stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Superoksidi
Biologinen rooli

Elimistössä superoksidi-ioneita muodostuu muun muassa mitokondriossa, jos elektroninsiirtoketjun tuloksena tapahtuva hapen pelkistyminen ei tapahdu täydellisesti. Sitä muodostuu myös NMDA-reseptorien ylistimulaatiossa sekä hieman myös lipidisynteesin yhteydessä.
Superoksidi-ioni voi vahingoittaa solukalvoja sekä muodostaa neurotoksisia hydroperoksyyliradikaaleja tai peroksinitriittejä, jotka ovat myrkyllisiä.
Superoksididismutaasientsyymi eli SOD muuntaa superoksidi-ionin vetyperoksidiksi ja hapeksi ja estää näin solujen ikääntymistä ja syöpäkasvaimien syntyä. Entsyymin aktiiviseen kohtaan on sitoutunut metalli-ioneita, joita voivat olla esimerkiksi mangaani ja rauta tai kupari ja sinkki. CuZnSOD-entsyymiä on kaikilla aitotumaisilla eliöillä ja myös joillakin bakteereilla. Nisäkkäillä entsyymi on aktiivinen erityisesti aivoissa, maksassa ja verisoluissa.
Potez 25

Potez 25
Potez 25 A2 oli ranskalainen 1920-luvun kaksitasoinen ja -paikkainen, yksimoottorinen tiedustelukone, joka oli aikansa suosituimpia lentokoneita. Henry Potezin suunnitteleman koneen prototyyppi lensi ensilentonsa vuonna 1924. Konetta valmistettiin 4 000 kappaletta, joista 2 500 Ranskassa.
Käyttö Suomessa

Suomen ilmavoimat osti vuonna 1927 yhden Potez 25 A2 -koneen kokeillakseen sen ominaisuuksia. Koneella lennettiin miltei 800 tuntia, mutta lisää koneita ei hankittu. Ainoa kone oli käytössä vuoteen 1936 asti.
Tekniset tiedot

Gnome & Rhone Jupiter VI -moottori, 420 hv
aseistus 3 konekivääriä, 120 kg pommeja
kärkiväli 14,2 m
pituus 9,4 m
korkeus 3,5
suurin nopeus 214 km/h
lakikorkeus 6 000 m
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Potez 25 Wikimedia Commonsissa
Marie-Philip Poulin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Poulin vuonna 2008. |  Poulin vuonna 2008. |  Poulin vuonna 2008. |  |
Maa:  Kanada
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 |  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 |  |  |
|  Kultaa | Peking 2022 |  |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2012 |  |  |
|  Kultaa | Kanada 2021 |  |  |
|  Kultaa | Tanska 2022 |  |  |
|  Hopeaa | Suomi 2009 |  |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 2011 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2013 |  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2016 |  |  |
|  Hopeaa | Yhdysvallat 2017 |  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2023 |  |  |
|  Pronssia | Suomi 2019 |  |  |
Marie-Philip Poulin (s. 28. maaliskuuta 1991 Beauceville, Quebec) on kanadanranskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on ollut Kanadan maajoukkueen kapteeni ja voittanut olympialaisissa kolme kultamitalia ja yhden hopean sekä maailmanmestaruuskilpailuissa kolme kultaa, seitsemän hopeaa ja yhden pronssin. Seuratasolla hän edustaa CWHL-seura Montréal Canadiennesiä.
Ura > Maajoukkueura

Poulin voitti olympiakultaa Vancouverissa vuonna 2010, Sotšissa 2014 ja Pekingissä 2022. Vancouverissa hän teki lukemiin 2–0 päättyneen loppuottelun molemmat maalit ja hänet valittiin kisojen tähdistökentälliseen. Sotšissa hän teki loppuottelun varsinaisen peliajan viimeisellä minuutilla tasoitusmaalin ja jatkoajalla voittomaalin. Pekingissä hän teki Kanadan maalein 3–2 voittamassa loppuottelussa kaksi maalia ja hänet valittiin tähdistökentälliseen. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti hopeaa.
Poulin on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 2012, 2021, jolloin hän teki jatkoajalla 3–2-voittomaalin, ja 2022 sekä saavuttanut MM-hopeaa vuosina 2009, 2011, 2013, 2015, 2016, 2017 ja 2023 sekä MM-pronssia vuonna 2019. Vuosien 2013 ja 2017 MM-kilpailuissa hänet valittiin tähdistökentälliseen ja vuonna 2013 hän oli myös kisojen arvokkain pelaaja, paras hyökkääjä, paras maalintekijä ja pistepörssin voittaja.
Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Poulin saavutti hopeaa vuosina 2008 ja 2009; vuoden 2008 turnauksessa hän voitti pistepörssin ja maalintekijätilaston ja hänet valittiin kisojen parhaaksi hyökkääjäksi.
Ura > Seuraura

