stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
KDDI

| KDDI Corporation |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  TYO: 9433
Markkina-arvo:  68,3 mrd. USD (5/2017)
ISIN:  JP3496400007
Perustettu:  1. heinäkuuta 1984 (KDD 1953)
Toimitusjohtaja:  Takashi Tanaka
Puheenjohtaja:  Tadashi Onodera
Kotipaikka:  pääkonttori: Garden Air Tower, 10-10, Iidabashi 3-chōme, Chiyoda-ku, Tokio 102-8460, Japani rekiströity osoite: 2-3-2, Nishishinjuku, Shinjuku-ku, Tokio, Japani
Liikevaihto:   43,16 mrd. USD (2016)
Liikevoitto:   5,13 mrd. USD (2016)
Henkilöstö:  31 834
Tytäryhtiöt:  monia: 153 kpl (3/2014)
Omistaja:  Kyocera (12,76%), Toyota (11,09%)
Kotisivu:  www.kddi.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Garden Air Tower Tokion Chiyodassa on yhtiön pääkonttori.
KDDI Corporation (jap. KDDI株式会社, KDDI Kabushiki Gaisha) on suuri japanilainen tietoliikenneyhtiö. Yrityksen liikevaihto oli noin 43,2 miljardia ja liikevoitto noin 5,1 miljardia USD vuonna 2016. Konserniyhtiön palveluksessa oli noin  31 800 ihmistä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Tokion Chiyodan erillisalueella Iidabashin kaupunginosassa.
KDDI jakaa liiketoimintansa neljään eri segmenttiin seuraavasti: henkilökohtaiset palvelut (yksilöt ja kodit, muun muassa matkapuhelin-, kuituverkko-, kaapelitelevisiopalvelut), lisäarvopalvelut (yksilöille ja koteihin, muun muassa erilaiset sovellukset, video ja musiikkipalvelut, elektroninen maksuliikenne), yrityspalvelut (yritysten tietoliikenneratkaisut, mobiililaitteet, datakeskuspalvelut, ITC-ratkaisut ja pilvipalvelut) sekä maailmanlaajuiset palvelut. Näiden ohella KDDI tarjoaa asiakkailleen esimerkiksi puhelinpalvelukeskustoimintoja (call center).
Talousjulkaisu Forbesin vuoden 2017 Forbes Global 2000 -listalla KDDI oli maailmanlaajuisesti 141. sijalla ja samalla Japanin kymmenenneksi suurin julkisesti noteerattu yritys (osakkeiden markkina-arvo yhteensä 68,3 mrd. USD toukokuussa 2017). Forbesin listalla KDDI luokiteltiin maailman kahdeksanneksi suurimmaksi tietoliikenneyhtiöksi. Japanilaisista tietoliikenneyhtiöistä sitä suurempia olivat NTT ja Softbank.
KDDI:n aiempi pääkonttori Tokion Shinjukussa.
KDDI:n satelliittitietoliikenneyhteyksien maa-asemia Yamaguchissa.
Au-brändi on osa KDDI:n mobiililiiketoimintaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta KDDI Wikimedia Commonsissa
Jumindan majakka

Jumindan majakka
| --- | --- |
Sijainti:  Harjumaa, Viro
Vesistö:  Suomenlahti 
Suojelualue:  Lahemaan kansallispuisto 
| --- | --- |
Korkeus:  32 m 
Materiaali:  teräsbetoni 
| --- | --- |
Valmistunut:  1931(ensimmäinen) 1937 (nykyinen,  korotettu 2006)
| --- | --- |
Valon korkeus:  40 m 
Valonkanto:  22 km 
Valon ominaisuudet:  LFl(2) W 15s 
| --- | --- |
ARLHS:  EST022 
Admiralty:  C3860 
NGA:  116-12908 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Jumindan majakka on Viron pohjoisrannikolla Jumindan niemen pohjoisosassa sijaitseva majakka. Se rakennettiin vuonna 1937 noin 40 metriä merenpinnan yläpuolelle auttamaan laivoja Hara-lahdelle ja Loksan satamaan.
Historia

