stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pesäpallon Suomenmestaruuskilpailut 1924
Loppuottelu > Juoksut

| P-Häme |  | HPL |
| --- | --- | --- |
| Toi | Juoksu | Toi |
| Seppälä | 1–0 |  |
|  | 1–1 | Kinnunen |
| Lahtinen | 2–1 |  |
|  | 2–2 | Lindström |
|  | 2–3 | Kinnunen |
| V. Veneskoski | 3–3 |  |
| U. Veneskoski | 4–3 |  |
|  | 4–4 | Lindström |
|  | 4–5 | Taipale |
Mestarijoukkue

Väinö Kinnunen
Aarne Taiminen
Yrjö Koskinen
Ville Lindström
Evert Taipale
Niilo Mikkola
Artturi Kontio
Gustaf Palmros
Lauri Tamminen.
Hopeajoukkue

Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin joukkue oli kokoonpantu kolmen eri suojeluskunnan pelaajista:
Lukkari  -    Urho Veneskoski  - Tampereen sk
seppari  -	J.Väliniemi  -	Toijala
1-vahti  -	J.Saari      -	Tampere
2-vahti  -	J.Alha       -	Toijala
polttaja -	T.Seppälä    -	Toijala
3-vahti  -  	Väinö Veneskoski - Tampere
2-varavahti - Y.Kotikoski  -	Toijala
3-varavahti - M.Lahtinen   -	Toijala
koppari  - 	P.Männistö   -	Mänttä
koppari  -	Ramstedt     -	Tampere
Taivaallisen rauhan portti

| Taivaallisen rauhan portti |
| --- | --- |
 Taivaallisen rauhan portti lokakuussa 2009
Sijainti:   Peking, Kiina
Rakennustyyppi:  portti
Valmistumisvuosi:  1420 (alkuperäinen)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taivaallisen rauhan portti (yksink.: 天安门; perint.: 天安門; pinyin: Tiān'ānmén) on rakennus joka sijaitsee Taivaallisen rauhan aukiolla, Pekingissä, Kiinassa. Portti on yksi Kiinan tärkeimmäistä symboleista. Rakennus valmistui Ming-dynastian aikana vuonna 1420.
Mao Zedong julisti Kiinan kansantasavallan perustetuksi 1. lokakuuta 1949 portilla.
Galleria

1898
Tšiang Kai-šekin muotokuva portilla
Mao Zedong julistamassa kansantasavallan perustamista
Maon muotokuva portilla
Yöllä
Tatuus

Yrityksen logo rekan kyljessä
Tatuus on italialainen kilpa-autovalmistaja, joka valmistaa eri luokkien formuloita. Yritys on perustettu vuonna 1980.
Nykyisin Tatuus valmistaa autot Formula Abarth, Toyota Racing Series, Italian Formula 4 sekä Japanin Formula Challenge -sarjoihin.
Aikaisemmin se on valmistanut muun muassa Formula S2000, Formula Renault V6 ja Formula Renault 1.6 -luokkien autoja. Tatuusin eniten valmistettu tuote on Formula Renault 2.0 -luokassa vuosina 2000–2009 käytetty Tatuus FR2000, jota tehtiin yhteensä 850 kappaletta.
Suleimanin moskeija (Ródos)

