stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaamankangas
Historiaa > Puunuittoa ja vesivoimaa

Puuta on uitettu Höytiäisellä viimeistään 1900-luvun alussa ja sitä kesti 1970-luvulle saakka. Uitossa oli käytössä aluksi hevosvetoinen lauttauitto, mutta 1930-luvulla siirryttiin laivavetoiseen uittoon. Puutavara uitettiin Puntarikoskelle, josta puut laskettiin alas uittoa varten perattuun Höytiäisen kanavaan. Puita nostettiin myös maalle Kontiolahden satamassa, joka toimi polttopuun keskuksena. Kun vuosina 1957–1958 rakennettiin Puntarikoskeen vesivoimalaitos, siirryttiin kokonaan nippu-uittoon. Nippuja nostettiin voimalan ohi Höytiäisen kanavaan nippunosturilla. Puunuitto loppui 1970-luvulla, kun puuta alettiin kuljettamaan autoilla. Voimalaitoksen toiminta varmistettiin oikaisemalla Puntarikosken kohdalla kanavan uomaa ja ruoppaamalla alajuoksulla kanava suoraviivaiseksi vesiväyläksi.
Historiaa > Joensuun lentoasema

Monien reunamuodostumien reunatasanteille on Suomessa perustettu lentokenttiä. Onttolaan perustettiin vuonna 1937 lentokenttä, jota käytettiin Toisen maailmansodan aikana pommikoneiden, hävittäjien ja tiedustelukoneiden tukikohtana. Se sijaitsee reunamuodostuman länsiosassa Höytiäisen kanavan länsipuolella ja Liperin ja Kontiolahden rajalla. Karhumäki aloitti vuonna 1950 säännöllisen matkustajalentoliikenteen Helsinkiin. Nykyään Joensuun lentoasemana tunnettu lentokenttä on toiminut lähes koko ajan sekä matkustajaliikenteen että ilmailuharrastuksen tukikohtana.
Muodostumisteoria > Saumamuodostuma

Jaamankankaaseen liittyvä ja Outokumpuun johtava saumamuodostuma yhtyy reunamuodostumaan lähteestä riippuen joko Kuoringalla  tai Viinijärven kirkonkylällä . Kuoringan Käsämästä alkaen siihen kuuluvat Hirvolanvaara, Ruunanselkonen, Hiekkasärkkä, Kirkkosärkkä Viinijärven kirkonkylässä, Viinirannan tasanne, Pölkkyvaara, Palokankaalla ja Nauvunkankaalla sijaitseva Leveävaara ja Sysmänkankaat. Saumamuodostumalla on olemassa toinen jatke Joensuun itäpuolella. Siellä sijaitsee Yhdysharju, jonka monihaarainen luoteispää on ollut vaikeatulkintainen muodostumakokonaisuus. Viimeiset haarat ennen Jaamankangasta alkavat Utranharjusta, josta lännessä Marjosärkän suunnassa oleva muodostuma kuuluu Outokumpuun jatkuvaan saumamuodostumaan. Se hautautuu välillä reunamuodostuman alle, mutta tulee esiin monessa kohtaa.
Etymologiaa

Jaamankankaan nimi on todennäköisesti syntynyt ennen Stolbovan rauhaa vuonna 1617. Silloin seudulla asui vielä ortodokseja karjalaisia. Sana jaam merkitsi venäjäksi postiasemaa tai kyytiasemaa. Karjalan kieleen se on tullut muodossa joama eli tie tai maantie. Jaamankangas on ollut sekä hevosrattailla että jalkaisin helppokulkuista maastoa. Sanaa jaama on käytetty kyyditysvelvollisuuden nimityksenä ainakin Mikkelissä, jossa sitä on käytetty sitä tarkoittavana terminä sakkoluettelossa.
Aiheesta muualla

