stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vampyyripäiväkirjat (1. tuotantokausi)
DVD-julkaisu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
The Vampire Diaries: The Complete First Season
| Yksityiskohdat | Yksityiskohdat | Bonus-materiaali | Bonus-materiaali |  |
|  22 jaksoa  5-levyä  1.78:1 aspect ratio  Englanti (Dolby Digital 5.1)  Tekstitys: Englanti, ranska, espanja |  22 jaksoa  5-levyä  1.78:1 aspect ratio  Englanti (Dolby Digital 5.1)  Tekstitys: Englanti, ranska, espanja |  Into the Mystic Falls - Sivuilta ruudulle  When Vampires Don't Suck - Vampyyrien suosio  The Vampire Diaries: A New Breed of Vampires - Näyttelijöiden valinta  The Vampire Diaries: Vampires 101 - Vampyyrien säännöt  The Vampire Diaries: The Darker Truth Webisode  The Vampire Diaries: The Awakening - Ladattava audiokirja  Sarjan luojan/ohjaajan kommenttiraita  Second Bite - Pilalle menneitä otoksia |  Into the Mystic Falls - Sivuilta ruudulle  When Vampires Don't Suck - Vampyyrien suosio  The Vampire Diaries: A New Breed of Vampires - Näyttelijöiden valinta  The Vampire Diaries: Vampires 101 - Vampyyrien säännöt  The Vampire Diaries: The Darker Truth Webisode  The Vampire Diaries: The Awakening - Ladattava audiokirja  Sarjan luojan/ohjaajan kommenttiraita  Second Bite - Pilalle menneitä otoksia |  |
| Julkaisupäivät | Julkaisupäivät | Julkaisupäivät | Julkaisupäivät |  |
|  Yhdysvallat |  Yhdysvallat |  Suomi |  Suomi |  |
| 10. syyskuuta 2010 | 10. syyskuuta 2010 | 8. joulukuuta 2010 | 8. joulukuuta 2010 |  |
Soundtrack

CW on ilmoittanut julkaisevansa Vampyyripäiväkirjojen huippusuositusta ensimmäisestä tuotantokaudesta soundtrack-albumin.
12. lokakuuta 2010 Yhdysvalloissa julkaistu albumi sisältää yhteensä 18 kappaletta, muun muassa artisteilta Smashing Pumpkins, Silversun Pickups, Gorillaz ja A Fine Frenzy. Suomessa albumi julkaistiin päivää myöhemmin, eli 13. lokakuuta.
Aiheesta muualla

Vampyyripäiväkirjat MTV3:n sivuilla
Virallinen sivusto (englanniksi)
Suomalainen fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: - | Vampyyripäiväkirjat 1. tuotantokausi | Seuraaja: 2. tuotantokausi |
Paul Wesley (vas.), Nina Dobrev ja Ian Somerhalder Comic-Conissa vuonna 2010.
Tomoji Abe

| Tomoji Abe> 阿部知二 |
| --- | --- |
 Abe Tomoji, 1949
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1903 
Kirjailija
Äidinkieli: japani 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Tomoji Abe (jap. 阿部知二, Abe Tomoji; 26. kesäkuuta 1903 Yunogū, Okayama, Japani – 23. huhtikuuta 1973 Tokio, Japani) oli japanilainen kirjailija ja kriitikko. Hän oli maailmansotien välisen ajan merkittäviä kulttuurihahmoja Japanissa. Hänen tyyliään on luonnehdittu älylliseksi, skeptiseksi ja lyyriseksi.
Abe aloitti uransa modernistina, jolla oli vahva tausta englantilaisessa kirjallisuudessa. Hän vastusti aikansa proletaarikirjallisuutta. Hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma Koi to Afurika, ilmestyi 1930. Merkittävä proosateos Fuyu no yado ilmestyi 1936. Toisen maailmansodan jälkeen hän matkusteli ulkomailla. Hän käänsi muun muassa Herman Melvilleä ja Brontën sisaruksia japaniksi. Hän jatkoi myös kirjoittamista ja tuomitsi ajan skeptisen suhtautumisen politiikkaan sekä militaristiset asenteet.
Abe on kääntänyt japaniksi Frans Emil Sillanpään teoksen Nuorena nukkunut.
Aiheesta muualla

