stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruotsin maantiede
Ilmasto > Lounaisrannikko ja Skåne

Eteläisimmässä Ruotsissa ja lounaisrannikolla ilmasto on Ruotsin lauhkein. Pysyvä lumipeite on maassa vain joitakin päiviä tammi–helmikuussa, joten talvet ovat selvästi lyhyempiä kuin pohjoisempana. Lunta ei toisinaan sada koko talvena, joten talvet ovat pimeämpiä kuin pohjoisempana. Atlantin ja Itämeren leudontava vaikutus näkyy alueella voimakkaasti myös kesäisin: päivälämpötilat ovat keski- ja loppukesällä usein matalampia kuin pohjoisempana sisämaassa, mutta syksyllä alue pysyy lämpimämpänä pohjoista pidempään. Etenkin loppukesät, syksyt ja talvet ovat sateisia, keväät ja alkukesät taas kuivia. Talvisin myrskyt ja voimakkaat tuulet ovat yleisiä. Talvella runsaimmat sateet saadaan aivan alueen eteläisimmissä osissa. Vuoden sademäärä on noin 500–1000 mm.
Kasvillisuus

Ruotsin kasvillisuus vaihtelee Lapin karuista tunturialueista Etelä-Ruotsin vehmaisiin lauhkeisiin lehtimetsiin.
Alpiinista tundramaista kasvillisuutta ja tunturikoivikoita kasvaa Skandeilla heti tunturipaljakoiden alapuolella. Muutoin koko Pohjois-Ruotsi on havumetsävyöhykettä. Tukholman pohjoiseen sijaitsevassa Ruotsissa aivan pohjoiseen saakka alavilla mailla valtapuulajeja ovat kuusi, koivut ja mänty. Puulajisuhteet vaihtelevat pohjoisuuden, pienilmaston ja maaperän mukaan. Aivan Pohjoisimmassa Ruotsissa havumetsät ovat matalia mäntyä, kuusta ja koivua kasvavia sekametsiä. Etelämpänä Pohjois-Ruotsissa metsät jakaantuvat voimakkaammin kuusi ja mäntyvaltaisiin kangasmetsiin. Tukholman seudulla sen sijaan on nähtävissä selvästi jo kolme eri päämetsätyyppiä: tuore kangasmetsä (kuusia ja koivuja), kuiva kangasmetsä (mäntyä) ja lehto (kuusta ja/tai jaloja lehtipuita). Eteläisimmässä Ruotsissa päämetsätyypit ovat kosteat lehdot (saarnea, tervaleppää), tuoreet lehdot (pyökkiä, vähemmistönä seassa myös kuusta), sekä kuivat lehdot (tammea, jalavaa, pähkinäpensasta, ja koivua,). Aivan eteläisimmästä Skoonesta kuusi puuttuu kokonaan tuoreista lehdoista. Länsirannikolla, Skoonesta Göteborgiin talvitammi on tyypillinen pensaikkoisia metsiä muodostava puu rantakallioiden läheisyydessä.
Aivan Tukholman pohjoispuolella kulkee Hemiboreaalisten sekametsien ja tammen levinneisyysraja. Ruotsalaiset sekametsät ovat sekoitus keskieurooppalaista lehtimetsää ja Skandinaavista havusekametsää. Vallitsevia ne ovat Tukholman eteläpuolisessa osassa Ruotsia. Varsinaisen lehtimetsävyöhykkeen pohjoisrajan ja kuusen levinneisyysalueen eteläraja kulkevat eteläisimmässä ruotsissa.
Metsäkuusi kasvaa luonnostaan lähes koko Ruotsissa, mutta Etelä-Ruotsissa se on pohjoisia alueita vähälukuisempi. Ainoastaan eteläisimmästä Skoonesta kuusi puuttuu kokonaan. Euroopanpyökki kasvaa luonnonvaraisena pohjoisimmillaan hieman Tukholman eteläpuolella, mutta taas vastaavilla leveyksillä Virossa ja Latviassa sitä ei ole ollenkaan. Pyökki yleistyy Vallitsevaksi puulajiksi saakka Etelä-Ruotsin seudulle tultaessa.
Alvareiksi kutsutaan kuivia kanervaa ja ketokasvillisuutta kasvavia kalkkikiviylänköjä, joita on Öölannissa. Kasvillisuus alvareilla on samantyyppistä kuin Englannin nummilla. Alun perin alvareita peittivät sankat seka- ja lehtimetsät, mutta ahkera laidunnus on aikojen kuluessa ehkäissyt puuston uusiutumisen. Vain ne kasvit, joita laiduntavat eläimet ovat karttaneet, ovat selvinneet. Tällaisia kasveja ovat esimerkiksi kanerva ja kataja.
Maisemakuvia

