stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ja alla oli tulinen järvi
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hugo Hytönen  | … |  patruuna Lumia   |
|  Joel Rinne  | … |  Jussi Raala eli John Raller   |
|  Ansa Ikonen  | … |  Arja Lumia   |
|  Hanna Taini  | … |  Elma Lumia   |
|  Kaarlo Angerkoski  | … |  tehtailija Mauno Lumia   |
|  Sylvi Palo  | … |  Lyyli Alho   |
|  Waldemar Wohlström  | … |  sisävesilaivan kapteeni   |
|  Kaarlo Kytö  | … |  sahan insinööri Heikki Alho   |
|  Uuno Laakso  | … |  Esa, kartanon renki   |
|  Anni Aitto  | … |  Jussin äiti   |
|  Topo Leistelä  | … |  kirjanpitäjä Salo   |
|  Ossi Korhonen  | … |  portieeri   |
|  Kaarlo Saarnio  | … |  Mäkiriutta   |
|  Eino Jurkka  | … |  Laurikka   |
|  Paavo Honkamäki  | … |  Elman syntymäpäivävieraita   |
|  neiti Kaisla  | … |  Elman syntymäpäivävieraita   |
|  Inga Larsson  | … |  Elman syntymäpäivävieraita   |
|  Herlevi Mustakallio  | … |  Elman syntymäpäivävieraita   |
|  Emil Saarinen  | … |  Elman syntymäpäivävieraita   |
|  Kaija Suonio  | … |  Elman syntymäpäivävieraita   |
|  neiti Tolvanen  | … |  Elman syntymäpäivävieraita   |
|  Saimi Vuolle  | … |  Elman syntymäpäivävieraita   |
|  Heikki Tuominen  | … |  asioitsija K. Beck   |
|  Elsa Rantalainen  | … |  Maija   |
|  herra Fredriksson  | … |  konttorin juoksupoika   |
|  Matti Aulos  | … |  lakkokokouksen osanottaja   |
|  Sasu Haapanen  | … |  lakkoon kiihottajia kokouksessa   |
|  Ensio Jouko  | … |  lakkoon kiihottajia kokouksessa   |
|  Kauko Kokkonen  | … |     |
|  Lauri Kyöstilä  | … |     |
|  Otto Noro  | … |  lakkokokouksen osanottaja/mielisairaalan potilas   |
|  Urho Westman  | … |     |
|  Kaarlo Wilska  | … |     |
|  Ossi Elstelä  | … |  Rauhala/mielisairaalan virkailija   |
|  Hilda Pihlajamäki  | … |  Rallerin siivooja   |
|  Orvo Saarikivi  | … |  mielisairaalan vartija   |
Tuotanto

Helmikuussa 1937 ensi-iltaan tulleen elokuvan ulkokuvaukset tehtiin edellisenä kesänä Vääksyn kartanon alueella. Kuvaajaksi oli suunniteltu Erik Blombergia, mutta tehtävä tuli kuitenkin ruotsalaiselle Albert Rudlingille. Arkkitehti Aarne Ervi teki tähän elokuvaan ainoan lavastustyönsä. Elokuva myytiin Ruotsiin ja suomalaisalueille Yhdysvaltoihin ja Kanadaan.
Vastaanotto

Elokuvan katsojamenestys oli Suomessa vuoden toiseksi heikoin.
Aikalaisarvioissa elokuvaa pidettiin taiteellisesti kunnianhimoisena, mutta syyt siihen ettei tavoite toteutunut, nähtiin toisissa arvioissa käsikirjoituksessa, toisissa taas ohjauksessa. Hugo Hytönen patruunana sai yleisesti kiitosta.
Kriitikko Henri Waltter Rehnströmin mukaan Rinne, Hytönen ja Angerkoski vetävät roolinsa herkullisesti yli.
Ja ilta oli rauhaisa

