stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hammerheart
Äänitykset

Useimpien yhtyeen albumien tavoin Hammerheart äänitettiin Tukholman Heavenshore-studiolla, joka oli karu, muunneltu autotalli. Hammerheart oli ensimmäinen kerta, kun tuotannossa käytettiin kehittyneempiä ääniefektejä, kuten laulaja-kitaristi Forsbergin lauluraitojen monistaminen kuoron kuuloiseksi. Levy äänitettiin vuoden 1989 kesällä, ja Forsberg kuvaili myöhemmin äänitystä vaikeaksi, sillä studiossa oli epämukavan kuuma ja ovea jouduttiin pitämään auki tuulettamiseksi. Albumin tuotti yhtyeen aikaisempien albumien tavoin Thomaksen isä Börje Forsberg, joka käytti tuottajanimeä Boss.
Kuten Bathoryn albumeilla yleensä, Forsberg kirjoitti ja sanoitti kaikki kappaleet, lauloi sekä soitti Ibanezin Destroyer I -sähkökitaraa. Blood Fire Deathin tapaan Hammerheartilla soittavat myös basisti Kothaar sekä rumpali Vvronth, joiden nimiä käyttivät useat eri henkilöt yhtyeen eri julkaisuilla.
Hammerheartin äänittämisen aikoihin yhtye työsti toista viikinkimetallialbumia jota se oli alkanut äänittää jo Blood Fire Deathin sessioissa. Levy oli aikanaan hyllytetty, koska sen katsottiin poikkeavan liikaa yhtyeen black metal -tyylistä. Nimeämätön albumi hyllytettiin jälleen, mutta se julkaistiin lopulta 1996 nimellä Blood on Ice.
Musiikki

Musiikkinäyte
”Home of Once Brave” on hypnoottinen kappale, joka kuvaa pohjoismaiden luontoa ja historiaa.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Blood Fire Death erosi sanoituksiltaan edeltäjistään, mutta musiikillisesti se edusti muutamia folk-elementtejä lukuun ottamatta black metalia. Hammerheart olikin aiempaa selkeämpi muutos, ja sen tuotantoarvot olivat Bathoryn varhaistuotantoa paremmat. Albumin myötä black metal -vaikutteet poistuivat yhtyeen musiikista ja kaikki sanoitukset käsittelivät nyt viikinkejä ja skandinaavista mytologiaa sekä historiaa. Musiikki vaihtui nopeasta ja raa’asta black metalista kohti raskassoutuista ja hidastempoista doom metal -vaikutteista tunnelmointia, jonka äänimaailmaa täydentävät ääniefektit ja akustinen kitara. Forsbergin laulutyyli vaihtui rääkymisestä selkeään laulamiseen.
Albumi luokitellaan useimmiten viikinkimetalliksi, jonka asema itsenäisenä lajityyppinä on toisinaan kyseenalaistettu. Forsberg itse kutsui viikinkialbumeitaan ”nordic metaliksi”.
Julkaisu

Forbserg lähti Hammerheartin tiimoilta promootiomatkalle Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin yhdessä tuottajaisänsä Bossin kanssa.
Albumin kansikuvana toimii Blood Fire Deathin tapaan skandinaaviaiheinen maalaus, Frank Dickseen The Funeral of a Viking (suom. Viikinkihautajaiset) vuodelta 1893.
Saksalainen Noise Records julkaisi albumin vinyylilevynä, C-kasettina sekä CD-levynä huhtikuussa 1990. Ensimmäisen painoksen takakanteen painettiin kappaleluettelo aakkos-, ei kuuntelujärjestyksessä. Tämä on korjattu myöhemmissä painoksissa. Myöhemmät uusintapainokset julkaisi ruotsalainen Black Mark.
Julkaisu > Musiikkivideo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Now this house of a foreign god does stand Now must they leave us alone Still he heard from somewhere in the woods Old crow of wisdom say ...people of Asa land, it's only just begun... | ” |
– ”One Rode to Asa Bayn” viimeinen säkeistö.
Albumin viimeisestä kappaleesta ”One Rode to Asa Bay” kuvattiin yhtyeen ainoa musiikkivideo. Kappale ja video käsittelevät Ruotsin käännytystä kristinuskoon. Thomas Forsberg rahoitti musiikkivideon itse ja myös näyttelee siinä osaa. Videolla kristitty mies saapuu fiktiiviseen Asan kylään ja alkaa seurueineen levittää sanomaa Jumalasta. Alkuepäilyjen jälkeen kyläläiset käännytetään uskoon ja he rakentavat kylään sen ensimmäisen kirkon. Kylän vanhin seuraa sivusta murtuneena nähdessään uusien sukupolvien unohtavan vanhempiensa jumalat. Video käyttää apunaan myös arkistokuvaa keskiaikaisista puukirkoista, ja leikkaa silloin tällöin yhtyeeseen soittamassa kappaletta ulkoilmassa.
Videon tuotantoprosessi oli vaikea, eikä Forsberg ollut lopputulokseen tyytyväinen. Tästä huolimatta osa videosta esitettiin MTV:n Headbangers Ball -ohjelmassa haastattelunsa ohella. Samaisessa haastattelussa Forsberg kertoi mahdollisista tulevista musiikkivideoista. ”One Rode to Asa Bay” jäi kuitenkin yhtyeen ainoaksi videoksi.
Vastaanotto ja jälkimaine

