stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Filon Aleksandrialainen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Filon Aleksandrialainen Wikimedia Commonsissa
Hillar, Marian: Philo of Alexandria The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Philo of Alexandria Early Jewish Writings (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Philo
Antiikin filosofia  Platonismi
Käännös suomeksi
Oshare kei

Oshare kei (jap. おしゃれ系) on eräs japanilaisen musiikin tyylisuunta. Oshare tarkoittaa ”tyylikästä” tai ”muodikasta”. Genreä pidetään visual kei -tyylin alalajina.
Oshare kei -tyylisuunnan ensimmäiset edustajat ilmestyivät markkinoille vuonna 2001. Oshare kei -yhtyeisiin on vaikuttanut moderni pop-punk, mutta tyylillisesti musiikki on kuitenkin lähellä visual keitä. Varsinaista musiikkia enemmän oshare keitä määrittää genren yhtyeiden pukeutumistyyli. Tästä syystä yhtyeiden vaatetuksessa on paljon vaikutteita eri katumuoti-ilmiöistä. Muodin muuttuessa etenkin ID Japan onkin ryhtynyt käyttämään muitakin värejä kuin mustaa visual kei -yhtyeille suunnittelemissaan vaatteissa.
Yhtyeitä

An Cafe(Antic Cafe)
baroque
Charlotte
Clavier
Hameln
Heart
Henzel
Lolita23q
Megamasso
Milphinne
Shelly Trip Realize
シリアル⇔NUMBER (serial NUMBER)
SuG
Vinett
Irokui
Aicle
Nouméa-Magentan lentoasema

Nouméa-Magentan lentoasema (IATA: GEA, ICAO: NWWM) on Uuden-Kaledonian Nouméan toinen lentoasema, jota käyttävät pääasiassa paikallislennot. Se sijaitsee kolmen kilometrin päässä Nouméan keskustasta. Vuonna 2014 sen kautta kulki noin 430 000 matkustajaa.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Calédonie: Île des Pins, Kone, Koumac, Lifou, Mare, Ouvea, Tiga, Touho
Lähde: CCI
Cause and Effect

| Cause and Effect Maria Mena |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. syyskuuta 2008
 Tuottaja(t): Martin Sjølie
 Tyylilaji: pop, folk
 Kesto: 38.20
 Levy-yhtiö: Sony Music, Columbia
Listasijoitukset
  20.
Maria Menan muut julkaisut
| Apparently Unaffected 2005 | Cause and Effect 2008 | Viktoria 2011 |
Singlet albumilta Cause and Effect
 ”Belly Up” Julkaistu: 2008  ”All This Time (Pick-Me-Up Song)” Julkaistu: 2008  ”I’m in Love” Julkaistu: 2008  ”I Was Made for Lovin’ You” Julkaistu: 2009
Cause and Effect on norjalaisen laulaja Maria Menan albumi vuodelta 2008. Albumin tunnetuin kappale on single "All This Time", joka nousi listoille mm. Norjassa, Hollannissa ja Suomessa.[lähde? ]
Jotkut albumin painokset sisältävät Menan tekemän coverin Kissin kappaleesta I Was Made for Lovin’ You, osasta painoksista tämä kappale kuitenkin puuttuu.
Kappaleet

Power Trip Ballad – 4.00
Belly Up – 4.06
All This Time (Pick-Me-Up Song) – 3.12
Cause and Effect – 3.13
Irm on Your Side – 3.04
Eyesore – 3.16
Where Were You – 3.16
Irm in Love – 2.59
Self-Fulfilling Prophecy – 3.20
I Was Made for Lovinr You – 4.34 (Kiss-cover)
Dear... – 3.21
Kappaleet > iTunesin bonuskappaleet

It Must Have Been Love – 4.06 (säv. Roxette -cover)
You’re Scaring Me – 3.21
Nordic Air Meet

