stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olga Jevkova
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Olga Jevkova Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Peiponen

Peiponen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Johanna Peiponen (s. 1990), kestävyysjuoksija
Roni Peiponen (1997–2022), jalkapalloilija
Saara Peiponen (1921–2000), metsänhoitaja
Valto A. Peiponen (1931–2024), ornitologi
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Nokia 701

| Nokia 701 |
| --- | --- |
Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  elokuu 2011
Käyttöverkot:  GSM 850/900/1 800/1 900 MHz, WCDMA 850/900/1 700/1 900/2 100 MHz
Mitat:  117 × 57 × 11 mm
Paino:  131 g
Näyttö:  3,5" kapasitiivinen IPS-LCD, kosketusnäyttö Gorilla Glass -lasilla
Näytön kuvatarkkuus:  360 × 640 pikseliä
Värien lukumäärä:  16 miljoonaa
Suoritin:  1 GHz (1,3 GHz Symbian Belle FP1 -päivityksen jälkeen)
Muisti:  RAM-muisti 512 megatavua, sisäistä muistia 8 gigatavua, MicroSD-muistikorttipaikka (tuki enintään 32 gigatavun korteille)
Kamera:  8 megapikseliä 2× zoomilla, kiinteällä tarkennuksella (full focus), kaksois-led-salamalla, kasvojentunnitusohjelmistolla ja 720p-videokuvauksella, VGA-videopuhelukamera
Radio:  on
Musiikkisoitin:  on
Valmiusaika:  GSM: 504 h WCDMA: 551 h
Puheaika:  WCDMA: 6 h 45 min GSM: 17 h
Käyttöjärjestelmä:  Symbian Belle
Tiedonsiirto:  GPRS/EGPRS/EDGE, HSDPA, HSUPA, HSCSD, WLAN, Bluetooth, NFC
Liitännät:  3,5 mm audioliitäntä, 2 mm latausliitäntä, MicroUSB 2.0 -liitäntä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 701 on elokuussa 2011 julkaistu matkapuhelinvalmistaja Nokian kehittämä Nokia Belle -käyttöjärjestelmällä toimiva kosketusnäytöllinen älypuhelin.
Tietoja > Mitat

Pituus × leveys × paksuus 117 × 57 × 11 mm
Paino 131 grammaa
Tietoja > Käyttöverkot

GSM 850/900/1800/1900 MHz
WCDMA 850/900/1700/1900/2100 MHz
Tietoja > Näyttö

Halkaisija: 3,5 tuumaa
Resoluutio: 360 × 640 (nHD)
16 777 216 väriä
Kapasitiivinen kosketusnäyttö
Suojaava Gorilla Glass -lasi
Tekniikat: IPS, LCD, ClearBlack
Tietoja > Muisti

RAM-muistia 512 Mt
8 Gt sisäistä muistia
MicroSD-muistikorttipaikka (tuki enintään 32 Gt korteille)
Tietoja > Paikannus

GPS
A-GPS
Kompassi
Nokia Kartat
Tietoja > Tiedonsiirto

GPRS
EGPRS
EDGE luokka B
HSCSD
HSDPA Cat10 (enimmäisnopeus 14,4 Mbps)
HSUPA Cat6 (enimmäisnopeus 5,76 Mbps)
WLAN IEEE 802.11 b/g/n (WEP/WPA)
Bluetooth 3.0
NFC
MicroUSB 2.0-liitäntä (tiedonsiirto ja lataus) Usb On The Go-tuella
Tietoja > Ääniominaisuudet

Tuetut audioformaatit: MP3, WAV, AAC, AAC+, eAAC, eAAC+, WMA, AMR-NB, AMR-WB, WB ja M4A
3,5 mm audioliitäntä
Tietoja > Kamera

8 megapikseliä (3 264 × 2 448)
2× zoom
Kiinteä tarkennus
Kaksois-led-salamalla
Kuvakoodekit JPEG ja EXIF
Kasvojentunnitusohjelmisto
720p-videokuvauksella (3x zoom, 30 kuvaa per sekunti, videokoodekit MPEG4, H.264/AVC ja H.263/3GPP)
VGA-videopuhelukamera (144 × 176 videokuvaus)
Tietoja > Virranhallinta

