stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SDS-PAGE
Menetelmä > Elektroforeesi ja värjäys

Denaturoidut proteiinit siirretään polyakryyliamidigeelin toiseen päähän sopivaan puskuriin. Geeliin johdetaan sähkövirtaa, jolloin negatiivisesti varautuneet proteiinit vaeltavat negatiivisesti varatulta katodilta geelin poikki kohti positiivista anodia. Proteiinit vaeltavat eri tavalla riippuen niiden koosta: lyhyet proteiinit mahtuvat helpommin geelin huokosten läpi, kun taas suurempien proteiinien eteneminen on hitaampaa (niihin kohdistuu enemmän resistanssia). Elektroforeesiajo kestää usein yhdestä kolmeen tuntia, joskin aika riippuu käytetystä jännitteestä. Proteiinit liikkuvat nopeammin korkeassa jännitteessä, mutta tällöin erottelukyky on huonompi. Elektroforeesiajo päättyy, kun proteiinit ovat vaeltaneet geelillä riittävän matkan kokonsa mukaan: pienemmät ovat kauempana ja suuremmat lähempänä lähtöpistettään. Näin proteiinit erottuvat karkeasti kokonsa ja siten molekyylipainonsa mukaan. Elektroforeesin jälkeen geeli voidaan värjätä (useimmiten Coomassie brilliant blue- tai hopeavärillä), jolloin proteiinit on mahdollista havaita geelillä. Värjäyksen jälkeen proteiinit näkyvät geelillä erillisinä raitoina eli bändeinä (engl. band). Usein geelillä ajetaan myös merkkiproteiineja eli markkereita, joiden molekyylipaino tunnetaan. Merkkiproteiinien avulla geeli voidaan kalibroida ja tuntemattomien proteiinien molekyylipaino määrittää vertaamalla niiden kulkemia etäisyyksiä merkkiproteiinin kulkemaan matkaan. Elektroforeesiajon tulosta voidaan käyttää jatkokokeissa, kuten Western blot -analyysissä.
Geelielektroforeesia käytetään yleensä ensimmäisenä proteiinipuhdistuksessa, koska se on luotettava ja helppo menetelmä. SDS ja denaturoituminen mahdollistavat proteiinien erottelun vain koon perusteella. Väärät negatiiviset ja positiiviset tulokset ovat mahdollisia. Mukaan päässyt epäpuhtaus voi näkyä samana raitana geelillä kuin haluttu proteiini. Epäpuhtaus voi aiheuttaa myös proteiinin vaeltamisen väärään sijaintiin tai estää proteiinin tunkeutumisen geeliin. Siksi onkin tärkeää värjätä koko geeli mukaan lukien kaivot, joihin proteiini aluksi asetetaan. Coomassie blue -väri sitoutuu heikommin glykoproteiineihin ja kuitumaisiin proteiineihin, mikä voi vaikuttaa proteiinimäärän arviointiin.
Menetelmä > Puskurijärjestelmät

Proteiinit erotellaan yleensä "epäjatkuvissa" puskurijärjestelmissä, jotka lisäävät merkittävästi näyteraitojen terävyyttä geelillä. Epäjatkuvassa geelijärjestelmässä on elektroforeesin alussa ionigradientti, joka saa kaikki proteiinit fokusoitumaan yhdeksi teräväksi raidaksi. Fokusoituminen tapahtuu geelin alkuosassa (kokoojageeli, engl. stacking gel), jossa on isompia huokosia, jolloin proteiinien vaellus ei hidastu huokosten takia. Puskurin negatiiviset ionit poistavat koottujen proteiinien ionigradientin ja proteiinit erottuvat loppumatkan normaalisti geelin erotteluosassa (engl. resolving gel).
Usein käytetään tris-glysiini- tai "Laemmli"-puskurijärjestelmää, joka kokoaa ja erottelee proteiinit noin 8,3–9,0 pH:ssa. Kyseiset pH-arvot tukevat disulfidisidosten muodostumista proteiinin kysteiini-aminohappotähteiden välillä, erityisesti kun niiden konsentraatio on korkea, sillä kysteiinin pKa vaihtelee 8–9 välillä ja sillä pelkistin ei vaella geelillä proteiinien mukana. Viime aikoina on onnistuttu tuottamaan puskureita, joiden avulla proteiinit voidaan erotella kysteiinin pKa:n alle menevässä pH:ssa (esimerkiksi bis-tris, pH 6,5) ja sisällyttää erotteluun pelkistintä, kuten natriumbisulfaattia. Alhaisen pH:n puskurista on myös se hyöty, että akryyliamidigeeli säilyy näin kauemmin ja se voidaan varastoida pidemmiksi ajoiksi.
Aiheesta muualla

