stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alankomaiden jääkiekkomaajoukkue
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailut

| --- | --- |
 1935 - 14.  1937 - ei osallistunut  1938 - ei osallistunut  1939 - 11.  1947 - ei osallistunut  1949 - ei osallistunut  1950 - 8.  1951 - B-sarja; 3.  1952 - B-sarja; 4.  1953 - B-sarja; 4.  1954 - B-sarja; 4.  1955 - B-sarja; 3.  1957 - ei osallistunut  1958 - ei osallistunut  1959 - ei osallistunut  1961 - C-sarja; 4.  1962 - ei osallistunut  1963 - C-sarja; 5.  1965 - ei osallistunut  1966 - ei osallistunut  1967 - C-sarja; 5.  1969 - C-sarja; 4.  1970 - C-sarja; 6.  1971 - C-sarja; 7.  1972 - C-sarja; 6.  1973 - C-sarja; 2.  1974 - B-sarja; 5.  1975 - B-sarja; 8.  1976 - B-sarja; 6.  1977 - B-sarja; 8.  1978 - C-sarja; 1.  1979 - B-sarja; 1.  1981 - 8.  1982 - B-sarja; 8.  1983 - C-sarja; 1. :  1985 - B-sarja; 6.  1986 - B-sarja; 5.  1987 - B-sarja; 7.  1989 - C-sarja; 1.  1990 - B-sarja; 8.  1991 - B-sarja; 7.  1992 - B-sarja; 2.  1993 - B-sarja; 3.  1994 - B-sarja; 6.  1995 - B-sarja; 4.  1996 - B-sarja; 7.  1997 - B-sarja; 7.  1998 - B-sarja; 8.  1999 - C-sarja; 1.  2000 - B-sarja; 8.  2001 - 1. divisioona, A-lohko; 5.  2002 - 1. divisioona, A-lohko; 4.  2003 - 1. divisioona, A-lohko; 4.  2004 - 1. divisioona, A-lohko; 3.  2005 - 1. divisioona, B-lohko; 3.  2006 - 1. divisioona, B-lohko; 5.  2007 - 1. divisioona, A-lohko; 5.  2008 - 1. divisioona, A-lohko; 5.  2009 - 1. divisioona, B-lohko; 5.  2010 - 1. divisioona, A-lohko; 4.  2011 - 1. divisioona, A-lohko; 4.  2012 - 1. divisioona, B-lohko; 3.  2013 - 1. divisioona, B-lohko; 3.  2014 - 1. divisioona, B-lohko; 5.  2015 - 1. divisioona, B-lohko; 6.  2016 - 2. divisioona, A-lohko; 1   2017 - 1. divisioona, B-lohko; 6.  2018 - 2. divisioona, A-lohko; 1.  2019 - 1. divisioona, B-lohko; 6.  2022 - 2. divisioona, A-lohko; 2.
Sijoitukset > IIHF:n maailmanranking

2003 − 25.
2004 − 23.
2005 − 23.
2006 − 23.
2007 − 24.
2008 − 24.
2009 − 24.
2010 − 25.
2011 − 25.
2012 − 24.
2013 – 24.
2014 – 25.
2015 – 25.
2016 – 27.
2017 – 28.
2018, helmikuu – 28.
2018, toukokuu – 28.
2019 – 28.
2020 – 28.
2021 – 28.
2022, helmikuu – 29.
Käännös suomeksi
Angelo Sodano

