stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 2003
Mitalistit > Naiset

| Matka | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Lyhyt matka, henkilökohtainen |  Edith Masai | 12.43 |  Werknesh Kidane | 12.44 |  Jane Wanjiku | 12.46 |
| Lyhyt matka, joukkuekisa |  Kenia: Edith Masai Jane Wanjiku Isabella Ochichi Prisca Jepleting Ngetich Viola Kibiwot |  1 3 4 11 (22) |  Etiopia: Werknesh Kidane Merima Denboba Tirunesh Dibaba Ejegayehu Dibaba Eyerusalem Kuma Bezunesh Bekele Sartsu |  2 6 7 9 (10) (28) |  Venäjä: Alla Žiljajeva Olga Romanova Anastasija Zubova Viktorija Klimina Marija Pantjuhova Jekaterina Priladnyh |  8 14 30 34 (42) (90) |
| Pitkä matka, henkilökohtainen |  Werknesh Kidane | 25.53 |  Deena Kastor | 26.02 |  Merima Denboba | 26.28 |
| Pitkä matka, joukkuekisa |  Etiopia: Werknesh Kidane Merima Denboba Eyeresalem Kuma Teresa Yohannes Asha Gigi Bizunesh Deba |  1 3 4 9 (10) (33) |  Kenia: Magdaline Chemjor Elizabeth Rumokol Caroline Cheptanui Kilel Jepkorir Aiyabei Alice Timbilili Pamela Chepchumba |  5 6 8 12 (14) (DQ) |  Yhdysvallat: Deena Kastor Colleen De Reuck Katie McGregor Elva Dryer Milena Glusac Sara Wells |  2 7 15 17 (25) (39) |
| Juniorit, henkilökohtainen |  Tirunesh Dibaba | 20.21 |  Peninah Jepchumba | 20.22 |  Gelete Burika Bati | 20.28 |
| Juniorit, joukkuekisa |  Etiopia: Tirunesh Dibaba Gelete Burika Bati Meselech Melkamu Sentayehu Ejigu Aziza Aliyu Belaynesh Fikadu |  1 3 4 6 (12) (18) |  Kenia: Peninah Jepchumba Emily Chebet Gladys Jepkemoi Chemweno Chemtai Rionotukei Jepchumba Koech Sharon Kipsang |  2 5 7 9 (10) (11) |  Marokko: Mariem Alaoui Selsouli Siham Hilali Najat El Fiddi Loubna Jao Laila Klilech Fatna Chtoina |  13 19 22 66 (71) (73) |
Margaret Dumont

| Maragaret Dumont |
| --- | --- |
 Groucho Marx ja Margaret Dumont elokuvassa Neljä naurettavaa naapuria
Henkilötiedot
Koko nimi:  Daisy Juliette Baker
Syntynyt: 20. lokakuuta 1889 Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 6. maaliskuuta 1965 (75 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, oopperalaulaja
Puoliso:  John Moller, Jr. (1910–1918)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1917–1964
Merkittävät roolit:  Emily Upjohn Päivä kilpa-ajoissa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Margaret Dumont (oik. Daisy Juliette Baker, 20. lokakuuta 1889 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 6. maaliskuuta 1965 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja oopperalaulaja. Dumont muistetaan ennen kaikkea seitsemästä Marxin veljesten  kanssa tehdystä elokuvasta, joissa hän oli veljesten – etenkin Grouchon – pilkanteon uhri ja Grouchon lemmiskely-yritysten kohde. Dumont oli elokuvissa niin vaikuttava, että häntä kutsutaan usein leikillisesti ”viidenneksi Marx-veljekseksi”.
Valikoitu filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Työskentely muiden kanssa |
| --- | --- | --- | --- |
| 1929 | Kookospähkinöitä | rouva Potter | Marxin veljekset |
| 1930 | Koirankeksit | rouva Rittenhouse | Marxin veljekset |
| 1933 | Neljä naurettavaa naapuria | Gloria Teasdale | Marxin veljekset |
| 1935 | Ilta oopperassa | rouva Claypool | Marxin veljekset |
| 1937 | Päivä kilpa-ajoissa (A Day at the Races) | Emily Upjohn | Marxin veljekset |
| 1939 | Päivä sirkuksessa (At the Circus) | Suzanna Dukesbury | Marxin veljekset |
| 1941 | Päivä tavaratalossa (The Big Store) | Matha Phelps | Marxin veljekset |
| 1941 | Pulmia kerrakseen (Never Give a Sucker an Even Break) | rouva Hemogloben | W. C. Fields |
| 1943 | Tanssikoulu | Louise Harlan | Ohukainen ja Paksukainen |
| 1944 | Läpi tulen ja veden (Bathing Beauty) | rouva Allenwood | Red Skelton |
| 1944 | Laivalastillinen kaunottaria (Up in Arms) | rouva Willoughby | Danny Kaye |
| 1945 | The Horn Blows at Midnight | madame Traviata / neiti Rodholder | Jack Benny |
| 1946 | Pinnarit pontevina pomoina (Little Giant) | rouva Hendrickson | Abbott ja Costello |
| 1952 | Makuuvaunu kolmelle (3 for Bedroom C) | Agnes Hawthorne |  |
| 1964 | Miten tämäkin päättyy (What a Way to Go!) | rouva Foster | viimeinen elokuva |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Margaret Dumont Wikimedia Commonsissa
Margaret Cavendish

