stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helsingin pohjoinen ruotsalainen seurakunta
Papisto

Seuraavat henkilöt toimivat Helsingin pohjoisen ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherroina:
1907–1910 Frans Ludvig Bengelsdorff
1912–1923: Carl Gustaf Olsoni
1925–1956: Gösta Moliis-Mellberg
1956–1957: vt. Hans-Gustav von Bergmann
1957–1978: Sigtrygg Serenius
1978–1981: Hans-Gustav von Bergmann
1981–1987: Börje Lillsjö
1987–2004: Jaakko Kuusinen
1999–2002: vt. Päivikki Ahonen
2004–2006: Nils Göran Särs
2007–2008: vt. Päivikki Ahonen
Hiidenveden silta

| Hiidenveden silta |
| --- | --- |
 Hiidenveden silta kesällä 2022.
Ajokaistoja:  2
Ylittää:  Hiidenveden
Sijainti:  Lohja, Suomi
Siltatyyppi:  palkkisilta
Pituus:  250 m
Avattu liikenteelle:  1972 (nykyinen)
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hiidenveden silta on Lohjalla sijaitseva, Hiidenveden ylittävä maantiesilta. Se kuuluu nykyisin seututien 110 linjaukseen, joskin se oli vuoteen 2009 Helsingin ja Turun välistä ykköstietä, jolloin uusi moottoritie valmistui.
Nykyinen silta ei ole ensimmäinen kyseisellä paikalla, sillä sen edeltäjä valmistui vuonna 1941.
Historia > Vanha silta

1930-luvulle tultaessa vanha Turuntie ei vastannut nopeasti kasvaneen autoilun tarpeita. Tämän seurauksena keskustelu uudesta linjauksesta alkoi. Etenkin Hiidenveden kohdalla mietittiin, pitäisikö tien kulkea sen etelä- vai pohjoispuolelta, ellei jopa näiden välistä. Lopulta päädyttiin kuitenkin tekemään tie Lohjan maalaiskunnan Paksalon niemen kautta, johon kuului myös sillan rakentaminen.
Alkuperäiset vaihtoehdot sillalle olivat joko riippusilta, tai lyhyempi, penkereellä varustettu silta. Jälkimmäistä vastustivat esimerkiksi Lohjan Selluloosa sekä paikalliset tukinuittajat. Selluloosatehdas halusi sillasta korkeamman, jotta suuremmat alukset pystyisivät kulkemaan sen ali, kun taas uittajat kokivat penkereen tekevän kohdan sopimattomaksi uitolle. Valitukset kuitenkin kumottiin korkeimmassa hallinto-oikeudessa, ja se päätettiin rakentaa. Silta päätettiin toteuttaa siten, että 50-metrisen pääaukon lisäksi toteutettaisiin sen tukkeutumisen varalta 12 metrin veneaukko. Lopun salmesta sen sijaan kattaisi uusi penger.
Rakennustyöt yritettiin saada valmiiksi vuoden 1940 olympialaisia varten, mutta valitukset sillasta hidastivat urakkaa. Työväen määrä vaihteli, ja suurin osa heistä oli työttömiä. Silta saatiin valmiiksi vuonna 1941.
Historia > Uusi silta

1960-luvulla Helsingin kaupunki aloitti vedenoton Hiidenvedestä. Se, että sillan penger sulki virtauksen, vaikutti tähän negatiivisesti. Tämä ei kuitenkaan ollut ainoa ongelma, sillä silta oli uusille ajoneuvoille liian matala ja kapea. Tämän takia uuden palkkisillan rakentaminen alkoi, joka valmistui vuonna 1972. Tämän jälkeen edellinen silta purettiin penkereen kanssa.
Aiheesta muualla

Helsingin-Turun valtatie poikki enää Hiidenveden kohdalta. Suomen vaikein sillanrakennustyö, Helsingin Sanomat, 15.04.1939, nro 100, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hiidenveden vanha ja uusi silta 1972.
Herrmann-Debroux’n metroasema

| Herrmann-Debroux |
| --- | --- |

 Brysselin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  5
Sijainti:  50°48′45″N, 004°25′41″E
Paikkakunta:  Auderghem
Avattu:  1985
Rakenne
Tyyppi:  pinta-asema
Herrmann-Debroux on Brysselin metron asema Auderghemin kunnassa. Sitä käyttävät linjan 5 junat. Vuonna 1985 avattu asema on linjan itäinen pääteasema.
Aseman sisäänkäynti.
Aiheesta muualla

