stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruotsin Saint-Barthélemy
Historia

Ruotsin valta Saint-Barthélemyn saarella alkoi, kun vuonna 1784 yksi Ludvig XVI:n ministereistä antoi Ranskan Karibian saaren vaihtokauppana Ruotsille kauppaoikeuksista satamakaupungissa Göteborgissa. Ranska osti saaren takaisin Ruotsilta vuonna 1878. Saaren kautta kuljetettiin muun muassa orjia.
Ruotsin Saint-Barthélemyn ensimmäinen kuvernööri Salomon von Rajalin purjehti paikalle Sprengtporten-fregatilla, jonka kotisatama oli Suomenlinna. Saari oli pääasiassa kalliota, ja siellä elävät asukkaat olivat köyhiä kalastajia ja pienviljelijöitä. Saari ei houkuttanut siirtolaisia, mutta sinne lähti hallintovirkailijoita, sotilaita ja muutama kirkonmies. Myös satama työllisti muutamia. Saint-Barthélemy sijaitsi alueella, joka oli jatkuvasti kansainvälisten konfliktien keskellä. Ruotsi käytti hyväkseen puolueettomuuttaan ja salli satamansa käytön kaikille tasavertaisesti.
Saint-Barthélemysta kehittyi orjien tukkukauppa. Saaren kautta välitettiin orjia muille Karibian saarille ja Yhdysvaltoihin. Gustaviasta kehittyi nopeasti kansainvälinen kaupunki, ja siellä asui lopulta 6 000 asukasta. Orjakaupan lopettaminen vaikutti Saint-Barthélemyn elämän hiipumiseen. Kun Euroopassa alettiin viljellä juurikasta, myös sokerikauppa hiipui. Luonnonkatastrofit ja Gustavian tulipalo huononsivat saarta entisestään. Saint-Berthélemy siirrettiin Ruotsilta Ranskalle vuonna 1878.
Nykyisin Saint-Barthélemy on vauras turistikohde. Gustaviassa elää vielä henkilöitä, jotka muistavat esi-isiensä yhteydet Ruotsiin. Ruotsalaisten saarelle rakentamasta kirkosta on jäljellä enää vain kellotorni.
Kuvernöörit

Salomon von Rajalin (maaliskuu 1785 – maaliskuu 1787)
Pehr Herman Rosén von Rosenstein (huhtikuu 1787 – kesäkuu 1790)
Carl Fredrik Bagge af Söderby (kesäkuu 1790 – marraskuu 1795)
Georg Henrik Johan af Trolle (marraskuu 1795 – tammikuu 1801)
Hans Henrik Anckarheim (tammikuu 1801 – helmikuu 1812)
Berndt Robert Gustaf Stackelberg (helmikuu 1812 – lokakuu 1816)
Johan Samuel Rosensvärd (lokakuu 1816 – syyskuu 1818)
Carl Fredrik Berghult (väliaikainen kuvernööri, syyskuu 1818 – elokuu 1819)
Johan Norderling (elokuu 1819 – 2. toukokuuta 1826)
James Haarlef Haasum ja Lars G. Morsing (toukokuu 1826 – lokakuu 1833)
James Haarlef Haasum (lokakuu 1833 – elokuu 1858)
Fredrik Carl Ulrich (lokakuu 1858 – elokuu 1868, myös väliaikainen kuvernööri heinäkuu 1841 – marraskuu 1842, heinäkuu 1844 – marraskuu 1845, toukokuu 1853 – lokakuu 1854)
Georg Wilhelm Netherwood (väliaikainen kuvernööri elokuu 1868 – joulukuu 1868)
Bror Ludvig Ulrich (joulukuu 1868 – 16. maaliskuuta 1878)
Alarik Helleday (väliaikainen kuvernööri kesäkuu 1874 – marraskuu 1875)
Kirjallisuutta