Margaret Cavendish, 1665
Margaret Cavendish, Newcastle upon Tynen herttuatar (syntyjään Margaret Lucas) (1623 – 15. joulukuuta 1673) oli englantilainen aristokraatti, kirjailija ja filosofi. Hän kirjoitti romanttista proosaa, runoja, esseitä, näytelmiä ja filosofista kirjallisuutta.
Cavendish julkaisi teoksensa omalla nimellään aikana, jolloin suurin osa naiskirjailijoista julkaisi teoksensa anonyymisti. Hänen teoksensa käsittelivät sukupuolta, valtaa, tapoja ja luonnonfilosofiaa. Cavendishin teos The Blazing World on varhaisimpia esimerkkejä tieteiskirjallisuudesta. Luonnonfilosofina Cavendish hylkäsi aristotelismin ja 1600-luvun mekanistisen filosofian.
Teoksia

Poems and Fancies (1653)
Philosophical Fancies (1653)
World's Olio (1655)
Nature's Pictures drawn by Fancies Pencil to the Life (1656)
A True Relation of my Birth, Breeding, and Life (1656)
Orations (1662)
Plays (1662)
Sociable Letters (1662)
Philosophical Letters (1662)
Observations upon Experimental Philosophy (1666)
The Blazing World (1666)
Life, a biography of William Cavendish (1667)
Plays Never Before Published (1668)
The Convent of Pleasure (1668)
Aiheesta muualla

Margaret Cavendishin esseitä, Quotidiana.org (englanniksi)
The Margaret Cavendish Society (englanniksi)
Cunning, David: Margaret Lucas Cavendish The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Jokinen, Anniina (toim.): Margaret (Lucas) Cavendish, Duchess of Newcastle (1623-1673) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Margaret Cavendish
Käännös suomeksi
Marras (romaani)

| Marras |
| --- | --- |

Kirjailija:  Sami Lopakka
Kansitaiteilija:  Tommi Tukiainen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  tammikuu 2014
Sivumäärä:  346
ISBN:  978-952-01-1007-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Marras on Sami Lopakan esikoisromaani, joka ilmestyi tammikuussa 2014. Sen kustansi Like. Romaani on julkaistu sidottuna, nidottuna ja sähköisenä laitoksena.
Romaani kertoo pohjoissuomalaisen rockyhtyeen Euroopan-kiertueesta. Tarinan päähenkilö ja kertojaminä on koti-ikävää ja lähestyvää juoppohulluutta vastaan kamppaileva yhtyeen kitaristi Hautamaa, ja muita henkilöitä ovat muun muassa yhtyetoverit Raunio, Korpisuo, Suopunki ja Maaninen. Romaani on lähtökohtaisesti fiktiivinen, mutta kirjailijan, joka on tullut tunnetuksi vuosina 1989–2005 toimineen muhoslaisen Sentenced-yhtyeen rytmikitaristina ja sanoittajana, mukaan tarinasta totta on ”kaikki ja ei mikään” ja ”enemmän kuin kukaan terve ihminen haluaisi myöntää”. Kiertue-elämän ilojen ja surujen, ystävyyden, ahdistuksen ja alkoholin lisäksi yksi kirjan teemoista on konserttipaikkakunnat ja niiden synkkä historia.
Arvosteluissa Marrasta on kiitetty muun muassa ”rujon iskevästä ja häpeilemättömästä” mustasta huumoristaan ja ”suomalaisen vaikenevan miehen tuskan” kuvaamisesta. Tyyliltään sitä on verrattu Hunter S. Thompsonin ja Charles Bukowskin tuotantoon. Romaani sijoittui viidenneksi kirjabloggaajien Blogistanian Finlandia 2014 -kilpailussa.
Noin vuosi Marraksen jälkeen ilmestyi Matti Riekin tietokirja Täältä pohjoiseen: Sentencedin tarina.
Aiheesta muualla

