stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Voice (radioasema)
Aiheesta muualla

The Voicen kotisivut
Bauer Median kotisivut
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:   Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:   Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:   NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:   Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:   Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:   Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Simpsiö 96,9  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024)
Siperiantiikeri

| Siperiantiikeri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Kissaeläimet Felidae
Suku::  Suurkissat Panthera
Laji::  Tiikeri tigris
Alalaji::  altaica
Kolmiosainen nimi
 Panthera tigris altaica  Temminck, 1844 
 Siperiantiikerin levinneisyys.
Katso myös
   Siperiantiikeri Wikispeciesissä   Siperiantiikeri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Siperiantiikeri eli amurintiikeri (Panthera tigris altaica) on yksi tiikerin alalajeista tai populaatioista.
Koko

Siperiantiikeriurokset painavat 125–200 kiloa ja pituutta niille kertyy häntä poisluettuna noin 1,8–2,1 metriä. Naaraat ovat yleensä pienempiä, sillä paino jää 113–127 kiloon ja pituuskin 1,7-1,8 metriin ilman häntää. Vuonna 1943 Mantšuriassa Sungari-joella tapettiin urostiikeri, jonka kerrottiin olleen noin 300 kilon painoinen. Pituudeksi ilmoitettiin 330 senttiä, hännän pituuden ollessa noin metrin. On olemassa väitteitä tiikereistä, joiden painot olisivat olleet välillä 318–384 kiloa ja jopa 408 kiloa, mutta ne tulevat kyseenalaisista lähteistä.
Levinneisyys

Siperiantiikerit elävät Amurjoen lähistöllä itäisessä Siperiassa. Sillä on muita tiikereitä pidempi turkki. Se on erittäin uhanalainen ja vuonna 1940 arvioitiin, että niitä oli jäljellä enää vain noin 40 yksilöä, jotka vaelsivat laajoilla alueilla. Viimeisten arvioiden mukaan tiikereitä elää vapaana 480–520 yksilöä ja kanta on vahvistumassa hiljalleen. Siperiantiikerin reviiri voi olla tuhannen neliökilometrin laajuinen, ja niiden on usein vaikea löytää toisiaan paritteluaikana. Lajin yksilöitä elää vankeudessa paljon enemmän kuin luonnossa.
Suojelu

Amur Leopard and Tiger Alliance eli ALTA oli Amurin kissapetojen suojeluun osallistuvien yhteisöjen kattojärjestö, joka yhdistyi vuoden 2018 alussa 21st Century Tiger -järjestön kanssa. Uusi järjestö kantaa nimeä WildCats Conservation Alliance. Myös Korkeasaari kuuluu siihen. WildCatsin suojelupartiot valvovat kissapetojen elinalueita metsästäjien ja metsäpalojen varalta. Alueen kylissä ja kouluissa tehdään ympäristökasvatusta ja karjanomistajille korvataan kissapetojen aiheuttamat karjanmenetykset.
Eurooppalaiset eläintarhat ylläpitävät lajin suojeluohjelmaa, jolla ylläpidetään tervettä tarhakantaa. Myös Korkeasaaren tiikerit ovat osa tätä ohjelmaa.
Lisääntyminen

Siperiantiikerin kiima-aika ajoittuu talveen. Silloin uros haeskelee kumppania elinpiiriltään. Ellei kukaan huomaa sen pistävää hajua, se alkaa karjua tullakseen havaituksi. Uros ja naaras saattavat paritella jopa sata kertaa muutaman päivän aikana ja eroavat sitten.
Naaras kantaa pentuja runsaat kolme kuukautta, ja poikii 2–5 poikasta suojaiseen piiloon. Poikasten varttuminen aikuisiksi on kaikkea muuta kuin varmaa ja taistelu olemassaolosta on epätoivoista. Poikaset nahistelevat emonsa nisistä ja lihovat maidolla. Jos emo joutuu siirtämään pentunsa uuteen paikkaan, se aloittaa vahvimmasta, sillä aina se ei ehdi kantaa kaikkia poikasiaan turvaan. Pentujen suurin uhka on vieras uros. Vallatessaan kilpailijan elinpiirin se tappaa kaikki löytämänsä pennut, jotta voisi paritella emon kanssa.
Ravinto

