stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neetu Singh

| Neetu Singh |
| --- | --- |
 Neetu Singh vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Harneet Kaur
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1958 (ikä 66) Delhi, Intia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Rishi Kapoor  (vih. 1980; k. 2020)
Lapset:  2; mukaan lukien Ranbir Kapoor
Sukulaiset:  Kapoorin suku
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Neetu Kapoor
Aktiivisena:  1966–1983, 2009–
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Neetu Singh Kapoor (hindiksi नीतू सिंह कपूर, Nītū Siṃh Kapūr; syntyjään Harneet Kaur; s. 8. heinäkuuta 1958 Delhi, Intia), on intialainen näyttelijä, joka tunnetaan työstään hindinkielisissä elokuvissa 1960-luvun lopusta 1980-luvun alkuun.
Sikhiläiseen jatperheeseen syntynyt Singh aloitti uransa lapsinäyttelijänä isänsä kuoleman jälkeen. Hän teki debyyttinsä 6-vuotiaana elokuvassa Suraj (1966), ja sen jälkeen näytteli kaksoisroolia romanttisessa komediassa Do Kaliyaan (1968). Hän aloitti siirtymisensä kypsiin rooleihin elokuvasta Rickshawala (1973) ja saavutti läpimurtonsa Nasir Hussainin masalaelokuvassa Yaadon Ki Baaraat (1973), jossa hän esiintyi tanssijana. Hän nousi tunnetuksi rooleilla rikosdraamaelokuvassa Deewaar (1975), trillerielokuvassa Khel Khel Mein (1975), musikaalielokuvassa Kabhi Kabhie (1976), masalaelokuvassa Amar Akbar Anthony (1977) ja fantasiaelokuvassa Dharam Veer (1977). Hänen suorituksensa rikosdraamaelokuvassa Parvarish (1977), kauhuelokuvassa Jaani Dushman (1979), katastrofielokuvassa Kaala Patthar (1979) ja musikaalielokuvassa Yaarana (1981) saivat kiitosta, ja Kaala Pattharista hän sai parhaan naissivuosan Filmfare Awards -ehdokkuuden.
Mentyään naimisiin vastanäyttelijänsä Rishi Kapoorin kanssa, Singh jätti elokuva-alan 1980-luvun alussa. Hän teki paluun 26 vuoden jälkeen ja näytteli aviomiehensä kanssa elokuvissa Love Aaj Kal (2009), Do Dooni Chaar (2010), Jab Tak Hai Jaan (2012) ja Besharam (2013). Hän näytteli draamakomediaelokuvassa Jugjugg Jeeyo (2022), joka toi hänelle toisen parhaan naissivuosan Filmfare Awards -ehdokkuuden.
Yksityiselämä

Neetu Singh oli naimisissa näyttelijä Rishi Kapoorin kanssa vuodesta 1980 tämän kuolemaan asti vuonna 2020. Heillä on kaksi lasta, muotisuunnittelija Riddhima Kapoor Sahni ja näyttelijä Ranbir Kapoor.
Valikoitu filmografia

Do Kaliyaan (1968)
Deewaar (1975)
Khel Khel Mein  (1975)
Kabhi Kabhie (1976)
Dharam Veer (1977)
Amar Akbar Anthony (1977)
Priyatama (1977)
Doosra Aadmi (1977)
Parvarish (1977)
Kaala Patthar (1979)
Love Aaj Kal (2009)
Do Dooni Chaar (2010)
Jab Tak Hai Jaan (2012)
Jugjugg Jeeyo (2022)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Neetu Singh Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Neetu Singh Allmoviessa (englanniksi)
Miesten Superpesiksen kausi 2018

