stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Benignus Todilainen

Benignus Todilainen (nimi latinan ilmaisusta hyväntahtoinen; syntynyt Todissa, Umbriassa, Italiassa, kuollut noin 303) oli pappi, pyhimys ja marttyyri. Pyhimyksestä tiedetään hyvin vähän, mutta hän kärsi marttyyrikuoleman Domitianuksen ja Maximinus Thraxin kristinuskoon kohdistuneissa vainoissa 300-luvun alussa ja haudattiin Todista Vicus Martikseen vievän tien varrelle. Benignus on yksi niistä 140 pyhimyksestä, joita muistetaan Pietarinaukion pylväikössä. Muita samannimisiä pyhimyksiä ovat esimerkiksi kolme piispaa, kuusi marttyyriä, kuusi munkki, skottilainen pappi ja erakko. Hänen jäänteensä asetettiin vuonna 1904 San Silvestron kirkon alttarille vuodelta 1679 peräisin olevaan hopeauurnaan. Pyhimyksen muistopäivää vietetään 13. helmikuuta.
Hikiän koulu

Hikiän vanha koulurakennus (puiden takana) ja koulun pihapiiriä vuonna 2022.
Hikiän koulu oli Hausjärven Hikiän kylässä sijaitseva peruskoulu. Koulussa annettiin opetusta luokka-asteille 1–6. Oppilaita koulussa oli noin 70, he tulivat Hikiän, Kallion, Kurun, Maitoisten, Nyryn ja Selänojan kylistä.
Hikiän koulu lakkautettiin vuonna 2010 ja se oppilaat siirtyivät Hikiällä sijaitsevaan Eskon kouluun.
Benigno Aquino III

| Benigno Aquino III |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (2010).
Filippiinien 15. presidentti
 30. kesäkuuta 2010 – 30. kesäkuuta 2016  
Varapresidentti:  Jejomar Binay
Edeltäjä:  Gloria Macapagal-Arroyo
Seuraaja:  Rodrigo Duterte
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1960
Kuollut: 24. kesäkuuta 2021 (61 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Filippiinien liberaalipuolue
Uskonto:  roomalaiskatolinen
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.president.gov.ph
Benigno Simeon ”Noynoy” Cojuangco Aquino III (8. helmikuuta 1960 – 	24. kesäkuuta 2021) toimi Filippiinien 15. presidenttinä kesäkuusta 2010 kesäkuuhun 2016. Hän edusti Filippiinien liberaalipuoluetta (Partido Liberal ng Pilipinas).
Aquino on entisen presidentin Corazon Aquinon ja murhatun entisen senaattori Benigno Aquino nuoremman poika. Myös hänen isoisänsä Benigno Aquino vanhempi (1894–1947) oli merkittävä poliitikko. Hänen kolmesta sisaruksestaan Kris on merkittävä tv-tähti.
Aquino suoritti taloustieteen tutkinnon Ateneon yliopistossa Manilassa ennen lähtöään Bostoniin maapaossa olleen perheensä seuraksi. Hän palasi Filippiineille 1983 ja työskenteli eri yrityksissä, kuten Cojuangcon sokeritehtaassa. Hänet valittiin kongressiin 1988, uudelleen 2001 ja 2004. Vuonna 2007 hänet valittiin senaattiin.
Aquinon valinta presidentiksi tapahtui selvin luvuin: hän sai yli 42 % äänistä, runsaat 15,2 miljoonaa, kun taas hänen lähin haastajansa, entinen presidentti Joseph Estrada sai lähes viisi miljoonaa vähemmän. Ääniä laskettiin vaalien jälkeen lähes kuukausi ennen tuloksen julkistamista kesäkuussa 2010. Tietokonepohjainen ääntenlaskentajärjestelmä aiheutti ongelmia vaalijärjestelyissä.
Henri Laborit

