stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eva Perón
Kuoleman jälkeen

Evitalla havaittiin tammikuussa 1950 kohtusyöpä. Hänen tilansa heikkeni dramaattisesti vuoden 1952 alussa, minkä jälkeen hän näyttäytyi julkisuudessa enää kaksi kertaa ennen kuolemaansa 33-vuotiaana 26. heinäkuuta 1952. Hänen kuoltuaankin hänen vaikutuksensa Argentiinan politiikassa säilyi vahvana. Hänen työväenluokkaiset kannattajansa yrittivät saada hänet kanonisoiduksi. Vastustajat taas pyrkivät hävittämään hänen asemansa peronismin kansallisena symbolina ja varastivat hänen balsamoidun ruumiinsa vuonna 1955, kun Juan Perón oli syrjäytetty. Eva Perónin ruumista säilytettiin Italiassa 16 vuotta, ennen kuin se palautettiin vuonna 1971 Madridissa maanpaossa olleelle Juan Perónille. Juan Perónin kuoltua Argentiinan johtajana vuonna 1974 hänen kolmas vaimonsa Isabel Perón palautti Eva Perónin jäännökset Argentiinaan ja hautasi ne Juan Perónin viereen presidentin palatsin hautakammioon. Kaksi vuotta myöhemmin sotilasjuntta siirsi ruumiit pois. Eva Perónin ruumis haudattiin lopulta Duarten perhehautaan Buenos Airesin Recoletan hautausmaalle.
Evita populaarikulttuurissa

Evitan elämästä on tehty Andrew Lloyd Webberin säveltämä ja Tim Ricen kirjoittama musikaali Evita. Musikaalista on tehty myös elokuva (1996), jossa Evitaa näytteli Madonna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eva Perón Wikimedia Commonsissa
Evita ja Juan Perón.
Eva Perónin hauta Duarten sukuhaudassa Recoletan hautausmaalla.
Fiorenza de Bernardi

| Fiorenza de Bernardi |
| --- | --- |
 Fiorenza de Bernardi Aertirrenan Jakovlev Jak-40 -koneen ohjaamossa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. toukokuuta 1928 (ikä 96) Firenze, Italia
Kansalaisuus:   Italia
Ammatti:  lentäjä
Muut tiedot
Aktiivisena:  1967–1985
Aiheesta muualla
Kotisivu
Fiorenza de Bernardi (s. 22. toukokuuta 1928 Firenze, Italia) on italialainen lentäjä. Hänestä tuli vuonna 1967 Italian ensimmäinen naispuolinen ammattilentäjä.
De Bernardin isä oli Italian ilmavoimien hävittäjä- ja koelentäjä Mario de Bernardi, ja hän vietti isänsä ansiosta lapsuutensa ilmailuhenkisessä ympäristössä. Hän sai ensimmäisen lentolupakirjansa vuonna 1951 ja ammattilentäjän lupakirjan vuonna 1966. Aeralpi palkkasi hänet tammikuussa 1967. Aeralpi lopetti toimintansa, kun sen perustaja murhattiin, de Bernardi siirtyi vuonna 1969 Aertirrenalle, ja hänestä tuli Italian ensimmäinen naispuolinen kapteeni.
Kun Aertirrena hankki kolme neuvostoliittolaista Jakovlev Jak-40 -suihkukonetta, de Bernardi lähetettiin Moskovaan tyyppikoulutusta varten. Jakovlev valitsi vuonna 1971 Aertirrenan esittelemään Jak-40:ä kiertueella Kaukoidässä ja Australiassa. De Bernardi järjesti kuukauden mittaisen esittelykiertueen ja suunnitteli 22 välilaskua sisältäneen reitin.
Vuonna 1980 de Bernardi osallistui Alitalian järjestämään Douglas DC-8:n tyyppikoulutukseen. Hän oli suunnitellut alkavansa lentää DC-8:a Aeral-yhtiön palveluksessa, mutta sen lopetettua toimintansa hän palasi lentämään Jak-40:ä. Aertirrenan koneet olivat siirtyneet Cadabolle, ja de Bernardi siirtyi myös Cadabon palvelukseen. Hänen uransa ammattilentäjänä päättyi vuonna 1985, kun hän loukkasi jalkansa auto-onnettomuudessa. Hän ehti uransa aikana lentää yli 6 500 tuntia.
Aktiiviuransa jälkeen de Bernardi perusti Italiaan naislentäjien yhdistyksen (Associazione Donne dell’Aria) ja toimi sen puheenjohtajana ja sittemmin kunniapuheenjohtajana.
Floydin piirikunta

