stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toms River

| Toms River |
| --- | --- |
 Kaupungin keskustaa.
 Toms River Oceanin piirikunnan kartalla.
 Toms River
 Koordinaatit: 39°59′39″N, 74°9′58″W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:  New Jersey
Piirikunta:  Ocean
Väkiluku (2010):  91 239
 
 www.visitlongbranch.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toms River on kunta (township) Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltion Oceanin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 91 239.
Maantiede

Toms River sijaitsee New Jerseyn osavaltiossa Atlantin valtameren rannikolla Oceanin piirikunnassa. Kuntaan kuuluu myös kaksi erillistä osaa Island Beachin niemimaasta.
Historia

Nykyisen Toms Riverin alue oli osa Shrewsburya vuoteen 1768 saakka, jolloin muodostettiin Dover Township. Dover Township oli pitkään paikkakunnan virallinen nimi, mutta Toms River oli usein käytetty epävirallinen nimi.
Yhdysvaltain vapaussodan aikana vuonna 1792 britit tuhosivat paikalla sijainneen linnoituksen, sekä useita muita rakennuksia. Paikallinen yhdysvaltalaiskomentaja Joshua Huddy teloitettiin.
Oceanin piirikunta erotettiin Monmouthin piirikunnasta vuonna 1850 ja Dover Township oli yksi kuudesta piirikunnan alkuperäisestä kaupungista. Siitä tuli myös uuden piirikunnan hallinnollinen keskus. Uuskreikkalainen piirikunnan oikeustalo on yksi kaupungin maamerkeistä.
Kaupungin viralliseksi nimeksi tuli Dover Townshipin sijaan jo aikaisemmin suosittu lempinimi Toms River vuonna 2006 tehdyn äänestyksen jälkeen. 61 % äänestäneistä kannatti nimen vaihtamista.
Talous

Matkailu rannikolle on merkittävä tekijä kunnan taloudessa. Aikanaan merkittävät kanalat ovat paljolti väistyneet asutuksen tieltä.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Toms Riverissä aikavälillä 2014–2018 olivat 77 237 USD ja henkilöä kohden 38 671 USD. 7,5 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Kunnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 91 239 ja vuoden 2019 arvion mukaan 94 108. Kunnan asukkaista 87,6 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 81,9 %), 3,1 % afroamerikkalaisia, 9,4 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 4,2 % aasialaisia. 11,5 % kunnan asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä, kuin englantia ja 8,6 % kunnan asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toms River Wikimedia Commonsissa
New Jerseyn osavaltio
| --- | --- |
Alueet:   Central Jersey  Delaware Valley  Jersey Shore  Meadowlands  North Jersey  Pine Barrens  Shore Region  Skylands Region  South Jersey  New Yorkin metropolialue  Tri‑State Region 
Huomattavat kaupungit ja kunnat:   Atlantic City  Bayonne  Camden  Clifton  Edison  Elizabeth  Hackensack  Hoboken  Jersey City  Lakewood  Newark  New Brunswick  Ocean City  Paterson  Perth Amboy  Trenton (pääkaupunki)  Vineland  Woodbridge 
Piirikunnat:   Atlantic  Bergen  Burlington  Camden  Cape May  Cumberland  Essex  Gloucester  Hudson  Hunterdon  Mercer  Middlesex  Monmouth  Morris  Ocean  Passaic  Salem  Somerset  Sussex  Union  Warren 
Oceanin piirikunnan oikeustalo.
Ulla Liukkunen

