stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ansa Ikonen
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ansa Ikonen Ilona-tietokannassa. Roolit Suomen Kansallisteatterissa 1934–1978
Ansa Ikosen muistokirjoitus Helsingin Sanomat.
Ylen Elävä arkisto: Taiteilijavieraana Ansa Ikonen (radiohaastattelu vuodelta 1981)
Ylen ikimuistoinen: Ansa Ikonen
Suomalaisen musiikin historia – Tauno Palo ja Ansa Ikonen (Arkistoitu – Internet Archive)
Ansa Ikosen syntymästä 100 vuotta: Arvoituksellinen Ansa (Arkistoitu – Internet Archive) Ilta-Sanomat. 19.12.2013. Sanoma Media.
Kaarninen, Pekka: / Ikonen, Ansa (1913–1989). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Ikonen, Ansa hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Valentin Vaala ohjaa Ansa Ikosta elokuvaan Vaimoke.
Ansa Ikonen saa Jussi-patsaan parhaasta naispääosasta (Vaivaisukon morsian) vuonna 1944.
Ansa Ikonen vuonna 1971.
Ansa Ikosen puoliso Jalmari Rinne 1940-luvulla.
Ansa Ikonen elokuvassa Runon kuningas ja muuttolintu.
Ansa Ikosen hautakivi Malmin hautausmaalla Helsingissä.
Marja Tyrni

| Marja Tyrni |
| --- | --- |
 Marja Tyrni vierailulla kotikonnuillaan Turun Pallivahassa huhtikuussa 2010.
Luoja(t):  Aku Hirviniemi Jani Volanen
Ensi- esiintyminen:  Putouksessa vuonna 2010
Henkilötiedot
Sukupuoli:  Nainen
Kotipaikka:  Karjala
Asuinpaikka:  Pallivaha
Luonteenpiirteet:  hyvä leipomaan
Suhteet
Puoliso(t):  Eikka (kuoli liikalihavuuteen)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marja Tyrni on näyttelijä Aku Hirviniemen luoma sketsihahmo, jolla Hirviniemi voitti MTV3:n Putous-viihdeohjelman vuoden sketsihahmo -kilpailun vuonna 2010. Marja Tyrni kuvailee itseään yksinäiseksi Turun Pallivahasta kotoisin olevaksi leskirouvaksi, joka aina vapaa-ajallaan leipoo. Sittemmin hahmo laajensi toimintaansa myös muille elämänaloille televisio- ja levyesiintymisistä kirjan julkaisuun ja matkailumainontaan.
Esikoislevynsä Tortturalli Marja Tyrni julkaisi toukokuussa 2010. Levyltä otettu single, Suut makiaks!, kuultiin jo ennen levyn julkaisua.  Isänpäivän alla Marja Tyrniltä ilmestyi leivontakirja, Suut makiaksi Marja Tyrnin tapaan. Marraskuusta 2010 lähtien MTV3-kanavalla esitettiin Marja Tyrnin Joulushow -ohjelmaa, jossa Tyrni esitteli pallivahalaista joulun sekä uudenvuoden viettoa Pallivahan kartanossaan, ja jouluksi 2010 ilmestyi albumi Joulun kulkuset, jolta irroitettiin single "Eikan kulkuset". Turkulaisista organisaatioista Turku Touring on käyttänyt Marja Tyrnin hahmoa matkailumainonnassaan.
Tammikuussa 2014 Raha-automaattiyhdistys julkaisi uuden rahapelin, Marja Tyrnin Munakellon. RAY on ilmoittanut, että se tulee jatkossakin tekemään Aku Hirviniemen sketsihahmoihin perustuvia rahapelejä.
Tuotanto > Albumit

Marja Tyrni - Tortturalli (2010)
Marja Tyrni - Joulun kulkuset (2010)
Tuotanto > Singlet

Marja Tyrni - Suut Makiaks! (2010)
Marja Tyrni - Eikan kulkuset (2010)
Marja Tyrni feat Mikko Kuustonen & Nenäpäivä Ensemble - Leivotaan, leivotaan (2010) (promosingle)
Tuotanto > Kirjat

