stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Japanin Grand Prix
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin Grand Prix Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan Japanin Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Fuji Speedway (1976–1977, 2007–2008) Suzuka Circuit (1987–2006, 2009–2019, 2022–)
Jäniksenkäpälä

Viktoriaaninen hopeiseen kantaan kiinnitetty kaninkäpälä.
Jäniksenkäpälä on jäniksen kuivattu jalkaterä. Jäniksenkäpälää on käytetty muun muassa jauhojen levittämiseen ja poispyyhkimiseen leivonta-alustalta. Yleisimmin jäniksenkäpälä tai kaninkäpälä tunnetaan kuitenkin onnenkaluna.
Englannin kuninkaana toimi vuosina 1035–1040 vuonna 1037 kruunattu Harald Jäniksenkäpälä. Liikanimi "Jäniksenkäpälä" tuli hänen metsästystaidoistaan.
Jänicke

Jänicke on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Gisbert Jänicke (s. 1937), saksalainen suomalaisen kirjallisuuden kääntäjä
Tanja Jänicke (1968−2022), suomalainen sisustusarkkitehti ja palvelumuotoilija, Gisbert Jänicken tytär
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Julius von Haynau

Julius von Haynau, Josef Kriehuberin litografia vuodelta 1853.
Julius Jacob von Haynau (14. lokakuuta 1786 Kassel, Hessen-Kassel – 14. maaliskuuta 1853 Wien, Itävallan keisarikunta) oli itävaltalainen paroni ja kenraali, jolla oli merkittävä rooli separatistisen kapinoiden kukistamisessa vuosina 1848–1849 Pohjois-Italiassa ja Unkarissa. Hän sai käyttämiensä ankarien keinojen seurauksena julmurin maineen.
Haynau oli Hessenin vaaliruhtinas Vilhelm I:n avioton poika. Hän aloitti sotilasuransa Itävallan armeijassa vuonna 1801 ja osallistui Napoleonin sotiin. Vuoteen 1848 mennessä hän oli ylennyt sotamarsalkkaluutnantiksi ja toiminut divisioonankomentajana Unkarissa. Vallankumouksen puhjettua tuona vuonna Haynau lähti vapaaehtoisesti kukistamaan liikehdintää Italiassa ja sai aluksi nimityksen Veronan komendantiksi. Hän osallistui voitokkaaseen Custozan taisteluun sekä Peschieran puolustukseen. Tukahdutettuaan 31. maaliskuuta – 1. huhtikuuta 1849 ankarin keinoin Bresciassa puhjenneen kansannousun hän sai lempinimen ”Brescian hyeena”.
Toukokuussa 1849 Haynau kutsuttiin feldzeugmeisterina johtamaan Unkarin vallankumousta kukistamaan lähetettyjä Itävallan joukkoja. Haynau löi Unkarin armeijan 5. elokuuta Szöregin ja 9. elokuuta Temesvárin taistelussa. Hän sai arvostusta sotilaallisilla kyvyillään, mutta häntä myös yleisesti inhottiin, sillä hän kohteli hävinneitä niin ankarasti. Kuuluisin esimerkki tästä oli unkarilaisten kapinajohtajien teloitus Aradissa 6. lokakuuta. Haynau nimitettiin Unkarin valtionhoitajaksi ja ylipäälliköksi, ja hän hallitsi maata käytännössä sotilasdiktaattorina kunnes hänet Itävallan hallituksen kanssa syntyneiden erimielisyyksien vuoksi yllättäen erotettiin tehtävistään 6. heinäkuuta 1850.
Haynau jäi eläkkeelle ja kierteli Euroopassa, mutta huono maine seurasi häntä kaikkialle. Vieraillessaan Lontoossa 1850 ja Brysselissä 1852 hän joutui vihaisten väkijoukkojen hyökkäysten kohteeksi. Hän perusti Die Haynau-stiftung -nimisen rahaston, joka tuki taloudellisesti sotainvalideja, sotaleskiä ja sotilaiden lapsia.
Julius von Haynaun veli oli Hessenin armeijassa palvellut kenraali Carl von Haynau.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julius von Haynau Wikimedia Commonsissa
Julius von Verdy du Vernois

