stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sacco ja Vanzetti

Sacco (vasemmalla) ja Vanzetti.
Nicola Sacco (22. huhtikuuta 1891 – 23. huhtikuuta 1927) ja Bartolomeo Vanzetti (11. kesäkuuta 1888 – 23. huhtikuuta 1927) olivat amerikanitalialaisia anarkisteja, jotka vuonna 1927 tuomittiin kuolemaan ryöstöstä ja murhasta. Heidät teloitettiin sähkötuolissa.
Kumpikin kannatti anarkismin suuntausta, joka puolusti periksiantamatonta sotaa väkivaltaista ja sortavaa hallitusta vastaan.
Vaikka todisteet heitä vastaan osoitettiin pääosin vääriksi, heidän radikaalisuutensa sai tuomariston ja valamiehistön kääntymään heitä vastaan. Heitä epäiltiin South Braintreella Massachusettsissa 15. huhtikuuta 1920 tapahtuneesta kenkätehtaan ryöstöstä ja sen kassanhoitajan ja vartijan murhista.
Valamiehistö tuomitsi 14. heinäkuuta 1921 muutaman tunnin harkinnan jälkeen Saccon ja Vanzettin syyllisiksi ensimmäisen asteen murhaan. Useita tuomiosta tehtyjä valituksia rahoitti pääasiallisesti yksityinen Sacco and Vanzetti Defence Committee. Valitukset perustuivat ristiriitaisiin ballistisiin ja muihin todisteisiin ja ryöstöön osallistuneen kolmannen henkilön tunnustukseen. Tuomion täytäntöön pannut oikeusaste ja lopulta myös Massachusettsin korkein oikeus hylkäsi valitukset. Vuoteen 1925 mennessä oikeusjuttu oli saavuttanut suurta julkisuutta. Tuomittujen puolesta osoitettiin mieltä ympäri maailmaa.
Sacco ja Vanzetti teloitettiin sähkötuolissa 23. elokuuta 1927. Tuomiota seurasi mellakoita Pariisissa, Lontoossa ja muissa kaupungeissa.
Tapaus näytelmän aiheena

Vuonna 1935 sai kantaesityksensä tapaukseen väljästi pohjautuva näytelmä New Yorkin nukkuessa (Winterset), ja näytelmän pohjalta tehty[lähde? ] samanniminen elokuva tuli ensi-iltaan seuraavana vuonna.
Sean Biggerstaff

Sean Biggerstaff (s. 15. maaliskuuta 1983, Glasgow, Skotlanti) on skottilainen näyttelijä. Tunnetuimman roolinsa hän on tehnyt Oliver Woodina elokuvissa Harry Potter ja viisasten kivi sekä Harry Potter ja salaisuuksien kammio. Kolmannessa Potter-elokuvassa hän ei enää näytellyt, koska hänen roolihahmonsa ei ajan rajallisuudesta johtuen sopinut tarinaan mukaan. Sean näyttelee myös elokuvassa Harry Potter ja Kuoleman Varjelukset.
Biggerstaff on näytellyt myös mm. televisiosarjoissa Talvivieras ja Kaarle II - monarkki myrskyssä.
Aiheesta muualla

Sean Biggerstaff - virallinen kotisivu
Sean Biggerstaff Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Haarajärvi (Kangasala)

| Haarajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°32′23″N, 24°51′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Syväjärveen 
Järvinumero:  35.784.1.025
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  119,8 m  
Rantaviiva:  2,773 km  
Pinta-ala:  13,939 ha  
Saaria:  1 
 fiHaarajärvi 
Haarajärvi  on Pirkanmaalla Kangasalla  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,9 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Vesijaon valuma-alueeseen (35.784) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,8 metriä mpy.
Hakalanlammi (Hartola)

| Hakalanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°26′36″N, 25°56′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Uurajärven valuma-alue (14.86)
Laskuoja:  oja Uurajärveen 
Järvinumero:  14.863.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,3 m  
Pituus:  480 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  1,089 km  
Pinta-ala:  4,026 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHakalanlammi 
Hakalanlammi  on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Ositunkulman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 480 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Uurajärven valuma-alueella (14.86), jonka Uurajärven–Onkijärven valuma-alueeseen (14.863) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 111,3 metriä mpy.
Haarajärvi (Hämeenlinna)

| Haarajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°14′02″N, 25°10′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Sorsajärveen 
Järvinumero:  35.787.1.059
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  141,4 m  
Rantaviiva:  2,671 km  
Pinta-ala:  13,825 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaarajärvi 
Haarajärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueen Sudenpesäkankaan luonnonsuojelualueeseen .
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,8 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 141,4 metriä mpy.
Hakalanlammi (Hartola, läntinen)

| Hakalanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°26′29″N, 25°56′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Nuoramoisen alue (14.81)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.812.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  11,3 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,525 km  
Pinta-ala:  1,561 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHakalanlammi 
Hakalanlammi  on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Ositunkulman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 230 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Nuoramoisen alueella (14.81), jonka Joutsjärven–Tainionvirran alueeseen (14.812) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 11,3 metriä mpy.
Hans-Jürgen Bauer-Neumaier

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Saksa> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | 50 m pistooli |  |
Hans-Jürgen Bauer-Neumaier (s. 23. huhtikuuta 1968 Obertaufkirchen) on saksalainen pistooliampuja.
Hans-Jürgen Bauer-Neumaier saavutti MM-kilpailuissa Barcelonassa 1998 50 m pistoolilla hopeaa tuloksella 666,7 (567+99,7).
Saumurin taistelu

Saumurin taistelu oli toisessa maailmansodassa Ranskan valtauksen viimeisiä taisteluita. Siinä Saumurin ratsuväkikoulun oppilaat taistelivat kahden päivän ajan Saksan 1. ratsuväkidivisioonan joukkoja vastaan. Saksalaisten voittoon päättynyt taistelu käytiin 18.–20. kesäkuuta 1940. Siinä kaatui 200–300 saksalaista ja 79 ranskalaista muun muassa urkuri ja säveltäjä Jehan Alain. Saksalaisten komentaja Kurt Feldt kehui puolustajien vastarintaa raportissaan. Koska taistelu käytiin marsalkka Philippe Pétainin annettua tulitaukokäskyn 17. kesäkuuta, taistelua on epävirallisesti pidetty Ranskan vastarintaliikkeen ensimmäisenä taisteluna saksalaisia joukkoja vastaan.
Aiheesta muualla

Combat des Cadets de Saumur sur la Loire (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Saumur[vanhentunut linkki] (ranskaksi)
Merkinnän syy: Taistelukuvaus puuttuu
SWARM

SWARM on ESAn kolmen satelliitin kaukokartoitusmissio, jossa  aiotusti vuonna 2012 mutta todellisuudessa 22. marraskuuta 2013 laukaistut satelliitit mittaavat maapallon geomagneettisen kentän vaihtelua ajan mukana.
Tehtävä

SWARM tutkii Maan sisustaa ja maan avaruusympäristöä samalla auttaen ilmastotutkimusta. Tutkimus liittyy myös avaruussäähän, ts. miten Auringon aktiivisuus vaikuttaa maahan ja sen lähiavaruuteen. Se on ESAn kaukokartoitusohjelman nk. Earth Explorer Oppoturnity Mission eli pienehkö missio. Se on myös jatko Saksan DLR:n kansalliselle CHAMP-satelliittimissiolle. Sen edeltäjiä ovat myös Tanskan Ørsted ja SAC-C, joka oli Argentiinan ja Tanskan yhteinen missio.
Tekniikkaa

Satelliitit piti alun perin laukaista ESAn uusilla Vega-kantoraketeilla vuonna 2009, mutta missio viivästyi tästä tavoitteestaan. Laukaisu tehtiin Rockot-raketilla vuonna 2013.
Kaksi satelliiteista lentää 450 km korkeilla radoilla ja yksi 530 km korkealla kiertoradalla. Satelliitit painavat kukin 200-400 kg.
Satelliitit rakensi 86 miljoonan euron hintaan Astrium GmbH, jossa projektipäällikkönä toimi Albert Zaglauer. ESAssa mission projektipäällikkö oli Yvon Menard. Satelliitit koottiin Saksan Friedrichshafenissa. EADS-Astrium Ltd. Stevenagessa, Englannissa, rakensi satelliittien propulsiojärjestelmän ja satelliittien runkorakenteet. Tamperelainen Patria suunnitteli ja valmisti satelliittien yhden elektroniikkayksikön.
Satelliitin mittalaitteet

