stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Myöhempien aikojen pyhien liike
Kalliovuorten yhteisöt > Fundamentalistiset yhteisöt

| Kirkon nimi | Perustaja | Perustamisaika | Eronnut/jatke | Nykyinen tila | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mormonifundamentalistien liike | Lorin C. Woolley | 1920-luku | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Hajonnut useiksi ryhmiksi | Ei hyväksynyt luopumista moniavioisuudesta |
| Myöhempien aikojen Kristuksen kirkko | Eldon Kingston | 1926 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Arviolta 2 000 jäsentä; päämaja Utahissa | Harjoittaa moniavioisuutta |
| Apostolic United Brethren | Rulon C. Allred | 1954 | Mormonifundamentalistien liike | 5 000–8 000 jäsentä; päämaja Bluffdalessa, Utahissa. | Harjoittaa moniavioisuutta |
| Fundamentalistinen myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Leroy S. Johnson | 1954 | Mormonifundamentalistien liike | Arviolta 8 000–10 000 jäsentä; päämaja Eldoradossa, Texasissa. | Harjoittaa moniavioisuutta |
| Yhdistynyt myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | George Woolley Smith | 1954 | Mormonifundamentalistien liike | Arviolta 100–200 jäsentä; enimmäkseen Evanstonissa, Wyomingssa ja Laytonissa, Utahissa | Harjoittaa moniavioisuutta ja sulkee mustaihoiset pois pappeudesta |
| Aikojen täyteyden esikoisten kirkko | Joel F. LeBaron | 1955 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Hajonnut | Kuului mormonifundamentalistien liikkeeseen; perustajan veli Ervil LeBaron perusti oman kirkon 1972 ja murhautti veljensä |
| Jumalan Karitsan kirkko | Ervil LeBaron | 1972 | Aikojen täyteyden esikoisten kirkko | Luultavasti jatkuu LeBaron suvussa |  |
| Kristuksen uuden liiton kirkko | John W. Bryant | 1975 | Apostolic United Brethren |  |  |
| Tosi ja elävä myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | James D. Harmston | 1994 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Arviolta 500–750 jäsentä. Päämaja Mantissa, Utahissa. | Harjoittaa moniavioisuutta |
Kalliovuorten yhteisöt > Liberaalimormonit

| Kirkon nimi | Perustaja | Perustamisaika | Eronnut/jatke | Nykyinen tila | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Siionin kirkko | William S. Godbe | 1870 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Hajonnut |  |
| Jeesuksen Kristuksen ennallistettu kirkko | Antonio A. Feliz | 1985 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Arviolta 500 jäsentä Utahissa ja Kaliforniassa. Enemmistö jäsenistöstä kuuluu seksuaalivähemmistöihin. | Kotisivu: RCJC |
| Reformimormonismi | Mike Richan | 2004 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Alkoi keskusteluryhmänä internetissä, nyttemmin rekisteröitynyt | Kotisivu: reformmormonism.org] |
Muita yhteisöjä

| Kirkon nimi | Perustaja | Perustamisaika | Eronnut/jatke | Nykyinen tila | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kristus Potterin kirkko | Arnold Potter | 1857 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Hajonnut | Potterilla oli pitkä parta ja hän käytti valkeita kaapuja, hänen seuraajillaan oli mustat kaavut; jäsenet muuttivat Kaliforniasta Iowaan 1861 |
| Esikoisten kirkko | Joseph Morris | 1861 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Luultavasti hajonnut | Uskoivat jälleensyntymään |
| Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko (gibsonilaiset) | Walter M. Gibson | 1861 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Hajonnut | Järjestetty Tyynenmeren saarilla; tarjosi pappeutta paikallisille asukkaille |
| Eenokin järjestö | James Brighouse | 1884 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen reorganisoitu kirkko ja Esikoisten kirkko |  |  |
| Aaronic Order | Maurice L. Glendenning | 1942 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko |  | Kotisivu: houseofaaron.org |
| Tahrattomien myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen täydellistetty kirkko | William C. Conway | 1955 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko |  |  |
| Jeesuksen Kristuksen myöhempien aikojen kirkko | Matthew P. Gill | 2007 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Perustettu Derbyshiressä Englannissa | Lisäsi Jeraneckin kirjan pyhiin kirjoituksiin. Kotisivu: thelatterdaychurchofchrist.blogspot.com (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Kristuksen "myöhempien aikojen pyhien" kirkko | Abinadi Smith | 2007 | Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko | Päämaja Indianapoliksessa, Indianassa |  |
Tapoja ja käytäntöjä > Elämäntavat

