stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vilho Kekkonen
Kirjallisuutta

Aki Hietala: Maailman vanhin esiintyvä tenori Vilho Kekkonen: Ensimmäiset sata vuotta.  Helsinki:  Aki Kristian Hietala, 2009.  ISBN 978-952-92-4545-1.
Viktorianvihreä

Viktorianvihreä eli permanenttivihreä on sinkkikeltaisen ja smaragdinvihreän seos. Se sisältää luonnon raskassälpää, ja sitä on käytetty värijauheena öljy- ja liimamaaleissa.
Shushtarin vedensiirtojärjestelmä

| Shushtarin vedensiirtojärjestelmä |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Shustar, Khūzestān, Iran
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  (i)(ii)(v)
Tunnusnumero:  1315
Valintahistoria
Valintavuosi:  2009
Shushtarin vedensiirtojärjestelmä on muinainen kanavajärjestemä Iranissa Khūzestānin maakunnassa. Se koostuu kahdesta pääkanavasta, jotka tuovat vettä Karun-joelta Shustarin kaupunkiin ja sitä ympäröiville viljelmille.
Järjestelmä on rakennettu 400-luvulla eaa. ja osia siitä on edelleen käytössä. Se on mahdollistanut hedelmätarhojen istutuksen ja maanviljelyn 40 000 hehtaarin alueella kaupungin eteläpuolella. Sen lisäksi järjestelmää on käytetty kaupungin vesihuoltoon, liikenteeseen, vesimyllyjen voimanlähteenä ja puolustusjärjestelmänä.
Järjestelmän osia ovat Gargarin ja Dariunin kanavat, neljä padon ja sillan yhdistelmää jotka toimivat sekä kulkureitteinä että vedenkorkeuden säätelyssä, kolme muuta patoa, vesimyllyjen ja niitä pyörittävien vesiputousten järjestelmä sekä Salasarin linna valvonta- ja komentokeskuksena ja Kolah Farangin torni, josta voitiin tarkkailla veden virtausta.
Band-e Kaisar, padon ja sillan yhdistelmä on osa vedensäännöstelyjärjestelmää.
Viktorian ja Albertin ritarikunta

Piirros ritarikunnan tunnuksista
Viktorian ja Albertin ritarikunta (engl. Royal Order of Victoria and Albert) on brittiläinen ritarikunta. Se perustettiin kuningatar Viktorian käskystä 10. helmikuuta 1862. Sitä jaettiin brittiläisen kuningasperheen naispuolisille jäsenille ja hovineidoille kuningattaren mielen mukaan. Uusia nimityksiä ritarikuntaan ei ole tehty Viktorian kuoleman jälkeen, ja viimeinen ritarikuntaan nimitetty henkilö oli Viktorian lapsenlapsi Athlonen kreivitär Alice.
Ritarikunnassa on neljä luokkaa:
I luokka
II luokka
III luokka
IV luokka
Vesiviskuri

