Falun Gong
Kansainvälinen suhtautuminen > Kiistanaiheet

Eräs kaikkein vahvimmista Falun Gongiin liittyvistä kiistanaiheista on Kiinan hallituksen määritelmä, joka väittää Falun Gongin olevan xiejiao—toisin sanoen ”harhaoppinen järjestö”, ”paha uskonto” tai ”paha kultti”. Näkemys siitä, että Falun Gong olisi kultti, on saanut kannatusta Kiinan valtiollisessa propagandassa sekä joidenkin ”kulttien vastaisen liikkeen” (anti-cult movement, ACM) kannattajien keskuudessa, mutta akateeminen tutkimus on suurimmalta osin torjunut tämän käsityksen.
Kiinan buddhalaisyhdistys, joka oli huolissaan buddhalaisten kääntymisestä Falun Gongin harjoittajiksi, oli ensimmäinen, joka nimitti Falun Gongia xiejiaoksi vuoden 1996 loppupuolella. Käsitteen kirjaimellinen käännös on ”harhaoppinen opetus”, mutta Falun Gongin vastaisen propagandakampanjan englanninkielisissä versioissa se käännettiin ”pahaksi kultiksi” (”evil cult”). Länsimainen media otti aluksi käsitteen käyttöön Kiinan hallituksen mediaraporttien perusteella, mutta alkoi pian käyttää vähemmän latautuneita nimityksiä.
Heinäkuusta 1999 alkaen Kiinan viranomaiset pyrkivät väittämään, että Li Hongzhi oli rikastunut menetelmää opettamalla. Tämä johti jonkinasteiseen debattiin siitä, oliko Li ansainnut menetelmällä rahaa Kiinassa, ja jos oli, kuinka paljon. Vuosina 1992–1994, kun Li piti luentosarjoja ympäri Kiinaa paikallisten qigong-yhdistysten kutsumana, hän veloitti luentosarjoistaan, mutta osallistumismaksut olivat huomattavasti alhaisempia kuin kilpailevilla qigong-menetelmillä, ja paikalliset qigong-yhdistykset saivat niistä itselleen merkittävän osan. Li perusteli palkkioita matkakuluilla ja muilla kustannuksilla, ja toisinaan hän lahjoitti rahan hyväntekeväisyyteen. Vuonna 1994 Li lopetti maksujen keräämisen kokonaan ja otti siitä lähtien kannan, että Falun Gongin on aina oltava ilmaista. Kaikki Falun Gongiin liittyvä materiaali on ladattavissa maksuttomasti Internetistä.
Dai Qing (2000) väittää Li'n ansainneen vuonna 1997 yli 10 miljoonaa yuania kirjanmyynnillä, joskin Dain mielestä ”Li'n tulot olivat legitiimimpiä kuin hallituksen korruptoituneiden virkamiesten”. Sen sijaan Ian Johnsonin (2004) mukaan Li Hongzhi ei saanut kirjoistaan minkäänlaisia rojalteja sinä aikana, kun niiden suosio oli Kiinassa huipussaan, sillä kaikki kirjat olivat bootleg-julkaisuja viranomaisten kiellettyä Falun Gong -materiaalien julkaisun vuonna 1996 hillitäkseen harjoittajien määrän kasvua.
Vaikka akateemisten tutkijoiden mukaan Falun Gongin organisaatiorakenne on epämuodollinen ja ei-hierarkkinen, Kiinan viranomaiset ovat pyrkineet esittämään Falun Gongin hierarkkisena ja hyvin rahoitettuna organisaationa, joka pystyy mobilisoimaan miljoonia harjoittajia. James Tong sanoo, että hallituksen intresseissä oli esittää Falun Gong tiukasti organisoituneena: ”Mitä organisoituneemmalta Falun Gong saatiin näyttämään, sitä oikeutetumpaa yhteiskunnallisen järjestyksen nimissä toteutettu tukahduttaminen olisi”. Tong päätyy siihen lopputulokseen, että kommunistipuolueen väitteillä ei ollut ”sisäistä tai ulkoista todistusaineistoa tukenaan”, ja että pidätyksistä ja tutkimuksista huolimatta viranomaiset eivät koskaan pystyneet ”uskottavasti vastaamaan Falun Gongin esittämiin puolustuksiin”.
Falun Gongin konservatiiviset moraaliopetukset ovat herättäneet jonkin verran kiistaa länsimaiden edistyksellisissä piireissä. Esimerkiksi vuonna 2001 San Franciscon kaupunginvaltuusto nimesi Li Hongzhi'n ehdokkaaksi Nobelin rauhanpalkinnolle, mutta ehdotuksesta luovuttiin painostuksen vuoksi sillä perusteella, että Falun Gongin opetukset pitävät homoseksuaalisuuden harjoittamista moraalittomana toimintana. Falun Dafa -tiedotuskeskuksen mukaan Falun Gong toivottaa homot, lesbot ja biseksuaalit tervetulleiksi harjoittamaan menetelmää ja sanoo, ettei heihin suhtauduta millään erityisellä tavalla; vaikka Falun Gongin opetusten mukaan jotkut teot ”tuottavat enemmän karmaa”, tämä ei tiedotuskeskuksen mukaan tarkoita, että Falun Gongilla olisi mitään asiaan liittyvää agendaa, yhteiskunnallista kantaa tai muita säädöksiä.
Tutkijoiden mielipiteet vaihtelevat siitä, sisältyykö Falun Gongiin apokalyptisiä piirteitä, ja jos kyllä, mitä ne käytännössä tarkoittavat. Li Hongzhi'n mukaan ihmiskunta on tuhoutunut 81 kertaa, ja joidenkin tulkintojen mukaan sen seuraava tuhoutuminen saattaa olla käsillä. The New York Times mukaan ainakin eräs harjoittaja oli sitä mieltä, että tiedossa olisi ”jokin yllättävä muutos, joka osoittautuisi hyväksi hyvien ihmisten kannalta mutta huonoksi pahojen ihmisten kannalta”. Los Angelesin yliopiston (UCLA) Kiinan-tutkimuksen laitoksen apulaisjohtaja Richard Gunde on sanonut, että Falun Gongissa on kyse aivan erilaisesta ilmiöstä kuin niissä kulteissa, jotka keskittyvät kuolemaan ja tuomiopäivään; Falun Gong lupaa harjoittajilleen vain pitkän ja terveen elämän. Gunden mukaan ”Falun Gongilla on yksinkertainen ja harmiton eettinen sanoma, ja Li Hongzhi on epätavallisista ellei jopa oudoista lausunnoistaan huolimatta monin tavoin vaatimaton ja matalaa profiilia pitävä henkilö”. Uskontotieteen professori Craig Burgdoff on todennut, että paikallisella tasolla Li'n fantastisilla väitteillä näyttää olevan hyvin vähän teologista merkitystä, sillä Falun Gongin harjoittaminen ei vaadi Li'n kaikkien opetusten kritiikitöntä hyväksyntää, eikä toisia harjoittajia pyritä painostamaan dogmaattiseen ortodoksiaan.