stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tikkurila
Rakennussuojelu

Suojeltuja rakennuksia oli Tikkurilassa 20 kappaletta vuonna 2022.
| Kohde | Osoite | Valmistumisvuosi | Koordinaatit | Kuva |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tikkurilan vanha asemarakennus | Hertaksentie 1 | 1862 | 60.291°N, 25.0432°E |  |
| Orvokkitien päiväkoti, ent. Fagerströmin huvila | Orvokkitie 16 | 1908 | 60.2985°N, 25.0377°E |  |
| Vantaan kuvataidekoulu, ent. Tikkurilan koulu (vanhempi rakennus) | Orvokkitie 15 | 1926 | 60.2993°N, 25.0392°E |  |
| Tikkurilan koulu (uudempi rakennus) | Orvokkitie 15 | 1939 | 60.299°N, 25.0391°E |  |
| Silkkitehdas: A-talo | Tikkurilantie 44 | 1934–1964 | 60.2887°N, 25.0371°E |  |
| Veininmylly | Tikkurilantie 42 | 1935 | 60.2891°N, 25.0382°E |  |
| Villa Söderbo | Tikkurilantie 42 | 1939 | 60.289°N, 25.0377°E |  |
| Saarelan talo (Villa Girsen) | Virnakuja 5 | 1939 | 60.2858°N, 25.0318°E |  |
| Entinen paloasema | Palokunnanmäki 1 | 1939 | 60.2993°N, 25.0351°E |  |
| Silkkitehdas: B-talo, Kutomo | Tikkurilantie 44 | 1951–1954 | 60.2884°N, 25.0365°E |  |
| Silkkitehdas: Lämpökeskus | Tikkurilantie 44 | 1952 | 60.2888°N, 25.0366°E |  |
| Aravatalo | Kielotie 42 | 1952 | 60.2978°N, 25.0393°E |  |
| Neuvola | Kielotie 40 | 1952 | 60.2973°N, 25.0395°E |  |
| Kaupungintalo | Asematie 7 | 1956 | 60.2936°N, 25.0402°E |  |
| As Oy Lohenpyrstö (2 eri rakennusta) | Orvokkitie 13 | 1956 | 60.2984°N, 25.039°E 60.2984°N, 25.0385°E |  |
| As Oy Kultapyrstö (2 eri rakennusta) | Kielotie 38 | 1957 | 60.2967°N, 25.0391°E 60.297°N, 25.0388°E |  |
| Galleria K | Asematie 7 | 1958 | 60.2935°N, 25.0391°E |  |
| As Oy Säästöpyrstö | Kielotie 44 | 1959 | 60.2982°N, 25.04°E |  |

Suojeltujen rakennusten lisäksi alueella oli 28 rakennusperintökohdetta, joita ei ole suojeltu, kuten Keravanjoen ylittävä rautatiesilta, Kassantalo, kauppakeskus Tikkuri, tiedekeskus Heureka, Tikkurilan kirjasto ja terveysasema sekä Vantaan oikeustalo.
Väestö

Vuoden 2023 lopussa Tikkurilassa asui 8 815 asukasta. Asukkaista vain pieni osa on lapsia ja nuoria,  kun taas vanhempia ihmisiä on melko paljon. Noin 20 prosenttia väestöstä puhuu äidinkielenään muuta kuin suomea tai ruotsia.  Työpaikkoja Tikkurilassa on huomattavasti enemmän kuin muissa alueen kaupunginosissa.
Muuhun Vantaaseen verrattaessa Tikkurilassa on eniten yksin asuvia ja vähiten suuria perheitä. 
Tikkurila kuuluu niiden kymmenen Vantaan kaupunginosan joukkoon, joiden asunnoista alle puolet on omistusasuntoja. Vuokra-asunnoista suurin osa on vakuutusyhtiöiden tai VVO:n omistamia. Asumisoikeusasuntoja on vain yksi prosentti. Asuntojen keskikoko on Vantaan matalin, vain 58 neliömetriä.lähde?
Vantaan kaupunginosista Tikkurilassa on lähivuosina ollut suurin väestönkasvu, ja se on tuonut mukanaan runsasta asuntotuotantoa. Vuosien 2019–2030 välillä alueelle on kehittymässä uusia asuntoja mahdollisesti noin 15 000 uudelle asukkaalle ja vuoteen 2040 mennessä noin 21 000:lle. Yksi kasvuun vaikuttavista tekijöistä on korkea rakentaminen: esimerkiksi rautatieaseman läheisyyteen suunnitellaan 25-kerroksista tornitalokorttelia.
Palvelut

