stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Xerox Alto
Lähdekoodit

Tietokoneelle kehitettyjen ohjelmien lähdekoodit on julkaistu vuonna 2014.
Vaikutus

Vuonna 1979 SIGGRAPH-tapahtumassa esiteltiin PERQ-työasema, jonka kehitykseen Xerox Alto vaikutti.
Alton idea rakentaa pieni malli suuresta osituskäyttöjärjestelmästä vaikutti myös Lisp-koneisiin.
Alto vaikutti muun muassa Niklaus Wirthin ryhmän kehittämään Lilith-työasemaan.
Altoon kehitetty tekniikka vakuutti Steve Jobsin muuttamaan Apple Lisan tekstipohjaisesta graafiseen käyttöliittymään perustuvaksi. Useat Xerox PARCin työntekijät siirtyivät myöhemmin Applelle.
Aiheesta muualla

Inside the vintage Xerox Alto's display, a tiny lightbulb keeps it working (englanniksi)
Dokumentaatiota bitsavers.org-palvelussa (englanniksi)
Eugenijus Bartulis

Eugenijus Bartulis

Eugenijus Bartulis (s. 7. joulukuuta 1949 Kaunas) on liettualainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. toukokuuta 1976 ja nimitettiin 28. toukokuuta 1997 Šiauliain hiippakunnan johtoon. Piispaksi konsekroinnin suoritti 29. kesäkuuta Sigitas Tamkevicius, jota avustivat Audrys Juozas Bačkis ja Vladas Michelevičius.
25. marraskuuta 2000 Bartulis sai lisäksi nimityksen Liettuan sotilaspiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 19. kesäkuuta 2010. Hän on jatkanut toimintaansa Šiauliain piispana.
Edward Millward

Edward ”Tedi” Glynne Millward (28. kesäkuuta 1930 Cardiff, Wales – 18. huhtikuuta 2020) oli walesilainen nationalisti. Hän toimi Plaid Cymru -puolueen varapuheenjohtajana vuosina 1966–1968 ja prinssi Charlesin (nykyisen kuningas Charles III:n) kymrin kielen opettajana vuonna 1969.
Millward oli kymrin kielen asemaa ajavan Cymdeithas yr Iaith Gymraeg -järjestön toinen perustaja. Vuonna 1968 hän sai Aberystwythin yliopistolta pyynnön opettaa kymriä tulevalle Walesin prinssille. Nationalistina ja monarkian vastustajana Millward suhtautui saamaansa tehtävään aluksi vastahakoisesti. Myöhemmin hän kuitenkin kertoi, että hänestä ja prinssistä oli parin kuukauden opetuksen aikana tullut melko läheisiä. Periaatteellisista syistä Millward ei osallistunut seremoniaan, jossa Charles opintojen jälkeen nimitettiin Walesin prinssiksi.
Millward oli Plaid Cymru -puolueen ehdokkaana vuoden 1966 parlamenttivaaleissa ja myös vuoden 1970 vaaleissa, mutta ei tullut valituksi kummallakaan kerralla.
Populaarikulttuurissa

Netflix-sarja The Crownin vuonna 2019 julkaistussa ”Tywysog Cymru” -jaksossa Edward Millwardia esittää näyttelijä Mark Lewis Jones. Oikea Millward vieraili jakson kuvauksissa.
Eugenio Giambro

Eugenio Giambro (9. lokakuuta 1866 Calascibetta – 17. helmikuuta 1960) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. toukokuuta 1891 ja nimitettiin Sarsinan hiippakunnan johtoon 2. helmikuuta 1911. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta.
Giambro sai 22. toukokuuta 1916 nimityksen Nicastron piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. helmikuuta 1955. Eläkkeelle jäädessään hän sai vielä nimityksen Cypselan titulaariarkkipiispaksi.
Eugenio Arellano Fernández

Eugenio Arellano Fernández (s. 13. marraskuuta 1944 Corella) on espanjalainen Ecuadorissa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu Comboni-lähetyssaarnaajiin. Hänet vihittiin papiksi 18. joulukuuta 1972 ja nimitettiin Esmeraldasin apostoliseksi vikaariksi sekä Cellae in Proconsularin titulaaripiispaksi 1. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Canalini, jota avustivat José Mario Ruiz Navas ja Olindo Natale Spagnolo Martellozzo.
Eugenio Binini

