stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mestarien liiga (jääkiekko)
Kaudet > Kausi 2008–2009

Suomesta, Tšekistä, Ruotsista ja Venäjältä osallistui kustakin kaksi joukkuetta kaudella 2008–2009 pelattavaan Champions Hockey Leagueen. Nämä joukkueet olivat maansa mestari sekä runkosarjan voittaja tai molemmat loppuottelijat, kuten Suomessa ensimmäisellä kaudella. Jos runkosarjan voittaja ja mestari oli sama joukkue, pääsi mukaan runkosarjan kakkonen. Venäjältä toinen osallistuja oli kuitenkin hallitseva Euroopan mestari Metallurg Magnitogorsk, joka pelasi myös Champions Hockey Leaguen voittajalle jatkossa kuuluvalla paikalla Victoria Cupissa NHL-joukkue New York Rangersia vastaan.
Slovakiasta, Sveitsistä ja Saksasta mukaan pääsivät maan mestarit.
Kahdestoista joukkue selviteltiin 12.–14. syyskuuta 2008 Nuremburg Arenassa, Saksassa pelatussa karsintaturnauksessa, johon osallistuivat saksalainen Sinupret Ice Tigers, sveitsiläinen SC Bern ja slovakialainen HC Košice. SC Bern varmisti viimeisen Mestarien liiga -paikan voittamalla sekä Ice Tigersin (4–1) että HC Kosicen (5–4).
Champions Hockey Leaguen 12 joukkuetta oli jaettu neljään kolmen joukkueen lohkoon, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja lokakuusta joulukuuhun. Kaikki ottelut pelattiin keskiviikkoisin kansallisten sarjojen lomassa. Lohkojen voittajat etenivät välierään, jotka pelattiin kaksiosaisina siten, että enemmän pisteitä kerännyt sai välieräotteluista jälkimmäisen kotiottelukseen.
Kaksiosaisten välierien voittajat pääsivät loppuotteluihin. Myös ne pelattiin kaksiosaisena ja jälkimmäinen ottelu enemmän pisteitä keränneen kotikentällä.
Mestarien liigan mestari pääsi pelaamaan Victoria Cupissa myöhemmin määrättävää NHL-joukkuetta (tai joukkueita) vastaan: ensimmäisellä kaudella Metallurg Magnitogorsk, joka voitti European Champions Cupin vuonna 2008. Se sai Bernissä 1. lokakuuta 2008 pelatussa ottelussa vastaansa New York Rangersin, joka voitti ottelun 3–4.
CHL:n palkintopotti oli aikanaan Euroopan seurajoukkuekiekkoilun suurin. Se oli yhteensä 10 miljoonaa euroa, josta voittaja sai miljoonan. Turnauksen palkintopokaalina kiersi Silver Stone Trophy, aivan kuten Champions Hockey Leaguen edeltäjien, EHL:n ja ECC:n, aikana.
Kaudet > Kausi 2014–2015

CHL:ään osallistui 44 joukkuetta 12 eri maasta. Suomesta ja Ruotsista oli molemmista kahdeksan joukkuetta, Saksasta, Sveitsistä ja Tšekistä jokaisesta kuusi ja Itävallasta kolme. Edellä mainituista maista tulleet 26 perustajaseuraa olivat mukana automaattisesti. Menestysperustein CHL:ään osallistui yhteensä 12 joukkuetta. Niin sanotulla villillä kortilla CHL:ään osallistuivat Slovakian, Ranskan, Norjan, Tanskan ja Britannian mestarit. Lisäksi mukana oli Continental Cupin voittaja.
Joukkueet oli jaettu neljän joukkueen lohkoihin. Lohkon jokainen joukkue kohtasi toisensa kotona ja vieraissa. CHL käynnistyi elokuun lopulla ja ensimmäiset ottelukierrokset pelattiin ennen kansallisten sarjojen alkua. Lohkovaiheen viimeiset ottelut pelattiin lokakuussa. Lohkojen voittajat ja viisi parasta lohkokakkosta (16 joukkuetta) etenivät pudotuspeleihin. Neljännesvälierät pelattiin marraskuussa, puolivälierät joulukuussa ja välierät tammikuussa. Otteluparit kohtasivat toisensa kotona ja vieraissa viikon välein. Finaali pelattiin 3. helmikuuta 2015, ja sen voitti Luleå numeroin 4–2. Loppuottelua isännöi kauden aiemmissa CHL-otteluissa paremmin menestynyt joukkue.
Kaudet > Kausi 2015–2016

