stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harvialan työväentalo

| Harvialan työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Harviala, Hämeenlinna
Valmistumisvuosi:  1928
Rakennuttaja:  Harvialan Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harvialan työväentalo oli Hämeenlinnan kaupungin Harvialan kaupunginosassa (vuoteen 1967 saakka osa Vanajan kuntaa) sijainnut työväentalo.
Historiaa

Harvialan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo valmistui vuonna 1928. Tupaantuliaisia vietettiin helluntaipäivänä, vaikka talo ei ollut vielä aivan valmis – juhlilla kerättiinkin rahaa sen viimeistelyyn. Jäseniä yhdistyksellä oli 38 vuonna 1931.
Talon rakentamista varten otettiin lainaa, ja 1930-luvun alun lama-aikana yhdistys kärsi talousvaikeuksista. Aatteellista toimintaa ei juuri pystytty hoitamaan, kun oli keskityttävä taloudelliseen pärjäämiseen. 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa yhdistyksen sisällä oli myös suuntakiistoja sosialidemokraattien ja kommunistien välillä. Sotien jälkeen yhdistys liittyi SKDL:n organisaatioon, ja talolla järjestettiin tilaisuuksia ainakin vielä vuonna 1953. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Toimintaa työväentalolla

Vuonna 1928 yhdistyksen nuoriso perusti sen yhteyteen voimistelu- ja urheiluseuran nimeltä Tenho. 1930-luvun alussa Tenho piti työväentalolla keskiviikkoisin voimisteluharjoituksia, joissa nyrkkeiltiin, painittiin ja harjoiteltiin rekkitangolla. Talolla järjestettiin 1930-luvun alussa myös näytelmäkursseja. Juuri ennen talvisodan syttymistä, 26.11.1939, talolla järjestettiin iltamat reserviläisten hyväksi. Ohjelmassa oli kuplettilaulua, näytelmä ja tanssia.
HMS Warrior (1781)

| HMS Warrior |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Kölinlasku:  marraskuu 1773
Laskettu vesille:  18. lokakuuta 1781
Palveluskäyttöön:  lokakuu 1781
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1857
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 642 bm
Pituus:  51,51 m (tykkikansi)
Leveys:  14,38 m
Syväys:  6,1 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Miehistöä:  600
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Warrior oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1781 vesillelaskettu Alfred-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 13. heinäkuuta 1773 Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin marraskuussa. Alus laskettiin vesille 18. lokakuuta 1781 ja valmistui 16. joulukuuta.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1781 päällikkönään Sir James Wallace. Alus lähti 10. tammikuuta 1782 Tuulensuunnansaaristoon, missä se liittyi Rodneyn laivasto-osastoon 28. helmikuuta. Laivaston mukana alus osallistui 9. huhtikuuta Dominican kanaalissa käytyyn kahakkaan, 12. huhtikuuta 1782 Saintesin taisteluun ja 19. huhtikuuta Monan salmessa käytyyn kahakkaan.
Vuonna 1801 alus kuului amiraali Sir Hyde Parkerin johtamaan reserviin Kööpenhaminan taistelussa eikä se siten osallistunut varsinaiseen taisteluun. Vuonna 1805 alus kuului amiraali Robert Calderin laivastoon Finisterren taistelussa. Saman vuoden joulukuussa alus hinasi HMS Victoryn Spitheadiin.
Alus poistettiin syyskuussa 1815 palveluksesta Chathamissa, missä siitä tehtiin vastaanottoalus elokuussa 1819. Alus sijoitettiin tilapäiseksi karanteeniksi heinäkuussa 1831, kunnes se siirrettiin joulukuussa 1832 Woolwichiin vastaanottoalukseksi. Alus muutettiin Woolwichissa vankilaivaksi kesäkuusta 1839 helmikuuhun 1840. Aluksen romutus saatiin päätökseen 11. joulukuuta 1857 Woolwichissa.
Hannu Lukin

