stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rokuan turveöljytehdas
Vastaavia laitoksia

Metsäliitto ja Vapo suunnittelevat Kemiin Ajokseen nykyaikaistetulla Fischer–Tropsch-menetelmällä toimivaa biodieseltehdastamilloin?, joka tuottaisi puusta ja puuperäisistä raaka-aineista vuodessa noin 200 000 tonnia liikenteen tarvitsemia öljyjä.
Aiheesta muualla

Heiska, Ale & Mäkelä, Simo: Vaala – Oulujärven pitäjä. Vaalan kunta 2010. ISBN 952-91-2418-X s
Camilla de Rossi

Camilla de Rossi oli italialainen säveltäjä. Hänen neljä oratoriotaan esitettiin Wienin hovikapellissa vuosina 1670–1710. Häneltä on säilynyt myös kantaatti. Hänen käsikirjoituksissaan lukeva sana "Romana" viittaa roomalaiseen alkuperään.
Teokset > Oratoriot

Santa Beatrice d'Este (1707)
Il sacrifizio di Abramo (1708)
Il figliuol prodigo (1709)
Sant' Alessio (1710)
Teokset > Muuta

Frà Dori, e Fileno (kantaatti)
Rolls-Royce Silver Ghost

| Rolls-Royce Silver Ghost Rolls-Royce 40/50 h> p. |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Valmistaja:  Rolls-Royce
Valmistusvuodet:  1907–1925
Korimalli:  -
Luokka:  Luksusauto
Seuraaja:  Rolls-Royce Phantom I
Tekniset tiedot
Moottori:  R6
Iskutilavuus:  7036 cm³
Teho:  -
Huippunopeus:  -
Kiihtyvyys:  -
Vetotapa:  takaveto
Kulutus:  -
Rolls-Royce Silver Ghost on loistoautomalli, jota valmistettiin vuosina 1907–1925. Alun perin malli tunnettiin nimellä Rolls-Royce 40/50 h.p., korin valmisti Royce Manchesterissa ja myöhemmin Derbyn ja Springfieldin tehtaat Yhdysvalloissa. Alun perin ainoastaan yksi yksilö, korinumero 60551, rekisterinumeroltaan AX 201 sai virallisesti nimen Silver Ghost, mutta lehdistö omaksui tämän nimen ja kaikkia näitä malleja alettiin kutsua samalla nimellä. Silver Ghost oli Rollsin yritys tehdä maailman paras auto. Nykyään Silver Ghostia pidetään maailman kalleimpana autona ja vuonna 2005 sen arvo oli 35 miljoonaa dollaria.
Kehitys

Vuonna 1906 Rolls-Royce valmisti neljä koria esiteltäväksi Olympian autonäyttelyssä, näistä kaksi oli uutta 40/50 h.p. -mallia. Malli oli tällöin niin uusi, että autot eivät olleet vielä edes täysin valmiita eikä niitä annettu lehdistölle testattavaksi ennen vuotta 1907.
Vuonna 1913 vaihteisto muuttui nelivaihteiseksi.
Vuonna 1919 auto sai sähköisen startin, samalla tuli sähkökäyttöiset valot asetyleeni- ja parafiinikäyttöisten tilalle.
Vuonna 1921 moottori muuttui hieman, ja jokaista sylinteriä kohden oli nyt kaksi sytytystulppaa ja valittavaksi tuli magneto tai kelasytytys.
Vuonna 1925 autoon suunniteltiin uusi moottori, ja Rolls-Royce päätti nimetä auton Phantomiksi.
Tekniikka

Vaihteisto on alun perin kolmiportainen käsivaihteisto, mutta vuonna 1910 se muuttui nelivaihteiseksi.
Monet metalliosat, kuten puskurit, jäähdytin ja valonheittimet olivat hopeoituja.
Moottorit

