stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sarvepalli Radhakrishnan
Filosofia

Radhakrishnan oli filosofian ja vertailevan uskontotieteen oppinut ja pyrki saattamaan itäistä ja läntistä ajattelua yhteen. Hän esitteli läntisen idealismin intialaiseen filosofiaan, ja esitteli intialaista filosofista ja uskonnollista ajattelua englanninkieliselle yleisölle. Hänen keskeisin teoksensa, Idealistinen elämänkatsomus, ilmestyi 1932.
Radhakrishnan katsoi, että länsimaiset filosofit olivat kaikista objektiivisuusväitteistään huolimatta kulttuurinsa teologisten vaikutteiden alaisia. Hän pyrki osoittamaan, että intialaista filosofiaa voitiin kutsua filosofiaksi länsimaisilla standardeilla, kun se ensin käännettiin akateemisen filosofian kielelle.
Ura

Radhakrishnan toimi filosofian professorina Mysoren (1918-1921) ja Kalkutan yliopistossa (1921–31) ja Oxfordin yliopistossa (1936–1939). Sen jälkeen hän oli Benaresin yliopiston varakansleri (1939-48) ja Delhin yliopiston kansleri (1953-1962).
Diplomaattisen uransa Radhakrishnan aloitti maansa UNESCO-delegaation puheenjohtajana ja Intian suurlähettiläänä Moskovassa. Intiaan palattuaan hänet valittiin varapresidentiksi ja 11. toukokuuta 1962 maansa toiseksi presidentiksi. Viisi vuotta myöhemmin Radhakrishnan vetäytyi politiikasta.
Teoksia

The Secret of Leela
The Ethics of Vedanta and Its Metaphysical Presuppositions (1908)
Essentials of Psychology (1912)
The Philosophy of Rabindranath Tagore (1918)
The Reign of Religion in Contemporary Philosophy (1920)
Indian Philosophy – Volume I (1923)
The Philosophy of the Upanishads (1924)
The Hindu View of Life (1926)
Indian Philosophy – Volume II (1927)
The Religion We Need (1928)
Kalki or the Future of Civilization (1929)
An Idealist View of Life (Hibbert-luennot) (1932)
East and West in Religion (1933)
The Heart of Hindustan (1936)
Freedom and Culture (1936)
Contemporary Indian Philosophy (1936)
Religion in Transition (1937)
Gautama, the Buddha (British Academy -luennot) (1938)
Eastern Religions and Western Thought (1939)
Mahatma Gandhi: Essays and Reflections on his Life and Work (1939)
India and China (1944)
Education, Politics and War (joukko puheita) (1944)
Is this Peace? (1945)
Religion and Society (Kamala-luennot) (1947)
The Bhagavadgita (1948)
Great Indians (1949)
The Dhammapada (1950)
An Anthology Of Radhakrishna Writings (1952)
The Religion of the Spirit and World's Need: Fragments of a Confession (1952)
History of Philosophy in Eastern and Western (2 osaa) (1952)
The Principal upanishads (1953)
East and West: Some Reflections: First series in Bently Memorial Lectures (1955)
Recovery of Faith (1956)
Occasional Speeches and Writings – Vol I (1956), Vol II (1957)
A Source Book in Indian Philosophy (1957)
The Brahma Sutra: The Philosophy of Spiritual Life (1960)
The Concept of Man (1960)
Fellowship of Faiths: Opening Address to the Center for the Study of World Religions, Harvard (1961)
Occasional Speeches (heinäkuu 1959 – toukokuu 1962) (1963)
President Radhakrishna's Speeches and Writings 1962–1964 (1965)
On Nehru (1965)
Religion in a Changing World (1967)
President Radhakrishna's Speeches and Writings 1964–1967 (1969)
Radhakrishna Reader: An Anthology (1969)
The Creative Life (1975)
Living with a Purpose (1977)
True Knowledge (1978)
Indian Religions (1979)
Towards a New World (1980)
Teoksia > Suomennetut teokset