Valmiusaika GSM: 504 tuntia
Valmiusaika WCDMA: 551 tuntia
Puheaika GSM: 17 tuntia
Puheaika WCDMA: 6 tuntia 45 minuuttia
1 300 mAh BL-5K-akku
Tietoja > Laitteisto

ARM 11 1 GHz -prosessori (Symbian Belle FP1 -päivitys nostaa kellotaajuuden 1,3 GHz:iin.)
Grafiikkaprosessori
Tietoja > Viestintä

Nokia Messaging
Sähköposti
Tuetut tiedostomuodot: .doc/.docx/.xls/.xlsx/.ppt/.pptx/.zip/.pdf
HTML-tuki
Widgetit aloitusnäytössä
MMS
Tietoja > Selain

Merkintäkielet: HTML, XHTML, MP, WML ja CSS
Tuetut protokollat: HTTP v1.1 ja WAP
TCP/IP-tuki
Visual History/HTML/JavaScript-tuki
RSS-lukija
WebRunTime 7.2
Qt 4.7.3
FlashLite 4.0
Tietoja > Muut sovellukset

Nokia Kauppa
Angry Birds Magic
Vlingo
Microsoft Communicator Mobile
Adobe PDF reader
Muistikirja, ääninauhuri, laskin ja kello
Tietoja > Muuta

Näppäimet: kotinäppäin, virtanäppäin, lopetusnäppäin, soittonäppäin, ääninäppäin, äänenvoimakkuuden säätönäppäimet, kameranäppäin ja lukitusnäppäin.
Värivaihtoehdot: teräksenharmaa, violetti, hopea ja valkoinen
Tunnistimet: kiihtyvyystunnistin, läheisyystunnistin ja valoisuustunnistin
Aiheesta muualla

Käyttöohjeet[vanhentunut linkki]
Nokia 701 – Tuki
Peippola

Peippola on seuraavien paikkojen nimi:
Peippola, Elimäen kylä, jossa sijaitsee Peippolan kartano
Peippola, kylä Kotkassa
Peippola, kylä entisessä Muolaan kunnassa
Peippola, kaupunginosa Porvoossa
Peippola, kylä entisessä Uudenkirkon kunnassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Peippola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Operaatio Fortitude

Operaatio Fortitude oli toisessa maailmansodassa liittoutuneiden harhautusoperaatio, jolla oli tarkoitus suojata Normandian maihinnousu.
Operaatio koostui kahdesta harhautussuunnitelmasta. Fortitude Northin tarkoituksena oli saada saksalaiset uskomaan, että hyökkäys tehtäisiin Norjaan ja Fortitude South taas oli valesuunnitelma hyökkäyksestä Pas-de-Calais’hen, joka oli kaikkein sopivin ja todennäköisin maihinnousukohde Ranskassa.
Fortitude North

Fortitude Northia varten luotiin kuvitteellinen yksikkö, brittien 4. armeija. Väärää radioliikennettä lähetettiin runsaasti saksalaisten kaapattavaksi ja tiedotusvälineille annettiin lausuntoja. Brittiläiset diplomaatit alkoivat myös tiedustella puolueettomalta Ruotsilta mahdollisuuksia muun muassa lentää tiedustelulentoja ja tehdä lentokoneilla hätälaskuja. Pyynnöt tehtiin ainoastaan, jotta saksalaiset saisivat tietoja niistä.
Fortitude South

