stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vähä-Äiniö

Vähä-Äiniö on kylä Asikkalan kunnassa Päijät-Hämeessä. Varhaisimmat maininnat Vähä-Äiniöstä ovat 1400-luvulta. Kylässä on myös toiminut koulu, rakennus on tätä nykyä Finn Inspiration Oy:n käytössä. Kylän vakituinen väkiluku, noin 130, on suhteellisen pysyvä, mutta kesäasukkaiden määrä kasvaa. Kesäasuntoja on noin 170. Vähä-Äiniön kylätoimikunta aloitti toimintansa huhtikuussa 1991.
Kylän historiaan liittyy 1870-luvun Turkin sota. Sen aikana Venäjän armeija kuljetutti Turusta härkävankkureilla höyrykoneita Kuoreniemessä rakennettaviin aluksiin. Valmistuttuaan nämä alukset olivat ensimmäiset[lähde? ] konevoimalla Päijänteellä liikkuneet alukset. Kuoreniemessä on laajempi kuvausselvennä tapahtumasta. Kuoreniemeen vievän tien varressa näkyy tapahtuman muistokivi.
Kylän yrityksiä ja palveluja ovat esimerkiksi Savipaja Samiikka, kokoustiloja, mökkejä sekä saunatiloja vuokraava Lehmonkärki resort, Rantalan hevostallit, Yttälän kartanon maatila sekä kirjastoauto. Vähä-Äiniössä pidetään toukokuisin kyläkokous. Kylällä on ollut omat internetsivut vuodesta 2004.
Vähä-Äiniössä kylän talot, pellot ja muinaisjäännökset todistavat hämäläisen kyläasutuksen jatkuvuudesta esihistoriallisista ajoista nykyhetkeen. Tämän perusteella Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt Vähä-Äiniön kylän valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Vesityttö

Vesityttö (engl. Aquagirl) on nimitys usealle DC Comicsin sarjakuvissa esiintyneelle hahmolle. Hahmon kaksi ensimmäistä inkarnaatiota Lisa Morel ja Selena esiintyivät vain kerran, mutta hahmon kolmas iteraatio Tula Marius joka esiintyi ensimmäisen kerran tarinassa Aquaman vol. 1 #33 toukokuussa 1967 ja hänet loivat Bob Haney ja Nick Cardy toimi pitkään Vesimiehen naispuolisena apulaisena yhdessä Vesipojan kanssa ja myöhemmin Teinititaanien jäsenenä. Neljäs Vesityttö Lorena Marquez esiintyi Vesimiehen apulaisena aina The New 52 uudelleenkäynnistykseen saakka.
Muussa mediassa > Animaatio

Tulan versio Vesitytöstä esiintyi Young Justice animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Cree Summer. Tämä versio on Kaldur'ahmin lapsuudenystävä, joka aloitti suhteen parhaan ystävänsä Garthin kanssa sen jälkeen, kun Kaldur'ahm lähti Atlantiksesta tullakseen Vesimiehen apuriksi ja Mera koulutti hänet käyttämään vesitaitojaan. Ensimmäisen ja toisen kauden välissä, Tula liittyi tiimiin, mutta kuoli tehtävän aikana.
Vaihtoehtoulottovuuden versio Tulasta esiintyi animaatioelokuvassa Justice League: The Flashpoint Paradox Vesimiehen armeijan jäsenenä, joka lopulta kuolee taistelussa Ihmenaisen komentamia Amazoneja vastaan.
Tulevaisuuden versio Vesitytöstä esiintyi Batman Beyond animaatiosarjassa kaksiosaisessa jaksossa "The Call", jossa häntä ääninäytteli Jodi Benson. Tämä Vesityttö oli nimeltään Mareena ja hän oli Vesimiehen ja Meran tytär ja Oikeuden Puolustajien jäsen, jolla oli hydrokineettiset kyvyt. Mareena esiintyi myös cameo-roolissa Justice League Unlimited sarjan jaksossa "Epilogue", jossa hänellä ei ollut puheroolia.
Videopeleissä

