stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuulivoima Ruotsissa
Tuulivoiman hinta

Tuulivoiman hinta riippuu tuulisuudesta ja laskentakorosta. Selvityksessä arvioidaan IEA:n (2006) laskelmien avulla tuulennopeudella 6,5 m/s ja 8 % korolla maatuulivoiman investointihinnaksi 60 äyriä/kWh ja merituulivoiman hinnaksi 70-100 äyriä/kWh. Ylläpitohinnan arvio on 10 äyriä per kWh. Toiminta-ajaksi arvioitiin 2 000-3 000 täystehotuntia maalla/vuosi ja 3000-4000 täystehotuntia merellä/vuosi. Tuulivoima hinta on noussut 25 % muutamassa vuodessa kasvaneen kysynnän ja raudan hinnan nousun vuoksi. Aiemmin tuulivoiman hinta on laskenut 10 % kapasiteetin kaksinkertaistuttua. Selvitys arvioi ettei tuulivoiman hinnan lasku vuoteen 2020 mennessä ole lainkaan varmaa, koska EU:n uusiutuvan energian tavoite lisää entisestään tuulivoiman kysyntää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuulivoima Ruotsissa Wikimedia Commonsissa
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Ruotsiin tuulivoimaa 55 TWh (2020)
Sveriges största vindkraftpark invigd (Arkistoitu – Internet Archive) Energimyndigheten 4.6.2008
Ruotsin tuulivoimatiedotus (Arkistoitu – Internet Archive) Vindlov.se 8.2.2010 alkaen
Usva (etunimi)

| Usva |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Nimen alkuperä:  suomen usva-sana
Infobox OKNimi-testi OK: 
Usva on suomenkielinen etunimi, joka pohjautuu luontoaiheiseen, sumua tarkoittavaan sanaan usva. Yleensä se on naisennimi.
Digi- ja väestötietoviraston etuimitilastoon on toukokuuhun 2024 mennessä kirjattu noin 630–650 naispuolista ja 10–40 miespuolista Usvaa. Suurin osa Suomen Usva-nimisistä henkilöistä on syntynyt 2010- tai 2020-luvulla.
Usvalla ei ole nimipäivää almanakassa.
Tunnettuja Usvia

Usva Kärnä (s. 1982), näyttelijä
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Usva (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Valtionetu

Valtionetu (ransk. raison d'État, saks. Staatsräson) on historiallinen poliittisen toiminnan periaate, jonka mukaan tavoitteena pitää olla valtion olemassaolon turvaaminen. Periaatteen merkittävin puolestapuhuja oli italialainen Niccolò Machiavelli (1469–1527). Pyrkimys valtionedun esiintuomiseen oli tärkeässä asemassa yksinvaltiaiden aikana, mutta 1800-luvulla se heikkeni ja sai piirteitä reaalipolitiikasta eli tavoitteiden asettamisesta toteuttamismahdollisuuksien mukaisiksi.
Valkosiipirakkeli

| Valkosiipirakkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kottaraiset Sturnidae
Suku::  Rakkelit Onychognathus
Laji::  nabouroup
Kaksiosainen nimi
 Onychognathus nabouroup  (Daudin, 1800) 
Katso myös
   Valkosiipirakkeli Wikispeciesissä   Valkosiipirakkeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkosiipirakkeli (Onychognathus nabouroup) on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Levinneisyys

