stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mtwaran alue

| Mtwara |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:   Tansania
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Mtwara
Pinta-ala:  16710 km²
Väkiluku (2012):  1 270 854
Mtwaran alue on yksi Tansanian 31 hallinnollisesta alueesta (mkoa eli region). Se sijaitsee maan kaakkoisosassa, Intian valtameren rannalla. Alue rajautuu etelässä Ruvumajokeen, joka toimii myös Tansanian ja Mosambikin välisenä rajana.
Alueen pinta-ala on 16 710 neliökilometriä. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan siellä asui 1 270 854 asukasta. Alueen pääkaupunki on Mtwara. Alue jakaantuu viiteen piirikuntaan.
| Mtwaran alueen piirikunnat> Piirikunta | Mtwaran alueen piirikunnat> Väkiluku (2012) | Mtwaran alueen piirikunnat>  | Mtwaran alueen piirikunnat>  | Mtwaran alueen piirikunnat>  | Mtwaran alueen piirikunnat>  | Mtwaran alueen piirikunnat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Masasin piirikunta | 350 689 |  |  |  |  |  |
| Mtwaran piirikunta | 336 302 |  |  |  |  |  |
| Nanyumbun piirikunta | 150 857 |  |  |  |  |  |
| Newalan piirikunta | 205 492 |  |  |  |  |  |
| Tandahimban piirikunta | 227 514 |  |  |  |  |  |
| Yhteensä | 1 270 854 |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mtwaran alue Wikimedia Commonsissa
Mtwaran alueen viralliset sivut (swahiliksi) (englanniksi)
Limba

| Limba> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Guinea  Sierra Leone
Puhujia:  340 000 (1989)
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet
 Ohje 
Limba on enimmäkseen Sierra Leonessa, mutta myös Guineassa puhuttu atlantinkongolaisiin kieliin kuuluva kieli. Se ei ole samantapainen muiden kielien kanssa. Limban murteisiin kuuluu tonko, sela, kamuke (tai ke), wara-wara, keleng, biriwa sekä safroko.
Lillian Nordica

Lillian Nordica esiintymässä Brünnhilden roolissa Wagnerin Valkyyriassa
Lillian Nordica (alun perin Lilian Norton; 12. toukokuuta 1857 Farmington, Maine – 10. toukokuuta 1914 Batavia, Jaava) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.
Nordica varttui 6-vuotiaasta saakka Bostonissa ja opiskeli New England Conservatory of Musicissa. Hän piti resitaaleja Yhdysvalloissa ja Lontoossa ennen opintojensa jatkamista Milanossa. Vuonna 1879 Nordica teki debyyttinsä Milanossa Donna Elviran roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin Don Giovannissa ja Bresciassa Violletan roolissa Giuseppe Verdin La traviatassa. Hän esiintyi monissa Italian, Saksan ja Venäjän kaupungeissa ennen debytoimistaan Pariisin oopperassa vuonna 1882 Margueriten roolissa Charles Gounod'n Faustissa. Nordica teki ensimmäisen esiintymisensä Lontoossa Covent Gardenissa vuonna 1887. Hän jatkoi esiintymistä siellä ja Drury Lanessa vuoteen 1893 sellaisissa rooleissa kuin Luciana (Lucia di Lammermoor), Donna Elvirana ja Aidana (Aida).
Nordica sai vuonna 1894 ensimmäisenä yhdysvaltalaisena kiinnityksen Bayreuthin musiikkijuhlille Saksaan. Kiinnitys tehtiin Richard Wagnerin Lohengrinin esitystä varten; Nordica tulkitsi esityksessä Elsan roolin. Sittemmin hän keskittyikin erityisesti Wagnerin oopperoiden rooleihin. Vuonna 1895 Nordica esiintyi Isoldena oopperassa Tristan ja Isolde Metropolitan-oopperassa. Siellä hän pysyi vuoteen 1909 ja ansioitui erityisesti Brünnhildenä (Valkyyria) ja Kundryna (Parsifal).
Vetäydyttyään Metropolitan-oopperasta Nordica teki jäähyväismaailmankiertueen, joka päättyi joulukuussa 1913 laivan tehdessä pohjakosketuksen Papuanlahdella. Hän sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli sen komplikaatioihin Bataviassa eli nykyisessä Indonesian Jakartassa. Monet Nordican kirjeistä julkaistiin postuumisti kirjassa Nordica's Hints to Singers (1923).
Vytegran kihlakunta

