stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karkkila

| Karkkila Högfors |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Helsingintietä Karkkilan keskustassa
Sijainti:  60°32′05″N, 024°12′35″E
Maakunta:  Uudenmaan maakunta
Seutukunta:  Helsingin seutukunta
Kuntanumero:  224
Hallinnollinen keskus:  Karkkilan keskustaajama
Perustettu:  1932
Kuntaliitokset:  Pyhäjärvi Ul (1969)
Kokonaispinta-ala:  255,32 km² 268:nneksi suurin 2022 
– maa:  242,35 km²
– sisävesi:  12,97 km²
Väkiluku:  8 444 115:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  34,84 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  14,9 %
– 15–64-v.:  58,3 %
– yli 64-v.:  26,7 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  90,4 %
– ruotsinkielisiä:  0,7 %
– muut:  8,9 %
Kunnallisvero:  8,9 % 154:nneksi suurin 2025 
Kaupunginjohtaja:  Juha Jokitalo
Kaupunginvaltuusto:  35 paikkaa
  2021–2025   • YL11   • SDP   • Kok.   • Vas.   • PS   • Kesk.   • Vihr.   • KD 1 Karkkilaan sitoutuneet yhteislista:   11 6 6 5 3 2 1 1
www.karkkila.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karkkila (ruots. Högfors) on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Se on valtatie 2:n varrella 69 kilometrin päässä Helsingistä. Asukkaita paikkakunnalla on hieman alle 9 000, joista enemmistö 45–64-vuotiaita.
Karkkila on tullut tunnetuksi teollisuudestaan Uudenmaan valimokaupunkina. Karkkila on kasvanut Högforsin vanhan valimon ja muiden tehtaiden ympäristöön. Teollisuuden vastapainona Karkkilassa on myös erämaa-alueita sekä runsaasti järviä ja lampia.
Karkkilan naapurikunnat ovat Lohja, Loppi, Tammela ja Vihti. Vuoteen 2013 saakka naapurikuntiin kuului Nummi-Pusula ja sitä ennen vuoteen 1981 saakka Pusula.
Luonto

Maisemakuva on Karkkilassa varsin vaihteleva ja maasto on kauttaaltaan epätasaista. Kaupungin alue voidaan tästä huolimatta jakaa kolmeen melko selvästi toisistaan erottuvaan osaan. Luoteisin kulma liittyy Tammelan ylänköön, mutta vielä selvemmin kaupungin länsiosa muistuttaa naapuriaan, entistä Pusulan kuntaa. Nykyisen Lohjan kaupungin rajan tuntumassa on laaja moreenipeitteinen mäkimaa-alue, jossa kallioperän murtumalinjojen vuoksi mäkien suunta on selvästi luoteesta kaakkoon. Täällä sijaitsee myös Uudenmaan maakunnan korkein maastonkohta, 174 metrin korkeudelle merenpinnasta ulottuva Loukkumäki.
Karkkilan keskiosassa mäet ovat jyrkkärinteisempiä, mutta maaston keskikorkeus merenpinnasta pienenee siirryttäessä kohti kaupungin etelärajaa. Itä- ja koillisosassa kaupungin alue ulottuu Toiselle Salpausselälle, jossa hiekka- ja soraharjanteiden suunta on lounaasta koilliseen eli päinvastoin kuin Karkkilan länsiosassa. Pohjoisosaltaan Karkkila on runsasjärvistä, vaikkakin järvet ovat enimmäkseen melko pieniä. Suurimpia järviä ovat Pyhäjärvi kaupungin keskustan länsipuolella, Vaskijärvi koillisessa ja Onkimaanjärvi luoteiskulmassa Tammelan ja Lopen rajalla. Kaupungin eteläosassa järviä ei sen sijaan ole lainkaan. Pääosa Karkkilasta kuuluu Pyhäjärvestä lähtevän Vanjoen eli Karjaanjoen vesialueeseen. Alkuosaltaan koskinen joki virtaa aluksi ahtaassa, mutta alajuoksullaan levenevässä laaksossa kohti Vihdin puolella sijaitsevaa Vanjärveä. Siikalan kylässä sijaitsee siirtolohkare nimeltään ”Herrainpöytä”, joka on rauhoitettu luonnonmuistomerkiksi vuonna 1962.
Luonto > Kalastus

