stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Softcore Jukebox
Kappaleet

"Soon" – My Bloody Valentine
"Hit the North, Part 1" – The Fall
"What's a Girl to Do" – Cristina
"Peng" – Dondolo
"The 15th" – Wire
"Blue Jeans 2.0" – Ladytron
"Saviour Piece" – Snap Ant
"Big" – New Fast Automatic Daffodils
"Feel Good Hit of the Fall" – !!!
"Teenage Daughter" – Fat Truckers
"Hey Mami (Sharaz Mix)" – Fannypack
"Manila (Headman Remix)" – Seelenluft
"You Got the Love" – The Source/Candi Staton
"Crazy Girls" – Codec and Flexor
"Oops Oh My" – Ladytron
"Send Me a Postcard" – Shocking Blue
"Twins" – Pop Levi
"Some Velvet Morning" – Lee Hazlewood ja Nancy Sinatra
Still Me Still Now

| Still Me Still Now Amy Diamond |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: 24. toukokuuta 2006
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 30.55
 Levy-yhtiö: Bonnier Amigo Music Group
Listasijoitukset
  Sverigetopplistan: 2.  Suomen virallinen lista: 34.
Amy Diamondin muut julkaisut
| This Is Me Now 2005 | Still Me Still Now 2006 | Music in Motion 2007 |
Singlet albumilta Still Me Still Now
 ”Don’t Cry Your Heart Out” Julkaistu: 2006  ”Big Guns” Julkaistu: 2006  ”It Can Only Get Better” Julkaistu: 2006
Still Me Still Now on Amy Diamondin toinen albumi, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2006. Albumin korkein listasijoitus Ruotsin listoilla oli 2. ja Suomessa se ylsi tilalle 34. Ruotsissa se myi yli 100 000 kappaletta.
Levy on tyyliltään popmusiikkia ja sen on tuottanut Thysper/Mack/Grizzly-kolmikko TEN productionsista. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 34.
Kappaleet

Big Guns – 3.22
Don't Cry Your Heart Out – 3.21
My Name is Love – 2.55
That's Life – 2.50
All the Money In the World – 3.09
Don't Lose Any Sleep Over You – 3.12
Diamonds – 2.40
Life's What You Make It – 2.58
No Regrets – 2.58
It Can Only Get Better – 3.26
Arvostelut

Allmusic:
Metropoli.net:
Sophie Monk

| Sophie Monk |
| --- | --- |
 Sophie Monk huhtikuussa 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1979 (ikä 44)
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sophie Charlene Akland Monk
Aktiivisena:  1999–nykyinen
Tyylilajit:  dancepop
Yhtyeet:  Bardot (2000–02)
Levy-yhtiöt:  Warner Music (2000–04)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sophie Charlene Akland Monk (s. 14. joulukuuta 1979) on australialainen laulaja ja näyttelijä.
Elämäkerta

Monk syntyi Englannissa, mutta muutti lapsena Queenslandiin. Hän seurusteli Good Charlotte yhtyeen basistin Benji Maddenin kanssa, mutta he erosivat tammikuussa 2008.
Monk toimi vuosina Popstars-ohjelmassa syntyneessä yhtyeessä Bardot. Yhtyeen hajottua hän aloitti soolouransa. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli Calendar Girl (2003). Näyttelijänä hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Date Movie (2006), Klik! (2006) ja 101 naista (2007).
Diskografia > Albumit

Calendar Girl (2003)
Diskografia > Singlet

Inside Outside (2002)
Get the Music On (2003)
One Breath Away (2003)
Filmografia > Elokuvat

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| 2005 |  | London | Lauren |
| 2006 | Date Movie | Date Movie | Andy |
| 2006 | Klik! | Click | Stacey |
| 2007 | 101 naista | Sex and Death 101 | Cynthia Rose |
| 2009 |  | Spring Breakdown | Mason Masters |
| 2009 |  | The Hills Run Red | Alexa |
| 2009 |  | Life Blood | Brooke Anchel |
| 2010 |  | Hard Breakers | Lindsay Greene |
| 2011 |  | The Legend of Awesomest Maximus | Princess Ellen |
| 2013 |  | Dorfman | Vronka |
| 2013 |  | Spring Break '83 | Brittney |
Filmografia > Televisio

