stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karin Söder
Poliittinen ura

Söder toimi Täbyn kunnanvaltuustossa vuosina 1963–1971 ja Tukholman läänin maakäräjien jäsenenä vuosina 1969–1973. Ruotsin valtiopäivien jäseneksi hänet valittiin 1971 ja hän toimi valtiopäivillä vuoteen 1991 asti.
Samana vuonna, kun hänet valittiin valtiopäiville, Söderistä tuli keskustapuolueen toinen varapuheenjohtaja. Kun Ruotsi sai keskustalaisen Thorbjörn Fälldinin johtaman keskustaoikeistolaisen hallituksen vuonna 1976, Söder nimettiin ulkoministeriksi, ensimmäisenä naisena Ruotsissa. Hallitus kaatui vuonna 1978 ydinvoimaa koskeviin riitoihin. Vuonna 1979 keskustapuolue palasi takaisin hallitukseen ja Söderistä tuli sosiaali- ja terveysministeri. Samana vuonna hän nousi puolueen ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi. Hän toimi ministerinä syksyyn 1982 asti, jolloin sosiaalidemokraattinen puolue voitti valtiopäivävaalit. Söder oli Ruotsin ensimmäinen naispuolinen ulkoministeri ja myöhemmin ensimmäinen naispuolinen sosiaaliministeri.
Sosiaaliministerinä Söder sulki Systembolagetin myymälät jo lauantaina. Tämä johti kritiikkivyöryyn, johon Söder vastasi olemalla kiinnostuneempi kirjeistä, jotka tulivat alkoholistien vaimoilta ja lapsilta. Myymälät saivat avata ovensa lauantaisin vasta 2000.
Vuonna 1985, kun Thorbjörn Fälldin astui syrjään puheenjohtajan paikalta tappiollisten valtiopäivävaalien jälkeen, Söder nousi puolueen johtoon. Hänen aikansa keskustapuolueen johdossa oli kuitenkin lyhyt, sillä hän joutui jättämään puheenjohtajuuden terveysongelmien vuoksi vuonna 1987 ja hänen seuraajakseen valittiin Olof Johansson.
Vuonna 2003 Söder oli allekirjoittamassa artikkelia, jossa keskustalaisia kehotettiin äänestämään ”kyllä” syksyllä järjestetyssä kansanäänestyksessä eurosta, vastoin puolueen virallista kantaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karin Söder Wikimedia Commonsissa
Karl Gabriel Calamnius

Karl Gabriel Calamnius (24. tammikuuta 1798 Pudasjärvi – 6. elokuuta 1866 Ii) oli suomalainen pappi, kirkkoherra ja lääninrovasti.
Henkilöhistoria

Karl Gabriel Calamniuksen vanhemmat olivat Gabriel Calamnius ja Brita Sofia Stenius. Hän opiskeli ja valmistui ylioppilaaksi Turussa 23. helmikuuta.1807. Hän suoritti pappistutkinnon vuonna 1813 ja sai todistuksen ordinaation hakemista varten registratuurassa 17. joulukuuta 1813. Seuraavana päivänä hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa. Hän toimi Maalahden seurakunnan kirkkoherran apulaisena 1813–1818, Merijärven seurakunnan kappalaisena 1822, Kruunupyyn seurakunnan kappalaisena 1826–1839 ja varapastorina 1837. Vuonna 1839 hänet nimitettiin Keuruun seurakunnan kirkkoherraksi. Iin seurakunnan kirkkoherrana hän toimi vuosina 1848-1866. Hän sai rovastin arvonimen 1842. Hän toimi myös lääninrovastina vuosina 1847–1849 ja 1854–1856.
Perhe > Puoliso

Sofia Vilhelmiina Sinus, s. 25.4.1807 Vaasa, k 11.9.1851 Ii
Perhe > Puoliso > Lapset