| Suleimanin moskeija> Σουλεϊμανιγιέ Τζαμί |
| --- | --- |
 Suleimanin moskeija.
Sijainti:  Ródoksen vanhakaupunki, Ródoksen kaupunki, Ródos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  36°26′38″N, 28°13′27″E
Rakennustyyppi:  moskeija
Valmistumisvuosi:  1522 jälkeen (alun perin) 1808 (nykyinen)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suleimanin moskeija (kreik. Σουλεϊμανιγιέ Τζαμί, Souleïmanigié Tzamí, turk. Süleymaniye Camii) on entinen moskeija Ródoksen kaupungissa Ródoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ródoksen vanhassakaupungissa.
Suleimanin moskeija.
Moskeija rakennettiin alun perin heti vuoden 1522 osmanivalloituksen jälkeen, mikä tekee siitä kaupungin vanhimman moskeijan. Sen paikalla sijaitsi aiemmin pyhille apostoleille (Ágioi Apóstoloi) omistettu kirkko. Nykyinen moskeijarakennus on uudempi versio vuodelta 1808. Moskeija on nimetty sulttaani Suleiman Suuren kunniaksi. Moskeijan kunnostus valmistui vuonna 2005.
Moskeijassa on yksi suuri kupoli, kaksi keskikokoista kupolia ja seitsemän pientä kupolia. Moskeijan minareetin korkeus on 34 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suleimanin moskeija Wikimedia Commonsissa
Steve Corino

Steve Corino
Steve Eugene Corino (s. 29. toukokuuta 1973, Winnipeg, Manitoba) on kanadalais-yhdysvaltalainen showpainija. Nykyisin Corino asuu Philadelphiassa. Hän on paininut ECW:ssä ja monessa indy-promotiossa. Nykyään Corinolla on sopimus WWE:n kanssa ja hän työskentelee NXT-brändissä valmentajana ja tuottajana. Corino on myös vierallut Suomessa PWF:ssa.
Mestaruudet ja muut saavutukset

IWA Junior Heavyweight title
ECWA Tag Team title 2 kertaa
IPWA Tag Team title
ESW Light Heavyweight title
USCW Tag Team title
NWA World Light Heavyweight title
IPWA  Light Heavyweight title
NWA 2000 Light Heavyweight title
WWC Junior Heavyweight title
SCW  Junior Heavyweight title
NWA/PWA Heavyweight title
NWA United States Tag Team title
KYDA Heavyweight title
ECW Heavyweight title
NWA World Heavyweight title
Zero-One United States title
PWF Universal title
NWA Intercontinental Tag Team title
MLW Heavyweight title
IWA Junior Heavyweight title
IPW Hardcore Heavyweight title
NWA New York-New Jersey Heavyweight title
NWA North American Heavyweight title
NWA Florida Heavyweight title
NWA Southern Heavyweight title
Appalachia Pro Wrestling Heavyweight title
IPHW Heavyweight title
IWA-PA Heavyweight title
KYDA Mid Atlantic title
MEWF Light Heavyweight title
MEWF Tag Team titles
OMEGA Heavyweight title
PCW Junior Heavyweight title
AWA World Heavyweight title
NWA Intercontinental Tag Team titles
Lopetusliikkeet

Northern Lights Bomb
The Choshu Lariat
The Super Kick
The Old School Expulsion
Paininimet

The 4–5-6 Kid
Monster C
Katakari Max
Kendo Shinkiba
Mr. Baseball
Suur-Italia

Suur-Italia. Oranssi viiva merkitsee Mussolinin vuonna 1940 vahvistaman suunnitelman mukaisen Suur-Italian rajoja. Vihreä viiva osoittaa Italian hallinnassa toisen maailmansodan aikana ollutta aluetta laajimmillaan vuonna 1942.
Suur-Italia (ital. Grande Italia) oli suunnitelma fasistisen Italian imperiumin luomiseksi. Italiaan oli tarkoitus liittää irredentistiset alueet (Korsika, Nizza, Dalmatia ja Malta) sekä muun muassa Albania, Montenegro ja Pohjois-Tunisia. Lisäksi Suur-Italiaan olisi kuulunut Libya, joka oli jo ennestään (vuodesta 1912) Italian siirtomaana.  Tarkoituksena oli luoda Italia, jossa ei-italialaiset vähemmistöt assimiloitaisiin. Suunnitelman myötä Italia olisi noussut Välimeren alueen johtavaksi suurvallaksi. Fasistit mielellään näkivät Suur-Italian eräänlaisena Rooman valtakunnan henkiinheräämisenä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Greater Italy
Irredentismi maittain
Sulayman Bah

