stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalevi Kivistö
Luottamustehtävät

Kivistö aloitti Suomen Punaisen Ristin puheenjohtajana vuonna 1999. Hänet valittiin kolmen vuoden jatkokaudelle 1. syyskuuta 2002. Kivistö toimi SPR:n puheenjohtajana kesäkuuhun 2008, jolloin hänen tilalleen valittiin Suomen Pankin pääjohtaja Erkki Liikanen.
Kivistö oli sanomalehti Keskisuomalaisen lukija-asiamies vuosina 1999–2005. Tasavallan presidentti myönsi Kivistölle ministerin arvonimen toukokuussa 2005. Kivistö on ollut Sibelius-Akatemian hallituksen jäsen sekä Jyväskylän yliopiston hallituksen varajäsen.
Elokuussa 2005 Kivistö valittiin Julkisen sanan neuvoston puheenjohtajaksi. Hän erosi luottamustehtävästä 24. syyskuuta 2007 närkästyttyään Yleisradion A-studio-ohjelmasta, jossa käsiteltiin kriittisesti Kivistön yhteyksiä sosialistimaihin 1970- ja 1980-luvulla. Kivistö käsitti ohjelman kostoksi JSN:n A-piste-ohjelmalle antamasta langettavasta päätöksestä.
Kivistö toimi Eläkeläiset ry:n hallituksen puheenjohtajana kaudella 2012–2015.
Kirjallisuutta

Kivistö, Kalevi: Sanat vuosien saatteena:  Maaherran uudenvuoden puheet vuosilta 1985–1997.  (Toimittanut Esa Pirnes)  Jyväskylä:  Atena, 1997.  ISBN 951-796-074-3
Leppänen, Veli-Pekka: ”Kivistö, Kalevi (1941–)”, Suomen kansallisbiografia, osa 5, s. 235–237.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-446-0  / Teoksen verkkoversio.
Pirnes, Esa: Kalevi Kivistö: Liian hyvä poliitikoksi?  Helsinki:  Edita, 1996.  ISBN 951-37-2001-2
Kletsk

| Kletsk (Клецк) |
| --- | --- |

 vaakuna
 Kletsk
 Koordinaatit: 53°03′58″N, 26°38′01″E 
Valtio:   Valko-Venäjä
Alue:  Minskin alue
Perustettu:  1127 (maininta)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  974 (piiri) km²
Korkeus:  160–195 m
Väkiluku (10/2009):  10 761
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 www.kletsk.gov.by/en/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kletsk (valkoven. Клецк, ven. Клецк) on pieni kaupunki ja samanniminen maaseutuvaltainen hallinnollinen piiri Valko-Venäjän Minskin alueen lounaisosissa Baranavitšyn itäpuolella. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 10 761 ja piirissä yhteensä 32 302 ihmistä.
Historia

Kletsk on vanha aatelisten asuinpaikka. Historiallisissa dokumenteissa Turau-Pinskin herttuakunnan ajalta mainitaan paikkakunnan feodaalilinna jo vuonna 1127.
Ajanjaksolla 1558–1939 kaupunki linnoituksineen kuului Radvilan (Radziwill) aatelissuvun hallintaan Puola-Liettuan ja vielä Puolan alaisuudessa, pois lukien lyhyt neuvostomiehitys 1917–1919. Radviloiden Njasvižin, Olikan ja Kletskin sukuhaara, joka sai alkunsa Jonas Radvila I:stä 1500-luvun alkupuolella, ja jonka jäsenille hänen poikansa, Liettuan suuriruhtinaskunnan menestyksekkäänä hetmannina toiminut Mikalojus Radvila Musta hankki herttuan (herttuattaren) periytyvän arvonimen, on säilynyt nimenomaan Kletskin sukuhaaran jälkeläisten kautta nykypäivään asti.lähde? 1600- ja 1700-luvun sodissa kaupunki poltettiin ja tuhottiin useaan otteeseen. Vanhoissa piirroksissa kuvattu linna ympäristöineen hävisi tällöin suurelta osaltaan.
Syyskuussa 1939 puna-armeija liitti alueen Valko-Venäjän neuvostotasavaltaan. Toisen maailmansodan aikana saksalaisjoukot miehittivät kaupunkia 27. kesäkuuta 1941 – 2. heinäkuuta 1944.
Liikenne

