stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Olivas
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Olivas Wikimedia Commonsissa
John D. Olivasin elämäkerta NASAn sivulla (englanniksi)
Spacefacts biography of John Olivas (englanniksi)
Website special section on Olivas with stories, videos, slideshows and more on kfoxtv.com
Olivasin sukkulalentoa STS-128 edeltävä haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (13.8.2009) (englanniksi)
Luettelo Kreikan perhosista

Tämä on luettelo Kreikan perhosista. Se käsittää Kreikassa tavatut perhoslajit (lahko Lepidoptera), mukaan lukien sekä päivä- että yöperhoset.
Jouni Marjaniemi

Jouni Aleksi Marjaniemi (s. 26. elokuuta 1989) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Vehmaan Kiistoa ja häntä valmentaa Rami Hyytiä.
Marjaniemi voitti seiväshypyn Suomen mestaruuden Kuopion Kalevan kisoissa 2014 tuloksella 520 ja SM-pronssia Porin Kalevan kisoissa 2015 tuloksella 510. Hänen ennätyksensä 535 cm on hypätty Kuopiossa 6. kesäkuuta 2015.
Aiheesta muualla

Jouni Marjaniemi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Jordan Hendry

| Jordan Hendry |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1984 (ikä 40) Nokomis, SK, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  AIK IF
Sarja:  SHL
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Norfolk Admirals (AHL) Rockford IceHogs (AHL) Chicago Blackhawks (NHL) Houston Aeros (AHL) HC Lugano (NLA) Anaheim Ducks (NHL) Straubing Tigers (DEL)
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Chicago Blackhawks | 2010  |
Jordan Hendry (s. 23. helmikuuta 1984 Nokomis, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue AIK IF:ssä. Hän on aiemmin pelannut NHL:ssä yhteensä 131 runkosarja- ja 15 playoff-ottelua tehopistein 4+9=13 sekä keräten 42 jäähyminuuttia. Hendryn vahvuuksiin kuuluu oman pään pelaaminen, rauhallisuus ja fyysinen peli. Hän ei kuitenkaan erotu erityisesti millään osa-alueella, eikä Hendrylla ole suuria vahvuuksia varsinkaan hyökkäyspäässä.
Ura > Seuraura

Hendry vietti kauden 2001–2002 SJHL-joukkue Battleford North Starsissa, jonka jälkeen hän kävi vuodet 2002–2006 University of Alaska Fairbanksia. Hendry toimi kahdella jälkimmäisellä yliopistokaudellaan joukkueensa varakapteenina. Kaudella 2004–2005 hän pelasi polvivamman takia vain kolme ottelua. Viimeisen yliopistokautensa 2005–2006 päätteeksi NHL-varaamaton Hendry siirtyi loppukevääksi AHL-joukkue Norfolk Admiralsiin maaliskuussa 2006.
Heinäkuussa 2006 Hendry teki kaksivuotisen tulokassopimuksen NHL-joukkue Chicago Blackhawksin kanssa. Hän pelasi kauden 2006–2007 kokonaan farmijoukkue Admiralsissa, jonka sisäisen tehotilaston Hendry voitti lukemalla +20. Kaudella 2007–2008 Hendry debytoi Blackhawksin NHL-joukkueessa, jossa hän pelasi 40 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4. Reilut puolet kaudestaan Hendry pelasi Blackhawksin uudessa farmijoukkue Rockford IceHogsissa. Kesäkuussa 2008 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Blackhawksin kanssa. Kaudella 2008–2009 Hendry pelasi yhdeksän NHL-ottelua. Kaudella 2009–2010 hän pelasi kaikki ottelunsa Blackhawksissa tehden 43 runkosarja- ja 15-playoff-ottelussa tehot 2+6=8. Hendry voitti kauden päätteeksi Stanley Cupin. Kausi 2010–2011 hänellä päättyi polvivamman vuoksi 37 ottelun jälkeen helmikuussa 2011.
Elokuussa 2011 Hendry solmi try-out -sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Hänet siirrettiin harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue Houston Aerosin vahvuuteen, mutta kymmenen siellä pelaamansa ottelun jälkeen Hendry siirtyi Sveitsin National League A:ssa pelaavan HC Luganon riveihin marraskuussa 2011. Kaudeksi 2012–2013 hän palasi Pohjois-Amerikkaan ja teki vuoden mittaisen sopimuksen Anaheim Ducksin kanssa heinäkuussa 2012. Kausi eteni Hendrylle tutussa farmijoukkue Norfolk Admiralsissa ja hän pelasi kauden aikana kaksi NHL-ottelua.
Kaudeksi 2013–2014 Hendry siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Straubing Tigersiin. Kauden lopulla, helmikuussa 2014 hän siirtyi Ruotsin SHL:ssä pelaavaan AIK IF:ään.
Ura > Maajoukkueura

