stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Podhale Nowy Targ
Joukkue kaudella 2023-2024

Lähde:
| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 50 |  | Paweł Bizub | L | 2024 | Rabka-Zdrój, Puola |  |
| 31 |  | Szymon Klimowski | L | 2024 | Zakopane, Puola |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 59 |  | Marcin Horzelski | L | 2024 | Sosnowiec, Puola |  |
| 29 |   | Jakub Kania | L | try out | Český Těšín, Tšekki |  |
| 22 |   | Phil Kiss | L | 2024 | Burlington, Kanada |  |
| 27 |   | Yegor Kudin | L | 2024 | Minsk, Valko-Venäjä |  |
| 29 |  | Jakub Michalski | L |  | Nowy Targ, Puola |  |
| 77 |  | Robert Mrugała | L | 2024 | Nowy Targ, Puola |  |
| 58 |  | Filipp Pangelov-Yuldashev | L | 2024 | Kiova, Ukraina |  |
| 16 |  | Dominik Szlembarski | L | 2024 | Nowy Targ, Puola |  |
| 15 |  | Damian Tomasik | L | 2024 | Nowy Targ, Puola |  |
| 69 |  | Dmitri Zalamai | R | 2024 | Minsk, Valko-Venäjä |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 14 |  | Wiktor Bochnak | L |  | 2024 | Nowy Sącz, Puola |
| 78 |   | Michael Cichy | L | KH / LH | 2024 | New Britain, Yhdysvallat |
| 63 |  | Krzysztof Jarczyk | L |  |  | Nowy Targ, Puola |
| 8 |  | Łukasz Kamiński | L |  | 2024 | Nowy Targ, Puola |
| 95 |  | Damian Kapica | L | OLH | 2024 | Nowy Targ, Puola |
| 21 |  | Johan Lorraine | L | KH / LH | 2024 | Tukholma, Ruotsi |
| 9 |  | Bartłomiej Neupauer | L | VLH | 2024 | Nowy Targ, Puola |
| 17 |   | Tarek Paranica | L |  | 2024 | Grand Forks, Yhdysvallat |
| 25 |  | Adrian Paweł Słowakiewicz | L | KH / VLH | 2024 | Zakopane, Puola |
| 90 |   | Marat Soroka | R |  | 2024 | Minsk, Valko-Venäjä |
| 28 |   | Alex Szczechura | R | KH / OLH | 2024 | Brantford, Kanada |
| 4 |  | Tomasz Szczerba | L | VLH |  | Toronto, Kanada |
| 88 |  | Andrej Themár | L | VLH | 2024 | Martin, Slovakia |
| 86 |  | Filip Wielkiewicz | L | VLH / KH | 2024 | Nowy Targ, Puola |
| 12 |  | Jakub Worwa | R |  | 2024 | Tivoli, Italia |
| 10 |  | Patryk Wronka | R | LH / KH | 2024 | Zakopane, Puola |
Podhale Nowy Targin kotihalli.
Podhale Nowy Targ 1972.
Psykologia (lehti)

Psykologia on Suomen psykologisen seuran julkaisema tieteellinen aikakauslehti. Se julkaisee vertaisarvioituja empiirisiä artikkeleita ja katsauksia, tutkimusuutisia, väitöslektioita, esitelmiä ja keskustelua, tutkijahaastatteluita sekä kirja-arvioita.
Psykologia seuraa psykologian ja sosiaalipsykologian tutkimusta ja kirjallisuutta kotimaassa ja ulkomailla. Lehti myös luo foorumin tiede-, tutkimus-, koulutus- ja ammattipoliittiselle keskustelulle. Vuonna 1965 perustettu Psykologia ilmestyy kuutena numerona vuodessa.
Eero Ahola