Eugenio Binini (s. 21. joulukuuta 1934 Traversetolo) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. kesäkuuta 1957 ja nimitettiin Sovana-Pitigliano-Orbetellon hiippakunnan johtoon 3. joulukuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1984. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
Binini sai 20. heinäkuuta 1991 nimityksen Massa Carrara-Pontremolin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 19. toukokuuta 2010.
Esa Jokivuolle

Esa Jokivuolle on suomalainen taloustieteilijä ja Suomen Pankin tutkimuspäällikkö. Jokivuolle on työskennellyt Suomen Pankissa eri tehtävissä vuodesta 1999 alkaen ja toiminut vierailevana professorina Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa.
Jokivuolle on koulutukseltaan rahoituksen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1996 University of Illinois at Urbana-Champaign -yliopistosta.
Aiheesta muualla

Jokivuolteen tutkimukset EKP:n sivulla
Jokivuolteen tutkimukset IDEASissa
Eskalloniat

| Eskalloniat |
| --- | --- |
 Neidoneskallonia (Escallonia virgata)
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Escalloniales
Heimo::  Escalloniaceae
Suku::  Eskalloniat Escallonia  Mutis ex L.f.
Tyyppilaji
 Escallonia myrtilloides L.f. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eskalloniat (Escallonia) on kasvisuku, joka kuuluu heimoon Escalloniaceae. Suvussa on 41 etelä- ja keskiamerikkalaista lajia. Eskallonioihin sisältyvät muun muassa huonekasveina kasvatetut lajit punaeskallonia (Escallonia rubra) ja neidoneskallonia (Escallonia virgata).
Lajeja

Escallonia alpina
eskallonia (Escallonia bifida)
Escallonia florida
Escallonia illinita
Escallonia myrtilloides
Escallonia revoluta
punaeskallonia (Escallonia rubra)
Escallonia serrata
neidoneskallonia (Escallonia virgata)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Escallonia
Eugenijus Gentvilas

Eugenijus Gentvilas vuonna 2016
Eugenijus Gentvilas (s. 14. maaliskuuta 1960 Telšiai) on liettualainen Liberaalia ja keskustalaista liittoa (aikaisemmin Liberaalinen liitto) edustava poliitikko, yksi Liettuan valtion palauttamislain allekirjoittaneista, Euroopan parlamentin jäsen ja Klaipėdan pormestari 1997-2001. Gentvilas toimi muutaman päivän Liettuan pääministerinä vuonna 2001.
Gentvilas kuului Euroopan parlamentissä vuosina 2004-2009 Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään.
Ella Reiman

Ella Reiman (s. 19. lokakuuta 2002 Espoo) on suomalainen pesäpalloilija. Reiman edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä. Reimanin kasvattajaseura on Roihuttaret. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana ja ulkokentällä kopparina. Reiman on pelannut urallaan 2. heinäkuuta 2021 mennessä kuusi Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on tuonut neljä juoksua ja kerännyt 19 kärkilyöntiä. Lisäksi hän on pelannut urallaan 37 Ykköspesiksen runkosarjaottelua kasvattajaseurassaan Roihuttarissa. Tilastot päivitetty 2. heinäkuuta 2021.
Vladimir Dal

Vladimir Dal. Vasili Perovin maalaus vuodelta 1872.
Julia Andre (1816—1838), ensimmäinen vaimo. Joseph-Eustathius Vivien, 1830-luku.
Dalin sanakirjan toisen laitoksen nimiölehti vuodelta 1880.
Vladimir Ivanovitš Dal (ven. Влади́мир Ива́нович Даль, ukr. Володимир Іванович Даль, Volodymyr Ivanivytš Dal); (22. marraskuuta (J: 10. marraskuuta) 1801  Lugansk, Venäjän keisarikunta – 4. lokakuuta (J: 22. syyskuuta) 1872 Moskova, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kirjailija, sanakirjantekijä ja kansatieteilijä.
Perhe ja suku