Pyökkimetsää Söderåsenin harjulla Skånessa.
Peltoaukean yli näkyy Mösseberg ja Falköpingin kaupunki Länsi-Götanmaalla.
Katajalaidunta Stenshuvudin kansallispuistossa Skånessa.
Ruotsin korkein vesiputous Njupeskär sijaitsee Taalainmaan Särnassa.
Havumetsää Hälsinglandin Järvsössä.
Talvimaisemaa Värmlannin Branäsissä.
Hällingsåfalletin vesiputous Jämtlandin Frostvikenissä.
Tunturimaastoa Rapadalenissa Sarekin kansallispuistossa Jokimukassa.
Lapportenin vuoristolaakso Pohjois-Ruotsin Kiirunassa.
Stora Sjöfalletin kansallispuisto sijaitsee Jokimukassa ja Jällivaarassa.
Väestömaantiede

Valtaosa Ruotsin väestöstä asuu maan keski- ja eteläosissa. Ruotsin taajama-aste on 85 prosenttia, mikä on suunnilleen sama kuin Suomessakin. Ruotsin suurimmat taajamat ovat Tukholma, Göteborg ja Malmö. Useimmat Ruotsin 50 suurimmasta taajamasta sijaitsevat rannikoilla tai Tukholman ja Göteborgin välisellä alueella. Kolme suurinta kuntaa ovat puolestaan Tukholman kunta, Göteborgin kunta ja Malmön kunta. Muinaisjäännösten tiheys kertoo väestötiheydestä menneinä aikoina. Tiheimmässä muinaisjäännökset ovat Mälarinlaaksossa ja Bohuslänissä.
50 suurinta taajamaa vuonna 2005
Väestötiheys kunnittain vuonna 2007
Muinaisjäännösten tiheys
Väestömaantiede > Asutuksen leviäminen

Seuraavat kartat kuvaavat pysyvän asutuksen leviämistä vanhemmalta kivikaudelta nykyaikaan asti.
Vanhempi kivikausi (10 000–4100 eaa.)
Nuorempi kivikausi (4100–1700 eaa.)
Pronssikausi (1700–500 eaa.)
Nuorempi rautakausi (550–1050 jaa.)
Myöhäiskeskiaika (1300–1500 jaa.)
Nykyaika (viimeiset 200 vuotta)
Poliittinen maantiede > Hallinnolliset jaotukset

Ruotsi jakautuu nykyään 21 lääniin, mutta maassa on myös 25 historiallista maakuntaa ja kolme historiallista pääaluetta (Götanmaa, Sveanmaa ja Norlanti). Jokaisessa läänissä Gotlannin lääniä lukuun ottamatta toimii maakäräjät. Kuntia Ruotsissa on 290 kappaletta. Valtiopäivävaaleissa Ruotsi on jaettu 29 vaalipiiriin. Ruotsin kirkolla puolestaan on 13 hiippakuntaa.
Ruotsin läänit
Ruotsin maakunnat
Ruotsin historialliset pääalueet
Ruotsin kunnat
Ruotsin vaalipiirit
Ruotsin hiippakunnat
Poliittinen maantiede > Vaalimaantiede

