stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat (1945–)
1950-luvun hävittäjähankinnat > de Havilland DH.112 Venom jää hankkimatta

Pääesikunnan sotavarustetoimikunnan työvaliokunnan heinäkuussa 1953 päivätyssä muistiossa todettiin, että taistelukoneita tarvitaan 60 ja ne puuttuivat kokonaan. DH.100 Vampire oli tässä vaiheessa luokiteltu jo harjoituskoneeksi. Jo vuonna 1952 oli ehdotettu yhden DH.112 Venom -suihkuhävittäjän sekä koneen ja sen moottorin valmistuslisenssin hankintaa. Neuvotteluja jatkettiin vuosina 1953-1954. Tässä vaiheessa DH.112 Venom katsottiin kuitenkin suorituskyvyltään vanhentuneeksi ja mielenkiinto suuntautui uudempiin koneisiin.
1950-luvun hävittäjähankinnat > 12 Folland Gnatia Isosta-Britanniasta vuosina 1958–1960

Folland Gnat lensi ensilentonsa heinäkuussa 1955. Kone kiinnosti Suomea alusta alkaen luvatun hyvän suorituskyvyn ja edullisen hinnan takia. Jo lokakuussa 1956 päätettiin hankkia 12 Gnatia ja saman vuoden joulukuussa tehtiin periaatepäätös 20 koneen lisenssivalmistuksesta.lähde?
Ensimmäisten Gnatien toimitus viivästyi yli puolella vuodella heinäkuuhun 1958. Toinen toimitetuista (GN-102) tuhoutui jo elokuussa 1958 ja jäljelle jäänyt joutui lentokieltoon ja koneeseen tehtiin merkittäviä muutostöitä niin, että se lensi seuraavan kerran vasta tammikuussa 1959. Lisää koneita saatiin heinäkuussa 1959. Tuhoutuneen GN-102:n tilalle tilattiin uusi kone ja viimeiset kaksi konetta saatiin vasta lokakuussa 1960.lähde?
Koneen käytön alkuvaiheessa oli paljon teknisiä ongelmia. Muutoin kone osoittautui käyttökelpoiseksi; kone oli ketterä ja nousukykyinen. Kone oli kuitenkin työläs huoltaa ja niin sen lisenssivalmistus kariutui.
1960-luvun hävittäjähankinnat > 20 MiG-21F-13-hävittäjää Neuvostoliitosta vuonna 1963

Suomen ilmavoimat alkoi 1960-luvun alussa valmistella ajanmukaisen hävittäjäkaluston hankintaa; Folland Gnatien suorituskyky ja lukumäärä oli riittämätön. Vaihtoehdoiksi katsottiin Dassault Mirage III, Saab 35 Draken ja MiG-21. Viimeksi mainittu valittiin ja aluksi hankittiin neljä kaksipaikkaista MiG-15UTI -konetta helpottamaan siirtymistä Fouga Magisterista MiG-21:een.lähde?
Ensimmäiset MiG-21:t lennettiin Suomeen huhtikuussa 1963 ja loput saman vuoden marraskuussa. MiG-21 oli Suomen ensimmäinen ajanmukainen päivähävittäjä Messerschmitt Bf 109:n jälkeen. Tuhoutuneiden tilalle Suomi sai kaksi lisäkonetta vuosina 1964–1965.lähde?
Kun siirtyminen Mig-15UTI -koneista Mig-21:een osoittautui vaativaksi, hankittiin vuonna 1965 kaksi kaksipaikkaista Mig-21U-konetta, vuonna 1974 toiset kaksi kaksipaikkaista MiG-21US -konetta ja vuonna 1982 kaksi kaksipaikkaista MiG-21UM-konetta välityypiksi.lähde?
Koneet palvelivat aluksi Karjalan lennostossa mutta vuodesta 1966 1970-luvun alkupuolelle saakka muutamia koneita oli Hämeen lennoston käytössä. 1970- ja 1980-lukujen taitteessa F-12-koneet siirtyivät Luonetjärvellä toimineelle Tiedustelulaivueelle.
1970-luvun hävittäjähankinnat > 18 Saab 35 Draken -hävittäjää Ruotsista vuonna 1972–1974

