stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
St. Vincent (elokuva)

| St>  Vincent |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Theodore Melfi
Käsikirjoittaja:  Theodore Melfi
Tuottaja:  Peter Chernin Fred Roos Jenno Topping Theodore Melfi
Säveltäjä:  Theodore Shapiro
Kuvaaja:  John Lindley
Leikkaaja:  Sarah Flack Peter Teschner
Pääosat:   Bill Murray  Melissa McCarthy  Naomi Watts  Jaeden Martell 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Weinstein Company
Levittäjä:  The Weinstein Company Fórum Hungary
Ensi-ilta:  10. lokakuuta 2014
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $13 miljoonaa dollaria
Tuotto:  $54,6 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
St. Vincent on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut draama-komediaelokuva, joka esitettiin ensimmäisen kerran Toronton elokuvafestivaaleilla 5. syyskuuta 2014. Teatterilevitykseen elokuva tuli 10. lokakuuta 2014. Nimiroolissa on Bill Murray, joka sai suorituksestaan Golden Globe -ehdokkuuden. Elokuva menestyi sekä kaupallisesti että arvosteluissa.
Juoni

Maggie on yksinhuoltaja, joka muuttaa uuteen kotiinsa Brooklyniin 12-vuotiaan poikansa Oliverin kanssa. Maggie joutuu tekemään pitkää työvuoroa, joten hänellä ei ole muuta mahdollisuutta kuin jättää Oliver heidän uuden naapurinsa Vincentin vahdittavaksi. Vincent on eläkkeellä oleva, äkäinen ukko, jonka lempiharrastuksia ovat alkoholi ja uhkapelit. Hänen ja Oliverin välille muodostuu yllättävä ystävyys.
Yhdessä raskaana olevan stripparin kanssa Vincent vie Oliverin mukanaan paikkoihin, jotka kuuluvat hänen päivittäisiin rutiineihinsa: kilparadalle, strippiklubille ja paikalliseen pubiin. Vincent auttaa Oliveria kasvamaan mieheksi, samalla kun Oliver näkee Vincentissä jotain, mitä kukaan muu ei: väärinymmärretyn, mutta hyväsydämisen miehen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bill Murray  | … |  Vincent MacKenna   |
|  Melissa McCarthy  | … |  Maggie Bronstein   |
|  Jaeden Martell  | … |  Oliver Bronstein   |
|  Naomi Watts  | … |  Daka Paramova   |
|  Chris O’Dowd  | … |  veli Geraghty   |
|  Kimberly Quinn  | … |  Ana   |
|  Donna Mitchell  | … |  Sandy   |
|  Terrence Howard  | … |  Zucko   |
St. Valentine's Day Massacre (EP)

| St>  Valentine's Day Massacre Motörhead, Girlschool |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1980
 Julkaistu: 1. helmikuuta 1981
 Tuottaja(t): Vic Maile
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 09.33
 Levy-yhtiö: Bronze Records
Motörheadin ja Girlschoolin muut julkaisut
|   | St. Valentine's Day Massacre  |   |
St. Valentine’s Day Massacre on Motörheadin ja Girlschoolin vuonna 1981 julkaisema EP-levy.
Levy oli Britannian singlelistalla parhaimmillaan viidentenä.
Levyllä yhtyeet soittavat yhdessä Johnny Kidd & The Piratesin kappaleen ”Please Don’t Touch” ja Girlschool Motörheadin kappaleen ”Bomber” sekä Motörhead Girlschoolin kappaleen ”Emergency”, jolla Eddie Clarke laulaa. Motörheadin Phil Taylor ei aiemmin saamansa niskavamman vuoksi kyennyt soittamaan, mistä syystä rumpalina kaikilla kappaleilla on Girlschoolin Denise Dufort.
Lemmyn mukaan yhteisäänitystä ehdotti tuottaja Vic Maile ollessaan tekemässä Girschoolin levyä yhtyeiden yhteiselle levy-yhtiölle Bronzelle.
Levyn nimi ja kansikuva viittaavat Chicagossa vuonna 1929 tapahtuneeseen ystävänpäivän verilöylyyn, jossa seitsemän Al Caponen kanssa kilpaillutta gangsteria murhattiin.
Yhtyeet esittivät kappaleen ”Please Don’t Touch” Top of the Pops -listaohjelmassa  ja saksalaisessa Musikladen-ohjelmassa. Molemmissa Taylor esitti taustalaulua ja tanssahteli.
Kappaleet