| Hannu Lukin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. lokakuuta 1963 (ikä 60) Keitele, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Ala:  taidemaalari, kuvataiteilija, taideopettaja
Kansalaisopiston seinämaalaus, Varkaus, 1992.
Hannu Paavali Lukin (s. 23. lokakuuta 1963 Keitele) on suomalainen taidemaalari, kuvataiteilija ja taideopettaja. Hän on kotoisin Savosta, Keiteleeltä, mutta hänen sukunsa on lähtöisin Lunkulansaaresta Laatokan Karjalasta. Lukin opiskeli Limingan taidekoulussa vuosina 1980–1982 ja Kuvataideakatemiassa vuosina 1982–1986.  Hän debytoi taiteilijana Kuopiossa vuonna 1981. Sen jälkeen hänellä on ollut näyttelyitä eri puolilla maailmaa lähes 80.
Lukin tekee isokokoisia maalauksia varma- ja isolyöntisen ekspressionismin hengessä. Häntä on luonnehdittu koloristiseksi ekspressionistiksi. Hän työskentelee nopeasti ja aggressiivisesti eikä suunnittele teoksiaan etukäteen, vaan pyrkii nopeisiin havaintoihin. Lukin on romantikko, etsii kauneutta ja kertoo maalauksillaan tarinoita ja hänen jokaiseen teokseensa liittyy tarina, jota kuva jää kertomaan. Myös läsnäolo on hänelle tärkeää. Hänen maalauksissaan esiintyy niin uhkeita naisia, työläisiä kuin lakeus- ja vuoristomaisemiakin. Hän tekee enimmäkseen akryyli- ja öljymaalauksia, mutta myös veistoksia ja valokuvia. Tyylillisesti Lukinin on esitetty olevan sukua myös Limingassa työskennelleelle Vilho Lammelle ja erityisesti Lammen voimakkaan ekspressionistiselle nuoruuden tuotannolle.
Lukin on Taidemaalariliiton ja Oulun taiteilijaseura 63 Ry:n jäsen. Hän on toiminut taideaineiden opettajana Varkauden kansalaisopistossa vuosina 1987–1991 ja maalauksen opettajana Limingan taidekoulussa vuodesta 1991. Lukin palauttaa kuvan tekemisen sukupolvien väliseksi yhteistyöksi ja hänen mukaansa kuvan tekeminen voisi olla yhteinen linkki vanhempien ja nuorempien välillä. Opetustyön ja oman taiteellisen työnsä välillä olevan ajankäytön ristiriidan hän on ratkaissut matkustamalla vuosittain maalaamaan Eurooppaan tai rakastamiinsa Välimeren maisemiin: Italiaan, Ranskaan tai Espanjaan. Euroopan lisäksi Lukin on matkustanut maalaamassa muotokuvia Intiassa, Kiinassa ja Thaimaassa. Vuoden 2011 näyttely painottui eläinaiheisiin.
Lukin asuu ja työskentelee Limingassa.
Julkisia teoksia

Varkauden kansalaisopiston seinämaalaus
Puurtilan koulun seinämaalaus
Heinäveden kunnantalo
Oras, Helsinki
Maaningan kunnantalo
Saarelan veistospuisto
Aiheesta muualla

Hannu Lukinin kotisivut
Hannu Lukin taiteilijamatrikkelissa
Hannu Lukin maalaa Limingan kunnanjohtaja Pekka Rajalan muotokuvaa (video)
Hankido

Kuksanim Myung Jae Nam esittelee hankidoa.
Hankido on korealainen itsepuolustuslaji, jonka kehitti suurmestari Myung Jae Nam (1938–1999). Perinteisen hapkidon taitaja Myung Jae Nam kiinnostui 1960-luvulla pehmeistä ja harmonisista tekniikoista (vrt. aikido). Hän alkoi muokata uutta hapkido-tyyliä, jonka harjoittaja pyrkii puolustautuessaan käytettämään fyysistä voimaa mahdollisimman vähän. Tämän vuoksi hankidoa voi kutsua pehmeäksi itsepuolustuslajiksi.
Sanan Hankido merkityksen voidaan tulkita tarkoittavan "itsepuolustuslaji korealaisille".
Aiheesta muualla

Hankidon pääopettajan verkkosivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Hanken & SSE Executive Education.