Fredrik Wilhelm Calamnius, s. 6.7.1826 Kruunupyy, k. 29.4.1863 Kajaani.
Agnes Sofia Calamnius, s. 19.10.1827 Kruunupyy, k. 11.2.1888 Kuopio.
Karl Alfred Calamnius, s. 14.3.1829 Kruunupyy, k. 26.9.1908 Evijärvi.
Hilda Christina Calamnius, s. 1.12.1830 Kruunupyy, k. 3.1.1845 Keuruu.
Frans Gabriel Calamnius, s. 31.10.1832 Kruunupyy, k. 7.12.1894 Oulu.
August Benjamin Calamnius s 26.6.1834 Kruunupyy, k. 26.2.1915 Suomussalmi.
Petter Edvard Calamniuis, s. 1,7,1836 Kruunupyy, k. 3.11.1878 Ii, Veijola.
Johan Victor Calamnius, s. 18.5.1838 Kruunupyy, k. 25.5.1891 Kuopio.
Axel Ferdinard Calamnius, s. 21.1.1840 Keuruu, k. 18.3.1841 Keuruu.
Otto Georg Calamnius, s. 16.5.1842 Keuruu, k. 25.2.1871 Oulu (Ii).
Olivia Maria Charlotta Calamnius, s. 16.8.1844 Keuruu, k. 23.5.1916 Oulu.
Hilda Carolina Gabriella Calamnius, s. 3.9.1846 Keuruu, k. 9.11.1909 Oulu.
Kesäyön kuu

| Kesäyön kuu |
| --- | --- |

Nimi:  Kesäyön kuu
Tekijä:  Eero Järnefelt
Valmistuspaikka:  Keuruu
Valmistumisvuosi:  1889
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  62  cm
Leveys:  79,5  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Kesäyön kuu on taiteilija Eero Järnefeltin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1889. Työ on kooltaan 62 × 79,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne sen lahjoitti vuonna 1979 Elma Järnefelt.
Eero Järnefelt maalasi Kesäyön kuu -teoksen Keuruulla, ja maalauksen vanhat rakennukset ja vinot halkopinot ovatkin tyypillisen suomalaisia. Niiden kuvaustapa on modernia naturalismia. Se sai Järnefeltillä pontta Jules Bastien-Lepagelta, joka oli 1880-luvun naturalistisen maalaustavan johtohahmoja. Järnefelt ihaili Bastien-Lepagen töitä, joita hän vielä 1910-luvun muistiinpanoissaankin muistelee.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kesäyön kuu.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Kapinhiirihaukka

| Kapinhiirihaukka |
| --- | --- |
 Kapinhiirihaukka lennossa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Buteoninae
Suku::  Hiirihaukat Buteo
Laji::  rufofuscus
Kaksiosainen nimi
 Buteo rufofuscus  (Forster, 1798) 
Katso myös
   Kapinhiirihaukka Wikispeciesissä   Kapinhiirihaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kapinhiirihaukka (Buteo rufofuscus) on eteläisessä Afrikassa elävä haukkalaji. Laji on uhanalaisuusluokitukseltaan elinvoimainen.
Ulkonäkö ja koko

Kapinhiirihaukan eri-ikäiset yksilöt ovat ulkonäöltään hyvin erilaisia. Täysikasvuiset linnut ovat lähes mustia lukuun ottamatta kastanjan väristä pyrstöä. Kapinhiirihaukan pää on musta, kurkku valkoinen tai ruskea ja silmät oranssit. Kapinhiirihaukan siipien kärkiväli on 130–135 senttimetriä ja linnun pituus 44–55 senttimetriä. Koiraan paino on yleensä hieman alle kilon, kun taas kookkaammat naaraat saattavat painaa jopa 1,3 kiloa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kapinhiirihaukka elää vain eteläisessä Afrikassa. Sitä on tavattu Etelä-Afrikassa, Lesothossa ja Swazimaassa sekä Namibian, Mosambikin ja Botswanan eteläosissa. Elinalue on alle 20 000 neliökilometrin laajuinen. Kapinhiirihaukan muuttomatka on hyvin lyhyt, korkeintaan 500 km, ja toisinaan se ei edes lähde varsinaiselle muuttomatkalle.
Kapinhiirihaukka viihtyy mäkisellä tai vuoristoisella kuivalla arolla, niityillä, savannilla ja viljelysalueilla. Se suosii harvaan asuttuja alueita. Lajia on tavattu jopa 3 000 metrin korkeudesta.
Saalistus ja ravinto

