stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giorgio Chiellini
Ura > Maajoukkue

Chiellini voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2003 ja oli myös mukana Italian pronssia voittaneessa joukkueessa Ateenan olympialaisissa. Hänet nimettiin myös UEFA:n tähdistöjoukkueeseen alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskisoissa 2007.
A-maajoukkuedebyyttinsä Chiellini teki Suomea vastaan marraskuussa 2004, mistä lähtien hän on ollut maajoukkueen vakiopelaajia. Ensimmäisen maaottelumaalinsa Chiellini teki Färsaaria vastaan käydyssä vuoden 2008 EM-kisojen karsintapelissä 21. marraskuuta 2007. Chiellini valittiinkin lopulliseen joukkueeseen vuoden 2008 EM-kisoihin, jotka käytiin Sveitsissä ja Itävallassa. Chiellini törmäsi Italian ykköspuolustajaan Fabio Cannavaroon joukkueen harjoituksissa ennen kisoja, joten Italia joutui aloittamaan kisat ilman joukkueen kapteenia Cannavaroa. Cannavaron tilalla nähtiin ensimmäisessä ottelussa silloin Palermossa pelaava Andrea Barzagli parinaan Marco Materazzi. Italia hävisi ottelun 0-3, ja puolustuspäätä muokattiin tulevaa Romania-ottelua varten. Chiellini otti paikkansa puolustuksessa yhdessä Christian Panuccin kanssa. Chiellini pelasi myös Italian kahdessa seuraavassa pelissä Ranskaa sekä sittemmin koko kisojen voittanutta Espanjaa vastaan. Espanjalle Italia hävisi pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella rangaistuspotkukisassa.
Jalkapallon maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2014 Chiellini joutui uruguaylaisen Luis Suárezin uhriksi kun tämä puraisi Chielliniä.
Marraskuussa 2018 Chiellinistä tuli seitsemäs italialainen sata maaottelua pelannut mies. Hän pelasi sadannen maaottelunsa päivälleen 14 vuotta ensimmäisensä jälkeen.
Jalkapallon EM-kilpailuissa 2020 Chiellini toimi Italian joukkueen kapteenina Italian voittaessa Euroopan mestaruuden.
Chiellini päätti maajoukkueuransa 1. kesäkuuta 2022 Argentiinaa vastaan pelatun Finalissiman jälkeen.
Opinnot ja kirjat

Jalkapallouransa aikana Chiellini on opiskellut itselleen kaksi yliopistotutkintoa ja kirjoittanut kaksi jalkapalloaiheista kirjaa. Hän valmistui vuonna 2010 Torinon yliopistosta taloustieteiden kandidaatiksi ja vuonna 2017 kauppatieteiden maisteriksi. Vuonna 2014 julkaistiin Chiellinin kirjoittama Gaetano Scirean elämäkertakirja. Chiellinin omaelämäkertakirja sai päivänvalonsa puolestaan vuonna 2020.
Bryan Hopkins

| Bryan Hopkins> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Bryan Hopkins
Syntynyt: 26. lokakuuta 1983 (ikä 40) Dallas, Texas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2002–2006:  SMU
Seurajoukkueet
2006–2007 2007–2008 2008–2013 2013–2014 2014 2015:   BK Politeh’nika-Halytšina  Liège Basket  Antwerp Giants  Maccabi Rishon LeZion  Kolossos Rodou BC  Tampereen Pyrintö
Bryan Hopkins (s. 26. lokakuuta 1983 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelasi urallaan Suomen, Belgian, Ukrainan, Kreikan ja Israelin pääsarjoissa sekä EuroChallengessa ja Baltian liigassa.
Pelaajaura

