stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Honda CB 125

| CB92, CB93, CB125 |
| --- | --- |
 Honda CB 125 vuodelta 1971.
Historia
Valmistaja:  Honda
Valmistusmaa:   Japani
Valm. vuosina:  1959-1988
Moottori
Moottori:  Kaksisylinterinen, ajoviimajäähdytteinen, nelitahtinen rivitwin 11-13 kW (15-17.5 hv)
Kuutiotilavuus:  125 cm³
Kulutus:  2 - 3,5 l/100 km
Huippunopeus:  125 km/h
Honda CB 125  on japanilaisen Hondan valmistama, katu- ja maantiekäyttöön tarkoitettu kevytmoottoripyörä. Se oli nelitahtinen ja kaksisylinterinen. CB 92:n seuraajia valmistettiin vuosina 1964-1988.
Kaksisylinterisen, 1980-luvulla kilpailun puristuksissa syrjäytyneen sarjan rinnalla Honda valmistaa yksisylinterisiä 125-kuutioisia malleja, esimerkiksi CB125 S:tä (s = single). Custom-tyyliä edustava A1-luokan Honda Rebel CA125 (1995-1999) käytti CB 125 -sarjan osia kuten sylinteriryhmää (männät samat kuin CB125TD:ssä), joskin sen sylinterikansi oli korkeatehoisia edeltäjiään matalampi ja tarkoitettu kahden sijaan vain yhdelle kaasuttimelle.
Historia Suomessa

125-kuutioisen CB:n juuret ulottuvat 1950- ja 1960-luvuille. Suomeen mallia alettiin tuoda suuremmissa määrin vasta 1970-luvun alussa kesäkuussa 1972 päätetyn ajokorttiuudistuksen myötä, minkä vuoksi vanhemmat CB-sarjan 125-kuutioiset kevyet moottoripyörät ovat Suomessa harvinaisia: TraFi-Ajoneuvotilastossa niitä on ollut rekisteröityinä vain yksittäisiä kappaleita. CB-kevytmoottoripyörät saavuttivat suuren suosion nuorison keskuudessa, johtuen niiden aikakaudelleen tyypillisestä urheilullisesta ulkonäöstä ja nelitahti-twin-moottorista. Ensimmäiset CB:t olivat malliltaan joko K3 tai K5, myöhemmin tulivat CB125 B6, CB125T ja viimeisenä CB125T Deluxe eli TD(C) ja TDE.
Yleistä

CB-malli on perinteisesti ollut herrasmiespyörä. Nelitahtimoottori on rakenteellisesti alakynnessä kaksitahtimoottoriin verrattuna, koska se pitää työtahtien välillä lepotahdin: samankaltaisen suorituskyvyn saavuttaakseen nelitahtimoottori tarvitsee siksi kaksitahtista korkeampaa kierroslukua. Nimellistehon kierrosluku oli 125-kuutioisissa Honda-twineissä alkaen Benly CB92:stä jo 1950- ja 1960-luvun vaihteessa aluksi epäluuloja kestävyydestä herättävät, yli 10 000 k/min, ja myöhemmissä versioissa vieläkin korkeampi.
Tekniikka

Moottorina CB:ssä on ilmajäähdytteinen, 124-kuutioinen kaksisylinterinen rivimoottori, joka kehittää tehoja jopa 17,5 DIN hv / 11500 rpm.
Tekniset tiedot

