stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Göteborg

| Göteborg |
| --- | --- |
 Kuvakollaasi Göteborgista.
 Göteborg
 Koordinaatit: 57°42′25″N, 11°57′59″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa ja Bohuslän
Kunta:  Göteborgin kunta, Mölndalin kunta, Partillen kunta ja Härrydan kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  203,67 km²
Väkiluku:  583 056
 – Väestötiheys:  2 699,7 as./km²
 – Metropolialue:  960 779
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Göteborgin taajama vuoden 1990 rajauksen mukaan.
Göteborgin ympäristö vuoden 2015 taajamarajauksen mukaan. Göteborgin taajama punaisella, Torslanda och Björlanda vihreällä, Gunnared och Hammarkullen vaaleansinisellä, muut taajamat keltaisella ja pientaajamat sinisellä.
Göteborgin kaupunkia Lisebergistä kuvattuna.
Göteborg (ruotsiksi  [jœtɛˈbɔrj] (ohje), aik. suom. Göötepori) on Ruotsin toiseksi suurin kaupunki ja samannimisen Göteborgin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Ruotsin länsirannikolla Götajoen suussa Kattegatin itärannalla. Göteborg on Länsi-Götanmaan läänin pääkaupunki, ja aiemmin se oli Göteborgin ja Bohusin läänin pääkaupunki.
Göteborgin kaupungin asukasluku vuonna 2020 oli 583 056 asukasta. Kaupunkitaajama ulottuu myös joidenkin naapurikuntien alueelle. Toisaalta Göteborgin kuntaan kuuluu keskustaajaman lisäksi myös maaseutualueita ja joitakin pienempiä taajamia. Useita kuntia käsittävässä Suur-Göteborgissa oli vuoden 2011 lopussa 938 580 asukasta.
Vuonna 2021 käyttöön otetussa Göteborgin uudessa aluejaossa Centrum muodostaa yhden neljästä Göteborgin stadsområdesta (SO), ja siihen kuuluvat seuraavat mellanområdet: Kålltorp-Torpa-Björkekärr, Kallebäck-Skår-Kärralund, Krokslätt-Johanneberg, Guldheden-Landala, Olivedal-Haga-Annedal-Änggården, Kungsladugård-Sanna, Majorna-Stigberget-Masthugget, Norra Centrum, Lunden-Härlanda-Överås ja Olskroken-Redbergslid-Bagaregården.
Göteborg sai kaupunkioikeudet kuningas Kustaa II Aadolfilta vuonna 1621.
Kaupungissa on kaksi yliopistoa: vuonna 1891 perustettu Göteborgin yliopisto ja vuonna 1829 perustettu yksityinen Chalmersin teknillinen korkeakoulu. Molempien yhteisenä yksikkönä toimii Göteborgin IT-yliopisto.
Perinteisesti kaupungin taloutta on hallinnut metalliteollisuus, kuten auto- ja laivateollisuus, mutta sittemmin sen rooli on vähentynyt, ja nykyään kaupunki on viihteen, koulutuksen, tieteen, finanssialan ja palveluyrittäjyyden keskus. Kaupunki ei ole kuitenkaan taloudellisesti aivan yhtä vauras kuin maan pääkaupunki Tukholma.
Historia

40 kilometriä nykyisestä Göteborgista pohjoiseen sijainnut Lödöse oli keskiajalla Ruotsin kauppakeskus ja satama länteen. Kaupunki siirrettiin lähemmäksi merta, koska norjalainen Bohusin linnoitus alempana joen varressa oli sille uhka. Myös uudella asutuksella, Nya Lödösellä (Uusi Lödöse), oli kuitenkin ongelmia ja kaupungin asukkaiden täytyi etsiä suojaa Älvsborgin linnoitukselta.
1600-luvun alussa Ruotsi hallitsi vain yhtä paikkaa länsirannikolla. Yritys perustaa Göteborg-niminen kaupunki läheiselle Hisingenin saarelle vuonna 1607 oli epäonnistunut Kalmarin sodan vuoksi, mutta toinen yritys kuningas Kustaa II Aadolfin johtamana onnistui vuonna 1621.
Menestyksekkäiden sotien jälkeen kaikki Tanskan itäiset provinssit luovutettiin Ruotsille Roskilden rauhassa vuoteen 1658 mennessä. Sen seurauksena Göteborgista etelään sijainneesta Hallandista ja pohjoiseen sijainneesta Bohuslänistä tuli Ruotsin alueita, mikä turvasi Göteborgin asemaa ja mahdollisti kaupungin kasvamisen länsirannikon tärkeäksi satamakaupungiksi ja kaupan keskukseksi.
Kaupungin keskusta on rakennettu alavalle ja suoperäiselle maalle. Tästä syystä jotkut nykyisistä kaduista ovat olleet alun perin kanavia, joiden rakentamiseen hankittiin apua hollantilaisilta.
Historia > Yrittäjäsukuja