Karkkilassa on lukuisia järviä, jokia ja lampia, joissa voi kalastaa. Tunnetuin on Pyhäjärvi, joka sijaitsee aivan Karkkilan keskustassa. Myös Vanjoki on Karkkilan kalavesiä.
Historiaa

Alun perin Karkkila oli kylä Pyhäjärvi Ul:ssä, joka oli Vihdin kappeliseurakunta. Pyhäjärvi itsenäistyi vuonna 1869. Nykyinen Karkkilan keskusta-alue erotettiin vuonna 1932 Pyhäjärvi Ul:stä Karkkilan kauppalaksi. Kauppalan alue koostui pääasiassa Nyhkälän ja Karkkilan kylistä. Karkkila ja Pyhäjärvi Ul yhdistyivät vuonna 1969 Karkkilaksi, josta tuli vuonna 1977 kaupunki. Karkkilan nimi juontuu germaanisperäisestä miehen etunimestä Gericke, Kercho tai Garko.
Högforsin masuuni on Karkkilan historian rajapyykki. Se valmistui vuonna 1822, kun Korkeakosken partaalle perustettiin malmin jalostamista varten Högforsin rautaruukki. Raaka-aine saatiin lähistöltä Kulo­suon­mäen rauta­kaivoksesta. Tehtaan myötä Karkkilasta kasvoi omaleimainen teollisuuskaupunki, jolla oli vahva työväenliikkeen perinne. Poliittisesti Karkkila on ollut voimakkaasti vasemmistolainen; esimerkiksi valtuustokaudella 1969–1972 valtuutetuista 12 edusti kansandemokraatteja, viisi sosialidemokraatteja ja kymmenen porvaripuolueita. 20 vuotta myöhemmin, valtuustokaudella 1989–1992, voimasuhteet olivat muuttuneet siten, että sosialidemokraateilla oli yhdeksän, Demokraattisella vaihtoehdolla seitsemän, kansandemokraateilla kuusi sekä porvaripuolueilla (kokoomus, keskusta ja Liberaalinen kansanpuolue) yhteensä 13 paikkaa.
Kaupungin kasvuun ja teollistumiseen on vaikuttanut myös kapearaiteinen Hyvinkään–Karkkilan rautatie. Rautatien lakkauttamisen jälkeen yksi radalla käytetyistä vetureista ja kaksi junanvaunua olivat muistomerkkinä kaupungin keskustassa, jossa ne joutuivat sään ja ilkivallan armoille. Veturi on nykyisin kunnostettuna esillä kaupungintalon aulassa. Yhteydet Karkkilasta Helsingin suuntaan paranivat huomattavasti valtatie 2:n valmistuttua 1950-luvun lopulla.
Karkkila oli jo muinaisten hämäläisten kauppareitin varrella. Maakuntien ihmiset ja tuotteet kohtasivatkin entisaikoina Karkkilan torilla. Kesäisin Karkkilan tori on suosittu kohde edelleen.
Valtioneuvosto teki kesäkuussa 1967 päätöksen Pyhäjärvi Ul:n liittämisestä Karkkilaan vuoden 1969 alussa. Samanaikaisesti kuntaliitoksen kanssa seurakunnan nimi muuttui Karkkilan seurakunnaksi.
Nykyisin Karkkila onkin metalliteollisuudesta leimansa saanut kaupunki maaseutukylien ympäröimänä. Myös pieniä yrityksiä on paljon, iso osa niistäkin toimii metalliteollisuuden alihankkijoina.lähde? Karkkilassa vuodesta 1973 toiminut valaisinteollisuuden alihankkija Helvar työllisti 85 työntekijää vuonna 2019..
Karkkila ajautui 1990-luvulla monien kaupunkien tapaan suuriin taloudellisiin vaikeuksiin, joiden ratkaisemiseksi säädettiin Lex Karkkila.
Historiaa > Etäisyyksiä Karkkilasta

Forssa 40 km
Helsinki 70 km
Hyvinkää 45 km
Hämeenlinna 65 km
Lohja 40 km
Pori 175 km
Riihimäki 50 km
Turku 120 km
Vihti 15 km
Väestö > Väestörakenne

