Mika Myllylä
Kansainvälinen ura

Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 1991 Mika Myllylä osallistui 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuun, jolla sijoitus oli 39:s. Seuraavalla kaudella hänet valittiin Suomen joukkueeseen Albertvillen olympialaisiin, jossa hänen sijoituksensa olivat 14:s perinteisen hiihtotavan 10 kilometrillä, 20:s takaa-ajokilpailuissa ja 34:s perinteisen tyylin 30 kilometrillä. Alkutalvesta 1992–1993 Myllylä sijoittui maailmancupin osakilpailussa Ramsaussa neljänneksi, mutta Falunin MM-hiihdoissa hänen parhaaksi henkilökohtaiseksi sijoituksekseen jäi 17. sija perinteisen 10 kilometrillä, minkä lisäksi hän oli takaa-ajossa 18:s ja 30 kilometrillä 23:s. Lisäksi hän hiihti avausosuuden viestissä, jossa Suomi sijoittui neljänneksi, ja keskeytti vapaan hiihtotavan 50 kilometrillä.
Kaudella 1993–1994 Myllylä löi itsensä kansainväliselle huipulle. Tammikuussa hän sijoittui kahdesti palkintokorokkeelle maailmancupissa; hän oli kolmas Kavgolovon perinteisen hiihtotavan 15 kilometrillä ja Holmenkollenin vapaan tyylin 15 kilometrillä. Lillehammerin olympialaisissa hän oli Suomen menestynein mieshiihtäjä. Myllylä saavutti kaksi henkilökohtaista mitalia: olympiahopeaa perinteisen hiihtotavan 50 kilometrillä ja -pronssia vapaan tyylin 30 kilometrillä. Lisäksi hän hiihti avausosuuden Suomen pronssia voittaneessa viestijoukkueessa sekä sijoittui neljänneksi takaa-ajokilpailussa ja kuudenneksi perinteisen tyylin 10 kilometrillä. Maaliskuussa Myllylä sijoittui Falunin maailmancup-kilpailussa perinteisen tyylin 30 kilometrillä toiseksi häviten vain Harri Kirvesniemelle. Maailmancupin yhteispisteissä Myllylä sijoittui neljänneksi.
Thunder Bayn MM-hiihdoissa 1995 Myllylä saavutti pronssia perinteisen 10 kilometrillä ja oli takaa-ajokilpailussa sekä perinteisen 30 kilometrillä neljäs. Viestiin hän ei osallistunut sairastumisen vuoksi. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli kahdeksas. Kausi 1995–1996 oli välivuosi arvokisojen osalta ja Myllylä sijoittui maailmancupissa kahdesti palkintokorokkeelle; hän oli kolmas joulukuussa Santa Caterinan 10 kilometrillä ja tammikuussa Nové Měston 15 kilometrillä, molemmat perinteisellä hiihtotavalla. Maailmancupin lopputuloksissa hän oli 14:s. Alkutalvesta 1996–1997 Myllylä voitti ensimmäiset maailmancupin osakilpailunsa. Joulukuussa hän oli nopein Davosin perinteisen hiihtotavan 10 kilometrillä ja tammikuussa Kavgolovon vapaan tyylin 30 kilometrillä. Trondheimin MM-hiihdot Myllylä aloitti sijoittumalla kymmenenneksi vapaan 30 kilometrillä, mutta perinteisen 10 kilometrillä hän saavutti pronssia ja nousi tämän jälkeisessä takaa-ajossa MM-hopealle. Hän oli mukana myös Suomen hopeaa saavuttaneessa viestijoukkueessa ankkuriosuuden hiihtäjänä. Kilpailujen päätösmatkalla, perinteisen 50 kilometrillä hän voitti ensimmäisen maailmanmestaruutensa vajaan minuutin erolla Erling Jevneen. Maailmancupin kokonaistuloksissa Myllylä sijoittui toiseksi Björn Dählien jälkeen. Myllylä palkittiin Vuoden urheilijana 1997.
Myllylä aloitti kauden 1997–1998 vaihtelevasti mutta voitti myös yhden maailmancupin osakilpailun, tammikuun alussa Kavgolovossa hiihdetyn vapaan hiihtotavan 30 kilometrin kilpailun. Naganon olympialaiset Myllylä aloitti voittamalla kovassa lumisateessa käydyn perinteisen 30 kilometrin kilpailun ylivoimaisesti, puolentoista minuutin erolla toiseksi sijoittuneeseen Erling Jevneen. Hän saavutti kisoissa myös jälleen pronssia perinteisen 10 kilometrillä sekä Suomen viestijoukkueessa, jossa hän hiihti toisen osuuden. Takaa-ajokilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Maailmancupin yhteispisteissä hän sijoittui seitsemänneksi. Maailmancupkausi 1998–1999 alkoi Myllylältä vaisuhkosti, mutta ennen Ramsaun MM-hiihtoja hän voitti maailmancupin osakilpailun Seefeldissä 10 kilometrin vapaalla. MM-hiihdoissa Myllylä voitti henkilökohtaisella tasolla lähes kaiken mahdollisen: maailmanmestaruudet vapaan 30 kilometrillä sekä perinteisen 10 kilometrillä ja 50 kilometrillä. Lumisateisessa takaa-ajokilpailussa Myllylä taipui loppusuoralla Norjan Thomas Alsgaardille, joka sai Myllylän kiinni tämän joutuessa avaamaan lumen peittämän ladun, ja otti hopeaa. Viestissä Myllylä hiihti toisen osuuden ja Suomi sijoittui viidenneksi. Maailmancupissa Myllylä sijoittui lopulta kolmanneksi. Hänet palkittiin jälleen Vuoden urheilijana.
Arvokisojen välikautena 1999–2000 Myllylä kilpaili maailmancupissa harvakseltaan vaikka voittikin yhden osakilpailun. Alkukaudesta 2000–2001 Myllylä voitti maailmancupin osakilpailun Davosissa ja oli yksi ennakkosuosikeista ennen Lahden MM-hiihtoja. Myllylän kuitenkin väitettiin sairastuneen ennen kilpailuja, eikä hän osallistunut perinteisen 15 kilometrin avausmatkalle. Takaa-ajon ensimmäisellä osuudella, 10 km:n perinteisellä Myllylä oli nopein, mutta tästä ei jaettu mitaleja eikä Myllylä osallistunut kilpailun ratkaisevalle vapaan osuudelle. Hän ei osallistunut myöskään 30 kilometrille, mutta ankkuroi Suomen miehet viestikultaan. Mitali kuitenkin hylättiin, kun Janne Immonen jäi kiinni Hemohesin käytöstä. Lopulta Myllylä jäi myös itse kiinni samasta aineesta, kun koko Suomen joukkue testattiin, ja hänelle langetettiin kahden vuoden kilpailukielto. Myllylä ilmoitti tämän jälkeen lopettavansa kilpahiihtämisen ja pyysi rikettään anteeksi Suomen kansalle osoitetussa testamentissa.