stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uutismedian liitto
Aiheesta muualla

Uutismedian liiton sivusto
Vappukukka

Ruotsalainen vuoden 2007 vappukukka, joka oli satavuotisjuhlan kunniaksi samanvärinen kuin ensimmäisenä vuonna 1907.
Vappukukka on pieni muovinen rintaneula, joita myydään keväisin vapun alla. Sen myynnistä saaduilla tuloilla tuetaan lastensuojelutyötä.
Vappukukkaperinne sai alkunsa vuonna 1907 Ruotsissa, jossa kukkarintaneulojen myynnillä kerättiin rahaa tuberkuloosityöhön. Suomeen tavan toi jo seuraavana vuonna neuvolatoimintaa ylläpitänyt Maitopisarayhdistys perustajansa Greta Klärichin aloitteesta. Askarreltuja vappukukkia myytiin vappuna 1908 Helsingin Esplanadin puistossa. Vappukukka on Suomen vanhin edelleen myytävä hyväntekeväisyystuote.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vappukukka Wikimedia Commonsissa
V838 Monocerotis

| V838 Monocerotis |
| --- | --- |

Muut designaatiot:  IRAS 07015-0346, GSC 04822-00039, NOVA Mon 2002
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  +15,74 mv
Väri-indeksi:  B-V +0,06 U-B
Muuttujatyyppi:  novankaltainen
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Yksisarvinen
Rektaskensio (J2000):  07h 04m 04,85s
Deklinaatio (J2000):  −03° 10' 51,1"
Etäisyys:  valovuotta (parsekia)
V838 Monocerotis (lyh. V838 Mon) on Yksisarvisen tähdistössä sijaitseva tähti, joka tuli julkisuuteen 6. tammikuuta 2002 tapahtuneen eriskummallisen purkauksen vuoksi. Tässä purkauksessa ennen pieni ja himmeä tähti kirkastui lähes paljain silmin näkyväksi samalla kun se paisui viileäksi jättiläistähdeksi. Valokäyrän perustella kohdetta pidettiin aluksi novana, mutta sittemmin tämä vaihtoehto vaikuttaa hyvin epätodennäköiseltä. Kohteella näyttäisi olevan pieni sininen seuralaistähti.
Purkauksen kulku

Tutkimalla vanhoja kuvia samasta kohtaa taivasta, on arveltu, että ennen purkausta V838 Mon olisi ollut spektriluokan F3 V -tähti. Purkaus havaittiin 10. tammikuuta 2002 ja kun huomattiin, että kohde on novaksi poikkeuksellisen kylmä, sitä alettiin havaita intensiivisesti. Kohde saavutti huippukirkkautensa 6. helmikuuta, jonka jälkeen se alkoi himmentyä nopeasti. Maaliskuun alussa tähti kirkastui vielä kerran, tällä kertaa voimakkaimmin infrapuna-alueella. Huhtikuun 2002 aikana tähden kirkkaus saavutti uudelleen purkausta edeltäneen tason 15,6 magnitudia. Tähden fysikaalinen luonne oli kuitenkin muuttunut ja nyt aikaisemman pääsarjatähden sijasta paikalla oli punainen ylijättiläinen. Spektrissä esiintyvien metallien ja hiilimonoksidin perusteella on esitetty, että V838 Monocerotiksen pintalämpötila olisi vain 2 300 K ja spektriluokka L. Purkauksen aikana V838 Mon oli yksi galaksimme kirkkaimpia tähtiä.
Kiintoisa yksityiskohta V838 Monocerotiksessa on sitä ympäröivä laaja pölykuori, joka näkyy erittäin hyvin kohteesta purkauksen jälkeen otetuissa kuvissa. Etenkin alkuvaiheessa käytiin runsaasti keskusteluja siitä, liittyykö pöly nykyiseen purkaukseen, onko se mahdollisesti jonkin aikaisemman purkauksen jäänne vai sattuuko tähti vain sijaitsemaan tällaisen pölykertymän läheisyydessä. Asiasta ei ole vieläkään saatu täyttä varmuutta. On myös mahdollista, että kyseessä on jäänne tähtienvälisestä pilvestä, josta V838 Mon on muodostunut, jolloin kyseessä olisi varsin nuori tähti.
Samankaltaisia kohteita

