stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valkjärvi (Pomarkku-Siikainen)

| Valkjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pomarkku, Siikainen
Koordinaatit:  61°45′00″N, 22°01′00″E
Järvinumero:  36.019.1.001
Mittaustietoja
Rantaviiva:  17,5 km
Pinta-ala:  3,35 km²
Keskisyvyys:  2,9 m
 fiValkjärvi 
Valkjärvi on Satakunnassa Pomarkun ja Siikaisten rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Karvianjoen vesistöön. Järven koko on 335 hehtaaria ja mannerrantaviivaa sillä on 17,5 kilometriä. Järvessä on lukuisa lähteitä, jotka tekevät siitä yhden Länsi-Suomen puhtaimmista järvistä. Valkjärvi (Isoselkä) yhdistyy kapean puron kautta sen kaakkoispuolella sijaitsevaan Pikku-Valkjärveen (Vähäselkä). Kartan mukaan Järvellä on vajaat 50 saarta, joista suurimmat ovat Konttisaari (5,5 hehtaaria) ja Isoluoto (3,7 hehtaaria).
Transformation

| Transformation FM |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. huhtikuuta 2015
 Tuottaja(t): Terry Brown
 Tyylilaji: progressiivinen rock, fuusiojazz, synth pop
 Kesto: 48.22
 Levy-yhtiö:  Conveyor  Esoteric Antenna
FM:n muut julkaisut
| Nearfest 2006 2014 | Transformation 2015 |   |
Transformation on kanadalaisen, progressiivista rockia esittävän FM-yhtyeen comeback-albumi vuodelta 2015. Se oli FM:n ensimmäinen studioalbumi sitten vuoden 1987 Tonightin, ja se on yhtyeen toistaiseksi uusin julkaisu. Yhtyeen aiemmista kokoonpanoista albumilla soittaa ainoastaan perustajajäsen Cameron Hawkins.
Transformationin musiikki yhdistelee yhtyeen aiempia tyylejä 1970- ja 1980-luvuilta ja sekoittaa progressiiviseen rockiin fuusiojazzin ja syntikkapopin elementtejä. FM:n aiemmalle tuotannolle ominaisten science fiction -aiheiden ohella sanoituksissa käsitellään rauhaa, rakkautta ja ympäristönsuojelua. Albumi sai myönteisiä arvosteluja, mutta sen kaupallinen menestys jäi melko vaatimattomaksi.
Sävellystyö ja nauhoitukset

Hawkins ja rumpali Paul DeLong aloittivat uuden materiaalin työstämisen vuonna 2011. Pari vuotta myöhemmin mukaan liittyi viulisti Aaron Solomon. Näyttelijäntöidensä vuoksi Solomon ei aina voinut osallistua äänityksiin, joten yhtyeeseen värvättiin neljäs jäsen, mandoliinia ja alttoviulua soittava Ed Bernard. Kappaleet saivat yleensä alkunsa Hawkinsin ja DeLongin pohjatyöstä, joiden pohjalta yhtye kehitti kappaleita yhdessä eteenpäin. Kaikki jäsenet osallistuivat kappaleiden kehittämiseen, mutta niiden viimeistelystä vastasi Hawkins. Lopuksi hän kirjoitti kappaleisiin sanoitukset, mitä piti kaikkein vaikeimpana osuutena.
Äänitykset tapahtuivat muusikoiden kotistudioissa, eikä koko yhtye ollut missään vaiheessa äänityksiä fyysisesti samassa paikassa. Tuottajaksi tuli useita kanadalaisia progressiivisia yhtyeitä tuottanut Terry Brown (muun muassa Rush ja Klaatu), ja kansikuvan maalasi Paul Till, jonka taidetta nähtiin jo yhtyeen ensimmäisissä konserteissa 1970-luvun puolivälissä.
Musiikillinen tyyli