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
AllMusic Eduardo Rivadavia: 
Collector's Guide to Heavy Metal: Volume 3: The Nineties Martin Popoff: 8/10
Rumba: 
Hammerheart sai aikanaan myönteisen vastaanoton, ja jälkiarvioissa levyn maine on pysynyt hyvänä. Sitä pidetään yhtenä ensimmäisistä viikinkimetallialbumeista. Hammerheartin katsotaan nostaneen viikinkimytologian äärimetallin muoti-ilmiöksi, ja sillä oli merkittävä vaikutus Enslavedin kaltaisten viikinkimetalliyhtyeiden musiikkiin. Suurin osa albumin saamasta kritiikistä kohdistuu Forsbergin puhtaaseen lauluääneen, jota pidetään usein huolimattomana ja kyvyttömänä. Tuoreemmassa arviossa AllMusicin Eduardo Rivadavia kuvailee albumin musiikkia majesteettiseksi kokonaisuudeksi, jota edes Forsbergin heikko lauluääni ei pilaa. Rivadavia antaa albumille neljä tähteä viidestä. Albumin 30-vuotisjuhlapäivänä julkaistussa artikkelissa Rivadavia kehuu sitä yhtyeen uran ehdottomaksi kohokohdaksi.
Kanadalainen metallikirjailija Martin Popoff antaa albumille kirjassaan Collector's Guide to Heavy Metal: Volume 3: The Nineties arvosanan 8/10.
Encyclopaedia Metallum -tietokannassa albumin 14 käyttäjäarvioon perustuva keskimääräinen pistemäärä on 90 sadasta (2020).
Minnesotan osavaltioon Yhdysvaltoihin avattiin vuonna 2012 HammerHeart Brewing Co. -niminen panimo, joka lainasi nimensä albumilta. Perustaja Nathaniel Chapmanin mukaan panimon oluiden nimet ovat saaneet innoitusta skandinaavisesta mytologiasta. Panimon kuvasto ja imago rakentuu skandinaavisen sekä kelttiläisen mytologian, kuin myös heavy metal -alakulttuurin ympärille.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Thomas Forsberg.
| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Shores in Flames | 11.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Valhalla | 09.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Baptised in Fire and Ice | 07.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Father to Son | 06.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Song to Hall Up High | 02.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Home of Once Brave | 06.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | One Rode to Asa Bay | 10.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Outro | 00.52 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 55.43 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Muusikot
Thomas Forsberg – laulu, sähkökitara, ääniefektit
Kothaar – bassokitara
Vvornth – rummut
Muut
Börje Forsberg – tuotanto, äänitys
Thomas Forsberg – tuotanto, kannen suunnittelu
Julia Schechner – kannen suunnittelu
Jörn Böhmer Olsen – valokuvaus
Ralf Sörensen – valokuvaus
Frank Dicksee – kansitaide
Aiheesta muualla

