stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jyväskylän suurajot 1986
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jyväskylän suurajot 1986 Wikimedia Commonsissa
Rally-Maps.com, erikoiskokeiden reitit kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 1986
Monaco
Ruotsi
Portugali
Kenia
Ranska
Kreikka
Uusi-Seelanti
Argentiina
Suomi
Norsunluurannikko
Italia
Iso-Britannia
Yhdysvallat
Rallin maailmanmestaruussarjan Suomen rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Jyväskylän suurajot 1987

|  Suomen ralli 1987 |
| --- | --- |
 10. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 1987. 
Sijainti:  Jyväskylä, Suomi
Pituus:  52 erikoiskoetta, 509,48 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Markku Alen  Ilkka Kivimäki  (Martini Lancia)
Toinen:   Ari Vatanen  Terry Harryman  (Ford Motor Company)
Kolmas:   Stig Blomqvist  Bruno Berglund  (Ford Motor Company)
Jyväskylän suurajot 1987 järjestettiin 27.–30.8.1987. Se oli rallin MM-sarjan 1987 kymmenes osakilpailu ja 37. Jyväskylän suurajot kautta aikain.  Se oli ensimmäinen kerta, kun tehdastallit kilpailivat Suurajoissa vain A- ja N-ryhmän autoilla, johtuen B-ryhmän tehokkaimpien autojen kieltämisestä kaudelle 1987.
Kaudelle tuli sääntömuutos, joka rajoitti erikoiskokeiden keskinopeuksia.
Osallistujat

Kilpailuun ilmoittautui 170 autokuntaa. Mukana olivat tehdastalleista Mazda (Timo Salonen ja Ingvar Carlsson), Lancia (Juha Kankkunen ja Markku Alén), Ford (Stig Blomqvist ja Ari Vatanen), Audi (Hannu Mikkola) ja Mitsubishi (Lasse Lampi).
Reitti

Reitin pituus oli 1691,45 km, josta erikoiskokeita 509,48 km. Erikoiskokeita oli yhteensä 52. Reitti oli kasvanut nelipäiväiseksi.
| Torstai | Perjantai | Lauantai | Sunnuntai |
| --- | --- | --- | --- |
| Jyväskylä–(Kuhmoinen)*–Jyväskylä | Jyväskylä–Hartola–Jyväskylä | Jyväskylä–Valkeakoski–Jyväskylä | Jyväskylä–(Kuhmoinen)*–Jyväskylä |
| 11 EK:ta | 13 EK:ta | 19 EK:ta | 9 EK:ta |
| 98,74 km | 129,47 km | 158,02 km | 118,06 km |
*=ei kokoomataukoa
Edellisvuonna neljä erikoiskoetta oli ylittänyt sallitun 110 km/h + 10% keskinopeusrajan. FISA oli huomauttanut tästä järjestäjiä, jotka ottivat asian vakavasti. Reitti vietiin pienille teille ja talonpihoihin. Kilpailu oli hitain Suomen MM-rallin historiassa ja reitti sai huonoa palautetta kaikilta tahoilta, mukaanlukien FISAlta.
Osa erikoiskokeista oli nimetty pelkästään sponsorin mukaan, mikä aiheuttaa hankaluutta tilastoihin.
Torstaina ajettiin lyhyt lenkki Jämsän suuntaan vuosien 1982–1985 tapaan. Yötauolle saavuttiin vasta klo 2.47 joten suurin osa erikoiskokeista ajettiin pimeässä. Tuoikotanen ja Arvaja olivat uusia erikoiskokeita, kun taas Poikkijärvi oli uudelleennimetty Rumpali vuodelta 1977.
Perjantaina reitti kävi Joutsan suunnalla ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1981. Rajalahti, Hotila ja Soimaharju olivat uusia erikoiskokeita. Lempäätä ja Vartiamäkeä oli ajettu aiemmin, mutta niiden reitit olivat suurilta osin uusia. Päivän päätteeksi ajettiin Seppälänkankaan soramonttuerikoiskoe.
Lauantaina ajettiin lounaaseen. Leustu ja Vesala olivat uusia erikoiskokeita, joskin niissäkin oli aiemmin muilla erikoiskokeilla ajettuja osuuksia. Ouninpohjaan oli liitetty pienten teiden alkuosuus, ja erikoiskokeen nimeksi oli annettu sponsorin mukaan Unionin sähäkkä.
Sunnuntaina ajettiin lähinnä torstain ja lauantain erikoiskokeiden toistoja, mutta rallin päättänyt erikoiskoe oli kokonaan uusi. Sen nimi oli virallisesti Rank Xerox, mutta siitä käytettiin myös eri medioissa nimiä Härköpohja, Niittyaho, Vitikkala ja Muurame.
Kilpailun tapahtumia

