stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juri H’melnytskyi

Juri H’melnytskyi, muotokuva 1670-luvulta.
Juri H’melnytskyi (ukr. Юрій Хмельницький, puol. Jerzy Chmielnicki; 1641 – 1685 Kamjanets-Podilskyi) oli Ukrainan Kasakkahetmanaatin hetmani vuosina 1657 ja 1659–1663 sekä Dneprin länsipuolisen Ukrainan hetmani vuosina 1677–1681 ja 1685.
Juri H’melnytskyi oli kasakkahetmanaatin perustajan Bohdan H’melnytskyin nuorempi poika, joka määrättiin isänsä vallan perijäksi vanhemman veljensä kuoltua. Isänsä kuoltua vuoden 1657 elokuussa 16-vuotiaasta Jurista tuli hetkellisesti hetmani, mutta kasakoiden yleiskokous päätti jo muutaman viikon kuluttua luovuttaa vallan hänen holhoojakseen määrätylle Ivan Vyhovskyille. Kun Puola-Liettuan kanssa liittoutunut Vyhovskyi kaksi vuotta myöhemmin syrjäytettiin, venäläismieliset kasakat valitsivat H’melnytskyin uudelleen hetmaniksi syyskuussa 1659. Vyhovskyin epäluotettavuuteen pettynyt Venäjä painosti H’melnytskyin hyväksymään sopimuksen, jossa viisi vuotta aiemmin Perejaslavin sopimuksessa tunnustettua hetmanaatin autonomiaa rajoitettiin ja Venäjälle annettiin oikeus nimittää Ukrainaan venäläisiä maaherroja ja perustaa sinne varuskuntia. Tätä on pidetty Ukrainan autonomian rapautumisen alkuhetkenä ja se johti kasakoiden tyytymättömyyteen. Välittömästi Venäjälle tappiollisen Cudnówin taistelun jälkeen H’melnytskyi päätti vaihtaa puolta sodassa ja solmi lokakuussa 1660 liiton Puolan kanssa Cudnówin sopimuksella. Venäläismieliset kasakat kapinoivat jälleen ja koko Dneprin länsipuolinen Ukraina päätyi kasakkapäällikkö Jakym Somkon valtaan. H’melnytskyi luopui kokonaan vallasta vuoden 1663 alussa.
Vallasta luovuttuaan H’melnytskyi ryhtyi ortodoksimunkiksi ja otti nimekseen Gedeon. Hän oli vuosina 1664–1667 puolalaisten vankina ja sen jälkeen munkkina Umanin luostarissa. Krimin tataarit sieppasivat hänet ja veivät vankina Konstantinopoliin, jossa hänet vapautettiin. Venäjän–Turkin sodan aikana hänestä tuli vuonna 1677 Osmanien valtakunnan tukema hetmani läntisessä Ukrainassa ja hän perusti pääkaupunkinsa Nemyriviin. Sortohallinto ja jatkuva sota teki hänestä hyvin epäsuositun ja vuonna 1681 turkkilaiset panivat hänet viralta. Hän julistautui vuonna 1685 vielä kerran omin päin hetmaniksi, mutta ehti tällä kertaa hallita vain puoli vuotta, kunnes turkkilaiset vangitsivat ja teloittivat hänet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juri H’melnytskyi Wikimedia Commonsissa
Joutsan helluntaiseurakunta

| Joutsan helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  1947
Pastori:  Hannu-Heikki Hyppönen
Pääkirkko:  Jousitie 36 19650 Joutsa
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joutsan helluntaiseurakunta on vuonna 1947 perustettu joutsalainen helluntaiseurakunta. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Joutsan keskustassa Jousitiellä. Seurakunnan pastorina toimii Hannu-Heikki Hyppönen. Seurakunta on perustettu 1947 ja rekisteröity yhdistykseksi 17. marraskuuta 1948.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi ehtoolliskokoukset ja rukouskokoukset sekä kirpputoritoiminta.
Historia