Tulan versio Vesitytöstä esiintyi Young Justice: Legacy -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Cree Summer. Pelissä selitetään Tulan kuolleen tämän vangittua Tiamatin ja jäätyä putoavan rojun alle tehtävän aikana.
Voitko unohtaa

| Voitko unohtaa Juhani Markola |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1979
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 42.26
 Levy-yhtiö: Finndisc
 Levymerkki: Rondo
Juhani Markolan muut julkaisut
| Juhani Markolan parhaita 1978 | Voitko unohtaa 1979 | Maria Elena 1983 |
Voitko unohtaa on Juhani Markolan viides pitkäsoitto. Se julkaistiin vuonna 1979.
Kappaleet

A-puoli
Voitko unohtaa – 3.20
Unohdin elää – 4.50
Sua syleilen (Abrazame) – 3.25
Bonjour mademoiselle – 3.27
Tavallinen mies (On s'en va toujours un peu trop tot) – 3.19
Jos koko maailma oppis laulun tään (Su Cancion) – 2.54
B-puoli
Se maa on kaunis – 3.52
Elämäni loppuun	(Bella mujer) – 4.06
Minä sun – sinä mun (Verano de amor – 3.14
Kerran vain (Soy un truhan, soy un senor) – 3.07
Kaupungin helmoihin kaipaan (Life in the City) – 3.32
Vyasa

Vyasa (myös Krishna Dvaipayana tai  Veda Vyasa), oli intialainen runoilija, joka eli suunnilleen 1500-luvulla eaa. Hänet on nimetty Mahabharata-runoelman kirjoittajaksi.
Legendan mukaan Vyasan isä oli askeetti ja äiti prinsessa. Hän kasvoi metsissä ja oppi vedoja erakoilta. Hän sai itse monia oppilaita eläessään Sarasvati-joen varrella. Myöhemmin hän muutti asumaan Himalajan luoliin, missä hän toimitti Vedoista neliosaisen kokoelman ja kirjoitti suuren runoelmansa.
Aiheesta muualla

Maharshi Veda Vyasa (based on the writings of Swami Sivananda in the "Lives of Saints" (1941)) Learn religions. Viitattu 22.8.2022.</ref>
Vuohtjärvi

Vuohtjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Vuohtjärvi, järvi Karjalan tasavallan Petrovskin kunnassa
Vuohtjärvi, järvi Karjalan tasavallan Vieljärven kunnassa
Vuohtjärvi, kylä Karjalan tasavallan Petrovskin kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vuohtjärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
NHL-kausi 1996–1997

| NHL-kausi 1996–1997 |
| --- | --- |
Järjestyksessä oleva kausi:  80.
Joukkueiden määrä:  26
Mestari:  Detroit Red Wings
Pistepörssin voittaja:  Mario Lemieux
Runkosarjan arvokkain pelaaja:  Dominik Hasek
Pudotuspelien arvokkain pelaaja:  Mike Vernon
  ← 1995–1996 :  1997–1998 → 
NHL-kausi 1996–1997 oli National Hockey Leaguen 80. kausi. Sarjassa pelasi 26 joukkuetta, ja jokainen pelasi 82 ottelua. Stanley Cupin voitti Detroit Red Wings suoraan neljässä loppuottelussa Philadelphia Flyersia vastaan.
Kausi oli Phoenix Coyotesin ensimmäinen, sillä Winnipeg Jets oli myyty Phoenixiin. Kausi oli puolestaan Hartford Whalersille viimeinen, kun joukkue siirtyi Pohjois-Carolinaan kauden loputtua. Kausi oli myös Mario Lemieux'n viimeinen kausi. Lemieux tosin teki vielä paluun NHL:ään vuonna 2000.
Kausi 1996–1997 oli myös erään aikakauden loppu, sillä viimeinenkin ilman kypärää pelannut pelaaja, Craig MacTavish, päätti uransa tähän kauteen.
Runkosarja > Tulokset