Kardinaalipiispa Angelo Sodano (2016).
Angelo Raffaele Sodano (23. marraskuuta 1927 – 27. toukokuuta 2022) oli katolisen kirkon italialainen kardinaali. Hänen viimeisin tittelinsä oli kardinaalikollegion dekaani ja arvoltaan hän oli kardinaalipiispa. Angelo Sodano oli myös kardinaalien keskinäisessä hierarkiassa korkea-arvoisin.
Angelo Sodanosta tuli kardinaali paavi Johannes Paavali II:n päätöksellä 28. kesäkuuta 1991. Tällöin hänestä tuli myös kardinaalivaltiosihteeri. Kardinaalipiispaksi Sodano kohotettiin 10. tammikuuta 1994. Ennen kardinaaliksi tuloaan Sodano oli työskennellyt muun muassa paavin lähettiläänä eli apostolisena nuntiuksena Chilessä.
Johannes Paavali II:n kuoltua Sodano oli yksi ennakkosuosikeista seuraavaksi paaviksi, eli nk. papabile. Hän ei kuitenkaan tullut valituksi paaviksi vuoden 2005 konklaavissa, vaikkakin osallistui siihen valitsijana muiden kardinaalien tavoin. Uudeksi paaviksi valittiin tällöin saksalainen Joseph Ratzinger eli Benedictus XVI. Johannes Paavali II:n kuollessa kardinaalivaltiosihteerin virka tuli avoimeksi. Sodano kuitenkin hoiti virkaa siihen asti, kunnes Benedictus XVI oli nimittänyt uuden kardinaalivaltiosihteerin hänen tilalleen. 15. syyskuuta 2006 kardinaali Tarcisio Bertone kohosi uudeksi kardinaalivaltiosihteeriksi, jolloin Sodanon tehtävät kardinaalivaltiosihteerinä loppuivat.
23. marraskuuta 2007 Sodano täytti kahdeksankymmentä vuotta. Paavi Paavali VI:n antaman määräyksen mukaan hän ei siten ollut enää oikeutettu osallistumaan paavinvaaleihin eli konklaaveihin valitsijana.
Aiheesta muualla

Catholic-Hierarchy.org: Angelo Cardinal Sodano (englanniksi)
Adrenergiset reseptorit

β2 tyyppisen adrenoreseptorin rakenne, 2RH1), joka sitoo karatsololi (CAS 57775-29-8) beetasalpaajaa solunulkoisella osallaan (kuvan yläosa). Reseptori on upottautuneena kiinni solukalvoon.
Adrenergiset reseptorit eli adrenoseptorit ovat rauhassolujen, sileä- ja sydänlihassolujen kalvoproteiineihin kuuluvia G-proteiinikytkentäisiä reseptoreita, joihin sitoutumalla epinefriini (adrenaliini) ja norepinefriini (noradrenaliini) molekyylit vaikuttavat näiden solujen toimintaan. Keho erittää näitä aineita hermoston synapseihin sympaattisista hermopäätteistä ja vereen lisämunuaisytimistä. Verenkiertoon vapautuessaan aineet saavat adrenoreseptorisitoutumisen kautta aikaan fyysistä suorituskykyä hetkellisesti parantavia vaikutuksia kuten sydämen sykkeen nopeutumisen, hengittämistä helpottavan keuhkoputkien laajentumisen, suuremman verimäärän ohjautumisen lihaksiin ja verenpaineen kasvun. Näitä vaikutuksia yhdessä kutsutaan stressireaktioksi sekä taistele tai pakene -reaktioksi, jonka myös normaali liikunta saa aikaan. Monissa kehon soluissa on adrenoreseptoreita ihmisillä (ja eläimillä), joten reseptoreihin sitoutuvien aineiden vaikutukset kehossa voivat olla laajat.
Adrenoreseptoreita on 9 eri alatyyppiä ja ne ovat tärkeä osa tahdosta riippumatonta sympaattista hermostoa. Epinefriinin ja noradrenaliinin lisäksi jotkin adrenergiset lääkkeet vaikuttavat adrenoreseptoreihin. Lääkkeet ovat usein (eivät aina) valikoivia eli selektiivisiä vaikuttamiensa adrenoreseptorityyppien suhteen, jotta kunkin lääkkeen sivuvaikutukset jäävät vähäisiksi; vaikuttaminen epätarkasti useaan lääkinnällisen vaikutuksen kannalta merkityksettömään reseptoriin turhaan saisi aikaan "turhia" sivuvaikutuksia, vaikkakin esim. epäselektiivistä epinefriiniä käytetään lääkkeenä. Jotkin lääkkeet estävät tiettyjen adrenoreseptorityyppien toimintaa ja alentavat siten vaikkapa verenpainetta: näin toimivat beetasalpaajat. Toiset lääkkeet kiihdyttävät tiettyjä adrenoreseptoreita kuten keuhkoputkia avaava salbutamoli. Kaikki adrenoreseptorien alatyypit eivät kuitenkaan saa aikaan kiihtyessään fyysistä suoritusta parantavia vaikutuksia vaan voivat jonkin valikoivan lääkkeen vaikutuksesta aktivoituessaan laskea verenpainetta: näin toimii klonidiini.
Luokittelu

