stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iwo Jiman lipunnosto
Valokuva

Amerikkalaiset saivat vuoren haltuunsa aamupäivällä 23. helmikuuta 1945, neljä päivää Iwo Jiman saarelle tehdyn maihinnousun jälkeen. Associated Pressin valokuvaajana toimineen Rosenthalin kuva esittää todellisuudessa toista Suribachin huipulle pystytettyä lippua. Ensimmäinen lippu osoittautui liian pieneksi, eikä se näkynyt 169 metriä korkean vuoren huipulta alas meren rannalle. Niinpä paria tuntia myöhemmin lavastettiin uusi lipunnosto, jonka Rosenthal tallensi Graflex-merkkisellä laatikkokamerallaan. Hän saapui vuoren huipulle kahden merijalkaväen valokuvaajan kanssa juuri kun lippua oltiin pystyttämässä ja joutui sen vuoksi ottamaan kuvansa hätäisesti kameraa kohdistamatta. Rosenthal lähetti filminsä kehitettäväksi Yhdysvaltain tukikohtaan Guamin saarelle ja Associated Press laittoi kuvan jakoon sadoille sanomalehdille vajaan vuorokauden kuluttua sen ottamisesta.
Valokuvassa esiintyy kuusi sotilasta, joista Harlon Block (s. 1924), Franklin Sousley (s. 1925) ja Michael Strank (s. 1919) kaatuivat myöhemmin Iwo Jimalla. Muut sotilaat olivat John Bradley (1923–1994), Rene Gagnon (1925–1979) sekä Ira Hayes (1923–1955).
Kuva muissa yhteyksissä

Rosenthalin ottamaa valokuvaa on vuosikymmenten kuluessa käytetty lukuisissa eri tarkoituksissa. Vuonna 1954 valmistui Virginian Arlingtoniin Merijalkaväen muistomerkki, joka kuvaa lipun pystytystä. Yhdysvaltain postilaitos julkaisi ensimmäisen kuvasta tehdyn postimerkin jo saman vuoden heinäkuussa. Kolikkoon aihe pääsi vuonna 2005. Kuvasta muokattuja versioita on myös tehty vuosien kuluessa lukemattomia määriä. Niitä on esiintynyt populaarikulttuurissa, taiteessa, erilaisissa yhteiskunnallisissa yhteyksissä sekä mainoksissa. Valokuvan alkuperäinen vedos on vuodesta 1961 lähtien ollut Yhdysvaltain kongressin kirjaston kokoelmissa.
Galleria

Rosenthalin kuvassa esiintyvä lippu.
Muistomerkki Suribachin huipulla.
Muistomerkki Arlingtonissa.
Postimerkki vuodelta 1945.
Irakin sotaa vastustava juliste.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iwo Jiman lipunnosto Wikimedia Commonsissa
John Pym

John Pym (1584-1643), oli englantilainen politikko.
Hänet valittiin 1614 alahuoneeseen, missä oppositiopuolueeseen kuuluen esiintyi katolisuuden ja kuninkaan yksinvallan kiihkeänä vastustajana. Pym kannatti sekä lyhyessä että pitkässä parlamentissa 1640 mitä jyrkimmin puritaanisia periaatteita. Hän laati marraskuussa 1640 yhdessä Hampdenin kanssa syytöskirjelmän Straffordia vastaan ja vaikutti 1641 määräävästi suuren remonstranssin eli vastalauseen syntymiseen, missä lueteltiin kaikki valitukset, joihin kuninkaan hallitus oli antanut aihetta. Kuninkaan aikoessa tammikuussa 1642 vangituttaa Pymin tämä pakeni Lontoon Cityn porvariston turviin. Parlamentin ja kuninkaan välisen taistelun alkaessa Pym sai aikaan liiton skotlantilaisten kanssa syyskuussa 1643 ja ryhtyi johtamaan eräitä sotavarusteluja, mutta kuoli jo seuraavassa joulukuussa.
John R. Brinkley

