stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antinoites
Maantiede

Antinoiteen nomos oli yksi Ylä-Egyptin 22 nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen 16. nomos Niilin yläjuoksulta laskien. Nomoksen alue ulottui Hermopolis Megalesta Antinoopoliihin noin 8 kilometrin matkan Niilin vartta. Sen eteläpuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Hermopoliteen nomos (U15) ja pohjoispuolella eli alajuoksulla päin Kynopoliteen nomos (U17).
Nomoksen pääkaupungiksi (mētropolis) mainitaan Hipponon eli Alabastronpolis, egyptiläisittäin Hebenu (Hebennu, nyk. Kom al-Ahmar?) (eräässä lähteessä Ibion/Hiben). Myöhemmäksi pääkaupungiksi mainitaan puolestaan Menat-Khufu (nyk. Al-Minya). Nomoksen nimen perusteella pääkaupunki olisi voinut olla jossakin välissä Antinoopolis eli Antinoe. Nomoksen muita kaupunkeja olivat Akoris eli Tadehnet (nyk. Tehna) ja Herwer.
Historia

Antinoiteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Nomoksen kreikankielinen nimi ei ole täysin varma ja ilmeisesti muuttui eri aikoina. Nomos erotettiin jossakin vaiheessa Hermopoliteen nomoksesta (U15) ja mahdollisesti yhdistettiin siihen takaisin, ja mainitaan siksi joskus samalla numerolla. Nomoksen erottaminen Hermopoliteesta tapahtui todennäköisesti Antinoopoliin kaupungin perustamisen yhteydessä roomalaisella kaudella keisari Hadrianuksen aikana, sillä se perustettiin Hermopoliteen alueelle.
Nomoksen pääjumalia olivat Horus Hebenussa, Ammon ja Sobek Akoriissa sekä Khnum Herwerissä. Faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana esiintyy Hebenun Horus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antinoites Wikimedia Commonsissa
Muinaisen Egyptin nomokset
| --- | --- |
Ala-Egypti:  1. Memfites · 2. Letopolites · 3. Libya · 4. Prosopites · 5. Saites · 6. Ksoites · 7. Metelites · 8. Heroopolites · 9. Busirites · 10. Athribites · 11. Leontopolites · 12. Sebennytes · 13. Heliopolites · 14. Sethroites · 15. Hermopolites · 16. Mendesios · 17. Diospolites Kato · 18. Bubastites · 19. Tanites · 20. Arabia
Ylä-Egypti:  1. Ombites · 2. Apollonopolites · 3. Latopolites · 4. Pathyrites · 5. Koptites · 6. Tentyrites · 7. Diospolites Mikros · 8. Thinites · 9. Panopolites · 10. Antaiopolites · 11. Hypselites · 12. Hierakonpolites · 13. Lykopolites · 14. Kussites · 15. Hermopolites · 16. Antinoites · 17. Kynopolites · 18. Ankyropolites · 19. Oksyrhynkhites · 20. Herakleopolites · 21. Arsinoites · 22. Afroditopolites
Anuco

| Anuco |
| --- | --- |
Perustettu:  1974
Perustajat:  Pekka Härkönen
Tilanne:  lopettanut
Tyylilajit:  iskelmä
Kotimaa:  Suomi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anuco oli Pekka Härkösen omistama levy-yhtiö, joka oli toiminnassa vuosina 1974–1980.
Yhtiö julkaisi iskelmä- ja vanhan tanssimusiikin äänitteitä. Levyttäneitä artisteja olivat muiden muassa Eino Valtanen, Juhani Markola, Bamperos, M. A. Numminen ja Rauli Somerjoki.
Levymerkit

Anuco
Kalevy
Apateismi

Apateismi on asenne, jonka mukaan kysymys Jumalan tai jumalien olemassaolosta on merkityksetön. Apateistisen agnostismin mukaan riittävää todistusaineistoa Jumalan tai jumalien olemassaolon todistamiseksi tai kiistämiseksi ei voida antaa ja siksi tämänkaltaisilla uskonkysymyksillä ei ole merkitystä henkilön elämälle.
Esimerkiksi 1700-luvulla Denis Diderot, jota syytettiin ateistiksi, totesi, ettei häntä yksinkertaisesti kiinnostanut Jumalan olemassaolo. Voltairelle kirjoittamassaan vastauksessa hän totesi: ”On tärkeää, ettei sekoita myrkkykatkoa persiljaan, mutta ei lainkaan, uskooko vai ei Jumalaan.”
Apellonia