Helluntaiherätys saapui Joutsaan talvella 1922 kun Aatu Ahvenainen piti kokouksia Pappisten koululla sekä ympäristön maataloissa. Ensimmäiset kastejuhlat pidettiin Pappisissa 1924. Vuonna 1925 seurakunta piti krikonkylässä kesäjuhlat. 1920-luvulla seurakunnan evankelistoihin kuuluivat Maiju Virtanen ja Helena Eerola. Lisäksi Joutsassa vierailivat Pekka Lattu ja Väinö Pfaler. 1930-luvulla helluntaiherätystä syntyi Pylsynkylässä.
Sotavuosien jälkeen Joutsaan muutti useita uskovia perheitä. Vuonna 1947 Joutsan ja Pylsynkylän uskovat järjestäytyivät seurakunnaksi ja Pappisissa toiminut seurakunta liittyi Joutsan seurakuntaan. 1950-luvulla seurakunta kasvoi 80 jäseneen ja järjesti suosittuja kotikokouksia. 1960-luvun voimakas maaltamuutto vei monia uskovaisia peheitä kaupunkeihin. 1970- ja 1980-luvulla ihmisiä tuli uskoon. 2000-luvulla seurakunta panosti erityisesti lapsi- ja nuorisotyöhön.
Rukoushuone

Seurakunta hankki kokoontumistilan Puutteenkujan ja Puistotien kulmasta 1948, jossa kunnostettu rukoushuone toimi vuoteen 1992 saakka. Hanke uuden rukoushuoneen toteuttamiseksi alkoi 1980-luvun lopulla ja seurakunta muutti entisen osuuskauppatalon liiketilaan marraskuussa 1992. Vuonna 1994 seurakunta myi vanhan rukoushuoneen tontteineen.
Kabel (kirjaintyyppi)

Kabel
Kabel on Rudolf Kochin suunnittelema geometrinen sans-serif-kirjaintyyppi, jonka saksalainen kirjasinvalimo Klingspor julkaisi vuonna 1927. Kabelin selkeiden perusmuotojen mallina Koch käytti roomalaisia kiveen hakattuja kirjaimia. Kirjaintyyppi sai myös vaikutteita art decosta, mikä erottaa Kabelin monista muista 1920-luvulla suunnitelluista modernistisista kirjaintyypeistä, kuten Futurasta.
Alkuperäisessä Kabelissa on matala x-korkeus, ja kirjaimilla on pitkät ylä- ja alapidennykset. Victor Caruso suunnitteli vuonna 1976 fonttivalmistaja ITC:lle uuden tulkinnan Kabelista, ITC Kabelin, jossa x-korkeus on suurempi ja pidennykset ovat pienempiä. ITC Kabelissa on lisäksi useampia leikkauksia kuin alkuperäisessä Kabelissa.
Kaapelijakokaappi

Kolme tyttöä lukemassa jakokaapin päällä Meritullinkadulla Liisankadun kulmassa
Kaapelijakokaappi, tai pelkistetymmin jakokaappi, on kaappi joka on osa sähköverkkoa. Näitä kaappeja hyödynnetään maakapeloidussa verkossa. Kaapelijakokaappeja esiintyy taajamissa sekä asutusalueilla. Näistä kaapeista loppukäyttäjät saavat jaettua sähköä. Kaapelijakokaapit sijaitsevat yleensä paikoissa jonne pääsee vaivatta, tämä on osin niin siksi, koska kaapeille pitää olla esteetön pääsy.
Järvenkylä (Järvisaari)

