stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirkniemen rautatieasema

Kirkniemen rautatieasema (ruots. Gerknäs, lyh. Krn) on rautatieliikennepaikka Hanko–Hyvinkää-radalla Lohjalla.
Kirkniemi on ollut asemapaikkaluettelossa nimellä Gerknäs ainakin vuodesta 1875 lähtien. Se perustettiin Kirkniemen kartanon lähelle. Liikennepaikkarakennus rakennettiin vuonna 1900 Bruno Granholmin suunnitteleman Platformskjul I -tyypin mukaisesti. Jo vuonna 1906 liikennepaikkarakennus korvattiin Bruno Granholmin suunnittelemalla kansallisromanttis- ja jugendtyylisellä asemarakennuksella, jota laajennettiin 1923. Aseman ulkoasu on pysynyt pääosin alkuperäisenä.
Kirkniemestä rakennettiin teollisuusraide  Virkkalan sementtitehtaalle. Vuonna 1966 Kirkniemeen avattiin paperitehdas, joka lisäsi tavaraliikennettä. Henkilöliikenne lakkautettiin 25. syyskuuta 1983, mutta lipunmyyntiä jatkettiin vuoteen 2001 saakka. Asemarakennus ja muita asema-alueen rakennuksia siirtyi Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007.
Olli Kortekangas
Sävellyksiä > Oopperoita

Grand Hotel (libretto Arto Melleri; kantaesitys Yle TV1 12. syyskuuta [[1987)
Joonan kirja (libretto Juha-Pekka Hotinen, kantaesitys Suomen Kansallisoopperassa 6. lokakuuta [[1995)
Marian rakkaus (libretto Paavo Rintala, kantaesitys Savonlinnan oopperajuhlilla 15. heinäkuuta 2000; osa kolmen säveltäjän yhteistä Aika ja uni -oopperatrilogiaa)
Messenius ja Lucia (libretto Juha Seppälä, kantaesitys Oulussa 16. syyskuuta 2005)
Isän tyttö (libretto Michael Baran, kantaesitys Savonlinnan oopperajuhlilla 7. heinäkuuta [[2007)
Yhden yön juttu (libretto Michael Baran, kantaesitys Sibelius-Akatemian ooppera Helsingin Musiikkitalossa 15. lokakuuta [[2011)
Jannen salaisuus (koululaisooppera, libretto Minna Lindgren, kantaesitys Suomen Kansallisoopperassa 27. maaliskuuta 2015)
Oma vika (libretto Michael Baran, kantaesitys Saaristo-Ooppera, Turku, 31. lokakuuta 2015)
Veljeni vartija (libretto Tuomas Parkkinen, kantaesitys Tampereen Oopperassa 16. helmikuuta [[2018)
Elämänkuvat (libretto Pia Perkiö, kantaesitys Isonkyrön vanhassa kirkossa osana Korsholman musiikkijuhlia 1. elokuuta [[2019)
Koria täti (libretto Tommi Kinnunen, kantaesitys Saaristo-oopperassa 17. joulukuuta 2021)
Sävellyksiä > Kuoroteoksia soitinsäestyksellä

Vindöga diskanttikuorolle, huilulle, lyömäsoittimille ja jousikvartetille (Johan Bargum, 1994)
Riemuvuoden juhlamessu sekakuorolle ja soitinkokoonpanolle (1999, 2000, 2001)
Iloveisulla, kantaatti baritonille, poikakuorolle ja orkesterille (Vanha virsikirja, 2000)
Meren kivet, rannan kivet, sarja nuorisokuorolle ja jousiorkesterille (eri tekstejä, 2002)
Aika, hetken kaiku diskanttikuorolle ja orkesterille (Lassi Nummi, 2003)
Maa, meri ja taivas, kantaatti poikakuorolle ja kamariorkesterille (Raamattu, 2006)
De profundis sekakuorolle ja tuuballe (2009)
Seven Songs for Planet Earth mezzosopraanolle, baritonille, sinfoniakuorolle, lapsikuorolle ja orkesterille (Wendell Berry ym., 2011)
De virtute in virtutem, pyhiinvaeltajan lauluja solistikvartetille ja barokkiyhtyeelle (2011)
Migrations mezzosopraanolle, mieskuorolle ja orkesterille (Sheila Packa, 2014)
Nouse, loista Jerusalem, loppiaiskantaatti sopraanolle, sekakuorolle ja uruille (2016)
VIA, oratorio solisteille, kaksoissekakuorolle, uruille ja orkesterille (useita tekstejä, 2016–2017)
Missa silvestris mezzosopraanolle, mieskuorolle ja uruille (Göran Stenius, 2018)
Sävellyksiä > Kuoroteoksia (valikoima) > Sekakuorolle