Suut makiaksi Marja Tyrnin tapaan (Helsinki-kirjat 2010)
Kiista

Helmi-maaliskuussa 2023 Yellow Film jätti Hirviniemen Marja Tyrni, Timo Harjakainen ja Usko Eevertti Luttinen -hahmoihin tavaramerkkihakemukset, jotka viranomainen hyväksyi samana keväänä. Myöhemmin Hirviniemi ilmoitti viranomaiselle vastustavansa hahmojen rekisteröintiä Yellow’lle, koska hän saa suuren osan tuloistaan hahmoja näyttelemällä, joka rajoittui rekisteröinnin takia.
Aiheesta muualla

Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Marja Tyrni vieraili Pallivahassa
Turun seudun joukkoliikenne

| Turun seudun joukkoliikenne |
| --- | --- |

Sijainti:  Turku, Kaarina, Raisio, Naantali, Lieto, Rusko, Paimio,  Suomi
Avattu:  2014
Omistaja:  Turun kaupunkiseudun joukkoliikennelautakunta
Matkoja vuodessa:  yli 27 miljoonaa (2017)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Turun seudun joukkoliikenne eli Föli on Turun, Kaarinan, Raision, Naantalin, Liedon, Paimion  ja Ruskon alueella toimiva joukkoliikennejärjestelmä. Kuntarajoista riippumaton Föli-liikenne alkoi heinäkuussa 2014.
Fölissä ei ole vyöhykkeitä, vaan samat hinnat ovat voimassa koko alueella. Kertalipun vaihtoaika on kaksi tuntia. Föli otti ensimmäisenä Suomessa käyttöön lähimaksamisen paikallisliikenteessä.
Föli vastaa alueen joukkoliikenteen järjestämisestä, suunnittelee aikataulut, lippujen hinnat ja kehittää matkustajainformaatiota. Fölillä ei ole omaa kalustoa, joten liikenne ostetaan kilpailutusten kautta eri liikennöitsijöiltä.
Föli on osa valtakunnallista Waltti-matkalippujärjestelmää. Waltti-matkakorttia ei kuitenkaan ole mahdollista käyttää matkustamiseen Turun seudun joukkoliikenteessä, eikä Turun korttia Waltti-liikenteessä.
Nimi Föli tulee lounaismurteesta. Sanonta olla fölissä tarkoittaa olla mukana tai olla kyydissä.
Päätöksenteko

Turun seudun joukkoliikenteen päätöksenteosta vastaa Turun kaupunkiseudun joukkoliikennelautakunta. Joukkoliikennelautakunta koostuu 12 jäsenestä, joista seitsemän nimittää Turun kaupunki. Kaarinan, Raision, Naantalin, Liedon ja Ruskon valtuustot valitsevat kukin yhden jäsenen. Kullakin jäsenellä on henkilökohtainen varajäsen.
Joukkoliikennelautakunnan esittelijänä toimii Fölin joukkoliikennepalvelujohtaja Sirpa Korte.
Päätöksenteko > Turun kaupunkiseudun joukkoliikennelautakunnan puheenjohtajat

2013–2016: Harry Nordqvist (kok.)
2017–2021: Anu Perho (kok.)
2021–2025: Janika Takatalo (kok.)
Liikenne > Linja-autoliikenne

Linja-autoliikenne kattaa Turun, Kaarinan, Raision, Naantalin, Liedon ja Ruskon sisäisen liikenteen sekä näiden kuntien rajat ylittävän seutuliikenteen.
Föli-alueella liikennöivät seuraavat yhtiöt:
Turun Kaupunkiliikenne
Länsilinjat
Linjaliikenne Muurinen
LS-Liikennelinjat
V-S Bussipalvelut
Vesman Liikenne
Vainion Liikenne
Nobina
Ensimmäiset täyssähköbussit tulivat Föli-liikenteeseen vuonna 2016 linjalle 1 (Satama–Lentoasema). Heinäkuun alussa 2021 sähköbussien määrä nousi 61:een, minkä myötä noin kolmasosa liikenteestä hoidettiin sähköllä. Vuoden 2023 aikana sähköbussien määrä nousee 83:een ja ajokilometreistä noin puolet ajetaan sähköllä.
Liikenne > Vesiliikenne

