stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Melodifestivalen 1996
Tulos > Ensimmäinen kierros

| Numero | Artisti | Kappale | Lauluntekijä(t) | Jatkossa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Peter Lundblad, Lasse Kronér, Nick Borgen, Janne Bark & Lennart Grahn | "Gör någon glad" | Svante Persson, Pontus Platin | Ei |
| 2 | Andreas Lundstedt | "Driver dagg faller regn" | Alexander Bard, Ola Håkansson, Tim Norell | Kyllä |
| 3 | Lotta Engberg | "Juliette & Jonathan" | Monica Forsberg, Torgny Söderberg | Kyllä |
| 4 | One More Time | "Den vilda" | Nanne Grönvall, Peter Grönvall | Kyllä |
| 5 | Ellinor Franzén | "Finns här för dig" | Stefan Bagge, Martin Klaman | Ei |
| 6 | Inger Nordström | "Gråt inte" | Rose-Marie Stråhle | Ei |
| 7 | Henrik Åberg | "Du är alltid en del utav mej" | Lasse Berghagen, Lasse Holm | Ei |
| 8 | Frank Ådahl | "Tårar från himlen" | Mikael Littvold, Peter Bertilsson | Kyllä |
| 9 | Lotten Andersson & Magnus Sjögren | "Va' e' du?" | Jörgen Nohall, Carl Hammar | Ei |
| 10 | Mårten Eriksson | "Förlorad igen" | Mårten Eriksson | Kyllä |
Tulos > Toinen kierros

| Numero | Artisti | Kappale | Pisteet | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Andreas Lundstedt | "Driver dagg faller regn" | 48 | 2 |
| 2 | Lotta Engberg | "Juliette & Jonathan" | 45 | 3 |
| 3 | One More Time | "Den vilda" | 71 | 1 |
| 4 | Frank Ådahl | "Tårar från himlen" | 26 | 5 |
| 5 | Mårten Eriksson | "Förlorad igen" | 41 | 4 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Kappale | Luulaja | Uumaja | Sundsvall | Falun | Örebro | Karlstad | Göteborg | Malmö | Växjö | Norrköping | Tukholma | Yht. |
| "Driver dagg faller regn" | 6 | 4 | 4 | 6 | 4 | 2 | 4 | 2 | 6 | 2 | 8 | 48 |
| "Juliette och Jonathan" | 8 | 6 | 2 | 4 | 1 | 4 | 2 | 8 | 2 | 4 | 4 | 45 |
| "Den vilda" | 2 | 8 | 8 | 8 | 8 | 8 | 6 | 1 | 8 | 8 | 6 | 71 |
| "Tårar från himlen" | 4 | 1 | 1 | 1 | 6 | 1 | 1 | 4 | 4 | 1 | 2 | 26 |
| "Förlorad igen" | 1 | 2 | 6 | 2 | 2 | 6 | 8 | 6 | 1 | 6 | 1 | 41 |
Marko Virtanen

| Marko Virtanen |
| --- | --- |
 Marko Virtanen lokakuussa 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. joulukuuta 1968 (ikä 55) Jyväskylä
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Veltsu
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  left
Pituus:  179 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Lukko
Sarja:  SM-liiga
Tehtävä:  päävalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1987–2000
Seurat:  Jyp HT Kiekko-Espoo Färjestads BK Södertälje SK
Valmennusura
Vuodet:  2008–
Seurat:  JYP TPS Lukko
Marko Virtanen (s. 10. joulukuuta 1968 Jyväskylä) on ammattilaisuransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilija, joka toimi vuoteen 2023 keväseen asti Lukon SM-liigajoukkueen päävalmentajana. Lukko voitti U20 SM-sarjan mestaruuden 2020–2021 Virtasen alaisuudessa.
Virtanen toimi JYPin edustusjoukkueen päävalmentajana kaudesta 2013–2014 kauteen 2017–2018 ollen JYPin seurahistorian pitkäaikaisin päävalmentaja. Virtanen erotettiin kauden 2017–2018 lopussa, kun JYPin kausi oli päättynyt puolivälieriin HIFK:ta vastaan. Hänen valmennusryhmässään toimivat myös valmentajat Jukka Ahvenjärvi, Antti Turunen sekä Jarkko Hyytiä.
Pelaajaura