Nordic Air Meet on vuosittain järjestettävä Pohjoismaiden,  Ison-Britannian, Sveitsin ja Yhdysvaltain ilmavoimien ja sotilaallinen lentotoimintaharjoitus. Sen tarkoituksena on tutustuttaa kyseisten maiden hävittäjälentäjiä kansainväliseen lentotoimintaan.
Harjoitus on järjestetty Norjan Örlannissa vuosina 2001, 2002,  2003 ja 2005. Se järjestettiin Ruotsissa Kallaxissa vuosina 2004 ja 2007. Vuoden 2007 harjoitus järjestettiin lentolaivue 21:n tukikohdassa Luulajassa. Tällöin varakenttinä olivat Oulu ja Rovaniemi.
Ilmatankkaus

Harjoitukseen osallistuu myös kaksi yhdysvaltalaista KC-135 Stratotanker -ilmatankkauslentokonetta.
Aiheesta muualla

Suomen ilmavoimat:  (Arkistoitu – Internet Archive) Nordic Air Meet
Norjan puolustusvoimat:  Weeks 39–40: Nordic Air Meet
Militaryphotos.net:  2004 Photographs.
Yhdysvaltain KC-135 Stratotanker tankkaa F-22 Raptoria - kuva ei liity Nordic Air Meet'iin.
Nikolai Novosjolov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nikolai Novosjolov MM-kisojen 2013 palkintokorokkeella. |  Nikolai Novosjolov MM-kisojen 2013 palkintokorokkeella. |  Nikolai Novosjolov MM-kisojen 2013 palkintokorokkeella. |  |
Maa:   Viro
Miesten miekkailu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2010 | Kalpa |  |
|  Kultaa | Budapest 2013 | Kalpa |  |
|  Hopeaa | Nîmes 2001 | Kalvan joukkuekilpailu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Legnano 2012 | Kalpa |  |
Nikolai Novosjolov (s. 9. kesäkuuta 1980 Haapsalu) on virolainen miekkailija. Hän edustaa seuratasolla Haapsalu JC:tä. Novosjolov voitti kultaa kalvasta MM-kisoissa 2010 ja 2013 sekä hopeaa kalvan joukkuekilpailusta vuoden 2001 MM-kisoissa. Lisäksi hän on voittanut hopeaa vuoden 2012 EM-kisoissa. Hän on osallistunut olympialaisiin kolmesti, vuosina 2000, 2008 ja 2012. Novosjolov sijoittui yhdeksänneksi kalvan joukkuekilpailussa Sydneyn kisoissa 2000 ja oli kolmaskymmenes henkilökohtaisessa kilpailussa Pekingissä 2008 sekä yhdeksäs Lontoossa 2012.
Norefjell

| Norefjell |
| --- | --- |
 Norefjellin huippuja.
Maantiede
Sijainti:  Buskerudin lääni, Norja
Päävuoristo:  Skandit
Koordinaatit:  60°16′N, 9°29′E
Korkein kohta
Nimi:  Gråfjell
Korkeus meren-pinnan tasosta:  1 468 m
Sijainti:  Buskerudin lääni, Norja
Norefjell on vuoristo Norjassa. Se kattaa osia Flån, Sigdalin ja Krødsheradin kunnista, jotka kaikki sijaitsevat Buskerudin läänissä Norjan eteläosassa. Korkeimmat huiput ovat Gråfjell, 1 468 m mpy. ja Høgevarde, 1 459 m mpy. Norefjell on myös hiihtokeskus, joka sijaitsee Krødsheradin alueella noin puolentoista tunnin ajomatkan päässä maan pääkaupungista Oslosta.
Norefjell toimi vuoden 1952 Talviolympialaisten syöksylaskun (kultaa Zeno Colòlle) ja suurpujottelun (kultaa Stein Eriksenille) suorituspaikkana.
Carl-Eric Thors