Moottorit ovat R6-sivuventtiilimoottoreita. Kampiakseli on seitsemästä kohdasta laakeroitu ja siinä on täydellinen painevoitelujärjestelmä, lisäksi keskilaakerointi on tehty erityisen suureksi tärinän poistamiseksi, samalla se jakaa moottorin kahteen kolmisylinteriseen yksikköön.
7.0 (7036 cm³) (1907–1910)
7.4 (7428 cm³) (1910–1926)
Mitat

Pituus: 3 441–3 645 mm
Kenraali Mannerheimin virka-auto

Tunnetuimpia Suomeen tulleita Rolls-Royce -autoja on vuoden 1915 mallinen Silver Ghost, joka palveli puolustusvoimien korkeinta johtoa Suomen itsenäisyyden alkuvuosina. Auton korin rakensi Barker & Co:n koritehdas ja sen ensimmäinen omistaja oli venäläis-kiinalaisen pankin johtaja, kenraalimajuri Davidoff Pietarista. Lokakuun vallankumouksen aikana auto kulkeutui tuntemattomalla tavalla Suomen puolelle. Epäillään, että pankkiiri Davidoff olisi siirtynyt Terijoen kautta Suomeen, jättänyt autonsa tänne ja jatkanut matkaansa länteen. Lahden kaupungista keväällä 1918 käytyjen taistelujen aikana auto jäi valkoisten sotasaaliiksi, minkä jälkeen se päätyi Helsinkiin ja luovutettiin maassa olleiden saksalaisten joukkojen ylipäällikön, kenraali Rüdiger von der Goltzin käyttöön. Syksyllä 1918 Rolls-Royce siirrettiin Yleisesikunnan Autokomennuskunnan alaisuuteen ja siitä tuli valtionhoitaja, kenraali Gustaf Mannerheimin henkilökohtainen virka-auto. Hyvien ajo-ominaisuuksien ja matkustusmukavuuden ansiosta Mannerheim käytti mielellään autoa pitkillä Itä- ja Pohjois-Suomeen suuntautuneilla tarkastusmatkoillaan.
Tasavallan presidenttiä Rolls-Royce ei enää palvellut, sillä se oli vuodesta 1919 Autopataljoonan käytössä ylimpien upseerien virka-autona. Auto oli puolustusvoimien käytössä vuoteen 1932 saakka, jolloin se poistettiin rekisteristä ja luovutettiin Sotamuseon kokoelmiin ensimmäisenä museoituna puolustusvoimien ajoneuvona. Auto lojui varastossa hoitamattomana lähes 30 vuotta ja ränsistyi pahoin, kunnes se entisöitiin Kuljetusvälinevarikolla Tampereella vuosina 1960–1962.
Rolls-Royce Silver Ghost Ax201 vuonna 1907
Hans Rosling

Hans Rosling
Hans Rosling (27. heinäkuuta 1948 Uppsala – 7. helmikuuta 2017 Uppsala) oli ruotsalainen lääkäri, joka luennoi kansainvälisistä terveyskysymyksistä Karoliinisessa instituutissa ja Uppsalan yliopistossa 25 vuoden ajan. Elämänsä viime vuodet hän omisti ihmiskunnan hyvinvoinnin kehitystä kuvaavan tilastotiedon havainnollistamiselle ja oli suosittu esiintyjä muun muassa TED-luentotapahtumissa ja niistä tallennetuilla verkkovideoilla.
Rosling oli mukana perustamassa Ruotsin Lääkärit ilman rajoja -järjestöä vuonna 1993.
Yliopistouransa jälkeen Rosling toimi kansainvälisen terveystilastotieteen tulosten popularisoijana perustamansa Gapminder-säätiön kautta. Innokkaana ja innostavana luennoijana hän valisti suurta yleisöä monista ihmiskunnan viime vuosisatoina ja vuosikymmeninä tapahtuneen kehityksen saavutuksista (esimerkiksi lapsikuolleisuus, absoluuttinen köyhyys ja aliravitsemus), joista esiintyy usein vääriä tietoja. Esityksensä hän perusti usein taitavasti laadittuun infografiikkaan, animoituihin tilastoesityksiin halki vuosikymmenten, joita hän selitti yleisölle humoristisesti ja mukaansatempaavasti kuin urheiluselostaja. Ajassa liikkuvia tilastotrendejä animoivan ohjelmiston ovat Gapminder-säätiön piirissä kehittäneet Rosling yhdessä poikansa Ola Roslingin ja tämän vaimon Annan kanssa. Hans Rosling on usein sanonut, että ihmiset tietävät maailmasta vähemmän kuin simpanssit. Tällä hän tarkoittaa sitä, että simpanssit arvaavat joka kolmannen kysymyksen oikein, jos vaihtoehtoja on kolme. Lisäksi Rosling on sanonut, ettei ole järkeä enää jakaa maita teollisuus- ja kehitysmaihin. Kirjassa faktojen maailma hän esittää erilaisia ajatusvääristymiä, joita ihmisillä on maailmasta.
Teoksia

