stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oliver Hart

| Oliver Hart |
| --- | --- |
 Oliver Hart Tukholmassa joulukuussa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. lokakuuta 1948 (ikä 76)
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Michael Rothschild
Tutkimusalue:  Oikeustaloustiede
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto (2016)
Oliver Simon D’Arcy Hart (s. 9. lokakuuta 1948 Lontoo) on brittiläis-yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja Harvardin yliopiston professori, jolle myönnettiin yhdessä Bengt Holmströmin kanssa Nobelin taloustieteen palkinto vuonna 2016.
Hart opiskeli Britanniassa Cambridgen yliopiston King’s Collegessa ja Warwickin yliopistossa ja väitteli Yhdysvalloissa Princetonin yliopistossa vuonna 1974. Hän on opettanut Cambridgen yliopiston Churchill Collegessa, London School of Economicsissa, Massachusetts Institute of Technologyssa ja vuodesta 1993 Harvardissa. Hänet palkittiin Nobelin palkinnolla sopimusteoreettisten tutkimusten johdosta vuonna 2016.
Oliver Hartin isä oli brittiläinen lääketieteen tutkija Philip D’Arcy Hart (1900–2006).
Teoksia

Firms, Contracts, and Financial Structure.  Oxford:  Clarendon Press, 1995.  ISBN 0-19-828881-6.
Aiheesta muualla

Hartin tutkimukset IDEASissa.
Oliver Hart – Andrew E. Furer Professor of Economics. Harvard University.
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin
Francis Beaufort

Francis Beaufort, Stephen Pearcen maalaama muotokuva vuodelta 1850.
Francis Beaufort (27. toukokuuta 1774 Navan, Irlanti – 17. joulukuuta 1857 Hove, Englanti) oli angloirlantilainen hydrografi ja Britannian laivaston amiraali, joka kehitti tuulen voimakkuutta kuvaavan boforiasteikon (engl. Beaufort scale).
Pohjoisella jäämerellä sijaitseva Beaufortinmeri on nimetty Beaufortin mukaan.
Ura

Beaufortin isä Daniel Augustus Beaufort oli protestanttinen pappi ja maantieteilijä, joka julkaisi vuonna 1792 yhden varhaisimmista yksityiskohtaisista Irlannin kartoista. Beaufort liittyi 13-vuotiaana messipojaksi Englannin Itä-Intian kauppakomppanian laivastoon, mistä hän siirtyi kuninkaalliseen laivastoon. Hän kiinnostui muutamaa vuotta myöhemmin säähavainnoista ja kartografiasta. Beaufort osallistui vuonna 1794 niin sanottuun kesäkuun 1. päivän suurenmoiseen taisteluun (Glorious First of June) ranskalaisia vastaan. Hän kunnostautui myös osallistuessaan Napoleonin sotien aikana vuonna 1800 luutnanttina HMS Phaetonilla merisotatoimiin Espanjan rannikolla. Ollessaan haavoittumisen vuoksi poissa palveluksesta hän auttoi vuosina 1803–1804 lankoaan Richard Lovell Edgeworthia rakentamaan optisen lennätinlinjan Dublinin ja Galwayn välille.
Beaufort sai komentoonsa ensimmäisen aluksensa HMS Woolwichin vuonna 1805, jolloin hänet lähetettiin suorittamaan hydrografisia mittauksia Etelä-Amerikkaan. Myöhemmin Beaufort suoritti hydrografisia tutkimuksia itäisellä Välimerellä ja kartoitti Turkin rannikoita. Haavoituttuaan vuonna 1812 tarkka-ampujan luodista paikallisessa konfliktissa turkkilaisten kanssa hänet kutsuttiin takaisin Englantiin. Beaufort ei tämän jälkeen ollut aktiivisessa sotapalveluksessa. Hän oli vuodesta 1829 amiraliteetin päähydrografina ja kehitti virastostaan kansainvälisesti merkittävän tutkimuslaitoksen. Hän sai vuonna 1846 kontra-amiraalin arvon ja vetäytyi lopullisesti palveluksesta 81-vuotiaana vuonna 1855. Hän oli vuodesta 1848 Bath-ritarikunnan ritarikomentaja (Knight Commander of the Bath).
Boforiasteikon kehittäminen

