stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdistyneiden kansakuntien historia
Kylmästä sodasta uuden vuosituhannen haasteisiin

Neuvostoliiton kaaduttua ja kylmän sodan loputtua poliittinen valta hajautui useammalle valtiolle ja myös monille yrityksille ja järjestöille. YK:ssa uusi aikakausi näkyi yhteisymmärryksen lisääntymisenä, eikä turvallisuusneuvostossa käytetty enää veto-oikeutta kovinkaan usein.
YK:ssa haluttiin 1990-luvulla täydentää rauhanturvaamista pakotteilla ja voimatoimilla, jotka sen peruskirjan VII luku mahdollisti. Käänne tapahtui jo vuonna 1990, kun YK:n turvallisuusneuvosto valtuutti Yhdysvallat johtamaan liittouman käyttämään kaikki keinoja Kuwaitin vapauttamiseksi. Persianlahden sodassa ei kuitenkaan toimittu peruskirjan mukaan, sillä sotilaalliset toimet olivat Yhdysvaltain presidentin alaisuudessa eikä turvallisuusneuvoston alaisen esikuntavaliokunnan alaisuudessa. Turvallisuusneuvosto hyväksyi 1990-luvulla Yhdysvaltain johtamat voimatoimet myös Somaliassa, Kroatiassa ja Bosniassa, mutta varsinkin epäonnistumiset Somaliassa ja Bosniassa aiheuttivat huolta YK:n mahdollisuudesta rauhaan pakottamisessa.
YK:ssa nostettiin 1990-luvulla aktiivisesti esiin myös esimerkiksi köyhyys, naisten asema ja ihmisoikeudet. Näiden tiimoilta järjestettiin suuria maailmankonferensseja, joiden pohjalta luotiin 2000-luvun maailmanlaajuiset kehitystavoitteet. YK järjesti syyskuussa 2000 niin sanotun vuosituhathuippukokouksen, joka oli ensimmäinen yleiskokouksen tapaaminen, jossa oli paikalla kaikkien jäsenvaltioiden päämiehet. Sen yhteydessä koottiin vuosituhatjulistus. Huomiota siitä ovat saaneet erityisesti vuosituhattavoitteet, joiden päämääränä oli vastustaa köyhien maiden kehittymistä jarruttavia tekijöitä.
YK:n rauhanoperaatiot ovat 2000-luvulla muuttuneet entistä kunnianhimoisemmiksi, ja niiden tavoitteena on auttaa vielä sodan jälkeenkin yhteiskunnan jälleenrakentamisessa. Työn tukemiseksi perustettiin 2005 rauhanrakennuskomissio. Rauhanrakennus sai myös takapakkia, kun Yhdysvallat ja Britannia hyökkäsivät ilman kansainvälisen yhteisön täyttä tukea Irakiin maaliskuussa 2003.
Suomen jäsenyys

Suomi jätti jäsenhakemuksen heti Pariisin rauhansopimuksen tultua voimaan 1947. Suurvaltapoliittisista syistä Suomi samoin useat muutkin maat kuitenkin hyväksyttiin jäseniksi vasta 14. joulukuuta 1955. Jo edellisenä vuonna oli kuitenkin perustettu Suomen YK-liitto tiedotusta antamaan ja koulutusta järjestämään.
Suomi korosti asemaansa YK:n jäsenenä ja puolueettomana rauhanturvaamisen kannattajana. Suomen ensimmäinen merkittävä ulkopoliittinen toimi Yhdistyneiden kansakuntien piirissä oli kiireellä järjestetty osallistuminen UNEF I -rauhanturvaoperaatioon Siinailla Suezin kriisin jälkeen. Sittemmin Suomi on ollut aktiivinen rauhanturvatoiminnassa, kansainvälisen oikeuden kehittämisessä, aseidenriisunnassa sekä monenkeskisissä kehitysyhteistyöhankkeissa. 1960-luvulta alkaen Suomi on antanut kehitysapua.
Muutamia suomalaisia on ollut YK:ssa korkeissa asemissa. Helvi Sipilä oli järjestön ensimmäinen naispuolinen apulaispääsihteeri. Martti Ahtisaari on toiminut apulaispääsihteerinä, pääsihteerin erityisedustajana Namibiassa ja erityislähettiläänä Kosovo-neuvotteluissa. Harri Holkeri toimi yleiskokouksen puheenjohtajana 2000–2001. Lisäksi Ensio Siilasvuo toimi YK:n apulaispääsihteerinä johtaessaan Lähi-idän rauhanoperaatioita.
Suomen jäsenyys > Suomen YK:n suurlähettiläät