Jumindan majakka sijaitsee Viron pohjoisella rannalla Jumindan niemimaan kärjessä, keskellä metsää. Ensimmäinen majakka rakennettiin rajavartioston valvontatornin kulmalle 1931, siinä oli valonlähteenä 10 metrin korkeudella oleva asetyleenilamppu, jonka valonkanto oli 8 merimailia ja se vilkkui 150 kertaa minuutissa.
Vuonna 1937 rakennettiin uusi majakka, joka oli 24 metriä korkea ja 2 metriä halkaisijaltaan oleva teräsbetonitorni, asetyleenilampun valonkanto oli 8 merimailia. Sen suunnitteli insinööri Armas Luige. Hän on suunnitellut Viron rannikolle myös 30 muuta majakkaa.
Kun metsä alkoi varjostaa majakkaa, siihen asennettiin teräksinen 8 metrin korotus vuonna 2006 ja siihen rakennettiin uusi parveke entisen lisäksi, sekä uusi valaisin.
Kuvia

Ennen pidennystä vuonna 2005.
Jälkeen pidennyksen vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jumindan majakka Wikimedia Commonsissa
Navigatsioonimärgi 110, Juminda tuletorn andmed
Kamikaze (1905)

| Kamikaze / 神風 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yokosukan laivastontelakka
Kölinlasku:  20. elokuuta 1904
Laskettu vesille:  15. heinäkuuta 1905
Palveluskäyttöön:  16. elokuuta 1905
Poistui palveluskäytöstä:  myyty romutettavaksi 1. huhtikuuta 1928
Tekniset tiedot
Uppouma:  460 t
Pituus:  72 m
Leveys:  6,57 m
Syväys:  1,8 m
Koneteho:  6 000 ihp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  70
Aseistus
Aseistus:  2 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä 4 × 8 cm/28 -tykkiä 2 × 18″ torpedoputkea
Kamikaze (jap. 神風) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä. Alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1928.
Valmistus

Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 20. elokuuta 1904, ja alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1905 nimellä hävittäjä No. 3. Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 16. elokuuta.
Palvelus

Kamikaze luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se muutettiin miinanraivaajaksi 1. joulukuuta 1924. Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928.
Kanihyppy

Estekani
Kani loikkaamassa esteen yli.
Kanihyppy on lemmikkikanien urheiluharrastus, jossa kanit kisaavat niin esteistä muodostuvilla radoilla kuin pituus- ja korkeushypyssäkin. Laji on rantautunut Suomeen 1990-luvulla Ruotsista, jossa sitä on harrastettu jo 1970-luvulta lähtien.
Esteharrastuksen voi aloittaa mikä tahansa kani sen rotuun, ikään tai sukupuoleen katsomatta. Hyvälle estekanille ominaispiirteitä ovat kuitenkin rohkeus ja avoin luonne. Nykyään iso osa estehypyssä kilpailevista kaneista on juuri estehyppyä varten jalostettuja esteristeytyksiä, joita kasvattaa Suomessa useampi kasvattaja. Estehypyn tarkoitus on, että kani hyppää omasta tahdostaan. Lajissa on erilaisia ratatyyppejä, joista yleisimmät ovat suora- ja mutkarata. Suoralla radalla esteet ovat jonomuodostelmassa, kun taas mutkarata muistuttaa hevosten esterataa. Ratatyyppejä kilpaillaan viidessä eri luokkatasossa: mini, helppo, keskivaikea, vaikea ja eliitti. Jokainen kani aloittaa kilpailemisen ministä tai helposta luokasta, ja luokkanousupisteitä (klassauksia) kerätessään etenee seuraavalle luokkatasolle. Suora- ja mutkaratojen lisäksi kilpaillaan korkeus- ja pituushypyssä. Harvoin järjestettäviä erikoisempia kilpailuluokkia ovat esimerkiksi tiimi- ja slalomhyppy. Kanin esteitä on paljon eri muotoisia ja -kokoisia.
Kanien korkeushypyn maailmanennätys on 105 cm, jonka hyppäsi ruotsalainen esteristeytys Snöflingans S Ch Majesty of Night 18. huhtikuuta 2015. Korkeushypyn suomenennätyksen 97 cm teki risteytysuros Banarama's Ch Arnos Grove syksyllä 2017 Liedossa. Pituushypyn maailmanennätys on ollut tanskalaisen Yaboo-kanin hallussa jo vuodesta 1999, jolloin se ponkaisi 300 cm. Suomenennätys pituudessa tehtiin vuonna 2015, kun esteristeytys Valhalla loikkasi 290 cm.
Suomessa kanihyppytoimintaa järjestää Kolme yhdistystä: Suomen Kanihyppääjät ry (SKH), Etelä-Suomen Kanihyppääjät ry (ESKH), Sekä Österbottens Kaninhoppare (ÖBKH)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanihyppy Wikimedia Commonsissa
Suomessa toimivien yhdistyksien kotisivut:
ETELÄ-SUOMEN ​KANIHYPPÄÄJÄT RY - Etusivu (weebly.com)
Suomen Kanihyppääjät ry:n kotisivut
https://osterbottenskaninhoppare.fs4h.fi/
Danish Championships 2010 in Rabbit Hopping
Jumijärvi

| Jumijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°00′18″N, 24°58′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jämsänjoen alue (14.51)
Laskujoki:  Vataanjoki Saaralammiin
Järvinumero:  14.514.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,1 m  
Pituus:  1,4 km  
Leveys:  500 m  
Rantaviiva:  4,043 km  
Pinta-ala:  29,261 ha   
Saaria:  ei saaria
 fiJumijärvi 
Jumijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Lahnajoen lähellä sijaitseva järvi. Jämsän keskustasta on noin yhdeksäntoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta noin 85 kilometriä koilliseen.
Maantietoa

Jumijärvi on 1,4 kilometriä pitkä, 500 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 29 hehtaaria. Järven keskiosassa on itään työntyvä niemi, joka jakaa sen läntiseen ja itäiseen osaan. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Jumijärven rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä. Järven etelärannalla on jonkin verran asutusta. Jumijärven koillispuolella on maanviljelysmaisema, jota Lahnajoki halkoo. Saaralammin itäpuolella on Murtojärvi, joka on osa Hopsun maatalousmaisemaa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (14.514) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,1 metriä mpy. Jumijärven lounaisrannalle virtaa lännestä Karppijärveltä Karppioja, järven kaakkoiskulmasta lähtee Vataanjoki kohti Saaralammia, josta vedet kulkevat Lahnajokea pitkin Lahnajärveen.
Aiheesta muualla

Fishing.fi: Jumijärvi
(14.5)
Lionel Shriver

Lionel Shriver Cannesissa vuonna 2011.
Lionel Shriver (syntymänimi Margaret Ann Shriver, s. 18. toukokuuta 1957) on amerikkalaissyntyinen kirjailija, joka asuu New Yorkissa ja Lontoossa. Shriver muutti nimensä Margaret Annista Lioneliksi, koska tiesi, että miehiä kohdellaan paremmin kuin naisia. Hänen puolisonsa on jazzrumpali Jeff Williams.
Shriver nousi maineeseen teoksellaan We Need to Talk about Kevin (Poikani Kevin). Ristiriitaisen vastaanoton saanut Poikani Kevin käsittelee naisen kaksinaista suhtautumista lapsen saantiin, kyvyttömyyttä rakastaa lasta ja sitä mikä tällaisesta lapsesta pahimmassa tapauksessa tulee. Shriver on kirjoittanut muun muassa The Guardianiin ja The Spectatoriin. Kolumneissan hän on kirjoittanut muun muassa suhtautumisesta äitiyteen ja äitiydestä länsimaissa. Hän kävi Suomessa lokakuussa 2006 Helsingin Kirjamessuilla.
Teokset

