stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ri Kwang-chon

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 4. syyskuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Pjongjang, Pohjois-Korea
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura: 4.25
Junioriseurat
1999–2001: 4.25
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001– | 4.25 |  |
Maajoukkue
| 2001– |  Pohjois-Korea | 44 (1) |
Ri Kwang-chon (s. 4. syyskuuta 1985 Pjongjang) on pohjoiskorealainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Ri edustaa Pohjois-Korean pääsarjassa pelaavaa kansanarmeijan 4.25-urheiluseuraa.
Maajoukkueura

Ri on pelannut Pohjois-Korean maajoukkueessa vuodesta 2001 alkaen. Hän kuului myös Pohjois-Korean joukkueeseen vuoden 2010 MM-kisoissa.
Risto Tuominen

Risto Tuominen voi viitata seuraaviin:
Risto Tuominen, kansanedustaja
Risto Tuominen, pesäpalloilija
Risto Tuominen, Human Temple -yhtyeen kitaristi ja laulaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Risto Tuominen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paratriathlon kesäparalympialaisissa 2020

Paratriathlonissa kilpailtiin Tokion paralympialaisissa 2020 toista kertaa. Kilpailut pidettiin Odaiba Marine Parkissa. Kilpailut käytiin 28. ja 29. elokuuta 2021. Kilpailuja oli kahdeksan, joista neljä oli miehille ja neljä naisille. Kaikki kilpailut olivat yksilökilpailuja. Yhteensä urheilijoita paratriathloniin osallistui 80. Menestynein maa oli Yhdysvallat, jonka urheilijat saavuttivat viisi mitalia, joista kolme kultaisia.
Karsinnat

Yhdestä maasta sai osallistua yhteen kilpailuun korkeintaan kaksi urheilijaa. Rajoitus ei koskenut erillisiä kutsuja. Paralympialaisiin kutsuttiin kahdeksan urheilijaa. Jos isäntämaa Japani ei ollut saanut kumpaakin sukupuolta edustavaa urheilijaa paralympialaisiin, niin kutsuja käytettiin siten, että paralympialaisiin osallistui vähintään yksi japanilainen mies- ja yksi naisurheilija. Loput urheilijat valittiin rankingin perusteella.
Mitaliyhteenveto

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 3 | 2 | 0 | 5 |
| 2 |  Espanja | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 3 |  Iso-Britannia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 4 |  Ranska | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 5 |  Alankomaat | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 |  Saksa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7 |  Italia | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 8 |  Japani | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9 |  Australia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9 |  Itävalta | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11 |  Kanada | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 8 | 8 | 8 | 24 |
Mitaliyhteenveto > Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| PTWC   tiedot |  Jetze Plat Alankomaat (NED) |  Florian Brungraber Itävalta (AUT) |  Giovanni Achenza Italia (ITA) |
| PTS4   tiedot |  Alexis Hanquinquant Ranska (FRA) |  Hideki Uda Japani (JPN) |  Alejandro Sánchez Palomero Espanja (ESP) |
| PTS5   tiedot |  Martin Schulz Saksa (GER) |  George Peasgood Iso-Britannia (GBR) |  Stefan Daniel Kanada (CAN) |
| PTVI   tiedot |  Yhdysvallat Brad Snyder Opas: Greg Billington |  Espanja Héctor Catalá Laparra Opas: Gustavo Rodríguez Iglesias |  Japani Satoru Yoneoka Opas: Kohei Tsubaki |
Mitaliyhteenveto > Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| PTWC   tiedot |  Kendall Gretsch Yhdysvallat (USA) |  Lauren Parker Australia (AUS) |  Eva Moral Espanja (ESP) |
| PTS4   tiedot |  Allysa Seely Yhdysvallat (USA) |  Hailey Danz Yhdysvallat (USA) |  Veronica Yoko Plebani Italia (ITA) |
| PTS5   tiedot |  Lauren Steadman Iso-Britannia (GBR) |  Grace Norman Yhdysvallat (USA) |  Claire Cashmore Iso-Britannia (GBR) |
| PTVI   tiedot |  Espanja Susana Rodríguez Opas: Sara Loehr |  Italia Anna Barbaro Opas: Charlotte Bonin |  Ranska Annouck Curzillat Opas: Céline Bousrez |
Radioamatööritutkinto Suomessa

