stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henrik Hertz

| Henrik Hertz |
| --- | --- |
 Henrik Hertz 1897
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tai 27. elokuuta 1797 tai 1798 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 25. helmikuuta 1870 Kööpenhamina, Tanska
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Henrik Heyman Hertz (25. tai 27. elokuuta 1797 tai 1798 Kööpenhamina, Tanska – 25. helmikuuta 1870 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Hän valmistui 1817 ylioppilaaksi ja 1825 lakitieteen kandidaatiksi. Hän sai 1824 yliopiston kultamitalin oikeustieteellisestä väitöskirjasta ja 1826 estetiikan väitöskirjasta ja omistautui sittemmin yksinomaan kaunokirjalliselle tuotannolle, jonka parissa hän oli jo varhain työskennellyt.
Hertz julkaisi 1827 komedian Hr. Buckardt og hans familie ja seuraavina vuosina pari vaudeville- ja huvinäytelmää, joista hauska Amors genistreger (1830) oli runomittainen. 1830 hän antoi – salanimen turvin, kuten aiemmatkin tekstinsä – tekijänimellä J. Baggesen julkaisemallaan Gengangerbrevellä pikaisen ja tyylikkään panoksen Adam Gottlob Oehlenschlägerin kannattajien ja Johan Ludvig Heibergin väliseen kirjalliseen taisteluun, jossa hän asettui selvästi Heibergin puolelle ja korosti voimakkaasti muodon suurta merkitystä runoudelle. Hertz paljasti 1832 salanimensä. Alkujaan juutalainen Hertz kastautui samana vuonna kristinuskoon ja teki valtion apurahalla matkan Saksaan, Italiaan ja Ranskaan.
Hertzin noin 40 näytelmää olivat arvoltaankin erilaisia, mutta kaikista kuvastui hyvä maku ja tarkka silmä näyttämötaiteen suhteen. Ne ovat olleet hyvin merkittäviä tanskalaisen näyttämötaiteen kehitykselle. Hän on yksi niistä kirjailijoista, joiden näytelmiä on esitetty eniten, ja niitä esitettiin vielä vuosikymmeniä hänen jälkeensäkin. Niistä esimerkkeinä aito tanskalainen huvinäytelmä Sparekassen (1836), romanttinen tragedia Svend Dyrings hus, jossa sekä aihe että tyyli ovat peräisin kansanlauluista (1837), hauska huvinäytelmä Indkvarteringen (1841), lyyrinen draama Kong Renés datter (1845, Pjotr Tšaikovski on säveltänyt siitä oopperan Jolanta) ja historiallinen draama Ninon (1848).
Hertzin näytelmät ilmestyivät koottuina 1853–1873 ja valikoima niistä 1897. Hertz oli merkittävä myös lyyrikkona. Hänen runonsa julkaistiin koottuina nimellä Digte 1851–1862, ja valikoima niistä ilmestyi 1899. Lisäksi hän julkaisi romaanin Stemninger og tilstande (1839), jossa hän suhtautuu hyvin poleemisesti silloin muodikasta liberalismia kohtaan, ja laajan kuvauksen Johannes Johnsen (1861), joka alun perin sisältyi 1858–1859 ilmestyneeseen Ugentlige blade. Hertz sai 1845 professorin arvonimen ja oli yksi niistä neljästä tanskalaisesta kirjailijasta, jotka ensimmäisinä saivat vuodesta 1851 alkaen vuosittaisen apurahan. Breve til og fra Henrik Hertz ved P. Hertz ilmestyi 1897.
Suomennetut näytelmät

Kuningas René’n tytär: lyyrillinen drama yhdessä näytöksessä.  Suomentanut Juhana Edlund. Helsinki:  Suomentaja, 1878.
Luutnantti täysihoitolaisena: Yksinäytöksinen huvinäytelmä . Helsinki: Yrjö Weilin, 1907. Sarja: Näytelmäkirjasto, n:o 39
Luutnantti täysihoitolaisena: yksinäytöksinen huvinäytelmä.  Suomentanut Sakari Veikanmaa (mukaillut). Helsinki:  Kirja, 1926.  Sarja: Näytelmäkirjasto, n:o 171
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henrik Hertz Wikimedia Commonsissa
Henrik Hertz Dansk forfatterleksikon (tanskaksi)
Pianosonaatti (Berg)