John Brinkley noin vuonna 1921.
John Richard Brinkley (synt. John Romulus Brinkley, 8. heinäkuuta 1885 Jackson County, Pohjois-Carolina — 26. toukokuuta 1942) oli yhdysvaltalainen valelääkäri ja radioaseman omistaja.
Brinkleyn ensimmäinen avioliitto kesti vuodesta 1907 vuoteen 1913. Tästä liitosta syntyi kolme tytärtä. 
Brinkley suoritti lääketieteen opintoja Bennet Medical Collegessa Chicagossa, muttei koskaan valmistunut sieltä. Tutkintotodistuksensa hän hankki vuonna 1915 Kansas City Eclectic Medical University -nimisestä laitoksesta, joka oli tunnettu todistusten tehtailusta. Oman praktiikan hän perusti vuonna 1917 Kansasin Milfordiin. Pian tämän jälkeen Brinkley alkoi suorittaa operaatioita, joissa hän siirsi vuohen kivekset potilaan vatsaonteloon. Hänen oman näkemyksensä mukaan operaatio palautti miehisen kyvykkyyden.
Aluksi operaatio näyttikin menestyksekkäältä ja huhut tuloksista kiirivät eteenpäin. Leikkauksen hinta oli 750 dollaria (nykyrahassa noin 7 000 euroa). Asiakkaita riitti ja Brinkley rikastui vauhdilla. Vuonna 1923 hän avasi oman koko Yhdysvalloissa kuuluvan KFKB-radioaseman, jonka pääasiallisin tarkoitus oli hankkia lisäasiakkaita hänen klinikalleen. Pian potilaille alkoi kuitenkin ilmaantua monenlaisia komplikaatioita ja Brinkleyn joutui Kansasin terveyshallinnon (Kansas Board of Medical Registration) tarkkailuun. Myös monet lääketieteellisen yhteisön jäsenet suhtautuivat Brinkleyhin kriittisesti ja esimerkiksi The Journal of the American Medical Associationin toimittaja Morris Fishbein kutsui Brinkleytä lipeväkieliseksi huijariksi. Kun 42 hänen potilastaan oli kuollut epäilyttäviin komplikaatioihin, viranomaisten oli pakko toimia.
Vuonna 1930 hänen lupansa työskennellä lääkärinä sekä pyörittää radioasemaa peruttiin. Brinkley muutti perheineen Del Rioon Texasissa vuonna 1932. Siellä hän saattoi yhä toimia lääkärinä. Paikan sijaintiin vaikutti myös se, että hän saattoi pyörittää Meksikosta käsin uutta XERA-radioasemaa, joka kuului laajoilla alueilla Yhdysvaltojen puolella. Hänen toinen klinikkansa sijaitsi Arkansasin Little Rockissa.
Vielä 1930-luvulla Brinkley oli varakas mies, mutta kuollessaan vuonna 1942 hän oli käytännöllisesti katsoen vararikossa. Uransa aikana hän suoritti jopa 16 000 leikkausta.
Jean Philippe

Jean Philippe Eurovision laulukilpailussa 1962
Jean Philippe Gargantiel (27. marraskuuta 1930 – 9. tammikuuta 2022) oli ranskalainen laulaja. Hän edusti Ranskaa vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Oui, oui, oui, oui" ja sijoittui kilpailussa kolmanneksi. Philippe esiintyi laulajana vuoden 1960 elokuvassa Jazz Boat. Philippe palasi Eurovision laulukilpailuun Sveitsin edustajana vuonna 1962 kappaleella "Le retour" ja sijoittui jaetulle kymmenennelle sijalle. Philippe oli ensimmäinen artisti, joka oli edustanut Eurovision laulukilpailussa kahta eri maata.
Johannes Berget

| Johannes Berget> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Norja
Kyokushin-ottelija
Painoluokka:  Keskisarja
| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Norja> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Gdańsk 1997 | -80 kg |  |
| Euroopan cup  | Euroopan cup  | Euroopan cup  |  |
|  Pronssia | Bergen 1998 | -80 kg |  |
Johannes Berget on norjalainen karateka. Hän saavutti Kyokushinissa parhaimmillaan EM-pronssia.
Kilpaura

Berget saavutti EM-pronssia vuoden 1997 kilpailuissa Puolassa.
Maaliskuussa 1998 Berget saavutti Euroopan cupissa pronssia voitettuaan mitalikamppailussa Kurt Indrebon.
Jean Pierre Marie Orchampt