Ulla Liukkunen on suomalainen oikeustieteilijä ja professori. Hänen erikoisalaansa ovat muun muassa kansainvälinen yksityisoikeus, työoikeus ja eurooppaoikeus. Liukkunen on toiminut Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan kansainvälisen yksityisoikeuden ja oikeusvertailun professorina vuodesta 2009 vuoteen 2012, minkä jälkeen hän on toiminut vuodesta 2013 työoikeuden ja kansainvälisen yksityisoikeuden professorina.
Ulla Liukkunen pääsi ylioppilaaksi 1985. Hän valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1991 ja lisensiaatiksi 1999. Liukkunen väitteli oikeustieteen tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2004. Hänen väitöskirjansa The role of mandatory rules in international labour law: a comparative study in the conflict of laws kansainvälisestä yksityisoikeudesta ja työoikeudesta. Väitöskirja sisältää oikeusvertailua Suomen ja usean muun maan työsopimusjärjestelmien välillä.
Liukkunen on työskennellyt lainvalmistelutehtävissä työministeriössä ja sen seuraajassa, työ- ja elinkeinoministeriössä, vuodesta 1994. Hän on toiminut tutkijana Helsingin yliopistossa (2004–2007 ja 2009) ja akatemiatutkijana 2008–2009. Hän on johtanut kahta Suomen Akatemian rahoittamaa kansainvälistä tutkimushanketta.
Liukkunen on työtuomioistuimen puolueeton varajäsen ja työehtosopimuksen yleissitovuuden vahvistamislautakunnan jäsen. Hän on jäsenenä valtioneuvoston asettamassa Lainsäädännön arviointineuvostossa. Hän on Euroopan työviranomaisen (European Labour Authority) sovittelulautakunnan (Mediation Board) varapuheenjohtaja.
Liukkunen sai varatuomarin arvon vuonna 1992. Hänelle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki vuonna 2016. Liukkunen on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Aiheesta muualla

Liukkunen Helsingin yliopiston sivulla
Tähtisumutusta

Tähtisumutusta on Kake Singersin albumi vuodelta 1979.
Ollaan kahden lällällää 2:49
Kauhukakara 2:44
Sammakko serenaadi 3:40
Tappajahauki 2:54
Julma nainen 2:42
Hot hot hot 1:00
Vaivaisen valitus 2:58
Hirmuinen rytmitauti 3:19
Veturi veressäin 3:31
Birgitan ballaadi 4:24
Täyttä laukkaa 2:48
Hunajaa 3:16
Ovelan pojan polska 2:02
Urheiluteippi

Urheiluteippi on urheilijoiden vammojen ehkäisyyn ja hoitamiseen käytetty teippi. Teippiä on sekä kovaa teippiä, joka ei jousta, että joustavaa kinesioteippiä.
Perinteinen kova urheiluteippi sopii esimerkiksi nivelten tukemiseen. Tekstiilipinnan ja pitävän liiman ansiosta teippiä käytetään myös muun muassa hiertymien ehkäisyyn.
Kinesioteipillä pyritään vähentämään kipua, ja lisäksi sen uskotaan elvyttävän aineenvaihduntaa, lisäävän liikkuvuutta ja parantavan lihastoimintaa. Toisin kuin perinteinen urheiluteippi, se ei tue tai rajoita nivelten liikkuvuutta. Teippi on ohutta ja läpäisee hien, mutta kestää peseytymisen. Se pysyy paikallaan muutamasta päivästä aina useaan viikkoon.
Kinesioteippiä käyttävät hoitovälineenä erityisesti fysioterapeutit. Lääketieteellistä näyttöä kinesioteipin tehosta ei ole, ja siksi sen vaikutuksen uskotaan perustuvan ainakin osittain lumevaikutukseen.
Tom Coughlin

Tom Coughlin
Thomas Richard ”Tom” Coughlin (s. 31. elokuuta 1946 Waterloo, New York) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, joka on voittanut päävalmentajana kaksi Super Bowl -mestaruutta. Coughlin johdatti New York Giantsin Super Bowl -mestaruuteen kausilla 2007 ja 2011. Hän on valmentanut NFL:ssä myös Jacksonville Jaguarsia. Hän toimi joukkueen ensimmäisenä päävalmentajana vuosina 1994–2002. Tammikuussa 2017 Coughlin teki paluun Jaguarsiin, kun hänet nimettiin urheilutoimenjohtajaksi (Executive Vice President of Football Operations).
Uran alku

Coughlin valmistui kasvatustieteen maisteriksi Syracusen yliopistosta vuonna 1969. Hän pelasi yliopiston joukkueessa keskushyökkääjänä. Coughlinin joukkuetovereita olivat mm. NFL:n Hall of Fameen myöhemmin valitut Larry Csonka ja Floyd Little. Valmistuttuaan Coughlin jatkoi Syracusessa apuvalmentajana, josta hän siirtyi vuotta myöhemmin yliopistosarjojen kolmannessa divisioonassa pelanneen Rochesterin teknillisen instituutin päävalmentajaksi. Coughlin valmensi yliopistotasolla vuoteen 1983 asti, jonka jälkeen hän siirtyi NFL:n Philadelphia Eaglesin laitahyökkääjien valmentajaksi. Coughlin oli mukana voittamassa New York Giantsin riveissä apuvalmentajana Super Bowlia kauden 1990 päätteeksi. Vuonna 1991 Boston College palkkasi Coughlinin päävalmentajakseen. Hänen johdollaan joukkue nousi kolmessa vuodessa yliopistosarjojen kahdenkymmenen parhaan joukkoon.
Jacksonville Jaguars

