stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amon

Amon tai Ammon (muinaisegyptin "salattu" tai "kätketty") oli muinaisessa Egyptissä palvottu auringon jumala, jonka palvonta keskittyi pääasiallisesti Thebaan, mutta oli myös varsin merkittävää muualla maassa Uuden valtakunnan aikana. Amon oli yksi Hermopoliin ogdoadin kahdeksasta luojajumalasta. Alun perin Amon oli ilman ja tuulen jumala, sittemmin myös hedelmällisyyden. Amonia palvottiin Egyptissä jo vanhan valtakunnan aikaan yhdessä puolisonsa Amanunetin kanssa. Heidät mainitaan jo pyramiditeksteissä.
Sana amon tarkoittaa yleensä "salattua", "kätkettyä". Amonin todellisen nimen ja ulkomuodon uskottiin olevan ihmisille näkymättömiä. Myöhempinä aikoina Amonin kantasanaksi ryhdyttiin tulkitsemaan mon-sanaa, joka tarkoittaa "pysyvää", "kestävää" tai "ikuista".
Amon kuvataan valtaistuimella istuvana miehenä, sammakkopäisenä miehenä, uraeus-päisenä miehenä, apinana tai jalustalla kyykistyvänä leijonana. Yleisin muodoista oli valtaistuimella istuva mies, jolla on kruunussaan kaksi korkeaa sulkaa ja joka kantaa usein was-valtikkaa ja ankh-amulettia. Amon kuvattiin myös usein Min-jumalan hahmossa, joka edusti hänen hedelmällistä puoltaan, tai näiden yhdistelmänä Amon-Mininä. Amonin pyhiä eläimiä olivat pässi ja hanhi, mutta häntä ei koskaan kuvattu niiden hahmossa. Mutin katsottiin olevan Amonin vaimo ja Khonsun heidän poikansa.
Amonin pääpyhäkkö oli Karnakin temppeli Thebassa. Kokonaisuutena se on suurin ihmiskunnan rakentama uskonnollinen rakennus.
Amonin kehittyminen

Alun perin Amon oli osa Hermopoliin ogdoadia, jossa hän edusti salattua voimaa yhdessä naispuolisen vastineensa Amaunetin kanssa. 11. dynastian aikana, kun Thebasta lähtöisin olevat hallitsijat tekivät paikallisjumalastaan oman suojelijansa, keskittyi Amonin palvonta Thebaan ja hänen nimensä yhdistettiin faaraoon. Samalla Amon syrjäytti myös alueen aikaisemman pääjumalan Montun. Amonin vaimoksi alettiin mieltää Mut Amaunetin sijaan. Valta-asemaan noustuaan Theban papit liittivät Amoniin auringonjumalten ominaisuuksia ja lopulta julistivat tämän suurimmaksi aurinkojumalaksi, minkä johdosta Amon alettiin kuvata myös auringonjumala Ran kanssa yhdistettynä Amon-Ra-jumaluutena.
Toisin kuin muut jumalat, jotka ennemminkin lisäsivät faaraon valtaa kuin kilpailivat sen kanssa, Amonin valta nousi Uuden valtakunnan 18. dynastian lopun lähestyessä ennennäkemättömiin mittoihin. Egyptin uskonto alkoi jo lähestyä monoteismiä, kun lähes kaikki jumalten palvonta suunnattiin Amonia kohtaan, ja muiden jumalten uskottiin olevan vain ilmentymiä Amonin näkymättömästä voimasta. Amonin temppeli omisti valtavan määrän arvometalleja, karjaa, maata ja muuta omaisuutta. Sen sanottiin olevan valtio valtiossa. Amonin papisto oli, ei ainoastaan uskonnollisesti vaan myös poliittisesti, varsin vaikutusvaltaista. Kuningatar Hatšepsut onnistui nousemaan faaraoksi pääasiassa Amonin pappien tuen ansiosta.
Amonin pappien sotkeuduttua politiikkaan alettiin Thutmosis IV:n hallituskaudelta alkaen nostaa Aton-jumalaa tärkeämpään asemaan. Amonin korvaaminen huipentui Akhenatenin hallituskaudella, jolloin hän kielsi Amonin palvonnan kokonaan ja muutti pääkaupungin pois Thebasta Akhetateniin. Akhenatenin kuoltua Amon nousi taas tärkeäksi jumalaksi, mutta ei kuitenkaan täysin saavuttanut entistä asemaansa 19. dynastian faaraoiden nostettua Osiriksen tärkeämpään asemaan.
Vaikka Amonin nousu olikin suurimmaksi osaksi politiikkaa, hän sai suurta suosiota kansan keskuudessa. Häntä kutsuttiin usein myös köyhien visiiriksi. Amonin uskottiin myös olevan köyhien puolustaja ja oikeudenmukaisuuden ylläpitäjä. Amonin palveluksia pyytävät joutuivat osoittamaan olevansa niiden arvoisia ja/tai tunnustamaan väärät tekonsa.
Amon yhdistettiin kreikkalais-roomalaisen kauden aikana kreikkalaisten pääjumala Zeukseen.
Amonin temppeli Karnakissa