V838 Monocerotiksen purkaus ei ole erikoisuudestaan huolimatta täysin ainutlaatuinen. Vuonna 1988 Andromedan galaksissa havaittiin äkillisesti ilmestynyt hyvin kirkas punainen jättiläistähti, joka sai nimen M31-RV (sanoista M31 Red Variable). M31-RV:n absoluuttiseksi bolometriseksi magnitudiksi arvioitiin huimat –9,95 mikä vastaa noin 7,5 miljoonan Auringon luminositeettia ja sen pintalämpötila oli noin 4 000 K. Tähden ympäriltä havaittiin pölykuori, jonka säde oli noin 8000 Auringon sädettä.
Vuonna 1994 Linnunradassa havaittiin kirkas punainen jättiläistähti, joka sai nimen V4332 Sagittarii. Spektroskooppisten mittausten perusteella sen pintalämpötila aleni 4400K:sta 2300K:iin kolmessa kuukaudessa. V4332 Sgr:n ympäriltä ei havaittu pölykuorta.
Vuonna 2006 havaittiin galaksissa M85 kirkas punainen tähti, joka sai nimen M85 OT2006-1. Kohteen efektiiviseksi lämpötilaksi määritettiin 4600K ja valokäyrä muistutti paljon V838 Monocerotiksen valokäyrää. Vedyn α-viivan kapeuden vuoksi novapurkaus tai supernova ovat hyvin epätodennäköisiä selityksiä ilmiölle. Myös purkauksessa vapautunut energia, noin 6×1046 ergiä, oli novalle aivan liian suuri, mutta paljon pienempi kuin supernovaräjähdyksessä olisi vapautunut.
On esitetty, että nämä tähdet yhdessä V838 Monocerotiksen kanssa muodostaisivat uuden muuttuvien tähtien luokan SECS (engl. Stars Erupting into Cool Supergiants).
Mahdollisia selitysmalleja

V838 Monocerotiksessa tapahtuneen prosessin kulkua on vaikea selittää, sillä ilmiö on lyhytaikainen ja ainoat vastaavalla tavalla käyttäytyneet tähdet tunnetaan vain kesken purkauksen tehdyistä havainnoista. Selitysmalleja ilmiölle on viime vuosina julkaistu useita, mutta lähes kaikki ovat jossakin suhteessa ongelmallisia.
Novapurkaus. Epätodennäköinen kohteen viileyden takia. Lisäksi näin voimakas kirkastuminen edellyttäisi erittäin suurta kertymämassaa.
Tähtien törmäys. Tässä mallissa purkaus aiheutui kahden melko pienimassaisen toisiaan lähekkäin kiertävän tähden törmäyksestä, jonka aiheuttaisi tähtien keskinäisen kaasunvaihdon aiheuttama kitka.  Mallin mukaelma, mergeburst, on ehkä nykyisellään lupaavin selitysvaihtoehto.
Planeetan nielaisu. Erään mielenkiintoisen mallin mukaan purkaus olisi syntynyt, kun jättiläisplaneetta syöksyy keskustähteen. Purkauksen "kolmoishuipun" vaatima usean planeetan peräkkäinen törmäys on kuitenkin planeettojen ratadynamiikkaa ajatellen ongelmallinen.
Aiheesta muualla

