stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Irlannin talous
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Irlannin talous Wikimedia Commonsissa
Observatory of Economic Complexity: Ireland (englanniksi)
Maailman kauppajärjestön (WTO:n) jäsenet
Albania
Angola
Antigua ja Barbuda
Arabiemiirikunnat
Armenia
Argentiina
Australia
Bahrain
Bangladesh
Barbados
Belize
Benin
Bolivia
Botswana
Brasilia
Britannia
Brunei
Burkina Faso
Burundi
Chile
Costa Rica
Djibouti
Dominica
Dominikaaninen tasavalta
Ecuador
Egypti
El Salvador
Etelä-Afrikka
Etelä-Korea
Euroopan unioni
Fidži
Filippiinit
Gabon
Gambia
Georgia
Ghana
Grenada
Guatemala
Guinea
Guinea-Bissau
Guyana
Haiti
Honduras
Hongkong
Indonesia
Intia
Islanti
Israel
Jamaika
Japani
Jordania
Kambodža
Kamerun
Kanada
Kenia
Keski-Afrikka
Kiina
Kirgisia
Kolumbia
Kongon demokraattinen tasavalta
Kongon tasavalta
Kuuba
Kuwait
Lesotho
Liechtenstein
Macao
Madagaskar
Makedonian tasavalta
Malawi
Malediivit
Malesia
Mali
Marokko
Mauritania
Mauritius
Meksiko
Moldova
Mongolia
Mosambik
Myanmar
Namibia
Nepal
Nicaragua
Niger
Nigeria
Norja
Norsunluurannikko
Oman
Pakistan
Panama
Papua-Uusi-Guinea
Paraguay
Peru
Qatar
Ruanda
Saint Kitts ja Nevis
Saint Lucia
Saint Vincent ja Grenadiinit
Salomonsaaret
Sambia
Saudi-Arabia
Senegal
Sierra Leone
Singapore
Sri Lanka
Suriname
Swazimaa
Sveitsi
Taiwan
Tansania
Thaimaa
Togo
Tonga
Trinidad ja Tobago
Tšad
Tunisia
Turkki
Uganda
Ukraina
Uruguay
Uusi-Seelanti
Venezuela
Venäjä
Vietnam
Yhdysvallat
Zimbabwe
| --- | --- |
EU:n jäsenmaat:   Alankomaat  Belgia  Bulgaria  Espanja  Irlanti  Italia  Itävalta  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Slovakia  Slovenia  Suomi  Tanska  Tšekki  Unkari  Viro
Ilmari Heikinheimo

Ilmari Heikinheimo vuonna 1938. (Valo­kuva Otso Pietinen.)
Aatto Ilmari Heikinheimo (vuoteen 1906 Heikel; 8. marraskuuta 1891 Tornio – 7. maaliskuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja toimittaja.
Heikinheimon vanhemmat olivat ylimetsänhoitaja Johan Henrik Heikel (1843–1917) ja tämän toinen puoliso Sally Armida Thauvón. Hänen veljensä oli jääkärikenraalimajuri Aarne Heikinheimo. Ilmari Heikinheimo pääsi ylioppilaaksi 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914, maisteriksi 1923 ja lisensiaatiksi 1933. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1934 tutkielmalla, joka käsitteli K. A. Gottlundia.
Heikinheimo oli Suomen Sotilas -lehden päätoimittajana 1919–1922, Werner Söderström Oy:n kirjallisuusosaston virkailijana 1922–1924, Porvoon naisopiston suomen kielen ja historian opettajana 1924–1928 ja Jyväskylän opettajaseminaarin suomen kielen lehtorina 1928–1933. Yleisradiossa hän oli esitelmäpäällikkönä 1933–1934 ja ohjelmapäällikkönä 1934–1945. Tämän jälkeen Heikinheimo oli Alfred Kordelinin säätiön asiamiehenä 1946–1951, Suomen akatemian va. sihteerinä 1948 sekä Helsingin opettajakorkeakoulussa suomen kielen ja historian lehtorina vuodesta 1948 sekä vararehtorina vuodesta 1951.
Teoksia