Hannu Mikkola keskeytti ulosajoon EK3:lla Huhtiassa. Samassa paikassa Juha Kankkunen oli vähällä ajaa ulos, mutta rengas puhkesi.
Timo Salosen, Ingvar Carlssonin ja Mikael Sundströmin Mazdoista hajosi moottorit.
Ari Vatanen ja Stig Blomqvist osuivat Valkeakosken yleisöerikoiskokeella liikenteenjakajan reunakivetykseen. Vatasen osuma oli pahempi, ja autosta hajosi vetoakseli ja tukivarsi. Vatasen onnistui kuitenkin ohittaa Blomqvist ennen maalia.
Juha Kankkusella katkesi ohjausvarsi EK16 Lempäässä ja auton koko voimansiirto meni jumiin. Kankkunen ja kartanlukija Juha Piironen ratkaisivat tilanteen iroittamalla vaurioituneen pyörän ja ajoivat kolmella pyörällä erikoiskokeen maaliin. Kankkusella oli omien sanojensa mukaan enemmän vastoinkäymisiä tässä rallissa kuin kahden edellisen vuoden aikana yhteensä. Hän teki rallin lopuksi 22 peräkkäiset pohjat.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | Kuljettaja | Auto | Aika |
| 1. |  | Markku Alén | Lancia Delta HF 4WD | 5:12:22 |
| 2. |  | Ari Vatanen | Ford Sierra RS Cosworth | +5:32 |
| 3. |  | Stig Blomqvist | Ford Sierra RS Cosworth | +6:29 |
| 4. |  | Per Eklund | Audi Coupe | +8:38 |
| 5. |  | Juha Kankkunen | Lancia Delta HF 4WD | +9:12 |
| 6. |  | Thorbjörn Edling | Mazda 323 4WD | +11:25 |
| 7. |  | Sebastian Lindholm | Audi Coupe | +14:23 |
| 8. |  | Tomi Palmqvist | Audi Coupe | +16:06 |
| 9. |  | Erik Johansson | Audi Coupe | +18:25 |
| 10. |  | Timo Heinonen | Audi Coupe | +28:45 |
Lähde:
Markku Alen johti rallia alusta loppuun.
N-ryhmän voitti Alessandro Fiorio.
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com, erikoiskokeiden reitit kartalla
Osakilpailut MM-rallikaudella 1987
Monaco
Ruotsi
Portugali
Kenia
Ranska
Kreikka
Yhdysvallat
Uusi-Seelanti
Argentiina
Suomi
Norsunluurannikko
Italia
Iso-Britannia
Rallin maailmanmestaruussarjan Suomen rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Kalliolampi (Uurainen)

| Kalliolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Uurainen
Koordinaatit:  62°30′44″N, 25°15′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saarijärven alue (14.61)
Laskuoja:  oja Keskiseen Kalliolampeen 
Järvinumero:  14.616.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  185,6 m  
Pituus:  730 m  
Leveys:  310 m  
Rantaviiva:  2,136 km  
Pinta-ala:  8,818 ha  
Tilavuus:  0,0003299 km³ 
Keskisyvyys:  3,74 m  
Suurin syvyys:  8,4 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalliolampi 
Kalliolampi  on Keski-Suomessa Uuraisissa  Kyynämöisen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 730 metriä pitkä, 310 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 329 900 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys on 8,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Saarijärven alueella (14.61), jonka Murronjoen alueeseen (14.616) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 185,6 metriä mpy.
Kalliolampi (Toivakka, Haukanmaa)

| Kalliolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Toivakka
Koordinaatit:  62°04′55″N, 25°53′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Leppäveden alue (14.31)
Laskuoja:  oja Vähään Iilijärveen 
Järvinumero:  14.311.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  160,3 m  
Pituus:  300 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  0,744 km  
Pinta-ala:  3,596 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKalliolampi 
Kalliolampi  on Keski-Suomessa Toivakassa Haukanmaan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,6 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Leppäveden lähialueeseen (14.311) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 160,3 metriä mpy.
Kampakävykit

| Kampakävykit |
| --- | --- |
 Kampakäpypalmu (Dioon edule)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Paljassiemeniset
Luokka::  Cycadopsida
Lahko::  Cycadales
Heimo::  Samiakävykkikasvit Zamiaceae
Suku::  Kampakävykit Dioon  Lindl.
Katso myös
   Kampakävykit Wikispeciesissä   Kampakävykit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kampakävykit (Dioon) on käpypalmujen samiakävykkikasvien (Zamiaceae) heimoon kuuluva suku. Se sisältää 16 lajia, joista kymmenen on koko maailmassa uhanalaista. Kampakävykit kasvavat luonnonvaraisina Meksikossa ja Hondurasissa.
Lajeja ja uhanalaisuus:
Dioon argenteum T.J.Greg. & al. – vaarantunut laji (VU)
Dioon califanoi De Luca & Sabato – erittäin uhanalainen laji (EN)
Dioon caputoi De Luca, Sabato & Vázq.Torres – erittäin uhanalainen laji (EN)
kastanjakampakävykki eli kampakäpypalmu (Dioon edule Lindl.) – silmälläpidettävä laji (NT)
Dioon holmgrenii De Luca, Sabato & Vázq.Torres – erittäin uhanalainen laji (EN)
Dioon merolae De Luca, Sabato & Vázq.Torres – vaarantunut laji (VU)
Dioon pectinatum Mast. (syn. Dioon mejiae)
Dioon purpusii Rose – vaarantunut laji (VU)
Dioon rzedowskii De Luca & al. – erittäin uhanalainen laji (EN)
Dioon sonorense (De Luca & al.) Chemnick, T.J.Greg. & Salas-Mor. – erittäin uhanalainen laji (EN)
Dioon spinulosum Dyer ex Eichl. – erittäin uhanalainen laji (EN)
Dioon tomasellii De Luca, Sabato & Vázq.Torres – vaarantunut laji (VU)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kampakävykit – Dioon
ITIS: Dioon (englanniksi)
Kari Sipilä

| Kari Sipilä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1940 (ikä 84) Kangasala
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  yritysjohtaja, asiantuntija
Kari Sipilä (s. 11. helmikuuta 1940 Kangasala) on rakennus- ja innovaatioaloilla toimiva yritysjohtaja ja asiantuntija, tekniikan lisensiaatti ja tekniikan tohtori h.c. Nykyisin hän asuu Espoossa.
Kari Sipilä on toiminut niin kotimaassa kuin ulkomailla monipuolisissa innovaatiosektorin sekä rakennus- ja yhteiskunta-alan tehtävissä suunnittelijana, urakoitsijana, rakennuttajana ja rahoittajana, myös luottamustehtävissä tuotekehitys- ja innovaatiosektorilla puheenjohtajana tai hallituksessa jäsenenä useissa yrityksissä, kuten RAKLI ry:ssa, LES Scandinaviassa, jonka kunniajäsen hän on, Suomen Rakennusinsinöörien Liitto RIL:ssa, Teknillisten Tieteiden Akatemiassa ja Tekniikan Akateemiset TEK:issa, Euroopan unionin European Environment Award -ohjausryhmässä, Tiedekeskus Heurekassa, Tekniikan Akatemia -säätiössä ja NestorPartners ry:ssa, samoin kuin epäpoliittisissa Asukasfoorumissa ja kaupungin yhteistyöhankkeissa Espoossa. Sipilä on myös toiminut ja esitelmöinyt, sekä kirjoittanut artikkeleja laajasti toimialoillaan kotimaassa ja kansainvälisesti.
Sipilä on asunut kuusi vuotta ulkomailla Yhdysvalloissa, Sveitsissä ja Saudi-Arabiassa. Toimialaansa liittyviä esitelmiä kansainvälisten organisaatioiden kutsusta ja tilaisuuksissa hän on pitänyt kotimaan kymmenien tilaisuuksien ja paikkakuntien lisäksi muun muassa Azerbaidžanissa, Englannissa, Etelä-Koreassa, Filippiineillä, Kiinassa, Libanonissa, Libyassa, Norjassa, Omanissa, Ruotsissa, Saudi-Arabiassa, Syyriassa, Sveitsissä, Tanskassa, Ukrainassa, Unkarissa, Yhdysvalloissa, Venäjällä ja Virossa.
Ura