Föli kokeili vesibussilinjaa Martinsillalta Ruissaloon kesällä 2017. Vesibussi osoittautui suosituksi, joten liikenne vakinaistettiin. Kesästä 2018 liikenteeseen otettiin m/s Ruissalon lisäksi toinen alus, m/s Jaarli. Samalla reittiä ulotettiin Hirvensalon Pikisaareen.  Vesibusseja liikennöi Explore Saimaa Oy.
Jokilautta Föri ei kuulu Fölin joukkoliikennejärjestelmään, vaan sen toiminnasta vastaa Turun kaupunki. Förin liikennöinnistä vastaa Explore Saimaa Oy.
Liikenne > Kaupunkipyörät

Turussa on ollut vuodesta 2018 käytössä kaupunkipyöräjärjestelmä, jota Föli ylläpitää. Föli-fillarien eli föllärien käyttö sisältyy osaan matkakorteista. Pyöräjärjestelmän on toimittanut puolalainen Nextbike Polska.
Vuonna 2023 noin puolet Föli-liikenteestä ajetaan sähköllä. Kuvassa kiinalainen Yutong-bussi.
Fölläreitä Tuomiokirkkotorilla.
IPhone 6s Plus

| iPhone 6s Plus |
| --- | --- |

 iPhone 6s plus edestä
Valmistaja:  Apple
Slogan:  Vain kaikki muuttui.
Julkaistu:  9. syyskuuta 2015
Edeltäjä:  iPhone 6 Plus
Seuraaja:  iPhone 7 Plus
Muut versiot:  iPhone 6S
Käyttöverkot:  GSM, CDMA, 3G, EVDO, HSPA+, LTE, LTE Advanced
Suoritin:  A9
Flash-muisti:  16 Gt, 64 Gt, 128 Gt
Takakamera:  12 Mpx
Etukamera:  5 Mpx
Valmiusaika:  384 h
Puheaika:  24 h
Käyttöjärjestelmä:  iOS 9 (alkuperäinen) iOS 12 (viimeisin)
Akku:  2 750 mAh
Liitännät:  3,5 mm stereo, Lightning
Muistikorttipaikka:  ei ole
Infobox OKNimi-testi OK: 
iPhone 6s Plus on Applen syyskuussa 2015 julkaisema älypuhelin. Samaan aikaan julkaistiin myös iPhone 6s. Puhelimien uusia ominaisuuksia ovat muun muassa näytön 3D Touch -ominaisuus, 12 megapikselin iSight-kamera ja uusi värivaihtoehto ruusukulta.
Tekniset tiedot

Applen iPhone 6s Plus -puhelimen Retina HD -näytön koko on edeltäjänsä iPhone 6 Plussan tapaan 5,5 tuumaa. Näytön resoluutio on 1 920 x 1 080 pikseliä. Puhelimen pituus on 158,2 mm, leveys 77,9 mm ja paksuus 7,3 mm. Paino on 192 grammaa. 12 megapikselin iSight-kameran lisäksi iPhone 6S Plus sisältää 5 megapikselin etukameran Retina Flash -salamalla. Videokuvauksen uutena ominaisuutena on optinen kuvanvakain.
Kalan syönnin terveysvaikutukset

Kalan syönti on yhdistetty sekä negatiivisiin että positiivisiin terveysvaikutuksiin.
Suomalaisissa ravitsemussuosituksissa kehotetaan nauttimaan runsaasti etenkin rasvaista luonnonkalaa. Terveysviranomaiset ja tutkijat ovat toisaalta kehottaneet väestöä rajoittamaan runsaasti ympäristömyrkkyjä sisältävien luonnonkalojen kuten tonnikalan, silakan, hauen, kuhan, mateen, taimenen, nahkiaisen ja luonnonlohen käyttöä niihin liittyvien terveysriskien vuoksi.
Jodi ja D-vitamiini

