stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gravimetri
Absoluuttiset ja suhteelliset gravimetrit

Gravimetrit jaetaan absoluuttisesti mittaaviin, ja suhteellisesti mittaaviin eli mittauspisteiden eroja mittaaviin. Absoluuttiset gravimetrit ovat nykyään suhteellisen harvinaisia mutta niitä voidaan rakentaa perustuen vapaasti putoavan kappaleen mittaamiseen; muitakin perusrakenteita on. Yleensä mittauksissa käytetään suhteellista gravimetria, joka perustuu kierrejousen tms. varaan asetettuun punnukseen.
Suprajohtava gravimetri

Maailman tarkimmat painovoimamittaukset tehdään suprajohtavilla gravimetreilla. Suprajohtavassa gravimetrissä jousi on korvattu sähkömagneetilla. Testimassa on 2,5 cm:n läpimittainen ontto metallipallo, joka leijuu magneettikentässä. Pallo ja sähkömagneetin käämi on tehty niobiumista. Niobium on suprajohtava kun lämpötila on alle 9 astetta absoluuttisesta nollapisteestä (–273° C). Geodeettisen laitoksen Metsähovin asemalla on tällainen amerikkalaisvalmisteinen gravimetri.
Aiheesta muualla

Gravimeters Boise State University. Arkistoitu 19.2.2011. Viitattu 5.2.2011.
Rogned

Ragnhild ja Ragnvald (Polotskin ruhtinas)
Rogned (962–1002) on slaavilainen muoto skandinaavisesta nimestä Ragnhild, jonka isä Ragnvald (slaavilaisittain: Rogvolod) tuli meren takaa (ilmeisesti Skandinaviasta) ja perusti Polatskin (nykyisen Valko-Venäjän alueelle) 900-luvun puolivälissä.
Historioitsijat olettavat, että Rogned oli Norjan kuninkaallista Ynglinga-sukua. Noin vuonna 980 ruhtinas Vladimir Suuri vaati Polatskin ruhtinaalta Rogvolodilta tytärtä vaimokseen, mutta tytär ei suostunut, vaan halusi mennä naimisiin Vladimirin velipuolen, Kiovan ruhtinas Jaropolkin kanssa. Tästä suuttuneena Vladimir hyökkäsi Polotskiin, tappoi Rognedin vanhemmat ja pakotti Rognedin kanssaan naimisiin.
Rogned synnytti Vladimirille useita lapsia, 4 poikaa:
Jaroslav Viisas, Kiovan ruhtinas
Isjaslav, peri äidiltään Polotskin ruhtinaskunnan
Vsevolod, Volynian ruhtinas
Mstislav, Tšernigovin ruhtinas
sekä 3 tytärtä: Predslava, Puolan kuningas Boleslaus I Rohkean jalkavaimo, Premislava ja Mstislava.
Norjalaisen saagan mukaan Rogned osallistui salaliittoon Vladimiria vastaan ja pyysi vanhinta poikaansa Izjaslavia tappamaan Vladimirin. Sen epäonnistuttua heidät molemmat lähetettiin Polotskiin. Izjaslavin suku oli Polotskin ruhtinaskunnan hallitsijoina uudessa Izjaslavlin kaupungissa aina mongolien hyökkäyksiin asti 1200-luvulla.
Vladimir kääntyi kristityksi vuonna 988 ja otti bysanttilaisen prinsessa Anna Porfyrogenitan vaimokseen. Sitä ennen Vladimirin oli erottava kaikista edellisistä vaimoistaan, myös Rognedista. Tämän jälkeen Rogned teki luostarilupauksen ja otti nimen nunna Anastasia.
Noin vuonna 1825 runoilija Kondrati Rylejev kirjoitti runon Rogneda. Tästä runosta sai aiheensa myös Aleksandr Serovin ooppera Rogneda, jonka ensi-ilta oli vuonna 1865.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
S/S Wellamo (1907)