Järvenkylä (joskus muodossa Järvi) (ven. Пендиково, Pendikovo) oli inkeriläinen kylä entisessä Järvisaaren luterilaisessa seurakunnassa Inkerissä. Kylän paikka sijaitsee nykyään Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä.
Kylä sijaitsi Pentikäisenjärven pohjoispuolella, Hattula–Tusinan -maantien eteläpuolella. Se lienee sama kuin 1600-luvulla mainittu Oseran kylä (ven. ozero, ”järvi”). Kylän myöhempi venäläinen nimi Pendikovo saattaisi olla peräisin Oserassa asuneelta Pentikäisen suvulta. Suuren Pohjan sodan jälkeen monet kylän asukkaat pakenivat muualle, niiden joukossa mainitaan Sihvo Pentikäistä, joka kuoli vuonna 1733 Kuopion Murtolahdessa. Uudet suomalaiset asukkaat saapuivat kylään 1700-luvulla. Järvenkylä ilmestyy venäläisille kartoille ensi kerran vuonna 1770. Perimätiedon mukaan Särki-suku tuli kylään Kanttilasta, josta Nikolai I:n aikana olisi tullut mies hovinherran kirvesmieheksi kylään välttääkseen 25-vuotisen sotapalveluksen. Järvenkylässä suomalaiset muodostivat enemmistön, mutta siellä asui myös venäläisiä, jotka kuuluivat Hattulan ortodoksiseen seurakuntaan. Vuonna 1838 kylässä asui 49 ihmistä (21 miestä, 28 naista), vuonna 1856 siellä oli seitsemän taloa ja 16 sielua (miestä), vuonna 1862 taloja oli 11 ja asukkaita 39 (miehiä 15, naisia 24). 1900-luvun alusta kylässä toimi kansankoulu, mutta opetus oli vain venäjän kielellä. Kuitenkin perimätiedon mukaan Järvenkylän venäläiset ja suomalaiset osasivat niin hyvin toistensa kieliä, että kylään saapuneen vieraan oli mahdotonta sanoa, oliko kylän asukas venäläinen vai suomalainen.
Vuonna 1926 kylässä oli 46 taloa ja 129 asukasta, joista 77 inkeriläistä.
Isäntien sukunimet 1900-luvulla: Kekkonen, Kvist (peräisin Artjärvestä), Miettinen (Jaakkimasta), Särki, Virkki, Tiainen (Suomesta).
Toisen maailmansodan aikana kylä oli miehitetty saksalaisjoukoilla. Inkeriläisiä oli viety vuosina 1943-1944 Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen osa niistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikylälle, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää. Kylän paikalla on nyt metsästysmaja.[lähde? ]
Julius Jaenzon

Julius Jaenzon elokuvan Smygeholman kummitus kuvauksissa 1933.
Joel Julius Jaenzon (8. heinäkuuta 1885 Göteborg – 17. helmikuuta 1961 Tukholma) oli ruotsalainen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja, joka tunnetaan erityisesti yhteistyöstään Victor Sjöströmin ja Mauritz Stillerin kanssa muun muassa Selma Lagerlöfin teksteihin perustuvissa elokuvissa.
Jaenzon kouluttautui muotokuvaajaksi, mutta toimi vuodesta 1905 alkaen elokuvaajana. Hän kuvasi Norjan ensimmäisen näytelmäelokuvan Fiskerlivets farer ja työskenteli sitten jonkin aikaa Yhdysvalloissa. Vuonna 1910 hänet nimitettiin Svenska Bion kuvaajaksi ja laboratoriopäälliköksi.
Jaenzonista tuli ruotsalaisen elokuvan ensimmäinen merkittävä kuvaaja, joka vastasi yli sadan elokuvan kuvauksesta. Myös hänen veljensä Henrik Jaenzon toimi elokuvaajana.
Julius Jaenzon käytti joskus nimimerkkiä J. Julius.
Valikoitu filmografia > Ohjaajana

1930: Ulla, min Ulla
1929: Sano se sävelin (Säg det i toner)
1920: Familjen Jaenzon
1912: Samhällets dom
Valikoitu filmografia > Kuvaajana

1944: Hänen virallinen morsiamensa (Hans officiella fästmö)
1942: Luutnantin sydän (Löjtnantshjärtan)
1937: Herraskartanon salaisuus (Vi går landsvägen)
1936: Johan Ulfstjerna
1936: Seikkailu (Äventyret)
1935: Myrskyluodon pappi (Bränningar)
1934: Laulu tulipunaisesta kukasta (Sången om den eldröda blomman)
1933: En melodi om våren
1933: Naimaikäisiä tyttöjä (Giftasvuxna döttrar)
1932: Kyytiä kuhertelua ja kommelluksia (Sten Stensson Stéen från Eslöv på nya äventyr)
1932: Yöpalvelu (Service de nuit)
1931: Herrasväki Markurell (Markurells i Wadköping)
1930: Charlotte Löwensköldin tarina (Charlotte Löwensköld)
1930: Fridan laulut (Fridas visor)
1930: Hänen tähtensä (För hennes skull)
Aiheesta muualla