Helsingin satamaradan muistomerkiksi Katajanokalle jätetty entinen viskuri, josta on riisuttu käyttöventtiili ja nokassa olleet suppilo ja opastinlyhty pois.
Jokioisten Museorautatien Minkiön aseman vesitorni ja -viskuri.
Vesiviskuri on höyryveturien vedentäyttölaite.
Yleisin käytössä ollut ja oleva vesiviskurityyppi on suoraan vesijohtoverkkoon liitetty. Vesi on tullut joko kunnallisesta vesijohtoverkosta tai rautateiden omasta vesijohdosta ja vesitornista.
Rakenne on mahdollisimman yksinkertainen: se käsittää pystysuoran noin neljä metriä korkean noin 15–20 senttimetriä paksun nousuputken, jonka juuressa on käyttöventtili. Putken yläpäästä alkaa noin puolentoista metrin pituinen kääntyvä vaakaosa, jonka päässä on alaspäin suuntautuva putki, jonka päässä on reikäsäleikkö ja peltinen suppilo tai kumiletkun pätkä. Leveäraiteiden viskurit ovat korkeampia kuin kapearaiteiden suuremman veturikoon johdosta; tämän vuoksi moniin niistä liittyy erillinen tukirakenne pysty- ja vaakaputkien välisessä kulmassa. Joidenkin viskurien kärjessä oli opastinlyhty, joka näytti valkoista valoa silloin kun putki oli sivussa ja punaista sen ollessa täyttöasennossa .
Betoniperustukselle asennettujen viskurien toimivuus talvipakkasilla varmistettiin niin, että täyttöputki tyhjeni itsestään viemärikaivoon käyttöventtiilin sulkemisen jälkeen. Käyttöventtiilikaivoa voitiin myös lämmittää höyryllä tai muulla tavoin, jolloin lämmin ilma pääsi nousemaan pystyputken kääntöliitokseen asti.
Rautatien vanha vesitorni Loimaan aseman kupeessa.
Veturi ajetaan viskurin viereen niin että pystyputki osuu oikealle kohdalle; nyt lämmittäjä kääntää yläputken niin että kumiletku osuu vedentäyttöaukkoon ja hanat avataan.
Veden virratessa säiliöön lisätään kattilakiven estokemikaali.
Höyryveturien aika jätti Suomeen runsaasti viskureita; mm. Helsingin satamaradan muistomerkkinä on Katajanokalla oleva viskuri. Omalla vesitornilla varustettuja viskureita on säilynyt mm. Loimaan rautatieasemalla.
LWR6 "Helga" viskurilla Minkiöllä.
Jokioisten museorautatiellä on kolme aktiivikäytössä olevaa viskuria, Jokioisten, Humppilan ja Minkiön asemilla. Kovjoen museorautatiellä on yksi viskuri.
Nostalgialiikenteen aikakauden alettua ovat monet pitkään kuivillaan seisseet viskurit palautettu aktiivikäyttöön. Joitakin on välivuosina käytetty myös sepelikuormien kasteluun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vesiviskuri Wikimedia Commonsissa
Stefan Kuntz

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Stefan Kuntz
Syntymäaika: 30. lokakuuta 1962 (ikä 61)
Syntymäpaikka:  Neunkirchen, Saksa
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: avoin
Junioriseurat
–1980:  Borussia Neunkirchen
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1980–1983 1983–1986 1986–1989 1989–1995 1995–1996  1996–1998   1998–1999 |  Borussia Neunkirchen  VfL Bochum   KFC Uerdingen 05  1. FC Kaiserslautern  Beşiktaş   Arminia Bielefeld   VfL Bochum |  ? (?) 100(41) 94 (32) 170 (75) 30 (9)  65 (25)  20 (6) |
Maajoukkue
| 1983–1985 1993–1997 |  Saksa U21  Saksa | 4 (3) 25 (6) |
Valmennusura
1999–2000 2000–2002 2003 2003 2016–2021 2021–2023:  Borussia Neukirchen  Karlsruher SC  SV Waldhof Mannheim  Rot Weiss Ahlen  Saksa U21  Turkki
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Stefan Kuntz on (s. 30. lokakuuta 1962) saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Ennen uraansa jalkapalloilijana hän työskenteli poliisina.
Ura pelaajana

Kuntz pelasi vuosina 1983–1999. Hän pelasi Bundesliigassa 499 ottelua ja teki 179 maalia. Kuntz oli kausina 1985–1986 ja 1993–1994 sarjan paras maalintekijä. Hän oli mukana vuonna 1996 voittamassa Saksalle EM-pronssia. Lisäksi hän pelasi vuoden 1994 MM-kisoissa. Kuntz pelasi maajoukkueessa 25 ottelua ja teki kuusi maalia.
Stefanin isä Günter Kuntz pelasi Borussia Neunkirchenissä vuosina 1964–1968, ja hänen serkkunsa Andy Kuntz on laulaja Vanden Plas -yhtyeessä.
Ura valmentajana ja managerina