The Female of the Species (1987)
Checker and Derailleurs (1988)
The Bleeding Hear (1990)
Ordinary Decent Criminals (1992)
Game Control (1994)
A Perfectly Good Family (1996)
Double Fault (1997; Kaksoisvirhe)
We Need to Talk about Kevin (2003; Poikani Kevin)
The Post-Birthday World (2007; Syntymäpäivän jälkeen)
So Much for That (2010; Jonnekin pois)
The New Republic (2012)
Big Brother: A Novel (2013)
The Mandibles (2016)
The Standing Chandelier (2017)
Property (2018)
Abominations: Selected Essays from a Career of Courting Self-Destruction (2022)
Teokset > Suomennetut teokset

Poikani Kevin, 2006, suom. Sari Karhulahti
Kaksoisvirhe, 2007, suom. Hanna Sola
Syntymäpäivän jälkeen, 2008, suom. Inka Parkola
Jonnekin pois, 2011, suom. Seppo Raudaskoski
Palkinnot

Orange Prize of Fiction kirjasta Poikani Kevin 2005
Aiheesta muualla

Shriver Avain-kustannuksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Lionel Shriver HarperCollinsin sivuilla (englanniksi)
Laulu yhteisestä leivästä

| Laulu yhteisestä leivästä Jaakko Löytty |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Millbrook Studio, Helsinki, 1984
 Julkaistu: 1984
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Pekka Ruuska
 Tyylilaji: gospel, reggae
 Kesto: 40.35
 Levy-yhtiö: just records, Suomen Lähetysseura
Jaakko Löytty muut studioalbumit
| Toisen päivän iltana 1982 | Laulu yhteisestä leivästä 1984 | Hawash! 1984 |
Laulu yhteisestä leivästä on Jaakko Löytyn vuonna 1984 julkaisema LP-levy. Kyseessä on tilaustyö Suomen Lähetysseuran 125-vuotisjuhlia varten kesäkuussa 1984. Albumi on omistettu Ambo-Kavangon kirkon piispan Leonard Aualan työlle.
Levyllä ovat vierailevina laulusolisteina Taru Hallama, Jukka Leppilampi ja Outi Terho.
Levyn julkaisija oli Kirjapaja yhdessä Suomen Lähetysseuran kanssa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Jaakko Löytty; sov. yhtye, sekä Jaakko Löytty (kuorot) ja Jouko Laivuori (puhaltimet).
Laulusolisti: Jaakko Löytty, paitsi A3, B6, B9
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulusolisti | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Toisiamme siunaten |  | 4.40 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tämä maa |  | 5.26 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Suuri kylväjä | Jukka Leppilampi | 4.32 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Saamme kasvaa I |  | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Sadonkorjuulaulu |  | 4.27 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 22.35 |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulusolisti | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Hän on nälkäinen | Taru Hallama | 3.37 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Leivän siunaus |  | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Tämä leipä |  | 4.55 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Maassa rauha on | Outi Terho | 4.10 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Saamme kasvaa II |  | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 20.12 = 42.47 |  |  |  |  |  |  |
Muusikot

Jaakko Löytty — laulu, akustinen kitara
Taru Hallama — laulu
Jukka Leppilampi — laulu
Outi Terho — laulu
Jouko Laivuori — kosketinsoittimet
Mikko Löytty — basso
Sakari Löytty — rummut, perkussio
Pekka Ruuska — kitara
Muusikot > Vierailijat

Simo Salminen — trumpetti, soolo (A4)
Tapani Rinne — sopraanosaksofoni, tenorisaksofoni
Markku Veijonsuo — pasuuna, es-tuuba, soolo (B5)
Muusikot > Tuotanto

Pekka Ruuska — tuottaja, miksaus
Juha Heininen — äänitys, miksaus
Tapsa Rantanen — kansi
Hannu Bask — kannen kuva
Pirjo Esko, Kari Kuitunen — solistien kuvat
Aiheesta muualla