Misako Matsumura, Abe Tomoji, Japanese modernist novelist as...[vanhentunut linkki] pdf, väitöskirja
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  Europeana  IdRef
Lakalaiva

| Lakalaiva |
| --- | --- |
 Lakalaivan eritasoliittymä.
Kaupunki:  Tampere
Suuralue:  Eteläinen suuralue
Suunnittelualue:  Peltoo
Postinumero(t):  33840
Lähialueet:  Koivistonkylä, Peltolammi, Sarankulma, Härmälä
Lakalaiva on eteläinen kaupunginosa Tampereella. Siellä sijaitsee teollisuusyrityksiä ja alueen läpi kulkee Tampereen kehätie. Helsingistä tuleva valtatie 3 puolestaan sivuaa alueen itäosaa. Naapurikaupunginosia ovat Koivistonkylä, Peltolammi, Sarankulma ja Härmälä.
Vuonna 1913, kun Tampereen kaupunki osti Hatanpään kartanon, Lakalaiva oli Messukylän Hallin perintötalosta erotettu tila. Alue kaavoitettiin 1950-luvulla omakotialueeksi, mutta kun alueen halki linjattiin moottoritie vuonna 1964, se muuttui teollisuuskäyttöön. Lakalaivalle sijoittui alkujaan suuri osa Tampereen autoliikkeitä, mutta niistä monet ovat siirtyneet lähemmäksi keskustaa. Alueen kadunnimistö viittaakin pääasiassa autoalan yrityksiin.
Lakalaivankadun varrella on kaupunginosan ainoa omakotitalo sekä seitsemän huoneiston rivitalo. Omakotitalo on valmistunut 1966. Vuonna 2024 Lakalaivassa toimi vielä joitakin 1960-luvulla aloittaneita yrityksiä. Siellä oli aikanaan myös Valion Tampereen-konttori, ja sinne avautui 1999 Suomen kolmas Biltema-myymälä.
Nimen etymologia

Lakalaiva on paikannimenä todennäköisesti peräisin keskiajalta saakkalähde?. Kyseessä on ainutlaatuinen nimi koko Suomen paikannimistössä. Isojaon aikana 1700-luvulla se on ollut alueella sijainneiden Otavalan, Nekalan, Finnin, Skraatarlan, Penttilän ja Hallilan talojen ulkoniittyjen nimenä. Nimen alkuperäksi on arveltu länsimurteiden sanaa lakka, laka ’ulkorakennuksesta ulkoneva katos, leveä räystäs’ ja niittyä merkitsevää vanhaa sanaa lauka, lauva. Vuoden 1540 maakirjassa esiintyy talonnimi Lauvala Kangasalan Herttualan kylässä. Satakunnasta tunnetaan biotyyppi laukama 'niitty metsän keskellä', mikä merkitys sopii erittäin hyvin isonjaon karttojen Lakalaivaan. Koska Lakalaivan nimestä ei tamperelaisessa nimiperinteessä esiinny samanlaisia kansanselityksiä kuin esimerkiksi Ristinarkun nimestä, ”lauva” on todennäköisesti muuttunut ”laivaksi” asiantuntemattoman kirjurin käsissä tai kansan suussa, jos sanan oikeaa merkitystä ei enää ole ymmärretty. Koska Lakalaivan niityt olivat ulkoniittyjä, on siellä todennäköisesti ollut lato. Heinänkorjuussa tarvittavia työvälineitä on säilytetty ladon kylkiäisessä eli lakassa, ja näin niityn nimi on täsmentynyt muotoon *Lakalauva, jolla tarkoitetaan niittyä (lauvaa), jossa on ollut lakallinen lato. Voidaan päätellä, että Lakalaivan alkuperäinen nimi on ollut *Laka(ladon)lauva, josta nimi on lopulta kirjurinjohdoksen tai kansanjohdoksen myötä saanut nykyisen muotonsa.
The Replacements (yhtye)