Please Don’t Touch – 2.49
Bomber – 3.00
Emergency – 3.38
Aiheesta muualla

St. Valentine's Day Massacre (EP) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi St. Valentine's Day Massacre (EP) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tourbillon

Tourbillon.
Tourbillon toiminnassa (korkearesoluutioinen versio).
Tourbillon on kellossa oleva erittäin monimutkainen rakenne. Se kehitettiin alun perin taskukelloja varten tasaamaan maan vetovoiman vaikutusta ajanmittauksen tarkkuuteen.
Nykyään usealla huippuvalmistajalla on mallistossaan tourbillon-koneistolla varustettu kello. Niiden hinnat voivat kohota jopa yli 100 000 euroon.[lähde? ]
Tourbillonin kehitti ranskalainen Abraham-Louis Breguet, vuonna 1801.lähde tarkemmin?
On tärkeää muistaa, että tourbillonin valmistaminen osoittautui niin vaivalloiseksi, että Breguet kuoli ennen kuin näki sen toimivan kunnolla. Vasta monta vuotta hänen kuolemansa jälkeen Breguet'n talo toimitti lopulta ensimmäisen tourbillonin. Vaikka monimutkaisempia mekanismeja voitiin työstää jo kauan ennen tourbillonin syntyä, mikään kone tai mekaaninen prosessi ei kyennyt työstämään teräksistä tourbillonkehikkoa ja karkaisemaan sitä ilman muodonmuutoksia. Ainoa tapa tehdä tämä oli käsin. Tourbillon voitiin työstää vasta 1980-luvun lopulla, kun sähköeroosio oli hallussa.[lähde? ]
Tämä toteutuksen vaikeus toi niille harvoille kellosepille, jotka pystyivät valmistamaan tourbillonin, tietynlaista tunnustusta kyvyistään. Eräät asiantuntijat ovat arvioineet, että vuosien 1801 ja 1985 välillä valmistettiin enintään 600-700 tourbillonia. Tämän arvion ulkopuolelle on jätetty teolliset tourbillonit eli kaikki amerikkalaisten vuodesta 1880 alkaen massoittain valmistamat tourbillonit sekä Ranskan ja Sveitsin Jurassa vuodesta 1900 alkaen valmistetut tourbillonit. Näissä suurissa määrissä rakennetuissa tourbilloneissa pyörivien osien - joko pelkän kutuvaelluksen tai koko liikkeen - pyörimisnopeudet vaihtelivat minuutista puoleentoista tuntiin. Kaikki nämä messinki- tai nikkelihopeahäkillä varustetut teolliset tourbillonit osoittavat, että vaikeus ei ole häkin tai liikkeen pyörittämisessä vaan teräshäkin valmistamisessa ja sen kovettamisessa ilman muodonmuutoksia.[lähde? ]
Sana tourbillon on ranskaa ja tarkoittaa suomeksi pyörrettä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tourbillon Wikimedia Commonsissa
Sieramenjärvi

| Sieramenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°35′04″N, 24°35′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarhianjoen alue (35.63)
Laskujoki:  oja Suolampeen 
Järvinumero:  35.636.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  200,2 m  
Rantaviiva:  2,755 km  
Pinta-ala:  25,235 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSieramenjärvi 
Sieramenjärvi  on Keski-Suomessa Multialla Väätäiskylänn lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Hännättömänjoen valuma-alueeseen (35.636) se kuuluu.
Simone Stelzer

| Simone Stelzer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1969 (ikä 55) Wien
Muusikko
Taiteilijanimi:  Simone
Laulukielet:  saksa
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  iskelmä, pop
Levy-yhtiöt:  Koch Universal, Ariola (Sony)
Aiheesta muualla
www.simone.at
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Simone Stelzer (s. 1. lokakuuta 1969 Wien), taiteilijanimeltään Simone, on itävaltalainen kevyen musiikin laulaja. Ensisijaisesti hän on profiloitunut iskelmämusiikin esittäjänä. Laulajanuransa ohella Simone on työskennellyt satunnaisesti elokuva- ja televisionäyttelijänä.
Ura