1960-luvulla alettiin valmistella jokasään hävittäjien hankintaa. MiG-21F-13 oli lähinnä päivähävittäjä. Hankinnan pontimena oli myös vanhentuneiden ja vähälukuisten Gnatien korvaaminen.lähde?
Saab 35 Draken oli ollut ehdolla Suomeen jo 1960-luvun alussa mutta silloin valittiin MiG-21. Nyt valittiin Draken ja aluksi vuokrattiin Ruotsista kuusi 35BS-mallin konetta, jotka lunastettiin ilmavoimille myöhemmin. Varsinainen tilaus, joka tehtiin huhtikuussa 1970, koski kahtatoista 35S-mallin konetta, jotka tilattiin osina ja koottiin Suomessa. Ensimmäinen koneista valmistui koelentoihin maaliskuussa 1974. Koneet olivat aluksi Luonetjärvellä toimineella Hämeen lennostolla, joka kesällä 1973 siirtyi Rovaniemelle muuttuen Lapin lennostoksi.lähde?
DK-206 syttyi tuleen tammikuussa 1974 ja kone vaurioitui korjauskelvottomaksi ja kunnostettiin harjoitusvälineeksi. Koneen tilalle saatiin Ruotsista korvauskone, joka sai saman tunnuksen. Lisäksi lahjoituksena saatiin yksi käytöstä poistettu 35A-mallin kone harjoitusvälineeksi.lähde?
1970-luvun hävittäjähankinnat > Kuusi Saab 35 Draken -hävittäjää Ruotsista 1976

Syksyllä 1975 päätettiin hankkia kuusi käytettyä 35FS-konetta Ruotsista. Samalla hankittiin kolme käytettyä kaksipaikkaista 35CS-konetta.lähde?
1970-luvun hävittäjähankinnat > 20 MiG-21bis-hävittäjää Neuvostoliitosta vuosina 1978–1980

Vanhentuvan MiG-21F-13-kaluston tilalle hankittiin 1970-luvun lopulla 20 MiG-21bis-hävittäjää. Koneista kaksi saatiin syyskuussa 1978 ja loput 18 vuonna 1980.
1980-luvun hävittäjähankinnat > 18 Saab 35 Draken -hävittäjää Ruotsista vuonna 1985

Maaliskuussa 1984 tilattiin Satakunnan lennostolle 18 35FS-hävittäjää, joista ensimmäinen saatiin käyttöön elokuussa 1985. Samalla hankittiin kaksi kaksipaikkaista 35CS-konetta, jotka saatiin käyttöön jo kesäkuussa 1984.lähde?
1980-luvun hävittäjähankinnat > Kuusi MiG-21bis-hävittäjää Neuvostoliitosta vuosina 1985–1986

Tiedustelulaivueen poistuvien MiG-21F-13-hävittäjien tilalle tilattiin vuonna 1984 kuusi MiG-21bis-hävittäjää, joista kolme saatiin vuonna 1985 ja toiset kolme vuonna 1986.lähde?
1990-luvun hävittäjähankinnat > 64 McDonnell Douglas F/A-18 Hornet -hävittäjää vuosina 1995–2000

Puolustusministeriö sai Suomen hallitukselta joulukuussa 1988 valtuudet aloittaa uuden hävittäjän hankintavalmistelut. Aluksi oli tarkoitus hankkia Neuvostoliitosta 20 MiG-29-hävittäjää korvaamaan vanhentuneet MiG-21bis-hävittäjät ja lännestä 40 konetta korvaamaan Saab 35 Drakenit. Maaliskuussa 1990 lähetettiin tarjouspyynnöt koskien Dassault Mirage 2000, General Dynamics F-16 ja Saab 39 Gripen -hävittäjiä. MiG-29-hävittäjästä ei tehty tarjouspyyntöä ja se putosi pois ehdokkaiden joukosta marraskuuhun 1990 mennessä. McDonnell Douglas F/A-18 Hornet liittyi tarjouskilpailuun vasta huhtikuussa 1991.lähde?
Keväällä 1992 lennettyjen koelentojen jälkeen päädyttiin F/A-18 Hornetiin, jonka hankintapäätös julkistettiin saman vuoden toukokuussa. Koneita päätettiin hankkia 57 yksipaikkaista C- ja 7 kaksipaikkaista D-versiota.lähde?
Ensimmäiset kaksipaikkaiset D-versiot saatiin Suomeen marraskuussa 1995. Kaksipaikkaiset lennettiin Yhdysvalloista ja yksipaikkaiset C-versiot koottiin Kuorevedellä vuosina 1996–2000.lähde?
Hornetit ovat kaikkien lennostojen käytössä. Marraskuussa 2001 kaksi Satakunnan lennoston Hornetia  (HN-413 ja HN-430) törmäsivät ilmassa yhteen. HN-430 tuhoutui ja HN-413 vaurioitui pahoin. HN-413 korjattiin kaksipaikkaiseksi D-versioksi. Korjattu kone syöksyi maahan testilennolla Juupajoella 2010 ja tuhoutui täysin. Toukokuussa 2006 kaksi Karjalan lennoston Hornetia (HN-415 ja HN-438) törmäsivät yhteen ilmassa ja vaurioituivat.lähde?
2020-luvun hävittäjähankinnat

