stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Domeeni (biologia)
Kolme domeenia > Bakteerit

Bakteerit ovat prokaryootteja, jolloin niiden solussa ei ole tumaa, mitokondrioita, viherhiukkasia, solulimakalvostoa tai Golgin laitetta kuten aitotumaisilla.
Bakteerisolun ulkoisia rakenteita ovat solukalvo, soluseinä, kapseli, limakerros ja glykokalyksi sekä osat liikkumista ja kiinnittymistä varten. Bakteerin soluseinä tukee solua ja suojaa sitä osmoottiselta paineelta. Soluseinä muodostaa bakteerin solunjakautumisessa väliseinän tytärsolujen välille. Joillain bakteereilla on solun pintaan kiinnittynyttä limaa. Se koostuu pääasiassa monimuotoisista polysakkarideista, jotka voivat vaikuttaa bakteerin virulenssiin. Liikkumista varten bakteerilla on siimat eli flagellat sekä tarttumista varten fimbriat ja pilukset. Siimat ovat pitkiä karvoja. Fimbriat ovat niitä ohuempia karvoja, joiden päässä olevan proteiinin avulla bakteerin on helpompi tarttua ympäristöön. Pilukset ovat ulokkeita, joiden avulla bakteeri kiinnittyy toiseen bakteeriin tai muihin soluihin ja epiteeleihin.
Bakteerisolun sisäisiä rakenteita ovat ribosomit, nukleoidi, inkluusiot, endosporit ja kaasurakkulat. Ribosomit sijaitsevat solulimassa ja koostuvat proteiinista ja ribonukleiinihaposta eli RNA:sta. Bakteerien kromosomi on tyypillisesti kovalenttisesti sulkeutunut sirkulaarinen DNA-molekyyli. Se on järjestynyt suureksi kaksijuosteiseksi molekyyliksi, joka on pakkautunut solussa nukleoidiksi. Inkluusiot ovat solunsisäisiä jyväsiä tai rakkuloita, jotka toimivat energia- ja ravintovarastoina. Joillakin bakteeriryhmillä on erityisen resistenttejä itiötyyppejä eli endosporeja. Ne ovat aineenvaihdunnallisesti inaktiivisia bakteerimuotoja, jotka kestävät kuivuutta, lämpöä ja säteilyä. Järvissä ja merissä kelluvina elävillä bakteereilla on kaasurakkuloita. Ne mahdollistavat solun nopean liikkumisen ylös- ja alaspäin.
Kolme domeenia > Arkeonit

Yksittäisten arkeonien koko vaihtelee välillä 0,1–15 μm. Bakteerien tavoin arkeonit ovat muodoltaan yleensä pyöreitä, sauvamaisia, kierteisiä tai säiemäisiä. Viime aikoina on kuitenkin suolavesilammikosta löydetty jopa kuution muotoisia arkkeja. Myös arkeonien ja bakteerien solutason rakenteessa on yhtäläisyyksiä. Niillä ei ole tumakotelon ympäröimää tumaa tai kalvorakenteisia soluelimiä, ja siten niiden geneettinen materiaalikin sijaitsee solulimassa yhtenä rengasmaisena kromosomina ja plasmideina. Kuten bakteereilla, myös osalla arkeista on liikkumiseen tarkoitettuja siimoja. Arkeonien soluseinän rakenne kuitenkin eroaa bakteereista, sillä niillä ei ole soluseinässään mureiinia. Arkeonien soluseinä onkin varsin uniikki, sillä sen pinnalla on proteiineista muodostunut jäykkä rakenne, joka suojaa solua vaativissa olosuhteissa.
Arkeonien perimässä on aitotumaisten tavoin introneja ja histoniproteiineja.
Ribosomaaliseen RNA:han perustuva fylogeneettinen puu.
Sekvensoituihin genomeihin perustuva eliökunnan luokittelu. Bakteerit esitetty sinisinä, arkit vihreinä ja eukaryootit punaisina. Elämän yhteisen kantamuodon ajatellaan sijoittuvan kaavion keskelle.
Tarkka sekvensoituihin genomeihin perustuva eliökunnan sukupuu.
Drohobytš