Pianosonaatti (saks. Klaviersonate, op. 1) on Alban Bergin vuonna 1910 julkaisema yhdestä osasta koostuva pianosonaatti. Se on hänen ainoa pianoteoksensa, jolle hän antoi opusnumeron. Sonaatti esitettiin ensimmäistä kertaa Wienissä 24. huhtikuuta 1911. Pianistina oli Etta Werndorff.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Henri Meilhac

| Henri Meilhac |
| --- | --- |
 Henri Meilhac
Henkilötiedot
Syntynyt: 1831
Kuollut: 1897 (65–66 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  näytelmäkirjailija, libretisti
Kirjailija
Salanimi: Ivan Baskoff ja Thallin
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Esikoisteos:  La Sarabande du Cardinal
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Henri Meilhac (1831–1897) oli ranskalainen huvinäytelmänkirjoittaja. Hän toimi aluksi pilapiirtäjänä. Kuvia selittäviä nokkeluuksia kirjoittaessaan hän kiinnostui kirjallisuudesta ja teatterista. Hänen esikoisnäytelmänsä oli yksinäytöksinen La Sarabande du Cardinal, mutta ensimmäinen menestysnäytelmä oli, sekin yksinäytöksinen, L’autographe, joka tekee pilkkaa tekijänsä turhamaisuudesta.
Parhaimmillaan Meilhac oli työskennellessään Ludovic Halévyn kanssa, varsinkin operettilibretistinä. Heidän yhteisistä libretoistaan merkittäviä ovat varsinkin La belle Hélène (1865), Barbe bleue (1866), La vie parisienne (1868), La grandeduchesse de Gérolstein (1867), Les brigands (1869) ja myös komediat Fanny Lear (1868) ja Pariisin tapoja kuvaava näytelmä Frou-frou (1869). Philippe Gillen kanssa hän kirjoitti libreton Massenet'n oopperaan Manon (1884). Omissa nimissään hän kirjoitti huvinäytelmiä vasta myöhemmin. Parhaimpia niitä on Ma cousine vuodelta 1890. Meilhacin tuotannolle ominaisia piirteitä ovat tarkka huomiokyky ja nokkeluudet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henri Meilhac Wikimedia Commonsissa
Pierre Bellon

Pierre Bellon
Pierre Bellon (24. tammikuuta 1930 Marseille, Ranska – 31. tammikuuta 2022) oli ranskalainen monikansallisen elintarvike- ja cateringalan yrityksen Sodexon perustaja. Bellon perusti yrityksen Ranskassa 1966 nimellä Société d'Exploitation Hôtelière (Sodexho). Yritys tarjosi alkuun palveluja loistojahdeille, mutta 1980-luvun alussa se alkoi laajentua valmisateriapalveluja tarjoavaksi yritykseksi ja on levinnyt ympäri maailman. Bellonista tuli miljardööri, ja hän on ollut Forbesin maailman 500 rikkaimman listalla.
Hän valmistui HEC Parisista vuonna 1954.
Henri Milne-Edwards

Henri Milne-Edwards,  myös kirjoitusasussa Henri Milne Edwards   (23. lokakuuta 1800 Brugge – 29. heinäkuuta 1885 Pariisi) oli ranskalainen eläintieteilijä ja lääkäri.

