Apollo 15
Lento

Lento oli ensimmäinen, jossa käytettiin Kuun pinnalla liikkumiseen kuuautoa (Lunar Rover – LRV). Niinpä tämä lento oli ensimmäinen niin sanottu J-sarjan lento, jolla voitiin viipyä Kuussa yli kolme vuorokautta. Miehillä oli aikaisempaa paremmat avaruuspuvut, joissa voitiin kumartua, happi riitti pidempään ja jäähdytystä oli kohennettu.
David Scottin ja James Irwinin ohjaama Apollo 15:n kuumoduuli laskeutui Sateiden mereksi sanotun valtavan basalttilaakion reunalle. Lähellä oli Hadleyn rilleksi (Rima Hadley) sanottu valtava laakso ja myös korkeat Apenniinien vuoret. Näitä lähempänä oli Hadley Delta -vuori. Rima Hadley on 400 metriä syvä, 1 500 metriä leveä kiemurteleva kanjoni. Astronautit kävelivät Kuussa yli 18 tuntia. Ensimmäisellä kuukävelyllä he pystyttivät miehittämättömän tutkimusaseman. Kahdella seuraavalla he ajoivat kuuautolla, joka liikkui 10-15 km/h vauhdilla, mikä tuntui ajajista Kuussa hyvin nopealta. Auto pomppi ja tuntui vikuroivan. Sen etupyörien ohjaus oli rikki. Pelkääjän paikalla istunut Irwin pelkäsi putoavansa kyydistä ja nauroi hermostuneesti. Scott joutui jarruttelemaan ja muuttelemaan suuntaa, kun auto oli monta kertaa pudota kraatteriin.
Kuuautolla ajettiin 27,9 km varoen ajamasta liian kauas komentomoduulista siltä varalta, että kuuauto vioittuisi, ja astronautit joutuisivat kävelemään takaisin kuumoduulille. Astronautit kävivät mm. Hadley-vuoren juurella St. Georgen kraatterin lähellä.
Rima Hadley-kuruun "Hadleyn rilliin" ei kyetty laskeutumaan ilman vuorikiipeilyvälineitä. Astronauttien mielestä laakso näytti luultavasti tasapohjaiselta halkeamalta Kuun pinnalla, vaikka tutkijoiden mielestä se oli romahtanut laavatunneli. Laakso oli 1,5 km leveä ja 200 m syvä, ja sen pohjalla oli kiviä.
Miehistö löysi paikan, josta voisi ajaa laakson pohjalle, mutta astronautit pelkäsivät, etteivät pääsisi heikkotehoisella autollaan poistumaan laaksosta ylämäkeen. Rima Hadley lienee romahtanut laavatunneli. Hadley-vuoressa ja Silver Spur -harjanteessa näkyi muinaisia laavakerroksia, samoin kuin Rima Hadley -laaksossa.
Ennen toista ajelua toinen astronauteista kipeytti kätensä poratessaan kahden tunnin ajan odotettua kovempaa kiveä. Toisella matkalla kuuauto uhkasi myös monta kertaa pudota rotkoihin. Ajettuaan Hadleyn vuoren rinnettä ylös ja pysähdyttyään astronauteilla oli vaikeuksia kahlata nilkkoihin asti ulottuvassa kuupölyssä.
Astronautit löysivät valkoisen kiven, joka on tutkijoiden mukaan 4,1 miljardia vuotta vanhaa anortosiittia.
Alukseen vuoti vettä, minkä astronautit siivosivat aluksen viemäriin. Sekä Irwinin että Scottin sydämet sykkivät epäsäännöllisesti, ja Irwiniä väsytti.
Kuualuksen lähellä toinen astronauteista pudotti höyhenen ja vasaran, jotka putosivat Kuun ilmattomassa ympäristössä pölyiseen kamaraan yhtä aikaa. Tämä todisti osaltaan oikeaksi monet klassisen fysiikan lait ja energiaperiaatteen.
Kuuta kiertävässä komento-/huoltomoduulissa oli Kuun pintaa kartoittava SIMBay-laitteisto, josta laukaistiin alisatelliitti Kuuta kiertämään. Satelliitin radanmuutoksia tutkimalla voitiin kartoittaa Kuun pinnanalaisia massatihentymiä, maskoneja. Komentomoduulin ohjaaja Worden teki kuulennoilla ensimmäisen avaruuskävelyn hakiessaan huoltomoduulin SIMBay:ssä olevat filmin ja mittausaineiston.
Paluu Maahan sujui onnistuneesti. Irwin otti kameralla kuvia ikkunasta näkyvästä alusta ympäröivästä tulipallosta. Hän näki lumipeitteiset Uuden-Seelannin vuoret. Yksi kolmesta laskuvarjosta ei avautunut, mutta alus laskeutui silti onnistuneesti mereen. Tällä kertaa kuukävijät eivät joutuneet karanteeniin.