Hopkins pelasi high school -koripalloa Lincolnissa samassa joukkueessa Chris Boshin kanssa. Joukkue ei hävinnyt kauden aikana kertaakaan. Yliopistossa Hopkins edusti SMU:ta vuosina 2002–2006. Yliopiston jälkeen Hopkins siirtyi pelaamaan Eurooppaan, Ukrainan pääsarjaan. Seuraavalla kaudella hän siirtyi belgialaiseen Liège Basketiin. Viisi kautta, vuodet 2008–2013, Hopkins edusti belgialaista Antwerp Giantsia, joka pelasi maan pääsarjan lisäksi EuroChallengea. EuroChallenge-kaudella 2012–2013 Hopkins teki sarjan yhden ottelun ennätyksekseen 42 pistettä, ja samalla kierroksella hänet valittiin kierroksen pelaajaksi. Kauden 2013–2014 Hopkins aloitti Israelin pääsarjassa, ja siirtyi kesken kauden Kreikan pääsarjaan. Syksyn 2014 Hopkins oli pelaamatta lapsensa syntymän johdosta. Tammikuussa 2015 hän siirtyi suomalaiseen Tampereen Pyrintöön. Try-out-jakson jälkeen hänen sopimustaan jatkettiin loppukaudeksi. Pyrintö sai Hopkinsista loppukaudeksi kaipaamaansa heittovoimaa.
Saavutukset

EuroChallengen alkulohkovaiheen 6. kierroksen kierroksen pelaaja kaudella 2012–2013
EuroChallengen piste-ennätys 42 pistettä
Belgian pääsarjan riistokuningas 2009
Yksityiselämä

Hopkinsin vanhemmat ovat Paula ja Leonard Hopkins. Hänellä on kaksi siskoa ja kaksi veljeä. Veljistä kaksoisveli Ryan pelasi samaan aikaan koripalloa SMU:ssa, ja isoveli Leonard Hopkins oli myös ammattilaiskoripalloilija.
Aiheesta muualla

Bryan Hopkins basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
Caroline Flack

Caroline Flack vuonna 2012
Caroline Flack (9. marraskuuta 1979 Lontoo – 15. helmikuuta 2020 Lontoo) oli brittiläinen televisio- ja radiojuontaja. Flack tunnettiin  Love Island -televisiosarjasta, jota hän juonsi vuosina 2015–2019. Hän juonsi myös X-Factor ja Tanssii tähtien kanssa -ohjelmia.
Flackilla oli kaksoissisko sekä isoveli ja isosisko.
Vuonna 2014 Flack julkaisi omaelämäkerran nimeltä Storm in a C Cup. Kirjassaan hän kertoi suhteestaan prinssi Harryyn, jota hän tapaili vuonna 2009. Vuonna 2011 Flack seurusteli One Direction -bändistä tutun Harry Stylesin kanssa. Flack oli kihloissa Andrew Bradyn kanssa ja seurusteli Sam Smithin managerin Jack Streetin kanssa.
Helmikuussa 2020 Flack löydettiin kuolleena asunnostaan Lontoosta. Hän teki itsemurhan saatuaan tietää, että pahoinpitelytapaus, jossa hän oli syytettynä, etenee oikeuteen. Flack oli saanut syytteen poikaystävänsä Lewis Burtonin pahoinpitelystä. Ennen kuolemaansa Flack kärsi mielenterveysongelmista.
Aiheesta muualla

Caroline Flack Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Catalán (1719)

| Catalán |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Catalunan telakka, San Feliú de Guixols
Kölinlasku:  syyskuu 1718
Laskettu vesille:  13. kesäkuuta 1719
Palveluskäyttöön:  19. kesäkuuta 1719
Poistui palveluskäytöstä:  31. tammikuuta 1731
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  990,75 t (arqueo)
Pituus:  38,61 m
Leveys:  12,88 m
Syväys:  6,45 m
Aseistus
Aseistus:  Alempi tykkikansi: 24 × 18 naulan tykkiä Ylempi tykkikansi: 26 × 12 naulan tykkiä puoli- ja etukansi: 16 × 6 naulan tykkiä
Catalán oli Espanjan laivaston vuonna 1719 vesillelaskettu kaksikantinen 66-tykkinen Cambi-luokan linjalaiva.
Hankinta