Seuraavat kartat kuvaavat Ruotsin valtiopäivävaalien tuloksia vuodesta 1973 vuoteen 2006. Kartat eivät kerro kunnan suurinta puoluetta, vaan eniten ääniä saaneen puolueen oikeisto- tai vasemmistoblokin sisällä riippuen siitä kumpi näistä blokeista on saanut suhteellisesti enemmän ääniä kunnassa. Sinisellä on Maltillinen kokoomus, vihreällä Keskustapuolue, vaaleansinisellä Kansanpuolue liberaalit tummansinisellä Kristillisdemokraatit ja punaisella Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue.
Ruotsin valtiopäivävaalit 1973
Ruotsin valtiopäivävaalit 1976
Ruotsin valtiopäivävaalit 1979
Ruotsin valtiopäivävaalit 1982
Ruotsin valtiopäivävaalit 1985
Ruotsin valtiopäivävaalit 1988
Ruotsin valtiopäivävaalit 1991
Ruotsin valtiopäivävaalit 1994
Ruotsin valtiopäivävaalit 1998
Ruotsin valtiopäivävaalit 2002
Ruotsin valtiopäivävaalit 2006
Vasemmistoblokki on yleensä saanut enemmistön etenkin useissa Norlannin kunnissa Pohjois-Ruotsissa, mutta myös monissa Keski-Ruotsin kunnissa. 1970-luvulla oikeistoblokki sai Etelä-Ruotsissa enemmistön äänistä useissa kunnissa, mutta sittemmin vasemmistoblokki on saanut enemmistön monessa Etelä-Ruotsin kunnassakin. Karttojen perusteella Ruotsin sosialidemokraattinen työväenpuolue on kaikissa vuosien 1973–2006 välisissä vaaleissa ollut vasemmistoblokin suurin puolue kyseisen blokin voittamissa kunnissa. Keskustapuolue oli 1970-luvulla oikeistoblokin suurin puolue tämän blokin voittamissa kunnissa, mutta nykyään oikeistoblokin voittamissa kunnissa Maltillinen kokoomus on blokin suurin puolue.
Kirjallisuutta

toimituskunta: Ahlman, Hans W:son ym.: Sverige: Land och folk 1, Allmän geografi.  Stockholm:  Natur och kultur, 1966.
toimituskunta: Ahlman, Hans W:son ym.: Sverige: Land och folk 2, Landskap och kommunblock.  Stockholm:  Natur och kultur, 1966.
toimituskunta: Ahlman, Hans W:son; Arpi, Gunnar; Hoppe, Gunnar ym.: Sverige: Land och folk 3, Atlas med register.  Stockholm:  Natur och kultur, 1966.
Motormännen: Sverige Vägatlas.  (20. painos)  Stockholm:  Norstedt, 2011.  ISBN 978-91-1-303611-3
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sveriges Nationalatlas (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Lantmäteriet: Kartor och geografisk information (ruotsiksi)
MarkInfo - Klimat (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
| n k Ruotsin aluejaotukset |
| --- | --- |
Nykyiset hallintoalueet: 21 lääniä • 20 maakäräjää • 290 kuntaa • 2 523 piiriä (Ruotsin piirit) • kunnanosia (joissakin kunnissa)
Kuntauudistukset: Ruotsin kuntauudistukset • Ruotsin kunnat 1952
Historialliset kuntamuodot: kaupunki (Ruotsin kaupungit) • kauppala (Ruotsin kauppalat) • maalaiskunta • taajaväkinen yhdyskunta (Ruotsin taajaväkiset yhdyskunnat) • epäitsenäinen kauppala (Ruotsin epäitsenäiset kauppalat)
Historialliset pääalueet: Götanmaa • Sveanmaa • Norlanti
Muita historiallisia aluejaotuksia: 25 maakuntaa • kihlakunta/laivakunta/vuorikunta/käräjäkunta (Ruotsin kihlakunnat) • pitäjä • neljänneskunta • ruotu
Epävirallisia alueita: Bergslagen • Glasriket • Mälarinlaakso • Sjuhärad • Ruotsin ruukkialueet
Tilastollisia aluejakoja: 1 940 taajamaa (Ruotsin taajamat) • 2 876 pientaajamaa (Ruotsin pientaajamat) • 21 NUTS-aluetta (Ruotsin NUTS-alueet) • 291 kuntien keskustaajamaa
Ruotsin kirkon aluejaot: 13 hiippakuntaa • 130 rovastikuntaa • pastoraatteja • 1 439 seurakuntaa • seurakuntayhtymiä
Learjet

