stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Caledonia (1808)

| Caledonia |
| --- | --- |
 Gilbert Pierre-Julienin (1783-1860) maalaus Romuluksen taistelu HMS Boynea ja HMS Caledoniaa vastaan.

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Plymouthin telakka
Kölinlasku:  1. tammikuuta 1805
Laskettu vesille:  25. kesäkuuta 1808
Palveluskäyttöön:  23. syyskuuta 1808
Loppuvaihe:  romutettu 20. maaliskuuta 1875
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 658 bm
Pituus:  62 m (tykkikansi)
Leveys:  16,31 m
Syväys:  7,06 m
Koneteho:  purjeet
Miehistöä:  875
Aseistus
Aseistus:  120 tykkiä
HMS Caledonia oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1808 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. Se oli suurennettu versio HMS Hiberniasta, jota pidettiin aikansa onnistuneimpana kolmikantisena aluksena.
Valmistus

Alus tilattiin 6. marraskuuta 1794 Plymouthin laivastontelakalta. Aluksen piti olla 100-tykkinen, mutta jo ennen rakennustöiden aloittamista Sir William Rule muutti 1795 aluksen 120-tykkiseksi. Alukselle varattiin nimi HMS Caledonia 19. tammikuuta 1796. Köli laskettiin tammikuussa 1805. Se laskettiin vesille 25. kesäkuuta 1808 ja valmistui vielä samana vuonna 23. syyskuuta, jolloin sen rakentamiskustannukset olivat 96 381 ja varustamiskustannukset 6 711 puntaa.
Aluksen, josta tuli esikuva seuranneille kolmikantisille, piirustuksia muokattiin rakennustöiden aikana, jotta rakenteellinen vahvuus ja merikelpoisuus saataisiin mahdollisimman hyviksi. Kylkien 30 sentin nostolla saatiin aluksen tykit käyttöön kovemmassakin merenkäynnissä.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen elokuussa 1808 ensimmäisenä päällikkönään William Bedford. Se oli amiraali James Gambierin lippulaivana helmikuusta huhtikuuhun 1809, ja alus osallistui huhtikuussa Basque Roadsin taisteluun. Myöhemmin samana vuonna alus oli kommodori Harry Nealen lippulaivana ja seuraavana vuonna kontra-amiraali Francis Pickmoren. Alus lähti helmikuussa 1810 Välimerelle Cadiziin.
Harvat ja valitut

| Harvat ja valitut Irwin Goodman |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1973
 Kesto: 36.08
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Irwin Goodmanin muut julkaisut
| Las Palmas 1972 | Harvat ja valitut 1973 | Si si si 1974 |
Harvat ja valitut on vuonna 1973 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy.
Kappaleet

St. Pauli ja Reeperbahn – 3.27
Kulta, ei syytä huoleen – 2.41
Lievestuoreen Liisa – 3.23
Meni rahahommat pieleen – 3.02
Poing, poing, poing – 3.14
Vielä yhdet – 2.17
Rakkain – 4.17
Las Palmas – 2.56
Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo – 2.36
Mieletön maailma – 2.56
Mun on niin kiva olla – 2.48
Tositarkoituksin – 2.39
Harvest Moon: A Wonderful Life

| Harvest Moon: A Wonderful Life |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Marvelous Interactive
Julkaisija:  Natsume
Jakelija:  PlayStation Now
Pelisarja:  Harvest Moon
Julkaistu:  NA 16. maaliskuuta 2004
Lajityyppi:  simulaatiovideopeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3 
Alusta:  Nintendo GameCube, PlayStation 2
Jakelumuoto:  Optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Harvest Moon: A Wonderful Life on Marvelous Interactiven kehittämä ja Natsumen julkaisema simulaatiopeli. Peli on julkaistu vuonna 2004 Nintendo GameCubelle. Peli kuuluu Harvest Moon -pelisarjaan. Pelistä on julkaistu vuonna 2005 erikoisversio PlayStation 2 -konsolille.
Aiheesta muualla

