stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tage Fahlborg

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten ratamelonta. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten ratamelonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 | K-2, 10 000 m |  |
Tage Ragnar Valdemar Fahlborg (24. huhtikuuta 1912 Tukholma – 8. tammikuuta 2005 Tukholma) oli ruotsalainen ratameloja ja olympiamitalisti. Hän edusti Ruotsia Berliinin kesäolympialaisissa 1936 saavuttaen pronssia 10 000 metrin kajakkikaksikossa parinaan Helge Larsson.
Susanna Rajamäki

Susanna Maria Rajamäki (s. 19. syyskuuta 1979 Karijoki) on suomalainen yleisurheilija. Hän kilpaili pääasiassa seitsenottelussa ja uransa loppuvaiheessa pituushypyssä. Hän edustaa Karijoen Tapparaa ja häntä valmensi uransa aikana Jouni Vieno ja isänsä Antti Rajamäki.
Rajamäki sijoittui seitsemänneksi 19-vuotiaiden EM-kilpailujen seitsenottelussa Ljubljanassa 1997. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa saman ikäluokan MM-kilpailuissa Annecyssa pistemäärällä 5721. Vuonna 1999 hän oli neljäs 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa Göteborgissa tuloksella 5745. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui kolmanneksitoista 22-vuotiaiden Suomen ennätystuloksella 6021 pistettä. Samana vuonna hän voitti Göteborgissa 22-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa ajalla 13,86 s. Vuonna 2003 hän sijoittui Universiadien seitsenottelussa neljänneksi.
Aikuisten SM-mitalit

Ulkoradat
200 metrin juoksu: Seinäjoki 1999 pronssia 24,42 s
100 metrin aitajuoksu: Turku 2001 kultaa 13,78 s
Pituushyppy: Seinäjoki 1999 hopeaa 617 cm, Lahti 2000 kultaa 645 cm, Espoo 2009 hopeaa 619 cm
Seitsenottelu: Tampere 1996 pronssia 5331 pist., Lahti 2000 kultaa 6014 pist., Helsinki 2003 hopeaa 5707 pist.
Sisäradat
Pituushyppy: Vaasa 2009 hopeaa 609 cm, Helsinki 2004 pronssia 601 cm, Joensuu 2008 pronssia 595 cm
Kuulantyöntö: Jyväskylä 1999 pronssia 14,48 m
Tadoma

Tadoma on taktiilia huuliltalukua, jossa kuurosokea henkilö asettaa kätensä puhujan huulille tai kurkulle ymmärtäkseen asian.
Tadoma on kaksoisaistivammaisten keskuudessa harvoin käytetty, kosketukseen perustuva kommunikaatiomenetelmä. Sen avulla on mm. pyritty opettamaan kuurosokeita puhumaan.
Tadoma nimettiin Winthrop "Tad" Chapmanin ja Oma Simpsonin mukaan. He olivat ensimmäiset opiskelijat, joiden kohdalla menetelmää sovellettiin. Tadoma on monille vaikea oppia, ja puheen ymmärtämisen kannalta on tärkeää lausua sanat hitaasti ja selkeästi.
Tadoma-menetelmän pioneerina pidetään Sophia Alcornia, joka alkoi soveltaa sitä mm. Clarken kuurojenkoulussa 1900-luvulla. Juuri Alcorn oli Chapmanin ja Simpsonin opettaja. Alcorn kehitti menetelmää Caroline Yalen (1848–1933) teorian pohjalta. Menetelmää kehitettiin lisäksi mm. Perkinsin sokeainkoulussa Massachusettsissa. Tadoma oli ensisijainen menetelmä kielen opettamisessa kuurosokeille aina 1950-luvulle saakka.
Sukkapuikkokapina