Laulu yhteisestä leivästä Discogsissa
Kamigyō-ku

| Kamigyō-ku (上京区) |
| --- | --- |
 Kioton keisarillisen palatsin rakennuksia
 Kamigyōn suuralueen sijainti Kioton kaupungissa
 Kamigyō-ku
 Koordinaatit: 35°01′47″N, 135°45′24″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Kioton prefektuuri
Kaupunki:  Kioto
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Suuralue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,03 km²
Väkiluku (12/2020):  83 704
 – Väestötiheys:  11 907 as./km²
 
 https://www.city.kyoto.lg.jp/kamigyo/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamigyō-ku (jap. 上京区) on yksi Kioton kaupungin 11 suuralueesta. Se sijaitsee Kioton keskiosassa Kamojoen länsirannalla ja käsittää Kioton keskusta-alueen pohjoisosan. Lännessä se ulottuu Tenjinjoelle, pohjoisessa Kuramaguchi-kadulle ja etelässä Marutamachi-kadulle saakka. Kamigyōn suuralueella on 83 704 asukasta (joulukuussa 2020) ja sen pinta-ala on 7,03 neliökilometriä, joten se on yksi kaupungin tiheimmin asutuista suuralueista.
Kamigyō-ku on Shimogyō-kun ohella toinen Kioton kahdesta alkuperäisestä suuralueesta. Ne muodostettiin vuonna 1889 samalla, kun perustettiin nykymuotoinen Kioton kaupunki. Suuralueen nimi (’ylempi Kyō’ eli ’ylempi Kioto’) periytyy Heian-kauden loppupuolelta, kun kaupungin pohjois- ja eteläosille syntyi omat nimitykset. Alun perin käytettiin termiä Kamiwatari (上辺), sittemmin Japanin keskiajalla nimeä Kaminomachi (上町). Vuonna 1929 Kamigyōn ja Shimogyōn suuralueista erotettiin Nakagyōn, Sakyōn ja Higashiyaman suuralueet, ja vuonna 1955 Kamigyōsta lohkaistiin vielä Kitan suuralue.
Kamigyō-ku on perinteisen nishijin-ori-kankaan tuotantoaluetta. Siellä sijaitsevat myös japanilaisen teetaiteen kolmen koulukunnan (Omotesenke, Urasenke ja Mushakōjisenke) päämajat. Merkittävän osan suuralueen itäosasta käsittää Kyōto gyoenin puisto, jossa sijaitsevat muun muassa Kioton keisarillinen palatsi ja Sentōn keisarillinen palatsi. Puiston länsipuolella on Kioton prefektuurin hallintorakennus.
Keisarillisen palatsin lisäksi suuralueen nähtävyyksiä ovat Kitano Tenman-gūn šintolainen pyhäkkö sekä Daihōon-jin, Rozan-jin ja Shōkoku-jin buddhalaiset temppelit. Kamigyōn suuraluetta palvelee Kioton metron Karasuma-linja.
Kuvia

Kitano Tenman-gū
Demachin katettu ostoskatu
Kamishichikenin geishakorttelin Kitano-odori
Nishijin-Kyōgokun kaupunginosaa
Dōshisha-yliopiston rakennuksia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamigyō-ku Wikimedia Commonsissa
Suuralueen internetsivut (japaniksi)
Kalliojärvi (Virrat, Jähdyspohja)

| Kalliojärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°11′27″N, 23°51′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Valkeajärveen 
Järvinumero:  35.417.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,7 m  
Rantaviiva:  0,908 km  
Pinta-ala:  4,826 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalliojärvi 
Kalliojärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Jähdyspohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Siekkisjärven valuma-alueeseen (35.417) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,7 metriä mpy.
Kaari Raivio

