stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alfa Romeo Formula 1 -sarjassa
Formula 1 > Alfa Romeo S.p.A (1950–1951)

Ensimmäisellä F1-kaudella 1950 Giuseppe Farina ajoi Alfa Romeolla maailmanmestariksi, ja saman teki seuraavalla kaudella Juan Manuel Fangio. Näinä vuosina Alfa Romeolla saavutettiin 10 voittoa, 13 nopeinta kierrosta ja 10 paalupaikkaa. 1950 Alfa Romeo voitti kaikki 6 GP-kisaa joihin se osallistui. Kilpailujen yhteispituus oli tuolloin 2447,6 kilometriä, joista Alfa Romeot johtivat yli 2300 kilometriä. Farinan ja Fangion lisäksi kuljettajana toimi Luigi Fagioli. Tehdas vetäytyi sarjasta sääntömuutosten takia, joiden takia talli olisi joutunut suunnittelemaan kokonaan uudenlaisen F1-auton korvaamaan 13 vuoden ajan käytetyn Alfa Romeo 158/159 -ajokin, jonka avulla talli oli alun perin menestynyt Formula 1 -kilpailuissa.
Formula 1 > Autodelta, Marlboro ja Benetton Team Alfa Romeo (1979–1985)

Vuoden 1977 aikana Carlo Chiti, joka oli pitkään toiminut Alfa Romeolla insinöörinä, sai suostuteltua Alfa Romeon antamaan luvan autourheiluosastolleen, Autodeltalle, suunnitella ja valmistaa Formula 1 -auto, jolla perinteikäs autovalmistaja voisi tehdä paluun F1-radoille. Talli palasi sarjaan Autodelta-nimellä kesken kauden 1979, toimitettuaan moottoreita ensin vuonna 1971 March- ja vuonna 1976 Brabham-tallille. Paluukautensa jälkeen Alfa Romeon talli sai itselleen yhteistyökumppaniksi tupakkamerkki Marlboron, jonka avulla talli sai itselleen hyvät sponsorirahat. Tallin uudeksi nimeksi tuli Marlboro Team Alfa Romeo. Kaudella 1979 talli ei vielä saavuttanut pisteitä, mutta seuraavina vuosina tallin kuljettajat saavuttivat useampia pistesijoja, kaksi paalupaikkaa ja yhden nopeimman kierroksen. Bruno Giacomelli oli kolmas kauden 1981 Las Vegasissa ja Andrea de Cesaris tuli kauden 1983 kisoissa kahdesti toiseksi; Saksan GP:ssä Hockenheimissa ja Etelä-Afrikan GP:ssä Kyalamissa. Yhteistyö Marlboron kanssa kesti vuoden 1983 loppuun, jonka jälkeen tallin uudeksi pääsponsoriksi tuli italialainen vaatemerkki Benetton. Uuden sponsorin myötä tallin nimeksi tuli Benetton Team Alfa Romeo. Tallin autojen väritys muuttui myös radikaalisti kun aikaisemman puna-valkoisen värityksen korvasi Benettonin vihreä-punainen väritys. Alfa Romeon talli ajoi F1-sarjassa vielä kaksi vuotta ja kun Alfa Romeo sulautettiin Fiat SpA:han vuoden 1985 aikana, oli päätetty että kaikki Formula 1 -työ keskitettäisiin Ferrariin ja Alfa Romeo poistui sarjasta. Alfa Romeon viimeiseksi kilpailuksi jäi Australian GP 1985.
Tallin lopettamisen jälkeen Alfan moottoreilla ajoi Osella-talli, viimeisen kerran kaudella 1987.
Formula 1 > Alfa Romeo Racing (2019–2023)

