stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kobbie Mainoo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Kobbie Boateng Mainoo
Syntymäaika: 19. huhtikuuta 2005 (ikä 19)
Syntymäpaikka: Stockport, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Manchester United
Pelinumero: 37
Junioriseurat
2010–2014: Cheadle & Gatley
2014–2022: Manchester United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2023– | Manchester United | 25 | (3) |
Maajoukkue
| 2021–2022 | Englanti U17 | 5 | (1) |
| 2022– | Englanti U18 | 2 | (0) |
| 2023– | Englanti U19 | 6 | (0) |
| 2024– | Englanti | 9 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. heinäkuuta 2024.
Kobbie Boateng Mainoo (s. 19. huhtikuuta 2005 Stockport, Englanti) on englantilainen ammattilaisjalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Mainoo on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kobbie Mainoo on Manchester Unitedin kasvatti. Hänet on palkittu Jimmy Murphy vuoden nuori pelaaja -palkinnolla vuonna 2023. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa 10. tammikuuta 2023 EFL Cupissa. Mainoon on sanottu olevan yksi lupaavimmista englantilaisista pelaajista.
Varhainen elämä

Mainoo syntyi Stockportissa, Suur-Manchesterissä. Hän aloitti jalkapallon pelaamisen nuorena Cheadle & Gatley -junioriseurassa. Manchester Unitedin junioriakatemiaan hän liittyi 9-vuotiaana.
Seurajoukkueura > Manchester United > Kausi 2022–2023

Mainoo allekirjoitti ensimmäisen ammattilaissopimuksensa seuran kanssa toukokuussa 2022. Hänen hyvät esityksensä akatemiajoukkueessa avasivat kutsun edustusjoukkueen mukaan lokakuussa 2022. Mainoo nimettiin ensimmäistä kertaa kokoonpanoon 16. lokakuuta, Englannin Valioliigan peliin Newcastle Unitedia vastaan.
Mainoo teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 10. tammikuuta 2023, aloittaen EFL Cupissa 3-0 voitossa Charlton Athleticia vastaan. Valioliiga-debyytti tapahtui 19. helmikuuta 3-0 voitossa Leicester Cityä vastaan.
Seurajoukkueura > Manchester United > Kausi 2023–2024

Mainoo matkasi joukkueen kanssa harjoituskaudelle 2023-24, jossa hän kärsi loukkaantumisen, mikä piti Mainoon poissa pelikentiltä saman vuoden marraskuuhun asti. Hän sai paluupelissään Evertonia vastaan heti parhaan pelaajan palkinnon.29. marraskuuta hän teki Mestareiden liiga debyytin Galatasarayta vastaan.
Uransa ensimmäisen maalin Manchester Unitedin edustusjoukkuetasolla Mainoo teki 28. tammikuuta 2024 Newport Countya vastaan FA Cupissa. Muutama päivä myöhemmin, 1. helmikuuta, Mainoo teki uransa avausmaalin Valioliigassa 3-4 voitossa Wolverhampton Wanderersia vastaan 97. peliminuutilla. Hän pelasi kauden aikana 24 valioliigaottelua, kaikki avauskokoonpanossa, ja teki kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi ottelua. Unitedin voittamassa FA Cupissa hän pelasi kaikissa kuudessa ottelussa ja teki kaksi maalia, joista jälkimmäinen oli loppuottelun voittomaali.
Maajoukkueura

Mainoo esiintyi Englannin alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. Ensimmäisen ottelunsa Englannin A-maajoukkueessa hän pelasi ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan maaliskuussa 2024. Avauskokoonpanossa hän debytoi kolme päivää myöhemmin Belgiaa vastaan. Hän pelasi neljännen A-maaottelunsa tullessaan vaihdosta kentälle EM-kilpailuissa 2024 ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Serbiaa vastaan ja viidennen kolmannessa alkulohko-ottelussa Sloveniaa vastaan. Hän oli avauskokoonpanossa hopeaa saavuttaneen Englannin kaikissa neljässä pudotuspeliottelussa. Näistä välierässä Alankomaita vastaan hän pelasi täyden ajan.
Mainoo olisi ollut edustuskelpoinen Englannin lisäksi myös Ghanan jalkapallomaajoukkueessa.
Pelityyli

Mainoo pelaa ensisijaisesti keskikentän keskellä, mutta pystyy pelaamaan myös puolustavana keskikenttäpelaajana ja hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Manchester Unitedin entinen puolustaja Rio Ferdinand on verrannut häntä pelityylillisesti Clarence Seedorfiin.
April McMahon