Harvest Moon: A Wonderful Life MobyGamesissa (englanniksi)
Harvest Moon: A Wonderful Life (Special Edition) MobyGamesissa (englanniksi)
Harvest Moon -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarjan pelit:   Harvest Moon  Harvest Moon GB  Harvest Moon GBC  Harvest Moon 64  Harvest Moon 2  Back to Nature  Harvest Moon 3  For Girls  Save the Homeland  Friends of Mineral Town  A Wonderful Life  More Friends of Mineral Town  Another Wonderful Life  A Wonderful Life Special Edition  Harvest Moon DS  Magical Melody  Portable  Sprite Station for Girls  The Island I Grew Up On  Tree of Peace  Harvest Moon Online 
Spinoff-pelit:   Innocent Life  Rune Factory  Puzzle de Harvest Moon
Grigori Ditjatkovski

| Grigori Ditjatkovski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Григорий Дитятковский
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1959 Kiova
Ammatti:  Näyttelijä Ohjaaja
Näyttelijä
Palkinnot
 Zolotaja Maska 2001 (Paras ohjaus) 
Grigori Ditjatkovski (s. 17. kesäkuuta 1959, Kiova) on yksi Venäjän arvostetuimmista moderneista teatteriohjaajista. Nykyään hän toimii apulaisprofessorina ja näyttelijäntyön opettajana Pietarin teatteritaiteen akatemiassa. Ditjatkovski on työskennellyt ohjaajana Pietarin Malyi-draamateatterissa vuodesta 1985 alkaen ja opettanut teatterityötä Lev Dodinin työpajassa.
Vuonna 2001 Ditjatkovski voitti Venäjän tunnetuimman teatterialan palkinnon, Zolotaja Maskan, parhaasta näytelmästä ja parhaasta ohjaustyöstä. Palkittu näytelmä pohjautui israelilaisen Hanoch Levinin kirjoittamaan Rubber Merchants -teokseen. Myös Venäjän teatterityön tekijöiden liitto on palkinnut hänen ohjaamansa näytelmän vuonna 1998 vuoden parhaana teoksena.
Länsimaissa hän on saanut myös näyttelijänä arvostusta Joseph Brodskyn elämää kuvaavasta fiktiivisestä elokuvasta nimeltä Room and a half. Ulkomailla Ditjatkovski on ohjannut Ibsenin, Tšehovin ja Bertolt Brechtin klassikkonäytelmiä. Hän on tehnyt tuotantoja mm. Manchesterin yliopiston teatteriin.
Teatteriohjaajan tavoitteena on Ditjatkovskin mukaan elävöittää ja tehdä mielenkiintoiseksi menneisyyden tarinat, jotka ihmiset ovat kuulleet satoja kertoja aikaisemmin. Teatterityö edellyttää aina kulttuurisen kontekstin ja menneisyyden merkityksen tunnustamista.
Tunnustukset

(1998) Golden Soffite -palkinto näytelmästä Marble
(2001) Zolotaja Maska -palkinto teoksesta Lost In The Stars (paras näytelmä ja paras ohjaus)
(2009) Harlekiini-palkinto lastennäytelmästä Lumikuningatar (Grand Prix festivaalin palkinto)
(2010) Venäjän federaation palkinto Joseph Brodskyn roolista elokuvassa Room and a Half
Aiheesta muualla

Aleksanterin teatterin esittely Grigori Ditjatkovskin näytelmästä Ainutlaatuinen matkani (Arkistoitu – Internet Archive)
Esittely Malyi-draamateatterin nettisivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ditjatkovski Pietarin tunnettuja henkilöitä esittelevällä sivustostolla
Grigori Danilevski

| Grigori Danilevski |
| --- | --- |
 Grigory Danilevsky 1869.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1829
Kuollut: 1890 (60–61 vuotta)
Kansalaisuus:  Ukraina, Venäjä
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: A. Skavronski
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Grigori Petrovitš Danilevski, salanimi A. Skavronski, (ven. Григо́рий Петро́вич Даниле́вский; 1829−1890) oli venäläinen romaaninkirjoittaja, kotoisin Harkovan kuvernementista. Hän on kirjoittanut useita romaaneja, joita aikoinaan Venäjällä ja ulkomaillakin luettiin paljon. Huomattavimmat niistä ovat 'Uusvenäjän pakolaiset' (1862), 'Pakolaisten paluu' (1863) ja 'Uusilla paikoilla' (1867) ja historialliset romaanit 'Mirovitš' (1879), 'Ruhtinatar Tarakanova' (1883), 'Musta vuosi' (1888). Nunnaluostareita kuvailee 'Yhdeksäs aalto' (1874). Henkilöiden karakteristiikka Danilevskin romaaneissa on heikko, mutta ne ovat hauskasti kerrottuja ja täynnä jännittäviä seikkailuja. 'Ukrainan muinaisuus' (1866) käsittelee Etelä-Venäjän kulttuurihistoriaa. Hänen kootut teoksensa ilmestyivät 1876. Vuosina 1881−1890 hän oli Hallituksen sanansaattajan päätoimittajana. Teoksista on suomennettu ainoastaan Naisenryöstö.
Suomennettu teos

