stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lee Eun-Chul

| Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Etelä-Korea.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Etelä-Korea> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 50 m pienoiskivääri, makuu |  |
Lee Eun-Chul (hangul: 이은철; hanja: 李垠澈; uudistettu latinisaatio: I Eun-chul; s. 3. tammikuuta 1967) on eteläkorealainen entinen ampuja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailusta Barcelonan olympialaisista 1992, jonka lisäksi hän voitti MM-kilpailuissa kaksi, Aasian-mestaruuskilpailuissa neljä ja Aasian kisoissa viisi kultamitalia. Lee oli myös ensimmäinen eteläkorealainen, joka osallistui viisiin peräkkäisiin olympialaisiin. Tämä tapahtui vuosina 1984–2000.
Lauri Winter

Lauri Osmo Antero Winter (1. elokuuta 1925 Uusikaupunki – 24. heinäkuuta 2007 Turku) oli suomalainen runoilija ja historiikkien kirjoittaja.
Winter valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta 1951. Hän oli konttoripäällikkönä Turun Verkatehdas Oy:ssa 1951–1956, hallintojohtajana Oy Turun Vanu – Åbo Vadd Ab:ssa 1956–1968 ja toimitusjohtajana 1968–1970. Vuodesta 1970 hän piti omaa tilitoimistoa Lauri Winter. Winter toimi opettajana Turun kauppaoppilaitoksessa.
Lauri Winterin vanhemmat olivat kieltenopettaja ja suomentaja Helmer Winter (1895–1963) ja Aili Synnöve Malinen (1897–1966). Puoliso oli Aino Lemmitty (o.s. Törnqvist) (kuollut 2020).
Teoksia

Etsijä ; kuvitus tekijän. Sudenkolo, Turku 1977
Piiritoimintaa Varsinais-Suomessa 1932–1982 : Varsinais-Suomen partiopiiri ry:n ensimmäinen vuosikirja piirin 50-vuotisen toimintataipaleen kunniaksi ; kirjoitukset Lauri Winter ym; valokuvat Partiokuvaajat ; julk. Varsinais-Suomen partiopiiri ry. Turku 1982
50 vuotta yhdessä eteenpäin : Sotainvalidien veljesliitto, Turun osasto 1941–1991. Sotainvalidien veljesliitto. Turun osasto, Turku 1991
Hopeasudet 1926–1986. Partiomuseo – Pirkka-Hämeen partiotuki ry, Turku 1992
Lauri Yrjö-Koskinen

Lauri Almos Yrjö-Koskinen (sukunimi vuoteen 1882 Forsman, 2. maaliskuuta 1867 Helsinki – 30. huhtikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra ja tilanomistaja sekä suomalaisen puolueen kansanedustaja.

Lauri Yrjö-Koskisen vanhemmat olivat senaattori Georg Zacharias (Yrjö Sakari) Forsman ja Sofia Fransiska Friberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1884 ja valmistui maanmittariksi 1888 ja filosofian kandidaatiksi 1890. Yrjö-Koskinen oli maanmittarina vuosina 1886–1902 ja vuodesta 1895 lähtien tilanomistajana Lopella. Hän toimi Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin valistusohjaajana vuodesta 1927. Hän kannatti konekiväärien lisäämistä maaseudun suojeluskunnissa.
Yrjö-Koskinen oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897 ja 1904–1905. Hän oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1911–1914 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä.
Yrjö-Koskinen oli naimisissa vuodesta 1897 Fanny Ossia von Schönemanin kanssa.
Teoksia

Mietteitä Suomen puolustuskysymyksestä. Tekijä, Kerava 1928
Kieltolaki sen päämäärät ja saavutukset : mitä voidaan panna kieltolain tilalle?. Tekijä, Kerava 1931 (nimimerkillä Vanha Valkoinen)
Lee Dong-gook