April Mary Scott McMahon (s. 30. huhtikuuta 1964) on brittiläinen kielitieteilijä. Hän on ollut vuodesta 2016 opetuksesta vastaava vt. apulaisrehtori Kentin yliopistossa. Hän oli aiemmin englannin kielen Forbes-professori Edinburghin yliopistossa 2005–2011 ja Aberystwythin yliopiston varakansleri 2011–2016.
Hänet kutsuttiin vuonna 2008 Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi. Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2010.
Palkinnot ja tunnustukset

McMahon valittiin 2003  Edinburghin Royal Societyn jäseneksi (FRSE). Vuonna 2005 hänet valittiin British Academyn jäseneksi (FBA), joka on Britannian humanististen aineiden ja yhteiskuntatieteiden kansallinen akatemia. Vuonna 2012 hänet valittiin Learned Society of Walesin jäseneksi (FLSW).
Teokset (valikoima)

Understanding Language Change.  Cambridge:  Cambridge University Press, 1994.  ISBN 978-0521441193
Change, Chance, and Optimality.  Oxford:  Oxford University Press, 2000.  ISBN 978-0198241249
Lexical Phonology and the History of English.  Cambridge:  Cambridge University Press, 2000.  ISBN 978-0521472807
An Introduction to English Phonology.  Edinburgh:  Edinburgh University Press, 2002.  ISBN 978-0748612512
Language Classification by Numbers.  Oxford:  Oxford University Press, 2005.  ISBN 978-0199279012
toim. Bas Aarts, April McMahon: The Handbook of English Linguistics.  Malden, MA:  Blackwell, 2006.  ISBN 978-1405113823
Warren Maguire, April McMahon: Analysing Variation in English.  Cambridge:  Cambridge University Press, 2011.  ISBN 978-0521898669
April McMahon, Robert McMahon: Evolutionary Linguistics.  Cambridge:  Cambridge University Press, 2013.  ISBN 978-0521814508
Kenza Zouiten

Kenza Zouiten (äännetään: /kinsa sʉ̟ɪten/), (s. 21. huhtikuuta 1991 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen malli, bloggaaja ja yrittäjä. Hän on kirjoittanut henkilökohtaista blogia Kenzas vuodesta 2006 ja on vaatemerkki Ivyrevelin perustaja. Hänen isänsä on kotoisin Marokosta ja äiti Ruotsista. Hän on syntynyt ja kasvanut Nackassa Tukholman läänissä mutta asui Marokossa kaksivuotiaasta kuusivuotiaaksi. Zouitenilla on kaksi sisarusta.
Koulutus ja ura

Keväällä 2009 Kenza Zouiten valmistui Tukholmassa Cybergymnasiet-lukiosta, jossa hän opiskeli yhteiskuntatieteitä ja taloutta. Valmistumisensa jälkeen Zouiten on suunnitellut työkseen muun muassa kenkiä, vaatteita ja koruja Jofamalle, Wildflowerille ja Guldfyndille. Hän on työskennellyt MTV:lle DJ:nä ja toimittajana. Zouiten on ollut mallina muun muassa koruketju Guldfyndin, Ur & Pennin ja JC:n kampanjoissa. Zouiten on ollut suosittujen lehtien kuten Veckorevyn, Fridan, Magazine Cafén, Bubbleroom Magazinen, Barely Legalin ja Solon kansikuvissa sekä joissakin ulkomaisissa muotilehdissä.
Vuonna 2010 Zouiten sai MTV:ltä tehtäväkseen seurata Tokio Hotelin kiertuetta Pohjoismaissa. Zouiten oli mukana Bella & Tyra Shown ensimmäisessä osassa ennen kuin otti Bellan paikan kyseisessä nettitv-ohjelmassa. Syksyllä 2010 Zouiten juonsi ohjelmaa nimeltä Kenza & Tyra show Nyheter24-uutissivustolla yhdessä Tyra Sjöstedtin kanssa. Ohjelmassa hän muun muassa äänitti yhdessä Tyran ja Darinin kanssa kappaleen nimeltä "Microphone". Kappaleen ansiosta sekä Universal Music että Sony Music huomasivat hänet ja tarjosivat hänelle levytyssopimusta. Zouiten valitsi yhteistyön Universal Musicin kanssa, mutta yhtäkään kappaletta ei koskaan julkaistu. Universal Music oli suunnitellut Zouitenille kiertueen jo hyvin lyhyen ajan jälkeen, mutta Zouiten ei pitänyt ajatuksesta.
Syksyllä 2011 Zouiten oli juontajana Kanal 5:llä esitetyssä Modelljakten-ohjelmassa. Hän on myös jäsenenä 13. kesäkuuta 2013 perustamansa vaatemerkki Ivyrevel.comin hallituksessa. Hän suunnittelee vaatteet itse. Zouiten oli yksi Lets Dance -ohjelman (suom. Tanssii tähtien kanssa) kilpailijoista vuonna 2014. Hänen tanssiparinaan oli Calle Sterner ja he sijoittuivat kuudensiksi.
Zouiten työskentelee lisäksi mallina mallitoimisto Elite Model Managementille.
Blogi

