stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo tunnetuista itsemurhan tehneistä
O

Phil Ochs (1940–1976), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, hirttäytyi.
Per Yngve ”Dead” Ohlin (1969–1991), Mayhem-yhtyeen vokalisti, viilsi valtimonsa auki ja ampui itseään päähän haulikolla.
Yukiko Okada (1967–1986), japanilainen pop-laulaja, hyppäsi rakennuksesta.
P

Leila Pahlavi (1970–2001), Iranin šaahin nuorin lapsi, viisinkertainen yliannos sekobarbitaalia.
Ernest Pingoud (1887–1942), suomalainen säveltäjä, heittäytyi veturin alle Helsingissä.
Sylvia Plath (1932–1963), yhdysvaltalainen kirjailija
R

Jussi Railo (1887–1920), suomalainen toimittaja ja kansanedustaja
Raul Reiman (1950–1987), suomalainen sanoittaja
Malachi Ritscher (1954–2006), protestoi Irakin sotaa vastaan tekemällä Chicagossa polttoitsemurhan.
Erwin Rommel (1891–1944), sotamarsalkka natsi-Saksassa, pakotettiin itsemurhaan syanidilla. Hänen epäiltiin sotkeutuneen heinäkuun 20. päivän salaliittoon, mutta todisteita tästä ei ole.
S

Matti Saari (1986–2008), Kauhajoen koulusurmien ampuja, itseaiheutettu ampumahaava päässä.
Albert Salmi (1920–1990), yhdysvaltalainen, sukujuuriltaan suomalainen Hollywood-näyttelijä, ampui ensin vaimonsa ja sitten itsensä.
Eugen Schauman (1875–1904), Nikolai Ivanovitš Bobrikovin murhannut nationalisti, kaksi laukausta sydämeen.
Emil Schybergson (1856–1920), suomalainen pankinjohtaja ja poliitikko.
L'Wren Scott (1964–2014), yhdysvaltalainen muotisuunnittelija
Tony Scott (1944–2012), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, hyppäsi Vincent Thomas -sillalta.
Seneca nuorempi (4 eaa.–65 jaa.), roomalainen filosofi, avasi valtimonsa.
Rezső Seress (1889–1968), unkarilainen pianisti ja säveltäjä, hyppäsi ikkunasta muttei kuollut, kuristautui johtoon sairaalassa.
Lassi Sinkkonen (1937–1976), suomalainen kirjailija.
Harri Sirola (1958–2001), suomalainen kirjailija, hyppäsi Kampissa metron alle.
Autumn Snyder (1996–2017), yhdysvaltalaisen elokuvaohjaaja Zack Snyderin tytär
Wilhelm Stekel (1868–1940), itävaltalainen psykologi. Pakeni toisen maailmansodan jaloista Englantiin, jossa teki masentuneena ja fyysisesti huonokuntoisena itsemurhan 72 vuoden iässä.
Veikko Suominen (1948–1978), suomalainen jääkiekkoilija
Johanna Sällström (1974–2007), ruotsalainen näyttelijä.
T

Henning von Tresckow (1901–1944), saksalainen kenraalimajuri. Epäonnistuneeseen Hitlerin vastaiseen salaliittoon osallistunut Tresckow räjäytti itsensä ei kenenkään maalla välttyäkseen pidätykseltä.
Verne Troyer (1969–2018), yhdysvaltalainen näyttelijä
Rauli Tuomi (1919–1949), suomalainen näyttelijä, kärsi sotatraumoista ja avasi kaasun kotonaan.
Alan Turing (1912–1954), brittiläinen matemaatikko ja logiikan tutkija
U

Tarmo Uusivirta (1957–1999), suomalainen nyrkkeilijä.
V

John Verrept (1889–1912), belgialainen lentäjä, ensimmäinen joka teki itsemurhan lentokoneella.
Juha Vikatmaa (1941–1974), suomalainen oikeustieteilijä ja poliitikko
Juhan Viiding (1948–1995), virolainen runoilija.
Hervé Villechaize (1943–1993), ranskalainen näyttelijä
W