Valkosiipirakkelia tavataan laajalla alueella Angolassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen tai runsaslukuinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkosiipimatkija

| Valkosiipimatkija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Matkijat Mimidae
Suku::  Matkijat Mimus
Laji::  triurus
Kaksiosainen nimi
 Mimus triurus  (Vieillot, 1818) 
Katso myös
   Valkosiipimatkija Wikispeciesissä   Valkosiipimatkija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkosiipimatkija (Mimus triurus) on matkijoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Valkosiipimatkijaa tavataan Etelä-Amerikan keskiosissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkosiipipiispa

| Valkosiipipiispa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Piispat Euplectes
Laji::  albonotatus
Kaksiosainen nimi
 Euplectes albonotatus  (Cassin, 1848) 
Katso myös
   Valkosiipipiispa Wikispeciesissä   Valkosiipipiispa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkosiipipiispa (Euplectes albonotatus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Valkosiipipiispaa tavataan Afrikan keski-, itä- ja eteläosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi Itä- ja Kaakkois-Afrikassa, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkosiipiminivetti

| Valkosiipiminivetti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Käpinkäiset Campephagidae
Suku::  Minivetit Pericrocotus
Laji::  erythropygius
Kaksiosainen nimi
 Pericrocotus erythropygius  (Jerdon, 1840) 
Katso myös
   Valkosiipiminivetti Wikispeciesissä   Valkosiipiminivetti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkosiipiminivetti (Pericrocotus erythropygius) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Valkosiipiminivettiä tavataan Intiassa ja Myanmarissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Van der Waalsin säde

Van der Waalsin säde on molekyylissä olevan atomin mitta. Yleisesti, van der Waalsin säde määrää sen etäisyyden molekyylin (l. yhdisteen) atomista, mitä lähemmäs viereinen molekyyli ei voi tulla. Jalokaasuilla, jotka eivät muodosta yhdisteitä, tämä on siis samansuuruinen kuin atomisäde. Van der Waalsin säteen pituus voi olla hieman erilainen samankin alkuaineen atomeilla, mikäli ne ovat sitoutuneet eri tavalla polarisoituneisiin sidoksiin. Tarkkojen van der Waalsin säteiden tietäminen on olennaista mm. molekyylimallinnuksessa.
Téra

| Téra |
| --- | --- |
 Téra
 Koordinaatit: 14°0′21″N, 0°45′14″E 
Valtio:  Niger
Alue:  Tillabérin alue
Departementti:  Téran departementti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 380 km²
Väkiluku (2017):  86 329
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Téra on kaupunkikunta ja Téran departementin hallinnollinen keskus Tillabérin alueella Nigerissä. Se sijaitsee lähellä Burkina Fason rajaa 170 kilometriä Tillabérista maanteitse länteen. Kunnassa on 86 329 asukasta (vuonna 2017, arvio).
Maantiede ja ilmasto

Téran kunnan pinta-ala on 2 380 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Bankilarén, idässä Dargolin ja Kokoroun ja etelässä Diagouroun maalaiskuntiin sekä lännessä Burkina Fasoon. Kunnan läpi virtaa Nigerin sivujoki Dargol, joka on Téran kohdalla padottu tekojärveksi.
Seutu kuuluu Sahelin ilmastovyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 250–400 millimetriä. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun.
Asutus

Kuntaan kuuluu kuusi kaupunginosaa, 19 hallintokylää ja 121 pikkukylää tai leiripaikkaa. Yli 70 % väestöstä asuu maaseutuympäristössä. Alle 15-vuotiaita on lähes 49 %. Naapurikuntien asukkaita muuttaa Téraan, kun taas paikallinen nuoriso hakeutuu töihin Niameyhin ja naapurimaihin.
Suurin etninen ryhmä ovat songhait. Heidän lisäkseen kunnassa asuu gurmia, fulbeja, tuaregeja, hausoja, moseja sekä muutamia arabeja ja joruboja.
Historia

Alueen ensimmäiset asukkaat olivat suullisen perinteen mukaan gurmia. Nimi Téra perustuu gurman kielen ’sammakkoa’ tarkoittavaan sanaan. Paikkakunta on perustettu vuoden 1600 tienoilla Songhain valtakunnan hajoamisen jälkeen. Ranskan siirtomaa-aikana vuodesta 1891 lähtien Téra kuului Dorin sotilasalueeseen, vuodesta 1900 Sayhin ja vuodesta 1919 jälleen Ylä-Voltan Doriin. Vuonna 1927 se liitettiin Nigerin Tillabérin piiriin. Térasta tuli arrondissementin keskus vuonna 1964 ja kaupunkikunta vuonna 1988. Nykyinen kuntajako on vuodelta 2002.
Liikenne, talous ja palvelut