Aaltonen, Jouko ja Sivonen, Seppo: Orjia ja isäntiä.  Into, 2019.
Siirtomaavallat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Alankomaat   Belgia  |   Britannia   Espanja  |   Italia   Japani  |   Kuurinmaa   Ranska  |   Ruotsi   Saksa  |   Tanska   Portugali  |   Venäjä   Yhdysvallat  |
Ruotsin Saint-Barthélemy noin vuonna 1865.
SL79

| SL79 |
| --- | --- |

Perustiedot
Tyyppi:  nivelraitiovaunu
Liikennöitsijä:  Sporveien Trikken
Valmistaja:  Düwag (25) Asea Brown Boveri (15)
Lukumäärä:  40
Valmistusvuodet:  1983-1984, 1989-1990
Liikenteessä:  1982-
Numerointi:  101-140
Istumapaikkoja:  77
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  80 km/h
Paino:  32,8 t
Pituus:  22 180 mm
Leveys:  2 500 mm
Korkeus:  3 410 mm
Raideleveys:  1 435 mm
Telit:  3 kpl
Moottori:  NEBB 4ELO 2054 B
Moottorin teho:  434 kW (582 hv)
Vetovoima:  750 V tasavirta
 Ensimmäisen sarjan SL79:n matkustamo.
SL79 on Oslon raitioteillä liikennöivä nivelraitiovaunumalli, jota on valmistettu 40 kappaletta. Malli on 50-luvulta alkaen kehitettyjen saksalaisten Düwagin raitiovaunujen muunnelma. Yksisuuntavaunut ovat kuusiakselisia ja niissä on neljä ovea kummallakin puolella. Vaunuissa on 77 istumapaikkaa, joita on 3-4 rinnakkain sekä lisäksi 91 seisomapaikkaa. Raitiovaunun teho on 434 kW (582 hevosvoimaa), ja sen tuottaa kaksi moottoria, jotka sijaitsevat päätyteleissä. Nivelen alla on puolestaan moottoriton juoksuteli (Jacobin teli). Vaunut ovat 23,0 metriä pitkiä ja 2,5 metriä leveitä. Niiden huippunopeus on 80 kilometriä tunnissa, ja ne on suunniteltu normaaliraideleveydelle.
SL79:t valmistettiin kahtena sarjana: ensimmäiset 25 vaunua toimitettiin vuosina 1982-1984 ja toisen sarjan 15 vaunua 1989-1990. Düwag valmisti ensimmäiset kymmenen vaunua, ja Strømmen valmisti loput 30 vaunua Norjassa. Raitiovaunut saivat numerot 101-140. Kahden eri sarjan ominaisuuksissa on eroja. Vaunut tilattiin vuonna 1979, koska raitioteiden lakkautuspäätös oli peruttu vuonna 1977. Viimeinen edellisen mallin raitiovaunu, SM53, oli toimitettu vuonna 1958. SL79 on yleisin linjoilla 11, 12 ja 19. Vaunut ovat vaaleansinisiä mainosvaunuja lukuun ottamatta.
SL79:t yhdessä virheellisten SL95-raitiovaunujen kanssa tullaan korvaamaan uusilla SL18-raitiovaunuilla vuosina 2020-2024.
Liikennöinti

Oslon 72 raitiovaunusta 40 on SL79-vaunuja ja loput uudempia SL95-vaunuja. SL95-vaunujen toimituksen jälkeen Oslon kalusto on koostunut pelkästään nivelraitiovaunuista. SL95-raitiovaunujen kääntösäde ja akselipaino ovat suuremmat ja ne ovat kaksisuuntaisia. SL95:t eivät voi kääntösäteensä eivätkä akselipainonsa vuoksi liikennöidä Majorstuenin ympäristössä, joten linjoilla 11, 12 ja 19 on käytettävä SL79-vaunuja. Kun Ullevål Hagebyn rata jatkettiin Rikshospitaletille, raitiotie sai ensimmäisen kääntösilmukattoman päätepysäkkinsä, joten linjoja 17 ja 18 on liikennöitävä pelkästään SL95-raitiovaunuilla. SL95-vaunuja käytetään myös linjalla 13, koska osa vuoroista jatkaa kääntösilmukattomalle Bekkestuan asemalle. SL79:t liikennöivät Briskebyn, Ekebergin, Frognerin, Gamlebyn, Grünerløkka–Torshovin, Kjelsåsin ja Vikan radoilla. Kaikilla linjoilla on kymmenen minuutin vuoroväli ja usean linjan yhteisten osuuksien vuoroväli on viisi minuuttia tai vähemmän.
Tekniset tiedot