Kokonainen kuvitteellinen Yhdysvaltain 1. armeijaryhmä luotiin valerakennuksineen, varusteineen ja väärennettyine radioliikenteineen. Kenraaliluutnantti George S. Patton jopa mainittiin armeijaryhmän komentajana ja Eisenhower passittikin hänet eteläiseen Englantiin muka johtamaan maihinnousua. Saksalaiset olettivat myös, että Patton johtaisi maihinnousua, olihan hän liittoutuneiden parhaimpia miehiä. Saksalaiset olivat luonnollisesti innokkaita löytämään paikan, johon maihinnousu tulisi ja olivat luoneet laajan vakoiluverkoston eteläiseen Englantiin. Valitettavasti jokainen näistä agenteista oli liittoutuneiden vangitsema, ja heidän nimissään lähetettiin viestejä, että hyökkäys kohdistuisi todennäköisesti Pas-de-Calais’hen.
Kenraaliluutnantti George S. Pattonin komentamaan Yhdysvaltain 1. armeijaryhmän armeijoihin ja armeijakuntiin kuului kuvitteellisesti yksitoista divisioonaa. Niitä edustivat Kaakkois-Englannissa valelentokoneet, puhallettavat valepanssarivaunut, 250 valemaihinnousualusta ja valeyksiköiden aitoihin maalatut tunnukset. Kahden valejoukko-osaston vale-esikunnat pitivät yllä radioliikenettä hämätäkseen olevansa oikeita. Kokonaisuuteen kuului vielä katalonialainen kaksoisagentti Juan Pujol, jonka koodinimi oli Garbo, ja jonka tehtävänä oli kuvata kahdenkymmenenseitsemän salaisen asiamiehen verkosto Saksan Madridin-tiedusteluasemalle. Kuukausia ennen Normandiaan tehvävää maihinnousua verkosto lähetti viisisataa väärää sanomaa vakuuttaakseen saksalaiset siitä, että maihinnousu tehdään Pas-de-Calais’hen. Juan Pujolin lisäksi muita keskeisiä Double Cross -komitean asiamiehiä olivat Dušan Popov ja Roman Garby-Czerniawski.
Eteläisen Fortituden suunnitelma Ironsidessa, että kaksi viikkoa Pas-de-Calais’hen tehtävän maihinnousun jälkeen Yhdysvalloista suoraan ja Azoreilta tehtäisiin Länsi-Ranskaan toinen maihinnousu. Tämän tarkoituksena oli estää saksalaisia siirtämästä 11. Ps.D:aa Bordeauxin seudulta ensimmäisen maihinnousun alueelle Pohjois-Ranskaan. Koodinimeltään Bronx-niminen asiamies lähetti viestin, jonka mukaan maihinnousu tapahtuu 15. kesäkuuta 1944 Biskajanlahdella.
Samaan aikaan yöllä 6. kesäkuuta 1944 Normandian maihinnousun kanssa tehtiin ”valemaihinnousu” Le Havren ja Dieppen väliselle rannikkokaistalle Normandian ja Calais’n välillä. Käytännössä brittien parhaat pommituslaivueet pudottivat kuuden tunnin ajan alumiinisilppua sekuntikellojen avulla siten, että saksalaisten tutkat näyttivät suuren laivaston lähestyvän Cap dnAntiferia. Saksalaiset rannikkopatterit ryhtyivät tutkan ohjaamana tulittamaan lähestyvää saattuetta, jota päivän valjettua ei kuitenkaan näkynyt missään.
Jotta harhautus pysyisi yllä mahdollisimman kauan, sitä jatkettiin Normandian taistelujen jo alettua tekemällä häirintähyökkäyksiä tutka-asemia ja muita kohteita vastaan Pas-de-Calais’ssa. Harhautussuunnitelman ansiosta saksalaiset odottivat maihinnousua Pas-de-Calais’n vielä elokuussa ja olettivat, että hyökkäys Normandiaan on vain harhautus.
Lisää aiheesta

Ben Macintyre: Kaksoisagentit, Normandian maihinnousun suuri vakoiluoperaatio.  Jyväskylä:  Atena / Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-42423-9.
Omskin alue

| Omskin alue Омская область, Omskaja oblast |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Omskin alueen sijainti Venäjän federaation kartalla
 Koordinaatit: 54.967°N, 73.383°E (Omsk) 
Valtio:   Venäjä
Alue:  Omskin alue
Perustettu:  7. joulukuuta 1934
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Omsk (1 153 971 as.)
 – suurin kaupunki:  Omsk
 – kuvernööri:  Viktor Nazarov
Pinta-ala:  141 140 km²
Väkiluku (2010)  ():  1 977 665
Kielet:  venäjä
BKT (2010):  371 218,1 milj. RUB (eli 0,99  % Venäjän BKT:stä)
 – asukasta kohti:  187 705 RUB,  noin 4 598 EUR (eli 72 % Venäjän keskiarvotasosta)
Aikavyöhyke:  UTC+6 (MSK+3)
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  55
 – ISO 3166:  RU-OMS
 
omskportal.ru
Omskin alue (ven. О́мская о́бласть, Omskaja oblast) on yksi Venäjän federaation jäsenalueista (federaatiosubjekti) Länsi-Siperian eteläosassa Irtyš-joen keskijuoksulla. Alueen pääkaupunki on Omsk, joka sijaitsee Irtyš- ja Om-jokien yhtymäkohdassa.
Maantiede