S/S Wellamo on vuonna 1907 Tampereella teräksestä hinaajaksi rakennettu höyrylaiva. Laivan pituus on 21,18 m, leveys 4,53 m ja syväys: 1,6 m.
Aiheesta muualla

Ari Sirén: Valkeakosken Wellamo 100 vuotta (Arkistoitu – Internet Archive)
Rogla

Rogla
Rogla on 1 517 metriä korkea vuori Pohjois-Sloveniassa Pohorjen vuoristoalueella. Se on suosittu lomakohde.
Roglalle rakennettiin ensimmäinen näkötorni jo vuonna 1934, mutta suurin osa turismirakennuksista paloi toisen maailmansodan aikana. Rogla on Slovenian merkittävimpiä hiihtokeskuksia.
Raaka-aine (yhtye)

| Raaka-Aine> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1995–2018
Tyylilaji:  Hard rock
Kotipaikka:   Lahti, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Tommi Fäldt, laulu   Jussi Mattelmäki, basso   Tuomas Lampén, rummut   Timo Ruokola, soolokitara  
Entiset jäsenet:  Jani Kärkkäinen, bassokitara (1995–1996)  Ville Ikävalko, laulu (1995–1996)  Erkki Lempinen, rummut (1995–2006)  Tommi Järveläinen, bassokitara/kitara (1998–2003)  René Piiroinen, kitara (2005–2008)  Pekka Lindeman, kitara (2008–2009)   Matti Hyyrynen, soolokitara (2009–2010) 
Levy-yhtiö:  Edel Records Finland, 2009–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Raaka-Aine oli vuonna 1995 Lahden Nikkilässä[lähde? ] perustettu hard rock-yhtye. Raaka-Aineen kappaleita ovat muun muassa "Miehen työ", "Totuudesta" ja "Tielle pimeään".
Kriitikot ovat verranneet yhtyeen musiikkia muun muassa Kotiteollisuuteen, Apulantaan, Klamydiaan ja Trio Niskalaukaukseen.
Vuodesta 2005 lähtien yhtye on kiertänyt aktiivisesti ympäri Suomea noin 50 keikan vuositahdilla. Yhtye julkaisi alkuvuosinaan muutamia omakustannelevyjä, mutta ensimmäisen levytyssopimuksena Raaka-Aine allekirjoitti vuoden 2009 syyskuussa levy-yhtiö Edel Recordsin kanssa. Albumit Kipupisteet (2010) ja Shokkiterapiaa (2011) julkaistiin yhtiön Hyena Records -alamerkin kautta.
Debyyttialbumi Kipupisteet julkaistiin 17. huhtikuuta 2010 ja ensimmäisellä listaviikollaan se nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 12. Tätä korkeammalle albumi ei noussut.
Laulajavaihdoksen jälkeen vuonna 2012 yhtye perusti oman osakeyhtiön, jonka kautta se on julkaissut albumit Ennen kuin toivosta luovutaan (2013) ja IV (2016). Yhtye lopetti uransa 15. syyskuuta 2018 Lahden Finlandia-klubilla olleeseen keikkaan, jonka tuotot menivät hyväntekeväisyyteen.
Historia > Perustaminen ja alkuajat (1995–1999)