| Apellonia> Ἀπελλωνία.Sijainti |
| --- | --- |
 Apellonia
Koordinaatit:  35°24′30″N, 25°1′12″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Agía Pelagía, Malevízi, Iraklion, Kreeta
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  n. 300–200-luku eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kreeta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Apellonia (m.kreik. Ἀπελλωνία, Apellōnia) eli Apollonia (Ἀπολλωνία, Apollōnia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren pohjoisrannikolla nykyisen Malevízin kunnan Agía Pelagían kylän paikalla, noin 20 kilometriä länteen nykyisestä Iraklionista.
Agía Pelagíasta löydetty arkkitehtoninen koristeosa, n. 300–100 eaa. Iraklionin arkeologinen museo.
Apellonian historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupungin tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Apellōnatas (Ἀπελλωνάτας) ja Apollōniatas (Ἀπολλωνιάτας).
Apellonian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Kaupungin paikalta on löydetty prytaneionin jäänteet, jotka on ajoitettu 300–200-luvulle eaa. Rakennuksen koko oli noin 15 x 6,3 metriä. Sen paikalla on ollut varhaisempi, arkaainen rakennus 500-luvulla eaa. Kaupungin tärkein kultti oli sen nimikkojumalan Apollonin kultti, ja kaupungissa oli tälle omistettu pyhäkkö.
Apanonísia

| --- | --- |
Muut nimet:  Apáno Nisiá (Απάνω Νησιά), Epáno Nisiá (Επάνω Νησιά), Epáno (Επάνω)
Sijainti:  37°00′18″N, 26°53′10″E, Kálymnos Kálymnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,095 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Apanonísia (kreik. Απανωνήσια, myös Apáno Nisiá, Απάνω Νησιά, Epáno Nisiá, Επάνω Νησιά, Epáno, Επάνω) on kahden pienen Kreikan saaren ryhmä, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja jonka saaret sijaitsevat Kálymnoksen saaren länsipuolella, etelään Télendoksen saaresta. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 0,095 neliökilometriä ja ne ovat asumattomia. Hallinnollisesti Apanonísian saaret kuuluvat Kálymnoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Ápasa

| --- | --- |
Muut nimet:  Apáso (Απάσο), Chamiló (Χαμηλό)
Sijainti:  38°25′53″N, 21°01′29″E, Sámi Kefaloniá, Jooniansaaret Kreikka
Saariryhmä:  Ekhinadit, Jooniansaaret
Korkein kohta:  17  m 
Pinta-ala:  0,024 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ápasa (kreik. Άπασα, myös Apáso, Απάσο) eli Chamiló (Χαμηλό) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Ekhinadeihin, ja sijaitsee Aitolia-Akarnanian rannikon edustalla Joonianmeressä pohjoiseen Módin saaresta. Saaren pinta-ala on noin 0,024 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ápasa kuuluu Sámin kuntaan, Kefalonián alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Aper

(Lucius Flavius) Aper (k. noin 284) oli roomalainen kenraali ja kolmen keisarin, Caruksen, Carinuksen, ja Numerianuksen pretoriaaniprefekti.
Aper oli luultavasti sama Lucius Flavius Aper -niminen henkilö, joka toimi keisari Gallienuksen aikana Legio V Macedonicasta ja Legio XIII Geminasta irrotetun legioonalaisyksikön komentajana (praepositus). Myöhemmin sama henkilö oli myös Pannonia Inferiorin maaherra (praeses).
Aper kohosi keisari Caruksen aikana pretoriaaniprefektiksi (praefectus praetorio). Caruksen nuorempi poika Numerianus otti Aperin tyttären vaimokseen, jolloin Aperista tuli Numerianuksen appiukko. Vuonna 283 Carus lähti sotaretkelle Persiaa vastaan ja otti Numerianuksen sekä Aperin mukaansa. Sotaretki oli menestyksekäs ja Persian pääkaupunki Ktesifon vallattiin kesään mennessä. Yllättäen Carus kuitenkin kuoli heinä- elokuussa 283. Aper saattoi olla keisarin kuoleman takana, mutta asiasta ei ole varmuutta. Pian hän julisti Numerianuksen keisariksi, jolloin tämä hallitsi yhdessä veljensä Carinuksen kanssa. Tämän jälkeen Numerianus päätti johdattaa armeijansa takaisin Eurooppaan.
Vähässä-Aasiassa Numerianus kuitenkin sairastui ja Aper levitti sanaa, että keisari kärsi silmätulehduksesta, ja hän joutui matkustamaan suljetussa kantotuolissa suojassa pölyltä ja auringolta. Pitkän matkan kuluttua Numerianuksen sotilaat haistivat oudon mädäntyneen hajun ja kurkistivat verhon raoista kantotuoliin ja huomasivat keisarin kuolleen. Numerianus oli ilmeisesti maannut kuolleena jo useita päiviä. Ei ole varmaa murhasiko Aper Numerianuksen, mutta todennäköisesti keisari kuoli johonkin sairauteen. Aper joutui kuitenkin syytetyksi, ja pian eräs upseeri nimeltään Diokles surmasi Aperin ja julistautui keisariksi.
Antiprotoni

