Rooma (antiikin kaupunki)
Historia > Varhaishistoria ja mytologia > Kaupungin perustamistaru

Antiikin aikana, kun Rooma oli kasvanut suureksi ja merkittäväksi, heräsi kiinnostus kaupungin alkuvaiheita kohtaan. Alkuperäislähteitä ei kuitenkaan enää tuohon aikaan ollut saatavilla, vaan kaupungin varhaishistoria oli peittynyt myytteihin ja legendoihin. Siksi kirjailijat kehittivät erilaisia perustamistarinoita, joita tunnetaan yhteensä ainakin 25, vaikkakin monet niistä ovat samojen tarujen muunnelmia.
Päälähteitä Rooman perustamistaruihin ovat Dionysios Halikarnassoslainen, Plutarkhos, Servius ja Festus. Tarut voidaan jakaa kolmeen päätyyppiin: 1) Rooma perustettiin jo ennen Troijan sotaa, 2) kaupungin perusti Aineias tai joku muu pian Troijan kukistumisen jälkeen, ja 3) kaupungin perusti Romulus, Alba Longan kuninkaan Numitorin pojanpoika, useita vuosisatoja Troijan sodan jälkeen.
Monet, jotka jakoivat ensimmäisen näkemyksen, pitivät Rooman perustajina pelasgeja, ja johtivat sen nimen alkuperän heidän käsiensä voimaan (m.kreik. ῥώμη, rhōmē). Toiset taas katsoivat, että kaupungin perusti joku alkuperäinen itaalinen heimo, joka antoi sille nimen Valentia, mikä viittaa myös ruumiinvoimiin ja käännettiin kreikaksi Rhomeksi, kun Arkadiasta tullut Euandros ja muut kreikkalaiset asuttivat paikan. Yleisempi näkemys kuitenkin oli, että Euandros olisi ensimmäisenä perustanut kaupungin noin 60 vuotta ennen Troijan sotaa. Myös ne, jotka sijoittivat Rooman varsinaisen perustamisen paljon myöhempään aikaan, hyväksyivät joskus sen näkemyksen, että Euandros olisi jo tätä ennen asettunut Palatium-kukkulalle. Useiden Rooman paikkojen katsottiin saaneen tästä nimensä. Palatiumin itsensä katsottiin saaneen nimensä Euandroksen kotikaupungista Pallantionista tai joidenkin mukaan Euandroksen pojasta tai pojanpojasta Pallaksesta. Porta Carmentalis -portti taas sai nimensä läheisestä Carmentalle tai Carmentikselle, Euandroksen äidille, omistetusta alttarista. Tämän version täytyy olla hyvin vanha, sillä roomalaiset uhrasivat vielä paljon myöhempinäkin aikoina Carmentalle ja Euandrokselle. Lisäksi roomalaiset katsoivat yleisesti, että Euandros olisi antanut heille kirjallisen ja muun kulttuurin, ja tämän näkemyksen mainitsevat jopa historioitsijat Livius ja Tacitus.
Useimmat, joiden mukaan kaupunki oli perustettu pian Troijan sodan jälkeen, pitivät sen perustajana Aineiasta tai jotakuta hänen suorista jälkeläisistään. Tämä näkemys esiintyy erityisesti kreikkalaisilla kirjailijoilla. Joskus perustajiksi esitettiin vain troijalaiset, kun taas joskus heidän katsottiin perustaneen kaupungin yhdessä paikallisten heimojen kanssa. Joskus troijalaisten tilalla esiintyvät taruissa kreikkalaiset itse, ja kaupungin perustajaksi mainitaan Odysseuksen ja Kirken poika. Eräässä versiossa Aineiaan esitetään tulleen Italiaan Odysseuksen matkassa. Vaikka tällaiset näkemykset olivat pääosin kreikkalaista alkuperää, myös jotkut roomalaiset kirjailijat, kuten Sallustius ja Propertius, omaksuivat ne, vaikka toisaalta Propertius viittaa myös Euandroksen asettumiseen Palatiumille. Erään version mukaan Rome-niminen matroona tai naisorja olisi polttanut troijalaisten laivat heidän rantauduttuaan. Tämä pakotti heidät jäämään. Kun heidän kaupungistaan tuli kukoistava, he nimesivät kaupungin sen naisen mukaan, joka oli ollut syynä kaupungin perustamiselle.
