stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nekala
Talous

Nekalaan on kasvanut rakennus- ja sisustusalan yritysten markkinapaikka. Nekalassa on myös useita ravintoloita ja pizzerioita. Esimerkiksi ravintola Wanha Tappi Jokipohjankadulla entisessä pankkikonttorissa on tullut tunnetuksi oman grillikeittiön tuhdeista hampurilaisista joten se on menestynyt hyvin kaupunkilehti Tamperelaisen lähiökapakkakilpailussa. Nekalassa sijaitsee myös Konditoria Mari.
Nekalan teollisuusalueella sijaitsee muun muassa kaksi suurta elintarvikkeiden tukkuliikettä, sähkötarvikkeiden tukkuliike, kuntosaleja, useita rengasliikkeitä sekä lukuisia pienempiä yrityksiä.
Nekalan päivittäistavarakaupat:
K-Market Nekalankulma, Nekalankulma 5
K-Supermarket Nekala, Viinikankatu 40
Puistot

Nekalassa on runsas määrä erilaisia puistoja ja puistikoita:
Lampipuisto (joskus myös Lentokonepuisto) on puisto Nekalantien, Viinikanpuiston, Lounaantien ja Ahotien välissä. Puistossa sijaitsee lampi, jonka yli menee puusilta. Puistossa on myös lasten leikkipaikka. Puistossa on erityisesti kesäisin melko paljon sorsia.
Riihipuisto on puisto Riihitien varrella. Puistossa on lasten leikkivälineitä ja sorakenttä.
Mäntyhaanpuistikko on pieni puistoalue Mäntyhaantien ja Jokipohjantien risteyksessä.
Kuokkamaanpuistikko on pieni puistoalue Kuokkamaantien ja Jokipohjantien risteyksessä.
Poppelipuisto on pieni puistoalue Nekalan koulun vieressä, Erätien ja Kuokkamaantien risteyksen tuntumassa. Puistossa on muun muassa koivukuja.
Vihiojanpuisto sijaitsee eteläisessä Nekalassa, Vihiojan varrella. Vihiojanpuisto on suosittu frisbee-puisto. Puistossa on yleensä talvisin pulkkamäki.
Kuokkamaankaista (eli Kuokkamaan puistokaista) on puistokaistale Kuokkamaantien eteläpuolella, välillä Lempääläntie - Ahlmanintie.
Kaakonpuisto levittäytyy Kaakontien molemmille puolille, Viinikanpuiston risteyksessä.
Isoportinpuisto sijaitsee Isoportintien ja Lylytien risteyksessä. Puistossa on muun muassa lasten leikkivälineitä.
Paikkoja ja alueita

