stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
PostNord Logistics

PostNord Logistics on PostNordin tuotemerkki, jota se käyttää palvellessaan logistiikkaratkaisuja tarvitsevia asiakkaitaan Pohjoismaissa, niistä ulkomaille ja ulkomailta Pohjoismaihin. Se tarjoaa logistiikkaratkaisuja läpi koko logistiikkaketjun varastoinnista toimituksiin.
PostNord Logisticsin juuret ovat Tanskassa, Suomessa, Norjassa ja Ruotsissa, ja se syntyi yksityisten yritysten sekä Tanskan ja Ruotsin postiyhtiöiden yhdistymisestä. PostNord-konsernin logistiikkatoiminnot koostuivat aiemmin 15 erillisestä pohjoismaisesta yhtiöstä, mutta vuonna 2013 ne yhdistettiin yhden PostNord Logistics -brändin alle. PostNordin omistavat Ruotsin ja Tanskan valtiot.
Vuonna 2014 PostNordin liikevaihto oli 40 miljardia Ruotsin kruunua ja sillä oli 39 000 työntekijää. PostNordilla on 5 000 palvelupistettä ja 120 terminaalia Pohjoismaissa sekä terminaaleja myös Saksassa. Vuonna 2013 yhtiö toimitti 110 miljoonaa pakettia ja yhteensä 2,5 miljardia kiloa tavaraa 25 miljoonalle pohjoismaalaiselle ihmiselle ja kahdelle miljoonalle yritykselle. Lisäksi PostNord vei perille 5,9 miljardia kirjettä.
PostNordista tammikuussa 2020 julkaistussa konsulttiyrityksen tekemän selvityksen mukaan konserni oli vuosina 2017–2019 tehnyt yhteensä 280 miljoonan euron tappiot. Suurimpana syynä pidettiin jakelunmäärän romahdusta Tanskassa, jossa markkinoita on valloittanut hollantilais-englantilainen logistiikkayritys GLS. Ruotsissa jakelumäärän romahdus on ollut hitaampaa, mutta myös siellä kirjeiden määrän oletettiin puolittuvan tulevien vuosien aikana. Arvion mukaan Postnord tarvitsee valtioiden tukea, jotta se voisi jatkaa jakelua nykylaajuudessaan. Suomessa yhtiön tulevaisuus kuitenkin näyttää hyvältä.
PostNord Logisticsin toimitusjohtaja on Håkan Ericsson ja hallituksen puheenjohtaja on Jens Moberg.
Merkkipaaluja

2013: PostNord Logistics osti Nordisk Kyl Logistikin ja Transbothnian
2012: PostNord Logistics osti ruotsalaisen Green Cargo Logisticsin ja norjalaiset Harlem Transportin ja Byrknes Auton
2011: PostNord Logistics osti Nils Hansson Logisticsin
2011, toukokuu: Konsernin nimi muuttui PostNord AB:ksi
2009, 24. kesäkuuta: Post Danmark A/S ja Posten AB yhdistyivät vastatakseen valtionrajat ylittävien viestintä- ja logistiikkaratkaisujen kysyntään. Yhtiöillä on yhteensä yli 800 vuoden kokemus logistiikka-alalta.
PostNord Logisticsin alle koottiin 15 yritystä Ruotsista, Norjasta, Tanskasta ja Suomesta.
Ruotsalaiset yhtiöt toimivat aiemmin nimillä:
Transbothnia
NKL
Nils Hansson
Posten Logistik Ab
Green Cargo TPL
Norjalaiset yhtiöt toimivat aiemmin nimillä:
Mereco
Eek
Byrknes Auto
Harlem Transport
Tollpost Globe
Tanskalaiset yhtiöt toimivat aiemmin nimillä:
Budstikken
HIT
Transportgruppen
Suomalaiset yhtiöt toimivat aiemmin nimillä:
Posten Logistik Oy
DPD Finland
Aiheesta muualla

PostNord Logisticsin kotisivu
PostNord-konsernin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Osto- ja Logistiikkayhdistys LOGY ry
Pungböle