| --- | --- |
Järjestyksessä:  29
Joukkueita:  14
Runkosarja
Päiväys:  1. toukokuuta – 16. elokuuta
Voittaja:  Kouvolan Pallonlyöjät
Lyöjäkuningas:  Jukka-Pekka Vainionpää (JymyJussit)
Etenijäkuningas:  Mikko Kanala (Vimpelin Veto)
Kärkilyöntikuningas:  Sami Haapakoski (Vimpelin Veto)
Paras pelaaja:  Tuomas Jussila (Joensuun Maila)
Vuoden lukkari:  Janne Kivipelto (Kouvolan Pallonlyöjät)
Pudotuspelit
Päiväys:  19. elokuuta – 16. syyskuuta 2018
Mestari:  Joensuun Maila
Hopeaa:  Kouvolan Pallonlyöjät
Pronssia:  Vimpelin Veto
Sarjakarsinta
Nousija(t):  Kempeleen Kiri Siilinjärven Pesis
Putoaja(t):  Haminan Palloilijat Oulun Lippo
Muut sarjat
Alempi sarja:  Ykköspesis
Naisten kausi:  Naisten Superpesis
   ← 2017  2019 →
Superpesiksen kausi 2018 oli Suomen pesäpallon pääsarjan Superpesiksen 29. kausi. Kauteen osallistui 14 joukkuetta.
Suomenmestaruuden voitti ensimmäistä kertaa Joensuun Maila häviämättä pudotuspeleissä yhtäkään ottelua, hopeaa voitti Kouvolan Pallonlyöjät. Pronssia voitti Vimpelin Veto kaatamalla Sotkamon Jymyn voitoin 2-0, samalla päättyi Sotkamon Jymyn 18 mitalin mitaliputki.
Joukkueet

| Joukkue | Kunta | Kotistadion | Perustettu | Pääsarjaan | Pelinjohtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alajärven Ankkurit | Alajärvi | Kitro | 1944 | 2012 | Ismo Ankkuri |
| Haminan Palloilijat | Hamina | Vallikenttä | 1928 | 2018 | Petri Pulliainen |
| Hyvinkään Tahko | Hyvinkää | Pihkala | 1915 | 1975 | Iiro Haimi |
| Imatran Pallo-Veikot | Imatra | Ukonniemi | 1955 | 2017 | Petri Tuuva |
| Joensuun Maila | Joensuu | Kerubi Stadion | 1958 | 2004 | Petri Pennanen |
| JymyJussit | Seinäjoki | Kotijoukkue Areena | 2012 | 2013 | Mikko Vainionpää |
| Kankaanpään Maila | Kankaanpää | Leppäkoski Areena | 1958 | 2011 | Jukka-Pekka Karttunen |
| Kiteen Pallo -90 | Kitee | Rantakenttä | 1990 | 1990 | Raimo Bragge |
| Koskenkorvan Urheilijat | Ilmajoki | Sähkökoje Areena | 1945 | 1999 | Jukka Latvala |
| Kouvolan Pallonlyöjät | Kouvola | KSS Energia Areena | 1931 | 2005 | Matti Iivarinen |
| Oulun Lippo | Oulu | Mustapekka Stadion | 1955 | 2016 | Markku Hylkilä |
| Pattijoen Urheilijat | Raahe | MiiluAreena | 1928 | 1997 | Jussi Haapakoski |
| Sotkamon Jymy | Sotkamo | Hiukka | 1909 | 1989 | Jani Komulainen |
| Vimpelin Veto | Vimpeli | Saarikenttä | 1934 | 2004 | Sami-Petteri Kivimäki |
Sarjataulukko

| Sij>  | Joukkue | O | V | VS | HS | H | TJ | PJ | JE | P | Karsinta tai putoaminen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kouvola | 32 | 21 | 5 | 4 | 2 | 394 | 217 | +177 | 77 | Pudotuspelit |
| 2 | Vimpeli | 32 | 19 | 8 | 1 | 4 | 465 | 222 | +243 | 74 | Pudotuspelit |
| 3 | Joensuu | 32 | 15 | 12 | 2 | 3 | 296 | 157 | +139 | 71 | Pudotuspelit |
| 4 | Sotkamo | 32 | 16 | 4 | 5 | 7 | 340 | 215 | +125 | 61 | Pudotuspelit |
| 5 | Koskenkorva | 32 | 5 | 12 | 5 | 10 | 254 | 309 | −55 | 44 | Pudotuspelit |
| 6 | Seinäjoki | 32 | 9 | 6 | 4 | 13 | 320 | 330 | −10 | 43 | Pudotuspelit |
| 7 | Raahe | 32 | 8 | 5 | 4 | 15 | 241 | 270 | −29 | 38 | Pudotuspelit |

