stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Asumus Fuchun-vuorilla
Historia > Alkuperä

Huang Gongwang ryhtyi työstämään maalausta vuonna 1348, ja työ kesti noin kolme vuotta. Saatuaan työn valmiiksi vuonna 1350 hän antoi maalauksen lahjaksi taolaiselle papille. Sata vuotta myöhemmin Ming-dynastian ajan taidemaalari Shen Zhou sai jotain kautta maalauksen haltuunsa. Keisari Chenghuan valtakaudella Shen Zhou lähetti maalauksen tuntemattomalla kalligrafille kaiverrettavaksi (mikä on hieman outoa, sillä Shen Zhou oli itse hyvin taitava kalligrafi). Kalligrafin poika kuitenkin otti maalauksen haltuunsa, ja muutamien välikäsien kautta teos päätyi myyntiin. Shen Zhoulla ei ollut varaa ostaa maalausta takaisin, joten hän joutui itse maalaamaan teoksesta kopion.
Shen Zhou antoi kopion virkamiehelle, jonka nimi oli Fan Shunju. Fan ryhtyi etsimään teoksen alkuperäistä kappaletta. Hän löysi ja osti sen kalliilla hinnalla. Fan Shunju pyysi Shen Zhouta lisäämään  alkuperäiskappaleeseen kertomuksen siitä, kuinka maalaus hävisi ja kuinka se löydettiin uudestaan.
Seuraavien vuosisatojen aikana maalaus vaihtoi omistajaa useasti päätyen lopulta Wu Zhengzhille. Wu Zhengzhin kuoltua maalaus päätyi tämän kolmannen pojan omistukseen. Hän arvosti maalausta niin paljon, että joutuessaan pakenemaan kodistaan hän otti mukaansa ainoastaan maalauksen ja teoksen Tuhat klassista merkkiä. Hän piti teoksista niin paljon, että hän poltti ne hieman ennen kuolemaansa voidakseen ottaa ne mukaansa tuonpuoleiseen.
Historia > Kahtiajakautuminen

Onneksi Wu Hongyun veljenpoika Wu Jing'an pelasti maalauksen, joka oli ehtinyt syttyä tuleen ja hajota kahtia. Pienempi hieman runsaan puolenmetrin levyinen kappale sai sittemmin nimekseen Jäljellä oleva vuori. Maalaus kulki useiden keräilijöiden kautta ja päätyi lopulta 1940-luvulla Wu Hufanin haltuun. Vuonna 1956 teos lopulta päätyi Hangzoussa sijaitsevaan Zhejiangin museoon.
Maalauksen pääosan, joka sai nimekseen Mestari Wuyongin kertomus, historia oli dramaattisempi. Teos kulki useiden korkea-arvoisten virkamiesten kautta ja päätyi lopulta Kiellettyyn kaupunkiin. Keisari Gianglong piti maalausta kuitenkin väärennöksenä ja uskoi hallussaan jo olleen kopion olevan alkuperäinen. Virhe korjattiin vasta vuonna 1816. Suurempi osa kulkeutui Taiwaniin 1950-luvulla ja sitä säilytetään nykyään Taipein Kansallisessa palatsimuseossa.
Historia > Yhteenliittäminen

Vuonna 2011 maalauksen pienempi osa lainattiin Taipein Kansalliselle palatsimuseolle ja kahden kuukauden ajan osat olivat yhdessä oltuaan erossa yli 350 vuotta.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dwelling in the Fuchun Mountains
Käännös suomeksi
Augusta Olsson

