stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Basedowin tauti
Historia

Jo antiikin kreikkalaiset kuvailivat Basedowin tautiin tyypillisiä oireita, joihin kuuluvat struuma, sydämen tykytys sekä poikkeava silmämunan ulkonema. Vuonna 1786 englantilainen lääkäri Caleb Parry tunnisti ja selitti ensimmäisen kerran edellä mainittujen oireiden yhdistelmiä, joita hän havaitsi muutamilla potilailla. Parryn poika julkaisi tutkimustulokset vasta isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1825. Myöhemmin irlantilainen Robert James Graves (1797–1853) ja saksalainen Carl Adolph von Basedow (1799–1854) havaitsivat potilaillaan samankaltaisia oireita kuin Parry. Graves kuvasi sairauden vuonna 1835 ja Basedow hieman myöhemmin vuonna 1840.
Aiheesta muualla

Matti Välimäki: Basedowin taudin silmäoireyhtymän hoito, Lääketieteellinen aikakauskirja Duodecim, 1992;108(19):1695-
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Graves disease (englanniksi)
Mayo Clinic: Graves' disease (englanniksi)
Mayo Clinic: Graves' disease, Diagnosis (englanniksi)
Temmeksen kotiseutumuseo

| Temmeksen kotiseutumuseo |
| --- | --- |
 Temmeksen kotiseutumuseo
Tyyppi:  kotiseutumuseo
Sijainti:  Temmeksen koulutie 7 91500 Temmes
Perustettu:  1957
Kotisivut:  Temmeksen kotiseutuyhdistys
Koordinaatit:  64°38.892′N, 025°37.461′E
   
  [ ohje ]  
Haapasepän tuulimylly
Temmeksen kotiseutumuseo on kotiseutumuseo Temmeksellä Tyrnävän kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Museoalueeseen kuuluu yhteensä 13 rakennusta, joista vanhin on 1760-luvulta. Lisäksi museolla on hoidossa Mikkolan mylly ja saha-rakennus Temmeksen Haurukylässä sekä Kärsämänkylässä sijaitseva Suomen viimeisiä hevoskiertomeijereitä. Museoalueen rakentaminen aloitettiin vuonna 1967, mutta ensimmäinen rakennus makasiini oli hankittu jo Temmeksen kotiseutuyhdistyksen perustamisvuonna 1957. Museoaluetta pidetään kunnossa talkoovoimin.
Historia

Temmeksen kotiseutuyhdistys perustettiin vuonna 1957, kun haluttiin pelastaa 1880-luvulta peräisin ollut lainajyvämakasiini. Rakennus oli tarkoitus purkaa ja tehdä hirsistä navetta. Kotiseutuyhdistys osti rakennuksen ja sai rakennuksen pelastettua. Varsinaista museoaluetta aloitettiin rakentamaan kymmenen vuotta myöhemmin, kun vuonna 1961 yhdistyksen johdossa aloittanut Lauri Littow alkoi suunnitella aluetta. Ensimmäinen siirretty rakennus museoalueelle oli Limingan Osuuskaupan Temmeksen myymälärakennus, joka toimii museon päärakennuksena.
Hieman myöhemmin alueella siirrettiin lisää rakennuksia. Vuonna 1968 siirrettiin alueen vanhimmat rakennukset Loukeen aitta ja Keski-Pekkalan luhti, jotka ovat peräisin 1760-luvulta. Lisäksi alueelle siirrettiin samana vuonna vielä pappilan käymälä sekä Haapasepän tuulimylly. Seuraavina vuosina siirrettiin mm. lainajyvämakasiini, Järvitalon aitta ja savusauna. Museoalue alueen vihkiäiset pidettiin vuonna 1971.
Museoalue koostuu pääsääntöisesti Temmeksen alueen rakennuksista, mutta isoin rakennus Seulan pirtti on saatu lahjoituksena Oulu Oy:ltä  Pudasjärven Hetekylästä. Lisäksi alueelle on rakennettu riippusilta Temmesjoen yli. Keskeinen tekijä Littowin lisäksi museoalueen synnyssä on ollut myös kirvesmies ja taidemaalari Seppo Similällä.
Museon vanhimpia esineitä on vuonna 1972 suolta löydetty ruuhi, jonka arvellaan olevan peräisin 1300-luvulta.
Toiminta