Joulukuussa 2006 Zouiten aloitti bloginsa, jossa hän kirjoittaa elämästään, työstään ja muodista. Kun Zouiten oli 16-vuotias, Metro kirjoitti, että hänen bloginsa oli suositumpi kuin Carl Bildtin. Kirjoituksesta syntyi suuri kohu. Zouiten vahvisti 5. syyskuuta 2009, että hänen sivullaan oli yli 100 000 päivittäistä kävijää. Kerran Zouiten kritisoi erästä lukijaa blogissaan ja julkaisi lukijan IP-osoitteen. Toiminnallaan hän rikkoi Ruotsin lakia, minkä ruotsalainen media myös huomasi.
Saavutukset

Vuonna 2008 Zouiten voitti Veckorevyn-lehden Blog Awardseissa vuoden parhaan blogin palkinnon. Vuonna 2009 blogi valittiin vuoden muotiblogiksi Aftonbladet-lehden blogipalkintojenjaossa. Hän voitti vuoden muotiblogi tittelin myös Finest Awardseissa. Syyskuussa 2011 Zouiten voitti vuoden eliittibloggaajan palkinnon Veckorevyn-lehden Blog Awardseissa. Helmikuussa 2012 Zouitenin blogi voitti vuoden kansainvälisen blogin palkinnon Bloglovin Awardseissa New Yorkissa. Vuonna 2013 hän voitti vuoden henkilökohtaisen blogin palkinnon sekä vuoden muotiblogin palkinnon Finest Awardseissa. Vuonna 2014 Zouiten voitti vaikuttavimman muotiblogin Most Influental Fashion Blog -palkinnon Stylight Fashion Blogger Awardseissa Mercedes-Benzin muotiviikkojen aikana Berliinissä.
Yksityiselämä

Zouiten on naimisissa Alexandar Subosicin kanssa. Subosic on kilpaillut karatessa Ruotsin maajoukkueessa. Pariskunnalla on kolme poikaa, jotka ovat syntyneet vuosina 2019, 2021 ja 2023.
Spendaaja

Spendaaja (oik. Miska Oksman, s. 2013) on suomalais-georgialainen Kobra Entertainmentille levyttävä räppäri.
Oksman tuli suosituksi, kun hänen debyyttikappaleestaan "Pomppupäivä" tuli viraalihitti erityisesti TikTokissa.
Ura

Oksman julkaisi kappaleensa "Pomppupäivä" TikTokiin salassa vanhemmiltaan, ja se sai nopeasti huomattavan määrän katselukertoja, ja kappaleella on Spotifyssä yli 250 000 katselukertaa.
Sen jälkeen Oksman solmi kuuden kappaleen sopimuksen Kobra Entertainmentin kanssa.
1 2 3 4  11-vuotias "Spendaaja" latasi superhittinsä nettiin salaa – äiti: "Katuisin, jos estäisin" mtvuutiset.fi. Viitattu 8.3.2025.
↑  Spendaaja Spotify. Viitattu 8.3.2025.
Suomen urheilu 2025