Eero Pellervo Ahola (s. 10. lokakuuta 1940) on vihtiläisen Karprint-lehtitalon päätoimittaja ja hallituksen puheenjohtaja.
Ahola valmistui toimittajaksi 1962 ja ryhtyi itsenäiseksi yrittäjäksi perustamalla paikallislehden Karkkilaan vuonna 1962. Seuraavana vuonna hän perusti paikallislehtipainon ja laajensi kustannustoimintaansa Helsinkiin 1974. Ensimmäiset hänen perustamansa aikakauslehdet olivat vuonna 1975 Suomen Kiinteistölehti, Talomestari ja Uusi Autokuvalehti mr Motor.
Ahola on kustantanut pitkään paikallislehtiä. Karprint kustansi ja kustantaa niitä myös Lohjalla, Salossa, Suomusjärvellä, Karjaalla, Hangossa, Nurmijärvellä, Lopella sekä Forssassa.
Vuonna 1977 Ahola osti Vihdistä Luoteis-Uusimaa-paikallislehden ja sen kirjapainon. Yrityksen päätoimipaikka siirtyi uuteen toimitaloon eteläiseen Vihtiin Turun väylän ja Porin valtatien risteykseen. 1980-luvulla Ahola omisti myös Etelä-Pohjanmaan Alavudella toimivan kirjapainon ja sen kaksi paikallislehteä: Viiskunta ja Härmät. 2000-luvulle tultaessa Karprint keskittyi valtakunnallisten erikoisaikakauslehtien kustantamiseen. Karprintin 14 lehdestä vanhin on Aholan vuonna 1975 perustama kiinteistöalan ammattilehti Kiinteistö ja Isännöinti.
Ahola jatkaa edelleen kaupallisten kirjapainotuotteiden valmistamista Karprintin kirjapainossa sekä oman ydinalueensa paikallislehtien kustantamista. Ahola on hankkinut tilauspohjaisten paikallislehtien lisäksi, noin neljännesvuosisata sitten, Helsingin alueelle 1960-luvulla perustettuja kaupunkilehtiä, joiden toiminta jatkuu vakaana. Kustannusyhtiön toimitusjohtajana vuodesta 2006 on toiminut Juha Ahola sekä päätoimittajan tehtävissä Mari Ahola-Aalto ja Reetta Ahola.
Vihdin Yrittäjät ry palkitsi Eero Aholan vuonna 1995 Vuoden yrittäjänä.
Työsuojelujupakka

Tammikuussa 2015 Länsi-Uudenmaan käräjäoikeus tuomitsi Eero Aholan neljän kuukauden ja toimitusjohtaja Juha Aholan kolmen kuukauden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin työturvallisuusrikoksesta. Karprint tuomittiin maksamaan yhteisösakkoa 40 000 euroa. Tuomioiden taustalla olivat Karprintin tiloissa Vihdissä pitkään jatkuneet homeongelmat. Lisäksi johto oli kohdellut työntekijöitä epäasiallisesti. He olivat muun muassa painostaneet työntekijöitä tulemaan sairauslomaltaan töihin sekä haukkuneet ja vähätelleet heitä. Aholat ja Karprint määrättiin maksamaan 13 työntekijälle yhteensä lähes 70 000 euron korvaukset.
Jäsenyydet

Paikallislehtien Liiton puheenjohtaja, Pienteollisuuden keskusliiton varapj, Helsingin kauppakamarin hallituksen jäsenyys, Paikallisradioliiton hallituksen jäsenyys.

Monista luottamustehtävistä seurasi erilaisiin työryhmiin osallistumiset, joista voidaan mainita yhtenä valtioneuvoston asettaman postimaksulautakunnan jäsenyys. Lautakunnan tehtävänä oli valtionvarainministeriön postilaitoksen, sekä kolmen eri lehtijärjestön kesken vuosittain postilaitoksen perimien lehtien jakelupalkkiot.
Aiheesta muualla

Karprint Oy kotisivut
Projekti 627

| Projekti 627 Kit Nato: November |
| --- | --- |
 Pohjoisnavan saavuttamisen kunniaksi julkaistu 20 kopeekan merkki vuodelta 1970

Tekniset tiedot
Uppouma:  4 500 t (pinnalla) 5 300 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,0  m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  7,7 m
Koneteho:  2 x VM-A-painevesireaktoria 30 000 shp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  80
Aseistus
Meritorjunta:  8 x 533 mm torpedoputkea
Projekti 627 Kit (ven. Кит, suom. valas, Nato-raportointinimi November) oli Neuvostoliiton laivaston 14 ydinsukellusveneen muodostama alusluokka. Se oli samalla ensimmäinen Neuvostoliiton ydinsukellusveneluokka. Viimeiset projektin sukellusveneet poistettiin käytöstä 1988–1992.
Suunnittelu