Protocolpedia The encyclopedia of lab protocols
Demystifying SDS-PAGE Video
Demystifying SDS-PAGE
SDS-PAGE and Western Blot Protocol
SDS PAGE Protocols
Kaksi SDS-PAGE-geeliä ajon jälkeen.
Vasili Tokranov

| Vasili Tokranov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1992 (ikä 32) Almetjevsk, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Hanska:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Ak Bars Kazan
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Neftjanik Almetjevsk (VL) Bars Kazan (VHL) SKA Pietari (KHL)
Vasili Tokranov (s. 2. elokuuta 1989) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL:ssa Ak Bars Kazanissa. Kaudella 2008–2009 alkaneella KHL-urallaan Tokranov on 14.5.2022 mennessä pelannut 352 KHL:n runkosarjaottelua tehopistein 32+82=114 ja 80 pudotuspeliottelussa tehopisteet 4+18=22. 2009 ja 2018 Tokranov on voittanut Ak Bars Kazanin joukkueessa Gagarin Cupin. Tokranov on saavuttanut alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja alle 20-vuotiaiden MM-pronssin. Venäjän jääkiekkomaajoukkuessa Tokranovilla on kaksi A-maaottelua.
United States Disciplinary Barracks

Kuva vankilasta.
United States Disciplinary Barracks (lyh. USDB) on Yhdysvaltain asevoimien ylläpitämä sotilasvankila Fort Leavenworthin tukikohdalla, Leavenworthissa, Kansasissa. Asevoimien kuolemaan tuomitut sotilaat odottavat teloitusta USDB:llä. Lisäksi asevoimien teloitukset suoritetaan laitoksella. Alkuperäinen USBD avattiin vuonna 1874. Nykyinen rakennus valmistui 2002.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta United States Disciplinary Barracks Wikimedia Commonsissa
Saarijärvi (Heinola, Uimila)

| Saarijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°10′12″N, 26°16′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskuoja:  oja Pikjärveen 
Järvinumero:  14.943.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  90,8 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  550 m  
Rantaviiva:  3,827 km  
Pinta-ala:  36,057 ha  
Saaria:  2 
 fiSaarijärvi 
Saarijärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa  Uimilan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,2 kilometriä pitkä, 550 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 36 hehtaaria. Sillä on kaksi saarta, joiden yhteispinta-ala on 0,3 hehtaaria.   Sen rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Karijärven alueeseen (14.943) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 90,8 metriä mpy.
Vaniljasyndrooma

| Vaniljasyndrooma |
| --- | --- |
Kirjailija:  Tuija Lehtinen
Kieli:  suomi
Genre:  nuortenkirjallisuus
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1990 2006
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  310
ISBN:  9511210912
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Vaniljasyndrooma on Tuija Lehtisen kirjoittama nuortenkirja vuodelta 1990. Se ilmestyi vielä uusintapainoksena vuonna 2006.
Kirja kertoo lukiota aloittavasta Millistä, jonka opettajavanhemmat ovat matematiikkaihmisiä, mutta jonka omaan päähän minkäänlainen oppi ei tunnu mahtuvan.
Juonikuvaus

Milli kyllästyy elämään tiukan äitinsä valvovan silmän alla, ja lähtee Lettu-ystävänsä kanssa toiseen kaupunkiin lukioon. Hän saa kuitenkin nopeasti huomata, ettei lukio todellakaan ole häntä varten. Onneksi häntä on auttamassa uudessa kaupungissa asuva ottopoika, sekä silloin tällöin täysin käsittämätön Lettu.
Henkilöt