Vihreä Madonna (Helvi Juvonen, 1975)
Verbum (D. H. Lawrence / Raamattu, 1987)
Akvarelli (Basho, 1993)
Three Romances (D. H. Lawrence, 1995)
Kirkkaat purot, sameat virrat (Kai Nieminen, 2001)
Shadows (D. H. Lawrence, 2002)
Välimeri (Lassi Nummi, 2003)
Ehtoollismotetti (Vuokko Kortekangas, 2004)
Silta, kantaatti kolmelle kamarikuorolle (Claes Andersson, 2007)
The Way to the Woods (Wendell Berry, 2007)
The Return (Wendell Berry, 2014)
Teoreema (Eeva-Liisa Manner, 2015)
On Compassion (eri tekstejä, 2016)
Sävellyksiä > Kuoroteoksia (valikoima) > Mieskuorolle

Lumen valo (1984)
Matkalla, viisi Bashon haikua (1992)
Sun in Me (D. H. Lawrence]], 1992)
Kolme laulua Aaro Hellaakosken runoihin (1994)
Anna niskasi niellä kynteni jälki (Michael Baran, 2008)
Höstlig skärgård (Tomas Tranströmer, 2015)
Sävellyksiä > Kuoroteoksia (valikoima) > Lapsi- tai nuorisokuorolle

MAA (eri tekstejä, 1985)
A (eri tekstejä, 1988)
Three Fiord Sketches (Yijing, 1994)
Ikikaiku (1999)
Guovssahasat (2006)
Maamerkit (Anna Elina Isoaro, 2016)
Sävellyksiä > Vokaaliteoksia

Kolme varhaista laulua lauluäänelle ja pianolle (Helvi Juvonen, 1975, 1980)
Memoarer, muunnelmia ja fantasioita laulajalle ja pianistille (Nils Ferlin ja itse, 1982)
Amores, kolme laulua mezzosopraanolle ja orkesterille (D. H. Lawrence, 1989)
Sanat sopraanolle ja kamariorkesterille (eri tekstejä, 1992)
Messu, viisi laulua Raamatusta sopraanolle ja uruille (1993)
Maa johon tahdot resitoijalle ja kamariorkesterille (Timo K. Mukka]], 1996)
Syvä ilo lauluäänelle ja pianolle (eri tekstejä, 1996)
Ecrit sur le vent et l'eau sopraanolle, mezzosopraanolle ja kamariyhtyeelle (Kalevala]] ja itse, 2000)
Tämä hetki sopraanolle ja pianotriolle (Lassi Nummi, 2000)
Vier Bilder aus dem Buch der Wandlungen mezzosopraanolle, klarinetille, sellolle ja lyömäsoittimille (Yijing, 2001)
Hiihtäjän hyräily sopraanolle ja pianolle (Eino Leino, 2001)
Isä meidän lauluäänelle ja pianolle (2002)
Kaksi joululaulua lauluäänelle ja pianolle tai uruille (Vuokko Kortekangas, 2008, 2010)
Pietà sopraanolle, viola da gamballe ja cembalolle (Anna Ahmatova, 2010)
Toisin, neljä laulua Kirsti Simonsuuren runoihin (2010)
Nature morte, lauluja Viipurin kulmahuoneesta baritonille ja pianolle (Kirsti SimonsuurI, 2012, 2014)
Valon aika baritonille ja kitaralle (eri tekstejä, 2016)
T'have seen what I have seen sopraanolle ja kitaralle (Michael Baran, William Shakespeare, 2017)
The Lost Melody, tarina kertojalle ja orkesterille (Eeva Tikka, 2017)
Sävellyksiä > Orkesteriteoksia

