stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sisä-Mongolia
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto Sisä-Mongolian autonominen alue. Arkistoitu 23.7.2013. Viitattu 12.3.2013. (kiinaksi)
| n k  Kiinan alueellinen hallinto |
| --- | --- |
Maakunnat:  Anhui  Fujian  Gansu  Guangdong  Guizhou  Hainan  Hebei  Heilongjiang  Henan  Hubei  Hunan  Jiangsu  Jiangxi  Jilin  Liaoning  Qinghai  Shaanxi  Shandong  Shanxi  Sichuan  Yunnan  Zhejiang 
Itsehallinnolliset alueet:  Guangxi  Ningxia  Sisä-Mongolia  Tiibet  Xinjiang 
Itsehallinnolliset kunnat:  Chongqing  Peking  Shanghai  Tianjin 
Erityishallintoalueet:  Hongkong  Macao 
Ruohotasankoa Sisä-Mongoliassa.
Tšingis-kaanin mausoleumi.
Demchugdongrub.
Ulanfu valokuvassa vuodelta 1955.
Kaksi daguuripainijaa Sisä-Mongoliassa.
Sisä-Mongolian hallinnolliset alueet
Ahmad al-Šaraa

| Ahmad al-Šaraa |
| --- | --- |

Syyrian presidentti
 29. tammikuuta 2025 –  
Pääministeri:  Muhammad al-Bašir
Edeltäjä:  Bashar al-Assad
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ahmad Hussein al-Šaraa
Syntynyt: 29. lokakuuta 1982 (ikä 42) Riad, Saudi-Arabia
Vanhemmat:  Hussein al-Šaraa
Tiedot
Puolue:  Hayat Tahrir al-Šam
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Lempinimi:  Abu Muhammad al-Jawlani
Ahmad Husayn al-Šaraa, arab. أحمد حسين الشرع‎, ’Aḥmad Ḥusayn aš-Šar‘) ; s. 29. lokakuuta 1982 Riad, Saudi-Arabia, käyttämältä salanimeltään Abu Muhammad al-Jawlani (arab. أبو محمد الجولاني‎, ’Abū Muḥammad al-Jawlānī on syyrialainen islamistisen Hayat Tahrir al-Šam- eli HTS-järjestön johtaja. Hän on toiminut Syyrian presidenttinä vuodesta 2025.
HTS on osallistunut Syyrian sisällissotaan Bašar al-Assadin hallintoa vastaan. Alkujaan al-Šaraa oli liittynyt Irakin al-Qaidaan vuonna 2003 ja hän perusti al-Qaidaan kuuluneen Jabhat al-Nusra-järjestön Syyriassa vuonna 2011. Hän oli Abu Bakr al-Baghdadiin tuttava, mutta ajautui välirikkoon Baghdadin erottua al-Qaidasta ja yritettyä liittää al-Šaraan järjestön Isis-järjestöön. Šaraa jatkoi al-Qaidan haaran johdossa, kunnes hän erkani siitä järjestönsä kanssa vuonna 2016. Al-Nusran tilalle muodostui vuonna 2017 Hayat Tahrir al-Šam.
HTS on ajanut Syyriassa islamilaiseen lakiin perustuvaa valtiota, joskin al-Šaraa on joskus julkituloissaan pehmentänyt kantojaan. Hänet on silti määritelty terroristiksi esimerkiksi Yhdistyneissä kansakunnissa ja Yhdysvalloissa. HTS on määritelty useissa maissa terroristijärjestöksi.
Elämäkerta > Nuoruus