| 8 | Kitee | 32 | 8 | 10 | 5 | 9 | 264 | 221 | +43 | 49 | Pudotuspelit |
| 9 | Imatra | 32 | 9 | 5 | 4 | 14 | 239 | 280 | −41 | 41 |  |
| 10 | Kankaanpää | 32 | 4 | 8 | 9 | 11 | 248 | 288 | −40 | 37 |  |
| 11 | Hyvinkää | 32 | 6 | 7 | 4 | 15 | 245 | 312 | −67 | 36 |  |
| 12 | Alajärvi | 32 | 6 | 4 | 6 | 16 | 151 | 266 | −115 | 32 | Superpesiskarsinta |
| 13 | Hamina | 32 | 4 | 5 | 7 | 16 | 204 | 357 | −153 | 29 | Superpesiskarsinta |
| 14 | Oulu | 32 | 0 | 3 | 4 | 25 | 170 | 387 | −217 | 10 | Putoaa Ykköspesikseen |
↑  Runkosarjassa pelattiin kaksinkertainen sarja (26 ottelua), jonka jälkeen sarja jakautui ylempään ja alempaan jatkosarjaan (sijat 1–7 ja 8–14), jotka pelattiin yksinkertaisena (yhteensä 32 ottelua per joukkue).
↑  Runkosarjan 12. sijoittunut pelaa superpesiskarsinnan Ykköspesiksen 3. sijoittunutta vastaan, ja runkosarjan 13. sijoittunut pelaa Ykköspesiksen 2. sijoittunutta vastaan paras viidestä -järjestelmällä.
Pudotuspelit > Turnauspuu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelut | Loppuottelut |
 
|   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | Kouvolan Pallonlyöjät | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | Kouvolan Pallonlyöjät | 3 |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | Kiteen Pallo | 1  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | Kiteen Pallo | 1  |  |  | Kouvolan Pallonlyöjät | 3 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Kouvolan Pallonlyöjät | 3 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Sotkamon Jymy | 2  |  |  |  |  |
|   | Sotkamon Jymy | 3 |  |  | Sotkamon Jymy | 2  |  |  |  |  |
|   | Sotkamon Jymy | 3 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Koskenkorvan Urheilijat | 0  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Koskenkorvan Urheilijat | 0  |  |  |  |  |  |  | Kouvolan Pallonlyöjät | 0 |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  | Kouvolan Pallonlyöjät | 0 |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  | Joensuun Maila | 3  |
|   | Vimpelin Veto | 3 |  |  |  |  |  |  | Joensuun Maila | 3  |
|   | Vimpelin Veto | 3 |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | Pattijoen Urheilijat | 0  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | Pattijoen Urheilijat | 0  |  |  | Vimpelin Veto | 0 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Vimpelin Veto | 0 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Joensuun Maila | 3  |  |  | Pronssiottelut | Pronssiottelut |
|   | Joensuun Maila | 3 |  |  | Joensuun Maila | 3  |  |  | Pronssiottelut | Pronssiottelut |
|   | Joensuun Maila | 3 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | JymyJussit | 0  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | JymyJussit | 0  |  |  |  |  |  |  | Vimpelin Veto | 2 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | Vimpelin Veto | 2 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | Sotkamon Jymy | 0  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | Sotkamon Jymy | 0  |
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| Vimpelin Veto – Sotkamon Jymy |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. syyskuuta 2018 | Vimpeli | Sotkamo | 2–1 (2–3, 11–2, 1–0) | Raportti |
| 15. syyskuuta 2018 | Sotkamo | Vimpeli | 1–2 (3–2, 1–3, 0–0, 1–2) | Raportti |
Vimpeli voitti SM-pronssia otteluvoitoin 2–0.
Pudotuspelit > Loppuottelu