Kaudella turnaukseen osallistui 48 joukkuetta, jotka jaettiin kuuteentoista lohkoon. Näistä jokaisessa pelasi kolme joukkuetta.
Turnauksen voitti Frölunda HC ja toiseksi tuli Oulun Kärpät.
Kaudet > Kausi 2016–2017

Kaudella 2016–2017 oli edelliskauden tapaan mukana 48 joukkuetta, jotka oli jaettu 16:een kolmen joukkueen alkulohkoon. Suomalaisista seuroista kaudella olivat mukana Tappara, HIFK, Kärpät, JYP, TPS ja KalPa, jotka kuuluvat myös turnauksen perustajajäseniin, sekä edelliskauden liigasijoitusten perusteella myös SaiPa ja Lukko.
Kaudet > Kausi 2017–2018

Kilpailuun osallistui viisi joukkuetta Ruotsista ja Suomesta, neljä joukkuetta Sveitsistä ja Tšekistä ja kolme joukkuetta Saksasta ja Itävallasta. 24 osallistumisoikeutta jaettiin kuuden liigan kesken edellisten kolmen kauden menestyksen perusteella. Lisäksi kilpailuun osallistuivat pudotuspelimestarit Slovakiasta, Norjasta, Tanskasta, Valko-Venäjältä, Ranskasta ja Puolasta sekä kaksi joukkuetta Isosta-Britanniasta. Kausi alkoi elokuussa 2017, ja loppuottelu pelattiin 6. helmikuuta 2018. Loppuottelussa kohtasivat suomalainen JYP ja ruotsalainen Växjö Lakers, ja JYP voitti mestaruuden.
Kaudet > Kausi 2018–2019

Kilpailuun osallistui 32 joukkuetta 14 eri maasta. Kausi alkoi 30. elokuuta ja päättyi 5. helmikuuta 2019 pelattuun loppuotteluun. Mestaruuden voitti ruotsalainen Frölunda Indians, joka päihitti loppuottelussa saksalaisen Red Bull Münchenin lukemin 3–1.
Kaudet > Kausi 2020–2021

Kilpailua ei järjestetty koronaviruspandemian vuoksi.
Kaudet > Kausi 2021–2022

Kauden voitti Rögle BK. Se kohtasi loppuottelussa Tampereen Tapparan. Rögle voitti välierässä kestomenestyjä Frölundan sekä ensi kertaa näin pitkälle edennyt Tappara RB Münchenin.
Kaudet > Kausi 2022–2023

Suomalaisjoukkue Mikkelin Jukurit hämmästytti nousemalla 8 parhaan joukkoon. Finaali-nelikossa olivat Luleå HF, jolle Frölunda HC putosi voittolaukaus-kisan jälkeen. Toinen kisapari oli Tampereen Tappara sekä EV Zug Sveitsistä. Tappara voitti loppuottelussa Luleå HF:n lukemin 3–2.
Kaudet > Kausi 2023–2024

