stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Euroliiga-kausi 2008–2009
Henkilökohtaiset tilastot > Levypallot

| Sij>  | Nimi | Joukkue | Ottelut | Lev>  | /peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ioannis Bourousis |  Olympiakos BC | 21 | 153 | 7.29 |
| 2. |  Ersan İlyasova |  Regal FC Barcelona | 21 | 151 | 7.19 |
| 3. |  Stephane Lasme |  Partizan Igokea | 19 | 125 | 6.58 |
| 4. |  Lior Eliyahu |  Maccabi Tel Aviv | 16 | 105 | 6.56 |
| 5. |  Felipe Reyes |  Real Madrid | 20 | 130 | 6.50 |
Henkilökohtaiset tilastot > Syötöt

| Sij>  | Nimi | Joukkue | Ottelut | Syötöt | /peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Theodoros Papaloukas |  Olympiakos BC | 21 | 110 | 5.24 |
| 2. |  Omar Cook |  Unicaja Málaga | 16 | 82 | 5.12 |
| 3. |  Terrell McIntyre |  Montepaschi Siena | 19 | 84 | 4.42 |
| 4. |  Pablo Prigioni |  TAU Cerámica | 21 | 91 | 4.33 |
| 5. |  Vasileios Spanoulis |  Panathinaikos BC | 18 | 67 | 3.72 |
Palkinnot > Euroliigan 2008-2009 MVP

Juan Carlos Navarro (Barcelona)
Palkinnot > Euroliigan 2008-2009 Final Four MVP

Vasileios Spanoulis (Panathinaikos)
Palkinnot > All-Euroleague First Team 2008-2009

Terrell McIntyre (Montepaschi)
Juan Carlos Navarro (Barcelona)
Igor Rakočević (Baskonia)
Ioannis Bourousis (Olympiakos)
Nikola Peković (Panathinaikos)
Palkinnot > All-Euroleague Second Team 2008-2009

Theodoros Papaloukas (Olympiacos)
Vasileios Spanoulis (Panathinaikos)
Ramūnas Šiškauskas (CSKA)
Erazem Lorbek (CSKA)
Tiago Splitter (Tau)
Palkinnot > Nousevä tähti

Novica Veličković  (Partizan)
Palkinnot > Paras puolustaja

Dimitris Diamantidis (Panathinaikos)
Palkinnot > Paras pistemies (Alphonso Ford palkinto)

Igor Rakočević (Tau)
Palkinnot > Vuoden valmentaja (Alexander Gomelsky palkinto)

Duško Vujošević (Partizan)
Palkinnot > Vuoden seurajohtaja

Marco Baldi (ALBA)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Euroliigan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000-luku | 2000–2001 | 2001–2002 | 2002–2003 | 2003–2004 | 2004–2005 | 2005–2006 | 2006–2007 | 2007–2008 | 2008–2009 | 2009–2010 |
| 2010-luku | 2010–2011 | 2011–2012 | 2012–2013 | 2013–2014 | 2014–2015 | 2015–2016 |  |  |  |  |
Giulio Alberoni

Kardinaali Alberoni.
Giulio Alberoni (21. toukokuuta 1664 Piacenza – 16. kesäkuuta 1752 Piacenza) oli espanjalainen valtiomies ja kardinaali, joka toimi Espanjan de facto pääministerinä vuosina 1716–1719.
Alberoni syntyi Italiassa köyhän viinitarhatyöläisen poikana, opiskeli teologiaa jesuiittojen alaisuudessa ja ryhtyi diplomaatiksi. Hänet lähetettiin kotimaakuntansa Parman edustajana Espanjaan vuonna 1713, missä hän vaikutti ratkaisevasti siihen, että Filip V solmi seuraavana vuonna avioliiton Parman Elisabet Farnesen kanssa. Uusi kuningatar sai heti suuren vallan aviopuolisoonsa ja teki Alberonista pääministerin.
Kuningattaren neuvonantajana Alberoni hallitsi maata lähes yksinvaltiaana. Hän työskenteli innokkaasti Espanjan armeijan, laivaston, elinkeinoelämän ja talouden elvyttämiseksi hieman aiemmin päättyneen Espanjan perimyssodan jäljiltä. Espanjan voimia hän halusi käyttää Italian vapauttamiseen keisarin vallasta ja ruhtinaskuntien hankkimiseen Elisabetin pojille. Espanja valloitti Sisilian vuonna 1717 ja Sardinian vuonna 1718, mikä sai kuitenkin Englannin, Ranskan, Itävallan ja Alankomaat liittoutumaan Espanjaa vastaan. Alberonin yritykset muodostaa vastaliittouma epäonnistuivat, vaikka hän oli ottanut yhteyttä jopa Ruotsin Kaarle XII:een. Vuonna 1718 Englannin laivasto voitti Espanjan laivaston, ja ylivoimainen ranskalainen sotajoukko tunkeutui maahan Pyreneiden yli. Alberoni joutui luopumaan kaikista viroistaan ja pakeni Italiaan, missä hän osallistui vuonna 1721 Innocentius XIII:n valintaan paaviksi tultuaan kardinaaliksi vuonna 1717. Hän toimi paavin hovin legaattina Ravennassa vuonna 1735 ja Bolognassa vuonna 1740.
Gandan kieli