10. joulukuuta 2021 hallitus teki päätöksen tilata 64 F-35 hävittäjää. Hankkeen aikataulun mukaan uudet koneet saapuisivat Suomeen noin vuosina 2025-2030.
deHavilland D.H.115 Vampire Trainer
Jugoslavian ilmavoimien Gnat
MiG-21F-13 Yhdysvalloissa
Ruotsin ilmavoimien Saab 35 Draken Kristianstadissa Ruotsissa lokakuussa 2005
F/A-18 Hornet (HN-428) Rissalassa vuonna 2005
Seutu-Sanomat

| Seutu-Sanomat |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Hämeen Sanomat Oy
ISSN:  ISSN 0788-2556
Levikki:  37 000milloin?
Perustettu:  1989
Lakkautettu:  2020
Kotikunta:  Forssa
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa, keskiviikkoisin
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
seutu-sanomat.fi
Seutu-Sanomat oli Lounais-Hämeessä ja Loimaalla vuosina 1989–2020 ilmestynyt ilmaisjakelulehti. Lehteä kustansi Hämeen Sanomat Oy.
Lehti ilmestyi kerran viikossa ja sen levikkikuntia olivat Forssa, Humppila, Jokioinen, Loimaa, Somero, Tammela, Urjala ja Ypäjä. Lehden levikki oli noin 37 000 kappaletta.
Lehti lakkautettiin syksyllä 2020.
Karjalaisten talo

Karjalaisten talo on alun perin Karjalaisen Osakunnan osakuntataloksi rakentama graniittijulkisivuinen talo osoitteessa Liisankatu 17, Helsinki. Karjalaisten talon on 
piirtänyt professori Onni Tarjanne ja talo on valmistunut vuonna 1910.
Uusi talo ajautui rahoitusvaikeuksiin ja talo pakkohuutokaupattiin Solmu-nimiselle yhtiölle 13. maaliskuuta 1916 jo kuuden vuoden kuluttua rakennuksen valmistumisesta. Talon menetettyään Karjalainen osakunta muutti Uudelle ylioppilastalolle. 1970-luvun vaihteessa osakunnalle tarjoutui kuitenkin tilaisuus ostaa takaisin talon ylimmästä kerroksesta osa tiloista, jonne osakunta muutti yhdessä Wiipurilaisen Osakunnan ja Kymenlaakson Osakunnan kanssa. Edellä mainittuja osakuntia kutsuttiinkin sijaintinsa perusteella Liisankadun osakunniksi. Nykyisin osakuntien tilat kuitenkin sijaitsevat Leppäsuonkadulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karjalaisten talo Wikimedia Commonsissa
| n k Perustiedot Wikidatassa: Karjalaisten talo (Q17381469)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: rakennus
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
sijainti: Kruununhaka
katuosoite: Liisankatu 17
postinumero: 00170
koordinaatit: 60°10′27″N 24°57′18″E﻿ / ﻿60.1743°N 24.9549°E﻿ / 60.1743; 24.9549
Asau

