stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ogenyi Onazi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ogenyi Onazi
Syntymäaika: 25. joulukuuta 1992 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Jos,  Nigeria
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 173 cm
Seura
Seura:  FK Žalgiris
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2012–2016 2016– |  Lazio  Trabzonspor | 76 (4)  |
Maajoukkue
| 2012– |  Nigeria | 49 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. elokuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. heinäkuuta 2019.
| Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Nigeria> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Etelä-Afrikka 2013 | Jalkapallo |  |
Ogenyi Onazi (s. 25. joulukuuta 1992) on Nigeriassa syntynyt jalkapalloilija, joka edustaa seurajoukkuetasolla liettualaista FK Žalgirisia. Aiemmin hän on pelannut Italiassa, Turkissa ja Tanskassa. Hän on edustanut maajoukkuetasolla Nigeriaa. Onazi on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Nuer

| Nuer |
| --- | --- |
Oma nimi:  Naadh
Tiedot
Alue:   Etelä-Sudan  Etiopia
Puhujia:  890,000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nilosaharalaiset kielet
Kieliryhmä:  itäsudanilaiset kielet niloottiset kielet länsiniloottiset kielet dinka-nuer
ISO 639-3:  nus
 Ohje 
Nuer on Etelä-Sudanin ja Etiopian nuerien puhuma niloottinen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään 890,000 ihmistä. Nuer luokitellaan länsiniloottisten kielten haaraan ja se muodostaa lähimmän dinkan kielen kanssa oman dinka-nuer-alaryhmänsä. Samaan alaryhmään kuuluu myös Etelä-Sudanissa puhuttu reelin kieli.
Nueria kirjoitetaan latinalaisen kirjaimiston mukaillulla versiolla. Kirjaimistoon kuuluu 12 vokaalia ja 20 konsonanttia.
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Dentaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n̪ | n | ɲ | ŋ |  |
| Klusiili | p | b | t̪ | d̪ | t | d | c | ɟ | k | g |  |
| Frikatiivi |  |  |  |  | ɣ | h |
| Lateraali |  |  | l |  |  |  |
| Tremulantti |  |  | r |  |  |  |
| Puolivokaali |  |  |  | j | w |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Välinen |  | ə |  |
| Puoliavoin | ɛ |  | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Nuenen, Gerwen en Nederwetten

| Nuenen, Gerwen en Nederwetten |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 51°29′N, 5°32′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Pohjois-Brabant
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Wim Ligtvoet
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  34.11 km²
 – Maa:  33.88 km²
 – Josta vettä:  0.23 km² 
Väkiluku (30.6.2008):  22 571
 – Väestötiheys:  666 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  5670-5674
Suuntanumero(t):  040
 
 www.nuenen.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nuenen, Gerwen en Nederwetten on Alankomaissa Pohjois-Brabantin provinssissa sijaitseva kunta. Asukkaita kunnassa on 22 571 (30.6.2008) ja väestötiheys on 666 as./km². Kunnan pinta-ala on 34,11 neliökilometriä, josta vettä on 0,23 km². Nuenen, Gerwen en Nederwettenin pormestari on Wim Ligtvoet. Kunnan keskuspaikka on Nuenen. Muut asutuskeskukset ovat Eeneind, Gerwen, Nederwetten, Opwetten ja Stad van Gerwen.
Nuenen, Gerwen en Nederwettenin naapurikunnat ovat Sint-Oedenrode pohjoisessa, Laarbeek koillisessa, Helmond idässä, Geldrop-Mierlo etelässä, Eindhoven lännessä ja Son en Breugel luoteessa. Nuenenista on matkaa Alankomaiden viidenneksi suurimpaan kaupunkiin Eindhoveniin noin kymmenen kilometriä.
Taidemaalari Vincent van Gogh vietti vuodet 1883–1885 Nuenenissa.
Tuulimylly "De Roosdonck" Nuenenissa.
Politiikka

