stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Älypäät
Historiaa

Sarjan juuret ovat peräisin 1970-luvun ja 1980-luvun alun Lontoon koomikkopiireistä. Suurin osa näyttelijöistä saavutti suosiota esiintymällä The Comedy Store -klubilla, tunnetuimpana Alexei Sayle. Yliopistotoverit Rik Mayall ja Adrian Edmonson työskentelivät yhdessä 20th Century Coyote -näytelmässä, joka sisälsi jo enteitä Älypäille ja heidän myöhemmille teoksilleen tyypillisestä väkivaltaisesta slapstick-komediasta. Nigel Planer esiintyi yhdessä Peter Richardsonin kanssa esityksestä The Outer Limits, jossa hänen hahmonsa toisinaan oli hippi, vastaavasti kuin Neil Älypäissä.
Kun Comedy Storen suosio kasvoi, Sayle perusti yhdessä French & Saundersin sekä Arnold Brownin kanssa oman komediaklubin nimeltään The Comic Strip Sohoon, striptease-klubin läheisyyteen. Siitä tuli pian eräs Lontoon suosituimmista paikoista, ja Channel 4 -kanavan Jeremy Isaacs kiinnitti huomiota toimintaan. Pian Richardson sai hänen kanssaan aikaan sopimuksen kuudesta puolen tunnin mittaisesta komediaohjelmasta, joissa käytettiin komedianäyttelijöitä stand up -koomikoiden sijasta.
Ensimmäinen jakso sarjasta Pilakuvat esittää esitettiin 2. marraskuuta 1982. Samaan aikaan Britannian yleisradioyhtiö BBC havaitsi koomikkoryhmän potentiaalin ja aloitti neuvottelut Edmonsonin, Mayallin, Richardsonin, Planerin ja Saylen kanssa vastaavanlaisessa "anarkistisessa" komediasarjassa esiintymisestä. Sarjan tuottajana toimi Paul Jackson ja sen käsikirjoitti Mayall yhdessä silloisen tyttöystävänsä Lisa Mayerin kanssa. BBC pestasi käsikirjoittajaksi myös kolmannen silloisesta valtavirrasta poikenneen koomikon, Ben Eltonin, joka oli opiskellut Manchesterin yliopistossa Mayallin ja Edmondsonin kanssa. Alun perin Miken hahmoa piti esittää Peter Richadsonin, mutta sittemmin suunnitelmat muuttuivat. Syyksi on erinäisissä lähteissä tarjottu muun muassa erimielisyyttä Jacksonin kanssa. Hänet korvattiin Christopher Ryanilla, joka oli ryhmästä ainoa, jolla ei ollut koomikkotaustaa.
Sarja on saanut alkuperäisen nimensä Cliff Richardin samannimisen kappaleen mukaan. Näyttelijöiden esittämä versio kappaleesta on ohjelman tunnusmusiikkina. Ohjelman myötä Cliff Richard levytti sarjan näyttelijöiden kanssa jopa uuden version vanhasta hitistään "Living Doll". Esityksestä tehtiin myös musiikkivideo, jossa Cliff Richard lauloi ja Young Onesin hahmot ilmestyivät kuvaan vaikka väkisin. Video nähtiin myös Suomen televisiossa Yleisradion ohjelmistossa sarjan ensiesitysten aikaan.
Hahmot > Neil

Nigel Planerin esittämä Neil on pasifisti, hippi ja kasvissyöjä. Usein muut hahmot pakottavat hänet tekemään kaikki talousaskareet kuten ruoan valmistuksen. Ruokalistalla on hyvin usein linssipapuja. Neil hautoo itsemurhaa ja on uudessa tilanteessa aina valmis uskomaan pahimman mahdollisuuden toteutumiseen.
Hahmot > Rick

Rik Mayallin esittämä Rick on anarkisti runoilija, joka opiskelee sosiologiaa. Hän on huomionkipeä ja innostuu herkästi ja on muun muassa poliittisesti aktiivinen nuori. Hän ihailee Cliff Richardia. Vyvyanin esittämät epäilykset Rickin seksuaalisesta suuntautumisesta saavat hänet usein suuttumaan. Rickin periaatteet pätevät vain niin kauan kuin niiden vuoksi ei tarvitse uhrautua.
Hahmot > Vyvyan