Karkkila on asukasluvultaan Suomen 114. suurin kunta. Karkkilan asukasluku oli vuoden 2023 lopussa 8 578 asukasta, mikä on 0,5 prosenttia Uudenmaan maakunnan asukasluvusta. Karkkilan väkiluku on ollut laskeva 2010-luvulta lähtien. Karkkilan väestöllinen huoltosuhde oli vuoden 2021 lopussa 72,3 prosenttia, mikä on noin 20 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Uudellamaalla keskimäärin. Alle 15-vuotiaita Karkkilan väestöstä on 16,6 prosenttia. Työikäisiä Karkkilassa on 64,0 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 19,4 prosenttia. Vieraskielistä väestöä Järvenpäässä oli vuonna 2021 yhteensä 613 eli 7 prosenttia kaupungin asukkaista.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2023 tilanteen mukainen.
| Karkkilan väestönkehitys 1975–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1975 | 1975 |    | 8 564 | 8 564 |
| 1980 | 1980 |    | 8 330 | 8 330 |
| 1985 | 1985 |    | 8 355 | 8 355 |
| 1990 | 1990 |    | 8 925 | 8 925 |
| 1995 | 1995 |    | 8 609 | 8 609 |
| 2000 | 2000 |    | 8 753 | 8 753 |
| 2005 | 2005 |    | 8 807 | 8 807 |
| 2010 | 2010 |    | 9 209 | 9 209 |
| 2015 | 2015 |    | 8 969 | 8 969 |
| 2020 | 2020 |    | 8 696 | 8 696 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Taajamat

Vuoden 2018 lopussa Karkkilassa oli 8 778 asukasta, joista 7 421 asui taajamassa, 1 244 haja-asutusalueilla ja 113:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Karkkilan taajama-aste on 85,6 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Karkkilan keskustaajama.
Väestö > Kieli ja etnisyys

Karkkilan väestöstä oli vuonna 2023 suomenkielisiä 90,4 prosenttia, ruotsinkielisiä 0,7 prosenttia ja vieraskielisiä 8,9 prosenttia. Karkkilassa asui vuoden 2023 lopussa 633 ulkomaan kansalaista, mikä on 7,4 prosenttia kaupungin väestöstä. Suurin yksittäinen ulkomaalainen väestöryhmä on virolaiset, joita asuu Karkkilassa 175 henkeä. Seuraavaksi suurimmat väestöryhmät ovat ukrainalaiset (72) ja venäläiset (66).
Väestö > Uskonto

Karkkilan asukkaista 62,6 prosenttia kuuluu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, kun koko maassa vastaava luku on 63,6 prosenttia (2023). Muihin uskontokuntiin kuuluu 1,7 prosenttia väestöstä ja uskontokuntiin kuulumattomia on 35,7 prosenttia väestöstä. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä Karkkilassa toimii Espoon hiippakuntaan kuuluva Karkkilan seurakunta.
Helluntaiherätyksen piirissä Karkkilassa toimii Karkkilan helluntaiseurakunta. Seurakunta järjestäytyi vuonna 1936 ja toimi alkuaikoina voimakkaaasti Urho Lähteen ja Olavi Malinin johdolla lukuun ottamatta sotavuosia. Baptismin piirissä Karkkilassa toimii Karkkilan Vapaa Lähetysseurakunta.
Talous

Karkkilan työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (1.4%)
Jalostus (38.9%)
Palvelusektori (58.4%)
Muut sektorit (1.3%)
Talousalueena Karkkila kuuluu Helsingin seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 60 189 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa suurempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa kuudenneksi suurin.
Karkkilassa oli vuonna 2022 yhteensä 2770 työpaikkaa ja kunnassa asui 3566 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 53,7 prosenttia. Karkkilan työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 58,4 prosenttia, jalostuksen 38,9 prosenttia ja alkutuotannon 1,4 prosenttia.
Kunnan työpaikkaomavaraisuus on 77,7 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 76,4 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 9,9 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Karkkilassa on 141,3 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Karkkilan suurimmat toimialat yritysten lukumäärän mukaan ovat rakennuspalvelut, kiinteistöpalvelut ja LVI-työt. Karkkilan viisi suurinta yksityistä työnantajaa ovat Componenta Castings (311), Sew Industrial Gears (156), Auto-Kehä Karkkila (50), EK-Palvelut Karkkila (40) ja MeriMet (33). Liikevaihdoltaan suurimmat yritykset ovat Componenta Castings, Sew Industrial Gears, Auto-Kehä Karkkila, Biofarm ja Sabora Pharma. Kuntien ja yrittäjien yhteistyötä sekä kuntakohtaista elinkeinopolitiikkaa mittaavassa kuntabarometrissä Karkkila on sijoittunut vuosina 2020–2024 pienten kuntien joukossa toiseksi alimpaan neljännekseen sijalle 116. Yrittäjien antama kokonaisarvosana Karkkilalle on 2,91.
Talous > Julkistalous