Hyvärinen, Jari & al.: Kontiolahden Jaamankankaan reunamuodostuman geologinen rakennetutkimus on valmistunut, 2019
Eclectochromis

| Eclectochromis |
| --- | --- |
 Korumalawinahven (Eclectochromis ornatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Eclectochromis  Eccles & Trewavas, 1989
Katso myös
   Eclectochromis Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eclectochromis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Afrikasta:
Eclectochromis lobochilus (Trewavas, 1935)
Eclectochromis ornatus (Regan, 1922) – Korumalawinahven
Japanin taide

Hokusai, Suuri aalto Kanagawan edustalla,  noin 1830.
Japanin taide sisältää Japanissa vuosisatojen ajan harjoitetun maalaustaiteen, kalligrafian, arkkitehtuurin, keramiikan, kuvanveiston, pronssiteokset, jadeveistokset ja muun kuva- tai koristetaiteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin taide Wikimedia Commonsissa
Kakemono-kuvakäärö perinteisen japanilaisen huoneen seinällä
Nara-kautinen saviveistos.
Bunsei, Järvimaisema, 1400-luku.
Kitagawa Utamaro, Kolme nykyajan kaunotarta, noin 1793.
Jaakko Jaskari

Ilveksen pelaajia Cortinan jäähallissa kesällä 1963. Vasemmalta Jaakko Jaskari, Reijo Hakanen ja Matti Harju.
Jaakko Jaskari (s. 16. huhtikuuta 1943 Karstula) on suomalainen entinen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1960–1968 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Jaskari edusti SM-sarjaurallaan kuuden kauden ajan Tampereen Ilvestä, sekä yhden kauden Porin Karhuja ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 142 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 37 + 35 = 72 ja jäähymääränsä 80 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuosina 1962 ja 1966 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Jarmo

| Jarmo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  26. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  26. heinäkuuta
Muunnelmia:  Jarno, Jarkko, Jakke
Vastineita eri kielissä:  Jeremy
Nimen alkuperä:  heprean Jeremia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jarmo on suomalainen ja virolainen miehen etunimi. Jarmon nimipäivä on 26. kesäkuuta, jolloin on myös Jarkon, Jorman, Jeren, Jeremiaksen ja Jarnon nimipäivä. Ortodoksisessa kalenterissa Jarmon nimipäivä on 26. heinäkuuta. Jarmoja oli ollut Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä noin 24 860.
Nimen Jarmo keksi rovasti E. Johansson-Kaila. Hän johti sen tuolloin jo tunnetusta Jorma-nimestä. Hän piti sitä vähemmän jyrkkäsointuisena nimenä kuin Jormaa ja antoi sen pojalleen vuonna 1899. Suomen ortodoksinen kalenteri yhdistää Jarmon kuten Jormankin Hermolaokseen, mutta etymologista yhteyttä Jormalla ja Jarmolla ei Hermolaokseen ole.
Japaninangervo

| Japaninangervo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Pensasangervot Spiraea
Laji::  japonica
Kaksiosainen nimi
 Spiraea japonica  L.f. 
Katso myös
   Japaninangervo Wikispeciesissä   Japaninangervo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Japaninangervo (Spiraea japonica) on pensasangervoihin kuuluva laji, joka kasvaa alkuperäisenä Itä-Aasiassa. Lajista on jalostettu runsaasti koristekasvilajikkeita.
Kuvaus

Japaninangervo on 0,5–1,5 metriä korkea pystykasvuinen ja niukkahaarainen pensas. Nuoret haararangat ovat ruskehtavia. Lehdet ovat puikeita tai soikeita, päältä vihreitä ja alta vaaleanvihreitä tai sinertäviä. Lehden laita on säännöttömän sahalaitainen.
Kukinnot ovat huiskilomaisia ja sijaitsevat haarojen latvoissa. Teriöt ovat punaisia, punavioletteja tai harvoin valkoisia. Heteet ovat terälehtiä pitempiä. Hedelmä on kalju tuppilo.
Lajikkeita

