stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Minuteman
Historia > Varsinaisten minutemanien synty

Syksyllä 1774 Massachusettsin maakunnallinen kongressi päätti, että jokainen kaupunki organisoisi oman militiansa. Kolmasosan militiasta piti olla valmiina sotaan lyhyellä varoitusajalla.(engl. at a minute’s notice) Näiden minuuttimiesten aseistuksesta vastasivat tehokas musketti ja pistin, ja heillä tuli olla mukana riittävästi ampumatarpeita ja selkäreppu. Heidän koulutuksensa ei painottunut mies miestä vastaan taisteluun vaan perustui enemmänkin sissitaktiikan omaksumiseen, ampumiseen puiden ja muiden suojapaikkojen takaa sekä nopeaan vetäytymiseen. Minutemanien ei tarvinnut kantaa univormua, vaan heidän vaatetuksensa oli vapaa.
Joukkojen koulutus pantiin alkuun vielä saman syksyn aikana. Seuraavana kevään (1775) monet näistä yksiköistä harjoittelivat sotataitojaan nykyisten Massachusettsin Rhode Islandin, Marylandin ja Etelä-Carolinan mutaisilla pelloilla. Virginian Fairfaxin piirikunnassa kenraali George Washington ratsasti usein taistelukoulutusta saavien minutemanien harjoitusmaastojen ohi.
Historia > Lyhyt osallistuminen vapaussotaan

17. huhtikuuta 1775 Bostonin salaisen turvallisuuskomitean jäsen patriootti Samuel Prescott sai tiedon, jonka mukaan brittiläiset joukot lähestyivät Concordin pikkukaupunkia. Britit olivat valinneet Concordin ensimmäiseksi kohteekseen siellä olevan kapinallisten asevarikon takia. Kolme ratsastajaa lähetettiin varoittamaan Concordin amerikkalaisia asukkaita uhkaavasta vaarasta. Eräs ratsastajista oli Paul Revere, josta tuli eräs Amerikan vallankumouksen legendoista.
Minutemanit saivat tiedon lähestyvistä briteistä 18. huhtikuuta ja olivat heti valmiit lähtemään vastaanottamaan vihollisen saapumista. Siirtokuntien militian kapteeni John Parkerin johdolla 60–70 minutemania asettui Lexingtonin puistoon pysäyttämään brittijoukkojen etenemisen. Varhain aamulla 19. huhtikuuta britit marssivat kaupunkiin. Joukkojen kohtaaminen päättyi aseelliseen yhteenottoon. Ei tiedetä, kumpi puoli ampui ensimmäisen laukauksen, ja asiasta kiistellään edelleen. Minutemanit käsittivät nopeasti, että he eivät voineet pysäyttää noin 600 sotilaan brittiarmeijan etenemistä. Tilanteen toivottomuuden johdosta kapteeni Parker määräsi miehensä hajaantumaan, ja yhteenotto päättyi nopeasti. Lexingtonin puistoon jäi 18 haavoittunutta minutemania, joista kahdeksan kuoli saamiinsa vammoihin.
Lexingtonin ja Concordin taistelut jatkuivat englantilaisten joukkojen edetessä Concordiin. Britit tuhosivat kapinallisten tarvikevarastoja mutta eivät saaneet aikaan täydellistä hävitystä. Siirtokuntien militia ja minutemanien eri yksiköt ympäröivät Concordin ja muodostivat lähes 4 000 miehen armeijan. Lyhyen laukaustenvaihdon jälkeen brittijoukot aloittivat vetäytymisen Bostoniin, jossa oli heidän tukikohta. Minutemanit hyödynsivät oppimiaan taitoja tulittamalla pakenevaa vihollista puiden, pensaiden ja rakennusten takaa.
Toukokuussa 1775 Toinen mannermaakongressi päätti minutemanien lopettamisesta ja aloitti yleiset värväykset, jotka koskivat uusien vapaaehtoisten sotilaiden seuraavia kahdeksaa kuukautta. Minutemanien rykmentit ja heidän upseerinsa sijoitettiin uuteen armeijaan, josta myöhemmin muodostui George Washingtonin johtama Siirtokuntien armeija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Minuteman Wikimedia Commonsissa
Minuteman-patsas Concordissa 
Massachusettsissa.
MK-Tresmer

