stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juho Haanpää
Henkilöhistoria

Juho Haanpää toimi nuoruudessaan kiertokoulun opettajana. Käytyään Nivalan Maliskylään perustetun kaksivuotisen maamieskoulun hän oli Pulkkilan Leskelän kylässä sijainneiden Myllymäen ja siihen liitetyn Leskisenojan tilojen tilanhoitajana kymmenisen vuotta ja hankki sen jälkeen nämä tilat omistukseensa.
Haanpää oli Pulkkilan kunnallislautakunnan esimiehenä ja kunnankirjurina useita vuosia. Hän edusti Piippolan tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä  1882 ja 1897. Vuonna 1882 Haanpää teki ehdotuksen kansakoulun käyntipakon säätämisestä ja vuonna 1897 hän ajoi raittiusasiaa muun muassa allekirjoittamalla anomuksia, joilla pyrittiin laajentamaan kunnallisen kieltolain soveltamista väkijuomien myynnissä. Haanpää oli 1890-luvun lopulla jäsenenä myös valtion rautatiekomiteassa.
Haanpää oli kotiseudullaan arvostettu juhlatilaisuuksien puheenpitäjä ja hän toimi myös maalaisasioitsijana hoitaen perunkirjoituksia, perinnönjakoja, huutokauppoja yms. Haanpää oli taitava seppä ja keksijä; hän suunnitteli ja rakensi erilaisia maatalouskäyttöön tarkoitettuja koneita ja laitteita.  Haanpää rakensi myös myllyn patorakennelmineen ja siihen liittyneen tiilitehtaan Lamujokeen Myllymäen tilan kohdalle. Hän kirjoitti kotiseutunsa asioista sanomalehtiin ja tutustuttuaan vuoden 1882 valtiopäivien yhteydessä Helsingissä toiseen valtiopäivämieheen, kansankirjailija Pietari Päivärintaan, hän päätti kokeilla myös kansankuvausten kirjoittamista.  Haanpää julkaisikin 1890-luvun alussa kaksi tällaista kuvausta.
Haanpää meni naimisiin 1864 talollisentytär Liisa Haaraniemen kanssa. Perheessä oli kaksitoista lasta, joista yksi oli 1875 syntynyt Mikko Haanpää, kirjailija Pentti Haanpään isä.
Teokset

Mitä puuttui? Kertomus perheellisestä elämästä. Kertomuksia kansalle ; n:o 13. WSOY 1891 (Digitoituna Digi.kirjastot.fi:ssä)
Matin-mutka, kansankertomus. Barck, Oulu 1893
Aiheesta muualla

Eino Kauppinen: Pentti Haanpää. 1, Nuori Pentti Haanpää: 1905-1930 (Otava, 1966)
Kirjasampo.fi: Juho Haanpää
Jyväskylän yliopiston tiedemuseo

| Jyväskylän yliopiston tiedemuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Tiedemuseo, yliopistomuseo, luonnontieteellinen museo 
Sijainti:  Jyväskylä 
Perustettu:  7. syyskuuta 1900  
Kotisivut:  tiedemuseo.jyu.fi/fi 
Koordinaatit:  62°14′13″N, 25°43′59″E
 fiJyväskylän yliopiston tiedemuseo 
  
Jyväskylän yliopiston tiedemuseo on Jyväskylän yliopiston alaisuudessa toimiva museo, joka tallentaa, tutkii ja esittelee Jyväskylän yliopiston historiaa ja keskisuomalaista luonnonympäristöä. Museo toimii myös opetusmuseona yliopiston opiskelijoille. Vuoden 2017 alusta alkaen Jyväskylän yliopiston tiedemuseo ja kirjasto muodostavat yhdessä Avoimen tiedon keskuksen (Open Science Center, OSC). Tiedemuseoon kuuluu kulttuurihistoriaan keskittyvä näyttelykeskus Soihtu ja luonnontieteellinen museo Luontomuseo.
Historia