Alfa Romeo palasi Formula 1 -sarjaan ensin Sauber-tallin nimisponsorina kaudella 2018 ja kaudesta 2019 alkaen Sauberin valmistajanimenä. Uusi Alfa Romeon F1-talli sijoittui paluukautenaan valmistajien MM-sarjassa sijalle 8. Kaudella 2020 tallin kuljettajina jatkoivat edelliskaudelta tuttu kuljettajakaksikko Kimi Räikkönen ja Antonio Giovinazzi. Tallin testikuljettajina vuonna 2020 oli entinen F1-kuljettaja Robert Kubica sekä ensimmäisenä Alfa Romeon naispuolisena kuljettajana Tatiana Calderón, joka toimi jo Sauberin testikuljettajana. Kaudella 2021 kilpakuljettajina jatkoivat Räikkönen ja Giovinazzi. Kaudelle 2022 vaihtuivat kummatkin kuljettajat, kun Valtteri Bottas korvasi uransa lopettaneen Kimi Räikkösen ja Giovinazzin tilalle palkattiin F1:ssä debyyttinsä tehnyt kiinalainen Zhou Guanyu. Hän oli ensimmäinen kiinalainen F1-kuljettaja kautta aikain. Tallin parhaaksi sijoitukseksi jäi Bottaksen viides sija Emilia-Romagnan GP:stä. Talli saavutti myös yllättäen ensimmäisen nopeimman kierroksensa sitten Belgian GP:n 1983, kun Zhou ajoi sateisessa Japanin GP:ssä uransa ensimmäisen nopeimman kierroksen.
Elokuussa 2022 talli ilmoitti että Alfa Romeo poistuu Formula 1 -sarjasta kauden 2023 jälkeen.
Saavutukset

50 MM-pistettä
10 GP-voittoa
12 paalupaikkaa
14 nopeinta kierrosta
Kuljettajien MM-titteli vuosina 1950 ja 1951
F1-kaudet

| Kausi | Tallin nimi | Kuljettajat | Sijoitus/Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1950 | Alfa Romeo SpA |  Juan Manuel Fangio  Giuseppe Farina  Luigi Fagioli  Reg Parnell  Consalvo Sanesi  Piero Taruffi | MM |
| 1951 | Alfa Romeo SpA |  Giuseppe Farina  Juan Manuel Fangio  Toulo de Graffenried  Consalvo Sanesi  Luigi Fagioli  Felice Bonetto  Paul Pietsch | MM |
| 1979 | Autodelta |  Bruno Giacomelli  Vittorio Brambilla | 17./0 |
| 1980 | Marlboro Team Alfa Romeo |  Patrick Depailler  Vittorio Brambilla  Andrea de Cesaris  Bruno Giacomelli | 11./4 |
| 1981 | Marlboro Team Alfa Romeo |  Mario Andretti  Bruno Giacomelli | 9./10 |
| 1982 | Marlboro Team Alfa Romeo |  Andrea de Cesaris  Bruno Giacomelli | 10./7 |
| 1983 | Marlboro Team Alfa Romeo |  Andrea de Cesaris  Mauro Baldi | 6./18 |
| 1984 | Benetton Team Alfa Romeo |  Riccardo Patrese  Eddie Cheever | 8./11 |
| 1985 | Benetton Team Alfa Romeo |  Eddie Cheever  Riccardo Patrese | 12./0 |

| 2019 | Alfa Romeo Racing |  Kimi Räikkönen  Antonio Giovinazzi | 8./57 |
| 2020 | Alfa Romeo Racing ORLEN |  Kimi Räikkönen  Antonio Giovinazzi | 8./8 |
| 2021 | Alfa Romeo Racing ORLEN |  Kimi Räikkönen  Antonio Giovinazzi | 9./11 |
| 2022 | Alfa Romeo F1 Team ORLEN |  Valtteri Bottas  Zhou Guanyu | 6./55 |
| 2023 | Alfa Romeo F1 Team Stake |  Valtteri Bottas  Zhou Guanyu | 9./16 |
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
Formula 1 -tulokset > Asiakastallien tulokset