Mormoniliikkeessä painotetaan hyvää ravintoa ja liikuntaa. Mormoneita kehotetaan olemaan käyttämättä mitään mikä voi johtaa riippuvuuteen, esimerkiksi tee, kahvi, alkoholi, nikotiinituotteet. Piristeitä sisältävistä elintarvikkeista he saavat kuitenkin nauttia mm. Coca-Colaa - tämä on tosin jokaisen jäsenen omassa harkintavallassa.
Mormoneille on tärkeää perheen iankaikkisuus. Kun vaimo ja mies saavat lapsia, he sinetöivät nämä itseensä temppelissä. Näin henkielämässä perhe voi olla yhdessä.
Tapoja ja käytäntöjä > Terveys

Utahin osavaltion mormoneilla syövän esiintyvyys on puolet yhdysvaltalaisten keskiarvosta. Mormoninaiset elävät 5,8 vuotta pidempään kuin yhdysvaltalaisnaiset keskimäärin ja mormonimiehet 7,6 vuotta pidempään kuin yhdysvaltalaismiehet keskimäärin.
Tapoja ja käytäntöjä > Rasismi

Mormonikirkkoa on kritisoitu rasistisuudesta, koska kirkko kieltäytyi vuoteen 1978 saakka antamasta mustaihoisille pappeutta. Mormonismissa pappeuden valtuus liittyy myös Jumalan antamien siunausten vastaanottamiseen ja pelastuksen täyteyden saavuttamiseen. Vuonna 1978 kirkko ilmoitti kuitenkin saaneensa Jumalalta ilmoituksen, jonka perusteella kaikilla kelvollisilla kirkon jäsenillä oli yhtäläiset oikeudet pappeuteen ja temppelitoimituksiin.
Tapoja ja käytäntöjä > Homoseksuaalisuus

Mormonikirkko hyväksyy jäsenikseen homoja ja lesboja, mutta heidän oletetaan elävän seksuaalisesti pidättyväistä elämää. Kirkko ei hyväksy homoseksuaalisuuden toteuttamista eikä samaa sukupuolta olevien avioliittoja. Kirkko ei myöskään hyväksy avioliiton ulkopuolista seksiä hetero- tai homosuhteissa eikä pornografiaa. Homoseksuaaleilta (samoin myös naimattomilta heteroilta) odotetaan pidättäytymistä seksisuhteista kirkon jäseninä. Näiden sääntöjen toistuva rikkominen voi johtaa jäsenen erottamiseen kirkosta.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Uskoon tulemisen kautta jäseneksi - esittelyssä viisi kristikunnan kirkkoa
Mormonismin perustaja Joseph Smith, maalaus vuodelta 1842.
Tommi Päivinen

Tommi Päivinen (s. 21. toukokuuta 1992) on suomalainen pesäpalloilija. Päivinen edustaa Superpesiksessä pelaavaa Kiteen Palloa. Päivinen on edustanut Superpesiksessä myös kasvattajaseuraansa Joensuun Mailaa ja Imatran Pallo-Veikkoja. Joensuun Mailassa pelatessaan Päivinen saavutti viisi SM-pronssia kausina 2013-2017. Hän pelaa sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä polttajana. Päivinen on 5. syyskuuta 2020 mennessä pelannut urallaan 172 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt viisi kunnaria ja 65 tavallista juoksua, tuonut 81 juoksua ja kerännyt 409 kärkilyöntiä. Päivinen on pelannut urallaan 11 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 21 kärkilyöntiä.
Mörknässkogenin tuulivoimapuisto