Kunnan pormestari on Wim Ligtvoet. Nuenen, Gerwen en Nederwettenin kunnanvaltuuston koostumus:
PvdA, neljä paikkaa
CNA, neljä paikkaa
NB, kolme paikkaa
W70, kolme paikkaa
CDA, kolme paikkaa
VVD, kaksi paikkaa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nuenen, Gerwen en Nederwetten Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
Kartta Nuenen, Gerwen en Nederwettenin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Heaven 17

| Heaven 17 |
| --- | --- |
 Heaven 17 esiintymässä Liverpoolissa heinäkuussa 2021. Vasemmalla kosketinsoittaja Martyn Ware, oikealla laulaja Glenn Gregory.
Tiedot
Toiminnassa:  1981–
Tyylilaji:  synthpop, uusi aalto
Kotipaikka:  Sheffield, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Martyn Ware, kosketinsoitin   Ian Craig Marsh, kosketinsoitin   Glenn Gregory, laulu  
Levy-yhtiö:  EMI   Virgin  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heaven 17 on brittiläinen synthpop-yhtye. Yhtye koostuu Martyn Waresta (kosketinsoittimet), Ian Craig Marshista (kosketinsoittimet) sekä Glenn Gregorysta (laulu).
Heaven 17 syntyi Sheffieldissä, Englannissa vuonna 1981, kun Human Leaguen perustajajäsenten Waren ja Marshin muodostama British Electric Foundation aloitti yhteistyön Gregoryn kanssa. Nimensä yhtye otti Anthony Burgessin kirjasta Kellopeliappelsiini.
Ensimmäisen albumin ensimmäinen single ”(We Don’t Need This) Fascist Groove Thang” oli pienen piirin hitti, mutta joutui BBC:n soittokieltoon nimensä takia.
Kakkosalbumi The Luxury Gap (1983) sitä vastoin osoittautui yhtyeen uran suurimmaksi menestykseksi. Albumin suurimpia hittikappaleita olivat ”Temptation” ja ”Come Live with Me”.
Kolmannen albumin singlet ylsivät vielä Britannian top-30-listalle, mutta suosion vähitellen hiipuessa yhtye lopetti virallisesti vuonna 1988, tehden kuitenkin kaupallisesti epäonnistuneen comebackin vuonna 1996.
Heaven 17 tekee yhä harvakseltaan keikkoja, lähinnä 1980-luvun muistelun merkeissä.
Cradle of Filth julkaisi vuonna 2006 levyllään Thornography cover-version Heaven 17:n kappaleesta ”Temptation”.
Diskografia > Albumit

Penthouse and Pavement (1981)
The Luxury Gap (1983)
How Men Are (1984)
Pleasure One (1986)
Endless (1986)
Teddy Bear, Duke & Psycho (1988)
The Best of (1988)
Higher And Higher – The Best of Heaven 17 (1993)
Bigger Than America (1996)
Before After (2005)
Naked as Advertised (2008)
Diskografia > Singlet > Albumilta Penthouse and Pavement

”(We Don’t Need This) Fascist Groove Thang” (1981)
”I’m Your Money” (1981)
”Play to Win” (1981)
”Penthouse and Pavement” (1981)
”At the Height of the Fighting” (1981)
Diskografia > Singlet > Albumilta The Luxury Gap

”Let Me Go” (1982)
”Temptation” (1983)
”Come Live with Me” (1983)
”Crushed by the Wheels of Industry” (1983)
Diskografia > Singlet > Albumilta How Men Are

”Sunset Now” (1984)
”This Is Mine” (1984)
”(And That’s No Lie)” (1985)
Diskografia > Singlet > Albumilta Pleasure One

”Contenders” (1986)
”Trouble” (1987)
Diskografia > Singlet > Albumilta Teddy Bear, Duke & Psycho

”The Ballad of Go Go Brown” (1988)
”Train of Love in Motion” (1988)
Diskografia > Singlet > Albumilta Higher And Higher – The Best of Heaven 17

”Temptation (remix)” (1992)
”Fascist Groove Thang (remix)” (1993)
”Penthouse and Pavement (remix)” (1993)
Diskografia > Singlet > Albumilta Bigger Than America

”Designing Heaven” (1996)
”We Blame Love” (1997)
Diskografia > Singlet > Ei albumilla