Auringossa: Nuoren väen kesäkirja. Kirjoittaneet Valtteri Santala ja Ilmari Heikinheimo. Edistysseurojen kustannus, Helsinki 1921.
Piirteitä Gottlundin Otavan syntyhistoriasta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1930.
Yötä ja aamua: Piirteitä suomalaisuuden historiasta. Porvoo 1932.
Kaarle Aksel Gottlund: Elämä ja toiminta 1: Ensimmäinen työkausi. Väitöskirja. Porvoo 1933.
Radio tekijänä maamme henkisessä elämässä. Eripainos Valvoja-Aika n:o 3, 1942. Helsinki 1942.
K. Merikoski: Voimia ja vastavoimia. Elämäkerrallisen johdannon kirjoittanut Ilmari Heikinheimo. Valistus 1953.
Historian opetus. Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun opetusoppeja 3. WSOY 1955.
Suomen elämäkerrasto: 2584 Suomen historian merkkihenkilöä elämäkerroin ja kuvin. Toimittanut ja kirjoittanut Ilmari Heikinheimo. WSOY 1955.
Auroin, miekoin, miettehin: Kansakoulun historian oppikirja. Kirjoittaneet Lauri Santamäki ja Ilmari Heikinheimo, piirrokset Aarne Nopsanen. WSOY 1963. (5. painos 1972.)
Suomennoksia

Ludvig Nordström: Päivä elämää: Hieman arkipäivän demokratiaa. (Alkuteos En dag av mitt liv.) Tammi 1943.
Åse Gruda Skard: Lapsia arkielämässä. (Alkuteos Barn i vardagslivet.) Ruotsinkielisestä painoksesta suomentaneet Toini ja Ilmari Heikinheimo. Tammi 1945. (2. painos 1951.)
Aiheesta muualla

Ilmari Heikinheimo : Eräs merkillinen kartta ja sen vaiheita, Suomen Kuvalehti, 14.07.1934, nro 29, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
RN Vincenzo Gioberti

| RN Vincenzo Gioberti |
| --- | --- |
 Vincenzo Gioberti

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  OTO, Livorno
Kölinlasku:  2. tammikuuta 1936
Laskettu vesille:  19. syyskuuta 1936
Palveluskäyttöön:  27. lokakuuta 1937
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 9. elokuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 584 t (standardi) 2 510 t (kuormattu)
Pituus:  106,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,15 m
Syväys:  3,42 m
Koneteho:  48 000 hv
Nopeus:  38 solmua
Miehistöä:  207
Aseistus
Aseistus:  4 × 120 mm tykkiä kaksiputkisina asennuksina 4 × 37 mm ilmatorjuntatykkiä 6 × 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 6 × 533 mm torpedoputkea 56 × miinaa
RN Vincenzo Gioberti (ital. Regia Nave Vincenzo Gioberti) oli Italian kuninkaallisen laivaston Oriani-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Livornosta OTO:n telakalta, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1936. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 19. syyskuuta ja liitettiin laivastoon 27. lokakuuta 1937.
Palvelus

Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene HMS Simoomin laukaisema torpedo upotti risteilijän 9. elokuuta 1943.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta RN Vincenzo Gioberti Wikimedia Commonsissa
Oriani-luokan hävittäjät
Ikuiseen rauhaan

| Ikuiseen rauhaan>  Valtio-oikeudellinen tutkielma.Zum ewigen Frieden. Ein philosophischer Entwurf |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kieli:  saksa
Julkaistu:  1795
Suomennos
Suomentaja:  Jaakko Tuomikoski
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  1922
Sivumäärä:  111
Sarja: Kariston klassillinen kirjasto, 21
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ikuiseen rauhaan. Valtio-oikeudellinen tutkielma (saks. Zum ewigen Frieden. Ein philosophischer Entwurf) on Immanuel Kantin teos, joka julkaistiin vuonna 1795. Siinä esitetään, kuinka yleismaailmallinen rauha konkreettisesti saavutetaan kansainvälisten sopimusten avulla. Jaakko Tuomikosken suomennos ilmestyi 1922 Kariston kustantamana.
Tausta