| Antiprotoni |
| --- | --- |

Symboli:  p
Rakenne:  Antibaryoni (2 anti-u-kvarkkia ja 1 anti-d-kvarkki)
Perhe:  Fermioni
Ryhmä:  Hadroni
Vuorovaikutus:  Vahva vuorovaik.   Heikko vuorovaik.   Sähkömagn. vuorovaik.   Gravitaatio
Hiukkanen:  Protoni
Massa:  938,272 013(23) MeV/c2
Sähkövaraus:  -1 e
Spin:  1/2
Antiprotoni (p) on protonin antihiukkanen eli se on antimateriaa.
Ominaisuudet

Se koostuu kahdesta anti-u-kvarkista ja yhdestä anti-d-kvarkista. Antiprotonilla on sama massa ja sama spin-luku kuin protonilla, mutta vastakkainen sähkövaraus. Antiprotoni on stabiili, mutta sen törmätessä protoniin tapahtuu annihilaatio.
Löytäminen ja tutkimus

Antiprotonin löysivät kalifornialaisen Berkeleyn yliopiston tutkijat Emilio Gino Segrè ja Owen Chamberlain 1955 Bevatron-kiihdyttimellä. Löydöstään he saivat Nobelin fysiikanpalkinnon 1959. Reaktio, jossa antiprotoni ensimmäistä kertaa havaittiin, on muotoa
missä siis  \scriptstyle p on protoni ja  \scriptstyle {\overline {p}} on antiprotoni.
Keinotekoisesti antiprotoneita tuotetaan Fermilabin Tevatronissa, jossa niitä törmäytetään protoneihin jopa 1,96 TeV:n törmäysenergialla.
Aiheesta muualla

Kari Enqvist - Antimaterian syvin olemus
Hiukkaset fysiikassa
Antissa

| Antissa> Ἄντισσα.Sijainti |
| --- | --- |
 Antissa
Koordinaatit:  39°17′29″N, 26°1′8″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Archaía Ántissa, Kalloní, Lesbos, Pohjois-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  –168 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Lesbos, Aiolis
Aiheesta muualla
  Antissa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Antissa (m.kreik. Ἄντισσα) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Lesboksen saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren pohjoisrannikolla noin yhdeksän kilometriä pohjoiskoilliseen nykyisestä Ántissan kylästä, lähellä Archaía Ántissan kylää.
Maantiede

Antiikin Antissa sijaitsi niemellä, joka tunnetaan nykyisin nimillä Nisí, Ovriókastro ja Kástro (ton Genovézon). Hieman niemen länsipuolella mereen laskee Voúlgaris-nimellä nykyisin tunnettu joki. Lesboksen historiasta kirjoittaneen Myrsiloksen mukaan Antissan niemi oli alun perin saari, ja kehittyi niemeksi myöhemmin. Rantaviivan muutoksiin kaupungin alueella viittaavat esimerkkitapauksena myös muun muassa Strabon, Plinius vanhempi (II.89) ja Ovidius (Muodonmuutoksia XV.287). Kaupungista itään sijaitsi Methymna ja etelään Eresos.
Historia