Uskon uudistuminen (sarjassa Maailman näköaloja) suom. Marja Kelo, Kirjayhtymä, 1962
Idealistinen elämänkatsomus.  ((An idealist view of life, 1932.) Suom. Juho Savio)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1966.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sarvepalli Radhakrishnan Wikimedia Commonsissa
Internet Encyclopedia of Philosophy: Sarvepalli Radhakrishnan (englanniksi)
Dr. Sarvepalli Radhakrishnan (englanniksi)
Intian presidentit
Rajendra Prasad
Sarvepalli Radhakrishnan
Zakir Hussain
V. V. Giri
Muhammad Hidayatullah
Fakhruddin Ali Ahmed
Basappa Danappa Jatti
Neelam Sanjiva Reddy
Zail Singh
R. Venkataraman
Shankar Dayal Sharma
K. R. Narayanan
A. P. J. Abdul Kalam
Pratibha Patil
Pranab Mukherjee
Ram Nath Kovind
| n k Templeton-palkinnon saajat |
| --- | --- |
1973-2000:  1973 Äiti Teresa  1974 Veli Roger  1975 Sarvepalli Radhakrishnan  1976 Léo Suenens  1977 Chiara Lubich  1978 Thomas Torrance  1979 Nikkyo Niwano  1980 Ralph Wendell Burhoe  1981 Cicely Saunders  1982 Billy Graham  1983 Aleksandr Solženitsyn  1984 Michael Bourdeaux  1985 Alister Hardy  1986 James McCord  1987 Stanley L. Jaki  1988 Inamullah Khan  1989 George MacLeod, Carl Friedrich von Weizsäcker  1990 Baba Amte, L. Charles Birch  1991 Immanuel Jakobovitš  1992 Kyung-Chik Han  1993 Charles Colson  1994 Michael Novak  1995 Paul Davies  1996 William R. Bright  1997 Shastri Athavale  1998 Sigmund Sternberg  1999 Ian Barbour  2000 Freeman Dyson 
2001-:  2001 Arthur Peacocke  2002 John Polkinghorne  2003 Holmes Rolston  2004 George Ellis  2005 Charles Hard Townes  2006 John D. Barrow  2007 Charles Taylor  2008 Michał Heller  2009 Bernard d’Espagnat  2010 Francisco J. Ayala  2011 Martin Rees  2012 Tenzin Gyatso  2013 Desmond Tutu  2014 Tomáš Halík  2015 Jean Vanier  2016 Jonathan Sacks  2017 Alvin Plantinga  2018 Abdullah II  2019 Marcelo Gleiser  2020 Francis Collins  2021 Jane Goodall  2022 Frank Wilczek  2023 Edna Adan Ismail 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Olli Mononen

Olli (oik. Olavi) Mononen (s. Jyväskylä) on suomalainen toimittaja, joka työskentelee Yleisradion lastenohjelmien toimituksessa. Hän oli lastenohjelma Pikku Kakkosen juontaja ja sisällöntuottaja 1980-luvulta 1990-luvulle. Hänet tunnetaan myös Karvakuonojen Rikuna. Hän muun muassa esiintyi ohjelmapalasessa jossa matkusti moottoripyörällä tutustumassa Suomeen ja juonsi myös muita TV2:n lastenohjelmia, kuten Aasi vai apina, Temppurata, ÄlyÄlyä, Sana-Arkku ja Merirosvolaiva. Sittemmin Mononen on siirtynyt ohjaajaksi ja ohjasi muiden muassa Tonttu Toljanterin. Mononen on myös näytellyt Operaatio Hurrikaanissa ja Boforissa, jotka tulivat TV2:selta. Ensimmäisenä mainitussa hän näytteli sarjan roistoa Tohtori Routaa.
Aiheesta muualla

Tuulahdus 2005: Pikku Kakkosen Olli (Koululaisten toteuttama Monosen haastattelu)
Ylen Elävä arkisto: Ollin kesämuistojen kirja
Ylen Elävä arkisto: Taiteilijaa tapaamassa
Ylen Elävä arkisto: Vaarallinen tulipalo
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Hamarkameratene

Hamarkameratene eli HamKam on  jalkapalloseura Hamarista, Norjasta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa Norjan korkeimmalla sarjatasolla Eliteserienissä, jonne se nousi kauden 2021 päätteeksi OBOS-ligaenista . Seura perustettiin 24. elokuuta vuonna 1918 nimellä Freidig.
Saavutuksia ja ennätyksiä