Julius von Verdy du Vernois
Julius Adrian Friedrich Wilhelm Ludwig von Verdy du Vernois (19. heinäkuuta 1832 Freystadt, Ala-Sleesia – 30. syyskuuta 1910 Tukholma, Ruotsi[lähde? ]), oli saksalainen upseeri ja kirjailija.
Verdy du Vernoisista tuli upseeri 1850, eversti esikunnassa 1871, kenraalimajuri 1876, kenraaliluutnantti 1881 ja kenraali jalkaväessä 1888.[lähde? ]
Verdy du Vernois osallistui esikuntaupseerina tanskalais-saksalaiseen sotaan 1864 ja Preussin sotaan Itävaltaa vastaan ja myös sotaan Ranskaa vastaan osastopäällikkönä Suuressa esikunnassa, Grossen Hauptquartier. Hän oli yksi Moltken n.s. puolijumalistaselvennä. Vuosina 1867–1872 hän oli opettajana sota-akatemiassa.[lähde? ]
Verdy du Vernois yleni nopeasti sotilasuralla. Hän oli vuodesta 1887 Strassburgin kuvernööri ja oli 1889–1890 sotaministerinä. Hänet tunnetaan varsinkin sotilaskirjailijana, mutta hän kirjoitti myös murhenäytelmän Alarich (1894).
Teokset

Studien über Truppen-Führung, Berlin 1873–1875
Beitrag zu den Kavallerie-Uebungs-Reisen, Berlin 1876
Beitrag zum Kriegsspiel, Berlin 1876
Über Praktische Felddienst-Aufgaben, Berlin 1889
Studien über den Krieg. Auf Grundlage des deutsch-französischen Krieges 1870/71, Berlin 1891
Im Großen Hauptquartier 1870/71. Persönliche Erinnerungen, Berlin 1894, 3. Auflage. Berlin: Mittler, 1896, VI, 296 S.
Studien über Felddienst. Neu bearbeitet auf Grund der Felddienst-Ordnung vom 20. Juli 1894, Berlin 1895
Im Hauptquartier der Zweiten Armee 1866 unter dem Oberbefehl Seiner Königlichen Hoheit des Kronprinzen Friedrich Wilhelm v. Preußen, Berlin 1900
Im Hauptquartier der Russischen Armee in Polen 1863-1865, Berlin 1905
Grenz-Detachements, Berlin 1908
Juha Uotila

| Juha Uotila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. tammikuuta 1985 (ikä 39) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Junnu
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Kiekko-Espoo
Sarja:  Suomi-sarja
Pelinumero:  24
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Toronto Marlies (AHL) Pelicans (SML) IK Oskarshamn (Allsv.) HC Vita Hästen (Allsv.) VIK Västerås HK (Allsv.) JYP (SML) Fehérvár AV19 (EBEL)
Juha Uotila (s. 12. tammikuuta 1985 Espoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Kiekko-Espoossa. Häntä on luonnehdittu pelityyliltään peruspuolustajaksi. Elite Prospects -sivuston Matias Strozykin mukaan Uotila luistelee, liikuuttaa kiekkoa ja syöttää hyvin.
Ura > Maajoukkueura

Uotila putosi viimeisten joukossa alle 20-vuotiaiden MM-joukkueesta vuoden 2005 turnaukseen. Hän pelasi kaudella 2004–2005 muutamia nuorten maaotteluita.
Muuta

Uotilan äiti Anuliisa Uotila toimii Yle Urheilun taitoluisteluasiantuntijana.
Juho Poutanen