Spiraea japonica 'Albifrola' – valkoruusuangervo
Spiraea japonica 'Anthony Waterer', 'Dart´s Red' – tummaruusuangervo
Spiraea japonica 'Froebelii' – ruusuangervo
Spiraea japonica 'Goldflame', 'Goldmoud', 'Golden Princess' – keltajapaninangervo
Spiraea japonica 'Lilly', 'Manon', 'Marjatta' – tummakeijuangervo
Spiraea japonica 'Little Princess' – keijuangervo (isokeijuangervo)
Spiraea japonica 'Nana' – pikkukeijuangervo
Spiraea japonica 'Odensala' – loistoangervo
Spiraea japonica 'Shirobana' – kirjoangervo
Aiheesta muualla

Puutarha.net: Japaninangervo (Spiraea japonica)[vanhentunut linkki]
ITIS: Spiraea japonica (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Spiraea japonica (englanniksi)
Flora of China: Spiraea japonica (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q158201  Wikispecies: Spiraea japonica  APA: 3219  BioLib: 39501  BOLD: 403714  CoL: 4Z6KJ  EoL: 627220  EPPO: SPVJA  EUNIS: 180733  FNA: 200011761  FoC: 200011761  GBIF: 3026403  GISD: 622  GRIN: 35295  iNaturalist: 125790  IPA: 3076  IPNI: 742319-1  ITIS: 25335  MichiganFlora: 2573  MoBotPF: 286473  NatureServe: 2.142504  NBN: NHMSYS0000463915  NCBI: 309823  NZOR: b320177f-8021-4856-8dcc-0e0dd925d468  NZPCN: 2814  Observation.org: 129696  Open Tree of Life: 785024  PFI: 1887  Plant List: rjp-462  PLANTS: SPJA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:742319-1  RHS: 23532  Tropicos: 27801441  VASCAN: 8979  WFO: wfo-0001008609  Laji.fi: MX.38789
(E)

| (E)-stilbeeni |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  103-30-0
PubChem CID:  638088
SMILES:  C1=CC=C(C=C1)/C=C/C2=CC=CC=C2 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H12
Moolimassa:  180,236 g/mol
Sulamispiste:  123 °C
Kiehumispiste:  307 °C
Liukoisuus veteen:  0,29 mg/l 
   
(E)-stilbeeni eli trans-stilbeeni (C14H12) on aromaattinen hiilivety. (E)-stilbeeniä käytetään muun muassa keltaisten ja punaisten väriaineiden valmistuksessa. . Lisäksi yhdistettä käytetään värillisissä lasereissa.
Isomeria

(E)-stilbeenillä on stereoisomeeri (Z)-stilbeeni eli cis-stilbeeni. Näistä kahdesta (E)-stilbeeni on pysyvämpi, koska (Z)-stilbeenin pysyvyyttä heikentää steerinen este, jonka vuoksi yhdisteen rakenteen kaksi bentseenirengasta eivät ole täysin tasomaisia, eikä rakenne siksi ole yhtä pysyvä kuin se on (E)-stilbeenissä. . (E)-stilbeeni muuttuu fotonin vaikutuksestaan isomeerkseen (Z)-stilbeeniksi. (Z)-stilbeeni muuntuu valon vaikutuksesta edelleen dihydrofenantreeniksi, joka voidaan hapettaa fenantreeniksi. Erilaisista disubstitiuoituja (E)-stilbeenejä voidaankin käyttää erilaisten fenantreenijohdoksien synteesissä.
Synteesi

(E)-stilbeeniä voidaan valmistaa synteettisesti Wittigin reaktiolla. Synteesin ensimmäisessä vaiheessa bentsyylitrifenyylifosfoniumbromidisuolasta tehdään ylidi trifenyylifosfiinioksidin avulla. Stilbeeniä muodostuu, kun ylidisuola reagoi bentsaldehydin kanssa.
Synteesi > Stilbeenejä luonnosta