SL79 on nivelraitiovaunu, jota valmistettiin yksinomaan Oslon raitioteille kahtena sarjana, joiden ominaisuudet eroavat. Vaunut suunnitteli Düwag, joka myös valmisti ensimmäiset kymmenen vaunua Saksan Düsseldorfissa. Oslon läheisellä Strømmenin konepajalla valmistettiin loput 15 ensimmäisen sarjan sekä kaikki 15 toisen sarjan raitiovaunua. Ensimmäisen sarjan moottorit valmisti Düwag ja toisen Asea Brown Boverin norjalainen tytäryhtiö NEBB. Vaunuissa on teräskori ja ne ovat 22 180 millimetriä pitkiä, 2 500 millimetriä leveitä ja painavat 32 800 kg ilman kuormaa.
Kaikkien raitiovaunujen kuljetuskyky on 162 matkustajaa, joista 71:lle on istumapaikka. Istumapaikkoja on kolmesta neljään rinnakkain. Toinen sarja toimitettiin ilkivaltasuojatuilla istuimilla, mutta nämä istuimet korvattiin uusilla epämukavuuden vuoksi. Lattia on 880 mm raiteiden yläpuolella. Vaunujen oikeassa kyljessä on neljä nelilehtistä taitto-ovea. Ensimmäisen sarjan vasemmassa kyljessä on myös yksi kaksilehtinen ovi ja vastaavasti oikean kyljen takaovi on myös kaksilehtinen. Toisessa sarjassa on neljä nelilehtistä ovea oikealla puolella eikä mitään vasemmalla. SL79 oli ensimmäinen malli, joka toimitettiin värikoodatuin linjakilvin. Kaikkien SL79:ien nauhakilvet korvattiin oransseilla LED-linjakilvillä vuoteen 2007 mennessä.
Raitiovaunujen telit on tehty normaaliraideleveydelle ja niissä on kaksi akselia kussakin. Moottorit sijaitsevat etu- ja takatelissä. Teleissä on ilmajousitus ja Thyssenin onttoakseliset vaihteistot. Pyörien halkaisija on 680 mm ja telien välinen etäisyys 7700 mm. Molempien tyristorisäätöisten NEBB 4ELO 2054 B -ajomoottoreiden teho on 217 kW (291 hevosvoimaa), joten kulkuneuvon kokonaisteho on 434 kW (582 hv), ja jännite on 750 V. Huippunopeus on 80 km/h. Kiihtyvyys nollasta 40:een kilometriin tunnissa on rajoitettu arvoon 1,3 m/s2. Ensisijaisena jarruna käytetään dynaamista jarrua, joka pystyy ottamaan jarrutusenergian talteen hidastuvuudella 1,3 m/s2 ja syöttämään talteenotetun energian takaisin ajojohtimeen. Lisäksi vaunussa on levyjarrut, joiden avulla enimmäishidastuvuus on 3,0 m/s2.
Raitiovaunut on maalattu vaaleansinisiksi mainosvaunuja lukuun ottamatta. Ensimmäinen sarja toimitettiin Oslo Sporveierin raitiovaunujen perinteistä väriä syvemmän sinisenä, mutta kaikki vaunut on myöhemmin maalattu uudelleen vastaamaan vakioväritystä. Ennen toisen sarjan toimitusta yksi raitiovaunu maalattiin kokeeksi syvänpunaiseksi (bussien ja Oslon metron T1000-junien väriseksi), mutta perinteinen väri säilytettiin matkustajien kielteisten palautteiden vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SL79 Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:SL79
Vaunu 103 juuri toimitettuna vuonna 1982.
SL79 Holtetin lähellä Ekebergin radalla (toisella Oslon pikaraitioteistä).
Toisen sarjan SL79 Majorstuenilla.
Toisen sarjan SL79:n matkustamo.
Käännös suomeksi
Vuoritöpökerttunen

| Vuoritöpökerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikantöpökerttuset Macrosphenidae
Suku::  Afrikatöpökerttuset Sylvietta
Laji::  leucophrys
Kaksiosainen nimi
 Sylvietta leucophrys  (Sharpe, 1891) 
Katso myös
   Vuoritöpökerttunen Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuoritöpökerttunen (Sylvietta leucophrys) on afrikatöpökerttusten heimoon kuuluva keskiafrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Zairen itäisistä osista itään Ruandaan, Burundiin, Länsi-Ugandaan, Länsi-Tansaniaan, sekä Kenian keski- ja länsiosien ylängöille. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin Mount Elgonilta Ugandan ja Kenian rajaseudulta vuonna 1891.
SATB