| Ja ilta oli rauhaisa> А зори здесь тихие... - A zori zdes tihije... |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stanislav Rostotski
Käsikirjoittaja:  Stanislav Rostotski, Boris Vasiljev
Perustuu:  Boris Vasiljevin romaaniin (Kansankulttuuri, 1974)
Säveltäjä:  Kirill Molchanov (käännä suomeksi)
Kuvaaja:  Vjatšeslav Šumski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Tuotantoyhtiö:  Gorkin elokuvastudio
Ensi-ilta:  1972, Suomessa 1973
Kesto:  188 min
Alkuperäiskieli:  venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ja ilta oli rauhaisa (ven. А зори здесь тихие... - A zori zdes tihije...) on Stanislav Rostotskin ohjaama neuvostoliittolainen sotaelokuva vuodelta 1972. Ohjaaja laati käsikirjoituksen yhdessä Boris Vasiljevin kanssa, jonka samannimiseen romaaniin tarina perustuu. Elokuva kertoo  miesvääpelin johtamasta, pelkistä naissotilaista koostuvasta ilmatorjuntakomppaniassa toisessa maailmansodassa Karjalassa. Se oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi vuonna 1972.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Andrei Martynov  | … |  vääpeli Vaskov   |
|  Irina Shevtshuk  | … |  Rita Osjanina   |
|  Olga Ostroumova  | … |  Zhenja Kamelkova   |
|  Irina Dolganova  | … |  Sonja Gurvitsh   |
|  Jelena Drapeko  | … |  Liza Britshkina   |
|  Jekaterina Markova  | … |  Galja Tshetvertak   |
|  Alla Meshtsherjakova  | … |  Marja Nikiforovna   |
|  Igor Kostolevski  | … |     |
|  Aleksei Tshernov  | … |     |
|  Juri Sorokin  | … |     |
|  Ljudmila Zaitseva  | … |     |
Tuotanto

Elokuva on osin värillinen ja osin mustavalkoinen. Se kuvattiin pääosin Karjalan Ruskealassa.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Rauno Harju kehuu elokuvaa sen tv-esityksen alla 1975 siitä, ettei neuvostoliittolaisille sotaelokuville tyypillinen isänmaallisuus ole siinä liian paatoksellista. Värillisiä, romanttisia takaumia naisten taustoihin muuten mustavalkoisessa elokuvassa hän pitää teennäisinä ja epäonnistuneina.
Suomessa elokuva sai ensi-iltansa itsenäisyyspäivänä 6. joulukuuta 1973. Se keräsi 2 581 teatterikatsojaa.
Uusintaversiot

Renat Davletjarov ohjasi tarinasta uusintaversion vuonna 2015. Tarinasta on tehty elokuvasovitus myös Intiassa (Peranmai, 2009) sekä tv-sarja Kiinassa.
Käännös suomeksi
John Zorn

| John Zorn |
| --- | --- |
 John Zorn esiintymässä vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. syyskuuta 1953 (ikä 71) Queens, New York
Ammatti:  säveltäjä, tuottaja, muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Dekoboko Hajime 
Tyylilajit:  Avantgarde-jazz 
Soittimet:  saksofoni ja alttosaksofoni 
Yhtyeet:  Naked City, Masada
Levy-yhtiöt:  Tzadik Records (käännä suomeksi) ja Elektra Records 
Aiheesta muualla
www.tzadik.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John Zorn (s. 2. syyskuuta 1953 Queens, New York) on yhdysvaltalainen avantgarde-säveltäjä, -sovittaja, -tuottaja, saksofonisti ja multi-instrumentalisti.
Zornin tuotanto on mittava. Hän on toiminut esiintyjänä, tuottajana tai säveltäjänä sadoilla albumeilla. Hänen tuotantonsa sisältää monia eri genrejä, mutta tunnetuin Zorn on kokeellisesta yhtyeestään Naked City sekä Masada-projektista, jonka kautta hän tutkii omia juutalaisia juuriaan.
Zorn on saanut musiikkiinsa paljon ideoita animaatioelokuvien säveltäjältä Carl Stallingilta, joka otti ”hyperaktiiviseen” tyyliinsä vaikutteita monelta eri suunnalta. Harri Uusitorppa luonnehtii Zornia maksimalistiksi, jonka palapelimäiset sävellykset perustuvat ristiriitaisten soundien, rytmien ja tyylien törmäyttämiseen. Jukka Haurun mielestä Zornin musiikille on tyypillistä emootioiden törmäyttely ja salamannopeat kontrastit.
Fair on työskennellyt muun muassa Tom Coranin, Jad Fairin, Fred Frithin, Mike Pattonin, Marc Ribotin ja Hans Reichelin kanssa. 2000-luvun keskivaiheilla Zorn johti suomalaismuusikoista muodostettua yhtyettä peliteoreettisen, improvisaatioon perustuvan teoksensa Cobra (1984) esityksessä Helsingin Umo Jazz Housessa. Yhtyeessä soittivat kitaristit Raoul Björkenheim ja Marzi Nyman, jousisoittajat Max Savikangas ja Juho Laitinen, kosketinsoittajat Timo Hietala, Seppo Kantonen ja Samuli Mikkonen, basistit Ulf Krokfors ja Pekka Törmänen sekä lyömäsoittajat Mika Kallio, Tuomo Lassila ja Janne Tuomi.
Zornilla on oma levy-yhtiö Tzadik, joka julkaisee Zornin omaa sekä hänen suojattiensa musiikkia.
Aiheesta muualla