Kotiseutuyhdistys pitää kesäisin museoaluetta avoinna yleisölle ja hoitaa ja kunnostaa alueen rakennuksia mahdollisuuksiensa mukaan. Viimeisimpiä isompia kunnostuksia on ollut tuulimyllyn kunnostaminen sellaiseen kuntoon, että sillä on mahdollista jauhaa jyviä ja tarvittaessa käyttää pärehöylän voiman lähteenä. Lisäksi Kotiseutuyhdistys järjestää vuosittain alueella yhdessä teatteriryhmä Niityntallaajien kanssa kesänäytelmän.
Khalifa Haftar

| Khalifa Haftar |
| --- | --- |
 Khalifa Haftar vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1943 Ajadbiya
Kansalaisuus:   libyalainen  yhdysvaltalainen
Sotilashenkilö
Komentajuudet:  Libyan kansallinen armeija
Sotilasarvo:  sotamarsalkka
Khalifa Belqasim Haftar (arab. خليفة بلقاسم حفتر‎, Ḫalīfa Bilqāsim Ḥaftar; s. 1943) on libyalainen sotamarsalkka ja Libyan kansallisen armeijan komentaja. Haftar on toiminut Libyan politiikassa jo pitkään, aluksi maan kuninkaan vallasta syösseen Muammar Gaddafin liittolaisena ja sittemmin hänen vihollisenaan Libyan sisällissodassa. Libyan toisessa sisällissodassa hän on toiminut maan itäosia hallitsevan parlamentin tukijana.
Haftar on nähty maan islamistien vastaisena toimijana ja hän on saanut tukea ulkomailta esimerkiksi Egyptistä ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista.
Marraskuussa 2021 Haftar ilmoitti asettuvansa ehdolle Libyan joulukuun 2021 presidentinvaaleissa.
Magnetohydrodynaaminen propulsio

Mitsubishin kehittämä MHD-propulsion kokeilualus Yamato 1. Alus on nykyään merimuseossa Kobessa.
Magnetohydrodynaaminen propulsio (MHD) on työntövoimaa sähköisesti magnetohydrodynaamisella periaatteella tuottava propulsiolaitteisto. Magnetohydrodynaamisesta propulsiosta on rakennettu toimiva prototyyppi.
Työntövoima syntyy, kun väliaine – neste tai kaasu – saadaan sähköiseksi ja sitä voidaan sen jälkeen liikuttaa magneettikentällä. Tämä taas työntää alusta toiseen suuntaan. lähde?
Magnetohydrodynaamisessa propulsiossa ei ole liikkuvia osia, minkä ansiosta se tarvitsee vähemmän huoltoa. Samalla se on hiljainen tai jopa äänetön, mikä olisi suuri etu sotilaallisissa tarkoituksissa.
Huolimatta monista yrityksistä rakentaa toimiva MHD-alus, se on pysynyt epäkäytännöllisenä. lähde?
Yamaton moottori
Yamato edestä
Yamaton moottorin sisäänmenoaukko.
Yamaton työntömoottori
Työntömoottorin päässä näkyy kuusi putkea.
Työntömoottorin putki, jonka sisällä näkyy vain kaksi elektrodia vastakkain.
Yamaton työntömoottorin ulostuloaukko.
Yamato takapuolelta.
Ajatus magnetohydrodynaamisesta propulsiosta on peräisin 1960-luvulta. Vuonna 1992 japanissa rakennettiin Yamato-1, 30-metrinen testialus, joka oli varustettu MHD:llä. Moottorin suuren painon vuoksi Yamato kykeni etenemään parhaimmillaan vain reilun 12 kilometrin tuntinopeudella ja se kulutti paljon energiaa.
MHD:n toiminnan parantamiseksi tarvittaisiin voimakkaampia magneetteja, joita onkin sittemmin kehitetty fuusiovoiman tutkimuksissa. Magneettikenttien aiheuttaman korroosion vuoksi tarvittaisiin kestävämpiä elektrodeja, ja viime vuosina polttokenno- ja akkuteollisuudessa on kehitetty kestäviä pinnoitteita. MHD kärsii myös vastusta lisäävistä kaasukuplista, joita muodostuu elektrodien pinnalle, kun sähköä johdetaan meriveden läpi. Myös tähän on kehitetty mahdollisia ratkaisuja polttokennojen tutkimuksessa. Lisäksi kaasukuplien romahtaessa syntyy kuoppia, jotka vahingoittavat elektrodeja.
Nykyään DARPA kehittää magnetohydrodynaamista propulsiota edelleen.
MHD:tä muistuttava työntölaitteisto esiintyi Tom Clancyn kirjassa Punaisen lokakuun metsästys ja saman nimisessä elokuvassa.
Aiheesta muualla