| Sulayman Bah> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Sulayman Bah
Syntynyt: 21. tammikuuta 1986 (ikä 38) Gambia
Yleisurheilija
Laji:  pikajuoksu
Seura:  Ullevi FK Göteborg
Ennätykset:  100 metriä: 10,22 200 metriä: 21,62
 Tietolaatikko päivitetty 9. syyskuuta 2015 
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
Sulayman "Saul" Bah (s. 21. tammikuuta 1986) on gambialais-ruotsalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 100 metrin juoksussa. Bah edustaa Ullevi FK Göteborgia.
Bah voitti pikaviestin Ruotsin mestaruuden vuonna 2014 ja seuraavana vuonna hopeaa 60 metriltä sisäratojen Ruotsin-mestaruuskilpailuista. Kesäkuussa 2015 hän juoksi 100 metriä Skarassa aikaan 10,22, joka on Ruotsin historian kolmanneksi nopein aika.
Gambiasta kotoisin oleva Bah muutti Ison-Britannian Manchesteriin, josta hän löysi tulevan vaimonsa, vuonna 2006. Vuonna 2011 Bah ja hänen vaimonsa muuttivat Ruotsiin ja Bah sai myöhemmin Ruotsin kansalaisuuden.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 metrin juoksu | 10,22 | Skara | 6. kesäkuuta 2015 |
| 200 metrin juoksu | 21,62 | Mölndal | 3. elokuuta 2013 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 metrin juoksu | 6,71 | Göteborg | 31. tammikuuta 2015 |
Tatuoitu taivas

| Tatuoitu taivas |
| --- | --- |

Kirjailija:  Reijo Mäki
Kieli:  suomi
Genre:  jännitys
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1996
ISBN:  951-1-14362-X
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tatuoitu taivas on Reijo Mäen vuonna 1996 julkaisema dystopia Euroopasta: suuri osa ympäristöstä on tuhoutunut, aurinko ei ole paistanut vuosiin ja koko ajan sataa, maailmaa hallitsevat suuryhtiöt, jotka manipuloivat taloutta median avulla, luokkaerot ovat kärjistyneet siten, että toisilla on kaikkea ja toisilla ei mitään.
Päähenkilö Uno Louner on Euroopan unionin pääkaupungissa asuva mahdollisesti Rauman seudulta kotoisin oleva kolmannen maailmansodan veteraani, joka kirjoittaa työkseen suoraan wc-paperille painettua rullalle käärittyä pulp-viihdettä. Korkeakirjallisuudella kuten myöskään tieteellä ei ole enää käyttöä.
Mäki on luonnehtinut teostaan tulevaisuuteen sijoittuvaksi dekkariksi. Maailman hän kertoo ottaneensa suoraan Blade Runnerista. Pessimististä näkemystään kirjoittaja on perustellut sillä, että ”Väkiluku kasvaa saatanallista vauhtia ja maapallon peltopinta-ala pienenee koko ajan. Koko yhtälö näyttää erittäin huonolta”.
PeukaLoiset (performanssiryhmä)

