stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ian Stevenson

Ian Pretyman Stevenson (31. lokakuuta 1918 – 8. helmikuuta 2007) oli kanadalainen biokemisti, psykiatri ja parapsykologi. Hän työskenteli Virginian lääketieteellisessä korkeakoulussa viidenkymmenen vuoden ajan ja psykiatrian osaston johtajana 1957–1967, Carlsonin psykiatrian professorina vuosina 1967–2001 ja psykiatrian professorina vuodesta 2002 lähtien kuolemaansa asti.
Hän loi tutkijana laajan uran, jonka aikana hän syventyi muun muassa psykosomatiikkaan, kuolemanrajakokemuksiin ja jälleensyntymään. Hän haastatteli ja keräsi tarinoita pienistä lapsista, joiden väitettiin muistavan edellisiä elämiään. Hän matkusti laajasti neljänkymmenen vuoden ajan ja tutki yli kolmentuhannen lapsen tapausta ympäri maailmaa, Hänen kantanaan oli, että eräitä fobioita, epätavallisia kykyjä tai sairauksia ei voitu täysin selittää perinnöllisyyden tai ympäristön selitysmalleilla. Hän uskoi, että reinkarnaatio antoi kolmannen selityksen. Stevenson piti myös lasten kertomuksia edellisissä elämissään saamistaan haavoista, jotka muistuttavat heillä nyt olevia syntymämerkkejä, osoituksena jälleensyntymän puolesta. Hän dokumentoi yli kaksi sataa syntymämerkkiä ja syntymävikaa, jotka korreloivat lasten kertomusten kanssa
Stevensonin näkemykseen jälleensyntymästä vaikutti ehkä hänen äitinsä teosofitausta. Stevenson ei myöskään uskonut, että hänen aikaisemmin suorittamiensa LSD-tutkimuksensa yhteydessä saamansa kokemukset olisivat pelkästään aivojen tuottamia. Hän tulkitsi hypoteesinsa olevan edistysaskel verrattuna freudilaiseen käsitykseen ihmisen persoonan muotoutumisesta lapsuuden aikana.
Stevenson valmistui St Andrewsin yliopistosta Skotlannissa ja McGill-yliopistosta Montrealissa. Hän työskenteli pitkään Virginian yliopistossa, minkä mahdollisti se, että kopiokoneen keksijä Chester Carlson oli testamentillaan jättänyt miljoona dollaria Virginian yliopistolle sillä ehdolla, että rahat käytetään Stevensonin tutkimuksiin. Kriittisten näkemysten mukaan tulosten luotettavuutta heikentää se, että valtaosa tapauksista dokumentoitiin sellaisten kulttuurien parista, joissa jälleensyntymä hyväksytään, että Stevenson teki lapsille johdattelevia kysymyksiä, ja se, että hän joutui luottamaan tulkkeihin. Stevensonin selitys oli, että kyseisissä kulttuureissa näitä tarinoita arvostetaan ja kuunnellaan. Yleisesti Stevensonin päätelmien on katsottu olevan perusteettomia ja pohjaavan haluun osoittaa oma vakaumus oikeaksi.
Stevenson kuoli 88-vuotiaana keuhkokuumeeseen. Professori Jim B. Tucker jatkaa hänen työtään Virginia Schoolin lääketieteellisessä yliopistossa.
Ivan Schavoronkoff

Ivan Schavoronkoff (ven. Иван Иванович Жаворонков, Ivan Ivanovitš Žavoronkov; 29. elokuuta 1859 Viipuri – 1918 Kaluga) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Ivan Schavoronkoffin vanhemmat olivat viipurilainen kauppias Ivan Ivanovitš Schavoronkoff ja Elisabeth Vikarjeva. Ivan Schavoronkoff tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1874 ja määrättiin sieltä 1881 valmistuttuaan vänrikkinä palvelukseen henkivartioväen krenatöörijoukkojen tykistöprikaatiin. Hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1884, luutnantiksi 1885, alikapteeniksi 1892 ja kapteeniksi 1897. Vuonna 1898 Schavoronkoff siirrettiin everstiluutnanttina patterinpäälliköksi Turkestanin tykistöprikaatiin. Everstiksi hänet ylennettiin 1904 ja kenraalimajuriksi 1911, jolloin hänet nimitettiin 3. tykistöprikaatin komentajaksi.
Schavoronkoff komensi 3. tykistöprikaatia ensimmäisessä maailmansodassa syyskuuhun 1916 saakka ja toimi sen jälkeen jonkin aikaa 21. armeijakunnan tykistön tarkastajana. Venäjän armeijan hajotessa hän palasi perheensä luokse Kalugaan, jossa hän sairastui ja kuoli.
Ivan Samoilovytš