Jean Orchampt
Jean Pierre Marie Orchampt (9. joulukuuta 1923 – 21. elokuuta 2021) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1948 ja nimitettiin Montpellier’n arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aquae in Mauretanian titulaaripiispaksi 14. kesäkuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Marc-Armand Lallier, jota avustivat Bernardin Gantin ja Cyprien-Louis-Pierre-Clément Tourel.
5. heinäkuuta 1974 Orchampt sai nimityksen Angers’n hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 20. maaliskuuta 2000.
Johan Henrik Rye Holmboe

| Johan Henrik Rye Holmboe> Norjan kauppaministeri |
| --- | --- |
 Halvorsenin II ja Bergen hallitus 6. maaliskuuta 1923 – 25. heinäkuuta 1924  
Edeltäjä:  Lars Oftedal
Seuraaja:  Lars O. Meling
Norjan säännöstelyministeri
 Halvorsenin II hallitus 21. kesäkuuta 1920 – 22. kesäkuuta 1921  
Edeltäjä:  Håkon Five
Seuraaja:  Rasmus Mortensen
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1863 Tromssa, Norja
Kuollut: 29. toukokuuta 1933 (69 vuotta) Tromssa, Norja
Ammatti:  liikemies, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Frisinnede Venstre
Johan Henrik Rye Holmboe (28. marraskuuta 1863 Tromssa – 29. toukokuuta 1933 Tromssa) oli norjalainen liikemies ja Frisinnede Venstre -puolueen poliitikko. Hän toimi Norjan säännöstelyministerinä vuosina 1920–1921 ja kauppaministerinä 1923–1924.
Jasse Hast

| Jasse Hast> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jasse Von Hast
Aktiivisena:  1992–
Tyylilajit:  metal
Soittimet:  kitara, basso, laulu
Yhtyeet:  Charon, Auroral, Tomb of Finland
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jasse Hast on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten raahelaisen goottimetalli-yhtye
Charonin entisenä kitaristina.
Diskografia > Charon

Sorrowburn (1998)
Tearstained (2000)
Downhearted (2002)
The Dying Daylights (2003)
Songs for the Sinners (2005)
Diskografia > Wolfheart

Cold Breath (1999)
Diskografia > Tomb of Finland

Below the Green (2015)
Jean-François Rewbell

Jean-François Rewbell, kuva vuodelta 1789.
Jean-François Rewbell (myös muodossa Reubell; 6. lokakuuta 1747 Colmar – 24. marraskuuta 1807 Colmar) oli ranskalainen poliitikko, joka oli Ranskan viisihenkisen direktoriohallituksen jäsen vuosina 1795–1799.
Rewbell oli Elsassin saksalaisperäistä sukua, jonka nimi kirjoitettiin alun perin Reubell. Hän toimi ennen vallankumousta asianajajana kotiseudullaan. Hänet valittiin kolmannen säädyn edustajana vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen ja hän jatkoi edustajana siitä muodostetussa kansalliskokouksessa. Hän esiintyi kiivaana tasavallan kannattajana ja oli parin viikon ajan kansalliskokouksen puhemiehenä huhti–toukokuussa 1791. Rewbell vastusti kansalaisoikeuksien myöntämistä juutalaisille, kun asiaa käsiteltiin kansalliskokouksessa vuosina 1789 ja 1791. Oltuaan välillä oikeuslaitoksen palveluksessa Haut-Rhinin alueella hänet valittiin vuonna 1792 edustajaksi kansalliskonventtiin. Hän kannatti äänekkäästi kuolemantuomiota kuningas Ludvig XVI:lle, mutta ei ollut läsnä lopullisessa äänestyksessä, sillä hän oli tuolloin kansalliskonventin erikoiskomissaarina valvomassa sodankäyntiä Mainzin luona.
Robespierren kukistumisen jälkeen Rewbell kääntyi jyrkäksi jakobiinien vastustajaksi ja osallistui Pariisin jakobiiniklubin sulkemiseen. Hän oli yleisen turvallisuuden valiokunnan jäsenenä lokakuusta 1794 helmikuuhun 1795 ja yhteishyvän valiokunnan jäsenenä maaliskuusta marraskuuhun 1795 sekä kansalliskonventin puhemiehenä kaksi viikkoa joulukuussa 1794. Lokakuussa 1795 Rewbell valittiin uuteen parlamenttiin, viidensadan neuvostoon, ja marraskuun alusta 1795 myös uuteen viisijäseniseen hallitukseen, direktorioon. Hän oli direktorion ensimmäinen puheenjohtaja ja toimi tässä tehtävässä kolme lyhyttä kautta talvella 1795–1796, keväällä 1797 ja kesällä 1798. Hän myös hoiti valtiovarain-, oikeus- ja ulkoasioita. Suojellakseen tasavaltaa Rewbell tuki syyskuussa 1797 niin sanottua fructidorkuun 18. päivän vallankaappausta, jossa rojalistit erotettiin parlamentista. Hän myötävaikutti myös siihen, että Ranskan miehittämästä Sveitsistä muodostettiin Helvetian tasavalta vuonna 1798. Rewbell jätti paikkansa direktoriossa toukokuussa 1799, mutta hänet valittiin parlamentin ylähuoneeseen, vanhojen neuvostoon. Napoléon Bonaparten kaapattua vallan saman vuoden marraskuussa hän vetäytyi politiikasta ja palasi synnyinkaupunkiinsa Colmariin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jean-François Rewbell Wikimedia Commonsissa
Johannes Bessarion