Kalalla on ollut perinteisesti tärkeä rooli jodin ja D-vitamiinin puutoksen ehkäisyssä. Luontaisesti jodia sisältävä kala oli suomalaisen ravinnon tärkein jodinlähde ennen kuin jodia alettiin lisätä ruokasuolaan, rehuihin ja lannoitteisiin.
Vähärasvainen kala sisältää yli kaksi kertaa enemmän jodia kuin rasvainen.
Rasvainen kala taas sisältää runsaahkosti luontaista D-vitamiinia. Monien maiden viranomaiset ovat kuitenkin rajoittaneet rasvaisen luonnonkalan syöntiä sen sisältämien dioksiinien ja PCB:n vuoksi.
Ympäristömyrkyt

Terveysviranomaiset kehottavat kansalaisia rajoittamaan tonnikalan, silakan ja monien muiden luonnonvaraisten kalojen syöntiä niiden runsaasti sisältämien ympäristömyrkyiksi lukeutuvien metyylielohopean, dioksiinien, PCB:n ja bromattujen palonestoaineiden vuoksi.
Ympäristömyrkyt > Metyylielohopea

Noin 1,5 prosenttia työikäisistä ja 3 prosenttia eläkeikäisistä suomalaisista saa syömästään kalasta liikaa terveydelle haitallista metyylielohopeaa. Metyylielohopea-altistus saattaa aiheuttaa vastustuskyvyn heikkenemistä, sydän- ja verisuonisairauksien riskin kasvua sekä lasten kognitiivisen kehityksen häiriintymistä. Eläinkokeissa on lisäksi havaittu, että jatkuva altistuminen pienillekin elohopeapitoisuuksille aikaansaa oksidatiivista stressiä ja heikentää siemennesteen laatua.
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen mukaan metyylielohopean kokonaisviikkosaannin pitäisi jäädä alle 1,3 mikrogrammaan painokiloa kohden. Kala on suomalaisen ravinnon keskeisin metyylielohopean lähde ja jopa yli 90 prosenttia kalan sisältämästä elohopeasta on metyylielohopeaa.
Ravintokäyttöön tarkoitetussa hauessa saa olla elohopeaa korkeintaan yksi milligramma kilossa ja muissa kaloissa korkeintaan puoli milligrammaa kilossa eli 0,5 ppm. Keski-Suomesta pyydettyjen kilon painoisten haukien elohopeapitoisuus on ollut keskimäärin 0,46 mg/kg vaihteluvälin ollessa 0,14–1,3 mg/kg. Kotimaisista kaloista myös hauki, kuha ja made saattavat sisältää jopa yli milligramman elohopeaa kiloa kohti.
Väestötasolla ongelmallisin kalaji on kuitenkin tonnikala, koska osa väestöstä käyttää sitä runsaasti. Yhdysvalloissa myytävän vaalean purkkitonnikalan keskimääräinen elohopeapitoisuus on lähes yhtä suuri kuin suomalaisella hauella eli 0,41 ppm, mutta tummassa sitä on keskimäärin vain 0,12 ppm. Joka neljännen valkoisen tonnikalapurkin elohopeapitoisuus ylitti 0,5 ppm:n raja-arvon vuonna 2004 suurimman pitoisuuden ollessa noin 1 ppm. Tonnikalan elohopea koostui lähes sataprosenttisesti haitallisesta metyylielohopeasta. Yhdysvalloissa myydyn seitin keskivertopitoisuus on ollut viranomaisten mukaan 0,31 ja enimmäispitoisuus 0,78 ppm.
Paljon tonnikalaa syövien hiuksista on mitattu huolestuttavan suuria elohopeapitoisuuksia. 63-kiloinen ihminen saisi syödä viikoittain korkeintaan kaksi annosta vähän elohopeaa sisältävää tonnikalaa tai yhden annoksen paljon elohopeaa sisältävää tonnikalaa. Britanniassa suositellaan, etteivät raskaana olevat, lasta yrittävät ja imettävät naiset söisi viikossa yli 140 grammaa kypsää tonnikalaa.
Suomen ruokaviraston antama kalansyönnin enimmäissuositus ei huomioi kaikkia ulkomaisia kalalajeja kuten tonnikalaa. Raskaana olevien ja imettävien ei pitäisi syödä sen mukaan lainkaan haukea. Muut hedelmällisessä iässä olevat ihmiset sekä lapset saavat syödä haukea korkeintaan 100–200 grammaa kuussa. Kaikkia kotimaan sisävesialueiden kalaa päivittäin syöviä väestöryhmiä kehotetaan lisäksi rajoittamaan sekä hauen että suurten ahventen, kuhan ja mateen käyttöä, koska niissäkin on paljon elohopeaa.
Ympäristömyrkyt > Dioksiinit ja PCB