Kausi 2023–2024 käynnistyi elokuun lopussa. Kaudella mukana on vain 24 joukkuetta aiemman 32 sijasta. Suomalaisseuroista mukana ovat Tappara, Ilves, Lukko ja Pelicans. Liigaan tuli uusia sääntöjä, joiden mukaan tilanteessa, jossa ylivoimalla oleva joukkue onnistuu maalinteossa, ylivoima ei lopu vaan jatkuu niin kauan kuin jäähyä on jäljellä. Siirretyn rangaistuksen aikana tehty maali ei kumoa sitä seuraavaa jäähyä, vaan rangaistu pelaaja joutuu maalista huolimatta jäähylle. Lisäksi uusien sääntöjen mukaan tilanteessa, jossa alivoimalla oleva joukkue onnistuu tekemään maalin, joukkueen rangaistus päättyy. Yksikään Suomen Liiga-joukkueiden kapteeneista ei kannattanut sääntöjen ottamista käyttöön Suomen Liigassa.
Mestarit

| Vuosi | Voittaja | Hopeaa |
| --- | --- | --- |
| 2009 |  ZSC Lions |  Metallurg Magnitogorsk |
| 2015 |  Luleå HF |  Frölunda HC |
| 2016 |  Frölunda HC |  Oulun Kärpät |
| 2017 |  Frölunda HC |  HC Sparta Praha |
| 2018 |  JYP |  Växjö Lakers |
| 2019 |  Frölunda HC |  EHC München |
| 2020 |  Frölunda HC |  Mountfield HK |
2021: Ei järjestetty, syynä koronaviruspandemia
| 2022 |  Rögle BK |  Tappara |
| 2023 |  Tappara |  Luleå HF |
| 2024 |  Genève-Servette HC |  Skellefteå AIK |
Voittajat maittain, 2009–2023:
| Maa | Voittojen määrä |
| --- | --- |
 Ruotsi: 6
 Suomi: 2
 Sveitsi: 2
Polylepisorneero

| Polylepisorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Vesiorneerot Cinclodes
Laji::  aricomae
Kaksiosainen nimi
 Cinclodes aricomae  (Carriker, 1932) 
Katso myös
   Polylepisorneero Wikispeciesissä   Polylepisorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Polylepisorneero (Cinclodes aricomae) on äärimmäisen uhanalainen lintu, joka elää Andeilla Perun kaakkoisosissa ja Boliviassa. Lajia pidettiin ennen lampiorneeron alalajina.
Polylepisorneero kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Väritykseltään se on suklaanruskea vatsastaan, pää ja selkä ovat tummemman ruskeat. Nokka linnulla on suurikokoinen ja se erottaakin lajin pienemmästä andienvirtaorneerosta. Lajin laulu on karheita, korkeita trillejä. Kutsuäänet ovat niin ikään karheita. Lisäksi linnun on raportoitu päästävän nasaalisia kee- tai kiu-ääniä.
Polylepisorneerot elävät vuoriston metsissä ja pusikkoisilla alueilla, joilla kasvaa Polylepis-suvun kasveja. Ne käyttävät ravinnokseen selkärangattomia eläimiä..
Polylepisorneerokannan kooksi arvellaan noin 50–250 yksilöä. Lajiin kohdistuva suurin uhka ovat huolimattomasta tulenkäytöstä johtuvat metsäpalot. Pienempiä uhkia ovat metsän hakkuut, hiilikaivokset ja maanviljelystapojen muutoksista aiheutuva eroosio ja metsien häviäminen.
Pruukinranta

| Pruukinranta |
| --- | --- |
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Läntinen
Väkiluku:  390 (31.12.2022)
Lähialueet:   Alakylä  Huhtala  Jouppi  Jouppila  Kultavuori 
Pruukinranta on asuinalue Seinäjoella Huhtalan kaupunginosan eteläosassa, Kyrkösjärven rannalla. 2010-luvulla rakennettu Pruukinranta on vuoden 2016 asuntomessualue. Alueen rakennuskanta koostuu lähinnä pientaloista. Joulukuussa 2022 Pruukinrannan asukasluku oli 390.
Myllyjärvi (Konnevesi)

| Myllyjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°47′43″N, 26°12′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskujoki:  Enojoki Keiteleeseen 
Järvinumero:  14.421.1.058
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101 m  
Pituus:  690 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  1,539 km  
Pinta-ala:  8,71 ha  
Tilavuus:  0,0001673 km³ 
Keskisyvyys:  1,92 m  
Suurin syvyys:  3,4 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMyllyjärvi 
Myllyjärvi  on Keski-Suomessa Konnevedellä  Toikkalankylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 690 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,7 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 167 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,9 metriä ja suurin syvyys on 3,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101 metriä mpy.
Engganon kieli

| Enggano |
| --- | --- |
 Engganonin puhmia-alue
Tiedot
Alue:   Indonesia
Puhujia:  700 (2000)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet luoteissumatralaiset kielet
ISO 639-3:  eno
 Ohje 
Enggano on Indonesiassa Sumatran ja Engganon saarilla puhuttu uhanalainen kieli. Sitä puhui vuonna 2000 äidinkielenään 700 ihmistä. Kieli voidaan luokitella austronesialaiseen kielikuntaan kuuluvaan luoteissumatralaisten kielten ryhmään, mutta toiset pitävät sitä austronesialaisia lainasanoja käyttävänä isolaattikielenä.
Kieli on uhattuna, sillä ainoastaan vanhempi väestö osaa sitä sujuvasti. Nuoremmat puhuvat yhä enenevissä määrin indonesiaa.. Kielellä ei myöskään ole kirjallista standardia.
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i | ɨ | u |
| Puolisuppea | e | ə | o |
| Puoliavoin |  | ə |  |
| Avoin |  | a |  |
Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina.
Lähde:
Fonologia > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiili | p | b | t | d | (ʧ) | (ʤ) | k | g | ʔ |
| Nasaali | m | n | ɲ |  |  |
| Tremulantti |  | r |  |  |  |
| Frikatiivi |  |  |  | x | h |
| Approksimantti | w |  | j |  |  |
| Lateraali |  | l |  |  |  |
Lähde:
Pohtiolammi

| Pohtiolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kangasala 
Koordinaatit:  61°26′56″N, 24°07′31″E
Mittaustietoja
 fiPohtiolammi 
Pohtiolammi (myös Pohtiolampi, Pohtionjärvi, Pohtionlampi) on reilun sata metriä pitkä lampi Kangasalla. Se sijaitsee Vesijärvestä ja Längelmäveteen laskevan Vääksynjoen lounaispuolella.
Pohtiolammen sääksikeskus

Pohtiolammen rannalla sijaitsee Pohtiolammen sääksikeskus. Keskus rakennettiin vuosina 2000-2006 EU-rahoituksella, avustuksilla ja talkootyönä. Alueella on lintutorneja ja piilokojuja lintujen tarkkailua ja kuvaamista varten.
Alueen historiaa

Toukokuussa 1604 paikalla ollut Sarsansalmi kuivui pieneksi Vääksynjoeksi, koska Längelmävesi alkoi laskea tulvien takia Kostianvirran kautta ja sen pinta laski voimakkaasti.
Pohtiolammen viereen Vääksynjoen rannalle perustettiin kalanviljelylaitos vuonna 1964. Laitos oli Saarioisen omistuksessa vuoteen 1990 asti. Pohtiolammen virkistysalue, jossa on voinut kalastaa altaasta kirjolohta, avattiin 1966.
Epidermodysplasia verruciformis