Beaufort alkoi vuonna 1805 kehitellä henkilökohtaista sääpäiväkirjaansa varten yksinkertaista asteikkoa, jolla voisi kuvata tuulen voimakkuutta ilman mittalaitteiden käyttöä, merestä tehtävien silmämääräisten havaintojen avulla. Hän kuvasi tuulen voimakkuutta alkuaan 13-portaisella numeroasteikolla ja muita sääoloja kuten pilvisyyden sekä sateen eri tyyppejä aakkosiin perustuneella koodistolla. Tuuliasteikko oli alkujaan tarkoitettu purjealusten käyttöön, sillä tarvittava purjeiden määrä riippui kulloisestakin tuulesta. Beaufort uudisti asteikkoaan vuosina 1807 ja 1810.
Beaufortin asteikkoa käytettiin virallisesti lokimerkinnöissä ensimmäisen kerran HSM Beaglen vuosien 1831–1836 kuuluisalla maailmanympäripurjehduksella. Beaufort oli suunnittelemassa tätä retkeä, järjesti ystävänsä Robert FitzRoyn Beaglen kapteeniksi ja ehdotti nuorta Charles Darwinia osallistumaan matkalle, kun FitzRoy toivoi matkakumppanikseen ”toista herrasmiestä”. Britannian amiraliteetti määräsi hieman muunnellun version Beaufortin sääkoodistosta otettavaksi käyttöön kaikilla kuninkaallisen laivaston aluksilla vuonna 1833 ja tuulennopeuden boforiasteikon vuonna 1838.
Vaikka boforiasteikko menetti alkuperäisen tarkoituksensa höyrylaivojen korvattua purjelaivat, se pysyi hyödyllisenä meteorologisten säähavaintojen tekemisessä. Asteikkoa täydennettiin myöhemmin siten, että havaintoja voitiin tehdä myös maalla. Kansainvälinen meteorologinen komitea teki boforiasteikkoon vuosina 1874, 1926 ja 1946 parannuksia, jotka mahdollistivat tuulen varsinaisen nopeuden ilmoittamisen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Francis Beaufort Wikimedia Commonsissa
Pallanzeno

| Pallanzeno |
| --- | --- |
 Pallanzeno
 Koordinaatit: 46°02′N, 8°15′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Verbano-Cusio-Ossola
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Gianpaolo Blardone
Pinta-ala:  
 – Maa:  4,37  km²
Korkeus:  230 (min. 226 - maks. 1 607) m
Väkiluku (2015):  1 133
 – Väestötiheys:  259,51  as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pallanzeno on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. 
Pallanzenon naapurikunnat ovat Beura-Cardezza, Borgomezzavalle, Calasca-Castiglione, Piedimulera, Villadossola ja Vogogna.
Fernando Ricksen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fernando Ricksen
Syntymäaika: 27. heinäkuuta 1976
Syntymäpaikka: Heerlen, Alankomaat
Kuolinaika: 18. syyskuuta 2019 (43 vuotta)
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja, keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–1997 | Fortuna Sittard | 94 | (7)) |
| 1997–2000 | AZ | 92 | (10) |
| 2000–2006 | Rangers | 183 | (13) |
| 2006–2009 | Zenit Pietari | 36 | (2) |
| 2010–2013 | Fortuna Sittard | 48 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 452 | (33) |
Maajoukkue
|  | Alankomaat | 12 | 12 |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Fernando Ricksen (27. heinäkuuta 1976 Heerlen, Alankomaat – 18. syyskuuta 2019) oli alankomaalainen jalkapalloilija. Hän edusti kotimaansa seurojen lisäksi Skotlannin liigan Rangersia, jossa hän oli joukkueen kapteeninakin, ja Pietarin Zenitiä. Ricksenin pelipaikka oli puolustuksessa tai keskikentällä. Ammattilaisuransa Fortuna Sittardissa vuonna 1993 aloittanut Ricksen siirtyi Rangersiin AZ Alkmaarista 3,6 miljoonan punnan siirtosummalla vuonna 2000.
Rangersissa Ricksen voitti kahdesti Skotlannin liigan mestaruuden, keväällä 2003 ja 2005. Skotlannin cupin hän voitti vuosina 2002 ja 2003 ja liigacupin vuosina 2003 ja 2005. Muut pelaajat valitsivat hänet Skotlannin liigan parhaaksi pelaajaksi vuonna 2005. Venäjällä hän voitti kertaalleen maan pääsarjan mestaruuden ja vuonna 2008 UEFA-cupin.
Ricksenillä diagnosoitiin vuonna 2013 liikehermoja rappeuttava ALS-tauti. Hän kuoli sairauteen vuonna 2019.
FurReal

