stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bella Forsgrén
Kansanedustajana

Toimielinjäsenyydet ja tehtävät:
Perustuslakivaliokunta (jäsen) 18.06.2019–
Hallintovaliokunta (varajäsen) 03.04.2020–
Sosiaali- ja terveysvaliokunta (varajäsen) 18.06.2019–
Työelämä- ja tasa-arvovaliokunta (jäsen) 18.06.2019–
Kansaneläkelaitoksen valtuutetut (jäsen) 18.06.2019–
Suuri valiokunta (varajäsen) 02.05.2019–17.06.2019
Lakivaliokunta (varajäsen) 02.05.2019–17.06.2019
Tulevaisuusvaliokunta (Varapuheenjohtaja) 02.05.2019–17.06.2019
Poliittiset näkemykset

Forsgrénin esillä pitämiä teemoja ovat muun muassa koulutus ja nuoret, ilmastonmuutos ja esimerkiksi vanhustenhuolto. Forsgrén on feministi, ja hänen mukaansa kansanedustajista vähintään puolet pitäisi olla naisia.
Aiheesta muualla

.aspx Bella Forsgrén Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Vihreän liiton kansanedustajat
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (20):  Alanko-Kahiluoto   Elo   Forsgrén  Haavisto  Harjanne  Hassi  H. Holopainen  M. Holopainen  Hopsu  Hyrkkö  Järvinen   Kari  Koponen  Mikkonen  Ohisalo  Petelius  Pitko  Soinikoski  Suomela  Virta 
| n k Vihreän liiton kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (13):  Alametsä (2024–)  Diarra  Elo   Forsgrén  Haavisto  Harjanne  Holopainen  Hopsu  Hyrkkö  Mikkonen  Ohisalo (2023–2024)  Pitko  Tynkkynen  Virta 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
Luettelo One Piecen mangaluvuista

Tämä on luettelo One Piece -mangasarjan kirjoista ja luvuista. Luettelossa mainitaan sekä Suomen, Japanin, että Yhdysvaltain julkaisut.
One Pieceä julkaistaan Japanissa Weekly Shonen Jump -lehdessä, jossa se ilmestyy viikoittain. Piirtäjä Eiichiro Odan tahti on noin 45-48 lukua vuodessa. Kolmen tai neljän kuukauden päästä Shonen Jumpissa ilmestymisestä 9-11 lukua painetaan kirjaksi ja yksi kirja sisältää noin 200 sivua. Suomessa kirjat julkaistiin alun perin kuukauden välein, mutta julkaisujen saavuttaessa japanilaista tahtia siirryttiin julkaisemaan kirjoja kahden kuukauden välein.
Kirjojen ja lukujen suomalaiset nimet sekä kirjojen kansikuvat ovat Sangatsu Mangan julkaisemista suomalaisista painoksista.
Vuonna 2009 aloitettiin sarjan alkupään kirjojen uudelleenjulkaiseminen. Sangatsu Manga julkaisi suomenkielisen One Piecen kirjan 102 huhtikuussa 2023. Tämän jälkeen julkaisu on ollut tauolla. Kansainvälistä julkaisua tapahtuu säännöllisesti.
Vaasahiihto

Jørgen Aukland voitti vuoden 2013 miesten kilpailun.
Vaasahiihto (Vasaloppet) on pitkänmatkanhiihto, joka järjestetään Ruotsissa vuosittain maaliskuun ensimmäisenä sunnuntaina. Se on maailman vanhin ja osallistujamäärältään suurin yksittäinen maastohiihtokilpailu. Vaasahiihdon matka on 90 kilometriä ja se kulkee Sälenistä Moraan. Vaasahiihdon osallistujamääräksi on rajattu 15 800. Osallistujat sijoitetaan lähtöryhmiin ranking-kilpailuissa saavutettujen tulosten perusteella.  Vaasahiihto on Ski Classics -maastohiihtosarjan osakilpailu.
Vaasahiihto on kansainvälinen kilpailu, johon voi osallistua mistä maasta tahansa. Ikäraja 90 kilometrin matkaan on 17 vuotta. Kilpailun ajatuksena on houkutella lisää ihmisiä innostumaan hiihdosta. Kilpailu hiihdetään perinteisellä hiihtotyylillä ja luistelutyylin käyttö johtaa hylkäykseen. Myös suksien pois ottaminen ja ladulla käveleminen on kiellettyä. Matkan varrella on tietyt väliaikapaikat, jotka pitää saavuttaa tiettyyn aikaan mennessä voidakseen jatkaa kilpailua. Sääolosuhteiden ollessa erityisen vaikeat voi kilpailun järjestäjä tehdä aikoihin muutoksia. Vaasahiihtoon sisältyy seitsemän huoltopistettä, joilla on tarjolla juotavaa ja energiaa eri muodoissa, kuten mustikkakeittoa. Huollossa tarjolla on myös pitovoidetta sekä pienempää korjausta vaativaa varustehuoltoa. Kaikilla huoltopisteillä, lähtöalueella sekä maalissa on WC-tiloja ja hoitohenkilökuntaa.
Vaasahiihdon historiaa