Raaka-Aineen perustaja, laulaja ja säveltäjä Aapo Kaskinen aloitti musiikinopintonsa Lotilan ala-asteen musiikkiluokilla Lahdessa vuonna 1991. Teini-ikään tultuaan vuonna 1994 hän lopetti pianon soiton ja alkoi harjoitella kitaran soittoa. Seuraavana vuonna kaveripiiristä löytyi rumpali Erkki Lempinen, ja pojat päättivät perustaa kahden hengen yhtyeen. Nimeksi tuli ensin Pata, joka myöhemmin, jo ennen ensimmäistä demoa vaihtui Raaka-Aineeksi. Pian Kaskinen ja Lempinen keksivät pyytää yhtyeen basistiksi ystäväänsä Jani Kärkkäistä. Raaka-Aineen ensimmäinen julkinen esiintyminen oli Joutjärven nuorisotalolla.
Yhtyeen perustaminen ja alkuajat eivät olleet kovin hyvät. Vuonna 1996 pidetyn keikan keskeytti virkavalta, ja myöhemmin vuonna 2006, kun Lordi oli voittanut euroviisut keikalta lähti yleisö, kun Raaka-Aine ei suostunut soittamaan Lordin voittokappaletta "Hard Rock Hallelujahia".
Vuonna 1998 yhtyeen uudeksi basistiksi tuli Tommi Järveläinen. Ensimmäisen demolevynsä Demo-98 yhtye julkaisi samana vuonna. Vuonna 1999 yhtyeeseen liittyi vakituiseksi basistiksi Jussi Mattelmäki, jolloin Järveläinen siirtyi soittamaan soolokitaraa. Mattelmäestä tuli samalla myös yhtyeen manageri ja yhtyeen toiminta muuttui pikkuhiljaa ammattimaisemmaksi.
Historia > Perustaminen ja alkuajat (1995–1999) > "Olipa kerran... Loppuun asti" ja jäsenten asevelvollisuus (2000–2005)

Seuraava omakustannelevy oli Olipa kerran... Loppuun asti, joka äänitettiin vuoden 2000 keväällä. Levyn kappale "Odota" julkaistiin myöhemmin vuoden 2001 puolella kokoelmalevyllä Suomipunkkia 2.
Vuoden 2002 alussa yhtye nauhoitti kolmannen levynsä, "Syvemmälle"-singlen. Hyvin pian singlen julkaisun jälkeen yhtyeen jäsenet kutsuttiin suorittamaan asevelvollisuutta, ja bänditoiminta jäi vähäiseksi seuraavan vuoden ajan.
Vuonna 2003 soolokitaristi Tommi Järveläinen erosi Raaka-Aineesta, ja yhtye jatkoi kolmijäsenisenä. Vuonna 2004 esiintymisiä oli yhteensä 18, mikä oli kolme kertaa edellisvuosia enemmän, ja yhtye pääsi esiintymään useammin myös kotikaupunkinsa ulkopuolelle. Vuonna 2005 yhtye pääsi esiintymään Salpausselän kisoihin tuhansille katsojille, ja lopulta pitkään jatkunut uuden soolokitaristin etsintä päättyi syksyllä, kun René Piiroinen liittyi Raaka-Aineeseen.
Historia > Perustaminen ja alkuajat (1995–1999) > Muutoksia jäsenistössä ja levytyssopimus (2006–2009)

Vuonna 2006 Raaka-Aine äänitti ensimmäisen EP-levynsä Tuomittu. Levyn musiikki oli yhtyeen itsensä mukaan uudistunutta tyyliä, aiempaa rankempaa ja huolellisemmin viimeisteltyä. Esiintymisien määrä alkoi kasvaa huomattavasti EP:n tuoman huomion myötä. Rumpali Lempinen ilmoitti kuitenkin keväällä eroavansa Raaka-Aineesta. Tilalle otettiin pian Kaskisen lapsuudenystävä Tuomas Lampén. Vuoden 2007 lokakuussa Lampén erosi tilapäisesti lähtiessään ulkomaille töihin. Lempinen palasi soittamaan rumpuja, ja hänen sijaisinaan kävivät esiintymisissä myös yhtyeen jäsenten ystävistä Lasse Vehviläinen ja tämän veli Ville Vehviläinen. Lampén palasi soittamaan rumpuja kesän 2008 esiintymisiin. Loppuvuodesta 2008 Piiroinen päätti lopettaa yhtyeessä soittamisen ja keskittyä opiskelemaan. Yhtye jatkoi kuukauden triona soittamalla jo sovittuja keikkoja, kunnes löysivät soolokitaraan helsinkiläisen Pekka Lindemanin. Alkuvuodesta 2009 Raaka-Aine julkaisi taas uutta materiaalia ja Nimetön-EP-levy julkaistiin tammikuun lopussa. Kitaroita studiossa soittivat Lindeman sekä yhtyeen tässä vaiheessa jo pitkäaikainen sijaiskitaristi Matti Hyyrynen, jota Raaka-Aine oli houkutellut liittymään yhtyeen vakituiseksi soolokitaristiksi. Toukokuussa Hyyrynen viimein luopui muista musiikkiprojekteistaan ja liittyi vakituisesti Raaka-Aineeseen. Yksi Raaka-Aineen tärkeimmistä esiintymisistä keväällä 2009 oli Radio Rock Starba -kilpailun finaali, jossa Raaka-Aine sijoittui kilpailun tuomarin Mikko Koivusipilän mukaan toiseksi.
Neljäntoista vuoden odotuksen jälkeen yhtye solmi ensimmäisen levytyssopimuksensa syyskuussa 2009 Edel Recordsin kanssa. Sopimus koski yhtä pitkäsoittoa, jonka jälkeen oli optio toisesta..
Historia > Elämän Tarkoitus ja Kipupisteet (2009–2010)