Radioamatööritutkinto Suomessa on moduulipohjainen. Kunkin moduulin voi suorittaa itsenäisesti ja hyväksyttyjen moduulien yhdistelmät antavat oikeuden radioamatöörin yleisluokan ja radioamatöörin perusluokan pätevyystodistuksiin. Aikaisemmin Suomessa on ollut toisenlaisia radioamatööriluokkia, kuten tietoliikenneluokka, tekninen luokka ja kokelasluokka. Uudistuksessa lakkautettiin edellä mainitut ja perustettiin perusluokan tutkinto. Kokelasluokka oli määräaikainen eivätkä sen oikeudet periytyneet uuteen järjestelmään. Tietoliikenneluokan radioamatöörit saivat uudistuksessa perusluokan radioamatöörin oikeudet ja teknillisen luokan radioamatöörit saivat uuden yleisluokan oikeudet.
Keskeistä viimeisessä kehityksessä on ollut se, että sähkötyksen merkitys on vähentynyt sotilasradiotoiminnassa 1990-luvulta alkaneen digitalisoitumisen vuoksi, minkä vuoksi enää ei pidetä tärkeänä, että radioamatöörin tai monien radioamatöörien pitäisi osata sähkötystäkin. Nykyään kummassakaan Suomessa käytetyssä radioamatööriluokassa ei ole sähkötystutkintovaatimusta. Asepalveluksessa sähköttämään opettelevat enää vain jotkut sissiradistit ja erikoisrajajääkärit, mutteivät enää yleisesti edes maavoimien viestimiehet.
Radioamatööritutkinnon suorittamisessa Suomessa jo hyväksytyillä tutkintomoduuleilla ei ole vanhenemisaikaa, joten ne voi suorittaa joko yksi kerrallaan tai kaikki samassa tutkintotilaisuudessa. Tutkintoja ottavat vastaan paikalliset pätevyystutkijat ympäri maan ja ympäri vuoden. Tutkijat ovat liikenne- ja viestintäviraston hyväksymiä. Pätevyystutkijoita on yleensä viime vuosina ollut 50–60 ja heidän nimittämistään ovat esittäneet alueelliset radioamatöörikursseja järjestävät yhdistykset. 26. tammikuuta 2017 kuitenkin pätevyystutkijoiden määrää vähennettiin vajaaseen kolmeenkymmeneen, jonka jälkeen heidän määräänsä lisättiin erityisesti Varsinais-Suomessa, jossa on viisi pätevyystutkijaa. Keski-Pohjanmaan maakunnassa ainoana Suomessa ei ole ainuttakaan pätevyystutkijaa.
Perusluokan kurssit ja yleisluokan täydennyskurssit

Radioamatööritutkinnon suorittamiseen ei tarvitse käydä minkäänlaista kurssia, mutta se voi helpottaa tutkinnon suorittamisessa. Jotkut maakunnallisesti vaikuttavat radioamatööriyhteisöt järjetävät vuosittain pääasiassa perusluokan radioamatööritutkinnon suorittamista tukevia kursseja sekä joskus tätä harvemmin täydennyskursseja, joiden tarkoituksena on se, että kurssin käynyt voisi suorittaa T2-tekniikkakokeen saadakseen perusluokan radioamatööritutkintonsa korotettua yleisluokan radioamatööritutkinnoksi. Monilla amatööriaaltoalueilla perusluokan radioamatööri saa lähettää 120 watin lähetysteholla, kun taas yleisluokan amatööri saa lähettää 1 500 watilla, käytännössä lineaarivahvistimien avulla.
Risto Teinonen

Risto Teinonen (s. 26. huhtikuuta 1960 Helsinki) on Virossa pitkään vaikuttanut suomalaissyntyinen juristi ja uusnatsi. Hän on asunut Virossa vuodesta 1992 lähtien ja saanut maan kansalaisuuden 2002.
Teinonen vastaanotti vuonna 2001 presidentti Lennart Mereltä Marianmaan ristin ritarikunnan kunniamerkin toiminnastaan Viron valtion hyväksi sen uuden itsenäisyyden alkuvuosina. Kunniamerkki otettiin pois vuonna 2009, kun paljastui, että Teinonen oli muutamaa vuotta aikaisemmin pitänyt sitä natsiuniformussa Adolf Hitlerin syntymäpäivänä järjestetyssä juhlassa.
Muun muassa Tarton yliopistossa opiskellut Teinonen on ollut mukana äärioikeistolaisen Viron itsenäisyyspuolueen sekä nationalistisen Viron vapauspuolueen toiminnassa. Hän on myös julkaissut perustamansa yhdistyksen kautta Hitleristä kertovia teoksia. Viron suojelupoliisi epäili Teinosta vuonna 2007 yrityksestä perustaa maahan uusnatsistinen organisaatio sekä sotilaskoulutusta antava leiri, mutta tapaus ei edennyt oikeuteen saakka.
Teinosen isä oli Helsingin yliopiston dogmatiikan professori Seppo A. Teinonen.
Risto Tuomikoski