| Kausi | Talli | Valmistaja | Moottori | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963 | Otello Nucci | Alfa Romeo Special | Alfa Romeo Giulietta 1.5 L4 |  Peter de Klerk | MON   | BEL   | NED   | FRA   | GBR   | GER   | ITA   | USA   | MEX   | RSA Kesk. | – | 0 |
| 1965 | Otello Nucci | Alfa Romeo Special | Alfa Romeo Giulietta 1.5 L4 |  Peter de Klerk | RSA 10 | MON   | BEL   | FRA   | GBR   | NED   | GER   | ITA   | USA   | MEX   | – | 0 |
Huomioita

↑  Sisältää Peter de Klerkin kausien 1963 ja 1965 autot.
↑  Valmistajien mestaruustaistelu alkoi pisteiden osalta 1958.
Alfa Romeo 159 vuodelta 1951.
Alfa Romeo 185T kuljettajanaan Riccardo Patrese vuoden 1985 Saksan Grand Prix:ssä
Berliner FC Dynamo

Berliner FC Dynamo on saksalainen jalkapalloseura Berliinistä. Seura on voittanut lukuisia DDR:n mestaruuksia.
Saavutukset

DDR:n mestaruus: 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988
FDGB-Pokal: 1959, 1988, 1989
DFV-Supercup: 1989
Regionalliga Nordost: 2022
Oberliga Nordost: 1992, 2001, 2014
Berliinin mestari: 2004
Berliner Landespokal: 1999, 2011, 2013, 2015, 2017, 2018, 2021
DDR-Oberligan toinen: 1960, 1972, 1976, 1989
DDR-Oberligan kolmas: 1955, 1959, 1962, 1978
FDGB-Pokalin finalisti: 1962, 1971, 1979, 1982, 1984, 1985
Fuwo-Pokalin finalisti: 1972
Berliner Landespokal -finalisti: 2000, 2010
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (saksaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dynamon ja Hamburger SV:n välinen ottelu kaudella 1982–1983.
Boeing KC-135 Stratotanker

| KC-135 Stratotanker |
| --- | --- |
 KC-135 tankkaa F/A-22 Raptoria
Tyyppi:  ilmatankkauskone
Valmistaja:  Boeing
Miehistö:  2 lentäjää ja suunnistaja sekä tankkaaja
Ensilento:  1956
Käyttöönottovuosi:  elokuussa 1957
Valmistusmäärä:  732 kpl
Valmistusvuodet:  1957–1965
Mitat
Pituus:  41,53 m
Kärkiväli:  39,88 m
Korkeus:  12,70 m
Nopeus:  853 km/h
Voimanlähde
Teho:  4 x 9 813 kp KC-135R ja 4 x 8 165 kp KC-135E
Boeing KC-135 Stratotanker on ilmatankkauslentokone, jonka Yhdysvaltain ilmavoimat otti käyttöön vuonna 1957. Koneen ensilento oli vuonna 1956.
Se perustuu Boeingin 367-80 ”Dash 80” -malliin. Malli korvasi KC-97 -tankkerin.
Boeing on ilmoittanut saaneensa 24. helmikuuta 2011 sopimuksen KC-46 -tankkerin kehittämiseen Boeing 767 -koneen pohjalta.
Käyttö

