stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nivala Cowboys
Tunnettuja pelaajia > Miesten joukkueessa pelanneet pääsarjakiekkoilijat

Markku Erholtz
Mika Hautamäki
Vesa Lahtinen
Pasi Nielikäinen
Mika Ritoniemi
Jomi Santala
Sami Vehmanen
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Atte Ohtamaa siirtyi B-juniori-ikäisenä Oulun Kärppiin. Ohtamaa valittiin kaikkien aikojen ensimmäisenä Cowboys-kasvattina miesten MM-joukkueeseen vuonna 2014, sekä Olympialaisiin vuonna 2018.
"Nivalan cowboynakin" tunnettu fyysinen hyökkääjä Pasi Nielikäinen pelasi Cowboysissa ja muissakin seuroissa useita kausia alemmissa sarjoissa ennen ammattilaisuraansa. Hänen noin 400 ottelun mittainen SM-liigauransa alkoi lopulta 25-vuotiaana Helsingin IFK:ssa kaudella 1999–2000.
Eskimotervehdys

Eskimosuukko
Eskimotervehdys on tervehdystapa, jossa tervehtijät hierovat neniään yhteen. Nimestään huolimatta vastaavanlaisia tervehdyksiä on muidenkin kansojen keskuudessa. Esimerkiksi muutkin arktiset kansat tuntevat nenällä tervehtimisen. Vastaavanlaiset tervehdykset ovat yleisiä myös Kambodžassa, Laosissa, Thaimaassa ja Vietnamissa sekä Mongolian nomadien ja havaijilaisten keskuudessa.
Suomen Lapissa, Taalainmaalla ja Karjalassa tunnetaan nenittelyksi kutsuttu tervehdystapa, jossa neniä hierotaan vastakkain. Tapa on säilynyt kolttasaamelaisten keskuudessa varsin pitkään.
Inuiitit

Inuiitit kutsuvat nenällä tervehtimistä nimellä kunik. Se tehdään painamalla tai hieromalla nenää ja ylähuulta toisen ihmisen kasvojen ihoa vasten ja haistamalla.
Kunikilla on rakastavia, mutta ei romanttisia tai seksuaalisia tarkoitusperiä. Niitä annetaan perheenjäsenille tai läheisille ystäville. Jotkut ihmiset kuitenkin kokevat kunikin siinä määrin yksityiseksi teoksi, etteivät he halua tehdä sitä suuremman yleisön edessä. Joissain arktisen alueen kulttuureissa kunikeja jakavat vain äidit ja lapset keskenään.
Maorit

Uuden-Seelannin maoreilla on perinteinen tervehdysten ja rituaalien aikana tehtävä tapa nimeltä hongi, jonka aikana tervehtijät painavat nenänsä ja otsansa yhteen. Hongi on yleinen tervehdystapa etenkin virallisemmissa tilanteissa, kuten pyhissä maraepaikoissa.
Tapa on hyvin vanha ja peräisin eräästä maorilegendasta. Tarinan mukaan jumala Tāne teki maailman ensimmäisen naisen savesta ja antoi hänelle sitten elämän hengittämällä tämän sieraimiin. Hongi kuvastaakin hengitysten vaihtamista ja kahden ihmisen välistä yhtenäisyyttä.
Iñupiat-nainen tekee kunikin vauvalle.
Hongi
Ammunta kesäolympialaisissa 2004 – miesten 25 metrin olympiapistooli

| Ammunta kesäolympialaisissa 2004 > Kivääri |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 m ilmakivääri |   | Miehet |   | Naiset |
| 50 m pienoiskiväärin makuu |  | Miehet |  |  |
| 50 m pienoiskiväärin asentokilpailu |  | Miehet |  | Naiset |
Pistooli
| 10 m ilmapistooli |  | Miehet |  | Naiset |
| 25 m olympiapistooli |  | Miehet |  |  |
| 25 m urheilupistooli |  |  |  | Naiset |
| 50 m vapaapistooli |  | Miehet |  |  |
Haulikko
| Skeet |  | Miehet |  | Naiset |
| Trap |  | Miehet |  | Naiset |
| Kaksoistrap |  | Miehet |  | Naiset |
Riistamaali
| 10 m olympiakivääri |  | Miehet |  |  |
Miesten 25 m olympiapistooli ammuttiin 21. elokuuta. Kilpailun voitti Saksan Ralf Schumann tuloksella 694.9 (592+102.9).
| --- | --- |
Kultaa:  Ralf Schumann Saksa (GER)
Hopeaa:  Sergei Poljakov Venäjä (RUS)
Pronssia:  Sergei Alifirenko Venäjä (RUS)
Ennätykset