Faktojen maailma : asiat ovat paremmin kuin luulet.  Otava 2018. ISBN 978-951-1-30371-8.
Kuinka opin ymmärtämään maailmaa : muistelmat. Otava 2020. ISBN 9511350862.
Aiheesta muualla

The best stats you’ve ever seen, Hans Rosling luennoi vuoden 2007 TED-tapahtumassa (englanniksi)
https://www.gapminder.org/
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  ORCID  ResearcherID  Scopus 
Taiteenala:  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hans Rosling
Käännös suomeksi
Rothari

Edictum Rotharin kuvitusta
Rothari oli langobardien kuningas vuosina 636–652. Ennen nousuaan valtaistuimelle hän oli Brescian herttua. Hän nousi valtaistuimelle hylättyään ensimmäisen vaimonsa ja mentyään naimisiin edeltäjänsä Arioaldin lesken Gundbergan kanssa. Rothari oli areiolaisuuden kannattaja .
Rothari valloitti Genovan vuonna 641 ja loput Bysantin hallitsemasta Liguriasta vuonna 643. Hänen valloitustensa jälkeen Bysantin haltuun jäi vain Ravenna ympäristöineen.
Rothari jätti kuitenkin pysyvimmän jäljen historiaan laatimalla langobardien suulliseen perinteeseen pohjautuvan lakikokoelman, Edictum Rotharin. Se julkaistiin latinaksi vuonna 642 tai 643. Rotharia seurasi valtaistuimella hänen poikansa Rodoald.
Roinilan talossa (elokuva)

| Roinilan talossa |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Erkki Karu
Käsikirjoittaja:  Artturi Järviluoma
Perustuu:  Minna Canthin näytelmään Roinilan talossa (1885)
Tuottaja:  Erkki Karu
Säveltäjä:  Toivo Palomurto
Kuvaaja:  Eino Kari
Leikkaaja:  Erkki Karu
Lavastaja:  Carl Fager
Pääosat:  Rauni Luoma Toivo Palomurto Eero Eloranta Iivari Tuomisto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  29. syyskuuta 1935
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  453 000 (ensi-iltavuonna)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Roinilan talossa on suomalainen draamaelokuva vuodelta 1935. Erkki Karun viimeiseksi ohjaustyöksi jäänyt teos kuvaa rakkaus- ja perintösotkuja etelähämäläisessä ympäristössä. Elokuva perustuu Minna Canthin samannimiseen näytelmään.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Iivari Tuomisto  | … |  Roinilan isäntä   |
|  Rauni Luoma  | … |  Roinilan Anna   |
|  Eero Eloranta  | … |  Roinilan Eero   |
|  Toivo Palomurto  | … |  Mauno, pehtoori   |
|  Laila Rihte  | … |  Ojalan Elli   |
|  Kaarlo Kartio  | … |  Ojalan Olli   |
|  Hemmo Kallio  | … |  Meri-Matti   |
|  Kaija Suonio  | … |  Leena   |
|  Kaisu Puuska  | … |  Sillankorvan Sanna   |
|  Ida Salmi  | … |  Fiina   |
|  Otto Al'Antila  | … |  tuomari Pettersson   |
|  Kosti Reisto  | … |  nimismies   |
|  Aino Pätiälä  | … |  pikkutyttö keinumäellä   |
|  Eila Pätiälä  | … |  pikkutyttö keinumäellä   |
|  Sanni Asikainen  | … |  nuori neito keinumäellä   |
|  Hilkka Kaario  | … |  nuori neito keinumäellä   |
|  Maija Kuusimurto  | … |  nuori neito keinumäellä   |
|  Annikki Melasniemi  | … |  nuori neito keinumäellä   |
|  Svante Kujanen  | … |  haitarinsoittaja   |
|  Eija Hiltunen  | … |  Kaisa, Roinilan palvelijatar   |
|  Tauno Majuri  | … |  tuomari   |
|  Thorild Bröderman  | … |  tuomari   |
|  Reino Wolanen  | … |  tuomari   |
|  Uno Andersson  | … |  Ojalan renki   |
|  Oskari Puukko  | … |  Ojalan renki   |
Juoni