Ruokavirasto (ent. elintarvikevirasto) suosittelee, että lapset, nuoret ja kaikki hedelmällisessä iässä olevat miehet ja naiset söisivät silakkafileitä tai yli 17 senttimetrin pituisia silakoita taikka Itämerestä pyydettyä lohta tai taimenta kerralla korkeintaan 100 gramman suuruisen annoksen eikä näitä annoksia saisi syödä useammin kuin kaksi kertaa kuussa. Ruotsin elintarvikevirasto suositteli vuonna 2013, että lapset ja nuoret naiset söisivät Itämeren lohta, taimenta tai silakkaa enintään 2–3 kertaa vuodessa. Britanniassa suositellaan myös, etteivät raskaana olevat, lasta yrittävät ja imettävät naiset söisi viikossa kahta annosta enempää mitään rasvaista kalaa kuten sardiineja, makrillia, taimenta, anjovista ja silliä. Nahasta löytyy erityisen runsaasti dioksiineja ja PCB:tä.
Kaikki Itämeren rasvaiset kalat sisältävät terveyttä vaurioittavia dioksiineja ja PCB:tä, ja yli 85 prosenttia suomalaisen väestön dioksiini- ja PCB-altistuksesta johtuukin rasvaisen luonnonkalan syönnistä. Jo keskivertoisen eli vain vähän rasvaista luonnonkalaa nauttivan suomalaisen päivittäinen dioksiinialtistus on 1,9 pikogrammaa painokiloa kohden päivässä eli lähes seitsemän kertaa enemmän kuin Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen EFSA:n määrittelemä dioksiinien ja PCB-yhdisteiden turvaraja 2 pikogrammaa painokiloa kohti viikossa.
Esimerkiksi Itämeren lohessa on kymmenkertainen määrä edellä mainittuja ympäristömyrkkyjä kasvatettuun loheen verrattuna. Kasvatetun lohen dioksiini- ja PCB-pitoisuudet ovat vähentyneet sen vuoksi, että niitä on rydytty ruokkimaan kasviperäisellä ravinnolla niiden luontaisen kalaperäisen ravinnon sijaan.
EFSA myönsi Suomelle vuonna 2004 poikkeusluvan raja-arvot ylittävän silakan, lohen ja nahkiaisen myyntiin. Luvan ehtona on ollut, että väestöä varoitettaisiin kyseisiä myrkkyjä sisältävän kalan terveysriskeistä. Vuonna 2015 laaditussa tutkimuksessa havaittiin kuitenkin, että vain alle kolmannes väestöstä tiesi kalan syönnin turvarajoituksista samalla kun 90 prosenttia ajatteli, että kalaa pitäisi syödä kaksi kertaa viikossa. Myös esimerkiksi salakka ja särki sisältävät merkittäviä määriä elohopeaa.
Silakan dioksiinipitoisuus pieneni Suomessa yli 50 prosenttia vuosina 2012-2023. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen EFSA laski kuitenkin dioksiinien ja PCB-yhdisteiden siedettävän viikkoaltistumisen määrän kahteen pikogrammaan painokiloa kohti vuonna 2018. Uusi enimmäismäärä on vain seitsemäsosa aiemmasta enimmäissuosituksesta. Turvarajan  kiristäminen johtui siitä, että kyseiset ympäristömyrkyt on todettu vielä vaarallisemmaksi, kuin aiemmin luultiin.
Ympäristömyrkyt > Bromatut palonestoyhdisteet (PBDE-yhdisteet)

