stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uuno Turhapuro armeijan leivissä
Juoni

Uuno saa kutsun suorittamaan loppuun asepalveluksensa, jossa kerkesi aikoinaan olla vain yhden päivän. Uunon appiukko vuoristoneuvos Tuura on juuri nimitetty puolustusministeriksi, ja Uuno pyytää tältä vapautusta. Tuura kuitenkin määrää Uunon asepalvelukseen ja antaa komppanian päällikölle käskyn: ”Uunolle ei saa antaa iltalomaa ennen kuin hänestä on tehty mies!”
Lopulta Uuno ylenee majuriksi asti, ja sotkee vaimonsa Elisabethin mukaan pelleilyynsä. Elisabeth maskeeraa itsensä Uunon näköiseksi, ja tuuraa Uunoa yhden päivän armeijassa, jotta tämä saisi viettää vapaan illan. Uuno käy puolustusministeriössä salaa tapaamassa Tuuran sihteeri Unelma Säleikköä, jota Uuno suunnattomasti palvoo. Samalla Uuno sotkee perusteellisesti Tuuran asiat, niin lehtihaastattelut kuin puolustusvoimien budjettiesitykset valtiolle.
Lopulta Tuura joutuu sotaoikeuteen, sillä hänen tulkitaan aloittaneen sodan Ruotsia vastaan. Elokuva päättyy kohtaukseen, jossa Uuno toimii Tuuran puolustusasianajajana sotaoikeudessa ja kommentoi lakonisesti ”mä pahoin pelkään että me hävitään tää juttu”.
Lopuksi kamera vetäytyy valkokankaalta, ja näemme salintäydeltä naisia ja Uunon näköisiä miehiä, jotka arvioivat näkemäänsä. Joukossa ovat myös Elisabeth ja Uuno joka lausuu: "Kyl minust toi Loiri ampuu tos tyypis karkeesti yli – ei tommost oo eläväs elämäs."
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vesa-Matti Loiri  | … |  Uuno Turhapuro   |
|  Marjatta Raita  | … |  Elisabeth Turhapuro   |
|  Tapio Hämäläinen  | … |  puolustusministeri Tuura   |
|  Marita Nordberg  | … |  rouva Tuura   |
|  Simo Salminen  | … |  Sörsselsson, reservin kersantti   |
|  Elli Castrén  | … |  Tuuran sihteeri   |
|  Spede Pasanen  | … |  Härski-Hartikainen, reservin kersantti   |
|  Jyrki Kovaleff  | … |  komppanianpäälikkö kapteeni Brynner   |
|  Mauno Blomqvist  | … |  kersantti Koistinen   |
|  Jarkko Rantanen  | … |  vänrikki Napero   |
|  Yrjö Parjanne  | … |  eversti Kaarna   |
|  Eero Pikkarainen  | … |  komppanian vääpeli   |
|  Hannele Lauri  | … |  Marina Kaarna, everstin tytär   |
|  Helge Herala  | … |  puolustusvoimain komentaja   |
|  Maija-Liisa Peuhu  | … |  Mirja Putinki, toimittaja   |
|  Ismo Kallio  | … |  tasavallan presidentti   |
|  Ville-Veikko Salminen  | … |  ravintolan hovimestari   |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  Ilpo, eversti   |
|  Ulla Tapaninen  | … |  varuskunnan parturi   |
|  Riitta Väisänen  | … |  sotilaskodin tarjoilija   |
|  Aarno Sulkanen  | … |  pohjalainen vapaaehtoinen   |
|  Aimo Tepponen  | … |  pohjalainen vapaaehtoinen   |
|  Aarre Karén  | … |  sotaoikeuden jäsen   |
|  Esa Anttila  | … |  Reiska, pitkä alokas   |
|  Mikko Kivinen  | … |  alokas   |
|  Ville Sandqvist  | … |  2. vartiomies   |
|  Hannu Lahtinen  | … |  upseeri kabinetissa   |
|  Einar Vuorenmaa  | … |  upseeri kabinetissa   |
|  Mikko Sergejeff  | … |  neuvostoupseeri kabinetissa   |
|  Merja Kuisma  | … |  striptease-tanssijatar   |
|  Kalle Holmberg  | … |  vanha moku   |
|  Pekka Vennamo  | … |  vanha moku   |
|  Jorma Ojaharju  | … |  vanha moku   |
|  Jukka Sipilä  | … |  vanha moku   |
|  Veikko Kerttula  | … |  ruotsalainen sotilas   |
|  Riki Sorsa  | … |  1. vartiomies   |
|  Ensio Itkonen  | … |  autosotamies (Ensio) Itkonen   |
|  Jari Lappalainen  | … |  viulisti   |
|  Károly Garam  | … |  sellisti   |
|  Olli Rahnasto  | … |  tennispelaaja Olli Rahnasto   |
|  Raymond  | … |  taikuri   |
|  Eini  | … |  laulajatar   |
|  Marjut Ollila  | … |  ravintolan asiakas   |
|  Markku Arokanto  | … |  elokuvan katsoja   |
Muuta tietoa