Jossakin Etelä-Hämeessä viljavien vainioiden sylissä sijaitsee mahtava Roinilan maatila. Talon tytär Anna ja talon pehtori Mauno seurustelevat keskenään. Talon poika Eero on ihastunut edesmenneen Ojalan isännän kasvattityttäreen Elliin, joka on joutunut jättämään kotitilansa testamenttisotkun takia. Ojalaa hallitsee isännän veljenpoika Olli. Roinilan isäntä ja Mauno riitaantuvat. Olli taasen alkaa havitella Annaa likaisin keinoin. Ellin ja Eeronkin onni säröilee. Eero lähtee ottamaan selkoa Ojalan testamentin kohtalosta Meri-Matin kanssa, joka on Ojalan isäntävainaan sukua. Pitkän etsimisen jälkeen Eero ja Matti tapaavat tuomari Pettersonin, jonka hallussa on alkuperäinen testamentti, ja siinä Ojala määrää omaisuutensa Ellille. Tällä välin Maunon ja Annan välit ovat tulehtuneet entisestään, ja Mauno irtisanoutuu Roinilan pehtorin paikasta.
Kun Matti ja Eero lähtivät kaupunkireissulleen, tuuli vei Eeron hatun veteen. ”Kylälehti” Sanna näki jonkun naaraavan hattua vedestä. Tapahtumapaikalta Sanna löysi hatun, jossa oli Eeron nimi. Pahansuopa Olli rakentaa juoru-Sannan kertoman perusteella tarinan, että Mauno olisi tappanut Eeron. Palatessaan kaupungista Matti ja Eero kohtaavat heitä etsimään lähteneen Ellin, jolle selviää tuulen lennättämän hatun aiheuttama väärinkäsitys ja se, että hän on Ojalan laillinen omistaja. Sanna huomaa Maunon matkaavan moottoripyörällään kohti Roinilaa. Sinne hälytetään kylän miehiä ja nimismies vangitsemaan murhaajaksi kuviteltua Maunoa. Eeron, Ellin ja Matin paluu Roinilaan selvittää väärinkäsityksen lopullisesti ja nimismies pidättääkin Ollin, joka hävitti Ojalan testamentin kopiot. Ellin ja Eeron kihlaus ilmoitetaan, ja Eerosta tulee Ojalan uusi isäntä. Maunon ja Annankin onni saa vihdoin sinettinsä. Matti saa myös oman lemmittynsä, Leenan.
Tuotanto

