stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hermann Göring
Nürnbergin tuomio

Nürnbergin oikeudenkäynnissä Göring oli korkea-arvoisin tuomiolle saatu kansallissosialisti. Oikeudenkäynnin kuluessa hän pääsi irti morfiiniriippuvuudestaan, laihtui lähes 20 kilogrammaa ja sai terävän älynsä jälleen esiin. Ennen oikeudenkäyntiä yhdysvaltalainen psykiatri Douglas Kelley teki syytetyille natseille älykkyystestin ja Göring sai 138 pistettä (huippuälykkyys). Hän puhui oikeudenkäynnissä varsin taitavasti ja puolusti itseään loppuun asti, mutta sai lopulta kuolemantuomion. Tuomion täytäntöönpanoa edeltäneenä yönä hän kuitenkin onnistui tekemään itsemurhan syanidilla ja vältti näin hirttämisen. Hän kuoli 53-vuotiaana. Vieläkään ei ole täyttä varmuutta siitä, oliko Göringillä koko ajan syanidikapseli mukanaan vai toiko jokin ulkopuolinen taho myrkyn hänelle. On väitetty, että syanidi saatiin toimitettua hänelle yhdysvaltalaisen sotapoliisin saksalaisen tyttöystävän avustuksella. Göring itse kertoo viimeisessä kirjeessään tuoneensa kolme syanidikapselia vankilaan. Yhden kapselin hän piilotti voidepurkkiin. Toisen kapselin hän kätki selliin, mutta piti yhtä kapselia aina sukanvarressa oikeudenkäyntien ajan. Kolmannen kapselin Göring piilotti vaatteisiinsa, ja se luonnollisesti löytyi ruumiintarkastuksessa. Näin olikin tarkoitus, jotta luultaisiin, ettei hänellä olisi enää yhtään syanidia jäljellä.lähde?
Kirjallisuutta

Irving, David: Göring, A Biography. Määritä julkaisija! vapaasti ladattava verkkoversio. (englanniksi, saksaksi)
Aiheesta muualla

Göringiä ylistettiin radiossa 1940, Ylen Elävä arkisto.
Syömme aamiaista Göringin luona, Suomen Kuvalehti, 30.04.1938, nro 17, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Uuden Saksan 'kruununprinssi', Kuva, 06.07.1938, nro 14, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
| n k Hitlerin hallitus |
| --- | --- |
Kansleri: Hitler Varakansleri: von Papen Varajohtaja: Hess Valtiopäivien puhemies: Göring
 Backe  von Blomberg  Bormann  von Brauchitsch  Darré  Dorpmüller  Dönitz  von Eltz-Rübenach  H. Frank  K. H. Frank  Frick  von Fritsch  Funk  Goebbels  Gürtner  Göring  Hess  Hierl  Himmler  Hugenberg  Keitel  Kerrl  von Krosigk  Lammers  Meissner  Muhs (vt.)  von Neurath  Ohnesorge  Raeder  von Ribbentrop  Rosenberg  Rust  Röhm  Seldte  Schacht  Schlegelberger (vt.)  Schmitt  Seyss-Inquart  Speer  Thierack  Todt 
Reichsführer SS: Himmler Stabchef SA: Röhm
| n k Nürnbergin ensimmäisen oikeudenkäynnin syytetyt |
| --- | --- |
Kuolemaan tuomitut:  Martin Bormann  Hans Frank  Wilhelm Frick  Hermann Göring  Alfred Jodl  Ernst Kaltenbrunner  Wilhelm Keitel  Joachim von Ribbentrop  Alfred Rosenberg  Fritz Sauckel  Arthur Seyss-Inquart  Julius Streicher 
Vankeuteen tuomitut:  Walther Funk (elinkautinen)  Rudolf Hess (elinkautinen)  Erich Raeder (elinkautinen)  Baldur von Schirach (20 vuotta)  Albert Speer (20 vuotta)  Konstantin von Neurath (15 vuotta)  Karl Dönitz (10 vuotta) 
Syyttömiksi todetut:  Hans Fritzsche  Franz von Papen  Hjalmar Schacht 
Muut:  Gustav Krupp von Bohlen und Halbach  Robert Ley 
↑  Oikeudenkäynti in absentia, oli todellisuudessa jo kuollut.  ↑  Teki itsemurhan ennen tuomion täytäntöönpanoa.  ↑  Syytteistä luovuttiin korkean iän ja huonon terveyden vuoksi.  ↑  Teki itsemurhan ennen oikeudenkäynnin alkua. 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Göring vuonna 1907.
Göring taistelulentäjänä noin 1918.
Göring lentokoneen ohjaamossa ensimmäisessä maailmansodassa.
Hääpari Hermann Göring ja Emmy Sonneman Berliinin tuomiokirkon portailla. Hitler kuvassa taustalla oikealla.
Göringin käyttämä puku
Nürnbergin oikeudenkäynnissä otettu kuva. Eturivissä vasemmalta Göring, Hess, von Ribbentrop ja Keitel.
Giovanni Pico della Mirandola