Poulin on seuratasolla edustanut Montréal Starsia, Dawson College Bluesia, Bostonin yliopistoa sekä vuodesta 2015 Montréal Canadiennesiä. Hän voitti CWHL:n mestaruuden eli Clarkson Cupin vuosina 2009 ja 2017.
Poteidaia

| Poteidaia> Ποτείδαια |
| --- | --- |
 Poteidaian raunioita.
Sijainti
 Poteidaia
Koordinaatit:  40°11′49″N, 23°19′53″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Néa Poteídaia, Moudaniá, Néa Propontída, Chalkidikí, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 600–348 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Pallene, Traakia
Aiheesta muualla
  Poteidaia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poteidaia (m.kreik. Ποτείδαια, myös Potidaia, Ποτίδαια, lat. Potidaea) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Pallenen niemen kapeimmalla kohdalla nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Néa Propontídan kunnan Néa Poteídaian kylän paikalla.
Historia

Poteidaia oli alun perin Korintin siirtokunta. Se perustettiin noin vuonna 600 eaa. Paikalla on kuitenkin saattanut olla jo varhaisempaa asutusta. Poteidaia oli Korintin ainoa Egeanmeren puolella sijainnut siirtokunta ja Khalkidiken ainoa ei-joonialainen siirtokunta. Kaupungin nimi perustui Poseidon-jumalan nimen. Poteidaiasta tuli Khalkidiken merkittävimpiä kaupunkeja Olynthoksen ohella. Se löi omaa rahaa noin vuodesta 550 eaa. lähtien. Kaupunkilaiset rakennuttivat Poteidaialaisten aarrekammion Delfoihin.
400-luvun eaa. alkupuolen persialaissodissa Poteidaia taisteli persialaisia vastaan, mutta joutui antautumaan. Persialaisten kärsittyä tappion Salamiin taistelussa vuonna 480 eaa. kaupunki kuitenkin nousi jälleen Persiaa vastaan. Persialaisten kostohyökkäys epäonnistui, ja suuri osa joukoista tuhoutui. Vuonna 479 eaa. Poteidaia osallistui Plataiain taisteluun 300 sotilaalla.
Persialaissotien jälkeen Poteidaia liittyi Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, mutta säilytti vahvat yhteytensä emäkaupunkiinsa. Korintista lähetettiin vuosittain korkea virkamies (epidēmiurgos) Poteidaiaan. Kun Ateenan ja Korintin välille kehittyi jännitteitä 400-luvun eaa. puolivälin tienoilla, ateenalaiset alkoivat epäillä, kumman puolelle Poteidaia asettuisi. Suojatakseen omat intressinsä ateenalaiset määräsivät poteidaialaiset purkamaan kaupunkinsa muurit ja lähettämään pois korinttilaiset virkamiehet. Poteidaialaiset eivät kuitenkaan hyväksyneet näitä määräyksiä, vaan aloittivat kapinan Ateenaa vastaan vuonna 432 eaa. Tämä johti kaupungissa samana vuonna käytyyn Poteidaian taisteluun. Ateenalaiset valtasivat Poteidaian lopulta vuonna 429 eaa. noin kahden vuoden piirityksen jälkeen. Piirityksessä kaupunki kärsi kauheasta nälänhädästä, mikä johti jopa ihmissyöntiin. Poteidaian taistelu oli yksi peloponnesolaissodan alkusyistä.
Ateenalaisten vallattua Poteidaian sen väestö sai lähteä, ja kaupunki asutettiin uudelleen tuhannella ateenalaisella. Spartalaiset yrittivät vallata Poteidaian Brasidaan johdolla, mutta yritys epäonnistui. Peloponnesolaissodan jälkeen vuonna 404 eaa. Ateena menetti Poteidaian. Vuonna 382 eaa. kaupunki oli olynthoslaisten hallussa. Ateena valtasi kaupungin takaisin vuonna 364/363 eaa., mutta menetti sen uudestaan noin vuonna 358 eaa. Makedonian Filippos II:lle. Filippos antoi tuhota kaupungin Olynthosta vastaan käymänsä sodan yhteydessä vuonna 348 eaa. Kreikkalainen väestö surmattiin tai myytiin orjiksi. Kassandros rakennutti Poteidaian raunioiden paikalle uuden Kassandreian kaupungin vuonna 316 eaa.
Rakennukset ja löydökset