Petri Walli (1969–1995), suomalainen muusikko, hyppäsi Töölön kirkon tornista
Otto Weininger (1880–1903), itävaltalainen filosofi.
Antti Wiklund (1884–1924), suomalainen pikaluistelija.
Robin Williams (1951–2014), yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, hirttäytyi.
Virginia Woolf (1882–1941), englantilainen kirjailija, hukuttautui.
Y

Lee Thompson Young (1984–2013), yhdysvaltalainen televisionäyttelijä
Ö

Ronnie Österberg (1948–1980), suomalainen muusikko, vaikean diabeteksen väsyttämänä hirttäytyi kotonaan.
Rektio

Rektio (lat. rēctiō ’ohjaus’) on lauseopillinen ilmiö, jossa pääsana vaatii täydennyksensä tiettyyn sijamuotoon. Esimerkiksi tykätä-verbin täydennyksen pitää olla elatiivissa: tykkään koulusta (muut sijamuodot, kuten *tykkään koululta tai *tykkään kouluun, eivät ole mahdollisia). Ohjaavana pääsanana voi verbin sijasta olla myös adpositio (esim. lähellä koulua tai koulun lähellä) tai joissain tapauksissa substantiivi (esim. näkökulma kouluun), adjektiivi (esim. koulun näköinen) tai adverbi (esim. sidoksissa kouluun).
Rektion asettamat vaatimukset ovat usein sanakohtaisia ja mielivaltaisia. Ne ovat historiallisen kehityksen tulosta, joka ei ole pääteltävissä ilmauksen merkityksestä käsin. Tämän vuoksi vieraita kieliä opiskeltaessa rektio usein vaatii runsasta ulkoa opettelua.
Rektio ei vaihtele merkityksen mukaan

Kun täydennyksen muoto ohjautuu pääsanan rektion mukaan, sillä ei tarvitse olla yhteyttä sijamuodon tyypilliseen merkitykseen (esimerkiksi lauseessa tykkään koulusta elatiivimuoto ei ilmaise samanlaista ulos tai pois suuntautuvaa liikettä kuin lauseessa tulen koulusta). Jos sijamuoto on vaihdettavissa ja tämä muuttaa lauseen merkitystä (esimerkiksi menen kouluun tai menen koululle), kyse ei ole rektiosta, vaan tällöin sijamuoto määräytyy merkitysopillisin perustein. Rektiosta ei myöskään ole tapana puhua silloin, kun täydennyksenä on objekti, jonka muoto riippuu verbin aspektimerkityksestä (esim. heilutin lippua; vrt. heilutin lipun riekaleiksi).
Joskus rektio voi sallia vaihtoehtoisiakin muotoja, mutta ne eivät muuta ilmauksen merkitystä. Merkitykseltään yhtäläisiä rektioverbirakenteita ovat maistua hyvältä ja maistua hyvälle. Tällainen vaihtelu voi johtua murre-eroista. Suomen kirjakielessä on esimerkiksi vanhastaan suositeltu käytettäväksi itämurteille ominaista verbirakennetta alkaa tehdä (jossa alkaa-verbi vaatii täydennyksekseen A-infinitiivin perusmuodon), kun taas länsimurteille ominaisempaa rakennetta alkaa tekemään (jossa alkaa-verbin täydennyksenä on MA-infinitiivin illatiivimuoto) on pidetty puhekielisenä ja suorastaan virheellisenä. Tammikuussa 2014 suomen kielen lautakunta kuitenkin päätti hyväksyä yleiskielessä käytettäväksi myös tämän länsimurteisen rakennetyypin (vaihtoehtoinen länsimurteiden rakenne rupeaa tekemään on esiintynyt kirjakielessäkin jo Mikael Agricolan ajoista asti).
Rektio muissa kielissä

Saksan kielessä useimpien transitiiviverbien objekti on akkusatiivissa: Ich sehe einen Mann ’näen erään miehen’. Voitaisiin siis sanoa, että yleisesti saksan transitiiviverbien rektio vaatii objektilta akkusatiivia. Tavallisesti kuitenkin rektioverbeiksi nimitetään vain verbejä, jotka vaativat objektinsa sijaksi jonkin muun sijamuodon kuin akkusatiivin tai mahdollisesti objektin eteen jonkin tietyn preposition. Sellainen on muiden muassa warten-verbi, joka vaatii objektinsa eteen auf-preposition: Ich warte auf einen Mann ’odotan erästä miestä’.
Kirjallisuutta

