stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
J. Rinta-Jouppi
Erikoisliikkeet > Rinta-Jouppi Caravan

Vantaalla ja Seinäjoen Herralankadulla sijaitsevissa Rinta-Jouppi Caravan -liikkeissä myydään uusia ja käytettyjä matkailuajoneuvoja sekä niihin liittyviä lisävarusteita ja tarvikkeita. Caravan-liikkeissä myös huolletaan matkailuajoneuvoja.
Erikoisliikkeet > Rinta-Jouppi Bike

Helsingin Ala-Tikkurilan ja Tampereen Lielahden vaihtoautoliikkeen tilojen yhteydessä toimiva käytettyjen moottoripyörien erikoisliike Rinta-Jouppi Bike.
Erikoisliikkeet > Rinta-Jouppi Machine

Seinäjoen kupeessa Ilmajoella sijaitsee maansiirtokoneisiin erikoistunut Rinta-Jouppi Machine.
Autojen merkkiedustukset

J. Rinta-Jouppi oy edustaa henkilöautoissa ja hyötyajoneuvoissa automerkkejä Ford ja Kia. Lisäksi ketjun merkkiedustuksessa ovat seuraavat matkailuajoneuvojen merkit: Adria, Bürstner ja Kabe.
Kritiikkiä

J. Rinta-Joupin toiminnasta tuli Kilpailu- ja kuluttajavirastolle 2020-luvun alussa varsin paljon valituksia. Kun otetaan huomioon valitusten määrä suhteessa myytyjen autojen määrään, yritys oli tilastoissa kolmantena Sakan ja Kamuxin jälkeen, ja seuraavina tulivat Rinta-Joupin Autoliike oy ja Delta Auto (nyk. Hedin Automotive).
Aiheesta muualla

J. Rinta-Jouppi oy:n verkkosivusto
Hjärup

| Hjärup |
| --- | --- |
 Jakriborg
 Hjärup
 Koordinaatit: 55°40′15″N, 13°08′28″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Staffanstorp
Väkiluku (31.12.2023):  5 948
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hjärup on taajama Staffanstorpin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 5 948 asukasta.
Tunnettuja henkilöitä

Niklas Jihde (s. 1976), salibandyn pelaaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hjärup Wikimedia Commonsissa
Saksa yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3. | 94 | 101 | 105 | 300 |
Saksa osallistui yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 1934. Toisen maailmansodan jälkeen maa jätettiin syrjään kansainvälisestä kilpailutoiminnasta. Vuoden 1954 kisoihin osallistui Saksan joukkueen lisäksi omana joukkueenaan Ranskan valvoman ja vuonna 1957 Saksaan liitetyn Saarlandin joukkue. Vuosina 1958 ja 1962 Länsi-Saksan ja Itä-Saksan urheilijat muodostivat yhteisen joukkueen mutta noista kisoista lasketaan länsi- ja itäsaksalaisten saavutukset mitali- ja pistetilastoissa erikseen. Vuosina 1966–1990 läntinen ja itäinen Saksa kilpailivat omilla joukkueillaan, kunnes maiden yhdistyttyä Saksalla on vuodesta 1994 lähtien ollut jälleen vain yksi joukkue. Kun tilastoihin lasketaan yhteen 1930-luvun Saksan, 1940–1980-lukujen Länsi-Saksan ja 1990-luvulta eteenpäin yhdistyneen Saksan saavutukset, on Saksa EM-kisojen kolmanneksi menestynein maa Neuvostoliiton ja Ison-Britannian jälkeen. Sen urheilijat ovat saavuttaneet yhteensä 300 mitalia, joista 94 on kultaa.
Saksa on isännöinyt vuoden 1986 kisoja, jotka pidettiin Stuttgartissa, ja vuoden 2002 kisoja, jotka käytiin Münchenissä. Vuonna 1938 naisten EM-kilpailut käytiin Itävallan pääkaupungissa Wienissä, joka tuolloin oli liitetty Saksaan.
Saksan EM-mitalit kisoittain