Antissa oli lesboslaisen pentapoliin jäsen eli yksi saaren viidestä merkittävimmästä kaupungista (muut olivat Mytilene, Methymna, Eresos ja Pyrrha). Kaupungin alkuperäinen nimi saattoi olla Issa, tai sitten Issa oli alun perin erillinen paikka Lesboksen pääsaaren puolella Antissan paikan ollessa vielä saari. Nimi Antissa (anti + Issa) on syntynyt samoin kuin esimerkiksi nimet Antíparos ja Antímilos ja viittaa paikkaan vastakkaisella puolella.
Antissasta oli kotoisin muun muassa Terpandros, jota pidettiin seitsenkielisen lyyran kehittäjänä. Kreikkalaisessa mytologiassa Terpandros antoi lyyran Orfeukselle. Kun mainadit repivät Orfeuksen kappaleiksi, he heittivät Orfeuksen pään ja lyyran mereen, jonka jälkeen ne ajelehtivat rantaan Antissassa. Terpandros hautasi pään paikalle, ja perusti näin Orfeuksen pyhäkön. Toisen version mukaan pää sijoitettiin luolaan, jossa se toimi oraakkelina. Muun muassa Apollonios Tyanalainen kävi paikalla. Oraakkelin kerrotaan tulleen niin suosituksi Delfoin oraakkelin kilpailijaksi, että Apollon itse pyysi sitä lopettamaan toimintansa.
Kaupunki oli usein sodassa Methymnan kanssa. Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 428 eaa. Antissa liittyi Mytilenen kapinaan Ateenan valtaa vastaan, ja puolustautui menestyksekkäästi kaupunkiin hyökänneitä, Ateenan puolella olleita methymnalaisia vastaan. Ateenalaiset kuitenkin valtasivat kaupungin saatuaan Mytilenen.
Roomalaiset tuhosivat Antissan Perseuksen Makedonian valtakuntaa vastaan käymänsä sodan aikana vuonna 168 eaa., koska kaupunki oli tukenut Perseuksen laivaston komentajaa Antenoria. Tämän jälkeen roomalaiset luovuttivat kaupungin alueet Methymnalle, ja myös asukkaat siirrettiin sinne.
Bysanttilaisella kaudella Antissan paikalla saattoi olla Ágioi Theódoroi -niminen linnoitus, joka esiintyy vanhoissa kartoissa. Kaupungin alueella on suoritettu joitakin arkeologisia kaivauksia 1900-luvun alkupuolella.
Rakennukset ja löydökset

Antissan paikalta on löydetty joitakin jäänteitä kaupungista, kuten rakennusten ja muurien raunioita. Löydöt ovat kuitenkin suhteellisen vähäisiä. Kaupungilla tiedetään olleen satama.
Orfeuksen oraakkelin luola Antissan lähellä.
Apolloniksen temppeli

| Apolloniksen temppeli> Ναὸς τῆς Ἀπολλωνίδος |
| --- | --- |
Sijainti:  Kyzikos, Myysia (nyk. Erdek, Balıkesir, Turkki)
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  n. 175–159 eaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apolloniksen temppeli (m.kreik. Ναὸς τῆς Ἀπολλωνίδος, Naos tēs Apollōnidos) oli antiikin aikainen kreikkalainen temppeli, joka sijaitsi Kyzikoksessa Vähässä-Aasiassa ja kunnioitti Pergamonin kuningatar Apollonis Kyzikoslaista. Se tunnetaan niin kutsutuista Kyzikoksen epigrammeista.
Apollonis oli Pergamonin kuningas Attalos I:n vaimo ja myöhempien kuninkaiden Eumenes II:n ja Attalos II:n äiti, ja kotoisin Kyzikoksesta. Hänen poikansa rakensivat temppelin ja omistivat sen äidilleen. Tämä tapahtui oletettavasti hänen kuoltuaan joskus vuosien 175 ja 159 eaa. välillä. Temppeli oli tarkoitettu säilyttämään kuningattaren muisto, mutta samalla sen voidaan nähdä myös pyrkineen ilmaisemaan lojaliteettia sekä kuningasperheen sisällä että Pergamonin ja Kyzikoksen kaupunkien välillä.
Temppeli oli koristeltu mytologisilla aiheilla, jotka esittivät poikien rakkautta äitiään kohtaan, esimerkkinä Kleobiksen ja Bitonin tarina. Temppelin stylopinakioneihin, oletettavasti reliefikoristeltuihin pylväisiin, sanotaan olleen kirjoitettu epigrammeja. Näitä niin kutsuttuja Kyzikoksen epigrammeja tunnetaan 19, tosin niistä on säilynyt vain 18, sillä epigrammi 17 on lähes kokonaan hävinnyt. Nykyään katsotaan, että epigrammit ovat ainakin nykyaikaan säilyneessä muodossaan peräisin aikaisintaan 500-luvulta.
Temppeliä ei tunneta arkeologisesti, ja Kyzikoksessa on ylipäätään suoritettu vain vähän kaivauksia. Epigrammit ovat säilyneet ja muodostavat Kreikkalaisen antologian (ja Anthologia Palatinan) kolmannen kirjan.
Helsingin Yliopiston Kemistit

