stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keone Young
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1976 | Baby Blue Marine | Katsu |  |
| 1980 | Tyttö joka kävi intin | Kim Osaka |  |
| 1981 |  Silminnäkijä | herra Longin poika |  |
| 1982 | Frances | kiinalainen lääkäri | independent-elokuva |
| 1983 | Girls of the White Orchid | Akira |  |
| 1984 | Hurjaa elämää | japanilainen keilaaja |  |
| 1985 | Challenge of a Lifetime | tohtori Honowa |  |
| 1988 |  Muukalaiset | Winter |  |
| 1989 | Musta sade | karaokelaulaja |  |
| 1989 | Kadotetut enkelit | asianajaja Victor Eng | independent-elokuva |
| 1989 | Beverly Hills Bodysnatchers | Don Ho |  |
| 1989 | Trenchcoat in Paradise | Bob Kanuka |  |
| 1990 |  Fear | etsivä William Wu |  |
| 1990 |  Challenger | everstiluutnantti Ellison Onizuka |  |
| 1991 | Shanghai 1920 | Ming |  |
| 1992 | Kuherruskuukausi Vegasissa | Eddie Wong |  |
| 1993 | Dead Before Dawn | Young | televisioelokuva |
| 1993 | Surf Ninjas | Baba Ram |  |
| 1993 | Firestorm: 72 Hours in Oakland | Gerald Chong |  |
| 1994 |  Golden Gate | Benny Ying |  |
| 1994 | Tyttöni mun 2 | Daryl Tanaka |  |
| 1994 | Vanhemmat vaihtoon | kuvernööri Ho | elokuvasovitus |
| 1995 | Rokkaava Bradyn perhe | herra Watanabe |  |
| 1995 | Here Come the Munsters | limusiinikuski Ralph |  |
| 1996 |  Striptease | Ling | elokuvasovitus |
| 1996 |  Jack | tohtori Lin |  |
| 1997 | Pinna kireällä | Ron-korjausmies |  |
| 1997 | Kuoleman koukussa | herra Ksi |  |
| 1998 | At Sachem Farm | herra Tang | independent-elokuva |
| 2000 | Rip Girls | Bo |  |
| 2000 | Dude, Where's My Car? | herra Lee |  |
| 2001 | Eläintohtori 2 | mehiläinen | äänirooli |
| 2003 | The Even Stevens Movie | päällikkö Tuka |  |
| 2003 | Blondin kosto 2 | komitean virkailija |  |
| 2004 | Mulan 2 | lordi Qin, Chin | äänirooli |
| 2004 | Pol Pot's Birthday | Pol Pot | lyhytelokuva |
| 2005 | The Karate Guard | muinaistietäjä | äänirooli, lyhytelokuva |
| 2006 | Return to Halloweentown | Silas Sinister |  |
| 2006 | Crank | Don Kim |  |
| 2006 | Teen Titans: Trouble in Tokyo | komentaja Uehara Daizo, Saico-Tek, sushikauppias | äänirooli |
| 2009 | Crank 2: High Voltage | Don Kim |  |
| 2009 | Scooby-Doo ja samuraimiekka | Matsuhiro | äänirooli |
| 2009 | Why Am I Doing This? | Ming | independent-elokuva |
| 2012 | Men in Black III | herra Wu |  |
| 2012 | Hemingway & Gellhorn | herra Ma |  |
| 2012 | Stand Up Guys | Song |  |
| 2019 | Deadwood: The Movie | herra Wu |  |
| 2020 | Night in Paradise | Kuto | äänirooli |
| 2021 | Bright: Samurai Soul | Tsukuyomi | äänirooli, englanninkielinen jälkiäänitys |
Filmografia > Ääninäyttely videopeleissä

