stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väinö Kaikkonen
Talvi- ja jatkosota

Kaikkonen osallistui talvisotaan työnjohtajana Työryhmä Kärkkäisessä, missä tehtävässä hän jatkoi aluksi välirauhan solmimisen jälkeen, josta hänet kumminkin siirrettiin myöhemmin Työryhmä 210:een. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin huoltoupseeriksi 4. Armeijakunnan Henkilötäydennyskeskukseen, josta hänet siirrettiin rintamajoukkoihin aluksi joukkueenjohtajaksi ja myöhemmin komppanianpäälliköksi Jalkaväkirykmentti 45:n 3. pataljoonan 9. komppaniaan ja osallistui taisteluihin Viipurinlahden suunnalla ja Itä-Karjalassa. Hän haavoittui Käppäselässä 3. marraskuuta 1941. Haavoista toivuttuaan hänet siirrettiin koulutusupseeriksi Jalkaväenkoulutuskeskus 19:ään, josta hänet siirrettiin yhteysupseeriksi Viipurin Ilmasuojelupiiriin. Vuonna 1942 hänet siirrettiin työnjohtajaksi eri linnoitusyksiköihin, joissa hän toimikin sodan loppuun saakka.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Aliupseeri 11. helmikuuta 1918  Varavääpeli 2. kesäkuuta 1918  Vääpeli 5. marraskuuta 1918  Reservin Vänrikki 8. toukokuuta 1926  Reservin Luutnantti 21. joulukuuta 1928  Luutnantti 16. toukokuuta 1936 |     |  Vapaudenristi 3. lk.  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Talvisodan muistomitali  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 2. lk. mitali  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Jääkäripataljoonan ratsuosasto Libaussa syksyllä 1917. Etualalla Luutnantti Sievert ja Zugführer Ljungberg.
Under the Greenwood Tree (albumi)

| Under the Greenwood Tree Breadmachine |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: kevät 2007
 Tuottaja(t): Teho Majamäki, Antero Priha
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 53.37
 Levy-yhtiö: Rosebud
Breadmachinen muut julkaisut
| Starship Babies 2003 | Under the Greenwood Tree 2007 |   |
Under the Greenwood Tree on jazzyhtye Breadmachinen studioalbumi, joka julkaistiin keväällä 2007.
Kappaleet

Under the Greenwood Tree (säv. Antero Priha, san. William Shakespeare)
88 (säv. Priha)
Enkeli (säv. Priha, san. Priha ja Roni Martin)
Poppis (säv. Seppo Kantonen)
You Say You Care (säv. Jule Styne ja Leo Robin, sov. Priha)
I Was Born Yeasterday (säv. Ape Anttila)
Hellsinki Street (säv. ja san. Priha)
Sorry I'm Late (säv. Anttila)
Time Remembered (säv. Bill Evans, sov. Priha)
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Antero Priha – trumpetti  Seppo Kantonen – kosketinsoittimet  Ape Anttila – basso  Markku Ounaskari – rummut, cajon  Ville Forss – kongat, bongot Tuotanto Teho Majamäki – tuottaja, äänittäjä, miksaaja  Risto Hemmi – miksaaja  Antero Priha – tuottaja  Otto Donner – masteroija  Jokudesign – design :  Vierailevat muusikot Ismo Alanko – laulu (kappale 1)  Roni Martin – laulu (kappale 3)  Tuomari Nurmio – laulu (kappale 7)  Emma Salokoski – laulu (kappaleet 1, 5 ja 9)  Heikki Keskinen – tenorisaksofoni (kappaleet 4–8)  Ippe Kätkä – rummut (5 ja 7)  Pentti Lahti – alttosaksofoni, huilu (kappaleet 3–4)  Teho Majamäki – vibrafoni, udu, marimba, luupit, lyömäsoittimet (kappaleet 1, 2, 4, 5 ja 7)  Mikko Mustonen – tuuba (kappaleet 2–3)  Tapani Rinne – bassoklarinetti (kappaleet 1–2)  Panu Syrjänen – baritoni- ja alttosaksofoni (kappaleet 5 ja 7)
James F. Kaiser

| James Frederick Kaiser |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. joulukuuta 1929  Piqua Ohio 
Kuollut: 13. helmikuuta 2020 (90 vuotta)
Koulutus ja ura
Instituutti:  MIT, Bellin laboratorio 
Tutkimusalue:  digitaalinen signaalinkäsittely (DSP) 
Palkinnot:  IEEE Fellow 
James Frederick Kaiser (10. joulukuuta 1929 Piqua Ohio  – 13. helmikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen digitaalisen signaalinkäsittelyn (DSP) kehittäjä 1960-luvulta saakka Bellin laboratoriosta. Hän väitteli 1959 MITissä.
Kansainvälisiä palkintoja ja tunnustuksia