”The Foolish Thing to Do” (1986)
”With This Ring Let Me Go” (1998)
Diskografia > VHS

Industrial Revolution (1984)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heaven 17 Wikimedia Commonsissa
Heaven 17:n viralliset kotisivut
Obusier de 155 mm C modèle 1881

| Obusier de 155 mm C modèle 1881 |
| --- | --- |
 Obusier de 155 mm C modèle 1881 -patteri Argonnessa 1915
Aseen tyyppi:  Raskas haupitsi
Alkuperämaa:   Ranska
Palvelushistoria
Valtion käytössä:  Ranska
Sodissa:  Ensimmäinen maailmansota Toinen maailmansota
Valmistushistoria
Suunniteltu:  1881
Valmistusmäärä:  240
Tekniset tiedot
Paino:  2155 kg (tuliasemassa)
Piipun pituus:  2400 mm / L/15,5
Kaliiperi:  155 mm
Tulinopeus:  1 lauk./2 min
Lähtönopeus:  448-453 m/s
Maksimikantama:  6,8 km
Obusier de 155 mm C modèle 1881 oli ranskalainen Canon de 155 L de Bange Mle 1877:n jatkoksi kehitetty ranskalainen kenttätykki. Sen alatyyppejä olivat En Portee, Tourelle de 155 C modèle 1908, Affût-truck Peigné-Canet mle 1897, Obusier de 155 mm C mle 1881/12 Filloux ja Obusier de 155 mm C mle 1890 Baquet
Vertailu

Ranskan tykistökomitea kokoontui 1874 tarkastellen Ranskan-Preussin sodan tuloksia, ja päätyi siihen, että Ranskaan tarvitaan raskas haupitsi, noin 140 mm:n - 160 mm:n. Tämän tuloksena kehitettiin 155 mm:n kaliiperi raskaille haupitseille. Ensimmäinen tämän tyypin kenttätykki kehitettiin 1877. Tulinopeus, ampumakulmat ja ammusten kantama kehittyivät haupitsityyppi haupitsityypiltä ensimmäisen maailmansodan loppupuolelle saakka.
| Haupitsi tai kanuuna | väljyys | putkipituus | kantama | kulmat | tulinopeus | massa | ammuksen massa | vuosi | muuta |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Canon de 155 L de Bange Mle 1877 | 155 | 27 (kanuuna) | 12,7 | -10°  +28° | 1 | 2530 | 40,0 | 1877 |  Suomessa 44 kappaletta 155 K/77 (nykymerkintätavalla 155 K 77) ja 4 kappaletta 155/27 BaMK |  |
| Obusier de 155 mm C modèle 1881 | 155 | 15,5 | 6,8 | -17°  +60° | 0,5 | 2155 | 43,7 | 1881 |  |  |
| Canon de 155 court Mle 1904 Tir Rapide Rimailho | 155 | 15,5 | 6,28 | -0°  +60° | 6 | 3200 | 41,0 - 43,0 | 1904 |  |  |
| 6 dm polevaja gaubitsa sistemy Schneidera | 152 | 12,5 | 7,7 - 8,0 |  |  | 2245-2400 |  | 1910 | Venäjällä Scheiderin lisenssillä valmistettu kuusituumainen |  |
| Canon de 155 C Mle 1915 Schneider | 155 | 15 |  | -0°  +42° |  | 3220 |  | 1915 |  |  |
| Canon de 155 C Mle 1915 St. Chamond | 155 | 17,8 | 6,9-9,0 | -5°  +40° | 3 | 3040 | 43,0 - 43,5 | 1915 |  |  |
| Canon de 155 C Mle 1917 Schneider | 155 | 15 | 10,3-11,0 |  | 3 | 3300 | 43,0 - 43,6 | 1917 |  |  |
Haupitsi on verrattain lyhytpiippuinen tykki. Tykinputken suhteellinen pituus ilmaistaan siten, että putken pituus jaetaan väljyydellä eli kaliiperilla, mikä on tykinputken sisähalkaisija. Vajaa 20 mm:ä väljien aseiden piippuihin viitataan sanalla piippu, ja sitä väljempiin tykeissä sanalla putki. Vajaa 20 mm:ä väljät aseet ovat usein konekiväärejä, eivät tykkejä nykymielessä. Kantama tarkoittaa ammuksen kantaamaa, tykkitulen ulottuvuutta kilometreissä. Kulmat tarkoittavat alakulmaa, sitä, miten alaviistoon tykillä voi ampua ja yläkulmaa, miten yläviistoon tykillä voi ampua. Tulinopeus tarkoittaa sitä, miten monta laukausta tykillä voidaan ampua minuutissa. Massa tarkoittaa koko tykin massaa. Ammuksen massa tarkoittaa tykistökranaatin massaa. Vuosi tarkoittaa tässä ranskalaista suunnitteluvuotta tai lisenssivuotta Venäjällä. Suomen puolustusvoimissa tykkejä ei ole merkitty eikä merkitä suunnitteluvuoden eikä valmistusvuoden mukaan, vaan sen vuoden mukaan, kun ne on otettu SUomen puolustusvoimien käyttöön.
Canon de 155 L de Bange Mle 1877 Miehikkälässä
Obusier de 155 mm C modèle 1881
Canon de 155 court Mle 1904 Tir Rapide Rimailho 1907 postikortissa
6 dm polevaja gaubitsa sistemy Schneidera entisessä Suomen Tykistömuseossa, nykyisessä Museo Militariassa Hämeenlinnassa
Artjärven kotiseutumuseon Canon de 155 C Mle 1915 St. Chamond Vuorenmäellä 2006
Canon de 155 C Mle 1917 Schneider Museo Militariassa Hämeenlinnassa
Herbie Hancock