Ennen olympialaisten alkua voimassa olleet maailman- ja olympiaennätykset:
Perukilpailu:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys | 597 |  Ralf Schumann  Ralf Schumann | München, Saksa Milano, Italia | 14. kesäkuuta 1995 4. kesäkuuta 2000 |
| Olympiaennätys | 596 |  Ralf Schumann | Atlanta, Yhdysvallat | 25. heinäkuuta 1996 |
Finaali:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys | 699.7 |  Ralf Schumann | Barcelona, Espanja | 8. kesäkuuta 1994 |
| Olympiaennätys | 698.0 (596+102.0) |  Ralf Schumann | Atlanta, Yhdysvallat | 25. heinäkuuta 1996 |
Peruskilpailu

|  | Urheilija | Maa | 8 s | 6 s | 4 s | Osio | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Sergei Alifirenko |  Venäjä | 98 | 99 | 97 | 294 | 592 |
| 1 | Sergei Alifirenko |  Venäjä | 100 | 99 | 99 | 298 | 592 |
| 2 | Sergei Poljakov |  Venäjä | 99 | 99 | 98 | 296 | 592 |
| 2 | Sergei Poljakov |  Venäjä | 100 | 99 | 97 | 296 | 592 |
| 3 | Ralf Schumann |  Saksa | 99 | 99 | 99 | 297 | 592 |
| 3 | Ralf Schumann |  Saksa | 99 | 99 | 97 | 295 | 592 |
| 4 | Iulian Raicea |  Romania | 99 | 96 | 99 | 294 | 588 |
| 4 | Iulian Raicea |  Romania | 100 | 99 | 95 | 294 | 588 |
| 5 | Oleh Tkatšev |  Ukraina | 99 | 99 | 99 | 297 | 587 |
| 5 | Oleh Tkatšev |  Ukraina | 99 | 99 | 92 | 290 | 587 |
| 6 | Chen Yongqiang |  Kiina | 100 | 95 | 94 | 289 | 586 |
| 6 | Chen Yongqiang |  Kiina | 100 | 100 | 97 | 297 | 586 |
| 7 | Zhang Penghui |  Kiina | 98 | 97 | 96 | 291 | 585 |
| 7 | Zhang Penghui |  Kiina | 96 | 100 | 98 | 294 | 585 |
| 8 | Leuris Pupo |  Kuuba | 98 | 98 | 93 | 289 | 585 |
| 8 | Leuris Pupo |  Kuuba | 100 | 98 | 98 | 296 | 585 |
| 9 | Emil Milev |  Bulgaria | 96 | 98 | 94 | 288 | 582 |
| 9 | Emil Milev |  Bulgaria | 100 | 98 | 96 | 294 | 582 |
| 10 | Marco Spangenberg |  Saksa | 99 | 98 | 95 | 292 | 581 |
| 10 | Marco Spangenberg |  Saksa | 97 | 99 | 93 | 289 | 581 |
| 11 | Kang Hyung-chul |  Etelä-Korea | 96 | 98 | 93 | 287 | 580 |
| 11 | Kang Hyung-chul |  Etelä-Korea | 98 | 99 | 96 | 293 | 580 |
| 12 | Niki Marty |  Sveitsi | 98 | 97 | 94 | 289 | 577 |
| 12 | Niki Marty |  Sveitsi | 98 | 99 | 91 | 288 | 577 |
| 12 | Lajos Palinkas |  Unkari | 100 | 96 | 91 | 287 | 577 |
| 12 | Lajos Palinkas |  Unkari | 96 | 98 | 96 | 290 | 577 |
| 14 | Afanasijs Kuzmins |  Latvia | 94 | 90 | 98 | 282 | 574 |
| 14 | Afanasijs Kuzmins |  Latvia | 100 | 96 | 96 | 292 | 574 |
| 15 | Shuji Tazawa |  Japani | 95 | 96 | 96 | 287 | 573 |
| 15 | Shuji Tazawa |  Japani | 99 | 93 | 94 | 286 | 573 |
| 16 | Kim Hyon-ung |  Pohjois-Korea | 97 | 97 | 88 | 282 | 572 |
| 16 | Kim Hyon-ung |  Pohjois-Korea | 98 | 98 | 94 | 290 | 572 |
| 17 | Bruce Quick |  Australia | 97 | 97 | 89 | 283 | 571 |
| 17 | Bruce Quick |  Australia | 98 | 99 | 91 | 288 | 571 |
Finaali