Karkkilan kunnan verotuloilla ja valtionosuuksilla rahoitettava toimintakate oli vuonna 2023 yli 19 miljoonaa euroa. Vihdin kunnallisveroprosentti on 8,90 prosenttia vuonna 2025. Vihdin viisi suurinta yhteisöveron maksajaa olivat vuonna 2022 Mansner, Sabora Pharma, Biofarm, Arsedel ja Kustannus-Mäkelä.
Koulutus

Karkkilassa perusopetusta antaa neljä koulua. Haukkamäen koulu, Nyhkälän koulu ja Tuorilan koulu ovat alakouluja ja Karkkilan yhteiskoulu on yläkoulu. Lukiokoulutusta järjestetään Karkkilan lukiossa.
Kyliä

Karkkilan kyliä ovat Ahmoo, Haavisto, Järvenpää, Karkkila, Nyhkälä, Siikala, Sireenikylä, Tuorila, Vaskijärvi, Vattola ja Vuotinainen.
Virkistys > Retkeily

Karkkilan alueella sijaitsee useita retkeily- ja virkistyskohteita. Merkittävin kohde on osin Karkkilassa sijaitseva Liesjärven kansallispuisto. Muita Karkkila alueella sijaitsevia kohteita ovat muun muassa Onkimaanjärven virkistysalue ja Herrainpöytä. Karkkilan alueen luontoreittejä ovat muun muassa Sontiainen–Ruuhilampi, Karkkilan koskireitti sekä Pikkupässi-pyöräilyreitti. Lohjalta Karkkilaan kulkee Kuuden järven melontareitti.
Virkistys > Urheilu

Karkkilan Urheilijat on yleisseura, jonka miesten koripallojoukkue pelaa tällä hetkellä kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1B-divisioonassa.
Kulttuuri > Murre

Karkkilan alueella puhutun kielen perustana on Länsi-Uudenmaan murre, joka kuuluu lounaisten välimurteiden itäryhmään. Karkkilan ja Pyhäjärven murteet muodostavat yhdessä Karjalohjan, Lohjan, Vihdin, Sammatin, Nummen ja Pusulan kanssa uusmaalaisten murteiden läntisen puoliskon eli Vihdin ryhmän.
Kulttuuri > Perinnekulttuuri

Karkkilan ja Pyhäjärven kansallispuku on koottu vuonna 1951. Puvun suunnittelija on Tyyni Vahter ja puku on suunniteltu Uudenmaan kotiteollisuusyhdistyksen ja Högforsin tehtaan sosiaalitoimiston toimesta. Karkkilan puvussa on leveäraitainen pehmeäsävyinen hamekangas, jonka malli on uusimaalainen juhlahamekangas. Liivi on sininen. Valkean esiliinan malli on Askolan puvusta.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Karkkila kuuluu ruokakulttuuriltaan uusimaalaiseen alueeseen. Perunanviljelyn yleistyttyä perunaa on hyödynnetty laajasti muun muassa valmistamalla perunamakkaraa ja perunapuuroa. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluvat rosollit, piimäjuustot ja laatikot. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluu myös marjaviinituotanto, puutarhamarjat ja niistä tehdyt jalosteet. Karkkilan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla perunamämmi ja perunamakkara.
Hallinto ja politiikka > Hyvinvointialue

