Työkyvyttömyys
Työkyvyttömyyseläke > Työkyvyttömyyseläkemyönnöt Suomessa

Työkyvyttömyyseläkkeelle tai kuntoutustuelle päästettyjen kokonaismäärä on ollut tasaisessa laskussa jo vuosikymmenten ajan ja työkyvyttömyyseläkeläisten kokonaismäärän väheneminen on kiihtynyt entisestään 2010-luvulla. Työkyvyttömyyseläkkeen saajia oli vuonna 2021 enää 125 000, kun heitä oli vuonna 2011 vielä 200 000. Myönnettyjen työkyvyttömyyseläkkeiden määrä laski edelleen 8 prosenttia vuonna 2021.
Kansaneläkelakiin perustuvaa Kelan työkyvyttömyyseläkettä maksettiin vuonna 2016 noin 137 000 henkilölle ja työelävakuutukseen perustuvaa työkyvyttömyyseläkettä 170 000 hengelle. Kahdeksankymmentäkuusi prosenttia Kelan myöntämistä työkyvyttömyyseläkkeistä oli määräaikaisia kuntoutustukia vuonna 2018.
Noin prosentti työikäisestä väestöstä hakee vuosittain työkyvyttömyyseläkettä. Ikäryhmittäin tarkasteltuna alle puoli prosenttia 25-44-vuotiaista, yksi prosentti 45-54-vuotiaista ja noin 2,5 prosenttia 55-61-vuotiaista.
Työkyvyttömyyseläkehylkäysten suhteellinen kasvu on jatkunut 2000-luvun ensimmäisten vuosikymmenten aikana, vaikka työkyvyttömyyseläkehakemuksia on tehty aiempaa vähemmän. Eniten laskua on tapahtunut verenkiertoelinten ja psykiatristen häiriöiden vuoksi työkyvyttömyyseläkkeelle siirtyneiden kohdalla, joiden määrä on vähentynyt kolmanneksella 2000-luvun alun tasosta. Nuoria työkyvyttömyyseläkkeen saajia on erityisen vähän, sillä yli puolet työkyvyttömyyseläkkeen saajista on täyttänyt 55 vuotta. Vain noin yksi prosentti alle 30-vuotiaista suomalaisista saa vuosittain kuntoutustukea eli määräaikaista työkyvyttömyyseläkettä ja alle kolme prosenttia 30–39-vuotiaista.. Nuorten työkyvyttömyyseläkkeet eivät ole lisääntyneet, vaikka sellaista väitetään julkisuudessa aina säännöllisiin väliajoin. Nuorten kohdalla on kyse tyypillisesti kehitysvammaisuudesta ja vain harvoin masennuksesta, toisin kuin usein väitetään.
Kela hylkäsi vuonna 2020 noin 45 prosenttia työkyvyttömyyseläkehakemuksista. Kelan hylkäysprosentti  on kasvanut sittemmin vuoden 2024 loppuun mennessä jo yli kuuteenkymmeneen. Kelan hylkäysosuudet ovat kasvaneet jo pitkään. Eniten kasvua on ollut sellaisissa sairauksissa, jotka ovat aiheuttaneet lisääntyvässä määrin työkyvyttömyyttä. On olemassa myös viitteitä siitä, että työttömiä syrjitään eläkemyönnöissä. Esimerkiksi Kela tekee eniten hylkäyksiä yli vuoden työttömänä olleiden kohdalla, vaikka he ovat tutkimusten mukaan selvästi työssäkäyviä sairaampia. Kela hylkää kyseisen ryhmän työkyvyttömyyseläkehakemuksista lähes yhdeksänkymmentä prosenttia, kun töissäkäyvien kohdalla vastaava luku on vain kolmekymmentä. Käytäntö saattaa liittyä siihen, että joka kolmas Kelan lääkäri ajattelee, että eläkettä hakevat työttömät eivät ole oikeasti työkyvyttömiä. Työttömille kirjoitetaan lisäksi usein huomattavan puutteellisia lääkärinlausuntoja.  Vuonna 2016 tarkastetun väitöskirjan mukaan liian moni työkyvytön pitkäaikaistyötön jää ilman työkyvyttömyyseläkettä, koska työkyvyn arvioinnissa ei oteta huomioon potilaan todellista toimintakykyä.
Työeläkelaitokset hylkäävät noin 20 prosenttia työssäkäyvien työkyvyttömyyseläkehakemuksista ja 40 % työttömien hakemuksista keskimääräisen hylkäysprosentin ollessa 30. Julkisen alan työntekijöiden eläkevakuutusyhtiö Kevan mukaan työssäkäyvien alhaisempi hylkäysprosentti johtuu siitä, että työterveyshuolto kartoittaa työntekijän terveydentilan julkista puolta laadukkaammin sekä siitä, että työssäkäyvillä on mahdollisuus kokeilla kuntoutusta ja työtehtävien mukautusta ennen työkyvyttömyyseläkkeen hakemista. Suurilla työnantajilla onkin taloudellisia kannustimia pitää kiinni osatyökykyisistä työntekijöistä, koska jokainen työkyvyttömyyseläkkeelle siirtyvä nostaa heidän eläkevakuutusmaksujaan. Toisaalta myös työttömien työkykyä testataan usein käytännön työelämässä kuntouttavan työtoiminnan tai Kelan rahoittamien työkokeilujen avulla.