KC-135 Stratotankerin tarkoituksena on ollut tarjota Yhdysvaltain strategisten ilmavoimien B-47 Stratojeteille ja sittemmin B-52 Stratofortresseille mahdollisuuden pysyä ilmassa ja saada kylmän sodan aikana Neuvostoliittoon tehtävälle ensi- tai vastaiskulle riittävät lentopolttoaineet laskeutumatta maahan välillä.
Tankkaus maassa olisi tehnyt B-52:sta riippuvaisen lentokenttien sijainnista ja olisi pidentänyt maaliinlentoaikaa merkittävästi. Lisäksi lennon onnistuminen olisi riippuvaista siitä, onko reitin lentokentät kunnossa vai tuhottu.
Ilmatankkauskoneet edustavat nykyaikaisten taktisten ilmaoperaatioiden liikkuvuutta ja pitkän matkan, jopa globaalia toimintakyvyä. Samaa toimintakykyä taktisille ilmaoperaatioille tarjoaa myös tietoliikenne- ja vakoilusateliitit, sekä satelliittipaikannusjärjestelmät (GPS, GLONASS, Galileo ja Beidou) sekä AWACS-tyyppiset tutka- ja taistelunjohtokoneet.
Ilmatankkauskoneet ovat edelleen hyvin tarpeellisia, koska ne ovat kriittinen osa suurempien ilmaoperaatioiden huoltoa tarjoamalla polttoainetta pitkillä tehtävillä.
KC-135 pystyy kuljettamaan yli 90 tonnin polttoainekuorman. Yhdysvaltain ilmavoimat tilasi ensimmäiset 29 KC-135-konetta vuonna 1954 ja vuoteen 1965 mennessä yhteensä 732 kappaletta. Malli pysyy käytössä kunnes uudet KC-46A Pegasus-tankkauskoneet korvaavat ne.
Venäjän vastaavan kaltaisiin ilmatankkauskoneisiin kuuluu muun muassa Iljušin Il-76, jota on käytetty myös metsäpalojen sammuttamiseen ”vesipommittajana”.
KC-135 Stratotanker Suomessa

Suomessa KC-135 Stratotanker on nähty Lappeenranta International Air Showssa 3. heinäkuuta 2005.
TIAS 2010 -lentonäytöksessä Tampereella oli yleisöllä mahdollisuus päästä tutustumaan koneeseen.
Suomi on järjestänyt Yhdysvaltojen kanssa Suomen F/A-18 Hornet -hävittäjien lentäjien ilmatankkausharjoituksia säännöllisesti vuodesta 2009. KC-135-koneita on osallistunut näihin. Suomen liityttyä Natoon liittolaismaiden lentotoiminta Suomen ilmatilassa on lisääntynyt ja ajoittain mukana on ollut ilmatankkauskoneita. Niitä osallistuu joskus myös Suomessa pidettäviin sotaharjoituksiin.
Botond Balogh

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 6. kesäkuuta 2002
Syntymäpaikka: Sopron, Unkari
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 189 cm
Seura
Seura: Parma
Maajoukkue
| 2019– | Unkari | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. toukokuuta 2024.
Botond Balogh (s. 6. kesäkuuta 2002 Sopron) on unkarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on vuodesta 2019 edustanut italialaista Parmaa. Hän on pelannut Unkarin A-maajoukkueessa vuodesta 2021.
Balogh edusti ennen ulkomaille lähtöään viimeiset vuotensa MTK Budapestin juniorijoukkueita. Hän siirtyi italialaisseura Parmaan vuonna 2019 ja pelasi Parman Serie A -joukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2020. Keväällä 2021 Parma putosi Serie B:hen, jossa Balogh on kolmen kauden aikana pelannut 36 ottelua. Kaudella 2023–2024 Parma voitti Serie B:n.
Balogh on pelannut useissa Unkarin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Unkarin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Hän pääsi avauskokoonpanoon marraskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Montenegroa ja maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Turkkia vastaan.
Bogertophis

| Bogertophis |
| --- | --- |
 Transpecosinrottakäärme (Bogertophis subocularis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Tarhakäärmeet Colubridae
Alaheimo::  Varsinaiset tarhakäärmeet Colubrinae
Tribus::  Lampropeltini
Suku::  Bogertophis  Dowling & Price, 1988
Katso myös
   Bogertophis Wikispeciesissä   Bogertophis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bogertophis on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku, jossa on kaksi lajia. Niitä tavataan Yhdysvaltojen lounaisosissa ja Meksikon pohjoisosissa. Sukua pidettiin aiemmin osana kiipijäkäärmeiden sukua (Elaphe).
Lajit