V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, TM = Tehdyt maalit, PM = Päästetyt maalit, Pts = Pisteet
Runkosarja > Pistepörssi

O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, Pts = Pisteet
| Pisteet | Joukkue | O | M | S | Pts |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mario Lemieux | Pittsburgh | 76 | 50 | 72 | 122 |
| Teemu Selänne | Anaheim | 78 | 51 | 58 | 109 |
| Paul Kariya | Anaheim | 69 | 44 | 55 | 99 |
| John LeClair | Philadelphia | 82 | 50 | 47 | 97 |
| Wayne Gretzky | NY Rangers | 82 | 25 | 72 | 97 |
| Jaromír Jágr | Pittsburgh | 63 | 47 | 48 | 95 |
| Mats Sundin | Toronto | 82 | 41 | 53 | 94 |
| Žigmund Pálffy | NY Islanders | 80 | 48 | 42 | 90 |
| Ron Francis | Pittsburgh | 81 | 27 | 63 | 90 |
| Brendan Shanahan | Hartford/ Detroit | 81 | 47 | 41 | 88 |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pisteet

O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, Pts = Pisteet
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pts |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Eric Lindros | Phi | 19 | 12 | 14 | 26 |
| Joe Sakic | Col | 17 | 8 | 17 | 25 |
| Claude Lemieux | Col | 17 | 13 | 10 | 23 |
| Valeri Kamenski | Col | 17 | 8 | 14 | 22 |
| Rod Brind'Amour | Phi | 19 | 13 | 8 | 21 |
| John LeClair | Phi | 19 | 9 | 12 | 21 |
| Wayne Gretzky | NYR | 15 | 10 | 10 | 20 |
| Sergei Fjodorov | Det | 20 | 8 | 12 | 20 |
| Brendan Shanahan | Det | 20 | 9 | 8 | 17 |
| Peter Forsberg | Col | 14 | 5 | 12 | 17 |
| Sandis Ozolinsh | Col | 17 | 4 | 13 | 17 |
| Vjatšeslav Kozlov | Det | 20 | 8 | 5 | 13 |
| Paul Kariya | Ana | 11 | 7 | 6 | 13 |
| Steve Yzerman | Det | 20 | 7 | 6 | 13 |
| Janne Niinimaa | Phi | 19 | 1 | 12 | 13 |
Palkinnot

Palkintojenjakotilaisuus oli 19. kesäkuuta, 1997.
| --- | --- |
Presidents' Trophy:: Colorado Avalanche
Prince of Wales Trophy:: Philadelphia Flyers
Clarence S. Campbell Bowl:: Detroit Red Wings
Art Ross Trophy:: Mario Lemieux, Pittsburgh Penguins
Bill Masterton Memorial Trophy:: Tony Granato, San Jose Sharks
Calder Memorial Trophy:: Bryan Berard, New York Islanders
Conn Smythe Trophy:: Mike Vernon, Detroit Red Wings
Frank J. Selke Trophy:: Michael Peca, Buffalo Sabres
Hart Memorial Trophy:: Dominik Hasek, Buffalo Sabres
Jack Adams Award:: Ted Nolan, Buffalo Sabres
James Norris Memorial Trophy:: Brian Leetch, New York Rangers
King Clancy Memorial Trophy:: Trevor Linden, Vancouver Canucks
Lady Byng Memorial Trophy:: Paul Kariya, Mighty Ducks of Anaheim
Lester B. Pearson Award:: Dominik Hasek, Buffalo Sabres
NHL Plus/Minus Award:: John LeClair, Philadelphia Flyers
Vezina Trophy:: Dominik Hasek, Buffalo Sabres
William M. Jennings Trophy:: Martin Brodeur/Mike Dunham, New Jersey Devils
Lester Patrick Trophy:: Bill Cleary, Pat LaFontaine
Palkinnot > All-Star -joukkueet