Atomikylä, joka sijaitsi Nekalantien varressa Nekalan lampipuiston kohdalla purettiin vuonna 2013. Atomikylä-nimen parakkikylä sai siitä, että rakennukset tuotiin Loviisan ydinvoimalatyömaan rakennustyömaalta. Ne olivat Nekalantien varressa Iidesjärven etelärannalla noin 25 vuotta.
Prunni on Seppäläntien ja Koskuentien välissä oleva pieni kosteikkoalue. Alueen keskellä sijaitsee pieni, umpeenkasvanut lampi. Prunnin ympäri kulkee pieni kävelypolku ja alueella kasvaa koivuja. Alueella on myös sorakenttä.
Koskuenkolu Koskuenpolun ja Rehunkujan välinen luontoalue. Saanut nimensä paikalla sijainneesta Koskuen tilasta, jonka rakennukset sijaitsivat Vihiojan eteläpuolella ja maat osin myös pohjoispuolella. Vihiojassa on tällä kohdalla putous, jotka kutsutaan Koskueksi ja sen läheistä kivikkomaata Koskuenkoluksi. Alue myötäilee Vihiojaa ja sijaitsee Nekalan siirtolapuutarhan vanhan puolen eteläpuolella. Koskuenkolulla kulkee kävelytiet.
Miljoonakylä Muotialantien ja Vihiojantien välinen asuinalue. Nimi tulee siitä, että alueen talojen rakentaminen maksoi paljon enemmän, kuin aluksi arveltiin.
Ruotsalaiskylä Kuokkamaantien ja Kuoppamäentien välinen asuinalue.
Asevelikylä Kuoppamäentien ja Muotialantien välinen asuinalue. Alueella on pääasiassa rintamamiestontteja ja siellä oli alkujaan 13 arkkitehti Alvar Aallon suunnittelemaa kaksoishuvilaa, joissa oli keittiön ja kahden huoneen perheasuntoja. Talot rakennutti Suomen Aseveljien Liiton Tampereen piiri ja niissä asui muun muassa yhdeksän sotaleskeä perheineen. Asevelikylä vihittiin käyttöön 5. syyskuuta 1943 ja presidentti Risto Ryti kunnioitti juhlaa läsnäolollaan. Asevelikylän halki kulkevan Asevelitien alkuperäinen nimi vuoteen 1941 saakka oli Piilintie.
Jokipohja alue Nekalassa. Alueen sijoittuu Jokipohjantien läheisyyteen. Hatanpään kartanoon kuulunut Jokipohjan torppa mainittiin ensimmäisen kerran vuodelta 1837 olevassa asiakirjassa.
Iidesranta: Iidesjärven ranta-alue.
Tampereen yliopiston normaalikoulu, Nekalan koulutalo, jossa olivat peruskoulun 1.–6. luokat. Koulu on aloittanut toimintansa vuonna 1931. Koulutalon käyttö lopetettiin vaiheittain vuodesta 2016 alkaen sisäilmaongelmien vuoksi.
Vihioja virtaa Nekalan eteläpuolella Kaukajärven suunnalta Pyhäjärveen. Vihioja saa alkunsa Isolammista ja Houkanjärvestä.
Tampereen yliopiston normaalikoulu eli Norssi sijaitsee Kuokkamaantien varrella. Norssi on Tampereen alueen ainoa UNESCO-koulu. Koulussa on 1.-9. luokat. Lukio sijaitsee nykyisin Tampereen yliopiston keskustakampuksella.
Hevoshaka on Nekalantien varrella oleva niitty. Niityn keskellä on pieni lampi.
Mustametsä on pieni metsäkaistale Kuokkamaantien ja Mäntyhaantien välissä.
Paikkoja ja alueita > Entisiä paikkoja

Pahaoja virtasi vielä 1900-luvun alkupuolella Pahalammista Iidesjärveen.
Nekalan talo oli vielä 1980-luvulla vanhalla paikallaan Iidesjärven tuntumassa, nykyisellä kaupungin varastoalueella.
Nekala kuvattuna populaarikulttuurissa

Nekalassa asuva rap-artisti Hannibal julkaisi vuonna 2009 ensimmäisen sooloalbuminsa Streets of Nekala, joka kuvaa aluetta ”ghettomaiseksi”.
1990-luvun puolivälin Yle TV2:n komediasarja Kyllä isä osaa sijoittuu Nekalaan.
Viihdesarja Putouksen sketsihahmo Sanna-Raipe Helminen asuu Nekalassa.
Kuvia