| Drohobytš (Дрого́бич) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Drohobytš
 Koordinaatit: 49.3515°N, 23.5066°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Lvivin alue
Piiri:  Drohobytšin piiri
Väkiluku (2013)  ():  77 080
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.drohobych-rada.gov.ua 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Drohobytš (ukr. Дрого́бич) on kaupunki Länsi-Ukrainan Lvivin alueella. Ukrainan tilastokeskuksen arvio kaupungin väkiluvuksi on 77 080 (2013). Kaupunki on osa Drohobytšin piiriä ja toimii piirin hallintokeskuksena.
Myöhäiskeskiajalla elänyt ukrainalainen tieteilijä Juri Drohobytš (1450–1494) oli kotoisin Drohobytšistä.
Kuvia

Raatihuone.
Katu kantakaupungissa.
Pyhien Pietarin ja Paavalin luostarin kirkko.
Unescon maailmanperintölistalle listattu puukirkko, Drohobytšin Pyhän Georgioksen kirkko.
Puukirkon seinämaalauksia.
Pyhän kolminaisuuden katedraali.
Musiikkiteatteri.
Öljynjalostamo kaupungissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Drohobytš Wikimedia Commonsissa
Don’t Panic (Coldplayn kappale)

| ”Don’t Panic” Coldplay |
| --- | --- | --- |

Singlen Alankomaiden-version kansikuva.
Singlen tiedot
 Albumilta: Parachutes
 Julkaistu: 19. maaliskuuta 2001
 Formaatti: 7" ja 12" vinyyli, CD
 Tuottaja(t): Ken Nelson, Coldplay
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 02.17
 Levy-yhtiö: Parlophone
Muut kannet
Singlen ”Don’t Panic” kansikuva (Britannia)Singlen Britannian kansikuva (promo CD)
Coldplayn muut singlet
| ”Trouble” 2000 | ”Don’t Panic” 2001 | ”In My Place” 2002 |
”Don’t Panic” on englantilaisen Coldplay-yhtyeen kappale vuodelta 2001. Se julkaistiin yhtyeen ensimmäisen albumin, Parachutesin, neljäntenä singlenä. Single julkaistiin joissakin Euroopan maissa, mutta esimerkiksi Britanniassa julkaistiin vain promosingle.
Kappaleen alkuperäinen nimi oli ”Panic” ja sen ensimmäinen versio oli olemassa jo vuonna 1998. Kappale oli jo ennen Parachutesia EP:llä The Blue Room. Kappaleen tuottivat Coldplay ja brittiläinen tuottaja Ken Nelson.
Tausta ja tuotanto

”Don’t Panic” sävellettiin jo Coldplayn alkuaikoina. Noihin aikoihin yhtye oli kirjoittanut vain kymmenen kappaletta, joista yksi oli ”Don’t Panicin” varhainen prototyyppi. Yhtye käyttikin kappaletta rumpalin etsimiseen. Kappaleen nimi oli alun perin ”Panic”, ja se oli yksi kuudesta kappaleesta, joita yhtye soitti ensimmäisellä keikallaan vuonna 1998 Camdenin Laurel Treessä. Lopulta kappaleen nimeksi muodostui ”Don’t Panic”, luultavasti Douglas Adamsin parodisen tieteiskirjasarjan Linnunradan käsikirja liftareille mukaan.
Kappaleen alkuperäinen versio äänitettiin vuonna 1999. Versio on erilainen kuin Parachutesin versio. Yleisesti ottaen melodia on erilainen ja sanoitukset ovat merkitykseltään erilaiset (kertovat ”hieman katastrofaalisesta illasta, jonka Chris oli viettänyt nuorta neitoa nimeltä Alice Hill viihdyttäessään”). Tämä versio julkaistiin The Blue Room -EP:llä lokakuussa 1999.
Brittiläinen tuottaja Ken Nelson ja Coldplay äänittivät ”Don’t Panicin” uudelleen yhtyeen ensimmäiselle studioalbumille Parachutesille. Kitaristi Jonny Buckland äänitti kitaraosansa uudelleen kahteen kertaan ja käytti osia miksatessaan kappaletta. Yhtye käytti akustista kitaraa, rumpuja, bassoa ja urkupillejä hienostuneesti. Laulun osat äänitettiin Rockfield-studioilla Walesissa ja Parr Street -studiossa Liverpoolissa.
Musiikki