Julius Jaenzon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Julius Jaenzon
Käännös suomeksi
Järvelän terveysasema

| Järvelän terveysasema |
| --- | --- |
Osoite:  Opintie 1, 16600 Järvelä
Sijainti:  Järvelä, Kärkölä
Koordinaatit:  60.86762°N, 25.27096°E
Käyttäjä:  Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymä
Järvelän terveysasema: Lääkärin ja sairaanhoitajan vastaanotot
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Järvelän terveysasema on Kärkölän kunnan keskustaajamassa Järvelässä toimiva julkisen palvelun terveysasema.
Kärkölä on Päijät-Hämeen hyvinvointiyhtymän osakas ja yhtymä tuottaa Kärkölän sosiaali- ja terveyspalvelut. Kiireellistä hoitoa iltaisin, öisin ja viikonloppuisin tarjoaa Päijät-Hämeen keskussairaalan yhteydessä toimiva Akuutti24-yhteispäivystys (Keskussairaalankatu 7, Lahti).
Juri Janovskyi

| Juri Janovskyi> Юрій Іванович Яновський |
| --- | --- |
 Juri Janovskyi 1928.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1902 Majeroven huuttori, nyk. Netšajivka, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 25. helmikuuta 1954 (51 vuotta) Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija, elokuvakäsikirjoittaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Juri Janovskyi (27. elokuuta 1902 Majeroven huuttori, nyk. Netšajivka, Hersonin kuvernementti – 25. helmikuuta 1954 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja.
Janovskyi asui vuodesta 1927 Harkovassa ja vuodesta 1939 Kiovassa. Hän julkaisi 1924 ensimmäiset ukrainankieliset runonsa ja 1927 runokokoelman Prekrasna Ut (suom. Kaunis Ut). Sen jälkeen hän siirtyi proosaan. Varhaistuotantoon sisältyy uusromanttisia kertomuksia. Häntä pidetään Mykola Hvylovyin ohella yhtenä parhaista Ukrainan kirjallisuuden 1900-luvun alkupuolen uusromantiikan kirjailijoista. Molemmat kuuluivat kirjailijajärjestö Vapliten eliittikirjailijoihin. Janovskyin lempiaiheita oli meri, jota hän kuvasi romanttiseen tyyliin, esimerkiksi romaanissa Maister korablja (1928, suom. Laivanrakentajat). Seuraavaa romaania Tšotyry šabli (1931, suom. Neljä sapelia) arvosteltiin ankarasti, ja se oli pitkään kielletty. Hän kuvaa siinä romanttiseen sävyyn Ukrainan itsenäisyystaistelujen (1917–1920) aikaista spontaania kansanliikettä. Hän palasi samaan aiheeseen useasta kertomuksesta koostuvassa teoksessa Veršnykyi (1935), mutta Stalinin aikaisen sensuurin vuoksi hän kirjoitti virallisen tulkinnan mukaan.
Toisen maailmansodan aikana Janovskyi kirjoitti elokuvakäsikirjoituksia, näytelmiä ja kertomuskokoelman. Sodan aikana hän oli armeijan sotakirjeenvaihtaja ja kirjallisuuslehden Ukrajinska literatura päätoimittaja. Hän kirjoitti 1945 Nürnbergin oikeudenkäynneistä. Ivan Košelivetsin mukaan Janovskyin sodan jälkeisistä teoksista parhain on Žyva voda (1947, suom. Elävää vettä), jossa hän esittää sodan katastrofista uudelleen syntyneen kuolemattoman kansan kuvan. Teosta arvosteltiin ankarasti ”nationalistiseksi”, ja Janovskyi joutui kirjoittamaan sen uudestaan sosialistisen realismin periaatteiden mukaan ja julkaisemaan heikon version eri nimellä Myr (1956, suom. Rauha). Janovskyi antoi taiteilijana periksi vasta elämänsä loppupuolella, kun hän tuotti laadultaan keskinkertaisen kokoelman Kyjivski opovidannja (1948, suom. Kiovan tarinoita). Janovskyin varhaiset teokset ovat 1900-luvun alkupuolen Ukrainan kirjallisuuden uudelleensyntymisen klassikkoja.
Janovskyi oli mukana Ukrainan elokuvan synnyssä. Hänet nimitettiin 1925 Mustanmeren Hollywoodiksi sanotun Odessan elokuvastudion taiteelliseksi johtajaksi, ja hän teki käsikirjoituksia ja muokkasi toisten tekstejä, esimerkkinä Vladimir Balljuzekin ohjaama kiitetty Hamburg (1926), josta on jäljellä vain katkelmia ja itse käsikirjoitus on kadonnut. Hänet kuitenkin erotettiin tehtävästään jo 1927. Perusteena oli turhan huumorin viljely ja neuvostohengen puuttuminen käsikirjoituksista. Mutta työ elokuvan parissa ei päättynyt siihen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juri Janovskyi Wikimedia Commonsissa
Juri Janovskyi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Järvenjärvi (Vaala)

| Järvenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Järvikylä, Vaala
Koordinaatit:  64°36′18″N, 26°48′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Välijoki Keskijärveen
Järvinumero:  59.261.1.003 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,2 m 
Rantaviiva:  2,99 km 
Pinta-ala:  0,4456 km² 
 fiJärvenjärvi 
Järvenjärvi on järvi Vaalan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Järvikylässä Vaalan keskustaajaman ja Oulujoen pohjoispuolella.
Järvi on 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Sen pinta-ala on 44,6 hehtaaria ja rantaviivan pituus 2,99 kilometriä. Järvellä on yksi pieni nimetön saari, joka sijaitsee järven koillispäässä.
Järven koillisrannat ovat suoperäistä purojen ja ojien rikkomaa aluetta, jonne laskevat Kutujoki ja Tolkanoja. Järvenjärvi laskee Kutujoen eteläpuolelta lähtevää Välijokea pitkin Keskijärveen. Kutujoki saa alkunsa Otermanjärvestä ja Tolkanoja järven pohjoispuolisilta soilta. Rasinsuolta alkunsa saava Rasinoja laskee järven lounaispäähän. Järvellä on noin 10 taloa tai vapaa-ajan asuntoa. Kutuojan ja Välijoen varret sekä järven ranta-alueet ovat luonnontilaisia kosteikkoja.
Alueen linnustoon kuuluvat pääasiassa sorsa- ja vesilinnut. Pesimäaikana järvellä tavataan myös kahlaajalintuja. Yleisimmin tavattavia pesiviä lajeja ovat telkkä, tukkasotka, tavi ja haapana.
Järvenjärvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Ylä-Oulujoen alueen (59.2) Otermanjärven alueella (59.62), jonka Kutujoen alueeseen (59.621) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 112,2 mpy. Järvi laskee Välijokea pitkin Keskijärveen. Välijoen pituus on 900 metriä ja pudotus 0,1 metriä.
Järvelänjärvi

| Järvelänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Myrskylä
Koordinaatit:  60°38′04″N, 25°41′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Ilolanjoki
Järvinumero:  17.003.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  50,1 m 
Rantaviiva:  1,53 km
Pinta-ala:  0,151 km²
 fiJärvelänjärvi 
Järvelänjärvi on Ilolanjoen yläosan valuma-alueeseen, kuuluva järvi, jonka pinta-ala on 0,151 km2, järvellä on rantaviivaa 1,53 km. Se sijaitsee Kankkilantien ja Myrskylän Järvelän länsipuolella.
Juvan lukio

| Juvan lukio |
| --- | --- |

Sijainti:  Juvantie 20, 51900 Juva; postios.: PL 10, 51901 Juva
Koordinaatit:  61.8985°N, 27.8538°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Oppilaita:  86
Verkkosivut
Juvan lukio on Etelä-Savossa Juvan kunnassa toimiva lukio. Lukion painopistealueita ovat viestintä ja tutkimus. Lukio sijaitsee Juvan koulukeskuksessa yhdessä peruskoulun yläkoulun kanssa. Opiskelijoita lukiossa on 86.
Historiaa

Juvan yhteiskoulu perustettiin 1946 ja ensimmäiset ylioppilaat sieltä valmistuivat 1962. Juvan kunnan siirryttyä peruskoulujärjestelmään yhteiskoulu muuttui yläasteeksi ja lukioksi vuonna 1974. Juvan lukio sijaitsee edelleenkin samassa rakkennuksessa yläasteen kanssa. Vuodesta 1992 lähtien koulussa on toiminut lukioteatteri.
Vuoden 2021 alkuun mennessä Juvalle rakennetaan uusi koulukampusalue 100-paikkaiselle päiväkodille, yhtenäiskouluksi muuttuvalle peruskoululle, lukiolle ja liikuntakeskukselle. Nykyisen koulukeskuksen tontille nouseva rakennushanke tunnetaan nimellä Martti Talvela -kampus.
Jyothika