|  | Urheilija | Maa | Perus- kilpailu | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Finaali | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ralf Schumann |  Saksa | 592 | 10.3 | 10.4 | 10.8 | 10.4 | 9.5 | 10.4 | 10.1 | 10.7 | 10.0 | 10.3 | 102.9 | 694.9 |
| 2 | Sergei Poljakov |  Venäjä | 592 | 10.8 | 10.4 | 10.3 | 9.6 | 10.6 | 9.2 | 9.4 | 9.9 | 10.1 | 10.4 | 100.7 | 692.7 |
| 3 | Sergei Alifirenko |  Venäjä | 592 | 9.7 | 10.5 | 10.2 | 10.3 | 9.2 | 9.0 | 10.2 | 10.2 | 10.6 | 10.4 | 100.3 | 692.3 |
| 4 | Oleh Tkatšev |  Ukraina | 587 | 10.2 | 9.5 | 10.7 | 9.7 | 10.5 | 10.1 | 10.4 | 9.8 | 10.4 | 10.4 | 101.7 | 688.7 |
| 5 | Iulian Raicea |  Romania | 588 | 9.8 | 10.1 | 10.1 | 9.0 | 10.4 | 10.2 | 10.8 | 10.6 | 9.9 | 8.7 | 99.6 | 687.6 |
| 6 | Chen Yongqiang |  Kiina | 586 | 10.4 | 9.0 | 8.6 | 9.1 | 9.8 | 9.9 | 10.7 | 10.3 | 9.7 | 10.3 | 97.8 | 683.8 |
Pietro Aretino

Tizianin maalama muotokuva Pietro Aretinosta
Pietro Aretino (1492–1556) oli italialainen kirjailija, runoilija ja satiirikko. Hänet tunnetaan erityisesti rohkeista eroottisista teoksistaan, joita on viime vuosina käännetty nykykielelle ja käytetty elokuvien innoituksen lähteinä.
Elämäkerta

Aretino ei juuri käynyt kouluja, mutta koska hänen porvarillisella äidillään oli aristokraattisia suojelijoita, hän kasvoi kuitenkin sivistyneiden ihmisten seurassa. Hän syntyi Aruzzossa josta otti nimensä (aretino = aruzzolainen) mutta asui Perugiassa 1510–1517, joidenkin tietojen mukaan tultuaan karkotetuksi synnyinkaupungistaan. Siellä hän kiinnostui maalaustaiteesta ja kirjoitti ensimmäiset runonsa, sekä löysi mesenaatin jonka suojeluksessa varttui samaan aikaan myös maalari Raffaello. Aretinon suojelija kuului paavi Leo X:n ulkopiiriin.lähde?
Aretino pääsi myös Medici-suvun ja etenkin kardinaali Giulio de' Medicin suosioon, varsinkin Leon kuoltua Medici halusi mustamaalata kilpailijoitaan parantaakseen mahdollisuuksiaan nousta seuraavaksi paaviksi.lähde?
Vuonna 1524 Aretino julkaisi Giulio Romanon kanssa kuvitetun sonettisarjan, joka kuvasi yksityiskohtaisesti erilaisia yhdyntäasentoja. Vuonna 1525 ilmestyi häväistyskirjoitus jonka kohde sai Aretinon melkein murhautettua. Näiden jälkeen Aretino pakeni Venetsiaan missä hän asui lopun ikäänsä.
Venetsiasta – Italian epäpaavillisimmasta kaupungista, kuten Aretino itse mainitsi – hän lähetti teräväsanaisia kirjeitä maan mahtaville. Kirjeet oli selvästi tarkoitettu julkisuuteen, ja ne tasapainoilivat imartelun ja kiristyksen rajamailla. Frans I (Ranska) ja Kaarle V (keisari) maksoivat hänelle eläkettä samaan aikaan, kumpikin toivoen Aratinon mustamaalaavan toista.lähde?
Aretino oli Tizianin läheinen ystävä ja tämä maalasi hänestä useita muotokuvia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pornokrates.com
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Dizionario Biografico degli Italiani  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Stanze di M. Pietro Aretino, 1537
Naftali Bennett