Naisenryöstö: romaani Ukrainasta, suom. Emil Mannstén. Hämeenlinna: Karisto 1922
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grigori Danilevski Wikimedia Commonsissa
Runon ja Rajan tie

Via Karelia -matkailutien tunnus.
Runon ja Rajan tie on osa Via Karelia -matkailutietä. Vuonna 1966 perustettu Runon ja Rajan tie on Suomen vanhin matkailutie. Se on 1 080 kilometrin pituinen. Se kulkee Suomen itärajaa seuraten Suomenlahdelta Lappiin.
Etelässä reitin varrella on järviä ja pieniä kaupunkeja, pohjoisemmaksi mentäessä näkymät muuttuvat metsäisiksi ja vaaraisemmaksi. Ilomantsin kunnan alueella tie seuraa Venäjän ja Suomen rajaa. Saavuttaessa Kainuuseen, maiseman valtaavat korpimaisemat ja suuret joet, kunnes lopulta Lappiin tultaessa tunturit. Tie on merkitty ruskeapohjaisilla matkailutien viitoilla ja RR-tunnuksilla.
Tien kulku > Runon ja Rajan tie kulkee seuraavien kuntien alueella

Kymenlaaksossa:
Virolahti
Miehikkälä
Etelä-Karjalassa:
Lappeenranta
Imatra
Ruokolahti
Rautjärvi
Parikkala
Pohjois-Karjalassa:
Kitee
Tohmajärvi
Joensuu
Ilomantsi
Lieksa
Nurmes
Kainuussa:
Kuhmo
Suomussalmi
Pohjois-Pohjanmaalla:
Kuusamo
Lapissa:
Salla
Tien kulku > Reitti kulkee seuraavia teitä pitkin

Seututie 387 välillä Vaalimaa–Lappeenranta
Valtatie 6 välillä Lappeenranta–Kitee
Seututie 486 välillä Kitee–Tohmajärvi (Kemie)
Valtatie 9 välillä Kemie–Niirala
Seututie 500 välillä Niirala–Ilomantsi
Seututie 522 välillä Ilomantsi–Lieksa
Kantatie 73 välillä Lieksa–Nurmes
Kantatie 75 Välillä Nurmes–Kuhmo
Seututie 912 välillä Kuhmo–Suomussalmi (Ämmänsaari)
Valtatie 5 välillä Suomussalmi–Kuusamo (Kantojoki)
Seututie 950 välillä Kantojoki–Salla
Kantatie 82 välillä Salla – Venäjän raja
Aiheesta muualla

Via Karelian kotisivut
Runon ja Rajan tiestä virallinen matkailutie  25.2.2002. MTV3. Viitattu 6.10.2009.
Robin Widdows

| Robin Widdows |
| --- | --- |
 Robin Widdows vuonna 1970
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1968
Talli(t):  Cooper
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1968
Viimeinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1968
Robin Michael Widdows (s. 27. toukokuuta 1942 Cowley, Middlesex, Englanti) on brittiläinen entinen autourheilija. Hän ajoi niin yksipaikkaisilla kuin urheiluautoillakin ja osallistui yhteen Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuskilpailuun vuonna 1968. Widdows lopetti kilpa-ajamisen ammatikseen kesken kauden 1970.
Widdows oli myös rattikelkkailija ja osallistui talviolympialaisiin vuosina 1964 ja 1968. Hän kilpaili sekä kahden ja että miehen joukkueissa.
Varhainen elämä

Robin Widdows syntyi 27. toukokuuta 1942 pienessä Cowleyn kaupungissa Middlesexissä, Englannissa. Hänen isänsä oli taistelupilotti Charles Widdows, joka sodan jälkeen toimi koelentäjänä. Widdows kävi koulua Haileyburyssa ja innostui rattikelkkailusta ennen kiinnostustaan autourheiluun.
Kilpa-autoilu-ura