Musiikkinäytteet
”Don’t Panic” on kitaraan perustuva kappale. Näyte on kappaleen alkuperäisestä versiosta vuodelta 1999 ja se alkaa kappaleen kertosäkeestä.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
”Don’t Panic” on Parachutesin ensimmäinen kappale. Se perustuu kitaraan ja alkaa akustisen kitaran rämpyttelyllä. Rämpyttelyä seuraa lisää kitarasäkeitä, kunnes mukaan tulee laulu. Arvostelussa väitetään, että Coldplayn indie rock -taipumus näkyy selvästi kappaleessa.
Julkaisu ja vastaanotto

Alun perin yhtye suunnitteli julkaisevansa ”Don’t Panicin” Parachutesin neljäntenä singlenä. Yhtye hylkäsi suunnitelmansa kun he päättivät, että kolme singleä oli kyllin monta singleä albumilta. Vuoden 2000 menestyneiden singlejulkaisujen jälkeen yhtye ajatteli, että Parachutes oli saanut tarpeeksi huomiota Britannian merkittävillä alueilla. Kun he päättivät julkaista neljännen singlen, se julkaistaisiin vain alueilla, jotka eivät vielä olisi saaneet yliannostusta hittisingleiltä ”Yellow” ja ”Trouble”. Coldplay ja yhtyeen levy-yhtye Parlophone tyytyivät ”Don’t Paniciin”, joka oli tuolloin yleisön suosikki. Single julkaistiin lopulta 19. maaliskuuta 2001 joissakin Euroopan maissa. Singlen B-puolina toimivat konserttitallenteet ”You Only Live Twice”, viidennen samannimisen James Bond -elokuvan teemakappale, ja ”Bigger Stonger”, kappale yhtyeen ensimmäiseltä EP:ltä. B-puolet äänitettiin yhtyeen konsertissa Norjan Rockefellerin musiikkihallissa. ”Don’t Panic” julkaistiin myös Britannian hittikokoelmassa Now That’s What I Call Music! 48.
Yhtye on kieltänyt ”Don’t Panicin”, kuten monien muidenkin kappaleidensa, käytön useissa mainoksissa. Yhtye kieltäytyi Diet Coken ja Gapin miljoonasopimuksesta vuonna 2004, jossa yhtiöt tarjosivat yhtyeelle miljoonia euroja, jos yhtiöt saisivat käyttää yhtyeen kappaleita ”Don’t Panic” ja ”Trouble”. Yhtye pyysi manageriltaan Phil Harveylta, ettei edes näyttäisi heille sellaisia tarjouksia, koska ”keskustelu saattaisi johtaa kompromissiin”.
Tästä huolimatta, kappaletta on käytetty monissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Kappaletta soitettiin vuoden 2002 komedia-draama-elokuvassa Igby Goes Down ja se julkaistiin myöhemmin myös elokuvan soundtrackilla, joka julkaistiin 25. helmikuuta 2003 levy-yhtiöstä Spun Records. Se oli myös vuoden 2004 elokuvassa Garden State ja myös elokuvan soundtrackilla; elokuvan ohjaaja Zach Braff oli valinnut itse kappaleet elokuvaansa. Kappaletta soitettiin myös FX:n televisiosarjan Asema 62 (Rescue Me) ensimmäisessä jaksossa kuten myös ohjelman Odyssey 5 pilottijaksossa. Kappaletta soitettiin myös brittiläisessä televisiosarjassa Sugar Rush vuonna 2005 ja se esiintyi myös sarjan soundtrackilla.
”Don’t Panic” sisälsi aivan erilaisen alun yhtyeen A Rush of Blood to the Head -kiertueella vuonna 2003. Martin soitti myös sähkökitaraa ja Buckland huuliharppusooloa välisoiton aikana. Buckland heitti usein huuliharppunsa yleisöön soitettuaan soolonsa.
Kappaleesta julkaistiin vuonna 2001 dance-versio, jonka olivat tehneet Logo ja Dawn Joseph.
Julkaisu ja vastaanotto > Kriitikoiden vastaanotto

