stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hispaniolantangarat (suku)

| Hispaniolantangarat |
| --- | --- |
 Hispaniolantangara (Phaenicophilus palmarum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hispaniolantangarat Phaenicophilidae
Suku::  Hispaniolantangarat Phaenicophilus  Strickland, 1851
Katso myös
   Hispaniolantangarat (suku) Wikispeciesissä   Hispaniolantangarat (suku) Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hispaniolantangarat (Phaenicophilus) eli aiemmalta nimeltään haitintangarat on hispaniolantangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Hispaniolantangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Hispaniolantangaroihin kuuluvia lajeja

Hispaniolantangara (Phaenicophilus palmarum)
Pikkuhispaniolantangara (Phaenicophilus poliocephalus)
Aiheesta muualla

ITIS: Phaenicophilus (englanniksi)
Helsingin poliisisoittokunta

Helsingin poliisisoittokunta esiintymässä Georg Malmsténin johdolla Vanajan Autotehtaan uuden tehdasrakennuksen avajaisissa vuonna 1957.
Helsingin poliisisoittokunta on 43 muusikosta koostuva yli 70 vuoden ikäinen sinfoninen puhallinorkesteri. Se edustaa poliisia musiikin välityksellä eri tapahtumissa niin valtakunnallisesti kuin kansainvälisestikin ja on tunnettu erityisesti monipuolisuudestaan. Konserteissa kuullaan sinfonisen puhallinmusiikin lisäksi niin kansanmusiikkia, jazzia, rockia kuin poppia ja lastenmusiikkiakin. Konserttien lisäksi orkesteri ja sen pienyhtyeet esiintyvät poliisin ja sen sidosryhmien tilaisuuksissa.
Helsingin poliisisoittokunta perustettiin vuonna 1947 edistämään poliisin ja kansalaisten välistä vuorovaikutusta. Ensimmäisessä kokoonpanossa oli 14 muusikkoa, jotka esittivät muun muassa wieniläisvalsseja, oopperamusiikkia, suomalaista konserttimusiikkia ja marsseja. Soittokunnalla on ollut alkuvuosista asti nimekkäitä kapellimestareita, kuten Georg Malmstén, Arthur Fuhrmann, Petri Juutilainen ja Esko Heikkinen. Vuodesta 2012 ylikapellimestarina on toiminut Sami Ruusuvuori.
Helsingin poliisisoittokunnan toiminnassa ennalta estävä työ on ollut tärkeässä osassa koko sen toiminnan ajan. Koko orkesterin voimin esitetään vuosittain yli sata valistuskonserttia ympäri Suomea eri-ikäisille lapsille ja nuorille. Pienyhtyeet Nallekopla ja Leijonapartio esiintyvät alakouluissa sekä päiväkodeissa. Kutsu poliisi 112 -konserteissa teemoina ovat liikennekäyttäytyminen, kiusaaminen ja muut lapsia koskettavat aiheet.
Yläkoululaisille poliisisoittokunta esittää Pidä huolta! -valistuskonsertteja. Niissä teemoina ovat kiusaaminen, sosiaalinen media, seksuaalinen itsemääräämisoikeus ja päihteet. Vuonna 2019 Helsingin poliisisoittokunta konsertoi Etelä-Suomen alueella yli 11 000 nuorelle Pidä huolta! -konserttien merkeissä.
Helsingin poliisisoittokunta kiertää konsertoimassa säännöllisesti koko Suomen alueella ja tekee yhteistyötä kaikkien Suomen poliisilaitosten kanssa. Soittokunta on konsertoinut Euroopassa muun muassa Ruotsissa, Venäjällä, Virossa, Latviassa, Puolassa, Saksassa ja Ranskassa. Soittokunta on vuosien saatossa levyttänyt useita äänitteitä ja on saanut kunnian kantaesittää lukuisia suomalaisia teoksia, säveltäjinä muun muassa Marzi Nyman, Timo Forsström, Pessi Levanto, Jukka Linkola ja Timo Alakotila.
Helsingin poliisisoittokunnan järjestämät lapsille ja nuorille suunnatut konsertit tavoittivat vuonna 2019 lähes 26 000 kuulijaa. Poliisisoittokunnan ja sen pienyhtyeiden konsertit tavoittivat yhteensä noin 51 000 kuulijaa. Kuulijamäärä on jopa enemmän kuin useilla Suomen kaupunginorkesterilla.
Kokoonpanot