FurRealFriends (FRF) on Hasbron kehittämä tuotesarja elektronisia eläinpehmoja. Hahmoja on isoja sekä pieniä.  Hahmot tunnistaa yleensä jalassa olevasta merkistä jossa lukee FRF ja sen yläpuolella on sydän.
Tunnetuimpia FRF-lemmikkejä ovat mm. luuta noutava koira sekä pienet päätään laskevat ja nostavat eläimet.
Orangen piirikunta

Orangen piirikunta (engl. Orange County) viittaa seuraaviin asioihin:
Orangen piirikunta, piirikunta Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa
Orangen piirikunta, piirikunta Indianan osavaltiossa Yhdysvalloissa
Orangen piirikunta, piirikunta Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa
Orangen piirikunta, piirikunta New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Orangen piirikunta, piirikunta Pohjois-Carolinan osavaltiossa Yhdysvalloissa
Orangen piirikunta, piirikunta Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Orangen piirikunta, piirikunta Vermontin osavaltiossa Yhdysvalloissa
Orangen piirikunta, piirikunta Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa
Orangen piirikunta, lähiöalue Pekingin lähellä, Kiinassa
Orange County, Jake Kasdanin ohjaama elokuva vuodelta 2002.
Om Konsten at rätt behaga

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Om Konsten at rätt behaga (”Oikein miellyttämisen taidosta”) oli Turussa vuonna 1782 ilmestynyt Suomen ensimmäinen aikakauslehti.
J. C. Frenckellin lesken kirjapainossa painettu ruotsinkielinen Om Konsten at rätt behaga ilmestyi 16 numerona vuoden 1782 helmikuusta kesäkuun loppuun saakka. Säätyläisnaisille suunnatun lehden tavoitteena oli antaa elämänohjeita ja käyttäytymisneuvoja kasvatuksellisessa hengessä. Seitsemän ensimmäistä numeroa koostuivat Amo Homines -nimimerkillä esiintyneen toimittajan kirjoittamista artikkeleista, joissa tähdennettiin hyvien ominaisuuksien merkitystä ja opetettiin oikeaa miellyttämisen taitoa. Niiden jälkeen lehdessä julkaistiin kolme opettavaista tarinaa, jotka vahvistivat kirjoittajan artikkeleissaan esittämää sanomaa.
Lehden tekijästä ei ole varmaa tietoa. Päiviö Tommila olettaa, että sen kirjoittaja oli Anders Lizeliuksen poika, pastori Samuel Lizelius, joka seuraavana vuonna toimitti Suomen toista aikakauslehteä Angenäma Sjelfswåldia. Henrik Knifin mukaan lehtien tyyli on täysin erilainen, joten tekijöinä on täytynyt olla eri henkilöt. Henrika Zilliacus-Tikkanen ehdottaa ensimmäisen lehden tekijäksi ruotsalaista Catharina Ahlgrenia, joka aikaisemmin oli toimittanut tukholmalaista naistenlehteä.
Om Konsten at rätt behagaa on naistenlehden ohella luonnehdittu moraaliseksi lehdeksi, esseelehdeksi ja kirjelehdeksi. Sen sisältö oli hengeltään moralistinen, näkökulma yhden kirjoittajan ja tekstien muoto kirjeitä muistuttava. Julkaisun välittömiä esikuvia olivat Ruotsissa 1770-luvulla ilmestyneet naisille suunnatut esseelehdet.
Lehden vastaanotto jäi ilmeisesti vaisuksi ja sen levikki oli pieni, arviolta alle 200 kappaletta. Mahdollisesti tekijä sai ohjelmansa esitetyksi eikä siksi halunnut jatkaa lehden julkaisemista. Sen lakkaamiseen saattoi vaikuttaa myös kilpailu Porthanin Tidningar Utgifne af et Sällskap i Åbo -lehden kanssa, joka alkoi samaan aikaan ilmestyä uudelleen neljän vuoden tauon jälkeen.
Kirjallisuutta