Hanken & SSE Executive Education on Hankenin ja Tukholman kauppakorkeakoulun omistama yhteisyritys joka tarjoaa koulutusta ja liikkeenjohdon valmennuspalveluja yrityksille. Hanken & SSE Executive Education kuuluu emoyhtiönsä kautta Tukholman kauppakorkakoulun (eng. Stockholm School of Economics - SSE) verkostoon, yhdessä muiden toimijoiden kanssa, kuten SSE Russia, SSE Riga, IFU, SIFR, Swedish House of Finance.
Historia

Yritys on perustettu vuonna 2005 ensin nimellä Hanken School of Economics & Stockholm School of Economics IFL Executive Education.
Helmikikla

| Helmikikla |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Cichla
Laji::   temensis 
Kaksiosainen nimi
 Cichla temensis  (Humboldt, 1821) 
Katso myös
   Helmikikla Wikispeciesissä   Helmikikla Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Helmikikla (Cichla temensis) on suurikokoinen kirjoahvenlaji. Se voi kasvaa jopa metrin mittaiseksi. Se elää Etelä-Amerikan trooppisissa joissa. Ne viihtyvät suurten jokien suvannoissa, mutta liikkuvat myös voimakkaasti virtaavissa vesissä saalistamassa. Helmikiklan ruokailu on näyttävän näköistä. Se iskee saaliiseen usean metrin päästä nopealla syöksyllä. Voimakkuutensa ja kokonsa vuoksi helmikikla on haluttu saalis urheilukalastajien keskuudessa. Etelä-Amerikassa järjestetäänkin tätä tarkoitusta varten kalastusretkiä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Helmikiklan tullessa sukukypsäksi, sen väri muuttuu. Kyljen tummat juovat voimistuvat, vaaleat täplät katoavat ja väri muuttuu kellanruskeaksi. Koiraalle kasvaa kyhmy otsaan. Koiras kaivaa kraatterimaisen kuopan hiekkaan ja jää vartioimaan kutua.
HMS Wallace (D20)

| HMS Wallace |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Woolston
Kölinlasku:  elokuu 1917
Laskettu vesille:  20. lokakuuta 1918
Palveluskäyttöön:  29. tammikuuta 1919
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 20. maaliskuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 579 t (standardi) 2 041 t (max)
Pituus:  100,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,6 m
Syväys:  3,73 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  183
Aseistus
Aseistus:  5 x BL 4,7"/L45 Mk I -tykkiä 1 x 3" 20 cwt -ilmatorjuntatykki 2 x kaksinaulaista (40 mm) tykkiä 6 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Wallace (viirinumero D20, I20 ja L64) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Shakespeare-luokan laivueenjohtaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin huhtikuussa 1917 John I. Thornycroft and Companyltä, missä köli laskettiin elokuussa 1918. Alus laskettiin vesille 26. lokakuuta, minkä jälkeen se odotti Woolstonissa valmistumista helmikuuhun 1919. Alus nimettiin isänmaallisen skotlantilaisen Sir William Wallacen (noin 1272-1305) mukaan.
Hanne Krogh

| Hanne Krogh |
| --- | --- |
 Hanne Krogh vuonna 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1956 (ikä 68) Oslo, Norja
Muusikko
Aktiivisena:  1970–
Tyylilajit:  popmusiikki 
Yhtyeet:  Bobbysocks Just 4 Fun
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hanne Krogh (s. 24. tammikuuta 1956) on norjalainen laulaja, joka tunnetaan parhaiten Eurovision laulukilpailun 1985 voittaneen Bobbysocks-duon jäsenenä.
Elämä

Krogh varttui Haugesundissa. Hän julkaisi ensisinglensä "Lukk Opp Min Dør" 14-vuotiaana vuonna 1970. Krogh voitti Melodi Grand Prix'n 1971 kappaleella "Lykken er" ja valikoitui näin Norjan edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa Krogh sijoittui 17:nneksi 18 kilpailijan joukosta.
Krogh esitti voittokappaleen myös vuoden 1972 Melodi Grand Prix'ssä, mutta tuolloin häntä ei valittu Norjan kappaleen esittäjäksi kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun. Krogh palasi Melodi Grand Prix'iin vuonna 1979 kappaleella "Når vi er barn", joka sijoittui kilpailun finaalin kahdeksanneksi ja viimeiseksi.
Krogh muodosti Bobbysocks-duon Elisabeth Andreassenin kanssa vuonna 1984. Duo voitti Eurovision laulukilpailun 1985 kappaleella "La det swinge". Duo oli toiminnassa vuoteen 1988.
Krogh sanoitti Norjan vuoden 1987 euroviisuedustuskappaleen "Mitt Liv", jonka esitti Kate Gulbrandsen.
1990-luvun alussa Krogh oli mukana yhtyeessä Just 4 Fun. Yhtye edusti Norjaa Eurovision laulukilpailussa 1991 kappaleella Mrs. Thompson, joka sijoittui kilpailun 17:nneksi.
Diskografia > Albumit