Abu Muhammad al-Jawlanin taustasta ja nuoruudesta on useita eri kertomuksia. PBS:lle antamassaan haastattelussa vuonna 2021 al-Jawlani sanoi syntyneensä syyrialaisen isänsä perheeseen Saudi-Arabian pääkaupunki Riadissa vuonna 1982. Al Jazeeran mukaan hänen oikea nimensä on Ahmad Husayn al-Šaraa. PBS:n haastattelussa al-Jawlani kertoi perheensä olleen alkujaan lähtöisin Golanin kukkuloiden (arab. مرتفعات الجولان‎, Murtafa‘āt al-Jawlān) alueelta, jotka Israel miehitti kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. Perheen isä muutti ja päätyi lopulta Saudi-Arabiaan työskennellen öljyteollisuuden parissa. Vuonna 1989 perhe muutti takaisin Syyriaan ja asui lähellä Damaskosta. Perheen elämästä Damaskoksessa tiedetään vain vähän.
Elämäkerta > Al-Qaida ja al-Nusra

Vuonna 2003 al-Jawlani matkusti Irakiin, jonka Yhdysvallat oli juuri miehittänyt. Irakissa hän liittyi Irakin al-Qaidan riveihin ja taisteli amerikkalaisia vastaan. Vuonna 2006 hän päätyi yhdysvaltalaisjoukkojen pidättämäksi ja hän oli vankilassa viisi vuotta. Hänellä oli edelleen siteitä al-Qaidaan ja Irakissa tuolloin järjestön parissa vaikuttaneeseen Abu Bakr al-Baghdadiin, myöhempään Isis-järjestön johtajaan. Hän sai tehtäväkseen perustaa Irakin al-Qaidan haara kotimaahansa Syyriaan. Tämä haara eli Jabhat al-Nusra perustettiin Syyrian sisällissodan puhjettua vuonna 2011. Jihadistijärjestö sai mainetta yhtenä tehokkaammista kapinallisjärjestöistä Syyrian presidentti Bašar al-Assadin hallinnon vastaisessa sodassa. Huhtikuussa 2013 Irakin al-Qaidan tai Irakin islamilaisen valtion johtaja al-Baghdadi ilmoitti eroavansa al-Qaidasta ja perustavansa uuden järjestön Isis. Jawlanin al-Nusrasta oli tarkoitus tulla osa tätä uutta järjestöä. Jawlani ei suostunut tähän vaan vannoi edelleen  uskollisuutta al-Qaidalle.
Elämäkerta > HTS

Alkujaan al-Jawlani kannatti ulostuloissaan islamilaiseen lakiin perustuvaa valtiota, jossa esimerkiksi uskonnollisia vähemmistöjä ei suvaittaisi. Vuosien aikana hän alkoi kuitenkin lieventää retoriikkaansa mahdollisesti painottaakseen järjestön kansallisia pyrkimyksiä maailmanlaajuisen jihadin sijaan. Vuonna 2016 al-Jawlani ilmoitti oman järjestönsä eroavan al-Qaidasta ja perustavansa uuden järjestön nimeltä Jabhat Fatah al-Šam. Tuolloin hänen mukaansa syy eroon oli, että ulkovallat käyttivät siteitä al-Qaidaan syynä tehdä ilmaiskuja Syyriaan. Al-Qaida ilmoitti tuolloin myös hyväksyvänsä liikkeen eron. Noin vuotta myöhemmin järjestöön liittyi muita ryhmittymiä ja se alkoi käyttää nimeä Hayat Tahrir al-Šam eli HTS. Sen keskus oli Idlibin maakunta ja siihen liittyi tuhansia uusia jäseniä etenkin Aleppon kukistumisen jälkeen kaupungista paenneiden taistelijoiden joukosta. Taistelut Idlibissä laantuivat, kun Turkki ja Venäjä välittivät tulitauon vuonna 2020. Tulitauko kesti joitakin yhteenottoja lukuunottamatta useamman vuoden.
Marraskuun loppupuolella 2024 HTS ja muut kapinalliset aloittivat suurhyökkäyksen Syyrian hallinnon joukkoja vastaan. Hallinnon puolustus romahti nopeasti ja alle kahdessa viikossa kapinalliset olivat vallanneet Aleppon, Haman, ja Homsin merkittävät kaupungit. Näiden valtausten jälkeen al-Jawlani esiintyi julkisuudessa ilmeisen hillitysti vakuuttaen kapinallisten esimerkiksi takaavan vähemmistöjen turvallisuuden. Joidenkin analyysien mukaan al-Jawlani pyrkii näin esittämään HTS:n vakuuttavana vaihtoehtona Syyrian hallinnolle myös ulkomailla. Syyrian pääkaupunki Damaskos vallattiin 8. joulukuuta al-Assadin hallinnon romahtaessa. Jawlani matkusti pääkaupunkiin ja piti puheen Umaijadi-moskeijassa.
Elämäkerta > Presidenttinä