Poteidaia oli ympäröity muureilla, ja sillä oli hyvä satama Thermainlahden puolella. Kaupungin alueella on suoritettu vain vähän arkeologisia kaivauksia. Vähäiset jäänteet ovat pääosin löytyneet Kassándran niemen nykyisen kylän pohjoispuolelta halkaisevan Poteídaian kanavan kaivutöiden yhteydessä vuosina 1935–1937. Niihin kuuluu muun muassa kaupunginmuurin jäänteitä kanavan etelärannalla. Lisäksi löydöksiin kuuluu muun muassa veistoksia ja rahoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poteidaia Wikimedia Commonsissa
Poteidaian kaupunginmuurin jäänteitä Néa Poteídaian kylässä.
Pertti Poutiainen

Pertti Kalervo Poutiainen (5. joulukuuta 1952 Helsinki – 11. kesäkuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen shakinpelaaja. Hän nousi shakkimaailman tietoisuuteen Nizzan shakkiolympialaisissa 1974. Hän oli yksi harvoista suomalaisista, jotka ovat kyenneet kamppailemaan tasaväkisesti maailman eliitin kanssa. Koska shakin suomenmestaruuskilpailuja järjestettiin 1970-luvulla vain joka toinen vuosi, Poutiainen ei ehtinyt lyhyen shakkiuransa aikana mestariksi kuin kahdesti (1974 ja 1976). Vakavat mielenhäiriöt sekä pelillisen täydellisyyden tavoittelu johtivat hänet lopulta itsemurhaan 1978.
Poutiaiselle myönnettiin peliuransa aikana myös kansainvälisen mestarin arvonimi.
Kirjallisuutta

Juha Pessi & Veijo Mäki: Toinen todellisuus : Pertti Poutiaisen elämä ja pelit.  Tampere, 1994.  ISBN 952-90-5606-0
Aiheesta muualla

Pertti Poutiainen ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Alankomaat
Praesepe

| Praesepe |
| --- | --- |

Historia
Löytäjä:  Aratos Soloilainen
Löytöpäivä:  n. 315 eaa. — 240 eaa.
Muut nimet:  M44, NGC 2632
Ominaisuudet
Tyyppi:  Avoin tähtijoukko
Etäisyys:  187 pc (609 valovuotta)
Koko:  95 kaariminuuttia
Ikä:  790 miljoonaa vuotta
Tähtien lukumäärä:  noin 350
Havaitseminen
Tähdistö:  Krapu
Rektaskensio:  8 h 40.4 min
Deklinaatio:  19°41'
Suhteellinen kirkkaus:  +3.1
Praesepe eli Seimi (M44, NGC 2632) on Kravun tähdistössä sijaitseva avoin tähtijoukko, jonka jo Aratos Soloilainen mainitsi teoksessaan Fainomena (Ilmiöt) ennen ajanlaskun alkua. Se sijaitsee 600 valovuoden päässä Maasta ja sisältää noin 350 tähteä.
Praesepe näkyy Suomessa syyskuusta huhtikuuhun kohoten etelässä noin 50 asteen korkeudelle. Sen näennäinen kirkkaus on +3.1, joten se on yksi kirkkaimmista tähtijoukoista ja siten paljain silmin havaittavissa.
Aiheesta muualla