Lee Dong-gook vuonna 2009.
Lee Dong-gook (s. 29. huhtikuuta 1979 Pohang) on eteläkorealainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Lee on edustanut seuratasolla pisimpään kotimaassaan Jeonbuk Hyundai Motorsia mutta kävi pelaamassa myös Saksassa Werder Bremenin ja Englannissa Middlesbrough'n joukkueessa.
Etelä-Korean maajoukkueessa Lee on pelannut 104 ottelua ja tehnyt niissä 33 maalia vuosina 1998–2017. Hän pelasi vuosien 1998 ja 2010 MM-kilpailuissa.
L-20 (1940)

| L-20 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Itämeren telakka, Leningrad
Kölinlasku:  10. kesäkuuta 1938
Laskettu vesille:  14. huhtikuuta 1940
Palveluskäyttöön:  28. elokuuta 1942
Loppuvaihe:  romutettu 1950-luvulla
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv (sukellus)
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-20 oli Neuvostoliiton laivaston Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 10. kesäkuuta 1938. Vene laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 28. elokuuta 1942.
Palvelus

Vene romutettiin 1950-luvulla.
Lusitano

| Lusitano |
| --- | --- |

Tyyppi::  lämminverinen
Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Portugali
Polveutuminen::  andalusianhevonen, arabianhevonen
Rodun syntyaika::  1500- ja 1600-luvut 
Muita nimityksiä::  Lusitanianhevonen
Esiintyminen ja käyttö
Käyttötarkoitus::  ratsu, ajohevonen
Ominaisuudet
Korkeus::  noin 150–160 cm
Värit::  kaikki paitsi kirjava; yleensä kimo
Lusitano (Puro Sangue Lusitano, myös lusitanianhevonen) on Portugalista kotoisin oleva lämminverinen hevosrotu. Lusitanon historia ulottuu kauas menneisyyteen. Iberian niemimaan arkeologisissa kaivauksissa lusitanon edeltäjästä sorraianponista on löytynyt merkkejä, jotka juontavat juurensa aikaan 25 000 eaa. Sorraianponeja esiintyy muun muassa luolamaalauksissa.
Ominaisuudet

Lusitanot ovat useimmiten ruunikkoja, rautiaita tai kimoja ja säkäkorkeudeltaan noin 150–160 senttimetriä. Ulkonäöltään ne ovat jykevän majesteettisia, ja niiden pään profiili on kyömy. Rakenteen perusteella lusitanon voi helposti sekoittaa andalusianhevoseen, jolle rotu onkin läheistä sukua. Hevosen lavat ja takaosa ovat hyvin vahvat ja liikkeet näyttävät ja ilmavat. Lusitanon harja ja häntä näyttävät silkkisiltä.
Historia

Lusitanorodun tärkeimpiin jalostusvaikutteisiin lukeutuvat arabianhevonen ja andalusianhevonen. Entisaikoina lusitano oli armeijan ratsu ja maatilallisten työhevonen. Sotaväen ja konkistadorien sotaratsuna rotu levisi myös Amerikan mantereille.
Käyttö

Nyky-Portugalissa yksi rodun merkittävimmistä jalostusperusteista on hevosen menestyminen härkätaisteluissa. Lusitano on myös erinomainen harrasteratsu, työ- ja ajohevonen. Härkätaisteluareenoilla vaaditut ominaisuudet – notkeus, nopeus ja kuuliaisuus – ovat muutenkin arvostettuja piirteitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lusitano Wikimedia Commonsissa
Lusitano hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Luippunen

| Luippunen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°34′36″N, 24°58′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Hahmajärveen 
Järvinumero:  35.766.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,3 m  
Rantaviiva:  2,247 km  
Pinta-ala:  22,192 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLuippunen 
Luippunen on Pirkanmaalla Kuhmoisten Hahmajärvellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 22 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Se sijaitsee Hahmajärven lounaispuolella ja se laskee siihen. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä ja se rannat ovat metsämaata. Sen rannoilla sijaitsee kaksi entistä maatilaa ja kolme vapaa-ajan asutusta. Kuhmoisten kirkonkylältä alkava yhdystie 3282 kulkee lammen ja Hahmajärven välistä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Hahmajärven valuma-alueeseen (35.766) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 142,3 metriä mpy. Siihen on johdettu yksi metsäoja, joka laskee siihen Sinilammen kautta järven lounaispäähän. Luippusen laskuoja laskee 280 metrin päähän Hahmajärven lounaisrantaan. Laskuojalle tulee pudotusta 12,7 metriä.
L-16 (1937)

