stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anja Weber

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anja Weber vuonna 2018. |  Anja Weber vuonna 2018. |  Anja Weber vuonna 2018. |  |
Maa:   Sveitsi
Naisten maastohiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Trondheim 2025 | parisprintti (p) |  |
Anja Weber (s. 29. kesäkuuta 2001) on sveitsiläinen maastohiihtäjä ja triathlonisti. Hän saavutti maastohiihdon parisprintissä MM-pronssia vuonna 2025.
Weber kilpaili maastohiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2018–2021 ja voitti kultaa viestissä vuonna 2020 sekä sijoittui henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan seitsemänneksi vapaan hiihtotavan 15 kilometrin yhteislähtökilpailussa niinikään vuonna 2020. Alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa perinteisen hiihtotavan 10 kilometrin kilpailussa vuonna 2023 ja saavutti pronssia sekajoukkueiden 4 × 5 kilometrin viestissä vuonna 2023.
Weber kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Pekingin olympialaisissa 2022. Siellä hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 49:nneksi ja perinteisen hiihtotavan 10 kilometrillä 55:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui vapaan hiihtotavan parisprintissä Nadine Fähndrichin kanssa viidenneksi, 4 × 5 kilometrin viestissä perinteisellä tyylillä suoritetun avausosuuden hiihtäjänä kymmenenneksi, perinteisen hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 31:nneksi ja vapaan hiihtotavan 10 kilometrillä 35:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti Nadine Fähndrichin kanssa perinteisen hiihtotavan parisprintissä pronssia sekä sijoittui niin vapaan hiihtotavan sprintissä kuin yhdistelmäkilpailussakin 19:nneksi.
Weber kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2021 ja säännöllisemmin joulukuusta 2022 alkaen. Hän sijoittui kolmanneksi vapaan hiihtotavan parisprintissä Davosissa joulukuussa 2024 ja sekajoukkueiden 4 × 5 kilometrin viestissä Engadinissa tammikuussa 2025. Henkilökohtaisissa sprinteissä hän on sijoittunut kymmenen parhaan joukkoon vapaalla hiihtotavalla joulukuussa 2024 Toblachissa viidenneksi sekä perinteisellä hiihtotavalla tammikuussa 2025 Val di Fiemmessä kymmenenneksi ja helmikuun 2025 alussa Cognessa yhdeksänneksi.
Weber edustaa TG Hütteniä ja kilpailee Fischerin suksilla.
Weber kilpailee kansainvälisellä tasolla myös triathlonissa.
Aiheesta muualla

Anja Weberin kotisivu
Tussinkosken luonnonsuojelualue

| --- | --- |
Sijainti:  Vallinoja, Vantaa
Pinta-ala:  18,1 ha
| --- | --- |
Perustettu:  2017
muokkaa - muokkaa wikitekstiä
Tussinkosken luonnonsuojelualue on Vantaan Vallinojalla sijaitseva 18,1 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue. Kohde rauhoitettiin luonnonsuojelualueeksi vuonna 2017. Tussinkoski on saanut nimensä siitä, että siinä käytiin ottamassa suihkuja eli duscheja. Paikallisten kielenkäytössä sana dusch kääntyi tussiksi.
Tuusulan laajoilta soilta alkava Myllyniitynoja virtaa Vantaan puolella kapean, jyrkkäreunaisen kanjonin halki. Alueen kalliot kohoavat korkeimmillaan yli 50 metriä meren pinnan yläpuolelle. Tussinkoskessa vesi syöksyy kymmenen metriä korkean ja 80 metriä pitkän kalliorinteen läpi. Purolaakson rinteet ja kallioalueet ovat mustikkatyypin tuoretta kangasta ja lehtomaista kangasta, jonka puusto on kuusi- ja koivuvaltaista. Korkeilla kallioilla on myös avokalliota sekä mäntyvaltaista metsää. Alueen luoteisosan kumpareiden rajaamassa maastonkohdassa on kangaskorpea ja soistunutta tuoretta kangasta. Luonnonsuojelualueella on myös kohtalaisen hyvä kääpälajisto.
Myllyniitynoja on arvokas puro, jonka alajuoksulla on hyvät olosuhteet taimenen lisääntymiselle. Puron reunoilla on lähteikköjä ja noroja. Puron varressa on arvokas lehtovyöhyke, jossa kasvaa Vantaalla harvinaisia lajeja, kuten lehtosinijuurta, lehtoleinikkiä, mustakonnanmarjaa ja lehtopalsamia.
URL-lyhentäjä