Om Konsten at rätt behaga. Näköispainos. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1982.
Zilliacus-Tikkanen, Henrika: ”Vem var redaktör för Om Konsten at rätt behaga?”, Välittämisen tilassa: Feminististä mediatutkimusta synnyttämässä, s. 79–92.  (Toimittaneet Irma Kaarina Halonen ym. SoPhi 104)  Helsinki:  Minerva Kustannus, 2007.  ISBN 978-952-492-030-8.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Om Konsten at rätt behaga digitoituna kansalliskirjastossa
"Todellisen miellyttämisen taito" Suomessa 150 vuotta sitten, Kansan kuvalehti, 16.06.1934, nro 24, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Eva Alkula

Eva Alkula (s. 1976) on suomalainen kanteleensoittaja.
Alkula valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi vuonna 2003 ja voitti Valtakunnallisen kantelekilpailun samana vuonna. Hän piti ensikonserttinsa vuonna 2005. Alkula on esiintynyt monissa Euroopan maissa, Venäjällä, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Hän on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Lapin kamariorkesterin, Joensuun kaupunginorkesterin, Zagros Ensemblen, Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin, Pekka Kuusiston ja kotonsoittaja Tomoya Nakain kanssa. Hän opiskeli myös itse kotonsoittoa Hokkaidossa vuosina 1999–2000 Yukiko Takagakin johdolla. Kanteleen ja koton lisäksi hän soittaa tonkoria.
Alkula sai marraskuussa 2020 Pirkanmaan taidepalkinnon. Palkintoperusteluissa häntä luonnehdittiin kotimaisen kantelemusiikin pioneeriksi ja uudistajaksi, joka tunnetaan erityisesti työstään nykymusiikin, sähkömusiikin ja japanilaisvaikutteisen musiikin parissa. 19. helmikuuta 2021 Alkula kantaesitti Roope Mäenpään Käsiin-nimisen konserton kanteleelle ja orkesterille Taavi Oramon johtaman Tampere Filharmonian solistina.
Alkula on toiminut kanteleensoiton opettajana Sibelius-Akatemiassa vuosina 2003–2012 ja Tampereen konservatoriossa vuodesta 2009.
Diskografia > Soololevyt

Ikioto (2005)
Helios (2007)
Diskografia > Tomoya Nakain kanssa tehdyt levyt

Youkihi (2009)
Sillalla (2012)
Laulu (2016)
Alkula on tehnyt esiintymisiä myös monilla muilla äänitteillä.
Filmografia

