stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Türki

Türki (1000-luvulta lähtien türkčä tai türk tili, myöhemmin türkī) on eräiden turkkilaisten kansojen historiallisista kirjakielistä käytetty nimitys. Niiden perustana on tšagatain kieli, johon sulautui paikallisten turkkilaisten kielten aineksia.
Türkillä on useita alueellisia variantteja:
Keski-Aasian türki, jota käytettiin 1500-luvun puolivälistä 1900-luvun alkuun saakka persian kielen rinnalla Keski-Aasiassa, Itä-Turkestanissa sekä osittain myös Koillis-Iranissa, Pohjois-Afganistanissa ja Pohjois-Intiassa. Se perustuu iranilaisvaikutteisiin karlukkilais-uiguurilaisiin murteisiin, joiden pohjalta kehittyivät myöhemmät uzbekin ja uiguurin kielet. Keski-Aasian türkiin ovat vaikuttaneet myös kiptšakkilaiset (nykyiset kazakin ja karakalpakin kielet) sekä itäoguusilaiset murteet (nykyinen turkmeeni), khorasaninturkki sekä uzbekin kielen oguusilaismurre. Keski-Aasian kirjakielestä käytetään myös nimityksiä tšagatai, uustšagatai ja uzbekin vanha kirjakieli. Sillä on rikas historiallinen ja kaunokirjallisuus, jota luettiin hyvin laajalla alueella.
Kultaisen ordan türki, jota käytettiin 1300-luvulta lähtien tataarien kaanikuntien virallisena kielenä Volgan alueella sekä Syrdarjan alajuoksulla. Sitä kutsutaan myös horezminturkiksi ja kiptšakkilais-oguusilaiseksi kirjakieleksi.
Volgan türki, jota käytettiin Kazanin kaanikunnan kukistumisen jälkeen 1600-luvulta 1900-luvun alkuun saakka Volgan ja Uralin alueella. Sitä kutsutaan myös tataarin vanhaksi kirjakieleksi. Ufan ja Orenburgin seuduilla siihen vaikutti voimakkaasti Keski-Aasian türki. Kielellä on rikas uskonnollinen ja historiallinen kirjallisuus. Kaunokirjallisuus on vähäistä.
Pohjois-Kaukasian türki, jota käytettiin 1400-luvulta 1900-luvun alkuun Pohjois-Kaukasian ja Dagestanin turkkilaisten ja kaukasialaisten kansojen kirjakielenä. Sillä käytiin kirjeenvaihtoa ja luotiin runoutta.
Krimin türki, johon turkin kieli oli vaikuttanut voimakkaasti.
Vähän-Aasian türki.
Kirjakielet perustuivat arabialaiseen kirjaimistoon, joka soveltui huonosti turkkilaisten kielten äänteiden merkitsemiseen.
Kaarle I (Württemberg)

| Kaarle I |
| --- | --- |
 Kaarle I, Richard Lauchertin maalaama muotokuva vuodelta 1867.
Württembergin kuningas
Valtakausi:  25. kesäkuuta 1864 – 6. lokakuuta 1891
Edeltäjä:  Vilhelm I
Seuraaja:  Vilhelm II

