stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Australian Grand Prix 2005
Kilpailu > Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6 |  Giancarlo Fisichella | Renault | 57 | 1.24.17,336 | 1 | 10 |
| 2 | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 57 | +5,553 | 11 | 8 |
| 3 | 5 |  Fernando Alonso | Renault | 57 | +6,712 | 13 | 6 |
| 4 | 14 |  David Coulthard | Red Bull-Cosworth | 57 | +16,131 | 5 | 5 |
| 5 | 7 |  Mark Webber | Williams-BMW | 57 | +16,908 | 3 | 4 |
| 6 | 10 |  Juan Pablo Montoya | McLaren-Mercedes | 57 | +35,033 | 9 | 3 |
| 7 | 15 |  Christian Klien | Red Bull-Cosworth | 57 | +38,997 | 6 | 2 |
| 8 | 9 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 57 | +39,633 | 10 | 1 |
| 9 | 16 |  Jarno Trulli | Toyota | 57 | +1.03,108 | 2 |  |
| 10 | 12 |  Felipe Massa | Sauber-Petronas | 57 | +1.04,393 | 18 |  |
| 11 | 3 |  Jenson Button | BAR-Honda | 56 | Keskeytys | 8 |  |
| 12 | 17 |  Ralf Schumacher | Toyota | 56 | +1 kierros | 15 |  |
| 13 | 11 |  Jacques Villeneuve | Sauber-Petronas | 56 | +1 kierros | 4 |  |
| 14 | 4 |  Takuma Satō | BAR-Honda | 55 | Keskeytys | 20 |  |
| 15 | 19 |  Narain Karthikeyan | Jordan-Toyota | 55 | +2 kierrosta | 12 |  |
| 16 | 18 |  Tiago Monteiro | Jordan-Toyota | 55 | +2 kierrosta | 14. |  |
| 17 | 20 |  Patrick Friesacher | Minardi-Cosworth | 55 | +4 kierrosta | 16 |  |
| Kesk. | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 42 | Kolari (Heidfeld) | 19 |  |
| Kesk. | 8 |  Nick Heidfeld | Williams-BMW | 42 | Kolari (Schumacher) | 7 |  |
| Kesk. | 21 |  Christijan Albers | Minardi-Cosworth | 16 | Vaihdelaatikko | 17 |  |
Lähde:
Kimi Räikkönen lähti kilpailuun varikolta auton sammuttua lähtöruudukkoon.
Kierrosmäärää vähennettiin yhdellä ylimääräisen lämmittelykierroksen takia.
Kilpailu > Johtokierrokset

| Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- | --- |
| 6 |  Giancarlo Fisichella | Renault | 1–23, 25–42, 45–57 |
| 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 24 |
| 5 |  Fernando Alonso | Renault | 43–44 |
Muuta

Red Bull-tallin ensimmäinen kilpailu.
Tiago Monteiroin, Narain Karthikeyanin, Christijan Albersin ja Patrick Friesacherin uran ensimmäinen kilpailu.
Juan Pablo Montoyan ensimmäinen kilpailu McLarenilla.
Mark Webberin ensimmäinen kilpailu Williamsilla.
Nick Heidfeldin ensimmäinen kilpailu Williamsilla.
David Coulthardin ensimmäinen kilpailu Red Bullilla.
Jacques Villeneuven ensimmäinen kilpailu Sauberilla.
Ralf Schumacherin ensimmäinen kilpailu Toyotalla.
Djanglanmey

Djanglanmey
| --- | --- |
Sijainti:  Grand-Popo Benin
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Djanglanmey on Grand-Popon piirikunnan arrondissementti Monon departementissa Beninissä. Seutu sijaitsee noin 19 kilometriä Grand-Popon risteyksestä Carrefourista pohjoiseen.
Vuonna 2013 maaseutupaikkakunnalla oli 5 828 asukasta.
Djaptodji