SATB eli neliääninen harmonia on musiikkitermistön lyhenne, joka kuvaa tapaa säveltää musiikkia etenkin kuoroille, mutta myös muille laulu- ja soitinyhtyeille. Lyhenne tulee äänityypien alkukirjaimista: S = sopraano, A= altto, T = tenori ja B = basso.
Kuoromusiikki

Neliääninen harmonia eli SATB käyttäen sopraanoa, alttoa, tenoria ja bassoa on yleinen äänenjako klassisessa musiikissa,  mukaan lukien koraalit ja useimmat Bachin kantaatit.
Kustantajat käyttävät lyhenteen kirjaimia myös kuvaamaan erilaisia solistien ja kuorojen stemmoja eli äänialoja, vaikka teos ei olisi neliäänistä harmoniaa. Esimerkiksi Bachin Wachet auf, ruft uns die Stimme, BWV 140 luettelo "STB-soolot, SATB-kuoro" osoittaa, että esitykseen tarvitaan kolme solistia: sopraano, tenori ja basso sekä neliääninen kuoro. "SATB/SATB"-merkintää taas käytetään silloin, kun tarvitaan kaksoiskuoro, kuten Pendereckin Puolalaisessa sielunmessussa, tai SSATB-lyhennettä, jolloin sopraanot on jaettu kahteen, mikä on tyypillinen Englannin kirkkomusiikin äänenjako. Bachin H-mollimessun luettelossa yhtye rajataan enimmillään SSATB-solisteihin ja SSAATTBB:n kahdeksanosaiseen kuoron. Luettelossa mainitaan myös, että se sisältää osia SATB-, SSATB-, SSATBB- ja SATB/SATB-kuoroille, aarioita yksittäisille solisteille sekä duettoja SS:lle, ST:lle ja SA:lle.
Aiheesta muualla

Cargile, Kimberly Anne, "Analyyttisen kapellimestarin opas Arvo Pärtin SATB A Capella -teoksiin" (2008). Väitöskirjat . 1106. https://aquila.usm.edu/dissertations/1106
Yhteisresurssi

Yhteisresurssi on taloustieteessä luonnon tarjoama tai ihmisten tekemä hyödyke, jonka käyttöä on hankalaa tai kallista kontrolloida. Toisin kuin julkishyödykkeen tapauksessa, yhteisresurssin ongelmana on liiallinen käyttö. Liikakäyttöä voidaan rajoittaa esimerkiksi kiintiöin.
Perinteisiä esimerkkejä yhteisresursseista ovat yhteisessä käytössä olevat kalavedet ja laitumet. Klassinen esimerkki laidunten käytöstä tunnetaan nimellä yhteismaan ongelma. Kaupungeissa yhteisresuresseja ovat tieverkko ja puhdas ympäristö. Näiden resurssien liiallisesta käytöstä on seurannut kalakantojen romahdukset, kaupunkien ruuhkat ja luonnon saastuminen.
Yhteisresurssien tutkijoihin kuuluu Nobel-palkittu taloustieteilijä Elinor Ostrom.
Vuoritrogoni

| Vuoritrogoni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Amerikantrogonit Trogon
Laji::  mexicanus
Kaksiosainen nimi
 Trogon mexicanus  Swainson, 1827 
Katso myös
   Vuoritrogoni Wikispeciesissä   Vuoritrogoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vuoritrogoni (Trogon mexicanus) on trogonien heimoon kuuluva amerikkalainen lintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon luoteisosasta etelään Guatemalan ja Hondurasin eteläosiin sekä El Salvadorin pohjoisosaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. William John Swainson kuvaili lajin holotyypin Meksikon Temascáltepecista vuonna 1827.
Saint-Amand Bazard

Amand Bazard
Saint-Amand Bazard, myös Amand Bazard, (1791−1832) oli ranskalainen sosialisti, Saint-Simonin koulukunnan tunnetuimpia johtajia. Oltuaan ensin mukana carbonaristisessa liikkeessä hän 1825 viehättyi Henri de Saint-Simonin oppiin, jota hän on kehitti ja täydensi varsinkin sen taloudelliseen puoleen nähden. Vasta hänen johdollaan syntyi varsinainen Saint-Simonin koulukunta. Heinäkuun vallankumouksen aikoina (1830) se esiintyi jonkinlaisena lahkona, jonka ylimmäisinä pappeina olivat Bazard ja Prosper Enfantin. Bazard erosi kuitenkin jo 1831 Enfantinista, koska hän piti kiinni avioliiton pyhyydestä. Tämän jälkeen lahko pian hajosi. Bazard ja Enfantin julkaisivat yhdessä Exposition de la doctrine de Saint-Simon (1828−1830).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Amand Bazard Wikimedia Commonsissa
Samfundet Nordens Frihet

