stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anthony Beauvillier

| Anthony Beauvillier |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1997 (ikä 27) Sorel, Quebec
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  77 kg
Seura
Seura:  Washington Capitals
Sarja:  NHL
Pelinumero:  72
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  New York Islanders (NHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL) Vancouver Canucks (NHL) Chicago Blackhawks (NHL) Nashville Predators (NHL) Pittsburgh Penguins (NHL)
NHL-varaus:  28. varaus, 2015 New York Islanders
Anthony Beauvillier (s. 8. kesäkuuta 1997 Sorel, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL -joukkue Washington Capitalsissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. New York Islanders varasi Beauvillierin ensimmäisen kierroksen 28. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Syyskuussa 2021 Beauvillier teki Islandersin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 12,45 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
30. tammikuuta 2023 Islanders kauppasi Beauvillierin, Aatu Rädyn ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2023 varaustilaisuuteen Vancouver Canucksiin vaihdossa Bo Horvatiin.
29. marraskuuta 2023 Canucks kauppasi Beauvillierin Chicago Blackhawksiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa.
Maaliskuussa 2024 Blackhawks kauppasi Beauvillierin Nashville Predatorsiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2024 Beauvillier teki vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsin kanssa vuoden mittaisen ja 1,25 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Maaliskuussa 2025 Penguins kauppasi Beauvillierin Washington Capitalsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.
Wanha Jokela

Wanhan Jokelan rakennus maaliskuussa 2016.
Wanha Jokela oli Joensuun keskustassa osoitteessa Torikatu 26 sijainnut kulttuuriravintola, jonka yhteydessä toimi myös hotelli. Ravintola avattiin vuonna 1934 ja se oli toimiessaan Joensuun vanhin ravintola. Jokela suljettiin vuoden 2012 päätteeksi ja purettiin elokuussa 2023.
Vuonna 1939 valmistuneen kaksikerroksisen funkkistyylisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Aulis E. Hämäläinen. Rakennus koostuu kivisestä Kino Karjalan entisestä elokuvateatterista ja puurakenteisesta Vanhan Jokelan ravintolasta ja hotellista. Näitä erottaa rakennuksen katon yläpuolelle kohoava palomuuri. Kiinteistö pinnoitettiin mineriittilevyllä 1960-luvulla. Talon rakennutti joensuulainen liikemies Heikki Inari (k.1961) ja hänen jälkeensä talon omisti hänen tyttärensä rouva Irene Turunen.
Kino Karjalan elokuvateatteri oli toiminnassa vuosina 1939-1988 ja teatterissa oli 330 istumapaikkaa. Nykyisin teatterin tiloissa toimii kirpputori. Ravintola-hotelli Jokelan puoli sisältää alun perin 1900-luvun alussa Niskakadun ja Torikadun kulmaan rakennetun hirsirunkoisen liikerakennuksen jonka ulkoasu muutettiin 1930-luvun lopulla funkkistyyliseksi. Kahvila-Ravintola Jokela aloitti toimintansa tässä rakennuksessa vappuna 1934.Ravintola Wanha Jokela toimi vuoden 2012 loppuun saakka.
Vuosina 1971–1978 yrityksen omisti osuusliike Oma-Apu, ja sen nimenä oli Hotelli ja Ravintola Elli.
Rakennuksen, jonka rakennusvalvontaviranomaiset totesivat huonokuntoiseksi 2010-luvun alussa, lopullinen kohtalo oli auki vuosia. Se oli tyhjillään vuosina 2012-2023. Rakennus oli myös ehdolla Joensuun kaupunkikeskustan osayleiskaavassa suojeltaviin kohteisiin, mutta ei saanut suojelumerkintää.  Kulttuuriperintöyhdistys Europa Nostra Finland valitsi Wanhan Jokelan Suomen uhanalaisimmaksi kulttuuriperintökohteeksi vuonna 2013. Kuopion hallinto-oikeus kumosi alkuvuodesta 2014 yleiskaavan, joka olisi mahdollistanut rakennuksen purkamisen mahdollistavan asemakaavan laatimisen, rakennuksen suojeluarvojen perusteella.
Toukokuussa 2023 Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiö myi Inarin-Jokelan tontin, jolla on myös Niskakatu 4:n arvotalo, ja tontilla olevat kiinteistöyhtiöt joensuulaiselle Rakennustoimisto K. Tervo Oy:lle. Wanhan Jokelan talo purettiin 2023. Paikalle rakennetaan liike- ja asuintalo. Niskakatu 4:n talo on suojeltu.
Aiheesta muualla

