stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marlen Haushofer

Marlen Haushofer (11. huhtikuuta 1920 Frauenstein, Itävalta – 21. maaliskuuta 1970 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen kirjailija. Hän kirjoitti romaaneja, novelleja, näytelmiä, kuunnelmia ja myös televisiolle.
Haushoferin kirja Die Wand ilmestyi 1963 ja Eila Pennasen suomennos Seinä 1964. Teos kertoo naisesta, joka elää lasisen seinän takana, luonnossa, eristyneenä muusta maailmasta, ja teosta on sanottu Robinson Crusoe -mukaelmaksi. Teos jäi Saksassa paljolti vaille huomiota 1980-luvulle saakka, jolloin feministinen kirjallisuudentutkimus löi läpi. Kirjailija Malin Kivelä kirjoittaa kirjasta Suurteoksia-antologiassa (Suurteoksia I, Tammi 2021 ISBN 978-952-04-2232-5), ja kirja tuli heti suosituksi Pääkaupunkiseudun kirjastoissa, jossa sitä on yksi kappale mutta jonottajia keväällä 2022 oli 75.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marlen Haushofer Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Hampuri

| Hampurin vapaa- ja hansakaupunki (saks>  Hamburg) Hampuri |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Hampurin vapaa- ja hansakaupunki
 Koordinaatit: 53°33′12″N, 09°59′32″E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Hampuri
Perustettu:  700-luvulla
Hallinto:  
 – Pormestari:  Peter Tschentscher (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  755,3 km²
Korkeus:  6 m
Väkiluku (2023)  (30.4.2023):  1 897 228
 – Väestötiheys:  2 512 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  20001–21149, 22001–22769
Suuntanumero(t):  040
 
 hamburg.de 
 Lähteet:  = Pinta-alat ja väkiluvut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hampuri kuvattuna Kansainväliseltä avaruusasemalta
Hampuri (saks. Hamburg [ˈhambʊɐ̯k], alasaksaksi Hamborg [ˈhaˑmbɔːχ]), virallisesti Hampurin vapaa- ja hansakaupunki (saks. Freie und Hansestadt Hamburg, alasaksaksi Friee un Hansestadt Hamborg) on Saksan toiseksi suurin kaupunki (Berliinin jälkeen) ja maan tärkein satama. Se sijaitsee Pohjois-Saksassa Elben alajuoksun varrella. Kaupungin virallinen nimi muistuttaa sen jäsenyydestä keskiaikaisessa Hansaliitossa ja siitä, että Hampuri on edelleen kaupunkivaltio (saks. Stadtstaat) ja yksi Saksan kuudestatoista osavaltiosta (saks. Bundesland). Hampurin naapuriosavaltiot ovat pohjoisessa Schleswig-Holstein ja etelässä Ala-Saksi (saks. Niedersachsen).
Hampurin kaupungin ja osavaltion hallinnollinen alue on 755 km², jolla elää noin 1,9 miljoonaa asukasta. Hampuria ympäröivillä kaupunkimaisen asutuksen alueilla asuu lisäksi 750 000 asukasta. Laajimmin käsitettynä Hampurin suurkaupunkialueeseen kuuluu 18 100 km², jolla asuu noin viisi miljoonaa asukasta.
Maantiede

Hampuri sijaitsee Elben varrella noin 100 kilometrin päässä Pohjanmerestä. Elben estuaari ulottuu Pohjanmereltä Hampuriin saakka. Elbe virtaa Hampurin läpi idästä länteen, ja kaupungin keskusta on Elben pohjoisrannalla. Siellä Elbeen laskee pohjoisesta sivujoki Alster, jonka alajuoksu on padottu kahdeksi tekojärveksi, Binnenalster ja Außenalster. Binnenalster sijaitsee aivan kaupungin keskustassa, ja sitä reunustavat leveät rantakadut ja torit. Außenalster on paljon suurempi ja ulottuu noin kolmen kilometrin päähän keskustasta. Sen rannat ovat suurelta osin puistoa.
Ilmasto

