne oli loppunut jo 1. lokakuuta 1951. Liikennepaikka oli myös risteysasema, sieltä erkani rata Veitsiluotoon, jolla oli jopa henkilöliikennettä.
Pohjolan rengastie

Pohjolan rengastie on kesällä 2021 avattu rengasreitti Pohjois-Pohjanmaalla. Sen tavoiteena on tuoda esiin Perämeren ja Pohjois-Pohjanmaan luonnon monimuotoisuutta. Reitillä on muun muassa 9 matkailualuetta, 16 suurjokea, Suomen keskipiste ja Suomen eteläisin tunturialue. Reitin pituus on noin 850 kilometriä. Reitin avajaiset pidettiin kesäkuussa 2021 Nallikarissa.
| Pohjolan rengastie |
| --- | --- |
Maa:   Suomi
Pituus:  noin 850 km
Muodostettu:  2021
Reitti

Pohjolan rengastien reitti kulkee jokien, metsien ja tuntureiden läpi Oulusta Raahen kautta Kalajoelle ja sieltä Syötteen kautta Ouluun. Reitti on suunniteltu niin, että sen voi kulkea osissa tai kokonaan autolla, pyörällä tai patikoiden. Alueella on myös jonkin verran julkista liikennettä ja lukuisia matkailuyrityksiä.
Kohteita reitillä

Oulu
Syöte
Rokua Geopark
Kalajoki
Raahe
Liminka
Kempele
Ii
Hailuoto
Aiheesta muualla

Pohjolan rengastie.fi
Poh­jo­lan ren­gas­tiel­lä odottaa kesän paras road trip Kaleva.fi
FC Pakruojis

Futbolo Klubas Pakruojis on liettualainen jalkapalloseura Pakruojisin kaupungista. Seura pelaa Liettuan korkeimmalla sarjatasolla Pirma lygassa. Seura on perustettu vuonna 2016.
Kausi

| Kausi | Sarjataso | Liiga | Paikka | Linkki |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | 3. | Antra lyga (Vakarai) | 1. |  |
| 2017 | 2. | Pirma lyga | 9. |  |
| 2018 | 2. | Pirma lyga | 7. |  |
| 2019 | 2. | Pirma lyga | 15. |   |
Aiheesta muualla

Facebook
Pirma lygan joukkueet
Atmosfera  BFA  Babrungas  Banga B  FK Be1  FK Garliava FK Ekranas  Minija  Neptūnas  Nevėžis  Panevėžys B  Riteriai  Šiauliai B  [[]]   [[]]  Žalgiris B
Eve Väyrynen

Eve Väyrynen on suomalainen toimittaja ja radiojuontaja. Syksystä 2015 lähtien Väyrynen on tehnyt YleX-radiokanavalle Etusivu-ohjelmaa.
Ura

Väyrynen on opiskellut journalismia Oulun ammattikorkeakoulussa. Osana koulutusta vuonna 2012 hän oli harjoittelussa YleX Etusivu -ohjelmassa, ja harjoittelun jälkeen hän jatkoi kanavalla toimittaja-juontajana vuoteen 2014 asti. Keväällä 2014 kaksi Ylen ajankohtaistoimittajaa, Sean Ricks ja Eve Väyrynen, kiersivät europarlamenttivaalien alla Euroopan maissa ja raportoivat kokemuksistaan. Lisäksi Väyrynen on työskennellyt toimittajana Ylen A-Studiossa ja vuonna 2015 Yle Kioskissa. Syksyllä 2015 Väyrynen palasi toimittaja-juontajaksi YleX Etusivuun.
Aiheesta muualla

Eve Väyrynen YleX:ssä
Eve ja Sean
Elsa Martinelli

| Elsa Martinelli |
| --- | --- |
 Elsa Martinelli, 1964
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elsa Tia
Syntynyt: 30. tammikuuta 1935 Grosseto, Italia
Kuollut: 8. heinäkuuta 2017 (82 vuotta) Rooma
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Lucia (La mina) Hilda (Oikeusjuttu) Olga (La decima vittima)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Elsa Martinelli (30. tammikuuta 1935 Grosseto, Toscana – 8. heinäkuuta 2017 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja valokuvamalli.
Elämä ja ura