| Ensimmäinen joukkue |   Pelipaikka   | Toinen joukkue |
| --- | --- | --- |
| Dominik Hasek, Buffalo Sabres | MV | Martin Brodeur, New Jersey Devils |
| Brian Leetch, New York Rangers | P | Chris Chelios, Chicago Blackhawks |
| Sandis Ozolinsh, Colorado Avalanche | P | Scott Stevens, New Jersey Devils |
| Mario Lemieux, Pittsburgh Penguins | KH | Wayne Gretzky, New York Rangers |
| Teemu Selänne, Mighty Ducks of Anaheim | OLH | Jaromír Jágr, Pittsburgh Penguins |
| Paul Kariya, Mighty Ducks of Anaheim | VLH | John LeClair, Philadelphia Flyers |
Debyytit

Seuraavat pelaajat pelasivat ensimmäisen NHL-ottelunsa kuluneella kaudella.
Dwayne Roloson, Calgary Flames
Marc Denis, Colorado Avalanche
Roman Turek, Dallas Stars
Tomas Holmström, Detroit Red Wings
Jean-Sebastien Giguere, Hartford Whalers
Tomas Vokoun, Montreal Canadiens
Jay Pandolfo, New Jersey Devils
Bryan Berard, New York Islanders
Wade Redden, Ottawa Senators
Janne Niinimaa, Philadelphia Flyers
Vaclav Prospal, Philadelphia Flyers
Patrick Lalime, Pittsburgh Penguins
Uransa lopettaneet

Seuraavat pelaajat lopettivat NHL-uransa kuluneeseen kauteen.
Tim Cheveldae, Boston Bruins
Charlie Huddy, Buffalo Sabres
Denis Savard, Chicago Blackhawks
Sergei Makarov, Dallas Stars
Neal Broten, Dallas Stars
Mike Ramsey, Detroit Red Wings
Vladimir Konstantinov, Detroit Red Wings
Dale Hawerchuk, Philadelphia Flyers
Brad McCrimmon, Philadelphia Flyers
Dan Quinn, Pittsburgh Penguins
Joe Mullen, Pittsburgh Penguins
Tim Hunter, San Jose Sharks
Craig MacTavish, St. Louis Blues
Gary Leeman, St. Louis Blues
Jon Casey, St. Louis Blues
Jay Wells, Tampa Bay Lightning
Don Beaupre, Toronto Maple Leafs
Mike Ridley, Vancouver Canucks
Vähä-Vuotunki

| Vähä-Vuotunki |
| --- | --- |
 Järvinäkymä pohjoisen Haudanlahdesta kaakkoon
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Oulu, Vuotto
Koordinaatit:  64°55′59″N, 26°30′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Vuotonoja
Järvinumero:  60.026.1.010 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94 m 
Rantaviiva:  6,24 km 
Pinta-ala:  1,1 km² 
 fiVähä-Vuotto 
Vähä-Vuotunki eli Vähä-Vuotto on järvi Oulun kaupungin (entisen Ylikiimingin kunnan) itäosassa Ylivuoton kylässä Vuoton kaupunginosassa lähellä Utajärven kunnanrajaa. Järven korkeus on 94 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvi laskee Kiiminkijokeen Vuotonojan ja Vepsänjoen kautta.
Vähä-Vuotunki on muodostunut noin 7 400 vuotta sitten, kun se erkani Litorinamerestä maankohoamisen myötä.
Järvessä on kaksi saarta, Tiironsaari ja Kettusaari. Pohjoisrannalla on Vaarintupa-niminen kota, liiteri ja laavu. Kota oli aiemmin länsirannalla, jonne johtavat yhä pitkospuut Alapääsuon yli. Myös Kettusaaressa on laavu. Vähä-Vuoton kylän asustusta on järven itärannalla, samoin kuin kesämökkejä. Järven rannat ovat muuten asumattomia. Eteläisimmän Lieju-nimisen lahden rannalla on suurehko Lieppäänsuo-niminen suo.
Pohjoisrannan Haudanlahden taukopaikka
Valkotonnikala

| Valkotonnikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Scombroidei
Heimo::  Makrillit Scombridae
Alaheimo::  Scombrinae
Tribus::  Tonnikalat Thunnini
Suku::  Aitotonnikalat Thunnus
Laji::  alalunga
Kaksiosainen nimi
 Thunnus alalunga  (Bonnaterre, 1788) 
Synonyymit
 Scomber alalunga  Thunnus germo 
Katso myös
   Valkotonnikala Wikispeciesissä   Valkotonnikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkotonnikala (Thunnus alalunga) on tonnikalojen sukuun kuuluva tonnikalalaji. Sen liha on vaaleampaa kuin muiden tonnikalalajien.
Koko ja ulkonäkö