Augusta Olsson (1878–1954) oli suomalainen Uudessakaupungissa vaikuttanut valokuvaaja, joka otti uransa aikana kymmeniä tuhansia valokuvia Uudenkaupungin ihmisistä, maisemista ja elämästä. Uudenkaupungin museon kokoelmissa on lähes 30 000 Augustan lasinegatiivia.
Augusta Olssonin vanhemmilla oli kauppapuutarha Uudessakaupungissa Rantakadun varrella nykyisen Vakka-Suomenkadun ja Nervanderinkadun välissä. Hän kiinnostui valokuvauksesta jo varhaisessa vaiheessa ja oli oppilaana kahdessa turkulaisessa valokuvaamossa. Augusta perusti oman valokuvaamon Uuteenkaupunkiin 20-vuotiaana vuonna 1898. Valokuvaamo toimi aluksi Augustan vanhempien talossa, mutta naimisiin mentyään hänellä oli ateljee ja valokuvauslaboratorio Liljalaaksonkatu 8:ssa kotinsa yhteydessä.
Vuonna 1923 Olsson valokuvasi Uudenkaupungin museon intendentin tohtori Rothsrömin toimeksiannosta 27 vanhaa kaupungissa sijainnutta edustavaa ja koristeellista talon porttia museon kokoelmia varten.
Kilpapurjehdusta harrastanut Augusta meni naimisiin 37-vuotiaana vuonna 1915 palomestari ja kelloseppä Erik Anderssonin kanssa, johon hän oli tutustunut purjehdusharrastuksen myötä. Hänen miehensä ja sisarensa kuolivat jo vuonna 1917, ja Augusta otti huostaansa sisarensa 12-vuotiaan tyttären Irman. Augusta Olssonilla oli myös vuonna 1899 syntynyt avioton poika Erik Wilhelm, jonka hän oli käynyt salaa synnyttämässä Ruotsissa ja jättänyt sinne kasvattiäidin, rouva Anna Janssonin huostaan. Augusta oli poikansa kanssa kirjeenvaihdossa, mutta Erik ei käynyt Suomessa ennen kuin vuonna 1950, jolloin puhelininsinööriksi valmistunut Erik purjehti Tukholmasta Uuteenkaupunkiin itse rakentamallaan purjeveneellä perheensä kanssa.
Aiheesta muualla

Augusta Olssonin otoksia Uudenkaupungin museon kokoelmissa (flickr)
Augusta Olssonin ilmoitus valokuvaamon avaamisesta, Uudenkaupungin Sanomat, 26.03.1898, nro 24, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Augusta Olssonin valokuvaamon ilmoitus, Markkina-ilo, 01.10.1904, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Augusta Krook

Augusta Krook (31. lokakuuta 1853 Helsinki – 27. kesäkuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen koulunjohtaja ja kansanedustaja.[lähde? ]
Krookin vanhemmat olivat kenraalimajuri Carl August Krook ja Elisabeth Collan. Hän kävi yksityistä saksalaista tyttökoulua Helsingissä ja hankki kieltenopettajan pätevyyden.[lähde? ]
Krook toimi yksityisen saksalaisen tyttökoulun käsityön ja ranskan kielen opettajana Helsingissä 1876–1886 ja sen jälkeen Vaasan ruotsalaisessa tyttökoulussa Vasa fruntimmersskolassa ranskan kielen opettajana 1886–1916 ja koulunjohtajana 1888–1916.[lähde? ]
Krook toimi 1900-luvun alun vastarintaliikkeessä rohkeasti ja oli aikakauden viranomaisten hampaissa erilaisten venäläistämistä vastustavien tempaustensa vuoksi. Hänen koulunsa ylioppilaiden pääsy yliopistoon evättiin, koska neljä abiturienttia oli oli ylioppilasaineissaan osoittanut liiallista isänmaallisuutta. Vuonna 1906 Krook otti vastaan moottorikuunari Peterillä aktivisteille tarkoitetun, Vaasaan tuodun aselastin ja vastasi sen piillottamisesta.
Krook oli ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana 1909–1910 Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin edustajana. Krook kuului Vaasan Marttayhdistyksen ja Pedagogisen yhdistyksen hallituksiin ja oli mukana perustamassa Lotta Svärd -järjestöä.[lähde? ]
Krook kirjoitti 1920–1930-luvuilla muistelmansa, jotka julkaistiin 1950 nimellä Mitt Helsingfors, Ungdomsminnen.
Teoksia

Mitt Helsingfors, Ungdomsminnen. Söderström, Helsingfors 1950
Benny Andersen

| Benny Andersen |
| --- | --- |
 Benny Andersen
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. marraskuuta 1929 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 16. elokuuta 2018 (88 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  muusikko, kirjailija, säveltäjä
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Benny Andersen (7. marraskuuta 1929 Kööpenhamina, Tanska – 16. elokuuta 2018 Tanska) oli tanskalainen prosaisti, runoilija, säveltäjä ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän toimi vuosina 1949–1963 kiertuepianistina. Hän kuvasti terävää huumoria soveltaen pikkuporvarillista ympäristöä ja arjen ongelmallisuuksia, mikä 1970-luvulla muuttui yhteiskuntakriittisyydeksi. Hän kirjoitti myös lastenkirjallisuutta, näytelmiä televisiolle ja radiolle sekä elokuvakäsikirjoituksia.
Palkinnot ja tunnustukset

