stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tiina Paju
Maisa ja Kaarina -kirjat (yhdessä Sari Luhtasen kanssa)

Maisa & Kaarina.  Porvoo ; Hki ; Juva:  WSOY, 1989.  ISBN 951-0-15958-1.
Maisa & Kaarina. Vaaran vyöhykkeellä.  Helsinki:  Tammi, 1991.  ISBN 951-30-9749-8.
Maisa & Kaarina. Piukat paikat.  Helsinki:  Tammi, 1993.  ISBN 951-31-0169-X.
Maisa & Kaarina. Satunnaisia sankarittaria.  Helsinki:  Otava, 1996.  ISBN 951-1-14050-7.
Aikuisen naisen aapinen.  Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14625-4.
Maisa & Kaarina. Tähdet kertovat.  Helsinki:  Otava, 1998.  ISBN 951-1-15247-5.
Onnen oppikirja.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15835-X.
Naarastiikeri ja muut 2000-luvun merkit.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16482-1.
Nainen on aina nainen.  Helsinki:  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17297-2.
Kaiken takana on nainen.  Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-18244-7.
Yhden koon kuningattaret.  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18995-6.
Naisen nyrkkisäännöt.  Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-19360-0.
Täysipainoinen nainen.  Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 978-951-1-20878-5.
Pyöreät vuodet : 20-vuotisjuhla-albumi.  Helsinki:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21629-2.
Naisen mitta.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-22636-9.
Naisten lajit.  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23371-8.
Ihana nainen.  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-24211-6.
Tehot irti.  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-24210-9.
Aina vain paksumpi.  (Sisältää albumit Kaiken takana on nainen, Yhden koon kuningattaret, Täysipainoinen nainen ja Naisen mitta)  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-24521-6.
Pieni kiukkukirja.  Helsinki:  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-24589-6.
Kaikilla herkuilla.  Helsinki:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-26038-7.
Rakastaa, ei rakasta.  Helsinki:  Otava, 2013.  ISBN 978-951-1-26907-6.
Kaikki kohdallaan.  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-27967-9.
Viimeinen tikki.  Helsinki:  Otava, 2016.  ISBN 978-951-1-29708-6.
Muut teokset

Luhtanen, Sari & Paju, Tiina: Apteekki Tenho.  (Toimittanut Maria Salminen)  Vantaa:  Tamro, 2015.  ISBN 978-952-93-5073-5.
Uutisista hyvää iltaa : korona-aika uutistoimituksen nurkasta nähtynä.  Tampere:  Suuri Kurpitsa, 2022.  ISBN 978-952-7160-51-0.
Aiheesta muualla

Tiina Pajun kotisivut
Tifo

Saksan kannattajien tifo vuoden 2005 Maanosaliittojen cupissa.
FC Lyn Oslon kannattajien tifo.
Tifolla tarkoitetaan urheilukannattajien katsomossa toteuttamaa, kuvataiteellisia elementtejä sisältävää esitystä. Sana on lyhenne italian kielen sanasta tifosi ("kannattajat").
Tifoja on järjestetty ennen kaikkea jalkapallo-otteluissa, ja ne yhdistetään usein ultrakulttuuriin. Perinteisesti tifo on esillä vain muutaman minuutin, yleensä pelaajien esittelystä ottelun alkuun.
Historia

Tifokulttuuri on lähtöisin Italiasta ja Itä-Euroopasta. Sillä on paljon yhteistä ultrakulttuurin kanssa. Ne syntyivät samoihin aikoihin 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa. Tifoperinne on levinnyt ja saanut suosiota eurooppalaisessa jalkapallokulttuurissa. Tifoja esitetään nykyään suurimmassa osassa Eurooppaa, Portugalista Pohjoismaihin, Venäjälle ja myös Suomeen.
Tifot Suomessa