Valkotonnikala kasvaa enimmillään 140 cm pitkäksi ja 60 kg:n painoiseksi. Sen selkä, pyrstöevä ja selänpuoleiset eväkkeet ovat tummansinisiä, kyljet, vatsa, toinen selkäevä, vatsaevät, peräevä ja vatsanpuoliset eväkkeet ovat vaalean sinertävät, etummainen selkäevä on keltainen ja rintaevät ovat mustat. Valkotonnikalan rintaevät ovat hyvä tunnusmerkki, sillä ne ulottuvat toiseen selkäevään asti.
Esiintyminen

Valkotonnikalaa tavataan avoimissa, lämpimissä vesissä Atlantissa, Välimeressä ja Tyynessä valtameressä. Keväästä lokakuuhun valkotonnikalat oleskelevat lähellä rannikkoa. Talvella ne siirtyvät syvempiin vesiin.
Kalastus

Valkotonnikalaa kalastetaan erityisesti Japanissa, Biskajanlahdessa ja Yhdysvalloissa. Se on suosittu urheilukalastuksen kohde. Sitä kalastetaan ongella, pitkälläsiimalla, troolilla ja nuotalla.
Valkotonnikalan lihaa myydään tuoreena, pakastettuna, ja säilykkeenä. Sitä on saatavilla myös MSC-sertifioituna säilykkeenä.
Aiheesta muualla

IUCN
(Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Thunnus alalunga (englanniksi)
Fishbase: Thunnus alalunga (englanniksi)
Vår Lösen

| Vår Lösen |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  kulttuurilehti
Perustettu:  1910
Lakkautettu:  2000
Kotikunta:  Sigtuna
Kotimaa:  Ruotsi
Vår Lösen oli vuosina 1910–2000 ilmestynyt ruotsalainen kristillinen kulttuurilehti. Lehti ilmestyi viimeisiä vuosinaan yhdeksän kertaa vuodessa ja sen sisällössä painottui erityisesti akateeminen sisältö. Lehti käsitteli niin kirkollisia asioita kuin laaja-alaisempia ilmiöitä. Lehden omisti Vår Lösen säätiö, jolla oli läheiset suhteet Sigtuna-säätiöön. Julkaisun rahoittajia olivat Ruotsin valtion kulttuurineuvosto, Stiftelsen för Sverige och Kristen Tro, Kristna Studentrörelsen sekä Samfundet Pro Fide et Christianismo.
Toimittajat

1910–1937: Manfred Björkquist
1938–1940: Karl-Gustaf Hildebrand
1941–1951: Helge Ljungberg
1952–1953: Robert Murray
1954–1960: Ludvig Jönsson
1961–1998: Anne-Marie Thunberg
1998–2000: Lars Andersson ja Ylva Eggehorn
New World’s Fair

| New Worlds Fair Michael Moorcock & The Deep Fix |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1974-1975 Astoria- ja Pye-studiot, Lontoo
 Julkaistu: toukokuu 1975
 Tuottaja(t): Steve Gilmore
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 67.13 (2008 versio)
 Levy-yhtiö: United Artists Records Griffin Music Dojo Records Esoteric Recordings
muut julkaisut
|   | New Worlds Fair  |   |
The New Worlds Fair on tieteiskirjailija Michael Moorcockin ja hänen Deep Fix -yhtyeensä tekemä musiikkialbumi vuodelta 1975.
Albumin historia

