stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirk Hammett
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirk Hammett Wikimedia Commonsissa
| n k Exodus |
| --- | --- |
 Gary Holt  Lee Altus  Jack Gibson  Steve Souza  Tom Hunting   Kirk Hammett  Rob Dukes  Paul Bostaph  Rick Hunolt  Paul Baloff  John Tempesta  Geoff Andrews  Rob McKillop  Michael Butler 
Studioalbumit:  Bonded by Blood  Pleasures of the Flesh  Fabulous Disaster  Impact is Imminent  Force of Habit  Tempo of the Damned  Shovel Headed Kill Machine  The Atrocity Exhibition... Exhibit A  Let There Be Blood  Exhibit B: The Human Condition  Blood In, Blood Out  Persona Non Grata 
Livealbumit:  Good Friendly Violent Fun  Another Lesson in Violence  Live at the DNA 2004 
Kokoelmat:  Lessons in Violence  Let There Be Blood 
Singlet:  ”Objection Overruled”  ”The Lunatic Parade”  ”Thorn in My Side”  ”War Is My Shepherd”  ”Funeral Hymn”  ”Riot Act”  ”Downfall”  ”Hammer and Life”  ”The Beatings Will Continue (Until Morale Improves)”  ”Clickbait”  ”The Years of Death and Dying” 
Videoalbumit:  Shovel Headed Tour Machine: Live At Wacken & Other Assorted Atrocities 
Musiikkivideot:  The Toxic Waltz  Objection Overruled  Thorn in My Side  A Good Day to Die  No Love  War is My Shepherd  Throwing Down  Now Thy Death Day Come  Rio Act  Downfall  Blood In, Blood Out  The Beatings Will Continue (Until Morale Improves)  The Fires Of Division 
Muuta:  diskografia 
| n k Metallica |
| --- | --- |
 Lars Ulrich  James Hetfield  Kirk Hammett  Robert Trujillo   Entiset jäsenet: Dave Mustaine  Ron McGovney  Cliff Burton  Jason Newsted 
Studioalbumit:  Kill ’Em All  Ride the Lightning  Master of Puppets  ...And Justice for All  Metallica  Load  ReLoad  Garage Inc.  St. Anger  Death Magnetic  Hardwired...to Self-Destruct  72 Seasons 
Livealbumit:  Live Shit: Binge & Purge  S&M  Orgullo, Pasión y Gloria: Tres Noches en la Ciudad de México  The Big 4 Live from Sofia, Bulgaria 
EP:t:  Garage Days Re-Revisited  Some Kind of Monster  Beyond Magnetic 
Videot:  Cliff ’em All  Cunning Stunts  The Videos: 1989–2004  Metallica: Some Kind of Monster  Quebec Magnetic 
Muuta:  diskografia  demot  kappaleet  konsertit Suomessa 
  Luokat 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki 2  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Hankasammalet

| Hankasammalet |
| --- | --- |
 Ojahankasammal (Riccia glauca)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Maksasammalet Marchantiophyta
Luokka::  Maksasammalet Marchantiopsida
Alaluokka::  Keuhkosammalet Marchantiidae
Lahko::  Keuhkosammalet Marchantiales
Heimo::  Hankasammalet Ricciaceae
Suku::  Hankasammalet Riccia  L.
Katso myös
   Hankasammalet Wikispeciesissä   Hankasammalet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hankasammalet (Riccia) on maksasammaliin kuuluva suku. Siihen kuuluu 10 Suomessa esiintyvää lajia.
Suomessa esiintyvät hankasammallajit

Riccia beyrichiana – etelänhankasammal
Riccia bifurca – peltohankasammal
Riccia canaliculata – uurrehankasammal
Riccia cavernosa – kolohankasammal tai reikähankasammal
Riccia ciliata – ripsihankasammal
Riccia fluitans – kelluhankasammal
Riccia glauca – ojahankasammal
Riccia huebeneriana – rutahankasammal
Riccia rhenana – verkkohankasammal
Riccia sorocarpa – ruusukehankasammal
Aiheesta muualla