| Merkki ja malli | CB 125 SS | CB 125 SS | CB 125 K | CB 125 K | CB 125 T/T2 | CB 125 TDC |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | 1965–1966 | 1967–1969 | 1970–1974 | 1974–1976 | 1977–1982 | 1983–1986 |
Moottori: Kaksisylinterinen, ajoviimajäähdytteinen, nelitahtinen rivitwin
| Iskutilavuus | 124,6 cm³ | 124,6 cm³ | 124 cm³ | 124 cm³ | 124 cm³ | 124 cm³ |
Männän halkaisija: 44 mm
Iskun pituus: 41 mm
| Puristussuhde | 9 : 1 | 9 : 1 | 9,4 : 1 | 9 : 1 | 9 : 1 | 9,4 : 1 |
| Suurin teho, hv/rpm | 14/9.320 | 12/9.320 | 15/11.000 | 14/10.500 | 17/11.500 | 17.5/11.500 |
Kaasutin: 2x Keihin
Pääsuutin: 88
| Tankki | 10,5 l | 10,5 l | 10 l | 9 l | 11,5 l | 14 l |
Kytkin: Käsikäyttöinen, märkä, monilevynen
| Vaihteita | 4 | 4 | 5 | 5 | 5 | 5 |
| Huippunopeus | 115 km/h | 115 km/h | 115 km/h | 120 km/h | 125 km/h | 113 km/h |
| Sytytysjärjestelmä | Kärjellinen | Kärjellinen | Kärjellinen | Kärjellinen | Kärjellinen | Kärjetön CDI |
| Jännite | 6V | 6V | 6V | 6V | 6V | 12V |
Sytytystulppa: NGK D8EA
Sytytystulpan kärkiväli: 0,7 mm
| Akku, V/Ah | 6/6 | 6/6 | 6/6 | 6/6 | 6/6 | 12/2.5 |
Runkorakenne: Itsekantava teräsputkirunko
| Omapaino | 127 kg | 127 kg | 121 kg | 127 kg | 124 kg | 124 kg |
| Pituus | 1974 mm | 1974 mm | 1980 mm | 1980 mm | 1980 mm | 2060 mm |
| Leveys | 745 mm | 745 mm | 745 mm | 745 mm | 680 mm | 730 mm |
| Korkeus | 990 mm | 990 mm | 1040 mm | 1040 mm | 1010 mm | 1070 mm |
| Akseliväli | 1277 mm | 1277 mm | 1280 mm | 1280 mm | 1275 mm |  |
| Maavara | 145 mm | 145 mm | 145 mm | 145 mm | 160 mm | 180 mm |
Jousitus: Edessä öljyvaimenteiset iskunvaimentimet, takana kaasuiskunvaimentimet
| Jarrut, etu/taka | rumpu/rumpu | rumpu/rumpu | rumpu/rumpu | levy/rumpu | levy/rumpu | levy/rumpu |
Eturengas:: 
| Koko | 2,50–18,4 | 2,50–18,4 | 2,50–18 | 2,50–18 | 2,75–18 | 2,75–18 |
Paine: 2 bar
Takarengas:: 
| Koko: | 2,75–18,4 | 2,75–18,4 | 2,75–18 | 2,75–18 | 3,00–18 6 PR | 3,00–18 6 PR |
Paine: 2 bar
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Honda Collection Hall-kokoelman 1959 Benly CB92 Super Sport, video 1:43 min (japaniksi)
1971 Honda CB125 K4 ja CB125T2 ajelu, video 5:12 min (saksaksi)
1961 Honda CB92
CB 200 (pitkälti saman näköinen kuin CB 125 K6/B6)
Honda CB125T 1. sarja pinnavanteilla
Vuosien 1983-1986 välillä valmistettu CB125TD.
Aasiankarpit

| Aasiankarpit |
| --- | --- |
 Hopeapaksuotsa (Hypophthalmichthys molitrix)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Aasiankarpit Xenocyprididae  Günther, 1868
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aasiankarpit (Xenocyprididae) on karppikalojen (Cypriniformes) lahkoon kuuluva kalaheimo, jonka lajeja tavataan alkuperäisenä yksinomaan Aasiasta.
Heimoon kuuluu 45 sukua ja 160 lajia. Näiden joukossa on maailman runsaimmin kasvatettuja makean veden kaloja kuten ruohokarppi, hopeapaksuotsa ja marmoripaksuotsa.
Suvut

Heimoon kuuluu seuraavat 45 sukua:
Anabarilius
Ancherythroculter
Aphyocypris
Araiocypris
Atrilinea
Candidia
Chanodichthys
Ctenopharyngodon
Culter
Cultrichthys
Distoechodon
Elopichthys
Gymnodanio
Hainania
Hemiculter
Hemiculterella
Hemigrammocypris
Hypophthalmichthys
Ischikauia
Longiculter
Luciobrama
Macrochirichthys
Megalobrama
Metzia
Mylopharyngodon
Nipponocypris
Ochetobius
Opsariichthys
Oxygaster
Parabramis
Parachela
Paralaubuca
Parazacco
Plagiognathops
Pogobrama
Pseudobrama
Pseudohemiculter
Pseudolaubuca
Rasborichthys
Sinibrama
Squaliobarbus
Toxabramis
Xenocyprioides
Xenocypris
Zacco
20 Rock ’n’ roll Hits (Bobby Veen albumi)