Kaari Helinä Raivio (o.s. Väisänen, 28. huhtikuuta 1934 Helsinki – 11. tammikuuta 2021 Kirkkonummi) oli suomalainen kirjeenvaihtaja ja taiteilija Akseli Gallen-Kallelan tyttären Kirsti Gallen-Kallelan tytär.
Teoksia

Kirsti Gallen-Kallela : Muistelmia nuoruusvuosiltani 1896–1931 ; toim. Pirjo Tuominen ja Kaari Raivio ; valokuvat, piirrokset ja maalaukset Kirsti Gallen-Kallelan arkistosta. Weilin + Göös, Espoo 1982
Taistelu Akseli Gallen-Kallelan taiteesta : Kirsti Gallen-Kallelan elämä 1932–1980 ; toim. Kaari Raivio. Weilin + Göös, Espoo 1988
Kirsti Gallen-Kallela : Isäni Akseli Gallen-Kallela ; toimittanut Kaari Raivio. Uudistettu laitos WSOY 1992, 1. painos ilmestyi 2-osaisena 1964–1965
Suuren isän varjossa : Kirsti Gallen-Kallelan elämä ; toimittanut Kaari Raivio. Otava 1997 (perustuu teoksiin Muistelmia nuoruusvuosiltani 1896–1931 ja Taistelu Akseli Gallen-Kallelan taiteesta : Kirsti Gallen-Kallelan elämä 1932–1980)
Akseli Amerikassa : Akseli ja Mary Gallen-Kallelan kirjeenvaihtoa vuosilta 1915–1931 ; kirjeet suomentanut ja toimittanut Kaari Raivio. WSOY 2005
Kaksi kaupunkia (täsmennyssivu)

Kaksi kaupunkia voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kaksi kaupunkia, Charles Dickensin romaani vuodelta 1859
Kaksi kaupunkia, vuonna 1911 valmistunut elokuvasovitus Dickensin romaanista
Kaksi kaupunkia, vuonna 1927 valmistunut elokuvasovitus Dickensin romaanista
Kaksi kaupunkia, vuonna 1958 valmistunut elokuvasovitus Dickensin romaanista
Kaksi kaupunkia, vuonna 1980 valmistunut elokuvasovitus Dickensin romaanista
Kaksi kaupunkia, Harri Sirolan romaani vuodelta 1991
Kaksi kaupunkia (A Tale of Two Springfields), piirrossarjan Simpsonit jakso.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaksi kaupunkia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaniinikalat

| Kaniinikalat |
| --- | --- |
 Kultakaniinikala (Siganus puellus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Välskärikalat Acanthuriformes
Heimo::  Kaniinikalat Siganidae
Suku::  Siganus  Forsskål, 1775
Katso myös
   Kaniinikalat Wikispeciesissä   Kaniinikalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaniinikalat (Siganidae) on välskärikalojen lahkon (Acanthuriformes) kalaheimo, johon kuuluu vain yksi suku Siganus ja siihen 29 lajia. Toisten lähteiden mukaan sukuja on kaksi, Siganus ja Lo, toisten mukaan nämä ovat alasukuja.
Kaniinikalat ovat litteitä, vaaleita kaloja joilla on rauhallinen luonne, pyöreä kuononkärki ja kaneja muoistuttava leuka, jotka ovat antaneet heimolle niiden kaniiniin viittaavan nimen.  
Myös suuret, tummat silmät lisäävät kalojen "kanimaisuutta". Suurimmat kaniinikalat voivat kasvaa 50 cm pitkiksi. Niiden selkäevän jäykät ruodot voivat aiheuttaa kivuliaan myrkytyksen.
Kaniinikaloja elää laguuneissa indopasifisella merialueella ja Välimeren itäosassa. Ne syövät koralliriutoilla kasvavaa levää.
Kaniinikalat ovat paikallisten mielestä herkullisia ruokakaloja, ja varsinkin joidenkin lajien mäti on haluttua. Värikkäimpiä lajeja  pidetään myös meriakvaarioissa.  Eräät lajit syövät kiusallista Bryopsis-levää, mikä on lisännyt niiden suosiota akvaarioissa. Jotkut kaniinikalat syövät myös korallin lonkeroita ja selkärangattomia, minkä takia niitä ei voi pitää riutta-akvaarioissa.
Lajit