| Sukkapuikkokapina Juustopäät |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä 1995 Millbrook-, Master Recording- ja Finnvox -studioilla
 Julkaistu: 1995
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Kari Pesonen
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 35.35
 Levy-yhtiö: Mercury, Polygram
Juustopäiden muut julkaisut
|   | Sukkapuikkokapina 1995 | Et sä tajuu? 1996 |
Sukkapuikkokapina on punkyhtye Juustopäiden esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995 levymerkillä Mercury/Polygram.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Juustopäät.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Kun tyttö rakastui punkkariin | säv. Jani, san. Teemu | 2.20 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Punainen lumi |  | 2.28 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Kiitos ja näkemiin |  | 2.44 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sukkapuikkokapina |  | 2.32 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Maailmanpyörä |  | 2.35 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Turha potku |  | 1.39 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Mä oon sekaisin | säv. Jani, san. Harri | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Valistuslaulu |  | 1.50 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Aggressiivinen lapsi |  | 2.11 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | V.P.K. | säv. Harri, san. Teemu | 1.24 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Elämän pitkä katu |  | 1.52 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Pilviin taivaisiin | säv. ja san. Jani | 1.53 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Et mua saa |  | 2.06 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Vierivä kivi |  | 1.20 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Repe |  | 1.50 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Poliisi pamputtaa taas | Mikko Syrjä, sov. Eppu Normaali | 1.46 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Hade – bassokitara, laulu
Jani – rummut, laulu
Teemu – kitara
Kokoonpano > Muut tekijät

Kari Pesonen – tuottaja
Juha Heininen – äänittäjä, miksaaja
Risto Hemmi – äänittäjä, miksaaja
Pentti Hokkanen – valokuvat
Aiheesta muualla

Sukkapuikkokapina discogs.com -sivustolla
Tage Thompson

| Tage Thompson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1997 (ikä 26) Phoenix, Arizona, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä / oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  200 cm
Paino:  99 kg
Seura
Seura:  Buffalo Sabres
Sarja:  NHL
Pelinumero:  72
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  St. Louis Blues
NHL-varaus:  26. varaus, 2016 St. Louis Blues
Tage Thompson (s. 30. lokakuuta 1997 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Buffalo Sabresia. St. Louis Blues varasi Thompsonin 26. pelaajana vuoden 2016 varaustilaisuudessa.
Sun and Steel

| Sun and Steel Iron Butterfly |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1974-1975
 Julkaistu: lokakuu 1975
 Formaatti: LP, MC
 Tuottaja(t): John Ryan
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 35.05
 Levy-yhtiö: MCA Records
Iron Butterflyn muut julkaisut
| Scorching Beauty 1975 | Sun and Steel 1975 | Rare Flight 1988 |
Sun and Steel on Iron Butterfly-yhtyeen albumi vuodelta 1975. Se on myös yhtyeen toistaiseksi viimeisin studioalbumi.
Kappaleet > A-puoli

Sun and Steel – 4.01 (säv. Brann)
Lightnin' – 3.02 (säv. DeMartines, Kramer)
Beyond the Milky Way – 3.38 (säv. Bushy, DeMartines)
Free – 2.41 (säv. Brann)
Scion – 5.02 (säv. Brann)
Kappaleet > B-puoli

Get It Out – 2.53 (säv. Brann)
I'm Right, I'm Wrong – 5.27 (säv. DeMartines, Kramer)
Watch the World Going By – 2.59 (säv. Brann)
Scorching Beauty – 6.42 (säv. Brann)
Singlejulkaisut

"Beyond the Milky Way" b/w "Get It Out"
"I'm Right, I'm Wrong" (3:50 edit) b/w "Scion" (3:40 edit)
Muusikot

Erik Brann – kitarat, laulu
Bill DeMartines – kosketinsoittimet, taustalaulu, laulu kappaleessa "Beyond the Milky Way"
Philip Taylor Kramer – basso, taustalaulu, laulu kappaleissa "Lightnin'" ja "I'm Right, I'm Wrong"
Ron Bushy – rummut
Susanna Pasolini

Susanna Pasolini pienen Pier Paolon kanssa.
Susanna Pasolini (o.s. Colussi; 10. maaliskuuta 1891 Casarsa della Delizia, Italia – 1. helmikuuta 1981 Udine, Italia) oli italialainen kirjailija, näyttelijä ja opettaja.[lähde? ]
Elämäkerta

Susanna Colussi di Domenico avioitui vuonna 1921 italilan armeijan upseerin Carlo Alberto Pasolinin (1892–1958) kanssa. Heidän avioliitostaan syntyi kaksi poikaa, elokuvaohjaaja Pier Paolo Pasolini 1922–1975 ja vapaustaistelija Guido Pasolini 1925–1945.[lähde? ]
Pasolini oli useita runoja kirjoittanut syvähenkinen runoilija. Susanna Pasolini esiintyi myös poikansa Pier Paolo Pasolinin elokuvissa Teorema ja Madonnan roolissa elokuvassa Il Vangelo secondo Matteo.[lähde? ]
Pasolinin nuorempi poika Guido kuoli toisen maailmansodan ja Italian vapautuksen aikana partisaanina Porzûsin verilöylyssä. Vuonna 1958 kuoli hänen miehensä Carlo Alberto ja vuonna 1975 hänen vanhin poikansa Pier Paolo, joka murhattiin Ostian Idroscalon rannalla. Hän itse kuoli 89-vuotiaana helmikuussa 1981.[lähde? ]
Kustantaja Rosellina Archinto julkaisi 2010 Graziella Chiacorssin toimittaman Pasolinin teoksen Il Film dei miei ricordi, joka on omaelämäkerrallinen romaani.
Säilymislaki

