Naisten Pukutehdas
Historia

Aino Rosendahl (o.s. Tuominen) teki 10 vuotta ulkopuolisen palveluksessa töitä ompelimon erilaisissa tehtävissä, kunnes vahvan kokemuksen saaneena hän päätti ryhtyä yrittäjäksi 1919. Yhden naisen ompelimo alkoi laajenemaan, kun  Lahden keskustaan 1928 rakennettuun tehdasrakennukseen hankitaan ensimmäisiä Suomessa olevia sähkömoottoreilla toimivia ompelukoneita. Vaatteita aletaan valmistaa sarjatyönä. 1930-luvulla työntekijöitä Naisten Pukutehdas Oy:llä oli yli 200. Sota-aikana tehtailla ei valmistettu naisten tuotteita, vaan se keskittyi tuolloin sota-ajan suppeaan tuotantoon. Vuonna 1939 tehdas valmisti armeijan kesäpuseroita ja lumipukuja, joita ommeltiin pitkissä vuoroissa.
“Varastakaa oppia, varastakaa oppia!”, kuului Ainon kehotus aloittaville ompelijoille uudessa Sopenkorven tehtaassa 40-luvulla.
Työt opitaan käytännössä seuraamalla miten muut ompelijat toimivat. Työn laatua tarkkailtiin ja työt jaettiin taitojen mukaan. Suoraa saumaa harjoitellaan ensin ruutupaperille.  Kankaita oli saatavilla niukasti, joten kaavojen asettelussa ja leikkauksissa pyrittiin maksimaaliseen hyötyyn. 50-luku oli jälleenrakentamisen aikaa Suomessa, jolloin oli taas mahdollista suunnitella vaatteita naisille ja tytöille. Muoti alkoi suomalaisia kiinnostaa ja suunnitteluun ja ulkonäköön panostetaan entistä enemmän. Muodikkaat hiihtoanorakit ja turkiskaulukselliset takit olivat 50-luvulla tärkeä tuoteryhmä Naisten Pukutehtaalle.
Näyttävät printit olivat ajankohtaisia 60-luvulla. Tehtaalle investoidaan myös pliseerauskone, jolla saatiin teryleenit vekille. Naisten housujen kysyntä alkoi voimistua ja omaa sarjontamittataulukkoa muokataan mallimestareiden avustuksella. 1966-1968 tehdas muuttaa Hollolaan. Työntekijä määrä on suurimmillaan koko Pukutehtaan historian, 240 ihmistä. Tehdas aloittaa viennin pohjoismaihin. Erilaisia kangaskuoseja nimettiin mm. sipuli, mutteri, ananas ja viuhka. ATK-pohjainen hinnoittelu ja tuotannonsuunnittelu otetaan käyttöön 70-luvlla. Markkinoille tuodaan Nina & Pii tuotemerkit. Nina on perinteikkäämpää rouvalinjaa, Pii tuo nuorekkuutta ja pintamuotia kokoelmiin. Tehdas alkaa tekemään sarjatuotantoa ja Salpakankaan tehtaalle otetaan käyttöön oma housutuotantolinja.
80-luvulla laatu ja eleganssi nousevat kukoistamaan, joten vaatteet ovat juhlavampia ja näyttäviä. Mallisto on luonteeltaan hyvin kansainvälinen. Asiakasta pyritään palvelemaan mahdollisimman hyvin ja ammattitaidon ylpeydellä. Ompelijat tekevät melkeinpä räätälöityjä malleja ottaen huomioon asiakkaiden yksilölliset tarpeet.
NP panosti 90-luvulla voimavaransa vientimarkkinoille erikoistumalla ja tehostamalla tuotantoaan. Samoihin aikoihin NP Pants-konsepti tuodaan markkinoille. Ideointia kehitetään nettiin, jossa virtuaalinen housukone näyttää juuri itselle sopivat tuotteet.2000-luvulla yritys keskitti voimavaroja oman myymäläketjukonseptin rakentamiseen. 2006 avattu ensimmäinen oma NP-myymälä ja vuotta myöhemmin verkkokauppa. “Sovittamatta sopivat.” Työt sähköisen housu-ID:n kehittämisen kanssa jatkuu eli asiakas voi tulevaisuudessa luottaa tallennettujen housumittojensa kertovan hänelle sopivat tuotteet. Tehdastoiminta loppui Hollolan Salpakankaalla 2008-2009 ja tuotanto siirtyi laajemmin Eurooppaan.