Pääosa, arviolta noin 90 prosenttia, siperiantiikerin saaliseläimistä koostuu villisioista, saksanhirvistä, metsäkauriista ja japaninhirvistä. Satunnaisesti se syö myös hirviä, myskihirviä, kiinangoraaleja, ruskeakarhuja, kauluskarhuja, susia, kettuja, supikoiria, Meles leucurus -mäyriä, ilveksiä ja kesykoiria. Ruskeakarhujen osalla tiedossa olevat tapaukset ovat naaraita tai poikasia. Ruskeakarhu-urokset ovat täysikasvuisina liian suuria ja voimakkaita tiikerille.
Tiikeri hiipii vaivihkaa saaliinsa perässä ja ryntää tai loikkaa sitten uhrinsa kimppuun. Purema niskaan murskaa tavallisesti selkärangan ja selkäytimen, mutta tiikeri voi myös tukahduttaa kamppailevan uhrin kurkusta puremalla. Tiikeri pitää saaliinsa kiinni upottamalla kyntensä sen kylkiin tai selkään. Vaikeammissa kamppailuissa siperiantiikeri voi käyttää voimakkaita takaraajojaan saaliin tappamiseen. Siperiantiikerin kynnet voivat kasvaa jopa 10 senttimetrin pituisiksi.
Tappamansa eläimen tiikeri raahaa suojaan saadakseen aterioida rauhassa. Se saattaa syödä jopa 40 kiloa lihaa kerralla. Tiikeri peittää saaliinsa maahan, pysyttelee noin sadan metrin säteellä paikasta ja voi käydä aterioimassa jopa viikon ajan haaskallaan.
Aiheesta muualla

ITIS: Panthera tigris altaica (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Panthera tigris altaica, the Siberian tiger (englanniksi)
Tiikerin alalajit
balintiikeri¹
bengalintiikeri
indokiinantiikeri
jaavantiikeri¹
kaspiantiikeri¹
kiinantiikeri
malakantiikeri
siperiantiikeri
sumatrantiikeri
¹ kuollut sukupuuttoon
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q69581  Wikispecies: Panthera tigris altaica  ADW: Panthera_tigris_altaica  CoL: 5K5M2  EoL: 1253183  GBIF: 5219420  iNaturalist: 130796  ISC: 121116  ITIS: 726472  IUCN: 15956  MSW: 14000261  NCBI: 74533  Observation.org: 156823  Open Tree of Life: 19403 
Siperiantiikeri Korkeasaaressa.
Anishappo

| Anishappo |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-metoksibentsoehappo
CAS-numero:  100-09-4
PubChem CID:  7478
SMILES:  COC1=CC=C(C=C1)C(=O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H8O3
Moolimassa:  152,144 g/mol
Sulamispiste:  184 °C
Kiehumispiste:  275–280 °C
Tiheys:  1,385 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 2,7 g/l (19 °C)
Anishappo eli 4-metoksibentsoehappo (C8H8O3) on aromaattisiin karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa aromiaineena ja muiden yhdisteiden valmistamiseen. Anishappo on m-anisiinihapon isomeeri.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa anishappo on väritöntä kiteistä ainetta. Se liukenee vain niukasti veteen ja kuumaan paremmin kuin viileään veteen. Anishappo liukenee hyvin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, etyyliasetaattiin ja kloroformiin. Anishappo on heikko happo ja sen pKa-arvo on 4,47.
Valmistus ja käyttö

Anishappoa voidaan valmistaa hapettamalla p-metoksitolueenin sivuketju kaliumpermanganaatilla, hapettamalla anisaldehydiä tai anetolia kaliumpermanganaatilla tai metyloimalla p-hydroksibentsoehappoa dimetyylisulfaatilla.
Anishappoa voidaan käyttää elintarvikkeissa aromiaineena. Muita käyttökohteita ovat käyttö antibakteerisena aineena saippuoissa ja muissa kosmetiikkatuotteissa, väri- ja lääkeaineiden valmistus sekä käyttö valokuvauskemikaalina.
Rock ’n’ Roller