| Vuosi | Videopeli | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | The Mark of Kri | Kuzo |
| 2002 | Law & Order: Dead on the Money | Paul Kim |
| 2003 | Indiana Jones and the Emperor's Tomb | Marshall Kai, Ch'in Shi-Huang-Ti |
| 2003 |  Gladius | sivuäänet |
| 2003 | Law & Order II: Double or Nothing | Paul Kim |
| 2003 | True Crime: Streets of LA | Iso Chong, Jimmy Fu, sivuäänet |
| 2004 | Doom 3 | sivuäänet |
| 2004 | Men of Valor | kapteeni Van Bao |
| 2004 | Vampire: The Masquerade - Bloodlines | Lu Fang, Mandariini, Tseng, temppelin vartija |
| 2005 | Project: Snowblind | kersanttimajuri Chung |
| 2005 | SWAT 4 | Hyun Jun Park |
| 2005 | Rise of the Kasai | Kuzo |
| 2006 | X-Men: The Official Game | Kenuichio Harada / Hopeasamurai |
| 2007 |  Spider-Man 3 | herra Chen |
| 2008 | Ninja Gaiden II | Joe Hayabusa |
| 2008 | ZEN Pinball | Joe Hayabusa |
| 2009 | Ninja Gaiden Sigma 2 | Joe Hayabusa |
| 2010 | Alpha Protocol | Ronald Sung, kiinalainen salapoliisi |
| 2012 | Ninja Gaiden 3 | Joe Hayabusa |
| 2012 | Lollipop Chainsaw | sivuäänet |
| 2012 | World of Warcraft: Mists of Pandaria | Chen Stormstout |
| 2013 | Dead Island Riptide | Marvin, sivuäänet |
| 2015 | Heroes of the Storm | Chen Stormstout |
| 2016 | World of Warcraft: Legion | Chen Stormstout |
| 2017 | Batman: The Enemy Within | Rumi Mori |
| 2020 | Ghost of Tsushima | sivuäänet |
Aiheesta muualla

Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kirkkokuoro

Kirkkokuoro on seurakuntatoiminnassa toimiva kuoro, joka harjoittelee hengellistä kuorolaulua ja esiintyy sekä seurakunnan tilaisuuksissa että omissa konserteissaan. Kirkkokuoron nimi juontaa siitä, että kirkko ja sen jumalanpalvelus on tyypillinen esiintymispaikka.
Tyypillisesti kirkkokuoroissa lauletaan moniäänisesti. Kirkkokuorojen koko on harvoin yli 30 laulajaa.
Kirkkokuoroharrastus on maailmanlaajuinen ilmiö. Suomessa toimii satoja kirkkokuoroja Suomen Kirkkomusiikkiliiton 17 eri paikallispiirissä.
Korpikylä (Tornio)

Korpikylä on kylä Tornionjoen varrella Tornion kaupungissa Lapin maakunnassa. Kylä sijaitsee Tornion–Kolarin rautatien sekä valtatien 21 varrella, noin 35 kilometriä pohjoiseen Tornion keskustasta.
Kylän merkittävin nähtävyys on Matkakoski. Kosken korkeusero on n. 5 metriä kilometrin matkalla. Koski on tunnettu perinteisestä lohen- ja siiankalastuksestaan lähinnä siinä käytetyn menetelmän, lippokalastuksen vuoksi. Vuoteen 1972 saakka kylä kuului Karungin kuntaan.
Matkakoski on yksi parhaana pidetyistä lohiapajista pohjoisessa suomessa.kenen mukaan? Alueen leimallisimpana viehekalastusmuotona tunnetaan ns. punttikalastus jossa käytetään rannalta kalastaessa pohjapainon ja perhon yhdistelmää.
Kylä sekä läheinen Saukkolanpää ovat muodostuneet Tornionjoen rannoille maatalouskyliksi.
Tornio
Kylät ja kaupunginosat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaupunginosat | Kaupunginosat | Kylät | Kylät | Kylät | Kylät |  |
|  Suensaari  Kiviranta  Särkinärä  Pudas  Palosaari |  Luotomäki  Torppi Pikku-Berliini  Miukki  Kokkokangas |  Arpela  Pirkkiö  Puuluoto  Näätsaari  Kantojärvi |  Karunki  Martimo  Vojakkala  Liakka  Lautamaa |  Korpijärvi  Laivaniemi  Sattajärvi  Varajärvi  Raumo |  Ruottala  Laivajärvi  Kourilehto  Könölä  Kaakamo  Kukkola |  |
Urheilu
| --- | --- |
Liikuntapaikat: Pohjan stadion
Urheiluseurat: Tornion Pyry – Tornion Palloveikot – Tornion Pallo -47 – Tornion IHC - Alatornion Pirkat
Liikenne ja logistiikka
| --- | --- |
Rautatieliikenne: Aapajoen seisake – Alavojakkalan seisake –  Kalkkimaan rata – Karungin rautatieasema – Kolarin rata – Korpikylän rautatieasema – Kukkolan seisake – Oulu–Tornio-rata – Röyttän satamarata – Niemenpään rautatieasema – Tornio–Haaparanta-rata – Tornion rautatieasema – Tornio-Pohjoinen – Ylivojakkalan seisake
Sillat: Raumonjoen rautatiesilta – Tornionjoen rautatiesilta
Tieliikenne: Seututie 921 – Seututie 922 – Seututie 927 – Valtatie 21
Kompassi (tähdistö)