Thebassa, Niilin itärannalla sijaitseva Karnakin temppeli (egyptiksi Ipet-isut, "Valituin paikoista") tuli Amonin pääpyhäköksi uuden valtakunnan aikaan, kun Amonista oli tullut Egyptin pääjumala. Valtava temppelialue käsitti Amonin temppelin lisäksi useita pienempiä, muille jumalille omistettuja temppeleitä. Karnakin temppelin yhdisti läheiseen Luxorin temppeliin rituaalitie, jota pitkin jumalan patsas vuosittain kuljetettiin Luxorin temppeliin Opet-festivaalin aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amon Wikimedia Commonsissa
Pylväitä Karnakin temppelin hypostyylisalissa.
Sveitsiläiskaarti

Sveitsiläiskaartin lippu.
Kaartin arkinen palveluspuku.
Sveitsiläiskaartin sotilas juhlapuvussaan.
Sveitsiläiskaarti (ital. Guardia svizzera pontificia (GSP), lat.  Pontificia Cohors Helvetica tai Cohors Pedestris Helvetiorum a Sacra Custodia Pontificis, saks. Päpstliche Schweizergarde, ransk. Garde suisse pontificale, retoromaaniksi Guardia svizra papala) on sveitsiläisistä koostuva sotilasyksikkö, jonka tehtävänä on paavin ja Vatikaanivaltion turvallisuuden takaaminen.
Sen perusti paavi Julius II vuonna 1506 pyytämällä hyvinä palkkasotilaina tunnettuja sveitsiläisiä turvaamaan Vatikaania aseilla. Vatikaanin Sveitsiläiskaarti on yksi maailman vanhimpia edelleen toimivia sotilasosastoja. Sen vuosipäivä on 6. toukokuuta.
Sveitsiläiskaarti Vatikaanissa

Sveitsiläiskaarti on Vatikaanin ainoa sotilaallinen yksikkö, ja sen päätehtävä on huolehtia paavin turvallisuudesta. Seremoniaroolin ohella kaarti on nykyaikainen ja hyvin koulutettu turvallisuusyksikkö. Vatikaanivaltion sotilaallisesta puolustuksesta vastaa tarvittaessa Italian armeija. Paavi Johannes Paavali II:ta vastaan tehdyn murhayrityksen jälkeen osa sveitsiläiskaartilaisista toimii vartiointitehtävissään siviilipukuisina esittäen turisteja tai Pietarinkirkon henkilökuntaa. Kaarti on joutunut taisteluun vain kerran historiansa aikana, kun se vuonna 1527 puolusti paavia Kaarle V:n sotajoukkoja vastaan. Kaartin vahvuus on ollut 135 miestä vuodesta 2018.
Kaartilaiset