Henri Laborit (1991)
Henri Marie Laborit (21. marraskuuta 1914 – 18. toukokuuta 1995) oli ranskalainen lääkäri, tutkija ja kirjailija. Hänelle myönnettiin Albert Lasker -palkinto kliinisestä lääketieteellisestä tutkimustyöstä vuonna 1957.
Laborit syntyi Hanoissa, Vietnamissa, ja aloitti uransa kirurgina laivastossa.
Laborit oli kiinnostunut psykoaktiivisista aineista, ja hänet tunnetaan yhä GHB:tä koskeneista tutkimuksistaan. Hän julkaisi uransa aikana kymmeniä kirjallisia teoksia.
Tieteellisen läpimurtonsa Henri Laborit teki ottaessa uuden Rhône-Poulenc -lääkeyhtymän (nyk. Sanofi-Aventis) tuotteen käyttöön. Yhtiön kemisti Paul Charpentier nimitti tuota uutta lääkeainetta, tutkimukselliselta koodinimeltään "RP4560" klooripromatsiiniksi. Alun perin Laborit kokeili klooripromatsiinia anestesiakäytössä, johon tuo aine myös otettiin. Kehitettiin niin kutsuttu neuroleptianalgesia. Klooripromatsiinin todettiin myös varsin nopeasti soveltuvan erityisen hyvin psykoottisille potilaille psykiatrisessa hoidossa. Klooripromatsiini on Suomessa valtaosin lääkityskäytöstä poistettuna (2014), koska sillä on joitakin hankalia sivuvaikutuksia kuten EPS:n (ekstrapyrimidaalinen oireyhtymä) ja NMS:n (pahanlaatuinen neuroleptioireyhtymä) mahdollinen ilmeneminen.
Helmut Ringelmann

Helmut Ringelmann vuonna 2007.
Helmut Ringelmann (4. syyskuuta 1926 München, Saksa – 20. helmikuuta 2011 Grünwald, Saksa) oli saksalainen tuottaja ja tuotantopäällikkö. Hän tuotti monia tunnettuja televisiosarjoja: Kettu, Siska, Derrick ja Komissaari. Hänen tuotantoaan ovat myös Rikosmuseo kertoo ja monet muut. Hän näytteli yhdessä Derrickin jaksossa. Hän oli tuotantopäällikkönä muutamissa vähemmän tunnetuissa projekteissa.
Yksityiselämä

Ringelmann oli naimisissa Evelyn Opelan kanssa vuodesta 1986 kuolemaansa asti.
Aiheesta muualla

Helmut Ringelmann Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bagramin lentotukikohta

| Bagramin lentotukikohta |
| --- | --- |
 Yhdysvaltain ilmavoimien F-16 nousee Bagramin lentotukikohdalta
IATA-koodi:  OAI
ICAO-koodi:  OAIX
Sijainti:   Afganistan
Koordinaatit:  34°56′46″N, 69°15′54″E
Tyyppi:  lentotukikohta
Ylläpitäjä:  Taliban
Valmistumisvuosi:  1950-luku
Liikenneyhteydet
Tärkein keskus ja etäisyys:  Bagram
Bagramin lentotukikohta on lentotukikohta lähellä Bagramin kaupunkia Afganistanissa. Lentotukikohta on rakennettu alkujaan 1950-luvulla ja myöhemmin Afganistanin ensimmäisen ja toisen sodan aikana sitä käyttivät ensin Neuvostoliiton ilmavoimat ja myöhemmin Yhdysvaltain ilmavoimat. Yhdysvaltalaisjoukot jättivät lentotukikohdan heinäkuussa 2021 ja Talibanin taistelijat valtasivat sen saman vuoden elokuussa.
Historia > Varhaiset vaiheet