Kant sai merkittäviä vaikutteita Ranskan vallankumouksesta ja sen ajan rauhanaatteen puolestapuhujilta. Hän kirjoitti tutkielman kesällä 1795, ja se ilmestyi saman vuoden syksyllä. Teoksen synnyn innoittajaksi arvellaan edellisenä keväänä Preussin ja Ranskan välillä solmittua Baselin rauhaa.
Sisältö

Tutkielma on kirjoitettu rauhansopimuksen muotoon ”alustavine” ja ”lopullisine” määrityksineen. Alustavat määritykset käsittelevät käytännöllisiä kysymyksiä. Lopulliset määritykset ovat teoreettisempia. Näiden jälkeen tulee liiteosio, jossa pohditaan puhtaasti filosofiselta kannalta politiikan ja moraalin keskinäistä suhdetta.
Teoksen ensimmäisessä osassa annetaan alustavat määritykset:
”Rauhansopimukseksi älköön tunnustettako sellaista, joka on tehty salaisella tarkoituksella varata samalla aihe vastaiseen sotaan.”
”Minkään valtion älköön sallittako perinnän nojalla, vaihtamalla, ostamalla tai lahjaksi hankkia omakseen toista omintakeista valtiota (pientä tai suurta, mikä on tässä yhdentekevää).”
”Vakituinen sotaväki (miles perpetuus) on aikaa myöten kokonaan lakkautettava.”
”Valtiovelkaa älköön tehkö valtion ulkoasioita silmällä pitäen.”
”Mikään valtio älköön sekaantuko väkivaltaisesti toisen valtion hallitusmuoto- ja hallitusasioihin.”
”Käydessään sotaa toisen valtion kanssa älköön mikään valtio antautuko sellaisiin vihollisuuksiin, joista on välttämättömänä seurauksena, että keskinäinen luottamus tulevana rauhan aikana käy mahdottomaksi. Semmoisia ovat salamurhaajain (percussores) ja myrkynsekottajain (venefici) käyttäminen, antautumissopimuksen rikkominen, maanpetoksen (perduellio) järjestäminen siinä valtiossa, jota vastaan soditaan, ym.”
Toisessa osassa annetaan lopulliset määritykset valtioiden välistä ikuista rauhaa varten:
”Valtiojärjestys olkoon jokaisessa valtiossa tasavaltainen.”
”Kansainoikeus perustukoon vapaiden valtioiden valtioliittojärjestelmään.”
”Maailmankansalaisoikeus olkoon rajoitettu yleiseen vierasystävyyden vaatimuksiin.”
Vastaanotto

Tutkielma herätti ilmestyttyään paljon huomiota Kantin kotimaassa ja varsinkin vallankumouksellisessa Ranskassa, jossa teos herätti laajempaakin tutustumista Kantin filosofiaan. Paitsi ranskaksi, tutkielma ilmestyi myös tanskaksi ja englanniksi, mutta se kuitenkin unohdettiin pian. Siihen olivat osaltaan syynä Napoleonin sodat ja maailmankatsomuksessa tapahtunut suunnanmuutos – käänne valistuksen aatteista romantiikkaan ja maailmankansalaisuudesta isänmaallisuuteen. Kantin ehdottaman kansainliiton vastineeksi tuli Pyhä allianssi.
Kirjallisuutta