Pari kilometriä keskustasta koilliseen on Kletskin rautatieasema. Junarata liittää kaupungin Baranavitšyyn lännessä sekä Slutskiin ja Asipovitšyyn idässä. Kantatie P12 luo yhteyden Njasvižiin pohjoisessa (17 km) ja kantatiet P103 ja P4 Baranavitšyyn lännessä (noin 30 km). Etelään vievä kantatie P13 kytkee kaupungin Valko-Venäjän eteläosien poikittaisiin kantatie P43:een (16 km) ja valtatie M10:een.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kletsk Wikimedia Commonsissa
Tiivis kaupunkikuvaus (bycity.org) (englanniksi)
Maakunnan viralliset Kletskin piirin sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (minsk-region.gov.by) (venäjäksi)
Kletsk - lyhyt kuvaus (Arkistoitu – Internet Archive) (garady.org) (valkovenäjäksi)
Kaupungin keskustan kartta (bycity.org) (venäjäksi)
Wikimapia karttalinkki kaupunkiin, kohteiden selitykset pääosin (englanniksi) tai (venäjäksi)
Neuvostoliiton aikaisia topografiakarttoja alueesta (venäjäksi)
Valko-Venäjän Ilmatieteen laitoksen sääennuste Kletskiin (pogoda.by) (venäjäksi)
Valko-Venäjän juna-aikatauluja (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Puškinskije Gory

| Puškinskije Gory Пушкинские Горы |
| --- | --- |
 Puškinskije Gory
 Koordinaatit: 57.0213°N, 28.9037°E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Pihkovan alue
Piiri:  Puškinskije Goryn piiri
Väkiluku (2010)  ():  5 222
Postinumero:  181370
Suuntanumero(t):  +7 81146
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puškinskije Gory (ven. Пушкинские Горы) on kaupunkityyppinen taajama Pihkovan alueen keskiosassa Venäjällä. Puškinskije Goryn kaupunkimainen taajama on 9 253 asukkaan Puškinskije Goryn piirin keskus. Enemmistö piirin väestöstä eli 5 222 henkeä asui keskustaajamassa (2010).
Piirin länsiosan kautta kulkee Pietarista Pihkovan ja Ostrovin kautta Valko-Venäjän rajalle johtava M20-valtatie (osa eurooppatieyhteyttä E 95), josta erkanee maantie Puškinskije Goryyn. Maanteitse Pihkovaan on 118 kilometriä.
Puškinskije Goryn tunnetuimpia nähtävyyksiä on kirjailija Aleksandr Puškinille omistettu, kaupunkityyppiseen taajamaan ja sen ulkopuolelle ulottuva Mihailovskojen museoalue (ven. Мемориальный музей-заповедник А. С. Пушкина «Михайловское»). Taajaman luostarialueella on kansalliskirjailijan Puškinin hauta.
Luostarin kirkkoa (1569).
Aleksandr Puškinin hauta Puškinskije Goryssa.
Kukkia Puškinin haudalle runoilijapäivien yhteydessä 1967.
Mihailovskojen taloa talvella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mihailovskojen museoalueen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Pihkova (Pskov)


Dno | Nevel | Novoržev | Novosokolniki | Opotška | Ostrov | Outova (Gdov) |
Petseri (Petšory) | Porhov | Pustoška | Pytalovo | Sebež | Velikije Luki
Pihkovan alue
Kivikko