| Kompassi |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Pyxis
Lyhenne:  Pyx
Genetiivi:  Pyxidis
Symbologia:  Kompassi
Rektaskensio:  9h
Deklinaatio:  -30°
Ala taivaasta:  221 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  0
Kirkkain tähti:  Alfa Pyxidis (3,68 mag.)
Meteoriparvet:  ei
Naapuri- tähdistöt:  Vesikäärme  Peräkeula  Purje  Ilmapumppu
 Näkyy leveysasteiden +50° ja −90° välillä 
Kompassi (lat. Pyxis, genetiivi Pyxidis, lyhenne Pyx) on eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva pieni himmeä tähdistö, jonka Nicolas Louis de Lacaille vuonna 1763 keksi jättikonstellaatio Argo-laivan harvatähtiseltä alueelta. Tähdistö rajoittuu Vesikäärmeen, Purjeen ja Peräkeulan tähdistöihin.
Tietoja

lyhenne Pyx
genetiivi Pyxidis
tähdistö näkyy leveysasteilla +50° – -90°
deklinaatio: -30°
ala 221 neliöastetta, 65:nneksi suurin
Tähtiä

| --- | --- |
Tähdet:  α Pyx, β Pyx, γ Pyx, κ Pyx, θ Pyx, λ Pyx, ζ Pyx, δ Pyx, η Pyx, ε Pyx
Eksoplaneetat: 
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
Koodin laskostus

Koodin laskostaminen on joidenkin tekstieditoreiden ja ohjelmointiympäristöjen ominaisuus, joka antaa mahdollisuuden piilottaa ja näyttää osia editoitavasta tiedostosta. Tämä auttaa käyttäjää käsittelemään suurempaa määrää tekstiä.
Laskostuksien tunnistaminen voi olla automaattista, useimmiten perustuen ohjelmointikielen syntaksiin, sisennykseen tai manuaalista.
Tekstin laskostus on samankaltainen ominaisuus jota käytetään laskostavassa editorissa, outlinereissa ja joissain tekstinkäsittelysovelluksissa.
Kubanin portaat

Amerikkalaisvalmisteista Bell P-39 Airacobraa tuotiin suurin määrin (yli 4 000 kpl) neuvostoilmavoimien käyttöön, jossa se toimi hävittäjätoiminnan ohella maataistelukoneenakin.
Kubanin portaat on eräs hävittäjälentäjien käyttämä ilmataistelutaktiikka. Sen kehitti venäläinen hävittäjälentäjä Aleksandr Pokryškin. Hän muotoili sen Kubanin luona käytyjen ratkaisutaistelujen aikana natsi-Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon. Siinä on piirteitä suomalaisten varsinkin jatkosodan alussa omaksumasta heiluritaktiikasta sekä Thach weavesta. Kubanin portaita käytettiin sovelletusti jopa vielä Korean sodassa.
Kubanin portaat perustuu nopeaan hyökkäykseen ja pikaiseen irtautumiseen ilmataistelusta. Siinä pyritään hyödyntämään suuremman lentokorkeuden ja korkeamman lentonopeuden tuomia etuja vastustajaan nähden. Avainsanat tässä tekniikassa ovat: "korkeus-nopeus-liike-tulitus" (ven. vysota-skorost-manjovr-ogon). Ratkaisevaa oli, että rintamalle taistelukäyttöön saatiin riittävän suorituskykyisiä lentokoneita, joista ratkaisevia olivat MiG-3 eräänä ensimmäisistä neuvostovalmisteisista ja englantilaiset sekä amerikkalaiset Lend-Lease -aseapuna toimitetut taistelukoneet.
Kiljumerikotka