Vuonna 1994 Jacksonville Jaguars palkkasi Tom Coughlinin ensimmäiseksi päävalmentajakseen. Joukkue aloitti pelaamisen NFL:ssä vasta kaudella 1995, joten Coughlinin ensimmäinen vuosi kului seuran ja joukkueen rakentamisessa. Jaguars nousi nopeasti kilpailukykyiseksi NFL:ssä ja selvisi jo toisella kaudellaan konferenssifinaaliin. Joukkue pelasi pudotuspeleissä neljänä kautena peräkkäin. Coughlinin autoritäärinen johtamistyyli vaati kuitenkin veronsa ja kauden 2002 päätteeksi hän sai potkut.
New York Giants

Coughlinin tauko valmentamisesta kesti yhden kauden, kun New York Giants palkkasi hänet päävalmentajakseen kaudelle 2004. Kolme ensimmäistä kautta sujuivat pitkälti joukkueen uudelleen rakentamisen merkeissä. Uudeksi pelinrakentajaksi tuli Eli Manning ja joukkue uusiutui muutenkin paljon. Kehnosti menneen kauden 2006 jälkeen mediassa spekuloitiin laajasti Coughlinin potkuilla. Joukkueen tulokset eivät olleet toivottuja ja huhuttiin myös, että Coughlinin autoritäärinen tyyli oli alkanut käydä Giantsin veteraanipelaajien hermoille. Coughlin sai kuitenkin jatkaa, mutta mediaspekulointi sai hänet muuttamaan tyyliään hieman. Rennompi ja ihmisläheisempi valmennustyyli saikin upeita tuloksia aikaan ja Giants juhli Super Bowlia kauden 2007 päätteeksi.
Vuonna 2008 joukkue oli jälleen mukana pudotuspeleissä, mutta kahdella seuraavalla kaudella joukkueen pelit päättyivät runkosarjaan. Kaudella 2011 Giants nousi jälleen vireeseen oikeaan aikaan. Vielä neljä ottelua ennen runkosarjan päättymistä paikka pudotuspeleissä näytti uhatulta, mutta joukkue pystyi ottamaan tarvittavat voitot. Pudotuspeleissä joukkue oli voittamaton ja tuloksena oli Super Bowl -voitto. Finaalissa kaatui kauden 2007 tapaan New England Patriots.Mestaruuden jälkeen Giants ei päässyt pudotuspeleihin neljänä peräkkäisenä kautena, ja tammikuussa 2016 Coughlin erosi päävalmentajan tehtävästä.
Valmennustyyli

Coughlin on tunnettu erittäin vaativana valmentajana, joka kiinnittää valmennuksessaan huomionsa pienimpiinkin yksityiskohtiin. Hän on tunnettu erittäin tehokkaasta ajankäytöstään. "Coughlin-time" on termi, joka tarkoittaa, että tilaisuuteen osallistujien on oltava paikalla vähintään viisi minuuttia ennen ohjelmassa määrättyä aikaa. Media on kutsunut autoritääristä Coughlinia everstiksi.
Yksityiselämä

Tom Coughlinilla ja hänen vaimollaan Judylla on neljä lasta ja 11 lastenlasta. JayFund-säätiö on Coughlinin perustama hyväntekeväisyyssäätiö, joka auttaa leukemiaan sairastuneita lapsia ja heidän perheitään. Säätiö on nimetty leukemiaan kuolleen Jay McGillisin mukaan, joka pelasi Boston Collegessa Tom Coughlinin alaisuudessa.
Kirjallisuutta

Tom Coughlin with David Fisher, Earn the Right to Win: How Success in Any Field Starts with Superior Preparation.
Tom Coughlin with Brian Curtis, A Team to Believe In: Our Journey to the Super Bowl Championship.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tom Coughlin Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jim Fassell | New York Giantsin päävalmentaja 2004–2015 | Seuraaja: Ben McAdoo |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: – | Jacksonville Jaguarsin päävalmentaja 1994–2002 | Seuraaja: Jack Del Rio |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jack Bicknell | Boston College Eaglesin päävalmentaja 1991–1993 | Seuraaja: Dan Henning |
Unni (piispa)