Hammerheart Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Hammerheart Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Hammerheart  AllMusicissa (englanniksi)
Kappaleen ”One Rode to Asa Bay” -musiikkivideo YouTubessa. (Arkistoitu versio Internet Archivessa.)
| n k Bathory |
| --- | --- |
 Thomas Forsberg  Frederick Melander  Jonas Åkerlund  Andreas Johansson  Stefan Larsson  Paul Lundberg  Vvornth  Kothaar 
Studioalbumit:  Bathory  The Return......  Under the Sign of the Black Mark  Blood Fire Death  Hammerheart  Twilight of the Gods  Requiem  Octagon  Blood on Ice  Destroyer of Worlds  Nordland I  Nordland II 
Splitit:  Scandinavian Metal Attack  Scandinavian Metal Attack II  Bathory / Tankard / Rage Sampler 
Kokoelmat:  Jubileum Volume I  Jubileum Volume II  Jubileum Volume III  Katalog  Nordland I & II  In Memory of Quorthon Vol. I  In Memory of Quorthon Vol. II  In Memory of Quorthon Vol. III 
Boksit:  In Memory of Quorthon 
Musiikkivideot:  ”One Rode to Asa Bay”
Seututie 423

|  > Koitintie, Hartolantie |
| --- | --- |
Maa:  Suomi
Tieluokka:  seututie
Omistaja:  Suomen valtio
Tienpitäjä:  Väylävirasto
Pituus:  27 km
Alkupiste:  Metsäkoski, Hartola
Päätepiste:  Pertunmaa (27 km)
Päällyste:  asfaltti
Kaistaluku:  2
Seututie 423 on Päijät-Hämeessä ja Etelä-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Hartolan Metsäkoskelta Mäntyharjun Pertunmaalle. Tien päällyste on erittäin huono etenkin Pertunmaan päässä.
Reitti ja tieyhteydet

Metsäkoski (vt 4, E75)
Murakka (yt 15066)
Vehkalahti (yt 4251)
Ulmala (yt 15061)
Riistamylly (yt 15062)
Pertunmaa (st 426)
Boris Gromov

Boris Gromov vuonna 1989.
Boris Vsevolodovitš Gromov (ven. Бори́с Все́володович Гро́мов; s. 7. marraskuuta 1943 Saratov, Neuvostoliitto) on venäläinen poliitikko ja entinen neuvostoliittolainen kenraali. Hän oli Afganistanin sotaan osallistuneiden neuvostojoukkojen viimeinen komentaja 1980-luvun lopulla. Vuosina 2000–2012 Gromov oli Moskovan alueen kuvernööri.
Ura

Gromov on valmistunut Kalininin Suvorov-sotakoulusta vuonna 1962, Leningradin upseerikoulusta vuonna 1965, Frunzen sotilasakatemiasta vuonna 1972 ja Vorošilovin yleisesikunta-akatemiasta vuonna 1984. Hän palveli Afganistanissa kolmeen eri otteeseen yhteensä viisi ja puoli vuotta. Ensin hän oli siellä vuosina 1980–1982 moottoroidun divisioonan komentajana. Vuosina 1987–1989 Gromov komensi Neuvostoliiton 40. armeijaa, joka muodosti Afganistaniin sijoitettujen neuvostojoukkojen ”rajoitetun osan”. Hän johti Neuvostoliiton viimeistä suurta operaatiota sodassa vapauttaessaan Khostin tammikuussa 1988 tilapäisesti mujahedinien piirityksestä tuomalla Gardizista 10 000 sotilasta. Vuotta myöhemmin hän komensi neuvostojoukkojen vetäytymistä. Kenraali Gromov poistui itse Afganistanista kulkemalla Amudarjajoen ylittävän Ystävyyden sillan yli 15. helmikuuta 1989 viimeisen jälkijoukon viimeisessä ajoneuvossa, kävellen loppumatkan.
Afganistanista palattuaan Gromov oli Kiovan sotilaspiirin komentajana marraskuuhun 1990, jolloin hänet nimitettiin Neuvostoliiton apulaissisäministeriksi ja kotijoukkojen komentajaksi. Venäjän neuvostotasavallan vuoden 1991 presidentinvaalissa hän oli kommunistisen puolueen ehdokkaan Nikolai Ryžkovin varapresidenttiehdokkaana. Elokuun 1991 vallankaappausyrityksen jälkeen hänet nimitettiin Neuvostoliiton maavoimien apulaiskomentajaksi. Vuosina 1992–1994 Gromov oli Venäjän apulaispuolustusministerinä. Hän ja joukko muita kenraaleita varoittivat julkisesti puolustusministeri Pavel Gratšovia lähtemästä ensimmäiseen Tšetšenian sotaan, sillä Venäjän armeija oli valmistautumaton. Sotaa ”barbaariseksi” arvostellut Gromov siirrettiin Venäjän ulkoministeriön sotilaalliseksi asiantuntijaksi.
Gromov valittiin vuoden 1995 vaaleissa Venäjän duumaan ”Isänmaani”-nimiseltä ehdokaslistalta. Hänet nimitettiin Moskovan alueen kuvernööriksi tammikuussa 2000. Hän jatkoi virassa, kunnes erosi toukokuussa 2012. Gromovin kuvernöörikaudella ulkomaisten suuryritysten investoinnit Moskovan alueelle moninkertaistuivat, mutta hän menetti suosiotaan hallintoonsa kohdistuneiden korruptiosyytösten vuoksi. Venäjän johdon arveltiin painostaneen hänet eroamaan.
Gromov on sotilasarvoltaan kenraalieversti. Hänelle on myönnetty Neuvostoliiton sankarin arvonimi. Hän on julkaissut vuonna 1994 muistelmakirjan Afganistanin sodasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boris Gromov Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Muut:  IdRef 
Gromov (kesk.) puolustusministeri Anatoli Serdjukovin ja presidentti Dmitri Medvedevin kanssa vuonna 2011.
Päästökauppa