Risto Kalevi Tuomikoski (24. tammikuuta 1911 Joensuu – 24. syyskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kasvi-, hyönteis- ja kielitieteilijä ja professori.
Tuomikoski valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1936 ja väitteli 1942. Hän oli yliopiston kasvitieteen apulaisprofessori 1948–1961 ja biologisten taksonomian henkilökohtainen ylimääräinen professori 1961–1974. Hän teki tutkimusmatkoja Yhdysvaltoihin ja Kanadaan 1947 ja Newfoundlandiin 1949.
Tuomikoski aloitti hyönteistutkijana, ja hän oli kaksisiipisten hyönteisten tutkijana Suomessa uranuurtaja, mutta 1930-luvun lopulla hän suuntautui kasvitieteeseen ja väitteli Itä-Suomen korpien kasvillisuudesta. Kiinnostus kieleen johdatti hänet jatkosodan aikana puolustusvoimien salakoodien asiantuntijaksi. Hän kirjoitti kielitieteellisiä artikkeleita Virittäjään ja tuli erityisesti huomatuksi alalla vuodesta 1969, jolloin hänen artikkelinsa ”Lauseiden ja virkkeiden terminologiasta” ja ”Asemoilmaustemme luokittelusta” ilmestyivät.
Tuomikosken muistoksi on perustettu Professori Risto Tuomikosken biologisen taksonomian rahasto, joka on vuodesta 1995 myöntänyt palkinnon merkittävästä sienten, sammalten, hämähäkkien tai hyönteisten taksonomiaa koskevasta tutkimuksesta. Tuomikoski oli Vanamo-seuran puheenjohtaja vuosina 1960–1966.
Patrice Lumumba

| Patrice Lumumba |
| --- | --- |

Kongon demokraattisen tasavallan 1. pääministeri
 24. kesäkuuta 1960 – 14. syyskuuta 1960  
Seuraaja:  Joseph Iléo
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1925 Onalua, Belgian Kongo
Kuollut: 17. tammikuuta 1961 (35 vuotta) Élisabethville, Katanga
Ammatti:  posteljooni
Puoliso:  Pauline Lumumba
Tiedot
Puolue:  Mouvement National Congolais
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Patrice Émery Lumumba (2. heinäkuuta 1925 – 17. tammikuuta 1961) oli afrikkalainen itsenäisyysjohtaja ja Kongon demokraattisen tasavallan ensimmäinen laillisilla vaaleilla valittu pääministeri heti sen jälkeen, kun maa oli hänen johdollaan saavuttanut itsenäisyyden Belgiasta kesäkuussa 1960. Vain kymmenen viikkoa myöhemmin Lumumban hallinto kaadettiin Kongon kriisissä. Hänet vangittiin ja murhattiin epäselvissä olosuhteissa tammikuussa 1961. Patrice Lumumbaa pidetään edelleen Kongossa ja muualla Afrikassa esikuvallisena hahmona ja kolonialismin vastaisen taistelun marttyyrinä.
Elämä > Kongon itsenäisyys

Kongo sai lopultakin itsenäisyytensä Belgian alaisuudesta 30. kesäkuuta 1960. Itsenäisyyspäivän juhlaseremoniaan otti osaa maan eliitti, ulkomainen lehdistö ja Belgian yläluokka kuningas Baudouinin johdolla, mutta Lumumba, maan vaaleilla valittu pääministeri, oli jätetty kutsuvieraiden ulkopuolelle. Siitä huolimatta Lumumba saapui paikalle pitämään kuuluisan itsenäisyyspuheensa, joka erosi radikaalisti muiden arvovieraiden sanahelinästä. Kuningas Baudoinin holhoava puhe ylisti Kongon ja Belgian kohtalonyhteyttä ja siirtomaaherruutta, kun taas Kasavubun puhe ohitettiin harmittomana, mutta  Lumumban kiihkomielinen kolonialismin vastainen puhe kaikessa suoruudessaan kosiskeli kongolaisten suosiota nöyryyttäen entisiä siirtomaaisäntiä, jotka päättivät hankkiutua eroon taipumattomasta pääministeristä.
Elämä > Erottaminen pääministerin virasta

