stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saksan 18. armeija
Komentajat

Armeijankomentajina olivat:
marsalkka Georg von Küchler 5. marraskuuta 1939 - 16. tammikuuta 1942
kenraalieversti Georg Lindemann 16. tammikuuta 1942 - 29. maaliskuuta 1944
tykistönkenraali Herbert Loch 29. maaliskuuta - 2. syyskuuta 1944
jalkaväenkenraali Ehrenfried-Oskar Boege 5. syyskuuta 1944 - 9. toukokuuta 1945
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:18th Army (Wehrmacht)
Käännös suomeksi
Murtamo

Murtamon kylää idästä kuvattuna.
Murtamo (ruotsiksi Murdtama) on Rauman kaupungin alueella sijaitseva kylä, joka kuului Lapin kuntaan vuoteen 2009 asti. Tämä sijaitsee noin 11 kilometrin päässä kaupungin keskustasta ja se perustettiin 1300-1400-luvulla, vanhimpien säilyneiden mainintojen ollessa vuodelta 1482. Kylässä sijaitsevat esimerkiksi historiallisesti merkittävät Tuomolan kantatalo sekä Mikkilän kantatalon rakennusryhmä. Kylässä sijaitsee myös kaukalo, jonka käyttö on kuitenkin ollut valmistumisvuoden jälkeen hyvin pientä sekä ehtinyt rehevöityä. 1800-luvun alkupuolella kylä tunnettiin yleisesti venäläisten kulkukauppiaiden tukikohtana.
Mecklenburg-Strelitzin suurherttuakunta

Mecklenburg-Strelitzin suurherttuakunta (saks. Großherzogtum Mecklenburg-Strelitz) oli Pohjois-Saksassa, nykyisen Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltion alueella sijainnut herttuakunta, jota hallitsi nuorempi sukupolvi Mecklenburgin suvusta. Suurherttuakunta muodostettiin vuonna 1815 Wienin kongressissa, ja lakkautettiin Saksan vallankumouksessa vuonna 1918. Sen ensimmäiseksi suurherttuaksi astui sen hetkinen herttua Kaarle II.
Mecklenburgin herttuakunta oli jaettu kahteen osaan, Mecklenburg-Schweriniin ja Mecklenburg-Strelitziin jo vuonna 1701 Hampurin sopimuksessa. Noustessaan suurherttuakunnaksi saivat sen ensimmäinen hallitsija Kaarle II ja hänen serkkunsa Frederik Frans I kummatkin suurherttuan arvot. Mecklenburg-Strelitzin suurherttuakunnan armeija oli auttanut merkittävästi Preussin armeijaa Preussin-Itävallan sodassa, joskin senhetkinen suurherttua Frederik Vilhelm oli tämän toimia vastaan. Suurherttuakunta liittyi vuonna 1866 Pohjois-Saksan liittoon ja vuonna 1871 Saksan keisarikuntaan. Kun Aadolf Frederik VI tek itsemurhan 23. helmikuuta 1918, Mecklenburg-Schwerinin suurherttuakunnan senhetkinen hallitsija, Frederik Frans IV toimi sijaishallitsijana, kunnes kummatkin alueet lakkautettiin 14. marraskuuta alkaneessa Saksan vallankumouksessa.
Käännös suomeksi
Samfundet Folkgemenskap

Samfundet Folkgemenskap oli vuosina 1940–1944 Suomessa toiminut ruotsinkielinen kansallissosialistinen järjestö. Sen tavoitteena oli levittää kansallissosialistista ideologiaa ja luoda Suomeen vahva natsipuolue. Ruotsalaisuusliikkeen valtavirrasta poiketen järjestö oli valmis supistamaan ruotsin kielen paikalliseksi kieleksi, ja tekemään suomesta maan ainoan virallisen kielen. Ajatuksen taustalla oli kansallissosialistisesta ideologiasta nouseva ”kansankokonaisuuden” korostaminen, jonka mukaan kielikysymyksen kaltaiset erimielisyydet eivät saaneet jakaa kansakuntaa. Järjestön kielipoliittiset näkemykset tuomittiin laajasti muualla suomenruotsalaisissa piireissä.
Historia

