stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suokauris
Elintavat > Ravinto

Suokauriin pääravinto ovat pehmeät, proteiinipitoiset ja hyvin sulavat vesi- ja rantakasvit. Ravinto koostuu lähinnä ulpukoista, lehdistä, ruohoista ja kaisloista. Ne saattavat pitkien tulvien aikaan syödä myös pensaita ja köynnöksiä. Eräässä tutkimuksessa huomattiin, että suokauriin ravinnosta 50 % on heiniä ja 31 % hernekasveja.
Elintavat > Lisääntyminen

Suokauriit voivat lisääntyä mihin aikaan vuodesta tahansa. Parittelujen huippu on kuitenkin syksyllä, koska suurin osa uroksista tulee kiimaan loka-marraskuussa. Urosten ei ole havaittu olevan erityisen aggressiivisia toisiaan kohtaan. Vastasyntyneitä vasoja on havaittu touko-marraskuussa. Naaraan kanto-aika on keskimäärin 270 päivää. Vasat ovat aikuisten värisiä eikä niillä siten ole täpliä. Ne painavat syntyessään noin 4,2 kg. Poikasia syntyy tavallisesti yksi. Emo imettää vasaa puoli vuotta, mutta vasa pysyy emonsa luona noin vuoden. Naaras voi kuitenkin paritella jo poikasen syntymän jälkeen ja olla kantavana mihin aikaan vuodesta tahansa.
Uhat ja suojelu

Suokauriiden määrä on nykyään laskussa, ja laji on vaarantunut. Vähenemisen syynä ovat valvomaton metsästys ja elinympäristön tuhoutuminen. Suokauriiden elinalueita ovat sirpaloittaneet maatalous, puuplantaasit, karjatilat ja suurten jokien äärelle rakennetut padot, jotka ovat tuhonneet rantojen tulvatasankoja. Suokauriit joutuvat sadekautena vetäytymään kuivemmille alueille eli karjan laidunalueille. Niitä kuolee nälkään tulvien pitkittyessä tai niiden jäädessä liian pienelle kuivan maan saarekkeelle, koska ne eivät pysty kilpailemaan karjan kanssa. Sadekautena ne joutuvat helpommin myös asutuksen läheisyyteen, missä ne ovat alttiina metsästäjille. Lisäksi suokauriisiin tarttuvat karjataudit, kuten suu- ja sorkkatauti sekä punatauti. Kuivalla kaudella tehtävät laidunmaiden kulotukset puolestaan hävittävät suojaavaa kasvillisuutta. Kosteikkoja myös kuivataan maanviljelystä varten. Elinympäristön tuhoutuminen onkin suurin syy lajin vähenemiseen. Myös salametsästys, vesireittien muokkaus, saastuminen ja kullankaivu ovat uhkatekijöitä. Suokauris on arvokas riistaeläin. Sitä metsästetään urheiluna ja lihan takia, joskin lihaa on sanottu epämiellyttäväksi.
Suokauris kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen I ja on rauhoitettu kaikkialla levinneisyysalueellaan. Laji elää myös useilla suojelualueilla. Sitä tavataan myös yksityismailla, joihin on perustettu uusia suojelualueita.
Ydroúsa (Attika)

