stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kansanterveyslaitos
Historia

Suomalainen Lääkäriseura Duodecim ehdotti vuonna 1906 seerumeita säilövän laitoksen perustamista Suomeen kulku- ja tartuntatautien torjunnan edistämiseksi. Aloite oli varsin edistyksellinen, ja arkkitehti Onni Tarjanne laati jo piirustukset laitoksen rakentamista varten, mutta tässä vaiheessa ajatus ei toteutunut. Senaatin päätöksellä Lääkintöhallitus perusti 7.5.1911 väliaikaisen serologisen laboratorion, jossa valmistettiin rokotteita ja harjoitettiin serologista tutkimus- ja opetustyötä. Toiminta vakinaistettiin vuonna 1915, jolloin laboratorion nimeksi tuli Valtion seerumlaboratorio. Sen yhteyteen perustettiin seuraavana vuonna vesikauhun torjumiseen erikoistunut Pasteur-laitos, joka sai rokotteen kehittämiseen tarvittavan viruskannan Pietarin Pasteur-laitokselta.
Oltuaan 1944–1947 yhdistettynä Helsingin yliopiston laitoksiin laboratorio sai 1947 nimekseen Valtion serumlaitos. Laitos toimi lääkintöhallituksen alaisuudessa, mutta sen opetustoiminta jäi yliopistolle. Laitoksen toimiala laajeni serologiasta monenlaisten aineiden valmistukseen sairaaloiden käyttöön sekä lääketieteen alaan kuuluviin mikrobiologisiin ja biokemiallisiin laboratoriotutkimuksiin. Nimi muuttui 1.3.1970 Kansanterveyslaboratorioksi, joka sai tehtäväksi toimia terveydenhoitolaitoksia palvelevana tutkimuslaitoksena ja asiantuntijavirastona. Siihen kuului keskuslaboratorio ja seitsemän aluelaitosta. Siitä tehtiin edelleen 1982 Kansanterveyslaitos, jonka tehtäviin lisättiin yleinen väestön terveyden edistäminen ja terveysvalvonta. Siten tehtävä laajeni tartuntatautien torjunnasta ja tutkimuksesta laajemmaksi asiantuntijalaitokseksi. Aluelaitoksien sairaaloita ja terveyskeskuksia palveleva laboratoriotoiminta siirtyi sairaanhoitopiireille, ja neljä aluelaitosta lakkautettiin. Niiden sijaan rakennettiin valtakunnalliset osastot Turkuun, Ouluun ja Kuopioon, ja kukin näistä sai oman erityistehtävänsä.lähde?
Kansanterveyslaitos kehittyi erityisesti Jussi Huttusen aikana pääosin 1980-luvulla rutiinipalveluksia sairaaloille ja terveyskeskuksille tekevästä laboratoriosta kansainvälisesti merkittäväksi tutkimuslaitokseksi, joka oli olennainen asiantuntijalaitos terveysasioissa sekä valtiovallalle että muille yhteiskunnallisille päätöksentekijöille. Tällöin laitos joutui usein perustelemaan valtiovallalle soveltavan tutkimuksen ohella myös strategisen tutkimuksen tärkeyttä, jotta se pystyisi ennustamaan terveyttä uhkaavia vaaroja. Eniten laitos lienee vaikuttanut Suomen kansan terveyteen historiansa aikana rokotuksien kautta ja tartuntatauteja ehkäisemällä, mutta elintapoihin, ravitsemukseen ja ympäristöön liittyvät tutkimukset ovat myös olleet keskeisiä. Sillä oli merkittäviä asiantuntijatehtäviä kansanterveyteen liittyvissä kysymyksissä rokotuksista ja terveellisestä ravitsemuksesta aina ydinvoimaloiden terveysriskeihin.lähde?
Vuoden 2009 alussa Stakes yhdistyi Kansanterveyslaitoksen kanssa. Uuden organisaation nimeksi tuli Terveyden ja hyvinvoinnin laitos (THL), ja sen johtajaksi valittiin Kansanterveyslaitoksen pääjohtaja, LKT Pekka Puska.
Historia > Pääjohtajat