Milli – Milli on kirjan lukiota aloitteleva päähenkilö, joka pelkää uponneensa syvälle vaniljaan osaamatta tehdä mitään päätöksiä itse. Millin parhaat ystävät ovat Lettu ja Anki.
Ottopoika – Ottopoika on Millin uusi tuttava uudesta kaupungista. Hän asuu isoisänsä ja suuren koiransa kanssa keskellä metsää kuplatalossa. Ottopojan perhe asuu Hollannissa, jossa heillä on kukkakauppayritys.
Petteri Punakuontalo – Petteri on Millin luokkatoveri niin uudessa kuin vanhassakin kaupungissa. Hänellä on tulipunaiset hiukset ja paljon pisamia. Petteri on adoptoitu ja koska hän on hyvä matematiikassa, Millin äiti pitää hänestä. Petteri seurusteli jonkin aikaa Millin ystävän, Letun, kanssa, ja erottuaan hänen kanssaan alkoi tilittää tuskaansa Millille.
Lettu ja Anki – Lettu ja Anki ovat Millin parhaat ystävät, joista Lettu tuli Millin kanssa lukioon uuteen kaupunkiin. Anki jäi vanhaan ja heti koulun lopetettuaan meni naimisiin poikaystävänsä kanssa.
Tšekki talviolympialaisissa 1998

Tšekki osallistui Naganon talviolympialaisiin 1998 61 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa kolme mitalia, joista yksi oli kultainen, yksi hopeinen ja yksi pronssinen.
Mitalistit > Kultaa

Miesten jääkiekkomaajoukkue – jääkiekko, miesten turnaus
Mitalistit > Hopeaa

Kateřina Neumannová – maastohiihto, naisten 5 km perinteinen
Mitalistit > Pronssia

Kateřina Neumannová – maastohiihto, naisten 10 km takaa-ajo
Rize

| Rize |
| --- | --- |

 Rize
 Koordinaatit: 41°01′29″N, 40°31′20″E 
Valtio:  Turkki
Maakunta:  Rize
Väkiluku (2013):  104 508
 
 www.rize.bel.tr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rize on kaupunki Turkin koillisosassa, Mustanmeren rannalla. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki ja vuonna 2013 sen asukasluku oli 104 508.
Historia

Bysantin valtakunnan aikana Rize tunnettiin nimillä Rhizus tai Rhizaion ja paikka oli linnoitettu. Kaupunki kuului Trebizondin keisarikuntaan, joka liitettiin vuonna 1462 Osmanien valtakuntaan. Osmanien kirjanpidon mukaan kaupungissa oli luostari ja siellä asui 215 kristittyä perhettä, sekä kaksi hiljattain islamiin kääntynyttä perhettä. Kaupunkia suojasi kakski linnoitusta. Monet alueen kylät säilyttivät pitkään kreikkalaiset nimensä. 1600-luvulla kaupunki kärsi abazojen ja kasakkojen hyökkäyksistä, minkä tähden sen rannikolle rakennettiin vartiotorneja. Vartiotornit olivat edelleen olemassa, kun mekhitiaristimunkki Minas Bizhishkian kävi alueella 1800-luvulla. Hänen mukaansa kaupungissa oli lisäksi yksi linnoitus ja muutamia kauppoja. Kaupunkiin oli jossain vaiheessa muuttanut Persian armenialaisia ja he olivat rakennuttaneet kirkon, joka oli kuitenkin jo kadonnut Bizhishkianin vieraillessa.
1800-luvulla Rize mainitaan useampaan otteeseen historiallisissa lähteissä liittyen paikallisen Tuzdju-oghullari -suvun kapinoihin sulttaani Mahmud II:ta vastaan. Suku oli vaurastunut maataloudella ja heillä oli hulppea palatsi Rizessä. Kapinoiden jälkeen suvun jäsenet karkotettiin Varnaan ja Ruseen. Vuonna 1877-8 Rizestä tuli osa vastaperustettua Lazistanin sandjakia ja siitä tehtiin alueen hallinnollinen keskus. Rize tunnettiin laadukkaista kankaistaan, joita vietiin myytäväksi aina Bagdadiin saakka. Vuoden 1890 paikkeilla kaupungissa oli 160 000 asukasta, joista 138 820 oli muslimeja. Kasvava väkiluku ajoi monet kaupungin asukkaat siirtolaisiksi esimerkiksi Istanbuliin ja Odessaan. Tilanne paheni ensimmäisen maailmansodan myötä ja 1920-luvulla esimerkiksi hedelmien ja pähkinöiden vienti romahti.
Valtio pyrki luomaan uusia tulonlähteitä paikallisille ja alueella järjestettiin useita kokeiluja. Niiden myötä aloitettiin kasvattamaan teetä. Tuotanto kiihtyi 1950-luvun jälkeen, mutta siitä ei koskaan tullut täysin kilpailukykyistä. Teen tuotanto on vähentynyt 1980-luvulta lähtien ja muuttoliike Istanbuliin ja Anatolian suurempiin kaupunkeihin on jatkunut. Turkin presidentti Recep Tayyip Erdoğanin isä on kotoisin Rizestä.
Liikenne