| Herbie Hancock |
| --- | --- |
 Herbie Hancock vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Herbert Jeffrey Hancock
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1940 (ikä 84)
Ammatti:  muusikko, säveltäjä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Herbie Hancock
Aktiivisena:  1961-
Tyylilajit:  jazz, bebop, fuusiojazz, jazz-funk, funk, electro funk, R&B, hard bop
Soittimet:  piano, syntetisaattori, urut, klavinetti, keytar, vokooderi
Yhtyeet:  Miles Davis Quintet, Jaco Pastorius, Joni Mitchell, Stevie Wonder
Levy-yhtiöt:  Columbia, Blue Note, Verve, Warner Bros.
Aiheesta muualla
www.herbiehancock.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Herbert Jeffrey Hancock (s. 12. huhtikuuta 1940) on yhdysvaltalainen jazzpianisti. 1960-luvulla kuuluisuuteen noussut Hancock levytti tuolloin merkittäviä akustisen jazzin levytyksiä, ja myöhemmin hän on kuulunut fuusiojazzin vaikutusvaltaisimpiin edustajiin. Lukuisista tyylinvaihdoksistaan tunnettua Hancockia pidetään yhtenä suurimmista jazzpianisteista.
Elämä ja ura > 1960-luku

Seitsenvuotiaana soittamisen aloittanut Hancock oli pianon ihmelapsi, joka soitti Mozartin pianokonserttoa orkesterin säestyksellä jo yhdentoista vuoden ikäisenä. Neljän muun nuoren jazzmuusikon mukana Miles Davis pestasi Hancockin uuteen kvintettiinsä vuonna 1962, jossa Hancock nousi lopullisesti maineeseen. Samoihin aikoihin Hancockilta ilmestyi ensimmäinen soololevy. Kvintetissä soittamisen lisäksi Hancock myös sävelsi itse useita kappaleita, ja muutamat niistä (kuten "Watermelon Man", "Cantaloupe Island", "Dolphin Dance" ja "Maiden Voyage") ovat nousseet jazzstandardeiksi. 1960-luvulla Hancockin soolotuotanto koostui pääasiallisesti sen ajan akustisesta jazzista. Ensimmäinen levy, Taking off (1962), oli tyyliltään lähellä soul jazzia. Myöhemmät levyt siirtyivät kohti Davisin kvintetin ennakkoluulotonta hard bopia. Tämän kauden arvostetuimpia levyjä ovat Empyrean Isles (1964) ja Maiden Voyage (1965), joista varsinkin jälkimmäinen luetaan usein jazzmusiikin klassikkolevyihin. Vuonna 1969 Hancock teki Bill Cosbyn tuottaman piirrossarjan musiikiksi ajan hermoilla olleen levyn, Fat Albert Rotunda, joka liikkuu tyyliltään instrumentaali-soulin ja tuolloin vasta syntymässä olleen funkin rajamaastoissa.
Elämä ja ura > Mwandishi -yhtye