| Kiljumerikotka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Haliaeetinae
Suku::  Merikotkat Haliaeetus
Laji::  vocifer
Kaksiosainen nimi
 Haliaeetus vocifer  (Daudin, 1800) 
Katso myös
   Kiljumerikotka Wikispeciesissä   Kiljumerikotka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kiljumerikotka (Haliaeetus vocifer) on Afrikassa elävä petolintu. Kiljumerikotkan lempinimi on ”Afrikan ääni”, koska sillä on tapana heilauttaa päänsä taaksepäin ja kiljahtaa äänekkäästi.
Koko ja ulkonäkö

Muuten ruskealla kiljumerikotkalla on valkoinen pää, rinta ja pyrstö. Nokan tyvi on väriltään keltainen, mutta nokan kärki on musta.
Kiljumerikotkan ruumiin pituus on keskimäärin 63–77 cm ja siipienväli 190–240 cm. Koiraat ovat naaraita pienikokoisempia, sillä koiraan paino on noin 1,9–2,5 kg, kun taas naaras painaa 3,2–3,6 kg.
Levinneisyys

Kiljumerikotkan levinneisyysaluetta on Saharan eteläpuolinen Afrikka Senegalista ja Etiopiasta etelään. Se on tavattu satunnaisesti Egyptissä. Lajin elinympäristön ala on 17 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 100 000–1 000 000 yksilöä.
Elinympäristö

Kiljumerikotka elää rannikkoseuduilla, mangrovealueilla, soilla, jokivarsien metsissä sekä jokien ja tekojärvien ympäristöissä.
Lisääntyminen

Pesä on järeässä puussa ja se on rakennettu oksista ja risuista. Pesä voi olla käytössä useita vuosia. Naaras munii 1–3 munaa, joita haudotaan 42–45 vuorokautta. Naaras hoitaa haudonnan lähes kokonaan yksin. Poikaset ovat lentokykyisiä 10–11 viikon ikäisinä.
Ravinto

Lähinnä kalat, mutta myös haaskat, nisäkkäät ja vesilinnut. Kiljumerikotkat jahtaavat myös muita lintuja ilmassa ryöstääkseen niiden saaliit.
Kiljumerikotkan muna
Korpikylän rautatieasema

Korpikylän rautatieasema oli rautatieliikennepaikka rataosalla Tornio-Kolari Korpikylässä Tornion kaupungissa. Se oli Karunki-Kaulinrannan rataosan ensimmäinen käyttöönotettu liikennepaikka. Nuottiorantaan päästiin liikennöimään 1927.
Aseman miehitys poistettiin 1958. Henkilöliikenne koko rataosalla loppui 1967 ja liikennepaikka lakkautettiin seuraavana vuonna tavaraliikenteen loppuessa. Sivuraiteet asemalta on purettu, mutta asemarakennus siirtyi myyntiin Senaatti-kiinteistöille 2007.
Korppiluu

Korppiluu (coracoideum) on hartianluu, joka yhdessä lapa- ja  solisluiden kanssa muodostaa monilla eläinlajeilla eturaajojen kannatinluuston. Sellaisia eläimiä ovat linnut, nokkaeläimet, raajalliset matelijat ja sammakkoeläimet. Nokkaeläimiä lukuun ottamatta korppiluu on nisäkkäillä sulautunut lapaluuhun siten, että se muodostaa korppilisäkkeen (processus coracoideus).
Keltainen kuningas