Samfundet Folkgemenskap perustettiin Sipoossa sijaitsevassa Söderkullan kartanossa syksyllä 1940. Puheenjohtajaksi valittiin amiraali Hjalmar von Bonsdorff ja sihteeriksi luutnantti Gunnar Lindqvist. Sipoo oli 1930–1940-luvuilla suomenruotsalaisen kansallissosialismin keskus, sillä Bonsdorffin ohella paikkakunnalla asui aikakauden keskeisimpiin suomalaisiin natsivaikuttajiin lukeutunut Thorvald Oljemark. Bonsdorffin sijaan SF:n varsinainen johtohahmo oli Lindqvist, joka työskenteli myös järjestön julkaiseman För Frihet och Rätt -lehden päätoimittajana. Keväällä 1942 SF:n uudeksi puheenjohtajaksi valittiin luutnantti Karl A. Jansson.
Järjestön muihin aktiiveihin lukeutuivat muun muassa teollisuus- ja pankkimies Pehr Norrmén sekä vapaaherrat Bertil von Alfthan ja Torsten G. Aminoff. Perustavassa kokouksessa oli paikalla myös Unto Boman, joka jatkosodan aikana toimi suomalaisen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonan yhdysmiehenä Berliinissä. Hänen mukaansa ajatus pataljoonan muodostamisesta esitettiin ensimmäistä kertaa SF:n johtokunnan kokouksessa. Muista suomalaisista natsijärjestöistä SF:lla oli läheiset suhteet erityisesti Arvi Kalstan johtamaan Kansallissosialistiseen Järjestöön. SF:n toimintaa tukivat taloudellisesti vuorineuvos Petter Forsström ja laivanvarustaja Ragnar Nordström. Samfundet Folkgemenskap lakkautettiin syksyllä 1944 välirauhansopimuksen nojalla.
Julkaisuja

Folkgemenskap : tankar om en politisk reformation på den hävdvunna nordiska grudvalen av frihet och rätt.  Vaasa:  Samfundet Folkgemenskap, 1941.
Murtaza Rahimov

Murtaza Rahimov vuonna 2009.
Murtaza Gubaidullovitš Rahimov (ven. Муртаза́ Губайду́ллович Рахи́мов, baškiiriksi Мортаҙа Ғөбәйҙулла улы Рәхимов, Mortaza Ghöbäydulla uly Räximev; 7. helmikuuta 1934 Tavakanovo, Kugartšin piiri, Neuvostoliitto – 11. tammikuuta 2023 Ufa, Venäjä) oli venäläinen poliitikko ja pitkäaikainen Baškortostanin presidentti.
Rahimov valittiin Baškortostanin ensimmäiseksi presidentiksi 17. joulukuuta 1993 pidetyssä presidentin vaalissa. Sitä ennen hän oli tasavallan korkeimman neuvoston puheenjohtaja, mikä oli tasavallan korkein virka-asema ennen presidentin viran perustamista. Sittemmin hänet valittiin uudelleen joulukuussa 2003.
Rahimov oli yksi Venäjän yhtenäisyyttä ajaneen Isänmaa – Koko Venäjä -puolueen perustajista. Puolue yhdistyi Juri Lužkovin Yhtenäisyys-puolueen kanssa vuonna 2001 Yhtenäinen Venäjä -puolueeksi.
Venäjän presidentti Dmitri Medvedev hyväksyi Rahimovin ennenaikaisen eron 15. heinäkuuta 2010 ja nimitti hänen tilalleen entisen RusHydron toimitusjohtaja Rustem Hamitovin, jonka tasavallan parlamentti hyväksyi yksimielisesti.
Murtaza Rahimovin poika on miljonääri Ural Rahimov.
Saksan keisarikunnan XVI armeijakunta

| XVI armeijakunta |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1. huhtikuuta 1890 - 1919
Valtio:   Saksan keisarikunta
Puolustushaarat:  maavoimat
Koko:  mobilisoituna 1914 noin 44 000 miestä
Tukikohta:  Metz
Sodat ja taistelut:  Ensimmäinen maailmansota
XVI armeijakunta (saks. XVI Armee-Korps) oli Saksan keisarikunnan asevoimien yhtymä, armeijakunta. Armeijakunta kuului VII valvontapiiriin, joka muodosti ensimmäisen maailmansodan alkaessa Saksan 5. armeijan. Sodan lopulla armeijakunta kuului länsirintamalla operoineeseen armeijaryhmä Heeresgruppe Deutscher Kronprinzin 3. armeijaan.
Perustaminen