Kehitystyö alkoi 1952. Tavoitteena oli aluksi rakentaa sukellusvene, joka tuhoaisi Yhdysvaltain rannikon laivastotukikohdat ydinkärkitorpedoilla. Tämän vuoksi ensimmäiseen kahteen veneeseen tuli yksi 1550 mm:n torpedoputki ja kaksi 533 mm:n putkea. Pääsuunnittelija oli V. N. Peregudov ja tutkimusta valvoi akateemikko Anatoli Aleksandrov. Pian suunnitelmia kuitenkin muutettiin ja veneet varustettiin hyökkäyksiin vihollisen sotalaivoja ja kuljetuksia vastaan ja varustettiin kahdeksalla 533 mm:n putkella, jolloin nimitykseksi tuli projekti 627A.
Propulsiojärjestelmä koostui kahdesta VM-A-painevesireaktorista ja kahdesta potkurista. Neuvostoliittolainen reaktoritekniikka oli laadukasta, mutta ydinkäyttöinen sukellusvene oli silti huomattavasti äänekkäämpi, kuin pinnan alla akun voimalla kulkeva dieselsähköinen. Höyrynkehityslaitteiston elinikä oli myös lyhyt, ja radioaktiivisuus alkoi nousta pitkäaikaisen käytön aikana.
Pitkäevätokko

| Pitkäevätokko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Valenciennea
Laji::  longipinnis
Kaksiosainen nimi
 Valenciennea longipinnis  (Lay ja Bennett, 1839) 
Katso myös
   Pitkäevätokko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Pitkäevätokko (Valenciennea longipinnis) on Valenciennea-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasivat ensimmäisinä Lay ja Bennett vuonna 1839.
Levinneisyys

Sitä tavataan Indopasifisen merialueen länsiosissa.
Elinympäristö

Se elää 2-30 metrin syvyydessä lähinnä riutoilla tai niiden lähistöllä. Se viihtyy trooppisissa, 22°C-25°C lämpöisissä, vesissä.
Elias Magnus Fries

| Elias Magnus Fries |
| --- | --- |
 Piirroskuva Friesistä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1794
Kuollut: 1878 (83–84 vuotta)
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Conrad Kindberg ja Carl Johan Johanson (käännä suomeksi)
Tutkimusalue:  kasvi- ja sienitiede
Elias Magnus Fries (1794−1878) oli ruotsalainen kasvi- ja sienitieteilijä ja ruotsalaisen sienitieteen isä.
Fries opiskeli ja toimi myöhemmin professorina Lundin yliopistossa. Friesiä pidetään yhtenä modernin sienten luokittelun isänä yhdessä Christian Hendrik Persoonin kanssa. Hän käytti itiöiden väriä ja myöhemmin urallaan myös mikroskoopin avulla näkyvää itiöiden kiinnittymisen rakennetta perustana sienten taksonomian määrittämisessä.
Friesin kirja Systema mycologicum (1821–1822) on sienten nimistön perusteos. Nimien antoperiaatteita säätelee International Code of Botanical Nomenclature.
Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne Fr. tai Fries tarkoittaa Friesiä. Friesin määrittämiä lajeja ovat muun muassa korvasieni, kantarelli, suppilovahvero ja koivunpunikkitatti, jonka toinen auktori, yhdysvaltalainen Walter Snell siirsi kivitateista punikkitatteihin.
Aiheesta muualla

Elias Fries och avbildandet av svenska svampar Naturhistoriska riksmuseet (ruotsiksi)
Pontifikaatti

Pontifikaatilla tarkoitetaan nykypäivänä enimmäkseen Rooman piispan eli paavin hallintokautta eli aikaa, jonka ajan henkilö toimii paavin virassa. Termillä voidaan paavin lisäksi viitata myös muihin merkittäviin uskonnollisiin johtajiin, mutta yleisesti sitä käytetään juuri paaviin liittyen.[lähde? ]
Englannin kielessä termeillä Pontiff ja Pontificate viitataan yleensä suoraan itse paaviin, jolloin nimitys toimii arvonimenä.[lähde? ]
Ennstalin Alpit