Vladimir Dal (Dahl) syntyi Venäjän kansalaisuuden ottaneen tanskalaisen kaivoksen lääkärin Johan Christian Dahlin, ven. Иван Матвеевич Даль; Ivan Matjevitš Dal (1764-1821) ja saksalaissyntyisen Julia Kristoforovnan, os. Freytagin kuusilapsiseen perheeseen Venäjän keisarikunnan silloisen Uuden Venäjän kuvernementin Luganskin kylässä, joka nykyisin tunnetaan Luhanskin kaupunkina Ukrainassa.
Isä Johan oli teologi ja erittäin kielitaitoinen. Hän osasi saksaa, englantia, ranskaa, venäjää, jiddišiä, latinaa, kreikkaa ja hepreaa, joten Katariina II kutsui hänet Pietariin hovikirjastonhoitajan virkaan. Johan Dahl suoritti lääketieteen opintonsa Jenassa ja sai vuonna 1792 luvan harjoittaa lääkärin tointa Venäjällä. Äiti Julia puhui sujuvasti viittä kieltä ja hänen isoäitinsä Maria Francisca Regina Freytag os. Pfundgeller oli kääntäjä. Palveluksistaan aatelistolle Mustanmeren laivaston vanhempi lääkäri Ivan Matvejevitš sai vuonna 1814 oikeuden kouluttaa lapsensa Pietarin laivaston kadettijoukoissa julkisilla varoilla.
Vladimir Dal meni naimisiin vuonna 1833 Julia Andren (1816-1838) kanssa. Heille syntyi kaksi lasta: Leo (1834-1878) ja Julia (1838 -1864). Leskeksi jäänyt Dal meni naimisiin vuonna 1840 Jekaterina Lvovna Sokolovan (1819-1872), Napoleonin sodan sankarin tyttären kanssa. Tässä avioliitossa syntyi kolme tytärtä: Maria (1841-1903), Olga (1843) ja Jekaterina (1845).
Koulutus ja tieteellinen ura

Vladimir sai perusopetuksensa kotona, jossa luettiin paljon ja arvostettiin painettua sanaa. Hän aloitti opiskelun 11-vuotiaana Pietarin merisotakoulussa vuosina 1814–1819 ja palveli vuoteen 1826 saakka laivastossa Itämerellä ja Mustallamerellä, mutta joutui eroamaan jatkuvan merisairauden vaivaamana. Vuonna 1826 hän kirjoittautui Tarton yliopiston lääketieteelliseen tiedekuntaan ja kustansi opintonsa opettamalla venäjää, kunnes vuonna 1828 sai valtion apurahan. Vuonna 1829 hän valmistui lääkäriksi ja kirurgiksi ja työskenteli jo sitä ennen kenttälääkärinä mm. Venäjän-Turkin sodassa ja vuosina 1833-1859 virkamiehenä, kunnes jäi eläkkeelle valtioneuvoston jäsenenä.
Hän erikoistui kaihileikkauksiin ja pystyi operoimaan sekä vasemmalla että oikealla kädellään yhtä hyvin. Kirurgintyön jätettyään häntä kiinnosti edelleen optalmologia ja homeopatia. Dal julkaisi ensimmäisen homeopatiaa käsittelevän artikkelin Venäjällä Sovremennik-lehdessä vuonna 1838. Tarton vuosinaan hän ystävystyi Nikolai Jazykovin, Vasili Žukovskin ja runoilija Aleksandr Feodorovitš Voeikovin (1779-1839) kanssa. Vuonna 1838 Dal valittiin Pietarin tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäseneksi hänen laatimansa Orenburgin seudun kasvi- ja eläinkokoelman perusteella.
Kirjallinen ura