Alus valmistettiin San Feliú de Guixolsissa, missä töistä vastasivat Bernardo Cambi. Köli laskettiin syyskuussa 1718. Alus laskettiin vesille 13. kesäkuuta 17189. Espanja osti 19. kesäkuuta 1719 aluksen, joka liitettiin laivastoon ensimmäisenä päällikkönään jalkaväen eversti Francisco Sordes (Fardés).
Palvelus

Alus lähti San Feliú de Guixolsista Cádiziin, jonne se saapui 19. joulukuuta 1719. Alus lähti 25. helmikuuta 1720 Cádizista Cambin ja fregatti Fidelan kanssa Havannaan. Huhtikuussa 1720 alus taisteli neljä tuntia Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Marya ja fregatti HMS Ludlow Castlea vastaan. Taistelussa britit pakotettiin vetäytymään Havannasta. Tammikuussa 1721 se kohtasi Maryn toisen kerran. Alus palasi 23. helmikuuta 1721 Cádiziin, mistä se lähti 31. toukokuuta 1722 Serranon neljän linjalaivan, viiden fregatin ja viiden kaljuunan laivaston mukana Cartagena de Indiasiin.
Alus saapui 11. huhtikuuta 1722 saattueen mukana Cádiziin. Alus ajoi 10. maaliskuuta 1724 takaa kuutta hollantilaista salakuljetusalusta, joista se taisteli neljää vastaan. Yksi hollantilaisalus Adriana Catalina vallattiin, mikä liitettiin laivastoon nimellä Santa Catalina. Alus lähti 7. huhtikuuta 1725 Portobellosta Cartagenaan. Se palasi 1. joulukuuta 1728 Cádiziin. Alus poistettiin 31. tammikuuta 1731 palveluksesta ja romutettiin La Carracassa.
Catalyst (albumi)

| Catalyst New Found Glory |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Royalstone Studios & Sunset Sound Studios, Los Angeles
 Julkaistu: 18. toukokuuta 2004
 Tuottaja(t): Neal Avron
 Tyylilaji: rock, pop-punk
 Kesto: 48.39
 Levy-yhtiö: Drive-Thru, Geffen
New Fund Gloryn muut julkaisut
| Sticks and Stones 2002 | Catalyst 2004 | Coming Home 2006 |
Singlet albumilta Catalyst
 ”All Downhill from Here” Julkaistu: 24. toukokuuta 2004  ”Failure’s Not Flattering” Julkaistu: 30. elokuuta 2004  ”I Don’t Wanna Know” Julkaistu: 14. helmikuuta 2005
Catalyst on New Found Gloryn neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. toukokuuta 2004.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut New Found Glory.
Intro – 0.37
All Downhill from Here – 3.12
This Disaster – 3.08
Truth of My Youth – 3.03
I Don't Wanna Know – 3.30
Your Biggest Mistake – 2.46
Doubt Full – 3.35
Failure’s Not Flattering – 3.51
Over the Head, Below the Knees – 3.39
Ending in Tragedy – 3.30
At Least I’m Known for Something – 3.31
I’d Kill to Fall Asleep – 3.11
No News Is Good News – 2.58
Who Am I – 10.36 (kappale sisältää kaksi piiloraitaa)
Arvostelut

AllMusic:
Entertainment Weekly: B+
Chōshū

Chōshū tarkoittaa seuraavia asioita:
Chōshūn han, Japanin feodaaliaikainen läänitys
Nagaton provinssi, Japanin entinen provinssi
Koriki Chōshū, japanilainen koomikko
Riki Chōshū, japanilainen ammattipainija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Chōshū”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Can’t Let Go

