Luettelo Songwriters Hall of Fameen valituista lauluntekijöistä
Tin Pan Alley (1880–1953) > Populaarimusiikin standardit

Fred E. Ahlert (valittu 1970)
Yhdysvaltalainen säveltäjä Fred E. Ahlert (1892–1953) kirjoitti ensimmäiset menestyskappaleensa 1920-luvun alussa. Vuodesta 1928 alkaen hän teki sanoittaja Roy Turkin kanssa useita tunnettuja hittejä, mukaan lukien ”I’ll Get By” ja ”Mean to Me”. Ahlert myös julkaisi musiikkia ja työskenteli muusikkojärjestö ASCAP:n johdossa.
Harry Akst (valittu 1983)
Yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari Harry Akst (1894–1963) sävelsi 1920-luvulla Irving Berlinin kanssa kappaleen ”Home Again Blues” ja Sam M. Lewisin ja Joe Youngin kanssa kappaleen ”Dinah”. Hän kirjoitti musiikkia myös muun muassa Benny Davisin, Jack Yellenin ja Sidney Claren kanssa. 1930-luvulla hän työskenteli Hollywoodissa elokuvamusiikin säveltäjänä ja näyttelijänä.
Leroy Anderson (valittu 1988)
Yhdysvaltalainen säveltäjä Leroy Anderson (1908–1975) sävelsi 1930-luvulta 1950-luvulle kevyttä orkesterimusiikkia ja tuli tunnetuksi muun muassa sävellyksistään ”The Syncopated Clock”, ”The Typewriter” ja ”Blue Tango”. Boston Pops Orchestra ensiesitti useita hänen sävellyksiään. Mitchell Parish sanoitti seitsemän Andersonin sävellystä, muun muassa joululauluna tunnetuksi tulleen kappaleen ”Sleigh Ride” (suom. ”Rekiretki”).
Ernest Ball (valittu 1970)
Yhdysvaltalainen lauluntekijä, pianisti ja vaudeville-esiintyjä Ernest Ball (1878–1927) esiintyi 1910- ja 1920-luvulla vaimonsa Maude Lambertin ja George MacFarlanen kanssa. Hänet tunnettiin Irlanti-aiheisista lauluista kuten ”Mother Machree” ja ”When Irish Eyes Are Smiling”.
Bennie Benjamin (valittu 1984)
Neitsytsaarelainen muusikko ja sanoittaja Claude A. Benjamin (1907–1989) aloitti uransa 1940-luvun alussa ja kirjoitti musiikkia Sol Marcusin ja Eddie Seilerin kanssa. 1940-luvun puolivälistä 1950-luvun puoliväliin hän sanoitti George David Weissin musiikkia ja 1960-luvulla jatkoi yhteistyötä Marcusin kanssa. Hänen tunnettuja kappaleitaan ovat muun muassa Kay Starrin esittämät ”Wheel of Fortune” ja ”I’ll Never Be Free” sekä Nina Simonelle kirjoitettu ”Don’t Let Me Be Misunderstood”.
Rube Bloom (valittu 1982)
Yhdysvaltalainen pianisti ja säveltäjä Reuben Bloom (1902–1976) sävelsi 1920- ja 1930-luvuilla ragtime- ja populaarimusiikkia ja soitti muun muassa Red Nicholsin, Tommy ja Jimmy Dorseyn sekä Bix Beiderbecken kanssa. Hän nauhoitti soolopianistina ja toimi 1930-luvulla orkesterinjohtajana. Hänen musiikkiaan sanoittivat muun muassa Ted Koehler, Harry Ruby ja Johnny Mercer.
James Brockman (valittu 1970)
Yhdysvaltalainen säveltäjä ja sanoittaja James Brockman (1886–1947) kirjoitti elokuvamusiikkia Hollywoodissa James Kendisin, Nathaniel Vincentin, L. Wolfe Gilbertin, Ted Snyderin, James Hanleyn ja useiden muiden lauluntekijöiden kanssa. Hänen kirjoittamiinsa kappaleisiin kuuluvat muun muassa ”I’m Forever Blowing Bubbles”, ”Golden Gate” ja ”Let’s Grow Old Together”.
