stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
PBO

PBO:n rakenne
PBO (IUPAC: poly(p-fenyleeni-2,6-bentsobisoksatsoli)) on synteettinen kuitu, jota valmistetaan tuotenimellä Zylon. Tämän synteettisen polymeerin keksi ja kehitti Kaliforniassa toimiva SRI International 1980-luvulla. Nykyään sitä valmistaa japanilainen Toyobo Corporation.
PBO:n vetolujuus on 5.8 GPa, mikä on 1,6 kertaa Kevlaria suurempi. Millimetrin vahvuinen kuitu kestää 80 kg painon katkeamatta.
Ritva Heikkilä

Aira Ritva Heikkilä (o.s. Ristolainen, 12. tammikuuta 1920 Terijoki – 11. elokuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen dramaturgi, joka toimi Kansallisteatterissa dramaturgina vuodesta 1952, joskaan ei se ei ollut hänen tehtävänimikkeensä. Teatterin pääsihteerinä hän toimi 1952–1984. Heikkilälle myönnettiin teatterineuvoksen arvonimi 1980.
Heikkilä kirjoitti ylioppilaaksi Terijoen yhteiskoulusta 1939 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1952. Hän suoritti teatteritutkinnon Stanfordin yliopistossa 1956.
Heikkilä kirjoitti lukuisia teatterialan kirjoja ja luennoi teatterista niin Suomessa kuin ulkomaillakin. Hän teki myös kulttuuriohjelmia radioon ja televisioon.
Teokset

Ida Aalberg, suomalaisen teatterin tähti,  Tammi, 1984
Terijoen vuodenajat, Ollinpäässä kuultua, nähtyä, koettua. Kirjayhtymä, 1991
Heljä Liukko-Sundström, jalat maassa, pää pilvissä, teksti Ritva Heikkilä & Marjatta Pauloff, Otava, 1993.
Ida Aalberg, näyttelijä jumalan armosta, Ritva Heikkilä. WSOY, 1998.
Teokset > Toimittanut

Aku Korhonen, näyttelijä ja ihminen, toim. Ritva Heikkilä. WSOY, 1961.
Joel Rinne, Jopin kirja. Tammi, 1967. (Heikkilä koonnut osuuden Rinteestä sanottua)
100 vuotta suomalaista teatteria, suomalaisen teatterin syntyvaiheita ja kehityslinjoja alkuajoista nykypäiviin, Ritva Heikkilä. Suomen teatterijärjestöjen keskusliitto, 1972
Suomen kansallisteatteri, toim. Ritva Heikkilä. WSOY, 1962, 2. uud. p. 1972
Edvin Laine, Tuntematon sotilas ja Pylvässänky, elämäni esirippuja ja valkokankaita, aineiston koonnut ja muistiinmerkinnyt Ritva Heikkilä. Tammi, 1983
Terijoki. 2, Unelma ennen myrskyä, kotiseutumuistoja, [toimituskunta: Ritva Heikkilä...et al.]. Karisto, 1984.
Kultaisten rantojen Kannas, kuvauksia Terijoen maisemista ja ihmisistä, toim. Ritva Heikkilä. Karisto, 1986.
Sanoi Minna Canth, otteita Minna Canthin teoksista ja kirjeistä, toim. Ritva Heikkilä, WSOY, 1987, Näköisp. 2006
Bravo!, teatterikaskuja ja -tarinoita, toimittanut Ritva Heikkilä. WSOY, 2001.
Terijoki, kadotettu paratiisi, toim. Ritva Heikkilä. Tammi, 2004
Terijoen rannoilta maailman tuuliin, toimituskunta: Ritva Heikkilä ym. Terijoen yhteislyseon kilta, 2006
Palkinnot ja tunnustukset

taiteilijaeläke 1985
Karjala-palkinto 1991
Ida Aalberg -palkinto 2002
Aiheesta muualla