Šaraa nimitettiin eri sisällissodan voittaneiden ryhmittymien kokouksessa Damaskoksessa 29. tammikuuta 2025 Syyrian siirtymäkauden presidentiksi. Maaliskuussa hän allekirjoitti perustuslakijulistuksen, jonka on tarkoitus olla voimassa viisivuotisen siirtymäkauden ajan.
Terrorismi

Yhdistyneet kansakunnat lisäsi al-Jawlanin terroristiluetteloonsa vuonna 2013. Hänet lisättiin terroristiluetteloon myös Yhdysvalloissa samana vuonna. YK, Yhdysvallat, Euroopan unioni, ja Turkki ovat määritelleet HTS:n terroristijärjestöksi.
Ristorante Pizzeria Dennis

| Ristorante Pizzeria Dennis |
| --- | --- |

Toimiala:  ravintolapalvelut
Tuotteet:  pizza
Kotisivu:  dennis.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ristorante Pizzeria Dennis on Turussa toimiva ravintola, joka on erikoistunut italialaiseen ruokaan ja pizzoihin. Linnankadulla sijaitseva ravintola on perustettu vuonna 1975.
Historia

Dennis Rafkin avasi ketjun ensimmäisen ravintolan vapunpäivänä 1975 Turun Linnankadulle. Ketjun toinen ravintola sijaitsi Helsingin Bulevardilla. Vuonna 2008 Rafkin myi enemmistön pizzeriaketjustaan sijoitusyhtiölle ja muutamaa vuotta myöhemmin myös hänen poikansa Kim Rafkin luopui omasta osuudestaan. Ketjuun kuului myös leipomo, joka valmisti tuotteita vähittäiskauppaan. Leipomopuolella myytiin pääasiassa tuoreita pizzoja sekä tuotteita ravintola- ja hotelliteollisuudelle. Ketju myi tuotteita koko maassa lähinnä S-ryhmän ja K-ryhmän kautta.lähde? Björkstén-perheen omistuksessa olleen Dennis-ryhmän liikevaihto oli vuonna 2018 noin 11 miljoonaa euroa, ja se työllisti noin 120 henkilöä. Vuoteen 2020 mennessä yrityksen työntekijöiden määrä oli vähentynyt noin 20 henkilöön. Yhtiön tulos oli tappiollinen vuonna 2021. Marraskuussa 2022 ketju hakeutui konkurssiin Ukrainan sodan ja koronaviruspandemian aiheuttaman taloudellisen ahdingon vuoksi. Linnankadun ravintola suljettiin konkurssin myötä marraskuussa 2022, jonka jälkeen paikalla toimi Noho Partnersin omistama ravintola.lähde? Joulukuun lopussa 2022 perustajasuvun Rafkinien Dennis-yhtiöt Oy osti konkurssipesältä takaisin Pizzeria Dennisin tuotemerkin ja Kim Rafkin avasi Pizzeria Denniksen jälleen Linnankadulla vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Denniksen verkkosivusto
Djurgårdens IF Hockey