27. tammikuuta 1890 annetulla lailla asetettiin Alsace-Lorrainen maakunnille maanpuolustusvelvoite. Tämän seurauksena 1. huhtikuuta alkaen keisarikunnan asevoimat tulisivat koostumaan kahdestakymmenestä armeijakunnasta ja 1. helmikuuta oli määrätty muodostettavaksi XVI ja XVII armeijakunnat.
XVI armeijakunta perustettiin 1. huhtikuuta Metzissä Lorrainen piiriesikunnaksi ja sen esikunta sijoitettiin Lorrainen linnaan. Armeijakuntaan liitettiin XV armeijakunnan 30. divisioona, joka nimettiin uudelleen 33. divisioonaksi sekä samana päivänä perustettu 34. divisioona. Armeijakunta liitettiin VII valvontapiiriin.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa

Keisarikunnan armeijakuntien kokoonpanoon kuului kaksi divisioonaa, joihin kumpaankin kuului kaksi jalkaväkiprikaatia, kenttätykistöprikaati sekä ratsuväkiprikaati. Kuhunkin prikaatiin kuului kaksi rykmenttiä. XVI armeijakuntaan kuului kuitenkin ylimääräinen ratsuväkiprikaati.
Ensimmäinen maailmansota

Liikekannallepanossa 2. elokuuta 1914 armeijakunta uudelleen järjestettiin. Kaksi ratsuväkiprikaatia siirrettiin muodostettavaan 6. ratsuväkidivisioonaan ja kolmas ratsuväkiprikaati hajotettiin sen rykmentit sijoitettiin divisioonien tiedusteluyksiköiksi. Divisiooniin liitettiin pioneerikomppaniat sekä muita tukiyksiköitä. Liikekannallepanon jälkeen armeijakuntaan kuului 24 jalkaväkipataljoonaa, kahdeksan konekiväärikomppaniaa, kahdeksan ratsuväkieskadroonaa, 24 kenttätykistöpatteria, neljä raskasta patteria, kolme pioneerikomppaniaa ja ilmailuosasto.
Se liitettiin Preussin kruununprinssi Wilhelmin johtamaan 5. armeijaan, jonka Schlieffen-suunnitelman mukainen tarkoitus oli kiertää Verdunin pohjoispuolelle, mutta armeija jumittui taistelemaan Ardenneille yhdessä 4. armeijan kanssa kahta ranskalaisarmeijaa vastaan. Saksalaiset saivat ranskalaiset perääntymään ja armeija saattoi edetä Verduniin, jossa se pysyi vuoteen 1918 asti. XVI armeijakunta osallistui Verdunin taisteluun 1916 kärsien kovia tappioita.
Komentajat

ratsuväenkenraali Gottlieb Graf von Haeseler 24. maaliskuuta 1890 - 17. toukokuuta 1903
jalkaväenkenraali Louis Stoetzer 18. toukokuuta 1903 - 23. huhtikuuta 1906
jalkaväenkenraali Maximilian von Prittwitz 24. huhtikuuta 1906 - 28. helmikuuta 1913
jalkaväenkenraali Bruno von Mudra 1. maaliskuuta 1913 - 28. lokakuuta 1916
kenraaliluutnantti Adolf Wild von Hohenborn 29. lokakuuta 1916 - sodan loppuun
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:XVI Corps (German Empire)
Armeijakunnan esikunta
Käännös suomeksi
SMA Finland

| SMA Finland |
| --- | --- |

Perustettu:  1.11.2018
Tyyppi:  vammaisjärjestö
Toiminta-alue:  valtakunnallinen
Puheenjohtaja:  Lassi Murto
Aiheesta muualla
Sivusto
SMA Finland ry on suomalainen vammaisjärjestö, joka on spinaalista lihasatrofiaa (SMA) sairastavien ja heidän läheistensä valtakunnallinen yhdistys. Se on perustettu marraskuussa 2018. Yhdistys on SMA Europen ja Eurordiksen jäsenjärjestö.
Tavoite

SMA Finland ry:n tavoitteena on, että lääkehoitoa olisi Suomessa tarjolla  kaikille SMA:ta sairastaville. Tällä hetkellä lääkehoidon ulkopuolella ovat lähes kaikki aikuispotilaat ja osa SMA3-tyypin lapsipotilaista. Suomessa on myyntilupa kolmelle lääkkeelle, joilla voidaan hoitaa SMA:ta: nusinerseeni, zolgensma ja risdiplam. Lääkehoitojen saamisen esteenä on näiden harvinaislääkkeiden korkeat kustannukset.
Aiheesta muualla

