stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Minnesotan sinetti

Uusi sinetti, joka on tarkoitus ottaa käyttöön 11. toukokuuta 2024.
Minnesotan sinetti (engl. Seal of Minnesota) on Yhdysvaltain osavaltio Minnesotan virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi.
Nykyisin käytössä olevan osavaltionlipun suunnittelun yhteydessä vuonna 2023 päätettiin suunnitella myös uusi sinetti, sillä nykyisen sinetin esitystapaa alkuperäisasukkaasta pidettiin vanhanaikaisena. 5. joulukuuta 2023 osavaltion edustajainhuone valitsi uuden Ross Brugginkin suunnitteleman sinetin, joka sisältää muun muassa kuikan, pohjantähden ja dakotankielisen fraasin ”Mni Sóta Makoce” (suom. maa, jossa vedet heijastavat taivasta). Sinettiä kiertävät 98 keltaista nelikumiota kuvaavat osavaltion 87 piirikuntaa ja 11 liittovaltion tunnustamaa intiaaniheimoa, jotka asuvat osavaltion alueella.
Historialliset versiot

Sinetti kuvaa Minnesotan historian ja kulttuurin tärkeitä aiheita, kuten maatalouden kasvua, alkuperäisväestöjen perintöä ja villin luonnon kesyttämistä. Sinetissä lukee punaisella nauhalla osavaltion ranskankielinen motto ”L’Etoile du Nord” (suom. Pohjoisen tähti). Sinetin reunoilla lukee englanniksi ”The Great Seal of the State of Minnesota” (suom. Minnesotan osavaltion suursinetti). Vuosiluku 1858 viittaa vuoteen, jolloin Minnesotasta tuli Yhdysvaltain osavaltio. Nykyinen versio sinetistä on otettu käyttöön toukokuussa 1983.
Galleria

Historiallinen vaakuna, piirretty versio vuodelta 1876
Sinetti vuosina 1983–2024
Maxime Demeautis

| Maxime Demeautis> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. toukokuuta 1986 (ikä 38) Caen
Kansalaisuus:   Ranska
Kyokushin-ottelija
Lempinimi:  Speedy
Aktiivisena:  2002–2023
Pituus:  186 cm
Paino:  88–92 kg
Painoluokka:  raskassarja (?–2015, 2021–2023) superraskassarja (2011, 2016–2022)
Seura(t):  ACBB Club Max Gym
Vyöarvo:  2. dan
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten kyokushin karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Varna 2022 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Padova 2011 | +90 kg |  |
|  Pronssia | Wrocław 2023 | -90 kg |  |
| Euroopan Open  | Euroopan Open  | Euroopan Open  |  |
|  Pronssia | Budapest 2023 | avoin |  |
| Ranskan cup  | Ranskan cup  | Ranskan cup  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2014 | -90 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 2017 | +90 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 2020 | +90 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 2022 | +90 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 2023 | -90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2010 | -90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2011 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2015 | -90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2016 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2018 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2019 | +90 kg |  |
|  Pronssia | Pariisi 2009 | -90 kg |  |
| USA mestaruuskilpailut  | USA mestaruuskilpailut  | USA mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 2010 | -90 kg |  |
| Lyon Open  | Lyon Open  | Lyon Open  |  |
|  Kultaa | Lyon 2016 | +90 kg |  |
|  Pronssia | Lyon 2015 | -90 kg |  |
| Espanjan Open  | Espanjan Open  | Espanjan Open  |  |
|  Kultaa | Badalona 2014 | -90 kg |  |
| Hollannin mestaruuskilpailut  | Hollannin mestaruuskilpailut  | Hollannin mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Papendrecht 2008 | -90 kg |  |
| Bayeux Open  | Bayeux Open  | Bayeux Open  |  |
|  Kultaa | Bayeux 2017 | avoin |  |
Nuorten sarja
| Ranskan Cup  | Ranskan Cup  | Ranskan Cup  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2007 | +70 kg |  |
Maxime Demeautis (s. 20. toukokuuta 1986 Caen) on ranskalainen valmentaja, karateka, joka on kilpaillut myös potkunyrkkeilyssä. Hän on nelinkertainen Kyokushinin EM-mitalisti ja viisinkertainen Ranskan mestari.
Karateura