| Djurgårdens IF Hockey |
| --- | --- |

Lempinimet:  Djurgår'n, Järnkaminerna, Stockholms stolthet
Perustettu:  1891 1922 jääkiekkojaosto
Kaupunki:   Tukholma
Kotiareena:  Hovet
– kapasiteetti:  8 094
Sarjataso:  HockeyAllsvenskan
Värit:                     
Toimitusjohtaja:   Niklas Wikegård
Päävalmentaja:   Robert Kimby
Kapteeni:   Marcus Krüger
Mitalit
Kultaa:  16 (1926, 1950, 1954, 1955, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963, 1983, 1989, 1990, 1991, 2000, 2001)
Hopeaa:  10 (1923, 1924, 1927, 1979, 1984, 1985, 1992, 1998, 2010, 2019)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Djurgårdens IF Hockey tai lyhyemmin DIF on tukholmalaisen Djurgårdens IF:n jääkiekkojaosto. Seura on perustettu vuonna 1891 ja jääkiekkojaosto vuonna 1922. Edustusjoukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan:issa.
Djurgården on Ruotsin menestynein jääkiekkoseura. Se on voittanut 16 mestaruutta ja kymmenen hopeaa.
1950–1960-lukujen vaihteessa Djurgården hallitsi Ruotsin pääsarjaa ylivoimaisesti. Kymmenessä vuodessa se voitti kahdeksan mestaruutta ja sijoittui kahdesti toiseksi. Oli kausia, jolloin joukkue ei hävinnyt yhtään ottelua.
2000-luvulla seuran menestys on ollut heikompaa: viimeisin mestaruus on vuodelta 2001, ja vuonna 2012 joukkue jopa putosi alemmalle sarjaportaalle Allsvenskaniin. Paluu SHL:ään onnistui vuonna 2014. Joukkue kuitenkin putosi uudelleen vuonna 2022.
Djurgården on pelannut 72 kautta Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla. Kotikenttänä toimii Hovet, mutta joukkue pelaa joitakin pelejä myös Globenissa.
Saavutukset

Ruotsin mestari 16 kertaa: 1926, 1950, 1954, 1955, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1963, 1983, 1989, 1990, 1991, 2000, 2001
Ruotsin hopeaa 10 kertaa: 1923, 1924, 1927, 1979, 1984, 1985, 1992, 1998, 2010, 2019
Euroopan Cupin mestari 2 kertaa: 1991, 1992
Euroopan Cupin hopeaa 1990
Nordic Trophyn mestari 2009
Nordic Trophyn pronssia 2006
Jäädytetyt numerot

2 Roland Stoltz
2 Charls Berglund
5 Sven Tumba Johansson
11 Jens Öhling
12 Lasse Björn
16 Nichlas Falk
22 Håkan Södergren
25 Mikael Johansson
27 Thomas Eriksson
Kapteenit Elitserienissä/SHL:ssä

Leif Svensson 1975–1976
Stig Larsson 1977–1979
Mats Waltin 1979–1982
Håkan Eriksson 1982–1984
Håkan Södergren 1984–1986
Karl-Erik Lilja 1986–1988
Thomas Eriksson 1988–1993
Charles Berglund 1993–1995
Jens Öhling 1995–1996
Patric Kjellberg 1996–1998
Nichlas Falk 1998–1999
Charles Berglund 1999–2001
Nichlas Falk 2001–2003
Mikael Johansson 2003–2005
Kristofer Ottosson 2005–2006
Jimmie Ölvestad 2006–2009
Marcus Ragnarsson 2009–2010
Nichlas Falk 2010–2011
Marcus Nilson 2011–2012
Timmy Pettersson 2012–2014
Joakim Eriksson 2014–2015
Henrik Eriksson 2015–2016
Calle Ridderwall 2016–2018
Andreas Engqvist 2018–2019
Jacob Josefson 2019–
Valmentajat Elitserienissä/SHL:ssä