Tzadik.com
The Stone website
Champagney (Haute-Saône)

| Champagney |
| --- | --- |
 Château de la Houillère
 vaakuna
 Champagney
 Koordinaatit: 47°42′23″N, 6°40′58″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Franche-Comté
Departementti:  Haute-Saône
Arrondissementti:  Lure
Väkiluku:  3 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Champagney on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Saônen departementissa Franche-Comtén alueella. Kunta sijaitsee hiilikaivosalueella ja hiiltä on louhittu alueella 1700-luvulta saakka. Kaivostyö oli 1700-luvun lopulla raskasta ja huonosti palkattua. Siitä huolimatta vuonna 1789 kunnan asukkaat äänestivät orjuuden lakkauttamisen puolesta, ja he lähettivät äänestyspäätöksensä kuningas Ludvig XVI:lle. Vuonna 1971 kuntaan perustettiin museo Maison de la Négritude kunnioittamaan tätä tekoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Champagney (Haute-Saône) Wikimedia Commonsissa
Commodore SX-64

| Commodore SX-64 |
| --- | --- |
 Commodore SX-64
Valmistaja:  Commodore
Tyyppi:  mikrotietokone
Näyttö:  5-tuuman väri
Massamuisti:  levykeasema
Commodore SX-64 oli Commodoren 1983 julkaisema Commodore 64:n ja Commodore 1541 -levykeaseman pohjalle rakennettu kannettava tietokone, jossa on myös 5-tuuman värimonitori. Tämä tekee SX-64 laitteesta ensimmäisen värinäytöllisen kannettavan tietokoneen. Tietokone on siirrettävä matkalaukun kokoinen tietokone ja painaa kymmenkunta kiloa.
Commodore SX-64 on käytännöllisesti katsoen täysin yhteensopiva Commodore 64:n ja 1541-levyaseman yhdistelmän kanssa. SX64:ssä ei ole kasettiasemaa, eikä sille liitintä, joten koneen muistipaikat 0 ja 1 poikkeavat standardista Commodore 64:stä, samaten CIA1-piirin kasettiasemaan kytketty bitti on pois käytöstä. Samaten käyttäjän portissa on vaihtojännitenastat kytketty aavistuksen eri tavalla, joten kaikki lisälaitteet eivät välttämättä toimi. Kaikki sarjaväylään kytkettävät laitteet lähestulkoon poikkeuksetta toimivat myös SX-64-laitteissa ja suurin osa moduuleista. Toimimattomiin moduuleihin kuuluvat esimerkiksi CP/M-moduuli ja ulkoiset prosessorikortit, johtuen muun muassa siitä, että koneen moduuliportti on johdon päässä.
SX-64:ssä on samanlainen videoportti kuin aikansa Commodore 64-tietokoneissa. RF-modulaattori sen sijaan on jätetty koneesta pois. SID-piirin äänet on johdettu myös koneessa olevaan sisäiseen pieneen kaiuttimeen.
Käynnistyessään koneen alkuvärit poikkeavat standardeista väreistä, syynä se, että pienen monitorin antama kuva on epäselvempi kuin tavanomaiseen televisioon tai monitoriin kytkettynä oleva standardi Commodore 64. Värit ovat lähellä Commodore VIC20:n värejä. Laitteen kernal-romissa on myös muita muutoksia - esimerkiksi shift+run/stopin painallus aiheuttaa ensimmäisen levyasemalla olevan ohjelman latauksen sen sijaan, että ohjelma ladattaisiin kasetilta. Mikäli laitteelle annetaan kasetilta lataava komento, laitteen käyttöjärjestelmä ilmoittaa olemattomasta laitteesta.
SX64-laitteissa on sama piirisarja kuin standardissa 1980-luvun alun Commodore 64 -koneessa. Piirit ovat 6502-perheen NMOS-sarjan piirejä.
Koneesta on myös olemassa skandinaavisilla näppäimillä varustettu versio.
Clare