Viime vuosina tifokulttuuri on yleistynyt myös Suomessa. Lähes kaikki suomalaiset jalkapallojoukkueiden kannattajaryhmät ovat tehneet tifoja ja kannattajaryhmien kasvaessa niistä on tullut suurempia ja näyttävämpiä. Suomen maajoukkueen kannattajilla oli tapana tehdä tifo lähes jokaisessa Suomen kotiottelussa, kunnes Suomen Palloliitto kielsi ne kesällä 2011.
Suomen Jääkiekon SM-liigassa tifokulttuuri on yleistymässä. Lähes jokaisen liigajoukkueen kannatusyhdistykset ovat järjestäneet tifoja seurojensa kotiotteluissa.
Mahdollisia materiaaleja

muovi- tai paperiarkit
liput ja bannerit
lakanat
konfetti
ilmapallot
kuittirullat
soihdut ja muut ilotulitteet
nuket ja maskotit
kaulahuivit
Aiheesta muualla

TIFO-Net Ultras Network (italiaksi)
Fototifo.it (italiaksi)
Ultras-Tifo
HJK:n kannattajien järjestämä tifo jalkapallo-ottelussa.
Tom Clancy’s Ghost Recon Advanced Warfighter 2

| Tom Clancy’s Ghost Recon Advanced Warfighter 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Red Storm Entertainment, Ubisoft Paris
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Steam, Microsoft Store ja PlayStation Store
Suunnittelija:  Christian Allen
Säveltäjä:  Tom Salta
Pelisarja:  Tom Clancy’s Ghost Recon
Pelimoottori:  YETI
Julkaistu:  2007
Lajityyppi:  kolmannen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 16  USK 18 
Alusta:  Xbox 360, PlayStation 3, Microsoft Windows ja PlayStation Portable
Jakelumuoto:  Optinen levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Tom Clancy’s Ghost Recon Advanced Warfighter 2 on Red Storm Entertainmentin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna 2007 PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xbox 360:lle.
Vastaanotto

V2.fi antoi pelille 4,5/5 tähteä arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanaksi 9.1/10 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Tom Clancy's Ghost Recon: Advanced Warfighter 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Tom Clancy's Ghost Recon: Advanced Warfighter 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Tom Clancy’s Ghost Recon Advanced Warfighter 2 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Too Hot to Rock

| Too Hot to Rock Ironcross |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1987
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 40.10
 Levy-yhtiö: EMI
Ironcrossin muut julkaisut
| Steel Warrior 1984 | Too Hot to Rock 1987 |   |
Too Hot to Rock on Ironcross-yhtyeen julkaisema vinyylilevy vuodelta 1987. Too Hot to Rock julkaistiin myös CD-muodossa vuonna 2002.
Kappaleet

Too Hot to Rock – 5.00
Riding on the Storm Wind – 4.03
Bloodhunger – 5.40
Paradise of Stars – 5.46
Fight for the Strangers – 5.27
Better Run Hard – 4.44
Heartbreaker – 5.08
Lords of the Iron – 4.22
Aiheesta muualla

Too Hot to Rock Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Too Hot to Rock Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Torpon kirkko

| Torpon kirkko Torpo kyrkje |
| --- | --- |
 Torpon kirkko (vas.) ja Torpon sauvakirkko
Sijainti:  Ål, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1880
Suunnittelija:  Ferdinand von der Lippe
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Torpon kirkko (norj. Torpo kyrkje) on Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1880.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Torpon kirkko Wikimedia Commonsissa
Tom Clancy’s Ghost Recon (videopeli)

| Tom Clancy's Ghost Recon |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Red Storm Entertainment
Julkaisija:  Ubisoft
Jakelija:  Steam ja GOG.com
Säveltäjä:  Bill Brown
Pelisarja:  Tom Clancy’s Ghost Recon
Julkaistu:  2001
Lajityyppi:  taktinen ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: Z (alkaen 18 vuotta)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 16 
Alusta:  Xbox, PlayStation 2, Microsoft Windows, macOS, Nintendo GameCube ja Mac OS
Jakelumuoto:  CD-levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Tom Clancy's Ghost Recon on Red Storm Entertainmentin kehittämä ja Ubi Softin julkaisema taktinen ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna 2001 Nintendo GameCubelle, Macintoshille, PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Windowsille ja Xboxille.
Vastaanotto

Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.3/10.
Aiheesta muualla

Tom Clancy's Ghost Recon MobyGamesissa (englanniksi)
Ghost Recon Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tikkurilan suuralue

| Tikkurilan suuralue |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Tikkurilan suuralue korostettuna.
Kaupunki:  Vantaa
Koordinaatit:  60.293°N, 25.040°E
nro:  4
Pinta-ala:  23,1 km² 
Väkiluku:  44 311   (31.12.2019)
Väestötiheys:  1 739 as./km²
Työpaikkoja:  24 327 kpl   (31.12.2017)
Kaupunginosat:  Hakkila Helsingin pitäjän kirkonkylä Hiekkaharju Jokiniemi Koivuhaka Kuninkaala Ruskeasanta Simonkylä Tikkurila Viertola
Tikkurilan suuralue sijaitsee Vantaan keskiosassa. Kuvassa suuralue on kuvattu vaalean sinisellä värillä.
Tikkurilan suuralue on yksi Vantaan kaupungin suuralueista. Se rajautuu etelässä Helsinkiin, idässä Hakunilan suuralueeseen, lännessä Aviapoliksen suuralueeseen ja pohjoisessa Koivukylän suuralueeseen.
Tikkurilan suuralueella oli vuonna 2019 noin 44 311 asukasta. Työpaikkaomavaraisuus oli 112 prosenttia (vuoden 2013 lopun työpaikkatilaston mukaan).
Suuralueeseen (2007-) kuuluu seuraavat kymmenen kaupunginosaa:
| Alueen nro  | Nimi | Väkiluku (1> 1.2019)  | Pinta-ala (km²) | Asukas- tiheys (1> 1.2015;  as./km²) | Työpaikat (31> 12.2017)  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 66 | Hakkila | &&&&&&&&&&&01367.&&&&001 367 | &&&&&&&&&&&&&&04.07000004,7 | &&&&&&&&&&&&0294.&&&&00294 | &&&&&&&&&&&04802.&&&&004 802 |
| 69 | Helsingin pitäjän kirkonkylä | &&&&&&&&&&&&0137.&&&&00137 | &&&&&&&&&&&&&&00.07000000,7 | &&&&&&&&&&&&0203.&&&&00203 | &&&&&&&&&&&&0101.&&&&00101 |
| 60 | Hiekkaharju | &&&&&&&&&&&05348.&&&&005 348 | &&&&&&&&&&&&&&01.05000001,5 | &&&&&&&&&&&03334.&&&&003 334 | &&&&&&&&&&&&0457.&&&&00457 |
| 62 | Jokiniemi | &&&&&&&&&&&05778.&&&&005 778 | &&&&&&&&&&&&&&02.01000002,1 | &&&&&&&&&&&02361.&&&&002 361 | &&&&&&&&&&&02180.&&&&002 180 |
| 68 | Koivuhaka | &&&&&&&&&&&02655.&&&&002 655 | &&&&&&&&&&&&&&03.07000003,7 | &&&&&&&&&&&&0541.&&&&00541 | &&&&&&&&&&&04994.&&&&004 994 |
| 64 | Kuninkaala | &&&&&&&&&&&02856.&&&&002 856 | &&&&&&&&&&&&&&03.02000003,2 | &&&&&&&&&&&&0902.&&&&00902 | &&&&&&&&&&&02008.&&&&002 008 |
| 67 | Ruskeasanta | &&&&&&&&&&&04170.&&&&004 170 | &&&&&&&&&&&&&&02.04000002,4 | &&&&&&&&&&&01777.&&&&001 777 | &&&&&&&&&&&&0326.&&&&00326 |
| 65 | Simonkylä | &&&&&&&&&&&08123.&&&&008 123 | &&&&&&&&&&&&&&02.02000002,2 | &&&&&&&&&&&03594.&&&&003 594 | &&&&&&&&&&&&0873.&&&&00873 |
| 61 | Tikkurila | &&&&&&&&&&&06519.&&&&006 519 | &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001,0 | &&&&&&&&&&&05483.&&&&005 483 | &&&&&&&&&&&07098.&&&&007 098 |
| 63 | Viertola | &&&&&&&&&&&07358.&&&&007 358 | &&&&&&&&&&&&&&01.06000001,6 | &&&&&&&&&&&03992.&&&&003 992 | &&&&&&&&&&&01488.&&&&001 488 |
| 4 | Tikkurilan suuralue,  yhteensä | &&&&&&&&&&044311.&&&&0044 311 | &&&&&&&&&&&&&023.010000023,1 | &&&&&&&&&&&01739.&&&&001 739 | &&&&&&&&&&024327.&&&&0024 327 |
Tikkurilan suuralueen liikenneyhteyksistä merkittävimmät ovat Kehä III, suuralueen länsirajan muodostava Tuusulanväylä ja itärajan muodostava Lahdenväylä, Suomen rautateiden päärata sekä osin myös vuonna 2015 avattu Kehärata. Suuralueella sijaitsevat Suomen vilkkaimpiin lukeutuva Tikkurilan rautatieasema ja pienempi Hiekkaharjun rautatieasema. Tikkurilan aseman matkakeskus on myös linja-autoliikenteen solmupiste.
Kuvia