Johannes Bessarion.
Basilius Bessarion (noin 1403–1472), joka käännösvirheen takia tunnetaan paremmin nimellä Johannes Bessarion, oli katolinen kardinaali, piispa ja Konstantinopolin latinalainen titulaaripatriarkka. Hän oli yksi niistä kreikkalaisista oppineista, jotka osallistuivat klassisten filosofien teosten kääntämiseen latinaksi 1400-luvulla.
Johannes Bessarion, Epistolae et orationes, 1471.
Bessarion syntyi Trebizondissa eri lähteiden mukaan joko vuonna 1389, 1395, 1400 tai 1403. Hänet lähetettiin Konstantinopoliin kouluun; vuonna 1423 hän teki munkkilupauksen ja vuonna 1426 hänestä tuli ortodoksisen kirkon diakoni. Vuonna 1437 keisari lähetti hänet Firenzeen osana ortodoksien valtuuskuntaa, joka neuvotteli roomalaiskatolisen kirkon kanssa yhdistymisestä. Samana vuonna hänestä tuli Nikean metropoliitta.
Kokouksen aikana Bessarion liittyi roomalaiskatoliseen kirkkoon; häntä syytettiin lahjusten vastaanottamisesta, sillä hänestä tuli kokouksen jälkeen kardinaali. Kääntymyksen takia Bessarionin asema Firenzen kirkolliskokouksessa herättää yhä epämiellyttäviä ajatuksia joissakin ortodoksisissa tutkijoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johannes Bessarion Wikimedia Commonsissa
Renessanssifilosofia
Francesco Petrarca
Georgios Gemistos Plethon
Leonardo Bruni
Georgios Trapezuntios
Nicolaus Cusanus
Johannes Bessarion
Lorenzo Valla
Johannes Argyropulos
Marsilio Ficino
Pietro Pomponazzi
Giovanni Pico della Mirandola
Gianfrancesco Pico della Mirandola
Erasmus Rotterdamilainen
Niccolò Machiavelli
Thomas Cajetanus
Nikolaus Kopernikus
Thomas More
Martti Luther
Juan Luis Vives
Paracelsus
Agostino Steuco
Bernardino Telesio
Petrus Ramus
Francesco Patrizi da Cherso
Jacopo Zabarella
Michel de Montaigne
Hieronymus Fabricius
Justus Lipsius
Giordano Bruno
Francisco Suárez
Francisco Sánchez
Cesare Cremonini
Francis Bacon
Galileo Galilei
Tommaso Campanella
Joker: Original Motion Picture Soundtrack

