stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eldar Rønning

| Eldar Rønning |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1982 (ikä 42) Levanger, Norja
Uran tiedot
Pituus:  178 cm
Seura:  Skogn IL
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2003–2015
Voitot:  7
Palkintokorokkeella:  15
 Tietolaatikko päivitetty 20. marraskuuta 2018 
Aiheesta muualla
www.eldarronning.com
| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sapporo 2007 | 4 x 10 km |  |
|  Kultaa | Liberec 2009 | 4 x 10 km |  |
|  Kultaa | Oslo 2011 | 4 x 10 km |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 2013 | 4 × 10 km |  |
|  Hopeaa | Oslo 2011 | 15 km (p) |  |
|  Pronssia | Sapporo 2007 | sprintti (p) |  |
Eldar Rønning (s. 11. kesäkuuta 1982 Levanger) on norjalainen uransa lopettanut hiihtäjä.
Rønning teki kansainvälisen läpimurtonsa vuonna 2005, kun hän saavutti kolme palkintokorokesijoitusta maailmancupin sprinttikilpailuista ja sijoittui sprintin kokonaiscupissa toiseksi Tor Arne Hetlandin takana. Kaudella 2005–2006 hän hiihti myös pitempiä matkoja sijoittuen niillä kolmesti seitsemän parhaan joukkoon. Hän saavutti myös yhden parisprinttiosakilpailuvoiton.
Kaudella 2006–2007 Rønning löi itsensä lopulta läpi myös pitkillä matkoilla saavuttaen kolme osakilpailuvoittoa, joista kaksi pitkiltä matkoilta. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas. 2007 Sapporon MM-kisoissa Rønning hiihti avausosuuden Norjan kultaa voittaneessa viestijoukkueessa ja saavutti lisäksi sprinttikilpailusta henkilökohtaisen pronssimitalin.
Kaudella 2007–2008 Rønning voitti perinteisen sprinttikilpailun Otepäässä ja sijoittui maailmancupin kilpailuissa kärkikolmikkoon yhteensä kolme kertaa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän hiihti avausosuuden kultaa voittaneessa Norjan viestijoukkueessa ja oli 15 kilometrin perinteisen kilpailussa seitsemäs.
Kaudella 2010–2011 Rønning voitti Otepäässä perinteisen hiihtotavan 15 kilometrin kilpailun. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän otti hopeaa samassa kilpailumuodossa ja hiihti toisen osuuden kultaa voittaneessa Norjan viestijoukkueessa. Kaudella 2011–2012 hän voitti Holmenkollenin 50 kilometrin yhteislähtökilpailun.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Rønning oli mukana Norjan kultaa voittaneessa viestijoukkueessa ja oli 50 kilometrillä viides.
Seuratasolla Rønning edusti Skogn IL -seuraa. Hän harrastaa juoksua ja jalkapalloa.
Rønning lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Laura Boldrini

| Laura Boldrini |
| --- | --- |

Italian edustajainhuoneen puhemies
 16. maaliskuuta 2013 – 22. maaliskuuta 2018  
Edeltäjä:  Gianfranco Fini
Seuraaja:  Roberto Fico
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1961 (ikä 63) Macerata, Italia
Tiedot
Puolue:  Demokraattinen puolue (2019–)
Muut puolueet:  Sitoutumaton (2018–2019) Sinistra Italiana (2016–2017) Sinistra Ecologia Libertà (2013–2016)
Tutkinnot:  Rooman Sapienza-yliopisto
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
lauraboldrini.it
Laura Boldrini (s. 28. huhtikuuta 1961 Macerata) on italialainen poliitikko ja entinen Yhdistyneiden kansakuntien virkamies. Hän toimi Italian edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 2013–2018.
Ennen poliittista uraansa Boldrini opiskeli lakia Rooman Sapienza-yliopistossa, mistä hän valmistui vuonna 1985. Sen jälkeen hän työskenteli Radiotelevisione Italianan toimittajana. Myöhemmin hän työskenteli YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestössä ja pakolaisjärjestö UNHCR:n Italian-tiedottajana. Tultuaan valituksi Italian edustajainhuoneen puhemieheksi vuonna 2013 hän alkoi vaatimaan naisiin kohdistuvan väkivallan vastaista lakia. Hän myös kritisoi italialaisten poliittisten virkanimien sukupuolittuneisuutta vaatimalla, että hänestä käytettäisiin feminiinistä muotoa la presidente maskuliinisen il presidenten sijasta. Menneisyys YK:n pakolaisjärjestössä teki hänestä epäsuositun hahmon maahanmuuttokriittisten italialaisten keskuudessa, minkä vuoksi häneen on kohdistunut lukuisia uhkauksia. Boldrini syytti itseensä kohdistumista uhkauksista silloista sisäministeri Matteo Salvinia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laura Boldrini Wikimedia Commonsissa
Kuninkuusravit 2023

