stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maria Anna Espanjalainen
Kuningatar ja keisarinna

Maria Anna saapui Wienin keisarilliseen hoviin mukanaan espanjalaista muotia, teatteria, tanssia ja musiikkia sekä ensimmäinen kitara. Kruununperillisen puolisona hän ylläpiti hyviä suhteita kaikkiin aviomiehensä perheenjäseniin, mutta hänellä oli monimutkainen suhde Ferdinandin äitipuoleen, leskikeisarinna Eleonora Gonzagaan, koska he kilpailivat keskenään vaikutusvallasta hovissa. Maria Anna oli myös hyvin kiinnostunut taiteesta, erityisesti maalaustaiteesta. Hän keräsi myöhäisrenessanssin ja varhaisbarokin italialaisten, espanjalaisten ja flaamilaisten maalareiden teoksia.
Maria Anna, joka oli aktiivinen politiikassa puolisonsa neuvonantajana, oli tärkeä välittäjä keisarin ja espanjalaistensa sukulaistensa välillä. Vaikka hän puolusti aina aviomiehensä etuja, hän ei unohtanut veljiensä kuningas Filip IV:n ja prinssi-kardinaali Ferdinandin etuja. Hänen hovissaan, joka koostui pääasiassa espanjalaisista, oli usein vieraina Espanjan suurlähettiläs ja muita diplomaatteja. Ollessaan poissa Wienistä keisari Ferdinand nimitti vaimonsa valtionhoitajaksi, kuten vuonna 1645 kolmikymmenvuotisen sodan aikana, ollessaan Böömin kuningaskunnassa.
Lapset

Maria Annalle ja Ferdinandille syntyi kuusi lasta, joista kolme eli aikuiseksi asti:
Ferdinand IV (1633–1654), Böömin kuningas, kuoli isorokkoon 19-vuotiaana
Maria Anna (1634–1696), avioitui enonsa Espanjan kuningas Filip IV:n kanssa. Heille syntyi viisi lasta joista kaksi eli aikuisiksi asti: Margareeta Teresia Espanjalainen ja Kaarle II.
Filip August (5. heinäkuuta 1637 – 22. kesäkuuta 1639), kuoli alle kaksivuotiaana
Maksimilian Tomas (21. joulukuuta 1638 – 29. kesäkuuta 1639), kuoli puolivuotiaana
Leopold I (9. kesäkuuta 1640 – 5. toukokuuta 1705), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari.  Avioitui 1) sisarensa tyttären Margareeta Teresia Espanjalaisen kanssa, heille syntyi neljä lasta, joista Maria Antonia Itävaltalainen eli aikuiseksi asti. Avioitui 2) pikkuserkkunsa Claudia Felicitas Tirolilaisen (1653–1676) kanssa, ei eloon jääneitä jälkeläisiä. Avioitui 3) Eleonoora Magdalena Terese von der Pfalz-Neuburgin (1655–1720) kanssa, heille syntyi 10 lasta, joista kuusi eli aikuiseksi asti. Esikoisesta tuli keisari Joosef I, Karl Fransista tuli veljensä jälkeen keisari Kaarle VI. Tytär Maria Anna avioitui kuningas Juhana V:n kanssa ja hänestä tuli Portugalin kuningatar.
Maria (13. toukokuuta 1646), syntyi keskosena ja kuoli muutaman tunnin ikäisenä. Maria Anna kuoli tämän lapsen synnytykseen.
Perintö

Maria Anna kuoli viimeisen lapsensa keskenmenon komplikaatioihin 13. toukokuuta 1646 Linzin linnassa. Aviomies Ferdinand oli surusta lohduton eikä pystynyt osallistumaan vaimonsa ja tyttärensä hautajaisiin. Ferdinand avioitui vielä kaksi kertaa ja sai vielä viisi lasta.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Infanta Maria Anna, Felipe Diricksen 1630
Maria Anna Unkarin kuningatar, Frans Luycx n. 1635
Keisarinna Maria Anna esikoisensa Ferdinandin (1633-1654) kanssa, tuntematon taiteilija 1634
Käännös suomeksi
Nettiriippuvuus