Floydin piirikunta (engl. Floyd County) -nimisiä piirikuntia on Yhdysvalloissa 6:
Floydin piirikunta Georgiassa
Floydin piirikunta Indianassa
Floydin piirikunta Iowassa
Floydin piirikunta Kentuckyssä
Floydin piirikunta Texasissa
Floydin piirikunta Virginiassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Floydin piirikunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Fantom Studio

Fantom Studio on Tampereella vuonna 1993 perustettu äänitysstudio,jonka toiminta siirtyi vuonna 2007 Ylöjärven Akun tehtaan tiloihin.
Henkilökunta

Samu Oittinen – studiomestari
Aiheesta muualla

Fantom Studion kotisivu: www.fantomstudio
Fantom Studion Facebook-sivu
Flamingot

| Flamingot |
| --- | --- |
 Karibianflamingoja (Phoenicopterus ruber)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Flamingolinnut Phoenicopteriformes  Fürbringer, 1888
Heimo::  Flamingot Phoenicopteridae  Bonaparte, 1831

Suvut ja lajit
 Flamingot Phoenicopterus Chilenflamingo (P. chilensis)  Flamingo (P. roseus)  Karibianflamingo  (P. ruber)  Andienflamingot Phoenicoparrus Andienflamingo (P. andinus)  Punanflamingo (P. jamesi)  Phoeniconaias Pikkuflamingo (P. minor) 
Katso myös
   Flamingot Wikispeciesissä   Flamingot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Flamingot  (Phoenicopteridae) on lintujen heimo, joka toisinaan lasketaan haikaralintujen (Ciconiiformes) lahkoon, toisinaan omaan flamingolintujen lahkoonsa (Phoenicopteriformes). Jälkimmäisessä luokituksessa Phoenicopteridae on lahkonsa ainoa heimo. Flamingojen heimoon kuuluu kuusi lajia, jotka jaetaan kolmeen sukuun: Phoenicopterus (flamingot), Phoenicoparrus (andienflamingot) ja Phoeniconaias, jonka ainoa laji on pikkuflamingo (Phoeniconaias minor).
Flamingot elävät parvissa veden äärellä. Ne syövät äyriäisiä ja levää, joita ne kahlatessaan siilaavat nokallaan matalasta vedestä.
Flamingojen höyhenpeite on luonnossa punertavansävyinen. Väri syntyy ravinnosta saadusta karotenoidista. Karotenoidia sisältävät eniten katkaravut, joita flamingot syövät.
Suomessa on havaittu chilen-, pikku- ja tavallisia flamingoja, mutta kaikki yksilöt on tulkittu tarhakarkulaisiksi.
Lajit

Flamingolinnut (Phoenicopteriformes)
Flamingot (Phoenicopteridae)
Flamingot (Phoenicopterus )
Chilenflamingo (Phoenicopterus chilensis) Etelä-Amerikassa
Flamingo (Phoenicopterus roseus) Afrikassa, Aasiassa ja Etelä-Euroopassa
Karibianflamingo  (Phoenicopterus ruber) Karibialla
Andienflamingot (Phoenicoparrus )
Andienflamingo (Phoenicoparrus andinus) Etelä-Amerikassa
Punanflamingo (Phoenicoparrus jamesi) Etelä-Amerikassa
Phoeniconaias
Pikkuflamingo (Phoeniconaias minor) Afrikassa ja Intiassa
Feeniks (tähdistö)