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Nimi | Rooli | Huomioita |
| 2000 | Popstars | itse / kilpailija |  |
| 2004 | The Mystery of Natalie Wood | Marilyn Monroe | TV-elokuva |
| 2005 | Pool Guys | Janet | TV-elokuva |
| 2007 | Entourage | Juliette | 1 jakso |
| 2010 | Gateway | itse / kilpailija | 6 jaksoa |
| 2011 | Talkin' 'Bout Your Generation | itse / kilpailija | 1 jakso |
| 2012 | The Choice | itse / kilpailija | 1 jakso |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sophie Monken virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sophie Monk Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Shetlanninponi

| Shetlanninponi |
| --- | --- |

Tyyppi::  poni
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::  Shetlandinsaaret (Iso-Britannia)
Polveutuminen::  tundrahevonen
Muita nimityksiä::  useita, mm. shettis, shetikka, shetu
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  lastenratsu, ravuri, valjakkoajo
Ominaisuudet
Korkeus::  korkeintaan 107 cm
Värit::  kaikki paitsi tiikerinkirjava (pilkullinen)
Shetlanninponi on pieni ponirotu, joka on kotoisin Ison-Britannian Shetlandinsaarilta.
Ominaisuudet

Shetlanninponi on roteva ja hyvärakenteinen. Säkäkorkeus on rotumääritelmän mukaan korkeintaan 107 cm, eikä 2–3-vuotias poni saa ylittää 104 cm:n korkeutta. Suomessa on melko paljon ylikorkeita shetlanninponeja, jotka sopivat harrastuskäyttöön mutta eivät voi osallistua virallisiin näyttelyihin. Erityisen pienikokoisia shetlanninponeja kasvatetaan myös erikseen minishetlanninponeina, joiden suurin sallittu korkeus on 86 cm. Yhdysvalloissa on kehitetty alkuperäisestä rodusta muun muassa täysiveristen kanssa risteyttämällä amerikanshetlanninponi, joka on varsinaista shetlanninponia isompi, sirompi ja hevosmaisempi.
Shetlanninponit ovat runsasjouhisia, ja niiden talvikarva on erittäin paksu. Rodussa ovat sallittuja kaikki värit pilkullista eli tiikerinkirjavaa lukuun ottamatta, joskin yleisimpiä ovat ruotsalaisen tutkimuksen mukaan niin kutsutut perusvärit musta, rautias ja ruunikko (yleensä tummanruunikko). Harvinaisempia ovat voikkovärit, hallakot, kimot ja kirjavat. Myös tiikerinkirjavia shetlanninponeja tai ainakin shetlanninponia paljon muistuttavia brittiläisiä pikkuponeja on olemassa.
Shetlanninponi on yleensä mukavaluonteinen, ystävällinen ja älykäs poni. Se oppii kuitenkin helposti myös temppuja ja koiruuksia. Shetlanninponeja pidetään usein itsepäisinä ja jopa hankalina, mutta yleensä syy hankaluuksiin on taitamaton omistaja, puutteellinen koulutus tai huolimaton tapakasvatus. Oikein kasvatettuna ja pidettynä shetlanninponista saa hyvän harrastusponin myös lapselle.
Historia

Vähäravintoisessa ja karussa ympäristössä shetlanninponi kehittyi rotevaksi pieneksi poniksi, joka on erinomainen rehunkäyttäjä ja talvella erittäin runsaskarvainen. Shetlanninponia alettiin käyttää kaivostyössä 1800-luvulla, kun naisten ja lasten työskentely kaivoksissa kiellettiin. Kuormien vetämistä längillä ahtaissa käytävissä ponien kasvatuksessa suosittiin pienempiä ja pystympilapaisia yksilöitä. Jotkut kaivosponit eivät töihin jouduttuaan enää koskaan saaneet raikasta ilmaa ja päivänvaloa vaan elivät ja työskentelivät kaivoksissa loppuelämänsä. Shetlanninponit ovat yhä erittäin sitkeitä, vahvoja ja kestäviä.
Käyttö