Koko 43-henkisen puhallinorkesterin lisäksi Helsingin poliisisoittokunta pitää sisällään pienempiä kokoonpanoja:
Nallekopla
Leijonapartio
Vaskikvintetti
Puhallinkvintetti
Salonkiorkesteri
Bilebändi
Waskiseitsikko
Historia

Orkesteri perustettiin vuonna 1946 harrastuspohjalta, mutta jo 1947 sen soittajiksi alettiin hakea puolustusvoimien kouluttamia sotilassoittajia, jotka koulutettiin poliisitehtäviin. Soittokunnan tehtäväksi muodostui järjestää henkilöstölle "kipeästi kaivattuja viihdytys- ja valistustilaisuuksia".
Ensimmäisessä kokoonpanossa oli 14 soittajaa, ja se soitti muun muassa wieniläisvalsseja, oopperamusiikkia ja suomalaista konserttimusiikkia sekä marsseja.
Laajasti Helsingin poliisisoittokunnan historiasta löydät poliisisoittokunnan nettisivuilta https://poliisisoittokunta.fi/historiaa/.
Orkesterin johtajat

Kaarlo Kukkonen (1947)
Georg Malmstén (1948–1965)
Harry Hellén (1965–1966)
Jorma Svanström (1967–1971)
Arthur Fuhrmann (1971–1993)
Petri Juutilainen (1993–2002)
Esko Heikkinen (2002–2012)
Sami Ruusuvuori (2012–)
Heliodori

Beryllejä vasemmalta oikealle: morganiitti, akvamariini ja heliodori
Heliodori eli kultaberylli on silikaattimineraaleihin kuuluvan beryllin keltainen värimuoto. Se on jalokivi, jonka kovuus on Mohsin kovuusasteikolla 8. Sen pinnassa voi tapahtua valonvaikutuksesta tähti- ja kissansilmäilmiöt.
Esiintyminen

Ensimmäinen heliodori löydettiin Namibiasta. Nykyisin tätä jalokiveä louhitaan paljolti Brasiliassa. Heliodoria on löydetty myös Yhdysvalloista, Sri Lankasta, Ukrainasta, Uralin vuoristosta (Venäjä) ja Ruotsista.
Työstäminen

Heliodorin hiontaan käytettyjä menetelmiä ovat viiste- ja pyöröhionta sekä plastinen hionta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heliodori Wikimedia Commonsissa
Helle Olin

Helle Ingemar Alfred Olin (1906 Lapua – 26. lokakuuta 1944) oli suomalainen taidemaalari.
Olin opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1926–1929, Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1941 ja 1942 sekä Nuorten näyttelyihin 1940, 1942 ja 1943. Olinin muistonäyttely pidettiin 1945 Helsingissä.
Kirjallisuutta

Sinna Rissanen : Orientin tuulia : suomalaiset taiteilijamatkat Pohjois-Afrikkaan - Hugo Backmansson, Harald Gallén, Helle Olin ja Oscar Parviainen Orientin lumoissa. Taidehistorian pro gradu -työ, Taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos, Jyväskylän yliopisto 2003 (Linkki julkaisuun)
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Helle Olin
George Cole

George Edward Cole OBE (22. huhtikuuta 1925 Lontoo – 5. elokuuta 2015 Reading, Berkshire) oli brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Tootingissa, Lontoossa, ja aloitti elokuvauransa 1940-luvun alussa.
Cole palveli Royal Air Forcessa vuosina 1944–1947. Elokuvia, joissa hän esiintyi, ovat muiden muassa Saiturin joulu (1951), Tyttö autiolla saarella (1953), Kauhukakarat (1954), Ase (1957), Kauhukakarat tappotuulella (1957), Aaveratsastaja (1962) ja Kleopatra (1963).
Cole esiintyi uransa aikana myös lukuisissa televisiosarjoissa, kuten Minderissä (1979–1994) ja Pat Heywoodin kanssa lyhytikäisessä Root Into Europessa (1992). Hän oli vuosina 1983 ja 1985 ehdolla Baftan televisiopalkinnon saajaksi.
Aiheesta muualla