Suomalaisen metsäkuusen kuoren painosta stilbeenejä on jopa 1-10%. Puut, kuten kuusi, käyttävät näitä antioksidantteja tuholaishyönteisiä ja lahottajasieniä vastaan puolustautumiseen. Stilbeenit ovatkin tehokkaita suoja-aineita, ja ne hidastavat kuorikarikkeen lahoa ja kompostoitumista. Suomen ilmasto-olosuhteet, pitkä kesä ja talvi vielä rikastavat stilbeenejä puiden kuoreen Keski-Eurooppaa huomattavasti korkeampiin pitoisuuksiin.
Aiheesta muualla

Helsingin yliopisto: Kuusen kuo­res­sa pii­lee ar­vo­kas yl­lä­tys
ChemBlink: (E)-1,2-Diphenylethene (englanniksi)
Martti Jarkko

Martti Jarkko
Martti Jarkko (s. 26. marraskuuta 1953 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Keskushyökkääjä Jarkko oli aikansa taitavimpia suomalaisjääkiekkoilijoita. Hän oli tunnettu harhautuksistaan ja jalkakikoistaan, mutta myös laiskasta harjoitusasenteestaan.
Ura

Jarkko pelasi uransa ensimmäiset seitsemän kautta Tapparassa. Seuraavat kahdeksan kautta kuluivat vuorotellen TPS:ssä ja Saksan liigassa. TPS:ssä hän johti joukkueen maineikasta ykköskentällistä, joka hänen mukaansa sai nimen "jarkkolaiset". Sen laitahyökkääjinä pelasivat Reijo Leppänen ja Håkan Hjerpe. Puolustajina olivat yleensä maajoukkueessakin ahkeroineet Timo Nummelin ja Seppo Suoraniemi.
Jarkko voitti kymmenen SM-mitalia, joista kolme on kultaisia. Hän teki SM-sarjassa ja -liigan runkosarjassa tehoja 1,5 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Yhteensä Jarkko keräsi 274+301=575 pistettä 382 runkosarja- ja 21+38=59 pistettä 56 playoff-pelissä. Hän on lisäksi Saksan liigan kautta aikojen tehokkain suomalainen.
Maajoukkueessa Jarkko pelasi 63 ottelua pistein 15+21=36. Hänet valittiin kahdesti MM-kilpailuihin muttei kertaakaan olympiakisoihin.
Saavutukset ja palkinnot

3 Suomen mestaruutta (1975, 1977, 1979)
5 SM-hopeaa ja 2 -pronssia
SM-liigan paras pistemies (1976, 1977)
SM-liigan maalipörssin voittaja (1977)
SM-liigan syöttöpörssin voittaja (1976, 1977)
Valinta SM-liigan All Stars -kentälliseen (1976, 1977)
New York Islanders varasi Jarkon NHL:ään numerolla 235 vuonna 1974
Suomen Jääkiekkoleijona #92
Dubrovnik

| Dubrovnik Ragusa |
| --- | --- |
 Dubrovnikin kaupunkia. Etualalla vanhakaupunki.
 lippu:  vaakuna
 Dubrovnik
 Koordinaatit: 42°38′0″N, 18°06′0″E 
Valtio:  Kroatia
Piirikunta:  Dubrovnik-Neretva
Hallinto:  
 – Pormestari:  Andro Vlahušić  (CPP)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,35 km²
Väkiluku (2011):  42 641
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  20000
Suuntanumero(t):  020
 
 www.dubrovnik.hr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dubrovnik (ital. Ragusa) on Kroatian eteläkärjessä, Dubrovnik-Neretvan piirikunnassa sijaitseva kaupunki. Se on yksi Adrianmeren rannikon merkittävimmistä matkailukohteista ja kansallisesti tärkeä merisatama. Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 42 641. Dubrovnikin vanhakaupunki on Unescon maailmanperintökohde.
Historia > Kaupungin perustaminen