| 20 Rock ’n’ roll Hits Bobby Vee |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1959–1963
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: LP-levy, C-kasetti
 Tyylilaji: rock and roll, pop
 Kesto: 45.54
 Levy-yhtiö: United Artists Records
20 Rock ’n’ roll Hits on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen laulaja Bobby Veen tuotannosta vuosilta 1959–1963. Se julkaistiin vuonna 1973. Levy-yhtiö on United Artists Records. LP-levyn luettelotunnus on ROCK 4 ja C-kasetin TC-ROCK 4.
Albumin varsinainen kokoaja on EMI Svenska AB United Artists Recordsin luvalla. Suunnittelusta ja kappalevalinnoista on vastannut Sven-Åke Peterson ja kansikuvan värikäsittelyn on tehnyt Donna Bengtsson. LP-levyt on tehty Ruotsissa. Julkaisuvuotta ei ole mainittu.
Kappaleet

Rubber Ball (A. Orlowski – A. Schroeder) – 2:17 (1960)
Maybe Baby (N. Petty – C. Hardin) – 2:04 (1963)
Do You Wanna Dance (B. Freeman) – 2:39 (1961)
Lollipop (J. Dixon – B. Ross) – 1:53 (1961)
School Days (C. Berry) – 2:24 (1961)
Run to Him (Keller – Goffin) – 2:07 (1961)
Poetry in Motion (Kaufman – Anthony) – 1:48 (1960)
Happy Happy Birthday Baby (Sylvia – Lopez) – 2:19 (1961)
Sixteen Candles (L. Dixon – A.R. Khent) – 2:49 (1961)
Suzie Baby (B. Vee) – 2:23 (1959)
”Maybe Baby” on monofoninen. Laulujen musiikkikustantamot ovat Arch Music Co., Inc. (1); Nor Va Jak Music, Inc. (2); Clockus Music Inc. (3); E.B. Marks Music Corp. (4); Arc Music Corp. (5); Aldon Music Corp. (6); Meridian Music (7); Arc Music Corp. / Donna Music Pub. Co. (8); January Music Corp. (9); Lyndale Music Co. (10).
The Night Has a Thousand Eyes (Weisman – Wayne  – Garrett) – 2:35 (1962)
Take Good Care of My Baby (King – Goffin) – 2:27 (1961)
Devil or Angel (B. Carter) – 2:18 (1960)
Come Go with Me (C.E. Quick) – 1:51 (1961)
That’ll Be the Day (J. Allison – N. Petty – B. Holly) – 2:15 (1963)
Summertime Blues (E. Cochran –  J. Capehart) – 1:57 (1961)
Little Star (Venosa – Picone ) – 2:24 (1961)
Everyday (Petty – Hardin) – 2:10 (1960)
Earth Angel (J. Belvin) – 2:44 (1961)
Donna (R. Valens) – 2:30 (1961)
”That’ll Be the Day” on monofoninen. Laulujen musiikkikustantamot ovat Blen Pub. Co. / Mabs Music Co. (1); Aldon Music, Inc. (2); Progressive Music (3); Gil Music Corp. / Fee Bee Music (4); Nor Va Jak Music Inc. (5); American Music Inc. (6); Keel Music Co. (7); Peer International (8); Dootsie Williams Inc. (9); Kemo Music (10).
1320-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
Haukonsalo

| --- | --- |
Sijainti:  Puumala, Ruokolahti Etelä-Savo, Etelä-Karjala Suomi
Vesialue:  Saimaa: Varsinainen Saimaa, Pihlajavesi
Korkein kohta:  158 m mpy. 
Pinta-ala:  126 km²  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Haukonsalo (myös Haukansalo tai Houkansalo) on Saimaan niemi tai saari, riippuen näiden määritelmästä, Puumalassa Etelä-Savossa ja Ruokolahdella Etelä-Karjalassa. Kiistanalaisin kohta on Käyhkänsalmi, jonne Käyhkään kanava rakennettiin vuosina 1791–1794 . Haukonsalo sijaitsee varsinaisen Saimaan ja Pihlajaveden välissä.
Maantietoa > Asutus ja tiestö