Saksa oli 1930-luvulla EM-kilpailujen paras maa. Sen jälkeen Saksa on yksittäisissä kisoissa sijoittunut kymmenen kertaa mitalitilastossa kolmen parhaan maan joukkoon ja vuonna 2012 mitalitilaston paras. Ilman kultamitalia se on jäänyt Ateenassa 1969, kun se osallistui kisoissa vain viestijuoksuihin vastalauseena sille, että Itä-Saksasta loikannut keskimatkojen juoksija Jürgen May ei saanut kilpailla Länsi-Saksan joukkueessa.
| Kisapaikka ja -vuosi | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1934 Torino | 7 | 2 | 2 | 11 | 1. |
| 1938 Pariisi / Wien | 12 | 11 | 9 | 32 | 1. |
1946 Oslo: -
1950 Bryssel: -
| 1954 Bern | 2 | 4 | 3 | 9 | 5. |
| 1958 Tukholma | 6 | 3 | 6 | 15 | 4. |
| 1962 Belgrad | 3 | 5 | 7 | 15 | 3. |
| 1966 Budapest | 2 | 10 | 9 | 21 | 6. |
| 1969 Ateena | 0 | 1 | 2 | 3 | 16. |
| 1971 Helsinki | 5 | 7 | 5 | 17 | 3. |
| 1974 Rooma | 1 | 5 | 6 | 12 | 7. |
| 1978 Praha | 4 | 2 | 2 | 8 | 3. |
| 1982 Ateena | 8 | 1 | 4 | 13 | 2. |
| 1986 Stuttgart | 2 | 4 | 5 | 11 | 6. |
| 1990 Split | 3 | 2 | 2 | 7 | 6. |
| 1994 Helsinki | 5 | 4 | 5 | 14 | 3. |
| 1998 Budapest | 8 | 7 | 8 | 23 | 2. |
| 2002 München | 2 | 9 | 8 | 19 | 8. |
| 2006 Göteborg | 4 | 5 | 2 | 11 | 2. |
| 2010 Barcelona | 5 | 6 | 6 | 17 | 4. |
| 2012 Helsinki | 6 | 8 | 4 | 18 | 1. |
| 2014 Zürich | 4 | 1 | 3 | 8 | 3. |
| 2016 Amsterdam | 5 | 4 | 7 | 16 | 2. |
| Yhteensä | 94 | 101 | 105 | 300 | 3. |
Saksan menestyneimmät EM-kisaurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet | Lajit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Harald Schmid | 5 | 1 | 0 | 6 | 1978–1986 | 400 metrin aitajuoksu, 4 × 400 metrin juoksu |
| Manfred Germar | 3 | 1 | 0 | 4 | 1958–1962 | 100 metrin juoksu, 200 metrin juoksu, 4 × 100 metrin juoksu |
| Grit Breuer | 3 | 1 | 0 | 4 | 1998–2002 | 400 metrin juoksu, 4 × 400 metrin juoksu (lisäksi 2 kultaa Itä-Saksan joukkueessa 1990) |
| Heinz Fütterer | 3 | 0 | 0 | 3 | 1954–1958 | 100 metrin juoksu, 200 metrin juoksu, 4 × 100 metrin juoksu |
| David Storl | 3 | 0 | 0 | 3 | 2012–2016 | kuulantyöntö |
Lévis

| Lévis (Ville de Lévis, City of Lévis) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Lévis
 Koordinaatit: 46°48′12″N, 71°10′41″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Québec
Perustettu:  18. toukokuuta 1861
Kaupunkiliitos:  1. tammikuuta 2002
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Lévis’n kaupunginvaltuusto
 – Pormestari:  Danielle Roy-Marinelli
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  449 km²
Väkiluku (2016):  143 414
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Postinumero:  G6V, G6W
Suuntanumero(t):  418
 