Shetlanninponi on pienestä koostaan huolimatta vahva poni, joka jaksaa kantaa noin 60-kiloista ratsastajaa. Ratsastaja voi olla korkeintaan noin 150–160 cm pitkä. Riippuen poniyksilön iästä ja koosta ratsastajan suositeltava koko voi olla pienempikin. Perussääntönä ratsastajan maksimipaino on 10–15 % ponin normaalipainosta, eli esimerkiksi 200-kiloisella ponilla voi ratsastaa korkeintaan 30 - 35-kiloinen lapsi. Liian painava ratsastaja voi vahingoittaa ponin ristiselkää. Liian pitkä ratsastaja taas ei voi istua luontevasti pienen ponin selässä, ja jalat voivat käytännössä raahata maata. Shetlanninponi saavuttaa täyden mittansa vasta 6–7-vuotiaana, joten sen ratsukoulutus aloitetaan useimpia muita rotuja myöhemmin, noin neljäntenä ikävuotena.
Shetlanninponia käytetään myös raviponina: alle 107 cm korkeat ponit kilpailevat Suomessa A-kategoriassa ja ylikorkeat shetlanninponit 107–130 cm korkeille poneille tarkoitetussa B-kategoriassa, jossa on kylläkin usein pelkkiä russ-poneja. Rodun parhaat kilometriajat alittavat kaksi minuuttia, ja esimerkiksi menestyksekkäästi A-kategoriassa kilpailleen ori Golda Apachen ennätys on 1.59,3 lyhyellä matkalla.
Shetlanninponia voi myös ajaa kärryillä, mikä on hyvä vaihtoehto ratsastukselle, jos ratsastaja on kasvanut liian isoksi pienen ponin kannettavaksi. Shetlanninponi jaksaa kärryissä vetää paljon suurempaa kuormaa kuin se voi kantaa selässään, ja huviajelun tai valjakkoajokilpailuihin osallistumisen ohella rotu soveltuu myös työajoon. Muita shetlanninponilla harrastettavia lajeja ovat muun muassa poniagility, näyttelyt sekä ohjasajo, jossa osaava kouluttaja voi opettaa shetlanninponin kouluratsastusliikkeissä korkealle tasolle, aina laukanvaihtoihin ja lisäyksiin asti. Kuitenkin shetlanninponeille on vaikea löytää sopivan kokoista ja osaavaa ratsastajaa.
Rotu Suomessa

Shetlanninponi on yleisimpiä ponirotuja Suomessa. Rekisteröityjä shetlanninponeja on noin 3000, ja varsoja syntyy vuosittain parisataa. Vuonna 2005 Suomessa syntyi 268 shetlanninponivarsaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta shetlanninponi Wikimedia Commonsissa
Suomen Shetlanninponiyhdistys ry
Shetlanninponi Hevosmaailma.netissä
Tuuheaturkkinen shetlanninponi näyttelyssä. Tämän pienen ponirodun täysikasvuinen edustaja on säkäkorkeudeltaan hieman yli puolet aikuisen ihmisen pituudesta.
Shetlanninponi soveltuu myös valjakkoajoon.
Shetlanninponeja kantojuhtina noin vuonna 1900.
Shetlanninponi Shetlandinsaarilla. Rotu on sopeutunut karuihin olosuhteisiin.
Ratsastusta shetlanninponilla.
Sormihanhikit

| Sormihanhikit |
| --- | --- |
 Rätvänä (Potentilla erecta)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Sormihanhikit Potentilla  L.
Katso myös
   Sormihanhikit Wikispeciesissä   Sormihanhikit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sormihanhikit eli hanhikit (Potentilla) on kasvisuku ruusukasvien heimossa. Siihen kuuluu yli viisisataa lajia. Siinä on sekä yksi- että monivuotisia kasveja, joita tavataan ympäri pohjoista pallonpuoliskoa.
Geenitutkimusten jälkeen hanhikkien taksonomia on muuttunut 2000-luvulla; muun muassa keltapensashanhikki, entinen Potentilla fruticosa, kuuluu nyt pensashanhikkien (Dasiphora) sukuun. Vastaavasti aiemmin erilliset suvut Duchesnea, Horkelia ja Ivesia on liitetty sormihanhikkien sukuun. Toisaalta osa tutkijoista on ehdottanut monien sormihanhikeille läheisten sukujen, muun muassa mansikoiden (Fragaria) ja poimulehtien (Alchemilla), yhdistämistä yhdeksi isoksi Potentilla-suvuksi, joka molekyylibiologisten tutkimusten perusteella olisi monofyleettinen taksoni.
Sormihanhikit ovat varsin läheistä sukua mansikoille (Fragaria), minkä huomaa lehtien ja kukkien samankaltaisuudesta, niinpä joitakin koristekasveina kasvatettuja hanhikkilajeja kutsutaan valemansikoiksi. Sormihanhikkien kukkapohjus ei turpoa samanlaiseksi epähedelmäksi kuin mansikat.
Monia lajeja kasvatetaan koristekasveina. Ne sopivat aurinkoiseen paikkaan, eivätkä tarvitse paljoa ravinteita.
Lajeja > Lajeja Suomessa