Hiilivoimala Dattelnissa Saksassa. Hiilidioksidin päästökauppa nostaa sähkön tuotantoon käytettävän hiili- ja kaasuvoiman kustannuksia.
Päästökauppa tarkoittaa Euroopan unionissa toteutettavaa järjestelyä, jossa haitallisia päästöjä tuottavat laitokset ovat velvollisia omistamaan kutakin tuottamaansa päästömäärän yksikköä kohti tietyn määrän päästöoikeuksia, joita nämä laitokset voivat ostaa ja myydä keskenään. Päästökaupalla pyritään kustannustehokkaalla tavalla rajoittamaan haitallisia päästöjä.
Vuonna 2003 voimaan astuneella Euroopan yhteisön päästökauppadirektiivillä toimeenpantiin EU:n sisäinen päästökauppa. Direktiivissä säädettiin tiettyjä toimialoja koskeva sisäinen päästökauppa. Päästökaupan ensimmäisen kauden (2005–2007) piiriin kuuluvat yli 20 MW:n tehoisten polttolaitosten ja joidenkin teräs-, mineraali- ja metsäteollisuuslaitosten ja prosessien hiilidioksidipäästöt. Toisessa vaiheessa kauppaa aletaan mahdollisesti käydä myös metaanin, dityppioksidin ja fluorikaasun päästöoikeuksilla. EU:n päästökauppamarkkinat arvioitiin noin 90 miljardin euron suuruisiksi vuonna 2009.
Päästöluvat myöntää päästökauppaviranomainen. Suomessa päästökauppaviranomaisena toimii Energiavirasto ja lentoliikenteen osalta Traficom. Suomessa päästökaupan piiriin kuuluu noin 600 yritystä.
Toimintaperiaate

Euroopan unionin päästökaupassa Euroopan komissio määrittelee kullekin päästökauppakaudelle päästöjen maksimimäärää vastaavan päästöoikeuksien kokonaispotin. Tämä kokonaispotti jaetaan eri jäsenvaltioille, joiden kansalliset päästökauppaviranomaiset jakavat maakohtaisen kiintiön teollisuus- ja energiantuotantolaitoksille.
Kokonaispotti on pienempi kuin EU:n nykyiset päästöt. Niinpä kaikki päästökaupassa mukana olevat yritykset eivät pysty jatkamaan päästöjen tuottamista entisellään. Joidenkin yritysten on siis kannattavaa vähentää päästöjään ja myydä siten vapautuvat päästöoikeudet muille tarvitseville.
Vaikutukset