Paras sarjasijoitus: 3. sija vuonna 1970
Paras cup-sijoitus: välierissä vuosina 1969, 1970, 1971, 1973, 1987 ja 1989
Eniten otteluita: Cato Erstad, 506
Eniten maaleja Knut Eriksen, 360 (320 ottelussa, ottelukohtainen keskiarvo 1,125)
Yleisöennätys: 11 500 katsojaa Lillestrømiä vastaan 27. toukokuuta 1976
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Kannattajien sivu
| n k Eliteserien |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Bodø
Joukkueet (2023):  Aalesunds FK  FK Bodø/Glimt  SK Brann  Hamarkameratene  FK Haugesund  Lillestrøm SK  Molde FK  Odds BK  Rosenborg BK  Sandefjord Fotball  Sarpsborg 08 FF  Stabæk Fotball  Strømsgodset IF  Tromsø IL  Viking FK  Vålerenga Fotball 
Adeccoliigan peli Briskebyssä 2007. Vastassa bergeniläinen lähiöjoukkue Løv-Ham.
Etelä-Pohjanmaan talous

| Etelä-Pohjanmaan talous |
| --- | --- |
 Atria Oyj:n pääkonttori Seinäjoella.
Tilastot
BKT:  7,3 mrd. € (2022)
- per asukas:  38 416 € (2022)
Ulkomaankauppa ja -investoinnit
Vienti:  842 milj. € (2022)
Vientituotteet:   Teollisuus (88,8 %)  Kauppa (7,4 %)  Muut (3,8 %) 
Tuonti:  939 milj. € (2022)
Tuontituotteet:   Teollisuus (53,7 %)  Kauppa (43,6 %)  Muut (2,6 %) 
Julkinen talous
| BKT per asukas-kehitys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | euroa (€) |  |
| 2000 | 2000 |    | 17 770,9 | 17 770,9 |
| 2005 | 2005 |    | 22 170,7 | 22 170,7 |
| 2010 | 2010 |    | 26 846,7 | 26 846,7 |
| 2015 | 2015 |    | 30 080,7 | 30 080,7 |
| 2020 | 2020 |    | 34 185,9 | 34 185,9 |
Lähde: Tilastokeskus.
Etelä-Pohjanmaan talous on bruttokansantuotteella mitattuna Suomen 11. suurin talous maakunnittain. Vuonna 2022 Etelä-Pohjanmaalla tuotettu bruttokansantuote oli yli 7,3 miljardia euroa, mikä oli 2,8 prosenttia koko Suomen bruttokansantuotteesta. Asukasta kohden Etelä-Pohjanmaan bruttokansantuote oli vuonna 2022 noin 38 416 euroa, mikä on maakuntien keskinäisessä vertailussa neljänneksi vähiten.
Etelä-Pohjanmaa on Suomen kolmanneksi pienin vientimaakunta. Etelä-Pohjanmaan viennin arvo oli vuonna 2022 yhteensä 842 miljoonaa euroa, mikä oli 1,0 prosenttia koko Suomen viennistä. Yhteensä Etelä-Pohjanmaalla oli 636 ulkomaankauppaa harjoittaneen vientiyritysten toimipaikkaa. Suomalaisten yksityisten yritysten osuus viennistä oli 62,7 prosenttia.
Alueen julkistalouden kuluista Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialueen toimintamenot olivat vuonna 2023 yhteensä noin 1,1 miljardia euroa. Etelä-Pohjanmaan kuntien toimintamenot olivat vuonna 2023 yli 952 miljoonaa euroa. Kuntien verorahoilla ja valtionosuuksilla rahoitettavaksi jäänyt toimintakate oli 523 miljoonaa euroa.
Yritykset > Pörssiyhtiöt