Kartta aseman lähiseudusta (PDF) STIB. (ranskaksi, hollanniksi, englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Demey | Linja 5 | Seuraava asema: pääteasema |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hankar metro station
Käännös suomeksi
Helsingin pitäjän kotiseutumuseo

| Helsingin pitäjän kotiseutumuseo Helsinge hembygdsmuseum |
| --- | --- |
 Helsingin pitäjän kotiseutumuseo toimii Vantaan Pyhän Laurin kirkon edustalla sijaitsevassa viljamakasiinissa Vantaalla.
Tyyppi:  Kotiseutumuseo
Sijainti:  Kirkkotie 45, 01510 Vantaa (Helsingin pitäjän kirkonkylä)
Ylläpitäjä:  Helsinge-Tusby ungdomsförbund rf
Kotisivut:  www.helsinge-tusby.fi/hembygdsmus_et/
Koordinaatit:  60.2828°N, 24.9843°E
 fiHelsingin pitäjän kotiseutumuseo 
    
Helsingin pitäjän kotiseutumuseo (ruots. Helsinge hembygdsmuseum) on Vantaan kaupungin Helsingin pitäjän kirkonkylän kaupunginosassa, Pyhän Laurin kirkon edustalla seisovassa viljamakasiinissa toimiva pieni paikallismuseo. Se esittelee paikkakunnalla käytettyä esineistöä ajalta ennen teollisuustuotannon aikaa. Aineistoa on kerätty pääasiassa seudun maataloista. Makasiinirakennuksen alakerrassa on nähtävissä 1800-luvun talonpojan tuvan ja kamarin esineistöä; sinne on esillepantu myös koulunurkkaus.
Helsingin pitäjän kotiseutumuseo avattiin syyskuussa 1963. Museota pitää yllä paikallinen nuorisoseura (Helsinge-Tusby ungdomsförbund r.f.) paljolti vapaaehtoistyön avulla. Museo on avoinna kesä-elokuussa keskiviikkoisin klo 16.30–19.30 ja sunnuntaisin klo 11–15 sekä sopimuksen mukaan muulloinkin. Museokäynnin maksu on vapaaehtoinen. Museo on osallistunut esimerkiksi Pyhän Laurin kirkon kanssa joulutapahtumien järjestämiseen.
Aiheesta muualla

Birgitta Boström: Helsinge hembygdsmuseum 40 år. Teoksessa Helsingin pitäjä 2004 Helsinge.
Bo Lönnqvist: Hembygdsmuseet i Helsinge Kyrkoby öppnades för 20 år sedan. Teoksessa Helsingin pitäjä Helsinge 1983.
Herbert Standertskjöld

Carl Herbert Standertskjöld (21. maaliskuuta 1893 Enso – 10. heinäkuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija, lausuja ja lausunnan opettaja.
Herbert Standertskjöldin vanhemmat olivat Enson tehtaan johtaja everstiluutnantti Berndt Standertskjöld ja Maria von Ammondt. Opiskeltuaan jonkin aikaa yliopistossa Herbert Standertskjöld kävi Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulun ja sai sitten kiinnityksen Turun ruotsalaiseen teatteriin. Hän erikoistui sitten lausuntaan ja opiskeli sitä Suomessa, Tukholmassa ja Berliinissä. Standertskjöld toimi lausunnan opettajana ja piti lausuntailtoja pääasiassa Helsingissä mutta myös muillakin paikkakunnilla. Hän oli erityisesti tunnettu J. L. Runebergin runojen tulkitsijana. Standertskjöld julkaisi myös yhden novellikokoelman ja kirjoitti lehtiartikkeleita Suomen 1800-luvun kulttuurihistorian aiheista.
Teoksia