AAVSOn artikkeli V838 Monocerotiksesta
NASAn Astronomy Picture of the Day -kuvia aiheesta
| --- | --- |
Tähdet:  β Mon, α Mon, γ Mon, δ Mon, ζ Mon, ε Mon, 13 Mon, 18 Mon, S Mon, 28 Mon, 17 Mon, 20 Mon, 3 Mon, 27 Mon, 19 Mon, 2 Mon, 10 Mon, 25 Mon, 77 Ori, 7 Mon, β Mon, 21 Mon, 78 Ori, β Mon, 12 Mon, 16 Mon, Plaskettin tähti, 1 Mon, T Mon, HD 52265, 24 Mon, 14 Mon, 9 Mon, ε Mon, 6 Mon, U Mon, HD 46375, V Mon, Luyten's Star, R Mon, Ross 614, V838 Mon
Eksoplaneetat:  HD 52265 b, HD 46375 b
V838 Mon erottuu HST:n kuvissa kirkkaana tähtenä punaisen kaasupilven keskellä. Vasemmassa reunassa näkyy valokaiun (light echo) laajeneminen ympäröivässä tähtienvälisen aineen pilvessä.
Varhainen metallikausi

Varhainen metallikausi oli kausi, jolloin metalliesineiden valmistaminen tai ainakin käyttö jo tunnettiin, mutta myös kivi oli yhä merkittävä työkalujen raaka-aine. Suomessa varhaismetallikausi tarkoittaa pronssikautta ja rautakauden alkua noin vuosina 1500 eaa. – 200 jaa. Varhaisella metallikaudella Suomen asutus oli jakautunut rannikon ja sisämaan kulttuureihin. Varhaismetallikauden näkyvimpiä muinaisjäännöksiä ovat suuret kiviröykkiöhaudat, joita on varsinkin silloisen rannikon läheisyydessä. Ruotsin alueen vaikutus oli voimakas rannikkoseuduilla, kun taas sisämaankulttuurin yhteydet ulottuivat myös Itä-Venäjän suuntaan.
Varhaismetallikauden jako

Pronssikausi 1500–500 eaa.
Esiroomalainen rautakausi 500 eaa. – 0 jaa.
Vanhempi roomalainen rautakausi 0–200 jaa.
Vanness Wu

| Vanness Wu |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1978 (ikä 46) Santa Monica, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
www.iamvanness.com
IMDb 
Vanness Wu (kiin.: 吳建豪; pinyin: Wú Jiànháo), (s. 7. elokuuta 1978 Santa Monica, Yhdysvallat) on taiwanilainen näyttelijä, laulaja ja tanssija.
Aiheesta muualla

Vanness Wu Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Trine

| Trine |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Frozenbyte
Julkaisija:  Nobilis SouthPeak Interactive
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store, PlayStation Now ja Nintendo eShop
Tuottaja:  Jukka Kokkonen
Suunnittelija:  Lauri Hyvärinen, Kim Juntunen
Käsikirjoittaja:  Joel Kinnunen
Taiteilija:  Santtu Huotilainen, Teemu Lintunen, Ilkka Kuusela, Juhani Jokinen, Jari Lankinen, Claire Sugden, Matti Häkli, Vesa Lepola
Säveltäjä:  Ari Pulkkinen
Ohjelmoija:  Juha Hiekkamäki, Oskari Nyman, Jukka Kokkonen, Jari Kantomaa, Sami Hakkarainen
Pelisarja:  Trine
Pelimoottori:  Storm3D
Julkaistu:  Windows INT 3. heinäkuuta 2009PlayStation 3 EU 17. syyskuuta 2009NA 22. lokakuuta 2009Linux INT 12. huhtikuuta 2011
Lajityyppi:  Tasohyppely, seikkailu, pulmapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 12
Alusta:  Linux, Mac OS X, Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, Wii U
Jakelumuoto:  DVD, Steam, PlayStation Network
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
Trine on suomalaisen Frozenbyten kehittämä tasohyppelypeli. Projekti julkistettiin 5. joulukuuta 2008. Peli julkaistiin Windowsille 10. heinäkuuta 2009, mutta bugien takia PlayStation Networkiin vasta 23. lokakuuta 2009.
Pelille on julkaistu jatko-osat Trine 2, Trine 3: The Artifacts of Power, Trine 4: The Nightmare Prince ja Trine 5: A Clockwork Conspiracy.
Pelaaminen