Ensimmäinen single "Elämän Tarkoitus" julkaistiin tammikuussa 2010. 
Levytyssopimuksen tekemisen aikoihin myös moni muu levy-yhtiö tarjosi Raaka-Aineelle sopimusta, mutta yhtye itse ajatteli Edel Recordsin olevan paras vaihtoehto, jos he tahtoisivat menestyä.
Viikko ennen debyyttialbumin Kipupisteet julkaisua yhtyeen kotisivuilla ilmoitettiin soolokitaristin vaihtuvan.
Uudeksi kitaristiksi otettiin Timo Ruokola, ja albumi julkaistiin 17. huhtikuuta 2010. Albumi nousi virallisen albumilistan sijalle 12.
Kipupisteet-albumille valittiin seitsemän uutta ja viisi vanhempaa uudelleen äänitettyä kappaletta. Vanhin näistä on Olipa kerran... Loppuun asti -demolla (2000) kuultu kappale "Odota" josta myös tehtiin uusittu versio. Alkuperäinen "Odota" oli usean vuoden ajan Raaka-Aineen suurin hitti, ja se pääsi muun muassa Suomipunkkia 2 -kokoelma-albumille.
Kipupisteet-albumilla yhtyeen uusi tyyli vakiintui. Jokainen kappale oli kallistunut heavy metalliin tai hard rockiin, ja myös "Odota", jonka vanhempi versio oli ollut poprockia, oli nyt muuttunut hard rockiksi.
Kipupisteet-albumin myötä Raaka-Aine aloitti kiertueen, joka kulki ympäri Suomea. Kiertue alkoi Aurasta ja päättyi takaisin Lahteen.
Tyylilaji

Raaka-Aineen tyylilaji vaihteli vuosien aikana paljonkin. Kun vuonna 2000 julkaistiin demo Olipa kerran... Loppuun asti sillä kuultiin ensimmäistä kertaa hittikappale "Odota", joka oli musiikkityyliltään poprockia. Muita pop-kappaleita yhtyeellä ovat esimerkiksi "Suru" ja "Ikuiseen Hämärään". Tyylilajissa on ollut kuitenkin poikkeuksia. Muun muassa kappaleet "Miehen työ", "Varjojen valtakunta" ja "Vaarallinen" voitaisiin laskea hard rockiin tai jopa heavy metalliin. Ehkä juuri näiden kappaleiden takia kriitikot vertaavat yhtyeen musiikkia raskaisiin rock/heavy metal -yhtyeisiin, kuten Kotiteollisuuteen ja Trio Niskalaukaukseen. Silti puolestaan kappaleet "Yhteiskuntakelpoinen" ja "Tyhjä arpa" luokitellaan punk rockiin. Raaka-Aineen musiikkityyli kulki siis lähes laidasta laitaan, mutta loppuvuosien aikana yhtyeelle rakentui oma tyyli.
Tyyliksi vakiintuivat kolme tyylilajia: hard rock, heavy metal ja punk rock. Esimerkiksi Radio Rockin haastattelussa yhtye sanoi, että heille on muodostunut oma, raskaamman rockin tyyli.
Jäsenet