Perusvaatimukset kaartiin pääsemiseksi ovat:
katolilainen
miespuolinen Sveitsin kansalainen
suorittanut asepalveluksen Sveitsin armeijassa
terve ja hyväkuntoinen sekä fyysisesti että psyykkisesti
hyvämaineinen
naimaton, sitoutunut selibaattiin 25-vuotiaaksi
ensikertalainen 19–30-vuotias (yli 30-vuotias voi päästä uudestaan kaartiin)
vähintään kolmivuotinen jatko- tai ammatillinen koulutus.
Kaartilainen saa automaattisesti Vatikaanin kansalaisuuden. Kaartilaiselle kyse on kunniatehtävästä, ja yksikköön onkin hakijoita paljon enemmän kuin tarvitaan. Kahden vuoden palveluksen jälkeen kaartilainen voi halutessaan päättää palveluksensa, jolloin hän menettää kansalaisoikeutensa. Kaarti käyttää italian ja saksan kieliä.lähde?
Vatikaanin sveitsiläiskaartin kuuluisat juhla-asut on suunnitellut Jules Repond, joka toimi kaartin komentajana vuosina 1910–1921, ei taiteilija Michelangelo kuten joskus väitetään. Juhla-asuja käytetään vain juhlapäivinä; arkisin sotilailla on tummansininen sotilaspuku. Juhla-asun puna-sini-keltaiset raidat kuvaavat Medicin perhettä, ja se on yksi maailman vanhimmista edelleen käytössä olevista univormuista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sveitsiläiskaarti Wikimedia Commonsissa
Sveitsiläiskaartin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Sveitsiläiskaarti Vatikaanin verkkosivuilla
Artikkeli Turun Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
BBC:n artikkeli sveitsiläiskaartin 500-vuotisjuhlasta
Maailman rauhallisin armeija, Kuva, 18.01.1939, nro 2, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kanavajoki

| Kanavajoki Канавайоки |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Suojärvi
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Jänisjoen vesistöalue Juuvanjoen valuma-alue
Pinta-ala:  361 km²  
Järvisyys:  7,7 % 
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Korpijärvi
 :  62.2947°N, 30.8976°E
Laskupaikka:  Juuvanjoen
 :  62.2522°N, 30.9138°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  130,7 m  
Laskukorkeus:  106 m
Korkeusero:  25 m  
Pituus:  7,2 km  
Kaltevuus:  3,47 m/km
Keskivirtaama:  3,94 m³/s  
Muuta
Kanavajoki (ven. Канавайоки) on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven piirissä virtaava 7,2 kilometriä pitkä joki , joka on Juuvanjoen sivujoki.
Joen kulku

Joki alkaa Korpijärven Saarioisienselän etelärannasta lahden pohjukasta. Joki virtaa neljä kilometriä suuntaansa vaihdellen kohti etelää, jossa se laskee suolla sijaitsevaan Lahnalampeen. Joki jatkaa tämän jälkeen suon eteläosaan, jossa se kääntyy itään päin. Joki yhtyy Juuvanjokeen noin 26 kilometriä sen joensuusta. Joki putoaa matkallaan 25 metriä, jolloin sen keskimääräinen kaltevuus on 3,5 metriä kilometriä kohti. Joen keskivirtaama (MQ) Korpijärvellä joen niskalla on arviolta 3,8 m³/s ja joen Juuvanjoen yhtymäkohdassa 3,9 m³/s.
Historiaa

Kirjallinen lähde kanavan synnylle löytyy Ensio Kettusen kirjasta. Hän kertoo kirjassaan ”Itärajan korpisoturit” rajamies Moldakoffin kertoneen, että ”... Tätä jokea levennettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen uittoja varten. ...”
Kanavajoen valuma-alue

Kanavajoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jonka Juuvanjoen valuma-alueella se sijaitsee. Kanavajoki yhtyy Juuvanjokeen, joka vuorostaan yhtyy Jänisjokeen. Se virtaa Jänisjärven läpi laskien lopuksi Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Kanavajoki on toinen Korpijärven lasku-uomista, mikä tekee Korpijävestä bifurkaatiojärven. Toinen lasku-uoma on Onnenvirta järven pohjoisosassa. Bifurkaatiotilanne tekee joen todellisen valuma-alueen määrittämisen teoreettiseksi ja sen pinta-alalle on esitetty laskennallisia arvioita. Vanha venäläinen arvio on 361 km² , mutta myös arvoa 358 km² käytetään . Valuma-alueen määrittämistä hankaloittaa myös Korpijärven kuuluminen kahden valtion alueelle. Valuma-alueen järvisyydeksi ilmoitetaan 7,7 %, mutta se saattaa tarkoittaa Venäjän alueita .
Huomioita

