stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bruflat

| Bruflat |
| --- | --- |
 Bruflatin kirkko
 Bruflat
 Koordinaatit: 60°53′17″N, 9°38′29″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Innlandetin lääni
Kunta:  Etnedal
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2022):  225
 – Väestötiheys:  562,5 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bruflat on taajama Etnedalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 225 vuoden 2022 alussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bruflat Wikimedia Commonsissa
Bolzanon voiton monumentti

Bolzanon voiton monumentti.
Bolzanon voiton monumentti (ital. Monumento alla Vittoria, saks. Siegesdenkmal) on ensimmäisen maailmansodan muistoksi pystytetty riemukaari, joka sijaitsee Bolzanon kaupungissa Italiassa. Se on pystytetty Benito Mussolinin määräyksestä vuonna 1928. Portin on suunnitellut italialainen arkkitehti Marcello Piacentini.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bolzano Victory Monument
Burt Leavelle Monroe Jr.

Burt Leavelle Monroe Jr. (25. elokuuta 1930 Louisville, Kentucky–14. toukokuuta 1994 Louisville) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Burt Leavelle Monroen Juniorin isä oli lintutieteilijä Burt Leavelle Monroe (1901–1968).
Monroe väitteli tohtoriksi Louisianan valtion yliopistossa ja osallistui kenttätutkimuksiin Uuden-Seelannin ja Afrikan lintujen parissa vuosina 1959–1961. Vuonna 1965 hän sai apulaisprofessorin viran Louisvillen yliopistossa ja toimi yliopiston biologian osaston professorina 1970–1993. Hän oli American Ornithologists' Unionin jäsen vuodesta 1953 ja yhdistyksen puheenjohtaja 1990–1992.
Monroe kirjoitti maailman lintujen levinneisyyden ja luokittelun perusteoksen A world checklist of birds (New Haven: Yale University Press, 1993) yhdessä Charles Gald Sibleyn kanssa.
Monroe nimesi keltaniska-amatsonin (Amazona auropalliata) alalajin parvipes yhdessä Howellin kanssa 1996.
Monroe kuoli munuaissyöpään.
Muita teoksia

The birds of Kentucky. Indiana University Press. Bloomington. (1994)
Slovakialainen viittomakieli

| Slovakialainen viittomakieli |
| --- | --- |
Muu nimi:  Slovenský posunkový jazyk
Tiedot
Alue:   Slovakia
Puhujia:  5000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  viittomakielet
ISO 639-3:  svk
 Ohje 
Slovakialainen viittomakieli (slovakiksi Slovenský posunkový jazyk) on pääsääntöisesti Slovakian kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. tšekkiläinen, romanialainen ja unkarilainen viittomakielet.
Slovakialaisen viittomakielen käyttäjiä on noin 5000. Maassa arvioidaan olevan jopa 250 000 kuulovammaista. Kielen ei katsota olevan uhanalainen.
Kieli alkoi kehittyä Bratislavan kuulovammaisille tarkoitetussa koulussa 1830-luvulla, kun yhteisen kielen kautta viittomakielen käyttäjät alkoivat järjestäytyä ja käyttämään kieltään. Slovakian kuurojen yhteisö loi kielelle standardimuodon, joka kodifioitiin syyskuussa 2020. Tällä haluttiin osittain lujittaa kielen asemaa omana kielenään. Samaan aikaan Trnavan yliopistossa aloitettiin uusi viittomakielen koulutusohjelma.
Työ sähköisen sanakirjan kokoamiseksi aloitettiin vuonna 2013 ja sanakirja julkaistiin viisi vuotta myöhemmin.
Bryan Dattilo

