stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harri Siiskonen
Tärkeimmät julkaisut > Monografiat

Siiskonen, Harri: Trade and socioeconomic change in Ovamboland, 1850–1906. Suomen Historiallinen Seura. Studia Historica 35, Vammala 1990.
Antti Erkkilä and Harri Siiskonen: Forestry in Namibia 1850–1990. Joensuun yliopisto, Silva Carelica 20, Metsätieteellinen tiedekunta, Joensuu 1992.
Veijo Notkola and Harri Siiskonen: Fertility, Mortality and Migration in SubSaharan Africa. Macmillan: Basingstoke 2000.
Harri Siiskonen: Myrkyttäkää, Ruiskuttakaa, Hävittäkää ... Ruotsalaisten ja suomalaisten maatalouden ammattilehtien kasvinsuojeluvalistus 1940-1980. Historiallisia tutkimuksia 209. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Helsinki 2000.
Shemeikka, Riikka & Scholastika Iipinge & Nelago Indongo & Harri Siiskonen & Taina Torkko, Veijo Notkola. Reproductive Health in Southern Africa: Government policies and changes in sexual and reproductive health and rights. Helsinki, 299 p.
Tärkeimmät julkaisut > Artikkeleita kansainvälisissä tieteellisissä aikakauskirjoissa

Siiskonen, Harri: Review of a research project: Cultural and Social Change in Ovamboland, 1870–1915. Scandinavian Journal of History 1989, vol. 14, Nr l, pp. 85–98.
Harri Siiskonen: Namibia and the Heritage of Colonial Alcohol Policy. Nordic Journal of African Studies, 1994 vol. 3 Nr l , pp. 77–87.
Harri Siiskonen: Deforestation in the Owambo Region, North Namibia, Since the1850s. Environment and History, 1996, vol 2, Nr 4, pp. 291–308.
Veijo Notkola, Ian M. Timaeus and Harri Siiskonen: Mortality transition in the Ovamboland region of Namibia, 1930–1990. Population Studies. A Journal of Demography, Vol. 54. Part. 2. July 2000, pp. 153–167.
Harri Siiskonen: Silent Spring and the Nordic Agricultural Magazines. Scandinavian Economic History Review, vol. 50, Nr 1, 2002, pp. 7-23.
Veijo Notkola, Ian M. Timaeus and Harri Siiskonen: Impact on Mortality of the AIDS Epidemic in Northern Namibia Assessed Using Parish Registers. AIDS 2004, 18: 1061-1065.
Harri Siiskonen, Anssi Taskinen and Veijo Notkola: Parish Registers: A Challenge for African Historical Demography. History in Africa, vol. 32, 2005.
Riikka Shemeikka, Veijo Notkola and Harri Siiskonen: Fertility Decline in North-Central Namibia: An Assessment of Fertility in the Period 1960-2000 based on Parish Registers. Demographic Research, vol 13/4, pp. 83-116. (saatavissa: http://www.demographic-research.org/Volumes/Vol13/4/). Max Planck-Gesellschaft.
Siiskonen, Harri, The Conflict between traditional and scientific forest management in 20th century Finland. Forest Ecology and Management 249(2007):125-133.
Tärkeimmät julkaisut > Artikkeleita kansainvälisissä kokoomateoksissa