Hasse Mild 1975–1978
Eilert Määttä 1978–1979
Bert-Ola Nordlander 1979–1981
Leif Boork 1981–1984
Gunnar Svensson 1984–1986
Lars-Fredrik Nyström 1986
Leif Boork 1986–1987
Ingvar Carlsson 1987–1988
Tommy Boustedt 1988–1990
Lasse Falk 1990–1994
Tommy Boustedt 1994–1996
Stephan Lundh 1996–1997
Niklas Wikegård 1997–1998
Mats Waltin 1998–2001
Kent Johansson 2001–2002
Niklas Wikegård 2002–2005
Hans Särkijärvi 2005–2008
Mikael Johansson 2008–2009
Hardy Nilsson 2009–2012
Tony Zabel 2012
Charles Berglund 2012
Tony Zabel 2012–2014
Hans Särkijärvi 2014–2016
Robert Ohlsson 2016–
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 30 |  | Hugo Hävelid | L | 2027 | Täby, Ruotsi |  |
| 31 |  | Viktor Andrén | L | 2025 | Mariestad, Ruotsi |  |
| 35 |  | Teodor Munther | L | Juniori | Bromma, Ruotsi |  |
|   |  | Marcus Gidlöf | L | Laina | Falun, Ruotsi |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 3 |  | August Berg | R | 2027 | Tukholma, Ruotsi |  |
| 4 |  | Edvin Hammarlund | L | 2026 | Tukholma, Ruotsi |  |
| 6 |  | Mattias Hävelid | R | Laina | Täby, Ruotsi |  |
| 10 |  | Jakob Ragnarsson | L | 2026 | Mountain View, Kalifornia, Yhdysvallat |  |
| 20 |  | Jonny Tychonick | L | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |  |
| 43 |  | Max Krogdahl | R | 2026 | Asker, Norja |  |
| 45 |  | Hugo Blixt | L | 2025 | Västerås, Ruotsi |  |
| 65 |  | Adrian Carnebo | L | 2025 | Huddinge, Ruotsi |  |
| 82 |  | Colby Sissons | L | 2025 | Edmonton, Alberta, Kanada |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 14 |  | Anton Frondell | L | KH | 2026 | Trångsund, Ruotsi |
| 15 |  | Filip Eriksson | L | KH | Laina | Ljungby, Ruotsi |
| 24 |  | Ludvig Rensfeldt (A) | L | KH | 2025 | Gävle, Ruotsi |
| 26 |  | Fredric Weigel | L | KH | 2025 | Tukholma, Ruotsi |
| 29 |  | Wilson Björck | L | VLH / KH | Juniori | Tukholma, Ruotsi |
| 32 |  | Marcus Krüger (C) | L | KH | 2026 | Tukholma, Ruotsi |
| 34 |  | Daniel Brodin | R | OLH | 2027 | Tukholma, Ruotsi |
| 38 |  | Victor Eklund | R | VLH | 2026 | Tukholma, Ruotsi |
| 40 |  | Arvid Costmar | R | KH | 2025 | Tukholma, Ruotsi |
| 41 |  | Patrick Thoresen | L | H | 2025 | Oslo, Norja |
| 46 |  | Albin Grewe | L | LH | 2025 | Märsta, Ruotsi |
| 48 |  | Dick Axelsson | L | VLH | 2025 | Tukholma, Ruotsi |
| 53 |  | David Blomgren | L | LH | 2027 | Tukholma, Ruotsi |
| 62 |  | Hampus Larsson | R | KH | 2026 |  |
| 67 |  | Melvin Wersäll | L | OLH | 2025 | Tukholma, Ruotsi |
| 86 |  | Linus Klasen | L | VLH | 2025 | Tukholma, Ruotsi |
| 91 |  | Tyler Kelleher | R | OLH | 2025 | Longmeadow, Massachusetts, Yhdysvallat |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Robert Kimby
Apuvalmentaja: Patrik Andersson
Apuvalmentaja: Michael Holmqvist
Maalivahtivalmentaja: Michael Andreasson
Fysiikkavalmentaja: Jimmie Ölvestad
Huoltopäällikkö: Max Eklöf
Huoltopäällikkö: Johan Kellerstam
Huoltopäällikkö: Anton Paulusson
Toimitusjohtaja: Niklas Wikegård
Apulaistoimitusjohtaja: Jacob Josefson
Omistaja: Philip Anschutz
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Djurgårdens IF:n kotisivut (ruotsiksi)
Djurgårdens IF vastaan Malmö Redhawks Marraskuussa 2006
Djurgårdenin fanit Hovetissa
Dinis I (Portugali)