Suomessa luonnonvaraisena kasvavat tai havaitut sormihanhikkilajit:
| --- | --- |
 harmaahanhikki (Potentilla inclinata), satunnaistulokas  hoikkahopeahanhikki eli hopeahanhikki (Potentilla argentea)  huhtahanhikki (Potentilla intermedia) eli kaakonhanhikki (Potentilla heidenreichii)  japaninhanhikki (Potentilla megalantha), satunnaistulokas  keväthanhikki (Potentilla crantzii)  kultahanhikki (Potentilla aurea), satunnaistulokas  lännenhanhikki (Potentilla anglica)  pahtahanhikki (Potentilla nivea)  paasihanhikki (Potentilla arenosa) ruijanpaasihanhikki (P. arenosa subsp. chamissonis), aiemmin ruijanpahtahanhikki (Potentilla chamissonis tai pahtahanhikin alalajina P. nivea subsp. chamissonis)  peltohanhikki (Potentilla norvegica) euroopanpeltohanhikki (P. norvegica subsp. norvegica)  pikkuhanhikki (Potentilla verna, aiemmin P. tabernaemontani):  pystyhanhikki (Potentilla recta) kaakonpystyhanhikki (P. recta subsp. pilosa)  rikkipystyhanhikki (P. recta subsp. recta)  rentohanhikki (Potentilla supina)  resuhanhikki (Potentilla tobolensis), satunnaistulokas  rätvänä (Potentilla erecta)  sakarahanhikki (Potentilla subarenaria)  saksanhanhikki (Potentilla thuringiaca)  suikerohanhikki (Potentilla reptans)  sulkahanhikki (Potentilla tergemina, aiemmin P. hypoleuca)  tanakkahopeahanhikki (Potentilla neglecta)  verihanhikki (Potentilla atrosanguinea), viljelykarkulainen
Lajeja > Muualla kasvavia lajeja

Muita sormihanhikkilajeja:
aleksanterinhanhikki (Potentilla nordmanniana)
bornholminhanhikki (Potentilla leucopolitana)
hohdehanhikki (Potentilla pamiroalaica)
huippuvuortenhanhikki (Potentilla insularis)
illyrianhanhikki (Potentilla clusiana)
intianhanhikki eli valemansikka (Potentilla indica, syn. Duchesnea indica)
kalliohanhikki (Potentilla caulescens)
keijunhanhikki (Potentilla micrantha)
liuskahanhikki (Potentilla multifida)
mantuhanhikki (Potentilla sterilis)
mattahanhikki (Potentilla heptaphylla)
meksikonhanhikki (Potentilla thurberi)
napahanhikki (Potentilla hyparctica)
nepalinhanhikki (Potentilla nepalensis)
nukkahanhikki (Potentilla villosa)
pyreneittenhanhikki (Potentilla pyrenaica)
siperianhanhikki (Potentilla pensylvanica)
soreahanhikki (Potentilla pulchella)
sveitsinhanhikki (Potentilla alba)
tähtihanhikki (Potentilla cinerea)
villahanhikki (Potentilla astracanica)
öölanninhanhikki (Potentilla aspegrenii, syn. Potentilla sordida)
Lajeja > Lähisukuisia lajeja