90 kilometrin reitti perustuu osittain kulkureitille, jonka Kustaa Vaasa historian mukaan kulki, kun hän pakeni Kristian II:n sotilaita Morasta Säleniin talvella 1520–1521. Perimätiedon mukaan Kustaa Vaasa käytti paetessaan suksia. Ensimmäinen Vaasahiihto järjestettiin 19. maaliskuuta vuonna 1922. Kilpailun satavuotisen historian aikana hiihtotapahtuma on jouduttu perumaan kolmesti. Vuosina 1932 ja 1990 tapahtuma peruttiin lumenpuutteen vuoksi ja 1934 liian vähäisen osallistujamäärän takia. Covid-19-pandemian vuoksi Vaasahiihto järjestettiin vuonna 2021 ainoastaan arvokisana, jossa naisten sarjaan kuului 100 osallistujaa ja miesten sarjaan 300 osallistujaa.  lähde?
Ensimmäinen nainen, joka osallistui Vaasahiihtoon oli Margit Nordin vuonna 1923. Vuotta myöhemmin naisten osallistuminen kilpailuun kiellettiin, koska sitä pidettiin liian rankkana naisille. Vuonna 1978 Britt Dohsén ja Birgitta Westhed osallistuivat kilpailuun miesnimillä ja miehiksi naamioituneina, minkä jälkeen vuonna 1979 avattiin Öppet spår -kilpailumuoto, jossa kilpaillaan vain itseään vastaan ja johon naisten sallittiin osallistua. Vuodesta 1981 myös paras nainen on palkittu ja vuonna 1997 kilpailuun otettiin käyttöön oma naistensarja.
Ensimmäinen ulkomaalainen Vaasahiihdon voittanut hiihtäjä oli vuonna 1954 suomalainen Pekka Kuvaja. Kilpailua leimasivat plusasteet ja suuri tarve lisävoitelulle. Neljättä kertaa kilpailuun osallistunut Kuvaja onnistui lisävoitelussaan ja voitti kilpailun lopulta reilun yhdeksän minuutin erolla seuraavaan. Toinen suomalainen Vaasahiihdon voittanut on Pauli Siitonen vuonna 1973.  lähde?
Miesten kilpailussa eniten voittoja on saavuttanut Nils Karlsson; kaikkiaan yhdeksän kappaletta. Toisena tilastoissa on Janne Stefansson seitsemällä voitolla. Neljästi voittaneita ovat Jan Ottosson sekä Arthur Häggblad. Naisten kilpailussa menestynein on Sofia Lind neljällä voitolla. Vaasahiihdon nopein voittoaika on 3.28.18, jonka hiihti norjalainen Tord Asle Gjerdalen vuonna 2021. Naisten nopeimman voittoajan, 3.50.06, hiihti norjalainen Astrid Øyre Slind vuonna 2022.
Muut Vaasahiihtoviikon tapahtumat