Dinis I, Compendio de crónicas de reyes käsikirjoitus 1300-luvulta
Dinis I Rakentaja tai Runoilija (port. Rei Lavrador, Rei Poeta); (9. lokakuuta 1261 – 7. tammikuuta 1325 Santárem) oli Portugalin ja Algarven kuningas vuosina 1279–1325.
Suku ja koulutus

Dinis I oli kuningas Afonso III:n ja tämän toisen puolison Kastilian prinsessa Beatriz de Castillon (1242–1303) vanhin poika. Hänellä oli kuusi sisarusta sekä ainakin yhdeksän aviotonta sisaruspuolta.
Dinis sai koulutuksensa hovissa, jossa oli sekä ranskalaista ​​että kastilialaista ​​kulttuurivaikutusta, ja hänestä tuli ammattitaitoinen runoilija.
Kuningas

Dinis I:n noustessa valtaan reconquista oli päättynyt ja muslimit oli ajettu Pyreneiden niemimaalta. Hän ei ollut soturikuningas, vaan keskittyi enemmän hallintoon, lainsäädännön uudistamiseen ja vallan keskittämiseen kuningashuoneelle. Hän aloitti useiden linnojen, kaivosten ja kaupunkien rakennustyöt, ja paransi myös köyhien asemaa yhteiskunnassa. Hän määräsi kosteikkoja kuivatettaviksi ja mäntymetsiä istutettaviksi; männyistä tuli rakennuspuita laivastolle.
Dinis oli erityisen kiinnostunut maasta ja maatalouden kehittämisestä. Hän kehitti merivoimia suojellakseen maataan hyökkäyksiltä ja myöhemmin laivastosta tuli Portugalin imperiumin laajenemisen perusta. Hän kiinnitti paljon huomiota kaupan laajentamiseen ja suojelemiseen.
Taitavana neuvottelijana Dinis pystyi sopimaan Kastilian kuningas Ferdinand IV:n kanssa lopullisen rajan Portugalille vuonna 1297. Hän nosti kruunun auktoriteettia puuttumalla paikallishallintoon, vähentämällä aateliston valtaa ja taistelemalla papiston ylivaltaa vastaan ​​erityisesti näiden maaomaisuuden suhteen, joitten palauttamista määräävät lait säädettiin vuosina 1286, 1291 ja 1309. Konkordaatti paavin kanssa vuosina 1289 ja 1290 päätti epäsovun kirkon kanssa.
Tieteiden ja taiteiden suojelija

Dinis perusti vuonna 1290 Lissaboniin oppineiden keskuksen, josta kehittyi Coimbran yliopisto. Hän edisti portugalin kielen asemaa, ja vaati kaikki viralliset asiakirjat kirjoitettaviksi portugaliksi. Dinis oli keskiajalla huomattava kulttuurivaikuttaja. Hän kirjoitti runoutta, jolla oli tärkeä merkitys portugalin kirjakielen kehittymiselle sekä muuta kirjallisuutta ja sävelsi musiikkia.lähde?
Taiteiden ja tieteiden harrastajana Dinis opiskeli kirjallisuutta ja kirjoitti useita kirjoja valtionhallinnosta, metsästyksestä, tieteestä ja runoudesta sekä tilasi monien kirjallisten teosten käännöksen galicia-portugaliksi (portugali ei ollut vielä täysin kehittynyt eri kieleksi), kuten isoisänsä Afonso X:n teoksia. Hän piti myös metsällä käymisestä, mitä hän harrasti vielä 60-vuotiaana.lähde?
Dinis suosi trubaduureja ja kirjoitti itse trubaduuriperinteen mukaista lyyristä runoutta. Hänen tunnetuin teoksensa on Cantigas de Amigo, kokoelma rakkauslauluja sekä satiirisia lauluja, joka vaikutti trubaduurirunouden kehittymiseen Iberian niemimaalla. Kaiken kaikkiaan 137 hänen kirjoittamikseen tunnustetuista lauluista, jotka edustavat galicialais-portugalilaisen lyriikan kolmea päätyyppiä, on säilynyt kahdessa 1500-luvun alun käsikirjoituksessa, Cancioneiro da Biblioteca Nacionalissa ja Cancioneiro da Vaticanassa.lähde?
Avioliitto ja jälkeläiset