Hampurissa vallitsee meri-ilmasto. Länsituulet viilentävät kesiä ja leudontavat talvia. Vuoden keskilämpötila kaudella 1971–2000 oli 9,0 °C. Lämpimin kuukausi on heinäkuu, jonka keskilämpötila on 17,4 °C, kylmin puolestaan tammikuu 1,3 °C-asteen keskilämpötilallaan. Kesäisin lämpötila ylittää useina päivinä 28 °C. Kaupungin lämpötilaennätys, 38,5 °C, mitattiin 20. heinäkuuta 2006. Ilmasto on kostea kaikkina vuodenaikoina. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 773 mm (773 L/m²). Keskimäärin 52:na päivänä vuosittain kaupunki peittyy sumuverhoon. Talvisella vuosipuoliskolla on usein myrskyistä. Eräs Hampurin ilmaston ominaispiirre on niin sanottu Hamburger Schmuddelwetter ("Hampurin suttusää").
Keskustan länsipuolella sijaitsee Altona, joka aikoinaan oli itsenäinen kaupunki mutta liitettiin Hampuriin vuonna 1937.
Historia > Esihistoria

Jää peitti nykyisen Hampurin alueen viimeisimmän jääkauden aikana. Jääpeitteen sulamisen jälkeen seurasi arviolta 17 000 vuoden jakso, jolloin Elben laaksossa eli metsästäjä-keräilijä-kulttuuria harjoittaneita paimentolaisia. Stellmoorer Tunneltal -laaksosta Rahlstedtin ja Ahrensburgin rajalta sekä Fischbeker Heiden luonnonsuojelualueelta Harburgin lounaispuolelta on löydetty varhaiskivikautisia työkaluja, jotka viittaavat paimentolaisasutukseen. Vanhimmat todisteet pysyvästä asutuksesta ovat neljänneltä vuosisadalta eaa. Sachsenwaldista Hampurin itäpuolelta on löydetty megaliittihautoja, jotka niin ikään viittaavat esihistorialliseen asutukseen.
Historia > Antiikin aika

Roomalaisten retkikuntien saapumisesta Hampurin alueelle ei ole arkeologisia näyttöjä, joten ne kuulunevat legendojen joukkoon. Roomalaiset tunsivat kuitenkin Alsterjoen suussa sijaitsevan Treva-nimisen paikan. Trevaa pidetään nykyisen Hampurin edeltäjänä. Se oli kahden merkittävän pohjois–etelä-suuntaisen kauppatien risteys pronssikaudelta aina myöhäiseen antiikkiin. Toinen reiteistä johti Pohjanmeren rannalta Venetsiaan, toinen puolestaan Marseilleen. Iirin kielessä käytetään edelleen Treva-sanaa (myös Trefa) Hampurista puhuttaessa. Saksilaiset alkoivat asuttaa pohjoisen Elben rantoja 300-luvulta lähtien. Nykyisen Vanhankaupungin alueelle muodostui siirtokunta. Muuttovirtaa kesti 500-luvulle asti.
Historia > Varhais- ja sydänkeskiaika