Kauppa ja merenkulku olivat 1700-luvulla kaupungin näkyvimpiä elinkeinoja, olihan Göteborg Ruotsin ainoa valtamerisatama. Göteborgissa muun muassa perustettiin vuonna 1731 Ruotsin Itä-Intian kauppakomppania, joka sai yksinoikeuden Kaakkois-Aasiaan suuntautuvaan kaupankäyntiin. 1700-luvulta alkaen Göteborgin talouselämää vilkastuttivat Britanniasta tulleet yrittäjäsuvut, kuten skotlantilaisten liikemiesten perustamat kauppahuoneet James Dickson & C:o ja David Carnegie & Co. Dicksonin suku harjoitti muun muassa puutavarakauppaa ja laivanvarustamotoimintaa sekä sahateollisuutta muuallakin Ruotsissa. Suvun jäsenistä monet tunnettiin myös merkittävinä lahjoittajina, kuten suomalaissyntyisen tutkimusmatkailija A. E. Nordenskiöldin matkoja rahoittanut Oskar Dickson.. Carnegien kauppahuone harjoitti niin ikään varustamotoimintaa ja puutavarakauppaa sekä lisäksi muun muassa rauta- ja panimoteollisuutta sekä pankkitoimintaa. ”Pikku-Lontooksi” 1800-luvulla kutsutun Göteborgin muita brittitaustaisia kauppiassukuja olivat Barclay, Campbell, Chalmers, Chapman, Hall, Irvine ja Keiller.
1900-luvulla Göteborg oli tunnettu Götaverkenin ja Eriksbergin telakoista ja laivanvarustustoiminnasta, joita molempia hallitsi Broström-yhtymä. Tämä ruotsalaisperäinen perheyritys oli 1960-luvun alussa kaupungin suurin työnantaja noin 18 000 työntekijällään, kunnes merenkulun ja telakkatoiminnan kansainvälinen kriisi iski seuraavalla vuosikymmenellä.
Maantiede

Göteborg sijaitsee Kattegatin itärannalla ja Götajoen suulla. Skandinaviaa lämmittävän Golfvirran ja rannikon läheisyyden vuoksi kaupungin ilmasto on lauhkea ja melko sateinen. Göteborgin saaristo koostuu rosoisista, paljaista kivistä ja rantakallioista.
Vuorokauden keskilämpötilat kuukausittain:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| tammi | helmi | maalis | huhti | touko | kesä | heinä | elo | syys | loka | marras | joulu |
| 1 | 1 | 3 | 7 | 12 | 15 | 18 | 17 | 13 | 9 | 4 | 1 |
Väestönkehitys

| Göteborgin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 443 843 | 443 843 |
| 1965 | 1965 |    | 471 619 | 471 619 |
| 1970 | 1970 |    | 485 785 | 485 785 |
| 1975 | 1975 |    | 470 529 | 470 529 |
| 1980 | 1980 |    | 456 684 | 456 684 |
| 1990 | 1990 |    | 465 474 | 465 474 |
| 1995 | 1995 |    | 480 839 | 480 839 |
| 2000 | 2000 |    | 495 822 | 495 822 |
| 2005 | 2005 |    | 510 491 | 510 491 |
| 2010 | 2010 |    | 549 839 | 549 839 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Göteborg kasvoi yhteen Näsetin kanssa vuonna 1965, Agnesbergin ja Hjällbon kanssa 1970, Askimin, Kärran ja Skintebon kanssa 1975, Rannebergenin kanssa 1980, Tuven kanssa 1990 ja Torslandan kanssa 2010.
Väestö