Transformation yhdistelee yhtyeen aiempien albumien tyylejä, ja siinä on vaikutteita sekä progressiivisesta rockista ja fuusiojazzista että 1980-luvun syntikkapopista. Sanoituksissa käsitellään yhtyeen aiemmille albumeille ominaisia science fiction -aiheita, mutta myös rauhan, rakkauden ja ympäristönsuojelun kaltaisia aiheita. Kappaleiden pohjan muodostavat monimutkaiset rumpukuviot ja voimakkaat bassomelodiat, joiden päälle rakentuvat syntetisaattorien sekä jousi- ja kielisoittimien melodiat. Suurin osa kappaleista on kestoltaan viidestä kahdeksaan minuuttiin.
Transformation eroaa tyylillisesti yhtyeen aiemmasta tuotannosta huomattavan paljon, mikä oli tietoinen ratkaisu. Hawkinsin mukaan yhtyeen tavoitteena oli tehdä mahdollisimman progressiivinen albumi, joka olisi ”kaupallinen itsemurha”.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Background Magazine: 
Prog Archives: 
Transformation ei saavuttanut mainittavampaa valtavirran näkyvyyttä, mutta sen vastaanotto progressiivisen rockin harrastajien parissa oli myönteinen.
Louder Soundin Phil Ashcroft kuvailee Transformationia orgaaniseksi mutta eklektiseksi albumiksi, jonka monikerroksiset kappaleet ovat sekä oikukkaita että miellyttävän tutunoloisia. Kokonaisuutta Ashcroft kuvailee erääksi FM:n parhaista. Background Magazinen Henri Strikin mukaan albumi eroaa huomattavasti yhtyeen aiemmasta tuotannosta, mitä sen nimikin heijastelee. Hän arvelee Transformationin tyydyttävän niitä faneja, jotka haluavat kuulla FM:n uudistuvan, mutta tuottavan pettymyksen niille, jotka kaipaavat yhtyeen klassikkoalbumien tyyliä. Strik itse kuitenkin pitää levystä, jolla hänen mielestään on pelkästään vahvoja kappaleita, ja antaa sille arvosanaksi neljä tähteä viidestä.
The Progressive Aspect -sivuston Bob Mulveyn mukaan albumi on muhkeasti tuotettua progressiivista rockia, joka tarjoaa tarttuvia melodioita ja yllätyskäänteitä. Wall of Sound -verkkosivun Neil Hobkirk vertaa Transformationin teemoja Yesin Heaven & Earth -albumiin vuodelta 2014 ja sanoo sen onnistuvan siinä missä Heaven & Earth epäonnistuu. Hobkirk tulkitsee FM:n musiikille ominaisen eskapismin siirtyneen vieraista maailmoista maapallolle: utopia ei odota avaruudessa vaan ihmiskunnan on itse muututtava, jotta parempi huominen olisi mahdollinen. Prog Archives -sivustolla kuvaillaan FM:n siirtyneen popin ja progressiivisen rockin rajamailta selkeämmin progressiivisen musiikin pariin. Yhtyeen perinteet ovat kuitenkin läsnä jousisoittimien runsaassa käytössä, Hawkinsin nuorekkaassa lauluäänessä ja optimistisessa yleissävyssä. Kehuja saa erityisesti yhtyeen kyky käyttää epätavallisia tahtilajeja luontevasti, musiikin tarttuvuudesta tinkimättä.
Kappaleet

”Brave New Worlds” (5:37)
”Cosmic Blue” (4:43)
”Reboot Re-awaken” (5:30)
”Children of Eve” (4:56)
”Safe and Sound” (6:21)
”Tour of Duty” (7:34)
”The Love Bomb (Universal Love)” (5:29)
”Soldiers of Life” (4:14)
”Heaven on Earth” (3:58)
Kokoonpano

Edward Bernard – viulu, alttoviulu, mandoliini, taustalaulu
Paul DeLong – rummut, lyömäsoittimet
Cameron Hawkins – syntetisaattori, bassokitara, laulu
Aaron Solomon – viulu, taustalaulu
Valkeakosken Sanomat