Bajanrottakäärme (Bogertophis rosaliae)
Transpecosinrottakäärme (Bogertophis subocularis)
Breathin

| ”Breathin” Ariana Grande |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Sweetener
 Äänitetty : 2. helmikuuta 2018
 Julkaistu: 18. syyskuuta 2018
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Ilya
 Tyylilaji: dance-pop
 Kesto: 03.18
 Levy-yhtiö: Republic Records
Ariana Granden muut singlet
| ”God Is a Woman” 2018 | ”Breathin” 2018 | ”Thank U, Next” 2018 |
Breathin on yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records hänen neljännen, Sweetener-studioalbumin kolmantena ja viimeisenä singlenä 18. syyskuuta 2018. Kappaleen ovat sanoittaneet Grande, Savan Kotecha, Peter Svensson ja sen tuottaja Ilya. Sanoiltaan kappale kertoo siitä miten hengittäminen voi auttaa ahdistukseen ja se pohjautuu Granden omaan kokemukseen. Kappaleelle on toteutettu myös Hannah Lux Davisin ohjaama musiikkivideo, joka julkaistiin Granden YouTube-kanavalla 7. marraskuuta 2018.
"Breathin" oli kaupallisesti kansainvälinen menestys, sen päästyä singlelistan kärkeen Islannissa, Israelissa ja Meksikossa sekä kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa, Libanonissa, Portugalissa, Slovakiassa, Tšekissä ja Unkarissa. Lisäksi se on myynyt platinaa Australiassa ja Kanadassa. Grande esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä hänen The Sweetener Sessions-promokiertueella. Sen jälkeen hän on esittänyt sen livenä muun muassa The Ellen DeGeneres Showssa sekä hänen Sweetener World Tour-kiertueella.
Käännös suomeksi
Breathe Slow

| ”Breathe Slow” Alesha Dixon |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Alesha Show
 Äänitetty : Westlake Recording Studios Los Angeles
 Julkaistu: 9. helmikuuta 2009
 Tekijä(t): Carsten Schack, Kenneth Karlin, Harold Lilly
 Tuottaja(t): Soulshock & Karlin
 Tyylilaji: Rthythm and blues
 Kesto: 04.12
 Levy-yhtiö: Asylum
Listasijoitukset
  3.
Alesha Dixonin muut singlet
| ”The Boy Does Nothing” 2008 | ”Breathe Slow” 2009 | ”Let’s Get Excited” 2009 |
Breathe Slow oli Alesha Dixonin toinen single albumilta The Alesha Show, ja se julkaistiin 9. helmikuuta 2009. Singlen paras sijoitus Britannian singlelistalla oli kolmas.
Bernd Hölzenbein