Saaren tärkein tie on kantatie 62, joka tulee Haukonsaloon Käyhkään sillasta, kulkee saaren pääosan yli ja siirtyy Vuosalmen kohdalta Kitulansalon puolelle. Tie jatkaa Kitulansalon yli ja ylittää Puumalansalmen Puumalansalmen siltaa pitkin Puumalan kirkonkylään. Kantatien ainoat viljellyt kylät ovat Kitulansalossa sijaitsevat Huuhkaala ja Laju. Kitulansalon luoteispäässä sijaitsee Kitulanniemen asuinalue, joka luetaan kuuluvaksi Puumalan kirkonkylään. Haukonsalon pääosan pohjoispuolella sijaitsevat Ruokolahden puolella Hauklappi ja Kelkanmäki, jotka jäävät saman kylätien varteen. Pohjoisosia kiertää vanha tie, jonka varrella ovat Puumalan kylät Suurpäänniemi ja Muuramäki. Pääosan eteläpuolelle jäävät Talkkuna ja Mailahti, jotka sijaitsevat Kylliönjärven kiertävän kylätien varressa. Haukonsalon lounaisosassa jatkaa paikallinen kylätie seuraten sen etelärannikkoa. Siellä sijaitsevat Karkia, Mariniemi ja Luukkola. Luukkolan kautta tulee pohjoisesta Kitulanniemestä alkava yhdystie 15137, joka kulkee Junninmäen, Aution ja Luukkolan kautta, jatkaen Luukkolansaaren Salmentakaan. Junninmäestä haarautuu tie Niinisaareen ja siitä syvemmälle Suur-Saimaan pohjoispuolen saaristoon. Suurpäänniemestä on siltayhteys Pytäränsaareen ja Hauklapista puusiltayhteys Akkalaan. Puumalan ja Ruokolahden välinen kuntaraja ylittää Haukonsaloa pitkin Käköveteen laskevaa Kylliönojaa seuraten  Kylliönjärvelle, jatkaen Mustan Ruokojärveltä ja Valkiaan Ruokojärveen, kääntyen sieltä pohjoiseen Suurjärven pohjoisosan yli, ja kääntyen lopuksi pohjois-koilliseen Hakolahdelle. Kuntaraja tekee Hakolahdella mutkan jättäen yllättäen Virtasenniemen Puumalan puolelle.
Nähtävyyksiä

Saaresta löytyy muutamia luonnonoikkuina pidettäviä nähtävyyksiä. Vuonna 1962 rauhoitettiin Kummakivi, joka seisoo oudosti kallion päällä vierimättä alas. Puumalan puolella sijaitsee Kristuksenhauta, joka on kallion erikoinen suorakaiteen muotoinen syvä halkeama.
Historiaa

Käyhkäässä sijaitsi aikaisemmin luonnontilaisena Käyhkäänsalmi, jonka ylitse oli rakennettu silta Viipurin ja Puumalan väliselle tielle. Tämä selviää maanmittari Johan Walbergin piirtämästä kartasta vuosilta 1778–1779. Sillan luoteisrannalla toimi venäläinen vartioasema.
Puumalan kahakkana tunnettu välikohtaus tapahtui 1788 Vuolteensalmella. Ruotsin kuningas Kustaa III käytti sitä syynä aloittaessaan Kustaa III:n sodan.
Venäläisten tilanne pikkuvihan jälkeen (1742–1743) oli Saimaalla ongelmallinen siitä syystä, että Puumalansalmi kuului Ruotsille. Tämä hankaloitti kaupankäyntiä, sillä tavarakuljetukset yhdeltä venäläiseltä alueelle toiselle venäläiselle alueelle kulkivat Puumalansalmen kautta. Silloin joutui tavarankuljettaja maksamaan tullia Ruotsin kruunulle. Toisaalta sotilaalliset kuljetukset eivät voineet käyttää Puumalansalmea. Generalissimus Aleksandr Suvorov esitti siksi, että rakennettaisiin vesitie venäläisten alueiden läpi. Aluksi oli suunniteltu rakentaa vuosien 1791–1794 aikana kolme kanavaa, mutta lopulta niitä tuli neljä. Niitä kutsutaan Suvorovin sotakanaviksi ja Haukonsalon kaakkoispäähän rakennettua kutsuttiin Käyhkään kanavaksi.
Ennen toista maailmansotaa kulki Viipurista Mikkeliin kantatie, josta osa jäi sodan jälkeen Neuvostoliitolle. Sitä parannettiin monesta kohdasta 1960-luvulla. Puumalan ja Ruokolahden välinen osuus rakennettiin uudelleen 1960-luvun alussa. Tässä yhteydessä on Vuosalmen silta ohitettu ja tilalle on rakennettu pengertie, joka on tukkinut Vuosalmen virtauksen. Näin liitettiin Kitulansalo Haukonsaloon niemimaaksi.
Aiheesta muualla