Ydroúsan saari.
| --- | --- |
Muut nimet:  Ydroússa (Υδρούσσα), Katramonísi (Κατραμονήσι), Katramóniso (Κατραμόνησο), Gaïdouronísi (Γαϊδουρονήσι), Prasonísi (Πρασονήσι), Prassonísi (Πρασσονήσι), Prásso (Πράσσο)
Sijainti:  37°50′09″N, 23°44′46″E, Vári-Voúla-Vouliagméni Itä-Attika, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Vesialue:  Saroninlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,057 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ydroúsa (kreik. Υδρούσα, myös Ydroússa, Υδρούσσα) eli Katramonísi (Κατραμονήσι, myös Katramóniso, Κατραμόνησο) eli Gaïdouronísi (Γαϊδουρονήσι) eli Prasonísi (Πρασονήσι, myös Prassonísi, Πρασσονήσι, Prásso, Πράσσο), antiikin Hydrussa (m.kreik. Ὑδροῦσσα, Hydrūssa tai Hydroussa), on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja sijaitsee Saroninlahdessa Voúlan kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on 0,057 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Ydroúsa kuuluu Vári-Voúla-Vouliagménin kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saari on suosittu veneretkikohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ydroúsa Wikimedia Commonsissa
Argo-Saroniset saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Agkístri  Aígina  Dokós  Hydra  Póros  Salamis  Spétses 
Alisaariryhmät:   Diapória Nisiá Ágios Ioánnis, Aígina  Ágios Thomás  Anagnóstis  Kourmouloúdes  Ledoú  Moládi  Plateiá, Aígina  Prasoú  Stachtorrói  Tragonísi  Ypsilí  Lagoúses Gáidaros  Kordeliáris  Lagoúsa  Lagousáki  Makrónisos, Aígina 
Muut pienemmät saaret:   Ágios Geórgios, Hydra  Ágios Geórgios, Salamis  Ágios Ioánnis, Hydra  Ágios Nikólaos  Ágios Pétros  Apónisos  Archí  Arsída  Astéri  Atalánti  Boúrtzi  Daskaleió  Disáki  Doroúsa  Drápi  Falkonéra  Fléves  Flevopoúla  Kartéli  Kivotós  Korákia  Koronída  Koronísi  Koulourá  Koumoundoúrou  Kyrá  Léros  Makrónisos, Mégara  Metópi  Módi  Moní  Nisída  Pacháki  Páchi  Pátroklos  Pétasi  Plateiá, Argolis  Plateiá, Korinthia  Platonísi  Pontikonísi  Pontikós  Psilí  Psyttáleia  Revythoúsa  Ovriós  Rómvi  Skyllí  Spalathronísi  Spathí  Spetsopoúla  Stavronísi  Strongyló  Tagári  Tríkeri  Velopoúla  Véniza  Ydroúsa
Yhdyskiduskalat

| Yhdyskiduskalat |
| --- | --- |
 Täpläkutsa eli suoankerias (Monopterus albus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Yhdyskiduskalat Synbranchiformes  Gosline, 1983
Heimot
 Silopuikkokalat Chaudhuriidae  Puikkokalat Mastacembelidae  Kutsat Synbranchidae 
Katso myös
   Yhdyskiduskalat Wikispeciesissä   Yhdyskiduskalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yhdyskiduskalat (Synbranchiformes) on viuhkaeväisten kalojen lahko. Siihen kuuluu noin 100 lajia, jotka jaetaan kolmeen heimoon. Kolme lajia elää murtovedessä, muut tropiikin ja subtropiikin makeissa vesissä. Lahkoon on aiemmin viitattu myös nimellä suoankeriaat.
Xinhua

| Xinhua News Agency 新华通讯社 |
| --- | --- |
Perustettu:  1931
Kotipaikka:  Peking, Kiina
Toimiala:  viestintä
Henkilöstö:  yli 7 000
Omistaja:  valtionyhtiö
Kotisivu:  www.news.cn/english/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Xinhuan pääkonttori
Xinhua News Agency (kiin. 新华通讯社) on Kiinan valtion virallinen uutistoimisto ja samalla maan suurin uutisten ja informaation keräys- ja välityskeskus. Se perustettiin vuonna 1931 ja se on toiminut nykyisellä nimellään vuodesta 1937. Kiinassa Xinhualla on 32 alueellista toimipistettä ja lisäksi toimistot sadassa eri maassa ulkomailla.
Historia

Xinhua perustettiin alun perin nimellä Punaisen Kiinan uutistoimisto vuonna 1931 ja se uudelleennimettiin Xinhuaksi vuonna 1937. Kiinan kommunistien voitettua sisällissodan vuonna 1949 Xinhua on kasvattanut kokoaan tasaisesti. Kasvuun vaikutti myös vuonna 1978 alkanut talouden ja poliittisen elämän vapautuminen. Vuosituhannen alussa Xinhualla oli yli 7 000 työntekijää.
Vuonna 2019 uutistoimistolla on aidonnäköiset ja -kuuloiset tietokoneella generoidut uutisankkurit. Naispuolista kutsutaan Xin Xiaomengiksi ja miespuolista Xin Xiaohaoksi. Digitaalisia uutisankkureita uutistoimisto on kehittänyt yhteistyössä hakukoneyhtiö Sogoun kanssa.
Toiminta