Tommi Fäldt – laulu (2012–)
Jussi Mattelmäki – bassokitara, taustalaulu (1999–)
Tuomas Lampén – rummut, taustalaulu (2006–)
Timo Ruokola – soolokitara (2010–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Jani Kärkkäinen – bassokitara (1995)
Ville Ikävalko – laulu (1995)
Vesa Ruohonen – bassokitara (1998)
Erkki "Emppu" Lempinen – rummut 1995–2006)
Tommi Järveläinen – bassokitara, kitara (1998–2003)
René Piiroinen – kitara (2005–2008)
Pekka Lindeman – kitara (2008–2009)
Matti Hyyrynen – soolokitara (2009–2010)
Aapo Kaskinen – laulu, rytmikitara (1995–2012)
Diskografia > Albumit

Kipupisteet (2010)
Shokkiterapiaa (2011)
Ennen kuin toivosta luovutaan (2013)
IV (2016)
Diskografia > Singlet

Syvemmälle (2002)
Elämän tarkoitus (2009)
Tulenkantaja (2011)
Totuudesta (2013)
Kuolematon (2015)
Sairaan kaunis maailma (2015)
Jäljet (2015)
Diskografia > EP:t

Tuomittu (2006)
Nimetön (2009)
Diskografia > Demot

Demo-98 (1998)
Olipa kerran... Loppuun asti (2000)
Diskografia > Kokoelmat

R-Files (2021)
Aiheesta muualla

Raaka-Aineen virallinen kotisivusto
Fanisivu
Mikseri.net
Edel Records [vanhentunut linkki]
Aiheesta muualla > Arvosteluja > Omakustanteista

Tuomittu - arvostelu desibeli.netissä
Tuomittu - arvostelu noise.fissä
Tuomittu - arvostelu imperiumi.netissä
Nimetön - arvostelu desibeli.netissä
Nimetön - arvostelu imperiumi.netissä
Elämän tarkoitus - arvostelu desibeli.netissä
Elämän tarkoitus - arvostelu imperiumi.netissä
Nimetön - arvostelu stalkermusic.comissa
Tuomittu - arvostelu Rokkizine.comissa[vanhentunut linkki]
DemoXpress (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla > Arvosteluja > Kipupisteestä

Desibeli.net Arvostellut, Aleksi Leskinen
Imperiumi.net Arvostellut, Antti Klemi
Vertigo.cd[vanhentunut linkki] Arvostellut, Laura Haarala
Aiheesta muualla > Haastattelu(ja)

Radio Rock
Heinrich Otto Wieland

| Heinrich Otto Wieland |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1877 Pforzheim, Saksa
Kuollut: 5. elokuuta 1957 (80 vuotta) München, Saksa
Kansalaisuus:   saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Münchenin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Johannes Thiele
Instituutti:  Münchenin teknillinen yliopisto 1913-21,  Freiburgin yliopisto 1921-25,  Münchenin yliopisto 1925-
Oppilaat:  Rolf Huisgen,   Leopold Horner
Tutkimusalue:  kemia
Tunnetut työt:  virtsahappojen tutkimus
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (1927)
 Nimikirjoitus
Heinrich Otto Wieland (4. kesäkuuta 1877, Pforzheim – 5. elokuuta 1957, München) oli saksalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon 1927 virtsahappojen tutkimisesta.
Vuonna 1901 Wieland väitteli tohtoriksi Münchenin yliopistossa Johannes Thielen johdolla. Vuonna 1917 hän seurasi Adolf von Baeyeria Münchenin yliopiston kemianprofessorina.
Vuonna 1941 Wieland eristi alfa-amanitiinin, joka on sienimyrkky, jota on erityisesti kavalakärpässienessä, yhdessä maailman myrkyllisimmistä sienistä.
Wieland suojeli juutalaisia oppilaitaan Nürnbergin lakien hyväksymisen jälkeen. Oppilaat, jotka erotettiin heidän taustansa takia, pystyivät edelleen olemaan Wielandin kemistiryhmässä.
Heinrich Wieland -palkinto