| Rock ’n’ Roller Sam Haze |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Takomo-studiot, Helsinki
 Julkaistu: 18. joulukuuta 1985 
 Formaatti: LP-levy (EPC 26701)
 Tuottaja(t): Sam Haze
 Tyylilaji: rock, hard rock
 Kesto: 39.40
 Levy-yhtiö: CBS Records Oy
 Levymerkki: Epic
Sam Hazen muut julkaisut
|   | Rock ’n’ Roller 1985 |   |
Sami Hurmerinnan muut julkaisut
| Both Sides of the Sky 1983 | Rock ’n’ Roller 1985 | Haze Band Live 1987 |
Singlet albumilta Rock ’n’ Roller
 ”Shaky Heartbeat” / ”Sweet Rock ’n’ Roller” Julkaistu: 1985 (EPC A 6617)
Rock ’n’ Roller on suomalaismuusikko Sami Hurmerinnan taiteilijanimellään Sami Haze julkaistu soolouran kolmas studioalbumi vuodelta 1985. Levy sisältää englanninkielistä rockmusiikkia, jota Sam Haze tulkitsee yhtyeensä säestämänä. Albumi julkaistiin Epic-levymerkillä LP-levynä ja sitä ei ole toistaiseksi julkaistu C-kasettina tai CD-levynä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Sam Haze.
Kappaleet > A-puoli

Sweet Rock’n’Roller – 4.08
A Million Miles Away – 4.47
Shaky Heartbeat – 4.48
Lonely Room – 4.51
Walking in the Rain – 3.28
Kappaleet > B-puoli

Early Mornin’ Mist (Little Bit of Love) – 5.08
Out from the Grave – 4.32
Silver Train – 4.36
Deserted Island – 3.22 (duet with Maarit)
Kokoonpano > Muusikot

Sam Haze – laulu, kitarat, syntetisaattorit (1-3, 5-8), taustalaulu (1-7), bassosyntetisaattori (2-3, 5-7), syntetisaattoritomit (1, 5, 8), bassokitara (2, 4, 7), tehosteet (1, 7), elektroniset lyömäsoittimet ja tomit (3), slide-kitara (4, 6), huuliharppu (4), tuuli (5), kosketinsoittimet (7), suulyömäsoittimet (8), Fairlight-basso (8), rummut (8)
Ben Bay – altto- (2, 6) ja tenorisaksofonit (6)
Gary Greydonia – kosketinsoittimet (5)
Jay James – rummut (1, 3-5, 6-7, 9)
Marit – taustalaulu (1-5, 7), laulu (9)
Mary Sweetheart – taustalaulu (6)
Pepe Willberg – taustalaulu (1, 3, 7)
Jasse Wizardo – syntetisaattorit (2, 4, 6, 8-9)
Ray Zapata – bassokitara (1, 3, 5, 9)
Kokoonpano > Tuotanto

Dan Tigerstedt – (ääni)teknikko (Takomo Studios, Helsinki, Finland), miksaus
Tom Vuori – (ääni)teknikko (Takomo Studios, Helsinki, Finland)
Juha Laakso – (ääni)teknikko (Takomo Studios, Helsinki, Finland)
Sam Haze – miksaus, taiteellinen johto
J. Jannah – lisä-äänitykset (The Skyway Studios)
Henrik Schütt – kansikuvat
Tapio Rantanen – kansitaide (Private Eye)
Hans Rautio – taiteellinen johto
Marcus Antonius Orator

Marcus Antonius Orator (143-87 eaa.) oli roomalainen poliitikko, sotilas ja oraattori. Hän oli konsuli vuonna 99 eaa. ja kensori vuonna 97 eaa. Hänen pojanpoikansa oli triumviri Marcus Antonius.
Hän oli Mariuksen kannattaja, mutta kääntyi myöhemmin Sullan puolelle. Hänet murhattiin kun Marius palasi Roomaan. Marcus Antoniusta pidettiin aikansa suurimpana puhujana ja hän on esimerkiksi Ciceron teoksen Puhujasta (De oratore) päähenkilö.
Tinkle