Musiikkipuolella Moorcock oli työskennellyt varsinkin Hawkwind-yhtyeen kanssa tekemällä heille sanoituksia ja lausumalla runoja heidän konserteissa. Moorcock itse hallitsi mm. banjon ja mandoliinin soiton ja oli esiintynyt 1960-luvulla mm. klubeilla. Hawkwindin levy-yhtiö United Artists Records ehdotti Moorcockille sooloalbumin tekemistä ja Moorcock tarttui haasteeseen. Hän perusti Deep Fix -yhtyeen (nimi tulee hänen kirjoissaan esiintyneestä samannimisestä yhtyeestä) yhdessä basisti Graham Charnockin ja kitaristi Steve Gilmoren kanssa. Levytyksessä mukana olivat myös mm. kosketinsoittaja-viulisti Simon House (Hawkwind), rumpalit Simon King ja Alan Powell (Hawkwind), kitaristi Snowy White (Pink Floyd, Thin Lizzy), sessiobasisti Kuma Harada sekä sellisti Peter Pavli (High Tide).
Albumin teemana oli Dodgem Dude -nimisen hahmon seikkailut huvipuistossa ydinsodan jälkeisessä maailmassa. Musiikkisuuntana oli popahtava rock progressiivisilla vaikutteilla ja vaikutteita löytyy myös blues- ja folk-musiikista sekä tuohon aikaan muodissa olleesta glam rockista. Kappaleiden välissä kuullaan Moorcockin teemaan liittyvää lausuntaa ja kerrontaa.
Hawkwindin kosketinsoittaja-viulisti Simon Housen rooli albumilla niin sovittajana kuin soittajanakin on suuri vaikkakaan häntä ei mainita sävellystiedoissa. Housen mellotronin ja viulun soitto on kuuluvasti esillä useissa albumin kappaleissa.
Single "Dodgem Dude" / "Starcruiser" oli tarkoitus julkaista ennen varsinaista albumia mutta se julkaistiin kuitenkin vasta muutamaa vuotta myöhemmin ja löytyy nykyään albumin CD-painoksilta.
Menestystä albumi ei kuitenkaan saanut. Varsinkin Moorcockin laulamista arvosteltiin musiikkilehdissä kovin sanoin ja albumia sanottiin muutenkin "sekavaksi". Albumi onkin jäänyt Moorcockin ainoaksi viralliseksi julkaisuksi toistaiseksi. Albumi on nykyään kulttimaineessa, ja varsinkin lukuisten Hawkwind-soittajien mukanaolo on tehnyt siitä yhtyeen fanien keskuudessa halutun. Tämän päivän kriitikoista Allmusic-sivuston arvostelija kritisoi albumin lyriikoita "odotettua heikommiksi" mutta kehuu albumin musiikillista puolta.
Albumista on julkaistu kaksi CD-painosta, toisen vuonna 1995 Griffin (USA) ja Dojo (UK) toisen 2008 Esoteric Recordings. CD-versiot sisältävät albumin sessioissa nauhoitettuja bonus-kappaleita ja vuonna 1982 nauhoitetun kappaleen "The Brothel in Rossenstrasse". Lisäksi Voiceprint Records on julkaissut albumin sessioista kootun albumin Roller Coaster Holiday.
Kappaleet > Alkuperäinen versio ja 2008 CD-painos > A-puoli

"Candy Floss Cowboy" (Michael Moorcock) - 1:28
"Fair Dealer" (Moorcock) - 5:09
"Octopus" (Steve Gilmore) - 2:44
"Sixteen Year Old Doom" (Moorcock) - 4:38
"You're A Hero" (Graham Charnock) - 3:24
"Song For Marlene" (Sam Shepard/Gilmore) - 5:32
Kappaleet > Alkuperäinen versio ja 2008 CD-painos > B-puoli