Hendry edusti Kanadaa Spengler Cupissa vuonna 2011.
Jāzeps Vītols

Jāzeps Vītols
Jāzeps Vītols (saks. Joseph Wihtol, 26. heinäkuuta 1863 Valmiera – 24. huhtikuuta 1948 Lyypekki) oli latvialainen säveltäjä ja pianisti.
Opettajaperheen poika aloitti opiskelun Pietarin konservatoriossa 17-vuotiaana, jossa hänen pääasiallisena opettajanaan toimi Nikolai Rimski-Korsakov. Hän valmistui vuonna 1886, ja jatkoi konservatoriossa opettajana. Päätoimisena professorina hän oli vuodesta 1901 vuoteen 1918. Häneen oppilaisiinsa kuuluivat tuolloin muun muassa Nikolai Mjaskovski ja Sergei Prokofjev.
Vuonna 1918 Vītols palasi vastaitsenäistyneeseen Latviaan toimiakseen kansallisoopperan kapellimestarina Riiassa. Seuraavana vuonna hän perusti Latvian ensimmäisen konservatorion, joka myöhemmin ristittiin hänen mukaansa Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmijaksi. Vuodesta 1919 vuoteen 1944 hän opetti säveltämistä ja toimi konservatorion rehtorina. Opettamisen ja säveltämisen lisäksi Vītols toimi usein sekä kapellimestarina että konserttipianistina. Hänet tunnettiin myös ahkerana musiikkikriitikkona.
Vuonna 1944 hän muutti Lyypekkiin, Saksaan, jossa asui kuolemaansa saakka. Kuollessan hän oli saanut valmiiksi muistelmateoksensa, joka näki päivänvalon vasta vuonna 1963. Kokonaisuudessaan teos julkaistiin vuonna 1988.
Aiheesta muualla

Jāzepa Vītola Latvijas Mūzikas akadēmija
Joyce (nimi)

Joyce on muun muassa seuraavien henkilöiden etunimi:
Joyce Ballantyne (1918–2006), yhdysvaltalainen kuvittaja, tunnetun Coppertone-mainoksen tekijä
Joyce Banda (s. 1950), malawilainen poliitikko
Joyce Barkhouse (1913–2012), kanadalainen lastenkirjailija
Joyce Beatty (o.s. Hannah; s. 1950), yhdysvaltalainen poliitikko
Joyce Cary (1888–1957), irlantilainen kirjailija ja kuvataiteilija
Joyce Chepchumba (s. 1970), kenialainen kestävyysjuoksija
Joyce El-Khoury, libanonilais-kanadalainen oopperalaulaja
Joyce Johnson (s. 1935), yhdysvaltalainen kirjailija
Joyce King (1920–2001), australialainen pikajuoksija
Joyce Meyer (s. 1943), yhdysvaltalainen evankelista ja kirjailija
Joyce Silveira Moreno, Joyce (s. 1948), brasilialainen laulaja, kitaristi ja säveltäjä
Joyce Carol Oates, myös Lauren Kelly ja Rosamond Smith, (s. 1938), yhdysvaltalainen kirjailija
Joyce Randolph (1924–2024), yhdysvaltalainen näyttelijä
Joyce Sombroek (s. 1990), alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja
Joyce Tafatatha (s. 1998), malawilainen uimari.
Jorma Manninen