Bryan Ronald Dattilo (s. 29. heinäkuuta 1971 Kankakee, Illinois, Yhdysvallat)  on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt vuodesta 1993 lähtien Päivien viemää -sarjassa Lucas Robertsia. Hän on tehnyt pieniä sivurooleissa eri tv-sarjoissa, kuten CSI: New Yorkissa. Dattilolla on poika Gabe.
Brasilian lentopallon Superliiga

| Brasilian Superliiga |
| --- | --- |
Laji:  Lentopallo
Maa(t):  Brasilia
Perustettu:  1976
Joukkueita:  10
Hallitseva mestari:  Minas Bela Horizonte
Eniten mestaruuksia:  Minas Bela Horizonte (8)
Sivusto:  [www.cbv.com.br]
Brasilian lentopallon Superliiga on ylin sarjataso lentopallossa Brasiliassa. Superliigaa organisoi Brasilian lentopalloliitto. Superliigassa pelaa yhteensä kymmenen joukkuetta. Liigan suurimmat joukkueet ovat Minas, São Paulo ja Rio De Janeiro.
Sarjajärjestelmä

Superliiga starttaa käyntiin joulukuun alussa. Sitä pelataan aina maaliskuun loppuun asti, jolloin mestari on selvillä. Pelejä on kaksi kertaa viikossa jokaisella joukkueella. Runkosarjassa kaikki joukkueet kohtaavat toisensa sekä koti- että myös vieraskentällään. Tämän jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta pelaavat pudotuspelit niin että runkosarjan voittaja kohtaa runkosarjan kahdeksannen ja niin edelleen. Ottelut pelataan paras neljästä järjestelmällä. Joukkueilla saa olla enintään kaksi ulkomaalaispelaajaa peliluettelossa.
Historia

Brasiliassa nähtiin huippulentopallopelejä 1960-luvulla vain A-maajoukkueen toimesta, kun maan sisäistä lentopalloliigaa ei ollut. Vuonna 1976 Brasiliaan perustettiin maan historian ensimmäinen sisäinen lentopalloliiga, johon sai osallistua joukkueita kaikista kaupungeista. Liiga oli amatööriliiga vielä tuolloin. Kaksi kautta pyörittyään liigan suosio oli noussut jo niin suureksi että Brasiliassa saatiin jo nauttia huippupeleistä ammattilaiseurojen välillä kun Rio De Janeiro, São Paulo ja Mias Gerais olivat siirtyneet täysin ammattilaiseuroiksi.
Vuonna 1981 lentopalloliiga sai lopullisesti ammattilaisliigan statuksen. Liigan nimeksi vakiintui tuolloin Brasilian lentopalloliiga. Liigan nimi muuttui kuitenkin kaudella 1995, kun se muutti nimensä Brasilian Superliigaksi.
Mestarit

| --- | --- |
 1976 : Botafogo Rio de Janeiro  1978 : Banespa São Paulo  1980 : Pirelli Santo André  1981 : Atlântica Boa Vista Rio de Janeiro  1982 : Pirelli Santo André  1983 : Pirelli Santo André  1984 : Minas Belo Horizonte  1985 : Minas Belo Horizonte  1986 : Minas Belo Horizonte  1987 : Banespa São Paulo  1989 : Pirelli Santo André  1990 : Banespa São Paulo  1991 : Banespa São Paulo  1992 : Banespa São Paulo  1993 : Banespa São Paulo:  1994 : Suzano São Paulo  1995 : Frangosul  1996 : Olympikus Campinas  1997 : Suzano São Paulo  1998 : Ulbra São Luiz]]  1999 : Ulbra São Luiz  2000 : Minas Belo Horizonte  2001 : Minas Belo Horizonte  2002 : Minas Belo Horizonte  2003 : Ulbra São Luiz  2004 : Unisul São José  2005 : Banespa São Bernardo do Campo  2006 : Cimed Florianópolis  2007 : Minas Belo Horizonte  2008 : Minas Belo Horizonte
Muuta

Superliigan joukkueet eivät pelaa mitään muuta sarjaa kuin omaa sisäistä sarjaansa. Sarjaa pidetään yhtenä maailman parhaimmista vaikka se ei olekaan Euroopassa.
Société des Avions Marcel Bloch