Asau on kylä Tuvalussa Vaitupun atollilla. Se sijaitsee atollin lounaisosassa. Vuoden 2012 väestönlaskennassa kylän asukasluku oli 198 ja koko kaupunkialueen 939.
Ridley Scott

| Ridley Scott |
| --- | --- |
 Ridley Scott vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1937 (ikä 87) South Shields, Durhamin kreivikunta, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  elokuvaohjaaja, tuottaja
Puoliso:  Felicity Heywood (1964–1975) Sandy Watson (1979–1989)  Giannina Facio (2000– , naim. 2015–)  
Ohjaaja
Aktiivisena:  1965–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Alien – kahdeksas matkustaja Blade Runner Gladiator Isku Mogadishuun Prometheus Yksin Marsissa
Palkinnot
 BAFTA Fellowsip Lifetime Achievement   Primetime Emmy   Golden Globe 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ridley Scott (s. 30. marraskuuta 1937 South Shields, Durhamin kreivikunta, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Vuonna 2003 kuningatar Elisabet löi hänet ritariksi (engl. Knight) ja hän voi käyttää arvonimeä Sir. Hän on saanut useita tunnustuksia elokuvaurastaan mm. BAFTAn (British Academy of Film and Television Arts) myöntämän Fellowship palkinnon elämäntyöstä vuonna 2018. Televisiolle tehdyistä dokumenteistaan hän on saanut kaksi Primetime Emmy-palkintoa ja yhden Golden Globe-palkinnon.
Perhe ja koulutus

Ridley Scottin vanhemmat olivat Elizabeth Williams ja eversti Francis Percy Scott.  Hänen isosetänsä Dixon Scott oli elokuvateatteriketjutoiminnan edelläkävijä, joka avasi monia elokuvateattereita Tynesiden ympäristöön. Yksi hänen elokuvateattereistaan, Tyneside Cinema toimii edelleen Newcastlessa ja on Yhdistyneen kuningaskunnan viimeinen jäljellä oleva uutiselokuvia esittävä elokuvateatteri.
Kaksi vuotta ennen toisen maailmansodan alkamista syntynyt Scott kasvoi sotilasperheessä. Hänen isänsä, joka oli Royal Engineers pioneerijoukkojen upseeri, oli poissa suurimman osan pojan lapsuudesta. Vanhempi veli Frank (1935–1980) liittyi jo nuorena kauppalaivastoon, kun Ridley oli vielä koululainen ja veljekset olivat vain vähän tekemisissä keskenään. Perhe muutti usein: he asuivat Cumberlandissa sekä muilla alueilla Englannissa, Walesissa ja Saksassa. Sodan jälkeen perhe muutti takaisin Durhamin piirikuntaan ja asettui lopulta Teessideen. Perheessä oli kolme poikaa, jotka äiti kasvatti yksin tiukkaan kuriin. Scottin elokuvien vahvat naishahmot ovat saaneet vaikutteensa Elizabeth Scottista.
Ridleyn kiinnostus tieteiskirjallisuuteen syttyi hänen lukiessaan H. G. Wellsin romaaneja lapsena. Hän sai vaikutteita myös tieteiselokuvista, kuten ’Se’ toisesta maailmasta, Päivä jona maailma pysähtyi (1951) ja Yön pedot. Hän sanoi, että nämä elokuvat "liikauttivat minussa jotakin". Vasta Stanley Kubrickin elokuva 2001: Avaruusseikkailu kiinnitti täysin hänen huomionsa: "Kun näin sen elokuvan, tiesin mitä voisin tehdä".
Hän kävi koulua Grangefield Grammar Schoolissa Stockton-on-Teesissä ja suoritti muotoilualan tutkinnon West Hartlepool College of Arts´ssa. West Hartlepoolin teollisuusalueen maisema inspiroi myöhemmin Blade Runnerin visuaalista maailmaa. Scott sanoi: "West Hartlepoolin vieressä oli terästehtaita, joiden läpi kävelin päivittäin ja ajattelin, että ne ovat omalla tavallaan upeita ja kauniita sekä talvella että kesällä. Mitä pimeämmiksi ja pahaenteisemmiksi ne muuttuivat valon vähentyessä, sitä mielenkiintoisemmiksi ne tulivat."
Scott jatkoi opintojaan Lontoon Royal College of Artissa, osallistui ARK-lehden julkaisuun ja oli mukana yliopiston elokuvaosaston perustamisessa. Viimeistä esitystä varten hän teki mustavalkoisen lyhytelokuvan Boy and Bicycle, jonka pääosissa olivat nuorempi veli Tony Scott ja isä Francis Scott (elokuva on julkaistu The Duellists DVD:n "Extras"-osiossa). Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon Film Arts Schoolista. Hän suoritti myös maisterintutkinnon graafisessa suunnittelussa Royal College of Arts'sa ja opiskeli London International Film Schoolissa, jossa  kaksi hänen hänen lyhytelokuvaansa palkittiin.
Helmikuussa 1963 Scott nimitettiin BBC:n television ajankohtaisohjelma Tonightin "suunnittelijaksi". Valmistuttuaan vuonna 1963 hän sai työpaikan lavastussuunnittelija-harjoittelijana BBC:ssä, minkä jälkeen hän teki töitä suosittuun television poliisisarjaan Z-Cars ja tieteiskirjallisuussarjaan Out of the Unknown. Vuonna 1965 hän alkoi ohjata televisiosarjojen jaksoja BBC:lle.
Ura