Pungböle on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee kunnan pohjoisosassa meren rannalla.
Pungbölen naapurikylät ovat Mattböle idässä, Hulta etelässä ja Ekniemi lännessä. Pohjoisessa Pungböle rajoittuu Halikonlahden Halslahdenselkään, joka kapenee kylän länsireunalla Rungonsalmeksi. Salmen yli on rakennettu Kemiönsaaren ja Sauvon yhdistävä Rungonsalmen silta. Pungbölen kyläkeskus sijaitsee matalan lahden Pungbölevikenin pohjukassa. Asutusta on myös hajallaan eri puolilla kylän aluetta, minkä lisäksi rannoilla on kesäasutusta. Valtaosa kylän alueesta on mäkistä metsämaata ja kallioiden väleissä on peltolaaksoja. Kylän itälaidalla on pieni lomakylä.
Pungböle lienee perustettu varhaiskeskiajalla. Vuoden 1540 maakirjan mukaan kylässä oli kolme taloa, joista kaksi kuului kirkolle. Ne muutettiin 1500-luvun aikana maallisiksi rälssitiloiksi. Kolmas talo päätyi kruunun haltuun verovelkojen vuoksi ja talosta tehtiin sotilasvirkatalo. Isojako toteutettiin kylässä vuonna 1780. 1800-luvun aikana Pungbölessä on tapahtunut useita muutoksia. Rälssitilat pantiin verolle ja kylään syntyi useita torppia ja maattoman väen asuintiloja. 1900-luvun alussa kantatilat Uppgård ja Nedergård yhdistettiin ja sotilasvirkatalo Ridars eli Mellangård myytiin yksityisomistukseen. Itsenäistyneitä torppia ja mäkitupia oli useita ja kylän asutus on ollut suurimmillaan ennen sotia. Sotien jälkeen kylään perustettiin kolme tilaa siirtoväelle. Myöhempi uudisrakentaminen Pungbölessä on ollut lähinnä kesämökkejä.
Pyhä Maria

Pyhä Maria tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Neitsyt Maria, Jeesuksen äiti
Pyhä Maria Magdalena, Jeesuksen opetuslapsi
Pyhän Marian seurakunta, inkeriläinen luterilainen seurakunta Pietarissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pyhä Maria”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pyhä Markus

Pyhä Markus tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Pyhä Markus, evankelista
Pyhä Markus, paavi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pyhä Markus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pyhä Matteus ja enkeli

Pyhä Matteus ja enkeli oli Michelangelo Merisi da Caravaggion maalaus, joka tuhoutui toisessa maailmansodassa pommisuojan tulipalossa.
Caravaggio teki maalauksen tilaustyönä roomalaisen kirkon San Luigi de Francesin Contarelli-kappeliin. Matteus-sarjan kolmas teos ei kuitenkaan saanut ranskalaiskirkon pappien hyväksyntää, ja se siirtyi Caravaggion suojelijalle Vincenzio Giustinianille, ja Caravaggio maalasi tilalle uuden Matteus-aiheisen taulun. 1800-luvulla alkuperäinen maalaus siirtyi Preussin kuninkaan haltuun. Se tuhoutui 1945 Berliinissä Kaiser-Friedrich-Museumin Gemäldegalerien tulipalossa, jossa tuhoutui yhteensä 400 teosta.
Taidemaalari Antero Kahila on maalannut Caravaggion maalauksesta rekonstruktion. Mustavalkoisten kuvien ja taustatutkimusten perusteella toteutettu rekonstruktio valmistui 2008, ja se oli esillä Sinebrychoffin taidemuseon näyttelyssä, jossa oli mukana työhön liittyvää materiaalia.
Caravaggion teoksesta on mustavalkoisen valokuvan lisäksi runsaasti sanallista kuvausta, samoin hänen tekniikkaansa on tutkittu hyvin paljon. Tutkija Hans Posse on tehnyt Caravaggion väreistä tarkat kuvaukset.
Pyhä Matteus ja enkeli, 1602. Valokuva tuhoutuneesta maalauksesta.
Väritetty versio mustavalkoisen valokuvan pohjalta.
Piiskaheinät