Museo perustettiin vuonna 1900 nimellä Jyväskylän seminaarilaisten kansatieteellinen museo Jyväskylän seminaarin opetuskokoelmien ympärille. Museo sai omat tilat vuonna 1905 vastavalmistuneesta Villa Rana -rakennuksesta. Kokoelmat siirtyivät seminaarin lakkauttamisen myötä sitä seuranneelle Jyväskylän kasvatusopilliselle korkeakoululle ja sittemmin yliopistolle. Vuonna 1980 museo jaettiin kulttuurihistoriallisen ja luonnontieteelliseen osastoon.
Kulttuurihistoriallisen osaston näyttelytilat sijaitsevat yliopiston Seminaarinmäen kampuksella Seminarium-rakennuksessa, lisäksi pienoisnäyttelyitä on eri puolilla kampusta. Luonnontieteellisen museon näyttelytilat sijaitsevat Harjulla Vesilinna-rakennuksessa.
Aiheesta muualla

Jyväskylän yliopiston tiedemuseo
Avoimen tiedon keskus (Open Science Center, OSC), Jyväskylän yliopisto
Kantaridiini

| Kantaridiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (1S,2R,6S,7R)-2,6-dimetyyli-4,10-dioksatrisyklo[5.2.1.02,6]dekaani-3,5-dioni
CAS-numero:  56-25-7
PubChem CID:  5944
SMILES:  CC12C3CCC(C1(C(=O)OC2=O)C)O3
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H12O4
Moolimassa:  196,2 g/mol
Kantaridiini on hajuton, väritön terpenoidiluokan rasva-aine, jota erittävät monet toukohärät.  Se aiheuttaa palovammoja ja on myrkky suurina annoksina. Sitä sisältäviä valmisteita käytettiin historiallisesti aphrodisiakeina. Kantaridiinia luonnollisessa muodossa erittävät urospuoliset toukohärät, jotka antavat sitä naaraille parittelulahjana. Muniessaan naaraskuoriainen peittää munansa kantaridiinilla suojatakseen niitä petoeläimiä vastaan.
Kantaridiinimyrkytys on merkittävä eläinlääketieteellinen huolenaihe, varsinkin hevosien suhteen. Se voi olla myös myrkyllistä ihmisille, jos sitä päätyy ihmisen elimistöön. Kantaridiini on ulkoisesti, esimerkiksi iholla, voimakas rakkuloita aiheuttava aine, joka voi aiheuttaa vakavia kemiallisia palovammoja. Oikein annosteltuna samoja ominaisuuksia on käytetty myös terapeuttisesti, esimerkiksi hoidettaessa eri ihotauteja, kuten ontelosyyliä.
Kantaridiini on luokiteltu erittäin vaaralliseksi aineeksi Yhdysvalloissa, ja laitoksia, jotka tuottavat, varastoivat tai käyttävät sitä merkittäviä määriä, koskevat tiukat raportointivelvollisuudet.
Kantaridiinin kemiallinen kaava on C10H12O4, moolimassa 196,2 g/mol ja CAS-numero 56-25-7.
Aiheesta muualla

PubChem: Cantharidin (englanniksi)
DrugBank: Cantharidin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cantharidin (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - cantharidin (englanniksi)
ChemBlink: Cantharidin (englanniksi)
Kari Heinonen

Kari Heinonen on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla 1970–1980-lukujen vaihteessa.
Heinonen sijoittui maailmancupkaudella 1979–1980 Gstaadin suurmäessä 15:nneksi ja Lahden normaalimäessä 12:nneksi sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa 86:nneksi. Kaudella 1980–1981 hän oli Keski-Euroopan mäkiviikon avauskilpailuissa Oberstdorfissa 38:s, mutta Garmisch-Partenkirchenissä 14:s, Innsbruckissa seitsemäs ja Bischofshofenissa 14:s. Myöhemmin samalla kaudella hän sijoittui normaalimäen kilpailuissa Gstaadissa yhdeksänneksi ja Thunder Bayssa kahdeksanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailuissa hän oli 29:s.
Kari Hautamäki