Tinkle-viikkolehden logo.
Tinkle on intialainen kuukausittain ilmestyvä India Book Housen julkaisema kouluikäisille lapsille suunnattu sarjakuvalehti. Lehdestä julkaistaan sekä englannin- että hindinkielistä versiota. Lehteä on julkaistu myös muilla Intian paikalliskielillä.
Tinklen perusti ja sitä toimittaa Anant Pai, joka on saanut lukijoiden keskuudessa lempinimekseen Uncle Pai (Setä Pai). Hän oli myös osallisena Tinkleä suositumman Amar Chitra Katha -sarjan tuotannossa.
Lehden ensimmäinen numero painettiin 1980, ja sen jälkeen lehteä on ilmestynyt yli 500 numeroa. Lehti sisältää sarjakuvatarinoita, yleissivistäviä kuvitettuja tietopaketteja sekä lukijoiden lähettämiä lyhyitä tarinoita. Tinklen tarinat pyrkivät olemaan opettavaisia, mutta länsimaisesta näkökulmasta niiden moraalia voi olla vaikeampi ymmärtää. Tinklellä on lukijakuntansa lisäksi suuri määrä julkisuudesta tuttuja kannattajia, muun muassa Intian entinen pääministeri Atal Bihari Vajpayee.
Ominaisuudet

Tarinoiden lisäksi lehdessä on yleensä esimerkiksi arvoituksia (mm. TTT - Tinkle Tricks & Treats), tietoa eri eläinlajeista (Meet the "animal") sekä artikkeleita tieteestä ja keksinnöistä.
Suosituimmat sarjakuvat

Kertaluontoisten sarjakuvien lisäksi lehdessä on myös vakinaisia hahmoja. Näistä muutamia ovat:
Kalia the crow - Kalia-varis, Doob-doob-krokotiili, Chamataka-shakaali, Keechu- ja Meechu-jänikset sekä Baloo-karhu - Ilkeät Chamataka ja Doob-doob tekevät aina suunnitelmia tappaakseen ja syödäkseen viidakon eläimiä, mutta nokkela Kalia onnistuu aina päihittämään vastustajansa.
Kapish - Kapish-apina, Peelu-tiikeri, Sigal-shakaali, Motu-jänis sekä Pintu-kauris. Tämä sarja on hyvin samankaltainen kuin Kalia the crow
Tantri the Mantri - Viekas ministeri juonittelee aina päästäkseen eroon hallitsevasta kuninkaasta, Hooja the Rajasta, mutta pilkka osuu aina pahantekijän omaan nilkkaan.
Shikari Shambu - Shambu on hieman yksinkertainen metsästäjä, jonka kyläläiset tai eläintarhan väki yleensä palkkaavat nappaamaan karanneita tai kadonneita eläimiä. Shambu pelkää villieläimiä ja onnistuu vangitsemaan nämä silkalla moukan tuurilla.
Suppandi - Suppandi on jokseenkin epäpätevä ja yksinkertainen poika, joka aiheuttaa työnantajilleen nöyryytyksiä tietämättömyydellään.
Tinklessä on myös lyhyempiä sarjoja, joissa esiintyvät esimerkiksi:
Raghu - Raghu muistuttaa Intian lapsia omista hullutuksistaan, kuten vastenmielisyydestä lääkkeitä, koulua ja matematiikkaa kohtaan.
Anwar - Muistuttaa Raghua, mutta on viisaampi. Asetelmaltaan hyvin samanlainen kuin Ville Vallaton
Little Raji - Muistuttaa Raghua. Lyhyitä tarinoita pienestä tytöstä.
Ramu & Shamu  - Kaksoset, jotka ovat yhdessä erittäin viisaita. Joutuessaan pulaan tai halutessaan tehdä jotain kiellettyä, Ramu keksii yleensä ratkaisun.
Mooshik  - Uskomattoman huonokenen mukaan? versio Tom & Jerry -sarjakuvista.
Ajay  - Mestarietsivä, joka auttaa ratkaisemaan ongelmallisia rikoksia pienten vihjeiden avulla.
Aiheesta muualla

Tinklen virallinen sivusto, myös tilausohjeet
Tinkle juhlii -  Lapset iloitsivat kun lehden 500. numero julkaistiin juhlapainoksena (Arkistoitu – Internet Archive)
Matti Laustela