| Jyothika |
| --- | --- |
 Jyothika vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jyothika Sadanah
Syntynyt: 18. lokakuuta 1977 (ikä 46) Bombay, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Suriya (vih. 2006)
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1997–2009 2015–
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Jyothika Saravanan (o.s. Sadanah; s. 18. lokakuuta 1977 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka esiintyy pääasiassa tamilielokuvissa. Hän on esiintynyt myös joissakin telugu-, malajalam-, kannada- ja hindielokuvissa. Hän on voittanut kolme Filmfare Awards South -palkintoa, kolme Tamil Nadu State Film Awards -palkintoa, neljä Dinakaran-palkintoa, International Tamil Film Awards -palkinnon sekä muita palkintoja ja ehdokkuuksia. Hän on myös Kalaimamani-palkinnon saaja. The Times of India on luokitellut hänet Etelä-Intian parhaiden naisnäyttelijöiden joukkoon.
Hän debytoi Bollywoodissa hindielokuvassa Doli Saja Ke Rakhna (1997), jonka ohjasi Priyadarshan. Hän näytteli ensimmäisessä tamilielokuvassaan Vaali (1999) ja ensimmäisessä teluguelokuvassaan Tagore (2003) Chiranjeevin vastanäyttelijänä. Hän sai ensimmäisen Filmfare Awards South -palkintonsa Vaalista parhaana naistulokkaana. Hänelle myönnettiin Filmfaren parhaan tamilinaisnäyttelijän palkinto Kushista (2000). Tätä seurasi joukko menestyviä elokuvia ja hän sai näkyvyyttä suorituksistaan Kushissa (2000), Perazhaganissa (2004), Chandramukhissa (2005) ja Mozhissa (2007).
Jyothika jätti elokuvateollisuuden uransa huipulla mentyään naimisiin tamilinäyttelijä Suriyan kanssa 11. syyskuuta 2006 oltuaan parisuhteessa useita vuosia, ja jonka kanssa hän näytteli pariskuntaa seitsemässä elokuvassa. Hän palasi elokuviin 36 Vayadhinilessa (2015), jossa hänen roolisuoritukselleen annettiin vahvat arvostelut ja hän sai elokuvasta Filmfaren kriitikkopalkinnon parhaana tamilinaisnäyttelijänä. 36 Vayadhinilen menestyksen jälkeen hän esiintyi useissa naiskeskeisissä elokuvissa, kuten Magalir Mattum (2017), Naachiyaar (2018), Kaatrin Mozhi (2018), Raatchasi (2019), Ponmagal Vandhal (2020) ja näytteli myös naispääroolia Mani Ratnamin elokuvassa Chekka Chivantha Vaanam (2018).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jyothika Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jyothika Allmoviessa (englanniksi)
Kabelvåg

| Kabelvåg |
| --- | --- |

 Kabelvåg
 Koordinaatit: 68°13′00″N, 14°29′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Nordland
Kunta:  Vågan
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,4 km²
Väkiluku (2023):  2 291
 – Väestötiheys:  1 636,4 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kabelvåg on taajama Våganin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,4 neliökilometriä ja asukasluku 2 291 vuonna 2023. Nimen alkuosa tulee kappelista ja viittaa paikalle mahdollisesti jo 1100-luvulla rakennettuun kirkkoon. Kabelvåg on Lofoottien vanhin kalastajakylä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kabelvåg Wikimedia Commonsissa
KDM Odin

KDM Odin on ollut kolmen Tanskan laivaston aluksen nimenä:
KDM Odin (1790), linjalaiva
KDM Odin (1872), monitori
KDM Odin (A561), maihinnousualus ex-USS LCU-649.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”KDM Odin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kabasiitti