Widdows innostui kilpailemaan autoilla vuonna 1964, ja hän ajoi MG Midgetiä. Vuonna 1965 hän ryhtyi ajamaan Lotus 23 -urheiluautoa ja saavutettuaan sillä hyviä tuloksia hän päätti kokeilla taitojaan Formula 3:ssa. Autona oli Brabham BT18. Hän voitti kauden keskivaiheilla kilpailuja, ja menestyksen myötä hän ajoi British Motor Corporationin MGB-autoa urheiluautojen maailmanmestaruussarjassa.
Kaudeksi 1967 Widdows siirtyi ajamaan Euroopan Formula 2 -sarjaan. Hän ajoi samalla myös urheiluautoja ja osallistui muun muassa Ford GT40:llä Span tuhannen kilometrin ajoon. F2:ssa Widdows onnistui voittamaan kilpailun Hockenheimin radalla, mutta kilpailusta ei jaettu mestaruuspisteitä.
Debyyttinsä Formula 1:n MM-sarjassa Widdows teki vuonna 1968 Britannian Grand Prix'ssa, ja se jäi myös hänen viimeiseksi MM-kilpailukseen. Kilpailussa hän keskeytti ajettuaan 34 kierrosta eikä saavuttanut F1-urallaan yhtään MM-pistettä.
Widdows jatkoi Formula 2 -sarjassa kilpailemistaan vuoteen 1970 asti eikä jättänyt urheiluautoiluakaan. Hän sijoittui muun muassa Le Mansin 24 tunnin ajossa vuonna 1969 Nanni Gallin kanssa seitsemänneksi. 1969 hän osallistui yhteen Formula 5000 -kilpailuun ja voitti F2-sarjassa EM-sarjan ulkopuolisen Lotteria Grand Prix'n. Widdows lopetti kilpa-autoilun vuonna 1970.
Ura kelkkailijana

Widdows aloitti rattikelkkailun jo ennen innostustaan autourheiluun ja harrasti molempia myös yhtä aikaa.
Widdows osallistui Innsbruckin talviolympialaisiin 1964 ja Grenoblen talviolympialaisiin 1968 ja kilpaili sekä kahden että neljän miehen joukkueissa. Hän on yksi neljästä Formula 1 -kuljettajasta, jotka ovat osallistuneet olympialaisiin. Muut ovat Ben Pon, Roberto Mieres ja Divina Galica.
Tuloksia > Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuskilpailut

| Vuosi | Talli | Auto | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 | Cooper | Cooper T86B | BRM V12 | RSA  | ESP  | MON  | BEL  | DUT  | FRA  | GBR Kesk. | GER  | ITA  | CAN  | USA  | MEX  | 0 | - |
Lähde:
Tuloksia > Formula 2 -sarjan Euroopanmestaruuskilpailut

Joissain kilpailuissa mukana oli samaan aikaan Formula 1 -sarjassa ajavia kuljettajia, jotka eivät olleet oikeutettuja EM-pisteisiin. Heidän sijoituksensa on kuitenkin otettu huomioon Widdowsin sijoituksia listatessa.
| Kausi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1967 | Witley Racing Syndicate | Brabham BT23 | SNE  Kesk. | SIL  8 | NÜR  DNS | HOC  4 | TUL  Kesk. | JAR  9 | ZAN  7 | PER    | BRA  Kesk. | VAL  11 | 8 | 12. |
| 1968 | McLaren Racing Team | McLaren M4A | HOC  7 | THR  DNQ | JAR  Kesk. |  |  |  |  |  |  |  | 2* | 17.* |
| 1968 | Chequered Flag Racing | McLaren M4A |  |  |  | CRY  Kesk. | TUL  NC | ZAN  6 | PER  14 | HOC  DNA | VAL    |  | 2* | 17.* |
| 1969 | Merlyn Racing | Merlyn Mk 12 | THR    | HOC    | NÜR  Kesk. | JAR  DNQ |  |  |  |  |  |  | 3 | 13. |
| 1969 | Bob Gerard Racing | Brabham BT23C |  |  |  |  | TUL  DNA | PER  5 | VAL  NC |  |  |  | 3 | 13. |
| 1970 | Alistair Walker Racing | Brabham BT30 | THR  4 | HOC  12 | MON  4 | CRY  Kesk. | HOC    | PER    | TUL    | IMO    | HOC    |  | 9 | 7. |
Lähde:
*Joissain lähteissä kauden 1968 EM-sarjaan kuului myös Belgian kilpailu, jossa Widdowsin merkitään ajaneen pisteille. Tällöin hän olisi saanut pisteitä yhteensä 6 ja sijoittunut pisteissä sijalle 12.
Aiheesta muualla