Kari Hautamäki -nimisiä henkilöitä ovat:
Kari Hautamäki (s. 1946), suomalainen koripalloilija ja valmentaja
Kari Hautamäki (s. 1981), ruotsinsuomalainen kirjailija, ensihoitaja ja entinen mäkihyppääjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kari Hautamäki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Juho Gröndahl

| Juho Gröndahl> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1984 Vantaa
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  dramaturgi ja näytelmäkirjailija
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Juho Gröndahl on dramaturgi ja näytelmäkirjailija. Hän työskentelee dramaturgina Tampereen Työväen Teatterissa.
Ura

Juho Gröndahl valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun dramaturgian koulutusohjelmasta vuonna 2015. Vuosina 2013–2018 hän työskenteli dramaturgina, käsikirjoittajana sekä kirjoittamis- ja teatterityöpajojen vetäjänä Kansallisteatterin alueellisissa yleisötyöhankkeissa.
Gröndahl on ollut mukana kirjoittamassa myös journalismia ja fiktiota yhdistelevän podcast-kokonaisuuden Tulevaisuus hanskassa sekä tehnyt näytelmäsuomennoksia.
Töitä

Gröndahl on kirjoittanut Teatteri Vanhassa Jukossa 2018 kantaesityksensä saaneen näytelmän Ehkä kaikki menee hyvin – väkivallattomia kohtauksia rauhan ajan Suomesta, jonka ohjasi Linda Wallgren.
Hän on dramatisoinut Wallgrenin ohjaaman, Hannu Salaman romaaniin perustuvan näytelmän Juhannustanssit TTT:ssä vuonna 2020.
Hän oli käsikirjoittajana ja ohjaajana Thomas Erikssonin elämäntaparomaaniin perustuvassa komedian Idiootit ympärilläni.
Syksyllä 2022 saa ensi-iltansa Gröndahlin ohjaus Vanhempainilta.
Näytelmät

| Näytelmä | Nimike | Teatteri | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| Ehkä kaikki menee hyvin – väkivallattomia kohtauksia rauhan ajan Suomesta  | Kirjailija/käsikirjoittaja | Teatteri Vanha Juko | 2018 |
| Juhannustanssit  | Dramaturgi | Tampereen Työväen Teatteri | 2020 |
| Idiootit ympärilläni | Dramaturgi, ohjaaja | Tampereen Työväen Teatteri | 2020 |
| Vanhempainilta | Ohjaaja | Tampereen Työväen Teatteri | 2022 |
Jesualdo Ferreira

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Manuel Jesualdo Ferreira
Syntymäaika: 24. toukokuuta 1946 (ikä 78)
Syntymäpaikka: Mirandela, Portugali
Seura
Seura:  Zamalek
Tehtävä: päävalmentaja
Valmennusura
1981–1982 1982–1984 1984–1985 1985–1986 1986–1990 1990–1992 1995–1996 1996–2000 2000–2001 2001–2002 2003–2006 2006–2010 2010 2010–2012 2013 2013–2014 2015 2015–2019 2020 2020–2021 2022–:  UD Rio Maior    SCU Torreense    Académica de Coimbra    Atlético de Portugal    SCU Torreense    Estrela da Amadora    FAR Rabat    Portugalin U21-maajoukkue    FC Alverca    SL Benfica    SC Braga    FC Porto    Málaga CF  Panathinaikos FC  Sporting CP  SC Braga  Zamalek  Al-Sadd  Santos  Boavista  Zamalek
Jesualdo Ferreira (s. 24. toukokuuta 1946) on portugalilainen jalkapallovalmentaja. Maaliskuusta 2022 lähtien hän on toiminut Zamalekin päävalmentajana.
Meriitit

Portugalin mestaruus (3): 2007, 2008, 2009
Portugalin cup (2): 2009, 2010
Portugalin liigan vuoden valmentaja (3): 2007, 2008, 2009
Egyptin mestaruus (2): 2015, 2022
Egyptin cup (2): 2015, 2021
Qatarin mestaruus: 2019
Qatarin cup: 2017
Qatarin Crown Prince Cup: 2017
Kantapuu

Kantapuu on museotietokanta, jonka kautta voi selata Suomen Metsämuseo Luston, Lapin metsämuseon, Pielisen museon, Nurmeksen museon, Verlan tehdasmuseon, Möhkön ruukkimuseon sekä Suomen Metsästysmuseon kokoelmia. Kantapuu-tietokanta sisältää laajan valikoiman suomalaisesta metsäkulttuurista kertovia valokuvia, esinekuvia ja niihin liittyviä tietoja sekä kirjakokoelmia. Lisäksi tietokannassa on myös muuta kulttuurihistoriallista aineistoa. Kantapuun kautta voi tilata arkisto- tai esinekuvien kopioita tai antaa lisätietoja ja palautetta kuvasta tai esineestä sitä säilyttävään museoon. Tietokanta sisältää noin kymmeniä tuhansia valokuvia ja tuhansia museoesineitä. Aineiston määrä Kantapuussa lisääntyy jatkuvasti kokoelmien digitoinnin edetessä.
Aiheesta muualla

Kantapuu (Arkistoitu – Internet Archive)
Lusto Suomen Metsämuseo
Möhkön ruukkimuseo
Suomen Metsästysmuseo
Verlan tehdasmuseo
Kari Hautamäki (koripalloilija)

| Kari Hautamäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kari Hautamäki
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1946 (ikä 78) Oulu
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Karra
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1966–1967 1967–1968:   Oulun NMKY  Tampereen Pyrintö
Valmennusura
1969–1976 1976–1978 1982–1983:   Tampereen Pyrintö   Pispalan Tarmo  Järvenpään Korikotkat
Kari Hautamäki (s. 18. maaliskuuta 1946) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripallovalmentaja ja koripalloilija.
Oulun NMKY:n kasvatti Hautamäki pelasi Oulussa miesten SM-sarjassa yhden kauden ja tämän jälkeen yhden kauden Tampereen Pyrinnössä. Pyrinnön päävalmentajana Hautamäki toimi kaksi SM-sarjakautta. Hänen johdollaan Pyrintö voitti Suomen cupin vuonna 1969.
Hautamäki valmensi Pyrintöä aina vuoteen 1976 asti Suomi-sarjassa (1971-1975) ja 1. divisionnassa (1975-1976). Hautamäki jatkoi valmentajauraansa vielä Pispalan Tarmossa kaksi kautta: yhden SM-sarjassa ja toisen 1. divisioonassa. Sen jälkeen hän siirtyi valmentamaan Järvenpään Korikotkia yhdeksi kaudeksi 1. divisioonassa.
Kari Hautamäki on kaikkien aikojen nuorin päävalmentaja koripallon SM-sarjassa.
Kaliumkromaatti

| Kaliumkromatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7789-00-6
PubChem CID:  24597
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  K2CrO4
Moolimassa:  194,2 g/mol
Ulkomuoto:  keltainen jauhe
Sulamispiste:  975 °C 
Tiheys:  2,73 g/cm3
Liukoisuus veteen:  69,9 g/100 ml (20 °C) 
    
Kaliumkromaatti (K2CrO4) on kaliumkationien ja kromaattianionien muodostama ioniyhdiste. Ainetta esiintyy luonnossa harvinaisessa tarapasaiittimineraalissa, jota tavataan toisinaan nitraattiesiintymien läheltä Atacaman autiomaassa
Käyttö

Kaliumkromaattia käytetään muun muassa indikaattorina määritettäessä kloridi-ionipitoisuutta saostustitrauksella . Tutkittavaa liuosta titrattessa hopeanitraatilla saostuu ensin niukkaliukoisempi hopeakloridi ja sen jälkeen kellanpunainen hopeakromaatti..
Turvallisuus

Kaliumkromaatti on hapettava aine. Kaliumkromaatti aiheuttaa oireita hengitettynä tai joutuessaan kosketuksiin ihon kanssa. Aineen on todettu oleva karsinogeeninen ja mutageeninen. Aine on myös myrkyllistä ympäristölle ja luokitellaan useiden muiden kromaattien tavoin ongelmajätteeksi
Karhutunturi

Talvinen maisema Karhutunturilta.
Karhutunturi on 518 metriä korkea tunturi Sallan kunnan pohjoisosassa.
Tunturiin kulkee vaellus- ja moottorikelkkareitti. Reittien varrella on kota taukopaikaksi.
Aiheesta muualla

Karhutunturin patikkareitti (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa tunturista ja muista alueen nähtävyyksistä
Jämsänvesi–Petäjävesi

| Jämsänvesi–Petäjävesi |
| --- | --- |
 Vanha kirkko kuvattuna valtatien sillalta
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°14′32″N, 25°11′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Petäjäveden alue (14.53)
Tulojokia:  Pengerjoki, Könkköjoki, Selänjoki, Levänpuro
Laskujoki:  Piesalanjoki Suoliveteen
Taajamat:  Petäjäveden kirkonkylä
Järvinumero:  14.531.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,1 m  
Pituus:  9,4 km  
Leveys:  4,6 km  
Rantaviiva:  79,1518 km  
Pinta-ala:  8,83485 km²  
Tilavuus:  0,03718752237 km³  
Keskisyvyys:  4,21 m  
Suurin syvyys:  26,59 m  
Valuma-alue:  747 km²  
Keskivirtaama:  6,5 m³/s (MQ) 
Saaria:  37 
:  Peltosaari, Solikkosaari, Selkäsaari, Kuoliosaari
 fiJämsänvesi–Petäjävesi 
Jämsänvesi–Petäjävesi on Keski-Suomessa Petäjävedellä sen kirkonkylässä sijaitseva järvi. Se muodostaa osan Jämsän reitin pääuomaa ja järven kautta kulkee Wanhan Witosen melontareitti. Järvellä on vesistöviranomaisten tiedoissa kaksiosainen nimi, koska paikalliset käyttävät järven kirkonkylään rajoittuvista pääosista eri nimiä.
Valokuvia

Kirkonkylän uimaranta Jämsänvedellä
Kirkonkylän rantaa Rantien varrella
Veneranta Miilalahden radanvarressa
Näkymä rautatiesillalle Siltatien suunnalta
Peltosaaren silta
Vanha kirkko kuvattuna valtatien sillalta
Luontoarvoja

Järvi lämpötilakerrostuu ainakin loppukesällä. Vedenlaatua on arvioitu monessa yhteydessä. Järven vesi on humuspitoista johtuen valuma-alueella 1980-luvulla tehdyistä suonojituksista. Suo- ja metsäojista valuu vesistöön ravinteita ja väriä. Veden väriluku on vaihdellut 120–200 mgPt. Ojitukset vaikuttavat edelleen järveen etenkin sateisina kesinä. Järven itärannassa on Petäjäveden jätevedenpuhdistamo, jonka puhdistetut vedet johdetaan putkella järvenpohjaan Selkäsaaren itäpuolelle. Järvi on nykyään rehevä ja osittain sisäkuormitteinen, mutta sen käyttökelpoisuusluokitus on tyydyttävä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Petäjäveden alueella (14.53), jonka Petäjäveden lähialueeseen (14.531) järvi kuuluu. Järvi on Jämsän reitin läpivirtausjärvi. Pohjoisesta tuleva Pengerjoen valuma-alueen (14.54) laskujoki Pengerjoki laskee Jämsänveden pohjoispäähän ja koillisesta tuleva Ala-Kintauksen valuma-alueen (14.55) Könkköjoki laskee Karikkoselkään. Näiden jokien lisäksi järveen tulee pienempiä jokia ja ojia. Jämsänveteen laskee idästä tuleva Ihokkijoki, joka on Lammasjoen valuma-alueen (14.534) laskujoki, ja lännestä laskeva Haapapuron valuma-alueen (14.533) Haapapuro, lounaasta tuleva Tervapuron valuma-alueen (14.532) Tervapuro. Lammaspuron valuma-alueen lähin järvi Rajalampi (16 hehtaaria, ha), ja Tervapuron valuma-alueen ainoa lampi Tervalampi (7 ha). Karikkoselkään laskevat Levänpuron valuma-alueen (14.535) Levänpuro ja Hortelinjoen valuma-alueen (14.536) Selänjoki eli ylempänä Hortelinjoki. Hortelinjoen valuma-alueella sijaitsevat Maakeskinen (51 ha, eteläinen) ja Maakeskinen (38 ha, pohjoinen).
Järven vedenpinnan korkeus on 111,1 metriä mpy, joka on 2,6 metriä ylempänä kuin Suoliveden pinta. Järvien välinen laskujoki Piesalanjoki putoaa 1,7 kilometrin matkalla 2,6 metriä, jolloin sen kaltevuudeksi tulee 1,53 metriä kilometrille. Joen, ja samalla Petäjäveden, valuma-alueen pinta-ala on 747 neliökilometriä ja joen keskivirtaama on noin 6,5 kuutiometriä sekunnissa .
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jämsänvesi-Petäjävesi Wikimedia Commonsissa
(14.5)
Karikkoselkä on kraatterijärvi.
Kardiatsoli

| Kardiatsoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  6,7,8,9-Tetrahydro-5H-tetratsolo(1,5-a)atsepiini
CAS-numero:  54-95-5
PubChem CID:  5917
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H10N4
Moolimassa:  138.171 g/mol
Ulkomuoto:  neste
Kardiatsolikiteitä
Kardiatsoli (tunnetaan myös nimillä pentyleenitetratsoli, pentetratsoli, pentametyleenitetratsoli) on verenkiertoa ja hengitystä stimuloiva lääkeaine. Tämän hoitomuodon kehitti unkarilainen lääkäri, Ladislaus v. Medina, v. 1936–1937. Sitä on käytetty konvulsiivisessa terapiassa (keinotekoisesti kouristuksia, kouristelutiloja aiheuttava) ja skitsofrenian hoitoon, mutta sitä ei ole koskaan pidetty tehokkaana tähän tarkoitukseen. Noin 40–60 sekuntia kestäneen kohtauksen aiheuttanutta, kardiatsolia saatettiin käyttää myös depression hoitoon, ja etenkin jos siihen liittyi estyneisyyttä. Lisäksi korkeat kardiatsolin annostukset aiheuttavat kouristuksia ja muita haittavaikutuksia, joita on vaikea ehkäistä tai hallita. Syvät kouristukset saattoivat aiheuttaa jopa selkärangan kieroutumaa (skolioosi) tai luunmurtumia.
Kardiatsolia edelsi pikrotoksiini, jonka tavoin, kardiatsolia voitiin käyttää esimerkiksi hukkuneiden ja barbituraatti-yliannostelujen elvytystilanteissa. Annostelu oli 100-300 mg, ja se tapahtui joko iv. (laskimosuoneen) taikka im. (lihaksen sisään). Ruiskeliuoksen lääkevahvuus oli tuolloin 10 %, jolloin injektoitiin 1-3 ml.
Kardiatsolin toimintatapaa ei täysin tunneta, ja sillä voi olla monia toimintamekanismeja. Kardiatsoli korvautui vuonna 1939 englantilaisissa mielisairaaloissa sähköhoidoilla. Kardiatsolia on käytetty myös suomalaisissa mielisairaaloissa.
Aiheesta muualla

PubChem: Pentylenetetrazole (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Pentetrazol (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Järise järv

| Järise järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Saarenmaa
Kunnat:  Saarenmaan kunta
Koordinaatit:  58°29′49″N, 22°24′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskuoja:  Tuiu oja
Järvinumero:  VEE2071200
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  31,8  m 
Rantaviiva:  10,605 km
Pinta-ala:  92,2 ha
Keskisyvyys:  0,7 m
Suurin syvyys:  1,4 m
Valuma-alue:  11,1 km²
Saaria:  8 
 fiJärise järv 
Järise järv  on Virossa Saarenmaalla Järisen kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 92 hehtaaria ja se on 2,2 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Järviallas on kaksiosainen siten, että pienempi järviallas jää suurimmana saaren länsipuolelle ja altaita yhdistää kahdet kapeat salmet. Suuria saaria on yhteensä 8, joiden yhteinen pinta-ala on 4,2 ha . Sen laskuoja on Tuiu oja, joka lähtee järven pikkualtaasta ja luoksee osittain kaivettuna ouomana länteen. Järveen tulee kolme muuta ojaa, joista kaksi tuo myös peltojen kuivatusojia. Järven valuma-alueen laajuus on 11,1 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 0,7 metriä ja suurin syvyys 1,4 metriä. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,00064 kuutiokilometriä eli 0,64 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 10,6 kilometriä. Itärannat ja osa saarista ovat suomaata. Länsipuolella rantaniittyjen takana on viljeltyä peltomaata ja viisi maatilaa.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi  (vir. kalgiveeline miksotroofne tai kalgiveeline segatoiteline, KM). Silloin on sekä järven veden kalkkipitoisuus joko keskikorkea tai korkea että sen ravinnepitoisuudet korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt ja sen vedessä on runsaasti humusta.
Järein asein

| Järein asein> The Gun Seller |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Hugh Laurie
Kieli:  englanti
Genre:  dekkari
Julkaistu:  1996
Suomennos
Suomentaja:  Aleksi Milonoff
Kansitaiteilija:  Markko Taina
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  422
ISBN:  978-951-31-5758-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Järein asein (The Gun Seller) on Hugh Laurien vuonna 1996 ilmestynyt esikoisteos. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2011 Tammen kustantamana, ja sen on suomentanut Aleksi Milonoff.
Hugh Laurie tunnetaan ensisijaisesti näyttelijänä, muun muassa sarjan House pääosassa Gregory Housena, mutta lisäksi hän on muusikko, ohjaaja ja kirjailija. Hän on kirjoittanut kaksi romaania, 1996 ilmestyneen dekkarin Järein asein 1996 ja sen jatkoksi paljon julkisuutta saaneen mutta yhä julkaisemattoman romaanin Paper Soldiers.
Näyttelijäurallaan huipulla oleva Laurie tarjosi käsikirjoitusta kustantajalle salanimellä, jotta julkaisupäätös olisi aito, mutta teos ilmestyi lopulta oikealla tekijänimellä. Kun Järein asein ilmestyi, New York Timesin kriitikko luonnehti Laurieta sanoin: "nokkela, hurmaava, lämmin, katu-uskottava ja rohkea". Kun teos ilmestyi Ranskassa 2009, se nousi heti myyntilistojen kärkeen. Vakavasta aiheesta kertovassa mutta huumorin sävyttämässä kertomuksessa on kauniita naisia, CIA, terroristeja sekä ripaus James Bondia. Nokkeluuksien ja yllätyskäänteiden värittämän kirjan tyylissä on sanottu olevan hiven W. G. Woodhousea.
Juonitiivistelmä

Tarinan päähenkilö on mukavasta elämästä pitävä Englannin armeijan entinen upseeri Thomas Lang, joka armeijassa palveltuaan on ryhtynyt sekalaisiin pätkätöihin. Vanhojen suhteidensa avulla hän tekee töitä myös henkivartijana, ja erään keikan aikana hän saa tarjouksen palkkamurhaajan tehtävästä, josta hän kieltäytyy, sillä kylmäveriset murhat eivät ole hänen alaansa. Hän lähtee varoittamaan suunniteltua uhria, amerikkalaista liikemiestä Alexander Woolfia, jolloin hän törmää väkivaltaa uhkuvaan mieheen ja Woolfin kauniiseen tyttäreen Sarahiin. Niin kansainväliseen asekauppaan kietoutuva tarina vaarallisen totuuden metsästämisestä pääsee vauhtiin. Tapahtumapaikkoja ovat muun muassa Lontoo, Hollanti, Sveitsi ja Casablanca.
Aiheesta muualla

Järein asein Tammen sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Järein asein, näytesivut (Arkistoitu – Internet Archive)