Tiedekeskus Heureka.
Tikkurilan rautatieasema.
Hiekkaharjun vesitorni.
Vantaan Pyhän Laurin kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tikkurilan suuralue Wikimedia Commonsissa
Tristan Jeskanen

Tristan Jeskanen (s. 5. helmikuuta 1996, New York) on yhdysvaltalais-suomalainen ohjaskelkkailija.
Jeskanen saavutti Yhdysvaltain väreissä nuorten MM-hopeaa vuodelta 2014 joukkuekilpailusta Itävallan Iglsistä. Miesten maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan sijalle 13 kaudella 2014–2015 parikilpailussa Justin Krewsonin kanssa. Vuonna 2015 Jeskanen sai Suomen edustusoikeuden maailmancupiin. Ensimmäisessä maailmancupin osakilpailussaan Suomen väreissä Lake Placidissa Jeskanen saavutti heti pisteitä sijoittuen sijalle 29. Hänestä tuli ensimmäinen suomalainen maailmancupiin osallistunut ohjaskelkkailija ja näin ollen myös ensimmäinen lajissa maailmancup-pisteitä saavuttanut suomalainen.
Jeskasen äiti on yhdysvaltalainen ja hänen isänsä Sami Jeskanen muutti aikanaan Suomesta Yhdysvaltoihin, jossa hän toimii nykyisin yliopistossa historian opettajana. Tristan Jeskanen itse asui nuorempana jonkin aikaa Suomessa ja on nyt myös muuttanut pysyvästi Suomeen. Hän asuu Lahdessa.
Torgeir Brandtzæg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |
Maa:   Norja
Miesten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1964 | suurmäki |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1964 | normaalimäki |  |
Torgeir Torbjørn Brandtzæg (s. 6. lokakuuta 1941 Ogndal) on norjalainen mäkihyppääjä.
Brandtzæg voitti Keski-Euroopan mäkiviikon kokonaiskilpailun vuosien 1964 ja 1965 vaihteessa. 1964 Innsbruckin olympialaisissa hän saavutti pronssia niin normaalimäen kuin suurmäenkin henkilökohtaisista kilpailuista.
Brandtzægin ura loppui maaliskuussa 1965 Jämsän Kaipolassa Pitkävuoren hyppyrimäessä tapahtuneeseen kaatumiseen ja vakavaan loukkaantumiseen.
Aiheesta muualla

Torgeir Brandtzæg Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Tristan Lahaye

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Tristan Lahaye
Syntymäaika: 16. helmikuuta 1983
Syntymäpaikka: Juvisy-sur-Orge, Ranska
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
1996–2000: FC Bretigny
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2004 2004–2005 2005–2006 2006–2008 2008–2009 2009–2011 2012 2012–2017 | AS Beauvais Oise SO Romorantinais FC Sète Amiens SC KV Kortrijk Châteauroux Grenoble Chamois Niortais | 57 (0) 18 (0) 26 (1) 44 (0) 18 (0) 46 (1) 13 (0) 112 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. heinäkuuta 2020.
Tristan Lahaye (s. 16. helmikuuta 1983 Juvisy-sur-Orge) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Belgian Jupiler Pro Leaguessa KV Kortrijkia kaudella 2008–2009 sekä sitä ennen ja sen jälkeen pääasiassa Ranskan Ligue 2:ssa AS Beauvais Oisea, SO Romorantinaisia, FC Sèteä, Amiensia, Châteaurouxia, Grenoblea ja Chamois Niortaisia.
Käännös suomeksi
Tiosyanaatti

