stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jan Vennegoor of Hesselink

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Johannes Vennegoor of Hesselink
Syntymäaika: 7. marraskuuta 1978 (ikä 46) 
Syntymäpaikka: Oldenzaal, Alankomaat
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 190 cm
Seura
Seura: vapaa pelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996-2001 2001-2006 2006-2009 2009-2010 2010-2011 2011-2012 | FC Twente PSV Eindhoven Celtic FC Hull City Rapid Wien PSV Eindhoven | 160 (64)  187 (90) 66 (30) 31 (3) 10 (2) 17 (2) |
Maajoukkue
| 2000-2009 | Alankomaat | 17 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Johannes ”Jan” Vennegoor of Hesselink (s. 7. marraskuuta 1978 Oldenzaal, Alankomaat) on entinen alankomaalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeiseksi jääneellä kaudellaan PSV Eindhovenia. Vennegoor of Hesselink oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Vennegoor of Hesselink siirtyi elokuussa 2006 Glasgow Celticiin PSV Eindhovenista 3,4 miljoonan punnan siirtosummalla ja onnistui maalinteossa heti avausottelussaan. PSV:ssä hän osui yhteensä 90 kertaa 187 ottelussa. PSV:hen hän siirtyi vuonna 2001 FC Twentestä, missä hän teki viiden kauden aikana 64 maalia.
Kesällä 2009 Vennegoor of Hesselinkin pelaajasopimus loppui Celticiin ja hänestä tuli vapaa pelaaja. Tämän jälkeen hän siirtyi englantilaiseen Hull Cityyn ja elokuun lopussa Rapid Wieniin.
Vennegoor of Hesselink pelasi Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa kesän 2006 MM-kisoissa, oltuaan neljä ja puoli vuotta ulkona maajoukkueesta ennen kevättä 2005.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 van der Sar |
2 Jaliens |
3 Boulahrouz |
4 Mathijsen |
5 van Bronckhorst |
6 Landzaat |
7 Kuyt |
8 Cocu |
9 van Nistelrooy |
10 van der Vaart |
11 Robben |
12 Kromkamp |
13 Ooijer |
14 Heitinga |
15 de Cler |
16 Maduro |
17 van Persie |
18 van Bommel |
19 Vennegoor of Hesselink |
20 Sneijder |
21 Babel |
22 Timmer |
23 Stekelenburg |
Valmentaja van Basten
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 van der Sar |
2 Ooijer |
3 Heitinga |
4 Mathijsen |
5 van Bronckhorst |
6 de Zeeuw |
7 van Persie |
8 Engelaar |
9 van Nistelrooy |
10 Sneijder |
11 Robben |
12 Melchiot |
13 Timmer |
14 Bouma |
15 de Cler |
16 Stekelenburg |
17 de Jong |
18 Kuyt |
19 Huntelaar |
20 Afellay |
21 Boulahrouz |
22 Vennegoor of Hesselink |
23 van der Vaart |
Valmentaja van Basten
Kansainvälinen liberaalinuorten liitto

| International Federation of Liberal Youth> Kansainvälinen liberaalinuorten liitto |
| --- | --- |
  
  
Perustettu:  1947
Puheenjohtaja:   Bram Roodhart 
Pääsihteeri:   Valentine Martin
Varapuheenjohtajat:   Aliona Dobryden  Rami Hafez  Abdallah Abdoh  Benjamin Fievet
Ideologia:  liberalismi
Poliittinen kirjo:  keskusta
Toimisto:  Berliini, Saksa
Äänenkannattaja:  Libel
Kotisivu:  www.iflry.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansainvälinen liberaalinuorten liitto (lyh. IFLRY) on kansainvälinen kattojärjestö, joka on tarkoitettu liberaalien puolueiden nuorisojärjestöille. Järjestö on Liberal Internationalian jäsenjärjestö, mutta kuitenkin siitä itsenäinen. Järjestö on rekisteröity Saksassa.
Suomalaisista poliittisista nuorisojärjestöistä IFLRY:n jäseniä ovat Keskustanuoret ja RKP-nuoret.
Historia