Vuonna 2020 Göteborgissa oli 583 056 asukasta.
Göteborgissa, kuten useimmissa Ruotsin suurimmissa kaupungeissa, on paljon maahanmuuttajia. Vuonna 2020 kaupungin asukkaista maahanmuuttajataustaisia oli 218 530 (37,5 %). Kaupungin asukkaita, joilla vähintään toinen vanhemmista on syntynyt ulkomailla on 270 103 (46,3 %).
Iranilaiset ja muut Lähi-idästä tulleet maahanmuuttajat, sekä entisestä Jugoslaviasta tulleet ovat keskittyneet koillisen esikaupunkeihin, joita ovat esimerkiksi Bergsjön, Lärjedalen, Gunnared ja Biskopsgården. Bergsjössä yli puolet asukkaista on syntynyt muualla kuin Ruotsissa. Vuonna 1998 Göteborgissa asui 9 700 suomalaista (2,1 % kunnan väkiluvusta). Biskopsgården on Göteborgin tärkeä suomalaisten asuttama kaupunginosa.
Kaupungin lähiöissä on Ruotsin keskusrikospoliisin lokakuussa 2014 julkaistun raportin mukaan yhdeksän aluetta, jotka paikalliset rikolliset ovat ottaneet hallintaansa ja alueilla tapahtuu avoimia välienselvittelyitä, huumekauppaa ja kiristystä. Paikallisia asukkaita ei saada uhkausten vuoksi mukaan oikeuslaitoksen toimintaan eikä poliisi voi toimia hyökkäysten vuoksi. Alueet ovat Backa, Södra Biskopsgården, Norra Biskopsgården, Majorna, Västra Frölunda, Bergsjön, Gårdsten, Hammarkullen ja Hjällbo. Vuonna 2018 Angeredin alueella sijaitsevan Hjällbon asukkaista noin 90 prosenttia oli maahanmuuttajataustaisia.
Liikenne

Göteborgin päälentoasema on kaupungista 20 kilometriä itään sijaitseva Landvetter – pienempi lentoasema Göteborg City Airport taas sijaitsee 14 kilometriä kaupungista luoteeseen. Kaupungin keskusrautatieasemalta (Centralstationen) on junayhteyksiä eri puolille Ruotsia sekä Osloon ja Kööpenhaminaan. Göteborgiin pääsee myös lautalla Frederikshavnista, Kielistä, Kristiansandista ja Newcastlesta. Göteborgin satama on Skandinavian suurin 36,9 miljoonan tonnin rahtiliikenteellä. Kaupungin sisäisessä liikenteessä tärkeässä asemassa ovat raitiovaunut, ja 150 kilometrin pituinen verkosto onkin pisin Pohjois-Euroopassa. Lisäksi kasvava lähijunaliikenne (Pendeltåg) palvelee metropolialuetta ja lähikaupunkeja, kuten Alingsås ja Kungsbacka.
Kaupungissa otettiin käyttöön ruuhkamaksu arkipäivisin tammikuun 2013 alussa.
Urheilu

Jalkapallo on kaupungin seuratuin urheilulaji. Göteborgista ovat kotoisin perinteikkäät jalkapalloseurat IFK Göteborg, GAIS ja BK Häcken. Menestynein seura on IFK Göteborg, joka on moninkertainen Ruotsin mestari. IFK:lla on toimintaa myös muissa urheilulajeissa.
Kaupungin jääkiekkoseura Frölunda HC pelaa pääsarjatasolla SHL:ssä ja jääpalloseura GAIS Bandy pelaa jääpallon Elitserienissä. Käsipalloseurat Redbergslids IK ja K Sävehof pelaavat puolestaan maan korkeimmalla sarjatasolla Handbollsliganissa. Göteborg on isännöinyt yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1995 ja yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2006. Kaupunki haki vuoden 1984 talviolympialaisia, mutta ei tullut valituksi.
Kaupungissa järjestetään lajeissaan maailman suurimpiin nuorisourheilutapahtumiin lukeutuvat jalkapallon Gothia Cup sekä käsipallon Partille Cup.
Kulttuuri