| Piiskaheinät |
| --- | --- |
 Piiskaheinä (Hainardia cylindrica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Piiskaheinät Hainardia  Greuter
Katso myös
   Piiskaheinät Wikispeciesissä   Piiskaheinät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piiskaheinät (Hainardia) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku, johon luetaan kuuluvaksi vain yksi laji: piiskaheinä (Hainardia cylindrica) eli nykyisin piiskakyyntähkä (Parapholis cylindrica). Aiemmin se on sijoitettu useampiin muihin sukuihin, mutta nykyisin se edustaa yksin omaa piiskaheinien sukuaan.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hainardia
ITIS: Hainardia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Hainardia (englanniksi)
Pyhä Maron

Pyhä Maron tai Pyhittäjä Maron eli 300-luvun puolivälissä Luoteis-Syyrian Kyrroksessa erakkona. Tarinoiden mukaan Maronilla oli ihmeidentekemisen lahja. Maronin maine levisi laajalle ja hänen luokseen tultiin hakemaan parannuskeinoa pitkien matkojen päästä. Maron kuoli 420-luvun alussa. Hänen muistokseen rakennettiin suuri pyhäkkö, jossa alettiin viettää vuosittain suurta juhlaa Maronin kunniaksi.
Myöhemmin Maronin mukaan nimettiin suuri luostari Apamean lähellä, ja sinne siirrettiin hänen reliikkejään. Luostarista tuli yksi Länsi-Syyrian kristillisen kulttuurin tärkeimmistä keskuksista. 
Sen vaikutuspiiriin kuuluneet Libanonin kristityt eriytyivät 600-luvulla itsenäiseksi kirkkokunnakseen ja heitä alettiin kutsua maroniiteiksi.
Piiskakotinga

| Piiskakotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Savukotingat Lipaugus
Laji::  vociferans
Kaksiosainen nimi
 Lipaugus vociferans  (Wied, 1820) 
Katso myös
   Piiskakotinga Wikispeciesissä   Piiskakotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Piiskakotinga (Lipaugus vociferans) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Piiskakotingaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pulp

Pulp (englantia, suom. paperimassa, selluloosa) on kioskikirjallisuuden julkaisuformaatti ja tyylilaji. Sillä tarkoitetaan halvalle paperille painettua kirjaa tai lehteä, jonka tyyli on yleisöä kosiskeleva tai sensaationhakuinen. Erityisesti pulpilla viitataan Yhdysvalloissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 1900-luvun alkupuoliskolla ilmestyneisiin lukemistolehtiin, joissa julkaistiin vauhdikasta ja helppotajuista viihdekirjallisuutta. Laajemmin pulpilla voidaan tarkoittaa näille lehdille ominaista tyyliä riippumatta siitä, onko teksti alkujaan julkaistu lehdessä tai myyty lehtikioskissa.
Pulp-kirjallisuus

Pulp-kirjallisuudella viitataan pulp-lehdille ominaisiin aiheisiin ja kirjoitustyyliin riippumatta siitä, missä ja miten teksti on alkujaan julkaistu. Lajityypille ominaisia teemoja ovat toiminta, rakkaus, sankaruus, menestys, eksotiikka, seikkailu ja fantasia. Myös erilaiset ajankohtaiset aiheet ovat suosittuja. Tarinalla on yleensä onnellinen loppu.
Pulp-kirjallisuuden vahvuutena on pidetty hyvää rytmitystä, värikästä mielikuvitusta ja selkeää tarinankerrontaa. Lehdet maksoivat kirjoittajilleen huonosti, mikä pakotti nopeaan ja kaavamaiseen kirjoittamiseen. Usein pulp-kirjallisuutta pidetään epä-älyllisenä, väkivaltaisena ja naisvihamielisenä viihteenä. On kuitenkin olemassa myös huolellisesti kirjoitettua ja syvällistä pulp-kirjallisuutta, joka nousee julkaisuformaatin ja aihepiirin asettamien rajoitusten yläpuolelle. Jack London on esimerkki laajaa arvostusta nauttivasta pulp-kirjailijasta.
Pulp-kirjallisuutta voi pitää amerikkalaisen sarjakuvaviihteen proosamuotoisena lähisukulaisena. Quentin Tarantinon elokuvan Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta nimi viittaa pulp-kirjallisuuteen.
Action Stories, Fiction House 1948.
Pikalinnoitus