IFLRY perustettiin vuonna 1947 Cambridgessa nimellä World Federation of Liberal and Radical Youth (WFLRY). Liiton perustamista olivat edeltäneet lukuisat samanmielisten poliittisten nuorisojärjestöjen tapaamiset.
Alusta alkaen järjestö oli hyvin eurosentrinen, mikä johti päällekkäisyyksiin European Federation of Liberal and Radical Youth -järjestön kanssa, joka oli nimenomaan eurooppalaisten liberaalien nuorisojärjestöjen kattojärjestö. Tästä syystä WFLRY lakkautettiin 1979 ja jäljelle jääneet European Federation of Liberal and Radical Youth -järjestön jäsenet perustivat uuden liiton nimeltä International Federation of Liberal and Radical Youth (IFLRY). Samaan aikaan liittoon alkoi liittyä jäsenjärjestöjä myös Euroopan ulkopuolelta.
Vuonna 2001 liiton nimestä poistettiin sana "Radical", vaikkakin sen R-kirjain jäikin viralliseen lyhenteeseen.
Toiminta

IFLRY:n ylin päättävä elin on sen yleiskokous, joka järjestetään vähintään kahden vuoden välein. Siellä valitaan liiton hallitus ja tehdään päätöksiä mm. budjettia, linjapaperia ja toimintasuunnitelmaa koskien.
Liitolla on tällä hetkellä yhdeksän ohjelmaa, joiden kautta jäsenistö voi esim. järjestää tapahtumia ja koulutuksia tai julkaista kannanottoja.
Harjoittelijapoolilla tarkoitetaan mentorointia, jossa vapaaehtoiset ammattilaiset jakavat omaa osaamistaan muille. Libel on liiton ylläpitämä blogi, jossa julkaistaan jäsenistöä kiinnostavia artikkeleita ajankohtaisista aiheista, mutta myös sellaisista aiheista, joita halutaan nostaan esille. Libelin tavoite on myös luoda mahdollisuus keskustelulle ja väittelyille.
Jan Latvala

| Jan Latvala |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1972 (ikä 52) Jyväskylä
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Lade
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  80 kg
Pelinumero:  26
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2016
Seurat:  JyP HT/JYP (SML)   Hermes (I-div.)   Pelicans (SML)   Jokerit (SML)
Jan Markus Latvala (s. 10. kesäkuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän on eniten SM-liigan otteluita pelannut pelaaja. Latvala pelasi kauteen 2015–2016 päättyneellä urallaan 1 230 runkosarjaottelua. Latvalan 23 kautta yhtäjaksoisesti jatkunut pääsarjaura kotimaassa on pisin suomalaisessa jääkiekossa. Hän välttyi pitkän uransa aikana pahoilta loukkaantumisilta. Latvala on tunnettu hyvin käyrästä mailanlavasta. 28. maaliskuuta 2016 hän ilmoitti lopettavansa uransa Pelicansin hävittyä HIFK:lle ratkaisevan ottelun puolivälieräsarjassa.
Ura

Latvalan kasvattajaseura on JYP HT, jossa hän myös aloitti liigauransa vuonna 1992 ja pelasi samassa seurassa seuraavat seitsemän kautta. Tänä aikana Latvala pelasi lainalla Kokkolan Hermeksessä kaudella 1993–1994.
Kaudella 1999–2000 Latvala siirtyi Lahden Pelicansiin, jossa hän pelasi neljä kautta. Latvalan Pelicans-uran paras saavutus on kauden 2000–2001 SM-liigan puolustajien pistepörssin kolmas sija tehoilla 10+25=35.
Kaudeksi 2003–2004 Latvala siirtyi Jokereihin. Jokereissa Latvala ei kuitenkaan ollut seuran ykköspakkien joukossa ja kaudella saavutetut tehopisteet olivat heikommat kuin Pelicansissa. Latvalan ja Jokerien välinen pelaajasopimus päättyi kevääseen 2007. Jan Latvala siirtyi Jokereista Lahden Pelicansin riveihin kaksivuotisella sopimuksella.
40-vuotias Latvala viimeisteli kolme maalia 30.3.2012 puolivälieräottelussa Oulun Kärppiä vastaan. Se oli toinen puolustajan tekemä hattutemppu SM-liigan pudotuspeleissä 2000-luvulla.
Latvalasta tuli SM-liigan otteluennätyksen haltija kun hän kaudella 2011–2012 ohitti ottelumäärissä Erik Hämäläisen, joka pelasi urallaan 1 001 ottelua. Latvalalla on myös eniten Pelicansissa otteluita pelannut pelaaja yli 600 ottelulla. SM-liigan puolustajien kaikkien aikojen pistetilastossa Latvala on kolmantena. Jan Latvalan lopullikseksi ottelumääräksi SM-Liigassa jäi 1230 ottelua runkosarjassa ja 105 ottelua pudotuspeleissä tehoin 115+317 runkosarjassa ja 18+24 pudotuspeleissä.
Kauden 2013–2014 päätteeksi Latvalalle ojennettiin Liigan herrasmiespelaajan Raimo Kilpiö -palkinto.  Latvala ei saanut koskaan aikuisurallaan yhtään isoa rangaistusta.
Latvala päätti uransa kauteen 2015–2016 pelattuaan SM-liigassa yhteensä 1 230 runkosarjaottelua ja 96 pudotuspeliottelua.
Aiheesta muualla