Carl-Eric Thors (8. kesäkuuta 1920 Oravainen – 4. lokakuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston apulaisprofessori 1958–1960, ruotsin kielen professori Jyväskylän yliopistossa 1960–1962 ja Helsingin yliopiston pohjoismaisen filologian professori vuosina 1963–1985. Hän julkaisi tutkimuksia muinaisruotsin ja suomenruotsin nimistöntutkimuksesta.
Hänen tyttärensä on kansanedustaja Astrid Thors.
Kirjallisuutta

Ahlbäck, Olav ym. (toim.): Festskrift till Carl-Eric Thors 8.6.1980.  (Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland, 490)  Helsingfors:  Svenska litteratursällskapet i Finland, 1980.  ISSN 0039-6842.  ISBN 951-9017-56-9.
Norea

Norea on hahmo gnostilaisessa kosmologiassa. Hänen sanotaan joskus olleen Aadamin syzygy eli naispuolinen vastine, joskus puolestaan Nooan vaimo tai Eevan tytär. Hänen katsotaan olleen myös sama kuin Sofia tämän lankeemuksen jälkeen.
Gnostilaisessa ajattelussa Vanhan testamementin jumala Jahve onkin paha Jaldabaoth ja materiaalinen maailma ansa tai vankila. Siksi Norea suostuttelee Nooan lopulta vastustamaan jumalaa ja polttamaan arkin. Jaldabaoth tulee ymmärrettävästi vihaiseksi tästä ja lähettää enkelinsä raiskaaman Norean. Korkeampi, todellinen Jumala lähettää kuitenkin oman enkelinsä suojelemaan häntä ja opettamaan hänelle gnosista.
Norea esiintyy seuraavissa gnostilaisissa kirjoituksissa:
Johanneksen salainen kirja
Norean ajatus
Carl-Erik Ström

Carl-Erik (Calle) Ström (s. 25. heinäkuuta 1938 Tammisaari) on suomalainen Tukholmassa asuva valokuva-, installaatio- ja käsitetaiteilija sekä ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Ström edusti Suomea Venetsian biennaalissa 1984 viinimarjaetanan elämästä kuvaamallaan valokuvasarjalla Silence.
Teoksia

Tre : runoja ; tekijät Börje Ahlö, Carl-Erik Ström ja Dan Sundell. Schildt, Helsingfors 1968
I molnmuseet : runoja. Schildt, Helsingfors 1971
Åtta till fem : novelleja. Schildt, Helsingfors 1974
Fotografens makt - The mighty photographer ; tekijät Mats B., Carl-Erik Ström. Kalejdoskop, Åhus 1979
Biennale di Venezia 1984 : Finlandia - The Venice Biennale 1984 : Finland : Carl-Erik Ström. Suomen Biennale toimikunta, Helsinki 1984
Silence : fotografier 1980-87 - photographs 1980-87. Kalejdoskop, Åhus 1988
Canterbury (Uusi-Seelanti)

| Canterbury |
| --- | --- |

 Canterburyn sijainti Uuden-Seelannin kartalla
Valtio:   Uusi-Seelanti
Piirikunnat:  Kaikoura Hurunui Selwyn Waimakariri Christchurch City Ashburton Mackenzie Timaru Waimate Waitaki (59.61%)
Pinta-ala:  44 508 km²
Väkiluku (2015):  586 400
Kielet:  englanti, maori
Canterbury on hallinnollinen alue Uudessa-Seelannissa Eteläsaaren itäisessä osassa. Alueen väkiluku vuonna 2015 oli noin 586 400. Alueen hallinnollisena pääkaupunkina toimii Christchurch.
Historia

Eurooppalainen alueen kolonisaatio alkoi 1850-luvulla, kun Gibbon Wakefield sekä John Robert Godley käynnistivät hankkeen Eteläsaaren asuttamiseksi. On arvioitu, että alueella asui tuolloin noin 500 maoria.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Canterbury (Uusi-Seelanti) Wikimedia Commonsissa
Uuden-Seelannin alueet
Auckland
Bay of Plenty
Canterbury
Gisborne
Hawke's Bay
Manawatu-Wanganui
Marlborough
Nelson
Northland
Otago
Southland
Taranaki
Tasman
Waikato
Wellington
West Coast
Chris Kirkland

