stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liskot
Kehitys

Varhaisin tunnettu liskofossiili on peräisin 240 miljoonan vuoden takaa keskitriaskaudelta, ja se sai lajinimen Megachirella wachtleri. Sen kehityslinja ei ole kuitenkaan selviytynyt nykyaikaan. Useimpien nykyisten liskojen kehityslinjat saivat alkunsa arviolta varhaisjurakauden 200–170 miljoonaa vuotta sitten ja varhaisliitukauden 145–130 miljoonaa vuotta sitten välisenä aikana.
Nykyihmisen ajan suurin lisko oli megalania, joka eli Australiassa pleistoseenikaudella vielä 48 000 vuotta sitten. Se kasvoi arviolta 5,5–7,9-metriseksi.
Liskoille on piirretty erilaisia sukupuita. Erään sukupuun mukaan ensimmäiseksi suomumatelijoiden kantalinjasta erkaantui alalahdko Dibamia, sitten Gekkota ja kolmanneksi Scincomorpha. Toisen sukupuun mukaan ensin erkaantui Iguania.
Suomessa

Suomessa luonnonvaraisina eläviä liskolajeja ovat sisilisko ja vaskitsa. Vuonna 2014 Lounais-Suomessa havaittiin hietasisilisko. Se luokitellaan haitalliseksi vieraslajiksi.
Litiumnitraatti

| Litiumnitraatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7790-69-4
PubChem CID:  10129889 ja 23669630
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  LiNO3
Moolimassa:  68,951
Ulkomuoto:  Väritön kiteinen aine
Sulamispiste:  251 °C
Tiheys:  2,37 g/cm3
Liukoisuus veteen:  1020 g/l (25 °C)
    
Litiumnitraatti (LiNO3) on litium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa pyrotekniikassa, suolasulana vulkanoinnissa ja orgaanisissa synteeseissä reagenssina.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa litiumnitraatti on väritöntä ja voimakkaasti hygroskooppista kiteistä ainetta. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Muiden nitraattien tavoin yhdiste on voimakas hapetin. Kuumennettaessa litiumnitraattia se hajoaa litiumoksidiksi. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen trihydraatti (LiNO3·3H2O). Aine muodostaa useiden muiden ioniyhdisteiden kanssa matalan sulamispisteen omaavia eutektisia seoksia.
Valmistus ja käyttö

Litiumnitraattia valmistetaan liuottamalla litiumoksidia, litiumhydroksidia tai litiumkarbonaattia typpihappoon.
Litiumnitraattia voidaan käyttää pyrotekniikassa esimerkiksi iloitulitteissa yhdessä strontiumnitraatin kanssa punaisen värin aikaansaamiseksi. Sen ja muiden suolojen sulatteita käytetään kumien vulkanoinneissa. Orgaanisessa kemiassa sitä voidaan käyttää yhdessä trifluorietikkahappoanhydridin kanssa valmistettaessa alkoholeista niiden nitraattiestereitä. Litiumnitraattia voidaan lisätä sementin joukkoon estämään halkeamien syntymistä.
Lloyd (auto)

Lloyd oli vuosina 1950–1961 valmistettu saksalainen automerkki. Muut Borgwardin autotehtaan merkit olivat Borgward, Goliath ja Hansa. Tehdas sijaitsi Pohjois-Saksan Bremenissä ja sen virallinen nimi oli Lloyd Motoren Werke GmbH.
Lloyd Alexander TS
Sodan jälkeen valmistetut Lloyd-autot olivat pikkuautoja, joissa oli kaksi- tai nelisylinterinen moottori. Kaikissa malleissa oli kaksitahtinen moottori vuoteen 1957 saakka, minkä jälkeen tehdas siirtyi nelitahtimoottoristen autojen tuotantoon. Kaikissa vuosina 1958–1961 valmistetuissa Lloyd-autoissa oli nelitahtinen moottori.
Pula-ajan sodanjälkeisessä Lloyd 300:ssa oli puukori. Teräskoriset Lloyd 400 -autot tulivat tuotantoon vuosina 1953–1954. Niitä myytiin Länsi-Saksassa melko paljon 1950-luvulla, Volkswagenin ja Opelin jälkeen kolmanneksi eniten.
Vuonna 1957 esiteltiin Lloyd Alexander, joka oli melko nykyaikainen pikkuauto. Siinä oli tavaratilan kansi, sisäänvedettävät kampi-ikkunat (liukuvien sijasta) ja nelivaihteinen täysin synkronoitu vaihteisto. Tehoa oli 18,5 kilowattia.
Lloyd Alexander -mallilla on yhteys Suomeen, sillä auton maahantuoja Laatuvaunu kokosi Suomessa valmiista osista noin tuhat Lloyd Alexander -autoa.
Lloyd Arabella
Vuonna 1959 Borgward alkoi valmistaa Lloyd Arabellaa, jossa oli nelitahtinen vesijäähdytteinen 897 cm³ nelisylinterinen bokserimoottori. Moottorin teho oli 28 kW /4 800 (DIN). Suurin oli vääntömomentti 60,8 Nm /2 500. Moottorin oli suunnittellut Erich Übelacker.
Tehdas ajautui konkurssiin vuonna 1961.
Leo Ljungberg