| Kivikko> Stensböle |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kivikko korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Itäinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  474
Pinta-ala:  2,84 km² 
Väkiluku:  5 035  (2013)
Väestötiheys:  1763 as./km²
Osa-alueet:  on osa-alue Mellunkylän kaupunginosaa
Postinumero(t):  00940
Lähialueet:  Ala-Malmi, Jakomäki, Kontula, Kurkimäki, Latokartano, Malmin lentokenttä, Myllypuro, Vesala, Rajakylä, Tattariharju
Kivikko (ruots. Stensböle) on Mellunkylän kaupunginosan osa-alue Itä-Helsingissä, Kehä I:n kupeessa. Kontulan ja Kurkimäen länsipuolella sijaitsevalla alueella asuu noin 5 000 asukasta.
Kivikon asuinalue on 2,5 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä asuintalojen vyöhyke. Kivikkoa on rakennettu Kontulan ja Kurkimäen jatkeeksi vuodesta 1992 lähtien. Alueen palvelut on sijoitettu paljolti vanhan ja uuden kaupunkirakenteen saumaan. Kivikon etelä- ja itäosaa hallitsevat enimmäkseen kerrostalot, kun taas pohjoisempana on rivi- ja omakotitaloja.
Kivikossa asuu etenkin lapsiperheitä. Alueella on myös opiskelija-asuntoja. Ulkomaalaistaustaisia oli 34,2 prosenttia asukkaista vuoden 2018 lopussa; prosenttiluku on Helsingin suurimpia. Pienalueista eniten vieraskielisiä asuu Kivikossa, jossa joka kolmas asukas puhuu muuta kuin kotimaisia kieliä äidinkielenään. Kivikko on kuitenkin hiljaisempaa ja pientalovaltaisempaa kuin viereinen Kontula.
Alueella toimi ennen ampumarata, joka tunnettiin nimellä Malmin Ampumarata. Lahdenväylän (Lahden moottoritien) ja Kivikon liikuntapuiston väliin on rakennettu työpaikka-alue.
Kivikko on nimetty alueella sijainneen, asiakirjoissa jo 1700-luvun alussa mainitun Stensbölen tilan mukaan. Alue kuului alun perin Helsingin maalaiskuntaan ja liitettiin Helsinkiin suuressa alueliitoksessa vuoden 1946 alussa.
Nimitys

Kivikko on nimetty alueella sijainneen, asiakirjoissa jo 1700-luvun alussa mainitun Stensbölen tilan mukaan. Alue kuului alun perin Helsingin maalaiskuntaan ja liitettiin Helsinkiin suuressa alueliitoksessa vuoden 1946 alussa.
Historiaa > Varhaishistoria

Kivikon alueen varhainen historia liittyy Helsingin kaupungin laajenemiseen 1800-luvun aikana. Alue oli pitkään maatalouskäytössä, ja siellä oli viljelysmaata ja peltoja. 1800-luvulla Kivikko oli osa Pasilan ja Kallion ympäristöä, joka oli lähinnä maaseutua. Helsingin kaupungin laajentuessa ja teollistumisen edetessä, alueen asema ja käyttö alkoivat muuttua.
Historiaa > 1900-luvun kehitys

1900-luvun alussa Kivikko alkoi kehittyä kaupungin alueena, mutta se säilytti pitkään maaseutumaisuutensa. Alueelle tuli teollisuuslaitoksia ja varastoja, ja se alkoi muistuttaa teollisuusalueita, jotka levisivät Helsingin ympäristössä.
1950- ja 1960-luvuilla Kivikko oli tyypillinen esimerkki kaupungin lähialueista, joissa oli niin sanottuja varasto- ja teollisuusalueita. Alueella oli myös useita asuinalueita, mutta ne olivat suhteellisen vähäisiä verrattuna muihin Helsingin osiin.
Historiaa > Nykytila

Kivikko on kokenut merkittäviä muutoksia viime vuosikymmeninä. Alueelle on tullut uusia asuinalueita, ja entiset teollisuusalueet ovat saaneet uusia käyttötarkoituksia. Erityisesti 2000-luvulla alueelle on rakennettu enemmän asuintaloja ja palveluja. Kivikon alueella on myös paljon luonnonalueita, kuten metsäisiä alueita, ja se on suosittu ulkoilualue.
Kivikon merkitys Helsingin kaupunginosana on kasvanut, ja sen asema on muuttunut osaksi laajempaa metropolialuetta. Alueen infrastruktuuri on parantunut, ja se on houkutellut uusia asukkaita ja yrityksiä.
Alueen tunnettu piirre: Kivikon lajittelukeskus
Kivikko tunnetaan myös kierrätyspalveluistaan, erityisesti Kivikon lajittelukeskuksesta, joka on Helsingin suurimpia kierrätysasemaa. Se tarjoaa asukkaille mahdollisuuden kierrättää jätteitä ja osallistua ympäristöystävällisiin toimiin.
Luonto

Kivikko on erityisen tunnettu laajoista metsäalueistaan ja luontopolkuistaan. Se on monille helsinkiläisille tärkeä virkistysalue, jossa voi ulkoilla, vaeltaa ja nauttia luonnosta.
Palveluja