Mukka-sarja (1996)
Ruutanturruutus (Fanfaari oululaiseen tapaan, (1999)
Piazza del Duomo (2000)
Me uskom' jousiorkesterille (Fantasia vuoden 1701 suomalaisen virsikirjan uskontunnustusvirrestä, (2001)
Mobile (2012)
Sävellyksiä > Konserttoja

Konzertstück klarinetille, sellolle ja orkesterille (1993)
Urkukonsertto (1997, 2009)
Charms, kolmoiskonsertto pianolle, viululle ja sellolle (1998, 22010)
Pianokonsertto (2011)
Klarinettikonsertto (2014)
Kaksoiskonsertto viululle ja klarinetille (2018–2019|19)
Sävellyksiä > Kamarimusiikkia

Iscrizione klarinetille ja sellolle (1990)
Omaggio à M. C. Escher alttohuilulle ja kitaralle (1990)
Arabesken der Nacht kitaralle ja septetille (1995)
Quartettino klarinetille, viululle, sellolle ja pianolle (1999)
Riemuvuoden fanfaari vaskikvartetille (1999)
Gatecrasher harmonikalle (2002)
Divertimento soolosellolle (2007)
Crossing the Five Rivers – Hommage à Olivier Messiaen viola da gamballe ja uruille (2008)
Triptyykki seitsemälle (2008)
Aveux – Hommage à Robert Schumann oboelle ja jousikvartetille (2010)
Boreas klarinetille ja jousikvartetille (2010)
Offertorium viola da gamballe (2012)
Aria e sarabanda sooloviululle (2012)
Sonaatti sellolle ja pianolle (2012)
Three Impressions pianotriolle (2016–2017)
Due per due kahdelle viululle (2019)
Sävellyksiä > Urkuteoksia

Sonaatti nro 1 (1979)
Sonaatti nro 2 Stargazer (2005)
Sonaatti nro 3 In memoriam (2014)
Postludium (1996)
Hannan ja Jussin häämarssi (1998)
Kanss' katuvan mielen, oikian uskon (Fantasia kahdesta vuoden 1701 suomalaisen virsikirjan koraalista, (2001)
Three Interludes (2007)
Ciaccona (2010)
Suvinen toccata (2012)
Adventus (2013)
Partita (2019)
Sävellyksiä > Radiofonisia teoksia

Memoria (1989)
Kaivaja (1994)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kustantaja Fennica Gehrmanin Kortekangas-sivut ääninäytteineen (Arkistoitu – Internet Archive)
Connoisseur of the human voice[vanhentunut linkki] (PDF)
Kuusi kuvaa säveltäjä Olli Kortekankaan elämästä, 10.2.2018 Yle Areena
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  BRAHMS  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Uppslagsverket Finland 
Muut:  Europeana  IdRef
Sepsis