| vuodet   | suurlähettiläs |
| --- | --- |
1956–1958: G. A. Gripenberg
1959–1965: Ralph Enckell
1965–1972: Max Jakobson
1972–1977: Aarno Karhilo
1977–1983: Ilkka Pastinen
1983–1988: Keijo Korhonen
1988–1991: Klaus Törnudd
1991–1998: Wilhelm Breitenstein
1998–2005: Marjatta Rasi
2005–2009: Kirsti Lintonen
2009–2014: Jarmo Viinanen
2014–: Kai Sauer
Pääsihteerit

YK:n ensimmäinen varsinainen pääsihteeri oli norjalainen Trygve Lie (1946–1952), joka erosi kesken toisen vuonna 1950 alkaneen kautensa pääasiassa Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton toivomuksesta.
Toinen pääsihteeri, ruotsalainen Dag Hammarskjöld (1953–1961), oli myös aktiivinen pyrkien rakentamaan Yhdistyneille kansakunnille itsenäistä roolia. Hän sai surmansa Pohjois-Rhodesiassa lento-onnettomuudessa yrittäessään ratkoa Kongon kriisiä esikuntansa kanssa.
Kolmas pääsihteeri oli burmalainen (myanmarilainen) U Thant (1961–1971). Neljännen pääsihteerin, itävaltalaisen Kurt Waldheimin (1972–1981) jatko kolmannelle pääsihteerikaudelle jäi Kiinan kansantasavallan esittämään vetoon. Viides pääsihteeri oli perulainen Javier Pérez de Cuéllar (1982–1991) ja kuudes egyptiläinen Boutros Boutros-Ghali (1992–1996), jonka jatko toiselle kaudelle jäi Yhdysvaltain vetoon.
Seitsemännen pääsihteerin Kofi Annanin toinen kausi päättyi vuoden 2006 lopussa. Hänen seuraajakseen ilmoittautui seitsemän varsinaista ehdokasta, joista eteläkorealainen Ban Ki-moon voitti kaikki turvallisuusneuvoston koeäänestykset ja valittiin kahdeksanneksi pääsihteeriksi yleiskokouksessa 13. lokakuuta 2006. Yhdeksäs pääsihteeri, portugalilainen António Guterres astui virkaansa vuoden 2017 alussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdistyneiden kansakuntien historia Wikimedia Commonsissa
Churchill ja Roosevelt HMS Prince of Walesilla 1941.
António Guterres, YK:n pääsihteeri vuodesta 2017 alkaen.
2 Tone

| 2 Tone |
| --- | --- |
Alkuperä:  ska punk rock rocksteady reggae new wave
Alkuperämaa:  Englanti
Kehittymisen ajankohta:  1970-luvun loppupuolisko
Tyypillisiä soittimia:  sähkökitara sähköbasso rummut kosketinsoitin trumpetti pasuuna saxofoni
2 Tone (tai Two Tone) on Englannissa myöhään 1970-luvulla kehitetty musiikkityyli. Siinä on elementtejä skasta, punk rockista, rocksteadysta, reggaesta ja new wavesta. Skan historiassa, 2 Tone on luokiteltu sen toiseksi aalloksi, ja se on edeltäjä skan kolmannelle aallolle.
Genren artisteja ovat olleet muun muassa The Specials, The Beat ja Madness.
Simtek