Julkisten terveys-, sosiaali- ja pelastuspalveluiden osalta Karkkila kuuluu Länsi-Uudenmaan hyvinvointialueeseen. Hyvinvointialueella on kunnassa Karkkilan terveysasema. Neuvolatoiminnasta vastaa Karkkilan neuvola. Vammaispalveluiden osalta Karkkilassa toimii kaksi yksikköä: Högforsin päiväaikainen toiminta sekä Ahmoon asumispalvelut Tuulenpesässä, Iltatuulessa ja Karhunkorvessa. Palveluasumisen osalta Karkkilassa toimii hyvinvointialueen ylläpitämä Toivokoti. Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksella on kunnassa Karkkilan paloasema.
Hallinto ja politiikka > Kaupunginvaltuusto

Karkkilan kaupunginvaltuustossa on 35 paikkaa. Valtuuston paikkajako valtuustokaudella 2021–2025 on seuraava:
Karkkilaan sitoutuneet yhteislista 11
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 6
Kansallinen Kokoomus 6
Vasemmistoliitto 5
Perussuomalaiset 3
Suomen Keskusta 2
Vihreä liitto 1
Suomen Kristillisdemokraatit 1
Vuonna 2008 Kauniaisten, Vihdin ja Karkkilan vaaleissa kokeiltiin sähköistä äänestystä. Käytetyn järjestelmän ongelmat johtivat lukuisiin valituksiin, jotka lopulta johtivat korkeimman hallinto-oikeuden määräykseen uusia vaalit. Vaalit uusittiin 6.9.2009. Puolueiden paikkajakoon ei tullut muutoksia.
Hallinto ja politiikka > Eduskuntavaalit 2023

Alla on esitetty eduskuntapuolueiden kannatus Karkkilassa vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. Suluissa on puolueen kannatus vuoden 2019 vaaleissa.
Perussuomalaiset 25,7 % (19,7 %)
Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 17,6 % (25,8 %)
Vasemmistoliitto 19,2 % (13,4 %)
Kansallinen Kokoomus 15,6 % (11,1 %)
Suomen Keskusta 7,9 % (9,1 %)
Liike Nyt 3,8 % (4,0 %)
Vihreä liitto 3,5 % (9,2 %)
Suomen Kristillisdemokraatit 3,0 % (2,4 %)
Suomen ruotsalainen kansanpuolue 1,0 % (1,1 %)
Tunnettuja asukkaita

Seuraavat tunnetut henkilöt ovat joko syntyneet tai vaikuttaneet Karkkilassa:
Sampsa Astala (s. 1974), muusikko
Mia Halme (s. 1968), käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja
Petri Hiltunen (s. 1967), sarjakuvapiirtäjä
Ilmari Huitti (1897–1960), taidemaalari
Niko Hurme (s. 1974), muusikko
Aki Kaurismäki (s. 1957), elokuvaohjaaja
Heikki Kujanpää (s. 1961), ohjaaja
Hannu Lukkarinen (s. 1949), kuvittaja, pilapiirtäjä
Irma Melaja (1955–1991), kuvanveistäjä
Mikko Myllylahti (s. 1980), runoilija ja elokuvantekijä
Hannu Niklander (s. 1951), kirjailija
Aleksi Salmenperä (s. 1973), elokuvaohjaaja
Mira Salo (s. 1982), missi
Salla Savolainen (s. 1962), kuvittaja, kirjailija
Marjut Tynkkynen (s. 1961), harmonikkataiteilija
Olavi Uusivirta (s. 1983), viihteen monitoimimies
Kari Vepsä (s. 1952), muusikko
Christopher Gibson (s.1992), jääkiekkoilija
Heikki Järn (s. 1941), jääkiekkoilija
Aatu Kivimäki (s. 1997), koripalloilija
Kaj Kunnas (s. 1963), urheilutoimittaja
Miikka Luosmaa (s. 1994), koripalloilija
Juha Salo (s. 1976), ralliautoilija
Markku Uusipaavalniemi (s. 1966), curlingpelaaja ja kansanedustaja
Vihtori Vainio (1890–1942), kansanedustaja (SSTP)
Ritva Viljanen (s. 1958), kaupunginjohtaja
Rainer Virtanen (1920–1973), kansanedustaja (SKDL)
Viljo Virtanen (1912–1989), kansanedustaja (SDP)
Yhdyspankin entinen talo.
Linja-autoasema
Karkkilan kirkko
Högforsin ruukkialue
Näkymä Karkkilaan Vihtijärventieltä.
Kirjallisuutta