Magnetohydrodynamics (MHD) Skews.me. Viitattu 01.09.2015. (englanniksi)
MHD I: Demonstrate Magnetohydrodynamic Propulsion in a Minute 19.09.2006. Evil Mad Science LLC. Viitattu 01.09.2015. (englanniksi)
Magnetohydrodynamics Tesla Downunder. Viitattu 01.09.2015. (englanniksi)
Mosambikin jalkapallomaajoukkue

Mosambikin jalkapallomaajoukkue edustaa Mosambikia jalkapallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi Mosambikin jalkapalloliitto.
Mosambikin maajoukkue ei ole selviytynyt kertaakaan MM-kilpailujen lopputurnaukseen. Afrikan-mestaruuskilpailujen lopputurnauksessa joukkue on pelannut Egyptissä 1986, Etelä-Afrikassa 1996, Burkina Fasossa 1998, Angolassa 2010 ja Norsunluurannikolla vuoden 2024 alussa karsiutuen joka kerta jatkosta alkulohko-otteluiden jälkeen.
Maailmanmestaruuskilpailut

1930–1978 – Ei osallistunut
1982 – Ei selviytynyt karsinnoista
1986 – Ei osallistunut
1990 – Osanottoa ei hyväksytty, koska velkaa FIFA:lle
1994–2022 – Ei selviytynyt karsinnoista
Afrikan-mestaruuskilpailut

1957–1980 – Ei osallistunut
1982 – Ei selviytynyt karsinnoista
1984 – Ei selviytynyt karsinnoista
1986 – 1. kierros
1988–1994 – Ei selviytynyt karsinnoista
1996 – 1. kierros
1998 – 1. kierros
2000–2008 – Ei selviytynyt karsinnoista
2010 – 1. kierros
2012 – Ei selviytynyt karsinnoista
2013 – Ei selviytynyt karsinnoista
2015 – Ei selviytynyt karsinnoista
2017 – Ei selviytynyt karsinnoista
2019 – Ei selviytynyt karsinnoista
2021 – Ei selviytynyt karsinnoista
2023 – 1. kierros
2025 –
Muita saavutuksia

COSAFA Senior Challenge Cup (Eteläisen Afrikan maiden turnaus)
Toinen 2008
UPRONA

UPRONA (Unité pour le Progrès National) on burundilainen puolue.
Se perustettiin jo siirtomaa-aikana vuonna 1955, ja voitti vuonna 1961 pidetyt parlamenttivaalit. Molempia suuria etnisiä ryhmiä edustanut puolue sai 64 paikasta 58, joista 22 oli UPRONA:n hutujäsenillä. Puolueen johtaja oli prinssi Louis Rwagasore, tutsi ja Mwami Mwambutsan vanhin poika. Rwagasore edusti populistisia pyrkimyksiä ja oli monarkian vahvin kannattaja. Hänestä tuli pääministeri ja hän muodosti uuden hallituksen.
Vuoden 2020 presidentinvaaleissa UPRONAn ehdokas Gaston Sindimwo sai 1,7% äänistä.
Dragon Ball