| Simtek |
| --- | --- |
Koko nimi:  MTV Simtek Ford
Päämaja:  Banbury, Oxon, Iso-Britannia
Perustajat:  Max Mosley, Nick Wirth
Henkilökunta:  Nick Wirth
Tunnetuimmat kuljettajat:   David Brabham  Roland Ratzenberger  Jos Verstappen  Domenico Schiattarella  Jean-Marc Gounon
Moottorit:  Ford
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Brasilian Grand Prix 1994
Kilpailuja:  20
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Monacon Grand Prix 1995
Simtek oli brittiläinen Formula 1 -talli, joka kilpaili sarjassa vuosina 1994–1995. Nimi "Simtek" on mukaelma sanoista Simulated Technology. Tallipäällikkönä ja teknisenä johtajana toimi Nick Wirth. Wirthin kaudelle 1994 suunnittelema auto sisälsi mm. aktiivijousituksen, mutta FIA:n kiellettyä sen ja liudan muita autoissa käytettyjä apuvälineitä joutui Wirth tekemään jousituksen suhteen muutoksia. Autosta tuli ylipainoinen ja Fordin HB-moottoreilla varustetuille autoille ei ennustettu kovinkaan ruusuista tulokaskautta. Jack Brabhamin suku oli mukana tallin omistuspuolella, ja David Brabham toimi tallin ykköskuljettajana. Toiseksi kuljettajaksi värvättiin viiteen ensimmäiseen kilpailuun Roland Ratzenberger.
Pääsponsoriksi saatiin TV-kanava Music Television.
Kausi 1994

Kausi 1994 oli tulokastallille erittäin raskas. Tallin toinen kuljettaja Roland Ratzenberger menehtyi kauden kolmannen osakilpailun, San Marinon GP:n toisissa aika-ajoissa sattuneessa ulosajossa etusiiven irrottua lähes 300 km/h vauhdissa oikealle kääntyvässä Villeneuve-mutkassa. Monacon GP:ssä Simtek ajatti vain yhtä autoa. Roland Ratzenbergerin korvaajaksi otettu Andrea Montermini rikkoi toisen auton ja omat nilkkansa muutamaa viikkoa myöhemmin Espanjassa, Barcelonassa. Sitä seuranneessa Kanadan GP:ssä ajatettiin jälleen vain David Brabhamin autoa, kun toista yritettiin jälleen saada ajokuntoon. Jean-Marc Gounon liittyi talliin Ranskan GP:ssä toisen kuljettajan roolissa, mistä eteenpäin kovia kokenut tulokastalli pystyi toimimaan jokseenkin normaalin päiväjärjestyksen merkeissä. Huolimatta auton heikosta kilpailukyvystä ykköskuljettaja Brabham pystyi silloin tällöin haastamaan Lotus- ja Larrousse-tallien autoja. Pääasiallisesti Simtekit kilpailivat kuitenkin koko kauden toisen tulokastalli Pacific Grand Prix’n kanssa kilpailuihin pääsystä, ja kauden kuudennen osakilpailun, Ranskan GP:stä eteenpäin Simtekit jättivät jokaisessa kilpailussa Pacificin autot ulos kilpailuihin hyväksyttyjen 26 auton ulkopuolelle.
Taloudellisten resurssien puute vaivasi tallin toimintaa koko kauden ajan, eivätkä rajuissa ulosajoissa vaurioituneiden autojen korjauslaskut helpottaneet tilannetta. Gounonin jätettyä tallin Wirth joutui etsimään maksukykyisiä kuljettajia kauden kolmeen viimeiseen kilpailuun. Domenico Schiattarella ajoi Simtekin toista autoa Euroopan sekä Australian GP:issä, ja Taki Inoue sateisessa Japanin GP:ssä. Kauden parhaaksi sijoitukseksi kirjattiin Gounonin saavuttama yhdeksäs sija Ranskan GP:ssä.
Kausi 1995