Marko Virtasen ura alkoi JyP HT:n liigajoukkueessa kaudella 1987–1988. Ensimmäinen kausi – kuten toinenkin – sujuivat vielä opettelun merkeissä ilman tehopisteitä, joten kaudeksi 1989–1990 Virtanen siirtyi 1-divisioonaa pelanneeseen Kiekko-Espoon joukkueeseen hakemaan vauhtia uralleen. Hyvin sujuneen kauden myötä hän sai palata Jyväskylään. Hän pelasikin JyP HT:n riveissä vuoden 1996 kevääseen asti, kunnes hän lähti kahdeksi kaudeksi Ruotsin liigaan hakemaan uusia kokemuksia. Siellä Virtanen pelasi kaudet 1996–1997 ja 1997–1998 Färjestads BK:ssa sekä Södertälje SK:ssa. Virtanen palasi Jyväskylään vielä kahdeksi kaudeksi ja lopetti uransa vuoden 2000 keväällä.
JyP HT:ssä (syksystä 1997 lähtien JYP) Virtanen pelasi 406 ottelua tehden 237 pistettä (113 maalia ja 124 syöttöpistettä). Hän kuului viidellä kaudella joukkueensa viiden parhaan pistemiehen joukkoon. JYPissä pelatessaan hän voitti SM-hopeaa keväällä 1992 ja SM-pronssia keväällä 1993.
Valmentajaura > Vuodet Mestiksen D-Teamissä ja JYPin A-junioreissa

Virtanen aloitti valmentajauransa kakkosvalmentajana jyväskyläläisessä Mestis-joukkueessa D-Teamissä Jukka Ahvenjärven apuna. Hän valmensi D-teamia kaksi kautta (2008–2010), joista jälkimmäisellä joukkue saavutti Mestiksessä hopeaa.
Kaudeksi 2010–2011 Virtanen siirtyi JYPin A-juniorijoukkueen päävalmentajaksi. Kauden päätteeksi Virtasen valmentama joukkue voitti A-nuorten Suomen mestaruuden. Finaalipaikka kultaottelussa oli todiste hyvästä juniorityöstä. Seuran päätähtäin oli ollut rakentaa JYPin näköisiä pelaajia liigajoukkueelle, ja tavoite saavutettiin kirkkaasti. Lisäksi kauden aikana saatiin seitsemän uutta nuorten maajoukkuepelaajaa.
Valmentajaura > JYPin liigajoukkueen valmentajana

Virtasen oli tarkoitus jatkaa A-junioreiden päävalmentajana, mutta Risto Dufvan tultua erotetuksi kauden alettua syksyllä siirtyi Virtanen Jyrki Ahon tilalle JYPin kakkosvalmentajaksi kaudeksi 2010–2011. Kausi päättyi JYPin toiseen Suomen mestaruuteen.
Virtanen nimettiin JYPin edustusjoukkueen päävalmentajaksi kaudella 2013–2014. Vuoden 2013 joulukuussa JYP voitti Virtasen valmentamana European Trophyn Berliinin jäähallissa. Kyse oli viimeisestä jaetusta European Trophysta, sillä seuraavaksi kaudeksi sen nimi muuttui.
Virtasen toimiessa päävalmentajana JYP saavutti pronssia keväällä 2015 ja 2017. Virtanen voitti myös JYPin kanssa Champions Hockey Leaguen vuonna 2018. Liigassa JYPin runkosarjasijoitukset Virtasen päävalmentajakaudella olivat 5, 4, 4, 4 ja 4.
Virtanen on JYPin seurahistorian pitkäaikaisin päävalmentaja.[3] Hänen menestys sekä apu- että päävalmentajana JYPin organisaatiossa tällä vuosikymmenellä on kiistatta ollut vakuuttavaa.
Valmentajaura > Sopimuksen purku

