stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saksun
Maantiede

Saksunin kylä sijaitsee Streymoyn saaren luoteisrannikolla Färsaarten pohjoiskolkassa. Kylä sijaitsee lähellä Streymoyn luoteisinta kohtaa. Saksun sijaitsee reilun kymmenen kilometrin päässä Hvalvíkin kylästä luoteeseen. Kylä sijaitsee Dalsájoen rannalla entisen syvän ja kapean merenlahden pohjukassa. Merenlahti toimi hyvänä luonnonsatamana, mutta myrskyn seurauksena lahti täyttyi hiekasta ja nykyisin kylän länsipuolella sijaitsee merenlahden sijasta pyöreä Pollurin-niminen vuorovesilaguuni, jota ympäröivät louhikot ja vesiputoukset. Esimerkiksi Gellingarájoki syöksyy laguuniin muodostaen vesiputouksen. Saksunin kylää ympäröivät korkeat vuoret pohjoisessa, idässä ja etelässä.
Väestö

Oheisessa taulukossa esitetyt Saksunin väkiluvut pohjautuvat Färsaarten tilastokeskuksen (fääriksi Hagstova Føroya) tietoihin.
| Vuosi | Väkiluku yhteensä | Miehiä | Naisia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | 25 | 12 | 13 |
| 1987 | 26 | 12 | 14 |
| 1989 | 27 | 13 | 14 |
| 1991 | 26 | 12 | 14 |
| 1993 | 32 | 15 | 17 |
| 1995 | 34 | 16 | 18 |
| 1997 | 30 | 15 | 15 |
| 1999 | 31 | 14 | 17 |
| 2001 | 30 | 15 | 15 |
| 2003 | 34 | 17 | 17 |
| 2005 | 32 | 17 | 15 |
| 2007 | 25 | 14 | 11 |
| 2009 | 25 | 17 | 8 |
| 2011 | 20 | 13 | 7 |
| 2013 | 19 | 12 | 7 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksun Wikimedia Commonsissa
Näkymä Saksuniin vuorovesilaguunilta talviaikaan.
Matti Salmelainen

Viljo Matti Salmelainen (19. helmikuuta 1932 Kymi – 22. joulukuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Laitahyökkääjänä pelannut Salmelainen edusti urallaan Kotkan Työväen Palloilijoita 1951–1956, Kiffeniä 1957–1958 ja Pallo-Poikia 1960. Hän voitti KTP:ssa Suomen mestaruuden 1951 ja 1952. Kaikkiaan Salmelainen pelasi seitsemän kauden aikana 70 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 29 maalia.
Salmelainen pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1955.
Ammatiltaan Salmelainen oli putkiasentaja.
Salaisuus oven takana

| Salaisuus oven takana> Secret Beyond the Door... |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fritz Lang
Käsikirjoittaja:  Silvia Richards
Tuottaja:  Fritz Lang
Säveltäjä:  Miklós Rózsa
Kuvaaja:  Stanley Cortez
Leikkaaja:  Arthur Hilton
Pukusuunnittelija:  Travis Banton
Pääosat:   Joan Bennett  Michael Redgrave 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:  1. tammikuuta 1949
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salaisuus oven takana (Secret Beyond the Door...) on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1948. Elokuvan käsikirjoitti Silvia Richards, ja sen pääosissa ovat Joan Bennett ja Michael Redgrave. Elokuva kertoo naisesta, joka epäilee, että hänen miehensä suunnittelee hänen tappamistaan.
Tuotanto ja vastaanotto

Elokuvan tuotanto ei sujunut aivan ongelmitta. Lang ja Silvia Richards suunnittelivat käsikirjoitusta koko vuoden 1947. Kuvaukset alkoivat lopulta 10. helmikuuta 1948, ja elokuvan arvioitu budjetti oli kohonnut reilusti ja oli 1,3 miljoonaa dollaria. Kuvaukset päättyivät lopulta 19. huhtikuuta 18 päivää aikataulusta myöhässä.
Salaisuus oven takana sai ensi-iltansa tammikuussa 1949. Elokuva sai kriitikoilta murska-arvostelut, ja se olikin Langin uran huonoimmat arvostelut saanut elokuva. Salaisuus oven takana menestyi myös taloudellisesti huonosti. Se oli elokuvan levittäjän Universal Picturesin huonon vuoden heikoiten tuottanut elokuva.
Rooliluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joan Bennett  | … |  Celia Lamphere   |
|  Michael Redgrave  | … |  Mark Lamphere   |
|  Anne Revere  | … |  Caroline Lamphere   |
|  Barbara O'Neil  | … |  neiti Robey   |
|  Natalie Schafer  | … |  Edith Potter   |
|  Rosalind Ivan  | … |  Adele Cross   |
|  Arthur Loft  | … |  Dellarowe   |
Aune Salmi