Heikkilä, Elina: Sanatkin valikoivat kaverinsa. Kieliviesti, 2003, nro 3, s. 5–7.  Stockholm:  Kielineuvosto. ISSN 0280-350X
Tero Koistinen

Tero Koistinen (s. 1967 Helsinki) on suomalainen järjestöjohtaja.
Koistinen opiskeli Joensuun yliopistossa muun muassa kirjallisuutta ja taiteensosiologiaa. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1997. Valmistuttuaan hän työskenteli yliopistossa assistenttina ja tutkijana.
Koistinen on toiminut Suomen Filmikamari ry:n toimitusjohtajana vuodesta 2009. Filmikamarin toimitusjohtajana hän vastaa myös Suomen elokuvateatteriliitto - SEOL ry:n sekä elokuvalevittäjiä ja elokuvien maahantuojia edustavan Suomen elokuvatoimistojen liitto ry:n toiminnasta.
Koistisella on ollut lukuisia av- ja elokuva-alan luottamustehtäviä, mm. Elokuvasäätiön hallituksen jäsen, Kavin neuvottelukunnan jäsen, Tekijänoikeusasioiden neuvottelukunnan jäsen, Elokuvasäätiön neuvottelukunnan jäsen, Audiovisuaalisen alan kasvusopimusta valmistelevan työryhmän jäsen ja Audiovisuaalisten taiteiden taidetoimikunnan jäsen.
Matilda Wirtavuori

Matilda Wirtavuori (s. 2000) on vuoden 2024 Miss Suomi. Tampereella asuva Wirtavuori on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri ja toimii yrittäjänä. Hän edusti Suomea marraskuussa 2024 pidetyissä Miss Universum -kisoissa Meksikossa sijoittuen 30 parhaan joukkoon. Hänet kruunattiin samaisissa kisoissa maailman ensimmäiseksi Euroopan ja Lähi-idän Miss Universumiksi. Kyseessä oli siis ensimmäinen kerta, kun Miss Universum -kisassa jaettiin maanosatittelit.
Kirsikkalohi

| Kirsikkalohi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Lohikalat Salmoniformes
Heimo::  Lohet Salmonidae
Suku::  Tyynenmerenlohet Oncorhynchus
Laji::  masou
Kaksiosainen nimi
 Oncorhynchus masou  Brevoort, 1856 
Katso myös
   Kirsikkalohi Wikispeciesissä   Kirsikkalohi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirsikkalohi eli masulohi (Oncorhynchus masou) on yksi tyynenmerenlohien suvun kalalajeista. Sitä tavataan luoteisella Tyynellä valtamerellä Japanin ja sen lähialueen vesistöissä. Kirsikkalohi on vaelluskala. Se voi kasvaa jopa 79 senttimetrin mittaiseksi ja painaa jopa 10 kilogrammaa. Kirsikkalohi elää meri-, murto- ja makeassa vedessä, korkeintaan 200 metrin syvyydessä. Kirsikkalohi on ovipaarinen eli se lisääntyy munimalla.
Vulvodynia