Tervetuloa Puumalan saaristoon Saimaalle!, veskansankylat.fi
Äimäsara

| Äimäsara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  dioica
Kaksiosainen nimi
 Carex dioica  L. 
Katso myös
   Äimäsara Wikispeciesissä   Äimäsara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Äimäsara (Carex dioica) on sarakasvien heimoon ja sarojen sukuun kuuluva kasvi. Äimäsaran tieteellinen nimi "dioica" tulee latinan kielen kaksikotista tarkoittavasta sanasta "dioicus".
Ulkonäkö ja koko

Äimäsara on kaksikotinen eli kasvilla on heteet ja emit eri yksilöissä. Kasvin varret ovat lyhyitä. Kasvin pullakot ovat ulospäisiä, suonisia ja karheita laidoiltaan. Äimäsaran emitähkä on soikea. Äimäsara voi risteytyä soukkasaran (Carex parallela), joka myös on kaksikotinen, kanssa.
Levinneisyys

Äimäsara on tavallinen laji pohjoisilla leveysasteilla. Sitä tavataan suuressa osassa Suomea, Ruotsia, Norjaa, Tanskaa, Färsaaria, Baltiaa, Puolaa, Valko-Venäjää, Saksaa, Britanniaa, Irlantia sekä Venäjän luoteisosaa. Joitain esiintymiä on lisäksi muun muassa Alankomaissa, Ranskassa, Pohjois-Espanjassa, Alpeilla, Islannissa ja Uralvuoriston Aasian puoleisella puolella.
Alankomaissa äimäsara on joutunut paikalliselle punaiselle listalle, jossa on lueteltuna uhanalaisia lajeja.
Elinympäristö

Äimäsara kasvaa muun muassa vetisillä niityillä ja usein varsinkin kalkkipitoisilla rämeillä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Äimäsara (Carex dioica)
Kasviatlas 2018: Äimäsaran (Carex dioica) levinneisyys Suomessa
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Äimäsara (Carex dioica)
JSTOR Global Plants: Carex dioica (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carex dioica (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex dioica (englanniksi)
Äimäsaran kukinto
Adolphe Quételet

Adolphe Quételet
Lambert Adolphe Jacques Quételet (22. helmikuuta 1796 – 17. helmikuuta 1874) oli belgialainen yleisnero. Hän vaikutti lukuisilla tieteenaloilla ja kehitti muun muassa painoindeksin, joka on säilynyt vähäisin muutoksin omaan aikaamme saakka.
Quételet opetti matematiikkaa vuodesta 1815 ja sai tohtorinarvonsa Gentin yliopistolta vuonna 1819. Hän pääsi Royal Academyn jäseneksi vuonna 1820. Hän perusti observatorioon Brysseliin ja oli huomattava sosiologi varsinkin kriminologian tutkimusalalla.
Quételet kuoli Brysselissä 77-vuotiaana.
Quételet'n painoindeksi
30. hikō sentai

| 30>  hikō sentai |
| --- | --- |
Toiminnassa:  heinäkuu 1943 – 30. toukokuuta 1945
Valtio:   Japani
Rooli:  hävittäjätoiminta
Sodat ja taistelut:  Filippiinit syyskuu – marraskuu 1944 ja tammikuu – huhtikuu 1945 Burma maaliskuu – toukokuu 1945
30. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin heinäkuussa 1943 rynnäkkösentaina. Se muutettiin lokakuussa hävittäjäsentaiksi. Yhtymä lakkautettiin 30. toukokuuta 1945.
Yhtymä siirrettiin heinäkuussa 1944 Filippiineille Angelesin eteläiseen lentotukikohtaan, mistä se siirtyi elokuussa Manaplaan ja takaisin Angelesin eteläiseen lentotukikohtaan syyskuussa. Se osallistui taisteluihin Filippiineillä syyskuusta marraskuuhun, minkä jälkeen se oli levossa noin kuukauden ennen paluuta Filippiinien taisteluihin. Yhtymän siirto Lop Buriin alkoi maaliskuussa 1945. Se osallistui Burman taisteluihin, kunnes se lakkautettiin toukokuun lopulla.
Kalusto