George Cole Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hispano-Suiza

Hispano-Suiza oli espanjalainen luksusautovalmistaja. Yritys perustettiin Barcelonassa 1904. Nykyään se on osa ranskalaista SAFRAN Groupia.
Historia

Vuonna 1898 espanjalainen Emilio de la Cuadra aloitti autojen valmistuksen Barcelonassa nimellä La Cuadra. Pariisissa de la Cuadra tapasi sveitsiläisen insinöörin Marc Birkigtin ja palkkasi tämän työskentelemään yrityksessä Espanjassa. Birkigt suunnitteli La Cuadran ensimmäiset kaasumoottorit.
Vuonna 1902 yrityksen omistus vaihtui, ja nimeksi tuli Fábrica Hispano-Suiza de Automóviles ("Espanjalais-sveitsiläinen autotehdas"). Tämä yritys meni konkurssiin joulukuussa 1903.
Hispano-Suiza herätettiin henkiin vuonna 1904, nimellä La Hispano-Suiza Fábrica de Automóviles. Puolentoista vuoden aikana yritys esitteli neljä uutta moottoria : 3,8- ja 7,4-litraiset nelisylinteriset moottorit sekä ison kuusisylinterisen moottorin.
Geneven autonäyttelyssä 2010 nähtiin uusi Hispano-Suiza, jossa oli 750-hevosvoimainen Audin V8-moottori.
Kuvagalleria

1912 Hispano Suiza model Alfonso XIII.
1924 Hispano-Suiza T49.
1924 Hispano-Suiza H6B Million-Guiet Dual-Cowl Phæton.
Hispano Suiza J12.
Hispano-Suiza K6.
1936 Hispano Suiza Pourtout.
1930 Hispano Suiza E-30
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hispano-Suiza Wikimedia Commonsissa
Havaijinalbatrossi

| Havaijinalbatrossi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Albatrossit Diomedeidae
Suku::  Tyynenmerenalbatrossit Phoebastria
Laji::  immutabilis
Kaksiosainen nimi
 Phoebastria immutabilis  (Rothschild, 1893) 
Katso myös
   Havaijinalbatrossi Wikispeciesissä   Havaijinalbatrossi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Havaijinalbatrossi (Phoebastria immutabilis) on keskikokoinen albatrossi. Lajin nimesi Walter Rothschild 1893.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 80 cm, siipien kärkiväli 2,1 m ja paino keskimäärin 3,2 kg. Kooltaan se on mustajalka-albatrossin luokkaa. Havaijinalbatrossin habitus on lokkimainen: sen selkä on musta ja alapuoli sekä kaula valkoiset. Poskella on harmaa laikku. Koiras on noin 10 % naarasta kookkaampi.
Esiintyminen

Pohjoisen Tyynenmeren pesimälaji. Valtaosa, noin 90 % lajin kannasta pesii Havaijin luoteisilla saarilla, muun muassa Midway ja Laysan saarilla, joilta laskettiin 441 178 pesää vuonna 2003. Japanin ja Meksikon ulkosaarilla pesii noin 500 paria. Kaikkiaan tunnetaan tällä hetkellä 16 pesimäpaikkaa, joista yhdeksällä pesii yli 100 paria. Lajin kanta on kasvamassa mutta on edelleen vain murto-osa sadan vuoden takaisesta, jolloin massiivisen höyhenten keräämisen takia tapettiin valtava määrä albatrosseja. Tällä hetkellä pahin ongelma on avomeren pitkäsiimakalastus, jonka yhteydessä kuolee vuosittain noin 10 000 havaijinalbatrossia.
Elinympäristö

Pesimäyhdyskunnat sijaitsevat puuttomilla saarilla ja atolleilla. Pesimäajan ulkopuolella havaijinalbatrossit kiertelevät Tyynellämerellä Kiinan, Alaskan ja Meksikon rajaamalla alueella.
Lisääntyminen

Laji pesii vuosittain. Parit solmivat elinikäisen parisuhteen ja saapuvat pesimäsaarelleen lokakuun lopulla yhdessä. Pesä on kuoppa maassa. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 65 päivää. Poikanen on lentokykyinen noin 160 päivän ikäisenä.
Ravinto