| Feeniks |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Phoenix
Lyhenne:  Phe
Genetiivi:  Phoenicis
Rektaskensio:  0h
Deklinaatio:  -50°
Ala taivaasta:  469 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  1
Kirkkain tähti:  Ankaa (2,39 mag.)
Meteoriparvet:  Phoenicidit
Naapuri- tähdistöt:  Kuvanveistäjä, Kurki, Tukaani, Etelän vesikäärme, Eridanus, Sulatusuuni
 Näkyy leveysasteiden +32° ja −90° välillä 
Feeniks (lat. Phoenix, Phoenicis, Phe) on pieni eteläinen tähdistö, jonka nimesivät hollantilaiset Pieter Dirkszoon Keyser ja Frederick de Houtman, ja teki tunnetuksi Johannes Bayer teoksessaan Uranometria vuonna 1603.
Tähdistö ulottuu deklinaatiosta -41° deklinaatioon -57°, ja rektaskensio on 23.5h - 2h. Sen takia se on näkymättömissä 40 leveyspiirin pohjoispuolella pohjoisella pallonpuoliskolla, ja näkyy hyvin alhaalla taivaalla päiväntasaajaltakin katsottuna. Feeniks näkyy hyvin Australiassa ja Etelä-Afrikassa eteläisen pallonpuoliskon kesällä.
Feeniksiin liittyy pieni meteoriparvi 5. joulukuuta.
Tähdet

Koko tähdistössä on vain 11 tähteä yli magnitudin 5.0. Kirkkain tähti on Alfa Phoenicis 24 parsekin päässä Maasta, jonka magnitudi on 2,39 ja spektriluokka K0.
Tähdistöstä on löydetty noin 36 000 valovuoden päästä tähti HE 0107-5240, jonka metallipitoisuus on pienin koskaan havaittu. Tämän vuoksi sen uskotaan muodostuneen universumin alkuvaiheessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Feeniks (tähdistö) Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Tähdet:  α Phe, β Phe, γ Phe, ε Phe, κ Phe, δ Phe, ζ Phe, η Phe, ψ Phe, μ Phe, ι Phe, λ1 Phe, ν Phe, φ Phe, π Phe, χ Phe, σ Phe, υ Phe, ρ Phe, 120 Phe, λ2 Phe, τ Phe, ξ Phe, θ Phe, ω Phe, HE0107-5240
Eksoplaneetat:  HD 5388
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
Fiat 508

|  |
| --- | --- |
 Fiat 508B 1934
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Lingotto Italia, Varsova Puola, Neckarsulm Saksa, Suresnes Ranska
Valmistusvuodet:  1932–1937
Edeltäjä:  Fiat 509
Seuraaja:  Fiat 1100 (1937)
Tekniset tiedot
Vaihteisto:  3 tai 4 vaihdetta
Mitat
Pituus:  3140 mm
Leveys:  1400 mm
Korkeus:  1530 mm
Fiat 508 on Fiatin vuosina 1932–1937 valmistama automalli, joka korvasi Fiat 509:n. Vaihteita oli kolme, mutta niiden lukumäärä kasvoi neljään vuonna 1934. Istuimia oli myös neljä ja huippunopeus oli noin 80 km/h. Mallin seuraajaksi tuli Fiat 1100.
Fiatin automallit
Fantomas nauraa kuolemalle

| Fantomas nauraa kuolemalle> Fantômas se déchaîne |
| --- | --- |

Ohjaaja:  André Hunebelle
Käsikirjoittaja:   Jean Halain  Pierre Foucaud 
Tuottaja:  Alain Poiré
Säveltäjä:  Michel Magne 
Kuvaaja:  Raymond Lemoigne
Leikkaaja:  Jean Feyte
Lavastaja:  Max Douy
Pääosat:   Jean Marais  Louis De Funès  Mylène Demongeot 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Gaumont
Ensi-ilta:  1965
Kesto:  94 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Edeltäjä:  Fantômas – sadan naamion mies 1964
Seuraaja:  Fantomas uhkaa maailmaa 1967
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fantomas nauraa kuolemalle, esitetty myös nimillä: Fantomas iskee jälleen ja Fantomasin paluu (Fantômas se déchaîne) on André Hunebellen ohjaama elokuva vuodelta 1965. Hunebelle ohjasi Fantomas-aiheisia elokuvia yhteensä kolme. Niissä naamioitunutta sankarikonnaa näyttelee Jean Marais. Tämä toinen sarjan elokuva on ensimmäistä komediallisempi ja samalla jännitysaineksiltaan kevyempi.  Elokuvassa on aikoinaan huomiota herättäneet kohtaukset lentoon nouseva Citroën ja laskuvarjokohtaus, ensimmäinen lajissaan elokuvan historiassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jean Marais  | … |  Fantomas, Lefèvre, Fandor   |
|  Louis De Funès  | … |  Juve   |
|  Mylène Demongeot  | … |  Hélène   |
|  Jacques Dynam  | … |  Bertrand   |
|  Robert Dalban  | … |  toimittaja   |
Fantomas-trilogia