SEDSin Messier-sivut M44:stä (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  β Cnc, δ Cnc, ι Cnc A, α Cnc, γ Cnc, ζ1 Cnc, χ Cnc, 8 Cnc, ξ Cnc, ο1 Cnc, ρ2 Cnc, σ3 Cnc, κ Cnc, μ Cnc, θ Cnc, η Cnc, π Cnc, 57 Cnc, τ Cnc, 60 Cnc, σ2 Cnc, ν Cnc, 27 Cnc, φ1 Cnc, 3 Cnc, 15 Cnc, 45 Cnc, 49 Cnc, σ1 Cnc, ο2 Cnc, υ1 Cnc, ψ Cnc, 1 Cnc, ω Cnc, 50 Cnc, 66 Cnc, λ Cnc, 36 Cnc, 20 Cnc, 29 Cnc, 75 Cnc, 9 Cnc, 55 Cnc, 5 Cnc, 79 Cnc, RS Cnc, 28 Cnc, 67 Cnc, 21 Cnc, 25 Cnc, 46 Cnc, 12 Cnc, 53 Cnc, 61 Cnc, X Cnc, ε Cnc, φ2 Cnc, φ2 Cnc, FZ Cnc, 4 Cnc, υ2 Cnc, 54 Cnc, 39 Cnc, ψ1 Cnc, 34 Cnc, 81 Cnc, 24 Cnc A, 37 Cnc, 35 Cnc, ι Cnc B, 40 Cnc, 83 Cnc, 38 Cnc, 70 Cnc, 42 Cnc, 80 Cnc, R Cnc, 74 Cnc, 52 Cnc, 24 Cnc B, DX Cnc
Eksoplaneetat:  55 Cnc b, 55 Cnc c, 55 Cnc d, 55 Cnc e, 55 Cnc f, HD 73534 b
Messierin luettelo
Prana

Prana on hindulaisessa filosofiassa ja joogafilosofiassa elämänvoima, joka kiertää kehon energiakanavissa, nadeissa. Joogit pyrkivät ohjailemaan pranaa ja vapauttamaan sen tukoksia pranayamalla eli säätelemällä ja pitkittämällä hengitystään.
Póros

Póroksen saari avaruudesta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  37°31′08″N, 23°28′40″E, Póros Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Korkein kohta:  Óros Vígla, 358 m
Pinta-ala:  22,9 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  3 993
Suurin kaupunki:  Póros
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Póros (kreik. Πόρος) on Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 22,9 neliökilometriä ja asukasluku 3 993 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Póros kuuluu Póroksen kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkaupunki on Póroksen kaupunki.
Maantiede

Póros sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Peloponnesoksen niemimaan ja Attikan välissä olevassa Saroninlahdessa. Saaren erottaa Peloponnesoksen rannikosta ainoastaan noin 300 metriä leveä salmi. Póroksen kaupunki sijaitsee saaren eteläkärjessä tämän salmen pohjoisrannikolla, kun taas etelärannikolla Peloponnesoksen puolella sijaitsee sen eräänlainen kaksoiskaupunki Galatás.
Saaren korkein kohta on Óros Vígla (358 metriä).
Maantiede > Hallinto, kaupungit ja kylät

Póros kuuluu hallinnollisesti Póroksen kuntaan. Saaren suurimmat asutukset ovat Póroksen kaupunki (3 651 asukasta), Kyaní Aktí (213) ja Ágios Nektários (101). (Katso myös: Luettelo Póroksen kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Historia > Antiikki

Antiikin aikana nykyinen Póroksen saari koostui kahdesta erillisestä saaresta, jotka ovat sittemmin yhdistyneet yhdeksi saareksi. Suurempi pohjoisosa tunnettiin nimellä Kalaureia (lat. Calaureia/Calauria, nykyään Kalavría) ja pienempi eteläosa, jossa myös nykyinen Póroksen kaupunki sijaitsee, nimillä Sfairia (nyk. Sfairía) ja Hiera. Kalaureian saarella sijaitsi samanniminen Kalaureian kaupunki ja kaupunkivaltio.
Arkaaisella ajalla Kalaureia oli Troizenin hallinnassa, ja saaren koko antiikin historia liittyy läheisesti Troizenin vaiheisiin. 600-luvulla eaa. saari toimi muun muassa Hermionen, Epidauroksen, Aiginan, Ateenan, Nauplian ja Orkhomenoksen muodostaman amfiktyoniliiton keskuksena. Liiton tarkoituksena oli suojella kaupankäyntiä argoslaisia vastaan, ja se oli sekä poliittinen, merenkulullinen että uskonnollinen liittouma. 500-luvulla eaa. saarelle rakennettiin Poseidonin temppeli, joka oli merkittävä kulttikeskus. Demosthenes teki itsemurhan siellä vuonna 322 eaa. Myöhemmin saari oli Makedonian, sitten Ptolemaiosten ja Rooman vallassa.
Historia > Myöhempi historia