Kaloissa ja simpukoissa esiintyy myös bromattuja palonestoyhdisteita eli PBDE-yhdisteitä, jotka saattavat lisätä syöpäriskiä, häiritä elimistön hormonijärjestelmää, heikentää hedelmällisyyttä ja aiheuttaa synnynnäisiä oppimis- ja käyttäytymishäiröitä. PBDE-yhdisteitä kertyy etenkin rasvaiseen kalaan, pohjaeliöitä syöviin lajeihin ja petokaloihin.
Kala on suomalaisten suurin PBDE-yhdisteiden lähde. Pohjoismaiden asukkaiden keskisaannin on arvioitu olevan 0,2–0,7 mikrogrammaa vuorokaudessa, mutta osa saannista tulee ravintorasvoista, lihasta,  kananmunista, maitotuotteista ja huoneilmasta.  PBDE-yhdisteille ei ole kyetty määrittämään turvallista saantirajaa, koska niiden vaikutuksia ei ole tutkittu tarpeeksi. Euroopan elintarvikeviranomainen EFSA on avioinut, että PBD-99:lle altistuminen saattaa joissain tapauksissa ylittää turvallisen rajan. Silakoiden PBDE-pitoisuudet ovat kuitenkin puolittuneet 2000-luvulla, niille asetettujen käyttökieltojen johdosta.
Paljon kalastavia ihmisiä neuvotaan esimerkiksi Kaliforniassa poistamaan kaloistaan kaikki näkyvä rasva, nahka ja sisäelimet ennen kalojen ravinnoksi käyttämistä. Myös liemi pitää kaataa pois ja simpukoiden syöntiä kehotetaan välttämään. Sama pätee rapuihin ja hummereihin.
Ympäristömyrkyt > Perfluoratut alkyyliyhdisteet (PFAS-yhdisteet)

Kalaruoka ja muut merenelävät ovat ravinnon suurin perfluorattujen alkyyliyhdisteiden (PFAS-yhdisteet) lähde. Vettä ja likaa hylkivissä tekstiileissä ja paistinpannuissa sekä elektroniikassa,maaleissa, liimoissa ja sammutusvaahdoissa käytettävien perfluorattujen alkyyliyhdisteiden (PFAS-yhdisteet) pitoisuudet kalassa ovat kasvaneet 2000-luvulla. Mitatut PFAS-yhdisteiden pitoisuudet ovat olleet toistaiseksi niin pieniä, ettei niiden ole ajateltu aiheuttavan terveyshaittoja. PFAS-yhdisteiden käyttö on kuitenkin niin uusi asia, että ne ovat vasta siirtymässä Itämereen. Näiden yhdisteiden pitoisuudet tulevat kasvamaan jatkossa, koska ne ovat pitkäikäisiä ja niiden käyttöä on alettu rajoittaa vasta viime vuosina. PFAS-yhdisteiden on arveltu lisäävän syövän ja hedelmällisyysongelmien riskiä.
PFAS-yhdisteiden turvallisena pidetty veripitoisuus ylittyy noin 30 prosentilla 10-20-vuotiaista ruotsalaisista. Kala on suurin PFAS-yhdisteiden lähde talousveden jälkeen.
Omega-3-rasvahapot EPA ja DHA