Valkeakosken Sanomat (lyhennetty VS) on poliittisesti sitoutumaton Valkeakosken ja Sääksmäen alueen kattava sanomalehti. Lehti ilmestyy kaksi kertaa viikossa, maanantaisin ja torstaisin. Lehden päätoimittaja on Mari Tuohiniemi. Valkeakosken Sanomat kuului vuoden 2020 maaliskuuhun saakka Alma Media -konserniin. Sen omistaa maaliskuusta 2020 lähtien Sanoma.
Lehti alkoi ilmestyä vuonna 1922 nimellä Sääksmäen Sanomat. Vuonna 1927 sen nimeksi muuttui Valkeakosken ja Sääksmäen Sanomat ja nykyisen nimensä Valkeakosken Sanomat lehti sai vuonna 1945.
Aiheesta muualla

Valkeakosken Sanomat
Uimahypyt kesäolympialaisissa 1912

Uimahypyt
Vuoden 1912 kesäolympialaisten uimahypyt järjestettiin 6. – 15. heinäkuuta 1912. Tämä oli kolmas kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 57 osanottajaa kymmenestä eri maasta.
Mitalistit > Miehet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 3 metrin ponnahduslauta |  Paul Günther |  Hans Luber |  Kurt Behrens |
| Vaihtelevat kerroshypyt |  Erik Adlerz |  Albert Zürner |  Gustaf Blomgren |
| Suorat kerroshypyt |  Erik Adlerz |  Hjalmar Johansson |  John Jansson |
Mitalistit > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 10 metrin kerroshypyt |  Greta Johansson |  Lisa Regnell |  Isabelle White |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ruotsi | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 2. |  Saksan keisarikunta | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 3. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 0 | 1 | 1 |
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – miesten 10 kilometrin avovesiuinti

Miesten 10 kilometrin avovesiuinti Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 5. elokuuta Odaiba Marine Parkissa.
Karsinnat

Olympialaisiin pääsee 25 uimaria. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kaksi urheilijaa. 10 urheilijaa valitaan MM-kilpailujen 2019 perusteella. Yhdeksän valitaan erillisen karsintatapahtuman perusteella. Loput viisi paikkaa jaetaan maanosittain. Isäntämaa Japanille on varattu yksi kiintiöpaikka.
Karsinnat > Paikan varmistaneet urheilijat

| Karsintatapa | Määrä | Urheilijat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa | 1 |  |  |
| MM–kilpailut 2019 | 10 |  Florian Wellbrock (GER)    Marc-Antoine Olivier (FRA)    Rob Muffels (GER)    Kristóf Rasovszky (HUN)    Jordan Wilimovsky (USA)    Gregorio Paltrinieri (ITA)    Ferry Weertman (NED)    Alberto Martínez (ESP)    Mario Sanzullo (ITA)    David Aubry (FRA) |  |
| Kansainvälinen karsintakilpailu | 9 |  |  |
| Alueelliset karsintakilpailut | 5 |  |  |
| Yhteensä | 25 |  |  |
Lähde:
Päivitetty: 15. tammikuuta 2020
Aleksei Bortnik

Aleksei Bortnik vuonna 2010.
Aleksei Bortnik (s. 1983 Moskova, Venäjä) on venäläinen suunnistaja. MM-kilpailuissa Bortnikin paras saavutus henkilökohtaisilla matkoilla on pitkän matkan 13. sija Savoien MM-kilpailuissa 2011. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa henkilökohtaisilla matkoilla on keskimatkan viides sija vuodelta 2010. Sama tulos on myös hänen paras sijoituksensa yksittäisessä suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on parhaimmillaan saavuttanut kaksi kertaa 42. sijan vuonna 2010 ja vuonna 2011. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti kultaa viestissä vuonna 2003, pronssia pitkällä matkalla vuonna 2002 ja pronssia keskimatkalla vuonna 2003.
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – miesten 100 metrin vapaauinti

Miesten 100 metrin vapaauinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 27. – 29. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat

Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| A-raja   48.57 | 2 |  Australia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   48.57 | 2 |  Brasilia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   48.57 | 2 |  Italia | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   48.57 | 2 |  Japani | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   48.57 | 2 |  Kiina | He Junyi   Yu Hexin |
| A-raja   48.57 | 2 |  Ranska | Mehdy Metella   Clement Mignon |
| A-raja   48.57 | 2 |  Unkari | Nandor Nemeth   Szebasztian Szabo |
| A-raja   48.57 | 2 |  Venäjän olympiakomitea | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   48.57 | 2 |  Yhdysvallat | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   48.57 | 1 |  Alankomaat | Kyle Stolk |
| A-raja   48.57 | 1 |  Algeria | Oussama Sahnoune |
| A-raja   48.57 | 1 |  Belgia | Pieter Timmers |
| A-raja   48.57 | 1 |  Etelä-Korea | Sunwoo Hwang |
| A-raja   48.57 | 1 |  Iso-Britannia | Duncan Scott |
| A-raja   48.57 | 1 |  Puerto Rico | Josean Massucco |
| A-raja   48.57 | 1 |  Trinidad ja Tobago | Dylan Carter |
| A-raja   48.57 | 1 |  Ukraina | Sergii Shevtsov |
| A-raja   48.57 | 1 |  Uzbekistan | Khurshidjon Tursunov |
B-raja   50.03: 
| Yhteensä | 21 |  |  |
Lähde:
Päivitetty: 13. tammikuuta 2020
Aikataulu

Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 27. heinäkuuta | 19:00 | Alkuerät |
| 28. heinäkuuta | 10:30 | Välierät |
| 29. heinäkuuta | 10:30 | Loppukilpailu |
Tuntematon mies

| Tuntematon mies Levil |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. joulukuuta 2008
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Liekki-P, Don P, ClymaX, Maramice, Joniveli, Eemo1, Jake the Break, R-Jaarli
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 50.05
 Levy-yhtiö: Hawaii Records
Levilin muut julkaisut
| Ironisii miehii 2007 | Tuntematon mies 2008 | Peeaa 2009 |
Tuntematon mies on rap-artisti Levilin ensimmäinen studioalbumi. Sen julkaisi Hawaii Records 17. joulukuuta 2008.
Kappaleet

Väijytys (Intro)
Tuntematon mies
Takas labraan (mukana Tykopaatti)
Ajatuksen abstrakti tahti
Luonnollinen (mukana Laiska Leppone)
Tuliaiset
6euroo
Livel tyylil (Tunnepohjalta)
Oranssi katuvalo (mukana Haamu)
Ne kuuntelee mua
Kuolleet kukat
Ikuisesti etsimässä
Minttukossu loppu (Outro)
Takas labraan (Remix) (mukana ClymaX & Tykopaatti)
Biitit

Liekki-P: 1
Don P: 2
ClymaX: 3, 5, 8, 10, 14
Maramice: 4, 9, 12
Joniveli: 6
Eemo1: 7
Jake the Break: 11
R-Jaarli: 13
Arvostelut

Tuoreet Platat:
Uinti kesäolympialaisissa 2020 – miesten 100 metrin selkäuinti

Miesten 100 metrin selkäuinnissa Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 25.–27. heinäkuuta 2021 Tokyo Aquatics Centressä.
Karsintarajan rikkoneet urheilijat

Tapahtumaan voi osallistua sellaiset urheilijat, jotka ovat rikkoneet ns. A-rajan eli olympialaisten karsintarajan. Samasta maasta saa osallistua kuitenkin korkeintaan kaksi urheilijaa yhdelle matkalle. Jos 878 uimarin kokonaisraja olympialaisten uintiin ei ole täyttynyt A-rajan rikkoneista uimareista, voi olympialaisiin päästä B-rajan, eli olympialaisten valintarajan, rikkoneet urheilijat. FINA kutsuu nämä urheilijat olympialaisiin.
| Karsintatapa | Määrä | Maa | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| A-raja   53.85 | 2 |  Australia | Mitchell Larkin   William Xu Yang |
| A-raja   53.85 | 2 |  Italia | Thomas Ceccon   Simone Sabbioni |
| A-raja   53.85 | 2 |  Ranska | Yohann Ndoye-Brouard   Mewen Tomac |
| A-raja   53.85 | 2 |  Romania | Robert Glinta   Daniel Martin |
| A-raja   53.85 | 2 |  Unkari | Richard Bohus   Adam Telegdy |
| A-raja   53.85 | 2 |  Venäjän olympiakomitea | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   53.85 | 2 |  Yhdysvallat | Yli kaksi urheilijaa |
| A-raja   53.85 | 1 |  Brasilia | Guilherme Guido |
| A-raja   53.85 | 1 |  Espanja | Hugo González |
| A-raja   53.85 | 1 |  Irlanti | Shane Ryan |
| A-raja   53.85 | 1 |  Iso-Britannia | Luke Greenbank |
| A-raja   53.85 | 1 |  Israel | Yakov-Yan Toumarkin |
| A-raja   53.85 | 1 |  Itävalta | Bernhard Reitshammer |
| A-raja   53.85 | 1 |  Japani | Ryosuke Irie |
| A-raja   53.85 | 1 |  Kanada | Markus Thormeyer |
| A-raja   53.85 | 1 |  Kiina | Xu Jiayu |
| A-raja   53.85 | 1 |  Kreikka | Apostolos Christou |
| A-raja   53.85 | 1 |  Singapore | Zheng Wen Quah |
| A-raja   53.85 | 1 |  Valko-Venäjä | Mikita Tsmyh |
B-raja   55.47: 
| Yhteensä | 22 |  |  |
Lähde:
Päivitetty: 26. maaliskuuta 2021
Aikataulu