| PeukaLoiset |
| --- | --- |

 PeukaLoiset videosta: kuningas on kuollut 2016  © juha metso
Tiedot
Toiminnassa:  2015– 
Tyylilaji:  VoodooPunk
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi, venäjä ja englanti
Jäsenet:  Harri “Hate” Heininen - rummut, perkussiot, berimbau, kellot,  Maiju Kivikoski - taustalaulu  Miko Kivinen - laulu, kitara, alttosaksofoni, xylofoni  Kari-Jukka “Kärsä” Koivistoinen - laulu, basso  Juha Metso - laulu, kellot, taiteellinen johtaja  Janne Ruuska - laulu, kitara, basso, urkuharmoni  Jarmo Tulonen - laulu, seremoniamestari
Levy-yhtiö:  LoisetRecords
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
PeukaLoiset on valokuvataiteilija Juha Metson ja näytelmäkirjailija Miko Kivisen perustama performanssiryhmä.
Vuonna 2014 aloittanut ryhmä on koostuu eri taiteentekijöistä. Taiteellisen johtaja Metson ja laulaja-kitaristi Kivisen lisäksi yhtyeessä vaikuttavat näyttelijä Jarmo Tulonen, rumpali Harri ”Hate” Heininen, basistit Kari-Jukka ”Kärsä” Koivistoinen ja Janne Ruuska sekä maskeeraaja Maiju Kivikoski.
Ryhmä on esiintynyt taidemuseoissa, sekä Provinssissa 2016. PeukaLoiset julkaisee ensimmäisen täysipitkän albuminsa LintuKoto vuoden 2017 lopussa. PeukaLoiset on tehnyt myös taidevideoita, joita on nähty useissa gallerioissa ympäri Suomea.
Ryhmän sanoitukset ovat Miko Kivisen ja Juha Metson, sävellykset Miko Kivisen, Juha Metson ja PeukaLoisten.
Tyylilaji

PeukaLoiset soittaa VoodooPunkia. VoodooPunk on PeukaLoisten kehittämä metodi, joka heidän omien sanojensa mukaan "parantaa nykyihmisen rahan- ja vallanhimosta, sekä näiden kääntöpuolena olevasta ahdistuksesta ja yksinäisyydestä. VoodoPunk on vapautumista rakenteellisesta väkivallasta, talouden kahleista ja yksisilmäisestä ihmiskuvasta."
Kokoonpano

Harri “Hate” Heininen - rummut, perkussiot, berimbau, kellot
Maiju Kivikoski - taustalaulu
Miko Kivinen - laulu, kitara, alttosaksofoni, xylofoni
Kari-Jukka “Kärsä” Koivistoinen - laulu, basso
Juha Metso - laulu, kellot, taiteellinen johtaja
Janne Ruuska - laulu, kitara, basso, urkuharmoni
Jarmo Tulonen - laulu, seremoniamestari
Kokoonpano > Vierailijat

Heikki Frilander - didgeridoo
Esa Ylönen - urut, piano
Aiheesta muualla

PeukaLoisten kotisivut
Juha Metson retrospektiivisen näyttelyn arvio, Lappeenranta 2016 (Arkistoitu – Internet Archive)
Juha Metson retrospektiivinen näyttelyn Salon taidemuseossa 2016 (Arkistoitu – Internet Archive)
Peukaloiset esittää voodoo-punkkia — yleisöksi kelpaavat ihmiset ja eläimet (Arkistoitu – Internet Archive)
Juha Metso taiteilijamatrikkelissa
PeukaLoiset - LintuKoto (Vinyl, LP) at Discogs
Peukaloiset lausuu runoja voodoorytmillä — debyyttilevy
Aiheesta muualla > Videolinkkejä

Performanssi Salon taidemuseossa 2016
PeukaLoiset-yhtye Provinssissa 2016
PeukaLoiset taidevideoita
PeukaLoiset Tarzan
PeukaLoiset Aikuisii
PeukaLoiset Osta!
PeukaLoiset Lintukoto
Juha Metso kertoo PeukaLoiset Lintukoto-levyn syntytarinan
Tatyšlyn piiri