Pikalinnoitus on keveästi rakennettujen ja nopeasti aikaansaatujen puolustusasemien rakentamista hyökkäyksen vastaanottamiseksi. Pikalinnoitusta raskaampaa linnoittamista on kenttälinnoittaminen. Raskainta linnoittamista on kantalinnoittaminen
Ports of Call

| Ports of Call |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jack Vance
Kieli:  englanti
Genre:  science fiction
Kustantaja:  Tor
Julkaistu:  1998, 2004
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  294 + 208
ISBN:  0-312-85801-9, 0312872798

Edeltävä:  Night Lamp
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ports of Call on Jack Vancen vuonna 1998 ilmestynyt tieteisromaani. Kirja muodostaa kokonaisuuden vuonna 2004 ilmestyneen romaanin Lurulu kanssa.
Aiheesta muualla

Ports of Call. Publishers Weekly 1998. (englanniksi)
Greg L. Johnson: Ports of Call. The SF Site 1998. (englanniksi)
Eric Brown: Ports of Call. Infinity plus 3.3.1999. (englanniksi)
Lurulu. Publishers Weekly 2005. (englanniksi)
Alexander Feht: Long-awaited conclusion for the ”Ports of Call” (Arkistoitu – Internet Archive). 2005. (englanniksi)
Patrick Hudson: Lurulu. Zone-SF.com 2005. (englanniksi)
Matthew Hughes: Lurulu. The SF Site 2005. (englanniksi)
Portorož

| Portorož |
| --- | --- |

 Portorož
 Koordinaatit: 45°30′59.88″N, 13°34′47.89″E 
Valtio:  Slovenia
Alue:  Primorska
Kunta:  Piran
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,0 km²
Korkeus:  312 m
Väkiluku (2020)  (arvio):  2 866
 – Väestötiheys:  955 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kempinski Palace Portorož on kuuluisa hotelli Portorožissa. Se avautui alun perin vuonna 1910.
Portorož (ital. Portorose eli ”ruusujen satama”) on kylpyläkaupunki ja Slovenian tärkein matkailukaupunki, sillä se on koko maan lähes ainoa rantakohde. Se sijaitsee Istrian pohjoisosassa Adrianmeren rannalla. Slovenian rantaviiva Adrianmerellä on vain 40 kilometriä pitkä. Kaupungissa oli noin 2 870 asukasta vuoden 2020 arvioiden mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Portorož Wikimedia Commonsissa
Porthaninpuisto

Porthaninpuistoa elokuussa 2021.
Porthaninpuisto (ruots. Porthansskvären) sijaitsee Turun keskustassa Vanhan Suurtorin ja Brahenpuiston välissä. Se on nimetty Henrik Gabriel Porthanin mukaan ja siellä sijaitsee Porthania esittävä patsas. Puiston pinta-ala on 7 100 neliömetriä.
Porthaninpuisto ja Vanha Suurtori ovat tulleet valtakunnallisesti tunnetuiksi joulurauhan julistamisen tapahtumapaikkana. Lisäksi puistossa järjestetään kesäisin muun muassa Turun keskiaikaiset markkinat.
Historia

Entisen Suurtorin eli Nikolaintorin ympäristöön istutettiin Turun palon jälkeen kolme puistikkoa: Porthaninpuisto, Brahenpuisto ja Tuomiokirkonpuisto, jotka olivat ainakin osittain valmiit vuonna 1835. 1850-luvun lopulla ryhdyttiin järjestämään Porthanin muistopatsaan pystyttämistä puistoon. Patsashanke herätti runsaasti huomiota, sillä kyseessä oli Suomen ensimmäinen ulos pystytetty julkinen patsas. Patsaan paljastustilaisuus pidettiin 10. lokakuuta 1864. Juhlapuheen tilaisuudessa piti Elias Lönnrot. Patsaan sijoituksen yhteydessä ravintola Pinella sai väistyä nykyiselle paikalleen.
Kaikkia kolmea Suurtorin alueen puistoa kunnostettiin vuonna 1885 alkaneissa töissä. Porthaninpuistoon istutettiin puita ja pensaita sekä kunnostettiin käytäviä ja nurmikoita. Kunnostustoimien syynä oli Pietari Brahen patsas, joka pystytettiin vuonna 1888 Brahenpuistoon Uudenmaankadun toiselle puolelle.
1800- ja 1900-lukujen vaihtessa Porthanin patsaan ympärillä ollut rauta-aita ja sen kivijalka poistettiin ja patsaan ympärillä olleita kukkaistutuksia laajennettiin. Puisto aidattiin kaksinkertaisella rautaketjulla ja sinne istutettiin pensaita.
Puisto nykyään