Aune Kyllikki Frifeldt (o.s. Salmi; 24. tammikuuta 1927 Ulvila – 22. kesäkuuta 2010) oli suomalainen koripalloilija ja yleisurheilija, joka saavutti 1950-luvulla Suomen mestaruuden koripallossa ja SM-mitaleja kuulantyönnössä. Hän edusti porilaista Isojoenrannan Sisua, Porin Vetoa ja Isojoenrannan Mahtia.
Aune Frifeldt voitti koripallossa Suomen mestaruuden vuonna 1951 Vedon joukkueessa, kolme TUL:n mestaruutta ja kolme piirinmestaruutta.
Frifeldt saavutti kuulantyönnössä SM-kilpailuissa pronssia vuosina 1951 ja 1952 ja TUL:n mestaruuskilpailuissa seitsemästi hopeaa. Vuonna 1952 hän sijoittui kiekonheitossa viidenneksi.
Frifeldtin ennätys kuulantyönnössä on 11,69 m vuodelta 1951 ja kiekonheitossa 35,71 m vuodelta 1952.
Frifeldt on saanut TUL:n kultaisen mestarimerkin. Frifeldtin kotikunta oli Pori.
Veikko Salmenranta

Veikko Salmenranta (9. tammikuuta 1927 Kuhmoinen – 25. kesäkuuta 2000 Asikkala) oli suomalainen mäkihyppääjä, joka menestyi 1950-luvulla.
Salmenranta oli Falunin MM-kilpailuissa 1954 mäkihypyssä ensimmäisen kierroksen jälkeen toisena mutta kaatui toisen hyppynsä ja sijoittui lopputuloksissa 42:nneksi. Seuratasolla hän edusti Lahden Hiihtoseuraa ja voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1951 sekä Puijon kilpailun vuonna 1955. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui toiseksi vuonna 1953, kuten myös Moskovassa vuonna 1954.
Saksan työväenpuolue

Adolf Hitlerin väärennetty DAP:n jäsenkortti (numero 555 korvattu numerolla 7).
Saksan työväenpuolue (saks. Deutsche Arbeiterpartei, lyhenne DAP) oli Saksassa vuosina 1919–1920 toiminut puolue, josta muodostui Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue (NSDAP).
Puolueen perustaminen

Saksan työväenpuolue oli yksi lukuisista pienistä poliittisista liikkeistä, jotka ensimmäisen maailmansodan tappio nostatti esiin. Puolueen perustajat olivat  Anton Drexler ja Karl Harrer. Harrer oli esoteerisen ja oikeistoradikaalin Thule-seuran (Thule-Gesellschaft) jäsen. Seuran pyynnöstä hän perusti yhdessä Drexlerin kanssa Poliittisen opintopiirin (Politischer Arbeiterzirkel), jonka pohjalle perustettiin 5. tammikuuta 1919 Münchenissä Saksan työväenpuolue DAP. Puolueen perustajajäseniin kuuluivat Harrerin ja Drexlerin lisäksi myös Gottfried Feder ja vanhempi äärioikeistolainen ja antisemitistinen runoilija Dietrich Eckart.
Adolf Hitler ja Saksan työväenpuolue