Jan Latvala Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Jatkoaika.com – Latvala (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Aki Uusikartano | Raimo Kilpiö -palkinnon voittaja 2014 | Seuraaja: Arto Laatikainen |
Pekka Zajkov

Pekka Zajkov vuonna 2016.
Pekka Zajkov (s. 16. lokakuuta 1946 Kiestinki) on karjalainen kielitieteilijä ja professori emeritus, joka on tehnyt elämäntyönsä karjalan kielen parissa. Zajkov opiskeli Petroskoin yliopistossa, jossa hän teki lisensiaatintyönsä akkalansaamesta ja väitteli tohtoriksi 1997. Zajkov oli mukana perustamassa Petroskoin yliopiston karjalan kielen laitosta vuonna 1991, opetti karjalaa sekä toimi karjalan ja vepsän kielen laitoksen johtajana, minkä lisäksi hän on toiminut Karjalan rahvahan liiton johdossa ja osallistunut karjalankielisen median kehittämiseen. Vuonna 2009 Zajkov aloitti Itä-Suomen yliopistossa karjalan kielen professorina, josta toimesta hän jäi eläkkeelle 2014.
Ylihärmän Pesis-Junkkarit

| Ylihärmän Pesis-Junkkarit |
| --- | --- |

Koko nimi:  Ylihärmän Pesis-Junkkarit
Perustettu:  1996
Entiset nimet:  Ylihärmän Pesis-Junkkarit   1996–
Kaupunki:  Kauhava
Kenttä:  Kiistola
Miesten sarjataso:  Maakuntasarja
Naisten sarjataso:  Suomensarja
Värit:                

Puheenjohtaja:  Pasi Jussila 
Omistaja:  Ylihärmän Pesis-Junkkarit Ry
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ylihärmän Pesis-Junkkarit eli YPJ on nykyisin kauhavalainen pesäpallon erikoisseura Ylihärmästä. Se perustettiin vuonna 1996, jolloin se syntyi vuonna 1908 perustetusta Ylihärmän Junkkareiden pesäpallojaostosta.
YPJ:n naisten pesäpallojoukkue pelasi Superpesiksessä vuosina 1997–1998 ja 2004–2012. Se luopui sarjapaikastaan vuonna 2012. Nykyään naisten joukkue pelaa Suomensarjassa.
Historia > Alkuvuodet Junkkareissa