ITIS: Riccia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Riccia (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1856753  Wikispecies: Riccia L.  APNI: 120638  BOLD: 436619  CoL: 8YS4D  EPPO: 1RCCG  GBIF: 2688639  iNaturalist: 53014  IRMNG: 1299357  ITIS: 15617  NBN: NHMSYS0000310446  NCBI: 41843  NZOR: a163d146-0b62-4a6a-af1c-203df4176dff  Open Tree of Life: 875494  PPE: genus-riccia  PLANTS: RICCI  Tropicos: 35002373  WFO: wfo-4000033223
Hammasahvenet

| Hammasahvenet |
| --- | --- |
 Kultaotsasargi (Sparus auratus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Hammasahvenet  Sparidae  Jordan & Evermann, 1898
Katso myös
   Hammasahvenet Wikispeciesissä   Hammasahvenet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hammasahvenet (Sparidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä ja lauhkeista valtameristä.
Taksonomia

Varhaisimmat hammasahventen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu lähteestä riippuen 33–35 sukua ja 112–115 lajia. Toisinaan hammasahvenet jaetaan 6 alaheimoon, jotka ovat Boopsinae, Denticinae, Diplodinae, Pagellinae, Pagrinae ja Sparinae, mutta ne eivät välttämättä ole monofyleettisiä. Yleensä heimo luetaan kuuluvaksi alalahkoon Percoidea, mutta eräät tutkijat luokittelevat hammasahvenet yhdessä pikarellien (Cheilodactylidae), putsarien (Lethrinidae) ja pentojen (Nemipteridae) kanssa alalahkoon Sparoidei.
Tyypillisiä piirteitä

Hammasahvenet ovat keskikokoisia tai suurehkoja kaloja ja ne kasvavat suurimmillaan 75–20 cm:n mittaisiksi. Ne ovat korkearuumiisia, litteähköjä ja suuripäisiä kaloja ja niiden otsaprofiili on jyrkkä. Selkäevä ja rintaevät ovat pitkät. Hampaat ovat kookkaat ja hyvin kehittyneet. Niitä on kahdenlaisia: kartiomaisia ja levymäisiä. Monet hammasahvenista ovat hermafrodiitteja ja niillä on sekä koiraan että naaraan sukupuolielimet. Osa lajeista vaihtaa sukupuoltaan kasvaessaan. Pohjaväriltään lajit ovat useimmiten harmaita, ruskeita tai punertavia ja ruumiissa on usein tummia tai värikkäitä laikkuja tai juovia.
Levinneisyys ja elintavat

Hammasahvenia tavataan lämpimistä ja lauhkeista vesistä Atlantilta, Välimereltä, Intian valtamereltä ja Tyyneltämereltä. Ne elävät yleensä matalassa vedessä lähellä rannikkoa ja pienet lajit elävät pienissä parvissa, suuremmat yleensä yksinään syvemmissä vesissä. Toisinaan niitä tavataan myös murtovesistä. Hammasahvenien ravintoa ovat kovakuoriset selkärangattomat eläimet. Monet heimon lajeista ovat kaupallisesti tärkeitä ruokakaloja ja niitä myös viljellään. Erityisesti Japanissa punahammasahven on yleinen ruokakala.
Hanhijärvi (Enonkoski)

Hanhijärvi
Hanhijärvi
Hanhijärvi on kylä Enonkosken keskiosissa, suurin piirtein  Pyyveden, Hanhijärven (järvi) ja Paakkunalan välissä.
Historia

