stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Brasilian Grand Prix 1992

|  Brasilian Grand Prix 1992  |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1992. 
Päivämäärä:  5. huhtikuuta 1992
Sijainti:  São Paulo, Brasilia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,325 km
Kilpailun pituus:  71 kierrosta, 307,075 km
Sää:  Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Paaluaika:  1.15,703
Palkintokoroke
Voittaja:   Nigel Mansell   (Williams-Renault)
Toinen:   Riccardo Patrese   (Williams-Renault)
Kolmas:   Michael Schumacher   (Benetton-Ford)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Riccardo Patrese   (Williams-Renault)
Kierrosaika:  1.19,490 (kierroksella 34)
Brasilian Grand Prix 1992 oli Formula 1 -sarjan kauden 1992 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 5. huhtikuuta 1992 Autódromo José Carlos Pace -radalla Brasilian São Paulossa. Kilpailussa Williams-talli otti jo kauden 3. paalupaikan ja kaksoisvoiton.
Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 1.15,703 |   |
| 2 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 1.16,894 | + 1,191 |
| 3 | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 1.17,902 | + 2,199 |
| 4 | 2 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 1.18,416 | + 2,713 |
| 5 | 19 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 1.18,541 | + 2,838 |
| 6 | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 1.18,647 | + 2,944 |
| 7 | 20 |  Martin Brundle | Benetton-Ford | 1.18,711 | + 3,008 |
| 8 | 22 |  Pierluigi Martini | Dallara-Ferrari | 1.18,953 | + 3,250 |
| 9 | 16 |  Karl Wendlinger | March-Ilmor | 1.19,007 | + 3,304 |
| 10 | 25 |  Thierry Boutsen | Ligier-Renault | 1.19,038 | + 3,335 |
| 11 | 28 |  Ivan Capelli | Ferrari | 1.19,300 | + 3,597 |
| 12 | 32 |  Stefano Modena | Jordan-Yamaha | 1.19,314 | + 3,611 |
| 13 | 4 |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Ilmor | 1.19,343 | + 3,640 |
| 14 | 9 |  Michele Alboreto | Footwork-Mugen-Honda | 1.19,533 | + 3,830 |
| 15 | 26 |  Érik Comas | Ligier-Renault | 1.19,537 | + 3,834 |
| 16 | 21 |  Jyrki Järvilehto | Dallara-Ferrari | 1.19,834 | + 4,131 |
| 17 | 3 |  Olivier Grouillard | Tyrrell-Ilmor | 1.19,849 | + 4,146 |
| 18 | 29 |  Bertrand Gachot | Larrousse-Lamborghini | 1.19,927 | + 4,224 |
| 19 | 15 |  Gabriele Tarquini | Fondmetal-Ford | 1.19,993 | + 4,290 |
| 20 | 23 |  Christian Fittipaldi | Minardi-Lamborghini | 1.20,133 | + 4,430 |
| 21 | 33 |  Mauricio Gugelmin | Jordan-Yamaha | 1.20,266 | + 4,563 |
| 22 | 10 |  Aguri Suzuki | Footwork-Mugen-Honda | 1.20,435 | + 4,732 |
| 23 | 24 |  Gianni Morbidelli | Minardi-Lamborghini | 1.20,445 | + 4,742 |
| 24 | 11 |  Mika Häkkinen | Lotus-Ford | 1.20,577 | + 4,874 |
| 25 | 30 |  Ukyo Katayama | Larrousse-Lamborghini | 1.20,648 | + 4,945 |
| 26 | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 1.20,650 | + 4,947 |
| DNQ | 14 |  Andrea Chiesa | Fondmetal-Ford | 1.21,504 | + 5,158 |
| DNQ | 17 |  Paul Belmondo | March-Ilmor | 1.20,886 | + 5,183 |
| DNQ | 7 |  Eric van de Poele | Brabham-Judd | 1.21,770 | + 6,067 |