| Leo Ljungberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Leo Rudolf Ljungberg
Syntynyt: 19. tammikuuta 1930 Helsinki10
Kuollut: 16. lokakuuta 2012 (82 vuotta)
Kansalaisuus:  Suomi
Nyrkkeilijä
Painoluokka:  kärpässarja
Ammattilaistilastot
Ottelut:  14
Voitot:  10
– tyrmäysvoitot:  7
Tappiot:  3
Ratkaisemattomat:  1
Ei tuomiota/ mitätöity:  0
Leo Rudolf Ljungberg (19. tammikuuta 1930 Helsinki - 16. lokakuuta 2012) oli suomalainen kärpässarjan nyrkkeilijä. Hän voitti amatöörien Suomen-mestaruuden ja otteli EM-kisoissa vuonna 1949. Tämän jälkeen hän otteli kaksi vuotta ammattilaisena. Hän edusti Helsingin Tarmoa ja Leppävaaran Sisua.
Leo "Lekkeri" Ljungberg saavutti kärpässarjassa (alle 51 kg) SM-pronssia vuonna 1947, SM-hopeaa vuonna 1948 ja SM-kultaa vuonna 1949. Hän voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1948 ja 1949. Vuoden 1949 EM-kisoissa Oslossa hän voitti Tšekkoslovakian František Majdlochin mutta hävisi toisessa ottelussaan Belgian Emile Delplaquelle.
Oslon EM-kisojen jälkeen 19-vuotias Ljungberg siirtyi ammattilaiseksi. Hän lopetti uransa jo vuonna 1951 oteltuaan ammattilaisena 14 ottelua, joista hän voitti kymmenen ja hävisi kolme yhden päätyttyä ratkaisemattomana.
Tebbs Lloyd-Johnson

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | 50 kilometrin kävely |  |
Tebbs Lloyd-Johnson (7. huhtikuuta 1900 – 26. joulukuuta 1984) oli brittiläinen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
Lloyd-Johnson saavutti pronssia 50 kilometrin kävelyssä Lontoon 1948 olympialaisissa ajalla 4.48.31. Hänellä oli tuolloin ikää 48 vuotta.
Livarot

Livarot-juustoa
Livarot on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava pehmeä ja pestykuorinen juusto. Se on kotoisin Pays d'Augesta, Normandiasta. Livarot'lla on EU:n suojattu alkuperänimitys, ja sitä saa valmistaa vain Calvadoksen ja Ornen departementeissa.
Livarot-lieriön reunassa on viisi tunnusomaista raitaa, jotka tehdään nykyisin paperista. Nauhojen tarkoitus on pitää juusto muodossa kypsymisen aikana. Lieriö on noin 5 cm korkea ja 7–12 cm läpimitaltaan. Livarot kypsyy vähintään kuukauden ajan, jolloin juustoja käännellään ja huuhdellaan kolme kertaa viikossa.
Livarot'n rasvapitoisuus on 40 % kuiva-aineesta. Sen maku on karvas, hapahko ja mausteinen, ja se sopii jälkiruokajuustoksi tai juustotarjottimelle.
Aiheesta muualla