Société des Avions Marcel Bloch oli vuonna 1928 perustettu ranskalainen lentokonetehdas, jonka perusti Marcel Bloch. Bloch käytti toisen maailmansodan jälkeen nimeä Marcel Dassault (d'assault=hyökkäys).
Yhtiö fuusioitiin valtionyhtiö SNCASO-yhtiöön vuonna 1937. Bloch perusti uuden yhtiön: Société Anonyme des Avions Marcel Bloch (SAAMB), joka lakkasi toimimasta vuonna 1941.
10. marraskuuta 1945 SAAMB:n osakkeenomistajat päättivät muodostaa yhtiön uudestaan nimellä Société des Avions Marcel Bloch.
Vuonna 1947 syntyi Avions Marcel Dassault -yhtiö.
Lentokoneet

MB.60/61, 1930 siviililentokone
MB.80-81, 1932
MB.90/92, 1932 siviililentokone
MB.120, 1932 siviililentokone
MB.200, 1933
MB.210, 1934
MB.130, 1935
MB.211, 1935
MB.300, 1935, siviililentokone
MB.131, 1936
MB.220, 1936, siviililentokone
MB.150-157, 1937
MB.133, 1937
MB.170, 1938
MB.500, 1938
MB.174, 1939
MB.135, 1939
MB.480, 1939
MB.134, 1939
MB.161, siviililentokone
MB.175, 1939
MB.700, 1940
MB.162, 1940
MB 800, 1941
Softamodaus

Softamodaus on  tietokoneharrastukseen liittyvä käsite, joka tarkoittaa sitä, että jonkin laitteen "virheitä" käytetään hyväksi ja muokataan esimerkiksi biossia. Yleensä softamodauksella tarkoitetaan jonkin konsolin modaamista esimerkiksi tallennustiedostosta ilman juotoksia ja konsolin avaamista. Konsoleista helpoin softamodata on Xbox (ei Xbox 360), josta on tietoa todella paljon.
Aiheesta muualla

Tec Dubelin Xbox (Arkistoitu – Internet Archive)
Skotlannin rugby union -maajoukkue

Skotlannin maajoukkue vuodelta 1896
Skotlannin rugby union -maajoukkue on Skotlannin kansallinen rugby union -joukkue. Se pelasi ensimmäisen maaottelunsa jo vuonna 1871, jolloin vastustajana lajin historian ensimmäisessä kansainvälisessä ottelussa toimi Englanti.
Skotlanti on pelannut kaikissa rugbyn MM-kisoissa, jotka järjestettiin ensimmäisen kerran 1987. Parhaimmillaan se on sijoittunut neljänneksi 1991.
Skotlanti on voittanut nykyisen Six Nations Championshipin mestaruuden 27 kertaa, näistä 14 vuoteen 1907 mennessä, jolloin mukana oli vain neljä maata. Viimeksi se on voittanut mestaruuden 1999. Lisäksi se on sijoittunut 20 kertaa toiseksi ja 26 kertaa kolmanneksi. 2000-luvulla se on sijoittunut parhaimmillaan neljä kertaa kolmanneksi.
Toukokuussa 2020 Skotlanti oli kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa sijalla kahdeksan.
Kotiottelunsa Skotlanti pelaa Edinburghissa sijaitsevalla yli 67 000 -paikkaisella Murrayfield Stadiumilla.
Arvokisat > MM-kisat

Lähde: The-sports.org
1987: Puolivälierissä (6.)
1991: Neljäs
1995: Puolivälierissä (6.)
1999: Puolivälierissä (6.)
2003: Puolivälierissä (8.)
2007: Puolivälierissä (8.)
2011: Putosi lohkovaiheessa (9.)
2015: Puolivälierissä
2019: Putosi lohkovaiheessa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skotlannin rugby union -maajoukkue Wikimedia Commonsissa
Black metalin ensimmäinen aalto