Alkula on esiintynyt monissa elokuvissa ja dokumenteissa, joihin ovat kuuluneet:
Fenster zum Sommer  (Hendrik Handloegten, 2011)
Hiljaisuus (Sakari Kirjavainen, 2011)
Papuanharlekiinipenkoja

| Papuanharlekiinipenkoja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Penkojat Orthonychidae
Suku::  Penkojat Orthonyx
Laji::  novaeguineae
Kaksiosainen nimi
 Orthonyx novaeguineae  A.B. Meyer, 1874 
Katso myös
   Papuanharlekiinipenkoja Wikispeciesissä   Papuanharlekiinipenkoja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Papuanharlekiinipenkoja (Orthonyx novaeguineae) eli aiemmalta nimeltään papuanmaatimali on penkojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Papuanharlekiinipenkojaa tavataan kotoperäisenä Uuden-Guinean saarella. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa harvinainen, mutta levinneisyysalueensa luoteisosissa se on paikallisesti yleinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pa

Pa tarkoittaa seuraavia:
Luonnontieteet ja teknologia

pascal, tunnus Pa, paineen yksikkö
peta-ampeeri, tunnus PA, sähkövirran yksikkö
pikoampeeri, tunnus pA, sähkövirran yksikkö
pitkät aallot, PA, LW, radioaaltoalue
protaktinium, kemiallinen merkki Pa, alkuaine
polyamidi, PA, muovilaji
PA-järjestelmä, englannin sanoista public address, äänentoistolaitteisto
äänentoisto, lyhenne sanoista professional audio
Maantiede

Panama, ISO 3166-1 -koodi PA, valtio tai muu maantieteellinen alue
Pennsylvania, postilyhenne PA, Yhdysvaltain osavaltio
Muut

Florida Coastal Airlines, IATA-koodi PA, lentoyhtiö
Pan American World Airways, IATA-koodi PA, lentoyhtiö
pandžabi, ISO 639-1 -koodi pa, kieli
per annum, latinaa (suom. vuosittain, vuodessa)
pinta-ala, pa., pinnan suuruus
Vexi Salmi, salanimi PA, suomalainen sanoittaja
pā, maorikylä tai maorien rakentama linnoitus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Fernando Picun

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Fernando Álvaro Picún de León
Syntymäaika: 14. helmikuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Montevideo, Uruguay
Kansalaisuus:  Uruguay
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 185 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993-1996 1996-1998 1999 1999-2000 2001 | River Plate Feyenoord Defensor Sporting Urawa Reds Danubio |  |
Maajoukkue
| 1996–1999 | Uruguay | 9 (0) |
Fernando Picun (s. 14. helmikuuta 1972 Montevideo) on uruguaylainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Picun debytoi Uruguayn maajoukkueessa 1996. Hän on pelannut yhdeksän maaottelua.
Orange Tunisie

| Orange Tunisie |
| --- | --- |

Perustettu:  lokakuu 2009
Avainhenkilöt:  Thierry Marigny (COO)
Kotipaikka:  Tunis, Tunisia
Toimiala:  tietoliikenne
Omistaja:  Tunisian valtio (51%) Orange (49%)
Kotisivu:  Orange Tunisie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orange Tunisie (arab. أورنج تونس‎) on tunisialainen teleoperaattori, joka perustettiin vuonna 2009. Sen päämaja sijaitsee maan pääkaupungissa Tunisissa. Orange Tunisie on Tunisian toiseksi suurin matkapuhelinliittymä. Yhtiön omistavat Orange ja Groupe Mabroukin yhtiöosake.
Heinäkuussa 2010 Orange Tunisiesta tuli jalkapalloseurojen Étoile Sportive du Sahelin, Club Sportif Sfaxienin ja Espérancen virallinen sponsori.
Om mani padme hum