Hochtorin vuoriryhmä (Gesäuse) nähtynä etelästä Hoher Zinkenistä
Ennstalin Alpit (saks. Ennstaler Alpen) on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue. Vuoristoalueen korkein huippu on Hochtor (2 639 m).
El Quartelejo

Location of Scott City, Kansas
El Quartelejo on pohjoisimman kiinteän intiaaniasutuksen raunioille annettu nimitys. Rauniot sijaitsevat Kansasin osavaltiossa Scottin piirikunnassa Scott Cityn pohjoispuolella Lake Scott State Parkin alueella Ladder Creekin varrella. Rauniot ovat ainoat kiinteät intiaaniasutuksen rakennusjäänteet Kansasin osavaltiossa.
El Quartelejon alkuperälle on kaksi mahdollista selitystä. Vuonna 1664 ryhmä pueblointiaaneja lähti New Mexicosta, mutta espanjalaisten joukot saartoivat heidät ja saattoivat heidät takaisin New Mexicoon. Intiaanit ehkä rakensivat El Quartelejon, mutta toista mahdollisuutta pidetään todennäköisempänä. Toisen teorian mukaan pueblokapinan (1680–1692) jälkeen suurin osa pueblointiaaneista hyväksyi espanjalaisten paluun alueilleen säästääkseen henkensä. Ryhmä kapinallisia Taosin ja Picurisin intiaanikylistä sen sijaan ei antautunut. Vuonna 1696 ryhmä pakeni New Mexicosta liittyäkseen tasankoapasseihin. Se pakenivat suurille tasagoille ja onnistuivat välttelemään espanjalaisia kymmenen vuoden ajan, mutta vuonna 1706 heidät vangittiin ja palautettiin New Mexicoon. Tällöin espanjalaisten komentaja Juan Uribarri kirjoitti intiaanien asuneen kiinniottohetkellä kiinteissä asumuksissa. Espanjalaiset kutsuvat paikkaa El Quartelejoksi ja sitä ympäröivää aluetta San Luisin provinssiksi.
El Quartelejossa ei ole ollut intiaaniasutusta vuoden 1719 (tai toisen käsityksen mukaan vuoden 1706) jälkeen,[lähde? ] mutta espanjalaiset ja ranskalaiset asuivat rakennuksissa satunnaisesti ja pitivät paikalla etuvartioasemaa. Vuonna 1763 ranskalaiset lähtivät alueelta ja intiaanikylä hylättiin. Asumukset lahosivat ja rakennelmat hautautuivat maa-aineksen peittoon.
Intiaanikylä jäi tuntemattomaksi yhdysvaltalaisille tutkimusmatkailijoille, mutta arkeologit löysivät rauniot vuonna 1898.[lähde? ] Siitä lähtien alueella on suoritettu kaivauksia, joissa on paljastunut seitsemän huoneen laajuinen rakennelma, joka oli riittävän suuri pienelle intiaaniryhmälle. Raunioiden lähettyvillä on nähtävissä jälkiä matalista ojista, jotka johtavat paikalle läheisiltä lähteiltä. Ojia on todennäköisimmin käytetty peltojen kasteluun.
Vuonna 1964 El Quartelejo määriteltiin kansalliseksi historialliseksi maamerkiksi, ja alueesta muodostettiin osavaltion suojelema puistoalue. Vuodesta 2004 Yhdysvaltain National Park Service on luokitellut El Quartelejon riskiryhmään kuuluvaksi paikaksi, sillä se on sään aiheuttaman eroosion armoilla.
Aiheesta muualla

El Quartelejo Museum
Eero Haukiala

Eero Olavi Haukiala (entinen Henriksson) (23. syyskuuta 1914 Noormarkku – 26. maaliskuuta 1980) oli suomalainen pesäpalloilija, joka kuului toistakymmentä vuotta Suomen parhaimmistoon.
Enimmäkseen polttajana pelannut Haukiala voitti Suomen mestaruuden Helsingin Pallonlyöjien joukkueessa vuosina 1934 ja 1938 ja Pallo-Tovereiden ikämiesjoukkueessa 1955, 1956 ja 1958. Itä–Länsi-otteluun Haukiala osallistui kymmenen kertaa ja pelasi maaottelussa Viroa vastaan vuonna 1932. Vuoden 1950 Itä–Länsi-ottelussa hän toimi pelituomarina. Haukiala pelasi mestaruussarjatasolla myös käsi- ja koripalloa.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-kultaa: 1934, 1938
2 SM-hopeaa: 1940, 1942
4 SM-pronssia: 1933, 1935, 1936, 1937
11 Itä-Länsi-ottelua: 1932-1938, 1940, 1947-1949
Saavutukset > Pesäpallotuomarina