Henri Milne-Edwards syntyi rikkaan jamaikalaisen plantaasinomistajan William Edwardsin  29. lapsena, tämän toisesta avioliitosta. Napoleonin joukkojen pidätettyä brittiläisiä maanmiehiään  
auttaneen isän Henri varttui Pariisissa velipuolensa William Edwardsin suojissa. Napoleonin kukistuttua isä vapautettiin ja koko perhe siirtyi Pariisiin.
Henri Milne-Edwardsilla itsellään oli yhdeksän lasta, joista Alphonse Milne-Edwardsisita (1835–1900) tuli isänsä tavoin eläintieteilijä ja tämän seuraaja.
Henri Milne-Edwards opiskeli ensin lääketiedettä, valmistui tohtoriksi 1823, ja julkaisikin monia ulkomaillakin käytettyjä teoksia alalta.
Eläintiede kuitenkin veti puoleensa, ja Milne-Edwarsista tuli Georges Cuvierin (1769–1832) oppilas ja Jean Victoire Audouinin (1797–1841) ystävä ja työtoveri. Adouinin kanssa hän tutki Normandian rannikon meriluontoa ja julkaisi erittäin seikkaperäisen selvityksen rantaeläimistön vyöhykejaosta palkitussa teoksessaan Recherches sur les crustacés (1829).
Vuonna 1832 Milne-Edwardsista tuli hygienian ja luonnonhistorian professori Collège central des arts et manufactures -oppilaitokseen. Vuonna 1841, Audouinin kuoltua hän sai entomologian oppituolin Pariisin luonnontieteellisessä museossa Muséum national d'histoire naturellessa, ja 1862 mammalogian eli nisäkästieteen professuurin samassa museossa. Hän toimi myös Sorbonnen yliopiston professorina.
Useimmat Milne-Edwardsin töistä julkaistiin Annales des sciences naturelles -aikakauskirjassa, jonka eläintieteellisen osan päätoimittaja hän itse oli. Muista teoksista mainittakoon karsinologian (äyriäistieteen) perusteoksena pitkään säilynyt Histoire naturelle des crustacés (1837–1841),  Histoire naturelle des coralliaires (1858–1860) sekä ehkä tärkeimpänä vertailevaa fysiologiaa ja anatomiaa käsittelevät Leçons sur la physiologie et l'anatomie comparée de l'homme et des animaux (14 nidettä, 1857–1881).
Eläintieteellisistä ansioistaan Milne-Edwardsille myönnettiin Royal Societyn Copley-mitali.
Teoksia

A manual of surgical anatomy … Desilver, Philadelphia 1828.
A manual of materia medica and pharmacy. Careys & Lea, Philadelphia 1829.
Cahiers d’histoire naturelle. Crochard & Masson, Pariisi 1833–1853.
Annales des sciences naturelles, zoologie et biologie animale. Masson, Pariisi 1834–1885.
Éléments de zoologie. Crochard & Dumont, Pariisi, Brüssel 1834–1837.
Histoire naturelle des crustacés. Roret, Pariisi 1834–1840.
Outlines of anatomy and physiology. Little & Brown, Boston 1841.
Die Zoologie. Scheible, Rieger & Sattler, Stuttgart 1848–1858.
Quelques remarques sur l’emploi du sel en agriculture … Pariisi 1849.
A monograph of the British fossil corals. London, 1850–1872.
Zoologie. Langlois, Leclercq & Masson, Pariisi 1850–1858.
Mélanges carcinologiques. Martinet, Pariisi 1851–1854.
Beiträge zur allgemeinen Zoologie. Müller, Stuttgart 1853.
Histoire naturelle des coralliaires ou polypes proprement dits. Roret, Pariisi 1857–1860.
Leçons sur la physiologie et l’anatomie comparée de l’homme et des animaux faites à la faculté des sciences de Paris. Masson, Pariisi 1857–1881.
A manual of zoology. Renshaw, Lontoo 1863.
Hentorakkeli

| Hentorakkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kottaraiset Sturnidae
Suku::  Rakkelit Onychognathus
Laji::  tenuirostris
Kaksiosainen nimi
 Onychognathus tenuirostris  (Rüppell, 1836) 
Katso myös
   Hentorakkeli Wikispeciesissä   Hentorakkeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hentorakkeli (Onychognathus tenuirostris) on kottaraisten heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Levinneisyys