Roinilan talossa oli Erkki Karun kahdeksastoista ja viimeinen näytelmäelokuva. Rauni Luoma ja Toivo Palomurto esiintyivät siinä ensi kerran elokuvassa. Sannaa näytellyt Kaisu Puuska toimi myöhemmin Yleisradion kuuluttajana. Elokuvan pohjana ollut Minna Canthin samanniminen näytelmä oli yksi kolmesta, joiden filmausoikeudet SF hankki toimintansa alussa. Kaksi muuta olivat Agapetuksen Syntipukki (1935) ja Sam Sihvon Hevoshuijari (1943). Canthin alkuperäisnäytelmä sijoittuu Itä-Suomeen ja sai kantaesityksensä Suomalaisessa Teatterissa keväällä 1883. Painettuna se julkaistiin 1885.
Roinilan talossa kuvattiin kesä-elokuussa 1935. Kuvauspaikkoina olivat Pyhäniemen kartanon tilukset Hollolassa ja kirkonkylän pappilan päärakennus. Lisäksi kuvattiin Heinolassa ja Padasjoella. Kaupunkikohtaukset kuvattiin Helsingissä.
Vastaanotto

Yleisömenestykseltään Roinilan talossa oli ensi-iltavuotensa paras Suomessa. Tuottajan osuus pääsylipputuloista oli noin 1 657 000 markkaa. Ensimmäisellä televisioesityskerralla helmikuussa 1975 elokuvaa katsoi yli kolmannes suomalaisista, lähes 1,8 miljoonaa katsojaa.
Aikalaiskriitikot antoivat elokuvalle Roinilan talossa suopeahkon vastaanoton. Helsingin Sanomien kriitikko piti Canthin näytelmän nykyaikaistusta onnistuneena. Suomen Sosialidemokraatin Vilho Toivari katsoi tekijöiden selviytyneen melko hyvin puutteellisesta kalustosta huolimatta. Ilta-Sanomien Veikko Sirviö kirjoitti: ”Kuten maalaisidyllille sopii, on luonto suurin ja antoisin näyttelijä tässä elokuvassa.” Kriitikon mielestä elokuva koostui lähinnä sarjasta irrallisia kohtauksia, jolloin taiteellinen eheys jäi saavuttamatta. Näyttelijöistä parhaiksi Sirviö arvioi Palomurron ja Rihteen suoriutumisen. Luoman näyttelijäntyössä hän näki pingottuneisuutta.
Televisioesityksen yhteydessä vuonna 1987 kriitikot näkivät Roinilan talossa -elokuvan lähinnä tekoaikansa ilmiönä ja filmattuna teatterina. 2000-luvulla Arto Pajukallio jatkoi negatiivista linjaa luonnehtimalla osaa henkilöhahmoista tuskastuttavan vähämielisiksi, eikä aika hänen mukaansa ollut ”hellinyt tulkinnan elokuvallista kerrontaa”.
Aiheesta muualla

Roinilan talossa Elonet.
Kaarlo Kaartio juonittelee Ojalan Ollin roolissa.
Roinilan Anna (Rauni Luoma) ja Mauno (Toivo Palomurto) elokuvan romanttisena pääparina.
Zirkoni

Epäpuhdas, raaka zirkonikide.
Kambodžalainen hiottu zirkoni.
Zirkoni [tsirkoni] eli sirkoni (ZrSiO4 zirkoniumsilikaatti) on silikaattimineraali, jota käytetään myös koru- ja jalokivenä.
Värimuunnokset