Aalto, Seppo & Rentola, Kimmo: Karkkilan eli Högforsin ja Pyhäjärven, entisen Pahajärven ihmisten historia. Karkkilan kaupunki, 1992. ISBN 951-96541-0-0.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karkkila Wikimedia Commonsissa
Karkkilan kaupungin kotisivut
Tilastokeskus - Karkkilan avainluvut
Kansalliskirjaston digitoidut aineistot: Högforsin tehdas Osakeyhtiön tuoteluettelot
Ylen Elävä arkisto: Karkkila – kauppala rautatehtaan varjossa
Karkkila ja sen ympäristö, Helsingin Sanomat, 08.10.1939, nro 271, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| n k Helsingin seutu |
| --- | --- | --- |
| Pääkaupunkiseutu |  Espoo  Helsinki  Kauniainen  Vantaa  |  |
| Helsingin seutu | Pääkaupunkiseudun kuntien lisäksi: Hyvinkää  Järvenpää  Kerava  Kirkkonummi  Mäntsälä  Nurmijärvi  Pornainen  Sipoo  Tuusula  Vihti  |  |
| Helsingin seutukunta | Helsingin seudun kuntien lisäksi: Karkkila  Lohja  Siuntio  |  |
| n k Uudenmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Askola  Espoo  Hanko  Helsinki  Hyvinkää  Inkoo  Järvenpää  Karkkila  Kauniainen  Kerava  Kirkkonummi  Lapinjärvi  Lohja  Loviisa  Myrskylä  Mäntsälä  Nurmijärvi  Pornainen  Porvoo  Pukkila  Raasepori  Sipoo  Siuntio  Tuusula  Vantaa  Vihti 
Entiset kunnat:  Bromarv  Degerby  Haagan kauppala  Huopalahti  Hyvinkään maalaiskunta  Karjaa  Karjaan maalaiskunta  Karjalohja  Kulosaari  Liljendal  Lohjan kunta  Nummi  Nummi-Pusula  Oulunkylä  Pernaja  Pohja  Porvoon maalaiskunta  Pusula  Pyhäjärvi Ul  Ruotsinpyhtää  Sammatti  Snappertuna  Tammisaaren maalaiskunta  Tammisaari  Tenhola 
Sontiainen on yksi Karkkilan lukuisista pikkujärvistä.
Kartta Karkkilan ja Pyhäjärven rajoista ennen vuoden 1969 liitosta.
Karkkila Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.
Karkkilan radalla liikennöinyt veturi.
Vanha Pyhäjärven vaakuna, joka on nykyinen kotiseutuvaakuna.
Karkkilan kirkko.
Helvar Oy:n tehdas sijaitsee Karkkilassa. Kuva on vuodelta 2008.
Polku Liesjärven kansallispuistoon.
Karkkilan kaupungintalo ruukkialueella. 2018.
Alumiinifosfidi

| Alumiinifosfidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  20859-73-8
PubChem CID:  16126812 ja 30332
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  AlP
Moolimassa:  57,96 g/mol
Ulkomuoto:  Väritön kiteinen aine
Sulamispiste:  2 530 °C
Tiheys:  2,85 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Alumiinifosfidi on kemiallinen yhdiste; jonka kemiallinen kaava on AlP. Aine on itsessään väritöntä ja normaalioloissa kiinteää. Kauppatavarana se on yleensä harmahtavankellanvihreätä jauhetta, jonka väri johtuu siihen hydrolyysissä ja hapettumisessa joutuneista epäpuhtauksista. Alumiinifosfidi on laajavyövälinen puolijohde, jota käytetään myös torjunta-aineena.
Rakenne, muodostuminen ja ominaisuudet

Alumiinifosfidi kiteytyy sinkkivälkerakenteeksi, missä kaikki atomit ovat järjestyneet tetraedrimäisesti. Sen sukulaisaineet kuten galliumarsenidi kiteytyvät samalla tavalla.
Raaka-alumiinifosfidia voidaan valmistaa laboratoriossa kuumentamalla punaisen fosforin ja jauhemaisen alumiinin seosta.
Alumiinifosfidi reagoi sekä veden että happojen kanssa vapauttaen fosfiinia (PH3).
Tuholaismyrkkynä