| Kabasiitti |
| --- | --- |

Luokka:  silikaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  (Ca,Na2,K2,Mg)Al2Si4O12 · 6 H2O
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  valkoinen, väritön, oranssi, ruskea, vaaleanpunainen, vihreä tai keltainen
Kidejärjestelmä:  trigoninen
Kaksostus:  kontakti- ja tunkeutumiskaksosia
Kovuus Mohsin asteikolla:  3–5
Ominaispaino:  2.0–2.2
Optiset ominaisuudet
Viiru:  lasikiilto
Aiheesta muualla
  Kabasiitti Commonsissa 
Kabasiitti on zeoliitteihin kuuluva hohtosilikaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on (Ca,Na2,K2,Mg)Al2Si4O12 · 6H2O.
Kabasiitista tunnistetaan muunnokset kabasiitti-Ca, kabasiitti-K, kabasiitti-Na ja kabasiitti-Sr, riippuen ilmaistun kationin näkyvyydestä. Kabasiittia esiintyy tavallisimmin basalttikivien manteleissa.
Kabasiitti kiteytyy trigonisessa kidejärjestelmässä, ja sille on kidejärjestelmälle tyypilliset romboedriset kiteet. Kaksostuminen on tavallista, ja sekä kosketus- että tunkeutumiskaksosia esiintyy. Mineraali on väriltään valkoista, väritöntä, oranssia, ruskeaa, vaaleanpunaista, vihreää tai keltaista. Kabasiitin kovuus Mohsin asteikolla on 3–5 ja sen ominaispaino on 2.0–2.2. Sillä on lasimainen kiilto.
Aiheesta muualla

Mindat: Chabazite (englanniksi)
Galleries.com: The mineral Chabazite (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Julen Guerrero

Julen Guerrero
Julen Guerrero López (s. 7. tammikuuta 1974 Portugalete, Vizcayan maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija, joka edusti koko pelaajauransa ajan Athletic Bilbaota. Nykyään hän toimii valmentajana.
Baskisukuinen Guerrero nousi Baskimaan suurseuran, Athleticin, edustusjoukkueeseen jo 18-vuotiaana menestyksekkäästä nuorten joukkueesta. Guerrero oli lojaali joukkueelleen, ja hyvien maajoukkuepelien myötä saadut tarjoukset suurseuroihin (Barcelona, Real Madrid) hän hylkäsi poikkeuksetta. Kannattajien suosikkipelaajana tunnetun Guerreron merkitys joukkueelle kuitenkin hiipui vuosien varrella. Hänet aikanaan edustusjoukkueeseen nostanut valmentaja Jupp Heynckeskin menetti välillä luottamuksensa hyökkäävänä keskikenttäpelaajana pelanneeseen tähteensä ja Guerrero sai istua penkillä.
Guerrero oli kuitenkin yksi Athleticin kokeneimmista ja taitavimmista pelaajista, ja yksi joukkueen symboleista. Parhaina vuosinaan hän kuului myös Espanjan maajoukkueen pelaajistoon, pelaten 41 maaottelua ja tehden niissä 13 maalia. Guerrero oli mukana MM-kilpailuissa vuosina 1994 ja 1998 ja EM-kilpailuissa vuonna 1996.
Lopetettuaan uransa keväällä 2006 Guerrero siirtyi valmentajaksi Athleticin juniorijoukkueeseen.
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Zubizarreta |
2 Ferrer |
3 Otero |
4 Camarasa |
5 Abelardo |
6 Hierro |
7 Goikoetxea |
8 Guerrero |
9 Guardiola |
10 Bakero |
11 Begiristain |
12 Sergi |
13 Cañizares |
14 Juanele |
15 Caminero |
16 Miñambres |
17 Voro |
18 Alkorta |
19 Salinas |
20 Nadal |
21 Luis Enrique |
22 Lopetegui |
Valmentaja Clemente
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 1996
1 Zubizarreta |
2 López |
3 Belsué |
4 Alkorta |
5 Abelardo |
6 Hierro |
7 Amavisca |
8 Guerrero |
9 Pizzi |
10 Donato |
11 Alfonso |
12 Sergi |
13 Cañizares |
14 Kiko |
15 Caminero |
16 Otero |
17 Manjarín |
18 Amor |
19 Salinas |
20 Nadal |
21 Luis Enrique |
22 Molina |
Valmentaja Clemente
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Zubizarreta |
2 Ferrer |
3 Aranzabal |
4 Alkorta |
5 Abelardo |
6 Hierro |
7 Morientes |
8 Guerrero |
9 Pizzi |
10 Raúl |
11 Alfonso |
12 Sergi |
13 Cañizares |
14 Campo |
15 Aguilera |
16 Celades |
17 Etxeberria |
18 Amor |
19 Kiko |
20 Nadal |
21 Luis Enrique |
22 Molina |
Valmentaja Clemente