Giovanni Pico della Mirandola, Uffizi.
Giovanni Pico della Mirandola (s. 24. helmikuuta 1463 – 17. marraskuuta 1494) oli firenzeläinen humanisti ja renessanssifilosofi, joka tuli tunnetuksi vuoden 1486 tapahtumien johdosta. 23-vuotias Pico astui julkisuuteen suunnitellessaan tilaisuutta, jossa puolustaisi uskontoa, filosofiaa, eettistä naturalismia ja magiaa koskevia väitteitään. Pico della Mirandola vaikutti Firenzen Akatemiassa.
Teokset

Pico della Mirandolan tunnetuin teos on Ihmisen arvokkuudesta (Oratio de Hominis Dignitate, 1488), jota on kutsuttu renessanssin manifestiksi. Se käsittelee sitä, miten Jumala luomakunnan luotuaan jäi kaipaamaan ajattelevaa olentoa, joka arvostaisi luomakunnan kauneutta. Jumala ei kuitenkaan olemisen ketjusta löytänyt paikkaa ihmiselle valmiissa maailmassa ja antoi ihmiselle kyvyn oppia tarkkailemalla imitoimaan mitä tahansa elämän muotoa. Tämän pohjalta Pico pohtii ihmisen elämän lähtökohtia ja tarkoitusta. Picon maailmankuvaa kutsutaan ihmiskeskiseksi eli antroposentriseksi. Picon filosofian lähtökohtana on, että ihminen eroaa muista luojanluomista olennoista siinä, että ihmisellä on vapaa tahto ja omatunto.
Muita teoksia:
Conclusiones philosophicae, cabalasticae et theologicae (Rooma, 1486)
Apologia J. Pici Mirandolani, Concordiae comitis (1489)
Heptaplus id est de Dei creatoris opere (1489)
De ente et uno (1491)
Carmina
De omnibus rebus et de quibusdam aliis
Disputationes adversus astrologiam divinatricem
Kirjallisuutta suomeksi

Pico della Mirandola, Giovanni: Ihmisen arvokkuudesta.  ((Oratio de hominis dignitate, 1488.) Suomentanut ja toimittanut Tapio Martikainen)  Jyväskylä:  Atena, 1999.  ISBN 951-796-176-6
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Copenhaver, Brian: Giovanni Pico della Mirandola The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Giovanni Pico della Mirandola Catholic Encyclopedia (englanniksi)
Pico della Mirandola, 900 Theses (englanniksi)
Renessanssifilosofia
Francesco Petrarca
Georgios Gemistos Plethon
Leonardo Bruni
Georgios Trapezuntios
Nicolaus Cusanus
Johannes Bessarion
Lorenzo Valla
Johannes Argyropulos
Marsilio Ficino
Pietro Pomponazzi
Giovanni Pico della Mirandola
Gianfrancesco Pico della Mirandola
Erasmus Rotterdamilainen
Niccolò Machiavelli
Thomas Cajetanus
Nikolaus Kopernikus
Thomas More
Martti Luther
Juan Luis Vives
Paracelsus
Agostino Steuco
Bernardino Telesio
Petrus Ramus
Francesco Patrizi da Cherso
Jacopo Zabarella
Michel de Montaigne
Hieronymus Fabricius
Justus Lipsius
Giordano Bruno
Francisco Suárez
Francisco Sánchez
Cesare Cremonini
Francis Bacon
Galileo Galilei
Tommaso Campanella
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia 2  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  ULAN 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Opera omnia, 1601.
Maria Pavlovna Romanova

| Maria Pavlovna |
| --- | --- |
 Södermanlandin herttuatar Venäjän suuriruhtinatar
 