Ivan Samoilovytš.
Ivan Samoilovytš (ukr. Іван Самойлович; k. 1690 Tobolsk, Venäjä) oli Ukrainan Kasakkahetmanaatin hetmani vuosina 1672–1687.
Hodorkivissa tuntemattomana ajankohtana syntynyt Samoilovytš palveli vuosina 1668–1672 Dneprin itäpuolisen Ukrainan hetmanina Venäjän suojeluksessa toimineen Demjan Mnohohrišnyin alaisuudessa. Mnohohrišnyin tultua syrjäytetyksi Konotopissa pidetty kasakoiden yleiskokous valitsi Samoilovytšin uudeksi hetmaniksi kesäkuussa 1672. Hän pyrki yhdistämään koko vanhan hetmanaatin alueen valtansa alle ja aloitti vuonna 1674 taistelun Dneprin länsipuolista Ukrainaa Osmanien valtakunnan suojeluksessa hallinnutta hetmani Petro Dorošenkoa vastaan, mikä johti Venäjän–Turkin sotaan. Samoilovytšista tuli koko Ukrainan hetmani, kun Dorošenko vuonna 1676 antautui hänelle. Samoilovytšin vastalauseista huolimatta Venäjä kuitenkin palautti vuoden 1686 ”ikuisessa rauhassa” Dneprin länsipuoliset alueet Puola-Liettualle.
Samoilovytšin valtakauden lopulla Ukraina alkoi vähitellen toipua raunioitumisen ajan sisäisestä alennustilasta. Hän pyrki kehittämään hetmanin asemaa entistä selvemmin perinnöllisen monarkin kaltaiseksi, mutta itsevaltainen hallinto sai monet kasakkaylimystöön kuuluneet kääntymään häntä vastaan. Venäjän–Turkin sodan yhteydessä vuoden 1687 Krimin-sotaretkellä kärsityt vastoinkäymiset saivat Venäjän antamaan tukensa Samoilovytšin vastaiselle salaliitolle. Juonen taustalla vaikutti Venäjän hovin tärkein neuvonantaja Vasili Golitsyn, joka oli Samoilovytšin vihamies. Kolomak-joen rannalla heinäkuussa 1687 kokoontuneessa kasakoiden yleiskokouksessa Samoilovytšia syytettiin väärinkäytöksistä ja maanpetoksellisesta yhteistyöstä Krimin kaanin kanssa, mikä oli todennäköisesti tekaistu syytös. Venäläiset vangitsivat hänet ja hänen seuraajakseen valittiin salajuoneen osallistunut kasakkakomentaja Ivan Mazepa. Samoilovytš karkotettiin Siperian Tobolskiin, jossa hän kuoli kolme vuotta myöhemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivan Samoilovytš Wikimedia Commonsissa
I Want to Tell You

| ”I Want to Tell You” The Beatles |
| --- | --- | --- |

Kappaleen partituurin kansikuva
Kappaleen tiedot
 Albumilta: Revolver
 Äänitetty : 2.–6. kesäkuuta EMI Studios, Lontoo
 Julkaistu: 5. elokuuta 1966
 Tekijä(t): George Harrison
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: psykedeelinen rock
 Kesto: 02.29
 Levy-yhtiö: Parlophone
I Want to Tell You on brittiläisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale yhtyeen vuoden 1966 albumilta Revolver. Sen sävelsi ja sanoitti George Harrison. Kappaleen työnimet olivat ”Laxton’s Supreme” ja ”I Don’t Know.”
Kokoonpano