Kultaiset laakerit -kirjallisuuspalkinto 1974
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Benny Andersen Wikimedia Commonsissa
Benny Andersen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Augusta Lundahl

Augusta Lundahl.
Augusta Charlotta Lundahl-Wallenius (21. syyskuuta 1811 Tampere – 14. kesäkuuta 1892 Tampere) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut runoilija.
Tamperelaisen kauppaneuvoksen Gustaf Lundahlin (1783–1846) tytär Augusta Lundahl pääsi ystävänsä Fredrika Runebergin avulla mukaan Lauantaiseuran toimintaan. Lundahl oli ystävystynyt Fredrikan kanssa kun he olivat samaan aikaan 1820-luvun alussa Turussa tyttöpensionaatissa. Fredrika ja Johan Ludvig Runeberg vierailivat Lundahlien luona Tampereella kahteen otteeseen 1833 ja 1834.
Ensimmäisen runonsa Till Tammerfors Augusta Lundahl kirjoitti 17-vuotiaana. Hän toimi 1832 perustetun Helsingfors Morgonblad-lehden avustajana ja julkaisi siellä runoja nimimerkillä A-a. Lundahlilla oli lyhyt ja onneton romanssi lehden toimittajan Johan Jakob Nervanderin kanssa. Vuonna 1833 hänen runokokoelmansa Vinterblommor från Finland af Augusta ilmestyi G. H. Mellinin kalenterissa Vinterblommor ja ne saivat hyvän vastaanoton Ruotsissa.
Augusta Lundahl meni naimisiin 5.1.1844 Pirkkalan rovastin Gabriel Jeremias Walleniuksen (1794–1862) kanssa. Hän jatkoi edelleen kirjallisuus- ja musiikkiharrastuksiaan sekä käänsi englannin kielestä uskonnollisia runoja. Lundahl ei kuitenkaan enää julkaissut näitä käännöksiä eikä myöskään omia runojaan.
Augusta Lundahl on haudattu Tampereen Kalevankankaan hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Tamperelainen runoilijatar, jonka runoihin J. L. Runeberg oli ihastunut, Aamulehti, 06.03.1938, nro 63, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lauri Kuusanmäki : Muuan vanha tamperelainen koti, Aamulehti, 18.02.1934, nro 47, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Beyond a Reasonable Doubt

Beyond a Reasonable Doubt voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sähkötuoli odottaa (Beyond a Reasonable Doubt), Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1956
Väärä alibi (Beyond a Reasonable Doubt), Peter Hyamsin ohjaama Langin elokuvan uudelleenfilmatisointi vuodelta 2009
Barbara Strozzi

Barbara Strozzi
Barbara Strozzi (myös Barbara Valle; 1619 Venetsia – 11. marraskuuta 1677 Padua) oli italialainen lauluvirtuoosi ja yksi harvoista 1600-luvun naissäveltäjistä, joiden omia teoksia on julkaistu.
Strozzi oli runoilija Giulio Strozzin adoptiotytär ja todennäköisesti avioton lapsi. Giulion yhteydet venetsialaiseen älymystöön mahdollistivat tyttären sävellysuran aloittamisen. Tämän ensimmäinen madrigaalikirja julkaistiin vuonna 1644. Uransa aikana Strozzi ehti julkaista monta muutakin madrigaalikirjaa, joista yhdessä hänen opettajanaan on mainittu Francesco Cavalli. Madrigaalien lisäksi Strozzin tuotantoon kuuluu kantaatteja, aarioita ja ariettoja. Vuonna 1655 ilmestyi hänen hengellisten motettien kokoelmansa Sacri musicali affetti.
Vaikka Strozzi tutustui merkittäviin oopperasäveltäjiin ja oopperasta oli tullut suosittua, hän ei itse esittänyt eikä säveltänyt oopperaa. Hänen viimeinen sävellyksensä on vuodelta 1664, eikä hänen vaiheistaan tämän jälkeen juuri tiedetä.
Strozzi ei mennyt naimisiin, mutta sai neljä lasta.
Aiheesta muualla