Elokuva on ensimmäinen Ere Kokkosen käsikirjoittama Uuno-elokuva. Tosin Uunojen käsikirjoituksiin ovat Pasasen ja Kokkosen lisäksi tuoneet omia ideoitaan myös Vesa-Matti Loiri ja Simo Salminen. Esimerkiksi upseerikerholla nähtävä biljardikohtaus kirjoitettiin mukaan Vesa-Matti Loirin vaatimuksesta, ja hän suunnitteli sen itse vanhan televisioesiintymisensä pohjalta.lähde tarkemmin? Ajatus tarinan kiertymisestä sodaksi Ruotsia vastaan puolestaan syntyi Spede Pasasen päästä.lähde tarkemmin? Elokuva kuvattiin suurelta osin Santahaminan varuskunnassa Helsingissä, sisäkohtauksia lisäksi muun muassa MTV:n studiossa Pasilassa ja ohjaaja Ere Kokkosen kotona Nurmijärvellä.
Arvioita

Helsingin Sanomien kriitikko Helena Ylänen haikaili, että ”Uunon terävä kieli ja pettämätön logiikka, joilla hän varjeli koskemattomuuttaan vielä maatessaan kotinsa sohvassa, ovat pehmenneet”, ja jatkoi: ”Uunosta on tullut entistä selvemmin pahaa tarkoittamaton velikulta, laiskanpulskea vempula, joka kiusaa appiukkoaankin melkein kuin vahingossa. Niin saa tietenkin olla, jos Turhapuron tekijät ja uskolliset katsojat niin haluavat. Minä nauttisin ilkeämmästä ja riehakkaammasta komiikasta. – – – Loirin työskentely on seestymässä ajoittain kliseytyneestä farssikomiikasta pehmeämpään, yleisöä vähemmän kosiskelevaan ilmaisuun. Ennen kuin huomaammekaan, hän on tehnyt Uunosta ihmisen.”
Aamulehden Reijo Noukka pohti elokuvan suhdetta puolustusvoimiin: ”Spede ei tee pilkkaa armeijasta: hän pysyttelee niissä samoissa rajoissa kuin perinteinen suomalainen sotilasfarssi, joka ei koskaan ole ollut armeijan tai asevelvollisuuden vastainen. Jos se sitä olisi, ei yhteistyö armeijan kanssa olisikaan mahdollista. – – – Uuno Turhapuro armeijan leivissä antaakin varmaan maamme rauhantutkijoille miettimisen aihetta. Kaikesta armeijan ja asevelvollisuuden vastaisesta propagandasta ja luodusta ilmapiiristä huolimatta nämä perusinstituutiomme tuntuvat nauttivan varsin suurta suosiota.” Turun Sanomien Tapani Maskula tarkasteli kysymystä toisesta näkökulmasta: ”Pelottavan suosituista amerikkalaisista ryhtikomedioista poiketen Spede ei paisuttele eikä propagoi armeijan välttämättömyyttä tai tarpeellisuutta. Vaikka filmin tekijät huolellisesti välttävät kriittisiä kannanottoja, fyysisiä urheilusuorituksia sokeasti palvova armeija kompastuu silti omaan jäykkyyteensä törmätessään Uuno Turhapuron säkenöivään kekseliäisyyteen.”
Elokuvan tekijät kertoivat lehdistötiedotteessaan elokuvan sosiaalisesta tilauksesta: ”Siviilipalvelun lisääntyessä ovat myös sotilasfarssit vähentyneet. Tätä kulttuurielämän aukkoa kiirehtii nyt täyttämään Uuno Turhapuro armeijan leivissä. Poiketen vallitsevasta linjasta tämä sotaelokuva ei ole sodan vastainen, ei puolustusvoimien vastainen – eikä se ilmeisesti ole edes sotaelokuva. – – – Poiketen aiemmasta käytännöstä pyrkivät elokuvan tekijät – – – nyt hankkimaan katsojakuntansa kotimaasta ja lehdistön arvostelut ulkomailta.”
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa sotilasfarssin kliseitä noudattavaksi sähläilyksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Televisioesitykset (elokuva)