Adrenoreseptorit jaetaan alfa- ja beeta-adrenoreseptoreihin:
alfareseptoreita (α) on kahta alatyyppiä: α1 ja α2 , joista kummallakin on vielä 3 kirjaimin nimettyä alatyyppiä:
α1 alatyypit ovat α1A, α1B ja α1D.
α2 alatyypit ovat α2A, α2B ja α2C.
beetareseptoreita (β) on kolmea alatyyppiä: β1, β2 ja β3.
Yhteensä ihmisillä on siis 9 erilaista adrenoreseptoria.
Sijainti kehossa

α1A reseptoreita on ihmisillä erityisesti sydämessä, maksassa, pikkuaivoissa, aivokuoressa ja verisuonissa. α1B reseptoreita on erityisesti pernassa, aivoissa (sikiöillä) ja verisuonissa. α1D reseptoreita on erityisesti aortassa ja aivokuoressa.
α2A reseptoreita on ihmisillä erityisesti haimassa, ohutsuolessa, sinitumakkeessa ja hippokampuksessa. α2B reseptoreita on erityisesti maksassa ja talamuksessa. α2B reseptoreita on erityisesti sydämessä, keuhkoissa, aortassa, hippokampuksessa ja isoaivojen hajukäämissä (bulbus olfactorius).
β1 reseptoreita on ihmisillä erityisesti sydämessä, munuaisissa, aivokuoressa ja hypotalamuksessa. β2 reseptoreita on erityisesti keuhkoissa, pikkuaivoissa, hippokampuksessa, aivokuoressa, sileissä lihaksissa ja isoaivojen hajukäämissä. β3 reseptoreita on erityisesti rasvasoluissa ja mahdollisesti aivoissa.
Adrenergisten lääkkeiden käyttötarkoitukset

Alla on lueteltuna joitakin esimerkkejä adrenergisten aineiden lääketieteellisistä käyttötarkoituksista, kuten sairauksista, joiden hoitoon käytetään vaikuttavia adrenoreseptoreihin lääkkeitä joko ensi- tai toissijaisina hoitovaihtoehtoina. Osaa alla mainituista tiloista ei välttämättä enää hoideta adrenergisin lääkkein eivätkä luettelot eivät ole kattavia.
α-agonisteilla hoidetaan
nenän tukkoisuutta (nuhaa) – vähentävät räkävuotoa
α2-agonisteilla hoidetaan
valtimoiden korkeaa verenpainetta – vähentävät verenpainetta kohottavan sympaattisen hermoston toimintaa
alkoholismia ja opioidiriippuvuutta – vähentävät vieroituksen aiheuttamaa sympaattisen hermoston toimintaa (vieroitusoireita)
anestesiatoimenpiteitä – vähentävät kipua, ja anestesian yhteydessä ahdistusta ja tasaavat sydämen toimintaa (vähentävät mm. värinäherkkyyttä ja muita nopeita toiminnan muutoksia)
α-antagonisteilla (alfasalpaajilla) hoidetaan
feokromosytoomaa – vähentävät norepinefriinin aiheuttamaa verisuonten supistumista
α1-antagonisteilla hoidetaan
valtimoiden korkeaa verenpainetta – vähentävät ääreisverenkierron verisuonten supistumista
eturauhasen liikakasvua – rentouttavat eturauhasen sileitä lihaksia ja helpottavat virtsaamista
α2-antagonisteilla hoidetaan
impotenssia – rentouttavat peniksen sileitä lihaksia ja lisäävät erektiota ylläpitävää verenkiertoa penikseen
masennusta – piristävät mielialaa lisäämällä norepinefriinin eritystä
β-agonisteilla hoidetaan
sydämen vajaatoimintaa – käytetään hetkellisesti tehostamaan sydämen toimintaa henkeä uhkaavassa vajaatoiminnassa
verenkierto- tai allergiashokkia – saavat veren kiertämään jälleen kunnolla kehossa verenkiertoshokissa mm. sydämen toimintaa tehostamalla ja laajentavat allergiareaktion umpeen turvottamia hengitysteitä
β2-agonisteilla hoidetaan
astmaa, keuhkoahtaumatautia ja muita hengityselinten ongelmia – rentouttavat keuhkoputkien lihaksia ja siten laajentavat niitä
hyperkalemiaa (liian suurta veren kaliumpitoisuutta) – lisäävät kaliumin sisäänottoa soluihin
estävät keskossynnytystä – vähentävät kohdun supistelua
β-antagonisteilla (beetasalpaajilla) hoidetaan
rytmihäiriötä – hidastavat sinussolmukkeen lähettämien sähköimpulssien taajuutta ja hidastunut tahti vakauttaa sydämen sykintää
valtimoiden korkeaa verenpainetta – hidastavat sydämen sykettä ja vähentävät reniinin vapautumista, joka nostaa verenpainetta mm. suonia supistamalla
sepelvaltimotautia – hidastavat sydämen sykettä ja vähentävät siten sen happitarvetta (sydämen hapen saanti on taudin aiheuttaman verenkierron heikentymisen vuoksi vähentynyt)
sydämen vajaatoimintaa – estävät tähän tilaan liittyvää sydänperäistä äkkikuolemaa, joka johtuu mm. iskeemisestä kohtauksesta sydämessä tai kammiovärinästä
kilpirauhasen liikatoimintaa – vähentävät kehon ääreisosien (mm. käsien) reaktioherkkyyttä (mm. tärinää)
migreeniä – vähentävät kohtauksien määrää
esiintymisjännitystä – vähentävät sydämentykytystä ja käsien ym. vapinaa
glaukoomaa (viherkaihia) – alentavat tautia aiheuttavaa silmänpainetta
Huomiot