Ylihärmän Tarmo perustettiin syksyllä 1908 tehtävänään toimintasääntöjensä mukaan "edistää ja kohottaa liikuntakasvatusta toiminta-alueellaan, innostaa jäseniään ja muitakin henkilöitä seuran päämäärien hyväksi, sekä työskennellä puhtaan toverihengen juurruttamiseksi jäsenistöönsä". Kahden vuoden päästä suran nimi muutettiin Ylihärmän Junkkareiksi, jonka päälajina oli voimistelu. Aluksi seuran toiminta oli vilkasta, mutta 1910-luvun lopulla toiminta lakkasi ennen kuin vuonna 1920 toiminta elpyi ja seuran säännöt kirjoitettiin uusiksi. Samalla seura rekisteröitiin.
Pesäpalloa Ylihärmässä pelattiin ensi kertaa 1920-luvun lopulla aluksi suojeluskunnissa ja sitten Junkkarien väreissä. Virallisesti laji otettiin Junkkarien lajivalikoimaan vuonna 1931, jolloin perustettiin pesäpallojaosto. Heti samana vuonna joukkue pelasi B-sarjan aluemestaruudesta sijoittuen Etelä-Pohjanmaan toiseksi. Seuran historian ensimmäiset vastustajat alkulohkossa olivat Lapuan Virkiä ja Alajärven Vesa. Ottelut pelattiin Lapualla 12. heinäkuuta. Junkkarit voitti Virkiän luvuin 13–5 ja Vesan 8–3. Vuonna 1933 Junkkareiden miesjoukkue osallistui Suomen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle aluesarjaan voittamatta otteluakaan Seuraavana vuonna joukkue selvityi kuitenkin jo aluesarjan lopputurnaukseen, jonka se voitti ja saavutti samalla aluemestaruuden. Myös kolme seuraavaa vuotta Junkkarit pelasi aluesarjassa saavuttamatta suurempaa menestystä. Vuonna 1938 Junkkarit pelasi sarjauudistusten jälkeen kolmannella tasolla maakuntasarjassa, jossa se voitti oman lohkonsa. Näin Junkkarit oli jälleen aluemestari. Samalla se nousi maan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle välisarjaan Välisarjassa Junkkarit sijoittui länsilohkon viidenneksi. Seuraavalla kaudella Junkkarit oli pohjoislohkon toinen ja jatkolohkossa sijoitus oli kolmas.
Myös seuraavaksi vuodeksi Junkkareilla oli paikka välisarjaan, mutta sodan syttymisen vuoksi sarjassa ei ehditty pelata otteluakaan. Niinpä seuraavan kerran tositoimiin päästiinkin vasta vuonna 1945. Tuolloin Junkkarit sijoittui Suomensarjaksi muuttuneen toiseksi korkeimman sarjatason pohjoislohkossa neljänneksi. Seuraavalla kaudella sijoitus oli kuudes. Tuolla kaudella Junkkarit voitti ensimmäisen Suomen mestaruutensa, kun A-juniorit juhlivat kultaa. Seuraavat vuodet toivat sijat seitsemän ja kuusi. Kaudella 1949 11 joukkueen sarjassa Junkkarit sijoittui kahdeksanneksi ja putosi näin sarjaporrasta alemmas. Eroa säilyjän paikalle seitsemänteen sijaan jäi ainoastaan yksi piste. Junkkarit kuitenkin vietti kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla vain yhden vuoden nousten takaisin Suomensarjaan. Paluun jälkeen ilon aiheet olivat kuitenkin vähissä joukkueen jäätyä länsilohkon viimeiseksi ja pudottua jälleen. Junkkarit hävisi kaikki yhdeksän otteluaan juoksuerolla 24–156.
Historia > Eriytyminen Junkkareista: Pesis-Junkkareista pesäpallon erikoisseura

Ylihärmän Pesis-Junkkarit perustettiin 30. joulukuuta 1996 pidetyssä Ylihärmän Junkkareiden yleisessä kokouksessa. Pesäpallotoiminta päätettiin eriyttää kokouksessa kokonaan omaksi seurakseen. Seura sai nimekseen Pesis-Junkkarit ja joukkuee aloitti pelaamisen Junkkareilta perityllä sarjapaikalla Naisten Superpesiksessä.
Kotikenttä

Ylihärmän Pesis-Junkkarit pelaa kotiottelunsa Kauhavan Ylihärmässä sijaitsevalla Kiistolan pesäpallostadionilla. Seuran yleisöennätys kyseisellä kentällä on 1852 katsojaa, joka syntyi 19. toukokuuta 1996.
Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
B-tytöt: 
| B-tytöt |  Kultaa | 2001, 2002 | 2 |  |
C-tytöt: 
| C-tytöt |  Kultaa | 1999, 2000 | 2 |  |
D-tytöt: 
| D-tytöt |  Pronssia | 1998 | 1 |  |
E-tytöt: 
| E-tytöt |  Pronssia | 1998 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 6 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Palkitut