Kuntz toimi kasvattajaseuransa Borussia Neunkirchenin valmentaja vuosina 1999–2000. Karsruher SC:n valmentajana hän oli 2000–2002. Vuosina 2006–2008 hän toimi VfL Bochumin puheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä. Vuosina 2008–2016 Kuntz työskenteli 1. FC Kaiserslauternin puheenjohtajana.
Elokuussa 2016 Kuntz palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja. Kuntz luotsasi Saksan nuoret Euroopan mestaruuteen 2017 ja 2021 sekä EM-hopealle 2019. Kuntz jätti tehtävänsä nuorten maajoukkuevalmentajana syyskuussa 2021 ja siirtyi Turkin A-maajoukkueen päävalmentajaksi. Kuntzin johdolla C-sarjaan pudonnut Turkki voitti oman Kansojen liigan lohkonsa kaudella 2022/23 ja nousi takaisin B-sarjaan. Kuntzin pesti Turkissa päättyi potkuihin syyskuussa 2023, vaikka arvokisojen ulkopuolelle jäämisestä huolimatta hänen pistekeskiarvonsa maajoukkuevalmentajana oli maan historian toiseksi paras. Kuntzin ja pelaajien välit kiristyivät EM2024-karsintojen aikana ja lopulta harjoitusmaaottelussa Japanille kärsitty tappio oli maan jalkapalloliitolle liikaa.
Saavutukset > Pelaajana

Saksan cupin voitto: 1990
Vuoden saksalainen jalkapalloilija: 1991
Saksan mestaruus: 1991
EM-pronssia: 1996
Saavutukset > Valmentajana

U21 Euroopan mestaruus: 2017, 2021
U21 EM-hopeaa: 2019
Villefranche-de-Conflent

| Villefranche-de-Conflent |
| --- | --- |
 Villefranchen kattoja.
 vaakuna
 Villefranche-de-Conflent
 Koordinaatit: 42°35′17″N, 2°22′7″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Occitanie
Departementti:  Pyrénées-Orientales
Arrondissementti:  Prades
Kantoni:  Les Pyrénées catalanes
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Huguette Teulière
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,46 km²
Väkiluku (2014):  211
 – Väestötiheys:  47,3 as./km²
 
 www.villefranchedeconflent.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villefranche-de-Conflent (kat. Vilafranca de Conflent) on Ranskan kunta Occitanien alueella Pyrénées-Orientalesin departementissa, Ranskan eteläisimmässä kolkassa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 211. Kunta kuuluu departementissaan Les Pyrénées catalanesin kantoniin Pradesin arrondissementissa.
Villefranche-de-Conflent kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluvat samasta departementista myös Castelnou, Eus, Mosset ja Évol.
Villefranche-de-Conflentin alueen läpi kulkee N116-valtatie, joka yhdistää Perpignanin ja Bourg-Madamen kaupungit. Perpignaniin on kunnasta myös rautatieyhteys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villefranche-de-Conflent Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Mosset
Käännös suomeksi
Venom (kappale)

| ”Venom” Cristal Snow |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: God You Made Me Wicked
 Tuottaja(t): Heikki Liimatainen Jukka Kosunen
 Tyylilaji: elektro pop elektropop
 Kesto: 03.12 Radio edit (albumiversio)
 Levy-yhtiö: HMC, Warner Music Finland
Cristal Snow’n muut singlet
| ”Surrender” 2010 | ”Venom” 2011 | ”TBA”  |
Venom on Cristal Snow’n kappale albumilta God You Made Me Wicked. Sen on kirjoittanut Snow yhdessä Heikki Liimataisen ja Jukka Kosusen kanssa, jotka ovat myös tuottaneet sen.
"Venom" on God You Made Me Wickedin rauhallisin kappale. Kappaleessa Snow laulaa toisesta ihmisestä, jonka rakkaus on kuin myrkkyä ja on hyvin addiktoiva hänelle.
Julkaisu

Venom on julkaistu aikaisemmin albumiversion ohella myös orkesteriversiona digitaalisella God You Made Me Wicked -albumilla. Venom oli alun perin suunniteltu toiseksi singlelohkaisuksi albumilta, mutta julkaisuun päätyikin Killing Me. "Venomia" ei julkaistu singlenä, vaan vain internet-materiaalina videon kera.
Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo oli alun perin tarkoitus kuvata 26. joulukuuta 2010, mutta kuvauspäivää siirrettiin kameraongelmien vuoksi.
Heinäkuussa 2012 Snow ilmoitti kuvanneensa Venomille musiikkivideon, joka lopulta julkaistiin elokuun 2012 lopulla
Aiheesta muualla

Venom Spotifyssa
Musiikkivideo
Visions of the Beast

| Visions of the Beast Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Julkaistu: 2. heinäkuuta 2003
 Formaatti: DVD
 Tyylilaji: heavy metal
Iron Maidenin muut julkaisut
| Rock in Rio 2002 | Visions of the Beast 2003 | The Early Days 2004 |
Visions of the Beast on Iron Maidenin DVD-julkaisu vuodelta 2003. Se sisältää yhtyeen kaikki musiikkivideot Brave New Worldiin saakka mukaan lukien Rock in Rion promootiota varten tehdyt videot.
Se sisältää myös kuusi ennennäkemätöntä Camp Chaos -animaatio-ohjelmalla tehtyä Iron Maidenin musiikkivideoita ja piilotettuja ekstroja.
Visions of the Beast on Suomessa kaikkien aikojen myydyin ulkomaalainen musiikki-DVD. Sitä on myyty Suomessa yli 21 000 kappaletta ja se ylitti tuplaplatinamyynnin vuonna 2011.
Kappaleet > Ensimmäinen levy

"Women in Uniform"
"Wrathchild (live)"
"Run to the Hills"
"The Number of the Beast"
"Flight of Icarus"
"The Trooper"
"2 Minutes to Midnight"
"Aces High"
"Wasted Years"
"Stranger in a Strange Land"
"Can I Play with Madness"
"The Evil That Men Do"
"The Clairvoyant (live)"
"Infinite Dreams (live)"
"Holy Smoke"
"Tailgunner"
"Aces High" (Camp Chaos -versio)
"The Number of the Beast" (Camp Chaos -versio)
"Futureal" (jalkapalloversio)
"Fear of the Dark" (live – otettu videolta Rock in Rio)
"Man on the Edge" (huumoriversio – pääsiäismuna)
Kohtauksia Charlie Chaplinin elokuvista
Kappaleet > Toinen levy

"Bring Your Daughter... to the Slaughter"
"Be Quick or Be Dead"
"From Here to Eternity"
"Wasting Love"
"Fear of the Dark" (live)
"Hallowed Be Thy Name" (live)
"Man on the Edge"
"Afraid to Shoot Strangers" (live Blaze Bayleyn kanssa)
"Lord of the Flies"
"Virus"
"The Angel and the Gambler"
"Futureal"
"The Wicker Man"
"Out of the Silent Planet"
"Brave New World" (live)
"The Wicker Man" (Camp Chaos -versio)
"Run to the Hills" (Camp Chaos -versio)
"The Trooper" (Camp Chaos -versio) (pääsiäismuna)
Viirusaniaiset

| Viirusaniaiset |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Pteridophyta
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Lomariopsidaceae
Suku::  Viirusaniaiset Lomariopsis  Fée
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viirusaniaiset (Lomariopsis) on saniaisuku, joka kuuluu Lomariopsidaceae-heimoon. Se on pääasiassa trooppisia ja subtrooppisia alueita asuttava kasvisuku. Lomariopsis-suvun lajit ovat monivuotisia ja kasvavat yleensä kosteissa ja varjoisissa ympäristöissä, kuten sademetsissä ja kosteikoissa. Ne leviävät rönsyjen avulla ja muodostavat tiheän kasvuston.
Lajeja

Suku sisältää kaikkiaan 53 hyväksyttyä lajia:
Lomariopsis amydrophlebia (Sloss. ex Maxon) Holttum
Lomariopsis boivinii Holttum
Lomariopsis boninensis Nakai
Lomariopsis brackenridgei Carruth.
Lomariopsis chinensis Ching
Lomariopsis christensenii Rakotondr.
Lomariopsis commersonii Rakotondr.
Lomariopsis congoensis Holttum
Lomariopsis cordata (Bonap.) Alston
Lomariopsis crassifolia Holttum
Lomariopsis decrescens (Baker) Kuhn
Lomariopsis × farrarii R.C.Moran & J.E.Watkins
Lomariopsis fendleri D.C.Eaton
Lomariopsis guineensis (Underw.) Alston
Lomariopsis hederacea Alston
Lomariopsis holttumii Rakotondr.
Lomariopsis intermedia Holttum
Lomariopsis jamaicensis (Underw.) Holttum
Lomariopsis japurensis (Mart.) J.Sm.
Lomariopsis kingii (Copel.) Holttum
Lomariopsis kunzeana (C.Presl) Holttum
Lomariopsis latipinna Stolze
Lomariopsis lineata (C.Presl) Holttum
Lomariopsis longicaudata (Bonap.) Holttum
Lomariopsis longini L.Y.Kuo & Y.H.Wu
Lomariopsis madagascarica (Bonap.) Alston
Lomariopsis mannii (Underw.) Alston
Lomariopsis marginata (Schrad.) Kuhn
Lomariopsis mauritiensis Lorence
Lomariopsis maxonii (Underw.) Holttum
Lomariopsis mexicana Holttum
Lomariopsis moorei L.Y.Kuo & Y.H.Wu
Lomariopsis muriculata Holttum
Lomariopsis nigro-paleata Holttum
Lomariopsis novae-caledoniae Mett.
Lomariopsis oleandrifolia (Brack.) Mett. ex Kuhn
Lomariopsis orbiculata (Poir.) Alston
Lomariopsis palustris (Hook.) Mett.
Lomariopsis pervillei Mett.
Lomariopsis pollicina (P.Willemet) Mett.
Lomariopsis prieuriana Fée
Lomariopsis pteridiformis (Ces.) Christenh.
Lomariopsis recurvata Fée
Lomariopsis rossii Holttum
Lomariopsis salicifolia (Kunze) Lellinger
Lomariopsis setchellii (Maxon) Holttum
Lomariopsis sorbifolia (L.) Fée
Lomariopsis spectabilis Mett.
Lomariopsis subtrifoliata Holttum
Lomariopsis underwoodii Holttum
Lomariopsis variabilis (Willd.) Fée
Lomariopsis vestita Fourn.
Suippuviirusaniainen (Lomariopsis warneckei (Hieron.) Alston)
Lomariopsis wrightii Mett.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Viirusaniaiset – Lomariopsis
Villefranche-sur-Saône

| Villefranche-sur-Saône |
| --- | --- |
 Villefranchen kaupungintalo
 Villefranche-sur-Saône
 Koordinaatit: 45°59′22″N, 4°43′11″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Rhône-Alpes
Departementti:  Rhône
Arrondissementti:  Villefranche-sur-Saône
Väkiluku (2014):  36 559
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villefranche-sur-Saône on Ranskan kunta Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Rhônen departementin itäosassa. Asukasluku vuonna 2014 oli 36 559.
Noin 35 kilometriä Lyonista pohjoiseen ja nimensä mukaisesti Saône-joen varrella sijaitseva Villefranche-sur-Saône on Beaujolais-viinintuotantoalueen keskuskaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villefranche-sur-Saône Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Villefranche-sur-Saône
Käännös suomeksi
Villefranche-d'Albigeois

| Villefranche-d'Albigeois |
| --- | --- |
 Neitsyt Marian syntymäkirkko
 vaakuna
 Villefranche-d'Albigeois
 Koordinaatit: 43°53′52″N, 2°19′51″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Tarn
Arrondissementti:  Albi
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,1 km²
Väkiluku (2019):  1 248 
 – Väestötiheys:  56 as./km²
Kunnan numero:  81317
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Villefranche-d'Albigeois (oksitaaniksi: Vilafranca) on kunta Ranskan eteläosassa Tarnin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Tarnjoen varrella, noin 17 kilometriä Albin kaupungista itään.
Villefranche d'Albigeoisin tunnettu historia juontaa juurensa 1200-luvulle. Kunnan pohjoisosassa kulkevasta Tarnjoesta tuli vuonna 1229 Pariisin rauhassa rajajoki. Rauhassa sovittiin, että joen pohjoispuoli oli Toulousen kreivi Raymond VII:n hallinnassa. Joen eteläpuoli taas kuului Ranskan kuninkaan Ludvig IX:n hallintaan, ja se uskottiin Castresin herra Philippe II de Monfortille. Hän perusti nykyisen kunnan paikalle bastiden vuonna 1269. Nykyään bastidesta ei ole enää mitään jäljellä. Vuonna 1896 rakennettiin Neitsyt Marian syntymäkirkko, joka korvasi bastiden vanhan 1400-luvun kirkon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villefranche-d'Albigeois Wikimedia Commonsissa
Villainess

| Villainess Jessi Frey |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. elokuuta 2019
 Kesto: 34.11
 Levy-yhtiö: Frey Enterprises
Listasijoitukset
  7.
Jessi Freyn muut julkaisut
|   | Villainess 2019 | Warrior 2022 |
Villainess on Jessi Freyn studioalbumi, joka julkaistiin 23. elokuuta 2019.
Kappaleet

Dark Heart – 3.46
The Blue Pill – 3.42
Villainess – 4.05
Rich Happy Hot – 3.53
I Want to Be Evil – 3.46
Kill Them with Kindness – 4.04
All Monsters Are Human – 3.52
Addict Nation – 3.26
In These Shoes – 3.35
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 6+/10
Soundi:
Vestlandetin korkeakoulu

| Vestlandetin korkeakoulu> Høgskulen på Vestlandet (HVL) |
| --- | --- |
  
 Kampus Bergenissä.
Perustettu:  2017
Tyyppi:  julkinen
Opiskelijoita:  n. 16 000
Sijainti:  Bergen,  Norja
Kampus:  Førde, Sogndal, Bergen, Stord ja Haugesund
Sivusto:  https://www.hvl.no/
Vestlandetin korkeakoulu (norj. Høgskulen på Vestlandet, lyh. HVL) on Norjan Vestlandin läänissä toimiva valtiollinen korkeakoulu, joka perustettiin vuonna 2017 yhdistämällä Bergenin, Sognin ja Fjordanen sekä Stordin/Haugesundin korkeakoulut. Korkeakoululla on viidellä kampuksella yhteensä noin 16 000 opiskelijaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vestlandetin korkeakoulu Wikimedia Commonsissa
Norjan valtiolliset yliopistot ja korkeakoulut
| --- | --- |
Yliopistot:   Agderin yliopisto  Bergenin yliopisto  Kaakkois-Norjan yliopisto  Norjan teknis-luonnontieteellinen yliopisto  Norjan ympäristötieteen ja biologian yliopisto  Oslon yliopisto  Stavangerin yliopisto  Tromssan yliopisto 
Valtiolliset erityiskorkeakoulut:   Norjan eläinlääketieteellinen korkeakoulu  Norjan kauppakorkeakoulu  Norjan liikuntatieteellinen yliopisto  Norjan valtiollinen musiikkikorkeakoulu  Oslon arkkitehtuuri- ja designkorkeakoulu  Vapaa teologinen tiedekunta 
Alueelliset valtionkorkeakoulut:   Akershusin valtionkorkeakoulu  Bodøn valtionkorkeakoulu  Buskerudin valtionkorkeakoulu  Etelä-Trøndelagin valtionkorkeakoulu  Finnmarkin valtionkorkeakoulu  Gjøvikin valtionkorkeakoulu  Harstadin valtionkorkeakoulu  Innlandetin korkeakoulu  Molden valtionkorkeakoulu  Narvikin valtionkorkeakoulu  Nesnan valtionkorkeakoulu  Oslon valtionkorkeakoulu  Pohjois-Trøndelagin valtionkorkeakoulu  Saamelainen korkeakoulu  Tromssan valtionkorkeakoulu  Vestlandetin korkeakoulu  Voldan korkeakoulu  Ålesundin valtionkorkeakoulu  Østfoldin valtionkorkeakoulu 
Valtion taidekorkeakoulut:   Bergenin taidekorkeakoulu  Oslon taidekorkeakoulu
Vuoden lappilainen kylä

Vuoden suomalaiset kylät
Etelä-Karjala
Vuoden eteläkarjalainen kylä
Etelä-Pohjanmaa
Vuoden eteläpohjalainen kylä
Etelä-Savo
Etelä-Savon vuoden kylä
Itä-Uusimaa
Vuoden itäuusmaalainen kylä (1997–2010)
Kainuu
Vuoden kainuulainen kylä
Kanta-Häme
Kanta-Hämeen vuoden kylä
Keski-Pohjanmaa
Keski-Pohjanmaan vuoden kylä
Kymenlaakso
Kymenlaakson vuoden kylä
Lappi
Vuoden lappilainen kylä
Pirkanmaa
Pirkanmaan vuoden kylä
Pohjois-Pohjanmaa
Pohjois-Pohjanmaan vuoden kylä
Päijät-Häme
Päijät-Hämeen vuoden kylä
Satakunta
Satakunnan vuoden kylä
Uusimaa
Vuoden uusmaalainen kylä
Varsinais-Suomi
Varsinais-Suomen vuoden kylä
Vuoden lappilainen kylä on kunniamaininta, jonka jakaa maakunnallinen kyläyhdistys Lappilaiset kylät ry.
Vuodesta 2010 alkaen arvonimen ovat saaneet seuraavat kylät:
2010: Tanhua, Savukoski
2011: Kantojärvi, Tornio
2012: Kantomaanpää, Ylitornio
2013: Kierinki, Sodankylä
2014: Kaukonen, Kittilä
2015: Kerässieppi, Muonio
2016: Kaakamo, Tornio
2017: Pasmajärvi, Kolari
2018: Kelontekemä, Kittilä
2019: Tapionniemi, Kemijärvi
2020: Ylläsjärvi, Kolari ja Kittilä
2021: ei valittu
2022: Lankojärvi-Matinlompolo, Pello
Visions of the Blind

| Visions Of The Blind Agonizer |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 4. maaliskuuta 2016
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 57.59
 Levy-yhtiö: Häive Productions
Listasijoitukset
  49.
Agonizerin muut julkaisut
| Birth / The End 2007 | Visions Of The Blind 2016 | Old Demo[n]s 2020 |
Visions Of The Blind on suomalaisen heavy metal -yhtye Agonizerin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 2016.
Kappaleet

All alone – 4.51
Devil – 4.09
Pieces – 3.58
Haze – 3.36
Sliced – 3.51
Eye of the Storm – 3.29
Trail – 3.59
Hazard – 4.03
Lullacry – 5.21
Thorns of Roses – 4.59
A Lie – 3.59
Trooper – 3.45
Nothing Changed – 7.54
Arvostelut

Kaaoszine: 7+/10
Metalliluola: 9-/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Visions of the Blind Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Visions of the Blind Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Venom ’96

| Venom ’96 Venom |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1996
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: heavy metal, black metal
 Kesto: 17.55
Venom ’96 on äärimetalliyhtye Venomin EP vuodelta 1996. Se sisältää neljä 1980-luvun alun kappaletta uudelleen äänitettyinä versioina sekä uuden kappaleen ”The Evil One”.
Venomin kuuluisin kokoonpano (Cronos, Mantas, Abaddon) palasi yhteen 1995 konserttikiertuetta varten. Venom ’96 oli yhtyeen ensimmäinen julkaisu comebackin jälkeen. Siitä otettiin vain rajoitettu painos, joka oli tarkoitettu Dynamo-festivaalin yleisölle. Venom esiintyi festivaaleilla kesällä 1996.
Konserttikiertueen harjoituksissa yhtye jammaili kitaristi Jeffrey ”Mantas” Dunnin keksimää riffiä ja kehitti sen ympärille uuden kappaleen, joka myös äänitettiin. Yhtye harjoitteli äänitysstudiossa, joten demoversiossa oli hyvä äänenlaatu ja se julkaistiin Venom ’96:lla. Demo ”The Evil One” on kuitenkin lyhyempi kuin studioalbumi Cast in Stonella vuotta myöhemmin julkaistu versio, ja myös sanoitukset ovat paikoin toisenlaiset. Rumpali Tony ”Abaddon” Bray olisi halunnut jättää ”The Evil Onen” vain EP:n bonuskappaleeksi samaan tapaan kuin Venomin 1980-luvun singleillä oli usein kappaleita, joita ei koskaan julkaistu albumilla.
Myös Cast in Stonella oli useita uudelleenäänitettyjä 1980-luvun kappaleita. Albumin uusintapainokset sisältävät Venom ’96:n kokonaisuudessaan.
Kappaleet

7 Gates of Hell – 5.03
Welcome to Hell – 3.46
In Nomine Satanas – 3.45
Black Metal – 3.22
The Evil One (New ’96 Track) – 1.57
Kokoonpano

Cronos – bassokitara, laulu
Mantas – kitara
Abaddon – rummut