Lyhennyspalvelun osoitteella Wikipediaankin pääsee nopeammin.
URL-lyhentäjä on internetissä toimiva palvelu, jonka avulla pitkä tai hankalasti muistettava internetosoite voi lyhentää helpommin muistettavaksi. Lyhentäjää käytetään monesti muun muassa Twitter-sivustolla ja tekstiviesteissä, jossa viestin pituus on rajattu lyhyeksi. Kun viestin pituus on rajattu, saattaa liian pitkä osoite muuttua toimimattomaksi, ellei sitä lyhennä.
Toimintatapa

Palvelut toimivat yleensä internet-sivustoilla, joihin syötetään alkuperäinen internetin URL-osoite ja sivusto antaa käyttäjälle uuden lyhyen linkin. Kun vierailija avaa uuden lyhyemmän internetosoitteen, uudelleenohjaa sivusto uuteen lyhyempään osoitteeseen menneen vierailijan alkuperäiselle sivustolle.
Esimerkiksi pitkä osoite http://en.wikipedia.org/wiki/URL_shortening voidaan bit.ly-lyhentäjäpalvelun avulla lyhentää muotoon http://bit.ly/urlwiki tai kilpailevan Tinyurl-lyhentäjäpalvelun avulla siitä tulee http://tinyurl.com/urlwiki. Uusi osoite on helpommin muistettavissa ja jaettavissa. Lisäämällä lyhytosoitteen loppuun plus-merkin (esimerkiksi http://bit.ly/urlwiki+) voi nähdä, minne lyhennetty osoite ohjaa.
Monet lyhentäjäpalvelut seuraavat osoitteen käyttäjiä, osa jopa reaaliaikaisesti. Lyhennyspalvelut voivat kertoa linkin tekijälle, kuinka monta kertaa lyhennetty osoite on avattu, sekä millä hakusanoilla ja miltä internetsivuilta vierailijat tulivat. Monissa palveluissa, kuten Googlen goo.gl tai bit.ly palveluissa vierailijatilastot olivat aiemmin kaikille julkisesti näkyvissä.
URL-lyhentäjä on patentoitu Yhdysvalloissa vuonna 2000. Patentti myönnettiin vuonna 2005 (Patenttinro. 6957224). Maailmassa on olemassa nykyään yli sata erilaista lyhennyspalvelua.
Yleisiä käyttötapoja > Tekstiviestit ja pikaviestipalvelut

Tekstiviestien pituus on rajattu tiettyyn merkkimäärään. Nykyään monet internetlinkit voivat ylittää pituudessaan yhdelle tekstiviestille varatun merkkimäärän.
Yleisiä käyttötapoja > Mikroblogialustat

Mikroblogien, kuten Twitterin, yhden viestin merkkimäärä on rajattu lyhyeksi. Palvelut lyhentävät nykyään monesti automaattisesti viestin pituuden lyhennyspalvelulla, jotta käyttäjä voi jakaa sen muille käyttäjille.
Yleisiä käyttötapoja > Sisältöpalveluiden omat linkit

Monet sisältöä tuottavat yritykset, kuten uutistoimistot, tuottavat mielellään itse omat linkkinsä, jotta heillä on mahdollista hallita paremmin linkkien osoitteita, seurata tarkemmin vierailijamääriä ja sitä, mistä vierailijat saapuvat sivustolle sekä millä hakusanoilla he ovat sisältöä etsineet. Johtava lyhytlinkkipalvelu Bit.ly tuottaa linkit monille suurille sivustoille kuten New York Times ja Wall Street Journal lehdille.
Lyhennettyjen osoitteiden kritiikki