1970-luvun alkuvuosina Hancock teki Mwandishi-ryhmänsä kanssa kolme kokeellista levyä, jotka olivat tyyliltään rohkean kokeilevaa varhaista fuusiojazzia Miles Davisin Bitches Brew'n tapaan. Levyt Mwandishi (1971), Crossings (1972) ja Sextant (1973) ovat kukin maininnan arvoisia, joskaan ne eivät saavuttaneet aikanaan suosiota laajemman yleisön keskuudessa, ja ne julkaistiin erillisinä CD-painoksina vasta 2000-luvulla. Varsinkin kaksi jälkimmäistä levyä ovat äänimaailmoiltaan vahvasti uutta etsiviä, ja niillä kuullaan myös varhaisen syntetisaattorin ääntä. Syntetisaattoreiden käyttö oli vuonna 1972 mukaan liittyneen Patrick Gleesonin idea, joka myös hoiteli niiden soittamisen. Levyjen huomattavin muusikko Hancockin lisäksi on kenties puhaltaja Bennie Maupin, joka tunnetaan melankolisesta tyylistään. Hancock itse soittaa tämän ajan levyillä enemmän sähköpianoa kuin akustista. Hän ei aluksi pitänyt tästä soittimesta, mutta alkoi soittaa sillä alun perin Miles Davisin vaatimuksesta. Mwandishi-kauden jälkeisillä levyillään Hancock ryhtyi soittamaan sooloja myös syntetisaattoreilla.
Elämä ja ura > Jazz-funk

Hancockia oli vaivannut se, että useimmat ihmiset eivät tuntuneet ymmärtävän Mwandishi-yhtyeen kokeellista musiikkia, ja hän halusikin tehdä jotakin populaarimpaa. Hancock päätti nyt kokeilla onneaan rakastamansa 1970-luvun funk-musiikin parissa. Hän jätti vanhan yhtyeensä Maupinia lukuun ottamatta, ja otti studioon mukaan rumpali Harvey Masonin, perkussionisti Bill Summersin sekä basisti Paul Jacksonin. Tuloksena oli jazz-funkin suurin klassikkolevy, Head Hunters (1973). Levyn ensimmäinen raita on viisitoista minuuttia pitkä "Chameleon", joka on rakennettu kuuluisan syntikkariffin päälle. Levyn B-puolen ensimmäinen raita oli nimetty Hancockin ihaileman funk-artistin, Sly Stonen, mukaan. Levyllä on myös Hancockin vanhan hitin, "Watermelon Manin", uusi versio, jonka alussa Bill Summers puhaltelee kaljapulloihin ottaen mallia pygmien kansanmusiikista. Vuonna 2007 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Melkein samalla kokoonpanolla syntyi vuotta myöhemmin edeltäjänsä veroisena pidetty Thrust, jossa rumpaliksi vaihtui Mike Clarke. Levyn toisen raidan nimi, "Actual Proof", juontuu buddhalaisesta filosofiasta, josta Hancock useiden yhtyetoveriensa tavoin viehättyi. Nämä molemmat jazz-funkin klassikot nousivat aikanaan pop-listoilla kahdenkymmenen myydyimmän albumin joukkoon.
Elämä ja ura > Kaupallinen käänne 1970-luvulla