Syntynyt:  Maria Pavlovna Romanova 18. huhtikuuta (J: 6. huhtikuuta) 1890 Pietari, Pietarin kuvernementti, Venäjä
Kuollut:  13. joulukuuta 1958 (68 vuotta) Konstanz, Länsi-Saksa
Puoliso:  Prinssi Vilhelm  (vih. 1908; ero 1914) Sergei Mihailovitš Putjatin  (vih. 1914; ero 1923)
Lapset:  2
Suku:  Romanov
Isä:  Pavel Aleksandrovitš Romanov
Äiti:  Kreikan prinsessa Maria
Maria Pavlovna äitinsä suuriruhtinatar Aleksandran kanssa 1890
Maria Pavlovna Romanova tai Maria Pavlovna nuorempi (ven. Великая Княгиня Мария Павловна); (6. huhtikuuta (J: 18. huhtikuuta) 1890 Pietari, Venäjän keisarikunta – 13. joulukuuta 1958 Konstanz, Länsi-Saksa) oli venäläinen Romanov-sukuun kuulunut suuriruhtinatar ja Södermanlandin herttuatar vuosina 1908-1914.
Kasvatti-isä suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitš ja kasvattiäiti Elisabet Fjodorovna, jonka sylissä Maria, isä Pavel Aleksandrovitš, jonka sylissä veli Dmitri n. 1892
Perintö

Maria Pavlovna Romanova kuoli keuhkokuumeeseen 68-vuotiaana joulukuussa 1958 Saksassa Konstanzissa, lähellä Sveitsin rajaa. Hänet on haudattu veljensä Dmitri Pavlovitšin ja poikansa Lennartin kanssa Mainaun linnan kirkon kryptaan.
Hänen englanniksi vuonna 1931 julkaistut muistelmansa on käännetty ranskaksi, ruotsiksi, saksaksi, venäjäksi, espanjaksi ja suomeksi.
Asiasta lisää

Marie, Grand Duchess of Russia: Education of a Princess, a memoir. Blue Ribbon Book. New York. 1931.
Marie, Grand Duchess of Russia: A Princess in Exile. The Voking Press. New York. 1931.
Prinsessan kasvatus - Prinsessa Marian muistelmakirja. WSOY Porvoo, Helsinki 1931.
Suuriruhtinatar Maria Pavlovna hovipuvussa 1910
Maria Pavlovna ja veli Dmitri Pavlovits n. 1900
Suuriruhtinatar Maria Pavlovna  ja Ruotsin prinssi Vilhelm häittensä aikaan toukokuussa 1908
Södermanlandin herttuatar Maria Pavlovna ja puoliso herttua Vilhelm poikansa prinssi Lennart Bernadotten kanssa, valokuva Hofatelier Jaeger 1911
Suuriruhtinatar Maria Pavlovna 1914 yllään Elisabet Fjodorovnalta saamansa seitsemällä suurella smaragdilla koristeltu diadeemi ja smaragdi-kaulakoru.
Suuriruhtinatar Maria Pavlovna ja Ruotsin prinssi Vilhelm hääkuvassaan Tsarskoje Selossa Katariinan palatsin arabeskisalissa 3. toukokuuta 1908. Morsiamella on Romanov-suvun hääpuku, johon kuului painava, laahuksellinen kärpännahkaviitta, raskaat timanttikorvakorut, moninkertaiset timanttikaulanauhat ja timanttitiara sekä timanttikruunu.
Suuriruhtinatar Maria Pavlovna 1921
Suuriruhtinatar Maria Pavlovna Los Angelesissa 1932
Suuriruhtinatar Maria Pavlovna luentokiertueellaan 1939
Kuukausi