Sipilä valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun rakennusinsinööriosastolta vuonna 1964. Hän syventyi apurahan turvin jatko-opintoihin Yhdysvalloissa Ohio State Universityssa ja suoritti tekniikan lisensiaatin tutkinnon vuonna 1975. Teknillinen korkeakoulu nimitti hänet tekniikan kunniatohtoriksi (tekn.tri h.c.) vuonna 2000.
Ura > 1960–1970–

Vuodet 1965–1974 Sipilä toimi Suunnittelukeskus MKR Oy:ssa suunnittelijana, toimisto- sekä osastopäällikkönä suunnitellen ja vastaten useiden kuntien ja kaupunkien kehittämiseen liittyvistä liikenne- ja katusuunnittelutehtävistä, liikenne- ja kuljetusalan tutkimustehtävistä, sekä tie- ja vesirakennushallitukselle moottoritiesuunnitelmaosuuksista Porvoon ja Lahden moottoriteillä.
Hänet kutsuttiin johtajaksi Oy Yleisen Insinööritoimiston palvelukseen, jossa hän toimi ympäristönsuojeluryhmän johtajana vuosina 1975–1978 vastaten useiden kuntien vesihuolto-, vesitorni- ja kunnallistekniikka- ja maanrakennusalan toimeksiannoista. Erityinen oli japanilaisyritysryhmän kanssa solmittu sopimus kallioon rakennettavien öljysäiliöiden tietotaidon myymisestä heille. YIT oli aktiivisesti myös toteuttamassa rajaprojekteja ja rakennettujen teollisuuslaitosten vesi- ja jätevesilaitoksia muun muuassa Svetogorskissa. Vuodet 1979–1980 Sipilä johti YIT:n urakoimaa käänteisosmoosiin perustuvaa vesilaitos- ja kunnallistekniikan rakennusprojektia Saudi-Arabiassa.
Ura > 1980–

Kari Sipilä siirtyi Postipankin palvelukseen vuonna 1980 koordinoimaan ensin pankkien rahoittamia ja takaamia vientiprojekteja erityisesti Irakissa, missä sota oli vaikeuttanut rakennushankkeita. Sen jälkeen Sipilä huolehti rakennusalan yritysten rahoitushankkeista. Hänet nimitettiin vuonna 1984 apulaisjohtajaksi ja 1988 pankinjohtajaksi johtamaan Postipankin omia ja sijoitustoimintaan liittyviä rakennus- ja kiinteistöprojekteja. Tuolloin pankki, sen toiminnot ja kiinteistöomaisuus laajenivat uusilla kiinteistöillä muun muuassa Espoossa, Helsingissä, Kotkassa, Lappeenrannassa, Mikkelissä, Savonlinnassa ja Turussa, sekä lukuisilla konttoreilla ja niiden saneerauksilla, ottaen huomioon voimakkaasti kehittyvän tietotekniikan ja turvallisuuden vaikutukset pankkitoimintaan. Pankki oli myös osakkaana monissa yhteis- ja liikekeskushankkeissa, joiden hallituksissa Sipilä toimi.
Kari Sipilä kutsuttiin vuonna 1989 Amer-Yhtymä Oyj:n tytäryhtiön Amer Golf Propertiesin varatoimitusjohtajaksi ja sittemmin toimitusjohtajaksi toimipaikkoina Chicago Yhdysvalloissa ja Geneve Sveitsissä. Tehtävät liittyivät Amerin omistamien Jack Nicklaus ja Wilson Sporting Goods -yhtiöiden golftoiminnan kiinteistöbisneksen synergiamahdollisuuksiin Yhdysvalloissa ja Euroopassa.
Ura > 1990–