Learjet 35
Learjet oli vuoteen 1986 asti itsenäinen Yhdysvalloissa toiminut lentokonetehdas. Vuodesta 1990 lähtien omistajana on ollut kanadalainen Bombardier Aerospace, ja nykyään Learjet on osa Bombardierin tuoteperhettä (Bombardier Learjet Family). Learjet-koneita rakennetaan Wichitassa, Kansasissa.
Maaliskuussa 2021 Bombardier ilmoitti lopettavansa Learjetien tuotannon vuoden loppuun mennessä. Syynä on kysynnän siirtyminen niitä suurempiin malleihin, joita Bombardierilla edustavat Global ja Challenger.
Tausta

William Lear perusti yhtiön 1950-luvulla nimellä Swiss American Aviation Corporation. Sen ensimmäinen lentokone oli Sveitsin ilmavoimille tehty maataistelukone FFA P-16. Koneen prototyyppi lensi vuonna 1955. Vuonna 1958 oli suunnitelmia 100 koneen tilauksesta, mutta hanke kariutui vuonna 1960.
William Learin suunnitteluryhmä näki mahdolliseksi kehittää hävittäjätyyppisen sotilaslentokoneen pohjalta liikelentokoneen. Se sai tunnuksen SAAC-23 vuonna 1962. Samana vuonna perustettiin tehdas Wichitaan. 1963 yhtiö sai uuden nimen Lear Jet Corporation perustajansa mukaan.
Kone sai tyyppinimen Learjet 23. Se oli 6–8-paikkainen. Koneen mennessä valmistukseen yhtiö oli muutettu pörssiyhtiöksi. Vuonna 1966 tuli myyntiin paranneltu ja hieman suurempi malli Learjet 25. Yhtiön nimi muuttui samanaikaisesti muotoon Lear Jet Industries Inc.
Omistaja vaihtuu

10. huhtikuuta 1967 William Lear myi 60 prosentin osuutensa yhtiöstä Denverissä toimivalle Gates Rubber Company -yhtiölle. Lear jatkoi yhtiön hallituksessa 2. huhtikuuta 1969 asti. Vuonna 1969 yhtiöstä tuli Gates Learjet Corporation. Yhtiön tuotteiden myynti asevoimille kasvoi.
Vuonna 1971 moottoriksi otettiin Honeywell TFE731 -puhallinmoottori, ja Learjet 25 muuttui samalla Learjet 35:ksi.
Vuonna 1974 Learjetin suihkukoneita oli valmistettu yhteensä 500 kappaletta.
19. huhtikuuta 1979 yhtiön Learjet 55 lensi ensilentonsa.
Suomen ilmavoimat tilasi ensimmäiset Learjet 35A -konetyypin sotilaskäyttöön tarkoitetut versiot, joista kolmesta ensimmäinen toimitettiin Suomeen syyskuussa vuonna 1982. Koneet saivat Suomessa tyyppimerkinnän Learjet 35A/S. Samaisen koneen yhdysvaltalainen tyyppimerkintä on C-21A. Kyseistä Learjet 35A -konetyyppiä valmistettiin noin 700 kappaletta.
Vuonna 1984 yhtiö perusti Aerospace Division -yksikön ja samana vuonna yhtiön tuotanto loppui. Vuonna 1986 yhtiön pääkonttori siirrettiin Arizonaan tuotannon alkaessa sekä Tucsonissa että Wichitassa. Vuoden 1985 lopulla yhtiön Aerospace Division sai alihankintaurakan avaruussukkulan moottoreiden osista.
Integrated Acquisition -yhtiö valtasi vuonna 1987 Gates Learjet Corporationin, ja sen nimi muuttui muotoon Learjet Corporation. Yritys saneerattiin myyntikuntoon – tuotanto keskitettiin Kansasiin. Yhtiön osti vuonna 1990 Bombardier.
Loppuvuonna 1990 yhtiö toi markkinoille Learjet 60 -lentokoneen ja vuonna 1995 Learjet 45:n.
Koneet