IMSLP: Barbara Strozzi: Nuotteja
Bad Vugum

Bad Vugum on Kari Heikosen, Antti Penttilän ja Jyrki Raatikaisen Oulussa vuonna 1987 perustama levy-yhtiö.
Aluksi tarkoitus oli julkaista vain Raatikaisen oman Radiopuhelimet-yhtyeen levyjä. Myöhemmin yhtiö on julkaissut muun muassa yhtyeiden Aavikko, Circle, Faff-Bey, Keuhkot, The Leo Bugariloves, Sweetheart, CMX, Jimi Tenor, Jolly Jumpers, Mieskuoro Huutajat ja Deep Turtle levyjä.
Kari Heikonen osti vuonna 2002 koko yhtiön itselleen ja yhdisti sen toiminnan vuotta aiemmin perustamaansa BV² Produktionsiin. Nykyään kaikki uustuotanto ilmestyy nimellisesti BV² Produktions -merkin alla, ja vanhalla Bad Vugum -logolla ilmestyy lähinnä uusintajulkaisuja. Kaikki toiminta tapahtuu kuitenkin Bad Vugum Oy:n sisällä. BV² on julkaissut levyjä muun muassa yhtyeiltä Cleaning Women, Kaucas, Kometa ja Hotguitars.
Yhteensä julkaisujen määrä on pitkälle toista sataa.
BV²:n myötä Bad Vugum laajensi julkaisutoimintaansa myös sarjakuvien puolelle lisensoimalla Daniel Clowesin Ghost World -albumin suomeksi vuonna 2003.
Aiheesta muualla

Bad Vugum Myspacessa (englanniksi)
Jani Ekblom: Kari Heikonen – Mr. Bad Vugum ja paljon muuta. Desibeli.net 3.3.2009.
Baldus de Ubaldis

Baldus de Ubaldis yliopistonopettajana.
Baldus de Ubaldis (ital. Baldo degli Ubaldi) (todennäköisesti 2. lokakuuta 1327, Perugia – 28. huhtikuuta 1400, Pavia) oli italialainen oikeusoppinut ja Bartolus de Sassoferraton oppilas sekä tämän perustaman kommentaarikoulukunnan jäsen. Hän pääsi siviililainsäädännön tohtoriksi ollessaan vasta 17-vuotias. Hänen kerrotaan opiskelleen myös kanonista lakia opettajanaan Federicus Petrucius.
Elämä

Suoritettuaan tohtorintutkinnon Baldus siirtyi Bolognaan, missä hän opetti juridiikkaa kolme vuotta. Tämän jälkeen hän sai professorinviran Perugiasta, missä hän vietti kaikkiaan 33 vuotta. Hän opetti ajoittain Pisassa, Firenzessä, Padovassa ja Paviassa aikana, jolloin nuo yliopistot kilpailivat menestyksestä Bolognan yliopiston kanssa. Opettaessaan Pavian yliopistossa hän ajoittain työskenteli myös Piacenzan yliopistossa. Baldus kuoli 28. huhtikuuta 1400.
Baldus toimi myös Pierre Roger de Beaufort'n (myöh. paavi Gregorius XI:n) opettajana. Paavi Urbanus VI kutsui Baldus de Ubaldiksen Roomaan vuonna 1380, jotta lain asiantuntija auttaisi häntä konsultoimalla vastapaavi Klemens VII:n toimintaa vastaan. Baldus kirjoitti näkemyksensä tästä skismasta teokseen Questio de schismate. Myös kardinaali Francesco Zabarella ja Paulus Castrensis olivat hänen oppilaitaan.
Useimmat Baldusin teokset ovat keskeneräisiä. Hän jätti jälkeensä valtaisan määrän roomalaisen lain (lat. pandectae) sekä Codex Justianus -lakikokoelman selitysteoksia. Hänen kommenttejaan Libri Feudorum -kokoelmaa kohtaan pidetään yleisesti yhtenä hänen parhaista töistään. Libri Feudorum oli 1100-luvun feodaalilainsäädännön myötä syntynyt lakikokoelma. Hän kommentoi myös kanonisen lain kokoelmia Liber Extra ja Liber Sextus.
Baldus kirjoitti myös suuren määrän tutkielmia useista lainsäädännön erikoiskysymyksistä. Hänen suurin työnsä oli kuitenkin noin 3000 erilaisen lakeihin liittyvän neuvon (lat. consilia) kirjoittaminen. Yksikään toinen keskiajan oikeusoppinut ei ole kirjoittanut yhtä paljon neuvoja.
Veljet