En komediant : berättelser. Söderström, Helsingfors 1919
Harakiri (vuoden 1962 elokuva)

| Harakiri> 切腹 |
| --- | --- |
 Japaninkielinen juliste
Ohjaaja:  Masaki Kobayashi
Käsikirjoittaja:  Shinobu Hashimoto
Säveltäjä:  Tōru Takemitsu
Kuvaaja:  Yoshio Miyajima
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Shochiku
Levittäjä:  Shochiku Netflix
Ensi-ilta:  1962
Kesto:  134 minuuttia
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harakiri (jap. 切腹, Seppuku) on samuraielokuva isännättömäksi jääneestä samuraista. Elokuva on jidaigeki-draama (aikakausidraama).
Elokuvan on ohjannut Masaki Kobayashi ja musiikin on säveltänyt Tōru Takemitsu.
Elokuva on palkittu Cannesissa tuomariston erikoispalkinnolla.
Juoni

Klaaninsa sortumisen jälkeen isännätön samurai (Tatsuya Nakadai) saapuu Ii-klaanin kartanoon pyytäen suorittaa rituaalisen itsemurhan (seppuku) tiluksilla. Iin klaanilaiset epäilevät epätoivoisen roninin vain tavoittelevan uutta asemaa ja pyrkivät pakottamaan hänet teloittamaan itsensä mutta aliarvioivat hänen uskomuksensa ja kunniansa.
Elokuva kertoo yksilön toimesta korruptoituneen ja teennäisen järjestelmän edessä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tatsuya Nakadai   | … |  Tsugumo Hanshirō 津雲 半四郎, ronin   |
|  Rentarō Mikuni   | … |  Saitō Kageyu 斎藤 勘解由, Ii-klaanin kamariherra   |
|   Akira Ishihama   | … |  Chijiiwa Motome 千々岩 求女, roninin vävy    |
|  Shima Iwashita   | … |  Tsugumo Miho 津雲 美保, roninin tytär   |
|  Tetsurō Tamba   | … |  Omodaka Hikokuro 沢潟 彦九郎, samurai kaishakunin   |
|   Ichiro Nakatani   | … |  Yazaki Hayato 矢崎 隼人, samurai   |
|   Masao Mishima   | … |  Inaba Tango 稲葉 丹後   |
|   Kei Satō   | … |  Fukushima Masakatsu 福島 正勝   |
|   Yoshio Inaba   | … |  Chijiiwa Jinai 千々岩 陣内   |
|   Yoshiro Aoki   | … |  Kawabe Umenosuke 川辺 右馬介, ratsumestari   |
Uusintaversio

Hara-Kiri: Death of a Samurai (一命, Ichimei) on elokuvan kolmiulotteinen uusintaversio vuodelta 2011.
Haunted (Six Feet Underin albumi)

| Haunted Six Feet Under |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. syyskuuta 1995
 Tuottaja(t): Brian Slagel, Scott Burns & Six Feet Under
 Tyylilaji: death metal death 'n' roll
 Kesto: 38.37
 Levy-yhtiö: Metal Blade Records
Six Feet Underin muut julkaisut
|   | Haunted 1995 | Alive and Dead 1996 |
Haunted on Six Feet Underin ensimmäinen albumi vuodelta 1995.
Kappalelista

Human Target – 4.19
Remains of You – 3.22
Suffering in Ecstasy – 2.43
Tomorrow's Victim – 3.34
Torn to the Bone – 2.46
Haunted – 3.08
The Enemy Inside – 4.17
Silent Violence – 3.31
Lycanthropy – 4.41
Still Alive – 4.02
Beneath a Black Sky – 2.50
Kokoonpano

Chris Barnes - laulu
Allen West - kitarat
Terry Butler - bassokitara
Greg Gall - rummut
Aiheesta muualla

Haunted (Six Feet Underin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Haunted (Six Feet Underin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Six Feet Under
| --- | --- |
Studioalbumit:  Haunted • Warpath • Maximum Violence • True Carnage • Bringer of Blood • 13 • Commandment • Death Rituals • Undead • Unborn • Crypt of the Devil • Torment • Nightmares of the Decomposed • Killing For Revenge
Cover-albumit:  Graveyard Classics • Graveyard Classics II • Graveyard Classics III
Livealbumit:  Double Dead Redux
Musiikkiboksit:  A Decade in the Grave
EP:t:  Alive and Dead
Videot:  Double Dead • Live with Full Force
Heliokles I

| Heliokles I Ἡλιοκλῆς |
| --- | --- |
 
Kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan hallitsija
Valtakausi:  145–130 eaa.
Edeltäjä:  Eukratides I