Alumiinifosfidia käytetään torjunta-aineena lähinnä jyrsijöitä kuten kaneja ja muita pienikokoisia nisäkkäitä kuten kontiaisia sekä hyönteisiä vastaan. Tavallinen käyttökohde on säilötty vilja. Tabletit tai pelletit tyypillisesti sisältävät myös ammoniakkia muodostavia kemikaaleja. Vapautuvan fosfiinikaasun syttymisen tai räjähtämisen riski saadaan näin pienemmäksi.
Jyrsijöitä torjuttaessa alumiinifosfidipellettejä sekoitetaan niiden ravintoon. Jyrsijöiden ruuansulatusjärjestelmän sisältämä happo reagoi fosfidin kanssa muodostaen myrkyllistä fosfiinikaasua. Samalla tavoin vaikuttavat sinkkifosfidi ja kalsiumfosfidi.
Ohjeiden vastaisesti käytettynä alumiinifosfidi on myös ihmiselle hengenvaarallinen.
Puolijohdesovelluksia

Teollisuudessa alumiinifosfidia käytetään puolijohteena, usein sekoitettuna muiden binääristen aineiden kanssa. Tällainen lejeerinki on esimerkiksi alumiinigalliumindiumfosfidi, jonka tavallinen käyttökohde ovat LED-valaisimet.
Aiheesta muualla

Alumiinifosfidin kansainvälinen kemikaalikortti
Kasvit

| Kasvit |
| --- | --- |
 Kasvien monimuotoisuutta
Tieteellinen luokittelu
Luonto::  Eliökunta Biota
Yläkunta::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae  Haeckel (1866)
Kehityslinjat tai alakunnat
 Chlorophyta – varsinaiset viherlevät  Charophyta – näkinpartaislevät  Embryophyta – alkiolliset kasvit Bryobionta – sammalet  Tracheophyta – putkilokasvit 
Katso myös
   Kasvit Wikispeciesissä   Kasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kasvit ovat monisoluisia, pääasiassa yhteyttämällä ravintonsa saavia eliöitä. Kuuden eliökunnan järjestelmässä ne muodostavat kasvikunnan (Plantae), yhden aitotumaisten eliöiden neljästä pääryhmästä eläinten, sienten ja alkueliöiden ohella. Kasveiksi on eri aikoina tulkinnasta riippuen voitu määritellä vaihteleva joukko erilaisia eliöitä. Kasveja tutkiva tieteen ala on kasvitiede eli botaniikka.
Kasvit poikkeavat eläimistä ja sienistä monella tavalla. Ne eivät yleensä kykene liikkumaan paikasta toiseen, vaan pysyvät koko elämänsä tietyllä kasvualustalla. Kasvit ovat yleensä omavaraisia eli autotrofisia, sillä ne hankkivat tarvitsemansa aineet yhteyttämisen avulla. Kasvisolut poikkeavat eläinsoluista muun muassa kiinteällä, selluloosasta koostuvalla soluseinällään ja väriaineita sisältävillä plastideillaan. Sienten soluissa on kitiinin jäykistämä soluseinä, ja bakteerien soluseinässä on mureiinia.
Kasvit muodostavat levien kanssa suurimman osan planeettamme biomassasta. Lähes ainoina omavaraisina eliöinä kasvit ovat ravintoketjun perusta, ja ne ovat luoneet ilmakehän runsaan happipitoisuuden tuottamalla kaasua yhteyttämisellä. Nykyisen kaltainen elämä maapallolla on pitkälti kasvien ansiota. Maapallo voidaan jakaa alueella kasvavien kasvien mukaan eri kasvillisuusvyöhykkeisiin.
Kasvit voidaan jaotella monen tavan mukaan. Kehityksen ja sukulaisuussuhteiden mukaan kasvit voidaan ryhmitellä taksonomisesti tieteellisen luokittelun avulla. Kasvumuotojen perusteella kasvit voidaan luokitella esimerkiksi puihin, pensaisiin, köynnöksiin, ruohoihin, mehikasveihin ja päällyskasveihin.