stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjois-Irlannin jalkapallomaajoukkue
Menestys arvokilpailuissa > MM-kisat

1930–1938: Ei osallistunut.
1950–1954: Ei selviytynyt karsinnoista.
1958: Puolivälierät
1962–1978: Ei selviytynyt karsinnoista.
1982: 2. kierros
1986: 1. kierros
1990–2022: Ei selviytynyt karsinnoista.
Menestys arvokilpailuissa > EM-kisat

1960: Ei osallistunut.
1964–2012: Ei selviytynyt karsinnoista.
2016: Neljännesvälierät
2020: Ei selviytynyt karsinnoista.
Managerit

Peter Doherty (1951–1962)
Bertie Peacock (1962–1967)
Billy Bingham (1967–1971)
Terry Neill (1971–1975)
Dave Clements (1975–1976)
Danny Blanchflower (1976–1979)
Billy Bingham (1980–1994)
Bryan Hamilton (1994–1998)
Lawrie McMenemy (1998–1999)
Sammy McIlroy (2000–2003)
Lawrie Sanchez (2004–2007)
Nigel Worthington (2007–2011)
Michael O’Neill (2011–
Aiheesta muualla

Irish Football Association
Kannattajien sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tilastoja vuodesta 1882 lähtien
Poznań–Ławican lentoasema

Poznań–Ławican lentoasema (puol. Port Lotniczy Poznań–Ławica im. Henryka Wieniawskiego) (IATA: POZ, ICAO: EPPO) on lentoasema Poznańissa Puolassa. Se sijaitsee Ławican kaupunginosassa noin 6 kilometriä Poznańin keskustasta länteen. Poznań–Ławican lentoasema on Puolan seitsemänneksi vilkkain lentoasema. Sen kautta kulki 2 379 635 matkustajaa vuonna 2019.
Lentoasema perustettiin 26. elokuuta 1913. Se on nimetty puolalaisen säveltäjän ja viulistin Henryk Wieniawskin mukaan vuodesta 2006 lähtien.
Tilastot

Katso lähdekoodikysely ja lähteet.
| Sija | Kohde | Matkustajamäärä | Muutos 2018/2019 |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Varsova–Chopin | 200 122 |  +8,8 % |
| 2. |  Lontoo–Stansted | 161 233 |  +2,4 % |
| 3. |  Lontoo–Luton | 156 516 |  −7,1 % |
| 4. |  Antalya | 137 068 |  +18,2 % |
| 5. |  Frankfurt | 133 586 |  +2,2 % |
| 6. |  München | 122 093 |  +6,9 % |
| 7. |  Dublin | 79 898 |  +0,2 % |
| 8. |  Sandefjord | 62 258 |  −3,3 % |
| 9. |  Eindhoven | 53 765 |  +27,8 % |
| 10. |  Doncaster/Sheffield | 52 397 |  +7,3 % |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poznań–Ławican lentoasema Wikimedia Commonsissa
Poznań–Ławican lentoaseman virallinen verkkosivusto puolaksi ja englanniksi
Public Broadcasting Service

| Public Broadcasting Service |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Be More
Perustettu:  3. marraskuuta 1969
Toimiala:  yleisradiotoiminta
Kotisivu:  www.pbs.org
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Public Broadcasting Service (PBS) on yhdysvaltalainen julkisen palvelun televisioverkko. PBS perustettiin 3. marraskuuta 1969, ja sen verkko aloitti toimintansa 5. lokakuuta 1970, jolloin se korvasi National Educational Televisionin.
Verkon omistavat sen jäsenasemat, joita on noin 350. Asemat vastaavat verkon rahoituksesta yhdessä Corporation for Public Broadcastingin kanssa, joka puolestaan saa rahoituksensa Yhdysvaltain liittovaltiolta. PBS:ää seuraa viikoittain noin 65 miljoonaa katselijaa.
National Educational Television (NET) oli PBS:n edeltäjä julkisen palvelun televisioverkkona, ja se toimi vuosina 1952–1970. NET aloitti toimintansa 4. marraskuuta 1952, ja toiminta kesti 4. lokakuuta 1970 asti.
Julkisen palvelun radiotoiminnasta Yhdysvalloissa vastaa National Public Radio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Public Broadcasting Service Wikimedia Commonsissa
Public Broadcasting Servicen kotisivut (englanniksi)
Piano, rumpu ja kukka