Etelä-Pohjanmaalla sijaitsee kahden Helsingin pörssin päälistalla noteeratun yhtiön pääkonttori. Seinäjoella sijaitsevat elintarviketeollisuusyritys Atria sekä mediakonserni Ilkka. Kasvu- ja kehitysvaiheen yhtiöiden First North-listalla on noteerattuna kurikkalainen teollisuuden kunnossapitopalveluihin erikoistunut Viafin Service.
Permission to Land

| Permission to Land The Darkness |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Chapel Studios
 Julkaistu: 16. elokuuta 2003
 Tuottaja(t): Pedro Ferreira
 Tyylilaji: Hard Rock
 Kesto: 38.09
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
The Darknessin muut julkaisut
|   | Permission to Land 2003 | One Way Ticket to Hell... and Back 2005 |
Singlet albumilta Permission to Land
 ”Get Your Hands off My Woman” Julkaistu: 24. helmikuuta 2003  ”Growing on Me” Julkaistu: 16. kesäkuuta 2003  ”I Believe in a Thing Called Love” Julkaistu: 22. syyskuuta 2003  ”Christmas Time” Julkaistu: 15. joulukuuta 2003  ”Love Is Only a Feeling” Julkaistu: 22. maaliskuuta 2004
Permission to Land on The Darknessin debyyttialbumi. Se julkaistiin Suomessa 16. elokuuta ja Isossa-Britanniassa 5. elokuuta vuonna 2003. Britanniassa se nousi lähes heti listaykköseksi ja myi viisinkertaista platinaa. Myyntimenestyksen lisäksi albumi on saanut erittäin hyviä arvosteluja musiikkimedialta.
Kappaleet

Black Shuck – 3.20
Get Your Hands Off My Woman – 2.46
Growing On Me – 3.29
I Believe In A Thing Called Love – 3.36
Love Is Only A Feeling – 4.19
Givin' Up – 3.34
Stuck In A Rut – 3.17
Friday Night – 2.56
Love On The Rocks With No Ice – 5.56
Holding My Own – 4.56
Albumin singlet

Get Your Hands Off My Woman #43
Growing On Me #11
I Believe in a Thing Called Love #2
Albumin singlet > B-puolet

The Best Of Me
How Dare You Call This Love
Bareback
Makin' Out
Physical Sex
Out Of My Hands
Planning Permission
Curse Of The Tollund Man
Kokoonpano

Justin Hawkins (laulu, kitara, koskettimet)
Dan Hawkins (kitara)
Richie Edwards (basso)
Ed Graham (rummut)
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 9/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Permission to Land Discogsissa (englanniksi)
Forrest J. Ackerman

Forrest J. Ackerman.
Forrest James Ackerman (24. marraskuuta 1916 Los Angeles – 4. joulukuuta 2008 Los Angeles) oli Yhdysvaltain vanhimpia ja kuuluisimpia science fiction -harrastajia.
Ackerman tunnettiin lempinimellä "Mr Science Fiction", ja hän tuli kuuluisaksi tieteis- ja kauhuelokuvien tekoon liittyvien muistoesineiden keräilijänä. Hänen kokoelmansa oli liki jatkuvasti harrastajille avoinna, ja hän itse esitteli sitä kernaasti. Hän myös toimitti itse Famous Monsters of Filmland -nimistä lehteä.
Suurena B-luokan roskaelokuvien ystävänä Ackerman teki cameoroolin peräti 210 elokuvassa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Frans Engström

Frans Henry Engström (14. lokakuuta 1873 Kalmar, Ruotsi – 30. huhtikuuta 1940 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen elokuvaaja, joka toimi kuvaajana useissa varhaisissa suomalaisissa mykkäelokuvissa.
Engström toimi 1890-luvulta alkaen valokuvaajana Karl Emil Ståhlbergin omistaman Atelier Apollon palveluksessa. Engström kuvasi Suomen ensimmäisen näytelmäelokuvan Salaviinanpolttajat (1907) ja hän koulutti myös kaksi apulaistaan Hjalmar Hårdhin ja Oscar Lindelöfin elokuvaajiksi.
Engström elokuvasi vuodesta 1905 alkaen Suomessa filmejä, joita esitettiin täytekuvina insinööri Karl Emil Ståhlbergin Maailman ympäri-elokuvateatterissa. Näiden filmien luultiin jo hävinneen mutta 1930-luvun alkupuolella insinööri Heikki Aho löysi hänelle myydyn romufilmin joukosta tuhansia metrejä Engströmin Suomessa kuvaamia negatiiveja. Negatiiveista otetut kopiot osoittautuivat laadultaan erinomaisiksi.
Engström toimi myös tuottajana kolmessa kesällä 1911 kuvatussa elokuvassa Hyökyaaltoja, Anna-Liisa ja Sylvi. Elokuvien tuotantoa varten Engstöm perusti edellisenä vuonna yhdessä Suomen Kansallisteatterin näyttelijöiden Teuvo Puron ja Teppo Raikkaan kanssa yhtiön jonka osakepääoman Engström hankki. Engström kärsi kuitenkin suuret tappiot tässä yrityksessä sillä kahden elokuvan filmit tuhoutuivat kun ne oli lähetetty kehitettäväksi Kööpenhaminaan. Kolmas elokuvista, Sylvi, säilyi ja se saatiin myytyä 4500 markan kertakorvauksella Lyyra-elokuvateatteriketjun omistaneelle Hjalmar V. Pohjanheimolle. Pelkästään elokuvien kehittämiseen oli kuitenkin kulunut 12 500 markkaa.
Frans Engströmin kuvaamia elokuvia