SMA Finland smafinland.fi. Viitattu 22.1.2023.
Moyen Ogooué

Moyen Ogooue korostettuna Gabonin kartalla
Moyen Ogoouén osajako
Moyen Ogooué on hallinnollinen alue Gabonin länsiosassa.
Moyen Ogoouén pinta-ala on 18 535 neliökilometria. Vuonna 2003 alueen väkiluku oli 60 990. Sen pääkaupunki on Lambaréné.
Moyen Ogooué jakaantuu kahteen  pienempään osa-alueeseen, joiden ranskankielinen nimitys on départements, nämä edelleen pienempiin alueisiin, joita kutsutaan nimellä préfet ja nämä vielä pienempiin sous-préfet-alueisiin.
Alueen nimi  tulee Ogoouéjoesta, joka mutkittelee tasankoalueella joka ulottuu Kongon rajalle asti. Ngounié yhtyy Ogoouéjokeen paikassa, joka sijaitsee hiukan ylävirtaan alueen pääkaupunki Lambarénéstä. Suuret 300 tonnia kuljettavat  rahtialukset voivat nousta sinne asti.
Moyen Ogoouén asukkaat kuuluvat neljään kieliryhmään: myene, fang, okandé ja merie.
SEAT Ibiza (2008)

| SEAT Ibiza Typ 6J |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Algeria  Espanja
Valmistaja:  SEAT
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2008–2017
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  SEAT Ibiza (Typ 6L)
Seuraaja:  SEAT Ibiza (Typ 6F)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A1 (Typ 8X) Škoda Fabia (Typ NJ) Volkswagen Ameo Volkswagen Polo V
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group A05
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 7-vaihteinen kaksoiskytkin
SEAT Ibiza Typ 6J on SEAT Ibizan neljännen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2008–2017.
SEAT Ibiza Typ 6J (2008–2017)

Neljännen sukupolven Ibiza esiteltiin vuonna 2008, ja se käytti ensimmäisenä mallina Volkswagen Groupin A05-pohjalevyä, jolle perustuvat myös myöhemmin esitellyt Volkswagen Polo V ja Audi A1. Farmarimalli Ibiza ST esiteltiin keväällä 2010 Geneven autonäyttelyssä. Se on hatchbackia 18 senttimetriä pidempi.
Vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä Ibiza sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoreina olivat aluksi kolmesylinterinen 1,2-litrainen (69 hv) sekä nelisylinteriset 1,4- (86 hv) ja 1,6-litraiset (105 hv). Dieselmoottorit olivat 1,4 TDI (80 hv) ja 1,9 TDI (90/105 hv). Keväällä 2009 tulivat 1,2-litraisen 60-hevosvoimainen versio sekä yhteispaineruiskutteinen 1,6 TDI (90 hv), joka korvasi aiemmat 1,9-litraiset dieselit. Samana syksynä siitä tuli myös 105-hevosvoimainen versio.
Vuonna 2009 esiteltiin urheilulliset Ibiza FR- ja Cupra-mallit. Molemmissa oli moottorina turboahdettu suorasuihkutteinen 1,4 TSI, jonka teho oli FR:ssä 150 hevosvoimaa ja Cuprassa 180 hevosvoimaa. Vuoden lopusta lähtien FR oli saatavana myös 2,0-litraisella (143 hv) TDI-dieselmoottorilla.
Keväällä 2010 tulivat 1,2 TSI (105 hv) ja 1,2 TDI (75 hv), joka korvasi 1,4 TDI:n.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2012 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Ibiza, joka sai uudempia SEAT-malleja vastaavan keulan ilmeen. Myös sisustaan tehtiin parannuksia.
Toisen kasvojenkohotuksensa Ibiza sai vuodelle 2015, jolloin ulkonäölliset uudistukset olivat vähäisempiä. Osaan malleista esimerkiksi tuli LED-päiväajovalot. Ohjaukseen ja alustaan tehtiin ajettavuutta parantavia muutoksia. Lisäksi sisustusta paranneltiin muun muassa uusilla laadukkaammilla materiaaleilla ja mittaristo oli uusi. 1,2- ja 1,4-litraiset vapaasti hengittävät bensiinimoottorit korvasi uusi kolmesylinterinen 1,0-litrainen, joka oli saatavana sekä vapaasti hengittävänä (75 hv) että turboahdettuna (95/110 hv) versiona. Vanhasta valikoimasta tarjolle jäi 90-hevosvoimainen 1,2 TSI. Kaikki aiemmat dieselmoottorit korvattiin uudella yhteispaineruiskutteisella 1,4 TDI:llä (75/90/105 hv).
Uudistunut Ibiza Cupra esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2015. Siinä oli nyt 1,8-litrainen TSI-bensiinimoottori, jonka teho oli 192 hevosvoimaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SEAT Ibiza (2008) Wikimedia Commonsissa
Viisiovinen neljännen sukupolven SEAT Ibiza.
SEAT Ibiza ST
SEAT Ibiza Cupra
Neljännen sukupolven facelift-malli (2012).
Neljännen sukupolven facelift-malli (2015).
Mongoliantammi