| Nimi | Ensi-ilta |
| --- | --- |
Fantomas – sadan naamion mies: 1964
Fantomas nauraa kuolemalle: 1965
Fantomas uhkaa maailmaa: 1967
Fingalin luola

Fingalin luolan sisäänkäynti.
Fingalin luola (engl. Fingal's Cave, gaeliksi Uaimh Bhinn) on Skotlannin länsirannikolla sijaitsevan Staffan saaren kuuluisin rantakallioluola. Sen pituus on 69 metriä ja leveys vaihtelee 7–13 metrin välillä. Korkeus merenpinnasta on noin 20 metriä. Laskuveden ajaksi luolaan jää noin 8 metrin syvyydeltä vettä.
Luolaan ei voi ajaa veneellä, mutta sinne voi kävellä kapeaa kivipolkua saaren muista osista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fingalin luola Wikimedia Commonsissa
Enterprise (huvipuistolaite)

Hussin valmistama Enterprise Drievlietin huvipuistossa Alankomaissa.
Enterprise on pääosin Huss Maschinenfabrikin vuodesta 1972 valmistama huvipuistolaite. Laite on paranneltu versio Schwartzkopfin vastaavanlaisesta laitteesta, suurimpina eroina Enterprisen suurempi matkustajamäärä sekä hydraulinen nostovarsi. Tämän tyyppisiä laitteita valmistavat lisäksi Heintz Fahtze ja Emiliana Luna Park, ja kaikki käyttävät nimeä Enterprise. Sekä kiinteitä että liikutettavia versioita on valmistettu ja käytetty eri puolilla maailmaa.
Suunnittelu ja toiminta

Laitteessa yhdestä kahteen ihmistä istuu yhteen kahdestakymmenestä suljetusta vaunusta. Vaunut roikkuvat metallisesta renkaasta ja ne on asetettu yksi toisensa perään ympyräksi. Laite alkaa pyöriä vastapäivään ja muodostaa  vapaasti heiluviin vaunuihin keskipakoisvoimaa. Hydraulinen nostovarsi nostaa laitteen ajon aikana  87° kulmaan, jolloin vaunut pyörivät pystysuunnassa.
Laitteessa ei ole mainittavampia turvalaitteita, sillä vaunuihin kohdistuva keskipakoisvoima riittää pitämään matkustajat paikoillaan. Joissakin Enterprise-malleissa käytetään kuitenkin jalkojen ylle laskeutuvaa turvakaarta. Emiliana Luna Parkin Enterprisessä käytetään pientä turvavyötä.
Liikuteltava versio kulkee kahdella kuorma-autolla, joista toinen kuljettaa rengasta, tukivartta ja ajojärjestelmiä, toinen vaunuja, alustoja ja loppuja tarvikkeita. Ensimmäinen rekka toimii myös laitteen pääalustana sen käytön aikana.
Suunnittelu ja toiminta > Variaatiot > Schwartzkopf

Schwartzkopf-versio Enterprisesta kantaa kuuttatoista vaunua. Schwartzkopf valmisti myös 21 gondolin Enterprisea, kunnes yhtiö lopetti toimintansa vuonna 2001 Anton Schwartzkopfin kuoleman jälkeen. Yksi näistä laitteista sijaitsi Kouvolan Tykkimäellä, kunnes se poistettiin käytöstä vuonna 2018. Vaunujen pienempi lukumäärä pienentää myös renkaan kokoa. Vaunut ovat myös pienempiä kuin Hussin valmistamassa versiossa. Alun perin yhtiö valmisti vaunut itse, mutta jälkeenpäin ne korvattiin Reverchon-yhtiön valmistamilla, paremmilla vaunuilla.
Suunnittelu ja toiminta > Variaatiot > Heintz Fahtze