Merkki hautakivessä Vårdingen hautausmaalla kirjoituksella: Ära Skyldighet Vilja ("Kunnia Velvollisuus Tahto"). Nämä ovat Georg Carl von Döbelnin sanat.
Järjestön toimisto Kungsgatan 27 Tukholmassa (vasemmalla), rahuapäivänä 1945.
Samfundet Nordens Frihet on ruotsalainen järjestö, joka perustettiin 1939 vaalimaan Pohjolan vapautta toisen maailmansodan aikana. Vuonna 1946 järjestö lakkautettiin.
Järjestö oli alussa lähellä Suomen komiteaa, Finlandskommittén, joka järjesteli Suomelle sotilaallista apua. Saksan valloitettua Norjan ja Tanskan 1940, järjestö halusi enempi että Ruotsi liittyisi sotaan.
Poliittisesti Norden Frihet oli nationalistinen ja demokraattinen, mutta kansallissosialismin ja kommunismin vastainen. Eniten järjestöllä oli 250 jäsentä, monta kulttuurihenkilöä. Melkein 50 prosenttia oli historioitsijoita varsinkin Tukholman korkeakoulusta.
Sigurd Curman oli puheenjohtajana, ja Harald Wigforss oli toimittajana järjestön lehdelle. Muita johtavia henkilöitä olivat Yngve Larsson, Nils Ahnlund, Harald Hjärne, Sven Tunberg, Eli Heckscher, Karl-Gustaf Hildebrand, Nils Herlitz, Stig Jägerskiöld, K.G. Westman, Adolf Schück, Birger Steckzén ja Andreas Lindblom. Larsson, Ahnlund ja Lindbom olivat jäseniä loppuun asti.
Nordens Frihetin johtokunnasta saivat monet Sankt Olavs Ordenin (Norjalta):
Gustaf Aulén
Yngve Larsson
Knut Petersson
Henning Throne-Holst
Yhteisrintama

Yhteisrintama voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
yhteisrintama, kommunistien käyttämä poliittinen käsite
Yhteisrintama, Suomessa 1930-luvulla toiminut äärioikeistolainen puolue
Yhteisrintama (Samfylkingin), islantilainen puolue
Yhteisrintama, Sosialisten yhtenäisyyspuolueen äänenkannattaja 1952
Yhteisrintama, Kansandemokraattisten opiskelijajärjestöjen 1971-1981 julkaisema lehti
Yhteisrintama  (saks. Einheitsfrontlied), Bertold Brechtin kirjoittama ja Hanns Eislerin säveltämä työväenlaulu
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Yhteisrintama”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Xiaomi Mi A2

| Xiaomi Mi A2 |
| --- | --- |
Valmistaja:  Xiaomi
Julkaistu:  heinäkuu 2018
Mitat:  158,7 × 75,4 × 7,3 mm
Näyttö:  5,99"
Näytön kuvatarkkuus:  2 160 × 1 080
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 660
Muisti:  32, 64 tai 128 Gt
Keskusmuisti:  4 tai 6 Gt
Takakamera:  12+20 megapikseliä
Etukamera:  20 megapikseliä
Käyttöjärjestelmä:  Android 8.1 "Oreo" Googlen Android Onella
Akku:  3 010 mAh
Infobox OKNimi-testi OK: 
Xiaomi Mi A2 on Xiaomin heinäkuussa 2018 julkistama älypuhelin. Puhelin on seuraaja Mi A1:lle, joka julkaistiin vuonna 2017. Xiaomin A-sarjalle tyypillisesti puhelimessa ei käytetä Xiaomin omaa MIUI-käyttöliittymää, vaan Googlen Android Onea. Suomessa Xiaomin puhelimia myydään rajoitetusti, sillä puhelimilla on vain kaksi maahantuojaa. Pääasiassa myynti tapahtuu verkkokaupoissa, kuten Bestiossa, CDON.comissa, Jimm'sissä ja Verkkokauppa.comissa.
Tekniset tiedot > Muotoilu