Suomen urheilu 2025 käsittelee vuoden 2025 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa 4.–16.2. Saalbachissa, Itävallassa Suomella oli viisihenkinen urheilijajoukkue. Eduard Hallberg sijoittui pujottelussa 12:nneksi ja Elian Lehto syöksylaskussa 14:nneksi.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa 10.–23.2. Lenzerheidessa, Sveitsissä Suomi saavutti mitalin ensi kertaa sitten vuoden 2017. Suvi Minkkinen sai pronssia pikamatkalla ja saavutti kolmella muulla henkilökohtaisella matkalla sijat neljä, kuusi ja kahdeksan. Olli Hiidensalo sijoittui normaalimatkalla neljänneksi ja Tero Seppälä yhteislähtökilpailussa yhdeksänneksi. Viesteissä paras suomalaissaavutus oli yhdeksäs sija 4 × 6 kilometrin sekaviestissä.
Maailmancupissa Tero Seppälä ja Suvi Minkkinen voittivat 12.1. Oberhofissa, Saksassa parisekaviestin. Voitto oli Suomen ensimmäinen parisekaviestin maailmancupvoitto ja kaikki matkat mukaan lukien ensimmäinen maailmancupvoitto vuoden 2020 jälkeen.
Freestylehiihto

Maailmancupissa Severi Vierelä voitti helmikuussa Kiinassa parikumpareiden osakilpailun. Edellinen suomalaisen saavuttama maailmancupvoitto kumparelaskussa oli helmikuulta 2007.
Jääkiekko

Alle 20-vuotiaiden miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 26.12.2024–5.1.2025 Ottawassa, Kanadassa Suomi saavutti hopeaa voitettuaan välierissä Ruotsin jatkoajalla maalein 4–3 mutta hävittyään loppuottelussa samoin lukemin jatkoajalla Yhdysvalloille. Petteri Rimpinen valittiin tähdistökentälliseen ja turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
Alle 18-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut pelattiin 4.–12.1. Vantaalla. Suomi karsiutui puolivälierissä, joissa se hävisi Tšekille maalein 0–6.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Tour de Skille 2024–2025 osallistui Suomesta viisi nais- ja neljä mieshiihtäjää Iivo Niskasen ja Perttu Hyvärisen jäätyä sairastumisen vuoksi pois. Kerttu Niskanen sijoittui lopputuloksissa neljänneksi ja Krista Pärmäkoski yhdeksänneksi. Miesten kilpailussa paras suomalainen on 19:nneksi sijoittunut Arsi Ruuskanen.
Keski-Euroopan mäkiviikolla 2024–2025 kilpaili Suomesta kolme hyppääjää. Niko Kytösaho oli yksittäisissä kilpailuissa parhaimmillaan 25:s Innsbruckissa ja mäkiviikon kokonaiskilpailussa 37:s.
Tennis

Harri Heliövaara voitti parinsa, brittiläisen Henry Pattenin kanssa tammikuussa Australian avoimessa turnauksessa miesten nelinpelin mestaruuden. He voittivat loppuottelussa italialaisparin Simone Bolelli / Andrea Vavassori eräluvuin 6–7 (16), 7–6 (5), 6–3.
Vello Salo

Vello Salo vuonna 2012.
Vello Salo (vuoteen 1945 asti Endel Vaher, 5. marraskuuta 1925 Võisiku vald – 21. huhtikuuta 2019 Tallinna) oli virolainen katolinen pappi, joka teki kansainvälisen uran eksegetiikan tutkijana.
Opettajaperheen poika Endel Vaher lähti Suomen jatkosotaan vapaaehtoisena virolaisten Suomen-poikien riveissä. Viroon palattuaan hän joutui saksalaisten sotavangiksi ja Sleesian rintamalle. Toisen maailmansodan sekavissa loppuvaiheissa 1945 Vaher päätyi Italiaan. Hän opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa, tähtitiedettä ja teologiaa Rooman Pontificia Università Gregorianassa sekä Sveitsissä Fribourgin katolisessa yliopistossa ja Alankomaissa. Hän sai 21-vuotiaana paikan Vatikaanin radiosta, jossa hänen ansiostaan aloitettiin vironkieliset lähetykset vuonna 1948.
Vello Salo toimi pappina ja eksegetiikan professorina neljä vuotta Irakin Mosulissa, 18 vuotta Toronton yliopistossa Kanadassa ja vuodesta 1993 Viron Tartossa. Hänet nimitettiin Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kunniatohtoriksi vuonna 2017.
Omaelämäkerta