| Kouvolan Pallonlyöjät – Joensuun Maila |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. syyskuuta 2018 | Kouvola | Joensuu | 0–1 (1–1, 6–6, 0–1) | Raportti |
| 15. syyskuuta 2018 | Joensuu | Kouvola | 1–0 (6–0, 0–0) | Raportti |
| 16. syyskuuta 2018 | Kouvola | Joensuu | 0–2 (0–8, 2–5) | Raportti |
Joensuu voitti Suomen-mestaruuden otteluvoitoin 3–0. Kouvolalle SM-hopeaa.
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
: Joensuun Maila
: Kouvolan Pallonlyöjät
: Vimpelin Veto
4.: Sotkamon Jymy
5.: Koskenkorvan Urheilijat
6.: JymyJussit
7.: Pattijoen Urheilijat
8.: Kiteen Pallo
9.: Imatran Pallo-Veikot
10.: Kankaanpään Maila
11.: Hyvinkään Tahko
12.: Alajärven Ankkurit
13.: Haminan Palloilijat
14.: Oulun Lippo
Runkosarjan viimeiseksi jäänyt Oulun Lippo putoaa suoraan Ykköspesikseen, myös sarjakarsinnat hävinnyt Haminan Palloilijat putoaa Ykköspesikseen.  Superpesikseen nousee Ykköspesiksen runkosarjan voittaja Kempeleen Kiri ja sarjakarsinnat voittanut Siilinjärven Pesis.
Televisiointi

Kaudella televisioinnista vastasi Nelonen Median maksulliset Ruutu-kanavat ja Ruutu palvelu.
O-Fenyylifenoli

| o-fenyylifenoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  90-43-7
PubChem CID:  7017
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H10O
Moolimassa:  170,21 g/mol
Sulamispiste:  57 °C
Kiehumispiste:  280–284 °C
Tiheys:  1,293 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,00056 g/l (20 °C)
o-Fenyylifenoli eli 2-hydroksibifenyyli on fenoli, jonka kemiallinen kaava on C12H10O. Sitä käytetään säilöntäaineena ja desinfiointiin. Sen E-koodi on E231.
Aiheesta muualla

o-Fenyylifenoli kansainvälinen kemikaalikortti
KEGG: 2-Phenylphenol (englanniksi)
ChemBlink: 2-Phenylphenol (englanniksi)
Onni Tolvanen

Onni Edvard (Eetu) Tolvanen (28. maaliskuuta 1881 Oulu – 25. elokuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen kansansivistyksen edistäjä.
Tolvasen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja, kasvatuslaitoksen johtaja Erik Edvard Tolvanen ja Elisabet Laitinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1900 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1906 sekä filosofian maisteriksi 1937.
Tolvanen toimi Limingan kansanopiston johtajana 1907–1919 ja Kansanvalistusseuran sihteerinä 1921–1943 ja sen kirjeopiston KVSK-Opiston johtajana 1920–1943.
Tolvanen oli naimisissa vuodesta 1907 pankkivirkailija Tyyra Emilia Nyqvistin kanssa.
Ogün Samast

Ogün Samast (s. 1990) on turkkilainen mies, joka ampui toimittaja Hrant Dinkin.
Samast ampui Dinkin Agos-lehtitoimiston edessä Istanbulissa 19. tammikuuta 2007. Poliisi pidätti epäillyn seuraavana päivänä Samsunissa 32 tuntia jatkuneiden etsintöjen päätteeksi. Samastin isä oli nähnyt poikansa televisiossa, ja poliisi löysi pojan hallusta epäillyn surma-aseen.
Turkin pääministeri Recep Tayyip Erdoğan vahvisti pidätyksen.
Samast on kotoisin Trabzonista. Turkin tiedotusvälineet ovat ilmoittaneet hänen keskeyttäneen koulun, olevan työtön ja mahdollisesti huumeriippuvainen. Samast myönsi teon, mutta ei kadu. Aiemmin paikallisen McDonald's-ravintolan pommituksesta tuomittu Yasin Hayal myönsi yllyttäneensä Samastin murhaamaan toimittajan.
Samast kertoi tunteneensa vihamielisyyttä Dinkiä kohtaan. Toimittaja oli suututtanut varsinkin äärinationalistisia tahoja kirjoittamalla 1900-luvun armenialaisten kansanmurhasta, jota Turkki ei myönnä tehneensä. Samastin lisäksi myös muita henkilöitä pidätettiin epäiltyinä sotkeutumisesta henkirikokseen.
Oikeudenkäynti alkoi 2. heinäkuuta 2007. Dinkin murhasta sai syytteet kaikkiaan 18 henkilöä, Samast mukaan lukien. Syyttäjät vaativat Samastille 18–24 vuoden rangaistusta alaikäisenä tehdystä murhasta ja 8–18 vuoden rangaistusta äärioikeistolaiseen terroristijärjestöön kuulumisesta. Kahdelle syytteessä olleelle äärioikeistolaisen terroristijärjestön johtoon kuuluvalle miehelle vaadittiin elinkautista vankeutta. Muille viidelletoista syytetylle vaadittiin 7–25 vuoden vankeusrangaistusta.
Oikeus tuomitsi heinäkuussa 2011 Samastin vankeuteen liki 23 vuodeksi.
Olympique Alès