Miesten Itä-Länsi-tuomari: 1950, 1951
Prykolotne

| Prykolotne (Приколотне) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Prykolotne
 Koordinaatit: 50.1610°N, 37.3493°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Harkovan alue
Piiri:  Kupjanskin piiri
Perustettu:  1864
Kaupunkityyppinen taajama:  1957–2024
Väkiluku (2022):  1 928
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prykolotne (ukr. Приколотне) on kylä Ukrainan Harkovan alueen Kupjanskin piirissä. Kylä sijaitsee aluekeskus Harkovan keskustasta itäkoilliseen; etäisyys on (Staryi Saltivin sillan ollessa katkaistu) maanteitse 119 kilometriä. Venäjän raja ja paikallistien rajanylityspaikka sijaitsee lähimmillään noin 20 kilometrin päässä idässä. Kylässä on Šebekino (Venäjän Belgorodin alue)–Vovtšansk–Prykolotne–Velykyi Burluk–Kupjansk -ratayhteyden rautatieasema.
Tammikuun keskilämpötila on −8,2 ja heinäkuun +20,4 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 519 millimetriä.
Ennen Venäjän hyökkäyssotaa (2022–) väkiluvuksi arvioitiin 1 928 (1.1.2022). Vuonna 1989 taajamaan kirjattiin 2 796 asukasta. Aluehallinnon kolmannella, piirijakoa paikallisemmalla tasolla Prykolotne on osa Vilh’uvatkan hromadaa (5 962 as.). Vilh’uvatkan kylä sijaitsee maanteitse 13 kilometriä Prykolotnesta itään.
Historia

Paikkakunnan nimi on tunnettu vuodesta 1864, se oli aluksi huuttori silloisen Venäjän keisarikunnan Harkovan kuvernementin alueella. Vuonna 1896 (1898) perustettiin rautatieasema nimellä Zadonska (Задонська), mutta tämä uudelleennimettiin Prykolotneksi vuonna 1901.[lähde? ]
Kaupunkityyppisen taajaman asema sillä oli vuosina 1957-2024. Ukraina lakkautti tammikuussa 2024 kaupunkityyppisiset taajamat osana Neuvostoliittoon liittyvistä käsitteistä luopumista, ja Prykolotnesta tuli kylä.
Heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä Prykolotnesta tuli osa Kupjanskin piiriä; tätä ennen se kuului Velykyi Burlukin piiriin.
Venäjän hyökkäyssodan aikana (2022–) maahantunkeutuja miehitti Harkovan alueen pohjois- ja itäosat, mukaanluettuna Prykolotnen. Ukrainan syksyn 2022 vastahyökkäyksessä Prykolotne vapautettiin syyskuun 11. päivänä 2022. Venäjän asevoimat on tehnyt kylään sotilaallisia iskuja tämän jälkeenkin. Esimerkiksi alkuvuoden 2024 aikana Venäjä teki useita ilmaiskuja, joissa on käytetty ainakin KAB-liitopommeja.
Käännös suomeksi
Porter Robinson

| Porter Robinson |
| --- | --- |
 Porter Robinson vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1992 (ikä 32) Chapel Hill, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Ammatti:  musiikkituottaja, remixaaja, DJ
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ekowraith, Virtual Self ja DJ Not Porter Robinson 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  Porter Robinson (2010–):  electro house, house, progressiivinen house, progressiivinen trance, dubstep, moombahcore  Ekowraith (2005–2010): eurotrance
Soittimet:  FL Studio, LennarDigital Sylenth1, Native Instruments Massive, 3xOsc, Sytrus, Sony ACID Pro
Levy-yhtiöt:  Astralwerks, OWSLA, Big Beat Records, Anjunabeats ja Mom + Pop Music 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Porter Robinson (s. 15. heinäkuuta 1992 Chapel Hill, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elektronisen tanssimusiikin tuottaja ja DJ. Hän tuottaa pääasiassa electro house -genreä. Ennen vuotta 2010 hän toimi taiteilijanimellä Ekowraith.
Diskografia > Studioalbumit