| Vytegran kihlakunta Вытегорский уезд |
| --- | --- |
 Kihlakunnan sijainti kuvernementin kartalla
Kuvernementti:  Aunuksen kuvernementti
Perustettu:  1776
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Vytegra
Pinta-ala:  11 605,8 km²
Väkiluku (1891):  49 127
Vytegran kihlakunta (ven. Вытего́рский уе́зд, Vytegorski ujezd) oli kihlakunta Venäjän keisarikunnan Aunuksen kuvernementissa. Kihlakunta sijaitsi Äänisen kaakkoisrannalla. Lännessä kihlakunta rajoittui saman kuvernementin Lotinapellon kihlakuntaan, pohjoisessa taas Puudožin kihlakuntaan ja Kargopolin kihlakuntaan. Kihlakunnan hallintokaupunki oli Vytegra.
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kihlakunnan asukkaista 98,5 % oli venäläisiä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: ru:Вытегорский уезд & ru:Олонецкая губерния
Vytegra (joki)

Vytegra (ven. Вы́тегра) on Nevan vesistöön kuuluva joki Vologdan alueen luoteisosassa Venäjällä. Se saa alkunsa Matkozero-järvestä ja laskee Ääniseen. Joen pituus on 64 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 1 670 neliökilometriä.
Vytegran kautta kulkee Volgan–Itämeren vesitie. Sen varrella sijaitsee Vytegran kaupunki.
My Eyes Adored You

| ”My Eyes Adored You” Frankie Valli |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 1974
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tuottaja(t): Bob Crewe
 Tyylilaji: pop, viihdesoul
 Levy-yhtiö: Private Stock
Listasijoitukset
  Yhdysvallat #1    Yhdistynyt kuningaskunta #5
My Eyes Adored You on The Four Seasons -yhtyeestä tutun laulaja Frankie Vallin soolosingle vuodelta 1974. Sen on tuottanut Bob Crewe ja levy-yhtiö on Private Stock Records. Crewe on osallistunut myös kappaleiden tekoon. Vinyylilevyjä on tehty Isossa-Britanniassa.
New Musical Express -lehdessä olleen KPM Groupin ilmoituksen mukaan single on ollut Britanniassa listasijalla #5. KPM Group on toiminut osoitteessa 21 Denmark St., W.C.2.
MUSA-lehden arvostelussa single kuitattiin pelkästään kommentilla: "My ears don't adore you, Frankie Valli!!!".
Kappaleet

My Eyes Adored You (säv. Bob Crewe & Kenny Nolan)
Watch Where You Walk (säv. Bob Crewe & Bob Gaudio)
Julkaisijat ovat Jobete (London) / KPM ja kääntöpuolen osalta Ardmore & Beechwood – KPM / Warner Bros Music.
Ääninäyte
Kooste (10%, 0:40) singlen kappaleista.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Moottorin jyrinä (albumi)

| Moottörin jyrinä Moottörin jyrinä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2010
 Kesto: 52.41
 Levy-yhtiö: VL-Musiikki
Listasijoitukset
  22.
Moottörin Jyrinän muut julkaisut
|   | Moottörin jyrinä 2010 | Nupit luoteeseen 2011 |
Moottörin Jyrinä on saman nimisen yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2010.
Kappaleet

Ja alussa oli – 1.52
Lapsimetallin Kuninkaat – 4.43
On aika mennä nukkumaan – 3.58
Afrikan tähti – 3.46
Lumensyöjä – 5.31
Odotan Joulupukkia – 5.34
Rautahammas – 4.19
Sheikki Ali Omar Hassan – 4.42
Padon rakentaja – 3.32
Huvipuistossa – 3.56
Variksenpelätin – 5.01
Unen sankari – 5.42
Arvostelut