"Come To The Fair" (Charnock) - 1:22
"In The Name Of Rock And Roll" (Charnock) - 4:32
"Ferris Wheel" (Gilmore) - 6:31
"The Last Merry Go Round" (Moorcock) - 2:33
"Dude's Dream (Rolling In The Ruins)" (Moorcock) 5:08
Kappaleet > Alkuperäinen versio ja 2008 CD-painos > Bonuskappaleet vuoden 2008 CD-painoksessa

"Dodgem Dude" (Moorcock) - 2:47
"The Brothel In Rossenstrasse" (Moorcock/Pavli) - 3:45
"Starcruiser" (Moorcock) - 3:17
"Candy Floss Cowboy" (demo) (Moorcock) - 4:27
"Kings Of Speed" (ennenjulkaisematon versio) (Moorcock) - 2:52
"You're A Hero" (demo) - 4:09
"Dodgem Dude" (ensimmäinen demo) - 2:59
"Starcruiser" ja "Dodgem Dude" julkaistiin alun perin singlenä vuonna 1980 vaikka ne nauhoitettiin albumin sessioissa.
"The Brothel In Rossenstrasse" on nauhoitettu vuonna 1982.
Kappaleet > 1995 CD-painos

"Candy Floss Cowboy" (narration) - 1:20
"Candy Floss Cowboy" (demo) - 4:26
"Fair Dealer" - 5:08
"Octopus" - 2:41
"Sixteen Year Old Doom" - 4:37
"You're A Hero" - 3:23
"Song For Marlene" - 5:25
"Dodgem Dude" - 2:45
"Come To The Fair" - 1:20
"Starcruiser" - 3:14
"In The Name Of Rock And Roll" - 4:33
"Ferris Wheel" - 6:28
"The Last Merry Go Round" - 2:30
"Dude's Dream (Rolling in the Ruins)" - 4:55
"The Brothel In Rossenstrasse" - 3:45
kappaleet 2,8,10 ja 15 ovat bonus-kappaleita.
Griffin Musicin julkaisema CD-painos sisältää Colin Greenlandin kirjan Michael Moorcock: Death Is No Obstacle.
Kappaleet > Roller Coaster Holiday (2004)

"Candy Floss Cowboy" - 4:39
"Fair Dealer" - 5:28
"Octopus" - 2:27
"Sixteen Year Old Doom" - 4:28
"You're a Hero" - 4:16
"Song for Marlene" - 4:22
"Dodgem Dude" - 3:03
"Come to the Fair" - 1:24
"Starcruiser" - 3:19
"In the Name of Rock and Roll" - 4:34
"Ferris Wheel" - 5:30
"Last Merry-Go-Round" - 2:24
"Dude's Dream (Rolling in the Ruins)" - 5:00
"Candy Floss Cowboy" (varhainen versio) - 6:04
"Starcruiser" (instrumentaali) - 3:43
"Dude's Dream" (akustinen versio vaihtoehtoisilla lyriikoilla) - 5:15
kappaleet ovat ennenjulkaisemattomia studio-ottoja, lukuun ottamatta kappaletta 1, joka on julkaistu muillakin CD-painoksilla
Singlejulkaisu

"Dodgem Dude" / "Starcruiser" (UK, Flicknife (FLS 200), joulukuu 1980)
Muusikot

Michael Moorcock: laulu, kitara, mandoliini, banjo, lyriikat
Graham Charnock: kitara, basso, laulu, lyriikat
Steve Gilmore: kitara, laulu, lyriikat
sekä:
Simon House - sovitukset, viulu, piano, mellotron
Simon King - rummut, perkussiot
Alan Powell - rummut, perkussiot
Snowy White - soolokitara
Kuma Harada - basso
Peter Pavli - sello
Shirlie Roden ja Debi Doss - taustalaulu
Dave Brock - soolokitara (kpl. "Last Merry Go Round")
Herbert North - soolokitara (kpl. "In the Name of Rock and Roll")
Jill Riches - taustalaulu
Nik Turner - saksofoni (kpl. "Starcruiser")
Terry Ollis - rummut (ei kreditoitu albumin tekijätiedoissa)
Tuotanto