Juho Poutanen (13. elokuuta 1888 Sortavalan maalaiskunta – 21. huhtikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja.
Juho Poutasen vanhemmat olivat pienviljelijä Juhana Poutiainen ja Regina Kalavainen ja puoliso vuodesta 1916 Hanna Katriina Patja. Poutanen kävi kansanopiston 1907–1908 ja työskenteli ensin maanviljelijänä. Hän toimi Karjalan Äänen toimittajana 1919–1922 ja päätoimittajana 1922–1926. Liiton uutistoimittaja hän oli 1926–1930, vastaava päätoimittaja 1930–1933 ja päätoimittaja 1933-1958. Pakinoitsijana Poutanen käytti Vasara-nimimerkkiä. Sortavala-kautenaan hän oli myös kaupunginvaltuuston jäsen.
Juha Uusivirta

Juha Uusivirta on suomalainen kuntajohtaja. Hän toimi Haapajärven kaupunginjohtajana vuodesta 2013. Sitä ennen hän oli peruspalvelukuntayhtymä Selänteen talous- ja henkilöstöjohtaja. Hän on koulutukseltaan valtiotieteen maisteri.
Uusivirta irtisanoutui virastaan 1. tammikuuta 2024 alkaen.
Jokiorneero

| Jokiorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Metsäorneerot Cranioleuca
Laji::  vulpecula
Kaksiosainen nimi
 Cranioleuca vulpecula  (Sclater & Salvin, 1866) 
Katso myös
   Jokiorneero Wikispeciesissä   Jokiorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jokiorneero (Cranioleuca vulpecula) on metsäorneeroiden sukuun kuuluva varpuslintulaji.
Levinneisyys

Jokiorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Juhani Parta

Jouko Aatto Juhani (Jussi) Parta (23. kesäkuuta 1936 Pyhtää – 9. heinäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Parran vanhemmat olivat kauppias Toivo Parta ja Aino Esteri Leskinen ja puolisot 1960–1997 Kirsti Helena Vainio ja vuodesta 1998 Irma Saunamäki. Parta valmistui merkonomiksi Malmin kauppaoppilaitoksesta 1959 ja suoritti mainoshoitajakurssin Myynti- ja mainoskoulussa 1962. Hän oli Oy Lintas Ab:n yhteysmies ja tuotepäällikkö 1959–1962, Kahvi Oy:n mainospäällikkö 1962–1965, Oy Karl Fazer Ab:n tuotepäällikkö 1965–1966, markkinointipäällikkö 1966–1970 ja apulaisjohtaja 1971–1973, Oy A. Marschan Ab:n markkinointijohtaja 1973–1974 ja Oy Gustav Paulig Ab:n myyntipäällikkö 1974–1975, markkinointijohtaja 1975–1979, kahviryhmän johtaja 1979–1991 ja toimitusjohtaja 1991–1993. Parralla oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1992.
Aiheesta muualla

Annastiina Henttinen: Juhani Parta Biografiasampo.
Jari Mattila

Jari Mattila vuonna 2012.
Jari Mattila (s. 21. maaliskuuta 1981 Järvenpää) [lähde? ] on suomalainen endurokuljettaja, Euroopanmestari, kolminkertainen maailmanmestari Suomen maajoukkueessa ja moninkertainen Suomen mestari. Mattila edusti yli kymmenen vuoden ajan Suomen maajoukkuetta ja on myös moninkertainen SM-mitalisti. Mattila ajoi uransa aikana eri tehdastiimeissä ja edusti useita eri merkkejä.
Mattila asuu Hyvinkäällä ja toimii yrittäjänä, sekä Xracing Offroadpro lehden testikuljettajana / asiantuntijana.
Vuonna 2006 Jari Mattila voitti Euroopan mestaruuden enduro E1-luokassa, Puolan mestaruuden, sekä MM-joukkuekultaa Uuden Seelannin Lake Taupossa. Hän oli myös voittamassa Tuusulan Moottorikerhon joukkueessa Suomen mestaruus­ kultaa.
Menestys