Vuodesta 1964 on myönnetty vuosittain Heinrich Wieland -palkintoa tukemaan kemian, biokemian ja lääketieteen tutkimusta. Nykyään se on yksi arvostetuimmista kansainvälisistä tiedepalkinnoista. Se on myönnetty 58 tutkijalle.
Aiheesta muualla

Wielandin elämäkerta Nobel-säätiön sivulla
Rise of the Tomb Raider

| Rise of the Tomb Raider |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Crystal Dynamics
Julkaisija:  Square Enix
Jakelija:  Steam, Google Stadia, Humble Store, Microsoft Store ja Epic Games Store
Käsikirjoittaja:  Rhianna Pratchett
Säveltäjä:  Bobby Tahouri (käännä suomeksi)
Pelisarja:  Tomb Raider
Julkaistu:  2015
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Xbox One, Windows, PlayStation 4
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Rise of the Tomb Raider on Tomb Raider -videopelisarjaan kuuluva vuonna 2015 julkaistu toimintaseikkailu. Peli on jatkoa vuoden 2013 Tomb Raider -pelille.
Peli on julkaistu Windows ja Xbox One alustoille.
Pelistä on julkaistu Rise of the Tomb Raider: 20 Year Celebration uudelleenjulkaisu ladattavine lisäsisältöineen PlayStation 4 -konsolille.
Kehitys

Pelin on kehittänyt myös aiemmasta osasta vastannut Crystal Dynamics, ja mukana oli myös Eidos Montreal. Rhianna Pratchett toimi jälleen käsikirjoittajana ja Camilla Luddington Lara Croftin ääninäyttelijänä. Pelin kehitys aloitettiin kahden viikon jälkeen siitä, kun kehitystiimi sai viimeisteltyä Tomb Raiderin. Pelin kehitys saatiin valmiiksi lokakuun 9. päivä 2015, kun Crystal Dynamics vahvisti pelin "menneen kultaan" (eli sitä valmisteltiin monistukseen ja julkaisuun).
Kehitys > Tarina ja pelattavuus