Vaikka palvelu on kätevä, saattaa joskus sen avoin luonne altistaa vierailijoita mahdollisille väärinkäytöksille ja ongelmille.
Lyhennettyjen osoitteiden kritiikki > Haitallinen sisältö

Lyhentäjäpalveluiden linkistä ei voi tietää ennen sen avaamista sitä, minne se ohjaa. Linkki saattaa johdattaa käyttäjän vaaralliselle sivustolle, joka asentaa koneelle haittaohjelman tai tietokoneviruksen. Myös hakkerit käyttävät joskus osoitteita hyväksi. Lyhennettyjä linkkejä käytetään verkkourkintaan, kuten esimerkiksi pankkitunnusten kalasteluun. Jotkin lyhennyspalvelut yrittävät estää haitallisia osoitteita.
Lyhytosoitteita käytetään myös roskapostin levittämiseen. Lyhytlinkit kätkevät lukijalta epämääräisen osoitteen ja huijauksen uhreille saatetaan esimerkiksi luvataan ilmaisia esineitä tai palkinto, joka on olevinaan lyhytlinkin takana.
Lyhennettyjen osoitteiden kritiikki > Tiedon pysyvyys

Monissa palveluissa linkit säilyvät ikuisesti, silloinkin kun osoite muuttuu. Muuttunutta tietoa ei välttämättä ole enää saatavilla myöhemmin.
Mikäli lyhennyspalvelu lopettaa toimintansa, ei käyttäjillä ole enää mahdollisuutta päästä lyhennetyn osoitteen sivulle tai tietää minne osoite olisi johtanut alun perin. Internet Archive -palvelu yrittää tallentaa lyhytlinkkien sisältöä ylös arkistointitarkoituksia varten.
Internetin kehittäjä Tim Berners-Lee on kritisoinut lyhennettyjä osoitteita. Hänen mukaansa muuttuvat lyhennetyt osoitteet vähentävät ihmisten luottamusta internetiin. Berners-Lee näkee, että internet-osoitteet pitäisi suunnitella niin, että ne ovat käyttökelpoisia vielä 200 vuoden päästäkin.
Lyhennettyjen osoitteiden kritiikki > Tietovuodot

Lyhentäjäpalvelun käyttäminen henkilökohtaisiin tarkoituksiin, esimerkiksi tiedoston jakamiseen, tuo tiedon mahdollisesti kaikkien nähtäville. Tiedon jakaminen lyhentäjäpalvelulla voi altistaa tietoturvavuodoille, sillä kaikki linkit ovat kaikille avoimia.
Lyhennettyjen osoitteiden kritiikki > Vakoilu

Monet kaupalliset yritykset kätkevät lyhytlinkeillä esimerkiksi seurantatunnuksen osoitteesta.
Lyhytosoitteiden avulla yritykset voivat vakoilla kilpailijoitaan, silloin kun linkkien vierailijatilastot ovat julkisia.
Lyhennettyjen osoitteiden kritiikki > Väärinkäytön yleisyys

Monissa verkkopalveluissa (mukaan lukien Wikipedia) lyhytosoitteet on estettu automaattisesti niiden väärinkäytön vuoksi. Kun lyhennyspalveiden käyttö estetään, niin myös hyödylliset linkit lakkaavat toimimasta.
Lyhytlinkeillä pahaa aavistamaton internetin käyttäjä saatetaan ohjata shokkisivustoille, joilla esitetään vastenmielistä tai ahdistavaa sisältöä.
Tunnettuja lyhentäjäpalveluita