Matti Erkki Laustela (s. 18. helmikuuta 1956 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa Kovaa maata.
Märtha (Norjan prinsessa)

| Märtha |
| --- | --- |
 Norjan kruununprinsessa
 Kruununprinsessa Märtha vuonna 1929.
Syntynyt:  28. maaliskuuta 1901 Tukholma, Ruotsi
Kuollut:  5. huhtikuuta 1954 (53 vuotta) Oslo, Norja
Puoliso:  Olavi V
Lapset:  Prinsessa Ragnhild Prinsessa Astrid Harald V
Suku:  Bernadotte
Isä:  Carl
Äiti:  Ingeborg
Uskonto:  Norjan kirkko
Märtha Sofia Lovisa Dagmar Thyra (28. maaliskuuta 1901 Tukholma – 5. huhtikuuta 1954 Oslo) oli Norjan kruununprinsessa ja kruununprinssi Olavin (sittemmin kuningas Olavi V) puoliso vuodesta 1929 kuolemaansa saakka. Märthan vanhemmat olivat Ruotsin kuninkaan Oskar II:n poika prinssi Carl ja Tanskan kuninkaan Fredrik VIII:n tytär prinsessa Ingeborg.
Hääpari vuonna 1929. Bestmanin tehtävissä toimi kruununprinssin serkku Yorkin herttua Albert, tuleva kuningas Yrjö VI.
Elämä kuninkaallisena

Prinsessa Märtha syntyi Tukholmassa 28. maaliskuuta 1901 isänsä Ruotsin prinssi Carlin ja äitinsä Tanskan prinsessa Ingeborgin toiseksi lapseksi. Perheeseen kuului jo tuolloin yksi lapsi, Margareeta (1899-1977) ja myöhemmin perheeseen syntyi vielä tytär Astrid (1905-1935) sekä poika Carl (1911-2003).
Märtha kihlautui serkkunsa Olavin kanssa Amsterdamin olympialaisten aikaan vuonna 1928. Kruununprinssi oli tuolloin kilpailemassa olympialaisissa ja kihlaus pidettiin ensin salassa. Virallisesti heidän kihlauksensa julkistettiin 14. tammikuuta 1929.Märthan ja Olavin kihlaus otettiin hyvin vastaan. Liittoa pidettiin hyvänä siksi, että se vahvisti kuninkaallisia siteitä Ruotsin ja Norjan välillä sekä siksi, että liitto solmittiin myös rakkaudesta. Pari vihittiin 21. maaliskuuta 1929 Oslon tuomiokirkossa.
Pari sai kolme lasta:
Prinsessa Ragnhild (s. 9. kesäkuuta 1930)
Prinsessa Astrid (s. 12. helmikuuta 1932)
Kuningas Harald V (s. 21. helmikuuta 1937)
Hurmaavana, avoimena ja työteliäänä pidetty Märtha tuli pian suosituksi ja arvostetuksi kuninkaallisen perheen jäseneksi. Hän esiintyi paljon virallisissa tilaisuuksissa ja piti monia puheita, mikä oli epätavallista kuninkaallisen perheen naisille tuohon aikaan. Pariskunta asui maaseudulla sijaitsevalla tilallaan Skaugumissa, jonka he olivat saaneet häälahjaksi norjalaiselta aristokraatilta. Märthan odottaessa ensimmäistä lastaan vuonna 1930 Skaugum tuhoutui täysin tulipalossa, ja perheen oli muutettava huvilaan Oslon laitamille seuraavan kahden vuoden ajaksi. Märtha osallistui aktiivisesti uuden Skaugumin suunnitteluun. Vuonna 1932 perheeseen syntyi toinen tytär ja myös Skaugum valmistui käyttöön. Vuonna 1937 perheeseen syntyi vielä poika Harald, joka oli ensimmäinen Norjassa syntynyt prinssi 567 vuoteen.
Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan aikana saksalaisten hyökätessä Norjaan Märtha ja lapset pakenivat Ruotsiin, ensin hotelliin rajaseudulla ja sieltä sukulaisten turviin Tukholmaan. Saksalaismielisen kuninkaan Kustaa V:n painostuksesta Märtha hyväksyi Yhdysvaltojen presidentti Franklin D. Rooseveltin tarjouksen turvapaikasta, ajoi Petsamoon ja purjehti sieltä yhdysvaltalaisella aluksella New Yorkiin. Kruununprinssipari oli tullut läheisiksi ystäviksi Amerikan presidentin ja tämän puolison kanssa jo kesällä 1939, jolloin kruununprinssipari oli laajalla kiertueella Yhdysvalloissa. Heidän ystävyytensä avasi ovia Märthalle, joka työskenteli ahkerasti ajaakseen norjalaisten etua. Yhdysvalloissa ollessaan Märtha asui valtaosan ajastaan lapsiensa kanssa Pook’s Hillissä, lähellä Washington D.C.:tä.
Yhdysvalloissa Märtha teki paljon töitä sekä norjalaisten pakolaisten hyväksi että vaikuttaakseen Norjan kansainväliseen asemaan. Hän osallistui muun muassa virallisille vierailuille, lähetti avustuksia sekä piti luentoja ja puheita. Hänen läheinen suhteensa Rooseveltien kanssa auttoi hänen työssään paljon.
Märtha sai lapsiensa ja kuningas Haakon VII:n kanssa lämpimän vastaanoton palatessaan Norjaan 7. kesäkuuta 1945. Hänen ponnistuksensa toisen maailmansodan aikana tekivät hänestä vielä suositumman norjalaisten keskuudessa.
Sodanjälkeinen aika