Rasvaisen kalan käyttösuositus on perustunut sen D-vitamiinipitoisuuden lisäksi myös ajatukseen kalan sisältämien monityydyttymättömien omega-3-rasvahappojen sydän- ja verisuonisairauksia ehkäisevästä vaikutuksesta. Vuonna 2018 julkaistun kliinisten tutkimusten tieteellisesti vertaisarvioidun yhteenvedon mukaan kyseisillä rasvahapoilla ei olekaan sydänterveyttä edistävää vaikutusta. Tarkasteltuihin tutkimuksiin osallistui yhteensä lähes 80 000 koehenkilöä, joita seurattiin keskimäärin 4,4 vuoden ajan. EPA ja DHA saattavat olla päin vastoin haitallisia eräille potilasryhmille. Vaarallisista sydämen rytmihäiriöistä, vaikeasta sydämen vajaatoiminnasta ja vaikeahoitoisesta rasitusrintakivusta kärsivien sekä sydäntahdistinpotilaiden pitäisi rajoittaa varmuuden vuoksi sekä EPA:ta sekä DHA:ta sisältävien lisäravinteiden käyttöä että myös kalansyöntiä.
Tutkimuksia terveysvaikutuksista > Kuolleisuus

Norjassa vuonna 2022 julkaistussa väestöseurantatutkimuksessa saatiin vahvoja viitteitä siitä, että rasvainen kala heikentää terveyttä, kun taas vähärasvaisen kalan suurella saannilla on myönteisiä terveysvaikutuksia. Rasvaisen kalan kulutus korreloi kuolleisuuden kasvun kanssa siltä osin, kun se ylitti 200 grammaa viikossa. Yli 400 grammaa viikossa lohta, silliä, silakkaa tai makrillia nauttivilla naisilla oli yli 16 prosenttia suurempi kuolleisuus kuin niillä, jotka eivät nauttineet lainkaan rasvaista kalaa. Erittäin runsas prosessoimattoman vähärasvaisen kalan nauttiminen yhdistyi sen sijaan hiukan pienempään kuolleisuuteen. Niillä, jotka söivät kilon viikossa vähärasvaista kalaa, oli lähes 10 prosenttia pienempi kuolleisuus kuin niillä, jotka eivät nauttineet lainkaan vähärasvaista kalaa. Tutkimukseen osallistui lähes 84 000 norjalaisnaista, joita seurattiin keskimäärin 18 vuotta. Tuloksissa huomioitiin muun muassa fyysisen aktiivisuuden, ylipainon, tupakoinnin, koulutuksen ja alkoholinkäytön kuolleisuuteen liittyvä vaikutus.
Tutkimuksia terveysvaikutuksista > Sydän- ja verisuonisairaudet