Xinhuan pääkonttori on Pekingissä. Tietotoimistolla on toimipisteitä 32:ssa maakunnassa sekä Hongkongin ja Macaon itsehallintoalueilla. Tietotoimisto toimii myös yli sadassa muussa maassa. Viisi Xinhuan alueellista toimistoa ovat valtuutettuja julkaisemaan uutisia. Ne ovat Aasian-Tyynenmeren aluetoimisto Hongkongissa, Latinalaisen Amerikan aluetoimisto Méxicossä, Afrikan aluetoimisto Nairobissa, Lähi-idän aluetoimisto Kairossa ja Ranskan aluetoimisto Pariisissa.
Kiinassa Xinhua julkaisee päivittäin uutisia sanomalehtien, sekä radio- ja televisiokanavien käyttöön. Xinhua Publishing House julkaisee vuosittain noin neljäsataa kirjaa ajankohtaisista asioista ja politiikasta. Xinhua julkaisee myös itse lähes neljääkymmentä sanomalehteä ja tavallista lehteä, joihin lukeutuvat esimerkiksi:
Xinhua Daily Telegraph
News Bulletin of the Xinhua News Agency (englanniksi, ranskaksi, espanjaksi, arabiaksi ja venäjäksi),
Cankao Xiaoxi ('Referenssiuutiset', päivittäin) - Kiinan laajalevikkisin sanomalehti
Economic Information Daily
China Securities (päivittäin)
Shanghai Securities (päivittäin)
Sports Express (viikoittain)
Outlook (viikoittain)
China Comment
Globe (kuukausittain)
Chinese Reporters (kuukausittain)
Photography World (kuukausittain)
Great Rural World
Securities Investment Weekly,
China Photo
China Yearbook
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
(englanniksi) Xinhua on-line
Yamashiomaru

| Yamashiomaru |
| --- | --- |
 Yamashiomaru
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Jokohama
Kölinlasku:  19. heinäkuuta 1944
Laskettu vesille:  14. marraskuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 17. helmikuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  15 864 t
Pituus:  148,01 m
Leveys:  20,4 m
Syväys:  8,99 m
Koneteho:  4 500 ihp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  221
Aseistus
Aseistus:  16 x 25 mm ilmatorjuntatykkiä 1 x sukellusveneentorjuntaheitin 120 x syvyyspommia 8 x lentokonetta
Yamashiomaru oli keisarillisen Japanin armeijan Yamashiomaru-luokan lentokoneidenkuljetualus toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Nippon Yusen Kaisha -yhtiön Yamashita Line tilasi Mitsubishin Yokohaman telakalta  tyypin 2TL -tankkerin ja sen köli laskettiin 19. heinäkuuta 1944. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta ja se valmistui seuraavan vuoden alussa 27. tammikuuta 1945.
Palvelus

Alus oli Jokohaman satamassa 17. helmikuuta 1945, kun Yhdysvaltain laivaston Task Force 58:n lentokone havaitsi sen ja upotti aluksen pommeillaan. Aluksen hylky nostettiin ja se romutettiin Yokohamassa 1947.
XIII (sarjakuva)

XIII (kolmetoista) on belgialainen sarjakuva, jonka on käsikirjoittanut Jean Van Hamme ja kuvittanut William Vance. Sarjakuva kertoo muistinsa menettäneestä miehestä, jonka ainoa linkki menneisyyteen on solisluun tienoille tatuoitu roomalainen numero 13. Sarjan alkuasetelma on saanut vaikutteita Robert Ludlumin Medusa-trilogiasta.
Sarjakuvaa alettiin julkaista Belgiassa Spirou-lehdessä 1984 ja myöhemmin Dargaud-kustantamon julkaisemina albumeina. Sarjassa on 19 osaa.
Sarjakuvaan pohjautuen on julkaistu myös tietokonepeli ja tv-elokuva.
Julkaisut suomeksi

Suomeksi XIII:tä on käännetty kahteen otteeseen. Like julkaisi albumin, joka sisälsi kolme ensimmäistä alkuperäistä osaa pienennetyssä sivukoossa mustavalkoisena. Myöhemmin Arktinen Banaani alkoi kääntää sarjaa uudestaan alkuperäisen kaltaisissa albumeissa.
Sarjan osat

Mustan auringon päivä.  ((Le jour du soleil noir, 1984.) Suom. Heikki Kaukoranta)  Arktinen banaani, 2005.  ISBN 952-9809-79-4
Minne intiaani kulkee....  ((Là où va l’Indien..., 1985.) Suom. Heikki Kaukoranta)  Arktinen banaani, 2005.
Helvetin kyyneleet.  ((Toutes les larmes de l’enfer, 1986.) Suom. Kirsi Kinnunen)  Arktinen banaani, 2005.  ISBN 952-5602-08-7
Iskuryhmä.  ((S.P.A.D.S., 1987.) Suom. Kirsi Kinnunen)  Arktinen banaani, 2005.  ISBN 952-5602-09-5
Hälytystila.  ((Rouge Total, 1988.) Suom. Kirsi Kinnunen)  Arktinen banaani, 2006.  ISBN 952-5602-47-8
Tapaus Jason Fly.  ((Le Dossier Jason Fly, 1989.) Suom. Kirsi Kinnunen)  Arktinen banaani, 2006.  ISBN 952-5602-48-6
Elokuun kolmas yö.  ((La Nuit du 3 août, 1990.) Suom. Kirsi Kinnunen)  Arktinen banaani, 2007.  ISBN 978-952-5602-69-2
Kolmetoista yhtä vastaan.  ((XIII contre Un, 1991.) Suom. Kirsi Kinnunen)  Arktinen banaani, 2008.  ISBN 978-952-5768-07-7
Maria.  ((Pour Maria, 1992.) Suom. Kirsi Kinnunen)  Arktinen banaani, 2009.  ISBN 978-952-5768-36-7
El Cascador.  ((El Cascador, 1994.) PERUTTU: Suom. Kirsi Kinnunen)  Arktinen banaani.  ISBN 978-952-5768-68-8
Trois Montres d’argent (1995)
Le Jugement (1997)
The XIII mystery - L’enquête (1999)
Secret Défense (2000)
Lâchez les chiens ! (2002)
Opération Montecristo (2004)
L’Or de Maximilien (2005)
La Version irlandaise piirtänyt Jean Giraud (2007)
Le Dernier Round (2007)
Lisäosa Traquenards et Sentiments (2004)
Aiheesta muualla

Arktisen Banaanin XIII-sivu (Arkistoitu – Internet Archive).
Kimmo Lakoman sarjakuvasivut.
XIII:n viralliset kotisivut. (ranskaksi)
Jukka Laine: Mies vailla menneisyyttä. Kvaak.fi 14.12.2005.
Salla Brunou: XIII nro 7 – kiehtovaa agenttiamericanaa. Kvaak.fi 21.1.2008.
Janne Viitala: XIII ei vieläkään muista. Kvaak.fi 5.11.2009.
Yakumo (1899)

| Yakumo / 八雲 |
| --- | --- |
 Yakumo

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Stettiner Vulcan AG, Saksa
Kölinlasku:  maaliskuu 1898
Laskettu vesille:  8. heinäkuuta 1899
Palveluskäyttöön:  20. kesäkuuta 1900
Loppuvaihe:  romutettu 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 801 t
Pituus:  124,64 m
Leveys:  19,57 m
Syväys:  7,24 m
Koneteho:  15 500 ihp
Nopeus:  20,5 solmua
Miehistöä:  648–700
Aseistus
Aseistus:  4 × 203 mm/L45 type 41 -tykkiä 12 × QF 6″/L40 -tykkiä 12 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä 8 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 5 × 18″ torpedoputkea
Yakumo (jap. 八雲) oli keisarillisen Japanin laivaston kesäkuussa 1900 Vulcanin telakalta valmistunut panssariristeilijä. Alus romutettiin vuonna 1947.
Valmistus

Alus tilattiin 1. syyskuuta 1897 Vulcanilta Stettinistä osana vuoden 1896 hankintoja. Tilatun aluksen nimeksi vahvistettiin Yakumo 18. lokakuuta 1897. Köli laskettiin 1. syyskuuta 1898. Alus laskettiin vesille 8. heinäkuuta 1899 ja valmistui 20. kesäkuuta 1900.
Palvelus

Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Tsushiman meritaisteluun, jossa se oli upottamassa Venäjän keisarikunnan laivaston risteilijä  Admiral Ušakovia. Vuoden 1920 jälkeen alus siirrettiin koululaivaksi, ja se teki vuosina 1921–1922 ensimmäisen koulutuspurjehduksensa Izumon kanssa mukanaan 150 kadettia. Ennen matkaa pääosa aluksen aseistuksesta poistettiin. Aluksen Belleville-kattilat korvattiin kuudella Yarrow-kattilalla, jotka oli poistettu modernisoitavana olleelta taistelulaiva Harunalta.
Alus romutettiin vuonna 1947.
Yanagi (1944)

| Yanagi / 柳 |
| --- | --- |
 Yanagi

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fujinagata
Kölinlasku:  20. elokuuta 1944
Laskettu vesille:  25. marraskuuta 1944
Palveluskäyttöön:  18. tammikuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  20. marraskuuta 1945
Loppuvaihe:  tuhoutui 14. heinäkuuta 1945 romutettu 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 260 t (normaali) 1 530 t (kuormattu)
Pituus:  92,5 m (vesiraja) 100,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,35 m
Syväys:  3,30 m
Koneteho:  19 000 shp
Nopeus:  27,8 solmua
Miehistöä:  211
Aseistus
Aseistus:  3 × 127 mm/40 type 89 24 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 610 mm torpedoputkea 36 × type 2 syvyyspommia
Yanagi (jap. 柳) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Matsu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 20. elokuuta 1944. Se laskettiin vesille 25. marraskuuta ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 18. tammikuuta 1945.
Palvelus

Alus joutui 14. heinäkuuta 1945 Tsugarunsalmessa Yhdysvaltain laivaston ilmavoimien hyökkäykseen, jolloin se vaurioitui pahoin. Hylky hinattiin Ominatoon, missä se oli edelleen sodan päättyessä. Alus poistettiin alusluettelosta 20. marraskuuta 1945. Hylky romutettiin lokakuusta 1946 20. toukokuuhun 1947 Ominatossa.
Y2K

Valotaulu Ranskassa 3. tammikuuta 2000.
Lyhenteellä Y2K (tulee engl. sanoista "year 2 kilo", vuosi 2000) viitataan vuoden 2000 aiheuttamiin ongelmiin tietotekniikassa. Ongelmiin viitattiin joskus myös nimellä millenniumbugi (engl. millennium bug).
Taustaa

Vuosilukuja kirjoitetaan yleisesti eri yhteyksissä neljän numeron sijasta kahdella numerolla. Näissä käyttökohteissa vuosisatojen kesken ei ole ilmeistä sekaantumisvaaraa. Tietojenkäsittelyn alkuaikoina tietokonelaitteiden muistimäärät olivat pieniä ja sisälsivät rajoituksia. Lisäksi muisti oli kallista. Muistia yritettiin säästää esittämällä vuosiluku kahdella merkillä, esimerkiksi ”88” (tarkoittaa vuotta 1988).
Vuosituhannen vaihtuessa tämä menetelmä aiheutti ajan vuosilukeman ”pyörähtämisen ympäri”, jolloin ”00” saattoi tarkoittaa joko vuotta 1900 tai 2000. Vuosituhannen vaihtuminen ei ollut ainoa ongelma, ongelmia aiheutti myös vuoden 2000 karkauspäivä: gregoriaanisessa kalenterissa vain 400:llä jaolliset tasasatavuodet ovat karkausvuosia: vuosi 1900 ei ollut, vuosi 2000 oli.
Vastaavanlaisia ongelmia, vaikkakin pienemmässä mittakaavassa, koettiin vuodenvaihteessa 2010 – niin kutsuttu Y2.01K-ongelma. Seuraavan kerran vastaavan kaltainen ongelma tullaan mahdollisesti kokemaan vuonna 10000. Tätä ongelmaa kutsutaan (ehkä vielä leikkisästi) Y10K:ksi. Toistaiseksi hieman realistisempi ongelma saattaa olla Y2K38-ongelma vuonna 2038, jolloin joidenkin tietokoneiden tai käyttöjärjestelmien sisäinen, 32-bittinen kello ”pyörähtää ympäri”. Ongelmien välttämiseksi laskenta on muutettu 64-bittiseksi useissa käyttöjärjestelmissä.
Vaikutukset

Bob Bemer julkaisi vuonna 1971 varoituksen tulevista ongelmista, jotka liittyivät kahden numeron käyttöön neljän sijaan. National Bureau of Standards (nykyään NIST) piti vapaavalintaisena käytetäänkö kahta vai neljää numeroa. Bemer jatkoi varoituksia kunnes siirtyi eläkkeelle vuonna 1982.
Ongelmia alkoi ilmaantua jo 1990-luvun kuluessa tulevaisuuden päivämäärien mennessä vuosituhannen vaihteen yli. 1990-luvun lopussa käytettiin valtavasti rahaa Y2K-ongelmien korjaamiseen ennalta. Useimmat suuret yritykset kävivät kaikki käyttämänsä järjestelmät ja ohjelmat läpi vuosilukuongelmien korjaamiseksi. Monia vanhoja järjestelmiä korvattiin kokonaan uusilla.
Y2K-ongelmaa lietsottiin etenkin vuoden 1999 aikana, jotkut jopa keräsivät ruokavarastoja tulevan katastrofin odotuksessa.
Mitään merkittäviä ongelmia ei lopulta ilmaantunutkaan vuoden vaihtuessa. Suurimmat ongelmat koettiin maissa joissa tietokoneiden määrä on vähäinen, ja ongelmaan ei ollut varauduttu ennalta. Osa tapahtumista pääsi julkisuuteen, kuten ydinvoimalan pysäytys Japanissa varajärjestelmässä ilmenneiden ongelmien vuoksi, mutta useimmissa tapauksissa kohdatut ongelmat olivat pieniä ja helposti korjattavissa.
Erään teorian mukaan IT-kuplan syntyyn vaikutti vuosituhannen vaihdetta edeltävä ohjelmistojen ja laitteiden kiivas uusiminen. Vuosituhannen vaihteen jälkeen yritykset olivat tehneet ostoksensa ja myyjän markkinat loppuivat.
Y2K-ongelman korjauksien on arvioitu maksaneen sata miljardia dollaria pelkästään Yhdysvalloissa.
Ongelmiin varautumisen ja koulutuksen hyötyjä on kuitenkin sanottu mittaamattoman suuriksi kanadalaisessa sairaalassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ennalta kuulutetun maailmanlopun kronikka (Markku Saksa Taloussanomissa 6.1.2010)
Tietokone.fi - Viimeinen Y2K (1.1.2001) (suomeksi)
Yamato (1885)

| Yamato / 大和 |
| --- | --- |
 Yamato

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Onohaman telakka, Kōbe
Kölinlasku:  23. marraskuuta 1883
Laskettu vesille:  1. toukokuuta 1885
Palveluskäyttöön:  16. marraskuuta 1888
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1935
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 500 t
Pituus:  62,78 m
Leveys:  10,7 m
Syväys:  4,6 m
Koneteho:  1 622 ihp
Nopeus:  13 solmua
Miehistöä:  231
Aseistus
Aseistus:  2 × Kruppin 6,7″ BL -tykkiä 5 × Kruppin 4,7″ BL -tykkiä 1 × Kruppin 3″ QF -tykki 4 × neliputkista 25 mm Nordenfelt-tykkiä 2 × 15″ torpedoputkea
Yamato (jap. 大和) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu puurunkoinen kolmimastoinen parkkitakiloitu Katsuragi-luokan korvetti. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1935, ja se romutettiin vuonna 1950.
Valmistus

Alus tilattiin Onohaman telakalta läheltä Kōbea osana vuoden 1882 hankintoja ja sen köli laskettiin 23. marraskuuta 1883. Alus laskettiin vesille 1. toukokuuta 1885 ja se valmistui 16. marraskuuta 1888 ensimmäisenä päällikkönään Tōgō Heihachirō.
Palvelus

Alus osallistui ensimmäiseen Kiinan–Japanin sotaan partioiden Korean, Dairenin ja Weihaiwein välillä. Se osallistui läntisen osaston reservialuksena Jalujoen taisteluun. Alus luokiteltiin 21. maaliskuuta 1898 kolmannen luokan tykkiveneeksi, minkä jälkeen se oli lähinnä rannikontutkimus- ja valvontatehtävissä. Alus modernisoitiin vuonna 1900, jolloin sen parkkitakila poistettiin ja aseistukseksi vaihdettiin kahdeksan 2,5 naulan pikatykkiä ja kuusi konekivääriä. Samoin aluksen torpedoputket vaihdettiin 18-tuumaisiksi.
Venäjän–Japanin sodassa alus oli vartioaluksena Honshūn ja Kyūshūn välisessä Kanmoninsalmessa. Vuonna 1907 alus modernisoitiin uudelleen, jolloin sen aseistukseksi muutettiin neljä kolmen tuuman ja neljä 50 millimetrin tykkiä. Samalla alus siirrettiin tutkimusalukseksi. Se luokiteltiin toisen luokan rannikonvalvonta-alukseksi 28. elokuuta 1912, ja alus siirrettiin rannikontutkintatehtäviin. Se luokiteltiin virallisesti tutkimusalukseksi 1. huhtikuuta 1922, ja sen aseistus vaihdettiin kahdeksi kolmen tuuman tykiksi.
Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1935, ja se siirrettiin Uragaan kelluvaksi koulutustukikohdaksi. Alus vajosi pohjaan pyörremyrskyssä 18. syyskuuta 1945. Aluksen hylky nostettiin ja se romutettiin vuonna 1950.
Cassie Yates

Cassie Yates (s. 2. maaliskuuta 1951 Macon, Georgia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka
on esiintynyt elokuvissa ja televisiosarjoissa. Vuonna 1987 hänellä oli Sarah Curtisin rooli saippuasarjassa Dynastia. Yates on vieraillut myös muun muassa sarjoissa Kolkyt ja risat, Magnum ja Murhasta tuli totta.
Elokuvia

Tappava salama (Rolling Thunder, 1977)
K.O.V.A. (F.I.S.T., 1978)
FM – rock-kanava (FM, 1978)
Pahuus (The Evil, 1978)
Raivopäät (Convoy, 1978)
St. Helens – vaarojen vuori (St. Helens, 1981)
Verinen viikonloppu (The Osterman Weekend, 1983)
Mies joka tiesi liian vähän (Unfaithfully Yours, 1984)
I Don't Buy Kisses Anymore (1992)
Aiheesta muualla

Cassie Yates Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cassie Yates Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  IdRef
Shigeo Yaegashi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 24. maaliskuuta 1933
Syntymäpaikka: Iwate, Japani
Kuolinaika: 2. toukokuuta 2011 (78 vuotta)
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1958-1969 | Furukawa Electric |  |
Maajoukkue
| 1956-1968 | Japani | 45 (11) |
| Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Mitalit> Maa:  Japani. Olympialaiset .Miesten jalkapallo | Maa:  Japani> .Miesten jalkapallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | joukkuekilpailu |  |
Shigeo Yaegashi (24. maaliskuuta 1933 Iwate, Japani – 2. toukokuuta 2011) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Yaegashi edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1956–1968. Tokion olympialaisissa 1964 hän kuului Japanin viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen ja Méxicon olympialaisissa 1968 pronssimitalijoukkueeseen.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1956 | 3 | 0 |
1957: 0
| 1958 | 2 | 0 |
| 1959 | 5 | 0 |
| 1960 | 1 | 0 |
| 1961 | 7 | 2 |
| 1962 | 7 | 3 |
| 1963 | 5 | 4 |
1964: 2
| 1965 | 4 | 0 |
| 1966 | 2 | 0 |
| 1967 | 3 | 0 |
| 1968 | 4 | 0 |
| Yhteensä | 45 | 11 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1956
Furukawa |
Hiraki |
Iwabuchi |
Kawamoto |
Kitaguchi |
Kobayashi |
Mimura |
Naganuma |
Ōmura |
Ozawa |
Satō |
Shimomura |
Takabayashi |
Takamori |
Tokita |
Uchino |
Yaegashi |
Valmentaja Takenokoshi
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1964
1 Hosaka |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Hiraki |
5 Yamaguchi |
6 Suzuki |
7 Kami |
8 Kamata |
9 Tomizawa |
10 Ogi |
11 Mori |
12 Kawabuchi |
13 Yaegashi |
14 Watanabe |
15 Kamamoto |
16 T. Miyamoto |
17 Tsugitani |
18 Sugiyama |
21 Yokoyama |
Valmentaja Naganuma
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1968
1 Yokoyama |
2 Katayama |
3 M. Miyamoto |
4 Yamaguchi |
5 Kamata |
6 Suzuki |
7 Tomizawa |
8 Mori |
9 Ogi |
10 Yuguchi |
11 Yaegashi |
12 T. Miyamoto |
13 Watanabe |
14 Kuwahara |
15 Kamamoto |
16 Matsumoto |
17 Sugiyama |
18 Hamazaki |
Valmentaja Naganuma
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Japani