Xiaomi Mi A2 on saatavilla kolmessa eri värissä, jotka ovat kultainen, musta ja vaaleansininen ("lake blue"). Puhelimessa on 5,99 tuuman näyttö, jossa kuvasuhde on 18:9. Puhelimen takaa löytyy sormenjälkilukija sekä 12 ja 20 megapikselin kaksoiskamera.
Tekniset tiedot > Suoritin ja muisti

Mallista riippuen Xiaomi A2 tulee joko neljän tai kuuden gigatavun RAM-muistilla. Tallennusmuistia puhelimessa on 32, 64 tai 128 gigatavua. Kaikissa malleissa on käytössä Qualcommin Snapdragon 660 -suoritin.
Xiaomi Mi A2 Lite

Xiaomi Mi A2 Lite on edullisempi versio Xiaomi Mi A2:sta. Mi A2:sta poiketen Lite-mallissa näytön yläosassa on lovi ja näytön resoluutio on lievästi suurempi 2280 × 1080 pikseliä. Toisaalta Mi A2 Lite käyttää suorituskyvyltään heikompaa Snapdragon 625 -suoritinta ja sisältää 5 megapikselin etukameran. Myös RAM-muistin määrässä on eroa, sillä Mi A2 Liten perusversiossa RAM-muistia on kolme gigatavua. Sen sijaan akun kapasiteetti (4 000 mAh) on normaalia Mi A2:ta suurempi.
Yhteisrintama (laulu)

Yhteisrintama (saks. Einheitsfrontlied) on Bertolt Brechtin kirjoittama ja Hanns Eislerin säveltämä vasemmistolainen työväenlaulu 1930-luvun alkupuolelta. Kappaleen on suomentanut Elvi Sinervo.
Yhteisrintama on kommunistinen termi, joka tarkoittaa eri asiaa kuin kansanrintama.
Ruohosipuli

| Ruohosipuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Kladi::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Narsissikasvit Amaryllidaceae
Alaheimo::  Allioideae
Suku::  Laukat Allium
Laji::  schoenoprasum
Kaksiosainen nimi
 Allium schoenoprasum  L. 
Katso myös
   Ruohosipuli Wikispeciesissä   Ruohosipuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruohosipuli eli ruoholaukka (Allium schoenoprasum) on laukkojen eli sipuleiden sukuun kuuluva monivuotinen maustekasvi. Se kasvaa noin 30 cm korkeaksi. Sillä on sileät, putkimaiset lehtivarret, joiden päähän puhkeaa violetit tupsumaiset kukat, joiden halkaisija on noin yhden sentin.
Elinympäristö

Ruohosipuli viihtyy aurinkoisella kasvupaikalla. Maan tulee olla voimakasta ja hyvin ojitettu.
Suomessa ruoholaukka kasvaa yleisenä merenrantakallioiden niittykaistaleilla ja kivikkoisilla rantaniityillä.
Levinneisyys

Ruoholaukkaa kasvaa villinä Venäjällä ja merenrannoilla Länsi-Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.
Ruoholaukkaa voi löytää Suomen luonnosta Ahvenanmaalta, Etelä- ja Lounais-Suomen saaristosta sekä harvoin sisämaan kallioilta jäänteenä niiltä ajoilta, kun meri vielä huuhteli alueita. Sitä voi esiintyä asutuksen liepeillä viljelyjäänteenä tai -karkulaisena.
Alalajit

Suomessa ruoholaukalla on kaksi alalajia, euroopanruoholaukka (A. schoenoprasum subsp. schoenoprasum) ja ruijanruoholaukka (A. schoenoprasum subsp. sibiricum). Jälkimmäistä tavataan vain Pohjois-Lapissa Utsjoen kyläkedoilla ja rannoilla sekä Inarissa. Ruijanruoholaukka luokitellaan Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi.
Käyttö

Ruohosipulin kapeat, liereät ja ruohomaiset lehdet piristävät monia ruokalajeja. Fines herbes -yhdistelmä sisältää persiljan, kirvelin ja muiden yrttien ohella myös ruohosipulia. Suomessa ruohosipuli on tavallinen mausteyrtti hyvin monessa kotipuutarhassa.
Aiheesta muualla