Bagramin lentotukikohta rakennettiin 1950-luvulla. Siihen kuului alkujaan vain yksi kiitotie, mutta se oli Afganistanin ensimmäinen suurempi lentoasema ja ensimmäinen, jolle voitiin laskeutua myös suurilla koneilla. Tukikohdan kiitotietä laajennettiin vuonna 1976. Hieman ennen Neuvostoliiton Afganistanin miehitystävuonna 1979 Neuvostoliitto toi Operaatio Štorm 333Kabulin varmistamiseen tarkoitettuja joukkoja Bagramin lentotukikohdalle. Myöhempänä miehitysaikana Bagram oli tärkeä neuvostojoukkojen tukikohta. Neuvostoliiton ilmavoimat tekivät ilmaiskuja Afganistanin mudžahid-joukkoja vastaan. Neuvostoliiton viimein vetäytyessä vuonna 1989 lentotukikohta jäi Afganistan kommunistihallinnolle. Myöhemmän Afganistanin sisällissodan aikana lentotukikohtaa hallitsi Pohjoisen liitto ja sen kautta iskettiin vuonna 1996 Kabulin vallannutta Talibania vastaan. Talibanin onnistui kuitenkin vallata Bagram ankarien taistelujen jälkeen vuosina 1999–2000.
Historia > Yhdysvallat

Yhdysvaltojen johtama liittouma hyökkäsi Afganistaniin vuonna 2001. Brittiläiset erikoisjoukot valtasivat Bagramin lentotukikohdan. Aluksi tukikohtaa käytettiin maajoukkojen tukikohtana. Sen saattaminen toimintakuntoon ilmavoimia ajatellen kesti jonkin aikaa. Yhdysvallat rakennutti lentotukikohdalle noin 1 200 uutta rakennusta, sekä uuden 3 500 metriä pitkän kiitotien. Vanhempi kiitotie oli noin 497 metriä lyhyempi. Tukikohdalla oli kokoa suurimmillaan 77 km². Se sisälsi useita laitoksia liittouman sotilaille, kuten elokuvateattereita, uimahalleja, sekä Burger Kingin ja Pizza Hutin ravintolat. Huipussaan lentotukikohdalla oli 40 000 liittouman sotilasta ja sen kautta tehtiin 140 000 lentotehtävää vuosittain. Esimerkiksi Osama bin Ladenin kuolemaan vuonna 2011 johtanut operaatio Neptunuksen keihäs lähti juuri Bagramin lentotukikohdalta. Toimintaa häiritsivät al-Qaidan ja Talibanin ajoittain tekemät raketti-, kranaatinheitin- ja itsemurhaiskut, joiden teho jäi kuitenkin laajemmassa mittakaavassa vaatimattomaksi. Lentotukikohdalla toimi myös liittouman käyttämä vankileiri, jonka toiminta sai osakseen laajaa kritiikkiä ihmisoikeusjärjestöiltä ja Punaiselta ristiltä. Vuonna 2009 rakennettiin uusi Parwanin vankila, jonka toiminta siirtyi afganistanilaisten viranomaisten alaisuuteen vuonna 2012.
Historia > Taliban

Lentotukikohdan kokoa alettiin pienentää vuodesta 2014 lähtien liittouman alkaessa vähentää osallisuuttaan Afganistanissa. Vuonna 2021 tukikohta oli määrä jättää Afganistanin asevoimien hallintaan. Kun yhdysvaltalaiset alkoivat vetää joukkojaan kokonaan pois viimeiset Bagramin lentotukikohdan amerikkalaiset lähtivät yöllä 5.–6. heinäkuuta 2021. Afganistanilaiset kritisoivat lähtijöitä heidän jätettyä tiedottamatta lähdön ajankohdasta etukäteen. Tukikohtaan jäi suuri määrä yhdysvaltalaisjoukkojen varusteita. Talibanin aloitettua laajan hyökkäyksen eri puolilla maata samana vuonna Bagram jäi Talibanin taistelijoiden käsiin 15. elokuuta 2021.
Afganistanin ilmavoimien MiG-15- ja Il-28-lentokoneita vuonna 1959.
Neuvostoliiton MiG-21 -hävittäjiä Bagramissa vuonna 1980.
Presidentti Barack Obama puhuu Bagramin lentotukikohdalla vuonna 2012.
A-10 Thunderbolt.
Hibernians FC