| Mörknässkogenin tuulivoimapuisto Mörknässkogens vindkraftspark |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Vöyri
Koordinaatit:  63°16′44″N, 22°30′47″E
Rakentaminen alkoi:  kesä 2022 
Valmistunut:  2023 
Kustannus:  21 miljoonaa € 
Perustaja:  Mörknässkogen Wind Ab 
Rakennuttaja:  Low Carbon 
Omistaja:  Low Carbon 
Operaattori:  OX2 
Tuulivoimapuisto
Nimi:  WT1–WT5
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  22–40 m 
Tuulivoimalat:  5 × Nordex N163 (5,9 MW) 
Kapasiteetti:  29,5 MW  
Vuosituotanto:  95,55 GWh 
 fiMörknässkogenin tuulivoimapuisto 
Mörknässkogenin tuulivoimapuisto on Pohjanmaalla Vöyrin kohde sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 5 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 30 megawattia ja vuosituotanto on noin 96 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakentanut Low Carbon, sen omistaa Mörknässkogen Wind Ab, joka on Low Carbonin tytäryhtiö, ja sitä operoi ruotsalainen OX2.
Tuulivoimapuiston luoteispuolella 1,5 kilometrin päässä sijaitsee vuonna 2021 valmistunut Storbackenin tuulivoimapuisto.
Yleistä

Tuulipuisto sijaitsee Oravaisten kirkolta 7 kilometriä itään. Paras tieyhteys on yhdystieltä 7320 Österbyn Kanganilta kohti etelää. Yli kilometrin päässä yhdystieltä Trollkullenissa sijaitsee ensimmäinen tuulivoimalaitos (tekninen nimi WT5) ja neljä muuta sijaitsevat siitä neljän kilometrin päässä etelässä (WT1–WT4). Ne on sijoitettu lähes peräkkäin kahden kilometrin matkalle ennen Vargitmossenin moottorirataa.
Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Nordexin valmistamaa Delta 4000-perheen N163-mallia, jonka napakorkeus on 159 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 163 metriä, ja jonka kapasiteetti on 5,9 megawattia. Voimalat sijaitsevat 22–40 metrin korkeudella mpy.
Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa Herrforsin sähköyhtiön alueelliseen sähkönsiirtoverkkoon.
Historiaa > Suunnittelu

Tuulipuiston suunnittelun alkukohdasta ei ole tässä tietoa, mutta Mörknässkogens Wind Ab perustettiin huhtikuussa 2015 . Uutisoinnin mukaan, ELY-keskus ei vaatinut hankkeelle YVA-menettelyä, sillä sen reunaehdot eivät toteutuneet. Osayleiskaava oli kuitenkin valmistelussa keväällä 2016, oli luonnoksena kunnassa nähtävillä heinäkuusta elokuulle 2016, ehdotuksena nähtävillä lokakuusta marraskuuhun 2016 ja Vöyrin kunnanhallitus hyväksyi sen tammikuussa 2017. Tässä muodossa se sisälsi neljän tuulivoimalaitoksen rakentamisen. Rakennusluvan saadakseen suunnittelijat oli vielä pyydettävä Puolustusvoimilta lausuntoja. Myös melu- ja välkehtimissäännöksiä olisi pyrittävä täyttämään.
Marraskuussa 2021 Low Carbon sai rahoituksen Mörknässkogenin tuulivoimapuistolle. Puiston hinnaksi arvioitiin tuolloin 21 miljoonaa euroa. Tuulivoimalat hankittiin keväällä 2021 Nordexilta, jossa kauppaan sisältyi myös 30 vuoden Premium Service-palvelu.
Tässä ei ole tiedossa, milloin neljän tuulivoimalan tuulipuistosta tuli viiden voimalan puisto. Sen on täytynyt varmistua ennen rahoituspäätöstä ja voimaloiden hankintaa, sillä niitä ostettiin viisi kappaletta.
Historiaa > Rakentaminen