Kaupunki syntyi 600-luvulla, kun roomalainen Epidaurum (nykyinen Cavtat) joutui slaavien ja avaarien hyökkäysten kohteeksi. Epidaurumilaiset etsivät turvallisempaa asuinpaikkaa, joka löytyi nykyisen Dubrovnikin vanhankaupungin paikalla sijainneelta kalliosaarelta, joka sai nimen Laus (latinan kivi). Samalle kohdalle mantereelle syntyi kroaattien asuinalue Dubrava. Kroaatien ja roomalaisten asutukset sulautuivat yhteen 1100-luvun paikkeilla. Kaupunkeja erottanut kapea salmi täytettiin, ja siitä tuli nykyisin nimillä Placa ja Stradun tunnettu kaupungin keskuskatu. Ensimmäinen tunnettu kirjallinen dokumentti, jossa mainitaan nimi Dubrovnik on vuodelta 1189.
Historia > Roomalaisesta kaupungista Ragusan tasavallaksi

Kaupungista käytettiin vuosisatojen ajan nimeä Ragusa. Se linnoitettiin ja kannaksen kummallekin puolen rakennettiin satamat. Rooman hajoamisen jälkeen Ragusasta tuli osa Bysantin valtakuntaa ja se kasvoi voimakkaasti 900-luvulta 1200-luvulle. Kaupungista tuli voimakas merikaupan keskus. Ragusa oli keskiajalla ainoa itäisen Adrianmeren kaupunkivaltio, joka pystyi kilpailemaan Venetsian tasavallan kanssa. Venetsia valloitti Ragusan vuonna 1205 ja kaupunki oli Venetsian hallussa vuoteen 1358 saakka.
Dubrovnikin vanhakaupunki rakennettiin 1200-luvulla. Venetsian vallan jälkeen Ragusasta tuli muodollisesti osa Unkaria. Kaupunki maksoi ajoittain suojelurahaa myös Osmannien valtakunnalle. Käytännössä Ragusa onnistui kuitenkin taitavan diplomatiansa ansiosta säilymään suhteellisen itsenäisenä ja vaurastui. Ragusalla oli oma kauppalaivasto ja kaupankäynti kukoisti 1400–1500-luvuilla. Vuonna 1667 kaupunkia koetteli maanjäristys, joka tuhosi melkein koko kaupungin lukuun ottamatta muutamaa palatsia ja kirkkorakennusta vanhastakaupungista. Alue kuitenkin jälleenrakennettiin nopeasti.
Historia > Itävallasta ajasta nykypäivään

Napoleon valloitti maanjäristyksen heikentämän Dubrovnikin vuonna 1806. Kun Napoleon kukistui 1815, kaupungista tuli Wienin kongressissa osa Itävaltaa ja myöhemmin Itävalta-Unkarin keisarikuntaa. Jugoslavian aikana kaupungista tuli tärkeä turismikohde. Jugoslavian hajoamissotiin kuuluneen Kroatian sodan aikana Dubrovnikia piiritettiin lokakuusta 1991 toukokuuhun 1992. Erityisesti arvokas vanhakaupunki kärsi suuria vaurioita. Piirityksessä kuoli arvioiden mukaan 82–88 siviiliä. Nykyisin alue on restauroitu ennalleen.
Maantiede ja ilmasto

Dubrovnik sijaitsee Adrianmeren rannikolla. Kaupunki lähiympäristöineen on eksklaavina erillään muusta Kroatiasta, mantereen puolelta Bosnia-Hertsegovinan ympäröimänä. Ekslaavin ja muun Kroatian välinen kaistale on vain 20 kilometriä leveä. Vuoden lämpimintä aikaa on heinä-elokuu, jolloin keskimääräinen vuorokauden ylin lämpötila on 28 asteen yläpuolella. Viileintä on tammi-helmikuussa, jolloin keskimääräinen alin lämpötila on kuuden asteen vaiheilla. Sateita saadaan talvella enemmän kuin kesällä. Kuivin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa noin 24 millimetriä. Sateisin kuukausi on marraskuu, jolloin sataa noin 110 milimetriä. Vuosittainen sadanta on noin 1 040 millimeriä. Sadepäiviä on vuodessa noin 110.
Dubrovnikin perinteet ja turismi