Unni (k. 936 Birka) oli Bremenin arkkipiispa. Hän oli munkki Corveyn luostarissa, kun hänet valittiin 916 arkkipiispaksi. Hän levitti kristinuskoa Tanskaan ja Ruotsiin ja kuoli lähetysmatkalla Birkassa, jossa koetti uudestaan herättää eloon Ansgariuksen perustamaa ja melkein kuollutta kristillistä seurakuntaa.
Unna (täsmennyssivu)

Unna tarkoittaa seuraavia:
Unna, etunimi
Unna, sukunimi
Unna, kaupunki Saksassa
Unnan piirikunta, Saksassa
Unna, joki Bosnia ja Herzegovinassa, nykyisin nimeltään Una.
Va

Va tarkoittaa seuraavia:
Va, intialainen elokuva vuodelta 2010
.va, Vatikaanin Internet-maatunnus
Vatikaani, ISO 3166-1 -koodi VA, valtio tai muu maantieteellinen alue
V Australia, IATA-koodi VA, lentoyhtiö
Virginia, postilyhenne VA, Yhdysvaltain osavaltio
Volare Airlines, IATA-koodi VA, lentoyhtiö
volttiampeeri, tunnus VA, näennäistehon yksikkö.
Valtion arkiston lyhenne VA, nykyinen Kansallisarkisto
United States Department of Veterans Affairs
va., väliaikainen
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Va”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tuulevi Mattila

Tuulevi Mattila (15. elokuuta 1946 Helsinki – 5. marraskuuta 2020 Forssa) oli suomalainen iskelmälaulaja  ja tanssitaiteilija. Hänen laulajanuransa ajoittui 1960-luvun alkupuolelle. Hänen ensimmäinen levytyksensä oli "Isän ja äidin tango" vuonna 1961. Kaikkiaan häneltä tuli 14 levytystä, joista osa oli joululauluja ja lastenlauluja. Vuonna 1963 hän osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan kappaleella "Pimpula vei". Hän lopetti 17-vuotiaana levylaulajan uransa saatuaan kiinnityksen Helsingin kaupunginteatteriin musikaaliin. Varsinaisen elämäntyönsä hän teki tanssitaiteilijana teatterissa, tanssipedagogina ja joogaohjaajana.
Tuulevi Mattila muistetaan myös palkitusta Coral-pesuaineen televisiomainoksesta, jossa hän tanssi Ior Bockin kanssa värikkäissä vaihtuvissa vaatteissa.
Tuulevi Mattilan isä oli kansanedustaja ja kilpa-autoilija Leo Mattila. Hänen velipuolensa on jalkapalloilija Lasse Mattila.
Aiheesta muualla

Tuulevi Mattilan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Tuulevi Mattila Tankassa
Tuulevi Mattila Elonetissä.
Tuulevi Mattilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Työn ja kisan kädenlyönti

| Työn ja kisan kädenlyönti |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Arno Carlstedt (suunnittelu)
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Kuvaaja:  Sulo Tammilehto Pentti Unho Kauno Laine Pentti Valkeala Pentti Auer Teppo Riihimäki Mikko Sergejeff Olavi Tuomi
Leikkaaja:  Arno Carlstedt
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  21. lokakuuta, 1954
Kesto:  73 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Työn ja kisan kädenlyönti on Arno Carlstedtin suunnittelema suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1954.
Elokuva on urheiludokumentti, joka käsittelee Työväen Urheiluliiton neljänsien liittojuhlien valmisteluja, avajaisia, kisatapahtumia sekä päätöstilaisuutta. Suomen Filmiteollisuus tuotti samoista kisoista myös Aarne Laineen ja Edvin Laineen ohjaaman näytelmäelokuva Veteraanin voitto (1955).
Ulsterin vapaaehtoisjoukot (1966)