Kirkland elokuussa 2010
Christopher Edmund ”Chris” Kirkland (s. 2. toukokuuta 1981, Barwell) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut mm.  Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Sheffield Wednesdaytä.
Kirkland voitti kaudella 2004–2005 Mestareiden liigan pelatessaan Liverpoolin joukkueessa, joskin hänen roolinsa oli toimia ykkösmaalivahti Jerzy Dudekin varamiehenä.
Nils Ferlinin seura

Nils Ferlinin seura on ruotsalainen kulttuuriseura, joka on vuonna 1962 perustettu runoilija Nils Ferlinin muistoksi. Seura jakaa kahta palkintoa,  Ferlin-palkintoa ja Trubaduuripalkintoa.
Ferlin-palkinto

1963 – Ruben Nilson
1964 – Emil Hagström
1965 – Helmer Grundström
1966 – Tor Bergner
1967 – Olle Svensson
1968 – Nils-Magnus Folcke
1969 – Sonja Åkesson
1970 – Ebba Lindqvist
1971 – Petter Bergman
1972 – Sandro Key-Åberg
1973 – Sten Hagliden
1974 – Stig Warren
1975 – Harald Forss
1976 – Elsa Grave
1977 – Axel Liffner
1978 – Ingeborg Erixson ja Anna Rydstedt
1979 – Bengt Anderberg
1980 – Ann Margret Dahlquist-Ljungberg
1981 – Bo Carpelan
1982 – Lars Lundkvist
1983 – Lars Forssell
1984 – Birger Norman
1985 – Maria Wine
1986 – Bengt Emil Johnson
1987 – Tomas Tranströmer
1988 – Solveig von Schoultz
1989 – Ralf Parland
1990 – Bo Setterlind
1991 – Stig Sjödin
1992 – Ulla Olin-Nilson
1993 – Bodil Malmsten
1994 – Folke Isaksson
1995 – Werner Aspenström
1996 – Johannes Edfelt
1997 – Jacques Werup ja Ola Magnell
1998 – Göran Sonnevi
1999 – Eva Runefelt
2000 – Kristina Lugn
2001 – Gunnar Harding
2002 – Povel Ramel
2003 – Göran Palm
2004 – Katarina Frostenson
2005 – Bengt Berg
2006 – Ylva Eggehorn
2007 – Eeva Kilpi
2008 – Birgitta Lillpers
2009 – Lennart Hellsing
2010 – Göran Greider
2011 – Lennart Sjögren
2012 – Lars Gustafsson
2013 – Bruno K. Öijer
2014 – Kjell Espmark
2015 – Magnus William-Olsson
2016 – Lars Norén
2017 – Ann Jäderlund
2018 – Håkan Sandell
2019 – Tua Forsström
2020 – Gunnar D. Hansson
2021 – Bob Hansson
Trubaduuripalkinto

1980 – Thorstein Bergman
1981 – Gunde Johansson
1982 – Olle Adolphson
1983 – Gunnar Turesson
1984 – Torgny Björk
1985 – Tor Bergner
1986 – Ove Engström
1987 – Cornelis Vreeswijk
1988 – Alf Hambe
1989 – Rolf Wikström
1990 – Håkan Steijen
1991 – Jan-Olof Andersson
1992 – Margareta Kjellberg
1993 – Staffan Percy
1994 – Barbara Helsingius
1995 – Sven-Bertil Taube
1996 – Monika Lilja
1997 – Ola Magnell
1998 – Göran Fristorp
1999 – Rolf Mårth
2000 – Stefan Demert
2001 – Jeja Sundström
2002 – Pär Sörman
2003 – Ewert Ljusberg
2004 – Finn Zetterholm
2005 – Torsten Arnbro
2006 – Peder Svan
2007 – Ulf Bagge
2008 – Marie Bergman
2009 – Cajsa Stina Åkerström
2010 – Mats Paulson
2011 – Owe Thörnqvist
2012 – Lasse Berghagen
2013 – Sofia Karlsson
2014 – Pierre Ström
2015 – Maria Lindström
2016 – Bernt Törnblom
2017 – Lars-Åke Andersson
2018 – Anna Döbling
2019 – Tommy Körberg
2020 – Gösta Linderholm
2021 – Mats Klingström
Aiheesta muualla