 ville.levis.qc.ca 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lévis on Québecin provinssin itäosassa Kanadassa sijaitseva kaupunki, jonka väkiluku oli vuoden 2016 väestönaskennassa 143 414. Se sijaitsee Saint Lawrencen joen etelärannalla Québecin kaupunkia vastapäätä. Québecin ja Lévis’n välillä on sekä lautta- että siltayhteyksiä. Paikkakunnan aiempi nimi oli Aubigny, mutta vuonna 1861 se nimettiin uudelleen François-Gaston de Lévis’n mukaan.
Nykyinen Lévis’n kaupunki muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 2002, kun Québecin osavaltiohallitus yhdisti kymmenen alueen kaupunkia. Liitoskaupunkeihin lukeutuivat Charny, Lévis, Pintendre, Saint-Hélène-de-Breakeyville, Saint-Étienne-de-Lauzon, Saint-Jean-Chrysostome, Saint-Joseph-de-la-Pointe-de-Lévy, Saint-Nicolas, Saint-Rédempteur ja Saint-Romuald. Lévis’hin oli yhdistetty jo vuonna 1989 Lauzonin ja St-David-de-l’Auberivièren kaupungit. Vuonna 2001 eli ennen laajempia yhteenliitoksia Lévis’n väkiluku oli 40 926.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lévis Wikimedia Commonsissa
Thorwald Grönblom

Johtaja Grönblom.
Thorwald Grönblom (25. helmikuuta 1885 Tampere – 5. toukokuuta 1971 Tampere) oli suomalainen tehtailija ja hyönteistieteilijä. Hän tutki perhosia, pistiäisiä ja kuoriaisia ja sai Vanamo-seuran Kairamo-mitalin ja Suomen hyönteistieteellisen seuran Saalas-mitalin.
Grönblomin vanhemmat olivat pankinjohtaja Frans Hjalmar Grönblom ja Helmi Fagerlund. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1903 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Grönblom oli jo kouluaikanaan koulunsa luonnontieteellisen yhdistyksen puheenjohtajana. Yliopistossa hän harjoitti luonnontieteellisiä opintoja ja teki useita tutkimusmatkoja, kuten vuonna 1905 maantieteellisen opintomatkan Suomen, Ruotsin ja Norjan Lappiin. Vuonna 1908 hän tutki Societas pro Fauna et Flora Fennica-seuran stipendiaattina Pirkkalan kasvistoa ja vuonna 1914 hän suoritti saman seuran stipendillä luonnontieteellisiä tutkimuksia Karjalan kannaksella.
Grönblom toimi virkailijana muun muassa yliopiston entomologisessa museossa. Vuonna 1916 hän siirtyi liikealalle ja toimi Tampereen Sateensuoja- ja Keppitehdas Oy:n isännöitsijänä.
Grönblom oli tunnettu luonnontieteellisistä harrastuksistaan ja hän harjoitti tutkimuksiaan varsinkin hyönteislajien alalla. Hän keräsi ja omisti Suomen lajirikkaimman yksityisen suurperhoskokoelman ja myös hänen kovakuoriais- ja lehtipistiäiskokoelmansa olivat merkittäviä. Petoampiaisten elintapojen tutkijana Grönblom saavutti huomattavia tieteellisiä tuloksia ja hän julkaisi useita tutkielmia. Grönblom oli Tampereelle vuonna 1932 perustetun luonnontieteellisen yhdistyksen Tampereen Luonnon Ystävät alkuunpanijoita ja hän toimi myös yhdistyksen puheenjohtajana. Grönblom osallistui Suomen sisällissotaan ja toimi Tampereen suojeluskunnan koululaiskomppanian päällikkönä.
Grönblom oli naimisissa vuodesta 1922 Ellen Maria Engroosin kanssa.
Julkaisuja