Téran kautta kulkee Niameysta Malin rajalle johtava maantie, josta haarautuu tie Burkina Fason Doriin. Matkaa Niameyhin on 180 kilometriä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, durra, maissi, vihannekset ja hedelmät. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii lukuisia alakouluja, viisi yläkoulua sekä yhdistetty yläkoulu ja lukio. Terveyspalvelut käsittävät terveysasemia ja piirisairaalan. Kunnassa on sähkö- ja puhelinverkot.
Tête de Moine

Tête de Moine ja Girolle-höylä
Tête de Moine (”munkinpää”) on sveitsiläinen puolikova pastöroimattomasta lehmänmaidosta valmistettava juusto, joka on suojattu AOC-tunnuksella (Appellation d'origine contrôlée) vuodesta 2001 lähtien.
Juuston ja sen nimen historiaa

Tête de Moine -juuston historia ulottuu yli 800 vuoden taakse Bellelayn luostariin nykyisen Bernin kantonin alueelle, Bernin Juran hallintoalueen ja Juran kantonin raja-alueelle. Nimi ”munkinpää” viittaa yhtäältä luostariin juuston syntysijana, toisaalta juuston ulkonäköön: juustot ovat muodoltaan lieriömäisiä, halkaisijaltaan 10–15 senttimetriä ja painoltaan keskimäärin hieman alle kilon, ja kun niiden ”kansi” leikataan juustoa avattaessa, ne muistuttavat munkin tonsuuria. Toisen version mukaan juuston nimitys olisi peräisin luetteloista, joissa määritettiin luostarin kellarissa säilytettävän juuston määrä ”yhtä munkinpäätä kohti”.
Girolle

Tunnusomaisin piirre Tête de Moine -juuston nauttimisessa on, ettei sitä leikata, vaan se höylätään ruusukkeiksi. Perinteisesti juustoruusukkeita on vuoltu pystyasennossa pidettävällä veitsellä, mutta nykyään ruusukkeiden höyläämistä varten on olemassa erityinen pyöritettävä höylä, josta käytetään sen ranskankielistä nimeä Girolle. Tämän keksinnön patentoi Lajoux’ssa Juran kantonissa sijaitsevan Metafil-firman hienomekaanikko Nicolas Crevoisier vuonna 1981. Vuonna 1986 Girolle-keksintö toi hänelle Juran kantonin innovaatiopalkinnon.
Girolle-höylää käytettäessä siihen kuuluvan pyöreän puisen alustan keskellä olevaan reikään kiinnitetään metallitanko, johon juusto lävistetään. Varsinainen höyläosa pujotetaan metallitankoon juuston päälle. Ruusukkeiden vuoleminen onnistuu parhaiten juuston ollessa lähes jääkaappikylmä. Girolle-kokonaisuuteen kuuluu myös juustokupu, joka auttaa säilyttämään juuston aromin jääkaapissa.
Valmistus ja ravintosisältö

Yhden Tête de Moine -juustokilon valmistukseen tarvitaan hieman yli 10 litraa maitoa. Juustot kypsyvät 13–14 asteen lämmössä kosteassa kellarissa (ilmankosteus noin 90 prosenttia) vähintään 75 päivän ajan.
Tête de Moine -juuston ravintosisältö keskimäärin (pro 100 g):
vettä 35,0 g
proteiineja 25,0 g
rasvaa 35,0 g
kivennäisaineita 4,0 g
energiaa 1720 kJ
kaloreita 419 kcal
rasvaa kuiva-aineesta 51 %
Aiheesta muualla