Ajat ovat Japanin aikaa (UTC+9).
| Päivä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 25. heinäkuuta | 19:00 | Alkuerät |
| 26. heinäkuuta | 10:30 | Välierät |
| 27. heinäkuuta | 10:30 | Loppukilpailu |
Valkeakosken helluntaiseurakunta

| Valkeakosken helluntaiseurakunta |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  itsenäinen
Perustettu:  1955
Pastori:  Suvi Pukarinen Tuomas Pukarinen
Pääkirkko:  Antinniementie 1 37630 Valkeakoski
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkeakosken helluntaiseurakunta on Valkeakoskella toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1955. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Valkeakosken keskustassa Antinniementiellä. Seurakunnan pastoreina toimivat Suvi ja Tuomas Pukarinen.
Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, sielunhoito sekä teetupatyö. Lähetystyötä seurakunta tulee Fida Internationalin kautta.
Historia

Helluntaiherätys saapui Valkeakoskelle vuonna 1926. Säännölliset kokoukset alkoivat vuosien 1937–1938 aikana Emmi Pjut`in kodissa yhdessä toijalalaisten kanssa. Vuonna 1941 Uuno Laakso piti kokouksia Säterin mäellä. Sodan jälkeen helluntailaiset, vapaakirkolliset ja pelastusarmeijalaiset kokoontuivat yhteisiin rukouskokuksiin ja työ monipuolistui pyhäkoulujen ja kitarakuorojen kautta.
Vuonna 1947 Valkeakosken helluntailaiset liittyivät rukouspiirinä Tampereen helluntaiseurakuntaan. Paikkakunnalla pidettiin 1950-luvulla telttakokouksia. Itsenäinen seurakunta perustettiin 25. tammikuuta 1955. Seurakunta kokoontui alkuaikoinaan teurastamosta rukoushuoneeksi kunnostetussa talossa, joka toimi nykyisen kirjaston paikalla. Seuraava kokoontumistila oli Apiankadulla, jonka seurakunta osti omakseen.
Turkmenialainen tyttöystävä

| Turkmenialainen tyttöystävä Leevi and the Leavings |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. kesäkuuta 1993
 Tuottaja(t): Kari Kalén, Pekka Aarnio, Gösta Sundqvist
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 38.49
 Levy-yhtiö: Pyramid
Listasijoitukset
  4. (27/1993 ja 29/1993)
Leevi and the Leavingsin muut julkaisut
| Menestyksen salaisuus 1992 | Turkmenialainen tyttöystävä 1993 | Leevi and the Leavings ‎– Suomen parhaat 1994 |
Turkmenialainen tyttöystävä on Leevi and the Leavings -yhtyeen kymmenes albumi, ja se julkaistiin vuonna 1993. Levy on yhtyeen viimeinen LP-muodossa julkaistu albumi.
Kappaleet