Syö kaloja, mustekaloja, äyriäisiä ja haaskoja.
Georg Stollenwerk

Georg Stollenwerk (19. joulukuuta 1930 Düren – 1. toukokuuta 2014) oli saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja.
Stollenwerk aloitti ammattilaisuransa SD Düren 99 -seurassa. Vuosina 1953–1965 hän pelasi 1. FC Kölnissä puolustajana ja keskikenttäpelaajana. Hän kuului Länsi-Saksan maajoukkueeseen vuoden 1958 MM-kilpailuissa. Yhteensä hän pelasi maajoukkueessa 23 ottelua ja teki kaksi maalia vuosina 1951–1960.
Myöhemmin Stollenwerk valmensi Alemannia Aachenia ja 1. FC Kölniä.
Heräteostos

Heräteostos eli impulssiostos (engl. impulse purchase) on hetken mielijohteesta ilman etukäteispohdintaa tehty hankinta. Heräteostoksia tehdään usein harkitumpien ja hinnaltaan isompien ostosten ohessa erityisesti päivittäistavaraostoksilla tai verkkokaupassa.
Tapoja edistää heräteostoja

Vähittäiskauppiaat ja muut markkinoijat pyrkivät lisämyyntiä saadakseen edistämään asiakkaiden heräteostosten tekoa muun muassa:
sijoittamalla edullisia ja yllättäviä tuotetarjouksia helposti havaittaville paikoille myymälässä tai verkkosivulla;
järjestämällä alennusmyyntejä tai muita tapahtumia, joissa markkinatunnelma ja tavanomaista alempi hintataso houkuttelee heräteostoksiin; esimerkkinä Stockmannin Hullut Päivät;
järjestämällä tuotteet myymälässä tai verkkosivuilla toisiinsa liittyviksi kokonaisuuksiksi, kuten Ikean mallisisustukset tai verkkosivujen suositukset, jotka perustuvat saman tuotteen ostaneiden muihin ostoksiin;
valmentamalla myyntihenkilökunta tarjoamaan palvelutilanteessa lisätuotetta tai -palvelua;
tarjoamalla ostosten yhteydessä palautusoikeutta edullisin ehdoin;
tekemällä ostamisesta mahdollisimman nopeaa ja helppoa (esim. yhden klikkauksen ostos verkkokaupassa);
tarjoamalla ilmaista näytettä tuotteesta, kuten musiikkikappaleiden ja elokuvien lyhyet esittelypätkät verkossa;
rajoittamalla vertailumahdollisuutta muihin tuotteisiin ja vaatimalla nopeaa päätöstä; tämä on tyypillinen tapa muun muassa puhelin- ja kotimyynnissä.
Tyypillisiä heräteostoksia

Naisten ostokäyttäytymistutkimuksissa suosituimmiksi heräteostosten tuoteryhmiksi ovat nuorilla nousseet itseilmaisuun liittyvät tuotteet: vaatteet, kosmetiikka, korut sekä edulliset sisustustavarat. Keski-ikäisten herätetuotteita ovat vaatteet, makeiset ja viherkasvit. 50–64-vuotiaat heräteostavat useimmiten elintarvikkeita tai leluja lastenlapsilleen ja yli 65-vuotiaat kirjoja tai lehtiä. Miesten heräteostoksia ei tutkittu, mutta tutkija Kati-Erika Timperi arveli niiden kohdistuvan muun muassa tekniikkaan ja urheiluvälineisiin.
Hetken mielijohteesta voidaan ostaa myös erilaisia palveluja. Elokuvateatterin ohi kulkiessaan voi päättää ostaa lipun juuri alkamassa olevaan näytäntöön, tai lomamatkallaan ostaa palveluja joita ei kotimaassaan ostaisi kalliimman hintatason takia.
Heräteostosten syitä ja seurauksia