Joensuun Vanha Jokela Suomen uhanalaisin kulttuuriperintökohde Agricolan uutis- jakeskustelufoorumi (12.3.2013)
Funkkis Karjalassa kirjan esittely
Joensuun Torikatua jouluna 1963, Jokela ja Kino-Karjala, Pohjois-Karjalan museon kuvakokoelmat (Suomen Museot Online) (Arkistoitu – Internet Archive)
Jaakko Saariluoma

| Jaakko Saariluoma |
| --- | --- |
 Jaakko Saariluoma Suomi-areena-tapahtumassa 2014
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eino Jaakko Saariluoma
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1967 (ikä 57) Helsinki, Suomi
Ammatti:  näyttelijä, juontaja, käsikirjoittaja, ohjaaja, stand up -koomikko
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jaska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Svensk Filmdatabas
Eino Jaakko ”Jaska” Saariluoma (s. 25. heinäkuuta 1967 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, stand up -koomikko, juontaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja.
Esiintymisen Saariluoma aloitti taikurina. Yläasteaikana hän kävi taikuri Solmu Mäkelän johtamaa Linnanmäen sirkuskoulua. Vuonna 1983 Saariluoma valittiin junioritaikureiden Suomen-mestariksi. Hän opiskeli vaihto-opiskelijana Yhdysvalloissa Indianapolisissa vuosina 1984–1985 tutustuen ensi kerran standupiin ja amerikkalaiseen draama- ja esiintymisopetukseen. Suomeen palattuaan Saariluoma liittyi Kellariteatteriin, jossa vaikuttivat mm. Irina Krohn, Reidar Palmgren ja Jani Volanen.
Saariluoma valmistui teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1994. Valmistumisensa jälkeen hän oli vuoden kiinnityksellä Lahden kaupunginteatterissa. Saariluoma on tehnyt vierailuja Ryhmäteatterissa, Teatteri Takomossa ja Q-teatterissa, mutta jo vuonna 1996 hän jäi freelanceriksi.
Saariluoma tuli tunnetuksi MTV3:n keskusteluohjelmaparodiasta W-tyyli, jossa hän esitti päähenkilön André Wickströmin tuottajaa. Hän esiintyi MTV3:n viihdeohjelma Huuman toisena juontajana yhdessä Lorenz Backmanin kanssa 2005–2007. Saariluoma on myös näytellyt muun muassa elokuvassa Uuno Turhapuro – This Is My Life (2004). Hän juonsi vuosien 2006–2007 vaihteessa kahdeksanosaisen matkailu- ja ruokaohjelman Viinin viemää – Jaska makujen maisemissa, jossa hän kiersi kesän Ranskaa, Italiaa ja Espanjaa makujen ja viinien jäljillä. Ohjelman pohjalta toimitettu kirja Viinin viemää (Teos, 2006) palkittiin Vuoden matkakirjana.
Ääninäyttelijänä Saariluoma on toiminut muun muassa elokuvassa Tallipihan bilehileet, jossa hänen ääniroolinsa oli Onni. Stand up -koomikkona Saariluoma osaa esiintyä suomen lisäksi ruotsiksi ja englanniksi.
Ylen tuottamassa draamasarjassa Tauno Tukevan sota (2010) Saariluoma näytteli pääroolia, Tauno Tukevaa. Saariluomalla on roolit myös televisiosarjoissa Mr. Mallorca kohteessa (2011–2012), Paparazzit (2012) ja Vedetään hatusta (2010–2012).
Saariluoma juonsi MTV3-kanavan viihdeohjelmaa Putous 2010–2014. Viidennen tuotantokauden ollessa käynnissä Saariluoma ilmoitti jättävänsä ohjelman tekemisen kuluvan tuotantokauden tullessa päätökseen.
Saariluoma nimitettiin Suomen UNICEFin hyvän tahdon lähettilääksi 14. toukokuuta 2014.
Saariluomalla on aikuisiällä todettu ADHD.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Akvaariorakkaus | mies kirjastossa |
| 1997 | Sairaan kaunis maailma | jonglööri |
| 1998 | Liian paksu perhoseksi | Mauri |
| 2004 | Uuno Turhapuro – This Is My Life | This Is My Life -tuottaja |
| 2011 | Risto | Erik |
| 2014 | Onneli ja Anneli | Urho Ulpukka |
| 2015 | Onnelin ja Annelin talvi | Urho Ulpukka |
| 2017 | Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen | Urho Ulpukka |
Filmografia > Televisiosarjat ja -elokuvat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1995 | Toini ja Heikki Haaman show |  |
| 1996–1997 | Elämän suola | Pauli Murtovaara |
| 1997–1998 | Sydän toivoa täynnä | Petri Marttila |
| 2000 | Kylmäverisesti sinun | Juho Parhiala |
| 2001 | Ou nou! | Mika |
| 2001 | Kotikatu | Mikko Salonen |
| 2001–2004 | Kaverille ei jätetä | useita rooleja |
| 2002 | Tummien vesien tulkit | taksin pomo |
| 2003–2005 | W-tyyli |  |
| 2004 | Pelkovaara | Mauno Miettinen |
| 2006–2007 | Läpiveto |  |
| 2008 | Suojelijat | Sakari |
| 2009 | Hymy Pyllyyn |  |
| 2009 | Presidentin kanslia | kokki |
| 2010 | Tauno Tukevan sota | Tauno Tukeva |
| 2011–2012 | Mr. Mallorca kohteessa | El Vecino |
| 2012 | Paparazzit | Ele |
| 2012 |  Vedetään hatusta |  |
| 2014–2022 | Posse |  |
| 2016 | Sorjonen | Esa Kuparinen |
| 2021 | Maria Kallio | Ilari Länsimaa |
Filmografia > Televisiosarjat ja -elokuvat > Juontajana