Demeautis saavutti Ranskan nuorten mestaruuden 2007 voitettuaan Ranskan Cupin loppuottelussa Romain Gentilen.
Demeautis saavutti hopeaa Hollannin mestaruuskisoissa 2008 hävittyään loppuottelun maamiehelleen Moustafa Oksuzille. Hän oli samana vuonna mukana All American Openissa, jossa hän sijoittui 16-parhaanjoukkoon.
Demeautis otteli sittemmin menestyksekkäästi kotimaassaan saavuttaen 2009 raskaansarjan pronssia ja 2010 hopeaa Ranskan Cupissa. Kesäkuussa 2009 Demeautis eteni kahdeksan parhaan joukkoon All American Openissa hävittyään viimeisessä ottelussaan Slawomir Wasille. Sittemmin 2010 toukokuussa Demeautis sijoittui seitsemänneksi Bukarestin EM-kisojen raskaassasarjassa. Marraskuussa 2010 Demeautis eteni kahdeksan parhaan joukkoon Belgradin avoimensarjan EM-kisoissa. Hän muun muassa pudotti avauskierroksella jatkosta Oleksandr Ieromenkon, kunnes hävisi sittemmin puolivälierissä turnauksen voittajalle Nicolae Stoianille.
Karateura > EM-pronssia (2011)

Demeautis eteni helmikuussa 2011 toisen kerran peräkkäin Ranskan Cupin loppuotteluun, mutta hävisi mestaruuden tällä kertaa Djema Belkhodjalle. Maaliskuussa hän otteli Pariisin avoimensarjan EM-kisoissa, jossa Demeautisin kisat päättyivät toiselle kierrokselle hävittyään Da Silvalle tuomariäänin. Toukokuussa hän saavutti ensimmäistä kertaa menestystä kansainvälisissä turnauksissa voitettuaan Italian EM-kisoissa pronssia. Kesäkuussa Demeautis otteli All American Openissa, jossa hän putosi jatkosta toisella kierroksella hävittyään kahden jatkoerän jälkeen tuomariäänin. Marraskuussa hän oli myös mukana World Openissa, jossa kolmipäiväinen MM-turnaus päättyi ensimmäisenä päivänä kolmannelle kierrokselle hävittyään Yuta Sawamuralle.
Karateura > Ensimmäinen Ranskan mestaruus (2014)

Vuosina 2012 ja 2013 Demeautisilta jäi Ranskan Cup väliin loukkaantumisen vuoksi. Sitä vastoin 2014 hän onnistui saavuttamaan ensimmäisen Ranskan mestaruuden raskaassasarjassa voitettuaan loppuottelussa Mohamed Boucheddan. Maaliskuussa Demeautis onnistui saavuttamaan Espanjan Openin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Valeri Ryzhovin. Kesäkuussa Demeautis oli mukana All American Openissa, jossa hän sijoittui avoimensarjan seitsemänneksi.
Demeautis oli jälleen helmikuussa 2015 saavuttamassa hopeaa Ranskan Cupissa hävittyään loppuottelun Mohamed Boucheddalle. Maaliskuussa hän voitti pronssia Lyon Openin raskaassasarjassa. Toukokuussa Demeautis sijoittui neljänneksi Berliinin EM-kisoissa hävittyään raskaansarjan pronssiottelun Nicolae Stoianille.
Helmikuussa 2016 hän hävisi Ranskan superraskaansarjan mestaruuden Jean Paul Jacquotille. Huhtikuussa Demeautis sitä vastoin saavutti Lyon Openin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Ali Zeghbabin. Toukokuussa hän oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa. Demeautis kohtasi avauskierroksella Borys Bulyskeriian.
Demeautis saavutti helmikuussa 2017 uransa toisen Ranskan mestaruuden voitettuaan tällä kertaa superraskaassasarjassa Sami Halekin. Toukokuussa hän oli mukana Ranskan EM-kilpailuissa. Hän eteni suoraan toiselle kierrokselle, jossa hän kohtasi Konstantin Kovalenkon. Demeautis hävisi kamppailun ja sijoittui turnauksessa seitsemänneksi. Joulukuussa Demeautis voitti Bayeux Openin avoimessasarjassa.
Demeautis hävisi superraskaansarjan Ranskan mestaruuden Mohamed Boucheddalle helmikuussa 2018. Marraskuussa Demeautis sijoittui viidenneksi Moldovan EM-kisojen avoimessasarjassa. Hän otteli vielä joulukuussa Venäjällä Baltic Cupissa, jossa Demeautis sijoittui viidenneksi.
Demeautis saavutti Ranskan mestaruushopeaa 2019 edellisvuoden tapaan ja toukokuussa hän sijoittui neljänneksi Puolan EM-kisoissa hävittyään superraskaansarjan pronssiottelun Maxim Kuzyaeville. Myöhemmin joulukuussa Demeautis sijoittui puolestaan kuudenneksi Minskin avoimensarjan EM-kisoissa.
Demeautis saavutti uransa kolmannen Ranskan mestaruuden helmikuussa 2020. Hän voitti loppuottelussa Ali Zeghbabin. Lokakuussa hän otteli Euroopan nyrkkeilyliiton tapahtumassa yksittäisen raskaansarjanottelun Morgan Denistä vastaan. Ottelu käytiin Kyokushin säännöillä, mutta nyrkkeilykehässä. Demeautis voitti ottelun tuomariäänin.
Marraskuussa 2021 Demeautis oli mukana EM-kilpailuissa Puolassa. Hän sijoittui raskaassasarjassa kahdeksan parhaan joukkoon hävittyään ainoan ottelunsa tuomariäänin. Demeautis oli mukana joulukuussa Baltic Cupissa, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Amid Mazaboville tuomariäänin.
Karateura > Ranskan mestaruus ja EM-hopeaa (2022)