Martinellin valokuvamallin uran avitti alkuun muodin asiantuntija Roberto Capucci. Hänen elokuvauransa alkoi vuonna 1953 Carlo Campogallianin ohjaamassa komediaelokuvassa Se vincessi cento milioni. Vuonna 1955 Martinelli näytteli Kirk Douglasin tähdittämässä, André De Tothin ohjaamassa yhdysvaltalaisessa lännenelokuvassa The Indian Fighter.
Martinelli näytteli myös ranskalaisissa tuotannoissa, esimerkiksi Gérard Ouryn ja André Cayatten ohjaamana.
Martinellin aktiivisin elokuvaura kesti vuoteen 1969. Vuonna 1962 hänellä oli Dallasin rooli Howard Hawksin ohjaamassa seikkailuelokuvassa Hatari. Niin ikään 1962 Martinelli näytteli Orson Wellesin ohjaamana elokuvassa Oikeusjuttu. Elokuvanuransa hiipuessa Martinelli näytteli enenevässä määrin televisiosarjoissa, kuten Astuzia per astuzia (1979) ja Kunnian hinta (2004–2006).
Elsa Martinelli on kirjoittanut omaelämäkerrallisen teoksen Sono come sono: Dalla dolce vita e ritorno (Rusconi, 1995).
Elsa Martinellilla oli tytär, Cristiana Mancinelli (s. 1958), ensimmäisen aviomiehensä kreivi Franco Mancinelli Scotti di San Viton kanssa. Vuonna 1968 Martinelli avioitui valokuvaaja Willy Rizzon (1928–2013) kanssa.
Valikoitu filmografia

Se vincessi cento milioni (1953)
Punaista ja mustaa (1954)
The Indian Fighter (1955)
Donatella (1956)
I battellieri del Volga (1958)
Ciao, ciao bambina! (Piove) (1959)
La notte brava (1959)
Un amore a Roma (1960)
Il sangue e la rosa (1960)
Il carro armato dell'8 settembre (1960)
Hatari (1962)
Pelle viva (1962)
Oikeusjuttu (1962)
Pranzo di Pasqua (1962)
Hotel International (1963)
La decima vittima (1965)
Le meravigliose avventure di Marco Polo - Lo scacchiere di Dio (1965)
Come imparai ad amare le donne (1966)
L'amore attraverso i secoli (1967)
Sette volte donna (1967)
Candy e il suo pazzo mondo (1968)
Il mio corpo per un poker (1968)
Un dollaro per 7 vigliacchi (1968)
L'amica (1969)
Se è martedì deve essere il Belgio (1969)
Una sull'altra (1969)
Il garofano rosso (1976)
Sono un fenomeno paranormale (1985)
Cabiria, Priscilla e le altre (1999)
Aiheesta muualla

Cinematografo.it
Emmi Lahtela

Emmi Lahtela (s. 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Jyväskylän Pallokerhon juniorijoukkueissa. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa ensimmäisen liigaottelunsa marraskuussa 2020 Helsingin Jalkapalloklubia vastaan ja jatkaa joukkueessa myös kaudella 2021.
Rafika Dakhlaoui

| Mitalit> Maa:   Tunisia.Naisten karate.Maailmancup  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Naisten karate.Maailmancup  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Naisten karate.Maailmancup  | Maa:   Tunisia> Naisten karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Monza 2008 | alle 60 kg |  |
|  Pronssia | Rotterdam 2005 | alle 60 kg |  |
Rafika Dakhlaoui (s. 29. kesäkuuta 1981) on tunisialainen karateka, joka voitti Italian avoimet kisat vuonna 2008 voittamalla loppuottelussa sveitsiläisen Diana Schwabin alle 60-kiloisten sarjassa. Edellisessä Italian avoimissa kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi.
Eve of Destruction (Barry McGuiren albumi)