Vuoden lukkari:
Salla Suhonen (1997)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Naisten Itä-Länsi-valinnat

Kirsi Annila (1997)
Sari Siirola (1997, 1998)
Salla Suhonen (1997)
Hanna Mattila (2004, 2005)
Sanna Luoma (2007, 2008)
YPJ:n kotikenttä "Kiistola"
Janette Lepistö

| Janette Lepistö> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Janette Lepistö
Syntynyt: 27. helmikuuta 1996 (ikä 28) Lapua, Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Jane, Lene
Ulkopelipaikka:  lyöjäjokeri
Seura:  Lapuan Virkiä
Pelaajaura
Junioriseurat
0000–2014:  Lapuan Virkiä
Ammattilaisjoukkueet
2011–2014 2014–:  Lapuan Virkiä 2 Lapuan Virkiä
Janette Johanna  Lepistö (s. 27. helmikuuta 1996 Lapua) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Lapuan Virkiää. Pelipaikaltaan Lepistö on lyöjäjokeri.
Lepistö on Lapuan Virkiän kasvatti. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuosina 2011–2014 Ykköspesistä. Seuran ykkösjoukkueessa Superpesiksessä Lepistö debytoi kaudella 2014. Hän pelasi tuolloin yhteensä 34 ottelua Virkiän voittaessa mestaruuden. Kaudella 2015 Lepistö valittiin ensimmäistä kertaa urallaan Itä–Länsi-otteluun Lännen joukkueeseen.
Lepistö ylitti Superpesiksen runkosarjassa 400 lyödyn juoksun rajan toukokuussa 2019 ja 500 lyödyn juoksun rajan elokuussa 2020. 600 lyödyn juoksun rajapyykki ylittyi elokuussa 2021.
Saavutukset

2 SM-kultaa: 2014,2015
2 SM-hopeaa: 2016, 2017
3 SM-pronssia: 2018,2019, 2022
Superpesiksen lyöjäkuningatar (5): 2015, 2016, 2017, 2018, 2019
Vuoden jokeri (4): 2015, 2016, 2017, 2018
Superpesiksen kuukauden pelaaja (4): kesäkuu 2015, kesäkuu 2016, elokuu 2017, kesäkuu 2018
Nuorten Superpesiksen vuoden pelaaja: 2015
Superpesiksen kuukauden jokeri: heinäkuu 2022
Pohjanmaa (elokuva)

| Pohjanmaa> En dag i Österbotten |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pekka Parikka
Käsikirjoittaja:  Pekka Parikka Antti Tuuri
Tuottaja:  Marko Röhr
Säveltäjä:  Antti Hytti
Kuvaaja:  Kari Sohlberg
Leikkaaja:  Keijo Virtanen
Lavastaja:  Pertti Hilkamo
Pääosat:  Esko Salminen Taneli Mäkelä Esko Nikkari Vesa Mäkelä
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  National Filmi Oy
Ensi-ilta:   26. helmikuuta 1988
Kesto:  129 min
Alkuperäiskieli:  Suomi
Budjetti:  5 652 613 mk
Katsojat:  179 455
Seuraaja:  Ameriikan raitti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pohjanmaa on Pekka Parikan ohjaama elokuva vuodelta 1988. Se perustuu Antti Tuurin 1982 kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Elokuvan ensi-ilta oli 26. helmikuuta 1988.
Pohjanmaa on ensimmäinen valmistunut, mutta kronologisesti toinen elokuva nk. Hakala-saagassa. Talvisota kertoo Martti Hakalasta, jonka lapsia tämän elokuvan päähahmot ovat.
Elokuva voitti kolme Jussi-palkintoa (ohjaus, kuvaus ja leikkaus). Sille jaettiin myös kaksi ranskalaista palkintoa. Pohjanmaa sai 1989 Rouenin festivaalin lehdistöpalkinnon, joka oli arvoltaan 100 000 frangia, sekä Ranskan elokuvateattereitten liiton 1. palkinnon (Prix ACOR), joka oli arvoltaan 10 000 frangia.
Juoni