| ”Can’t Let Go” Mariah Carey |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Emotions
 B-puoli: ””To Be Around You”   ”The Wind”   ”I Don't Wanna Cry”   ”All In Your Mind””
 Äänitetty : Huhtikuu 1991
 Julkaistu: 23. lokakuuta 1991
 Tyylilaji: Pop, R&B
 Kesto: 04.27
 Levy-yhtiö: Columbia
Mariah Careyn muut singlet
| ”Emotions” 1991 | ”Can’t Let Go” 1991 | ”Make It Happen” 1992 |
”Can’t Let Go” on Mariah Careyn toiselta studioalbumilta Emotions julkaistu single, jonka ovat kirjoittaneet Carey itse ja Walter Afanasieff. ”Can’t Let Go” julkaistiin Emotions-albumin toisena singlenä loppuvuodesta 1991.
Careyn viisi aiempaa Yhdysvalloissa julkaistua singleä olivat olleet Billboard Hot 100 -listan sijalla yksi, mutta ”Can’t Let Go” katkaisi sarjan sijoittumalla toiseksi. Kappale oli kuitenkin neljänkymmenen parhaan joukossa seitsemäntoista viikon ajan.
Koska Carey oli riitautunut sanoittajakumppani Ben Marguliesin kanssa, levy-yhtiö ehdotti, että hän työskentelisi muiden esikoisalbumin parissa työskennelleiden tuottajien kanssa, joista Carey valitsi Walter Afanasieffin.
Raidat > Maailmanlaajuinen single

”Can’t Let Go” (edit)
”To Be Around You”
Raidat > Euroopan maxi-single

”Can’t Let Go” (edit)
”To Be Around You”
”The Wind”
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Brooke Hanson

| Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Australia.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Australia> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 4 × 100 msekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | 100 m rintauinti |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Hopeaa | Manchester 2002 | 100 m rintauinti |  |
|  Hopeaa | Melbourne 2006 | 200 m sekauinti |  |
| Pitkän radan MM-kilpailut  | Pitkän radan MM-kilpailut  | Pitkän radan MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Montreal 2005 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2003 | 50 m rintauinti |  |
|  Pronssia | Montreal 2005 | 50 m rintauinti |  |
| Lyhyen radan MM-kilpailut  | Lyhyen radan MM-kilpailut  | Lyhyen radan MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 50 m rintauinti |  |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 100 m rintauinti |  |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 200 m rintauinti |  |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 100 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 200 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Indianapolis 2004 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Kultaa | Shanghai 2006 | 100 m sekauinti |  |
|  Kultaa | Shanghai 2006 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Shanghai 2006 | 50 m rintauinti |  |
|  Pronssia | Ateena 2000 | 200 m rintauinti |  |
Brooke Louise Hanson OAM (s. 18. marraskuuta 1978) on australialainen entinen uimari, jonka päälajit olivat rintauinti ja sekauinti. Hän voitti uransa aikana muun muassa kaksi olympiamitalia, joista toinen on kultainen. Hän on myös moninkertainen maailmanmestari. Brooke Hanson lopetti uintiuransa syksyllä 2007.
Kesäolympialaiset 2004

Kesäolympialaisissa 2004 Hanson oli mukana voittamassa Australialle naisten 4x100 metrin sekauintiviestikultaa. Hanson ui alkuerissä rintauintiosuuden, loppukilpailussa kuitenkin Leisel Jones ui rintauinnin. Päätös Jonesin osallistumisesta viestiin Hansonin sijaan nostatti paljon keskustelua ja aiheutti eripuraa uimareiden välillä. 
Lisäksi Hanson voitti kilpailuissa hopeaa 100 metrin rintauinnissa, voittaen muun muassa "viestivastustajansa" Leisel Jonesin.
Muutamaa viikkoa myöhemmin, lyhyen radan MM-kilpailuissa Indianapolisissa Hanson voitti kuusi kultamitalia, mikä oli siihen astisen uintihistorian suurin mitalimäärä yhdelle uimarille yksistä maailmanmestaruuskilpailuista.
Olympialaisten jälkeen