Om mani padme hum -mantra
Mantra kirjoitettuna vuoren rinteeseen Tuvassa.
Om mani padme hum (Devanagari ॐ मणि पद्मे हूँ; IAST oṃ maṇi padme hūṃ) on luultavasti buddhalaisuuden ja hindulaisuuden tunnetuin mantra. Kuusitavuinen myötätunnon Bodhisattvan, Avalokiteshvaran mantra yhdistetään erityisesti tämän nelikätiseen Shadakshari-muotoon. Dalai Lamaa pidetään Avalokiteshvaran inkarnaationa, joten hänen seuraajansa pitävät mantraa erityisen suuressa arvossa.
Vuonna 2006 Tuvan tasavallassa Dogee-vuoren, lähellä Kyzyliä, rinteeseen kirjoitettiin om mani padme hum valkoiseksi maalatuilla kivillä. Kyseessä on maailman suurin kirjoitettu buddhalainen mantra (120 × 20 metriä).
Ensimmäinen kirjallinen tieto mantrasta on jo 1250-luvulta, jolloin flaamilainen tutkimusmatkailija ja munkki Vilhelm Rubruk mainitsee sen muodossa on man baccam. Hänen käsityksensä mukaan lauseen merkitys tosin oli "Sinä tiedät, Jumala."
Tarkoitus ja kirjoitusasu

Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Mantran tarkoitus vaihtelee käyttäjittäin. Mantran eräs tulkinta on se, että sillä ei ole reaalista merkitystä, vaan se on äänteiden muodostama sarja, jonka vaikutus sijaitsee sen tarkoituksen ulkopuolella. Usein mantra käännetään englanniksi "Hail, the jewel in the lotus," (suomeksi "Terve, jalokivi lootuksessa"). Joskus mantran suomenkieliseksi käännökseksi on mainittu "Oom, jalokivi lootuksen kukassa, huum".
| Sana  sanskritiksi | Translitterointi | Käännös | Merkityksiä |
| --- | --- | --- | --- |
| ॐ | oṃ | Om-tavu | ruumiin, mielen ja puheen puhtaus |
| मणि | maṇi | jalokivi | altruistinen aikomus valaistua,  myötätunto, rakkaus |
| पद्मे | padme | lootus | viisaus, kasvu |
| हूँ | hūṃ | hmm | näkymättömyys, tietoisuus |
Mantra esiintyy monissa aasialaisissa kielissä niiden oman kirjoitusasun mukaisesti:
kiinaksi: 唵嘛呢叭咪吽 (pinyin: ǎn má ní bā mī hōng)
japaniksi: オーム・マニ・パドメー・フーム (ōmu mani padomē fūmu)
mongoliaksi: Ум мани бадмэ хум (um mani badme hum)
thaiksi: โอมฺ มณิ ปทฺเม หูมฺ (oom moni pothme hum)
vietnamiksi: Án ma ni bát mê hồng
tiibetiksi: ཨོཾ་མ་ཎི་པ་དྨེ་ཧཱུྃ (om mani bêmê hum)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tiibetiläinen pakolainen toistaa mantraa: WAV-muodossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Om mani padme hum
Mantra eri aasialaisilla kielillä.
Käännös suomeksi
Forum-teatteri

Forum-teatteri on yleisöä osallistava teatterimuoto, jossa on omat sääntönsä. Forum-teatterin tarkoituksena on käsitellä, keskustella ja kokeilla miten erilaiset toimintatavat vaikuttavat tilanteisiin, joissa ilmenee sortoa. Keskustelun ja osallistumisen myötä pyritään yhteisön, ja yksilöiden voimaantumiseen. Forum-teatterin tärkeimpänä kehittäjänä pidetään brasilialaista Augusto Boalia.
Forum-esityksen roolit