Vaasahiihtoviikon (Vasaloppets vintervecka) aikana järjestetään nykyään myös eripituisia kilpailuja eri ikäisille. Kilpailujen määrä on kasvanut viime vuosina ja niin kutsuttu Vaasahiihtoviikko on kokonaisuudessaan yhdeksän päivää kestävä tapahtuma. Tapahtumaviikon jälkimmäistä viikonloppua edeltävinä keskiviikkona ja torstaina ei järjestetä kilpailuja muun muassa latuvalmisteluiden vuoksi.  lähde?
| Päivä | Kilpailu | Matka | Ikäraja |
| --- | --- | --- | --- |
| Perjantai | Vasaloppet 30 | 30 km | 12 vuotta |
| Lauantai | Tjejvasan | 30 km, vain naisille | 17 vuotta |
| Sunnuntai | Öppet spår söndag | 90 km, vapaampi lähtöaika | 17 vuotta |
| Sunnuntai | Ungdomsvasan | 9 ja 19 km | 11–16 vuotta |
| Maanantai | Öppet spår måndag | 90 km, vapaa hiihtotyyli,  vapaampi lähtöaika | 17 vuotta |
| Tiistai | Vasaloppet 45 | 45 km | 17 vuotta |
| Perjantai | Stafettvasan | 90 km, viestihiihto | 12 vuotta |
| Perjantai | Nattvasan 90 | 90 km, parikilpailu | 17 vuotta |
| Perjantai | Nattvasan 45 | 45 km, parikilpailu | 17 vuotta |
| Lauantai | Blåbärsloppet | 9 km | 8 vuotta |
| Sunnuntai | Vasaloppet | 90 km | 17 vuotta |
Kesäisin elokuussa Vaasahiihdon kesäviikolla (Vasaloppets sommarvecka) järjestetään pyöräily- ja juoksukilpailuita, joihin kuuluvat muun muassa koko Vaasahiihtomatkan pyöräily ja juoksu (Cykelvasan 90 ja Ultravasan 90).
Voittajat > Naiset

| Vuosi | Voittaja | Seura tai maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Sofia Lind |  Åsarna IK | 5.06.35 |
| 1998 |  Kerrin Petty |  IFK Mora | 4.17.02 |
| 1999 | Sofia Lind |  Åsarna IK | 5.04.50 |
| 2000 | Svetlana Nageikina |  Venäjä | 4.52.35 |
| 2001 | Ulrica Persson |  SK Bore | 4.31.05 |
| 2002 | Svetlana Nageikina |  Valko-Venäjä | 4.38.47 |
| 2003 | Ulrica Persson |  SK Bore | 4.32.57 |
| 2004 | Sofia Lind |  Åsarna IK | 4.20.28 |
| 2005 | Sofia Lind |  Åsarna IK | 4.24.09 |
| 2006 | Cristina Paluselli |  Italia | 4.59.24 |
| 2007 | Elin Ek |  IFK Mora | 4.48.29 |
| 2008 | Sandra Hansson |  Uddevalla IS | 4.47.16 |
| 2009 | Sandra Hansson |  Uddevalla IS | 4.43.13 |
| 2010 | Susanne Nyström |  IFK Mora SK | 4.33.07 |
| 2011 | Jenny Hansson |  Östersunds SK | 4.25.30 |
| 2012 | Vibeke Skofterud |  Norja | 4.08.24 |
| 2013 | Laila Kveli |  Norja | 4.22.22 |
| 2014 | Laila Kveli |  Norja | 4.31.57 |
| 2015 | Justyna Kowalczyk |  Puola | 4.41.02 |
| 2016 | Katerina Smutna |  Tšekki | 4.17.56 |
| 2017 | Britta Johansson Norgren |  Sollefteå skidor IF | 4.19.43 |
| 2018 | Lina Korsgren |  Ruotsi | 4.41.50 |
| 2019 | Britta Johansson Norgren |  Ruotsi | 4.54.24 |
| 2020 | Lina Korsgren |  Åre Längdskidklubb | 4.41.02 |
| 2021 | Lina Korsgren |  Åre Längdskidklubb | 3.52.08 |
| 2022 | Astrid Øyre Slind |  Norja | 3.50.06 |
| 2023 | Emilie Fleten |  Norja | 4.04.08 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaasahiihto Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivu
Gustavsberg