Yhtymän kalustona olivat:
Nakajima Ki-27 koulukoneina muutettaessa hävittäjäyhtymäksi
Nakajima Ki-43-II marraskuu 1943 – kesä 1944
Nakajima Ki-43-III kesä 1944 – 30. toukokuuta 1945
Komentajat

Yhtymän komentajina olivat:
everstiluutnantti Kiyoshi Kanzaki lokakuu 1943 – helmikuu 1944
majuri Shin-ichi Sato helmikuu 1944 – huhtikuu 1945
kapteeni Yasuji Mimura (vt) huhtikuu – 30. toukokuuta 1945
Adolphe Granier de Cassagnac

Adolphe Granier de Cassagnac
Adolphe Bernard Granier de Cassagnac (12. elokuuta 1806 Avéron-Bergelle – 31. tammikuuta 1880) oli ranskalainen lehtimies, poliitikko, historioitsija ja Paul Adolphe Marie Prosper Granier de Cassagnacin isä.
Granier de Cassagnac aloitti lehtimiehenä Victor Hugon suojassa kirjallisuuden kriitikkona, mutta kääntyi poliittisen journalismin puolelle. 1840-luvulla hän oli toimittajana monessa lehdessä, kuten L'epoque, Le pays ja L'ordre. Hän oli jyrkästi konservatiivinen. Alkuun hän oli poliittiselta kannaltaan orléanisti ja prinssi Louis Napoleonin vastustaja, mutta vuoden 1848 jälkeen hän liittyi prinssin puolelle ja kääntyi keisarikunnan puolustajaksi. Granier de Cassagnac oli jäsen lainsäätävässä parlamentissa 1852–1870. Vuosina 1876 ja 1877 hänen valittiin kamariin bonapartistina.
Vuonna 1838 Granier de Cassagnac julkaisi teoksen Histoire des classes ouvrières et des classes bourgeoises, jonka mukaan proletaarit olivat ali-ihmisiä ja lähtökohtaisesti erilaisia kuin porvarit. Hänet lasketaan toisen luokan historioitsijaksi, mutta kuitenkin François Guizotin seuraajaksi.
100 × 200 mg

| 100 x 200 mg Ville Kalliosta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. huhtikuuta 2007
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Eemo1, Antti Innanen, LP
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 59.08
 Levy-yhtiö: Monsp Records
Villen Kalliosta muut julkaisut
|   | 100 x 200 mg 2007 | Sano 2012 |
100 x 200 mg on hip hop -yhtye Liisanpuistosta tutun Ville Kalliosta -nimisen rap-artistin ensimmäinen sooloalbumi. Albumin julkaisi Monsp Records huhtikuussa 2007. Albumin nimi viittaa alkoholismin hoitoon määrättyyn antabuskuuriin ja sen keskeinen teema onkin artistin alkoholismista paranemisen sekä vaimon ja tulevan isyyden myötä saavutettu uusi elämänilo. Seuraavalla albumilla käsitellään suhteen loppumista.
Kappaleet

Intro – 1.58
Kuka rokkaa eniten – 3.15
Messis täs – 4.11 (mukana Sampsa Nuotio)
Matka levylle on lyhyt – 1.24
Tekeil on mitä?! – 3.06
Komennat ja opetat – 4.13 (mukana Katri Puro & Mariska)
Massit takasin – 7.42 (mukana Jontti, Petos, Lempi-Joe, Lerha, Aave & Syöpä)
Stikkaa lamppuun eldis – 4.25 (mukana Steen1 & Sampsa Nuotio)
A-puoli – 2.42
Nyt tarkasti (Alati varuillaan) – 4.41 (mukana Sampsa Nuotio)
Puolet enemmän – 3.24
Aamuna – 4.44 (mukana Rami Raski)
Eemo1 saa sut taputtaan tähän – 1.48
100 x 200 mg (2004) – 3.40
Ett uppoo – 4.40 (mukana Aksim & Teesi)
Biitit

Eemo1: 1, 7
Antti Innanen: 2, 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15
LP: 4
Arvostelut