Sepsis (myös yleisinfektio, verenmyrkytys) on tila, jossa mikrobi-infektio aiheuttaa vaikean yleistyneen ja sääntelemättömän tulehdusvasteen ja äkillisiä elinhäiriöitä.
Meningokokkisepsiksestä selvinnyt Charlotte Cleverley-Bisman. Raajojen ääriosat nekrotisoituivat vaikeiden elinhäiriöiden seurauksena ja jouduttiin amputoimaan.
Tehohoitoa vaativan sepsiksen ilmaantuvuus on Suomessa noin 6 tapausta 10 000 henkilöä kohti vuosittain. Bakteerit aiheuttavat lähes kaikki tapaukset, sienet pienen osan. Erilaiset mikrobien tartuntateitä lisäävät ja immuunijärjestelmää heikentävät tekijät sekä paikalliset infektiot lisäävät sepsiksen kehittymisen riskiä.
Sepsiksen yleistyneeseen tulehdusvasteeseen liittyy kehon lämpötilan muutos, sykkeen ja hengitystaajuuden kasvu sekä veren leukosyyttien määrän kasvu ja kypsymishäiriö. Tilan edetessä kehittyy yksi tai useampia elinhäiriöitä, kuten akuutti hengitysvajaus, verenkiertovajaus (septinen sokki) ja munuaisvaurio. Tila aiheuttaa tyypillisesti oirekuvan, jossa potilas on epätavallisen sairaudentuntoinen ja huonokuntoinen, potilas kärsii kivuista, vilunpuistatuksista, horkasta ja pahoinvoinnista sekä potilaan iho on kylmä ja sinilaikukas (ns. marmoroitunut) ja iholla on petekioita ja suurempia verenpurkaumia.
Sepsiksen diagnoosi perustuu alkuvaiheessa esitietoihin ja kliiniseen tutkimukseen ja kuuluu tämän jälkeen yleensä sairaalaan, erikoissairaanhoitoon ja tehohoitoyksikköön. Keskeisiä menetelmiä diagnostiikassa ovat peruselintoimintojen fysiologinen seuranta ja laboratorio- ja kuvantamistutkimukset. Ennen mikrobilääkehoidon aloitusta otetaan laskimosta verinäytteet veriviljelytutkimusta varten. Sepsiksen hoito perustuu varhain aloitettuun nestehoitoon balansoidulla elektrolyyttiliuoksella, muuhun peruselintoimintoja tukevaan hoitoon (esim. vasoaktiivisilla lääkkeillä), mikrobilääkehoitoon (esim. kefuroksiimilla tai laajakirjoisilla beetalaktaameilla) ja infektiofokusten hoitoon.
Esiintyvyys

Tehohoitoa vaativan sepsiksen ilmaantuvuus on Suomessa noin 6 tapausta 10 000 henkilöä kohti vuosittain.
Syyt

Tavallisimmat sepsistä aiheuttavat mikrobit ovat bakteereja, kuten E. coli, pneumokokki, Staphylococcus aureus, meningokokki, Streptococcus pyogenes, Klebsiellat ja enterokokit. Capnocytophaga canimorsus -bakteeri voi aiheuttaa sepsiksen tartuttuaan koiranpureman välityksellä. Sairaalassa ilmaantuneita sepsiksiä aiheuttavat myös esimerkiksi Staphylococcus epidermidis, Pseudomonakset ja erilaiset moniresistentit gramnegatiiviset sauvat. Sienet aiheuttavat noin 5 % sepsikseen johtavista infektioista – yleisimmin sairaalaperäisesti Candida albicans. Mahdollisten aiheuttajamikrobien kirjo on sitä laajempi, mitä heikompi potilaan immuunijärjestelmä ja vastustuskyky ovat. Muutamia merivedessä elävien vibriobakteereiden aiheuttamia verenmyrkytyksiä on todettu Suomessakin.
Tavallisimpia paikallisia infektioita tai infektiofokuksia sepsiksen taustalla ovat pneumonia (keuhkot), gastroenteriitti (maha-suolikanava), iho- ja pehmytkudosinfektiot (esim. ruusu) ja virtsatieinfektiot (ns. urosepsis). Sepsiksen riskiä lisäävät kaikki infektioita ja niiden vaikeutta lisäävät tekijät, kuten monet sairaudet, alkoholinkäyttö, kirurgiset toimenpiteet, katetrien ja kanyylien käyttö, immunosuppressiiviset lääkehoidot, pernan poisto, haavat, krooniset ihotaudit, puremat ja hammasongelmat sekä matkailu. On syytä korostaa, että sepsis voi ilmaantua myös aiemmin täysin terveille ihmisille, joilla ei ole havaittavissa tunnettuja altistavia tekijöitä.
Vaikutukset > Yleistynyt sääntelemätön tulehdusvaste