Bit.ly http://bit.ly/
Fonectan suomalainen lyhennyspalvelu https://www.fi/
Tinyurlin osoite http://tinyurl.com/
Twitterin viestien oma lyhennyspalvelu http://t.co/
Googlen lyhennyspalvelu http://g.co/ ja http://goo.gl/
GoDaddyn lyhennyspalvelu http://x.co/
Goo.by https://goo.by/
Lyhyt.eu https://lyhyt.eu
Lyhennetty nettiosoite mahtuu yhteen tekstiviestiin jopa saatetekstin kera.
Bit.ly on ollut markkinajohtaja alalla ja se tuottaa lyhytlinkit monille tunnetuille uutis- ja palvelusivuille, kuten New York Timesille.
Thames Television

Thames Television oli brittiläinen televisioyhtiö, joka toimi vuosina 1968–2003. Vuosina 1968–1992 yhtiö oli osa ITV:n verkostoa, jossa se vastasi lähetyksistä Lontoon alueella arki-iltaisin ja toisaalta tuotti omia ohjelmiaan, joita ITV levitti verkossaan myös Lontoon ulkopuolelle.
Yhtiöllä oli kaksi studiokeskusta: Isompi, jossa tehtiin draamaa ja lastenohjelmia, sijaitsi Teddington Lockissa Middlesexissä Thamesjoen varrella. Pienempi, josta tehtiin uutisia ja ajankohtaisohjelmia, oli aluksi Kingswaylla, sitten Euston Roadilla, ja vuonna 1993 toimiluvan menetyksen jälkeen, kun yhtiö toimi vain ohjelmien tuottajana, koko toiminta keskitettiin Teddingtoniin. Vuonna 1997 yhtiölle valmistuivat uudet tilat Tottenham Court Roadin lähelle. Vuonna 2003 Thamesin silloinen omistaja, FremantleMedia, suoritti yritysfuusion Talkbackin ja Thamesin välillä.
Historia

Vuoden 1967 ITV-toimilupien arvioinnin yhteydessä ITA, joka vastasi toimilupien myöntämisestä, muutti alueiden toimilupia. Erilliset viikonloppuluvat lakkautettiin Lontoota lukuun ottamatta. Alun perin Lontoon viikonloppulähetyksistä vastannut ATV siirtyi tarjoamaan Midlandsin alueelle koko viikoksi, ja viikonlopuista muualla vastannut ABC Weekend TV pyrki saamaan Lontoon viikonlopputoimiluvan itselleen. Kyseinen lupa kuitenkin myönnettiin London Weekend Televisionille, jolloin ABC:lle ei jäänyt jäljelle vaihtoehtoja.
Lontoossa arkipäivinä toiminut Associated Rediffusion oli aiheuttanut paheksuntaa ITA:ssa ylimielisellä käyttäytymisellään, jonka seurauksena ITA ehdotti, että se muodostaisi uuden yrityksen yhdessä ABC:n kanssa. ITA uhkasi, että jos Rediffusion kieltäytyy ehdotuksesta, Lontoon arkitoimilupa annettaisiin kokonaan ABC:lle. Näin kaksi erillistä yritystä lakkauttivat itsensä ja perustivat uuden yhteisyrityksen, jonka nimeksi tuli Thames Television Lontoota halkovan Thames-joen mukaan. Yhtiö aloitti lähetykset 30. heinäkuuta 1968. Rediffusion jäi vähemmistöosakkaaksi uudessa yrityksessä vasten tahtoaan. Thamesin asema Lontoon arkipäivistä vastaavana ITV-yhtiönä oli merkittävä, ja sen laaja sekä monipuolinen ohjelmistotuotanto toi sille hyvän maineen. Thames oli yksi merkittävimmistä ITV-verkostolle ohjelmia tuottaneista yhtiöistä, ja se onnistui pitämään toimilupansa sekä vuoden 1974 että vuoden 1980 arviointikierroksilla.
Vuoden 1991 arviointikierros, jossa myönnettiin toimiluvat vuodesta 1993 eteenpäin, suoritettiin huutokauppana Broadcasting Act 1990 -lain mukaisesti. Thames hävisi tarjouskilpailussa Carlton Televisionille, ja Thamesin toimilupa päättyi vuodenvaihteessa 1992–93. Edes Thamesin maine ei saanut silloista ITC:tä, ITA:n seuraajaa, muuttamaan mieltään. Jotkin lähteet ovat väittäneet, että päätös lain muotoilusta oli poliittisesti värittynyt; Thames oli esittänyt Margaret Thatcherin johtamaa hallitusta tuohduttaneen dokumentin nimeltään "Death on the Rock" tapauksesta, jossa brittiläiset joukot ampuivat kuoliaaksi terroristeiksi epäiltyjä mutta aseistamattomia IRA:n jäseniä Gibraltarilla (Operaatio Flavius). Kyseinen dokumentti esitti vastatodisteita hallituksen viralliselle kannalle, jonka mukaan tapetut olisivat tapon hetkellä olleet virittämässä autopommia.
Toimiluvan menetyksen jälkeen Thames yritti muuntautua televisio-ohjelmia tuottavaksi yhtiöksi, mutta sen taloudellinen tilanne ei koskaan elpynyt toimiluvan menetyksestä. Yhtiö myytiin vielä vuonna 1993 Pearson Televisionille, josta taas tuli myöhemmin osa FremantleMediaa. Thames lakkasi olemasta itsenäinen yritys vuonna 2003, kun se yhdistettiin Talkbackin kanssa uudeksi Talkback Thamesiksi. Kyseinen yritys pilkottiin vuonna 2012, ja yksi sen tuloksena syntyneestä neljästä yrityksestä on nimeltään Thames, vaikkakaan alkuperäisen yhtiön suorasta perillisestä ei ole kyse.
Kanavailmeet