Helmikuussa 2022 Demeautis saavutti neljännen Ranskan mestaruuden. Kesäkuussa hän eteni EM-kilpailuissa loppuotteluun saakka. Demeautis hävisi mestaruuden hallitsevalle Euroopan-mestarille Alejandro Navarrolle. Marraskuussa hän oli mukana Euroopan Openissa. Demeautis voitti avauskierroksella Dominik Dávidin tuomariäänin ja toisella kierroksella Zdenko Lakušičin. Puolivälierissä hän hävisi Andrij Mežensjkylle ja sijoittui turnauksessa seitsemänneksi.
Karateura > EM-pronssia ja kilpauran päätös (2023)

Helmikuussa 2023 Demeautis saavutti uransa viidennen Ranskan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Sacha Decosterdin. Toukokuussa hän oli mukana Puolan EM-kilpailuissa, jossa Demeautis eteni suoraan toiselle kierrokselle. Hän voitti edellisvuoden EM-pronssimitalistin Mate Badarin. Voiton myötä Demeautis kohtasi seuraavaksi välierässä keskisarjan Euroopan mestarin Bogomil Kostovin, jolle hän hävisi tuomariäänin. Tappion myötä Demeautis eteni pronssiotteluun, jossa hän voitti Andrzej Winiarskin puolipisteellä. Marraskuussa Demeautis oli mukana MM-kilpailuissa, jossa hän hävisi avauskierroksella moninkertaiselle Euroopan mestarille Konstantin Kovalenkolle. Joulukuussa Demeautis oli mukana Unkarin Euroopan Openissa. Hän saavutti pronssia voittamalla ensin avauskierroksella Miklós Sebestyénin, toisella kierroksella Ali Rashnon. Demeautis hävisi tämän jälkeen välierässä Filip Maksimowiczille. Tappion myötä hän päätyi pronssiotteluun, jossa Demeautis voitti Nolan Blatryn. Hän ilmoitti pian turnauksen jälkeen päättävänsä kilpauransa ja keskittyvänsä enemmän oman salin ylläpitämiseen.
Potkunyrkkeily

Demeautis on otellut karaten ohella myös potkunyrkkeilyssä. Hän muun muassa oli mukana huhtikuussa 2011 Profight Karate Tournament 2 -turnauksessa, jossa Demeautis putosi jatkosta välierissä hävittyään Pacôme Assille.
MM-sijoitukset

| Paikka | Päivä | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
|  Japani | 4.11.2011 | 3. kierros |
|  Japani | 20.11.2015 | ? |
|  Japani | 17.11.2023 | 1. kierros |
Montenegron parlamentti

| Montenegron parlamentti Скупштина Црне Горе> Tyyppi |
| --- | --- |
Tyyppi:  yksikamarinen
Historia
Perustettu:  1905 (alun perin) 2006 (nykymuodossa)
Johto
Puheenjohtaja:  Danijela Đurović
Kokoonpano
 