| Black metalin ensimmäinen aalto |
| --- | --- |
Alkuperä:  heavy metal speed metal hardcore punk
Alkuperämaa:  Eurooppa
Kehittymisen ajankohta:  1980-luvun alku
Tyypillisiä soittimia:  sähkökitara sähköbasso rummut
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  black metalin toinen aalto
Black metalin ensimmäinen aalto on nimitys 1980-luvulla aloittaneille äärimetalliyhtyeille, jotka soittivat perinteistä heavy metalia raskaampaa musiikkia ja käsittelivät sanoituksissaan rienaavia ja saatanallisia aiheita. Merkittävimpinä ensimmäisen aallon yhtyeinä pidetään englantilaista Venomia, ruotsalaista Bathoryä, tanskalaista Mercyful Fatea ja sveitsiläistä Celtic Frostia. Black metalin lisäksi näillä yhtyeillä oli pysyvä vaikutus thrash ja death metaliin. Black metalin toista aaltoa niiden musiikki ei juurikaan muistuta.
Historia > Tausta

Yksittäisiä viittauksia Saatanaan ja okkultismiin esiintyy jo huomattavasti black metalia varhaisemmassa musiikissa. Esimerkiksi Richard Wagnerin Jumalten tuhossa on nähty black metalia muistuttavia teemoja. Bluesmuusikko Robert Johnsonin puolestaan kerrotaan myyneen sielunsa paholaiselle. Wagnerin ja Johnsonin kaltaisten säveltäjien vaikutus black metalin syntyyn oli kuitenkin vähäinen.
Heavy metal syntyi 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa. Suurin merkitys oli Black Sabbathilla, joka esitti synkkää ja painostavaa, bluesvaikutteista raskasta rockia. Yhtyeen sanoitukset käsittelivät goottilaisen kauhuromantiikan innoittamia aiheita, ja sanoituksissa käsiteltiin esimerkiksi paholaista ja mustia messuja. Myös Led Zeppelin käsitteli sanoituksissaan mytologiaa ja fantasiaa, ja yhtyeen jäsenet olivat kiinnostuneita okkultismista. Okkultismi oli 1960–1970-lukujen taitteen rock-muusikkojen parissa muutenkin suosittua, ja aihetta käsittelivät sanoituksissaan esimerkiksi Black Widow ja Coven.
Musiikillisesti äärimetallin tärkeimmät esikuvat olivat Black Sabbath, Judas Priest ja Motörhead. Judas Priestin tulkitsemana heavy metal kehittyi yhä nopeatempoisemmaksi ja hyökkäävämmäksi blues-vaikutteiden jäädessä vähitellen pois. Yhtye oli vaikutusvaltainen myös ulkomusiikillisesti. Sen jäsenten käyttämät nahkavaatteet, niitit ja ketjut ovat edelleen monien black metal -muusikoiden suosiossa. Motörheadin musiikki oli rock & roll- ja punk-vaikutteista, nopeatempoista ja tyyliltään karkeaa mutta voimakasta. Näin Motörhead viitoitti tien entistä hyökkäävämmille metalliyhtyeille.
Black metal -yhtyeiden suosimat kasvomaalaukset olivat yleisiä 1970-luvun kauhurockissa. Tärkein edelläkävijä oli englantilainen Arthur Brown, joka käytti corpse paint -tyyppistä meikkiä jo vuoden 1968 tienoilla. 1970-luvulla kasvomaalauksia käyttivät esimerkiksi Alice Cooper, Misfits, The Damned ja Kiss. Kissin näyttävä lavashow oli black metal -yhtyeille erityisen tärkeä esikuva. Monelle pohjoismaiselle muusikolle Kiss oli aggressiivisen mainonnan ansiosta ensikosketus metallimusiikkiin.
Metallimusiikin lisäksi varhaiset black metal -yhtyeet ottivat vaikutteita punk rockista, joka vuodesta 1976 alkaen nousi Britanniassa suureen suosioon. Punk oli raskainta ja aggressiivisinta rockia, jota siihen mennessä oli tehty. Hardcore ja crust punk olivat tärkeitä esikuvia varhaisille thrash- ja death metal -yhtyeille.
Historia > Lajityyppien eriytyminen