Fromages Spielhofer SA, Fromagerie de St-Imier - Tête de Moine - Cheesemaker
Tête de Moine: Fromage de Bellelay (juuston virallinen sivusto) tetedemoine.ch. Viitattu 20.3.2008. (englanniksi) (saksaksi) (ranskaksi) (italiaksi)
La girolle originale – instrument à racler le fromage (Girolle-höylän virallinen kotisivu) lagirolle.ch. Viitattu 20.3.2008. (englanniksi) (saksaksi) (ranskaksi) (italiaksi)
Van der Knaapin oireyhtymä

Van der Knaapin oireyhtymä on synnynnäinen aivojen valkean aineen häiriö (leukodystrofia). Se voidaan jaotella tautimuotoihin 1, 2A ja 2B. Van der Knaapin oireyhtymä aiheuttaa etenevän hermostorappeuman, jolle tyypillistä on muita leukodystrofioita hitaampi eteneminen. Tyypissä 2B valkean aineen häiriö kuitenkin lievittyy iän myötä.
Van der Knaapin oireyhtymän oirekuva vaihtelee tautimuodon mukaan ja yksilöllisesti. Tyypilliset varhaislapsuuden ensioireet ovat makrokefalia, epilepsia ja kehitysvamma. Kehitysvammaisuus on lievää tai keskivaikeaa. Makrokefalia voi olla havaittavissa jo vastasyntyneellä, mutta tyypillisempää on sen kehittyminen ensimmäisen elinvuoden mittaan. Epilepsiakohtaukset saattavat johtaa status epilepticukseen. Yleensä Van der Knaapin oireyhtymään liittyy normaali psykomotorinen kehitys. Motoriset taidot alkavat kuitenkin rappeutua, jolloin ilmenee ataksiaa ja spastisuutta. Tämän seurauksena nieleminen, puhuminen ja käveleminen vaikeutuvat. Osalla sairastuneista kävelykyky häviää lapsuuden mittaan, mutta toiset kykenevät itsenäiseen kävelyyn jopa aikuisiässä. Lievimmässä tautimuodossa (2B) esiintyy yleensä vain lievä motorinen kehitysviive. Siinä ainoiksi motoristen kykyjen poikkeavuuksiksi voivat jäädä hypotonia ja kömpelyys. Tyypin 2B Van der Knaapin oireyhtymän oireista osa alkaa usein hellittää jo ensimmäisen elinvuoden jälkeen. Makrokefalia on kuitenkin pysyvä, epilepsia on useimmilla ja noin 40 % on kehitysvammaisia.
Tyypin 1 Van der Knaapin oireyhtymää aiheuttaa yleensä kromosomissa 22 sijaitsevan MLC1-geenin mutaatio. Tyyppien 2A ja 2B oireistot johtuvat kromosomissa 11 sijaitsevan HEPACAM-geenin mutaatiosta. Tyypeissä 1 ja 2A periytymistapa on autosomaalinen ja peittyvä, tyypissä 2B autosomaalinen ja vallitseva. Tyypin 2B taustalla tiedetään voivan olla myös sporadisen uuden mutaation. Van der Knaapin oireyhtymän geneettinen pohja jää tunnistamattomaksi noin viidessä prosentissa tapauksista. Van der Knaapin oireyhtymää pidetään erittäin harvinaisena, sillä arvioitu esiintyvyys elävinä syntyneillä on alle 1/1 000 000. Diagnostiikassa avuksi on aivojen magneettikuvaus, jossa voidaan havaita valkean aineen poikkeava jakautuminen ja turvotus sekä aivokuoren alapuolisten alueiden kystisyys. Tyypissä 2B havaitaan iän myötä valkean aineen normalisoitumista. Hoito on oireenmukainen. Marjo van der Knaap kuvasi mukaansa nimetyn oireyhtymän vuonna 1995.
Torro

| Torro |
| --- | --- |
 Torron kylää maaliskuussa 2019
 Torro
 Koordinaatit: 60°42.871′N, 23°34.933′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Kanta-Häme
Kunta:  Tammela
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Torro on kylä Tammelassa Kanta-Hämeessä. Se on tunnettu erityisesti kylään rajoittuvasta Torronsuosta ja Torronsuon kansallispuistosta.
Sijainti