1 2 3  α1C-reseptoria ei ole. C alatyyppi oli aiemmin, mutta sen havaittiin nimeämisen jälkeen olevan identtinen toisen alatyypin reseptorin kanssa. Asioiden sekaisin menemisen estämiseksi sittemmin löytynyt uusi omanlaisensa alatyypin reseptori nimettiin α1D-reseptoriksi. Ennen 1995 kesäkuuta nykyistä α1A:ta kutsuttiin α1C:ksi. Nykyistä α1D:tä kutsuttiin nimellä α1A, α1D tai α1A/D.
↑  Keho tuottaa epinefriiniä ja norepinefriiniä, mutta ei tuota isoprenaliinia eli isoproterenolia. Aine on epäselektiivinen β agonisti ja sitä on käytetty taulukossa vain vertailun vuoksi.
JP Hieble, DB Bylund, DE Clarke, DC Eikenburg, SZ Langer, RJ Lefkowitz: International Union of Pharmacology. X. Recommendation for nomenclature of alpha 1-adrenoceptors: consensus update. Pharmacological Reviews, kesäkuu 1995, 47. vsk, nro 2, s. 267–270.  PubMed:7568329.  ISSN 0031-6997.  Artikkelin verkkoversio.
Solukalvoihin kiinnittyneiden α1, α2 ja β reseptorialaryhmien mekanismit ja vaikutukset yleisesti. Solun ulkoinen adrenaliini tai noradrenaliini aktivoi reseptorin. Aktivoitu α1 sitoutuu Gq/11-proteiiniin, joka muuntaa PIP2:n (fosfatidyyli-inositoli-4,5-bisfosfaatin) IP3:ksi ja muodostuu myös DAG:tä; solun Ca2+ pitoisuus kasvaa, joka johtaa lopulta sileän lihaskudoksen supistumiseen. α2 sitoutuu Gi-proteiiniin, joka estää adenylaattisyklaasin toimintaa, solunsisäinen cAMP vähenee ja sileä lihaskudos supistuu; myös epinefriinin ja norepinefriinin eritys vähenee Ca2+ vähentyessä. β sitoutuu Gs-proteiiniin, joka aktivoi adenylaattisyklaasin ja cAMP lisääntyy, jolloin sydän supistuu voimakkaammin, sileä lihaskudos rentoutuu ja glykogenolyysi kiihtyy.
Andong Song

| Andong Song> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. tammikuuta 1997 (ikä 27) Peking, Kiina
Kansalaisuus:   Kiina
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Misha
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Madison Capitols
Sarja:  USHL
Pelinumero:  94
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
NHL-varaus:  172. varaus, 2015 New York Islanders
Song Andong (yksink.: 宋安東; perint.: 宋安东; pinyin: Sòng Āndōng, s. 31. tammikuuta 1997 Peking, Kiina) on kiinalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa USHL-joukkue Madison Capitolsissa. Hän on pelannut myös hyökkääjänä. Song on kaikkien aikojen ensimmäinen NHL:ään varattu kiinalaispelaaja, kun New York Islanders varasi hänet kuudennella kierroksella 172. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015.
Ura > Seuraura