Nettiriippuvuus on riippuvuus tieto- ja viestintätekniikan käytöstä ja etenkin Internet-verkon tarjoamasta sisällöistä ja vuorovaikutusmahdollisuuksista. Internet-addiktion ohella puhutaan myös internetaddiktiosta, internetholismista, virtuaaliriippuvuudesta, lumeriippuvuudesta, internetriippuvuudesta ja nettinarkkauksesta. Laajemmassa yhteydessä puhutaan tietokone- tai teknologiariippuvuudesta. Nettiriippuvuutta voidaan pitää useimmiten niin sanottuna psykososiaalisena riippuvuutena, koska siinä riippuvuus muodostuu usein ensisijaisesti tietynlaiseen viestintään perustuvaan yhteisöön kuulumisesta sekä tiettyjen sisältöjen käyttämisestä. Psykiatri Pinhas Dannonin mukaan noin kymmenen prosenttia verkon käyttäjistä on alttiina addiktiolle, joka voi johtaa ahdistukseen ja vaikeaan masennukseen. Erityisen alttiita riippuvuudelle ovat teini-ikäiset ja yli 50-vuotiaat miehet ja naiset, joiden lapset ovat lähteneet kotoa. Nettiriippuvuus voi olla yhtä vaikea kuin seksi- tai peliriippuvuus. Pittsburghilainen psykologi Kimberley Youngin mukaan tyypillinen tietoverkkoon liiaksi kiintynyt henkilö on keski-ikäinen, jolla on aiemmin ollut pelkoja tietokoneita kohtaan.
Nykyisin nettiriippuvuuden rinnalle on tullut myös erillisenä terminä älypuhelinriippuvuus, erityisesti nuorten keskuudessa. Nykyisin älypuhelimilla on yhä suurempi rooli kommunikaatiossa. Älypuhelimet kulkevat aina mukana, ja monien erilaisten sovellusten ja pikaviestimien käyttö on hyvin yleistä. Älypuhelinriippuvuus ilmenee esimerkiksi levottomuutena ja ahdistuksena silloin, kun puhelimesta joutuu olemaan erossa. Varhain alkanut runsas älypuhelimen käyttö saattaa teini-iän kynnyksellä muuttua varsinaiseksi addiktioksi.
Oireet

Dannonin mukaan internet-addiktion oireet eivät ole selkeitä kummassakaan ryhmässä ja niitä on lisäksi vaikea diagnosoida. Oireita voi olla unettomuus, ahdistus siitä ettei pääse verkkoon, eristyneisyys perheestä ja ystävistä, työhaluttomuus ja vaikeat masennuskaudet. Tutkijoiden mukaan oireisiin kuuluvat myös ajantajun kadottaminen netin parissa ja toistuvat unet siitä.
Hoito

Dannonin mukaan internet-addiktiota pitäisi hoitaa samoin kuin muita vaikeita ja uhkaavia addiktioita: puheterapialla ja lääkkeillä, joita käytetään vaikean peliriippuvuuden ja kleptomanian hoitoon. Pittsburghilainen psykologi Kimberley Young neuvoo nettiaddikteja asteittaiseen vieroitushoitoon, ei siis äkilliseen irtiottoon.
Kirjallisuutta

Alter, Adam: Vastustamaton : miksi emme pysty lopettamaan tsekkaamista, skrollaamista, klikkaamista ja seuraamista. Alkuteos Irresistible, suomentanut Kimmo Pietiläinen. Helsinki : Terra Cognita, 2017. ISBN 978-952-5697-85-8.
Aiheesta muualla