Ionin avaruudellinen malli
Tiosyanaatti eli rodanidi on negatiivisesti varautunut ioni eli anioni, ja epäorgaaninen yhdiste. Tiosyanaatit ovat tiosyaanihapon (HSCN) eli vetyrodanidin suoloja. Tiosyanaatin kemiallinen kaava on [SCN]−. Lähes samankaltainen ioni on syanaatti-ioni, [OCN]−, jossa rikkiatomin tilalla on happi. Nimi rodanidi juontuu kreikan kielestä ja perustuu rautatiosyanaatin punaväriin.
Myrkyllistä kahdenarvoista elohopeatiosyanaattia on joskus käytetty pyrotekniikassa, mutta sen myrkyllisyyden vuoksi tästä on pitkälti luovuttu.
Rodanaasi-entsyymi muuntaa kehossa rajatussa määrin myrkyllistä syanidia, CN−, vähemmän vaaralliseksi tiosyanaatiksi.
Rauta(III)- ja koboltti(III)-ionien osoitusreaktiot

Lisäämällä tiosyanaattia (esim. ammoniumtiosyanaattina) vesiliuokseen, voidaan liuoksessa mahdollisesti olevat rauta(III)-ionit havaita. SCN- nimittäin muodostaa Fe3+ kanssa vesiliuoksissa helposti havaittavan verenpunaisen hydratoituneen koordinaatiokompleksin [Fe(SCN)]2+, jonka tarkempi rakenne on [Fe(SCN)(H2O)5]2+. Osoitusreaktiossa muodostuu myös pienempiä määriä muita hydratoituneita komplekseja kuten Fe(SCN)3 ja [Fe(SCN)4]−.
Yleisin reaktiotuote, [Fe(SCN)(H2O)5]2+
Reaktiotuoteseoksen väri
Liuosten koboltti(III)-ionit voidaan havaita samalla tapaa, sillä tiosyanaatti muodostaa niiden kanssa sinisiä hydratoituneita komplekseja.
Tiosyanaatteja

Ammoniumtiosyanaatti NH4SCN, CAS-numero 1762-95-4
Elohopeatiosyanaatti Hg(SCN)2, CAS-numero 592-85-8
Fenyylitiosyanaatti C7H5NS, CAS-numero 5285-87-0
Kaliumtiosyanaatti KSCN, CAS-numero 333-20-0
Metyylitiosyanaatti CH3SCN, CAS-numero 556-64-9
Natriumtiosyanaatti NaSCN, CAS-numero 540-72-7
Rautatiosyanaatti Fe(SCN)3, CAS-numero 4119-52-2
Aiheesta muualla

IUPAC Gold Book: Thiocyanates (englanniksi)
Fenyylitiosyanaatti ja fenyyli-isotiosyanaatti ovat eri tavoin sitoutuneita isomeerejä.
Torfi Bryngeirsson

| Mitalit> Maa:   Islanti.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Islanti.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Islanti.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Islanti> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Bryssel 1950 | Pituushyppy |  |
Torfi Bryngeirsson (11. marraskuuta 1926 Búastaðar – 16. heinäkuuta 1995 Reykjavík) oli islantilainen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä ja seiväshypyssä. Hän voitti pituushypyn Brysselin EM-kisoissa 1950 tuloksella 7,32 metriä. Bryngeirsson osallistui seiväshypyssä olympialaisiin kahdesti, vuosina 1948 ja 1952. Hän sijoittui molemmilla kerroilla neljänneksitoista.
Ennätykset