Song pelasi juniorina lähinnä Pekingin paikallisia sarjoja, kuten vielä myös Yhdysvaltain high school -vuosinaankin. Hän pelasi juniorina sittemmin Kanadassa Oakville Rangersin joukkueessa ja vuodet 2012–2015 hän kävi Yhdysvalloissa Lawrence Academya.
New York Islanders varasi Songin kuudennella kierroksella 172. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen NHL:ään varattu kiinalaispelaaja. Kaudeksi 2015–2016 Song siirtyi Phillips Andoverin high school -joukkueeseen. Madison Capitols varasi hänet 170. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2016. Song siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2016–2017.
Kauden 2018–2019 alusta Song on kiinnitetty Cornellin yliopistoon.
Ura > Maajoukkueura

Song pelasi alle 18-vuotiaiden IIB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Kiinan kapteenina.
Allan Pred

Allan Richard Pred (1936 New York, Yhdysvallat – 5. tammikuuta 2007 Berkeley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen maantieteilijä.
Elämänvaiheet

Pred syntyi New Yorkin Bronxissa. Predin suhde Ruotsiin oli tiivis. Hän vieraili Ruotsissa jo opiskelijana kiinnostuttuaan sikäläisten maantieteilijöiden, kuten Torsten Hägerstrandin, tutkimuksista. Hänen puolisonsa Hjördis, jonka hän tapasi vuonna 1962, oli kotoisin Ruotsista, ja 44 vuotta kestäneen avioliiton ajan perhe vietti osan vuodesta Ruotsissa. Tupakoimaton Pred menehtyi 70-vuotiaana keuhkosyöpään, joka havaittiin vain muutamia kuukausia hänen eläkkeelle jäämisensä jälkeen.
Tieteellinen ura

Pred opiskeli maantiedettä ensin Pennsylvanian osavaltionyliopistossa ja sitten Chicagon yliopistossa, jota tuolloin pidettiin kaupunkitutkimuksen ja kaupunkimaantieteen mekkana, ja joka myös muodostui 1960-luvun alussa uuden kvantitatiivisen maantieteen kehdoksi. Pred suoritti filosofian tohtorin tutkinnon 25 vuoden iässä vuonna 1962 ja siirtyi sitten Kalifornian Yliopistoon Berkeleyhin, missä tuli nimitetyksi vakinaiseksi professoriksi 34 vuoden iässä vuonna 1971. Pred toimi maantieteen professorina Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä 45 vuoden ajan vuodesta 1971 vuoteen 2006, jolloin jäi eläkkeelle. Hän toimi myös vierailevana opettajana eri yliopistoissa muun muassa Pariisissa Ranskassa ja Lundin yliopistossa Ruotsissa. Vuosina 1979–1988 hän oli yliopistonsa maantieteen laitoksen esimiehenä.
Tutkimus > Kaupunkimaantiede

Pred aloitti uransa kaupunkimaantieteilijänä ja saavutti kansainvälistä mainetta etenkin yhdysvaltain 1800-luvun kaupunkijärjestelmää koskevilla tutkimuksillaan, joissa hän käsitteli muun muassa kaupunkimaisten tiheitten asutuskeskusten merkitystä talouskasvulle, korosti tietoliikenneverkkojen merkitystyä taloudelle ja teollisuuden innovaatioille sekä pikemminkin kokonaisten kaupunkiverkkojen kuin yksittäisten keskusten ja niiden vaikutusalueitten dynamiikkaa.
Tutkimus > Humanistinen ja yhteiskuntamaantiede