Vuorinen, Atte-Eemeli: Kohti ikuista rauhaa: Immanuel Kantin rauhanteoria.  (Pro gradu -tutkielma ikuisesta rauhasta)  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 2015.  Pro gradu (PDF).
Aiheesta muualla

Kant, Immanuel: Ikuiseen rauhaan. Otteita (Arkistoitu – Internet Archive). Suom. Markku Koivusalo
Iris (kappale)

| ”Iris” Goo Goo Dolls |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Dizzy Up the Girl
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 7. huhtikuuta 1998
 Tekijä(t): John Rzeznik
 Tuottaja(t): Goo Goo Dolls, Rob Cavallo
 Tyylilaji: alternative rock, soft rock
 Kesto: 04.50
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Goo Goo Dollsin muut singlet
| ”Lazy Eye” 1997 | ”Iris” 1998 | ”Slide” 1998 |
Iris on yhdysvaltalaisen Goo Goo Dolls -yhtyeen tekemä megahitti elokuvaan Enkelten kaupunki vuonna 1998. Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Goo Goo Dolls -yhtyeen laulaja-kitaristi John Rzeznik. Kappale sai nimensä Rzeznikin selaillessa lehteä ja huomatessa artikkelin Iris DeMendistä. Rzeznikin mielestä Iris oli kaunis nimi ja päätti nimetä kappaleen tällä nimellä.
Iris oli monien kappalelistojen kärjessä ja se onkin Billboard Hot 100 Airplayn listoilla kauiten ensimmäisenä ollut single. "Iris" pysyi 18 viikkoa ensimmäisenä kyseisellä listalla.
Inka-aratti

| Inka-aratti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Alaheimo::  Arinae
Tribus::  Arini
Suku::  Suomuaratit Pyrrhura
Laji::  rupicola
Kaksiosainen nimi
 Pyrrhura rupicola  (Tschudi, 1844) 

Katso myös
   Inka-aratti Wikispeciesissä   Inka-aratti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Inka-aratti (Pyrrhura rupicola)  on eteläamerikkalainen papukaija, joka elää Perussa sekä Brasilian länsikolkassa ja Pohjois-Boliviassa. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Johann Jakob von Tschudi Perusta 1844.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Inka-aratti (Pyrrhura rupicola)
iNaturalist: Inka-aratti (Pyrrhura rupicola)
UniProt: Taxonomy - Pyrrhura rupicola (black-capped parakeet) (englanniksi)
ITIS: Pyrrhura rupicola (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pyrrhura rupicola (englanniksi)
Itämeren ruokavalio

Itämeren ruokavalio on pohjoismaisten ravitsemustieteilijöiden kehittämä runsaasti leipää ja marjoja sisältävä ruokavalio, jossa käytetään hyvin vähän maitorasvaa sekä tavallista enemmän kalaa ja vähärasvaista siipikarjanlihaa.
Vähintään neljännes kokonaisenergiansaannista tulee kokojyvistä, joissa suositaan erityisesti ruista, ohraa ja kauraa. Lisäksi nautitaan 2-3 aterialla viikossa täysjyväpastaa tai -riisiä. Marjoja ja sesongin aikana myös kotimaisia hedelmiä nautitaan päivittäin yhteensä vähintään 350 grammaa ja vihanneksia vähintään 175 grammaa. Päivittäin nautitaan lisäksi vähintään kuusi palaa leipää sekä rypsi-, auringonkukka- tai soijaöljyä sisältävää margariinia ja rypsiöljyä.
Vähintään kaksi kolmannesta päivittäin nautituista rasvahapoista on oltava tyydyttämättömiä, joita voidaan saada margariinin ja rypsiöljyn lisäksi myös suolaamattomista pähkinöistä ja siemenistä.
Maitotuotteita nautitaan vähintään kaksi annosta päivässä. Juusto saa sisältää korkeintaan 17 prosenttia rasvaa, nestemäiset maitotuotteet, viili ja jugurtti korkeintaan yhden prosentin. Kermaa sisältäviä maitotuotteita kuten jäätelöä ei nautita lainkaan, ei myöskään voita. Makeutettuja maitotuotteita ja sokerilla makeutettuja juomia pyritään välttämään, ja tuoremehua juodaan korkeintaan 1,5 desilitraa päivässä.
Viikoittain nautitaan lisäksi vähintään kolme kala-ateriaa, joista kaksi sisältää rasvaista kalaa. Lihoista taas suositaan vähärasvaista siipikarjaa.
Itämeren ruokavaliota luonnehtii toisen määritelmän mukaan runsas rukiin, ohran, kauran, omenoiden, päärynöiden, marjojen, tomaatin, kurkun, salaatin, juuresten, kaalin, herneiden, rasvattomien tai vähärasvaisten maitotuotteiden, lohen ja järvikalojen käyttö sekä vähäinen sian- ja naudanlihan, lihajalosteiden, rasvan ja alkoholin käyttö.
River-luokka (hävittäjä)