Simone Stelzer varttui Herzogenburgissa koillisessa Itävallassa. Hän aloitti laulajanuransa 15-vuotiaana Peter Panskyn yhtyeessä Peter Pan, joka menestyi vuonna 1985 Ö3-listalla singlellään "A Night in Hippodrome".
Läpimurtonsa Simone teki 1990, jolloin hän edusti Itävaltaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Keine Mauern mehr" ja saavutti sijan 10. Simonen esikoisalbumi Feuer im Vulkan ilmestyi samana vuonna. Albumilta Gute Reise, bon voyage ...  (1994) julkaistu single Wahre Liebe menestyi erinomaisesti. Vuonna 1996 julkaistiin albumi Ich liebe Dich, joka sisältää eurodance-tyyliä ja iskelmää yhdistävää musiikkia.
Vuodesta 1997 alkaen Simonelle alkoivat tuottaa ja kirjoittaa musiikkia muun muassa Adam Schairer, Alfons Weindorf ja Bernd Meinunger: syntyi useita menestyskappaleita, kuten "Nimm mich einfach so wie früher in den Arm", "Verlier mein Herz nicht, wenn du gehst", "Die Frau im Zug", "Solang wir lieben", "Nachts geht die Sehnsucht durch die Stadt" ja "Die Nacht vor dir". Simone on laulanut myös duettoja, joista mainittakoon "Merci mon Amour" Uwe Bussen kanssa (2004), "Alles durch die Liebe" Bernhard Brinkin kanssa (2007) ja "Ich denk noch an dich" Charly Brunnerin kanssa (2012).
Vuonna 2009 Simone vaihtoi levy-yhtiötä Koch Universalista Sonyyn. Tuottajaksi tuli David Brandes. Albumi Morgenrot (2009) myi Itävallassa kultaa ja menestyi myös Saksan listoilla. Vuonna 2013 julkaistiin Simonen ja Charly Brunnerin duettoalbumi Das kleine große Leben, kumpainenkin sai teoksesta Amadeus Award -palkinnon vuonna 2014.
Simone on näytellyt muun muassa elokuvissa Fröhlich geschieden ja Fröhliche Chaoten sekä television komediasarjassa Tohuwabohu.
Simone avioitui 3. lokakuuta 2009 Alexander Kreisslin kanssa.
Diskografia

Feuer im Vulkan (1990)
Gute Reise, bon voyage ... (1994)
Ich liebe Dich (1996)
Aus Liebe (1998)
Träume (1999)
Solang wir lieben (2001)
Ganz nah (2003)
Schwerelos (2005)
Das Beste und mehr (2006)
Morgenrot (2009)
Meine größten Erfolge & Schönsten Balladen (2009)
Best of Simone (2009)
Mondblind (2010)
Pur (2012)
Das kleine große Leben (duetto Charly Brunnerin kanssa) (2013)
Lähteet ja viitteet

Simonen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive)
↑  https://musiklexikon.ac.at/ml/musik_S/Simone.xml
1 2  http://austriancharts.at/showinterpret.asp?interpret=Simone
↑  Simone.at (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Simone Stelzerin viralliset sivut
Hitparade.ch
Offiziellecharts.de
Tqvartšeli

| Tqvartšeli (Тҟəарчал, Tqwartšal) ტყვარჩელი |
| --- | --- |
 Ilmakuvaa kaupungista
 Tqvartšeli
 Koordinaatit: 42°51′N, 41°41′E 
Valtio:  Georgia / Abhasia¹
Maakunta:  Abhasia / Otšamtšire¹
Piirikunta:  Otšamtšire
Väkiluku (1989):  21 578
 ¹ Abhasia on itsenäiseksi julistautunut alue 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tqvartšeli (georg. ტყვარჩელი , abhaasiksi Тҟəарчал, Tqwartšal, ven. Ткуарчал, Tkuartšal) on kaupunki Abhasiassa. Se perustettiin vuonna 1942 hiilikaivoskaupungiksi.  Vuonna 1989 asukkaita oli 21 000. Abhasian sota (1992–1993) runteli kaupunkia pahoin, ja sen jälkeen kaupungin väkiluvusta on ristiriitaisia tietoja. Kaupungin suuri hiilivoimala tuhoutui ilmeisesti korjauskelvottomaksi.
Nykyisten tietojen mukaan kaupunki on suureksi osaksi hylätty aavekaupunki.
Kaupunki oli yksi Neuvostoliiton suurimmista hiilikaivoskaupungeista, jossa asui parhaimmillaan 60 000 ihmistä. Suuri osa väestöstä oli etnisiä georgialaisia. Georgian-Abhasian sodan aikana kaupunki oli saarrettuna. Saarron murruttua asukkaat pakenivat ja kaupunki jäi autioksi.
Shendu

| Shendu |
| --- | --- |
Luoja(t):  John Rogers
Näyttelijä(t):  James Sie
Ensi- esiintyminen:  "The Dark Hand" (syyskuu 2000)
Kustantaja:  Sony
Henkilötiedot
Status:  Demoni
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shendu (tunnetaan myös nimellä Äärimmäinen Paha (engl. Ultimate Evil)) on fiktiivinen demoni sarjassa Jackie Chan seikkailee. Shendu on yksi Paholaisvelhoista. Ensimmäisellä kaudella Shendu yrittää saada itselleen 12 maagista talismaania, jotka hän menetti taistelussa muinaista soturia Lo Peita vastaan. Lo-Pei sirotteli talismaanit eri puolille maailmaa, mutta Jackie Chan löysi ne kaikki ennen Shendun palvelijoita, Varjoja.
Historia > Ennen sarjaa

Shendu oli valloittanut muinaisen maailman demoniensa avulla. Shendun palatsi sijaitsi Aasiassa, jossa hän oli orjuuttanut koko maan. Kapinallisten armeija kuitenkin ryhtyi taisteluun Shendua ja muita demoneja vastaan ja seuranneessa taistelussa 8 kuolematonta sulki demonit demonimaailmaan. Shendu kuitenkin palasi ja otti Aasian jälleen haltuunsa. Koko Aasia kuitenkin ryhtyi taisteluun Shendua vastaan ja taikavoimainen soturi Lo Pei sai Shendun elinvoiman 12 talismaania ulos hänestä ja muutti Shendun patsaaksi. Lo Pei sirotteli talismaanit ympäri maailmaa, jotta Shendu ei saisi niitä käsiinsä. Shendun henki jäi kuitenkin elämään patsaassa.
Historia > Ensimmäinen kausi

Shendu sai puolelleen rikollisjärjestö Pimeän Kouran ja ensimmäinen talismaani, kukko, löytyi muinaisesta temppelistä kilvestä, jonka löysi Jackie Chan. Pimeän Kouran agenttien epäonnistuessa kilven saamisessa, sen johtaja Valmont käski sumopainija Tohrun hakemaan sen. Tohru, apunaan Shendun palvelijat Varjot, sai kilven, mutta Chanin serkuntytär Jade otti talismaanin pois kilvestä ja näin Shendu menetti ensimmäisen talismaanin.
Agenttien viimeinkin saadessa lohikäärmetalismaanin Pimeän Kouran johtaja Valmont väliaikaisesti petti Shendua ja käytti talismaanin voimia ryöstelläkseen ympäri maailmaa. Pimeä Koura onnistui monessa ryöstökeikassa, mutta Fort Knoxin ryöstämisessä Valmont menetti lohikäärmetalismaanin ja Shendu oli raivoissaan.
Lopulta Shendu sai kaikki talismaanit itselleen Jackien jang-kopion avulla ja vapautui viimein kivestä. Shendu meni Aasiaan aikomuksenaan vapauttaa entinen palatsinsa ja luoda demonien armeija jolla hän tuhoaisi koko Aasian, jonka asukkaiden esi-isät pettivät Shendun ja vangitsivat hänet kiveen. Tohru kuitenkin kertoi Jackien sedälle demonin nimen ja tämä sai selville Shendun suunnitelmat. Jackie sai kaikki talismaanit irti Shendusta ja tämä muuttui takaisin patsaaksi. Jade tuhosi patsaan ja sedän mukaan vielä suurempi paha korvaisi Shendun jättämän tyhjiön.
Historia > Toinen kausi

Shendu palaa toisella kaudella. Demonit tekevät loitsun, jonka avulla Shendu saisi kenen tahansa ruumiin ikuisesti omakseen. Shendu valitsi Jackie Chanin ja melkein sai hänet, mutta hänen entinen apurinsa Valmont löi Chanin vahingossa pois tieltä ja sai näin Shendun sisäänsä. Shendu ja Pimeä Koura veivät kaikki 12 talismaania ja kirjan, joka kertoi eräällä saarella sijaitsevista taikaesineistä. Jackien serkuntytär Jade kokoaa Tehotiimin (engl. J-Team) heidän talismaanien metsästyksen aikana saaduista ystävistä: ryhmän johtaja Jackie Chan, juonikas Jade, painija El Toro, ex-varas Viper sekä entinen Pimeän Kouran agentti Tohru. Tehotiimi saa kaikki talismaanit, mutta Shendu saa maagisen Pan-Ku -rasian, jonka avulla muut demonit voitaisiin vapauttaa.
Pimeä Koura saa vapautettua yksitellen kaikki demonit: vuoridemoni Po-Kong, tuulidemoni Xiao Fung, ukkosdemoni Tchang Zu, kuudemoni Tso Lan, maademoni Dai Gui, taivasdemoni Hsi Wu ja vesideomi demoni Bai Tza. Chanit saavat kuitenkin suljettua jokaisen demonin, Shendua lukuun ottamatta, takaisin demonimaailmaan. Bai Tzan vangitsemisessa tapahtuu kuitenkin yksi käänne: Jade joutuu demonimaailmaan. Mutta hänet saadaan pois sieltä Shendun portista ja Shendu joutuu demonimaailmaan.
Shendu saa kuitenkin viimein Jackien ruumiin itselleen ja Kohtalon Kirjan (engl. Book of Ages) avulla hän muokkaa maailmaa maailmaksi jossa hän ja muut demonit hallitsevat. Shendu muuttaa Jackien tavalliseksi orjaksi, mutta Tehotiimin jäsenet liittyvät yhteen ja muuttavat Kohtalon Kirjan avulla maailman entiselleen.
Historia > Kolmas kausi

Shendu esiintyy kolmannen kauden jaksossa Re-Enter the dragon, jossa Daolon Wong vapauttaa hänet takaisin Maan pinnalle, jotta saisi lohikäärmetalismaanin voiman itselleen. Shendu kuitenkin pettää Wongin ja ottaa lohikäärmeen voiman itselleen. Tämän jälkeen hän suuntaa kohti Osasto 13:a, jossa loput talismaanieläimet ovat. Jackie vie eläimet pois Osasto 13:sta, mutta Shendun onnistuu saamaan niiden voimat. Hänet kuitenkin pysäytetään Daolon Wongin loitsun avulla ja hänet muutetaan jälleen patsaaksi. Shendu vangitaan Osasto 13:taselvennä lähelle talismaaneja.
Historia > Neljäs kausi

Neljännellä kaudella paljastuu, että Shendu hallitsi Varjoja yhteydellä naamioon, jonka sisään oli vangittu yksi Tarakudon Oni-kenraaleista. Shendu itse esiintyy pienessä roolissa jaksossa J2, kun hänen tulevaisuudesta tullut poikansa Drago yrittää vapauttaa hänet ja vallata nykyhetken. Shendu vapautuu hetkellisesti, mutta Chanit ja tulevaisuuden Jade saavat pysäytettyä Dragon ja vangittua Shendun uudelleen. Myös Drago vangitaan Osasto 13:aan.
Historia > Viides kausi

Shendu esiintyy viimeisessä kaudessa, kun Drago on saanut haltuunsa kaikki Paholaisvelhojen voimien jäljet Kuolemattomuuden Esineistä. Dragon pysäyttämiseksi setä vapauttaa Shendun, jotta tämä pysäyttäisi Dragon. Drago on kuitenkin vahvempi kuin Shendu, joten Tehotiimi ja muut Jackien liittolaiset heittävät talismaanit Shendulle, jolloin tämä saa täydet voimansa käyttöön. Hän voittaa taistelun ja setä ja Tohru avaavat portin demonimaailman sulkeakseen Dragon ja muut demonit sinne. Drago pyytää Shendua pelastamaan hänet ja Shendu suostuu, mutta Drago vetää hänet mukanaan demonimaailmaan. Sarja loppuu kohtaukseen, jossa Shendu ja Drago taistelevat demonimaailmassa.
Soihtukasvit