| Vuosi | Sarja |
| --- | --- |
2006–2007: Viinin viemää
2005–2009: Huuma
2010–2014: Putous
2015–2016: Pop’n’Roll
2015–2018: Kingi
2017: Game Night
2017–: Stadi vs. Lande
2020–: Suurmestari
2022–: LEGO Masters Suomi
2024–: Komediaklubi
Aiheesta muualla

Jaakko Saariluoma Twitterissä
Jaakko Saariluoma Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Saariluoma Club act!onen sivuilla
Jaakko Saariluoman haastattelu V-lehdessä (Arkistoitu sivu)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Pastoraalitutkinto

Henric Konsinin nelisivuisen pastoraalitutkinnon kansilehti vuodelta 1825.
Pastoraalitutkinto on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappien ja lehtorien suorittama täydennyskoulutus, jossa syvennetään teologista tietämystä ja harjaannutaan käytännön seurakuntatyössä.
Alempi pastoraalitutkinto

Alempi pastoraalitutkinto on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa papin tai lehtorin suorittama tutkinto, jossa hän syventää teologian maisterin tutkinnossa hankkimaansa teologista tietämystä ja harjaantuu sen soveltamiseen käytännön seurakuntatyössä. Tutkinnon suorittamiseen kuluu aikaa pappisvihkimyksen jälkeen keskimäärin 3–4 vuotta ja se suoritetaan seurakuntapapin työn rinnalla.  Pastoraalitutkinnon (34 opintopistettä) suorittaminen on kelpoisuusvaatimuksena kappalaisen virkaan. Pastoraalitutkinnoista säädetään kirkkojärjestyksen 6 luvussa.
Kirkkoherran virkaa hakevalta vaaditaan pastoraalitutkinnon lisäksi suoritettu seurakuntatyön johtamisen perustutkinto (6 opintopistettä). Kirkkoherran viran vastaanottamisen jälkeen uudelta kirkkoherralta edellytetään vähintään 20 opintopisteen laajuisten johtamistaidon jatko-opintojen suorittamista työn ohessa (Kirjo IIA: Johtaminen seurakunnassa).
Ylempi pastoraalitutkinto