Päihdelinkin riippuvuustesti
VePeRT - Verkkopeliriippuvuustesti
Tukiasema
YTHS Nettiriippuvuus hallintaan
Jaakko Suominen: Verkon käytön rajoilla - eli miten tulimme riippuvaisiksi netistä?
Kiinassa annetaan sähköshokkeja internet-riippuvaisille nuorille – luvataan lopettaa Yle, 2017
Lasten Eurovision laulukilpailu 2025

| Lasten Eurovision laulukilpailu 2025 |
| --- | --- |
Tapahtumapaikka:  Marraskuu 2025,  Georgia
Osallistujat
Laulujen määrä:  8 (tähän mennessä)
Vetäytyneet maat:   Viro  Saksa
 
Lasten Eurovision laulukilpailu 
 ◄ 2024 • 2025  
Lasten Eurovision laulukilpailu 2025 on 23. Lasten Eurovision laulukilpailu ja se pidetään marraskuussa 2025 Georgiassa. Maa on isännöinyt kilpailua vain kerran aiemmin vuonna 2017.
Lasten Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset: Alankomaat · Albania · Armenia · Espanja · Georgia · Irlanti · Italia · Kypros · Malta · Pohjois-Makedonia · Portugali · Puola · Ranska · Saksa · San Marino · Ukraina
Epäaktiiviset: Australia · Azerbaidžan · Belgia · Bulgaria · Israel · Kazakstan · Kreikka · Kroatia · Latvia · Liettua · Moldova · Montenegro · Norja · Romania · Ruotsi · Serbia · Slovenia · Sveitsi · Tanska · Valko-Venäjä · Venäjä · Viro · Wales · Yhdistynyt kuningaskunta
Entiset: Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset: Bosnia ja Hertsegovina · Monaco · Slovakia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
2000-: 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-: 2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-: 2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Keinosydän

Carmat-yhtiön keinosydän Grande Exposition du Fabriqué en France -näyttelyssä.
Keinosydän tai tekosydän on pumppujärjestelmä, joka voidaan asentaa sydämen vaikeaa vajaatoimintaa sairastavalle potilaalle. Se ylläpitää verenkiertoa ja hapetusta ihmiskehossa vaihtelevia aikoja. Keinosydämen tarkoituksena on toimia sydämen tavoin ja pumpata verta elimistöön. Keinosydän asennetaan yleensä sydänongelmapotilaille pitämään heitä hengissä sydänsiirtoleikkaukseen saakka. Normaalisti keinosydämen saaneet potilaat elävät keskimäärin 100-500 päivää. lähde?
Pisimmillään keinosydän on ollut potilaalla yhtämittaisesti 7 vuotta, 5 kuukautta ja 4 päivää. Kyseessä ei  kuitenkaan ollut kokonainen keinosydän, vaan potilaan omaa heikentynyttä sydäntä avustava lisälaite.
Käytössä on kahden tyyppisiä keinosydämiä: 1) täydellinen keinosydän, joka asennetaan sen jälkeen, kun luonnollinen sydän on poistettu, ja 2) kammioavustin, joka asennetaan avustamaan potilaan omaa sydäntä, joka jää paikalleen jatkamaan työtään.
Kammioavustin (VAD) ottaa verta sydämen kammiosta eri reittiä ja työntää sen korkealla paineella aorttaan. Tämä lisää sydämestä poistuvaa verta ja kohentaa siten sydämen tehoa. Laite ratkaisee myös vaikeudet sydämen oikean ja vasemman puolen verenkierron tasapainottamisessa, sillä VAD-laitteissa toista kammiota voidaan tukea toisesta riippumatta, jolloin ongelma poistuu. Kammioavustimet ovat mullistaneet sydänpotilaiden hoidon ja niistä on tullut hyvin yleisiä.
Erilaisia keinosydämiä valmistavat muiden muassa SynCardia, Carmat, BiVACOR ja Jarvik Heart. Jarvik Heartin perusti Robert Jarvik, joka tunnetaan työstään ensimmäisen toimivan ja pitkäkestoisen keinosydämen parissa.
Historia