Dubrovnikin asukkaat lainaavat mielellään ylpeänä irlantilaista näytelmäkirjailijaa George Bernard Shaw'ta, joka vieraili kaupungissa vuonna 1929 ja kirjoitti: "Jos haluat nähdä taivaan maan päällä, tule Dubrovnikiin." Kaupungin suojelupyhimys on Pyhä Blasius (Sveti Vlaho), jonka patsaita on nähtävissä ympäri kaupunkia. Hänen merkityksensä on vastaava kuin Pyhä Markus -evankelistan merkitys Venetsialle.
Monet Kroatian tunnetuimmista lomarannoista sijaitsevat Dubrovnikin alueella. Kaupungin keskustassakin on rantoja. Lentokentän ja kaupungin puolivälissä, 11 kilometriä Dubrovnikista sijaitsee Kuparin kaupunki, joka oli suosittu rantalomien kohde 1980-luvulla. Toinen Kroatian tunnetuimmista rantakohteista on läheinen Lopud-saari. Dubrovnikin turismi ei ole kuitenkaan täysin ongelmatonta. Vuodesta 2018 lähtien kaupunki on pyrkinyt vähentämään kasvaneita matkustajamääriä, aluksi porrastamalla päiväretkelle saapuvien turistien vierailuja.
Dubrovnikin perinteet ja turismi > Arkkitehtuuri ja rakennukset

Kaupungin pitkä historia näkyy sen rakennuksissa. Trestnossa on maailman vanhin arboretum, joka on perustettu ennen vuotta 1492. Paikallisessa luostarissa toimii edelleen Euroopan kolmanneksi vanhin apteekki, joka on samalla vanhin yhä toimiva.
Dubrovnikin tunnetuin kohde ovat vanhaakaupunkia ympäröivät noin kaksi kilometriä pitkät muurit, joilla kävi vuonna 2018 1,3 miljoonaa vierailijaa. Muurit ovat mantereen puolella 4–6 metriä paksut, mutta meren puolella huomattavasti ohuemmat. Puolustuslinnoitteeksi rakennetuista korkeimmillaan 25 metriä korkeista muureista on tullut kaupungin symboli. Muurien ympäröimän vanhankaupungin asemakaava on vuodelta 1292. Sokkeloiseen vanhaankaupunkiin ei pääse lainkaan moottoriajoneuvoilla. Alun perin rannalla sijainneen Dubrovin ja Lausin saaren erottanut salmi täytettiin 1100-luvulla ja paikalla on nykyisin nimillä Placa ja Stradun tunnettu kaupungin keskuskatu.
Liikenne

Dubrovnikin eksklaavin yhdistää muuhun Kroatiaan vuonna 2022 valmistunut Pelješacin silta. Ennen sillan valmistumista ainoa maantieyhteys Dubrovnikin alueen ja muun Kroatian välillä kulki Bosnia-Hertsegovinan kautta.
Rautatieyhteyttä Dubrovnikista muualle Kroatiaan ei ole. Kaupungilla on oma kansainvälinen Čilipin lentoasema, joka sijaitsee 22 kilometriä kaupungista kaakkoon. Lentokentältä on linja-autoyhteys Dubrovnikin kaupunkiin. Lentoasemaa käytti vuonna 2018 2,5 miljoonaa matkustajaa.
Dubrovnikin sisäinen julkinen liikenne perustuu linja-autoihin. Kymmenen linjaa kuljettaa matkustajia esikaupungeista keskustaan. Linja-autoasema sijaitsee Pilen alueella Vanhan kaupungin portilla. Dubrovnikin satama Gružinlahdella sijaitsee 3,5 km vanhastakaupungista. Se on suosittu risteilysatama, josta kulkee säännöllisiä reittejä lähistön saarille ja muualle Kroatiaan.
Koulutus