800-luvun alussa Kaarle Suuren johtamat frankit karkottivat slaavilaisten obotriittien avulla saksit nykyisen Hampurin alueelta. Bille- ja Alsterjokien väliin rakennettiin kirkko, jonka tarkoitus oli toimia tukikohtana "pakanallisen" pohjoisen (Schleswig-Holstein ja Skandinavia) käännyttämisessä kristinuskoon. Kirkon ja uudisasukkaiden turvaksi rakennettiin Hammaburgin linna, jonka alue oli kooltaan noin 130 × 130 m. Hammaburgin tarkkaa sijaintia ei ole kyetty täysin varmasti paikallistamaan. Linnan kupeeseen virisi kaupallista toimintaa: varhainen kauppapaikka oli syntynyt. Kaarle Suuren poika Ludvig Hurskas perusti Hammaburgiin hiippakunnan vuonna 831. Kaupungin ensimmäinen piispa Ansgar tunnetaan "Pohjolan apostolina", joka teki ja johti lähetystyötä Tanskassa ja Ruotsissa.
Vuonna 845 tanskalainen viikinkilaivasto nousi kuningas Horikin johdolla ylös Elbejokea ja hävitti Hampurin, jossa tuolloin oli noin 500 asukasta, ja muuta Elben rannan saksalaisasutusta. Tämän jälkeen hiippakuntajakoa muutettiin 848 yhdistämällä Hampuri ja Bremen samaan hiippakuntaan. Arkkipiispa Adaldag rakennutti 900-luvun alussa uuden linnoituksen, jonne muutti käsityöläisiä ja kauppiaita. Linnoitukselle myönnettiin kaupankäyntioikeudet vuonna 937 – perusta Hampurin kehitykselle merkittäväksi kaupan keskukseksi oli luotu.
Obotriitit hyökkäsivät nopeasti kasvaneeseen kaupunkiin vuonna 983, mutta se toipui ripeästi. Vanhakaupunki oli rakennettu uudelleen toisen vuosituhannen alkuun mennessä. 1000-luvulle leimallista oli maallisen ja hengellisen vallan välinen taistelu. Billungerit olivat kaupungin mahtisuku. Herttua Bernhard II rakennutti Neue Burg -linnan, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Alsterburg. Arkkipiispa Bezelin Alebrand rakennutti Mariankirkon ja joukon muita hengellisiä rakennuksia. Ne olivat Hampurin alueen ensimmäisiä kivitaloja. Hampuri kukoisti vuosina 1043–1072. Tuolloin luotiin kauppasuhteita itään ja pohjoiseen aina Grönlantia, Islantia ja Suomea myöten.
Kirkolle maksettavia kymmenyksiä vastaan kapinoineet obotriitit hyökkäsivät Hampuriin vuosina 1066 ja 1072. Arkkipiispa muutti Bremeniin, jolloin Hampuri menetti kirkollisen mahtiasemansa. 1100-luvulla Billungerit väistyivät Schauenburgin suvun tieltä. Adolf I von Schauenburg kehitti Hampuria: Elben marskimaata ja saaria padottiin ja kuivattiin asuinkelpoisiksi, kaupungin puolustuslinjoja laajennettiin. Adolf III perusti Neustadtin eli "Uuden kaupungin" Neue Burgin liepeille. Uuteen kaupunginosaan muutti merenkävijöitä ja kauppiaita.
Historia > Uusi aika

Hampurista tuli vapaa keisarinkaupunki vuonna 1510. Tuolloin kaupungin väkiluku oli noin 13 000. Kaupungin johto omaksui 1520-luvulla luterilaisuuden. Tämän johdosta Hampuriin tuli protestanttipakolaisia Alankomaista ja Ranskasta. Vuonna 1558 kaupunkiin perustettiin pörssi.
1600-luvulla Hansaliitto menetti merkityksensä ja Hampuri joutui tasapainoilemaan Tanskan, suurvallaksi kohonneen Ruotsin ja Saksan valtakunnan välissä. Kaupunki kävi kauppaa siirtomaamahtien Espanjan ja Portugalin kanssa, ja joutui toistuvasti maksamaan vapaudestaan aggressiivisille pohjoisnaapureilleen Tanskalle ja Ruotsille. Toisin kuin muut saksalaiskaupungit, Hampuri välttyi kolmikymmenvuotisen sodan tuhoilta ja pitkältä laskusuhdanteelta. 1600-luvun loppupuolella nykyisen Hampurin kaakkoisosassa Marschlandessa ja Vierlandessa kehittyi kukoistavaa maataloutta.
Vuonna 1712 tuli voimaan uusi perustuslaki, jonka oli määrä lopettaa valtataistelu kaupunginraadin ja kaupungin asukkaiden välillä. Gottorpin sopimus vuonna 1768 lopetti ikiaikaisen konfliktin Tanskan kanssa. Seuraavana vuonna Tanska tunnusti Hampurin aseman vapaana valtakunnankaupunkina.
Historia > 1800-luku