Titteli vuoteen 1982 johtaja, 1982–1996 ylijohtaja, vuodesta 1996 pääjohtaja
Werner Oswald Streng 1911–1916
Hannes Murto 1916–1943
Olli Renkonen 1943–1947
Veli-Mikko Anttonen vt. 1947–1948
Eero Uroma 1948–1975
Jussi Saukkonen 1975–1977
Jussi Huttunen 1978–2002
Pekka Puska 2003–2008
Ulkopuolinen rahoitus

Kansanterveyslaitoksessa ulkopuolisen rahoituksen osuus koko toimintamenoista oli noin 40 prosenttia. Kansanterveyslaitoksen toimintapolitiikkana oli hankkia toimintasuunnitelmiensa toteuttamiseen mahdollisimman paljon ulkoista rahoitusta.. Yksityisrahoitus on saanut eräiltä mm. rokotuksia vastustavilta kansalaisjärjestöiltä kriittisiä kommentteja. Toisaalta valtiovalta ja asiantuntijajärjestöt ovat suositelleet yhteistyötä elinkeinoelämän kanssa.
Aiheesta muualla

KTL:n kotisivut
Kansanterveyslaitoksen historiaa ?
Australian maantiede

Australia satelliittikoostekuvassa.
Australia on ainoa asuttu maanosa, joka sijaitsee kokonaan eteläisellä pallonpuoliskolla. Australia on myös maanosista pienin, kuivin ja laakein. Itä-Australiassa kohoavat Australian Kordillieerit, joiden rinteet ulottuvat lumirajan yläpuolelle, jolloin laskettelukin on mahdollista. Kordillieerit laskeutuvat länsiosassaan alangoksi, jossa virtaavat maanosan tärkeimmät joet, kuten Darling ja Murray. Alangon keskialueilla on useita laskujoettomia suolajärviä. Alankoalueen länsipuolella pinnanmuodot kohoavat keskimäärin noin 300–500 metriä korkeaksi ylängöksi, joka on lähinnä kuivaa pensasaroa ja aavikkoa.
Australian suurimmat kaupungit ovat Sydney (4,4 milj. as.), Melbourne (3,9 milj.), Brisbane (1,9 milj.), Perth (1,6 milj.) ja Adelaide (1,2 milj.). Pääkaupungissa Canberrassa on 345 000 asukasta.
Ilmasto

Australian pohjoisosat kuuluvat kuumaan, keskiosat lämpimään ja eteläosat lauhkeaan ilmastovyöhykkeeseen. Keskiosat, joita kutsutaan Outbackiksi, 'takamaaksi', ovat pysyvien korkeapaineiden leveysasteilla, ja muistuttavat Saharaa ja Kalaharia. Sateisemmat alueet reunustavat mantereen kuivaa ydintä. Trooppisessa pohjoisosassa sadekausi ajoittuu marraskuun ja huhtikuun välille, kun pasaatien kohtaamisvyöhyke liikkuu alueelle. Samaan aikaan syntyy Australian monsuuni, ja vallitseva tuulensuunta on koillisesta.
Australian itä- ja kaakkoisosissa sateita saadaan ympäri vuoden. Keskiosan aavikko ulottuu länsirannikolle 18. ja 30. eteläisen leveyspiirin välisellä alueella sekä etelärannikolle 125. ja 135. itäisen pituuspiirin välisellä alueella.
Trooppiset syklonit osuvat Australiaan pari kertaa vuodessa, yleensä maan pohjois- ja luoteisosaan. Ne esiintyvät yleensä kesäkaudella joulu-huhtikuussa.
Luonto