Jorma Antero Manninen (s. 6. heinäkuuta 1942 Ristiina) on suomalainen urheiluvalmentaja. Hän on valmentanut muun muassa Harri Kirvesniemeä.
Manninen kilpaili nuoruudessaan pikajuoksussa ja jälleen myöhemmin veteraanisarjoissa. Hän on voittanut kahdesti 100 metrin maailmanmestaruuden 65-vuotiaiden sarjassa. Manninen juoksi vuonna 2007 silloisen 65-vuotiaiden maailmanennätyksen 12,50. Aiempi ennätys oli Paul Edensin 12,53. Ennätys rikottiin vuonna 2008.
Joyce Beatty

| Joyce Beatty |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Joyce Birdsong Beatty
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1950 Dayton, Ohio, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  poliitikko
Poliitikko
Puolue:  Demokraatit
Asema:  Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen
Vaalipiiri:  Ohion vaalipiiri
Kotipaikka:  Dayton, Ohio
Koulutus:  Bachelor of Arts
Puoliso:  Otto Beatty jr.
Lapset:  2
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Joyce Birdsong Beatty (o.s. Hannah; s. 12. maaliskuuta 1950 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen poliitikko. Beatty kuuluu Yhdysvaltain demokraattiseen puolueeseen. Hän on istunut Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Ohion vaalipiiristä tammikuusta 2013 lähtien.
Hänen miehensä Otto Beatty Jr. on poliitikkona samassa puolueessa.
Jorma Mattila

Jorma Mattila -nimisiä henkilöitä ovat:
Jorma Mattila (1911–1981), maantieteilijä, kanslianeuvos ja pääsihteeri
Jorma Mattila (1913–1997), kuvataiteilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jorma Mattila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jorma Markus

Jorma Aimo Antero Markus (s. 28. marraskuuta 1952 Tyrnävä) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Tyrnävän Tempausta.
Markus putosi loppukilpailusta Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 oltuaan karsinnassa neljästoista tuloksella 77,42 m. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1982−1986 sijoittuen parhaimmillaan toiseksi Tukholmassa 1985.
Markus on kilpaillut myös veteraanisarjoissa saavuttaen 40-vuotiaiden MM-kultaa vuonna 1993 sekä 40-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 1994 ja 45-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2000.
Markus saavutti SM-hopeaa 1984 ja 1985. Hän heitti vanhalla keihäsmallilla ennätyksekseen 90,18 m Tyrnävällä 6. kesäkuuta 1982 ja nykymallilla 82,62 m Pihtiputaalla 1. heinäkuuta 1990.
Markus on valmentanut muun muassa Seppo Rätyä, Päivi Alafranttia ja Sami Saksiota.
Johannes Bäck

| Johannes Bäck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1850 Uudenkaarlepyyn mlk
Kuollut: 28. tammikuuta 1901 (50 vuotta) Tyrvää
Ammatti:  kirkkoherra, evankelisen liikkeen johtomies, kirjailija
Vanhemmat:  Jaakko Bäck ja Maria Margareta Björkman
Puoliso:  Hilda Charlotta Bäckström
Kirjailija
Aikakausi:  1886-1901
Aiheet:  saarnat, tutkielmat
Esikoisteos:  Autuas armosta: saarna 13 sunnuntaina Kolminaisuudesta (1886)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Johannes Bäck (31. lokakuuta 1850 Uudenkaarlepyyn mlk − 28. tammikuuta 1901 Tyrvää) oli suomalainen pappi, valtiopäivämies ja evankelisen liikkeen johtomies.
Henkilöhistoria