River-luokka oli Kanadan laivaston alusluokka, joka muodostettiin neljästätoista lähes identtisestä Britannian Kuninkaallisen laivaston luovuttamasta A-, C-, D-, E-, F-, G- ja H-luokkien hävittäjästä. Kaksi A-luokan alusta oli Kanadan hallituksen tilaamia ja ne olivat ensimmäiset varsinaisesti Kanadan laivastolle tilatut alukset.
Alukset palvelivat toisessa maailmansodassa saattuetehtävissä Pohjois-Atlantilla. Sodan alussa alusten varustus oli se mikä se oli ollut luovutettaessa, mutta sodan kuluessa niiden varustustasoa muutettiin merkittävästi.
Sodasta selvinneet alukset romutettiin pian sodan jälkeen.
| Nimi> A-luokan alukset | Telakka> A-luokan alukset | Kölinlasku> A-luokan alukset | Vesille> A-luokan alukset | Valmis> A-luokan alukset | Kohtalo> A-luokan alukset | A-luokan alukset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Saguenay | Thornycroft | 27. syyskuuta 1929 | 11. heinäkuuta 1930 | 22. toukokuuta 1931 | vaurioitunut törmäyksessä 15. marraskuuta 1942 ja siirretty koululaivaksi, myyty romutettavaksi 1945 |  |
| Skeena | Thornycroft | 14. lokakuuta 1929 | 10. lokakuuta 1930 | 10. kesäkuuta 1931 | tuhoutunut 25. lokakuuta 1944 |  |
C-luokan alukset
| HMCS Assiniboine | Samuel White, Cowes | 1. lokakuuta 1930 | 29. lokakuuta 1931 | uponnut 10. lokakuuta 1945 |  |  |
| HMCS Restigouche | Portsmouth | 12. syyskuuta 1930 | 30. elokuuta 1931 | 15. kesäkuuta 1938 | romutettavaksi 9. marraskuuta 1945 |  |
| HMCS Ottawa | Portsmouth | 12. syyskuuta 1930 | 30. elokuuta 1930 | 15. kesäkuuta 1938 | upotettu 14. syyskuuta 1942 |  |
| HMCS St. Laurent | Vickers-Armstrong, Barrow | 1. joulukuuta 1930 | 29. syyskuuta 1931 | 17. helmikuuta 1937 | romutettavaksi 9. marraskuuta 1945 |  |
| HMCS Fraser | Vickers-Armstrong, Barrow | 1. joulukuuta 1930 | 29. syyskuuta 1931 | 17. helmikuuta 1937 | uponnut törmäyksessä 28. kesäkuuta 1940 |  |
D-luokan alukset
| HMCS Kootenay | John I. Thornycroft, Woolston | 25. kesäkuuta 1931 | 7. kesäkuuta 1932 | 1943 | romutettu tammikuussa 1946 |  |
| HMCS Margaree | Palmers, Jarrow | 12. kesäkuuta 1931 | 16. kesäkuuta 1932 | 6. syyskuuta 1940 | uponnut 22. lokakuuta 1940 |  |
E-luokan alukset
| HMCS Gatineau | Swan Hunter and Wigham Richardson, Wallsend | 24. maaliskuuta 1933 | 29. toukokuuta 1934 | kesäkuu 1943 | romutettu 1955 |  |
F-luokan alukset
| HMCS Qu'Appelle | John Brown and Company, Clydebank | 21. elokuuta 1933 | 12. lokakuuta 1934 | 8. helmikuuta 1944 | 27. toukokuuta 1946   |  |
| HMCS Saskatchewan | John Brown and Company, Clydenbank | 25. heinäkuuta 1933 | 29. elokuuta 1934 | 31. toukokuuta 1943 | 27. tammikuuta 1946 |  |
G-luokan alukset
| HMCS Ottawa | Vickers-Armstrong, Barrow | 20. syyskuuta 1934 | 15. elokuuta 1935 | 22. maaliskuuta 1943 | toukokuu 1945 |  |
H-luokan alukset
| HMCS Chaudière | Vickers-Armstrong, Walker | 28. helmikuuta 1935 | 10. maaliskuuta 1936 | 15. marraskuuta 1943 | romutettu 19. maaliskuuta 1946 |  |
Riku Haikara