Nils Ferlinin seuran historiikki (ruotsiksi)
Carl-Erik af Geijerstam

Carl-Erik af Geijerstam (1914–2007) oli ruotsalainen runoilija, esseisti ja kääntäjä. Hän syntyi Västmanlandissa mutta asui aikuisen ikänsä Uppsalassa. Hän otti osaa talvisotaan vapaaehtoisena.
Kirjallisuutta

Ellerström, Jonas & Ekelund, Louise & Bergquist, Lars (toim.): Öppenhet. En bok om Carl-Erik af Geijerstam.  S.l.:  Ellerströms, 2011.  ISBN 978-91-7247-230-3.  (ruotsiksi)
Chris Jespersen

| Chris Jespersen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Chris André Jespersen
Syntynyt: 18. lokakuuta 1983 (ikä 40) Skånevik, Norja
Uran tiedot
Pituus:  187 cm
Seura:  Strindheim il
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2003–
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  3
 Tietolaatikko päivitetty 16. joulukuuta 2018 
Chris André Jespersen (s. 18. lokakuuta 1983) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa seuratasolla Strindheim il:ää.
Vuonna 2003 Jespersen voitti kultaa nuorten MM-kilpailuissa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kuudenneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 15 kilometrin vapaan kilpailussa kahdeksas.
Maailmancupissa Jespersen kilpaili ensimmäisen kerran Dobbiacossa joulukuussa 2003. Ensimmäiset pisteensä maailmancupissa hän saavutti Jällivaarassa marraskuussa 2008 oltuaan 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmastoista. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui henkilökohtaisissa maailmancupin kilpailuissa ensimmäisen kerran Jällivaarassa marraskuussa 2010 oltuaan 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa neljäs. Kolmen parhaan joukkoon Jespersen sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2013 oltuaan Davosin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toinen. Tour de Skillä 2013–2014 Jespersen sijoittui kokonaistuloksissa toiseksi ja oli viimeisen etapin yksityisajoissa nopein. Maailmancupin 2013–2014 kokonaiskilpailussa ja normaalimatkojen cupissa hän oli neljäs. Kaudella 2014–2015 Jespersen sijoittui kolmanneksi Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.
Dan Thompson

Dan Thompson (s.1972) on yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän on yksi neljästä pääopettajasta Grand Central Academy of Artissa.
Hän sai taiteiden kandidaatin tutkintonsa Corcoran School of Artista ja Maisterin tutkintonsa New York Academy of Artista. Tämän lisäksi hän opiskeli myös Water Street Atelierissa ja Art Students League of New Yorkissa.
Thompson malaa ja piirtää työnsä aina elävästä mallista. Hän on voittanut useita palkintoja taiteellaan ja hänen töitään on ollut näyttelyissä Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Aiheesta muualla