2002 2.   125cc Espanjan mestaruussarja / GasGas
2002 MM 3. Joukkue-MM / Junior Team  Finland / GasGas Factory Team
2003 MM 7. 250cc / GasGas Factory Team
2003 MM 2. Joukkue-MM / Junior Team Finland / GasGas Factory team
2004 SM 1. 125cc ja 2. Espanjan mestaruussarja / GasGas Factory Team
2004 MM 1. Joukkue-MM / Junior Team Finland / Gasgas Factory Team
2005 MM 9. Luokka-E2  / Beta Factory Team
2005 MM 2. Joukkue-MM / World Trophy Team Finland
2006 EM 1., SM 3., 1. Puolan mestaruussarja / HM Honda
2006 MM 1. Joukkue-MM / World Trophy Team Finland / Honda
2007 MM 10. Luokka-E2  / Beta Factory Team
2007 1. ISDE Chile luokka-E1 / KTM Factory Team
2009 SM 1. / Suzuki Finland
2010 MM 3. Joukkue-MM / World Trophy Team Finland
2011 SM 1. Luokka-E1 / KTM
2011 MM 1. Joukkue-MM / World Trophy Team Finland
2012 SM 2. Avoin luokka / KTM
2012 SM 1. Cross Country / KTM
2013 SM 1. Luokka-E1 / Honda
2014 2. Päijänteen Ympäriajo / Honda
Aiheesta muualla

Enduroajaja Jari Mattila erosi italialaistallistaan
Jari Mattila enduro 2 -luokan MM-sarjaan
Kuralla kuorrutettu Suomi jyrää kohti endurokultaa
Enduro: Jari Mattila teki sopimuksen Hondan kanssa
Juha Utala

Juha Utala ohjastamassa Kiikkus's Lordia Porin raviradalla elokuussa 2011.
Juha Utala (s. 3. toukokuuta 1969) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Hollolassa. Utalalla on A-ajolupa ja A-valmentajalisenssi. Hän on ajanut yli 13 200 starttia ja voittanut niistä 1264. Voittorahoja on yli 5 696 843 euroa. Hän toimi Aslak Kaikon tallissa yksityivalmentajana.
Sen jälkeen hän siirtyi Hollolan Kirkonkylän kupeessa sijaitsevaan valmennuskeskukseen, jossa Utala Racingilla on käytössään 20 karsinaa ja varsapihatto neljälle.[lähde? ]
Utalan lempinimi on Mr. Derby, ja syynä on että hän sai vuonna 2006 kaksoisvoiton Suuressa Suomalaisessa Derbyssä. Juha Utala on naimisissa Sanna Utalan (o.s. Kotiranta) kanssa.  Suomen Hippos valitsi vuoden 2006 raviteoksi Utalan suurkilpailutriplan.
Jörg Ahmann