Piiri Baškortostanin kartalla
Tatyšlyn piiri (ven. Татышлинский район, Tatyšlinski raion, baškiiriksi Тәтешле районы, Tätešle raiony) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan pohjoisosassa Permin aluepiirin vastaisella rajalla. Piirin hallinnollinen keskuskylä Verhnije Tatyšly sijaitsee 209 kilometriä pääkaupungista Ufasta koilliseen. Piiriin kuuluu 13 maalaiskuntaa, joissa on yhteensä 78 asutuskeskusta. Piiri on perustettu vuonna 1935.
Tatyšlyn piirin pinta-ala on 1 376 km². Piirin asukasluku on noin 26 800 ja asukastiheys 19 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät vuonna 2002 olivat baškiirit (70%), udmurtit (20%) ja tataarit (5.5%).
Piirissä toimii 53 yleissivistävää koulua mukaan luettuna 16 keskiasteen oppilaitosta, 26 kirjastoa ja 2 sairaalaa. Piirin alueella ilmestyy kaksi sanomalehteä: tataarinkielinen Žitaktše ja venäjänkielinen Azlan.
Abzelilovo • 
Agidel • 
Alšejevsk • 
Arhangel • 
Askino • 
Aurgazy • 
Baimak • 
Bakaly • 
Baltatševo • 
Belebei • 
Belokatai • 
Beloretsk • 
Birsk • 
Bižbuljak • 
Blagovar • 
Blagoveštšensk • 
Burajevo • 
Burzjansk • 
Buzdjak • 
Davlekanovo • 
Djurtjul • 
Duvan • 
Fjodorovka • 
Gafur • 
Haibullino • 
Iglino • 
Iliševo • 
Išimbai • 
Janaul • 
Kaltasy • 
Karaidel • 
Karmaskaly • 
Kig • 
Krasnokamsk • 
Kugartš • 
Kujurgasy • 
Kumertau • 
Kušnarenkovo • 
Jermekejevo • 
Meleuz • 
Metšetlino • 
Mežgorje • 
Mijak • 
Miškino • 
Neftekamsk • 
Nurimanov • 
Oktjabrski • 
Salavat • 
Salavat • 
Šaran • 
Sibai • 
Sterlibaševo • 
Sterlitamak • 
Sterlitamak • 
Tatyšly • 
Tšekmaruš • 
Tšišmy • 
Tuimazy • 
Ufa • 
Ufa • 
Utšaly • 
Zialiar • 
Ziantšur
Tatuus F3 T-318

| Tatuus F3 T-318 |
| --- | --- |
 Emma Kimiläisen Tatuus F3 T-318 Brands Hatchissa 2019.
Yleiset tiedot
Valmistaja:  1
Kuljettajat:  20
Teknisiä tietoja
Renkaat:  H Hankook
Jarrut:  Brembo
Runko:  Hiilikuituinen monokokki
Moottori:  1,8 litran 4-sylinterinen turboahdettu rivimoottori
Massa:  565 kg
Leveys:  1,850 mm
Akseliväli:  2 900 mm
Teho:  270 hv (201 kW)
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Hockenheimin GP 2019
Kilpailuja:  3
Voittoja:  3
Paalupaikkoja:  3
Nopeimpia kierroksia:  3
Tatuus F3 T-318 on italialaisen Tatuusin valmistama kilpa-auto, jolla kilpaillaan W Series -sarjassa kaudesta 2019 lähtien. Auto julkistettiin 14. syyskuuta 2018 Vallelungan moottoriradalla Italiassa.
Teppo Lampela

Teppo (Johannes) Lampela (o.s. Tolonen) (s. 17. heinäkuuta 1969) MuM, laulunopettaja, on helsinkiläinen kontratenori,  vuoden 2005 Lohjan tenoripäivien tenorikilpailun voittaja. Lampela on opiskellut laulua Marjut Hannulan johdolla. Hän on suorittanut laulussa Sibelius-akatemiassa baritonina C-kurssin, ja painotettuaan opiskelunsa kontratenorilauluun hän suoritti alttona laulun B-kurssin sekä A-kurssin (lauludiplomi), kaikki erinomaisin arvosanoin.[lähde? ] Musiikin maisterin tutkintoon kuuluivat myös instrumenttiopettajan pedagogiset opinnot. Näiden opintojen lisäksi hän on hionut taitojaan mm. Andreas Schollin, Evelyn Tubbin, Michael Fieldsin, Kevin Smithin, Carl Høgsetin ja Oren Brownin johtamilla kursseilla.
Lampelaa kiehtovat erityisesti esimerkiksi Georg Friedrich Händelin oopperoiden sekä oratorioiden miehille kirjoitetut alttoroolit.[lähde? ] Lisäksi hän esiintyy paljon pohjoissaksalaisen barokkimusiikin esittäjänä (säveltäjäniminä muiden muassa Dietrich Buxtehude, Franz Tunder, Heinrich Schütz) sekä laajalti Johann Sebastian Bachin musiikin parissa.
Teppo Martikainen