”Täällä Vatikaanin radio!” Suomen-pojan, teologin, kustantajan ja historioitsijan elämäntarina. Alkuteos ”Siin Vatikani Raadio!”, suom. ja toim. Jari P. Havia ja Hannu Oittinen. Tallinna-kustannus, 2017. ISBN 978-952-5293-60-9.
Afrikka

| Afrikka |
| --- | --- |

Pinta-ala:  30 365 000 km²
Väkiluku:  n. 1,4 miljardia
  – väestötiheys:  30,51 as./km²
Valtioita:  54 (luettelo valtioista)
Aikavyöhyke:  UTC−1 – UTC+4
Infobox OKNimi-testi OKVertailu-testin tulos virheellinen: 
Afrikka on maailman toiseksi suurin maanosa. Sen pinta-ala on 30 365 000 neliökilometriä, joka on 20,3 prosenttia Maan maapinta-alasta. Afrikan noin 1,4 miljardia asukasta muodostaa noin 18 prosenttia ihmiskunnasta.
Afrikka koostuu useista ylätasangoista. Mantereen suurin joki on Niili, laajin järvi Victorianjärvi ja korkein vuori Kilimanjaro. Suurin osa Afrikkaa kuuluu trooppiseen ilmastovyöhykkeeseen, pohjoisimmat ja eteläisimmät alueet subtrooppiseen. Pohjois-Afrikassa sijaitsee suuri Saharan aavikko, ja Keski- ja Länsi-Afrikka ovat tiheiden ja kosteiden trooppisten sademetsien peitossa. Afrikassa on moni­muotoinen eläimistö.
Afrikassa on useita tuhansia etnisiä ryhmiä. Nykyisin Afrikassa on 54 itsenäistä valtiota. Niiden rajat ovat peräisin siirtomaa-ajalta, eivätkä perustu kansallisuuksiin tai heimoihin.
Pääosa Afrikan maista itsenäistyi 1960-luvulla. Sodat, epävakaus, väestönkasvu sekä taudit koettelevat maanosaa nykyäänkin.
Afrikka on luonnonvaroiltaan rikas, mutta taloudeltaan köyhä maanosa. Afrikassa kulminoituvat monet maailman pahimmista ongelmista, kuten köyhyys, AIDS, ruoan ja veden puute sekä huono hallinto. Afrikkalaiset kärsivät vuosisadan siirtomaajärjestelmästä ja tätä ennen orjuudesta.
Etymologia

Antiikin kreikkalaiset kutsuivat maanosan pohjoisosaa Libya-nimellä. Ensimmäinen tunnettu Africa-maininta on 100-luvun eaa. alusta roomalaiselta runoilijalta Enniukselta. Hän viittasi sanalla Karthagon seutuun. Roomalaiset hävittivät Karthagon vuonna 146 eaa. ja nimesivät ensimmäisen Välimeren eteläpuolisen provinssinsa Africaksi. Provinssi käsitti suurin piirtein nykyisen Tunisian ja osan Algeriaa. Myöhemmin Afrikka laajentui tarkoittamaan laajempaa aluetta, mutta vasta 1400-luvulta lähtien se on tarkoittanut koko maanosaa. Afrika-nimen alkuperä saattaa olla foinikian kielen sanassa afer, musta, monikossa afri. Roomalaiset kutsuivat alueella asuneita berbereitä afreiksi.
Maantiede

Afrikka rajautuu pohjoisessa Välimereen, koillisessa Suezin kanavaan ja Punaiseenmereen, idässä Intian valtamereen ja lännessä Atlanttiin.
Afrikka jaetaan maantieteellisesti viiteen osaan: Pohjois-Afrikka, Itä-Afrikka, Länsi-Afrikka, Keski-Afrikka ja Eteläinen Afrikka.
Afrikan pinta-ala on 30,365 miljoonaa neliökilometriä. Afrikan pohjoisimmasta kohdasta, Ras ben Sakkasta Tunisiassa (37°21' N), eteläisimpään, Cape Agulhasiin Etelä-Afrikassa on matkaa suunnilleen 8 000 kilometriä. Manteren läntisimmästä kohdasta, Kap Verden niemimaasta Senegalissa (17°33'22” W), itäisimpään kohtaan Sar Hafuniin Somaliassa (51°27'52” E), on noin 7 400 kilometriä.
Afrikan rantaviivan pituus on noin 26 000 kilometriä. Muihin maanosiin verrattuna Afrikan rannikot ovat melko suoria, ilman laajoja niemimaita tai lahtia. Afrikan kaakkoisrannikolla sijaitseva Madagaskar on maailman neljänneksi suurin saari.
Afrikka koostuu useista ylätasangoista, jotka Itä-Afrikan hautavajoama halkaisee mantereen itäosissa. Afrikan luoteisosissa ovat Atlasvuoret, jotka ovat geologisesti mantereen nuorinta osaa. Afrikan korkein vuori on Kilimanjaro, jonka huippu on 5 895 metriä merenpinnasta.
Afrikan suurin joki on Välimereen laskeva Niili, jota pidetään noin 6 690 kilometrin pituudellaan maailman pisimpänä jokena. Muita Afrikan suurimpia jokia ovat Kongojoki (4 630 km), Sambesi (2 735 km) ja Nigerjoki (4 100 km). Useimmat Afrikan suurista järvistä sijaitsevat Itä-Afrikan hautavajoaman alueella. Suurimpia järviä ovat esimerkiksi Victorianjärvi, Tanganjikajärvi, Njassajärvi, Albertinjärvi ja Tšadjärvi.
Maantiede > Ilmasto ja kasvillisuusvyöhykkeet