| Keltainen kuningas> The King in Yellow |
| --- | --- |
 Vuoden 1895 ensipainos.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Robert W. Chambers
Kieli:  englanti
Genre:  kauhu fantasia dekadenssi
Kustantaja:  F. Tennyson Neely
Julkaistu:  1895
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  316
Suomennos
Suomentaja:  Jussi Korhonen
Kustantaja:  Basam Books
Julkaistu:  2014
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  312
ISBN:  978-952-260-302-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Keltainen kuningas (engl. The King in Yellow) on Robert W. Chambersin kirjoittama 1895 julkaistu novellikokoelma, jonka tarinat yhdistelevät kauhua ja fantasiaa. Osa kertomuksista edustaa myös dekadenssia. Osaa kokoelman novelleja yhdistää toistuvana elementtinä Keltainen kuningas -niminen näytelmä, jonka lukeminen ajaa hulluuteen.
Kertomukset ovat saaneet vaikutteita kahdelta taholta, joista toinen on symbolismia lähellä oleva ranskalainen kirjailija Théophile Gautier. Toinen on yhdysvaltalainen kyyninen kauhuklassikko Ambrose Bierce, jonka tarinoista ovat peräisin "Garcoise" ja "Hali". Mutta Chambers on kuitenkin omaperäinen kirjailija. Parnasson artikkelisssaan Juri Nummelin pitää parhaana aiemminkin suomeksi julkaistua "Maineiden paikkaajaa" (nimellä "Maineen korjaaja" kauhukokoelmassa Amerikkalaiset aaveet, WSOY 1995), tulevaisuuskuvitelmaa, jossa Yhdysvalloista on tullut aristokratia.
Kirja nousi odottamattomaan suosioon 2014, kun True Detective -televisiosarja lainasi siitä juonielementtejä, kuten Keltaisen kuninkaan sekä salaperäisen Carcosan kuningaskunnan. Teoksesta otettiin uusia painoksia, ja suomennos ilmestyi samana vuonna. Nummelin kiittää Korhosen suomennosta sujuvaksi ja sävykkääksi, tylsissäkin novelleissa.
Sisältö

Keltainen kuningas sisältää kymmenen novellia, joista neljää ensimmäistä yhdistää viittaukset Keltaiseen kuninkaaseen, hänestä kertovaan näytelmään sekä salaperäiseen Carcosan kuningaskuntaan. Muut tarinat käsittelevät muun muassa nuorta ja boheemia kaupunkielämää Pariisin Latinalaiskorttelissa. Niitä Nummelin luonnehtii romantiikkaan kallistuviksi novelleiksi, jotka muistuttavat Chambersin myöhempiä romanttisia tarinoita, ja niiden "sävyt ja henkilöt maistuvat väljähtyneiltä", kuten Nummelin sanoo.
Kokoelman halkaisijana on proosarunosikermä Profeetan paratiisi, joka sijoittuu tyylillisesti symbolismiin ja jossa hän käyttää tyylikeinoina toistoa ja symmetriaa. Siinä vastakohtaisuudet, kuolema ja rakkaus, kasvot ja peili, tunnustukset ja valheet, käyvät kisailua. Vaikutteita runot ovat saaneet Charles Baudelairen Pariisin ikävästä, ja Juri Nummelinin mukaan lyhyet runot tuntuvat ennakoivan Franz Kafkaa.
Sisältö > Novellit ja runosarja

”Maineiden paikkaaja” (”The Repairer of Reputations”)
”Naamio” (”The Mask”)
”Lohikäärmeen pihalla” (”In the Court of the Dragon”)
”Keltainen Merkki” (”The Yellow Sign”)
”Demoiselle d'Ys” (”The Demoiselle d'Ys”)
”Profeetan paratiisi” (”The Prophets’ Paradise”) proosarunoja
”Neljän tuulen katu” (”The Street of the Four Winds”)
”Ensimmäisen ammuksen katu” (”The Street of the First Shell”)
”Niittyjen neidon katu” (”The Street of Our Lady of the Fields”)
”Rue Barrée” (”Rue Barrée”)
Kirjoittaminen > Vaikutteet