Virtasen sopimus JYPin valmentajana oli määrä kestää kevääseen 2019, mutta sopimus purettiin kauden 2017–2018 jälkeen JYPin sijoituttua liigan viidenneksi. Sopimus purettiin sisäpiiritietojen mukaan Virtasen ja JYPin kokeneiden pelaajien välillä pitkään vallinneen luottamuspulan vuoksi, jonka seurajohto halusi lopettaa – erottamalla hänet kauden 2017–2018 tuloksen varjolla. Virtanen oli koettu etäiseksi, ja osa pelaajista tunsi, ettei heidän näkemyksiään huomioitu tarpeeksi – joillakin oli tiettävästi epäkunnioitettu olo. Näin ollen Virtastakaan ei kunnioitettu tarpeeksi. Pelaajista esimerkiksi Jarkko Immosella ja Juha-Pekka Hytösellä on kokemusta Virtasen tyyliä organisoidummasta toiminnasta. He eivät ilmeisesti kyllin uskoneet Virtasen tapaan valmentaa – vaatimustaso ei ollut niin korkea kuin heidän aiemmin kokemansa. Tämä puolestaan näkyi JYPin pelikurissa ailahteluna. Virtasen ja pelaajien välisistä näkemyseroista kuultiin ensi kerran jo muutama kausi ennen erottamista.
Sopimuksen purkuun johtaneista syistä on myös toisenlaisia näkemyksiä: JYPin urheilutoimenjohtaja Jukka Holtari taustoitti sopimuksen purkua Ilta-Sanomissa 31. maaliskuuta 2018: ”Päädyimme tähän ratkaisuun puhtaasti tulosurheilunäkökulmasta. Tämän kevään tulos oli meille kaikille pettymys, ja putoaminen puolivälierissä oli tulos, jota ei haettu", Holtari kommentoi. Samana päivänä Keskisuomalaisessa julkaistussa haastattelussa JYP-kapteeni Juha-Pekka Hytönen puolestaan totesi: ”Sen kahden vuoden ajan mitä olen tässä ollut, niin mulla ei ole mitään muuta kuin positiivista sanottavaa Veltsun valmentamisesta.” Samassa haastattelussa Hytönen mainitsi kokeneensa, että hurrikaaniryhmä luotti valmentajaansa viimeiseen asti.
Valmentajaura > Tapaus Éric Perrin

Helmikuussa 2015 JYP piti poikkeuksellisen tiedotustilaisuuden, jossa kerrottiin, että joukkueessa tuolloin pelanneen Éric Perrinin sopimusta ei jatketa JYPissä. JYP ja Perrin kertoivat, että ratkaisu tehtiin yhteisymmärryksessä, mutta Perrinille ilmoitus lähdöstä oli silminnähden raskas. Kyyneleisiin asti liikuttuneena Perrin kertoi, että hän oli jo vuonna 2013 arvellut joutuvansa lähtemään Jyväskylästä. Virtanen toimi tuolloin ensimmäistä kauttaan JYPin päävalmentajana. Tiedotustilaisuuden aikaan Perrin johti SM-liigan pistepörssiä 50:llä pisteellä.
Tiedotustilaisuutta seuraavana päivänä JYPin kannattajaryhmä paljasti JYPin kotiottelussa kantaa ottavan ison tifon, jossa luki: "Seuraikoneista on pidettävä kiinni. 11 & 42". Numeroilla viitattiin Éric Perriniin sekä Antti Virtasen tapaukseen. Ottelussa maalin ja kaksi syöttöpistettä tehnyt Perrin kiersi ottelun jälkeen pitkän aikaa jäällä osoittaen kiitollisuutta saamastaan tuesta kannattajilleen, mutta ottelun jälkeen radiohaastattelussa Perrin puhkesi jälleen kyyneliin.
Perrin koki lähtönsä Jyväskylästä outona tunteena, sillä hän olisi halunnut päättää uransa JYPissä. Perrin piti tilannetta isona pettymyksenä. Toimittaja Tuomas Heikkilän mukaan päätöksen siitä, ettei sopimusta jatkettu teki joukkueen omistaja Jukka Seppänen. Seppänen oli kuitenkin epävarma päätöksestään. Seppänen totesikin myöhemmin, että: "En oikein tiedä, jäikö se [sopimuksen tekeminen] lopulta edes rahasta kiinni". Heikkilän mukaan Perrinillä ja päävalmentajana toimineella Virtasella oli ollut ristiriitoja.
Niinpä kun JYP kauden päätteeksi voitti pronssia Rauman Lukkoa vastaan käydyssä ottelussa Raumalla, Perrin hyvästeli joukkueensa haikein mielin. Valmentaja Virtanen ei kuitenkaan päästänyt Perriniä viimeiseen vaihtoon kentälle, vaan Perrin seurasi ottelun ratkaisuhetket vaihtopenkiltä, pää painuksissa ja katse visusti lattiassa.
Muuta