| Kuukausien pituudet> Järjestys | Kuukausien pituudet> Kuukausi | Kuukausien pituudet> Päiviä |
| --- | --- | --- |
| 1 | tammikuu | 31 |
| 2 | helmikuu | 28* |
| 3 | maaliskuu | 31 |
| 4 | huhtikuu | 30 |
| 5 | toukokuu | 31 |
| 6 | kesäkuu | 30 |
| 7 | heinäkuu | 31 |
| 8 | elokuu | 31 |
| 9 | syyskuu | 30 |
| 10 | lokakuu | 31 |
| 11 | marraskuu | 30 |
| 12 | joulukuu | 31 |
karkausvuosina 29 päivää
Kuukausi (lyhenne kk) on ajanlaskun yksikkö, joka perustuu Kuun kiertoaikaan Maan ympäri. Yleensä sillä tarkoitetaan nykyisen kalenterin kalenterikuukautta (28–31 vrk). Muissa kalentereissa on myös muun mittaisia kuukausia. Lisäksi tähtitieteessä on määritelty muutamia erilaisia kuukausia.
Kuukausi ajanlaskussa

Yleisessä kielenkäytössä kuukausi on gregoriaanisen kalenterin 28–31 kalenterivuorokauden mittainen nimetty ajanjakso eli kalenterikuukausi. Sekä gregoriaanisen että juliaanisen kalenterin mukaan vuodessa on 12 kuukautta, joiden latinalaiset nimet ovat kummassakin kalenterissa Ianuarius, Februarius, Martius, Aprilis, Maius, Iunius, Iulius, Augustus, September, October, November ja December. Nämä latinalaiset nimet ovat yhä käytössä yleensä vain vähän muuntuneina useimmissa eurooppalaisissa kielissä. 
Suomen kielessä kuukausilla on kuitenkin täysin omakieliset nimet tammikuu, helmikuu, maaliskuu, huhtikuu, toukokuu, kesäkuu, heinäkuu, elokuu, syyskuu, lokakuu, marraskuu ja joulukuu.
Kuukausi on alun perin tarkoittanut kahden uudenkuun välistä ajanjaksoa. Tämä synodinen kuukausi on keskimääräiseltä pituudeltaan 29,53 vuorokautta. Monissa kulttuureissa eri puolilla maailmaa on tai on ollut käytössä kuukalenteri tai yhdistetty aurinko- ja kuu­kalenteri eli lunisolaarinen kalenteri, jossa kalenteri­kuukauteen kuuluu tosin aina kokonainen määrä vuorokausia mutta sen keski­määräinen pituus on mahdollisimman lähellä synodista kuukautta ja kuukausi vaihtuu näin ollen aina uuden­kuun aikoihin. Sitä vastoin aurinko­kalentereissa kuten gregoriaanisessa kalenterissa kuu­kausi on hieman pitempi eikä sillä ole suoraa yhteyttä kuun vaiheisiin.
Tähtitieteelliset kuukauden määritelmät

Tähtitieteessä käytetään useita erilaisia kuukauden määritelmiä:
Synodinen kuukausi on aika uudestakuusta seuraavaan uuteenkuuhun, keskimäärin 29,53 vuorokautta.
Sideerinen kuukausi on Kuun kiertoaika Maan ympäri kiintotähtien suhteen, ja sen pituus on 27,32 vuorokautta. Ero synodisen ja sideerisen kuukauden välillä johtuu siitä, että kuukauden kuluessa Maa ehtii jo kulkea noin kahdestoista­osan kierrosta radallaan Auringon ympäri.
Trooppinen kuukausi on aika, joka Kuulta kuluu radallaan kierrokseen kevättasauspisteen suhteen. Maan akselin prekession vuoksi tämä on noin kymmenen sekuntia lyhempi kuin sideerinen kuukausi.
Anomalistinen kuukausi on Kuun kiertoaika perigeumista perigeumiin. Perigeum on se kohta Kuun radalla, jossa se on lähimpänä Maata. Koska Kuun radan elliptisyyden suunta vaihtelee, anomalistinen kuukausi on hieman pidempi kuin sideerinen, noin 27,55 vuorokautta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jussi Katajala: Suomalaiset kuukaudet. Katajala.net 4.10.2007.
Kuu kiertää Maan samassa ajassa, kun Maa kiertää oman akselinsa ympäri noin 29,5 kertaa.
Wetmorella