Ridley Scott aloitti ohjaajan uransa 1960-luvulla ohjaamalla BBC:n televisiosarjoja. Vuonna 1967 hän aloitti mainoselokuvien tekemisen ja 1970-luvulla hän perusti Alan Parkerin, Hugh Hudsonin ja nuoremman veljensä Tony Scottin kanssa mainoselokuvien tuotantoyhtiön. Hän ohjasi kolmisen tuhatta mainosta mm. kulttimaineen saaneen Hovis-paahtoleipämainoksen vuonna 1973, jonka brittiyleisö äänesti suosikkimainoksekseen vuonna 2006.
Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Napoleonin sotien aikaan 1800-luvun alkuun sijoittuva Kaksintaistelijat (The Duellists, 1977), joka palkittiin Cannes'in elokuvajuhlilla parhaana tulokkaana, ei menestynyt hyvin kaupallisesti, mutta sai Hollywoodin studiot huomaamaan Scottin. Hänen seuraava elokuvansa vuonna 1979 oli tieteiskauhuelokuva Alien – kahdeksas matkustaja, josta tuli valtava menestys ympäri maailmaa. Sen jälkeen hän teki vuoden verran käsikirjoitusta Dyyni-elokuvaan.
Ridley Scottin toinen Hollywood-elokuva, tieteiselokuva Blade Runner (1982), epäonnistui kaupallisesti mutta on sittemmin saanut yhä enemmän arvostusta. Nykyään Blade Runneria pidetään yhtenä tieteiselokuvien suurimmista kulttiklassikoista ja se on saanut lukuisia jäljittelijöitä.
Ridley Scottin vahva taiteellinen visuaalisuus, runsaat yksityiskohdat sekä keskittyminen lavastukseen ja innovatiiviseen, atmosfääriseen valaistukseen ovat vaikuttaneet suuresti kokonaiseen elokuvantekijöiden sukupolveen. Hän pitää itse töitään taideteoksina, joiden tekoprosessi on verrattavissa romaanin kirjoittamiseen. Monet ovat suoraan kopioineet Scottin tyylin.kenen mukaan?
Hänet tunnetaan myös Apple Macintosh tietokoneen lanseerausmainoksesta nimeltä "1984", joka tehtiin ennennäkemättömän suurella 900 000 dollarin budjetilla vuonna 1984 George Orwellin samannimisen romaanin dystooppisessa hengessä. Tätä mainosta pidetään mainoselokuvan historian merkkipaaluna.
Ridley Scott ja hänen nuorempi veljensä Tony Scott perustivat televisio- ja elokuvatuotantoyhtiö Scott Free Productionsin vuonna 1996. Sen jälkeen kaikki hänen elokuvansa on tuotettu hänen oman tuotantoyhtiönsä alla.
Scottin historiallisen seikkailuelokuva Gladiatorin (2000) suuri menestys elvytti lähes kuolleen niin sanotun miekka ja sandaali -genren eli antiikin aikaan sijoittuvan seikkailuelokuvan. Vuonna 2004 Scott palasi historiallisen seikkailuspektaakkelin pariin ristiretkistä kertovalla elokuvalla Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä (2004). Se ei kuitenkaan menestynyt yhtä hyvin kuin Gladiator.
Ura > Menestykset ja epäonnistumiset