Adolf Hitler toimi vuonna 1919 Saksan armeijan Reichswehrin urkkijana tehtävänään seurata määrättyjen puolueiden ja järjestöjen toimintaa Münchenin seudulla. Syyskuun 12. päivänä hänet määrättiin vakoilemaan Saksan työväenpuolueen kokousta Sterneckerbräu-oluttuvassa. Hitler seurasi vaivihkaa kokousta, jonka puhujana piti olla DAP:n perustajajäseniin kuulunut Dietrich Eckart. Eckartin sairastuttua pääpuhujana toimi kuitenkin insinööri Feder. Puheen jälkeisessä keskustelutilaisuudessa kun eräs professori Baumann ilmaisi kannattavansa Baijerin eroa Saksasta, piti Hitler kiivaan vastapuheenvuoron ja tyrmäsi ajatuksen. Hitlerin puheesta vaikuttunut DAP:n puheenjohtaja Drexler sujautti hänelle kirjoittamansa lehtisen ja ehdotti puolueeseen liittymistä.
Syyskuun lopulla Hitler kirjattiin DAP:n jäseneksi numero 555. Hitler itse kertoi liittyneensä puolueeseen päiväkausien pohdiskelujen jälkeen, mutta on myös mahdollista, että hänen esimiehensä, kapteeni Karl Mayr yksinkertaisesti määräsi hänet soluttautumaan puolueeseen. Häntä ei esimerkiksi erotettu armeijasta, vaikka se oli tuolloin sääntönä Reichswehrin jäsenen liittyessä johonkin puolueeseen. Hitler itse mainitsee kirjassaan Taisteluni jäsennumeronsa olleen seitsemän, vaikka todellisuudessa hän oli vain DAP:n komitean seitsemäs jäsen.
Hitler oli ajatellut perustaa oman puolueen, mutta näki DAP:ssa mahdollisuuden erottautua ja astua puolueen johtoon. Armeijalta saamansa palkan turvin hän pystyi omistautumaan kokopäiväisesti poliittisen propagandan tekoon toisin kuin muut, päivätyössä olleet DAP:n johtohahmot. Oluttuvissa pitämiensä agitaatiopuheiden ansiosta Hitler nousi pian DAP:n pääpuhujaksi ja hänen kansansuosionsa kasvoi nopeasti.
Puolueen puheenjohtajat

Harrer valittiin Saksan työväenpuolueen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Hänen alkuperäisenä suunnitelmanaan oli muodostaa puolueesta Thule-seuran tapainen salaseura. Hitler ei kuitenkaan hyväksynyt Harrerin suunnitelmaa. Hitler halusi luoda puolueesta massojen kansanliikkeen. Vuoden 1919 loppua kohden Harrerin ja Hitlerin välinen kilpailu sai yhä selvempiä muotoja. Harrer syytti Hitleriä suuruudenhulluksi, mutta joutui jättämään virkansa Hitlerin painostuksesta. Hän erosi puolueesta 5. tammikuuta 1920. Puolueen toiseksi puheenjohtajaksi tuli Drexler, jota myöhemmin seurasi Hitler itse.
Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue perustetaan

Ensimmäisen suuren joukkokokouksensa DAP järjesti Münchenin Hofbräuhaus-olutravintolassa 24. helmikuuta 1920, jolloin puolueen nimi muutettiin Saksan kansallissosialistiseksi työväenpuolueeksi.
Salaliitto

Lehtimiehiä Mainilan laukausten jälkeen vuonna 1939.
Salaliitto eli salahanke on kahden tai useamman henkilön salainen sopimus jonkin rikollisen tavoitteen saavuttamiseksi. Tyypillisiä salaliittoja ovat poliittiset rikokset.
Kuuluisia salaliittoja

Historia on täynnä sekä onnistuneita että epäonnistuneita salaliittoja.
Roomalaisten Caligulan ja Julius Caesarin murhat.
Pazzi-salaliitto oli 26. huhtikuuta 1478 tapahtunut epäonnistunut salaliitto, jonka tarkoituksena oli syöstä Medicien mahtisuku vallasta Firenzessä.
Monissa Brittiläisen kansainyhteisön maissa juhlitaan niin sanotun ruutisalaliiton epäonnistumista 5. marraskuuta polttamalla kokkoja ja ampumalla ilotulitteita. Juhla tunnetaan nimellä kokkoyö tai Guy Fawkesin yö salaliittoon osallistuneen Guy Fawkesin mukaan. Hankkeen tarkoitus oli murhata Englannin kuningas Jaakko I.
Suomessa tunnetaan asekätkentäjuttu, joka oli jatkosodan jälkeen suoritettu salainen aseiden hajavarastointioperaatio, jolla pyrittiin mahdollistamaan sissisodankäynti, jos Neuvostoliitto miehittäisi maan. Operaatio tehtiin Päämajan johdolla.
Operaatio Valkyyria, Adolf Hitlerin epäonnistunut murhayritys heinäkuussa 1944.
Watergate-skandaali.
Projekti MK-Ultra.
Iran-Contra-skandaali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salaliitto Wikimedia Commonsissa
Matti Salmi