UVF:n lippu
UVF:ää kannattava seinämaalaus Belfastissa.
Ulsterin vapaaehtoisjoukot (UVF) (engl. Ulster Volunteer Force) on Pohjois-Irlannissa toimiva puolisotilaallinen lojalistijärjestö, jonka  luokittelee terroristiseksi Yhdistynyt kuningaskunta, Irlanti ja Yhdysvallat. Järjestön tunnuslause on "For God and Ulster" ('Jumalan ja Ulsterin puolesta')[lähde? ].
UVF perustettiin vuonna 1966, ja se oli aktiivinen The Troublesin aikana. Sen tehtävä oli taistella Irlannin tasavaltalaisarmeijan (IRA) joukkoja vastaan. Järjestö otti nimensä vuonna 1912 perustetuilta Ulsterin vapaaehtoisjoukoilta, jotka oli tarkoitettu torjumaan Irlantiin suunniteltua home rule -lakia.[lähde? ]
UVF on surmannut enemmän ihmisiä kuin mikään muu puolisotilaallinen lojalistiryhmittymä. Järjestö surmasi The Troublesin aika 426 ihmistä, joista 358 oli siviilejä, 41 lojalisteja (29 UVF:n omia jäseniä), kuusi Britannian sotilaita tai poliiseja ja 21 IRA:n jäseniä.
Vuonna 2009 UVF ilmoitti luopuvansa aseistaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulsterin vapaaehtoisjoukot (1966) Wikimedia Commonsissa
Työn sankari

Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean myöntämä työn sankarin kunniakirja vuodelta 1932.
Työn sankari (ven. Геро́й Труда́, Geroi Truda) oli ansioituneille työntekijöille Neuvostoliitossa myönnetty arvonimi.
Nimitys syntyi vuonna 1921, jolloin pitkän työuran tehneille ansioituneille työntekijöille alettiin myöntää ”työn sankari” -kunniakirjoja. Niihin liittyi erilaisia tavaralahjoja ja toisinaan myös rintamerkki. Aluksi palkintoja jakoivat ammattiliittoneuvostot.
Virallisen ”työn sankari” -arvonimen perustivat Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea ja kansankomissaarien neuvosto vuonna 1927. Se voitiin myöntää tuotannon, tieteen, valtion tai yhdistysten palveluksessa vähintään 35 vuotta työskennelleille erityisen ansioituneille henkilöille. ”Työn sankari” -nimityksen myöntäminen loppui vuonna 1938, jolloin Neuvostoliiton korkein neuvosto perusti uuden sosialistisen työn sankari -arvonimen.
Arvonimi otettiin uudestaan käyttöön Venäjällä vappuna 2013, jolloin presidentti Vladimir Putin myönsi työn sankarin arvon viidelle venäläiselle, muun muassa kapellimestari Valeri Gergijeville.
Tuoppi (ravikilpailu)

Tuoppi-ajot olivat Forssassa Pilvenmäen raviradalla vuosina 1972–1998 järjestettyjä suomenhevosten ja lämminveristen suurkilpailuja.
Erityisen tunnettu oli lämminveristen Kansainvälinen Tuoppi, joka oli Suomen ensimmäinen kansainvälinen ravikilpailu. Se oli 1970-luvulla maan merkittävin ravikilpailu, joka houkutteli mukaan kotimaisten lisäksi myös useita ruotsalaisia huippuhevosia. 1980- ja 1990-lukujen vaihteen jälkeen Tuopit menettivät merkitystään useiden muiden suurkilpailuiden paineessa, muun muassa paikallaan pysyneen palkintotason vuoksi ja lopulta molemmat lakkautettiin vuoden 1998 jälkeen. Pilvenmäki on myöhemminkin järjestänyt joitakin ravilähtöjä Tuoppi-nimellä, mutta kuitenkin ilman aikaisempaa suurkilpailu-statusta.
Kansainvälinen Tuoppi 1972–1998