Hampuri kärsi pahoin Napoleon Bonaparten viimeisestä sotaretkestä Saksaan. Se oli 1806–1814 Ranskan hallinnassa. Vuonna 1819 otettiin käyttöön nimi Frei und Hansestadt. Kaupunki kasvoi voimakkaasti: vuonna 1806 asukasluku oli noin 130 000 ja vuonna 1860 vastaavasti noin 300 000. Taloudellisen vaurauden kasvu pysähtyi toukokuun 1842 suureen tulipaloon: Hampurin kantakaupungissa ei ole juuri säilynyt ennen suurpaloa rakennettuja taloja. Kaupunginpalon jälkeen Hampurin kehitys jatkui entistä voimallisemmin. Infrastruktuuria parannettiin ennen kaikkea yksityisten aloitteesta. Uudet poliittiset virtaukset, kuten työväenliike, vaikuttivat myös Hampurissa. Niin ikään demokratialiike ja kansallisuusaate nostivat päätään.
1800-luvulla kaupunginmuurit purettiin ja niiden tilalle rakennettiin keskustaa ympäröivät kadut. Tällöin kaupunki sai tilaa laajeta joka suuntaan.
Hampurin historian nopein kasvukausi koettiin 1800-luvun jälkipuoliskolla. Tuolloin kaupungin väkiluku kasvoi yli 700 000 asukkaaseen, kun Atlantille suuntautuneen kauppamerenkulun kasvu teki siitä Euroopan kolmanneksi suurimman sataman. Vuonna 1847 perustettiin HAPAG (Die Hamburg-Amerikanische Packetfahrt-Actien-Gesellschaft, myös Hamburg-Amerika Linie, Hamburg America Line), josta kasvoi pian maailman suurin laivanvarustamo. 1800-luvun puolivälistä alkaen miljoonat siirtolaiset muuttivat Euroopasta Pohjois-Amerikkaan HAPAGin aluksilla.
Hampurin liittymistä Saksan valtakuntaan vuonna 1871 edelsivät Saksan liitto 1815–1866 ja Pohjois-Saksan liitto 1866–1871.
Vuonna 1888 Hampuri velvoitettiin liittymään Saksan tulliunioniin. Vuonna 1892 kolera surmasi 8 605 kaupunkilaista. Hampuri jouduttiin ajoittain eristämään ympäristöstään taudin leviämisen ehkäisemiseksi. Satamatyöläisten lakko 1896 laajeni yksitoistaviikkoiseksi yleislakoksi, johon otti osaa enimmillään kuutisentoista tuhatta ihmistä. Vastoinkäymisistä huolimatta Hampurin uusrenessanssinen raatihuone valmistui 1897. Palatsimaisen rakennuksen mitat ovat 111 × 70 m ja sen torni kohoaa 112 metrin korkeuteen.
Historia > 2000-luku

Vuonna 2001 Hampurissa tapahtui historiallinen poliittisten voimasuhteiden keikahdus, kun CDU sai enemmistön osavaltion parlamenttiin. Siihen asti kaupunkia oli hallinnut lähinnä SPD. Helmikuussa 2008 Hampurissa muodostettiin Saksan ensimmäinen osavaltiotason koalitio CDU:n ja vihreiden kesken. Vuonna 2011 SPD sai jälleen enemmistön parlamenttiin.
Väestö

Hampurin osuus Saksan asukasluvusta on noin kaksi prosenttia. Teollistumisen myötä 1800-luvun jälkipuoliskolla kaupunki kasvoi ripeästi, vuoden 1852 noin 160 000:sta vuoden 1900 yli 700 000:een. Vuoteen 1905 mennessä preussilaiset naapurikaupungit Altona-Ottensen lännessä ja Wandsbek idässä olivat kasvaneet yhteen Hampurin kanssa. Kolmen kaupungin yhteenlaskettu väestömäärä oli tuolloin yli miljoona, hallinnollisesti ne pysyivät erillisinä vuoteen 1938 asti. Suuresta kuntaliitoksesta päätettiin 1937 (Groß-Hamburg-Gesetz). Huhtikuussa 1938 Hampuriin liitettiin yhteensä 48 kuntaa ja kaksi kunnanosaa, joiden väkiluku oli yhteensä 546 396 (1933) ja pinta-ala 610,96 km².
Sodat ovat heiluttaneet Hampurin väkilukua rajusti. Ranskalaisten joukkojen miehittäessä kaupunkia 1810-luvulla asukasmäärä laski alle puoleen. Ensimmäisen maailmansodan aikana asukasluku painui huomattavasti alle miljoonan, rajapyykki oli ylitetty 1912. Ennen 1920-luvun vaihdetta luku oli noussut jälleen yli miljoonaan. Toisen maailmansodan kynnyksellä Hampurin väkiluku oli yli 1,7 miljoonaa. Sodan aikana se laski alle miljoonan asukkaan, ja ylitti heti sodan jälkeen miljoonan asukkaan rajan. Sotaa edeltänyt väestömäärä saavutettiin 1953.
Hampurin väkiluku saavutti tähänastisen huippunsa – 1,9 miljoonaa – vuonna 1964. Kuolleisuutta alempi syntyvyys ja muuttotappio esikaupunkeihin pudottivat väkiluvun 1,6 miljoonaan vuoteen 1986 mennessä. Sittemmin väkiluku on taas noussut: vuodesta 1986 vuoteen 2010 se kasvoi 13,7 % (215 181 henkeä). Taulukossa asukasluku on ilmoitettu kulloisenkin aluejaon mukaan.
Politiikka