Kuningas Haakon VII:n terveyden heiketessä Märtha ja hänen puolisonsa ottivat omakseen lukuisia virallisia tehtäviä. Märtha sai jopa pitää vuosittaisen uudenvuodenpuheen vuosina 1946 ja 1950.
Märtha kärsi terveysongelmista jo tullessaan takaisin Norjaan. Erityisesti hän kärsi usein tuskallisista migreeneistä. Hän joutui kolme viikkoa ennen kuolemaansa sairaalaan maksasairauden takia. Märtha sairasti syöpää, ja verensiirroista huolimatta hän kuoli sairaalassa läheistensä ympäröimänä 5. huhtikuuta 1954. Märthasta ei koskaan tullut virallisesti Norjan kuningatarta, sillä hän kuoli 53-vuotiaana, kolme vuotta ennen kuin hänen puolisonsa nousi Norjan kuninkaaksi. Oslon piispa Johannes Smemo lausui kuitenkin hänestä: ”Sydämissämme hän on ollut pitkään kuningattaremme, ja niin hän tulee olemaan ikuisesti.” Märtha haudattiin Akershusin linnan kuninkaallisen mausoleumiin 21. huhtikuuta 1954.
Kruununprinsessa taiteissa > Patsas

Kruununprinsessa Märthan patsas sijaitsee Oslon kuninkaallisen linnan puistossa. Suurkäräjät lahjoitti sen kuningas Harald V:n 70-vuotissyntymäpäivän kunniaksi 21. helmikuuta 2007. Patsasta ympäröi kruununprinsessa Märthan puutarha. Patsaan on tehnyt Kirsten Kokkin, joka pyrki vangitsemaan patsaaseen rohkean, aktiivisen, innostuneen ja päättäväisen kruununprinsessan. Toinen versio patsaasta on Washington D.C.:ssä, Norjan suurlähetystön edustalla. Sinne patsas on pystytetty kunnianosoituksena Märthan tekemille ponnistuksille Norjan puolesta toisen maailmansodan aikana.
Kruununprinsessa taiteissa > Kakku

Märthan ja hänen sisariensa mukaan on nimetty ruotsalainen leivonnainen, prinsessakakku. Sen reseptin kehitti Jenny Åkerström, joka opetti tukholmalaisessa talouskoulussa tyttöjä. Koulun oppilaiden joukossa olivat myös Märtha ja hänen siskonsa Margareeta ja Astrid. Prinsessakakkua kutsuttiin aluksi nimellä grön tårta, mutta prinsessojen ihastuttua kakkuun se sai myöhemmin nimen prinsesstårta, prinsessakakku.
Kruununprinsessa taiteissa > Televisiosarja