Kolmas tarumuoto, jossa Rooman perustaminen laitettiin Romuluksen nimiin, oli kaikkein yleisin roomalaisten itsensä parissa ja muodosti eräänlaisen kansallismyytin. Sen mukaan albalongalaista sukua olleet kaksospojat Romulus ja Remus kasvoivat Palatinuksen juurella ensin naarassuden imettäminä ja sitten heidät löytäneen Faustuluksen ja hänen vaimonsa Acca Larentian kasvattamina. Vartuttuaan he kisasivat kaupungin perustamisesta kukkulan huipulle. Romulus vei kisassa voiton, ja niin kaupunki sai nimen hänen mukaansa. Romulus on tulkittu pidemmäksi versioksi nimestä ”Romus”, ja näin hän on myytissä ikään kuin roomalaisten itsensä henkilöitymä.
Taru oli selvästi roomalaista alkuperää, sillä monet sen yksityiskohdat selittävät roomalaisten rituaalien ja tapojen alkuperää, esimerkkeinä Vestan kultti, Lupercalia-, Larentalia- ja Lemuralia-juhlat sekä arvaaliveljet. Myytti oli hyvin vanha, joskin hävisi tässä joillekin kreikkalaisperäisille versioille. Sen nykyisin tunnettu muoto on peräisin Fabius Pictorilta, joka oli yksi varhaisimpia roomalaisia annalisteja, ja monet muut historioitsijat omaksuivat sen. Liviuksen todistuksen perusteella myytti oli kuitenkin alkuperältään paljon varhaisempi, sillä hän kertoo, että kuruuliset ediilit pystyttivät naarassutta ja Romulusta ja Remusta esittäneen veistoksen Ficus Ruminaliksen lähelle vuonna 296 eaa.
Eri versiot sovitettiin yhteen niin, että Aineias olisi perustanut Laviniumin, ja hänen poikansa Askanios kolmekymmentä vuotta myöhemmin Alba Longan. Alba Longan kuninkaat hallitsivat sitten satoja vuosia, kunnes kuningas Numitorin pojanpoika Romulus perusti Rooman. Tämä mahdollisti sen, että myös Aineias voitiin nähdä roomalaisten myyttisenä esi-isänä.
Romuluksen suorittama Rooman perustaminen ajoitettiin yleensä vuoteen 753 eaa., Numitorin toiseen hallitusvuoteen ja seitsemännen olympiadin ensimmäiseen vuoteen, ja tarkemmin 21. huhtikuuta kyseisenä vuonna. Tämä oli peräisin Varrolta. Muut kirjailijat sijoittivat sen myöhemmäksi: Cato vanhempi vuoteen 751 eaa., Polybios vuoteen 750 eaa. ja Fabius Pictor vuoteen 747 eaa. Antiikin lähteet laskevat Aineiaan kuolleen seitsemäntenä vuonna Troijan valtaamisen jälkeen hallittuaan Italiassa viisi vuotta. Kun tähän lisätään Alba Longan kuninkaille annetut hallitusajat, saadaan yhteensä 432 vuotta. Tämä täsmää varsin hyvin yhteen sen kanssa, että kaupunki olisi perustettu vuonna 753 eaa.: kun käytetään Eratostheneen ajoitusta Troijan sodan päättymiselle, 1184 eaa., väliin jää 431 vuotta. On todennäköistä, että Alba Longan kuninkaat ja heidän hallitusvuotensa on keksitty myöhemmin, jotta kronologia täsmäisi. Esimerkiksi Vergilius katsoi albalaiskuninkaiden ajan kestäneen vain 300 vuotta, ja myös Livius katsoi Alba Longan olleen olemassa yhteensä vain 400 vuotta, josta 300 ennen Rooman syntyä. Timaios vaikuttaa olleen ensimmäinen kreikkalainen kirjailija, joka omaksui näkemyksen Romuluksesta Rooman perustajana.