Satelliitissa on viisi mittalaitetta
Vector Field Magnetometer (VFM) on pääinstrumentti, joka mittaa magneettikentän suunnan ja suuruuden
Absolute Scalar Magnetometer (ASC), kalibroi VFM:n mittausdatan magneettikentän voimakkuuden. Laite on Ranskan avaruusjärjestön CNESin rahoittama ja rakentama.
Electric Field Instrument (EFI) mittaa ionien lentosuunnat ja -nopeudet kiertoradalla - mittaus on osa avaruussään mittausta. Laite on osin Kanadan avaruusjärjestön rahoittama ja kanadalaisten yritysten rakentama.
Accelerometer (ACC) mittaa satelliitin kiihtyvyyden
Laser Range Reflector (LRR) on keino mitata maasta käsin laserilla satelliittien tarkka kiertorata satelliitin pinnassa olevan reflektorin avulla
Aiheesta muualla

ESA:n SWARM-sivusto
SWARM Projektbüro Deutschland (Arkistoitu – Internet Archive)
EADSin tiedote satelliittiurakan voitosta vuonna 2005 (Arkistoitu – Internet Archive)
Saint-François-de-Salesin kirkko

Saint-François-de-Sales'n kirkko Pariisissa.
Vanha Saint-François-de-Sales'n kirkko Pariisissa.
Saint-François-de-Sales'n kirkko on katolinen kirkko Ranskassa Pariisin 17. kaupunginosassa. Kirkon urut ovat vuodelta 1900, ja ne on kunnostettu 1985.
Kirkko on rakennettu 1911–1913, ja se sijaitsee rue Ampère -kadulla. Seurakunnan vanhemman kirkon pääsisäänkäynti on osoitteessa 6 rue Brémontier.
Hakalampi (Äänekoski)

| Hakalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°39′50″N, 25°44′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Lasku-uoma:  uoma Keiteleeseen 
Järvinumero:  14.413.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,6 m  
Pituus:  490 m  
Leveys:  370 m  
Rantaviiva:  1,429 km  
Pinta-ala:  6,835 ha  
Tilavuus:  0.000085 km³ 
Keskisyvyys:  1,24 m  
Suurin syvyys:  2,2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiHakalampi 
Hakalampi on Keski-Suomessa Äänekoskella Kevätlahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 490 metriä pitkä, 370 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,8 hehtaaria. Sillä ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuudeksi on saatu 85 000 kuutiometriä ja keskisyvyydeksi 1,2 metriä. Lammen suurin syvyys on 2,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Hakalammen valuma-alueeseen (14.413) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,6 metriä mpy.
Saint-Gabriel-Brécy

Saint-Gabriel-Brécyn vanha kirkko on muutettu puutarha-alan kouluksi
Saint-Gabriel-Brécy on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 243 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Gabriel-Brécyn pinta-ala on seitsemän neliökilometriä.
Harro Koskinen