”Mekaanisesta verenkierron tukemisesta” oli puhuttu jo 1800-luvulla. Keksijä ja lentäjä Charles Lindbergh kehitti leikkausoperaatioita varten veripumpun, ja yhdessä Alexis Carrelin kanssa myös sydämen kaltaisen laitteen pitämään sisäelimiä elossa ruumiin ulkopuolella. Vuonna 1937 Vladimir P. Demikhov kehitti keinosydämen ja asensi sen koiraan, joka pysyi leikkauksen jälkeen elossa viisi ja puoli tuntia. John H. Gibbon Jr. kehitti vuosien ajan sydänkeuhkokonetta, ja kehitystyö tuotti tulosta 1950-luvun alussa. Vuosikymmenten kuluessa lukuisat lääkärit antoivat panoksensa keinosydänten kehitykselle.
Ensimmäinen keinosydän asennettiin ihmiseen vuonna 1969, mutta potilas menehtyi neljän päivän kuluttua.
Historia > Ensimmäinen onnistunut

Ensimmäinen kokonainen ja pitkäkestoinen keinosydän ihmiselle asennettiin Salt Lake Cityssä Utahissa Yhdysvalloissa 2.12.1982. Tämä laite kehitettiin tohtori Willem Kolffin johtamassa tutkimushankkeessa, mutta se oli nimetty tutkija Robert Jarvikin mukaan Jarvik 7:ksi, joten Jarvik sai kehitystyöstä kaiken kunnian. Potilas eli leikkauksen jälkeen 112 päivää. Ensimmäinen Jarvik-sydän asennettiin viidelle potilaalle, ja yksi heistä eli 620 päivää. Ensimmäisten keinosydänpotilaiden elämänlaatu oli erittäin huono. Jarvik 7 tarvitsi ulkoisen, jääkaapin kokoisen pumppuyksikön, jonka vuoksi potilas ei voinut lähteä sairaalasta ulos. Kaksi johtoa kulkee ihon läpi potilaan kyljestä. Kaksi potilaista sai vakavia aivohalvauksia, ja lopulta kaikki kuolivat joko sepsikseen tai veriongelmiin.
Jarvik 7:n johdannaiset olivat edelleen käytetyimpiä keinosydänmalleja vuonna 2014. Jarvik 7 -laitteella on kiinteä syketaajuus, eli se ei mukaudu potilaan fyysiseen aktiivisuuteen. Erään potilaan tiedetään eläneen 1 374 päivää laitteen kanssa.
Suomessa ensimmäinen tapaus oli joko 18.1.1998 tai 2015.selvennä
Historia > Uusia malleja

AbioCor-sydän asennettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001. AbioCor oli ensimmäinen omavarainen keinosydän, joka ei tarvinnut liitoksia ihon läpi, eikä ulkoista pumppua. Laitetta kehitettiin 30 vuotta, mutta se hyväksyttiin vain rajoitettuun käyttöön, ja pian sen jälkeen tuotanto lopetettiin. Kaikkiaan asennettiin viitsentoista AbioCor-sydäntä.
Vuonna 2008 täysin toimivan keinosydämen kehitti ranskalaisyhtiö Carmac. Se painaa 900 grammaa ja on suunniteltu kestämään noin viiden vuoden käytön. Sen kohdeyleisönä ovat pääasiassa ylipainoiset miehet. Keinosydän on peitetty biosynteettisillä aineilla hylkimisen estämiseksi. Se otettiin ensi kertaa käyttöön vuonna 2013, mutta potilas kuoli 75 päivän kuluttua. Carmacin laite eroaa aiemmista keinosydämistä siinä, että se ei ole tarkoitettu vain väliaikaisratkaisuksi siihen asti, kunnes toinen elin siirretään tilalle, vaan sen on tarkoitus korvata sydän pysyvästi.
BiVACOR-keinosydän asennettiin ensimmäisen kerran 2025. Mallissa on vain yksi liikkuva osa: pyörivä kiekko, joka leijuu magneettien varassa pintoihin koskematta ja siten myös kulumatta.
Ongelmia