The Replacements paluukonsertissaan Torontossa elokuussa 2013.
The Replacements on Minneapolisissa perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye, joka julkaisi 1981–1990 välillä seitsemän albumia. Yhtye hajosi ensimmäisen kerran vuonna 1991, mutta palasi yhteen vuonna 2013. Yhtye hajosi uudestaan vuonna 2015, ja ei ole sen jälkeen palannut yhteen.
The Replacements perustettiin Minneapolisissa alun perin nimellä The Impediments. Punk-yhtye Sex Pistolsia ihailleen Paul Westerbergin johtama yhtye tunnettiin alkuaikoinaan arvaamattomista, alkoholinhuuruisista konserttiesiintymisistään. Yhtye teki levytyssopimuksen Minneapolis' Twin/Tone Records -yhtiön kanssa 1980. Sen ensimmäiset levyt olivat tyyliltään speedpunkia, mutta 1980-luvun kuluessa sen tyyli monipuolistui. Yhtyeen maineikkain albumi on Let It Be (1984). Yhtyeen viimeinen albumi All Shook Down (1990) oli käytännössä Westerbergin sooloalbumi, jossa muut jäsenet soittivat vain ajoittain.
The Replacements hajosi 1991, minkä jälkeen Westerberg ja muut jäsenet jatkoivat soolourillaan ja muissa yhtyessä. Vuonna 2006 Westerberg, kitaristi Bob Stinson ja rumpali Chris Mars levyttivät Replacementsin nimellä yhdessä kaksi kappaletta, mutta eivät silloin suunnitelleet jatkavansa yhdessä. Yhtye teki paluun konserttilavoille Torontossa elokuussa 2013 ja jatkoi konsertoimista aina vuoteen 2015 asti.
Jäsenet 1980-luvulla

Paul Westerberg
Chris Mars, rummut
Bob Stinson, kitara (–1987)
Slim Dunlap, kitara (1987–)
Tommy Stinson, basso
Albumit

Sorry Ma, Forgot to Take Out the Trash (1981)
Stink (1982, EP)
Hootenanny (1983)
Let It Be (1984)
Tim (1985)
Pleased to Meet Me (1987)
Don't Tell a Soul (1989)
All Shook Down (1990)
Michael Phelps
Uintiura

Phelps sijoittui vuonna 2000 Yhdysvaltain olympiakarsintojen 200 metrin perhosuinnissa kakkoseksi ja sai paikan Sydneyn olympiakisoihin. Hänestä tuli näin 15-vuotiaana Yhdysvaltain nuorin miespuolinen olympiauimari vuoden 1932 kisojen jälkeen. Phelps sijoittui Sydneyssä 200 metrin perhosuinnissa viidenneksi.
Huhtikuussa 2001 Phelps rikkoi Austinissa 200 metrin perhosuinnin maailmanennätyksen ajalla 1.54,92. Hänestä tuli näin 15 vuoden ja yhdeksän kuukauden ikäisenä uinnin historian nuorin maailmanennätysmies. Myöhemmin samana vuonna Phelps voitti Fukuokassa maailmanmestaruuden uudella ME-ajalla. Vuosien 2002 ja 2003 aikana Phelps otti nimiinsä myös 200 metrin sekauinnin ja 400 metrin sekauinnin maailmanennätykset. Vuoden 2003 maailmanmestaruuskisoissa Phelps voitti kolme kultamitalia ME-ajoilla.
Phelps osallistui Ateenan olympiakisoissa 2004 viiteen henkilökohtaiseen kilpailuun ja kolmeen viestiin. Hän voitti kisoissa kuusi kultamitalia, joista neljä henkilökohtaista, sekä kaksi pronssimitalia. Kultamitalinsa Phelps sai 400 metrin sekauinnissa, 200 metrin sekauinnissa, 100 metrin perhosuinnissa, 200 metrin perhosuinnissa ja kahdessa viestissä.
Ateenan jälkeen Phelps voitti kaksi maailmanmestaruutta Montrealissa 2005 sekä seitsemän maailmanmestaruutta Melbournessa 2007, joista neljä maailmanennätysajalla.
Pekingin olympialaisissa 2008 Phelpsin odotettiin lyövän maanmiehensä Mark Spitzin kultamitaliennätyksen vuodelta 1972. Hän onnistuikin tässä voittamalla kaikki kahdeksan kilpailuaan, tehden samalla seitsemän maailmanennätystä.
Pekingin jälkeen Phelps voitti lisää kultamitaleja maailmanmestaruuskisoissa vuosina 2009 ja 2011. Hän ei enää kuitenkaan ollut yhtä voittamaton kuin aiemmin, sillä hän oli alkanut löysentää harjoitteluaan. Lontoon olympialaisissa 2012 Phelps voitti 200 metrin sekauinnin ja 100 metrin perhosuinnin sekä saavutti kuusi muuta mitalia.
Phelps ilmoitti lopettavansa uransa Lontoon kisojen jälkeen. Hän palasi kuitenkin altaaseen keväällä 2014 ja suunnitteli kilpailevansa Rio de Janeiron olympiakisoissa 2016. Hän joutui jättämään vuoden 2015 maailmanmestaruuskisat väliin saatuaan maansa uimaliitolta kilpailukiellon rattijuopumussyytteensä vuoksi. Phelps pääsi huippuvireeseen olympialaisiin ja voitti viisi kultamitalia, joista henkilökohtaiset kultamitalit 200 metrin sekauinnissa ja 200 metrin perhosuinnissa. Tokion kisoihin 2021 Phelps ei enää osallistunut.
Yksityiselämä