| L-16 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Dalzavodin telakka, Vladivostok
Kölinlasku:  5. marraskuuta 1935
Laskettu vesille:  9. heinäkuuta 1937
Palveluskäyttöön:  9. joulukuuta 1938
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 11. lokakuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv (sukellus)
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-16 oli Neuvostoliiton laivaston Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin Vladivostokista Dalzavodin telakalta, missä köli laskettiin 5. marraskuuta 1935. Vene laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1937 ja otettiin palvelukseen 9. joulukuuta 1938.
Palvelus

Vene upotettiin 11. lokakuuta 1942.
L-13 (1936)

| L-13 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Dalzavodin telakka, Vladivostok
Kölinlasku:  25. huhtikuuta 1935
Laskettu vesille:  2. elokuuta 1936
Palveluskäyttöön:  2. lokakuuta 1938
Poistui palveluskäytöstä:  kadonnut 1941-1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv (sukellus)
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-13 oli Neuvostoliiton laivaston Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin Vladivostokista Dalzavodin telakalta, missä köli laskettiin 25. huhtikuuta 1935. Vene laskettiin vesille 2. elokuuta 1936 ja otettiin palvelukseen 2. lokakuuta 1938.
Palvelus

Vene katosi 1941-1942.
Luettelo animaatiosarjan My Little Pony: Ystävyyden taikaa hahmoista ja keskeisistä tapahtumapaikoista

Tässä artikkelissa esitellään My Little Pony: Ystävyyden taikaa-animaatiosarjan hahmoja, keskeisiä tapahtumapaikkoja sekä sarjalle ominaista My Little Pony-sanastoa.
Sarjan tapahtumapaikat

Maa ja kaupunkeja
Equestria on maa, jossa sarjan ponit asuvat.
Ponyville on Equestrian maalaiskaupunki, jossa monet sarjan hahmoista asuvat ja tapahtumista tapahtuvat.
Canterlot (suom. Laukkapori) on Equestrian pääkaupunki, jossa sijaitsee myös prinsessa Celestian sekä prinsessa Lunan linna.
Cloudsdale (suom. Pilvilaakso) on monien pegasosponien asuinpaikka, taivaalle pilvien päälle rakennettu kaupunki, jossa elää ainoastaan pegasos-poneja. Pilvilaaksosta käsin kontrolloidaan koko Equestrian säätä ja vuodenaikoja. Sen lisäksi siellä valmistetaan sateenkaaria, pilviä ja lumihiutaleita. Kaupunki on tunnettu siitä, että monet taitavat ja tunnetut lentäjät ovat kotoisin sieltä. Monia lentämiseen liittyvistä kilpailuista järjestetään Pilvilaaksossa.
Manehattan (suom. Harjattan) on suurkaupunkimainen kaupunki, jossa päähenkilöponit vierailevat muutamaan kertaan sarjan aikana.
Our Town on Equestrian laidalla sijaitseva pieni kylä, jota Starlight Glimmer hallitsi, mutta kylää johtaa nyt Double Diamond, Night Glider, Party Favor ja Sugarbelle nykyään, jotka päättivät jäädä asumaan.
Griffonstone on aarnikotkien asuinkaupunki.
Muita alueita ja yksittäisiä paikkoja
Everfree Forest (suom. Ikimetsä) on Ponyvillen laidalta alkava suuri ja pimeä metsäalue, josta kerrotaan kauhutarinoita ja jonne kaikki eivät uskalla mennä. Zecora asuu Ikimetsässä.
Crystal Empire (suom. Kristallivaltakunta) on kristalliponien kotipaikka, jonka kuninkaallisia prinsessa Cadance ja Shining Armor ovat. Kristalliponit pitävät Spikea sankarinaan, sillä tämä pelasti valtakunnan.
Changeling Kingdom (suom. Vaihdokkaiden maa) on kuningatar Chrysaliksen johtama valtakunta, jossa vaihdokkaat syntyvät, kehittyvät ja asuvat. Kuningatar Chrysalis on estänyt taikojen toimimisen valtakunnassaan. Valtakunnassa on suuri ja sokkeloinen linna, joka murenee Chrysaliksen vallan tuhouduttuaan ja Thoraxen ottaman valtakunnan johdon uutena johtajana kuudennen kauden lopussa.
Yakyakistan on jakkien asuinpaikka.
Sweet Apple Acres (suom. Omppulan omenatarha) on Ponyvillessä sijaitseva maatila, jossa asuvat Applejack, Apple Bloom, Big Macintosh ja Granny Smith.
Sugarcube Corner (suom. Sokeripala) on Ponyvillessä sijaitseva leipomo, jossa Pinkie Pie työskentelee ja viettää usein myös aikaansa.
Rock farm (suom. Kivifarmi) on Pinkie Pien vanhempien ja sisarusten asuinpaikka.
Wonderbolt Academy (suom. Sähikäisopisto) on paikka, jossa koulutetaan ja testataan sähikäisiksi pyrkiviä pegasosponeja.
The Tree of Harmony (suom. Harmonian puu) on paikka, josta Celestia ja Luna löysivät Harmonian Elementit. Myöhemmin Twilightin ja hänen ystäviensä piti palauttaa ne puulle, jotta tämä ja Equestria pelastuisivat. Puu sijaitsee lähellä Celestian ja Lunan vanhaa linnaa, ikimetsässä maan alla. 9. kaudella Sombra tuhosi sen, kun Twilight ja hänen ystävänsä johdattivat hänet sen luokse.
Lussilammi

| Lussilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Janakkala
Koordinaatit:  60°58′14″N, 24°36′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sääjärvenojan valuma-alue (35.84)
Laskujoki:  Sääjärvenoja 
Järvinumero:  35.840.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100 m 
Rantaviiva:  0,351 km  
Pinta-ala:  0,404 ha  
 fiLussilammi 
Lussilammi  on Kanta-Hämeessä Janakkalassa  Kyllynkulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,4 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 350 metriä. Lampi on kaksiosainen siten, että osien välistä kulkee kaivettu leveä oja.
Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Sääjärvenojan valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,0 metriä mpy. Aiemmin Sääjärvenoja kiersi Hakumäen peltoaukean kautta, mutta jossakin vaiheessa se on oikaistu toisella ojalla, joka kulkee Lusilammen keskeltä.
Historiaa

Vuoden 1962 peruskartassa lampi oli olemassa kaksiosaisena ja osien väliin oli kaivettu oja tai kanava.
L-18 (1938)

| L-18 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Dalzavodin telakka, Vladivostok
Kölinlasku:  30. joulukuuta 1936
Laskettu vesille:  12. toukokuuta 1938
Palveluskäyttöön:  24. syyskuuta 1939
Poistui palveluskäytöstä:  alusluettelosta 1950-luvulla
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv (sukellus)
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-18 oli Neuvostoliiton laivaston Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin Vladivostokista Dalzavodin telakalta, missä köli laskettiin 30. joulukuuta 1936. Vene laskettiin vesille 12. toukokuuta 1938 ja otettiin palvelukseen 24. syyskuuta 1939.
Palvelus

Vene poistettiin 1950-luvulla alusluettelosta.
Lars Schybergson

Lars (Lasse) Henrik Schybergson (7. joulukuuta 1894 Helsinki – 12. joulukuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija, joka oli Suomen jalkapallomaajoukkueen varamies vuoden 1912 kesäolympialaisissa. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Hänen toinen lajinsa oli jääpallo.
Jalkapallossa Schybergson edusti Suomen maajoukkuetta kahdesti ja teki kaksi maalia. Jääpallossa hän pelasi 5 maaottelua ja pelasi muun muassa Suomen jääpallomaajoukkueen ensimmäisessä ottelussa vuonna 1919 Ruotsia vastaan.
Kotimaassaan Schybergson edusti Kronohagens IF:ää, jonka riveissä hän saavutti SM-kultaa vuonna 1913.
Schybergson oli koulutukseltaan yliagronomi ja ammatiltaan isännöitsijä ja tilanhoitaja. Hän oli myös RKP:n kansanedustajaehdokkaana vuonna 1958.
Schybergsonin isä oli pankinjohtaja ja kansanedustaja Emil Schybergson. Hänen veljensä Ernst ja Richard ovat myös edustaneet Suomea maajoukkuetasolla muun muassa jalkapallossa.
L-15 (1936)