| Vuosi | Albumin tiedot |
| --- | --- |
2014: Worlds Julkaisu: 12. elokuuta 2014  Levy-yhtiö: Astralwerks  Alusta: Digitaalinen lataus, CD, LP
2021: Nurture Julkaisu: 23. huhtikuuta 2021  Levy-yhtiö: Mom + Pop Music  Alusta: Digitaalinen lataus, CD, LP
Diskografia > EP -levyt

| Vuosi | EP:n tiedot |
| --- | --- |
2010: Waiting for Tonight (Ekowraith-nimellä)
2011: Hello - Remixes Part 1 Julkaistu: 4. huhtikuuta 2011  Levy-yhtiö: Big Fish Recordings  Alusta: Digitaalinen lataus
2011: Spitfire Julkaistu: 13. syyskuuta 2011  Levy-yhtiö: OWSLA  Alusta: Digitaalinen lataus, CD
2011: Hello - Remixes Part 2 Julkaistu: 5. joulukuuta 2011  Levy-yhtiö: Big Fish Recordings  Alusta: Digitaalinen lataus
2012: Spitfire: Bonus Remixes Julkaistu: 3. heinäkuuta 2012  Levy-yhtiö: OWSLA  Alusta: Digitaalinen lataus
2013: Easy (Remixes) Julkaistu: 7. toukokuuta 2013  Levy-yhtiö: Anjunabeats  Alusta: Digitaalinen lataus
2014: Lionhearted [Remixes] Julkaistu: 15. heinäkuuta 2014  Levy-yhtiö: Astralwerks  Alusta: Digitaalinen lataus
Esiintymiset Suomessa

30. huhtikuuta 2012 – Renegade Festival 2012, Helsinki
16. elokuuta 2013 – Weekend Festival 2013, Helsinki
Aiheesta muualla

Kotisivut
Emma Dumont

| Emma Dumont |
| --- | --- |
 Emma Dumont New Yorkin Comic-Con -tapahtumassa vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Emma Noelle Roberts
Syntynyt: 15. marraskuuta 1994 (ikä 29) Seattle, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, malli, tanssija
Näyttelijä
Aktiivisena:  2009–
Merkittävät roolit:   Melanie Segal  (Bunheads)  Emma Karn  (Aquarius)  Polaris  (The Gifted) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Emma Dumont (s. Emma Noelle Roberts 15. marraskuuta 1994 Seattle, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja tanssija. Hänet tunnetaan parhaiten ABC Family -kanavan Bunheads-sarjan Melanie Segalina ja NBC-kanavan Aquarius-sarjan Emma Karnina.
Nuoruus

Dumont syntyi Seattlen kaupungissa vuonna 1994. Hän kävi peruskoulua Washingtonin suurimmassa koulussa, jonka jälkeen siirtyi opiskelemaan James A. Garfield High Schooliin. Dumont kuitenkin päätti keskittyä näyttelijän uraansa ja siirtyi täysin kotiopetukseen.
Musiikin ja teatterin linjaa Dumont opiskeli Orange County School of the Artsin penkeillä.
Balettia Dumont on harrastanut kolmevuotiaasta lähtien ja viulunsoiton hän aloitti neljävuotiaana.
Dumont on myös Mensan jäsen.
Ura

Dumont sai ensimmäisen elokuvaroolin vuonna 2009 ilmestyneestä komediasta True Adolescents ollessaan vain 12-vuotias.
Dumont voitti V magazinen mallikilpailun tammikuussa 2010, jonka myötä hän sai sopimuksen Ford-mallitoimiston kanssa.
Vuonna 2011 Dumont sai pääroolin ABC Family -kanavan Bunheads-sarjasta.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | True Adolescents | True Adolescents | Cara |  |
| 2009 | Dear Lemon Lima | Dear Lemon Lima | Kellie |  |
| 2011 | Metro | Metro | Jennifer Mullins | televisioelokuva (esittämätön) |
| 2012 | Nobody Walks | Nobody Walks | Yma |  |
| 2014 | Starving in Suburbia | Starving in Suburbia | Kayden | televisioelokuva |
| 2014 | Inherent Vice | Inherent Vice | Zinnia |  |
| 2017 | The Body Tree | The Body Tree | Sandra |  |
| 2019 | What Lies Ahead | What Lies Ahead | Jessica |  |
| 2021 | Wrong Turn | Wrong Turn | Milla D'Angelo |  |
| 2021 | Licorice Pizza | Licorice Pizza | Brenda |  |
| 2023 | Oppenheimer | Oppenheimer | Jackie Oppenheimer |  |