IEEE Fellow (1973)
ASSP Technical Achievement Award (1977)
ASSP Meritorious Service Award (1978)
ASSP Society Award (1981)
Bell Laboratories Distinguished Technical Staff Award (1982)
IEEE Centennial Medal (1995)
IEEE W.R.G. Baker Prize (1995)
IEEE Jack S. Kilby Signal Processing Medal
Teokset

Mitra, Sanjit K. & Kaiser, James F. (eds): Handbook for Digital Signal Processing.  John Wiley and Sons, New York, 1993. ISBN 978-0471619956.
Halo 3

| Halo 3 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Bungie Studios
Julkaisija:  Microsoft Game Studios
Säveltäjä:  Martin O’Donnell Michael Salvatori
Pelisarja:  Halo
Julkaistu:  NA 25. syyskuuta 2007EU 26. syyskuuta 2007JP 27. syyskuuta 2007
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 16
Alusta:  Xbox 360 Microsoft Windows
Jakelumuoto:  DVD
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Halo 3 on Bungie Studiosin kehittämä ja Microsoft Game Studiosin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on jatko-osa Halo 2:lle. Peli julkaistiin Xbox 360:lle vuonna 2007.
Pelaaminen

Halo 3:een on palautettu joitain vanhoja aseita, kuten Halo: Combat Evolvedista tuttu Assault Rifle sekä lisätty useita uusia aseita, muun muassa Halo 2:ssa nähty Gravity Hammer, tuhoisa laserase Spartan Laser sekä täysin uutena jalustalla olevia irrotettavia tukiaseita kuten konetykki. Aseiden lisäksi Halo 3:ssa on Halo-sarjassa uutta olevat kannettavat apuvälineet (engl. Equipment), joihin kuuluu esimerkiksi suojat poistava Power Drain, tavaroita ja pelaajia ilmaan nostava Gravity Lift sekä Trip Mine -miina.
Halo 3:ssa on myös muutamia uusia ajoneuvoja kuten ensimmäinen pelaajan ohjattava ihmisten ilmataistelualus Hornet sekä nopea ja ketterä Mongoose-mönkijä.
Julkaisu