Hanne Krogh (1978)
Nærbilde (1980)
Nordens Vakreste (1982)
Alene (1982)
Julens Vakreste (1983)
Under Samme Sol (1983)
Copacabana (1984)
Hanne (1989)
Ta Meg Til Havet (1992)
Prøysens Barnesanger (1995)
Julestjerner (1996)
Reisen Til Den Levende Parken (1997)
Vestavind (1998)
Egners Barnesanger (1999)
Ved Juletid (2002)
Sanger fra barnas skattkammer (2005)
Barnas Nasjonalskatt (2012)
Ikke Gi Deg, Jente! (2013)
Diskografia > Kokoelmalevyt

40 Beste (1994)
God Jul! Hannes Beste Julesanger (2000)
Hanne Kroghs Vakreste Julesanger (2009)
Hampurin sinfoniaorkesteri

Hampurin sinfoniaorkesteri (saks. Hamburger Symphoniker) on vuonna 1957 perustettu saksalainen orkesteri. Se on yksi Hampurin kolmesta suurimmasta orkesterista ja Laeiszhallen nimikko-orkesteri.
Kapellimestareita, joiden kanssa orkesteri on työskennellyt, ovat olleet muiden muassa Charles Mackerras, Christian Thielemann, Peter Ruzicka, Horst Stein, Ralf Weikert ja Sebastian Weigle. Solisteina orkesterin kanssa ovat olleet muiden muassa Christian Tetzlaff, Elisabeth Leonskaja, Andrej Hoteev, Frank Peter Zimmermann, Edita Gruberová, Plácido Domingo ja Grace Bumbry.
Pääkapellimestarit

Robert Heger (1957–1961)
Gabor Ötvös (1961–1967)
Wilfried Boettcher (1967–1971)
Heribert Beissel (1972–1986)
Carlos Kalmar (1987–1991)
Miguel Gómez-Martinez (1992–1999)
Yoav Talmi (2000–2004)
Andrei Boreiko (2004–2007)
Jeffrey Tate (2009–)
Halma

Halman pelilauta, johon on merkitty kaksin- ja nelinpelin aloitusalueet
Halma (muinaiskreikkaa: hyppy) on kahden tai neljän pelaajan lautapeli. Pelin on kehittänyt yhdysvaltalainen kirurgi George Howard Monks vuonna 1883.
Halmaa pelataan 16×16 ruudun laudalla. Pelin tarkoituksena on saada siirrettyä kaikki omat nappulat vastustajan aloitusalueelle ennen kuin tämä ehtii vallata pelaajan oman aloitusalueen. Nappulat voivat hyppiä toistensa yli, mutta ne eivät koskaan lyö toisiaan.
Säännöt

Halman kaksinpelin alkuasetelma, kummallakin pelaajalla 19 nappulaa.
Halman nelinpelin alkuasetelma, kullakin pelaajalla 13 nappulaa.
Säännöt > Alkuasetelma

Kullakin pelaajalla on vierekkäisistä ruuduista koostuva alue laudan kulmalla. Alueiden rajat on merkitty laudalle.
Kaksinpelissä pelaajat aloittavat laudan vastakkaisista nurkista 19 ruudun kokoiselta alueelta.
Nelinpelissä alueissa on 13 ruutua, ja kaikki nurkat ovat käytössä.
Joka pelaajalla on yhtä monta nappulaa kuin aloitusruutujakin, väriltään muiden pelaajien nappuloista eroavia.
Pelin käynnistyessä aloitusalueet täytetään nappuloilla.
Säännöt > Tavoite