Mangan logo.
Dragon Ball (jap. ドラゴンボール, Doragon Bōru) on Akira Toriyaman ideoima manga-sarja. Mangaa julkaistiin Japanissa viikoittain, Weekly Shonen Jump -lehdessä vuosina 1984–1995, tänä aikana Toriyama piirsi 519 lukua. Sarja on saanut inspiraationsa vanhasta kiinalaisesta klassikosta Xiyouji. Sarja on julkaistu kirjoina monissa maissa ympäri maailmaa. Dragon Ballilla oli Ranma 1/2:n kanssa merkittävä rooli mangan läpimurrossa Euroopassa 1990-luvulla. Sarja rakentuu Son Gokun ympärille, jonka seikkailuja seurataan aina lapsuudesta aikuisuuteen asti. Suomessa sarjaa suositellaan yli 12-vuotiaille.
Mangakirjoja julkaistiin alun perin 42 kappaletta. Yhdysvalloissa sarja jaettiin kahteen osaan, Dragon Ball ja Dragon Ball Z, ensimmäinen osa sisältää 16 kirjaa ja jälkimmäinen 26. Myös sarjan suomeksi julkaissut Sangatsu Manga noudatti alkuperäistä julkaisutapaa. Mangakirjoista on tehty kaksi animea, Dragon Ball ja Dragon Ball Z. Animesarjojen pohjalta on tehty kaksi animea, Dragon Ball GT ja Dragon Ball Super. Sarjojen tuottajana toimii Toei Animation.
Anime

Dragon Ball (DB)- ja Dragon Ball Z (DBZ) -animet perustuvat kumpikin alkuperäiseen Dragon Ball -mangaan. Dragon Ball -sarja loppui mangassa nro. 17, kunnes Piccolo oli voitettu. Siten animessa the Saiyan Saga on ensimmäinen saaga Dragon Ball Z:ssa. DB seuraa Gokun seikkailuja tämän varttuessa lapsesta aikuiseksi. Näissä tarinoissa on runsaasti fantasia- ja huumorielementtejä. DBZ sijoittuu aikaan 5 vuotta DB:n jälkeen. Dragon Ball GT on jatkoa DBZ:lle, mutta sen tarina ei perustu alkuperäiseen mangaan. Akira Toriyama ei ollut mukana Dragon Ball GT:n tuotannossa, mutta loi siihen useita hahmoja sekä muutamia juoni-ideoita.
Dragon Ballista ilmestyi (2009-2015) uusi Z:n tarinan uudelleen kertova anime, jossa alkuperäisen DBZ:n pätkiä on remasteroitu ja josta pitkitetyt DBZ:n kohtaukset on poistettu. Uuden Dragon Ball-animen nimi on Dragon Ball Kai.
Japanissa oli käynnissä (2015-2018) uusin Dragon Ball -anime, jossa on täysin uusi tarina hieman yli 18 vuoteen. Sarjan nimi on Dragon Ball Super (ドラゴンボール超 Doragon Bōru Sūpā).
Dragon Ball Daima on Dragon Ball -sarjan kuudes televisioitu animoitu osa, ja toinen ja viimeinen, jonka on kirjoittanut franchising-luoja Akira Toriyama, joka kuoli maaliskuussa 2024. Sarjan ensi-ilta oli Fuji TV:ssä lokakuussa 2024.
Vastaanotto > Maailmalla