Säilymislait ovat fysikaalisia luonnonlakeja, joiden mukaan kaikkinaisissa vuorovaikutustapahtumissa tiettyjen suureiden kokonaismäärät pysyvät muuttumattomina.
Klassinen fysiikka tunsi viisi säilymislakia:
Massan säilymislaki
Liikemäärän säilymislaki
Pyörimismäärän säilymislaki
Energian säilymislaki
Sähkövarauksen säilymislaki.
Massan säilymislaki tunnetaan varsinkin kemiassa myös aineen häviämättömyyden lakina. Lavoisier'n ajoista radioaktiivisuuden keksimiseen saakka (noin 1780–1900) tämän oletettiin lisäksi pätevän jokaiselle alkuaineelle erikseen, koska ei tunnettu ilmiöitä, joissa alkuaine muuttui toiseksi alkuaineeksi. Myöhemmin suhteellisuusteoria osoitti massan ja energian välillä vallitsevan yhteyden E=mc², minkä vuoksi massan ja energian säilymisestä ei voi enää puhua kahtena erillisenä luonnonlakina, vaan ne ovat saman massa-energian säilymislain aikariippuvaisia erikoistapauksia.
Huomattakoon, että em. säilymislaeista vain sähkövaraus on aika- ja avaruusriippumaton.
Nykyinen hiukkasfysiikka tuntee edellisten lisäksi seuraavat säilymislait:
baryoniluvun säilymislaki
leptoniluvun säilymislaki, erikseen toisaalta elektronille ja elektronin neutriinolle, toisaalta myonille ja myonin neutriinolle
kvarkkien värivarauksen säilymislaki.
On myös muutamia säilymislakeja, jotka pätevät kaikissa muissa paitsi heikon vuorovaikutuksen aiheuttamissa ilmiöissä. Sellaisia ovat:
Pariteetin säilymislaki
Outouden säilymislaki.
Noetherin teoreeman mukaan säilymislait seuraavat fysiikan lakien yleisistä symmetrioista.
Säilytyskaluste

Keittiökaapit ja kylmälaitteet ovat kodin tavallisimpia säilytyskalusteita.
Säilytyskaluste on kiinteä kaluste tai irrallinen huonekalu, joka on tarkoitettu erilaisten tavaroiden säilyttämiseen kodissa, työpaikalla tai muussa kiinteistössä. Se voi olla avoin (esim. avohyllykkö) tai suljettu ovella, kannella tms. (esim. kaappi tai pyykkikori). Perinteinen säilytyskaluste on avattavalla kannella varustettu arkku, joka voi toimia myös istuimena ja matkalaukkuna.
Säilytyskaluste on sisustus- ja kalustealan ammattitermi, joka ei ole yleistynyt arkikieleen. Kalustetta pienemmistä säilytysvälineistä, kuten lehtitelineestä tai kotilaatikosta, käytetään ammattitermiä säilytin.
Säilytyskalusteet ovat useimmiten erikoistuneet tietynlaisten tavaroiden säilytystehtävään, mutta esimerkiksi tilavassa komerossa voi säilyttää hyvin monenlaista irtaimistoa sen sisusteista (hyllyt, vaatetangot, ritiläkorit, seinäkoukut) riippuen. Erikoistuneita säilytyskalusteita ovat muun muassa:
keittiön pöytäkaapit, -laatikostot, alakaapit ja korkeat komerot astioiden, ruoanlaitto- ja kattaustarvikkeiden ja huoneenlämmössä säilyvien elintarvikkeiden säilyttämiseen
jääkaappi, pakastin ja muut kylmälaitteet tuoreiden elintarvikkeiden säilytykseen
vaatekaappi, vaatekomero, lipasto, ritiläkoritorni tms. vaatteiden ja kodintekstiilien säilytykseen
siivouskomero siivousvälineiden ja -aineiden säilytykseen
kirjahylly kirjojen, ääni- ja kuvalevyjen, koriste-esineiden yms. säilytykseen
muut avohyllyt esillä pidettäville koriste- ym. esineille
tv-taso viihde-elektroniikkalaitteille
kylpyhuoneen peili- ja allaskaappi ja avohyllyt kylpyhuonetarvikkeille
pyykkikori tms. pesua odottaville tekstiileille
kirjoituspöytä, jossa laatikosto tai kaappi toimistotarvikkeille
työkalukaappi, -laatikosto tai -vaunu työpisteessä
lukittava kassakaappi, kassalipas ja tallelokero arvoesineille
lukittavat säilytyslokerot koulussa, liikenneasemilla, kauppojen auloissa, liikuntapaikkojen pukuhuoneissa yms. paikoissa
Sylvia Kristel