Nekalan puisia pienkerrostaloja, Kuokkamaantien ja Riihitien risteyksestä nähtynä
Nekalan siirtolapuutarhaa Jokipohjassa
Jokipohjantietä Vihiojassa
Lounaantietä Nekalassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nekala Wikimedia Commonsissa
Mansetori: Viinikka-Nekala
XII. Yleinen maatalousnäyttely, Suomen Kuvalehti, 21.06.1922, nro 24-25, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tampereen suuralueet, suunnittelualueet, tilastoalueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustan suuralue: Amuri: Amuri A · Amuri B · Särkänniemi Kyttälä: Jussinkylä · Kyttälä A · Kyttälä B Petsamo: Petsamo Kaleva: Kaleva · Liisankallio · Kalevanrinne · Hakametsä Kalevanharju: Kalevanharju · Järvensivu · Vuohenoja Pyynikki: Pyynikki · Pyynikinrinne · Kaakinmaa Finlayson: Finlayson · Tammerkoski Nalkala-Ratina: Nalkala · Ratina Tammela: Osmonmäki · Tammela A · Tammela B · Tulli Tampella-Lapinniemi: Lapinniemi · Lappi · Tampella Kissanmaa: Kauppi · Kissanmaa · Uusikylä Niihama: Kaupinlaakso · Niihama
Koillinen suuralue: Messukylä : Ristinarkku · Aakkula · Messukylä Olkahinen: Kumpula · Tasanne · Olkahinen Leinola: Leinola · Holvasti Atala: Atala Pappila: Pappila Linnainmaa: Linnainmaa · Hankkio Ojala: Ojala Takahuhti: Takahuhti · Ruotula · Huikas Turtola: Turtola, Viiala Kämmenniemi: Kämmenniemi Nurmi-Sorila: Nurmi · Sorila · Aitoniemi Teisko: Polso · Terälahti · Velaatta · Viitapohja
Kaakkoinen suuralue: Kaukajärvi: Kaukajärvi · Lukonmäki · Annala · Haihara Hervanta pohjoinen: Hervanta luode · Hervanta koillinen Hervanta etelä: Hervanta lounas · Hervanta kaakko Rusko: Rusko Hervantajärvi: Hervantajärvi Vehmainen: Vehmainen Hallila: Hallila
Eteläinen suuralue: Härmälä: Härmälä · Rantaperkiö Koivistonkylä: Rautaharkko · Taatala · Koivistonkylä · Veisu · Korkinmäki · Nirva Peltolammi: Lakalaiva · Peltolammi · Multisilta · Sarankulma · Lahdesjärvi Hatanpää: Hatanpää Nekala: Viinikka · Nekala · Vihioja Muotiala: Jokipohja · Muotiala Vuores: Vuores
Läntinen suuralue: Epilä: Epilä · Epilänharju · Hyhky · Kaarila Haukiluoma: Haukiluoma · Lamminpää Ikuri: Ikuri Kalkku: Kalkku Myllypuro: Myllypuro Pispala: Ylä-Pispala · Tahmela · Ala-Pispala Rahola: Villilä · Rahola Tesoma: Ristimäki · Tesomajärvi Tohloppi: Tohloppi
Luoteinen suuralue: Lentävänniemi: Lentävänniemi Lielahti: Lielahti · Niemenranta · Hiedanranta · Santalahti Lintulampi: Niemi · Pohtola · Ryydynpohja · Lintulampi
Kaupunginosat jotka eivät ole tilastoalueita: Taraste
Lampipuistoa
Nekalan koulu
Arno Jaatinen

Arno Emil Jaatinen
Arno Emil Jaatinen (4. huhtikuuta 1895 Sauvo – 8. huhtikuuta 1946) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat agronomi Emil Jaatinen ja Anna Sofia Haglund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Gurli Lindeqvistin kanssa.
Opinnot

Jaatinen kävi viisi luokkaa Turun ruotsalaista reaalilyseota ja jatkoi opintojaan sähkö- ja koneteknillisissä oppilaitoksissa Pietarissa ja Berliinissä. Hän opiskeli myös vuosina 1921–1924 Friedrichs-Polytechnikumissa Köthenissä, missä hän suoritti sähköinsinööritutkinnon.
Jääkärikausi

Jaatinen liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 28. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan, josta hänet liitettiin 31. elokuuta 1918 vasta perustetun Kuninkaalliseen Preussin Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa, missä hän haavoittui ensin 25. heinäkuuta 1916 ja toisen kerran Laus-nimisen etuvarustuksen luona käydyssä partiokahakassa 27. marraskuuta 1916 sekä Aa-joella.
Suomen sisällissota