Valokuvia Robin Widdowsista[vanhentunut linkki]
Glenn Danzig

| Glenn Danzig |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Glenn Allen Anzalone
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1955 (ikä 69)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Glenn Danzig 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1977-
Tyylilajit:  heavy metal, blues rock, hard rock, horror punk, doom metal, goottirock, klassinen musiikki
Soittimet:  kitara, basso
Yhtyeet:  Misfits Samhain Danzig
Levy-yhtiöt:  Plan 9 Records 
Aiheesta muualla
www.danzig-verotik.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Glenn Danzig (oik. Glenn Allen Anzalone, s. 23. kesäkuuta 1955 Lodi, New Jersey) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan yhtyeiden Misfits, Samhain ja Danzig perustajana, keulakuvana ja laulajana. Glenn Danzigin musiikillisia tavaramerkkejä ovat vahvat ja synkät sanoitukset, sekä hänen erittäin voimakas äänensä. Äänialaltaan Danzig on baritoni. Danzigin ääntä on verrattu muun muassa Elvis Presleyn, Jim Morrisonin ja Howlin' Wolfin ääniin.
Elämäkerta

Nuoruudessaan Danzig oli yhtyeissä Talus ja Whodat And Bojang, jotka soittivat puoliksi omia kappaleitaan ja puoliksi covereita. Vuonna 1977 hän perusti Misfits-yhtyeen. Danzig hajotti yhtyeen vuonna 1983 ja perusti Samhainin Misfits-roudarin ja -valokuvaajan Eerie Vonin kanssa. Silloisen Def American Records -levy-yhtiön esimies, Rick Rubin, näki Samhainin esiintymässä vuonna 1987 ja ehdotti, että yhtye siirtyisi hänen levy-yhtiönsä alaisuuteen. Samhain siirtyi Def American Recordsille ja muutti nimensä Danzigiksi. Tähän saakka Glenn Danzig oli aina ollut perustamallaan ja itse johtamallaan levy-yhtiöllä Plan 9.
Nykyään hänellä on oma levy-yhtiönsä, Evilive, jolla hän on julkaissut levynsä vuodesta 1999 asti, usein muiden levy-yhtiöiden kautta. Danzigilla on myös oma julkaisuyhtiönsä Verotik, joka julkaisee väkivaltaisia ja eroottisia sarjakuvia sekä taidekirjoja. Vuonna 2005 teki Danzig näillä näkymin viimeisen ulkomaan ja Yhdysvaltain kiertueensa, johon kuului myös setti entisen Misfits-kitaristin Doylen kanssa. Siinä he soittivat vanhoja Misfits-kappaleita. Danzig on sanonut haluavansa pitää taukoa kiertue-elämästä ja tarvitsevansa aikaa muita projektejaan varten. Black Aria II, jatko-osa vuonna 1992 julkaistulle klassista musiikkia sisältävälle Black Arialle, julkaistiin lokakuussa 2006. Glenn Danzig on säveltänyt kappaleita myös muille artisteille, muun muassa omille idoleilleen Roy Orbisonille ja Johnny Cashille.
Glenn Danzig on esiintynyt myös kahdessa kokoillan elokuvassa: Young Hollywood (2008) ja Pahan enne 2 (1998). Jälkimmäisessä Danzig esitti Samayel -nimistä enkeliä. Danzigia suunniteltiin alun perin vuoden 2000 X-Men-elokuvan päärooliin esittämään Wolverinea. Hän joutui kuitenkin kieltäytymään roolista silloisten kiertueaikataulujensa takia. Danzigin vähäistä pituutta (160 cm), sekä lihaksikasta ulkomuotoa pidettiin juuri ihanteellisena Wolverinen roolia varten. Lopulta rooliin valittiin näyttelijä Hugh Jackman.
Tulevaisuus