Suurin osa Afrikkaa kuuluu trooppiseen ilmastovyöhykkeeseen, pohjoisimmat ja eteläisimmät alueet subtrooppiseen. Pohjois-Afrikassa on suuri Saharan kuumuusaavikko. Sen pohjoispuolella on kapea Välimeren rannikkovyöhyke. Saharan eteläpuolella on Sahel, joka on kuiva, puoliaavikosta savanniksi asteittain muuttuva alue. Keski- ja Länsi-Afrikka ovat tiheiden ja kosteiden trooppisten sademetsien peitossa. Eteläisessä Afrikassa on Kalaharin puoliaavikko ja Namibin aavikko.
Maantiede > Eläimistö

Pleistoseenin lopun joukkotuho vaikutti Afrikassa vähemmän kuin muissa maanosissa. Osittain tämän vuoksi Afrikka onkin tullut tunnetuksi moni­muotoisesta eläimistöstään. Siellä on maailman muihin alueisiin verrattuna huomattavan paljon suurikokoisia eläimiä, varsinkin nisäkkäitä. Sellaisia ovat petoeläimistä leijona, leopardi, gepardi ja hyeena, kasvis­syöjistä esimerkiksi afrikannorsu, kirahvi, virtahepo, kafferipuhveli ja sarvikuono. Afrikassa on myös suuri joukko antilooppilajeja sekä kädellisiä, kuten paviaanit sekä ihmis­apinoihin kuuluvat simpanssit ja gorillat. Afrikassa on myös suuria lintuja, kuten strutseja sekä matelijoita, kuten krokotiileja.
Maantiede > Ekologia

Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelma UNEP totesi vuonna 2008 metsäkadon olevan Afrikassa noin kaksi kertaa nopeampaa kuin muualla. On jopa väitetty, että 90 prosenttia Länsi-Afrikan alkuperäisistä metsistä olisi jo tuhoutunut. Madagaskarin alkuperäisistä metsistä 90 prosenttia on tuhoutunut sen jälkeen, kun ihmiset asuttivat saaren noin 2 000 vuotta sitten. Noin 65 prosenttia Afrikan viljelysmaasta kärsii maaperän köyhtymisestä.
Väestö ja kulttuuri > Väkiluku

| Vuosi | Väkiluku   (milj> ) |
| --- | --- |
1950: 227,8
1975: 414,7
2000: 811,0
2025 *: 1 508,9
2050 *: 2 489,3
2075 *: 3 498,8
* ennuste
YK:n arvioiden mukaan Afrikan väkiluku vuonna 2023 on noin 1,4 miljardia.
Afrikan väkiluvun odotetaan kasvavan vuoteen 2025 mennessä 1,4 miljardiin ja vuonna 2040 kahteen miljardiin. Afrikan väestö kasvaa noin 20 miljoonalla vuodessa. Unicefin vuonna 2014 julkaisema raportti ennusti seuraaville 35 vuodelle jopa 1,8 miljardia syntyvää lasta. Ennusteen mukaan vuoteen 2050 mennessä Afrikassa on yli miljardi alle 18-vuotiasta lasta, mikä on lähes 40 prosenttia kaikista maailman lapsista. Vuonna 2100 afrikkalaisia on tämän skenaarion mukaan neljä miljardia, joista miljardi Nigeriassa.
Väestö ja kulttuuri > Kansat