Kapinhiirihaukka kiertelee saaliinsa yläpuolella ja tekee sitten nopean syöksyn sen kimppuun. Saatuaan saaliin haukka vie sen paikkaan, jossa se tappaa ja syö sen. Jos haukka saa linnun kiinni pesän läheltä, se syö usein myös saaliin munat.
Se saalistaa hyönteisiä (pääasiassa termiitit), hämähäkkejä, pieniä matelijoita (liskot, kameleontit, käärmeet) nisäkkäitä (jyrsijät, jänikset ja kultakontiaiset), sammakoita, kaloja ja itseään pienempiä lintuja (aitokanat, kyyhkyt ja muiden lajien poikaset). Se syö myös auton alle jääneitä lampaita ja hyppyjäniksiä.
Pesintä

Kapinhiirihaukka rakentaa suuren pesän useimmiten avokalliolle tai joskus korkealle puun oksanhaaraan. Pesäpuina se käyttää mäntyjä, eukalyptuksia, poppeleita, pajuja, sumakkeja ja tyräkkejä. Se rakentaa pesänsä ja pienistä oksista koostuvan pesän alustan jopa kolme kuukautta ennen munintaa. Munille tarkoitettu alue on vuorattu ”kuppi”, johon kupinhiirihaukka munii 1–3 valkoista munaa. Naaras hautoo munia noin 40 päivää kesä–heinäkuussa, jona aikana uros ruokkii sitä. Laji käyttää samaa pesää useina vuosina. Poikasten kuoriuduttua uros ruokkii niitä ensimmäisen viikon ajan ja naaraskin alkaa osallistua ruokkimiseen toisella viikolla. Poikaset tappelevat ruoasta, ja vahvin poikanen selviytyy lähes poikkeuksetta ainoana elossa untuvikkovaiheen yli. Poikaset lähtevät lentoon noin 50 päivän ikäisinä ja ovat riippumattomia emostaan 70 päivää vanhoina. Kapinhiirihaukka saa yhden poikueen vuodessa, ja se on yksiavioinen.
Uhat

Kapinhiirihaukkaa uhkaavat elinympäristöjen tuhoutuminen, myrkytykset, törmäykset sähköverkkoihin ja haukkojen tarkoituksellinen ampuminen. Kannan kehityssuunta on kuitenkin vakaa ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Levinneisyyskartta Avibasen sivuilla
Kari Hietalahden filmografia ja esiintymiset

Kari Hietalahti vuonna 2011
Tämä on Kari Hietalahden filmografia.
Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1992 | Mestari | Tarpio |
| 1993 | Romanovin kivet | Ahma |
| 1994 | Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat | Paananen |
| 1996 | Yö­juna | humalainen häirikkö |
| 1997 | Kummeli Kultakuume | Kulo­koski |
| 1999 | Häjyt | Aune |
| 1999 | Rikos & Rakkaus | Arkadi Arhipov / Kadi |
| 2000 | Lomalla | matka­opas |
| 2001 | Rölli ja metsänhenki | Riita­sointu |
| 2002 | Kuutamolla | juusto­myyjä |
| 2003 | Eila | Kai Pylkkänen |
| 2003 | Hymy­poika | Taavin isä |
| 2003 | Sibelius | Eino Leino |
| 2003 | Pahat pojat | kioskin­pitäjä |
| 2004 | Vares – yksityisetsivä | Tetsuo Sinkkonen |
| 2005 | Lupaus | Ville Sorvali |
| 2006 | Matti | Hammer |
| 2006 | Riisuttu mies | Tumppi |
| 2007 | Ganes | Hurme |
| 2007 | V2 – Jäätynyt enkeli | Kullervo Visuri |
| 2008 | Pää­talo | Sonni Moilanen |
| 2009 | Rööperi | Kari |
| 2010 | Napapiirin sankarit | Kittilän runkkari 2 |
| 2011 | Syvälle salattu | Koskela |
| 2011 | Koti­rauha | Härkönen, mies puhelimessa |
| 2011 | Tarkastaja | Pomo |
| 2012 | Härmä | Valles­manni |
| 2013 | Kaappari | Aarno Lamminparras |
| 2014 | Kummeli V | Nahka­jaska |
| 2014 | Aikuisten poika | Joonas |
| 2015 | Napapiirin sankarit 2 | Kittilän runkkari 2 |
| 2015 | Hevisaurus-elokuva | Iivari |
| 2016 | Love Records – Anna mulle Lovee | Harry Orvomaa |
| 2017 | Tom of Finland | Sahlin |
| 2018 | Supermarsu | rehtori |
| 2018 | Ihmisen osa | Kimmo Hien­lahti |
| 2018 | Helsinki Mansplaining Massacre | Make |
| 2019 | Adults in the Room | voice / finnish minister |
| 2020 | Peruna | Kalevi |
| 2020 | The Longest Day | Mika |
| 2020 | Night of the Living Dicks | Mr Scrotum |
| 2021 | Supermarsu 2 | rehtori |
| 2023 | Hirttämättömät |  |
| 2025 | Ei koskaan yksin | Arno Anthoni |
Televisioelokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1988 | Hiltu ja Ragnar | Murtomäki |
| 1999 | Talossa on Saatana | vaate­myyjä |
| 1999 | Perkele – lisää kuvia Suomesta | laulaja |
| 1999 | Itsenäisyyden ilta | — |
| 2000 | Sano Oili vaan | Alpo Lumme |
| 2008 | Älä unta nää | Birger |
| 2014 | Manne Menuetti Route 66 | Sven / Mäkäräinen |
| 2017 | Linnan juhlat | itse­murhaaja |
Televisio