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | Rantalentopallo |  |
Jörg Ahmann (s. 12. helmikuuta 1966 Grevenbroich) on saksalainen rantalentopalloilija ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Sydneyn olympialaisissa 2000 yhdessä parinsa Axel Hagerin kanssa.
Juanmi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Juan Miguel Jiménez López
Syntymäaika: 20. toukokuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Coín, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 169 senttimetriä
Seura
Seura: Betis
Pelinumero: 7
Junioriseurat
2008–2010: Málaga
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2011 | Málaga B | 22 | (1) |
| 2010–2015 | Málaga | 85 | (18) |
| 2013 | → Racing Santander | 19 | (0) |
| 2015–2016 | Southampton | 12 | (0) |
| 2016–2019 | Real Sociedad | 95 | (24) |
| 2019– | Betis | 58 | (21) |
Maajoukkue
| 2015– | Espanja | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. elokuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. maaliskuuta 2015.
Juan Miguel Jiménez López eli Juanmi (s. 20. toukokuuta 1993 Coín, Málagan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Juanmi on Málagan kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 13. tammikuuta 2010 pelatussa Copa del Reyn ottelussa Getafea vastaan, joka päättyi lopulta andalusialaisseuran murskatappioon 1–5. Juanmi teki joukkueensa ainoan maalin ja samalla hänestä tuli Málagan seurahistorian nuorin maalintekijä virallisessa ottelussa, 16-vuoden iässä. Vajaa viikkoa myöhemmin 17. tammikuuta 2010 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa samaa vastustajaa vastaan.
27. maaliskuuta 2010 hän alusti Apoñon 1–1-tasoitusmaalin tärkeässä ottelussa Tenerifeä vastaan. Joukkue oli tiukasti mukana putoamistaistelussa aina viimeiselle sarjakierrokselle asti, mutta onnistui lopulta kuitenkin säilyttämään sarjapaikkansa. Tiukasta tilanteesta huolimatta hän pelasi kauden aikana viidessä sarjaottelussa ja niissä peliaikaa kertyi yhteensä 110 minuuttia. 5. elokuuta 2010 Juanmi teki pelaajauransa ensimmäisen ammattilaissopimuksen, joka ulottuu kauden 2014–2015 loppuun asti.
12. syyskuuta 2010 hän teki uransa ensimmäiset maalit Primera Divisiónissa ottelussa Zaragozaa vastaan. Näillä osumilla hänestä tuli pääsarjahistorian nuorin pelaaja (17 vuotta ja 115 päivää), joka on tehnyt kaksi maalia samaisessa ottelussa.
Kesällä 2011 hankitun Ruud van Nistelrooyin tulo joukkueeseen lisäsi kilpailua hyökkäyspäässä. 11. joulukuuta 2011 Juanmi pelasi ensimmäisen ottelunsa kaudella 2011–2012 Osasunaa vastaan. Hän teki samaisessa ottelussa myös kauden ensimmäisen maalinsa, joka päättyi lopulta pistejakoon numeroin 1–1. Kaksi päivää myöhemmin pelatussa Copa del Reyn ottelussa Getafea vastaan hän teki joukkueensa ainokaisen maalin, Málagan hakiessa arvokkaan 0–1-vierasvoiton Madridista.
15. tammikuuta 2013 Juanmi siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Racing Santanderiin. Hän ei onnistunut maalinteossa lainakautensa aikana, jonka lisäksi joukkueen kausi päättyi pettymykseen, kun se tippui sarjaporrasta alemmaksi Segunda División B:hen.
Päävalmentaja Bernd Schusterin alaisuudessa kaudella 2013–2014 Juanmin vastuu joukkueessa kasvoi ja seuraavalla kaudella hän oli myös uuden päävalmentaja Javi Gracian valinta avauskokoonpanoon. Tammikuussa 2015 hän vaihtoi pelinumerokseen 11, kun hänet nostettiin pysyvästi edustusjoukkueen miehistöön.
16. kesäkuuta 2015 Juanmin ilmoitettiin siirtyvän englantilaisseura Southamptoniin 7 miljoonan euron siirtokorvauksella.
Maajoukkueura

23. maaliskuuta 2015 Juanmi sai ensimmäistä kertaa kutsun Espanjan maajoukkueeseen pelattaviin vuoden 2016 EM-karsintaotteluun Ukrainaa vastaan ja ystävyysotteluun Alankomaita vastaan. Hän teki ensiesiintymisensä maajoukkuepaidassa 31. maaliskuuta 2015 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juanmi Wikimedia Commonsissa
Juanmin esittely Málagan kotisivustolla (espanjaksi)
Juanmin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Betis – Primera División
1 Silva |
2 Bellerín |
3 Llorente |
4 Cardoso |
5 Bartra |
7 Abde |
8 Fekir |
9 Ávila |
10 Ayoze |
11 Bakambu |
12 Rodríguez |
13 Adrián |
14 Carvalho |
15 Perraud |
17 Rodri |
18 Fornals |
19 Losada |
20 Juanmi |
21 Roca |
22 Isco |
23 Sabaly |
24 Ruibal |
25 Vieites |
27 Altimira |
38 Diao |
Valmentaja Pellegrini
Joseph John Thomson