Helsingin Yliopiston Kemistit ry (HYK) on vuonna 1927 perustettu Helsingin yliopiston kemian opiskelijoiden aine- ja etujärjestö. HYK ry:n toimitilat sijaitsevat Helsingin yliopiston Kumpulan kampuksella Chemicumissa. Järjestön puheenjohtajana toimii tällä hetkellä (2024) Anna Monni. HYK:in haalarien väri on musta.
Puheenjohtajat

Lähde:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anna Monni (2024)  Allegra Flores (2023)  Sanni Raskala (2022)  Aukusti Koivu (2020-2021)  Timo Sundström (2019)  Jarkko Lampuoti (2018)  Iiro Niskala (2017)  Tanja Luostari (2016)  Taru Weckström (2015)  Satu Asikainen (2014)  Tuukka Kangas (2012–2013)  Antti Lahdenperä (2010–2011)  Jason McKee (2009)  Reeta Salminen (2008)  Tiina Sarnet (2007)  Jere Tupala (2006)  Kirsi Ämmälä (2005)  Susanna Johansson (2004)  Sami-Pekka Hirvonen (2002–2003)  Elina Haavisto (2001)  Johanna Tanner (2000)  Aino Ruutu (1999)  Kati Hyvärinen (1998)  Michael Forsström (1996–1997)  Minna Tuovinen (1995)  Mika Ruonala (1994)  Timo Laine (1993)  Tuija Wahalahti (1992)  |  Mika Lehtisyrjä (1991)  Kyösti Isosaari (1990)  Raija Matero (1988–1989)  Ilpo Rasanen (1986–1987)  Kari Kolppo (1985)  Ari Myllyviita (1983–1984)  Heikki Illi (1982)  Marja Hirvonen (1981)  Harri Setälä (1980)  Timo Ernamo (1978–1979)  Ulla-Maija Nurmi (1977)  Heikki Tenhu (1976–1977)  Päivi Ekholm (1975)  Heikki Muhonen (1974)  Terhikki Kirvelä (1972–1973)  Toini Tanner (1971)  Heikki Pyysalo (1970)  Mikko Maunula (1969)  Tapio Riiheläinen (1968)  Olli Autio (1967)  Jorma Korvenranta (1966)  Ilkka Virtamo (1965)  Kari Salminen (1964)  Paavo Meriläinen (1962–1963)  |  Veli Kauppinen (1961)  Toivo Savioja (1960)  Kaarle Koljonen (1957–1959)  Sakari Kantele (1956)  Heikki Siirilä (1955)  Björn Biese (1954)  Niilo Syrjä (1953)  Urpo Palin (1952)  Aarne Ellilä (1951)  Eero Laaksovirta (1950)  Veijo Miettinen (1949)  Erkki Hase (1948)  Atte Meretoja (1945–1947)  Väinö Taipale (1944–1945)  Mikko Erich (1937–1944)  Tauno Voitila (1936–1937)  Eero Suominen (1933–1936)  Aarne Siren (1932–1933)  Reino Kalajoki (1931–1932)  Eero Suominen (1930–1931)  Gunnar Petrelius (1929–1930)  Eero Tommila (1927–1929)  Ragnar Lyden (1927)  |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (uudet sivut), viitattu 6.5.2015.
Armas Appelgren