Bernd Hölzenbein Karlsruhen ja Eintracht Frankfurtin entisten pelaajien välisessä hyväntekeväisyysottelussa vuonna 2010.
Bernd Hölzenbein (9. maaliskuuta 1946 Dehrn, Saksa - 15. huhtikuuta 2024) oli saksalainen jalkapalloilija ja maailmanmestari vuodelta 1974.
Holz debytoi Eintracht Frankfurtin Bundesliiga-joukkueessa 1967 ja palveli seuraa aina vuoteen 1981 asti. Hän on kolminkertainen Saksan cupin voittaja vuosilta 1974, 1975 ja 1981. Hölzenbein saavutti frankfurtilaisten vahvuudessa myös UEFA Cupin 1980. Hänen 160 maaliaan 420 Bundesliiga-pelissä ovat yhä seuran ennätys.
Myöhemmin Hölzenbein pelasi Yhdysvalloissa Fort Lauderdale Strikersin riveissä yhdessä Gerd Müllerin kanssa. Hän ehti edustaa Major Indoor Soccer League -sarjassa vielä Memphis Americansia ja Baltimore Blastia.
Maajoukkueurallaan Hölzenbein teki viisi maalia pelaamissaan 40 maaottelussa vuosien 1973 ja 1978 välillä. Hänet muistetaan kotikisojen MM-loppuottelusta 1974, jolloin hän hankki Saksan liittotasavallalle tasoitukseen johtaneen rangaistuspotkun finaalissa, jonka Länsi-Saksa lopulta voitti 2-1. Vastustaja Hollannin pelaajat väittivät, ettei heidän puolustajansa Wim Jansen edes koskettanut Bernd Hölzenbeinia tämän kaatuessa rangaistusalueen sisäpuolella. "Sukellussyytöksiä" vastaan Hölzenbein on sittemmin puolustautunut päättäväisesti.
Nyttemmin Bernd Hölzenbein asuu Neu-Isenburgissa ja palvelee Eintracht Frankfurtia pelaajatarkkailijana. Kaupungissa hän on asunut 2006 MM-kisoista lähtien ja on mukana Jürgen Klinsmannin aloittamassa nuorten pelaajien kehittämishankkeessa.
Aiheesta muualla

Hölzenbein uran tilastot
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1974
1 Maier |
2 Vogts |
3 Breitner |
4 Schwarzenbeck |
5 Beckenbauer |
6 Höttges |
7 Wimmer |
8 Cullmann |
9 Grabowski |
10 Netzer |
11 Heynckes |
12 Overath |
13 Müller |
14 Hoeneß |
15 Flohe |
16 Bonhof |
17 Hölzenbein |
18 Herzog |
19 Kapellmann |
20 Kremers |
21 Nigbur |
22 Kleff |
Valmentaja Schön
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Maier |
2 Vogts |
3 Dietz |
4 Rüssmann |
5 Kaltz |
6 Bonhof |
7 Abramczik |
8 Zimmermann |
9 Fischer |
10 Flohe |
11 Rummenigge |
12 Schwarzenbeck |
13 Konopka |
14 D. Müller |
15 Beer |
16 Cullmann |
17 Hölzenbein |
18 Zewe |
19 Worm |
20 H. Müller |
21 Kargus |
22 Burdenski |
Valmentaja Schön
Arona

| Arona |
| --- | --- |
 Arona ja Maggiorejärvi.
 vaakuna
 Arona
 Koordinaatit: 45°45′00″N, 8°33′25″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Novara
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Alberto Luigi Gusmeroli
Pinta-ala:  
 – Maa:  15,17 km²
Korkeus:  212 (min. 193 - maks. 576) m
Väkiluku (2015):  14 152
 – Väestötiheys:  932,89 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  28041
Suuntanumero(t):  0322
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arona on kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella. Aronan naapurikunnat ovat Angera, Comignago, Dormelletto, Invorio, Meina, Oleggio Castello ja Paruzzaro.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arona Wikimedia Commonsissa
Novaran maakunta
Agrate Conturbia | Ameno | Armeno | Arona | Barengo | Bellinzago Novarese | Biandrate | Boca | Bogogno | Bolzano Novarese | Borgo Ticino | Borgolavezzaro | Borgomanero | Briga Novarese | Briona | Caltignaga | Cameri | Carpignano Sesia | Casalbeltrame | Casaleggio Novara | Casalino | Casalvolone | Castellazzo Novarese | Castelletto sopra Ticino | Cavaglietto | Cavaglio d’Agogna | Cavallirio | Cerano | Colazza | Comignago | Cressa | Cureggio | Divignano | Dormelletto | Fara Novarese | Fontaneto d’Agogna | Galliate | Garbagna Novarese | Gargallo | Gattico | Ghemme | Gozzano | Granozzo con Monticello | Grignasco | Invorio | Landiona | Lesa | Maggiora | Mandello Vitta | Marano Ticino | Massino Visconti | Meina | Mezzomerico | Miasino | Momo | Nebbiuno | Nibbiola | Novara | Oleggio | Oleggio Castello | Orta San Giulio | Paruzzaro | Pella | Pettenasco | Pisano | Pogno | Pombia | Prato Sesia | Recetto | Romagnano Sesia | Romentino | San Maurizio d’Opaglio | San Nazzaro Sesia | San Pietro Mosezzo | Sillavengo | Sizzano | Soriso | Sozzago | Suno | Terdobbiate | Tornaco | Trecate | Vaprio d’Agogna | Varallo Pombia | Veruno | Vespolate | Vicolungo | Vinzaglio
Aron morsiamet

Aron morsiamet (jap. 乙嫁語り Otoyomegatari) on Kaoru Morin luoma historiallinen manga.
Sarja aloitti ilmestymisensä Enterbrainin Fellows!-lehden lokakuussa 2008 ilmestyneessä numerossa. Helmikuussa 2013 Fellows! uudelleennimettiin Hartaksi, ja samalla sen ilmestymistiheys nousi kuudesta kymmeneen numeroon vuodessa. Sarjaa on ilmestynyt toistaiseksi 14 pokkarin verran.
Suomeksi sarjaa julkaisee Punainen jättiläinen. Englanniksi sarjaa julkaisee Yen Press, jonka käyttämä käännösnimi on A Bride's Story.
Tarina sijoittuu 1800-luvulle Keski-Aasiaan. Sen päähenkilö on nuori nainen Amira, joka muuttaa kaukaisesta kylästä toiseen mennäkseen naimisiin itseään kahdeksan vuotta nuoremman Karlukin kanssa. Sarja seuraa heidän ihmissuhteensa kehitystä, mutta esittelee samalla muita nuoria naisia ja heidän sulhasiaan.
Aiheesta muualla

Sarjan arvostelu Animelehti.fissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarja AnimeNewsNetwork.comissa
Suomeksi ilmestyneet Aron morsiamet -pokkarit (Tokio.fi)
Boeing MQ-25 Stingray

| Boeing MQ-25 Stingray |
| --- | --- |
 MQ-25 koelennolla
Tyyppi:  miehittämätön sotilaallinen ilma-alus ilmatankkaukseen
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Boeing
Ensilento:  19. syyskuuta 2019
Tila:  kehityksessä
Boeing MQ-25 Stingray on yhdysvaltalaisen Boeingin kehittämä miehitämätön ilmatankkauslentokone, joka suunniteltiin lentotukialuskäyttöön. Se teki ensilentonsa 19. syyskuuta 2019.
Kehitys

MQ-25 kehitettiin osana vuonna 2006 alkanutta kilpailua, jossa Yhdysvaltain laivastolle etsittiin lentotukialuskäyttöön sopivaa miehittämätöntä taistelulentokonetta. Aluksi oli tarkoitus saada häivekykyinen aseistettu iskulentokone, mutta sitten suunnitelma vaihdettiin tiedustelukeskeiseen koneeseen. Koneen tyypistä ja tehtävästä ei saatu selvyyttä, ja vuonna 2016 kerrottiin, että koneen päätehtävä olisikin ilmatankkaus, pienillä tiedustelu- ja kommunikaatiokyvyillä. Taisteluominaisuudet jätettiin odottamaan tulevaisuuden konetta. Kehitettävän koneen vaatimukset lähetettiin lokakuussa 2017 useille valmistajille.
Boeing MQ-25:n kilpailijoita olivat alkujaan General Atomics MQ-20 Sea Avenger, Northrop Grumman X-47B sekä Lockheed Martinin Sea Ghost, joka perustuu RQ-170 Sentineliin. Näistä kaksi jälkimmäistä on lentävä siipi -tyyppisiä. Laivasto valitsi perinteisemmän MQ-25A:n voittajaksi elokuussa 2018.
MQ-25 teki ensilentonsa 19. syyskuuta 2019 ja otettiin asevoimien koekäyttöön. Kesäkuussa 2021 koneella suoritettiin lentoja, joissa testattiin tankata muita laivaston lentokonetyyppejä. Ensimmäinen yksilö toimitettiin Laivastolle 21. helmikuuta 2024.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 0
Pituus: &&&&&&&&&&&&&015.050000015,5 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&022.090000022,9 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.&&&&003,0 m
Suoritusarvot
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0930.&&&&00930 km
Aseistus
2 kiinnityspistettä
MQ-25 siivet taitettuina lentotukialus USS George H. W. Bushilla
Käännös suomeksi
Bliss (valokuva)

Windows XP:n oletustaustakuva Bliss
Bliss (suomenkielisessä Windows XP:ssä nimeltään Maisema) on Microsoftin Windows XP -käyttöjärjestelmän työpöydän oletustaustakuva. Se on kuva vihreästä kukkulasta ja sinisestä taivaasta, jossa on cumulus- ja cirrus-pilviä.
Yleiskatsaus

Entinen National Geographicin valokuvaaja Charles O’Rear otti valokuvan Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion Napa Valleyssä vuonna 1996. O’Rear sanoo, että kuvaa ei ole digitaalisesti manipuloitu.
Seuraavan vuosikymmenen aikana on väitetty, että Bliss olisi katsotuin valokuva maailmassa tuona aikana. Maisema on muuttunut niistä ajoista, kun kuva otettiin: mäellä ja kentän etualalla on nykyään viiniköynnöksiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bliss (valokuva) Wikimedia Commonsissa
Boeing MQ-28 Ghost Bat

| Boeing MQ-28 Ghost Bat |
| --- | --- |

Tyyppi:  miehittämätön sotilaallinen ilma-alus
Alkuperämaa:   Australia
Suunnittelija:  Boeing Australia Boeing Defence, Space & Security
Ensilento:  27. helmikuuta 2021
Boeing MQ-28 Ghost Bat (aiemmin Boeing Airpower Teaming System) on lojaali siipimies -tyyppinen monitoiminen miehittämätön sotilaallinen ilma-alus, jota Boeing Australia kehittää Australian kuninkaallisille ilmavoimille. Sen on tarkoitus toimia miehitettyjen lentokoneiden tukena ja suorittaa tehtäviä itsenäisesti tekoälyn avulla.
Kehitys

MQ-28 esiteltiin Australiassa vuonna 2019. Kone valittiin Australian ilmavoimille, kun se etsi "lojaalia siipimiestä" eli miehitettyjen lentokoneiden apuna toimivaa miehittämätöntä lentokonetta. MQ-28 teki ensilentonsa 27. helmikuuta 2021 ja nimettiin Australiassa maaliskuussa 2022. Australian Queenslandiin tullaan rakentamaan koneiden tuotantolaitos.
Myös Yhdysvaltain ilmavoimat ja laivasto ovat kiinnostuneita tämäntyyppisistä miehittämättömistä lentokoneista, joten MQ-28 saattaa tulla tulevaisuudessa käyttöön Yhdysvaltain asevoimissa. Koneita on testauksessa Yhdysvalloissa.
Suunnittelu

MQ-28 on suihkumoottorilla ja häiveominaisuuksilla varustettu miehittämätön lentokone, jonka tehtävä on avustaa miehitettyjä lentokoneita. Se on erittäin modulaarinen ja voidaan varustaa erilaisilla laitteilla, muun muassa tiedusteluun ja elektroniseen sodankäyntiin tai jopa aseistaa taistelutehtäviin. Konetta voidaan ohjata muun muassa miehitetystä hävittäjästä, mutta se voi tiettävästi suorittaa tehtäviä myös itsenäisesti kehittyneen tekoälyn avulla.