Kanava käytti jo alusta asti "Skyline"-tunnusta, jossa näkyi Lontoon taivaanrantaa ja monia sen kuuluisista maamerkeistä, kuten Big Ben, Tower Bridge ja St Paulin katedraali. Tunnukseen lisättiin värit vuonna 1969, ja sitä käytettiin yhtäjaksoisesti aina vuoteen 1989 asti, jolloin Thames uudisti tunnuksensa ja vielä myöhemmin samana vuonna ryhtyi käyttämään ITV:n yleisiä tunnuksia. Thames otti käyttöön uuden tunnuksen vuonna 1990 paikallisia ohjelmiaan varten. Vuonna 1991 tarjoustappionsa jälkeen Thames rupesi käyttämään sitä kaikkiin ohjelmiinsa (ITV-tunnuksen sijasta), ja sen käyttöä jatkettiin toimiluvan loppuun asti.
Vesa Määttä

Vesa Määttä (s. 1969) on suomalainen historiantutkija ja filosofian tohtori. Hän on työskennellyt muun muassa toimittajana ja käsikirjoittajana.
Määttä sai vuonna 2015 kirjastaan K. L. Oesch. Ylivoimaa vastassa P. E. Svinhufvudin muistosäätiön kirjallisuuspalkinnon.
Määtän puoliso vuodesta 2007 on Tanja Määttä, pariskunnalla on yksi vuonna 2015 syntynyt lapsi.
Teokset

Muistelmia aktivismista ja vapaussodasta, toim. Ohto Manninen ja Vesa Määttä. Vapaussodan invalidien muistosäätiö. Edita 1999
Lakeuksien eversti Matti Laurila. Gummerus 2010 – Pohjautuu tekijän väitöskirjaan Matti Laurila: jääkäriupseeri, suojeluskuntapäällikkö, rintamakomentaja
K. L. Oesch. Ylivoimaa vastassa. Gummerus 2015.
K. L. Oesch. Schweizer, Pazifist, finnischer General. WerdVerlag 2016.
Vapaussodan Invalidien Muistosäätiö 1978 - 2018. VIMS 2020.
Vuohengin virtaa. Vuohenki Säätiö Kainuussa 1952 - 2022. Vuohenki Säätiö sr 2023.
Viestintä ja kehitys -säätiö