Peli on fantasiamaailmaan sijoittuva toimintapainotteinen tasohyppely- ja älypeli, jossa pelaaja kontrolloi kolmea erilaista hahmoa yrittäen läpäistä kenttiä. Tärkeässä osassa peliä on fysiikka, jonka avulla pelaaja kykenee selvittämään ongelmia, tekemään taikoja ja taistelemaan epäkuolleita vihollisia vastaan.
Pelissä on 16 kenttää, joissa on 4–5 herätyspistettä. Pelaajan hahmoja voi kuolla matkan varrella, mutta pelaaja voi yhä jatkaa pelaamista jäljellä olevilla hahmoilla, ja elvyttää kuolleet hahmonsa herätyspisteessä. Pelin vaikeustasoa on mahdollista vaihtaa minkä myötä vihollismäärät kasvavat.
Päähenkilöt

Pelissä on kolme päähenkilöä: Pontius, vahva ja fyysistä toimintaa painottava soturi; Amadeus, tehtävistä selviämisessä auttavia objekteja taikomaan kykenevä velho; sekä Zoya, tarkka ja ketterä hiippailija varas.
Pelin tarinan mukaan päähenkilöt ovat juuttuneet mystiseen Trineksi kutsuttuun kojeeseen, josta ulkona voi olla vain yksi hahmo kerrallaan, mikä mahdollistaa hahmon vaihtamisen lennossa tilanteen mukaan.
Pelimoottori

Trinen pelimoottorina toimii rankalla kädellä muokattu Frozenbyten esikoispelin Shadowgroundsin moottori. Grafikkamoottori on uudelleenkirjoitettu PlayStation 3 -versiota varten. Pelin ohjelmointi on suoritettu kokonaan C++:lla, ja omien työkalujensa ohella tekijätiimi on käyttänyt myös Visual Studiota.
Fysiikoiden toteutukseen pelissä käytetään Nvidian PhysX-moottoria, jota tekijätiimi käytti jo ennemmin Shadowgrounds Survivor pelissään.
Trine: Enchanted Edition

Heinäkuussa 2014 Frozenbyte julkaisi uudelleentehdyn version pelistä nimellä Trine: Enchanted Edition. Eroja alkuperäiseen peliin ovat mukautettu Trine 2:n pelimoottori ja tuki verkkomoninpelille. Enchanted Editionin myötä peli julkaistiin myös Linuxille ja Mac OS X:lle.
Uuden julkaisun myötä peli on julkaistu myös uusille alustoille kuten PlayStation 4 ja Wii U.
Vastaanotto

| Trine> Yhteispisteet.Kerääjä | Trine> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: (PC) 80/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
IGN: 8.2/10
Peli on saanut paljon positiivista palautetta julkaisunsa jälkeen. Muun muassa V2-sivusto, Plazan eDome ja Pelaaja-lehti ovat antaneet pelille positiivisia arvioita. eDome-sivusto antoi pelille lisäksi "suosittelemme"-leiman. Peli voitti myös E3 09 Editors' Choice Awardseissa palkinnon kategoriassa "Paras ladattava peli". Trine oli myös E3-messuilla finalisti myös Best Platformer ja Best PC Game -kategorioissa.
Loppuvuoteen 2011 mennessä peliä oli myyty 1,1 miljoonaa kappaletta.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Brian Bowles  | … |  Pontius   |
|  Terry Wilton  | … |  Kertoja   |
|  Kevin Howarth  | … |  Amadeus   |
|  Victoria Kruger  | … |  Zoya   |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Trine MobyGamesissa (englanniksi)
Trine: Enchanted Edition MobyGamesissa (englanniksi)
Trine Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Viralliset kotisivut
Kuvassa soturihahmo.
Utilitarian