Imperiumi: 8½/10
Aiheesta muualla

Moottorin jyrinä (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Moottorin jyrinä (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Limavahakas

| Limavahakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Hygrophoraceae
Suku::  Nuljuvahakkaat Gliophorus
Laji::  irrigatus
Kaksiosainen nimi
 Gliophorus irrigatus  (Pers.) A.M. Ainsw. & P.M. Kirk 
Katso myös
   Limavahakas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Limavahakas (Gliophorus irrigatus, syn. Hygrocybe irrigata tai Hygrocybe unguinosa) on kupera hyvin limainen harmaa tai harmaanmusta vahakaslaji. Lakki voi olla joskus miltei ruskea. Heltat ovat harmaanvalkoiset tai harmaat. Jalka on ontto, limainen ja harmaa mutta lakkia vaaleampi. Malto on vaaleanharmaata. Sieni kasvaa yksittäin tai ryhminä metsänreunoilla ja lehdoissa. Se on melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa.
Veitikanlampi

| Veitikanlampi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Rovaniemi
Koordinaatit:  66°29′35″N, 25°42′07″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75  m 
Pinta-ala:  0,0231 km²
 fiVeitikanlampi 
Veitikanlampi on pieni lampi Rovaniemellä. Se sijaitsee Lampelan kaupunginosassa, kaupungin ydinkeskustan lounaispuolella. Lammen vedet laskevat Harjulammen kautta Kemijokeen.
Vuonna 2007 laaditussa Rovaniemen keskustan seudun viheraluesuunnitelmassa Veitikanlampi ja siihen laskeva Veitikanoja on merkitty luonnonarvoiltaan erityisen merkittäviksi alueiksi. Rovaniemen ympäristönhoito-ohjelman mukaan Veitikanojan varsi, Veitikanlampi ja Harjulampi muodostavat arvokkaan virkistys- ja luontokohteen.
Veitikanlammen ympäristö on asemakaavassa virkistysaluetta, mutta alueelle ei ole tehty siihen liittyvää kehittämistä ja lampea ympäröivä maasto on enimmäkseen tiheän kasvillisuuden peitossa. Tulevaisuudessa lammen eteläpuolelle on tarkoitus rakentaa kerrostaloja sekä ulkoilureitti.
Mummonkaatajat

| Mummonkaatajat> National Lampoon's Gold Diggers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gary Preisler
Käsikirjoittaja:  Michael Canale
Tuottaja:  Don Ashley Amy Greenspun Gary Preisler
Säveltäjä:  Chris Horvath
Kuvaaja:  Thomas L. Callaway
Pääosat:  Will Friedle Chris Owen Louise Lasser Renée Taylor Nikki Ziering
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Winston Davis and Associates
Ensi-ilta:   17. syyskuuta 2004  18. elokuuta 2006
Kesto:  83 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mummonkaatajat (National Lampoon's Gold Diggers) on vuonna 2004 valmistunut yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Gary Preisler ja pääosassa näyttelivät Will Friedle ja Chris Owen.
Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 403 000 dollaria.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Will Friedle  | … |  Calvin Menhoffer   |
|  Chris Owen  | … |  Leonard Smallwood   |
|  Louise Lasser  | … |  Doris Mundt   |
|  Renée Taylor  | … |  Betty Mundt   |
|  Nikki Schieler Ziering  | … |  Charlene   |
|  Rudy De Luca  | … |  setä Walt   |
|  Jack Ong  | … |  Herra Woo   |
|  J.J. Cole  | … |  Ministeri   |
|  Carmen Twillie  | … |  Gospel laulaja   |
|  Gabriel Bologna  | … |  Vankilan vartija   |
|  Mary Albee  | … |  Smallwoodin ryöstämä nainen   |
Veitikanoja