Salaviinanpolttajat (1907)
Hyökyaaltoja (1911)
Finnland (1911)
Anna-Liisa (1911)
Sylvi (1911)
Sarpsborg 08 FF

Sarpsborg 08 FF on vuonna 2008 perustettu norjalainen jalkapalloseura Sarpsborgista Østfoldin läänistä. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 maan korkeimmalla sarjatasolla Eliteserienissä.
Historia

Sarpsborg 08 FF perustettiin vuonna 2008, mutta joukkueen juuret ovat vuodessa 1999, jolloin 16 paikallista joukkuetta yhdistivät voimansa ja perustivat Sarpsborg Fotball -nimisen joukkueen. Seura otti perinteikkään, kuudesti Norjan cupin voittaneen Sarpsborg FK:n sarjapaikan Norjan 2. divisioonassa. Seuran historian ensimmäinen kausi 2000 päättyi putoamiseen ja SFK sekä Sparta FK vetäytyivät seurayhteistyöstä.
Sarpsborg Fotball -projekti jatkui myöhemmin Borg Fotball -nimellä ja uusi seura nousi kaudella 2002 Norjan 2. divisioonaan, josta kuitenkin putosi vain yhden kauden jälkeen. Samaan aikaan Sparta nousi 2. divisioonaan ja seurat yhdistivät uudelleen voimansa nousten kaudella 2005 Adecco-liigaan nimellä FK Sparta Sarpsborg. Kauden 2007 jälkeen Sarpsborg FK palasi seurayhteistyöhön ja kaudella 2008 seurat yhdistyivät jälleen samaksi joukkueeksi. Kauden 2008 seura pelasi nimellä Sarpsborg Sparta FK ja otti nykyisen nimensä käyttöön vuonna 2009.
Kaudella 2010 Sarpsborg 08 FF sijoittui Adecco-liigassa toiseksi ja nousi ensimmäistä kertaa pääsarjaan, joka silloin oli nimeltään Tippeligaen. Tuolloin joukkue pelasi liigassa vain yhden kauden mutta nousi syksyllä 2012 Adecco-liigassa toiseksi sijoittumalla takaisin pääsarjatasolle, jossa se on siitä saakka pelannut.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kannattajien kotisivut
| n k Eliteserien |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Bodø
Joukkueet (2023):  Aalesunds FK  FK Bodø/Glimt  SK Brann  Hamarkameratene  FK Haugesund  Lillestrøm SK  Molde FK  Odds BK  Rosenborg BK  Sandefjord Fotball  Sarpsborg 08 FF  Stabæk Fotball  Strømsgodset IF  Tromsø IL  Viking FK  Vålerenga Fotball
Solut työssä

Logo.
Solut työssä (jap. はたらく細胞, Hataraku Saibō) on Akane Shimizun käsikirjoittama ja piirtämä manga, josta on tehty myös animeversio. Mangan julkaiseminen alkoi vuonna 2015. Mangaa julkaisee suomeksi Sangatsu Manga. Animen esittäminen alkoi vuonna 2018. Animen on ohjannut Kenichi Suzuki.
Olli F. Linnainmaa

Olli Frans Linnainmaa (23. syyskuuta 1907 Ulvila – 27. helmikuuta 1991 Pori) oli suomalainen kauppias, joka tunnetaan Suomen itsepalvelukaupan uranuurtajana. Hän avasi Poriin maan ensimmäisen valintamyymälän vuonna 1949, ja myöhemmin 1960-luvulla Linnainmaa Oy:n liikkeissä aloitettiin tarjoustuotteiden myynti ensimmäisenä Suomessa.
Ura