Kivikossa sijaitsee muun muassa K-Market, pizzeria ja useita päiväkoteja. Lisäksi siellä on Keinutien ala-asteeseen kuuluva Nallin sivukoulu, Kivikon liikuntapuisto, jossa on hiihtohalli,lähde? sekä Kivikon palvelukeskus Kivitasku, jossa on Kivikon terveysasema ja nuorisotalo.
Liikenneyhteydet

Kivikko sijaitsee Kehä I:n varrella. Myllypuron metroasema, Itäkeskuksen metroasema ja Kontulan metroasema ovat lyhyehkön kävely- tai linja-automatkan päässä.
Helsingin metro, Kontulan metroasema
Helsingin metro, Myllypuron metroasema
Helsingin metro, Itäkeskuksen metroasema
54 (Itäkeskus (M) - Pitäjänmäki)
57 (Kontula (M) - Munkkiniemi)
92 (Itäkeskus (M) - Myllypuro (M) - Alakiventie)
92N (yölinja Rautatientori - Myllypuro - Kivikko - Kontula (Keinutie))
94A (Kotikonnuntie - Kontula (M) - Kivikko - Kontula (M) - Kotikonnuntie)
94B (Kontula (M) - Kivikko - Kontula (M))
94N (yölinja Rautatientori - Kivikko - Kontulankaari)
506 (Myllypuro (M) - Viikki - Pasila - Ruskeasuo)
562 (Itäkeskus (M) - Malmi - Jumbo- Aviapolis - Lentoasema)
Runkolinja 560 (Rastila - Kontula (M) - Malmi - Myyrmäki)
561 (Itäkeskus (M) - Malmi - Kivistö)
805 (Itäkeskus (M) - Vartioharju - Mellunmäki (M) - Myllypuro (M) - Myllypadontie)
812 (Mellunmäki (M) - Vesala - Kontula (M) - Kurkimäki -Kivikko- Porttitie - Myllypuro (M) - Myllypadontie)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kivikko-seura
Kontula.net Kontulan seudun verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Helsingin kaupunginosat  ja niiden osa-alueet suurpiireittäin |
| --- | --- | --- |
| Eteläinensuurpiiri |  1. Kruununhaka  2. Kluuvi  3. Kaartinkaupunki  4. Kamppi  5. Punavuori  6. Eira  7. Ullanlinna  8. Katajanokka  9. Kaivopuisto  13. Etu-Töölö  14. Taka-Töölö  20. Länsisatama Hernesaari  Jätkäsaari  Lapinlahti  Ruoholahti  31. Lauttasaari Koivusaari  Kotkavuori  Myllykallio  Vattuniemi  52. Suomenlinna  |  |
| Läntinensuurpiiri |  15. Meilahti  16. Ruskeasuo Pikku Huopalahti  Vanha Ruskeasuo  18. Laakso  29. Haaga Etelä-Haaga  Kivihaka  Lassila  Pohjois-Haaga  30. Munkkiniemi Kuusisaari  Lehtisaari  Munkkivuori  Niemenmäki  Talinranta  Vanha Munkkiniemi  32. Konala  33. Kaarela Hakuninmaa  Honkasuo  Kannelmäki  Kuninkaantammi  Malminkartano  Maununneva  46. Pitäjänmäki Marttila  Pajamäki  Pitäjänmäen yritysalue  Reimarla  Tali  |  |
| Keskinensuurpiiri |  10. Sörnäinen Hanasaari  Kalasatama  Sompasaari  Vilhonvuori  11. Kallio Linjat  Siltasaari  Torkkelinmäki  12. Alppiharju Alppila  Harju  17. Pasila Itä-Pasila  Keski-Pasila  Länsi-Pasila  Pohjois-Pasila  21. Hermanni Hermanninmäki  Hermanninranta  Kyläsaari  22. Vallila  23. Toukola Arabianranta  Toukola  24. Kumpula  25. Käpylä  26. Koskela  27. Vanhakaupunki  |  |
| Pohjoinensuurpiiri |  28. Oulunkylä Maunula  Maunulanpuisto  Metsälä  Patola  Pirkkola  Veräjälaakso  Veräjämäki  34. Pakila Itä-Pakila  Länsi-Pakila  35. Tuomarinkylä Haltiala  Paloheinä  Torpparinmäki  Tuomarinkartano  |  |
| Koillinensuurpiiri |  36. Viikki Latokartano  Viikinmäki  Viikinranta  Viikin tiedepuisto  37. Pukinmäki  38. Malmi Ala-Malmi  Malmin lentokenttä  Pihlajamäki  Pihlajisto  Tattariharju  Ylä-Malmi  39. Tapaninkylä Tapanila  Tapaninvainio  40. Suutarila Siltamäki  Tapulikaupunki  Töyrynummi  41. Suurmetsä Alppikylä  Heikinlaakso  Jakomäki  Puistola  Tattarisuo  |  |
| Kaakkoinensuurpiiri |  19. Mustikkamaa-Korkeasaari  42. Kulosaari  43. Herttoniemi Herttoniemenranta  Herttoniemen yritysalue  Länsi-Herttoniemi  Roihuvuori  44. Tammisalo  48. Vartiosaari  49. Laajasalo Hevossalmi  Jollas  Kruunuvuorenranta  Tullisaari  Yliskylä  50. Villinki  51. Santahamina  53. Ulkosaaret Itäsaaret  Länsisaaret  Aluemeri  |  |
| Itäinensuurpiiri |  45. Vartiokylä Itäkeskus  Marjaniemi  Myllypuro  Puotila  Puotinharju  Roihupelto  Vartioharju  47. Mellunkylä Kontula  Kivikko  Kurkimäki  Mellunmäki  Vesala  54. Vuosaari Aurinkolahti  Kallahti  Keski-Vuosaari  Meri-Rastila  Mustavuori  Niinisaari  Nordsjön kartano  Rastila  Uutela  |  |
| Östersundominsuurpiiri |  55. Östersundom  56. Salmenkallio  57. Talosaari  58. Karhusaari  59. Ultuna Landbo  Puroniitty  |  |
Helsingin alueellinen jako
Näkymä Kipinäpuistosta etelään
Kivikon palvelukeskus Kivitasku
Nallin sivukoulu
Puso