| Naftali Bennett> נַפְתָּלִי בֶּנֶט |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva vuodelta 2021.
Israelin 14. pääministeri
 13. kesäkuuta 2021 – 1. heinäkuuta 2022  
Presidentti:  Reuven Rivlin Isaac Herzog
Edeltäjä:  Benjamin Netanjahu
Seuraaja:  Yair Lapid
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1972 (ikä 52) Haifa, Israel
Tiedot
Puolue:  Yamina
Uskonto:  juutalaisuus
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
naftalibennett.co.il
Naftali Bennett (hepr. ‏נַפְתָּלִי בֶּנֶט‎, [naftaˈli ˈbenet]; s. 25. maaliskuuta 1972) on israelilainen poliitikko, joka toimi Israelin pääministerinä 13. kesäkuuta 2021 – 1. heinäkuuta 2022.
Bennett syntyi Israelissa aškenasisukuisille amerikanjuutalaisille siirtolaisvanhemmille. Hän opiskeli lakia Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa. 1999 hän perusti it-alan yrityksen, jonka hän myi 145 miljoonalla dollarilla vuonna 2005. Bennettin poliittinen ura alkoi vuonna 2006 silloisen oppositiojohtaja Benjamin Netanjahun kansliapäällikkönä. Hän työskenteli sittemmin pääministerinä toimineen Netanjahun ministeriöissä vuosina 2013–2019. Vuonna 2021 hän solmi hallitussopimuksen, jonka mukaan hänen oli määrä toimia pääministerinä hallituskauden puoliväliin asti, minkä jälkeen hän olisi siirtynyt ulkoministeriksi ja pääministeriksi olisi noussut Yair Lapid. Kesäkuussa 2022 hallituksen ilmoitettiin hajoavan ja Bennettin siirtyvän syrjään pääministerin tehtävistä. Bennett jätti myös Yamina-puolueen johtoaseman ja ilmoitti, ettei hän asetu ehdolle seuraavissa vaaleissa.
Przemysław Tytoń

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Przemysław Tytoń
Syntymäaika: 4. tammikuuta 1987
Syntymäpaikka: Zamość, Puola
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 195 cm
Seura
Seura:  FC Cincinnati
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005-2007 |  Górnik Łęczna | 20 | (0) |
| 2007-2011 |  Roda JC | 46 | (0) |
| 2011-2015 |  PSV Eindhoven | 24 | (0) |
| 2012-2014 |  Jong PSV | 13 | (0) |
| 2014-2015 | →  Elche CF (laina) | 32 | (0) |
| 2015- |  VfB Stuttgart |  |  |
Maajoukkue
| 2010- |  Puola | 13 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Przemysław Tytoń (s. 4. tammikuuta 1987 Zamość, Puola) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa yhdysvaltalaista FC Cincinnatia. Aiemmin hän on pelannut muun muassa Alankomaissa Roda JC Kerkradessa ja PSV Eindhovenissa, Saksassa VfB Stuttgartissa sekä Espanjassa Deportivo de La Coruñassa. Tytoń valittiin vuoden 2012 EM-kilpailuihin.
Puolan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Szczęsny |
2 Boenisch |
3 Wojtkowiak |
4 Kamiński |
5 Dudka |
6 Matuszczyk |
7 Polanski |
8 Rybus |
9 Lewandowski |
10 Obraniak |
11 Murawski |
12 Sandomierski |
13 Wasilewski |
14 Wawrzyniak |
15 Perquis |
16 Błaszczykowski |
17 Sobiech |
18 Mierzejewski |
19 Wolski |
20  Piszczek |
21 Grosicki |
22 Tytoń |
23 Brożek |
Valmentaja Smuda
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Puola
Kirgisian presidentti

| Kirgisian presidentti |
| --- | --- |
 Кыргыз Республикасынын Президенти Президент Киргизской Республики
 
