stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reijo Tossavainen
Aiheesta muualla

Reijo Tossavaisen kotisivu (arkistoitu)
.aspx Reijo Tossavainen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
| n k Perussuomalaisten kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (39):  Eerola  Elomaa  Hakkarainen  Halla-aho (2011–2014)  Heikkilä  Hirvisaari (2011–2013)  Hongisto  Immonen  Jalonen  Joutsenlahti  Jurva  Juvonen  Jääskeläinen  Kettunen  Kivelä  Kokko  Koskela (2011–2014)  Lindström  Lohela  Louhelainen  Mattila  Mäkipää  Mäntylä  Mölsä  Niikko  Niinistö  Oinonen  Packalén  Raatikainen (2014–2015)  Ruohonen-Lerner  Saarakkala  Soini  Soukola  Tolppanen  Tossavainen  Turunen  Tuupainen  Virtanen  Vähämäki  Väätäinen 
Huomautukset: 1 2  Jussi Halla-aho valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi toukokuussa 2014, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mika Raatikainen.  ↑  James Hirvisaari erotettiin perussuomalaisista lokakuussa 2013.  ↑  Laila Koskela erosi perussuomalaisista marraskuussa 2014 ja liittyi keskustan eduskuntaryhmään.  
Kymen vaalipiirin kansanedustajat 2011–2015
Juho Eerola
Jyri Häkämies (2011–2012)
Anneli Kiljunen
Jukka Kopra
Suna Kymäläinen
Jukka Kärnä
Jari Lindström
Sirpa Paatero
Sari Palm
Kimmo Tiilikainen
Ari Torniainen
Reijo Tossavainen
Anu Urpalainen (2012–2015)
1 2  Jyri Häkämies siirtyi Elinkeinoelämän keskusliiton toimitusjohtajaksi marraskuussa 2012, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Anu Urpalainen.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Itävallan Bundesliiga

| Itävallan Bundesliiga |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Itävalta
Perustettu:  1974
Joukkueita:  12
Hallitseva mestari:  Sturm Graz
Eniten mestaruuksia:  Rapid Wien (32)
Alempi taso:  2. Liga
Aiheesta muualla
Sivusto
Itävallan Bundesliiga (saks. Österreichische Fußball-Bundesliga) on Itävallan jalkapallosarjojen korkein sarjataso. Sarjassa pelaavat 12 joukkuetta kohtaavat toisensa neljästi kauden aikana. Sarjan hallitseva mestari on Sturm Graz.
Itävallan Bundesliiga on tasoltaan hyvää eurooppalaista keskitasoa. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 13. ajanjaksolla 2020–2024.
Joukkueet kaudella 2019–2020