Luonnossa harmaan- ja punaruskeat zirkonit ovat yleisimpiä, ja niitä tavataankin lähes kaikkialla maailmassa. Värimuunnoksia löytyy kuitenkin kaikissa sateenkaaren väreissä, jotka ovat varsinkin jalokiviluokkaisina (läpinäkyvinä) suhteellisen harvinaisia, hyvin kalliita ja suosittuja jalo- ja korukivinä.
Kaikkein harvinaisimmat ja kalleimmat zirkonit ovat värittömiä, ja niistä hiotaankin usein viistehiontaisia jalokiviä ja ne ovat suosittuja timantti-imitaatioita. Zirkonin dispersio on hyvin korkea, vain vähän timantin dispersiota pienempi ja näin ollen sen väriloisto on lähes yhtä kaunis kuin timantilla. Värittömät zirkonit myös hiotaan lähes poikkeuksetta briljanttihiontaisiksi, kuten timantit. Värillisiin zirkoneihin käytetään myös porrashiontaa.
Vihreät zirkonit ovat varsinaisessa jalokivikaupassa hyvin harvinaisia, mutta suosittuja keräilijöiden keskuudessa jo pelkästään hiomattomana raakakivenä.
Keltaisen, oranssin ja punaruskean sävyisistä zirkoneista käytetään myös nimitystä hyasintti.
Värimuunnokset > Värin määräytyminen

Zirkonin värin määräävät sen sisältämät epäpuhtaudet. Zirkonit sisältävät esimerkiksi radioaktiivisia uraania ja toriumia, jotka vaikuttavat sen fysikaalisiin ominaisuuksiin. Vihreät zirkonit ovat altistuneet niin voimakkaalle sisäiselle radioaktiiviselle säteilylle, että niiden atomirakenne on muuttunut lähes amorfiseksi. Zirkonien säteily on kuitenkin niin pientä, että se on havaittavissa vain erittäin tarkoilla mittauksilla, eikä siitä ole vaaraa eliöille. Zirkoneissa on usein myös hafniumia sekä pieniä määriä lantanideja, fosforia ja vettä.
Zirkonin väriä voidaan muuttaa myös keinotekoisesti säteilyttämällä sitä gammasäteillä (ydinsäteily).
Esiintyminen > Esiintymät Suomessa

Zirkonia esiintyy lähes kaikkialla maailmassa. Esimerkiksi Suomessa voi löytää (ks. kuva) erittäin pieniä epäjaloja zirkoneita satunnaisesti vaikka tavallisesta graniitista tai migmatiitista, jotka ovat tyypillisiä metamorfisia kiviä ja magmakiviä. Enemmän ja suurempia kiteitä esiintyy esimerkiksi pegmatiiteissa. Zirkoni on kuitenkin metamorfisten kivilajien ja joidenkin sedimenttikivien yleinen mineraali. Suomen mineraalien hakemiston (A. Laitakari, 1967) mukaan mainittavia esiintymiä on Suomessa lueteltu yhteensä 68 kunnan alueelta. Määrä on kuitenkin saattanut vuosien varrella kasvaa, ja toisinaan pieniä zirkonikiteitä voi löytyä jopa tavallisesta hiekoitussepelistä. Nämä ovat kuitenkin harvinaisia yksittäistapauksia.
Esiintyminen > Esiintymät ulkomailla

Merkittäviä esiintymiä on Kambodžassa, Burmassa, Thaimaassa, Sri Lankassa, Australiassa, Brasiliassa, Madagaskarilla, Tansaniassa, Vietnamissa ja Ranskassa.
Synteettiset zirkonit

Luonnon zirkonia ei pidä sekoittaa kuutiolliseen zirkoniaan (ZrO2), joka on timanttia hyvin jäljittelevä, halvoissa koruissa käytetty synteettinen jalokivi. Siitä ja useimmista muista samannäköisistä luonnon jalokivistä zirkoni eroaa korkean kahtaistaittonsa perusteella.
Fysikaalisia ominaisuuksia

Mohsin kovuus: 6,5–7,5
Ominaispaino: 3,95–4,70
Tiheys: 3,9–4,8
Kiilto: Lasinkiilto, timantinkiilto, rasvakiilto
Samankaltaisia mineraaleja: safiiri, akvamariini, topaasi, sinhaliitti, titaniitti
Jäljitelmiä: synteettinen spinelli, rutiili
Fysikaalisia ominaisuuksia > Iän määrittäminen