 
 Nykyinen Sadyr Žaparov 28. tammikuuta 2021 lähtien
Virka-asunto:  Valkoinen talo
Kauden pituus:  5 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  27. lokakuuta 1990
Ensimmäinen:  Askar Akajev
Kotisivut:  
Kirgisian presidentti on Kirgisian valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla viisivuotiselle toimikaudelle. Ellei kukaan ehdokkaista saa ehdotonta enemmistöä, järjestetään toinen kierros.
Luettelo Kirgisian presidenteistä

Askar Akajev 1990–2005
Kurmanbek Bakijev 2005–2010
Roza Otunbajeva 2010–2011
Almazbek Atambajev 2011–2017
Sooronbai Žeenbekov 2017–2020
Sadyr Žaparov 2021–
Kirgisian tulppaanivallankumous

Kirgisian tulppaanivallankumous oli tapahtuma, jossa mieltään osoittava Kirgisian oppositio pakotti Kirgisian presidentin Askar Akajevin eroamaan presidentin tehtävistä maaliskuussa 2005.
24. maaliskuuta 2005 oppositio valtasi presidentinpalatsin Kirgisian pääkaupungissa ja presidentti pakeni Venäjälle kuitenkin väittäen menneensä vierailulle Venäjälle ja olevansa edelleen presidentti. Kirgisian valtiosäännön mukaan presidentin on jätettävä eroanomuksensa parlamentille hyväksyttäväksi parlamentissa.
29. maaliskuuta 2005 Akajev totesi Moskovasta, että hän on laillinen presidentti ja että väliaikaisen hallituksen pääministerin hallinto on laiton.
4. huhtikuuta 2005 Akajev antoi eroanomuksensa Moskovaan häntä tapaamaan tulleelle kirgisialaisvaltuuskunnalle, minkä Kirgisian parlamentti hyväksyi 11. huhtikuuta 2005.
Aiheesta muualla

Timeline: Kyrgyzstan BBC News (ajoitus kuukauden tarkkuudella)
Kyrgyz revolution gains remain unequal BBC 2006 (termi Tulip revolution)
| n k Neuvostoliiton hajoamisen jälkeiset konfliktit |
| --- | --- |
 Tapahtumia 
Kaukasuksella:  Vuoristo-Karabahin sota  Armenian ja Azerbaidžanin rajakonflikti 2016  Vuoden 2020 Armenian–Azerbaidžanin sota  Georgian sisällissota  Etelä-Ossetian sota (1991–1992)  Abhasian sota (1992–1993)  Abhasian sota (1998)  Kodorin kriisi 2001  Prigorodnyn konflikti  Ensimmäinen Tšetšenian sota  Toinen Tšetšenian sota  Pohjois-Kaukasian levottomuudet  Dagestanin sota  Ingušian sota  Georgian sota 
Keski-Aasiassa:  Tadžikistanin sisällissota  Kirgisian tulppaanivallankumous  Kirgisian vallankaappaus 2010  Kirgisian vallankumous 2020  Kazakstanin mielenosoitukset 2022 
Itä-Euroopassa:  Transnistrian sota  Venäjän perustuslaillinen kriisi 1993  Ukrainan vallankumous 2014  Itä-Ukrainan mielenosoitukset 2014  Venäjän–Ukrainan sota  (Krimin miehitys  Itä-Ukrainan sota  Kertšinsalmen välikohtaus  Venäjän hyökkäys) 
| n k Kylmän sodan jälkeiset konfliktit Euroopassa |
| --- | --- |
 Tapahtumia 
Itä-Eurooppa:  Transnistrian sota  Prigorodnyn konflikti  Venäjän perustuslaillinen kriisi 1993  Ukrainan vallankumous 2014  Itä-Ukrainan mielenosoitukset 2014  Venäjän–Ukrainan sota  Itä-Ukrainan sota  Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022–  Wagner-ryhmän kapina 
Etelä-Eurooppa:  Slovenian sota  Kroatian sota  Bosnian sota  Bosniakkien ja kroaattien sota  Albanian sisällissota  Kosovon sota  Preševon konflikti  Makedonian konflikti 
Kaukasus:  Georgian sisällissota  Etelä-Ossetian sota (1991–1992)  Abhasian sota (1998)  Georgian sota
Kurmanbek Bakijev