http://www.danthompsonart.com/
Dan Styffe

Dan Styffe (s. 1957 Dalby) on ruotsalaissyntyinen, Norjassa asuva ja työskentelevä kontrabasisti.
Styffe aloitti musiikkiuransa soittamalla sähköbassolla rockia ja jazzia. Hän aloitti klassisen musiikin opintonsa Göran Nybergin johdolla Ruotsissa. Hän jatkoi opintojaan Oslossa Knut Guettlerin ja Yhdysvalloissa Gary Karrin johdolla. Hän toimi Karrin avustajana vuosina 1981–1982 ja debytoi solistina Oslossa vuonna 1985. Vuonna 1982 Styffe aloitti toimintansa Norjan oopperan orkesterin ensikontrabasistina. Sittemmin hän on soittanut myös Norjalaisessa kamariorkesterissa ja Oslon filharmonikoissa.
Styffe on usein esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona musiikkifestivaaleilla Norjassa ja muualla. Hän on tilannut ja kantaesittänyt useita nykyteoksia. Hänen kanssaan yhteistyötä ovat tehneet muiden muassa säveltäjät Ruben Sverre Gjertsen, Fredrik Högberg, Rolf Martinsson, Teppo Hauta-aho, Bernard Salles, Paul Ramsier, Rune Rebne, Henrik Hellstenius, Jon Øivind Ness, Gisle Kverndokk, John Persen, Asbjørn Schaathun, Marcus Paus ja Erlend Skomsvoll. Styffe kantaesitti ja levytti vuonna 2011 Rolf Martinssonin kontrabassokonserton Jukka-Pekka Sarasteen johtamien Oslon filharmonikkojen kanssa. Myöhemmin saman vuoden aikana hän teki Tromssan kamariorkesterin ja Kolbjørn Holthen kanssa levytyksen Fredrik Högbergin konsertosta Hitting the First Bass. Hän esiintyi solistina saman teoksen kantaesityksessä Norjalaisen kamariorkesterin ja Isabelle van Keulenin kanssa. Styffen levytyksiä on julkaistu Simax Classics -levymerkillä. Hän on levyttänyt myös viulisti Dora Schwarzbergin kanssa.
Styffe toimi vuosien ajan jäsenenä Borealis-kamarikokoonpanossa. Hänen yhteistyökumppaneitaan esiintyjinä ovat olleet muiden muassa Ingrid Andsnes, Catherine Bullock, Gonzalo Moreno, Øystein Birkeland ja Peter Herresthal.
Styffe on opettanut Norjan valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa ja Barratt Due -musiikki-instituutissa. Hän on toiminut tuomarina kansainvälisissä kilpailuissa. Hänen instrumenttinsa on Bresciassa noin vuonna 1580 valmistettu Gasparo da Salòn kontrabasso.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Dan Steinbock

Dan Steinbock
Dan Steinbock (s. 16. heinäkuuta 1954 Helsinki) on suomalainen taloustutkija, kirjailija ja yhteiskunnallinen keskustelija.
Steinbock on käynyt Helsingin juutalaista koulua. 1970-luvun lopussa Steinbock nousi Suomessa julkisuuteen arvosteltuaan vastakulttuuri- ja vaihtoehtoliikkeitä. Hän väitteli tohtoriksi  vuonna 1983 Helsingin yliopistossa tutkielmalla Televisio ja psyyke, jossa hän sovelsi psykoanalyysia.
1990-luvulla Steinbock nousi kansainväliseen kuuluisuuteen muun muassa amerikkalaisen media- ja viihdeteollisuuden, internetliiketoimintojen ja Nokian menestyksen analyyseillaan. Steinbock on ollut India, China & America Instituten (ICA) kansainvälisen liiketoiminnan tutkimusjohtaja.
Julkaisuja