Hibernians FC on vuonna 1922 perustettu jalkapalloseura Maltan Paolasta. Se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Maltan Valioliigassa. Joukkue on voittanut Maltan Valioliigan yksitoista kertaa. Maltan Cupin se on voittanut kymmenesti.
Aiheesta muualla

Joukkueen virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Maltan Valioliigan joukkueet kaudella 2010–2011
Birkirkara • Floriana • Ħamrun Spartans • Hibernians • Marsaxlokk • Qormi • Sliema Wanderers • Tarxien Rainbows • Valletta • Vittoriosa Stars
Belau rekid

Belau rekid (engl. Our Palau), Palaun kansallislaulu, otettiin käyttöön vuonna 1981. Kansallislaulun on säveltänyt Ymesei O. Ezekiel, laulun sanat on koottu useilta eri sanoittajilta.
Sanat Palaun kielellä

Belau loba klisiich er a kelulul

El di mla ngar ngii ra rechuodel mei

Meng mengeluolu er a chimol beluu

El ngar eungel a rirch el lomekesang
Bodo leketek a keruul era beluad

Loba a blak el reng ma duch el reng

Belau a chotil a Klengar er kid

Me bodo rurt a bedul msa klisichel
Bod kaiuereked chim lokiu a reng

E do ngedmokl er a di mla koted

Lomcheliu a rengedel ma klebkellel

Lokiu a budech ma beltik el reng
Dios mo mekngeltengat ra belumam

El di mla dikesam ra rechuodel mei

Beskemam a klisicham ma lemeltam

Lorrurt a klungiolam el mo cherechar
Lähde:
Käännös englanniksi

Palau is coming forth with strength and power. By her old ways abides still every hour. One country, safe, secure, one government. Under the glowing floating soft light stands.
Lets build our economy protecting fence. With courage, faithfulness and diligence. Our life is anchored in Palau, our land. We with our might through life and death defend.
In spirit lets join hands, united, one. Care for our homeland from forefathers on. Look after its concord, its glory keep. Through peace and love and hearts devotion deep.
God bless our country, our island home always. Our sweet inheritance from ancient days. Give us the strength and power and all the rights. To govern with to all eternity.
Lähde:
Aiheesta muualla

Belau Rekid -äänitiedosto
Hietalahdensaaret

Hietalahdensaaret
| --- | --- |
Sijainti:  62°9.095′N, 027°26.505′E, Pieksämäki Suomi
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hietalahdensaaret on saari Pieksämäen kunnassa Virtasalmen taajaman yhteydessä. Saari on kahden saaren ryhmä ja se on asumaton.
Benigno Luciano Migliorini

Benigno Luciano Migliorini (6. lokakuuta 1881 Malo – 1. heinäkuuta 1962) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 26. heinäkuuta 1904 ja nimitettiin Palestrinan suburbikaarisen hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Leten titulaaripiispaksi 20. helmikuuta 1937. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Maria Dolci, jota avustivat Giovanni Maria Emilio Castellani ja Camillo Vittorino Facchinetti.
Migliorini sai 19. heinäkuuta 1941 nimityksen Rietin (-S. Salvatore Maggioren) piispaksi ja 13. maaliskuuta 1951 Lanciano e Ortonan (nyk. Lanciano-Ortona) arkkipiispaksi. Hän kuoli jälkimmäisessä virassa 80-vuotiaana.
Avalanch

| Avalanch |
| --- | --- |
 Dany León (2010)
Tiedot
Toiminnassa:  1993-2012; 2016-
Tyylilaji:  Progressiivinen metalli, Alternative metal, Heavy metal
Kotipaikka:  Asturias, Espanja
Laulukieli:  espanja, englanti
Levy-yhtiö:  Xana Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ramón Lage.
Alberto Rionda.
Francisco Fidalgo.
Avalanch on espanjankielinen progressiivinen metalli -yhtye. Se perustettiin Asturiassa vuonna 1993.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Alberto Rionda - kitara
Mike Terrana - rummut
Jorge Salán - kitara
Manuel Ramil - koskettimet
Dirk Schlächter - basso
Alírio Netto - laulu
Jäsenet > Entiset jäsenet