Peli julkistettiin E3-messuilla keväällä 2007, jossa siitä julkaistiin myös ensimmäinen traileri. Pelin tekijöiden mukaan Halo 3 on viimeinen Halo-universumiin sijoittuva ensimmäisen persoonan ammuntapeli ja se päättää Halo-trilogian. Tosin myös Halo-universumiin sijoittuva Halo Wars -tosiaikaisstrategia on jo julkaistu, sen sijaan Peter Jacksonin yhtiön Wingnut Interactiven työstämä Halo: Chronicles on peruttu samanaiheisen elokuvan peruuntumisen myötä. Kuitenkin Halo: Reachin tapahtuvat sijoittuvat ajalle ennen ensimmäisen Halo-pelin tapahtumia.
Yhdysvalloissa pelin ensimmäinen televisiomainos esitettiin 4. joulukuuta 2006, ja se saapui tuolloin ladattavaksi myös Xbox Liven kauppapaikalle ja Crackdown-pelin mukana sai koodin lataamiseen. Halo 3:sta julkaistiin Xbox Liven kautta ladattava monipeli-beta toukokuussa 2007 ja se loppui kesäkuun kymmenes päivä. Betaan pääsi joko Crackdown-pelin mukana tulleesta kutsusta tai osallistumalla Microsoftin järjestämään Halo 2 -kilpailuun, jossa palkintoina oli kutsuja Halo 3 -betaan.
Bungien omalla foorumilla pystyi vaikuttamaan pelin suunnitteluun. Keskustelupalstalle tuli ehdotuksia usean sivun verran. Yksi hyväksytyistä ehdotuksista oli ensimmäisestä Halo-pelistä tuttu pistooli ja rynnäkkökivääri, joita tosin on muunneltu Halo 3:een. Bungie myös järjesti huutokaupan, jossa korkeimman hinnan tarjonnut henkilö sai itselleen ääniroolin Halo 3 -peliin. Hinta ehti ylittää yli 2 000 dollarin.
Microsoftin mukaan Halo 3 nousi julkaisupäivänsä myynnin kokonaisarvolla mitattuna Yhdysvaltain kautta aikain tuottoisimmaksi viihdejulkaisuksi, ohittaen sekä Hämähäkkimies 3 -elokuvan että uusimman Harry Potter -kirjan. Kappalemäärältään Halo 3:n avausmyynti ei ole edellä mainituista suurin, mutta pelin elokuvaa ja kirjaa korkeampi yksittäishinta nosti myynnin kokonaisarvon näistä korkeimmaksi.
Halo 3 ilmestyi Pohjois-Amerikassa 25. syyskuuta. Ensimmäisen vuorokauden aikana pelin myynti kipusi Yhdysvalloissa noin 170 miljoonaan dollariin. Microsoftin silloisen varapääjohtajan Peter Mooren mukaan peli oli Microsoftille vuoden 2007 syksyn tärkein peli.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 93.53%
Metacritic: 94/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
1UP.com: A+
Edge: 10/10
Eurogamer: 10/10
Famitsu: 37/40
Game Informer: 9.75/10
GameSpot: 9.5/10
GameTrailers: 9.8/10
IGN: 9.5/10
Official Xbox Magazine: 10/10
X-Play: 5/5
Halo 3 sai hyvän ja kriittisen vastaanoton. GameRankings anti pelille 93.53% arvostelun ja Metacritic antoi pelille 94 pistettä sadasta. Pelillä oli suuret odotukset, mutta se täytti ne ja antoi vielä enemmän
Eurogamerin Games Radarin ja GameSpotin mielestä aiempien Halo -pelien kaava oli edelleen ennallaan, mutta se ei haitannut. "Jokainen Halo fani löytää pelistä jotakin tyydyttävää, kun kyseessä on Master Chiefin kolmas Halo seikkailu" sanoi Charlie Barret GamesRadarista.
IGN totesi, että Halo 3 on täydellisin peli mitä konsolille voi saada, ja että Forge ja uusintamahdollisuus nostavat konsolipelin riman niin korkealle, että sitä ei voida ylittää tämän sukupolven aikana.
Peli voitti myös useita palkintoja kuten vuoden peli, koukuttavin peli ja paras konsolipeli -palkinnot.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve Downes  | … |  Master Chief   |
|  Keith David  | … |  Arbiter   |
|  Jen Taylor  | … |  Cortana   |
|  David Scully  | … |  sotilasmestari Avery Johnson Jr, eliitti   |
|  Terence Stamp  | … |  Totuuden Profeetta   |
|  Dee Baker  | … |  Gravemind   |
|  Ron Perlman  | … |  lordi Hood   |
|  Tim Dadabo  | … |  343 Guilty Spark   |
|  Jeff Steitzer  | … |  moninpelin kuuluttaja   |
|  Pete Stacker  | … |  merijalkaväen kersantti    |
|  David White  | … |  merijalkaväkisotilas   |
|  Mikey Kelley  | … |  merijalkaväen sotilas, upseeri   |
|  Nika Futterman  | … |  merijalkaväen sotilas, pilotti   |
|  Mary Kae Irvin  | … |  naissiviili    |
|  Chris Edgerly  | … |  merijalkaväen sotilas, grunt, pilotti   |
|  Calvin Condo  | … |  grunt   |
|  Adam Baldwin  | … |  ODST-erikoisjoukkojen sotilas   |
|  Steven Jay Blum  | … |  merijalkaväen sotilas, brute, pilotti   |
|  John DiMaggio  | … |  merijalkaväen sotilas, brute-päällikkö, Hocus   |
|  Nolan North  | … |  merijalkaväen sotilas, liikenteen ohjaaja   |
|  Fred Tatasciore  | … |  merijalkaväen sotilas, brute, pilotti   |
|  Ron Hippe  | … |  eliitti   |
|  Hamilton camp  | … |  armon profeetta   |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Halo 3 MobyGamesissa (englanniksi)
Halo 3 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Bungien Halo 3 -sivusto (englanniksi)
La Traviata