| L-15 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Dalzavodin telakka, Vladivostok
Kölinlasku:  5. marraskuuta 1935
Laskettu vesille:  26. joulukuuta 1936
Palveluskäyttöön:  6. marraskuuta 1938
Poistui palveluskäytöstä:  alusluettelosta 1950-luvulla
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv (sukellus)
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-15 oli Neuvostoliiton laivaston Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin Vladivostokista Dalzavodin telakalta, missä köli laskettiin 5. marraskuuta 1935. Vene laskettiin vesille 26. joulukuuta 1936 ja otettiin palvelukseen 6. marraskuuta 1938.
Palvelus

Vene poistettiin 1950-luvulla alusluettelosta.
Lasse Jalava

Lasse Aimo Antero Jalava (s. 6. huhtikuuta 1951 Turku) on suomalainen säveltäjä.
Jalava opiskeli alttoviulun soittoa Rudolf Nienstedtin johdolla 1967–1972. Hän on soittanut eri kokoonpanoissa popmusiikkia, bluesia ja eri maiden kansanmusiikkia vuodesta 1968. Säveltäjänä Lasse Jalava on itseoppinut.
Jalava on säveltänyt päätoimisesti 1980-luvun alkupuolelta lähtien. Hänen tuotantonsa kuuluu pääosin orkesteri- ja jousiorkesteriteoksia, mutta myös kamarimusiikkia ja soolokappaleita muun muassa kanteleelle. Jalava kiinnostui 1980-luvulla myös itämaisesta, etenkin arabialaisesta musiikista.
Jalavalle myönnettiin taiteilijaeläke 2013.
Aiheesta muualla

Lasse Jalavan esittely Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen sivuilla
Lentopallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 1975

Lentopallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 1975 pelattiin Jugoslaviassa 18.–25. lokakuuta 1975. Pelipaikkakuntina olivat Belgrad, Skopje, Subotica ja Kralevo. Mukana oli 12 joukkuetta. Joukkueet pelasivat kolmessa alkulohkossa, joista jokaisesta kaksi parasta pääsi ylempään loppusarjaan ratkaisemaan sijoja 1–6 ja kaksi viimeistä jatkoivat alemmassa loppusarjassa. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa sai Puola ja pronssille sijoittui Jugoslavia.
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.:  Neuvostoliitto
2.:  Puola
3.:  Jugoslavia
4.:  Romania
5.:  Bulgaria
6.:  Tšekkoslovakia
7.:  Itä-Saksa
8.:  Ranska
9.:  Alankomaat
10.:  Italia
11.:  Unkari
12.:  Belgia
Lentopallon miesten 4-sarja

| Lentopallon 4-sarja |
| --- | --- |
Laji:  lentopallo
Maa(t):  Suomi
Ylempi taso:  3-sarja
Lentopallon miesten 4-sarja  on Suomen lentopalloilun viidenneksi korkein sarjataso. Sarjan järjestämisestä vastaavat maakunnat. Kaudella 2019-2020 sarjaa ei pelata missään alueella.
Joukkueet kaudella 2018-2019 > Keski-Suomi

Black, Jyväskylä
Blue, Jyväskylä
Bombbeballe, Jyväskylä
Keuruun Toverit
Korpilahden Martti
Korpilahden Pyrintö
Järvi-Suomen Pallo, Saarijärvi
LIIKUNNAN RIEMU, Jyväskylä
TIKKAKOSKEN PALLO, Jyväskylä
Lake Havasu City

| Lake Havasu City |
| --- | --- |


 Lake Havasu City
 Koordinaatit: 34°29′24″N, 114°18′32″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Arizona
Piirikunta:  Mohave
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  115,1 km²
Väkiluku (2018):  55 090
 – Väestötiheys:  478,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-7
 