Kaudeksi 1995 Brabham siirtyi ajamaan BMW:tä BTCC-vakioautosarjaan, ja hänen tukijoukkojensa lähdettyä tallin talousvaikeudet pahenivat. Kuljettajina toimivat Benettonilta työttömäksi jäänyt Jos Verstappen sekä Domenico Schiattarella ja Hideki Noda. Schiattarellan oli tarkoitus ajaa kauden ensimmäinen puolisko ja Nodan toinen. Moottoripuolella Fordin HB päivitettiin HD-versioon, mutta tälläkään voimanlähteellä ei ollut mahdollisuuksia haastaa kärkijoukkoja. Vaihdelaatikoiksi saatiin Benettonin aikaisemmin käyttämiä, joista tulikin Simtekin murheenkryyni alkavalla kaudella.
Kauden käynnistyttyä oli selvää, että Simtekit olivat kehittyneet huimasti edellisestä kaudesta. Schiattarella jätti taakseen tasaisesti Pacificit sekä tulokastalli Fortin autot. Verstappen puolestaan pystyi haastamaan jopa keskikastin talleja ja yllätti Argentiinan GP:n aika-ajoissa pääsemällä lähtöruutuun 14. Itse kilpailussa Verstappen oli kuudentena Gerhard Bergerin Ferrarin edellä ennen vaihdelaatikon rikkoutumista. Lupaavat näytöt eivät kuitenkaan riittäneet pelastamaan yli kuuden miljoonan punnan velkoihin ajautunutta tallia. Monacon GP jäi tallin viimeiseksi kilpailuksi, kun tallin velkojat vaativat maksuja eivätkä sponsorit enää suostuneet lisäavustuksiin. Kauden parhaaksi tulokseksi jäi Schiattarellan ajama yhdeksäs sija Argentiinan osakilpailusta.
Tallipäällikkö Nick Wirthistä tuli myöhemmin Benettonin tekninen johtaja.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Auto | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994 | S941 | Ford  HBD6  3.5 V8 | G |  | BRA | PAC | SMR | MON | ESP | CAN | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | EUR | JPN | AUS |  | 0 | - |
| 1994 | S941 | Ford  HBD6  3.5 V8 | G |  David Brabham | 12 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 10 | 14 | Kesk. | 15 | Kesk. | 11 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 12 | Kesk. |  | 0 | - |
| 1994 | S941 | Ford  HBD6  3.5 V8 | G |  Roland Ratzenberger | DNQ | 11 | DNS |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | - |
| 1994 | S941 | Ford  HBD6  3.5 V8 | G |  Andrea Montermini |  |  |  |  | DNQ |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | - |
| 1994 | S941 | Ford  HBD6  3.5 V8 | G |  Jean-Marc Gounon |  |  |  |  |  |  | 9 | 16 | Kesk. | Kesk. | 11 | Kesk. | 15 |  |  |  |  | 0 | - |
| 1994 | S941 | Ford  HBD6  3.5 V8 | G |  Domenico Schiattarella |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 19 |  | Kesk. |  | 0 | - |
| 1994 | S941 | Ford  HBD6  3.5 V8 | G |  Taki Inoue |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Kesk. |  |  | 0 | - |
| 1995 | S951 | Ford  EDB  3.0 V8 | G |  | BRA | ARG | SMR | ESP | MON | CAN | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | EUR | PAC | JPN | AUS | 0 | - |
| 1995 | S951 | Ford  EDB  3.0 V8 | G |  Domenico Schiattarella | Kesk. | 9 | Kesk. | 15 | DNS |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | - |
| 1995 | S951 | Ford  EDB  3.0 V8 | G |  Jos Verstappen | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 12 | DNS |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | - |
Roland Ratzenberger Simtekin autossa San Marinon osakilpailussa vuonna 1994.
Sri Lankan eteläinen provinssi

Provinssin sijainti
Eteläinen provinssi (sinhaliksi දකුණු පළාත, Datuṇu paḷāta, tamiliksi தென் மாகாணம், Teṉ mākāṇam) on yksi Sri Lankan yhdeksästä provinssista. Sen pääkaupunki on Galle. Provinssiin kuuluu kolme piirikuntaa, Galle, Matara ja Hambantota.
Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan provinssin asukasluku oli 2 477 285.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sri Lankan eteläinen provinssi Wikimedia Commonsissa
Sri Lankan provinssit
Eteläinen provinssi
Itäinen provinssi
Luoteisprovinssi
Läntinen provinssi
Keskinen provinssi
Keskipohjoinen provinssi
Pohjoinen provinssi
Sabaragamuwa
Uva
2 for 10

| 2 for 10 Twista |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 15. marraskuuta 2005
 Tuottaja(t): Cuzo, Toxic
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 17.52
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Twistan muut julkaisut
| The Day After 2005 | 2 for 10 2005 | Adrenaline Rush 2007 2007 |
2 for 10 on rap-artisti Twistan vuonna 2005 julkaistu EP. Sen julkaisi Atlantic Records.
Kappaleet

| # | Kappale | Sanoittaja(t) | Tuottaja(t) | Vierailija(t) | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Stick Up The World | C. Mitchell, F. Taylor | Toxic | Speedknot Mobstaz | 03:58 |
| 2 | Church Bus On The Move | C. Mitchell, M. Moore, J. Bristow, C. Thomas | Cuzo | Speedknot Mobstaz | 02:57 |
| 3 | Thug Sex | C. Mitchell, F. Taylor | Toxic |  | 03:38 |
| 4 | Hello | C. Mitchell, F. Taylor, M. Caren, D. Palmer | Toxic |  | 03:24 |
| 5 | Glory | C. Mitchell, F. Taylor, S. Dukes | Toxic |  | 03:55 |
AMR-WB