| Gustavsberg |
| --- | --- |
 Gustavsbergin kirkko.
 Gustavsberg
 Koordinaatit: 59°20′N, 18°23′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Uplanti
Kunta:  Värmdön kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  4,27 km²
Väkiluku:  11 333
 – Väestötiheys:  2 654,1 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gustavsbergin satama ja oikealla vanhaa teollisuusaluetta.
Gustavsberg on Värmdön kunnan keskustaajama Ruotsissa. Se sijaitsee noin 22 kilometriä itään maan pääkaupungista Tukholmasta. Värmdön kunnan n. 41 000 asukkaasta noin 10 000 asuu Gustavsbergissa. Gustavsberg on tunnettu siellä sijaitsevan vuonna 1825 perustetun Gustavsbergin posliinitehtaan ansiosta. Moottoritie numero 222 (Värmdöleden) johtaa liikenteen Tukholman eteläiseltä kehätieltä Södra Länkeniltä Gustavsbergin ohitse Värmdön saarelle saakka.
Gustavsberg on myös entinen kunta. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa siihen liitettiin Ingarön kunta, ja vuodesta 1974 alue on ollut osa Värmdön kuntaa.
Väestönkehitys

| Gustavsbergin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 4 044 | 4 044 |
| 1965 | 1965 |    | 5 049 | 5 049 |
| 1970 | 1970 |    | 6 306 | 6 306 |
| 1975 | 1975 |    | 6 209 | 6 209 |
| 1980 | 1980 |    | 6 479 | 6 479 |
| 1990 | 1990 |    | 6 659 | 6 659 |
| 1995 | 1995 |    | 8 791 | 8 791 |
| 2000 | 2000 |    | 9 429 | 9 429 |
| 2005 | 2005 |    | 9 682 | 9 682 |
| 2010 | 2010 |    | 11 333 | 11 333 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman läänin kuntien keskustaajamat
Juha Paananen

Juha Paananen (s. 1956 - k. 4. marraskuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen ääninäyttelijä ja äänittäjä. Hän toimi ääninäyttelijänä 1990-luvulta lähtien.lähde? Paananen kuoli marraskuussa 2024 keuhkosyövän uuvuttamana Terhokodissa Helsingissä.
Aiheesta muualla

Juha Paananen Elonetissä.
Juha Paananen Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Klaus Fuchs

Klaus Fuchs
Klaus Emil Julius Fuchs (29. joulukuuta 1911 Rüsselsheim, Saksa – 28. tammikuuta 1988 Dresden, Saksan demokraattinen tasavalta) oli Britanniassa työskennellyt saksalaissyntyinen teoreettinen fyysikko ja "atomi­vakooja", joka tuomittiin vuonna 1950 brittiläisen ja yhdysvaltalaisen atomipommitutkimustiedon luovuttamisesta Neuvostoliitolle toisen maailmansodan aikana ja pian sen jälkeen. Työskennellessään Los Alamos National Laboratoryssa Fuchs oli vastuussa monista merkittävistä ensimmäisiin atomipommeihin ja vetypommien varhaisiin malleihin liittyvistä teoreettisista laskelmista.
Perhetausta ja opinnot

Fuchsin isä oli luterilainen pappi, myöhemmin teologian professori Leipzigin yliopistossa. Fuchs oli nelilapsisen perheen kolmas lapsi. Fuchsin isoäiti, äiti ja yksi sisar tekivät itsemurhan, ja toisen sisaren diagnoosi vahvistui skitsofreniaksi. Fuchs opiskeli sekä Leipzigin että Kielin yliopistossa. Hän liittyi nuorena Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen jäseneksi ja vuonna 1932 Saksan kommunistisen puolueen jäseneksi. Vuonna 1933 hän pakeni natseja Ranskaan ja perhesuhteitaan käyttäen edelleen Bristoliin Englantiin. Hän suoritti vuonna 1937 fysiikan tohtorintutkinnon Bristolin yliopistossa Nevill Mottin alaisena ja Doctorate in Science -tutkinnon Edinburghin yliopistossa opiskellessaan Max Bornin alaisena.
Atomivakoojana

Toisen maailmansodan syttyessä Britanniassa asuvat Saksan kansalaiset internoitiin, myös Fuchs, mutta Born puhui hänen puolestaan, ja hänet vapautettiin. Vuonna 1941 hän ryhtyi työskentelemään Britannian atomipommiprojektin ("Tube Alloys" program) parissa. Fuchs sai Britannian kansalaisuuden vuonna 1942. GRU otti Fuchsiin uudelleenselvennä yhteyttä elokuussa 1941, ja Fuchs alkoi välittää sotilassalaisuuksia Neuvostoliittoon. Vuonna 1943 Fuchs työskenteli myös Yhdysvaltojen atomipommiprojektin Manhattan-projektin parissa. Fuchs ilmoitti kuulusteluissa myöhemmin, että hänen mielestään Neuvostoliitolla oli oikeus tietää Britannian ja Yhdysvaltojen salaisuuksista sen jälkeen kun Saksa oli vuonna 1941 hyökännyt Neuvostoliittoon. Ei tiedetä, miten paljon Fuchsin vakoilu vaikutti Neuvostoliiton ydinohjelmaan. Fuchsin tiedot auttoivat Neuvostoliittoa laskemaan Yhdysvaltain atomipommien määrän.
Tuomio ja myöhempi elämä