| Piano, rumpu ja kukka 22-Pistepirkko |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Subway Studio, Helsinki, tammikuu 1984
 Julkaistu: 1984
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Ari Vaahtera
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 40.14
 Levymerkki: Beta
22-Pistepirkon muut julkaisut
|   | Piano, rumpu ja kukka 1984 | The Kings of Hong Kong 1987 |
Piano, rumpu ja kukka on vuonna 1984 ilmestynyt 22-Pistepirkon esikoisalbumi. Yhtyeen myöhemmästä tuotannosta poiketen se on, kahta cover-kappaletta lukuun ottamatta, suomenkielinen ja edustaa tyyliltään samaa minimalistista linjaa, jolla 22-Pistepirkko voitti Rockin SM-kilpailut vuonna 1982. Albumi julkaistiin uudelleen CD-muodossa vuonna 1995.
Muusikot

Asko Keränen – laulu, basso, kitara, syntetisaattori, urut, melodica
P-K Keränen – kitara, rummut, urut, laulu
Espe Haverinen – rummut, kitara, basso, melodica, laulu
Kimmo Gröhn – syntetisaattori (A2, A3), saksofoni (B6)
Ari Vaahtera – kontrabasso (B6)
Salla – viulu (B6, B7)
Kappaleet

Kappaleet 22-Pistepirkko, ellei toisin mainita
Kellarissa – 3.49
Metsässä kukkia – 3.47
Kathy – 1.48
I Need Love – 2.26 (Times Toppers)
Sinun suuri sukusi – 3.05
Prinsessa – 5.18
Noita – 4.48
Kuusi poikamiestä – 2.30
Enkeli lensi pois – 2.15
Jealouse & Joey – 3.44
Let's Dance – 2.27 (Cris Montes)
Kissa – 1.12
Soiva talo – 3.10
Naurettavaa – 4.02
Kammo kammo kamala – 4.57
Satu – 3.50
Tango – 1.56
Wild Thing – 2.21 (Taylor)
Lasinen norsu – 3.16
Aiheesta muualla

Piano, rumpu ja kukka arkistoiduilla 22-Pistepirkon kotisivuilla (Archive.org)
Polvisukka

Polvisukka
Polvisukka on sukka, joka ylettyy polveen asti. Se on nilkkasukan ja kokopitkän sukan välimuoto.
Koulupuvut

Polvisukka on monissa maissa yleinen koulupuvun osa niin tytöillä kuin pojilla. Se saattaa olla määrätty koulun mukaan tietyn väriseksi. Joissakin tapauksissa nuoriso protestoi polvisukkaa vastaan, esimerkiksi Yhdysvalloissa tytöt haluavat käyttää sukkahousuja ja pojat pääosin pitkiä housuja. Osin tarve käyttää pitempiä sukkia johtuu kangaspulasta, joka on vallinnut yleisesti eri puolilla maapalloa esimerkiksi sotien jälkeisinä aikoina.
Urheiluasut

Golfaajat alkoivat käyttää polvisukkia 1800-luvun paikkeilla, koska Englannin ilmasto oli kylmä, jolloin tarvittiin sukat jotka lämmittävät myös jalan muita kohtia.
Sellaisissa urheilulajeissa, jossa säärisuojat ovat tarpeen, polvisukka on vakiovaruste, esimerkiksi jalkapalloilussa. Siinä myös sukan väri tai kuviointi merkitsee pelin kiivaudessa omien ja vieraiden eroa vaikkapa syöttötilanteessa. 
Myös lentopallossa naiset ja tytöt käyttävät eri värisiä polvisukkia joukkueen värien mukaisesti.
Hoitokäyttö