Verzeichnis der Gross-Schmetterlinge Finnlands (1936).
Mahalalel

| Mahalalel> מַהֲלַלְאֵל |
| --- | --- |
 Mahalalel kuvattuna Nürnbergin kronikassa (1439).
Henkilötiedot
Syntynyt: 395 AM
Kuollut: 1290 AM
Vanhemmat:   Kenan 
Lapset:  Jered
Mahalalel oli Vanhassa testamentissa Aadamin pojanpojan pojanpoika. Mahalalel eli 895-vuotiaaksi. Hänen isänsä nimi oli Kenan. Hänen poikansa nimi oli Jared. Nimi Mahalalel on hepreaa ja tarkoittaa Jumalan ylistystä.
Olching

| Olching |
| --- | --- |

 Vaakuna
 fiOlching 
 48°12′00″N, 11°19′01″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Piirikunta:  Fürstenfeldbruck
Kokonaispinta-ala:  29,92 km2
Korkeus merenpinnasta:  503 m
Väkiluku 2023:  28 052 
 www.olching.de 
Olchingin sijainti Fürstenfeldbruckiin piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Baijerin osavaltiossa.
Olching on kaupunki Baijerin osavaltiossa Saksassa. Münchenin suurkaupunkialueella sijaitseva Olching sai nykyisen muotonsa vuoden 1978 kuntaliitosten yhteydessä.
Maantiede

Olching sijaitsee ylänkömaalla eteläisessä Baijerissa noin 17 kilometriä Münchenistä länsiluoteeseen.
Historia

Olchingin alueella on asuttu jo kellopikarikulttuurin aikana. Ensimmäinen maininta Olchingista on vuodelta 740, mutta se on kiistanalainen. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana München turvasi itsensä rahalla, mutta ei kaupungin ympäristöä. Olchingin 67 kiinteistöstä oli vuonna 1648 jäljellä vain yhdeksän. Olching uinui vuosisatoja. Kun rautatieyhteys Müncheniin avattiin 1839, kylän väkiluku oli noin 300. Sellutehtaan perustamisen myötä Olchingin väkiluku alkoi kasvaa, paikkakunnalle muutti työväkeä ja Weimarin tasavallan vuosina vasemmistolla oli valta paikkakunnalla. Toisen maailmansodan aikana Olching kärsi laajoja tuhoja ja heti sodan päätyttyä alueelle muutti tuhansia siirtolaisia etenkin Sleesiasta ja Tšekkoslovakiasta.
1900-luvun jälkipuoliskolla Olching kasvoi maalaiskylästä kaupungiksi. Yhteydet Müncheniin paranivat olympiavuonna 1972. Nykyinen Olching syntyi 1978, kun maalaiskunnat Olching, Esting ja Geiselbullach liitettiin toisiinsa. Olching kohotettiin kaupungiksi vuonna 2011.
Olchingin vanhin säilynyt rakennus on Estingissä sijaitseva romaanistyylinen kirkko St. Stephanus 1200-luvulta.
Talous ja liikenne

Olchingissa on muun muassa tietotekniikan yrityksiä, energiayrityksiä ja laserteknologian yrityksiä. Olchingin rautatieasemat, Olching ja Esting, sijaitsevat rataosuudella München–Augsburg. Kaupungin halki kulkee moottoritie BAB 8. Matka Münchenin lentoasemalle on 42 kilometriä.
Aiheesta muualla

Olching, Baijeri, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Olching
Käännös suomeksi
Pepe & Paradise (albumi)