La Traviata on Giuseppe Verdin säveltämä kolminäytöksinen ooppera, jonka libreton on kirjoittanut Francesco Maria Piave. Ooppera kantaesitettiin 6. maaliskuuta 1853 ja se on yksi kaikkien aikojen esitetyimmistä oopperoista.
La Traviata pohjautuu Alexandre Dumas nuoremman vuonna 1848 julkaistuun romaaniin Kamelianainen. Oopperan päähenkilönä on Violetta, tuberkuloosia sairastava kurtisaani, johon aatelinen Germont rakastuu.
La Traviata on Verdin ”romanttisen trilogian” viimeinen ooppera. Yhteistä näille kaikille teoksille oli yhteiskunnan hylkimä keskushenkilö sekä heidän musiikillinen erottuvuutensa edellisistä oopperoista; Rigolettossa rujo kyttyräselkä hovinarri, Trubaduurissa mustalaisnainen Azucena ja La Traviatassa kurtisaani Violetta Valéry.
Kamelianainen

Alexandre Dumas nuorempi julkaisi romaanin Kamelia­nainen vuonna 1848. Kirja perustuu hänen omiin kokemuk­siinsa 23-vuotiaana keuhkotautiin kuolleen pariisilaisen kurtisaanin Marie Alphonside Duplessisin (1824–1847) kanssa. Kirjassaan kirjailijan alter ego Armand Duval koki suuren rakkauden Marguèrite Gautierin kanssa, jonka esikuvana oli Marie Duplessis.
Historiaa

Oopperan nimi La Traviata tarkoittaa kirjaimellisesti käännettynä langennut nainen.
Giuseppe Verdi näki Dumasin näytelmän La Dame aux camélias (Kamelianainen) talvella 1852 Pariisissa mutta valitsi sen seuraavan oopperansa aiheeksi vasta loppuvuodesta 1852. Teoksen ensi-ilta oli vain 46 päivää Trubaduurin jälkeen.
La Traviatan ensi-ilta Venetsian La Fenicessä epäonnistui. Kriitikot tosin suhtautuivat teokseen positiivisemmin kuin yleisö. Verdi huudettiin esiin ensimmäisen näytöksen jälkeen ja brindisille sekä sitä seuraavalle duetolle taputettiin, mutta toinen näytös oli jo katastrofi. Kolmannessa näytöksessä yleisö nauroi huvittuneena pyylevälle ja keuhkotautiin kuolevalle sopraanolle. Muutkaan pääosanesittäjät eivät yltäneet omalle tasolleen. Toinen ja ehkä tärkeämpi syy teoksen epäonnistumiselle oli puvustus. Yleisö ei ollut tottunut näkemään laulajia pukeutuneena oman aikansa vaatetukseen.
La Traviata esitettiin uudestaan 14 kuukautta myöhemmin venetsialaisessa San Benedetto -teatterissa, jossa näyttämökuva ja puvustus oli toteutettu Ludvig XIV:n aikaiseksi. Musiikkiin Verdi teki vain muutamia korjauksia. Verdin kuoleman jälkeen La Traviataa on esitetty yleensä 1850-luvun Pariisia kuvaten.
Violettan rooli on aina ollut merkittävä näytön paikka sopraanoille. Menestyksekkäimpiä roolin esittäjiä ovat olleet Maria Callas, Joan Sutherland, Beverly Sills, Anna Moffo, Renata Scotto, Ileana Cotrubaș ja Angela Gheorghiu. Alfredon roolista muistetaan mm. Giuseppe Di Stefano, Carlo Bergonzi, Alfredo Kraus ja Luciano Pavarotti. Germontin roolin kuuluisia esittäjiä ovat olleet muun muassa Robert Merrill, Rolando Panerai, Cornell McNeil, Renato Bruson ja Leo Nucci.
Musiikki

