Alberto Zaccheroni
Ura

Zaccheronin oma pelaajaura jäi varsin vaatimattomaksi ja hän siirtyi valmennuspuolelle jo kolmikymppisenä. Hän valmensi 1980- ja -90 -luvuilla pieniä italialaisseuroja, kunnes teki läpimurtonsa Udinese Calcion peräsimessä luotsaten seuran Serie A:ssa upeasti kolmanneksi kaudella 1997/98. Menestys poiki Zaccheronille pestin AC Milanin päävalmentajana ja mukana seurasivat mm. Thomas Helveg ja Oliver Bierhoff. Debyyttikausi sujuikin hyvin ja Milan juhli keväällä 1999 mestaruutta. Seuraava kausi sujui kuitenkin kehnosti, eikä Milan missään vaiheessa päässyt mukaan mestaruuskamppailuun sijoittuen Seriessä lopulta kolmanneksi. Seuraava kausi sujui vieläkin kehnommin ja Zaccheroni sai lopulta keväällä 2001 potkut tehtävistään.
Zaccheroni palasi valmennustehtäviin syksyllä 2001, kun SS Lazio palkkasi hänet eronneen Dino Zoffin seuraajaksi. Hän johdatti Lazion nousuun ja lopulta Seriessä kuudenneksi. Menestys ei kuitenkaan tyydyttänyt seurajohtoa, sillä pelillisesti Lazio ei onnistunut tavoitteiden mukaisesti. Kauden jälkeen Zaccheroni sai potkut tehtävistään.
2003 hän palasi valmennustehtäviin FC Internazionale Milanon palkattua hänet Héctor Cúperin seuraajaksi. Zaccheroni nosti Interin Seriessä neljänneksi, mutta tulos ei tyydyttänyt seurajohtoa ja hän sai jälleen potkut kauden jälkeen. Inter-potkujensa jälkeen Zaccheroni oli kaksi kautta poissa valmennustehtävistä, kunnes palasi syyskuussa 2006 tositoimiin Torino FC:n päävalmentajana.  Pesti sujui kuitenkin kehnosti ja kuuden ottelun tappioputki koitui Zaccheronin kohtaloksi ja hän sai potkut helmikuussa 2007.
Lokakuussa 2009 Zaccheroni yhdistettiin Puolan ja Ruotsin maajoukkuevalmentajan tehtäviin.  Zaccheroni palasi valmentajan tehtäviin tammikuun lopulla 2010, kun hänet palkattiin Juventuksen uudeksi valmentajaksi Ciro Ferraran saatua potkut. Zaccheronin sopimus kattaa loppukauden. Zaccheroni ei saanut Juventuksen peliesityksiä paranemaan, vaan seura putosi Serie A:ssa seitsemänneksi. Yhteistyö ei jatkunut kauden jälkeen.
Elokuun lopussa 2010 Zaccheroni palkattiin ensimmäisenä italialaisena Japanin maajoukkueen päävalmentajaksi.   Hänen debyyttiturnauksensa Japanin peräsimessä oli tammikuussa 2011 pelattu Aasian mestaruusturnaus. Japanin peli lähti takellellen liikkeelle, kun Jordania venyi avausottelussa 1–1 tasapeliin. Japani kuitenkin ryhdistäytyi, voitti lohkonsa ja eteni loppuotteluun pudottamalla isäntämaa Qatarin ja kovan Etelä-Korean pudotuspeleissä. Loppuottelussa Zaccheronin suojatit kohtasivat Australian. Tiukka finaali ratkesi lopulta jatkoajalla Tadanari Leen maaliin, jonka myötä Zaccheronin Japani voitti historiansa neljännen Aasian mestaruuden.
MM-kisoissa 2014 Japani pelasi varsin kehnosti. Se hävisi alkulohkossaan Norsunluurannikolle 2–1 ja Kolumbialle peräti 4–1. Ainoa piste tuli 0–0 tasapelistä Kreikkaa vastaan. Turnauksen jälkeen Zaccheroni erosi tehtävästään.
Tammikuun lopulla 2016 Zaccheroni teki kaksivuotisen sopimuksen Kiinan Superliigassa pelaavan Beijing Guoanin kanssa. Joukkue aloitti kautensa varsin kehnosti ja keräsi Zaccheronin alaisuudessa vain yhdeksän pistettä yhtä montesta kauden ensimmäisestä ottelusta. Kehnot tulokset ja seuran maalinteko-ongelmat johtivat hänen potkuihin toukokuussa 2016.
Lokakuussa 2017 Zaccheronista tuli Arabiemiirikuntien maajoukkueen päävalmentaja. Zaccheronin johdolla Arabiemiraatit sijoittuivat hopealle Gulf Cupissa 2018. Isännöimissään Aasian mestaruuskisoissa 2019 Arabiemiraatit etenivät Zaccheronin johdolla välieriin, joissa kärsivät tappion Qatarille. Zaccheronin sopimus päättyi turnauksen jälkeen ja hän jätti tehtävänsä.