Virtasen lempinimi on Veltsu.
Virtanen pelasi urallaan 13 A-maaottelua sekä 25 B-maaottelua.
Marko Virtanen toimi Jypin kapteenina kaudet 1993–1994, 1994–1995, 1995–1996 ja 1999–2000.
Vuonna 2013 Virtanen siirtyi JYPin päävalmentajaksi, koska silloinen valmentaja Jyrki Aho ei voinut jatkaa tehtävässä perhesyiden takia.
Virtanen on JYPin seurahistorian pitkäaikaisin päävalmentaja.[3]
Megálo Chorió (Tílos)

| Megálo Chorió Μεγάλο Χωριό |
| --- | --- |
 Megálo Chorión kylä.
 Megálo Chorió
 Koordinaatit: 36°27′17″N, 27°20′50″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Ródos
Kunta:  Tílos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6904000101
Väkiluku (2011):  241
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Megálo Chorió (kreik. Μεγάλο Χωριό; kath.kreik. Μεγάλον Χωρίον, Megálon Choríon) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Tíloksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Tíloksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 241 (vuonna 2011). Megálo Chorió on Tíloksen saaren pääkylä ja Tíloksen kunnan kuntakeskus.
Megálo Chorión linna.
Megálo Chorió sijaitsee sisämaassa Tíloksen saaren pohjoisosissa noin seitsemän kilometriä saaren satamakylästä Livádiasta luoteeseen. Se on saaren toiseksi suurin asutus Livádian jälkeen. Megálo Chorió muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μεγάλου Χωρίου, Topikí Koinótita Megálou Choríou), johon kuuluvat varsinaisen Megálo Chorión kylän lisäksi kylät Ágios Antónios ja Éristos sekä Gáidaroksen saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 296.
Antiikin aikana kylän paikalla sijaitsi saaren poliksen eli kaupunkivaltion Teloksen kaupunkikeskus. Nykyinen kylä on rakennettu sen akropoliin eli nykyisen Ágios Stéfanoksen kukkulan rinteille. Kukkulan laella ovat 1400-luvulla rakennetun johanniittain ritarikunnan linnan rauniot.
Melodifestivalen 1997

| Eurovision laulukilpailu 1997  Ruotsin euroviisukarsinta> Melodifestivalen 1997 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  8. maaliskuuta 1997
Tapahtumapaikat:  Eriksbergshallen, Göteborg
Juontaja(t):  Jan Jingryd
Kapellimestari:  Curt-Eric Holmquist
Valintamenetelmä:  alueraadit
Voittaja:  Blond ”Bara hon älskar mig”
Ruotsi Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 1996  1998 ► 
Melodifestivalen 1997 oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1997 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin 1 229 kappaletta. Niistä 12 valittiin karsinnan finaaliin, joka pidettiin 8. maaliskuuta Eriksbergshallenissa Göteborgissa. Voittajan valitsivat ympäri Ruotsia kokoontuneet 11 alueraatia, joista kukin antoi mielestään seitsemälle parhaalle kappaleelle pisteitä kaavalla 1-2-4-6-8-10-12. Kilpailun voitti yhtye Blond kappaleella "Bara hon älskar mig".
Tulos