Ritva Heikkilän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ohtajoki

| Ohtajoki ven>  Охта, Ohta |
| --- | --- |
 Ohtajoki Pietarissa
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Pietari, Leningradin alue
Piiri:  Seuloskoi
Kunnat:  Leningradin alue
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Ohtajoen valuma-alue
Pinta-ala:  768 km²
Yhtyy:  Neva
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  metsäoja, Elizavetinka, Leningradin alue
 :  60.2882°N, 30.1667°E
Laskupaikka:  Bošaja Ohta, Pietari
 :  59.9354°N, 30.5633°E
Läpivirtausjärvet:  Elizavetinskoje, Ohtinskij razliv
Esteet:  Ohtajoen pato
Sivu-uomat:  Okkervil, Lubja, Toksa, Pippolovka
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  130 m mpy.
Laskukorkeus:  2 m mpy.
Korkeusero:  128 m
Pituus:  99 km
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Ohtajoki, Ohajoki tai Ohanjoki (ven. О́хта, Ohta) on Nevan oikean puoleinen eli pohjoinen sivujoki Inkerissä Venäjällä. Sen pituus on 90 kilometriä, leveys 30–40 metriä ja sadealue 768 neliökilometriä. Joki saa alkunsa Lempaalan harjun etelärinteeltä, virtaa Leningradin alueen Seuloskoin piirin läpi ja laskee Nevaan Pietarissa Smolnaa vastapäätä. Joen rannalla sijaitsevat muun muassa Nakaran, Ohalatvan, Vartiamäen, Säryn, Enkkolan, Kopittalan, Laurikkalan ja Muurolan kylät sekä Suuren ja Pienen-Ohtan kaupunginosat. Alajuoksulla on patoallas, joka syntyi 1800-luvulla Ruutmyllyn tehtaan rakentamisen yhteydessä.
Joen nimi on itämerensuomalaista perua (ohto 'karhu'). Ohta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1300, jolloin ruotsalaiset rakensivat sen suulle Maankruunun linnoituksen. Novgorodilaiset hävittivät linnan jo seuraavana vuonna. 1600-luvulla Ruotsi perusti paikalle Nevanlinnan kaupungin, jonka venäläiset valtasivat ja hävittivät vuonna 1703. Jokisuuhun suunniteltiin 2010-luvulla suurta Ohta-keskuksen pilvenpiirtäjää, mutta hanke jäi toteutumatta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ohtajoki Wikimedia Commonsissa
Ohtajoki Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa (englanniksi)
Oscar Pahlman

Oscar Adam Pahlman (1839–1935) oli suomalainen kirkkomuusikko. Hän oli urkuri Vaasassa 1866–1876, Turussa vuodesta 1876. Hän perusti C. G. Waseniuksen kanssa 1878 Turun lukkari- ja urkurikoulun ja toimi sen johtajana ja opettajana vuoteen 1928.
Pahlman opiskeli Suomen valtion stipendiaattina Saksan Dresdenissä 1862–1864 Gustav Merkelin johdolla. Lisäoppia hän haki Leipzigista ja Berliinistä. Hän oli urkurin toimessa Vaasassa ja siirtyi Turun tuomiokirkon urkuriksi 1876.
Kirkollinen laulumusiikki oli tärkeällä sijalla Pahlmanin sävellystuotannossa. Lisäksi hän loi useita romantiikkaa edustavia urkuteoksia, jotka oli tarkoitettu lähinnä liturgiseen käyttöön. Häneltä on julkaistu sävellyskokoelma Orgel-Musik (1891), joka sisältää valikoiman saksalaisia, jumalanpalveluskäyttöön luotuja urkusävellyksiä 1800-luvulta.
Pahlmanin veli oli säveltäjä Emil Pahlman.
Aiheesta muualla

Pahlman, Oscar hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
PCC

PCC voi tarkoittaa seuraavia:
Portable C Compiler, varhainen C-kielen kääntäjä
Porsche Carrera Cup, yhden merkin autourheilusarja
Power Corporation of Canada, kanadalainen monialakonserni
PCC SE, saksalainen yritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”PCC”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Orchid