Kaupungista on tieyhteys Trabzoniin, idässä Hopaan lähellä Georgian rajaa ja etelässä Erzurumiin. Istanbuliin on laivaliikennettä.
Väestö

Vuonna 2013 Rizen asukasluku oli arviotla 104 508. Vuoden 2000 väkiluku oli 78 144.
Kaupungissa sijaitsee Recep Tayyip Erdoğanin yliopisto ja teentutkimuslaitos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rize Wikimedia Commonsissa
Rizen linnan sisäänkäynti.
Moskeija Rizessä.
Underground Network

| Underground Network Anti-Flag |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. huhtikuuta 2001
 Tuottaja(t): Mass Giorgini
 Tyylilaji: Punk Rock, Street Punk, Hardcore Punk
 Kesto: 37.49
 Levy-yhtiö: Fat Wreck Chords
Anti-Flag muut julkaisut
| A New Kind of Army 1999 | Underground Network 2001 | Mobilize 2002 |
Underground Network on yhdysvaltalaisen punk-yhtye Anti-Flagin kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin 24. huhtikuuta 2001 Fat Wreck Chords-levy-yhtiön kautta. Levyn kappaleita ovat mm. "Underground Network", "Bring Out Your Dead", sekä "Stars And Stripes".
Kappale "This Machine Kills Fascists" on kunnianosoitus folkmuusikko Woody Guthrielle, jonka kitarassa oli kyseinen teksti.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Angry, Young & Poor | J. Sane | 2.42 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | This Machine Kills Fascists | J. Sane | 1.38 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Underground Network | J. Sane | 4.03 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Daddy Warbux | Chris #2 | 2.16 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Vieques, Puerto Rico: Bikini Revisited | J. Sane | 3.11 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Stars and Stripes | J. Sane | 3.33 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Watch The Right | J. Sane | 2.52 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Panama Deception | J. Sane | 3.03 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Culture Revolution | J. Sane | 3.41 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Spaz's House Destruction Party | J. Sane | 3.04 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Bring Out Your Dead | Chris #2 | 2.14 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | A Start | J. Sane | 2.45 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Until It Happens To You | J. Sane | 2.48 |  |  |  |  |  |  |
Esittäjät

Justin Sane - Laulu ja Kitara
Chris #2 - Laulu ja Basso
Pat Thetic - Rummut
Chris Head - Kitara
Valtakunnanruhtinas

Valtakunnanruhtinaan arvokruunu.
Valtakunnanruhtinas (saks. Reichsfürst) oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa aatelinen, jolla oli edustusoikeus valtiopäivillä. Noin vuodesta 1180 käytössä ollut nimitys koski alkuaan sekä ylempiä että alempia aatelisarvoja ja sekä maallisia että hengellisiä henkilöitä, kunhan heillä oli valtiopäiväedustus. Poikkeuksen tekivät vaaliruhtinaat, joilla oli valtiopäivillä oma osasto, vaaliruhtinaskollegio.
Vuodesta 1582 lähtien edustusoikeus ja valtakunnanruhtinaan käytössä ollut äänimäärä alkoi riippua siitä miten laajat alueet hänellä oli hallinnassaan. Etenkin 1648 tehdyn Westfalenin rauhan jälkeen keisari alkoi ylentää vaaliruhtinaiksi itävaltalaisia alempia aatelisia, jotta valtiopäivien katolisen ryhmän asema vahvistuisi. Tämän estämiseksi päätettiin 1653 ja 1654, että perinnöllinen valtiopäivien edustusoikeus edellytti maa-alueiden omistamista. Tähän sääntöön tehtiin kuitenkin joitakin harvalukuisia poikkeuksia. Keisarin annettua valtakunnanruhtinaan arvon myös monille ulkomaalaisille siitä muotoutui vähitellen pelkkä arvonimi.
Myös Napoleon I jakoi valtakunnanruhtinaan arvoja Ranskassa ja valtansa alle alistamissaan valtioissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valtakunnanruhtinas Wikimedia Commonsissa
Valtakunnansyyttäjänvirasto