Pelin tavoitteena on siirtää kaikki omat nappulat vastakkaisessa nurkassa sijaitsevalle alueelle.
Säännöt > Pelin kulku

Aloittaja valitaan satunnaisesti.
Omalla vuorollaan voi yhtä omaa nappulaa siirtää jollain seuraavista tavoista:
Siirto viereiseen tyhjään ruutuun, jonka jälkeen vuoro siirtyy seuraavalle.
Yksi tai usempia hyppyjä viereisten nappuloiden yli.
Nappulan yli voi hypätä sen väristä riippumatta, jos sen vastakkaisella puolella on tyhjä ruutu.
Ylitetty nappula jätetään paikalleen hypyn jälkeen.
Minkä tahansa hypyn perään voi tehdä lisää hyppyjä samalla nappulalla tai päättää vuoronsa.
Kun nappula on maalialueella, sitä ei saa enää siirtää sen ulkopuolelle siirron päätteeksi.
Jos siirron jälkeen kaikissa maalialueen ruuduissa on oma nappula, siirtänyt pelaaja on voittanut pelin.
Muutoin vuoro siirtyy vasemmalla olevalle pelaajalle.
Variaatio

Kiinanšakki, pelataan tähden muotoisella laudalla, 2-6 pelaajaa
Puisia halman pelinappuloita
Sallittuja ja kiellettyjä siirtoja halmassa. Kuvaan merkitty valkoinen nappula voi yhdellä siirrolla liikkua vihreiden, mutta ei punaisten nuolten mukaisella tavalla.
Hampus (pelaaja)

| hampus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Hampus Poser
Syntynyt: 26. marraskuuta 1998 (ikä 25)
Kansalaisuus:   Ruotsi
Ammatti:  Ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  hampus
Aktiivisena:  2015–
Nyk. joukkue:  BLEED
Rooli:  Pelin sisäinen johtaja (In-game leader) Kivääripelaaja
Peli:  Counter-Strike 2
Hampus ”hampus” Poser (s. 26. marraskuuta 1998) on ruotsalainen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hänen nykyinen joukkueensa on BLEED, jossa hän on pelannut maaliskuusta 2020 lähtien.
Ura

Hampus aloitti uransa vuonna 2015, mutta liittyi ensimmäiseen joukkueeseensa vasta vuoden 2016 elokuussa, mikä oli passions. Näiden lisäksi hampus on pelannut urallaan joukkueissa Epsilon Hype, Red Reserve, GODSENT, Uruguay ja GamerLegion.
Hampus saavutti uransa parhaimman voiton huhtikuussa 2018, kun hän oleili vielä GODSENTissa. He voittivat tällöin Qi Invitational -turnauksen. Syyskuussa 2022 hampus joutui sivuun NIP:n johdosta, koska hänet korvasi kapteenina suomalainen Aleksi ”Aleksib” Virolainen. Tammikuussa 2023 hampus joutui pitkälle sairauslomalle, jolloin hänet korvasi joukkueessa Kristian ”k0nfig” Wienceke. Kesäkuussa hampuksen uutisoitiin palaavan joukkueeseen, jolloin Aleksib penkitettiin. BLEED hankki hampuksen joulukuun 2023 lopulla ensimmäisenä pelaajana heidän Counter-Strike 2 -kokoonpanoonsa.
Herbert Bösch

Herbert Bösch vuonna 2018.
Herbert Bösch (s. 11. syyskuuta 1954 Feldkirch, Vorarlberg) on itävaltalainen Sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän kuului Euroopan parlamenttiin vuosina 1995–2009.
Hans Christian Schmidt