1980-luvun alussa Pred keskittyi kokonaan uuteen aihepiiriin ja aloitti Ruotsissa historialliset arkistotutkimukset Ruotsin 1800-luvun modernisaatiosta, paikasta, arkielämästä ja identiteetistä ja julkaisi aihepiiristä useita teoksia joiden aiheet ulottuivat Skånen talonpoikien arkielämästä Tukholman työväenluokkaan.
Tutkimuksissaan 1980-luvulla Pred kehitti aluemaantieteen teoriaa yhdistämällä teoriassaan paikasta ja alueesta historiallisesti ehdollisena prosessina toisaalta brittiläisen sosiologin Anthony Giddensin kehittämän rakenteistumisteorian ja myös jo Giddensillä innoittajana olleen ruotsalaisen maantieteilijän Torsten Hägerstrandin kehittämän aikamaantieteen lähestymistapoja.
Julkaisuja > Monografioita

External relations of cities during "Industrial Revolution": with a case study of Göteborg, Sweden: 1868-1890. (1962)
Spatial dynamics of U.S. urban-industrial growth, 1800-1914; interpretive and theoretical essays (1966)
Behavior and location. Foundations for a geographic and dynamic location theory (1967).
Urban growth and the circulation of information: the United States system of cities, 1790-1840 (1973)
Systems of cities and information flows. Two essays. with  Gunnar E. Törnqvist.
Major job-providing organizations and systems of cities (1974)
City-systems in advanced economies : past growth, present processes and future development options (1977)
Urban growth and city systems in the United States, 1840-1860 (1980)
Place, practice, and structure : social and spatial transformation in southern Sweden, 1750-1850 (1986)
Making histories and constructing human geographies : the local transformation of practice, power relations, and consciousness (1990)
Lost words and lost worlds : modernity and the language of everyday life in late nineteenth-century Stockholm (1990)
Reworking modernity : capitalisms and symbolic discontent with Michael John Watts. (1992)
Recognizing European modernities : a montage of the present (1995)
Even in Sweden: Racisms, Racialized Spaces, and the Popular Geographical Imagination (2000)
Past is not dead : facts, fictions, and enduring racial stereotypes (2004)
Julkaisuja > Artikkeleita

"Place as Historically Contingent Process : Structuration and the Time-Geography of Becoming Places." Annals of the Association of American Geographers 74 (1984), 279-297.
"Somebody Else, Somewhere Else: Racisms, Racialized Spaces and the Popular Geo-graphical Imagination in Sweden". Antipode, 29 (1997), 383–416.
"The Nature of Denaturalized Consumption and Everyday Life," in Bruce Braun and Noel Castree, eds., Remaking Reality: Nature at the Millennium (London and New York: Routledge, 1998), 153-172.
"Memory and the Cultural Reworking of Crisis: Racisms and the Current Moment of Danger in Sweden, or Wanting it Like Before," Society and Space, 16 (1998), 635-664.
"Unspeakable Spaces: Racisms Past and Present on Exhibit in Stockholm, or the Unad-dressable Addressed."  City & Society, 13 (2000), 119-159.
Amor real

| Amor real |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Adela Noriega  Fernando Colunga  Mauricio Islas  Helena Rojo 
Alkuperämaa:   Meksiko
Alkuperäiskieli:  espanja
Verkko:   Canal de las Estrellas
Esitetty:  9. kesäkuuta 2003 – 17. lokakuuta 2003
Jaksoja:  95
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Televisa
Aiheesta muualla
IMDb 
Amor real  on televisioyhtiö Televisan esittämä meksikolainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Adela Noriega, Fernando Colunga, Mauricio Islas ja Helena Rojo.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adela Noriega  | … |  Matilde Peñalver y Beristáin de Fuentes Guerra   |
|  Fernando Colunga  | … |  Manuel Fuentes Guerra   |
|  Mauricio Islas  | … |  Adolfo Solís / Felipe Santamaría   |
|  Helena Rojo  | … |  Augusta Curiel de Peñalver y Beristáin   |
Aiheesta muualla