| Joukkue | Kotipaikka |
| --- | --- |
Admira Wacker Mödling: Mödling
Austria Wien: Wien
Hartberg
LASK Linz: Linz
SV Mattersburg: Mattersburg
Rapid Wien: Wien
Red Bull Salzburg: Wals-Siezenheim
Rheindorf Altach: Altach
St. Pölten: Sankt Pölten
Sturm Graz: Graz
Swarovski Tirol: Wattens
Wolfsberger AC: Wolfsberg
Mestarit kautta aikain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  1912 Rapid Wien  1913 Rapid Wien  1914 Wiener AF  1915 Wiener AC  1916 Rapid Wien  1917 Rapid Wien  1918 Floridsdorfer AC  1919 Rapid Wien  1920 Rapid Wien  1921 Rapid Wien  1922 Wiener Sport-Club  1923 Rapid Wien  1924 SV Amateure  1925 Hakoah Wien  1926 SV Amateure  1927 Admira Wacker Mödling  1928 Admira Wacker Mödling  1929 Rapid Wien  1930 Rapid Wien  1931 First Vienna  1932 Admira Wacker Mödling  1933 First Vienna |  1934 Admira Wacker Mödling  1935 Rapid Wien  1936 Admira Wacker Mödling  1937 Admira Wacker Mödling  1938 Rapid Wien  1939 Admira Wacker Mödling  1940 Rapid Wien  1941 Rapid Wien  1942 First Vienna  1943 First Vienna  1944 First Vienna  1945 Rapid Wien  1946 Rapid Wien  1947 Wacker Wien  1948 Rapid Wien  1949 Austria Wien  1950 Austria Wien  1951 Rapid Wien  1952 Rapid Wien  1953 Austria Wien  1954 Rapid Wien  1955 First Vienna |  1956 Rapid Wien  1957 Rapid Wien  1958 Wiener Sport-Club  1959 Wiener Sport-Club  1960 Rapid Wien  1961 Austria Wien  1962 Austria Wien  1963 Austria Wien  1964 Rapid Wien  1965 LASK Linz  1966 Admira Wacker Mödling  1967 Rapid Wien  1968 Rapid Wien  1969 Austria Wien  1970 Austria Wien  1971 Wacker Innsbruck  1972 Wacker Innsbruck  1973 Wacker Innsbruck  1974 VÖEST Linz  1975 Wacker Innsbruck  1976 Austria Wien  1977 Wacker Innsbruck |  1978 Austria Wien  1979 Austria Wien  1980 Austria Wien  1981 Austria Wien  1982 Rapid Wien  1983 Rapid Wien  1984 Austria Wien  1985 Austria Wien  1986 Austria Wien  1987 Rapid Wien  1988 Rapid Wien  1989 Swarovski Tirol  1990 Swarovski Tirol  1991 Austria Wien  1992 Austria Wien  1993 Austria Wien  1994 SV Salzburg  1995 SV Salzburg  1996 Rapid Wien  1997 SV Salzburg  1998 Sturm Graz  1999 Sturm Graz |  2000 Tirol Innsbruck  2001 Tirol Innsbruck  2002 Tirol Innsbruck  2003 Austria Wien  2004 Grazer AK  2005 Rapid Wien  2006 Austria Wien  2007 Red Bull Salzburg  2008 Rapid Wien  2009 Red Bull Salzburg  2010 Red Bull Salzburg  2011 Sturm Graz  2012 Red Bull Salzburg  2013 Austria Wien  2014 Red Bull Salzburg  2015 Red Bull Salzburg  2016 Red Bull Salzburg  2017 Red Bull Salzburg  2018 Red Bull Salzburg  2019 Red Bull Salzburg  2020 Red Bull Salzburg  2021 Red Bull Salzburg |  2022 Red Bull Salzburg  2023 Red Bull Salzburg  2024 Sturm Graz |
| Mestaruudet | Seura |
| --- | --- |
32: Rapid Wien
24: Austria Wien (ent. SV Amateure)
17: Red Bull Salzburg (ent. SV Salzburg)
8: Admira Wacker Mödling
6: First Vienna
5: Wacker Innsbruck
4: Sturm Graz
3: Wiener Sport-Club
3: Tirol Innsbruck
2: Swarovski Tirol
1: Wiener AF
1: Wiener AC
1: Floridsdorfer AC
1: Hakoah Wien
1: Wacker Wien
1: LASK Linz
1: VÖEST Linz
1: Grazer AK
Aiheesta muualla

Bundesliigan www-sivut
| n k  Pääsarjatason jalkapallosarjat Euroopassa (UEFA) |
| --- | --- |
 Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Islanti  Israel  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Suomalaiset vapaaehtoiset Ukrainan sodassa

Suomalaiset vapaaehtoiset Ukrainan sodassa ovat suomalaisia, jotka ovat lähteneet taistelemaan Ukrainaan, joko Ukrainan tai Venäjän puolelle, Venäjän hyökättyä maahan vuonna 2022. Vuoden 2022 ensimmäisellä puoliskolla suomalaisia vapaaehtoistaistelijoita oli ainakin joukkueen verran Ukrainan puolella. Arviolta sata suomalaista on lähtenyt puolustamaan Ukrainaa vuoteen 2024 mennessä. Suomalaissotilaita on sijoitettu eri puolille Ukrainaa, eivätkä kaikki suomalaiset sodi toistensa kanssa samoissa yksiköissä. Yksittäinen suomalainen on lähtenyt myös Venäjän puolelle mukaan hyökkäykseen. Jos Itä-Ukrainan sodan suomalaisvapaaehtoisia vuodesta 2014 alkaen ei oteta huomioon, tiettävästi ensimmäinen suomalainen vapaaehtoinen Ukrainan sodassa on 1. maaliskuuta 2022 Ukrainan kansainväliseen legioonaan liittynyt Ralf Sirén. Ukrainan sodassa on haavoittunut eri tavoin useita, mutta toistaiseksi tuntematon lukumäärä suomalaisia vapaaehtoistaistelijoita.
Sodassa kaatuneita vapaaehtoisia suomalaisia