 www.lhcaz.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lake Havasu City on kaupunki Mohaven piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuoden 2018 arvion mukaan 55 090 ihmistä. Lake Havasu Cityn pinta-ala on 115,1 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lake Havasu City Wikimedia Commonsissa
Lakarin koulu

| Lakarin koulu |
| --- | --- |
 Koulun julkisivu.
Osoite:  Postimiehentie 1
Sijainti:  Lakari, Pudasjärvi
Rakennustyyppi:  koulu
Valmistumisvuosi:  1884
Omistaja:  Pudasjärven kaupunki
Käyttäjä:  Pudasjärven kaupungin Lakarin koulu
Julkisivumateriaali:  puu
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lakarin koulu on Pudasjärven keskustaajaman Kurenaluksen Lakarin asuinalueella sijaitseva koulu, jossa opiskelevat asuinalueella asuvat esikoululaiset ja 1–6 luokkalaiset. Lukukauden 2019–2020 alussa koulussa oli oppilaita 181. Koulu on saanut nimensä Isostakyröstä tulleen Juho Lakarin mukaan, joka toimi koulun ensimmäisenä opettajana.
Koulun toiminta alkoi vuonna 1872, jolloin se tunnettiin Kurenalan kansakouluna. Koulu toimi aluksi yksityistaloissa. Vuonna 1884 valmistui oma koulurakennus nykyiselle paikalleen.
Aiheesta muualla

Pudasjärven kaupunki: Lakarin koulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Lehtihäntägekko

| Lehtihäntägekko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Osalahko::  Gekkota
Heimo::  Gekkonidae
Suku::  Uroplatus
Laji::  phantasticus
Kaksiosainen nimi
 Uroplatus phantasticus  Boulenger, 1888 
Katso myös
   Lehtihäntägekko Wikispeciesissä   Lehtihäntägekko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lehtihäntägekko (Uroplatus phantasticus) on gekkoihin kuuluva liskolaji, jota esiintyy ainoastaan Madagaskarilla.
Lehtihäntägekko yltää luonnonsuojelujärjestö WWF:n mukaan maailman kymmenen eniten halutun eläinlajin listalle. Tämän matelijan kysyntä eläintenomistajien keskuudessa samoin kuin laiton salakauppa on kasvanut voimakkaasti 2010-luvun alussa. Laji on yhtä uhanalainen kuin valkohai. IUCN tosin luokittelee lajin elinvoimaiseksi.
Suurilla lehtihäntägekoilla on suussa enemmän hampaita kuin millään toisella matelijalla.
Lust Stained Despair

| Lust Stained Despair Poisonblack |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Tonebox Studio, Oulu
 Julkaistu: 22. elokuuta 2006
 Tuottaja(t): Ville Laihiala
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 48.12
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 2.
Poisonblackin muut julkaisut
| Escapexstacy 2003 | Lust Stained Despair 2006 | A Dead Heavy Day 2008 |
Singlet albumilta Lust Stained Despair
 ”Rush” Julkaistu: 9. elokuuta 2006
Lust Stained Despair on suomalaisen metalliyhtye Poisonblackin 2006 julkaistu albumi. Laulajana levyllä toimi Ville Laihiala. Albumi julkaistiin alkusyksystä 2006 kolmen vuoden tauon jälkeen uuden laulajan etsimisen takia.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Kappaleet

Nothing Else Remains – 3.55
Hollow Be My Name – 4.43
The Darkest Lie – 4.35
Rush – 4.06
Nail – 4.47
Raivotar – 4.55
Soul in Flames – 4.23
Pain Becomes Me – 4.07
Never Enough – 4.15
Love Controlled Despair – 3.51
The Living Dead – 4.36
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Ville Laihiala – laulu, kitara, tuottaja  Janne Markus – kitara  Antti Remes – bassokitara  Tarmo Kanerva – rummut  Marco Sneck – kosketinsoitin :  Tuotanto J. Tauriainen – äänittäjä  Kari Vähäkuopus – äänittäjä  Tue Madsen – miksaaja, masteroija  Natalie Shau – kansikuva  Toni Härkönen – valokuvat
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi.net:
Sea of Tranquility:
Soundi:
Aiheesta muualla

Lust Stained Despair Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Lust Stained Despair Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)