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1985 | Kivi­sydän | poliisi |
| 1993 | Pankki­herroja | Usko Sarvas |
| 1994–1995 | Vintiöt | useita |
| 1995 | Toini ja Heikki Haaman show | Kesä­mies |
| 1996 | Ilman kavaluutta | Pekka Nousu |
| 1996 | Peltiheikit | Kaapo |
| 1996 | Samppanjaa ja vaahtokarkkeja | Masi |
| 1996–1997 | Trabant Express | useita |
| 1997 | Tähti­lampun alla | Veikko Timola |
| 1997 | Vuoroin vieraissa | Reijo Remes |
| 1998 | Big Bang | Pitsa-kuski |
| 1999 | Muodollisesti pätevä | Antti |
| 1999 | SunRadio | Peekoo Kokko |
| 1999–2000 | Äkkiä Anttolassa | useita |
| 2000–2004 | Kotikatu | Harri Pesonen |
| 2003 | Rikospoliisi Maria Kallio | Petri Puust­järvi |
| 2003 | Vintiöt – Ten Years After | useita |
| 2003 | Varjo vain | Veikko Peemi |
| 2004 | Tie Eedeniin | nuohooja |
| 2005 | Kylmäverisesti sinun | Pekka Järvinen |
| 2005 | Rakastuin mä luuseriin | hilpeä kokelas |
| 2006 | Mogadishu Avenue | Ingvar Nenonen |
| 2006 | Studio Impossible | useita |
| 2006 | Teräsvilla | Panu |
| 2006–2008 | Läpiveto | useita |
| 2008 | Hyvät naiset ja herrat | herra Holopainen |
| 2008 | Hymy Pyllyyn | useita |
| 2008–2010 | Ihmisten puolue | Topi-Petteri Saikkonen |
| 2009 | Ihmebantu | useita |
| 2009 | JugiStyle | useita |
| 2009 | Parasta aikaa | Erkki ”Eki” Heinonen |
| 2010 | Putous | useita, oma itsensä |
| 2010 | Yksi lensi yli Marin pesän | useita |
| 2010–2011 | Kenraali Pancho & Pojat Pohjoiskalotilla | oma itsensä |
| 2011–2016 | YleLeaks | oma itsensä / Juhani Käki / Arhippa Korhonen |
| 2011 | Mr. Mallorca kohteessa | Hieta­lahti |
| 2012 | Vedetään hatusta | oma itsensä |
| 2012–2017 | Kimmo | Jyrki Nissinen |
| 2012– | Roba | yli­konstaapeli Arto Mäkelä |
| 2013 | Hauskat eläinvideot  | useita |
| 2014 | Siskonpeti | kuulustelija |
| 2014 | Mitä tuli tehtyä | useita |
| 2014 | Jari ja Kari | Jari |
| 2015–2020 | Downshiftaajat | henkilöstö­päällikkö Pasi Korvenhaka |
| 2016 | Satur­day Night Live | Kesä­mies |
| 2017 | Heikki Paasonen Show | useita |
| 2017 | Incredible Fishing with Hissu & Tommi | oma itsensä |
| 2018 | Karppi | Louhi­vuori |
| 2018 | Sunnuntailounas | Jorma |
| 2018 | Keisari Aarnio | Jari Aarnio |
| 2018 | Ivalo | Hamari |
| 2018– | Sipoon herttua | Pasi Kovalainen |
| 2019 | Jarin ja Karin kesäloma | Jari |
| 2019 | Nyrkki | Kyösti Saarnio |
| 2020 | Kalifornian kommando | Russian poacher 2 |
| 2020 | Justimus esittää: Duo | rehtori |
| 2020 | Pohjolan laki | Tuomo Alanko |
| 2021 | Karkurit | Arto Mäkelä |
| 2021 | Kioski | gorgi­mies |
| 2021 | Kummeli esittää: Kontio & Parmas | vero­tarkastaja |
| 2021 | Pahan väri | Petri Häkkinen |
| 2021 | Karuselli | useita |
| 2021 | Jarin ja Karin joulu­tarina | Jari |
| 2022 | Mies joka kuoli | Asko |
| 2023 | Syke | Ilpo Heikura |
Käsikirjoittajana