Marras Liken sivustolla
Marraskuun 17.

Marraskuun 17. (kreik. Επαναστατική Οργάνωση 17 Νοέμβρη, Epanastatikí Orgánosi Dekaeftá Noémvri) oli 1970-luvulla perustettu kreikkalainen marxilais-nationalistinen terroristijärjestö.
Historia

Järjestön perustaja oli matemaatikko ja trotskilaisen poika Aléxandros Giotópoulos. Giótopoulos kuului vasemmistolaiseen Kreikan sotilasjunttaa vastustaneeseen opiskelijaliikkeeseen. Terroristijärjestö nimettiin 17. marraskuuta 1973 tapahtuneen Ateenan kansallisen teknillisen korkeakoulun opiskelijoiden kansannousun mukaan. Kansannousu murskattiin panssarivaunuilla. Järjestön ideologiaksi otettiin marxismi ja nationalismi. Pääviholliseksi tuli Naton johtaja Yhdysvallat. Järjestö sai rahaa ryöstämällä pankkeja sekä mahdollisesti ulkomailla oleskelevilta saman aatteen kannattajilta.
Marraskuun 17. teki salamurhia ja räjäytteli pommeja. Järjestö surmasi esimerkiksi joulukuussa 1975 Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIAn paikallisjohtaja Richard Welchin. Muut uhrit olivat muun muassa Turkin edustajia, Yhdysvaltain tukikohtien sotilaita ja teollisuusmiehiä. Vuonna 2000 järjestö surmasi brittiläisen sotilasattasea Stephen Saundersin.
Järjestöön kuulunut Sávvas Xirós pidätettiin heinäkuussa 2002, kun hänen pomminsa ei räjähtänytkään. Xiróksen kuulusteluissa ilmi tulleiden tietojen ansiosta muutkin järjestön jäsenet pidätettiin sittemmin. Marraskuun 17. saattoi olla ainoastaan 25 jäsenen ryhmä.
Joulukuussa 2003 järjestön kaksi johtajaa, Giotópoulos ja Dimítris Koufontínas, saivat elinkautiset vankeusrangaistukset.
Marttyyri

Guido Reni, Pyhän Pietarin ristiinnaulitseminen, 1604-1605. Kerrotaan, että Pyhä Pietari kärsi marttyyrikuoleman Roomassa kristittyjen vainojen aikaan, ja hänet ristiinnaulittiin pää alaspäin.
Marttyyri (kr. μαρτύρ, martyr, todistaja) eli veritodistaja on uskonsa  puolesta kuollut henkilö. Kirkkohistoriassa marttyyreilla tarkoitetaan yleensä varhaiskristillisenä aikana, Rooman valtakunnassa toimeenpannuissa vainoissa surmattuja kristittyjä.
Kristinuskossa marttyyrius liittyy kirkon vaiheisiin, kun kristityt kuolivat vainoissa Kristus-uskonsa takia. Ensimmäinen kristityn eli Stefanoksen marttyyrikuolema on  kuvattu Apostolien tekojen 7. luvussa. Sen jälkeen sen kärsivät Jaakob vanhempi, Paavali, Pietari, Jaakob (Jeesuksen veli) ja Andreas. Kirkollisen muistitiedon mukaan kaikki apostolit paitsi Johannes  kärsivät marttyyrikuoleman. Stefanoksen muistopäivä on tapaninpäivä. Sen liturginen väri on punainen, joka on  veritodistajan väri. Tapaninpäivä on myös kaikkien marttyyrien muistopäivä.
Varsinainen marttyyrien aika alkoi apostolien kuoltua kristittyjen vastaisissa vainoissa. Marttyyrikuoleman kärsineitä alettiin myöhemmin kutsua pyhimyksiksi, ja kirkolliseen kalenteriin merkittiin heidän kuolinpäivänsä erityisinä juhlapäivinä, jolloin heidän elämäänsä ja veritodistustaan muistettiin. Marttyyrien haudoille perustettiin myös alttareita, ja myöhemmin veritodistajan pyhäinjäännös saatettiin sijoittaa hänen muistoaan kantavan kirkon alttariin.
Usein sanaa käytetään myös jostakin muusta ”jalosta syystä” kuolleesta henkilöstä, kuten isänmaallisesti kansansa kunnian puolesta esimerkiksi sodassa kuolleesta taistelijasta. 1900- ja 2000-luvulla sitä ovat käyttäneet itsestään muun muassa useat islaminuskoiset itsemurhapommittajat. Sanan viittausala on laajentunut niinkin paljon, että marttyyriksi voidaan sanoa ketä tahansa syyttömästi kärsivää tai sellaisena esiintyvää henkilöä, jolloin merkitys voi olla jopa ivallinen.
Kuuluisia marttyyrejä