| Djaptodji |
| --- | --- |
 Djaptodji
 Koordinaatit: 15°38′11″N, 3°22′12″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Piiri:  Douentzan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3 252 km²
Väkiluku (2009):  36 300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Djaptodji (myös Diaptodji) on maalaiskunta Moptin alueen Douentzan piirissä Malissa. Sen keskuspaikka N’Gouma sijaitsee Nigerjoen tulvajärven rannalla sata kilometriä Douentzasta luoteeseen. Kunnassa on 36 300 asukasta (vuonna 2009).
Djaptodjin kunnan pinta-ala on 3 252 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Douentzan piirin Gandamian, Koraroun ja Dangol-Borén, lännessä Moptin piirin Korombanan, pohjoisessa Timbuktun alueen Niafunkén piirin Fittougan ja idässä Gourma-Rharousin piirin Bambara Maoudén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Nigerjoen haara Koli-Koli ruokkii kahta suurta järveä, Aougoundoua ja Niangayea.
Kuntaan kuuluu 62 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaiden enemmistö on fulbeja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu bambaroita, songhaita, tuaregeja ja bozoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Markkinapaikkoja ovat N’Gouma, Kanioumé ja Taakouti. Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Kuivana aikana voidaan ajaa kuorma- tai maastoautolla Douentzaan, Boréen, Korientzéen ja Bambara Maoundéen.
Djane Lavoie-Herz

Djane Lavoie-Herz (s. Lavoie; 1889 Ottawa, Kanada – ? New York, Yhdysvallat) oli kanadalainen pianisti ja pianopedagogi. Hän opiskeli Montrealissa Alfred La Libertén johdolla ja vuoden 1905 jälkeen Lontoossa, Pariisissa, Berliinissä ja Brysselissä. Viimeksi mainitussa hän sai opetusta sekä La Libertéltä että tämän opettajalta Aleksandr Skrjabinilta. Berliinissä Lavoie-Herzin opettajana toimi Artur Schnabel.
Lavoie-Herzin resitaalit vuosina 1908–1914 Ottawassa, Montrealissa ja muualla saivat paljon myönteistä julkisuutta osakseen. Hän omisti resitaalit erityisesti Franz Lisztin, Skrjabinin ja Johannes Brahmsin töille. Lavoie-Herz ja kirjailija Siegfried Herz olivat 1910-luvun alusta asti aviopari. Pariskunta asettui Torontoon vuonna 1914. Lavoie-Herzin oppilaiden joukossa olivat Margaret McCallum, Edwin Gray ja Estelle Beder.
Lavoie-Herz oletettavasti muutti vuonna 1918 Yhdysvaltoihin, todennäköisimmin New Yorkiin, sillä hän toimi vuosina 1918–1921 Ruth Crawford Seegerin pianonsoiton opettajana. Hänen tiedetään opettaneen yksityisesti vielä 1940–1950-luvuilla, mutta hänen kuolinvuotensa ei ole tiedossa.
Duke Dinsmore

| Duke Dinsmore> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1950–1954, 1956
Talli(t):  Kurtis Kraft,  Schroeder,  R Miller,  Ewing
Kilpailuja:  6 (4 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1950
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1956
John Carlyle "Duke" Dinsmore (10. huhtikuuta 1913 Williamstown, Länsi-Virginia, Yhdysvallat – 12. lokakuuta 1985 Fort Lauderdale, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui seitsemään Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1946–1947, 1949–1951, 1953 ja 1956. Hän oli parhaimmillaan kymmenes vuoden 1947 kilpailussa. Hän ei koskaan päässyt kilpailuissaan maaliin asti. Hän ajoi enimmillään 191 kierrosta vuoden 1956 kilpailussa.
Cynic