Clare voi tarkoittaa:
de Clare, keskiaikainen normannisuku
Claren kreivikunta, Irlanti
Claren saari, Irlanti
Clarejoki, Irlanti
Claren piirikunta, Yhdysvaltain Michigan
Paikkoja

Clare, Australia
Clare, Englanti
Clare, Etelä-Afrikka
Clare, Kanada
Clare, Yhdysvaltain Iowa
Clare, Yhdysvaltain Michigan
Clare, Yhdysvaltain New York
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Clare”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jemen kesäolympialaisissa 2016

Jemen osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin vuonna 2016 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa kolmesta eri lajista. Kyseessä oli maan vasta seitsemäs esiintyminen olympialaisissa maan yhdistymisen jälkeen. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Zeyad Mater.
Joukkue > Judo

Jemen sai lähettää yhden urheilijan judoon, eli Zeyad Meterin miesten alle 73-kiloisten sarjaan. Hän kuitenkin putosi jo ensimmäisessä ottelussaan.
Zeyad Meter - Miesten alle 73 kg
Joukkue > Uinti

Jemen sai FINA:lta kutsun lähettää kaksi urheilijaa olympialaisiin, mutta maa käytti niistä vain toisen. Nooran Ba Matrafin osallistuminen naisten 100 metrin perhosuintiin merkitsi myös maan palaamista olympiauinteihin kahdeksan vuoden tauon jälkeen. Matraf jäi kuitenkin alkueriin sijoittuen 43:ksi.
Nooran Ba Matraf - Naisten 100 metrin vapaauinti
Joukkue > Yleisurheilu

Jemen sai IAAF:ltä "kansainvälisen paikan" lähettää yksi miesurheilija Rio de Janeiron yleisurheilutapahtumiin. Tämän paikan täytti keskimatkojen juoksija Mohammed Rageh, joka kuitenkin jäi alkueriin 1500 metrin juoksussa.
Mohammed Rageh - Miesten 1500 metrin juoksu
Itse valtiaat – Avaruusmusikaali

| Itse valtiaat – Avaruusmusikaali |
| --- | --- |
 DVD julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Riina Hyytiä
Käsikirjoittaja:  Atte Järvinen   Leo Viirret
Tuottaja:  Riina Hyytiä   Olli Haikka
Säveltäjä:  Pertti Haverinen   Tauri Oksala
Leikkaaja:  Jani Kuronen   Petri Pystynen
Pääosat:  Mika Ala-Panula   Heikki Hilander   Erja Manto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filmiteollisuus Fine
Ensi-ilta:   31. joulukuuta 2002 (TV)
Kesto:  44 min 41 s
Alkuperäiskieli:  suomi
Seuraaja:  Kuningasmusikaali
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itse valtiaat – Avaruusmusikaali on Itse valtiaat -ohjelman ensimmäinen erikoisjakso, joka esitettiin ensimmäistä kertaa televisiossa 31. joulukuuta 2002.
Juoni

Alussa Tarja Halonen on aloittamassa uudenvuodenpuhettaan. Puhe keskeytyy kuitenkin ylimääräisen uutislähetyksen takia. Lähetyksessä kerrotaan, että Texasin kokoinen meteori (jonka Urho Kekkonen heitti) lähestyy maata ja tulee tuhoamaan koko Suomen. Tarja tajuaa, että Anttilassa on alennusmyynti, jossa hän ei ole ehtinyt käydä. Hän lähtee Anttilaan Pentti Arajärven kanssa. Eduskunnassa pidetään hätäistunto tulevasta tuhosta. Paavo Lipponen sanoo, että mitään syytä vöyhötykseen ei ole. Samalla kun Mauri Pekkarinen syyttää lähestyvästä tuhosta hallitusta, Esko Aho menee kellarissa olevalle avaruusalukselle. Suposta tulee käsky, että poliitikkojen pitää nauttia elämänsä viimeisistä hetkistä täysin siemauksin. Sitten Esko Aho ilmoittaa lähtevänsä raketilla avaruuteen. Muut poliitikot juoksevat avaruusalukseen. Tarja Halonen heittää Eskon ulos. Avaruudessa Urho Kekkonen saa tietää, että kun hän tilasi Leonid Brežneviltä kiven, jolla osua Juhani Suomeen, niin Brežnev luuli että hän tarkoitti Suomi-maata. Hän paiskaa punaisen kiven, jolla hän suistaa edellisen kiven pois törmäyskurssilta, jolloin se kääntyy kohti poliitikkojen avaruusalusta. Ville Itälä kuitenkin tuhoaa sen. Sitten alukseen tulee vikaa, ja se pakkolaskeutuu Kuuhun. Kuussa poliitikoille tulee koti-ikävä. Kekkonen laskeutuu kuuhun ja korjaa heidän avaruusaluksensa. Poliitikot palaavat maahan. Siellä he saavat tietää, että Esko Aho on toiminut pääministerinä ja laittanut työreformin käyntiin.
Tekijät