| Numero | Artisti | Kappale | Lauluntekijä(t) | Pisteet | Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Monia Sjöström | "Nu idag" | Lasse Sahlin, Peter Karlsson | 11 | 11 |
| 2 | Photogenique | "Nattens änglar" | Jonas Berggren | 0 | 12 |
| 3 | Robert Randqvist | "Hand i hand" | Martin Klaman, Björn Johansson, Maurizio Sorrone | 55 | 5 |
| 4 | N-Mix | "Där en ängel hälsat på" | Pernilla Emme Alexandersson, Per Andréasson | 68 | 2 |
| 5 | Jim Jidhed | "Charlie" | John Ekedahl, Jim Jidhed | 12 | 10 |
| 6 | Nick Borgen | "World Wide Web" | Nick Borgen | 26 | 9 |
| 7 | Andreas Lundstedt | "Jag saknar dig, jag saknar dig" | Alexander Bard, Ola Håkansson, Tim Norell | 32 | 8 |
| 8 | Garmarna | "En gång ska han gråta" | Py Bäckman, Mats Wester | 28 | 7 |
| 9 | B.I.G. | "Jag skall aldrig lämna dig" | Peo Thyrén, Richard Evenlind, Stefan Almqvist | 40 | 6 |
| 10 | Wille Crafoord | "Missarna" | Wille Crafoord | 65 | 3 |
| 11 | Cajsalisa Ejemyr | "Du gör mig hel igen" | Robin Carlsson, Ulf Lindström, Johan Ekhé | 56 | 4 |
| 12 | Blond | "Bara hon älskar mig" | Stephan Berg | 80 | 1 |
Tulos > Pistetaulukko

| Kappale | Luulaja | Uumaja | Sundsvall | Falun | Örebro | Karlstad | Göteborg | Malmö | Växjö | Norrköping | Tukholma | Yht>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Nu idag" |  |  |  | 6 | 1 |  |  | 4 |  |  |  | 11 |
| "Nattens änglar" |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 |
| "Hand i hand" |  | 4 | 10 | 2 | 2 | 12 | 2 | 12 | 4 | 6 | 1 | 55 |
| "Där en ängel hälsat på" | 8 | 12 | 1 |  |  | 10 | 1 | 8 | 12 | 4 | 12 | 68 |
| "Charlie" |  |  |  | 1 |  |  | 10 | 1 |  |  |  | 12 |
| "World Wide Web" | 1 | 1 |  |  | 6 | 1 | 6 |  | 1 | 2 | 8 | 26 |
| "Jag saknar dig, jag saknar dig" | 4 |  |  | 4 | 4 | 2 |  |  | 2 | 10 | 6 | 32 |
| "En gång ska han gråta" |  | 6 | 8 |  |  |  |  |  |  | 12 | 2 | 28 |
| "Jag ska aldrig lämna dig" | 2 | 2 | 4 | 8 |  | 4 | 8 | 2 | 10 |  |  | 40 |
| "Missarna" | 12 | 10 | 6 | 10 | 12 |  |  | 6 | 8 | 1 |  | 65 |
| "Du gör mig hel igen" | 10 |  | 2 | 12 | 8 | 8 | 4 |  |  | 8 | 4 | 56 |
| "Bara hon älskar mig" | 6 | 8 | 12 |  | 10 | 6 | 12 | 10 | 6 |  | 10 | 80 |
McDonnell Douglas MD-12