Göteborgin entisiä telakka- ja muita teollisuusrakennuksia on usein muutettu kulttuurikäyttöön. Esimerkiksi sokeritehtaan vanha punatiilinen pannuhuone on nyt Röda Sten -taidehalli, jonka ulkoseinät ovat graffititaiteilijoiden käytössä.
Vuonna 1916 avattu Röhsska museet on Ruotsin ainoa muotoiluun ja taideteollisuuteen erikoistunut museo. Götaplatsen-aukiota ympäröivät Göteborgin taidemuseo, konserttitalo, kaupunginkirjasto ja kaupunginteatteri. Taidemuseossa on yksi maailman suurimmista pohjoismaisen taiteen kokoelmista sekä Hasselblad-valokuvakeskus.
Göteborgin museo sijaitsee vuonna 1750 rakennetussa Ruotsin Itä-Intian kauppakomppanian talossa, joka uudistettiin museokäyttöön 1895.
Göteborgin ooppera sai vuonna 1994 uuden toimitalon Götajoen etelärannalle, arkkitehtina ruotsalainen Jan Izikowitz.
Kaupungin ensimmäinen yleinen kirjasto oli vuonna 1902 perustettu ja vuoteen 1950 saakka yksityisin varoin ylläpidetty Dicksonska biblioteket. Se muutettiin 1960-luvulla Hagan kaupunginosan monitoimitaloksi, joka tunnetaan nykyisin nimellä Allégården.
Göteborgin kansainvälinen taidebiennaali (GIBCA) on ainoa nykytaidefestivaali Ruotsissa. Se järjestettiin ensi kerran vuonna 2001. Göteborgissa järjestetään vuosittain Pohjoismaiden suurin elokuvafestivaali, jonka pohjoismaisten elokuvien kilpailun pääpalkinto, Dragon Award, on arvoltaan miljoona Ruotsin kruunua.
Elokuussa 1995 Pohjoismaiden suurimmalla stadionilla Ullevilla pidettiin yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut. Ullevin länsipuolella on vuonna 2009 uudistettu jalkapallostadion Gamla Ullevi. Ullevin eteläpuolella on Scandinavium-areena, jossa pidettiin Eurovision laulukilpailu 1985. Sen eteläpuolella on puolestaan suosittu Lisebergin huvipuisto, sekin Ullevin tapaan Pohjoismaiden suurin lajissaan.
Eräs metallimusiikin alalajeista, melodinen death metal, sai alkunsa Göteborgissa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Melodisen death metalin pioneereja olivat göteborgilaiset yhtyeet Dark Tranquillity, At the Gates ja In Flames. Toisinaan tätä tyylilajia kutsutaankin Göteborg-metalliksi.
Muita nähtävyyksiä

Aeroseum-ilmailumuseo
Feskekörka
Göteborgin kasvitieteellinen puutarha
Göteborgin tuomiokirkko
Göteborgshjulet-maailmanpyörä
Göteborgs-Utkiken
Haga
Lilla Bommen
Nordstan, yksi Skandinavian suurimmista ostoskeskuksista
Sjöfartsmuseet (merenkulkumuseo)
Skansen Kronan
Slottskogen
Universeum
Vinga
Ystävyyskaupungit

Bergen
Turku
Aarhus
Lyon
Port Elizabeth
Shanghai
Kuvia

Avenyn
Itä-Intian kauppakomppanian purjealus Götheborg
Maailmankulttuurin museo
Göteborgin sisäsatama Götajoen suulla
Liseberg-huvipuiston sisäänkäynti
Ullevin stadion
Göteborgin yliopisto
Lilla Bommen
Göteborgin tuomiokirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Göteborgin kunnan kotisivut (ruotsiksi)
Virallinen turistisivu (myös suomeksi)
VisitSweden - Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto – Göteborg (Arkistoitu – Internet Archive)
Länsi-Götanmaan läänin kuntien keskustaajamat
Göteborgin raitiovaunut ovat suosittuja kulkuvälineitä kaupungin sisäisessä liikenteessä.
Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista (2000–nykyaika)

Tämä on luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista 2000 - nykyaika. Tässä artikkelissa on luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista Colin Powellista nykyaikaan.
Luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista.Sivulla ovat linkit Yhdysvaltain ulkoministereiden muilla vuosikymmenillä tekemiin ulkomaanmatkoihin. Luettelo on kronologinen eli vuodesta 2010 nykyhetkeen. Luetteloon sisältyvät sekä yksityis- ja lomamatkat että viralliset valtiovierailut presidenttien seurueessa. Luettelossa ovat vain ulkomaanmatkat, jotka ulkoministerit ovat suorittaneet virkakautensa aikana.
Condoleezza Rice