| Vulvodynia |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-9:  625.7
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Vulvodynia on gynekologinen oireyhtymä, jossa vulvan eli ulkosynnyttimien kipua on esiintynyt yli kolme kuukautta, eikä selvää syytä kivulle löydy.  Tuntemukset ovat esimerkiksi aristavia, polttavia, pistäviä tai viiltäviä kipuja, ja kipu voi esiintyä tietyissä pisteissä tai levitä koko vulvan alueelle. Kivun voi aiheuttaa muun muassa emättimen suun koskettaminen, tamponin asettaminen, yhdyntä, pitkään paikallaan istuminen, hankaavat vaatteet ja tietyt liikuntamuodot kuten pyöräily. Kipu voi olla jaksottaista tai koko elämän mittaista, ja esimerkiksi kuukautiskierto voi vaikuttaa siihen.
Vulvan alueen kipua kokee elämänsä aikana 8-16% vulvallisista, mutta vulvodynia on alidiagnosoitu oireyhtymä. Vulvodynia diagnosoidaan vanupuikkotestillä, jossa lääkäri testaa emättimen suuaukon ympärystön kosketusarkuutta kostutetulla vanupuikolla. Vaivan syy on lääketieteelle tuntematon, ja sekä biokemiallisten että psykososiaalisten tekijöiden uskotaan vaikuttavan vulvodyniaan. Vulvodynian taustalla olevia syitä ja kipuun vaikuttavia tekijöitä voivat olla kipuherkkyyden lisääntyminen, tulehdukset, hormonit, lantionpohjan lihasten vaivat, perinnöllinen alttius ja lapsuusajan kaltoinkohtelu. Lisäksi vulvodynialle altistavia tekijöitä voivat olla yhdistelmäehkäisypillerit ja toistuvat hiiva- ja virtsatietulehdukset.
Vulvodynian itsehoitoon kuuluvat muun muassa limakalvojen kosteuttaminen, kipupisteiden desensitisaatio, lantionpohjan lihasten rentouttamisharjoitukset, puudutegeelin käyttäminen, kiristämättömien vaatteiden valitseminen ja tamponien vaihtaminen terveyssiteisiin. Lääkärin tarjoamia yleisimpiä hoitokeinoja ovat hiivatulehdusten hoitaminen, yhdistelmäehkäisyn tauottaminen, lääkehoito, seksuaalineuvonta ja fysioterapeuttiset menetelmät.
Mellakkapoliisi

Belgialaisia mellakkapoliiseja
Mellakkapoliisi on poliisi, joka on vastuussa mellakantorjunnasta ja mielenosoitusten hallinnasta. Suomessa tapahtuvaa vastaavaa poliisitoimintaa kutsutaan joukkojenhallinnaksi.
Varustus

Joukkojenhallintaan käytettävillä poliiseilla on yleensä varusteinaan  kilpi, teleskooppipatukka, ampuma-ase, kaasusumutin, etälamautin ja henkilökohtainen suojavarustus, johon kuuluu mm. visiirillä varustettu kypärä. Tavanomaisesti poliisit muodostavat kilpirintaman, jolla suunnataan mielenosoittajien liike tiettyyn suuntaan. Samaan tarkoitukseen käytetään usein myös aitoja. Mikäli nämä keinot eivät riitä, poliisi käyttää useissa maissa vesitykkejä tai kyynelkaasua mellakoiden hillitsemiseen.
Suomessa Rajavartiolaitokselle on hankittu joukkojenhallintaa varten suojavarusteita sekä koulutusta poliisilta, ja rajavartijoita on ollut poliisien mukana joukkojenhallintatehtävissä eri puolilla Suomea.
Mellakkapoliisien käytön yleistyminen

Mellakkapoliisien käyttö tuli tavanomaiseksi länsimaissa 1960-luvun mielenosoitusten yhteydessä. Suomessa vastaavaa koulutusta on annettu kuitenkin vasta 1990-luvulta lähtien. Ennen mellakkapoliisitaktiikoiden käyttöönottoa väkivaltaiset mielenosoitukset tuottivat usein laukaustenvaihdon poliisien ja mielenosoittajien välillä. Mikäli väkijoukon rauhoittamiseen käytettiin tavanomaisia sotilaita, seurauksena oli usein huomattava määrä kuolonuhreja.
Ratsupoliisit

Ratsupoliiseja käytetään usein pitämään yllä järjestystä väkijoukoissa, sillä isokokoiset hevoset rauhoittavat mahdollisesti väkivaltaisia yksilöitä tehokkaasti. Hevonen tarjoaa myös ratsastajalleen hyvän näkyvyyden ja tehokkaan mahdollisuuden lyödä alaspäin.
Keisarillinen Venäjä käytti mellakoiden ja mielenosoitusten hajottamiseen usein kasakkayksiköitä, joiden koko kadun leveydeltä käyntiä etenevä linja, mahdollisesti sapelit paljastettuina sai yleensä väkijoukon hajaantumaan jo ennen kosketusta. Vaikka kasakat käyttivätkin yleensä ruoskia (nagaikka) kosketuksen ensimmäisessä vaiheessa ja sapelien hamaraa tai lapetta toisessa, riski ihmisten tallautumisesta hevosten jalkoihin oli merkittävä ja kuolonuhrejakin tuli. Hevoset oli myös opetettu potkimaan käskystä.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mellakkapoliisi Wikimedia Commonsissa
Brittiläisiä ratsupoliiseja mellakkavarustuksessa
Hollebyn kirkko