Koska Australia on ollut pitkään eristyksissä muista maanosista, sen luonto on saanut rauhassa kehittyä omanlaisekseen. Varsinkin mantereen eläimistö on kehittynyt pitkään muista erillään. Australiassa elää monia endeemisiä eläin- ja kasvilajeja, joita ei tavata missään muualla maapallolla. Tunnetuimpia australialaisista kasveista ovat eukalyptukset. Australia on suurimmaksi osaksi aavikkoa tai savannia. Vain itärannikolla on trooppisia ja subtrooppisia sademetsiä ja lounaisosassa on nahkealehtistä kasvillisuutta.
Australiassa on arvioitu elävän 300 000 eläinlajia, joista tunnetaan vasta kolmannes. Nisäkkäitä tunnetaan 280 lajia, lintuja yli 700 lajia, matelijoita 380 lajia, sammakkoeläimiä 120 lajia ja makeanveden kaloja noin 200 lajia. Loput lajit ovat selkärangattomia.
Mantereelle erityisen luonteenomainen on runsas pussieläinlajisto, johon kuuluvat muun muassa yli 50 kengurulajia sekä koala ja vompatit. Australian eläimistöön kuuluu myös vesinokkaeläin, joka on neljän nokkasiililajin ohella yksi maailman viidestä munivasta nisäkäslajista. Australian pohjoisosien sademetsäalueiden joissa vaanii krokotiileja, joiden saaliiksi jää silloin tällöin ihmisiäkin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Australian maantiede Wikimedia Commonsissa
Koala ja eukalyptukset ovat tunnusomaisia Australian luonnolle.
Ernst (Saksi)

Vaaliruhtinas Ernst von Sachsen
Ernst von Sachsen (24. maaliskuuta 1441 – 26. elokuuta 1486 Colditz) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1464–1486. Hänestä polveutuu Wettinin hallitsijasuvun niin sanottu ernestiläinen haara.
Ernstin vanhemmat olivat vaaliruhtinas Fredrik II ja herttuatar Margaretha von Österreich (1416–1486). Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista hän oli vanhin poika. Hän oli lapsena vuonna 1455 toinen niin sanotun ”Saksin prinssiryöstön” (Prinzenraub) uhreista. Fredrik II:n kuoltua vuonna 1464 Ernst peri vaaliruhtinaan arvon, mutta jakoi muuten valtakuntansa hallinnon veljensä Albrektin kanssa. Vuonna 1485 valtakunta jaettiin kahtia veljesten kesken, jolloin Ernst sai pääosan Thüringeniä ja hänelle jäi vaaliruhtinaan arvo. Ernstistä tuli sukunsa ernestiläisen linjan ja Albrektista albertilaisen linjan kantaisä.
Ernst avioitui marraskuussa 1460 Leipzigissa Baijerin herttua Albrekt III:n ja Anna von Braunschweig-Grubenhagenin tyttären, prinsessa Elisabeth von Bayern-Münchenin (1443–1484) kanssa.
Heille syntyi seitsemän lasta:
Kristiina Saksilainen, Tanskan kuningatar
Friedrich III Viisas, Saksin vaaliruhtinas
Ernst (1464–1513), Magdeburgin arkkipiispa, Halberstadtin hallintovirkamies
Adalbert (1467–1484), Mainzin arkkihiippakunnan hallintovirkamies
Johann I Horjumaton, Saksin vaaliruhtinas
Margarete von Sachsen, avioitui Braunschweig-Lüneburgin herttua Heinrich I:n kanssa
Wolfgang (1473–1478), kuoli nelivuotiaana
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ernst (Saksi) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Tšekki  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Sander Skotheim