| Valtakunnansyyttäjänvirasto  |
| --- | --- |
Perustettu:  1997
Lopetettu:  2019
Ministeriö:  oikeusministeriö
Päätoimi­paikka:  Lintulahdenkuja 4, Helsinki
Pääjohtaja:  Raija Toiviainen
Vuosibudjetti:  4,2 miljoonaa euroa (2012)
Valtakunnansyyttäjänvirasto (ruots. Riksåklagarämbetet) oli Suomen syyttäjälaitosta johtava oikeusministeriön alainen keskusvirasto. Virastoa johtivat valtakunnansyyttäjä ja apulaisvaltakunnansyyttäjä. Lisäksi virastossa työskenteli valtionsyyttäjiä. Kaikilla heillä on syyttäjän toimivalta koko maassa. Valtakunnansyyttäjänviraston alaisuudessa toimivat alueelliset syyttäjänvirastot.
Vuonna 2019 syyttäjälaitoksen organisaatiota muutettiin siten, että tuolloisesta Valtakunnansyyttäjänvirastosta ja sen alaisuudessa toimivista syyttäjänvirastoista muodostettiin yksi Syyttäjälaitos-niminen virasto. Uudistus tuli voimaan 1. lokakuuta 2019.
Toimialan hallinnon lisäksi valtakunnansyyttäjänvirastossa käsiteltiin rikosasioita, joissa tehtiin syyteharkinta ja käsiteltiin asiat tuomioistuimissa eri puolella Suomea. Tällaiset tapaukset ovat yhteiskunnallisesti merkittäviä. Valtionsyyttäjä on syyttäjänä asioissa, jotka hovioikeus käsittelee ensimmäisenä oikeusasteena, joita ovat korkeiden virkamiesten virkarikokset. Myös sananvapausrikoksissa syyteharkinta tehdään valtakunnansyyttäjänvirastossa.
Valtakunnansyyttäjänvirasto aloitti toimintansa 1. joulukuuta 1997. Aiemmin syyttäjälaitosta johti oikeuskansleri muiden tehtäviensä ohessa. Valtakunnansyyttäjänvirasto lakkautettiin 1. lokakuuta 2019, jolloin syyttäjälaitoksen organisaatio uudistettiin. Perustettiin uusi Syyttäjälaitos-niminen virasto, joka muodostuu keskusyksikkönä toimivasta valtakunnansyyttäjän toimistosta ja viidestä syyttäjäalueesta.
Aiheesta muualla

Valtakunnansyyttäjävirasto - Organisaatio (Arkistoitu – Internet Archive) (vksv.oikeus.fi)
Rødøyan kalliopiirrokset

| Rødøyan kalliopiirrokset> Helleristninger i Rødøya |
| --- | --- |

Sijainti
 Rødøyan kalliopiirrokset
Koordinaatit:  65°49′16″N, 12°34′23″E
Valtio:  Norja
Historia
Tyyppi:  kalliopiirros
Kaupunki:  Rødøy
Aiheesta muualla
  Rødøyan kalliopiirrokset Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rødøyan kalliopiirrokset sijaitsevat Alstahaugissa Rødøyan saaren itäpuolella Nordlandin läänissä Norjassa. Piirroskenttä sisältää 10 kalliopiirrosta, joista yksi on kuuluisa "Rødøyskiløpere" eli Rødøyan hiihtäjä tai "Rødøymannen". Osa kuvioista vaikuttavat kivikautisilla, mutta osaa pidetään pronssikautisina.
Kalliopiirrokset > Sijainti

Kalliopiirroskohde sijaitsee noin 1,5 kilometriä länteen Valenin kylän maatilalta (Rødøygårdene), joka sijaitsee Flatøysundetin salmen rannalla. Kohde on nykyään 21−22 metriä merenpinnan yläpuolella.
Kalliopiirrokset > Piirroskenttä