↑  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Канавайоки.
1 2 3  Asia katsottu ja mitattu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.
Naisten Salibandyliigan kausi 2018–2019

| Naisten Salibandyliigan kausi 2018–2019 |
| --- | --- |
Laji:  salibandy
Järjestyksessä oleva kausi:  31.
Maa:   Suomi
Joukkueiden määrä:  10
Sarja alkoi:  15. syyskuuta 2018
Sarja päättyi:  4. toukokuuta 2019
Runkosarjan voittaja:  PSS (runkosarja) SB-Pro (sijoitussarja)
Kultaa:  SB-Pro
Hopeaa:  PSS
Pronssia:  Koovee
Nousseet joukkueet:  Pelicans SB
Pistepörssin voittaja:  Ella Holmberg, PSS (13+20=33)
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:  Laura Rantanen, TPS (11+11=22)
Alempi sarjataso:  I divisioona
Naisten Salibandyliigan kausi 2018–2019 on järjestyksessään 31. naisten Salibandyliigan kausi. Edellisistä kausista poiketen runkosarjan jälkeen pelataan sijoitussarjat ja pudotuspelikarsinnat, jotka ratkaisevat lopulliset sijoitukset ennen pudotuspelejä. Seuraavalle kaudelle tapahtuvan uudistuksen myötä liigan 10 joukkueesta kahdeksan pääsee ensi kaudella pelattavaan naisten liiga A:han. Sarjan kaksi viimeistä pelaa seuraavalla kaudella naisten liiga B:ssä.
Joukkueet

| Joukkue | Kotikaupunki | Kotikenttä | Perustettu | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Classic | Tampere | Tampere Areena | 1990 | Katriina Saarinen |
| SSRA | Oulu | Kastellin monitoimihalli | 2002 | Arttu Arffman |
| EräViikingit | Helsinki | Mosahalli | 2016 | Markus Huhtimo |
| ÅIF | Sipoo | Ingman Areena | 1978 | Sami Vidgren |
| Koovee | Tampere | AutoCenter Areena | 1996 | Kari Lehtisalo |
| NST | Lappeenranta | Lappeenrannan Urheilutalo | 1994 | Joonas Haapala |
| Pelicans SB | Lahti | Lahden suurhalli | 2012 | Kimmo Hyttinen |
| PSS | Porvoo | Aurora-halli | 2003 | Jukka Kouvalainen |
| SB-Pro | Nurmijärvi | Arkadia-halli | 1996 | Sami Saarikoski |
| TPS | Turku | Leaf-Areena | 1995 | Aki Vilander |
Sarjajärjestelmä

Joukkueet pelaavat kaksinkertaisen runkosarjan (18 ottelua). Runkosarjan 1.-3. ja 4.-6. pelaavat keskenään kaksinkertaiset sijoitussarjat (4 ottelua), jotka ratkaisevat näiden kolmen joukkueen lopulliset keskenäiset sijoitukset. Sijoitussarjoissa runkosarjan pisteet jäävät voimaan. Kaikki sijoilta 1.-6. varmistavat paikkansa ensi kauden naisten liiga A:han.
Joukkueet runkosarjan viimeisiltä sijoilta pelaavat pudotuspelikarsinnat paras viidestä. Otteluparit ovat 7. vastaan 10. ja 8. vastaan 9. Otteluparien voittajat etenevät puolivälieriin ja pääsevät seuraavalle kaudelle naisten liiga A:han. Häviäjät pelaavat kaudella 2019–2020 naisten liiga B:ssä.
Puolivälierät ja välierät pelataan paras viidestä ja finaalit paras seitsemästä. Pronssista pelataan vain yksi ottelu.
Runkosarja

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  PSS  | 18 |  12  |  2  |  1  |  3  |  95  |  47  | +48 | 41 |
| 2 |  SB-Pro  | 18 |  13  |  0  |  1  |  4  |  110  |  62  | +48 | 40 |
| 3 |  SSRA  | 18 |  12  |  0  |  0  |  6  |  106  |  83  | +23 | 36 |
| 4 |  EräViikingit  | 18 |  11  |  0  |  0  |  7  |  99  |  73  | +26 | 33 |
| 5 |  Koovee  | 18 |  11  |  0  |  0  |  7  |  81  |  78  | +3 | 33 |
| 6 |  TPS  | 18 |  9  |  0  |  0  |  9  |  93  |  79  | +14 | 27 |
| 7 |  Pelicans SB  | 18 |  8  |  1  |  0  |  9  |  77  |  98  | -21 | 26 |
| 8 |  Classic  | 18 |  7  |  1  |  1  |  9  |  87  |  84  | +3 | 24 |
| 9 |  ÅIF  | 18 |  1  |  0  |  2  |  15  |  52  |  122  | -70 | 5 |
| 10 |  NST  | 18 |  1  |  1  |  0  |  16  |  48  |  122  | -74 | 5 |
Sijoitussarjat