Tikkurilan kaupallinen keskus ulottuu Tikkurilan rautatieasemalta kaupunginosan länsirajalle. Se muodostuu muun muassa kahdesta kauppakeskuksesta: vuonna 1984 avatusta kauppakeskus Tikkurista sekä rautatieaseman yhteyteen vuonna 2015 avatusta toimisto- ja liikekeskus Dixistä. Liikekeskustassa sijaitsee poikittain kulkeva kävelykatu Tikkuraitti. Tikkurilan suurimmat ruokakaupat ovat Prisma ja K-Supermarket. Aseman läheisyydessä sijaitseva Sokos Hotel Vantaa on tunnettu muun muassa viihderavintola Tulisuudelmasta. Vuonna 1991 valmistunut hotelli sijaitsee paikalla, jossa vielä 1960-luvulla toimi Tikkurilan maalitehdas. 1980-luvun-jälkeen Tikkurilan palvelutarjonnan kerrotaan näivettyneen, ja vuonna 1999 avatun kauppakeskus Jumbon on sanottu luoneen niin paljon kilpailua, että Tikkurilasta poistui pieniä erikoiskauppoja.
Tikkurilassa sijaitsee myös Vantaan kaupungintalo ja kaupungin virastoja. Elokuvateatteri Bio Grand on toiminut Tikkurilassa vuodesta 1939 lähtien. Tiedekeskus Heurekan ja Veininmyllyn väliseen jokirantaan on suunnitteilla saunakompleksi, johon kuuluvat kolme saunaa ja ravintola.
Palvelut > Opetus ja kirjastotoimi

Tikkurilassa toimii Laurea-ammattikorkeakoulun koulutusyksikkö. Suomen suurimpiin lukioihin kuuluva Tikkurilan lukio sijaitsee junaradan toisella puolella Jokiniemen kaupunginosassa. Lähimmät Tikkurilaa palvelevat peruskoulut ovat Jokiniemen puolella sijaitseva Jokiniemen koulu (luokat 1–9) sekä Viertolan puolella sijaitsevat Viertolan koulu (luokat 1–6) ja Peltolan koulu (luokat 7–9).
Keskeisellä paikalla sijaitseva Tikkurilan kirjasto on Vantaan kaupunginkirjaston pääkirjasto sekä lainaus- ja kävijämäärältään Vantaan suurin kirjasto.
Palvelut > Terveys

Tikkurilan terveysasema sijaitsee keskeisellä paikalla Tikkurilan liikekeskustassa.
Palvelut > Liikunta ja urheilu

Tikkurilan länsipuolella sijaitsee Tikkurilan urheilupuisto, joka tosin kuuluu Viertolan kaupunginosaan. Sen yhteydessä sijaitsee muun muassa Tikkurilan uimahalli, jäähalli Trio Areena sekä urheilutalo Trio Sport Center.
Liikenne

Tikkurilan rautatieasema on Suomen kolmanneksi vilkkain rautatieasema. Junalla pääsee Helsingin keskustaan 14 minuutissa ja vuoroja kulkee tiheästi. Matka-aika Lahteen on nopeimmillaan 32 minuuttia, Kouvolaan 67 minuuttia, Tampereelle 67 minuuttia ja Hämeenlinnaan 47 minuuttia. Tikkurilasta on juna- ja linja-autoyhteys noin viiden kilometrin päässä sijaitsevalle lentoasemalle. Tikkurilalla on merkittävä rooli suunnitellun Vantaan pikaraitiotien reitillä, sillä raitiovaunut alittavat Tikkurilan aseman Tikkurilanraitio-nimisessä tunnelissa, johon kuuluu maanalainen pysäkki junavaihtoja varten. Hanke valmistuu aikaisintaan vuonna 2029.
Liikenne > Linja-autot