Vintiöt (1994–1995)
Trabant Express (1997)
Äkkiä Anttolassa (1999)
Vintiöt – Ten Years After (2003)
Teräs­villa (2006)
Studio Impossible (2006)
Läpiveto (2006–2008)
Hyvät naiset ja herrat (2008)
JugiStyle (2009
Putous (2010)
YleLeaks (2011–2016
Kerpeikkari (2016)
Incredible Fishing with Hissu & Tommi (2017)
Konttori (2017, lokalisointi, 4 jaksoa)
Karuselli (2021)
Teatteri

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Vuosi | Esitys | Rooli |
| 1995 | Rikos ja rakkaus | ambulanssi­kuski Toikka / tapa­rikollinen Kasimir Vario / Arkadi Arhipov |
| 1996 | Juoksu­aika | Ea Eroke, hieroja, kansan­parantaja, nuorehko mies |
| 1997 | Rikos ja rangaistus | Dmitri Prokofits Razumihin, yli­oppilas, Raskolnikovin ystävä |
| 1998 | Tulkaa tytöt takaisin | Ronkainen, freelancer remontti- ja hengen­mies |
| 2000 | Isän­maallinen ilta special | esiintyjä |
| 2001 | Porvari nukkuu hyvin | esiintyjä |
Aiheesta muualla

Kari Hietalahti Elonetissä.
Kari Hietalahti Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kesäyö (Elin Danielson-Gambogi)

| Kesäyö |
| --- | --- |

Nimi:  Kesäyö
Tekijä:  Elin Danielson-Gambogi
Valmistumisvuosi:  1890
Taiteenlaji:  Maisemamaalaus
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  24  cm
Leveys:  39  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Kesäyö on suomalaisen taiteilijan Elin Danielson-Gambogin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1890. Kooltaan se on 24×39 cm. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Kesäyö-maalauksen ajankohta on myöhäiskesä keltaisine viljapeltoineen. Viljapellon takana sijaitsee metsäinen horisontti, vaalea taivas ja pyöreä kuu. Pellon usvainen pehmeys on saatu aikaan keltavalkoisin pyyhkäisyin, kun taas etualan korret ja metsäpuun rungot on maalattu siveltimen teräväpään vedoin. Maalauksen kuu on kuin korkokuva tässä maalauksessa, koska muu maalaus on maalattu selvästi keltaista kuuta ohuemmin.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kesäyö.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Kankaistenjärvi

| Kankaistenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Hämeen maakunta
Koordinaatit:  61°01′16″N, 24°38′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vanajanselän alue‎ (35.23)
Laskuoja:  Myllyoja 
Järvinumero:  35.236.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,6  m 
Rantaviiva:  15,0236 km 
Pinta-ala:  2,78877 km2 
Tilavuus:  0,0159569 km³ 
Keskisyvyys:  5,72 m 
Suurin syvyys:  17,81 m 
Saaria:  7 
 fiKankaistenjärvi 
Kankaistenjärvi  on Kanta-Hämeessä Janakkalan ja Hämeenlinnan Kankaisissa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajanselän alueella. Alueen kolmannen jakovaihe on Katumajärven valuma-alue, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,6 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen laskee vain alle 10 lyhyttä ojaa, mikä johtuu järveä kiertävistä korkeista mäistä. Järven laskuoja lähtee järven eteläosan Tiheenlahdesta ja virtaa pääosin länteen ja laskee Matkolammin läpi kuljettuaan Katumajärveen. Järven pinta-ala on 279 hehtaaria. Koska järvi on luodattu, on voitu määrittää järven tilavuus. Järvessä on vettä 15,96 miljoonaa kuutiometriä, jolloin veden keskisyvyydeksi tulee 5,7 metriä. Järvessä on selän itäpuolella järven pituussuuntaa seuraava yli 10-metrinen syvänne, jonka eteläpäässä sijaitsee jäätien alla ja Kivikarin edustalla järven syvin kohta. Siellä järvi on 17,8 metriä syvää. Järvessä on 7 saarta, joista Kivikari, Parooninsaari, Mustikkasaari ja Silkansaari ovat huomattavimmat. Muut saaret ovat luotomaisen pieniä. Järvi on 3,7 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 15,0 kilometriä. Eteläpuolen rannat ovat jyrkkiä, mutta pohjoispuolen rannat ovat melko matalia. Peltoja löytyy vain Kankaisten kylän puolelta sekä järven pohjoispäästä. Järven rantojen lähellä on sijainnut muutama maatila, mutta nykyään rannoille rakennetut yli 100 vapaa-ajan asuntoa vaikuttavat järveen eniten. Kuntien välinen raja ylittää järven eteläpäästä kohti pohjoispäätä, mutta sitten raja kääntyy pohjoisessa itään ennen Tervasaaren niemeä. Yli puolet järvestä kuuluu Janakkalan puolelle. Valtatie 10 kiertää järven sen pohjoispään ohitse.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kangasten järvi" ja sen länsipuolen kylän nimi oli ”Kangais”. Kartan värityksen mukaan järven rantoja oli raivattu niityiksi tai pelloiksi, mutta Randalan torppaa lukuun ottamatta järvi oli autio. Myös tässä kartassa Tervasaari oli niemi. Valtatien 10 edeltäjä kulki järven pohjoispään ohitse.
Vuoden 1962 peruskartan mukaan kunnanraja ylitti järven päästä päähän suorana jakaen järven kahtia. Vain Tervasaaren takana, Rantalassa ja Kankaisten kylän kohdalla oli muutama mökki. Vuoden 1976 kartassa metsiin oli rakennettu metsäteitä ja samalla oli järven rannoille tuotu tien haaroja. Mökkejä oli rakennettu paljon uusien teiden myötä.
Karl Gabriel Leinberg

| Karl Gabriel Leinberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1830 Turku, Suomi
Kuollut: 31. lokakuuta 1907 (77 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  opettaja ja historioitsija
Arvonimi: professori, filosofian kunniatohtori, riemumaisteri
Vanhemmat:  Gabriel Leinberg (k. 1831) ja Lucina Karolina Thunberg
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Hilma Rosaura (Lilli) Thuneberg (k. 1922)
Lapset:  Georg Leinberg
Karl Gabriel Leinberg (8. helmikuuta 1830 Turku – 31. lokakuuta 1907 Tukholma) oli suomalainen opettaja ja koulu- ja kirkkohistoriaa tutkinut historioitsija.
Leinbergin vanhemmat olivat turkulainen kauppias Gabriel Leinberg (k. 1831) ja Lucina Karolina Thunberg. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1848. Leinberg valmistui filosofian maisteriksi 1853 ja teologian kandidaatiksi 1868. Hän oli Helsingin yksityislyseon uskonnon opettaja ja johtaja 1856–1868 ja sen jälkeen Jyväskylän seminaarin johtaja vuoteen 1894. Helsingin piirin kansakouluntarkastaja hän oli 1894–1905. Hänelle myönnettiin professorin arvo 1884 ja filosofian kunniatohtorin arvo 1897. Leinbergistä tuli riemumaisteri 1907. Hän kuoli saman vuoden syksyllä ollessaan matkalla Tukholmassa.
Leinberg julkaisi useita asiakirjakokoelmia ja tutkimuksia. Hänen laatimiaan raamatunhistorian oppikirjoja käytettiin pitkään kouluissa.
Leinbergin puoliso vuodesta 1856 oli säveltäjä Hilma Rosaura (Lilli) Thuneberg (k. 1922). Heidän poikansa maisteri Georg Leinberg (1865–1925) toimi säästöpankkien tarkastaja vuodesta 1895 ja oikeusministeriön tilastotoimiston johtajana vuodesta 1918. Hän ansioitui säästöpankkiolojen kehittäjänä. Pojanpoika Yrjö Leinberg (1896–1974) taas toimi vakuutusalalla, vuodesta 1950 Henkivakuutusyhtiö Suomen toimitusjohtajana.
Julkaisuja