| Hollebyn kirkko Holleby kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2013.
Sijainti:  Sarpsborg, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Borgin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1920
Suunnittelija:  Aksel ja Torvald Bjørnland
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hollebyn kirkko (norj. Holleby kirke) on Sarpsborgin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1920.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hollebyn kirkko Wikimedia Commonsissa
Henri Kemppainen

Henri Kemppainen (s. 2. joulukuuta 1982 Hyrynsalmi) on suomalainen taikuri.
Kemppainen on saanut Suomen Taikurit -yhdistyksen Suomen Taikuri 2019 -palkinnon, jota perusteltiin Magic in Lapland -televisiosarjalla. Suomen Taikapiiri palkitsi hänet Vuoden taikuri -tittelillä vuonna 2022. Hänelle myönnettiin Kainuun kulttuurivientipalkinto vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Henri Kemppaisen kotisivu
Quadronno

| Quadronno |
| --- | --- |
Kaupunki:  Milano
Koordinaatit:  45°27′14″N, 9°11′35″E
Lähialueet:  Viale Beatrice d'Este, Piazza Missori, Crocetta, Corso Italia
 fiQuadronno 
Quadronno on Milanon kaupunginosa, joka sijaitsee Milanon keskustan vanhassa kaupungissa. Quadronnon on Italian neljänneksi kallein kaupunginosa.
Basilica San Nazaro
Giardini della Guastalla
Palazzo di Design Viale Beatrice d'Este 16
Milanon muinaiset puolustusmuurit
Palazzo Rolex Viale Filippetti
Långshyttan

| Långshyttan |
| --- | --- |

 Långshyttan
 Koordinaatit: 60°27′09″N, 16°02′18″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Hedemora
Väkiluku (2021):  1 440
Långshyttan on taajama Hedemoran kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 440 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Långshyttan Wikimedia Commonsissa
Veikko Kiljunen

Louhisaaren kartanon kirkkosalin restaurointityö vuonna 1964. Jorma Lyytikäinen vasemmalla ja Veikko Kiljunen keskellä
Veikko Benjam Kiljunen (7. toukokuuta 1927 Kouvola – 18. maaliskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen konservaattori, taidemaalari ja taidegraafikko. Kansallismuseossa työskennellyt Kiljunen oli 1950-1970-luvuilla Suomen johtava konservaattori, joka vastasi useiden keskiaikaisten kirkkojen koristemaalausten entisöinneistä.
Elämä ja ura

Kouvolassa syntynyt Kiljunen vietti varhaislapsuutensa Viipurissa, jossa hänen isänsä toimi puutavarakauppiaana. Isän konkurssin järkeen perhe palasi Kouvolaan, jossa Kiljunen teki erilaisia hanttihommia jo 13-vuotiaasta lähtien. Sotavuosien jälkeen hän opiskeli Suomen Taideakatemiassa 1948–1951. Vuonna 1953 Kiljunen aloitti Ateneumissa konservaattorin apulaisena Erkki Koposen ja Niilo Suihkon opissa, jonka ohella hän opiskeli alaa Rooman Istituto Centrale del Restaurossa 1955–1957. Vuodesta 1957 Kiljunen työskenteli Muinaistieteellisen toimikunnan taidekonservaattorina ja tutkijana, kunnes joutui jäämään sairaseläkkeelle 1973. Uransa huippuhetkinä Kiljunen piti Lemlandin kirkosta paljastamiaan 1300–1400-luvun maalauksia sekä Sauvon kirkosta löytämiään Pietari Henrikinpojan maalauksia vuodelta 1472. Merkittävä urakka oli myös Kiljusen 1960-luvulla puolisonsa kanssa kunnostamat Vanhan Valamon ikonit, jotka asetettiin Valamon luostarin pääkirkkoon 1977. Konservaattorin tehtävät jätettyään Kiljunen oli Kuvataideakatemian materiaaliopin opettajana 1972–1992.
Kiljusen omia töitä oli ensimmäistä kertaa esillä vuonna 1948 Imatralla. Hänen teoksiaan oli myös Nuorten näyttelyssä 1951 sekä Suomen Taiteilijain näyttelyissä 1953 ja 1960. Ulkomailla Kiljusen töitä oli esillä Bukarestissa vuonna 1953. Hän maalasi lähinnä maisemia Espanjassa ja Suomessa. Graafikkona Kiljunen teki uransa alkuvaiheessa paljon puupiirroksia, mutta siirtyi myöhemmin kuivaneulatekniikkaan ja viivasyövytykseen. Vuodesta 1970 lähtien Kiljusella oli ateljee Karunan pappilassa. Hän oli Suomen konservaattoriliiton perustajajäsen ja vaikutti myös Sadankomiteassa.
Perhe