Turkmenialainen tyttöystävä – 4.11
Toteemipaalu – 4.12
Mieletön Melinda – 3.17
Yön tuoksut – 3.26
Kuin jäisellä peltikatolla – 4.18
Pohjoisen taivaan alla – 3.54
Lumettoman talven tarinoita – 3.36
Muurahaisen munat – 1.45
Miesten kesken – 3.44
Kuudentoista vuoden yhtäjaksoinen sade – 3.11
Kyyhkynen ja kyykäärme – 3.15
Kokoonpano

Gösta Sundqvist ‎– laulu, sähkökitara, puupuhaltimet, piano ja kosketinsoittimet
Risto Paananen ‎– basso, akustinen kitara, kosketinsoittimet ja taustalaulu
Juha Karastie ‎– sähkö- ja akustinen kitara, mandoliini, banjo, oboe ja kosketinsoittimet
Niklas Nylund ‎– lyömäsoittimet, kitara ja kosketinsoittimet
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Haije Sundqvist – taustalaulu
Tarja Merivirta – taustalaulu
Sergei Prjahin – lisäkitara
Emilio Pacheco – sormipiano, charango, kenacho, bombo, mohoceno
Riina Silpoja – alttoviulu, urut, haitari, taustalaulu
Sanna Silpoja – viulu, sello, huilu, taustalaulu
Kokoonpano > Muut tekijät

Kari Kalén – tuottaja
Pekka Aarnio – tuottaja, taustalaulu
Sakari Riipinen – kansikuva, valokuvat
Aiheesta muualla

Turkmenialainen tyttöystävä discogs.com-sivustolla
Leevi and the Leavings
| --- | --- |
Studioalbumit:   Suuteleminen kielletty  Mies joka toi rock ’n’ rollin Suomeen  Kadonnut laakso  Raha ja rakkaus  Perjantai 14. päivä  Häntä koipien välissä  Musiikkiluokka  Varasteleva joulupukki  Raparperitaivas  Turkmenialainen tyttöystävä  Rakkauden planeetta  Käärmenäyttely  Kerran elämässä  Bulebule  Onnen avaimet  Hopeahääpäivä 
EP:t:   Jos taivaalta sataisi rahaa 12″  Joulutarinoita 12″  Pikku prinsessa 12″ 
Valikoidut singlet:   Mitä kuuluu, Marja-Leena? / Rakas Annika…  Sadan vuoden yksinäisyys  Nuoret miljonäärit  Muotitietoinen / Ei tytöt sitä tietää saa  Pojat tanssimaan / Onnelliset  Kyllikki / Jos taivaalta sataisi rahaa  Poika nimeltä Päivi / Hannu ja Kerttu  Kerro terveiset lapsille / Pohjois-Karjala (Skandinavia Mix)  Rin Tin Tin / Mäyrä  Teuvo, maanteiden kuningas / Pimeä tie, mukavaa matkaa  Sopivasti lihava / Pimeä tie, mukavaa matkaa  Amalia / Elina, mitä mä teen?  Isojen tyttöjen yö / Jos Helsinki on kaunis  Unelmia ja toimistohommia / Pihlajankukka  Raparperitaivas / Miranda  Jossain on kai vielä joulu / Elämä ikkunan takana  Tikapuut taivaaseen / Paskaa lapsille  Pohjoisen taivaan alla / Kuudentoista vuoden yhtäjaksoinen sade / Muurahaisen munat  Turkmenialainen tyttöystävä / Kyyhkynen ja kyykäärme  Vasara ja nauloja / Sunnuntaiksi San Fransiscoon  Itkisitkö onnesta? / Vakosamettihousuinen mies  Lähtölaskenta pieneen sydämeen / Tuhlaajapoika  Laura Jenna Elli Noora Aleksandra Camilla Jurvanen / Matkalla Motowniin  Ihan tavalliset tennissukat / Ihanasti sanottu 
Kokoelmat:   Leevi and the Leavings  Salaiset numerot  Unelmia ja toiveita  Menestyksen salaisuus  Leevi and the Leavings – Suomen parhaat  Lauluja rakastamisen vaikeudesta  20 suosikkia – Itkisitkö onnesta  Keskiviikko… 40 ensimmäistä hittiä  Torstai… 40 seuraavaa hittiä  Stereogramofoni – Sinkkuelämää vuosien varrelta  Keskeneräinen sinfonia  Matkamuistoja – kaikki singlet 1978–2003 
Videotallenteet:   Mediakomppania: Dokumentti Gösta Sundqvistista (1990) 
Kirjat:   Raparperitaivas  Cyrano ja hullu koira 
Muuta:   Diskografia  Luettelo kappaleista  Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille
Air Berlin

