stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Träskböle

Träskböle on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön sisäosissa kunnan pohjoisosassa.
Träskböle sijaitsee Mustajärven ja Pitkäjärven välissä. Kylän läpi kulkee maantie Gesterbyn kylästä Viksgårdiin. Träskbölen vähäinen asutus sijaitsee hajallaan kylän alueella, minkä lisäksi kylässä on hieman kesäasutusta.
Varhaisin maininta Träskbölestä on vuodelta 1550. Kylä on ollut pitkään yhden talon muodostama kylä eli yksinäistalo, joka oli Gesterbyn säterikartanon lampuotitila, kunnes tila liitettiin kokonaan kartanoon 1800-luvun puolivälissä. 1900-luvun alussa kylään syntyi kaksi pientilaa sekä myöhemmin neljä uutta tilaa torppareiden itsenäistyessä ja sotien jälkeen vielä muutama siirtolaistila.
Töyhtömurri

| Töyhtömurri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Ruokit Alcidae
Suku::  Kirjomurrit Synthliboramphus
Laji::  wumizusume
Kaksiosainen nimi
 Synthliboramphus wumizusume  (Temminck, 1835) 
Katso myös
   Töyhtömurri Wikispeciesissä   Töyhtömurri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Töyhtömurri (Synthliboramphus wumizusume) on ruokkien heimoon kuuluva rantalintu, joka asuu kalliosaarilla ja korallisaarilla Japanin ja Etelä-Korean lämpimillä vesillä. Pesimäalueensa ulkopuolella sitä tavataan myös Hokkaidolla ja Primorjen aluepiirin ja Sahalinin eteläosissa. Sen yläpuolessa on musta ja siniharmaa ja alapuolessa valkoinen höyhennys.
Se pesii asumattomilla saarilla. Pesimäalueen pohjoisraja on Japanissa Nanatsujimasaaret, ja tärkeimpiä pesimäalueita ovat Birosaari ja Izusaaret.
Töyhtömurri munii maaliskuussa keskimäärin alle kaksi munaa. Molemmat emot hautovat lähes tasaveroisesti. Poikasia ei ruokita pesässä, vaan ne lähtevät pesästä seuraavana tai sitä seuraavana iltana.
Laji määriteltiin vuonna 1975 Japanin kansallisaarteeksi. Se on määritelty IUCN:n punaisella listalla vaarantuneeksi lajiksi.
Käännös suomeksi
Toto, sankari

| Toto, sankari> Toto le héros |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jaco Van Dormael
Käsikirjoittaja:  Jaco Van Dormael, Laurette Van Keerberghen, Pascal Lonhay, Didier De Neck
Tuottaja:  Luciano Gloor Dany Geys Pierre Drouot
Säveltäjä:  Pierre van Dormael
Kuvaaja:  Walther van den Ende
Leikkaaja:  Susana Rossberg
Pääosat:  Michel Bouquet
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Belgia, Ranska, Saksa
Tuotantoyhtiö:  Iblis Films ZDF - Zweites Deutsches Fernsehen FR3 - France 3 Cinéma Les Productions Philippe Dussart Metropolis Filmproduktion Radio Télévision Belge Francophone (RTBF)
Ensi-ilta:  1991
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toto, sankari (Toto le héros) on Jaco Van Dormaelin ohjaama belgialais-ranskalais-saksalainen komediaelokuva vuodelta 1991. Siinä katkera vanhus muistelee lapsuuttaan ja on yhä varma että on rikkaan naapurin poika, koska vauvat vaihtuivat synnytyslaitoksella. Todellisuus ja kuvitelmat sekoittuvat vanhuksen mielessä.
Ohjaaja Dormael palkittiin Kultaisella kameralla Cannesin elokuvajuhlilla sekä European Film Awards -gaalassa. César-gaalassa elokuva sai palkinnon käsikirjoituksestaan ja kuvauksestaan (Walther van den Ende) sekä parhaana nuoren ohjaajan elokuvana. Myös Michel Bouquet sai roolistaan Césarin.
Elokuva ei saanut Suomessa teatterilevitystä, mutta se on esitetty Yle TV1 -kanavalla huhtikuussa 1997.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michel Bouquet  | … |  Thomas (vanha)   |
|  Jo de Backer  | … |  Thomas (aikuinen)   |
|  Thomas Godet  | … |  Thomas (lapsi)   |
|  Gisela Uhlen  | … |  Evelyne (vanha)   |
|  Mireille Perrier  | … |  Evelyne (nuori)  |
Un baiser volé