Euroopassa suurin osa hiilidioksidipäästöistä syntyy energiantuotannosta, joten päästökaupan vaikutukset näkyvät selvästi energian hinnassa. Hiilidioksidin päästöoikeuden hinta nostaa sähkön tuotantoon käytettävän hiili- ja kaasuvoiman kustannuksia, eli tekee niistä vähemmän kannattavaa. Toisaalta päästöttömän energian, kuten vesi- ja tuulivoiman tuottajien ei tarvitse maksaa hiilidioksidipäästöistä, ja näin ollen päästötön energia saa kilpailuetua. Myöskään ydinvoiman ei tarvitse maksaa hiilidioksidipäästöistä. Lyhyellä aikavälillä seurauksena on energian hintojen nousu, sillä Euroopassa ei ole tarjolla riittävästi hiilidioksidipäästötöntä energian tuotantoa, joten osa sähköstä joudutaan tuottamaan hiili- ja kaasuvoimalla, joiden hintaa päästöt nostavat.
EU:n päästökauppa ei johda hiilidioksidipäästöjen alenemiseen EU-alueella, jos yksittäinen hiilivoimala suljetaan jossakin maassa tai yksittäisen voimalan päästöjä onnistutaan alentamaan, sillä muut toimijat saavat lisätä hiilidioksidipäästöjä vastaavasti. Näin ollen valtion täytyisi itse ostaa päästöoikeuksia pois markkinoilta laskeakseen hiilidioksidipäästöjä.
Päästöoikeuksien hinta

Vuoden 2006 alussa hiilidioksidin päästöoikeuksien hinta oli noin 30 euroa hiilidioksiditonnilta. Huhtikuussa 2006 hinta romahti noin 15 euroon tonnilta. Huhtikuussa 2013 päästötonnin hinta oli alle 3 euroa.
Vuoden 2017 toukokuusta lähtien päästökauppaan liittyvän päästöoikeuden hinta on noussut moninkertaiseksi noin 5 euron tasolta noin 20 euron tasolle (elokuu 2018). Syyskuussa 2021 päästöoikeuden hinta ylitti 60 euroa. Joulukuussa 2021 hiilidioksiditonnin hinta EU:n päästökaupassa kävi yli 80 eurossa.
Sähköyhtiöiden voitot

| Windfall-voitot 2008–2012> Maa | Windfall-voitot 2008–2012> Voitot (Mrd. €) |
| --- | --- |
Saksa: 22–45
Britannia: 10–22
Italia: 6–15
Espanja: 3–13
Puola: 6–12
 Oletus: Päästöoikeus 21 €/tn,  minimi = päästöhinta päästöistä  maksimi = päästöhinta kaikesta sähköstä
Päästökaupan sähköyhtiöille tuottamia ylimääräisiä voittoja kutsutaan windfall-voitoiksi. Konsulttiyritys PointCarbon laski päästökaupan tulot WWF:n toimeksiannosta huhtikuussa 2008. Saksan suuret windfall-voitot (22–45 miljardia euroa) perustuvat suureen väkilukuun ja raskaaseen teollisuuteen. EU:n nykyinen päästökauppa hyödyttää myös eniten saastuttavaa kivihiilen sähköntuotantoa. Valtiot jakavat yrityksille päästöluvat ilmaiseksi, mutta yritykset laskuttavat päästöoikeudet asiakkailta.
Tuulivoima ja ydinvoima ovat hiilidioksidineutraaleja, mutta sähköyhtiöt laskuttavat niistäkin päästömaksut saaden lisää windfall-voittoja. Kallein käynnissä oleva tuotantomuoto, yleensä kivihiili, määrittää kaikkien energiamuotojen sähkönhinnan. Teollisuuden ja kaupan suurten sähkönkuluttajien yhteenliittymän Elfin mukaan suomalaiset sähköntuottajat keräävät viidessä vuodessa yhdeksän miljardia euroa windfall-voittoja, kun päästöoikeus on 20 €/tn. Suomalaiset yritykset tienaavat eurooppalaisia enemmän sähkömäärään verrattuna, koska Suomessa on paljon vesi- ja ydinvoimaa. Suomen suurin hyötyjä on Fortum. WWF:n mukaan päästökaupassa yrityksille maksetaan saastuttamisesta. EU:n kolmen ensimmäisen päästökauppavuoden aikana päästöt eivät vähentyneet vaan lisääntyivät.
Sähköyhtiöiden voitot > Fortum