| DNQ | 8 |  Giovanna Amati | Brabham-Judd | 1.26,645 | + 10,942 |
| DNPQ | 34 |  Roberto Moreno | Andrea Moda-Judd | 1.38,569 | + 22,866 |
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 71 | 1:36.51,856 | 1 | 10 |
| 2 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 71 | + 29,330 | 2 | 6 |
| 3 | 19 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 70 | + 1 krs. | 5 | 4 |
| 4 | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 70 | + 1 krs. | 6 | 3 |
| 5 | 28 |  Ivan Capelli | Ferrari | 70 | + 1 krs. | 11 | 2 |
| 6 | 9 |  Michele Alboreto | Footwork-Mugen-Honda | 70 | + 1 krs. | 14 | 1 |
| 7 | 24 |  Gianni Morbidelli | Minardi-Lamborghini | 69 | + 2 krs. | 23 |   |
| 8 | 21 |  Jyrki Järvilehto | Dallara-Ferrari | 69 | + 2 krs. | 16 |   |
| 9 | 30 |  Ukyo Katayama | Larrousse-Lamborghini | 68 | + 3 krs. | 25 |   |
| 10 | 11 |  Mika Häkkinen | Lotus-Ford | 67 | + 4 krs. | 24 |   |
| Kesk. | 15 |  Gabriele Tarquini | Fondmetal-Ford | 63 | Moottori | 19 |   |
| Kesk. | 16 |  Karl Wendlinger | March-Ilmor | 56 | Kytkin | 9 |   |
| Kesk. | 23 |  Christian Fittipaldi | Minardi-Lamborghini | 53 | Vaihdelaatikko | 20 |   |
| Kesk. | 3 |  Olivier Grouillard | Tyrrell-Ilmor | 53 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 26 |  Érik Comas | Ligier-Renault | 43 | Vaihdelaatikko | 15 |   |
| Kesk. | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 37 | Ulosajo | 26 |   |
| Kesk. | 25 |  Thierry Boutsen | Ligier-Renault | 37 | Kolari | 10 |   |
| Kesk. | 33 |  Mauricio Gugelmin | Jordan-Yamaha | 37 | Vaihdelaatikko | 21 |   |
| Kesk. | 20 |  Martin Brundle | Benetton-Ford | 31 | Kolari | 7 |   |
| Kesk. | 22 |  Pierluigi Martini | Dallara-Ferrari | 25 | Kytkin | 8 |   |
| Kesk. | 29 |  Bertrand Gachot | Larrousse-Lamborghini | 24 | Jousitus | 18 |   |
| Kesk. | 4 |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Ilmor | 22 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 18 | Moottori | 3 |   |
| Kesk. | 2 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 4 | Sähköt | 4 |   |
| Kesk. | 10 |  Aguri Suzuki | Footwork-Mugen-Honda | 3 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 32 |  Stefano Modena | Jordan-Yamaha | 1 | Vaihdelaatikko | 12 |   |
| DNQ | 14 |  Andrea Chiesa | Fondmetal-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 17 |  Paul Belmondo | March-Ilmor |   |  |  |   |
| DNQ | 7 |  Eric van de Poele | Brabham-Judd |   |  |  |   |
| DNQ | 8 |  Giovanna Amati | Brabham-Judd |   |  |  |   |
| DNPQ | 34 |  Roberto Moreno | Andrea Moda-Judd |   |  |  |   |
Muuta

20. Brasilian GP ja 10. GP Interlagosissa
Nigel Mansell ylitti 400 MM-pisteen rajan ja otti 20. paalupaikkansa
Williams -talli ylitti 1100 MM-pisteen rajan ja otti 40. paalupaikan
Renault -moottoreille 60. paalupaikka
Mugen -moottoreille 1. MM-piste
Muuta > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- |
|  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 1-31 |
|  Nigel Mansell | Williams-Renault | 32-71 |
Kilpailun Jälkeen > MM-tilanne -kuljettajat

| Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 30 |
| 2 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 18 |
| 3 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 11 |
| 4 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 5 |
| 5 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 4 |
| 6 |  Jean Alesi | Ferrari | 3 |
| 7 |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Ilmor | 2 |
|  |  Ivan Capelli | Ferrari | 2 |
| 9 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 1 |
|  |  Mika Häkkinen | Lotus-Ford | 1 |
|  |  Michele Alboreto | Footwork-Mugen-Honda | 1 |
Kilpailun Jälkeen > Valmistajien MM-tilanne

| Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Williams-Renault | 48 |
| 2 |  Benetton-Ford | 11 |
| 3 |  McLaren-Honda | 9 |
| 4 |  Ferrari | 5 |
| 5 |  Tyrrell-Ilmor | 2 |
Aiheesta muualla