Vuonna 1992 Sipilä aloitti Keksintösäätiön toiminnanjohtajana Espoossa. Säätiön tausta oli yksityinen säätiö, mutta pääosa toiminnan rahoituksesta tuli valtiolta. Toiminta liittyi yksityishenkilöiden ja pienyritysten keksintöjen neuvontaan, arviointiin, patentointiin, tuotekehittämiseen, rahoitukseen ja kaupallistamiseen. Alun lama-ajan vuoksi toiminta oli aktiivista henkilöiden pyrkiessä kehittämään ideoitaan tuotteiksi markkinoille. Sittemmin aktiivisen toiminnan ja viestinnän keinoin säätiö saavutti merkittävän roolin Suomen innovaatiotoiminnan edistäjänä ja kehittäjänä. Moni hanke kehittyi markkinoille joko yrittäjän omassa yrityksessä tai lisensioinnin perusteella.
Toimintaa täydentämään Sipilä kehitti säätiön omistaman Suomen Keksintöpörssi Oy:n kaupallistamaan nykyaikaisen tietotekniikan avulla keksintöjä ja niistä kehitettyjä tuotteita. Se on ollut alkuna ja taustaideana monille muille kaupallistamiskeinoille. Sipilä laajensi alueellista keksintöasiamiestoimintaa, joka siirrettiin teknillisistä oppilaitoksista valtion alueellisiin toimipisteisiin, sittemmin ELY-keskuksiin. Sipilä kehitti toimintamallin, jolla yliopistoihin tulivat innovaatioasiamiehet kehittämään yliopistojen tutkimuslähtöistä keksintö- ja innovaatiotoimintaa. Se toteutettiin yhdessä Patentti- ja rekisterihallituksen ja suurimpien yliopistojen kanssa, ja se muodosti pohjan ja mallin nykyiselle yliopistojen innovaatioalan toiminnalle ja nykyisille aktiviteeteille.
Ura > 2000–

Siirryttyään päätoimesta eläkkeelle keväällä 2003 Sipilä perusti liikkeenjohdon konsultointiyrityksen Future Innovations. Yritys konsultoi ja edistää teollisoikeuksien ja innovaatioiden kehittämistä, käyttöä ja kauppaa sekä niihin perustuvaa liiketoimintaa ja yrittäjyyttä kotimaassa ja kansainvälisesti.
Keltiäinen

| Keltiäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Yläheimo::  Ampiaismaiset pistiäiset Vespoidea
Heimo::  Muurahaiset Formicidae
Alaheimo::  Formicinae
Tribus::  Lasiini
Suku::  Mauriaiset Lasius
Laji::  flavus
Kaksiosainen nimi
 Lasius flavus  (Fabricius, 1782) 
Katso myös
   Keltiäinen Wikispeciesissä   Keltiäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltiäinen (Lasius flavus) on pieni, noin 2–4 millimetriä (työläinen) pitkä keltainen ja valonarka muurahainen. Pääasiallisena ravintonaan keltiäinen käyttää usein juurikirvoja ja niiden erittämää mesikastetta. Sen lisäksi se hyödyntää muita ravinnonlähteitä: mitä tahansa makeaa sekä pesään mahdollisesti tunkeutuvia hyönteisiä. Hyvissä olosuhteissa keltiäiset kasvattavat juurikirvoja pesissään ja syövät kesällä niiden mesikastetta ja talvisin itse kirvoja. Tästä syystä keltiäisiä näkee harvoin maan pinnalla muutoin kuin parveiluaikana, joka on Suomessa tyypillisesti elokuussa.
Keltiäinen on rauhallinen ja välttelee yhteenottoja, mutta keltaisen värinsä vuoksi se sekoitetaan usein pistinmuurahaisten (Myrmicinae) alaheimon pistävään siloviholaiseen (Myrmica rubra), jota kansanomaisesti usein nimitetään ”kusiaiseksi”. Keltiäisellä ei kuitenkaan ole myrkkyä, eikä pistintä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Keltiäinen (Lasius flavus)
iNaturalist: Keltiäinen (Lasius flavus)
Ötökkätieto: Keltiäinen (Lasius flavus)
Hyönteismaailma: Keltiäinen (Lasius flavus)
ITIS: Lasius flavus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Lasius flavus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Lasius flavus (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Lasius flavus (mound, ant) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Lasius flavus, the Yellow turf ant (englanniksi)
Kari Tapiiri