Heliokles I (m.kreik. Ἡλιοκλῆς, Hēlioklēs, lat. Heliocles) oli vuosina 145–135 eaa. hallinnut kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan hallitsija ja valtakunnan viimeinen kreikkalainen kuningas. Valtakunta tuhoutui jue zhien paimentolaiskansan hyökkäyksissä. Heliokles I tunnetaan lähinnä hänen lyöttämiensa kolikoiden kautta.
Hallitsijana

Heliokles I oli Hindukušin pohjoispuolella sijainneen kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan hallitsija suurin piirtein vuodesta 145 ennen ajanlaskun alkua vuoteen 130 eaa. Heliokles I tunnetaan lähinnä hänen lyöttämiensa kolkoiden kautta. Kolkot lyötiin kreikankielisin tekstein.
Valtakunnan kreikkalaiset hallitsijat olivat Aleksanteri Suuren seuraajia, joista Heliokles jäi viimeiseksi. Heliokles I:n valakaudella hänen valtakuntansa oli kuitenkin hänen edeltäjiään huomattavasti pienempi ja käsitti vain Baktrian lounais- ja eteläosat.
Kreikkalais-baktrialaisen kuningaskunnan tarinan päättivät jue zhien paimentolaiskansan hyökkäykset. Jue zhien sotaretki tunnetaan esimerkiksi kreikkalaisen Ai Khanumin kaupungin tuhoutumisen kautta. Paimentolaisten muuttoliike länteen mainitaan myös historiallisissa kiinalaisissa lähteissä. Amudarjan varrella Ai Khanum lienee tuhottu vuonna 145 heti, kun Eukratides I:n oli murhattu poikansa Eukratides II:n toimesta vuonna 145 eaa.
Heliokles I kukistui kreikkalais-baktrialaisista hallitsijoista viimeisenä. Jue zhit olivat vuoteen 130 eaa. mennessä vallanneet koko kreikkalaisen kuningaskunnan alueen. Jue zhit lyöttivät sittemmin omia kolikoitaan, jotka olivat aikaisempien kreikkalaisten hallitsijoiden, kuten Heliokleksen kolikoiden jäljitelmiä.
Heliokles II oli indokreikkalainen halltisija Hindukušin eteläpuolella. Hänen kolikkonsa voidaan erottaa Heliokles I:n kolikoista niiden kaksikielisistä (kreikka ja prakrit) teksteistä.
Jue zhien sittemmin lyöttämä heikkolaatuisempi jäljitelmä Heliokles I:n kolikosta.
Hispaniolanvireo

| Hispaniolanvireo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Vireot Vireonidae
Suku::  Vireot Vireo
Laji::  nanus
Kaksiosainen nimi
 Vireo nanus  (Lawrence, 1875) 
Katso myös
   Hispaniolanvireo Wikispeciesissä   Hispaniolanvireo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hispaniolanvireo (Vireo nanus) eli aiemmalta nimeltään haitinvireo on Hispaniolan kotoperäinen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää pääasiassa saaren pohjois- ja itärannikon sekä Neiban laakson ja Gonâven saaren. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin Dominikaanisesta tasavallasta vuonna 1875.
Hispaniolanvaris

| Hispaniolanvaris |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Varikset Corvus
Laji::  leucognaphalus
Kaksiosainen nimi
 Corvus leucognaphalus  Daudin, 1800 

Katso myös
   Hispaniolanvaris Wikispeciesissä   Hispaniolanvaris Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hispaniolanvaris (Corvus leucognaphalus) eli aiemmalta nimeltään haitinvaris on varisten heimoon kuuluva Hispaniolan saarella elävä varpuslintu. Laji eli myös Puerto Ricossa, mutta on sieltä hävinnyt noin vuonna 1963, pääasiassa elinympäristön tuhoutumisen sekä metsästyksen takia. Sen populaation koko on noin 2 500–10 000 yksilöä. François Marie Daudin kuvaili lajin holotyypin Puerto Ricosta vuonna 1800. Hispaniolanvariksen elinympäristöä ovat vuoriston vanhat metsät. Laji syö siementen ja hedelmien lisäksi hyönteisiä. Hispaniolanvari kasvaa 42-46 cm pitkäksi ja on musta.
Herbert Samuel