Armas Albert Appelgren (29. heinäkuuta 1883 Hanko – 2. elokuuta 1961 Tampere) oli suomalainen suojeluskuntaupseeri ja toimittaja.
Armas Appelgrenin vanhemmat olivat asemapäällikkö Konrad Appelgren ja Jenny Lindström. Hän opiskeli Haminan kadettikoulussa vuodesta 1895, valmistui upseeriksi vuonna 1903 ja työskenteli rautatievirkailijana vuoteen 1915. Appelgren toimi Billnäsin tehtaan kirjeenvaihtajana vuoteen 1919, Pohjan suojeluskunnan päällikkönä vuoteen 1928 ja Uudenmaan ruotsalaisen suojeluskuntapiirin valistusohjaajana vuoteen 1944. Hän oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Appelgren toimi Hangö-Bladetin ja Hangö-lehden aputoimittajana vuosina 1908–1915, suojeluskuntalehti Skyddskåristenin toimittajana vuosina 1928–1943 ja Tammerfors Aftonbladin päätoimittajana vuosina 1944–1960. Hänen nimimerkkejään olivat Charles, Sam-Ra, Äppelquist ja Ä-st.
Antinoopolis

| Antinoopolis> Αντινοόπολις |
| --- | --- |
 Antinoopoliin raunioita.
Sijainti
 Antinoopolis
Koordinaatit:  27°48′38″N, 30°52′52″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  El-Shaikh Ebada, Melawi, Al-Minya
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  130 jaa. –
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Antinoites, Thebais, Egypti
Aiheesta muualla
  Antinoopolis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Antinoopolis (m.kreik. Αντινοόπολις eli Αντινούπολις, Antinūpolis tai Ἀντινόου πόλις, Antinoū polis, joskus myös Αντινόη, Antinoē, Αντινώ, Antinō tai Ἀντινόεια, Antinoeia; kopt. Ⲁⲛⲧⲓⲛⲟⲟⲩ) oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä ja kuului Antinoiteen nomokseen.
Maantiede

Antinoopolis sijaitsi Niilin itärannalla lähes vastapäätä Hermopolis Megalen kaupunkia, noin 286 kilometriä etelään nykyisestä Kairosta. Paikka oli joko sama, jossa sijaitsi aiemmin Bessan kylä tai kaupunki, jossa palvottiin Bes-jumalaa; tai Nefrusi, jossa palvottiin Hathor-jumalatarta.
Historia

Antinoopoliin kaupunki perustettiin roomalaisella kaudella vuonna 130. Sen rakennutti keisari Hadrianus rakastettunsa Antinooksen muistoksi. Tämä oli kuollut hukkumalla Niiliin lähellä paikkaa, johon kaupunki perustettiin.
Kaupunki perustettiin kreikkalaisen poliksen eli kaupunkivaltion mallin mukaisesti, ja sinne asutettiin muista kaupungeista siirrettyjä kreikkalaisia. Näille annettiin oikeus mennä naimisiin egyptiläisten naisten kanssa ilman kreikkalaisten kansalaisoikeuksien menettämistä. Kaupunki tunnettiin historian aikana useilla nimillä, jo aiemmin mainittujen lisäksi myös nimillä Antenon, Hadrianopolis (Hadrianupolis) ja Besantinopolis sekä arabialaisissa lähteissä Antina. Kaupungin asukkaasta käytettiin muun muassa etnonyymiä Antinoeus (Ἀντινοεύς).
Antinoopolis kuului alun perin Heptanomiin alueeseen eli Keski-Egyptiin, mutta siirrettiin myöhemmin osaksi varsinaista Ylä-Egyptiä eli Thebaista. Sen ympärille perustettiin oma nomos, Antinoites, joka erotettiin Hermopoliteen nomoksesta (tai aiempi Hermopoliteen nomos nimettiin uudelleen). Kaupungissa oli neuvosto (būlē) sekä prytani-virkamies. Kaupungin väestö oli jaettu heimoihin tai piireihin (fylē), ja neuvoston jäsenet valittiin näiden jäsenistä. Yhden heimon nimi, Athēnais (Ἀθηναΐς), tunnetaan piirtokirjoituksista. Neuvoston päätökset eivät menneet, kuten yleensä oli tapana, nomarkin (nomarkhēs) vaan Thebaiksen prefektin (epistratēgos) tarkistettaviksi. Kaupungissa kunnioitettiin Antinoosta paikallisena jumalana, ja hänen kuolemansa muistolle vietettiin vuosittaisia kisoja.
Antinoopolis kukoisti edelleen keisari Diocletianuksen aikana 200-luvun lopulla, jolloin se toimi Thebaiksen pääkaupunkina. Keisari Valensin aikana 300-luvun jälkimmäisellä puoliskolla kaupungista tuli piispanistuin sekä yhdelle ortodoksipiispalle että yhdelle monofysiittipiispalle.
Rakennukset ja löydökset