Tapahtumat sijoittuvat yhdelle helteiselle sunnuntaipäivälle Kauhavalla. Hakaloiden suku on kerääntynyt jakamaan vuosikymmeniä sitten Amerikkaan muuttaneen ja siellä kuolleen isoisän perintöä. Mitenkään äveriäänä isoisä ei näytä kuolleen, sillä tavaroiden joukosta ei löydy muutamaa vaatekappaletta ja rikkinäistä taskukelloa arvokkaampaa tavaraa.
Yhdellä Hakaloiden veljeksistä, Veikolla (Esko Salminen), on selvittämättömiä asioita entisen liikekumppaninsa Ketolan (Paavo Pentikäinen) kanssa. He olivat yhdessä omistaneet mattokutomon, jonka konkurssin yhteydessä Ketola oli pettänyt Veikkoa. Veikko käy aamulla Erkin (Taneli Mäkelä) kanssa uhkailemassa Ketolaa tämän kotona, tilanteen rauhoittaa paikalle saapuneet Hakaloiden tuntema paikallinen vanhempi poliisikonstaapeli Lammi (Kalevi Haapoja) sekä vastikään paikkakunnalle tullut nuorempi poliisikonstaapeli Matero (Vesa Vierikko). Hakaloiden syytinkimökissä asuu "isumummu" (Alli Häjänen), jonka jo huojuva muisti sekoittaa Erkin pojakseen Martiksi ja samalla aseen hautaamista toruva isumummu tulee paljastaneeksi Erkille asekätkön, johon Martti on haudannut Suomi-konepistoolin. Erkki löytää aseen ja kokeilee sitä – toteaa toimivaksi ja piilottaa sen mattokutomoon.
Nimismies (Aarno Sulkanen) käy ojentamassa Veikkoa ja kyselee jo kyläläisten tekemästä ilmoituksesta aseella ammuskelusta. Veljekset lähtevät Lummukkaan uimaan ja koska Paavon (Esko Nikkari) pojat, Markku (Heikki Paavilainen), Raimo (Mikko Kouki) ja Antero (Konsta Mäkelä) ovat yhdessä päättäneet "kurmoottaa" Ketolaa, he kehottavat Erkkiä pitämään Veikon pois maisemista kiljulla. Lummukan sorakuopilla veljekset uivat, juovat kiljua ja ammuskelevat konepistoolilla. Paikalle ilmaantuu myös vanha opettaja (Kalevi Kahra), joka tunnistaa sota-ajoilta tutun aseen äänen ja jonka mökille Lappajärvelle lähdetään ammuskelemaan opettajan Jatkosodasta aikoinaan tuomalla Naganilla.
Samaan aikaan on Ketolan pelottelu päättynyt Lapuan suoralla onnettomasti: Ketola on turvautunut taskustaan kaivamaansa puukkoon, jolla on huitaissut Markun silmään. Paavon pojat ja Ketola on pistetty putkaan. Erkki saa opettajan mökiltä lähdettyään kuulla tapahtuneesta ja poliisi noutaa loput veljekset Lappajärveltä. Poliisi pistää kaikki putkaan. Nimismies yrittää kuulustella vahvassa humalassa olevia veljeksiä, mutta asiassa ei päästä juuri eteenpäin. Poliisi saa tarpeeksensa joukosta ja ajaa heidät ulos. Markku on Seinäjoella teho-osastolla ja menettää lopulta toisen silmänsä. Veikko löydetään myöhemmin sammuneena ja viimein hän kuolee putkassa sydänkohtaukseen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Taneli Mäkelä   | … |   Erkki   |
|  Esko Salminen   | … |   Veikko   |
|  Esko Nikkari   | … |   Paavo   |
|  Vesa Mäkelä   | … |   Seppo   |
|  Heikki Paavilainen   | … |   Markku   |
|  Kirsti Ortola   | … |   äiti   |
|  Eeva Eloranta   | … |   Saara   |
|  Rea Mauranen   | … |   Helena   |
|  Miitta Sorvali   | … |   Riitta   |
|  Sari Mällinen   | … |   Taina   |
|  Tarja Keinänen   | … |   Laina   |
|  Kalevi Kahra   | … |   opettaja   |
|  Alli Häjänen   | … |   isumummu   |
|  Konsta Mäkelä   | … |   Antero   |
|  Mikko Kouki   | … |   Raimo   |
|  Aarno Sulkanen   | … |   nimismies   |
|  Paavo Pentikäinen   | … |   Ketola   |
|  Raili Tiensuu   | … |   Maija Ketola   |
|  Vesa Vierikko   | … |   konstaapeli Matero   |
|  Kalevi Haapoja   | … |   konstaapeli Lammi   |
|  Hannu Virolainen   | … |   Saaran mies   |
|  Helena Haavisto   | … |   Saaran äiti   |
|  Topi Reinikka   | … |   Saaran isä   |
|  Paavo Takkinen   | … |   Saaran veli   |
|  Ulla-Maija Parikka   | … |   Saaran käly   |
|  Ritva Vepsä   | … |   sairaanhoitaja   |
|  Kari Sorvali  | … |   lääkäri   |
Aiheesta muualla