| Joseph John Thomson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. joulukuuta 1856 Cheetham Hill, lähellä Manchesteria, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 30. elokuuta 1940 (83 vuotta) Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:   Britti
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Manchesterin yliopisto Cambridgen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Lordi Rayleigh 
Instituutti:  Cambridgen yliopisto Princetonin yliopisto Yalen yliopisto
Oppilaat:  C. T. R. Wilson  Ernest Rutherford  John Townsend Owen Richardson  William Henry Bragg  Władysław Natanson
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Elektronin löytäminen Rusinakakkumalli Isotoopin löytäminen Massaspektrometrin keksiminen
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1906) Franklin-mitali (1922)
 Thomson ei kirjoittanut väitöstyötä, mutta palveli tuolloin Lordi Rayleigh’n apulaisena. Cambridgen yliopistossa pystyi väittelemään tohtoriksi ensimmäisen kerran vuonna 1919. 
 Nimikirjoitus
Joseph John ”J. J.” Thomson (18. joulukuuta 1856 – 30. elokuuta 1940) oli englantilainen fyysikko. Thomsonin saavutuksiksi katsotaan muun muassa elektronin ja isotooppien löytäminen sekä massaspektrometrin keksiminen. Thomsonin elektronin löytö mullisti sen aikaista käsitystä atomin rakenteesta, ja hän itse kehitti atomimallin, joka tunnetaan ”rusinakakkumallina”. Hänet palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla 1906 elektronin löytämisestä.
Elämäkerta > Nuoruusvuodet

Thomson syntyi pienessä Cheetam Hillin kylässä, joka myöhemmin liitettiin osaksi Pohjois-Manchesteria. Hänen isänsä Joseph James Thomson oli ammatiltaan kirjamyyjä sekä kirjajulkaisija. Thomsonin äidin Emma Vernonin sukulaiset omistivat puuvillakutomon. Thomson osoitti jo nuorena kiinnostusta tieteitä kohtaan ja hänen vanhempansa rohkaisivat häntä valitsemaan insinöörin tulevaisuuden ammatikseen. 14-vuotiaana Thomson haki paikalliseen rakennusyritykseen oppiin. Yritys oli kuitenkin hyvin suosittu ja hän joutui odottamaan muutaman vuoden. Sillä välin hän aloitti opinnot Manchesterissa Owens Collegessa. Thomson oli onnekas päästessään opiskelemaan Owensiin, sillä koulu erottui muista sen ajan kouluista tarjoamalla kokeellisen fysiikan kursseja. Lisäksi Thomson oli hyvin nuori opiskellakseen Collegessa, ja sääntöjä muutettiinkin pian siten, että vain yli 16-vuotiaat pääsisivät kouluun opiskelemaan. Thomson oli tuolloin 14-vuotias.
Thomsonin ollessa 16-vuotias, hänen isänsä kuoli. Tämän johdosta perheellä ei enää ollut varaa kustantaa pojan oppisopimuskoulutusta, joten oppisopimuksen päätyttyä Thomson päätti aloittaa matematiikan ja fysiikan opinnot. 75 punnan suuruisen apurahan turvin Thomson pääsi jatkamaan opintojaan vuonna 1876 Trinity Collegessa, Cambridgessa.
Elämäkerta > Opiskeluvuodet ja akateeminen ura