Tukipolvisukka on eräänlainen kiristävä väline, jolla estetään alaraajojen syvien laskimoiden veritulppia, koska näissä on runsas verimäärä, joka kiertää hitaasti. Kiristyksen on oltava alaosissa voimakkaampaa kuin suuosissa. Lentosukka on tarkoitettu lentomatkustajille pitkiä lentomatkoja varten, ja sen tarkoituksena on estää niin ikään laskimoveritulppien syntyä ja muutenkin helpottaa heidän oloaan. Myös sukkahousuilla voi saada saman vaikutuksen.
Piirros golfaajien polvisukista 1900-luvun alkupuolelta.
Poika (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Poika tarkoittaa seuraavia asioita:
poika, miespuolinen lapsi
poika, miespuolinen jälkeläinen (iästään riippumatta) suhteessa vanhempiinsa
Poika, kristinuskossa Pyhän Kolminaisuuden toinen persoona, Jumalan Poika, Jeesus
Poika, Nagisa Ōshiman ohjaama japanilainen elokuva
Poika, Nick Hornbyn romaani
Poika, Hornbyn romaaniin perustuva vuonna 2002 valmistunut brittiläinen elokuva
Poika, Marja Björkin romaani
”Poika”, Kanada-maljan lempinimi
”Poika (saunoo)”, musiikkikappale vuodelta 2011
Nimenä

Arvo ”Poika” Tuominen (1894–1981), suomalainen poliitikko
Poika Vesanto (1908–1950), suomalainen piirtäjä ja kuvittaja
Jukka Poika, oik. Jukka Rousu (s. 1980), suomalainen reggae-muusikko
Kts. myös monikkomuoto pojat.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Poika”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Project Vanguard

Vanguard-raketti
Project Vanguard oli avaruusohjelma jota hallinnoi Yhdysvaltojen NRL, jonka tarkoitus oli saada satelliitti Maan kiertoradalle Vanguard-raketilla.
Pikkulyyrypyrstö

| Pikkulyyrypyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut ves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Lyyrypyrstöt Menuridae
Suku::  Lyyrypyrstöt Menura
Laji::  alberti
Kaksiosainen nimi
 Menura alberti  Bonaparte, 1850 
Katso myös
   Pikkulyyrypyrstö Wikispeciesissä   Pikkulyyrypyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkulyyrypyrstö (Menura alberti) on laji lyyrypyrstöjen heimossa. Laji on sukua lyyrypyrstölle. Pikkulyyrypyrstö on noin 90 cm pituinen. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pianokonsertto

Pianokonsertto on konsertto yhdelle tai usealle pianosolistille ja orkesterille. Pianokonsertto jakautuu yleensä kolmeen tai neljään osaan. Ensimmäisinä pianokonserttoina pidetään Johann Sebastian Bachin säveltämiä konserttoja cembalolle ja säestävälle soitinyhtyeelle. Siitä lähtien pianokonserttoja on sävelletty jokaisella tyylikaudella.
Klassismin aikana pianokonserttoja sävellettiin runsaasti – esimerkiksi Wolfgang Amadeus Mozart sävelsi niitä 27 kappaletta – ja ne muodostuivat tärkeäksi taidemuodoksi, jolla tuotiin esille pianistin taituruutta soittimensa äärellä. Pianokonserttoon vakiintui myös pianistin improvisoima tai säveltäjän kirjoittama kadenssi, joka yleensä oli eräänlainen solistin viimeinen taidonnäyte ennen teoksen osan loppua.
Romantiikan tyylikaudella pianokonserton rakenne alkoi erota klassismin kaavamaisesta kolmiosaisesta muodosta. Pianotaituruuden kukoistaessa säveltäjät alkoivat kirjoittaa hyvin vaativia konserttoja. Johannes Brahms rikkoi perinteistä kaavaa lisäämällä toiseen pianokonserttoonsa neljännen osan. Brahmsin pianokonsertot olivat pituudeltaan sinfonian mittaisia ja raskaasti soitinnettuja. Franz Liszt rikkoi vanhat rakenteet kokonaan siirtyessään sarjamaiseen muotoon. Hänen pianokonserttonsa ovat lyhyitä ja käytännössä yksiosaisia. Sergei Rahmaninovin pianokonsertot ovat luultavasti myöhäisromantiikan esitetyimpiä pianokonserttoja.
Vasemman käden konsertot