Heintz Fahtze on valmistanut yhden 16 vaunun Enterprisen, joka asennettiinselvennä vuonna 2003.
Suunnittelu ja toiminta > Variaatiot > Huss

Laajennettu versio Hussin Enterprisesta tunnetaan nimellä Skylab, jossa on 15 neljän hengen vaunua.
Enterprise toimi pohjana suuremmalla UFO-huvipuistolaitteelle.
Suunnittelu ja toiminta > Variaatiot > Emiliana Luna Park

Emiliana Luna Park on valmistanut yhden 20 gondolin Enterprisen, joka asennettiin Linnanmäelle kaudeksi 2009.
Enterpriset Suomessa

Suomessa on kaksi Enterpriseä, jotka sijaitsevat Linnanmäellä Helsingissä ja Power Parkissa Kauhavan Alahärmässä. Tykkimäen huvipuistossa Kouvolassa oli Enterprise (1999–2017). Se oli Linnanmäeltä aikoinaan poistettu laite. Linnanmäen kaudella 2009 käyttöönottaman uuden Enterprisen nimi on Kehrä. Tykkimäen Enterprise oli hieman suurempi kuin Linnanmäen Kehrä, sillä Tykkimäellä laitteessa oli 21 gondolia Linnanmäen 20 sijasta. Enterprisen korvaa Tykkimäellä Endeavour, joka muistuttaa hyvin paljon edeltäjäänsä. PowerParkiin saapui vuonna 2019 Saksassa valmistettu Enterprise, joka on ostettu käytettynä. Myös Wasalandiassa oli Enterprise vuosina 1988–1996.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fatshe leno la rona

Fatshe leno la rona on Botswanan kansallislaulu. Sanoitukset ja musiikin teki Kgalemang Motsete. Kappaletta on käytetty Botswanan kansallislauluna vuodesta 1966 lähtien. Alkuperäiset sanoitukset ovat setswanan kielellä.
Sanoitukset

Fatshe leno la rona, 

Ke mpho ya Modimo,

Ke boswa jwa borraetsho;

A le nne ka kagiso.
Tsogang, tsogang! banna, tsogang!

Emang, basadi, emang, tlhagafalang!

Re kopaneleng go direla

Lefatshe la rona.
Ina lentle la tumo

La chaba ya Botswana,

Ka kutlwano le kagisano,

E bopagantswe mmogo.
Erityistoimihenkilöt ET

Erityistoimihenkilöt ET ry on suomalainen ammattiyhdistys, joka toimii palvelu- ja erityisalojen yritysten, taloudellisten ja aatteellisten laitosten, yhdistysten ja yhteisöjen palveluksessa olevien henkilöiden ja ammatinharjoittajien puoluepoliittisesti sitoutumattomana valtakunnallisena yhdyssiteenä. Se valvoo jäsentensä ammatillisia, oikeudellisia ja sosiaalisia etuja. Erityistoimihenkilöt ET on Erityisalojen Toimihenkilöliitto ERTOn suurin jäsenyhdistys ja ERTO puolestaan on Toimihenkilökeskusjärjestö STTK:n jäsenliitto.
Erityistoimihenkilöt ET on perustettu vuonna 1968. Tuolloin yhdistyksen nimi oli Yleistoimihenkilöt YT.
Jäsenyys

ET:n jäseneksi voivat liittyä yksityisten yritysten ja yhteisöjen palveluksessa olevat toimihenkilöt ja ammatinharjoittajat tietyin rajoituksin. Yhdistyksellä on noin 2 300 jäsentä Helsinki-Uusimaa -alueella ja muualla Suomessa noin 2 500. Jäsenet työskentelevät noin 1 500 eri toimipaikassa.
Erityistoimihenkilöt ET:n jäseniksi liitytään ERTOn kautta. ET:n jäsenet kuuluvat halutessaan myös Erityisalojen Toimihenkilöiden Työttömyyskassaan. ET:n periaatteisiin kuuluu perinteisten edunvalvonnallisten perustoimien lisäksi tavoite kasvattaa jäsenistönsä arvoa työmarkkinoilla muun muassa koulutuksella. Jäsen saa pulmatilanteisiin neuvontaa ja apua ERTOsta. Muutostilanteissa ERTO ja ET pitävät huolta jäsentensä eduista.
ERTOlla ja ET:llä on myös tarjottavanaan jäsenetuja. ET:n lomamökit Tahkolla ja Levillä sekä viikko-osake Ylläksellä ovat jäsenten vuokrattavissa jäsenetuhintaan. 
ET järjestää jäsenistölle ammatillista koulutusta ja erilaisia virkistystilaisuuksia.
Erityistoimihenkilöt ET julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvää tETra-lehteä.
Järjestäytymisalat