Learjet 23 – LJ23 (Lear Jet)
Learjet 24 – LJ24 (Lear Jet & Gates Learjet)
Learjet 25 – LJ25 (Lear Jet & Gates Learjet)
Learjet 28 – LJ28 (Gates Learjet)
Learjet 29 – LJ28 (Gates Learjet)
Learjet 31 – LJ31 (Lear Jet & Gates Learjet)
Learjet 35 – LJ35 (Learjet, Gates Learjet & Shin Meiwa). USAF:n koneena C-21.
Learjet 36 – LJ35 (Gates Learjet), pidennetty Learjet 35
Learjet 40 – LJ40 (Learjet)
Learjet 45 – LJ45 (Learjet)
Learjet 55 – LJ55 (Gates Learjet)
Learjet 60 – LJ60 (Learjet)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bombardier Learjet website (Arkistoitu – Internet Archive)
Learjet website on Objectbook (Arkistoitu – Internet Archive)
Learjet timeline from Wings over Kansas (Arkistoitu – Internet Archive)
Learjet 45
Lehtohavusammal

| Lehtohavusammal |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Alakaari::  Bryophytina
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Hiirensammalet Bryidae
Ylälahko::  Hypnanae
Lahko::  Palmikkosammalet Hypnales
Heimo::  Havusammalet Thuidiaceae
Suku::  Lehtohavusammalet Thuidium
Laji::  tamariscinum
Kaksiosainen nimi
 Thuidium tamariscinum  (Hedw.) Schimp. 
Katso myös
   Lehtohavusammal Wikispeciesissä   Lehtohavusammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lehtohavusammal (Thuidium tamariscinum, (Hedw.) Schimp.) on lehtohavusammalten (Thuidium) sukuun kuuluva lehtisammal.
Lehtohavusammalta esiintyy maapallon pohjoispuolen lauhkealla vyöhykkeellä varsinkin mereisillä alueilla. Suomessa se on eteläinen lähinnä hemiboreaalisen vyöhykkeen laji ja harvinainen. Laji tunnetaan Etelä-Pohjanmaan, Pohjois-Hämeen ja Pohjois-Karjalan korkeudelta. Sen kasvupaikkoja ovat lehdot, lähteiköt ja lehtokorvet.
Denis Law

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Denis Law
Syntymäaika: 24. helmikuuta 1940
Syntymäpaikka:  Aberdeen, Skotlanti
Kuolinaika: 17. tammikuuta 2025 (84 vuotta)
Pelipaikka: Hyökkääjä
Lempinimi: The King
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1956–1960 1960–1961 1961–1962 1962–1973 1973–1974 | Huddersfield Town Manchester City Torino Manchester United Manchester City | 81 (16) 44 (21) 27 (10) 309 (171) 24 (9) |
Maajoukkue
| 1958–1974 | Skotlanti | 55 (30) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Denis Law (24. helmikuuta 1940 Aberdeen – 17. tammikuuta 2025 ) oli skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet valittiin Euroopan parhaaksi pelaajaksi vuonna 1964.
Law aloitti uran seuratasolla kakkosdivisioonassa Englannissa edustamalla Huddersfieldia vuonna 1956. Neljää vuotta myöhemmin hän edusti Manchester Cityä solmittuaan siirtosopimuksen 55 000 punnalla, joka oli Ison-Britannian ennätys. Vuotta myöhemmin hän pelasi Italiassa Torinossa, joka oli ostanut hänet 110 000 punnalla. Tähän aikaan tämä oli uusi siirtoennätys englantilaisten ja italialaisten seurojen välillä. Hän edusti Manchester Unitedia ja hänet tunnetaan parhaiten näistä yhdestoista vuodesta, jonka aikana hän teki 236 maalia 409 ottelussa lempinimellä "King". Hän on ainoana skotlantilaisena pelaajana historiassa voittanut Euroopan vuoden jalkapalloilija palkinnon 1964. Manchester Unitedin riveissä Law voitti myös Englannin liigamestaruuden vuosina 1965 ja 1967 sekä FA Cupin vuonna 1963. Pelatessaan keväällä 1974 Manchester Cityn riveissä entistä seuraansa Unitedia vastaan hän teki kantapäällä maalin, joka ratkaisi Unitedin putoamisen I divisioonasta alemmalle sarjatasolle.
Law on Kenny Dalglishin ohella Skotlannin maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä tehtyään 30 maalia 55 ottelussa. Hän edusti Skotlantia vuoden 1974 MM-kisoissa. Law oli myös Unitedin toiseksi paras maalintekijä Bobby Charltonin jälkeen. Law pitää hallussaan Unitedin yhden kauden maaliennätystä 46 maalilla.
Seurajoukkueura > Huddersfield Town