Condoleezza Rice (virkakausi 2005–2009) teki ulkoministerikaudella ulkomaanmatkaa
Hillary Rodham Clinton

Hillary Rodham Clinton (virkakausi 2009–2013) teki ulkoministerikaudellaan seuraavat ulkomaanmatkat.
John Kerry

John Kerry (2013-2017) teki ulkoministerikaudellaan seuraavat matkat.
Ruotsalainen evankelinen vapaakirkko

Ruotsalainen evankelinen vapaakirkko (engl. Swedish Evangelical Free Church, lyh. SEFC) oli vuosina 1884–1950 Yhdysvalloissa toiminut ruotsalaisperäinen vapaakirkkokunta. Kirkko oli yksi Evangelical Free Church of American edeltäjistä.
Historia

Ruotsalainen evankelinen vapaakirkko sai alkunsa vuonna 1860 perustetun Augustanan luterilaisen synodin kiistoista, joka oli ruotsalainen luterilainen kirkkokunta, joka jäljitteli Ruotsin valtionkirkon rakenteita Amerikassa. Pietististen herätysliikkeiden haluttomuus liittyä Augustanana-synodiin perustui kiistaan uudestisyntymisestä ja johti lähetyssynodin ja Ansgar-synodin perustamiseen vuonna 1874.
Ansgar Collegen John Princellin hyökkäykset ristikkäisiä synodaalirakenteita vastaan ja näkemykset puhtaaseen vapaaehtoisuuteen perustuvan seurakunnan itsenäisyyden puolesta johtivat lopulta Ansgar-synodi hajoamiseen vuonna 1884. Evankelinen vapaakirkko perustettiin vuonna 1884 Iowan Boonessa pidetyssä konfrenssissa sillä tarkoituksella, että se oli itsenäisten seurakuntien liitto. Princellin näkemyksistä vaikuttuneet puolestaan yhdistivät lähetyssynodin ja Ansgar-synodin Swedish Evangelical Missionary Covenant-järjestöön vuonna 1885.
Ruotsalainen evankelinen vapaakirkko yhdistyi norjalais-tanskalaisen evankelisen vapaakirkon kanssa Evangelical Free Church of America-kirkkokunnaksi.
Suuret herätykset

Suuret herätykset ovat dramaattisten muutosten aikakausia anglo-amerikkalaisessa uskonnossa. Ne jaetaan tavallisesti kolmeksi aikakaudeksi.
Ensimmäinen suuri herätys (1730–1740-l.)
Toinen suuri herätys (1800–1830-l.)
Kolmas suuri herätys (1880–1900-l.)
Suureksi herätykseksi kutsutaan Englannin pohjoisamerikkalaisissa siirtokunnissa alkanutta herätysten aaltoa. Herätykset alkoivat 1720-luvulla Massachusettsissa ja levisivät pian laajemmalle. Erityisesti metodistisaarnaaja George Whitefield vaikutti pitkillä saarnamatkoillaan siihen, että suuri herätys ulottui kaikkiin siirtokuntiin.
Suurissa herätyksissä kirkkokunnat menettivät merkitystään ja saarnaajat saattoivat nojautua yhteiseen protestanttiseen perinteeseen. Perinteiden pohjalta syntyi myöhemmin yhteisiä ajattelutapoja. Metodistien jälkeen baptistit nousivat johtoasemaan ja herätys kasvatti baptismin suureksi kirkkokunnaksi.
Suurten herätysten kautta levisi puritaaninen käsitys, että Amerikan siirtokunnat olisivat uusi Israel, joka oli tehnyt liiton Jumalan kanssa. Amerikkaan muuttajista yhä suurempi osa ei ollut enää brittiläistä syntyperää, ja herätysten kautta juurettomat siirtolaiset pääsivät Amerikan "uuden Israelin" jäseniksi. Herätys oli siksi myös eurooppalaisuuden jäänteistä irrottautumista ja amerikkalaisuuteen liittymistä. Voimakas herätys jakoi siirtolaisyhteisöjä, mutta loi samalla yhteistä pohjaa ja vaikutti näin yhtenäisen kansakunnan syntyyn.
Kipinä (Pudasjärvi)