| Cynic |
| --- | --- |
 Sean Reinert & Paul Masvidal Pariisissa, Ranskassa, 2010.
Tiedot
Toiminnassa:  1987–1994, 2006––
Tyylilaji:  progressiivinen rock, fuusiojazz, tekninen death metal, progressiivinen metalli, alternative rock
Kotipaikka:   Miami, Florida, USA
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Paul Masvidal, kitara, laulu   Jason Gobel, kitara   Sean Malone, basso   Sean Reinert, rummut  
Levy-yhtiö:  Roadrunner Records, 1993   Season of Mist, 2008-  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cynic on vuosina 1987–1994 ja uudelleen vuodesta 2006 eteenpäin toiminut yhdysvaltalainen death metal -yhtye. Cynicin muodostivat Paul Masvidal (kitara ja laulu), Jason Gobel (kitara), Sean Malone (basso) ja Sean Reinert (rummut). Yhtyeen ensimmäistä studioalbumia Focus vuodelta 1993 pidetään deathmetal-genren klassikkona. Kyseisellä albumilla Cynic yhdistelee heavy metallia, jazzia, death metal -laulua, puhdasta laulua ja elektronisia efektejä tavalla, joka tuottaa hyvin omaperäisen äänimaailman. Levyllä on kuultavissa vaikutteita myös progressiivisesta rockista, mikä ilmenee moniosaisten kappalerakenteiden ja tahtilajin vaihdosten muodossa.
Focus-albumin julkaisun jälkeen Cynic keikkaili USA:ssa ja Euroopassa Cannibal Corpsen ja Pestilencen kanssa. Kiertueen jälkeen Cynic alkoi valmistella toista albumia, mutta yhtyeen jäsenillä oli ylitsepääsemättömiä erimielisyyksiä siitä mihin suuntaan musiikkia ryhdytään kehittämään. Cynic hajosi tämän johdosta, mutta ex-jäsenet ovat edelleen aktiivisia muusikoita. Cynicin johtohahmot Paul Masvidal ja Sean Reinert perustivat Aeon Spoke- nimisen progressiivista rockia soittavan yhtyeen. Basisti Sean Malone opettaa musiikin teoriaa Oregonin yliopistossa.
Yhtye koottiin uudelleen vuonna 2007, ja uusi albumi Traced in Air julkaistiin lokakuun lopussa.
Syyskuussa 2021 yhtye ilmoitti julkaisevansa 26. marraskuuta uuden albumin nimeltä Ascension Codes.
Julkaisut

Focus (1993,  Roadrunner Records)
Traced In Air (2008,  Season of Mist)
Kindly Bent to Free Us (2014,  Season of Mist)
Ascension Codes (2021)
EP:t
Re-Traced (2010,  Season of Mist)
Carbon-based Anatomy (2011,  Season of Mist)
The Portal Tapes (2012)
Uroboric Forms – The Complete Demo Recordings (2016)
Cynic (1988)
Reflections of a Dying World (1989)
Cynic (1990)
Cynic (1991)
Denise Bombardier

Denise Bombardier 2012.
Denise Bombardier (18. tammikuuta 1941 Montreal, Kanada – 4. heinäkuuta 2023 Montreal, Kanada) oli kanadalainen ranskankielinen kirjailija, toimittaja ja mediapersoona. Hän oli tunnettu feministi.
Bombardier toimitti Kanadan yleisradioyhtiön CBC:n tv-kanavan ajankohtaisohjelmia 1970-luvulta alkaen. Hän kirjoitti toistakymmentä kirjaa ja lehtiartikkeleita. Bombardier tuomitsi voimakkaasti ranskalaiskirjailija Gabriel Matzneffin, joka kirjoitti omaelämäkerrallisia kirjoja pedofiilisistä taipumuksistaan.
Bombardier kuoli Montrealissa syöpään 82-vuotiaana.
Tunnustukset

Kunnialegioonan arvomerkki 1993
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Denise Bombardier Wikimedia Commonsissa
Journalist Denise Bombardier has died at the age of 82 CTV News.  4.7.2023. (englanniksi)
Quebec columnist and author Denise Bombardier has died at age 82 Montreal Gazette.  4.7.2023. (englanniksi)
EarMUSIC

| earMUSIC |
| --- | --- |

Emoyhtiö:  Edel AG
Perustettu:  2009
Tilanne:  aktiivinen
Tyylilajit:  rock, pop,  metal, alternative rock
Kotimaa:  Saksa
Sijainti:  Hampuri
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
earMUSIC on Edel AG:n tytäryhtiö.
Artisteja

Alan Parsons
Alice Cooper
AndersonPonty Band
Andi Deris
Andre Matos
Angra
Ash
Babymetal
Balsamo Drighton
The Brand New Heavies
Chickenfoot
Chrome Molly
Circle II Circle
Deacon Blue
Dee Snider
Deep Purple
Def Leppard
Devil's Train
DragonForce
Elio e le Storie Tese
EZoo
Foreigner
Gamma Ray
Gizmodrome
Gregorian
H.E.A.T
Helmet
Incognito
Joe Henry
Joe Jackson
Jon Lord
K'S Choice
Kai Hansen
KMFDM
Lisa Stansfield
Marianne Faithfull
Marillion
Myrath
New Model Army
Once Human
Phil Manzanera
Popa Chuppy
The Resistance
Ricky Ross
Run Liberty Run
SAGA
Sinsaenum
Skunk Anansie
SOTO
Status Quo
Stiff Little Fingers
Stratovarius
Tanita Tikaram
Tarja Turunen
Terry Bozzio
Thunder
Unisonic
Van Canto: Vocal Metal Musical
Concertgebouw