| Orchid Opeth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : maaliskuussa 1994
 Julkaistu: 15. toukokuuta 1995
 Tuottaja(t): Opeth, Dan Swanö
 Tyylilaji: progressiivinen death metal
 Kesto: 65.31
 Levy-yhtiö: Candlelight Records   Century Media Records
Opethin muut julkaisut
|     | Orchid 1995 | Morningrise 1996 |
Orchid on ruotsalaisen metalliyhtye Opethin debyyttialbumi. Sen julkaisi Euroopassa Candlelight Records vuonna 1995, ja kaksi vuotta myöhemmin Yhdysvalloissa Century Media Records. Myöhemmin Candlelight Records julkaisi albumin uudelleen, sisältäen bonuskappaleen "Into the Frost of Winter". Albumin nimen mukainen kukka orkidea esiintyy albumin kannessa.
Kuten muutkin Opethin albumit, Orchid sisältää sekä rujompia osuuksia että aivan akustisia osia, progressiivisesti aseteltuna. Vokalisti Mikael Åkerfeldt laulaa albumilla puhtaita osuuksia hyvin vähän, jonka lisäksi hänellä on kuiskattuja lauluosuuksia. Tyypillistä death metal -örinää levyllä kuullaan selkeästi eniten. Lähestulkoon kaikki Orchidin kappaleet pyörivät kymmenen minuutin lieppeillä, lukuun ottamatta 3-minuuttista pianoesitystä "Silhouette" ja minuutin mittaista instrumentaalikappaletta "Requiem".
Orchid on Opethin uudempaan tuotantoon verrattuna selvästi suoraviivaisempaa, vähäisimpien tahtilajikikkailuidensa sekä jonkin verran yksinkertaisimpien rumpuosuuksiensa takia. Albumi on silti sinänsä hyvin progressiivinen, koska sen kappaleet ovat hyvin pitkiä ja moniosaisia, saattaen sisältää useammankin kerran siirtymän puhtaasta akustisesta osuudesta raakaan death metal -osuuteen, tai toisin päin. Erilaiset kahden kitaran harmoniat ja akustiset osuudet ovat suuressa osassa albumilla. Orchidin masteroinnissa tapahtuneen virheen vuoksi kappaleen "Requiem" outro siirtyi kappaleen "The Apostle in Triumph" alkuun.
Kappaleet

In Mist She Was Standing – 14.09 (säv. Åkerfeldt, Lindgren)
Under the Weeping Moon – 9.52 (säv. Åkerfeldt)
Silhouette – 3.07 (säv. Nordin)
Forest of October – 13.04 (säv. Åkerfeldt, Lindgren)
The Twilight is My Robe – 11.03 (säv. Åkerfeldt, Lindgren)
Requiem – 1.11 (säv. Åkerfeldt, Nordin)
The Apostle in Triumph – 13.01 (säv. Åkerfeldt, Lindgren)
Into the Frost of Winter – 6.20 (bonuskappale, säv. Åkerfeldt, Isberg)
Into the Frost of Winter -kappale on vuoden 2000 uudelleenjulkaisulla. Kyseessä on aikainen demo vuodelta 1992. Kappale muistuttaa osittain Morningrisella olevaa Adventia. Kappaleen äänenlaatu levyllä poikkeaa runsaasti muista kappaleista, sillä äänitys tehtiin yksinkertaisella nauhoituslaitteella tavallisissa soittoharjoituksissa studio-olosuhteiden sijaan.
Kokoonpano

Mikael Åkerfeldt - laulu, kitara
Peter Lindgren - kitara
Johan DeFarfalla - basso
Anders Nordin - rummut, piano kappaleessa "Silhouette"
Aiheesta muualla

Orchid Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Orchid Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Nøgne Ø

| Nøgne Ø - Det Kompromissløse Bryggeri A/S |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Det Kompromissløse Bryggeri
Yritysmuoto:  Aksjeselskap (osakeyhtiö)
Perustettu:  2002
Toimitusjohtaja:  ei päätoimista
Kotipaikka:  Grimstad, Norja
Toimiala:  panimo
Tuotteet:  erikoisoluet
Liikevaihto:  2,016 milj. NOK (2005)
Henkilöstö:  2 (2007)
Omistaja:  yksityishenkilöitä
Kotisivu:  http://www.nogne-o.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Panimon modernia laitekantaa.
Nøgne Ø on Norjan Grimstadissa sijaitseva pienpanimo. 
Niistä useita on saatavilla myös Suomessa Alkoissa ja ravintoloissa (vientiä Ruotsiin, Tanskaan, Suomeen, Englantiin ja Yhdysvaltoihin).
Nøgne Ø on Norjan suurin pullokäyviä, pastöroimattomia ja suodattamattomia oluita valmistava panimo.
Sen perustivat vuonna 2002 Gunnar Wiig ja Kjetil Jikiun. Wiig ja Jikiun ovat innokkaita kotioluidenpanijoita. Heidän mielestään  Norjasta ei saanut kunnon olutta, mikä johti oman panimon perustamiseen. Nøgne Ø:n omistaa kuusi yksityishenkilöä. Vuosituotanto on 3500 hehtolitraa (2010).
Panimon tuotteet tunnistaa tavaramerkinomaisesta, hyvin tummanruskeasta 0,5 litran pullosta, jonka etiketissä on suuri Ø-logo.
Oluet ovat yleensä vahvoja humaloinniltaan sekä alkoholipitoisuudeltaan.
Tunnetuimpia Nøgne Ø -oluita