Teppo Lasse Martikainen (13. helmikuuta 1965 Karijoki – 23. marraskuuta 2000 Helsinki) oli Helsingin kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professori.
Martikainen kirjoitti ylioppilaaksi Kristiinankaupungin lukiosta 1984 ja valmistui ekonomiksi ja kauppatieteiden maisteriksi 1987, kauppatieteiden lisensiaatiksi 1989 ja väitteli kauppatieteiden tohtoriksi 1990 Vaasan korkeakoulussa. Hän aloitti työuransa Vaasan korkeakoulussa toimimalla vuosina 1988–1990 tutkimusapulaisena, tutkijana, assistenttina ja väliaikaisena yliassistenttina. Suomen Akatemian tutkimusassistenttina ja Vaasan yliopiston yliassistenttina Martikainen työskenteli 1990–1992. Sen jälkeen hänet nimitettiin Vaasan yliopiston liiketaloustieteen, erityisesti laskentatoimen apulaisprofessoriksi, jota virkaa hän hoiti 1992–1998 ja toimi myös määräaikaisena professorina 1997–1998. Vaasasta Martikainen siirtyi Helsingin kauppakorkeakouluun liiketaloustieteen, erityisesti rahoituksen apulaisprofessoriksi vuosiksi 1998–1999, jota seurasi professuuri. Mutta professorin virassa hän ehti toimia vain vuosina 1999–2000 elämän päättyessä vuoden 2000 lopulla. Martikaisen kirjallinen tuotanto käsittää noin sata tieteellistä ja muuta julkaisua liiketaloustieteestä yleensä ja varsinkin laskentatoimesta. Martikainen menehtyi vaikeaan sydänsairauteen vain 35-vuotiaana.
Suleimanin moskeija

| Süleymaniye Camii Suleimanin moskeija |
| --- | --- |

Sijainti:  Istanbul, Turkki
Koordinaatit:  41°00′58″N, 28°57′50″E
Rakennustyyppi:  moskeija
Rakennustyöt aloitettu:  1550
Valmistumisvuosi:  1557
Suunnittelija:  Koca Mimar Sinan Ağa
Korkeus:  53 m
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suleimanin moskeija (turk. Süleymaniye Camii) on moskeija Istanbulissa Turkissa. Moskeijan rakennustyöt aloitettiin vuonna 1550, ja se valmistui vuonna 1557. Suleimanin moskeija on Istanbulin toiseksi suurin moskeija ja yksi kaupungin tunnetuimmista nähtävyyksistä. Moskeija on nimetty Osmanien valtakunnan sulttaanin Suleiman Suuren mukaan. Moskeijan ja sitä ympäröivät rakennukset suunnitteli sulttaanin kuuluisin arkkitehti Mimar Sinan, joka on haudattu moskeijan puutarhaan.
Moskeija sisältä
Moskeijan rakennustyyli on saanut vaikutteita bysanttilaisista basilikoista, etenkin Hagia Sofiasta. Siihen kuuluu neljä minareettia, joita kiertää kymmenen parveketta. Moskeija on 59 metriä pitkä, 58 metriä leveä ja 53 metriä korkea. Pääkupolin halkaisija on 27 metriä.
Moskeijan yhteyteen rakennettiin monipuolinen palvelukeskus: dervissiluostari, vierashuoneita, keittiö, leipomo, köyhien ruokala, sairaala, lääketieteellinen koulu ja karavaaniseralji.
Monet moskeijan osista ovat edelleen käytössä. Pääsisäänkäynnin oikealla puolella on hautausmaa, jossa sijaitsevat Suleimanin ja hänen vaimonsa Roxelanan hautakammiot. Hautausmaalle on haudattu muitakin Suleimanin perheenjäseniä ja myöhempiä sulttaaneita.
Moskeija vahingoittui tulipalossa vuonna 1660, ja korjaustöissä se muuttui enemmän barokkityyliseksi. Vuonna 1766 maanjäristys vaurioitti rakennusta. 1800-luvulla se palautettiin alkuperäiseen asuunsa. Ensimmäisen maailmansodan aikana moskeijan pihalla säilytetyt ammukset aiheuttivat toisen tulipalon, ja sen jäljiltä moskeija korjattiin vasta vuonna 1956.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suleimanin moskeija Wikimedia Commonsissa
Steve Cotterill