| Eve of Destruction Barry McGuire |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1965
 Tyylilaji: pop, rock, folkrock
 Kesto: 32.04
Listasijoitukset
  Billboard 200: 37.
Barry McGuiren muut julkaisut
| The Barry McGuire Album 1963 | Eve of Destruction 1965 | This Precious Time 1965 |
Eve of Destruction on yhdysvaltalaisen folkmuusikon Barry McGuiren vuonna 1965 julkaistu studioalbumi. Albumi sisältää McGuiren suurimman hittikappaleen ”Eve of Destruction”. Se sisältää myös McGuiren coverversioita useiden eri artistien kappaleista, muun muassa Bob Dylanin, Tom Jonesin ja Sylvia Frickerin. Eve of Destruction sijoittui Billboard 200 -albumilistan sijalle 37. ja oli listalla yhteensä 21 viikkoa.
Kappaleet

Eve of Destruction – 3.38
She Belongs to Me – 2.47
You Never Had It So Good – 3.06
Sloop John B – 3.04
Baby Blue – 3.16
Sins of a Family – 3.01
Try to Remember – 3.23
Mr Man on the Street - Act One
You Were on My Mind – 2.32
Ain’t No Way I’m Gonna Change My Mind – 2.30
What’s Exactly’s the Matter with Me – 2.32
Why Not Stop and Dig It While You Can – 2.15
Arvostelut

AllMusic:
Fabrizio Piccareta

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 15. marraskuuta 1965 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Genova, Italia
Valmennusura
2017: FC Inter Turku (apuvalmentaja)
2017–2018: FC Inter Turku

Fabrizio Piccareta (s. 15. marraskuuta 1965 Genova, Italia) on italialainen jalkapallovalmentaja, joka toimi Veikkausliigassa pelaavan FC Interin päävalmentajana elokuusta 2017 kesäkuuhun 2018. Hän aloitti joukkueen apuvalmentajana tammikuussa 2017 ja nousi sen päävalmentajaksi edeltäjänsä Shefki Kuqin saatua potkut. Lokakuussa 2017 Inter ilmoitti Piccaretan yksivuotisesta jatkosopimuksesta. Hän jätti seuran kesken kauden 2018 ”henkilökohtaisista sekä valmennuksellisista syistä” ja palasi kotimaahansa.
Piccareta valmensi FC Interiä ensimmäisen kerran 4. elokuuta 2017, jolloin se voitti HIFK Fotbollin lukemin 3–0. Joukkue voitti hänen valmennuksessaan jalkapallon Suomen Cupin 2018. Inter voitti 12. toukokuuta 2018 pelatussa loppuottelussa HJK:n lukemin 1–0.
Aikaisemmin Piccaretta on ollut apuvalmentajana Swindon Townissa Englannin kakkosliigassa (2011–2012) ja ykkösliigassa (2012–2013), Sunderlandissa Englannin Valioliigassa (2013) ja SC Olhanensessa Portugalin LigaProssa (2015). Swindonin ja Sunderlandin päävalmentajana hänen apuvalmentaja-aikanaan oli Paolo Di Canio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fabrizio Piccareta Wikimedia Commonsissa
Pyynikin koulu

Pyynikin koulun rakennus Hämeenpuistosta.
Pyynikin koulu on Tampereella Kaakinmaan kaupunginosassa sijaitseva koulu, Tampereen Työväen Teatteria vastapäätä. Se on osa Wivi Lönnin koulua. Wivi Lönnin suunnittelema koulurakennus on valmistunut 1902 ja edustaa tyylilajiltaan jugendia.
Koulun nimi on historiassa vaihtunut useaan otteeseen. Koulu aloitti Tampereen Suomalaisena Tyttökouluna 1883–1916 ja jatkoi Tampereen tyttölukiona ja Tampereen tyttölyseona aina vuoteen 1973 asti. Koulun nimi muuttui Hämeenpuiston kouluksi vuosiksi 1976–1988 ja vuosina 1989–1991 Tampereen lyseon lukio toimi koulurakennuksessa, kun sen omaa rakennusta remontoitiin. Pyynikin koulun nimellä koulurakennus on palvellut vuoden 1991 syksystä alkaen.
Pyynikin koulua kutsutaan nykyään myös Pyynikin yläkouluksi.
Opetus