Patrice Lumumban pääministerikausi alkoi huonoissa merkeissä. Jotkut armeijan osastot kapinoivat, Katanga irtautui keskushallinnon otteesta, mitä Belgia käytti heinäkuun alussa tekosyynä lähettää maahan (lähinnä Katangaan) sotilaitaan "länsimaisen väestön suojelemiseksi". Lumumba puhui YK:ssa Kongoa repivästä kriisistä ja vetosi järjestöön, jotta se ajaisi belgialaiset joukot maasta. YK:n pääsihteeri Dag Hammarskjöld lähetti rauhanturvaajia maahan 5. elokuuta 1960, mutta nämä olivat kykenemättömiä toimimaan suurvaltojen vastakkainasettelun halvaannutettua YK:n yleiskokouksen. Lumumba pyysi epätoivoisena Neuvostoliitolta teknistä apua, jotta hän voisi lähettää armeijansa kukistamaan Katangan kapinaliikkeen. Katangan maakunta oli elintärkeä Kongon – ja Lumumban hallinnon – talouden kannalta. Tämä kasvatti lännen epäluottamusta Kongon tulevaan linjaan kylmän sodan rintamien välissä. Yhdysvallat käynnisti Belgian rinnalla oman salaisen operaationsa Lumumban eliminoimiseksi, johon Kasavubu ja Mobutu sitoutuivat.
Lumumban oltua pääministerin virassaan 67 päivää presidentti Joseph Kasavubu erotti hänet 5. syyskuuta 1960. Lumumba puolestaan yritti vastavetona siirtää Kasavubun syrjään, mutta turhaan. Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelun CIA:n tukemat ja rahoittamat Mobutun joukot ottivat vallan käsiinsä 14. syyskuuta yhteisymmärryksessä presidentti Kasavubun kanssa, joka jäi hallituksen keulakuvaksi. Ilman armeijan tukea Lumumba joutui epäviralliseen kotiarestiin pääministerin virka-asuntoon. YK:n rauhanturvaajat huolehtivat virka-asunnon vartioinnista ja Lumumban turvallisuudesta. Seuraavaksi Lumumba teki kohtalokkaan virheen: hän päätti lähteä turvapaikastaan. Hänet salakuljetettiin ulos virka-asunnostaan erään diplomaatin autossa 27. marraskuuta. Lumumba aloitti pitkän ja vaikean matkan kohti Stanleyvilleä, joka oli hänen vankka tukialueensa. Mobutun joukot lähtivät perään. Päivien takaa-ajon jälkeen Lumumba saatiin kiinni ylittämiskelvottoman Sankuru-joen rannalla.
Elämä > Vangitseminen

Lumumba vetosi YK:n joukkoihin, jotta nämä pelastaisivat hänet, mutta apu evättiin New Yorkista, koska hän oli vapaaehtoisesti jättänyt turvapaikkansa YK:n suojeluksessa. Lumumba siirrettiin ensin lentokoneella Leopoldvilleen, jossa hänet nähtiin vangittuna ja pahoinpideltynä lehtimiesten ja diplomaattien ollessa paikalla. Häntä nöyryytettiin lisää Mobutun huvilalla, jossa televisiokamerat ikuistivat, kuinka sotilaat hakkasivat laillista pääministeriä ja syöttivät hänelle hänen vanhan puheensa paperilla. Leopoldvillestä Lumumba lähetettiin Thysvillen kasarmeille 150 km:n päähän pääkaupungista.
Kun sotilaat Thysvillessä kapinoivat, Lumumballe täytyi löytää tiukemmin vartioitu paikka. Belgialaiset ehdottivat hänen siirtoaan Katangaan, jossa hänen vanha vihollisensa Moise Tshombe johti Kongosta Belgian tuella irrottautunutta maakuntaa. Myöhemmin asiaa tutkinut belgialainen työryhmä tuli seuraaviin johtopäätöksiin: Belgia halusi Lumumban vangittavaksi; heitä ei huolettanut Lumumban koskemattomuus tai hyvinvointi; belgialaisille oli kerrottu yksiselitteisesti, että Lumumba oli hengenvaarassa, jos hänet siirrettäisiin Katangaan, mutta he eivät tehneet asian hyväksi mitään.
Elämä > Kuolema