Lew Brown (valittu 1970)
Venäläissyntyinen yhdysvaltalainen sanoittaja Lew Brown (alk. Louis Brownstein, 1893–1958) kirjoitti 1920- ja 1930-luvulla musiikkia lukuisiin suosittuihin Broadway-näytelmiin B. G. DeSylvan ja Ray Hendersonin kanssa. Kolmikko teki myös elokuvamusiikkia ja Brown toimi Hollywoodissa elokuvatuottajana. Hän sanoitti myös muiden säveltäjien kuten Sammy Fainin musiikkia.
Alfred Bryan (valittu 1970)
Kanadalainen sanoittaja Alfred Bryan (1871–1958) kirjoitti 1910- ja 1920-luvulla musiikkia Broadway-näytelmiin muun muassa Fred Fisherin, Al Piantadosin, Larry Stockin ja Albert Gumblen kanssa. 1920-luvulta lähtien hän teki myös elokuvamusiikkia. Hänen tunnetuin menestynein sanoituksensa on Piantadosin säveltämä pasifistinen laulu ”I Didn’t Raise My Boy to Be a Soldier” vuodelta 1915.
Sammy Cahn (valittu 1972)
Yhdysvaltalainen sanoittaja Sammy Cahn (oik. Samuel Cohen, 1913–1993) sanoitti 1930-luvulta 1970-luvulle suuren määrän populaari- ja elokuvamusiikkia muun muassa Frank Sinatralle. Hän työskenteli Saul Chaplinin, Jule Stynen ja Jimmy Van Heusenin kanssa. Neljä Oscar-palkintoa voittaneen Cahnin tunnettuja kappaleita ovat muun muassa ”Bei Mir Bist Du Schoen”, ”I Fall in Love Too Easily” ja ”Love and Marriage”.
Hoagy Carmichael (valittu 1971)
Yhdysvaltalainen säveltäjä ja muusikko Hoagland Carmichael (1899–1981) sävelsi 1920-luvulta 1950-luvulle jazzvaikutteista populaarimusiikkia ja tuli tunnetuiksi muun muassa kappaleista ”Stardust”, ”Georgia on My Mind”, ”The Nearness of You” ja ”Heart and Soul”. 1930-luvulta lähtien hän kirjoitti lauluja myös elokuviin ja esiintyi näyttelijänä. Hän voitti Oscar-palkinnon kappaleella ”In the Cool, Cool, Cool of the Evening”.
Harry Carroll (valittu 1970)
Yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti Harry Carroll (1892–1962) tunnetaan erityisesti Harold Atteridgen sanoittamasta kappaleesta ”By the Beautiful Sea” (1914) ja Joseph McCarthyn sanoittamasta, Frédéric Chopinin melodiaan perustuvasta sävellyksestä ”I’m Always Chasing Rainbows” (1910). Carroll sävelsi musiikkia Broadway-musikaaleihin muun muassa Ballard MacDonaldin ja Sigmund Rombergin kanssa ja esiintyi useita vuosia vaudevillessa.
Sidney Clare (valittu 1970)
Yhdysvaltalainen sanoittaja Sidney Clare (1892–1972) aloitti uransa vaudeville-koomikkona ja teki 1920- ja 1930-luvulla musiikkia yli 50 elokuvaan. Clare työskenteli lukuisien säveltäjien kanssa. Hänen tunnetuimpiin kappaleihinsa kuuluvat ”Ma, He’s Makin’ Eyes at Me”, ”I’d Climb the Highest Mountain”, ”Please Don’t Talk About Me When I’m Gone”, ”You’re My Thrill”, ”Keeping Myself for You” ja ”On the Good Ship Lollipop”.
Mack David (valittu 1975)
Yhdysvaltalainen sanoittaja Mack David (1912–1993) työskenteli 1930-luvulta 1990-luvulle kestäneellä urallaan Jerry Livingstonin ja useiden muiden säveltäjien kanssa. Hän kirjoitti musiikkia elokuviin ja televisioon ja sanoitti lisäksi lukuisia yksittäisiä hittikappaleita. Hän oli kahdeksan kertaa Oscar-ehdokkaana.
Buddy DeSylva (valittu 1970)
Yhdysvaltalainen sanoittaja ja säveltäjä George Gard DeSylva (1895–1950) sanoitti 1910-luvun lopulta 1940-luvulle Broadway-kappaleita muun muassa Jerome Kernille ja George Gershwinille. 1920-luvulla hän teki yhteistyötä Ray Hendersonin ja Lew Brownin kanssa. Hän työskenteli 1930-luvulta lähtien elokuvatuottajana Paramount Picturesilla ja oli yksi levy-yhtiö Capitol Recordsin perustajista. Hänen tunnettuja kappaleitaan ovat ”Look for the Silver Lining”, ”April Showers” ja ”Somebody Loves Me”.