Jaatinen saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) kapteeniksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin ensin komentajaksi 3. täydennyspataljoonaan, mistä hänet siirrettiin 4. huhtikuuta 1918 alkaen komentajaksi 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Säiniöllä ja Kelkkalassa sekä  Viipurissa.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen Jaatinen siirrettiin 22. kesäkuuta 1918 alkaen Vuoristoprikaatiin, mutta komennettiinkin välittömästi Yleisesikuntaan. Yleisesikunnasta hänet siirrettiin 15. marraskuuta 1918 Itä-Suomen jalkaväkirykmentti n:o 5:n (tunnettiin myöhemmin nimellä Pohjois-Savon rykmentti) 3. pataljoonaan ja 26. elokuuta 1919 alkaen Ponttoonikomennuskunnan komentajaksi. Armeijasta hän erosi 4. helmikuuta 1920 ja siirtyi myynti- ja hankintainsinööriksi Insinööritoimisto Zitting & Co Oy:n palvelukseen ja toimi Toledo-osaston johtajana vuonna 1926, kunnes nimitettiin Insinööritoimisto Oy Toledo AB:n toimitusjohtajaksi vuonna 1926 ja toimi toimitusjohtajana yrityksessä vuoteen 1934 saakka. Saman aikaisesti hän toimi myös Säilyketehdas Mensa Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1927 alkaen ja näiden lisäksi vuodesta 1932 alkaen Tako Oy:n isännöitsijänä Tampereella.
Talvi- ja jatkosota

Jaatinen osallistui talvisotaan Päämajan intendenttiosaston alaisen Mensa Oy:n toimitusjohtaja talvi- ja jatkosodan aikana. Hänet haudattiin Hämeenlinnaan.
Julkaisut

Jaatinen suunnitteli ja toimitti kaksiosaisen Suomen jääkärit (ruotsalaiselta nimeltä Jägarbataljonen 27) teoksen vuosina 1918–1920 ja toimi kirjoittavana avustajana Åbo Underrättelser- ja Savo-lehdille sekä kirjoitti sähkö- ja punnitusteknillisiä kysymyksiä käsitteleviä kirjoituksia ammatillisiin julkaisuihin.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Gruppenführer 2. syyskuuta 1915  Zugführer 9. elokuuta 1917  Kapteeni 11. helmikuuta 1918  Majuri 4. helmikuuta 1920 |     |  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Jääkärimerkki  Preussin 2. lk. Rautaristi   Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi  Unkarin ensimmäisen maailmansodan muistomitali |
Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppania.
Neuvotteluvalta (kirja)

Neuvotteluvalta – Miten tulen huippuneuvottelijaksi? on Sami Miettisen ja Juhana Torkin vuonna 2008 kirjoittama neuvottelutaidon opaskirja.
Kirjan mukaan neuvottelutaidot ovat ihmisten yhteisöllisten suhteiden kantava voima. Kirjassa sosiaalinen elämä esitetään jatkuvana neuvotteluna, jossa pärjätäkseen on oivallettava keiden kanssa kannattaa neuvotella ja millä tavalla.
Neuvotteluvalta esittelee neljää hyvän neuvottelijan perusominaisutta: vallan, analyyttisyyden, sosiaalisuuden ja periaatteellisuuden. Kirjoittajat vertaavat näitä neljää ihmisen lihaksiin, aivoihin, sydämeen ja sieluun.
Helsingin Sanomat on käyttänyt kirjassa esitettyä teoriaa huippupoliitikkojen neuvottelutaitojen arviointiin.
Aiheesta muualla

Neuvotteluvalta-kirjan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Sami Miettinen, Juhana Torkki: Neuvotteluvalta - Miten tulen huippuneuvottelijaksi?, (WSOY 2008, ISBN 9789510339992)
Neropatin päiväkirja