Glenn Danzig aikoo tehdä myös ensimmäisen ohjaustyönsä elokuvien saralla. Ge Rouge on käännös Verotikin julkaisemasta samannimisestä sarjakuvasta. Elokuva tulee näillä näkymin saamaan teatterijulkaisun. Danzig on myös kertonut, että hän on suunnitellut synkän blues-albumin levyttämistä joko Jerry Cantrellin tai Hank III:n kanssa.
Diskografia

| --- | --- |
 Misfits Studioalbumit Walk Among Us (1982) - LP  Earth A.D. (1983) - EP  Legacy of Brutality (1985) - Kokoelmalevy  Misfits (1986) - Kokoelmalevy  Collection II (1995) - Kokoelmalevy  Misfits Box Set (1996) - Kokoelmalevy  Static Age (Nauhoitettu 1978. Julkaistu 1997) - LP  12 Hits from Hell (2001) - CD Singlet Cough/Cool (1977) - 7" single  Bullet (1978) - 7" EP  Horror Business (1978) - 7" EP  Night of the Living Dead (1979) - EP  Beware (1980) - 12" EP  3 Hits from Hell (1981) - 7" EP  Halloween (1981) - 7" single  Die, Die My Darling (1984) - 12" single Livealbumit Evilive (1982) - 7" EP :  Samhain Studioalbumit Initium (1984) - LP  November-Coming-Fire (1986) - LP  Final Descent (1990) - LP; uudelleenjulkaistu uusilla/erilaisilla kappaleilla (2000) EP:t Unholy Passion (1985) - 12" EP Kokoelmalevyt Samhain Box Set (2000)
Diskografia > Danzig

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Studioalbumit Danzig - (1988)  Danzig II: Lucifuge - (1990)  Danzig III: How the Gods Kill - (1992)  Danzig 4p - (1994)  Blackacidevil - (1996)  6:66 Satan's Child - (1999)  Danzig 777: I Luciferi - (2002)  Circle of Snakes - (2004)  Deth Red Sabaoth - (2010)  Skeletons - (2015) EP:t Thrall/Demonsweatlive (1993)  Sacrifice (1997) (uudelleenjulkaistu vuonna 2000 bonuskappaleilla)  |  Singlet Mother (1988) - promo CD-single  Her Black Wings (1990) - promo CD-single  Killer Wolf (1990) - promo CD-single  A Taste of Danzig III (1992) - promo CD-single  Dirty Black Summer (1992) - CD-single  How the Gods Kill (1992) - promo CD-single  It's Coming Down (1993) - promo CD-single  Mother '93 (1993) - promo CD-single  Until You Call On the Dark - (1994) - promo CD-single  Brand New God (1994) - promo CD-single  Cantspeak (1994) - CD-single  I Don't Mind the Pain (1995) - CD-single  7th House (1996) - promo CD-single  Sacrifice (1996) - CD-single  Unspeakable (1999) - promo CD-single  Wicked Pussycat (2001) - promo CD-single  On a Wicked Night (2010) - CD-single  |  Kokoelmalevyt The Lost Tracks of Danzig (2007) - 2-CD kokoelma, joka koostuu harvinaisista sekä ennenjulkaisemattomista kappaleista Livejulkaisut Live on the Black Hand Side (2001) - double-LP Videot Danzig (1990) - VHS  Lucifuge (1991) - VHS  Archive De La Morte (USA-julkaisu) - (2003)  Archive De La Morte (Eurooppa-julkaisu) - (2004)  Il Demonio Nera - (2005)  |
Diskografia > Soolojulkaisut

"Who Killed Marilyn?" (1981) - 7" single
Black Aria (1992) - LP
Black Aria II (2006) - LP
Danzig Sings Elvis - (2020) - LP (huhtikuussa 2020)
Aiheesta muualla

Danzig-Verotik - Danzigin ja Verotikin virallinen kotisivu
The7thHouse - Loistava fani-sivusto
MisfitsCentral - Suurin Misfits/Samhain/Danzig-tietokeskus netissä
Heikki Walldén

Heikki Walldén (8. tammikuuta 1914 Tampere – 12. heinäkuuta 2006 Tampere) oli pitkään Porissa toiminut taidemaalari ja Porin taiteilijaseuran perustajajäsen.
Walldénin ensiesiintyminen näyttelyissä tapahtui vuonna 1946. Hän oli tyyliltään koloristi, ja oli saanut vaikutteita muun muassa impressionismista. Vuonna 1977 Walldén toimi lyhyen aikaa Porin kaupungin kuvataidelautakunnan puheenjohtajana. Walldénin teoksia on Porin kaupungin taidekokoelmassa.
Heikki Väänänen (teollisuusneuvos)