Kriitikoiden arviot ”Don’t Panicista” olivat yleisesti ottaen positiivisia. Allmusicin kriitikko MacKenzie Wilson kirjoitti arvostelussaan, että ”Coldplayn indie-rock-taipumukset näkyvät selkeästi, erityisesti kappaleissa kuten ’Don’t Panic’ ja ’Shiver’.” Pitchforkin kriitikko Spencer Owen kirjoitti arvostelussaan, että ”tämä hillitty, uninen albumin aloituskappale sisältää Martinin falsettikertosäkeen ’Elämme kauniissa maailmassa,’ joka vaikuttaa summaavan koko äänitteen yleisen ajatuksen.” Kriitikko Adrian Denning kirjoitti albumin arvostelussan, että ”sekä laulu että kitara ovat kertakaikkisen kauniita. Se on kappale, josta saa lohtua, mukavuutta, ja sitä kuunnellessaan saa olla hiljaa ja kunnioittaa sitä” Hybridmagazine.comin kriitikko kirjoitti arvostelussaan, että ”se on ihmeellinen kappale, jossa kaikuu äänitteen tulevat kappaleet. ’Don’t Panic’ on täynnä loistavia kitaraääniä ja kivoja taustarytmejä, ja rakastan kappaleen loppua.”
Musiikkivideo

”Don’t Panicin” animoidun musiikkivideon ohjasi Tim Hope. Video alkaa animoidulla diagrammilla, joka esittää veden kiertokulkua. Sitten se siirtyy kuvaamaan yhtyeen jäsenien kaksiulotteisia paperimalleja, jotka tekevät kotitöitä. Yhtäkkiä videon maailmaan iskee tulvia, tulivuoria ja sähköshokkeja. Kuten Coldplayn aikaisemmissakin musiikkivideoissa, tässäkin on mukana Parachutesin kannessa esiintyvä keltainen maapallo.
Kappaleet

| --- | --- |
 Single ”Don’t Panic” (albumiversio) – 2.17  ”You Only Live Twice” (konserttitallenne) – 4.06  ”Bigger Stronger” (konserttitallenne) – 4.55 :  Alankomaiden versio singlestä (2001) ”Don’t Panic” (muokattu versio) – 2.20  ”Spies” (konserttitallenne Lowlandsista vuodelta 2000) – 6.12  ”Bigger Stronger” (konserttitallenne Lowlandsista vuodelta 2000) – 4.51  ”Yellow” (konserttitallenne Lowlandsista vuodelta 2000) – 4.32 
Coldplay soittamassa ”Don’t Panicia” konsertissaan vuonna 2005.
Yhtyeen jäsenten paperimallit esiintyvät kappaleen musiikkivideolla.
Dubnon piiri

| Dubnon piiri Дубенський район |
| --- | --- |
 Piirin sijainti Rivnen alueen kartalla
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 50.41874°N, 25.74490°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Rivnen alue
Perustettu:  1940, laajennettu 17.7.2020
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Dubno (37 257 as., 2021)
Pinta-ala  ():  3 294,2 km²
Väkiluku (2021 (arvio)):  167 728
Dubnon piiri (ukr. Дубенський район, Dubenskyi raion) on hallinnollinen piiri Ukrainan pohjoisosassa Rivnen alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1940 ja sitä laajennettiin merkittävästi heinäkuussa 2020. Dubnon piirin naapurina on idässä Rivnen piiri, etelässä Ternopilin alueen Kremenetsin piiri, lounaassa Lvivin alueen Zolotšivin piiri sekä luoteessa ja pohjoisessa Volynian alueen Lutskin piiri. Piirin hallinnollinen keskus on Dubno (37 257 as., 2021).
Dubnon piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Rivnen alueen piirien lukumäärän neljään. Aiempaa laajemman Dubnon piirin pinta-alaksi tuli 3 294,2 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Dubnon piirin väkiluvuksi 167 728 (1.1.2021). Väestöltään piiri on maaseutuvaltainen. Kaupunkilaisiksi luokiteltiin &&&&&&&&&&&&&036.030000036,3 prosenttia piirin asukkaista (60 940 as.), eli piirin kahden kaupungin (Dubno ja Radyvyliv) ja kolmen kaupunkityyppisen taajaman väestö.
Dubnon piiri ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Dubnon linnaa.
Kirkko (1874) Radyvylivissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dubnon piiri Wikimedia Commonsissa
Duolokaalisuus