17. tammikuuta 1961 tapahtuneella lennolla Elizabethvilleen Lumumbaa pahoinpideltiin edelleen. Hänet luovutettiin katangalaisille sotilaille, joita johti belgialainen komentaja, ja suljettiin Villa Brouween. Häntä hakattiin jatkuvasti, mihin ottivat osaa sekä belgialaiset että katangalaiset sotilaat. Samaan aikaan Moise Tshombe ja hänen hallintonsa miettivät, mitä tehdä Lumumballe.
Jo samana iltana Lumumba kuljetettiin eräiden muiden vankien saattueessa viidakkoon. Saattue pysähtyi suuren puun juurelle, jossa oli kolme teloitusryhmää valmiina. Belgialainen työryhmä tuli johtopäätökseen, että teloituksen suorittivat katangalaiset, mutta belgialaiset olivat läsnä. Lumumba ja kaksi muuta kohtalotoveria Kongon hallituksesta, Mpolo ja Okito, asetettiin suuren puun eteen. Nämä kaksi kumppania surmattiin, koska heistä olisi ollut Lumumban mahdollisiksi seuraajiksi kiistämään Mobutun, Kasavubun ja Belgian tekemä vallanjakosopimus. Katangan presidentti Tshombe, kaksi hänen ministeriään ja neljä belgialaista upseeria olivat paikalla teloituksessa, jossa uhrit surmattiin yksitellen. Lumumban ruumis haudattiin teloituspaikan lähettyville. Belgialaisen tutkimuskomission raportin mukaan teloitus tapahtui suurella varmuudella 17. tammikuuta 1961 kello 19:40-19:43 välisenä aikana.
Kolmeen viikkoon asiasta ei puhuttu mitään – vaikkakin huhut kiersivät nopeasti kaikkialle. Kun Lumumban kuolemasta sitten kerrottiin virallisesti Katangan radiossa, totuutta oli vääristelty siten, että Lumumban olivat muka murhanneet raivostuneet talonpojat hänen paettuaan virka-asunnostaan. Teloituksen jälkeen belgialaiset kaivoivat Lumumban ruumiin ylös haudastaan ja liuottivat hänen jäännöksensä rikkihapossa.
Ruumiin hävitystä valvoneen belgialaisen poliisi Gerard Soeten mukaan ruumiista jäi jäljelle vain kaksi hammasta ja kaksi sormea. Soete otti ruumiin osat itselleen omin sanojensa mukaan muistoksi. Vain yksi kultahammas on myöhemmin löytynyt Belgiasta, muiden ruumiinosien kohtaloa ei tunneta. Lumumban tytär Juliana alkoi ajaa hampaan palautusta Kongoon. Belgialainen tuomioistuin päätti vuonna 2020, että hammas on palautettava. Hammas palautettiin Lumumban omaisille kesäkuussa 2022. Lumumballe järjestettiin 30. kesäkuuta ensin yksityiset hautajaismenot, jonka jälkeen hammas haudattiin varta vasten rakennettuun mausoleumiin.
Tuomitusta agitaattorista kansallissankariksi