Märta Salokoski, Martti Eirola & Harri Siiskonen: The Ovambo Kingdoms on the eve of European domination: Northern Namibia during the latter part of the nineteenth century. Magnus Mörner and Thommy Svensson (ed.): The Transformation of Rural Society in the Third World. London: Routledge, 1991, pp. 217-240.
Antti Erkkilä and Harri Siiskonen: Changes in Land Use in Owambo, Namibia - Technical and Historical Approaches. Paper presented at the 1993 Annual Meeting of the African Studies Association, Boston, Massachusetts. 23 p.
Harri Siiskonen: Migration in Ovamboland. The Oshigambo & Elim Parishes 1925-1935. Patricia Hayes, Jeremy Silvester, Marion Wallace, Wolfram Hartmann (ed.): Namibia under South African Rule. Mobility & Containment 1915-1946. OhioUniversity Press 1998, pp. 219-240.
Harri Siiskonen: The Seven Year War (1863-1870) in Namibian Historiography. Ulrich van der Heyden und Jtirgen Becher: Mission und Gewalt. Der Umgangchristlicher Missionen mit Gewalt und die Ausbreitung des Christentums in Afrika und Asien in der Zeit von 1792 bis 1918/19. Franz Steiner Verlag Stuttgart 2000, pp. 343-355.
Harri Siiskonen: The breakthrough of chemical crop-protection in Finnish and Swedish farming. In Jelecek, K., Chromy, P., Janu, H., Miskovsky, J., Uhlirova, L. (eds.), Dealing with Diversity: 2nd International Conference of the European Society for Environmental History, Prague 2003. Charles University of Prague, Department of Social Geography and Regional Development, No. 12. Prague 2003, pp. 317-320.
Harri Siiskonen: The Namibian Mainline Churches and HIV/AIDS. In: Bollig, Michael, Olaf Bubenzer, Ralf Vogelsang & Hans-Peter Wotzka (eds.), Ardity. Change and Conflict in Africa. Colloquium Africanum 2. Köln: Heinrich-Barth Institut 2007, pp. 441-469.
Harri Siiskonen:  The responses of the southern African tourism sector to combat HIV/AIDS, in Hottola, Petri, Tourism Strategies and Local Responses in Southern Africa. CAB International, Oxford, 2009, pp. 127-143.
Harri Siiskonen: What was Wrong with the Selection System? The conflict between traditional knowledge and scientific forest management in Finland in the 1930s and 1940s. In: Woodland Cultures in Time and Space: Tales from the past, messages for the future, edited by  Eirini Saratsi (Lead editor), Matthias Bόrgi, Elisabeth Johann, Keith J. Kirby, Diego Moreno and Charles Watkins, Embryo Publications 2009, pp. 42-49..
Tärkeimmät julkaisut > Artikkeleita kotimaisissa aikakauskirjoissa ja kokoomateoksissa

Harri Siiskonen: Kolonialistisen alkoholipolitiikan perintö Namibialle. Alkoholipolitiikka 3/93. Helsinki 1993. pp. 201-208.
Veijo Notkola, Harri Siiskonen, Andres Vikat ja Ossi Lemström: Kuolleisuuden aleneminen Ambomaalla ja Kavangolla. Sosiaalilääketieteellinen Aikakauslehti - Journal of Social Medicine 1998:35. pp. 245-256.
Harri Siiskonen: Lammin läpimurrosta Johannesburgin haasteeseen. Ympäristöhistoria Suomalaisessa Historiantutkimuksessa. Historiallinen Aikakauskirja vol. 101, 2003, Nr. 1, pp.165-172.
Harri Siiskonen: The spread of disease: Sex, city and AIDS in Namibia. In Marjaana Niemi and Ville Vuolanto (eds.), Reclaiming the City: Innovation, Culture, Experience. SKS: Helsinki 2003, pp. 148-161.
Harri Siiskonen: Technological Change in Agriculture: Adoption of Chemical Crop-Protection Methods in Finland and Sweden. In: Anu LLahtinen and Kirsi Vainio-Korhonen: History and Change. Studia Historica 71. SKS: Helsinki, 2004, pp. 166-180.
Siiskonen, Harri: Land use rights and gender in Ovamboland, North-Central Namibia, since the 1930s, Fennia 187:1, 2009, 5-15
Siiskonen, Harri: Metsänomistaja muuttuvan metsäpolitiikan paineessa. Yksityisen ja yleisen intressin välinen suhde ruotsalaisessaja suomalaisessa metsäpolitiikassa 1900-luvun alkupuolella. Vuosilusto 8, 2010: Metsä, ihminen, ympäristö, pp. 39-51.
Reino Simola