Duolokaalisuus eli dislokaalisuus on avioliiton jälkeinen asumismuoto, jossa molemmat puolisot asuvat omissa syntymäkodeissaan ja tapaavat toisiaan vain ajoittain. Duolokaalisuus on hyvin harvinaista. Sitä esiintyy muun muassa eräillä Länsi-Afrikan kansoilla.
Frédéric Dumas

Frédéric Dumas vuonna 1948.
Frédéric Dumas (14. tammikuuta 1913 Albi – 26. heinäkuuta 1991 Toulon) oli ranskalainen sukeltaja, joka Jacques-Yves Cousteaun ja Philippe Tailliez’n kanssa oli laitesukelluksen pioneereja. Dumas oli mukana monilla Cousteaun myöhemmillä tutkimusmatkoilla.
Dumas tapasi Cousteaun ja Tailliez’n Toulonissa 1930-luvulla. Dumas oli vedenalainen kalastaja. Tapaamisensa jälkeen kolmikko alkoi tutkia sukellukseen vaikuttavia tekijöitä. Cousteaun kuvasi ensimmäiseen elokuvaansa Par dix-huit mètres de fondiin (”Kahdeksantoista metrin syvyydessä”) Dumas’ta pyydystämässä keihäällä kalaa.
Dumas kuului vuodet 1945–1965 siviilijäsenenä Cousteaun ja Tailliez’n perustamaan Ranskan merivoimien vedenalaiseen tutkimusryhmään, joka raivasi miinoja toisen maailmansodan jälkeen. Jäätyään eläkkeelle laivaston ryhmästä Dumas keskittyi vedenalaiseen arkeologiaan.
Kelly Dulfer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kelly Dulfer |  Kelly Dulfer |  Kelly Dulfer |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten käsipallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tanska 2015 |  |  |
|  Pronssia | Saksa 2017 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2016 |  |  |
|  Pronssia | Ranska 2018 |  |  |
Kelly Dulfer (s. 21. maaliskuuta 1994 Schiedam) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa lähes sata ottelua. Hän on saavuttanut MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2017 sekä EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2016 ja pronssia vuonna 2018. Hän pelasi Rion olympialaisissa 2016 Alankomaiden joukkueen sijoittuessa neljänneksi.
Dulfer on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa VfL Oldenburgissa vuosina 2015–2017 ja Borussia Dortmundissa vuodesta 2019 sekä Tanskassa København Håndboldissa 2017–2019.
Roger-Pol Droit