Kuninkuusravit 2023 järjestettiin Kouvolan raviradalla 4.–6. elokuuta 2023. Ne olivat 92. Kuninkuusravit ja kuudennet Kouvolassa pidetyt. Aikaisemmin Kouvolassa oli kilpailtu vuosina 1952, 1964, 1973, 1990 ja 2007. Ravikuninkuuden voitti Hannu Torvisen ohjastama Parvelan Retu ja kuningatartittelin Harri Kotilaisen ohjastama Lumi-Oosa.
Haku

Kouvolan ravirata haki vuoden 2022 kuninkuusraveja tammikuussa 2020, jolloin oli jaossa vuosien 2022–2024 Kuninkuusravit. Kouvolan ohella niitä hakivat Jyväskylän, Kaustisen, Lappeenrannan, Oulun, Tampereen ja Vermon raviradat sekä Kauhavan PowerPark. Suomen Hippoksen hallitus esitti Kouvolalle vuoden 2022 Kuninkuusraveja, mutta kun 2020–2021 Seinäjoen ja Forssan Kuninkuusravit siirrettiin koronaviruspandemian johdosta vuodella eteenpäin, myönnettiin Kouvolalle vuoden 2023 Kuninkuusravit kesäkuussa 2020.
Kuninkuuskilpailu

Kuninkuuskilpailun avausmatkan voitti neljättä kertaa peräkkäin hallitseva ravikuningas Evartti, joka ohitti kärjessä juosseen H.V. Tuurin hieman ennen maalilinjaa. Kolmanneksi sijoittui Parvelan Retu.
Sunnuntaina juostun mailin paras oli avausmatkan tapaan Evartti, joka kiri ykköseksi parijonosta sivuten voittotuloksellaan 21,0a Kouvolan raviradan suomenhevosten rataennätystä. H.V. Tuuri oli tälläkin kertaa johtopaikalta toinen. Parvelan Retu laukkasi lähtökiihdytyksessä, mutta onnistui vielä nousemaan neljänneksi.
Ennen päätösmatkana juostua 3 100 metriä kokonaiskilpailun johdossa oli Evartti 0,4 sekunnin erolla H.V. Tuuriin ja 2,3 sekunnin erolla Parvelan Retuun. H.V. Tuuri laukkasi jo lähtökiihdytyksessä hylkäykseen. Kilpailu sai dramaattisen lopun, kun johtopaikalla juossut Evartti väsyi loppusuoralla hidastaen äkillisesti vauhtia, jolloin sen takana ravannut Vixeli törmäsi valjakkoon ja jäi jalastaan kiinni Evartin kärryihin. Kolarin seurauksena molemmat hylättiin, mutta hevoset selvisivät ilman loukkantumista. Päätösmatkan voitti takaa kirinyt Parvelan REtu, joka oli myös ylivoimaisesti kokonaiskilpailun paras peräti 8,9 sekunnin erolla Hissun Feeniksiin.
Kuninkuuskilpailu > Osallistujat