Hanhijärven alueella on elänyt ihmisiä jo tuhansien vuosien ajan, kalastellen, metsästellen ja itselleen asuinsijoja etsien. Tuolloin Suur-Saimaan vedenkorkeus oli noin kymmenen metriä nykyistä korkeammalla, mistä johtuen maastomuodot olivat täysin erilaiset. Monet nykyään nieminä ja mäkinä tunnetut paikat olivat saaria.
Vuoksen puhjettua noin 5 000 vuotta sitten asettui Ylä-Enonveden pinta suurin piirtein nykyiselle tasolleen, noin 81 metrin korkeudelle merenpinnasta, ja syntyi Enonkosken kirkonkylän läpi virtaava Enonkoski.
Ensimmäiset arkeologiset löydöt alueelta ovat peräisin kampakeramiikan ajalta, mutta muutoin seudun asutushistoria on hyvin pitkälle hämärän peitossa. Karjalaisten kala- ja kauppamiesten tiedetään kulkeneen seudun poikki Varkauden ja Pieksämäen suuntaan 700–800-luvuilla.
Virallisesti karjalaisten ja savolaisten nautinta-alueen rajat vahvistettiin Pähkinäsaaren rauhassa vuonna 1323. Vuonna 1514 ryhdyttiin neuvottelemaan Savon ja Viipurin linnaläänien uusista rajoista, mutta käytännössä raja oli siirtynyt Puruveden Hummonselkään jo paljon ennen kyseistä vuotta.
Ruotsalaiset tunkeutuivat 1200-luvulla Novgorodiin ja rakensivat muun muassa Viipurin linnan. Karjalan alueella olot muuttuivat rauhattomiksi ja väkeä lähti pakoon, myös länteen, seudulle, jota myöhemmin alettiin kutsua Säämingiksi. Hanhijärvelle tuli mm. Luostaristen sukua, jotka olivat Käkisalmen luostarien vuokraviljelijöitä tai talonpoikia. Toinen Hanhijärven asuttajasuku, Makkoset, olivat vieläkin kauempaa – Makkosista on mainintoja Vatjan ja Äänisen viidenneksen vuoden 1500 verokirjoissa.
Enonkosken seutu säilyi pitkän aikaa erämaana Savon karjalaisten ja Karjalan karjalaisten asutuksen välissä. Lappalaisesta asutuksesta kertovat lukuisat lappalaista alkuperää olevat paikannimet, kuten Petraniemi, Mikkelsaaro, Hannonaho ja monet Anton-alkuiset paikannimet kuten Antonjoki. Kielitieteilijöiden mukaan nimistö viittaa enemmän koltan- kuin pohjoissaamen suuntaan. Lappalaista asutusta kerrotaan olleen alueella jopa 1600-luvulle.
On hyvin pitkälle hämärän peitossa, missä kohtaa kulloinkin on valtakunnan raja Hanhijärven alueella kulkenut, mutta joitakin tietoja on saatavissa. Vuosina 1741–1743 käydyn hattujen sodan eli pikkuvihan jälkeen valtakunnan raja vedettiin Turun rauhassa kulkevaksi keskelle Hanhijärven kylää. Tuolloisen rajan kohdalla sijaitsee yhä Hanhijärven Kaakonlahteen laskeva oja. Seuraavien vuosien aikana rajaa tarkisteltiin pariinkin otteeseen. Ehkä omituista on seikka, että Hanhijärveltä katsottuna Venäjän alue sijaitsi etelän tai lounaan suunnassa. Syynä tähän on se, että rajaan tehtiin mutka, jossa Savonlinna jäi Venäjän puolelle. Vuonna 1746 rajantarkistuksessa raja siirrettiin lähemmäs Savonlinnaa, Kolvosenjärven, Sulkavan (järvi) ja Riitasensuon muodostamalle linjalle. Rajaseudun asukkaat olivat lainsuojattomia, mutta heidän ei myöskään tarvinnut maksaa veroa. Raja säilyi paikallaan vuoteen 1809, jolloin koko Suomi joutui Venäjän alaisuuteen.
Kylä nykyään

Kylällä on toiminut vuodesta 1957 urheiluseura Hanhijärven Pojat (HaPo).
Outi Hannula

Outi Hannula (s. 1968) on suomalainen järjestötyöntekijä. Hän toimi Seta ry:n puheenjohtajana vuosina 2009–2012.
Outi Hannula työskentelee Fingon ohjelmajohtajana. Aiemmin hän on työskennellyt Kepassa kampanjakoordinaattorina (2004–) ja Vihreissä kansainvälisten asioiden sihteerinä (1997–). Hannula on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri.
Hannula on toiminut Euroopan Vihreiden taloudenhoitajana vuosina 2001–2005. Hän on ollut Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksen jäsen vuonna 1996 ja European Students' Unionin hallituksen jäsen vuonna 1997.
Hannula solmi rekisteröidyn parisuhteen silloisen naisystävänsä kanssa pari viikkoa sen laillistumisen jälkeen vuonna 2002. Hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Outi Hannulan blogi Iltalehden sivuilla (2010–2011)
Hantaika