Olympique Alès on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1923 eteläranskalaisessa Alèsin kaupungissa, silloin nimellä Olympique Alésien. Se syntyi kolmen alèsilaisjoukkueen, Red Starin, Boxingin ja C.S. des Cheminots'n yhdistyttyä. OA ehti 30- ja 50-lukujen aikana pelata kuusi kautta Ranskan ylimmällä sarjatasolla, ja vuonna 1957 se nousi sinne voittamalla toiseksi korkeimman sarjatason, Ligue 2:n mestaruuden.
Olympique Alès ajautui konkurssiin ensimmäisen kerran vuonna 1961. Jäljelle jäänyt amatööriseura yhdistyi vuonna 1963 Cévennes Sportin kanssa, joten kun joukkue palasi jalkapalloympyröihin vuonna 1970, se tunnettiin nimellä Olympique Alès-en-Cévennes. OA sai ammattilaisstatuksen takaisin vasta vuonna 1993, mutta vain menettääkseen sen uudestaan neljä vuotta myöhemmin. Lopulta vuonna 2003 seura ajettiin toistamiseen konkurssiin. Tällä hetkellä seura pelaa Ranskan viidennellä sarjatasolla amatöörijoukkueena.
Olavi Leimuvirta

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | joukkuekilpailu |  |
Erkki Olavi Leimuvirta (s. 26. marraskuuta 1935 Helsinki) on suomalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiapronssia Melbournen kesäkisoissa 1956 voimistelun joukkuekilpailussa.
Joukkuekilpailun kolmossijansa lisäksi Leimuvirta sijoittui Melbournen olympialaisissa 12-ottelussa 27:nneksi ja nojapuilla kahdeksanneksi. Rooman kesäolympialaisissa 1960 hän oli joukkuekilpailussa kuudes ja 12-ottelussa 33:s. EM-kilpailuissa hän sijoittui nojapuilla neljänneksi vuonna 1955. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti hevosella vuonna 1955 ja rekillä vuonna 1957. Suomen mestaruuksia hän voitti eri telineillä yhteensä seitsemän vuosina 1953–1963.
Kilpauransa jälkeen Leimuvirta on toiminut voimistelumaajoukkueen johto- ja valmennustehtävissä sekä kansainvälisenä arvostelutuomarina.
Nils Anders Gadolin

Nils Anders Gadolin (24. toukokuuta 1807 Turku – 25. toukokuuta 1897 Pohja) oli suomalainen meriupseeri, koulunjohtaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Gadolinin vanhemmat olivat professori Johan Gadolin ja Hedvig Magdalena Thileman ja puolisot vuodesta 1848 Amanda Sofia Krabbe (k. 1858) ja vuodesta 1859 Sofia Elisabet Schlüter (k. 1904). Gadolin tuli ylioppilaaksi Turussa 1825 ja Uppsalassa 1829. Hän oli majamestari 1. Suomen meriekipaasissa 1831, midshipman 1832, luutnantti 1836 ja erosi palveluksesta kapteeniluutnanttina 1842. Vaasan merenkulkukoulun johtajana Gadolin toimi 1842–1852. Gadolin oli tilanomistaja ensin Pohjan Dalkarbyssä ja sitten Inkoon Hagassa. Valtiopäiväedustaja talonpoikaissäädyssä hän oli Raaseporin tuomiokunnasta 1877–1878, jolloin hän kuului kultarahavaliokuntaan ja oli pankkivaliokunnan varajäsen.
Professori Jakob Algot Gadolin oli Nils Anders Gadolinin veli. Kenraalimajuri, kuvernööri Guido Gadolin oli hänen poikansa.
Nykirken kirkko