| Herbert Samuel |
| --- | --- |

Palestiinan ylikomissaari
 1. heinäkuuta 1920 – 30. kesäkuuta 1925  
Britannian sisäministeri
 26.8. 1931 – 1.10. 1932  12.1. – 7.12. 1916  
Sisäministeriön alivaltiosihteeri
 1905–1909  
Kansanedustaja
 1902–1918 1929–1935  
Ryhmä/puolue:  Liberaalipuolue
Vaalipiiri:  Cleveland Darwen
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1870 Liverpool, Lancashire, Britannia
Kuollut: 5. helmikuuta 1963 (92 vuotta) Lontoo
Arvonimi: The Right Honourable
Puoliso:  Beatrice Miriam Franklin
Lapset:  Nancy Adelaide Samuel Edwin Herbert Samuel Philip Ellis Herbert Samuel Godfrey Herbert Samuel
Tiedot
Puolue:  Liberaalipuolue
Tutkinnot:  Balliol College, Oxfordin yliopisto
Uskonto:  juutalaisuus
Herbert Louis Samuel (6. marraskuuta 1870 Liverpool – 5. helmikuuta 1963 Lontoo) oli brittiläinen poliitikko ja diplomaatti. Hänet valittiin liberaalien kansanedustajaksi vuonna 1902, ja kun liberaalit nousivat hallitukseen 1905, hän sai monia tärkeitä virkoja. Sisäministeriön alivaltiosihteerinä hän oli vastuussa nuorisorikollisten kuritusjärjestelmän uusimisesta. Tämän jälkeen hänestä tuli korkea postiviranomainen, joka tunnusti postin alan ammattiliittojen aseman ja kansallisti puhelinyhtiöt. Vuosina 1920-1925 Samuel toimi Palestiinan brittiläisen mandaatin ylikomissaarina (high commissioner).
Samuel kasvoi ortodoksijuutalaisessa kodissa. Hän oli ensimmäinen juutalainen Ison-Britannian kabinetin jäsen, joka ei ollut kääntynyt kristinuskoon.
Samuel meni vuonna 1897 naimisiin Beatrice Franklinin kanssa. Heille syntyi neljä lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herbert Samuel Wikimedia Commonsissa
Haukkasalo

Haukkasalo voi tarkoittaa seuraavia:
Kyliä

Haukkasalo, kulmakunta Alavudella
Saaria

Haukkasalo, Päijänteen saari Kuhmoisissa
Haukkasalo, Päijänteen saari Padasjoella
Keski-Haukkasalo, Päijänteen saari Padasjoella
Vähä Haukkasalo, Päijänteen saari Padasjoella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Haukkasalo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heidi Sinda

Heidi Elma Maria Sinda (s. 20. maaliskuuta 1973 Espoo) on suomalainen valjakkoajaja ja hevoskasvattaja. Hän on valmistunut agrologiksi Hämeen ammattikorkeakoulusta vuonna 2000.
Kilpaura

Sinda on kilpaillut suomenhevosilla kenttäratsastuksessa ja valjakkoajossa. Hän voitti suomenhevosten kenttämestaruuden kultaa vuonna 1992 Pehtolla ja pronssia vuonna 1996 Vahtolla.
Valjakkoajon suomenmestaruuksissa Sinda voitti Jehun Viimalla hopeaa vuosina 1999 ja 2001 sekä kultaa 2000 ja Pikku-Pedolla kultaa 2003 ja 2004. Vuonna 2005 hän sai ponisarjan pronssia Ukkosen Pojalla ja vuonna 2008 hevossarjan pronssia KWPN-hevosella Nelson III.
Pohjoismaiden mestaruuksissa Sinda sijoittui Jehun Viimalla vuosina 1999 ja 2001 henkilökohtaisesti viidenneksi ja joukkuehopealle, Pikku-Pedolla henkilökohtaisesti neljänneksi 2003, Nelson III:lla joukkuehopealle 2008 ja parivaljakkojoukkuehopealle 2009 Jorrikilla ja Jorrik M:lla.
Maailmanmestaruustasolla Sinda ajoi Ranskan Contyn kisoissa 2002 joukkuehopeaa Jehun Viimalla.
Kasvatus