Syntynyt:  6. maaliskuuta 1823 Stuttgart, Württembergin kuningaskunta
Kuollut:  6. lokakuuta 1891 (68 vuotta) Stuttgart, Württembergin kuningaskunta
Puoliso:  Olga Nikolajevna
Koko nimi:  Karl Friedrich Alexander
Suku:  Württemberg
Isä:  Vilhelm I
Äiti:  Pauline
Uskonto:  luterilaisuus
Kaarle I (6. maaliskuuta 1823 Stuttgart – 6. lokakuuta 1891 Stuttgart) oli Württembergin kuningas vuosina 1864–1891.
Kaarle I oli kuningas Vilhelm I:n ainoa poika ja osallistui Württembergin hallintoon täysi-ikäiseksi tulostaan lähtien. Kaarle tuli kuninkaaksi isänsä kuoltua 25. kesäkuuta 1864. Hän liittoutui vuoden 1866 sodassa Itävallan kanssa Preussia vastaan. Tappion jälkeen Württemberg joutui solmimaan Preussin kanssa sotaliiton ja liittymään vuonna 1867 Saksan tulliliittoon. Vuodesta 1871 se kuului osana Saksan keisarikuntaan. Kaarlen hallitsijakautena Württembergin sisäiset asiat olivat pitkäaikaisten pääministerien Karl von Varnbülerin ja Hermann von Mittnachtin käsissä, kun taas kuningas oleskeli myöhempinä vuosinaan paljon ulkomailla. Varnbülerin hallitus laajensi vuonna 1868 äänioikeutta.
Kaarle I, kuningatar Olga ja heidän adoptiotyttärensä suuriruhtinatar Vera.
Kaarle I:n puoliso oli vuodesta 1846 suuriruhtinatar Olga Nikolajevna Romanova (1822–1892), Venäjän keisari Nikolai I:n ja saksalaissyntyisen Aleksandra Fjodorovnan eli Preussin prinsessa Charlotten tytär. Avioliitto oli lapseton, sillä Kaarle oli homoseksuaali ja harrasti vuodesta 1883 lähtien avoimesti miessuhteita. Hänellä oli suhde adjutanttiinsa paroni Wilhelm Hugo von Spitzembergiin (1825–1888) sekä Yhdysvaltojen konsulaatin sihteeriin Richard Jakcsoniin. Hän nimitti suosikkinsa amerikkalaisyntyisen Charles Woodcockin ensin kamariherrakseen ja antoi tälle vapaaherran aatelisarvon vuonna 1888. He esiintyivät yhdessä identtisesti pukeutuneina. Vuonna 1889 Kaarle aloitti uuden suhteen hoviteatterin teknisen johtajan Wilhelm Georgesin kanssa.
Kaarle ja kuningatar Olga ottivat vuonna 1863 luokseen asumaan Olgan veljen Konstantin Nikolajevitšin ja Aleksandra Iosifovnan nuoremman tyttären suuriruhtinatar Vera Konstantinovna Romanovan (1854–1912), jonka he adoptoivat vuonna 1870. Tämä avioitui vuonna 1874 Kaarle I:n kaukaisen sukulaisen, Württenbergin herttua Eugenen (1846–1877) kanssa ja heille syntyivät kaksoistytöt sekä poika, joka kuoli alle vuoden ikäisenä.
Kaarle I:n seuraajaksi tuli hänen sisarenpoikansa Vilhelm II, joka oli viimeinen Württemburgin kuningas. Tämä luopui kruunustaan viimeisenä Saksan hallitsijana marraskuun vallankumouksessa vuonna 1918.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarle I (Württemberg) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  RISM  IdRef
Pokara

Uittokeksejä metsämuseo Luston näyttelyssä Punkaharjulla.
Pokara (myös pokura (ven. bagor, багор), keksi (ruots. käxe), lastauspiikki, uittohaka) on metsätöissä, puun korjuussa käytettävä työväline. Pokaran avulla nostetaan ja vedetään puita esimerkiksi niitä pinottaessa tai lastattaessa. Pokarassa on lyhyt varsi, jonka toisessa päässä on piikkimäinen terä ja toinen pää on muotoiltu kahvaksi. Kahvan päässä voi olla mutka. Nykyään metsänkorjuun koneellistuminen on vähentänyt pokaran käyttöä. Käsityövälineistä perinteisen pokaran on korvannut tukkikoukku eli nostokoukku, jossa kädensijana on varren sijasta soikea lenkkimäinen kahva ja puuhun tarraa koukun terävä pää.
Tukkeja uitossa käsiteltäessä käytetään pitkävartista keksiä, jonka teräosa voi olla samantapainen kuin pokarassa, mutta käyttötapa on erilainen ja varsi pitkä. Keksi lyödään puuhun kiinni kahden käden otteella tai sillä vedetään tai työnnetään puuta lyömättä keksiä puuhun kiinni, pokaran käyttöote puolestaan on samantapainen kuin pientä veistokirvestä käytettäessä.
Aiheesta muualla

Kantapuu-museotietokanta: haku 'pokara' (Arkistoitu – Internet Archive)
Kantapuu-museotietokanta: haku 'uittokeksi' (Arkistoitu – Internet Archive)
Joe Bidenin terveys

Joe Bidenin terveys on herättänyt laajasti keskustelua ympäri maailman ennen ja jälkeen hänen tultua valituksi Yhdysvaltain presidentiksi ja uudelleen erityisesti marraskuun 2024 vaalien kampanjansa aikana. Astuessaan presidentin virkaan 78-vuotiaana hänestä tuli vanhin Yhdysvaltain presidentin viran vastaanottanut ihminen.
Keskustelu vaalien 2021 alla

Elokuussa CBS uutiskanavan reportteri tiedusteli Bidenilta, onko tämä tehnyt dementian diagnosoinnissa käytetyn kognitiivisen testin. Biden kyseenalaisti testin tarpeellisuuden ja vertasi sitä huumetestiin. Myöhemmin joulukuussa Bidenin kampanja julkaisi lääkärin terveysarvion, joka kuvasi hänen olevan terve ja ponteva. Joe Bidenin kampanja ei pitänyt Yhdysvaltain presidentinvaaleille tyypillisiä kampanjatilaisuuksia, koska Biden kuuluu ikänsä puolesta koronaviruksen riskiryhmään.
Keskustelu vaalien 2024 alla

Heinäkuussa 2024 kaksi kongressiedustajaa, Texasin Lloyd Doggett ja Raúl Grijalva, vaativat Bidenia vetäytymään presidenttikisasta. Tämän jälkeen Biden sekoili  radiohaastattelussa sanoen olevansa ylpeä oltuaan ensimmäinen varapresidentti, ensimmäinen mustaihoinen nainen.
Luopuminen presidenttiehdokkuudesta

21. heinäkuuta 2024 Biden ilmoitti, ettei hän tavoittele jatkokautta. Hän kertoi "uskovansa, että on puolueeni ja maamme etu, että minä astun sivuun". Bidenin sekava suoritus vaaliväittelyssä republikaanien ehdokasta Donald Trumpia vastaan oli nostattanut demokraattien keskuudessa paniikin presidentin voittomahdollisuuksista.
Presidenttinä

Maaliskuussa 2021 Biden kaatui portaissa noustessaan lentokoneeseen, mikä herätti uudestaan keskustelua presidentin terveydestä. Valkoinen talo lupasi julkaista Bidenin terveystiedot, mutta ei ilmoittanut julkaisun ajankohtaa.
Bidenin epävarma esiintyminen G7-kokouksessa kesäkuussa 2021 nosti uudelleen pinnalle keskustelun hänen terveydentilastaan.
Päivittäisiin Bidenin tehtäviin hänen terveyentilansa on vaikuttanut siten, että  tapaamiset ja edustustehtävät on jo pitkään ajoitettu kello 10 ja 16 välille, koska iltaa myöten Biden väsyy ja hänen puheensa muuttuvat sekavammaksi.
Terveystarkastus

Bidenille tehtiin ensimmäinen terveystarkastus marraskuussa 2021. Tutkimuksen tehnyt lääkäri totesi tämän olevan kyvykäs tehtäväänsä. Presidentillä todettiin kuitenkin palleatyrä sekä lieviä ääreishermoston toimintahäiriöitä. Lääkärintarkastuksessa ei kuitenkaan tehty kognitiivisia testejä.
Pasi Hänninen

| Pasi Hänninen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pasi Petteri Hänninen
Syntynyt: 21. toukokuuta 1980 (ikä 44) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  opettaja, kirjailija
Koulutus ja ura
Instituutti:  Jyväskylän yliopisto
Tutkimusalue:  Teknologia, Kasvatus
Tunnetut työt:  Kesytä levoton mieli - Keskittymisen käsikirja, Tietotekniikka sekä Robotiikka ja tekoäly - Johdatus aiheeseen -tietokirjat
Aiheesta muualla
Pasi Hännisen kotisivu
Pasi Petteri Hänninen (s. 21. toukokuuta 1980 Jyväskylä) on suomalainen robotiikan ja tekoälyn tutkija, kirjailija sekä opettaja. Hän on tullut tunnetuksi erityisesti robotiikan ja tietotekniikan opettajana Jyväskylän yliopistossa, mutta hän on työskennellyt myös robotiikan tutkijana.  Lisäksi Hänninen on kirjoittanut keskittymisestä, sen merkityksestä ja keskittymiskyvyn kehittämisestä.
Hännisen tunnetuimpia teoksia ovat tietokirjat Kesytä levoton mieli - Keskittymisen käsikirja, Tietotekniikka Robotiikka ja tekoäly, sekä tutkimukset Robotiikka sosiaali- ja terveydenhoidon tukena, Yhteiskunnan digimurros, Palvelurobotiikka sekä Humanoidirobotti Pepper: mahdollisuuksia ja haasteita.
Robotiikan opettajana Hänninen on pyrkinyt popularisoimaan robotiikkaa ja tekemään ilmiötä yleisesti tunnetuksi sekä lisäämään osaamista sen hyödynnettävyydestä teollisuus- ja palvelusektoreilla. Hännisen tutkimuksen erityinen painopiste on ollut sosiaali- ja terveyssektorin robotisaatiossa, sekä robotiikan ja tekoälyn hyödyntämisessä peruskoulun opetuksessa.
Koulutus

Hänninen kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän Cygnaeus-lukiosta vuonna 1999. Hän valmistui filosofian maisteriksi pääaineena tietotekniikka Jyväskylän yliopistosta vuonna 2017. Tätä aiemmin Hänninen on valmistunut Helsingin yliopistosta teologian kandidaatiksi vuonna 2010, sekä Jyväskylän ammattikorkeakoulusta liiketalouden tradenomiksi (AMK) vuonna 2003. Hänninen on koulutukseltaan myös tietotekniikan ja uskonnon aineenopettaja.
Harrastukset

Hänninen harrastaa salibandya ja toimii nykyään salibandyvalmentajana O2-Jyväskylässä. Aiemmin hän on toiminut mm. Happeessa.
Julkaisut

Kesytä levoton mieli - Keskittymisen käsikirja Pasi Hänninen, Helsinki: Viisas Elämä 2025. ISBN: 978-952-3841-96-3.
Tietotekniikka Pasi Hänninen, Tampere: Tammertekniikka 2025. ISBN: 978-952-7394-19-9.
Robotiikka ja tekoäly - Johdatus aiheeseen Pasi Hänninen, Tampere: Tammertekniikka 2022. ISBN: 978-952-7394-12-0.
Robotiikka sosiaali- ja terveydenhoidon tukena, Pasi Hänninen, Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, Informaatioteknologian tiedekunnan julkaisuja No. 90/2021.  ISBN: 978-951-39-8835-7 (nid.).
Robotti, robotiikka ja robotisaatio, Pasi Hänninen. Teoksessa Yhteiskunnan digimurros Pekka Neittaanmäki, Martti Lehto, Matti Savonen, Pasi Hänninen, Jyväskylä: Jyväskylän yliopiston IT-tiedekunta (2021). ISBN: 978-951-39-8646-9 (nid.), 978-951-39-8647-6 (verkkoj.).
Humanoidirobotti Pepper - mahdollisuuksia ja haasteita Toni Alho, Pasi Hänninen, Pekka Neittaanmäki, Olli Tammilehto, Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, Informaatioteknologian tiedekunnan julkaisuja No. 61/2018. ISBN: 978-951-39-7558-6.
Palvelurobotiikka, Toni Alho, Pasi Hänninen, Pekka Neittaanmäki, Olli Tammilehto, Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, Informaatioteknologian tiedekunnan julkaisuja No. 50/2018. ISBN: 978-951-39-7480-0.
Aiheesta muualla

Converis-tutkimustietojärjestelmä
Pasi Hännisen verkkosivusto
Impious Havoc

| Impious Havoc |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2001–
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  TJ Havok, laulu, rummut   Warcry, kitara, basso   Thunderer, kitara  
Entiset jäsenet:  K.A., kitara   Grim, laulu, basso  
Levy-yhtiö:  Aphelion Productions  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Impious Havoc on suomalainen black metal -yhtye. Impious Havoc perustettiin Huittisissa vuonna 2001.
Jäsenet

TJ Havok – laulu, rummut
Warcry – kitara, basso
Thunderer – kitara
Jäsenet > Entiset jäsenet

K.A. – kitara (2001–2005)
Grim – laulu, basso (2001–2004)
Diskografia > Studioalbumit

The Great Day of Wrath (2002)
At the Ruins of the Holy Kingdom (2004)
Monuments of Suffering (2005)
Manifestations of Plague and War (2006)
Dawn of Nothing (2006)
Maleficium (2007)
Infidels (2013)
Diskografia > EP:t

Monuments of Suffering (2004)
The Good Shepherd (2006)
Diskografia > Split-albumit

A Sixth Sense of Darkness (2006)
Aleksi Hyvärinen

Aleksi Hyvärinen (s. 1975) on suomalainen elokuvatuottaja ja käsikirjoittaja.
Hyvärinen on suorittanut kansainvälisen EAVE-tuottajatutkinnon 2011, osallistunut Inside pictures -koulutusohjelmaan 2015 sekä Cannesin Producers on The Move -ohjelmaa 2020.
Hyvärinen perusti 2010 yhdessä Taneli Mustosen kanssa Don Films -tuotantoyhtiön. Yhtiö on ollut mukana mys ulkomaisissa tuotannioissa. Se mieletön remppa, yhteistuotanto Solar Filmsin kanssa, sai Suomessa 178 000 katsojaa. Englanninkielinen The Twin - Paha kaksonen myi maailmalla yli miljoona elokuvalippua.
Filmografia

Joulutarina, tuotantopäällikkö, apulaistuottaja, 2007
Hella W, apulaistuottaja, tuotantopäällikkö, dramaturgi, 2011
Ella ja kaverit, käsikirjoittaja, 2012
Joulukalenteri: kadonneiden lahjojen tapaus (tv-sarja), tuottaja käsikirjoittaja, 2015
Bodom, tuottaja, toinen käsikirjoittaja, 2016
Arytmia, osatuottaja 2017
Gipnoz (Hypnosis), osatuottaja, 2020
Se mieletön remppa, tuottaja, toinen käsikirjoittaja, 2020
The Twin - Paha kaksonen, tuottaja, toinen käsikirjoittaja, 2022
Kulkuset kulkuset, tuottaja, executive-tuottaja, 2022
There's Something in the Barn, osatuottaja 2023
The Outlaws, tuottaja, 2023
Paranoia, osatuottaja, 2024
Delivery Run, tuottaja, 2024
Ella ja kaverit menevät metsään, tuottaja, 2025
Aiheesta muualla

Onko kotimaisista elokuvista kansainvälisille valkokankaille? Keskustelemassa Suomen Filmikamari ry:n toimitusjohtaja Tero Koistinen sekä Don Filmsin tuottaja Aleksi Hyvärinen. MTV3
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Majungasaurus

| Majungasaurus |
| --- | --- |

 Myöhäisliitukausi 70–66 Ma 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  Ceratosauria
Heimo::  Abelisauridae
Alaheimo::  Majungasaurinae
Suku::  Majungasaurus  Lavocat, 1955
Laji::  crenatissimus
Kaksiosainen nimi
 Majungasaurus crenatissimus  Depéret, 1896 (alun perin Megalosaurus) 
Synonyymit
 Megalosaurus crenatissimus  Majungatholus atopus 
Katso myös
   Majungasaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Majungasaurus crenatissimus kokovertailussa ihmiseen
Majungasaurus oli myöhäisellä liitukaudella, 70–66 miljoonaa vuotta sitten Madagaskarilla elänyt dinosaurussuku. Suvusta tunnetaan ainoastaan yksi laji, Majungasaurus crenatissimus. Suvusta puhuttiin vähän aikaa nimellä Majungatholus, jota nyt pidetään Majungasauruksen synonyyminä.
Niillä oli 10 cm pitkät hampaat. Majungasaurus oli muiden abelisauridien tapaan teropodi eli petodinosaurus.
Ulkonäkö

Majungasaurukset olivat 9 metriä pitkiä, 3 metriä korkeita ja painoivat tonnin. Ne olivat aikoinaan Madagaskarin suurimpia eläimiä. Uroksella oli päässä röyhelöitä ja piikkejä. Naaras oli hieman pienempi kuin uros. Ne eivät luultavasti olleet kovin nopeita.
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q18511009  Wikispecies: Majungasaurus  EoL: 4532788  GBIF: 4822834  Open Tree of Life: 4129815  Paleobiology Database: 38582
Tomi Iso-Mustajärvi

| Tomi Iso-Mustajärvi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. toukokuuta 1992 (ikä 32) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Pate, Tomppa
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  ei joukkuetta
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  KOOVEE (S-S/Mestis) LeKi (Mestis) Ketterä (S-S/Mestis) SaiPa (SML) HC Nové Zámky (SloEL) Ilves (SML)
Tomi Iso-Mustajärvi (s. 7. toukokuuta 1992 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Jatkoaika.com -verkkolehden toimittaja Antti Raunio on kuvaillut Iso-Mustajärveä hyväksi aloittajaksi ja puolustavan sentterin perikuvaksi.
Ura > Maajoukkueura

Iso-Mustajärvi pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2009. Yhteensä hän on pelannut kahdeksan nuorten ja 21 poikien maaottelua. Iso-Mustajärvi on toiminut myös Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Perhe

Iso-Mustajärvellä on yhteinen lapsi vuoden 2013 Miss Suomi -kilpailun perintöprinsessa Maija Kerisalmen kanssa.
Luettelo Suomen entisistä kunnista

Tämä on aakkosellinen luettelo kuntaliitosten yhteydessä tai muuten hävinneistä Suomen kunnista ja kaupungeista. Kunnan nimen jälkeen on kaupunki tai muu kunta, johon se liitettiin, tai muu selvennys. Luettelossa eivät ole mukana ne kuntaliitoksissa lakkautetut entiset kunnat, joiden seuraajana on samassa kuntaliitoksessa tai vain lyhyen erinimisyyden jälkeen muodostunut uusi samanniminen kunta.
Siirry kirjaimeen → A B C D E
F G H I J K L M
N O P Q R S T U
V W X Y Z Å Ä Ö
A

Ahlainen – liitetty Poriin 1972
Aitolahti – liitetty Tampereeseen 1966
Akaa – jaettu 1946 Toijalan, Kylmäkosken, Sääksmäen ja Viialan kesken, nimi otettu uudelleen käyttöön 1. tammikuuta 2007 Viialan ja Toijalan yhdistyessä Akaan kaupungiksi
Alahärmä – liitetty Kauhavaan 2009
Alastaro – liitetty Loimaaseen 2009
Alatornio – liitetty Tornioon 1973
Alaveteli – liitetty 1969 Kruunupyyhyn
Angelniemi – liitetty 1967 Halikkoon, joka 2009 liittyi Saloon
Anjala – Anjalan ja Sippolan kunnat yhdistetty 1975 Anjalankosken kauppalaksi, joka 2009 liittyi Kouvolaan
Anjalankoski – liitetty Kouvolaan 2009
Antrea – luovutettu Neuvostoliitolle
Anttola – liitetty Mikkeliin 2001
Artjärvi – liitetty Orimattilaan 2011
Askainen – liitetty Maskuun 2009
B