Dinis kihlattiin 10-vuotiaana vuonna 1281 Aragonian prinsessa Isabel de Aragonin kanssa, heidät vihittiin vuonna 1288.
Heille syntyivät lapset:
Constanza (1290–1313), avioitui Kastilian kuningas Ferdinand IV:n kanssa
Afonso IV (1291–1357), seurasi isäänsä kuninkaana
Diniksellä oli myös neljä nimeltä tunnettua rakastajatarta ja ainakin seitsemän aviotonta lasta, joista hän suosi vuonna 1289 syntynyttä Afonso Sanchesia laillisen poikansa kustannuksella.
Suhteesta Grácia Anes Fróisin kanssa:
Pedro Afonso (1287–1354) Barceloksen kreivi
Suhteesta Aldonça Rodrigues de Telhan kanssa:
Afonso Sanches (1289–1329) Albuquerquen herra ja velipuolensa Afonso IV:n kilpailija
Suhteesta Maria Piresin kanssa:
João Afonso (n. 1295–1326) Lousãn herra
Suhteesta Marinha Gomesin kanssa:
Maria Afonso (1301–1319), meni naimisiin Juan Alfonso de la Cerdan kanssa
Muut aviottomat jälkeläiset, joitten äitien nimiä ei tiedetä:
Fernão Sanches (1290–1329)
Maria Afonso (?–1320) nunna Odivelasin luostarissa
Perintö

Valtakauden viimeisiä vuosia vaikeutti hänen poikansa, tulevan Afonso IV:n kapinointi. Alfonso nousi valtaistuimelle isänsä kuoleman jälkeen. Dinisin puoliso Isabel de Aragon julistettiin vuonna 1625 pyhimykseksi.
Kuningas Dinis kuoli 64-vuotiaana tammikuussa 1325. Hänet haudattiin Odivelasiin Pyhän Dinisin luostarin kirkkoon.
Dinisin hauta avattiin erehdyksessä restaurointitöitten yhteydessä vuonna 1938, jolloin havaittiin että hän oli ollut eläessään noin 165 cm pitkä, punatukkainen sekä -partainen ja kaikki hampaat olivat erittäin poikkeuksellisesti tallella. Hänen jäännöksistään oli vuonna 2016 tekeillä tarkempi oikeuslääketieteellinen analyysi.
Dinis I:n allekirjoitus
Portugalin kuningas Dinis I ja puoliso Portugalin Pyhä Isabel, maalattu muotokuvasarjaan Coimbran yliopiston suojelijoista 1655-1656
Odivelasin Pyhän Dinisin luostarin kirkon jäljellä oleva osa.
Iron Maiden