Septinen infektio aiheuttaa sääntelemättömän ja haitallisen yleistyneen tulehdusvasteen (engl. systemic inflammatory response syndrome, SIRS). Tulehdusvälittäjäaineet lisäävät typpioksidin tuotantoa verisuonissa, mikä aiheuttaa niiden laajentumista ja läpäisevyyden kasvua. Yleistyneeseen tulehdusvasteeseen kuuluu kehon lämpötilan muutokset (alle 36 °C tai yli 38 °C), sykkeen kasvu (yli 90/min), hengitystaajuuden kasvu (yli 20/min) tai tästä johtuva veren hypokapnia (hiilidioksidin osapaine pCO2 alle 4.3 kPa) sekä leukosyyttien määrän kasvu (yli 12×109/l) tai kypsymishäiriö (epäkypsien osuus yli 10 %).
Vaikutukset > Elinhäiriöt

Sydämen kammioiden toimintahäiriö, verenpaineen lasku ja vaikeimmillaan verenkiertovajaus eli sokki (keskiverenpaine alle 65 mmHg) aiheuttavat hypoperfuusion, kapillaarien permeabiliteettihäiriön ja metabolisen asidoosin. Leikkauksen jälkeinen (postoperatiivinen) epäselvä keuhkopöhö voi olla aikainen merkki sepsiksestä ja varsinaista hengityselinhäiriötä kutsutaan akuutiksi hengitysvajaukseksi (engl. acute respiratory distress syndrome, ARDS). Muihin sepsiksen elinhäiriöihin kuuluu akuutti munuaisvaurio (engl. acute kidney injury, AKI), maksan toimintahäiriö, keskushermoston toimintahäiriö ja yleistynyt suonensisäinen hyytymisjärjestelmän häiriö (engl. disseminated intravascular coagulopathy, DIC). Monielinhäiriöstä (multiple organ dysfunction syndrome, MODS) puhutaan, kun toimintahäiriöitä on havaittavissa kolmessa tai useammassa elinjärjestelmässä ja tämä tila johtaa usein kuolemaan. Kuolleisuus esimerkiksi septisessä sokissa on jo 40 %.
Vaikutukset > Oireet

Sepsiksen epätavallisen rajuun oirekuvaan liittyy yleensä yleinen sairaudentunne, huonokuntoisuus, väsymys, heikotus ja sekavuus (erityisesti ikääntyneillä), yleistynyt tai paikallinen särky-luonteinen kipu, vilunpuistatukset ja horkka sekä pahoinvointi ja oksentelu. Kuume on usein luonteeltaan korkea ja sahaava. Joskus sepsis ilmenee potilaalla olevan pitkäaikaissairauden oireiden epäselvänä vaikeutumisena. Iho-oireina esiintyy hyytymisjärjestelmän häiriön aiheuttamana petekioita ja suurempia verenpurkaumia. Iho voi verenpaineen laskusta huolimatta olla lämmin, mutta myöhemmin kudosperfuusion heikennettyä tarpeeksi iho on kylmä ja sinilaikukas eli marmoroitunut (ns. mottling) ja raajojen ääreisosien ihon kapillaaritäyttö hidastuu selvästi (yli 3 sekuntia). Muut elinhäiriöt ilmenevät lopulta muun muassa vähentyneenä virtsanerityksenä (diureesi), hengenahdistuksen vaikeutumisena ja tajunnan tason laskuna.
Vaikutukset > Lihasmassan häviäminen

Sepsis hävittää kehon lihaksia. Lihassäikeet pienentyvät ja lihasvoima pienenee. Sepsiksestä selvinnyt henkilö voi olla liikuntarajoitteinen.
Diagnostiikka > Strategia