Työkyvyttömyyseläkehakemuksia hylätään yksityisellä sektorilla enemmän kuin julkisella. Tämä johtuu siitä, että julkisella puolella vakuutetut työntekijät ovat oikeutettuja saamaan työkyvyttömyyseläkettä ollessaan kyvyttömiä toimimaan omassa ammatissaan, kun yksityisellä puolella vakuutetut työntekijät ovat oikeutettuja saamaan työkyvyttömyyeläkkeen vain siinä tapauksessa, ettei ole olemassa mitään sellaista työtä, jolla pitkäaikaissairas tai vammainen henkilö kykenisi elättämään itsensä ja jota hänen voitaisiin kohtuudella edellyttää tekevän. Julkisen sektorin työsuhteet on lisäksi usein mahdollista muuttaa osa-aikaisiksi. Julkisella sektorilla on myös yksityistä sektoria enemmän suuria työnantajia, joille on asetettu hallinnollis-taloudellisia kannustimia olla irtisanomatta vajaakuntoisia työntekijöitään.
Monisairaiden hakemuksia hylätään suhteessa enemmän kuin muiden. Tuki- ja liikuntaelinsairauden sekä masennuksen yhdistelmällä on erityisen vaikea saada työkyvyttömyyseläkettä. Yli 80 prosenttia alle 45-vuotiaiden hakemuksista, joiden tärkeimpänä diagnoosina oli selkäsärky, hylättiin vuonna 2011. Älyllisen kehitysvammaisuuden perusteella haetuista eläkkeistä hylättiin yli puolet. Pitkälle koulutettujen hakemukset hyväksytään kuitenkin useammin kuin muiden. Hylkäyksen vuonna 2010 saaneista 37 prosenttia kärsi pääasiassa tuki- ja liikuntaelimen sairaudesta ja 33 prosenttia psykiatrisesta häiriöstä.
Eläkelaitokset kehottavat hylkäyspäätöksen saaneita hakemaan työttömyysturvaa toimeentulonsa varmistamiseksi. Yli kuusikymmentä prosenttia hylkäyspäätöksen saaneista elääkin hylkäyksen jälkeen työttömyyskorvauksella. Kyseiseen järjestelyyn liittyy toimeentulon menetyksen riski, koska työttömyyskorvauksella elävän on sääntöjen mukaan pakko ottaa vastaan tarjottu työpaikka. Työkyvyttömyyshakemuksen hylkääminen johtaakin terveys ja toimeentulo-ongelmien kasautumiseen sekä heikentää potilaiden mielenterveyttä.
Alle puolet hylkäävän päätöksen vuonna 2010 saaneista pääsi neljän vuoden seurannan kuluessa työkyvyttömyyseläkkeelle muutoksenhaun tai puhjenneiden uusien sairauksien johdosta. Etenkin keski-ikäisillä sekä tuki- ja liikuntaelinsairauksia sairastavilla on muita suurempi riski joutua pysyvästi tilapäiseksi tarkoitettujen tukien varaan ja osa hylkäyksen saaneista tippuu kokonaan yhteiskunnan tukien ulkopuolelle läheistensä elätettäviksi.
Määräaikaista työkyvyttömyyseläkettä kutsutaan nykyisin kuntoutustueksi. Yleensä vakuutuslaitokset arvioivat, että työkyvyttömyyseläkettä hakevan työkyky palautuu muutaman vuoden sisällä, minkä vuoksi työkyvyttömyyseläke myönnetään määräaikaisena. Kuntoutustuki on tarkoitettu myönnettäväksi niissä tapauksissa, joissa työkyvyttömyyden voidaan odottaa poistuvan asianmukaisella hoidolla tai aktiivisella kuntoutuksella. Kun kuntoutustukea ja työkyvyttömyyttä on jatkunut kaksi vuotta, tulisi myöntää toistaiseksi voimassa oleva työkyvyttömyyseläke, ellei hakijan nykyistä työtä voida muokata eikä voida tukea työn vaihtoa terveydentilalle soveltuvaan eikä ole todennäköistä että hakijan toimintakyky paranisi merkittävästi suunnitellulla hoidolla tai kuntoutuksella. Laissa ei ole säädetty määräaikaa kuntoutustuen jatkumiselle, mutta kuntutustukea voidaan maksaa yli kaksi vuotta ilman toistaiseksi voimassa olevan työkyvyttömyyseläkkeen myöntämistä vain perustelluista syistä. Tällainen syy voi olla esimerkiksi pitkään kestävä ammatillinen kuntoutus. Myös psykiatristen sairauksien kohdalla saattaa olla vaikea ennustaa työkyvyn kehittymistä. Masennuksen perusteella myönnettävät kuntoutustuet voivat kestää muutamasta kuukaudesta kahteen vuoteen ja kroonista masennusta sairastavien kohdalla saattaa kulua jopa kuusitoista vuotta ennen toistaiseksi voimassa olevan eläkkeen myöntämistä.