Niemitalon Juustola.
Kipinä on kylä Pudasjärven kaupungissa. Kylä sijaitsee noin 30 kilometrin päässä kaupungin keskustaajamasta Kurenalta Ouluun päin. Oulusta matkaa kylälle on noin 60 kilometriä. Kylän läpi kulkee Yli-Iihin johtava yhdystie 8540.
Kylän asutus on keskittynyt lähinnä Iijoen varteen. Kylällä toimii oma peruskoulu; Kipinän koulu, joka aloitti toimintansa alkujaan kansakouluna.
Kuusamontien ja Hetekyläntien risteyksessä sijaitsee vuonna 1976 toimintansa aloittanut elintarvikeyritys Niemitalon Juustola, joka on tullut tunnetuksi leipäjuustostaan. Juustolan tiloista löytyy myös kahvila-ravintola, kauppa ja Postin pakettiautomaatti.
Kipinän kylään päättyy myös perinteinen Iijokisoutu. Iijokisoutu on heinäkuun alussa soudettava tapahtuma, joka on alkanut vuonna 1983.
Kipinässä, Ouluntien ja Hetekyläntien risteyksen maastossa käyty tulitaistelu aloitti 28. syyskuuta 1944 varsinaiset sotatoimet Lapin sodassa.
Norjan Metodistikirkko

| Norjan Metodistikirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  protestantismi
Teologia:  metodismi
Hallinto:  episkopaalinen
Johtaja:  Christian Alsted
Toiminta-alue:  Norja
Seurakuntia:  37
Jäseniä:  yli 11 000
Aiheesta muualla
[www.metodistkirken.no Sivusto]
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Entisen Bjølsenin metodistiseurakunnan toimitila, jossa toiminta jatkuu Oslon metodistiseurakunnan alaisuudessa.
Norjan Metodistikirkko (norj. Metodistkirken i Norge) on kristillinen kirkkokunta Norjassa. Se on osa maailmanlaajuista metodistista yhteisöä. Norjan Metodistikirkkoon kuuluu 37 seurakuntaa ja niihin yhteensä yli 11 000 jäsentä. Norjan ensimmäinen metodistiseurakunta perustettiin vuonna 1856 Sarpsborgiin. Seurakuntien määrä väheni elokuussa 2024, kun Oslon kolme metodistiseurakuntaa yhdistyivät yhdeksi seurakunnaksi. Oslossa toimiva Kansainvälinen seurakunta jäi itsenäiseksi seurakunnaksi.
Norjan Metodistikirkon johtaja on tanskalainen Christian Alsted, joka on ollut kaikkien Pohjoismaiden sekä Baltian maiden metodistikirkkojen piispa vuodesta 2009.
Saamelaiset kokoontuivat ensimmäiseen poliittiseen kokoukseensa 6. helmikuuta 1917 Trondheimin metodistikirkkoon.
Villa Korsnäs

| Villa Korsnäs |
| --- | --- |
Osoite:  Ristiniementie
Sijainti:  Espoonlahti, Espoo
Valmistumisvuosi:  1935
Suunnittelija:  Jarl Eklund
Rakennuttaja:  Bertel Björkman
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  rappaus
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villa Korsnäs on funktionalistinen kaksikerroksinen huvilarakennus Espoonlahdessa Espoon lounaisosassa. Se on aumakattoinen ja täysin symmetrinen, molemmissa päissä on yhden kerroksen korkuiset siivet.
Korsnäs on Espoon vanhimpia huvilan paikkoja, sen aiempi nimi on Sandvik. Paikalla on sijainnut huvila ainakin 1870-luvun alusta. Siinä asui 1880-luvulla arkkitehti Konstantin Kiseleffin rouva Rosa Kiseleff. Villa Korsnäsin lähiympäristöön rakennettiin useita asuintaloja 2010-luvulla.
Villa Larsvik