Reino Paavo Sulevi Simola (10. heinäkuuta 1946 Helsinki – 21. lokakuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen klarinetisti.
Simola opiskeli 12-vuotiaasta asti Sven Lavelan johdolla Sibelius-Akatemiassa, jossa suoritti diplomin vuonna 1965. Hän täydensi opintojaan Zürichissä Hans-Rudolf Stalderin johdolla. Ensikonsertin hän piti vuonna 1972. Simola oli Turun kaupunginorkesterin klarinetisti vuosina 1965–1970 ja sen klarinettiryhmän äänenjohtaja vuonna 1970. Vuosina 1970–1987 hän soitti Radion sinfoniaorkesterissa, jossa hän oli klarinetin äänenjohtajana vuodesta 1971. Sibelius-Akatemian lehtorina työskentelyn hän aloitti vuonna 1973. Simola luopui työstään Radion sinfoniaorkesterissa parantumattoman sydänvian vuoksi vuonna 1987, mutta jatkoi opetustyötä, kunnes kuoli 46-vuotiaana. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Simola perusti Helsinki-kvintetin. Hän oli aktiivinen kamarimuusikko sekä sen jäsenenä että suomalaisten jousikvartettien yhteistyökumppanina. Simola teki merkittäviä radioäänityksiä Bernhard Henrik Crusellin konsertoista ja kvartetoista klarinetille. Hän oli klassisen musiikin ohella kiinnostunut jazzista. Kouluvuosinaan hän olikin pitänyt omaa jazzkvartettia ja säveltänyt sille bebopia. Simola oli Suomen Klarinettiseura ry:n perustajajäseniä vuonna 1980.
Simola on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Tiina Silvasti

| Tiina Silvasti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. elokuuta 1967 (ikä 57) Vihti
Ammatti:  yhteiskuntapolitiikan professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (VM 1995, VTT 2001)
Instituutti:  Jyväskylän yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Tiina Silvasti (s. 14. elokuuta 1967 Vihti) on suomalainen  yhteiskuntapolitiikan professori Jyväskylän yliopistossa.  Silvasti on erikoistunut suomalaisen elintarvikejärjestelmän, globalisoituvien elintarvikemarkkinoiden sekä rikkaan maailman ruokaturvan ja nälkäongelman tutkimukseen.
Hän tuonut julkisesti esille, että lihan myyminen halpuuttamalla muulloin kuin eräpäivän lähestyessä suosii suurtuotantoa ja ulkomaista elintarviketeollisuutta eikä edistä kestävää kotimaista ruuantuotantoa. Hänen on osallistunut myös eriarvoistavia työmarkkinoita ja köyhyyttä käsittelevään tutkimustyöhön.
Silvasti kirjoitti ylioppilaaksi Vihdin lukiosta vuonna 1986. Hän valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen maisteriksi sosiaalipolitiikasta (1995) ja edelleen valtiotieteen tohtoriksi samasta pääaineesta (2001). Hänen suomankielinen väitöskirjansa oli otsikoitu Talonpojan elämä : tutkimus elämäntapaa jäsentävistä kulttuurisista malleista. Työssä Silvasti paneutui maanviljelijöiden elämäntapaan ja sitä jäsentäviin kulttuurisiin malleihin. Elämäkerta-aineistoista lähtien hän pohti  maatalouden ja maaseudun paikkaa maatalouden modernisaation seurauksena. Samaa aihepiiriä hän on käsitellyt myös myöhemmässä tuotannossaan.
Työurallaan Silvasti on työskennellyt muun muassa yliopistonlehtorina ja yliopistotutkijana Helsingin yliopistossa sekä yliopistonlehtorina Jyväskylän yliopistossa. Jyväskylän yliopiston yhteiskuntapolitiikan professorin tehtävässä Silvasti aloitti elokuussa 2014.  Hänen edeltäjänsä yhteiskuntapolitiikan professorina oli Marja Järvelä.
Teoksia