Yhtenäistä black metal -alakulttuuria ei vielä 1980-luvun lopulla ollut, ja lajityypin harvat ihailijat pitivät yhteyttä kirjeitse ja tapetradingin kautta. Monet äärimetallin harrastajat kuuntelivat myös punkia. Olennaista oli musiikin äärimmäisyys.
Black metal eriytyi thrash ja death metalista 1980-luvun mittaan. Kanadalaiset Blasphemy ja Conqueror kehittivät sotametalliksi (war metal) kutsutun kaoottisen musiikinlajin, joka yhdistelee black metalia ja grindcorea. Kreikassa syntyi vuosikymmenen vaihteessa elinvoimainen black metal -alakulttuuri, jonka tunnetuin yhtye on Rotting Christ. Itä-Euroopassa black metal kukoisti maanalaisena jo ennen itäblokin hajoamista. Merkittäviä yhtyeitä olivat unkarilainen Tormentor ja tšekkiläinen Master’s Hammer. Yhdysvaltain ja Suomen ensimmäiset black metal -yhtyeet perustettiin 1980-luvun lopussa.
Sveitsiläinen Samael perustettiin ensimmäisen aallon yhtyeiden innoittamana 1987. Samaelin myötä black metal luopui thrash- tai death metal -vaikutteista. Toinen aalto käynnistyi Norjassa vuoden 1990 tienoilla. Sen vaikutuksesta vakiintui musiikkityyli ja alakulttuuri, johon black metalilla nykyään useimmin viitataan.
Julkinen keskustelu > Black metalin käsite

Black metalin tarkka merkitys ei vielä 1980-luvulla ollut vakiintunut. Poikkeuksellisen raskaaseen metallimusiikkiin voitiin viitata esimerkiksi thrash metalina, death metalina tai black metalina. Venomia kuvailtiin aikalaisarvosteluissa esimerkiksi death metaliksi ja ”totaaliseksi thrashiksi”. Bathoryn jäsenet kutsuivat musiikkiaan death metaliksi, ja monien amerikkalaisten thrash-yhtyeiden musiikkia nimitettiin speed tai power metaliksi.
Black metal oli yleisluontoinen nimitys uuden aallon brittimetallin valtavirrasta poikkeaville yhtyeille. Metallimusiikin vastaisessa kirjallisuudessa sillä voitiin tarkoittaa miltei mitä tahansa loukkaavaksi tai vaaralliseksi koettua heavy metal -yhtyettä. Esimerkiksi Bob Larsonin teos Satanism. The Seduction of America’s Youth (1989) kuvailee Ronnie James Dion sooloyhtyettä ja Iron Maideniä black metal -musiikiksi, koska niiden sanoituksissa käsitellään yliluonnollisia ja pelottavia aiheita. Deep Purplen ja Rainbow’n kitaristia Ritchie Blackmorea kuvaillaan erääksi black metalin perustajista, koska hänen tiedetään harrastaneen spiritismiä.
Julkinen keskustelu > Vastaanotto