Concertgebouw
Concertgebouw vuonna 1902.
Concertgebouw on konserttitalo Amsterdamissa Alankomaissa. Loistavan akustiikkansa vuoksi sitä pidetään yhtenä maailman parhaista. Se avattiin yleisölle vuonna 1888. Concertgebouw on maailman vierailluin klassisen musiikin konserttitalo: siellä pidetään vuosittain 350–400 konserttia, joilla on kuuntelijoita yli 800 000.
Historia

Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Adolf Leonhard van Gendt, joka käytti innoituksena kaksi vuotta aikaisemmin Leipzigiin noussutta Neue Gewandhausia. Rakennustyöt alkoivat kaupungin silloisten rajojen ulkopuolella sijaitsevalla laitumella vuonna 1883. Hiekkaiseen maahan iskettiin kaikkiaan 2 186 kappaletta 12–13 metrin pituisia paaluja.
Talo oli valmis jo vuoden 1886 lopulla, mutta avajaiset viivästyivät. Avajaiskonsertti pidettiin 11. huhtikuuta 1888. 120-henkinen orkesteri ja viidensadan vahvuinen kuoro esittivät Wagnerin, Händelin, Bachin ja Beethovenin musiikkia.
Esityspaikat

Grote Zaal (suuri sali) on 44 metriä pitkä, 28 metriä leveä ja 17 metriä korkea. Yleisöä sinne mahtuu noin 2 000. Suuren salin jälkikaiunta-aika on ilman yleisöä 2,8 ja yleisön läsnä ollessa 2,2 sekuntia. Tämän vuoksi sähköisesti vahvistettua musiikkia ei juurikaan esitetä Concertgebouw’ssa. Soikionmuotoinen Kleine Zaal (pieni sali) on 20 metriä pitkä ja 15 metriä leveä. Se soveltuu erinomaisesti kamarimusiikin ja liedien esittämiseen.
Talon rakentamisen aikaan akustiikan saloja ei vielä tunnettu kovin hyvin, ja sisätiloja onkin jälkikäteen muuteltu useaan otteeseen äänen käyttäytymisen parantamiseksi. Sisätilojen koristelut on kuitenkin pyritty säilyttämään alkuperäisinä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Concertgebouw
Divinyls

Divinyls oli australialainen rock-yhtye. Sen keulahahmot olivat laulaja Christina Amphlett ja kitaristi Mark McEntee.
Amphlett ja McEntee perustivat Divinylsin vuonna 1980. Ainoaksi listaykkössingleksi Australiassa nousi ”I Touch Myself” (1991), joka sijoittui hyvin myös Yhdysvalloissa (#4) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (#10). Yhtyeen elokuvasoundtrack Monkey Grip nousi albumilistan 25. sijalle.
Divinyls otettiin kesäkuussa 2006 ARIA Hall of Fameen. Yhtyeen viides ja viimeisin studioalbumi Underworld on vuodelta 1996. Sen jälkeen ovat ilmestyneet kokoelmat Make You Happy (1997) ja Greatest Hits (2006).
Studioalbumit

1983: Desperate
1985: What a Life!
1988: Temperamental
1991: Divinyls
1996: Underworld
Eclipse (hevonen)

Eclipse
Eclipse (1. huhtikuuta 1764 – 27. helmikuuta 1789) oli yksi kaikkien aikojen kuuluisimmista englannintäysiverisistä.
Eclipse syntyi Wilhelm Cumberlandin omistamassa Windsor Great Parkin siittolassa Englannissa huhtikuussa 1764. Sen on kerrottu syntyneen auringonpimennyksen aikana ja tästä juontaa juurensa myös orin nimi.
Eclipse juoksi ensimmäisen kilpailunsa vasta 5-vuotiaana, maaliskuun 3. päivänä 1769 Epsomissa. Se voitti kilpailun ylivoimaisesti. Eclipsen kilpaura kesti kokonaisuudessaan vain 4 kuukautta. Se osallistui kahdeksaantoista tärkeimpään laukkakilpailuun ja voitti ne kaikki. Seitsemässä kilpailussa sillä ei ollut yhtään vastustajaa, sillä ymmärrettävistä syistä kukaan ei halunnut panna omaa hevostaan juoksemaan niin täysin ylivoimaista hevosta vastaan.
Eclipsen sanottiin näykkäisseen kaikkia vastustajiaan, jotka pyrkivät sen ohi.
Eclipsellä oli myös todella hyvä periyttämiskyky. Sen jälkeläiset juoksivat yhteensä 862 lähtöä, joista 344 päätyi voittoon.
Dorien Wilson