Dragon Ball on yksi menestyneimmistä manga-sarjoista. Esimerkiksi Weekly Shōnen Jump –lehden levikki kasvoi Toriyaman luomuksen ansiosta noin kuuteen miljoonaan kopioon viikossa. Sarjan päätyttyä levikki laski alle neljään miljoonaan.
Tarinaa on yksinomaan kirjan muodossa myyty yli 250 miljoonaa kappaletta toistaiseksi. Son-Gokun ja hänen ystäviensä tarina on vaikuttanut merkittävästi mangan suosioon Euroopassa. Esimerkiksi Carlsen Verlagin julkaisemat 42 saksankielistä yksittäistä tarinaa olivat myyneet yli 8 miljoonaa kappaletta helmikuuhun 2019 mennessä.
Vastaanotto > Dragon Ball Suomessa

Dragon Ball -manga herätti Suomessa keskustelua vuonna 2003 Ilta-Sanomien väitettyä lehden sisältävän "rivouksia" ja viitteitä pedofiliaan. Väitteestä nousseen kohun johdosta mangan julkaisu Suomessa lopetettiin. Sittemmin sarjan ilmestyminen alkoi uudestaan, vaikkakin joitakin ruutuja sarjakuvassa oli sensuroitu. Sen jälkeen Dragon Ballista tulikin hyvin suosittu ja muitakin mangasarjoja alkoi ilmestyä suosion myötä. Dragonball sisältää paljon kulttuuripohjaisia vitsejä, jotka suomenkielisessä versiossa on selitetty. Tämän ohella suomalaista DB-mangaa luetaan myös "japanilaisittain" oikealta vasemmalle.
Elokuvat

Dragon Ballista, Dragon Ball Z:sta, Dragon Ball GT:stä ja Dragon Ball Superista on tehty parikymmentä elokuvaa ja extraa. Monilla sarjaan perustuvilla elokuvilla on taipumus olla sopimatta mihinkään järkevään kohtaan sarjan aikajanassa. Vaikka viittauksia sarjan tiettyihin kohtiin löytyisikin, voi elokuvista löytää paljonkin yksittäisiä ristiriitoja. Esimerkiksi elokuvassa Cooler's revenge Goku oli juuri tullut Namekilta, mutta koko elokuvassa ei ilmaista, etteivät he olisi kuulleet Androideista, vaikka Z-soturit kuulivat heistä samaan aikaan kun Goku saapui Namekilta. Eniten vastaavanlaisia paradokseja tapaa Dragon Ball Z sarjan elokuvissa. Elokuvat ovat järjestyksessä Dragon Ballista Dragon Ball GT:hen.
Elokuvat > Aiheesta julkaistut elokuvat ja tv-spesiaalit > Dragon Ball

Japanilainen nimike ensimmäisenä ja englantilainen jälkimmäisenä
The Legend of Shen Long (Curse of the Blood Rubies)
Sleeping Princess in Devil's Castle (Sleeping Princess in Devil's Castle)
Mystical Great Adventure (Mystical Adventure)
The Path to Ultimate Strength (10th Anniversary Special) (The Path to Power)
Elokuvat > Aiheesta julkaistut elokuvat ja tv-spesiaalit > Dragon Ball Z

Dead Zone
The World's Strongest
The Tree Of Might
Lord Slug
Cooler's Revenge
The Return of Cooler
Super Android 13
Broly – The Legendary Super Saiyan
Bojack Unbound
Broly: The Second Coming
Bio-Broly
Fusion Reborn
Wrath of the Dragon
Battle of Gods
Resurrection 'F'
OVA:
Bardock – The Father of Goku
The History Of Trunks
Plan to Eradicate the Saiyans
Yo! Son Goku and His Friends Return!!
Plan to Eradicate the Super Saiyans
Episode of Bardock
Elokuvat > Aiheesta julkaistut elokuvat ja tv-spesiaalit > Dragon Ball Super

Broly
Super Hero
Elokuvat > Aiheesta julkaistut elokuvat ja tv-spesiaalit > Dragon Ball GT