| MD-12 |
| --- | --- |
 Tietokoneella luotu kuva MD-12-koneesta.
Tyyppi:  matkustajalentokone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  McDonnell Douglas
Tila:  peruutettu
Valmistusmäärä:  0 
McDonnell-Douglas MD-12 oli peruttu laajarunkoinen lentokonehanke 1990-luvun alussa. Se olisi ollut kauttaaltaan kaksikerroksinen poiketen aikakauden suurimmasta Boeing 747 -koneesta, eli rakenteellisesti Airbus A380:n kaltainen. Koneen suunnittelu aloitettiin 1992, ja sen odotettiin olevan kaupallisessa toiminnassa 1997.
Edes alustavia tilauksia koneesta ei tullut, ja koko projekti haudattiin jo ennen yhtiön päätymistä Boeingin haltuun. Myöskään Boeing ei ollut kiinnostunut suunnitelmista, koska yhtiö oli aiemmin luopunut omasta Boeing NLA -koneesta.
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2 lentäjää ja tarpeellinen määrä matkustajahenkilöstöä.
Matkustajat: 430 kolmen matkustajaluokan yhdistelmässä, 511 yhdellä luokalla
Pituus: &&&&&&&&&&&&&063.040000063,40 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&064.092000064,92 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&022.055000022,55 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&0543.0100000543,1 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&0187650.&&&&00187 650 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&0430500.&&&&00430 500 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&04.&&&&004 × General Electric CF6-80C2 -ohivirtaussuihkumoottoria; &&&&&&&&&&&&0274.&&&&00274 kN  per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&01050.&&&&001 050 km/h (Mach &&&&&&&&&&&&&&00.08500000,85)
Lentomatka: &&&&&&&&&&014825.&&&&0014 825 km
Siipikuormitus: &&&&&&&&&&&&0792.0700000792,7 kg/m²
Douglasin ja McDonnell Douglasin matkustajakoneet
| --- | --- |
Potkurikoneet:  Dolphin · DC-1 · DC-2 · DC-3 · DC-4 · DC-5 · DC-6 · DC-7
Suihkukoneet:  DC-8 · DC-9/MD-80/MD-90/MD-95 · DC-10 · MD-11
Perutut hankkeet:  MD-12
Marströmmenin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Marströmmenin vesistö (ruots. Marströmmens avrinningsområde, vesistöaluetunnus 72) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Marströmmenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 496 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen alajuoksulla nimikkojoki Marströmmen.Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Marströmmenin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienemmälle päävesistölle. Marströmmenin vesistö on niistä toiseksi eteläisin. Se sijaitsee kahden pienemmän päävesistön Botorpsströmmenin vesistön (tunnus 71) ja Virånin vesistön (tunnus 73) välissä. Vain pieni osa läntisestä vedenjakajasta kuuluu myös Motalanvirran vesistölle. Rannikolla on sen joensuun ympäristössä ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Marströmmenin vesistön kokoinen.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (18,0 %), turve (4,9 %), kalliomaa (62,2 %), hiekka ja sora (0,6 %), multamaa (2,7 %), savimaa (4,7 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,4 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (82,8 %), soita ja kosteikkoja (1,0 %), viljelymaita (7,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,2 %) sekä joutomaita (3,6 %). Näiden lisäksi on 5,4 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Marströmmenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,73 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 19 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,4 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,1 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 13,9 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 24,9 m³/s on mitattu huhtikuussa 1985 ja pienin 0,1 m³/s viimeksi vuonna 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulvan huippu ajoittuisi huhtikuulle.
Vesivoimaa

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 10 patoa, joilla ei säännöstellä vesistön jokien virtaamia.
Vesistössä on yksi vesivoimalaitos Ölvedals Kvarn, joka tuottaa sähköä 0,3 megawattin teholla noin 0,7 gigawattituntia vuodessa.
Käännös suomeksi
Megálo Mourteméno

| --- | --- |
Muut nimet:  Mourteméno (Μουρτεμένο)
Sijainti:  39°23′52″N, 20°14′01″E, Igoumenítsa Thesprotia, Epeiros Kreikka
Saariryhmä:  Sývotan saaret, Jooniansaaret
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,16 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Megálo Mourteméno (kreik. Μεγάλο Μουρτεμένο) tai vain Mourteméno (Μουρτεμένο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Sývotan saariin ja sijaitsee Sývotan kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,16 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Megálo Mourteméno kuuluu Igoumenítsan kuntaan, Thesprotian alueyksikköön ja Epeiroksen alueeseen.
Megálo Mourteménon (”Suuri Mourteméno”) luoteispuolella sijaitsevat saaret Ágios Nikólaos ja Moúrtos, ja kaakkoispuolella Mikró Mourteméno (”Pieni Mourteméno”).
Matka tyhjiöön

| Matka tyhjiöön> Journey into the Void |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Margaret Weisin ja Tracy Hickman
Suomennos
Kuvittaja:  Tero Kuittinen
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2005
Sivumäärä:  584
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Matka tyhjiöön (Journey into the Void) on Margaret Weisin ja Tracy Hickmanin kirjoittama vuonna 2003 julkaistu fantasiaromaani. Se on Kaikkeuden kivi -trilogian päätösosa. Kirja on suomennettu vuonna 2005.
Kuningas Tamaros vastaanotti Jumalilta kaikkeuden kiven. Hän jakoi sen neljään osaa tietämättä viidennestä osasta, pahuudesta, Tyhjiöstä, joka pääsi valloilleen. Luottamus Neljä hyvyyden osaa jaettiin kansojen kesken. Yksi osa haltioille, yksi kääpiöille, yksi orkeille ja yksi ihmisille. Kaikki vannoivat Valan tuodakseen oman osansa kivestä muiden apuun, jos joku tarvitsisi sitä. Tuntematon osa, Tyhjiö, houkutteli Dagnaruksen pahuuteen. Dagnarus vastaanotti Vrykylin tikarin, Tyhjiön symbolin, ja sai kuolemattoman elämän. Hän hyökkäsi isänsä valtakuntaan. Ihmiset pyysivät apua muilta roduilta, jotka kaikki yksitellen kieltäytyivät ja rikkoivat Valan. Dagnaruksen sieluun levisi isänsä, veljensä ja miljoonien viattomien veri.
Henkilöt