| Sylvia Kristel |
| --- | --- |
 Sylvia Kristel 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1952 Utrecht, Alankomaat
Kuollut: 17. lokakuuta 2012 (60 vuotta) Amsterdam, Alankomaat
Ammatti:  näyttelijä, taiteilija
Puoliso:  Hugo Claus Alan Turner Philippe Blot
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Emmanuelle (1974)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sylvia Kristel (28. syyskuuta 1952 Utrecht, Alankomaat – 17. lokakuuta 2012) oli alankomaalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi erityisesti nimiroolistaan elokuvassa Emmanuelle (1974).
Lapsuus ja nuoruus

Sylvia Kristel syntyi vuonna 1952 perheeseen, jonka vanhemmat pitivät hotellia Utrechtissa. Hänen isänsä oli myös menestynyt skeet-ampuja. Kristel kertoi viimeisessä elämäkerrassaan joutuneensa seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi yhdeksän vuoden iässä, mutta hän vaikeni tapauksen yksityiskohdista. Vanhemmat erosivat Kristelin ollessa 14-vuotias isän lähdettyä toisen naisen luokse.
Julkisuudessa

Kristel aloitti mallin työt 17-vuotiaana. Hän osallistui Miss TV Europe -kisoihin, jotka voitti. Kansainvälisesti hän tuli tunnetuksi roolistaan pehmopornoelokuvassa Emmanuelle. Hänen palkkionsa roolista oli vain 6 000 Yhdysvaltain dollaria. Jatko-osassa hänen palkkionsa oli jo 100 000 dollaria. Emmanuellen jälkeen Kristelillä oli useita rooleja vastaavanlaisissa tuotannoissa kuten Lady Chatterleyn rakastajassa (1981), jonka käsikirjoitus perustuu saman nimiseen kirjaan. Hänellä oli runsaasti rooleja myös valtavirran elokuvissa.
Yksityiselämä

Sylvia Kristel oli näyttelijä Arthur Kristelin äiti. Hän puhui ranskaa, englantia, italiaa ja hollantia. Asuessaan Los Angelesissa Yhdysvalloissa Kristel sortui enenevästi alkoholiin ja huumeisiin. Hänen yksityiselämänsä oli myrskyisä. Ensimmäisen kerran Kristel oli aviossa itseään 27 vuotta vanhemman kirjailija Hugo Clausin kanssa. Suhteen päätyttyä Kristel muutti Los Angelesiin, jossa hän oli suhteessa brittiläisen näyttelijä Ian McShanen kanssa. He tapasivat McShanen The Fifth Musketeer elokuvan kuvauksissa. Suhde kesti neljä vuotta ja oli epätasapainoinen ja väkivaltainen. Toukokuussa 1982 Kristel avioitui yhdysvaltalaisen liikemies Alan Turnerin kanssa. Tämä liitto päättyi eroon vain viiden kuukauden jälkeen. Kristelin kolmas aviomies oli elokuvatuottaja Philippe Blot, jonka kanssa Kristel oli aviossa vuosina 1986–1991.
Tämän jälkeen Kristel palasi Amsterdamiin ja elätti itsensä taiteilijana asuen pienessä yksiössä.
Kristel kuoli syöpään 60-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Muistot – Sylvia Kristel Helsingin Sanomat.  19.10.2012. Viitattu 3.12.2022.
Suomen asutusmuseo

| Suomen asutusmuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Erikoismuseo
Sijainti:  Asutusmuseontie 52 (ent. Nahkurintie 52), 71910 Alapitkä (Lapinlahti)
Kotisivut:  www.lapinlahti.fi/Asutusmuseo/Asutusmuseo
Koordinaatit:  63.2092°N, 27.5477°E
 fiSuomen asutusmuseo 
   