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 1.5.1992 | MTV3 | 1 220 000 |
| 1.1.2000 | MTV3 | 1 129 000 |
| 1.1.2007 | MTV3 | 1 078 000 |
| 16.11.2013 | MTV3 |  |
| 6.9.2014 | MTV3 |  |
| 18.1.2015 | MTV3 |  |
| 18.11.2016 | MTV3 | 447 000 |
| 19.6.2018 | Sub | 107 000 |
| 24.6.2018 | Sub |  |
| 25.12.2018 | Sub | 121 000 |
| 29.12.2018 | Sub |  |
| 8.4.2019 | Sub | 87 000 |
| 29.6.2019 | Sub | 46 000 |
| 15.6.2019 | MTV3 | < 159 000 |
| 19.6.2019 | Sub | 104 000 |
| 29.6.2019 | Sub | 46 000 |
| 24.12.2019 | Sub | 118 000 |
| 25.6.2020 | Sub | 102 000 |
| 27.6.2020 | MTV3 |  |
| 30.6.2020 | Sub |  |
| 12.4.2021 | Sub | 106 000 |
| 17.4.2021 | Sub |  |
| 2.8.2021 | Sub | 55 000 |
| 3.8.2022 | Sub | 107 000 |
| 28.8.2022 | Sub | 156 000 |
| 20.8.2023 | MTV Sub |  |
| 19.7.2024 | MTV Sub |  |
Aiheesta muualla

Uuno Turhapuro armeijan leivissä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Uuno Turhapuro armeijan leivissä Elonet.
| n k Uuno Turhapuro |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat:  Uuno Turhapuro (1973)  Professori Uuno D. G. Turhapuro (1975)  Lottovoittaja UKK Turhapuro (1976)  Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon (1977)  Rautakauppias Uuno Turhapuro – presidentin vävy (1978)  Uuno Turhapuron aviokriisi (1981)  Uuno Turhapuro menettää muistinsa (1982)  Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin (1983)  Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984)  Uuno Epsanjassa (1985)  Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986)  Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987)  Tupla-Uuno (1988)  Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla (1990)  Uuno Turhapuro herra Helsingin herra (1991)  Uuno Turhapuro Suomen Tasavallan Herra Presidentti (1992)  Uuno Turhapuron poika (1993)  Uuno Turhapuron veli (1994)  Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies (1998)  Uuno Turhapuro – This Is My Life (2004) 
TV-sarjat:  Uuno Turhapuro (1996)  Kansalainen Turhapuro (2017) 
Videopelit:  Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986)
Kolumbiankerttuli

| Kolumbiankerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Inkakerttulit Myiothlypis
Laji::  conspicillata
Kaksiosainen nimi
 Myiothlypis conspicillata  (Salvin & Godman, 1880) 
Synonyymit
 Basileuterus conspicillatus 

Katso myös
   Kolumbiankerttuli Wikispeciesissä   Kolumbiankerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kolumbiankerttuli (Myiothlypis conspicillata) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kolumbiankerttulia tavataan pienellä alueella Sierra Nevada de Santa Martan vuoristossa Kolumbian pohjoisosissa. Laji on edelleen suhteellisen yleinen, mutta se on vähenemässä nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Elinympäristö

Kolumbiankerttuli elää kosteissa vuoristometsissä, metsänreunoilla ja kahviplantaaseilla 450–2 200 metrin korkeudella mernepinnasta.
Naisten Linja

Naisten Linja (tai Naisten Linja Suomessa ry, Kvinnolinjen i Finland rf) on lähisuhdeväkivaltaa kokeneille naisille ja tytöille tukipalveluita tarjoava suomalainen rekisteröity yhdistys. Naisten Linja tarjoaa maksutonta ja anonyymia keskusteluapua puhelimitse, chat-palvelussa ja ajanvarauksella sekä tekee yhteiskunnallista vaikuttamistyötä naisiin kohdistuvan väkivallan vähentämiseksi.
Palvelut