Ravintola Pinellan korjausten takia Porthaninpuistossa tehtiin laajat arkeologiset kaivaukset vuonna 2010. kaivauksissa löydettiin muun muassa 1600-luvulla rakennetun rakennuksen kivijalka ja kellari, keskiaikaisista kerroksista löytyi puurakennusten jäänteitä ja oletettavasti 1200-luvulta peräisin oleva peltokerros, jossa olevat kyntöjäljet osoittavat alueen olleen ennen maanviljelyskäytössä.
Puiston istutuksia on uusittu vaiheittain, muun muassa Vanhan Suurtorin laidalla olevan Kain Tapperin Ajan virta-taidetoksen pystyttämisen takia vuonna 2000 uusittiin kokonainen puurivi torin ja puiston rajakohdassa. Osa puiston puista on peräisin 1830-luvulta ja niitä on pyritty suojelemaan. Uusilla istutuksilla pyrittiin säilyttämään puiston alkuperäistä ilmettä ja puulajivalikoimaa on lisätty harkiten. Kaupunki käynnisti vuoden 2011 alussa hankkeen, jossa se selvittää historiallisten puistojen arvon.
PostEurop

PostEurop  (Association of European Public Postal  Operators) on Euroopan julkisten postioperaattorien yhdistys. Se on yksi Maailman postiliiton (UPU) jäsenyhdistyksistä. PostEurop perustettiin vuonna 1993 yksinkertaistamaan postien vaihtoa Euroopassa CEPTin (posti- ja telehallintojen eurooppalaisen konferenssin) keskittyessä teleliikenteeseen.
PostEuropin pääkonttori sijaitsee Brysselissä, Belgiassa.
Vuodesta 1993 PostEurop on koordinoinut EUROPA-postimerkkien julkaisua.
Jäsenmaat