Víctor García - Laulu
Alberto Ardines - Rummut
Roberto García- Basso
Fernando Mon - Kitara
Juan Lozano - Laulu
Roberto Junquera - Koskettimet
Ramón Lage - Laulu
Dany León - Kitara
Francisco Fidalgo - Basso
Chez García - Koskettimet
Marco Álvarez - Rummut
Diskografia > Albumit

Ready to the Glory (1993)
La llama eterna (1997)
Eternal Flame (1998)
Llanto de un héroe (1999)
El ángel caído (2001)
Los poetas han muerto (2003)
Las ruinas del Edén (2004)
Mother Earth (2005)
El hijo pródigo (2005)
Muerte y Vida (2007)
El Ladrón de Sueños (2010)
Malefic Time: Apocalypse (2011)
El Secreto (2019)
Diskografia > Live-albumit

Dias de Gloria (2000)
Caminar sobre el agua (2008)
Cien veces (2021)
Lágrimas negras (2021)
Diskografia > Singlet

Save me (2000)
Delirios de grandeza (2001)
Lucero (2003)
Las ruinas del Edén (2004)
Where The Streets Have No Name (2004)
Alas de cristal (2005)
Mil Motivos (2010)
Malefic Time: Apocalypse (2012)
El Ángel Caído (2017)
El Oráculo (2019)
Diskografia > Kokoelmia

Un Paso Más (Grandes Éxitos) (2005)
Del Cielo A La Tierra (2010)
Diskografia > DVD

Cien Veces (2005)
Lágrimas Negras - (2006)
Caminar sobre el agua - 2CD+DVD (2008)
Aiheesta muualla

Avalanch Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Avalanch Discogsissa. (englanniksi)
Viralliset sivut
Hugh Gaitskell

Hugh Gaitskell
Hugh Todd Naylor Gaitskell (s. 9. huhtikuuta 1906 – 18. tammikuuta 1963) oli brittiläinen poliitikko. Gaitskell kuului työväenpuolueeseen. Hän toimi puolueensa puheenjohtajana vuosina 1955–1963. Gaitskell toimi myös polttoaine- ja energiaministerinä 1947–1950 sekä valtiovarainministerinä 1950–1951.
Ministerintehtävissään ja niiden jälkeen Gaitskell sai mainetta pidettynä puhujana, oikeudenmukaisena virkamiehenä ja käytännöllisenä talousmiehenä. Hän johti ja uudisti vuodesta 1955 lähtien työväenpuoluetta sen ollessa oppositiossa, kasvatti kansansuosiotaan ja oli lähellä päästä pääministerin asemaan, kunnes kuoli 56-vuotiaana.
Benigno Luigi Papa

Benigno Luigi Papa (25. elokuuta 1935 Spongano – 6. maaliskuuta 2023) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 25. maaliskuuta 1961 ja nimitettiin Oppido Mamertina-Palmin hiippakunnan johtoon 29. syyskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Anastasio Alberto Ballestrero, jota avustivat Andrea Mariano Magrassi ja Aureliano Sorrentino.
Papa sai 11. toukokuuta 1990 nimityksen Taranton arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 21. marraskuuta 2011.
Benigno Carrara

Benigno Carrara (19. joulukuuta 1888 Serina – 27. heinäkuuta 1974) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. huhtikuuta 1911 ja nimitettiin Imolan koadjuuttoripiispaksi sekä Hieropoliin titulaaripiispaksi 20. joulukuuta 1947. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. helmikuuta 1948. Pääkonsekraattorina toimi Adriano Bernareggi, jota avustivat Gustavo Testa ja Giuseppe Battaglia.
Carrarasta tuli 12. toukokuuta 1956 Imolan piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 12. maaliskuuta 1974. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Herman Wedel-Jarlsberg