| MK-Tresmer Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1959 (MK-Tuote Oy) 1989 (MK-Tresmer Oy)
Perustaja:  Heikki Tavela
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  muovi- ja metalliteollisuus
Tuotteet:  säästölippaat, kulutustavarat
Liikevaihto:  2,2 milj. € (2011)
Henkilöstö:  16 (2011)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
MK-Tresmer on suomalainen muovi- ja metalliteollisuusyritys, joka valmisti Palaset-tuotemerkillä markkinoitavia säästölippaita, vaateripustimia ja ostoskoreja sekä työpöytä- ja säilytystarvikkeita.
Historiaa

Nykyinen MK-Tresmer sai alkunsa, kun Pohjoismaiden Yhdyspankista lähtemään joutunut Heikki Tavela osti 1950–1960-lukujen vaihteessa vasta perustetun muovipajan Oy MK-Tuote Ab:n, liikeideanaan suunnitella ja valmistaa muovisia säästölippaita pankkien markkinointitarkoituksiin. Yrityksen ensimmäinen tuote oli Maapallo-säästölipas Tavelan entiselle työnantajalle Yhdyspankille.
Vuoteen 1965 mennessä MK-Tuote oli kasvanut muutaman työntekijän pajasta 80–90 hengen yritykseksi. Yhdyspankille tehty maapallolipas myytiin monen muunkin maan pankeille, ja Kansallispankin Roope Ankka -lipasta tilasi jopa Walt Disney -yhtiö. MK-Tuotteelle myönnettiin 1970 Tasavallan presidentin vientipalkinto.
1960-luvulla MK-Tuote valmisti säästölippaiden ohella autotarvikkeita sekä varastokalusteita, joissa yhdistyivät sekä muovien että metallien käyttö. Menestystuotteeksi muodostuivat MK-sarjan lokerikot, jotka muodostuivat metallikehikosta ja läpikuultavasta muovista valmistetuista vetolaatikoista. Tästä tuoteryhmästä syntyi vuonna 1969 Turkuun perustettu Treston Oy, jonka toisena perustajaosakkaana toiminut Vaasan Höyrymylly osti kokonaan itselleen 1977. Treston erikoistui varastokalusteisiin sekä Ristomatti Ratian suunnitelemiin Palaset-muovikalusteisiin. Tavela osti MK-ryhmään myös porilaisen vuonna 1952 perustetun Karhumuovi Oy:n, joka 1970-luvulla valmisti Ratian suunnittelemia melamiiniastioita Marimekon sisaryritykselle Décembrelle. Yrityksen tuotevalikoimassa oli nyt vaateripustimia, muita taloustarvikkeita, toimistomuoveja, lastentarvikkeita, varastokalusteita ja pakkaustuotteita. 1960-luvun lopulla viennin osuus liikevaihdosta ylitti 60 prosenttia. Vaateripustimien ja korien tuotanto aloitettiin 1970-luvun puolivälissä.
MK-ryhmä siirtyi 1989 Bachmannien perheyrityksen, kassakaappivalmistaja Kaso Oy:n omistukseen, ja toiminta jatkui uudella nimellä MK-Tresmer Oy Helsingin Pitäjänmäellä. Omistajanvaihdoksen myötä tuotevalikoimaa karsittiin, ja yritys keskittyy Palaset-tuotemerkillä valmistettaviin toimisto- ja piensäilytystuotteisiin, vaateripustimiin ja ostoskoreihin sekä säästö- ja keräyslippaisiin.
MK-Tresmer Oy:n liiketoiminta myytiin joulukuussa 2017 Plastep Oy:lle.. Nimi MK-Tresmer siirtyi Plastep Oy:n aputoiminimeksi.
Modern Arms and Free Men