George Harrison – laulu, soolokitara, taputukset
John Lennon – taustalaulu, tamburiini, taputukset
Paul McCartney – taustalaulu, piano, bassokitara, taputukset
Ringo Starr – rummut, marakassit, taputukset
Ivan Sergei

Ivan Sergei
Ivan Sergei Gaudio (s. 7. toukokuuta 1971) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan sekä hänen televisio- että elokuvarooleistaan.
Sergei syntyi Hawthornessa, New Jerseyssä, ja opiskeli Hawthorne High Schoolissa. Hän nousi alun perin maineeseen roolillaan elokuvassa Once a Thief (1996), ja myöhemmin hänellä oli rooli mm. elokuvassa Pasmat sekaisin (1998).
Sergei esitti vuosina 1999–2001 David Jillefskyä sarjassa Jack & Jill ja vuosina 2005–2006 Henry Mitchelliä sarjassa Siskoni on noita. Hän meni elokuussa 2003 naimisiin Tanya Sergein kanssa.
Aiheesta muualla

Ivan Sergei Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ivan Schranz

Ivan Schranz (s. 13. syyskuuta 1993 Bratislava) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tšekin jalkapalloliigassa pelaavaa Slavia Prahaa. Hän on pelannut Slovakian A-maajoukkueessa vuodesta 2020.
Schranz aloitti pääsarjauransa kotimaassaan Spartak Trnavan joukkueessa toukokuussa 2012. Sittemmin hän on edustanut Tšekissä Sparta Prahaa, Dukla Prahaa, Dynamo České Budějovicea, Jablonecia ja kesästä 2021 alkaen Slavia Prahaa sekä vuoden 2019 alkupuoliskolla Kyproksella AEL Limassolia. Hän on pelannut Tšekin pääsarjassa 168 ottelua, joissa hän on tehnyt 47 maalia. Hän on pelannut Slavia Prahan joukkueessa Eurooppa-liigassa viisi ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia, ja Konferenssiliigassa 12 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia. Hän on voittanut Kyproksen cupin vuonna 2019 ja Tšekin Cupin vuonna 2023.
Schranz pelasi Slovakian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan otteluissa Tšekkiä ja Israelia vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän ei pelannut nilkkaongelmien vuoksi. Hän kuuluu Slovakian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hän teki kisojen ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Belgiaa vastaan 1–0-voittomaalin ja toisessa Ukrainaa vastaan 1–0-johtomaalin, mutta Ukraina voitti lopulta tuon ottelun. Schranz on vuoden 2024 EM-kilpailujen kolme alkulohko-ottelua mukaan lukien pelannut 25 A-maaottelua, joissa hän on ollut 19 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan viisi maalia: ensimmäisessä ottelussaan Tšekkiä, syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Kyprosta ja lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Kroatiaa vastaan sekä kesäkuussa 2024 EM-kilpailuissa Belgiaa ja Ukrainaa vastaan.
Isokylä (Salo)

Kuva huoltoaseman alueesta
Isokylä on Salon pieni kaupunginosa, joka sijaitsee valtatien 1 ja kantatien 52 risteyksessä. Alueella sijaitsee ainoastaan huoltoasema. Vieressä sijaitsevat asumukset kuuluvat jo Isokylän kyläalueeseen.
Historiaa

Alue on ollut aikoinaan Kupilan ja Ruoksmäen peltoa, ja se rakennettiin samaan aikaan, kun valtatie 1 valmistui.
Ian Single

| Ian Single> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1947 Dartford, Englanti
Uran tiedot
Pituus:  185 cm
Paino:  92 kg
Laji:  miekkailu
Ian Single (s. 7. huhtikuuta 1947 Dartford, Englanti) on brittiläinen miekkailija. Single kilpaili vuoden 1972 kesäolympialaisissa miekkailussa edustaen Isoa-Britanniaa.
Ihmismetsästys (vuoden 1976 elokuva)