Torron naapurikyliä Tammelassa ovat Patamo, Kallio ja Talpia. Etelässä Torron kylä rajoittuu Someroon, jossa sen naapureina ovat Kultelan, Ollila, Sylvänän ja Paltan kylät sekä Laitiaisten kulmakunta. Kylän halki kulkee Someron ja Forssan välinen seututie 282.
Luonto

Kylä rajautuu pohjoisessa siitä nimensä saaneeseen Torronsuohon ja Torronsuon kansallispuistoon. Se sijaitsee karun ja harvaan asutun Tammelan ylängön reunalla Paimionjoen sivujokien Jaatilanjoen ja Pajulanjoen latvahaarojen Laitiaistenjoen ja Torrojoen latvoilla.
Torronsuota syyskuussa 2017 nähtynä Kiljamon näkötornista
Torronsuon rimpiä syyskuussa 2017
Torronsuota maaliskuussa 2019
Historia

Laajan Torronsuon takana sijaitsevaan syrjäiseen Torron kylään perustettiin kylän nykyiseen keskustaan kylän oma hautausmaa vuonna 1801 ja pian tämän jälkeen vuonna 1804 rakennettiin Torron ensimmäinen rukoushuone. 1890-luvulla vanha kappeli purettiin uuden kansakoulun rakennustarpeiksi ja kylän keskustaan jäi vain kellotapuli. Hautausmaa siirrettiin nykyisen Pursiontien varteen kylän länsipuolelle vuonna 1891, ja nykyinen Torron kappeli valmistui hautausmaan yhteyteen 1969.
Torron kellotapuli marraskuussa 2019
Torron kappeli elokuussa 2020
Kulttuuriympäristö

Museoviraston vuonna 2009 julkistamassa inventoinnissa Torron kylä on määritelty yhdeksi valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä Suomessa.
Aiheesta muualla

Torron kylä Torro-seura ry.
Vaimoni Jörgen

| Vaimoni Jörgen> En kort en lang |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hella Joof
Käsikirjoittaja:  Hella Joof Klaus Bondam
Tuottaja:   Thomas Gammeltoft  Frank Hübner 
Säveltäjä:  Povl Kristian Mortensen (käännä suomeksi)
Kuvaaja:  Eric Kress
Leikkaaja:  Anders Villadsen
Tuotantosuunnittelija:  Peter Grant
Pääosat:   Mads Mikkelsen  Troels Lyby  Charlotte Munck 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska, Saksa
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  tanska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaimoni Jörgen (En kort en lang) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Hella Joofin ohjaama tanskalais-saksalainen komediaelokuva.
Juoni

Homopari Jørgen ja Jacob elävät onnellisina parisuhteessa. Eräänä päivänä Jacob kosii Jørgeniä, joka suostuu. Mutta sitten Jacob rakastuukin naiseen, Carolineen, joka saattuu olemaan naimisissa Tomin kanssa – Jørgenin veljen. Jacob haluaa sekä Jørgenin että Carolinen. Kun hän saattaa viimeksi mainitun raskaaksi, hän päättää mennä tämän kanssa naimisiin, mutta juuri ennen kuin pitäisi sanoa tahdon, hän muuttaa mielensä.
Vaimoni ensimmäinen rakastaja