| Villa Larsvik |
| --- | --- |
Sijainti:  Espoonlahti, Espoo
Valmistumisvuosi:  1905
Rakennuttaja:  Konstantin Saurén
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villa Larsvik on huvilarakennus Espoonlahdessa Espoon lounaisosassa. Stensvikin kartanon 1800-luvun lopulla omistanut valtioneuvos Konstantin Saurén rakennutti sen kartanoon kuuluneen Tyskasin perintötilan maille. Saurénin jälkeen Larsvikin omisti senaattori Alexander Frey. Laurinlahden huvilayhdyskunta syntyi Freyn aikana, jolloin huvilan maille palstoitettiin 99 tonttia.
Alun perin Villa Larsvik oli sisäänkäynnin osalta lähes symmetrinen ja vain osittain kaksikerroksinen. Sittemmin sitä jatkettiin itäpäästä ja koko rakennus korotettiin kaksikerroksiseksi. Muutokset lienevät arkkitehti Jarl Eklundin käsialaa. Rakennusten massoittelut ovat lähes funktionalistisia, mutta alakerran ikkunoissa on säilynyt jugendin vaikutteita, etenkin lasimaalauksissa. Villa Larsvikiin kuului useita talousrakennuksia, joista suurin osa on purettu.
Villa Rulludd

Villa Rulludd
Villa Rulludd on huvila, joka sijaitsee Espoon Iivisniemessä, Rullaniementien päässä. Villa Rulluddenilla on museo, joka on auki yhden päivän kuukaudesta.
Villa Rulludd koostuu kahdesta huvilasta, jotka rakennuttivat Alfred Kihlman vuonna 1873 ja hänen poikansa Lorenzo Kihlman 1893. Vierekkäiset huvilat liitettiin yhteen kuistilla vuonna 1908. Villa Rulludd oli Kihlmanin suvun jäsenten kesänviettopaikkana kuuden sukupolven ajan vuoteen 1980 saakka, jolloin huvila tontteineen siirtyi Espoon kaupungin omistukseen.
Villa Rulludd sai suojelumerkinnän asemakaavassa vuonna 1983 ja se suojeltiin rakennuslain nojalla vuonna 1989. Kihlmanin suvun myytyä huvilan se oli vuosia asumattomana ja ränsistyi pahoin. Huvila peruskorjattiin ensimmäisen kerran vuosina 1990–1993 ja uudelleen 2010-luvulla. Yhdessä Villa Marjarannan kanssa Rulludd muodostaa historiallisesti merkittävän huvilakokonaisuuden.
Villa Marjaranta

| Villa Marjaranta |
| --- | --- |
Osoite:  Marjaranta
Sijainti:  Kaitaa, Espoo
Valmistumisvuosi:  1903
Rakennuttaja:  Oswald Kihlman
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villa Marjaranta on rakennustaiteellisesti arvokas huvila Kaitaalla eteläisessä Espoossa. Yhdessä Villa Rulluddin kanssa se muodostaa historiallisesti merkittävän huvilakokonaisuuden.
Oswald Kihlman (myöh. Kairamo) rakennutti Marjarannan sukunsa vanhan huvilan läheisyyteen. Arkkitehtonisesti Marjaranta edustaa kansallisromantiikkaa. Sen suunnittelijana pidettiin Eliel Saarista, joskaan asiasta ei ollut täyttä varmuutta. Sittemmin erään hämäläisen kartanon ulkorakennuksesta löydettiin Marjarannan piirustukset, jotka oli allekirjoittanut arkkitehtitoimisto Gesellius-Lindgren-Saarinen. Kairamo myi huvilan insinööri Jalmar Castrénille 1906 tai 1908.
Marjaranta rakennettiin kesäkäyttöön, joten sen seinät toteutettiin kevytrakenteisina ja ne vuorattiin ulkoa kipsikarvalevyllä, jonka päälle tehtiin rappaus. Päätyihin taiteiltiin kipsikoristeita. Huvila peruskorjattiin 1982, jolloin se muutettiin talviasuttavaksi.
Villa Bergvik

| Villa Bergvik |
| --- | --- |
Osoite:  Siirtolakuja
Sijainti:  Suvisaaristo, Espoo
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villa Bergvik on huvilakokonaisuus Suvisaaristossa Espoon lounaisosassa. Se erottuu Suvisaariston muista villoista suuren kokonsa ansiosta.
Kaksikerroksinen Villa Bergvik on jokaiselta julkisivultaan epäsymmetrinen, joten se saattaa olla rakennettu vaiheittain. Nykyasu lienee 1900-luvun alusta. Villa Bergvikin merkitystä lisäävät tontilla säilyneet 1900-luvun alun huvilakulttuurille tavanomaiset apurakennukset ja rakenteet, kuten talonmiehen asunto, huvimaja ja pengerretty ranta.