Adrian Edmondsonin esittämä Vyvyan on punk-alakulttuurin edustaja ja lääketieteen opiskelija. Hän on usein hyvin äkäinen ja väkivaltainen, kulkee seinien läpi ja rikkoo huonekaluja, toisinaan jopa syö niitä. Joskus Vyvyan kuitenkin väläyttelee ylätyylisiä sanontoja ja huolellista kieltä.
Hahmot > Michael "Mike" TheCoolPerson

Christopher Ryanin esittämä Mike uskottelee olevansa porukan naistenmies ja "viileä" tyyppi. Hän sisustaa huoneensa naisten "sinne unohtamilla" alusvaatteilla ja nukkuu yönsä "pumpattavan barbaran" kanssa. Porukan kiistoissa kaikkein viimeisin sana on kuitenkin Miken ja se pätee.
Hahmot > Alexei Sayle

Näyttelijä Alexei Sayle esittää sarjan jokaisessa jaksossa jonkinlaista sivuosaa, muun muassa puolalaista vuokraisäntää Jerzei Balowskia ja tämän eri sukulaisia sekä toisella tuotantokaudella muitakin hahmoja, muun muassa silmiinpistävästi Benito Mussolinia muistuttavaa poliisivoimien työhönottajaa ja eteläafrikkalaista vampyyria. Saylen osuudet ovat hyvin omintakeisia, eivätkä usein liity mitenkään jakson muihin tapahtumiin.
Aiheesta muualla

Andrew Wong: The Young Ones FAQ (SHTML) (Alkuperäistä sivustoa ei enää ole saatavilla. Viitteen versio on Internet Archive -palveluun arkistoitu versio 15.11.2006)  4.10.1998. Andrew Wong. Arkistoitu 17.11.2006. Viitattu 19.1.2017. (englanniksi)
Young Ones, The dmoz.  9.9.2016. dmoz. Arkistoitu 2.2.2017. Viitattu 19.1.2017. (englanniksi)
The Young Ones (SHTML) BBC. Viitattu 19.1.2017. (englanniksi)
The Young Ones BBC. Viitattu 19.1.2017. (englanniksi)
http://groups.msn.com/scumbagcollege%5Bvanhentunut+linkki%5D
Hannah Hamad: Young Ones, The (1982-84) (HTML) BFI Screenonline. Viitattu 19.1.2017. (englanniksi)
Älypäät Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pentti Takala

Pentti Takala, entinen Metsähallituksen pääjohtaja.
Pentti Vihtori Takala (21. tammikuuta 1935 Sääksmäki – 20. maaliskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja hallintomies. Takala toimi Keskusmetsälautakunta Tapion johtotehtävissä 1969–1987 ja Metsähallituksen valtion metsätalouden ylijohtajana 1987–1992 ja pääjohtajana 1993–1994 ja tehtävän nimikkeen muuttuessa toimitusjohtajana 1994–2000.
Metsähallituksessa Takalan johtajakaudelle osui muutos, jossa yli 130 vuotta valtion keskusvirastona toiminut Metsähallitus muuttui valtion liikelaitokseksi.
Pehr Hjalmar Olsson

Pehr (Per) Hjalmar Olsson (Seffer) (15. syyskuuta 1873 Tammisaari – 29. huhtikuuta 1911 Meksiko) oli suomalaissyntyinen kasvitieteilijä ja toimittaja.
Olssonin vanhemmat olivat ruotsalaissyntyinen tilanomistaja Pehr Olsson ja Alma Maria Rothström. Hän valmistui ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1892 ja opiskeli luonnontieteitä Helsingin ja Uppsalan yliopistoissa. Olssonia pidettiin lupaavana kasvitieteilijänä, mutta myöhemmin eräät hänen havainnoistaan todettiin väärennetyksi.
Olsson työskenteli ahvenanmaalaisen Åland-lehden päätoimittajana vuosina 1896–1897 ja Vårt Land -lehden päätoimittajana vuosina 1897–1899. Hän julkaisi kirjan Ahvenanmaan luonnosta vuonna 1895.
Olsson jätti vaimonsa, kaksi lastaan ja sekaisin olevat raha-asiansa vuonna 1900. Hän muutti ensin Ruotsiin ja matkusti sitten Australiaan, jossa hänen isänsä ja veljensä työskentelivät sokerinviljelijöinä. Vuonna 1905 he muuttivat Kaliforniaan, jossa Olsson suoritti tohtorintutkinnon Stanfordin yliopistossa. Sisarustensa tavoin hän otti sukunimen Olsson-Seffer.
Olsson muutti vuonna 1906 Meksikoon, jossa hän työskenteli hallituksen palveluksessa trooppisen maatalouden asiantuntijana. Hän johti Tezonapan kasvitieteellistä tutkimusasemaa, toimitti American review of tropical agriculture -lehteä ja kävi tutkimusmatkoilla muun muassa Japanissa ja Ceylonilla. Vuonna 1911 hänet nimitettiin Meksikon kansallisen yliopiston kasvitieteen professoriksi.
Olsson sai surmansa Meksikon vallankumouksessa. Junan kimppuun hyökänneet kapinalliset ampuivat hänet rautatieasemalla lähellä Cuernavacan kaupunkia. Olssonin kerrottiin kuollessaan olleen miljonääri.
Kjell Ekström julkaisi Olssonin Ahvenanmaa-kirjan tekijän elämästä kertovalla esipuheella varustettuna vuonna 2009.
Teoksia