Dorien Wilson (s. Lompoc, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan professori Stanley Ogleveena The Parkersissa sekä keskusteluohjelman juontaja Eddie Charlesina Dream Onissa. Hän on esiintynyt myös House Party 4 elokuvassa vuonna 2000 sekä hänellä oli pieni rooli You Got Served elokuvassa vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Dorien Wilson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
DDR-Liga

DDR-Liga oli vuosina 1950–1991 toiminut Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallon toiseksi korkein sarjataso.
Mestarit > 1950–1955

| Kausi | Staffel 1 | Staffel 2 |
| --- | --- | --- |
| 1950–1951 | Anker Wismar | Wismut Aue |
| 1951–1952 | Empor Lauter | Motor Jena |
| 1952–1953 | Fortschritt Meerane | Einheit Ost Leipzig |
| 1953–1954 | Chemie Karl-Marx-Stadt | Vorwärts Berlin |
Mestarit > 1955–1971

| Kausi | Staffel 1 | Staffel 2 | Staffel 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1954–1955 | Lok Stendal | Fortschritt Weißenfels | Motor Dessau |
| Kausi | DDR-Liga |
| --- | --- |
1955: Fortschritt Meerane
1956: Motor Jena
1957: Dynamo Berlin
1958: Chemie Zeitz
1959: Chemie Halle
1960: Turbine Erfurt
1961–1962: Dynamo Dresden

| Kausi | Staffel Nord | Staffel Süd |
| --- | --- | --- |
| 1962–1963 | Lok Stendal | Motor Steinach |
| 1963–1964 | SC Neubrandenburg | Dynamo Dresden |
| 1964–1965 | Chemie Halle | Turbine Erfurt |
| 1965–1966 | 1. FC Union Berlin | Wismut Gera |
| 1966–1967 | 1. FC Magdeburg | Rot-Weiß Erfurt |
| 1967–1968 | Dynamo Berlin | Stahl Riesa |
| 1968–1969 | Stahl Eisenhüttenstadt | Dynamo Dresden |
| 1969–1970 | 1. FC Union Berlin | 1. FC Lok Leipzig |
| 1970–1971 | Vorwärts Stralsund | FC Karl-Marx-Stadt |
Mestarit > 1971–1984

| Kausi | Staffel A | Staffel B | Staffel C | Staffel D | Staffel E |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1971–1972 | TSG Wismar | Dynamo Berlin II | Chemie Leipzig | Motor Werdau | FC Rot-Weiß Erfurt |
| 1972–1973 | Vorwärts Stralsund | Dynamo Berlin II | Vorwärts Leipzig | Dynamo DresdenDynamo Dresden II | Chemie Zeitz |
| 1973–1974 | Vorwärts Stralsund | 1. FC Union Berlin | Hallescher FC Chemie | Chemie Böhlen | Wismut Gera |
| 1974–1975 | Dynamo Schwerin | 1. FC Union Berlin | Chemie Leipzig | Energie Cottbus | Wismut Gera |
| 1975–1976 | Hansa Rostock | 1. FC Union Berlin | Hallescher FC Chemie II | Motor Werdau | FC Carl Zeiss Jena II |
| 1976–1977 | Vorwärts Stralsund | Stahl Hennigsdorf | Chemie Leipzig | Chemie Böhlen | Wismut Gera |
| 1977–1978 | Hansa Rostock | Vorwärts Neubrandenburg | Chemie Leipzig | Lok Dresden | Stahl Riesa |
| 1978–1979 | TSG Bau Rostock | Vorwärts Frankfurt | Chemie Leipzig | Energie Cottbus | Motor Suhl |
| 1979–1980 | Hansa Rostock | Dynamo Fürstenwalde | Chemie Böhlen | Energie Cottbus | Wismut Gera |
| 1980–1981 | Schiffahrt/Hafen Rostock | 1. FC Union Berlin | Chemie Schkopau | Energie Cottbus | Motor Suhl |
| 1981–1982 | Vorwärts Stralsund | 1. FC Union Berlin | Chemie Böhlen | Stahl Riesa | Motor Nordhausen |
| 1982–1983 | Schiffahrt/Hafen Rostock | FC Stahl Brandenburg | Chemie Leipzig | Stahl Riesa | Wismut Gera |
| 1983–1984 | Vorwärts Neubrandenburg | FC Stahl Brandenburg | Vorwärts Dessau | Sachsenring Zwickau | Motor Suhl |
Mestarit > 1984–1991