| Modern Arms and Free Men: A Discussion of the Role of Science in Preserving Democracy |
| --- | --- |
Kirjailija:  Vannevar Bush
Kieli:  englanti
Genre:  tietokirja
Kustantaja:  Simon & Schuster
Julkaistu:  1949
Sivumäärä:  273
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Modern Arms and Free Men: A Discussion of the Role of Science in Preserving Democracy on Vannevar Bushin kirjoittama yhteiskunnallinen kirja, joka julkaistiin vuonna 1949. Kirja käsitteli sodan uusia tekniikoita ja sitä, miten moderni hallinto voi hyödyntää niitä.
Kirja oli bestseller, ja se sai hyvän vastaanoton useilta kriitikoilta. Life julkaisi siitä pitkän otteen kahdessa osassa. The New York Times Book Review nosti kirjan arvostelun etusivulleen. Myös tunnettu armeijantutkija Walter Millis vakuuttui Bushin kirjan arvosta.
HMS Mode (1942)

| HMS Mode |
| --- | --- |
 HMS Mode

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Götaverken, Göteborg
Kölinlasku:  syyskuu 1941
Laskettu vesille:  11. huhtikuuta 1942
Palveluskäyttöön:  22. marraskuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  poistettu palveluksesta 1. heinäkuuta 1970
Tekniset tiedot
Uppouma:  762 t (kuiva) 975 t (kuormattu)
Pituus:  78 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,1 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  2 akselinen de Laval turbiinimoottori 16000 shp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  100
Aseistus
Aseistus:  3*105mm/50cal. Bofors m/42 2*40mm/56cal. Bofors M/36 2*20mm/66cal. Bofors m/40 3*533mm torpedoputkea m/30 42 miinaa 2 syvyyspomminpudotinta 2 syvyyspomminheitintä
HMS Mode (runkonumerot 29) oli Ruotsin laivaston Mode-luokan hävittäjä.
Sen köli laskettiin syyskuussa 1941 Götaverkenillä Göteborgissa ja alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1942. Alus otettiin 12. marraskuuta palvelukseen ja se poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1970.
Mireksi

| Mireksi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  2385-85-5
PubChem CID:  16945
SMILES:  C12(C3(C4(C5(C3(C(C1(C5(C2(C4(Cl)Cl)Cl)Cl)Cl)(Cl)Cl)Cl)Cl)Cl)Cl)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10Cl12
Moolimassa:  545,5 g/mol
Sulamispiste:  485 °C (hajoaa)
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Mireksi tai mirex (C10Cl12) on kloorattuihin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty aikaisemmin hyönteismyrkkynä erityisesti muurahaisten ja termiittien torjuntaan. Aineen käytöstä on kuitenkin luovuttu sen ympäristölle ja terveydelle haitallisten vaikutusten vuoksi. Aineen käyttö on kielletty Tukholman sopimuksella.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa mireksi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee kohtalaisesti aromaattisiin hiilivetyihin. Yhdiste on myrkyllistä ja mahdollisesti karsinogeenista. Eläinkokeissa sen on myös havaittu aiheuttavan sikiöille epämuodostumia. Mireksi hajoaa luonnossa erittäin hitaasti muun muassa hapettuen klordekoniksi ja kertyy ravintoketjussa.
Valmistus ja käyttö