Cheese-France: Livarot (englanniksi)
Livarot (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Liquid Tension Experiment (albumi)

| Liquid Tension Experiment Liquid Tension Experiment |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 20. – 25. syyskuuta 1997, Millbrook Studios
 Julkaistu: 10. maaliskuuta 1998
 Formaatti: CD, vinyylilevy
 Tuottaja(t): Liquid Tension Experiment
 Tyylilaji: progressiivinen metalli, fuusiojazz
 Levy-yhtiö: Magna Carta Records
Liquid Tension Experimentin muut julkaisut
|   | Liquid Tension Experiment 1998 | Liquid Tension Experiment 2 1999 |
Liquid Tension Experiment on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1998. Yhtye syntyi levy-yhtiö Magna Cartan ideasta muodostaa progressiivista rockia soittava superyhtye. Magna Carta pyysi Dream Theaterin rumpalia Mike Portnoyta kasaamaan yhtyeen. Yhtye koostui lopulta Portnoyn lisäksi kitaristi John Petruccista (Dream Theater), basisti Tony Levinistä (Yes, King Crimson, Peter Gabriel) sekä kosketinsoittaja Jordan Rudessista (Dixie Dregs). Esikoisalbumi nauhoitettiin New Yorkin Millbrook Studiosissa yhden viikon aikana syyskuussa 1997, ja se julkaistiin 10. maaliskuuta 1998. Levyä tehdessä pyrittiin spontaaniuteen, ja musiikki onkin suurimmaksi osin sävelletty improvisoimalla. Albumin musiikki on instrumentaalista.
Nauhoitus

Albumin sävellys aloitettiin muutamaa viikkoa ennen studioon astumista, kun yhtye kokoontui Mike Portnoyn luokse. Kokoontumisen aikana kolme kappaletta, Paradigm Shift, Kindred Spirit sekä Universal Mind saatiin suurimmaksi osin sävellettyä. 20. syyskuuta 1997 Liquid Tension Experiment astui New Yorkin Millbrook Studiosiin. Dream Theaterin alkavan kiertuen vuoksi aikaa albumin säveltämiseen ja äänittämiseen jäi vain viikko. Viiden päivän kuluttua albumi oli kuitenkin jo äänitetty. Albumin miksasi paljon Dream Theaterin kanssa työskennellyt Kevin Shirley Manhattanin Avatar Studiosissa marraskuussa 1997.
Kappaleet

Kappaleet on säveltänyt Liquid Tension Experiment.
Paradigm Shift – 8.54
Osmosis – 3.26
Kindred Spirits – 6.29
The Stretch – 2.00
Freedom of Speech – 9.19
Chris and Kevin's Excellent Adventure – 2.21
State of Grace – 5.01
Universal Mind – 7.53
Three Minute Warning – 28.31
Kokoonpano

Tony Levin – basso, Chapman Stick
John Petrucci – kitara
Mike Portnoy – rummut
Jordan Rudess – kosketinsoittimet
Aiheesta muualla

Liquid Tension Experiment (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Liquid Tension Experiment Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Little Crow

Little Crow vuonna 1862 otetussa kuvassa.
Little Crow (Thaóyate Dúta, 1810–1863) oli dakotain eli itäisten siouxien Mdewakanton-heimon päällikkö ja kuului mdewakantonien vanhaan päällikkösukuun. Hänen omakielinen nimensä tarkoitti "Hänen punaista Kansaansa". Englanninkielen taitajana hän toimi usein siouxien puhemiehenä. Parhaiten hänet tunnetaan vuonna 1862 syttyneestä Minnesotan kapinasta, jossa hänen johtamansa yhdistyneet dakotain joukot kävivät kuusi viikkoa kestäneen sodan Yhdysvaltoja vastaan.
Viimeinen laukaus

Seuraavan vuoden kesäkuussa Kanadan puolelle paennut Little Crow jätti turvapaikkansa Devil's Lakella. Ryhmineen hän ratsasti Minnesotaan tarkoituksenaan varastaa itselleen ja sukulaisilleen hevosia. Muun joukon jatkaessa matkaansa jäi Little Crow 14-vuotiaan poikansa Wawinapen kanssa poimimaan vadelmia Hutchinsonin kylän liepeillä. Lähettyvillä metsästämässä ollut uudisasukas Nathan Lamson näki kaksi intiaania ja ampui toista kohti. Wawinape kumartui maahan lyyhistyneen isänsä viereen nähden tämän kuolevan. Jäämätta paikalle poika palasi Devil's Lakeen kertomaan suvulleen surullisen uutisensa.
Nathan Lamsonille maksettiin 500 dollaria Little Crown surmaamisesta.  Mdewakanton-päällikön päänahka ja kallo lahjoitettiin myöhemmin Minnesotan historialliselle yhdistykselle. Little Crowlta jäi 6 vaimoa ja 22 lasta.
Eräs Little Crowin  vaimoista lastensa parissa Fort Snellingissä vuonna 1864.
Livet I Bordell