| Hans Christian Schmidt |
| --- | --- |
 Schmidt vuonna 2016.
Tanskan liikenne- ja rakennusministeri
 Lars Løkke Rasmussenin II hallitus 28. kesäkuuta 2015 – 28. marraskuuta 2016  
Edeltäjä:  Magnus Heunicke (liikenneministeri)
Seuraaja:  Ole Birk Olesen
Tanskan liikenneministeri
 Lars Løkke Rasmussenin I hallitus 23. helmikuuta 2010 – 3. lokakuuta 2011  
Edeltäjä:  Lars Barfoed
Seuraaja:  Henrik Dam Kristensen
Tanskan elintarvikeministeri
 Anders Fogh Rasmussenin I ja II hallitus 2. elokuuta 2004 – 12. syyskuuta 2007  
Edeltäjä:  Mariann Fischer Boel
Seuraaja:  Eva Kjer Hansen
Tanskan ympäristöministeri
 Anders Fogh Rasmussenin I hallitus 27. marraskuuta 2001 – 2. elokuuta 2004  
Edeltäjä:  Svend Auken
Seuraaja:  Connie Hedegaard
Kansankäräjäedustaja
 1994–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1953 (ikä 71)
Ammatti:  poliitikko, opettaja
Tiedot
Puolue:  Venstre
Hans Christian Schmidt (s. 25. elokuuta 1953) on tanskalainen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 1994 ja toiminut useaan kertaan ministerinä.
Schmidt on ollut Tanskan ympäristöministeri vuosina 2001–2004, elintarvikeministeri vuosina 2004–2007, liikenneministeri vuosina 2010–2011 sekä liikenne- ja rakennusministeri vuosina 2015–2016.
Aiheesta muualla

Hans Christian Schmidt Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans Christian Schmidt Wikimedia Commonsissa
Herbert Blöcker

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Herbert Blöcker |  Herbert Blöcker |  Herbert Blöcker |  |
Maa:   Länsi-Saksa/ Saksa
Kenttäratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Luhmühlen 1982 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Burghley 1974 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lexington 1978 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Tukholma 1990 | joukkuekilpailu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kiova 1973 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Kiova 1973 | yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Luhmühlen 1975 | joukkuekilpailu |  |
Herbert Blöcker (1. tammikuuta 1943 Fiefharrie – 15. helmikuuta 2014 Elmshorn) oli saksalainen kenttäratsastaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Blöcker saavutti Münchenin kesäolympialaisissa 1976 hopeaa joukkuekilpailusta ja oli yksilökilpailussa 13:s. Hän palasi olympiatasolle Barcelonassa 1992, jossa voitti yksilökilpailussa hopeaa ja joukkuekilpailussa pronssia. Atlantassa 1996 Blöcker oli yksilökilpailussa 16:s.
MM-kilpailujen joukkuekilpailusta Blöcker saavutti neljä mitalia. EM-kilpailuihin hän osallistui kahdeksan kertaa. Blöcker kuoli syöpään 71-vuotiaana 15. helmikuuta 2014.
Herbert Boyer

Boyer vastaanottaa Winthrop Sears -mitalin 2005.
William Astbury
Oswald Avery
Herbert Boyer
Francis Crick
Erwin Chargaff
Max Delbrück
Rosalind Franklin
Phoebus Levene
Linus Pauling
Erwin Schrödinger
James D. Watson
Maurice Wilkins
Herbert Boyer (s. 10. heinäkuuta 1936) on yhdysvaltalainen biokemisti, joka ensimmäisenä vuonna 1973 onnistui muuttamaan eliön perimää ujuttamalla erään bakteerin perimään toisen lajin DNA:ta. Näin hän loi yhdistelmä-DNA-tekniikan.
Boyer valmistui tohtoriksi Pittsburghin yliopistosta 1963. Työskenneltyään eri laboratorioissa hän päätyi Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampukselle biokemian professoriksi. Tähän aikaan tutkijoille oli selvinnyt, että DNA:n emäsjärjestys määrää, millaisia proteiineja solu tuottaa. Boyer onnistui vuonna 1973 muuttamaan Escherichia coli -bakteerin emäsjärjestystä siirtämällä sen DNA:han vieraasta lajista otettua DNA:ta.
Vuonna 1976 Boyer perusti yhdessä pääomasijoittaja Robert A. Swansonin kanssa Genentech-yrityksen erityisesti synteettisen insuliinin tuottamiseen. Yritys on laajentunut monille lääketeollisuuden aloille. Boyer sai The Economist -talousaikakauslehden innovatiivisuuspalkinnon yhdessä Stanley Cohenin kanssa 2005.
Helsingin yliopiston kasvatustieteellinen tiedekunta