| Veitikanoja |
| --- | --- |

Alkulähde:  Vennivaara, Rovaniemi
Laskupaikka:  Veitikanlampi, Rovaniemi  66°29′35″N, 025°42′00″E
Maat:  Suomi
Pituus:  noin 10 km
Valuma-alue:  14,3 km²
Veitikanoja on pieni Kemijoen sivujoki Rovaniemen kaupungin alueella. Veitikanojan valuma-alueen pinta-ala on noin 14,3 km2.
Veitikanoja saa alkunsa Rovaniemen keskustan luoteispuolelta, Vennivaaran laki-alueelta. Se virtaa pääosin luonnontilaisten soiden ja metsien läpi etelää kohti, kunnes Mäntyvaaran raviradan lounaispuolella sen suunta kääntyy jyrkästi kohti kaakkoa ja oja virtaa Korkalovaaran eteläpuolitse kohti Kemijokea. Alajuoksullaan Veitikanoja virtaa rautatien ja Oijustien ali, kunnes laskee Veitikanlampeen Lampelan kaupunginosassa. Veitikanlammesta vedet päätyvät Harjulammen kautta Kemijokeen.
Merkittäviä Veitikanojan valuma-alueeseen kuuluvia avovesistöjä ovat Vaaranlampi, Ruokolampi sekä Pirttilampi. Sen valuma-alueeseen kuuluvat suurin osa Länsikankaan ja Korkalovaaran kaupunginosasta, osa Teollisuuskylästä sekä Lampelan kaupunginosa ja Rovaniemen rautatieasemaan liittyvät ratapiha-alueet kokonaisuudessaan.
Vuoden 2007 Rovaniemen keskustan seudun viheraluesuunnitelmassa sekä Veitikanoja että Veitikanlampi on katsottu luonnonarvoiltaan erityisen merkittäviksi alueiksi. Veitikanojan metsikköinen varsi muodostaa tärkeän ekologisen käytävän Harjulammelta kaupunkia ympäröiviin metsiin ja soille.
Huhtikuussa 2013 paikallisesta lämpökeskuksesta pääsi Veitikanojaan pieni öljypäästö Maaliskuun 2024 lopulla Lapin pelastuslaitos kertoi ojaan päätyneen huomattava määrä öljyä. Päästön eteneminen Kemijokeen onnistuttiin kuitenkin estämään. Päästöä tutkitaan törkeänä ympäristön turmelemisena.
Mummoni ja Mannerheim (televisiosarja)

| Mummoni ja Mannerheim |
| --- | --- |

Kestoaika:  4 h 51 min
Pääosissa:  Helge Herala, Saara Pakkasvirta
Alkuperämaa:  Suomi
Esitetty:  kevät 1971 –
Jaksoja:  6
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Pauli Virtanen
Käsikirjoittaja(t):  Paavo Rintala (romaanit), Juha Vakkuri Pauli Virtanen
Säveltäjä(t):  Rauno Lehtinen
Kuvaaja(t):  Antero Takala Reijo Hassinen
Tuotantoyhtiö(t):  Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mummoni ja Mannerheim on MTV:n vuonna 1971 ensiesittämä kuusiosainen televisiosarja, joka perustuu Paavo Rintalan romaanitrilogiaan 1960-luvun alkupuolelta. Sen ovat käsikirjoittaneet Juha Vakkuri ja Pauli Virtanen, joka on myös ohjannut sarjan.
Sarja on julkaistu DVD:nä helmikuussa 2013.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Helge Herala  | … |  Mannerheim   |
|  Saara Pakkasvirta  | … |  Eeva-Maria   |
Pääosien esittäjien lisäksi televisiosarjan eri osissa nähdään yhteensä lähes 80 suomalaisnäyttelijää.
Waldalenus

Waldalenus tai  Wandalenus oli Burgundin kuningaskunnan herttua ja vuodesta 581 Austrasian major domus eli käskynhaltija. Hän toimi Metzissä major domuksen virassa ja sijaishallitsijana kun kuningas Kildebert II oli vielä alaikäinen.
Mitsubishi A5M

| Mitsubishi A5M |
| --- | --- |
 Mitsubishi A5M lentotukialus Akagilla
Tyyppi:  hävittäjä
Valmistaja:  Mitsubishi
Suunnittelija:  Jirō Horikoshi
Ensilento:  helmikuussa 1935
Esitelty:  1937
Valmistusmäärä:  1 094 
Valmistusvuodet:  1936–1942
Mitsubishi A5M  (jap. 九六式艦上戦闘機 laivaston tyypin 96 lentotukialushävittäjä) oli keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien yksitasoinen kiinteällä laskutelineellä varustettu avo-ohjaamoinen yksipaikkainen hävittäjä, joka oli ensimmäinen Japanissa suunniteltu ja valmistettu laivaston hävittäjä.
Taustaa