Myöhemmin vuonna 1966 Mobutu, joka oli suoranaisesti vastuussa Lumumban surmaamisesta, palautti kilpailijansa maineen Kongon itsenäisyystaistelun sankarina ja marttyyrinä. Lumumban hahmo valjastettiin mobutulaisen propagandakoneiston käyttöön luomaan Kongoon illuusio afrikkalaisesta itsehallinnosta, vaikka tosiasiallisesti Mobutu pysyi vallassa etupäässä lännen tuella. Myös Mobutun seuraajat ovat jatkaneet myytin rakentamista: Joseph Kabila pystytti murhatulle pääministerille patsaan Kinshasan lentokentälle johtavan tien varrelle, joka sekin  on nimetty Boulevard Lumumbaksi.
Vuodesta 1992 alkaen Lumumban perustaman liikkeen perintöön tukeutuvaa puoluetta MNC-L (ransk. Mouvement National Congolais Lumumba) on johtanut edesmenneen pääministerin poika François Lumumba. Heinäkuussa 2006 maassa pidettiin ensimmäiset vapaat vaalit sitten vuoden 1960. Patrice Lumumban nuorin poika, Patrice-Guy, joka syntyi puoli vuotta isänsä kuoleman jälkeen, oli sitoutumaton ehdokas vuoden 2006 presidentinvaaleissa, mutta hänen kannatuksensa oli 0,42 prosenttia kokonaisäänimäärästä .
Moskovassa 1960 perustettu Kansojen ystävyyden yliopisto (RUDN) nimettiin Patrice Lumumban yliopistoksi pian Lumumban kuoleman jälkeen 1961 , mutta vuoden 1991 jälkeen yliopisto on jälleen kantanut alkuperäistä nimeään .
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lumumban historiallinen elämäkerta
Kuka murhasi Lumumban?
Lisätietoa Lumumban kuolemasta
Belgialaisen tutkimuskomission loppuraportti Lumumban kuolemasta
BBC News 16.11.2001 Belgia ja Lumumban kuolema
Lumumban itsenäisyyspuhe 30.6.1960 (Arkistoitu – Internet Archive)
Patrice Lumumba Guinean setelissä
Patrice Lumumba neuvostoliittolaisessa postimerkissä.
Paperiton

Paperiton sanalla tarkoitetaan henkilöä, jolla ei ole oikeutta oleskella maassa. Paperittomuus -käsitettä ei ole määritelty yksiselitteisesti ja sillä voi olla eri yhteyksissä eri merkitys. Paperittomia koskevaa erillistä lainsäädäntöä ei ole. Suomen sosiaali- ja terveysministeriön mukaan paperittomalla ihmisellä tarkoitetaan yleensä:
Henkilöä, joka on tullut Suomeen muualta kuin EU- tai Eta-valtiosta tai Sveitsistä ja jolla ei ole oleskelulupaa, koska oleskelulupa on umpeutunut tai maahantulo / maassa oleskelu ei ole laillista.
Henkilöä, joka on tullut Suomeen opiskelutarkoituksessa tai muusta syystä muualta kuin EU- tai Eta-valtiosta tai Sveitsistä ja saanut oleskeluluvan yksityisen sairausvakuutuksen perusteella, mutta vakuutusturva on päättynyt tai se ei ole kattava.
Henkilöä, joka on tullut Suomeen muualta kuin EU- tai Eta-valtiosta tai Sveitsistä ja jonka kotipaikkaoikeuden käsittely on kesken tai epäselvä.
EU-kansalaista, jonka Suomessa oleskelu on laillista, mutta jolla ei ole vakuutusturvaa sairauden tai sairaanhoidon varalle.
Sosiaali- ja terveysministeriön mukaan paperittomalla ei terveydenhuollosta puhuttaessa tarkoiteta lyhytkestoisella turisti- tai liikematkalla olevia henkilöitä (3 kk). Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen määritelmän mukaan paperiton tarkoittaa myös henkilöä, jonka viisumin edellytyksenä on ollut yksityinen sairasvakuutus, mutta vakuutusturva on päättynyt tai se ei ole kattava.
Sisäministeriön ohjeistuksen mukaan kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneita henkilöitä, joita ei pystytä palauttamaan, eivätkä he poistu maasta itsenäisesti ja jotka katoavat tai poistetaan vastaanottojärjestelmän piiristä, kutsutaan laittomasti maassa oleskelevaks.
Sisäministeriön maahanmuutto-osaston ylijohtaja Jorma Vuorion mukaan kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneen ulkomaalaisen kutsuminen paperittomaksi on huono käsite, koska suurella osalla käännytettävistä on olemassa jonkin maan passi. Maahanmuuttovirasto tai poliisi toimittaa kielteisen turvapaikkapäätöksen paperisena asiakirjana turvapaikanhakijalle.
Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen määritelmän mukaan paperiton tarkoittaa henkilöä, joka on tullut Suomeen muualta kuin EU- tai Eta-valtiosta tai Sveitsistä ja jonka a. maahantulo on ollut laiton b. jonka oleskelulupa on umpeutunut c. jonka oleskeluluvan tai viisumin edellytyksenä on ollut yksityinen sairasvakuutus, mutta vakuutusturva on päättynyt tai se ei ole kattava.
Terveydenhuolto