Kuuden suomalaisen tiedetään kaatuneen vuoden 2024 marraskuun loppuun mennessä. Todellisuudessa kaatuneita voi olla enemmän.
Sodassa kaatuneita vapaaehtoisia suomalaisia > Kasper Alhoniemi

Kasper Alhoniemi (1999 Tampere – 10. kesäkuuta 2023 Lobkove, Ukraina) oli ensimmäinen Ukrainan puolella taistellut suomalainen vapaaehtoinen, joka kaatui Ukrainan sodassa.
Alhoniemi liittyi Ukrainan asevoimien perustamaan Kansainväliseen legioonaan maaliskuussa 2022 ja oli täten yksi pisimpään Ukrainassa olleista suomalaistaistelijoista. Taisteluissa hän osallistui muun muassa Harkovan vapautukseen syksyllä 2022, Hersonin vapauttamiseen sekä Bah’mutin taisteluihin.
Alhoniemi palasi hetkeksi Suomeen, mutta matkusti takaisin Ukrainaan huhtikuussa 2023. Hän liittyi Ukrainan sotilastiedustelu HUR:n alaisiin erikoisjoukkoihin. Samassa yksikössä palveli myös kaksi muuta suomalaista. Ukrainan armeija palkitsi Alhoniemen ryhmän toimistaan mitaleilla, ja hänet ylennettiin ryhmänjohtajaksi.
Hän kuoli kesäkuun 10. päivänä 2023 lähellä Lobkoven kylää Zaporižžjan rintamalla panssarivaunun tulituksessa. Kolmen auton ja 12 miehen ryhmän oli tarkoitus perustaa panssarintorjunta-asema linjojen väliin Zaporižžjan rintamalla, ensimmäinen auto sai kuitenkin osuman venäläisen panssarivaunun tykistä, ja Alhoniemi sai välittömästi surmansa. Samassa taistelussa kuoli myös ukrainalainen sotilas ja useita taistelijoita haavoittui, mukaan lukien toinen suomalainen vapaaehtoinen. Alhoniemi oli kuollessaan 23-vuotias. Hänen ruumiinsa pystyttiin noutamaan alueelta vasta elokuussa. Suomeen hänet kuljetettiin marraskuussa, kun Suomi-Ukraina-maanpuolustusyhdistys oli saanut järjestettyä kuljetuksen varat kansalaiskeräyksellä.
Alhoniemi siunattiin haudan lepoon joulukuussa 2023 Tampereella Lamminpään kappelissa. Hautajaisissa olivat läheisten lisäksi läsnä myös yksi hänen suomalainen taistelu­toverinsa sekä ukrainalaiskomentaja.
Siviilissä Alhoniemi työskenteli koneenasentajana. Hän valmistui ammattikoulusta 2018.
Sodassa kaatuneita vapaaehtoisia suomalaisia > Ville Mykkänen

Ville Mykkänen (1997 – elokuu 2024 Luhanskin alue) oli suomalainen sotilas, joka taisteli vapaaehtoisena Ukrainassa vuodesta 2023 lähtien.
Mykkänen asui Pyhäjärvellä ja toimi puoluepolitiikassa keskustan riveissä. Lukiossa ollessaan Mykkänen liittyi keskustan jäseneksi ja oli Pyhäjärven nuorisovaltuustossa. Heinäkuussa 2016 Mykkänen astui asepalvelukseen Kainuun prikaatissa, jossa hän palveli jääkärikomppaniassa puoli vuotta. Keskustanuorten piirijärjestö Pohjois-Pohjanmaalla valitsi hänet vuonna 2022 puheenjohtajakseen vuodelle 2023. Mykkänen oli ehdokkaana vuoden 2021 kuntavaaleissa ja sai Pyhäjärvellä 21 ääntä päästen varasijalle. Hän ilmoitti tuolloin ammatikseen tehdastyöläisen. Hän kertoi isänmaallisuuden olleen tärkein politiikassa edustamansa teema.
Loppusyksystä 2023 Mykkänen lähti vapaaehtoistaistelijaksi Ukrainaan ja otti käyttöön taistelijanimen Flurry. Hän kaatui elokuun alussa 2024 taisteluissa Luhanskin alueella. Hän oli viides tiedossa ollut Ukrainassa kaatunut suomalaistaistelija. Aiemmista kaatuneista oli nimetty kesäkuussa 2023 kuollut Alhoniemi.
Mykkänen opiskeli tuotantotalouden insinööriksi ammattikorkeakoulu Centriassa Kokkolassa. Hän osallistui aktiivisesti reserviläistoimintaan ja keräsi luottamustehtäviä. Hän myös pelasi jääkiekkoa Pyhäjärven Pohdissa, harrasti metsästystä ja kalastusta.
Sodassa kaatuneita vapaaehtoisia suomalaisia > Aleksi Lysander