| Utilitarian Napalm Death |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : touko–marraskuu 2011 Parlour Studios, Kettering
 Julkaistu: 27. helmikuuta 2012
 Tuottaja(t): Russ Russell
 Tyylilaji: grindcore, death metal
 Kesto: 45.20
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 25.
Napalm Deathin muut julkaisut
| Time Waits for No Slave 2009 | Utilitarian 2012 | Apex Predator – Easy Meat 2015 |
Singlet albumilta Utilitarian
 ”Analysis Paralysis” Julkaistu: 2. tammikuuta 2012
Utilitarian on brittiläisen grindcoreyhtye Napalm Deathin 14. studioalbumi, joka julkaistiin 27. helmikuuta 2012 levymerkillä Century Media. Albumi on vahvasti poliittisesti latautunut.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 25.
Vastaanotto

Albumi sai positiivisen vastaanoton. Albumiarvosteluja keräävän Metacriticin arvio albumille on 74/100, mikä perustuu yhdeksään ammattilaisarvioon. Soundin Ville Sorvali antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän sanoi albumin olevan taattua Napalm Deathia, vaikkakin alkuaikojen albumeita kokeilevampi. Kaaoszinen Juha Attola antoi albumille arvosanan 9/10. Hän sanoi sen olevan alkuvuoden julkaisujen parhaimmistoa, sekä edeltäjäänsä Time Waits for No Slavea vahvempi kokonaisuus. Myös Imperiumin Janne Rintala sanoi albumin olevan tuttua ja turvallista Napalm Deathia, vaikkakin pienillä musiikillisilla koukuilla.
Kappaleet

Circumspect – 2.09
Errors in the Signals – 3.00
Everyday Pox – 2.10
Protection Racket – 3.52
The Wolf I Feed – 2.51
Quarantined – 2.46
Fall on Their Swords – 3.55
Collision Course – 3.12
Orders of Magnitude – 3.19
Think Tank Trials – 2.25
Blank Look About Face – 3.09
Leper Colony – 3.20
Nom De Guerre – 3.06
Analysis Paralysis – 2.49
Opposites Repellent – 1.05
A Gag Reflex – 3.20
Kokoonpano

Barney Greenway – laulu
Shane Embury – basso
Mitch Harris – kitara, laulu
Danny Herrera – rummut
+
Frode Sylthe – kansikuva
Arvostelut

Metacritic: 74/100
Allmusic:
Imperiumi.net:
Kaaoszine: 9/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Utilitarian Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Utilitarian Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Toisinajattelija

Toisinajattelija (myös dissidentti) on virallisen ajatussuunnan vastaisia mielipiteitä julkisesti esittävä henkilö. Nimityksellä viitataan useimmiten totalitaristisissa valtioissa kiellettyjä tai virallisesti tuomittuja mielipiteitä esittäviin henkilöihin.[lähde? ]
Alun perin termillä (ven. диссидент, dissident) tarkoitettiin Neuvostoliiton tai muun sosialistisen maan kansalaista, joka vastusti maansa virallista ajatussuuntaa. Neuvostoliitossa termillä oli aluksi halveksiva sävy, mutta toisinajattelijat ottivat sen itsekin käyttöön. Nykyisin kuuluisimmat toisinajattelijat lienevät ihmisoikeusaktiviteettien vuoksi vainotuiksi tulleita henkilöitä, tosin sosialistisissa maissa jotkut tulivat vainotuksi myös äärioikeistolaisten mielipiteidensä vuoksi. Osa pidätettiin mielipiteidensä vuoksi. Amnesty International alkoi vuonna 1961 käyttää Portugalin vangitsemista opiskelijoista termiä "mielipidevanki". Jotkut myös karkotettiin kotimaastaan.[lähde? ]
Myös ei-totalitaarisissa yhteiskunnissa valtavirtakäsityksistä poikkeavia näkemyksiä edustavat henkilöt saattavat kutsua itseään toisinajattelijoiksi. Esimerkiksi Suomessa Tuure Junnila julkaisi omaelämäkerrallisen teoksen Toisinajatteleva Kekkosen tasavallassa ja Pentti Linkola poliittisen esseekokoelman Toisinajattelijan päiväkirjasta, joiden nimivalinnoilla he rinnastivat itsensä toisinajattelijoihin.[lähde? ]
Vargsundet