Veikko Kiljusen puoliso oli konservaattori Ulla Kiljunen (o.s. Heikkinen). Heidän lapsiaan ovat poliitikko Kimmo Kiljunen, taiteilija Satu Kiljunen ja teatteriohjaaja Vilppu Kiljunen.
Teokset

Taidemaalarin materiaalioppi.  Helsinki:  Otava, 1981.  ISBN 951-10616-0-7
Harry Toffolo

Harry Toffolo alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2015.
Harry Stefano Toffolo (s. 19. elokuuta 1995 Welwyn Garden City) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 183-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia.
Toffolo pelasi Norwich Cityn junioreissa mutta ei päässyt edustusjoukkueeseen. Hän pelasi lainasopimuksilla mestaruussarjassa ja ykkösliigassa Swindon Townin, Rotherham Unitedin, Peterborough Unitedin, Scunthorpe Unitedin ja Doncaster Roversin joukkueissa. Tammikuussa 2018 hän siirtyi mestaruussarjassa pelanneeseen Millwalliin mutta ei päässyt kertaakaan kentälle. Heinäkuusta 2018 tammikuuhun 2020 hän edusti kakkosliigassa ja ykkösliigassa Lincoln Cityä ja sitten 2,5 vuotta mestaruussarjassa Huddersfield Townia. Hän pelasi Huddersfieldin kaikki kolme ottelua kevään 2022 nousukarsinnassa, jonka loppuottelussa joukkue hävisi Nottingham Forestille. Toffolo on pelannut mestaruussarjassa 99 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.
Toffolo siirtyi heinäkuussa 2022 Nottingham Forestiin. Hän pelasi kauden 2022–2023 aikana 19 valioliigaottelua, joissa hän oli yhdeksän kertaa avauskokoonpanossa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 23 valioliigaottelua, joista 15 avauskokoonpanossa ja teki joulukuussa maalin vierasottelussa Wolverhamptonia vastaam. Kaudella 2024–2025 hän oli marraskuun puoliväliin mennessä pelannut vain avauskierroksen ottelussa.
Toffolo pelasi Englannin alle 18-, alle 19- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa.
Kiinansädepalmu

| Kiinansädepalmu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Suku::  Sädepalmut Livistona
Laji::  chinensis
Kaksiosainen nimi
 Livistona chinensis  (Jacq.) R.Br ex Mart. (1838) 
Katso myös
   Kiinansädepalmu Wikispeciesissä   Kiinansädepalmu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiinansädepalmu (Livistona chinensis) on sädepalmujen (Livistona) sukuun kuuluva palmulaji. Kiinansädepalmun alkuperäistä levinneisyysaluetta on Japani sekä Guangdongin maakunta Kiinassa.
Kiinansädepalmu kasvaa lähinnä subtrooppisessa ilmastossa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kiinansädepalmu (Livistona chinensis)
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kiinansädepalmu (Livistona chinensis)
ITIS: Livistona chinensis (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Livistona chinensis (englanniksi)
Flora of China: Livistona chinensis
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Livistona chinensis (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Livistona chinensis:  Wikidata: Q709649  Wikispecies: Livistona chinensis  AoFP: 90  APDB: 33154  APSA: 13-4-3  BOLD: 412097  CoL: 3VP7Y  EoL: 1140296  EPPO: LIVCH  FNA: 200027087  FoC: 200027087  GBIF: 2733469  GISD: 1645  GRIN: 22431  iNaturalist: 199373  IPA: 5938  IPNI: 668021-1  IRMNG: 10208344  ISC: 31059  ITIS: 503507  NatureServe: 2.156046  NCBI: 115492  NZOR: 4498e37e-1a15-4c1a-9730-ca28de47e692  Open Tree of Life: 679381  Plant List: kew-114913  PLANTS: LICH3  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:668021-1  RHS: 10385  Tropicos: 50311561  uBio: 4960947  WFO: wfo-0000230388 
Latania chinensis:  Wikidata: Q38483432  APDB: 127045  CoL: 6P37K  GBIF: 2733475  GRIN: 416675  IPNI: 667779-1  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:667779-1  Tropicos: 2402167  WFO: wfo-0000224057
Tiina Lehikoinen