| Iron Maiden |
| --- | --- |

 Ylhäältä alas, vasemmalta oikealle: Steve Harris, Dave Murray, Adrian Smith, Bruce Dickinson, Nicko McBrain, Janick Gers
Tiedot
Toiminnassa:  1975–
Tyylilaji:  heavy metal, NWOBHM
Kotipaikka:   Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Bruce Dickinson, laulu   Steve Harris, basso, taustalaulu   Adrian Smith, soolo- ja rytmikitara, taustalaulu   Janick Gers, soolo- ja rytmikitara   Dave Murray, soolo- ja rytmikitara   Simon Dawson, rummut  
Entiset jäsenet:  Luettelo Iron Maidenin entisistä jäsenistä  
Levy-yhtiö:  Sanctuary/Columbia, 1978–2006   EMI/Capitol, 1979–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iron Maiden on brittiläinen metallimusiikkia esittävä yhtye, jonka basisti Steve Harris perusti Lontoossa vuonna 1975. Harrisin lisäksi yhtyeen nykyiseen, vuodesta 1999 lähtien toimineeseen kokoonpanoon kuuluvat laulaja Bruce Dickinson, kitaristit Dave Murray, Adrian Smith ja Janick Gers sekä rumpali Nicko McBrain. Iron Maiden on julkaissut urallaan seitsemäntoista studioalbumia, kaksitoista livealbumia, neljä EP-levyä ja seitsemän kokoelma-albumia.
Musiikillisesti Iron Maiden edustaa alkuperäistä ”brittiläisen heavy metalin uutta aaltoa” (engl. New Wave of British Heavy Metal). Yhtyeen kitaramelodioihin ja moniosaisiin kappaleisiin perustuvan musiikin innoittajina ovat olleet muun muassa Thin Lizzy, Jethro Tull, UFO, Deep Purple ja Wishbone Ash. Iron Maiden on ollut 1980-luvun alusta lähtien yksi metallimusiikin menestyneimmistä ja merkittävimmistä yhtyeistä. Yhtyeen tuotantoa on myyty kansainvälisesti yli 100 miljoonaa kappaletta. Iron Maidenin tuorein studioalbumi on vuoden 2021 syyskuussa julkaistu Senjutsu.
Yhtyeen nimi (suom. rautaneito) tarkoittaa laitetta, jollaista on väitetty käytetyn kidutukseen keskiajalla. Todennäköisesti laite on kuitenkin myöhempien aikojen mielikuvituksen tuote. Iron Maidenin maskotti Eddie the Head esiintyy lähes kaikkien yhtyeen levytysten kansikuvissa ja yhtyeen konserteissa, oheistuotteissa sekä muissa keräilyesineissä.
Historia > Paul Di'Annon tulo, Eddien synty ja levytyssopimus (1978–1979) > Ensilevytys The Soundhouse Tapes

Smallwoodin ansiosta Iron Maiden esiintyi kokoonpanolla Di'Anno (laulu), Harris (basso), Murray (kitara) ja Sampson (rummut) jo 31. joulukuuta 1978 Lontoossa, jälleen eräällä kuuluisalla klubilla nimeltä Soundhouse. Soundhouse oli Kingsburyssä Luoteis-Lontoossa sijaitseva Prince of Wales -pubi, jossa DJ:t soittivat kuutena iltana viikossa diskomusiikkia ja vain yhtenä iltana Neal Kay isännöi heavy metal -klubia. Iron Maidenin Soundhouse-esityksen neljästä kappaleesta kolme (“Prowler“, “Invasion“ ja “Iron Maiden“) nauhoitettiin ja hieman alle vuotta myöhemmin, 9. marraskuuta 1979, ne julkaistiin EP-levynä The Soundhouse Tapes. Neljäs kappale, “Strange World“, julkaistiin ensimmäisen kerran vasta Iron Maidenin esikoisalbumilla.
Rod Smallwood oli vuoteen 1979 mennessä kiinnittänyt Iron Maidenin lisäksi muita aloittelevia metalliyhtyeitä Sanctuary Recordsiin. Iron Maidenin ensimmäiset albumia varten studiossa tehdyt tallenteet olivat vuonna 1979 nauhoitetut kappaleet “Sanctuary“ ja “Wrathchild“. Ne otettiin mukaan promootiotarkoituksessa julkaistulle kahdeksantoista Sanctuary-artistin kokoelma-albumille Metal for Muthas, joka julkaistiin 15. helmikuuta 1980.
Yhteistyö rumpali Doug Sampsonin kanssa päättyi vuonna 1979. Hän erosi Iron Maidenista yhteisymmärryksessä juuri levytyssopimuksen allekirjoittamisen jälkeen. Syy oli yksinkertainen; askeettiset kiertueolot verottivat Sampsonin voimia, eikä hän pystynyt huolehtimaan itsestään lyhyilläkään matkoilla. Heikko fyysinen kunto haittasi Sampsonin soittoa liikaa. Hänet korvasi aiemmin Samsonissa soittanut Clive Burr. Metal for Muthas jäi rumpali Doug Sampsonin ainoaksi viralliseksi levytykseksi Iron Maidenissa, sillä vaikka Soundhousessa esitetyt neljä kappaletta päätettiin ottaa mukaan myös yhtyeen esikoisalbumille, ne äänitettiin uudelleen studiossa Burrin kanssa.