Mireksiä valmistetaan dimeroimalla heksakloorisyklopentadieeniä. Mireksiä on käytetty erityisesti Yhdysvalloissa ja Kanadassa termiittien sekä Solenopsis-suvun tulimuurahaisia vastaan. Yhdistettä on käytetty Yhdysvalloissa 1950-luvulta alkaen kunnes sen käyttö kiellettiin vuonna 1978. Yhdisteen käytöllä on pitkäaikaisia seurauksia luonnossa ja Suurten järvien alueella arvioilta noin 51 miljoonaa hehtaaria on saastunut mireksin vuoksi. Mireksiä käytettiin myös polymeerien palonestokemikaalina.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database (HMDB): Mirex (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Mirex (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Mirex (englanniksi)
ChemBlink: Mirex (englanniksi)
Torjunta-aineita
| --- | --- |
Jyrsijät:   Arsenikki  Barium  Bromadioloni  D-vitamiini  Fosfiini  Natriumfluoriasetaatti  Strykniini  Tallium  Taponlehti  Zyklon B  Kumatetralyyli  Varfariini 
Loiset:  Malationi
Kasvituholaiset:  Dimetoaatti
Rikkakasvit:   glyfosaatti  fenoksietikkahapon johdannaiset  sulfonyyliurea 
Hyönteiset:   Aldriini  dieldriini  Toksafeeni  DDT  Endriini  Klordaani  Mireksi  Heksabromobifenaali  Heptakloori  Klordekoni  Lindaani
Miska

| Miska |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  29. syyskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  11. helmikuuta, 19. toukokuuta, 21. syyskuuta, 26. lokakuuta
Muunnelmia:  Miksa
Vastineita eri kielissä:  Misca, Mischa, Misha
Nimen alkuperä:  Mikael
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miska on miehen etunimi.
Miska on rinnakkaismuoto nimestä Mischa, joka on venäläinen kutsumamuoto nimestä Mikael ('kuka on niin kuin Jumala').
Nimeä on alettu käyttää yleisemmin 1960-luvulla ja siitä tuli muotinimi 1990-luvulla. Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 2000.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Miska-nimen on saanut noin 3 630 miestä ja noin 70 naista.
Tunnettuja Miskoja ja Mischoja

Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Miska Aaltonen (s. 1972), motocross-kuljettaja
Miska Alanko (1977–1997), koripalloilija
Mischa Barton (s. 1986), englantilainen näyttelijä
Mischa Elman (1891–1967), venäläis-yhdysvaltalainen viulisti
Miska Fredman (s. 1977), pelisuunnittelija
Miska Haakana, MiskaMH (s. 1996), suomalainen muusikko ja YouTube-videoiden tekijä
Miska Humaloja (s. 1991), jääkiekkoilija
Miska Kajanus (s. 1979), näyttelijä
Miska Kangasniemi (s. 1975), jääkiekkoilija
Miska Kaukonen (s. 1975), näyttelijä
Miska Kukkonen (s. 2000), jääkiekkoilija
Miska Mäkiviita (s. 2003), pesäpalloilija
Miska Poikkimäki (s. 2000), maastohiihtäjä
Miska Rantanen (s. 1967), toimittaja ja tietokirjailija
Miska Ronkainen (s. 1999), suomalainen jääkiekkoilija
Miska Siikonen (s. 1996), jääkiekkoilija
Miska Soini, Aksim), rap-artisti ja -tuottaja
Miska Suves (s. 1972), jääpalloilija
Miska Toiviainen (s. 1975), näyttelijä- ja juontaja
Miska Ylitolva (s. 2004), jalkapalloilija
Mischa Zverev (s. 1987), saksalainen tennispelaaja
Kuvitteellisia Miskoja

Miska, hahmo Tove Janssonin Muumi-tarinoissa
Miska Koistinen, televisiosarjassa Salatut elämät
Muita Miskoja

Miska-karhu, Moskovan kesäolympialaisten maskotti 1980
Miska, tasavallan presidentin Tarja Halosen entinen kissa
Mjölner