Niin kutsutut vasemman käden konsertot ovat 1900-luvun pianokonserttoja koskeva erikoisuus. Joitain vasemman käden konserttoja yhdistää sama tarina: ensimmäisessä maailmansodassa oikean kätensä menettänyt pianisti Paul Wittgenstein (kuuluisan filosofin Ludwig Wittgensteinin veli) pyysi aikalaissäveltäjiään luomaan hänelle kyseisiä kappaleita, jotta hän voisi jatkaa uraansa pianistina. Näitä sävelsivät muun muassa Prokofjev ja Ravel. Näistä Ravelin konsertto on kaikkein kuuluisin.
Tunnettuja pianokonserttoja

Béla Bartók:
Pianokonsertto nro 3
Ludwig van Beethoven:
Pianokonsertto nro 3 c-molli op. 37
Pianokonsertto nro 4 G-duuri op. 58
Pianokonsertto nro 5 Es-duuri op. 73 "Keisarikonsertto"
Johannes Brahms:
Pianokonsertto nro 1 d-molli op. 15
Pianokonsertto nro 2 B-duuri op. 83
Frédéric Chopin:
Pianokonsertto nro 1 e-molli op. 11
Pianokonsertto nro 2 f-molli op. 21
Edvard Grieg:
Pianokonsertto op.16 a-molli
Franz Liszt:
Pianokonsertto nro 1 Es-duuri
Pianokonsertto nro 2 A-duuri
Wolfgang Amadeus Mozart:
Pianokonsertto nro 20 d-molli KV 466
Pianokonsertto nro 21 C-duuri KV 467
Pianokonsertto nro 22 Es-duuri KV 482
Pianokonsertto nro 23 A-duuri KV 488
Pianokonsertto nro 24 c-molli KV 491
Pianokonsertto nro 25 C-duuri KV 503
Pianokonsertto nro 26 D-duuri KV 537 "Kruunajaiskonsertto"
Pianokonsertto nro 27 B-duuri KV 585
Konsertto kahdelle pianolle Es-duuri KV 365
Sergei Prokofjev:
Pianokonsertto nro 2 g-molli op. 16
Pianokonsertto nro 3 C-duuri op. 26
Sergei Rahmaninov:
Pianokonsertto nro 2 c-molli op. 18
Pianokonsertto nro 3 d-molli op. 30
Maurice Ravel:
Pianokonsertto G-duuri
Pianokonsertto vasemmalle kädelle D-duuri
Robert Schumann:
Pianokonsertto a-molli op. 54
Aleksandr Skrjabin:
Pianokonsertto fis-molli
Dmitri Šostakovitš:
Pianokonsertto nro 1 c-molli op. 35
Pjotr Tšaikovski:
Pianokonsertto nro 1 b-molli op. 23
Tunnettuja suomalaisia pianokonserttoja

Kalevi Aho
1. pianokonsertto (1988-1989)
2. pianokonsertto (2002)
Erik Bergman
Pianokonsertto (1980-1981)
Einar Englund
1. pianokonsertto (1955)
2. pianokonsertto (1974)
Mikko Heiniö
3. pianokonsertto (1981
Genom kvällen (4. pianokonsertto) (1986)
Hermes (6. pianokonsertto) (1994)
Khora (7. pianokonsertto) (2001
Magnus Lindberg
Pianokonsertto (1994)
Aarre Merikanto
1. pianokonsertto fis-molli op. 3 (1913)
2. pianokonsertto (1935-1937)
3. pianokonsertto (1955)
Selim Palmgren
1. pianokonsertto op. 13 (1903)
2. pianokonsertto Virta op. 33 (1913)
3. pianokonsertto Metamorfooseja op. 41 (1915)
4. pianokonsertto Huhtikuu op. 85 (1926)
5. pianokonsertto op. 99 (1941)
Einojuhani Rautavaara
1. pianokonsertto (1969)
2. pianokonsertto (1989)
3. pianokonsertto Unien lahja (1998)
Pono