#100
Bitter
Dark Horizon
God Jul (jouluolut)
God Påske (pääsiäisolut)
Imperial Stout
India pale ale
Porter
Saison
Nimi

Panimon nimi pohjautuu Henrik Ibsenin runoon Terje Vigen. Runon taustana on Britannian suorittama Norjan laivastosaarto 1809 ja sen aiheuttama nälänhätä. Runo alkaa säkeellä, jossa kerrotaan harmaasta miehestä nimellä Terje Vigen, joka asui mitä hedelmättömimmällä ja paljaalla saarella. Vigen päätti soutaa Tanskaan salakuljettaakseen ruokaa kotiin. Runo on kirjoitettu vanhahtavalla norjankielellä, jossa ilmaisu paljas saari on ilmaistu sanoilla nøgne ø.
Henrik Ibsen asui Grimstadissa runoa kirjoittaessaan ja paikalliselta hautausmaalta löytyy myös Terje Vigenin hautakivi. Vigenin itsepäisyys kohdata myrskyävä meri symboloi panimon asennetta mennä markkinoille sen perustamisvaiheessa vähemmän tunnettujen oluttyyppien kera.
Aiheesta muualla

Nøgne Ø:n kotisivut
Venner av Nøgne Ø (Arkistoitu – Internet Archive)
Novovin (Arkistoitu – Internet Archive) (Suomen maahantuoja)
Laaja valikoima Nøgne Ø-oluita.
Olha H’arlan

| Olha H’arlan> Ольга Харлан |
| --- | --- |
 H’arlan vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1990 (ikä 34) Mykolajiv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Ukraina
Uran tiedot
Laji:  miekkailu
| Mitalit> Maa:  Ukraina.Naisten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ukraina.Naisten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ukraina.Naisten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:  Ukraina> Naisten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2008 | joukkue |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | joukkue |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | joukkue |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | säilä |  |
|  Pronssia | Rio 2016 | säilä |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | säilä |  |
Olha Hennadijivna H’arlan (ukr. Ольга Геннадіївна Харлан, s. 4. syyskuuta 1990 Mykolajiv) on ukrainalainen säilämiekkailija ja olympiavoittaja. H’arlanin ensimmäiset olympialaiset olivat Pekingin olympialaiset 2008, jossa hän saavutti joukkuekilpailun kultaa. Yksilökilpailussa hän jäi Pekingissä toiselle kierrokselle. Lontoossa 2012 H’arlan saavutti yksilökilpailussa pronssia. Rio de Janeirossa hän voitti Ukrainan joukkueen kanssa säilän olympiahopeaa. Yksilökilpailussa hän uusi Lontoon olympiapronssinsa. Pariisin olympialaisissa 2024 hän sai jälleen säilän henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia. H’arlanilla on myös neljä henkilökohtaista maailmanmestaruutta (2013, 2014, 2017 ja 2019) sekä kaksi joukkuemaailmanmestaruutta (2009 ja 2013). Hän ottelee oikealta puolelta.
Vuoden 2023 MM-kilpailuissa Harlan ensin hylättiin henkilökohtaisesta kilpailusta, kun hän ei kätellyt venäläistä Anna Smirnovaa ottelun päätteeksi. Päätöstä kuitenkin muutettiin seuraavana päivänä, ja Harlan sai osallistua joukkuekilpailuun ja sai paikan Pariisin olympialaisiin.
Vuonna 2022 uutisoitiin, että H’arlan seurustelee italialaisen miekkalijan Luigi Samelen kanssa.
Mattel julkisti naistenpäiväksi 2020 miekkailevan Barbie-nuken, jonka mallina ja inspiraationa H’arlan toimi.
Kunnianosoituksia

Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunta (Ukraina, 2023)
Ansioritarikunta (Ukraina, 2013)
Ruhtinatar Olgan ritarikunta (Ukraina, 2018)
Nuorisoalan erikoispalkinto (Ukraina, 2009)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olha H’arlan Wikimedia Commonsissa
Oscar Peterson

| Oscar Emmanuel Peterson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. elokuuta 1925
Kuollut: 23. joulukuuta 2007 (82 vuotta)
Muusikko
Aktiivisena:  1945 - 2007
Tyylilajit:  jazz
Soittimet:  piano
Levy-yhtiöt:  Verve Records, Mercury Records, Pablo, Telarc International Corporation ja MPS Records 
Aiheesta muualla
oscarpeterson.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Oscar Emmanuel Peterson CC, CQ, O.Ont., (15. elokuuta 1925 Montréal – 23. joulukuuta 2007) oli kanadalainen jazzpianisti ja säveltäjä.
Peterson aloitti viiden ikäisenä uransa soittamalla ensin trumpettia ja pianoa. Sairastuttuaan tuberkuloosiin seitsemänvuotiaana hän siirtyi kuitenkin pianoon. Peterson kasvoi 1930–1940-lukujen mustan musiikin maailmassa ja imi vaikutteita sellaisilta stride- ja swingpianisteilta kuin Teddy Wilson, Nat King Cole, James P. Johnson ja Art Tatum.
Vähitellen Peterson keräsi mainetta lahjakkaana muusikkona ja siirtyi vakituiseen työhön kanadalaiselle radioasemalle. Tässä vaiheessa hänen soittonsa oli lähellä blues-pohjaista boogie woogieta
Petersonin ensiesiintyminen legendaarisessa Carnegie Hallissa, New Yorkissa oli jo vuonna 1949, jolloin hän siirtyi myös Yhdysvaltojen konserttilavoille. Uudessa kotimaassaan Petersonista tuli pian 1950-luvun alussa tunnetuin jazzpianisti, joka myös lauloi esikuvansa Colen tapaan. Teknisesti häntä pidettiin pian legendaarisen Art Tatumin vertaisena. Nyt Petersonin tyylissä yhdistyivät swing-pianistien rakkaus melodiseen improvisaatioon ja modernin jazzin harmoniset kokeilut.  Erityisesti Petersonin trio, jonka hän muodosti basisti Ray Brownin ja kitaristi Herb Ellisin kanssa nautti suurta suosiota koko vuosikymmenen ajan.
Peterson levytti ja konsertoi poikkeuksellisen ahkerasti 1950–1970-luvuilla, jolloin hänen kanssaan soittivat usein mm.  Ben Webster, Niels-Henning Ørsted Pedersen, Louis Armstrong, Ella Fitzgerald, Stéphane Grappelli, Clark Terry, Joe Pass, Count Basie ja Stan Getz. Petersonin suosituin levy on Brownin ja rumpali Ed Thigpenin kanssa levytetty Night Train vuodelta 1962, joka koostui niin jazzstandardeista kuin hänen omista sävellyksistään.
Vuonna 1993 tapahtunut toispuolinen halvaus katkaisi Petersonin uran kahdeksi vuodeksi, mutta hän kuntoutui ja palasi lavoille. Vaikka Petersonin loistelias tekniikka heikkeni halvauksen myötä, hän säilyi suosittuna esiintyjänä.  Petersonin lähestymistapa musiikkiin muuttui yksinkertaisemmaksi. Hänen viimeisten  yhtyeidensä jäseniä olivat Ulf Wakenius (kitara), David Young (basso) ja Alvin Queen (rummut).
Vuonna 1997 Peterson palkittiin Lifetime Achievement-Grammy -palkinnolla sekä kansainvälisellä Jazz Hall Of Fame -palkinnolla. Säveltäjänä hän jatkoi varsin kauan, ainakin vuonna 2000 julkaistuun levyyn Trail of Dreams - A Canadian Suite asti.
1970- ja 1980-luvuilla Peterson esiintyi useasti Helsingissä muun muassa basisti Niels-Henning Ørsted Pedersenin ja rumpali Martin Drew’n kanssa. Pori Jazzissa Peterson soitti 1986 ja uudelleen 1991, mikä jäi hänen viimeiseksi esiintymisekseen Suomessa.
Aiheesta muualla

Petersonin kotisivut
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Onnenlantti

| Onnenlantti Jorma Kääriäinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2005
 Tyylilaji: pop, iskelmä
 Kesto: 49.33
 Levy-yhtiö: Parlophone
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 23.
Jorma Kääriäisen muut julkaisut
| Jorma Kääriäinen 2004 | Onnenlantti 2005 | Yhden tähden hotelli 2007 |
Onnenlantti on suomalaismuusikko Jorma Kääriäisen neljäs sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005. Mukana on myös bonus-DVD, joka sisältää mm. kuvia ja "Onnenlantti"-videon.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 23.
Kappaleet > CD