| Ihmismetsästys> Rogue Male |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Clive Donner
Käsikirjoittaja:  Frederic Raphael
Perustuu:  Geoffrey Householdin romaaniin
Tuottaja:  Mark Shivas
Säveltäjä:  Christopher Gunning
Pääosat:   Peter O’Toole  John Standing  Alastair Sim  Harold Pinter 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:   British Broadcasting Corporation  20th Century Fox TV 
Levittäjä:  BBC
Ensi-ilta:  1976
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihmismetsästys (tv-esityksenä Gestapon kosto, Rogue Male) on Clive Donnerin ohjaama brittiläinen televisioelokuva vuodelta 1976. Sen pääosaa, Adolf Hitlerin murhayrityksestä syytettyä englantilaista metsästäjää näyttelee Peter O’Toole. Tarina perustuu Geoffrey Householdin romaaniin Rogue Male (1939), josta Fritz Lang ohjasi jo 1941 samannimisen elokuvan Ihmismetsästys (Man Hunt).
Juoni

Vuonna 1939 vähän ennen toisen maailmansodan syttymistä englantilainen harrastajametsästäjä sattuu Saksassa lähelle taloa, jonka pihalla vierailee paraikaa Saksan natsihallinnon huippunimiä. Mies ottaa huvikseen kiikaritähtäimeensä Adolf Hitlerin, muttei uskalla laukaista. Saksalaiset turvamiehet huomaavat tilanteen, ottavat miehen kiinnikin mutta tämä pääsee heiltä karkuun ja pakenee kotimaahansa Englantiin. Pian miehen kintereillä ovat natsien lisäksi myös oman maan poliisit.
Ian Scheckter

Ian Scheckter Argentiinan GP:ssä 1977.
Ian Scheckter (s. 22. elokuuta 1947 East London, Etelä-Afrikka) on entinen eteläafrikkalainen F1-kuljettaja. Hän on Jody Scheckterin isoveli ja Tomas Scheckterin eno. Hän osallistui 20 F1-osakilpailuun kausilla 1974–1977. Hän oli parhaimmillaan kymmenes Hollannin GP:ssä 1977. Hänen uransa päättyi, kun häntä ei päästetty ajamaan Japanin GP:hen 1977, koska hänet karkotettiin Japanista johtuen maassaan vallitsevasta apartheid-politiikasta.
Hirvensalon linja-autoturma

Hirvensalon linja-autoturma tapahtui 25. toukokuuta 1940 Hirvensalossa Turun lounaispuolella linja-auton suistuessa tieltä mereen jarrujen petettyä. Turmassa kuoli 17 ihmistä.
Onnettomuus

Saariston Auto Oy:n Chevrolet-merkkinen linja-auto lähti lauantaina kello 12.00 Turusta Kakskertaan aikataulunmukaiselle vuorolleen. Kuljettaja oli linja-autoa 16 vuotta ajanut kokenut ammattilainen. Auto, jossa oli 12 istumapaikkaa, oli rekisteröity 24 henkilölle. Autoon oli kuljettajan lisäksi ahtautunut 36 matkustajaa. Monet olivat matkalla Turun saaristossa olevalle huvilalleen sunnuntaipäivän viettoon. Kaikki halukkaat eivät mahtuneet autoon, vaan he joutuivat odottamaan seuraavaa autoa.
Lautta vei auton Turusta Hirvensalon saareen, joka tuolloin kuului Maarian kuntaan. Saaren lävitse vievää viiden kilometrin mittaista tietä myöten siirryttiin kohti Satavan saareen johtavaa lauttaa. Satavan saari kuului Kakskerran kuntaan, joka myöhemmin liitettiin Turun kaupunkiin.
Lautalle vievä tie laskeutui pitkänä jyrkkänä mäkenä rantaan. Kun kuljettaja alkoi kello 12.40 jarruttaa mäessä, eivät jarrut toimineetkaan. Auton syöksyessä mäkeä alas turkulainen 14-vuotias koulutyttö, tamperelainen nainen ja eräs upseeri hyppäsivät autosta maantielle. Koululainen loukkasi ranteensa ja nainen polvensa. Auton moottorin pyörimisnopeus oli kiihtynyt jo niin suureksi, ettei kuljettaja saanut pienempää vaihdetta päälle. Auto jatkoi matkaansa laiturin kaiteen läpi Hirvensalon ja Satavan väliseen salmeen ja upposi kymmenen metrin päähän rannasta.
Pelastustyöt