Tuulipuiston rakentaminen aloitettiin kesällä 2022 ja se valmistui syksyllä 2023 aikana. Enersense rakensi voimaloiden huoltotiet, teki maakaapeloinnin, ja valoi voimaloiden betoniperustukset. Näiden kustannuksiksi tuli 7 miljoonaa euroa. Se kytkettiin samana vuonna jo kantaverkkoon, mutta kaupallinen sähköntuotanto alkoi seuraavana vuonna 2024.
KNM Freia (1828)

| KNM Freia |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Laivastontelakka, Horten
Laskettu vesille:  25. elokuuta 1828
Palveluskäyttöön:  16. huhtikuuta 1832
Poistui palveluskäytöstä:  4. syyskuuta 1854
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 200 t
Pituus:  44,23 m
Syväys:  4,97 m
Koneteho:  purjeet
Miehistöä:  250–344
Aseistus
Aseistus:  1832: 26 × 24 naulan L/15,5 M/1826 -kanuunaa 10 × 18 naulan L/10 M/1804 -kanuunaa 1 × 12 naulan L/7 M/1796 -karronadi 5 × 4 naulan haupitsia 1844: 2 × 60 naulan L/13 M/1837 -kanuunaa 24 × 24 naulan L/15,5 M/1826 -kanuunaa 10 × 18 naulan L/10 M/1804 -kanuunaa 1 × 12 naulan L/7 M/1796 -karronadi 5 × 4 naulan haupitsia
KNM Freia oli Norjan laivaston 41-tykkinen fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 1. Se laskettiin vesille 25. elokuuta 1828 telakan ensimmäisenä aluksena. Valmistuskustannukset olivat 718 116 Norjan kruunua.
Aiheesta muualla

Norjan merimuseon sivut aluksesta(norjaksi)
Saarnaajan kirja

| Saarnaajan kirja> קהלת.Tanak Ketuvim.Raamattu Vanha testamentti |
| --- | --- |
 Saarnaaja. Gustave Doré, n. 1866.
Synty
Kirjoittaja (perint.):  Salomo tai Hiskia
Kirjoituspaikka:  Jerusalem
Ajoitus:  n. 940–931 eaa.
Teksti
Genre:  runollinen kirja
Alkukieli:  heprea
Lyhenne:  Saarn.
Lukuja:  12
Jakeita:  222
Edeltävä: < Sananl.Seuraava: Laul. l. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Saarnaajan kirja eli (Salomon) Saarnaaja (hepr. ‏קהלת‎, Kohelet, ”Kokoaja/Opettaja”) on yksi Raamatun Vanhan testamentin viisauskirjoista. Se on Raamatun 21. ja juutalaisen Raamatun Tanakin kolmannen pääosion Ketuvimin seitsemäs kirja.
Kirja sisältää henkilökohtaista ja omaelämäkerrallista materiaalia. Se on esitetty tiiviissä muodossa aforismeina ja sananlaskuina, jotka pohtivat elämän tarkoitusta ja oikeaa tapaa elää. Kirja käsittelee laajasti myös kuolemaa ja viittaa sillä siihen, että kirjoittaja oli hyvin vanha.lähde?
Historia

Saarnaajan kirjan hepreankielinen nimi Koheleth merkitsee varsinaisesti seurakuntakokouksen johtajan tointa. Hieronymuksen Vulgatassa käyttämä käännös sanalle on ollut ecclesiastes. Englanniksi sana on käännetty the Preacher, Lutherilla saksaksi der Prediger ja edelleen suomeksi Saarnaajaksi. Monet nykyiset tutkijat kuitenkin hylkäävät tällaisen käännöksen, sillä se antaisi ymmärtää, että alkuperäisellä sanalla olisi haluttu viitata jotenkin uskonnolliseen hahmoon. Kirjan teksti ei kuitenkaan viittaa sellaiseen. Parempi käännös sanalle voisi olla "Opettaja", mutta tämäkään ei tavoita täysin heprean sanan alkuperäistä merkitystä.lähde?
Historia > Kirjoittaja ja ajoitus