| Vargsundet |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Finström, Hammarland, Jomala
Koordinaatit:  60°11′15″N, 19°50′28″E
Järvinumero:  82.A37.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  10  m 
Rantaviiva:  16,02 km 
Pinta-ala:  1,04 km² 
 fiVargsundet 
Vargsundet on järvi Ahvenanmaan keskiosassa. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri. Etäisyys Maarianhaminasta on kymmenen kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede

Vargsundet sijaitsee kolmen kunnan alueella. Järven länsiosa kuuluu Hammarlandiin, koillisosa Finströmiin ja kaakkoisosa Jomalaan. Kuntien rajat kohtaavat järven keskiosassa. Vargsundet on pitkä ja kapea, etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on lähes neljä kilometriä. Lisäksi järveen kuuluu pääaltaasta kaakkoon työntyvä kilometrin mittainen, salmimainen lahti. Vargsundetin leveimmät kohdat ovat noin 400 metriä, kapein kohta puolestaan on noin 40 metriä leveä Trångsund altaan keskivaiheilla. Vargsundetin eteläosassa sijaitsee noin 65 aarin laajuinen Ängsholm, jonka lähellä on kolme pienempää saarta.
Vargsundetia reunustaa sekä pelto- että metsämaa. Itäranta Västerbergenin kohdalla on jyrkkä. Vargsundetiin virtaa useita laskuojia. Vargsundetin keskiosasta työntyy luoteeseen pieni vesialue, jonka pohjoiskolkasta alkaa noin kilometrin mittainen Ådran, jota pitkin Vargsundet laskee Bodafjärden-nimiseen merenlahteen.
Vargsundet (82.A37.1.001) kuuluu vesistöalueeseen 82.037A, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Alueeseen 82.037A kuuluu Vargsundetin ohella Bjärströms träsk ja Brinkträsk.
Vargsundet on laajin Hammarlandin kahdestatoista järvestä. Toiseksi laajin on Långträsk. Ahvenanmaan 160:stä järveksi luokitellusta vakavedestä Vargsundet on neljänneksi laajin ennen Inre fjärdeniä.
Venera 15

| Venera 15 |
| --- | --- |
Tehtävätyyppi:  satelliitti
Kohde:  Venus
Laukaisu:  2. kesäkuuta 1983 kello 02.38.39 UTC Baikonurin kosmodromi
Massa:  4 000 kg
COSPAR ID::  1983-053A
Venera 15 (ven. Венера-15) oli Neuvostoliiton Venusta kiertänyt avaruusluotain, joka tutkakartoitti kohtalaisen tarkasti Venuksen pintaa. Luotain kiersi Venusta hyvin soikealla radalla, ja siinä oli tarkka SAR-tutka ja tutkakorkeusmittari. Luotaimen samoihin aikoihin Venusta kiertänyt sisaralus oli Venera 16. Venera 15 laukaistiin 2. kesäkuuta 1983 kello 02.38.39 UTC, ja se saavutti Venuksen kiertoradan 10. lokakuuta 1983.
Venera 15 ja 16 -luotaimet löysivät Baltis Vallis -uurrelaakson vuonna 1983.
Aiheesta muualla