Onnenlantti – 4.14 (säv. ja san. J. Karjalainen)
Change of Habit – 3.29 (säv. Ben Weisman, Florence Kaye)
Lady saapui kaupunkiin – 3.22 (Lady Came from Baltimore, säv. Tim Hardin, san. Jorma Kääriäinen)
Burning Love – 3.35 (säv. ja san. Dennis Linde)
On yö taas – 3.23 (It’s Midnight, säv. Billy Edd Wheeler, Jerry Chesnut, san. Jorma Kääriäinen)
True Love Travels on a Gravel Road – 3.08 (säv. ja san. Cliff Owens, Dallas Frazier)
Pieni mökki – 2.52 (säv. ja san. J. Karjalainen)
Stranger in My Own Home Town – 5.21 (säv. ja san. Percy Mayfield)
Vain ystävä oon – 4.39 (You Don’t Know Me, säv. Cindy Walker, Eddy Arnold, san. Jorma Kääriäinen)
Pieces of My Life – 3.50 (säv. ja san. Troy Seals)
Taas soi blues – 3.41 (I Feel So Bad, säv. Chuck Willis, san. Jorma Kääriäinen)
Until It's Time for You to Go – 3.54 (säv. ja san. Buffy Sainte-Marie)
Kuiskaan sen – 3.40 (säv. ja san. Jorma Kääriäinen)
Kappaleet > DVD

kolme studiolive-ottoa
tuokiokuvia Sun Studiolta ja Hum Depot Studiolta
"Onnenlantti"-video
Arvostelut

Pop-lehti.fi:
PCB

PCB voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
PCB, englannin sanoista polychlorinated biphenyl, polykloorattujen bifenyylien aineryhmään (C12H10-xClx) kuuluva orgaaninen yhdiste
piirilevy eli PCB, englannin sanoista printed circuit board
prosessielementti (engl. process control block), tietotekniikassa käyttöjärjestelmän ytimen tietorakenne
PCBoard, BBS-ohjelmisto
PCB, portugalin sanoista Partido Comunista Brasileiro, Brasilian kommunistinen puolue.
Pentaklooribentseeni (engl. pentachlorobenzene, C6HCl5, CAS 608-93-5), klooriyhdiste
Perfect Cherry Blossom, Touhou Projectin kahdeksas osa.
PCB, Belgian kommunistisen puolueen ranskankielisen nimen lyhenne
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”PCB”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rantarock

Rantarock oli vuodesta 1984 vuoteen 2001 järjestetty juhannusfestivaali. Festivaali pidettiin alun perin Virroilla, mutta siirtyi myöhemmin pidettäväksi Vaasaan. Festivaalin esiintyjät olivat tuona aikana pinnalla olleita suomalaisia sekä ulkomaalaisia artisteja ja yhtyeitä. Varsinkin vuosina 1990–2001 suurin osa esiintyjistä koostui pääasiassa taustanauhojen voimalla esiintyneistä eurodance-artisteista. Festivaali lopettiin ajan myötä taloudellisten epäselvyyksien ja vähentyneen suosion takia. Festivaaleissa esiintyneistä artisteista julkaistiin myös vuosittain CD-kokoelmia, joskin julkaisuilla oli mukana myös artisteja, jotka eivät esiintyneet Rantarockissa, mutta kuuluivat sopivasti genreen.
Esiintyjiä Rantarockissa

Lähteinä on käytetty internetistä löytyvien artikkeleiden, valokuvien ja videoiden lisäksi mm. listan luoneiden omia muistiinpanoja ja arkistoja, sekä musiikkilehtiä, kuten Suosikki, Soundi ja Rumba.
Esiintyjiä Rantarockissa > Muita kuuluisuuksia ja mainittavia esiintymisiä

Laskuvarjohyppynäytös 1990 Virrat
Jet Ski Show 1990 Virrat
Suosikin Mr & Ms Young Finland-kilpailu 1990 Virrat
Napa & Sata Show 1992 Virrat
Sulo Aittoniemi 1992 Virrat (tapahtuman suojelijana)
Frank Pappa Special Show 1992 Virrat
Suosikki Super Show 1992 Virrat
Renny Harlin 1994 Virrat
Geena Davis 1994 Virrat (lauloi duettona suomenkielellä Ressu Redfordin kanssa kappaleen "Taas aurinko nousee")
Jenni Ahola 2000 Vaasa
Juha Kurvinen Vaasa
Jonna Kauppila
Esiintyjiä Rantarockissa > Tapahtuman lavajuontajia