Ylemmän pastoraalitutkinnon (80 opintopistettä) suorittaminen on kelpoisuusvaatimuksena tuomiorovastin, hiippakuntadekaanin ja kenttäpiispan virkaan sekä pappisasessorin tehtävään. Niihin on käytännössä kelpoisuusehtona myös edellä kuvattujen johtamistaidon Kirjo IIA -tason jatko-opintojen suorittaminen.
Opintojen lähijaksot pidetään osittain tuomiokapitulissa, osittain Kirkon koulutuskeskuksessa Järvenpäässä. Ulkomailla toimiville kirkon tai kirkollisten järjestöjen papeille järjestetään omia pastoraalikursseja. Ruotsinkielistä pastoraalikoulutusta järjestetään Lärkkullassa Karjaalla.
Aiheesta muualla

Pastoralexamen hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Banjul

| Banjul (Bathurst) |
| --- | --- |
 Banjulin kuningas Fahadin moskeija
 Banjul
 Koordinaatit: 13°27′10″N, 16°34′30″W 
Valtio:   Gambia
Alue:  Banjul
Väkiluku (2013):  31 300
 – Metropolialue:  760 000
Aikavyöhyke:  UTC0
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Banjul (vuoteen 1973 Bathurst) on Gambian pääkaupunki. Se sijaitsee St. Maryn saarella Gambia-joen suulla Atlantin rannalla. Banjul on Gambian tärkein kaupunkialue sekä maan taloudellinen ja hallinnollinen keskus.
Vuonna 2013 Banjulissa oli noin 31 300 asukasta, mikä teki siitä vasta maan kolmanneksi suurimman kaupungin, mutta Banjulin suurkaupunkialue on maan suurin; siellä asui lähes 760 000 ihmistä.
Historia

Britit perustivat kaupungin vuonna 1816 sotilastukikohdaksi hillitäkseen alueen orjakauppaa sekä vientisatamaksi Senegalista tuotaville tuotteille, jotka myytiin eteenpäin Ranskassa. Kaupunki nimettiin alun perin Bathurstiksi brittien siirtomaatoimiston sihteerin Henry Bathurstin mukaan.
Myöhemmin kaupungista tuli brittien Gambian siirtomaan ja protektoriaatin pääkaupunki ja vuodesta 1947 siellä on ollut oma kaupunginvaltuusto. Gambian itsenäistyessä vuonna 1965 kaupungista tuli itsenäisen Gambian pääkaupunki ja sen nimi muutettiin Bathurstista Banjuliksi vuonna 1973.
Ilmasto

Banjulin ilmasto on trooppinen. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun; eniten sataa elokuussa, keskimäärin noin 500 mm. Päivälämpötilat ovat tasaisesti 30–35 astetta; kuuminta on maaliskuussa, viileintä elokuussa. Yön alimmat lämpötilat ovat sadekaudella noin 22 astetta, tammikuussa noin 15 astetta.
Talous

Banjulissa on useita maapähkinöiden käsittelylaitoksia ja sen vientituotteita ovat maapähkinät, maapähkinäöljy, ruoka sekä palmunytimet. Lisäksi turismin merkitys kaupungille on kasvussa ja käsityöteollisuudessa on lupaavaa potentiaalia. Käsitöistä merkittävimpiä ovat puusepäntyöt, filigraanikorut ja käsin värjätyt tekstiilit.
Liikenne

Banjulista on lauttayhteydet Gambian sisäosiin sekä Senegaliin. Lisäksi kaupunkiin johtaa moottoritie Serekundasta. Banjulin kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 30 km päässä lounaassa Yundumissa.
Nähtävyyksiä