| Viestintä ja kehitys -säätiö |
| --- | --- |
 Järjestön tunnus.
Perustettu:  2005
Kotipaikka:  Helsinki
Päämaja:  Siltasaarenkatu 18-20 00531 Helsinki
Puheenjohtaja:  Jarmo Koponen
Toiminnanjohtaja:  Marjo Heinonen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viestintä ja kehitys -säätiö eli Vikes on suomalainen kehitysyhteistyösäätiö, jonka ovat perustaneet 26 viestintä-alan yhteisöä. Säätiö on rekisteröitynyt vuonna 2005.
Säätiö edistää sananvapautta ja median moniarvoisuutta demokratian ja yhteiskunnallisen kehityksen perustana.
Vuonna 2022 Vikes tekee kehitysyhteistyötä yhdessä paikallisten ja kansainvälisten kumppanien kanssa yhteensä 14 eri maassa Afrikassa, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Hankkeita on muun muassa Myanmarissa, Keski-Amerikassa, Nepalissa, Tansaniassa ja Somaliassa. Vikesin hankkeissa keskitytään median toimintaedellytyksiin ja journalistien koulutuksiin, sekä tasa-arvoon mediassa. Suomessa Vikes on tehnyt hankkeita median moninaisuuden edistämiseksi, ja Vikes jakaa yhdessä Suomen Punaisen Ristin, Suomen Journalistiliiton ja Helsingin Sanomain säätiön kanssa Kehitysjournalismipalkintoa.
Vikesin hallituksen puheenjohtaja on Jarmo Koponen. Toiminnanjohtaja on Marjo Heinonen.
Taustayhteisöt

Aikakauslehtien päätoimittajat
Diakonia ammattikorkeakoulu
Etelä-Suomen Sanomalehtimiesyhdistys
Helsingin Sanomalehtimiesyhdistys
Hämeen-Uudenmaan journalistit
Itä-Suomen Sanomalehtimiesyhdistys
Keski-Pohjanmaan Journalistit
Keski-Suomen Journalistit
Maailman Sivu
MTV:n Ohjelmatyöntekijät MOT
Nelosen ohjelmatyöntekijät NOT
Pirkanmaan journalistit
Pohjois-Karjalan Journalistiyhdistys
Pohjois-Suomen Sanomalehtimiesyhdistys
Radio- ja televisiotoimittajien liitto
Satakunnan Journalistit
Suomen Aikakauslehdentoimittajain Liitto
Suomen Inter Press Service, IPS
Suomen Journalistiliitto
Suomen Oneworld -portaaliyhdistys
Suomen ympäristötoimittajat
Tiedotusopillinen yhdistys Toy
Turun Sanomalehtimiesyhdistys
Vostok, Tampereen yliopiston tiedotusopin ainejärjestö
Viestinnän opiskelijoiden yhdistys Media
YMT – Yhdistyneet mediatyöntekijät
Ylen ohjelmatyöntekijät
Merkittävät henkilöt > Puheenjohtajat

2005–2006: Leena Paukku
2007–2019: Juha Rekola
2020–2022 ? Aura Kaarivuo
2023–2024: Reeta Pöyhtäri
2024→ : Jarmo Koponen
Merkittävät henkilöt > Toiminnanjohtajat

2005–2006: Juha Rekola
2007–2011: Marjut Helminen
2012–2014: Salla Nazarenko
2015–2017: Niklas Kaskeala
2017–2018: Kirsi Koivuporras-Masuka
2018–2021: Auli Starck
2021–2024: Anu Karvinen
2024→: Marjo Heinonen
Aiheesta muualla