| Riku Haikara> Richard the Stork |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Toby Genkel, Reza Memari
Käsikirjoittaja:  Reza Memari
Tuottaja:  Kristine M.I. Knudsen (Knudsen & Streuber Medienmanufaktur) Emely Christians (Ulysses Filmproduktion)
Säveltäjä:  Éric Neveux
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa, Belgia, Luxemburg, Norja
Tuotantoyhtiö:  Knudsen & Streuber Medienmanufaktur, Ulysses Filmproduction, Walking the Dog, Melusiné Productions, Den siste skilling
Levittäjä:  Lionsgate Big Bang Media Hulu
Ensi-ilta:   28. huhtikuuta 2017
Kesto:  84 min
Alkuperäiskieli:  puhuttu suomeksi
Seuraaja:  Riku Haikara ja jalokiven arvoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riku Haikara on saksalais-belgialais-norjalais-luxemburgilaisena yhteistuotantona valmistunut animaatioelokuva. Elokuva sai maailmanlaajuisen ensi-iltansa helmikuussa 2017 Berliinin elokuvajuhlilla Generation-kilpasarjassa. Suomessa Riku Haikara saapui elokuvateattereihin 28. huhtikuuta 2017 suomeksi dubattuna, sekä 2D- että 3D-versiona.
Elokuvan suomenkielisinä ääninä kuullaan Heljä Heikkinen (Riku), Tommi Korpela (isä-haikara), Antti Pääkkönen (Kiki), Rinna Paatso (Olga), Katja Aakkula (äiti-haikara) ja Alissa Kovalainen (untuvikko-Riku).
Juoni

Riku on haikaroiden adoptoima varpuspoika, joka uskoo olevansa mahtava haikara muiden joukossa. Kun haikarayhteisö alkaa valmistella muuttoa etelään, perhe joutuu kertomaan Rikulle totuuden. Hän on varpunen, eivätkä varpuset selviä pitkästä lennosta Afrikkaan. Rohkea Riku päättää kuitenkin uhmata rajojaan ja seurata perhettään etelään. Vauhdikkaaseen seikkailuun mukaan tempautuvat omituinen Olga-pöllö mielikuvituskaverinsa Olegin kera, sekä diivaileva papukaija Kiki. Hullunkurisia sattumuksia pursuilevan matkan varrella ystävykset oppivat ymmärtämään jotain uutta ystävyydestä, perheestä ja erilaisuuden hyväksymisestä.
Rivendell