Sormihanhikkien kanssa lähisukuisia kasveja, jotka uusimmissa suomalaisissa kasvitieteen lähteissä (Suomen putkilokasvien luettelo, Suomen puu- ja pensaskasvio) on viety sormihanhikeista muihin sukuihin:
keltapensashanhikki eli pensashanhikki (Dasiphora fruticosa, syn. Potentilla fruticosa), siirretty pensashanhikkien (Dasiphora) sukuun.
ketohanhikki (Argentina anserina, syn. Potentilla anserina), siirretty parihanhikkien (Argentina) sukuun.
kurjenjalka eli suokurjenjalka (Comarum palustre, syn. Potentilla palustris), siirretty kurjenjalkojen (Comarum) sukuun.
pihtihanhio eli kaksiliuskahanhikki (Sibbaldianthe bifurca, syn. Potentilla bifurca), siirretty hanhioiden (Sibbaldianthe) sukuun.
valkohanhikki eli kalliovalkohanhikki (Drymocallis rupestris, syn. Potentilla rupestris), siirretty valkohanhikkien (Drymocallis) sukuun.
vitinärvänä eli grönlanninhanhikki (Sibbaldia tridentata, syn. Potentilla tridentata ja Sibbaldiopsis tridentata), siirretty närvänien (Sibbaldia) sukuun.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hanhikit (Potentilla)
Funet: Hanhikit (Potentilla)
ITIS: Potentilla (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Potentilla (englanniksi)
Flora of China: Potentilla (englanniksi)
Storyfilmi

Story Filmi Oy (usein myös Storyfilmi, StoryFilmi tai Storyfilms) on suomalainen mainos- ja muihin tilauselokuviin sekä myöhemmin myös televisio-ohjelmatuotantoon erikoistunut tuotantoyhtiö. Sen perustivat Paul Brück, Erkki Kivi ja Juha Tapaninen vuonna 1978.
Storyfilmi oli 1980–1990-luvuilla yksi Suomen suurimmista mainoselokuvayhtiöistä, jonka piiriin kuuluivat 1980-luvun lopulla emoyhtiön lisäksi oma äänilevystudio, mainosvalokuvaamo, yritysvideoyksikkö sekä toimintaa Suomen lisäksi myös Tanskassa. Storyfilmin osakkeilla käytiin kauppaa Arvopaperipörssin OTC-listalla. Suomen 1990-luvun alun lamavuosina Storyfilmi joutui taloudellisiin vaikeuksiin, mutta omistajat perustivat uuden samannimisen yhtiön 1993.
Sekä mainoselokuvissa että yritysvideoissa Storyfilmin tekijät pyrkivät uudistamaan kerrontaa korostamalla tarinan merkitystä ja kuluttajanäkökulmaa pelkän itsekehun sijasta. Yhtiön tuottamiin mainoselokuviin kuuluivat Valion Maitoa maalta (1982) ja Kari Grandi (1970-luvun puolivälistä lähtien) sekä Elovenan Rekkamies (1986). Storyfilmin yritys- ja tiedotusvideoasiakkaisiin kuuluivat Suomen valtio, monet suomalaiset suuryritykset ja Taloudellinen tiedotustoimisto (Inforfilm).
Vuonna 1998 Erkki Kivi luopui osakkuudestaan, jolloin Tapaninen osti Storyfilmin kokonaan itselleen ja nimitti toimitusjohtajaksi Ari Lohenojan. Storyfilmi alkoi tuottaa myös televisio-ohjelmia, kuten Aaken ja Sakun kesäkeittiö ja Iskelmäprinssi.
Juha Tapanisen jäätyä yhtiöstään sairauseläkkeelle ja kuoltua 2013 Story Filmi Oy:n toiminta on hiipunut.
Aiheesta muualla

Storyfilmi Elonetissä
Vanhan Story Filmin yhtiö- ja osakehistoriaa Pörssitiedossa
Software as a Service

Software as a Service (lyh. SaaS) tarkoittaa ohjelmiston jakelumallia, jossa palvelun tarjoaja ylläpitää sovellusohjelmistoa palvelimillaan ja tarjoaa palvelua asiakkaille internetin välityksellä. SaaS-malli on usein käytössä yrityssovelluksille kuten sähköpostipalvelut, CRM-palvelut, laskutus- ja palkanmaksun käsittely, ERP-palvelut ja niin edelleen.
Palvelusta maksetaan yleensä tilauksen mukaan kuukausittain tai vuosittain. Tämä eroaa perinteisestä lisenssimallista, jossa on etukäteen maksettu kustannus sekä mahdollisen tukipalvelun kustannus. SaaS-palvelusta voidaan maksaa tiettyjen parametrien mukaan kuten sitä käyttävien henkilöiden määrän mukaan, transaktiomäärän mukaan tai muun käyttömäärän mukaan.
Asiakaskohtaisia tuotantoympäristöjä ei ole, vaan sama tuotantoympäristö palvelee useampaa tai kaikkia asiakkaita. SaaS-ohjelmistosta ei ole useita versioita vaan sovelluksia voi vain konfiguroida tiettyihin tarpeisiin: asiakaskohtaista räätälöintiä ei ole.
SaaS-mallissa palvelun tarjoaja hallitsee laitteistoa, ohjelmistoa ja vastaa tietoturvasta: tiedot talletetaan palveluntarjoajan järjestelmään.
Spotify sisältää monia SaaS-palvelun tunnusmerkkejä.
Historia