| Air Berlin |
| --- | --- |

 IATA: AB  –  ICAO: BER 
Kutsukoodi:  AIR BERLIN
Perustettu:  1978
Lakkautettu:  28. lokakuuta 2017
Laivaston koko:  151 (ennen konkurssia)
Kohteiden määrä:  163
Solmukohdat:  Berliini Düsseldorf Nürnberg Palma de Mallorca
Emoyhtiö:  Air Berlin PLC
Kotipaikka:   Berliini, Saksa
Kanta-asiakasohjelma:  Topbonus
Allianssi:  Oneworld (2012–2017)
Avainhenkilö(t):   Wolfgang Prock-Schauer Ulf Hüttmeyer Christoph Debus Elke Schütt Helmut Himmelreich Thomas Ney
Yhtiön sivut:  www.airberlin.com
Boeing 737-800
Air Berlin GmbH & Co Luftverkehrs KG, josta julkisuudessa käytetään useimmiten nimityksiä airberlin, Air Berlin tai airberlin.com, oli Saksan toiseksi suurin ja Euroopan kuudenneksi suurin lentoyhtiö. Air Berlin ja sen tytäryhtiöt kuljettivat vuonna 2010 33,6 miljoonaa matkustajaa.
Lentoyhtiö hakeutui 15. elokuuta 2017 konkurssiin, sen jälkeen kun sen arabiemiirikuntalainen emoyhtiö Etihad Airways päätti lopettaa sen taloudellisen tukemisen. Saksan valtio tarjosi Air Berlinille niin sanottua välirahoitusta, jotta yhtiö pystyi jatkamaan toimintaansa väliaikaisesti. Air Berlin vähensi lentotoimintaansa vähitellen konkurssin jälkeen, ja yhtiön koko lentotoiminta IATA-koodilla AB päättyi 28. lokakuuta 2017. Pääosa Air Berliinin kalustosta ja liiketoiminnasta myytiin Lufthansalle sekä EasyJetille.
Historia > 1970-luku

Air Berlin Inc. perustettiin berliiniläisenä charter-lentoyhtiönä heinäkuussa  1978 USA:n Oregonin osavaltiossa USA:n ilmailuviranomaisen FAA hyväksynnällä, koska 2. maailmansodan jälkeen Saksojen yhdistymiseen asti vuonna 1990 ainoastaan voittajavaltioiden lentokoneet saivat lentää Länsi-Berliiniin. Lentoyhtiön virallisena kotipaikkana oli USA:n Floridan osavaltiossa sijaitseva Miami. Yhtiön ensimmäinen lento 28. huhtikuuta 1979 Boeing 707 -koneella suuntautui Berliinistä Palma de Mallorcalle. Air Berlin erikoistui lentoihin Välimeren alueen kohteisiin. Mallorca oli vielä pitkään Air Berlinin tärkein kohde.
Historia > 1990-luku

Saksojen yhdistymisen jälkeen myös Liittoutuneiden suvereniteetti ilmatilaan päättyi, joten hyväksyntä oli tarpeen siirtää Saksan liittotasavallan ilmailuviranomaiselle Luftfahrt-Bundesamt (LBA). 16. huhtikuuta 1991 yhtiön uudeksi toiminimeksi tuli Air Berlin GmbH & Co. Luftverkehrs KG. Seuranneena aikana toimitusjohtaja Joachim Hunold muutti yhtiön yritysprofiilia perusteellisesti. Alkuaan pienestä charter-lentoyhtiöstä kehittyi vähitellen Saksan toiseksi suurin lentoyhtiö reittiyhtiön kaltaisine verkostoineen. Vuodesta 1999 lähtien Air Berlin oli Kansainvälisen ilmakuljetusliiton IATA:n jäsen.