A Hero's Legacy
Elokuvat > Aiheesta julkaistut elokuvat ja tv-spesiaalit > Live-action

Dragon Ball: The Magic Begins (Epävirallinen taiwanilainen elokuva, joka oli puhuttu mandariini-kiinaksi.)
Dragon Ball Evolution sai ensi-iltansa huhtikuussa 2009
Mangakirjat

Osa 01: Lohikäärmekuulien arvoitus (Vol 1: The Monkey King)
Osa 02: Lohikäärme Shenlong (Vol 2: Wish Upon a Dragon)
Osa 03: Mutenroshin taistelukoulu (Vol 3: The Training of Kame-sen'nin)
Osa 04: Suuri kamppailuturnaus (Vol 4: Strongest Under the Heavens)
Osa 05: Taistelu muskelitornissa (Vol 5: Red Ribbon Army)
Osa 06: Androidi numero 8 (Vol 6: Bulma Returns!)
Osa 07: Merenalainen labyrintti (Vol 7: General Blue and the Pirate Treasure)
Osa 08: Karin-tornin mestari (Vol 8: General Tao & Master Karin)
Osa 09: Ennustajaeukko auttaa (Vol 9: Test of the All-seeing Crone)
Osa 10: Paluu areenalle (Vol 10: Return to the Tournament)
Osa 11: Titaanien taisto (Vol 11: The Eyes of Tenshinhan)
Osa 12: Pimeyden ruhtinaan paluu (Vol 12: The Demon King Piccolo)
Osa 13: Son Gokun vastaisku (Vol 13: Piccolo Conquers the World)
Osa 14: Piccolon salaisuus (Vol 14: Heaven and Earth)
Osa 15: Sotaa ja rakkautta (Vol 15: The Titanic Tournament)
Osa 16: Viimeinen taisto (Vol 16: Goku vs. Piccolo)
Osa 17: Ennen kokematon kauhu (Vol 1: The World's Strongest Team)
Osa 18: Son Gohan ja pimeyden ruhtinas (Vol 2: The Lord of Worlds)
Osa 19: Kiirehdi, Goku! (Vol 3: Earth vs. the Saiyans)
Osa 20: Maailmojen sota (Vol 4: Goku vs. Vegeta)
Osa 21: Kohti Namek-planeettaa (Vol 5: Dragon Ball in Space)
Osa 22: Vastarintaa (Vol 6: Battlefield Namek)
Osa 23: Ginyu-erikoisosasto (Vol 7: The Ginyu Force)
Osa 24: Kuka on kuka? (Vol 8: Goku vs. Ginyu)
Osa 25: Freezan muodonmuutos (Vol 9: The Wrath of Freeza)
Osa 26: Goku virkoaa (Vol 10: Goku vs. Freeza)
Osa 27: Tarujen supersaiyalainen (Vol 11: The Super Saiyan)
Osa 28: Poika tulevaisuudesta (Vol 12: Enter Trunks)
Osa 29: Goku häviää (Vol 13: The Red Ribbon Androids)
Osa 30: Pahoja aavistuksia (Vol 14: Rise of the Machines)
Osa 31: Cell lähestyy (Vol 15: The Terror of Cell)
Osa 32: Täydellinen olento (Vol 16: The Room of Spirit and Time)
Osa 33: Cell-turnaus alkaa (Vol 17: The Cell Game)
Osa 34: Gokua vahvempi soturi (Vol 18: Gohan vs. Cell)
Osa 35: Näkemiin, soturit (Vol 19: Death of a Warrior)
Osa 36: Uuden sankarin synty (Vol 20: A New Generation)
Osa 37: Salainen suunnitelma (Vol 21: Tournament of Heavens)
Osa 38: Kohtalokas taistelu: Goku vastaan Vegeta (Vol 22: Mark of the Warlock)
Osa 39: Hyvästi, ylpeä soturi (Vol 23: Boo Unleashed)
Osa 40: Maapallon soturien salainen ase (Vol 24: Hercule to the Rescue)
Osa 41: Tsemppiä, super-gotenks! (Vol 25: Last Hero Standing)
Osa 42: Näkemiin, lohikäärmemaailma! (Vol 26: Goodbye, Dragonworld!)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.dragonball.com (englanniksi)
www.dragonballz.com (englanniksi)
www.dragonballgt.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kupolin arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Reima Mäkinen: Dragon Ball – kurkistelua kuulaan. Kvaak.fi 25.5.2003.
Sarjan alkuperäinen tunnus
Graffiti DB -sarjasta
Dragonball mangakirjoja
Alexander Dubček