Kuvia kilpailusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -luokan Brasilian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Autódromo José Carlos Pace (1973–1977, 1979–1980, 1990–2019) Autódromo Internacional Nelson Piquet (1978, 1981–1989)
Formula 1 -kausi 1992
Etelä-Afrikka |  Meksiko |  Brasilia |  Espanja |  San Marino |  Monaco |  Kanada 
  Ranska |  Britannia |  Saksa |  Unkari |  Belgia |  Italia |  Portugali |  Japani 
  Australia
Iina Lehtinen

Iina Lehtinen (s. 29. marraskuuta 1996 Kuusankoski) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä 89 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä. Hän on Kuusankosken Puhdin kasvatti ja on Superpesiksessä edustanut Vuokatin Vetoa kaudella 2014, Kajaanin Pallokerhoa kausina 2016–2017 sekä Lapuan Virkiää kaudesta 2018. Hän pelasi Itä–Länsi-ottelussa vuonna 2016 ja 2023.
Sotakorvausteollisuuden valtuuskunta

Sotakorvausteollisuuden valtuuskunta oli Suomen sotakorvausten suorittamista koordinoiva virasto, valtuuksiltaan väliaikainen ministeriö. Valtuuskunnan rutiinitehtäviä hoiti Soteva-niminen virasto.
Sotakorvaustuotannon organisointi

Sotakorvaussopimusta koskevat neuvottelut olivat ulkoasiainministeriön vastuulla. Sitä tukemaan valtioneuvosto asetti jo 9. lokakuuta 1944 komitean, johon kuuluivat vuorineuvos Walter Gräsbeck puheenjohtajana, Gunnar Jaatinen, Juho Jännes, Johan Nykopp, Arno Solin ja Wilhelm Wahlforss. Sihteerikseen komitea valitsi Jaakko Rautasen. 13. lokakuuta annettiin asetus sotakorvausohjelman toteuttavasta elimestä, sotakorvausteollisuuden valtuuskunnasta.
Kauppa- ja teollisuusministeriö hoiti osan sotakorvauksiin liittyvistä rutiineista kuten toimistotehtävät. Nopeasti kuitenkin selvisi että tarvittaisiin järeämpi organisaatio.
Huhtikuussa 1945 perustettiin uusi virasto Soteva, jonka tehtävänä oli huolehtia Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan operatiivisista tehtävistä. Valtuuskunta puolestaan toimi viraston johtokuntana. Syyskuussa järjestelyä vielä hienosäädettiin asetuksella. Asetuksen teksti jätti kuitenkin paljon liikkumavaraa organisaation rakenteille ja niiden muuttamiselle.
Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan jäsenet