Omskin alue rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Tjumenin alueeseen, pohjoisessa lisäksi Hanti-Mansiaan, koillisessa Tomskin alueeseen, idässä Novosibirskin alueeseen ja etelässä Kazakstaniin.
Omskin alue sijaitsee Länsi-Siperian alangon eteläosassa. Merkittävimmät joet ovat Obiin laskeva Irtyš sekä sen sivujoet Išim, Om ja Tara. Alueen pohjoisosa on pääasiassa havumetsää, keskiosa lehtimetsää ja eteläosa peltoa.
Väestö

Omskin alueella oli 2 079 220 asukasta (2002) ja väestötiheys on 14,9 as./km². Suurin etninen ryhmä vuonna 1999 olivat venäläiset, joita oli 80,3 % alueen väestöstä. Lisäksi väestöstä oli saksalaisia 6,3 %, ukrainalaisia 4,9 %, kazakkeja 3,5 %, tataareja 2,3 % ja muita 2,7 %.
Alueen suurin kaupunki on yli 1,1 miljoonan asukkaan Omsk (pääkaupunki), jossa asuu yli puolet alueen väestöstä. Muita suuria kaupunkeja ovat Isilkul, Tara ja Kalatšinsk.
Väestö jakautui vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan seuraavasti:
venäläiset 83,47 %
kazakit 3,93 %
ukrainalaiset 3,74 %
saksalaiset 3,67 %
tataarit 2,30 %
valkovenäläiset 0,44 %
armenialaiset 0,32 %
azerit 0,20 %
tšuvassit 0,20 %
virolaiset 0,15 %
puolalaiset 0,14 %
juutalaiset 0,12 %
romanit 0,11 %
latvialaiset 0,11 %
Hallinto

Hallinnollisesti alue on jaettu 32 piiriin ja 5 kaupunkiin. Aluehallinnon päämiehenä toimii kuvernööri ja edustuslaitoksena lakiasäätävä kokous.
Talous

Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan Omskin alue tuotti vuonna 2010 yhteensä 371,2 miljardin ruplan osuuden eli 0,99 % Venäjän federaation bruttokansantuotteesta. Asukasta kohden BKT oli 187 700 ruplaa (noin 4 500) euroa, mikä on 72 % Venäjän keskiarvosta.
Tärkeimmät teollisuudenalat ovat öljynjalostus-, koneenrakennus-, kemian- ja elintarviketeollisuus. Teollisuus ja väestön enemmistö on keskittynyt pääkaupunkiin Omskiin. Maatalous tuottaa viljaa, auringonkukkia ja vihanneksia. Lisäksi harjoitetaan karjataloutta sekä turkiseläinten metsästystä ja tarhausta. Alueen halki kulkee Siperian rata, josta pääkaupungin kohdalta haarautuu rata Kazakstanin puolelle. Omskissa on myös tärkeä jokisatama ja kansainvälinen lentoasema.
Omskissa on yliopisto.
Pandora (DC Comics)

Pandora on fiktiivinen hahmo, joka esiintyy DC Comicsin amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran New Comics #5 numerossa kesäkuussa 1936 ja hänet loi Henry Kiefer. Hahmon uusi versio esiintyi Flashpoint #5 tarinassa lokakuussa 2011 ja hänet loivat Geoff Johns ja Andy Kubert. Hahmo perustuu kreikkalaisen mytologian Pandoraan. Hahmo on toiminut Justice League Dark ryhmän jäsenenä. Pandoran omaa nimikkosarjaa Trinity of Sin: Pandora julkaistiin 14 numeroa vuosina 2013-2014 plus New 52's Future's End -kertakuva ja jätti hänen kohtalonsa avoimeksi tarinan jatkokehitystä varten. Tarinasarjassa Pandora aloitti uudelleen kirotun ristiretken tuhotakseen seitsemän kuolemansyntiä.
Olga Kaniskina