Baldus de Ubaldiksella oli myös kaksi veljeä: Angelus (1328–1407) ja Petrus (1335–1400). Joissakin yhteyksissä Balduksen nimi esiintyy muodossa Petrus Baldus de Ubaldis, mikä johtuu mahdollisesti siitä, että hänet ja hänen veljensä Petrus on käsitetty yhdeksi ja samaksi henkilöksi.
Aiheesta muualla

J. Canning: The Political Thought of Baldus de Ubaldis.  Cambridge University Press, 1987.
J. Franklin: The Science of Conjecture: Evidence and Probability Before Pascal.  (Luku 2)  Johns Hopkins University Press, 2001.
Consiliorum, siue responsorum, 1575.
Bad Wimpfen

| Bad Wimpfen |
| --- | --- |
 Näkymä Bad Wimpfeniin
 vaakuna
 Bad Wimpfen
 Koordinaatit: 49°13′49″N, 09°09′44″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Stuttgart
Piirikunta:  Heilbronn
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,4 km²
Korkeus:  195 m
Väkiluku (30.6.2022):  7 325
 – Väestötiheys:  378 as./km²
Postinumero:  74206
Suuntanumero(t):  07063
Rekisterikilpi:  HN
 
 www.badwimpfen.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bad Wimpfen on historiallinen kylpyläkaupunki Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa. Se sijaitsee Neckarin varrella noin 15 km Heilbronnista pohjoiseen. Kaupungissa oli kesäkuun 2022 lopussa 7 325 asukasta, ja sen pinta-ala on 19,4 neliökilometriä.
Paikalle rakennettiin roomalainen sotilasleiri luultavasti vuonna 98, ja se oli osa Rooman Germanian vastaista rajaa, Limes Germanicusta. Linnoitus menetti sotilaallisen merkityksensä, kun Limestä työnnettiin eteenpäin keisari Antoninus Piuksen aikana, mutta sen ympärille kasvanut siviilikaupunki toimi yhä ympäröivän alueen Civitas Alisinensiumin keskuksena. Kyseessä oli yksi suurimpia roomalaisajan kaupunkeja nykyisen Baden-Württembergin alueella, mutta sen latinankielistä nimeä ei tiedetä.
800-luvulla alue kuului Wormsin piispalle, ja kaupunki mainitaan dokumenteissa ensimmäisen kerran vuonna 829 nimellä Wimpina. Vuodesta 1300 alkaen Wimpfen oli keisarin alainen valtakunnankaupunki. Kolmikymmenvuotisessa sodassa 1622 kaupungin lähellä käytiin Wimpfenin taistelu, jonka katoliset voittivat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bad Wimpfen Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bad Wimpfen
Käännös suomeksi
Bernoullin epäyhtälö

Matematiikassa Bernoullin epäyhtälö approksimoi reaaliluvun 1 + x potensseja.
Epäyhtälön mukaan
kaikilla kokonaisluvuilla r ≥ 0 ja kaikilla reaaliluvuilla x > −1. Jos eksponentti r on parillinen, on epäyhtälö voimassa kaikilla reaaliluvuilla x. Aito epäyhtälö
on voimassa kaikilla kokonaisluvuilla r ≥ 2 kunhan x ≥ −1, x ≠ 0.
Bernoullin epäyhtälöä käytetään usein toisten epäyhtälöiden todistamiseen. Itse Bernoullin epäyhtälö voidaan todistaa kokonaislukueksponenteille induktion avulla:
Alkuaskel:
r = 0
(1 + x)0 ≥ 1 + 0*x, pätee selvästi.
Induktio-oletus:
(1 + x)r ≥ 1 + rx.
Induktioaskel:
Kerrotaan induktio-oletus puolittain (1 + x):llä ⇒ (1 + x)r+1 ≥ 1 + rx + x + rx2 ≥ 1 + (r+1)x, MOT.
Eksponentti r voidaan yleistää mielivaltaiselle reaaliluvulle seuraavasti: jos x > −1, on
kaikilla r ≤ 0 tai r ≥ 1 ja
kun 0 ≤ r ≤ 1.
Tämän yleistys voidaan todistaa derivaatan avulla. Edelleen tämä epäyhtälö on aito kun x ≠ 0 ja r ≠ 0, 1.
Vastaavia epäyhtälöitä