| No>  | Hevonen | Ohjastaja | Valmentaja | Omistaja | Ennätys | Voittosumma |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Evartti | Santtu Raitala | Antti Ojanperä | Talli Pajatso, Rovaniemi | 18,4a | 924 445 € |
| 2 | Enon Vilppi | Jari Autio | Jari Autio | Enon Talli, Kurikka | 19,4a | 132 632 € |
| 3 | Herra Heinämies | Jukka Torvinen | Antti Ojanperä | Maatalousyhtymä Saaranen Terhi ja Säteri Petri, Viitasaari | 18,7a | 162 220 € |
| 4 | Parvelan Retu | Hannu Torvinen | Petri Laine | Lakos Team Oy, Orivesi | 18,5a | 691 823 € |
| 5 | Uljas Suomalainen | Antti Teivainen | Tapio Perttunen | Talli Nea & Merja, Lahti – Joensuu | 20,0a | 174 737 € |
| 6 | Veeran Poika | Hannu Hietanen | Jussi Suominen | Hyper Stable, Hämeenkyrö | 20,4a | 188 005 € |
| 7 | Caijus | Ari Moilanen | Mikä Mäkelä | Tmi Ravitalli Mika Mäkelä, Vihti ja Timo Glumoff, Tuusula | 18,6a | 245 056 € |
| 8 | H.V. Tuuri | Iikka Nurmonen | Ossi Nurmonen | Talli Tuurilla Mennään, Rauma | 18,6a | 368 675 € |
| 9 | Sheikki | Arto Hammar | Matti Lautamäki | Anna’s Stable Oy, Lieto | 19,9a | 206 505 € |
| 10 | Hissun Feeniks | Tuomas Pakkanen | Timo Väisänen | Talli Feeniksen Kilta, Vieremä | 023,7kp | 073 195 € |
| 11 | Kartier | Heikki Mikkonen | Heikki Mikkonen | Päivi Korvenranta, Espoo | 21,9a | 151 325 € |
| 12 | Vixeli | Tapio Perttunen | Tapio Perttunen | Tuultenpojat Tiimi, Lahti | 20,9a | 261 300 € |
Kuninkuuskilpailu > Tulokset

| Sijoitus | Hevonen | 2100 m | 1600 m | 3100 m | Kokonaisaika | Ero voittajaan |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Parvelan Retu | 3. | 4. | 1. | 9.26,1 | 000,0 |
| 2. | Hissun Feeniks | 4. | 10. | 2. | 9.35,0 | 0+8,9 |
| 3. | Sheikki | 6. | 8. | 4. | 9.39,9 | +13,8 |
| 4. | Veeran Poika | 7. | 6. | 6. | 9.40,9 | +14,8 |
| 5. | Caijus | 5. | 7. | 7. | 9.41,7 | +15,6 |
| 6. | Enon Vilppi | 8. | 11. | 5. | 9.42,2 | +16,1 |
| 7. | Uljas Suomalainen | 10. | 3. | 3. | 9.43,8 | +17,7 |
| – | Evartti | 1. | 1. | kesk. | – | – |
| – | H.V. Tuuri | 2. | 2. | hyl. | – | – |
| – | Herra Heinämies | 9. | 5. | p. | – | – |
| – | Vixeli | hyl. | 9. | kesk. | – | – |
| – | Kartier | hyl. | p. | p. | – | – |
Kuningatarkilpailu

Tammojen avausmatkan voitti keulapaikalla juossut Lumi-Oosa, joka sai rivakan lähtökiihdytyksen jälkeen rauhoittaa vauhdin mieleisekseen. Toiseksi tuli Vennelmon Varma ja kolmanneksi kiri Lakan Leija.
Mailin voitti vaivattomasti keulapaikalta Suven Sametti. Toinen oli johtavan rinnalla matkannut Lumi-Oosa ja kolmas Suven Samettia sisäradalla seurannut Lakan Leija.
Kokonaiskilpailun johdossa kahden osamatkan jälkeen oli Lumi-Oosa, joka johti Suven Samettia 0,7 sekuntia, Lakan Leijaa 0,9 sekuntia ja Vennelmon Varmaa 1,1 sekuntia. Päätösmatkan voitti johtavan rinnalla juossut Vennelmon Varma. Tasaisessa maaliintulossa Lakan Leija kiri toiseksi keulapaikalla juosseen Suven Sametin tullessa kolmanneksi ja sen takana ravanneen Lumi-Oosan olessa neljäs. Kokonaiskilpailun nopein oli Lumi-Oosa vain 0,1 sekuntia ennen Suven Samettia. Lakan Leija hävisi Lumi-Oosalle 0,2 sekuntia ja Vennelmon Varma 0,4 sekuntia.
Kuningatarkilpailussa tehtiin myös historiaa, kun Virin Varpua ohjastaneesta 83-vuotiaasta Juhani Heikkisestä (s. 1940) tuli kaikkien aikojen vanhin Kuninkuusraveihin osallistunut ohjastaja.
Kuningatarkilpailu > Osallistujat