Tiina Lehikoinen (s. 18. elokuuta 1982 Juuka) on suomalainen kirjailija ja kuvataiteilija.
Lehikoinen valmistui filosofian maisteriksi Turun yliopiston taiteiden tutkimuksen laitokselta vuonna 2008. Hän on myös taiteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Lehikoisen esikoisteos, aforismikokoelma Sitruunalumilyhtyjä (2008), valittiin Vuoden aforismikirjaksi. Runokokoelma Samaan aikaan toisaalla (2013) oli Tiiliskivi-palkintoehdokas ja runoteos Multa (2016) Tanssiva karhu -palkintoehdokas.
Lehikoisen runoja on julkaistu useissa antologioissa. Lisäksi hän on kirjoittanut runouteen liittyviä esseitä ja artikkeleja eri julkaisuihin. Vuosina 2013–2015 Lehikoinen toimi kulttuurilehti Tuli & Savun päätoimittajana yhdessä Jouni Teittisen kanssa. Hän on myös päätoimittanut Osuuskunta Poesian julkaisemaa Noesis-verkkolehteä.
Lehikoinen asuu Nokian Siurossa. Hänen puolisonsa on sarjakuvataiteilija Tommi Musturi.
Julkaisut

Yksityisiä tragedioita.  Like, 2017.  ISBN 978-952-01-1559-3
Kukkien kapina: Yökertomuksia.  Like, 2020.  ISBN 978-951-1-35500-7
Sitruunalumilyhtyjä, ntamo, 2008
Turvalliset veistokset, ntamo, 2009
Isoympyräkatu, Poesia, 2011
Samaan aikaan toisaalla, Poesia, 2013
Multa, Poesia, 2016
Terra Nova.  Poesia, 2019.  ISBN 978-952-305-124-9
Mutta armo on kukka joka laulaa.  Poesia, 2024.  ISBN 978-952-305-215-4
Punelma: esseihtivä romaani (a.k.a. feministinen ruumiinavaus yhteiskuntamme materiaalisista ja kielellisistä kytköksistä).  Helsinki:  Like, 2022.  ISBN 978-951-1-42820-6
Ikuinen kertosäe — Tuli&Savu juhlakirja, toim. Tiina Lehikoinen & Marko Niemi. Nihil Interit ry, 2015.
Muodonmuutoksia? toim. Sirpa Kyyrönen & Tiina Lehikoinen. Nihil Interit ry, 2013.
Tekstitaide, toim. Tiina Lehikoinen & Jouni Teittinen. Nihil Interit ry, 2012.
Rydebäck

| Rydebäck |
| --- | --- |

 Rydebäck
 Koordinaatit: 55°57′55″N, 12°46′19″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Helsingborg
Väkiluku (2021):  6 480
Rydebäck on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 6 480 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rydebäck Wikimedia Commonsissa
Vikmanshyttan

| Vikmanshyttan |
| --- | --- |

 Vikmanshyttan
 Koordinaatit: 60°17′51″N, 15°49′53″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Hedemora
Väkiluku (2021):  885
Vikmanshyttan on taajama Hedemoran kunnassa Taalainmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 885 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vikmanshyttan Wikimedia Commonsissa