Rooman valtakunnan jaon jälkeen saari oli muun Kreikan tavoin osa Bysantin valtakuntaa ja sitten Osmanien valtakuntaa. Osmanivallan aika keskeytyi saarella välillä, kun saari oli venetsialaisten hallinnassa. Osmanivallan ajalta lähtien Póroksella oli merkittävä kauppalaivasto.
Saari oli merkittävässä osassa Kreikan vapaustaistelun aikana ja toimi muun muassa sijaintinsa ansiosta merkittävänä kokouspaikkana. Vuonna 1828 saarella järjestettiin merkittävä kokous, jossa Ison-Britannian, Ranskan ja Venäjän lähettiläät tapasivat Ioannis Kapodistriaksen ja keskustelivat tämän kanssa itsenäisen Kreikan rajoista. Suunnitelma pantiin täytäntöön vuonna 1830. Saarella toimi Kreikan ensimmäinen laivastoakatemia vuosina 1828–1878 ja se on ollut merkittävä laivastosatama.
Nähtävyydet

Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa pieni Póroksen arkeologinen museo Póroksen kaupungissa, Kreikan laivaston historiaan liittyvät paikat sekä antiikin aikaisen Poseidonin temppelin paikka saaren pohjoisosassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Póros Wikimedia Commonsissa
Argo-Saroniset saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Agkístri  Aígina  Dokós  Hydra  Póros  Salamis  Spétses 
Alisaariryhmät:   Diapória Nisiá Ágios Ioánnis, Aígina  Ágios Thomás  Anagnóstis  Kourmouloúdes  Ledoú  Moládi  Plateiá, Aígina  Prasoú  Stachtorrói  Tragonísi  Ypsilí  Lagoúses Gáidaros  Kordeliáris  Lagoúsa  Lagousáki  Makrónisos, Aígina 
Muut pienemmät saaret:   Ágios Geórgios, Hydra  Ágios Geórgios, Salamis  Ágios Ioánnis, Hydra  Ágios Nikólaos  Ágios Pétros  Apónisos  Archí  Arsída  Astéri  Atalánti  Boúrtzi  Daskaleió  Disáki  Doroúsa  Drápi  Falkonéra  Fléves  Flevopoúla  Kartéli  Kivotós  Korákia  Koronída  Koronísi  Koulourá  Koumoundoúrou  Kyrá  Léros  Makrónisos, Mégara  Metópi  Módi  Moní  Nisída  Pacháki  Páchi  Pátroklos  Pétasi  Plateiá, Argolis  Plateiá, Korinthia  Platonísi  Pontikonísi  Pontikós  Psilí  Psyttáleia  Revythoúsa  Ovriós  Rómvi  Skyllí  Spalathronísi  Spathí  Spetsopoúla  Stavronísi  Strongyló  Tagári  Tríkeri  Velopoúla  Véniza  Ydroúsa 
Póroksen saarta.
Póroksen kaupunki.
Superstrat

Kitaristi Joe Satriani soittamassa hänen itsensä suunnittelemaa Superstrat-sähkökitaraa.
Tyypillinen Fender Stratocaster -sähkökitara.
Superstrat on nimitys modifioiduille tai tehdasvalmisteisille sähkökitaroille, joiden yleinen rakenne ja ulkonäkö mukailee Fender Stratocaster (katso kuva) mallia, mutta joissa rakennetta on modernisoitu ja muokattu.
Etymologia ja rakenne