Heikki Antero Väänänen (3. huhtikuuta 1944 Maaninka – 29. elokuuta 2023 Kuopio) oli suomalainen lattiapäällystealan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Väänänen syntyi kirvesmies Pekka Väänäsen ja Anni Väänäsen perheeseen ja avioitui erikoissairaanhoitaja Aino Jalkasen kanssa. Hän kävi Kuopiossa kansakoulun ja kauppakoulun. Väänänen työskenteli uransa alussa Kauko Väänäsen autoliikkeen, Olavi Väänäsen kuljetusliikkeen ja Pentti Väänäsen rakennusliikkeen palveluksessa ja oli töissä Ruotsissa ja teollisuusneuvos Olavi Räsäsen yhtiön Olavi Räsänen Oy:n palveluksessa Mikkelissä vuodesta 1970.
Parkettiliike Väänänen Ky:n, vuodesta 1990 Parkettiliike Väänänen Oy, vuodesta 1996 Oy Karelia Finland Ltd ja vuodesta 1998 Karelia Finland Oy, perustaja hän oli 1981 ja yhtiön toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Väänänen oli myös Oy Karelia Parketti Ltd:n perustaja 1992, toimitusjohtaja 1992–2000 ja hallituksen puheenjohtaja sekä Karelia Yhtymä Oyj:n, vuodesta 2007 Karelia-Upofloor -osakeyhtiö, osakas 2000–2008, hallituksen puheenjohtaja 2000–2008 ja hallituksen jäsen 2008–2010. Kalpa Hockey Oy:n osakas hän oli vuodesta 2004 ja Upofloor Oy:n hallituksen puheenjohtaja vuodesta 2000. Väänäsellä oli myös useita liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustoimia. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen 2001 ja maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtorin arvon 2015, samoin kuin useita tunnustuksia ja palkintoja yrittäjänä.  Aino ja Heikki Väänäsen säätiö perustettiin Kuopiossa 2014 ja teollisuusneuvos Heikki Väänäsen rahasto samana vuonna Itä-Suomen yliopistossa.
Hannah Blundell

Hannah Blundell vuonna 2015.
Hannah Jayne Blundell (s. 25. maaliskuuta 1994 Eastbourne) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 163-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Chelseaa ja on pelannut Englannin maajoukkueessa.
Blundell on pelannut Chelsean edustusjoukkueessa vuodesta 2013. Hän on pelannut Englannin pääsarjassa 95 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän on voittanut liigamestaruuden vuosina 2015, 2017 ja 2018 sekä cup-mestaruuden 2015 ja 2018.
Englannin naisten maajoukkueessa Blundell on pelannut kolme ottelua vuonna 2018, vastustajina Yhdysvallat, Kazakstan ja Itävalta. Yhdysvaltoja vastaan hän tuli vaihdosta kentälle muutamaksi minuutiksi ja kahdessa jälkimmäisessä ottelussa hän pelasi täyden ajan. Hän saavutti alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2013 Englannin hävittyä loppuottelussa jatkoajan jälkeen Ranskalle 0–2. Blundell pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014.
Henrik Helpiö

Alvar Gullichsenin ja  Klaus Nyqvistin Markku-liitolle suunnittelema ja Henrik Helpiön rakentama teos  Ukk’ram – Salaperäinen alus Porin Noormarkussa.
Henrik Helpiö  (s. 1953 Helsinki) on uusikaupunkilainen käsityötaiteilija. Hän aloitti koulunkäynnin ruotsinkielisessä koulussa Loviisan Valkossa ja muutti Pietarsaaren kautta Uuteenkaupunkiin vuonna 1963. Hän valmistui Kauppaoppilaitoksesta merkonomiksi vuonna 1976. Hän on vastannut koneiden toteutuksesta Alvar Gullichsenin Bonk Business -kokonaisuudessa. Vuonna 2004 Helpiö toimi päälavastajana Uudenkaupungin ja Kustavin vesillä toteutetussa tosi-tv-sarjassa Suuri Seikkailu. Helpiön töiden retrospektiivinen näyttely Pommista Bonkkiin avautui Uudessakaupungissa kesällä 2023.