Huhtikuussa 1932 laivaston esikunta aloitti kunnianhimoisen varustautumisohjelman, jonka tarkoituksena oli poistaa riippuvuus ulkomaisista lentokonetoimittajista. 7-Shi-spesifikaation perusteella valmistuivat Nakajima B3N1 ja Mitsubishi 1MF10, jotka laivasto hylkäsi koelentojen jälkeen. Hankinta kohdistui Nakajima A2N1 koneen pohjalta valmistettuun Nakajima A4N1-koneeseen, joka osoittautui huonoksi. Helmikuussa 1934 esikunta julkaisi uudet 9-Shi-vaatimukset yksipaikkaiseksi hävittäjäksi.
Komentajakapteeni Hideo Sawain luonnostelemien,  9-Shi-vaatimusten mukaisesti hävittäjän maksiminopeuden tuli olla 350 km/h 3 000 metrin korkeudella. Sen nousunopeuden 5 000 metriin tuli olla 6 minuuttia 30 sekuntia. Koneen siipien kärkiväli ei saanut ylittää 11 metriä ja pituuden kahdeksaa metriä. Sen aseistuksena tuli olla kaksi 7,7 millimetrin konekivääriä. Vaatimuksiin ei sisältynyt varusteita lentotukialustoimintaa varten, koska haluttiin helpottaa suunnittelua haastavien vaatimusten toteuttamiseksi.
Kokeellinen 9-Shi yksipaikkainen hävittäjä - Ka-14

Mitsubishi määräsi uuden koneen pääsuunnittelijaksi Jirō Horikoshin ja häntä avustamaan Tomio Kubon, Yoshitoshi Sonen, Masakichi Mizunon, Ysohimi Hatanakan, Yoshio Yoshikawan ja Takefusa Morin. Sen lähtökohdaksi asetettiin suuri nopeus, keveys ja helppo hallittavuus, mitä pidettiin merkittävänä epäonnistuneiden 7-Shi-testien jälkeen. Kone oli kiinteä laskutelineinen yksitasoinen ja kokometallirunkoinen. Prototyyppi valmistui tammikuussa 1935 ja sen koelennot aloittivat kuukautta myöhemmin Kamigaharassa Mitsubishin koelentäjä Yoshitaka Kajima sekä laivaston komentajakapteeni Sueto Kobayashi. Koelentojen aikana kone saavutti nopeuden 243 solmua, mikä ylitti laivaston vaatimukset.
Ensimmäinen prototyyppi ei soveltunut lyhyille maakentille ja toisessa prototyypissä parannettiin lentäjän tuntumaa koneeseen laskussa lisäämällä siihen Tetsuo Nodan vuonna 1927 keksimät jaetut siivekkeet. Toinen prototyyppi testattiin Kushon koelentokeskuksessa ja sen sotilaskäyttöön soveltuvuutta Yokosukaan sijoitetussa lennostossa. Ensimmäisen prototyypin voimanlähteenä ollut 600 hevosvoiman Kotobuki 5 vaihdettiin toisessa prototyypissä 715 hevosvoiman Kotobuki 3:een. Seuraavat kolme prototyyppiä varustettiin 800 hevosvoiman Hikari 1 -moottorein, joiden jäähdytysjärjestelmä ei ollut riittävä. Lisäksi uusi moottori heikensi lentäjän näkyvyyttä eteenpäin sekä teki koneesta etupainoisen. Laivaston ilmavoimien esikunta valitsi koneen sarjatuotantoon nimellä laivaston tyypin 96 -tukialushävittäjänä (A5M1), jolloin sen voimanlähteeksi määrättiin 580 hevosvoiman Nakajima Kotobuki 2-kai-1 -moottori, joka oli palveluskäytössä osoittautunut luotettavaksi.
Kokeellinen 9-Shi yksipaikkainen hävittäjä - Ka-14 > Maavoimien lentojoukkojen Ki-18 ja Ki-33

Toisen prototyypin huomiota herättäneet suoritusarvot herättivät mielenkiinnon maavoimien lentojoukoissa, joka tilasi vastaavan koneen merkinnällä Ki-18. Koneen voimanlähteenä oli Nakajima Kotobuki 5 ja se oli kaikin puolin identtinen Ka-14:n kanssa lukuun ottamatta poistettua lentotukialusvarustusta. Maavoimien lentojoukkojen lentäjät testasivat konetta Tachikawassa, missä sen todettiin olevan 45 km/h nopeampi kuin palveluksessa oleva kaksitasoinen Kawasaki Ki-10-I -hävittäjä. Kone todettiin kuitenkin heikoksi koneiden välisessä taistelussa. Esikunta loi vaatimukset uudelle hävittäjälle, jonka tuli ylittää nopeudessa Ki-18 ja olla kaartotaistelukyvyltään parempi kuin Ki-10. Mitsubishi teki kaksi Ki-33-konetta, jotka perustuivat Ki-18-koneeseen varustettuna Nakajima Ha-1a -moottorilla. Nakajiman Ki-27 osoittautui kuitenkin koelennoissa paremmaksi ja tuli valituksi.
A5M