Mort Dixon (valittu 1970)
Ervin Drake (valittu 1983)
Dave Dreyer (valittu 1970)
Yhdysvaltalainen pianisti, säveltäjä ja musiikkikustantaja Dave Dreyer (1894–1967) aloitti uransa vaudeville-esiintyjien taustapianistina 1910-luvulla. Hän työskenteli 1920-luvulta 1940-luvulle Irving Berlinin yhtiössä pianistina ja säveltäjänä ja johti 1930-luvulla RKO Picturesin musiikkiosastoa Hollywoodissa. Hänen musiikkiaan sanoittivat muun muassa Billy Rose, Ballard MacDonald ja Harold Ruby. Dreyerin menestyneimpiin sävellyksiin kuuluvat ”Cecilia”, ”Me and My Shadow” ja ”Rainbow Round My Shoulder”.
Gus Edwards (valittu 1970)
Saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen säveltäjä, vaudeville-esiintyjä ja musiikkikustantaja Gus Edwards (alk. Gustave Edward Simon, 1881–1945) saavutti vuosisadan vaihteesta 1930-luvulle menestystä sävellyksillään, joista tunnetuin on ”School Days” (1907). Hänen tärkeitä yhteistyökumppaneitaan olivat sanoittajat Will D. Cobb, Edward Madden ja Vincent Bryan. Edwards johti omaa musiikkikustantamoaan ja tuli tunnetuksi järjestämistään näytelmistä, joissa esiintyi paljon lapsinäyttelijöitä.
Raymond B. Egan (valittu 1970)
Kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen sanoittaja Raymond B. Egan kirjoitti 1920- ja 1930-luvuilla musiikkia Broadway-näytelmiin ja joihinkin elokuviin. Hänen yhteistyökumppaneihinsa kuuluivat säveltäjät Walter Donaldson, Ted Fio Rito, Harry Tierney, Richard Whiting ja Gus Kahn. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Till We Meet Again”, ”Where the Morning Glories Grow”, ”Ain’t We Got Fun?” ja ”Japanese Sandman”.
Sammy Fain (valittu 1972)
Yhdysvaltalainen sanoittaja Sammy Fain (alk. Samuel Feinberg, 1902–1989) teki musiikkia Broadwaylle ja elokuviin 1920-luvulta 1970-luvulle. Hän työskenteli muun muassa Mitchell Parishin, Irving Kahalin, Jack Yellenin, E. Y. Harburgin ja Paul Francis Websterin kanssa. Fain voitti kaksi Oscar-palkintoa Paul Francis Websterin sanoittamilla kappaleilla ”Secret Love” (1953) ja ”Love Is a Many-Splendored Thing” (1955).
L. Wolfe Gilbert (valittu 1970)
Haven Gillespie (valittu 1972)
Yhdysvaltalainen sanoittaja Haven Gillespie (1888–1975) tunnetaan etenkin J. Fred Cootsin säveltämistä kappaleista ”Santa Claus Is Coming to Town” ja ”You Go to My Head”. 1920-luvulta 1940-luvulle jatkuneella aktiiviurallaan hän teki yhteistyötä myös muun muassa Richard Whitingin, Egbert Van Alstynen ja Victor Youngin kanssa. Hänen muita tunnettuja kappaleitaan ovat ”That Lucky Old Sun”, ”The Old Master Painter” ja This Old House -televisiosarjan tunnusmusiikkina käytetty ”Louisiana Fairytale”.
Bud Green (valittu 1975)
Lou Handman (valittu 1975)
James F. Hanley (valittu 1970)
Yhdysvaltalainen säveltäjä ja sanoittaja James Frederick Hanley (1892–1942) kirjoitti 1910-luvulta 1930-luvulle musiikkia ensin vaudeville-esityksiin ja myöhemmin Broadway-musikaaleihin. Hänen suosituin musikaalinsa oli Eddie Dowlingin kanssa kirjoitettu Honeymoon Lane. Hän sävelsi Ballard MacDonaldin sanoittaman populaarimusiikin standardin ”Indiana” ja Fanny Bricen menestyskappaleen ”Rose of Washington Square”.