Koheleth on ollut perinteinen kuningas Salomon nimitys. Myös kirjan kirjoittaja itse esittää itsensä kuningas Daavidin poikana, Israelin kuninkaana Jerusalemissa (Saar. 1:1, 12, 16; 2:7, 9). Hän antaa ymmärtää olevansa filosofi mahtavan hovin keskellä. Kuvaus sopii ainoastaan Salomoon, sillä hänen seuraajansa Jerusalemissa olivat ainoastaan Juudan kuninkaita.
Tämän vuoksi perinteiset rabbiiniset ja varhaiset kristilliset tulkinnat ovat laittaneet kirjan Salomon nimiin, jonka hän kirjoitti vanhalla iällä, kun taas nuorena hän kirjoitti Laulujen laulun ja keski-ikäisenä Sananlaskut. Toinen, mutta vaihtoehtoinen perinne, on yhdistänyt Sananlaskut ja Saarnaajan Hiskiaan. Kummastakaan tapauksesta ei ole varmuutta.
Jotkut nykyiset kriittiset tutkijat ovat kuitenkin hylänneet nämä käsitykset, ja pitävät kirjaa pseudepigrafisena perinteenä argumentoiden ja heidän näkemyksen mukaan Saarnaajan kirja kirjoitettiin vasta noin vuonna 250 eaa., ja sen kirjoittaja oli ei-hellenistinen älykkö Jerusalemin toisen temppelin ympäristössä. Kirja on kirjoitettu varmuudella ennen vuotta 180 eaa., sillä Jeesus Siirakin poika lainaa kirjaa usein enemmän kanonisena kuin oman aikansa tuotteena. Nämä tutkijat ovat yleisesti esittäneet vuosia 300 luvun eaa. ja 150 eaa. väliltä.
Historia > Kieli

Saarnaajan kirjan heprea ei ole Salomon ajalle tyypillistä hepreaa, ja kirja sisältää sanoja, jotka on lainattu muista kielistä, kuten aramean ja persian kielistä. Näiden kielien vaikutus on tyypillistä myöhemmällä heprean kielelle, ja vaikutuksen oletetaan alkaneen sen jälkeen, kun babylonialaiset valtasivat Jerusalemin vuonna 587 eaa.
Näiden kielien käyttö saattaisi kuitenkin olla myös kirjoittajan tekemä viittaus Salomon laajaan kielitaitoon, jonka hän oli saanut kansainvälisen kaupan ja elinkeinojen kehittäjänä, sekä hänen hoviinsa kaukaa maailman eri puolilta matkustaneilta arvohenkilöiltä ja muilta kaukaisilta kontakteilta (1 Kun. 4:30, 34; 9:26–28; 10:1, 23, 24).
Sisältö > "Turhuus"

Saarnaajan päämääränä on selvittää, kuinka voi varmistaa itselle hyödyllisen elämän.
Saarnaajan mielestä kaikki saavutukset elämässä tuhoutuvat kuoleman välttämättömyyden edessä. Siksi Saarnaaja päättelee, että elämä (ja kaikki) on mieletöntä. Tämän johtopäätöksen seurauksensa Saarnaaja neuvoo lukijoitaan ottamaan elämästä kaiken irti, tarttumaan hetkeen, sillä ihminen ei voi olla varma huomispäivästä. Johtopäätöstä on usein verrattu epikurolaisuuteen. Saarnaajalle se on vain ilmiselvä lopputulos, koska hän epäonnistuu löytämään mielekkyyttä olemassaololle.
Johtopäätös kiteytyy Saarnaajan kirjan alussa olevassa tunnetussa lauseessa:
»Turhuuksien turhuus, sanoi Saarnaaja, turhuuksien turhuus, kaikki on turhuutta!»
Sana הבל, hebel, joka on käännetty "turhuudeksi" merkitsee kirjaimellisesti "höyryä" tai "henkäystä". Saarnaaja käyttää sitä metaforanomaisesti, ja sen tarkasta merkityksestä on väitelty paljon. Nykykielessä turhuus voi viitata turhamaisuuteen, ja tällöin se menettää alkuperäisen yhteyden tyhjyyteen. Muita käännöksiä voisivat olla "mielettömyys", "merkityksettömyys", "absurdius" tai "ohikiitävyys". Latinaksi lause tunnetaan muodossa Vanitas vanitatum et omnia vanitas.lähde?
Sisältö > Kaikella on määräaikansa

Saarnaajan kirjan tunnetuimpia osia on sen kolmannen luvun alussa oleva runo, joka alkaa sanoilla:
»1 Kaikella on määrähetkensä, aikansa joka asialla taivaan alla.
2 Aika on syntyä ja aika kuolla, aika on istuttaa ja aika repiä maasta,
3 aika surmata ja aika parantaa, aika on purkaa ja aika rakentaa [...]»
Sisältö > Paikka Raamatun kirjojen kaanonissa