| ganda |
| --- | --- |
Oma nimi:  luganda
Muu nimi:  luganda
Tiedot
Alue:  Uganda
Puhujia:  3,01 miljoonaa (1991)
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläiskongolaiset kielet
Kieliryhmä:  bantukielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  lg
ISO 639-2:  lug
ISO 639-3:  lug
 Ohje 
Ganda on Ugandan puhutuin kieli runyakitaran ohella. Sitä puhuu äidinkielenään yli kolme miljoonaa ja toisena kielenään noin sata tuhatta ihmistä. Ganda on gandojen eli bagandojen kieli. Se on valtakieli Ugandan keskusmaakunnassa, johon muun muassa pääkaupunki Kampala kuuluu. Siitä ei silti ole tullut Ugandan kansallista kieltä, koska vain noin 20 prosenttia koko maan väestöstä puhuu sitä äidinkielenä. Keskusmaakunnan kouluissa on tarjolla gandankielistä opetusta ja Kampalassa toimii gandankielisiä sanomalehtiä sekä radio- ja TV-asemia.
Kielioppi

Muiden bantukielten tapaan gandassa on alkuliitteillä merkittyjä substantiiviluokkia. Pronominit, adjetktiivit ja verbit mukautuvat pääsanansa substantiiviluokan mukaan. Joitakin esimerkkejä substantiiviluokista:
mu - ihminen (yksikkö), esimerkiksi muganda = gandalainen
ba - ihmiset (monikko), esimerkiksi baganda = gandalaiset, ganda-heimo
bu - valtio, esimerkiksi Buganda = Gandamaa, gandojen kuningaskunta
lu - kieli, esimerkiksi luganda = gandan kieli
ki - tavat ja perinteet, esimerkiksi kiganda tarkoittaa gandojen perinteistä uskontoa.
Murteet

kooki (olukooki, mahdollisesti kuollut)
sese (olusese, puhutaan Ssese-saarilla)
luvuma
ludiope
Aiheesta muualla

Ganda–englanti–ganda-sanakirja (Arkistoitu – Internet Archive)
Lisää tietoa gandasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Gandan sanakirja (Arkistoitu – Internet Archive)
Ganda–englanti-sanakirja
Gandankielinen Wikipedia
Bantukielet
eteläsotho
ganda
herero
kiga
kongo
luhya
mwani
njandža
nyankole
oshivambo
pohjoissotho
ruanda
swahili
swazi
tswana
xhosa
zulu
Giulio Antonio Santorio

Giulio Antonio Santorio, myös Santori (6. kesäkuuta 1532 Caserta – 9. toukokuuta 1602 Rooma) oli italialainen pappi, joka toimi Santa Severinan arkkipiispana vuodesta 1566.
Santoriosta tehtiin kardinaali 17. toukokuuta 1570 Pyhän Pius V:n ollessa paavina.
Gurmit Singh

| Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Maa:   Intia> .Miesten maahockey |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | joukkuekilpailu |  |
Gurmit Singh Kullar (1907 Jullun, Intia – 4. helmikuuta 1992 Intia) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1932 ja oli mukana Intian olympiakultaa voittaneessa joukkueessa.
George Town (Caymansaaret)

| George Town |
| --- | --- |
 George Townin keskustaa.
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Territorio:  Caymansaaret
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  29 km²
Väkiluku (2009):  35 600
 – Väestötiheys:  1 228 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
George Town on Caymansaarten pääkaupunki, joka sijaitsee saariryhmän suurimmalla saarella Grand Caymanilla. Sen asukasluku on 24 000 (1.7.2003).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Town Wikimedia Commonsissa
Valokuvia George Townista (Arkistoitu – Internet Archive)
Guro Pettersen