The Soviet Exploration of Venus
Catalog of Soviet Venus images
Venera 15 (Arkistoitu – Internet Archive)
Venera 15/16 Radar Mosaic Browser
Venera-ohjelma
1VA (proto-Venera)
Venera 1
Venera 2
Venera 3
Kosmos 96/Venera 4
Venera 4
Venera 5
Venera 6
Venera 7
Venera 8
Venera 9
Venera 10
Venera 11
Venera 12
Venera 13
Venera 14
Venera 15
Venera 16
Tomi Latvala

Tomi Latvala (s. 30. huhtikuuta 1974) on suomalainen pesäpalloilija. Latvala edusti urallaan Superpesiksessä Oulun Lippoa ja Kankaanpään Mailaa. Oulun Lipossa pelatessaan Latvala saavutti yhden SM-kullan kaudella 1998 ja yhden SM-pronssin kaudella 2000. Hän pelasi etenijäjokerina. Latvala pelasi 46 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden tavallisen juoksun, toi 38 juoksua ja keräsi 112 kärkilyöntipistettä. Latvala pelasi 14 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän toi viisi juoksua ja keräsi 16 kärkilyöntipistettä. Latvala pelasi kuusi Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja kaksi tavallista juoksua, toi kolme juoksua ja keräsi 19 kärkilyöntipistettä.
Venera 1

| Venera 1 |
| --- | --- |
 Venera 1 -luotaimen mock-up -malli Kosmonautiikan museossa Moskovassa
Tehtävätyyppi:  ohilento
Kohde:  Venus
Laukaisu:  12. helmikuuta 1961 kello 02.09.00 UTC Baikonurin kosmodromi
Massa:  643,5 kg
COSPAR ID::  1961-003A
Venera 1 (ven. Венера-1) oli Neuvostoliiton Venus-planeettaa tutkineen Venera-avaruusohjelman ensimmäinen luotain. Luotain laukaistiin 12. helmikuuta 1961.
Venera 1 ohitti Venuksen 19. huhtikuuta 1961 noin 100 000 kilometrin päästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venera 1 Wikimedia Commonsissa
Venera-ohjelma
1VA (proto-Venera)
Venera 1
Venera 2
Venera 3
Kosmos 96/Venera 4
Venera 4
Venera 5
Venera 6
Venera 7
Venera 8
Venera 9
Venera 10
Venera 11
Venera 12
Venera 13
Venera 14
Venera 15
Venera 16
Trindhøjn mies

| Trindhøjn hautakumpu> Trindhøj |
| --- | --- |

Sijainti
 Trindhøjn hautakumpu
Koordinaatit:  55°26′20.2″N, 9°14′8.9″E
Valtio:  Tanska
Paikkakunta:  Vamdrup
Historia
Tyyppi:  hautakumpu, tammiarkkuhauta
Ajanjakso:  pronssikausi
Huippukausi:  1347 eaa. (Trindhøjn mies)
Kulttuuri:  Skandinavian pronssikausi
Merkitys:  neljä tammiarkkuhautaa
Aiheesta muualla
  Trindhøjn hautakumpu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trindhøjn miehen vaatteiden replika Tanskan kansallismuseossa.
Trindhøjn mies (tansk. Manden fra Trindhøj, 1347 eaa., varhaispronssikausi, Monteliuksen periodi II ) oli tammiarkkuhautaan haudattu nuori mies, joka löydettiin arkeologisissa kaivauksissa vuonna 1861 Vamdrupista Etelä-Jyllannista Tanskasta.
Mies oli haudattu Trindhøjn hautakumpuun tammen puunrungosta korverrettuun arkkuun, tammiarkkuun, joka on säilyttänyt vainajan ja arkun muun sisällön nykypäiviin asti. Miehen vaatteita, hautausta ja hauta-antimia tutkimalla on saatu paljon tietoa Skandinavian pronssikauden elämäntavoista. Löytöesineet ja tammiarkku ovat näytteillä Tanskan kansallismuseon pysyväisnäyttelyssä.
Historiaa