Puso on kylä Kontiolahden pohjoisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen naapurikyliä ovat Rantakylä, Romppala,  ja Heraniemi (Herajärvi). Rantakylän, Romppalan ja Puson kylissä on yhteensä noin 300 asukasta.
Kylän nimi on kirjattu asiakirjoihin muodossa Pusu (1692). Kylän pohjoispuolella sijaitsee Pusonjärvi, joka laskee Herajärven kautta Herajoen vesistön järvenä Pieliseen. Kylännimen taustalla on Veijo Saloheimon (1972) mukaan Pielisjärven itäpuolella Yli-Viekissä asuneen Jormana Pusuisen (Jormo Pususen) sukunimen mukaan nimetty kaukokaski, joka on mainittu vuonna 
1618. Ilmeisesti tämän kaskimaan yhteyteen syntyi jossain vaiheessa asumus. Läheinen järvi on voitu saada kaskeajien sukunimen mukaisen nimen Pusoisenjärvi ~ Pusonjärvi, ja tältä pohjalta olisi muodostettu asumuksen nimi Puso.
Pusosta on Kontiolahden kirkonkylälle matkaa 35 kilometriä, Joensuuhun 55 kilometriä ja Juukaan 45 kilometriä. Kylässä on paljon kesämökkejä.
Puson yhdistyksiä ovat Puson kylätoimikunta, metsästysseura Puson Erä. Kontolahden pohjoisten kylien keskeinen kokoontumispaikka on ympärivuotisessa käytössä oleva Romppaalan monitoimitalo. Alakoulu löytyy Varparannasta.
Aiheesta muualla

Pölönen, Toivo: Puson perukoilta, Herajärven heinämailta : kyläkirja Kontiolahdelta. Omakustanne, 1999. ISBN 952-91-0965-2.
Sääennuste: Puso, Kontiolahti (ilmatieteenlaitos.fi)
Kontiolahden kylät
Harivaara
Herajärvi
Iiksi
Jakokoski
Kontiolahti
Kontioniemi
Kulho
Kunnasniemi
Kupluskylä
Kylmäoja
Lehmo
Mönni
Onttola
Paihola
Puntarikoski
Puso
Pyytivaara
Rantakylä
Romppala
Selkie
Varparanta
Venejoki
Kirill Pushkareff