Hansonille vuosi 2005 oli vaikea. Sekä Jade Edmistone että Leisel Jones voittivat Hansonin 50 ja 100 metrin rintauinnissa Australian mestaruusuinneissa. Saman vuoden MM-kilpailuissa Hanson putosi mitaleilta 100 metrin rintauinnissa ja 200 metrin sekauinnissa ja saavutti "vain" pronssia 50 metrin rintauinnissa.
Myöhemmin samana vuonna hänen valmentajaansa Mark Thompsonia syytettiin seksuaalisesta pahoinpitelystä, ja häntä painostettiin jättämään valmentaminen. Vuoden 2006 Kansainyhteisön kisojen jälkeen Hanson ilmoitti olevansa lähellä lopettamista. Kyseisissä kilpailuissa Hanson jäi kokonaan ulos mitaleilta 50 ja 100 metrin rintauinneissa. 200 metrin rintauinnissa hän ui hopeaa, häviten ainoastaan nuorelle joukkuetoverilleen Stephanie Ricelle. Hanson lopetti uransa vuonna 2007 saatuaan kylpylän uima-altaasta sähköiskun.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Swimming Australia Profiili
Naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestin olympiavoittajat
Clevelandin orkesteri

Clevelandin orkesterin konserttitalo Severance Hall.
Clevelandin orkesteri on Clevelandissa Ohiossa toimiva sinfoniaorkesteri. Vuonna 1918 perustettu orkesteri luetaan viiden erityisen arvostetun yhdysvaltalaisen orkesterin niin sanottuun Big Five -ryhmään kuuluvaksi. Se esiintyy yleensä Severance Hallissa. Clevelandin orkesterin ylikapellimestari (Music Director) on Franz Welser-Möst vuodesta 2002. Vuosina 2010–2012 orkesterin apulaiskapellimestarina toimi suomalainen Sasha Mäkilä.
Vuonna 2008 Gramophone-lehti arvioi Clevelandin orkesterin sinfoniaorkestereiden sarjassa maailman seitsemänneksi parhaaksi.
Clevelandin orkesteri on vieraillut Suomessa vuonna 1965 ja esiintyy Helsingissä vuonna 2024.
Breakdown (Transformers)

| Breakdown |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  The Transformers (1985)
Henkilötiedot
Ryhmäsidokset:  Decepticonit Stunticonit
Sukupuoli:  Mies
Muuntautumismuodot:  Lamborghini Countach
Näyttelijä(t):  Jack Angel (1985) Alan Opperheimer (1985–1986) Crispin Freeman (2010) Adam Baldwin (2011–2012)
Breakdown on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
The Transformers

Breakdown on yksi Stunticoneista, jotka Megatron rakensi nopeista ajoneuvoista, jotka hän oli varastanut.
Aligned-jatkumo > War for Cybertron

Breakdown on nuori Decepticon, joka on yksi kolmesta Decepticonkampanjan kolmessa viimeisessä tasossa käytettävästä pelihahmosta. Breakdown käyttää aseinaan EMP-haulikkoa ja energonsapelia.
Aligned-jatkumo > Transformers: Prime

Breakdown toimii lääkintämies Knock Outin assistenttina ja on Bulkheadin vanha vihollinen vuosien takaa. Decepticonien käydessä kärsimättömäksi Megatronin parantumisen hitaudesta, Starscream kutsui Knock Outin ja Breakdownin Maahan, jossa he myös etsivät energonkeräintä (engl. Energon Harvester) Kreikasta.
Breakdownin jäädessä kerran M.E.C.H.:n agenttien vangiksi. Megatronin mielestä ihmisten vangiksi joutuminen oli häpeällistä ja oli valmis jättämään Breakdownin oman onnensa nojaan. Bulkhead vastentahtoisesti pelasti hänet. Starscream sai tietää tästä, mutta lupasi pitää asian salassa. Breakdown sai uuden tilaisuuden lähtiessään etsimään polariteettihanskaa (engl. Polarity Gauntlet). Breakdown epäonnistui hanskan saamisessa, mutta sai epäonnistumisensa anteeksi Megatronilta pakottamalla Airachnidin palaamaan Decepticoneihin.
Toisella kaudella Breakdown sai Dreadwingin ohella tehtäväksi salamurhata Airachnidin tämän petosyrityksestä. Mutta Breakdown epäonnistui ja Airachnid repi hänet kappaleiksi. M.E.C.H. löysi hänen jäännöksensä ja yhdistivät ne haavoittuneen johtajansa, Silaksen, elintoimintoihin.
Ääninäyttelijät