Naisten Linjan koulutetut vapaaehtoiset tukevat ja neuvovat väkivaltaa tai sen uhkaa kokeneita naisia ja naiseksi itsensä määritteleviä auttavassa puhelimessa ja chat-palvelussa. Puhelin ja chat palvelevat myös huolestuneita läheisiä. Naisten Linjan väkivaltatyön asiantuntijat tarjoavat vertaistukiryhmiä ja keskusteluapua ajanvarauksella verkossa ja kasvokkain.
Naisten Linjan palvelut ovat maksuttomia ja anonyymeja, ja kaikkia työntekijöitä ja vapaaehtoisia sitoo vaitiolovelvollisuus. Yhteydenottajien henkilötietoja ei kirjata, vaikka ne tulisivat ilmi puhelun tai muun yhteydenoton aikana. Anonymiteetti voidaan purkaa vain, jos Suomen sosiaali- ja terveyspalveluiden tuottajia koskeva ilmoitusvelvollisuus pakottaa siihen, esimerkiksi alaikäisiin kohdistuneen väkivaltarikoksen ja lastensuojelutarpeiden selvittämisen yhteydessä.
Vuonna 2022 Naisten Linjan puhelin- ja chat-palveluissa työskenteli noin 160 vapaaehtoista. Puhelinapua tarjotaan arkisin klo 16–20 ja chat-apua tiistaisin ja torstaisin klo 16–20.
Vaikuttamistyö

Naisten Linja pyrkii vähentämään naisiin kohdistuvaa väkivaltaa yhteiskunnallisella vaikuttamistyöllä, ja toimii yhteistyössä useiden järjestöjen ja työryhmien kanssa Suomessa ja kansainvälisesti. Naisten Linjalla on oma edustaja Naisjärjestöjen Keskusliiton hallituksessa, Tasa-arvoasiain neuvottelukunta Tanen Sukupuoli, talous ja valta -jaostossa sekä Naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan torjunnan toimikunta NAPEn järjestöryhmässä. Lisäksi Naisten Linja on Women Against Violence Europe WAVE -verkostossa ja sen valtuutettu Suomessa.
Naisten Linja jakaa tietoa naisiin kohdistuvan väkivallan eri muodoista sosiaalisessa mediassa, koulutusmateriaaleissa, tilaisuuksissa ja verkkosivuillaan. Lisäksi Naisten Linja ottaa kantaa mediassa.
Yhdistyksen tausta

Naisten Linja perustettiin vuonna 2000 Helsingissä.
Naisten Linja Suomessa ry:n hallitukseen kuuluu puheenjohtajan lisäksi neljä varsinaista jäsentä ja yksi varajäsen. Vuonna 2024 hallituksen puheenjohtajana toimii Aino Jones. Naisten Linjan toiminnanjohtaja on Katju Aro. Yhdistys työllistää neljä väkivaltatyön asiantuntijaa, vapaaehtoistoiminnan koordinaattorin ja viisi hallinnon ja viestinnän ammattilaista.
Naisten Linjan toimintaa rahoittavat Sosiaali- ja terveysalan avustuskeskus STEA ja oikeusministeriö. Helsingin kaupunki tukee Naisten Linjan vertaisryhmätoimintaa. Lisäksi Naisten Linjan toimintaa rahoitetaan jäsenmaksuilla ja lahjoituksilla.
Koulupuku

Koulupuku on jonkin koulun oppilaille määrätty yhdenmukainen asu, jota oppilaiden on käytettävä koulupäivän aikana.
Koulupukupakkoa on perusteltu esimerkiksi sillä, että koulupuku antaa oppilaille yhteenkuuluvuuden tunteen koulunsa kanssa, sillä, että se opettaa oppilaat pukeutumaan hyvin, sekä sillä, että yhdenmukaisen pukeutumisen avulla vältettäisiin oppilaiden eriarvoisuus, joka perustuu erihintaisiin vaatteisiin. Koulupukuja on vastustettu esimerkiksi niiden tuoman ylimääräisten kustannusten vuoksi ja siksi, että ne tukahduttaisivat oppilaiden yksilöllisyyden.
Maittain