| Mongoliantammi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fagales
Heimo::  Pyökkikasvit Fagaceae
Suku::  Tammet Quercus
Laji::  mongolica
Kaksiosainen nimi
 Quercus mongolica  Fisch. ex Ledeb. 
Katso myös
   Mongoliantammi Wikispeciesissä   Mongoliantammi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mongoliantammi (Quercus mongolica) on tammilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Koillis-Aasiassa Kaukoidän monsuunisekametsävyöhykkeellä. Sitä tavataan Japanissa, Kuriileilla, Sahalinilla, Mantšuriassa, Koreassa, Mongolian itäosissa ja Siperian itäosissa.
Lehtiä
Mongoliantammi voi kasvaa 30 metriä korkeaksi. Yksittäispuuna kasvaessaan se on tyypillisesti korkeuttaan leveämpi. Lehdet ovat nahkamaiset, sormilehdykkäiset (muistuttavat hevoskastanjan lehtiä).
Aiheesta muualla

Arboretum Mustila: Mongoliantammi (Quercus mongolica) (Arkistoitu – Internet Archive)
United States Department of Agriculture (USDA): Quercus mongolica (englanniksi)
Flora of China: Quercus mongolica (englanniksi)
Mussy-sur-Seine

St. Pierre es Liens'n kirkko
Mussy-sur-Seine on kunta Auben departementissa Champagne-Ardennen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 277 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Mussy-sur-Seinen pinta-ala on 28 neliökilometriä.
Molėtain tähtitieteellinen observatorio

| Molėtain tähtitieteellinen observatorio |
| --- | --- |

Järjestö:  Liettuan teoreettisen fysiikan ja astronomian instituutti (en)
Sijainti:  Molėtai, Molėtain kunnallispiiri, Liettua
Koordinaatit:  55°18′57″N 25°33′48″E﻿ / ﻿55.31597°N 25.56333°E﻿ / 55.31597; 25.56333
Korkeus merenpinnasta:  200  m
Tyyppi:  tähtitorni (en)
IAU-tunnus:  152
Avattu:  1969
Kotisivu:  mao.tfai.vu.lt
Molėtain tähtitieteellinen observatorio (liett. Molėtų astronomijos observatorija, MAO) on Liettuassa, Molėtain kunnallispiirissä sijaitseva tähtitieteellinen observatorio. Observatoriota käyttää Liettuan teoreettisen fysiikan ja astronomian instituutti. Observatorio sijaitsee Kulionysin kylällä Kaldiniain mäellä. Matkaa Molėtain kaupunkiin on kymmenen kilometriä. Observatorio on avattu vuonna 1969 ja sen läheisyydessä sijaitsee museo.
Laitteet

35 cm Maksutov-teleskooppi, joka korvasi observatorion ensimmäisen 25 senttimetrin teleskoopin 1975
63 cm Cassegrain-heijastin
165 cm Ritchey–Chrétien-teleskooppi
Metafyysinen

| --- | --- |

: Wikipediassa ei ole artikkelia otsikolla Metafyysinen, koska aiheesta ei voi kirjoittaa kuin sanakirjamääritelmän verran. Katso metafyysinen kuitenkin Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.
Mongolianvaahtera