Kirjasta löytyy monia tavanomaisia luonteenpiirteitä vietynä äärimmilleen. Dagnarus on läpeensä paha ihminen. Hän on vuosisatoja vanha Tyhjiön maaginen lordi, joka omaa valtavat taikavoimat varustettuna strategisella älykkyydellä. Välittämättä pahuudesta hän tekee kaikkensa saavuttaakseen ylimmän tavoitteensa, isänsä pyhän toiveen saattaa rauha kansojen keskuuteen. Tämä ristiriita tekee hänestä hiukan inhimillisen.
Tarinan valtalordit ovat äärimmäisen rohkeita ja kunniallisia eli itse hyvyys. Heillä on Jumalten magia puolellaan. Siunatut miekat ja lumotut haarniskat tekevät heidät lähes voittamattomiksi. Kaikkeuden Kivi itsellään he ovat Dagnaruksen voimakkaimmat viholliset. Valtalordit ovat hyvin toistensa kaltaisia, rodusta riippumatta. Haltia Damra on saanut ylimysten vihat niskoilleen älykkyydellään, kääpiö Wolfram erotettiin heimostaan jalkavammansa takia, kreivi Shadamerilta vietiin arvonimi ja omaisuus luottavaisuutensa tähden ja orkkien Kapteenia syytetään Valan rikkomisesta. Heitä ajatellessa tulee helposti mieleen maailmamme rasismi ja syrjintä.
Miljöö ja kansat

Kirja sijoittuu Larry Elmoren kehittämään Sovereign Stone -roolipelimaailmaan, Loeremiin. Asutettua maaseutua ei maailmassa ole tai siitä ei ollenkaan kerrota. Vihreät ruohoaavikot, metsät, vesiputoukset ja korkeat vuoret peittävät asumattomia alueita. Kulku tapahtuu jokien, hiekkateiden tai maagisten portaalien kautta. Kaupungit ovat kuin suoraan varhaiselta keskiajalta. Viemärit haisevat ja aatelistolla on omat palatsinsa. Vartiot kulkevat kaupungilla ja rikollisuus rehottaa. Maailma mukautuu melko paljon lukijan omien mieltymysten mukaa, koska kirjassa ei kuvailla paljoa ympäristöä.
Perinteisiä fantasian rotuja on muunneltu. Pahoista orkeista on tullut kilttejä merimiehiä, joilla on voimaa ja älyä yhtäläisesti. Kääpiöt ovat ratsastajakansaa. Hyvyyden haltioista on tehty kieroja ja pahoja, mikä oli jo havaittavissa aiemmissa kirjasarjoissa. Taanit ovat uusi rotu. He ovat maagisia petoja, jotka elävät vahvimman johdolla. Kirjan hahmot kommunikoivat yhteiskielellä.
Juoni

Kirjassa kulkee neljä eri tarinaa, jotka lopussa yhdistyvät. Kirja alkaa Shadamerin ja Damran paolla valloitetusta Uudesta Vinnengaelista. Siiten orkit sieppaavat heidät. Sivujuonena kerrotaan Raven (Korppi) -nimisestä soturista, joka joutuu orjaksi raakojen petojen keskuuteen. Raven saavuttaa arvostusta petojen keskuudessa ja lopulta ottaa kumppanikseen puolitaanin ja perustaa oman taan-heimon. Taistelut kuvaillaan todella näyttävästi. Puolivälissä kirjaa myös Wolfram siepataan ja Kaikkeuden Kiven hyvyyden osat saatetaan yhteen. Kirjan juonikaava on tuttu muista Weisin ja Hickmanin kirjasarjoista: pahuus pääsee valloilleen, hyvyys kärsii tappioita, mutta lopuksi sillekin annetaan mahdollisuus.