Banjulissa sijaitsee Gambian kansallismuseo, kaksi katedraalia ja useita moskeijoita. Muista nähtävyyksistä mainittakoon vuoden 1994 vallankaappauksen kunniaksi rakennutettu Arch 22 sekä Albert Market -niminen kauppakatu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Banjul Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
| n k Afrikan pääkaupungit |
| --- | --- |
Pääkaupungit:  Abuja, Nigeria  Accra, Ghana  Addis Abeba, Etiopia  Alger, Algeria  Antananarivo, Madagaskar  Asmara, Eritrea  Bamako, Mali  Bangui, Keski-Afrikan tasavalta  Banjul, Gambia  Bissau, Guinea-Bissau  Brazzaville, Kongon tasavalta  Conakry, Guinea  Dakar, Senegal  Djibouti, Djibouti  Dodoma, Tansania  Freetown, Sierra Leone  Gaborone, Botswana  Gitega, Burundi  Harare, Zimbabwe  Jamestown, Saint Helena  Juba, Etelä-Sudan  Kairo, Egypti  Kampala, Uganda  Khartum, Sudan  Kigali, Ruanda  Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta  Libreville, Gabon  Lilongwe, Malawi  Lobamba, Swazimaa  Lomé, Togo  Luanda, Angola  Lusaka, Sambia  Malabo, Päiväntasaajan Guinea  Mamoudzou, Mayotte  Maputo, Mosambik  Maseru, Lesotho  Mbabane, Swazimaa  Mogadishu, Somalia  Monrovia, Liberia  Moroni, Komorit  Nairobi, Kenia  N’Djamena, Tšad  Niamey, Niger  Nouakchott, Mauritania  Ouagadougou, Burkina Faso  Port Louis, Mauritius  Porto-Novo, Benin  Praia, Kap Verde  Pretoria, Etelä-Afrikka Bloemfontein  Kapkaupunki  Rabat, Marokko  Saint-Denis, Réunion  São Tomé, São Tomé ja Príncipe  Tripoli, Libya  Tunis, Tunisia  Victoria, Seychellit  Windhoek, Namibia  Yaoundé, Kamerun  Yamoussoukro, Norsunluurannikko 
Käännös suomeksi
Tunturiniitty

Tunturiniitty on tuntureilla kosteilla alueilla ruohoa kasvavaa niittykasvillisuutta. Niittyä on yleensä pieninä laikkuina varsinkin lumenviipymissä, puronvarsilla ja tunturin kallioseinämien eli pahtojen alla.
Niittykasvillisuuteen vaikuttaa muun muassa lumen paksuus. Jos lumi sulaa varhain, kasvukausi on pidempi, mutta maaperä kuivuu nopeasti.
Niitä esiintyy ravinteisilla mailla hemioroarktisella vaivaiskoivuvyöhykkeellä, alapaljakalla ja keskipaljakalla, muttei yläpaljakalla. Tunturiniittyjä on useantyyppisiä. Pienruohoniityt ovat matalakasvuisia ja muistuttavat lumenviipymiä. Niissä kasvaa muun muassa tunturiängelmää, peuranvirnaa, lapinvuokkoa ja tunturihärkkiä. Keskipaljakalla useat tunturikankaatkin muistuttavat niittyjä, koska niissä kasvaa paljon tunturisaraa, tunturivihvilää ja lampaannataa.
Suurruohoniityt ovat korkeakasvuisia ja suurin piirtein koko kasvukauden valuvesien kostuttamia. Alapaljakan suurruohoniityillä kasvaa metsäkurjenpolvea ja kulleroa. Puronvarsiruohostoissa vaihtelevat pajukot ja suurruoholaikut. Tunturien saniaisniityillä saniaiset kasvavat monesti lohkareiden ja kivien välissä tiheästi.
Tunturien niittymaannos

Tunturien paljakoilla on niittymaannosta, jossa on ohut humus ja humuksen ja kivennäismaan sekoittumiskerros.
. Humuksen pH on melko pieni sinne valuneen happipitoisen kivennäispitoisen veden takia. 
Tällöin syntyy kostea paljakkaniitty, jolla kasvaa nurmitatarta, tunturiängelmää ja lapinvuokkoa. Emäksisellä paljakka-alueella on kuivaa tunturiniittyä, joka on eroosion kuluttamissa tuulipaljakkapaikoissa pelkkää lapinvuokko-jäkäläkangasta. Kuivilla tunturiniityillä, jossa kasvaa tunturikohokkia, tunturiängelmää, läätettä ja punakkoa, on tumma humuskerros, joka rajoittuu jyrkästi kivennäismaakerrokseen.
Täällä humuksen pH on 5,5, emäskiven alueella 6. Paljakan happamalla kivennäismaalla, jossa on kohtalainen lumikerros talvella on kangasniittyä, jäkkiniittyä, jossa kasvaa muun muassa metsälauhaa ja tuoksusimaketta. Humus on heinäturvetta, ei kangasturvetta, ja on melko multaista. Vaikka huuhtoutumiskerros onkin, maannos voidaan katsoa niittymaannokseksi, ja sen humuksen pH on 4,5–5,0. Puronvarsien niittyalueilla on paksu "alpiininen ruskomaa", joka ei muistuta arojen ruskomaata. Humus on lähes aina kivennäismaata emäksisempää ja humuksen pH on noin 5,5. Typpeä on kohtalaisesti, C/N on 20, hyvällä paikalla jopa 15–17. Humus vaihtuu asteittain kivennäismaakerrokseksi. Tätä maannosta on sekä jokien tulvarannoilla että puronvarsilla. Ruskeaan maannokseen liittyy metsäkurjenpolvea, kulleroa ja pohjanpajua kasvava ruohosto ja pohjanpajua, villapajua ja tunturipajua kasvava pensaikko.
Puronvarsien niityt

Purojen varsien niityillä kasvaa kulleroa, keväthanhikkia, lapinorvokkia, läätettä, väinönputkea, pohjansinivalvattia, haproa sekä nurmiruohoja. Korkeammalla tunturilla puronvarsilla kasvaa muun muassa ruusujuurta.
Tunturien kalliot ja pahdat

Tunturin kallioseinämää sanotaan pahdaksi. Jos kevään sulamisvesi kostuttaa pahdan aluetta, syntyy runsas kasvillisuus varsinkin jos linnut ja veden mukana tulevat ravinteet lannoittavat. Pahdoissa kasvaa muun muassa ruijanpahtahanhikkia ja harvemmin kalliosaraa, tunturinätää, lumirikkoa, sinirikkoa ja pahtanurmikkaa. Niukkaravinteisilla piipitoisilla kalliolla kasvaa muun muassa tähkäpiippoa, lampaannataa ja puolukkaa. Pahtojen alla on vyörysoraa. Karussa vyörysorassa kasvaa samoja lajeja kuin silikaattikallioillakin, mutta hieman ravinteisemmilla pahtanurmikkaa ja varputädykettä kasvaville vyörysorarinteille ovat ominaisia isokynsimö, hanhikit, kesämaksaruoho ja tunturihärkki sekä kataja. Hyvin ravinteisilla vyörysorilla kasvaa nädän ja kynsimön lisäksi myös muun muassa norjanarhoa.
Lumen paksuuden vaikutus

Lumeton, kalkkipitoinen: ei niittyjä, vähäinen lumi sulaa jo toukokuussa
Vähäluminen, kalkkipitoinen : hanhikki, nurmitatar
Syväluminen, kalkkipitoinen : kullero, leinikki
Runsasluminen, kalkkipitoinen: sinirikko, hapro
Runsasluminen, kalkiton: tähtirikko, hapro, ruojoja, nurmilauha, vaivaispaju
Kai (täsmennyssivu)

Kai tai Kaj voi tarkoittaa:
Maantiede

Kai, Japanin kaupunki Yamanashin prefektuurissa
Kain provinssi, Japanin entinen provinssi
Kaï, Malin kunta Sikasson alueen Kadiolon piirissä
Kaisaaret, saariryhmä Indonesian Molukeilla
Henkilöt

Kai, suomalainen miehen etunimi
Kai (1933–2009), oik. Kai Heinonen, suomalainen pilapiirtäjä
Kai (s. 1990), oik. Alessia De Gasperis-Brigande, kanadalainen laulaja ja lauluntekijä
Kai (s. 1994), oik. Kim Jong-in, eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä
Maja Kai (1900–?), oik. Fanny Leväsalo, suomalainen kirjailija
Natasha Kai (s. 1983), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Qin Kai (s. 1986), kiinalainen uimahyppääjä
Muuta

Kainkoira, japanilainen koirarotu
Cobra Kai, yhdysvaltalainen draamakomediasarja
Korea Aerospace Industries (KAI), eteläkorealainen ilmailu- ja avaruusteollisuusyritys
KAJ, suomenruotsalainen musiikki- ja viihderyhmä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kai”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Uuden Musiikin Kilpailu 2025

| Eurovision laulukilpailu 2025  Suomen euroviisukarsinta> Uuden Musiikin Kilpailu 2025 |
| --- | --- |

Päivämäärä:  8. helmikuuta 2025
Tapahtumapaikka:  Nokia Areena
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Juontaja(t):  Sanni ja Jasmin Beloued
Kilpailumenetelmä:  75 % yleisöäänet 25 % kansainvälisen raadin pisteet
Kappaleiden määrä
Finaalissa:  6
Voittaja:  Erika Vikman ”Ich komme”
Suomi Eurovision laulukilpailussa Virallinen verkkosivusto 
 ◄ 2024  2026 ► 
Uuden Musiikin Kilpailu 2025 (UMK25) järjestettiin 8. helmikuuta 2025 Tampereen Nokia Areenalla. Se oli 14. Uuden Musiikin Kilpailu, ja siinä valittiin Suomen edustaja vuoden 2025 Eurovision laulukilpailuun Sveitsin Baseliin. Kilpailun voitti ennakkosuosikki Erika Vikman, joka sai yhteensä 430 pistettä.
Formaatti

Kilpailun kappalehakuvaihe järjestettiin 19.–25. elokuuta 2024. Hakuvaiheessa kappaleita lähetettiin 485. Keskiviikkona 8. tammikuuta 2025 julkistettiin kaikki seitsemän artistia, joiden kappaleet sekä musiikkivideot julkaistiin yksi kerrallaan 9.–17. tammikuuta 2025 välisenä aikana. Lopulta kilpailijoiksi valikoituivat Vikmanin lisäksi Neea River, Nelli Matula, Costee, Viivi, Goldielocks ja One Morning Left. One Morning Left suljettiin myöhemmin kilpailusta sääntörikkomuksen vuoksi.
Aiheesta muualla

Uuden Musiikin Kilpailu 2025 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Suomen euroviisukarsinnat (1961–2011) ja Uuden Musiikin Kilpailu (2012–)
| --- | --- |
1960–:  1961  1962  1963  1964  1965  1966  1967  1968  1969 
1970–:  1970  1971  1972  1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980–:  1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990–:  1990  1991  1992  1993  1994  1995  1996  1997  1998  1999 
2000–:  2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010–:  2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020–:  2020  2021  2022  2023  2024  2025
Molekulaarinen jakaumafunktio

Kemiallisen molekyylin (tai ionin tai radikaalin) energia koostuu rotaatio-, vibraatio- ja elektronienergiasta.A Näiden lisäksi kemiallisessa reaktiossa molekyylillä on translaatioenergiaa. Näistä kolme ensiksimainittua energiaa koostuvat erillisistä energiatiloista, joiden välisiin siirtymiin perustuvat mm. spektriviivat. Kaikkia näitä energioita voidaan tarkastella molekulaarisella jakaumafunktiolla.
Molekulaarinen jakaumafunktio

Moniatomisen molekyylin energia on jaettavissa neljään vapausasteeseen, joihin molekyylin molekulaarinen kokonaisjakaumafunktio perustuu. Nämä vapausasteet ovat translaatio, rotaatio, vibraatio, ja elektroninen. Jos oletetaan, että nämä vapausasteet eivät ole toisiinsa kytkeytyneet, niin molekyylin energia voidaan jakaa translaatio-, rotaatio-, vibraatio, ja elektronienergiaan:
Boltzmannin lain mukaan voidaan kirjoittaa:B
Molekulaarinen jakaumafunktio > Translaatiojakaumafunktio

Translaatioliikkeessä ei erillisiä energiatasoja tavallisesti oteta tarkasteluun, koska ne ovat niin lähellä toisiaan. Kvanttimekaniikan mukaan ne ovat laskettavissa esim. molekyylille, joka liikkuu tunnetussa laskennollisesti yksinkertaisessa tilavuudessa. Kemiallisessa kinetiikassa otetaan lähtökohdaksi klassinen liike ja yhtenäinen energia-alue, jolloin Boltzmannin laissa oleva summaus korvataan integraalilla. Translaatiojakaumafunktioksi yksiulotteisessa  a-pituisessa laatikossa  m-massaiselle molekyylille saadaan (yksi ulottuvuus):
Tässä  \Lambda  on terminen de Broglie-aallonpituus,  h on Planckin vakio,  k_{B} on Boltzmannin vakio ja  T on lämpötila Kelvin-asteissa. Suorakulmaisessa suuntaissärmiössä, jonka tilavuus on  V, liikkuvalle samalle molekyylille saadaan (kolme ulottuvuutta, nämä translaatiovapausasteet otetaan toisistaan erillisinä):