AMR-WB (engl. Adaptive Multi-Rate Wideband) on ACELP-algoritmiin perustuva puhekoodekki. Sen välittämän puheen laatu on paljon tavallisia puhekoodekkeja parempi, koska se välittää taajuudeltaan laajemman puhekaistan (50–7000 Hz) kuin tavalliset puhelinverkossa käytettävät kapeakaistaiset puhekoodekit (300-3400 Hz). AMR-WB on kehitetty käytettäväksi kolmannen sukupolven matkapuhelinverkoissa. 3GPP on määritellyt AMR-WB:n standardissaan TS 26.171, lisäksi ITU on standardoinut sen nimellä G.722.2.
Kuten AMR, myös AMR-WB toimii nimensä mukaan erilaisilla bittinopeuksilla (6,60, 8,85, 12,65, 14,25, 15,85, 18,25, 19,85, 23,05 ja 23,85 kb/s). Vaikka AMR-WB onkin varsinaisesti puhekoodekki, sitä voi käyttää myös musiikin kanssa varsinkin suuremmilla bittinopeuksilla.
110-luku eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku eaa. · 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa.
Vuosikymmenet: 200-luku eaa. · 190-luku eaa. · 180-luku eaa. · 170-luku eaa. · 160-luku eaa. · 150-luku eaa. · 140-luku eaa. · 130-luku eaa. · 120-luku eaa. · 110-luku eaa. · 100-luku eaa. · 90-luku eaa.
Vuodet: 200 eaa. · 199 eaa. · 198 eaa. · 197 eaa. · 196 eaa. · 195 eaa. · 194 eaa. · 193 eaa. · 192 eaa. · 191 eaa. · 190 eaa. · 189 eaa. · 188 eaa. · 187 eaa. · 186 eaa. · 185 eaa. · 184 eaa. · 183 eaa. · 182 eaa. · 181 eaa. · 180 eaa. · 179 eaa. · 178 eaa. · 177 eaa. · 176 eaa. · 175 eaa. · 174 eaa. · 173 eaa. · 172 eaa. · 171 eaa. · 170 eaa. · 169 eaa. · 168 eaa. · 167 eaa. · 166 eaa. · 165 eaa. · 164 eaa. · 163 eaa. · 162 eaa. · 161 eaa. · 160 eaa. · 159 eaa. · 158 eaa. · 157 eaa. · 156 eaa. · 155 eaa. · 154 eaa. · 153 eaa. · 152 eaa. · 151 eaa. · 150 eaa. · 149 eaa. · 148 eaa. · 147 eaa. · 146 eaa. · 145 eaa. · 144 eaa. · 143 eaa. · 142 eaa. · 141 eaa. · 140 eaa. · 139 eaa. · 138 eaa. · 137 eaa. · 136 eaa. · 135 eaa. · 134 eaa. · 133 eaa. · 132 eaa. · 131 eaa. · 130 eaa. · 129 eaa. · 128 eaa. · 127 eaa. · 126 eaa. · 125 eaa. · 124 eaa. · 123 eaa. · 122 eaa. · 121 eaa. · 120 eaa. · 119 eaa. · 118 eaa. · 117 eaa. · 116 eaa. · 115 eaa. · 114 eaa. · 113 eaa. · 112 eaa. · 111 eaa. · 110 eaa. · 109 eaa. · 108 eaa. · 107 eaa. · 106 eaa. · 105 eaa. · 104 eaa. · 103 eaa. · 102 eaa. · 101 eaa. · 100 eaa. · 99 eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana

(ks. ajan merkitseminen)
2 of One

| 2 of One Metallica |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Julkaistu: 6. kesäkuuta 1989
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 18.32
 Levy-yhtiö: Elektra
Metallican muut julkaisut
| Cliff ’Em All 1987 | 2 of One 1989 | A Year and a Half in the Life of Metallica 1992 |
2 of One on 6. kesäkuuta 1989 julkaistu video, joka sisältää kaksi versiota Metallican vuoden 1989 musiikkivideosta ”One” heidän albumiltaan ...And Justice for All.
Videon ovat ohjanneet Bill Pope ja Michael Salomon Los Angelesissa, Kaliforniassa. Videossa näyttelevät Metallican jäsenet James Hetfield, Kirk Hammett, Jason Newsted ja Lars Ulrich. Kappaleen musiikkivideo sisältää leikkeitä Dalton Trumbon vuoden 1970 sodanvastaisesta elokuvasta Sotilaspoika.
Sisältö