Harro Koskinen vuonna 1969.
Harro Juhani Koskinen (s. 24. elokuuta 1945 Turku) on suomalainen taidemaalari, taidegraafikko ja kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan populaarikulttuuria hyödyntävästä yhteiskuntakriittisestä tuotannostaan.
Päätoimisena kuvataiteilijana hän on toiminut vuodesta 1967. Koskinen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1965–1967. Omien sanojensa mukaan hän harrastaa vanhoja talonpoikaisveneitä, purjeiden ompelemista näihin, proosakirjallisuutta makuuasennossa ja kaikenlaisen tavaran korjailua. Harro Koskinen on myös toiminut kuvanveiston opettajana, digitaalisen kuvankäsittelyn opettajana ja taidearvostelijana useissa sanomalehdissä. Vuonna 2005 hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke. Turun taidemuseossa oli vuonna 2007 esillä laaja Koskisen retrospektiivinen näyttely.
Harro Koskinen oli 1960-luvun lopulla mukana underground-ryhmässä Suomen Talvisota 1939–1940. Vuonna 1969 Koskinen kohahdutti Sikamessias-teoksellaan ja sai siitä jumalanpilkkatuomion. Koskinen sekä maalauksen näyttelyyn hyväksynyt Nuorten näyttelyn arvostelulautakunta saivat sakkotuomion. 1970-luvulla Koskinen sai syytteen Suomen lipun häpäisystä Suomalainen elämänmuoto -sarjastaan, mutta syyte kaatui Turun raastuvanoikeudessa. Koskisen laajasta tuotannosta tämä underground-kausi kuitenkin muodostaa vain pienen osan. Koskisen myöhempään tuotantoon sisältyy muun muassa värikynä- ja pastellitekniikalla toteutettuja talvimaisemia Turun saaristosta, jonne taiteilija muutti 1970-luvun alussa. 1980-luvun lopussa Koskinen otti kantaa ihmisen ja luonnon väliseen suhteeseen näyttelyssään ”Ajatusten vanki” ja 1990-luvun alussa länsimaisen kulttuurin kuolemaan näyttelyssään ”In Memoriam”. 2000-luvulla Koskinen on keskittynyt valokuviin ja digitaaliseen taiteeseen, perinteisten purjeiden ompeluun ja veneiden konstruktiopiirustuksiin.[lähde? ]
2021 julkaistiin Koskisen kirjoittama teos Talonpoikaisveneet Saaristomerellä - Allmogebåtar på Skärgårdshavet.
Palkintoja

Kritiikin punnus pitkäaikaisesta taiteellisesta työstä (1997)
Aiheesta muualla

Harro Koskinen. Ylen Elävä arkisto.
Koskisen omat sivut
Turun taidemuseon Koskis-retrospektiivin sivut.[vanhentunut linkki]
Koskinen, Harro hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Saint-François

| Saint-François |
| --- | --- |

Valtiot:   Kanada
Paikkakunta:  Ontario ja Quebec
Koordinaatit:  45°08′21″N, 74°25′59″W
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Saint Lawrence
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  43  m 
Pituus:  50  km
Leveys:  8  km 
Pinta-ala:  272 km² 
Tilavuus:  2,8 km³ 
Keskisyvyys:  6 m 
Keskivirtaama:  7 500 
 fiSaint-François 
Saint-François (engl. Saint Francis) on Saint Lawrencen jokeen kuuluva pitkänomainen järvi, joka sijaitsee Québecin ja Ontarion provinsseissa lähellä Yhdysvaltojen rajaa. Se on 50 kilometriä pitkä, 4,7 kilometriä leveä ja keskimäärin 6 metriä syvä. Järvi saa lähes kaiken vetensä Ontariojärvestä ja virtaa koko leveydeltään kohti koillista.
Järven ylä- ja alajuoksulle on rakennettu useita patoja ja vesivoimalaitoksia, jotka säätelevät sen pinnankorkeutta. Erityisen paljon järven hydrologiaan on vaikuttanut vuonna 1932 käynnistetty Beauharnois’n vesivoimalaitos, jonka vaikutuksesta sen vedenpinta nousi 40 senttimetriä. Samalla järven tulvavaihtelut vähenivät ja sedimentaatiodynamiikka muuttui, mikä johti sitä ympäröivän tulvatasangon pienentymiseen ja luonnon köyhtymiseen.
Saint-François’n alkupäässä on useita saaria ja laajoja, monimuotoisia kosteikoita, joiden turvaamiseksi on perustettu suojelualueita. Järven ympäristössä ei ole suuria teollisuuslaitoksia, mutta sinne valuu jonkin verran päästöjä Cornwallin ja Massenan kaupungista. Vielä 1970-luvulla järven vesi oli kuitenkin huomattavasti likaisempaa kuin nykyisin.
Sarvilammi (Loppi)

| Sarvilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Loppi
Koordinaatit:  60°43′33″N, 24°10′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.887.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,8 m  
Rantaviiva:  0,697 km  
Pinta-ala:  2,89 ha  
 fiSarvilammi 
Sarvilammi  on Kanta-Hämeessä Lopella Räyskälän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Räyskälän Pernunnummen ympäristössä Kaartjärven eteläpuolella, missä maaperä on muodostunut jääkauden loppuvaiheessa jäätikköjoen muodostumissa, joista alueella sanduri tai delta on vallitsevin maa-aineksen kasautumismuoto. Kaartjärven eteläpuolelta kulkee Tammelan ja Räyskälän läpi harjujakso, jonka painaumassa lampi sijaitsee . Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen rannoille on rakennettu noin 10 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13623, joka vie Räyskälään.
Vesistösuhteet

Sarvilampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjärven valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,8 metriä mpy. Lampi on tulo- ja laskuojaton ja siksi myös umpilampi.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa se on nimetty, mutta siinä se on autio metsälampi. Vasta vuoden 1979 peruskartassa sen rannoille ilmaantui kuusi mökkiä yhdellä kertaa. Niille tuli tiet yhdystieltä tai Sarvilamminkalliolla kulkevalta tieltä.
Hamar Dabanin onnettomuus

Onnettomuuden tapahtumapaikkana ollutta Hamar Dabanin vuoristoa.
Hamar Dabanin (ven. Хамар-Дабан) onnettomuus tapahtui vuonna 1993 Hamar Dabanin vuoristossa Siperiassa, kun seitsenhenkinen retkiseurue koki välikohtauksen, jossa heistä kuusi kuoli. Ainoana hengissä selvinnyt Valentina Utotšenko kertoi, että muilla retkikunnan jäsenillä oli toinen toisensa jälkeen alkanut vuotamaan verta sekä silmistä että nenästä, heillä oli alkanut vakavat kouristukset, jonka jälkeen he jäivät kuolleena maahan. Onnettomuus on jäänyt täysin mysteeriksi eikä kukaan tiedä tarkalleen mitä retkikunnalle kävi todellisuudessa.
Onnettomuutta pidetään eräänlaisena seuraavana versiona Djatlovin solan onnettomuudesta.
Tausta

Djudmila Korovina oli 41-vuotias kokenut retkeilijä ja ankara vaellusohjaaja, joka tunnettiin laajasti kollegoidensa ja opiskelijoidensa keskuudessa. Hän alkoi suunnittelemaan kesällä 1993 retkeä Hamar Dabanin vuoristoon kuuden parhaan oppilaansa kanssa, jotka olivat 23-vuotias Aleksandr Krysin, 24-vuotias Tatjaha Filipenko, 19-vuotias Denis Švatškin, 15-vuotias Timur Bapanov, 16-vuotias Viktoria Zalesova ja 18-vuotias Valentina Utotšenko. Hän oli läheinen kaikkien oppilaidensa kanssa, mutta Aleksander Krysin oli hänelle kaikista läheisin.
Korovina oli käynyt aiemminkin Hamar Dabanissa ja tunsi alueen todella hyvin. Hamar Dabania pidettiin erittäin turvallisena vaelluspaikana etenkin kesäisin.
Retken aikaisemmat tapahtumat

Korovinan retkiseurue saapui vuoristossa sijaitsevaan Murinon kylään 2. elokuuta 1993 ja oli innoissaan, sillä reissulle oli luvattu selkeää ja aurinkoista taivasta sääennusteen mukaan. Vuoristossa oli samaan aikaan kaksi eri retkikuntaa Korovinan retkikunnan lisäksi, joista toista johti hänen tyttärensä Natalia. Heidän oli määrä tavata kolmen päivän kuluttua 5. elokuuta.
Kaksi ensimmäistä päivää retkestä sujuivat hyvin ja tehokkaasti, sillä ryhmä kiipesi nopeasti Retranslyatorin huipulle. Lopulta päivää ennen sovittua tapaamista sääennusteet osoittautuivat vääriksi ja alueella alkoivat laajat sateet. Lopulta Korovina teki päätöksen perustaa leiri, vaikka he olisivat selvinneet saateesta ilmankin laajan puumäärän vuoksi.
Seuraavana aamuna he purkivat leirin onnistuneesti ja ajattelivat yllättävänsä Natalian retkikunnan, koska olivat kiivenneet vuorelle jo edellisenä päivänä.
Ensimmäiset merkit onnettomuudesta > Tapaamispäivä

Natalian retkikunta saapui sovitulle kohtaamispaikalle nopeasti, mutta Korovina ei ollut paikalla. Natalian seurue asettui odottamaan, mutta lopulta pitkän odotuksen jälkeen päätti jatkaa matkaa, koska Natalia päätti äitinsä seurueen viivästyneen sateen vuoksi.
Ensimmäiset merkit onnettomuudesta > Melontaryhmän löytö