| Pepe & Paradise Pepe & Paradise |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1971–1973
 Studio : Finnlevy- ja Finnvox-studiot
 Julkaistu: 1973   1990 (CD)
 Formaatti: LP-levy (S 65686)   C-kasetti (40–65686)   CD-levy (SAFCD 2051)
 Tuottaja(t): Markku Johansson
 Tyylilaji: iskelmä, poprock, soft rock
 Levy-yhtiö: CBS
 Levymerkki: CBS
Listasijoitukset
  Suomi: 21. (syyskuu 1973)
Pepe & Paradisen muut julkaisut
| Niin vähän on aikaa 1972 | Pepe & Paradise 1973 | Pepe & Paradise 2 1975 |
Pepe & Paradise on suomalaisyhtye Pepe & Paradisen toinen studioalbumi vuodelta 1973.
Levyn kappaleesta ”Toiset meistä” nousi suuri hitti ja on muodostunut ikivihreäksi klassikkokappaleeksi. Kappaleen säveltäjä Rauno Lehtinen ja sanoittaja Mikko Haljoki olivat alun perin tehneet kappaleen Laila Kinnuselle, mutta kappale oli jäänyt hyllylle syystä tai toisesta. Paradise-yhtyeen pääasiallinen sovittaja Markku Johansson sovitti kappaleesta bossa nova -henkisen version, joka muotoutuu kosketinsoittaja Heikki ”Pedro” Hietasen flyygelin ja sähköpianon ympärille. Kappaleessa sovittaja Johansson soittaa tyylitellyn soolon flyygelitorvella. Myös yhtyeen saksofonisti Erik Dannholm soittaa tenorisaksofonillaan soolon.
Albumin kansikuvan otti valokuvaaja Hannu Männynoksa. Kansikuvassa yhtye poseeraa keskellä metsää, vaikkakin todellisuudessa kansikuva otettiin Lauttasaaren Vattuniemen eteläkärjessä Helsingissä. Yhtyeen kokoonpano oli myös muuttunut hiljattain, kun kansikuvan ottohetkellä levylläkin soittanut puhallinsoittaja Erkki ”Unde” Lehtola oli eronnut yhtyeestä keskittyäkseen päivätöihinsä Yleisradiolla. Lehtolan tilalle tuli puhallinsoittaja Pertti ”Kalle” Fält, joka toi laulutaidoillaan lisää lauluvoimaa yhtyeen soundiin.
Äänitykset

Albumin kappaleet äänitettiin vuosien 1971–73 välisenä aikana. Vuonna 1971 äänitettiin ”Pilvi taivaan peittää”, jonka äänitykset tehtiin 12.5.–16.9. välisenä aikana, sekä ”Unen lävitse” (13.9.). 3. helmikuuta 1972 äänitettiin avausraita ”Elämältä kaiken sain” sekä ”Sotilaat, kansat ja maat” ja saman vuoden elokuussa ”Olen ihminen” (24.8.). Vuonna 1973 äänitettiin kappaleet ”Muukalainen” (27.3.) sekä ”Julie-Anne” ja ”Musta ja valkoinen” (12.4.).
Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut tai suomenkielisen sanoituksen tehnyt Vexi Salmi, ellei toisin mainita.
Kaikki kappaleet sovittanut Markku Johansson.
| --- | --- |
 A-puoli Elämältä kaiken sain – 2.55 (alkup. ”Every Little Move She Makes”, säv. T. Macaulay – R. Greenaway – R. Cook)  Olen ihminen – 3.03 (säv. Markku Johansson)  Toiset meistä – 4.25 (säv. Rauno Lehtinen, san. M. Haljoki)  Muukalainen – 3.57 (alkup. ”Starman”, säv. D. Bowie)  Julie-Anne – 3.22 (alkup. ”Julie-Anne”, säv. P. Nelson – R. Shaw)  Musta ja valkoinen – 3.38 (alkup. ”Black and White”, säv. E. Robinson) :  B-puoli Yksin oon tietenkin – 4.22 (alkup. ”Alone Again (Naturally)”, säv. Raymond O’Sullivan)  Unen lävitse – 3.10 (säv. Frank Robson, san. Hector)  Pilvi taivaan peittää – 3.03 (alkup. ”When There’s No You”, säv. Reed – Rae, san. Leo Länsi)  Aadolf – 3.44 (alkup. ”Poor Joe”, säv. J. Willoughby, san. Juha Vainio)  Sotilaat, kansat, maat – 3.00 (alkup. ”Joy to the World”, säv. H. Axton)  Syvä hiljaisuus – 3.55 (säv. Markku Johansson, san. Juha Vainio) 
Lähteet:
Tekijät > Muusikot