Mitsubishi A5M1 otettiin laivaston lentolaivueissa palveluskäyttöön alkuvuodesta 1937. Toisen Kiinan-Japanin sodan alkaessa heinäkuussa 1937 tuotantolinjat olivat siirtyneet Nakajima Kotobuki 2 kai 3A -moottorein varustettujen A5M2a-koneiden valmistukseen. Shanghaihin saapuneiden 12. ja 13. kokutain A5M2-hävittäjillä laivaston ilmavoimat saavuttivat ilmaherruuden kärsittyään pahoja tappioita lentäessään Nakajima A2N1- ja A4N1-koneilla. Konetta käytettiin myös erilaisten uusien kehitteillä olevien järjestelmien testauksessa kuten A6M2-koneen lisäpolttoainesäiliöiden sekä 20 mm Oerlikon FF -kanuunan testauksessa (A5M1a).
Kiinassa käytyjen taisteluiden aikana tuotanto vaihdettiin suljettavalla kuomulla, 640 hevosvoiman Kotobuki 3 -moottorilla sekä kolmilapaisella potkurilla varustetuksi A5M2b:ksi. Lentäjät eivät pitäneet suljetun kuomun rajoitetummasta näkyvyydestä ja siitä luovuttiin. Taisteluissa koneet saavuttivat täydellisen ilmaherruuden ja ne osoittautuivat varsin taistelukestäviksi. Kaksi A5M3-prototyyppiä, joiden voimanlähteenä oli Ranskasta hankitut nestejäähdytteiset 610 hevosvoiman Hispano-Suizan V12-moottorit, valmistettiin. Lisäksi koneissa testattiin moottorin läpi ampuvaa 20 millimetrin tykkiä. Vaikka koneet olivat hieman nopeampia kuin edeltäneet mallit, ei niitä kuitenkaan tilattu ulkomaisen moottoritoimittajan vuoksi.
Kiinalaisten vetäessä ilmavoimiensa koneet pois A5M2-koneiden toiminta-alueelta kasvoi toimintasädevaatimus. Paranneltu A5M4 oli ulkoisesti identtinen avoimine ohjaamoineen loppusarjan A5M2b-koneiden kanssa. Sen voimanlähteenä oli Kotobuki 41 ja koneeseen oli asennettavissa 160 litran lisätankki rungon alle. Ensimmäiset uudet koneet luovutettiin taistelujoukoille Kiinaan vuonna 1938 ja ne pakottivat kiinalaiset siirtämään koneensa yhä kauemmas etulinjasta. Kone oli valmistusmääriltään suurin alatyyppi ja se säilyi Nagoyan tehtaan tuotannossa aina vuoteen 1940 saakka. Lisäksi K.K. Watanabe Tekkosho ja Dai-Nijuichi Kaigun Kokusho eli Omuran 21. laivaston lentovarikko valmistivat 200 konetta. Tuotannon loppuvaiheessa moottoriksi vaihdettiin Kotobuki 41 kai, minkä lisäksi tehtiin pieniä muutoksia rakenteeseen. Konetyyppi poistettiin taistelutehtävistä 1941.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&07.05500007,55 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&011.&&&&0011,00 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.02000003,20 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&017.080000017,80 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&01216.&&&&001 216 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Nakajima Kotobuki 41 -yhdeksänsylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0529.&&&&00529 kW (&&&&&&&&&&&&0710.&&&&00710 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0440.&&&&00440 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&01200.&&&&001 200 km
Aseistus
2 × 7,7 mm tyypin 89 -konekivääriä
A5M1a: 2 × Oerlikon 20 mm FF -tykkiä
A5M3a: 1 × 20 mm Hispano -tykkiä
A5M2b ja A5M4: 2 × 30 kg pommia
Aiheesta muualla

Paduch, Dariusz: Mitsubishi A5M Claude.  Lublin:  Kagero, 2021.  ISBN 978-83-66673-35-9.  (englanniksi)
Ensimmäinen prototyyppi.
Monni (Hausjärvi)

Monni on kylä Hausjärvellä. Se on Hausjärven neljänneksi suurin kylä. Asukasluku on noin 900. Pienestä asukasluvustaan huolimatta kylä on kuitenkin kasvussa jatkuvan pientalojen rakennuttamisen ansiosta. Monni on siis kehittyvä keskus. Monnissa käytetään postinumeroa 05800 Hyvinkää.
Historia