Charles K. Harris (valittu 1970)
Edward Heyman (valittu 1975)
Billy Hill (valittu 1970)
Bob Hilliard (valittu 1983)
Al Hoffman (valittu 1984)
Carrie Jacobs-Bond (valittu 1970)
Howard Johnson (valittu 1970)
Irving Kahal (valittu 1970)
Gus Kahn (valittu 1970)
Saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen sanoittaja Gustav Kahn (1886–1941) aloitti uransa New Yorkissa Broadway-laulujen ja yksittäisten populaarimusiikin kappaleiden sanoittajana ja siirtyi 1930-luvulla Hollywoodiin tekemään elokuvamusiikkia. Pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa Walter Donaldsonin lisäksi Kahn sanoitti monien muiden säveltäjien, muun muassa Egbert Van Alstynen, Isham Jonesin, George Gershwinin ja Nacio Herb Brownin, musiikkia. Kahnin menestynein Broadway-tuotanto oli vuoden 1928 Whoopee, joka sisälsi muun muassa kappaleet ”Love Me or Leave Me” ja ”Makin’ Whoopee”.
Jimmy Kennedy (valittu 1997)
Ted Koehler (valittu 1972)
Jack Lawrence (valittu 1975)
Edgar Leslie (valittu 1972)
Sam M. Lewis (valittu 1970)
Johnny Marks (valittu 1981)
Johnny Mercer (valittu 1971)
George W. Meyer (valittu 1970)
Joseph Meyer (valittu 1972)
Neil Moret (valittu 1970)
Theodore Morse (valittu 1970)
Ethelbert Nevin (valittu 1970)
Jack Norworth (valittu 1970)
Chauncey Olcott (valittu 1970)
Mitchell Parish (valittu 1972)
Yhdysvaltalainen sanoittaja Mitchell Parish (oik. Michael Pashelinsky, 1900–1993) sanoitti 1920-luvulta 1950-luvulle useita menestyskappaleita muun muassa Duke Ellingtonille, Sammy Fainille ja Hoagy Carmichaelille. Hänen sanoituksiaan ovat muun muassa ”Sweet Lorraine”, ”Stardust” ja ”Sophisticated Lady”.
Maceo Pinkard (valittu 1984)
Herb Rehbein (valittu 1993)
Fred Rose (valittu 1985)
Jean Schwartz (valittu 1970)
Carl Sigman (valittu 1972)
Sunny Skylar (valittu 2010)
Ted Snyder (valittu 1970)
Andrew B. Sterling (valittu 1970)
Al Stillman (valittu 1982)
Larry Stock (valittu 1998)
Harry Tierney (valittu 1970)
Charles Tobias (valittu 1970)
Harry Tobias (valittu 1983)
Roy Turk (valittu 1970)
Jimmy Van Heusen (valittu 1971)
Yhdysvaltalainen säveltäjä James Van Heusen (oik. Edward Chester Babcock, 1913–1990) sävelsi musiikkia elokuviin ja Broadway-näytelmiin. Hänen vakiosanoittajanaan toimi 1930-luvulla Eddie De Lange, 1940–1950-luvulla Johnny Burke ja 1950–1960-luvulla Sammy Cahn. Hän sävelsi paljon musiikkia Frank Sinatralle ja Bing Crosbylle ja voitti urallaan neljä Oscar-palkintoa. Hänen menestyneisiin kappaleihinsa kuuluvat muun muassa ”Polka Dots and Moonbeams”, ”Love and Marriage” ja ”Swinging on a Star”.
Harry Von Tilzer (valittu 1970)
Yhdysvaltalainen musiikkikustantaja ja lauluntekijä Harry Von Tilzer (alk. Harold Gumm, 1872–1946) nousi pinnalle lauluntekijänä 1890-luvulla ja perusti 1900-luvun alussa oman vaikutusvaltaisen musiikkikustantamonsa. Hän sävelsi 1920-luvun puoliväliin asti kappaleita, joista tunnettuihin kuuluvat ”My Old New Hampshire Home”, ”On a Sunday Afternoon” ja ”Wait till the Sun Shines, Nellie”.
Mabel Wayne (valittu 1972)
George David Weiss (valittu 1984)
Alec Wilder (valittu 1983)
Harry M. Woods (valittu 1970)
Jack Yellen (valittu 1972)
Joe Young (valittu 1970)
Rida Johnson Young (valittu 1970)