Kaudella 1954–55, Archie Beattie, Huddersfieldin scoutti kehotti häntä menemään kokeilemaan. Kun hän oli mennyt, manageri sanoi, että poika oli "friikki" ja että hän ei ollut koskaan nähnyt vähemmän sopivampaa pelaajaa jalkapalloon. Lawin yllätykseksi he kirjoittivat sopimuksen 3. huhtikuuta 1956. Ensimmäisen kakkosdivisioonan ottelun hän pelasi 24. joulukuuta 1956, vain 16-vuotiaana, 2-0 voitolla Notts Countista. Manchester Unitedin Matt Busby tarjosi Huddersfieldille 10 000 puntaa Lawista.
Seurajoukkueura > Manchester City

Maaliskuussa 1960, Law teki sopimuksen Manchester Cityn kanssa 55 000 punnalla, joka oli brittiläinen siirtoennätys. Ensimmäisessä pelissään Law teki 4-3 voittomaalin Leeds Unitedia vastaan. Huhtikuussa hän teki kaksi maalia 4-1 voitossa Aston Villaa vastaan. Law teki kuusi maalia FA-Cupissa Luton Townia vastaan. Ottelu kuitenkin keskeytettiin, ja niin hänen kuutta maaliaan ei laskettu. Uusintapelissä Luton voitti 3-1, City oli ulkona Cupista. Seuraavassa marraskuussa, Law edusti Jalkapalloliigan Mestarien ottelussa Italian liigaa vastaan, häviten 4-2.
Vaikkakin hän piti ajastaan Cityssä, hän halusi pelata paremmassa joukkueessa ja hänet myytiin italialaisseura Torinolle kesällä 1961.
Seurajoukkueura > Torino

Law loukkaantui autokolarissa 7. helmikuuta 1962. Hänen uransa jäi lyhyeksi Torinossa, Law solmi Manchester Unitedin kanssa siirtosopimuksen 115 000 punnasta 10. heinäkuuta 1962.
Seurajoukkueura > Manchester United

Law pelasi ensimmäisen ottelunsa Unitedissa West Bromwich Albionia vastaan 18. elokuuta 1962, tekemällä maalin jo. 7. minuutilla. Ottelu päättyi 2-2 tasapeliin. Liigaottelussa Leicester Cityä vastaan Law teki hattutempun, mutta silti joukkue hävisi. FA Cupissa, Law teki toisen hattutempun 5-0 voitossa Huddersfieldiä vastaan. Cupin finaalissa vastaan tuli suuri suosikki, liiganelonen Leicester City. Law teki finaalissa maalin ja United voitti ainoan FA Cup -voittonsa Law'n aikana. Kaudella 1964-65, Law teki 28 liigamaalia ja oli liigan paras maalintekijä Unitedin voitettua liigamestaruuden. Vuonna 1968, United voitti Euroopan Cupin ensimmäistä kertaa. Vuonna 1968–69, United kohtasi kahdesti AC Milanon Euroopan Cupin välierässä. United hävisi ensimmäisen kohtaamisen San Sirolla 2-0, voitti toisen kohtaamisen Old Traffordilla Bobby Charltonin 1-0 voittomaalilla. Law pelasi ottelut polvi puudutettuna. Law jatkoi Manchester Unitedissa vuoteen 1973 saakka ja palasi sen jälkeen vielä yhdeksi kaudeksi Manchester Cityyn.
Maajoukkueura