Hampurin osavaltion parlamentti on nimeltään Hamburgische Bürgerschaft.
Hampurin pormestari on vuodesta 2018 ollut SPD-puolueen jäsen Peter Tschentscher. Kaupungissa toimi elokuun 2013 loppuun asti Suomen pääkonsulaatti.
Talous

Hampurin varallisuus perustuu sen satamaan. Sen ansiosta se on Saksan suurimpia kauppakaupunkeja. Lisäksi kaupungissa on merkittävää teollisuutta, missä jalostetaan tuotuja raaka-aineita. Niissä valmistetaan koneita, tekstiilejä ja kumia. Lisäksi Hampurissa on öljynjalostamoja, kemiallista teollisuutta sekä telakoita.
Talous > Media

Hampurin talouden ja kulttuurin yksi peruskivi on media; maailman suurin aikakauslehti Der Spiegel on lähtöisin Hampurista. Lisäksi kaupungissa on useita muita mediayrityksiä sekä lukuisia ulkomaisten lehtien kirjeenvaihtamoita.
Urheilu > Jalkapallo

Hampuri on jalkapalloseurojen Hamburger Sport-Verein (HSV) ja FC St. Pauli kotikaupunki. HSV voitti 1983 Euroopan cupin (nykyisen Mestarien liigan edeltäjän) lyömällä Juventuksen Ateenassa 1–0. Tunnetuimpia HSV:n pelaajia ovat olleet Uwe Seeler ja Kevin Keegan. FC St. Pauli nousi kauden 06/07 päätteeksi 2. Bundesliigaan ja pääsi jo Bundesliigaan kaudeksi 10/11.
Urheilu > Jääkiekko

Jääkiekkoseura Hamburg Freezers perustettiin vuonna 2002. Sen kotiareenana toimii samana vuonna rakennettu monikäyttöinen Barclaycard Arena, joka sijaitsee Bahrenfeldin kaupunginosassa. Seura pelaa Saksan ylimmällä sarjatasolla, DEL-liigassa. Toukokuussa 2016 Freezersin omistajatahona toimiva amerikkalainen Anschutz Entertainment Group ilmoitti ettei se hae lisenssiä alkavalle kaudelle ja lakkauttaa toiminnan taloudellisesti kannattamattomana.
Urheilu > Salibandy

Hampuri on myös läntisen Saksan suurin salibandykaupunki, muun muassa Hampurin yliopiston ansiosta. Paikallinen joukkue on ETV Hamburg, Eimsbüttelin kaupunginosasta. ETV Hamburg pelaa maan pääsarjassa, eli Salibandyn Bundesligassa ollen koko Hampurin toiseksi suurin urheiluseura. Joukkue on tyypillisesti pitänyt kokoonpanossaan yhtä tai kahta suomalaispelaaja kausittain. Seuran naisten joukkue on saavuttanut hopeaa Saksan Cupissa Suomalaisvalmentaja Iiro Nahkamäen alaisuudessa vuonna 2012.
Kulttuuri > Musiikki

Hampurin musiikkimaineeseen kuuluu The Beatlesin kansainvälisen uran alku 1960-luvun alussa. Yhtye vieraili kaupungissa useasti vuosina 1960–62. Esiintymispaikat olivat St. Paulin kaupunginosassa kuuluisalla Reeperbahn-kadulla ja sen poikkikadulla Große Freiheitilla. Yhtye soitti seuraavissa paikoissa: Indra ja Kaiserkeller (1960), Top-Ten (1961) ja Star-Club (kolme kiinnitystä vuoden 1962 aikana). Esiintymiset kestivät useita viikkoja kerrallaan ja yhtye soitti vuorotellen muiden kanssa useita kertoja illassa. Suomen iskelmämusiikissa Hampuri on tunnetuimmin esillä Irwin Goodmanin laulussa St. Pauli ja Reeperbahn (joka oli Syksyn Sävel -laulukilpailun voittaja 1970).
Viime aikoina Hampuri tunnetaan muun muassa suosituimpien saksalaisten hip-hop-esiintyjien esiintymispaikkana. Hampurissa vaikuttaa laaja vaihtoehto- ja punkmusiikkiscene, joka kokoontuu vallatun Rote Flora -teatterin ympärillä Sternschanzen alueella. Myös eräät Kraftwerk-yhtyeet muusikot ovat Hampurista.
Metalliyhtyeistä Hampurista kotoisin ovat esimerkiksi melodista suuntausta edustavat Helloween ja Gamma Ray.
Kulttuuri > Museoita