Matti Salmi (s. 3. huhtikuuta 1944 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1961–1973 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Salmi edusti SM-sarjaurallaan Porin Karhuja ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 186 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 36 + 32 = 68 ja jäähymääränsä 88 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1965 ja 1971.
Saladon taistelu

Saladon taistelu oli yhteenotto Reconquistan aikana 30. lokakuuta 1340 Kastilian kuningas Alfonso XI:n ja Portugalin kuningas Afonso IV:n johtamien kristittyjen, sekä marinidien Marokon sulttaani Abu al-Hasanin ja Granada sulttaani Yusuf I:n johtamien muslimien välillä lähellä nykyistä Tarifan kaupunkia Espanjan Andalusiassa. Salado oli Tarifan lähellä virrannut joki. Taistelu päättyi kristittyjen voittoon ja se päätti myös muslimien Afrikasta käsin Espanjaan tekemät suuremmat sotaretket.
Tausta

Ennen Saladon taistelua muslimeja vastaan Kastilian kuningas Alfonso XI oli joutunut vuosien ajan taistelemaan omia vasallejaan vastaan. Tuekseen hän tarvitsi Portugalin ja Aragonian kuningaskunnat, mutta vasta suuren muslimihyökkäyksen uhka sai Portugalin Afonso IV:n liittoutumaan Alfonso XI:n kanssa 1. heinäkuuta 1340. Marokkoa hallinneet marinidit olivat alkaneet suunnitella hyökkäystä 1330-luvun loppupuolella. Vuonna 1339 yksi sulttaani Abu al-Hasan Ali ibn Othmanin pojista nimeltä Abu Malik sai surmansa tämän johtaessa sotaretkiä Andalusiaan Gibraltarilta ja Algecirasilta käsin. Suurta hyökkäystä Andalusiaan oli suunniteltu jo aiemmin ja sulttaanin pojan kuolema toi mukaan myös kostonhalun.
Aikalaiskronikoitsijat kertovat 70 000:n ratsumiehen ja 400 000:n jalkaväen sotilaan alkaneen kokoontua Ceutaan hyökkäystä varten vuonna 1340. Muslimiarmeijan oikeampi koko lienee ollut noin 60 000 miestä. Muslimit alkoivat ylittää Gibraltarinsalmea heinäkuussa 1340 ja Abu al-Hasan itse rantautui Algecirasiin 4. elokuuta ja myöhemmin hänen joukkoihinsa liittyi Granadan sulttaani Yusuf I:n johtamat 7 000 ratsumiestä. Kristityt hallitsijat pystyivät kokoamaan muslimiarmeijaa vastaan noin 22 000 miestä. Paavi Benedictus XII oli julistanut Alfonson tueksi ristiretken, mutta tästä huolimatta ongelmana oli etenkin varojen vähäisyys ja Alfonso joutui esimerkiksi pantittamaan kuninkaalliset jalokivensä.
23. syyskuuta muslimiarmeija alkoi piirittää kristittyjen käsissä ollutta pientä Tarifan satamakaupunkia Gibraltarinsalmella ja heidän tarkoituksenaan oli näin haastaa kristityt taisteluun. Alfonson joukot saapuivat läheiselle La Peña del Ciervon kukkulalle noin 8 kilometrin päähän Tarifasta 29. lokakuuta. Alfonson mukana oli 8 000 ritaria ja 12 000 jalkaväen sotilasta, sekä Portugalin kuninkaan johtamat 1 000 ritaria. Tarifaa puolusti noin 1 000 miestä ja Alfonso päätti vahvistaa kaupungin varuskuntaa lähettämällä heidän tuekseen 1 000 ritaria ja 4 000 jalkaväen sotilasta omasta armeijastaan. Alfonson kaupunkiin lähettämät vahvistukset osoittautuivat sittemmin ratkaiseviksi itse taistelun lopputuloksen kannalta.
Taistelu