1. Jokeri
Jokeri toimii esityksen johtajana, joka jakaa puheenvuoroja ja keskeyttää kohtauksen, jos se on tarpeellista. Jokerin tehtävänä on pitää yllä keskustelua ja rohkaista yleisöä siihen. Jokeri pitää huolta esityksen etenemisestä ja mm. lämmittää yleisöä esityksen alussa aiheeseen kysymyksillä ja leikeillä.
2. Protagonisti(sorrettu)
Protagonisti on Forum-kohtauksen päähenkilö, sorrettu hahmo, joka joutuu kohtauksen lopussa tilanteeseen, jossa sorto kärjistyy jollain tavalla, ei kuitenkaan mielellään väkivaltaisesti, sillä fyysisestä väkivallasta selviytymisessä usein ainoat toimintavaihtoehdot ovat alistuminen, tai vastaaminen väkivallalla. Katsoja-osallistuja voi tulla protagonistin esittäjän tilalle kokeilemaan erilaisia toimintamalleja suhteessa sortoon.
3. Antagonisti(t)(Sortaja)
Antagonisti on Forum-esityksen sortaja. Antagonisti siis aiheuttaa omalta osaltaan Protagonistin sorrettun aseman. Antagonisteja voi olla useita, ja kuten oikeassa elämässä, antagonisti ei välttämättä tiedosta sortavansa protagonistia toiminnallaan. Usein esityksen antagonistit ovat myös antagonisti-protagonisti-suhteessa toisiinsa
4. Katsoja-osallistujat(Spectactor)/aktiiviset havainnoijat(observers)
Esityksen yleisö muodostuu katsoja-osallistujista. Forum-esityksen yleisö osallistuu esityksen kulkuun keskustelemalla ja korvaamalla protagonistia, kun näyttelijöiden harjoittelemaa kohtausta esitetään uudestaan. Kun Katsoja-osallistuja huomaa uusintakierroksella tilanteen, jossa protagonisti voisi toimia toisin, voi hän keskeyttää esityksen ja tulla näyttämölle kokeilemaan ehdottamaansa toimintamallia. Antagonistit pyrkivät tällöin pysymään alkuperäisissä intentioissaan, joita näyttelijät saattavat myös vahvistaa, jotta nähtäisiin miten vaikeaa on todellisuudessa saada muutos aikaan.
Forum-esityksen kulku

1. Lämmittely
Jokeri lämmittää yleisöä esityksen aiheeseen johtavilla kysymyksillä, peleillä ja leikeillä. Tarkoitus on luoda dialoginen, tasa-arvoinen tila, jossa katsojan on turvallista sanoa mielipiteensä ja osallistua keskusteluun.
2. Antimallin esittäminen
Näyttelijät esittävät etukäteen huolellisesti harjoitellun kohtauksen, jossa protagonisti joutuu sorron kohteeksi. Kohtausta kutsutaan antimalliksi. Kohtauksessa henkilöt pyrkivät kohti tavoitteitaan, jotka yleensä ovat ristiriidassa keskenään. Protagonisti epäonnistuu tavoitteensa saavuttamisessa.
3. korvaaminen/ehdotukset
Kohtauksen esittämisen jälkeen Jokeri kysyy yleisöltä oliko kohtaus todenmukainen ja samaistuttavissa. Jokeri keskustelee kohtauksesta ja protagonistin asemasta yleisön kanssa, jolloin yleisö aktivoituu miettimään ratkaisumalleja, jotta protagonisti pääsisi tavoitteeseensa. Kohtaus esitetään uudestaan, mutta nyt yleisöllä on lupa keskeyttää esitys milloin vain kokeillakseen erilaisia protagonistin toimintamalleja. Kokeiluja voi olla useita ja kohtaus saatetaan esittää useita kertoja forum-esityksen aikana. Jokaisen kokeilun jälkeen on tärkeää, että Jokeri kysyy yleisöltä oliko toimintamallitarjous realistinen. Jos yleisö haluaa tietää lisää roolihenkilöistä voidaan käyttää erilaisia tekniikoita roolihenkilöiden taustojen ja asenteiden selvittämiseen. Roolihenkilöt voidaan mm. asettaa ns. kuumaan tuoliin, jossa yleisö kysyy Jokerin välityksellä roolihenkilöiltä selventäviä kysymyksiä. Näyttelijän on tärkeää muistaa tällöin vastata, kuten roolihenkilö itse vastaisi. Jopa valehtelu on roolihenkilöille sallittavaa.
5. Purku
Lopuksi keskustellaan aiheesta ja esityksestä, sekä korvausehdotuksista. Välttämättä esityksessä ei löydy vastausta esitettyihin ongelmiin, mutta keskustelu on Augusto Boalin mukaan tärkeämpää, kuin oikeat vastaukset.