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sander Skotheim vuonna 2022. |  Sander Skotheim vuonna 2022. |  Sander Skotheim vuonna 2022. |  |
Maa:   Norja
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2024 | seitsenottelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rooma 2024 | kymmenottelu |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Apeldoorn 2025 | seitsenottelu |  |
|  Hopeaa | Istanbul 2023 | seitsenottelu |  |
Sander Skotheim (s. 31. toukokuuta 2002) on norjalainen kymmenottelija ja Euroopan-mestari.
Skotheim sijoittui kymmenottelussa 15:nneksi alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2018 ja saavutti hopeaa 8012 pisteen tuloksella alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 15:nneksi 8062 pisteellä. Hän keräsi parhaat pisteet korkeushypystä 217 cm:n tuloksellaan, ja sen lisäksi hän teki oman ennätyksensä 100 metrin juoksussa ajalla 10,88. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs.
Skotheim saavutti Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hopeaa seitsenottelussa Norjan ennätystuloksella 6318 pistettä. Saman vuoden alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sijoittui kymmenottelussa toiseksi tuloksella 8561 pistettä. Kilpailun voitti hänen maanmiehensä Markus Rooth tuloksella 8608 pistettä, joka rikkoi Skotheimin hallussa olleen Norjan ennätyksen. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli kymmenes. Hän saavutti Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hopeaa seitsenottelussa Norjan ennätyspistein 6407. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän sai hopeaa Norjan ennätyspisteillä 8635. Pariisin olympialaisissa hän jäi ilman tulosta kymmenottelun seiväshypyssä ja sijoittui lopputuloksissa 18:nneksi pistein 7757. Kilpailun voitti Skotheimin maanmies Markus Rooth Norjan ennätyspistein 8796. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän kirkasti Istanbulin hopeansa kullaksi ottelemalla Euroopan ennätyksen pistein 6 558.
Skotheim on voittanut Norjan-mestaruuden kymmenottelussa vuonna 2022, korkeushypyssä vuosina 2019, 2020, 2022 ja 2023, 110 metrin aitajuoksussa vuosina 2022 ja 2023 sekä pituushypyssä 2024. Sisäradoilla hän on voittanut Norjan-mestaruuden seitsenottelussa vuonna 2022 sekä korkeushypyssä vuosina 2022 ja 2023.
Skotheimin kymmenotteluennätys on 8635 pistettä, jonka hän kokosi Rooman EM-kisoissa 2024. Tulos oli myös Norjan ennätys.
Kauniit ja rohkeat

| Kauniit ja rohkeat> The Bold and the Beautiful |
| --- | --- |

 Sarjan tunnus vuodesta 2017 alkaen.
Tyyli:  draama, saippua
Kestoaika:  n. 20 minuuttia
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBS  Kolmoskanava    MTV3   MTV Katsomo
Esitetty:  23.3.1987 (Yhdysvallat) –  20.1.1992 (Suomi) –
Tuotantokausia:  38
Jaksoja:   9494 (27.3.2025 mennessä)   9438 (27.3.2025 mennessä)
Tunnuskappale:  ” High Upon This Love” (säv. Jack Allocco / David Kurtz)
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Bradley Bell
Tuotantoyhtiö(t):  New World Entertainment (1987-1997) Bell-Phillip Television Productions Inc. (1997-)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Sarjan alkuperäinen tunnus vuosina 1987–2004.
Kauniit ja rohkeat (engl. The Bold and the Beautiful) on yhdysvaltalainen saippuasarja, jonka ensimmäinen jakso näytettiin kotimaassaan 23. maaliskuuta 1987. Sen luojat ja alkuperäiset tuottajat olivat William J. Bell ja Lee Phillip Bell, joiden työtä on myös toinen suosittu saippuasarja Tunteita ja tuoksuja (The Young and the Restless). Sarjaa tuottaa Bell-Phillip Television Productions Inc., ja sitä esitetään CBS-televisiokanavalla, yksi, noin 20 minuutin jakso joka arkipäivä. Suomessa sarjaa näytetään MTV3-kanavalla.
Sarjalla on yli 26 miljoonaa katsojaa yli sadassa maassa. Italiassa sitä lähetetään nimellä Beautiful, Ranskassa nimellä Amour, gloire et beauté, Belgiassa, Sveitsissä, Luxemburgissa ja Marokossa nimellä Top Models ja Ruotsissa Glamour sekä Yhdysvalloissa espanjaksi Belleza y poder.
Esittäminen Suomessa

Suomessa sarjan ensiesitys tapahtui Kolmoskanavalla 20. tammikuuta 1992 ja sarja siirtyi kanavauudistuksen jälkeen MTV3-kanavalle 1993. Kyseessä oli ensimmäinen Suomessa nähty päivittäinen saippuaooppera, ja se keräsi parhaimpina 1990-luvun vuosinaan enemmän katsojia kuin mikään muu televisio-ohjelma; sarjan suosio alkoi kasvaa jo vuoden 1992 syksyllä ja miljoonan katsojan raja meni rikki usein. Katsojien ikäjakauma oli laaja teineistä eläkeikäisiin; jopa valtioneuvos Johannes Virolainen tunnustautui sarjan ystäväksi. Useita Kauniiden ja rohkeiden näyttelijöitä vieraili 1990-luvun aikana Suomessa manageri Heikki "Hessu" Reijosen toimiessa matkojen järjestäjänä, ja vastavuoroisesti suomalaisten iltapäivä- ja viikkolehtien toimittajia kävi seuraamassa sarjan kuvauksia Yhdysvalloissa.
Kauniit ja rohkeat -sarjan vastaava tuottaja Bradley Bell arvioi Iltalehden haastattelussa 1990-luvulla sarjan suosion perustuvan siihen, että roolihahmot olivat tavallisia ihmisiä, joihin katsojien oli helppo samastua. Ihmissuhteiden lisäksi sarjassa on käsitelty erilaisia ongelmia ja kipeitäkin aiheita, kuten insestiä, raiskausta ja asunnottomuutta. Bell korosti, että sarjan ensisijainen tarkoitus oli viihdyttää ja puhutella katsojia tunnetasolla. Amerikkalaisen saippuaooppera-ohjelmatyypin uranuurtaja Suomessa oli ollut 1960-luvun lopulta 1970-luvun puoliväliin saakka kerran viikossa esitetty sarja Peyton Place, ja samalla linjalla olivat jatkaneet 1980-luvun maailmanlaajuiset suursuosikit Dallas ja sen hieman myöhemmin aloittanut kilpailija Dynastia. Jatkuvajuoniset perhesarjat ovat olleet eräänlainen ihmissuhdelaboratorio, jonka sekoituksia tarkkailemalla katsojat ovat ainakin kuvitelleet voivansa ymmärtää paremmin omia ja läheistensä ongelmia.
Suomessa Kauniiden ja rohkeiden suosion ilmiömäisyys näkyi vahvasti esimerkiksi siinä, että Väestörekisterikeskuksen mukaan 1990-luvulla 33 ja 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä vielä kahdeksan tyttövauvaa sai etunimekseen Brooke. Lisäksi Carolineksi kastettiin vuoteen 2009 mennessä lähes tuhat tyttöä.  Toisaalta Ridge-nimen sai Suomessa vain kolme poikaa. Kauniiden ja rohkeiden saamat katsojaluvut olivat hieman yllättäviä siihen nähden, että 1980-luvun lopulta lähtien suomalainen katsojakunta oli kanavatarjonnan lisääntymisen myötä pirstoutunut eivätkä kaikki enää katsoneet kaikkea kuten television alkuaikoina.
Sarjan suosio alkoi hiipua, kun MTV3 aloitti vuonna 1999 kotimaisen saippusarjan Salatut elämät, joka vei nopeasti Kauniiden ja rohkeiden aseman kanavan katsojamagneettina. Vielä keväällä 2000 sarjaa seurasi parhaimmillaan lähes 900 000 katsojaa, minkä jälkeen katsojaluvut ovat tippuneet huomattavasti. Nykyisin sarjaa seuraa päivittäin noin 200 000 suomalaista. Sarjaa on esitetty 18. marraskuuta 2013 alkaen yksi jakso päivässä.
Vuonna 2015 Kauniit ja rohkeat ei enää yltänyt Suomessa kahdenkymmenen katsotuimman ohjelman joukkoon. Sarjan seitsemästuhannes jakso esitettiin MTV3:lla 23. marraskuuta 2015.
Forrester Creations

Forrester Creations on Ericin ja Stephanien perustama muotitalo.
Näyttelijät > Näyttelijät ja roolihahmot (Suomen esitysaikojen mukaisesti)

| Näyttelijä | Rooli | Roolin kesto |
| --- | --- | --- |
| John McCook | Eric Forrester | 1992– (Sarjan alusta) |
| Katherine Kelly Lang | Brooke Logan Forrester | 1992– (Sarjan alusta) |
| Kimberlin Brown | Sheila Carter | 1992–1998, 2002–2003,  2017 –2018,  2021– |
| Sean Kanan | Deacon Sharpe | 2000–2005, 2012, 2014–2017 2021– |
| Heather Tom | Katie Logan | 2008– |
| Jacqueline MacInnes Wood | Steffy Forrester Finnegan | 2009– |
| Don Diamont | Bill Spencer | 2010– |
| Scott Clifton | Liam Spencer | 2011– |
| Lawrence Saint-Victor | Carter Walton | 2013– |
| Thorsten Kaye | Ridge Forrester (#2) | 2014– |
| Ashleigh Brewer | Ivy Forrester | 2014–2018, 2024, 2025– |
| Annika Noelle | Hope Logan Spencer | 2018– |
| Delon de Metz | Zende Forrester Dominguez | 2020– |
| Tanner Novlan | John "Finn" Finnegan | 2020– |
| Joshua Hoffman | R.J. Forrester | 2023– |
| Lisa Yamada | Luna Nozawa | 2023–2024, 2025– |
| Romy Park | Penelope "Poppy" Nozawa | 2023– |
| Crew J. Morrow | Will Spencer | 2024– |
| Rebecca Budig | Dr. Taylor Hayes (#3) | 2024– |
| Laneya Grace | Electra Forrester | 2025– |
| Christian Weissman | Remy Pryce | 2025– |
Näyttelijät > Satunnaisesti esiintyvät näyttelijät (Suomen esitysaikojen mukaisesti)

| Näyttelijä | Rooli | Roolin kesto |
| --- | --- | --- |
| Dan Martin | Bradley Baker | 1997–2018, 2021– |
| Jennifer Gareis | Donna Logan | 2006– |
| Aaron D. Spears | Justin Barber | 2009–2022, 2024– |
| Alley Mills | Pamela "Pam" Douglas | 2009– |
| Dick Christie | Charlie Webber | 2013– |
| Ted King | Jack Finnegan | 2021– |
| Naomi Matsuda | Li Finnegan | 2021– |
| Sophia McKinlay | Kelly Spencer | 2022– |
| Jordyn Ariza | Beth Logan Spencer | 2022– |
| Alexander & Chase Banks | Hayes Forrester Finnegan | 2023– |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Kauniit ja rohkeat MTV:n suoratoistopalvelussa (Arkistoitu – Internet Archive)
Kauniit ja rohkeat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
RidgeForrester.com – Ridgen viralliset kotisivut (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Ridge Jyväskylässä
Kauniit ja rohkeat Telkun Ohjelma-oppaassa
Porin tyttölyseo

Porin tyttölyseon opettajia 1921 koulun 40-vuotisjuhlassa.
Porin tyttölyseo oli vuosina 1880–1974 Porissa toiminut suomenkielinen tyttöoppilaitos.
Historia

Koulu perustettiin maan seitsemäntenä suomenkielisenä tyttökouluna seudun innokkaiden koulumiesten ja suomalaisuusaatteen kannattajien toimesta vuonna 1880, ja toimi aluksi viisiluokkaisena, sittemmin kuusiluokkaisena Porin suomenkielisenä yksityistyttökouluna. Ehdotuksen sen perustamisesta teki jo Porin lyseon perustamisjuhlien yhteydessä vuonna 1879 kuvernementtisihteeri P. Birkman - toisten mukaan Porin lyseon rehtori Adolf Malin. Alkuun vuokratiloissa kuten Länsi-Raatihuoneenkatu 1 (nyk. Suomalaisen klubin talo) toimineelle tyttökoululle valmistui Yrjö Sadeniuksen suunnittelema koulurakennus Malminpään kaupunginosaan Liisantorin laidalle vuonna 1902. Tässä koulussa alkoi yliopistoon johtava lukio-opetus vuonna 1906 ja ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat vuonna 1909. Koulu siirtyi vuonna 1919 valtion omistukseen ja sen nimeksi tuli Porin tyttölyseo ("Tipula"). Tyttölyseon käyttöön valmistui uusi koulurakennus Presidentinpuistokadulle Kuninkaanhaan kaupunginosaan vuonna 1960. Tyttökoulun ensimmäisenä johtajattarena toimi Lina Högman vuosina 1881-1899, ja tyttölyseon ensimmäisenä rehtorina vuosina 1920-1937 Inkeri Kalliala. Tyttölyseon rehtorina vuodet 1937-1939 oli Anna Puranen ja 1939-1974 Irja Kärkkäinen.
Suomessa 1970-luvulla toteutettu koulujärjestelmän uudistus aiheutti muutoksen myös Porin tyttölyseossa; keskikoulu lopetettiin asteittain ja tilalle tuli Porin kaupungin ylläpitämä Kuninkaanhaan peruskoulun yläaste ja lukioluokat jatkoivat Kuninkaanhaan lukiona. Koulun lukuvuosi 1973-74 oli Porin suomenkielisen tyttöoppilaitoksen viimeinen toimintavuosi.
Kun Porin tyttölyseon perustamisesta tuli vuonna 1980 kuluneeksi 100 vuotta, julkaistiin koulun historiikki ja matrikkeli, sekä Koulutiellä-äänilevy. Koulun täyttäessä 125 v julkaistiin juhlakirja, jossa joukko koulun entisiä oppilaita eri elämänaloilta muistelee kouluaikojaan. Peruskoulu toi 1970-luvulla perinteiseen tyttökouluun pojat, mikä tietysti näkyy kirjassakin. Kuninkaanhaan lukion lakkautusuutisointi 2007 johti siihen, että lukion säilyttämisen puolesta koottiin adressi. Lukio lakkautettiin vuonna 2009, ja sata vuotta porilaisia ylioppilaita tuottaneen Porin toiseksi vanhimman oppikoulun toiminta päättyi.
Porin Tipulan Seniorit ry

Porin Tipulan Seniorit ry on koulun entisten oppilaiden yhdistys. Sen tarkoituksena on olla Porin tyttölyseon entisten oppilaiden ja opettajien yhdyssiteenä ja vaalia koulun perinteitä. Yhdistys tuki Koulutiellä-kantaatin julkaisemista internetissä vuonna 2015.
Entisiä oppilaita

| --- | --- |
 Kirsti Ellilä  Ritva Kava  Heljä Ketola  Anneli Kivitie-Koskinen  Annikki Maruna  Emmi Mäkelin  Aili Nurminen  Pirkko Peltomo  Kyllikki Pohjala :  Sirkka Rapola  Kaisu-Mirjami Rydberg  Musa Silver  Oili Suominen  Leila Tuure  Pirkko Valtonen  Krista Varantola  Iida Vemmelpuu
Opettajia

Lars Aejmelaeus
Kaarina Alava
Bertha Enwald
Eeli Granit-Ilmoniemi
Väinö I. Haapalainen
Hildur Koskimies
Anna Puranen
Eino Salokas
Edith Sohlström
Auvo Säntti
Aiheesta muualla

Porin Tipulan Seniorit ry
Blohm & Voss BV 238

| Blohm & Voss BV 238 |
| --- | --- |
 BV 238 Schaal-järvellä
Tyyppi:  raskas lentovene
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Blohm & Voss
Ensilento:  11. huhtikuuta 1944
Tila:  ei käytössä
Valmistusmäärä:  1 
Blohm & Voss BV 238 oli lentoveneen prototyyppi, joka lensi ensi kerran 11. huhtikuuta 1944. Kone tuhoutui sodan loppupuolella Schaal-järvellä ilmahyökkäyksessä ollessaan ankkurissa, mutta tiedot tapahtuman yksityiskohdista ovat ristiriitaisia. Saksalaisten mukaan kone tuhoutui kuninkaallisten ilmavoimien Hawker Typhoon tai Tempest -koneiden hyökkäyksessä 24. huhtikuuta 1945, brittiläisten mukaan tämä lentoveneen tuhonnut hyökkäys tapahtui vasta 4. toukokuuta. Amerikkalaiset puolestaan väittävät Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimien North American P-51 Mustang -hävittäjien tuhonneen sen jo syyskuussa 1944. On mahdollista että jälkimmäinen tapahtuma liittyy tosiasiassa Blohm & Voss BV 222 -tyyppisen aktiivikäytössä olleen hieman pienemmän lentoveneen tuhoamiseen. lähde?
Aiheesta muualla

Warbird Resource Group
Green, William. Warplanes of the Second World War, Volume Five: Flying Boats. London: Macdonald & Co. (Publishers) Ltd., 1962 (5th impression 1972). ISBN 0-356-01449-5
Green, William. Warplanes of the Third Reich. London: Macdonald and Jane's Publishers Ltd., 1970 (4th impression 1979). ISBN 0-356-02382-6
Krzyźan, Marian. Blohm & Voss BV 222 & BV 238 (Monografie Lotnicze 29) (in Polish). Gdańsk, Poland: AJ-Press, 1996. ISBN 83-86208-47-3
Nowarra, Heinz J. (translated by Don Cox) Blohm & Voss Bv 222 "Wiking" - Bv 238. Atglen, PA: Schiffer Military History, 1997. ISBN 0-7643-0295-7 (Translation of the German original Luftgiganten über See: BV 222 Viking - BV 238. Friedberg, Germany: Podzun-Pallas Verlag GmbH, 1980. ISBN 3-79090-124-5
Smith, John Richard; Anthony L. Kay and Eddie J. Creek. German Aircraft of the Second World War. London: Putnam & Company Ltd., 1972(3rd impression 1978). ISBN 0-370-00024-2
Aasian evankelinen allianssi

| Aasian evankelinen allianssi> Asia Evangelical Alliance |
| --- | --- |
Perustettu:  1983
Toiminta-alue:  Aasia
Pääsihteeri:  Bambang Budijanto
Puheenjohtaja:  Godfrey Yogarajah
Kattojärjestö:  Maailman evankelinen allianssi
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aasian evankelinen allianssi (engl. Asia Evangelical Alliance, lyh. AEA) on evankelisten kirkkokuntien ja järjestöjen yhteinen kattojärjestö Aasian alueella Järjestö on Maailman evankelisen allianssin alueellinen liitto. Järjestö on perustettu vuonna 1983. AEA:han kuuluu 18 kansallista jäsenjärjestöä. Järjestön pääsihteeri on vuodesta 2019 lähtien indonesialainen Bambang Budijanto ja puheenjohtaja vuodesta 2020 lähtien srilankalainen Godfrey Yogarajah.