Neropatin päiväkirja (engl. Diary of a Wimpy Kid) on yhdysvaltalaisen Jeff Kinneyn tekemä sarjakuvaromaanisarja. Neropatin päiväkirja kertoo kuvitteellisesta Gregory-pojasta, joka kirjoittaa omista päivistään päiväkirjaa. Kirjoja on ilmestynyt 18 sekä tee-se-itse-kirja, joista kaikki ovat ilmestyneet suomeksi. Ensimmäinen Neropatin päiväkirja on käännetty 28 kielelle.
Keskeisimmät henkilöt > Perhe

Gregory "Greg" Heffley, yläasteikäinen poika, jonka mielipuuha on pelata konsolilla videopelisarjaa Twisted Wizard. Luonteeltaan hän on melko laiska ja mukavuudenhaluinen.
Rodrick Heffley, lukiolainen, Gregoryn isoveli, joka kiusaa Gregoryä jatkuvasti. Gregoryn mielestä hän on maailman parhain nukkuja. Soittaa rumpuja bändissä nimeltä Loaded Diaper (kirjoitettuna Rodrickin pakettiauton kylkeen Löded Diper).
Manny Heffley, perheen nuorin jäsen ja Rodrick ja Gregory Heffleyn pikkuveli. Manny on itsekäs ja hemmoteltu taapero. Jos hän ei saa tahtoaan läpi, hän saattaa saada itkukohtauksen, tai tehdä mitä tahansa vahingollista.
Susan Heffley, Gregoryn äiti, joka on Gregoryn mielestä vanhanaikainen, sillä hän ei tiedä nykytekniikasta lähes mitään. Hän ei esim tiennyt miten otetaan kuva älypuhelimella. Hän kirjoittaa kolumnia lehteen, ja saa usein ideoita miten perhe voisi viettää aikaa yhdessä Perhepeuhu -lehdestä. Nämä ideat ovat usein tuhoon tuomittuja, koska kaikki menee aina pieleen.
Frank Heffley, Gregoryn isä, joka yrittää tehdä pojastaan mahdollisimman urheilullisen, mutta ei ole onnistunut. Harrastaa sisällissodan pienoismallin rakentamista. Elokuvassa Kovan onnen kesä (Dog Days) kateellinen naapurin perheen ulkona viihtyville ja urheilullisille lapsille.
Keskeisimmät henkilöt > Koulu

Rowley Jefferson, Gregin paras ystävä. Greg tosin ryhtyi Rowleyn kaveriksi lähinnä säälistä. Erittäin naiivi. Gregin ja monen muun mielestä lapsellinen ja nolo. Harrastaa karatea.
Holly Hills, Gregin ihastus. Hän on luokan neljänneksi kaunein tyttö, mutta kärkikolmikko on jo varattu.
Chirag Gupta, Gregin ystävä. Puoliksi intialainen ja poikkeuksellisen lyhyt. Taitava puunveistäjä.
Fregley, Gregin naapuri. Gregin mielestä kummallinen.
Patty Farrell, Gregin kammoksuma tyttö, jolla on mustat saparot ja paljon vihamiehiä.
Kirjat > Neropatin päiväkirja