Bangladeshilainen epidermodysplasia verruciformis -potilas
Epidermodysplasia verruciformis on erittäin harvinainen ihotauti, jolle tyypillistä on hyvin runsas syylämäisten leesioiden ilmeneminen eri puolilla ihoa. Sairauteen liittyy huomattava riski ihomuutosten muuttumisesta pahanlaatuisiksi; ihosyöpä kehittyy noin 30–60 %:lle potilaista, useimmiten 30–50 ikävuoden välillä.
Epidermodysplasia verruciformis on useimmiten autosomissa peittyvästi periytyvä sairaus. Joissain tapauksissa on todettu myös sukupuolikromosomaalisia ja autosomaalisia vallitsevia periytymistapoja. Usein taustalla on mutaatio EVER1- tai EVER2-geenissä kromosomissa 17. Mutaatio alentaa solujen kykyä suojautua papilloomaviruksilta. Epidermodysplasia verruciformis saattaa ilmetä myös hankittuna, jolloin siihen liittyy immuunijärjestelmän toiminnan häiriö. Taustalla voi olla HI-virus, elinsiirron jälkeinen immunosuppressiivinen lääkitys tai lymfooma.
Hoitoresistenttien syylien suuri määrä voi viitata epidermodysplasia verruciformikseen. Sairaus on parantumaton ja uusia leesioita kehittyy, vaikka yksittäiset muutokset poistettaisiin. Leesioiden muodostumista ei kyetä ennaltaehkäisemään. Auringonvalolta suojautuminen on potilailla tarpeen ihosyövän riskin vähentämiseksi.
Myllyjärvi (Jämsä, Sammallahti)

| Myllyjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°52′25″N, 25°23′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.128
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,4 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  430 m  
Rantaviiva:  4,21 km  
Pinta-ala:  24,044 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMyllyjärvi 
Myllyjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Sammallahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 4,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,4 metriä mpy.
Psykohistoria

Psykohistoria on yhdistelmä psykologiaa, historiatiedettä, humanistisia tieteitä ja yhteiskuntatieteitä. Se tutkii historian miksi?-kysymyksiä, erityisesti eroja esitetyn tavoitteen ja todellisen käyttäytymisen välillä. Tutkimuskohteita ovat psykoelämäkerrat, lapsuus, ryhmädynamiikka, psyykkiset puolustusmekanismit, unelmat ja luovuus. Psykohistoria toimii yhdistäen psykologiaa, erityisesti psykoanalyysia yhteiskunta- ja humanististen tieteiden metodologiaan ymmärtääkseen yksilöiden, ryhmien ja valtioiden käyttäytymisen tunneperustaa menneisyydessä ja nykyajassa. Tutkimusta on tehty esimerkiksi lapsuuden, luovuuden, unelmien, perhedynamiikan, vaikeuksien voittamisen, persoonallisuuden teemojen sekä poliittisten ja valtionpäämiesten psykoelämäkertojen parissa.
Psykohistoria-termiä (engl. psycho-history) käytti tutkimuksellisesti ensimmäisenä tanskalais-saksalais-yhdysvaltalainen kehityspsykologi ja psykoanalyytikko Erik H. Erikson (1902-1994) vuonna 1958 kirjassaan Young Man Luther kuvaten sitä ihmisluonteen vaikutuksen tutkimiseksi historiassa. Myöhemmin psykohistoriasta on käytetty esimerkiksi luonnehdintoja motivaation tutkiminen historiatieteessä ja tiede motivaatiosta historiassa.
Psykohistorian status ja asema tieteiden järjestelmässä on kiistanalainen. Psykohistorioitsijat pitävät sitä erillisenä tutkimusalana, jolla on omat menetelmänsä, tavoitteensa ja teoriansa, jotka asemoivat sen erilleen tavanomaisesta historiallisesta analyysista ja antropologiasta. Jotkut historioitsijat, yhteiskuntatieteilijät ja antropologit ovat esittäneet, että heidän tieteenalansa kuvaavat toiminnan psykologiset perusteet adekvaatisti eikä psykohistoria näin ollen ole itsenäinen tutkimusala.
William J. Gilmoren  julkaisema alan bibliografia (1984) tuntee yli 4000 psykohistoriaan liittyvää tutkimusjulkaisua vuoteen 1981 mennessä.
Kirjallisuutta