Noin vuonna 1830 oli hautakummun lounaisreunasta tullut maankaivuun yhteydessä esille tammiarkku. Se oli sisältänyt joitakin pieniä pronssiesineitä. Läheisen maatalon väki hyödynsi arkkua eläinten juoma-astiana, kunnes se hajosi. Vuonna 1861 erään maatalon isäntä Søren Dahl tarvitsi maanparannusainetta omille pelloillensa ja oli siksi kaivamassa hautakummusta maata. Silloin hänen lapionsa osui kahteen tammiarkkuun, joista toinen oli isompi kuin toinen. Suurempi arkku oli jo tyhjä, sillä se oli ilmeisesti ryöstetty hakkaamalla sen kylkeen aukko, jonka kautta arkun sisältö oli tyhjennetty. Dahlin nuorin poika kiipesi aukosta arkkuun sisälle ja varmisti tämän asian. Jotakin oli kuitenkin löytynyt, koska löydökset lähetettiin museoon (silloin Museet for de nordiske Oldsaker, myöhemmin Tanskan kansallismuseo), jonka kautta kuningas Fredrik VII sai asiasta tiedon. Hän pyysi arkeologista komissiota, joka työskenteli parhaillaan Jellingissä, tekemään tutkimuksia Trindhøjllä. Tällä välillä myös pienempi tammiarkku oli ryöstetty tyhjäksi. Tarkistuksen jälkeen kaivauksia jatkoi eräs yksityishenkilö, joka löysi edellisistä arkuista seitsemän metrin päästä vielä yhden tammiarkun. Se nostettiin päivänvaloon ja sen sisältä löydettiin vainajan jäänteet ja monia pronssiesineitä. Esineet lahjoitettiin ensin Frederik VII:n yksityiskokoelmaan, mutta hän ohjasi ne myöhemmin museolle. Kuninkaan kuoleman jälkeen vuonna 1865 lähetettiin museolle loputkin Trindhøjstä löydetyt esineet. Lähes yhdeksänkymmentä vuotta myöhemmin huomattiin inventoinnin yhteydessä vuonna 1955, että Trindhøj oli tasoitettu ja kynnetty peltomaaksi. Vuonna 1990 teetettiin tammiarkuille ensimmäiset vuosirengasajoitukset.
Trindhøj

Kun hautakumpua alettiin tutkia vuonna 1861, mitattiin sen halkaisijaksi 31,39 metriä ja korkeudeksi 3,77 metriä. Kumpu oli pohjakuvioltaan pyöreä. Aivan kummun keskeltä löytyi tammiarkku (arkku A) ja sen itäpuolelta kaksi vierekkäin asetetut erikokoiset tammiarkut. Toinen arkku oli tehty aikuiselle (B) ja toinen pienempi lapselle (C). Arkut B ja C olivat aseteltu kivilatomuksen päälle lounas-kaakko-suuntaan, jonka jälkeen ne oli peitetty kivillä ja sitten peitettiin turpeilla. Kaikissa arkuissa oli puunrungosta halkaistu tiivis kansi. Kahden arkun löytöpaikasta hieman koilliseen päin löydettiin kaksi suoralinjaista kivilatomusta, joiden merkitystä ei ymmärretty.
Hautakumpua kaivettaessa kaivajat havaitsivat, että sen turvekerroksissa oli selviä eroja. Päällimmäisestä osasta eli manttelista ei ole mainintoja, mutta noin metrin syvyydessä huipusta lukien tavoitettiin kova rautapitoinen kerros. Sen alapuolinen maannos oli väriltään mustaa, hyvin kosteaa ja pahanhajuista. Nykytietämyksen valossa juuri tällaiset olosuhteet ovat edesauttaneet tammiarkkujen säilymistä nykypäiviin asti.