Desibeli.net:
Noise.fi:
Adolphe Hatzfeld

Adolphe Hatzfeld (1824–1900) oli ranskalainen tietokirjailija ja sanakirjantekijä. Hän toimi opettajana Pariisissa. Hänen oppilaitaan oli myös Hippolyte Taine. Kuuluisin hänen teoksistaan on oivallinen sanakirja Dictionnaire général de la langue française (1890–1900; yhdessä Arsène Darmesteterin ja Antoine Thomas’n kanssa).
Adolphe Delattre

Pierre Adolphe Delattre (tai De Lattre) (12. helmikuuta 1805 – 3. tammikuuta 1854) oli ranskalainen lintutieteilijä.
Vuosien 1831 ja 1851 välillä Delattre teki useita matkoja Amerikkaan. Hän tutki ja keräsi etenkin kolibreja. Hän kuvaili ja nimesi useita uusia kolibrilajeja, joko yksin tai yhdessä Jules Bourcier in kanssa.
Hänen kunniakseen on nimetty helmisolmiokolibri (Lophornis delattrei).
Akhalkalakin piirikunta

Akhalkalakin piirikunta (georg. ახალქალაქის მუნიციპალიტეტი, Akhalkalakis munitsipaliteti) on piirikunta Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 45 070 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 1 235 neliökilometriä. Valtaosa alueen asukkaista on armenialaisia. Piirikunnan keskus on Akhalkalakin kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akhalkalakin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Georgian kaupungit ja piirikunnat
Alan Johnston

Alan Johnstonin vapauttamista vaativa juliste BBC:n rakennuksn seinällä.
Alan Graham Johnston (s. 17. toukokuuta 1962) on brittiläinen, BBC-yhtiölle työskentelevä toimittaja. Islamin armeija -niminen ryhmä miehiä kaappasi Johnstonin 12. maaliskuuta 2007 hänen ollessaan palaamassa töistä kotiin. Hänet vapautettiin aikaisin keskiviikko-aamuna 4. heinäkuuta 2007 oltuaan kidnapattuna 114 päivää eli lähes neljä kuukautta.
Johnstonin vapauttamiseksi kampanjoitiin maailmanlaajuisesti ja muun muassa BBC:n verkkoadressissa lähes 200 000 ihmistä vaati toimittajan vapauttamista. Johnsonin vapauttamiseen johti muslimioppineiden väliintulo. Vapautus oli osa vankien vaihtoa.
Johnstonia pidettiin neljässä eri piilopaikassa. 1. toukokuuta hänen kaappaajansa julkaisivat hänestä videon internetiin. Viikkoa myöhemmin kaappaajat ilmoittivat palestiinalaisen al-Quds-lehden mukaan haluavansa Palestiinan hallitukselta maa-alueen, lunnaita ja yhden vangin vapauttamista Jordanian vankilasta. Kesäkuun alussa julkaistiin toinen video. Johnston sai tietoa ulkomaailmasta radion välityksellä, kuuntelemalla BBC:n maailmanpalvelun lähetyksiä.
Lähes kaikki palestiinalaiset julkisesti esiintyneet tahot, myös Hamas, Fatah ja useat poliitikot, virkamiehet ja kansalaiset tuomitsivat kaappauksen. He katsoivat kidnappauksen vahingoittavan vakavasti palestiinalaisten mainetta ja heidän ajamaansa asiaa. Johnston oli pidetty palestiinalaisten keskuudessa, ja hänen katsottiin toimittavan maailmalle tietoja, jotka muuten jäisivät kertomatta.
Ahvenniemi

Ahvenniemi on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Erkki Ahvenniemi (1932–2018), keihäänheittäjä
Olli Ahvenniemi (s. 1983), koripalloilija
Sirkka Kupila-Ahvenniemi (1927–2012), kasvifysiologian professori
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Afrikan kisat

Afrikan kisat eli All-Africa Games on neljän vuoden välein järjestettävä usean urheilumuodon tapahtuma afrikkalaisille valtioille. Kilpailujen järjestelyistä vastaa Afrikan kansallisten olympiakomiteoiden järjestö ANOCA. Ensimmäiset Afrikan kisat järjestettiin Brazzavillessä Kongossa 1965. Seuraavat kilpailut oli tarkoitus järjestää Malissa 1969, mutta ne jouduttiin perumaan sotilasvallankaappauksen vuoksi. Vuodesta 1987 kisat on järjestetty neljän vuoden välein.