A. E. Nordenskiöld: biografiskt utkast. Helsingfors, 1898.
Bidrag till kännedomen om floran i Kimito skärgård. Helsingfors: Societas pro fauna et flora Fennica, 1894-95. (Acta Societatis pro fauna et flora Fennica, 11, 11.)
Ordbok för menige man: de vanligaste ord och uttryck af främmande ursprung i svenska språket med kortfattade förklaringar, samlade ur bästa källor. Helsingfors: V. Petterson, 1898.
Queensland: framtidslandet i Australien. Brisbane: G.A. Vaughan, Regeringens boktryckare, 1902.
Sommarskolor i städerna. Helsingfors, 1898.
Våra sädesslag. Helsingfors, 1898.
Åland, illustrerad landskapsbeskrifning . Helsingfors: Hagelstam, 1895.
Ekström, Kjell: Äventyraren Pehr Hjalmar Olsson och hans bok om Åland. Mariehamn, 2009.
Pentti Talvitie

Aarni Pentti Juhani Talvitie (1. maaliskuuta 1922 Helsinki – 14. syyskuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs, koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Jatkosodan aikana hän palveli Valtion tiedoituslaitoksessa ja sodan jälkeen työskenteli Ranskan radion suomenkielisessä toimituksessa. Ulkoasiainhallinnon palvelukseen Talvitie astui vuonna 1950, ja hän edisti merkittävästi Suomen kauppapolitiikkaa. Hän oli suurlähettiläs 1970–1975 Brysselissä, ulkoasiainministeriön edustustojen tarkastaja 1975–1977, suurlähettiläs Bonnissa 1977–1979, Lissabonissa 1979–1984 ja Méxicossa 1984, ja 1985 hän siirtyi jälleen Brysseliin, josta jäi eläkkeelle.
Patajärvi (Eura)

| Patajärvi |
| --- | --- |
 Patajärven kaakkoisrantaa elokuussa 2016.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Eura 
Koordinaatit:  60°58′07″N, 22°06′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Hinnerjoki 
Järvinumero:  33.004.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  40,8 m 
Rantaviiva:  0,848 km 
Pinta-ala:  4,138 ha  
 fiPatajärvi 
Patajärvi on Satakunnassa Eurassa Honkilahden kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Hinnerjoen alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta jatkaa kulkuaan järven läpi virtaava Hinnerjoki. Järven rantaviiva on 850 metriä pitkä ja ranta on pääosin peltojen rajaamaa ja heinittynyttä rantaniittyä.
Luontoarvot

Järvi on sekä rehevöitynyt että ruohottunut ja sitä uhkaa umpeenkasvu. Järvi olikin kasvanut lähes umpeen, mutta se kunnostettiin mittavassa hankkeessa vuosina 2000−2002. Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven.
Myös järven virkistyskäyttöä on lisätty, koska sen sijainti Honkilahdessa on keskeinen. Kunnostustyön jälkeen ruoppaustyön jäljet maisemoitiin, järven ja lähialueet liitettiin mukaan ulkoilureittiin. Järvelle on kunnostettu myös uimaranta.
Historia

Vuonna 1836 talollinen (Heuru) Johan Mattsson haki lupaa kuivauttaa "Patojärvi" ja saikin siihen luvan samana vuonna.
Pariisin rauhankonferenssi