Kreivi Herman Wedel-Jarlsberg
Johan Caspar Herman Wedel-Jarlsberg (21. syyskuuta 1779 Montpellier, Ranska – 27. elokuuta 1840 Wiesbaden, Saksa) oli norjalainen kreivi, poliitikko ja valtiomies.
Tausta

Wedel-Jarlsbergin suku oli alun perin saksalainen, ja liittyi vuonna 1683 norjalaiseen Jarlsbergin aatelissukuun. Suvulle annettiin 1684 kreivillinen arvo Tanska-Norjassa. Herman syntyi Fredrik Anton Wedel-Jarlsbergin ja norjalaisen aatelisnaisen Katharina Stormin esikoiseksi. Isä oli Tanskan lähettiläänä Napolissa, Haagissa, Lontoossa ja Wienissä. Herman varttui pääosin ulkomailla, eikä norjan kieli ollut hänelle ensimmäinen kieli. Isä oli sairaalloinen ja ankara, kun taas äiti oli liberaalimpi ja lapsille läheisempi.
Ura

Vuonna 1797 perheen äiti muutti Tanskaan, ja pojat Herman ja Ferdinant muuttivat äitinsä luokse kaksi vuotta myöhemmin. Poikien suojelijana oli talousministeri, kreivi Schimmelmann. Hermanista tuli Schimmelmannin sihteeri, ja hän aloitti lakiopinnot 1799. Hän suoritti lakitutkinnon 1801, ja vuonna 1803 hänet nimitettiin asessoriksi valtion talousosastolle.
Vuonna 1806 hänet nimitettiin Buskerudin läänin hallintoon. Hän avioitui Peder Ankerin tyttären Karen Ankerin kanssa. Avioliiton kautta hän sai haltuunsa tärkeitä sahalaitos- ja metalliteollisuusetuoikeuksia, minkä johdosta hänestä tuli liikemiesylimystön tärkeimpiä hahmoja. Hänet nimitettiin myös hallituskomission jäseneksi, mistä tehtävästä hän vetäytyi 1813 ennakoiden tulevaa valtiollista kehitystä saadakseen toimintavapautta. Jo vuodesta 1809 hänen henkilökohtaisena tavoitteenaan olivat hyvät suhteet Englantin, Tanskan kanssa tai ilman.
Eidsvollin kansalliskokouksessa 1814 Wedel-Jarlsberg kannatti perustuslain sopeuttamista Ruotsi-unionia silmällä pitäen. Hän halusi perustuslain myös varmistavan vahvan hallitusvallan ja vastusti yksinvaltiutta. Stortingin osalta hän puolusti kaksikamarista systeemiä vahvalla ylähuoneella. Hän vastusti perustuslain ”juutalaisparagrafia”. Hän ei ollut kovin aktiivinen puhuja, mutta osallistui erityisesti talousväittelyihin.
Syksyllä 1814 häet valittiin Stortingiin, missä hänen tehtäväkseen määrättiin uuden Norjan hallituksen muodostaminen. Myöhemmin hän toimi tärkeissä tehtävissä talousministerinä ja hallituksen johtavana ministerinä Kristianiassa. Vuonna 1822 hänet asetettiin valtakunnanoikeuteen, koska hän oli ottanut lainaa valtiolle Gebrüder Benecke -pankista Berliinistä. Hänet vapautettiin syytteistä, mutta joutui kuitenkin joksikin aikaa kuninkaan epäsuosioon. Tapahtuman jälkeen hän vetäytyi tiluksilleen. Vuonna 1824 hän peri Bærumin, Fossumin, Maridalenin, Hakadalin ja Mossin tehtaat apeltaan Peder Ankerilta. Vuonna 1836 hänet nimitettiin Norjan käskynhaltijaksi, missä tehtävässä hän edusti kuningasta maassa ja toimi tehtävässä aina kuolemaansa saakka. Hän kuoli virkamatkalla Saksassa.
Aiheesta muualla