| Wetmorella |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Huulikalat Labridae
Suku::  Wetmorella  Fowler & Bean 1928
Katso myös
   Wetmorella Wikispeciesissä   Wetmorella Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wetmorella on huulikalojen suku. Siihen kuuluu kolme lajia, jolla on useita synonyyminimiä.
Wetmorellat kuuluvat huulikaloista pienimpiin, sillä ne kasvavat vain noin viisi senttimetriä pitkiksi. Ne ovat pohjaväriltään tiilenpunaisia; lajit voi erottaa toisistaan pystyraitojensa muodon ja värin sekä silmäkuvioidensa avulla. Ne piileskelevät koralliriuttojen koloissa ja elävät yli 20 metrin syvyydessä, usein alueilla, joissa on paljon pehmeitä, paikallaan pysyviä selkärangattomia, kuten koralleja ja sienieläimiä.
Lajit

Wetmorella albofasciata (valkoraitainen)
Wetmorella nigropinnata (keltaraitainen)
Wetmorella tanakai (pienikokoinen)
Oscar Parviainen

| Oscar Parviainen |
| --- | --- |
 Parvianen kuvattuna 1900–1905
Henkilötiedot
Koko nimi:  Oscar Andreas Parviainen
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1880 Helsinki
Kuollut: 15. lokakuuta 1938 (58 vuotta) Vissefjärda, Ruotsi
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Ala:  kuvataide
Oscar Andreas Parviainen (9. kesäkuuta 1880 Helsinki – 15. lokakuuta 1938 Vissefjärda, Ruotsi) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Parviainen maalasi usein eksoottisia aiheita, joihin hän sai innoitusta ulkomaanmatkoiltaan. Hänen maalauksissaan on vahvoja symbolismin vaikutteita sekä värikästä elämäniloa, ja hänen grafiikkansa on mehevän impressionistista.
Elämäkerta

Suurimman osan koulutuksestaan Parviainen hankki ulkomailta. Hän opiskeli jonkin aikaa Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa, mutta opinnot keskeytyivät kuitenkin vuonna 1898. Sen jälkeen Parviainen jatkoi opintojaan Kööpenhaminassa Peder S. Kröyerin johdolla, mutta jälleen opinnot keskeytyivät, ennen kaikkea iäkkään opettajan väsymyksen vuoksi. Vuonna 1900 Parviainen läpäisi Pariisin École des Beaux-Artsin sisäänpääsykokeet ja aloitti opiskelut siellä. Mutta tälläkään kertaa Parviainen ei saanut opintojaan päätökseen, sillä hän kohtasi amerikannorjalaisen Kristine Sieversin, jonka kanssa meni naimisiin Iowassa 1901. Vuosina 1903–1905 Parviainen opiskeli grafiikkaa Axel Tallbergin yksityisoppilaana Tukholmassa, ja vuonna 1905 Parviainen piti ensinäyttelynsä Helsingissä, jolloin esillä oli hänen grafiikkaansa. Parviainen joutui terveydellisistä syistä oleskelemaan pitkään Tanskassa ja etelän maissa. Palattuaan vuonna 1928 Suomeen hän järjesti retrospektiivisen näyttelyn töistään Helsingin Taidehallissa. Hänen ensimmäinen laajempi yksityisnäyttelynsä oli kuitenkin vasta vuonna 1931.
Teoksia

Härkätaistelu, 1907
Espanjalainen tanssijatar, 1907
Itämainen tanssija
Hautajaissaatto, 1906–08, lahja Jean Sibeliukselle
Rukous Jumalalle; Lapsen kuolema, 1910, lahja Sibeliukselle
Paratiisi, 1910
Loppu, 1910
Maailmanloppu, varhainen 1910-luku
Omakuva sähkövalossa, 1914
Kapusiinimunkkien hautakammio, 1914
Viimeisten ihmisten kamppailu, 1914
Luurankomiehet, viivasyövytys
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oscar Parviainen Wikimedia Commonsissa
Kuka on Oskar Parviainen?, Kansan kuvalehti, 02.06.1933, nro 23, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Yhdessä ensimmäisen vaimonsa Jenny Sieversin kanssa 1900–1905
Dnestr