Saarnaajan kirja käyttää ilmaisua haelohim, "Jumala", 32 kertaa. Sekä juutalaiset että kristillinen kirkko ovat aina katsoneet, että kirja on kirjoitettu Kaikkivaltiaan inspiroimana, ja niin se on aina katsottu osaksi pyhää kaanonia.
Saarnaajan kirja on myös harmoniassa muiden Raamatun kirjojen kanssa silloin, kun kirjat käsittelevät samoja aiheita. Kirja on Ensimmäisen Mooseksen kirjan kanssa samaa mieltä siitä, että ihminen on luotu maan tomusta, ja että häneen on puhallettu eläväksitekevä henki (Saar. 3:20, 21; 12:7; 1 Moos. 2:7; 7:22; Jesaja 42:5). Saarnaaja on yhtä mieltä myös siitä, että ihminen luotiin täydelliseksi ja täydelliseen maailmaan, mutta että ihminen valitsi omasta tahdostaan Jumalan tahdon vastustamisen (Saar. 7:29; 1 Moos. 1:31; 3:17; 5 Moos. 32:4, 5). Saarnajaa myös pitää Jumalaa luojana (Saar. 12:1; 1 Moos. 1:1), sekä yhtyy muun Raamatun näkemyksiin ihmisen tilasta kuoleman jälkeen (Saar. 9:5, 10; 1 Moos. 3:19; Ps. 6:5; 115:17).
Uudessa testamentissa on joitakin selviä viittauksia Saarnaajan kirjaan. Roomalaiskirjeen jae 8:20 on tunnetuin lainaus:  "Kaiken luodun on täytynyt taipua katoavaisuuden alaisuuteen, ei omasta tahdostaan, vaan hänen, joka sen on alistanut", jossa "turhuus" esitetään kreikan kielen sanalla, jota Septuagintassa vastaa Saarnaajan käyttämä hebel.
Kirjallisuutta

Longman, Tremper: The Book of Ecclesiastes.  (The New International Commentary on the Old Testament 23)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 1998.  ISBN 0802823661
Peltola, Olavi: ”Saarnaajan kirja”, Löytöretki Vanhaan testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-174-X  Teoksen verkkoversio.
Yancey, Philip: ”Saarnaaja – viisauden loppu”, Raamattu jota Jeesus luki.  Keuruu:  Aika Oy, 2001.  ISBN 951-606-585-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saarnaajan kirja Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Saarnaajan kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Saarnaaja (Arkistoitu – Internet Archive) (1933)
Saarnaajan kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.
Aiheesta muualla > Muuta

Gietmann, Gerhard: Ecclesiastes Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Jastrow, Morris, Jr. & Margoliouth, David Samuel: Ecclesiastes. Jewish Encyclopedia. 1906. (englanniksi)
Koskenniemi, Erkki & Hujanen, Pasi & Kiviranta, Pekka: Saarnaaja – syvyyksien luotaaja. SLEY:n raamattuluennot.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ecclesiastes
Ketuvim
Psalmien kirja · Sananlaskujen kirja · Jobin kirja · Laulujen laulu · Ruutin kirja · Valitusvirret · Saarnaajan kirja · Esterin kirja · Danielin kirja · Esran kirja/Nehemian kirja · Aikakirjat (Ensimmäinen aikakirja · Toinen aikakirja)
| n k Vanha testamentti |
| --- | --- |
Pentateukki:  Ensimmäinen Mooseksen kirja  Toinen Mooseksen kirja  Kolmas Mooseksen kirja  Neljäs Mooseksen kirja  Viides Mooseksen kirja 
Historialliset kirjat:  Joosuan kirja  Tuomarien kirja  Ruutin kirja  Ensimmäinen Samuelin kirja  Toinen Samuelin kirja  Ensimmäinen kuninkaiden kirja  Toinen kuninkaiden kirja  Ensimmäinen aikakirja  Toinen aikakirja  Esran kirja  Nehemian kirja  Esterin kirja 
Viisauskirjat:  Jobin kirja  Psalmien kirja  Sananlaskujen kirja  Saarnaajan kirja  Laulujen laulu 
Suuret profeetat:  Jesajan kirja  Jeremian kirja  Valitusvirret  Hesekielin kirja  Danielin kirja 
Pienet profeetat:  Hoosean kirja  Joelin kirja  Aamoksen kirja  Obadjan kirja  Joonan kirja  Miikan kirja  Nahumin kirja  Habakukin kirja  Sefanjan kirja  Haggain kirja  Sakarjan kirja  Malakian kirja 
Käännös suomeksi
Pikkubulbuli

| Pikkubulbuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Harmaabulbulit Eurillas
Laji::  virens
Kaksiosainen nimi
 Eurillas virens  Cassin, 1858 
Synonyymit
 Andropadus virens 

Katso myös
   Pikkubulbuli Wikispeciesissä   Pikkubulbuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkubulbuli (Eurillas virens) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pikkubulbulia tavataan laajalla alueella Afrikassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Senegalista Nigerian kautta Keniaan. Etelässä sitä tavataan Mosambikin, Sambiaan ja Angolaan asti. Pikkubulbulin on kuvattu olevan hyvin yleinen. Esimerkiksi pelkästään Liberiassa arvioidaan elävän 4 miljoonaa yksilöä. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Silent Hill (videopeli)

| Silent Hill |
| --- | --- |
 Silent Hillin eurooppalainen kansikuva.
Kehittäjä:  Konami Computer Entertainment Tokyo (Team Silent)
Julkaisija:  Konami
Jakelija:  PlayStation Store
Ohjaaja:  Keiichiro Toyama
Tuottaja:  Gozo Kitao
Käsikirjoittaja:  Keiichiro Toyama
Taiteilija:  Masahiro Ito
Säveltäjä:  Akira Yamaoka
Ohjelmoija:  Akihiro Imamura
Pelisarja:  Silent Hill
Julkaistu:  NA 31. tammikuuta 1999EU 24. helmikuuta 1999JP 4. maaliskuuta 1999
Lajityyppi:  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: C (15 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 16  USK 18 
Alusta:  PlayStation
Jakelumuoto:  Optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Silent Hill (jap. サイレントヒル, Sairento Hiru) on Team Silentin kehittämä ja Konamin julkaisema selviytymiskauhupeli. Peli on julkaistu vuonna 1999 PlayStationille ja se on Silent Hill -pelisarjan ensimmäinen osa.
Pelin sanotaan määritelleen selviytymiskauhupelien lajityypin Resident Evil -sarjan ohella.
Pelaaminen

Pelaaja ohjaa Harry Mason -nimistä miestä, joka etsii kadonnutta Cheryl-tytärtään. Peli sijoittuu kuvitteelliseen amerikkalaiseen kaupunkiin nimeltä Silent Hill. Kaupunki on enimmäkseen tyhjillään, mutta siellä on muutamia muita hahmoja.
Peli käyttää 3D-grafiikkaa kauttaaltaan ja kamera on useimmiten päähenkilön takana. Seikkailupelien tapaan pelaajan on tutkittava kaupunkia kauttaaltaan ja kerättävä esineitä ja vihjeitä, joita myöhemmin voi käyttää pulmien ratkaisuun. Pelaajalla on rajallinen määrä ammuksia käytössä. Taskulamppu ja radio ovat aseen ohella merkittäviä selviytymisvälineitä: monet paikat ovat pilkkopimeitä, jolloin taskulamppu auttaa, ja rikkinäinen radio kohisee vihollisen lähestyessä. Vihollisilla on oma tunnusomainen ääni, jonka mukaan voi päätellä mikä vastustaja on.
Pelissä on rinnakkainen maailma nimeltä ”Otherworld”, johon maailma vaihtuu toisinaan sireenin äänen edeltämänä. Silent Hillin kauhu on luonteeltaan psykologista, jossa pelot ja traumat esiintyvät kammottavissa hirviöissä.
Pelissä on neljä erilaista lopetusta riippuen tiettyjen avainhahmojen pelastamisesta sekä yksi ylimääräinen lopetus, joka voidaan saavuttaa pelaamalla peli uudestaan.