Muslimeja johtanut Abu al-Hasan veti piirittävät joukkonsa läheiselle kukkulalle. Yusufin granadalaiset muodostivat muslimien oikean siiven, Abu al-Hasanin poika Abu ’Umar johti vasenta siipeä ja Abu al-Hasan itse keskustaa. Portugalin kuningas Afonso komensi kristittyjen vasenta siipeä ja Kastilian Alfonso muita joukkoja. Vasemmalla siivellä oli portugalilaisten ritarien lisäksi noin 3 000 kastilialaista. Armeijat kohtasivat toisensa aamulla 30. lokakuuta molempien osapuolten suoritettua uskonnollisia menoja. Kristityt olivat tuoneet mukanaan Pyhän Ristin ja Abu al-Hasanilla sanottiin olleen mukanaan pala profeetta Muhammedin asua. Taistelun tarkaa tapahtumien kulkua ei tunneta. Kristittyjen oikea siipi ylitti Tarifan lähellä kulkeneen Saladojoen sillan, mutta muslimien onnistui ajamaan nämä takaisin. Kristittyjen suurempi osa hyökkäsi Abu ’Umarin johtamia joukkoja vastaan pakottaen nämä vetäytymään ylämäkeen kohti muslimiarmeijan leiriä. Jossain vaiheessa taistelua Tarifan varuskunta ja Alfonson aikaisemmin sen tueksi lähettämät vahvistukset eli yhteensä 6 000 miestä hyökkäsivät ulos kaupungista muslimien selustaan, mikä johti sekasortoon muslimien keskuudessa. Kristityt hyökkäsivät ryöstösaaliin toivossa joukoittain muslimien leiriin, jolloin Alfonso jäi hetkellisesti vain pienen joukon puolustamaksi. Abu al-Hasan huomasi tilanteen ja kokosi joukkonsa hyökkäykseen kuningasta vastaan. Tarifan varuskunta hyökkäsi kuitenkin hänen sivustaansa ja leiriä ryöstelleet kristityt hyökkäsivät nyt alamäkeen piirittäen Abu al-Hasanin joukon. Abu al-Hasan hylkäsi taistelukentän ja pakeni kristittyjen viedessä voiton taistelussa.
Seuraukset

Kristityt jahtasivat muslimeja kahdeksan kilometrin verran surmaten näistä monet, vaikka tarkkoja tappioita ei tunnetakkaan. Muslimien leirin kukistuessa leirissä olleet naiset ja lapset tapettiin. Heidän mukanaan sai surmansa Abu al-Hasanin vaimo Fatima. Abu al-Hasanin oli onnistunut paeta ja Ceutaan palatessaan hän väitti ottaneensa voiton kristityistä. Myös Granadan hallitsija Yusufin oli onnistunut paeta tuhoa. Muslimien hallitsema Granada säilyi vielä 50 vuoden ajan, mutta muslimit eivät enää Saladon taistelun jälkeen järjestäneet suurta sotaretkeä Afrikasta käsin. Taloudellisista vaikeuksista kärsineen Alfonson tilannetta helpotti muslimeilta saatu suuri ryöstösaalis.
Kastilian kuningas Alfonso XI Teban taistelua vuonna 1330 esittävässä teoksessa.
Portugalin kuningas Alfonso IV:n rakennuttama Padrão do Salado.
Saksanturilas

| Saksanturilas |
| --- | --- |
 Lajin naaras
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Melolonthinae
Tribus::  Melolonthini
Suku::  Melolontha
Laji::  melolontha
Kaksiosainen nimi
 Melolontha melolontha  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Saksanturilas Wikispeciesissä   Saksanturilas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saksanturilas (Melolontha melolontha) on lehtisarvisiin (Scarabaeidae) kuuluva kovakuoriaislaji.
Tuntomerkit

Naarailla on koiraisiin verrattuna lyhyemmät liuskat tuntosarvissa.
Levinneisyys

Saksanturilaat elävät lehtimetsissä. Lajia ei tavata luonnonvaraisena Suomessa. Kuitenkin joitakin saksanturilasyksilöitä on kulkeutunut Suomeen tuontitavaroiden mukana. 1900-luvun alussa laji oli Ruotsissa hyvin yleinen ja niitä tapettiin silloin paljon, koska siitä sai vastineeksi rahaa.
Elintavat