Väestöseurantatutkimuksista saatu näyttö kalansyönnin ja sydän- ja verisuonitautien välisestä yhteydestä on ollut osin ristiriitaista. Vuonna 2020 julkaistussa yhdysvaltalaisessa väestötutkimuksessa havaittiin, että päivittäin valkoista kalaa nauttivilla esiintyy jopa 54 prosenttia enemmän sydänkohtauksia kuin niillä, jotka nauttivat kalan sijaan punaista lihaa. Aiemmin myös tumman kalan päivittäinen nauttiminen yhdistyi lisääntyneeseen sydänkohtausriskiin, mutta yhteys muuttui päinvastaiseksi 2000-luvulla. Tutkijat arvelivat tulosten selittyvän sillä, että kalan nauttiminen leivitettyjen kalapuikkojen kaltaisena valmisruokana lisäisi sairastumisriskiä kun taas itse kypsennetyn kalan nauttiminen vähentäisi sitä.
Vuonna 2021 julkaistussa neljän väestöseurantatutkimuksen yhteenvedossa huomattiin, ettei kalansyönti vähentänyt riskiä sairastua sydän- ja verisuonitautiin. Sydän- ja verisuonitauteja sairastavien potilaiden kohdalla havaittiin kuitenkin, että 175 grammaa kalaa viikossa nauttivilla esiintyi 16 prosenttia vähemmän sydänkohtauksia ja aivoinfarkteja. Yli 175 gramman viikkokulutus ei tuonut kuitenkaan lisää terveyshyötyjä.
Kalansyönnin on ajateltu vähentävän riskiä sairastua korkeaan verenpaineeseen, jota pidetään sydän- ja verisuonisairauksien riskitekijänä. Vuonna 2019 julkaistu yhdysvaltalaistutkimus ei löytänyt kuitenkaan minkäänlaista korrelaatiota kalansyönnin ja verenpaineen välillä. Tutkimukseen osallistui 12 000 keskimäärin 53-vuotiasta miestä, joiden verenpainediagnooseja tiedusteltiin kerran vuodessa 16 vuoden ajan.
Kansainvälisen tutkijaryhmän vuonna 1997 julkaisemassa tutkimuksessa havaittiin, että  eniten kalan syönnistä omega 3 -rasvahappoja saaneen väestöviidenneksen sydän- ja verisuonitautikuolleisuus oli 30 prosenttia suurempaa kuin vähiten kalaperäisiä omega 3 -rasvahappoja nauttineilla. Jälkikäteen tuloksiin tehtiin vielä korjaukset, jotka liittyivät tutkittavien tekemiin ravintoaineiden saannin ja riskitekijöiden systemaattisiin arviointivirheisiin. Tuloksena oli, että jokainen viiden gramman lisäys kalan nauttimisen kautta saatua omega 3 -rasvahappoa yksitoistakertaisti sydänperäisen kuoleman riskin. Kun kalansyöntiä tarkasteltiin kokonaisuutena, havaittiin, että eniten kalaa syövillä esiintyi vaiin 12 prosenttia enemmän sydänperäistä kuolleisuutta. Tuloksen epäiltiin liittyvän suomalaisen sisävesikalan suureen elohopeapitoisuuteen, jonka on havaittu lisäävän sydän- ja verisuonisairauksien riskiä. Tutkimus toteutettiin vuosina 1985-1988 ja siihen osallistui lähes 22 000 suomalaista miestä, joiden ikä oli tutkimuksen alkaessa 50-69 vuotta. Tutkimus tehtiin Kansanterveyslaitoksen, Harvardin yliopiston ravitsemustieteen laitoksen ja Yhdysvaltojen kansallisen syöpäinstituutin yhteistyönä.
Tutkimuksia terveysvaikutuksista > Suolistosairaudet

Runsaan kalaproteiinin saannin on havaittu lisäävän Crohnin taudin ja haavaisen paksusuolen riskiä.
Tutkimuksia terveysvaikutuksista > Masennus

Vuonna 2018 julkaistussa siihenastisten tutkimusten yhteenvedossa havaittiin, että eniten kalaa syövillä esiintyy keskimäärin 11 prosenttia vähemmän masennusta kuin niillä, jotka syövät vähiten kalaa. Yhteys oli suurempi naisilla. Yhteys saattaa selittyä myös sillä, että masentuneet syövät vähemmän kalaa, koska he syövät muita vähemmän terveellisenä pidettyä ruokaa.
Tutkimuksia terveysvaikutuksista > Älyllinen kehitys ja koulumenestys

Vuonna 2020 julkaistussa saksalaistutkimuksessa havaittiin, että noin 60 grammaa viikossa kalaa syövät koululaiset saivat matematiikasta ja äidinkielestä parempia arvosanoja kuin sitä vähemmän tai enemmän kalaa syövät. Eniten kalaa syövien ryhmä (saanti keskimäärin 366 g/viikossa) pärjäsi äidinkielessä kaikkein heikoiten. Tutkimuksen mukaan oli mahdollista, että osa eniten kalaa syöneistä sai riskirajan ylittävän määrän elohopeaa.
Vuonna 2004 julkaistussa brittitutkimuksessa havaittiin, että viikoittain vähintään 100 grammaa kalaa syövien äitien vauvat sekä ne vauvat, jotka söivät saman verran kalaa alle vuoden ikäisinä, menestyivät hiukan paremmin etenkin MacArthur-Batesin kielellisen kehityksen testissä (MCDI). Ero oli kuitenkin niin pieni, ettei sillä katsottu olevan kliinistä merkitystä. Tutkimuksessa havaittiin myös, ettei viikottaisen kalamäärän kasvattaminen sadasta grammasta tuonut mainittavaa lisähyötyä. Se, että kalaa syövillä äideillä oli keskivertoa parempi koulutus, otettiin huomioon tulosta laskettaessa, mutta perheen parempaa tulotasoa ei.