Suomen asutusmuseo sijaitsee Lapinlahden Alapitkällä. Museon tarkoituksena on vaalia ja säilyttää asutustiloilla eläneiden ihmisten muistoa ja kertoa, millaista maatilojen elämä oli ennen tietoyhteiskuntaa. Museoon kuuluu täysin alkuperäisessä asussaan säilynyt rintamamiestalo Alapitkän Alarannan tilalla, navetta, rantasauna ja puimala, joka on kesäisin kahviona. Museo on alkujaan ollut Salmista Laatokan Karjalasta Lapinlahdelle muuttaneiden Muren sisarusten koti. Museo avattiin vuonna 2000, ja sen ylläpitäjänä on Asutusmuseosäätiö.
Aiheesta muualla

Suomen asutusmuseo Lapinlahden kunta, lapinlahti.fi. Arkistoitu 15.4.2014. Viitattu 24.2.2013.
Westerlund, Johanna: Talo kuiskii tarinaa. Kodin Pellervo, 2010, nro 8, s. 20-24.  Pellervo-seura.
Halonen, Juha: Aika pysähtyy Alapitkällä  24.6.2010. nettiAviisi. Viitattu 24.2.2013.[vanhentunut linkki]
Suomen autismikirjon yhdistys

| Suomen Autismikirjon Yhdistys |
| --- | --- |
Perustettu:  2006
Toimiala:  vammaisjärjestö
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  valtakunnallinen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen autismikirjon yhdistys ry (ASY, ruots. Finlands Autismspektrumförening rf; entinen nimi Suomen Asperger-yhdistys ry) on vuonna 2006 perustettu yhdistys, jonka tavoitteena on edistää aspergereiden ja muiden lievästi autististen ihmisten verkostoitumista, parantaa heidän elinolosuhteitaan ja yhteiskunnallista asemaansa sekä vähentää heihin kohdistuvaa marginalisointia. Yhdistyksen tavoitteita ovat muun muassa terveydenhuollon, sosiaaliturvan ja opetusmenetelmien parantaminen sekä aspergereiden työllistymisen ja yleisen esteettömyyden edistäminen. ASY on Autismi- ja Aspergerliiton jäsenyhdistys.
Tavoitteidensa toteuttamiseksi yhdistys järjestää vuosittaiset Autismikirjon Empowerment-päívät ja Autistien päivän päätapahtuman (Autistic Pride Day).
Suomen autismikirjon yhdistyksellä on vertaisryhmiä Helsingissä ja Turussa.
Aiheesta muualla

Suomen autismikirjon yhdistyksen kotisivut
Suurin lentoonlähtöpaino

Suurin lentoonlähtöpaino (engl. MTOW, lyhenne sanoista Maximum Take-Off Weight) on ilmailussa käytettävä termi, jolla tarkoitetaan ilma-aluksen suurinta mahdollista lentoonlähtöpainoa. Termistä käytetään myös joissain tapauksissa muotoa Maximum Take-Off Mass.
Lentoonlähtöpainon suuruuteen vaikuttavat monet tekijät, kuten sääolosuhteet, kiitotien pituus, ilmanpaine ja voimalaitteen teho.
Susanna Reinboth