(tässä vain osa tuotannosta)
Tiina Silvasti: Talonpojan elämä : tutkimus elämäntapaa jäsentävistä kulttuurisista malleista.  (Väitöskirja Helsingin yliopistolle; julkaistu sarjassa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, ISSN 0355-1768; 821)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2001.  ISBN 951-746-284-0
Tiina Silvasti: Maatilan varjossa : rakennemuutoksen anatomiaa.  (Julkaistu sarjassa Sosiaalitieteiden laitoksen julkaisuja, ISSN 1798-9124)  Helsinki:  Yliopistopaino, 2010.  ISBN 978-952-10-6247-6
Tuija Mononen & Tiina Silvasti: Hyvä ja paha ruoka : ruoan tuotannon ja kuluttamisen vaikutukset.  Helsinki:  Gaudeamus, 2012.  ISBN 978-952-495-255-2
Mikko Jakonen & Tiina Silvasti: Talouden uudet muodot.  Helsinki:  Into, 2015.  ISBN 978-952-264-366-7
Aiheesta muualla

Silvastin tutkimukset Google Scholarissa
Tiina Silvasti. University of Jyväskylä, Department of Social Sciences and Philosophy (englanniksi) (researchgate.net)
Professori Tiina Silvasti, Jyväskylän yliopisto: Voiko ympäristöystävällinen ruoka olla oikeudenmukaista? (Tieteen päivät, 2017; videoitu esitelmä, Silvast aloittaa 48 min kohdalla, ja päättyy 1h 27 min jälkeen) (youtube.com)
Tiina Silvasti: Onko hyväntekeväisyys aina hyvästä? (JY tiedeblogi, 6.10.2017) (Arkistoitu – Internet Archive)
Haluaisitko tietää, mitä todennäköisesti syöt 50 vuoden kuluttua? Tämän jutun luettuasi tiedät. menaiset.fi, Virpi Salmi (1.12.2018)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Tieteilijät:  Google Scholar  ORCID  Scopus 
Muut:  IdRef
Seppo Sillanpää

Vanha Isäntä esiintymässä Helsingin juhlaviikkojen ulkolmakonsertissa Kaivopuistossa. Vasemmalla Seppo Sillanpää (viulu), oikealla Olli Haavisto (kitara).
Seppo Aulis Sillanpää (s. 29. huhtikuuta 1953 Lahti) on suomalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja, opettaja ja toimittaja. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri.lähde?
Musiikkiura

Sillanpään ensimmäisiä yhtyeitä olivat lahtelaiset bluesyhtyeet Nikodemus Dodge (1969-71) ja Yolk (1971-72). Aktiivisin muusikon ura alkoi vuonna 1974 Vanha Isäntä -yhtyeen viulistina, banjistina , kitaristina ja mandolinistina. Julkisuudessa hän oli eniten esillä keväällä 1975 vierailtuaan Pihasoittajat-yhtyeen jäsenenä Euroviisuissa Tukholmassa. Sillanpään omat soololevyt Akustin Polska ja Lamentarola ilmestyivät vuosina 1989 ja 1990 ja vuodesta 1992 alkaen Sillanpää esiintyi ja levytti kahden tyttärensä, Jeminan ja Selinan kanssa.  Ensin lastenmusiikkiyhtyeessä mm. Yleisradion lastenohjemissa  ja erilaisilla festivaaleilla. Tyttärien kasvettua teineiksi Sillanpäät olivat yhdessä erilaisissa folk-kokoonpanoissa mm. Band'o -nimellä.  Trio teki lukuisia esiintymismatkoja Yhdysvaltoihin vuosien 1995-2005 välisenä aikana.
Sillanpää on tehnyt muusikon töiden ohella ammatikseen myös toimittajan, tuottajan ja musiikkiassistentin töitä Yleisradion palveluksessa (free lance -toimittajana 1974–1982 ja vakituisena 1984–2017) ja toiminut musiikinopettajana Lahden Rudolf Steiner -koulussa vuodet 1982­–1984. Nykyään hän opettaa folk- ja kansanmusiikkikursseilla ja kansalaisopistoissa viulun, mandoliinin, kitaran, 5-kielisen banjon ja ukulelen soittoa. Hän on myös toiminut amerikkalaisen Banjo Newsletter -lehden vierailevana kolumnistina vuodesta 2015  ja julkaissut useita nuottikokoelmia eri kielisoittimille.lähde?
Diskografia