Pariisin rauhankonferenssin ”neljä suurta”: Lloyd George, Orlando, Clemenceau ja Wilson.
Pariisin rauhankonferenssi neuvotteli ensimmäisen maailmansodan jälkeiset rauhansopimukset ympärysvaltojen ja keskusvaltojen välille. Konferenssi alkoi 18. tammikuuta 1919 ja kesti noin vuoden. Konferenssin viimeinen istunto oli 16. tammikuuta 1920.
Konferenssiin osallistui edustajia niistä 28 valtiosta, jotka katsottiin sodan voittajiksi. Käytännössä kaikki keskeiset asiat päätti ”neljän suuren” ryhmä: pääministeri David Lloyd George Britanniasta, presidentti Woodrow Wilson Yhdysvalloista, pääministeri Georges Clemenceau Ranskasta ja pääministeri Vittorio Orlando Italiasta.
Konferenssin ilmapiiri oli erittäin riitainen, sillä Britannian, Yhdysvaltojen, Ranskan ja Italian tavoitteet olivat hyvin erilaisia. Kaikkein jyrkintä linjaa edusti Ranska, joka halusi täyden korvauksen Saksalta sodan aiheuttamista vahingoista. Britannia halusi myös rangaista Saksaa, mutta ei halunnut Saksan heikkenevän liikaa, jotta Ranska ei saisi liian vahvaa asemaa Manner-Euroopassa. Yhdysvaltojen näkemykset asioista olivat maltillisimmat. Italia keskittyi kaappaamaan itselleen niin paljon lisää maa-alueita kuin suinkin mahdollista.
Sodan hävinneet valtiot Saksa, Itävalta, Unkari, Bulgaria ja Turkki eivät osallistuneet neuvotteluihin. Näiden valtioiden edustajat kutsuttiin paikalle vasta sitten, kun sopimuksen sanamuoto oli valmis. Kyseessä oli siis sanelurauha, jonka ehdot hävinnyt osapuoli joutui hyväksymään sellaisenaan. Sopimuksen hylkääminen olisi tulkittu haluksi jatkaa sotaa. Bolševikkien johtamaa Venäjää ei kutsuttu neuvotteluihin.
Rauhansopimusten lisäksi konferenssissa pohdittiin sitä, miten ensimmäisen maailmansodan kaltaiset katastrofit voitaisiin jatkossa estää. Päätettiin perustaa Kansainliitto, jonka tehtäväksi tuli konfliktien rauhanomainen sovittelu ja aseistariisunnan edistäminen. Varsinkin Yhdysvaltain presidentti Wilson uskoi siihen, että Kansainliitto edistäisi maailmanrauhaa.
Rauhansopimukset

Pariisin rauhankonferenssin valmistelemat rauhansopimukset ja niiden vahvistamispäivämäärät olivat
Versailles’n rauhansopimus Saksan kanssa 28. kesäkuuta 1919
Saint-Germainin rauhansopimus Itävallan kanssa 10. syyskuuta 1919
Neuillyn rauhansopimus Bulgarian kanssa 27. marraskuuta 1919
Trianonin rauhansopimus Unkarin kanssa 4. kesäkuuta 1920
Sèvresin rauhansopimus Turkin kanssa 10. elokuuta 1920
Historiallisesti tarkastellen Versailles’n rauhansopimus osoittautui edellä mainituista kaikkein merkittävimmäksi. Saksalaiset tunsivat kovat rauhanehdot nöyryyttäviksi. Niinpä Adolf Hitler saattoi myöhemmin vedota voimakkaasti saksalaisten tunteisiin, kun hän lupasi repiä Versailles’n ”häpeärauhan” ja palauttaa Saksan kunnian ja suuruuden. Voidaan siis perustellusti väittää, että Pariisin rauhankonferenssin päätöksillä valmisteltiin toista maailmansotaa. Pysyvän rauhan sijasta saatiin aikaan 20 vuoden ”aselepo”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pariisin rauhankonferenssi Wikimedia Commonsissa
Pendleton Ward

| Pendleton Ward |
| --- | --- |
 Pendleton Ward vuonna 2011
Henkilötiedot
Muut nimet:  buenothebear
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1982
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  animaattori, ääninäyttelijä ja kirjoittaja
Vanhemmat:  Bettie Ward,
Muut tiedot
Lempinimet:  Pen Ward
Merkittävät teokset: Seikkailuhetki
Aiheesta muualla
Kotisivu
Pendleton Ward (s. 8. kesäkuuta 1982) on yhdysvaltalainen animaattori, joka tunnetaan parhaiten suositun animaatiosarjan Seikkailuhetki luojana. Sarjaa esitetään Cartoon Network -kanavalla. Ward on myös luonut animaatioita Bravest Warriors ja Thank You. Hän on lapsesta asti ollut kiinnostunut animaatioista.
Ura