| Susanna Reinboth> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1963
Ammatti:  Toimittaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  1986–
Susanna Helena Reinboth (s. 1963) on suomalainen oikeustoimittaja. Hän työskentelee Helsingin Sanomissa ja oli aiemmin Nelosen uutisten oikeustoimittaja.
Reinboth suoritti journalismiopintoja Tampereen yliopistossa 1985–1987. Hän työskenteli STT:llä kesätoimittajana ja määräaikaisuuksissa 1986–1987 ja oikeustoimittajana 1988–1990. Vuosina 1990–2004 Reinboth oli Helsingin Sanomien oikeustoimittaja ja vuodesta 2004 Nelosen uutisten oikeustoimittaja. Vuonna 2007 Reinboth vaati suojelupoliisilta kopiota niin sanotusta Tiitisen listasta ja menestyikin Helsingin hallinto-oikeudessa, jonne hän valitti suojelupoliisin kielteisestä päätöksestä. Suojelupoliisin valitettua korkeimpaan hallinto-oikeuteen lista jäi kuitenkin salaiseksi. Vuonna 2008 Reinboth palkittiin Vuoden journalisti 2007 -palkinnolla.
Reinboth on Oikeustoimittajat ry:n perustajajäsen ja hallituksen jäsen ja on toiminut yhdistyksen puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Hän on ollut myös Julkisen sanan neuvoston jäsen ja toinen varapuheenjohtaja. Vuonna 2009 Reinboth osallistui päätökseen niin kutsutussa lautakasa-asiassa, joka koski Ylen uutisointia pääministeri Matti Vanhasen talonrakennukseen kohdistuvissa korruptioepäilyissä. Reinboth äänesti vapauttavan päätöksen puolesta.
Tammikuussa 2011 Euroopan ihmisoikeustuomioistuin katsoi, että Reinbothin ja Helsingin Sanomien päätoimittaja Janne Virkkusen sananvapautta loukattiin kun heille tuomittiin sakkoja ja korvausvelvollisuus presidenttiehdokas Esko Ahon kampanjapäällikön yksityiselämän käsittelemisestä.
Huhtikuussa 2014 Tutkivan journalismin yhdistys myönsi Lumilapio-palkinnon Reinbothille ja Minna Passille huumepoliisia käsitelleestä, Helsingin Sanomissa julkaistusta juttusarjasta. Vuonna 2018 Reinboth ja Passi saivat Lauri Jäntin säätiön palkinnon poliisi Jari Aarniota käsittelevästä teoksestaan Keisari Aarnio. Kirjan pohjalta tehtiin vuonna 2018 televisiosarja Keisari Aarnio, jossa Reinbothia näyttelee Kirsi Ylijoki.
Palkinnot ja tunnustukset

Suomen Asianajajaliiton toimittajapalkinto 1999
Bonnierin vuoden journalisti 2007
Lauri Jäntin palkinto 2018
Lumilapio-palkinto:
1998, Ulkomaalaisviha, Helsingin Sanomat
2014, Helsingin Sanomissa julkaistusta huumepoliisin toimintaa käsitelleestä juttusarjasta.
Bonnierin vuoden kirja 2017: Keisari Aarnio. Huumepoliisi Jari Aarnion uskomaton tarina.
Aiheesta muualla

Susanna Reinboth Twitterissä
Susanna Reinbothin artikkelit Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
TACAM R-2

| TACAM R-2 |
| --- | --- |

Aseen tyyppi:  panssarintorjuntavaunu
Alkuperämaa:   Romania
Palvelushistoria
Sodissa:  Toinen maailmansota
Valmistushistoria
Valmistusvuodet:  1944
Valmistusmäärä:  21
Tekniset tiedot
Paino:  12 t
Pituus:  5 m (vaunu)
Leveys:  2,064 m
Korkeus:  2,32 m
Miehistö:  3
Panssarointi:  12–25 mm vaunussa 10–17 mm tykin kilpi
Pääaseistus:  76,2 mm M1941
Moottori:  Skoda
Teho:  125 hv
Toimintasäde:  160 km tiellä 130 km maastossa
Huippunopeus:  25–30 km/h tiellä 8–15 km/h maastossa
TACAM R-2 oli toisen maailmansodan aikana Romaniassa suunniteltu ja valmistettu panssarintorjuntavaunu ja se valmistettiin vuonna 1943 34 kappaletta. Vaunu rakennettiin käyttäen suorituskyvyltään vanhentuneita R-2-panssarivaunuja ja 76,2 mm tykkejä. Vaunuja tehtiin kaikkiaan 21, mutta niitä ei ennen kuin Romania vaihtoi puolia elokuussa 1944. Vaunut pääsivät tositoimiin Neuvostoliiton puolella saksalaisia vastaan. Vaunuja selvisi sodasta ainakin yksi, joka on näytteillä sotamuseolla Bukarestissa.
Suunnittelu