Turilaat syövät lehtiä. Toukat syövät monien eri kasvien juuria, ja niitä pidetään viljelykasvien tuholaisina. Toukat elävät yleensä maassa neljä vuotta ennen koteloitumistaan.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Saksanturilas (Melolontha melolontha)
UniProt: Taxonomy - Melolontha melolontha (Cockchafer) (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Melolontha melolontha, common European cockchafer (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Melolontha melolontha (white grub cockchafer) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Melolontha melolontha, the European forest cockchafer (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q28175  Wikispecies: Melolontha melolontha  ARKive: melolontha-melolontha  BioLib: 8100  BOLD: 25382  CoL: 3ZMMR  EoL: 2924496  EPPO: MELOME  EUNIS: 275032  Fauna Europaea: 257676  Fauna Europaea (new): b2605f94-fa4c-425b-8c7b-90e53926ebab  GBIF: 4990995  iNaturalist: 48197  IRMNG: 11673098  NBN: NBNSYS0000011538  NCBI: 7061  Observation.org: 1463  Open Tree of Life: 1093496  Paleobiology Database: 319806  Laji.fi: MX.191868
Näytelmä

Honoré Daumier, Melodraama, 1856–1860.
Näytelmä on kirjallisen teoksen muoto, joka koostuu yleensä henkilöiden vuoropuhelusta, ja se on pääasiallisesti tarkoitettu esitettäväksi, ei niinkään luettavaksi. Sanaa näytelmä käytetään sekä tekstistä että sen esittämisestä teatterissa, mutta jos näiden eroa täytyy erityisesti korostaa, jälkimmäistä sanotaan teatteriesitykseksi.
Osat

Näytelmä jaetaan näytöksiin, joita on yleensä yhdestä viiteen. Näytöksen vaihtuessa voidaan siirtyä ajasta tai paikasta toiseen, mikä voidaan osoittaa esimerkiksi lavastusta muuttamalla. Näytöstä pienempi osa on kohtaus, joka esittää jonkin yksittäisen tapahtuman.
Tekijät

Näytelmän esittävät näyttelijät. Jotta esittävän seurueen tulkinta olisi yhdenmukainen, näytelmän harjoittelua ja esittämistä ohjaa yleensä ohjaaja, jonka näkemys muovaa sitä, millainen tulkinta näytelmätekstistä esitetään. Lavastaja ja pukujen, valaistuksen, kampausten ja musiikin suunnittelijat ja toteuttajat vaikuttavat myös paljon siihen, miten katsoja kokee näytelmän.
Lajit

Näytelmän tyylilajeja ovat
tragedia eli murhenäytelmä
komedia eli huvinäytelmä
farssi eli ilottelu.
Kuunnelma on erityinen näytelmän laji, jota esitetään radiossa ja jossa näyttämötapahtumilla ja elehtimisellä ei ole merkitystä.
Näytelmä voidaan esittää myös luettuna yleisön edessä, ja tällöin puhutaan lukudraamasta.
Tunnettuja näytelmiä > Antiikin Kreikka

Agamemnon, Aiskhylos, 458 eaa.
Antigone, Sofokles, n.442 eaa.
Medeia, Euripides, 431 eaa.
Kuningas Oidipus, Sofokles, 425 eaa.
Pilvet, Aristofanes, 423 eaa.
Ifigeneia Auliissa, Euripides, 406 eaa.
Sammakot, Aristofanes, 405 eaa.
Tunnettuja näytelmiä > 1500-luku

Kuinka äkäpussi kesytetään, William Shakespeare, n. 1595.
Romeo ja Julia, William Shakespeare, 1597.
Julius Caesar, William Shakespeare, 1599.
Miten haluatte, William Shakespeare, 1599.
Tunnettuja näytelmiä > 1600-luku

Hamlet, William Shakespeare, 1604.
Myrsky, William Shakespeare, 1611.
Le Cid, Pierre Corneille, 1637.
Tartuffe, Molière, 1664.
Ihmisvihaaja, Molière, 1666.
Saituri, Molière, 1668.
Faidra, Jean Racine, 1677.
Tunnettuja näytelmiä > 1700-luku

Jeppe Niilonpoika, Ludvig Holberg, 1722.
Kahden herran palvelija, Carlo Goldoni, 1745.
Minna von Barnhelm, Gotthold Ephraim Lessing, 1763.
Emilia Galotti, Gotthold Ephraim Lessing, 1763.
Rosvot, Friedrich Schiller, 1781.
Figaron häät, Pierre Beaumarchais, 1778 (esit. 1784).
Don Carlos, Friedrich Schiller, 1787.
Wallenstein,  Friedrich Schiller, 1799.
Tunnettuja näytelmiä > 1800-luku