Olli F. Linnainmaa aloitti kauppiaan uransa vuonna 1928, jolloin hän sai maistraatilta luvan taloustavaroita myyvän liikkeen perustamiseen. Vuonna 1936 Linnainmaa avasi Porin Isolinnankadulle elintarvikeliikkeen, jonka hän toukokuussa 1949 muutti itsepalveluperiaatteella toimivaksi ensimmäisenä Suomessa. Linnainmaa sai ajatuksen Yhdysvalloissa asuneelta tuttavaltaan, joka oli näyttänyt hänelle kuvia amerikkalaisista itsepalvelumyymälöistä.
Uuden liikeidean toimivuutta epäiltiin aluksi, kun ihmisten oletettiin varastavan kaupasta ja Linnainmaan ajautuvan pian vararikkoon. Hänen kauppansa kuitenkin menestyi, ja vuonna 1955 Linnainmaa avasi myös leipomon ja kahvilan. 1950-luvulla itsepalvelumyymälöitä alettiin perustamaan myös muualle Suomeen. Vuonna 1965 aloitti toimintansa Linnainmaa Oy:n toinen valintamyymälä Isolinnankadun eteläpäässä. Kaksi vuotta myöhemmin toimitusjohtajaksi tuli hänen poikansa ekonomi Matti Linnainmaa, joka kasvatti yrityksen yhdeksän Porissa toimineen elintarvikemyymälän ketjuksi.
Linnainmaan vuonna 1936 avaama liike toimi samoissa tiloissa Isolinnankatu 9:ssä aina vuoteen 1975 saakka. Nykyään paikalla on 2000-luvun alussa valmistunut uudisrakennus, jonka seinään kiinnitettiin vuonna 2010 Suomen ensimmäisestä valintamyymälästä kertova muistolaatta. Isolinnankadun ja Mikonkadun kulmauksessa sijainneen Linnainmaan liikerakennuksen tontilla on nykyään Porin korkein asuinrakennus 16-kerroksinen Linnainmaankulma.
Olli F. Linnainmaa kuului myös Porin kaupunginvaltuustoon kokoomuksen edustajana. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1964. Linnainmaa kuoli Porissa 83-vuotiaana helmikuussa 1991.
Simo Kaario

| Simo Kaario |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Helsinki
Kuollut: 1. toukokuuta 1944 (68 vuotta) Tampere
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Simo Kaario (sukunimi aik. Flinck; 11. tammikuuta 1876 Helsinki – 1. toukokuuta 1944 Tampere) oli suomalainen näyttelijä.
Kaarion äiti oli Maria Flinck. Kaario toimi aluksi kirjaltajana, mekaanikkona ja kaupan alalla. Suomalaiseen teatteriin hän tuli lavastajaksi, siirtyen sieltä näyttelijäksi Helsingin Työväenteatteriin 1902. Suomelaisessa Maaseututeatterissa hän näytteli 1904–1906, Kansan näyttämöllä 1913–1914 sekä Tampereen teatterissa 1907–1913 ja uudelleen vuodesta 1914 alkaen. Kaario toimi myös ohjaajana ja näyttämömaalarina.
Näyttämöopintoja hän suoritti Skandinaviassa, Pariisissa, Berliinissä ja Wienissä. Häntä pidettiin lahjakkaana luonnenäyttelijänä. Hän esiintyi sekä komedioissa että tragedioissa, yhteensä noin 350 roolissa. Niihin kuuluivat muun muassa Josef Julius Wecksellin näytelmän Daniel Hjort samanniminen päähenkilö, Elämä on unelma -näytelmän Sigismund, Don Carloksen Filip II, Nummisuutareiden Sepeteus,  Regina von Emmeritz -näytelmän Larsson sekä Fedjan rooli näytelmässä Elävä ruumis.
Kaario esiintyi myös elokuvissa. Hän esitti Harrin isäntää Jalmari Lahdensuon elokuvassa Pohjalaisia (1925), kartanonomistaja Maurilaa Uuno Eskolan elokuvassa Lumisten metsien mies (1928) ja tiedemiestä Nyrki Tapiovaaran elokuvassa Herra Lahtinen lähtee lipettiin (1939).
Kaario oli naimisissa vuodesta 1904 näyttelijä Helvi Lindströmin (k. 1958) kanssa.
Aiheesta muualla