Piirros vasaraa kuvaavasta viikinkiajan riipuksesta.
Hopeinen Mjölner-riipus.
Mjölner (myös Mjölnir, Mjöllnir, Mjollner, Mjǫlnir, Mjølnir, tai  Mjølner) on ukkosenjumala Thorin vasara skandinaavisessa mytologiassa. Skandinaavien kansantarustossa on ollut muitakin nimityksiä vasaralle ja myös ukkosenjumalalle.
Mjölner on jumalien pelätyin ase, jolla tapetaan aasajumalten yliherruuden vastustajia, kuten jättiläisiä. Mjölnerillä saattoi lyödä tai sen saattoi heittää. Joissain tarinoissa Thorin Mjölner osui aina ja palasi heittäjänsä käteen. Toisten taruversioiden mukaan Mjölner oli erillinen ukkosenjumala. Monet uskoivat, että Thor aiheutti ukkosen, ja että salamanisku tuli Thorin vasarasta tai oli jopa itse vasara.
Kertomukset vasaran alkuperästä vaihtelevat. Eddan jumaltaruissa sen tekivät kääpiöveljekset Brokkur ja Eitri. Loki oli haastanut kääpiöt tekemään kolme yhtä hienoa esinettä kuin kaksi edellistä kääpiötä olivat tehneet. Jos he voittaisivat, he saisivat Lokin pään. Brokkur pumppasi palkeita ja Eitri sanoi, ettei tämä saisi lopettaa ennen kuin hän palaa. Tuli hyttynen ja puri Brokkuria rystyseen. Kääpiö ei ollut millänsäkään, Eitri palasi ja näin ensimmäinen esine oli valmis. Sama toistui, mutta tällä kertaa hyttynen puri Brokkuria kurkkuun. Brokkur ei ollut millänsäkään. Eitri palasi ja toinen esine oli valmis. Kolmannen kerran Brokkur jäi taas pumppaamaan palkeita, ja hyttynen palasi. Tällä kertaa se puri häntä silmäluomiin niin, että veri virtasi silmiin, eikä Brokkur voinut nähdä mitään. Silloin hän irrotti kätensä palkeista, jotka painuivat heti kasaan. Eitri palasi ja sanoi, että läheltä piti, ettei työ tuhoutunut. Hän nosti ahjosta esineen, ja se oli vasara.
Toisten mukaan se putosi taivaalta kuin meteoriitti. On arveltu, että uskomus ukkosenjumalan vasarasta saattaisi palautua jo kantaindoeurooppalaiseen kauteen. Muun muassa indoeurooppalaiseksi oletetun vasarakirveskulttuurin kirveitä on arveltu ukkosenjumalaan liittyviksi kulttiesineiksi.
Skandinaviassa kannettiin viikinkiaikana yleisesti vasaraa esittäviä riipuksia, jotka luultavasti symboloivat Mjölneriä.
Nimi

Muinaisnorjaksi Mjǫllnir [ˈmjɔlːnir] (myöhemmin [ˈmjœlːnir]) esiintyy usein muodossa miollnir in muinaisislantilaisissa varhaisissa kirjoituksissa 13. ja 14. vuosisadoilta. 
Nykyislanninkielinen kirjoitusasu on Mjölnir, norjaksi ja tanskaksi Mjølner, ruotsiksi Mjölner.
Nimi juontuu kantagermaanisesta muodosta *meldunjaz, kantasanasta malaną – "hioa" (melwą, muinaisislannin kielen meldr, mjǫll, mjǫl "ateria, jauho"), joka on tulkittavissa "jauhaja; murskaaja".
Muinaisnorjankielisissä teksteissä Mjölneriin viitataan nimellä hamarr – "vasara", joka muinaisnorjassa ja muutamissa nykynorjan murteissa voi yhtä hyvin tarkoittaa vasaraa kuin kiveä tai kalliota, mikä lopulta juontuu indoeurooppalaisesta sanasta kivelle tai kivityökalulle, h₂éḱmō; se on sukulaissana sanskriitin sanalle aśman, joka tarkoittaa kiveä, kivityökalua, vasaraa sekä salamaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mjölner Wikimedia Commonsissa
Moershoofd-kompleksi