| Pono> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jussi Vainikainen
Syntynyt: 1983 Forssa
Ammatti:  rap-artisti, muusikko, sanoittaja
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2001–
Tyylilajit:  hip-hop
Soittimet:  vokaalit
Yhtyeet:  Kokopääkipsi
Levy-yhtiöt:  Tunneli Viihde, Monsp Records, 54Records, Sokerii Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jussi Vainikainen (s. 1983 Forssa), joka tunnetaan taiteilijanimellä Pono, on forssalainen räp-artisti, muusikko ja sanoittaja. Pono on julkaissut kolme kokopitkää albumia sekä yhden EP:n ja on myös osa  Kokopääkipsi-yhtyettä. Hän on julkaissut musiikkia omakustanteena sekä Tunneli Viihde, Monsp Records, 54Records ja oman Sokerii Records -levymerkin kautta.
Hänen musiikkiuransa alkoi vuonna 2001, Hookbackin suomihiphop-kokoelmalla esiintyneellä FnT Possen "Päänavaus" -kappaleella. Hänen debyyttisoolojulkaisunsa Köyhä, Laiska & Hyödytön EP (2002) oli myynnissä Helsingin legendaarisessa The Funkiest -levykaupassa. Tämän jälkeen Pono julkaisi ensimmäisen kokopitkän albuminsa, Puoliksi Matkalla, ja toimi myös Ville Kalliosta -keikoilla tuplaajana, jonka ansiosta hän alkoi saamaan kansallista tunnettuutta. Vuosina 2007–2012 Pono keikkaili aktiivisesti ja vuonna 2013 solmi levytyssopimuksen Monsp Recordsin kanssa, joka julkaisi Ponon seuraavan albumin, Ei Näillä Kilsoilla. Hänen kolmas kokopitkä albuminsa, Turhan Makeeta Sokerii, julkaistiin Ponon oman Sokerii Records -levymerkin ja 54Recordsin yhteistyönä.
Ponos

Ponos (m.kreik. Πόνος, "työ, raadanta") oli kreikkalaisessa mytologiassa raskaan työn ja fyysisen raadannan jumala. Hän oli Eriksen tytär, joskin Cicero mainitsee hänen vanhemmikseen Nyksin ja Ereboksen.
Pons

Pons on siltaa tarkoittava latinan kielen sana.
Sanaa käytetään myös seuraavissa merkityksissä:
pons, aivosilta, aivojen osa
Pons Racing, autovalmistaja
Pons, kunta Ranskan Charente-Maritimen departementissa
Pons, seuraavien henkilöiden sukunimi
Esteban González Pons (s. 1964), espanjalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Fabrizia Pons (s. 1955), italialainen kartanlukija
Francisco Vallejo Pons (s. 1982), espanjalainen shakin suurmestari
Jean Pons (s. 1969), ranskalainen kiekonheittäjä
Juan Pons (s. 1946), espanjalainen oopperalaulaja
Lily Pons (1898-1976), ranskalais-yhdysvaltalainen koloratuurisopraanolaulaja
Sito Pons (s. 1959), espanjalainen ratamoottoripyöräilijä ja tallipäällikkö
Ventura Pons (1945-2024), espanjalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja
Xavier Pons (s. 1980), espanjalainen moottoriurheilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pons”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pirilän Kukkatalo

Pirilän Kukkatalo Torpparinmäessä, Helsingissä.
Pirilän Kukkatalo Oy on vuonna 1994 perustettu usealla paikkakunnalla toimiva puutarha-alan kauppaketju. Puutarhakeskusmyymälät sijaitsevat Helsingissä, Kaarinassa, Raisiossa, Riihimäellä, Salossa, Tuusulassa ja Tampereella. Kukkien lisäksi Pirilän Kukkatalo Oy tuottaa vihanneksia ja hedelmiä ja liikkeissä on tarjolla satoja kasvilajikkeita ja kasveihin liittyviä tarvikkeita. Pirilän Kukkatalo työllistää vuositasolla noin 65–150 työntekijää.
Pirilän Kukkatalon myymälät ovat avoinna vuoden jokaisena päivänä.
Pohjois-Inkerin Rykmentti

| Pohjois-Inkerin Rykmentti |
| --- | --- |
 Pohjois-Inkerin Rykmentin tunnus
Toiminnassa:  1919–1920
Valtio:   Inkeri    Kirjasalon tasavalta
Puolustushaarat:  maavoimat
Koko:  580–1 700
Sodat ja taistelut:  Viron vapaussota, Heimosodat, Venäjän sisällissota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Georg Elfvengren   Elja Rihtniemi
Pohjois-Inkerin Rykmentti (myöh. Pohjois-Inkerin Erikoispataljoona) oli vuonna 1919 vapaaehtoisten inkeriläisten muodostama sotilasyksikkö, jonka päämääränä oli taistella autonomisen Inkerin puolesta ja bolševismia vastaan. Pohjois-Inkeri Rykmentin lisäksi Inkerin Pataljoona taisteli samoin tavoittein yhdessä virolaisten ja Venäjän valkoisen armeijan kanssa Länsi-Inkerissä. Molempien vapaaehtoisyksikköjen taistelut olivat osa inkeriläisten kansannousua ja heimosotia.
Perustaminen