Jeesus
Pyhä Lucia
Pyhä Pietari
Pyhä Stefanos
Zarathustra
Husain ibn Ali
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Marttyyri Wikisitaateissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marttyyri Wikimedia Commonsissa
Marttisjärvi

Kirkaslammen laituri ja laavupaikka Marttisjärven kylässä, Olvassuon luontopolun lähtö- ja paluupaikalla.
Marttisjärvi on kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee samannimisen järven luoteispuolella noin 45 kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta koilliseen.
Kylämaisema

Kylän alueella on useita järviä. Näistä suurimmat ovat Iso Olvasjärvi, Iso-Timonen ja Marttisjärvi. Muita järviä ovat Kirkaslampi, Kärkkäänjärvi, Pikku-Timonen, Pikku Olvasjärvi sekä Paskolampi. Kylä sijaitsee Kiiminkijoen valuma-alueella. Kylän pohjoispuolella on laaja Olvassuon suojelualue.
Kylän elämää ja yhteyksiä

Marttisjärvi on Utajärven kirkkoherra Mauno Koivunevan pakinoissa usein mainittu kylä, jossa pidettiin vanhoillislestadiolaisten seuroja. Koivuneva kirjoitti Paimenpojan kierroksilta -pakinoita Päivämies-lehteen vuosina 1955–1978. Koivunevalla oli omia poroja alueella, jossa on myös Kälväsvaaran poroerotuspaikka.
Kylän pääyhteys Utajärvelle ja Puolangalle on Olvaksen paikallistie, Olvasjärventie, mutta Puolangan suuntaan menee myös Kälväsvaaran harjannetta pitkin metsäautotie Luppoperälle ja edelleen Auholle. Viinivaaran metsäautotietä taas pääsee länteen Ylikiiminkiin ja luoteeseen menee vielä kolmas metsäautotie Iso- ja Pikku-Olvasjärven välistä Pudasjärven Keinäsperälle ja edelleen Hetekylään.
Utajärvi
| --- | --- |
Kylät:  Ahmas | Alakylä | Ala-Naama | Ala-Niska | Autio | Juorkuna | Järvikylä | Kangaskylä | Kernilä | Kivijärvi | Kormunkylä | Marttisjärvi | Murronkylä | Naamankylä | Niska | Ojakylä | Potku | Sanginkylä | Sipolankylä | Sapilasmaa | Sotka | Särkijärvi | Tervolankylä | Utanen | Ylisuvanto | Yli-Utos
Järvet, lammikot ja lähteet:  Ahmasjärvi | Ahvenlampi (Sanginkylä) | Ahvenlampi (Juorkuna) | Hakojärvi | Iso Karvasjärvi | Iso Kivijärvi | Iso Olvasjärvi | Iso-Timonen | Juorkuna | Kaihlanen | Kirkaslampi | Kivi-Sorsua | Kivijärvi | Korpinen | Kärkkäänjärvi | Lauttalampi | Marttisjärvi | Matkalampi | Mustalampi | Nuanjärvi | Palonen | Penikkajärvi | Pieni Torvenjärvi | Pikku Karvasjärvi | Pikku Olvasjärvi | Pikku-Säynäjä |Pikku-Timonen | Pontema | Puutturinjärvi | Saari-Sorsua | Sanginjärvi | Siiralampi | Sotkajärvi | Särkijärvi | Säynäjä |Torvenjärvi | Vaaranlampi | Valkiaisjärvi | Vähä-Ruohonen
Joet ja purot:  Kiiminkijoki | Kivijoki | Koivujoki | Korpisenoja | Naamanjoki | Nuanjoki | Oilinginoja | Oulujoki | Piltuanjoki | Piltunginjoki | Poikajoki | Potkunjoki | Sanginjoki | Särkijoki | Säynäjäjoki | Tilanjoki | Timo-oja | Utosjoki
Luonnonsuojelualueet:  Olvassuon luonnonpuisto | Rokuan kansallispuisto
Rakennukset ja rakennelmat:  Ahmaksen kalevalainen perinnekylä | Ahmaskosken silta | Ala-Utoksen voimalaitos | Maijan kivi |  Utajärven kirkko | Utajärven kivipuisto | Utasen voimalaitos
Muistomerkit, laatat ja veistokset:  Sankarivainajien muistomerkki (1950) | Karjalaan jääneiden muistomerkki (1958) | Roomari-patsas (1985) | Veteraanikivi (1991) | Merilän suvun koskenlaskijoiden muistomerkki (2000) | Runonlaulajien muistomerkki (2003)
Museot:  Utajärven kotiseutumuseo | Ylisipolan kotiseutumuseo
Liikenne:  Ahmaksen rautatieasema | Niskan seisake | Oulu–Kontiomäki-rata | Rokuan rautatie | Seututie 836 | Seututie 837 | Sotkan seisake | Utajärven rautatieasema | Valtatie 22 | Yhdystie 8300
Marlyse Ngo Ndoumbouk