Ainoana ulkopuolisena paikalla ollut lautan kuljettaja ja autosta hypännyt upseeri ottivat rannasta veneen ja alkoivat auttaa vedessä olevia rantaan. Osa autossa olleista selvisi kastumisella ja järkytyksellä, osa sai auton laseista viiltoja. Merestä saatiin elossa ylös kuljettaja ja 16 matkustajaa. Myöhempi kansanedustaja Liisa Kulhia (s. Hällfors) oli pelastuneiden matkustajien joukossa. Paikalle saapui pian lähiseudun asukkaita, jotka ryntäsivät puhelimeen hälyttämään poliisin ja palokunnan.
Paikalla olleet yrittivät ensin saada autoon jääneitä ovesta ja ikkunoista ulos. Se osoittautui mahdottomaksi. Koska auton katto oli vain puoli metriä vedenpinnan alapuolella, haettiin kirveitä ja rautakankia, joilla tehtiin kattoon reikä. Sen kautta saatiin keksin avulla ulos 16 elotonta ihmistä ja koira. Ihmisille alettiin antaa tekohengitystä hengenpelastusta tuntevan naisen ohjaamana, mutta ketään 13 naisesta ja kolmesta miehestä ei saatu virkoamaan. Vain koira virkosi hetken kuluttua itsestään.
Seuraavassa paikalle saapuneessa linja-autossa oli mukana huvilalleen matkalla olleet lääkärit Elon Wallasvaara ja T. M. Bergroth, jotka ryhtyivät johtamaan elvytysyrityksiä. Puolentoista tunnin kuluttua mereenajosta paikalle saapui Turun palokunnan ambulanssi. Sillä ei kuitenkaan ollut mukanaan happilaitteita, koska se oli hälytetty Hirvensalon tiellä tapahtuneeseen onnettomuuteen. Sairasauto kuljetti neljä loukkaantunutta Turun lääninsairaalaan. Yksi sairaalaan viedyistä, vedestä tajuttomana nostettu 3-vuotias pikkupoika, kuoli. Hän oli 17:s kuolonuhri.
Väkeä oli kertynyt rannalle jo satakunta henkeä. Koska ei tiedetty oliko autossa vielä ihmisiä, ryhdyttiin yrittämään auton nostoa. Kahden lähitaloista haetun traktorin ja suuren miesjoukon voimin auto saatiin liikkumaan 2–3 metriä lähemmäksi rantaa. Sitten auto juuttui rantakiviin. Seuraavaksi paikalle hälytettiin sukeltaja kaupungista. Hän saapuikin paikalle ja tutki auton ja sen ympäristön enempiä uhreja löytämättä. Autokin saatiin seuraavana yönä nostetuksi ylös.
Syy

Auto nostettiin merestä ja vietiin Turkuun tutkittavaksi. Autokatsastaja Stenij tutki auton ja totesi jarrujen pääsylinterin täyttöaukon tukkeutuneen ja aiheuttaneen jarrutuksen heikkouden. Hän piti sitä äkillisenä häiriönä, josta kuljettaja ei voinut olla tietoinen. Hän totesi myös auton käsijarrun olleen heikko.
Aiheesta muualla

Linja-auto lautalta mereen Turun saaristossa. 17 matkustajaa menetti henkensä, Laatokka, 28.05.1940, nro 58, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Iranin presidentinvaalit 2013