Erityistoimihenkilöt ET:n jäsenet työskentelevät useilla eri toimialoilla, kuten esimerkiksi
| --- | --- |
 Aatteelliset järjestöt, opiskelijajärjestöt, säätiöt, yhdistykset  Agentuurit  Arkkitehti-, insinööri- ja suunnittelutoimistot  Asianajo- ja lakiasiaintoimistot  Asunto- ja kiinteistövälitys  Eläinlääkäriasemat ja -vastaanotot, pieneläinklinikat  Hotellien ja ravintoloiden toimistot  Isännöitsijätoimistot ja kiinteistöhuoltoyritykset  Liikunnanohjaajat (yksityinen sektori) ja urheiluvalmentajat  Luokitus- ja tarkastusyhtiöt  Matkailu, kulttuuri ja vapaa-aika  Messutoimistot  Monitoimialayritykset  Museoiden toimihenkilöt :  Näyttämötaidelaitokset  Osuuskuntien toimihenkilöt  Paikallisradioiden toimihenkilöt  Patenttitoimistot  Pienteollisuusyritysten toimihenkilöt  Pientoimistot  Puhelinpalveluyritykset, puhelinmyyjät ja seurustelulinjat  Toimistohotellit  Ulkovaltojen lähetystöt  Urheiluseurat ja -järjestöt, vapaa-ajan urheilu- ja kuntoilulaitokset  Vakuutusvälittäjät  Vammaisten henkilökohtaiset avustajat  Vuokratyöalalla työskentelevät
Edunvalvonta

ET ja Erityisalojen Toimihenkilöliitto ERTO neuvottelevat Palvelualojen Työnantajat PALTAn kanssa palvelualojen toimihenkilöiden runkosopimuksen, jota voidaan soveltaa niiden jäsenten työsuhteissa, joilla ei ole omaa sopimusta eli niin sanotuilla sopimuksettomilla aloilla. Runkosopimus määrittelee työsuhteessa noudatettavat vähimmäistyöehdot, joiden noudattamisesta sovitaan joko talokohtaisin sopimuksin tai henkilökohtaisissa työsopimuksissa.
Vuosittain ET ja ERTO antavat palkkasuositukset pieneläinhoitotyöhön, liikuntakeskuksiin ja toimistotyöhön. Palkkasuositukset perustuvat muiden alojen palkkaratkaisuihin sekä jäsenkyselyihin. Palkkasuositukset ovat osa sopimuksettomien alojen edunvalvontaa, jotta näilläkin aloilla pystytään turvaamaan palkkakehitys.
Organisaatio

ET:n säännöissä määritellään yhdistyksen toiminnan perusteet. Yhdistyksen ylimmät päätöksentekoelimet ovat kevät- ja syyskokoukset. Syyskokouksessa hyväksytyn toimintasuunnitelman mukaisesti yhdistyksen hallitus toimeenpanee sovitut asiat ja kokousten päätökset. Syyskokouksessa hyväksytään yhdistyksen toimintasuunnitelma ja talousarvio seuraavaksi kalenterivuodeksi sekä valitaan joka toinen vuosi hallituksen puheenjohtaja ja erovuoroisten tilalle muut hallituksen jäsenet sekä heille kullekin henkilökohtainen varajäsen. Kevätkokouksessa käsitellään muun muassa edellisen vuoden  toimintakertomus ja tilinpäätös.
Hallituksen puheenjohtajan kausi on kaksivuotinen. Hallituskausi on kaksivuotinen, puolet hallituksen jäsenistä valitaan vuorovuosin. Sekä varsinaiset että varajäsenet osallistuvat aktiivisesti hallitustyöskentelyyn. Kaksi hallituksen jäsentä varahenkilöineen edustaa yhdistystä ERTOn hallituksessa.
Yhdistyksen edustajat ovat myös ERTOn edustajiston ja työttömyyskassan hallinnossa.
ET toimii ERTOlta saatavan jäsenmaksupalautuksen turvin eikä peri omaa jäsenmaksua.
Aiheesta muualla