Guro Pettersen (s. 22. elokuuta 1991) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa maaliskuun 2024 loppuun mennessä seitsemän maaottelua. EM-kilpailuissa 2022 hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua maajoukkueen ykkösmaalivahti Cecilie Fiskerstrandin loukkaannuttua ennen kisoja.
Pettersen on edustanut kotimaassaan Fløyaa, Stabækia, Vålerengaa ja Arna-Bjørnaria. Kausina 2020–2021 hän pelasi Ruotsissa Piteån joukkueessa, josta hän palasi kaudeksi 2022 Vålerengaan. Piteån maalivahtina hän teki toukokuussa 2021 maalin Linköpingiä vastaan vapaapotkusta kentän keskiviivalta. Hän siirtyi helmikuussa 2024 Saksan Bundesliigassa pelaavaan Werder Bremeniin.
Godehard Giese

| Godehard Giese |
| --- | --- |
 Giese vuonna 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1971 (ikä 52)
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Godehard Giese (s. 30. marraskuuta 1971) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan todennäköisesti parhaiten roolistaan televisiosarjassa Deutschland 83.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

Am Himmel der Tag (2012)
Kirjavaras (2013)
A Cure for Wellness (2016)
Alone in Berlin (2016)
Transit (2018)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

Kriminalisti (2011)
Deutschland 83 (2015)
Schuld (2015)
The Same Sky (2017)
Babylon Berlin (2017)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Godehard Giese Wikimedia Commonsissa
HMS Royal Adelaide

| HMS Royal Adelaide |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Plymouthin telakka
Kölinlasku:  toukokuu 1819
Laskettu vesille:  28. heinäkuuta 1828
Palveluskäyttöön:  5. syyskuuta 1835
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1905
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 446 19/94 bm
Pituus:  60,33 m (tykkikansi) 49,89 m (köli)
Leveys:  16,15 m
Syväys:  6,86 m
Koneteho:  purjeet
Aseistus
Aseistus:  104 tykkiä
HMS Royal Adelaide oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1825 vesillelaskettu Princess Charlotte -luokan 104-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 6. tammikuuta 1812 Plymouthin telakalta 98-tykkisenä toisen luokan linjalaivana. Alus luokiteltiin 1817 ensimmäisen luokan alukseksi, jonka köli laskettiin toukokuussa 1819. Alus laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1828, jolloin se siirrettiin reserviin. Sen valmistuskustannukset olivat 98 796 puntaa varustettuna. Alus varustettiin heinäkuussa 1835 lippulaivaksi Plymouthissa, jolloin sen kannelle valmistetut majoitustilat poistettiin.
Palvelus

Alus muutettiin 1860 emälaivaksi ja myytiin 1905.
Goliathus

| Goliathus |
| --- | --- |
 Goliathus goliatus 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Cetoniinae
Tribus::  Goliathini
Suku::  Goliathus  Linnaeus, 1758
Lajit
 Goliathus albosignatus  Goliathus atlas  Goliathus cacicus  Goliathus goliatus  Goliathus meleagris  Goliathus orientalis  Goliathus regius 
Katso myös
   Goliathus Wikispeciesissä   Goliathus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Goliathus on lehtisarvisiin kuuluva kovakuoriaissuku. Ne kuuluvat maailman painavimpiin ja kookkaimpiin hyönteisiin.
Lajeja

Goliathus albosignatus
Goliathus cacicus
Goliathus goliatus
Goliathus orientalis
Goliathus regius
Aiheesta muualla

Goliathus (mm. lajien esiintyminen Afrikan kartalla), Hier krabbelts (saksaksi)
Guy Tunmer

Percival Guy Tunmer (1. joulukuuta 1948 Ficksburg – 22. kesäkuuta 1999 Sandton, Johannesburg) oli eteläafrikkalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1975, Etelä-Afrikan GP:hen. Hän oli kilpailussa yhdestoista, eikä saavuttanut pisteitä. Hän kilpaili myöhemmin Formula Atlantic -sarjassa.
Tunmer kuoli moottoripyöräonnettomuudessa vuonna 1999.
Grossmünster

Grossmünster Zürichissä.
Grossmünster on evankelis-reformoitu kirkko Sveitsin väkirikkaimman kaupungin Zürichin vanhassakaupungissa. Se kuuluu yhdessä Fraumünsterin ja St. Peter-Kirchen kanssa Zürichin merkittävimpiin kirkkoihin. Kirkon 62 metrin korkeuteen yltävät kaksoistornit toimivat myös huomattavina maamerkkeinä kaupungissa. Kirkkorakennus edustaa enimmäkseen romaanista arkkitehtuuria, mutta siinä on myös goottilaisia piirteitä.
Historia

Kirkon rakennustyöt käynnistettiin 1000-luvun loppupuolella ja ne saatiin valmiksii vuoden 1230 tienoilla. Kirkko pyhitettiin Felixille, Regulalle ja Exuperantiukselle – Zürichin suojeluspyhimyksille. Sveitsin ensimmäinen uskonpuhdistaja Ulrich Zwingli saarnasi kirkossa 12 vuoden ajan. Vuonna 1524 Zwingli määräsi kirkosta poistettavaksi alttarimaalaukset ja kalleudet.
Vuonna 1763 tulipalo turmeli Grossmünsteriä. Muun muassa kirkon tornit tuhoutuivat. Alun perin romaanista arkkitehtuuria edustanut kirkko sai goottilaisia piirteitä, kun osa kirkosta uudelleenrakennettiin goottilaiseen tyyliin. Tulipalon jälkeen kirkkoon tuotiin myös barokkikoristeita, mutta kirkon interiööri myöhemmin muutettiin takaisin edustamaan askeettisempaa romaanista tyyliä.
Lasimaalausta opiskellut saksalainen nykytaiteilija Sigmar Polke on maalannut kirkkoon suuren lasimaalauksen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Grossmünsterin tornit yövalaistuksessa.
HMS Royal Albert (1854)

| HMS Royal Albert |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Woolwichin telakka
Kölinlasku:  elokuu 1844
Laskettu vesille:  13. toukokuuta 1854
Palveluskäyttöön:  19. marraskuuta 1854
Poistui palveluskäytöstä:  1861
Loppuvaihe:  romutettavaksi 1884
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 393 70/94 bm
Pituus:  67 m
Leveys:  18,54 m
Syväys:  7,6 m
Koneteho:  1 801 ihp
Nopeus:  10 solmua
Miehistöä:  1 000
Aseistus
Aseistus:  120 tykkiä
HMS Royal Albert oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1854 vesillelaskettu 121-tykkinen potkurilla varustettu höyrykäyttöinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Oliver Langin suunnittelema 3 393 70/94 bm:n 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva tilattiin 26. maaliskuuta 1842 Woolwichin telakalta. Se oli suurennettu versio viimeisestä symondiittikolmikantisesta HMS Trafalgarista. Alus oli samalla suurin kuninkaalliselle laivastolle suunniteltu ainoastaan purjein varustettu sotalaiva sekä ainoa vuoden 1830 jälkeen suunniteltu alus, joka ei pohjautunut Queen-luokkaan. Köli laskettiin elokuussa 1844. Höyrykoneiden ja potkureiden yleistyessä alus määrättiin 31. tammikuuta 1852 muutettavaksi potkurikäyttöiseksi.
Aluksella piti olla alimmalla tykkikannella 28 kappaletta 32 naulan 56 cwt:n ja neljä kahdeksan tuuman (68 naulan) 60 cwt:n tykkiä. Keskimmäisellä tykkikannelle oli tarkoitus asentaa vastaava aseistus vähennettynä kahdella kahdeksan tuuman tykillä ja lisättynä neljällä 32 naulan tykillä. Ylimmälle tykkikannelle oli tarkoitus asentaa 34 kappaletta 32 naulan 49 cwt:n tykkiä. Näiden lisäksi aluksella piti olla puoli- ja etukannella kuusi 32 naulan 42 cwt:n ja neljätoista lyhyttä 32 naulan 25 cwt:n tykkiä.
Aluksen suunnitelma laajennettiin 24. maaliskuuta 1851 3 463 tonniin. Alukselle määrättiin asennettavaksi HMS Euphratekselle valmistettu 620 nhp:n höyrykone. Suunnittelijat ja laivanrakentajat kokoontuivat 23. syyskuuta 1852, jolloin päädyttiin aluksen perän uudelleen suunnitteluun, mikä hyväksyttiin 5. toukokuuta 1853. Samalla päätettiin korvata alkuperäinen höyrykone 400 nhp:n höyrykoneella. John Penn and Sonin tarjous 500 nhp:n höyrykoneesta hyväksyttiin 9. tammikuuta 1854. Muutostyöt aloitettiin 25. lokakuuta 1852. Alus laskettiin vesille 13. toukokuuta 1854 ja valmistui 19. marraskuuta Portsmouthin telakalta varustettuna joukkojenkuljetusalukseksi.
Palvelus

Alus otettiin 19. kesäkuuta 1854 palvelukseen Sheernessissä päällikkönään Alexander Little kesäkuusta lokakuuhun 1854. Lokakuusta aluksen päällikkönä oli Thomas Sabine Pasley, kunnes se poistettiin palveluksesta 27. marraskuuta. Alus palautettiin palvelukseen 14. helmikuuta 1855 Välimeren laivaston komentajan kontra-amiraali Edmund Lyonsin lippulaivana päällikkönään William Robert Mends. Huhtikuussa 1857 aluksen päälliköksi tuli Francis Egerton, joka oli tehtävässä 20. elokuuta 1858 saakka. Alus oli 25. elokuuta 1858 alkaen Kanaalin laivueessa kontra-amiraali Charles Howe Fremantlen lippulaivana päällikkönään Edward Bridges Rice, joka luovutti aluksen päällikkydeen 1. lokakuuta 1859 Henry James Laconille. Samalla aluksen lippu-upseeriksi tuli kontra-amiraali Robert Fanshawe Stopford. Alus poistettiin palveluksesta 25. tammikuuta 1861 ja myytiin syyskuussa 1884 romutettavaksi Castlelle Charltoniin.
Garfagnana

Garfagnana (ital. [ɡarfaɲˈɲaːna]) on historiallis-maantieteellinen alue Keski-Italiassa, nykyään osa Luccan maakuntaa Toscanassa. Se sijaitsee Serchio -joen ylemmässä laaksossa, koillisessa olevan Pohjois-Apenniinien pääharjanteen ja lännessä olevan Alpi Apuanen välissä. Tärkeimmät kaupungit ovat Castelnuovo di Garfagnana ja Barga.
Historia

Garfagnana oli historiallisesti ligurialaisten (Apuani ja Friniati) ja etruskien asuttama.  Roomalaiset valloittivat alueen vuonna 180 eaa. Karolingien valtakunnan kaatumisen jälkeen vuonna 888 se joutui useiden feodaaliherrojen hallintaan ja joutui myöhemmin guelfien ja gibelliinien väliseen kiistaan. Vuonna 1248 Pyhän Rooman keisari Fredrik II luovutti sen Luccan tasavallalle. 1400-luvulla suuri osa alueesta joutui Ferraran d'Esten perheen hallintaan, ja vuonna 1847 loput osasta sulautui Modenan herttuakuntaan. Italian yhdistymisen myötä Garfagnanasta tuli osa Massa e Carraran maakuntaa, ja vuonna 1923 se siirtyi osaksi Luccan maakuntaa.
Maantiede

Garfagnana on lähes kokonaan vuoristoinen. Siellä on runsaasti sateita, ja suuri osa siitä on tiheää metsää, jossa kasvaa yleisesti makeakastanjaa, Castanea sativaa. Kastanjat ovat olleet viime aikoihin asti tärkeä ravinnonlähde; Farina di Neccio della Garfagnana -kastanjajauholla, on DOP-alkuperämerkintä. Alueen farrolla, Farro della Garfagnanalla, on Indicazione Geografica Protetta -alkuperämerkintä; Alue tunnetaan myös linsseistään ja porcini -sienistään. Se on Garfagnina -nautarodun, Garfagnina -vuohirodun sekä Garfagnina Bianca -lammasrodun alkuperäalue.
Alueen pääkaupunki on Castelnuovo di Garfagnana.
Garfagnanaan ja Lunigianaan iski voimakas maanjäristys 7. syyskuuta 1920. Pahimmat vahingot ja suurin kuolonuhrien määrä olivat Villa Collemandinassa; suurin järistyksen voimakkuus mitattiin siellä ja Fivizzanossa.
Kirjallisuutta

Giulio Ciampoltrini, Ricerche sugli insediamenti liguri dell'alta valle del Serchio, julkaisussa "Bollettino di Archeologia", 19-20-21, 1993, pp. 39–70. (Italialainen)
Giulio Ciampoltrini, L'insediamento etrusco nella valle del Serchio fra IV ja III sek. a. C. Concerazioni sull'abitato di Ponte Gini di Orentano, julkaisussa "Studi Etruschi", LXII, 1996, s. 173-210.
Giulio Ciampoltrini, Gli Etruschi della Garfagnana. Ricerche nell'insediamento della Murella a Castelnuovo di Garfagnana, Polistampa Firenze 2005 (italia)
Giulio Ciampoltrini, Paolo Notini, Silvio Fioravanti, Consuelo Spataro, Gli Etruschi e il Serchio, I Segni dell'Auser, Bientina 2012, s. 80 (italia)
GP2 Euroopan Grand Prix 2006

|  GP2 Euroopan Grand Prix 2006 |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 11 osakilpailusta kaudella 2006. 

Päivämäärä:  6. toukokuuta 2006
Sijainti:  Nürburgring, Adenau, Saksa
Rata:  Moottorirata   5,148 km

Lauantain kilpailu
Pituus:  35 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nelson Piquet Jr.
Talli:  Piquet Sports
Aika:  1.40,799
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lewis Hamilton
Talli:  ART Grand Prix
Aika:  1.42,782
Palkintokoroke
Voittaja:   Lewis Hamilton  (ART Grand Prix)
Toinen:   Alexandre Prémat  (ART Grand Prix)
Kolmas:   Adam Carroll  (Racing Engineering)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  24 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:  {{{{{paalulta lähtijän maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{paalulta lähtijä2}}}
Talli:  {{{paalulta lähtijän talli2}}}
Aika:  {{{paaluaika2}}}
Nopein kierros
Kuljettaja:   Alexandre Prémat
Talli:  ART Grand Prix
Aika:  1.40,983
Palkintokoroke
Voittaja:   Lewis Hamilton  (ART Grand Prix)
Toinen:   Nicolas Lapierre  (Arden International)
Kolmas:   José María López  (Super Nova Racing)
GP2 Euroopan Grand Prix 2006 oli GP2-kauden 2006 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 6.–7. toukokuuta Nürburgringin moottoriradalla Saksassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Euroopan GP:n ohessa.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11 |  Nelson Piquet Jr. | Piquet Sports | 1:40.799 | 1 |
| 2 | 15 |  Franck Perera | DAMS | 1:41.241 | 2 |
| 3 | 2 |  Lewis Hamilton | ART Grand Prix | 1:42.325 | 3 |
| 4 | 18 |  Hiroki Yoshimoto | BCN Competicion | 1:33.138 | 4 |
| 5 | 5 |  José María López | Super Nova Racing | 1:41.471 | 5 |
| 6 | 1 |  Alexandre Prémat | ART Grand Prix | 1:41.478 | 6 |
| 7 | 9 |  Adam Carroll | Racing Engineering | 1:41.576 | 7 |
| 8 | 4 |  Nicolas Lapierre | Arden International | 1:41.622 | 8 |
| 9 | 7 |  Ernesto Viso | iSport International | 1:41.664 | 9 |
| 10 | 19 |  Timo Glock | BCN Competicion | 1:41.671 | 10 |
| 11 | 24 |  Adrián Vallés | Campos Racing | 1:41.690 | 11 |