| Kurmanbek Bakijev |
| --- | --- |
 Kurmanbek Bakijev vuonna 2005.
Kirgisian presidentti
 25.3. 2005 – 15.4. 2010  
Edeltäjä:  Ishenbai Kadirbekov (vt.) Askar Akajev
Seuraaja:  Roza Otunbajeva
Kirgisian pääministeri
 2000–2002 2005  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. elokuuta 1949 (ikä 75)
Asuinpaikka:  Minsk (2010– )
Kurmanbek Salijevitš Bakijev (Курманбек Салиевич Бакиев, s. 1. elokuuta 1949) oli Kirgisian presidentti 2005–2010. Hän nousi valtaan heinäkuussa 2005 järjestetyissä vaaleissa. Sitä ennen hän oli ehtinyt toimia maan väliaikaisena presidenttinä ja pääministerinä vallankumouksen vietyä Askar Akajevin pois vallasta 24. maaliskuuta 2005.
Bakijev on Kirgisian kansanliike -puolueen johtaja ja toimi Chuyn alueen johtajana huhtikuun 1997 ja joulukuun 2000 välisenä aikana sekä pääministerinä 21. joulukuuta 2000 – 22. toukokuuta 2002. Hän joutui eromaan kun poliisi ampui viisi mielenosoittajaa eteläisessä Aksyssa.
Bakijev nousi presidentiksi kun entinen presidentti Akajav syrjäytettiin maaliskuun 2005 levottomuuksissa, joille annettiin nimi "tulppaanivallankumous", ja hän lähti maanpakoon. Vaaleissa Bakijev sai lähes 90 % äänistä. Marraskuussa 2006 häntä vastaan protestoitiin, koska hän ei toteuttanut lupaamaansa vallan siirtoa presidentiltä parlamentille.
Bakijev valittiin uudelle kaudelle 23. heinäkuuta 2009 järjestetyssä vaalissa. Hän sai virallisten tulosten mukaan 85 % äänistä. ETYJin mukaan vaaleissa oli monia epäselvyyksiä.
Myöhemmin Bakijevia syytettiin sukulaisten nimittämisestä valtion virkoihin ja poikansa asettamisesta maan talouskehitysviraston johtoon. Bakijevin veljistä Žanybek Bakijev oli tiedustelupalvelun johtaja. Maksim Bakijevin puolestaan uskotaan olevan Minacorp-yhtiön pääomistaja. Yhtiöllä on yksinoikeus toimittaa lentobensiiniä Yhdysvaltain Manasin tukikohtaan. Sopimuksen arvo on yli 200 miljoonaa dollaria vuodessa. Venäjä myi bensiiniä Kirgisiaan alennushintaan, mutta sitä myytiin sekä Manasiin että Venäjän tukikohtaan Kantiin markkinahinnalla.
Huhtikuussa 2010 Talasin kaupungissa syntyi mielenosoituksia, jotka muuttuivat seuraavana päivänä väkivaltaisiksi. Muun muassa maan sisäministerin kerrottiin kuolleen, tai hän jäi mielenosoittajien vangiksi. Maan pääkaupungissa vallattiin parlamenttitalo ja presidentinpalatsin valtausta yritettiin. Poliisi ampui mielenosoittajia. 15. huhtikuuta 2010 Bakijev jätti eroilmoituksensa ja pakeni maasta Kazakstaniin. 20. huhtikuuta Valko-Venäjän presidentti Aljaksandr Lukašenka kertoi puheessaan Bakijevin saapuneen perheineen maanantai-iltana Minskiin ja nauttivan valtion ja hänen henkilökohtaista suojeluaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurmanbek Bakijev Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola
Ágios Athanásios (Thessaloniki)

| Ágios Athanásios Άγιος Αθανάσιος |
| --- | --- |
 Ágios Athanásioksen kaupunkia.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Ágios Athanásios
 Koordinaatit: 40°43′00″N, 22°43′40″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Chalkidóna
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  071302
Väkiluku (2011):  14 753
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  4 967
 – Kaupunki:  4 967
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  57003
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ágios Athanásios (kreik. Άγιος Αθανάσιος) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Chalkidónan kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αγίου Αθανασίου, Dimotikí Enótita Agíou Athanasíou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 14 753 ja varsinaisen Ágios Athanásioksen kaupungin väkiluku 4 967 (vuonna 2011).
Ágios Athanásioksen pieni kaupunki sijaitsee noin 20 kilometriä luoteeseen Thessalonikin keskustasta ja kuuluu Thessalonikin metropolialueeseen. Se on nimetty Pyhän Athanasioksen mukaan. Kaupungin luoteispuolella sijaitsee Kreikan tärkeimpien A1- ja A2-valtateiden risteyskohta. Ágios Athanásios oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Chalkidónan kuntaan yhdessä Koufálian kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Ágios Athanásioksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ágios Athanásios | Ágios Athanásios | 4 967 |
| Anchíalos | Anchíalos | 738 |
| Géfyra | Géfyra | 3 059 |
| Néa Mesimvría | Néa Mesimvría | 3 050 |
| Vathýlakkos | Vathýlakkos | 2 337 |
| Xirochóri | Balaíika | 35 |
| Xirochóri | Xirochóri | 567 |
Yhteensä: 14 753
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ágios Athanásios Wikimedia Commonsissa
Päijät-Hämeen keskussairaala