| Kari Tapiiri |
| --- | --- |
 Kari Tapiiri Oikeus elää-nimisessä turvapaikanhakijoiden tukikonsertissa Helsingissä maaliskuussa 2017
Henkilötiedot
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kari Tapiiri, Haveri
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2012–
Tyylilajit:  folk, pop
Soittimet:  laulu, kitara, rummut
Levy-yhtiöt:  Timmion Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Muusikko Kari Tapiiri Roban avajaisissa tammikuussa 2018. Hän oli maalannut etusormen kyntensä punaiseksi Punavuoren kunniaksi.
Tapio Luhtasaari, taiteilijanimeltään Kari Tapiiri, on helsinkiläinen laulaja-lauluntekijä. Hänen ensimmäisen albuminsa Intiaani julkaisi Timmion Records 13. kesäkuuta 2012. Albumin kappaleista "Maailmanpyörä", "Intiaani" ja "Symbioosi" on julkaistu musiikkivideot.
Diskografia > Albumit

Intiaani (2012)
Rauhan magneetti (2014)
Maailma täynnä ihmeitä (2023)
Diskografia > Musiikkivideot

Maailmanpyörä (2012)
Intiaani (2012)
Symbioosi (2012)
Olen ollut (2014)
Darrabastu (Pipari & Tapiiri, 2014)
Keinosen Pena (2014)
Sanoja ja tekoja (2015)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Loost Koos | "Uusia ajatuksia" | Pienempi kuin kolme |  | 2012 |
| Eevil Stöö & Koksukoo | "Tapaaminen kaupalla" | Fuck Vivaldi |  | 2012 |
| Euro Crack | "M I K S K U K A A" | H U U M E |  | 2013 |
| Sini Sabotage | "Kukaan ei saa tietää" | 22 m² |  | 2013 |
| Heikki Kuula | "Näin sen piti mennäkin" | Heijastuksia täydelliseltä rundilta |  | 2014 |
| Kube | "Sama laulu" | Hakunila Killah |  | 2019 |
Kempe

Kempe on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adrian Kempe (s. 1996), ruotsalainen jääkiekkoilija
Alfred Kempe (1849–1922), englantilainen matemaatikko
Antje Kempe (s. 1963), itäsaksalainen keihäänheittäjä
Axel Kempe (1623–1682), Turun akatemian kirjastonhoitaja
Carl Kempe (1884–1967), ruotsalainen tennispelaaja
Laurentius Kempe (1620–1669), suomalainen kirkkoherra ja teatteritaiteen edistäjä
Margery Kempe (1373 – n. 1438), englantilainen mystikko
Mario Kempe (s. 1988), ruotsalainen jääkiekkoilija
Rudolf Kempe (1910–1976), saksalainen kapellimestari.
Kekäle (kauppaketju)