Museoita Hampurissa:
Afgaanilainen kulttuuri- ja taidemuseo
Altonan museo, Pohjois-Saksan valtionmuseo
Arkeologinen ja Harburgin historian museo
Eroottisen taiteen museo
Hamburger Kunsthalle-taidemuseo
Makasiinikaupunginosa Speicherstadtin museo
Neuengammen keskitysleirin museo
Saksan tullimuseo
Työmuseo
Kulttuuri > Tapahtumia

Satamakaupunkina Hampurin historia on keskittynyt pitkälti sen sataman ympärille. Hampurissa järjestetään keväisin maailman suurimmat satamajuhlat eli sataman syntymäpäivät. Sataman katsotaan saaneen alkunsa 7. toukokuuta 1189, jolloin Hampurista tuli vapaakaupunki ja sen asukkaille myönnettiin tullioikeudet Elbejoelle. Syntymäpäiviä juhlitaan joka vuosi toukokuussa muutamien päivien ajan, jolloin saksalaisia ja ulkomaisia purjeveneitä ja sotalaivoja saapuu Hampurin satamaan. Vuonna 2008 juhlittiin sataman 819. syntymäpäivää noin 1,5 miljoonan kävijän voimin.
Ivar Hasselblatt

Ivar Eugéne Hasselblatt
Ivar Eugéne Hasselblatt (26. elokuuta 1893 Vaasa – 18. huhtikuuta 1948) oli suomalainen jääkärimajuri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Johan Ivar Hasselblatt ja Hilma Alexandra Eklund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1934 Anna Elsa Pitkäsen kanssa.
Opinnot

Hän kävi viisi luokkaa Vaasan ruotsalaista klassillista lyseota.
Jääkäriaika

Tämä vaasalainen konttoristi liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 31. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 17. maaliskuuta 1916 ja komennettiin etappitehtäviin Ruotsiin.
Suomen sisällissota

Suomeen hän saapui 7. lokakuuta 1917 ja hänet sijoitettiin komppanianvääpeliksi Vimpelin sotakouluun 28. joulukuuta 1917, missä tehtävässä hän oli 18. tammikuuta 1918 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi koulun siirron johdosta Vöyriin,  missä toimi Vöyrin sotakoulun taloudenhoitajana. Hän otti osaa venäläisten aseistariisumiseen Ylistarossa sekä Vaskiveden, Karun, Uudenkylän ja Tampereen taisteluihin.
Sisällissodan jälkeinen aika

Sisällissodan jälkeen hänet määrättiin armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä Itämeren jalkaväkirykmentti n:o 1:een, josta hänet siirrettiin 7. lokakuuta 1918 Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:ään, jonka nimi muuttui myöhemmin Tampereen rykmentiksi. Hän oli komennettuna Viipurin upseerikokelaskurssien taloudenhoitajaksi 18. syyskuuta 1918 – 14. maaliskuuta 1919 väliseksi ajaksi ja takaisin palattuaan toimi rykmentin lähettiupseerina. Vakinaisesta palveluksesta hän erosi 24. marraskuuta 1920 ja siirtyi konttoriksi Gottfrid Strömbergille, missä palveli automyyjänä vuoteen 1924 saakka. Vuonna 1924 hän siirtyi myyntipäälliköksi Oy. Agrosille ja seuraavana vuonna samaiseen tehtävään Oy. Metro ab:lle.
Talvi- ja Jatkosota