Iranin presidentinvaalit 2013 järjestettiin Iranissa 14. kesäkuuta 2013.  Ne ratkesivat ensimmäisellä kierroksella, kun Hasan Ruhani sai täpärästi yli 50 % annetuista äänistä.Äänestysaktiivisuus oli 72,71 %.
Etukäteen eniten huomiota herättäneiden ehdokkaiden joukossa olivat kan­sal­li­sen  tur­val­li­suus­neu­vos­ton joh­ta­ja ja pääydinneuvottelija Saeed Jalili sekä vuosina 1989–1997 presidenttinä toiminut Akbar Hašemi Rafsandžani. Rafsandžani oli tullut tunnetuksi istuvan presidentin Mahmud Ahmadinežadin arvostelijana. Vaalilautakunta kuitenkin hylkäsi Rafsandžanin ehdokkuuden, mikä nostatti maassa vastalauseiden myrskyn.
Perustuslain mukaan istuva presidentti Ahmadinežad ei voinut asettua ehdolle kolmannelle kaudelle.
Tulokset

| Ehdokas | Äänet | % |
| --- | --- | --- |
| Hasan Ruhani | 18 613 329 | 50,71 |
| Mohammad Bagher Ghalibaf | 6 077 292 | 16,56 |
| Saeed Jalili | 4 168 946 | 11,35 |
| Mohsen Rezaee | 3 884 412 | 10,58 |
| Ali Akbar Velayati | 2 268 753 | 6,18 |
| Mohammad Gharazi | 446 015 | 1,20 |
| Tyhjät tai hylätyt äänet | 1 245 409 | 3,39 |
| Yhteensä | 36 704 156 | 100 % |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iranin presidentinvaalit 2013 Wikimedia Commonsissa
Henry Fuseli
Teoksia

Fuseli keskustelee Johann Jakob Bodmerin kanssa, 1778–1781.
Nightmare (Painajainen), 1781.
Silence (Hiljaisuus), 1799–1801.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henry Fuseli Wikimedia Commonsissa
Lyhyt artikkeli Fuselin elämästä. (saksaksi)
Hellroad Caravan

| Hellroad Caravan Mannhai |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Jive-studio, Helsinki
 Julkaistu: 15. helmikuuta 2006
 Tuottaja(t): Jukka Varmo
 Tyylilaji: stoner rock
 Kesto: 41.55
 Levy-yhtiö: Bull’s Eye Records
Mannhain muut julkaisut
| The Exploder 2004 | Hellroad Caravan 2006 |   |
Singlet albumilta Hellroad Caravan
 ”Spaceball” Julkaistu: 18. tammikuuta 2006
Hellroad Caravan on helsinkiläisen stoner rock -yhtye Mannhain neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. helmikuuta 2006. Albumi esitteli varsin suoraviivaista stoner rockia ja groovia heavyä soittavan kokoonpanon. Kosketinsoitinten rooli jäi pieneksi, psykedeliaa oli vain mausteena ja jyrisevä basso- ja kitarasoundi korostui.
Suuri muutos edellisiin levyihin verrattuna oli laulaja Joãnitor Muurisen korvautuminen Pasi Koskisella (Ajattara, ex-Amorphis). Mukana ei myöskään ole edellisellä The Exploder -levyllä koskettimia soittanutta Kasper Mårtensonia.
Levy muodostaa varsin tasapainoisen kokonaisuuden, jolla yhtye palaa selkeästi stoner-juurilleen. Pasi Koskisella on vankka osuus levyllä, sillä hän on sanoittanut levyn kappaleet lukuun ottamatta ”Back in the Red” -raitaa, jonka on sanoittanut Oppu Laine.
Levyn kolmas kappale ”Spaceball” julkaistiin siglenä, ja se kävi Suomen singlelistan ykkösenä. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Jari Koskela.
Kappaleet

Shellshock – 2.06
Fuzzmaster – 3.58
Spaceball – 3.08
Dambuster – 5.20
Better Hate Yesterday – 4.05
Back in the Red – 5.22
Mojo Runner – 2.52
Overdaze – 5.10
Rock in a Cradle – 3.32
The Hall of the Dead – 6.08
Downers – 2.52 (Kansainvälisen painoksen bonuskappale)
Kokoonpano