Bergö – liitetty Maalahteen 1975
Björköby – liitetty Mustasaareen 1973
Bromarv – liitetty pääosin Tenholaan ja eteläkulmalta Hankoon 1977, Tenhola liitetty edelleen Tammisaareen 1993, joka Raaseporiin 2009
D

Degerby – liitetty 1946 Inkooseen
Dragsfjärd – yhdistetty Kemiön ja Västanfjärdin kanssa Kemiönsaareksi 2009
E

Elimäki – liitetty Kouvolaan 2009
Eno – liitetty Joensuuhun 2009
Eräjärvi – liitetty 1973 Oriveteen
H

Haaga – liitetty 1946 Helsinkiin
Haapasaari – liitetty 1974 Kotkaan
Halikko – liitetty Saloon 2009
Harlu – luovutettu Neuvostoliitolle
Hauho – yhdistyi Hämeenlinnaan 2009
Haukipudas – muodosti uuden Oulun kaupungin Oulun, Kiimingin, Oulunsalon ja Yli-Iin kanssa 2013
Haukivuori – liitetty 2007 Mikkeliin
Heinjoki – luovutettu Neuvostoliitolle
Heinolan mlk ja Heinola yhdistyivät Heinolaksi 1997
Hiittinen – liitetty 1969 Dragsfjärdiin, joka 2009 liitetty Kemiönsaareen
Hiitola – luovutettu Neuvostoliitolle
Himanka - liittyi Kalajoen kaupunkiin 2010
Hinnerjoki – liitetty 1970 Euraan
Honkajoki – liitetty Kankaanpäähän 2021
Honkilahti – liitetty 1970 Euraan
Houtskari – liitetty Länsi-Turunmaahan (nyk. Paraisiin) 2009
Huopalahti – liitetty Helsinkiin vuonna 1946.
Hyvinkään mlk – liitetty Hyvinkäähän vuonna 1969
Hämeenkoski – liitetty Hollolaan 2016
Hämeenlinnan mlk – jaettu 1948 Hämeenlinnan, Rengon ja Vanajan kesken
I

Iisalmen maalaiskunta – liitetty 1970 Iisalmen kaupunkiin
Ikaalisten maalaiskunta ja Ikaalisten epäitsenäinen kauppala yhdistyi Ikaalisten kauppalaksi 1972
Impilahti – luovutettu Neuvostoliitolle
Iniö – liitetty Länsi-Turunmaahan (nyk. Paraisiin) 2009
J

Jaakkima – luovutettu Neuvostoliitolle
Jaala – liitetty Kouvolaan 2009
Jalasjärvi – liitetty Kurikkaan 2016.
Jepua – lakkautettu 1975, liitetty Uuteenkaarlepyyhyn
Johannes – luovutettu Neuvostoliitolle
Jokijärvi – lakkautettu 1884, liitetty Taivalkoskeen
Joutseno – liitetty Lappeenrantaan 2009
Juankoski – liitetty Kuopioon 2017
Jurva – liitetty Kurikkaan 2009
Jyväskylän maalaiskunta – liitetty Jyväskylään 2009
Jämsänkoski – yhdistyi Jämsän kanssa 2009
Jäppilä – lakkautettu 2004, muodosti Pieksämäen mlk:n ja Virtasalmen kanssa Pieksänmaan, joka yhdistyi 2007 Pieksämäen kanssa
Jääski – luovutettu Neuvostoliitolle, loput liitetty Imatraan, Joutsenoon ja Ruokolahteen 1948