Häntä ei valittu Skotlannin maajoukkueeseen 1958 jalkapallon maailmanmestaruuskisoihin, mutta pelasi ensimmäisen maaottelun Walesia vastaan 18. lokakuuta 1958. Law pelasi, mutta ei tehnyt maalia Skotlannin maaottelussa Englantia vastaan 15. huhtikuuta 1961; Skotlanti hävisi ottelun 9-3, Law kuvaili sitä hänen mustimpana päivänään. Hän teki kuuluisan maalin Englantia vastaan Wembleyllä 2-1 päättyneessä ottelussa 1963. Law loukkasi oikean polvensa Skotlannin ottelussa Puolaa vastaan 1965. Law teki kuuluisan 3-2 voittomaalin Englantia vastaan 15. huhtikuuta 1967.
Saavutuksia

Englannin mestari 1965 ja 1967
FA Cupin voitto 1963
Kultainen pallo -palkinnon voittaja 1964
English Football Hall of Fameen 2002
Skotlannin Golden Player 2003
The United Trinity: George Best, Denis Law ja Bobby Charlton. Patsas Old Trafford -stadionin ulkopuolella.
Käännös suomeksi
Lehtimäenkylä

| Lehtimäenkylä |
| --- | --- |
 Lehtimäenkylä
 Koordinaatit: 62°38.516′N, 22°55.549′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Seinäjoki
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2022):  80
Postinumero:  61120
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lehtimäenkylä on Seinäjoen kylä Seinäjoen keskustan ja Peräseinäjoen keskustan puolivälissä seututien 694 varrella. Aiemmin kylä kuului Ilmajoen kuntaan, kunnes se liitettiin osaliitoksella Seinäjokeen vuonna 2005 yhdessä Honkakylän ja Ojajärvenkylän kanssa, jotta kuntaliitoksesta päättäneille Seinäjoelle ja Peräseinäjoelle saatiin yhtenäinen alue. Nyt se kuuluu Keskiseinäjoen suuralueeseen yhdessä Ämmälänkylän, Honkakylän, Riskunmäen ja Viitalan kanssa.
Lehtimäenkylän asukasluku oli vuoden 2022 lopussa 80.
Lehtimäenkylä kuuluu postinumeroalueeseen 61120 Louko. Lehtimäenkylässä on kolmisenkymmentä taloa, mukaan lukien muutamia perinteisiä puolitoistakerroksisia pohjalaistaloja pihapiireineen. Talot sijaitsevat tiiviinä nauhana Seinäjoelta Virroille kulkevan seututien 694 molemmin puolin. Lehtimäenkylän ja sen itäpuolella sijaitsevan Louonmäenkylän välissä kulkee Tampere–Seinäjoki-rata, jonka seututie 694 ylittää kylien kohdalla maisemaa hallitsevan maasillan kautta. Lehtimäenkylän länsipuolen peltoaukealla sijaitsee metsäinen Pitkärannanmäki.
Kylään saatiin katuvalot vuonna 2004. Kesällä 2006 Lehtimäenkylässä vieraili EU:n maatalouskomissaari Mariann Fischer Boel. Vuonna 2012 valmistui kylähistoriikki Kuokanjälkiä Karvasuon laidalta.
Kirjallisuutta

Lahti, Tellervo: Kuokanjälkiä Karvasuon laidalta: Lehtimäenkylän kyläkirja. Lehtimäenkylä-Seura, 2012. ISBN 978-952-93-0974-0.
Honkakylän, Lehtimäenkylän Ja Riskunmäen osayleiskaavan kulttuuriympäristöselvitys 2013 (Arkistoitu – Internet Archive), Seinäjoen kaupunki 29.11.2013, täydennykset 10.6.2014. Viitattu 21.11.2015.
Eric Laxman