| Joker: Original Motion Picture Soundtrack Hildur Guðnadóttir |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Äänitetty : 2019
 Julkaistu: 4. lokakuuta 2019 (digitaalinen) 13. joulukuuta 2019 (vinyyli)
 Tuottaja(t):  Hildur Guðnadóttir  Sam Slater  Todd Phillips (vastaava tuottaja)  Jason Ruder (vastaava tuottaja) 
 Tyylilaji: soundtrack
 Kesto: 36.26
 Levy-yhtiö: Watertower Music
Joker: Original Motion Picture Soundtrack on yhdysvaltalaisen rikosdraamaelokuvan Jokerin soundtrackalbumi, jonka on säveltänyt islantilainen Hildur Guðnadóttir.
Guðnadóttir sai Golden Globe -palkinnon parhaasta musiikista vuoden 2020 gaalassa.
Kappaleet

| Raita | Kappale | Kesto |
| --- | --- | --- |
| 1. | "Hoyt's Office" | 1:25 |
| 2. | "Defeated Clown" | 2:40 |
| 3. | "Following Sophie" | 1:34 |
| 4. | "Penny in the Hospital | 1:19 |
| 5. | "Young Penny" | 2:02 |
| 6. | "Meeting Bruce Wayne" | 4:36 |
| 7. | "Hiding in the Fridge" | 1:24 |
| 8. | "A Bad Comedian" | 1:29 |
| 9. | "Arthur Comes to Sophie" | 1:40 |
| 10. | "Looking for Answers" | 0:52 |
| 11. | "Penny Taken to the Hospital" | 1:50 |
| 12. | "Subway" | 3:34 |
| 13. | "Bathroom Dance" | 2:09 |
| 14. | "Learning How to Act Normal" | 1:18 |
| 15. | "Confession" | 1:30 |
| 16. | "Escape from the Train" | 2:32 |
| 17. | "Call Me Joker" | 4:49 |

Elokuvassa soi myös muutamia artistien biisejä, kuten Gary Glitterin "Rock and Roll Part II" ja Frank Sinatran ”That’s Life”.
Iwata

| Iwata (磐田市) |
| --- | --- |
 Yamaha-stadion Iwatassa
 lippu:  symboli
 Iwatan sijainti Shizuokan prefektuurissa
 Iwata
 Koordinaatit: 34°43′04″N, 137°51′06″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Tōkai
Prefektuuri:  Shizuokan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  163,45 km²
Väkiluku (03/2020):  169 673
 – Väestötiheys:  1 038,1 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kamferipuu
 – Kukka:  Atsalea
 – Hyönteinen:  Libellula angelina
 
 https://www.city.iwata.shizuoka.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Iwata (jap. 磐田市, Iwata-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Enshūnmeren rannikolla prefektuurin länsiosassa Tenryū- ja Ōtajokien välissä. Pohjoisessa pitkänomaisen muotoinen kaupunki ulottuu Iwataharan ylängölle ja Akaishivuorten reunavuorille. Iwatassa on 169 673 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 163,45 neliökilometriä.
Historia

Nara-kaudella Iwataan perustettiin Tōtōmin provinssin pääkaupunki (kokufu) ja provinssitemppeli. Iwatan nykyinen kantakaupunki muodostuu Mitsuken ja Nakaizumin alueista, joista Mitsuke kehittyi Edo-kaudella yhtenä vilkkaan Tōkaidō-tiereitin postiasemista (shukuba) ja Nakaizumi paikallisena hallintokeskuksena. Myöhemmin Nakaizumin kasvua vauhditti sinne 1800-luvun lopulla avattu Tōkaidō-rautatielinjan asema. Kaupunkioikeudet Iwatalle myönnettiin vuonna 1948. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Fukuden, Ryūyōn ja Toyodan maaseutukaupungit sekä Toyookan kyläkunta. Iwataan on sijoittunut tekstiili-, metalli-, auto- ja lääketeollisuutta. Kaupunkiin kuuluvalla viljavalla maaseutualueella tuotetaan riisiä, vihanneksia, meloneita, teetä sekä sian- ja kananlihaa.
Kulttuuri

Iwatan kulttuuriperintöön kuuluvat Tōtōmin provinssitemppelin raunioiden ja muiden historiallisten muistomerkkien lisäksi muun muassa Mitsuken koulu ja siellä sijaitseva Iwatan kirjasto. Iwataa palvelevat JR Tōkain Tōkaidō-päälinja ja Tenryū Hamanako -rautatien Tenryū Hamanako -linja.
Kuvia