Ala, Juha: Suomi-neito ja suojelusikä: sortovuosien psykohistoriaa.  Helsinki:  Gaudeamus, 1999.  ISBN 951-662-766-8.
DeMause, Lloyd: Foundations of psychohistory.  New York:  Creative Roots, 1982.  ISBN 0-940508-01-X.  (englanniksi)
Elovitz, Paul H.: The Making of Psychohistory: Origins, Controversies, and Pioneering Contributors.  New York, NY:  Routledge/Taylor & Francis Group, 2018.  ISBN 978-1-138-58748-9.  (englanniksi)
Kivimäki, Ville: Battled nerves : Finnish soldiers’ war experience, trauma, and military psychiatry, 1941-44.  (doctoral dissertation, Åbo Akademi)  Tampere:  Juvenes Print, 2013.  ISBN 978-952-93-2117-9.  (englanniksi)
Matti O. Hannikainen, Mirkka Danielsbacka & Tuomas Tepora (toim.): Menneisyyden rakentajat: teoriat historiantutkimuksessa.  Helsinki:  Gaudeamus, 2018.  ISBN 978-952-495-459-4.
Siltala, Juha: Sisällissodan psykohistoria.  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23795-2.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Psychohistory
Käännös suomeksi
Ennio Mattarelli

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ennio Mattarelli |  Ennio Mattarelli |  Ennio Mattarelli |  |
Maa:   Italia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten ammunta
|  Kultaa | Tokio 1964 | trap |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 1961 | Trap |  |
|  Kultaa | San Sebastián 1969 | Trap |  |
Ennio Mattarelli (s. 5. elokuuta 1928 Bologna) on italialainen entinen ampuja, joka voitti kultaa trapissa vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa. Hän kilpaili myös vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa.
Enno Penno

Enno Penno (22. huhtikuuta 1930 Tallinna – 16. marraskuuta 2016 Tukholma, Ruotsi) oli virolainen poliitikko, joka toimi Viron pakolaishallituksen pääministerinä 1. maaliskuuta 1990 lähtien 15. huhtikuuta 1992 asti.
El Prat de Llobregat

| El Prat de Llobregat |
| --- | --- |
 Barcelonan lentokenttä
 vaakuna
 El Prat de Llobregat
 Koordinaatit: 41°20′0″N, 2°6′0″E 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Katalonia
Maakunta:  Barcelona
Comarca:  Baix Llobregat
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  32,23 km²
Väkiluku (2016):  63 457
 – Väestötiheys:  2 000 as./km²
 
 www.elprat.cat 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
El Prat de Llobregat on kunta ja kaupunki Espanjan Kataloniassa. Se sijaitsee Barcelonan naapurissa Llobregatjoen ja Välimeren rannalla. Vuoden 2016 alussa kunnan asukasluku oli 63 457.
Kunnassa sijaitsee Barcelonan lentoasema, joka on Espanjan toiseksi suurin.
Kaupungintalo
Av. Verge de Montserrat
Plaça de la Vila
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta El Prat de Llobregat Wikimedia Commonsissa
Ajuntament del Prat de Llobregat (katalaaniksi)
Erillistalo

Erillistalo tarkoittaa samalla tontilla sijaitsevia erillisiä asuintaloja. Niitä hallitaan joko asunto-osakeyhtiömuotoisesti tai hallinnanjakosopimuksella.
Erillistalo voi vaikuttaa ulkoisesti samanlaiselta kuin omakotitalo. Jos erillistalo kuuluu asunto-osakeyhtiölle, siinä sijaitseva asunto on osakehuoneisto.
Erillisyysteesi