Piirroskenttä on maanpinnan myötäinen silokallio ja se on pinta-alaltaan 10 neliömetriä. Siitä on tunnistettu 10 erilaista kalliopiirrosta. Kuviot ovat jo kuluneita ja ilman punavärillä korostamista niitä on vaikeaa havaita. Piirroskentälle johtaa opastus ja perillä on katselulaituri, jonka viereen pystytetty opastaulu osoittaa piirrosten sijainnin. Kuviot ovat seuraavat: kaksi ihmishahmoa, joilla näyttävät hiihtävän tai melovan, kaksi venekuviota, kolme hirvieläintä, kaksi pyöriäistä ja yksi hyljettä esittävä kuvio. Kuviot esitellään lännestä itään.
Vene on piirretty kahdella kaartuvalla viivalla ja joka on 40 senttimetriä (cm) pitkä. Veneessä on ihminen, jota kutsutaan metsästäjäksi. Seuraava kuvio, joka sijaitsee 15 cm koilliseen, on
hylje. Se on 58 cm pitkä ja sen kuonosta erkanee kolme heikosti erottuvaa ja yhdensuuntaista viivaa.
Venekuvion katkelmaksi otaksuttu kuvio on 40 cm pitkä ja noin 10 cm leveä. Seuraava kuvio, joka on 35 cm edellisten kuvioiden yläpuolella, esittää
pyöriäistä ja se on 73 cm pitkä. Noin metrin etäisyydellä koillisessa sijaitsee toinen
pyöriäinen, joka on 58 cm pitkä. Tästä kaakkoon sijaitsee pieni
hirvi, joka on vain 19 cm pitkä. Kuvio saattaa esittää myös peuraa, mutta varmoja ei voida olla lajitunnisteiden puuttumisen vuoksi. Suurin kuvio on
hirvi, joka on 88 cm pitkä. Tämä kuvio on selvimmin säilynyt piirros. Puoli metriä koilliseen sijaitsee
hiihtäjä. Suksien pituudet ovat 30 cm pitkiä. Tästä noin 1,5 metriä koilliseen sijaitsee toinen
hiihtäjä, joka on saman kokoinen edellisen kanssa. Yli metrin verran idässä päätty kuvakenttä
hirveen, joka on noin 40 cm pitkä.
Piirroskentän asetelmia on tulkittu vastakkaisasettelun kautta. Mukana on meri- ja maaeläimiä. Toisaalta on ihminen ja maaeläimet tai vesieläimet. Asetelmassa nähdään metsästyskulttuurin näkökulmaa, jonka ihminen kohtaa kahden ekologisen systeemin välissä.
Hiihtäjät vai melojat ?

Kummatkin hiihtäjät on piirretty samalla tavalla ja tekijöinä saattaakin olla sama henkilö. Sukset kaartuvat samalla tavalla ja sukset esitetään yhtäpitkänä suksiparina. Suksen kannat kaartuvat ylöspäin ja suksen kärjet kaartuvat korkealle ylös ja samalla eteenpäin, ennen kuin niiden kärjet tasaantuvat eteenpäin. Molemmat hiihtäjät ovat tikku-ukkoja, jotka liikkuvat suksilla polvet koukussa. Käsissään molemmilla on jokin väline. Toisella, ja kuuluisammalla hiihtäjällä, se on L-kirjaimen muotoinen väline. Kyseessä voi olla yksi sauva, jolla hiihtäjä työntää itseään eteenpäin. Tällä hiihtäjällä on myös "jäniksen korvat" päässään. Toista hiihtäjää käytettiin "maskottina" Lillehammerin talviolympiakisoissa vuonna 1994.
Hiihtäjille on olemassa toinen tulkinta. Esimerkiksi Gustaf Hallström, Kalle Sognes ja Anders Hesjedal ajattelevat, että suksimaiset linjat voisivat muodostaa pienen veneen tai kajakin ääriviivat. Silloin ihmisen kädessä oleva pieni väline olisikin mela.
Ajoitus

Monet tutkijat ajoittavat piirrokset pronssikaudelle nimeen omaan hiihtäjien venetulkinnan ja muiden venekuvoiden nojalla. Siihen aikaan piirroksia tehtiin kaukana rannasta. Jos piirrokset olisivat kokonaan tai osittain kivikautisia, oletetaan Norjassa yleisesti piirroskentän olleen tekohetkellä merenrannalla. Maankohoaminen olisi nostanut piirroskentän nykyiseen korkeuteensa 4400 (BP) vuodessa. Kivikautisena sen ajoitus olisi tällöin 3100 eaa. .
Aiheesta muualla