Mitsuke-koulu ja Ōmi Kunitama-jinja
Fu Hachiman-gūn portti
Zendō-jin temppelin kamferipuu
Iwatan rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iwata Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Joker (kappale)

| ”Joker” Anna Rossinelli |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Bon Voyage
 Julkaistu: 14. lokakuuta 2011
 Tuottaja(t): Fred Herrmann
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 03.38
 Levy-yhtiö: Universal Music
Anna Rossinellin muut singlet
| ”In Love for a While” 2011 | ”Joker” 2011 | ”See What You've Done” 2012 |
Joker on Anna Rossinellin kappale hänen Bon Voyage-debyyttialbumilta. Kappale julkaistiin digitaalisesti ladattavana 14. lokakuuta 2011. Kappaleen sanoittivat Phillipa Alexander, Ellie Wyatt, Alex Ball, ja Vicky Nolan sekä tuotti Fred Herrmann. Kappale on cover-versio belgialaisen Kato-yhtyeen kappaleesta "The Joker".
Kappaleet

Digital Download
Joker – 3.38
Käännös suomeksi
Iso Aitasalo

Iso Aitasalo
| --- | --- |
Sijainti:  Kuhmoinen Pirkanmaa Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  125 m 
Pinta-ala:  50,8 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Iso Aitasalo  on Päijänteen saari Pirkanmaalla Kuhmoisissa.
Maantietoa

Saari on noin 1 000 metriä pitkä, 780 metriä leveä ja sen pinta-ala on 50,8 hehtaaria . Se sijaitsee Tehinselän länsiosassa aivan Kuhmoisten kirkonkylän edustalla olevan Sarvisalon saariryhmän reunalla. Saaren suojaan ja sen lännen puolelle jää Vähä Aitasalo ja lounaispuolelle Pukki. Pohjoispuolella sijaitsee Hyllä. Idässä, ulapan puolella, on saariryhmän viimeisiä saaria Kukkaro, Heinäluoto ja Kukkarontakot. Ison Aitasalon lähivedet ovat matalat ja etenkin eteläpuolella ne ovat kiviset. Sieltä löytää vielä 11 pikkusaarta, jotka jäävät Keitaansalmen taakse. Siellä on Keidas ja toinen yhtä suuri saari. Iso Aitasalo on korkeampi kuin alueen muut saaret ja se kohoaa 47 metrin korkeuteen Päijänteen pinnasta. Mäen huipulla on kalliopaljastumia ja pieniä jyrkänteitä. Saarelle on rakennettu 15 vapaa-ajan asuntoa.
Luontoarvoja

Päijänteen saaristoinventoinnissa vuonna 2015 löydettiin paikkoja, joissa kasvaa etelänhiippasammalta.
Historiaa

Kun 1900-luvun alussa saaristoa alettiin hyödyntää, rakennettiin myös Isoon Aitasaloon kalamajoja. Tosin vuoden 1938 taloudellisessa kartassa ei ole merkitty rakennuksia , mutta sotien aikana myös tälle saarelle majoitettiin sotavankeja, jotka tekivät metsätöitä saaristossa. Sotien jälkeen rakennetuista kohteista Kanervalla on ajalleen tyypilliset piirteet hyvin esillä.
Vuoden 1965 peruskartassa niitä on saarella neljä. Niiden määrä alkaa kasvaa vasta vuoden 1992 kartassa ja sen jälkeen niitä on rakennettu lisää.
Jeff Teague

| Jeff Teague |
| --- | --- |
 Teague vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jeffrey Demarco ”Jeff” Teague
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1988 (ikä 36) Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  190 cm
Paino:  88 kg
NBA-varaus:  19. varaus 2009 (Atlanta Hawks)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2007–2009:  Wake Forest University
Seurajoukkueet
2009–2016 2016–2017 2017–2020 2020 2020–2021 2021–:  Atlanta Hawks Indiana Pacers Minnesota Timberwolves Atlanta Hawks Boston Celtics Milwaukee Bucks
Jeffrey Demarco ”Jeff” Teague (s. 10. kesäkuuta 1988 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Pelintekijänä pelaava Teague on pelannut NBA:ssa vuodesta 2009 lähtien. Vuonna 2021 hän voitti Milwaukee Bucksissa NBA:n mestaruuden. Teague valittiin NBA:n tähdistöotteluun vuonna 2015.
Pelaajaura