Rykmentti sai alkunsa heinäkuussa 1919, kun Pohjois-Inkeristä Suomeen paenneet pakolaiset ja Pohjois-Inkerin väliaikainen toimikunta saivat Suomen hallitukselta luvan järjestäytyä myös sotilaallisesti itsepuolustusta varten. Pieni vapaaehtoisten joukko kasvoi nopeasti. Muun muassa jääkärieversti Eero Kuussaari tarjosi joukoille koulutusapua ja Venäjän armeijassa palvellut ja Suomen sisällissodassa taistellut Yrjö Elfvengren hankkiutui joukon johtajaksi.
Ensimmäiset sotatoimet

Elfvengren muodosti nopeasti Pohjois-Inkerin 580 miehen vahvuisen pataljoonan, jonka voimin hän aloitti 28. heinäkuuta hyökkäyksen Inkerin vapauttamiseksi bolševismista. Hyökkäyksen syynä oli myös suunnitelma provosoida Suomen ja Neuvosto-Venäjän välinen sota, jolla haluttiin heikentää presidentti Ståhlbergin asemaa. Huonosti suunniteltu hyökkäys epäonnistui, ja koska se oli käynnistetty vastoin virallisen Suomen hyväksyntää, raja suljettiin ja inkeriläisten avustaminen kiellettiin. Rykmentti vetäytyi Kirjasaloon, jonne ne asettuivat elokuussa puolustukseen.
Pohjan Pojissa palvellut reservinluutnantti Elja Rihtiniemi korvasi arvostelun kohteeksi joutuneen Elfvengrenin rykmentin päällikön tehtävässä, ja johtajiksi haalittiin suomalaisia vapaaehtoisia. Alkusyksystä miehistön määrä oli kasvanut noin tuhanteen, ja rykmentissä oli kolme pataljoonaa. Suomen hallitus oli alkanut nähdä Kirjasalon alueen hyödyllisenä puskurivyöhykkeenä ja toimitti joukoille aseita.
Hyökkäys Pietariin

Pohjois-Inkerin väliaikaisen toimikunnan nimellä aiemmin toiminut Pohjois-Inkerin hoitokunta kutsui Elfvengrenin takaisin joukon päälliköksi ja Rihtiniemi sai väistyä. Elfvengren oli tehnyt salaisen sopimuksen Venäjän valkoisen armeijan kanssa. Vastineeksi rykmentin yhtymisestä kenraali Nikolai Judenitšin hyökkäykseen Pietaria vastaan hän sai vastineeksi huomattavan summan rahaa, jolla rykmentin miesten palkat kyettiin maksamaan ja hankkimaan kipeästi kaivattua vaatetusta ja jalkineita. Yhteistyö venäläisten kanssa katsottiin isänmaallisissa aktivistipiireissä kuitenkin sopimattomaksi, ja se repi heidän rivejään. Toisaalta Suomesta tullut apu oli niukkaa, joten rykmentin oli otettava apua sieltä missä sitä oli tarjolla.
Venäläisten kanssa tekemänsä sopimuksen mukaisesti rykmentti aloitti hyökkäyksen Pietaria kohti 21. lokakuuta 1919 Suomen armeijan kiellosta huolimatta. Rykmentti valloitti Lempaalan kylän ja Kuivaisten (Grusinan) rautatieaseman. Rykmentin kolmas pataljoona eteni puolestaan Vuolejärvelle saakka. Hyökkäys kuitenkin tyrehtyi ja vetäytyminen alkoi 25. lokakuuta. Patruunat olivat loppu ja vihollinen, jonka riveissä oli runsaasti suomalaisia, oli liian voimakas. Viikon taisteluiden jälkeen rykmentti oli palannut Kirjasaloon ja osaksi Suomen puolelle Rautuun ilman merkittäviä tappioita. Hyökkäys oli lisännyt inkeriläisten kurjuutta ja bolševikit polttivat monien talot. Suomeen saapuneiden inkeriläisten pakolaisten määrä ylitti 8 000 ihmistä.
Rykmentin loppu