| Alexander Dubček |
| --- | --- |

Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri
 5. tammikuuta 1968 – 17. huhtikuuta 1969  
Edeltäjä:  Antonín Novotný
Seuraaja:  Gustáv Husák
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. marraskuuta 1921 Uhrovec, Tšekkoslovakia
Kuollut: 7. marraskuuta 1992 Praha, Tšekkoslovakia
Tiedot
Puolue:  Tšekkoslovakian kommunistinen puolue
Etnisyys:  slovakki
 Nimikirjoitus
Alexander Dubček (27. marraskuuta 1921 Uhrovec – 7. marraskuuta 1992 Praha) oli tšekkoslovakialainen poliitikko. Hän toimi Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen ensimmäisenä sihteerinä ja maan johtajana vuosina 1968–1969. Heti ensimmäisenä virkavuotenaan Dubček käynnisti muista itäblokin maista poiketen poliittisia uudistuksia, joiden luomaa vapaampaa ilmapiiriä kutsuttiin Prahan kevääksi. Seuraavana syksynä Neuvostoliitto ja muut Varsovan liiton maat miehittivät Tšekkoslovakian ja uudistukset peruttiin.
Ensimmäisenä sihteerinä

1960-luvulla Tšekkoslovakiassa alkoi nousta esiin mielipiteitä, jotka vaativat uudistuksia ja vapaampia oloja. Vuodesta 1963 lähtien Slovakian kirjailijaliiton lehti Kultúrny život alkoi ottaa esille aikaisemmin kiellettyinä pidettyjä asioita. Lehti oli ollut vapaa ennakkosensuurista. Pian samankaltaisia kirjoituksia tuli myös Slovakian kommunistisen puolueen sanomalehden Pravdan sivuille. Dubček sekä rohkaisi arvostelua että katsoi sitä tarvittaessa läpi sormien. Antonin Novotnýn hallinto vastasi tähän perustamalla lehdistösensuuriviraston vuonna 1964 ja yrittämällä syrjäyttää Dubčekin. Tšekin kulttuurielämä ja lehdistö oli myös otettu tiukkaan kontrolliin.
Painostuksesta huolimatta Dubček päätti jatkaa oikeaksi katsomallaan linjalla. Hän liikkui kansan parissa ilman poliiseja ja keskusteli vapaasti kaikkien halukkaiden kanssa. Kansalaisten luottamus kasvoi, ja toistaiseksi Dubček tunsi olevansa turvassa syrjäyttämisyrityksiltä.
Vuoden 1967 loppupuolella oli tullut selväksi, että välienselvittelyä uudistusmielisten ja stalinistien välillä ei voitu välttää. Tšekkoslovakiassa oli alkuvuodesta 1967 käynnistetty ”uusi talousmekaniikka”. Pian selvisi, että tämä supistettu hanke ei riittänyt mihinkään. Kommunistisen puolueen aluekomiteoiden istunnoissa niin Tšekissä kuin Slovakiassakin käytiin kiivasta keskustelua yhteiskunnan tilasta, ja maan todettiin olevan kriisissä talouden, kulttuurin ja kansallisuuksien välisten suhteiden alueilla. Useat tunnetut kirjailijat, kuten Pavel Kohout, Ludvík Vaculík ja Milan Kundera, tuomitsivat stalinistisen hallinnon ja vaativat demokratiaa.
Ensimmäisenä sihteerinä > Prahan syksy