Phelps on naimisissa, ja hänellä on kolme poikaa. Phelpsillä on kaksi vanhempaa sisarta, Whitney ja Hilary. Kummatkin ovat uimareita.
Phelps jäi uintiuransa aikana kahdesti kiinni rattijuopumuksesta.
Phelps on uintiuransa lopettamisen jälkeen puhunut julkisesti mielenterveydestä ja masennuksesta televisiokampanjoissa ja puhetilaisuuksissa. Hän kärsi itsekin masennuksesta uintiuransa aikana.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Phelps Wikimedia Commonsissa
Michael Phelpsin profiili olympic.org-sivustolla
Miesten 100 metrin perhosuinnin olympiavoittajat
Miesten 200 metrin perhosuinnin olympiavoittajat
Miesten 200 metrin vapaauinnin olympiavoittajat
Miesten 200 metrin sekauinnin olympiavoittajat
Miesten 400 metrin sekauinnin olympiavoittajat
Miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviestin olympiavoittajat
Miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestin olympiavoittajat
Miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviestin olympiavoittajat
Miesten 100 metrin perhosuinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Miesten 200 metrin vapaauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Miesten 200 metrin perhosuinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Miesten 200 metrin sekauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Miesten 400 metrin sekauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviestin pitkien ratojen maailmanmestarit
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  IdRef  Hufvudstadsbladet 
Phelps Pekingin olympialaisissa
Assurnasirpal II

Assurnasirpal II
Assurnasirpal II (myös Aššur-nāṣir-apli) oli muinaisen Assyrian valtakunnan kuningas vuosina 884–859 eaa. Hän laajensi Assyriaa kovin ottein. Hän seurasi isäänsä Tukulti Ninurta II:ta, vuonna 884 eaa. ja valtasi Mesopotamian ja nykyisen Libanonin aluetta.
Sotaretket

Assurnasirpal II muutti Assyrian armeijan sodankäyntitavan  entistä julmemmaksi. Vihollismaiden väestöä surmattiin joukoittain, ja myös naiset ja lapset surmattiin. Taloihin ja temppeleihin vangittuja ihmisiä poltettiin. Vallattujen alueiden väestöä vietiin pakkosiirtolaisuuteen ja valloitetuille alueille perustettiin sotilaiden asuttamia siirtokuntia. Armeijaa uudistettiin liittämällä siihen  ensi kertaa ratsuväkiosastoja sitten Babylonian kuninkaan Nebukadnessarin kokeilun jälkeen.
Assyrian armeijan tekemistä julmuuksista tiedetään, koska Assurnarsirpal II määräsi ne ikuistettavaksi piirtokirjoituksiin. Toteavaan tyyliin hallitsija muisteli että "Paljon vankeja minä poltin, toisten annoin elää. Muutamilta heistä hakkasin poikki kädet tai jalat, toisilta leikkasin nenän ja korvat ja monilta miehiltä puhkaisin silmät. Näiden kirjoitusten johdosta monilla nykyajan ihmisillä on kuva assyrialaisista poikkeuksellisen raakana kansana, mikä ei ole täysin paikkansa pitävää.
Idässä Assyria teki monia sotaretkiä ja tunkeutui Vähä-Zabin lähteille asti.
Laajentunut valtakunta tarvitsi kunnollisen virkakoneiston. Assurnasirpal II oli taitava hallintomies ja perusti kouluja uusien virkamiesten saamiseksi.
Julma soturikuningas osoittautui yllättäen myös taiteen suosijaksi. Hänen hallintokaudeltaan ovat peräisin monet assyrialaisen reliefitaiteen parhaat saavutukset. Assurnasirpal suosi myös ulkomaisia taiteilijoita assyrialaisten taiteilijoiden ohella. Varat taiteeseen saatiin vallatuille alueille määrätystä ankarasta verorasituksesta.
Assurnarsirpalin seuraaja oli hänen poikansa Salmanassar III.
Kalhun palatsi