(Päivitetty 11.3.2019)
Sijoitussarjat > Sijoitussarja A

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  SB-Pro  | 22 |  16 |  0  |  1  | 5 | 127 |  79 | +48 | 49 |
| 2 |  PSS  | 22 |  14 |  2  |  1  |  5  | 117 |  61 | +56 | 47 |
| 3 |  SSRA  | 22 |  13 |  0  |  0  |  9 | 121 |  106 | +15 | 39 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.3. | PSS | 4–5 | SB-Pro | Aurorahalli, Porvoo |  |
17:00: 
| 17:00 | (1–2, 1–1, 2–2)  | (1–2, 1–1, 2–2)  | (1–2, 1–1, 2–2)  | Yleisömäärä: 181 |  |
| 17:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 181 |  |
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.3. | SB-Pro | 4–2 | SSRA | Arkadia-halli, Nurmijärvi |  |
17:00: 
| 17:00 | (1–0, 2–2, 1–0)  | (1–0, 2–2, 1–0)  | (1–0, 2–2, 1–0)  | Yleisömäärä: 227 |  |
| 17:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 227 |  |
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.3. | PSS | 5–0 | SSRA | Aurorahalli, Porvoo |  |
17:00: 
| 17:00 | (4–0, 0–0, 1–0)  | (4–0, 0–0, 1–0)  | (4–0, 0–0, 1–0)  | Yleisömäärä: 176 |  |
| 17:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 176 |  |
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.3. | SB-Pro | 4–3 | PSS | Arkadia-halli, Nurmijärvi |  |
17:00: 
| 17:00 | (2–2, 1–0, 1–1)  | (2–2, 1–0, 1–1)  | (2–2, 1–0, 1–1)  | Yleisömäärä: 237 |  |
| 17:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 237 |  |
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 
17:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.3. | SSRA | 8–4 | SB-Pro | Kastellin monitoimitalo, Oulu |  |
18:00: 
| 18:00 | (2–1, 3–1, 3–2)  | (2–1, 3–1, 3–2)  | (2–1, 3–1, 3–2)  | Yleisömäärä: 125 |  |
| 18:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 125 |  |
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17.3. | SSRA | 5–10 | PSS | Kastellin monitoimitalo, Oulu |  |
18:00: 
| 18:00 | (0–5, 2–2, 3–3)  | (0–5, 2–2, 3–3)  | (0–5, 2–2, 3–3)  | Yleisömäärä: 137 |  |
| 18:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 137 |  |
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00:
Sijoitussarjat > Sijoitussarja B