| Päijät-Hämeen keskussairaala |
| --- | --- |
 Päijät-Hämeen keskussairaalaan pääsisäänkäynti peruskorjausta edeltäneeltä ajalta
Sijainti
Osoite:  Keskussairaalankatu 7 15850 Lahti
Koordinaatit:  60°59′31″N, 025°34′05″E
Organisaatio
Alue:  Päijät-Hämeen hyvinvointialue
Tyyppi:  keskussairaala
Historia
Perustettu:  1976
Linkki
Kotisivut:  paijatha.fi/asiointiopas/keskussairaalan-palvelut/
Päijät-Hämeen keskussairaala (PHKS) sijaitsee Lahdessa Pirttiharjun pohjoisosassa. Sen länsipuolella sijaitsee Likolampi ja Koneharjun teollisuusalue. Sairaalan pohjoispuolella Jalkarannan ulkoilualue. Itäpuolella Tapanilan hiihtomaja ja Jalmari Salpausselän kuntoutussairaala. Päijät-Hämeen keskussairaala on maan toiseksi suurin keskussairaala ja seitsemänneksi suurin erikoissairaanhoidon palveluiden tuottaja. Keskussairaalaan toiminnasta vastaa Päijät-Hämeen hyvinvointialue.
Sairaala toimii Etelä-Suomen sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalueella ja alueen yliopistollinen sairaala on Helsingin yliopistollinen keskussairaala.
Sairaalassa työskentelee 2 900 henkeä, joista lääkäreitä on 290 ja hoitohenkilökuntaa 1 440. Se toimii myös harjoittelupaikkana sosiaali- ja terveydenhuollon ja lääketieteen opiskelijoillle, että muille yliopisto-opiskelijoille. Päijät-Hämeen hyvinvointialueen terveys- ja sairaanhoitopalveluiden johtajana toimii Tuomo Nieminen.
Sairaalan yhteydessä toimii Lahden kaupungin ylläpitämä Kanervikon koulu, joka on perusopetusta tarjoava sairaalakoulu lasten- ja nuorisopsykiatrian sekä muille pitkään hoidossa oleville lapsille ja nuorille. Oppilaat tulevat Päijät-Hämeen hyvinvointialueen kunnista.
Päijät-Hämeen keskussairaalaa on viime vuosina modernisoitu ja laajennettu. Laajennustyöt jatkuvat tulevina vuosina.
Toiminta

Sairaalan päivystystoiminnoista vastaa Akuutti24, joka on ensihoito- ja päivystyskeskus. Tehohoitopaikkoja on 8 ja tehovalvontapaikkoja 18. Synnytyssaleja on yhteensä 7. Vastasyntyneiden tehohoitopaikkoja on 2. Sairaalassa toimii eri erikoisalojen vuodeosastoja ja poliklinikoita. Vuodepaikkoja sairaalassa on yhteensä noin 330. Kuvantamisessa on mahdollisuus ottaa röntgen-, mammografia-, tietokonekerros- ja magneettikuvia, tehdä ultraäänitutkimuksia sekä läpivalaisututkimuksia ja -toimenpiteitä. Leikkausaleja on 12. Sairaalan laboratoriopalvelut tuottaa Fimlab. HUS:in Päijät-Hämeen sädehoitoyksikkö toimii sairaalan yhteydessä. Yksikössä on kaksi sädehoidon lineaarikiihdytintä ja tietokonekerroskuvauslaite. Edustettuina on yhteensä 40 lääketieteen eri erikoisalaa.