Käsikirjoittajat: Atte Järvinen, Leo Viirret
Äänet: Mika Ala-Panula, Heikki Hilander, Erja Manto
Pääanimaattori: Antti Haikala
Animaatio: Teemu Auersalo, Laura Neuvonen
TD: Olli Rajala
Ohjelmointi: Petri Savolainen, Simo Savolainen
Mallinnus: Sini Lindberg
Hahmosuunnittelu: Laura Neuvonen
Leikkaus: Jani Kuronen, Petri Pystynen
Äänitys: Micke Nyström, Kari Hella
Muusikot: Jarmo Nikku, Ville Nurmi, Juha-Pekka Putkonen, Harri Rantanen, Kari Hella, Anssi Nykänen, Kukka Lehto, Jussi Syren, Tauri Oksala, Pertti Haverinen, Heikki Hilander, Erja Manto, Satu Wilkman, Emppu Siltala, Max Kankaantaka
Äänisuunnittelu: Janne Jankeri, Juha Hakanen
Ääniassistentti: Salla Hämäläinen
Foley: Heikki Kossi
Sanoitukset: Jorma Toiviainen
Musiikki: Pertti Haverinen, Tauri Oksala
Ohjaaja: Riina Hyytiä
Vastaavat tuottajat: Riina Hyytiä, Olli Haikka
Tilaaja: YLE TV1
Tuotanto: Oy Filmiteollisuus Fine Ab
Musikaalin kappaleet

"Pahat pojat"
Säv. & Sov. Pertti Haverinen, San. Jorma Toiviainen
"Oi Seppo, Seppo!"
Säv. & Sov. Pertti Haverinen, San. Jorma Toiviainen
"Jätä rauhaan mun siili!"
Säv. & Sov. Pertti Haverinen, San. Jorma Toiviainen
"Vaikka nimi ois Tsyskovitsi"
Säv. & Sov. Pertti Haverinen, San. Jorma Toiviainen
"Itälän ämmän poikkii"
Säv. & Sov. Pertti Haverinen, San. Jorma Toiviainen
"Sauli 0,5-vallaton"
Säv. & Sov. Pertti Haverinen, San. Jorma Toiviainen
"Päivinsäde ja menninkäinen -Päivänsäde ja menninkäinen-"
Säv. Reino Helismaa, San. Reino Helismaa - Jorma Toiviainen
Sov. Pertti Haverinen
"Ei ilman paitaa -Käyn ahon laitaa-"
Säv. Juha Vainio, San. Juha Vainio - Jorma Toiviainen
Sov. Pertti Haverinen
Erikoisjaksossa esiintyvät hahmot

Tarja Halonen
Pentti Arajärvi
Paavo Lipponen
Erkki Tuomioja
Mauno Koivisto
Martti Ahtisaari
Mauri Pekkarinen
Seppo Kääriäinen
Anneli Jäätteenmäki
Esko Aho
Sauli Niinistö
Ben Zyskowicz
Ville Itälä
Suvi-Anne Siimes
Päivi Räsänen
Supo
Urho Kekkonen
Leonid Brežnev
Aiheesta muualla