Suomalainen Fortum sai 1,5 miljoonan tonnin hiilidioksidin päästökaupan vähennyksiä TGC-10 tuotantoyhtiön hankkeista Venäjällä. TGC-10 rakentaa uutta sähköntuotantokapasiteettia Tjumenin ja Tšeljabinskin alueella. TGC-10 on perustettu vuonna 2006. Päästöoikeudet kattavat 14 % Fortumin hiilidioksidipäästöistä EU:n alueella ja niiden arvo on 30 miljoonaa euroa.
Turpeen päästökauppa

Tehdäkseen EU:n päästökaupan turpeen suhteen tehottomaksi Suomi sääti toukokuussa 2007 turpeen bonustariffijärjestelmän vuoteen 2010 asti. Fingrid maksaa bonuksen sähköntuottajalle mutkikkaan kaavan mukaan, jossa huomioidaan hiilen ja turpeen hinta ja päästömaksujen hinta. Kaavan mukaan korvaus kasvaa, jos hiilidioksidin päästömaksu nousee. EU:n päästökaupan tavoitteena on vähentää hiilidioksidi-intensiivisiä polttoaineita. IEA:n mukaan Suomen turpeen bonustariffi tosiasiassa tekee tehokkaasti päästökaupan markkinapaineen tehottomaksi.
Keskustelu ja kritiikki

Yalen yliopistossa toimivan globalisaation tutkimuskeskuksen johtaja, Meksikon entinen presidentti Ernesto Zedillo on arvioinut, että ilmastonmuutoksen hillitseminen päästökaupalla tekee järjestelmästä liian monimutkaisen. Päästökauppa tuo myös vaikutusvaltaiset lobbausryhmät valtioiden kukkaroille, eivätkä pahimmat saastuttajat päädy hänen mukaansa maksumiehiksi. Vaihtoehdoksi Zedillo on nostanut yksinkertaisen hintalapun päästöille: tällainen voitaisiin luoda esimerkiksi määrittelemällä erityinen hiilivero.
Aiheesta muualla

Päästökauppa työ- ja elinkeinoministeriön verkkosivuilla
Päästökaupan vaikutus pohjoismaiseen sähkökauppaan – VTT Mikko Kara
Ilmastonmuutos ja ilmaston lämpeneminen
| --- | --- |
Syyt:  Kasvihuoneilmiö  Kasvihuonekaasu  Hiilidioksidi  Metaani  Auringon aktiivisuus  Ilmaston viileneminen  Milankovićin jaksot  Vulkanismi  Laattatektoniikka  Termohaliinikierto 
Vaikutukset:  Ilmastopakolaisuus  Merien happamoituminen  Merenpinnan nousu  Tulvat  Sadannan muutokset  Kuivuuskaudet  Lämpöaallot  Äärimmäiset sääilmiöt  Trooppiset hirmumyrskyt 
Tiede:  Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC  Ilmastoherkkyys  Ilmastomalli  Palautekytkennät  Kaupunkisaarekeilmiö  Keskiajan lämmin kausi  Pieni jääkausi  Hiilinielu  Otsonikato  Historialliset vaikutukset 
Keskustelu ja politiikka:  Hillitseminen  Hinku-verkosto  Sopeutuminen  Kioton sopimus  Kööpenhaminan ilmastokokous  UNFCCC  Päästökauppa  Sternin raportti  Uusiutuva energia  Energiansäästö  Oregonin vetoomus  Energiapolitiikka  Euroopan unionin energiapolitiikka  Suomen energiapolitiikka  Kiinan energiapolitiikka
Eteläinen napapiiri

Antarktiksen kartta, johon on merkitty Eteläinen napapiiri sinisellä.
Jäävuori lähellä Eteläistä napapiiriä, vähän Detaille-saaresta pohjoiseen
Eteläinen napapiiri on maapallon napapiiri, jonka kulmaetäisyys maapallon etelänavasta on sama kuin maan akselin kaltevuus. Se on kauimpana etelänavasta sijaitseva leveyspiiri, jolta katsottuna auringon keskipiste on kerran vuodessa, kesäpäivänseisauksena, horisontin yläpuolella ympäri vuorokauden, mutta talvipäivänseisauksena ei lainkaan.
Marraskuussa 2015 se sijaitsee 66°33′46.0″ etelään päiväntasaajalta.
Eteläinen napapiiri sijaitsee suurimmaksi osaksi Eteläisellä jäämerellä, mutta paikoitellen, kuten Grahaminmaalla sekä joissakin osissa Australian Antarktiksen aluetta, Etelämanner ulottuu jonkin verran napapiirin ulkopuolelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eteläinen napapiiri Wikimedia Commonsissa
Shi (kana)