Ward alkoi julkaista nettisarjakuvaa nimeltään Bueno the Bear vuosina 2002–2003 ja poisti ne myöhemmin, koska ne olivat hänen mielestään kamalia. Hän teki myöhemmin lyhytanimaatioita Nicktoonsille ja teki siihen aikaan myös Seikkailuhetken pilotin 2007.
Ward yritti tarjota Seikkailuhetkeä Nickelodeonille, mutta he kieltäytyivät ja Cartoon Network otti sarjan omaan ohjelmistoonsa myöhemmin. Nykyään Ward työskentelee Seikkailuhetki-elokuvan parissa.
Perinnöllinen haimatulehdus

Perinnöllinen haimatulehdus on harvinainen perinnöllinen sairaus, jolle tyypillisiä ovat toistuvat akuutit haimatulehdukset. Krooninen haimatulehdus kehittyy noin puolelle potilaista. Haimatulehdukset voivat alkaa milloin tahansa, mutta tyypillisesti ensimmäinen akuutti tulehdus ilmenee elämän ensimmäisten kahden vuosikymmenen aikana.
Potilailla voi esiintyä kroonista vatsakipua, ripulia, pahoinvointia, oksentelua, aliravitsemusta ja diabetesta. Sairauteen liittyviä geneettisiä mutaatioita tunnetaan useita, mutta suurimmalla osalla (60–75 %) sairauteen liittyy PRSS1. Joillakin suvuilla, joissa perinnöllinen haimatulehdus kulkee, ei ole yhtäkään tunnettua mutaatiota, joten toistaiseksi löytämättömiä mutaatioita uskotaan esiintyvän osalla potilaista.
Perinnölliseen haimatulehdukseen liittyy kohonnut, yli 50-kertainen suhteellinen haimasyöpäriski. Haimasyöpään sairastumisen kumulatiivinen riski 70 vuoden ikään mennessä on 40 %. Keskimääräinen sairastumisikä siihen perinnöllistä haimatulehdusta sairastavilla on arviolta 57 vuotta.
Perinnöllinen monarkia

Perinnöllinen monarkia on monarkian muoto, jossa kruunu siirtyy hallitsijaperheen jäseneltä toiselle. Esimerkiksi kuninkaan tai kuningattaren kuollessa tai luopuessa kruunusta muusta syystä siirtyy valta seuraavalle sukupolvelle. Uusi hallitsija valitaan jonkin käytännön mukaisesti entisen hallitsijan lasten joukosta. Lapsen kuollessa valta siirtyy tämän lapselle tai jos lapsia ei ole, veljelle, sisarelle, veljenpojalle, serkulle tai muulle sukulaiselle. Perinnöllisissä monarkioissa kruununperimysjärjestys säädetään yleensä lailla. Nykyisin yleisin valintatapa pohjautuu jollain tapaa esikoisuuteen, mutta aiemmin on käytetty myös muita valintaperusteita.[lähde? ]
Periytyvissä monarkioissa on ollut eroavaisuuksia sen suhteen ovatko tyttäret tasa-arvoisia poikien kanssa.[lähde? ]
Käännös suomeksi
Pictoblox

Pictobloxin käyttöliittymä.
Pictoblox on Scratchiin perustuva graafinen ohjelmointiympäristö, joka on suunniteltu lasten ohjelmoinnin opetukseen ja oppimiseen. Pictobloxin avulla lapset voivat opiskella koodaamista tekemällä animaatioita ja pelejä sekä IoT-projekteja ja ohjelmoida robotteja.
Pictoblox on intialaisen Stempedia-yhtiön tuote. Pictobloxin lisäksi yhtiö tarjoaa laajan valikoiman rakennussarjoja erilaisten ohjelmistoja ja robottien rakenteluun.
Aiheesta muualla