Bäck kävi koulunsa Vaasassa ja hänet vihittiin papiksi jo 19-vuotiaana. Hän toimi pappina Pohjanmaalla Lappajärvellä, jossa hän oppi suomen kielen ja omaksui evankelisen katsomuksen, ja sen jälkeen Vaasassa ja Uudessakaarlepyyssä. Vuosina 1884−1889 Bäck toimi Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen (SLEY) yliasiamiehenä Helsingissä. Vuonna 1889 hänet valittiin Tyrvään kirkkoherraksi, jota virkaa hän hoiti melko varhaiseen kuolemaansa saakka. Hänet tunnettiin tulisieluisena, jopa kiivaana saarnamiehenä. SLEY:n johtoon Bäck kuului 1900-luvun taitteeseen saakka ja Tyrvään kirkkoherrana ollessaankin hän saattoi olla vuoden aikana jopa kaksi kuukautta matkoilla. Papinvirkansa ohella Bäck oli voimakas kansansivistystyön harrastaja, ja hänen 12-vuotisen virkakautensa aikana Tyrvään kuntaan perustettiin kolme uutta kansakoulua kunnassa aiemmin olleen yhden koulun jatkoksi. Hän toimi Tyrvään kansakoulujen yhteisen johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1889−1899. Rippikoulun ja lukukinkerien pitäjänä hän oli erityisen tiukka ja vaativa. Hän oli myös tinkimätön raittiusaatteen kannattaja. Bäck oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1891.
Bäck kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön edustaen valtakirjoilla Korsnäsin ja Kumlingen kuntia. Häntä on kutsuttu lähetystön hengelliseksi johtajaksi, sillä hän johti lähetystön yhteisrukouksia.
Johannes Bäckin isä oli kansanlääkäri Johan Jakob Bäck (1824−1879), joka toimi Uudenkaarlepyyn ja Vaasan kaupunginvälskärinä. Johannes Bäckin poikia olivat Johannes Bäck ja Immanuel Bäck, jotka tekivät isänsä tavoin elämäntyönsä pappeina. Molemmat toimivat myös Ruotsalainen kansanpuolueen kansanedustajina. Johannes Bäck kuoli äkillisen sairauden murtamana vain 50 vuoden ikäisenä, ja hänet haudattiin oman toivomuksensa mukaisesti Tyrvään hautausmaalle. Tämän jälkeen hänen leskensä ja lapsensa muuttivat asumaan Helsinkiin. Vammalassa (nykyisessä Sastamalassa) on Johannes Bäckin katu.
Bäck kirjoitti useita hartauskirjoja. Niistä on suomennettu muun muassa Muukalaisten kotielämä (1887) ja Terveellinen oppi (1892), joista varsinkin edellistä on käytetty evankelisen liikkeen piirissä nykypäiviin saakka. Lisäksi Bäck toimitti useiden vuosien ajan Sändebudet- ja Kristillisiä Sanomia -lehtiä.
Julkaisuja

Autuas armosta: saarna 13 sunnuntaina Kolminaisuudesta. Lutherilainen Evankeliumi-yhdistys, 1886.
Jerusalemin tytär ja sen kuningas: puolipäiväsaarna Helsingin Nikolainkirkossa 1 adventtisunnuntaina 1886. Suomen luth. evank.-yhdistys, 1886.
Herran omien tuntomerkit: puolipäivä-saarna Pyhäin miesten päivänä v. 1886 Helsingin Vanhassa kirkossa. Suomen luth. evank.-yhdistys, 1886.
Kahdentoistavuotiaan Jesuksen kunnian ilmoitus: puolipäiväsaarna 1:senä sunnuntaina Loppiaisesta v. 1887 Helsingin vanhassa kirkossa. Suomen luth. evank.-yhdistys, 1887.
Jesus, hyvä paimenemme: saarna Helsingin Nikolainkirkossa 2:na sunnuntaina pääsiäisestä v. 1887. Suomen luth. evank.-yhdistys, 1887.
Daniel jalopeurain luolassa: saarna, jonka on pitänyt Helsingissä J. B. Söderström, 1899.
Galatalaisten hulluus: tutkinto Gal. 3: 1-14 vv. johdosta. Suomen luth. evank.-yhdistys, 1901.
Kaj Franckin aukio

| Kaj Franckin aukio> Kaj Francks plats |
| --- | --- |
 Variotram-raitiovaunu kääntöpaikallaan Kaj Franckin aukiolla kesällä 2008.
Sijainti:  Helsinki
Kaupunginosa:  Toukola
Omistettu:  Kaj Franck
Koordinaatit:  60°12′31.08″N, 24°58′44.57″E
Pinnoite:  noppakivi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaj Franckin aukio on Arabianrannassa sijaitseva aukio. Se on nimetty muotoilijan Kaj Franckin mukaan. Raitiolinjat 6 ja 8 liikennöivät aukiolle.
Kafestoli

| Kafestoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (1S,4S,12S,13R,16R,17R)-17-(hydroksimetyyli)-12-metyyli-8-oksapentasyklo[14.2.1.01,13.04,12.05,9]nonadeka-5(9),6-dien-17-oli
CAS-numero:  469-83-0
PubChem CID:  108052
SMILES:  CC12CCC3=C(C1CCC45C2CCC(C4)C(C5)(CO)O)C=CO3
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C20H28O3
Moolimassa:  316,439 g/mol
Sulamispiste:  158–162 °C
Kafestoli on kahvissa oleva diterpenoidialkoholi. Kafestoli suurentaa veren LDL-kolesterolipitoisuutta ja voi olla yhteydessä joidenkin sydäntautien kehittymiseen. Suodatinkahvin valmistuksessa kafestoli jää paperisuodattimeen, eikä juomalla siksi ole mainittavaa vaikutusta kolesteroliin, mutta vanhaan malliin keitetyllä suodattamattomalla pannukahvilla on. Kafestoli saattaa toimia aktivoivana, eli agonistisena, ligandina farnesoidi X ja pregnaani X tumareseptoreille. Kafestolin sitoutuminen näihin reseptoreihin estää kehon omaa kolesterolin synteesin säätelyä ja johtaa siten kehossa suurempaan kolesterolin synteesiin.
Kafestoli suurentaa seerumissa alaniiniaminotransferaasin (ALAT) aktiivisuutta ja pienentää gammaglutamyylitransferaasin (GGT) aktiivisuutta, sekä vähentää kreatiniinipitoisuutta.
Kafestolin CAS-numero on 469-83-0, kemiallinen kaava C20H28O3 ja moolimassa 316,439 g/mol.
Aiheesta muualla

PubChem: Cafestol (CID 108052) (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Cafestol (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Cafestol (englanniksi)
ChemSpider: Cafestol (10289419) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cafestol (C09066) (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cafestol (englanniksi)
Joonas Valkonen

| Joonas Valkonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1993 (ikä 31) Vantaa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jonttu, Fana
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Kiekko-Vantaa
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  KooKoo (Mestis) Blues (SML) Sport (SML) Jukurit (Mestis/SML) Jokipojat (Mestis) Peliitat (Mestis) Starbulls Rosenheim (DEL2) Tingsryds AIF (Allsv.)
Joonas Valkonen (s. 3. kesäkuuta 1993 Vantaa) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa.
Ura > Maajoukkueura

Valkonen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hänet valittiin turnauksessa Saksaa vastaan pelatun ottelun parhaaksi pelaajaksi. Valkonen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2010.
Valkonen pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2010. Hän oli mukana myös alle 20-vuotiaiden ensimmäisellä MM-leirillä vuoden 2012 turnaukseen, mutta Valkonen ja maalivahti Jonathan Iilahti pudotettiin joukkueesta ensimmäisen viikon jälkeen. Valkonen putosi MM-leiriryhmästä myös vuotta myöhemmin vuoden 2013 turnaukseen.
Juurikkala

Juurikkala on suomalainen sukunimi. Se on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anja Juurikkala (1923–2015), kuvanveistäjä
Jussi Juurikkala (1926–2016), diplomi-insinööri, kirjailija ja toimittaja
Kaija Juurikkala (s. 1959),  elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Timo Juurikkala (s. 1959), poliitikko, kansanedustaja (vihr.), Jussi Juurikkalan poika
Ville Juurikkala (s. 1980), musiikkivideo- ja elokuvaohjaaja ja valokuvaaja, Kaija Juurikkalan poika.
Pentti Juurikkala, Kuusniemen poliisikonstaapeli televisiosarjassa Maalaiskomedia.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
José Feliciano