Kappaleissa 5, 9 ja 12 Pepe Willberg ja Markku Johanssonin orkesteri.
Pertti ”Pepe” Willberg – laulu (1–9, 11, 12), taustalaulu (ei: 8, 9, 11) ja kitara (soolo: 11)
Markku Johansson – orkesterin johto, trumpetti (soolo: 10), flyygelitorvi (ei: 8, 11; soolo: 3), piano (ei: 8, 9, 11) ja taustalaulu (ei: 8, 11)
Erik ”Danny” Dannholm – tenorisaksofoni (soolo: 3), huilu (soolo: 10), laulu (10), taustalaulu (ei: 8, 11)
Erkki ”Unde” Lehtola – baritoni- (1, 8) ja tenorisaksofonit (8, 11), huilu (1, 8, 11) ja taustalaulu (11)
Pertti ”Kalle” Fält – baritonisaksofoni, huilu, taustalaulu (3, 5, 6, 10)
Heikki ”Pedro” Hietanen – piano, sähköpiano, urut ja cembalo, kosketinsoittimet (ainakin 8)
Pekka ”Pave” Maijanen – sähköbasso, taustalaulu (ei: 8)
Antero ”Ande” Päiväläinen – rummut, kongarummut (3), lyömäsoittimet (ei: 8)
Lähde:
Kaj Backlund – trumpetti (3)
Simo Salminen – trumpetti
Juhani Aalto ja Seppo Peltola – pasuunat (3, 9)
Sointu Huuskonen – pasuunat (3)
Kari Alanne – käyrätorvi (7)
Heikki Hämäläinen – viulu (4)
Kauko Jorasmaa – viulu (2)
Jaakko Raulamo – sello (4)
Esa Katajavuori – kosketinsoittimet (9)
Seppo Keurulainen – kitarat (9)
Heikki Laurila – kitara (3)
Nono Söderberg – kitarat (4–6, 9)
Antero Jakoila – kitara (4–7)
Matti Bergström – sähköbasso (9, 12)
Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (3, 9)
tuntemattomat muusikot – jousisoittimet (1–4, 7, 9), taustalaulu (9)
Lähde:
Tekijät > Tuotanto

Markku Johansson – tuotanto
Erkki Hyvönen – äänitys (2, Finnvox-studiot, Helsinki: 8)
Ronnie Kranck – äänitys (4–6, Finnvox-studiot: 1, 11)
Jukka Teittinen – äänitys (4, 5)
Hannu Männynoksa – valokuvat
Lähteet:
Kenan

| Kenan> קֵינָן‎ |
| --- | --- |
 Kenan kuvattuna Jacques de Charronin teoksessa Histoire universelle (1630).
Henkilötiedot
Syntynyt: 325 AM
Kuollut: 1235 AM
Vanhemmat:   Enos 
Lapset:  Mahalalel
Kenan on Vanhan testamentin henkilö. Hän on Enosin poika. Kun Kenan oli 70-vuotias, hän sai pojan jonka nimeksi tuli Mahalalel. Kenanille syntyi myöhemmin tyttäriä ja poikia. Kenan kuoli kun hän oli 910-vuotias.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1965

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1965 järjestettiin Elverumissa, Norjassa. 18.-20. helmikuuta 1965. Kisoissa kilpailtiin ensimmäisen kerran MM-kisoissa viestissä, joka oli 4 x 7,5 km.
Miehet > 20 kilometriä

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Olav Jordet | 1.23.34,9 |
| 2 |  | Nikolai Puzanov | 1.23.57,0 |
| 3 |  | Antti Tyrväinen | 1.23.57,6 |
: ...
| 9 |  | Esko Marttinen | 1.27.47,6 |
| 31 |  | Veikko Hakulinen | 1.37.38,9 |
| 33 |  | Pentti Tiira | 1.38.13,4 |
Miehet > Joukkuekilpailu

| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Olav Jordet Ola Wærhaug Ivar Nordkild | 4.18.00,9 |
| 2 |  | Nikolai Puzanov Vladimir Melanin Vasili Makarov | 4.20.49,6 |
| 3 |  | Józef Gąsienica Sobczak Stanisław Szczepaniak Józef Rubiś | 4.25.12,9 |
: ...
| 5 |  | Antti Tyrväinen Esko Marttinen Veikko Hakulinen | 4.28.24,1 |
Miehet > Viestinhiihto 4 x 7,5 km (epävirallinen)

| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Ola Wærhaug Ivar Nordkild Olav Jordet Ragnar Tveiten | 2.02.34 |
| 2 |  | Gunnar Samuelsson Tage Lundin Sven-Olov Axelsson Holmfrid Olsson | 2.04,32 |
| 3 |  | Valentin Pšenitsyn Vladimir Melanin Aleksandr Privalov Nikolai Puzanov | 2.05.46 |
: ...
| 5 |  | Pentti Tiira Esko Marttinen  Antti Tyrväinen Veikko Hakulinen | 2.11.00 |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Norja | 2 | 0 | 0 |
| 2. |  Neuvostoliitto | 0 | 2 | 0 |
| 3. |  Puola | 0 | 0 | 1 |
| 3. |  Suomi | 0 | 0 | 1 |
Paisuvaiskudos

Paisuvaiskudos on kudosta, joka laajenee ja jäykistyy, kun verisuoniston kanssa yhteydessä olevat ontelot täyttyvät verellä. Paisuvaiskudosta on ihmisellä siittimessä, häpykielessä ja nenässä. Erektiossa miehen siitin jäykistyy ja nousee pystyyn paisuvaiskudoksen täyttyessä. Naisella paisuvaista sisältävä häpykieli eli klitoris kovettuu sekä häpyhuulet turpoavat hieman.
Anatomiaa > Siittimessä

Miehellä on kolme paisuvaiskudoksesta muodostuvaa pyöreähköä ja pitkulaista paisuvaista, kaksi siittimen paisuvaista (corpus cavernosum, monikkomuoto corpus cavernosa) ja yksi virtsaputken paisuvainen (corpus cavernosum urethrae tai corpus spongiosum). Siittimen paisuvaiset ovat suurimmat ja ne sijaitsevat vierekkäin siittimen dorsaalipuolella eli sillä puolella, joka erektiossa on vatsaa kohti. Niiden välissä alapuolella on pienempi virtsaputkea ympäröivä virtsaputken paisuvainen, josta myös terska muodostuu. Paisuvaiset alkavat läheltä peräaukkoa, jatkuvat kivesten yläpuolelta siittimen päähän, terskaan asti. Siittimen tilavuudesta suurin osa on paisuvaiskudosta. Erektiossa olevassa siittimessä on näkyvillä noin puolet koko paisuvaiskudoksesta. Näkymättömissä oleva paisuvaiskudos on kuitenkin helposti tunnusteltavissa kivesten välistä tai kivespussien sivuilta käsin sekä välilihan sauman kohdalta. Yleisesti luullaan, että paisuvaiskudosta on vain siittimen näkyvässä osassa, mutta todellisuudessa paisuvaiskudos on paljon näkyvää siitintä laajempi.
Lepotilassa oleva siitin roikkuu alaspäin, on hyvin pehmeä ja taipuisa. Paisuvaiskudosten täyttymisen myötä siittimen koko kasvaa ja siitin nousee ylöspäin. Kylmälle altistuttuaan siitin voi kutistua niin pieneksi, ettei siitä juuri muuta näy kuin ryppyinen esinahka. Myös psyykkiset tekijät voivat vaikuttaa paisuvaiskudosten täyttöasteeseen.
Paisuvaiskudoksen koko on hyvin yksilöllistä ja riippuu siitä, onko siitin erektiossa vai ei. Lepotilassa oleva siitin on tavallisesti 6–12 cm pitkä ja erektiossa keskimäärin noin 13–15 cm riippuen mittaustavasta. Paisuvaisten kokonaispituus siittimen ollessa erektiossa on siis useita kymmeniä senttimetrejä.
Anatomiaa > Häpykielessä