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | Jack Angel | The Transformers |  |
| 1985–1986 | Alan Opperheimer | The Transformers |  |
| 2010 | Crispin Freeman |  | Transformers: War for Cybertron |
| 2011–2012 | Adam Baldwin | Transformers: Prime |  |
Aiheesta muualla

Lisätietoa Breakdownista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
Charlie Haas

Charlie Haas ja WWE:n Tag Team -mestaruusvyö.
Charlie Haas (s. 27. maaliskuuta 1972 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen showpainija.
Charlie Haas teki World Wrestling Entertainment -debyyttinsä 26. joulukuuta 2002 ja on siitä lähtien paininut WWE:ssä lähes yhtäjaksoisesti. Vuonna 2005 Haasin WWE-sopimus umpeutui ja hän vietti jonkin aikaa itsenäisissä painipromootioissa. WWE tarjosi Haasille kuitenkin vielä samana vuonna uuden sopimuksen, joka päättyi 28. helmikuuta 2010.
Charlie Haas on 188 cm pitkä ja painaa 110 kg. Hänen lopetusliikkeensä on Haas Of Pain.
Uran kohokohdat

Kolminkertainen WWE Tag Team Champion (Shelton Benjaminin kanssa)
Colomba Fofana

Colomba Fofana (s. 11. huhtikuuta 1977 Courbevoie) on ranskalainen kolmiloikkaaja.
Fofana karsiutui loppukilpailusta Budapestin EM-kilpailuissa 1998, mutta voitti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1999 tuloksella 16,57 metriä. Vuoden 2000 Gentin sisäratojen EM-kilpailuissa ja Sydneyn olympialaisissa hän karsiutui, kuten kävi myös Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa 2006, Pekingin olympialaisissa 2008 ja Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010.
Fofanan ennätys on 17,34 metriä, jonka hän hyppäsi Forbachissa 25. toukokuuta 2008. Sisäradoilla hän on hypännyt 17,16 metriä Pariisissa 28. helmikuuta 2010.
Charles Martin Loeffler

Charles Martin Loeffler John Singer Sargentin piirtämänä (1917).
Charles Martin Loeffler (alkujaan Martin Karl Löffler; 30. tammikuuta 1861 – 19. toukokuuta 1935) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen säveltäjä.
Elämäkerta

Loeffler väitti syntyneensä Ranskan Mulhousessa, mutta todellisuudessa hän oli syntynyt Schönebergissä lähellä Berliiniä ja kääntynyt Saksaa vastaan tasavaltalaisia ajatuksia kirjoittaneen isänsä jouduttua pidätetyksi. Pidätyksen aikaan tuleva säveltäjä oli noin 12-vuotias. Isä ennätti kuolla ennen vapautumistaan. Ennen pidätystä perhe oli muutellut paljon.
Loeffler päätti ryhtyä viulistiksi. Hän opiskeli Berliinissä Joseph Joachimin, Friedrich Kielin ja Woldemar Bargielin johdolla, sitten Pariisissa Joseph Massart’n johdolla. Sävellyksessä hän sai opetusta Ernest Guiraud’lta. Hän soitti Pasdeloup’n orkesterissa ja muutti vuonna 1881 Yhdysvaltoihin, missä hän liittyi Bostonin sinfoniaorkesteriin. Orkesteri myös esitti säännöllisesti Loefflerin sävellyksiä.
Yhdysvaltain kansalainen Loefflerista tuli vuonna 1887. Myöhemmin hän erosi Bostonin sinfoniaorkesterista omistautuakseen sävellykselle. Hänen ystäviinsä lukeutui John Singer Sargent, joka maalasi hänen muotokuvansa. Loefflerin kehittämään sävelkieleen vaikutti aikansa ranskalainen ja venäläinen musiikki sekä symbolistinen ja dekadenttinen kirjallisuus. Loeffler hyödynsi usein epätavallisia soitinyhdistelmiä. Hän innostui myös vuonna 1894 ”löytämästään” viola d’amoresta ja sekä sävelsi että sovitti sille musiikkia. Myöhempinä vuosinaan hän kiinnostui jazzista ja sävelsi joitain teoksia jazzyhtyeelle.
Loefflerin opiskelijoihin lukeutui Francis Judd Cooke. Säveltäjä kuoli Medfieldissä 74 vuoden iässä.
Loeffler sävelsi huolella ja uusi teoksiaan usein. Osa hänen tuotannostaan on kadonnut. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa lukeutuvat sinfoniset runoelmat La Mort de Tintiles, La Bonne Chanson, A Pagan Poem ja Memories of My Childhood (Life in a Russian Village) sekä laulusarja Five Irish Fantasies ja kamarimusiikkiteokset Music for Four String Instruments ja Two Rhapsodies (oboelle, alttoviululle ja pianolle).
Aiheesta muualla