Teague pelasi vuosina 2007–2009 yliopistokoripalloa Wake Forest Universityn joukkueessa. Atlanta Hawks varasi Teaguen NBA:han 19. vuorolla vuoden 2009 varaustilaisuudessa. Teague edusti Hawksia vuoteen 2016 asti, ja vuonna 2015 hänet valittiin NBA:n tähdistöotteluun. Tammikuussa 2015 hän oli NBA:n kuukauden pelaaja. Kaudella 2016–2017 Teague edusti Indiana Pacersia ja vuosina 2017–2020 Minnesota Timberwolvesia. Vuonna 2020 hän edusti hetken aikaa jälleen Hawksia, ja marraskuussa 2020 hän siirtyi vapaana pelaajana Boston Celticsiin. 1. huhtikuuta 2021 Teague siirtyi koronaviruspandemian vuoksi venytetyllä kaudella Milwaukee Bucksiin, joka eteni NBA:n finaaleihin ja voitti mestaruuden.
Teaguen veli Marquis Teague on myös pelannut NBA:ssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jeff Teague Wikimedia Commonsissa
Milwaukee Bucks – NBA:n mestari 2021
0 Donte DiVincenzo ·
3 Elijah Bryant ·
5 Jeff Teague ·
7 Bryn Forbes ·
9 Bobby Portis ·
11 Brook Lopez ·
13 Jordan Nwora ·
15 Sam Merrill ·
17 P. J. Tucker ·
21 Jrue Holiday ·

22 Khris Middleton ·
24 Pat Connaughton ·
25 Mamadi Diakité ·
34 Giánnis Antetokoúnmpo ·
43 Thanásis Antetokoúnmpo ·
44 Justin Jackson ·
66 Axel Toupane

Päävalmentaja Mike Budenholzer 

Apuvalmentajat Vin Baker · Mike Dunlap · Chad Forcier · Darvin Ham · Charles Lee · Josh Oppenheimer · Patrick St. Andrews · Ben Sullivan
John Qualen

John Qualen (vas.).
John Qualen, oik. Johan Mandt Kvalen (8. joulukuuta 1899 – 12. syyskuuta 1987) oli kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Kanadan Vancouverissa norjalaisille vanhemmille mutta vietti lapsuutensa Yhdysvalloissa Illinoisissa, jossa hän myös opiskeli Northwestern Universityssa.
Qualen esiintyi vuosikymmenten aikana lukuisissa elokuvissa, joiden joukossa ovat Ski Patrol, Casablanca (1942), He ratsastivat yhdessä (1961) ja Mies joka ampui Liberty Valancen (1962).
Kaliforniassa 87-vuotiaana kuollut Qualen on haudattu Forest Lawn Memorial Parkiin Glendaleen.
Aiheesta muualla

John Qualen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
John Clayton Nienstedt

John Clayton Nienstedt (s. 18. maaliskuuta 1947 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Detroitin arkkihiippakuntaan 27. heinäkuuta 1974 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Altonin titulaaripiispaksi 12. kesäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adam Joseph Maida, jota avustivat James Aloysius Hickey ja Edmund Casimir Szoka.
Nienstedt sai 12. kesäkuuta 2001 nimityksen New Ulmin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 6. elokuuta. Hänet nimitettiin 24. huhtikuuta 2007 Saint Paulin ja Minneapolisin koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja hänestä tuli 2. toukokuuta 2008 sen arkkipiispa.
Iso Ahvenjärvi (Orivesi, Kutema)

| Iso Ahvenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°39′04″N, 24°13′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vesijärven valuma-alue (35.73)
Laskujoki:  oja Pieneen Ahvenjärveen 
Järvinumero:  35.734.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  158,2 m  
Rantaviiva:  1,587 km  
Pinta-ala:  4,491 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Ahvenjärvi 
Iso Ahvenjärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä Kuteman lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Kutemajärven valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 158,2 metriä mpy.