Neropatin päiväkirja (Diary of a Wimpy Kid) WSOY 2009.
Neropatin päiväkirja: Isoveli isottelee (Diary of a Wimpy Kid: Rodrick Rules) WSOY 2009.
Neropatin päiväkirja: Viimeinen oljenkorsi (Diary of a Wimpy Kid: The Last Straw) WSOY 2011.
Neropatin päiväkirja: Kovan onnen kesä (Diary of a Wimpy Kid: Dog Days) WSOY 2012.
Neropatin päiväkirja: Karu totuus (Diary of a Wimpy Kid: The Ugly Truth) WSOY 2013.
Neropatin päiväkirja: Lunta tupaan (Diary of a Wimpy Kid: Cabin Fever) WSOY 2013.
Neropatin päiväkirja: Kolmas pyörä (Diary of a Wimpy Kid: The Third Wheel) WSOY 2014.
Neropatin päiväkirja: Kohtalo kolhii (Diary of a Wimpy Kid: Hard Luck) WSOY 2015.
Neropatin päiväkirja: Reissussa rähjääntyy.  (Diary of a Wimpy Kid: The Long Haul)  WSOY, 2016.  ISBN 978-951-0-41594-8
Neropatin päiväkirja: Paluu kivikaudelle (Diary of a Wimpy Kid: Old School) WSOY, 2016. ISBN 978-951-0-41878-9
Neropatin päiväkirja: Syteen tai saveen.  (Diary of a Wimpy Kid: Double Down)  WSOY, 2017.  ISBN 9789510423325
Neropatin päiväkirja: Riemuloma (Diary of a Wimpy Kid: The Getaway) WSOY 2017. ISBN 978-951-0-42794-1
Neropatin päiväkirja: Kylmää kyytiä (Diary of a Wimpy Kid: The Meltdown) WSOY 2018.
Neropatin päiväkirja: Remppaa pukkaa (Diary of a Wimpy Kid: Wrecking Ball) WSOY 2019.
Neropatin päiväkirja: Syvässä päässä (Diary of a Wimpy Kid: The Deep End) WSOY 2020.
Neropatin päiväkirja: Tähtiainesta (Diary of a Wimpy Kid: Big Shot) WSOY 2021.
Neropatin päiväkirja: Pyhä jysäys (Diary of a Wimpy Kid: Diper Överlöde) WSOY 2022.
Kirjat > Spin-offit

Neropatin tee-se-itse kirja (Diary of a Wimpy Kid Do-It-Yourself Book) WSOY, 2012.
Maailman parhaan kaverin päiväkirja (Diary of an Awesome Friendly Kid: Rowley Jefferson's Journal) WSOY, 2019.
Maailman parhaan kaverin seikkailu (Rowley Jefferson's Awesome Friendly Adventure) WSOY, 2020.
Elokuvat

Neropatin päiväkirja 2010 (Diary of a Wimpy Kid)
Neropatin päiväkirja 2: Isoveli isottelee 2011 (Diary of a Wimpy Kid: Rodrick Rules)
Neropatin päiväkirja 3: Kovan onnen kesä 2012 (Diary of a Wimpy Kid: Dog Days)
Neropatin päiväkirja 4: Reissussa rähjääntyy 2017 (Diary of a Wimpy Kid: The Long Haul)
Neropatin päiväkirja 2021 (Diary of a Wimpy Kid)
Neropatin päiväkirja: Isoveli isottele 2022 (Diary of a Wimpy Kid: Rodrick Rules)
Elokuvat > Lyhytelokuvat

Neropatin päiväkirjasta on tehty yksi lyhytanimaatioelokuva, joka sijoittuu kolmannen elokuvan tapahtumien jälkeen, nimeltään Diary of a Wimpy Kid: Class Clown. Se julkaistiin vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Wimpy the Kid -verkkosivut (englanniksi)
Neuvostolyriikkaa

Neuvostolyriikkaa on neliosainen runoantologiasarja, jonka Tammi julkaisi 1975–1986. Julkaisut ovat toimittaneet Natalia Baschmakoff, Pekka Pesonen ja Raija Rymin.
Sarja