Pituushyppy: 7,32 m (1950)
Seiväshyppy: 4,35 m (1952)
Tulen salaisuus

| Tulen salaisuus |
| --- | --- |
Kirjailija:  Henning Mankell
Kieli:  ruotsi
Genre:  nuortenkirja, lastenkirja
Julkaistu:  1995
Ulkoasu:  sidottu
Sarja: Sofia-sarja
Seuraava:  Tulen arvoitus
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tulen salaisuus on ruotsalaisen kirjailijan Henning Mankellin vuonna 1995 ilmestynyt romaani. Se kertoo mosambikilaisesta Sofiasta. Sofian elämäntarina jatkuu kirjoissa Tulen arvoitus ja Tulen raivo. Kirjatrilogia kertoo Sofian kasvamisesta aikuiseksi köyhissä ja vaikeissa oloissa. Kirjat perustuvat tositapahtumiin. Sofia on ensimmäisen kirjan alussa 12-vuotias.
Sofian isä Hapakatanda surmataan rosvojoukon hyökätessä heidän kotikyläänsä.
Lähes kaikki muutkin kylän asukkaat otetaan hengiltä. Perheestä jäävät jäljelle Sofian lisäksi hänen sisarensa Maria ja Rosa, veli Alfredo ja heidän äitinsä Lydia Alface. He onnistuvat pakenemaan toiseen turvallisempaan kylään, jossa lapset saavat käydä koulua.
Sofia menettää molemmat jalkansa, kun hän astuu miinaan. Hän saa proteesit, joiden kanssa käveleminen on hankalaa. Sofiasta tulee kuitenkin taitava ompelija, ja hän pystyy elättämään itsensä omassa pienyrityksessään.
Aiheesta muualla

Teoksen esittely WSOY:n sivulla[vanhentunut linkki]
Tulenjohto

Tulenjohto on tykistön ammunnan organisoimiseksi tapahtuvaa käskytystoimintaa, jolla määrätään tykkiyksiköiden ammunnan kohteet ja se kuinka paljon tulivoimaa kukin tykki käyttää.
Tyypillisesti jalkaväkiyksiköllä on alistettuna tai orgaanisesti osanaan tulenjohtovoimaa. Suurvalta-armeijoissa tulenjohto on melko korkealla organisaatiotasolla.
Tykistön tulta voidaan johtaa suoraan käskemällä kohde, ampuvat tuliyksiköt ja haluttu määrä tulta. On kuitenkin tehokkaampaa, mikäli ammunta on etukäteen valmisteltua. Ylemmät johtoportaat antavat kullekin jalkaväkijoukolle tietyn määrän tulenkäyttöoikeutta, jonka ne saavat käyttää harkintansa mukaan. Yleensä näiden oikeuksien perusteella määritellään omalta puolustusalueelta joukko erityyppisiä maaleja, joiden koordinaatit tiedotetaan tuliyksiköille.
Suomalainen tulenjohtojärjestely

Suomessa tulenjohto on tyypillisesti alistettu joukkuetasolle. Tulenjohtaja on joukkueenjohtajan taistelijapari ja lähin yhteistyökumppani. Apunaan tulenjohtajalla on tulenjohtoryhmä tai -partio. Korkeammilla organisaatiotasoilla on myös omat tulenjohto-osansa: komppaniassa on tulenjohtopäällikkö ja pataljoonassa tulenjohtokomentaja. Nämä vastaavat epäsuoran tulen käytöstä omassa joukossaan.
Tondabayashi

| Tondabayashi (富田林市) |
| --- | --- |
 Jinaichōn kaupunkikuvaa
 lippu:  Symboli
 Tondabayashin sijainti Osakan prefektuurissa
 Tondabayashi
 Koordinaatit: 34°29′59″N, 135°35′50″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osakan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39,72 km²
Väkiluku (02/2020):  110 825
 – Väestötiheys:  2 790,2 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kamferipuu
 – Kukka:  Atsalea
 
 https://www.city.tondabayashi.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tondabayashi (jap. 富田林市, Tondabayashi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Yamatojoen sivujoen Ishin varrella. Kaupungin länsiosat ovat kukkulaisia, itäosissa on tasankoa. Tondabayashissa on 110 825 asukasta (helmikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 39,72 neliökilometriä.
Tondabayashin kaupungin historia juontaa juurensa vuoteen 1560, kun aiemmin autioituneelle alueelle perustettiin buddhalaisen Ikkō-shū-koulukunnan temppeli. Kaupunki kasvoi tämän Kōshō-ji betsuinin temppelin ympärille. Myöhemmin Edo-kaudella siitä tuli myös merkittävä paikallinen kaupan keskus. Monet vanhat temppelikaupungin (jinaichō) piirteet ovat säilyneet, ja Tondabayashin vanhakaupunki onkin suojeltu. Perinteisiä elinkeinoja olivat sudare-bambusermien ja lasiesineiden valmistus. Nykyisin kaupungissa on myös elektroniikka-, tekstiili-, kemian- ja huonekaluteollisuutta. Maaseutualueilla viljellään mikan-mandariineja ja vihanneksia, kuten munakoisoja, kurkkuja ja härkäpapuja. Kaupunkioikeudet Tondabayashille myönnettiin vuonna 1950. Tämän jälkeen se on kasvanut voimakkaasti Osakan esikaupunkina, osin suurten lähiörakentamishankkeiden ansiosta.
Tondabayashin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat historiallisen temppelikaupungin lisäksi 800-luvun alussa perustettu Takidani Fudō-myōō-jin temppeli, Ryūsen-jin temppeli puutarhoineen ja Nishikiori-jinjan pyhäkkö. Habikinon kukkuloilla toimii Perfect Liberty -uususkonto, jonka ympärille on rakentunut oma kaupunginosansa. Tondabayashia palvelevat Kintetsu-rautateiden Nagano-linja ja kaupungin länsirajalla myös Nankai-rautateiden Kōya-linja.
Kuvia