Heräteostoksia tehdään sekä alakuloisen olon parantamiseksi että vielä useammin hyvällä tuulella ollessa. Liian runsaat heräteostokset aiheuttavat kuluttajissa usein katumuksen ja häpeän tunnetta. Heräteostos saatetaan piilottaa kaappiin pois näkyvistä. Koti- ja etämyynnissä (verkkokauppa, postimyynti) lakisääteinen palautusoikeus suojelee katuvaa kuluttajaa, ja vastaavaa palautus- ja vaihtomahdollisuutta tarjoavat usein vapaaehtoisesti myös muut kauppiaat.
Nuorilla hallitsematon ostokäyttäytyminen voi aiheuttaa maksuvaikeuksia ja oman talouden hallinnan menettämistä. Vuonna 1999 julkaistussa haastattelututkimuksessa 18 prosenttia naisvastaajista kertoi ostosten aiheuttamista maksuvaikeuksista.
Gouesnou

Gouesnou on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 6 042 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Gouesnoun pinta-ala on 12 neliökilometriä.
Gouesnou on osa Brestin kaupunkiseutua (Communauté urbaine de Brest).
Fredrik Bergbom

Fredrik Bergbom (1785–1830) oli suomalainen filosofi, Turun akatemian teoreettisen filosofian professori vuodesta 1823 ja yliopiston rehtori 1825–1826. Hän oli Mnemosynen toimittaja. Hän julkaisi latinankielisiä väitöskirjoja aiheenaan Immanuel Kant, Johann Gottlieb Fichte ja Friedrich von Schelling.
Ghazi Maš’al Ajil al-Yawar

| Ghazi Maš’al Ajil al-Yawar |
| --- | --- |
 Ghazi Maš’al Ajil al-Yawar vuonna 2005.
Irakin presidentti väliaikainen
 17. toukokuuta 2004 – 6. huhtikuuta 2005  
Edeltäjä:  Saddam Hussein L. Paul Bremer (Koalition väliaikaisen hallinnon päämiehenä)
Seuraaja:  Jalal Talabani
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1958 (ikä 66) Mosul, Irak
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Uskonto:  sunnalaisuus
Ghazi Maš’al Ajil al-Yawar (Ghāzī al-Yāwar, s. 11. maaliskuuta 1958 Mosul) on irakilainen poliitikko. Hän toimi Irakin presidenttinä väliaikaishallituksessa (engl. Iraqi Interim Government) vuosina 2004–2005 ja varapresidenttinä siirtymäajan hallituksessa (engl. Iraqi Transitional Government) 2004–2005.
Ghazi al-Yawar on suuren Shammar-heimon päällikkö. Heimoon kuuluu sekä sunneja että shiioja, ja sen jäseniä asuu monissa Persianlahden maissa.
Hän oli Yhdysvaltain miehityksen jälkeen luodun Iraqi Governing Councilin (IGC) jäsen ja nimitettiin 28. kesäkuuta 2004 väliaikaiseksi symboliseksi valtiopäämieheksi, kun miehityshallinto (engl. Coalition Provisional Authority, CPA) antoi suvereniteetin irakilaisille.
Ghazi al-Yawar on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän opiskeli Kuningas Fahdin öljy- ja mineraali yliopistossa Saudi-Arabiassa ja suoritti tutkintonsa loppuun Britannissa. Sen jälkeen hän opiskeli Yhdysvalloissa Washingtonissa American Universityssa. Ghazi al-Yawar on maltillinen sunni.
Georg Starck

Georg Starck
Georg Karlovitš Starck (ven. Георгий Карлович Старк, myös muodossa Jurij Karlovitš Starck, ven. Юрий Карлович Старк; 20. lokakuuta 1876 – 2. maaliskuuta 1950 Pariisi, Ranska) oli suomalaistaustainen venäläinen Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali.
Starckin vanhemmat olivat  notaari Karl Johan Starck ja Agrippina Nikanova ja puoliso Elisabeth Rasvozova. Starck tuli oppilaaksi Pietarin merikadettikouluun 1892 ja yleni gardemariniksi 1896 ja midshipsmaniksi 1898. Palveltuaan Itämeren laivastossa 1898–1902 hänet ylennettiin luutnantiksi 1902. Venäjän–Japanin sotaan Starck osallistui 1904–1905 risteilijöillä Avrora ja Dmitri Donskoi, kunnostautuen Tsushiman meritaistelussa toukokuussa 1905. Sodan jälkeen joulukuussa 1906 hänet määrättiin Avroran vanhemmaksi miinaupseeriksi ja ylennettiin kapteeniluutnantiksi joulukuussa 1907. Hänelle myönnettiin urheudesta Pyhän Yrjön miekka tammikuussa 1907. Kesällä 1908 Starck siirrettiin Avroran vanhimman upseerin apulaiseksi. Risteilijän vanhimmaksi upseeriksi hän tuli tammikuussa 1910.
Kesäkuussa 1912 Starck nimitettiin eskaaderitorpedovene Silnyin päälliköksi ja ylennettiin joulukuussa 2. luokan kapteeniksi. Elokuussa 1913 hänet nimitettiin Pietarin merikadettikoulussa miinaupseereiksi opiskelevien merikadettien tutkintolautakuntaan. Starck yleni 1. luokan kapteeniksi 1915 ja palveli ensimmäisen maailmansodan lopulla maaliskuusta 1917 lähtien miinavene-eskaaderin 5. laivueen päällikkönä. Hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi kesällä 1917, jolloin hän sai myös eron sotapalveluksesta. Reserviin siirryttyään Starck liittyi Venäjän sisällissodan alussa valkoiseen armeijaan. Hän tuli 1922 amiraali Merkulovin alaisuudessa toimineen Kaukoidän laivaston komentajaksi, mutta erosi palveluksesta sodan käännyttyä valkoisille tappiolliseksi ja  matkusti Pariisiin, missä hän eli viimeiset vuotensa.
François Xavier Nguyên Quang Sách

François Xavier Nguyên Quang Sách (25. toukokuuta 1925 An Ngãi – 7. heinäkuuta 2013) oli vietnamilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. elokuuta 1956 ja nimitettiin Ðà Nangin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Elephantaris in Proconsularin titulaaripiispaksi 6. kesäkuuta 1975. Hänet konsekroi Pierre Marie Pham-Ngoc-Chi.
Nguyên Quang Sáchista tuli 21. tammikuuta 1988 Ðà Nangin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 6. marraskuuta 2000.
Ghazi I

| Ghazi I |
| --- | --- |
 
Irakin kuningas
Valtakausi:  8. syyskuuta 1933 – 4. huhtikuuta 1939
Edeltäjä:  Faisal I
Seuraaja:  Faisal II

Syntynyt:  2. toukokuuta 1912 Mekka, Osmanien valtakunta
Kuollut:  4. huhtikuuta 1939 (26 vuotta) Bagdad, Irak
Hautapaikka:  Kuninkaallinen mausoleumi, Bagdad
Puoliso:  Aliya bint Ali
Lapset:  Faisal II
Koko nimi:  Ghazi bin Faisal
Suku:  Banū Hāshim
Isä:  Faisal I
Äiti:  Huzaima bint Nasser
Uskonto:  sunnalaisuus
Ghazi (2. toukokuuta 1912 – 4. huhtikuuta 1939) oli Irakin kuningas 1933–1939.
Ghazi syntyi Mekassa, nykyisessä Saudi-Arabiassa. Hänen isänsä oli Faisal, Irakin  ensimmäinen kuningas. Vanhimpana poikana hän sai pitää huolta isoisästään, Mekan emiiri Husain ibn Alista. Ghazi ja muut hašimidit pakenivat Hijazista Jordaniaan Ibn Sa’udin hyökkäyksen jälkeen. Ghazi asetettiin samana vuonna Bagdadissa kruununprinssiksi. Koulutuksensa kruununprinssi sai brittiläisessä Harrow School -sisäoppilaitoksessa. Hänet kruunattiin kuninkaaksi isänsä kuoleman jälkeen 1933 Bagdadissa.
Valtaan noustessaan Ghazi oli poliittisesti kokematon. Hänellä oli sekä nopeiden autojen ystävän että playboyn maine. Kuninkaan kokemattomuus luovia Irakin sisäpolitiikassa aiheutti levottomuutta. Ilmapiiri oloi täynnään skandaaleja ja lyhytikäisiä hallituksia. Pääministeri vaihtui vuonna 1934 ja maassa tapahtui sotilasvallankaappaus vuonna 1936. Lisämausteensa toi perinteisten heimopäälliköiden kilpailu vallasta.
Ghazi oli vannoutunut arabinationalisti ja vastusti brittijoukkojen läsnäoloa maassaan. Hän tuki kenraali Bakr Sidqia, joka lokakuussa 1936 syrjäytti Yasin al-Hašimin siviilihallituksen ja asetti valtaan Hikmat Sulaimanin. Hän otti myös vaatimuksekseen Kuwaitin liittämisen Irakiin. Lisäksi hänen väitettiin tunteneen sympatioita Natsi-Saksaa kohtaan.
Sisäpoliittisesta epävakaudesta huolimatta Irak kehittyi Ghazin valtakaudella. Al-Kut-niminen öljyputki valmistui vuonna 1934 ja maahan alkoi tulla öljytuloja. Rautatielinja Persianlahdelle valmistui vuonna 1935 ja samana vuonna rautatiet kansallistettiin. Myös koulutussektorille annettiin enemmän rahaa. Ulkopolitiikassa saatiin onnistuminen kun aluekiista Syyrian kanssa ratkaistiin Irakin eduksi.
Ghazi kuoli vuonna 1939 selvittämättömässä auto-onnettomuudessa. Kuningas lähti ajamaan autoa itse vietettyään ensin juhlaillan. 
Nykyaikana spekuloidaan yhä, oliko kuninkaan kuolemassa kysymys onnettomuudesta, vai oliko kyseessä murha.
Ghazia seurasi hänen poikansa Faisal, joka oli vielä alaikäinen. Ennen Faisalin täysi-ikäisyyttä valtionhoitajana toimi Ghazin veli Abdulilah.
Flatlinerz

Flatlinerz on yhdysvaltalainen hip hop -ryhmä. Redrum, Gravedigger ja Tempest Da Undertaker se perustettiin vuonna 1993.
Diskografia > Albumit

U.S.A. (1994)
Diskografia > Singlet

Satanic Verse (1994)
Live Evil (1994)
Gouendo

| Gouendo |
| --- | --- |
 Gouendo
 Koordinaatit: 12°47′42″N, 6°19′13″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Barouélin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  10 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gouendo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Barouélin piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen rannalla noin 90 kilometriä Barouélista kaakkoon. Kunnassa on 10 600 ja kylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009).
Gouendon kunta rajoittuu luoteessa Barouélin piirin Konobougoun, pohjoisessa Sanandon, idässä Blan piirin Falon sekä etelässä ja lännessä Koulikoron alueen Dioïlan piirin Nangolan kuntiin. Kuntaan kuuluu kymmenen kylää.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Gouendon kunta on yksi seudun tärkeimmistä kalastuksen keskuksista.
Kunnassa toimii seitsemän alakoulua ja kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED). Gouendossa on terveyskeskus.
François Viète

François Viète
François Viète (lat. Franciscus Vieta, 1540 Fontenay-le-Comte – 23. helmikuuta 1603 Pariisi) oli ranskalainen juristi ja matemaatikko. Viète oli modernin matematiikan edelläkävijä.
Vièten työ oli erityisen merkittävää algebran kehityksen kannalta. Viète ryhtyi uudistamaan algebraa unohdetun kreikkalaisen aksiomaattisen analyysin keinoin. Hän kehitti myös symbolien käyttöön perustuvan kirjainalgebran. Vièten työ antoi algebralle uudenlaisen teoreettisen perustan. Algebran ohella Viète sovelsi uusia analyysimenetelmiään trigonometriaan. Vièten vuonna 1579 julkaisema teos Canon mathematicus seu ad triangula (suom. Kolmioihin sovelletut matematiikan lait) toi uuden aikakauden trigonometriaan, kun Viète sovelsi algebrallista analyysimenetelmäänsä myös tähän matematiikan alueeseen ja pohti trigonometristen funktioiden välisiä yhteyksiä. Viète muun muassa johti monia trigonometrian kaavoja ja laati taulukot kaikkien trigonometristen funktioiden arvoista.
François Verboven

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
François Verboven oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana saamassa hopeaa joukkuekilpailussa. Hän osallistui myös yksilönä moniotteluun, mutta jäi siinä 17. sijalle.