|  |
| --- | --- |
 Kirill Pushkareff Helsingissä marraskuussa 1955 palattuaan Neuvostoliitosta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1897
Kuollut: 1984
Ammatti:  poliisi
Kirill Pushkareff (ven. Кирилл Николаевич Пушкарёв, Kirill Nikolajevitš Puškarjov; 1897–1984) oli Suomeen lokakuun vallankumouksen jälkeen siirtynyt venäläinen emigrantti, joka toimi muun muassa Etsivän Keskuspoliisin tiedottajana. Monet pitivät häntä kaksois- tai jopa kolmoisagenttina.
Venäläisen kenraalin poika Pushkareff vietti lapsuutensa Haminassa ja oli ennen vallankumousta Venäjän keisarillisen armeijan tykistössä kapteenina. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän joutui 1918 Tšekan vangitsemaksi. Häntä uhkasi kuolemantuomio mutta hän onnistui välttämään sen. Pushkareff palveli bolsevikkien joukoissa ja oli muun muassa puna-armeijan tykistökurssin opettajana kunnes pääsi pakenemaan ensin Viroon ja sieltä Puolaan. Hän tuli Suomeen marraskuussa 1921 ja oli mukana 1920- ja 1930-luvuilla venäläisten emigranttien toiminnassa muun muassa venäläisen klubin rahastonhoitajana. Hän oli työssä Fazerin makeistehtaalla ja toimi samalla peitenimellä Carl Pushkin Etsivän Keskuspoliisin tietolähteenä tiedottaen venäläisten emigranttien toimista. Pushkareff sai Suomen kansalaisuuden 1929. Hän pääsi myöhemmin Valpon palvelukseen ja toimi August Veinilin nimellä ulkomaalaisten kuulustelijana sekä passitoimiston kanslistina.
Pushkareff kävi toukokuussa 1939 Valpon kustantamana Berliinissä, jossa hän tapasi Saksassa asuneita venäläisiä emigranttijohtajia, muun muassa fasistisen Venäjän nuorisoliitto-järjestön johtajan Viktor Larionovin. Matka tehtiin koska Valpo halusi tietää, mitä Saksan emigranttipiireissä tapahtui. Pushkareff sai tietää, että Saksan natsipuolueen johto oli entistä kiinnostuneempi venäläisistä emigranttinuorista ja entisistä tsaarinupseereista, joita pidettiin tulevan Venäjän "hallitsevina aineksina", ja halusi panostaa yhteistyöhön emigranttien kanssa.
Sotavuosina Pushkareff oli saksalaisten Büro Cellariuksen ja Japanin lähetystön tietolähteenä sekä toimi jatkosodan aikana yleisesikunnan tiedusteluosaston sotilasvirkailijana.
Pushkareff luovutettiin valvontakomission vaatimuksesta Neuvostoliittoon huhtikuussa 1945 niin kutsuttujen Leinon vankien mukana, ja kymmenen vuoden kuluttua, marraskuussa 1955, hän pääsi takaisin Suomeen. Hän palasi Suojelupoliisin palvelukseen Kirill Cornellin nimellä sairaalahoidon jälkeen, ja vankeusvuodet laskettiin virkavuosiksi.
Pushkareff tuomittiin vuonna 1961 puoleksitoista vuodeksi kuritushuonevankeuteen vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi hänen toimittuaan KGB:n tietolähteenä. Pushkareff toimi 1950-luvun lopulla myös Länsi-Saksan tiedustelupalvelu BND:n tiedottajana. Vankeudesta vapauduttuaan Pushkareff toimi tulkkina ja kääntäjänä.
Kirjallisuutta

Joffe, Eleonora: Mannerheimin kuriiri: Kirill Pushkareffin arvoituksellinen elämä. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2014. ISBN 978-952-222-475-0
Aiheesta muualla