Monnin kylän alueella on ollut asutusta jo kivikaudella. Kerkkolan kartanon mailta on löydetty kampakeraamisia tasatalttoja ja Pitkänsillan suolta kivestä valmistettuja poikkikirveitä.
Kylän asutus muodostui ennen toista maailmansotaa Erkylän kartanon sivutilan, Kerkkolan sekä kartanon entisten torppien asukkaista. Kyläläiset saivat elantonsa kotitilasta, mutta jotkut kävivät töissä Hyvinkään Villatehtaalla tai Riihimäellä VR:n palveluksessa. Monnissa toimi kyläkauppa 1970-luvun alkuun saakka. Sen jälkeen kylässä palveli myymäläkioski ja nyttemmin Saarisen myymäläauto. Sittemmin myymäläauton toiminta lopetettiin Hausjärvellä ja täten myös Monni menetti autolla liikkuvan kauppayhteyden. Monnissa kuitenkin käy Hausjärven kirjaston alainen kirjastoauto sekä kesäisin ja lomakaudella jäätelöauto.
Kylän lapset kävivät vuosikymmenten ajan Eskon koulua ja myöhemmin Erkylän kansakoulua. Vuonna 1926 kunta päätti perustaa Monnin seudulle oman koulupiirin. Koululaiset saivat opetusta aluksi vuokratiloissa, kunnes kylän oma kansakoulu valmistui 1928. Koulussa toimii nykyisin luokat 1-6 sekä esikoulu.
Kylän asukasmäärää kasvatti inkeriläisvirta jatkosodan jälkeen ja kylään asettui myös paljon karjalaisia. Kylään rakennettiin myös uudisrakennuksia.
Monniin avattiin 1912 rautatieseisake. Seisakkeen nimi oli aluksi Erkylä ja vuodesta 1925 alkaen Monni. Junien pysähdykset seisakkeella lakkautettiin 1996 asukkaiden ja Hausjärven kunnan vastustuksesta huolimatta.
Liikenneyhteydet ja etäisyydet

Lakkautettuja junien pysähdyksiä entisellä seisakkeella on korvattu bussiliikenteellä. Kylää halkoo Monninlinja-niminen tie, joka alkaa yhdystieltä 2850 ja päättyy seututielle 143. Monninlinjalta haarautuu myös Rutikantie seututielle 290. Monninlinjan varrella sijaitsee myös Hyvinkään hiihtoseuran Paukunharjun maja.
Hausjärven kuntakeskukseen Oittiin on Monnista matkaa noin 22,7 kilometriä. Lähimmät kaupungit ovat Hyvinkää (7 km) ja Riihimäki (12 km).
Aiheesta muualla

Monnin Kyläyhdistys ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Hausjärvi
| --- | --- |
Taajamat:   Hikiä  Oitti  Ryttylä  Hyvinkään keskustaajama (pieni osa)  Riihimäen keskustaajama (pieni osa) 
Kylät:   Arrankorpi  Erkylä  Hamina  Hausjärvi  Hikiä  Kara  Karhi  Kiipula  Kilpiälä  Kuru  Lavinto  Maitoinen  Mommila-Hietonen  Oitti  Puujaa  Rastila  Rutajärvi  Ryttylä  Selänoja  Syvänoja  Tarinmaa  Torhola  Turenki  Turkhauta  Vantaa 
Suurimmat kulmakunnat:   Mommila  Monni  Nyry
MuCEM

| MuCEM |
| --- | --- |
 Museo vuonna 2018
Tyyppi:  Museo 
Sijainti:  Marseille 
Perustettu:  2013
Kotisivut:  MuCEM
Koordinaatit:  43°17′49″N, 5°21′40″E
 fiMuCEM 
  
MuCEM (Musée des Civilisations de l'Europe et de la Méditerranée) on Välimeren alueen kulttuuria esittelevä museo. Museo sijaitsee Marseillen vanhassa satamassa Fort Saint-Jeanin linnoituksen vieressä. Museo valmistui vuonna 2013, jolloin Marseille oli Euroopan kulttuuripääkaupunkina. Pitsimäisen museorakennuksen on suunnitellut algerialaissyntyinen arkkitehti Rudy Ricciotti.
Valokuvagalleria

Museo ja Fort Saint-Jeanin linnoitus
Museon sisäarkkitehtuuria
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MuCEM Wikimedia Commonsissa