Hentorakkelia tavataan laajalla alueella Afrikan itäosissa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti hyvin yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Guitar Hero: Metallica

| Guitar Hero: Metallica |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Neversoft
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  RedOctane ja Nintendo eShop
Pelisarja:  Guitar Hero
Julkaistu:  NA 29. maaliskuuta 2009 AU 27. huhtikuuta EU 29. maaliskuuta 2009 PlayStation 2 14. huhtikuuta 2009
Lajityyppi:  musiikkipeli, rytmipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 12Virheellinen PEGI-arvo
Alusta:  PlayStation 2, PlayStation 3, Xbox 360, Wii
Jakelumuoto:  DVD, Blu-ray, Wii Optical Disc
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Guitar Hero: Metallica on Neversoftin kehittämä ja Activisionin julkaisema Guitar Hero -pelisarjaan kuuluva musiikkipeli. Peli julkaistiin vuonna 2009 PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wiille.
Pelin suurin uudistus on rumpujen tuplapedaaliominaisuus ja sille suunniteltu uusi vaikeusaste: Expert+. Peliin voi myös ostaa Death Magnetic -albumin (ei PlayStation 2 -versiossa). Pelissä on yhteensä 49 kappaletta, joista 28 on Metallican omia kappaleita ja 21 kappaletta, jotka ovat yhtyeen omia suosikkikappaleita sekä niitä joista Metallica on saanut vaikutteita.
Kappaleet

| --- | --- |
 Metallican kappaleet All Nightmare Long – (albumilta Death Magnetic)  Battery – (albumilta Master of Puppets)  Creeping Death – (albumilta Ride the Lightning)  Disposable Heroes – (albumilta Master of Puppets)  Dyers Eve – (albumilta ...And Justice for All)  Enter Sandman – (albumilta Metallica)  Fade to Black – (albumilta Ride the Lightning)  Fight Fire with Fire – (albumilta Ride the Lightning)  For Whom the Bell Tolls – (albumilta Ride the Lightning)  Frantic – (albumilta St. Anger)  Fuel – (albumilta ReLoad)  Hit the Lights – (albumilta Kill ’em All)  King Nothing – (albumilta Load)  Master of Puppets – (albumilta Master of Puppets)  Mercyful Fate Medley – (albumilta Garage Inc.)  No Leaf Clover – (albumilta S&M)  Nothing Else Matters – (albumilta Metallica)  One – (albumilta ...And Justice for All)  Orion – (albumilta Master of Puppets)  Sad But True – (albumilta Metallica)  Seek & Destroy – (albumilta Kill ’em All)  The Memory Remains – (albumilta ReLoad)  The Shortest Straw – (albumilta ...And Justice for All)  The Thing That Should Not Be – (albumilta Master of Puppets)  The Unforgiven – (albumilta Metallica)  Welcome Home (Sanitarium) – (albumilta Master of Puppets)  Wherever I May Roam – (albumilta Metallica)  Whiplash – (albumilta Kill ’em All) :  Muiden artistien kappaleet Alice in Chains – ”No Excuses”  Bob Seger – ”Turn the Page”  Corrosion of Conformity – "Albatross”  Diamond Head – ”Am I Evil?”  Foo Fighters – ”Stacked Actors”  Judas Priest – ”Hell Bent for Leather”  Kyuss – ”Demon Cleaner”  Lynyrd Skynyrd – ”Tuesdays Gone”  Machine Head – ”Beautiful Mourning”  Mastodon – ”Blood and Thunder”  Mercyful Fate – ”Evil”  Michael Schenker Group – ”Armed and Ready”  Motörhead – ”Ace of Spades”  Queen – ”Stone Cold Crazy”  Samhain – ”Mother of Mercy”  Slayer – ”War Ensemble”  Social Distortion – ”Mommy’s Little Monster”  Suicidal Tendencies – ”War Inside My Head”  System of a Down – ”Toxicity”  The Sword – ”Black River”  Thin Lizzy – ”The Boys are Back in Town”
Omien kappaleiden teko