Ennen SaaS-mallia vastaavaa on käytetty 1960-luvulla, jolloin suurtietokoneet käyttivät osituskäyttöjärjestelmää, johon oltiin yhteydessä päätteellä. 1990-luvulla internetin yleistymisen myötä syntyi ASP-malli (application service provider), jossa oli useita merkittäviä rajoitteita. Ensimmäiset SaaS-ratkaisut ilmeistyivät 1990-luvun lopulla.
Aiheesta muualla

Who does that server really serve? GNU.org
Softball kesäolympialaisissa 2008

Naisten softball-turnausta olympiakisoissa 2008 hallitsi Yhdysvallat aina loppuotteluun saakka, jossa Japani venyi voittoon. Yhdysvallat jäi hopealle ja Australia otti pronssimitalit. Softball oli toistaiseksi viimeisen kerran olympiaohjelmassa.
Alkulohko

| joukkue | Ot>  | V | T | H | Juoksut | Avg | USA | JPN | AUS | CAN | TPE | CHN | VEN | NED |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | 7 | 7 | 0 | 0 | 53-1 | 1.000 |  | 7-0 | 3-0 | 8-1 | 7-0 | 9-0 | 11-0 | 8-0 |
|  Japani  | 7 | 6 | 0 | 1 | 23-13 | .857 |  |  | 4-3 | 6-0 | 2-1 | 3-0 | 5-2 | 3-0 |
|  Australia | 7 | 5 | 0 | 2 | 30-11 | .714 |  |  |  | 4-0 | 3-1 | 3-1 | 9-2 | 8-0 |
|  Kanada | 7 | 3 | 0 | 4 | 17-23 | .429 |  |  |  |  | 6-1 | 1-0 | 0-2 | 9-2 |
|  Kiinan Taipei | 7 | 2 | 0 | 5 | 10-23 | .286 |  |  |  |  |  | 2-1 | 3-0 | 2-4 |
|  Kiina | 7 | 2 | 0 | 5 | 19-21 | .286 |  |  |  |  |  |  | 7-1 | 10-2 |
|  Venezuela | 7 | 2 | 0 | 5 | 15-35 | .286 |  |  |  |  |  |  |  | 8-0 |
|  Alankomaat | 7 | 1 | 0 | 6 | 8-48 | .143 |  |  |  |  |  |  |  |  |
Mitaliottelut

A3-A4:  Australia -  Kanada 5-3
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |  |
|   |   |   |   |   |   |   |  |
|  | A1-A2 | A1-A2 |  |  |  |  |  |
|  |   Yhdysvallat | 4 |   |  |  |  |  |
|  |   Japani | 1 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |

|  |   |   |   |   |   Japani | 3 |  |
|  |   |   |   |   |   Yhdysvallat | 1 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |    Japani | 4 |   |  |  |  |  |
|  |   Australia | 3 |   |  |  |  |  |
Sinisilli

| Sinisilli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Sillikalat Clupeiformes
Alalahko::  Clupeoidei
Heimo::  Jokisillit Alosidae
Suku::  Alosa
Laji::  aestivalis
Kaksiosainen nimi
 Alosa aestivalis  (Mitchill, 1814) 
Katso myös
   Sinisilli Wikispeciesissä   Sinisilli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinisilli (Alosa aestivalis) on jokisillien heimoon (Alosidae) kuuluva pohjoisamerikkalainen kalalaji, joka nousee merestä sisävesiin lisääntymään.
Koko ja ulkonäkö