| Livet I Bordell Sleepy Sleepers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1976
 Kesto: 40.34
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  Suomi: 6. (syyskuu 1976)
Sleepy Sleepersin muut julkaisut
| Sinulle äiti 1975 | Livet I Bordell 1976 | Takaisin Karjalaan 1977 |
Livet I Bordell on Sleepy Sleepersin toinen studioalbumi.
Albumin äänitykset tehtiin Tukholman Marcus Music -studiolla ja se julkaistiin 1976. Levy-yhtiö oli EMI. Remasteroituna CD:nä albumi ilmestyi vuonna 2001. Kyseisen CD-version kansilehtiin on saatesanat kirjoittanut Santtu Luoto.
Kappaleet

Jimi – 2.34
Urpon pallo (Saaran broidi) – 2.11
Bill Heili – 2.43
Rapula pluusi – 4.02
Kakka kepponen – 3.30
Sleepy Sleep – 2.36
Ei oo kioskilla nakkeja (Keep on knocking) – 2.14
Sinisilmäis kaipuu (Black magic woman) – 4.19
Repa löysä – 3.07
Murha – 3.20
Tule jivee – 2.46
Hermot meni – 1.57
Traktori – 2.13  (CD-version bonuskappale)
Mikä meno täällä on päällä – 2.54  (CD-version bonuskappale)
Singlekappaleet Traktori ja Mikä meno täällä on päällä eivät olleet mukana alkuperäisellä LP:llä. Traktori on Hectorista tehty pilkkalaulu.
Esther Lofgren

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lofgren vuonna 2018 |  Lofgren vuonna 2018 |  Lofgren vuonna 2018 |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Karapiro 2010 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Bled 2011 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Ottensheim 2008 | nelonen i.p. |  |
|  Hopeaa | Poznań 2009 | nelonen i.p. |  |
|  Pronssia | Eton 2006 | nelonen i.p. |  |
Esther Lofgren (s. 28. helmikuuta 1985) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän voitti kahdeksikossa olympiakultaa Lontoossa 2012. Hän voitti samassa luokassa maailmanmestaruuden Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011. Hän saavutti perämiehettömässä nelosessa MM-hopeaa vuosina 2008 ja 2009 sekä MM-pronssia vuonna 2006. Vielä vuoden 2013 MM-kilpailuissa hän sijoittui pariaironelosessa viidenneksi.
Lipputankosota

Lipputankosota oli ensimmäinen maorisodista. Sotaa käytiin 11. maaliskuuta 1845 – 11. tammikuuta 1846 Bay of Islandsin alueella Uudessa-Seelannissa. Sota alkoi Hone Heken kaadettua brittien lipputangon.
Taustat

Kiistat maa-alueista uudisasukkaiden ja maorien välillä alkoivat, kun osapuolten välillä solmittiin Waitangin sopimus. Wairaun verilöylyssä 1843 maorit tappoivat 23 uudisasukasta heidän yritettyä laajentaa maitaan kiistellylle alueelle.
Hone Heke oli huolestunut brittien kasvavasta vaikutusvallasta ja välien kiristymisestä. Hone Heken hallitsema alue Bay of Islandsin alueella oli kärsinyt Uuden-Seelannin pääkaupungin siirtämisestä Waitangista Aucklandiin, sillä laivat eivät tästä syystä enää käyneet ostamassa elintarvikkeita alueelta. Lisäksi Hone Hekeä huolestutti amerikkalaisten ja ranskalaisten kauppiaiden kertomukset siitä, että Russellin kaupunkiin pystytetty Ison-Britannian lippu olisi merkki maorien tulevasta orjuutuksesta. 1844 Hone Heke meni joukkoineen kaatamaan lipputangon. Tämän seurauksena britit lähettivät alueelle 170 sotilasta.
Kawiti, erään maori-heimon johtaja halusi kokeilla voimiaan brittejä vastaan. Häntä rohkaisi Hone Heken uhmakkuus, sillä Heke oli kaatanut lipputangon jo toisen kerran. Brittijoukot pystyttivät sen uudelleen mutta tällä kertaa he laittoivat miehiä vartioon lipputangolle.
Hone Heke lähti kaatamaan lipputankoa uudelleen, mutta tällä kertaa hänellä oli brittejä vastassaan. Maaliskuun 11. päivänä 1845 maorit hyökkäsivät lipputangolle, tappoivat sen puolustajat ja kaatoivat sen. Samaan aikaan Kawiti hyökkäsi Russelliin ja poltti sen, asukkaat saatiin kuitenkin evakuoiduksi. Eurooppalaisia oli kuollut 19 ja haavoittunut 27.
Sota