Marlyse Bernadette Ngo Ndoumbouk (s. 3. tammikuuta 1985) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kuului Kamerunin maajoukkueeseen vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa ja pelasi avauskokoonpanossa yhdessä alkulohko-ottelussa. Hän pelasi jo vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailuissa mutta oli sen jälkeen pitkään poissa maajoukkueesta.
Ngo Ndoumbouk on pelannut seuratasolla muun muassa Saksassa ja Ranskassa.
Marlyse Nsourou

Marlyse Nsourou (s. 27. helmikuuta 1987) on gabonilainen keskipitkän matkan juoksija. Hän kilpaili vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa ja putosi naisten 800 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella jäätyään eränsä seitsemänneksi. Hän teki henkilökohtaisen ennätyksensä ajalla 2:12.35.
Eddie Vedder

| Edward Louis Seversen III |
| --- | --- |
 Eddie Vedder Pearl Jamin konsertissa Italiassa vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1964 (ikä 59)
Ammatti:  laulaja, sanoittaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Eddie Vedder
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1989–
Tyylilajit:  vaihtoehtorock, folkrock, hard rock
Soittimet:  kitara, huuliharppu, basso, mandoliini, ukulele
Yhtyeet:  Pearl Jam, Bad Radio, Temple of the Dog, Hovercraft
Levy-yhtiöt:  monkeywrench, A&M Records, Epic Records, J Records
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eddie Vedder (alun perin Edward Louis Seversen III, s. 23. joulukuuta 1964) on yhdysvaltalainen laulaja ja sanoittaja. Hän on tullut tunnetuksi etenkin Pearl Jam -yhtyeen solistina. Vedder tunnetaan myös soolourastaan. Vuonna 2007 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa soundtrackinä elokuvassa Erämaan armoille (2007). Myöhemmin hänen kappaleitaan on kuultu muun muassa elokuvassa Eat Pray Love – omaa tietä etsimässä (2010). Keväällä 2011 Vedder julkaisi singlen ”Longing To Belong”, joka on myös 31. toukokuuta 2011 ilmestyneellä toisella albumilla nimeltä Ukulele Songs.
Diskografia > Albumit

Erämaan armoille -elokuvan soundtrack (2007)
Ukulele Songs (2011)
Flag Day (Original Soundtrack) (2021)
Earthling (2022)
Diskografia > Singlet