Luontoportti: Ruoholaukka (Allium schoenoprasum)
Yrttitarha: Ruohosipuli (Allium schoenoprasum)
Puutarha.net: Ruohosipuli, ruoholaukka (Allium schoenoprasum)
ITIS: Allium schoenoprasum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Allium schoenoprasum (englanniksi)
Flora of China: Allium schoenoprasum (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Allium schoenoprasum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Allium schoenoprasum (chives) (englanniksi)
Gernot Katzer's Spice Pages: Chive (Allium schoenoprasum)
Pherobase: Floral volatiles of Allium schoenoprasum (englanniksi)
Suomalaiset hyötypuutarhakasvit
| --- | --- |
Juurekset:   lanttu  mustajuuri  nauris  palsternakka  porkkana  piparjuuri  punajuuri  retiisi  selleri 
Kaalit:   keräkaali  kiinankaali  kukkakaali  kyssäkaali  lehtikaali  punakaali  parsakaali  ruusukaali  kurttu- eli savoijinkaali 
Kurkkukasvit:   kurkku  kesäkurpitsa  kurpitsa  spagettikurpitsa 
Mausteet:   basilika  humala  kirveli  krassi  kumina  kurkkuyrtti  kynteli  lipstikka  meirami  minttu  persilja  rakuuna  rosmariini  salvia  sitruunamelissa  tilli  timjami 
Mukulakasvit:   maa-artisokka  peruna 
Palkokasvit:   herne  härkäpapu  tarhapapu 
Sipulit:   hillosipuli  ilmasipuli  jättisipuli  purjo  sipuli  ruohosipuli  ryvässipuli  valkosipuli  vihersipuli 
Muut kasvikset:   endiivi  fenkoli  latva-artisokka  lehtisalaatti  lehtiselleri  mangoldi  maissi  paprika  parsa  pinaatti  raparperi  tomaatti 
Yrtit ja mausteet
Räjähdeansa

Sotilashenkilöt purkavat tykinammuksista rakennettua räjähdeansaa.
Räjähdeansa on yleisimmin sodassa käytetty ase, jonka laukeamisesta seuraa ansaan asetetun räjähteen räjähtäminen. Ansa toimii samalla tavoin kuin miina, ja se asetetaan huomaamattomasti esimerkiksi tien tai oven lähettyville. Ansaan kuuluu voimakas räjähde, esimerkiksi tavanomainen tykistökranaatti jonka on määrä räjähtää ansan lauetessa. Ansan tarkoitus on tuhota useimmiten vihollisen henkilöstöä tai ajoneuvoja, jotka laukaisevat ansan läheisyydestä tai kosketuksesta. Ansan laukaisukeinoja on useita. Ansa voi laueta esimerkiksi kun vihollinen avaa ansoitetun oven tai koskee ansasta lähtevään ansalankaan.
Saint-Amour-Bellevue

| Saint-Amour-Bellevue |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Saint-Amour-Bellevue
 Koordinaatit: 46°14′45″N, 4°44′39″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Saône-et-Loire
Arrondissementti:  Mâcon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,1 km²
Väkiluku (2016):  548 
 – Väestötiheys:  107 as./km²
Kunnan numero:  71385
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Amour-Bellevue on kunta itäisessä Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Mâconin kaupungista etelään.
Kunta on tunnettua viininviljelyaluetta. Siellä tuotettu Saint-Amour (AOC) -viini kuluu Beaujolais-viinien parhaimmistoon.
Viiniköynnöksiä Saint-Amour-Bellevue’ssa
Saint-Amour (AOC)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Amour-Bellevue Wikimedia Commonsissa
Xiaomi Mi 9T Pro

| Xiaomi Mi 9T Pro |
| --- | --- |

Valmistaja:  Xiaomi
Julkaistu:  20. elokuuta 2019
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G
Mitat:  156,7 x 74,3 x 8,8 mm
Paino:  191 g
Näyttö:  6,4" täysteräväpiirto 19,5:9 AMOLED
Näytön kuvatarkkuus:  1 080 x 2 340
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 855 SM8150 kahdeksanydin, 2,84 GHz, Kryo 485, 64-bittinen, 7 nm
Grafiikkapiiri:  Adreno 640
Muisti:  128 Gt
Keskusmuisti:  6 Gt
Takakamera:  48 megapikseliä + 8 megapikseliä + 13 megapikseliä
Etukamera:  20 megapikseliä
Käyttöjärjestelmä:  Android 9 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä, päivitettävissä Android 10 -versioon
Akku:  4 000 mAh
Infobox OKNimi-testi OK: 
Xiaomi Mi 9T Pro on Xiaomin 20. elokuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 9 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.