Aleksi Lysander (18. tammikuuta 1989 Oulu - joulukuu 2024 Itä-Ukraina) oli suomalainen sotilas, joka taisteli vapaaehtoisena Ukrainassa vuodesta 2022 lähtien.
Lysander liittyi Ranskan armeijan muukalais­legioonaan 18-vuotiaana, jossa hän palveli viisi vuotta. Hän on taistellut muukalaislegioonan riveissä muun muassa Afganistanissa ja monissa Afrikan maissa. Myöhemmin tammikuussa 2012 Lysander suoritti varusmiespalveluksen Sodankylän Jääkäriprikaatissa, jossa hän vietti vuoden ja suoritti moottorialiupseerikurssin.
Lapsuuden Lysander vietti Oulussa ja Torniossa. Nuorena hän harrasti uintia kilpatasolla. Varusmiespalveluksen jälkeen Lysander muutti Etelä-Afrikkaan, jossa hän kouluttautui henkivartijaksi. Ammattisotilaan tehtäviä hän teki noin 16 vuotta ennen kuin keväällä 2022 Lysander liittyi Ukrainan Kansainväliseen legioonaan ja taisteli muun muassa Irpinissä, Mykolajivissa ja Zaporižžjassa.
Sodassa kaatuneita vapaaehtoisia suomalaisia > Petri Viljakainen

Petri Viljakainen (18. kesäkuuta 1977 Pieksämäki – 2022) oli suomalainen taistelija. Hän tuli vuonna 2015 tunnetuksi ensimmäisenä julkisuudessa esiteltynä suomalaisena, joka oli lähtenyt vapaaehtoisena taistelemaan Venäjän tukemien kapinallisjoukkojen rinnalle itäiseen Ukrainaan.
Taistellessaan Luhanskin kansantasavallan joukoissa Viljakainen sai vuoden 2017 alussa kranaatinsirpaleen käsivarteensa. Janus Putkosen johtaman propagandatoimisto Doni Newsin mukaan Viljakainen oli toimitettu sairaalahoitoon. Elokuussa 2019 Länsi-Savo ilmoitti Viljakaisen haavoittuneen lievästi pari kertaa alkoholin vaikutuksen alaisena. Vuonna 2018 Johan Bäckman kustansi Viljakaisen muistelmateoksen Vilin sota: Suomea puolustamassa vapaaehtoisena Donbassin aroilla 2015–2018.
Kommunistisessa julkaisussa Kansan ääni esitettiin Viljakaisen kuolleen maaliskuussa 2022 ja tiedon tästä tulleen marraskuussa 2022. Julkaisun mukaan hän oli kadonnut taistellessaan Venäjän tukemissa Luhanskin kansantasavallan joukoissa. Kansan äänen mukaan Viljakaisella oli kaksi poikaa. Väitettä Viljakaisen kuolemasta levitettiin myös MV-lehdessä. Johan Bäckman esitti ristiriitaisia väitteitä kuolinajasta. Bäckmanin mukaan Viljakainen oli kuollut maaliskuussa 2022 Sjevjerodonetskin taisteluissa, jotka tosiasiassa käytiin vasta touko- ja kesäkuussa 2022. Bäckman luonnehti Viljakaista merkittäväksi Venäjän puolestapuhujaksi.
Aiheesta muualla