Koko elokuva Yle Areenassa
Itse valtiaat
| --- | --- |
TV-elokuvat:   Avaruusmusikaali  Kuningasmusikaali  Urheilumusikaali  Agenttimusikaali  Länkkäri: Haaveratsastajat 
Elokuvat:   Keisarin salaisuus 
CD-levyt:   Menneisyyden vangit  200 apinaa – Paavo kuninkaaksi  Luuserien olympialaiset  Kun mikään ei riitä 
Muuta:   Operation ESC  Luettelo jaksoista
Je suis Pierre Rivière

| Je suis Pierre Rivière |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Christine Lipinska
Käsikirjoittaja:   Christine Lipinska  Régis Hanrion 
Tuottaja:  Christine Lipinska
Säveltäjä:  Hughes de Courson
Kuvaaja:  Jean Monsigny
Leikkaaja:  Agnès Molinard
Pääosat:  Jacques Spiesser
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Les Films de l’Ecluse
Ensi-ilta:   1976-4-77. huhtikuuta 1976 (Ranska)  
Kesto:  82 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Je suis Pierre Rivière (kansainvälisesti I Am Pierre Riviere) on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Christine Lipinskan ohjaama ja tuottama ranskalainen rikosdraamaelokuva, jonka nimiroolissa on Jacques Spiesser Pierre Rivièrenä (1815–1840). Elokuvan käsikirjoituksen laativat Christine Lipinska ja Régis Hanrion. Les Films de l’Ecluse oli elokuvan tuotantoyhtiönä.
Je suis Pierre Rivière sai ensi-iltansa Ranskassa 7. huhtikuuta 1976, oli UZ Diffusionin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 5 609 katsojaa. Elokuva esitettiin myös vuoden 1976 Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa.
Juoni

Je suis Pierre Rivière kertoo maalla asuvasta Pierre Rivièrestä (Jacques Spiesser), joka murhaa äitinsä ja sisaruksensa menetettyään uskonsa vuoden 1835 Ranskassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jacques Spiesser  | … |  Pierre Rivière   |
|  André Rouyer  | … |  tuomioistuimen puheenjohtaja   |
|  Max Vialle  | … |  François Lecomte   |
|  Francis Huster  | … |  puolustusasianajaja   |
|  Michel Robin  | … |  herra Rivière   |
|  Thérèse Quentin  | … |  rouva Rivière   |
|  Marianne Épin  | … |  Victoire Rivière   |
|  Isabelle Huppert  | … |  Aimée Rivière   |
|  Mado Maurin  | … |  isoäiti   |
|  Vincent Ropion  | … |  Pierre Rivière lapsena   |
|  Claude Bouchery  | … |  1. lääkäri   |
|  Michel Delahaye  | … |  2. lääkäri   |
|  Roger Jacquet  | … |  metsuri   |
|  François Dyrek  | … |  hakattu mies   |
|  Patrick Floersheim  | … |  pappi   |
|  Jean-Pierre Sentier  | … |  lehtimies   |
|  Fred Ulysse  | … |  pormestari   |
Aiheesta muualla

Je suis Pierre Rivière Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Je suis Pierre Rivière AllMoviessa. (englanniksi)
Je suis Pierre Rivière AlloCinéssä (ranskaksi)
Je suis Pierre Rivière UniFrancessa (ranskaksi)
Je suis Pierre Rivière JP’s Box-Officessa (ranskaksi)
Dan Pippin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dan Pippin |  Dan Pippin |  Dan Pippin |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten koripallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 |  |  |
Daniel Luther ”Dan” Pippin (20. lokakuuta 1926 St. Louis, Missouri – 1. huhtikuuta 1965 Missouri) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Pippin toimi Yhdysvaltain joukkueen kapteenina sen voittaessa kultaa Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Pippin pelasi kaikissa joukkueensa kahdeksassa ottelussa tehden yhteensä 54 pistettä. Pippin teki itsemurhan 38-vuotiaana.
Clare Fischer

Clare Fischer (22. lokakuuta 1928 Durand, Michigan, Yhdysvallat – 26. tammikuuta 2012 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen pianisti, säveltäjä ja sovittaja. Hän sai vaikutteita jazzista, taidemusiikista ja latinalaisamerikkalaisesta musiikista. Hän sai Grammy-palkinnot vuosina 1981 ja 1986. Hän levyttit kymmeniä albumeja leaderina ja työskenteli muissa ominaisuuksissa yli sadalla muulla albumilla.
Fischer teki uransa aikana musiikkia muiden muassa Dizzy Gillespielle, Cal Tjaderille, George Shearingille, Diane Schuurille, Natalie Colelle, Chaka Khanille ja Rufukselle, The Jacksonsille, Earl Klughille, Princelle, Robert Palmerille, Paul McCartneylle, Michael Jacksonille, Spike Leelle, João Gilbertolle ja Paula Abdulille. Hän sävelsi myös sinfonisia teoksia.
Fischer valmistui maisterinarvolla sävellyksessä Michiganin osavaltionyliopistosta, jossa häntä oli opettanut H. Owen Reed. Joulukuussa 1999 sama yliopisto myönsi Fischerille kunniatohtorin arvon tunnustuksena ansioista jazzmusiikin säveltäjänä, sovittajana ja esittäjänä. Fischerillä on kolme lasta ja kaksi lapsipuolta.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Allmusic.com: Clare Fischer (englanniksi)
Itse valtiaat – Urheilumusikaali

| Itse valtiaat – Urheilumusikaali |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Riina Hyytiä
Käsikirjoittaja:  Sami Hantula   Tomi Tuikkala
Tuottaja:  Olli Haikka   Riina Hyytiä
Säveltäjä:  Tauri Oksala
Leikkaaja:  Jani Kuronen
Pääosat:  Mika Ala-Panula   Heikki Hilander   Erja Manto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filmiteollisuus Fine
Ensi-ilta:   26. joulukuuta 2004 (TV)
Kesto:  44 min 02 s
Alkuperäiskieli:  suomi
Edeltäjä:  Kuningasmusikaali
Seuraaja:  Agenttimusikaali
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itse valtiaat – Urheilumusikaali on Itse valtiaat -ohjelman kolmas erikoisjakso, joka esitettiin ensimmäistä kertaa televisiossa 26. joulukuuta 2004.
Juoni

Pekoni-Mauri ja Sika-Seppo ovat köyhiä sikopaimenia. He saavat kuulla Universumistalaisten mainoskulkueelta, että semmoiset järjestetään Brysselissä. Pekoni-Mauri ihastuu heti Universumilaisten kisamaskotti Tanjaan, ja ostaa Universumilaisiin ilmoittautumiseen tarvittavan sponsorointipaketin. Mauri ja Seppo lähtevät Brysseliin, mutta yöpyvät ensin kennomotellissa. Yöllä Sepolle tulee nälkä, ja hän myy Benille sponsorointipaketin ja rakettireen kyljystä vastaan. Brysselissä Mauri ja Seppo ottavat vastaan työpaikan Hiihtoliiton puheenjohtajalta, Esko Aholta, ja yöpyvät tämän vuokraamissa tiloissa geenisikalasta. He saavat uuden sponsorointipaketin, mutta Mauri ei voita yhdessäkään lajissa. Kisamaskottia uhkaa kertakäyttötalouden kautta hylätyksi tuleminen, mutta Sauli I Suuri lupaa kisamaskotin sille, joka voittaa Suuren Punaisen Mestarin (Paavo Lipponen). Niinpä Mauri ottaa tavoitteeksi voittaa Mestarin.
Tekijät

Äänet: Mika Ala-Panula, Heikki Hilander, Erja Manto
Script editor: Riina Hyytiä
Käsikirjoittajat: Sami Hantula, Tomi Tuikkala
Avustava käsikirjoittaja: Jari Peltola
Pääanimaattori: Luca Bruno
Animaatio: Teemu Auersalo, Antti Haikala, Heli Laine, Laura Neuvonen, Pat Mark
Character setup: Antti Haikala
Hahmosuunnittelu: Laura Neuvonen
AD: Olli Rajala
Graafikko: Petri Pystynen
TD: Jani Kuronen
Tuotanto TD: Sini Lindberg
Ohjelmointi: Simo Savolainen, Petri Savolainen
Äänitys: Micke Nyström
Ääniperhe: Janne Jankeri, Salla Hämäläinen, Juha Hakanen, Heikki Kossi, Ville Jankeri
Musiikki: Tauri Oksala
Muusikot: Jussi Syren, Juha-Pekka Putkonen, Kari Hella, Kukka Lehto, Tauri Oksala
Laulujen sovitukset, tuotanto, äänitys ja miksaus: Pertti Haverinen
Laulujen esittäjät: Mika Ala-Panula, Heikki Hilander, Erja Manto
Laulujen muusikot: Pertti Haverinen, Anssi Nykänen, Harri Rantanen, Ville Nurmi, Risto Salmi, Joanna Jaako, Satu Sipilä, Slim Singers
Tuotantoassistentti: Aurelia Petersen
Ohjaaja: Riina Hyytiä
Vastaavat tuottajat: Olli Haikka, Riina Hyytiä
Tilaaja: YLE TV1
Tuotanto: Oy Filmiteollisuus Fine Ab