Jupiterin pilvet
Jupiterin pilvikerrokset

Jupiterissa näkyy erivärisiä pilvimuodostumia. Pilvien erilaiset värit johtuvat erilaisista kemiallisista yhdisteistä. Tummat ja vaaleat alueet näyttävät lämpökuvassa erilämpöisiltä: tummat vyöt ovat lämpimiä ja vaaleat vyöhykkeet kylmiä. Tästä on päätelty, että Jupiterissa on eri korkeuksilla olevia erilaisia pilviä: kylmät valkeat pilvet ovat korkealla, tummat syvemmällä. Valkeiden pilvien kohdalla tapahtuu kaasun virtausta ylös, tummien kohdalla alas. Alaspäin Jupiterin ilmakehään mentäessä lämpötila nousee, ja näin eri aineet koostavat tutkijoiden mukaan pilviä eri korkeuksille.
Tutkijat ovat laskeneet Jupiterille mahdollisia pilvikerroksia. Ylimpänä on ammoniakkijääpilviä: ensin cirruspilviä ja sitten kumpupilviä. Alempana on luultavasti ammoniumvetysulfidipilviä, jotka vastaavat tummia vöitä. Oletetaan, että vielä alempana olisi vesijääpilviä ja vesipisarapilviäkin. Näiden pilvien paksuus on noin 75 kilometriä. Pilvien korkeudella kaasukehä on konvektiivinen: siinä tapahtuu pilviä synnyttäviä, ylöspäin suuntautuvia kaasuvirtauksia ylös sekä pilviä hajottavia, alaspäin suuntautuvia virtauksia. Vesipisarapilvien alla on kuumaa. 100 barin pinnalla lämpötila on noin 600 K eli 300 °C ja 1 000 barin pinnalla 1 300 K eli 1 000 °C. Noin 1 000 barissa 600 kilometrin syvyydessä alkaa mahdollisesti kerros, jossa lämpö siirtyy konvektion eli kaasuvirtausten sijasta säteilemällä. Vielä alempana satojen asteiden lämpötilassa lienee muun muassa piiyhdisteitä SiO3, magnesiumia ja rautaa. Jupiterin kaasukehä ei sisällä paljoa heliumia, koska helium on lajittunut alaspäin.. Jupiterin nestemäisen vedyn kerros alkaa vyöhykkeeltä, jossa tiheys on noin 0,5 g/cm2, lämpötila 2 000 K ja paine suunnilleen 100 000 baria..
Maahan näkyvät pilvet ovat värin mukaan seuraavat: sininen alimpana, sitten laajalle levinneet ruskea ja valkoinen sekä ylinnä punainen, jota näkyy Suuressa punaisessa pilkussa. Metaani CH4:sta esiintyy Jupiterin kaasukehässä vain kaasuna, eikä se siis tiivisty pisaroiksi tai kiteiksi. Ammoniakkikiteillä on kuutiollinen symmetria, joka muistuttaa hiilidioksidijään symmetriaa. Kiteet ovat oktahedrisia, kuboktahedrisia tai rombisia dodekaedreja. Näin ollen Jupiterissa näkyy haloilmiöitä, jotka muistuttavat ennustettuja Marsin haloilmiöitä. Ammoniakkipilvien alapuolella olevia ammoniumvetysulfidipilviä värjäävät tummiksi luultavasti ketjuuntuneet rikkiyhdisteet tai fosforiyhdisteet ja orgaaniset yhdisteet. Ammoniakki ja ammoniumvetysulfidi ovat yksinään ilman värjääviä molekyylejä valkoisia.
| Kaasukehän  kerros/pilvikerros | Korkeus pilvien  yläpinnasta | Korkeus  tropopaussista | Paine ilmakehää | Lämpötila Kelviniä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tropopaussi utukerros | 35 km | 0 | 0,1 | 110 K |
| Ammoniakkijääpilvet | 0- -10 | -25 - -45 | 0,3-0,7 (kiinteiden pilvien yläraja0,6 bar/140K) | 130-160 K n- -140 - 110 °C |
| Ammoniumvetysulfidipilvet | -25 - -35 (20–30 km  edellistä syvemmällä) | -55 - -70 | 1,6-2 (1,5-3) tai 1  | 185-200 K tai 160 K |
| Vesijääpilvet | -55 - -70 (60 km ammoniakkipilvien alla) | -75- -100 | 3,5-5 (5-6 bar) | 240-265 K |
Jupiterin pilviä tutki mittalaitteilla Galileo-luotain, joka havaitsi vain yhden paksun pilvikerroksen. Vesijääpilviä ei luotain havainnut, vaikka se upposi 22-23 ilmakehän paineeseen asti. Tämän väitetään johtuvan siitä, että tällä Jupiterin alueella sattui olemaan laskuvirtaus.kenen mukaan? Jupiterissa on havaittu joskus ukkospilviä, joiden uskotaan olevan vesijääpilviä.
Ammoniakkipilvet ylinnä: Cirruspilviä, valkeita soikioita, pilvipatsaita -125 °C - -150 °C
Alempana hiekanvärisiä ammoniumvetysulfidipilviä -70 °C
Oletettu pilvikerros 13 °C, värinä tummanruskea
27 °C siniharmaa, punertava pilvikerros "kuumissa pisteissä"
Vielä alempana pilvikerros 17 °C. Alueelta tulevasta säteilystä päätellen siellä on luultavasti vesihöyrypilviä, joissa Galileo-luotaimen laskeutumiskapseli ei havainnut ukkosia.