Feliciano vuonna 2007.
José Montserrate Feliciano García (s. 10. syyskuuta 1945) on puertoricolainen laulaja ja kitaristi. Hän on yhdistänyt menestyksekkäästi flamencokitaraa, boleroa, folkia ja popmusiikkia. Itse kirjoittamiensa laulujen ohella hänet tunnettiin etenkin muiden artistien kappaleiden tulkitsijana. Felicianon 1970-luvulla levyttämästä kappaleesta "Feliz navidad" on tullut tunnettu pop-joululaulu.
Feliciano oli yksi vanhempiensa yhdestätoista lapsesta, kaikki poikia. Hän on synnynnäisen glaukooman johdosta syntymästään sokea. Feliciano muutti 5-vuotiaana perheensä kanssa synnyinsaareltaan New Yorkin Harlemiin, jossa esiintyi jo yhdeksänvuotiaana harmonikansoittajana. 14 vuoden iässä Feliciano kertoo harjoitelleensa kitaransoittoa 14 tuntia päivässä, ja 17-vuotiaana hän ryhtyi ammattimuusikoksi elättääkseen perhettään isän jäätyä työttömäksi. Hän esiintyi klubeilla New Yorkin Greenwich Villagessa ja muissakin kaupungeissa eri puolilla Yhdysvaltoja.
Ura lähti nousuun, kun RCA Recordsin kykyjenetsijä teki levytyssopimuksen Felicianon kanssa eikä illan toisen esiintyjän kanssa, jota oli tullut klubille kuulemaan. Feliciano tuli tunnetuksi ensin espanjankielisellä ohjelmistolla Etelä- ja Väli-Amerikan maissa, kunnes versio Doors-hitistä ”Light My Fire” nousi listojen kärkeen Yhdysvalloissa. 23-vuotiaana Feliciano oli jo voittanut kaksi Grammy-palkintoa ja levyttänyt neljällä kielellä.
Euroopassa ja Aasiassa hän sai nimeä kilpailtuaan vuoden 1971 San Remon musiikkifestivaaleilla italialaiskappaleella ”Che sarà”, josta tuli iso hitti. Suomeksi sen levytti muun muassa Eero Raittinen nimellä ”Toivotaan toivotaan”. Felicianon laulun ”Rain” nosti Suomessa hitiksi Markku Suominen nimellä ”Sade”.
Felicianon kansainvälinen suosio alkoi kuitenkin hiipua 1970-luvun alkupuolella. Vuoden 1974 Suomen-konserttia Helsingin Sanomien Julius Heikkilä moitti puhkikuluneesta ohjelmistosta ja kirjoitti Felicianon olevan sangen keskinkertainen laulaja mutta akustisen kitaran taituri. Myös Suomen Kuvalehden Jorma Tuomisen mielestä suosion hiipuminen oli ymmärrettävää, koska Felicianon kapea-alainen tulkintatapa teki kaikista kappaleista kovin samanlaisia. 1980-luvun alkupuolella Tuominen kirjoitti Felicianon tehneen paluun entistä kypsempänä taiteilijana albumilla Escenas do Amor.
Heinäkuussa 1988 Feliciano esiintyi yksin Raaseporin linnan Scandinavian Guitar Festival -konsertissa, ja Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti artistin olevan parhaimmillaan juuri oman kitaransa säestyksellä. Hänestä Felicianon akustisen kitaran taituruus ei oikein tule ilmi viihdejousin silatuilla levytyksillä. Myös Lauri Karvosen mielestä parasta konsertissa olivat ”kitaran Liberaceksi” kutsumansa Felicianon instrumentaalinumerot.
Feliciano sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1987. Suomessa hän on esiintynyt ainakin 1974, 1983 ja 1988, jolloin Yle TV2 taltioi hänen esityksensä Raaseporissa. Hän esiintyi orkestereineen Tampere Talossa 1990.
Feliciano on yhä julkaissut useita englannin- ja espanjankielisiä musiikkialbumeita, kuten vuonna 2017 pianisti Jools Hollandin kanssa äänitetty As You See Me Now.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut. (espanjaksi), (englanniksi)
Kaarina Huttunen