し hiraganalla tai シ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan /ɕi/, ja ne ovat kana-aakkostojen 12. sijalla sa- ja su-tavujen välissä.
Alkuperä

Hiragana し ja katakana シ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 之.
Tarkkeet

Merkkeihin voidaan lisätä dakuten, jolloin muodostuvat tavut じ ja ジ, jotka lausutaan /ɟʑi/ tai /ʑi/.
Latinisaatio

Kanat latinisoidaan eri tavalla Hepburn-, Kunrei-shiki ja Nihon-shiki-järjestelmissä. Hepburn-järjestelmässä merkit し ja シ latinisoidaan « shi » ja niiden soinnilliset vastineet « ji ». Kunrei- ja Nihon-shiki-järjestelmissä merkit し ja シ latinisoidaan « si » ja niiden soinnilliset vastineet « zi ».
Kirjoitus

Hiragana し kirjoitetaan vain yhdellä vedolla:
Pystyveto, joka kääntyy alhaalla oikealle muodostaen avoimen kaaren.
Katakana シ kirjoitetaan kolmella vedolla:
Pieni diagonaalinen veto ylhäältä vasemmalta alhaalle oikealle.
Samantyyppinen veto ensimmäisen vedon alapuolelle ja hieman vasemmalle.
Hieman kaareva diagonaalinen veto alhaalta vasemmalta ylhäälle oikealle.
Tietotekniikassa

Unicode-merkinnät:
し: U+3057
シ: U+30B7
じ: U+3058
ジ: U+30B8
Vetojen järjestys merkille し.
Vetojen järjestys merkille シ.
Pankalampi (Pertunmaa)

| Pankalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju (Pertunmaa)
Koordinaatit:  61°30′26″N, 26°29′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Tulojoki:  Pankajoki Pienivedestä
Laskujoki:  Pankajoki Peruveteen 
Taajamat:  Pertunmaan kirkonkylä
Järvinumero:  14.917.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,7 m  
Pituus:  460 m  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  1,175 km  
Pinta-ala:  5,152 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPankalampi 
Pankalampi on Etelä-Savossa Pertunmaalla kirkonkylässä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 460 metriä pitkä, 270 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,2 hehtaaria. Se sijaitsee Pankaharjun itärinteen alapuolella Vehokosuolla. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Syvin kohta sijaitsee keskellä lampea, jossa on yli 1,5 metriä syvää. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Kaikki rannat lukuun ottamatta länsirantoja ovat soistuneita. Pankaharjulla olevat länsirannat on rakennettu täyteen ja myös koillisrannoilla sijaitsee useita asuintaloja. Länsirannan harjua pitki kulkee seututie 426 ja järven koillisrannan suuntaa kulkee yhdystie 15076. Järven kaakkoispuolella aukeaa rämesuo, joka on tiheästi ojitettu.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Pieniveden valuma-alueeseen (14.917) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,7 metriä mpy. Järven kautta virtaa Pankajoki Pienivedestä Peruveteen. Lampi on siten on läpivirtausjärvi. Pankajoelle tulee pudotusta 2,8 metriä, josta suurin osa lammen alapuolella. Pankajoen suulla sijaitsee paikka nimeltä Lääninmylly, joka valaisee joensuun aikaisempaa käyttötarkoitusta.
Historiaa

Hartolan seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1935 erottuu Vehkosuo täysin luonnontilaisena. Pankajoen suulle on merkitty vesimyllyn karttamerkki. Vuoden 1969 peruskartassa on Lääninmylly vielä näkyvissä Pankajoen laajentumana. Länsirannalle on merkitty apteekki, kauppa ja posti. Koillisrannat olivat tuolloin metsämaata. Kirkonkylän rakennuskanta lisääntyi 1970-luvulla ja vuoden 1986 kartassa on lammen ympäristössä runsaasti asuintaloja. Yhdystien takana sijaitsi rivitalojen asuinalue. Seuraavassa kartassa vuodelta 1998 oli myös yhdystien lounaispuolelle rantojen tuntumaan rakennettu asuintaloja.