Sisäistetty herruus: Politisoituneen luonteenrakenteen kritiikkiä: Taiteellisen tutkimuksen kokeilu.  Helsingissä:  Otava, 1980.  ISBN 951-1-05668-9.
Narsismin fasismi: Vapautus eko- ja urbaanifasismin kourissa.  Jyväskylä:  Gummerus, 1981.  ISBN 951-20-2122-6.
Televisio ja psyyke: Televisiosuhde, illusionismi ja anti-illusionismi.  ((Diss.) Viestintätutkimuksen seuran julkaisusarja, 8)  Espoo:  Weilin + Göös, 1983.  ISBN 951-35-2974-6.
Freudin naiskuva: Psykoanalyysi, naisellisuus ja feminismi.  Helsinki:  Otava, 1985.  ISBN 951-1-08412-7.
Taideteos ja taidekasvatus: Niskasen, Mollbergin, Salaman ja Turkan töitä yhteiskunnallisesta ja strukturalistisesta näkökulmasta.  Helsinki:  Gaudeamus, 1985.  ISBN 951-662-370-0.
The Wealth of Cities. Tulevaisuusvaliokunta, Eduskunta, 2008
Winning Across Global Markets: How Nokia Creates Strategic Advantage in a Fast-changing World.  Jossey Bass, 2010.  ISBN 978-0-470-33966-4.
The Mobile Revolution: Making of Mobile Services Worldwide.  London:  Kogan Page, 2005.  ISBN 0-74944-296-4.
The Nokia Revolution: The Story of an Extraordinary Company That Transformed an Industry.  New York:  Amacom, 2001.  ISBN 0-8144-0636-X.
The Birth of Internet Marketing Communications.  Westport (Conn.):  Praeger, 2000.  ISBN 0-8993-0914-3.
Triumph and erosion in the American media and entertainment industries.  Westport (Conn.):  Quorum, 1995.  ISBN 0-8993-0914-3.
The Vital Cluster: Globalization, Urbanization, and Finnish Real Estate and Construction Cluster, Tekes/Rakli, 2009
Finland’s Metropolitan Advantage, Sisäministeriö, 2008
Finnish Strengths, Global Opportunities, Sisäministeriö,  2008
Competitiveness of Finnish Urban Regions, Sisäministeriö, 2007
Competitiveness of Finland’s Cluster Leaders, Sisäministeriö, 2006
Finland’s Innovative Capacity, Sisäministeriö, 2006
Globalization and the Finnish ICT Cluster, Sisäministeriö, 2005
NHL-kausi 1994–1995

| NHL-kausi 1994–1995 |
| --- | --- |
Laji:  Jääkiekko
Järjestyksessä oleva kausi:  78.
Maa:   Yhdysvallat    Kanada
Joukkueiden määrä:  26
Sarja alkoi:  20. tammikuuta 1995
Sarja päättyi:  24. kesäkuuta 1995
Runkosarjan voittaja:  Detroit Red Wings
Mestari:  New Jersey Devils
Pistepörssin voittaja:  Jaromir Jagr
Runkosarjan arvokkain pelaaja:  Eric Lindros
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:  Claude Lemieux
  ← 1993–1994 :  1995–1996 → 
NHL-kausi 1994–1995 oli kaikkiaan 78. kausi jääkiekon NHL-liigassa.
Kaikki 26 joukkuetta pelasivat vain 48 ottelua NHL:n työsulun vuoksi. Työsulku kesti 103 päivää ja päättyi 11. tammikuuta 1995. New Jersey Devils voitti Stanley Cupin voittaen finaalissa Detroit Red Wingsin.
Quebec Nordiques pelasi viimeisen kauden NHL:ssä. Seuraavaksi kaudeksi joukkue siirtyi Denveriin, jolloin siitä tuli Colorado Avalanche.
Työsulun johdosta kymmeniä NHL-pelaajia esiintyi syksyllä 1994 Euroopan eri sarjoissa. Muun muassa SM-liigassa nähtiin 15 NHL-pelaajaa.
Lopputulokset

V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, TM= tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, Pist. = pisteet
Lopputulokset > Itäinen Konferenssi

| Koillinen Divisioona | O | V | H | T | TM | PM | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Quebec Nordiques | 48 | 30 | 13 | 5 | 185 | 134 | 65 |
| Pittsburgh Penguins | 48 | 29 | 16 | 3 | 181 | 158 | 61 |
| Boston Bruins | 48 | 27 | 18 | 3 | 150 | 127 | 57 |
| Buffalo Sabres | 48 | 22 | 19 | 7 | 130 | 119 | 51 |
| Hartford Whalers | 48 | 19 | 24 | 5 | 127 | 141 | 43 |
| Montreal Canadiens | 48 | 18 | 23 | 7 | 125 | 148 | 43 |
| Ottawa Senators | 48 | 9 | 34 | 5 | 117 | 174 | 23 |
| Atlantin Divisioona | O | V | H | T | TM | PM | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Philadelphia Flyers | 48 | 28 | 16 | 4 | 150 | 132 | 60 |
| New Jersey Devils | 48 | 22 | 18 | 8 | 136 | 121 | 52 |
| Washington Capitals | 48 | 22 | 18 | 8 | 136 | 120 | 52 |
| New York Rangers | 48 | 22 | 23 | 3 | 139 | 134 | 47 |
| Florida Panthers | 48 | 20 | 22 | 6 | 115 | 127 | 46 |
| Tampa Bay Lightning | 48 | 17 | 28 | 3 | 120 | 144 | 37 |
| New York Islanders | 48 | 15 | 28 | 5 | 126 | 158 | 35 |
Lopputulokset > Läntinen Konferenssi