Akustin Polska (1989, Power Records)
Lamentarola (1990, Power Records)
Siljakudaa – Seppo Sillanpään lastenlauluja 1 (1992, Akusti-tuotanto)
Äkkiä Pakoon – Seppo Sillanpään lastenlauluja 2 (1993, Olarin Musiikki)
Seppo, Jemina ja Selina Sillanpää: Moon Madness (1999, Texicalli Records)
Band'o (2003, Bluelight Records)
Band'o: Away (2006, Akusti-tuotanto)
Band'o: Huu (2008, Akusti-tuotanto)
Painetut julkaisut

Mandoliiniopas (1990, Kansanmusiikki-instituutti)
Viuluopas (1993, Karprint) https://
Seppo Sillanpään lastenlauluja (1993, Olarin Musiikki)
Duokirja  (1997, Karprint)
Catlicks: traditional & original tunes for clawhammer banjo
Aiheesta muualla

Seppo Sillanpään esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Seppo Sillanpään sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Seppo Sillanpään sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Natisuta Hetekata

Natisuta Hetekata on suomalais-islantilainen free noise -yhtye. Yhtye on julkaissut yhdysvaltalaisen Majora Recordsin kautta LP:n Ki (1996) sekä tamperelaisen Aareton-levymerkin kautta 10" EP:n Rei!. Yhtye on esiintynyt kerran Pieksämäellä Läsnärockissa 1997.
Yhtyeen kokoonpano Ki-levyllä:
"Takashi Fujisawa" (Jyrki Raatikainen)
"Seiji Aochi" (Jarno Mällinen)
"Akitsugo Konno" (Antti Annunen)
Petri Hannus
Ari Eldon
Yhtyeen kokoonpano vaihtelee hieman. Ki-albumin kannet on tehnyt taiteilija "J.A. McIntosh" (J. A. Mäki), joka myös esiintyy Rei! albumilla.
Jussi Siirilä

Jussi Siirilä Turun kirjamessuilla vuonna 2017. Kuva: Jaana Tamminen / Suomen Kirjailijaliitto.
Jussi Siirilä (s. 22. lokakuuta 1967 Espoo) on kemiläinen kirjailija ja kolumnisti. Siirilä on julkaissut kaksitoista romaania, kaksi novellikokoelmaa ja kaksi nuortenkirjaa.
Ura

Siirilä valmistui ylioppilaaksi vuonna 1986 Kemin lukiosta ja kemian alan diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1991. Hän on työskennellyt tutkijana, opettajana sekä kemian ja it-alan yrityksissä Helsingissä ja Oulussa ennen jättäytymistään vapaaksi kirjailijaksi vuonna 2003.
Siirilän teoksia värittää absurdi, tummasävyinen huumori sekä satiiri, jonka terä kohdistuu yhteiskunnallisiin ja poliittisiin ilmiöihin. Hänen kirjallista tyyliään on kuvattu omailmeiseksi yhdistelmäksi, jossa realistinen, kriittisesti maailmaa tarkasteleva ympäristönkuvaus ja mielikuvitukselliset ainekset lomittuvat. Hänen teoksiaan pidetään esimerkkinä aikalaissatiirista, joka ottaa aineksensa samanhetkisistä yhteiskunnallisista ilmiöistä. Usein kritiikki kohdistuu yksilökeskeisyyteen ja egoismiin. Siirilän autofiktiivistä romaania Historia on minut vapauttava (2010) on tarkasteltu sekä luovan työn tuotteistamisen kritiikkinä että lajitietoisena satiirina nykysatiirikon roolista.
Myös Siirilän nuortenromaaneissa on ajankohtaisia yhteiskunnallisia ja ympäristöön liittyviä teemoja, mutta ne käsitellään siten, etteivät ne käy lukijalle raskaiksi 1970- ja 1980-lukujen ongelmarealismin tavoin. Hänen teoksiaan pidetään osoituksena siitä, etteivät huumori ja yhteiskunnallisuus sulje toisiaan pois nuortenkirjallisuudessa.
Siirilän teoksia on dramatisoitu ja esitetty Kemin kaupunginteatterissa sekä Helsingin Kulttuurikulmassa. Hänen novellejaan on julkaistu englanniksi ja saksaksi. Hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma Sopuli, oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ja Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Vuonna 2002 Siirilä sai Gummeruksen Kalle Päätalo -palkinnon. Hänen nuortenromaaninsa Barrikadikesä (2013) oli ehdolla Topelius-palkinnon saajaksi. Elokuussa 2016 Taiteen edistämiskeskus myönsi Siirilälle valtion viisivuotisen kirjallisuuden taiteilija-apurahan.
Vuosina 2011-2015 Siirilä toimi sanomalehti Kalevan kolumnistina. Hän on asunut Kemissä nuoruutensa ja uudelleen vuodesta 2009. Syksyllä 2016 Siirilä valittiin Lapin taidetoimikunnan jäseneksi kaudelle 2017-2018. Hän jatkaa samassa tehtävässä myös kaudella 2019-2020.
Lokakuussa 2022 Jussi Siirilälle myönnettiin Lapin taidepalkinto. Samassa yhteydessä tuli julkiseksi, että Siirilä on kirjoittanut salanimellä neljä rikosromaania vuosina 2016-2019. Tekijänimellä J. M. Ilves julkaistut romaanit pohjautuvat Miikko Oikkosen luomaan Sorjonen-rikosdraamasarjaan. Romaanisarjan käännösoikeudet on myyty Viroon, Puolaan ja Saksaan.
Teokset > Romaanit