Zirkonikiteiden, kuten muidenkin kivien ja mineraalien, ikää määritettäessä käytetään hyväksi kiven radioaktiivisuutta. Maailman vanhimmat, 3 800 miljoonaa vuotta vanhat zirkonit on löydetty Grönlannista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zirkoni Wikimedia Commonsissa
Mindat: Zircon (englanniksi)
Webmineral: Zircon Mineral Data (englanniksi)
Handbook of Mineralogy: Zircon (pdf) (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani
Pernille Rosenkrantz-Theil

| Pernille Rosenkrantz-Theil |
| --- | --- |

Tanskan sosiaali- ja asuntoministeri
 Mette Frederiksenin II hallitus 15. joulukuuta 2022 – 29. elokuuta 2024  
Edeltäjä:  Astrid Krag (sosiaaliministeri) Christian Rabjerg Madsen (asuntoministeri)
Seuraaja:  Sophie Hæstorp Andersen
Tanskan lapsi- ja opetusministeri
 Mette Frederiksenin I hallitus 27. kesäkuuta 2019 – 15. joulukuuta 2022  
Edeltäjä:  Mai Mercado (lapsiministeri) Merete Riisager (opetusministeri)
Seuraaja:  Mattias Tesfaye
Kansankäräjäedustaja
 2011– 2001–2007  
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. tammikuuta 1977 (ikä 48)  Skælskør, Tanska
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Muut puolueet:  Yhtenäisyyslista (vuoteen 2008)
Tutkinnot:  Kööpenhaminan yliopisto (valtiotieteiden kandidaatti, 2003)
Pernille Rosenkrantz-Theil (s. 17. tammikuuta 1977 Skælskør) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Tanskan sosiaali- ja asuntoministerinä 2022–2024. Aiemmin hän on toiminut lapsi- ja opetusministerinä. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2011 ja aiemmin vuosina 2001–2007. Tuolloin hän edusti yhtenäisyyslistaa.
Muuta

Rosenkrantz-Theil oli 17-vuotiaana mukana tempauksessa, jossa kansankäräjien istuntosaliin tuotiin juoksentelemaan eläviä kanoja. Tarkoituksena oli kiinnittää huomiota siihen, että häkkikanoilla oli suhteessa enemmän tilaa kanaloissa kuin lukiolaisilla luokkahuoneissa.
Teokset

Milsted, Thomas & Rosenkrantz-Theil, Pernille. Ned og op med stress. Gyldendal, 2009. ISBN 9788702254716
Halsboe-Jørgensen, Ane & Rosenkrantz-Theil, Pernille. Det betaler sig at investere i mennesker : en bog om sociale investeringer, tidlig indsats, finansministeriets regnemodeller & SØM. Axl, 2018. ISBN 9788797066102
Aiheesta muualla

Pernille Rosenkrantz-Theil Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Roihuvuorentie

Talvikuva vasemmalle kääntyy Tuhkimontie.
Roihuvuorentie 6 vasemmalla ja oikealla tenniskentät, jotka eivät näy kuvassa
Roihuvuorentie (ruots. Kasbergsvägen) on Helsingin Roihuvuoressa sijaitseva päätie, joka on pituudeltaan 1,7 km. Roihuvuoren osa-alueen nimi oli aikaisemmin Itä-Herttoniemi, mutta se muutettiin asukkaiden toivomuksesta. Alkujaan asukkaat esittivät Satumaata osa-alueen nimeksi, koska alueen katujen nimistö  oli satuaiheista.  Nimistölautakunta piti Satumaata kuitenkin huonona ja antoi alueelle Roihuvuori-nimen, joka oli käytössä jo Roihuvuorentiessä. Roihuvuorentie ei siis ole saanut nimeään alueesta vaan päinvastoin.
Maaperä

Alueen nykyinen maanpinnan korkeus on tasossa +15.5–+26.7. Olemassa olevien tietojen perusteella alueen maaperä on kitkamaalajialuetta, jossa maakerroksen paksuus tiiviin kerroksen yläpuolella on yli metrin. Paikoitellen esiintyy alueita, joilla kallion pinta on hyvin lähellä maanpintaa.
Poikkikadut