Hantaika (ven. Ханта́йка) on Jenisein sivujoki Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin piirissä Venäjällä. Sen pituus on 174 kilometriä, valuma-alueen laajuus 30 700 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 590 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Hantaiskojejärvestä. Se jäätyy lokakuussa ja vapautuu jäästä kesäkuun alussa.
Hantaikan suussa on Ust-Hantaiskajan vesivoimalaitos.
Hammasvalaat

| Hammasvalaat |
| --- | --- |
 Pullokuonodelfiini (Tursiops truncatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Valaat Cetacea
Alalahko::  Hammasvalaat Odontoceti  Flower, 1867
Katso myös
   Hammasvalaat Wikispeciesissä   Hammasvalaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hammasvalaat (Odontoceti) on toinen valaiden nykyisistä alalahkoista. Siinä on hetulavalaiden lahkoa paljon enemmän lajeja. Hammasvalaiden ryhmään kuuluu pyöriäisiksi, delfiineiksi ja valaiksi kutsuttuja lajeja.
Hammasvalaat ovat keskimäärin hetulavalaita pienempiä. Pienimpien lajien pituus on noin metri, kookkain laji taas on 18 metrin pituinen kaskelotti. Koiras on aina naarasta suurempi. Hammasvalaiden saaliseläimet ovat paljon suurikokoisempia kuin hetulavalaiden.
Anatomia

Kallo on epäsymmetrinen valaiden kaikuluotauskyvyn takia: osa oikean puoliskon luista on kehittynyt voimakkaammiksi kuin vastaavat luut vasemmalla puolella.
Hampaiden lukumäärä vaihtelee kahdesta 250:een; joskus hampaita on vain alaleuassa. Hampaat ovat rakenteeltaan yksinkertaisia tarttumahampaita, useimpien lajien hampaat ovatkin suipot ja terävät. Ravintonsa hammasvalaat nielevät silti kokonaisena, sillä hampaita ei käytetä saaliin hienontamiseen vaan vain sen kiinni saamiseen.
Sieraimet ovat kehittyneet yhdeksi epäsymmetrisesti sijaitsevaksi hengitysreiäksi, joka sijaitsee päälaella. Hajulimakalvo ja aivojen hajukeskus puuttuvat kokonaan.
Kurkunpään kaksi rustoa muodostaa hanhen nokan muotoisen putken, joka ulottuu pitkälle nenäonteloon ja sulkeutuu tarvittaessa rengaslihaksen avulla. Hammasvalaiden suunnistuksessa ja viestinnässä käyttämä ääntely ei synny kurkunpäässä, koska äänijänteitä ei valailla ole lainkaan, vaan nenäontelossa.
Monien hammasvalaslajien aivot – etenkin pikkuaivot – ovat erittäin kehittyneet ja hyvin suuret. Aivokuori on paljon poimuisempi kuin ihmisellä.
Heimot

Hammasvalaisiin kuuluu seitsemän elossa olevaa heimoa:
Delfiinit (Delphinidae)
Iniidae
Sarvivalaat (Monodontidae)
Pyöriäiset (Phocoenidae)
Kaskelotit (Physeteridae)
Jokidelfiinit (Platanistidae)
Nokkavalaat (Ziphiidae)
Aiheesta muualla