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kaniskina 2007 Osakan MM-kisojen palkintojenjaossa. |  Kaniskina 2007 Osakan MM-kisojen palkintojenjaossa. |  Kaniskina 2007 Osakan MM-kisojen palkintojenjaossa. |  |
Maa:   Venäjä
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 20 km kävely |  |
|       Hylätty | Lontoo 2012 | 20 km kävely |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Osaka 2007 | 20 km kävely |  |
|       Hylätty | Berliini 2009 | 20 km kävely |  |
|       Hylätty | Daegu 2011 | 20 km kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Barcelona 2010 | 20 km kävely |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2006 | 20 km kävely |  |
Olga Nikolajevna Kaniskina (ven. Ольга Николаевна Каниськина, s. 19. tammikuuta 1985) on venäläinen kävelijä.
Kaniskina sai hopeaa 2005 Erfurtin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 20 kilometrin kävelyssä. Hän voitti vuonna 2006 Venäjän-mestaruuden sekä talvella että kesällä, käveli maailmancupissa viidenneksi ajalla 1.28.59 ja voitti Göteborgin EM-kisoissa hopeaa ajalla 1.28.35. Osakan MM-kisoissa seuraavana vuonna hän voitti matkan maailmanmestaruuden ajalla 1.30.09. Helmikuussa 2008 Kaniskina käveli Venäjän mestariksi maan talvimestaruuskilpailussa ajalla 1.25.11, joka alitti puolella minuutilla Olimpiada Ivanovan maailmanennätyksen. Kaniskinan aikaa ei kuitenkaan hyväksytty maailmanennätykseksi, sillä kilpailussa ei ollut tarvittavaa määrää kävelytuomareita. Toukokuussa hän voitti maailmancupin.
Pekingin olympialaisissa 2008 Kaniskina käveli selvään olympiavoittoon. Rankkasateessa käydyssä kilpailussa Kaniskinan voittoaika 1.29.05 oli uusi olympiaennätys. Hän karkasi jo matkan toisella kilometrillä ja oli puolivälissä 45 sekunnin johdossa. Maalissa eroa Norjan Kjersti Tysse Plätzeriin oli 36 sekuntia. Vuoden 2009 Venäjän talvimestaruuskilpailuissa Kaniskina alitti jälleen maailmanennätyksen käveltyään ajan 1.24.56, mutta tälläkin kertaa kilpailusta puuttui tarvittava määrä kävelytuomareita, eikä aikaa hyväksytty maailmanennätykseksi.
Vuosina 2009–2012 Kaniskina voitti 20 kilometrin kävelyn Berliinin MM-kilpailuissa 2009, Daegun MM-kilpailuissa 2011, Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja sijoittui Lontoon olympialaisissa 2012 toiseksi. Nämä sijoitukset kuitenkin hylättiin myöhemmin dopingin vuoksi. Tammikuussa 2015 Venäjän antidopingtoimikunta Rusada asetti Kaniskinan kolmen vuoden ja kahden kuukauden kilpailukieltoon biologisen dopingpassin perusteella. Kilpailukiellon alkamisajankohdaksi määrättiin 15.10.2012 ja samalla hänen tuloksiaan hylättiin aikaväleiltä 15.7.2009–16.9.2009 ja 30.7.2011–8.11.2011. Näin hän olisi menettänyt vuosien 2009 ja 2011 maailmanmestaruutensa, mutta ei sijoituksiaan Barcelonan EM-kilpailuista tai Lontoon olympialaisista. Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF valitti Rusadan päätöksestä urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka muutti Rusadan päätöstä hylkäämällä kaikki Kaniskinan suoritukset aikaväliltä 15.8.2009–15.10.2012.
Henkilökohtaiset ennätykset