Todabayashi ilmaperspektiivistä
Kōshō-ji betsuin
Nishikōrin puisto, japaninaprikooseja
Nishikiori-jinja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tondabayashi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Troy Garton

| Troy Garton> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. helmikuuta 1988 (ikä 36) Auckland
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  The Trojan
Aktiivisena:  2014–
Pituus:  163 cm
Painoluokka:  60 kg (kevytsarja)
| Mitalit> Maa:  Uusi-Seelanti.Naisten nyrkkeily.Kansainyhteisön kisat  | Mitalit> Maa:  Uusi-Seelanti.Naisten nyrkkeily.Kansainyhteisön kisat  | Mitalit> Maa:  Uusi-Seelanti.Naisten nyrkkeily.Kansainyhteisön kisat  | Maa:  Uusi-Seelanti> Naisten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Gold Coast 2018 | 60 kg |  |
Troy Garton (s. 20. helmikuuta 1988 Auckland) on uusiseelantilainen nyrkkeilijä.
Garton alkoi harrastaa nyrkkeilyä vuonna 2014, alun perin osallistuakseen työnantajansa Les Mills Gymin järjestämään hyväntekeväisyystapahtumaan. Vuonna 2016 hän alkoi osallistua amatöörinyrkkeilykilpailuihin ja vuonna 2017 hän voitti Uuden-Seelannin-mestaruuden kevytsarjassa eli alle 60-kiloisissa.
Helmikuussa 2018 Garton valittiin Uuden-Seelannin joukkueeseen Australian Gold Coastissa järjestettäviin Kansainyhteisön kisoihin. Päivä ennen kisoihin lähtöä hän loukkasi eturistisiteensä sparraustilanteessa, mutta päätti silti osallistua kisoihin. Hän voitti niissä pronssia, voitettuaan puolivälierissä botswanalaisen Aratwa Kasemangin, mutta hävittyään välierissä australialaiselle Anja Stridsmanille.
Garton opiskeli vaatesuunnittelua  Aucklandin teknisessä yliopistossa. Vuonna 2013 hän kuului Spartacus-televisiosarjan pukuosaston työntekijöihin. Hän on toiminut aiemmin myös näyttelijänä, vuonna 2007 saippuasarjassa Shortland Street, jossa hän esitti Caitlin Owensia.
Garton on maori.
Torey Krug

| Torey Krug |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Royal Oak, Michigan
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  St. Louis Blues
Sarja:  NHL
Pelinumero:  47
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Boston Bruins
Torey Krug (s. 12. huhtikuuta 1991 Royal Oak, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesissa. Hänen vahvuuksiaan ovat hyvä kiekollinen peli. Lokakuussa 2020 Krug teki vapaana agenttina St. Louis Bluesin kanssa seitsemän vuoden mittaisen ja yhteensä 45,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Aiheesta muualla

Torey Krug Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Torpo

| Torpo |
| --- | --- |
 Torpon rautatieasema
 Torpo
 Koordinaatit: 60°39′52″N, 8°43′10″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Buskerud
Kunta:  Ål
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,7 km²
Väkiluku (2023):  376
 – Väestötiheys:  537,1 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Torpo on taajama Ålin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 376 vuonna 2023.
Kuvia

Torpon sauvakirkko ja Torpon kirkko