Sotakorvausteollisuuden valtuuskuntaan kuuluivat puheenjohtaja Lauri Kivinen (Veitsiluoto Oy:n toimitusjohtaja) ja jäsenet hallitusneuvos Sakari Tuomioja, Outokumpu Oy:n Porin metallitehtaan johtaja Ilmari Harki, vapaaherra G. W. Wrede (entinen Petsamon Nikkeli Oy:n toimitusjohtaja), Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n toimitusjohtaja Juuso Walden sekä Suomen Metallityöväen Liiton puheenjohtaja Yrjö Rantala. Tuomiojan korvasi myöhemmin  valtiovarainministeriön kansliapäällikkö Toivo Takki.
Sotakorvauksia toimittamassa oli suuri joukko suomalaisia teollisuusyrityksiä:
A. Ahlströmin Warkauden tehtaat (teräslaivat, konepaja- ja metalliteollisuus)
Enso-Gutzeitin Lypsyniemen telakka (teräslaivat, konepaja- ja metalliteollisuus)
Ruonan telakka Raahessa (teräslaivat)
Valmetin Pansion telakka (teräslaivat, puuproomut)
Valmetin Helsingin telakka Hietalahdessa (teräslaivat)
F. W. Hollmingin telakka Rauma (puulaivat, kalastustroolarit)
August Eklöfin telakka Porvoo (puulaivat)
Laivateollisuus, Turku (puulaivat, kalastustroolarit)
Rauma-Raahen telakka Rauma (puuproomut, kalastustroolarit)
Uudenkaupungin telakka ja konepaja (puuproomut, kalastustroolarit)
Reposaaren konepaja (puuproomut, kalastustroolarit)
Valkon laiva Loviisa (puuproomut)
Teljän tehtaat Pori (puuproomut)
Virolaisen telakka Hamina (kalastustroolarit)
Tampella Tampere (konepaja- ja metalliteollisuus)
Lokomo Tampere (konepaja- ja metalliteollisuus)
Lappeenrannan konepaja (konepaja- ja metalliteollisuus)
A. Ahlströmin Karhulan konepaja (konepaja- ja metalliteollisuus)
W. Rosenlewin Porin konepaja (konepaja- ja metalliteollisuus)
Wärtsilä-yhtymä Crichton-Vulcan (teräslaivat)
Wärtsilä-yhtymä Hietalahden telakka (teräslaivat)
Wärtsilä-yhtymä Kone ja Silta (konepaja- ja metalliteollisuus)
Wärtsilä-yhtymä Vaasan konepaja (konepaja- ja metalliteollisuus)
Wärtsilä-yhtymä Kotkan konepaja (konepaja- ja metalliteollisuus)
Wärtsilä-yhtymä Pietarsaaren konepaja (konepaja- ja metalliteollisuus)
Wärtsilä-yhtymä Taalin rautatehdas (konepaja- ja metalliteollisuus)
Valmetin Tampereen lentokonetehdas (rautatiekalusto, koneet)
Valmetin Siuron Linnavuoren tehdas (koneet)
Valmetin lentokonetehtaan Kuoreveden tehdas (koneet)
Valmetin Rautpohjan tehdas Jyväskylä (rautatiekalusto, koneet)
Valmetin Tourulan tehdas Jyväskylä (koneet)
Lahden rautateollisuus (konepaja- ja metalliteollisuus)
Ammus-Sytytin Rauma (konepaja- ja metalliteollisuus)
Yhtyneiden paperitehtaiden Jylhävaaran konepaja Valkeakoski (koneet)
H. Saastamoinen Kuopio (paperiteollisuuskoneet)
G. A. Serlachiuksen Mäntän konepaja (koneet)
Metalliteollisuuden harjoittajain keskus (useiden pienten valimoiden yhteishanke)
Rauta- ja metallivalimo Suomi (rautatiekalustoa)
Vuokesenniska-yhtiön masuunilaitos Turku ja rautatehdas Imatra
Fiskars-yhtiön tehtaat Loimaalla ja Salossa (kettinkejä)
Strömbergin Vaasan ja Helsingin (Pitäjämäen) tehtaat (sähkökoneet)
Kone (hissit, nosturit)
Outokumpu-yhtiön Harjavallan tehdas (kuparituotteet)
Suomen kaapelitehdas (kaapelit, kupariköydet)
Metallikutomo-yhtiö (metallikangas)
Suomen metallikutomo (metallikangas)
Sotevan toiminta

Soteva toimi sotakorvaustoimitusten tilaajana ja maksajana teollisuudelle, sekä toimitusten välittäjänä Neuvostoliittoon. Se valvoi teollisuuslaitosten ja esimerkiksi laivanrakennustelakoiden toimintaa. Soteva myös valitsi sotakorvauksina luovutettavat laivat ja muut valmiit kohteet.
Viraston päällikkönä toimi kontra-amiraali Svante Sundman. Apulaispäällikkö oli diplomi-insinööri Ilmari Harki. Virastolla oli palveluksessaan teollisuuden eri alojen asiantuntijoita, juristeja, kielenkääntäjiä ja tulkkeja sekä toimistohenkilökuntaa, enimmillään vuonna 1948 noin 520 henkilöä. Sotevan toimitilat olivat Helsingin Kluuvissa sotavuosina valmistuneessa Sokoksen tavaratalokiinteistössä. Aluksi tilat käsittivät Kaivokadun puoleisen osan kuudennen kerroksen, laajimmillaan kiinteistön neljä ylintä kerrosta.
Korvausten päättyminen ja Sotevan lopettaminen