| Maa | Postioperaattori | Vuosi |
| --- | --- | --- |
|  Ahvenanmaa | Posten Åland | 2013 |
|  Alankomaat | TNT Post | 1993 |
|  Albania | Posta Shqiptare | 1993 |
|  Armenia | HayPost | 2008 |
|  Belgia | Bpost | 1993 |
|  Bosnia ja Hertsegovina | BH Pošta | 1996 |
|  Bosnia ja Hertsegovina | Hrvatska Pošta Mostar | 2008 |
|  Bosnia ja Hertsegovina | Pošte Srpske | 2008 |
|  Bulgaria | Bulgarian Posts | 1993 |
|  Espanja | Correos y Telégrafos | 1993 |
|  Georgia | Georgian Post | 2012 |
|  Guernsey | Guernsey Post | 1995 |
|  Irlanti | An Post | 1993 |
|  Islanti | Íslandspóstur | 1993 |
|  Iso-Britannia | Royal Mail | 1993 |
|  Italia | Poste italiane | 1993 |
|  Itävalta | Österreichische Post | 1993 |
|  Jersey | Jersey Post | 1995 |
|  Kazakstan | Kazpost | 2011 |
|  Kreikka | Hellenic Post-ELTA | 1993 |
|  Kroatia | Hrvatska pošta | 1993 |
|  Kypros | Cyprus Post | 1993 |
|  Latvia | Latvijas Pasts | 1993 |
|  Liechtenstein | Liechtensteinische Post | 1993 |
|  Liettua | Lietuvos paštas | 1993 |
|  Luxemburg | P&T Luxembourg | 1993 |
|  Pohjois-Makedonia | Makedonska Posta | 1996 |
|  Malta | MaltaPost | 1993 |
|  Mansaari | Isle of Man Post Office | 1995 |
|  Moldova | Posta Moldovei | 1996 |
|  Monaco | La Poste Monaco | 1994 |
|  Montenegro | Pošta Crne Gore | 2008 |
|  Norja | Posten Norge | 1993 |
|  Portugali | CTT Correios de Portugal | 1993 |
|  Puola | Poczta Polska | 1993 |
|  Ranska | La Poste | 1993 |
|  Romania | Posta Romana | 1993 |
|  Ruotsi | PostNord Sverige | 1993 |
|  Saksa | Deutsche Post | 1993 |
|  San Marino | Poste sammarinesi | 1994 |
|  Serbia | Pošta Srbije | 2003 |
|  Slovakia | Slovenská pošta | 1993 |
|  Slovenia | Pošta Slovenije | 1993 |
|  Suomi | Posti Group | 1993 |
|  Sveitsi | Swiss Post | 1993 |
|  Tanska | PostNord Danmark | 1993 |
|  Tšekki | Česká pošta | 1993 |
|  Turkki | Turkish PTT | 1993 |
|  Ukraina | Ukrposhta | 1994 |
|  Unkari | Magyar Posta | 1993 |
|  Valko-Venäjä | Belpochta | 2008 |
|  Vatikaanivaltio | Poste Vaticane | 2012 |
|  Venäjä | Russian Post | 1994 |
|  Viro | Eesti Post | 1994 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta EUROPA-postimerkit Wikimedia Commonsissa
PostEuropin kotisivut (englanniksi) (ranskaksi)
Maailman postiliiton kotisivut (englanniksi) (ranskaksi)
Pungent Effulgent

| Pungent Effulgent Ozric Tentacles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1989
 Tuottaja(t): Ed Wynne
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, progressiivinen rock, etninen musiikki
 Kesto: 55.56
 Levy-yhtiö: DemiMonde   Dovetail Records
Ozric Tentaclesin muut julkaisut
|   | Pungent Effulgent 1989 | Erpland 1990 |
Pungent Effulgent on Ozric Tentaclesin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin alun perin DemiMonde-levy-yhtiöllä vuonna 1989. Seuraavana vuonna yhtye julkaisi levyn uudelleen omalla Dovetail Records -merkillään, jolloin mukaan lisättiin bonusraita "Ayurvedsim".
Ennen Pungent Effulgentia Ozric Tentacles oli tehnyt erilaisia kasettijulkaisuja.
Kappaleet

Albumin kappaleet
"Dissolution (The Clouds Disperse)" – 6:15
"0-1" – 3:58
"Phalarn Dawn" – 7:35
"The Domes of G'Bal" – 4:35
"Shaping the Pelm" – 6:10
"Ayurvedic" – 10:57
"Kick Muck" – 3:54
"Agog in the Ether" – 4:05
"Wreltch" – 8:32
"Ayurvedism" – 19:03 (bonus)
Pyro (kappale)

| ”Pyro” Kings of Leon |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Come Around Sundown
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 9. joulukuuta 2010
 Tuottaja(t): Angelo Petraglia Jacquire King
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 04.10
 Levy-yhtiö: RCA
Kings of Leonin muut singlet
| ”Radioactive” 2010 | ”Pyro” 2010 | ”The Immortals” 2011 |
"Pyro" on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen Kings of Leonin viidennen studioalbumin toinen single ja se julkaistiin 9. joulukuuta 2010. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin samaan aikaan kuin itse single.
Kappaleet

Pyro – 4.10
Pyrocumulus

Metsäpalon synnyttämä tulipilvi pyrocumulus.
Pyrocumulus on täsmentävä nimitys tulipalon tai teollisen polttotapahtuman seurauksena syntyvälle, nousevaan ilmavirtaukseen kehittyneelle kumpupilvelle (lat. Cumulus (Cu)).
Metsä- tai ruohikkopalojen, petrokemiallisen teollisuuden liekityksen ja muun teollisuuspolton ohella nousevan ilmavirtauksen synnyttävä palotapahtuma voi aiheutua tulivuorenpurkauksesta.
Pyrocumulus on monesti harmahtava tai ruskea, koska siinä on muitakin aineita kuin vesipisaroita, muun muassa tuhkaa tai savihiukkasia. Pilvi on tavallisesti voimakkaan pyörteinen, koska sen tuottanut lämmittävä voima on hyvin suuri, monesti suurempi kuin tavallisiin kumpupilviin liittyvä. Suuren nosteen johdosta pilvi pyrkii kasvamaan nopeasti.
Palotapahtuman mukana nousevien epäpuhtauksien johdosta pyrocumuluksen kemiallinen ja fysikaalinen koostumus poikkeaa tavallisen kumpupilven ominaisuuksista, ja turbulenssi pilvessä on voimakasta. Suuressa pyrocumuluksessa voi olla jäätäviä alueita ja ukkosen synnylle välttämättömiä rakeita. Nimenomaan tulivuorenpurkauksiin liittyvä pyrocumulus salamoi herkästi.[lähde? ] Pyrocumulus voi kasvaa kuuro- ja ukkospilveksi, cumulonimbukseksi.
Tulimyrsky: tulet (1) nostattavat kuumaa ilmaa (2) ja tilalle virtaa uutta ilmaa (3) myrskyn voimakkuudella. (A) Pyrocumulonimbus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyrocumulus Wikimedia Commonsissa
Piiskaherne

| Piiskaherne |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Piiskaherneet Spartium
Laji::  junceum
Kaksiosainen nimi
 Spartium junceum  L. 
Katso myös
   Piiskaherne Wikispeciesissä   Piiskaherne Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piiskaherne (Spartium junceum) on hernekasveihin kuuluva keltakukkainen pensas.
Ulkonäkö ja koko

Piiskaherne on monivuotinen pieni pensas, joka voi kasvaa 3 metriä korkeaksi Sen oksat ovat vihreät ja vahapintaiset ja kasvavat pystysuorassa. Lehtiä on harvassa. Ne ovat kapeita ja 1–3 cm pitkiä. Tuoksuvien kukkien halkaisija on noin 2,5 cm. Siemenet kehittyvät 5–10 cm pitkiin palkoihin.
Kasvi on alkujaan kotoisin Välimeren seudulta.
Aiheesta muualla

ITIS: Spartium junceum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Spartium junceum (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Spartium junceum (Spanish broom) (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Spartium junceum (englanniksi)
Pont-l’Évêque (Calvados)

Pont-l’Évêquen vaakuna.
Pont-l’Évêque on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 4 133 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Pont-l’Évêquen pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä.
Piisidos

Kaksi p-orbitaalia yhdistyvät ja muodostavat π-sidoksen
Piisidos (π-sidos) on toinen kovalenttisessa kaksois- ja kolmoissidoksessa esiintyvistä sidoksista. Se on heikompi kuin sigmasidos. Piisidos muodostuu, kun kaksi samassa faasissa olevaa p-orbitaalia lähestyy toisiaan sivusuunnassa.  Muodostuneella pii-orbitaalilla on kaksi lohkoa, jotka sijaitsevat sidosakselin kautta kulkevan symmetriatason molemmilla puolilla. Yleensä piisidos muodostuu hybridisaatiosta vapaaksi jääneistä p-orbitaaleista.
Nimessä oleva kreikkalainen kirjain π viittaa p-orbitaaleihin, sillä piisidoksen orbitaalisymmetria on lähes sama kuin p-orbitaalin. P-orbitaalin orbitaalisymmetria on kuin piisidoksen, mutta katsottuna sidosakselia myöten.
J.E. Lennard Jones ja R.S Mulliken mallinsivat piisidoksen muodon käyttämällä  molekyyliorbitaaliteoriaa. Tällä hetkellä yleisempi tapa esittää sidosten muodostuminen hybridisaation avulla. Lähestymistavan ensiksi kehitti kemisti Linus Pauling vuonna 1931. Tällä tavalla esitettiin selvemmin, minkälainen sidoksen malli on.