Puolueet:  Hallitus (41)      Demokraattinen rintama (16)       MNN (10)       SNP (5)       Muutosliike (5)       URA (4)       Sitoutumaton (1) Oppositio (40)      DPS (30)       SD (3)       BS (3)       SDP (3)       Sitoutumaton (1)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  30. elokuuta 2020
Seuraavat vaalit:  viimeistään 2024
Kokouspaikka
 Parlamenttitalo
Kotisivut
 https://www.skupstina.me
Montenegron parlamentti (montenegroksi Скупштина Црне Горе, Skupština Crne Gore) on Montenegron yksikamarinen kansanedustuslaitos. Parlamentti koostuu 81 neljän vuoden välein vaaleilla valitusta edustajasta. Paikat jaetaan suhteellisella vaalitavalla.
Montenegron parlamentti perustettiin ensimmäisen kerran vuonna 1905 Montenegron ruhtinaskunnan kansanedustuslaitokseksi ja ensimmäiset vaalit pidettiin vuonna 1906. Ruhtinaskunnan, ja myöhemmin Montenegron kuningaskunnan, parlamentti lopetti toimintansa ensimmäisen maailmansodan jälkeen, kun Montenegrosta tuli osa Jugoslavian kuningaskuntaa. Itsenäisen Montenegron parlamentti perustettiin uudelleen vuonna 2006..
Parlamentin puheenjohtaja on Danijela Đurović.
Parlamentin edustajat

Yksi edustaja edustaa noin 6000 äänestäjää. Maan perustuslaki takaa edustajille immuniteetin.
Vuonna 2021 parlamentin edustajista 53,09 % oli alle 45-vuotiaita ja 24,69 % naisia.
Nemesios

Nemesios Emesalainen (n. 390) oli kristitty filosofi ja Emesan piispa Syyriassa.
Nemesios kirjoitti teoksen De natura hominis ("Ihmisluonnosta"). Hänen elämästään ei tiedätä juuri muuta, ja jopa hänen ajoituksensa on epävarma. Tekstinsisäinen todistusaineisto osoittaa apollinarismi-kiistan jälkeiseen aikaan ja ennen Eutykheen ja Nestorioksen nimiin liittyviä kiistoja, toisin sanoen 300-luvun loppupuolelle.
Nemesioksen teos on mielenkiintoinen yritys koostaa antropologinen järjestelmä kristillisen filosofian näkökulmasta. Mooses ja Paavali esitetään vieri vieressä Aristoteleen ja Menandroksen kanssa, ja teos kallistuu platonilaisiin oppeihin muun muassa sielun ennaltaolemisen ja metempsykoosin suhteen. Fysiologisissa kysymyksissä Nemesios seuraa Aristotelesta ja Galenosta. Kaiken kaikkiaan teos on osoitus kristinuskon ja hellenismin yhtäaikaisesta vaikutuksesta 300-luvulla. Johannes Damaskolainen, Albert Suuri ja Tuomas Akvinolainen pitivät Nemesiosta suuressa arvossa ja uskoivat hänen teoksensa olevan Gregorios Nyssalaisen kirjoittama, sillä heidän kirjoituksillaan on paljon yhteistä.
Mätönlampi

| Mätönlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Lemi
Koordinaatit:  61°05′38″N, 27°51′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskujoki:  Hannanjoki Lahnajärveen 
Järvinumero:  14.197.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,2 m  
Pituus:  170 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,638 km  
Pinta-ala:  1,948 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMätönlampi 
Mätönlampi  on Etelä-Karjalassa Lemillä Pukin kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Hannanjoen valuma-alueeseen (14.197) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy.
Moussa Mara