Simo Kaario juhlii, Suomen Kuvalehti, 26.03.1929, nro 12-13, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Tapan sotilastukikohta

Yhdysvaltojen joukot valmistautuneet vastaanottamaan Viron pääministerin Tapan sotilastukikohdassa 11. marraskuuta 2014
Tapan sotilastukikohta (vir. Tapa kaitsevaelinnak) sijaitsee Virossa ja se sijaitsee noin 80 kilometrin päässä Tallinnasta kaakkoon Länsi-Virumaalla.
Tukikohdan yhteydessä sijaitsee myös harjoitusalue.
Tapan kaupungissa on noin 6 000 asukasta. Toisen maailmansodan aikana Natsi-Saksa valloitti kaupungin. Neuvostoliitto pommitti kaupungin ja sodan jälkeen rakensi sinne sotilastukikohdan. Neuvostoliiton romahduksen yhteydessä neuvostosotilaat jättivät kaupungin, mutta Viro piti sotilastukikohdan omassa käytössään.
Viron Yhdysvaltojen kanssa 17. tammikuuta 2017 solmitussa DCA-sopimuksessa on sovittu, että Viro luovuttaa tarvittaessa Tapan sotilastukikohdan Yhdysvaltojen käyttöön.
1. Jalkaväkiprikaati
1. Jalkaväkiprikaatin tunnus
Tukikohtaan on sijoitettu Viron puolustusvoimien 1. jalkaväkiprikaati (vir. 1. jalaväebrigaadi) ja sen esikunta. Prikaatin yksiköt koulutetaan Tapassa ja Jõhvissa sijaitsevissa sotilasyksiköissä. Koulutuksen jälkeen ne sijoitetaan prikaatin reservikokoonpanoon. Tapassa koulutetaan joukkoja esimerkiksi panssarijääkäreiksi, ilmatorjuntaan, pioneeritoimintaan, huoltoon sekä esikunta- ja viestitoimintaan.
Naton taisteluosasto
Naton EFP-joukkojen vaakuna
Tukikohdassa sijaitsee myös yli 1 500:n sotilaan kokoinen Naton taisteluosasto, joka on osa Naton EFP (Enhanced Forward Presence) -joukkoja. Taisteluosastoa johtaa Iso-Britannia. Mukana on myös sotilaita Ranskasta, Tanskasta ja Virosta. Iso-Britannia kierrättää taisteluosastossa maavoimiensa eri joukkoyksikköjä joukko-osasto kerrallaan. Taisteluosastoon kuuluu panssarivaunuja, panssaroituja miehistönkuljetusajoneuvoja ja kevyttä tykistöä. Taisteluosastoon kuuluu myös erikoisjoukkojen sotilaita, esimerkiksi pioneereja.  Se varustetaan pärjäämään yksin ja ilman ulkopuolista apua useiden päivien ajan, jotta muut Nato-mailla on riittävästi aikaa toimittaa vahvistuksia Viroon.
Virolaisia sotilaita laulamassa Tapan sotilastukikohdan sotilaiden talossa elokussa 2014.
Naton pääsihteeri Jens Stolttenberg Tapan sotilastukikohdassa syyskuussa 2017 järjestetyssä lehdistötilaisuudessa.
Thea Kleven

Thea Sofie Kleven (22. joulukuuta 2000 – 17. joulukuuta 2018) oli norjalainen mäkihyppääjä. Kleven hyppäsi viimeisen kilpailunsa marraskuun 2018 lopulla Lillehammerissa. Norjan hiihtoliitto ei ole avannut kuolemaan johtaneita syitäselvennä. Klevenin oli tarkoitus osallistua tammikuussa 2019 kisattaviin hiihtolajien nuorten MM-kisoihin Lahteen. Kleven oli mukana myös Norjan vuoden 2022 olympiaohjelmassa.
Sandefjord Fotball

Sandefjord Fotball on vuonna 1998 perustettu norjalainen jalkapalloseura Sandefjordin kaupungista. Joukkue pelaa kaudella 2022 Norjan korkeimmalla sarjatasolla Eliteserienissä. Se pelaa kotiottelunsa Komplett.no Arenalla.