Toothed whales – Enchanted Learning Software
Science Encyclopedia
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q144144  Wikispecies: Odontoceti  ADW: Odontoceti  AFD: Odontoceti  BioLib: 20766  CoL: 62397  EoL: 46559237  iNaturalist: 424322  ITIS: 180404  MSW: 14300034  NBN: NHMSYS0000377015  NCBI: 9722  NZOR: e155fa5d-7a6b-4b88-b937-dca94de14e38  Open Tree of Life: 698417  Paleobiology Database: 42937  Paleobiology Database: 42937  WoRMS: 148723
Alf Hansen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alf Hansen |  Alf Hansen |  Alf Hansen |  |
Maa:   Norja
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Montreal 1976 | pariairokaksikko |  |
|  Hopeaa | Soul 1988 | pariaironelonen |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Nottingham 1975 | pariairokaksikko |  |
|  Kultaa | Hamilton 1978 | pariairokaksikko |  |
|  Kultaa | Bled 1979 | pariairokaksikko |  |
|  Kultaa | Luzern 1982 | pariairokaksikko |  |
|  Hopeaa | Luzern 1974 | pariairokaksikko |  |
|  Hopeaa | Duisburg 1983 | pariairokaksikko |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1987 | pariaironelonen |  |
|  Pronssia | München 1981 | pariairokaksikko |  |
Alf Hansen (s. 13. heinäkuuta 1948 Oslo) on norjalainen soutaja. Hän voitti olympiakultaa ja neljä maailmanmestaruutta.
Hansen kilpaili Münchenin kesäolympialaisissa 1972 perämiehellisessä nelosessa ja sijoittui yhdeksänneksi. Hän siirtyi pariairokaksikkoon isoveljensä Frank Hansenin pariksi ja he voittivat maailmanmestaruuden vuosina 1975, 1978 ja 1979 sekä olympiakultaa Montrealissa 1976. Neljännen maailmanmestaruutensa Alf Hansen voitti Rolf Thorsenin parina vuonna 1982. Los Angelesin olympialaisissa 1984 Hansen ja Thorsen sijoittuivat pariairokaksikossa kymmenenneksi. Soulin olympialaisissa 1988 Hansen kilpaili pariaironelosessa ja saavutti hopeaa.
Hanhijoki (joki Alastarolla)

| Hanhijoki |
| --- | --- |
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Satakunta, Pirkanmaa
Kunnat:  Huittinen, Säkylä (Köyliö)
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Loimijoen alaosan alue (35.91)
Pinta-ala:  91,73 km²  
Järvisyys:  0,03 % 
Yhtyy:  Loimijoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Myllylähde, Oripää 
 :  60°54.155′N, 22°42.661′E
Laskupaikka:  Mälläinen, Loimaa (Alastaro) 
 :  60°59.479′N, 22°49.863′E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  80,6 m
Laskukorkeus:  alle 70 m
Korkeusero:  10,6 m
Pituus:  15 km  
Kaltevuus:  0,71 m/km
Muuta
Hanhijoki  on 15 kilometriä pitkä joki Satakunnassa ja Varsinais-Suomessa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se on Loimijoen vasemmanpuolinen sivujoki. Hanhijoen suu sijaitsee 38 kilometriä ylävirtaan Loimijoen suulta. Hanhijoen valuma-alue on pinta-alaltaan 92 neliökilometriä ja se on valuma-alueensa laskujoki. Hanhijoen valuma-alue ulottuu Loimaan Alastaron ja Oripään alueille.
Valuma-alueen kuvailua

Joki yhtyy Loimijokeen Alastaron Mälläisissä, missä Loimijoen jokilaakso on tasainen eikä vietä yhtään. Joella onkin siellä meanderoiva kulku, kun se laskee alhaalla savitasangolla. Yläjuoksulla Hanhijoki on käynyt läpi perkauksia ja oikaisuja viljelyn laajentuessa ylempänä oleville soilla. Hanhijoen pääuoma on 7,7 kilometriä pitkä ja sen yläpäähän yhtyy kaksi erisuuruista sivuhaaraa.
Vasemmalta Hanhijokeen yhtyy Virtaoja, jonka valuma-alueen pinta-ala on 21 neliökilometriä. Se saa vetensä pääasiassa Virttaankangasta reunustavilta soilta. Sivutessaan Himaistenrahkaa jokihaaran nimeksi tulee Sepänoja, joka saa alkunsa Virttaan kylästä, jonka takaa osa vesistä virtaa.
Oikealta yhtyvää haaraa voisi pitää pääuomana, koska sen valuma-alueen pinta-ala on 46 neliökilometriä. Se virtaa Polvarin, Hanisaaren ja Hanhijoen kylien kautta kiertäen Himaistenrahkan sen eteläpuolelta. Aivan joen latvoilla Myllykylässä sijaitsee Myllylähde. Tätä lähdettä tai lampea voi pitää myös Hanhijoen lähteenä ja sen olemassaolo selittää suuren osan valuma-alueen 0,03 % järvisyydestä. Hanisaaren kohdalla siihen yhtyy etelästä Paratusojan ja Uitonojan sivuhaarat, joiden yhteinen valuma-alueen pinta-ala on 14 km².
Historia