Neuvostolyriikkaa 1, Suomentajat: Anna-Maija Raittila ja Pentti Saaritsa. Helsinki: Tammi 1975 ISBN 951-30-3400-3
Valeri Brjusov:
Kaislikossa: kuu pilvissä hohtaa - kaukaisena
Don Juan: niin - purjehtija! Saarten etsijä
Keskeneräisessä rakennuksessa: tämä rakennus on kesken
Kalvas ratsu: katu kuin myrsky
Uhkaavat hunnit: joko saavutte, uhkaavat hunnit
Suomen kansalle: sinä kasvoit mäntyjen alla
Äidinkieli: ystävä! Kavala vihollinen!
Kolmas syksy: kolmannen syksyn tuuli
Aleksandr Blok:
Pelasta minut
Aavistan sinut
Kas tässä: kas tässä - hautasi portaikko
Kirkkokuorossa lauloi tyttö
Tehdas: keltaiset valot naapurissa
Tuntematon nainen: ravintoloissa ilma iltaisin on kuuma, villi, kumea
Venäjänmaa: unessakin niin ihmeellinen
Hei harmonikka, haitari!
Venäjä: taas niin kuin ennen, kulta-aikaan
Taiteilija: helteen ja pakkasen kourista tointua
Syntiä suoltaa yötä päivää
Ken syntyy kauhun kuuroon aikaan
Kaksitoista: synkkä yö
Skyytit: teitä - monta miljoonaa
Sergei Jesenin:
Sänkiniityt, alastomat metsät
Herätä minut aamuvarhaisella
Hevoslaivat: jos susi ulvoo tähteä
Kapakka-Moskova: selvä tuli, se on nyt päätetty!
Katoava Venäjä: on paljon mitä emme vielä tajua
Kirje naiselle: tehän muistatte, muistatte kaiken, tietenkin
Neuvosto-Venäjä: niin meni myrsky
Musta mies: ystäväni, ystäväni
Älä hykertele, älä suotta hymyile
Luminen tasanko, kuudan valkea
Näkemiin, ystäväni, näkemiin
Neuvostolyriikkaa 2, Helsinki: Tammi 1977 ISBN 951-30-3680-4
Neuvostolyriikkaa 3, Helsinki: Tammi 1978 ISBN 951-30-3973-0
Neuvostolyriikkaa 4, Helsinki: Tammi 1986 ISBN 951-30-4184-0
Jalo villi

Benjamin West, Kenraali Wolfen kuolema, 1770, yksityiskohta.
Kolumbus nousee maihin Hispaniolassa. Kuvitus vuodelta 1594.
Jalo villi (engl.  noble savage) on hyvä, arvokas ja jalo “primitiivistä” kulttuuria edustava henkilöhahmo, jota sivistys ei ole vielä ehtinyt pilata. Kuvitelma jalosta villistä liittyy oletukseen, jonka mukaan "luonnontilassa" elävät ihmiset olisivat puhtaampia, viattomampia ja vapaampia kuin niin sanotuissa kehittyneissä yhteiskunnissa elävät.
Ajatus on varhaisessa muodossaan esillä jo Tacituksen teoksessa Germania, mutta erityisen suosittu jalon villin käsite oli 1600-luvulta 1800-luvun alkupuolelle, ja se esiintyy muun muassa John Drydenin kirjassa The Conquest of Granada ja Jean-Jacques Rousseaun teoksessa Émile.
Useimmin jalon villin roolissa ovat intiaanit, esimerkiksi Drydenin, Chateubriandin, Southeyn ja Longfellowin teoksissa. Monesti näissä teoksissa on kysymys reaktiosta materialismia, keinotekoisuutta, autoritääristä hallintojärjestelmää tai modernia elämää vastaan. Suomessa puolestaan karelianistit erottivat jalon villin piirteitä runonlaulaja Larin Paraskessa.
Kirjallisuudessa jaloja villejä ovat luoneet James Fenimore Cooper, Karl May ja Jean-Jacques Rousseau. Jalon villin piirteitä on myös vaikkapa Akira Kurosawan elokuvan Dersu Uzala nimihenkilössä. Yksi kuuluisimpia jaloja villejä on Edgar Rice Burroughs’n Tarzan-hahmo.
Jalon villin tunnusmerkkejä

Tällaista ”villiä” on usein luonnehdittu seuraavilla määreillä:
elää harmoniassa luonnon kanssa
uskollisuus ja epäitsekkyys
viattomuus
kykenemättömyys valehteluun
ruumiillinen terveys
moraalinen rohkeus
luontainen älykkyys ja itseopittu viisaus
Kiti Neuvonen