| Dnestr |
| --- | --- |
 Joki Bakotassa
Alkulähde:  Ukrainan Karpaatit
Laskupaikka:  Mustameri
Maat:   Ukraina,   Moldova
Pituus:  1 352 km
Alkulähteen korkeus:  900 m
Virtaama:  310 m³/s
Valuma-alue:  68 600 km²
Dnestr (rom. Nistru, puol. Dniestr, ukr. Дністер, Dnister, ven. Днестр, Dnestr, lat. Tyras) on joki Itä-Euroopassa. Se saa alkunsa Karpaateilta Ukrainan länsiosista Puolan rajan tuntumasta ja laskee Mustaanmereen. Ukrainassa Dnestr virtaa ensin koilliseen, mutta kääntyy sitten kaakkoon ja muodostaa lyhyellä matkalla Ukrainan ja Moldovan rajan. Tämän jälkeen se virtaa pitkään Moldovan alueella, kunnes aivan lähellä merta se taas toimii rajajokena ja lopuksi palaa Ukrainaan. Dnestrin estuaari erottuu Mustastamerestä pitkänä ja kapeana laguunina Odessan länsipuolella. Dnestrin pituus on 1 352 km ja sen valuma-alue Ukrainan ja Moldovan alueella noin 69 000 km².
Dnestrin vartta Länsi-Ukrainassa.
Dnestr rajalinjana

Moldovan sisälläkin Dnestr on rajalinja, sillä sen itäranta on itsenäiseksi julistautuneen Transnistrian aluetta. Vaikkei mikään valtio ole tunnustanut Transnistriaa, ei Moldovalla käytännössä ole mitään määräysvaltaa Dnestrin itäpuolella. Historiallisesti Dnestr-joki on ollut rajana romaniankielisten moldaavien ja slaavilaisten ukrainalaisten välillä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Romanian ja Neuvostoliiton raja kulkikin Dnestriä pitkin. Toisessa maailmansodassa Stalin vei Romanialta nimellä Bessarabia tunnetun Dnestr- ja Prut-jokien välisen alueen, eli vanhan Moldavian itäosan. Osa Bessarabiaa liitettiin Ukrainaan, osa erotettiin Moldovan neuvostotasavallaksi, jolle annettiin vastineeksi osa Dnestr-joen itärannasta. Neuvostoliiton hajottua Moldova itsenäistyi ja Transnistria on ollut de facto itsenäinen valtio.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dniester Encyclopedia of Ukraine
Kartta joen uomasta Encyclopedia of Ukraine
Alueen kehitysprojekti (Arkistoitu – Internet Archive)
Le Dniestr (ou Nistru) : un fleuve essentiel en Moldavie (Arkistoitu – Internet Archive) Moldafie.fr sivusto
Valokuvagalleria (Arkistoitu – Internet Archive) (Transnistrian sivustolla)
Dnestr kartalla
Mies parvekkeella

| Beck: Mies parvekkeella> Mannen på balkongen |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Daniel Alfredson
Käsikirjoittaja:   Jonas Cornell  Daniel Alfredson 
Säveltäjä:  Stefan Nilsson
Kuvaaja:  Peter Mokrosinski
Pääosat:   Gösta Ekman  Kjell Bergqvist  Rolf Lassgård 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi, Saksa
Kesto:  94 minuutia
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mannen på balkongen (suom. Martin Beck: Mies parvekkeella ja Beck: Mies parvekkeella, televisioesityksissä käytettyjä nimiä) on ruotsalais-saksalainen yhteistuotantoelokuva vuodelta 1993, jonka on ohjannut Daniel Alfredson. Käsikirjoittajat ovat Daniel Alfredson ja Jonas Cornell. Elokuva on neljäs, jossa näyttelevät  Gösta Ekman Martin Beckin roolissa ja Rolf Lassgård Gunvald Larssonin roolissa, ja sen ensi-ilta oli 26. marraskuuta 1993.
Juoni