Talvisotaan hän osallistui 8. Divisioonan Kenttätäydennyspataljoonan talouspäällikkönä ja myöhemmin 3. Armeijakunnan autoupseerina. Jatkosotaan hän osallistui 11. Autokomppanian päällikkönä ja vuodesta 1942 alkaen Kotijoukkojen esikunnassa liikekannallepano-osastolla toimistoupseerina.
Jääkäripataljoona 27:n 1. komppania.
Juliana Hatfield

| Juliana Hatfield |
| --- | --- |
 Juliana Hatfield vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1967 (ikä 57) Wiscasset, Maine, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, kitaristi
Muusikko
Aktiivisena:  1986 -
Tyylilajit:  indie rock, alternative rock
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Blake Babies, Some Girls
Levy-yhtiöt:  Mammoth Records, Atlantic Records
Aiheesta muualla
www.julianahatfield.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Juliana Hatfield (s. 27. heinäkuuta 1967 Wiscasset, Maine, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen indierock-muusikko ja kirjailija. Hatfield on kotoisin Bostonin alueelta ja hän asuu nykyisin Cambridgessa, Massachusettsissa.
Hatfield aloitti Blake Babies -yhtyeessä vuonna 1986 ja julkaisi bändin hajottua ensimmäisen soololevynsä vuonna 1992. Hatfield on ollut myös Some Girls -yhtyeen jäsen ja soittanut The Lemonheads -yhtyeen levyllä It's a Shame About Ray.
Diskografia > Sooloalbumit

1992 – Hey Babe
1993 – Become What You Are
1995 – Only Everything
1996 – God's Foot (ei julkaistu)
1998 – Bed
2000 – Beautiful Creature
2000 – Juliana's Pony: Total System Failure
2004 – In Exile Deo
2005 – Made in China
2008 – How To Walk Away
2010 – Peace & Love
Diskografia > Blake Babies -yhtyeessä

1987 – Nicely, Nicely
1989 – Earwig
1990 – Sunburn
2001 – God Bless The Blake Babies
Diskografia > With Some Girls -yhtyeessä

2003 – Feel It
2006 – Crushing Love
Kirja

Juliana Hatfield. When I Grow Up: A Memoir. Wiley Publishing, 22. syyskuuta, 2008. ISBN 0470189592. 336 sivua.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Juliana Hatfieldin virallinen verkkosivusto
Juliana Hatfield Myspacessa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Haukkapöllö

| Haukkapöllö |
| --- | --- |
 Haukkapöllö Intiassa Länsi-Bengalin Darjeelingin alueella.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Haukkapöllöt Ninox
Laji::  scutulata
Kaksiosainen nimi
 Ninox scutulata  Raffles, 1822 
Katso myös
   Haukkapöllö Wikispeciesissä   Haukkapöllö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Haukkapöllö (Ninox scutulata) on pöllöihin kuuluva lintulaji. Se pesii Etelä-Aasiassa Intiasta ja Sri Lankasta Indonesiaan ja Etelä-Kiinaan.
Tämä pöllö kuuluu pöllölintujen lahkossa pöllöjen heimoon, johon suurin osa pöllölajeista kuuluu. Toinen heimo on tornipöllöt (Tytonidae).
Haukkapöllö pesii suurimmassa osassa trooppista Etelä-Aasiaa ja Lähi-idästä Etelä-Kiinaan. Sen elinpiiriä ovat puustoinen maaseutu ja metsät. Se munii puun koloon kolmesta viiteen munaa.
Ninox scutulata obscura
Haukkapöllö on keskikokoinen 32 senttimetriä pitkä pöllö, ja se on muodoltaan haukkamainen, mikä johtuu sen pitkästä pyrstöstä ja siitä, ettei sillä ole naamakiehkuraa. Se on päältä tummanruskea, pyrstö on viirullinen. Alta se on valkeahko, mutta siinä on punaruskeita viiruja, joskin Andamaaneilla tavattavan alalajin alapuoli on tummanruskea. Silmät ovat suuret ja keltaiset. Sukupuolet ovat samanlaiset.
Laji on yölintu, mutta sen voi havaita, kun pikkulinnut kiusaavat sitä, kun se istuu puunoksalla. Se syö pääasiassa suuria hyönteisiä, sammakoita, liskoja, pikkulintuja ja hiiriä. Sen ääni on toistuvat matala ja hiljainen uu-ak ...uu-ak..., jota kuulee aamu- ja iltahämärissä.
Haukkapöllö on tavattu vaeltavana Australiassa ja Kazakstanissa. Palaussa olevan kannan alkuperä on tuntematon. Läntisellä pallonpuoliskolla sitä on tavattu vain kerran.