Seuraava epäyhtälö arvio luvun 1 + x r:ttä potenssia: kaikilla reaaliluvuilla x, r > 0 on voimassa
missä e = 2,718....
Tämä voidaan todistaa epäyhtälön (1 + 1/k)k < e avulla.
Brendon Dedekind

| Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Miesten uinti.MM-kilpailut (lyhyt rata)  | Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Miesten uinti.MM-kilpailut (lyhyt rata)  | Mitalit> Maa:   Etelä-Afrikka.Miesten uinti.MM-kilpailut (lyhyt rata)  | Maa:   Etelä-Afrikka> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2000 | 50 metrin vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Ateena 2000 | 50 metrin rintauinti |  |
Brendon Dedekind (14. helmikuuta 1976 Pietermaritzburg) on eteläafrikkalainen entinen uimari ja MM-mitalisti. Dedekind voitti Ateenan lyhyen radan MM-kilpailuista 2000 hopeaa 50 metrin vapaauinnista sekä rintauinnista. Dedekind voitti urallaan myös yhden kullan Tyynenmeren mestaruuskilpailuista. Lisäksi hän edusti kotimaataan kaksissa olympialaisissa, vuosina 1996 ja 2000, ilman suurempaa menestystä.
Dedekind edusti uintiurallaan seuratasolla Pietermaritzburg Seals -uimaseuraa.
Brendon McNichol

Brendon McNichol on yhdysvaltalainen kitaristi. Hän soittaa usein myös lap steel -kitaraa. Brendon tunnetaan parhaiten entisenä Queens of the Stone Agen kitaristina, jossa hän oli vuosina 2000–2002. Muita hänen yhtyeitään ovat Masters of Reality ja Rattlebone.
1990-luvun alussa Brendon asui Hollywoodissa, Kaliforniassa. Hän aloitti soittamaan yhdessä kämppäkaverinsa Roger Deeringin kanssa, joka soitti bassoa sekä rumpali Kerry Furlongin kanssa. Kerry ja Brendon perustivat yhtyeen ja esiintyivät aluksi nimellä The Drills, mutta myöhemmin he vaihoivat nimeksi Rattlebone. Rattlebone julkaisi 5-raitaisen EP:n vuonna 1991. EP:n tuotti Dave Jerden. Brandon jätti Rattlebonen vuonna 1995.
Vuonna 1996 Brendon liittyi Masters of Realityyn, jonka johtohahmo oli Chris Goss. Brendon esiintyi heidän kanssaan kiertueilla ja live-albumilla How High On The Moon: Live At The Viper Room. Vuonna 2000 Joshua Homme tarvitsi toista kitaristia Queens of the Stone Agen kiertueelleen ja pyysi apua Chris Gossilta. Chris suositteli Brendonia. Brendon liittyi yhtyeeseen ja soitti keikoilla myös pianoa ja lap steel -kitaraa. Kiertueiden lisäksi hän oli mukana nauhoittamassa joitain Queens of the Stone Agen kappaleita studiossa. Brendon erosi Queens of the Stone Agesta hieman Songs for the Deaf -albumin nauhoitusten jälkeen. Nykyään Brendon työskentelee kitaroiden valmistajana.
Bernissartia

| Bernissartia fagesii |
| --- | --- |
 Bernissartia fagesiin holotyyppi
 Varhaisliitukausi Berrias-vaihe–Barrême-vaihe  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia/Sauropsida
Alaluokka::  Diapsidit Diapsida
Osaluokka::  Archosauromorpha
Ylälahko::  Crocodylomorpha
Kladi::  Krokodyliformit Crocodyliformes
Kladi::  Mesoeucrocodylia
Kladi::  Neosuchia
Heimo::  †Bernissartiidae
Suku::  †Bernissartia  Dollo, 1883
Laji::  fagesii
Kaksiosainen nimi
 † Bernissartia fagesii  Dollo, 1883 
Katso myös
   Bernissartia Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bernissartia (nimen merkitys: ”Bernissartista”) on sukupuuttoon kuollut krokotiilimaisten arkosaurien suku. Suvun ainoa kuvattu laji on Bernissartia fagesii, jonka fossiilit löytyivät alun perin hiilikaivoksesta Belgian Bernissartista vuonna 1879. Bernissartia fagesiin fossiilit sijoittuvat varhaisliitukaudelle, ja niitä on myöhemmin löytynyt myös Ranskasta ja Espanjasta. Bernissartia vaikuttaa olleen varsin laajalle levinnyt suku, sillä samaan sukuun luettuja, mutta lajitasolle määrittämättömiä irrallisia hampaita ja muita sirpaleisia jäänteitä on löydetty myöhäisjurakauden tai varhaisliitukauden kerrostumista muun muassa Tanskasta, Isosta-Britanniasta ja Yhdysvalloista.
Taiteilijan näkemys Bernissartia fagesiista
Bernissartia oli luultavasti semiakvaattinen soiden ja purojen asukki. Se muistutti läheisesti nykyisiä krokotiilejä, mutta oli kooltaan erittäin pieni, vain noin 60-senttinen ja alle kilon painoinen. Se eli rinnan kookkaampien krokotiilimaisten arkosaurien kanssa, ja tämä monimuotoisuus viittaa myös suureen saaliseläinten vaihteluun. Bernissartialla oli leuoissaan kahdenlaisia hampaita. Edessä olevat pitkät ja terävät hampaat soveltuivat kalojen pyydystämiseen, kun taas pyöreillä takahampailla se luultavasti musersi äyriäisiä tai jopa raatojen luita.
Fylogenia