Steve Gilmore - tuottaja
Vic Maile - nauhoitus
Barney Bubbles - kansitaide
Arvosteluja

Allmusic () linkki
Julkaisuhistoria

toukokuu 1975: United Artists Records, UAG 29732, UK, LP
toukokuu 1995: Dojo Records, DOJOCD 88, UK, CD
toukokuu 1995: Griffin Music, GCD 332-0, US, CD boxi, mukana kirja Death is no Obstacle
marraskuu 2004: Voiceprint, VP351CD, UK, CD, Roller Coaster Holiday
tammikuu 2008: Esoteric Recordings, ECLEC 2026, UK, CD, remasteroitu
huhtikuu 2012: Floating World Records, CD, Roller Coaster Holiday
Våmbin kirkko

| Våmbin kirkko Våmbs kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Skaran hiippakunta
Seurakunta:  Skövde församling
Tyylisuunta:  Romaaninen tyyli
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Våmbin kirkko.
Våmbin kirkko (ruots. Våmbs kyrka) on Ruotsissa Skövden kunnassa sijaitseva rakennus. Se on rakennettu Skövden vanhin kirkko ja on rakennettu 1100-luvun puolivälissä romaaniseen tyyliin. Se on myös Skövden pienin kirkko, sinne mahtuu 50 ihmistä.
Kirkossa on useita keskiaikaisia puuveistoksia. Noin vuodelle 1200 ajoitettu krusifiksi on epätavallinen, koska siinä yhdistyy kaksi keskiaikaista perinnettä, Kristus voittajana ja kärsivä Kristus. Lisäksi kirkossa on kaksi Madonnan kuvaa, joista toinen on 1200-luvulta ja toinen 1400-luvulta. Vanhempi on pahasti vahingoittunut.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Skövde: Våmbs kyrka (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Våmbs kyrka
Käännös suomeksi
Volkswagen Group MLB -pohjalevy

Volkswagen Group MLB -pohjalevy (saks. Modularer Längsbaukasten) on Volkswagen Groupin kehittämä modulaarinen pohjalevy autoille, joissa moottori on sijoitettu pitkittäin. Se otettiin ensimmäisenä käyttöön Audi A5:ssä vuonna 2007. MLB:n etuja aiempiin pohjalevyratkaisuihin verrattuna ovat rakenteiden keveys, monikäyttöisyys ja alhaisemmat valmistuskustannukset.
MLB

Audi A4 (B8) (2007–2015)
Audi A5 (B8) (2007–2016)
Audi A6 (C7) (2010–2018)
Audi A7 (C7) (2010–2018)
Audi A8 (D4) (2009–2017)
Audi Q5 (Typ 8R) (2008–2017)
Audi RS4 (B8) (2012–2015)
Audi RS5 (B8) (2010–2015)
Audi RS6 (C7) (2013–2018)
Audi RS7 (C7) (2013–2018)
Audi S4 (B8) (2008–2015)
Audi S5 (B8) (2007–2017)
Audi S6 (C7) (2012–2018)
Audi S7 (C7) (2011–2017)
Porsche Macan (2014–)
Volkswagen Phideon (2016–)
MLB Evo

Audi A4 (B9) (2015–)
Audi A5 (B9) (2016–)
Audi A6 (C8) (2018–)
Audi A7 (C8) (2017–)
Audi A8 (D5) (2017–)
Audi e-tron (2018–)
Audi Q5 (Typ FY) (2016–)
Audi Q7 (Typ 4M) (2015–)
Audi Q8 (2018–)
Audi RS4 (B9) (2017–)
Audi RS5 (B9) (2017–)
Audi RS6 (C8) (2019–)
Audi RS7 (C8) (2019–)
Audi S4 (B9) (2016–)
Audi S5 (B9) (2016–)
Audi S6 (C8) (2019–)
Audi S7 (C8) (2019–)
Bentley Bentayga (2015–)
Lamborghini Urus (2018–)
Porsche Cayenne (Typ PO536) (2017–)
Volkswagen Touareg III (2018–)