Suomen perustuslaki (19§) takaa välttämättömän toimeentulon ja huolenpidon kaikille riippumatta kansalaisuudesta tai siitä, ovatko henkilöt maassa laillisesti vai eivät. Perustuslaki ei kuitenkaan toteudu alempiarvoisissa laeissa, jotka määrittelevät toimeentuloa ja huolenpitoa tarkemmin.[lähde? ]
Terveydenhuolto > Kiireellinen hoito

Terveydenhuoltolain (50§) mukaan kaikki Suomessa oleskelevat ovat oikeutettuja kiireelliseen hoitoon eli ”äkillisen sairastumisen, vamman, pitkäaikaissairauden vaikeutumisen tai toimintakyvyn alenemisen edellyttämään välittömään arvioon ja hoitoon, jota ei voida siirtää ilman sairauden pahenemista tai vamman vaikeutumista. Kunnat perivät kuitenkin hoidon antamisen jälkeen paperittomalta henkilöltä hoidon todelliset eli usein suuret kustannukset. Paperillisen henkilöltä puolesta kotikunta maksaa suurimman osan kustannuksista ja asiakkaalle jää asiakasmaksu. Helsinki tarjoaa poikkeuksellisesti kaikille paperittomille kiireellistä hoitoa samaan hintaan kuin kuntien asukkaat.
Terveydenhuolto > Kiireetön hoito

Suomessa ei ole perustuslain lisäksi lakia, jonka mukaan paperittomalla olisi oikeus kiireettömään hoitoon. Jos paperittomalle henkilölle kuitenkin annetaan hoitoa julkisessa terveydenhuollossa, sosiaali- ja terveysministeriön mukaan hän maksaa itse hoidon täydet kustannukset.
Keväällä 2015 Stubbin hallitus esitti uutta lakia, jonka mukaan terveyspalvelut laajennettaisiin koskemaan Suomessa ilman oleskelulupaa olevia. 9. maaliskuuta 2015 lakiehdotus jätettiin pöydälle sosiaalidemokraattien kansanedustaja Kari Rajamäen ehdotuksesta. Keskustelun pohjana käytetty THL:n raportti arvioi paperittomien määräksi tuolloin 1 000−2 000 ihmistä. Lausuntoja antaneet, lakiesitystä vastustaneet kaksi lääkäriä perustelivat terveydenhoidon kieltämistä sillä, että Suomeen hakeutuisi hoidon perässä enemmän ihmisiä laittomasti etenkin Pietarista; tartuntatautien (HIV:n ja tuberkuloosin) leviämisellä, mikä tulisi kalliiksi; terveydenhoitojärjestelmän kustannusten kasvamisella; epäoikeudenmukaisuudella, koska samanaikaisesti leikattiin palveluja järjestelmään jo kuuluvilta ihmisiltä; ja sillä, että enemmistö Euroopan maista noudatti olemassaolevaa linjaa, jossa ihmiset saavat vain kiireellistä hoitoa ilman papereita.
Espoossa, Helsingissä, Turussa ja Vantaalla raskaana olevat paperittomat naiset ja kaikki alle 18-vuotiaat paperittomat ovat oikeutettuja laajoihin terveydenhuollon palveluihin, kuten neuvolapalveluihin.
Vapaaehtoisten perustamat Global Clinic -terveysasemat (toimipaikat Helsingissä, Joensuussa, Lahdessa, Oulussa, Tampereella, Turussa) pyrkivät järjestämään kaikille julkisen terveydenhuollon ulkopuolelle jääville luottamuksellisesti kiireetöntä terveydenhuoltoa ja ohjaamaan kiireellisissä tapauksissa julkiseen päivystykseen.
Oikeuksien vaatiminen

10 helmikuuta 2017 lähtien Helsingissä on ollut käynnissä turvapaikanhakijoiden aloittama Oikeus elää -mielenosoitus, joka vaatii oikeuksia myös paperittomille. Mielenosoittajat haluavat Helsingin myöntävän ympärivuorokautista suojaa asunnottomalle helsinkiläiselle riippumatta tämän statuksesta; kiireellistä toimeentulotukea myös paperittomalle, samansuuruisena kuin muille ja perustuen tuen todellisiin tarpeisiin ja elämäntilanteeseen; jokaiselle yhtäläistä pääsyä terveydenhuollon piiriin; ja psykososiaalista tukea paperittomille.
Aiheesta muualla

Maahanmuuttovirasto