Kirsi Marjut Onerva "Kiti" Neuvonen  (s. 27. lokakuuta 1950) on suomalainen laulaja, radiotoimittaja ja runoilija.
Neuvosen tunnetuin laulu on Kaj Chydeniuksen ja Anu Kaipaisen ”Nuoruustango” vuodelta 1971. Kappale julkaistiin tuoreeltaan Love Recordsin Pieni juhlija -kokoelmalla, mutta singlenä se julkaistiin vasta vuonna 1974.
Levytyksen menestyksestä huolimatta Neuvosen seuraava julkaisu ilmestyi vasta vuonna 1985 ”Kaupungin valot” -singlen muodossa. Seuraavana vuonna puolestaan ilmestyi Neuvosen ensimmäinen pitkäsoittolevy Kaupungin valot. Julkaisijana näillä äänitteillä toimi PiMu-levymerkki.
Tämän jälkeen Neuvosen levyt ilmestyivät Polarvox-levymerkin kautta. Vuonna 1987 ilmestyi albumi Minä rakastan sinua kuunkierron verran ja seuraavana vuonna artistin tunnetuimman levytyksen mukaan nimetty albumi Nuoruustango.
Neuvosen toistaiseksi viimeisin levyjulkaisu on vuonna 1991 ilmestynyt albumi Nainen ja ääni, jolle hänelle lauluja teki muun muassa Juice Leskinen.
Kiti Neuvosen Polarvox-albumien tuotannosta on julkaistu myös kokoelmalevy Parhaat vuonna 1994.
Neuvonen juonsi Radio Suomen Valoa ikkunassa- ja Yöradio-ohjelmia vuosina 1990–1997 .
Neuvoselta on ilmestynyt vuonna 2000 runokokoelma Eräänä aamuna sydämessäni (Enostone, ISBN 951-9036-12-1).
Diskografia > Studioalbumit

Kaupungin valot (1986,  PiMu)
Minä rakastan sinua kuunkierron verran (1987,  Polarvox)
Nuoruustango (1988,  Polarvox)
Nainen ja ääni (1991,  Polarvox)
Parhaat (1994,  kokoelma)
Diskografia > Singlet

”Nuoruustango” (1974, Love Records; uudelleenjulkaistu 1988)
”Ensin napataan Oulu ja sit kaapataan Porvoo” (1987, Polarvox)
”Nainen / Viileä Veronan viini” (1991, Polarvox)
Aiheesta muualla

Kiti Neuvosen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ylen Elävä arkisto: Kiti Neuvonen: Nuoruustango
discogs.com
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Linda Jakobson

Linda Jakobson (s. 1959) on suomalainen tutkija ja tietokirjailija. Hän on Ulkopoliittisen instituutin erikoistutkija. Hänen nykyinenmilloin? asemapaikkansa on Peking, mutta säännöllisin väliajoin hän työskentelee myös Helsingissä. Jakobson on asunut Kiinassa yli viidentoista vuoden ajan ja osaa sujuvasti mandariinikiinaa.
Jakobson kiinnostui Kiinasta jo teini-iässä. Vuonna 1987 hän ja hänen lapsuudenystävänsä Marja Sarvimäki lähtivät samaan aikaan Aasiaan, Jakobson tutustumismatkalle Kiinaan jäätyään virkavapaalle Ilta-Sanomien toimittajan työstä ja Sarvimäki arkkitehtuurin jatko-opintoihin Tokioon ja Souliin. Vuosina 1988–1989 Jakobson toimi kauppa- ja teollisuusministeriön tutkijana Pekingissä. Vuonna 1990 hän oli vierailevana tutkijana Harvardin yliopistossa. Jakobson sai vuonna 1998 tutkijan viran  Ulkopoliittisessa instituutissa, jonka palveluksessa hän on edelleenmilloin? erikoistutkijana.lähde?
Linda Jakobsonin isä oli suomalainen diplomaatti, intellektuelli ja ministeri Max Jakobson.
Palkintoja ja tunnustuksia

Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 1998 kirjasta Miljoona totuutta
Finlandia-palkinnon kunniamaininta teoksesta Mureneva muuri. Vuosi kiinalaisena.