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Stephen John Cotterill
Syntymäaika: 20. heinäkuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Cheltenham, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1986–1987 |  Cheltenham Town | 9 | (1) |
| 1987–1989 |  Burton Albion | 74 | (44) |
| 1989–1993 |  Wimbledon | 24 | (7) |
| 1992 | →  Brighton | 11 | (4) |
| 1993–1996 |  Bournemouth | 55 | (18) |
Valmennusura
1995–1996:  Sligo Rovers
1997–2002:  Cheltenham Town
2002:  Stoke City
2002–2003:  Sunderland AFC (apuv.)
2004–2007:  Burnley
2010:  Notts County
2010–2011:  Portsmouth
2011–2012:  Nottingham Forest
2013–2016:  Bristol City
2017:  Birmingham City (apuv.)
2017–2018:  Birmingham City
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Steve Cotterill (s. 20. heinäkuuta 1964) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä.
Ura pelaajana

Cotterill aloitti jalkapallouransa Englannin amatöörisarjoissa ja edusti uransa alkupuolella Cheltenham Townia, Alvechurchia ja Burton Albionia. Ammattilaiseksi hän siirtyi vuonna 1989 liityttyään Wimbledonin joukkueeseen. Hän edusti Wimbledonia ja Brightonia, mutta kärsi polvivaivoista. Vuonna 1993 hän siirtyi Bournemouthiin, jossa pelasi ammattilaisuransa parhaat vuodet. Hän joutui lopettamaan uransa vuonna 1996 polvivamman vuoksi.
Ura valmentajana

