Perheväkivalta
Perheväkivallan esiintyvyydestä

Kumppani oli vähintään läimäissyt 1,9 % miehistä ja 2,1 % naisista vuonna 2015 (suomalaiset 15-74-vuotiaat) ja yhteensä väkivallan kohteeksi oli joutunut 2,6 % miehistä ja 5,0 % naisista. Suurin ero oli väkivallalla uhkaamisessa. Vakavammassa parisuhdeväkivallassa sukupuolieroja ei ollut. Vuonna 2009 miehistä 5,6 % ja naisista 4,3 % on kokenut parisuhdeväkivaltaa. Koko silloisen suhteen ajalta luvut olivat 16 % ja 17 %. Pelkoa kotona tapahtuvaa väkivaltaa kohtaan tuntee miehistä 4 % ja naisista 2 %.
Kumppanin pahoinpitelemistä 20-64-vuotiaista on ollut terveydenhuollon hoidettavana kaksi kertaa niin paljon miehiä kuin naisia. Koska tilastoiduista törkeistä parisuhdepahoinpitelyistä vain reilut 40 % tekijöistä oli naisia, tutkimusprofessori Hannu Lauerma arvelee, että miehillä on korkeampi kynnys ilmoittaa itseensä kohdistuneesta väkivallasta. Suomen perheväkivallassakin alkoholi on yhä usein mukana, kuolemaan johtavassa yleensä.
Vamman aiheuttanut väkivalta on vähentynyt selvästi viime vuosikymmeninä. Vuonna 1980 naiset sai vamman perheväkivallasta 30 000 kertaa ja jo 2000-luvun alussa enää 8 000 kertaa, ja miestenkin luvut ovat vähentyneet.
Vuonna 2005 tehdyn tutkimuksen mukaan naisiin kohdistuva parisuhdeväkivalta ei ole Suomessa harvinaista. Tutkimukseen vastanneista 18–74-vuotiaista naisista noin 20 % oli joutunut miehen tekemän väkivallan kohteeksi nykyisessä parisuhteessaan. Vastanneista 49 % oli kokenut väkivaltaa vähintään kerran entisessä suhteessaan. Miehiin kohdistuu perheväkivaltaa suunnilleen yhtä paljon kuin naisiin.
Puolisoon kohdistuvasta perheväkivallasta naiset ilmoittavat useammin poliisille kaikkein vakavinta lukuun ottamatta, mutta kyselyissä tulee toisenlaisia tuloksia. Lapsiin kohdistuvassa perheväkivallassa taas näyttää korostuvan naisten osuus. Sen sijaan siinä, mikä osa perheväkivallasta tulee ilmi, on todennäköisesti suuria eroja. Poliisin tietoon tulevat tapaukset käsittelevät useimmin avo- ja aviomiehen vaimoonsa tai avopuolisoonsa kohdistamaa väkivaltaa, mutta myös vaimojen ja avovaimojen miehiään tai lapsiaan kohtaan harjoittamaa väkivaltaisuutta on aina esiintynyt. Perheväkivaltaan luetaan myös lapsiin kohdistuva väkivalta. Tämä väkivallan laji on ollut ehkä vaietuin perheväkivallan laji. Lapsiin kohdistuvan väkivallan osalta käytetään perheväkivalta-käsitteen ohella käsitteitä lapsen kaltoinkohtelu.
Perheväkivallan kaikissa muodoissa esiintyy myös piilorikollisuutta. Kaikki tapaukset eivät siis tule poliisin tietoon. Varsinkin Suomessa perheväkivalta, erityisesti henkirikokset, liittyvät usein alkoholin käyttöön. Kaikkein vakavimpaan ja kuolemaan johtaneeseen väkivaltaan liittyy valtaosassa tapauksia alkoholinkäyttöä ja väkivallanteot on tehty humalassa. Perheväkivallan syihin kuuluu myös väkivallan sukupolvinen periytyminen ("väkivallan sukupolvinen kierre") eri muodoissaan Äidin ja isän väkivaltaisuuden näkemisen ja kokemisen sekä erityisesti suoran lapsen kaltoinkohtelun lapsen laiminlyönnin tai lapsen hyväksikäytön kautta näyttää olevan merkittävimpiä väkivallan taustasyitä myös Suomessa.
Tutkija Venla Salmen mukaan parisuhdeväkivaltaa kokeneista naisista 8–14 % ja miehistä vain 1–3 % ilmoittaa viranomaisille.
Oikeuspsykiatri Hannu Lauerman kertoo, että viranomaiset eivät tahdo uskoa miesten uhrikertomuksia vaan jopa nauravat. Miehet kärsivät pitkään ennen kuin hakevat apua. Vuosien 1997, 2003, ja 2006 uhritutkimusten mukaan miesuhreista vain 4 % ilmoittaa teon poliisille, naisuhreista 10 %.