Sotakorvaukset tulivat maksetuksi vuonna 1952, jolloin Sotevan toiminta päättyi vuoden 1953 lopussa. Valtuuskunta toimi pitempään: se järjesteli muutamia korvausasioita valtion ja tavarantoimittajien välillä vuoteen 1967 saakka.
Kun Soteva lopetti toimintansa, sen haltuun jääneet hylätyt sotakorvaustavarat myytiin huutokaupalla. Esimerkiksi kaikkiaan kymmenen Move 2 -moottoriveturia osti Insinööritoimisto Saalasti. Myös muutamat raskaat kaivosvinssit päätyivät rautatiekäyttöön: ne myytiin Kuluntalahden–Jormuan tukinsiirtoradalle käytettäväksi vaunujen hinaamiseen veteen ulottuvilla kiskoilla.
Soteva populaarikulttuurissa

Mauri Sariolan vuonna 1981 ilmestynyt romaani Jälleenrakennettu maa käsittelee sotakorvausten ajan Suomea. Romaanin päähenkilö Tapio Heinlampi on Sotevan laivanrakennusosaston lakimies. Romaanin suunnittelussa keskeinen lähde oli Ilmari Harkin teos Sotakorvausten aika.
Sokos Helsinki - Sotakorvausteollisuuden toimistorakennus.
Neuvostoliittolaiset sotakorvausedustajat toimivat Mikonkadun ja Kaisaniemenkadun kulmassa olleessa rakennuksessa Kaivokadun toisessa päässä suhteessa suomalaisten Sotakorvausteollisuuden toimistoon, joka sijaitsi nykyisessä Sokos-tavaratalossa. Neuvostoliittolaisten majapaikka oli aiemmin nimellä Hotelli Karelia ja osoite Kaisaniemenkatu 1 - Mikonkatu 13.
Porfirio Lobo Sosa

| Porfirio Lobo Sosa |
| --- | --- |

Hondurasin presidentti
 27. tammikuuta 2010–27. tammikuuta 2014  
Edeltäjä:  Roberto Micheletti (vt.) Manuel Zelaya
Seuraaja:  Juan Orlando Hernández
Hondurasin kansalliskongressin puhemies
 2002-2006  
Edeltäjä:  Rafael Pineda Ponce
Seuraaja:  Roberto Micheletti
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. joulukuuta 1947 (ikä 76) Trujillo, Honduras
Puoliso:  Rosa Elena
Tiedot
Puolue:  Hondurasin kansallispuolue PNH
Uskonto:  roomalaiskatolinen
Sotilaspalvelus
Lempinimi:  Pepe Lobo
Porfirio "Pepe" Lobo Sosa (s. 22. joulukuuta 1947 Trujillo) oli Hondurasin presidentti tammikuusta 2010 tammikuuhun 2014. Hondurasin kansallispuolueeseen kuuluva Lobo on ollut myös kongressin puhemiehenä 2002–2006.
Hän on kotoisin Olanchon departementista, josta perhe muutti Trujilloon liiketoimien vuoksi. Lobo kävi katolista koulua Juticalpassa ja opiskeli sitten pääkaupungissa Tegucigalpassa.
Hän jatkoi opintojaan Yhdysvalloissa Miamin yliopistossa Floridassa, sekä Kansojen ystävyyden yliopistossa Moskovassa.
Opintojen jälkeen Lobo jatkoi maanviljelyn parissa ja hän on yksi Keski-Amerikan suurimpia viljantuottajia. Hän opetti myös Instituto La Fraternidadissa Juticalpassa yhdentoista vuoden ajan.
Lobo oli ehdolla presidentinvaalissa 27. marraskuuta 2005. Häntä ei valittu, mutta hän sai toiseksi eniten ääniä. Voittaja oli liberaalipuolueen Manuel Zelaya, joka syrjäytettiin vallankaappauksella 2009. Vuoden 2009 vaaleissa Lobo voitti liberaalipuolueen ehdokkaan Elvin Ernesto Santosin.
Lobo vannoi virkavalansa 27. tammikuuta 2010.
Merkittävä osa Latinalaisen Amerikan maista, esimerkiksi Venezuela, Ecuador, Brasilia ja Meksiko, pitävät Lobon presidenttiyttä laittomana, koska vaalit pidettiin vallan kaapanneen hallituksen alaisuudessa.
David Miller