Infektiot ja verenmyrkytys ovat ongelma kaikissa laitteissa, joissa johto kulkee ihon läpi. Verta liikuttavat laitteet muuttavat veren koostumusta. Vieraat pinnat aiheuttavat veren hyytymistä, mikä johtaa aivohalvauksiin ja veren hajoamiseen. Ulkoiset akkupaketit ovat  hankalia ja infektioiden lähde. Myös käsilaukkuvarkaiden on tiedetty anastaneen potilaiden akkupaketteja. Kehitteillä on järjestelmiä, jotka siirtävät energiaa ihon läpi induktioon perustuen, mutta kokonainen keinosydän kuluttaa paljon energiaa. Keinosydänten kompressoreita on pienennetty liikuteltavuuden parantamiseksi, mutta on ollut vaikeaa kehittää laitteista kokonaisuudessaan kehon sisään rakennettavia. Sen sijaan on ehkä mahdollista luopua kompressoripohjaisista keinosydämistä kokonaan ja käyttää niiden sijaan juoksupyöriin perustuvia VAD-laitteita verenkierron molemmilla puolilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jarvik-7-keinosydän, joka tunnettiin myöhemmin nimellä CardioWest ja sittemmin SynCardia.
Peoria Rivermen (SPHL)

| Peoria Rivermen (SPHL) |
| --- | --- |

Perustettu:  2013
Kaupunki:  Peoria, Illinois
Kotiareena:  Carver Arena
Sarjataso:  SPHL
Värit:                     
Päävalmentaja:   Jean-Guy Trudel
Omistaja:  CSH International Inc.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Peoria Rivermen on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Peoriasta, Illinoisista. Joukkue pelaa SPHL-liigaa.
Joukkue kaudella 2023–2024

(Tilanne 19. syyskuuta 2023)
| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|   |  | Brett Epp | L | 2024 | Edmonton, Alberta, Kanada |  |
|   |  | Troy Kobryn | L | 2025 | Hillsborough, New Jersey, Yhdysvallat |  |
|   |  | Colby Muise | L | 2025 | Yarmouth, Nova Scotia, Kanada |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|   |  | Ayodele Adeniye | R | 2025 | Columbus, Ohio, Yhdysvallat |  |
|   |  | Nicholas Aromatario | L | 2025 | Woodbridge, Ontario, Kanada |  |
|   |  | Brock Bartholomew | L | 2025 | St. Albert, Alberta, Kanada |  |
|   |  | Renat Dadadžanov | L | 2025 | Moskova, Venäjä |  |
|   |  | Jayson Dobay | L | 2024 | Weymouth, Massachusetts, Yhdysvallat |  |
|   |  | Brody Duncan | L | 2024 | Toledo, Ohio, Yhdysvallat |  |
|   |  | Cale List | R | 2024 | Petawawa, Ontario, Kanada |  |
|   |  | Josh Martin | R | 2025 | Brownstown, Michigan, Yhdysvallat |  |
|   |  | Brenden Rons | L | 2025 | Farmington Hills, Michigan, Yhdysvallat |  |
|   |  | Chase Spencer | R | 2025 | Georgetown, Ontario, Kanada |  |
|   |  | Zach Wilkie | L | 2024 | Villa Park, Illinois, Yhdysvallat |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|   |  | Alec Baer | R | KH | 2024 | St. Louis Park, Minnesota, Yhdysvallat |
|   |  | Cayden Cahill | R | OLH | 2024 | Anchorage, Alaska, Yhdysvallat |
|   |  | Cole Crowder | L | VLH | 2025 | Sudbury, Ontario, Kanada |
|   |  | Garrett Devine | L | H | 2025 | Windsor, Colorado, Yhdysvallat |
|   |  | Andrew Durham | R | KH | 2024 | Richardson, Texas, Yhdysvallat |
|   |  | Mike Gelatt | R | H | 2025 | Middletown, New Jersey, Yhdysvallat |
|   |  | Hayden Hulton | L | KH | 2024 | Kingston, Ontario, Kanada |
|   |  | John Kaljian | L | H | 2025 | South Lyon, Michigan, Yhdysvallat |
|   |  | Tyler Kobryn | R | OLH | 2025 | Hillsborough, New Jersey, Yhdysvallat |
|   |  | Chad Lopez | L | VLH | 2024 | Arlington, Texas, Yhdysvallat |
|   |  | Dave Nippard | R | KH / OLH | 2024 | Lewisporte, Newfoundland ja Labrador, Kanada |
|   |  | Andrew Poulias | R | KH | 2025 | Whitby, Ontario, Kanada |
|   |  | Tristan Trudel | L | H | 2025 | Peoria, Illinois, Yhdysvallat |
|   |  | Jake Vaughan | R | H | 2025 | Colorado Springs, Colorado, Yhdysvallat |
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Peoria Rivermenin verkkosivut (englanniksi)
Konginkankaan linja-autoturma