Sinisilli on yleensä noin 30:n ja suurimmillaan 40 senttimetrin mittainen. Suurin julkaistu paino on 200 grammaa. Sinisillillä on 47–53 selkänikamaa ja peräevässä on 15–21 pehmeää ruotoa. Yläleuassa on erillinen lovi ja alaleuka erkanee selvästi suusta. Leukojen etuosassa on pienen pienen hampaat, jotka katoavat iän myötä. Seslkä on tummansininen, joskus sinertävänharmaa, ja kyljessä kidusten vieressä kehon yläosassa on tumma täplä.
Levinneisyys

Sinisilliä tavataan luontaisesti Atlantin luoteisrannikolla Kanadan Cape Bretonin saaresta Nova Scotiassa Yhdysvaltain St. Johns-joelle. Sitä on siirretty tekojärviin useissa osavaltioissa, ja sitä on tavattu vieraslajina ainakin Alabamassa, District of Columbiassa, Floridassa, Georgiassa, Marylandissa, New Yorkissa, Etelä-Carolinassa, Pennsylvaniassa, Pohjois-Carolinassa, Tennesseessä, Texasissa, Vermontissa ja Virginiassa. Sinisillin populaatiot ovat viimeisen 15 vuoden aikana vähentyneet arviolta 30 prosenttia, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi lajiksi.
Ravinto ja elintavat

Sinisillien ravintoa ovat pienet kalat, hankajalkaiset ja pienet katkaravut. Sinisillit elävät meressä mutta vaeltavat keväällä makeisiin vesiin, joissa ne kutevat syvissä vesissä. Mätimunat laskeutuvat pohjalle, missä ne takertuvat soraan, kiviin, tukkeihin tai muihin kohteisiin. Poikaset muuttavat merivesiin 3–7 kuukauden ikäisenä.
Silmät sydämeeni

| Silmät sydämeeni Kristiina Brask |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 7. marraskuuta 2007
 Formaatti: CD / Digi
 Tuottaja(t): Asko Kallonen, Jukka Immonen, Markus Koskinen, Jukka Backlund
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 42.21
 Levy-yhtiö: HMC
Listasijoitukset
  9. (viikko 46/2007)
Kristiina Braskin muut julkaisut
|   | Silmät sydämeeni 2007 | Kuivilla susta 2009 |
Silmät sydämeeni on vuoden 2007 Idols-kisassa kolmanneksi sijoittuneen Kristiina Braskin esikoisalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2007.
Albumilta julkaistiin neljä singleä ”Nyt mä meen”, ”Silmät sydämeeni”, ”Pilvet valmiina” ja ”Liian kaukana”.
Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 9 viikolla 46/2007, mikä oli myös sen korkein sijoitus. Levy on myynyt kultaa, yli 15 000 kappaletta.
Kappaleet

Pilvet valmiina – 3.27
Liian kaukana – 3.50
Nyt mä meen – 2.38  (albumiversio)
Varkain se saapuu – 3.33
Silmät sydämeeni – 3.23
Viileää – 3.42
Sydän suojaa ei saa – 4.00
Rakkaus voittaa – 3.31
Häpeätkö nyt? – 4.01
Unohtaisinpa – 2.46
Tuulilasin nurkkaan – 3.52  (Teleks -cover)
Nyt mä meen – 3.25  (singleversio)
Singlet > Nyt mä meen

Albumin ensimmäisenä julkaistiin 10. lokakuuta 2007 kappale "Nyt mä meen". Single lähti soimaan radioissa varsin nopeasti, mutta kovin suurta menestystä siitä kuitenkaan ei tullut.[lähde? ] Singlellä on kappaleesta radiosoittoon tarkoitettu singleversio. Myöhemmin albumilla julkaistiin kappaleesta albumiversio, tosin mukana oli myös singleversio.
Singlet > Silmät sydämeeni

Toinen single "Silmät sydämeeni" julkaistiin joulukuussa 2007. Kappale lähti soimaan radioissa hitaasti, mutta nousi myöhemmin monen radiokanavan soitetuimpien kappaleiden joukkoon.[lähde? ] Kappale sai arvosteluissa parempia arvosanoja kuin ensimmäinen single Nyt mä meen. Singlellä on myös mukana Teleksin tekemä Unohtaisinpa. Single julkaistiin vain promosinglenä.