| Keskinen Divisioona | O | V | H | T | TM | PM | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Detroit Red Wings | 48 | 33 | 11 | 4 | 180 | 117 | 70 |
| St. Louis Blues | 48 | 28 | 15 | 5 | 178 | 135 | 61 |
| Chicago Blackhawks | 48 | 24 | 19 | 5 | 156 | 115 | 53 |
| Toronto Maple Leafs | 48 | 21 | 19 | 8 | 135 | 146 | 50 |
| Dallas Stars | 48 | 17 | 23 | 8 | 136 | 135 | 42 |
| Winnipeg Jets | 48 | 16 | 25 | 7 | 157 | 177 | 39 |
| Tyynenmeren Divisioona | O | V | H | T | TM | PM | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Calgary Flames | 48 | 24 | 17 | 7 | 163 | 135 | 55 |
| Vancouver Canucks | 48 | 18 | 18 | 12 | 153 | 148 | 48 |
| San Jose Sharks | 48 | 19 | 25 | 4 | 129 | 161 | 42 |
| Los Angeles Kings | 48 | 16 | 23 | 9 | 142 | 174 | 41 |
| Edmonton Oilers | 48 | 17 | 27 | 4 | 136 | 183 | 38 |
| Mighty Ducks of Anaheim | 48 | 16 | 27 | 5 | 125 | 164 | 37 |
Pistepörssi

O = ottelut, M = maalit, S = syötöt, P = pisteet
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jaromír Jágr | Pittsburgh | 48 | 32 | 38 | 70 |
| Eric Lindros | Philadelphia | 46 | 29 | 41 | 70 |
| Alexei Zhamnov | Winnipeg | 48 | 30 | 35 | 65 |
| Joe Sakic | Quebec | 47 | 19 | 43 | 62 |
| Ron Francis | Pittsburgh | 44 | 11 | 48 | 59 |
| Theoren Fleury | Calgary | 47 | 29 | 29 | 58 |
| Paul Coffey | Detroit | 45 | 14 | 44 | 58 |
| Mikael Renberg | Philadelphia | 47 | 26 | 31 | 57 |
| John LeClair | Montreal/ Philadelphia | 46 | 26 | 28 | 54 |
| Mark Messier | NY Rangers | 46 | 14 | 39 | 53 |
Pudotuspelit > Stanley Cup finaali

| Detroit Red Wings vs>  New Jersey Devils.Päivä | Detroit Red Wings vs>  New Jersey Devils.Vierasjoukkue | Detroit Red Wings vs>  New Jersey Devils.Maalit | Detroit Red Wings vs>  New Jersey Devils.Kotijoukkue | Detroit Red Wings vs>  New Jersey Devils.Maalit | Detroit Red Wings vs>  New Jersey Devils. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. kesäkuuta | New Jersey | 2 | Detroit | 1 |  |
| 20. kesäkuuta | New Jersey | 4 | Detroit | 2 |  |
| 22. kesäkuuta | Detroit | 2 | New Jersey | 5 |  |
| 24. kesäkuuta | Detroit | 2 | New Jersey | 5 |  |
New Jersey voitti ottelut 4–0 ja Stanley Cupin
Claude Lemieux (New Jersey) palkittiin Conn Smythe Trophyllä