| Sarja | Vaihe | Alivaihe | Kronozooni | Aika  vuotta sitten |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Holoseeni | Holoseeni | Holoseeni | Preboreaali | 10 640–11 560 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Jääkauden loppuvaihe | Nuorempi Dryas | 11 560–12 700 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Jääkauden loppuvaihe |  Allerød | 12 700–13 350 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Jääkauden loppuvaihe | Vanhempi Dryas | 13 350–13 480 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Jääkauden loppuvaihe |  Bølling | 13 480–13 730 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Jääkauden loppuvaihe | Vanhin Dryas | 13 780–13 860 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Jääkauden loppuvaihe | Meiendorf | 13 860–14 500 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi |  |  |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi | LGM | 18 000–28 000 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi | Denekamp | 28 000–32 000 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi |  |  |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi | Hengelo | 36 900–38 700 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi |  |  |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi | Moershoofd |  |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi |  |  |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi | Glinde | 48 000–51 000 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi | Ebersdorf |  |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi | Oerel | 55 400–57 700 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Keski-Veiksel-kausi | Schalkholz |  |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Varhaisjääkausi | Odderade | ±74 000 |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Varhaisjääkausi |  Rederstall |  |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Varhaisjääkausi | Brørup |  |
| Pleistoseeni | Veiksel-jääkausi | Varhaisjääkausi |  Herning | -116 000 |
| Pleistoseeni | Eem | Eem |  | 116 000–128 000 |
Sinertävä: kylmää, punertava: lämmintä
Moershoofd-interstadiaali oli viime jääkauden hieman normaalia lämpimämpi vaihe, mutta melko kylmä interstadiaaliryhmä noin 43 000 vuotta sitten. Pohjois-Saksassa kasvoi tundraa, ja oltiin lähellä kylmän aron/polaariaavikon oloja.
Alankomaissa oli heinäkuun keskilämpötila noin 5,5 °C.
Yasuji Miyazaki

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Yasuji Miyazaki |  Yasuji Miyazaki |  Yasuji Miyazaki |  |
Miesten uinti
Maa:   Japani
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | 4×200 m vapaauinti |  |
Yasuji Miyazaki (jap. 宮崎 康二, Miyazaki Yasuji; 15. lokakuuta 1916 – 30. joulukuuta 1989)  oli japanilainen uimari ja olympiavoittaja
Miyazaki voitti 15-vuotiaana Los Angelesin olympiakisoissa vuonna 1932 kaksi kultamitalia. Hän ui 100 metrin vapaauinnin välierässä olympiaennätyksen 58,0 ja voitti finaalissa ajallaan 58,2 maanmiehensä Tatsugo Kawaishin 0,4 sekunnilla. Toisen kultamitalin Miyazaki sai 4 x 200 metrin vapaauintiviestissä, jossa Japani ui maailmanennätyksen 8.58,4. Miyazaki ui viestin ensimmäisen osuuden.
Miyazaki valittiin International Swimming Hall of Fameen 1981.
Saavutukset

Olympiakultaa 100 metrin vapaauinnissa Los Angelesissa 1932 (aika 58,2)
Olympiakultaa 4 x 200 metrin vapaauintiviestissä Los Angelesissa 1932 (aika 8.58,4 ME)
Aiheesta muualla

International Swimming Hall of Fame: Yasuji Miyazaki (Arkistoitu – Internet Archive)
Miesten 100 metrin vapaauinnin olympiavoittajat
Miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviestin olympiavoittajat
Minos (dialogi)

Minos (m.kreik. Μίνως) on Platonin nimiin pantu dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Laista (Περὶ νόμου, Peri nomou). Dialogissa Sokrates keskustelee tuntemattomaksi jäävän ystävän kanssa laeista. Dialogia pidetään yleisesti epäperäisenä.
Historia