”You’ve Got to Hide Your Love Away” (2001)
”Hard Sun” (2007)
”Better Days” (2010)
”Longing to Belong” (2011)
”Can't Keep” (2011)
”Without You” (2011)
”Cartography” (2020)
”Matter of Time"/"Say Hi” (2020)
”Long Way” (2021)
”The Haves” (2021)
”Brother the Cloud” (2022)
Diskografia > Musiikkivideot

”Hard Sun” (2007)
”Guaranteed” (2008)
”No More” (2008)
”Better Days” (2010)
”You're True” (2011)
”Longing to Belong” (2011)
”Can't Keep” (2011)
”Sleeping by Myself” (2012)
”Matter of Time” (2020)
”Say Hi” (2020)
”Long Way” (2021)
”The Haves” (2021)
”Brother the Cloud” (2022)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eddie Vedder Allmusic-sivustolla (englanniksi)
Eddie Vedder last.fm-sivustolla (englanniksi)
Pearl Jam
| --- | --- |
Studioalbumit::   Ten  Vs.  Vitalogy  No Code  Yield  Binaural  Riot Act  Pearl Jam  Backspacer  Lightning Bolt  Gigaton  Dark Matter 
Livealbumit ja kokoelmat::   Live on Two Legs  Official Bootlegs  Lost Dogs  Live at Benaroya Hall  Rearviewmirror: Greatest Hits 1991–2003  Live in NYC 12/31/92  Live at Easy Street  Live at the Gorge 05/06 
Videot::   Single Video Theory  Touring Band 2000  Live at the Showbox  Live at the Garden  Immagine In Cornice 
Muuta::   Pearl Jam Twenty
Marjo Isopahkala

| Marjo Isopahkala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1974 Kalajoki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  Runoilija, kolumnisti
Kirjailija
Esikoisteos:  Kurpitsavaunut (2002)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marjo Isopahkala (s. 1974 Kalajoki) on suomalainen runoilija ja Voima-lehden kolumnisti.
Vuonna 2001 Mika Terhon kanssa julkaistun runoilijoiden lyhyttä, kiihkeää ja myrskyisää parisuhdetta kuvanneen yhteisrunokokoelman Intohimon hullu huhtikuu jälkeen häntä pidettiin rohkeana naisena, joka ruotii arastelematta elämäänsä ja miessukupuolen mädänneisyyttä.
Isopahkan oma esikoisteos Kurpitsavaunut ilmestyi vuonna 2002 Sammakon kustantamana ja sen jälkeen häneltä on ilmestynyt runokokoelma Kumisaapasrakkaus vuonna 2006.
Tuotanto

Intohimon hullu huhtikuu (yhdessä Mika Terhon kanssa), Sammakko 2001
Kurpitsavaunut, Sammakko 2002
Kumisaapasrakkaus, Sammakko 2006
Aiheesta muualla

Marjo Isopahkala Sammakon sivuilla
Marjo Isopahkala esittää Runoraadissa runon Ratkaisu
Maria Bonnevie

| Maria Bonnevie |
| --- | --- |
 Bonnevie vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anna Maria Cecilia Bonnevie
Syntynyt: 26. syyskuuta 1973 (ikä 51) Västerås, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Fredrik Skavlan
Näyttelijä
Aktiivisena:  1991–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Anna Maria Cecilia Bonnevie (s. 26. syyskuuta 1973 Västerås) on ruotsalais-norjalainen näyttelijä. Hän syntyi Ruotsin Västeråsissa, mutta varttui Oslossa. Molemmat hänen vanhempansa, Jennik Bonnevie ja Per Waldvik, ovat näyttelijöitä. Bonnevie opiskeli Tukholman teatterikorkeakoulussa (Scenskola), josta valmistui vuonna 1997. Vuonna 1997 Bonnevie debytoi Ruotsin Kuninkaallisessa draamateatterissa Ingmar Bergmanin näytelmässä Yvonne.
Ensimmäinen elokuvarooli Bonneviellä oli jo vuonna 1991 Ola Solumin ohjaamassa Kvitebjørn Kong Valemonissa. Samana vuonna hänellä oli rooli myös Hrafn Gunnlaugssonin elokuvassa Den hvita viking (Valkoinen viikinki). Läpimurtoelokuva oli kuitenkin Bille Augustin Jerusalem vuonna 1997. Tämän jälkeen Bonnevie on esiintynyt muun muassa elokuvissa Insomnia (1997), Øyenstikker (2001) ja Syndare i Sommarsol (2001). Elokuvasta Dina (2002) hän sai parhaan ulkomaalaisen naisnäyttelijän palkinnon Montrealin elokuvafestivaaleilla.
Bonnevien puoliso vuosina 1998–2003 oli näyttelijä Mikael Persbrandt. Hänen nykyinen puolisonsa on norjalainen toimittaja Fredrik Skavlan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maria Bonnevie Wikimedia Commonsissa
Maria Bonnevie Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Créteil