| Mongolianvaahtera |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Saippuamarjakasvit (Vaahterakasvit Aceraceae)
Suku::  Vaahterat Acer
Laji::  ginnala
Kaksiosainen nimi
 Acer ginnala  Maxim. 
Synonyymit
 Acer tataricum subsp. ginnala (Maxim.) Wesm. 
Katso myös
   Mongolianvaahtera Wikispeciesissä   Mongolianvaahtera Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mongolianvaahtera (Acer ginnala) on vaahteroiden (Acer) sukuun kuuluva kesävihanta puuvartinen kasvi. Jotkut kasvitieteilijät pitävät sitä pikkuvaahteran alalajina (Acer tataricum subsp. ginnala). Mongolianvaahteraa tavataan luonnonvaraisena Siperiassa, Japanissa, Koreassa ja Mongoliassa. Se on vain harvoin villiintynyt Eurooppaan.
Mongolianvaahtera kasvaa 3–10 metrin korkuiseksi yleensä pensaan ja puun välimuodoksi, ja rungon halkaisija on 20–40 senttimetriä. Mongolianvaahteran kaarna on harmaanruskea ja siihen tulee vanhemmiten matalia halkeamia. Sen kukat ovat kellanvihreät ja halkaisijaltaan 5–8 millimetriä. Laji kukkii alkukesästä. Sen siemenet muistuttavat Suomessa alkuperäisen metsävaahteran siemeniä, mutta ne ovat paljon pienempiä. Siemenet irtoavat puusta myöhään syksyllä ja itävät seuraavana keväänä. Mongolianvaahteran ruska on aurinkoisilla paikoilla voimakkaan punertava.
Koristekasvikäyttö

Mongolianvaahteraa kasvatetaan koristekasvina Pohjois-Euroopassa ja -Amerikassa. Se soveltuu hyvin esimerkiksi bonsaipuuksi. Pihapuuna se on karaistuneisuutensa takia soveltuva Suomessa aina Ouluun ja jopa Rovaniemellekin saakka, ja se kestää jopa kolmenkymmenen asteen pakkaset. Se kasvaa hyvin myös varjoisilla pohjoisrinteillä, tosin siellä sen ruska on melko vaatimaton.
S&P/ASX 50

| S&P/ASX 50 |
| --- | --- |
Perustettu:  3. huhtikuuta 2000
Ylläpitäjä:  S&P Global Ratings
Pörssi(t):  Australian arvopaperipörssi
Taso:  Large cap
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
S&P/ASX 50 on Australian merkittävin suurten yritysten osakeindeksi. Se kuvaa Australian arvopaperipörssin (ASX) 50 markkina-arvoltaan suurimman ja vaihdetuimman osakeyhtiön osakkeiden arvon muutoksia.  Osakeindeksiä ylläpitää Standard & Poor's yhdessä Australian arvopaperipörssin kanssa. Mukana on osakkeiden yhteenlasketulta arvoltaan eli markkina-arvoiltaan vähintään noin 5 miljardin Australian dollarin (AUD) arvoisia yrityksiä. Maaliskuussa 2017 indeksissä edustetut osakkeet (yritykset) edustivat noin 62 prosenttia Australian osakemarkkinoiden markkina-arvosta.
Aiheesta muualla

Aasian/Tyynenmeren maiden pörssi-indeksejä, mukana Australian S&P/ASX 50 -indeksi (suomeksi) (investing.com)
Samfundet De Nio

Samfundet De Nio on ruotsalainen yhdeksänjäseninen kirjallinen akatemia, joka perustettiin  14. helmikuuta 1913 Tukholmassa Lotten von Kraemerin testamentin perusteella. Seuran tarkoitus on edistää kaunokirjallisuutta, rauhaa ja naiskysymyksiä. Seuran yhdeksän jäsentä valitaan eliniäksi, mutta he voivat erota, toisin kuin Ruotsin akatemian jäsenet. Tuoleista neljä on naisille, neljä miehille. Seuraa johtaa puheenjohtaja, joka on vuodesta 2019 ollut Anna Williams. Puheenjohtajaksi, tuolille numero yksi, valitaan joka toinen kerta nainen, joka toinen kerta mies.[lähde? ]
Jäsenet

Tuoli numero 1 – Anna Williams (2015–, pj 2019–, aiemmin tuolilla 6)
Tuoli numero 2 – Nina Burton (1994–)
Tuoli numero 3 – Jonas Ellerström (2017–)
Tuoli numero 4 – Marie Lundquist (2022–)
Tuoli numero 5 – Gunnar Harding (1993–)
Tuoli numero 6 – Sara Stridsberg (2021–)
Tuoli numero 7 – Niklas Rådström (1995–)
Tuoli numero 8 – Madeleine Gustafsson (1999–)
Tuoli numero 9 – Johan Svedjedal (1995–)
Lähde
Seuran julkaisut ja palkinnot