Musiikillisesti La Traviata on pelkistetty, siinä on valssintapaisia rytmejä ja teemoja. Ensimmäisen näytöksen Violettan suuri aaria on perinteinen kolmijakoinen italialainen aaria. Oopperan kaksi pääteemaa ovat Amami Alfredo ja Di quell`amore. Kumpikin toistuu muutaman kerran. Oopperan perusjännite on sopraanon, baritonin ja tenorin jatkuvissa muuttuvissa henkilösuhteissa. Violettan ja isä Germontin duetto on tyypillinen Verdin oopperoissa toistuva isän ja tyttären välinen duetto. Violetta oli kokonaan uudentyyppinen sankaritar italialaisessa oopperassa.
Violettan teemaa käytettiin 1930-luvun saksalaisessa iskelmässä Hör mein Lied, Violetta!
Tunnetut aariat ja duetot

"Libiamo ne'lieti calici" - Alfredo 1. säkeistö ja Violetta 2. säkeistö I näyt
"Un dì, felice, eterea" - Alfredo  I näyt
"É strano!/Ah, fors'è lui/Sempre libera" - Violetta  I näyt
"Pura siccome un angelo" - Giorgio Germont II näyt
"Dite alla giovine" - Violetta II näyt
"Un dì quando le veneri" - Giorgio Germont  ja Violetta II näyt
"Provenza il mar" - Giorgio Germont II näyt
"Addio del passato bei sogni ridenti" - Violetta III näyt
"Parigi, o cara" - Violetta ja Alfredo III näyt
"Gran Dio! morir si giovane" - Violetta III näyt
Hahmot > Pääroolit

Violetta Valéry, kurtisaani - sopraano
Alfredo Germont - tenori
Giorgio Germont, Alfredon isä - baritoni
Hahmot > Sivuroolit

Gastone de Letoriés,  varakreivi - tenori
Flora Bervoix, Violettan ystävätär - mezzosopraano
Markiisi d`Obigny - basso
Tohtori Grenvil - basso
Paroni Douphol - baritoni
Annina, Violettan kamaripalvelijatar - sopraano
Giuseppe, Violettan palvelija - tenori
Lähetti - basso
Tapahtumapaikka ja -aika ja oopperan kesto

Aika: n. 1850 (Verdin elinaikana 1700-luku) 	Paikka:  Pariisi ympäristöineen
Kesto: I näytös 32’, II näytös 65’ ja III näytös 32’ Yhteensä n. 2h 10 min
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Traviata Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  MusicBrainz work 2  IdRef
Suomen euroviisukarsinta 1968

| Eurovision laulukilpailu 1968>  Suomen euroviisukarsinta |
| --- | --- |
Päivämäärä:  10. helmikuuta 1968 tulokset 2. maaliskuuta
Tapahtumapaikka:  Ylen tv-studiot 1 & 2, Pasila, Helsinki
Juontaja(t):  Liisa Horelli
Kapellimestari:  Ossi Runne
Valintamenetelmä:  Postikorttiäänestys
Kilpailumenetelmä:  Avoin sävellyskilpailu
Voittaja:  Kristina Hautala ”Kun kello käy”
Suomi Eurovision laulukilpailussa 
 ◄ 1967  1969 ► 
Suomen euroviisukarsinta 1968 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1968 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin jälleen avoimena sävellyskilpailuna. Kilpailuun saatiin noin 200 sävelmää, joista Yleisradion esiraati valitsi kuusi parasta karsinan finaaliin.
Finaali pidettiin Ylen tv-studioissa 1 & 2 lauantaina 10. helmikuuta. Lähetys TV-ohjelma 1:ssä alkoi kello 19.40. Finaalissa Suomen edustajan valitsivat ensimmäistä kertaa katsojat postikorttiäänestyksellä. Tämän vuoksi Yleisradion esiraati oli karsinut finaalista pois kaikkein suomalaisimpaan makuun sopivat kappaleet, koska etsittiin edustuskappaletta ulkomaille. Samoin solisteiksi valittiin melko tuntemattomia nimiä, ettei kukaan voittaisi yleisöäänestystä pelkällä nimellään. Äänestyksessä äänestäjän tuli listoittaa kolme mielestään parasta kappaletta järjestykseen, näin äänestäjä pisteytti kolme parasta kappaletta pistein 3-2-1. Ylelle saapui noin 75 000 postikorttia. Lopputulokset julkistettiin Pisteviihde-nimisessä ohjelmassa 2. maaliskuuta kello 19.30 ja samalla julkistettiin kappaleiden tekijät.
Radiotoimittaja Markku Veijalainen aiheutti pienen kohun soittamalla Johnnyn kilpailukappaletta ennen tulosten julkistamista, vaikka tämä oli kiellettyä. Johnnyn kappaletta ei kuitenkaan hylätty.
Tulos