Guitar Hero Metallican PlayStation 3 ja Xbox 360 -versioissa voi myös tehdä omia kappaleita. Kappaleen tekeminen on helppoa runsaitten aputapojen vuoksi. Pelaajalla ei tarvitse olla rumpuja, jotta hän voisi lisätä kappaleeseensa rummunsoittoa, sillä saman voi tehdä kitarallakin. Kappaleessa ei voi laulaa. Omien kappaleiden soitosta saa rahaa, mutta ei yhtä paljon kuin normaalin kappaleen soittamisesta.
Oman kitaristin luominen

Guitar Hero Metallicassa voi luoda myös oman kitaristin. Pelaaja voit valita hahmolle muun muassa vaatteet, hiukset, silmien värin ja kitaran. Hahmon nimenkin voi valita. Kitaristin luomisen lisäksi pelaaja voi luoda oman kitaran ja tehdä oman yhtyeen.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 85.4%
Metacritic: 86
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Eurogamer: 8/10
G4: 4/5
Game Informer: 8.75/10
GameSpot: 7.5/10
IGN: 8.9/10
Official Nintendo Magazine: 88% 
Official Xbox Magazine: 8.5/10
Guitar Hero: Metallica on saanut positiivisiä arvosteluja kriitikoilta ja peliä on kuvailtu parhaaksi Guitar Hero peliksi siitä lähtien, kun Neversoft alkoi kehittää peliä. Ben Kuchera Ars Technicasta kertoi "suunnitelutiimin palvovan Metallicaa", koska peli oli niin hyvin tehty. Simon Parkin EuroGamer sanoi Guitar Hero: Metallican olevan uusi Guitar Hero tai Rock Band suunnannäyttäjä.
Arvostelijat ylistivät pelin hyvää settilistaa, ja sitä kuvaltiin "parhaaksi musiikkipeliksi tähän asti". Kappaleiden vaikeustaso sai myös kiitosta ja erityisesti Metallican kappaleet sopivat "muovikitaralla soitettavaksi",  Expert+ vaikeustason lisääminen rummuille oli IGN:n mielestä erittäin hyvä ratkaisu. Uramoodi oli arvostelijoiden mielestä hyvin rakennettu siksi,  ettei Metallican aikaisimpia ja brutaaleimpia kappaleita tarvinnut soittaa alkuun, ja kappaleiden skippaaminen suoraan hitteihin oli hyvä ratkaisu.
Pianosonaatti

Pianosonaatti on yleensä yhdelle pianolle sävelletty sonaatti. Sonaatin määritelmä on vaihdellut aikojen saatossa. Domenico Scarlatti sävelsi barokin aikana satoja yksiosaisia sonaatteja cembalolle. Klassismin aikana vakiintui käyttöön erityinen sonaattimuoto, ja sonaatin osien tyypilliseksi määräksi tuli kolme tai neljä. Nykyisin sonaatin muoto on hyvin vapaa, ja nimitystä käytetään hyvin erityyppisistä sävellyksistä. Osia on monissa tapauksissa jokin muu määrä kuin kolme tai neljä.
Useat suuret säveltäjät ovat tehneet tunnettuja pianosonaattisyklejä. Joseph Haydn sävelsi kymmeniä pianosonaatteja; Mozartin tuotantoon niitä kuuluu 18 (1774–1789) ja Beethovenin tuotantoon 32 kappaletta (1795–1822). Sonaatin merkitys oli wieniläisklassisessa musiikissa suuri. Beethovenin aikalainen Carl Maria von Weber sävelsi neljä pianosonaattia (1812–1822). Muzio Clementi sävelsi useita pianosonaatteja ja tuli tunnetuksi myös pienimuotoisemmilla sonatiineillaan.
Johannes Brahmsin varhaiseen tuotantoon kuuluu kolme pianosonaattia (1852–1853). Franz Schubert sävelsi niitä 21. Frédéric Chopin sävelsi kolme pianosonaattia, ja Franz Lisztin tuotantoon kuuluu tunnettu h-mollipianosonaatti. Muita sonaatteja romantiikan aikana sävelsivät muiden muassa Robert Schumann, Charles-Valentin Alkan (Les quatre âges), Felix Mendelssohn Bartholdy ja Edward MacDowell. 1900-luvulla ja myöhemmin pianosonaatteja ovat säveltäneet esimerkiksi Paul Hindemith, Pierre Boulez, Jean Barraqué, Frederic Rzewski, Sergei Prokofjev, Aleksandr Skrjabin, Elliott Carter, Kalevi Aho ja Leo Ornstein.
Monissa muille soittimille sävelletyissä sonaateissa piano on säestys- tai toisena tasaveroisena soittimena. Sonaatteja on sävelletty myös pianolle nelikätisesti ja kahdelle pianolle.
Hautausapu