Naisen klitoriksessa on vastaavanlainen paisuvaiskudosrakenne (corpus cavernosum) kuin peniksessäkin. Seksuaalisen kiihotuksen yhteydessä klitoris kovettuu ja suurenee. Klitoriksen paisuvaiskudokset kulkevat häpyhuulten alla emättimen aukon molemmin puolin, eli paisuvaiskudoksen täyttyessä myös häpyhuulet turpoavat ja kovettuvat hieman. Koska suurin osa klitoriksen rakenteesta on piilossa häpyhuulten alla, naisen paisuvaiskudosten täyttyminen eli erektio ei ole yhtä näkyvä kuin miehen erektio.
Anatomiaa > Nenässä

Nenän paisuvaiskudos paisuu 30–60 minuutin välein vuorotellen eri puolilla nenää. Tällöin ilma kulkee etupäässä vain toisesta sieraimesta sisään ja ulos, ja sulkeutunut puoli saa aikaa kosteutua uudelleen.
Paisuvaiskudoksen toiminta ja erektio

Paisuvaiskudoksen toimintaa säätelevät aivoimpulssit (parasympaattinen hermosto), joita aivot lähettävät seksuaalisen kiihottumisen myötä. Impulssien seurauksena typpioksidin (NO) tuotanto paisuvaiskudoksen valtimoissa lisääntyy, jolloin paisuvaiskudokseen virtaa enemmän verta. Samalla verta pois kuljettavat 
laskimot supistuvat, jotta veri ei pääsisi virtaamaan pois. Seksuaalinen kiihottuminen on tavallisesti seurausta kiihottavista mielikuvista tai sukupuolielimien näkemisestä tai koskettamisesta. Myös omien sukupuolielimien koskettelu tai hyväily voi helposti aiheuttaa erektion.
Paisuvaiskudosten täyttymisen myötä miehen siitin alkaa paisua, kovettua ja nousta pystyyn, ja siittimen pitenemisen vuoksi esinahka liukuu terskan päältä pois. Terska ei kovetu aivan yhtä kovaksi kuin siittimen varsi, mutta sekin laajenee ja kovettuu. Siittimen ollessa erektiossa virtsaaminen muuttuu hyvin vaikeaksi tai mahdottomaksi, kuitenkin siemenneste pääsee purkautumaan siemensyöksyssä rytmisten supistusten saattelemana. Naisen häpykieli kovettuu ja suurenee, häpyhuulet turpoavat hieman paisuvaiskudoksen täyttyessä. Vaikka naisen erektio ei ole kovin näkyvä, se on seksuaalisesti hyvin tärkeä. Siittimen paisuminen ja nouseminen pystyyn sen sijaan ovat hyvin näkyviä fysiologisia reaktioita.
Seksuaalisen kiihottumisen heikentyessä typpioksidin vapautuminen vähenee normaaliksi ja paisuvaiskudoksesta poistuu ylimääräinen veri, jolloin erektio katoaa.
Paisuvaiskudos on aktiivinen myös nukuttaessa, miehillä esiintyy usein unen aikana erektioita, ja se voi olla vielä aamulla herätessäkin, myös yöllisiä siemensyöksyjä esiintyy. Paisuvaiskudoksen yöllisen toiminnan tarkoituksena on ylläpitää sen toimintaa ja erektiovalmiutta. Paisuvaiskudoksen toiminnan kannalta on tärkeää, että erektioita esiintyy riittävän usein.
Mikäli paisuvaisten täyttyminen jää niin vajaaksi, ettei yhdyntä enää onnistu tai se on vaikeaa, voidaan puhua erektiohäiriöstä. Vielä osittaisellakin erektiolla yhdyntä saattaa onnistua.
Paisuvaiskudosten toiminnan heikkeneminen voi vaikuttaa paitsi yhdyntäkykyyn, myös seksuaalisen nautinnon saamiseen. Jotkin erektiota voimistavat lääkkeet voivatkin lisätä seksuaalista nautintoa, myös naisilla.