Televisiosarjat
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huom. |
| 2012–2013 | Bunheads | Bunheads | Melanie Segal | päärooli |
| 2014 | Mind Games | Mind Games | Sophie |  |
| 2014 | Salvation | Salvation | Natalie Thompson | esittämätön pilotti |
| 2015–2016 | Aquarius | Aquarius | Emma Karn | päärooli |
| 2016 | The Fosters | The Fosters | Sasha | jakso: "Girl Code" |
| 2017 | T@gged | T@gged | Zoe Desaul | 12 jaksoa |
| 2017 | The Magicians | The Magicians | The White Lady | jakso:  "The Flying Forest" |
| 2017 | Valehtelevat viettelijät | Pretty Little Liars | Katherine Daly | jakso: "Playtime", "Hold Your Piece" |
| 2017–2019 | The Gifted | The Gifted | Lorna Dane / Polaris | päärooli |
Aiheesta muualla

Emma Dumont Twitterissä
Emma Dumont Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Erillisverotus

Erillisverotus tarkoittaa verotuksen tapaa, jossa puolisoita verotetaan eri verovelvollisina kumpaakin omista tuloistaan ja varoistaan. Erillisverotuksen vastakohta on yhteisverotus.
Suomessa on nykyisin käytössä erillisverotus, johon siirryttiin vuonna 1976. Sitä aiemmin sovellettiin valtion tulo- ja varallisuusverotuksessa yhteisverotusta. Poikkeuksena olivat vuodet 1935–1942, jolloin vähemmän ansainnutta puolisoa tuloverotettiin erikseen.
Erillisverotuksen käyttöä on Suomessa perusteltu mm. sillä, että avioliitossa noudatetaan omaisuuden erillisyyden järjestelmää. Siinä varat, jotka puolisolla ovat tai jotka hän saa, pysyvät hänen omana omaisuutenaan.
Erillis- ja yhteisverotuksen eroja on käsitelty tarkemmiin artikkelissa Yhteisverotus.
El Sadar

Reyno de Navarra sisältä.
Estadio El Sadar (vuosina 2006–2013 Estadio Reyno de Navarra) on stadion Pamplonassa, Espanjan Navarrassa. Stadion avattiin 2. syyskuuta 1967, ja sen nykykapasiteetti on 19 800 istumapaikkaa.
El Sadarin pääasiallinen käyttäjä on Espanjan kakkossarjassa Segunda Divisiónissa pelaava jalkapalloseura Club Atlético Osasuna, jonka kotistadionina se toimii.
Stadion on saanut nimensä lähellä virtaavasta Sadarjoesta. Vuosina 2006–2013 stadion tunnettiin Navarran aluehallinnon kanssa tehdyn sponsorisopimuksen myötä muinaiseen Navarran kuningaskuntaan viitanneella nimellä Estadio Reyno de Navarra.
Aiheesta muualla

Stadion Osasunan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Stadion Google Mapsin satelliittikuvassa (englanniksi)
Primera Divisiónin stadionit kaudella 2016–2017
Anoeta
Balaídos
Benito Villamarín
Butarque
Camp Nou
El Molinón
El Sadar
Estadio de la Cerámica
Gran Canaria
Ipurua
La Rosaleda
Los Cármenes
Mendizorrotza
Mestalla
RCDE Stadium
Riazor
San Mamés
Sánchez Pizjuán
Santiago Bernabéu
Vicente Calderón
Erimonísi

Erimonísi (kreik. Ερημονήσι, ”Autiosaari”) voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa:
Ágios Geórgios eli Erimonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä Lesboksen etelärannikolla
Prasológos eli Erimonísi, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä Lesboksen itärannikolla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Erimonísi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.