Junior (Mikko Pietinen) – rummut
Oppu (Olli-Pekka Laine) – bassokitara
Ile (Ilkka Laaksomaa) – kitara
Pasi (Pasi Koskinen) – laulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Henri Urponpoika Sorvali – kosketinsoittimet
Esa Holopainen – kitara
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Palasokeri: 8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Levyarvostelu Imperiumi.net-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Hellroad Caravan Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Hellroad Caravan Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ian St. John

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 7. kesäkuuta 1938
Syntymäpaikka: Motherwell, Skotlanti
Kuolinaika: 1. maaliskuuta 2021 (82 vuotta)
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1956–1961 | Motherwell |  |  |
| 1961–1971 | Liverpool | 336 | (95) |
| 1971 | Hellenic |  |  |
| 1971–1972 | Coventry City | 18 | (3) |
| 1972–1973 | Tranmere Rovers | 9 | (1) |
Maajoukkue
| 1959–1965 | Skotlanti | 21 | (9) |
Valmennusura
1973–1974: Motherwell
1974–1977: Portsmouth
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. maaliskuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. maaliskuuta 2021.
Ian St. John (7. kesäkuuta 1938 – 1. maaliskuuta 2021) oli skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
St. Johnin ammattilaisura alkoi kotikaupunkinsa Motherwellissä. Vuonna 1961 hän siirtyi Liverpooliin seuran silloisella ennätyssummalla, 37 500 punnalla. St John voitti Liverpoolissa kaksi liigamestaruutta 1964 ja 1966 sekä FA Cupin 1965. St John oli yksi seuran 1960-luvun merkittävimmistä pelaajista ja hän muun muassa ratkaisi maalillaan Liverpoolin ensimmäisen FA Cupin. Kaikkiaan hän pelasi seurassa 425 ottelua ja teki 118 maalia. Liverpoolin jälkeen St. John pelasi vielä Coventry Cityssä, Tranmere Roversissa ja eteläafrikkalaisessa Hellenicissä.
Skotlannin maajoukkueessa St John pelasi 21 maaottelua ja teki 9 maalia. Vuonna 2008 hänet valittiin skotlantilaisen jalkapalloilun Hall of Fameen.
Pelaajauran jälkeen St John valmensi Motherwelliä ja Portsmouthia sekä toimi suositun televisio-ohjelman juontajana yhdessä entisen kilpakumppaninsa Jimmy Greavesin kanssa.
Iso Salasjärvi

| Iso Salasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju, Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°35′55″N, 26°37′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskuoja:  Sahinoja Pieneen Salasjärveen 
Järvinumero:  14.853.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,9 m  
Pituus:  1,6 km  
Leveys:  380 m  
Rantaviiva:  3,984 km  
Pinta-ala:  21,458 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Salasjärvi 
Iso Salasjärvi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla ja Hirvensalmella Ripatin lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,6 kilometriä pitkä, 380 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 21 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Salasjoen valuma-alueeseen (14.853) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,9 metriä mpy.
Iranin provinssit
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iranin provinssit Wikimedia Commonsissa
Iran Provinces (Botschaft der Islamischen Republik Iran in Berlin) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (iranbotschaft.com)
Provinces (englanniksi) (untoldiran.com)
Ivan Safronov

Ivan Safronov (s. 1990) on venäläinen journalisti, joka sai 22 vuoden tuomion salaisten tietojen toimittamisesta Nato-maiden tiedustelupalveluille. Hänen tukijansa ovat sitä mieltä, että tuomio oli kosto hänen työstään Kommersant- ja Vedomosti-lehdissä. Hänet vangittiin heinäkuusssa 2020, jolloin hän työskenteli Roskosmos-Venäjän avaruusjärjestön johtajan neuvonantajana.
Safronovin isä, myös nimeltään Ivan Safronov, oli myös Kommersantin toimittaja. Hän putosi vuonna 2007 kerrostalon ikkunasta ja kuoli. Hän oli tekemässä juttua venäläisten aseiden myynnistä Syyriaan ja Iraniin.
Aiheesta muualla

Russian space official Safronov charged in treason probe BBC 7.7.2020 (englanniksi)