Ison auton tuntu.  Helsinki:  Gummerus, 2002.  ISBN 951-20-6167-8
Maurin päivä.  Helsinki:  Gummerus, 2003.  ISBN 951-20-6412-X
SmartVille.  Helsinki:  Gummerus, 2005.  ISBN 951-20-6871-0
Teräsrinta.  Helsinki:  Gummerus, 2006.  ISBN 951-20-7251-3
Juoksija.  Helsinki:  Gummerus, 2009.  ISBN 978-951-20-7892-9
Historia on minut vapauttava.  Helsinki:  Gummerus, 2010.  ISBN 978-951-20-8300-8
Kaikkien aikojen tarina.  Helsinki:  Gummerus, 2014.  ISBN 978-951-20-9665-7
Reklaamiprinssi.  Helsinki:  Gummerus, 2023.  ISBN 978-951-24-3673-6
Teokset > Novellit

Sopuli.  (Novellikokoelma)  Jyväskylä, Helsinki:  Gummerus, 2000.  ISBN 951-20-5797-2
Hannele Laurin hampaat.  Helsinki:  Gummerus, 2007.  ISBN 978-951-20-7526-3
Teokset > Nuortenkirjat

Sekaisin Kreikasta.  Helsinki:  Gummerus, 2008.  ISBN 978-951-20-7773-1
Barrikadikesä.  Helsinki:  Gummerus, 2013.  ISBN 978-951-20-8936-9
Teokset > Sorjonen-rikosromaanit

Sorjonen - Nukkekoti. Helsinki: Gummerus, 2016. ISBN 978-951-24-0465-0
Sorjonen - Loppupeli. Helsinki: Gummerus, 2017. ISBN 978-951-24-0572-5
Sorjonen - Viiden sormen harjoitus. Helsinki: Gummerus, 2018. ISBN 978-951-24-0930-3
Sorjonen - Ihmispeto. Helsinki: Gummerus, 2019. ISBN 978-951-24-1465-9
Kirjallisuutta

Kivistö, Sari & Riikonen, H. K.: Satiiri Suomessa.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2012.  ISBN 978-952-222-401-9
Loivamaa, Ismo: Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 10.  Helsinki:  Avain, 2014.  ISBN 978-952-304-027-4
Loivamaa, Ismo & Vesikansa, Saara (toim.): Kotimaisia nykykertojia 4.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu Oy, 2005.  ISBN 951-692-592-8
Ojajärvi, Jussi & Sevänen, Erkki & Steinby, Liisa (toim.): Kirjallisuus nykykapitalismissa. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2018. ISBN 978-951-858-016-7.
Aiheesta muualla