| No>  | Hevonen | Ohjastaja | Valmentaja | Omistaja | Ennätys | Voittosumma |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lumi-Oosa | Harri Kotilainen | Harri Kotilainen | Markku Lumiaho, Raahe | 21,4a | 102 425 € |
| 2 | M.A. Piste | Kari Rosimo | Jouni Hinkkanen | Jouni Hinkkanen, Rautjärvi | 23,3a | 106 765 € |
| 3 | Hulluduunari | Antti Teivainen | Pertti Niveri | Duunari Talli, Kouvola | 21,5a | 138 805 € |
| 4 | Lakan Leija | Santtu Raitala | Erkki Tuomaala | Maatalousyhtymä Tuomaala, Lapua | 22,4a | 159 950 € |
| 5 | Suven Sametti | Tapio Perttunen | Tapio Perttunen | Perttuset & Nea ja Pekka, Lahti | 21,4a | 346 200 € |
| 6 | Sirpsakka | Hannu Torvinen | Satu Juntunen | Satu Juntunen, Juva | 21,9a | 058 820 € |
| 7 | Pirttilän Olga | Terho Rautiainen | Terho Rautiainen | Oloka Stable, Pieksamäki | 22,1a | 061 260 € |
| 8 | Virin Varpu | Juhani Heikkinen | Juhani Heikkinen | Juhani Heikkinen, Jyväskylä | 23,3a | 060 400 € |
| 9 | Sanahelinä | Tuomas Pakkanen | Tuomas Pakkanen | Tuomas Pakkanen, Siilinjärvi | 23,3a | 068 690 € |
| 10 | Vennelmon Varma | Janne Räisänen | Tapio Kukkonen | Tero Kalliainen, Joroinen | 22,7a | 137 360 € |
| 11 | Hetviina | Iikka Nurmonen | Antti Tupamäki | Rast Oy, Kirkkonummi | 21,6a | 304 075 € |
| 12 | Tutun Impi | Antti Ala-Rantala | Antti Ala-Rantala | Talli Rai Rai, Kauhava | 24,2a | 140 142 € |
Kuningatarkilpailu > Tulokset

| Sijoitus | Hevonen | 2100 m | 1600 m | 3100 m | Kokonaisaika | Ero voittajaan |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Lumi-Oosa | 1. | 2. | 6. | 9.52,1 | 000,0 |
| 2. | Suven Sametti | 4. | 1. | 4. | 9.52,2 | 0+0,1 |
| 3. | Lakan Leija | 3. | 3. | 3. | 9.52,3 | 0+0,2 |
| 4. | Vennelmon Varma | 2. | 5. | 2. | 9.52,5 | 0+0,4 |
| 5. | Tutun Impi | 5. | 8. | 1. | 9.54,7 | 0+2,6 |
| 6. | Sirpsakka | 8. | 4. | 7. | 9.55,4 | 0+3,3 |
| 7. | Pirttilän Olga | 6. | 7. | 8. | 9.55,9 | 0+3,8 |
| 8. | Hulluduunari | 7. | 6. | 9. | 9.55,9 | 0+3,8 |
| 9. | M.A. Piste | 10. | 9. | 5. | 9.58,2 | 0+6,1 |
| – | Sanahelinä | 9. | 11. | hyl. | – | – |
| – | Virin Varpu | 11. | 10. | p. | – | – |
| – | Hetviina | hyl. | p. | p. | – | – |
Egon Horst

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. marraskuuta 1938
Kuolinaika: 14. helmikuuta 2015 (76 vuotta)
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 186 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1960–1965 | FC Schalke 04 | 124 | (2) |
| 1965–1969 | Hamburger SV | 119 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Egon Horst (25. marraskuuta 1938 – 14. helmikuuta 2015) oli saksalainen jalkapalloilija. Horst aloitti uransa Schalkessa vuonna 1960, jossa pelasi yhteensä 124 ottelua tehden niissä kaksi maalia. Vuonna 1965 hän siirtyi Hamburger SV:hen, jossa pelasi 119 ottelua tekemättä maaleja.
Laura Carmichael

| Laura Carmichael |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1986 Southampton, Hampshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2010 –
Merkittävät roolit:  Downton Abbey
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Laura Carmichael (s. 1986) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Lady Edith Pelhamin (o.s. Crawley) roolistaan televisiosarjassa Downton Abbey. Hän näytteli myös vuoden 2011 elokuvassa Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja. Vuonna 2019 Carmichael tähditti Starz-tuotantoyhtiön Prinsessa-trilogian kolmatta sarjaa Espanjalainen prinsessa, jossa hän esitti Margareth "Maggie" Polea.
Aiheesta muualla