Neuvostoliiton ja muiden Varsovan liiton maiden joukot Romaniaa lukuun ottamatta miehittivät maan 21. elokuuta 1968, ja pian demokraattiset uudistukset peruttiin seuranneen ”normalisoinnin” aikana. Neuvostoliiton kommunistisen puolueen puheenjohtaja Leonid Brežnev totesi, että sosialismin vaarantuminen yhdessä maassa on kaikkien sosialististen maiden asia. Tätä alettiin kutsua Brežnevin opiksi.
Miehityksen alettua Dubček ja muita uudistuspoliitikkoja vietiin vangittuina Moskovaan. Dubček oli työtovereineen puolueensa keskuskomitean rakennuksessa, kun sen valtasi joukko laskuvarjomiehiä. Mukana seurasi KGB:n virkailijoita, joista yksi julisti: ”Pidätän teidät toveri Indran johtaman Työläisten ja talonpoikain hallituksen nimissä”. Alois Indra oli kommunistisen puolueen keskuskomitean sihteeri, joka oli siirtynyt miehittäjien palvelukseen.
Dubček vietiin Moskovaan vankina, ilman mahdollisuutta tavata muita kaapattuja. Seuranneet neuvottelut olivat täysin muodolliset. Neuvottelupöytään päästiin 23. elokuuta, ja vastapuolella olivat Leonid Brežnev, Nikolai Podgornyi, Aleksei Kosygin ja Voronovin. Brežnev aloitti puolustelemalla tapahtunutta. Hän totesi, että keskuskomitean selän takana oli vehkeilty Tšekkoslovakian muuttamiseksi porvarilliseksi valtioksi, minkä vuoksi tarvitaan aikaa normalisoinnille, eikä joukkoja voida vetää pois. Muita Moskovan neuvotteluihin osallistuneita olivat uudistusmieliset Černík, Smrkovský, Bilák ja vapaaehtoisesti saapunut presidentti Svoboda. Neuvostoliittolaiset yrittivät painostaa tšekkoslovakialaisia myöntämään ”Varsovan kirjeen” syytökset paikkansapitäviksi sekä myöntämään Prahassa miehityksen alkaessa salaisesti pidetyn Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen 14. edustajakokouksen mitättömäksi.
Dubček joutui allekirjoittamaan 26. elokuuta 1968 niin kutsutun Moskovan julistuksen, jossa todettiin, että erimielisyydet sosialististen maiden välillä eivät ole ylipääsemättömiä. Moskovan julistus julistettiin ”puolueiden yhteisten etujen” ja ”keskinäisen ystävyyden nimissä” salaiseksi. Allekirjoittamiseen johti Dubčekin pelko siitä, että kieltäytyminen olisi tulkittu kehotukseksi avoimeen vastarintaan, minkä miehitysarmeija olisi kukistanut ihmishenkiä säästämättä. Dubček on todennut tilanteen olleen kuin suora kopio Tšekkoslovakian viimeisen sotaa edeltäneen presidentin Emil Háchan neuvotteluista Berliinissä 15. maaliskuuta 1939, missä Adolf Hitler otti Tšekin kansan Saksan valtakunnan "suojeluun". Neuvottelujen päätteeksi Brežnev piti puheen, jossa totesi aatteiden ja ihanteiden olevan sivuseikka. Tšekkoslovakia kuului Neuvostoliiton etupiiriin, ja Dubček oli ollut liian itsenäinen; hän ei ollut tarkistuttanut puheitaan Neuvostoliitossa eikä kysynyt lupaa henkilövaihdoksiin. Brežnev oli puhuessaan liikuttunut aina kyyneliin saakka, ja Dubček muistelee olleensa keskellä kyynistä byrokraattikoplaa, jonka maailmankuva oli valjastettu omien etujen ajamiseen.