Jussi Siirilä Gummeruksen sivuilla
Jussi Siirilä: Juoksija (Aamun kirja) Ylen Elävä arkisto.
Suomalainen satiiri elää vakavan ja lupsakan välissä Yle Uutiset. 18.8.2014.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Shel Silverstein

Shel Silverstein 1960-luvun keskivaiheilla.
Sheldon Allan ”Shel” Silverstein ['sɪlvərstiːn] (25. syyskuuta 1930 Chicago, Illinois – 10. toukokuuta 1999 Key West, Florida) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä, elokuvasäveltäjä, runoilija, lastenkirjailija, näytelmäkirjailija ja sarjakuvapiirtäjä. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi 1960-luvun lopulta alkaen myös humoristisista country- ja poplauluistaan, joita esitti muun muassa yhtye Dr. Hook & The Medicine Show.
Shel Silverstein alkoi piirtää ja kirjoittaa jo varhaisessa teini-iässä ja kertoi kehittäneensä persoonallisen tyylinsä, koska esikuvia ei onneksi juuri ollut. 1950-luvulla hän palveli Yhdysvaltain armeijassa Koreassa ja Japanissa ja piirsi sarjakuvia sotilaslehteen. Vuonna 1952 hän aloitti pitkän piirrosyhteistyön Playboy-lehden kanssa. Harper-kustantamon Ursula Nordstrom innosti Silversteiniä kokeilemaan lastenkirjojen kirjoittamista ja kuvittamista. Silverstein kirjoitti myös yli sata yksinäytöksistä näytelmää sekä elokuvakäsikirjoituksia, joskus yhdessä David Mametin kanssa.
Silverstein voitti elämänsä aikana useita lastenkirjapalkintoja ja kaksi Grammy-palkintoa. Vuonna 1969 hän sai Grammyn parhaasta country-kappaleesta Johnny Cashin levyttämällä laululla ”A Boy Named Sue”. Vuonna 1985 äänikirja Where the Sidewalk Ends palkittiin Grammyllä parhaana lastenlevytyksenä. Vuonna 1990 Silverstein oli ehdolla parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi kappaleestaan ”I'm Checkin' Out” elokuvaan Terveisiä unelmien reunalta. Kappale tuotti myös Golden Globe -ehdokkuuden..
Silversteinin lauluja on levytetty myös suomeksi. Jukka Virtanen on suomentanut muun muassa kappaleet ”Äidin ihmekauha” (Wonderful Soup Stone), ”Kaupungin rumin mies” (Ugliest Man in Town) ja ”Balladi pojasta nimeltä Vee” (A Boy Named Sue), jonka hän myös itse levytti. Kappaleet ”Roudari Roope ja hengari Hertta” (Roland the Roadie and Gertrude the Groupie) ja ”Sylvian äiti” (Sylvia’s Mother) on tekstittänyt Pertti Reponen. Kappaleen ”Cover of the Rolling Stone” on suomentanut Juice Leskinen nimellä ”Etusivulle Suosikkiin” ja Jussi Raittinen nimellä ”Kanteen Suosikin”.
Lastenkirjoja

Uncle Shelby’s ABZ Book: A Primer for Tender Young Minds, 1961
Uncle Shelby’s Story of Lafcadio, the Lion Who Shot Back, 1963
Who Wants a Cheap Rhinoceros?, 1964
The Giving Tree, 1964, suom. Antelias puu, Pieni Karhu 1999, ISBN 952-5321-03-7
Where the Sidewalk Ends : the poems & drawings of Shel Silverstein, 1974, ISBN 9780060256685
A Light in the Attic, 1981
Falling Up : poems and drawings by Shel Silverstein, 1996, ISBN 9780060248024
Runny Babbit : a billy sook, postuumisti 2005
Runny Babbit Returns, postuumisti 2017
Kirjallisuutta

Rogak, Lisa. A Boy Named Shel: The Life and Times of Shel Silverstein. Thomas Dunne Books, 2007. ISBN 0-312-35359-6