Dubrovnikissa on useita korkeakouluja ja yliopistoja. Näihin kuuluvat Dubrovnikin yliopisto, kansainvälinen Libertas-yliopisto, Kroatian Rochester Institute of Technology, Zagrebin yliopiston jatko-opintokeskus ja Kroatian tiede- ja taideakatemian historian osasto.
Kulttuuri

Dubrovnik oli yksi kroatian kielen ja Kroatian kirjallisuuden kehityksen keskuksista sekä lukuisten runoilijoiden ja näytelmäkirjailijoiden kuten Ivan Gundulićin ja Marin Držićin koti. Merkittäviä olivat myös taidemaalarit Lovro ja Vicko Dobričević ja tiedemiehet kuten Ruđer Josip Bošković ja Marin Getaldić.
Populaarikulttuurissa

Dubrovnikissa ja sen ympäristössä on kuvattu useita televisiosarjoja ja elokuvia.
HBO:n sarjaa Game of Thrones kuvattiin Dubrovnikissa. Dubrovnik esitti Kuninkaansataman ja Qarthin kaupunkeja.
Dubrovnikissa kuvattiin vuonna 2016 elokuvaa Star Wars: The Last Jedi.
Vuonna 2017 Dubrovnikissa kuvattiin elokuvaa Robin Hood (2018).
Tunnettuja henkilöitä

Valtasar Bogišić (1836–1908), lainoppinut ja etnografi, syntynyt Ragusassa
Kirjallisuutta

Pilvi Torsti: Sankarimatkailija Adrianmeren rannikolla (Like 2007)
Pilvi Torsti: Sankarimatkailijan Slovenia, Kroatia & Bosnia ja Hertsegovina (Taifuuni 2002, 2. uudistettu p. Like 2007)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dubrovnik Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Dubrovnik Wikivoyagessa (englanniksi)
Kaupungin viralliset sivut
Kroatian kaupungit
Bakar
Beli Manastir
Belišće
Benkovac
Bjelovar
Biograd na Moru
Buje
Buzet
Čabar
Čakovec
Čazma
Cres
Crikvenica
Đakovo
Daruvar
Delnice
Donja Stubica
Donji Miholjac
Drniš
Dubrovnik
Duga Resa
Dugo Selo
Đurđevac
Garešnica
Glina
Gospić
Grubišno Polje
Hrvatska Kostajnica
Hvar
Ilok
Imotski
Ivanec
Ivanić-Grad
Jastrebarsko
Karlovac
Kastav
Kaštela
Klanjec
Knin
Komiža
Koprivnica
Korčula
Kraljevica
Krapina
Križevci
Krk
Kutina
Labin
Lepoglava
Lipik
Ludbreg
Makarska
Mali Lošinj
Metković
Mursko Središće
Našice
Nin
Nova Gradiška
Novalja
Novi Marof
Novi Vinodolski
Novigrad
Novska
Obrovac
Ogulin
Omiš
Opatija
Opuzen
Orahovica
Oroslavje
Osijek
Otočac
Ozalj
Pag
Pakrac
Pazin
Petrinja
Pleternica
Ploče
Poreč
Požega
Pregrada
Prelog
Pula
Rab
Rijeka
Rovinj
Samobor
Senj
Šibenik
Sinj
Sisak
Skradin
Slatina
Slavonski Brod
Slunj
Solin
Split
Stari Grad
Supetar
Sveti Ivan Zelina
Trilj
Trogir
Umag
Valpovo
Varaždin
Varaždinske Toplice
Velika Gorica
Vinkovci
Virovitica
Vis
Vodice
Vodnjan
Vrbovec
Vrbovsko
Vrgorac
Vrlika
Vukovar
Zabok
Zadar
Zagreb
Zaprešić
Zlatar
Županja
Unescon maailmanperintökohteet Kroatiassa
Plitvicen kansallispuisto
Splitin historiallinen keskusta ja Diocletianuksen palatsi
Dubrovnikin vanha kaupunki
Eufrasiuksen basilika Porečissa
Trogirin historiallinen keskusta
Pyhän Jaakobin katedraali Šibenikissä
Stari Gradin tasanko
Stećakin hautakivet
Venetsian tasavallan linnoitteet Zadarissa ja Pyhän Nikolaoksen merilinnoitus
Kroatian alueen pyökkimetsät
Ragusan kaupunki ennen vuoden 1667 tuhoisaa maanjäristystä.
Vanhankaupungin vaurioita Dubrovnikin piirityksen aikana vuonna 1991.
Dubrovnikin vanhaakaupunkia ympäröivät muurit.
Dyyni (vuoden 1984 elokuva)