Tiedusteluviranomaiset pääsivät Fuchsin jäljille Venona-projektin avulla. Fuchs tunnusti pitkällisten kuulustelujen jälkeen tammikuussa 1950 MI5:lle olevansa vakooja. Hänet pidätettiin 3. helmikuuta 1950 ja tuomittiin 1. maaliskuuta 1950. Fuchs sai Britanniassa vakoilusta ja sotilassalaisuuksien välittämisestä ystävällismielisille valtioille enimmäistuomion 14 vuotta, mistä hän istui yhdeksän vuotta ennen vapautumistaan heinäkuussa 1959. Kylmän sodan alkuvaiheissa Neuvostoliittoa pidettiin vielä liittolaisvaltiona. Viikko tuomion julistamisen jälkeen, 7. maaliskuuta 1950, Neuvostoliitto kiisti Fuchsin olevan neuvostovakooja. Fuchsin lausuntoja brittiläisille ja amerikkalaisille tiedusteluviranomaisille käytettiin Harry Goldin vangitsemiseen, joka oli avaintodistaja David Greenglassin ja Ethel ja Julius Rosenbergin vakoiluoikeudenkäynneissä Yhdysvalloissa.
Ainakin osan tuomiostaan Fuchs suoritti Wormwood Scrubsin vankilassa. Hänen eräs vankitoverinsa oli sarjamurhaaja Donald Humen ohella Ronnie Biggs, joka kuvaili FBI:n ja brittiläisten virkailijoiden kuulustelleen Fuchsia tuon tuostakin. Joulukuussa 1950 Fuchs menetti Britannian kansalaisuuden. Fuchs muutti vapauduttuaan 1959 Saksan demokraattiseen tasavaltaan (DDR), missä hän jatkoi tieteellistä työtään. Fuchs valittiin DDR:n tiedeakatemiaan ja Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen keskuskomiteaan, ja hän työskenteli myöhemmin Dresdenin lähellä Rossendorfin ydintutkimuslaitoksen apulaisjohtajana vuoteen 1979, jolloin hän jäi eläkkeelle. Vuonna 1959 hän meni naimisiin vanhan ystävänsä Margarete Keilsonin kanssa. Fuchsille myönnettiin itäsaksalaisia kunniamerkkejä.
Fuchs avusti myös kiinalaisia tieteilijöitä Kiinan ensimmäisen atomipommin räjäyttämisessä viisi vuotta myöhemmin.
Klaus Fuchs kuoli Dresdenin lähellä 28. tammikuuta 1988.
Kirjallisuutta

Ronald Friedmann: Klaus Fuchs. Der Mann, der kein Spion war. Das Leben des Kommunisten und Wissenschaftlers Klaus Fuchs, 2006, ISBN 3-938686-44-8
Hans Bethe, "Memorandum on the History of the Thermonuclear Program" (28 May 1952).
Rodney P. Carlisle, "Fuchs, Klaus Emil Julius", American National Biography Online Feb. 2000, accessed 24 September 2005.
Mary Flowers, "Fuchs, (Emil Julius) Klaus (1911–1988)", rev., Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004, , accessed 24 September 2005. (requires library access)
German A. Goncharov, "American and Soviet H-bomb development programmes: historical background," Physics - Uspekhi 39:10 (1996): 1033–1044.
Alexei Kojevnikov, Stalin's Great Science: The Times and Adventures of Soviet Physicists (Imperial College Press, 2004), ISBN 1-86094-420-5 (discusses use of Fuchs's passed on information by Soviets, based on now-declassified files)
Nuclear Secrets Superspy BBC Television, accessed 23 February 2007
Robert Chadwell Williams, Klaus Fuchs: Atom Spy (Harvard University Press, 1987) ISBN 0-674-50507-7
Aiheesta muualla