| Kansainvälinen Tuoppi |
| --- | --- |
Kilpailupaikka:  Pilvenmäen ravirata, Forssa
Perustettu:  1972
Matka:  1 640 m, autolähetys
Rotu:  lämminveriset
Kilpailuennätys:  1.12,8a (Houston Laukko 1994)
Voitokkain hevonen:  Wiretapper, 2
Voitokkain ohjastaja:  Antti Teivainen, 4
| Vuosi | Voittaja | Ohjastaja | Voittoaika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1972 |  Unikalnaja | Lauri Malinen | 18,4a |
| 1973 |  Shatter Ribb | Berndt Lindstedt | 17,2a |
| 1974 |  Colonel Rodney | Ulf Nordin | 16,0a |
| 1975 |  Mynttorg | Tuomo Mäkelä | 16,0a |
| 1976 |  Adrian | Olle Lindqvist | 18,3a |
| 1977 |  Wiretapper | Sören Nordin | 14,9a |
| 1978 |  Wiretapper | Sören Nordin | 16,8a |
| 1979 |  Express Gaxe | Gunnar Axelryd | 16,4a |
| 1980 |  Ex Lee | Dan Wegebrand | 15,1a |
| 1981 |  Norine Hanover | Bo W. Takter | 14,8a |
| 1982 |  Zorrino | Tommy Hanné | 13,5a |
| 1983 |  Nevele Fever | Ilkka Korpi | 14,1a |
| 1984 |  Keystone Patriot | Veijo Heiskanen | 14,9a |
| 1985 |  Viroid | Anders Lindqvist | 15,7a |
| 1986 |  Glenn Kosmos | Pekka Korpi | 14,8a |
| 1987 |  Lucky Number | Pertti Puikkonen | 15,3a |
| 1988 |  Nick Lobell | Pekka Korpi | 14,7a |
| 1989 |  Columbus Laukko | Ari Hartikainen | 14,7a |
| 1990 |  Somollison | Torbjörn Jansson | 14,5a |
| 1991 |  Newstime Star | Aki Antti-Roiko | 13,8a |
| 1992 |  To The Gate | Antti Teivainen | 13,7a |
| 1993 |  Smooth Blend | Antti Teivainen | 15,3a |
| 1994 |  Houston Laukko | Jorma Kontio | 12,8a |
| 1995 |  Dash And Cash | Antti Teivainen | 14,7a |
| 1996 |  Duran Forbes | Antti Teivainen | 14,6a |
| 1997 |  Bosse Von Seth | Pekka Korpi | 13,4a |
| 1998 |  Josef Dahlia | Jukka-Pekka Kauhanen | 14,0a |
OP-Tuoppi 1972–1998

| OP-Tuoppi |
| --- | --- |
Kilpailupaikka:  Pilvenmäen ravirata, Forssa
Perustettu:  1972
Matka:  2 140 m, autolähetys
Rotu:  suomenhevoset
Kilpailuennätys:  1.24,7a (Viltterin Vile 1998)
Voitokkain hevonen:  Vieteri, 5
Voitokkain ohjastaja:  Kaarlo Partanen, 5
| Vuosi | Voittaja | Ohjastaja | Voittoaika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1972 | Vonkaus | Evert Ryyttäri | 28,7a |
| 1973 | Vieteri | Kaarlo Partanen | 27,6a |
| 1974 | Vonkaus | Evert Ryyttäri | 27,4a |
| 1975 | Olle | Timo Takkinen | 28,1a |
| 1976 | Vieteri | Kaarlo Partanen | 26,8a |
| 1977 | Vieteri | Kaarlo Partanen | 26,2a |
| 1978 | Vieteri | Kaarlo Partanen | 27,3a |
| 1979 | Vieteri | Kaarlo Partanen | 26,0a |
| 1980 | Vokker | Antero Vesterinen | 26,7a |
| 1981 | Vokker | Antero Vesterinen | 27,4a |
| 1982 | Vekseli | Pentti Savolainen | 26,1a |
| 1983 | Paavin-Poika | Paavo Lahti | 26,8a |
| 1984 | Ruutu-Poika | Raineri Puikkonen | 25,6a |
| 1985 | Vireeni | Allan Korpit | 25,5a |
| 1986 | Vireeni | Allan Korpi | 26,1a |
| 1987 | Pajatso | Pertti Ikävalko | 26,9a |
| 1988 | Patrik | Risto Lanki | 25,3a |
| 1989 | Patrik | Risto Lanki | 27,0a |
| 1990 | ei kilpailtu |  |  |
| 1991 | Jäävin-Poika | Jorma Kontio | 26,3a |
| 1992 | Uno | Arto Hammar | 27,0a |
| 1993 | Turo | Seppo Sarkola | 26,4a |
| 1994 | Pette | Harri Koivunen | 26,0a |
| 1995 | Viesker | Kaarlo Ahokas | 25,7a |
| 1996 | Ponsi-Tähti | Ari Moilanen | 28,3a |
| 1997 | Pette | Harri Koivunen | 25,8a |
| 1998 | Viltterin Vile | Ari Moilanen | 24,7a |
USS Colorado (SSN-788)