Woyzeck, Georg Büchner, 1836.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lisää luettavaa aiheesta Luettelo näytelmäkirjoista on Wikiaineistossa
Sitaatteja aiheesta Näytelmä Wikisitaateissa
Delfoin teatteri.
George Saling

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | 110 m aidat |  |
George J. Saling (27. heinäkuuta 1909 – 15. huhtikuuta 1933) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja 110 metrin aitajuoksussa Los Angelesissa 1932.
Saling syntyi Memphisissä Missourissa, mutta perhe muutti Corydoniin Iowaan, kun hän oli vielä sylilapsi. Saling oli Corydonin lukion koripallojoukkueen kapteeni ja valmistui lukiosta 1927. Iowan yliopistossa hänestä tuli viimeisenä opiskeluvuonnaan maailmanluokan aitajuoksija. Voittaessaan kansallisen yliopistomestaruuden hän sivusi Percy Beardin maailmanennätystä tuloksella 14,4. Kansallisissa mestaruuskisoissa voiton vei Jack Keller, ja Saling hävisi runsaalla metrillä. Saling voitti kuitenkin 200 metrin aidat.
Los Angelesin olympialaisissa Saling sai kultaa voitettuaan hopeamitalisti Beardin ensin välierissä 0,2 sekunnilla ja sitten finaalissa 0,1 sekunnilla johdossa olleen Beardin törmättyä kuudenteen aitaan. Voittoaika oli 14,6.
Saling kuoli 23-vuotiaana liikenneonnettomuudessa Missourissa puoli vuotta kisojen jälkeen.
Parhaat tulokset

110 m aidat 14,1 (Chicagossa 1932, mutta tulosta ei jostain syystä hyväksytty ennätykseksi)
220 jaardin aidat 22,8
400 m aidat 52,1
Salkovaara

Salkovaara (ven. Шалговаара, Šalgovaara) on taajama, kylä sekä entinen kylähallinto Karjalan tasavallan Karhumäen piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin luoteisosassa Seesjärven länsipuolella. Nykyään Salkovaara kuuluu Paateneen maalaiskuntaan.
Historia

Ennen 1920-lukua Salkovaaran alue kuului historialliseen Paatenen kuntaan. Kunta lakkautettiin 1920-luvulla ja suunnilleen sen alueesta muodostettiin Seesjärven piiri. Jatkosodan aikana alue oli Suomen miehittämä vuosina 1941–1944. Sodan jälkeen alue tuli kuulumaan Karhumäen piiriin.
Salkovaaran kylähallintoon kuului keskuskylän lisäksi Särkijärvi, Laasari ja Voijärvi. Salkovaaran kylähallintoalueen eteläpuolella sijaitsi Paatenen kylähallintoalue, länsipuolella on Mujejärven piiri ja koillispuolella Segežan piiri.
Saksi (alue)

Antiikin aika
Germaanit
Kansainvaellusaika
Saksi
Frankkien valtakunta
Keskiaika
Itä-Frankia
Saksan kuningaskunta
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Ostsiedlung
Kleinstaaterei
Kansakunnan muodostuminen
Reinin liitto
Saksan liitto
Hullu vuosi 1848
Pohjois-Saksan liitto
Saksan yhdistyminen
Saksan valtakunta
Saksan keisarikunta
Ensimmäinen maailmansota
Weimarin tasavalta
Natsi-Saksa
Toinen maailmansota
Saksa vuoden 1945 jälkeen
Miehitys +  Ostgebiete
Saksalaisten karkotus
Länsi-Saksa +  Itä-Saksa
Saksan jälleenyhdistyminen
Saksa nykyään
Saksa
Aiheittain
Saksan sotahistoria
Saksan aluemuutokset
näytä
keskustele
Saksi (saks. Sachsen) on historiallinen alue nykyisen Saksan alueella. Suomenkielinen maannimi Saksa tulee Saksin ja saksien heimon nimestä, sillä alkujaan juuri Saksin rannikon kautta pidettiin yhteyttä Skandinaviaan päin.
Nykyisin Saksaan kuuluu Saksin osavaltio, mutta se sijaitsee pääosin eri alueella kuin historiallinen Saksi. Saksassa on myös Saksi-Anhaltin ja Ala-Saksin osavaltiot.