Cotterill aloitti valmennusuransa vuonna 1995 Sligo Roversin peräsimessä. Hän luotsasi joukkueen kaudella 1995/96 Irlannin liigassa kolmanneksi ja liigacupin finaaliin. Helmikuussa 1997 Cotterill jatkoi valmennusuraansa Cheltenham Townin päävalmentajana. Hän luotsasi Englannin 5. sarjatasolla pelaavan seuran FA Trophyn mestariksi vuonna 1998. Hän nosti joukkueen Englannin liigasysteemiin ja nosti seuran aina Englannin 2. divisioonaan kauden 2001/02 päätteeksi. Samana vuonna hän suoritti UEFA:n ammattilaislisenssin.
Kesällä 2002 Cotterill jätti Cheltenhamin ja siirtyi Stoke Cityn päävalmentajaksi. Cotterill erosi tehtävästään yllättäen jo lokakuussa 2002 ja siirtyi Howard Wilkinsonin apuvalmentajaksi Sunderlandiin. Kaksikon tavoitteena oli pitää Sunderland Englannin Valioliigassa, mutta joukkue voitti vain kaksi ottelua ja he saivat potkut maaliskuussa 2003.
Kesällä 2004 Cotterill jatkoi uraansa Burnleyn päävalmentajana. Cotterillin johdolla Burnley taisteli Englannin Mestaruussarjassa keskikastin sijoituksista. Hän jätti seuran marraskuussa 2007.
Helmikuussa 2010 Cotterill palasi valmennustehtäviin Notts Countyn päävalmentajana. Cotterillin johdolla Notts County juhli kauden päätteeksi Englannin kakkosliigan mestaruutta. Cotterill jätti tehtävänsä seuran päävalmentajana lyhyen, mutta menestyksekkään kevätkauden jälkeen toukokuussa 2010. Pian eroilmoituksensa jälkeen hänestä tuli Portsmouthin päävalmentaja. Cotterill valmensi Pompeyta keskellä joukkueen vaikeiden talousvaikeuksien. Tulokset olivat vaihtelevia ja joukkue sijoittui kaudella 2010/11 Mestaruussarjassa sijalle 16. Lokakuussa 2011 Cotterill jätti Pompeyn ja siirtyi Nottingham Forestin päävalmentajaksi. Forestin kausi oli vaikea ja joukkue sijoittui Mestaruussarjassa sijalle 19 ja säilytti sarjapaikkansa kymmenen pisteen turvin. Kauden jälkeen seuran omistajaksi tullut Al-Hasawin perhe erotti Cotterillin.
Joulukuussa 2013 Cotterill allekirjoitti kolmivuotisen sopimuksen Bristol Cityn kanssa. Cotterillin johdolla Bristol voitti kaudella 2014/15 EFL Trophyn ja Englannin Ykkösliigan mestaruuden. Hänet valittiin vuoden 2015 LMA:n parhaaksi valmentajaksi. Cotterillin johdolla Bristol taisteli Mestaruussarjassa heikoilla resursseilla. Lopulta seurajohto erotti Cotterillin tammikuussa 2016.
Kauden 2016/17 lopussa Cotterill liittyi Harry Redknappin valmennustiimiin Birmingham Cityyn. Lokakuussa 2017 Cotterill korvasi potkut saaneen Redknappin seuran päävalmentajana. Cotterill ei saanut Birminghamin peliä kulkemaan edeltäjäänsä paremmin, vaan toistuvien tappioiden myötä City juuttui yhä tiukemmin Mestaruussarjan putoamiskamppailuun. Vuoden vaihteen jälkeen joukkue osoitti piristymisen merkkejä ja voitti neljä vuoden 2018 puolella pelatuista kuudesta ensimmäisestä ottelusta. Hyvä vire jäi kuitenkin tähän ja joukkue vajosi Cotterillin johdolla viiden ottelun tappioputkeen, minkä myötä seurajohto erotti valmentajan maaliskuun alussa 2018.
Meriitit

FA Trophy: 1998
Englannin konferenssi: 1999
Englannin Ykkösliiga: 2015
EFL Trophy: 2015
Englannin Kakkosliiga: 2010
Teppo Lindsberg

Teppo Lindsberg (s. 3. huhtikuuta 1972 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija. Lindsberg edusti urallaan Superpesiksessä Sotkamon Jymyä ja Ulvilan Pesä-Veikkoja. Sotkamon Jymyssä pelatessaan Lindsberg saavutti neljä SM-kultaa kaudella 1993, kaudella 1995, kaudella 1996 ja kaudella 1997 sekä yhden SM-pronssin kaudella 1994. Hän pelasi urallaan yhden A-poikien Itä-Länsi-ottelun. Lindsberg pelasi urallaan 181 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi 13 kunnaria ja 140 tavallista juoksua, tuonut 60 juoksua ja kerännyt 581 kärkilyöntiä. Lindsberg pelasi urallaan 46 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 27 tavallista juoksua, toi 16 juoksua ja keräsi 131 kärkilyöntiä. Lindsberg pelasi urallaan 11 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja viisi tavallista juoksua, toi yhden juoksun ja keräsi 27 kärkilyöntiä.