Antinoopolis oli rakennettu kreikkalais-roomalaisen mallin mukaan. Raunioiden perusteella kaupungin koko pituussuunnassa on ollut noin 2,5 kilometriä ja leveys noin 1,5 kilometriä, mikä tekee siitä jo varsin suurikokoisen kaupungin. Kaupungissa tiedetään olleen useita temppeleitä, teatteri, triumfikaari, circus ja hippodromi. Toinen kaupungin pääkaduista kulki pohjois-eteläsuunnassa, ja oli reunustettu pylväiköin jalankulkijoita varten. Toinen pääkatu kulki itä-länsisuunnassa. Rakennusten raunioita oli pystyssä vielä 1800-luvun alussa. Sittemmin rakennusten kiviä on käytetty uudelleen ja nykyisin paikalla on vain vähän raunioita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antinoopolis Wikimedia Commonsissa
Isis-Afroditen patsas Antinoopoliista, 200-luku eaa. Louvre.
Hautareliefi Antinoopoliista: poika viinirypäleiden ja pienen koiran kanssa, 300-luku. Staatliche Sammlung für Ägyptische Kunst, München.
Torvald Appelroth

Torvald Appelroth (28. heinäkuuta 1902 Porvoo – 12. maaliskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen miekkailija.
Appelroth oli yhdessä Lauri Kettusen kanssa ensimmäinen suomalainen olympialaisissa kilpaillut suomalaismiekkailija osallistuessaan Amsterdamin 1928 olympialaisten miekkailuun. Hän karsiutui alkukierroksilla sekä floretti- että kalpakilpailussa. Kotimaassa hän edusti Helsingin Miekkailijoita ja voitti Suomen mestaruuden säilällä 1929, kalvalla 1931 sekä floretilla 1931 ja 1932.
Kilpauransa jälkeen Appelroth on toiminut muun muassa Suomen miekkailun olympiatoimikunnan puheenjohtajana 1951–1952, Suomen Miekkailuliiton puheenjohtajana 1950–1952 ja 1963–1965 sekä pitkään Helsingin Miekkailijain puheenjohtajana. Hänen poikansa Lars Appelroth ja tyttärensä Birgitta Appelroth (myöhemmin Malén) ovat edustaneet Suomea miekkailun MM-kilpailuissa.
Apian kanava

Apian kanava
Apian kanava on Valkeakoskella sijaitseva avokanava Valkeakosken kanavasta ylävirtaan Mallasvedessä.
Apiankoski on ensimmäisen kerran perattu vuosina 1818–1820. Tällöin väylää pystyivät käyttämään pienet alukset. Ensimmäinen varsinainen kanava rakennettiin Valkeakosken kanavoinnin yhteydessä ja se valmistui vuonna 1867. Kanavan syväykseksi tuli 1,5 metriä. Kanava kunnostettiin vuonna 1938.
Nykyinen kanava on vuodelta 1957, jolloin Valkeakosken uuden kanavan valmistuttua Apian kanava levennettiin 22 metrin levyiseksi. Kanavassa kulkee väylä, jota käyttävien alusten suurin syväys on 1,8 metriä ja leveys 7,5 metriä. Kanavan ylittää riippusilta, joka rajoittaa maston korkeudeksi 5,0 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apian kanava Wikimedia Commonsissa
Apian kanava Viitattu 2.5.2010
Antiokhos I Soter

| Antiokhos I Soter |
| --- | --- |
 Antiokhoksen kolikko
Persian kuningas
Valtakausi:  281–261 eaa.
Edeltäjä:  Seleukos I Nikator
Seuraaja:  Antiokhos II Theos

Syntynyt:  noin 323 eaa. Babylon
Kuollut:  261 eaa.
Puoliso:  Stratonike
Lapset:  Seleukos  Laodike   Apama II  Stratonike Antiokhos II Theos
Suku:  Seleukidit
Isä:  Seleukos I Nikator
Äiti:  Apama I
Antiokhos I Soter (noin 323–261 eaa. ) oli Persian kuningas. Hän hallitsi 281–261 eaa. Hänen isänsä oli Seleukos I ja hänen äitinsä persialaissyntyinen Apama I.