Lasse Norres Virrat
Jive Bunny 1990 Virrat
SM-dj:t 1990 Virrat
Jyrki "Jyräys" Hämäläinen 1990 ja 1994 Virrat, 1997 Vaasa
Sami Aaltonen 1994 Virrat
Anssi Salovaara 1994 Virrat
Pertti Salovaara 1997 Vaasa
Jusu Lounela 1997 Vaasa
Jani Juntunen 1997 Vaasa
Heta Hyttinen 1999 Vaasa
Timpe Salonen
Jaana Pelkonen
Jasper Pääkkönen
Jocka Träskbäck
Maria Guzenina-Richardson 1995, 1996, 1997 Vaasa
Ogonimaa

Ogoni-kansan lippu
Ogonimaa on etnisen vähemmistökansan, ogonien, kanta-alue Nigeriassa, Nigerjoen suistoalueella, Riversin osavaltiossa. Ogonimaa kattaa lähes 1000 neliökilometriä osavaltiosta. Alue muodostuu neljästä paikallishallintoalueesta: Eleme, Gokana, Khana ja Tai. Ogonimaan pääkaupunki on nimeltään Bori. Ogonimaan asukasluku on lähes 832 000. Ogonikansasta suurin osa on elinkeinoltaan viljelijöitä ja kalastajia. Perinteiset elinkeinot ovat kärsineet öljyntuotannon aiheuttamasta ympäristön saastumisesta.
Ogonien kansanliike

Ogonit ovat Nigerin suistoalueella yli 500 vuotta elänyt, syrjitty vähemmistökansa. 1950-luvulla öljy-yhtiö Shellin toimesta alkanut öljynetsintä ja -tuotanto on aiheuttanut alueella vakavia yhteiskunnallisia-, ympäristö- ja terveysongelmia. Suhteessa öljyntuotannon aiheuttamiin ongelmiin, Ogonit eivät ole mielestään saaneet riittävää korvausta öljy-yhtiöiden valtaamista maa-alueista.
Vuonna 1990 perustettu ogonien kansalaisliike ”The Movement for the Survival of the Ogoni People (MOSOP)” on vaatinut ogoneille oikeudenmukaisuutta ympäristöön, talouteen ja yhteiskuntaan liittyvissä asioissa ogonien oikeudenmukaisuusjulistuksella, Ogoni Bill of Rights (OBR). Julistus listaa Ogonien huoliksi öljyn aiheuttaman kärsimyksen, hallinnollisen laiminlyönnin, sosiaalipalveluiden puutteen, sekä poliittisen syrjinnän.
MOSOP:n väkivallattoman vastarinnan myötä Shell päätti vetäytyä ogonimaalta alkuvuonna 1993. Toukokuussa 1993 Shellin alihankkija alkoi Nigerian armeijan turvaamana rakennuttaa alueelle öljyputkea. Ogoninaisten järjestämiin rauhanomaisiin mielenosoituksiin Shellin palkkaamat aseistetut joukot vastasivat avoimella asetulituksella. Tapauksesta seurasi protestimarsseja ja uusia konflikteja. Vuonna 1994 Nigerian hallitus määräsi suuren mittaluokan sotilasoperaation, jossa lukuisat ogonit menehtyivät. Toukokuussa 1994 neljä ogonijohtajaa murhattiin Gokanan kuningaskunnassa. Ken Saro-Wiwa, Ledum Mitee ja muita MOSOP:n johtajia pidätettiin syytettynä osallisuudesta murhiin. Johtajat olivat pidätettyinä kahdeksan kuukautta ilman virallisia syytteitä, kunnes joutuivat sotilasjohdon pitämään erityisoikeudenkäyntiin. Pidätysaikana syytetyiltä evättiin yhteydenpito asianajajiin, terveydenhuoltoon ja perheisiinsä. Kansainväliset tarkkailijat ilmaisivat epäilevänsä oikeudenkäynnin reiluutta. 31.10.1995 syytetyt tuomittiin kuolemaan. Huolimatta kansainvälisen yhteisön lukuisista vetoomuksista, syytetyt teloitettiin 10.11.1995.
Tunnettuja ogoneja

Ken Saro-Wiwa