Vikesin kotisivut
| n k Ulkoministeriön ohjelmatukea saavat kehitysyhteistyötä tekevät järjestöt |
| --- | --- |
Kansalaisjärjestöt:  Kirkon ulkomaanapu  Suomen Lähetysseura  SPR  Plan Suomi  Fida International  CMI  SASK  Pelastakaa Lapset  Fingo  World Vision Suomi  Abilis  Kansainvälinen solidaarisuussäätiö  WWF Suomi  Reilu kauppa  KIOS  Vammaiskumppanuus  Helsingin Diakonissalaitos  Siemenpuu  Taksvärkki  Suomen NMKY:n liitto  Vikes  Väestöliitto
Ilmarinen (yhtiö)

| Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Varaudumme hyvään huomiseen
Yritysmuoto:  keskinäinen vakuutusyhtiö
Perustettu:  1961
Toimitusjohtaja:  Jouko Pölönen
Puheenjohtaja:  Pasi Laine
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  työeläkevakuuttaminen
Henkilöstö:  640 (31.12.2024)
Kotisivu:  www.ilmarinen.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ilmarisen toimitalo Helsingin Ruoholahdessa.
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen on vuonna 1961 perustettu työeläkevakuutusyhtiö. Se on keskinäinen yhtiö, jonka omistavat asiakkaat eli vakuutuksenottajat ja yhtiössä vakuutetut työntekijät. Ilmarinen on Suomen suurin työeläkeyhtiö. Ilmarisen toimitusjohtajana on 1. elokuuta 2018 alkaen toiminut Jouko Pölönen. Pölönen aloitti työskentelyn Ilmarisella toukokuussa 2018. Pölösen edeltäjä Timo Ritakallio siirtyi OP:n pääjohtajaksi maaliskuussa 2018.
Ilmarinen vastaa 1,1 miljoonan suomalaisen eläketurvasta. Ilmarinen palvelee kaikissa työntekijöiden ja yrittäjien eläkevakuuttamiseen (TyEL, YEL) liittyvissä asioissa. Vuonna 2024 Ilmarisessa oli vakuutettuna noin 600 000 työntekijää sekä yli 70 000 yrittäjää. Vuonna 2024 Ilmarinen maksoi eläkkeitä noin 7,6 miljardin euron edestä. Ilmarisen yhteistyökumppanit ovat OP ja siihen kuuluva A-Vakuutus sekä Suomen vakuutusmeklariliitto. Ilmarisen asiakkaita palvellaan yhteistyöyhtiöiden konttoreissa kautta maan. Iso osuus asioinnista tapahtuu Ilmarisen verkkopalvelussa.
Tulevia eläkkeitä varten koottu yli 63 miljardin euron sijoitusomaisuus koostuu korkosijoituksista (30 %), osakkeista (52 %), kiinteistöistä (9 %) ja muista sijoituksista (9 %). Ilmarinen sitoutui ensimmäisenä suomalaisyrityksenä Yhdistyneiden kansakuntien vastuullisen sijoittamisen periaatteisiin.
Ilmarisen toimitalossa Helsingin Ruoholahdessa työskenteli vuoden 2024 lopussa 640 työntekijää. Yhtiö on valittu useana vuonna peräkkäin Suomen parhaiden työpaikkojen joukkoon (Great Place to Work -instituutti).
Vuonna 2023 Ilmarinen oli liikevaihdolla mitattuna Suomen 5. suurin yritys.
Ilmarinen yhdistyi Eteran kanssa vuoden 2018 alussa.
Historia