Vuonna 1827 Aleksandr Voeikovin Slavjanin-lehti (ven. Славянин) julkaisi Dalin ensimmäiset runot. Vuonna 1830 Dal julkaisi proosaa; hänen tarinansa "Mustalainen" (ven. Цыганка) julkaistiin "Moskovan lennätin" -lehdessä (ven. Московский телеграф). Dal alkoi jo varhain kerätä venäjän kielen sanastoa mm. eri paikkakunnilta tulleilta sotilailta toimiessaan lääkärinä sotasairaalassa 1828-1829 ja venäläistä kansanperinnettä.
Vuonna 1832 hän julkaisi joukon satuja ja vuosina 1833–1839 neliosaisen tarinakokoelman "Satuja Lugansk-kasakasta" (ven. Были и небылицы Казака Луганского, Byli i nebylitsy Kazaka Luhanskogo). Kirjailijanimellä Kazak Luganski Dal julkaisi realistisia kansankuvauksia ja kertomuksia kuten "Sotilaan vapaa-aika" (ven. Солдатские досуги, Soldatskije dosugi) vuonna 1843 ja "Merimiehen vapaa-aika" (ven. Матросские досуги, Matrosskije dosugi) vuonna 1853. Suomalaista kansanluonnetta ja tyypillisiä ammatteja (hopeoitsija, nokikolari, ajuri) hän kuvasi kirjoitelmassaan Pietarin tsuhnat (ven. Цухонцы Питере, Tšuhontsy Pitere) vuonna 1861. Vuosina 1861–1862 ilmestyi yli 30 000 sananlaskua ja sanontaa käsittävä kokoelma Poslovitsy russkogo naroda (ven. Пословицы русского народа).
Hän joutui Kolmannen osaston eli keisarin salaisen poliisin kuulusteluihin vuonna 1832 Tarton yliopiston venäläisen kirjallisuuden laitokselle tekemänsä väitöskirjan "Venäjän tarinoita" (ven. Русские сказки) vuoksi. Väitöskirjan katsottiin olevan tyyliltään sopimattoman alaluokkainen ja pilkkaavan hallintoa sekä sisältävän sotilaalle sopimatonta valittamista. Dal pelastui syytteiltä entisen esimiehensä kenraaliluutnantti Fjodor Ridigerin ja kruununperillisen kotiopettaja Vasili Žukovskin vetoomusten avulla. Mutta hänen venäläisten satujen kokoelmansa myymätön painos vedettiin pois myynnistä.
Dalin päätyö on neliosainen venäjän kielen selittävä sanakirja Tolkovyi slovar živogo velikorusskogo jazyka (ven. Толковый словарь живого великорусского языка, ensimmäinen laitos 1863–1866), jonka parissa hän työskenteli yli viisikymmentä vuotta. Se sisältää yli 200 000 venäjän kirja- ja kansankielen sekä murteiden sanaa, jotka on järjestetty kantasanoittain (osittain virheellisesti) pesyeiksi. Sanakirjassa on paljon fraseologismeja, sananlaskuja, sanontoja ja kansatieteellistä aineistoa. Se sisältää myös tekijänsä lainasanojen korvaamiseksi keksimiä uudissanoja. Dal sai sanakirjastaan Venäjän tiedeakatemian Lomonosovin palkinnon ja kunnia-akateemikon arvonimen vuonna 1863.
Perintö

Dal osasi kahtatoista kieltä, mm. turkkia, ja häntä pidetään yhtenä Venäjän ensimmäisistä turkologeista. Kirjeessään slavofiilimieliselle kustantaja Aleksandr Košeleville nimeltä "Muistio lukutaidosta" (ven. Заметкой о грамотности) hän vastusti talonpoikien luku- ja kirjoitustaidon opetusta, koska se hänen mielestään johtaisi huonoon suuntaan ilman henkistä ja moraalista koulutusta. Tätä mielipidettä vastustivat ankarasti Nikolai Tšernyševskin Sovremennik-lehdessä kirjailija ja historioitsija Jevgeni Petrovitš Karnovitš (1823-1885) sekä Nikolai Dobroljubov.
Dal oli uskonnoltaan luterilainen mutta kääntyi kuolinvuoteellaan ortodoksiksi. Itä-Ukrainan kansallinen yliopisto Luhanskissa, yksi Ukrainan tiedeyliopistoista, on nimetty Volodymyr Dalin (eli Vladimir Dalin) mukaan.
Aiheesta muualla

Prominent Russians: Vladimir Dahl (englanniksi) (russiapedia.rt.com)
Entsiklopedija Krugosvet: Vladimir Dal (venäjäksi)
Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Vladimir Dal (venäjäksi)
Vladimir Dalin teoksia Petroskoin yliopiston sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Tolkovyi slovar živogo velikorusskogo jazyka (venäjäksi)
Vladimir Dalille omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Pietarin tsuhnat  Чухонцы в Питере (venäjäksi)
Williams FW19

Williams FW19
Williams FW19 oli Adrian Neweyn ja Patrick Headin suunnittelema auto, jolla Williams-talli kilpaili Formula 1 -sarjassa kaudella 1997. Autoa ajoivat viime vuoden MM-kakkonen Jacques Villeneuve ja Heinz-Harald Frentzen, joka siirtyi talliin Sauber-tallista.
Auto oli kehitetty versio menestyksekkäästä FW18-autosta, jolla voitettiin ylivoimaisesti sekä kuljettajien että valmistajien mestaruus kaudella 1996. Auto oli viimeinen Williams-auto, jota Adrian Newey oli suunnitellut. Newey lähti Williamsilta kesken kauden McLarenille. Myös auton käyttämät Renault-moottorit olivat viimeistä kertaa mukana ennen väliaikaista vetäytymistä sarjasta. Kausi 1997 oli Williamsille paljon vaikeampi kuin edellinen kausi, sillä he kohtasivat kovan koko kauden kestäneen vastuksen Michael Schumacherilta ja Ferrarilta. Williams-talli varmisti tallimestaruuden itselleen jo kauden toiseksi viimeisessä kilpailussa, Japanin Grand Prix'ssa. Kuljettajien mestaruus ratkesi Villeneuven hyväksi kauden päättävässä Euroopan Grand Prix'ssa. FW19-autolla voitettiin kahdeksan kertaa: Villeneuve 7 kertaa ja Frentzen kerran.
Teknisiä tietoja

moottori: Renault RS9, RS9A ja RS9B 71° V10:t
vaihdelaatikko: Williams/Komatsu 6-vaihteinen, puoliautomaattinen
polttoaine: Elf
renkaat: Goodyear
Saavutukset

kilpailuja: 17
voittoja: 8
paalupaikkoja: 11
nopeimpia kierroksia: 9
Formula 1 -tulokset

(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa ja kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta.)
| Vuosi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Williams | Renault V10 | G |  | AUS | BRA | ARG | SMR | MON | ESP | CAN | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | AUT | LUX | JPN | EUR | 123 | 1. |
| 1997 | Williams | Renault V10 | G | Jacques Villeneuve | Kesk. | 1 | 1 | Kesk. | Kesk. | 1 | Kesk. | 4 | 1 | Kesk. | 1 | 5 | 5 | 1 | 1 | DSQ | 3 | 123 | 1. |
| 1997 | Williams | Renault V10 | G | Heinz-Harald Frentzen | 8 | 9 | Kesk. | 1 | Kesk. | 8 | 4 | 2 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 3 | 3 | 3 | 3 | 2 | 6 | 123 | 1. |
Williams FW18

| Williams FW18 |
| --- | --- |

Talli:   Williams
Suunnittelija(t):   Patrick Head  Adrian Newey
Kuljettajat:  5.  Damon Hill 6.  Jacques Villeneuve
Teknisiä tietoja
Renkaat:  G Goodyear
Polttoaine:  Elf
Moottori:  Mid Renault RS8/RS8B 3000 cc vapaasti hengittävä V10 (67°)
Voimansiirto:  Williams 6-vaihteinen, puoliautomaattinen
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian GP 1996
Kilpailuja:  16
Voittoja:  12
Paalupaikkoja:  12
Nopeimpia kierroksia:  11
Palkintosijoja:  21
MM-pisteitä:  175
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  1
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  1
Williams-Renault FW18 oli Patrick Headin ja Adrian Neweyn suunnittelema Williams-tallin kauden 1996 Formula 1 -auto. Renault'n V10-moottorilla käyvä FW18 oli paljon parempi kuin edellisen kauden (1995) FW17 ja se täytti kaikki uudet turvallisuusvaatimukset: kuljettaja istui matalammalla ohjaamossa, mikä laski auton massakeskipistettä ja paransi näin auton ohjattavuutta. Neweyn suunnittelema auton aerodynamiikka oli parempi kuin kilpailijoilla.
FW18:aa ajoivat Damon Hill ja Jacques Villeneuve. Auto osoittautui olevan koko kauden 1996 menestynein auto. Sillä voitettiin 12 kilpailua 16:sta. Voitoista 8 oli Hillin ja 4 Villeneuven. Damon Hill voitti autolla ensimmäisen ja ainoaksi jääneen mestaruutensa (Hillistä tuli ensimmäinen maailmanmestari, joka on maailmanmestarin poika). Talli sai myös valmistajien mestaruuden.
Teknisiä tietoja