Assurnasirpal II rakensi ja uudisti Kalakhin (Kalhun) eli nykyisen Nimrudin assyrialaisen kaupungin käyttäen muun muassa sotavankeja. Nimrudin palatsi valmistui 879 eaa. ja silloin pidettiin juhla, johon kutsuttiin suuri määrä maan eliittiä ja tavallista kansaakin, ja ulkomaalaisiakin.
Austen Henry Layard teki kaivauksia ja  löysi Assurnasirpal II:n kirjaston ja Kalhun palatsin 1840-luvulla.
Kalhun palatsi on  nyky-Irakin huomattavimpia nähtävyyksiä. Kalhun palatsin esineistöä on näytteillä British Museumissa Lontoossa. Muutamia muita reliefejä on näytteillä Münchenissä, Japanissa ja Yhdysvalloissa.
Assurnarsirpal II:n kauden reliefit kuvaavat tarkasti yksityiskohtia, kuten esineiden ja vaatteiden ulkonäköä. Miesten parrat on kuvattu huolellisesti ja lihakset on usein kuvattu suuriksi, kuvaamaan assyrialaisten voimaa. Kasvot ovat sen sijaan melko ilmeettömiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Assurnasirpal II Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tukulti-Ninurta II | Assyrian kuningas 884–858 eaa. | Seuraaja: Salmanassar III |
Assurnasirpal II metsästämässä leijonia, Pergamon-museo, Berliini.
Into You (Ariana Granden kappale)

| ”Into You” Ariana Grande |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Dangerous Woman
 Äänitetty : Kevät 2015; MXM Studios (Tukholma, Ruotsi)
 Julkaistu: 28. kesäkuuta 2016
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Max Martin, Ilya Salmanzadeh
 Tyylilaji: EDM, house
 Kesto: 04.04
 Levy-yhtiö: Republic Records
Ariana Granden muut singlet
| ”Dangerous Woman” 2016 | ”Into You” 2016 | ”Side to Side” 2016 |
Into You on yhdysvaltalaisartisti Ariana Granden kappale. Sen julkaisi Republic Records hänen kolmannen, Dangerous Woman-studioalbumin toisena singlenä 28. kesäkuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet Grande, Alexander Kronlund, Max Martin ja Ilya Salmanzadeh, joista kaksi viimeisintä myös tuottivat sen. "Into You" on lajityypiltään EDM ja house kappale, jonka instrumentaalit sisältävät "jyskyttävän diskobiitin, rennot synteet ja teräviä bassorumpubiittejä".
Julkaisun jälkeen kappaleesta on tullut kohtalainen menestys, sen saavutettua muun muassa Yhdysvaltain Billboard Hot 100-listan sijan 13., Britannian singlelistan sijan 14., Australian singlelistan sijan 11., sekä Uuden-Seelannin singlelistan sijan 9. Lisäksi kappale on päässyt singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Argentiinassa, Guatemalassa ja Kreikassa sekä kahdenkymmenen parhaan joukkoon muun muassa Unkarissa, Irlannissa, Latviassa ja Slovakiassa. Kappale menestyi hyvin myös Japanissa, jossa se pääsi Japan Hot 100-listan sijalle 25. ja oli siellä viikon myydyin englanninkielinen kappale.
Kappaleelle on toteutettu Hannah Lux Davisin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2016. Video sai neljä ehdokkuutta vuoden 2016 MTV Music Awardsissa. Grande on esittänyt kappaleen livenä muun muassa vuoden 2016 Billboard Music Awardsissa, Yhdysvaltain The Voicen 10. tuotantokauden finaalissa, sekä vuoden 2016 Summertime Ball-tapahtumassa. "Into You" on mukana myös vuonna 2016 julkaistussa videopelissä Just Dance 2017.
Käännös suomeksi
Bosnianmänty