Chambers lainasi Carcosan, Halin sekä Hasturin nimet Ambrose Biercen novelleista ”An Inhabitant of Carcosa” ja ”Haïta the Shepherd”. Nimien lisäksi Chambers ei ilmeisesti lainannut tarinoista muita elementtejä. ”Haïta the Shepherdissä” Hastur on paimenten jumala, mutta paikannimi Chambersin tarinassa ”Maineiden paikkaaja”.
Kirjailija ja tutkija Brian Stableford huomauttaa, että novelli ”Demoiselle d'Ys” on saanut vaikutteita Théophile Gautierin tarinoista, kuten ”Arria Marcellasta” (1852). Molemmissa tarinoissa esiintyy aikamatkustuksen mahdollistama romanssi.
Vastaanotto ja vaikutus

Keltainen kuningas oli tuttu teos kauhukirjailija H. P. Lovecraftille ja tämän tuttavapiirille, jotka yhteistoimin yhdistivät novellien elementtejä omiin tarinoihinsa. Lovecraft luki teoksen 1927, ja lainasi siitä tapahtumapaikkoja ja motiiveja novelliinsa ”Kuiskaus pimeässä” (1931), mainiten Halin järven sekä Keltaisen merkin. Esseessään Yliluonnollinen kauhu kirjallisuudessa (1945) Lovecraft kirjoittaa, että Keltainen kuningas ”saavuttaa aidon kosmisen pelon merkittäviä korkeuksia huolimatta sen epätasaisesta toteutuksesta.”
Novellikokoelma nousi odottamattomaan uuteen suosioon 2014, kun HBO:n tuottama True Detective -rikossarja käytti hyväkseen sen kauhuelementtejä, nimittäin Keltaista kuningasta sekä salamyhkäistä, ”taivaan mustien tähtien peittämää” Carcosan kaupunkia.
Tähtivaeltajan (1/2015) arviossa Shimo Suntio kuvaa Keltaista kuningasta sukellukseksi ”19. vuosisadan lopun boheemielämään”. Hän arvioi, ettei sitä suotta kutsuta yhdeksi kauhukirjallisuuden klassikoista. Suntiosta novelleista puuttuu kuitenkin jonkin verran ”potkua”, jota voisi nykykirjallisuudelta odottaa, mutta arvostelu on kuitenkin myönteinen.
Novellien miljöö ja hahmot ovat antaneet innoitusta heavy metal -muusikoille. Esimerkiksi ruotsalainen black metal -yhtye Bathory lainasi ”Maineiden paikkaajan” alussa esiintyvän ”Cassildan laulun” säkeistöjä albumillaan Blood Fire Death.
Raymond Chandler on kunnianosoitukseksi Chambersille nimennyt yhden novellinsa Keltaiseksi kuninkaaksi.
Suomennos

Keltaisen kuninkaan on suomentanut Jussi Korhonen, ja käännöksen on julkaissut Basam Books vuonna 2014. Käännös oli Tähtifantasia-palkintoehdokas vuonna 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keltainen kuningas Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta The King in Yellow on Wikiaineistossa (englanniksi)
Key

| Key> 키 |
| --- | --- |
 Key vuonna 2021
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kim Ki-bum
Syntynyt: 23. syyskuuta 1991 (ikä 33) Daegu, Etelä-Korea
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, muotisuunnittelija, tanssija, televisiojuontaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Key
Laulukielet:  korea, englanti, japani
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  K-pop, elektroninen musiikki, R&B
Yhtyeet:  Shinee, Toheart
Levy-yhtiöt:  SM Entertainment
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kim Ki-bum (kor. 김기범, s. 23. syyskuuta 1991 Daegu), taiteilijanimeltään Key, on eteläkorealainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, muotisuunnittelija, tanssija ja televisiojuontaja. Hän on poikayhtye Shineen jäsen. Key aloitti soolouransa vuonna 2018 julkaisemalla esikoisalbuminsa Face. Hän on myös näytellyt useammassa musikaalissa, kuten Bonnie & Clyde (2013), Zorro (2014) ja Chess (2015). Hän on näytellyt myös draamasarjoissa Drinking Solo (2016) ja The Guardians (2017).
Key aloitti muotisuunnittelija uransa osallistumalla eri projekteihin. Hän teki yhteistyötä Brigde Ship Housen kanssa ja suunnitteli Shineen esiintymisasut konsertteihin. Vuonna 2016 hänestä tuli yhdysvaltalaisen Jill Stuart muotibrändin malli.
Diskografia > Studioalbumit