| Nykirken kirkko Nykirke kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Horten, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  140
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nykirken kirkko (norj. Nykirke kirke) on Hortenin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. Puinen torniosa valmistui vuonna 1848.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nykirken kirkko Wikimedia Commonsissa
Noodasjärv

| Noodasjärv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Koordinaatit:  57°49′11″N, 27°10′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Iskna jõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Iskna jõgi
Laskujoki:  Iskna jõgi 
Järvinumero:  VEE2142700
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  73,5 m  mpy. 
Rantaviiva:  3,771 km  
Pinta-ala:  28,7 ha  
Tilavuus:  0,000566 km³  
Keskisyvyys:  2,1 m  
Suurin syvyys:  3,2 m  
Valuma-alue:  54,8 km²  
Saaria:  ei saaria 
 fiNoodasjärv 
Noodasjärv (myös Nuudasjärv, Nadasi järv ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,7 kilometriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 29 hehtaaria. Järvi on muodostunut mäkiseen maastoon viime jääkauden loppuvaiheessa mannerjäätikön sulamisvesien kuluttamaan jäätikköjokilaaksoon, joka alkaa Holstassa järveltä kuusi kilometriä etelään päin. Laakso loppuu ja aukeaa pohjoisessa tasaiselle peltoalueelle, jossa sen laskujoelle on annettu länteen johtava suunta. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 2,1 metriä ja suurin syvyys 3,2 metriä. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,000566 kuutiokilometriä eli 0,566 miljoonaa kuutiometriä. Siinä ei ole saaria. Järven rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsää ja suota. Sen eteläpään rannat kohoavat korkeina molemmilla puolilla järveä, mutta pohjoispään rannat ovat matalia. Eteläosassa sen itäpuolella kohoaa Tobornan mäki 25 metrin korkeuteen ja länsipuolella Jaanimägi 40 metrin korkeuteen. Jaanimäen laella sijaitsee Noodasküla ja Toborna mäen koillispuolella Sooküla.
Historiaa

Järven nimenä ovat seudun asukkaat käyttäneet yleisesti muotoja Noodasjärv tai Nadasi järv. Nimi liittynee nuotanvetoon. Myös viereinen kylä on ollut noodas-alkuinen. Sen nimi on kirjoitettu muodoissa Nodast Rein (vuonna 1630), Nohdast (vesimylly), Nodas Rein (1630), Nodatz Rein (1638), Nådas (1684) ja Nordakas (1688). Järvinimen kirjoitusasuina on käytetty Nottaga (vuonna 1627), Nodaga jerw (1638), sekä Nodas Puta Jerw tai Puta tai Nåddas Jervi (1684). Viimeiset nimet ovat ruotsinvallan aikaisia. Noodasjärvellä on vuonna 1952 suoritettu järvenlasku ruoppaamalla Iskna jõen alajuoksua voimakkaasti. Vedenpinta aleni metrillä ja teki järvestä pienemmän.
Luokittelua ja luontoarvoja

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv). Järvi luokitellaan limnologisesti hypertrofiseksi järveksi, kun veden ravinnepitoisuudet ovat erittäin korkealla (vir. hüpertroofne tai liigtoiteline, HY). Silloin on järven biomassa suuri sekä mikrobitason että vesikasvillisuuden osalta.
Järvenlaskun seurauksena järven matalat rannat etenkin järven kapealla osuudella soistuivat. Eteläpään muut rannat ovat kuitenkin hiekkaa tai soraa, kun järven pohjoisrannoilla pohjan maa-aines on mutaa. Järvi syvenee tasaisesti kohti keskustaa ja siellä on järvenpohja kovaa maata, jonka päällä on ohut mutakerros. Järven läpi virtaa Iskna jõgi, jonka vuoksi sen vesi vaihtuu 26 kertaa vuodessa eli veden laskennallinen viipymä järvessä on 14 vuorokautta. Vedenväri on kellertävän vihreää ja sen näkösyvyys on 0,9–1,0 metriä. Järven matala rakenne ei suori lämpötilakerrostumista. Vuonna 1957 suoritettu vesikasvillisuuden inventointi tuotti 30 kasvilajia. Lajimäärä on runsas ja myös kasvuston biomassa on suuri. Järvessä elää runsaana särki ja sen seurana on myös ahven, lahna, hauki, salakka, kiiski, suutari, pasuri, sorva, ruutana, made, säyne, mutakala ja törö. Myös säynettä ja turpaa tavataan harvinaisina.
Vesistösuhteita