Eräs pelin päämääristä oli luoda pelaajille "henkilökohtaisempi" kokemus, ja kehitystiimi tahtoi tutkia matkaa, jonka aikana Larasta tulee Tomb Raider. Hän ryhtyy päättäväisesti paljastamaan lisää myyttejä, ja vakuuttaa maailman siitä, että ne ovat todellisia vuoden 2013 pelin lopussa; tästä tuli hänen tärkein ajava voimansa jatko-osassa. Vaikka Laran pitää edelleen kamppailla selviytyäkseen, hän on paljon itsevarmempi ja pätevämpi. Kehitystiimi yritti löytää tasapainon, tekemällä Larasta kokeneemman ja pätevämmän mutta kriisitilanteissa haavoittuvamman ja pelaajiin vetoavan. He toivoivat pelaajien näkevän Laran hahmonkehityksen tarinassa. Osoittaakseen Laran tiedonjanon, pelissä keräiltäviä esineitä muokattiin; pelaajat oppisivat uusia kieliä, kuten kreikkaa, venäjää ja mongoliaa; pelaajat saisivat lisää sisältöä ja päivitettäviä varusteita Laralle. Pelin uusi järjestelmä varusteiden luomiseen korostaa Laran kekseliäisyyttä, ja hänen kykynsä käyttää ympäristöä vihollisiaan vastaan korostaa hänen älykkyyttään.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: (XONE)86/100 (PC)86/100 (PS4)88/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
IGN: (PS4)9.3/10
Pelit: (XONE)86/100
Pelaaja: (XONE)9/10
Pelin käsikirjoitus voitti Writers Guild of America -palkinnon vuonna 2016.
Camilla Luddington on voittanut DICE Awards -palkinnon Outstanding Character Performance kategoriassa roolistaan Lara Croftina tässä pelissä.
Peli on voittanut Golden Joystick Awards -palkinnon kategoriassa Xbox Game of the Year.
Lisäksi peli on voittanut National Academy of Video Game Trade Reviewers-palkinnon kategorioissa: Animation, Artistic,  Art Direction, Contemporary, Lighting/Texturing ja Game, Franchise Adventure.
Suomessa Pelaajan arviossa Rise of the Tomb Raiderin selkeimpänä vahvuutena nähtiin "erilaisten pelaajien tarpeet huomioiva maailma sekä sen loppuun asti pohdittu rakenne". Edeltäjäänsä verrattuna pelin sisällön nähtiin olevan paremmin tasapainotettu ja monia puutteita nähtiin olevan korjattu eri pelimekaniikkoja laajentamalla. Pelin nähtiin eroavan paremmin saman tyylisestä Uncharted-sarjasta. Pelin sanottiin olevan "loppuun asti hiottu seikkailukokemus, jota lajityypin ystävien ei kannata jättää väliin".
Pelit-lehti näki arviossaan Rise of the Tomb Raiderin yrittävän ottaa itsensä liian vakavasti, sanoen sen olevan "vakavuusasteeltaan samaa tasoa kuin eduskunnan täysistunto". Laran hahmon nähtiin olevan yhtä uskottava kuten edellisessäkin pelissä, mitä lukuun ottamatta "muu tarinallinen anti on kuin kansalaisopiston kirjoituspiirin kollektiivisesta kynästä". Pelin toimintaa ja tasohyppelyn ohjattavuutta kehuttiin, ja lisätehtävien painotus hyppimiseen ja tutkimiseen nähtiin hyvänä. Vaikka taistelu oli hyvää pelimekaniikkojen kannalta, se ei ollut uskottavaa.
Myynti

Square Enixin johtaja Yosuke Matsuda on kertonut pelin myyneen yhteensä lähes 7 miljoonaa kappaletta.
Aiheesta muualla

Rise of the Tomb Raider MobyGamesissa (englanniksi)
Rise of the Tomb Raider: 20 Year Celebration MobyGamesissa (englanniksi)
Rise of the Tomb Raider Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hannah Meul

| Hannah Meul |
| --- | --- |
 Meul vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 2001 (ikä 23)
Kansalaisuus:  Saksa
Uran tiedot
Laji:  boulderointi, lead
Kilpauran kesto:  2015-
Aiheesta muualla
Hannah Meulin kotisivut
Hannah Meul (s. 3. huhtikuuta 2001 Köln, Saksa) on saksalainen kiipeilijä. Vuonna 2022 hän oli Euroopan-mestaruuskilpailuissa boulderoinnissa toinen. Vuoden 2023 boulderoinnin maailmancupissa hän voitti hopeaa Hachiojin osakilpailussa ja sijoittui kauden kokonaistuloksissa yhdenneksitoista. Vuoden 2022 boulderoinnin maailmancupissa Meul voitti hopeaa kahdessa osakilpailussa, Innsbruckissa ja Brixenissä.
Meul aloitti kiipeilyn seitsemänvuotiaana. Hän osallistui vuoden 2018 nuorten olympialaisiin Buenos Airesissa sijoittuen neljänneksi. Nuorten Euroopancupeissa hän on ollut palkintosijoilla useita kertoja. Vuonna 2017 hän oli yhdistetyssä kiipeilyssä nuorten Euroopan-mestaruuskisoissa toinen.
Meul nuorten olympialaisissa vuonna 2018
Meul EM-kisoissa vuonna 2022
Meul EM-kisoissa vuonna 2022
Hella (Leikanger)