| Konginkankaan linja-autoturma |
| --- | --- |
 Onnettomuustutkintakeskuksen julkaisema ilmakuva tapahtumapaikalta.
Päivämäärä:  19. maaliskuuta 2004
Onnettomuustyyppi:  yhteentörmäys
Tapahtumapaikka:  Konginkangas, Äänekoski, Suomi
Matkustajat
Yhteensä:  36 + 2 kuljettajaa
Kuolleet:  23
Loukkaantuneet:  14
Eloonjääneet:  15
Konginkankaan linja-autoturma on Suomen historian vakavin tieliikenneonnettomuus. Onnettomuus sattui valtatiellä 4 (E75) Äänekoskella entisen Konginkankaan pitäjän alueella, Konginkankaan taajaman kohdalla 20 kilometriä Äänekosken keskustasta pohjoiseen perjantaina 19. maaliskuuta 2004 kello 02.08. Paperirullalastissa ollut Transpoint Oy:n täysperävaunullinen kuorma-auto törmäsi Aurinkobussit Oy:n linja-autoon, joka oli kuljettamassa matkustajia Rukalle laskettelemaan. Linja-autossa oli kuljettajan lisäksi 36 matkustajaa. Onnettomuudessa kuoli 23 henkilöä ja 14 loukkaantui. Kuolleista yksi oli linja-auton kuljettaja ja muut linja-auton matkustajia, joista yksi oli matkaoppaana toiminut matkailuyhtiö Goingto Oy:n toimitusjohtaja. Loukkaantuneista kahden vammat olivat lieviä ja muiden vakavia tai erittäin vakavia. Ajoneuvoyhdistelmän kuljettaja ei loukkaantunut fyysisesti. Suurin osa uhreista sai surmansa välittömästi kuorma-auton perävaunussa olleiden paperirullien vyöryttyä sisään linja-autoon.
Linja-auton ja ajoneuvoyhdistelmän törmäys ei sinänsä ollut Suomessa ennen kokematon tapahtuma, mutta – aiempia onnettomuuksia lainkaan vähättelemättä – seuraukset eivät olleet koskaan ennen muodostuneet näin katastrofaalisiksi. Samalla tieosuudella Laukaan Vehniällä heinäkuussa 1974 sattuneessa alankomaalaisen turistibussin ja rekka-auton törmäyksessä sai surmansa 11 ja loukkaantui liki 20 ihmistä. Edellinen suuronnettomuudeksi luokiteltu linja-autoturma oli sattunut Heinolassa huhtikuussa 1999. Tuolloin turistibussi suistui tieltä moottoritien rampissa, ja neljä matkustajaa sai surmansa.
Sattumoisin samoihin aikoihin Konginkankaan onnettomuuden kanssa keväällä 2004 valmistui liikenne- ja viestintäministeriön keväällä 2003 aloittama tutkimus linja-autolla matkustamisen turvallisuudesta. Vuonna 2000 sattuneissa tieliikenneonnettomuuksissa ei ollut kuollut ainuttakaan linja-autossa matkustanutta. Vuonna 2002 linja-auto oli Suomessa ollut osallisena yli kahdessasadassa henkilövahinkoon johtaneessa tieliikenneonnettomuudessa. Näistä 17 oli ollut kuolemaan johtaneita, ja kuolleista kolme oli ollut linja-auton matkustajia. Pidemmällä aikavälillä vuosina 1989–2002 tieliikenneonnettomuuksissa surmansa saaneista 0,4 prosenttia ja loukkaantuneista 1,4 prosenttia oli matkustanut linja-autossa. Varsinaisia liikenneonnettomuuksia enemmän linja-autoalalla olivat 2000-luvun alkuvuosina puheenaiheena useat tapaukset, joissa linja-auto oli syttynyt tuleen kesken ajon.
Edeltäneet tapahtumat