Eric Laxman
Eric Laxman (myös kirjoitusmuodoissa Erik Laxman, Ericus Laxman ja Erich Lachsmann, ven. Кирилл Густавович Лаксман, Kirill Gustavovitš Laksman) (27. heinäkuuta 1737 Savonlinna – 6. tammikuuta 1796) oli savonlinnalaissyntyinen tutkimusmatkailija, luonnontieteilijä ja pappi, joka teki pääasiallisen elämäntyönsä Siperiassa.
Henkilötietoja

Laxman syntyi kauppiasperheeseen Savonlinnassa. Hän kävi triviaalikoulun Rantasalmella ja kymnaasin Porvoossa. Isänsä kuoltua hän pyrki jatkamaan vuonna 1757 opintojaan Turun Akatemiassa, mutta vähävaraisuus esti kahden vuoden kuluttua Turussa opiskelut. Hän toimi sittemmin papinapulaisena Uudellakirkolla Inkerinmaalla. Papiksi hänet vihittiin 1762 ja hän sai Pietarista luterilaisen papin ja opettajan viran. Vuonna 1764 hänet määrättiin saksalaisen seurakunnan papiksi Barnauliin keskiseen Siperiaan Ob-joen yläjuoksulle. Samalla hän sitoutui toimimaan Pietarin tiedeakatemian kirjeenvaihtajana, ja tieteellinen kunnianhimo olikin hänen yllykkeensä tähän papinvirkaan lähtemiseensä.
Vuonna 1770 Laxman vastaanotti kemian ja taloustieteen professuurin Venäjän tiedeakatemiassa ja hänet nimettiin akateemikoksi 33-vuotiaana. Sittemmin hän toimi Venäjän valtionmineralogina. Työskentely kaupunkiympäristössä ei kuitenkaan häntä miellyttänyt, vaan hänen mielensä paloi Siperian arojen tutkimiseen. Hän saikin vuonna 1780 vuorineuvoksen toimen Nertšinskin kaivoksilta Amurin latvavesillä.
Laxman oli naimisissa Kristina Margareta Runnenbergin kanssa, ja heille syntyi 1765 Gustav ja 1766 Adam. Jäätyään leskeksi vuonna 1766 hänet vihittiin muutaman vuoden kuluttua Katarina (Jekaterina Ivanovna) Ruuthin kanssa. Heille syntyi vuonna 1769 Anton Erich, sitten Martin, Josef, Kassian, vuonna 1778 Konstantin ja Maria vuonna 1781.
Tutkimusmatkat

Laxmanin ensimmäinen tutkimusretki Siperiassa suuntautui kesällä 1767 etelään Öskemeniin ja seuraavana vuonna Irkutskiin. Vaimo Kristina sairastui ja kuoli tällä matkalla Kjahtassa Mongolian lähellä. Käytyään talvella 1768 Moskovassa, Pietarissa ja Suomessakin Laxman lähti 1772 Moldaviaan, Bessarabiaan ja Mustanmeren rannikolle. Myöhemmin hän tutustui myös Volgan alkulähteisiin, Äänisjärveen, Aunukseen, josta on myös suomennettu hänen kirjansa Aunuksen kuvaus, ja Vienanmereen.
Tultuaan nimitetyksi vuonna 1780 vuorineuvokseksi lähelle Kiinan rajaa Nertšinskiin hän pääsi palaamaan Siperian tutkimusten pariin. Virkarikossyytteiden takia tehtävästä erotettuna, mutta syytteistä vapautuneena hän toimi sittemmin keisarillisen kabinetin "minerologisena matkailijana" Irkutskista käsin, perehtyen muun muassa Baikalin alueeseen.
Laxmanin viimeinen tutkimusmatka alkoi liki 60 vuoden ikäisenä, heinäkuussa 1795. Hän oli matkalla Japaniin, päätyen Tobolskista noin sata virstaa etelään, kun sai halvauskohtauksen ja kuoli pienellä postiasemalla Dresvjanskassa Siperiassa.