| Sija | Esittäjä | Sävelmä | Lauluntekijä(t) | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kristina Hautala | Kun kello käy | Esko Linnavalli (säv.), Juha Vainio (san.) | 159 667 p. |
| 2. | Johnny | Kissankellojen aikaan | Åke Granholm (säv.), Sauvo Puhtila (san.) | 113 067 p. |
| 3. | Aarno Raninen | On hetki | Rauno Lehtinen (säv. & san.) | 60 279 p. |
| 4. | Irina Milan | Pois kuihtuu ruusu kaunein | Aarno Raninen (säv.), Paavo Raittinen (san.) | 51 697 p. |
| 5. | Inga Sulin | Niin kuin jokainen | Åke Granholm (säv.), Sauvo Puhtila (san.) | ei tiedossa |
| 6. | Anki Lindqvist | Sanoja kuulemaan jään | Åke Granholm (säv. & san.) | ei tiedossa |
Palanneet artistit

Tässä karsinnassa ei ollut yhtäkään palaavaa artistia.
Pu’er (tee)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pu’er (tee) Wikimedia Commonsissa
Tea mastery: Pressing tea cakes. Shapes and packing. How to pry open a tea cake. (englanniksi) (banateacompany.com)
Bana Tea videos (englanniksi) (banateacompany.com)
Is it from old tea trees or not? (englanniksi) (banateacompany.com)
History of Pu-erh tea (englanniksi) (pu-erhtea.com)
DGE (Deutschen Gesellschaft für Ernährung e.V.): Pu-Erh-Tee ist kein "Wundermittel" (4.10.2000) (saksaksi) (dge.de)
Chinese Pu-Erh Tea That Cost $10,000 (englanniksi) (weirdasianews.com)
The most expensive Puerh Tea? (20.11.2013) (englanniksi) (essenceoftea.com)
Ruotsin ilmavoimat

| Ruotsin ilmavoimat |
| --- | --- |
  Konetunnukset 

Toiminnassa:  1925–
Valtio:   Ruotsi
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Rooli:  puolustushaara
Osa joukkoa:  Ruotsin puolustusvoimat
JAS 39 Gripen (2004)
Ruotsin puolustusvoimien raskain ja vanhin helikopteri HKP 4. Käytössä 14 kappaletta..
Ruotsin ilmavoimat (ruots. Flygvapnet) on Ruotsin puolustusvoimien ilmapuolustuksesta vastaava puolustushaara. Se syntyi vuonna 1925 yhdistettäessä laivaston ja maavoimien lentoyksiköt omaksi aselajikseen.
Kalusto

| Ilma-alus | Valmistajamaa | Tyyppi | Versiot | Palvelusstatus | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Saab JAS 39 Gripen |  Ruotsi | MoniroolihävittäjäHarjoitushävittäjäHävittäjäHävittäjäharjoituskone | JAS 39AJAS 39BJAS 39CJAS 39D | 98154112 | . |
| Saab 105 |  Ruotsi | Suihkuharjoituskone | SK 60 | 80 lähde? | Kun tämä malli poistuu 2015–2017, lentokoulutettavat siirtyvät ehkä potkurikoneesta hävittäjään. |
| Saab 340 |  Ruotsi | LentotutkakoneKuljetuskone | S 100B TP 100 | 63 |  |
| MBB Bo 105 |  Saksa | Kevyt helikopteri  | HKP 9 | 20 |  |
| Eurocopter AS 332 Super Puma |  Euroopan unioni | kuljetushelikopteri | HKP 10 | 10 | 3 rakennettu ambulanssikoneiksi tunnuksella HKP 10B, 2 modifioiduun KHP 10B-tyyppiseksi saaden tunnuksen HKP 10D. Kolme kopteria tuhoutunut. |
| NHI NH90 |  Euroopan unioni | Kuljetuskopteri | HKP 14 | 4 lähde? | 18 tilattu -toimitukset v. 2017 mennessä. UH-60 Black Hawk is considered as a temporary solution. |
| Agusta A109 |  Italia | Kuljetuskopteri | HKP 15 | 20 |  |
| Lockheed C-130 Hercules |  Yhdysvallat | Raskas kuljetuskone | TP 84 | 8 |  |
| Gulfstream IV |  Yhdysvallat | VIP-kuljetuksetSIGINT-tiedustelu | TP 102S 102B | 22 |  |
| SAGEM Sperwer |  Ranska | UAV | UAV Ugglan | 3 | a lentolaite on RQ-7 Shadow v. 2011 lähtien |
Laivueet