Tāmati Wāka Nene vastusti Hone Heken toimia ja liittyi brittien puolelle. Britit lähtivät hyökkäämään paikallista Pomoren pāata (linnoitettu kylä) vastaan William Hulmen johdolla. Briteillä kävi tuuri, sillä heidän onnistui vangita Pomoren päällikkö pān ulkopuolella. Päällikkö käski miestensä olla vastustamatta brittejä ja nämä lähtivätkin Pomoresta. Vaikka Pomore oli ollut liittoutumaton, britit polttivat sen.
Toukokuussa 1845 britit lähtivät Heken pāata kohti. Heillä ei ollut tykkejä mutta heillä oli käytössään raketteja. Raketit olivat kuitenkin hyvin epätarkkoja ja ammutuista raketista vain yksi osui kylään, sekin vain aitaan. Britit lähtivät rynnäkköön, mutta he joutuivat ankaran tulituksen kohteeksi. Kun britit eivät päässeet etenemään, Hulme määräsi heidät perääntymään.
Sota > Ohaeawain taistelu

Britit jatkoivat tappiosta huolimatta sotaretkeään ja seuraava kohde oli sisämaassa sijaitseva Ohaeawain pā. Olosuhteet olivat kurjat, jatkuva sade ja muta heikensivät sotilaiden moraalia, mutta tällä kertaa heillä oli mukanaan tykkejä. Brittien lisäksi mukana oli 250 Tāmati Wāka Nenen maorisoturia. Britit perustivat leirin 500 metrin päähän kylästä ja asettivat tykit tuliasemiin. Tykit tulittivat kylää päivän ajan mutta eivät saaneet aikaan paljonkaan vahinkoa. Tykkien kuulat eivät rikkoneet joustavasta puusta rakennettuja aitoja. Britit tekivät rynnäkön mutta epäonnistuivat ja menettivät 33 kuolleena. Britit olivat lopettamaisillaan koko hyökkäyksen, mutta heidän maori-liittolaisensa saivat heidät jatkamaan tykistötulta. Heken joukot hylkäsivät pān 8.6. ja britit tuhosivat sen. Heke toipui kuitenkin tappiosta ja rakensi entistä vahvemman pān tilalle.
Sota > Ruapekapekan taistelu

Uuden-Seelannin uusi kuvernööri George Grey halusi tehdä rauhan maorien kanssa. Maorit kokivat olevansa selvästi voitolla, joten he eivät suostuneet rauhaan. Britit kokosivat voimakkaan sotilasosaston ja alkoivat piirittää Heken uutta pāata ja toivat tykkejä alueelle 27.12. Tammikuun 11. päivä 1846 joukko brittejä oli valtaamassa maorien perunapeltoa, kun he huomasivat pān olevan lähes tyhjä. He rynnäköivät sisään ja joutuivat taisteluun takaisin sisään yrittävien maorien kanssa. Britit voittivat maorit ja ajoivat heidät karkuun. Maorit olivat olleet kirkossa, ja koska myös britit olivat kristinuskoisia maorit uskoivat heidän tekevän samoin. Taistelun jälkeen Kawiti ja Heke pyysivät rauhaa Tāmati Wāka Neneltä. Koska haluttiin välttää tulevia konflikteja tyydyttiin pelkkiin anteeksipyyntöihin eivätkä maorit menettäneet maitaan.
Lopputulos

Sotaa pidettiin sen jälkeen brittien voittona. Maorien kapina saatiin lopetettua ja sen leviäminen estettiin. Maorit kärsivät heidän joukkoihinsa nähden suuria tappioita, mutta on vaikea sanoa olisivatko he voineet jatkaa taistelua. Ruapekapekan pān valloitusta voidaan pitää brittien voittona, mutta sen alkuperäinen tarkoitus olikin vetää brittien huomio itseensä. Sodan syynä ollutta lipputankoa ei pystytetty uudelleen.
Hone Heke kaatamassa brittien lipputankoa
H.M.S North Star Pomoressa
Lófos Nymfón