MOT: Taistelijan kotiinpaluu, Yle 18.2.2024
Ukrainan puolustajat - Jakso 2: Suomalaiset vapaaehtoissotilaat, Yle 21.4.2024
Rautio, Jenna: Ukrainan sodan suomalaiset vapaaehtoiset jäävät ilman kuntoutusta – "Pommihan siinä on odotettavissa" Etelä-Suomen Sanomat 22.7.2023
Omenavarkaat

| Omenavarkaat |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Samppa Batal
Käsikirjoittaja:  Samppa Batal
Tuottaja:   Samppa Batal  Tuomas Kohtamäki 
Säveltäjä:  Santeri Sirviö
Kuvaaja:  Hamdi Batal
Leikkaaja:  Tuomas Kohtamäki
Lavastaja:  Matias Muoniovaara
Pääosat:   Joel Hirvonen  Satu Tuuli Karhu  Sami Lalou  Alex Anton  Isla Mustanoja  Esa-Matti Smolander 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:   Cinerain  Grade One Oy 
Levittäjä:  Kuusan Kino
Ensi-ilta:   2024-11-1515. marraskuuta 2024  
Kesto:  84 min.
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  285 000 euroa
Katsojat:  1 137 (16.1.2025)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Omenavarkaat on suomalainen draamakomediaelokuva vuodelta 2024. Sen on ohjannut, käsikirjoittanut ja kuvannut Samppa Batal.
Elokuva kertoo bileyöstä, jossa juuri eronnut Sebastian (Joel Hirvonen) ja rikkinäisessä suhteessa elävä Satu (Satu Tuuli Karhu) kohtaavat.
Omenavarkaat kuvattiin syksyllä 2021. Sen budjetti oli 285 000 euroa.  Elokuva tehtiin omalla rahalla ilman julkista tukea. Kuvaajana toimi Samppa Batal nimimerkillä Hamdi Batal. Elokuva on mustavalkoinen.
Elokuvan ovat tuottaneet Cinerain ja Grade One tuottajinaan Batal ja Tuomas Kohtamäki. Sen levittää elokuvateattereihin Kuusan Kino.
KAVI on luokitellut elokuvan sallituksi yli 12-vuotiaille.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joel Hirvonen  | … |  Sebastian   |
|  Satu Tuuli Karhu  | … |  Satu   |
|  Sami Lalou  | … |  Joni   |
|  Alex Anton  | … |  Karri   |
|  Isla Mustanoja  | … |  Siiri   |
|  Esa-Matti Smolander  | … |  Tom   |
|  Asta Sveholm  | … |  Mona   |
|  Antti Autio  | … |  Melis   |
|  Mikko Kouki  | … |  James   |
|  Amir Abid  | … |  vartija   |
|  Aurora Manninen  | … |  Oona   |
|  Rebekka Palanne  | … |  Tiia   |
|  Emilia Neuvonen  | … |  Linda   |
|  Hanna Holländer  | … |  Kaisla   |
|  Pia Andersson  | … |  Sini   |
Vastaanotto

Omenavarkaat sai kuusi Jussi-ehdokkuutta. Elokuva päätyi ehdokkaaksi vuoden elokuvan Jussiin, vuoden ohjauksen Jussiin ja vuoden käsikirjoituksen Jussiin. Elokuvan kymmenen näyttelijää saivat ehdokkuuden vuoden ensamble-Jussiin. Tästä huolimatta Joel Hirvonen sai vuoden pääosa-Jussi-ehdokkuuden ja Satu Tuuli Karhu vuoden sivuosaehdokkuuden. Ehdokkaat valitsee Filmiauran hallitus ja asiantuntijaraati. Filmiauran hallituksen jäsen Samppa Batal ei osallistunut valintaan.
Ehdokkuuksille lankesi jääviyiden varjo, kun Elokuvauutiset.fi-kertoi, että Omenavarkaiden lopputeksteissä kiitetään Filmiauran hallituksen jäsentä Fabian Munsterhjelmiä, joka oli hallituksen jäsenenä asettamassa Omenavarasta ehdolle viiteen Jussiin. Hän hän ei osallistunut ensamble-Jussi-ehdokkaan valintaan Elokuvauutiset.fi-sivuston mukaan jääviyssyistä.
Vastaanotto > Arvosteluja