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Johdanto (Lars Ulrichin haastattelu, ohjannut Steve Goldmann)  | 5.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | One (alkuperäinen versio)  | 7.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | One (Jammin’ versio)  | 5.05 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 18.32 |  |  |  |  |  |  |  |
Kaikki osat 2 of Onesta on sisällytetty myös vuonna 2006 julkaistulle DVD:lle The Videos: 1989–2004.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2 of One
Käännös suomeksi
AMS-LaTeX

AMS-LaTeX on kokoelma LaTeX-ladontajärjestelmän luokkia. Se on saanut nimensä Yhdysvaltojen matemaattisen yhdistyksen, American Mathematical Societyn (AMS) mukaan, joka on toiminut myös luokkien kehittäjänä. Paketti otetaan käyttöön LaTeXin komennolla \usepackage{amsmath}.
Signy Aarna

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 4. lokakuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Ahja, Viron SNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 168 cm
Seura
Seura:  Åland United
Pelinumero: 7
Junioriseurat
2002:  Ahja Sipelgas
2003–2008:  Lootos Põlva
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2013 |  Lootos Põlva | 111 | (153) |
| 2014–2017 |  Pallokissat | 90 | (45) |
| 2018–2022 |  Åland United | 95 | (19) |
Maajoukkue
| 2009– |  Viro | 62 | (28) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. joulukuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. joulukuuta 2015.
Signy Aarna (s. 4. lokakuuta 1990 Ahja) on virolainen jalkapalloilija. Hän on edustanut Suomen liigassa Kuopion Pallokissoja kausina 2014–2017 ja Åland Unitedia 2018-2022 . Hän on voittanut liigamestaruuden kaudella 2020 sekä Suomen Cupin vuosina 2020, 2021 ja 2022. Aarna on aikaisemmin pelannut Viron naisten pääsarjassa FC Lootos Põlvan joukkueessa.
Maajoukkue

Viron naisten jalkapallomaajoukkueetta Aarna on edustanut yli 40 kertaa. Kesäkuuhun 2014 mennessä hän oli tehnyt A-maajoukkueessa 21 maalia, jolla Aarna on Viron naisten maajoukkueen kaikkien aikojen toiseksi paras maalintekijä. Vuosina 2011 ja 2015 hänet valittiin Viron parhaaksi naispelaajaksi.
Ottelut & Maalit

| Vuosi | Seura | Sarjaottelut (-maalit) | Maaottelut (-maalit) |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Põlva FC Lootos | 17 (48) |  |
| 2009 | Põlva FC Lootos | 20 (11) | 10 (4) |
| 2010 | Põlva FC Lootos | 20 (14) | 9 (7) |
| 2011 | Põlva FC Lootos | 20 (22) | 8 (3) |
| 2012 | Põlva FC Lootos Tartu SK 10 Premium* | 17 (28) 6 (10) | 8 (2) |
| 2013 | Põlva FC Lootos | 17 (30) | 8 (4) |
| 2014 | Pallokissat Kuopio | 22 (13) | 10 (5) |
| 2015 | Pallokissat Kuopio | 23 (17) | 9 (3) |
*Tartu SK 10 Premium on ollut FC Lootoksen farmijoukkue Esiliigassa (II-taso)
Samu Heikkilä

Samu Heikkilä (s. 31. heinäkuuta 1971 Karstula) on suomalainen elokuvaleikkaaja, -äänisuunnittelija ja käsikirjoittaja.
Elämä