Vaikka monet Scottin elokuvista ovat suuresti arvostettuja, hänen urallaan on myös epäonnistumisia. Sotilas Jane (G.I. Jane, 1997) ja Hannibal (2001) saivat kriitikoilta huonon vastaanoton, 1492 – Paratiisin valloitus (1492: Conquest of Paradise, 1992) ja Legenda (Legend, 1985) olivat suuria kaupallisia epäonnistumisia.
Scott on saanut kolme parhaan ohjauksen Oscar-ehdokkuutta, elokuvista Thelma ja Louise, Gladiator ja Isku Mogadishuun.
Yksityiselämä

Ridley Scottin kolme lasta Jake Scott (s. 1965), Luke Scott (s. 1968) ja tytär Jordan Scott (s. 1977/1978) ovat kaikki palkittuja mainoselokuvien ohjaajia. Pojat työskentelevät vuonna 1968 perustetun Ridley Scott Associates mainosfilmiyhtiön palveluksessa. Scott oli naimisissa toimittaja Felicity Heywoodin kanssa vuosina 1964-1975 ja vuosina 1979-1989 mainosalan johtaja Sandy Watsonin kanssa.
Hänen nykyinen kumppaninsa vuodesta 2000 lähtien on ollut costaricalaissyntyinen näyttelijätär Giannina Facio (s. 1955), joka on näytellyt mm. Gladiaattori elokuvassa päähenkilön vaimoa sekä Ridleyn Scottin elokuvissa vuodesta 1996 lähtien muutamaa poikkeusta lukuunottamatta. Scott ja Facio avioituivat vuonna 2015.
Filmografia

Kaksintaistelijat (The Duellists, 1977)
Alien – kahdeksas matkustaja (Alien, 1979)
Blade Runner (1982)
Legenda (Legend, 1985)
Erään murhan varjossa (Someone to Watch Over Me, 1987)
Musta sade (Black Rain, 1989)
Thelma ja Louise (Thelma and Louise, 1991)
1492 – Paratiisin valloitus (1492: Conquest of Paradise, 1992)
Myrskyn todistajat (White Squall, 1996)
Sotilas Jane (G.I. Jane, 1997)
Gladiator (2000)
Hannibal (2001)
Isku Mogadishuun (Black Hawk Down, 2001)
Pelimiehet (Matchstick Men, 2003)
Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä (Kingdom of Heaven, 2005)
A Good Year – Mainio vuosi (A Good Year, 2006)
American Gangster (2007)
Valheiden verkko (Body of Lies, 2008)
Robin Hood (2010)
Prometheus (2012)
The Counselor (2013)
Exodus: Gods and Kings (2014)
Yksin Marsissa (The Martian, 2015)
Alien: Covenant (2017)
All the Money in the World (2017)
The Last Duel (2021)
House of Gucci (2021)
Napoleon (2023)
Gladiator II (2024)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ridley Scott Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ridley Scott Elonetissä.
| n k Ridley Scottin ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
 Kaksintaistelijat (1977)  Alien – kahdeksas matkustaja (1979)  Blade Runner (1982)  Legenda (1985)  Erään murhan varjossa (1987)  Musta sade (1989)  Thelma ja Louise (1991)  1492 – Paratiisin valloitus (1992)  Myrskyn todistajat (1996)  Sotilas Jane (1997)  Gladiator (2000)  Hannibal (2001)  Isku Mogadishuun (2001)  Pelimiehet (2003)  Kingdom of Heaven – Taivas maan päällä (2005)  A Good Year – Mainio vuosi (2006)  American Gangster (2007)  Valheiden verkko (2008)  Robin Hood (2010)  Prometheus (2012)  The Counselor (2013)  Exodus: Gods and Kings (2014)  Yksin Marsissa (2015)  Alien: Covenant (2017) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  Grammy Awards  MusicBrainz  Museum of Modern Art  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Ketohavusammal

| Ketohavusammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Alakaari::  Bryophytina
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Hiirensammalet Bryidae
Ylälahko::  Hypnanae
Lahko::  Palmikkosammalet Hypnales
Heimo::  Havusammalten heimo Thuidiaceae
Suku::  Havusammalet Abietinella
Laji::  abietina
Kaksiosainen nimi
 Abietinella abietina  (Hedw.) M.Fleisch. 
Katso myös
   Ketohavusammal Wikispeciesissä   Ketohavusammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ketohavusammal (Abietinella abietina) on havusammalten sukuun ja havusammalten heimoon kuuluva lehtisammal.
Ulkonäkö