Kreivi Wedel-Jarlsberg Dansk biografisk leksikonissa 1905 (tanskaksi)
Kreivi Wedel-Jarlsberg Nordisk familjeleksikonissa 1893 (ruotsiksi)
Björn Smeds

Björn Smeds (16. marraskuuta 1915 Loviisa – 21. maaliskuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka vaikutti 1930-luvulla kansallissosialistisissa järjestöissä. Smeds julkaisi Ruotsissa kaksi kirjaa salanimillä Erik Grönberg ja Roland Rönneck.
Björn Smedsin vanhemmat olivat urheiluvaikuttaja, liikemies, voimistelija ja olympiamitalisti Viktor Reinhold Smeds ja Aina Maria Niska (1880–1962). Aina Niska oli salakuljettajana tunnetun Algot Niskan sisar.
Smeds oli 1930-luvulla mukana Arvi Kalstan johtamassa kansallissosialistisessa Suomen Kansan Järjestössä. SKJ:n hajottua Smeds perusti elokuussa 1936 Suomen Työrintama-puolueen yhdessä Yrjö Raikkaan ja Sven B. Oksasen kanssa. Puolue toimi vuoteen 1939 saakka. Smeds toimi Kustannus Oy Vasaran julkaiseman Siniristi-lehden päätoimittajana 1939.
Teoksia

Salanimellä Erik Grönberg:
Jag var Gestapos agent. Natur och Kultur, Stockholm 1944
Salanimellä Roland Rönneck:
Gestapo i Sverige: Spionroman. Grehams förlag, Stockholm 1945
Björn Sieber

Sieber vuonna 2008.
Björn Sieber (5. maaliskuuta 1989 Voralberg – 26. lokakuuta 2012) oli itävaltalainen alppihiihtäjä. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Sieber sijoittui superalppiyhdistetyssä 13:nneksi ja suurpujottelussa 22:nneksi. Maailmancupissa Sieber sijoittui parhaimmillaan seitsemänneksi Banskon superalppiyhdistetyssä helmikuussa 2011. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa suurpujottelussa ja pronssia supersuurpujottelussa.
Sieber kuoli 26. lokakuuta 2012 auto-onnettomuudessa. Häntä pidettiin yhtenä lupaavimmista alppihiihtäjistä Itävallassa.
Aiheesta muualla

Björn Sieberin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hugh Glass

Hugh Glass (k. 1833) oli yhdysvaltalainen turkismetsästäjä, jonka harmaakarhu raateli metsästysretkellä Missourijoella. Metsästysseurueen johtaja käski kaksi miestä Glassin seuraksi, mutta he olettivat hänen kuitenkin kuolevan ja jättivät metsään. Glass selviytyi hengissä 320 kilometrin matkan Fort Kiowan linnakkeeseen, jossa hän toipui kuntoon. Hän lähti etsimään kaksikkoa ja löysi molemmat. Jim Bridgen hän säästi, koska tämä oli nuori. Bridgestä tuli myöhemmin tunnettu turkismetsästäjä ja eräopas. John S. Fitzgerald taas oli tuomittu kuolemaan sotilaan murhasta. Glassin murhasivat Yellowstonejoella kaksi arikaraintiaania.
Glassin tarinan todenperäisyydestä ei ole tietoa, mutta sitä on käsitelty kirjoissa, televisiosarjoissa ja elokuvissa. Ensimmäisen kerran tarinaa käsiteltiin lehdessä 1824, mutta tietoja tapauksesta ei ole Glassilta itseltään. Michael Punken romaanin The Reverant: Kostaja (The Revenant, 2002) pohjalta on Alejandro González Iñárritu ohjannut elokuvan The Revenant. Richard C. Sarafian on ohjannut 1971 tarinasta elokuvan Mies erämaasta (Man in the Wilderness).
HOK-Elanto