Erillisyysteesi on oikeuspositivismiksi kutsutun oikeustieteen- ja filosofian suuntauksen yksi tärkeimmistä perusoletuksista, jonka mukaan on mahdollista tehdä oikeudellinen ratkaisu oikeusjärjestyksessä konkreettisessa tapauksessa ottamatta kantaa siihen, miten ratkaisu pitäisi tehdä tapausta arvioitaessa moraalisesti, poliittisesti, taloudellisesti tai muuten oikeusnormeihin nähden ulkoisesti.
Laki- ja oikeuspositivismin erillisyysteesi on kehitetty abstrahoimalla modernien oikeudellisten käytäntöjen ja valikoitujen tieteellisten sitoumusten pohjalta menetelmällinen ideaali siitä, millä edellytyksillä juridinen tieto voi olla rationaalista. Lakipositivistien mukaan oikeusjärjestyksen sisällöstä, johon liittyy ulkoisesti havaittava pakottavuus, voidaan saada kokemusperäistä ja objektiivisesti varmaa tietoa.
Elsa Rendschmidt

| Mitalit> Maa:  Saksan keisarikunta.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Saksan keisarikunta.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Saksan keisarikunta.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Maa:  Saksan keisarikunta> Naisten taitoluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | yksinluistelu |  |
| Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut  | Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut  | Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Troppau 1908 | yksinluistelu |  |
|  Hopeaa | Davos 1910 | yksinluistelu |  |
Elsa Rendschmidt (11. tammikuuta 1886 – 9. lokakuuta 1969) oli saksalainen taitoluistelija. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai naisten yksinluistelussa hopeamitalin. Hän sai lisäksi kaksi hopeamitalia taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa.
Polylaktidi

Polyaktidin rakennekaavat
Biohajoavia PLA-teepusseja
Polylaktidi (PLA) eli polymaitohappo on uusiutuvista raaka-aineista valmistettu biohajoava termoplastinen alifaattinen polyesteri. Sen raaka-aineena voidaan käyttää esimerkiksi maissitärkkelystä tai sokeriruokoa. Muovia voidaan käyttää esimerkiksi 3D-tulostamisessa, jossa se on erinomainen valinta aloittelijalle koska se on halpaa, helppoa käsitellä, sulamispiste on alhainen eikä sisällä myrkyllisiä ainesosia.
PLA-muovi on yleistynyt myös lääkinnällisten laitteiden ja  ruokapakkausten materiaalina kompostoitavuuden ja turvallisuuden ansiosta. Siitä valmistetaan esimerkiksi juomamukeja sekä ikkunoita ja pinnoitekalvoja kartonkisiin take away -rasioihin.
PLA-muovista valmistetut tuotteet ovat elinkaariarvioinnin perusteella huomattavasti fossiilisia muoveja ekologisempia, jos ne kierrätetään oikein kompostoimalla teollisessa kompostointilaitoksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Polylaktidi Wikimedia Commonsissa
Elsa Raven

| Elsa Raven> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Elsa Rabinowitz
Syntynyt: 21. syyskuuta 1929 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Kuollut: 2. marraskuuta 2020 (91 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1961–2011
Aiheesta muualla
IMDb 
Elsa Raven (oikealta nimeltään Elsa Rabinowitz, 21. syyskuuta 1929 – 2. marraskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan esimerkiksi Paluu tulevaisuuteen -elokuvasta, jossa hän esitti pysähtyneen kellotornin puolesta kampanjoivaa naista, sekä vuoden 1997 Titanic -elokuvasta, jossa hän esitti matkustajaa Ida Strausia.
Raven syntyi vuonna 1929 Charlestonissa, Etelä-Carolinan osavaltiossa. Hän oli vanhempiensa Louis ja Rosalie Rabinowitzin neljäs lapsi. Hänen näyttelijänura alkoi New Yorkissa teatterissa. Ravenin ensimmäinen elokuva oli vuoden 1970 The Honeymoon Killers, minkä jälkeen hänellä oli useampia pieniä rooleja, kuten vuoden 1979 elokuvassa Luojan tähden, paetkaa! ja vuoden 1993 elokuvassa Tulilinjalla. Hänen viimeiseksi roolikseen jäi vuoden 2011 elokuva Answer to Nothing. Raven kuoli 91 vuoden iässä kotonaan Los Angelesissa 2. marraskuuta 2020.
Käännös suomeksi