10. elokuuta ryhmä melojia havaitsi naisen meloessaan alaspäin Hamar Dabanin vierustalla. Jotkut sanovat, että hän oli kauttaaltaan kuivuneen veren peitossa. Melojien lähestyessä häntä, nainen alkoi itkemään ja pyrki kertomaan mitä oli tapahtunut, siinä onnistumatta. Hän sai sanottua melojille ainoastaan nimensä ja selvisi, että kyseessä oli Korovinan retkiseurueeseen kuulunut Valentina Utotšenko. Melojat veivät hänet paikalliselle poliisilaitokselle. Utotšenko pystyi kertomaan oman versionsa tapahtumista vasta monta päivää myöhemmin.
Utotšenkon kertomus

Utotšenkon mukaan seurue oli normaalisti kävelemässä, kun joukon takana kulkeva Krysin alkoi huutamaan. Hänen mukaansa Krysinin suusta pursui vaahtoa ja silmistä sekä korvista valui verta, jonka jälkeen hän sai vakavia kouristuksia ennen kuin kuoli. Joukon johtaja Korovina riensi hänen luokseen ja käski muita jatkamaan nopeasti. Nopeasti kuitenkin myös hän sai samat oireet mitä Krysin ja valahti liikkumattomaksi. Muun ryhmän hätääntyessä, sama kohtalo seurasi kaikkia ennen kuin Utotšenko oli ainoana jäljellä hengissä. Hän pystyi järkytyksestä ja paniikista huolimatta pakenemaan pois paikalta ainoinaan tavaroinaan teltta ja vaatteet selässään. Utotšenko juoksi alas vuorilta, pystytti leirin ja jäi yöksi. Hän sai nukahdettua, mutta herättyään hän heräsi todellisuuteen, joka pakotti hänet hakemaan eiliseltä onnettomuuspaikalta resursseja selviytyäkseen metsässä yksin.
Onnettomuuspaikalla näytti samalla kuin edellisenä päivänä ja Utotšenko varmisti kaikkien olevan kuolleita. Hän suuntasi vuorilta alas neljä päivää ennen kuin päätyi joen rantaan, josta melojat myöhemmin hänet löysivät.
Pelastaminen

Viralliset etsinnät uhreista aloitettiin vasta 24. elokuuta ja ruumiit löydettiin helikopterin avustuksella kahden päivän kuluttua. Ruumiinavauksessa paljastui, että kaikki muut olisivat kuolleet hypotermiaan, mutta seurueen johtaja Korovina oli kuollut sydänkohtaukseen. Kaikilla heistä oli myös mustelmia keuhkoissa ja lopulta päädyttiin tulokseen, että kaikki kuolemat olivat tahattomia.
Teoriat

Onnettomuus on aikojen valossa saanut osakseen lukuisia teorioita, mutta mitään niistä ei voi olla varmuudella sanottu onnettomuuden syyksi ja sitä pidetään edelleen mysteerinä. Suosituimmat teoriat ovat sateen mukana vuorilta alas laskeutunut hermoymyrkky tai mahdollinen myrkyllisen ruoan syöminen.
Haluisitko tietää

| Haluisitko tietää Tumppi Varonen & Problems? |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007–2008
 Julkaistu: 16. toukokuuta 2008
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 32.05
 Levy-yhtiö: Boogiemill
Problemsin muut julkaisut
| Ajan hermo 2006 | Haluisitko tietää 2008 | Kalevankatu 34 2010 |
Haluisitko tietää on suomalaisen Tumppi Varonen & Problems? -yhtyeen kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 16. toukokuuta 2008.
Kappaleet

Syntisäkki – 2.09
Turkka – 2.57
Haluisitko tietää – 3.27
Ammatti, ihminen – 3.51
Tamagozzi – 2.51
Levy-yhtiö – 2.49
Sulje ne pois – 2.10
Aito rakkaus – 2.41
Yksin kotona – 3.22
Päänräjäyttäjä – 2.58
Ei tää lama päähän käy – 2.50 (live 2008)
Aiheesta muualla

Haluisitko tietää discogs.com -sivustolla