Laura Carmichael Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eilisen aurinko

| ”Eilisen aurinko” Aurora |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 21. helmikuuta 2014
 Tuottaja(t): Sakke Aalto
 Tyylilaji: pop, reggae
 Kesto: 03.23
 Levy-yhtiö: Sony Music
Auroran muut singlet
|   | ”Eilisen aurinko” 2014 | ”Se soi” 2014 |
"Eilisen aurinko" on suomalaisen reggae- ja popmusiikkia esittävän laulaja-lauluntekijä Auroran soolouran ensimmäinen single, joka julkaistiin 21. helmikuuta 2014. Kappale sisältyy artistin tammikuussa 2015 julkaistulle esikoisalbumille. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut tuottaja Sakke Aalto yhdessä Laura Julkun kanssa.
Julkaisunsa jälkeen kappale on noussut yhdeksi viikoksi Suomen singlelistalle sijalle 19. Se nousi myös 17:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi.
Sami Joensuun ohjaama musiikkivideo kappaleesta julkaistiin 21. maaliskuuta 2014.
Kappaleesta on julkaistu myös remixversio, jolla vierailee rap-artisti Julma-Henri.
Kappaleet

Eilisen aurinko – 3.23
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 19 
Suomen virallinen latauslista: –
Suomen radiolista: 17
Lakshmi Planum

Avaruusluotain Magellanin kuvaamana
Lakshmi Planumin pinnanmuotoja
Lakshmi Planum eli Lakshmin tasanko on suuri ylänköalue Venuksessa. Se on nimetty hindujen vaurauden ja tiedon jumalattaren Lakshmin mukaan. Tasangon halkaisija on noin 2 345 kilometriä.
Lakshmi Planum sijaitsee Ishtar Terran länsiosassa ja nousee noin 3,5 kilometriä Venuksen pinnan keskikorkeuden yläpuolelle. Tasanko on ilmeisesti syntynyt suuren laavapurkauksen seurauksena.
Egg (yhtye)

Egg oli vuosina 1969–1974 toiminut brittiläinen progressiivisen rockin yhtye, joka julkaisi kolme studioalbmia.
Kokoonpano

Dave Stewart, kosketinsoittimet
Dirk ”Mont” Campbell, basso, laulu
Clive Brooks, rummut
Diskografia > Studioalbumit

Egg (1970)
The Polite Force (1971)
The Civil Surface (1974)
Diskografia > Kokoelmat

Seven Is a Jolly Good Time (1985)
Diskografia > Livealbumit

The Metronomical Society (2007)
BBC Sessions and More 1968–1972 (2015)
Kypriako maliaro

| Kypriako maliaro> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Kypros
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  1000-luku
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Muita nimityksiä:  Kypriako maliaro bichon
FCI-luokitus:  ei; KOK: ryhmä 9
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  pieni alle 32 cm keskikokoinen 32–38 cm iso 39–45 cm
Väritys:  kaikki sallitaan
Kypriako maliaro eli kypriako maliaro bichon on kyproslainen koirarotu, jonka Kyproksen Kennelliitto (KOK) on virallisesti hyväksynyt. Se saattaa hyvin olla yksi kyproksenvillakoiran esi-isistä mutta toisin kuin tämä on taustaltaan puhdasrotuinen.
Ulkonäkö

Rotu kuuluu ns. bichon-tyyppiin mutta muistuttaa karvapeitteensä vuoksi toisinaan myös hollanninrottakoiraa ja vehnäterrieriä. Siitä on kolme eri kokoa: pieni on alle 32 cm, keskikokoinen 32–38 cm ja iso 39–45 cm. Kaikki värit sallitaan.
Luonne ja käyttäytyminen