Handlingar rörande Haapaniemi krigsskola. 1884
Handlingar rörande finska skolväsendet historia under 16:de, 17:de och 18:de seklen, 4. osaa 1884–1901
Bidrag till kännedomen om vårt land, 6. osaa 1885–1894
Handlingar rörande finska kyrkan och presterskapet, 7 osaa, 1892–1907
Finska prästerskapets besvär och kongl. maj:ts därpå gifna resolutioner från slutet af 1620-talet intill stora ofredens slut, 1892
Det äldre gymnasium i Åbo : ett bidrag till den finska pedagogikens historia. 1855
Helsingfors lyceum under de trettiofem första åren af dess verksamhet. 1866
Bergenheimska realskolan i Åbo. 1885
Finlands territoriala församlingars ålder, utbildning och utgrening intill 1885 års utgång. 1886
Odert Henrik Gripenberg, en Pestalozzis lärjunge. 1887
Finlands territoriala församlingars ålder, utbildning och utgrening, 1896
De finska klosterns historia, 1890
Lärarepersonalen vid Åbo äldre gymnasium. 1890
Bidrag till kännedomen om finske studerande vid Upsala universitet. 1891
Om finske studerande i Jesuitcollegier. 1891
Skolstaten i nuvarande Åbo stift och dettas förra andel af Kuopio stift intill 1 juli 1870. 1893
Åbo skolas lärarepersonal före 1630. 1893
Det odelade finska biskopsstiftets herdaminne, 1894
Finske studerande vid utrikes universiteter före 1640. 1896
Handlingar rörande Messenierne (Johan 1636 och Arnold 1651). 1896
Några tillägg beträffande Åbo skolas lärarepersonal i äldre tid. 1897
Om finske mäns studieresor i äldre tid : föredrag. 1898
Dissertationes academicæ fennorum extra patriam : ett bidrag till Finlands kulturhistoria. 1900
Finskpråkig disputationspoesi vid Upsala universitet. 1900
Predikoställen i några församlingar af Åbo stift mot slutet af 1600-talet. 1901
Nya underrättelser om Petrus Petrosa. 1902
Om förberedelserna till 1843 års gymnasii- och skolordning för storfurstendömet Finland. 1902
Orationes academicae Fennorum extra patriam habitae : ett bidrag till Finlands kulturhistoria. 1902
Några underrättelser om finska nationella församlingen i Stockholm. 1903
Om finske medlemmar i svenska vitterhetssamfund. 1903
Åbo stifts herdaminne 1554–1640. 1903
Gillet ”Amore proximi” i Lovisa (1786-1812). 1904
Dagboksanteckningar under rysk fångenskap af Pehr Granstedt. 1905
Samfundet pro Fide et Christianismo och dess finske medlemmar ; Svenska Uppfostringssällskapet och dess finske medlemmar. 1905
Bidrag till frimureriets i Finland historia. 1906
Ordenssällskapet Wallhall. 1907
Biblian-historia. 1861
Carl Alfred Cornelius : Kirkkohistoria alkeis-oppilaitosten tarpeeksi ; suomeksi toim. K. G. Leinberg. 1868
Satakieli eli 100 valittua laulua Suomen sivistyneelle nuorisolle. 1869
Kansakoulun kalenteri vuonna 1872. 1872
Biblian historia kansakouluille. 1875
Raamatun lauseita, biblian historiaan sovitettuja. 1876
Biblian historia Pyhän Raamatun lauseineen : sunnuntai- ja kiertokouluille. 1877
Lutheruksen vähän katekismuksen ensimäinen pääkappale : lyhyillä selityksillä ja viittauksilla pyhään raamattuun : kouluille. 1880
Michael Agricola : Abckiria : suomenkielisen kirjallisuuden esikoinen ; alkuperäisessä muodossa uudestaan painattanut K. G. Leinberg. 1884
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Karl Gabriel Leinberg. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.