Antisemitismi arabimaailmassa
Historia > 20. vuosisata > Esitetyt syyt

Antisemitismi arabimaailmassa lisääntyi 1900-luvulla, kun juutalaisten maahanmuutto ja sionistinen toiminta Palestiinan mandaatissa kasvoivat. Siihen aikaan valmistettu antisemitistinen teksti Siionin vanhinten pöytäkirjat alkoi olla saatavilla Palestiinassa. Arabikristitty teki käännöksen arabiaksi Kairossa vuonna 1927 tai 1928, ja se julkaistiin kirjana. Maaliskuussa 1921 Jerusalemin pormestari Musa Khazem El Husseini kertoi Winston Churchillille: "Juutalaiset ovat olleet aktiivisimpia tuhon puolustajia monissa maissa. . . . Tiedetään hyvin, että juutalaiset aiheuttivat kokonaan tai suurelta osin Venäjän hajoamisen, ja suuri osa Saksan ja Itävallan tappiosta on myös asetettava heidän ovelleen. "
Matthias Küntzel on esittänyt, että juutalaissalaliittoteorian ratkaiseva leviäminen tapahtui vuosina 1937–1945 arabimaailmaan kohdistetun natsipropagandan vaikutuksesta. Kuntzelin mukaan natsien arabiankielisessä radioasemalla oli 80 työntekijää ja lähetys päivittäin arabiaksi. Se korosti islamin ja natsismin yhtäläisyyksiä ja sitä tuki Jerusalemin suurmufti Amin al-Hussein (joka lähetti natsimielistä propagandaa Berliinistä). Al-Husseinin natsiyhteistyön lisäksi arabimaailman ja akselivaltojen (natsi-Saksan ja fasistisen Italian) yhteistyöpolitiikka ja sotilaalliset suhteet perustuivat yhteiseen juutalaisten halveksuntaan ja vihollisuuksiin yhteisiä vihollisia kohtaan: Iso-Britannia, Ranska ja sionismi. Natsihallinto rahoitti myös Egyptin muslimiveljeskuntaa, joka alkoi vaatia juutalaisten yritysten boikotteja vuonna 1936.
Bernard Lewis kuvailee myös natsien vaikutusvaltaa arabimaailmassa, mukaan lukien sen vaikutus Michel Aflaqiin, Ba'ath-ideologiaan (joka myöhemmin hallitsi Syyriaa ja Irakia) perustajaan.
Nürnbergin lakien julistamisen jälkeen Hitler sai onnittelusanomia kaikkialta arabi- ja muslimimaailmasta, etenkin Marokosta ja Palestiinasta, missä natsien propaganda oli ollut aktiivisinta. . . . Ennen kuin natsi- ja fasistityyppisiä poliittisia puolueita alkoi ilmestyä, mukana puolisotilaalliset nuorisojärjestöt, värikkäät paidat, tiukka kurinalaisuus ja enemmän tai vähemmän karismaattisia johtajia.
George Gruen syyttää arabimaailman juutalaisten lisääntynyttä vihamielisyyttä ottomaanien valtakunnan ja perinteisen islamilaisen yhteiskunnan tappioon ja hajoamiseen ; länsimaiden siirtomaavallan alla juutalaiset saivat suhteettoman suuren roolin alueen kaupallisessa, ammatillisessa ja hallinnollisessa elämässä; arabien kansallismielisyyden nousu, jonka kannattajat etsivät paikallisten juutalaisten varallisuutta ja asemia valtion kanavien kautta; kaunaa juutalaisten nationalismista ja sionistisesta liikkeestä; ja epäsuosittujen arabimaiden hallitusten into käyttää syntipukkeina paikallisia juutalaisia poliittisiin tarkoituksiin.
Vuoden 1948 arabien ja Israelin sodan, palestiinalaisten maastamuuton, Israelin valtion luomisen ja arabimaiden itsenäistymisen jälkeen juutalaisten olosuhteet heikkenivät arabimaailmassa. Seuraavien vuosikymmenien aikana melkein kaikki pakenivat arabimaailmasta, toiset vapaaehtoisesti ja toiset uhattuna (ks. Juutalaisten maastamuutto arabi- ja muslimimaista). Vuonna 1945 asui 758 000 - 866 000 juutalaista (katso alla oleva taulukko) koko arabimaailman yhteisöissä. Nykyään heitä on alle 8 000. Joissakin arabivaltioissa, kuten Libyassa (jonka asukkaista ennen 3 prosenttia oli juutalaisia), juutalaisyhteisöä ei enää ole; muissa arabimaissa vain muutama sata juutalaista on jäljellä.
Harvardin yliopiston professori Ruth R. Wisse esittää, että "antisemitismi/antisionismi on ollut pan-arabipolitiikan kulmakivi toisen maailmansodan jälkeen" ja että se on "vahvin todellinen ja potentiaalinen ykseyden lähde" arabimaailmassa.  Tämä johtuu siitä, että juutalaiset ja Israel toimivat länsimaisten arvojen edustajina, ja nämä arvot haastavat Lähi-idän uskonnollisen ja poliittisen vallan hegemonian. Antisemitismi on myös tarpeeksi muovautuvaa, jotta se voi yhdistää oikeisto- ja vasemmistoryhmät arabimaailmassa.
Human Rights Watchin perustaja Robert Bernstein sanoo, että antisemitismi on "syvään juurtunut ja institutionaalinen" "arabikansoissa nykyaikana".