moottori: Mid Renault RS8/RS8B 3000 cc vapaasti hengittävä V10 (67°)
vaihdelaatikko: Williams 6-vaihteinen, puoliautomaattinen
polttoaine: Elf
renkaat: Goodyear
Saavutukset

valmistajien mestaruudet: 1
kuljettajien mestaruudet: 1 (Damon Hill)
kilpailut: 16
voitot: 12
paalupaikat: 12
nopeimmat kierrokset: 11
Formula 1 -tulokset

(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa)
| Vuosi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Williams | Renault V10 | G |  | AUS | BRA | ARG | EUR | SMR | MON | ESP | CAN | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | JPN | 175 | 1. |
| 1996 | Williams | Renault V10 | G |  Damon Hill  | 1 | 1 | 1 | 4 | 1 | Kesk. | Kesk. | 1 | 1 | Kesk. | 1 | 2 | 5 | Kesk. | 2 | 1 | 175 | 1. |
| 1996 | Williams | Renault V10 | G |  Jacques Villeneuve  | 2 | Kesk. | 2 | 1 | 11 | Kesk. | 3 | 2 | 2 | 1 | 3 | 1 | 2 | 7 | 1 | Kesk. | 175 | 1. |
Espen (nimi)

| Espen |
| --- | --- |
Sukupuoli:  mies
Muunnelmia:  Esben
Nimen merkitys:  aasa + karhu
Nimen alkuperä:  muinaispohjoismainen
Levinneisyys:  Norja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espen on Norjassa yleinen miehen etunimi. Se on muunnelma tanskalaisesta etunimestä Esben, jossa "es" viittaa aasajumaliin ja "ben" tarkoittaa karhua. Nimen sai vuosina 1900–2017 noin 14 500 norjalaista, ja sen nimipäivää vietetään maassa 10. toukokuuta samana päivänä kuin Asbjørnin ja Asbjørgin kanssa.
Tunnettuja Espen-nimisiä

Espen Andersen (s. 1961), yhdistetyn hiihtäjä
Espen Andersen (s. 1993), yhdistetyn hiihtäjä
Espen Baardsen (s. 1977), jalkapalloilija
Espen Bjervig (s. 1972), maastohiihtäjä
Espen Bjørnstad (s. 1993), yhdistetyn hiihtäjä
Espen Bredesen (s. 1968), mäkihyppääjä
Espen Barth Eide (s. 1964), poliitikko
Espen Udjus Frorud (s. 1991), maastohiihtäjä
Espen Egil Hansen (s. 1965), toimittaja
Espen Aarnes Hvammen (s. 1988), pikaluistelija
Espen Knutsen (s. 1972), jääkiekkoilija
Espen Lind (s. 1971), muusikko
Espen Lysdahl (s. 1990), alppihiihtäjä
Espen Rian (s. 1981), yhdistetyn hiihtäjä
Espen Sandberg (s. 1971), elokuvaohjaaja
Carl Espen Thorbjørnsen (eli Carl Espen, s. 1982), laulaja
Trond Espen Seim (s. 1971), näyttelijä
Ella Sundström

| Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:  Suomi> Naisten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Uppsala 2021 |  |  |
|  Pronssia | Neuchâtel 2019 |  |  |
Ella Sundström (s. 14. joulukuuta 1997) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa vuodesta 2019 alkaen 40 ottelua ja tehnyt niissä 15 maalia sekä saanut 15 syöttöpistettä.
Naisten Salibandyliigassa Sundström on edustanut Tikkurilan Tiikereitä vuosina 2011–2013, nurmijärveläistä SB-Prota vuosina 2013–2016 sekä Porvoon Salibandyseuraa kaudella 2016–2017 ja kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 13-vuotiaana ja teki ensimmäisen liigamaalinsa kolme päivää 14-vuotissyntymäpäivänsä jälkeen. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2014 ja 2021 ja saavuttanut SM-hopeaa vuosina 2015, 2019 ja 2022 sekä SM-pronssia vuosina 2016, 2017 ja 2023. Kevään 2021 ratkaisevan seitsemännen loppuottelun päättäneessä rangaistuslaukauskilpailussa Sundström teki kaksi maalia, joista jälkimmäinen varmisti PSS:lle sen ensimmäisen mestaruuden. Hän on pelannut liigan runkosarjassa kauden 2022–2023 loppuun mennessä 188 ottelua, joissa hän on tehnyt 128 maalia ja saanut 92 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hänellä on 94, ja niissä hän on tehnyt 55 maalia sekä saanut 26 syöttöpistettä.
Sundström saavutti maajoukkueessa MM-pronssia vuonna 2019 ja MM-hopeaa vuonna 2021. Alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 2014 ja 2016.
Entex

| Entex Industries, Inc>  |
| --- | --- |
Perustettu:  1970
Perustaja:  G. A. "Tony" Clowes, Nicholas Carlozzi, Nick Underhill
Kotipaikka:  Compton, Kalifornia, Yhdysvallat
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Entex Industries, Inc. oli leluja ja pienoismalleja valmistava yritys, jonka perustivat G. A. "Tony" Clowes, Nicholas Carlozzi ja Nick Underhill vuonna 1970. Yrityksen päämaja sijaitsi Comptonissa Kaliforniassa.
Tuotteet

Entex Select-A-Game (1981), käsikonsoli
Entex Adventure Vision (1982)
Kuvia

Entex Select-A-Game
Entex Adventure Vision
Aiheesta muualla

Adventurevision.com (englanniksi)
Erkki Halme (maanviljelysneuvos)

Erkki Hannes Pellervo Halme (12. huhtikuuta 1914 Nurmijärvi – 30. maaliskuuta 1989 Nurmijärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Halmeen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kustaa Halme ja Aino Emilia Tapola ja puoliso vuodesta 1940 kansakoulunopettaja, agronomi Eila Sirkka Niskanen. Halme tuli ylioppilaaksi vuonna 1932 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui talvisotaan osallistuttuaan agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1940. Oltuaan lyhyen aikaa assistentti yliopistolla hänestä tuli Suomen Talkoot -yhdistyksen toiminnanjohtaja. Jatkosodan aikana vuonna 1942 Halme määrättiin Valtion viljavaraston tehtäviin. Sotien jälkeen hän toimi maatalousministeriön esittelijänä, mutta viljeli samalla kotitilaansa.
Kokopäivätoimiseksi maanviljelijäksi Halme ryhtyi vuonna 1946, mutta tultuaan vuonna 1955 valituksi Maataloustyönantajain Liiton toiminnanjohtajaksi hän siirtyi osa-aikaiseksi viljelijäksi. Vuonna 1962 Halmeesta tuli Maatalousalan työeläkekassan toimitusjohtaja. Eläkekassojen organisaatiomuutosten seurauksena Halmeesta tuli vuonna 1976 LEL Työeläkekassan varatoimitus- ja projektijohtaja. Näistä tehtävistä hän jäi eläkkeelle vuonna 1981. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Halme sai vuonna 1979.
Esko Kuutti

Esko Juhani Kuutti (s. 29. kesäkuuta 1943) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edusti Laukaan Urheilijoita. Vuoteen 1963 hän edusti Pönttövuoren Peikkoja.
Kuutti osallistui Ateenan EM-kilpailuihin 1969. Hän heitti kilpailun seitsemänneksi tuloksella 78,84 m
Kalevan kisoissa Kuutti ei koskaan saanut mitalia. Loppukilpailussa hän oli viisi kertaa, ja paras sijoitus oli neljäs vuonna 1969 tuloksella 77,82 m. Maaotteluihin Kuutti osallistui kolme kertaa vuosina 1967, 1968 ja 1969. Kuutin ennätys on 81,26 metriä, jonka hän heitti elokuussa 1969.