Seura julkaisi vuosina 1916–1925 sekä 1930 vuosikirjaa Vår Tid, ja vuodesta 1938 se on julkaissut Svensk litteraturtidskrift -lehteä. Vuodesta 2003 on ilmestynyt kirjallinen kalenteri Samfundet De Nios Litterära Kalender.
Seura jakaa kirjallisuuspalkintoja:
De Nion suuri palkinto (ruots. Stora Priset)
Lotten von Kraemerin palkinto, esseistiikka
De Nion kääntäjäpalkinto
Stina Aronsonin palkinto
Inge Jonssonin palkinto (2021–), asiaproosa
John Landquistin palkinto (1991–2020), esseistille, aatehistorioitsijalle tai kriitikolle
Karl Vennbergin palkinto, nuorelle runoilijalle
De Nion talvipalkinto
Samfundet De Nion Astrid Lindgren -palkinto
Anders ja Veronica Öhmanin palkinto
Samfundet De Nion erikoispalkinto
Lähde
Aiheesta muualla

Samfundet De Nion verkkosivut (ruotsiksi)
Moritz Volz

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Moritz Volz
Syntymäaika: 21. tammikuuta 1983 (ikä 41) 
Syntymäpaikka: Siegen, Saksa
Pelipaikka: Oikea puolustaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: Ipswich Town (lainassa Fulhamista)
Pelinumero: 22
Junioriseurat
 1999–2000: Spvg Bürbach 09 Schalke
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2004 2003 2003–2004 2004– 2008– | Arsenal → Wimbledon (laina) → Fulham (laina) Fulham → Ipswich Town (laina) | 000 (0) 010 (1) 017 (0) 108 (2) 011 (0) |
Maajoukkue
| 2003–2006 | Saksa U-21 | 020 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. syyskuuta 2008.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. toukokuuta 2006.
Moritz Volz (s. 21. tammikuuta 1983 Siegen) on Saksasta kotoisin oleva jalkapallopuolustaja, joka pelaa Bundesliiga-seura St. Paulissa.
Volzin aikaisempia seuroja olivat Schalke, Arsenal, Wimbledon ja Fulham. Hän on edustanut Saksan maajoukkuetta junioritasolla ja nimetty myös kerran aikuisten maajoukkueeseen vuonna 2004, muttei saanut peliaikaa.
30. joulukuuta 2006 Volz teki valioliigahistorian 15 000:n maalin ottelussa Chelseaa vastaan. Valioliigan sponsoriyritys myönsi tästä syystä hänelle 15 000 puntaa lahjoitettavaksi vapaasti valittavaan hyväntekeväisyyskohteeseen. Tämän maalin johdosta hänelle on annettu lempinimi 15,000 Volz.
Mecklenburg-Strelitz (piirikunta)

Mecklenburg-Strelitz on entinen piirikunta, joka sijaitsi  Mecklenburg-Etu-Pommerin piirikunnassa Koillis-Saksassa. Piirikunta rajautui pohjoisessa Demminin ja Ostvorpommernin piirikuntiin, idässä Uecker-Randowin piirikuntaan, etelässä Uckermarkin, Oberhavelin ja Ostprignitz-Ruppinin piirikuntiin Brandenburgin osavaltiossa, ja lännessä Müritzin piirikuntaan. Piiritön kaupunki Neubrandenburg oli lähes kokonaan piirikunnan ympäröimä. Mecklenburg-Strelitzin pääkaupunki oli Neustrelitz.
Piirikunta lakkautettiin vuonna 2011, ja sen alue kuuluu nykyisen Mecklenburgische Seenplatten piirikuntaan.
Aiheesta muualla

Piirikunnan verkkosivut (saksaksi)
Mecklenburg-Etu-Pommerin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Ludwigslust-Parchim
Mecklenburgische Seenplatte
Nordwestmecklenburg
Rostock
Rostock (piirikunta)
Schwerin
Vorpommern-Greifswald
Vorpommern-Rügen
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Landkreis Mecklenburg-Strelitz

Käännös suomeksi