Tero Kartastenpää, Helsingin Sanomat: "Itseoppineen ohjaajan halpiselokuvasta tuli yksi vuoden parhaista kotimaisista"
Rolf Bamberg, Demokraatti: "Raikasvauhtinen ratakierros Helsingin yössä"
Niko Ikonen, Episodi: "Omenavarkaat esittää nuorten hipstereiden ilot ja surut niin rouheasti ja maanläheisesti, että välillä tuntuu kuin olisi itsekin tämän remmin matkassa"
Kaija Kääntä, Kulttuuritoimitus: "Entisen nuorison elämä on juhlia, juopottelua ja toisen etsintää"
Leevi Ikonen, Hämeen Sanomat: "Kännääminen ruokkii romantiikkaa Samppa Batalin draamakomediassa Omenavarkaat"
Rami Nummi, Film-o-holic: "Nuori Sebastian etsii onneaan rosoisessa mustavalkoelokuvassa"
Aiheesta muualla

Omenavarkaat-elokuvan traileri Youtubessa
Ansaintamalli

Ansaintamalli (engl. revenue model)  on käsite, jolla kuvataan tulojen hankkimista. Ansaintamalli määrittelee tulolähteet, yrityksen tai muun toimijan tarjoaman hyödyn (value), hyödyn hinnoittelun ja maksajan. Mallin avulla on tarkoitus tunnistaa tuote tai palvelu, jonka avulla syntyy tuottoa sekä ymmärtää tavat, joilla tuotetta tai palvelua myydään.
Liiketoimintamalli, ansaintalogiikka ja ansaintamalli

Liiketoimintamalli, ansaintalogiikka ja ansaintamalli liittyvät toisiinsa ja muodostavat monitasoisen yrityksen toimintaperiaatteita kuvaavan jäsennyksen. Liiketoimintamalli on yläkäsite, jota ansaintalogiikka ja -malli täsmentävät.
Ansaintalogiikka strategisena käsitteenä kertoo yrityksen toiminnan tuloksellisuudesta osoittaessaan tulojen kertymisen tavat. Ansaintamalli voidaan käsittää suppeammin operatiivisiksi hinnoitteluperiaatteiksi, jotka täsmentävät yrityksen tulonmuodostuksen.
Ansaintamalleja

Keskeiset ansaintamallit ovat seuraavat:lähde?
tuotemyynti (product sales model): asiakkaita veloitetaan heidän ostamistaan tuotteista tai palveluista
tilaajamalli (subscription model): palvelusta veloitetaan kuukausi- tai vuosimaksu
transaktiolaskutus (transaction fee models): veloitetaan asiakkaita tapahtumien määrän tai arvon mukaan
mainosrahoitteinen malli (advertising support model): veloitetaan mainostajia palvelun käyttäjien sijasta
sponsorointimalli (sponsorship models): palvelun rahoitus perustuu sponsorointiin, jolla ei tavoitella suoraa taloudellista hyötyä
Kirjallisuutta

Mullins, John: Getting to plan B : breaking through to a better business model.  Boston (MA):  Harvard Business Press, 2009.  ISBN 978-1-4221-2669-1  (englanniksi)
Saarelainen, Esa: Kohti menestyvää liiketoimintamallia.  Helsinki:  Suomen Liikekirjat, 2013.  ISBN 978-951-9155-28-9
Sipilä, Jorma: Asiantuntijapalveluiden tuotteistaminen.  Porvoo:  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-21012-9
Aiheesta muualla