Koulupuvut ovat käytössä joko kaikilla tai useimmilla koulutasoilla esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Australiassa, Venäjällä, Kiinassa, Japanissa, Intiassa, Etelä-Koreassa, Pohjois-Koreassa, Vietnamissa, Indonesiassa, Bhutanissa, Sri Lankassa, Syyriassa, Ghanassa ja Kuubassa. Myös joissakin kouluissa Yhdysvalloissa on koulupukupakko. Ranskassa aloitettiin vuonna 2024 kaksivuotinen kokeilu, jossa osa kouluista otti käyttöön pakollisen koulupuvun. Tarkoituksena oli vähentää kiusaamista ja epätasa-arvoa oppilaiden välillä. Ranskan merentakaisilla alueilla, kuten Ranskan Guayanassa ja Ranskan Polynesiassa on sen sijaan jo ollut käytössä viranomaisten määräämä koulupuku.
Suomessa koulupukuja ei ole koskaan käytetty. Opetushallituksen mukaan oppilaita ei myöskään voi velvoittaa käyttämään koulupukua.
Koulupuvun tyyli, vilpoisuus ja peittävyys vaihtelevat eri maissa kulttuurin ja ilmaston mukaan. Joissakin maissa kaikilla maan koululaisilla on samanlaiset asut, mutta joissakin maissa eri kouluilla on omat koulupukunsa. Monissa maissa koulupukuun kuuluvat pitkät housut, valkoinen kauluspaita, solmio ja takki. Joissain maissa pojat käyttävät sortseja. Useasti tyttöjen koulupukuun kuuluvat hame, pitkät tai polvisukat, solmio ja kauluspaita tai villapaita.
Esimerkkejä

Englantilaisia opiskelijoita Kennet Schoolin koulupuvussa.
Japanilaisia koulutyttöjä japanilaisessa koulupuvussa.
Kiinalaisia koululaisia Haikoussa.
Intialaisia koulupoikia.
Ruandalaisia koululaisia.
Ghanalainen koulupoika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koulupuku Wikimedia Commonsissa
Lipovanit

Lipovaneja kirkon edustalla seremonian aikana romanianlaisessa Slava Cerchezăn kylässä vuonna 2004.
Lipovanit tai lippovanit ovat Romanian Dobrudžassa ja Ukrainan Budžakissa asuvia vanhauskoisia ortodokseja, joiden juuret juontuvat Venäjältä. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Romaniassa asuu 35 791 lipovania, joista 21 623 Pohjois-Dobrudžassa.
Nimen alkuperä

Nimen uskotaan saaneen alkunsa venäjän kielen sanasta липа (lipa) ’lehmukset’ tai nimestä Filippovka, joka viittaa Filippuksen päivään. Viimeisimmät tutkimukset kuitenkin osoittavat sen olevan johdos nimestä Filipp Pustosviat (1672–1742) (ilippovcy tai (fi)lippovane.)
Historia

Uskonlahko erkaantui yli 200 vuotta sitten Venäjän ortodoksisesta kirkosta. He asettuivat Prut-joen rannoille Moldovaan ja Tonavan suistoalueelle. Vuonna 1876 lipovanien seurakuntaan liittyi skoptseja, jotka pakenivat vainoja.
Aiheesta muualla

Second-Hand Souls: Selected Writing by Nichita Danilov (translated from Romanian by Sean Cotter)
Lipovan's icons: The Bleschunov Municipal Museum of Personal Collections (Arkistoitu – Internet Archive)
Romania. Religious Freedom Report 1999 (Arkistoitu – Internet Archive)
Zorile newspaper published in Romanian and Russian
Taylor Knibb