Pääministeri Moussa Mara vuonna 2014.
Moussa Mara (s. 2. maaliskuuta 1975 Bamako) on malilainen tilintarkastaja ja poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 2014–2015.
Moussa Mara syntyi Malin sotilasjuntan jäsenen Joseph Maran moniavioiseen perheeseen. Hänen isänsä oli kristitty ja äitinsä muslimi. Oikeusministerinä ja Katin kaupunginjohtajana toiminut isä pidätettiin ja tuomittiin vankeuteen vuonna 1978. Moussa kasvoi äitinsä ja äidinäitinsä luona Bamakossa ja valmistui ylioppilaaksi Askia Mohamedin lyseosta vuonna 1992. Hän opiskeli kirjanpitoa ja rahoitusalaa Ranskassa suorittaen perustutkinnon vuonna 1996 ja valantehneen tilintarkastajan tutkinnon vuonna 2000.
Mara aloitti työuransa Bamakossa Diarran tilitoimistossa vuonna 1997 ja työskenteli yhtiön Afrikan varajohtajana vuoteen 2013 saakka. Hän toimi tilintarkastajaliiton pääsihteerinä vuosina 2002–2007 ja johti liikkeenjohtokoulua vuosina 2004–2009.
Mara osallistui vuoden 2007 kansalliskokousvaaleihin riippumattomana ehdokkaana, mutta hävisi vaalien toisen kierroksen niukasti Ibrahim Boubacar Keïtalle. Hänet valittiin Bamakon 4. kunnan kaupunginjohtajaksi vuonna 2009 ja uudelleen vuonna 2011. Vuonna 2010 Mara perusti johtamansa Yéléma-puolueen. Hän osallistui vuoden 2013 presidentinvaaleihin saaden 1,5 prosenttia äänistä.
Mara toimi kaupunkisuunnittelusta ja kaupunkipolitiikasta vastaavana ministerinä vuosina 2013–2014. Presidentti Keïta nimitti hänet pääministeriksi Oumar Tatam Lyn seuraajana huhtikuussa 2014. Mara vapautettiin tehtävästä tammikuussa 2015 epäonnistuneen Kidalin vierailun jälkeen. Hänen seurajakseen tuli Modibo Keïta. Vuoden 2018 presidentinvaaleissa Mara luopui ehdokkuudestaan ja kampanjoi entisen pääministerin Cheick Modibo Diarran puolesta.
Mara on naimisissa ja neljän lapsen isä.
Aiheesta muualla

Moussa Maran sivusto (ranskaksi)
Yéléma-puolueen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Morris-tanssi

Cotswold-tyylistä morris-tanssia
Morris-tanssi on englantilainen usein säestetty kansantanssi, joka perustuu rytmiseen askellukseen ja ryhmäkoreografioihin. Tanssijoilla saattaa olla keppejä, miekkoja, nenäliinoja tai kelloja, jotka sisältyvät koreografiaan.
Morris-tanssin uskotaan olevan alun perin maurilainen tanssi. Kirjallisuudessa ei ole viittauksia morris-tanssista ennen 1400-lukua, ja ensimmäiset viittaukset puhuvat hovitanssista, jota tanssivat sekä miehet että naiset. Vasta myöhemmin morris-tanssia mainitaan tanssittavan kansan keskuudessa. Nykyään tanssia pidetään hyvin englantilaisena, ja vaikka tanssijoita löytyy myös muista maista, he ovat usein brittiläistä alkuperää.
Aiheesta lisää

Helsingin morris-tanssijat
Englantilainen morris - perintötavoilleen uskollinen juhlien tanhu, Helsingin Sanomat, 14.05.1939, nro 128, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Mysteeri (täsmennyssivu)

Mysteerillä tarkoitetaan yleensä jotain salaperäistä tai arvoituksellista asiaa.
Muita merkityksiä:
Mysteeri, mysteerio, uskontoon liittyvä yliluonnollinen ilmiö, esimerkiksi sakramentti
Mysteerinäytelmä, raamatullisia aiheita käsittelevä kirkkonäytelmä
Mysteeriuskonnot, antiikin uskontoja, joissa pyhiin toimituksiin liittyi salaperäisiä menoja
Mysteeriteatteri, Helsingin seudulla toimiva teatteriryhmä
Knut Hamsunin teos Mysteerioita vuodelta 1892
Aki Sirkesalon ja Lisa Nilssonin single Mysteriet - Mysteeri, vuodelta 2003
Mysterio Buffo