Haatanen, Kalle: Kirill Pushkareff: Suomen historian tuntematon takapiru. Radio-ohjelma 27.2.2014. Yle Areena.
Haatanen, Kalle: Suomi terrorismin suurvaltana 1918–1939. Radio-ohjelma 18.7.2015. Yle Areena.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Klomipramiini

| --- | --- |

Klomipramiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
3-(2-kloori-5,6-dihydrobentso[b][1]bentsatsepin-11-yyli)-N,N-dimetyylipropan-1-amiini
Tunnisteet
CAS-numero: 303-49-1
ATC-koodi: N06AA04
PubChem CID: 2801
DrugBank: DB01242
Kemialliset tiedot
Kaava: C19H23N2Cl 
Moolimassa: 314,852 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 189,5 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: ~50 %
Proteiinisitoutuminen: 97–98 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: suun kautta, lihaspistoksena
Klomipramiini on ensimmäisen polven trisyklinen masennuslääke (TCA). Klomipramiini on imipramiinin johdos ja se kuuluu siten samaan lääkeaineryhmään. Lääkevalmiste tunnetaan nimellä Anafranil ja valmistaja on silloinen sveitsiläinen Geigy-yhtymä, joka on nykyään Novartis. Vuoden 1976 Pharmaca Fennica kuvailee tätä lääkeainetta muihin aikalaisinsa verrokkeihin nähden, muita voimakkaampana ja anksiolyyttiseltä teholtaan hyvänä.
Lääke on tarkoitettu ensisijaisesti masennuksen eli depression hoitoon, eri alatyypeissään. Sitä on voitu antaa laskimoon tiputuksena, jotta saataisiin mahdollisimman nopea hoitovaste. Infuusioliuokseen on voitu yhdistellä joko 5 % glukoosi tai fysiologinen (0,9 %) keittosuolaliuos. Klomipramiinilla on myös anksiolyyttisiä hoitovaikutuksia: se lieventää pelkotiloja ja ahdistuneisuutta. Näihin oireisiin klomipramiinia saatetaan määrätä. Klomipramiinin eräs käyttömerkitys on myös paniikkihäiriö, sillä lääkkeellä on ahdistuneisuutta vähentävä komponentti. Ärtyvän paksusuolen oireyhtymässä (IBS, CI) klomipramiinia voidaan käyttää kivunlievitykseen. Käyttö on mahdollista muissakin neuropaattisissa kipu- ja särkytiloissa, jollainen voi esimerkiksi olla hermovauriokipu. Lapsilla klomipramiini on saattanut tulla yökastelun eli enureesin lääkinnälliseen hoitoon, ja aivan erityisesti jos on esiintynyt myös masentuneisuutta. Normaalin annostelun rajana on esitetty 50–75 mg/vrk täysikasvuisille, lapsille ja vanhuksille 20–30 mg/vrk.
Klomipramiinilla tunnetaan lukuisia erilaisia sivuvaikutuksia, joista osa on sydämeen ja hermostoon kohdistuvia. Lääkkeen yliannostelu on vaarallista ja suurena annoksena myös jopa kuolettavaa. Klomipramiini ei mahdollisesti sovellu käytettäväksi samanaikaisesti joidenkin muiden lääkkeiden kanssa. Tällöin klomipramiinin käyttöönotosta tulee joko pidättäytyä taikka noudattaa suurta varovaisuutta. Vanhuksilla klomipramiini saattaa aiheuttaa asentohuimausta eli ortostaattista hypotoniaa, kuten muutkin trisykliset masennuslääkkeet. Samanaikaiset adrenaliini- tai noradrenaliini-tasoa lisäävät lääkitykset voivat yhteisvaikutuksena kohottaa verenpainetta.
Duodecimin Terveyskirjasto -verkkosivu esittää kyseenomaisen lääkeaineen myös pakko-oireisten häiriöitten lääkehoitona, joskaan ei ensisijaisena vaihtoehtona.
Vasta-aiheet ja lääkkeen käyttöön liittyviä varoituksia

Klomipramiiniin liittyvät vasta-aiheet olivat samanlaiset kuin imipramiinilla (raskaus, epilepsia, glaukooma, eturauhasen liikakasvu, virtsaumpi). Lääkkeen aiheuttamat haittavaikutukset ovat yleensä olleet antikolinergisiä. Saman aikaista MAO:n estäjillä tehtyä lääkitystä ei saa olla, mistä aiheutuu serotoniinisyndrooman vaara. Serotoniinioireyhtymä saattaa johtaa kuolemaan, samaten kuin lääkkeen huomattava yliannostelu.
Aiheesta muualla

Lääkelaitos: Anafranil/klomipramiini (Arkistoitu – Internet Archive)
PubChem: Clomipramine
DrugBank: Clomipramine (englanniksi)
KEGG: Clomipramine (englanniksi)
ChemBlink: Clomipramine (englanniksi)