Kypriako maliaro on luonteeltaan lempeä, leikkisä seura- ja perhekoira, joka on helppo kouluttaa. Vaikkei sen tule olla aggressiivinen, sillä esiintyy jonkin verran myös vahtiviettiä.
Alkuperä

Rotu on arviolta ainakin tuhat vuotta vanha.
Aiheesta muualla

Kyproksen Kennelliitto
Kōji Tanaka

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Kōji Tanaka
Syntymäaika: 2. marraskuuta 1955 (ikä 68)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 170 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1978–1988 | NKK |  |
Maajoukkue
| 1982–1984 | Japani | 20 (3) |
Kōji Tanaka (jap. 田中 孝司, Tanaka Kōji; s. 2. marraskuuta 1955 Saitama) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Tanaka debytoi Japanin maajoukkueessa heinäkuussa 1982. Hän on pelannut 20 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Elaheh Mohammadi

| Elaheh Mohammadi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. toukokuuta 1987 (ikä 37)
Ammatti:  toimittaja
Muut tiedot
Tunnustukset:  Vapauden kultainen kynä (2023)   Guillermo Canon maailman lehdistövapauden palkinto (2023)
Elaheh Mohammadi (pers. ‏الهه محمدی‎, Elāhe Mohammadi; s. 9. toukokuuta 1987) on iranilainen toimittaja, joka on vuodesta 2022 työskennellyt uudistusmieliselle Ham-Mihan-lehdelle. Hän on kirjoittanut poliittisista ja yhteiskunnallisista asioista ja raportoi ainoana toimittajana siveyspoliisin hallussa kuolleen Mahsa Aminin hautajaisista. Mohammadi pidätettiin pian tämän jälkeen ja tuomittiin vuonna 2023 vankeuteen 12 vuodeksi. Mohammadi ja Niloofar Hamedi ovat saaneet yhdessä muun muassa Vapauden kultaisen kynän (2023) ja maailman lehdistövapauden palkinnon.
Opiskelu ja ura

Elaheh Mohammadi suoritti 2009 alemman korkeakoulututkinnon Al-Zahra-yliopistosta persian kielestä ja kirjallisuudesta sekä 2011 maisterintutkinnon Kermanin Shahid Bahonar -yliopistosta, missä hänen pääaineensa oli naistutkimus.
Mohammadi on ollut kiinnostunut kirjoittamisesta jo pienestä pitäen, ja hänellä on kaksoissiskonsa Elnazin kanssa ollut yhteinen innostus kirjallisuutta kohtaan. Valmistumisensa jälkeen Elaheh kirjoitti politiikasta ja yhteiskunnallisista asioista useisiin sanomalehtiin. Hänelle langetettiin vuonna 2020 vuoden kirjoituskielto juttujensa takia. Mohammadit ovat työskennelleet vuodesta 2022 uudistusmielisessä Ham-Mihan-lehdessä.
Elaheh Mohammadi oli ainoa toimittaja, joka oli seuraamassa Mahsa Aminin hautajaisia. Amini kuoli 16. syyskuuta 2022, kun siveyspoliisi oli pidättänyt hänet väkivaltaisesti sopimattoman pukeutumisen takia. Mohammadi kirjoitti Saqqezissa pidetyistä hautajaisista Ham-Mihaniin otsikolla ”Surun maa”.
Mohammadi kutsuttiin 29. syyskuuta 2022 jutun takia kuulusteluihin, mutta turvallisuusjoukot pidättivät hänet jo matkalla niihin. Hänet tuomittiin lokakuussa 2023 vihamielisen valtion kanssa vehkeilystä sekä kansallisen turvallisuuden vastaisista toimista 12 vuoden vankeuteen. Aminin kuolemasta raportoinut Niloofar Hamedi sai samaan aikaan 13 vuoden tuomion. Heidät vapautettiin Evinin vankilasta tammikuussa 2024 väliaikaisesti takuita vastaan, kun he olivat valittaneet tuomiostaan. Heidät kuitenkin pidätettiin vain muutamaa päivää myöhemmin, kun he olivat juhlineet vapautumistaan ilman hijabia.
Tunnustukset