Rykmentti teki vielä pienimuotoisia tiedusteluhyökkäyksiä, mutta pääasiassa se vartioi epävirallista rajalinjaa ja suoritti varuskuntapalvelusta. Kaikki asekuntoiset inkeriläiset pakolaiset oli kutsuttu palvelukseen bolševikkien hyökkäyksen varalle. Suomen hallitus päätyi myöntämään rykmentille helmikuussa 1920 kuukausittaisen määrärahan ja vaikka he eivät olleetkaan Suomen kansalaisia. Rykmentistä tuli näin osa Suomen rajavalvontaa ja puolustussuunnitelmaa. Elfvengren joutui nyt lopullisesti väistymään ja tilalle tuli inkeriläinen Juho Tirranen.
Miehistö oli kuitenkin kyllästynyt odottelemaan kurjissa oloissa ja rykmentillä oli kurinpito-ongelma. Monet kaipasivat koteihinsa ja karkureita oli runsaasti. Upseeristo puolestaan käytti runsaasti alkoholia. Rykmenttiä päädyttiin supistamaan merkittävästi kesällä ja alkusyksyllä 1920 kotiuttamalla vanhimpia ja nuorimpia ikäluokkia ja muodostamalla jäljelle jääneistä 418 miehestä Pohjois-Inkerin Erikoispataljoona, jonka päälliköksi tuli jääkärikapteeni Jussi Sihvo.
Hiljalleen Inkerin vapauttamispyrkimykset ja toiveet alueen itsehallinnosta murenivat. Tarton rauhanneuvotteluissa Inkeri oli vain sivujuonne. Inkerin lippu laskettiin lopullisesti Kirjasalossa 5. joulukuuta 1920, jonka jälkeen Pohjois-Inkerin Erikoispataljoona marssi Suomen puolelle, jossa yksikkö lakkautettiin.
Aiheesta muualla

Inkeriläisten vapaajoukkojen jäähyväiset kotikonnulleen, Suomen Kuvalehti, 25.12.1920, nro 51, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Pohjois-Inkerin rykmentti Kirjasalossa talvella 1920. Rykmentin komentaja Yrjö Elfvengren seisoo joukkojen edessä.
Pyhän Kolminaisuuden luostari

Pyhän Kolminaisuuden luostari voi viitata seuraaviin luostareihin:
Pyhän Kolminaisuuden luostari, Chaniá, Kreikka
Pyhän Kolminaisuuden luostari, Metéora, Kreikka
Pyhän Kolminaisuuden luostari, Leningradin alue, Venäjä
Pyhän Kolminaisuuden luostari, Petsamo, Venäjä
Pyhän Kolminaisuuden skiitta, Athos, Kreikka
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pyhän Kolminaisuuden luostari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Poika

Etiopialainen  poika.
Poika on nuori mies, usein lapsi tai teini.
Etymologia

Suomen kielen sana ”poika” on yksi varhaiskantasuomen vanhimmista sanoista. Ruotsin kielen sana ”pojke” on tullut kieleen suomen kielestä.
Poikien asema yhteiskunnassa

Historiallisesti poikalapsia on haluttu enemmän kuin tyttölapsia, varsinkin monarkioiden aikoina. Joissakin kulttuureissa asia on edelleen näin. Tyttölapsia esimerkiksi abortoidaan näissä kulttuureissa poikalapsia useammin.
Vuonna 2017 tehdyn tutkimuksen mukaan maailman 152 miljoonasta lapsityöläisestä 88 miljoonaa oli poikia ja 64 miljoonaa tyttöjä.
Sukupuolirooleja haastavat pojat kokevat vanhemmiltaan enemmän kaltoinkohtelua kuin sukupuolirooleja haastavat tytöt. Heillä on myös suurempi riski sairastua masennukseen ja tehdä itsemurha aikuistuessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poika Wikimedia Commonsissa