F 1 Hässlö (Västmanlands flygflottilj) (1928–1982)
F 2 Hägernäs (Roslagens flygflottilj, Tutkakoulu, FRAS) (1926–1974)
F 3 Malmslätt (Östgöta flygflottilj) (1926–1974)
F 4 Frösön (Jämtlands flygflottilj) (1926–2005)
F 5 Ljungbyhed (Krigsflygskolan) (1926–1996)
F 6 Karlsborg (Västgöta flygflottilj)(1932–1955)
F 7 Såtenäs eli Skaraborgs flygflottilj (perustettu vuonna 1938, toiminnassa)
F 8 Barkarby (Svea flygflottilj) (1938–1973)
F 9 Säve (Göta flygflottilj) (1940–1969)
F 10 Ängelholm (Skånska flygflottiljen, ensin F 10 Bulltoftain alaisuudessa) (1940–2002)
F 11 Nyköping (Södermanlands flygflottilj) (1941–1980)
F 12 Kalmar (Kalmar flygflottilj) (1942–1980)
F 13 Norrköping (Bråvalla flygflottilj) (1943–1994)
F 14 Halmstad (Hallands flygflottilj) (1940–1961)
F 15 Söderhamn (Hälsinge flygflottilj) (1943–1994)
F 16 Uppsala (Upplands flygflottilj) (1943–2003)
F 17 Kallinge eli Blekinge flygflottilj (perustettu vuonna 1944, toiminnassa)
F 18 Tullinge (Södertörns flygflottilj) (1946–1986)
F 19 Finland (Ruotsin vapaaehtoisten yksikkö Suomen talvisodassa)
F 20 Uppsala (Flygvapnets Uppsalaskolor) (1942–2005)
F 21 Luleå  eli Norrbottens flygflottilj (perustettu vuonna 1941, toiminnassa)
F 22 Kongo (Ruotsin YK-yksikkö Kongossa 1960-luvun alussa)
Helikopterflottiljen (Hkpflj), toiminnassa
Luftstridsskolan (LSS), toiminnassa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Flygvapnetin sivusto
Ruotsin ilmavoimien historia
Ruotsin ilmavoimien historiaa
Kylmän sodan jälkeistä historiaa kuvina
Hkp 14 malline (NH90)
JAS 39 Gripen.
Saab 340AEW
C-130 Hercules
Vuoden 1904 kesäolympialaisten mitalitaulukko

800 metrin juoksun hopeamitali.
Vuoden 1904 kesäolympialaisiin otti osaa 12 maata, joista 9 maata saavutti mitalisijoja, mukaan lukien usean maan edustajista koottu sekajoukkue. Eniten olympiavoittoja, noin 80% kaikista kultamitaleista saavuttivat isäntämaa Yhdysvaltain urheilijat.
Mitalitaulukko

| Vuoden 1904 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 1904 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 1904 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 1904 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 1904 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 1904 kesäolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 77 | 81 | 78 | 236 |
| 2 |  Saksa | 4 | 4 | 5 | 13 |
| 3 |  Kuuba | 4 | 2 | 3 | 9 |
| 4 |  Kanada | 4 | 1 | 1 | 6 |
| 5 |  Unkari | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 6 |  Iso-Britannia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6 |  Sekajoukkue | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 8 |  Kreikka | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 |  Sveitsi | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 10 |  Itävalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 95 | 91 | 91 | 277 |
Lähde: Saint Louis 1904 olympic.it. Viitattu 16.1.2016. (englanniksi)