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  EräViikingit  | 22 |  12 |  1  | 2 |  7  | 119 |  92 | +27 | 40 |
| 2 |  Koovee  | 22 |  13 |  0  |  1  |  8  | 110 |  100 | +10 | 40 |
| 3 |  TPS  | 22 |  9  |  2 |  0  |  11 | 111 |  105 | +6 | 31 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.3. | EräViikingit | 5–4 ja. | Koovee | Mosahalli, Helsinki |  |
18:30: 
| 18:30 | (2–2, 2–1, 0–1, 1–0)  | (2–2, 2–1, 0–1, 1–0)  | (2–2, 2–1, 0–1, 1–0)  | Yleisömäärä: 94 |  |
| 18:30 |  |  |      | Yleisömäärä: 94 |  |
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.3. | Koovee | 10–4 | TPS | AutoCenter Areena, Tampere |  |
19:00: 
| 19:00 | (5–2, 3–1, 2–1)  | (5–2, 3–1, 2–1)  | (5–2, 3–1, 2–1)  | Yleisömäärä: 189 |  |
| 19:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 189 |  |
19:00: 
19:00: 
19:00: 
19:00: 
19:00: 
19:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.3. | EräViikingit | 2–3 ja. | TPS | Mosahalli, Helsinki |  |
18:30: 
| 18:30 | (0–0, 2–0, 0–2, 0–1)  | (0–0, 2–0, 0–2, 0–1)  | (0–0, 2–0, 0–2, 0–1)  | Yleisömäärä: 178 |  |
| 18:30 |  |  |      | Yleisömäärä: 178 |  |
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.3. | Koovee | 6–8 | EräViikingit | AutoCenter Areena, Tampere |  |
19:00: 
| 19:00 | (3–1, 2–6, 1–1)  | (3–1, 2–6, 1–1)  | (3–1, 2–6, 1–1)  | Yleisömäärä: 182 |  |
| 19:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 182 |  |
19:00: 
19:00: 
19:00: 
19:00: 
19:00: 
19:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.3. | TPS | 5–9 | Koovee | Kupittaan palloiluhalli |  |
14:00: 
| 14:00 | (0–3, 3–5, 2–1)  | (0–3, 3–5, 2–1)  | (0–3, 3–5, 2–1)  | Yleisömäärä: 205 |  |
| 14:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 205 |  |
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17.3. | TPS | 6–5 | EräViikingit | Leaf-Areena, Turku |  |
18:30: 
| 18:30 | (2–0, 1–3, 2–2, rl)  | (2–0, 1–3, 2–2, rl)  | (2–0, 1–3, 2–2, rl)  | Yleisömäärä: 105 |  |
| 18:30 |  |  |      | Yleisömäärä: 105 |  |
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30: 
18:30:
Pudotuspelikarsinnat

Pudotuspelikarsinnat pelataan paras viidestä ottelusarjoina. Otteluparien voittajat lunastavat paikan naisten liiga A:han kaudelle 2019–2020.
– NST (2–2)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.3. | Pelicans SB | 3–1 | NST | Suurhalli Areena, Lahti |  |
18:00: 
| 18:00 | (3–1, 0–0, 0–0)  | (3–1, 0–0, 0–0)  | (3–1, 0–0, 0–0)  | Yleisömäärä: 152 |  |
| 18:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 152 |  |
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 
18:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.3. | NST | 3–2 ja. | Pelicans SB | Lappeenrannan Urheilutalo |  |
14:00: 
| 14:00 | (1–0, 0–1, 1–1, 1–0)  | (1–0, 0–1, 1–1, 1–0)  | (1–0, 0–1, 1–1, 1–0)  | Yleisömäärä: 112 |  |
| 14:00 |  |  |      | Yleisömäärä: 112 |  |
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00: 
14:00:
Nieriä

| Nieriä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Lohikalat Salmoniformes
Heimo::  Lohet Salmonidae
Alaheimo::  Varsinaiset lohet Salmoninae
Suku::  Nieriät Salvelinus
Laji::  alpinus
Kaksiosainen nimi
 Salvelinus alpinus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Nieriä Wikispeciesissä   Nieriä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nieriä eli rautu (Salvelinus alpinus) on lohien (Salmonidae) heimoon kuuluva kylmissä vesissä elävä kalalaji. Suomessa sitä tavataan Pohjois-Lapissa ja Vuoksen vesistössä Itä-Suomessa, Keski-Euroopassa vuoristojärvissä. Se on maailman pohjoisimpana elävä sisävesien kalalaji.
Tuntomerkit

Nieriä muistuttaa ulkomuodoltaan lohta ja taimenta sekä amerikkalaisperäisiä lähisukulaisiaan harmaanieriää ja puronieriää. Sen väritys on kuitenkin huomattavasti tummempi: se on vaaleapilkkuinen, selästä tumma ja vatsasta punertava tai valkoinen. Kutuaikaan koiraan vatsa on voimakkaan punainen. Nieriän vatsapuolen evissä on valkoiset reunukset. Se kasvaa noin 20–60 cm pitkäksi ja painaa tavallisesti 0,3–1,5 kg. Suomessa 2000-luvun suurin nieriä painoi 6,51 kilogrammaa ja kaikkien aikojen suurin, vuonna 1990 Sevettijärvestä Inarista pyydetty 9,8 kilogrammaa. Karuissa olosuhteissa nieriät eivät kasva 15 senttimetriä pidemmiksi.
Levinneisyys