Dialogi luettiin Platonin teosten joukkoon antiikin aikana. Nykyään tutkijat pitävät dialogia yleisesti epäperäisenä eli jonkun toisen henkilön kirjoittamana. Sen arvellaan mahdollisesti olevan Akatemian myöhempää tuotantoa. Holger Thesleffin mukaan dialogi on mahdollisesti tarkoitettu osaksi Akatemian sisäistä keskustelua koskien lainsäädäntöä.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu IX tetralogiaan yhdessä dialogien Lait ja Epinomis sekä Platonin kirjeiden kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin poliittisten teosten joukkoon.
Sisältö

Dialogi käsittelee lakia. Sokrateen keskustelukumppani on tuntemattomaksi jäävä ystävä. Keskustelu alkaa, kun Sokrates kysyy, ”mitä on laki?” Sen jälkeen dialogissa tutkitaan lain luonnetta. Sokrateen keskustelukumppani määrittelee lain yhteiskunnan käsitykseksi siitä, mikä on oikein. Sokrates vastaa, että lakien säätäminen on tietynlaista tietoa ja taitoa, ja lait ovat niin kirjavia siksi, etteivät ihmiset tiedä mikä on oikein. Lainsäätäjän tehtävä on jakaa jumalallinen tieto lain muodossa ihmisille. Loppuosassa ylistetään Minosta, Kreetan myyttistä kuningasta ja Ateenan muinaista vihollista, koska tämä oli lainsäätäjä, jolla oli läheisimmät suhteet jumaliin.
Kirjallisuutta > Suomennos

Platon: Minos. Teoksessa Teokset VII.  (Toinen painos)  Suomentanut A. M. Anttila. Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15898-8
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Plato: Minos. Teoksessa Burnet, J. (toim.): Opera.  (Volume V: Minos, Leges, Epinomis, Epistulae, Definitiones. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145462  Teoksen verkkoversio. Kreikankielinen alkuteksti.
Plato: Minos. Teoksessa Plato’s Works.  (Volume XII: Charmides. Alcibiades 1 & 2. Hipparchus. The Lovers. Theages. Minos. Epinomis. Loeb Classical Library)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99221-0  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla > Teos

Plato: Minos. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Plato: Minos. The Latin Library. (latinaksi)
Platonin teokset
| --- | --- |
Varhaisvaihe:  Sokrateen puolustuspuhe · Kharmides · Kriton · Euthyfron · Alkibiades I · Laajempi Hippias · Lyhyempi Hippias · Ion · Lakhes · Lysis
Keskivaihe:  Kratylos · Euthydemos · Gorgias · Meneksenos · Menon · Faidon · Protagoras · Pidot · Faidros · Valtio · Parmenides · Theaitetos
Myöhäisvaihe:  Kleitofon · Timaios · Kritias · Sofisti · Valtiomies · Filebos · Lait
Mahdollisesti epäperäiset ja epäperäiset:  Aksiokhos · Alkibiades II · Demodokos · Hipparkhos · Epigrammit · Epinomis · Eryksias · Hyveestä · Kilpailijat · Kirjeet · Minos · Määritelmiä · Oikeamielisyydestä · Sisyfos · Theages
Mohuat

| Mohuat |
| --- | --- |
 Mohua (Mohoua ochrocephala)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mohuat Mohouidae  Matthews, 1946
Katso myös
   Mohuat Wikispeciesissä   Mohuat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mohuat (Mohouidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajien taksonominen asema on osin epäselvä ja ne on aikaisemmin luokiteltu vaihtelevasti esimerkiksi malurien, tiaismalurien tai viheltäjien heimoihin. BirdLife Suomen luokituksen mukaan heimoon kuuluu 2 lajia, jotka ovat mohua (Mohoua ochrocephala) ja pipipi (Finschia novaeseelandiae). Eräissä lähteissä on heimoon luokiteltu kolmaskin laji Mohoua albicilla.
Mohualajeja tavataan Uuden-Seelannin metsistä.