Hella kuvassa oikealla.
Hella on Norjassa, Sognin ja Fjordanen läänissä Leikangerin kunnassa sijaitseva paikka. Sieltä on Fjord 1:n tarjoamia lauttayhteyksiä Dragsvikiin (Riksvei 55) ja Vangsnesiin (Riksvei 13). Hellaa ympäröi Sognevuono.
Hella Haasse

| Hella Haasse |
| --- | --- |
 Hella Haasse 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1918 Batavia, Alankomaiden Itä-Intia
Kuollut: 29. syyskuuta 2011 (93 vuotta)
Kirjailija
Aikakausi:  1948–2011
Tyylilajit:  historialliset romaanit
Palkinnot
 Constantijn Huygens -palkinto, P.C. Hooft -palkinto, Hollanninkielisen kirjallisuuden palkinto 
Aiheesta muualla
www.hellahaasse.nl
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hella Serafia Haasse (2. helmikuuta 1918 Batavia, Alankomaiden Itä-Intia – 29. syyskuuta 2011) oli alankomaalainen kirjailija, joka julkaisi muun muassa historiallisia romaaneja.
Haasse syntyi 1918 Alankomaiden Itä-Intiassa Bataviassa eli nykyisessä Jakartassa. Monet hänen teoksistaan käsittelivätkin Alankomaiden ja Indonesian suhdetta. Lukion jälkeen Haasse muutti Alankomaihin ja julkaisi siellä vuonna 1945 ensimmäisen teoksensa, runokokoelman Stroomversnelling.
Haassen esikoisromaani oli vuonna 1948 ilmestynyt Oeroeg. Seuraavana vuonna ilmestynyt Het woud der verwachting on yksi Haassen tunnetuimmista romaaneista. Se kertoo Orléansin herttuasta Kaarlesta, joka joutuu vuonna 1415 englantilaisten vangiksi. Hänen romaaneitaan ovat muiden muassa myös Een nieuwer testament (1966) ja Mevrouw Bentinck of Onverenigbaarheid van karakter (1978). Haasse palkittiin 1981 Constantijn Huygens -palkinnolla ja 1983 P. C. Hooft -palkinnolla. Hän jatkoi uraansa 2000-luvulle saakka ja julkaisi romaanin Sleuteloog vielä 2002. Kaksi vuotta myöhemmin hänelle myönnettiin Hollanninkielisen kirjallisuuden palkinto elämäntyöstä. Haassesta tehtiin vuonna 1988 Utrechtin yliopiston kunniatohtori.
Haasse kuoli syyskuussa 2011 lyhyen sairauden jälkeen.
HMCS Victoria (SSK 876)

| HMCS Victoria |
| --- | --- |
 HMCS Victoria
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cammell Laird, Birkenhead
Kölinlasku:  12. elokuuta 1987
Laskettu vesille:  14. marraskuuta 1989
Palveluskäyttöön:  RN: 20. heinäkuuta 1991 RCN: joulukuu 2000
Poistui palveluskäytöstä:  RN: 1994 RCN: palveluksessa 2012
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 296 t (pinnalla) 2 540 t (sukelluksissa)
Pituus:  70,28 m
Leveys:  7,19 m
Syväys:  7,59 m
Nopeus:  12 solmua (pinnalla) 20 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  48 ja 7 koulutettavaa
Aseistus
Aseistus:  6 x 21" torpedoputkea, joihin 18 Mk 48 torpedoa
HMCS Victoria on Kanadan laivaston Victoria-luokan sukellusvene, joka oli aiemmin Britannian kuninkaallisen laivaston Upholder-luokan HMS Unseen
Valmistus

Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 12. elokuuta 1987. Se laskettiin vesille 14. marraskuuta 1989 ja valmistui 20. heinäkuuta 1991.