Biography of Fuchs
Klaus Fuchs' 1950 confession
PBS.org on Fuchs, with photo
German Goncharov on: What the Soviets Learned From Klaus Fuchs
Communist spy jailed for 14 years (BBC News)
Klaus Fuchs at Carey Sublette's NuclearWeaponArchive.org, which includes information about the specific information given by Fuchs to the Soviets from declassified KGB files
Annotated bibliography for Klaus Fuchs from the Alsos Digital Library for Nuclear Issues (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Klaus Fuchs
Käännös suomeksi
Viktor Lebedev (painija)

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten vapaapaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten vapaapaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten vapaapaini.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 2010 | 55 kg |  |
|  Kultaa | Istanbul 2011 | 55 kg |  |
|  Pronssia | Herning 2009 | 55 kg |  |
|  Pronssia | Las Vegas 2015 | 57 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Kultaa | Baku 2015 | 57 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Baku 2010 | 55 kg |  |
Viktor Nikolajevitš Lebedev (ven. Виктор Николаевич Лебедев, s. 10. maaliskuuta 1988 tai 15. maaliskuuta 1989 Jakutsk, Jakuuttien ASNT) on venäläinen vapaapainija ja maailmanmestari.
Lebedev voitti sarjan 55 kg maailmanmestaruuden Moskovasta 2010 ja Istanbulista 2011, minkä lisäksi hänellä on MM-pronssimitali 55-kiloisista Herningistä 2009 ja 57 kg:n sarjasta Las Vegasista 2015. EM-kilpailuista Lebedevillä on yksi pronssimitali. Hän voitti Bakun Euroopan kisoissa 2015 kultaa sarjassa 57 kg.
Lebedev suljettiin Rio de Janeiron kesäolympialaisista vuonna 2016 venäläisen urheilumaailman dopinginkäytön epäselvyyksien vuoksi.
Ilmari Holmlund

Arvo Ilmari Holmlund (6. marraskuuta 1924 Pori – 16. tammikuuta 1999 Pori) oli suomalainen talousneuvoksen arvonimen saanut leipomoalan yrittäjä ja poliitikko. Holmlund toimi Suomen Yksityisyrittäjäin Puolueen (SYP) puheenjohtajana 1970-luvun puolivälistä sen lakkauttamiseen vuoteen 1979 asti. Hän on entisen sisäministerin, kansanedustaja Anne Holmlundin isä.
Ilmari Holmlund tunnettiin kotikaupungissaan omalaatuisena persoonana. Oikeistolaisuudestaan huolimatta hän oli aktiivisesti mukana muun muassa Suomi–Kiina-seuran ja Suomi-Albania Seuran toiminnassa ja matkusti kommunistisessa Kiinassa. Lisäksi Holmlund vieraili kahdesti Pohjois-Koreassa. Hän teki Porin kaupunginvaltuustossa useita huomiota herättäneitä aloitteita. Toteutuneista tunnetuin on ehdotus nakurannan perustamisesta Yyteriin. Lisäksi hän työskenteli innokkaasti kaupungin satamalautakunnassa Porin sataman kehittämiseksi.
Porin kaupunginvaltuustossa Holmlund oli yhteensä 28 vuotta vuosina 1968–1996. Hän aloitti Liberaalisen kansanpuolueen edustajana ja siirtyi sen jälkeen SYP:hen. Puolueen lopetettua toimintansa Holmlund jatkoi kokoomuksen riveissä.
Vuoden 1979 eduskuntavaalien yhteydessä Holmlund herätti valtakunnallista huomiota esiintymisellään Yleisradion vaalitentissä. Hän muun muassa ilmoitti, ettei aio itse äänestää oman puolueensa ehdokasta. Kummastusta herätti myös Holmlundin kiinankielinen käyntikortti, jonka tekstin hän oli kopioinut säilykepurkin etiketistä.
Eduskuntavaaleissa 1983 Holmlund oli kokoomuksen ehdokkaana. Hän sai yli 3 500 ääntä, mutta ei tullut valituksi.
Herman Bang