Kaniinikalojen heimoon luetaan seuraavat 29 lajia:
Siganus argenteus (Quoy & Gaimard, 1825) – Kuviokaniinikala
Siganus canaliculatus (Park, 1797) – Valkopilkkukaniinikala
Siganus corallinus (Valenciennes, 1835) – Keltakaniinikala
Siganus doliatus Guérin-Méneville, 1829 – Raitakaniinikala
Siganus fuscescens (Houttuyn, 1782) – Rusakkokaniinikala
Siganus guttatus (Bloch, 1787) – Topaasikaniinikala
Siganus insomnis Woodland & Anderson, 2014
Siganus javus (Linnaeus, 1766) – Aaltokaniinikala
Siganus labyrinthodes (Bleeker, 1853)
Siganus lineatus (Valenciennes, 1835) – Juovakaniinikala
Siganus luridus (Rüppell, 1829) – Suklaakaniinikala
Siganus magnificus (Burgess, 1977) – Valkokettukala
Siganus niger Woodland, 1990
Siganus puelloides Woodland & Randall, 1979 – Mustasilmäkaniinikala
Siganus puellus (Schlegel, 1852) – Kultakaniinikala
Siganus punctatissimus Fowler & Bean, 1929 – Pippurikaniinikala
Siganus punctatus (Schneider & Forster, 1801)
Siganus randalli Woodland, 1990 – Ruskokaniinikala
Siganus rivulatus Forsskål, 1775 – Viirukaniinikala
Siganus spinus (Linnaeus, 1758) – Piikkikaniinikala
Siganus stellatus (Forsskål, 1775) – Pilkkukaniinikala
Siganus sutor (Valenciennes, 1835) – Tähtikaniinikala
Siganus trispilos Woodland & Allen, 1977 – Täpläkaniinikala
Siganus unimaculatus (Evermann & Seale, 1907) – Täpläkettukala
Siganus uspi Gawel & Woodland, 1974 – Keltapyrstökettukala
Siganus vermiculatus (Valenciennes, 1835) – Sokkelokaniinikala
Siganus virgatus (Valenciennes, 1835) – Naamiokaniinikala
Siganus vulpinus (Schlegel & Müller, 1845) – Kettukala
Siganus woodlandi Randall & Kulbicki, 2005
Juuso Mäenpää

| Juuso Mäenpää> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. huhtikuuta 2002 (ikä 22) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mäpä
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  169 cm
Paino:  67 kg
Seura
Seura:  KalPa
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  9
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  IPK (Mestis)
Juuso Mäenpää (s. 29. huhtikuuta 2002 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KalPassa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä, mutta Mäenpää osaa pelata myös keskellä.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kanada 2022 | jääkiekko |  |
Mäenpää pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän voitti hopeaa. Mäenpää pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018 voittaen hopeaa sekä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2019, jolloin Mäenpää voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 30 nuorten ja 52 poikien maaottelua.
Suomen A-maajoukkueessa Mäenpää on pelannut kaksi ottelua tehopistein 1+2=3. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 16. marraskuuta 2023 Swiss Ice Hockey Gamesin toisessa ottelussa Zürichissä Ruotsia vastaan. Mäenpää merkittiin Suomen nelosketjun oikeaan laitaan Arttu Hyryn ja Saku Mäenalasen viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki turnauksen päätösottelussa 17. marraskuuta 2023 isäntäjoukkue Sveitsiä vastaan. Mäenpää sai Suomen 3–4-jatkoaikavoittoon päättyneessä ottelussa myös kaksi syöttöpistettä. Hänet valittiin joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Mäenpää oli kolmella tehopisteellään myös koko Suomen turnauksen paras pistemies.