Alun perin nimitys tarkoitti alkuperäisestä Fender-tyylisestä kitarasta muusikon haluamalla tavalla modifioitua instrumenttia, jossa runko ja kaula säilytettiin alkuperäisenä tai vain lievästi muokattuna. Tällaisen soittimen muokkasivat alkuperäisestä kitarasta esimerkiksi Van Halen -yhtyeen Edward Van Halen sekä Iron Maiden -yhtyeen Dave Murray. Hänen pitkään käyttämässään muokatussa Fender- kitarassa yksikelaiset talla- ja kaulamikrofoni oli korvattu humbucker - tyyppisillä äänenvärin tukevoittamiseksi. Keskimmäinen mikrofoni oli jätetty alkuperäiseksi. Myöhemmin hän alkoi käyttää vastaavaan konseptiin valmiiksi rakennettuja kitaroita.
Fender Stratocaster tai sen kopio on rakenteensa ansiosta suhteellisen helppo ja edullinen muokattava ja toisaalta vanhojakaan alkuperäisinstrumentteja ei vielä arvostettu ja keräilty soitintyypin syntyaikana siinä määrin kuin nykyisin.
Modifioitavia ja vaihdettavia osia ovat elektroniikka, tyypillisesti mikrofonit sekä mekaaniset osat kuten virityskoneisto ja talla. Tavoitteena on ollut mikrofonien voimakkaampi signaali, kitaran vireen parempi pysyvyys sekä usein kevyempi soitettavuus ja myös luotettavuus lavakäytössä; sekä usein huomiota herättävä ulkonäkö.
Soitin ei muotoilultaan ole radikaali vaan mukailee Fenderin luomaa tyyliä, mutta kaupallisista ja tekijänoikeus-syistä kitaroissa on tunnusomaisia piirteitä. Soittimen materiaaleissa voi olla perinteisestä poikkeavia ratkaisuja kuten komposiittimateriaalien käyttö.
Superstratojen nousu suosioon

Kitaramallin läpimurto tapahtui 1980-luvulla heavy metalin tehdessä kaupallisen läpimurron. Tällöin valmistajat toivat markkinoille kitaroita, jotka mukailivat alkuperäistä ajatusta ja niissä oli pyritty ottamaan huomioon muusikoiden alkuperäisinstrumenteissa havaitsemat puutteet sekä musiikin vaatimukset.
Superstrat-kitarassa on tyypillisesti niin sanottu lukkovibrakampi sekä voimakkaan signaalin antavat joko aktiiviset tai passiiviset humbucker-mikrofonit. Kaula ja otelauta on tehty nopeaan soittamiseen soveltuvaksi ja yleisesti soittoergonomia on pyritty saamaan hyväksi.
Superstrat-kitaroita sarjana valmistavia yhtiöitä ovat esimerkiksi Ibanez, Kramer, Jackson ja ESP.
Jackson Dinky -superstrat sähkökitara.
Superstrat sähkökitara. Kuvassa EMG-aktiivimikrofonit.
Ibanez RG331M BOR -superstrat.
Kitaristi Steve Vai soittamassa hänen itsensä suunnittelemaa kolmikaulaista Superstrat-sähkökitaraa.
Prahan metro

| Pražské metro |
| --- | --- |

 Metro Andělin metroasemalla
Sijainti:  Praha, Tšekki
Avattu:  1974
Pituus:  65,2 km
Asemia:  61
Linjoja:  3
Huippunopeus:  80 km/h
Raideleveys:  1 435 mm
Liikennöitsijä(t):  Dopravní podnik hl. m. Prahy
Matkoja vuodessa:  589.2 miljoonaa (2012)
  
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Prahan metro (tšek. Pražské metro) on Tšekin pääkaupungissa Prahassa toimiva metrojärjestelmä.
Prahan metro koostuu kolmesta linjasta. Niitä edustavat kartoissa ja merkeissä vihreä (linja A), keltainen (linja B) ja punainen (linja C) väri. Asemia on yhteensä 54, ja linjojen yhteenlaskettu pituus on noin 50 kilometriä. Lähitulevaisuudessa metroa on myös tarkoitus laajentaa uudella sinisellä D-linjalla.
Prahan metron rakennustyöt käynnistyivät 9. elokuuta 1967 ja linja C aloitti toimintansa 9. toukokuuta 1974. Loput linjat valmistuivat vuosina 1978 ja 1985. Metroa käyttää vuosittain yli 420 miljoonaa matkustajaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prahan metro Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Prague metro
Käännös suomeksi
Práso (Ekhinadit)