Pohjanmaa (elokuva) Elonet., katsottavissa kokonaan.
Pohjanmaa (elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Guitar Pro

| Guitar Pro |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Arobas Music
Kehityshistoria
Vakaa versio:  8.1.3
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Tabulatuuri- ja MIDI-muokkain.
Alusta:  Windows,Mac OS X ja Linux (Ubuntu 9.10)
Lisenssi:  Yksityinen omistusoikeus
Aiheesta muualla
guitar-pro.com
Guitar Pro on musiikkiohjelmisto, jolla voi luoda omaa musiikkia, muokata valmiita tabulatuureja ja harjoitella kitaran, basson ja koskettimien soittoa tabulatuurien ja nuottien avulla. Näiden lisäksi ohjelma toimii MIDI-sekvensserinä. Guitar Pro on maksullinen, mutta siitä jaossa olevaa kokeiluversiota voi käyttää 7 päivää ilmaiseksi. Uusin julkaisu, Guitar Pro 8 maksaa noin 70 euroa.  Vanhemman, Guitar Pro 7:n päivittämen versioon 8 maksaa noin 35 euroa. Ohjelmasta on julkaistu versiot Windowsille, Mac OS X:lle ja Linuxille. Ohjelma on saatavilla myös suomeksi.
Historia

Guitar Prosta on ollut olemassa viisi suosittua pääjulkaisua: versiot 3,4,5,6,7 ja 8. Muut vähemmän tunnetut versiot, jotka sisältävät bugikorjauksia ja pienempiä uudistuksia, ovat myös saatavilla. Ohjelman lisenssi sisälsi ilmaiset päivitykset kaikista versioista.
Guitar Pro oli alkujaan ainoastaan tabulatuurien suunnittelua varten, mutta siitä lähtien siitä on tullut täysi ohjelma musiikin säveltämiseen. 
Neljänteen versioon saakka ohjelma oli vain Microsoft Windowsille. Marraskuussa 2005 julkaistu Guitar Pro 5 käännettiin vuoden aikana Mac OS X:lle sopivaksi ja sille käännetty versio julkaistiin kesäkuussa 2006.
Guitar Pro 8 on julkaistu huhtikuussa 2022.
Aiheesta muualla

Kitarakoulu Guitar Pro -tiedostoja aloittelevalle kitaristille
Viralliset sivut (englanniksi)
Kutšurhanjoki

| Kutšurhanjoki ukr>  Річка Кучурган |
| --- | --- |
 Kutšurhanjoen uoma joulukuussa v. 2019
Alkulähde:  Olenivkan kylän pohjoispuolella, Rozdilnan piiri, Odessan alue  47°29′56.4″N, 29°41′42.1″E
Laskupaikka:  Kutšurhanin varastoallas, lähellä Lymansken hromadassa sijaitsevaa Kutšurhanin kylää  46°44′16.2″N, 29°58′14.4″E
Maat:   Ukraina  GeoNames-tietokannassa 539934
Pituus:  109, 110, 119 tai 123 km
Alkulähteen korkeus:  236 tai 237 m
Valuma-alue:  2090 tai 2420 km²
Kutšurhanjoki (ukr. Кучурган, річка) tai Kutšurhan, paikallisten kutsuma Kutšurhanka on Dnestrin vasemmanpuolisen suuhaaran Turuntšukin vasen sivujoki Rozdilnan piirissä, Odessan alueella, Ukrainassa.