Amor real Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Angelo Secchi

Angelo Secchi
Pietro Angelo Secchi (1818 Reggio, Italia – 1878) oli italialainen jesuiitta, fyysikko ja matemaatikko.
Kun jesuiitat olivat karkotettuja pois Roomasta Secchi asui ulkomailla ja toimi muun muassa fysiikan professorina Georgetownin yliopistossa Washingtonissa. Hän palasi Italiaan vuonna 1849 tähtitieteen professoriksi ja Roomalaisen kollegion observatorion johtajaksi.
Secchin merkittävin tieteellinen toiminta tapahtui tähtien spektroskopian alalla. Vuonna 1867 hän ehdotti ensimmäistä tähtien spektriin perustuvaa luokittelua, jossa tähdet luokiteltiin neljään luokkaan niiden spektrien tunnuspiirteiden perusteella. Secchin luokittelu toimi Edward Pickeringin ja Annie Cannonin työn perustan ja on modernin astrofysiikan tärkeimpiä apuvälineitä.
Sui recenti progressi della meteorologia (1861)
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 493.  ("Pietro Angelo Secchi (1818–1878)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1.
Antonio Nuzzi

Antonio Nuzzi (3. elokuuta 1926 Boiano – 8. syyskuuta 2016) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 7. elokuuta 1949 ja nimitettiin Conza-Sant’Angelo dei Lombardi-Bisaccian arkkipiispaksi ja Nuscon piispaksi 21. helmikuuta 1981. Piispaksi konsekroinnin suoritti 15. maaliskuuta Sebastiano Baggio, jota avustivat Pietro Santoro ja Angelo Criscito.
30. syyskuuta 1986 Nuzzin johtamat hiippakunnat yhdistettiin Sant’Angelo dei Lombardi-Conza-Nusco-Bisaccian nimellä, ja Nuzzi jatkoi toimintaansa sen arkkipiispana, kunnes sai 31. joulukuuta 1988 uuden nimityksen Teramo-Atrin hiippakunnan johtoon arkkipiispan henkilökohtaisella arvonimellä. Nuzzi jäi eläkkeelle 24. elokuuta 2002.
Antonio Ascari

| Antonio Ascari |
| --- | --- |
 Ascari Alfa Romeo P2:ssa vuonna 1925.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1888 Mantova, Italia
Kuollut: 26. heinäkuuta 1925 (36 vuotta) Pariisi, Ranska
Antonio Ascari (15. syyskuuta 1888 Mantova, Italia – 26. heinäkuuta 1925 Pariisi, Ranska) oli italialainen Grand Prix -mestari.
Hän aloitti kilpailemisen 1919 Fiatilla ja ajoi myöhemmin Alfa Romeolla. Hän voitti Italian Grand Prix'n 1924 ja Belgian Grand Prix'n 1925. Hän kuoli onnettomuudessa Ranskan Grand Prix'ssa Autodrome de Montlhéry'lla samana vuonna.
Hänen poikansa Alberto Ascari oli myös kilpa-autoilija.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FerrariStuff.com: Antonio Ascari[vanhentunut linkki]
Arlit (departementti)

Arlit on departementti Nigerin Agadezin alueella. Se sijaitsee alueen lounaisosassa Aïrvuoristossa. Departementin pinta-ala on 216 774 neliökilometriä. Asukkaita on 148 700 henkeä (vuonna 2010, arvio).
Departementin hallinnollinen keskus on Arlitin kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluu neljä maalaiskuntaa: Dannet, Gougaram, Iférouane ja Timia.
Seudulla sijaitsevat Arlitin ja Akokanin uraanikaivokset. Paikallisia elinkeinoja ovat keinokasteluun perustuva puutarhaviljely ja karjanhoito. Osa alueesta on täysin asumatonta autiomaata.
Anusat

ANUSAT (Anna University Microsatellite) on intialainen Chennaissa toimivan Annan yliopiston mikrosatelliitti, joka laukaistiin Intiasta 20. huhtikuuta 2009.
Sen kehittämisen tarkoitus oli tuoda yliopiston tutkijat ja ISROn tutkijat yhteen ja siirtää tietoa satelliittitekniikasta yliopistoon. Satelliitin hyötykuormana on "vastaanota, varastoi ja siirrä"-tyyppisen tiedonsiirron mahdollistava digitaalinen muisti ja radiovälineet. Tietoliikenne tapahtuu radioamatööritaajuuksilla. Satelliitissa on teknologiakokeita kuten digitaaliradio ja MEMS-hyrrä ja MEMS-magneettikenttäanturi.
Ammunta kesäolympialaisissa 1964

Tokiossa kesäolympialaisissa 1964 ammunnassa kilpailtiin kuudessa lajissa.