Allmusic.com: Charles Martin Loeffler (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Charles Martin Loeffler
Käännös suomeksi
Colocolo

Colocolon rintakuva Santiagossa
Colocolo (mapudunguniksi puuma) oli mapuchejen toqui eli päällikkö Araucon sodan alkuvaiheessa. Hän syntyi historioitsijoiden mukaan 1490 tai 1515 ja  Colocolon komennossa oli 6 000 soturia, hän yritti päästä koko mapuche-armeijan päälliköksi mutta hän hävisi tarinan mukaan Caupolicánille. Lopulta hän toimi Caupolicánin alaisuudessa. Hänen kuolemansa ajankohdastakaan ei ole varmuutta, mutta riippuen lähteestä se tapahtui 1558 tai 1567.
Colombelles

Rue de la République, Colombellesin entinen pääkatu
Colombelles on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 6 242 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Colombellesin pinta-ala on seitsemän neliökilometriä. Colombelles kuuluu Caenin kaupunkiseutuun Communauté d'agglomération Caen la Mer.
Charlie Gillett

Charlie Gillett (20. helmikuuta 1942 – 17. maaliskuuta 2010, 'G' ääntyy g:nä) oli brittiläinen musiikkihistorioitsija, toimittaja ja radioääni, joka oli keskittynyt lähinnä rock and rolliin ja muuhun popmusiikkiin. Hänen teoksistaan pidetään merkittävänä rock 'n' rollin historiaa The Sound of the City (1970, suom. Kaupungin syke 1 & 2, Lehtijussi, 1980). Toinen tärkeä teos on rytmimusiikin keskeisen levy-yhtiön Atlantic Recordsin historia Making Tracks: The History of Atlantic Records (1974). Hän oli myös huomattava maailmanmusiikin puolestapuhuja sekä toi esiin sellaisia muusikoita kuin Dire Straits ja Ian Dury.
Aiheesta muualla

Charlie Gillettin sivusto
Bulvania

| Bulvania Hullujussi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1974
 Studio : Finnvox-studiot
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: LP-levy (YFLP 1-833)   C-kasetti (YFPK 1-833)   CD-levy (0927-47449-2)
 Tuottaja(t): Hullujussi
 Tyylilaji: rock, blues, parodiamusiikki, psykedeelinen rock
 Kesto: 40.47
 Levy-yhtiö: Ab Discophon Oy   Warner Music Finland (CD)
 Levymerkki: RCA Victor   Warner Music Finland (CD)
Listasijoitukset
  Suomi: 2. (lokakuu 1974)
Hullujussin muut julkaisut
| Hullujussi 1974 | Bulvania 1974 | Olympia 1976 |
Singlet albumilta Bulvania
 ”Bingo bango bongo” / ”Impon banjo” Julkaistu: 1974 (YFPB 0-622)
Bulvania on suomalaisen huumoriyhtye Hullujussin toinen albumi, joka julkaistiin syksyllä 1974. Albumi ilmestyi RCA Victor -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 2002 Warner Music Finland julkaisi albumista remasteroidun CD-painoksen.
Albumi menestyi samana vuonna ilmestyneen debyyttialbumin tapaan hyvin ja saavutti kultalevyrajan vuonna 1975. Albumia on myyty yhteensä 29 500 kappaletta vuoteen 2015 mennessä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Hullujussi.