Heikkilä on voittanut parhaan leikkauksen Jussi-palkinnon kuudesti, elokuvista Levottomat, Paha maa, Valkoinen kaupunki, Häiriötekijä, Tyhjiö ja Tytöt tytöt tytöt. Hän on ollut ehdolla palkintoon myös elokuvista Miehen työ, Kukkia ja sidontaa, Kuutamolla, Postia pappi Jaakobille, 8-pallo, Toiset tytöt, Jättiläinen, Toivon tuolla puolen ja Seurapeli. Heikkilä on saanut Jussi-palkinnon myös Janne Laineen ja Kirka Sainion kanssa parhaasta äänisuunnittelusta elokuvaan Paha maa.
Vuonna 2005 hänelle myönnettiin elokuvataiteen valtionpalkinto yhdessä ohjaaja Aku Louhimiehen ja elokuvaaja Rauno Ronkaisen kanssa.
Marraskuussa 2013 Samu Heikkilän käsikirjoitus ”Miss Zahra” valittiin kärkikolmikkoon Novellielokuva 2014 kilpailussa.  Elokuva sai ensi-iltansa syksyllä 2014.
Vuonna 2016 Samu Heikkilälle myönnettiin synnyinkuntansa Karstulan vuosittain jakama tunnustus Karstulan Kopes.
Vuonna 2019 Heikkilä palkittiin yhdessä Aleksi Salmenperän kanssa Nordisk Film -palkinnolla elokuvasta Tyhjiö.
Filmografia > Dokumenttielokuvat

Kenen joukoissa seisot (2006)
Pyhän kirjan varjo (2007)
Punk – tauti joka ei tapa (2008)
Kongon Akseli (2009)
Ikuisesti sinun (2011)
Five Star Existence (2011)
Hyppy (2012)
Alcan Highway (2013)
Kihniö (2015)
Siperiaan, rakkaani (2017)
Pieni punainen (2020)
Filmografia > Fiktioelokuvat

Levottomat (2000)
Kuutamolla (2002)
Hymypoika (2003)
Kukkia ja sidontaa (2004)
Paha maa (2005)
Valkoinen kaupunki (2006)
Miehen työ (2007)
Postia pappi Jaakobille (2009)
Paha perhe (2010)
8-pallo (2013)
Ajomies (2013)
Dagmamman - Kaksi kotia (2013)
Toiset tytöt (2015)
Häiriötekijä (2015)
Jättiläinen (2016)
Tyttö nimeltä Varpu (2016)
Toivon tuolla puolen (2017)
Miami (2017)
Viulisti (2018)
Tyhjiö (2018)
Ihmisen osa (2018)
Marian paratiisi (2019)
Seurapeli (2020)
Tove (2020)
Tytöt tytöt tytöt (2022)
Kupla (2022)
Kuolleet lehdet (2023)
Filmografia > Televisiosarjat

Elämä on näytelmä  (1999)
Vapaa pudotus (2002)
Juulian totuudet (2002)
Irtiottoja (2003)
White Wall (2020)
Filmografia > Käsikirjoitukset

Siperiaan, rakkaani (2017)
Häiriötekijä (2015)
Miss Zahra (2014)
Kekkonen (1998)
Aiheesta muualla

Samu Heikkilä Elonetissä.
Samu Heikkilä Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
AMS-radiohiiliajoitus

AMS-radiohiiliajoitus on radiohiiliajoitus, joka perustuu radiohiilen määrän tarkkaan mittaamiseen kiihdytinmassaspektrometrillä eli AMS-laitteella. Massaspektrometri mittaa suoraan radiohiilen määrän. Perinteisemmässä radiohiiliajoituksessa radiohiilen määrä mitataan epäsuorasti sen säteilemästä beetasäteilystä. AMS-radiohiiliajoitus soveltuu muun muassa kalliomaalausten ja poltettujen saviastioiden ajoitukseen. Saviastioihinhan kiinnittyy hiilipitoista karstaa.
07 Vestur

Kuva 07 Vesturin ja TB Tvøroyrin välisestä ottelusta vuodelta 2013
07 Vestur on jalkapalloseura Vágarin saarelta Sørvágurin ja Sandavágurin kylistä. Seura pelaa Färsaarten korkeimmalla sarjatasolla Effodeildinissa.
Sofja Žukova

Sofja Žukova (ven. Софья Жукова; 1939 Zvjagino, Gorkin alue – 2020) oli venäläinen sarjamurhaaja ja ihmissyöjä.
Tausta

Žukova kävi koulua vain kaksi luokkaa. Hän kasvoi köyhissä oloissa. Hän muutti 20-vuotiaana Habarovskin alueelle ja asettui Berezovkan kylään. Žukova työskenteli korkeaan ikään saakka teurastajana sikatilalla. Hänellä oli kaksi poikaa.