Romania osallistui Saksan hyökkäykseen Neuvostoliittoon vuonna 1941 ja pian kävi selväksi, että maan asevoimilta puuttui tehokas aseistus Neuvostoliiton uudempia panssarivaunumalleja T-34 ja KV-1 vastaan. Käytössä olleet R-2-vaunuista tuli sodan kuluessa kelvottomia panssarivaunuja vastaan. Saksastakaan aseistusta ei saatu, kun maa tarvitsi niitä omille joukoilleen. Romaniassa kaavailtiin aluksi T-34-vaunun kopioimista, mutta lopulta maan teollisuuden todettiin olevan kykenemätön valmistamaan niitä. Vuoden 1942 lopulla ainut tehokas Romanian käytössä ollut ase neuvostoliiton vaunuja vastaan olivat vallatut venäläiset vaunut ja 76,2 mm tykit. Everstiluutnantti Constantin Ghiulai sai tehtäväkseen suunnitella liikkuvan alustan tykille saatavilla olleista varusteista. Lopputulos oli T-60-panssarivaunun pohjalta rakennettu TACAM T-60. Stalingradin taistelun jälkeen Romaniassa päätettiin, että maan oli toisaalta jatkettava R-2 vaunujen käyttöä, mutta niitä alettaisiin muuttaa T-60 -vaunujen tapaan panssarintorjuntavaunuiksi. Tehtäväkseen tämän sai joulukuussa 1942 Ghiulai, jolla oli jo kokemusta edellisestä hankkeesta.
Käyttö

TACAM T-60 oli varustettu neuvostoliittolaisella 76,2 mm M1936-tykillä, jota kaavailtiin aluksi myös R-2 pohjaisen vaunun pääaseeksi. Prototyyppi valmistui heinäkuun ja syyskuun välillä 1943 ja sitä koekäytettiin Sudițissa. Ennen vaunujen siirtymistä valmistukseen tykiksi vaihdettiin kuitenkin nykyaiksempi 76 mm M1941. Kuten edellistä panssarintorjuntavaunua, TACAM R-2-vaunua suojasi kolmelta puolelta vallatuista BT-7-vaunuista saadut panssarilevyt. Vaunujen valmistuksen alku myöhästyi, koska R-2 vaunujen tilalle Saksasta saapuvat vaunut myöhästyivät. 40 vaunun muutostyöt alkoivat viimein Leonidan tehtaalla helmikuun lopussa 1944. Saman vuoden kesäkuussa vaunuja oli valmistettu prototyypin lisäksi 20. Uusien vaunujen muutostyöt päätettiin lopettaa, koska vaunun tykki oli osoittautunut tehottomaksi Neuvostoliiton uusia Josif Stalin-vaunuja vastaan. Vaunulle tarvittiin jälleen uusi tykki. Korvaajaksi ehdotettiin romanialaista Reșița M1943 75 mm tykkiä tai saksalaista Kruppin 88 mm tykkiä. Reșița M1943 oli neuvostoliittolaisen ZiS-3-tykin kopio, mutta ammuksina olisi käytetty Pak 40-tykin ammuksia. Vaihtoehtoisesti vaunut voitasiin muuttaa liekinheitinvaunuiksi.
Lopulta muutostöihin ei kuitenkaan ryhdytty, ennen kuinta Romania vaihtoi maailmansodan puolia 23. elokuuta. TACAM R-2-vaunuja käytettiin sittemmin taisteluissa Neuvostoliiton puolella Bukarestissa, Ploieștissa ja Transsilvanian pohjoisosissa. 26. lokakuuta mennessä oltiin menetetty 10 vaunua. Loput osallistuivat taisteluhin aina Määriin ja Itävaltaan saakka. Suurin osa tuhoutui sodan aikana, mutta yksi säilynyt kappale on nykyisin näytteillä kansallisella sotamuseolla Bukarestissa.
Vaunu sivutakaa nähtynä.
Susie Wolff

| Susie Wolff |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Suzanne ”Susie” Wolff
Syntynyt: 6. joulukuuta 1982 (ikä 41) Oban, Skotlanti
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Aiheesta muualla
www.susiewolff.com
Suzanne ”Susie” Wolff (o.s. Stoddart; MBE; s. 6. joulukuuta 1982 Oban, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on skotlantilainen uransa lopettanut rata-autoilija.
Wolff toimi vuodet 2012–2015 Williamsin F1-tallin testikuljettajana. Marraskuussa 2015 Wolff ilmoitti lopettavansa kilpauransa vuoden 2015 päätteeksi.
Wolff asuu Ermatingenissä Sveitsissä aviomiehensä Toto Wolffin kanssa, joka tunnetaan muun muassa Valtteri Bottaksen managerina ja nykyisenä Mercedeksen F1-tallin tallipäällikkönä. He menivät naimisiin lokakuussa 2011. 2017 heille syntyi poika Jack.