Lófos Nymfón -kukkula.
| --- | --- |
Tyyppi:  mäki 
Sijainti:  Ateena, Attika, Kreikka
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lófos Nymfón eli Nymfien kukkula (kreik. Λόφος Νυμφών) tai Lófos Asteroskopeíou (Λόφος Αστεροσκοπείου, ”Tähtitornin kukkula”) on kukkula Asteroskopeíon kaupunginosassa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Pnyks-kukkulan pohjoispuolella, Agoran alueen länsipuolella ja Areiopagi- ja Akropolis-kukkuloiden luoteispuolella.
Ateenan kansallinen observatorio ja Pyhän Margareetan kirkko.
Antiikin aikana kukkulalla oli sille nimen antanut nymfeille omistettu pyhäkkö. Näitä pidettiin synnytyksen suojelijoina. Kukkulalla palvottiin myös Zeusta. Nymfien kukkulan kautta kulki Ateenan kaupunginuuri eli Themistokleen muuri. Siitä on säilynyt paikalla joitakin jäänteitä.
Nykyisin kukkulalla sijaitsee Ateenan kansallisen observatorion vanha rakennus, josta kaupunginosa on saanut nimensä ja kukkula toisen nimistään. Kukkulalla on myös Pyhälle Margareetalle eli Pyhälle Marinalle (Agía Marína) omistettu kirkko.
Lodalskåpa

Lodalskåpa
Lodalskåpa nähtynä pohjoisesta Fannaråki -vuorelta.
| --- | --- |
Tyyppi:  Nunatak 
Sijainti:  Sognin ja Fjordanen lääni,  Norja
Vuoristo:  Breheimen
Korkeus merenpinnasta:  2 083 m 
Prominenssi:  795  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lodalskåpa on Norjassa Breheimenin vuoristoon kuuluvan Jostedalsbreenin jäätikön korkein nunatak. Se sijaitsee Strynin ja Lusterin kuntien välissä.
Sen eteläpuolella sijaitsee Brenibba-vuori ja lounaassa Høgste Breakulen-vuori. Noin kymmenen kilometrin päässä idässä sijaitsevat järvet Austdalsvatnet ja Styggevatnet.
Little Mary Mixup

Little Mary Mixup on suomalainen yhtye, joka on saanut nimensä sarjakuvasta.selvennä
Kokoonpanossa soittaneet

Kikke Heikkinen, laulu, kitara
Anne Perttula, laulu
Tiina Tenhunen, basso
Reija Nieminen, basso (jätti kokoonpanon 1990-luvun alkuvuosina)
Tarja Lotvonen, rummut
Riitta Talasniemi, laulu
Kaarina Kilpiö, laulu, rummut
Kim Mansnerus, kitara
Micke Söderström, laulu, basso
Assi Karttunen, koskettimet
Diskografia

Pretty lies/Bedtime (1990)
Sway (1990)
Olio (1999)
Aiheesta muualla

Little Mary Mixupin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Liudennus