Pictoblox-ohjelmiston kotisivu (englanniksi)
Picto

Picto (Pictorial Service) on Euroopan ensimmäinen ammattimainen valokuvalaboratorio. Sen perusti 1950 Pierre Gassmann Pariisiin Rué de la Comètelle.
Picto valmisti vedoksia monille nimekkäille valokuvaajille, kuten Jacques-Henri Lartiguelle, André Kertészille, Robert Doisneaulle, Martin Munkacsille, Robert Capalle ja Emmanuel Rudnitzkylle, joka tunnetaan paremmin nimellä Man Ray. Harper’s Bazaar hyödynsi laboratoriota eurooppalaisissa toimeksiannoissaan, ja vuosina 1956–1978 Picton valmistamia vedoksia oli runsaasti esillä Photokina-valokuvanäyttelyissä. Picto oli kuvatoimisto Magnumin vakiolaboratorio.
Menestyksen ansiosta Picto perusti 1950-luvulla vuokrastudion. Nykyisin Pictolla on 12 sivutoimistoa Ranskassa ja yksi Kapkaupungissa Etelä-Afrikassa.
Toimistoa on vuodesta 2011 johtanut Gassmannin pojanpoika Philippe Gassmann.
Aiheesta muualla

Picton kotisivu (ranskaksi)
Pendro

| Pendro (Pêndro‎,  پێندرۆ) |
| --- | --- |
 Pendro ja Mount Butin (1968)
 Pendro
 Koordinaatit: 37°03′42″N, 44°06′20″E 
Valtio:  Irak
Autonominen alue:  Irakin Kurdistan
Maakunta:  Arbil (Erbil)
Väkiluku (2017):  2 547
Aikavyöhyke:  UTC+3
 – Kesäaika:  UTC+4
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pendro (kurdiksi پێندرۆ, Pêndro‎‎) on kurdikylä Irakin Kurdistanissa, sijaitsee Erbilin maakunnassa, lähellä Turkin rajaa, se sijaitsee noin 15–18 km Barzanista pohjoiseen, yli 2540 henkilöä.
Aiheesta muualla

Pendron verkkosivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Erbilin maakunta
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pendro Wikimedia Commonsissa
Pekka Lähdetniemi

| Pekka Lähdetniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pekka Lähdetniemi
Syntynyt: 11. elokuuta 1964 (ikä 60) Kauhajoki
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  207 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1984–1985 1985–1995 1996–1997:   Scotch Team  Helsingin NMKY  New Wave
Maajoukkueet
1986–1992:   Suomi
Pekka Lähdetniemi (s. 11. elokuuta 1964 Kauhajoki) on suomalainen entinen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 207 cm ja hän pelasi sentterin pelipaikkaa. Lähdetniemen kasvattajaseura on Kauhajoen Pesukarhut. Hän pelasi 12 kautta pääsarjassa ja voitti kolme Suomen mestaruutta Helsingin NMKY:n riveissä. Miesten maaotteluita hänelle kertyi 82.
Tilastot > Runkosarja (kansalliset pääsarjat)