Jokea on perattu useaan otteeseen, johon on ainakin neljä kertaa saatu lupa. Jo vuonna 1795 haki Jacob Ericsson Heikkilän talosta lupaa Hanhijoen perkaukseen. Samoin on vuonna 1824 oli jätetty kaksikin hakemusta saada perata Hanhijoen uomaa. Hakijoina olivat väljästi ilmaistuna ensimmäisessä tilanomistajat ja toisessa loimaalaiset. Päätökset on tehty kuukauden välein, joten kummankin hakemuksen sisältö on ollut päättäjien tiedossa ja perkauksia on tehty kahdella eri porukalla. Lähes 70 vuotta myöhemmin hakivat Axel Nyberg ja kumppanit lupaa perata Hanhijoenpuroa. Myönteinen päätös asiasta saatiin vuonna 1894 ja myöhemmin sitten tutkittiin Hanhijoen ja Virtsanojan perkauksen vaikutuksia.
Paikalliset nimet Järvisuo ja Lammi viittaavat siihen, että paikalla olisi ollut järvi, joka on sittemmin kuivatettu pois. Tähän viittaavat myös viittaukset paikalliseen muistitietoon, vaikka järven nimeä ei pystytäkään mainitsemaan. Tästä on jäänyt arkistoihin hakemus vuodelta 1863, jossa pyydettiin lupa suorittaa järvenlasku ja Hanhijoen perkaus. Jos nämä kaksi asiaa liittyivät toisiinsa, tässä voisi olla kyseessä Hanhijärven laskeminen. Järvenlaskun hakijoita olivat läheisen Männistönkylän asukkaat, jotka olivat valtuuttaneet J. Nummelinin hakemaan lupaa omasta puolestansa.
Hanni

| Hanni |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:   31. tammikuuta  18. huhtikuuta  9. lokakuuta 
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Hanne, Hanny 
Nimen alkuperä:  Hanna, Johanna
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hanni on naisen etunimi, joka pohjautuu nimiin Hanna ja Johanna.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Hanni on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 320 naisella.
Hanni-nimi ei sisälly suomalaiseen eikä suomenruotsalaiseen nimipäiväkalenteriin. Ortodoksisessa kalenterissa Hannilla on kolme nimipäivää: 31. tammikuuta, 18. huhtikuuta ja 9. lokakuuta.
Tunnettuja Hanni-nimisiä

Hanni Toosbuy Kasprzak (s. 1957), tanskalainen yritysjohtaja ja miljardööri
Hanni Wenzel (s. 1956), liechtensteinilainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Hanni (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Mika Hannula (kriitikko)

Mika Hannula on tutkija, kriitikko ja kuraattori. Hän väitteli tohtoriksi Turun yliopiston valtio-opin laitokselta vuonna 1997. Hän on toiminut  Kuvataideakatemian rehtorina (2000–2005), kuvataiteen ja taiteellisen tutkimuksen professuureja hän on hoitanut Kuvataideakatemiassa ja Göteborgin yliopistossa. Hannula konsultoi Helsinki Contemporary taidegalleriaa ja on kirjoittanut kuvataidekritiikkejä muun muassa Taide-lehteen, Neue Bildende Kunst-lehteen, Siksi-lehteen (myöhemmin NU), Paletten-lehteen sekä lukuisiin näyttelyjulkaisuihin. Hän on myös kuratoinut useita näyttelyitä Suomessa ja Euroopassa. Hannulalta on julkaistu tutkimuksia Suomesta ja suomalaisuudesta, taiteellisen tutkimuksen metodologiasta ja teoriasta sekä nykytaiteesta.
Teokset