|  Un baiser volé> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Sarah Bray
Säveltäjä(t):  Patrick Hippert
Sanoittaja(t):  Linda Lecomte Monique Wersant
Euroviisutiedot
Vuosi:  1991
Maa:  Luxemburg
Kieli:  ranska
Sijoitus:  14.
Pisteet:  29
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Francis Goya
Aikajärjestys
 ◄ ”Quand je te rêve” (1990) 
 ”Sou fräi” (1992) ► 
Un baiser volé on Sarah Brayn esittämä kappale, joka edusti Luxemburgia vuoden 1991 Eurovision laulukilpailussa Italian Roomassa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 22 maan joukosta sijalle 14. 29 pisteellä.
USS Augusta

USS Augusta voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
USS Augusta (1799), 14-tykkinen priki
USS Augusta (1861), siipiratasalus
USS Augusta (SP-946), puurunkoinen höyryjahti
USS Augusta (CA-31), Northampton-luokan raskas risteilijä
USS Augusta (SSN-710), Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”USS Augusta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tulimaa

| Tulimaa |
| --- | --- |
 Tulimaa ilmakuvasta.
Maantiede
Muut nimet:  Tierra del Fuego
Merialue:  Atlantin ja Tyynenmeren välissä
Suurin saari:  Isla Grande
Muita saaria:  Hoste, Santa Inés, Isla Navarino, Isla Dawson, Isla Aracena, Isla Clarence, Isla Desolación
Pinta-ala:  73 746 km²
Valtio
Valtio:  Chile ja Argentiina
Provinssi:  A: Tulimaa C: Antártica Chilena, Tulimaa
Alue:  C: Magallanes
Väestö
Väkiluku:  137 000
Tulimaa (esp. Tierra del Fuego) on Etelä-Amerikan eteläisimmässä kärjessä sijaitseva saaristo. Se on jaettu Argentiinan ja Chilen kesken vuodesta 1881. Magalhãesinsalmi erottaa Tulimaan alueen muusta mantereesta. Chilen puolella oleva saariston eteläisin osa muodostaa kuuluisan Kap Hornin.
Piirteet

Koko saariston pinta-ala on 73 746 km². Kaksi kolmasosaa saaristosta kuuluu Chilelle ja yksi kolmasosa Argentiinalle, mutta maiden välillä on kiistaa joidenkin pienten saarten omistuksista. Pääsaari Isla Grande de Tierra del Fuego (eli Tierra del Fuego) on pinta-alaltaan 48 100 km².
Tulimaa on maastoltaan vaihtelevaa. Pääsaaren pohjoisosassa on paljon järviä ja moreenia, ja se on alle 180 metrin korkeudessa merenpinnasta. Pääsaaren eteläiset ja läntiset osat sekä pienemmät saaret ovat vuoristoisempia ja niillä on jäätikköjä. Tulimaan korkeimpia huippuja ovat Monte Darwin (2 438 m) ja Monte Sarmiento (2 300 m).
Ilmasto ja kasvillisuus

Tulimaan ilmasto on kesällä viileä ja talvella kylmä. Vuotuinen sademäärä vaihtelee alueittain 4 600 millimetristä 500 millimetriin. Etelässä ja lännessä kasvaa sammalta ja kitukasvuisia puita. Pääsaaren keskiosissa kasvaa kesävihantia pyökkimetsiä ja pohjoisessa ruohikkoa.
Asutus ja elinkeinot

Saarten pääelinkeinot ovat öljy, maakaasu, lammastalous ja ekoturismi.
Saarilla on huonot tieyhteydet, eikä rautateitä ole. Tärkeimmistä asutuskeskuksista on lento- ja laivayhteydet Chileen ja Argentiinaan.
Chilen hallinnoimalla puolella sijaitseva Puerto Williams on maailman eteläisin kaupunki.
Tulimaassa asui ainakin neljä eri intiaanikansaa: onat, haushit, yahganit ja alacalufit. Onat asuivat pääsaaren Isla Grande de Tierra del Fuegon sisäosissa ja elivät pääasiassa guanakoita metsästämällä. Muut kansat asuivat rannikolla ja liikkuivat kalan- ja hylkeenpyynnissä kanooteilla. Eurooppalaisten asutettua Tulimaan 1800-luvun puolivälissä intiaanit alistettiin valtaväestöön ja reservaatteihin. Kapinoivat intiaanit tapettiin. Vieraiden mukana saapui isorokko ja muita virustauteja, jotka surmasivat valtaosan intiaaneista, joita arvioidaan olleen tuhansia, mutta 1900-luvun alussa enää satoja. Nykyään puhdasverisiä Tulimaan intiaaneja lienee jäljellä vain muutamia.
Tutkimuksen historiaa

Ensimmäisenä eurooppalaisena Tulimaan näki portugalilainen Fernão de Magalhães marraskuussa 1520 purjehtiessaan laivastoineen Magalhãesinsalmen läpi. Intiaanit polttivat saaren rannoilla merkkitulia varoittaakseen naapureitaan oudosta laivasta. Magalhães nimesi saaren Tulimaaksi intiaanien nuotioiden mukaan. Hänen retkikuntansa ei kuitenkaan astunut Tulimaan maaperälle. Tämän jälkeen Magalhãesinsalmea käyttivät sekä espanjalaiset, englantilaiset että hollantilaiset laivastot, kartoittaen vesireittejä pääasiassa sotilaallisissa ja kaupallisissa tarkoituksissa.
Englantilainen amiraali John Narborough oli ensimmäinen, jonka retkikunta 1670 tutki Tulimaan asukkaita, eläimistöä ja kasvillisuutta. Hän myös laati ensimmäisen kelvollisen kartan Magalhãesinsalmesta. James Cookin retkikunta suoritti varsin perusteellisia tutkimuksia Tulimaan itärannikolla 1768–1771. Vielä silloin paikallisia intiaaneja verrattiin eläimiin. 1800-luvun alkupuolella englantilaiset lähettivät Tulimaahan useitakin tutkimusretkikuntia. 1830 kapteeni Robert FitzRoyn johtama retkikunta HMS Beaglellä, mukanaan Charles Darwin, tutki tarkoin Tulimaan lounaissaaristoa. 1866 aloittivat englantilaiset alueen perusteellisen kartoittamisen. Myös italialaiset ja ranskalaiset osallistuivat ansiokkaasti Tulimaan tutkimiseen. Ruotsalaisten Nordenskjöldin (1895) ja Skottsbergin (1904–1905) retkikunnat on myös mainittava, erittäinkin Nordenskjöldin retkikunnan mukana olleen kasvitieteilijän Dusénin erittäin ansiokkaan kasvillisuustutkimuksen ansiosta.
Suomen Maantieteellinen Seura varusti opetusministeriön tuella suomalaisen retkikunnan tutkimaan Tulimaan maaperää ja etenkin alueen soita. Retkikunnan johtajana toimi suotutkija Väinö Auer, geologina tohtori Ernst Håkan Kranck, kasvitieteilijänä Pohjois-Suomen Laidun- ja Nurmiviljelysyhdistyksen johtaja Heikki Roivainen ja Auerin assistenttina ylioppilas Esa Hyyppä. Matka alkoi Hampurista 22. syyskuuta 1928 ja 4. joulukuuta 1928 retkikunta rantautui Tulimaahan. Retkikunta suoritti arvokkaita tutkimuksia Tulimaan soista, maaperästä ja kasvillisuudesta. Retkikunta kotiutui Suomeen 1929. Väinö Auer laati matkasta kirjan Tulimaata tutkimassa, joka on monissa seikoissa varsin perusteellinen, mutta eräissä, esimerkiksi päivämäärissä ja tutkimustulosten selvittelyssä, varsin epämääräinen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eteläistä Tulimaata Argentiinan puolella.
Turisteja kuljettava höyryjuna Ushuaian kaupungin lähellä sijaitsevalla seitsemän kilometrin mittaisella näköalaradalla.
Tummaraunioinen

| Tummaraunioinen |
| --- | --- |
 Kalliotummaraunioinen.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Raunioiskasvit Aspleniaceae
Suku::  Raunioiset Asplenium
Laji::  trichomanes
Kaksiosainen nimi
 Asplenium trichomanes  L. 
Katso myös
   Tummaraunioinen Wikispeciesissä   Tummaraunioinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tummaraunioinen eli kalliotummaraunioinen (Asplenium trichomanes) on hyvin laajalle maapallolla levinnyt kallioilla kasvava saniainen.
Ulkonäkö ja koko

Tummaraunioisen maavarsi on lyhyt ja tummasuomuinen. 10–30 cm korkeat lehdet kasvavat yleensä pieninä, tiheinä tuppaina. Lehden ruoti on mustanruskea ja noin neljäsosa lehtilavan pituudesta. Lapa on muodoltaan tasasoukka ja parilehdykkäinen, lavan keskiranka on mustanruskea ja kapealti vaalean siipipalteinen. Lehdykät ovat tummanvihreitä, pyöreähköjä tai pitkulaisia, tylppiä, ehyt- tai hammaslaitaisia. Kapeanpuikeat tai tasasoukat itiöpesäkeryhmät sijaitsevat lehtilavan alapinnalla lehtisuonten sivussa. Itiöpesäkkeet ovat katesuomuisia. Tummaraunioisen itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa.
Suomessa tummaraunioisesta esiintyy kahta alalajia, jotka erottuvat toisistaan lehdyköitten muodon osalta. Nimialalaji kalliotummaraunioisen (subsp. trichomanes) lehdykät ovat harvassa, pyöreähköjä ja selvästi hammaslaitaisia. Kalkkitummaraunioisen (subsp. quadrivalens) lehdykät ovat tiheässä, pitkulaisia ja melkein ehytlaitaisia. Ruotsissa tavataan edellisten lisäksi alalajia subsp. inexpectans.
Tummaraunioinen muistuttaa paljon viherraunioista (A. viride) sekä varsinkin harvinaista serpentiiniraunioista (A. adulterinum). Alalajeista kalliotummaraunioinen voi risteytyä varsin erinäköisen lähilajin liuskaraunioisen (A. septentrionale) kanssa.
Levinneisyys

Tummaraunioista tavataan Euroopassa Portugalista Bulgariaan, Romaniaan Puolaan, Baltian maihin ja Luoteis-Venäjälle saakka. Pohjoisessa lajia kasvaa Fennoskandian keskiosiin asti. Sitä tavataan myös Krimin niemimaalla ja Kaukasuksen alueella. Levinneisyysalue ulottuu Euroopasta edelleen Marokkoon, Algeriaan, Tunisiaan ja Turkkiin, Erillisinä esiintyminä on muun muassa Keski-Aasiassa ja Kiinassa. Pohjois-Amerikassa tummaraunioista tavataan pääasiassa mantereen keski-, itä- ja lounaisosissa ja sieltä edelleen Meksikoon. Etelä-Amerikassa levinneisyysalue ulottuu hyvin pitkälle Andeja pitkin etelään. Laji on levinnyt myös eteläiselle pallonpuoliskolle esimerkiksi Etelä-Afrikkaan, Uuteen-Seelantiin ja Australiaan.
Suomessa tummaraunioista kasvaa lähinnä maan etelä- ja itäosissa. Keski-Suomen pohjoispuolella lajista on vain muutama havainto Rovaniemeltä. Alalajeista Suomessa on vallitseva kalliotummaraunioinen, jota tavataan koko esiintymisalueella. Kalkkitummaraunioista tavataan lähinnä maan etelä- ja lounaisosissa.
Elinympäristö

Tummaraunioinen kasvaa erilaisilla kallioilla. Alalajeista kalliotummaraunioinen viihtyy varjoisissa kallionraoissa, kalkkitummaraunioinen kalkkikallioilla.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Tummaraunioisen levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Kalliotummaraunioinen – Asplenium trichomanes
Pohjolan kasvien pauloissa: Asplenium trichomanes subsp. trichomanes - tummaraunioinen subsp. kalliotummaraunioinen
Pohjolan kasvien pauloissa: Asplenium trichomanes subsp. quadrivalens - tummaraunioinen subsp. kalkkitummaraunioinen
ITIS: Asplenium trichomanes (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Asplenium trichomanes (englanniksi)
Flora of North America: Asplenium trichomanes (englanniksi)
Tummaraunioisen itiöpesäkkeistöjä.
Töyhtömaina

| Töyhtömaina |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kottaraiset Sturnidae
Suku::  Mainat Acridotheres
Laji::  grandis
Kaksiosainen nimi
 Acridotheres grandis  Moore, 1858 
Katso myös
   Töyhtömaina Wikispeciesissä   Töyhtömaina Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Töyhtömaina (Acridotheres grandis) on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidetään usein samana lajina jaavanmainan kanssa.
Levinneisyys

Töyhtömainaa tavataan luonnonvaraisena laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Töyhtömainan on kuvattu olevan yleinen koko levinneisyysalueellaan, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tōgane

| Tōgane (東金市) |
| --- | --- |
 Myōsen-ji
 lippu:  symboli
 Tōganen sijainti Chiban prefektuurissa
 Tōgane
 Koordinaatit: 35°33′36″N, 140°21′58″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Chiban prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  89,12 km²
Väkiluku (08/2020):  58 081
 – Väestötiheys:  651,7 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninpodokarpus var. maki
 – Kukka:  Cerasus × yedoensis
 
 https://www.city.togane.chiba.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tōgane (jap. 東金市, Tōgane-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Kujūkurin tasangolla ja Shimōsan ylängöllä. Tōganessa on 58 081 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 89,12 neliökilometriä.
Japanin keskiajalla Tōgane kehittyi linnanaluskaupunkina. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla siitä tuli paikallinen hallintokeskus, jonne Tokugawa Ieyasu perusti residenssin haukkametsästystä varten. Sinne rakennettiin Tōgane- eli Onari-kaidō-tiereitti Funabashista. Sittemmin se on kehittynyt ympäröivän alueen markkinapaikkana ja Kujūkurin seudun keskuskaupunkina. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Tōganelle myönnettiin vuonna 1954. Eräs perinteinen elinkeino on puuvillan (Kazusa-momen) tuotanto. Kaupungin ympäristössä viljellään riisiä, vihanneksia ja puuntaimia, kuten japaninpodokarpusta. Sinne on rakennettu myös teollisuutta ja asuinlähiöitä.
Tōganen nähtävyyksiin kuuluvat kirsikankukistaan tunnettu Hakkakujärvi ja 1600-luvun alussa rakennettu tekolampi Ojagaike virkistysalueineen. Kaupunkia palvelee JR Higashi-Nihonin Tōgane-linja.
Kuvia

Tōganen rautatieaseman edustaa
Ostoskatu Tōganessa
Hiyoshi-jinja
Tōganen kaupungintalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tōgane Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Turo Järvinen

| Turo Järvinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1982 (ikä 42) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Turre
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  88 kg
Pelinumero:  19
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2012
Seurat:  HIFK (SM-liiga)   Ilves (SM-liiga)
Turo Järvinen (s. 6. tammikuuta 1982 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Ura

Järvinen on EPS:n (Espoon Palloseuran) kasvatti. Ensimmäiset pelit SM-liigassa Järvinen pelasi kaudella 2001–2002. Seuraavien kausien aikana Järvinen vakiinnutti paikkansa HIFK:n liigajoukkueessa. Järvinen oli HIFK:n kokoonpanossa, kun joukkue voitti SM-pronssia kaudella 2003–2004. Kaudella 2006–2007 Järvinen valittiin HIFK:n kapteenistoon.
Järvinen siirtyi kaudeksi 2007–08 Ilvekseen, jonka kanssa hän teki kahden vuoden sopimuksen huhtikuussa 2007 pelattuaan viisi täyttä kautta HIFK:ssa. Ilveksessä Järvinen pelasi kahden kauden ajan. Hän palasi HIFK:hon kaudeksi 2009–2010. HIFK:ssa Järvinen oli voittamassa Suomenmestaruutta keväällä 2011.
Aiheesta muualla

Turo Järvinen Jatkoaika.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Turo Järvinen Eurohockey.com. (englanniksi)
Träsket (Eckerö)

| Träsket |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Eckerö
Koordinaatit:  60°12′00″N, 19°39′33″E
Järvinumero:  94.110.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  1,6 m 
Rantaviiva:  1,815 km 
Pinta-ala:  0,06 km² 
 fiTräsket 
Träsket on järvi Eckerössä Ahvenanmaan länsiosassa. Sen pinta-ala on 6,4 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 19 kilometriä länsiluoteeseen ja Tukholmasta 130 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Träsketin pituus lounaasta koilliseen on 800 metriä. Järven levein kohta on 150 metriä, keskiosastaan järven leveys on vain noin 20 metriä. Saaria ei ole. Träsketin länsiranta on asutettu, itäranta on metsämaata, joka kohoaa 30–40 metriä merenpinnan yläpuolelle. Träsketiin virtaa laskuojia lounaasta ja lännestä. Träsketin luusua sijaitsee järven pohjoiskolkassa, josta lähtee mutkitteleva, noin 600 metriä pitkä laskuoja koilliseen Insundetiin, joka laskee suoraan mereen.
Träsket (94.110.1.004) kuuluu Ahvenanmaan lounaiseen saaristoalueeseen (94.11), joka on toisen jakovaiheen vesistö Pohjoisen Ahvenanmeren päävesistössä (94). Lounaiseen saaristoalueeseen kuuluu Träsketin ohella Kungsöfjärden, Byträsk, Storviken, Storträsket ja 12 muuta järveksi luokiteltua vakavettä.
Träsket on neljänneksi laajin Eckerön yhdestätoista järvestä. Laajin on Inre fjärden Eckerön pääsaaren pohjoisosassa.
Suomessa on neljätoista vähintään hehtaarin laajuista Träsketiä. Suurin niistä sijaitsee Paraisissa. Träsket-nimisiä vakavesiä on myös muun muassa Sundissa (Sundin Träsket) ja Kirkkonummella (Kirkkonummen Träsket). Kemiönsaaressa on kolme Träsketiä.
Unien Angus

| Unien Angus: Myytti kelttiläisestä unijumalasta> Dream Angus: The Celtic God of Dream |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Alexander McCall Smith
Kieli:  englanti
Genre:  metafiktio
Kustantaja:  Canongate Books
Julkaistu:  2007
Suomennos
Suomentaja:  Hilkka Pekkanen
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2007
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  139
ISBN:  978-951-31-3892-9
Sarja: Myytti-sarja
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Unien Angus (engl. Dream Angus) on Alexander McCall Smithin kaunokirjallinen teos vuodelta 2007. Se uudelleentulkitsee Irlannin ja Skotlannin kelttiläisen jumaltaruston Angus-hahmoa. Hahmo on komea ja iloluonteinen ja edustaa unia ja nuoruutta.
Turkin liira

| Turkin liira |
| --- | --- |

ISO 4217 -koodi:  TRY (nro. 949)
Keskuspankki:  Turkin tasavallan keskuspankki
Symboli:  ₺  tai  TL
Käyttäjät:   Turkki   Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta  Vapaan Syyrian armeija  Kyproksen tasavalta 
Inflaatio:  %64,27 (joulukuu 2022) %84,39 (joulukuu 2021)
Jaettava yksikkö:  Kuruş
Liira (turk. Türk lirası, lyhenne TL tai TRL) on Turkin tasavallan rahayksikkö.
Historia

Liira otettiin Turkissa käyttöön 1844. Sitä edeltäneet rahayksiköt kuruş ja para jäivät käyttöön liiraa pienempinä yksikköinä, niin että 1 liira = 100 kuruşia ja 1 kuruş = 40 paraa. Turkin kolikoiden ja seteleiden kirjaimistossa käytettiin 1930-luvulle asti osmaniturkkia: پاره tarkoittaa paraa, غروش kuruşia ja ليرا liiraa (تورك ليراسي tarkoittaa "Turkin liiraa"). Monissa eurooppalaisissa kielissä kuruş tunnettiin nimellä piasteri, liira taas oli ranskaksi livre.
1900-luvun lopulla Turkissa vallitsi niin voimakas inflaatio, että lopulta 10 000 liiraa oli pienin käytössä ollut raha. Vuoden 2005 alussa talousuudistusten vakiinnuttamiseksi ja epävakaan talouden perinnön poispyyhkimiseksi otettiin käyttöön uusi Turkin liira (yeni türk lirasi), joka vastasi miljoonaa vanhaa liiraa (1 UTL = 1 000 000 TL). Siirtymävaiheen jälkeen tammikuussa 2009 sana ”uusi” pudotettiin pois rahayksikön nimestä ja siitä tuli jälleen yksinkertaisesti Turkin liira (TL).
Muoto

Kaikkien Turkin liirojen etupuolella on Turkin ensimmäisen presidentin ja Turkin perustajan Mustafa Kemal Atatürkin kasvokuva. Kääntöpuolella on yleensä historiallisia, tärkeitä ja tunnettuja ihmisiä Turkin ja Ottomanien valtakunnan eli Turkin sulttaanikunnan historiassa.
Liiran inflaatio

Vuoden 2018 puolivälistä lähtien liiran arvo on alkanut laskea nopeasti. Yleisesti taloustieteilijöiden näkemys on, että kriisi johtui siitä, että Recep Tayyip Erdoğan esti Turkin tasavallan keskuspankkia harjoittamasta inflaatiota hillitsevää korkopolitiikkaa. Toisaalta keskuspankki nosti korkoja syyskuussa 2018. Erdoğan katsoi inflaation johtuvan ulkoisista voimista, ja tämän näkemyksen hyväksyi myös 42 prosenttia ihmisistä tuolloin. Tätä väitettä kuvataan usein salaliittoteoriaksi. Myös kansalaisten näkemysellä inflaatiota on aiheuttanut presidentti Erdoğanin väärät politiikat ja päätökset.
Liiran inflaatio, joka jatkoi heikkenemistä vuonna 2020. Erdoğanin hallituksen lausuntojen mukaan inflaatiota johti karkotussotilaalliset operaatiot Syyriassa ja muut geopoliittiset ongelmat, mahdollisuus Joe Bidenin valintaan, jonka uskottiin asettavan Turkille pakotteita vuoden 2020 Unitedissa ja COVID-19- tilanne Turkissa.
Vaikka liiran arvo oli elpymässä korkojen nousun myötä vuoden 2021 alussa, keskuspankin johtajan Naci Ağbalin ja muiden keskuspankin avainhenkilöiden eroaminen aiheutti nopean inflaation 21.3.2021.
Vuoden 2022 alussa dollari saavutti liiran arvossa mitattuna kaikkien aikojen pohjan 18,88:aan. Erdoğan jatkoi korkojen alentamista hidastamatta, ja keskuspankista eroavien tärkeiden ihmisten määrä kasvoi päivä päivältä. Lisäksi ulkomaisten yritysten ja yhtiöiden investointien puute ja epäluottamus Turkin liiraan ovat myös heikentäneet paljon Turkin liiraa.
Vuonna 2021 sattuneen inflaatiokriisin vuoksi Oikeus- ja kehityspuolueen ja Recep Tayyip Erdoğanin kannatus yleisössä laski tutkimusten mukaan merkittävästi (tutkimusten mukaan laskua on 15-20 %).
Erdoğan on ilmoittanut lausonnoissaan aika pitkään, että liiran inflaatio alkaa laskea vuonna 2023.
| Tämänhetkiset TRL-vaihtokurssit |
| --- | --- |
XE.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
OANDA.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD