stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Georges Cuvier

| Georges Cuvier |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Georges Léopold Chrétien Frédéric Dagobert Cuvier
Syntynyt: 23. elokuuta 1769 Montbéliard
Kuollut: 13. toukokuuta 1832 (62 vuotta) Pariisi
Kansalaisuus:  ranskalainen
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Pierre-Joseph van Beneden, Victor Audouin ja Henri Milne-Edwards
Tutkimusalue:  Paleontologia, eläintiede.
Georges Léopold Chrétien Frédéric Dagobert Cuvier (23. elokuuta 1769 Montbéliard – 13. toukokuuta 1832 Pariisi) oli ranskalainen naturalisti ja monipuolinen eläintieteilijä. Elämänsä aikana Cuvier kohosi itseoppineesta harrastelijasta yhdeksi aikansa merkittävimmäksi eläintieteilijäksi. Cuvier oli sotamiehen poika, suoritti juristin tutkinnon, oli eläinten tutkimisesta innostunut kotiopettaja, Napoleonin paroni, Ludvig Filipin Ranskan pääri (1831), Ranskan opetuslaitoksen ylitarkastaja ja protestanttisten kirkollisasiain ministeri.
Cuvier vaikutti 1800-luvun alkupuolen Pariisin tiedeyhteisössä ja oli yksi vertailevan anatomian ja paleontologian uranuurtajista. Étienne Geoffroy Saint-Hilaire kutsui Cuvierin Pariisiin 1795, missä hänestä nopeasti tuli vertailevan anatomien professori. Vertailevan anatomian alalla Cuvier tarkkaili rakenteita keksimänsä korrelaatioperiaatteen pohjalta. Systematiikkansa Cuvier pohjasi kehittämäänsä rakennetyyppiteoriaan. Koko vertailevan anatomian ala sai oikeastaan alkunsa Cuvierin perustavanlaatuisesta teoksesta Leçons d'anatomie comparée (1800-1805). Paleontologiassa hänen uraauurtava teoksensa oli Recherches sur les ossements fossiles de quadrupèdes (1812). Paleontologian alalla hän keksi menestyksekkään niin sanotun rekonstruktiometodin.
Koska fossiiliaineisto oli puutteellista, Cuvier kehitti niin sanotun luomisopillisen katastrofi­teorian, joka selitti muun muassa sukupuuttoja. Hän esitti myös tunnetun lentävän lauseen "fossiilista ihmistä ei ole olemassa." Cuvier oli kirjaimellisesti Raamattuun uskova ja ensimmäinen kehitysteorian eli evoluution merkittävistä vastustajista. Cuvier uskoi lajien muuttumattomuuteen ja tyrmäsi arvovallallaan täysin Jean-Baptiste Lamarckin ja Saint-Hilairen kannattaman evoluutioteorian. Hän löysi varhaisesta evoluutioteoriasta puutteita ja virheitä, mutta häneltä jäi huomaamatta teorian lukuisat kohdat, jotka olivat täysin oikein. Tärkein Lamarckin perusajatus oli, että eliöt ovat muuttuneet vähitellen ja sopeutuneet ympäristöönsä. Ranskassa käytiinkin ensimmäinen yhteenotto kehitysopillisten ajatusten esittäjien ja eläinten muuttumattomuuden puolustajien välillä.
Cuvierin tunnetuimmaksi teokseksi jäi Règne animal distribué d'après son organisation (1817). Cuvier kuoli 1832 Pariisissa koleraan, mutta hänen ehdoton auktoriteettinsa jäi painostamaan kehitysopillisia tutkijoita.
Cuvier kuvaili ja nimesi valtavan määrän eläinlajeja, sukuja, heimoja ja lahkoja. Linnuista hän nimesi muun muassa hippiäisten suvun Regulus, kapinkehrääjän (Caprimulgus pectoralis) ja viidakkotöyhtönärhen (Platylophus galericulatus).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cuvierin elämäkerta Berkeleyn yliopiston sivuilla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  International Plant Names Index  CiNii  Leopoldina 
Taiteenala:  Scientific illustrators  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC 2  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Crosby, Stills, and Nash (albumi)

| Crosby, Stills, and Nash Crosby, Stills & Nash |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. toukokuuta 1969
 Tuottaja(t): Bill Halverson, David Crosby, Graham Nash, Stephen Stills
 Tyylilaji: rock, folk rock
 Kesto: 40.52
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Crosby, Stills & Nashin muut julkaisut
|   | Crosby, Stills, and Nash 1969 | Déjà Vu 1970 |
Crosby, Stills and Nash on samannimisen yhtyeen ensimmäinen studio-albumi. Atlantic Records julkaisi albumin alkujaan vuonna 1969. Sillä on useita yhtyeen tunnetuimmista kappaleista, kuten ensimmäinen hitti "Marrakesh Express", "Suite: Judy Blue Eyes" ja "Guinnevere". Albumin äänitykset teki Bill Halverson, ja yhtye tuotti sen itse.
Graham Nash ehdotti sekä "Marrakesh Express"- että "Lady Of The Island" -sävellyksiään The Hollies -yhtyeelle. Yhtyeen päätös olla käyttämättä niitä
vahvisti Nashin halua erota kokoonpanosta. "Marrakesh Express" oli parhaimmillaan Yhdysvaltain singlelistalla sijalla 28. Itse albumi nousi sijalle 6. Jefferson Airplane esitti "Wooden Ships" -kappaleesta version ennen CS&N:n omaa julkaisua. Kappaletta oli säveltämässä yhtyeen Paul Kantner, mutta hänen nimeään ei ole tiedoissa sopimussyistä.
Kappaleet

Suite: Judy Blue Eyes – 7.22 (säv. Stephen Stills)
Marrakesh Express – 2.36 (säv. Graham Nash)
Guinnevere – 4.43 (säv. David Crosby)
You Don't Have to Cry – 2.43 (säv. Stills)
Pre-Road Downs – 2.59 (säv. Nash)
Wooden Ships – 5.22 (säv. Crosby, Stills)
Lady of the Island – 2.36 (säv. Nash)
Helplessly Hoping – 2.27 (säv. Stills)
Long Time Gone – 4.17 (säv. Crosby)
49 Bye-Byes – 5.15 (säv. Stills)
Kokoonpano

Stephen Stills – kitara, basso, sähköurut, laulu
David Crosby – rytmikitara, laulu
Graham Nash – akustinen kitara, laulu
Rumpuja albumilla soitti Dallas Taylor, joka tuli Clear Light - nimisestä yhtyeestä. Hänestä tuli vakituinen rumpali sekä lavaesiintymisiin
että studioon.
Arviot

Allmusic:
Robert Christgau: B+
Bob Daisley

Bob Daisleyn basso Hard Rock Cafessa Prahassa.
Robert John "Bob" Daisley (s. 13. helmikuuta 1950 Sydney, Australia) on toiminut basistina useiden eri artistien levyillä jo 1970-luvulta lähtien. Tunnetuimmat yhteistyökumppanit ovat olleet Ozzy Osbourne, Black Sabbath, Gary Moore, Uriah Heep ja Rainbow. Nykyään Daisley soittaa Living Loud -yhtyeessä.
Daisley toimi myös Ozzy Osbournen sanoittajana Osbournen soolouran alkuvaiheessa, No Rest for the Wicked -levylle asti, ja soitti bassoa No More Tears -levyllä.
Daisley ja rumpali Lee Kerslake soittivat alun perin Blizzard of Ozz- ja Diary of a Madman -levyillä, mutta heidän osuutensa on vuoden 2002 uudelleenjulkaisuissa korvattu uusilla rumpu- ja bassoäänityksillä.
Dagon

Dagon
Dagon tai Dagan oli merkittävä länsiseemiläinen viljan ja hedelmällisyyden jumala, jota palvottiin laajalti koko muinaisessa Lähi-idässä. Dagan merkitsi heprean ja ugaritin kielissä "vilja", ja Dagania pidettiin auran keksijänä. Dagan tunnettiin erityisesti Raamatun mainitsemien filistealaisten jumalana. Hänelle omistettuja pyhäkköjä oli muun muassa Bet-dagonissa Asherissa, Gazassa ja Asdodissa. Dagonin palvonnasta on todisteita jo noin vuodelta 2500 eaa. Muinaisen Ugaritin Ras Shamrasta löydettyjen tekstien mukaan hän oli sateen ja hedelmällisyyden jumala Baalin isä.
Dagania tai Dagonia palvoivat myös kanaanilaiset. Dagania palvottiin lisäksi Mesopotamiassa. Useat Akkadin ja Babylonian kuninkaat kuten Hammurabi ja Assurnasirpal II julistivat olevansa Dagonin poikia. Vanhassa testamentissa Dagon on filistealaisten pääjumala (Tuomarien kirja 16:23). Simson tuhoaa Daganin temppelin Gazassa kaatamalla sen kaksi pylvästä. Dagan on saattanut olla lisäksi meren jumala, ja hänet esitettiin kalanpyrstöisenä. Hänen nimensä merkitsee ”tähkä” mutta israelilaiset sekoittivat sen heprean kielen sanaan dag (kala) – tästä johtuvat kuvat kalanpyrstöisestä jumalasta. On kuitenkin epäselvää, ovatko Dagan ja Dagon sama jumala.
Dagonilla oli Ugaritissa suuri temppeli 1300 eaa., ja hänen nimensä oli jumalten listalla kolmantena. Hammurabin lain esipuheessa kuningas Hammurabi kutsuu itseään ”Eufratin varren astutuksen pellonraivaajaksi Dagonin, tämän luojansa avulla”.
Kanaanilaiset toivat Daganin kultiin Mesopotamiaan, jossa hänen puolisonsa oli Šalas. Joidenkin tekstien perusteella on päätelty, että Dagon rinnastettiin myös Enliliin. Dagonilla oli erityinen asema amorilaisten uskonnossa Marissa. Raamatussa Dagon mainitaan useita kertoja filistealaisten yhteydessä. Ensimmäinen Samuelin kirja kertoo, miten juutalaisten liitonarkki varastetaan ja viedään Dagonin temppeliin Asdodiin. Seuraavana aamuna Dagonin patsas oli kasvoillaan arkin edessä. Patsas nostetaan pystyyn, ja taas sitä seuraavana aamuna se löytyy taas kaatuneena arkin edestä mutta pää ja kädet katkenneina.
H. P. Lovecraftin kertomuksissa Dagon esiintyy Syväläisten valtiaana ja pahana olentona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dagon Wikimedia Commonsissa
George Crook

| George R>  Crook |
| --- | --- |
 George Crook
Henkilötiedot
Muut nimet:  Nantan Lupan (apassit)  Wicokpi Yammi (siouxit)
Syntynyt: 8. syyskuuta 1828 Taylorsville, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 21. maaliskuuta 1890 (61 vuotta) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Yhdysvallat
Palvelusvuodet:  1852–1890
Taistelut ja sodat:  Yhdysvaltain sisällissota, intiaanisodat
Sotilasarvo:  Kenraalimajuri
Ylennykset:   Kenraalimajuri
 Nimikirjoitus
George R. Crook (23. syyskuuta 1828 – 21. maaliskuuta 1890) oli Yhdysvaltain armeijan upseeri, joka kunnostautui Yhdysvaltain sisällissodassa ja monissa sen jälkeen käydyissä intiaanisodissa. Hän erosi palveluksesta, kun häntä syytettiin liiallisesta suvaitsevaisuudesta intiaaneja kohtaan. Myöhemmin hän toimi vielä neuvottelijana Yhdysvaltain hallituksen ja intiaanien välillä. Hän sai apasseilta liikanimen Nantan Lupan (”harmaa susi”).
Elämäkerta > Sotilasura

Crook syntyi Thomas ja Elizabeth Crookin perheeseen Daytonissa, Ohiossa. Hän valmistui Yhdysvaltain sotilasakatemiasta vuonna 1852. Crook palveli samalla vuosikymmenellä jalkaväen luutnanttina Kalifornian ja Oregonin intiaanisodissa. Sisällissodassa Crook taisteli kenraalimajurina Pohjoisvaltioiden puolella. Samalla vuosikymmenellä Crook lähetettiin jalkaväkirykmentin everstiluutnanttina komennukselle Idahoon, missä hän osallistui vuosina 1864–1868 muun muassa shoshoni-intiaaneja vastaan käytyihin sotiin.
Crook sai tehtäväkseen vuonna 1871 palauttaa Yhdysvaltoja vastustavat apassiryhmät reservaatteihin. Kaksi vuotta myöhemmin hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi. Vuonna 1876 Crookista tuli niinkutsutun Platte-osaston komentaja. Keväällä 1876 hän johti kymmenen komppaniaa ratsuväkeä talviselle sotaretkelle Istuvan Härän lakotoja ja heidän liittolaisiaan vastaan. Hyökkäyksen epäonnistuttua Crook nimettiin Wyoming-kolonnan komentajaksi. Kolonnan tarkoituksena oli saattaa vihamieliset siouxit, cheyennet ja arapahot takaisin reservaatteihinsa. Kesäkuussa 1876 Crookin joukot ottivat yhteen Hullun Hevosen johtamien sotureiden kanssa Rosebudin taistelussa. Yhteenoton tappiot eivät olleet merkittäviä, mutta ne hidastivat Crookin joukkoja, joten Crook ei ehtinyt Little Bighorniin George Armstrong Custerin seitsemännen ratsuväkirykmentin avuksi.
Crook palasi Arizonaan vuonna 1882 tehtävänään laittaa järjestykseen reservaateistaan karkailevat apassit. Hän rohkaisi intiaaneja hankkimaan suurempia karjalaumoja ja etsimään sopivia paikkoja maanviljelyyn. Crookin harmiksi osa apasseista oli paennut Meksikon puolelle ja teki jatkuvia ryöstöretkiä valkoisen väestön asutuksille. Chiricahua-apassien johdossa ollut Geronimo sotureineen ei suostunut alistumaan reservaattielämään, vaan piti piilopaikkaa läntisessä Sierra Madren vuoristossa. Crook neuvotteli Geronimon kanssa, mutta neuvottelujen aikana apassijohtaja lähimpine miehineen pakeni. Crook sai sotaministeriöltä ankarat moitteet leväperäisyydestään ja liiallisesta suvaitsevaisuudestaan intiaaneja kohtaan. Kuultuaan palautteen Crook erosi tehtävistään. Hänet korvattiin ylennystä kärkkyvällä prikaatinkenraali Nelson A. Milesillä.
Elämäkerta > Crookin viimeinen tehtävä

Washingtonin virkamiehet houkuttelivat Crookin vuonna 1889 erikoistehtävään, joka suuntautui siouxien reservaatteihin. Crook oli ainoa valkoinen, johon intiaanit luottivat, ja siksi hänet valittiin uuden, nimeään kantavan komission puheenjohtajaksi. Crookin valtuuskunnan piti kertoa intiaaneille, että heidän maa-alueensa pilkottaisiin ja suurin osa siitä myytäisiin valkoisille. Monet vaikutusvaltaiset siouxien johtajat kieltäytyivät allekirjoittamasta sopimusta, mutta Crook sai lopulta taivuteltua riittävän määrän reservaattien päälliköistä Yhdysvaltain puolelle.
Yhdysvaltain presidentti Benjamin Harrison avasi Crookin valtuuskunnan neuvottelemat maa-alueet Yhdysvaltain asukkaille helmikuussa 1890. Kuukautta myöhemmin Crook kuoli sydänkohtaukseen Chicagossa.
Luonnehdintoja

Aikalaiskertomusten mukaan Crook oli epätavallinen sotilas: hän ei kiroillut, tupakoinut eikä juonut alkoholia. Hänet tunnettiin myös tavastaan ratsastaa mieluummin muulilla kuin hevosella. Monilla sotaretkillään hän käytti yleisestä käytännöstä poiketen valkoista hellekypärää. Hän suosi yksinkertaista telttakankaasta tehtyä pukua ja kantoi vain harvoin univormua.
Crook oli miestensä suosiossa, ja häntä oli helppo lähestyä. Intiaanisotien aikana hän oppi tuntemaat intiaanit ja alkoi kohdella heitä vertaisinaan. Apassit antoivat hänelle lempinimen Nantan Lupan eli ”Harmaa Susi”, ja siouxit käyttivät hänestä nimeä Wicokpi Yammi ”Kolmitähti”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Crook Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Alankomaat 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Kenraali Crookin pronssinen patsas Omahassa, Nebraskassa.
Greta Dahlström

Musiikinopettaja Greta Dahlström vuonna 1966.
Sofia Margareta (Greta) Dahlström (o.s. Stenbäck; 21. elokuuta 1887 Tyrvää – 23. maaliskuuta 1978 Turku) oli suomalainen musiikinopettaja ja säveltäjä.
Greta Dahlström opiskeli Helsingin musiikkiopistossa vuosina 1903–1907 ja työskenteli sen jälkeen musiikinopettajana Helsingissä ja Turussa. Hän osallistui Turunmaan musiikkielämään muun muassa kuoronjohtajana sekä keräsi ja sovitti kansansävelmiä Otto Anderssonin avustajana (Finlands svenska folkdiktning). Dahlström on säveltänyt sekä yksinlauluja että kuorolauluja.
Greta Dahlberg avioitui vuonna 1925 historioitsija Svante Dahlströmin kanssa. Heille syntyi kolme lasta, joista nuorin on musiikintutkija Fabian Dahlström.
Aiheesta muualla

Linjama-Mannermaa, Sanna: / Dahlström, Greta (1887–1978). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu. 30.3.2021. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland
Daimon

Daimon oli suomalainen kustannusliike, jonka perusti antikvaariaatin pitäjä L. A. Salava.
Lyhytikäinen kustannusliike Daimon julkaisi kulttuurilehti Ultran kaikki seitsemän numeroa. Lisäksi se julkaisi kirjallisuutta, esimerkiksi Elmer Diktoniuksen kokoelman Hårda sånger ja Gunnar Björlingin esikoiskokoelman Vilande dag.
Julkaistut teokset

Aarre Saarenpää. Runoja : lyyrillinen sarja, Helsinki : Daimon, 1922.
Konrad Lehtimäki. Taistelija. 1, Elämän kourissa, Helsinki : Daimon, 1922.
Lauri Haarla. Lemmin poika : 3-näytöksinen murhenäytelmä,Helsinki : Daimon, 1922.
Lauri Haarla. Hanuumanin tytär : 3-näytöksinen apinakomedia, Helsinki : Daimon, 1922.
Henri Barbusse. Tuli. 1, ; tekijän luvalla suomentanut L. Onerva. Helsinki : Daimon, 1922.
Elmer Diktonius. Hårda sånger, Helsingfors : Daimon, 1922.
Gunnar Björling. Vilande dag, Helsingfors : Daimon, 1922.
Antti Tiittanen, Vain rakkaudesta sinuun : teatterinovelleja. Helsinki : Daimon, 1923.
Giovanni Boccaccio, Rakkaustarinoita Decameronista. Helsinki : Kustannusliike Daimon, 1926.
Bing Crosby

| Bing Crosby |
| --- | --- |
 Crosby noin vuonna 1940.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Harry Lillis Crosby
Syntynyt: 3. toukokuuta 1903 Tacoma, Washington, Yhdysvallat
Kuollut: 14. lokakuuta 1977 (74 vuotta) Alcobendas, Madrid, Espanja
Ammatti:  laulaja, elokuvanäyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  C.K. Dexter-Haven (Skandaalihäät, 1956)
Palkinnot
 Parhaan miespääosan Oscar-palkinto 1944 Grammy-palkinto 1962 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
AllMovie
Harry Lillis ”Bing” Crosby (3. toukokuuta 1903 Tacoma, Washington, Yhdysvallat – 14. lokakuuta 1977 Alcobendas, Madrid, Espanja) oli yhdysvaltalainen laulaja ja Oscar-palkittu näyttelijä. Vuodesta 1926 aina kuolemaansa saakka 1977 jatkuneen uransa aikana Crosby oli mukana 79 elokuvassa ja teki 1 700 äänitystä. Hänen suosituimpia elokuviaan ovat muun muassa seitsemän elokuvan sarja Bob Hopen ja Dorothy Lamourin kanssa sekä Valkea joulu ja Skandaalihäät.
Elämä

Harry Crosby syntyi Tacomassa, Washingtonissa. Hänen perheensä muutti Spokaneen vuonna 1906.
Bing Crosbyn ensimmäinen levytys oli kappale ”I’ve Got the Girl” 6. joulukuuta 1926. Crosby esiintyi ”The Rhythm Boys” -yhtyeessä, jossa soittivat Bix Beiderbecke, Jack Teagarden, Tommy Dorsey, Jimmy Dorsey, Eddie Lang ja lauloivat Mildred Bailey ja Hoagy Carmichael.
Crosbyn ensimmäinen menestyskappale oli ”Ol’ Man River”  vuonna 1928. Crosbyn erimielisyydet Paul Whitemanin kanssa johtivat hänet ja ”The Rhythm Boys” -yhtyeen liittymään Gus Anheimin orkesteriin. Crosby teki sopimuksen Brunswick Records -levy-yhtiön kanssa.
1930-luvulla Crosby saavutti asemansa laulajana. Crosby lauloi Jack Kappin uudessa Decca Records -levy-yhtiössä. Hän esiintyi myös Paramount Picturesin tuottamissa The Big Broadcast -elokuvissa vuodesta 1932 lähtien. Crosby teki ensimmäisen radioesiintymisensä Carl Fentonin orkesterin kanssa suositussa CBS:n radio-ohjelmassa, jota esitettiin viikoittain seuraavat kymmenen vuotta. Crosby teki toisen maailmansodan aikana Saksaan suunnattuja propagandalähetyksiä. Suurin musikaalinen menestys oli hänen 3. lokakuuta 1942 levyttämänsä Irving Berlinin laulu ”White Christmas” eli ”Valkea joulu”, joka nousi soittolistojen ykköseksi 31. lokakuuta ja pysyi ykkösenä 11 viikkoa. Seuraavina vuosina Crosbyn levyttämät kappaleet olivat soittolistojen kärkipäässä 16 kertaa, aivan kärjessä 1945 ja tammikuussa 1947. Bing Crosbyn White Christmas -levyä on myyty maailmanlaajuisesti yli 100 miljoonaa kappaletta.
Crosbyn elokuvalippuja on myyty kolmanneksi eniten Clark Gablen ja John Waynen jälkeen. Crosby on listattu ”Kaikkien aikojen ykköstähtien listalle” Clint Eastwoodin, Tom Hanksin ja Burt Reynoldsin kanssa. Hän on voittanut myös Oscar-palkinnon parhaana näyttelijänä elokuvassa Kulje tietäni (1944). Crosby palkittiin ensimmäisenä henkilönä Grammy-palkinnolla elämänaikaisista saavutuksistaan vuonna 1962. Häntä pidetään merkittävimpänä populaarimusiikin hahmona yhdessä The Beatlesin, Elvis Presleyn ja Michael Jacksonin kanssa.
Bing Crosby ja Ampex

Vuonna 1947 Bing Crosby oli Yhdysvaltain suosituin radio- ja filmitähti. Radioyhtiöt vaativat suoria lähetyksiä nauhoitusten heikon laadun vuoksi, mikä aiheutti stressiä Crosbylle. Kun John T. Mullin esitteli hänelle saksalaisesta magnetofonista kehittämänsä ääninauhurin, Crosby kiinnostui siitä ja palkkasi Mullinin nauhoittamaan ja edistämään esityksiään kaudeksi 1947–1948. Crosby sijoitti nauhurin valmistukseen 50 000 dollaria. Tästä uudesta nauhurista alkoi nauhurivalmistaja Ampex Electric and Manufacturing Companyn menestys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bing Crosby Wikimedia Commonsissa
Bing Crosbyn viralliset kotisivut (englanniksi)
Bing Crosby Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bing Crosby Elonetissä.
Kirjallisuutta

Giddins, Gary: Bing Crosby: Swinging on a Star, The War Years, 1940–1946. New York: Little Brown & Company, 2018. ISBN 9780316887922.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  NARA  SNAC  IdRef 
Crosby yhdeksänvuotiaana.
Liikanen (Oulu)

| Liikanen |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Liikanen korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Kaijonharjun suuralue
Kaupunginosa nro:  82
Väkiluku:  56  31.12.2023
Työpaikkoja:  19 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Liikanen, Liikasenperä
Liikanen on Oulu kaupunginosa. Se sijaitsee Kaijonharjun suuralueella Kuivasjärven itäpuolella, noin kymmenen kilometriä päässä kaupungin keskustasta koilliseen. Se rajoittuu luoteessa Alakyläntiehen ja lounaassa Raitotiehen, pohjoisessa entiseen Kiimingin kunnanrajaan, ja idässä Ruskoon. Asukkaita Liikasen kaupunginosassa on noin 60.
Alueena Liikanen on pääosin rakentamatonta metsämaastoa. Yleiskaavassa Liikaseen on osoitettu lisää asumista.
Daaliat

| Daaliat |
| --- | --- |
 Tarhadaalia (Dahlia pinnata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Daaliat Dahlia  Cav.
Katso myös
   Daaliat Wikispeciesissä   Daaliat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Daaliat (Dahlia) on mehevävartisten kesällä kukkivien kasvien suku. Ne ovat alun perin kotoisin Meksikosta, josta tuotiin daalian mukuloita Hollantiin 1872. Nykyisin daaliasta on jalostettu satoja hybridejä. Suku on saanut nimensä nuoren ruotsalaisen kasvitieteilijän Anders Dahlin mukaan. Daalia on Meksikon kansalliskukka ja Seattlen kaupungin tunnus.
Perinteiset daaliat (joriinit) kasvavat 60–80 cm korkeiksi ja tekevät punasävyisiä pallomaisia kukkia. Niiden mukulat nostetaan Suomen oloissa talveksi kellariin. Etenkin parvekkeille on jalostettu kesädaalioita, jotka eivät talvehdi, pysyvät matalina ja haarautuvat hyvin tuottaen pitkäaikaista kukkaloistoa.
Daaliaristeymä.
Lajeja

tarhadaalia eli joriini (Dahlia × hortensis)
liuskadaalia (Dahlia merckii)
tarhadaalia (Dahlia pinnata)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Dahlia
Suomen Lajitietokeskus: Daaliat – Dahlia
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q130918  Wikispecies: Dahlia (Asteraceae)  APNI: 212579  CoL: 3ZGZ  EPPO: 1DAHG  FoAO2: Dahlia  GBIF: 3093023  GRIN: 3362  iNaturalist: 58465  IPNI: 325940-2  IRMNG: 1268149  ITIS: 37223  NBN: NHMSYS0000457985  NCBI: 41562  NZOR: 731f1176-444b-4744-b6ba-518948aff927  Open Tree of Life: 122253  PLANTS: DAHLI  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:325940-2  Tropicos: 40021400  WFO: wfo-4000010667  WoRMS: 1075641