Ketohavusammal on keskikokoinen, 4–12 cm korkea sammal. Se on väriltään himmeän kellanruskea ja sulkamaisesti yhteen kertaan haarainen. Se kasvaa alustanmyötäisesti tai yläviistoon kohenevasti löyhinä peitteinä. Sen pienet lehdet ovat leveätyviset ja teräväksi kärjeksi kapenevat. Lehden tyvellä on kahdesta neljään pitkittäispoimua ja lehdissä on vankka keskisuoni, joka ei kuitenkaan ylety lehden kärkeen asti. Lehtien reunat ovat yläosasta hammaslaitaiset ja alaosasta taakäänteiset. Ketohavusammal on kaksikotinen, mutta itiöpesäkkeet ovat sillä harvinaisia ja se leviääkin itukappaleiden avulla.
Levinneisyys ja elinympäristö

Ketohavusammal on kalkinsuosija ja se viihtyy kuivahkoilla paikoilla koko Suomessa, etelässä yleisempänä kuin pohjoisessa.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ketohavusammal (Abietinella abietina)
ITIS: Abietinella abietina (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Abietinella abietina (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Abietinella abietina:  Wikidata: Q149917  Wikispecies: Abietinella abietina  CoL: 8KJR  EoL: 854935  EPPO: ABNAB  EUNIS: 1610  FNA: 200002061  GBIF: 5283402  iNaturalist: 157814  IRMNG: 11442480  ITIS: 547520  NatureServe: 2.122501  NBN: NBNSYS0000140834  NCBI: 61542  Observation.org: 160399  Open Tree of Life: 167717  Plant List: tro-35102007  PLANTS: ABAB70  Tropicos: 35102007  WFO: wfo-0001147534  Laji.fi: MX.43768 
Hypnum abietinum:  Wikidata: Q17289637  EUNIS: 14079  GBIF: 4279428  iNaturalist: 128800  ITIS: 548771  Plant List: tro-35101677  Tropicos: 35101677  WFO: wfo-0001147391
Forssan Sanomat

Forssan Sanomat oli Forssassa vuosina 1904–1907 ilmestynyt sanomalehti.
Lehden perustivat Forssan yhteiskoulun rehtori Jooseppi Sajaniemi sekä samassa koulussa opettajana toiminut Santeri Nuorteva. Lehteä julkaistiin aluksi nuorsuomalaisessa hengessä, mutta vuoden 1905 suurlakon jälkeen lehti siirtyi tukemaan sosialismia. Lehden kannatus ei ollut kuitenkaan kovin vahvaa, ja suunnanmuutos karsi vanhoja lukijoita ja ilmoittajia. Helmikuusta 1907 lähtien lehteä julkaistiin nimellä Yhdenvertaisuus, mutta sekään ei menestynyt, ja lehden julkaiseminen loppui saman vuoden heinäkuussa.
Aiheesta muualla

Forssan Sanomat (1904–1907) Digitoidut aineistot – Historiallinen sanomalehtikirjasto:  Kansalliskirjasto.
Aschaffenburg (piirikunta)

Aschaffenburgin piirikunta (saks. Landkreis Aschaffenburg) on piirikunta Saksan Baijerin osavaltion Unterfrankenin hallintopiirin luoteisimmassa kolkassa. Piirikunta on Unterfrankenin väkirikkain piirikunta ja Ansbachin jälkeen koko Frankenin väkirikkain.
Piirikunnan pinta-ala on 699,15 neliökilometriä ja vuonna 2020 sen väkiluku oli 174 658. Hallintokeskus on Aschaffenburgin kaupunki.

Käännös suomeksi
Uusi Tie

| Kustannus Oy Uusi Tie |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1978
Puheenjohtaja:  Daniel Nummela
Avainhenkilöt:   Sanna Myllärinen  Antti Sirainen  Samuli Virtanen 
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  kristillinen kustannustoiminta
Liikevaihto:  709 000 € (2022)
Liikevoitto:  27 000 € (2022)
Henkilöstö:  5
Omistaja:   Kansanlähetys 
Kotisivu:  uusitie.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kustannus Oy Uusi Tie on Suomen Evankelisluterilaisen Kansanlähetyksen yhteydessä toimiva kustannusyhtiö, joka julkaisee kristillisiä lehtiä, kirjoja ja äänitteitä.
Uusi Tie on Kristilliset kustantajat ry:n jäsen.