Erityistoimihenkilöt ET ry
Erityisalojen toimihenkilöliitto ERTO ry
Toimihenkilökeskusjärjestö STTK ry
Fines herbes

Fines herbes on klassinen ranskalainen maustesekoitus, joka koostuu kirvelistä, persiljasta, rakuunasta ja ruohosipulista. Tuoreet yrtit silputaan hienoksi juuri ennen kuin ne lisätään ruokaan. Sekoitusta käytetään muun muassa munakkaiden ja kasvisruokien maustamisessa.
Fines herbes maustesekoituksen ainekset, persilija, ruohosipuli, kirveli ja rakuuna.
Fines herbes sisältää mietoja keveitä makuja toisin kuin esimerkiksi Provencen yrtit ja Bouquet garni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fines herbes Wikimedia Commonsissa
Yrtit ja mausteet
Eric Heimbürger

Eric Alexander Amandus Heimbürger.
Eric Alexander Amandus Heimbürger (16. kesäkuuta 1888 Espoo – 1. helmikuuta 1954) oli suomalainen jääkärieversti. Hänen vanhempansa olivat kartanonomistaja Nicolai Heimbürger ja Therese von Jessen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Aune Emilia Rekolan kanssa.
Opinnot

Heimbürger valmistui ylioppilaaksi Nya svenska läroverket i Helsingfors-nimisestä oppilaitoksesta 1908 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Hän opiskeli Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa 1908–1909, Teknillisen korkeakoulun konerakennusosastossa 1909–1912 ja yhden vuoden Karlsruhen teknillisessä korkeakoulussa. Lisäksi hän suoritti sotateknillisen kurssin vuosina 1927–1929.
Jääkärikausi

Heimbürger liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon, missä hän toimi suomalaisena osaston johtajana. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Heimbürger oli opettajana Libaussa keväällä 1917 toimeenpannuilla viestikursseilla ja toimi myöhemmin radio-osaston päällikkönä. Hän suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn sotakoulun A-kurssin.
Suomen sisällissota

Heimbürger saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana yliluutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäälliköksi 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan  1. komppanian, josta hänet siirrettiin 6. huhtikuuta 1918 Päämajaan radioasemien päälliköksi.
Sisällissodan jälkeinen aika

Heimbürger määrättiin 5. kesäkuuta 1918 Yleisesikunnan yhteysosaston päälliköksi ja tiedonantojoukkojen komentajaksi. Hän toimi niiden kurssien ylivalvojana, jotka heinäkuussa 1918 toimeenpantiin Helsingissä kantajoukon järjestämiseksi divisioonien ja Vuoristoprikaatin tiedonanto- (viesti-) osastoja varten. Hänet siirrettiin 22. maaliskuuta 1920 tiedonantojoukkojen tarkastajaksi Sotaväen esikuntaan ja 8. joulukuu 1920 alkaen Teknillisten joukkojen esikuntaan ja määrättiin 14. kesäkuuta 1921 esiupseeriksi ja 28. huhtikuuta 1927 alkaen viestipalveluksen opettajaksi Kadettikouluun.  Erillisen kenttälennätinkomppanian (myöh. nimi Erill. viestikomppania) päälliköksi hänet nimitettiin 31. lokakuuta 1927, josta hänet taasen siirrettiin 1. heinäkuuta 1933 alkaen Armeijakunnan esikuntaan ja määrättiin pioneeri- ja viestitoimiston päälliköksi. Hän on hoitanut Teknillisten joukkojen komentajan tehtäviä lyhyitä aikoja vuosina 1921 ja 1924 sekä esikuntapäällikön tehtäviä vuonna 1925. Heimbürger oli ollut komennusmatkalla Liettuassa 11. – 20. toukokuuta 1924 välisen ajan.