Rock- ja metallimusiikki herättivät 1980-luvun Yhdysvalloissa laajaa huolta, sillä niiden pelättiin vaikuttavan nuorisoon haitallisesti ja houkuttelevän heitä saatananpalvontaan. Kansalaisjärjestö B.A.D.D.:n materiaalit mainitsivat ”mustan heavy metalin”, roolipelit, ja kauhuelokuvat esimerkkeinä teinejä satanismin pariin houkuttelevasta viihteestä. Bob Larsonin (1989) mukaan ei ollut merkitystä sillä, tarkoitettiinko black metal viihteeksi vai heijastiko okkulttinen ja väkivaltainen kuvasto aitoa vakaumusta. Olennaista oli, että monet teinit ottivat sen vakavasti tuhoisin seurauksin.
Parents Music Resource Center ja Cult Awareness Network levittivät 1980-luvulla valistuskirjallisuutta, jossa esiteltiin väitetysti saatananpalvontaan ja metallimusiikkiin liittyviä rikoksia. Vuonna 1985 PMRC julkaisi luettelon 15 haitallisimmasta kappaleesta. Mukana oli kaksi okkultismista syytettyä kappaletta: Venomin ”Possessed” ja Mercyful Faten ”Into the Coven”. Venomin laulaja-basisti Conrad ”Cronos” Lant totesi tuoreeltaan, että yhtyeen jäsenet olivat viihdyttäjiä eivätkä he pyrkineet käännyttämään kuulijoitaan minkään uskonnon tai ideologian kannattajiksi. Mercyful Faten laulaja King Diamond puolestaan vertasi yhtyeensä musiikkia kauhutarinoihin ja -elokuviin. Sekä Cronos että King Diamond ovat myöhemmin muistelleet PMRC:n toiminnan olleen erinomaista ilmaista mainosta, joka antoi pienille ja epäkaupallisille yhtyeille valtavirran näkyvyyttä ja houkutteli ostajia niiden musiikin pariin.
NBC esitti lokakuussa 1988 TV-juontaja Geraldo Riveran ohjelman Devil Worship: Exposing Satan’s Underground. Siinä Rivera esitti, että Saatanan palvonta ja siihen liittyvät raa’at rituaalimurhat olivat nopeasti yleistymässä yhdysvaltalaisten teinien keskuudessa, ja että Venomin, King Diamondin, Slayerin ja W.A.S.P.:n kaltaisten yhtyeiden harjoittama yllytys oli tähän osasyyllinen.
Venomin kitaristi Jeffrey ”Mantas” Dunn arveli vuonna 1984 julkaistussa haastattelussa, että ”metallifanit haluavat nykyään kunnon heviä, eivät mitään Foreignerin, Styxin ja REO Speedwagonin kaltaista paskaa”. Celtic Frostin Thomas Gabriel Fischer totesi televisiohaastattelussa 1985, että saatanallinen ja kristinuskon vastainen imago oli helppo keino saada julkisuutta: ”Nykyään on paljon bändejä, jotka sanovat olevansa black metalia. [Bändi] myy paljon levyjä, jos se kutsuu musiikkiaan black metaliksi.”
Kissin näyttävä lavaesiintyminen innoitti myöhempää black metal -estetiikkaa.
Mercyful Fate vuonna 2022.
Black thrash -yhtye Sabbat perustettiin 1983. Kuva vuodelta 2005.
Tšekkiläinen Master’s Hammer oli Itä-Euroopan ensimmäisiä black metal -yhtyeitä. Kuva vuodelta 2018.
Brugge

| Brugge |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna

 Brugge
 Koordinaatit: 51°13′0″N, 3°14′0″E 
Valtio:  Belgia
Maakunta:  Länsi-Flanderi
Hallinto:  
 – Pormestari:  Dirk De Fauw
Väkiluku (2012):  117 170
 
 www.brugge.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brugge (ransk. Bruges, saks. Brügge) on kaupunki Länsi-Flanderin maakunnassa, Belgiassa. Vuonna 2012 kaupungissa oli 117 170 asukasta.
Brugge on Belgian merkittävimpiä matkailunähtävyyksiä, sillä sen keskusta on lähes kokonaisuudessaan säilytetty keskiaikaisessa asussaan. Kaupungissa on useita kanavia, ja sitä kutsutaankin Pohjoisen Venetsiaksi. Keskusta-alue kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon. Kaupungin nimi tulee todennäköisesti vanhasta hollannin kielen siltaa merkitsevästä sanasta. Maailman ensimmäiseksi väitetty pörssi aloitti toimintansa Bruggessa vuonna 1309. Sana pörssi onkin saanut nimensä bruggelaisesta van de Borse -kauppiassuvusta, jonka vaakunassa oli kolme rahapussia (burse).
Bruggessa sijaitsee College of Europe, jossa monet merkittävät Euroopan parlamentin jäsenet ja virkamiehet ovat opiskelleet. Oppilaitos antaa perustutkinnon jälkeistä opetusta eurooppalaisessa talous-, oikeus- ja valtiotieteessä.
Urheilu