Torstai-iltana 18. maaliskuuta noin kello 20.30 Transpointin kuorma-autonkuljettaja lähti ajamaan Helsingistä kohti pohjoista. Samaan aikaan Kemissä kuormattiin paperirullia etelään lähdössä olleeseen saman yhtiön omistamaan ajoneuvoyhdistelmään. Autojen kuljettajien oli tarkoitus vaihtaa kuormiaan Keski-Suomessa ja ajaa takaisin lähtöpaikkakunnilleen. Autot kohtasivat Viitasaarella, jossa perävaunut ja vetoautojen kontit vaihdettiin perjantaiyönä noin kello 1.30. Tämän jälkeen Helsingistä lähtenyt kuljettaja aloitti paluumatkan etelään mukanaan runsaan 38 tonnin paperirullakuorma.
Samana iltana Aurinkobussit Oy:n linja-auto lähti Helsingistä Rukalle kello 20.53. Kyydissä oli 27 matkustajaa, joista suuri osa oli nuoria. Autoon otettiin lisää matkustajia matkan varrelta. Perjantain vastaisena yönä kello 1.45 viimeiset kolme matkustajaa nousivat linja-autoon Äänekoskella Hirvaskankaan Esso-huoltoasemalla, minkä jälkeen matka jatkui kohti Kuusamoa.
Oikeuskäsittely

Turman oikeuskäsittely alkoi Äänekosken käräjäoikeudessa 25. huhtikuuta 2006. Oikeuskäsittelyssä päävastaajana oli ajoneuvoyhdistelmän kuljettaja, jolle oli annettu syytteet liikenneturvallisuuden vaarantamisesta, 23 kuolemantuottamuksesta sekä neljästä vammantuottamuksesta.
Jutussa esitettiin 42 korvausvaatimusta. Vaaditut korvaukset vaihtelivat noin 3 000 eurosta 50 000 euroon. Yhteensä summa nousi noin 900 000 euroon. Asianomistajia oli 97.
Lisätutkimusten vuoksi syyttäjä teki lisäsyyteharkinnan, jossa ratkaistiin, haastetaanko oikeuteen muitakin vastaajia kuin turmarekan kuljettaja. Näiden tutkimusten perusteella nostettiin syytteet myös Transpoint Oy:n entistä toimitusjohtajaa vastaan. Syytteet nostettiin 23 kuolemantuottamuksesta, kolmesta vammantuottamuksesta ja työturvallisuusrikoksesta. Lisäksi apulaisvaltakunnansyyttäjä Jorma Kalske vaati kuljetusyhtiötä tuomittavaksi yhteisösakkoon sen liiketoiminnassa tapahtuneen työturvallisuusrikoksen vuoksi. Transpoint Oy:n entinen toimitusjohtaja kiisti syytteen.
Äänekosken käräjäoikeus julkisti tuomionsa 31. toukokuuta 2006. Turman aiheuttaneen ajoneuvoyhdistelmän kuljettaja tuomittiin kolmen kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen liikenneturvallisuuden vaarantamisesta, 23 kuolemantuottamuksesta sekä kolmesta vammantuottamuksesta. Lisäksi kuljetusyhtiö Transpoint tuomittiin 10 000 euron yhteisösakkoon työturvallisuusrikoksesta.
Oikeuskäsittely jatkui 18. joulukuuta 2006 Vaasan hovioikeudessa, sillä ajoneuvoyhdistelmän kuljettaja valitti tuomiosta. Myös muutamat asianomistajat ilmaisivat tyytymättömyytensä Äänekosken käräjäoikeuden tuomioon, mutta kukaan heistä ei lopulta valittanut tuomiosta.
Hovioikeus säilytti 23. tammikuuta 2007 antamassaan ratkaisussa käräjäoikeuden päätöksen pääosin ennallaan. Ajoneuvoyhdistelmän kuljettaja ei valittanut tuomiostaan korkeimpaan oikeuteen, joten hovioikeuden tuomio jäi pysyväksi.
Uhrit