Etelässä Roihuvuorentie alkaa Abraham Wetterin tiestä. Poikkiteitä ovat etelästä pohjoiseen lueteltuna: Tuhkimontie, Satumaanpolku, Keijukaistenpolku, Peukaloisentie, Untuvaisenpolku, Strömsinlahdenpolku, Vuorenpeikontie, Tulisuontie, Lumikintie, Prinssitie, Prinsessantie ja Pikkupurontie. Pohjoisessa Roihuvuorentie päättyy Mekaanikonkatuun ja Itäväylään. Matka lyhyintä ajotietä Helsingin keskustaan Rautatientorille on noin 7,7 km.
Liikenne

Roihuvuorentiellä on tällä hetkellä liikennettä Tulisuontien eteläpuolella n. 6 600 ja Tulisuontien pohjoispuolella n. 4 400 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Hitaimmillaan Roihuvuorentiellä saa ajaa välillä Satumaanpolku ja Peukaloisentie, jossa suurin sallittu nopeus on 30 km/h, myös tien ainoa töyssy on sijoitettu rajoitusalueen sisältämään risteykseen Tuhkimontie-Keijukaistenpolku. Roihuvuorentiellä on kolmet liikennevalot, joista kahdet sijaitsevat risteyksessä.
Kevyen liikenteen väylä on Roihuvuorentiellä molemmin puolin. Pyöräilijät jalankulkijoista erottava väylä on n. 1 km mittainen, tien itäisellä puolella, etelästä pohjoiseen tultaessa päättyen Tulisuontiehen. Myös osa Roihuvuorentien pohjoispäästä, sen itäpuolella, on varustettu pyörä- ja jalankulunväylän erottavalla viivalla.
Liikennemäärien ennustetaan kasvavan Tulisuontien eteläpuolella noin 8 000 ja Tulisuontien pohjoispuolella noin 5 500 ajoneuvoon vuoteen 2025 mennessä. Tämän takia Tulisuontien risteyksen kohdalle on esitetty kiertoliittymää. Samalla Roihuvuorentien linjausta on tarkoitus muuttaa idemmäksi nykyisestä risteyksen kohdalla.
Tien varrella asuneita

Kuuluisuuksia tien varrella on asunut tanssinopettaja Aira Samulin sekä poliitikko Kalevi Sorsa asui puolisonsa Irenen kanssa Roihuvuorentie 18:ssa.lähde?
Nähtävyyksiä tien varrella

Roihuvuoren japanilaistyylinen puutarha
Roihuvuoren kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roihuvuorentie Wikimedia Commonsissa
Rossija-turnaus 1982

Rossija-turnaus 1982 (Russian Government Cup) oli kuudes sanomalehti Rossijan järjestämä jääpalloturnaus, joka pelattiin Syktyvkarissa 6.-9. helmikuuta 1982. Turnauksen voitti Neuvostoliitto.
Sarjataulukko ja ottelutulokset

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neuvostoliitto | 3 | 3 | 0 | 0 | 16–4 | 6 |  | 4–1 | 4–2 | 8–1 |
|  Ruotsi | 3 | 2 | 0 | 1 | 14–6 | 4 | – |  | 6–2 | – |
|  Suomi | 3 | 1 | 0 | 2 | 9–10 | 2 | – | – |  | 5–0 |
|  Norja | 3 | 0 | 0 | 3 | 1–20 | 0 | – | 0–7 | – |  |
Rossija-turnaus 1986

Rossija-turnaus 1986 (Russian Government Cup) oli kahdeksas sanomalehti Rossijan järjestämä jääpalloturnaus, joka pelattiin Irkutskissa 11.-16. helmikuuta 1986. Turnauksen voitti Neuvostoliitto maalieron turvin.