Noodasjärv kuuluu Iskna jõen valuma-alueeseen, joka on Võhandu jõen sivujoki. Iskna jõgi alkaa 12 kilometrin päässä Vaskna järvestä. Järveen tulee ympäristöstä muitakin ojia: länsipuolelta tulevat Hansiorgin oja ja Liinumäen oja, ja itäpuolelta tulevat Toborna mäen ojat, Sookülan ojat, Pruusa oja, Ragsilla oja sekä pohjoisesta Tammsaaresta alkava kraavi. Järven valuma-alueen laajuus on 54,8 neliökilometriä. Iskna jõgi jatkaa matkaansa järven pohjoispäästä leveänä ja suoraksi kaivettuna kanavana. Se yhtyy alempana Võhandu jõgeen kilometrin verran itään Kääpan taajamasta. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Nils Ambolt

Nils Peter Ambolt (2. huhtikuuta 1900 Lund, Ruotsi – 24. marraskuuta 1969 Danderyd, Ruotsi) oli ruotsalainen geodeetti. Hän osallistui Sven Hedinin Keski-Aasiaan vuosina 1928–1933 suuntautuneelle tutkimusmatkalle.
Niccolò Fontana Tartaglia

Niccolò Tartaglia.
Niccolò Fontana Tartaglia, alkuperäinen nimi Fontana, (1500 Brescia, Italia – 13. joulukuuta 1557 Venetsia, Italia) oli matemaatikko ja kirjanpitäjä silloisessa Venetsian tasavallassa. Hän suunnitteli linnoituksia ja tutki maanpinnanmuotoja hyökkäys- ja puolustusmielessä. Tartaglia julkaisi useita kirjoja mukaan lukien ensimmäiset Arkhimedeen ja Eukleideen käännökset italiaksi. Hän oli ensimmäinen ballistiikan tutkija, sillä hän pyrki selvittämään tykinkuulien lentoradat matemaattisesti. Tämän työn Galileo Galilei vahvisti putoavien kappaleiden tutkimuksissaan.[lähde? ]
General trattato de' numeri et misure, 1556
Tarinan mukaan Tartaglia oppi vain puolet aakkosista yksityisopettajaltaan ennen kuin varat loppuivat. Tutkijana hän oli kuitenkin itseoppinut. Tartaglia aikalaisineen työskenteli akatemioiden ulkopuolella ja levitti klassisten teosten käännöksiä koulutetun keskiluokan pariin.[lähde? ]
Erityisen merkittävä oli ensimmäinen nykyeurooppalaiselle kielelle tehty käännös Eukleideen Elementasta. Elementaa oli kahden vuosisadan ajan opetettu arabilähteiden puutteellisista latinannoksista. Viidennen kirjan Eudoksoksen suhteidenteoriassa oli virheitä, joiden takia se oli käyttökelvoton. Tartaglian käännös vuodelta 1543 perustuu Bartolomeo Zambertin latinannokseen kreikan virheettömästä versioista, jolloin myös viides kirja tuli oikein. Myöhemmin teoria oli tärkeä väline Galileille, kuten se oli ollut aikoinaan Arkhimedeelle.[lähde? ]
Tartaglia oli matematiikan opettajana Veronassa, Piacenzassa ja Venetsiassa. Hänen luentojensa aiheena olivat algebra sekä heittoliike, jota hän käsitteli tieteellisesti ensimmäisenä ja oli siten Galileo Galilein edeltäjiä. Kuuluisuutensa Tartaglia on eritoten saavuttanut keksimällään kolmannen asteen yhtälön ratkaisulla, jonka Gerolamo Cardano kuitenkin  houkutteli Tartaglialta ja julkaisi teoksessaan Ars magna (1545). Siksi ratkaisu kantoi pitkään Cardanon nimeä. Tartaglian pääteos on Trattato generale di numeri et misure (1556–1560). Hänen toinen teoksensa on Quesiti et invenzioni diverse (1546). Kootut teokset julkaistiin 1606.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Niccolò Fontana Tartaglia Wikimedia Commonsissa