Mysterio Buffo tai Mysteerio Buffo (ital. Mistero buffo)  on italialaisen Dario Fon vuonna 1969 käsikirjoittama sarja monologinäytelmiä.
Mysterio tarkoittaa tässä Raamatusta aiheensa ottavia näytelmiä ja buffo, italian sana koominen tai hauska, paljastaa, että kyse on ironiasta ja komediasta. Dario Fo toi vanhoihin teksteihin nykyajan asioita mukaan. Ne perustuvat Raamattu-aiheisiin keskiajan kiertävien teattereiden näytelmiin. Katolinen kirkko, johon näytelmien pilkka syystäkin usein kohdistui, sai lopulta uuden ajan alussa 1400-luvulla toiminnan estettyä jopa teloittamalla esiintyjät.
Suomessa Mysterio Buffoa esitti vuonna 1987 KOM-teatteri ja Erkki Saarela näytteli puheroolin. Yleisradion TV-teatteri nauhoitti KOM-teatterin esityksen vuonna 1987.
Näytelmässä on neljä pienoisnäytelmää:
Kaanaan häät, jossa arkkienkeli haluaa pitää pyhän näytelmän esipuheen ja juopunut mies kertoo tarinansa Kaanaan häistä.
Ilvelijän synty, jossa kerrotaan miten alkuun onnellinen maanviljelijä vastoinkäymisten jälkeen kohtaa Jeesuksen ja saa häneltä esiintymisen ja puheen lahjan.
Lasaruksen kuolleista herääminen, jossa kerrotaan mitä Lasaruksen kuolleista herättämistä kokoontuneen yleisön keskuudessa tapahtuu.
Bonifacius VIII tapaa Jeesuksen. Bonifacius oli Danten aikainen paavi, joka oli tunnettu mädännäisyydestään ja väkivallan käytöstä (hän käytti kovia otteita muun muassa ranskalaisia ja saksalaisia munkkeja vastaan näiden mielipiteiden takia).
Morris-mato

Morris-madon lähdekoodin sisältävä disketti.
Morris-mato oli ensimmäinen Internetissä levinnyt tietokonemato. Sen teki Cornellin yliopiston opiskelija Robert Tappan Morris, joka laski sen liikkeelle 2. marraskuuta 1988. Mato saastutti noin 6 000 Internetiin kytkettyä tietokonetta. Morris kertoi kyseessä olleen pelkän viattoman kokeilun, jolla hän ei uskonut olevan haittavaikutuksia. Morris sai kolmen vuoden ehdonalaisen tuomion, jonka lisäksi hän joutui suorittamaan 400 tuntia yhdyskuntapalvelua ja maksamaan 10 050 dollarin sakot.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Ensimmäinen nettimato kirvoitti viruskeskustelun Suomessakin
Minni

| Minni |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  26. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Minnie
Nimen alkuperä:  Vilhelmiina tai Jemina
Infobox OKNimi-testi OK: 
Minni on suomalainen naisen etunimi. Nimi on todennäköisesti muunnos Jeminasta tai Vilhelmiinasta. Useimmiten se koetaan esimerkiksi Minnan lempinimenä, mutta sitä on tavattu myös oikeana etunimenä.
Minni nimenä

Suomessa on ollut muutamia yksittäisiä Minni-nimisiä henkilöitä jo 1800-luvun lopulta lähtien, jotkut heistä miehiäkin, mutta vähänkin yleisempään käyttöön se nimi tullut vasta 1900-luvun loppupuolella. Vuoden 1960 alusta vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu 803 henkilölle, jotka kaikki ovat naisia. Vuodesta 2020 lähtien Minnin nimipäivä on 26. toukokuuta.
Minni on myös suomalainen sukunimi, kuten hallitusneuvos, pääjohtaja Juhana Minnillä.
Tunnettuja Minnejä

Minni Lukander (1930–2020), suomalainen keramiikkataiteilija
Minni Nevalainen, suomalainen uskonnon, psykologian ja terveystiedon lehtori, yksi Tiedenaiset-yhteisön perustajista
Minni Nurme (1917–1994), virolainen kirjailija
Tunnettuja Minnejä > Kuvitteellisia Minnejä