| Kekäle |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö 
Perustettu:  1957 (vaateliike Lasten Pirtti) 
Perustaja:  Maire ja Veikko Kekäle 
Toimitusjohtaja:  Joonas Kekäle 
Puheenjohtaja:  Juha-Perttu Kouvalainen 
Kotipaikka:  Joensuu 
Toimiala:  vaatteiden yleisvähittäiskauppa 
Liikevaihto:   32,9 milj. € (2023) 
Liikevoitto:   –32 000 € (2023) 
Henkilöstö:   163 (2023) 
Omistaja:  Kekäleen suku 
Kotisivu:  kekale.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kekäleen myymälän sisäänkäynti kauppakeskus Jumbossa Vantaalla.
Kekäle on suomalainen perheyritys ja kauppaketju, joka myy vaatteita naisille, miehille ja lapsille. Yritys on perustettu Joensuussa vuonna 1957, ja sillä on nykyään myymälä 14 paikkakunnalla: Joensuun lisäksi Espoossa, Helsingissä, Jyväskylässä, Kiteellä, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Lempäälässä, Mikkelissä, Oulussa, Raisiossa, Tampereella ja Vantaalla. Kekäleellä on myös verkkokauppa.
Toimitusjohtaja on vuodesta 2015 lähtien ollut Joonas Kekäle.
Aiheesta muualla

Kekäleen verkkosivut
Keksintösäätiö

Keksintösäätiö (engl. Foundation for Finnish Inventions) edistää suomalaista keksintötoimintaa. Keksintösäätiö aloitti toimintansa vuonna 1971. Keksintösäätiön edeltäjä oli Suomen Kulttuurirahaston Keksintötoimisto, jonka työ käynnistyi vuonna 1957 Maili Aution aikanaan Kulttuurirahastolle tekemän lahjoituksen turvin.[lähde? ]
Säätiö on tukenut suomalaisten yksityishenkilöiden ja alkavien yritysten keksintöjen kehittämistä liiketoiminnaksi. Vuoden 2014 alusta Keksintösäätiön keksijöiden tukemiseksi kehittämä Tuoteväylä-palvelu siirtyi Uudenmaan ELY-keskuksen vastuulle. Jatkossa Keksintösäätiö keskittyy keksintöjen ja keksijöiden arvostuksen nostamiseen ja uusien kasvuyritysaihioiden synnyttämiseen.
Keksintösäätiön hallitukseen kuuluu alan vaikuttajia. Sen valtuuskunnan puheenjohtajana toimi vuonna 2014 Risto Nieminen. Keksintösäätiö sai aikaisemmin pääosan käyttövaroistaan työ- ja elinkeinoministeriön hallinnonalaan kuuluvana valtionapuna. Vuodesta 2014 alkaen työ- ja elinkeinoministeriö ei ole tukenut Keksintösäätiön toimintaa. Nykyinen toiminta rahoitetaan niin sanotuilla palautuksilla, jotka saadaan menestyneiden, rahoitusta saaneiden keksintöjen tuloista maksettavista royalteista.[lähde? ]
Säätiön kokonaan omistama tytäryhtiö, Keksintökeskus Oy toteuttaa käytännön toimia keksijöiden hyväksi. Toiminta sisältää keksijöiden vertaistukea, ja keksintöalan koulutusta.
Aiheesta muualla

Tekes (Arkistoitu – Internet Archive)
ELY-keskus
Kempegowdan kansainvälinen lentoasema

Kempegowdan kansainvälinen lentoasema (IATA: BLR, ICAO: VOBL) on kansainvälinen lentoasema, joka palvelee Bangaloren kaupunkia, joka on Karnatakan osavaltion pääkaupunki Intiassa. Lentoasema sijaitsee  Devanahallin kaupungin lähistöllä noin 40 kilometriä koilliseen Bangaloresta. HAL Bangaloren kansainvälinen lentoasema toimi aiemmin kansainvälisten lentojen kenttänä kunnes Kempegowdan lentoasema avattiin toukokuussa 2008. Kempegowdan lentoasema on nimetty Bangaloren perustajan Kempe Gowda I:n mukaan.
Lentoaseman kautta kulki noin 27 miljoonaa matkustajaa huhtikuun 2017 ja maaliskuun 2018 välisenä aikana. Lentoasemalle on rakenteilla toinen kiitotie ja matkustajaterminaali, jonka jälkeen lentoaseman kapasiteetti nousee 55 miljoonaan matkustajaan vuodessa.
Käännös suomeksi