| Bosnianmänty |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Havupuut Pinophyta
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Männyt Pinus
Laji::  heldreichii
Kaksiosainen nimi
 Pinus heldreichii  H. Christ 
Synonyymit
 Pinus laricio var. heldreichii (H. Christ) Mast.  Pinus leucodermis Antoine  Pinus pindica Formánek 
Katso myös
   Bosnianmänty Wikispeciesissä   Bosnianmänty Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Bosnianmänty eli harmaarunkomänty  (Pinus heldreichii, vanh. Pinus leucodermis) on mäntyjen sukuun ja mäntykasvien heimoon kuuluva puu.
Bosnianmänty kasvaa 25–35 metriä korkeaksi. Sen runko on harmaa ja sileä, mutta vanhemmiten kellertävää. Tummanvihreät neulaset ovat 5–11 senttimetriä pitkiä, ja kasvavat kaksittain. Kävyt ovat 5–10 senttimetriä pitkiä ja kellanruskeita. Ne kasvavat joko yksittäin tai 2–3 kävyn ryhmissä.
Bosnianmäntyä tavataan Albanian, Bulgarian, Kreikan ja entisen Jugoslavian alueella sekä Italian eteläosissa. Metsäntutkimuslaitos kokeili bosnianmännyn kasvattamista Suomessa Punkaharjulla, mutta kaikki koealan puut kuolivat.
Yksi Euroopan vanhimmista tunnetuista puista on Manner-Kreikan Píndos-vuoristossa kasvava bosnianmänty. Se löydettiin vuonna 2016, jolloin sen iäksi todettiin ainakin 1075 vuotta.
Kirjallisuus

Morris, Simone (2018): Loricati in the fog
Laugharnen linna

| Laugharnen linna> Castell Talacharn |
| --- | --- |

Sijainti:  Laugharne, Wales
Koordinaatit:  51°46′9.94″N, 4°27′43.26″W
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  1100-luku
Omistaja:  Cadw
Julkisivumateriaali:  punainen hiekkakivi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Laugharnen linna on walesilainen linna Taf-joen lähistöllä. Ensimmäinen varma maininta siitä on vuodelta 1189 Henrik II:n kuoleman jälkeen, jolloin Rhys ap Gruffydd otti sen hallintaansa. Seuraavan vuosisadan aikana se poltettiin kahdesti.
Elisabet I luovutti linnan Sir John Perrotille, joka muutti sen Tudor-henkiseksi kartanoksi. Linna tuhoutui osittain Englannin sisällissodassa parlamentaristien piirityksessä vuonna 1644 ja siitä otettiin kiviä talojen rakentamiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laugharnen linna Wikimedia Commonsissa
Kaarel Eenpalu

| Kaarel Eenpalu> Karl Einbund |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. toukokuuta 1888 Vesneri, nykyinen Viro
Kuollut: 28. tammikuuta 1942 Kirov
Kaarel Eenpalu (vuoteen 1935 Karl Einbund, 28. toukokuuta 1888 Vesneri – 28. tammikuuta 1942 Kirov) oli virolainen poliitikko. Eenpalu oli Konstantin Pätsin luottomies ja toimi muun muassa maansa riigivanempana, pääministerinä, sisäministerinä ja oikeusministerinä. Eenpalu pidätettiin Neuvostoliiton miehitettyä Viron vuonna 1940 ja hän kuoli vankeudessa Venäjällä vuonna 1942.
Elämäkerta > Nuoruus

Kaarel Eenpalu syntyi Vesnerissä 28. toukokuuta 1888. Hän opiskeli lakia Tartossa ja Moskovassa. Opintojensa jälkeen Eenpalu teki töitä toimittajana ja otti osaa myös Noor-Eesti -ryhmän toimintaan.
Eenpalu päätyi Venäjän armeijaan vuonna 1914 ja hän sai upseerikoulutuksen Pietarissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän komensi tykistöä Venäjän Itävalta-Unkarin vastaisella rintamalla. Vuonna 1918 hän otti osaa syttyneeseen Viron vapaussotaan osallistuen taisteluihin Tarossa ja Narvassa.
Elämäkerta > Poliittinen ura