| USS Colorado |
| --- | --- |
 USS Colorado
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  General Dynamics Electric Boat Division, Groton
Kölinlasku:  7. maaliskuuta 2015
Laskettu vesille:  3. joulukuuta 2016
Palveluskäyttöön:  17. maaliskuuta 2018
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 150 t (pinnalla) 7 800 t (sukelluksissa)
Pituus:  114,91 m
Leveys:  9,75 m
Syväys:  10,36 m
Koneteho:  1 x S9G-painevesireaktori, 29.84 MW (40 000 hv),
Nopeus:  pinnalla: 15 solmua sukelluksissa: 30+ solmua
Miehistöä:  113
Aseistus
Aseistus:  2 × Virginia Payload Tube (VPT), joissa 12 ohjusta 4 × 21" torpedoputkea Mk48 ADCAP -torpedoille Advanced Mobile Mine UUV
USS Colorado (runkonumero SSN-788) on Yhdysvaltain laivaston Virginia-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 22. joulukuuta 2008 General Dynamics Electric Boat Divisioonalta, missä köli laskettiin 7. maaliskuuta 2015. Se kastettiin 3. joulukuuta 2016 kumminaan laivastoministeri Raymond E Mabus, Jr.:n tytär Annie Mabus ja laskettiin vesille 29. joulukuuta. Alus luovutettiin 21. syyskuuta 2017 koeajojen jälkeen laivastolle, joka otti aluksen palvelukseen 17. maaliskuuta 2018 New Londonin sukellusvenetukikohdassa.
Palvelus

General Dynamics Electric Boat Division vastaanotti 30. maaliskuuta 2018 aluksen muutostyötilauksen, jonka arvo oli 14,7 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Tilauksen piti valmistua syyskuun loppuun mennessä.
USS Cole (DDG-67)

| USS Cole |
| --- | --- |
 USS Cole
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ingalls Shipbuilding, Pascagoula, Mississippi
Kölinlasku:  28. helmikuuta 1994
Laskettu vesille:  10. helmikuuta 1995
Palveluskäyttöön:  8. kesäkuuta 1995
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 885 t
Pituus:  154 m
Koneteho:  100 000 hv
Miehistöä:  33 upseeria ja 248 aliupseeria ja miehistönjäsentä
USS Cole on Yhdysvaltain laivaston Arleigh Burke -luokan ohjushävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta Pascagoulasta Mississippistä, missä köli laskettiin 28. helmikuuta 1994. Alus laskettiin vesille 10. helmikuuta 1995 kumminaan rouva Lee Perry ja otettiin palvelukseen 8. kesäkuuta 1996 Port Evergladesissa Floridassa. Aluksen motto on "Gloria Merces Virtutis" ("Kunnia on urhoollisuuden palkinto").
Palvelus

Helmikuusta syyskuuhun 1998 alus kuului Persianlahdella osana lentotukialus USS John C. Stenniksen ympärille koottua laivasto-osastoa. Alus oli elokuusta marraskuuhun 2000 Välimerellä ja Punaisellamerellä osana USS George Washingtonin taisteluosastoa.
Alukseen tehtiin 12. lokakuuta 2000 Adenin satamassa Jemenissä pommi-isku. Aluksen kylkeen ajettiin räjähteillä kuormattu moottorivene, jolloin kylkeen repeytyi 40 kertaa 60 jalan aukko ja 17 merimiestä sai surmansa. Vaurioitunut alus kuljetettiin 31. lokakuuta norjalaisella SS Blue Martinilla takaisin Yhdysvaltoihin.
Palvelukseen alus palasi 19. huhtikuuta 2002 Pascagoulassa. Alus aloitti ensimmäisen tehtävänsä marraskuusta 2003, josta se palasi toukokuussa 2004. Se osallistui toukokuusta heinäkuuhun 2005 BALTOPS-harjoitukseen, josta se palasi Philadelphian kautta Norfolkiin.
Alus vieraili Suomessa syksyllä 2009.
Riikka Suikkari

Riikka Suikkari (entinen Warras, entinen Schmidt, o.s. Suikkari) on yksi Yle Radio 1:n Elävä historia -ohjelmasarjan toimittajista. Hän on toimittanut myös mm. Ylen tiedeohjelmia, työskennellyt tiedottajana ja toiminut TV1:n kuuluttajana.
Suikkari valmistui Helsingin yhteislyseosta ylioppilaaksi vuonna 1984 ja hän on koulutukseltaan teologian maisteri. Hän on näytellyt vuonna 1990 valmistuneessa elokuvassa Porttikielto taivaaseen.