Sepsisepäilyn tulee herätä, kun potilaan yleistila on epätavallisen huono ja oireet ovat poikkeuksellisen vaikeita. Infektioepäilyä ja vähintään kahden elinhäiriöpisteen akuuttia nousua ns. SOFA-järjestelmässä pidetään sepsisdiagnoosin määritelmänä. Alkuvaiheen diagnoosi on kliininen ja voidaan aloittaa perusterveydenhuollossa, mutta kuuluu tämän jälkeen pääosin kiireellisesti sairaalaan erikoissairaanhoitoon. Tärkeää sepsiksen alkuvaiheen diagnostiikassa on, ettei se aiheuta tarpeetonta viivettä hoidon aloituksessa.
Diagnostiikka > Esitiedot

Anamneesissa on oleellista selvittää mahdollisesta mikrobin tartuntalähteestä ja -reitistä, paikallisesta infektiofokuksesta sekä immuunijärjestelmän heikentymisestä kertovia tekijöitä. Näihin kuuluvat ainakin alkuvaiheen oireet ja niiden kulku, sairaudet, lääkkeet, toimenpiteet ja alkoholin käyttö, sekä haavat, puremat ja matkailu.
Diagnostiikka > Status

Kliinisessä tutkimuksessa erityisesti tarkastellaan potilaan hengitystapaa, iho, anaaliseutu, suu ja nielu, tunnustellaan valtimopulssit, vatsa ja imusolmukealueet, tutkitaan manuaalisesti niskajäykkyys, auskultoidaan sydän- ja hengitysäänet, sekä mitataan ja monitoroidaan kliinisesti potilaan verenpainetta (RR), pulssia ja happisaturaatiota (pulssioksimetria) sekä sydämen sähköistä toimintaa (EKG). Tärkeää on myös arvioida potilaan tajunnan tasoa tutkimalla potilaan silmien ja raajojen liikevasteita sekä puhevasteita puhutteluun ja supraorbitaaliseen kipuärsykkeeseen (Glasgow'n kooma-asteikko).
Diagnostiikka > Laboratoriotutkimukset

Laboratoriotutkimuksista erityisesti CRP, leukosyytit, trombosyytit ja veriviljely ovat alkuvaiheessa hyödyllisiä, joskin ne voivat olla alkuvaiheessa viitearvoissa eivätkä kykene yksinään ennustamaan tarkasti sepsiksen olemassaoloa tai kulkua. CRP kannattaa ottaa päivystyksellisesti perusterveydenhuollossa vain potilailta, joita ei olla siirtämässä sairaalaan. Laboratoriotutkimuksin selvitetään myös eri elinhäiriöitä tutkimuksilla, joihin kuuluvat muun muassa verikaasuanalyysi, laktaatti, kreatiniini, natrium ja kalium, bilirubiini ja alaniiniaminotransferaasi (ALAT), virtsan kemiallinen seulonta (leukosyytit, glukoosi, proteiinit, ketoaineet, hemoglobiini, nitriitti, happamuus) sekä tarvittaessa hyytymisjärjestelmän tutkimukset.
Veriviljelytutkimus tehdään laskimosta otetusta aerobi- ja anaerobipullonäytteestä ennen mikrobilääkehoidon aloitusta ja jatkossa toistaen, jos kuume jatkuu hoidosta huolimatta tai veressä on kasvanut Staphylococcus aureus tai Candida albicans. Veriviljelyn tulokset ovat tiedossa yleensä viimeistään muutaman päivän jälkeen hoidon aloituksesta, jolloin mikrobilääkehoidon osuvuus voidaan tarkistaa uusien tietojen valossa. On syytä kuitenkin korostaa, että veriviljely ei ole aina sepsiksessä positiivinen eikä veriviljelyssä havaittu bakteremia ole välttämätön sepsiksen syy. Esimerkiksi septisessä sokissa veriviljely on positiivinen vain 40–60 %:lla potilaista.
Diagnostiikka > Kuvantamistutkimukset

Kuvantamistutkimukset on oleellisia paikallisten infektioiden ja infektiofokusten diagnostiikassa ja elinhäiriötutkimuksissa. Esimerkiksi keuhkojen röntgenkuvaus kuuluu keuhkokuumeen perustutkimuksiin ja Staphylococcus aureus- ja Cancida albicans-sepsiksessä suositellaan käytettäväksi sydämen ultraäänitutkimusta.
Hoito

Sepsiksen hoito kuuluu lähes aina sairaalatasolle, mutta esimerkiksi jo parantumassa olevat baktereemiset infektiot voidaan hoitaa loppuun terveyskeskuksen vuodeosastolla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yleisinfektio (Sepsis) (HUS) (Arkistoitu – Internet Archive)
Bakteremia, sepsis ja verenmyrkytys Terveyskirjasto 25.10.2021.
Tornion Pallo -47

Tornion Pallo -47 (TP-47) on 16. marraskuuta 1947 perustettu  torniolainen jalkapalloseura. Seuran toistaiseksi paras menestys on tullut kaudella 2004 Veikkausliigassa. Kaikkiaan pääsarjakausia on kaksi, 2004 ja 2005. Kauden 2022 päätteeksi seura nousi Kakkoseen.
TP-47:n lajivalikoimaan on kuulunut, nykyään ainoan edustuslajin, jalkapallon ohella muun muassa lentopallo vuosina 1955–1960, jääpallo vuosina 1948–1961 ja jääkiekko vuosina 1961–1967. Seura tunnetaan paikallisessa puheessa myös "TP:nä" ja "Pallona".
Pohjan stadion
Historia > Perustaminen

Seura perustettiin vuonna 1947, kun paikalliset VR:n työntekijät halusivat saada oman seuran. Yksi useista syistä siihen oli muun muassa se, että tuolloin oikeita jalkapalloja saivat ostaa vain Palloliiton jäsenseurat.
Pelaajavalmentajana toimi Paavo Kivilompolo, joka oli edustusjoukkueen valmentajana perustamisvuodesta aina tapaturmaiseen kuolemaansa vuonna 1965 saakka. Tämän ajan torniolainen jalkapalloilun kilpakumppani oli Tornion Pallo-Veikot (ToPV). Seurat olivat silloin vahvasti alueellisia, TP-47:n pelaajat mantereen eli Tornionjoen itäpuolella asuvia Putaan kaupunginosan ja silloisen Alatornion nuoria miehiä ja ToPV:n pelaajat Suensaaressa asuvia torniolaisia.
Historia > 1950- ja 1960-luku: Tornion urheilun keulakuva

1950-luvulla valkoisessa paidassa ja punaisissa housuissa esiintynyt torniolaisjoukkue nousi suomisarjaan kaudeksi 1958, sen ajan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Paikallisia kilpakumppaneita olivat rovaniemeläinen RoPS ja kemiläinen Karihaaran Tenho. Sen ajan keskeisiä seuran pelaajia olivat muun muassa maalivahti Matti Porthan, Aarnin veljekset Esa ”Esso”, Matti ja Raimo ”Rymppä” sekä Hyvärisen veljekset Reino ja Mauno.
Merkkinä kehittyvästä sen aikaisesta nuoresta joukkueesta oli vuoden 1960 Suomen Cupin välieriin pääsy, jossa loppuotteluun pääsyn esti Pohjan stadionilla pelatussa ottelussa sen ajan mestaruussarjajoukkue Valkeakosken Haka 3–1-voitollaan. Seuran sarjataso vaihteli suomisarjan ja alemman maakuntasarjan välillä. Kesä 1965 oli seuran sen hetkinen huipentuma, kun TP-47 taisteli noususta silloiseen pääsarjaan eli mestaruussarjaan. Kohokohta oli 3–2-kotivoitto kauden lopuksi mestaruussarjaan nousseesta OTP:sta 2 580 katsojan läsnä ollessa Pohjan stadionilla. Kauteen mahtui loppukesästä tragedia, kun seuran pitkäaikainen valmentaja Paavo Kivilompolo kuoli auto-onnettomuudessa ja seuran maajoukkuepelaaja Martti Tolonen loukkaantui vakavasti. Tänä aikana, 1950- ja 1960-luvuilla, TP-47:stä tuli valtakunnallisesti selvästi torniolaisen urheilun näkyvin toimija.
Historia > 1970-luku: Kiihkeitä paikallispelejä kemiläisiä vastaan

1970-luvulla TP-47 pelasi useita kausia II divisioonassa ollen parhaimmillaan vuonna 1973 pohjoislohkon neljäs. Vuosikymmenen parhaat pelit pelattiin naapurikaupungin SM-sarjassakin käyneen Kemin Innon kanssa. Innon SM-sarjasta putoamisen jälkeen joukko Innon kokeneita pelureita, kuten Timo Pietinhuhta, Lasse Ristimäki, Juhani Präktig sekä entiset TP-kasvatit Matti Pekkanen ja Raimo ”Rymppä” Aarni, siirtyi vahvistamaan TP-47:ää. Tällä vuosikymmenellä Martti ”Natsa” Aarni oli seuran paras maalintekijä. Veikko Äijälä oli tällöin seuran keskeisimpiä toimijoita, osan aikaa valmentajana. Syksyllä 1977 TP-47 pelasi viimeistä kertaa II divisioonassa pitkään aikaan, sillä seuraa kohtasi yli kymmenen vuotta kestänyt vaellus alemmissa sarjoissa.
Historia > 1980-luku: Hetken uuden lipun alla, pohjakosketuksen kautta uuteen nousuun

Kun torniolaisjoukkueet, TP-47 ja ToPV, eivät onnistuneet nousemaan ylemmälle sarjatasolle kuin III divisioonaan 1980-luvun alussa, päädyttiin yhteishankkeeseen Tornion Palloseura (ToPS), joka aloitti keväällä 1984 Tornion jalkapalloilun ykkösseurana, perustajaseurojen jäädessä hoitamaan junioritoimintaa. Samanaikaisesti naapurikaupunki Kemi purjehti myötätuulessa KePSin noustessa SM-sarjaan. Muutamia torniolaistaustaisia pelimiehiä vahvisti silloista KePSiä, kuten Kari Gullsten ja Tuomo Husa. Torniolainen fuusioseura epäonnistui ja keväällä 1987 TP-47 aloitti V divisioonasta junioripitoisella joukkueella. Sen aikaisista torniolaisseuroista Tornion Tarmo oli hetken aikaa kaupungin vahvin jalkapalloseura, kun taas entinen kilpakumppani ToPV keskittyi yksinomaan jääpalloon.
Historia > 1990-luku: Vahvaa juniorityötä ja nousu valtakunnan huipputasolle

Tultaessa 1990-luvulle seura alkoi tavoitella nousua II divisioonaan. Vuonna 1993 seura onnistui nousussa, mutta kaudesta tällä sarjatasolla tuli ”ranskalainen visiitti”. Tähän kauteen liittyy 14-vuotiaiden Henri Sillanpään ja Teemu Tainion pelaaminen TP-47:n edustusjoukkueessa. Näihin aikoihin alkoi myös näkyä ulkomaalaispelaajia TP:n riveissä. Jo 1980-luvulla englantilaisia oli esiintynyt hetkellisesti joukkueen riveissä, mutta vasta 1990-luku toi seuraan pitempiaikaisia ulkomaalaisvahvistuksia. Muun muassa venäläinen Sergei Bondar oli 1990-luvun alussa useampana vuonna seuran pelaajavalmentajana.
Vuonna 1998 alkoi nousu kohti ylempiä sarjatasoja, nousu Kakkoseen ja siellä kaksi seuraavaa kautta ja nousu Ykköseen syksyllä 2000. Seura nousi kaudeksi 2004 Veikkausliigaan, jossa se pelasi kaksi kautta. Kaudella 2005 se tuskaili maalinteko-ongelmien kanssa ja sijoittui sarjan viimeiseksi pudoten Ykköseen, jossa se on pelannut vuodet 2006–2009. Kausi 2009 päättyi pettymykseen ja kovasta taistelusta huolimatta torniolaiset putosivat niukasti Kakkoseen.