Afrikassa on useita tuhansia (tarkkaa lukumäärää ei voi määrittää) erilaisia yhteisöjä ja etnisiä ryhmiä, joilla on omat kulttuurinsa, kielensä, uskontonsa ja historiansa. Ryhmien rajat eivät ole selviä varsinkaan ulkopuoliselle. Useimmat afrikkalaiset puhuvat useampaa kuin yhtä kieltä. Viime vuosisatoina etnisiä ja kulttuurillisia eroja on vuoroin korostettu, vuoroin vähätelty poliittisista syistä.
Pohjois-Afrikassa asuu arabeja ja berberejä. Saharan eteläpuolella olevilla kansoilla on yleensä tumma iho. Keski-Afrikan metsissä elää pygmejä. Eteläisen Afrikan karuilla seuduilla nykyisin asuvat khoisanit asuttivat aikaisemmin paljon laajempia alueita, kunnes bantut levittäytyivät alueelle noin 2000 vuotta sitten. Etelä-Afrikan rannikolla asuu 1600-luvulta alkaen tulleiden eurooppalaisten siirtolaisten jälkeläisiä kuten buureja. Monen Afrikan maan eurooppalaista syntyperää olevat asukkaat ovat 1880-luvun jälkeen tulleiden siirtolaisten jälkeläisiä. Madagaskarin asukkaiden esi-isät tulivat Indonesiasta noin 1500 vuotta sitten.
Väestö ja kulttuuri > Uskonnot

Afrikan pohjoispuoliskon valtauskonto on islam ja eteläpuoliskon kristinusko. Suunnilleen puolet afrikkalaisista on muslimeja, ja heistä puolet puhuu muuta kuin arabiaa. Islam levisi Pohjois-Afrikkaan valloituksen seurauksena, mutta siitä eteenpäin kauppiaitten, etenkin orjakauppiaitten avulla, mitä seurasi yläluokan kääntyminen  ja uuden uskonnon leviäminen myös maaseudulle. Islam sai Afrikassa afrikkalaisia erityispiirteitä, missä sen opit sulautuivat luonnonuskontojen antamalle pohjalle. Islam levisi etenkin paimentolaisvyöhykkeelle, mutta pysähtyi keskisen Afrikan sademetsäalueelle.
Kristittyjä on myös Etiopiassa ja Egyptissä, ja Itä-Afrikan rannikolla on muslimeja. Saharan eteläpuolella harjoitetaan myös erilaisia perinteisiä uskontoja, joilla on yhteisiä piirteitä.
Väestö ja kulttuuri > Kielet

Afrikan kielet jaetaan usein neljään kielikuntaan: afroaasialaisiin kieliin, nilosaharalaisiin kieliin, nigeriläis-kongolaisiin kieliin ja khoisankieliin. Niiden lisäksi Madagaskarin saarella puhutaan austronesialaista kieltä malagassia, ja eri puolilla Afrikkaa puhutaan indoeurooppalaisia kieliä, jotka tulivat maanosaan eurooppalaisen kolonialismin mukana. Afrikassa puhutaan yhteensä noin kahta tuhatta kieltä.
Väestö ja kulttuuri > Taide ja muu kulttuuri

Saharan eteläpuolisen Afrikan taiteen eri muodot, tarkoitukset ja käytännöt ovat niin monimuotoisia, ettei voida helposti puhua mistään yleisafrikkalaisesta taiteesta. Joitain afrikkalaisen taiteen yleispiirteitä ovat pyrkimys uudistumiseen ja luovuuteen, visuaalinen abstrahointi ja konventionaalisuus, tasapainoisen sommittelun ja asymmetrian yhdistely, kuvanveiston tärkeä asema, ihmiskehon muuttaminen ja koristelu, sekä merkitysten monilukuisuus. Afrikan perinteisen taiteen perusosia ovat esiintyminen ja kokoontuminen, joihin yhdistyy dynaamisesti ja merkityksellisesti musiikki, tanssi, pukeutuminen ja kehonkoristelu, maskit ja kuvanveisto.
Talous > Maatalous

Yli puolet Afrikan väestöstä saa elantonsa maanviljelyksestä. Omavaraistalous on yleistä. Vientitulot saadaan usein plantaasituotteista. Riisiä, maissia ja vehnää viljellään sateisilla ja keinokastelluilla alueilla. Muita suuria viljelytuotteita ovat esimerkiksi hedelmät, tee, kahvi, maapähkinät ja tupakka. Trooppisista metsistä saadaan arvopuita, kuten mahonkia.