Tämän jälkeen Hancockin tuotanto meni yhä kaupallisempaan suuntaan. Seuraavat jazz-funk-levyt, Man-Child (1975) ja Secrets (1976), olivat tuotannoltaan kevyempiä kuin edeltäjänsä, ja levyillä Sunlight  (1978) ja Feets don't fail me now (1979) Hancock alkoi laulaa vokooderin läpi. Näistä levyistä varsinkin jälkimmäisellä kuullaan funk-riffeillä varustettua tasaiseen rytmiin perustuvaa diskomusiikkia. Toinen vuonna 1979 julkaistu levy, Monster, oli mainosten mukaan Hancockin ensimmäinen "rock-levy", mutta lopputulos ei saanut juuri kiitosta. Tämä kehitys kulminoitui 1980-luvun alussa julkaistuihin puhdasta poppia sisältäneisiin levyihin, kuten Magic Windows ja Lite Me Up, sekä toisaalta industrial-vaikutteisiin levyihin kuten Future Shock (1982) ja Sound System (1985). Pop-levyillä Hancock varasi itselleen varsin pienen osan jättäen säveltämisen, laulamisen ja usein tuottamisenkin apuvoimille. Industrial-vaikutteisilla levyillä taas basisti-tuottaja Bill Laswellilla oli huomattava rooli Hancockin yhteistyökumppanina. Vuoden 1982 hiphopista ja industrialista vaikutteita saanut single, "Rockit", vei Hancockin nimen MTV-kanavaa seuraavan nuorisonkin tietoisuuteen. Hancockia itseään ei juuri näytetä kappaleen videolta, mikä herätti aikanaan keskustelua musiikkibisneksen suhteesta mustiin artisteihin.
Elämä ja ura > V.S.O.P.-kvintetti

Ajoittain Hancock kuitenkin aina palasi akustisen jazzin pariin todistaakseen olevansa yhä merkittävimpiä jazz-pianisteja. 1970-luvun jälkipuoliskolla esiintynyt Hancockin akustinen V.S.O.P.-kvintetti antoi merkittäviä vaikutteita nousevalle jazz-muusikoiden sukupolvelle, joka halusi enimmäkseen pysyä akustisen jazzin parissa. Tämän kvintetin kokoonpano oli muuten sama kuin 1960-luvun Miles Davisin kvintetin, paitsi että itse Davis, jonka ura oli tuolloin tauolla, oli korvattu trumpetisti Freddie Hubbardilla.
Hancock on jatkanut uraansa läpi vuosikymmenien, joskin julkaisutahti on hidastunut selvästi 1980-luvun puolivälin jälkeen. Huomion arvoisia levyjä myöhemmiltä vuosilta ovat esimerkiksi kunnianhimoinen yritys tuoda jazz hiphop-aikaan, Dis is da Drum (1995), sekä tunnettujen pop-kappaleiden jazz-sovituksia sisältävä The New Standard (1996).
Hancock Suomessa

Herbie Hancock on esiintynyt Pori Jazz -festivaaleilla sekstetteineen 1971, yhtyeineen 1976, Herbie Hancock – Michael Brecker Quartetin kanssa 1988, yhtyeineen 1994, kvartetteineen Graig Handyn kanssa 1996, New Standard All-Stars -yhtyeen kanssa 1997, Directions in Music -yhtyeen kanssa 2002 sekä yhtyeineen 2017. Loppuvuodesta 2010 hän konsertoi yhtyeineen Helsingin Finlandia-talossa ja kesällä 2012 Helsingin Musiikkitalossa.
Hancockin tuotantoa