Sarjamurhaaja pitää Tukholmaa otteessaan. Hän hyökkää pikkutyttöjen kimppuun, raiskaa heidät ja murhaa raa'asti Tukholman puistoissa. Rikoskomisario Martin Beck ja hänen ryhmänsä tutkivat pimeässä kahta uhria ilman tietoa epäillystä. Tapauksilla on kaksi todistajaa, kolmevuotias poika, joka puhui tekijän kanssa, ja ryöstäjä joka pahoinpitelee vanhoja naisia. Ilmenee että ryöstäjä on tehnyt yhden ryöstänsä samalla hetkellä kuin raiskaaja on ollut samassa paikassa. Poliiseilla ei ole muuta tietolähdettä tyttöjen murhalle kuin vaarallinen ryöstäjä, josta ei toistaiseksi tiedetä mitään...
Elokuvasta

Elokuva kuuluu ruotsalais-saksalaisiin yhteistuotantoihin, joiden päähenkilönä on Martin Beck poliisina. Muut elokuvat ovat Roseanna (1993), Brandbilen som försvann, Polis, polis, potatismos, Beck: Poliisimurha ja Stockholm Marathon. Monien kriitikkojen ja katsojien mielestä on Mannen på balkongen on Gösta Ekmanin ehdottomasti paras roolisuoritus Martin Beckinä. Elokuva sai Guldbagge-palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta (Jonas Cornell ja Daniel Alfredson) Guldbaggegaalassa 1994. Gösta Ekman oli myös ehdokkaana parhaaksi miesnäyttelijäksi roolistaan Martin Beckinä, ja elokuva oli ehdokkaana parhaaksi elokuvaksi (Hans Lönnerheden) ja parhaasta kuvauksesta (Peter Mokrosinski). Monet katsojat ja kriitikot ovat myös sitä mieltä että Mannen på balkongen on paras elokuva Ekmanin Beck-elokuvista.
Mannen på balkongen DVD:llä

Svensk filmindustri päätti vuonna 2005 julkaista dvd:nä kaikki Beck-elokuvat joissa Gösta Ekman näyttelee Martin Beckiä Beck-boxina nimellä "BECK x 6" entistettyinä versioina: Roseanna, Brandbilen som försvann, Polis, polis, potatismos, Mannen på balkongen, Beck: Poliisimurha, Stockholm Marathon. Boksi julkaistiin 2005, mutta sen jälkeen ne on julkaistu myös erillisinä.
Näyttelijä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gösta Ekman  | … |  Martin Beck   |
|  Kjell Bergqvist  | … |  Lennart Kollberg   |
|  Rolf Lassgård  | … |  Gunvald Larsson   |
|  Niklas Hjulström  | … |  Benny Skacke   |
|  Tova Magnusson-Norling  | … |  Putte Beck   |
|  Jonas Falk  | … |  Stig-Åke Malm   |
|  Bernt Ström  | … |  Einar Rönn   |
|  Ulf Friberg  | … |  Åke Persson   |
|  Ing-Marie Carlsson  | … |  Gun Kollberg   |
|  Magdalena Ritter  | … |  Susanne Grassman   |
|  Carl Magnus Dellow  | … |  poliisipäällikkö   |
|  Michael Kausch  | … |  Fransson   |
|  Udo Schenk  | … |  Miroslav Dragan   |
|  Åsa Göransson  | … |  Lisbeth Karlström   |
|  Monica Nielsen  | … |  kioskinmyyjä   |
|  Lasse Haldenberg  | … |  kioskinomistaja   |
|  Carina Jingrot  | … |  Bettan   |
|  Eva Dahlman  | … |  päiväkodinhoitaja   |
|  Anna Von Rosen  | … |  rouva Oskarsson   |
|  Yvonne Schaloske  | … |  rouva Svensson   |
|  Gino Samil  | … |  Ingmarsson   |
|  Mats Arehn  | … |  kioskin asiakas   |
|  Ellen Swedenmark  | … |  Karin   |
|  Christina Ådén  | … |  Eva   |
|  Elias Ringqvist  | … |  Pelle   |
|  Fredrik Ådén  | … |  Erik   |
|  Maj Sjöwall  | … |  opettaja   |
|  Johanna Ström  | … |  Lena   |
|  Gösta Bredefeldt  | … |  maleksija   |
|  Kåre Mölder  | … |  Lindgren   |
|  Pär Ericson  | … |  Fredriksson   |
|  Annikki Wahlöö  | … |  poliisi sairaalassa   |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Mannen på balkongen
Käännös suomeksi