| Dyyni> Dune |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Lynch
Käsikirjoittaja:  David Lynch romaani: Frank Herbert
Tuottaja:  Raffaella De Laurentiis
Säveltäjä:  Toto Brian Eno Marty Paich
Kuvaaja:  Freddie Francis
Leikkaaja:  Antony Gibbs
Pukusuunnittelija:  Bob Ringwood
Lavastaja:  Pier Luigi Basile Benjamin Fernandez
Pääosat:  Kyle MacLachlan, Sting, Jose Ferrer, Francesca Annis
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Dino De Laurentiis Corporation Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Universal Subscription Netflix
Ensi-ilta:  14. joulukuuta 1984 Suomi: 22. helmikuuta 1985
Kesto:  137 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  45 000 000 USD (arvioitu)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dyyni (Dune) on David Lynchin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva vuodelta 1984. Se perustuu Frank Herbertin samannimiseen kirjaan. Elokuvan pääosaa esittää Kyle MacLachlan.
Rooleissa

Lopputekstien mukaisessa järjestyksessä:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Francesca Annis  | … |  lady Jessica   |
|  Leonardo Cimino  | … |  paronin lääkäri   |
|  Brad Dourif  | … |  Piter De Vries   |
|  José Ferrer  | … |  Padishah-keisari Shaddam IV   |
|  Linda Hunt  | … |  Shadout Mapes   |
|  Freddie Jones  | … |  Thufir Hawat   |
|  Richard Jordan  | … |  Duncan Idaho   |
|  Kyle MacLachlan  | … |  Paul Atreides   |
|  Virginia Madsen  | … |  prinsessa Irulan   |
|  Silvana Mangano  | … |  kunnianarvoisa äiti Ramallo   |
|  Everett McGill  | … |  Stilgar   |
|  Kenneth McMillan  | … |  paroni Vladimir Harkonnen   |
|  Jack Nance  | … |  kapteeni Iakin Nefud   |
|  Siân Phillips  | … |  kunnianarvoisa äiti Gaius Helen Mohiam   |
|  Angélica Aragón  | … |  Bene Gesserit sisar   |
|  Jürgen Prochnow  | … |  herttua Leto Atreides   |
|  Paul L. Smith  | … |  ”peto” Rabban   |
|  Patrick Stewart  | … |  Gurney Halleck   |
|  Sting  | … |  Feyd-Rautha   |
|  Dean Stockwell  | … |  tohtori Wellington Yueh   |
|  Max von Sydow  | … |  Liet-Kynes   |
|  Alicia Witt  | … |  Alia Atreides   |
|  Sean Young  | … |  Chani   |
|  Honorato Magaloni  | … |  Otheym   |
|  Judd Omen  | … |  Jamis    |
|  Molly Wryn  | … |  Harah, Jamisin vaimo   |