Kirsti Kaarina Huttunen (15. elokuuta 1907 Kuopion maalaiskunta  – 25. marraskuuta 1995 Kuopio) oli kirjastoneuvos, joka toimi Mikkelin kaupunginkirjaston ja Kuopion kaupunginkirjaston johtajana.
Kaarina Huttusen vanhemmat olivat maanviljelijä David Juho Huttunen ja Matilda Oinonen. Huttunen tuli ylioppilaaksi 1928 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1936, aikoen ensin kielten opettajaksi, mutta suorittaen sitten kirjastotutkinnon. Hän toimi Mikkelin kaupunginkirjaston johtajana 1939–1950 ja Kuopion piirin kirjastotarkastajana 1942–1945. Kuopion kaupunginkirjaston johtaja hän oli 1950–1971. Huttusella oli useita luottamustoimia, sota-aikana hän palveli Päämajan puhelinkeskuksessa Mikkelissä ja sotasairaalassa.
Jordan EJ12

| Jordan EJ12 |
| --- | --- |
 Jordan EJ12.
Talli:   Jordan
Suunnittelija(t):   Gary Anderson
Kuljettajat:  9.  Giancarlo Fisichella 10.  Takuma Satō
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Elf
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  vapaasti hengittävä Honda RA002E V10
Voimansiirto:  Jordan 7-vaihteinen puoliautomaattinen pituussuuntainen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 2002
Kilpailuja:  17
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Palkintosijoja:  0
MM-pisteitä:  9
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Jordan EJ12 oli Gary Andersonin suunnittelema auto, jolla Jordan kilpaili kaudella 2002. Autoa ajoivat italialainen Giancarlo Fisichella ja japanilainen Takuma Satō. Auto käytti Elfin polttoainetta, Brembon jarruja, Hondan moottoria (sillä ehdolla, että Satō saa ajaa tallissa) ja Bridgestonen renkaita. Auton paino oli 600 kg, pituus 4600 mm, korkeus 950 mm ja akselinväli 3000 mm.
Kauden alku oli tallille erittäin vaikea. Auto osoittautui epäluotettavaksi, Hondan moottorit eivät toimineet odotusten mukaan ja kaiken lisäksi rahatilanne oli heikko, vaikka talli saikin pääsponsorikseen saksalaisen kuriiripalvelun DHL. Tallin rahapulan kasvaminen johti lopulta siihen, että talli irtisanoi 40 työntekijää. Tämän seurauksena tallin tekninen johtaja erosi tehtävistään.
Fisichella avasi pistetilin vasta kauden kuudennessa kilpailussa, Itävallan GP:ssä, sijoittumalla tuloksissa viidenneksi. Hän ajoi uusi sijoituksensa Monacon ja Kanadan GP:ssä. Seuraavissa neljässä kilpailussa talli ei saanut yhtään pistettä. Fisichella katkaisi pisteettömyyden ajamalla kuudenneksi Unkarin GP:ssä. Kauden päättäneessä Japanin GP:ssä Satō ajoi kotiyleisönsä edessä viidenneksi, ja saavutti näin F1-uransa ensimmäiset pisteet.
Valmistajien MM-sarjassa Jordan sijoittui kuudenneksi yhdeksällä pisteellään, mikä oli tallin huonoin saavutus sitten kauden 1993 (3 p.). Kauden aikana autolla ei saavutettu yhtäkään voittoa, palkintopallipaikkaa, nopeita kierrosta tai paalupaikkaa.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Jordan | Honda | B |  | AUS | MAL | BRA | SMR | ESP | AUT | MON | CAN | EUR | GBR | FRA | GER | HUN | BEL | ITA | USA | JPN | 9 | 6. |
| 2002 | Jordan | Honda | B |  Giancarlo Fisichella | Kesk. | 13 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 5 | 5 | 5 | Kesk. | 7 | Kesk. | Kesk. | 6 | Kesk. | 8 | 7 | Kesk. | 9 | 6. |
| 2002 | Jordan | Honda | B |  Takuma Satō | Kesk. | 9 | 9 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 10 | 16 | Kesk. | Kesk. | 8 | 10 | 11 | 12 | 11 | 5 | 9 | 6. |