Roger-Pol Droit (2013)
Roger-Pol Droit (s. 1949 Pariisi) on ranskalainen filosofi, kirjailija ja journalisti.
Droit opiskeli filosofiaa École Normale Supérieure -eliittikorkeakoulussa. Hänen erikoisalaansa ovat itämaiset uskonnot ja oppijärjestelmät ja niiden merkitys eurooppalaiselle ajattelulle. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1998 aiheenaan Buddhalaisuus ja eurooppalainen filosofia.
Droit  työskentelee kansallisessa tutkimuslaitoksessa (Centre Nationale de la Recherche Scientifique). Vuosina 1994–1999 hän toimi myös Unescon pääjohtajan filosofisena neuvonantajana ja vastasi Filosofia ja demokratia maailmassa -ohjelmasta sekä siihen liittyvistä julkaisuista.
Hän on kirjoittanut pakinoita Le Monde -lehteen säännöllisesti vuodesta 1972 lukien sekä haastatellut johtavia ajattelijoita, kuten Michel Foucault, Jacques Derrida, Pierre Bourdieu ja Claude Lévi-Strauss. Haastattelut on myöhemmin julkaistu kirjana.
Vuonna 2001 Droit julkaisi parodisen itsehoito-oppaan Kuori omena päässäsi – 101 arjen filosofista harjoitusta, josta tuli myyntimenestys. Se on ilmestynyt jo 22 maassa. Filosofisia kokeita  on esitelty myös televisiosarjassa, joka voitti Prix de l’essai France-télévisions -palkinnon. Teoksessa lueteltuja ajatuskokeita voi tehdä konkreettisesti tai kuvitteellisesti. Jokaisen harjoituksen alussa ilmoitetaan kesto, tarvikkeet ja vaikutus. Kokeen vaikutus voi olla esimerkiksi läsnäoloa voimistava tai lepuuttava. Käydessään Suomessa markkinoimassa kirjaansa Droit luonnehti teostaan ”jokamiehen alkeiskirjaksi filosofisille jatko-opinnoille”.
Vuonna 2003 ilmestyneessä kirjassaan Esineiden luonto. Filosofisia kokemuksia Droit toteaa meidän elävän kulttuurisessa käännekohdassa. Elämme keskellä valtavaa tavararyökkiötä. Joka päivä tuotetaan aina vain lisää uusia esineitä, mutta niitä ei vastaavasti häviä yhtä paljon. Droit kirjoittaa: ”Missä tahansa upouusi automarketti vallataan edelleen rynnäköllä. Ihmiset panevat tilinpitonsa uusiksi, rikkovat säästölippaansa, unelmoivat, luopuvat, luopuvat luopumasta, lainaavat, velkaantuvat ja ostavat niin kuin aina ja kaikkialla.” Hän kuvailee arkisia esineitä avaimesta aurinkolaseihin, paperiliittimestä pölynimuriin, kärpäslätkästä kirjaan. Hän lähtee liikkeelle omasta suhteestaan kuhunkin esineeseen ja asettaa sen lopuksi yleisemmälle tasolle.
Vuonna 2005 ilmestynyt teos Votre vie sera parfaite (Elämästänne tulee täydellinen) käsittelee varsinkin yritysmaailmasta tuttuja guruja ja huijareita.
Suomennetut teokset

Kuori omena päässäsi: 101 arjen filosofista harjoitusta.  ((101 expériences de philosophie quotidienne, 2001.) Suomentanut Tiina Arppe)  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2293-X
Esineiden luonto: Filosofisia kokemuksia.  ((Dernières nouvelles des choses: Une expérience philosophique, 2003.) Suomentanut Tiina Arppe)  Helsinki:  Tammi, 2005.  ISBN 951-31-3046-0
Aiheesta muualla

Roger-Pol Droit CNRS:n kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Roger-Pol Droit : « On a trop longtemps vécu sur une vision reduite de la philosophie » (Arkistoitu – Internet Archive)
Odile Jacob -kustannusyhtiön luettelo Roger-Pol Droit’n julkaisemista kirjoista (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia 2  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Roger Ducret

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Roger Ducret |  Roger Ducret |  Roger Ducret |  |
Maa:   Ranska
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | floretti |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | kalvan joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | kalpa |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | säilä |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | floretti |  |
Roger Ducret (2. huhtikuuta 1888 – 8. tammikuuta 1962) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Ducret voitti olympiamitaleja kaikilla kolmella miekalla: floretilla, kalvalla ja säilällä. Hänen menestyksekkäimmät kilpailunsa olivat Pariisin 1924 olympialaiset, joissa hän voitti viisi mitalia. Hän voitti kultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa, josta italialaiset vetäytyivät kärsittyään mielestään tuomarien taholta vääryyttä joukkuekilpailussa. Alkukierroksilla Ducret voitti 13 ottelua ja kärsi kuusi tappiota mutta voitti finaalikierroksella kaikki vastustajansa, muun muassa siihen saakka voittamattomana otelleen maanmiehensä Philippe Cattiaun osumin 5–4. Ducret voitti kultaa myös floretin ja kalvan joukkuekilpailussa. Kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai hopeaa edellään vain Belgian Charles Delporte, ja säilän henkilökohtaisessa kilpailussa, jonka italialaiset myös jättivät tuomarityöskentelyn vuoksi kesken, häntä parempi oli vain Unkarin Sándor Pósta.
Antwerpenin 1920 olympialaisissa Ducret saavutti kaksi mitalia ja Amsterdamin 1928 olympialaisissa yhden.
Saavutukset

Olympiakultaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1924
Olympiakultaa floretin joukkuekilpailussa 1924
Olympiakultaa kalvan joukkuekilpailussa 1924
Olympiahopeaa floretin joukkuekilpailussa 1920 ja 1928
Olympiahopeaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1924
Olympiahopeaa säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1924
Olympiapronssia floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1920
Olympiakisoissa kahdeksas säilän henkilökohtaisessa kilpailussa 1928
EM-pronssia kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1923
Duncan-luokka (taistelulaiva)

| Duncan |
| --- | --- |
 kaavakuva luokan aluksesta

Tekniset tiedot
Uppouma:  13 270 t (palvelus) 14 900 t (max)
Pituus:  132 m
Leveys:  23 m
Syväys:  7,85 m
Koneteho:  18 000 ihp (13 MW)
Nopeus:  19 solmua
Miehistöä:  720
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 12"/L40 BL Mk IX tykkiä 12 × 6"/L45 BL Mk VII tykkiä 10 × 12 naulan QF tykkiä 6 kolminaulaista QF tykkiä 2 konekivääriä 4 × 18" torpedoputkea
Ilmatorjunta:  14 × 12 naulan tykkiä 14 × 3 naulan tykkiä 2 × Maxim konekivääriä
Duncan-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston kuuden taistelulaivan muodostama alusluokka, joka laskettiin vesille vuosina 1900-1903. Vuonna 1889 Britannian merimahdin perusta oli Välimerelle sijoitetuissa taistelulaivoissa, joiden kyky arvioitiin kestämään Venäjän ja Ranskan laivastojen yhteenlaskettu taisteluarvo. Maa teki hyökkäämättömyyssopimuksen Ranskan kanssa 1904 ja seuraavana vuonna Venäjän laivasto tuhoutui Tsushiman taistelussa. HMS Dreadnoughtin vesillelasku 1906 aiheutti alusluokan vanhenemisen yhdessä yössä.
Luokka tilattiin täydentämään vuoden 1898 laivasto-ohjelmaa, kun todettiin Ranskan ja Venäjän laivasto-ohjelmien ylittävän kuninkaallisen laivaston kapasiteetin. Luokan kaksi viimeistä alusta lisättiin vuosien 1899–1900 laivasto-ohjelmaan. Alukset olivat pienennettyjä Fromidable-luokan aluksia, ja niiden panssarointia oli kevennetty nopeusvaatimuksien saavuttamiseksi. Alusten tuli olla nopeampia kuin Venäjän keisarilliselle laivastolle valmistuvien alusten. Suunnitellun uppouman tuli olla kuitenkin 14000 tonnia.
Alukset suunniteltiin kuitenkin vastaamaan lähinnä London-luokan aluksia ja tuon luokan suojaa lisäävät keksinnöt otettiin käyttöön. Niiden vyön ja tornien paksuus oli kuitenkin pienempi. Seitsemän tuumainen vyö oli 238 jalkaa pitkä ja se oli 15 jalkaa veden pinnan alapuolella. Se jatkui keulaan oheten portaittain kolmeen tuumaan.
Alusten nopeustarpeen vuoksi koneiden tehoa kasvatettiin 3000 hevosvoimalla 18000 hevosvoimaan. Samalla rungonmuotoa muutettiin vastaamaan 19 solmun huippunopeutta ja 18 solmun todellista nopeutta. Aluksen nelisylinteriset TE moottorit otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön, ja ne kytkettiin kahteen akseliin. Moottoreihin oli kytkettynä 24 Belleville kattilaa.
Janne Ahonen
Ura > Paluu mäkikisoihin

Janne Ahosen tekemästä päätöksestä jatkaa mäkihyppyuraansa kaudella 2009–2010 tuli tieto 8. maaliskuuta 2009. Tavoitteekseen Ahonen ilmoitti palkintokorokkeelle nousemisen. Hän sanoo, ettei tule kilpailemaan täyttä maailmancupin kiertuetta, mutta tavoitteena on kuitenkin ottaa paikka Suomen mäkijoukkueessa sekä Keski-Euroopan mäkiviikolle että Vancouverin 2010 talviolympialaisiin. Ahonen kilpaili ensimmäisen kerran paluunsa jälkeen joukkuekisassa Lahdessa 18. syyskuuta 2009. Ahosen joukkue Lahden Hiihtoseura voitti kilpailun. Seuraavan päivän henkilökohtaisessa kilpailussa Ahonen voitti mestaruuden ennen Harri Ollia.