Virstanpylväitä Ilmarisen taipaleelta:
14.12.1961 Pohjolan, Sammon, Suomen ja Salaman edustajat kokoontuivat uuden eläkevakuutusosakeyhtiön perustavaan yhtiökokoukseen. Yhteistoimintayhtiöinä mukaan tuli kuusi näitä yrityksiä pienempää vakuuttajaa. Toimitilat vuokrattiin asuinhuoneistoista Yrjönkatu 17:stä.
1.3.1962 Fil. tri Teivo Pentikäinen aloitti yhtiön toimitusjohtajana.
3.9.1962 Ensimmäinen eläkesuoritus lähti turkulaiselle Aarne Lehtoselle.
9.8.1967 yhtiö muutti vastavalmistuneeseen toimitaloon Eerikinkadulle.
1.8.1977 Lainopin kandidaatti Juhani Salminen otti vastaan yhtiön toimitusjohtajan tehtävät.
1.1.1984 Sampo irtautui Ilmarisen omistajista ja vei mukanaan neljänneksen vakuutuskannasta. Ilmarisesta tuli Pohjolan tytäryhtiö.
1.1.1991 Lääketieteen ja kir. tri, valtiotieteiden kandidaatti Kari Puro aloitti yhtiön toimitusjohtajana.
24.7.1998 Itsenäisyyttä korostava yhtiömuodon muutos sai sinetin, kun Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen merkittiin kaupparekisteriin.
17.6.2002 Ilmarinen muutti uuteen toimitaloon Helsingin Ruoholahteen, osoitteeseen Porkkalankatu 1.
12.9.2005 Osuuspankkien Keskuspankki OKO osti Ilmarisen ja Suomi-yhtiön omistamat Pohjolan osakkeet. Kaupan seurauksena OP-ryhmä, Ilmarinen ja Pohjola muodostivat vahvan kotimaisen finanssiyhteenliittymän.
1.1.2007 Ekonomi Harri Sailas otti vastaan yhtiön toimitusjohtajan tehtävät.
1.2.2015 TkT, OTM, MBA Timo Ritakallio aloitti Ilmarisen toimitusjohtajana.
1.1.2018 Työeläkeyhtiö Etera yhdistyi Ilmariseen.
1.8.2018 KTM, eMBA Jouko Pölönen aloitti Ilmarisen toimitusjohtajana.
Omistuksia

Vuoden 2022 lopussa Ilmarisen suurimmat kotimaiset osakeomistukset löytyvät yhtiön Vuosi- ja kestävyysraportista. Vuoden 2022 lopussa Ilmarinen oli Helsingin ydinkeskustan suurin yksittäinen kiinteistönomistaja.
Kirjallisuutta

Miettinen, Helena: Syntynyt suureksi: Ilmarisen neljä vuosikymmentä 1961-2001.  Helsinki:  Edita, 2001.  ISBN 951-37-3556-7
Aiheesta muualla

Kotisivut
Verkkovuosikertomus (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomalaiset vakuutusyhtiöt
| --- | --- |
Vahinkovakuutus:  Alandia  Fennia  If  LähiTapiola  Pohjola Vakuutus  Pohjantähti  Suomen Vahinkovakuutus  Turva  Ömsen 
Henkivakuutus:  Aktia  Alandia  Sp-Henkivakuutus  Fennia  Kaleva  LähiTapiola  Mandatum Life  Nordea  Pohjola Vakuutus 
Eläkevakuutus:  Elo  Ilmarinen  Varma  Veritas 
Erityisvakuutus: Garantia
Rillumarei

Rillumarei-nimitystä käytetään Suomessa toisen maailmansodan jälkeen 1940- ja 1950-luvuilla ohjelmallisissa iltamissa esitetystä kuplettiperinnettä mukailevasta viihteestä ja iskelmämusiikkipitoisista komediaelokuvista. Rillumarei-nimitys on peräisin Jorma Nortimon ohjaaman Rovaniemen markkinoilla (1951) -elokuvan tunnuskappaleen kertosäkeestä.  Tärkeitä vaikuttajia rillumarei-elokuvissa olivat Reino Helismaa käsikirjoittajana ja laulujen sanoittajana, Toivo Kärki säveltäjänä ja Esa Pakarinen näyttelijänä. Rillumarei saavutti suuren kansansuosion, mutta kriitikot vihasivat sitä. Myös ulkomaisia – lähinnä amerikkalaisia – iskelmiä ja jazzia kuunnellut kaupunkilaisnuoriso halveksi rillumareita, vaikka nuorten ja heidän vanhempiensa musiikkimaussa ei vielä tuohon aikaan ollut yleisesti ottaen kovin suuria eroja. Helismaata ja Kärkeä muun muassa syytettiin kansan maun pilaamisesta. Samoin Olavi Virta ja Tapio Rautavaara pitivät tietoisesti etäisyyttä rillumareihin.