| Kausi | Staffel A | Staffel B |
| --- | --- | --- |
| 1984–1985 | 1. FC Union Berlin | Sachsenring Zwickau |
| 1985–1986 | Dynamo Berlin II | Fortschritt Bischofswerda |
| 1986–1987 | Hansa Rostock | Hallescher FC Chemie |
| 1987–1988 | Energie Cottbus | Sachsenring Zwickau |
| 1988-89 | Stahl Eisenhüttenstadt | Fortschritt Bischofswerda |
| 1989–1990 | FC Vorwärts Frankfurt | Chemie Böhlen |
| 1990–1991 | 1. FC Union Berlin | FSV Zwickau |
Aiheesta muualla

Fussball Daten (saksaksi)
Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallo
Lajiliitto: Saksan demokraattisen tasavallan jalkapalloliitto

Sarjat: DDR-Oberliga | DDR-Liga | II. DDR-Liga | Bezirksliga

Cup-kilpailut: FDGB-Pokal | DFV-Supercup 

Maajoukkueet: DDR:n maajoukkue (luettelo pelaajista) | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
Edward Daniel Howard

Edward Daniel Howard (5. marraskuuta 1877 Cresco, Iowa – 2. tammikuuta 1983) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 12. kesäkuuta 1906 ja nimitettiin Davenportin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Isauran titulaaripiispaksi 23. joulukuuta 1923. Piispaksi konsekroinnin suoritti 8. huhtikuuta 1924 Austin Dowling, jota avustivat Daniel Mary Gorman ja Thomas William Drumm.
Howard sai 30. huhtikuuta 1926 nimityksen Oregon Cityn arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 26. elokuuta. 26. syyskuuta 1928 arkkihiippakunnan nimi muutettiin Portland in Oregoniksi. Howard toimi sen johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 9. joulukuuta 1966 ja sai nimityksen Albulaen titulaariarkkipiispaksi.
Howard osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän eli 105-vuotiaaksi.
Edward Daly

Edward Daly
Edward "Ned" Daly (28. helmikuuta 1891 – 4. toukokuuta 1916) oli Dublinin ensimmäisen pataljoonan komentaja pääsiäiskapinan aikana 1916. Hän oli yksi nuorimmista siinä asemassa olleista, samoin teloitettavista. Daly syntyi Limerickissä ja oli Kathleen Clarkin, Tom Clarkin vaimon, nuorempi veli. Dalyn setä oli John Daly, vannoutunut feeniläinen, joka oli ottanut osaa kapinaan 1867.
Dalyn pataljoona miehitti Four Courtin aluetta Dublinin keskustan länsi- ja pohjoisosissa ja näki sieltä käsin pääsiäiskapinan kiivaimmat taistelut.
Daly antautui pataljoonansa kanssa 29. huhtikuuta. Oikeudenkäynnissä hän puolustautui sillä, että oli vain totellut käskyjä. Daly kuitenkin tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla 4. toukokuuta 1916 25-vuotiaana.
Dalyn pataljoonan miehet pitivät Dalyä hyvänä johtajana. Myös brittiläiset upseerit, jotka pataljoona oli kaapannut, olivat tätä mieltä.
Edward Cook