Takin' Off (1962) – Blue Note
Inventions And Dimensions (1963) – Blue Note
My Point Of View (1963) – Blue Note
Empyrean Isles (1964) – Blue Note
Maiden Voyage (1965) – Blue note
Blow Up (1966) – MGM
Speak Like A Child (1968) – Blue Note
The Prisoner (1969) – Blue Note
Fat Albert Rotunda (1969) – Warner Bros
Mwandishi (1970) – Warner Bros
Crossings (1971) – Warner Bros
Sextant (1972) – Columbia
Head Hunters (1973) – Columbia
Thrust (1974) – Columbia
Death Wish (Soundtrack) (Väkivallan vihollinen -elokuvan soundtrack) (1974) – Columbia
Man-Child (1975) – Columbia
Flood (1975) – Columbia
Secrets (1976) – Columbia
V.S.O.P. (1977) – Columbia
Sunlight (1978) – Columbia
Feets Don't Fail Me Now (1979) – Columbia
Monster (1979) – Columbia
Mr. Hands (1980) – Columbia
Magic Windows (1980) – Columbia
Quartet (1981) – Columbia
Lite Me Up (1981) – Columbia
Future Shock (1983) – Columbia
Sound System (1985) – Columbia
Perfect Machine (1988) – Columbia
A Tribute To Miles Davis (1992) – Quest
Dis Is da Drum (1995) – Mercury
The New Standard (1996) – Verve
1 & 1 (Wayne Shorterin kanssa) (1997) – Verve
Future2Future (2001) – Transparent
Portrait of Jaco, the Early Years (2002) – Holiday Park Records
Possibilities (2005) – WEA
River: The Joni Letters (2007) - Verve (Joni Mitchellin musiikkia eri solistien kanssa)
The Imagine Project (2010) - Hancock
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
HerbieHancock.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Maiden Voyage (1965) on Hancockin menestynein akustinen jazz-levy
Hancockin Head Hunters (1973) on jazz-funk -tyylin tunnetuin albumi
Hancock joulukuussa 2006.
Olivetti Lettera 22

Lettera 22
Olivetti Lettera 22 on mekaaninen kirjoituskone. Se kehitettiin vuonna 1949. Olivetti-yhtiö toi sen markkinoille vuonna 1950. Kirjoituskoneen on suunnitellut italialainen Marcello Nizzoli. Kirjoituskone oli erittäin suosittu varsinkin Italiassa mutta myös Suomessa, jossa Olivettin tuotteiden maahantuojana toimi Oy Konttorityö.
Nousiaisten Saksalan työväentalo

| Nousiaisten Saksalan työväentalo |
| --- | --- |
Valmistumisvuosi:  1927
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nousiaisten Saksalan työväentalo oli Nousiaisten kunnan Saksalan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Tontti oli vuokralla. Talo rakennettiin 1920-luvun puolivälissä, mutta se myytiin maanomistajalle vuonna 1959.Talo ei tullut koskaan täysin valmiiksi. Julkisivut ja sisäseinät olivat laudoittamattomat ja maalaamattomat. Perusta oli avoin sokkeli, joka oli tehty luonnonkivipilareista.
Olivetti M10

| Olivetti M10 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Olivetti
Suoritin:  Intel 80C85
Keskusmuisti:  8 kilotavua, laajennettavissa 32 kt asti
Olivetti M10 on Olivetti-yhtiön valmistama kannettava tietokone, joka julkaistiin vuonna 1983. Tietokone on klooni Kyoto Ceramicin Kyotronic KC-85 -tietokoneesta. Muista klooneista poiketen näyttöä pystyi kallistamaan. Lisävarusteina oli saatavilla modeemi, viivakoodinlukija ja neliväritulostin. Tietokonetta käyttivät toimittajat ja sen suosio perustui näppäimistön laatuun ja akun kestoon. Tietokoneen mukana tulevia ohjelmia olivat tekstinkäsittelyohjelma, taulukkolaskentaohjelma ja BASIC.
Nigel Adkins

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nigel Howard Adkins
Syntymäaika: 11. maaliskuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Birkenhead, Iso-Britannia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1983–1986 | Tranmere Rovers | 86 | (0) |
| 1986–1993 | Wigan Athletic | 155 | (0) |
| 1993–1996 | Bangor City | 95 | (0) |
Valmennusura
1993–1996: Bangor City
2006–2010: Scunthorpe United
2010–2013: Southampton
2013–2014: Reading
2015–2016: Sheffield United
2017–2019: Hull City
2021: Charlton Athletic
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Nigel Adkins (s. 11. maaliskuuta 1965) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Hän on toiminut viimeksi Charlton Athleticin päävalmentajana.
Saavutukset

Englannin Mestaruussarja
Hopeaa: 2012
Englannin ykkösliiga: 2007
Hopeaa: 2011
Play-offs: 2009
Walesin mestaruus (2): 1994, 1995
Hymni

Hymni (kreik. hymnos) on juhlallinen liturginen laulu tai ylistyslaulu tai -virsi.