Minni Hiiri, Mikki Hiiren tyttöystävä Walt Disneyn sarjakuvissa
Minni, hahmo Prätkähiirissä
Mäyhäjärvi

| Mäyhäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Koordinaatit:  61°17′27″N, 23°51′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Myllyojan valuma-alue‎ (35.25)
Laskuoja:  oja Myllyojaan 
Järvinumero:  35.250.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,4 m 
Rantaviiva:  11,638 km 
Pinta-ala:  2,08764 km² 
Saaria:  5
 fiMäyhäjärvi 
Mäyhäjärvi  on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Myllyojan valuma-alueeseen.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 209 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 94,4 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvi sijaitsee Lempäälän kirkosta 4,5 kilometriä kaakkoon maatalousvaltaisella seudulla. Se on alueensa huomattavin järvi. Sen sijainti on kuitenkin sellainen, että sillä on vain yhdeksän lyhyttä tulo-ojaa. Mäyhäjärven laskujoki on Myllyoja, joka lähtee järven pohjoispäästä. Se alittaa valtatien 3 ennen kuin se yhtyy kuivatettua Tervajärveä kiertävään kanavaan sen alajuoksulla noin 1,3 kilometriä ennen sen laskemistaan Vanajaveden Ahtialanjärveen.
Järvi on 3,2 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 11,6 kilometriä. Järven rannat ovat savipohjaista peltomaata, moreeni- tai hiekkapohjaista metsämaata. Järven yli kulkee harju, joka saapuu luoteisrantaan Lempäälän kirkon suunnalta, ja kulkee järvenpohjassa näyttäytyen välillä Pitkäsaarena, ja kiipeää kaakkoisrannassa Leponokan kohdalta ylös järvestä jatkaen siellä kohoavalle mäelle. Vastakkaisella rannalla harjua ovat Eevansaari ja Tupsuluhta niminen luoto. Näiden lisäksi järvessä on vielä kaksi pientä rannanläheistä luotoa.
Rannoilla on toiminut kahdeksan maatilaa, joiden pellot ovat edelleen viljelyssä. Rantaan on rakennettu muutakin asutusta ja niiden lisäksi siellä sijaitsee lähes 60 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdysteiltä 3041 ja 13773. Valtatie 3 ohittaa järven 800 metrin etäisyydeltä.
Historiaa

Jääkauden loppupuolella seudulla virtasi ohenevan mannerjäätikön alla jäätikköjoki, joka keräsi uomaansa ympäristön moreenista huuhtoutunutta savea, hiekkaa ja kiviä. Niistä muodostui jäätikköjoen tunneliin harjumainen muodostuma, joka jäi myöhemmin jäljelle jäätikön sulaessa pois. Hajujakso on varsin matala ja se on paikoin peittynyt jälkeenpäin ympäristöön syntyneiden savikoiden alle. Harjujaksoa on jäljitetty Mäyriältä Lempäälän kirkolle ja siitä Mäyhäjärven rantaan ja ylös Leukamaalle. Se on pahoin vahingoittunut hiekan- ja soranotossa.
Mäyhäjärven ympäristössä oli vielä 100 vuotta sitten muitakin suuria järviä, mutta ne on kuivatettu pois. Niitä olivat Nääjärvi, Tervajärvi ja Koivistonjärvi. Itse Mäyhäjärvelläkin on merkkejä pienestä järvenlaskusta. Itärannalla on niemi, jonka kärkeä kutsutaan edelleen Karjusaareksi. Edelleen, vanhassa Tampereen seudun taloudellisessa kartatassa järven Pitkäsaari on piirretty kaksiosaisena. Saman vaikutelman saa Kalmbergin kartastosta, joka on painettu 1855–1856.
Vuoden 1959 peruskartassa oli rannoille rakennettu muutamia mökkejä. Järven itärannoille ei silloin johtanut teitä, mutta vuoden 1976 kartassa oli mökkiteitä alettu rakentaa pohjoisesta alkaen. Kun itäpuolen metsiä hyödynnettiin, parani itäpuolen tieverkko.
Aiheesta muualla

Rannaste, Katariina: Mäyhäjärvellä on taas tartuttu toimeen, Lempäälän-Vesilahden Sanomat
(35.2)