5 000 metrin ratakävely: 20.38,2 (2005)
10 000 metrin ratakävely: 47.09,0 (2004)
10 kilometrin kävely: 41.42 (2009)
20 kilometrin kävely: 1.24.56 (2009)
Pekka Grönberg

| Pekka Grönberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pekka Grönberg
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  193 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1963–1970:   Tampereen Pyrintö
Pekka Grönberg on aktiiviuransa lopettanut suomalainen koripalloilija.
Grönberg pelasi miesten SM-sarjaa Tampereen Pyrinnössä yhteensä viiden kauden ajan vuosina 1963–1970. Kauden 1967–1968 Grönberg pelasi uransa parhaalla, 3,3 pisteen, keskiarvolla.
Peiponkaalit

| Peiponkaalit |
| --- | --- |
 Peiponkaali (Galax urceolata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Uuvanakasvit Diapensiaceae
Suku::  Peiponkaalit Galax  Sims
Katso myös
   Peiponkaalit Wikispeciesissä   Peiponkaalit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peiponkaalit (Galax) on uuvanakasvien (Diapensiaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi vain yksi laji: peiponkaali (Galax urceolata). Peiponkaalin lisäksi sukuun on kuvattu myös toinenkin laji, Galax aphylla, mutta sen kuulumisesta peiponkaalien sukuun ei toistaiseksi olla varmoja.
Operaatio Jumalan kosto

Operaatio Jumalan kosto (hepr. ‏מבצע זעם האל‎, Mivtza za’am ha-El) oli  Israelin tiedustelupalvelun Mossadin järjestämä operaatio, jossa surmattiin Münchenin olympialaisten terrori-iskun suunnittelijoiksi ja järjestäjiksi epäiltyjä palestiinalaisia. Operaatio loppui virallisesti kesäkuussa vuonna 1973 mutta se jatkui epävirallisesti aina 1990-luvulle asti.
Vuoden 1972 salamurhat

Ensimmäinen operaatio tapahtui 16. lokakuuta vuonna 1972, kun palestiinalaista Abdel Wael Zwaiteria ammuttiin 12 kertaa hänen asunnossaan Roomassa. Kaksi israelilaista agenttia odotti Zwaiteria illalliselta. Agentit ampuivat Zwaiterin ja veivät hänet varastoon. Zwaiter oli PLO:n edustajana Italiassa, mutta Mossad piti Zwaiteria Musta syyskuu -järjestön jäsenenä. Zwaiter oli myös mukana epäonnistuneessa operaatiossa El Alin lentoa vastaan. Zwaiter toimi kääntäjänä Roomassa ja käänsi kirjoja italiasta arabiaksi ja päinvastoin.
Toisen operaation tavoite oli likvidoida PLO:n edustaja, tohtori Mahmoud Hamshari, joka toimi Pariisissa. Lehtimieheksi naamioitunut agentti kutsui Hamsharin luksusasunnostaan läheiseen kahvilaan haastateltavaksi. Samaan aikana pommiryhmä meni Hamsharin asuntoon ja asensi pommin Hamsharin puhelinpöydän alle. 8. joulukuuta 1972 journalisti soitti Hamsharille, ja kun tämä vastasi puhelimeen, signaali meni puhelimesta pommiin, joka räjähti. Hamshari ei kuollut heti. Israelin mielestä Hamshari oli Musta syyskuu -järjestön johtaja Ranskassa.
Vuoden 1973 salamurhat