Kasvatustieteellinen tiedekunta on yksi Helsingin yliopiston yhdestätoista tiedekunnasta. Kasvatustieteellisessä tiedekunnassa on kaksi osastoa: kasvatustieteiden osasto ja harjoittelukoulut sekä ensimmäiseen osastoon kuuluvia yksiköitä. Tiedekunnan koulutuksista vastaavat kandi- ja maisteriohjelmat sekä tohtorikoulu.
Ensimmäinen kasvatustieteen professuuri perustettiin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteelliseen osastoon vuonna 1852. Kasvatustieteet eriytyivät filosofisen tiedekunnan kasvatustieteiden osastoksi vuonna 1974 ja edelleen vuonna 1992 kasvatustieteelliseksi tiedekunnaksi. Vuonna 2004 kasvatustieteelliseen tiedekuntaan liitettiin psykologian ja puhetieteiden laitokset humanistisesta tiedekunnasta ja tiedekunnan nimi vaihtui käyttäytymistieteelliseksi tiedekunnaksi. Vuoden 2017 alussa psykologian ja logopedian oppiaineet siirtyivät lääketieteelliseen tiedekuntaan ja fonetiikka ja kognitiotiede humanistiseen tiedekuntaan. Tiedekunnan nimeksi palautettiin kasvatustieteellinen tiedekunta.
Valtaosa tiedekunnan toiminnoista sijoittuu yliopiston keskustakampukselle Siltavuorenpenkereelle Kruununhakaan. Helsingin yliopiston Viikin normaalikoulu on Kevätkadulla ja Normaalilyseo on Ratakadulla.
Kasvatustieteellisessä tiedekunnassa voi opiskella kasvatustieteen kandidaatin, maisterin ja kasvatustieteen tohtorin tutkinnon. Kandi- ja maisterikoulutuksen opintosuuntia ovat varhaiskasvatuksen opettaja (vain kand.), luokanopettaja, kotitalousopettaja, käsityönopettaja, erityispedagogiikka, varhaiskasvatus (vain maist.) sekä yleinen ja aikuiskasvatustiede. Tutkinnon voi suorittaa joko suomen tai ruotsin kielellä. Kasvatustieteellisessä tiedekunnassa voi suorittaa myös opettajan pedagogiset opinnot (ns. aineenopettajaopinnot), jotka antavat laaja-alaisen pedagogisen kelpoisuuden eri kouluasteiden ja oppilaitosten opettajan tehtäviin. Syksyllä 2019 käynnistyi Oppiminen ja opettaminen digitaalisissa ympäristöissä -erikoistumiskoulutus. Syksyllä 2020 tiedekunnassa aloitti kansainvälinen maisteriohjelma Changing Education.
Kasvatustieteellisen tiedekunnan opiskelijoiden opiskelijajärjestö on Condus ry.
Aiheesta muualla

Helsingin yliopiston kasvatustieteellinen tiedekunta
Harada

Harada on muun muassa seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi:
Fighting Harada (s. 1943), nyrkkeilijä ja Japanin nyrkkeilyliiton puheenjohtaja
Fukusaburō Harada, jalkapalloilija
Masahiko Harada (s. 1968), mäkihyppääjä
Masao Harada (1912–2000), kolmiloikan olympiamitalisti ja pituushyppääjä
Mieko Harada, (s. 1958), näyttelijä
Saho Harada (s. 1982), taitouimari ja olympiamitalisti
Tetsuya Harada (s. 1970), ratamoottoripyöräilijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hanna Thompson

| Mitalit> Naisten miekkailu. Olympialaiset .Maa:   Yhdysvallat | Mitalit> Naisten miekkailu. Olympialaiset .Maa:   Yhdysvallat | Mitalit> Naisten miekkailu. Olympialaiset .Maa:   Yhdysvallat | Naisten miekkailu> .Maa:   Yhdysvallat |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2008 | floretti, joukkuekilpailu |  |
Hanna M. Thompson (s. 1. marraskuuta 1983 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja oli siellä mukana saamassa hopeaa floretin joukkuekilpailussa. Sen yksilökilpailussa hän jäi 27. sijalle.
Lisäksi Thompson sai hopeaa floretissa ja säilän joukkuekilpailussa Pan-Amerikan kisoissa 2007 Rio de Janeirossa.
Käännös suomeksi