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Taylor Knibb Pariisin olympialaisissa 2024. |  Taylor Knibb Pariisin olympialaisissa 2024. |  Taylor Knibb Pariisin olympialaisissa 2024. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten triathlon
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | sekaviesti |  |
Taylor Knibb (14. helmikuuta 1998) on yhdysvaltalainen triathlonisti ja olympiamitalisti.
Knibb saavutti ensimmäisen junioreiden MM-mitalin vuonna 2015, kun hän oli toinen Chicagon MM-kilpailuissa. Hän voitti samana vuonna Yhdysvaltojen junioreiden mestaruuden. Hän uusi seuraavana vuonna Yhdysvaltain junioreiden mestaruuden sekä voitti ensimmäisen junioreiden MM-kullan. Lisäksi hän saavutti ensimmäisen aikuisten mitalin World Cupissa, kun hän oli Montrealin osakilpailun kolmas. Hän uusi junioreiden MM-kullan seuraavana vuonna Rotterdamin MM-kilpailuissa. Hänen paras sijoitus aikuisten kilpailuisssa oli toinen sija Edmontonin osakilpailussa. Vuonna 2018 Knibb oli parhaimmillaan toinen Lausannen osakilpailussa. Vuonna 2019 Knibb oli toinen Santo Domingossa järjestetyssä kilpailussa. Vuonna 2021 Knibb saavutti useita kilpailuvoittoja, kun hän voitti World Triathlon Championship Seriesin osakilpailut Jokohamassa ja Edmontonissa ollen kokonaiskilpailun toinen. Tokion olympialaisissa hän oli yksilökilpailussa sijalla 16., mutta saavutti olympiahopeaa sekaviestikilpailussa. Hän oli myös saman vuoden Ironman 70.3 -kilpailun kolmas. Vuonna 2022 Knibb oli maailmanmestaruuskiertueen osakilpailuissa parhaimmillaan toinen Bermudalla ja kolmas Cagliarissa. Hän oli kokonaiskilpailun kolmas. Knibb voitti vuoden 2022 Ironman 70.3 kilpailun. Vuonna 2023 hän sijoittui MM-kiertueella parhaimmillaan Jokohamassa kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän oli Jokohamassa toinen ja voitti vain neljä päivää myöhemmin maantiepyöräilyn aika-ajon Yhdysvaltojen-mestaruuden.
Pariisin olympialaisissa 2024 Knibb sijoittui yksilökilpailussa 19:nneksi. Sekaviestikilpailussa hän saavutti jälleen olympiahopeaa hävittyään viimeisen osuuden loppukiritaistelussa sekunnilla Saksan Laura Lindemannille mutta oltuaan maalikuvatarkastelun tuloksena niukasti edellä Ison-Britannian Beth Potteria.
Suomalais-ugrilainen kulttuuripääkaupunki

Suomalais-ugrilainen kulttuuripääkaupunki on hanke, jolla suomalais-ugrilaisia alueita pyritään tekemään tunnetuiksi. Samalla pyritään elävöittämään suomalais-ugrilaisten alueiden maaseutua. Hankkeessa valitaan joka vuosi kulttuuripääkaupungiksi paikkakunta joltain suomalais-ugrilaiselta alueelta, joka saa käyttää pääkaupungin arvonimeä vuoden ajan. Kilpailun palkintona on puinen lintupatsas, jonka nimi on Tsirk. Sen on suunnitellut Pavel Varunin Virosta.
Hankkeen kansliana on toiminut 2010-luvun lopulta alkaen virolainen Põlisrahvaste arengu keskus eli Uralic Keskus. Myös Sukukansojen ystävät on ollut mukana hankkeessa 2020-luvun taitteesta alkaen, esimerkiksi osana valinnan tehnyttä tuomaristoa, sittemmin järjestelytoimikunnassa.
Vuonna 2021 kilpailun voittaneen mulgikylän Abja-Paluojan vastaehdokas oli ersäläiskylä Polesnaja Tavla. Vuonna 2023 valinta kohdistui ensimmäistä kertaa Suomeen, kun Kuhmo voitti arvonimen. Vastaehdokkaana sillä oli Iisaku Virosta. Vuoden 2025 voittajan Narvan vastaehdokas oli Nižyn Ukrainasta.
Hankkeen aloitti Suomalais-ugrilaisten kansojen nuorten liitto MAFUN 2010-luvun alussa, ja liitto myös hallinnoi hanketta, mutta nykyään MAFUN:n toiminta on hiipunut.
Pääkaupungin arvonimen voittajat

2014, Bõgõ, Udmurtia
2015, Obinitsa, Setomaan kunta, Setumaa
2016, Veszprém ja Iszkaszentgyörgy yhdessä, Unkari
2017, Vuokkiniemi, Karjalan tasavalta
2019, Untšo, Marin tasavalta
2020, Miškan, Baškortostanin tasavalta (Baškiria)
2021, Abja-Paluoja, Mulgin kunta, Mulgimaan kulttuurishistoriallinen alue, Viro
2022, Bayterek, Udmurtia
2023, Kuhmo, Suomi
2025, Narva, Viro
Vuodelle 2024 pääkaupunkia ei valittu, mutta Sukukansojen ystävät ja Uralic Keskus järjestivät pääkaupunkihankkeen 10-vuotisjuhlaseminaarin Kuhmossa Juminkeossa ja julkistivat vuoden 2025 pääkaupungin.
Kirjallisuutta

Kovasiipi, Katri: Komea käynnistys symbolisena päivänä. Karjalan Heimo, 2023, nro 3–4. Helsinki: Karjalan Sivistysseura.
Sild, Silver: Kvaliteedimärgise mõju sihtkohale soome-ugri kultuuripealinna tuutli näitel, 2024. Kandidaatintutkielma, Tarton yliopiston Pärnun toimipisteen Matkailuala.
Aiheesta muualla

Kulttuuripääkaupunkihankkeen Facebook-sivu
Presidentti Toomas Hendrik Ilves Obinitsassa, Virossa, kulttuuripääkaupungin tilaisuudessa vuonna 2016. Hän vieraili myös Abja-Paluojassa vuonna 2021 Viron kulttuuriministeri Tiit Terikin kanssa.
Oliivikulmakerttuli

| Oliivikulmakerttuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttulit Parulidae
Suku::  Inkakerttulit Myiothlypis
Laji::  chrysogaster
Kaksiosainen nimi
 Myiothlypis chrysogaster  (Tschudi, 1844) 
Synonyymit
 Basileuterus chrysogaster 

Katso myös
   Oliivikulmakerttuli Wikispeciesissä   Oliivikulmakerttuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oliivikulmakerttuli (Myiothlypis chrysogaster) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Oliivikulmakerttulia tavataan Boliviassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti levittäytyneeksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Lajin levinneisyysalue on kuitenkin laaja, eikä sen uskota olevan vaarassa, joten oliivikulmakerttuli on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Naisjärjestöjen Keskusliitto

Naisjärjestöjen Keskusliitto (entinen Suomen Naisten Kansallisliitto) on vuonna 1911 perustettu naisjärjestöjen kattojärjestö ja yhteistyöfoorumi. Siihen kuuluu laajasti suomalaisia naisjärjestöjä sekä naisvaltaisten alojen ja naiserityistä työtä tekeviä järjestöjä. Toimintaa rahoittavat opetus- ja kulttuuriministeriö, yksityiset säätiöt ja rahastot sekä jäsenjärjestöt. Naisjärjestöjen Keskusliitto perustettiin alun perin International Council of Womenin Suomen osastoksi, ja kansainvälinen yhteistyö on ollut olennainen osa sen toimintaa.
Naisjärjestöjen Keskusliitto on feministinen naisjärjestöjen kattojärjestö, jonka tavoitteena on naisten aseman, sukupuolten tasa-arvon ja tyttöjen ja naisten ihmisoikeuksien edistäminen. Liitto koordinoi ja tukee jäsenjärjestöjensä toimintaa ja huoltaa jatkuvasti kasvavaa naisjärjestöjen verkostoa. Liitto on puoluepoliittisesti sitoutumaton ja kaksikielinen.
Toiminta muodostuu lausunnoista sekä sidosryhmätyöskentelystä niin päättäjien kuin kansalaisjärjestöjen kanssa. Lisäksi liitto tekee aktiivista vaikuttamistyötä eri yritysten ja muiden tahojen kanssa muun muassa erilaisten hankkeiden kautta. Hankkeiden avulla lisätään tietoisuutta, koulutetaan jäsenjärjestöjä ja sidosryhmiä ajankohtaisista teemoista sekä kannustetaan konkreettisiin tasa-arvotekoihin. Liitto viestii aktiivisesti tasa-arvotiedosta ja naisten asemasta.
Naisjärjestöjen Keskusliitto on Vapaaehtoisen pelastuspalvelun toimintaa tukeva järjestö.
Aleksandra-palkinto

Liitto myöntää Aleksandra-palkinnon (ensimmäisen puheenjohtajan, Alexandra Gripenbergin, mukaan) huomattavasta työstä tasa-arvon edistämiseksi.
Päivi Istala, toimittaja 2003
Batulo Essak, seksuaaliterapeutti, 2006
Kirsti Partanen, Suomen Voimisteluliiton puheenjohtaja, 2011
Leena Ruusuvuori, liiton entinen pääsihteeri, 2014
Sirkka-Liisa Anttila, liiton entinen pääsihteeri ja kansanedustaja 2015