| 12 | 3 |  Michael Ammermüller | Arden International | 1:41.768 | 12 |
| 13 | 21 |  Clivio Piccione | DPR Direxiv | 1:41.769 | 13 |
| 14 | 26 |  Gianmaria Bruni | Trident | 1:41.770 | 14 |
| 15 | 27 |  Andreas Zuber | Trident | 1:41.814 | 15 |
| 16 | 8 |  Tristan Gommendy | iSport International | 1:41.841 | 16 |
| 17 | 25 |  Félix Porteiro | Campos Racing | 1:41.913 | 17 |
| 18 | 12 |  Alexandre Sarnes Negrão | Piquet Sports | 1:42.029 | 18 |
| 19 | 14 |  Ferdinando Monfardini | DAMS | 1:42.096 | 19 |
| 20 | 20 |  Olivier Pla | DPR Direxiv | 1:42.162 | 20 |
| 21 | 22 |  Lucas di Grassi | Durango | 1:42.192 | 21 |
| 22 | 23 |  Sergio Hernández | Durango | 1:42.513 | 22 |
| 23 | 16 |  Luca Filippi | FMS International | 1:42.654 | 23 |
| 24 | 10 |  Javier Villa | Racing Engineering | 1:42.784 | 24 |
| 25 | 6 |  Fairuz Fauzy | Super Nova Racing | 1:43.151 | 25 |
| 26 | 17 |  Jason Tahincioğlu | FMS International | 1:43.812 | 26 |
Tulokset > Pitkä kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Lewis Hamilton | ART Grand Prix | 35 | 1:01:26.097 | 3 | 11 |
| 2 | 1 |  Alexandre Prémat | ART Grand Prix | 35 | +19.642 | 6 | 8 |
| 3 | 9 |  Adam Carroll | Racing Engineering | 35 | +28.756 | 5 | 6 |
| 4 | 5 |  José María López | Super Nova Racing | 35 | +29.782 | 5 | 5 |
| 5 | 4 |  Nicolas Lapierre | Arden International | 35 | +30.073 | 8 | 4 |
| 6 | 7 |  Ernesto Viso | iSport International | 35 | +35.784 | 9 | 3 |
| 7 | 12 |  Alexandre Sarnes Negrão | Piquet Sports | 35 | +36.426 | 18 | 2 |
| 8 | 18 |  Hiroki Yoshimoto | BCN Competicion | 35 | +40.197 | 4 | 1 |
| 9 | 10 |  Javier Villa | Racing Engineering | 35 | +55.748 | 24 |  |
| 10 | 3 |  Michael Ammermüller | Arden International | 35 | +56.638 | 12 |  |
| 11 | 21 |  Clivio Piccione | DPR Direxiv | 35 | +57.179 | 13 |  |
| 12 | 23 |  Sergio Hernández | Durango | 35 | +1:04.519 | 22 |  |
| 13 | 8 |  Tristan Gommendy | iSport International | 35 | +1:05.006 | 16 |  |
| 14 | 27 |  Andreas Zuber | Trident | 35 | +1:16.509 | 15 |  |
| 15 | 20 |  Olivier Pla | DPR Direxiv | 35 | +1:17.218 | 20 |  |
| 16 | 25 |  Félix Porteiro | Super Nova Racing | 35 | +1:29.541 | 17 |  |
| 17 | 19 |  Timo Glock | BCN Competicion | 35 | +1:38.504 | 17 |  |
| 18 | 22 |  Lucas di Grassi | Durango | 34 | +1 kierros | 21 |  |
| 19 | 6 |  Fairuz Fauzy | Super Nova Racing | 34 | +1 kierros | 25 |  |
| Kesk. | 11 |  Nelson Piquet Jr. | Piquet Sports | 30 | Rengasrikko | 1 | 2 |
| Kesk. | 14 |  Ferdinando Monfardini | DAMS | 29 | Pyörähdys | 19 |  |
| Kesk. | 26 |  Gianmaria Bruni | Trident | 18 | Kolari | 14 |  |
| Kesk. | 24 |  Adrián Vallés | Campos Racing | 18 | Kolari | 11 |  |
| Kesk. | 16 |  Luca Filippi | FMS International | 11 | Vaihdelaatikko | 23 |  |
| Kesk. | 15 |  Franck Perera | DAMS | 0 | Moottori | 2 |  |
| DSQ | 17 |  Jason Tahincioğlu | FMS International | 35 | DSQ | 26 |  |