| Soihtukasvit |
| --- | --- |
 Asphodelus macrocarpus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Soihtukasvit Asphodelaceae  Juss.
Alaheimot
 Asphodeloideae  Hemerocallidoideae  Xanthorrhoeoideae 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Soihtukasvit (Asphodelaceae) on Asparagales-lahkoon kuuluva kukkivien kasvien heimo. Useimmat taksonomit ovat tunnustaneet tällaisen heimon, mutta heimoon rajatut suvut ovat vaihdelleet suuresti. Nykyisessä APG IV -järjestelmässä heimo sisältää noin 40 sukua ja 900 tunnettua lajia. Tyyppisuku on Asphodelus.
Heimolla on laaja, mutta hajanainen levinneisyys trooppisilla ja lauhkeilla vyöhykkeillä. Monia lajeista viljellään koristekasveina. Muutamia kasvatetaan kaupallisesti leikkokukiksi. Kahta aaloelajia viljellään lehtimehunsa vuoksi, jolla on lääketieteellistä ja kosmeettista käyttöä.
Kuvaus

Soihtukasvien heimon jäsenet ovat erilaisia ja muutamat merkit yhdistävät tällä hetkellä tunnistettuja kolmea alaheimoa. Antrakinonien esiintyminen on yksi yleinen ominaisuus. Kukinto on tyypillisesti lehdettömässä varressa, joka muodostuu lehtien tyviruusukkeesta. Yksittäisillä kukilla on nivelletyt varret.
Alaheimo Xanthorrhoeoideae sisältää vain heinäpuiden (Xanthorrhoea) suvun, joka on endeeminen Australiassa. Kasveille kehittyy tyypillisesti paksut puumaiset varret; kukat asettuvat tiheään tähkään. Asphodeloideae-alaheimon jäsenet ovat usein lehtimehikasveja, kuten aaloet ja pallerokirjotähti, vaikka alaheimoon kuuluu myös koristeellisia perennoja, kuten soihtuliljat (Kniphofia). Hemerocallidoideae-alaheimon jäsenet ovat tavanomaisia. Päivänliljat (Hemerocallis) ovat yksi tämän alaheimon laajalti kasvatetuista jäsenistä.
Luokitus > Kladistiikka

Asparagales-lahko voidaan jakaa perusparafyleettiseen ryhmään, "alempi Asparagales", joka sisältää tässä määritellyt Asphodelaceae-kasvit ja hyvin tuettuun monofyleettiseen "Aspargales ydinryhmään", johon kuuluvat narsissikasvit (Amaryllidaceae sensu lato) ja parsakasvit (Asparagaceae sensu lato). Kolme erillistä heimoa tunnistettiin kerralla (esim. vuoden 1998 ensimmäisessä APG-järjestelmässä): Asphodelaceae, Hemerocallidaceae ja Xanthorrhoeaceae. Molekyylifylogeneettiset tutkimukset ovat osoittaneet, että nämä kolme liittyvät läheisesti toisiinsa, vaikka Rudall katsoi, että yhdistelmää yhdeksi kladiksi ei tuettu morfologisella analyysillä. Uusin APG-luokitus, vuoden 2016 APG IV -luokitus, sijoittaa kolme entistä heimoa yhdeksi heimoksi, Asphodelaceae sensu lato -heimoksi. Entisiä heimoja käsitellään kolmena alaheimona: Asphodeloideae, Hemerocallidoideae ja Xanthorrhoeoideae.
Luokitus > Historia