Bruggessa on kaksi Belgian korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa jalkapalloseuraa, Club Brugge ja Cercle Brugge KSV. Brugge on kuuluisan pyöräilykilpailun, Flanderin ympäriajon lähtöpaikka.
Belfort
Kanava Bruggessa
Concertgebouw
Poltevinstraat-katu Bruggessa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
UNESCO: Historic Centre of Brugge
Brugge: A brief historical background (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kuolemastaan elävä kaupunki, Suomen Kuvalehti, 15.09.1934, nro 38, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Länsi-Flanderin provinssin kunnat
Euroopan kulttuuripääkaupunki
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Ateena  1986: Firenze  1987: Amsterdam  1988: Länsi-Berliini  1989: Pariisi 
1990-luku:   1990: Glasgow  1991: Dublin  1992: Madrid  1993: Antwerpen  1994: Lissabon  1995: Luxemburg  1996: Kööpenhamina  1997: Thessaloniki  1998: Tukholma  1999: Weimar 
2000-luku:   2000: Avignon · Bergen · Bologna · Bryssel · Helsinki · Krakova · Praha · Reykjavík · Santiago de Compostela  2001: Rotterdam · Porto  2002: Brugge · Salamanca  2003: Graz  2004: Genova · Lille  2005: Cork  2006: Patras  2007: Sibiu · Luxemburg  2008: Liverpool · Stavanger  2009: Vilna · Linz 
2010-luku:   2010: Essen · Istanbul · Pécs  2011: Turku · Tallinna  2012: Guimarães · Maribor  2013: Marseille · Košice  2014: Riika · Uumaja  2015: Mons · Plzeň  2016: San Sebastián · Wrocław  2017: Aarhus · Páfos  2018: Leeuwarden · Valletta  2019: Matera · Plovdiv 
2020-luku:   2020: Rijeka · Galway  2021: Timișoara · Elefsína  2022: Kaunas · Esch-sur-Alzette  2023: Veszprém  2026: Oulu
Bryan Fletcher

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bryan Fletcher |  Bryan Fletcher |  Bryan Fletcher |  |
Maa:   Yhdysvallat
Yhdistetty
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2013 | normaalimäen joukkuekilpailu |  |
Bryan Fletcher (s. 27. kesäkuuta 1986 Steamboat Springs) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Steamboat Springs Winter Sports Clubia.
Fletcher on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2009 lähtien. Hän on saavuttanut yhden osakilpailuvoiton Holmenkollenilla maaliskuussa 2012, joka on myös hänen toistaiseksi ainoa palkintosijansa.
Fletcher osallistui MM-kilpailuihin ensimmäistä kertaa vuonna 2007. Hän oli tuolloin sprintissä 40. ja oli mukana myös maansa viestissä yhdeksänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Oslon MM-kisoissa 2011 Fletcher sijoittui normaalimäen kilpailussa 22:nneksi ja hiihti toisen osuuden normaalimäen viestissä, jossa USA oli neljäs. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 14:s. Normaalimäen joukkuekilpailusta Fletcher voitti pronssia yhdessä Yhdysvaltojen joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa 22:s, normaalimäen vastaavassa 26:s ja joukkuekilpailussa kuudes. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa viidenneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa neljästoista.
Fletcher lopetti urheilu-uransa keväällä 2018.
Bolvadin

| Bolvadin |
| --- | --- |
 Bolvadin
 Koordinaatit: 38°43′N, 31°3′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Afyonkarahisarin maakunta
Väkiluku (2019):  45 384
 
 www.bolvadinbelediyesi.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bolvadin on piirikunta Afyonkarahisarin maakunnassa, Turkissa. Vuonna 2019 alueen väkiluku oli 45 384.
Turkin joukot valloittivat Bolvadinin vuonna 1107.
Aiheesta muualla

Piirikunnan kotisivut