http://www.itewiki.fi/opas/ansaintamallit-ja-digitalisaatio/
Nemanja Vučurević

| Nemanja Vučurević> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Novi Sad, Serbian ST, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Serbia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  181 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Eispiraten Crimmitschau
Sarja:  DEL2
Pelinumero:  9
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  HK Vojvodina Novi Sad (Serbia) HK Novi Sad (Serbia) HK Olimpija Ljubljana (Slohokej) Olimpija Ljubljana (EBEL) HK Partizan Belgrad (Serbia) Varberg HK (Ruotsi II) HDK Maribor (INL) Lippe-Hockey-Hamm (OL)
Nemanja Vučurević (s. 20. huhtikuuta 1991 Novi Sad, Serbian ST, Jugoslavia) on serbialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-liigan Eispiraten Crimmitschaussa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Vučurević aloitti jääkiekkoilun kotikaupungissaan Novi Sadissa ja pelasi ensimmäiset miesten pelinsä vain 15-vuotiaana Serbian pääsarjassa HK Vojvodina Novi Sadin joukkueessa kaudella 2006–2007. Kauden 2008–2009 hän pelasi samaa sarjaa HK Novi Sadissa. Kaudeksi 2009–2010 Vučurević siirtyi Sloveniaan ja HDD Olimpija Ljubljanan organisaatioon. Hän vietti suurimman osan kaudestaan hän pelasi kansainvälistä Slohokej Ligaa HK Olimpija Ljubljanan joukkueessa. Vučurević pelasi Olimpijassa myös yhden ottelun Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa. Hän pelasi ison osan kaudestaan myös Slovenian A-juniorisarjassa, jonka pudotuspelien piste- ja maalipörssin Vučurević voitti tehoilla 12+2=14.
Kaudeksi 2010–2011 Vučurević palasi kotimaahansa jatkamaan Slohokej Ligan pelejään HK Partizan Belgradin paitaan. Hän voitti kauden päätteeksi mestaruuden. Kauden 2011–2012 Vučurević aloitti Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla II-divisioonan Varberg HK:ssa, mutta hän palasi joulukuussa 2011 kuitenkin takaisin Partizaniin. Vučurević voitti kevään 2012 pudotuspelien maalipörssin kahdeksalla osumallaan ja voitti kauden päätteeksi Slohokej Ligan mestaruuden. Kauden 2012–2013 hän pelasi Pohjois-Amerikassa GMHL-junioriliigan Bracebridge Phantomsissa.
Vučurević siirtyi kaudeksi 2013–2014 Itävallan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Inter-National-Leaguen slovenialaisjoukkue HDK Mariborin riveihin. Kaudella 2014–2015 hän jatkoi uraansa Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oberligan Lippe-Hockey-Hammissa. Vučurević edusti kauden aikana myös serbialaista HK Beostaria Continental Cupissa, jossa hän oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Kamil Kinkorin jälkeen tehtyään kolmessa ottelussa tehot 3+9=12. Vučurević voitti myös Beostarin sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Oberligasta sarjatasoa ylemmäs DEL2-liigan Eispiraten Crimmitschaun riveihin.
Ura > Maajoukkueura

Vučurević edusti Serbiaa I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2010, jonka jälkeen joukkue putosi II-divisioonaan vuoden 2011 turnaukseen. Hän voitti jälkimmäisen turnauksen A-lohkon pronssia, Serbian sisäisen pistepörssin sekä jakoi syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Nikola Bibicin kanssa. Vučurević voitti myös joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Hän pelasi myös IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2016, joista vuosien 2014 ja 2015 turnaukset päättyivät pronssiin. Vučurević pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Hän jakoi ensimmäisessä turnauksessa Serbian sisäisen pistepörssin voiton Aleksa Lukovićin ja Marko Sretovićin kanssa tehoilla 1+3=4.
Vučurević pelasi myös alle 20-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010, joista ensimmäisessä turnauksessa hän jakoi Serbian sisäisen maalipörssin voiton Marko Brkusaninin kanssa neljällä osumallaan. Vučurević pelasi myös alle 18-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2009, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän oli Serbian paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 6+4=10. Vučurević pelasi myös III-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008 voittaen B-lohkon kultaa.
Fresnon Tyynenmeren yliopisto

| Fresnon Tyynenmeren yliopisto |
| --- | --- |

 engl. Fresno Pacific University 
Motto:  Founded on Christ
Perustettu:  1944
Sijainti:  Fresno, Kalifornia  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.fresno.edu/
Fresnon Tyynenmeren yliopisto (engl. Fresno Pacific University, lyh. FPU) on Yhdysvaltain Kaliforniassa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1944 ja se sijaitsee Fresnon kaupungissa. Yliopisto on taustaltaan kristillinen, ja se toimii anabaptistisen Mennonite Brethren Church-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Tabor College (Kansas)

| Tabor College |
| --- | --- |

Perustettu:  1908
Sijainti:  Hillsboro, Kansas  Yhdysvallat
Sivusto:  https://tabor.edu/
Tabor College (lyh. TC) on Yhdysvaltain Kansasissa sijaitseva yksityinen korkeakoulu. Tabor College on perustettu vuonna 1908, ja se sijaitsee Hillsboron kaupungissa. Tabor College on taustaltaan kristillinen, ja se toimii anabaptistisen Mennonite Brethren Church-kirkkokunnan työyhteydessä.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)