Thomson sai kandidaattitutkinnon matematiikassa päätökseen vuonna 1880 ja maisterin tutkinnon kolme vuotta myöhemmin. Thomson suoritti vuonna 1880 Mathematical Triposin kokeet ja sai sen vuoden kokeensuorittajista toiseksi parhaimman tuloksen eli hän oli Second Wrangler. Thomsonia paremmin pärjäsi ainoastaan irlantilainen fyysikko Joseph Larmor, josta tuli myöhemmin Lucas-professori. Thomson pysyi yliopistossa vielä tutkintojen suorittamisen jälkeenkin. Tuona aikana hän tutki energian muutoksia muodosta toiseen. Tutkinnot suoritettuaan hänet valittiin Trinity Collegen jäseneksi (engl. Fellow of Trinity College).
Lordi Rayleighin erottua vuonna 1884 kokeellisen fysiikan professuurista Cavendish Laboratorystä Thomson päätti hakea vapautunutta virkaa. Hakijoita oli yhteensä neljä, mukaan lukien Richard T. Glazebrook. Glazebrookia pidettiin varmana valintana virkaan, koska hänellä oli jo vuoden kokemus kokeellisen fysiikan opettamisesta. Viikon kuluttua hausta Thomson valittiin virkaan. Thomson ja Glazebrook yllättyivät molemmat valinnasta, Glazebrook ei kuitenkaan osoittanut katkeruuden merkkejä. Epätodennäköisen valinnan Thomsonista teki hänen suhteellisen nuori ikänsä sekä se, että hänen näyttönsä olivat tuohon mennessä lähinnä teoreettisia. Uusi professori alkoi ensimmäiseksi tutkia kaasujen sähkönjohtavuutta, jonka myötä hän myöhemmin löysi elektronin. Yksi Thomsonin oppilaista Cavendishissa oli Ernest Rutherford.
Rachel Love kosi Thomsonia. Thomson kuitenkin kieltäytyi ja meni naimisiin vuonna 1890 Rose Elisabeth Pagetitin kanssa. Paget oli lääkäri ja fysiikan Regius-professorina olleen Sir George Edward Pagetin tytär. Thomsonin ja Pagetin suhteeseen syntyi kaksi lasta, tytär Joan Paget Thomson ja poika George Paget Thomson. Thomsonin poika teki myös uran fysiikassa ja hänetkin palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla vuosia myöhemmin 1937. Hieman ironisestikenen mukaan? J. J. Thomson sai Nobelin palkinnon elektronin hiukkasluonteen löytämisestä ja hänen poikansa sai palkinnon elektronin aaltoluonteen löytämisestä.
Thomson oli myös kunniaprofessori fysiikassa Cambridgessä ja Royal Institutionissa Lontoossa.
Elämäkerta > Myöhemmät vuodet ja kuolema

Thomson valittiin vuonna 1918 Trinity Collegen rehtoriksi (Master of Trinity College). Seuraavana vuonna hän jäi eläkkeelle Cavendishin professuurista. Thomsonin seuraajaksi valittiin Uudessa-Seelannissa syntynyt ja Isoon-Britanniaan muuttanut Ernest Rutherford. Thomson jatkoi kuitenkin vähän aikaa töitä Rutherfordin rinnalla. Rehtorina Rutherford työskenteli kuolemaansa saakka ja oli muutoinkin aktiivinen tiedepiireissä eläkkeelle jäämisestä huolimatta. Tieteen ulkopuolella hänen lempiharrastuksiinsa kuului puutarhanhoito.
Thomson kuoli elokuussa vuonna 1940. Hänen tuhkansa on haudattu Westminster Abbeyhyn, Isaac Newtonin, Charles Darwinin ja hänen ystävänsä Ernest Rutherfordin läheisyyteen.
Tieteellinen ura

Vuonna 1896 Thomson teki merkittävän keksinnön palattuaan Amerikasta luennoimasta. Hän suunnitteli kokeet, joiden perusteella osoittautui, että katodisäteet koostuvat varatuista hiukkasista elektroneista. Tulokset julkaistiin 1897.
Vuonna 1906 Thomsonille myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto tästä merkittävästä löydöstä ja 1908 hänet ritaroitiin. Isotoopit hän havaitsi 1913 tehtyään kokeita neonkaasulla.
Teokset

Conduction of Electricity Through Gases, 3rd ed., 2 vol. (1928–33, painettu uudelleen vuonna 1969)
Recollections and Reflections (1936, painettu uudelleen 1975)
Kirjallisuutta

Lordi Rayleigh: The Life of Sir J.J. Thomson, O.M. (1942, painettu uudelleen 1969)
G. P. Thomson: J.J. Thomson and the Cavendish Laboratory in His Day (1964; julkaistu myös nimellä J.J. Thomson: Discoverer of the Electron, 1966).
Aiheesta muualla

Elektronin löytämisen historia (Arkistoitu – Internet Archive) Egglescliffe Schoolin sivuilla
Elämäkerta Encyclopaedia Britannican verkkoartikkelissa (englanniksi)
Elämäkerta MSN Encartan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Elämäkerta AtomicArchieve.com:n sivuilla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph John Thomson Wikimedia Commonsissa