Self-Understanding as a Process. Understood through the Concepts of Self-Understanding as a Narrative Form, the Third Dimension of Power, Coming to Terms with the Past, Conceptual Change and Case Studies of Finnishness. University oif Turku, Turku 1997
Suomi, suomalaisuus, olla suomalainen. 21 henkilöhaastattelua ja näkökulmaa suomalaisuudesta. Like, Helsinki 1997
Why Do I Like Rock Music? - Theoretical Discourse on Contemporary Visual Art and Culture. A Defense of Postmodern Pluralism. University of Trondheim, Trondheim 2000.
Kolmas tila - väärinymmärtäminen eettisenä lähtökohtana. Kuvataideakatemia, Helsinki 2001.
Kaikki tai ei mitään. Kriittinen teoria, nykytaide ja visuaalinen kulttuuri. Kuvataideakatemia, Helsinki 2003.
Otsikko uusiksi. Taiteellisen tutkimuksen suuntaviivat.  ((Tere Vadénin ja  Juha Suorannan kanssa.) 23°45)  Tampere:  Eurooppalaisen filosofian seura, 2003.  ISBN 952-5503-03-8  Teoksen verkkoversio (PDF). (Arkistoitu – Internet Archive)
Rock the Boat. Localized Ethics, the Situated Self, and Particularism in Contemporary Art. (Tere Vadénin kanssa), 2003.
Nykytaiteen harharetket. Kuvataideakatemia, Helsinki 2004.
Artistic Research. Theories, Methods, Practises, (Tere Vadénin ja  Juha Suorannan kanssa), ArtMonitor, Göteborg 2005.
The Politics of Small Gestures. Art-ist, Istanbul 2006.
Suomalaisuudesta – erään sukupolven tarina. 23°45, Tampere, 2007.
Politics, Identity and Public Space. Critical reflections in and through the practices of contemporary art. Utrecht Graduate School of Visual Art and Design, 2010.
Tell It Like It Is – Contemporary Photography and the Lure of the Real. University of Gothenburg, Gothenburg 2011.
Läsnäolo - taide arjessa. Taide, Helsinki 2012.
Artistic Research Methodology. Narrative, Power and the Public. (Tere Vadénin ja  Juha Suorannan kanssa). Peter Lang, New York, 2014.
Maalauksesta - esseitä ja keskustelua.  Parvs, 2015.  ISBN 978-952-5654-80-6
Juhani yksi kaksi kolme ja neljä.  Osuuskunta Rohkean Reunaan, 2017.  ISBN 978-952-339-038-6
Kosketus.  Parus Verus, 2018.  ISBN 978-952-7245-05-7
Hami

| Hami / Kumul (kiin>  哈密市, Hāmì Shì uiguuriksi قۇمۇل شەھىرى, Qumul Shehiri) |
| --- | --- |
 Hamin museo
 Hamin sijainti (punaisella) Sinkiangissa (oranssilla)
 Koordinaatit: 42°50′19″N, 93°30′15″E 
Valtio:  Kiina
Autonominen alue:  Sinkiang
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  153 000 km²
Väkiluku (2010):  572 400
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  839000
Suuntanumero(t):  0902
Rekisterikilpi:  新L
 
 www.hami.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hami tai Kumul (kiin. 哈密市, Hāmì Shì, uiguuriksi قۇمۇل شەھىرى, Qumul Shehiri) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Sinkiangin uiguurien autonomisen alueen itäosassa. Kaupungin pinta-ala on 153 000 neliökilometriä ja väkiluku 572 400 (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 490 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä itäkaakkoon. Aiemmin Hami oli piirikuntatason kaupunki Hamin prefektuurissa. Hamin prefektuuri tuli 18.2.2016 prefektuuritason kaupungiksi ja aiempi piirikuntatason kaupunki Hami tuli Yizhoun kaupunkipiiriksi.