24. tammikuuta jordanialainen Fatahin Kyprosen edustaja Hussein Al Bashir kuoli Olympic Hotel Nikosiassa. Hänen hotellihuoneensa sängyn alle oli Mossad asetuttanut pommin, jonka räjähtäessä Bashir kuoli. Israelin mukaan Bashir oli Musta syyskuu -järjestön johtaja Kyproksella. Toinen syy Bashirin surmaan oli, että hänellä oli läheiset suhteet KGB:hen.
Beirutin amerikkalaisen yliopiston oikeustieteen professori, tohtori Basil Al-Kubaissi murhattiin 6. huhtikuuta asuntonsa lähellä Pariisissa. Häntä ammuttiin 12 kertaa. Kubaissi oli Mossadin tietojen mukaan Mustan syyskuun jäsen Libanonissa.
Hussein Al Bashirin seuraaja Kreikassa Zaiad Muchasi murhattiin pommilla hotellihuoneessaan Ateenassa 11. huhtikuuta. Kaksi muuta Musta syyskuu -järjestön jäsentä, Abdel Hamid Shibi ja Abdel Hadi Nakaa, loukkaantuivat autossa Roomassa.
21. heinäkuuta Ahmed Bouchiki, algerialaissyntyinen Marokon kansalainen, ammuttiin Lillehammerissa, Norjassa. Bouchikiä luultiin PLO:n terroristiksi, Ali Hassan Salamehiksi, joka oli Münchenin verilöylyn takana. Bouchiki oli tarjoilijana eräässä Lillehammerin ravintolassa. Hän oli naimisissa norjalaisen naisen kanssa ja oli juuri anomassa Norjan kansalaisuutta. Bouchiki oli saapunut vaimonsa kanssa elokuvista, kun häntä ammuttiin 12 kertaa. Viisi henkilöä sai lyhyen tuomion avunannosta murhaan, ja heidän annettiin pian siirtyä Israeliin. Vuonna 1996 Israelin hallitus maksoi korvauksia Bouchikin perheelle, mutta Israel ei ole koskaan tunnustanut olevansa syyllinen tapahtuneeseen.
Ahmed  Boudian, algerialaissyntyinen PLO:n edustaja, kuoli 28. kesäkuuta Pariisissa. Boudian autoon oli asennettu pommi, joka räjähti kun Boudian käynnisti moottorin. Boudiania epäiltiin yhteyksistä Musta syyskuuhun.
Vuoden 1979 salamurhat

22. tammikuuta vuonna 1979 Ali Hassan Salameh kuoli autopommi-iskussa Beirutissa. Mossad oli palkannut englantilaisen Erika Chambersin soluttautumaan Salamehin lähipiiriin ja järjestämään hänen kuolemansa. Chambers oli asentanut pommin Salamehin autoon.
Muut salamurhat

PLO:n edustaja Zuheir Mohsen ammuttiin 26. heinäkuuta vuonna 1979 Cannesissa, Ranskan Rivieralla juuri kun hän oli saapumassa eräästä kasinosta. Mohsen oli PLO:n sotilaallisen siiven päällikkö ja Syyrian tukeman al-Saika ryhmän edustaja. Mohsenin surman takana oli luultavasti Mossad. Myös pahamaineista terroristi Abu Nidalia on epäilty surmasta, koska Mohsen oli Jasser Arafatin läheinen työtoveri. Myös Irakin turvallisuuspalvelua ja Egyptiä on epäilty surmasta. Mohsenin osuutta Münchenin verilöylyyn ei ole tiedossa.
1. elokuuta vuonna 1981 Musta syyskuu järjestön edustaja Abu Daoudia ammuttiin suuhun, vatsaan ja rintaan viisi kertaa hotellin aulassa Varsovassa. Daoud ei kuollut murhayrityksessä. Daoudin murhayrityksessä oli myös kiistanalaista oliko yrityksen takana Mossad vai Abu Nidalin järjestö. Abu Daoud oli suunnittelemassa Münchenin verilöylyä. Daud asui viimeiset elinvuotensa Damaskuksessa, Syyriassa, jossa hän kuoli sairaalassa 3. heinäkuuta 2010. Hän sairasti munuaissairautta.
8. kesäkuuta vuonna 1992 PLO:n edustaja Atef Bseiso ammuttiin PLO:n toimistossa Pariisissa. PLO:lle murha oli iso isku sillä Bseiso oli neuvottelemassa suhteiden avaamisesta Ranskan kanssa. Mossadia syytettiin Bseison murhasta, mutta myös Abu Nidalin järjestöä syytettiin sillä Bseison lähestymispolitiikka ärsytti Nidalia. Mossad syytti Bseisoa Münchenin verilöylyn suunnittelusta.
Operaatio Jumalan kosto populaarikulttuurissa

Operaation tapahtumista kertoo vuoden 1984 George Jonas'in kirja Vengeance: The True Story of an Israeli Counter-Terrorist Team, joka perustuu operaatioon osallistuneen Yuval Aviv'in tietoihin. Kirjan pohjalta on tehty kaksi elokuvaa, Sword of Gideon vuonna 1986 ja München vuonna 2005.