| Vaimoni ensimmäinen rakastaja> Min frus förste älskare |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hans Åke Gabrielsson
Käsikirjoittaja:   Marianne Willtorp  Hans Åke Gabrielsson 
Tuottaja:   Anders Birkeland  Göran Lindström 
Säveltäjä:  Thomas Lindahl
Kuvaaja:  Håkan Holmberg
Leikkaaja:  Roger Sellberg
Pääosat:   Marika Lagercrantz  Mikael Samuelsson  Sissela Kyle  Philip Zandén  Pontus Gustavsson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:  GF Studios AB
Ensi-ilta:  13. tammikuuta 2006
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaimoni ensimmäinen rakastaja (ruots. Min frus förste älskare) on ruotsalainen komediaelokuva vuodelta 2006. Elokuvan on käsikirjoittanut Marianne Willtorp yhdessä elokuvan ohjaajan Hans Åke Gabrielssonin kanssa.
Elokuvan pääosissa esiintyvät Marika Lagercrantz, Mikael Samuelsson, Philip Zandén, Carl Kjellgren ja Cecilia Frode.
Juoni

40-vuotiaiden Vivin ja Magnuksen avioliitto on muuttunut tylsäksi. Kaikki muuttuu, kun Vivi tapaa nuoruudenrakkautensa Robertin ja Magnus tapaa tuntemattoman tyttärensä, joka on seurausta yhden yön jutusta 21 vuotta aiemmin.
Valkosiipikotingat

| Valkosiipikotingat |
| --- | --- |
 Violettikotinga (Xipholena punicea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Valkosiipikotingat Xipholena  Gloger, 1841
Katso myös
   Valkosiipikotingat Wikispeciesissä   Valkosiipikotingat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkosiipikotingat (Xipholena) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sukuun kuuluu ympäristöjärjestö BirdLifen mukaan kolme lajia.
Valkosiipikotingoihin kuuluvia lajeja

Valkopyrstökotinga (Xipholena lamellipennis)
Valkosiipikotinga (Xipholena atropurpurea)
Violettikotinga (Xipholena punicea)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Xipholena (englanniksi)
Tähtitaivas talon yllä

| Tähtitaivas talon yllä |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Saara Cantell
Käsikirjoittaja:  Saara Cantell
Tuottaja:  Outi Rousu   Ella Piesala   Snorri Porisson
Säveltäjä:  Sid Hille
Kuvaaja:  Marita Hällfors
Leikkaaja:  Savar Gudmundsson
Lavastaja:  Pirjo Rossi
Pääosat:  Irina Björklund   Meri Nenonen   Elín Petersdóttir
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Pystymetsä Oy   Pegasus Pictures
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:   2. maaliskuuta 2012
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi, islanti
Budjetti:  1 200 000 €
Tuotto:  148 239 €
Katsojat:  18 005
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tähtitaivas talon yllä on Saara Cantellin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 2012.
Elokuva kertoo saman suvun kolmen sukupolven naisesta. Tapahtumat sijoittuvat samaan taloon jatkosodan aikana 1942, vuonna 1978 ja nykyaikana. Pääosissa ovat Irina Björklund, Meri Nenonen ja Elín Petersdóttir.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elín Petersdóttir  | … |  Salla   |
|  Meri Nenonen  | … |  Tuulikki   |
|  Irina Björklund  | … |  Saima   |
|  Senja Mäkiaho  | … |  Salla-Mari   |
|  Lauri Tanskanen  | … |  Ville   |
|  Leo Honkonen  | … |  Toivo   |
|  Kai Vaine  | … |  Seppo   |
|  Tommi Raitolehto  | … |  Börje   |
|  Tuomas Rinta-Panttila  | … |  Erkki   |
|  Noora Peltokukka  | … |  Anneli   |
|  Heli Sutela  | … |  Tyyne 1940-luvulla   |
|  Jussi Johnsson  | … |  Laiha-Matti   |
|  Kaija Pakarinen  | … |  anoppi   |
|  Tuulia Eloranta  | … |  Kerttu-piika   |
|  Silja Eriksson  | … |  Impi-piika   |
|  Vieno Saaristo  | … |  Tyyne 1970-luvulla   |
|  Krista Putkonen-Örn  | … |  Sirkka 1970-luvulla   |
|  Sinikka Mokkila  | … |  Rauha   |
|  Anna-Leena Sipilä  | … |  Paavon äiti   |
|  Matti Onnismaa  | … |  Vihavaisen isäntä   |
|  Mio Määttä  | … |  Paavo   |
|  Elina Kanerva  | … |  Kyllikki   |
|  Emmi Tuomala  | … |  Sirkka lapsena   |
|  Rosa Storm  | … |  Maija   |
Lähde
Aiheesta muualla