Soihtukasvien heimolla on ollut monimutkainen historia; sen rajaus ja sijoittelu lahkossa ovat vaihdelleet suuresti.
Vuoden 1981 Cronquistin luokittelussa soihtukasvien jäsenet sijoitettiin Liliales-lahkoon. Cronquistilla oli vaikeuksia luokitella vähemmän selvästi rajattuja liljamaisia yksisirkkaisia; Tämän seurauksena hän sijoitti taksonit sekä nykyaikaisista Asparagales- että Liliales-lahkoista yhdeksi Liliaceae-heimoksi.
Joissakin vanhemmissa kasvien taksonomian luokitteluissa, kuten Cronquistin luokittelussa, Dasypogonaceae-heimon muodostavien kasvien katsottiin myös kuuluvan soihtukasveihin. Molekyylifylogeneettiset tutkimukset ovat osoittaneet, että Dasypogonaceae kuuluu commelinideihin, eikä siksi ole edes samassa lahkossa kuin soihtukasvit.
Päätös ryhmitellä kolme aiemmin erillistä heimoa, Asphodelaceae sensu stricto, päivänliljakasvit (Hemerocallidaceae) ja heinäpuukasvit (Xanthorrhoeaceae), yhdeksi heimoksi tehtiin ensimmäisen kerran vaihtoehtona APG II -luokittelussa vuonna 2003. Laajemman heimon nimi oli silloin Xanthorrhoeaceae; aikaisemmat viittaukset Xanthorrhoeaceae-lajeihin liittyivät vain Xanthorrhoeoideae-alaheimoon. Muutokset johtuivat molekyyli- ja morfologisen analyysin parantumisesta ja myös lisääntyneestä painotuksesta heimojen sijoittamisessa asianmukaiseen järjestykseen.
Vuoden 2009 APG III -luokittelussa hylättiin mahdollisuus pitää kolme heimoa erillään käyttämällä vain laajennettua heimoa edelleen nimellä Xanthorrhoeaceae. Odotettaessa päätöstä säilyttää Asphodelaceae-nimi Xanthorrhoeaceaen sijaan, APG IV -luokittelu käyttää Asphodelaceae-nimeä laajennetun heimon nimenä. Päätös asiasta syntyi vuonna 2017. Kolme aikaisempaa heimoa olivat silloin alaheimot Asphodeloideae, Hemerocallidoideae ja Xanthorrhoeoideae. Aiemmin näitä kolmea oli käsitelty erillisinä heimoina.
Asphodelaceae-heimosta tehtiin nomen conservandum (suojeltu nimi) vuonna 2017. Aiemmin Xanthorrhoeaceae-nimi oli etusijalla. Tämä oli odotettavissa APG IV:n heimoluetteloissa.
Käännös suomeksi
Sinisuusimppu

| Sinisuusimppu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Korusimput Sebastidae
Alaheimo::  Sebastinae
Suku::  Helicolenus
Laji::  dactylopterus
Kaksiosainen nimi
 Helicolenus dactylopterus  (Delaroche, 1809) 
Synonyymit
 Scorpaena dactyloptera Delaroche, 1809  Helicolenus dactylopterus dactylopterus (Delaroche, 1809)  Sebastes dactylopterus (Delaroche, 1809)  Sebastes maculatus Cuvier, 1829  Helicolenus maculatus (Cuvier, 1829)  Sebastes imperialis Cuvier, 1829  Helicolenus imperialis (Cuvier, 1829)  Helicolenus maderensis Goode & Bean, 1896  Helicolenus thelmae Fowler, 1937 
Katso myös
   Sinisuusimppu Wikispeciesissä   Sinisuusimppu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinisuusimppu (Helicolenus dactylopterus) on korusimppujen (Sebastidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Sinisuusimpun tavallinen pituus on 25 senttimetrin luokkaa. Se voi kasvaa maksimissaan 50 senttimetrin mittaiseksi. Lajin maksimipaino on 1,6 kilogrammaa. Väritykseltään se on yleensä punainen tai oranssi. Sen pää on suhteessa suuri. Kidus- ja suuontelo ovat sinisiä. Lajin selkäevän etu- ja takaosa ovat kasvaneet yhteen. Etuosassa on 11–13 piikkiruotoa ja takaosassa 10–14 haarautunutta nivelruotoa. Peräevässä on kolme piikkiruotoa ja viisi haarautunutta nivelruotoa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Sinisuusimppua tavataan Atlantin valtameren itäosassa Norjasta ja Islannista aina Etelä-Afrikkaan asti sekä Kanariansaarilla, Välimerellä, Azoreilla ja Madeiralla. Atlantin länsiosissa se on levinnyt alueella Nova Scotiasta etelään Venezuelaan asti. Lajia tavataan yleensä pehmeillä pohjilla 150–600 metrin syvyydessä vedenpinnasta, mutta toisinaan sitä havaitaan matalammalta tai jppa kilometrin syvyydessä.