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Edward Cook |  Edward Cook |  Edward Cook |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | seiväshyppy |  |
Edward Tiffin Cook (27. marraskuuta 1888 Chillicothe, Ohio – 18. lokakuuta 1972 Chillicothe, Ohio) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa yhdessä toisen yhdysvaltalaisen Alfred Gilbertin kanssa olympiaennätyksellä 371. Charles Dvorakin edellinen olympiaennätys parani 21 senttimetriä.
Dorianvillakko

| Dorianvillakko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Villakot Senecio
Laji::  doria
Kaksiosainen nimi
 Senecio doria  L. (1759) 
Katso myös
   Dorianvillakko Wikispeciesissä   Dorianvillakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dorianvillakko (Senecio doria) on villakoiden sukuun kuuluva kookas asterikasvi. Se on monivuotinen, pystykasvuinen, tanakkavartinen ruoho, joka kasvaa 130–170 senttimetriä korkeaksi. Se muodostaa kasvustoja maarönsyjen avulla. Lehdet ovat suurehkot ja paksuhkot, pitkänsoikeat. Kukinnot ovat leveissä ja kookkaissa huiskiloissa, ja mykeröiden kukat ovat kirkkaankeltaiset. Koko kasvi tuoksuu. Laji houkuttelee pölyttäjiä ja sitä voidaan viljellä koristekasvina, perennana.
Dorianvillakko esiintyy alkuperäisenä Etelä- ja Itä-Euroopassa Espanjasta Italiaan, Balkanille ja Ukrainaan. Sitä tavataan myös viljelykarkulaisena joissain muissakin Euroopan maissa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Dorianvillakko – Senecio doria
Kasviatlas 2020: Dorianvillakko (Senecio doria)
Dark Intruder

| Dark Intruder |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Harvey Hart
Käsikirjoittaja:  Barré Lyndon
Tuottaja:  Jack Laird
Säveltäjä:  Lalo Schifrin
Kuvaaja:  John F. Warren
Leikkaaja:  Edward W. Williams
Lavastaja:   Julia Heron  John McCarthy 
Pääosat:   Leslie Nielsen  Peter Mark Richman  Judi Meredith 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Studios
Ensi-ilta:  1965
Kesto:  59 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dark Intruder on vuonna 1965 ensiesitetty kauhuaiheinen televisioelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Leslie Nielsen, Peter Mark Richman, Judi Meredith, Gilbert Green, Charles Bolender, Werner Klemperer, Vaughn Taylor ja Al Lettieri. Elokuvan on ohjannut Harvey Hart.
Aiheesta muualla

Dark Intruder Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Dark Intruder AllMoviessa. (englanniksi)
Dejan Stanković (täsmennyssivu)

Dejan Stanković on seuraavien henkilöiden nimi:
Dejan Stanković (s. 1978), serbialainen jalkapalloilija
Dejan Stanković (s. 1985), sveitsiläinen beachfutispelaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dejan Stanković”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Edward Dajczak

Edward Dajczak (s. 16. helmikuuta 1949) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Gorzówin hiippakuntaan Wilhelm Pluta 15. kesäkuuta 1975. Hänet nimitettiin Gorzówin vihkipiispaksi sekä Azuran titulaaripiispaksi 15. joulukuuta 1989, ja piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Miroslav Stefan Marusyn.
23. kesäkuuta 2007 Dajczak sai nimityksen Koszalin-Kołobrzegin piispaksi.
Denisa Rosolová
Ennätykset

Lähteet: IAAF, Tilastopaja
| --- | --- |
 Ulkoradat 100 m: 11,61 (2010)  200 m: 23,03 (2010)  300 m: 36,58 (2014)  400 m: 50,84 (2011)  800 m: 2.11,70 (2008)  100 m aj: 13,32 (2008)  400 m aj: 54,24 (2012)  Korkeus: 177 (2006 & 2008)  Pituus: 668 (2004)  3-loikka: 13,10 (2005)  Kuula: 12,48 (2008)  Keihäs: 35,12 (2007)  7-ottelu: 6104 (2008) :  Sisäradat 60 m: 7,44 (2011)  200 m: 23,43 (2014)  300 m: 36,94 (2010)  400 m: 51,73 (2011)  800 m: 2.15,19 (2008)  60 m aj: 8,20 (2008)  Korkeus: 180 (2006)  Pituus: 664 (2005 & 2007)  Kuula: 12,12 (2008)  5-ottelu: 4632 (2008)
Aiheesta muualla

Denisa Rosolová sports-referencen tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)