David Miller voi viitata seuraaviin henkilöihin:
David Miller (1909–1992), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
David Miller (1942–2024), brittiläinen filosofi
David Miller (s. 1958), kanadalainen poliitikko
David Miller (s. 1973), yhdysvaltalainen laulaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”David Miller”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Antonov An-12

| Antonov An-12 Nato:"Cub" IATA:"ANF" ICAO:"AN12" |
| --- | --- | --- |

Kuvaus
Tyyppi: sotilaskuljetuskone An-10:een perustuen
Miehistö: 4
Matkustajamäärä: 160-180
Ensilento: 16. joulukuuta 1956
Valmistaja: Antonov
Valmistusmäärä: yhteensä noin 1250 (1956-1973)
Käytössä: noin 50-100 jatkuvasti
Mitat
| Pituus | 33,10 m |  |
| Kärkiväli | 38,00 m |  |
| Siipipinta-ala | 121,7 m² |  |
| Korkeus | 10,53 m |  |
Massa
| Oma massa | 28 000 kg |  |
| Rakenteellinen hyötykuorma | 44 090 kg |  |
| Lastitilavuus | 97 m³ |  |
| Lentoonlähtömassa | 64 000 kg |  |
| Laskeutumismassa | 58 000 kg |  |
| Kokonaismassa polttoaineetta | 48 000 kg |  |
| Polttoaineen enimmäismassa | 21 000 kg |  |
Voimanlähde
Moottori: 4 kpl Ivženko AI-20M
| Teho | 4 x 3 126 kW |  |
Suoritusarvot
| Lentohuippunopeus | 777 km/h |  |
| Tavallinen lentonopeus | 670 km/h |  |
| Lentomatka | 3 600 km maksimilastilla (An-12BP) |  |
| Nousu- ja laskukiitotie | 350 m |  |
Aseistus
| Tykit | 2 x 23 mm |  |
Eri malleja
| An-12A | An-12 enemmän polttoainetta ja hieman pienempi hyötykuorma |  |
| An-12B | Siviiliversio esiteltynä 1965 Pariisin ilmailunäyttelyssä |  |
| An-12BP/BK | An-12B:ä tavaratiloiltaan ja polttoainekuormaltaan kehittyneemmät |  |
| An-12PS | Meripelastusversio |  |
| An-12PP/PPS | Elektronisen sodankäynnin laitteistolla varustetut |  |

Antonov An-12 (ven. Антонов Ан-12, Nato-koodinimi ”Cub”) on Neuvostoliitossa suunniteltu nelimoottorinen sotilaskuljetuslentokone. Sen ensilento tapahtui 16. joulukuuta 1956.
Historiaa

Antonov alkoi suunnitella sotilaallista kuljetuskonetta vuonna 1953. Siitä tuli kaksimoottorinen An-8, joka joutui useisiin onnettomuuksiin epäluotettavien moottoreidensa vuoksi. Kone oli potkuriturbiinikone ja tuohon aikaan suihkuturbiinien luotettavuus ei ollut missään päin maailmaa erityisen korkea. Sitä kuitenkin valmistettiin 150 kappaletta vuosina 1958–1961.
An-8:n pohjalta Antonov alkoi suunnitella matkustajakonetta, josta tuli An-10. Siihen valittiin neljä NK-4-potkuriturbiinia voimalaitteeksi. Koneesta tuli 90–130 paikkainen ja se on kuljetuskoneille tyypillisesti ylätaso.
An-10:n sisarkoneeksi suunniteltiinkin An-12-kuljetuskone. Siinä on nelihenkinen miehistö ja se voi kuljettaa 20 000 kg rahtia. An-12:n kiinalainen kopio on SAC (Shenyang Aircraft Corporation) Yunshiji Y8.
Antonov An-12 on edelleen myös kaupallisessa käytössä. Sillä kuljetetaan muun muassa ammuksia ISAF:ia varten. Koneen rahtitila on 3,5 metriä leveä (rahtiluukku 2,95 metriä), 2,6 metriä korkea (rahtiluukku 2,6 metriä) ja tilavuudeltaan 97m³.
Afganistanin sodassa An-12-koneet kuljettivat muun muassa ”rahti 200:a” (ven. груз 200)—kuolleiden sotilaiden ruumiita takaisin Neuvostoliittoon. Sotilaat antoivat näille ruumiinkuljetuskoneille lempinimen ”musta tulppaani” (ven. чёрный тюльпан).
Onnettomuudet