Rødøymannen wikipediassa (norjaksi)
Helgetur: Rødøya / Rødøyfjellet (valokuvia)
Digitalt Museum: Rödöyan hiihtäjä olympiatunnuksena, valokuva paperipainosta
Arild Hauges Runer: Rødøy Tjøtta kommune
Vasili Vainonen

Vasili Ivanovitš Vainonen (ven. Васи́лий Ива́нович Вайно́нен, 21. helmikuuta (J: 8. helmikuuta) 1901 Pietari – 23. maaliskuuta 1964 Moskova) oli inkeriläissyntyinen neuvostoliittolainen balettimestari.
Vasili Vainosen isä Juhani oli kotoisin Järvisaaren Siikalan kylästä. Hän työskenteli Pietarissa kultaseppänä. Perheessä oli 14 lasta, joista Vasili oli nuorin. Isä kuoli muutamia päiviä ennen hänen syntymäänsä (toisen tiedon mukaan kaksi vuotta sen jälkeen). Vanhin tytär Maria työskenteli keisarillisten teatterien ompelijana ja äiti Mikaelin teatterin näyttelijän lastenhoitajana. Vuonna 1911 poika pääsi opiskelemaan teatteriopiston balettiosastolle.
Valmistuttuaan vuonna 1919 Pietarin koreografisesta opistosta Vainonen työskenteli Mariinski-teatterin tanssijana ja balettimestarina. Vuonna 1939 hän siirtyi Moskovaan Stanislavski-teatterin balettiryhmän taiteelliseksi johtajaksi ja vuonna 1944 Minskiin Valko-Venäjän ooppera- ja balettiteatteriin. Vuosina 1946–1950 ja 1954–1958 Vainonen toimi Bolšoi-teatterin balettimestarina. 1950-luvun alussa hän työskenteli Novosibirskissä. Viimeisinä vuosinaan hän ohjasi viihde-esityksiä.
Vainonen aloitti koreografina 1920-luvun lopussa. Hänen ensimmäisiä menestysteoksiaan olivat Boris Asafjevin Pariisin liekit vuonna 1932 ja Tšaikovskin Pähkinänsärkijä vuonna 1934. Balettimestarin muita ohjaustöitä ovat Asafjevin Partisaanipäivät (1937) ja Militsa (1947), Riccardo Drigon Harlequinade (1945) ja Sergei Vasilenkon Mirandolina (1949). Vuonna 1939 Vainoselle myönnettiin Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimi. Hän sai Stalin-palkinnot Bolšoi-teatterissa ohjaamastaan Pariisin liekeistä (1947) ja Smetanan Myyty morsian -oopperan tansseista (1948).
Vihdin kunnanvirasto

| Vihdin kunnanvirasto> Vichtis kommunkansli |
| --- | --- |
 Vihdin kunnanvirasto.
Sijainti:  Nummela, Vihti
Rakennustyyppi:  Kunnantalo
Valmistumisvuosi:  1987
Suunnittelija:  Kosti Kuronen
Rakennuttaja:  Vihdin Sähkö
Omistaja:  Vihdin kunta
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vihdin kunnanvirasto (ruots. Vichtis kommunkansli) on Vihdin Nummelassa, Uudellamaalla sijaitseva kunnantalo. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Kosti Kuronen vuonna 1987 alun perin Vihdin Sähkön toimitilaksi. Aiemmin Vihdin kunnantaloina ovat toimineet Vihdin kirkonkylässä sijaitsevat Kuntala, sekä toinen kunnantalona vuosina 1972-2004 toiminut rakennus.
Vuonna 2004 Fortum osti Vihdin Sähkön, jonka vuoksi yhtiön kiinteistö Nummelassa jäi tyhjilleen. Tuolloin Vihdin kunnanviraston palvelut ja toiminnot siirrettiin Nummelaan Fortumilta tyhjäksi jääneeseen kiinteistöön, sillä kirkonkylän kunnantalo oli jo huonokuntoinen. Kunnanvirastossa tehtiin sisäilmatutkimuksia vuonna 2022, mutta poikkeamia ei havaittu.