| --- | --- |
Muut nimet:  Prásso (Πράσσο), Prasonísi (Πρασονήσι)
Sijainti:  38°28′57″N, 20°58′10″E, Sámi Kefaloniá, Jooniansaaret Kreikka
Saariryhmä:  Ekhinadit, Jooniansaaret
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,015 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Práso (kreik. Πράσο, myös Prásso, Πράσσο, Prasonísi, Πρασονήσι; kath.kreik. Πράσον, Práson) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Ekhinadeihin, ja sijaitsee Joonianmeressä Aitolia-Akarnanian rannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,015 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Práso kuuluu Sámin kuntaan, Kefalonián alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Praasniekka

Praasniekka (ven. престольный праздник, prestolnyi prazdnik) viittaa ortodoksisessa Karjalassa vietettyihin paikallisten suojeluspyhimysten muistopäiviin. Temppelijuhlan lisäksi nimitystä voidaan käyttää myös yleisnimityksenä kirkollisesta juhlapäivästä. Nimen tausta on slaavilainen.
Juhlaa vietetään yleensä sen ortodoksisen pyhän kunniaksi ja muistoksi, jolle kyseinen kirkkorakennus on pyhitetty. Praasniekkapäivä on kyseisen pyhän muistopäivä ja se selviää parhaiten ortodoksisesta kalenterista. Yksi tunnetuimmista suomalaisista praasniekoista on Ilomantsin Eliaan (Iljan) kirkon temppelijuhla, Iljan praasniekka, 20. heinäkuuta.
Praasniekka-juhlien jumalanpalvelukset ovat yleensä vigilia ja liturgia, jonka yhteydessä toimitetaan myös pieni vedenpyhitys. Lisäksi praasniekkojen yhteydessä järjestetään usein erilaisia päiväjuhlia ja muita tapahtumia.
Katkeamaan päässyt suomalainen praasniekkaperinne elvytettiin ensimmäisenä Ilomantsin Hattuvaarassa. Ensimmäiset sotien jälkeiset praasniekat vietettiin siellä vuonna 1957.
Praasniekkoja

Petrun praasniekka 28.–29. kesäkuuta Ilomantsin Hattuvaarassa
Iljan praasniekka 19.–20. heinäkuuta Ilomantsissa
Kristuksen Kirkastumisen tsasounan praasniekka Tuupovaaran Saarivaarassa elokuussa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Praasniekka Wikimedia Commonsissa
Kuolevat juhlat, Helsingin Sanomat, 16.10.1938, nro 279, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suraž

Suražin vaakuna vuodelta 1782.
Suraž (ven. Сура́ж) on kaupunki Brjanskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Iput-joen varrella 177 kilometriä Brjanskista lounaaseen. Kaupunki on Suražin piirin keskus. Sen kautta kulkee Unetšan ja Oršan välinen rautatie. Vuonna 2010 kaupungissa asui 11 640 ja koko piirissä 24 623 henkeä.
1600-luvun alussa paikalle perustettiin Suražitšin kylä. Vuonna 1781 siitä tuli kaupunki ja Tšernigovin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1894 rakennettiin kartonkitehdas, jota laajennettiin 1920–1930-luvuilla. Samaan aikaan kaupunkiin perustettiin myös elintarviketeollisuutta. Toisen maailmansodan aikana Suraž oli saksalaisten miehittämä. Nykyään siellä on paperi- ja kartonkitehdas, elintarviketeollisuutta ja ompelimo.
Aiheesta muualla

Suražin piirin sivusto (venäjäksi)
Epävirallinen kaupunkisivusto (venäjäksi)
Prasoúda (Magnesia)

Prasoúdan saari.
| --- | --- |
Sijainti:  39°08′46″N, 23°09′56″E, Nótio Pílio Magnesia, Thessalia Kreikka
Vesialue:  Pagasitikóslahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,017 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Prasoúda (kreik. Πρασούδα) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Pagasitikóslahden kaakkoisosassa Pílion niemimaan länsirannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,017 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Prasoúda kuuluu Nótio Pílion kuntaan, Magnesian alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Saarella on autioitunut Elävöittävän lähteen luostari (Moní Zoodóchou Pigís).