Tähtitaivas talon yllä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tähtitaivas talon yllä Elonet.
Vale-Cushingin oireyhtymä

Vale-Cushingin oireyhtymä on sairaus, joka muistuttaa ulkoisesti hyvin paljon Cushingin oireyhtymää. Sen ilmenemismuodot, oireet ja normaalista poikkeava hormonitaso ovat niissä samankaltaiset. Vale-Cushingin oireyhtymä ei kuitenkaan aiheudu Cushingin oireyhtymän tavoin hypotalamus-aivolisäke-lisämunuais-akselin ongelmista vaan on luonteeltaan idiopaattinen.
Tutkimukset

Ovatko kortisolin ja kortikotropiinin arvot koholla?
Onko virtsan 24 tunnin kortisolitaso koholla?
Deksametasonisuppressiokokeessa seerumin kortisolitaso ei asetu normaaliksi.
Väheneekö kortisolitason vuorokautinen vaihtelu? (Näin tapahtuu vain oikeassa Cushingin oireyhtymässä.)
Runsas keskisolutilavuus ja gammaglutamyylitranspeptidaasi saattavat viitata alkoholismiin.
Munasarjojen monirakkulaoireyhtymä tulisi sulkea pois, koska sen oireet ovat samankaltaiset.
Erotusdiagnostiikka

Vale-Cushingin oireyhtymän erottaminen Cushingin oireyhtymästä ei ole helppoa, mutta tähän avuksi on käytettävissä useita menetelmiä.
Keuhkot, lisämunuaiset ja aivolisäke on monissa tapauksissa aiheellista kuvantaa, koska vale-Cushingin oireyhtymässä ne usein ovat normaalit.
Jos potilas on alkoholisti, vale-Cushingin oireyhtymässä sairaalaan lähettäminen (ja alkoholin välttäminen) palauttavat kortisoliarvot normaaleiksi muutamassa päivässä, oikeassa Cushingin oireyhtymässä näin ei tapahdu.
Yksi mahdollinen Cushingin oireyhtymän kaltaisten oireiden aiheuttaja on äärimmäisen harvinainen syöpämuoto, kortisolia tuottava lisämunuaisen karsinooma eli ACC. Siinä lisämunuaisen hyvänlaatuinen kasvain muuttuu pahanlaatuiseksi ja alkaa itse tuottaa kortisolia. Tällöin syntyy Cushingin oireyhtymän kaltaisia oireita. Tauti johtaa kuolemaan, ellei tautia havaita riittävän varhaisessa vaiheessa. ACC saadaan suljetuksi pois vatsan tietokonekerroskuvauksella, jolla saadaan selville lisämunuaisen mahdollisten kasvainten ja leesioiden koko ja sijainti.
Ennuste

Vale-Cushingin oireyhtymässä veriarvot ja oireet normalisoituvat nopeasti alkoholinkäytön lopettamisen tai stressin vähentymisen myötä.
Valkosiipikotinga

| Valkosiipikotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Valkosiipikotingat Xipholena
Laji::  atropurpurea
Kaksiosainen nimi
 Xipholena atropurpurea  (Wied, 1820) 
Katso myös
   Valkosiipikotinga Wikispeciesissä   Valkosiipikotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkosiipikotinga (Xipholena atropurpurea) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.