Urheilu-uransa ohella Sinda kasvattaa omistamallaan Hessi-tallilla suomenhevosia. Hän on myös ollut mukana kehittämässä Suomenratsujen kuninkaallisia ja muita suomenhevosten kasvattajakilpailuita. Sindan kasvatteja ovat muiden muassa I palkinnolla ratsusuunnalle jalostusarvioitu ja suomenhevosten kouluratsastusmestaruuksissa useita kertoja sijoittunut ja voittanut ori Hessin Leevi sekä kuusinkertainen suomenhevosten valjakkoajomestaruus- ja nelinkertainen poniyksiköiden suomenmestaruusvoittaja ruuna Hessin Vihtori.
Havaijin territorio

| Havaijin territorio Territory of Hawaii |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:   Yhdysvallat
Hallinto:  
 – Pääkaupunki:  Honolulu
 – Kuvernööri:  Sanford Dole (ensimmäinen) William Quinn (viimeinen)
Havajin territorio (havaijiksi Panalāʻau o Hawaiʻi, engl. Territory of Hawaii) oli Yhdysvaltoihin kuuluva territorio, joka käsitti nykyisen samannimisen osavaltion alueen. Territorio perustettiin vuonna 1900 ja se lakkautettiin 59 vuotta myöhemmin, kun Havaijista tuli osavaltio.
Tausta

Havaiji yhdistyi kuningaskunnaksi vuonna 1795, jonka jälkeen se alkoi avautua ulkomaailmalle. Etenkin amerikkalaisia saapui sankoin joukoin pitämään sokeri- ja hedelmäplantaaseja.
Vuonna 1893 joukko amerikkalaisia liikemiehiä syrjäytti Havaijin kuningattaren Lili'uokalanin, mikä johti kuningaskunnan kaatumiseen. Tämän jälkeen Stanford Dolen johdolla perustettiin Havaijin tasavalta, joka ilmoitti haluavansa liittyä osaksi Yhdysvaltoja. Yhdysvallat hyväksyi ehdotuksen saatuaan Filippiinit haltuunsa Espanjan–Yhdysvaltain sodan jälkeen, ja vuonna 1898 liitti Havaijin osaksi Yhdysvaltoja. Territorio alueesta tuli kaksi vuotta myöhemmin.
Terriotoriona

Territorion oli tarkoitus olla väliaikainen ratkaisu ja Havaijista haluttiin tehdä osavaltio jo 1910-luvulla. Ensimmäinen esitys osavaltioksi nousemisesta kaatui kongressissa helmikuussa 1919. Syyksi on yleisesti katsottu amerikkalaisten lainsäätäjien kielteinen asenne Havaijia, jonka väestöstä merkittävä osa ei ollut valkoisia, kohtaan.
Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen Havaijilla astui voimaan sotatila, jonka nojalla mm. kaikilta asukkailta, lapsia lukuun ottamatta, kerättiin sormenjäljet ja rantojen valokuvaaminen kiellettiin. Japanilaistaustaiset asukkaat joutuivat tiukan valvonnan alaisuuteen. Sotatilan aikana territoriota johti sotilashallitus, joka piti päämäjaa 'Iolanin palatsissa käyttäen kaikkea valtaa.
Toisen maailmansodan aikana Havaijilla aloitettiin ns. Speak American -kampanja. Esimerkiksi kaikki muut kuin englanninkieliset mediat lakkautettiin ja japanin kielen puhumista karsastettiin.
Tie osavaltioksi

1940-luvulle tultaessa kaksi kolmasosaa havaijilaisista äänioikeutetuista kannatti Havaijin muuttamista osavaltioksi. Asian edistämiseksi ei juurikaan saatu tehtyä mitään toisen maailmansodan aikana. Lakialoite territorion muuttamisesta osavaltioksi tehtiin vuosina 1947, 1950, 1951 ja 1953, mutta yksikään niistä ei mennyt läpi kongressin molemmissa kamareissa.
Vuonna 1957 presidentti Eisenhower nimitti kuvernööriksi William Quinnin. Maaliskuussa kaksi vuotta myöhemmin Yhdysvaltain kongressi hyväksyi Eisenhowerin ehdotuksen Havaijin osavaltiosta. Havaijilla järjestettiin 21. elokuuta 1959 kansanäänestys alueen statuksen muuttamisesta osavaltioksi, joka hyväksyttiin. Havaijin territorio lakkautettiin tämän seurauksena, kun Havaijista tuli Yhdysvaltain 50. osavaltio.
Quinn valittiin osavaltion ensimmäiseksi kuvernööriksi ja hän palveli kaksi kautta.
HMS Badsworth