Liudennus, palatalisaatio, palataalistuminen eli muljeeraus tarkoittaa konsonantin ääntymistä siten, että kielen etuselkä kohoaa suulakea vasten [j]:n ääntymäasentoa kohden. Tällöin konsonantti pehmenee eli ääntyy j-voittoisesti.
Liudennus on yleinen piirre uralilaisissa kielissä, mutta itämerensuomalaiset kielet ovat menettäneet tämän ominaisuuden. Joissain itäisissä kielissä ja murteissa on sittemmin kehittynyt uusi liudennus alkuperäisen i:n tai j:n edelle, näin esimerkiksi virossa tai suomen itämurteissa. Liudennus on tullut muinaiskarjalaan venäjästä ja levinnyt asutuksen mukana Savoon ja mahdollisesti Länsi-Karjalaan. Suomen murteissa, joissa liudennus esiintyy, se koskee dentaaleja t, s, n, l, r - ja h:ta.
Savon murteella:
mänj [mænj] (meni)
vesj [vesj] (vesi)
Unkarin kielessä on kolme liudentunutta äännettä (t, d, n), jotka kirjoitetaan ty, gy ja ny. Unkarissa on aiemmin ollut myös liudentunut l, joka kirjoitetaan ly. Nykyunkarin kirjakielessä ja itämurteissa se on muuttunut j-äänteeksi. Kuitenkin unkarin länsimurteissa liudentunut l on muuttunut tavalliseksi l:ksi eli liudennus on kadonnut. Unkarin pohjoismurteissa on yhä liudentunut l.
Venäjässä liudennus tapahtuu vokaalien е, и, ё, ю, я edellä. Poikkeukset merkitään pehmeällä ja kovalla merkillä.
пальто [paljto] (päällystakki)
Serbiassa ja makedoniassa on omat kirjaimensa liudentuneille äänteille (љ ja њ). Latinalaisin kirjaimin kirjoitetuissa slaavilaisissa kielissä konsonantin liudennusta merkitään yleensä akuutilla aksentilla (esimerkiksi puolassa: ć, ń, ś, ź) tai hatulla (eli caronilla eli háčekilla; esimerkiksi tšekissä ja slovakissa: Ď/ď, Ň/ň, Ť/ť). Puolassa konsonantit lisäksi liudentuvat i-kirjaimen edellä.
Virossa i-vokaali yleensä liudentaa edellisen konsonantin, mutta säännöstä on poikkeuksia, ja monesti liudennus tai sen puute muuttaa sanan merkityksen, vaikkei näy kirjoitusasussa, esimerkiksi tall voi tarkoittaa ″karitsaa” tai ″tallia” riippuen siitä, onko loppu-L liudentunut vai ei.
Ranskassa esiintyi aikaisemmin myös liudentunut l, joka kirjoitettiin ill tai sanan lopussa il. Nykyranskassa se on kuitenkin muuttunut kokonaan j-äänteeksi. Myös useissa Latinalaisen Amerikan maissa liudentunut konsonantti on muuttunut kokonaan j-äänteeksi. Espanjassa tätä kutsutaan nimellä ieismo ja sitä pidetään sosiaalisesti hyvin stigmaattisena merkkinä.
Historiallinen palatalisaatio

Liudentuneilla konsonanteilla on taipumusta muuttua muiksi konsonanteiksi. Tätä historiallista prosessia kutsutaan myös palatalisaatioksi. Esimerkiksi portugalin kielessä latinan kl-äänneyhtymä on palatalisoitunut suhu-s:ksi, jota merkitään joko kirjaimella x tai digrafilla ch: chave [ʃave] "avain" < (lat. clavis).
Aiheesta muualla

Liudennuksesta Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen verkkosivustolla
Ljubljanan yliopisto

Yliopiston päärakennus Ljubljanassa
Ljubljanan yliopisto (sloveeniksi Univerza v Ljubljani) on yliopisto Ljubljanassa, Sloveniassa. Yliopisto on maansa vanhin ja suurin. Vuonna 2020 siellä opiskeli noin 41 000 henkilöä. Yliopistossa on 23 tiedekuntaa ja niiden lisäksi kolme taideakatemiaa.
Ljubljanan yliopisto perustettiin vuonna 1919, ja ensimmäisenä toimintavuotenaan yliopistossa oli 942 opiskelijaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ljubljanan yliopisto Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi, sloveeniksi)
| n k Euroopan pääkaupunkien yliopistojen institutionaalinen verkosto (UNICA) |
| --- | --- |
Jäsenet:  Amsterdam  Ankara (AU)  Ankara (METU)  Ateena  Belgrad  Berliini (FU)  Berliini (HU)  Bratislava  Bryssel (ULB)  Bryssel (VUB)  Budapest (Loránd Eötvös)  Budapest (Semmelweis)  Bukarest  Bukarest (ASE)  Dublin  Edinburgh  Helsinki  Kiova  Kööpenhamina  Lausanne  Lissabon (ULisboa)  Lissabon (NOVA)  Ljubljana  Lontoo  Luxemburg  Madrid  Madrid (UC3M)  Madrid (UAM)  Moskova (HSE)  Moskova (Lomonosov)  Moskova (RUDN)  Nikosia  Oslo  Pariisi (PSL)  Pariisi III  Praha  Reykjavík  Riika  Rooma (FI)  Rooma III  Rooma (Sapienza)  Rooma (Tor Vergata)  Sarajevo  Skopje  Sofia  Tallinna (TU)  Tallinna (TUT)  Tirana  Tirana (UPT)  Tukholma  Varsova  Vilna  Wien  Zagreb