Rivendellin sijainti punaisella vuonna 3019 Keski-Maan kolmatta aikaa.
Rivendell on haltioiden asuinpaikka Keski-Maassa J. R. R. Tolkienin kirjoissa Hobitti eli sinne ja takaisin sekä Taru sormusten herrasta. Meren länsipuolella Valinorissa sitä kutsutaan myös nimellä ”Viimeinen Kotoisa Koti Meren Itäpuolella”. Sen perusti Elrond Puolhaltia Auringon Toisella Ajalla (neljä tai viisi tuhatta vuotta ennen Taru sormusten herrasta -kirjan tapahtumia). Elrondin lisäksi Rivendellissä asuu muitakin haltiaylimyksiä, kuten Arwen Undomiel ja Glorfindel.
Kirjassa Hobitti eli sinne ja takaisin hobitti Bilbo Reppuli pysähtyi kääpiöiden kanssa Rivendellissä matkalla Yksinäiselle Vuorelle ja myös palatessaan Kontuun Gandalfin kanssa.
Tarussa sormusten herrasta Frodo Reppuli ja hänen ystävänsä matkaavat Rivendelliin, missä he tapaavat syntymäpäiväjuhliensa jälkeen sinne muuttaneen Bilbon. Myös monet muut haltiat, kääpiöt ja ihmiset ovat saapuneet Rivendelliin eri teitä; Elrondin neuvostossa he kaikki saavat tietää Valtasormuksesta, ja heidän täytyy päättää, mitä sille tehdään. Lopulta hobitti päättää sen kysymyksen.
Rivendell sijaitsee lähellä Bruinenjokea (yksi Bruinenin haara tulee lähelle Rivendelliä) hyvin kätkettynä Sumuvuorten juurikukkuloille.
Rivendellin nimi sindariksi on Imladris, joka tarkoittaa ”syvää laaksoa kuilussa”.
Richard Brinsley Sheridan

| Richard Brinsley Sheridan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1751 Dublin, Irlanti
Kuollut: 7. heinäkuuta 1816 (64 vuotta) Lontoo, Englanti
Ammatti:  näytelmäkirjailija, runoilija, poliitikko
Kirjailija
Esikoisteos:  The Rivals
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Richard Brinsley Butler Sheridan (30. lokakuuta 1751 Dublin – 7. heinäkuuta 1816 Lontoo) oli irlantilainen näytelmäkirjailija ja runoilija sekä lontoolaisen Drury Lane -teatterin pitkäaikainen omistaja. Hänet tunnetaan muun muassa näytelmistään The Rivals (suom. Kilpakosijat), The School for Scandal (suom. Juorukoulu) ja A Trip to Scarborough. Richard Sheridan teki myös poliittisen uran. Hän oli liberaaliryhmittymä Whigien edustajana 32 vuotta.
Elämä

Richard B. Sheridanin vanhemmat olivat näyttelijä Thomas Sheridan ja kirjailija Frances Sheridan. Perhe muutti Irlannista Englantiin vuonna 1758. Richard Sheridan opiskeli lontoolaisessa Harrow School'issa 1762–1768.
Vuonna 1772 Sheridan kävi kaksintaistelun kapteeni Thomas Mathewsia vastaan, kamppailu oli lyhyt ja veretön ja hän voitti sen. Sheridanin omien sanojen mukaan Mathewsin oli pakko "rukoilla elämänsä puolesta" ("beg for his life"). Mathews ei hyväksynyt tappiotaan, ja seuraava, edellistä verrattomasti raivokkaampi kaksintaistelu käytiin saman vuoden heinäkuussa Kingdownissa Bathin lähellä. Sheridan haavoittui vakavasti.
Elämä > Näytelmäkirjailijan ura

Vuonna 1772 Sheridan karkasi naimisiin Elizabeth Ann Linleyn kanssa ja asettui Lontooseen. Sheridan suuntautui näytelmäkirjailijan uralle; hänen ensimmäinen näytelmänsä The Rivals (1775) esitettiin lontoolaisessa Covent Garden -teatterissa. Ensi-ilta epäonnistui, mutta näyttelijävaihdoksen jälkeen kappaleesta tuli suurmenestys.
Pian The Rivals -näytelmän jälkeen Sheridan ja hänen appensa, säveltäjä Thomas Linley, tuottivat oopperan The Duenna. Kappale sai lämpimän vastaanoton ja se esitettiin 75 kertaa. 1770-luvun jälkipuoliskolla Sheridan, Thomas Linley ja muuan kolmas henkilö hankkivat omistukseensa Drury Lane -teatterin. Sheridanista tuli sittemmin teatterin ainoa omistaja.
Sheridanin kuuluisin näytelmä The School for Scandal (1777) on eräs englanninkielisen tapakomedian kestävimpiä saavutuksia. Myös satiirinen näytelmä The Critic (1779) keräsi myönteisiä arvioita. Molemmat näytelmät, kuten myös Sheridan myöhempi tuotanto, saivat kantaesityksensä Drury Lane -teatterissa.
Vuonna 1825 irlantilaiskirjailija Thomas Moore julkaisi elämäkerran Memoirs of the Life of Richard Brinsley Sheridan, joka vaikutti merkittävästi Sheridanin jälkimaineeseen. Vuonna 1881 paljastettiin Royal Society of Arts -yhteisön sininen muistolaatta Sheridanin kunniaksi Savile Row -kadulla Mayfairissä. Toinen muistolaatta sijaitsee Staffordissa.
Elämä > Avioliitot

Richard B. Sheridanilla ja hänen ensimmäisellä puolisollaan Elizabeth Linleyllä oli poika Thomas (Tom) Sheridan (1775–1817). Elizabethilla oli myös tytär Mary (s. 30. maaliskuuta 1792), mutta tämän isä oli hänen rakastajansa lordi Edward FitzGerald. Elizabeth Linley kuoli tuberkuloosiin kesäkuussa 1792. Tytär Mary eli vain puolitoistavuotiaaksi.
Vuonna 1795 Richard B. Sheridan nai Hester Jane Oglen (1776–1817). Pariskunnalle syntyi ainakin yksi lapsi, Charles Brinsley Sheridan (1796–1843).
Teokset

The Rivals
St Patrick's Day
The Duenna
A Trip to Scarborough
The School for Scandal
The Camp
The Critic
The Glorious First of June
Pizarro
Teokset > Suomennetut näytelmät

Pyhän Patrikin päiwä, eli Luutnantin keinot, näytelmä antologiassa Näytelmistö, Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura 1863
Juorukoulu: [katkelma] antologiassa Englantilaisen kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Eino Railo, WSOY 1933
Juorukoulu (The school for scandal ); suom. Helena Kangas, Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.]
Juorukoulu suom. tuntematon (esitys: Kansallisteatteri 1919)
Juorukoulu suom. Helena Kangas (esitys: Kansallisteatteri 1950)
Juorukoulu, suom. Leena Ilmari (esitys: Kansallisteatteri 1950)
Kilpakosijat (The Rivals), suom. Serp (Kansallisteatteri 1936)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Richard B. Sheridanin tuotantoa
Memoirs of the Life of the Right Honorable Richard Brinsley Sheridan Volume One (1853)
Memoirs of the Life of the Right Honorable Richard Brinsley Sheridan Volume Two (1826)
Richard Brinlsey Sheridan Gallery
Robin Eames

Robin Eames
Robin Henry Alexander Eames, paroni Eames OM (s. 27. huhtikuuta 1937) on pohjoisirlantilainen pappi. Hän toimi anglikaanisen Irlannin kirkon johdossa Armaghin arkkipiispana vuosina 1986–2006. Häntä seurasi Alan Harper.