| HOK-Elanto |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Stadin oma lafka
Yritysmuoto:  osuuskunta
Perustettu:  1905 (Osuusliike Elanto) 1919 (Helsingin Osuuskauppa) 2004 (HOK-Elanto)
Toimitusjohtaja:  Veli-Matti Liimatainen
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  päivittäistavarakauppa, ravitsemiskauppa
Liikevaihto:   2 567 milj. euroa (2023)
Liikevoitto:   38,0 milj. euroa (2023)
Henkilöstö:  6 825 (vakituiset, 2023)
Omistaja:  684 232 jäsentä (2023)
Kotisivu:  https://hok-elanto.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Helsingin Osuuskauppa Elanto (HOK-Elanto) on osuuskunta, joka syntyi vuoden 2004 alussa, kun Helsingin Osuuskauppa (HOK) ja Osuusliike Elanto yhdistivät toimintansa. Osuuskunnalla on 684 232 jäsentä (78,2 prosenttia toimialueen kotitalouksista) ja 6 825 vakituista työntekijää. Se on S-ryhmän suurin osuuskauppa ja Suomen laajimmin omistettu yritys.
Vuoden 1984 osuuskauppojen rakenneuudistuksessa Helsingin Osuuskauppaan liitettiin hyvinkääläinen Osuuskauppa Teho, järvenpääläinen Osuuskauppa Ahomaa ja mäntsäläläinen Osuusliike Väinölä.
Toiminta

Vuonna 2023 osuuskaupan liikevaihto oli 2 567 miljoonaa euroa, ja se maksoi jäsenilleen bonusta 87,0 miljoonaa euroa ja maksutapaetua 3,2 miljoonaa euroa.
Noin 80 prosenttia HOK-Elannon liikevaihdosta on peräisin Suomessa valmistetuista tuotteista. Sillä on Avainlippu-tunnus.
Toiminta > Toimipaikat

HOK-Elanto toimii Espoon, Helsingin, Hyvinkään, Järvenpään, Keravan, Mäntsälän, Nurmijärven, Tuusulan ja Vantaan alueella, eli pääkaupunkiseudulla (lukuun ottamatta kielellisistä syistä Varuboden-Oslan alueeseen kuuluvaa Kauniaista) sekä Keski-Uudellamaalla. Toimipaikkoja oli vuoden 2023 lopussa 408, joista ravintoloita oli 70.
Toiminta > Toimipaikat > Päivittäistavarakaupat, tavaratalot ja muut liiketoiminnat

ABC (86 kpl)
Alepa (128 kpl)
Emotion (12 kpl)
Hautaus- ja lakipalvelupisteet (12 kpl)
Food Market Herkku (1 kpl)
Omistajapalvelupisteet (15 kpl)
Prisma (16 kpl)
S-market (66 kpl)
Sokos (2 kpl)
Toiminta > Toimipaikat > Ravintolat ja kahvilat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ale Pub  Amarillo  Amsterdam  Angleterre  Backaksen kartano  BBQ House  Belge  Bravuria  Casa Largo  Chico’s  Coffee Bar  Coffee House  Deli  Dubliner  Food Lab  Gaselli  Hesburger (Järvenpää, Jumbo ja Sello)  Jyvänen  Kaarna  |  Kaisla  Kappeli  Kitty’s Public House  Kivitorppa  Klubi Hyvinkää  Korona  Kuikka  La Famiglia  Meiccu (ent. Kuusihokki)  Memphis  Old Hat  Oluthuone  Pickwick Pub  Pivnice  Praha  Presso  Pub 99  Public Corner  |  Raffaello  Raffaellon Terassi  Rosso  Rotterdam  Sailor’s  Salve  Sir Eino  Sokos Café  Spaghetteria  Spårakoff  Sports Academy  Stone’s  Tapas BarCelona  Vltava  Wanhan Kellari & Grilli  William K.  Wok Up  Zetor  |