26. kesäkuuta 2008 Tšeljabinskin lähellä nousun jälkeen. Koneen ohjaamoon oli tullut savua.
Heinäkuussa 2007 An-12 putosi Domodedovon kentän lähelle.
4. lokakuuta 2019 An-12 teki pakkolaskun Lvivin lähellä, lentobensiinin loputtua. Onnettomuudessa kuoli 5 ihmistä.
Aiheesta muualla

http://www.airliners.net/aircraft-data/stats.main?id=35
http://www.fas.org/man/dod-101/sys/ac/row/an-12.htm
http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=506
http://www.airwar.ru/enc/craft/an12.html (venäjäksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
John Pelling

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten miekkailu | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> .Miesten miekkailu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rooma 1960 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
John Albert Pelling (27. toukokuuta 1936 Lontoo – 2023) oli brittiläinen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa, jossa hän oli mukana saamassa hopeaa kalvan joukkuekilpailussa. Hän osallistui myös sen yksilökilpailuun. Vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa hän osallistui jälleen kalvan joukkuekilpailuun.
Graciaksen diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Gracias esiintymässä vuonna 2012.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 3 |  |
| ↙EP:t | 1 |  |
| ↙Singlet | 9 |  |
| ↙Musiikkivideot | 21 |  |
Tämä on rap-artisti Graciaksen diskografia.
Albumit

| Albumi | Albumin tiedot | Listasijoitukset |
| --- | --- | --- |
| Globe |  Julkaistu: 2013  Formaatti: CD, digitaalinen  Levy-yhtiö: Cocoa Records   |  |
| Elengi |  Julkaistu: 2015  Formaatti: CD, digitaalinen  Levy-yhtiö: Cocoa Records   |  |
| Graciasi LP |  Julkaistu: 2020  Formaatti: LP, digitaalinen  Levy-yhtiö: PME Records & Warner Music Finland   |  |
EP:t

| Albumi | Albumin tiedot |
| --- | --- |
Gracias EP:  Julkaistu: 2011  Levy-yhtiö: Cocoa Records
Singlet

| Vuosi | Single | Albumi | Listasijoitukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | "High Mountain" |  |  |
| 2014 | "Levels" | Elengi |  |
| 2014 | "I Am" |  |  |
| 2015 | "Catch The Game" (feat. Reino Nordin) |  |  |
| 2017 | "Toleka" | Graciasi LP |  |
| 2019 | "Mis Ollaan" (feat. DeezyDavid) | Graciasi LP |  |
| 2019 | "Väistä" (feat. Bizi) | Volume Mixtape |  |
| 2020 | "Tyylit" | Graciasi LP |  |
| 2020 | "Ajaton" | Graciasi LP |  |
Mixtapet

| Albumi | Albumin tiedot |
| --- | --- |
Listenin Comprehension Mixtape:  Julkaistu: 2007
Musiikkivideot

HKI (2010)
Feel Free (2011)
Mon€y (2011)
40k Volts (2012)
Night Shift (2012)
Bars (2012)
Night Shift [DJ Kridlokk -remix] (2012)
Let Myself Go (2013)
Emptier Streets (2013)
Sacred Order Of The Pen (2013)
Mist Sä Tuut? (2014)
Levels (2014)
Slow It Down (2014)
Repent (2014)
OD Cumulus (2014)
I Am (2014)
Mist Sä Tuut? Pt.2 (2016)
Entä Sä (2017)
Ei Mitään Järkee (2018)
Tyylit (2020)
Ajaton (2020)