Sweetman, Pedreira-Segade & Vidovic (2014):
Brett Palin

| Brett Palin |
| --- | --- |
 Brett Palin vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1984 Nanaimo, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Brett Palin (s. 23. kesäkuuta 1984 Nanaimo) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi viimeksi EBEL-liigan EHC Linzin riveissä. Palin on myös pelannut 367 AHL-ottelua sekä 50 DEL-ottelua. Palin laukoo oikealta. Hän on pelannut ammattilaistasolla vuodesta 2005 lähtien.
Axis of Justice

Axis of justice -tunnuksessa on valkoinen teksti punaisella pohjalla
Axis Of Justice on hyväntekeväisyysjärjestö ja -yhtye, jonka ovat perustaneet Serj Tankian (System of a Downin vokalisti) ja Tom Morello (yhtyeiden Rage Against the Machinen ja Audioslave kitaristi). Sen tarkoitus on tuoda muusikot, musiikin ystävät ja poliittiset järjestöt yhteen taistelemaan oikeuden puolesta.
Axis of Justice -teltta voi olla vaikka Audioslaven tai System of a Downin keikoilla, kuten Lollapaloozassa vuonna 2003. Axis Of Justice pitää myös kahdesti kuussa radio-show’n, jota esitetään radiokanavilla KPFK Los Angelesissa,Kaliforniassa ja XM satelliitti radiossa. Show’t on arkistoitu MP3 formaattiin AOJ:n kotisivuilla ja niitä on ilmaista ladata.
Vuonna 2004 Axis of Justice julkaisi live albumin/DVD:n "Axis Of Justice: Concert Series Volume 1". Se sisältää konsertin, jossa esiintyy Flea Red Hot Chili Peppersistä, Brad Wilk ja Chris Cornell Audioslavesta, Serj Tankian System of a Downinsta, Pete Yorn, Tim Walker, Maynard James Keenan Toolista ja A Perfect Circlestä, ja Wayne Kramer ja muita. Konsertti taltiotiin Avalonista Los Angelesissa. Konsertilla kerättiin rahaa Axis of Justicelle.
Yhtyeen jäsenet

Serj Tankian
Tom Morello
Yhtyeen jäsenet > Vierailijat

Pete Yorn
Flea
Brad Wilk
Maynard James Keenan
Chris Cornell
Wanye Kramer
John Dolmayan
Jurassic 5
Knowledge
Ahmed Ahmed
Brian O'Connor
Jonny Polonsky
Tim Walker
Boots Riley
Diskografia

Concert Series Volume 1 (2004)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Axium

Axium on missourilainen hard rock -yhtye, jonka David Cook perusti 1999. David Cook toimi solistina yhtyeen hajoamiseen 2006 saakka.
Yhtye luokitellaan post-grunge ja hard rock -genreihin. Se toimi aktiivisena vuosina 1999-2006.
Entiset jäsenet

David Cook
Bobby Kerr
Jeff Shrout
Travis Grogan
Nathan Russell
Keith Crawford
Ryan Butler
Jerron Nichols
Matt McLaughlin
Drew Foss
Anthony Mazzarella
Diskografia > Studioalbumit

Matter of Time (2002)
Blindsided (2003)
The Story Thus Far (2004)