Face (2018), uudelleenjulkaisu I Wanna Be (2019)
Gasoline (2022)
Diskografia > Soundtrack-albumit

School OZ – Hologram Musical OST (2016)
Diskografia > EP:t

Hologram (2018)
Bad Love (2021)
Diskografia > Singlet

”Forever Yours” (2018)
”One of Those Nights” mukana Crush (2018)
”Hologram” (2018)
”Cold” mukana Hanhae (2019)
”I Wanna Be” mukana Soyeon (2019)
”Hate That...” mukana Taeyeon (2021)
”Bad Love” (2021)
”Gasoline” (2022)
Klaus Hänsch

| Klaus Hänsch |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin puhemies
 1994–1997  
Edeltäjä:  Egon Klepsch
Seuraaja:  José María Gil-Robles y Gil-Delgado
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. joulukuuta 1938 (ikä 85) Szprotawa
Tiedot
Puolue:  Saksan sosiaalidemokraattinen puolue SPD Euroopan sosiaalidemokraattinen puolue PES (MEP)
Klaus Hänsch  (s. 15. joulukuuta 1938)  on saksalainen sosiaalidemokraatteja edustava poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin puhemies 1994–1997.
Hänsch syntyi Sleesiassa Sprottaussa Saksassa (nyk. Szprotawa, Puola)  1938 ja pakeni sieltä 1945. Hän opiskeli valtiotieteitä, historiaa ja sosiologiaa Kölnin, Pariisin ja Berliinin yliopistoissa ja väitteli tohtoriksi 1969.
Aiheesta muualla

Kotisivu (saksaksi)
Klaus Hänsch Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Ranskan kansalliskokous

| Ranskan kansalliskokous Assemblée nationale |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  Alahuone
Historia
Perustettu:  4. lokakuuta 1958
Johto
Puhemies:  Yaël Braun-Pivet 28. kesäkuuta 2022 lähtien
Kokoonpano
Edustajia:  577
 
Puolueet:  Hallitus (250)      LREM (172) Tukipuolueet      MDDA (49)       Horizon (30) Oppositio (327) NUPES (151)      LFI (75)       GDR (22)       EELV(23)       SOC (31)       LR (62)       UDI (1)       LT (16)       RN (89) Sitoutumattomat      Muut (9) 
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  12. ja 19. kesäkuuta 2022
Seuraavat vaalit:  2024
Kokouspaikka
 
 Palais Bourbon
Kotisivut
 http://www.assemblee-nationale.fr/
Tämä artikkeli on osa Ranskan viidennen tasavallan poliittista elämää ja rakennetta koskevasta kokonaisuudesta
Viides tasavalta
Ranskan perustuslaki (1958)
Ranskan perustuslakineuvosto
Ranskan tasavallan presidentti
Ranskan pääministeri
Ranskan hallitus
Ranskan parlamentti:
Ranskan kansalliskokous
Ranskan senaatti
Alueneuvosto (Ranska)
Yleisneuvosto (Ranska)
Ranskan departementit
Ranskan arrondissementit
Ranskan kantonit
Ranskan kunnat
Ranskan presidentinvaalit
Ranskan kansalliskokouksen vaalit
Ranskan senaatin vaalit
Ranskan aluevaalit
Ranskan kantonivaalit
Ranskan kunnallisvaalit
Ranskan kansanäänestykset
Ranskan kansalliskokouksen kokoontumispaikka  - Palais-Bourbon
Ranskan kansalliskokous (Assemblée nationale) on Ranskan vuoden 1958 perustuslain mukaisesti maan parlamentin alahuone, joka valitaan suoralla kansanvaalilla. Kansalliskokous kokoontuu Palais Bourbonissa, Pariisissa.