| HMS Badsworth |
| --- | --- |
 HMS Badsworth

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Kölinlasku:  15. toukokuuta 1940
Laskettu vesille:  17. maaliskuuta 1941
Palveluskäyttöön:  18. elokuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  Norjan laivastolle 1944 nimellä KNM Arendal
Loppuvaihe:  romutettu 1965
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 050 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  85,34 m
Leveys:  9,62 m
Syväys:  2,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  25,5 solmua (67 km/h)
Miehistöä:  164
Aseistus
Aseistus:  6 × QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 2 × Oerlikon 20 mm 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 6 × syvyyspomminheitintä
HMS Badsworth (viirinumero L03) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 20. joulukuuta 1939 vuoden 1939 hätäohjelmassa Amiraliteetin työnumerolla J3260 Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1940 telakkanumerolla 1055. Se laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1941 ja valmistui 18. elokuuta.
Palvelus

Koeajojen ja palvelukseenoton jälkeen alus siirtyi Scapa Flowhun koulutettavaksi. Aluksen koulutus alkoi syyskuussa, minkä päätyttyä se liittyi Londonderryn saattajaosastoon. Alus liittyi 1. lokakuuta Clydessä paikallissaattueeksi HMS Bradfordin, HMS Brightonin, HMS Newarkin ja HMS Lancasterin kanssa saattueeseen WS12, mistä se erkani 3. lokakuuta palaten Clydeen.
Alus liittyi 13. marraskuuta Clydessä HMS Exmoorin, HMS Vanquisherin, HMS Witchin ja HMS Whitehallin kanssa paikallissaattueeksi saattueeseen WS12Z, mistä se erkani 16. marraskuuta palaten Clydeen. Alus liittyi 13. joulukuuta  HMS Ramilliesin ja HMS Beaufortin kanssa saattueeseen WS14, mistä se erkani 21. joulukuuta saattueesta apuristeilijä HMS Cilician, Beaufortin ja Freetownin paikallissaattueen kanssa saavuttuaan Freetowniin.
Palvelus > 1943

Helmikuussa 1943 alus määrättiin Välimeren laivaston 60. hävittäjäviirikköön saattue- ja tukitehtäviin. Alus valmistautui ulkomaan komennukseensa, kunnes se liittyi 16. maaliskuuta Clydessä saattueeseen WS28/KMF11 ORP Krakowiakin, HMS Douglasin, HMS Eggesfordin, HMS Goathlandin, HMS Whaddonin, sluuppien HMS Woodpeckerin ja HMS Wrenin kanssa. Alus erkani 21. maaliskuuta saattueesta Gibraltarille matkanneiden alusten kanssa (KMF11), jossa se aloitti palveluksensa uudessa viirikössään.
Alus osui miinaan 22. huhtikuuta Bonen niemimaan edustalla, jolloin sen perä vaurioitui pahoin. Vasen moottori tuhoutui ja molemmat akselit vääntyivät. Alus jouduttiin ajamaan rantaan, josta se myöhemmin irrotettiin. Miinanraivaaja HMS Clacton hinasi aluksen satamaan. Aluksen korjaaminen määrättiin Maltalle, jonne se hinattiin toukokuussa. Tilapäiskorjaukset valmistuivat kesäkuussa, minkä jälkeen hinaaja Frisky hinasi aluksen saattueen MKS15 mukana kotimaahan. Alus siirrettiin heinäkuussa telakalle korjattavaksi, minkä aikana päätettiin aluksen lainaamisesta Norjan laivastolle. Kuninkaallinen laivasto poisti Badsworthin palveluksesta joulukuussa.
Palvelus > 1944

Alus oli kaupallisella telakalla Liverpoolissa korjattavana elokuun 1944 alkuun. Se siirrettiin 8. elokuuta 1944 Norjan laivastolle lainaan, jolloin alus nimettiin KNM Arendaliksi.