Pyynikin koulussa voi opiskella neljää kieltä, jotka ovat ruotsi, englanti, ranska  ja kiina. Koulun ranskan kielen luokat, joita on yksi yhdelle luokka-asteelle, opiskelevat myös kemiaa, fysiikkaa, matematiikkaa, terveystietoa, uskontoa ja ATK:ta ranskaksi. Koulussa on myös musiikkiluokkia, joita on kaksi luokka-asteelle.
Pyynikin koulu tekee yhteistyötä Tampereen kansainvälisen koulun kanssa. Siellä järjestetään osa kotitalouden ja elämänkatsomustiedon opetuksesta sekä tekstiilityön opetus.
Aiheesta muualla

Pyynikin koulun kotisivut
Päivi Ronimus-Poukka: Tampereen Suomalainen Tyttökoulu Koskesta voimaa.
Tampereen Tyttölyseo 50-vuotias, Aamulehti, 02.12.1933, nro 325, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Fabrizio Romano

Fabrizio Romano (s. 21. helmikuuta 1993) on italialainen jalkapallotoimittaja. Hän on tunnettu tunnuslauseestaan "Here we go!".
Ura

Romano aloitti jalkapallokirjoitusten tekemisen 16-vuotiaana. 18 vuoden iässä hän sai FC Barcelonan sisäpiiritietoa, ja 19-vuotiaana hän sai töitä Italian Sky Sportilta. Sen jälkeen hän on kerännyt yhteyksiä eri jalkapallojoukkueisiin ympäri maailmaa.
Romano on listattu vuonna 2022 Forbesin listaukseen 30 vaikutusvaltaisimmasta alle 30-vuotiaasta mediapersoonasta.
Eve Savander

| Eve Savander> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. syyskuuta 1998 (ikä 26) Joensuu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  168 cm
Seura
Seura:  MoDo Hockey
Sarja:  Svenska Damhockeyligan
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  AIK
Eve Savander (s. 2. syyskuuta 1998 Joensuu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Joensuulaislähtöinen Savander pelasi OoKoossa Suomisarjaa kaudella 2011−2012. Hän siirtyi C-tyttöjen aluesarjaan Jokipoikiin ennen siirtoaan SM-sarjassa pelaavaan Kalevan Palloon kaudeksi 2013–2014. Kausilla 2014–2018 hän edusti Team Kuortanetta..
Naisten liigassa Savander oli mukana voittamassa pronssia kaudella 2017−2018. Team Kuortane kukisti pronssipelissä vieraissa Espoon Bluesin. Hänet valittiin samalla kaudella liigan toiseen tähdistökentälliseen. Hän on pelannut Suomen pääsarjassa yhteensä 111 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 12 maalia ja antanut 37 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 12 ottelussa yhden maalin ja antanut neljä maalisyöttöä.
Savander siirtyi kausiksi 2018−2022 Pohjois-Amerikan yliopistosarjaan Ohion osavaltionyliopistoon. Yliopistosarjassa hän on pelasi neljän kauden aikana 86 ottelua tehopistein 1+14=15. Hän voitti NCAA:n mestaruuden kaudella 2021–2022. Hän on edustanut Svenska damhockeyliganissa pelaavaa AIK:ta syksystä 2022 lähtien. Pelaamissaan 62 runkosarjaottelussa hän on tehnyt neljä ja syöttänyt kymmenen maalia. Neljässätoista pudotuspeliottelussaan hän on antanut kaikkiaan kuusi maalisyöttöä. Hän saavutti hopeaa kaudella 2023–2024.