Emilio Guruceta
Ura

Guruceta aloitti Espanjan kolmanneksi korkeimman sarjatason Tercera Divisiónin erotuomarina 25-vuotiaana ja nousi korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin kolme vuotta myöhemmin. Hänen ensimmäinen ottelunsa Primerassa oli Real Zaragoza – Pontevedra 21. syyskuuta 1969, ja ensimmäisellä kaudellaan hän vihelsi sarjassa kaikkiaan 10 ottelua.
Guruceta joutui keskelle polemiikkia ensimmäisen pääsarjakautensa lopulla 6. kesäkuuta 1970, kun hän sai tuomittavakseen Espanjan cupin Copa del Generalísimon puolivälierien toisen osaottelun Barcelonan ja Real Madridin välillä. Real Madrid oli voittanut ensimmäisen osaottelun maalein 2–0. Toista johti Barcelona Carles Rexachin maalilla 1–0, kunnes ottelun 59. minuutilla Barcelonan Joaquim Rifé rikkoi Real Madridin Manuel Velázqueziä. Rike vaikutti tapahtuvan rangaistusalueen ulkopuolella, mutta Guruceta tuomitsi tilanteesta Real Madridille rangaistuspotkun, josta Amancio tasoitti ottelun 1–1:een. Jälkitilanteessa Guruceta vielä ajoi ulos tuomiota ivanneen Barcelonan kapteenin Eladion, mihin hyytyi kotijoukkueen takaa-ajo. Raivostunut barcelonalaisyleisö heitteli Camp Noun kentälle kaikkea, mihin käsiksi pääsi, muun muassa tuhansia istuinalusia, ja lopulta valtasi kentän viisi minuuttia ennen ottelun päättymistä. Barcelonan kannattajat pitivät Gurucetaa lahjottuna ja tapausta yhtenä esimerkkinä Francisco Francon hallinnon katalaaneja kohtaan harjoittamasta sorrosta. ”Guruceta!”-huudot raikuvat Camp Noulla tänäkin päivänä yleisön ollessa tyytymätön erotuomarin toimintaan.
Guruceta sai kesäkuun 1970 tapahtumista kuuden kuukauden toimitsijakiellon, mutta ei puolueellisuuden vuoksi, vaan koska oli päästänyt ottelun hallinnastaan. Seuraavan Primera-ottelunsa hän tuomitsi joulukuussa 1970. Poleemisesta alusta huolimatta Guruceta nousi kansainväliseksi erotuomariksi. Hän tuomaroi muun muassa Euroopan cupissa, UEFA-cupissa, maajoukkueiden EM- ja MM-karsinnoissa sekä vuosien 1976 ja 1980 kesäolympialaisissa. Primera Divisiónissa hän vihelsi 18 kauden aikana yhteensä 184 ottelua. Don Balón -jalkapallolehti valitsi hänet vuoden erotuomariksi vuonna 1986, jolloin palkintokategoria perustettiin.[lähde? ] Kaikki eivät Gurucetasta kuitenkaan pitäneet, ja vuosien saatossa 11 seuraa käytti hänen kohdallaan sääntöpykälää, joka mahdollisti tiettyjen tuomarien jääväämisen otteluistaan. Barcelona teki näin aina vuoteen 1985 asti, jolloin sääntö poistettiin.
Guruceta kuoli liikenneonnettomuudessa Huescan maakunnassa helmikuussa 1987. Surmansa sai myös hänen linjatuomarinsa Eduardo Vidal Torres, ja toinen linjatuomari loukkaantui. Kolmikko oli matkalla Pamplonaan Osasunan ja Real Madridin väliseen cup-otteluun. Guruceta nimettiin toistamiseen Don Balónin vuoden erotuomariksi postuumisti vuonna 1987.[lähde? ] Urheilulehti Marca puolestaan alkoi jakaa omaa erotuomaripalkintoaan, jonka se nimesi hänen mukaansa Guruceta-palkinnoksi.
Konkreettinen lahjustapaus Gurucetan uralta nousi esiin vuosikymmen hänen kuolemansa jälkeen. Vuonna 1997 belgialaisen Anderlechtin entinen puheenjohtaja Constant Vanden Stock myönsi ”lainanneensa” Gurucetalle miljoona frangia vuonna 1984. Anderlecht oli tuolloin UEFA-cupin hallitseva mestari, ja seura pelasi jälleen kilpailun välierissä, mutta oli hävinnyt englantilaiselle Nottingham Forestille ensimmäisessä osaottelussa maalein 2–0. Toisessa, Gurucetan tuomitsemassa osaottelussa nähtiin muun muassa kiistanalainen rangaistuspotkutuomio, jonka seurauksena Anderlecht teki ottelun toisen maalinsa, ja hylätty Nottinghamin maali ottelun loppuhetkillä. Anderlecht voitti ottelun maalein 3–0 ja otteluparin yhteismaalein 3–2 ja pääsi loppuotteluun, jossa kuitenkin toinen englantilaisseura Tottenham Hotspur vei mestaruuden. Tapauksen tultua julki Euroopan jalkapalloliitto UEFA langetti Anderlechtille vuoden osallistumiskiellon eurooppalaisiin seurajoukkuekilpailuihin, mikä kuitenkin peruttiin.