Tikkurila on Itä-Vantaan bussiliikenteen keskus, josta on tarjolla vuoroja kaupungin ja pääkaupunkiseudun eri osiin. Tikkurilan eteläpuolelta ohittavalla Kehä III:lla sijaitsee Tikkurilan tienhaaran pikavuoropysäkki, jossa pysähtyy lentoaseman, Porvoon ja Kotkan välisiä linja-autovuoroja.
Runkolinja 570 Mellunmäki (M) – Hakunila – Tikkurila – Aviapolis – Lentoasema
571 Tikkurila – Ylästö – Myyrmäki
576 Tikkurila – Aviapolis – Seutula – Kivistö
611 Rautatientori – Suutarila – Tikkurila
619 Tikkurila – Hiekkaharju – Simonsilta (Möskäri)
624 Tikkurila – Ilola – Leinelä – Koivukylä – Päiväkumpu
624N Tikkurila – Leinelä – Ilola (Kylmäoja)
625 Tikkurila – Hiekkaharju – Koivukylä – Peijas
631 Tikkurila – Leinelä – Koivukylä – Korso – Kulomäki
641 Tikkurila – Leinelä – Hyrylä – Kerava
711 Hakaniemi – Kuusikko – Tikkurila
711K Hakaniemi – Jakomäki – Heikinlaakso – Kuusikko – Tikkurila
717 Rautatientori – Jakomäki – Hakunila – Honkanummi – Tikkurila
717K Rautatientori – Jakomäki – Vaarala – Hakunila – Tikkurila
724 Tikkurila – Havukoski – Päiväkumpu
735 Tikkurila – Korso – Mikkola
736 Tikkurila – Sotunki – Nikinmäki – Leppäkorpi – Korso
999 Tikkurila – Söderkulla – Porvoo
Liikenne > Lähijunat

I Helsinki – Tikkurila – Lentoasema – Myyrmäki – Huopalahti – Helsinki
P Helsinki – Huopalahti – Myyrmäki – Lentoasema – Tikkurila – Helsinki
K Helsinki – Tikkurila – Kerava
T Helsinki – Tikkurila – Kerava – Riihimäki (vain yöaikaan)
R Helsinki – Tikkurila – Kerava – Riihimäki (– Hämeenlinna – Tampere)
D Helsinki – Tikkurila – Kerava – Riihimäki
Z Helsinki – Tikkurila – Kerava – Lahti (– Kouvola)
Nähtävyyksiä ja huomattavia rakennuksia

Tikkurilan vanha asemarakennus eli Vantaan kaupunginmuseo (C. A. Edelfelt, 1862)
Silkkitehtaan teollisuuskortteli (1934–1964, Herman Kues ja Matti Finell)
Kaupungintalo ja Galleria K -taidegalleria (Eija ja Olli Saijonmaa, 1956 ja 1958)
Tiedekeskus Heureka (M. Heikkinen, M. Komonen, L. Anttila, 1989)
Kielotorni (Gullichsen–Vormala, 2005)
Tikkurilan kirkko (A. Lassila, 2021)
Käärijä-muraali (Viivi Vierinen, Juha Lahtinen ja Joonas Koponen, 2023)
Nähtävyyksiä ja huomattavia rakennuksia > Läheisyydessä

Kulttuuritehdas Vernissa (Jokiniemessä)
Tikkurilankoski (Jokiniemessä)
Tikkurilan uimahalli (Viertolassa)
Vantaan Majakka (Jokiniemessä)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tikkurila Wikimedia Commonsissa
| n k Vantaa |
| --- | --- | --- |
 Uusimaa  Helsingin seutukunta  Pääkaupunkiseutu 
| Myyrmäen suuralue |  Askisto  Hämeenkylä  Hämevaara  Kaivoksela  Linnainen  Martinlaakso  Myyrmäki  Petikko  Vantaanlaakso  Vapaala  Varisto  |  |
| Kivistön suuralue |  Keimola  Kiila  Kivistö  Lapinkylä  Luhtaanmäki  Myllymäki  Piispankylä  Riipilä  Seutula  Vestra  |  |
| Aviapoliksen suuralue |  Lentokenttä  Pakkala  Tammisto  Veromies  Viinikkala  Ylästö  |  |
| Tikkurilan suuralue |  Hakkila  Helsingin pitäjän kirkonkylä  Hiekkaharju  Jokiniemi  Koivuhaka  Kuninkaala  Ruskeasanta  Simonkylä  Tikkurila  Viertola  |  |
| Koivukylän suuralue |  Asola  Havukoski  Ilola  Koivukylä  Päiväkumpu  Rekola  |  |
| Korson suuralue |  Jokivarsi  Korso  Leppäkorpi  Matari  Metsola  Mikkola  Nikinmäki  Vallinoja  Vierumäki  |  |
| Hakunilan suuralue |  Hakunila  Itä-Hakkila  Kuninkaanmäki  Länsimäki  Länsisalmi  Ojanko  Rajakylä  Sotunki  Vaarala  |  |
Uudenmaan maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset
Vuonna 1862 valmistunut vanha asemarakennus oli käytössä asemana vuoteen 1978 saakka. Sen jälkeen tiloissa on toiminut Vantaan kaupunginmuseo.
Silkkitehtaalla on teollisuustoiminnan päätyttyä toiminut muun muassa Teatteri Vantaa.
Ilmakuva Asematien ympäristöstä 1960-luvun lopussa: kuvassa näkyvät muun muassa vanha kirkko, kaupungintalo ja useita liikerakennuksia.
Maunu Siitosen suunnittelema Orvokkitie 3 edustaa alueen 1960-luvun matalaa kerrostalorakentamista.
Tikkurila on kaavoitettu keskusta-alueeksi, joka tavoittelee korkeaa uudisrakentamista. Carina-, Celica- ja Verso-asuintalot Kielotiellä rakennettiin entisen automyyntipisteen paikalle 2010-luvun lopulla.
Tornitalo Vantaan Sarastus rakentui Kielotornin viereen vuonna 2018. Sen paikalla sijaitsi aikaisemmin liiketalo, jonka päävuokralainen oli Anttila.
Tikkuraitti on kävelykatu Tikkurilan liikekeskustassa. Kadun perusparannus on aikataulutettu vuosille 2025–2026.
Vantaan pääkirjasto otettiin käyttöön vuonna 1984.
Vantaan Opistotalossa Tikkurilan Lummetiellä toimii Vantaan aikuisopisto.
Tikkurilan rautatieasema on Suomen vilkkaimpia matkakeskuksia.
Jones

Jones on seuraavien tunnettujen henkilöiden ja kuvitteellisten hahmojen sukunimi:
Jones kaksiosaisen sukunimen osana

Ann Haydon-Jones (s. 1938), brittiläinen pöytätennis- ja tennispelaaja
Antony Armstrong-Jones (1930–2017), Snowdonin 1. jaarli, brittiläinen valokuvaaja
Catherine Zeta-Jones (s. 1969), walesilainen näyttelijä
Edward Burne-Jones (1833–1898), englantilainen taidemaalari ja kuvittaja
John Campbell-Jones (1930–2020), brittiläinen F1-kuljettaja
LaVerne Jones-Ferrette (s. 1981), neitsytsaarelainen pikajuoksija
Mary Lloyd Jones (s. 1934), walesilainen kuvataiteilija
Maurice Jones-Drew (s. 1985), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Michael Caton-Jones (s. 1957), skotlantilaissyntyinen, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
Miesha McKelvy-Jones (s. 1976), yhdysvaltalainen aitajuoksija
Robert P. Prys-Jones, brittiläinen lintutieteilijä
Rupert Penry-Jones (s. 1970), englantilainen näyttelijä
Kuvitteellisia hahmoja

Alfred F. Jones, sankarihahmo japanilaisesta animaatiosarjasta Axis Powers Hetalia
Bridget Jones, englantilaisen kirjailija Helen Fieldingin teoksissa
Carmen Jones, samannimisen elokuvan päähenkilö
Casey Jones, fiktiivinen hahmo
Cecelia Jones, opiskelija ja tanssija TV-sarjassa Shake it up
Davy Jones, kuvitteellinen hahmo Pirates of the Caribbean -elokuvassa
Davy Jones, elävä puinen valas John R. Neillin kirjassa Lucky Bucky in Oz
"Davy Jones", paholainen merimiesten puheenparressa (Davy Jones' Locker viittaa merenpohjaan hukkumiseen)
Fred Jones, Scooby-Doo -televisiosarjassa ja elokuvissa
Indiana Jones eli Henry Jones Junior, kuvitteellinen seikkailija
Jessica Jones, Marvel Comicsin sarjakuvahahmo
Jimbo Jones, hahmo televisiosarjassa Simpsonit
Jughead Jones, yksi päähahmoista jännityssarjassa Riverdale
Mia Jones, Degrassi: The Next Generation-sarjan hahmo
Montana Jones, japanilainen animaatiohahmo
Samantha Jones, Candace Bushnellin romaanissa Sinkkuelämää ja siihen perustuvassa televisiosarjassa
Tom Jones, löytölapsi Henry Fieldingin samannimisessä romaanissa
Nimen muita merkityksiä

Cosmo Jones Beat Machine, suomalainen rock- ja blues-yhtye
Danko Jones, kanadalainen yhtye
Dow Jones & Company, yhdysvaltalainen kustannusyhtiö ja taloustietoa julkaiseva yritys
Dow Jones -indeksi, yhdysvaltalainen, maailman seuratuin osakeindeksi, jolla mitataan muun muassa New Yorkin pörssin osakekursseja.
Juliet Jones, turkulainen yhtye
Juliet Jonesin sydän, ruukkilais-oululainen yhtye
Lazy Jones, tietokonepeli 1980-luvun puolivälistä
Tom Jones – hulivilihurmuri, brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1963
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Navajot

Navajo-metsästäjiä 1800-luvun lopulta
Navajot (myös navahot, navajo: diné) ovat Yhdysvaltain lounaisilla alueilla asuva intiaanikansa. He ovat eräs nykypäivän runsaslukuisimmista alkuperäiskansoista Pohjois-Amerikassa ja heitä lasketaan olevan lähes 300 000. Tähän lukuun sisältyvät kaikki, jotka ilmoittavat vähintään yhden isovanhemmistaan navajoksi. Suurin osa navajoista asuu navajoiden reservaatissa, joka sijaitsee osittain Arizonan, Utahin ja New Mexicon alueilla.
Historia > Varhainen aikakausi

Navajot olivat lähtöisin Kanadasta, josta he aloittivat taivalluksensa kohti etelää 1000-luvun ensimmäisinä vuosisatoina. Heidän saapumisensa ajankohtaa nykyisten New Mexicon, Arizonan, Coloradon ja Utahin alueelle ei tiedetä, mutta arkeologisten tutkimusten mukaan tämä tapahtui viimeistään 1500-luvulla. Navajojen suhteet saman vuosisadan lopulla saapuneisiin espanjalaisiin olivat huonot. New Mexicon pueblo-intiaanien noustua kapinaan espanjalaisia vastaan navajot auttoivat heitä.
1700-luvulla käydyissä intiaanien keskinäisissä sodissa navajot joutuivat vetäytymään Coloradosta lännemmäksi. Vuonna 1716 navajot solmivat rauhan espanjalaisten kanssa mutta riitaantuivat uudelleen vuosisadan jälkimmäisen puoliskon aikana. 1800-luvulla navajot sotivat Meksikoa vastaan. Yhdysvaltoihin navajoilla oli alun perin hyvät suhteet, mutta amerikkalaisten taitamattomuus pitää yllä ystävyyttä johti vakaviin erimielisyyksiin.
Navajot joutuivat kosketuksiin Yhdysvaltain kanssa toden teolla vuonna 1846, jolloin kenraali Stephen W. Kearny sotilaineen valtasi Santa Fen kaupungin osana Yhdysvaltain ja Meksikon välistä sodankäyntiä. Kearny hyökkäsi myös navajoja vastaan tarkoituksenaan alistaa heidät Yhdysvaltain alaisuuteen. Sotaretken seurauksena navajot solmivat marraskuussa 1846 ensimmäisen sopimuksensa Yhdysvaltain kanssa Canyon de Chellyssä. Seuraavina vuosikymmeninä yhä uusia linnoituksia ja uudisasukkaiden tiloja syntyi navajojen maiden liepeille. Rauha säilyi kuitenkin pieniä kahnauksia lukuun ottamatta vuoteen 1858, jolloin Yhdysvallat teki sotaretken navajoja vastaan. Yhdessä zuni-intiaaneista koostuneiden oppaiden kanssa armeija tuhosi täysin navajojen tunnetuimman johtajan Manueliton kylän. Navajot tekivät vastaiskun yli tuhannen miehen voimin Manueliton ja Barbonciton johdolla piirittämällä Fort Defiancen linnoitusta, mutta eivät onnistuneet valtaamaan sitä. Rauha solmittiin lopulta vuonna 1861.
Vuonna 1863 eversti Kit Carson teki tuhoisan sotaretken navajojen maahan ja hävitti näiden ruokavarastot, maissi- ja persikkapuuviljelmät, karjan sekä asumukset. Tuhansia navajoja kätkeytyi New Mexicon kanjoneihin, mutta keväällä 1864 he joutuivat antautumaan kylmän talven ja ruokatarvikkeiden loppumisen seurauksena. Nälän heikentämät navajot, kaikkiaan noin 8 000–9 000, lähetettiin yli 500 kilometriä pitkälle marssille (Long Walk) Bosque Redondoon, joka oli heille määrätty maa-alue New Mexicon itäosassa. Marssin aikana noin 200 navajoa menehtyi. Reservaattiin oli ahdettu myös 400 mescalero-apachea, joiden kanssa navajoilla oli tulehtuneet välit. Alue oli hyvin karu, vesi oli kitkerää, eikä vilja kasvanut, joten intiaanit eivät pystyneet elättämään itseään siellä. Bosque Redondossa navajojen menetykset moninkertaistuivat ja noin 2000 heistä kuoli erilaisiin tauteihin seuraavien vuosien aikana. Vuonna 1865 mescalerot pakenivat reservaatista. Vuonna 1868 navajojen neuvosto onnistui saamaan liittovaltion puolelleen ja heille suotiin mahdollisuus palata vanhoille asuinalueilleen rakentamaan uutta elämää.
Historia > 1900-luvulta nykypäivään

1900-luvun alussa karjalaumat ja niiden kiinteä hoito veivät suurimman osan navajojen ajasta. Paikalliset BIA:n (Bureau of Indian Affairs) asiamiehet katsoivat lammaslaumat liian suuriksi ja pyysivät navajoja vähentämään niitä. Vastineeksi intiaaniasiainvirasto lupasi uutta reservaattimaata. Navajot suostuivat pyyntöön, mutta BIA:n edustajat jättivät oman lupauksensa täyttämättä. Tämän toiminnan seurauksena navajot nousivat vastustamaan kaikkia BIA:n toimia ja kieltäytyivät muun muassa äänestämästä vuonna 1934 ehdotetun uuden intiaanilain puolesta, jonka perusideana oli intiaanien talouden parantaminen. Yli 50 muuta heimoa hyväksyi kuitenkin lakialoitteen, ja uusi intiaanilaki IRA (Indian Reorganisation) hyväksyttiin kesäkuussa 1934.
1940-luvun lopulla liittovaltio avusti työtä etsiviä navajoja saamaan työpaikan Denveristä, Salt Lake Citystä tai Los Angelesista. Kun BIA avusti asunnon hankkimisessa, yhä useampi navajo-suku seurasi mukana kaupunkeihin. Tämä käytäntö helpotti kongressin pyrkimystä sulattaa navajot ja muut intiaanit kaupunkien valtaväestöön.
1970-luvun aikana navajot onnistuivat luomaan kestävän taloudellisen pohjan taloudelleen. Kivihiili ja uraani tekivät navajoista varakkaita ja 1970-luvun lopulla heitä pidettiin Pohjois-Amerikan vauraimpana intiaanikansana. Samalla vuosikymmenellä navajojen päämies Peter McDonald (Hoshkaisist Begay) nousi paikalliseksi vaikuttajaksi lounaisalueiden politiikassa.
Navajojen hiilikaivostoiminta sai osakseen kuitenkin myös kielteistä julkisuutta, sillä avolouhoksista kaivettu hiili saastutti ja tuhosi ympäristön. Lisäksi navajojen rahavarat jakautuivat epätasaisesti ja osa voitoista joutui vääriin käsiin. McDonald tuomittiin korruptiosta ja rahapetoksista 1990-luvulla. Samalla vuosikymmenellä navajot haastoivat Yhdysvaltain hallituksen oikeuteen, koska olivat joutuneet vuosien ajan myymään hiiltä alle käyvän hinnan. Korkein oikeus totesi BIA:n syyllistyneen tarkoituksenmukaiseen navajojen hyväksikäyttöön toimimalla energiayhtiöiden hyväksi. Presidentti George W. Bush kieltäytyi kuitenkin maksamasta navajoille kuuluvia korvauksia, koska varat tarvittiin hänen mukaansa terrorismin vastaiseen toimintaan.
Vuonna 2010 navajojen reservaatissa, joka ulottuu New Mexicosta Arizonaan ja Utahiin, asuu noin 150 000 intiaania. Alue käsittää pinta-alaltaan 71 000 km² ja se on asukasmäärältään ja laajuudeltaan suurin Yhdysvaltain intiaanireservaateista. Lähes saman verran navajoja asuu tämän reservaatin ulkopuolella. Vuonna 2011 tehdyn väestönlaskennan mukaan navajojen kokonaismäärä on 300 048.
Kulttuuri > Kieli

Navajon kieli kuuluu athabasca-kielten eteläiseen haaraan ja se on Pohjois-Amerikan puhutuin intiaanikieli yli 170 000 puhujallaan. Se on samalla maailman tutkituin intiaanikieli. Liittovaltio yritti vieroittaa navajot näiden "primitiivisen kielestä", mutta 1970-luvun aikana elvytetyt kansanperinteet saivat navajot innostumaan omasta kielestään uudelleen.
Toisessa maailmansodassa navajot nousivat lähes legendaariseen maineeseen viestintätyöskentelyllään Yhdysvaltain merijalkaväessä. Navajojen omaan kieleen perustunut koodikieli osoittautui ylipääsemättömäksi ongelmaksi japanilaisille, jotka otaksuivat sen perustuvan englannin kielen pohjalta rakennettuun salakielijärjestelmään. Väittämän mukaan amerikkalaiset eivät olisi koskaan vallanneet Iwo Jimaa ilman navajo-"kooderien" (Code Talkers) lähettämiä ja vastaanottamia satoja viestejä, joita vihollinen ei pystynyt avaamaan.
Kulttuuri > Ympäristö ja elinkeinot

Kun navajot saapuivat etelään, heidän taloutensa karussa ja kuivassa ympäristössä perustui metsästykseen ja keräilyyn. 1600-luvulla navajot alkoivat mukautua espanjalaisten tuomien hevosten käyttöön perinteisten koiravaljakkojen sijaan. Kuten monilla muilla tasankojen heimoista, hevosesta kehittyi tärkeä osa navajojen yhteiskuntaa. Vaikka hevonen oli aluksi työjuhta, sitä alettiin käyttää myös ratsuna. Ensimmäinen historiaan kirjattu tapaus ratsastavista intiaaneista on vuoden 1659 navajo-hyökkäys espanjalaisten kimppuun New Mexicossa. Saman vuosisadan aikana navajot omaksuivat maissin ja puuvillan käytön puebloilta ja lampaiden sekä vuohien kasvatuksen espanjalaisilta. Myöhemmin suurista lammaslaumoista, joita navajot pitivät maidon, villan ja lihan takia, tuli koko heidän taloutensa perusta.
Espanjalaisten kautta navajot tutustuivat myös vehnään, persikoihin, viiniköynnöksiin ja chilipippuriin. He istuttivat noin 5 000 persikkapuuta, jotka hävitettiin syksyllä 1863 Yhdysvaltain joukkoja komentaneen eversti Kit Carsonin määräyksestä. Navajot eivät antaneet anteeksi tätä tekoa milloinkaan.
Saatuaan perinteiset maansa takaisin New Mexicosta ja Arizonasta 1868 navajot omaksuivat vanhan elämäntyylinsä karjanhoitajina ja maanviljelijöinä. Lisäksi he kehittivät monia uusia taloudellisia selviytymiskeinoja ja monet heistä ovat tulleet tunnetuksi etevinä hopeaseppinä sekä kutojina.
Kulttuuri > Asuminen

Navajojen ensimmäiset asumukset olivat puolittain maanalaisia majoja. Niistä kehittyi myöhemmin perinteinen navajo-asumuksena tunnettu kaarnasta, mudasta ja hirsistä rakennettu hogan. Nämä majat olivat aluksi kartion muotoisia ja niiden oviaukko osoitti itään. Hoganeita tehtiin myös kivestä ja savitiilestä.
Kiinteänä ja sosiaalisena yksikkönä navajoilla oli suurperhe. Jokainen siihen kuuluva ydinperhe omisti oman hoganin. Lähekkäin asuvat suurperheet muodostivat pienen heimon, joka päätti tärkeimmistä taloudellisista asioista. Heimoja johtavilla päämiehillä ei ollut todellista valtaa ja navajot olivat keskenään tasa-arvoisia.
Kulttuuri > Uskonto ja taide

Navajojen muinaisessa heimouskonnossa hogan oli keskeisessä roolissa sekä maallisen että uskonnollisen toiminnan keskuksena. Uskonto ja taide liittyivät läheisesti toisiinsa ja kuvataidetta hyödynnettiin seremoniallisiin tarkoituksiin. Näillä piirroksilla muinaiset henkiolennot yhdistettiin osaksi normaalia ja yliluonnollista maailmaa. Eräs navajojen taiteenaloista ovat hiekkamaalaukset, joissa  muun muassa hiekasta, maissista ja kukkien murskatuista terälehdistä muodostetaan maahan tai lattialla erilaisia kuvioita. Kuvat tehdään rituaalien aikana ja pyyhitään pois juhlan päättyessä.
Navajojen uskonnollisiin taiteenmuotoihin sisältyivät myös monotoniset laulut ja runot, jotka kertoivat kansan mytologiasta musiikin säestyksellä. Esitykset olivat monien päivien mittaisia ja eräs tällaisista oli Night Chant, joka sisälsi 24 erillistä episodia ja 324 laulua.
Nykyään navajoreservaatin yleisin uskonto oli intiaanikirkko, jossa on mukana sekoituksia navajojen omista uskonnoista. Arvion mukaan noin 60 % navajoista ottaa osaa intiaanikirkon palveluihin. Mormonismin kannatus on noin 20 %.lähde? Myös kristinuskon protestanttiset lahkot ovat käännyttäneet monia navajoja. Tämän lisäksi osa navajoista tunnustaa samanaikaisesti useita eri uskontoja, jotka perustuvat vanhoihin perinteisiin ja Peyotismiin.