| Créteil |
| --- | --- |
 Ilmakuva Créteiljärvelle
 vaakuna
 Créteilin sijainti Pariisin alueella
 Créteil
 Koordinaatit: 48°47′28″N, 02°27′46″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Val-de-Marne
Arrondissementti:  Créteil
Hallinto:  
 – Pormestari:  Laurent Cathala
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,46 km²
Korkeus:  31–74 m
Väkiluku (2013):  89 989
 – Väestötiheys:  7 852,4 as./km²
Postinumero:  94000
 
 www.ville-creteil.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Créteil [kʁetɛj] on Val-de-Marnen departementin pääkaupunki (prefektuuri) Île-de-Francen alueella Ranskassa. Se sijaitsee Pariisin esikaupunkialueen kaakkoisosassa. Kaupungissa on arviolta 89 989 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 11,46 neliökilometriä.
Kaupungissa on toiminut katolinen piispanistuin vuodesta 1966 ja yliopisto vuodesta 1970. Créteilin postinumero on 94000, ja sen asukkaista käytetään ranskankielistä sanaa cristoliens. Kaupungin pormestarina on vuodesta 1977 lähtien toiminut sosialistipuoluetta edustava Laurent Cathala.
Maantiede

Créteil on esikaupunki noin 11 kilometriä Pariisin keskustasta kaakkoon. Se sijaitsee Marnen rannalla lähellä Charenton-le-Pontia, jossa joki yhtyy Seineen. Marnen tulvat ovat vaikuttaneet merkittävästi kaupungin historiaan, viimeksi vuonna 1970. Tulvavahinkojen välttämiseksi tulevaisuudessa kaupungissa sijainnut vanha kivilouhos muutettiin 1970-luvulla tekojärveksi.
Ainoa jäännös tertiäärikaudelta on kaupungin korkein kohta Mont-Mesly, joka sijaitsee 74 metrin korkeudella merenpinnasta.
Créteilin naapurikuntia ovat Maisons-Alfort, Saint-Maur-des-Fossés, Bonneuil-sur-Marne, Limeil-Brévannes, Valenton, Choisy-le-Roi ja Alfortville.
Historia > Esihistoria

Kaupungista löydettiin vielä 1900-luvun alkupuolella joitakin harvinaisia paleoliittiselta kaudelta peräisin olevia piikiviä. Neoliittisen kauden jäännöksiin lukeutuu yli kaksi tonnia painava hiomakivi, joka kuuluu kaupungin esihistoriallisiin nähtävyyksiin. Mont-Meslyn alueelta on myös löydetty kaksi neoliittisen kauden kirvestä, joista toinen on näytteillä Ranskan kansallisessa arkeologian museossa Saint-Germain-en-Layessä. Seinestä löydettyjä pronssikautisia aseita on viety Créteilistä esille British Museumiin Lontooseen.
Historia > Antiikki

Historioitsija Camille Jullian esitti 1900-luvun alussa olettaman, jonka mukaan Meslyssä olisi ollut Rooman vallan aikana maatila. Alueelta on löydetty varsin vähän arkeologisia todisteita, mutta harvat löydetyt sirpaleet ja kolikot näyttäisivät tukevan Jullianin väitettä.
Ensimmäiset Créteiliin viittaavat kirjalliset lähteet ovat merovingien ajalta, jolloin paikkakunnasta on käytetty nimeä Vicus Cristolium. Latinankielinen paikannimi viitannee muinaisgallian sanoihin, jotka merkitsevät "harjanteen aukiota". Aikaisemmin nimen uskottiin viittaavan Kristukseen, sillä Créteil käännytettiin kristinuskoon verraten aikaisin, mutta nykyinen historiankirjoitus kyseenalaistaa tuon etymologian. Créteilissä lienee kuitenkin ollut kirkko jo 400-luvulla.