Sodan jälkeen Eenpalu toimi Viron sisäministerinä ja osallistui maan poliisivoimien kehittämiseen. Hän vaikutti Põllumeestekogud-nimisessä oikeistopuolueessa, jonka muita toimijoita olivat esimerkiksi Konstantin Päts ja Johan Laidoner. Asemansa johdosta hän joutui myös murhayrityksen kohteeksi kommunistien toteuttaman lopulta epäonnistuneen vallankaappausyrityksen yhteydessä joulukuussa 1924. Vuosien 1926 ja 1934 välillä Eenpalu toimi Viron riigikogun puhemiehenä ja 19. heinäkuuta–1. marraskuuta 1932 Eenpalu oli Viron riigivanem.
Elämäkerta > Pätsin vallankaappaus

Viron vapaussodan veteraanit olivat vuonna 1929 perustaneet Viron vapaussoturien keskusliiton, jonka jäsenet tulivat tunnetuiksi vapseina. Liike radikalisoitui ja sai vaikutteita esimerkiksi Italian fasisteilta. Se saavutti myös suuren kansansuosion. Vuoden 1932 lokakuussa vapsit toivat kansanäänestykseen perustuslainmuutoksen, johon sisältyi uusi valtionpäämiehen virka. Vapsien esityksessä valtionpäämies valittaisiin kansanvaalilla, ja tällä olisi entistä laajemmat toimivaltuudet. Tuolloinen riigivanem Jaan Tõnisson julisti poikkeustilan ja lakkautti vapaussoturien keskusliiton toiminnan. Esitys meni silti läpi 56 % äänisaaliilla. Tõnissonin hallitus erosi, poikkeustila kumottiin ja riigikogu nimitti Pätsin johtaman hallituksen 21. lokakuuta. Uusi perustuslaki tuli voimaan seuraavan vuoden tammikuussa, ja Päts sai virkaatekevänä valtionpäämiehenä laajat toimivaltuudet. Päts odotti kuitenkin häviävänsä tulossa olevat vaalit vapseille. Vastaiskuna hän julisti hätätilan 12. maaliskuuta 1934. Vallankaappauksen suunnittelusta syytetty vapsijärjestö lakkautettiin.
Heinäkuussa 1934 Päts kutsui Eenpalun virkaa tekeväksi pääministeriksi, ja tämä sai samalla myös oikeus- ja sisäministerien salkut. Eenpalu hahmotteli tulevan hallintotavan. Eenpalun mukaan poikkeustilan jatkaminen oli välttämätöntä viitaten ”eräisiin poliittisiin ryhmiin” aggressiivisine aikeineen. Hallituksen tuli myös johdatella kansaa kansallisromanttisen ajattelutapaan, joka vaatisi aikaa. Riigikogun hyväksyttyä linjaukset enemmistöllä se ”kotiutettiin” 2. lokakuuta riigivanemin määräyksestä. Vielä niskoittelevat vapaussoturit hiljennettiin Eenpalun määräämillä pidätyksillä. Alkoi Viron historian niin sanottu hiljainen kausi.
Elämäkerta > Myöhemmät vaiheet

Eenpalu lievennytti sittemmin otettaan vuoden 1934 tapahtumien jälkeen. Vuonna 1935 hän otti käyttöön sukunimestään muodon Eenpalu aiemman muodon Einbund sijaan osana maan yleistä virolaistamista. Eenpalu toimi Viron pääministerinä 9. toukokuuta 1938 – 12. lokakuuta 1939. Hän erosi virastaan Neuvostoliiton ja Viron solmittua keskenään avunantosopimuksen. Sopimuksen nojalla Viroon sijoitettiin Neuvostoliiton asevoimien joukkoja, ja vuonna 1940 Neuvostoliitto otti maan haltuunsa kokonaan. Eenpalu pidätettiin 24.7.1940 ja hänet kuljetettiin Venäjälle. Häntä syytettiin toiminnasta vallankumouksellista liikettä vastaan ja vihamielisyydestä Neuvostoliittoa kohtaan. Hän kuoli Vjatkan työleirillä Kirovissa 28. tammikuuta 1942.
Eenpalu Julius Kuperjanovin hautakulkueen kärjessä vuonna 1919.
Eenpalu (vas.) ja Saksan valtiopäivien puhemies Paul Löbe (oik.) Berliinissä vuonna 1930.