Konginkankaan onnettomuudessa kuoli 23 ihmistä. Poliisi julkisti listan sunnuntaina 21. maaliskuuta 2004 iltapäivällä. Uhrien kotipaikkakunnat ja syntymävuodet olivat seuraavat:
| Paikkakunta | Syntymä- vuosi |
| --- | --- |
Espoo: 1983
Helsinki: 1975
Helsinki: 1975
Vantaa: 1974
Helsinki: 1974
Espoo: 1974
Espoo: 1974
Helsinki: 1956
Helsinki: 1983
Pylkönmäki: 1986
Helsinki: 1964
Saarijärvi: 1986
Espoo: 1986
Helsinki: 1974
Helsinki: 1983
Espoo: 1974
Espoo: 1974
Helsinki: 1961
Espoo: 1983
Helsinki: 1978
Järvenpää: 1974
Vantaa: 1947
Pori: 1957
Muuta

Tammikuussa 2022 tapahtui vuoden 2004 onnettomuuspaikasta pari sataa metriä pohjoisempana mäen päällä onnettomuus, jossa kuoli kaksi ja loukkaantui neljä ihmistä. Pohjoiseen matkalla ollut henkilöauto siirtyi ohituskaistalle ja ajautui vastaantulevien kaistalle, missä se törmäsi vastaantulevaan henkilöautoon. Molemmissa autoissa oli kolme ihmistä. Kuolonuhrit olivat ohittamaan lähteneessä autossa. Onnettomuudessa vaurioituivat myös ohitettava rekka sekä ohittaneen auton perässä ajanut henkilöauto.
Vuoden 2004 linja-auto-onnettomuuden seurauksena Onnettomuustutkintakeskuksen tutkintalautakunta oli suositellut vastakkaisiin suuntiin menevien kaistojen erottamista keskikaiteella, mutta vielä heinäkuuhun 2023 mennessäkään sitä ei ollut tieosuudelle rakennettu. Sisä-Suomen poliisin tutkinnanjohtajan mukaan keskikaide olisi todennäköisesti estänyt tammikuun 2022 onnettomuuden.
Aiheesta muualla

Konginkankaan turma käräjille huhtikuun lopulla MTV3.fi. 24.2.2006 kello 16:03. Helsinki:  MTV Oy. Viitattu 6.11.2007.
Konginkankaan turmassa lisäsyytteitä MTV3.fi. 2.3.2006 kello 20:01. Helsinki:  MTV Oy. Viitattu 6.11.2007.
Konginkangaan bussiturma Elävä arkisto. 19.1.2007. Helsinki:  Yleisradio Oy. Viitattu 6.11.2007.
Ylen Elävä arkisto: Satunnaiset sankarit
Konginkankaan linja-auto-onnettomuuden muistoristi valtatien 4 varrella Äänekoskella (14.7.2023).