| Kausi | Joukkue | Liiga | Liiga | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984–1985 | Scotch Team | SM-sarja |  | 34 | 32,0 % | 0,0 % | 53,3 % | - | - | 2,4 | - | - | - | - | 1,6 |
| 1985–1986 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 34 | 47,8 % | 0,0 % | 52,0 % | 0,9 | 1,4 | 2,3 | - | - | - | - | 3,0 |
| 1986–1987 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 25 | 52,5 % | 0,0 % | 53,3 % | 0,8 | 2,1 | 2,9 | 0,7 | 1,1 | 0,7 | 0,6 | 6,2 |
| 1987–1988 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 31 | 49,2 % | 0,0 % | 75,0 % | 1,4 | 2,8 | 4,1 | 0,5 | 1,4 | 1,0 | 0,8 | 9,5 |
| 1988–1989 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 25 | 52,6 % | 0,0 % | 75,0 % | 2,1 | 3,7 | 5,8 | 0,5 | 1,5 | 1,0 | 1,1 | 9,8 |
| 1989–1990 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 32 | 52,3 % | 0,0 % | 67,9 % | 1,8 | 4,2 | 6,0 | 0,6 | 1,8 | 0,8 | 0,7 |  |
| 1990–1991 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 32 | 51,7 % | 0,0 % | 73,9 % | 2,2 | 3,9 | 6,1 | 0,6 | 2,0 | 1,0 | 0,8 | 12,2 |
| 1991–1992 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 31 | 57,7 % | 0,0 % | 79,5 % | 2,1 | 4,8 | 6,9 | 0,6 | 1,7 | 0,9 | 1,0 | 17,1 |
| 1992–1993 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 8 | 42,6 % | 0,0 % | 100 % | 1,5 | 3,6 | 5,1 | 0,5 | 1,1 | 0,4 | 0,1 | 5,9 |
| 1993–1994 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 36 | 45,3 % | 0,0 % | 68,4 % | 1,2 | 2,9 | 4,1 | 0,6 | 1,9 | 0,4 | 0,7 | 6,6 |
| 1994–1995 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 30 | 43,8 % | 100 % | 50,0 % | 0,7 | 3,4 | 4,1 | 0,6 | 1,0 | 0,2 | 0,6 | 4,7 |
| 1996–1997 | New Wave | SM-sarja |  | 16 | 42,4 % | 0,0 % | 81,3 % | 1,1 | 2,6 | 3,8 | 0,8 | 1,0 | 0,5 | 0,5 | 3,9 |
| 12 kautta | YHTEENSÄ | SM-sarja (Suomi) | SM-sarja (Suomi) | 334 | 50,3 % | 16,6 % | 70,6 % | 1,6 | 3,6 | 4,4 | 0,6 | 1,5 | 0,7 | 0,7 | 7,9 |
Tilastot > Pudotuspelit (kansalliset pääsarjat)

| Kausi | Joukkue | Liiga | Liiga | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985–1986 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 6 | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 % | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |
| 1986–1987 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 7 | 54,3 % | 0,0 % | 66,7 % | 0,7 | 2,6 | 3,3 | 0,0 | 0,7 | 0,6 | 0,7 | 7,7 |
| 1987–1988 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 10 | 44,6 % | 0,0 % | 60,0 % | 1,2 | 2,6 | 3,8 | 0,3 | 0,9 | 0,4 | 0,9 | 6,1 |
| 1988–1989 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 10 | 42,3 % | 0,0 % | 83,3 % | 2,9 | 3,5 | 6,4 | 0,6 | 1,2 | 0,8 | 0,9 | 9,8 |
| 1989–1990 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 5 | 51,5 % | 0,0 % | 61,5 % | 1,6 | 4,8 | 6,4 | 0,6 | 1,6 | 0,2 | 0,6 | 8,4 |
| 1991–1992 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 8 | 59,6 % | 0,0 % | 67,7 % | 1,8 | 4,5 | 6,3 | 0,6 | 2,5 | 1,3 | 1,0 | 15,9 |
| 1993–1994 | Helsingin NMKY | SM-sarja |  | 4 | 51,1 % | 0,0 % | 66,7 % | 2,8 | 5,8 | 8,5 | 1,5 | 2,0 | 0,5 | 1,8 | 13,0 |
| 7 kautta | YHTEENSÄ | SM-sarja (Suomi) | SM-sarja (Suomi) | 50 | 50,0 % | 0,0 % | 68,4 % | 1,6 | 3,2 | 4,8 | 0,5 | 1,2 | 0,6 | 0,8 | 8,7 |
O = ottelut, 2p% = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p% = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p% = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Pentti Tarkiainen

Pojat-elokuvan kuvauksia Oulussa helmikuussa 1962.
Pentti Tarkiainen (s. 27. heinäkuuta 1943) on suomalaisnäyttelijä, joka aloitti lyhyeksi jääneen elokuvauransa Elannon Näyttämöllä. Hänet tunnetaan vuonna 1962 valmistuneessa Pojat-elokuvasta.
Aiheesta muualla

Pentti Tarkiainen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pentti Talonen

Pentti Kalevi Talonen (11. marraskuuta 1935 Kokemäki – 24. syyskuuta 2010 Espoo) oli suomalainen teollisuusjohtaja, koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hän oli Teollistamisrahaston palveluksessa 1963–1971, Lassila & Tikanojan toimitusjohtaja 1971–1983 ja Vakuutusyhtiö Pohjolan toimitusjohtaja 1983–1985 sekä pääjohtaja 1986–1989.
Talonen väitteli 1968 tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta, jossa hän myös opetti.
Aiheesta muualla

Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org)