Elizabeth Taylor
Ura > Supertähteys

Paikka auringossa -elokuvan jälkeen Taylor sai studioltaan lähinnä mitäänsanomattomia rooleja kepeissä elokuvissa, joista hän ei erityisemmin pitänyt. Britanniassa kuvattu epookkielokuva Ivanhoe (1952) oli maailmanlaajuinen menestys, mutta Taylorilla oli siinä vain pienehkö rooli. Lisäksi hän muun muassa tuurasi Vivien Leigh’tä elokuvassa Norsupolku (1954). Samana vuonna ensi-iltaan tullut romanttinen draama Muistojeni Pariisi oli Taylorille mieluinen, sillä hän pääsi tulkitsemaan tavallista moni-ilmeisemmän hahmon, jolla oli myös yhtäläisyyksiä hänen omaan persoonaansa. Taylorin vastanäyttelijänä oli Van Johnson, jonka kanssa hän oli näytellyt neljä vuotta aiemmin Kaikkien aikojen kohmelossa. Muistojeni Pariisi ei tuottanut yhtä hyvin kuin useat muut Taylorin elokuvat, mutta sai kriitikoilta enimmäkseen myönteisiä arvioita.
Taylor oli saanut negatiivista julkisuutta jätettyään aviomiehensä Nicky Hiltonin kahdeksan kuukautta kestäneen liiton jälkeen. Seuraava skandaali syntyi heti perään Taylorin ja ohjaaja Stanley Donenin lyhyestä suhteesta. Toisen avioliittonsa Taylor solmi Conspiratorin kuvauksissa tapaamansa Michael Wildingin kanssa hiukan ennen 20-vuotispäiväänsä. Avioliitto toimi ennen kaikkea ratkaisuna Taylorin maineen kohentamiseksi skandaalin jälkeen. Sopimuksensa päättyessä Taylor suostui jäämään MGM:lle sillä ehdolla, että studio ottaisi myös Wildingin sopimusnäyttelijäkseen. Taylorin ja Wildingin liitosta syntyi kaksi poikaa, joista nuorempaa Taylor alkoi odottaa kuvatessaan Muistojeni Pariisia. Häntä alettiin esittää lehdissä paitsi filmitähtenä myös perheenäitinä.
Vuonna 1955 Taylor kuvasi yhden merkittävimmistä elokuvistaan, Edna Ferberin romaaniin perustuvan ja Warner Brosin tuottaman Jättiläisen, joka kertoi suurkarjatilallisista ja öljypohatoista kolmessa sukupolvessa. Ohjaajana toimi jälleen George Stevens ja miespääosissa olivat Rock Hudson ja James Dean. Television yleistyessä elokuvayleisöä haluttiin tuoda takaisin elokuvateattereihin uuden CinemaScope-laajakuvamenetelmän avulla, minkä vuoksi Jättiläinen oli Warnerin historian laajimpia ja kalleimpia tuotantoja. Jättiläisessä Taylor näytteli haastavan roolin Leslie Benedictinä ja joutui laajakuvan vuoksi luopumaan vähäeleisestä näyttelemistyylistään. Kuvaukset tehtiin Texasissa kesän ja syksyn 1955 aikana, mutta ne oli keskeytettävä useaan kertaan Taylorin sairastelujen vuoksi. Hänellä oli kahnauksia ohjaaja Stevensin kanssa ja lisäksi James Dean kuoli auto-onnettomuudessa vain muutama päivä kuvausten päättymisen jälkeen. Tästä huolimatta Jättiläinen oli ilmestyessään valtaisa yleisömenestys ja sai arvostelijoilta laajasti kehuja. Myös Taylorin roolisuoristus luettiin hänen vahvimpien töidensä joukkoon.
MGM roolitti Taylorin ja Montgomery Cliftin jälleen rakastavaisiksi elokuvaan Sadepuun maa (1957), jolla yritettiin toistaa Tuulen viemää -elokuvan (1939) menestys. Elokuva sijoittui Yhdysvaltain sisällissodan aikaan. Taylor näytteli mieleltään häiriintynyttä etelävaltalaista neitoa ja piti roolia ”kiehtovana”, vaikka ei pitänytkään itse elokuvasta, jossa oli panostettu lähinnä visuaaliseen näyttävyyteen. Kuvausten aikana Monty Clift joutui auto-onnettomuuteen lähdettyään illanvietosta Taylorin ja Wildingin luota. Taylor ryömi sisälle romuttuneeseen autoon ja pelasti Cliftin hengen kaivamalla ylös hänen kurkkuunsa juuttuneet katkenneet hampaat.
Taylorin filmatessa Sadepuun maata hänen ja Wildingin suhde oli muuttunut toverilliseksi. Pian avioeron jälkeen Taylor alkoi seurustella vauraan elokuvamogulin Mike Toddin kanssa. Sadepuun maa oli kassamenestys, vaikkei yltänytkään klassikoksi Tuulen viemään tavoin. Taylor sai roolistaan ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa. Hän oli edennyt urallaan tasolle, jossa alkoi saada arvostusta monipuolisena näyttelijänä eikä vain nimekkäiden miestähtien hohdokkaana vastaparina, mutta samaan aikaan hänen yksityiselämäänsä värittivät edelleen skandaalit.