Märthan elämää toisen maailmansodan aikana esitettiin vuonna 2020 valmistuneessa norjalaissarjassa Atlantic Crossing. Kruununprinsessan roolissa nähtiin näyttelijä Sofia Helin.
Kruununprinssipari sekä tytär Ragnhild vuonna 1931.
Kruununprinsessa Märtha
Kuninkaallinen mausoleumi Akershusin linnassa, Oslossa. Vaaleammassa sarkofagissa lepäävät kuningas Haakon VII ja kuningatar Maud. Tummemmassa lepäävät kruununprinsessa Märtha ja kuningas Olavi V.
Kruununprinsessa Märthan patsas Oslossa.
Pentti Louko

Pentti Louko (27. syyskuuta 1928 Vahviala – 22. tammikuuta 1998) oli suomalainen näyttelijä.
Louko näytteli sivuosia muun muassa Olli Soinion (Raatimies Silvesterin sairaus 1989, Kadunlakaisijat 1991, Yötuuli, tv, 1992) Rauni Mollbergin (Ystävät, toverit 1989), Matti Ijäksen (Kastematojen aika 1985, Räpsy ja Dolly eli Pariisi odottaa, 1990) sekä Matti Kuortin (Kiljusen herrasväen uudet seikkailut 1990) elokuvissa. Pentti Louko on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Filmografia

Oman itsensä herra, 1972, televisioteatteri – Erkki, ruotsinopettaja
Uudesti luotava maa, 1974, televisioteatteri – vanha Ontronen
Tulipää, 1980 – kreikkalaiskatolinen pappi
Kaikenlaisia karkulaisia, 1981 – Paavoa kuulusteleva poliisi
Kastematojen aika, 1985, lyhyt televisioelokuva – yömajan ukko
Raatimies Silvesterin sairaus, 1989, lyhyt televisioelokuva – yövartija
Mies pimeästä, 1989, lyhyt televisioelokuva – Messenius
Ystävät, toverit, 1990 – kokki
Vihreäreppuinen mies, 1990, lyhyt televisioelokuva – siviilipukuinen
Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa, 1990 – kantajengin jäsen
Kiljusen herrasväen uudet seikkailut, 1990 – vahtimestari
Kuutamosonaatti 2: Kadunlakaisijat, 1991 – konduktööri
Yötuuli, 1992, televisioelokuva – mies huoltoasemalla
Ryöväri, 1992, lyhytelokuva
Skin Deep, lyhytelokuva, 1997 – Mooses
Enni Ojutkangas

| Enni Ojutkangas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: Rovaniemi, Suomi
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Enni Ojutkangas on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Bunny the Killer Thing (2015), Kyrsyä – Tuftland (2017), Lapua 1976 (2023) ja tv-sarjassa Nymfit (2014).
Ojutkangas voitti vuonna 2014 National Film Challenge, USA -elokuvakilpailussa parhaan näyttelijättären palkinnon lyhytelokuvasta The Fine Artists.
Tarja Lunnas

| Tarja Lunnas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. elokuuta 1960 (ikä 64) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  1989-
Tyylilajit:  iskelmä
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tarja Lunnas (s. 11. elokuuta 1960 Tampere) on suomalainen iskelmälaulaja.
Elämä

Lunnas tuli tunnetuksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla 1989 sijoituttuaan toiseksi. Tämän jälkeen Lunnas sai enemmän keikkoja ja jätti päätyönsä ATK-suunnittelijana. Hän on osallistunut Eurovision laulukilpailujen Suomen karsintoihin kaksi kertaa. Ensimmäisellä kerralla karsintakappale oli ”Naurus sun ja katseesi sun” vuoden 1990 karsinnassa ja toisella kerralla kappale ”Kuka tykkää suukoista” vuoden 1994 karsinnassa.
Syksyn sävel -kilpailuun Lunnas osallistui kolme kertaa. Hänen kilpailukappaleensa ”Seine” hylättiin kilpailusta vuonna 1997 ennenaikaisen mainostamisen vuoksi. Kaksi vuotta myöhemmin Lunnas sijoittui kilpailussa kolmanneksi kappaleella ”Lemmenpölyä” ja vuonna 2000 ”Paratiisisaari” toi sekin kolmannen sijan.