Mohammadi ja Niloofar Hamedi ovat saaneet kansainvälistä tunnustusta rohkeasta journalistisesta työstään. He saivat 2023 sekä Vapauden kultaisen kynän että Guillermo Canon maailman lehdistövapauden palkinnon, jonka saajissa oli myös toimittaja Narges Mohammadi. Elaheh Mohammadi ja Niloofar Hamedi valittiin 2023 myös Time-lehden sadan vaikutusvaltaisimman henkilön listalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elaheh Mohammadi Wikimedia Commonsissa
Lassen hölkkä

Lassen hölkkä (nyk. Lasse Viren hölkkä) on juoksukilpailu, jonka järjestää vuosittain urheiluseura Myrskylän Myrsky ry. Kiparkatissa. Ensimmäinen Lasse Viren hölkkä järjestettiin jo vuonna 1973.
Historiaa

1969–1973 järjestettiin Kiparkatissa Kiparkatin piikki -nimiset juoksukilpailut, jotka vaihtuivat 1974 Lassen hölkäksi. Lasse Virén oli voittanut kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä sekä 10 000 metrin että 5 000 metrin matkat ja hänestä oli tullut kansallinen ja kansainvälinen urheilukuuluisuus.
1979 Lassen hölkän yhteydessä järjestettiin kaksipäiväiset urheilumessut Fanfaarit -70, jossa oli teemana Suomen juoksun menestysvuosikymmen 1970-luvulla. Näyttelyssä olivat Juha Väätäisen, Lasse Virénin, Pekka Vasalan ja Martti Vainion kultamitalit. 1980 Lassen hölkästä tuli Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton 80-vuotisjuhlavuoden juhlahölkkä. Siihen osallistuivat mm. Miruts Yifter, Brendan Foster, Emiel Puttemans, Kaarlo Maaninka ja Lasse Virén. Osallistujamäärä hölkkään oli lisääntynyt vuoden 1974 384 osallistujasta 2144:ään. 1981 Lassen hölkkää seuraamaan tuli Emil Zatopek.
Aiheesta muualla

http://www.myrskylanmyrsky.fi/?cat=13
Myrskylä
Kylät
Luonto
| --- | --- |
Virtavedet järvineen: Ilolanjoki (Järvelänjärvi) – Koskenkylänjoki (Syväjärvi – Valkeapäänlampi) – Myrskylänjoki (Isojärvi – Vähäjärvi – Pöyrysjärvi – Muttilanjärvi – Siippo – Sopajärvi – Kirkkojärvi – Sulkavanjärvi)
Puistot ja luonto: Myrskylän hautausmaa
Nähtävyydet ja tapahtumat
| --- | --- |
Museot: Myrskylän kotiseutumuseo
Rakennukset ja alueet: Myrskylän kirkko
Patsaat ja veistokset: Lasse Virénin patsas – Myrskylän ilmavalvontalottien muistomerkki
Tapahtumat: Lassen hölkkä – Tångin soraralli
Muuta: Kentänmäki
Historia
| --- | --- |
Sodat: Muttilan sota 1808
Teollisuuden historia: Myrskylän huonekalutehdas
Urheilu
| --- | --- |
Liikuntapaikat: Kiparkatti – Myrskylän kirkonkylän urheilukenttä
Urheiluseurat: Myrskylän Myrsky
Urheilutapahtumat: Lassen hölkkä
Liikenne ja logistiikka
| --- | --- |
Liikennekeskukset: Myrskylän linja-autopysäkki
Myrskylän kautta kulkevat tiet: Seututie 167 – seututie 174 - paikallistie 1751
Myrskylän kautta kulkevat rautatiet: Lahti–Loviisa-rata
Muuta Myrskylään liittyvää
| --- | --- |
Kunta ja hallinto: Kunnanvaltuusto – Vaakuna
Media: Orimattilan Sanomat
Oppilaitokset: Myrskylän peruskoulu – Porlammin lukio
Kōji Sasaki

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Kōji Sasaki
Syntymäaika: 30. tammikuuta 1936 (ikä 88)
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1958–? | Dunlop Japan |  |
Maajoukkue
| 1958–1961 | Japani | 14 (1) |
Kōji Sasaki (jap. 佐々木 康治, Sasaki Kōji; s. 30. tammikuuta 1936) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Sasaki debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 1958. Hän on pelannut 14 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Aiheesta muualla

National Football Teams