Hautausapu eli armovuodensäästö tarkoitti Suomessa kuolleen virkamiehen leskelle maksettavaa rahaa. Järjestelmä lakkautettiin 1920-luvulla.
Säännökset hautausavusta

Jokaiselta vakinaiseen valtionvirkaan nimitetyltä miespuoliselta virkamieheltä kannettiin hautausapua varten puolet yhden vuoden vakinaisesta palkasta.
Sellaiselta henkilöltä, joka ensimmäisen kerran tuli vakinaiseen virkaan, pidätettiin puolet palkan määrästä 12 ensimmäiseltä kuukaudelta. Jos virkaan nimitetyllä oli ennen sellainen virka, joka tuotti osallisuuden siviilivirkakunnan leski- ja orpokassaan, häneltä pidätettiin koko palkka kuuden ensimmäisen kuukauden ajalta, mutta hän sai takaisin sen armovuoden säästön, joka häneltä oli entisessä virassa pidätetty.
Sen puolen vuoden palkan, joka virkamieheltä oli armovuodensäästönä pidätetty, saivat virkamiehen kuoltua hänen leskensä ja perillisensä niin sanottuna hautausapuna leski- ja orpokassasta. Hakemus lähetettiin valtiovarainministeriölle. Armovuodensäästöä ei saanut ottaa kuolinpesän velkojen suoritukseksi.
Vuonna 1926 lakkautettiin asetuksella siviiliviraston leski- ja orpokassan oikeus kantaa armovuoden- eli hautausapusäästöä.
Hentosara

| Hentosara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  disperma
Kaksiosainen nimi
 Carex disperma  Dewey 
Katso myös
   Hentosara Wikispeciesissä   Hentosara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hentosara (Carex disperma) on sarakasvien heimoon kuuluva monivuotinen kasvilaji. Hentosara kasvaa noin 20–50 cm korkeaksi ja on kasvutavaltaan löyhästi mätästävä. Hentosaran varret ovat karheita sekä pystyjä tai hieman nuokkuvia. Hentosaran lehdet ovat puolestaan pehmeät, kirkkaanvihreät ja kapeat, vain noin millimetrin levyiset.
Hentosara on yhtäläistähkäinen ja sen kukintona oleva tähkistö koostuu muutamasta, tavallisesti selvästi erillään olevasta, pienikokoisesta tähkästä. Hedekukat ovat kolmiheteisiä ja emikukat kaksiluottisia. Kussakin tähkässä on vain yksi tai muutama pullakko, jotka ovat aluksi vihreitä ja muuttuvat kypsyessään tummanruskeiksi. Muodoltaan pullakot ovat pitkulaisia, paksuja ja suuodattomia. Hentosara on tuulipölytteinen ja se kukkii heinä-elokuussa.
Hentosaran kasvupaikkoja ovat kosteat ja soistuneet metsät, suot sekä purojen ja ojien varret. Hentosaraa kasvaa laajalti sekä Pohjois-Amerikassa että Euraasiassa. Suomessa hentosaraa kasvaa ympäri maata, joskin harvinaisempana pohjoisimmassa Lapissa. Hentosara on Suomessa silmälläpidettävä (NT) laji.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hentosara (Carex disperma)
Kasviatlas 2022: Hentosaran (Carex disperma) levinneisyys Suomessa
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hentosara (Carex disperma)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex disperma (englanniksi)
JSTOR Global Plants: Carex disperma (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carex disperma (englanniksi)
Flora of North America: Carex disperma (englanniksi)
Hermia (yritys)