Nieriän levinneisyysalue kattaa pohjoista napapiiriä ympäröivät järvet, joet ja rannikkoalueet kaikilla mantereilla. Erillään eläviä kantoja löytyy Vuoksen vesistöalueelta, Laatokasta, Äänisjärvestä, Ruotsin suurista järvistä, Skotlannista ja Alppien järvistä.
Jääkauden jälkeen paljastuneiden virtojen ja lampien ensimmäisiä kaloja olivat nieriät. Jääkauden jälkeisiä eristyneitä reliktejä rautukantoja tavataan Suomesta vielä paikoin muun muassa Yli-Kemin vesistöalueelta Savukoskelta. Näitä pieniä paikallisia populaatioita uhkaa eniten ilmaston lämpeneminen, sillä nieriä ei siedä lämmintä vettä.
Suomessa nieriä esiintyy luontaisesti Tunturi-Lapissa ja Vuoksen vesistöalueella. Kuusamon ylänköalueella ja Posion alueella on ennen elänyt useita nieriäkantoja, joista ainakin yksi on säilynyt. Suomen Lappia lukuun ottamatta vain Vuoksen vesistön Kuolimon kanta on säilynyt ja se onkin rauhoitettu. Istutukset ovat kuljettaneet nieriän muihinkin järviin, joskaan ei ole varmuutta missä lisääntyminen on päässyt alkuun.
Ravinto, elintavat ja elämänvaiheet

Nieriän poikasen ensimmäistä ravintoa ruskuaispussivaiheen jälkeen ovat vesikirput, hankajalkaisäyriäiset sekä hyttysten ja mäkäräisten toukat. Ensimmäisen kesän jälkeen ne alkavat syödä pinnalla eläviä hyönteisiä, simpukoita ja kotiloita. Nieriä elää tällä ravinnolla ensimmäiset 4–6 vuotta. Vanhemmat raudut syövät myös pikkukaloja. Säännöllinen kaloista koostuva ruokavalio alkaa vasta kun nieriä on saavuttanut 25–30 cm pituuden.
Nieriä on monimuotoinen laji, josta on olemassa lohen ja meritaimenen tapaan mereen vaeltavia kantoja, mutta sitä tavataan myös hyvin pienissä vesistöissä, kuten tunturilammissa.
Tenojoen vaeltava nieriä nousee loka-marraskuussa jokeen ja puroihin kutemaan. Poikaset oleskelevat joessa 3–5 vuotta ja vaeltavat sitten kevättulvan mukana mereen. Meressä ne viihtyvät vain 2–3 kuukautta, jonka jälkeen ne nousevat takaisin synnyinseuduilleen.
Isonieriä tulee sukukypsäksi keskimäärin 55–60 senttimetrin mittaisena ja kahden kilogramman painoisena, pikkunieriä taas ollessaan 30–25 sentin mittainen ja 250–300 gramman painoinen. Lajin kutu tapahtuu syksyllä. Se kutee järvissä sora-, karikko- ja kivikkopohjaisilla rannoilla veden lämpötilan ollessa kolmesta kuuteen celsiusastetta. Tavallisesti kutu tapahtuu 3–5 metrin syvyydessä vedenpinnasta, mutta Inarijärvessä nieriän on havaittu kutevan jopa 15 metrin syvyydessä vedenpinnasta.
Nieriä on pitkäikäinen kala, ja esimerkiksi Huippuvuorilta on pyydystetty nieriä, jonka ikä oli 24 vuotta. Suomen ikäennätystä pitää hallussaan Inarijärvestä saatu 17-vuotias kala.
Merkitys ihmiselle

Monet pitävät nieriää Suomen maukkaimpana ruokakalanakenen mukaan?. Sen liha on punertavaa ja jokseenkin rasvaista. Nieriä on myös suosittu kalastuksen kohde. Suomessa nieriäsaaliita on tilastoitu ainoastaan vapaa-ajan kalastuksen osalta. 1980-luvulla saatu saalis oli 30 tonnia ja ne saatiin melkein yksinomaan Lapin läänistä. Sittemmin nieriän saatavuus kalatiskeillä on parantunut 2010-luvulla. Nämä kalat tulevat aina kasvattamoilta. Tärkein nieriän pyyntitapa on verkkokalastus. Lapissa harjoitetaan keväthangilla nieriän pilkintää, saalista saadaan myös heittovavalla ja perholla.