Egyptin vitsaukset
Kysymys historiallisuudesta > Esitetyt luonnolliset selitykset

Vaikka kertomus Egyptin vitsauksista sellaisena kuin se Raamatussa esiintyy, onkin ilmi­selvästi yliluonnollinen, on tapahtumille esitetty myös luonnollisia selityksiä. Monet kuvatuista vitsauksista ovat sinänsä, tosin lievemmässä muodossa, Egyptille varsin tyypillisiä luonnon­ilmiöitä, joten niiden kuvauksen on katsottu osoittavan Egyptin olojen tuntemusta. Esimerkiksi Niilin veden muuttumisen "vereksi", tai veren väriseksi, on selitetty johtuvan punalevistä, joita Niilissä toisinaan saattaa esiintyä niin runsaasti, että vesi värjäytyy punaiseksi.
Eräät tutkijat ovat esittäneet, että kertomus vitsauksista liittyisi toisella vuosi­tuhannella eaa. tapahtuneeseen Santorínin tavattoman voimakkaaseen purkaukseen, jolla olisi ollut huomattavia vaikutuksia Egyptissä saakka. Purkauksessa ilmakehään olisi levinnyt niin paljon vulkaanista tuhkaa, että se olisi pimentänyt auringon laajoilla alueilla.  On myös selitetty, että Raamatussa kuvatun Kaislameren ylityksen olisi tehnyt mahdolliseksi purkauksen aiheuttama tsunami, jollaisen edellä veden pinta ensin laskee joksikin ajaksi paljastaen mahdollisesti laajankin alueen veden pohjaa ennen hyökyaaltoa. Tämä tosin edellyttäisi, että "Kaislameri" ei vastoin yleistä käsitystä tarkoittaisikaan Punaistamerta vaan Välimeren rannalla Niilin suiston itäpuolella sijaitsevaa Manzalanjärveä.
Muun muassa Graham Phillipsin mukaan muutkin vitsaukset on selitettävissä Theran purkauksen seurausilmiöiksi ja muistuttavat St. Helensin vuoden 1980 purkauksen vaikutuksia. Tällaisen räjähdysmäisen purkauksen jälkeen voi laajoilla alueilla sataa tuli­vuoresta ylä­ilmoihin syöksyneitä kiviä, joita Raamatussa kuvattaisiin "rae­sateena". St. Helensin purkauksen jälkeen lähi­seudulla myös monet ihmiset sairastuivat ilmassa esiintyneen tuhkan vuoksi ihotauteihin, ja monet kotieläimet kuolivat. Theran purkauksessa laajalle ympäristöön olisi levinnyt myös rautaoksidia, joka olisi värjännyt Niilin veden punaiseksi. Tämän­kaltaisen katastrofin jälkeen olisivat myös monet hyönteiset kuten sääsket, paarmat ja heinäsirkat, samoin kuin sammakotkin, päässeet suuresti lisääntymään, sillä purkauksen seurauksena niitä normaaleissa olo­suhteissa saalistavat viholliset olisivat kuolleet.
Se että israelilaiset säästyivät vitsauksilta, johtui Phillipsin mukaan siitä, että purkauksen aikana vallinneen tuulen suunnan vuoksi heidän asuma-alueensa, Goosenin maakunta Niilin suiston itäisimmän haaran varrella, olisi jäänyt tuhka­pilven peittämän alueen ulko­puolelle. Purkauksen seurauksena vitsaukset olisivat tosin tulleet eri järjestyksessä kuin Raamatussa kerrotaan: pimeys ja kivisade ensin, tuho­hyönteiset ja sammakot viimeisinä, mutta tämä johtuu hänen mukaansa siitä, että kertomus sai kirjallisen asunsa vasta satoja vuosia myöhemmin, kun siitä oli israelilaisten keskuudessa monien sukupolvien ajan kerrottu vain suullisesti.
Phillipsin mukaan onnettomuudet olisivat tapahtuneet Amenhotep III:n hallitsija­kauden lopulla noin 1360 eaa ja vaikuttaneet suurelta osin myös hänen seuraajansa Akhenatenin uskonnollisiin uudistuksiin. Kertomukseen viimeisestä ja ankarimmasta vitsauksesta, Egyptin kaikkien esikoisten kuolemasta, olisi hänen mukaan antanut aiheensa jokin Egyptiin Akhenatenin kauden lopulla levinnyt vakava kulkutauti sekä toisaalta se seikka, että hän ja hänen jälkeensä useat muutkin faaraot aina Ramses I:een saakka jäivät vaille miespuolista jälkeläistä.
Teorioissa, joiden mukaan vitsaukset liittyisivät Theran purkaukseen, on kuitenkin ongelmana ajoitus. Radio­hiili­ajoitukset viittaavat siihen, että purkaus tapahtui jo 1600-luvulla eaa, kun taas esimerkiksi Phillipsin mukaan se olisi tapahtunut vasta noin 1360 eaa.