| Hermia Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1989 (Tampere, Suomi)
Kotisivu:  hermia.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hermia Oy on Tampereella sijaitseva voittoa tavoittelematon kehitys- ja innovaatioyhtiö, jonka tehtävänä on vahvistaa teknologiayritysten kasvua, kehitystä ja kilpailukykyä tieto- ja viestintäteknologian, koneenrakennuksen ja automaation sekä energiateknologian toimialoilla. Yhtiö valmistelee, koordinoi ja toteuttaa kehittämishankkeita yhteistyössä yritysten, yliopistojen ja tutkimuslaitosten kanssa ja rakentaa kansallisia ja kansainvälisiä verkostoja.
Hermia ilmoittaa edistävänsä teknologiayritysten liiketoiminnan uudistumista, kasvua ja kansainvälistymistä. Se valmistelee ja toteuttaa alueellisia, kansallisia ja kansainvälisiä kehittämisprojekteja ja -ohjelmia ja tuo tutkimustiedon ja verkostot yritysten ja tutkimusyhteisöjen käyttöön.
Hermia koordinoi Tampereen seudulla viittä osaamisalaa: Älykkäät koneet, Nanoteknologia, Energiateknologia, Jokapaikan tietotekniikka sekä Digibusiness. Lisäksi Hermia koordinoi kansallisesti kahta osaamisalaa: Älykkäät koneet ja Jokapaikan tietotekniikka. Osaamiskeskusohjelma (OSKE) on kansallinen ohjelma, joka perustuu alueiden erikoistumiseen ja yhteistyöhön.
Aiheesta muualla

Hermian kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hentovita

| Hentovita |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vitakasvit Potamogetonaceae
Suku::  Vidat Potamogeton
Laji::  pusillus
Kaksiosainen nimi
 Potamogeton pusillus  L. 
Katso myös
   Hentovita Wikispeciesissä   Hentovita Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hentovita (Potamogeton pusillus) on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on pienikokoinen ja ruohovartinen vesikasvi, joka kasvaa kokonaan upoksissa vedenpinnan alapuolella. Muista vitalajeista hentovita muistuttaa paljolti pikkuvitaa (Potamogeton berchtoldii) ja lajeja voi olla hankalaa erottaa toisistaan. Lajit ovat kuitenkin erotettavissa toisistaan lehtien sekä kielekekorvakkeiden erojen perusteella.
Hentovidan varsi kasvaa vain harvoin pariakymmentä senttimetriä pidemmäksi. Varsi on poikkileikkaukseltaan pyöreä ja yleensä runsaasti haaroittunut. Hentovidalla ei ole lainkaan erillisiä kelluslehtiä, vaan kaikki lehdet ovat veden alla olevia uposlehtiä. Lehdet ovat nauhamaisia, 3–4 cm pitkiä, noin 1 mm leveitä ja melko teräväkärkisiä. Lehdet ovat tavallisesti väriltään vaaleanvihreitä ja niissä on kolme pääsuonta. Kielekekorvakkeet ovat noin senttimetrin pituisia. Hentovidalla ei ole lehtituppia. Hentovidan kukintona on lyhyt ja pienikokoinen tähkä, joka sijaitsee muutaman senttimetrin pituisen kukintoperän päässä. Hentovidan hedelmät ovat pari millimetriä pitkiä ja sileäselkäisiä.
Hentovita kasvaa vedessä pehmeäpohjaisilla alustoilla. Sitä tavataan sekä järvissä ja lammissa että merivedessä. Suomessa hentovitaa tavataan yleisimmin Perämeren rannikolla, mutta paikoitellen myös muualla merenrannikoilla, joskaan se ei ole missään päin Suomea erityisen yleinen. Sisämaasta hentovitaa ei ole tavattu enää juurikaan 2000-luvulla.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hentovita (Potamogeton pusillus)
JSTOR Global Plants: Potamogeton pusillus (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Potamogeton pusillus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Potamogeton pusillus (englanniksi)
Flora of North America: Potamogeton pusillus (englanniksi)
Flora of China: Potamogeton pusillus (englanniksi)