| Herman Bang |
| --- | --- |
 Herman Bang
Henkilötiedot
Koko nimi:  Herman Joachim Bang
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1857 Als, Tanska
Kuollut: 29. tammikuuta 1912 (54 vuotta) Ogden, Utah, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  -
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Herman Joachim Bang (20. huhtikuuta 1857 Als, Tanska – 29. tammikuuta 1912 Ogden, Utah, Yhdysvallat) oli tanskalainen kirjailija ja toimittaja, kotoisin Alssaarelta.
Yritettyään ensin näyttelijäksi Bang ryhtyi sanomalehtikirjoittajaksi ja saavutti alalla varsin huomattavan sijan etenkin teatteri- ja kirjallisuusarvostelijana. Arvosteluja hän julkaisi kokoelmina Realisme og realister (1879), Kritiske studier og udkast (1880), Herhjemme og derude (1881). Hän saavutti 1880 menestystä kirjailijana romaanillaan Haabløse slægter, joka on aikakauden merkittävimpiä naturalistisia romaaneja. Se kuitenkin takavarikoitiin siveettömänä. Hän julkaisi sarjan J. P. Jacobsenilta ja ranskalaisesta naturalismista, myöhemmin venäläisestä kirjallisuudesta, vaikutteista saaneita romaaneja ja novellikokoelmia, kuten Stille existenser (1886), Tine (1889) sekä Ved vejen (1898), jota usein pidetään hänen parhaana teoksenaan, ja Det hvide hus (1898) ja Det graa hus (1901), Mikaël (1904), De uden fædreland (1906).
Kirjailijantyönsä ohella Bang vietti harhailevaa, levotonta matkailijaelämää esiintyen lausujana ja näyttelijänäkin. Hän oleskeli pitkähkön ajan Pariisissa, jossa hän toimi skandinaavisen kirjallisuuden, etenkin Ibsenin, Bjørnsonin ja Strindbergin hyväksi. Sen jälkeen hän toimi taas sanomalehtikirjoittajana Kööpenhaminassa. Hän julkaisi 1891 elämäkerrallisen muistelmateoksen Ti aar.
Bangin kirjoitustapa on omaperäistä, yhtäältä laveaa etenemätöntä kuvaamista, toisaalta taas kärjistyksin vaikuttavaa, välähdyksenomaisin piirtein valaisevaa impressionismia. Hänen kirjailijaluonteessaan on hempeää, tuskan ja sairaalloisen onnettomuuden tunteissa herkuttelevaa. Päätyyppeinä hänen teoksissaan on joko onnettomia, elämään uupuneita nuorukaisia, jotka irrallisina ja päämäärättä harhailevat elämän kiihkeässä ja työläässä tuoksinassa, tai sitten taas kärsiviä, altistuvia syrjäytyneitä, stille existenser.
Suomennetut teokset

Isänmaattomat: romaani (De uden faedrelan, 1906), suomentanut Anna-Maria Tallgren; avustajina runokokoelmain suomentamisessa Uuno Kailas ja Alvari Rinne. Otava 1927
Väkevin: kummallinen kertomus, (Staerkest) kertomus, suomentanut Juho Ahava. Karisto 1908 Sarja: Kirjallisia pikkuhelmiä 2
Tien vieressä (Ved vejen, 1886 kokoelmasta Stille eksistenser), suomentanut Anna Maria Tallgren, Gummerus 1918
Tine (Tine, 1889), suomentanut Anna Maria Tallgren, Otava 1919
Valkea talo: romaani (Det hvide hus, 1898), suomentanut Helmi Wecksell, runot suomentanut Aarni Kouta. Kustannusoy. Ahjo 1919
Neljä paholaista y. m. kertomuksia (De fire djaevle, 1890), suomentanut V. Tarkiainen, Karisto, 1912
Kaunis päivä ynnä muita kertomuksia, suomentanut Juho Ahava. Pori: G. Roneliuksen kirjakauppa 1908
Kummitusjuttu, antologiassa: Unikäärme ja muita vanhoja kauhukertomuksia, toimittaja Matti Järvinen, Nysalor-kustannus 2017.
Mikaël (romaanin alku), suom. Jaakko Anhava, antologiassa: Miesten kesken, toim. Jukka O. Miettinen, Otava 1993 ISBN 951-1-12268-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herman Bang Wikimedia Commonsissa
Bang 6., Herman B., Nordisk familjebok. Uggleupplagan. 2, palsta 841
Väkevin, Projekti Gutenbergissä ja Lönnrotissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  FID  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef