stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ulla Mänttäri

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten suunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Skövde 1989 | viesti |  |
Ulla Mänttäri on suomalainen suunnistaja ja viestisuunnistuksen MM-mitalisti.
Bendigon MM-kilpailuissa 1985 Mänttäri suunnisti viestissä sijoittuen joukkueineen kuudenneksi. Seuraavan kerran hän osallistui MM-kilpailuihin Skövdessä 1989, jolloin hän sijoittui normaalimatkalla 12:nneksi ja voitti viestipronssia. Viestissä suunnistivat hänen lisäkseen Marja Liisa Portin, Annika Viilo ja Eija Koskivaara.
Suunnistuksen maailmancupiin Mänttäri osallistui vuosina 1986–1990. Parhaan sijoituksensa kokonaiskilpailussa hän saavutti vuonna 1990, jolloin hän sijoittui 15:nneksi.
Seuratasolla Mänttäri edusti Helsingin Suunnistajia ja Helsingin NMKY:tä. Edustaessaan Helsingin NMKY:tä hän voitti Venlojen viestin vuonna 1989. Pääsarjan Suomen mestaruuksia hän voitti kaksi pitkältä matkalta, kolme yösuunnistuksesta ja neljä viestisuunnistuksesta.
Ulla Norrbo

| Ulla Norrbo> Honkajoen kunnanjohtaja |
| --- | --- |
 14.3.2016–1.1.2021  
Edeltäjä:  Mauno Mäkiranta
Seuraaja:  virka lakkautettu
Henkilötiedot
Syntynyt: 1965 (ikä 58–59) Isojoki
Tiedot
Koulutus:  hallintotieteiden maisteri
Ulla Norrbo (s. 1965 Isojoki) on Honkajoen entinen kunnanjohtaja. Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri. Norrbo aloitti tehtävässään vuonna 2016.
Norrbon alkua virassa värittivät valitukset, jotka aiempi, määräaikaisena työskennellyt kunnanjohtaja Mauno Mäkiranta ja vasemmistoliiton valtuustoryhmän puheenjohtaja Antti Wasse tekivät hallinto-oikeuteen. Aiemmin Mäkiranta arvosteli Ylen haastattelussa voimakkaasti muun muassa kunnanhallituksen puheenjohtajaa Tommi Laitilaa siitä, että kunnan talousongelmista vastuuta on työnnetty hänen mielestään liikaa kunnanjohtajan harteille, vaikka vastuussa ovat myös poliitikot. Korkein hallinto-oikeus hylkäsi valitukset loppuvuodesta 2018.
Norrbo voitti kunnanvaltuuston äänestyksessä Mauno Mäkirannan äänin 11–6. Ennen kunnanjohtajan virkaa Norrbo työskenteli Isojoen kunnan liikunta- ja nuorisosihteerinä.
Tor Carpelan

Tor Carpelan. Valokuvaaja Daniel Nyblin (1902).
Tor Harald Carpelan (18. joulukuuta 1867 Uskela — 9. maaliskuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen aatelismies, joka kuului Carpelanin vapaaherralliseen sukuun. Hän oli tunnettu sukututkija, joka työskenteli pitkään Helsingin yliopiston sihteerinä (1902–1935).
Henkilöhistoria

Tor Carpelanin vanhemmat olivat kapteeni, vapaaherra Otto Maximilian Carpelan (1822–1891) ja Aurora Lovisa Wasenius (1836–1920). Carpelan suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1889 ja kameraalitutkinnon vuonna 1892. Hän aloitti uransa yliopistossa konsistorin amanuenssina ja toimi sihteerinä yli kolmekymmentä vuotta. Hän toimi Ritarihuoneen genealogina vuodet 1923–1952. Hän hoiti luottamustehtäviä mm. Ruumiinpolttoyhdistyksessä ja Suomen sukututkimusseurassa. Hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvo Helsingin yliopistosta vuonna 1936.
Carpelan oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Carpelan oli kahdesti naimisissa. Ensimmäinen puoliso (1902) Ester o.s. Kynberg kuoli lapsivuoteeseen vuonna 1904. Toinen puoliso oli Anna Emilia o.s. Edgren vuodesta 1909. Toisesta avioliitosta syntyi kolme lasta, joista Henrik Carpelan (1921–2000) oli psykiatri ja psykoanalyytikko. Tor Carpelanin serkku oli Axel Carpelan. He järjestivät vuonna 1910 keräyksen, jolla oli tarkoitus vapauttaa Jean Sibelius veloistaan.
Julkaisuja

Finsk biografisk handbok 1–2 (1895–1905)
Helsingin yliopisto: Opettajat ja virkamiehet vuodesta 1828 (1920–25)
Ättartavlor för de på Finlands Riddarhus inskrivna ätterna (1937–1958)
Finlands Adelskalender (1926–1947)
Kirjallisuutta

Autio, Veli-Matti: ”Carpelan, Tor (1867–1960)”, Suomen kansallisbiografia, osa 2, s. 127–128.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003.  ISBN 951-746-443-6.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Carpelan, Tor hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Turtolan piiri

| Turtolan piiri |
| --- | --- |
 Turtolan kirkko
 fiTurtolan piiri 
 66°39′14″N, 23°51′25″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Norrbotten
Lääni:  Norrbottenin lääni
Kunta:  Ylitornion kunta
Piirikoodi:  325021
Väestö
Väkiluku (2022):  1 104 
Turtolan piiri (ruots. Svansteins distrikt) sijaitsee Ylitornion kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 1 104  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Ylitornion kunnan piirit
Tuomas Korvenoja

| Tuomas Korvenoja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1954
Kansalaisuus:   Suomi
Raviohjastaja
Kotirata:  Vermo
Lisenssi:  A
Voittosumma:  8 662 229,00 €
Starttien määrä:  5 526
Voittoja:  1 038
Tilastot päivitetty:  21.12.2022
Tuomas Korvenoja (s. 14. huhtikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Korvenoja pitää valmennustallia Sipoossa ja kotirata on Helsingissä Vermon raviradalla.
Korvenoja on voittanut ohjastajan urallaan  1000 lähtöä ja hänen ohjastamansa hevoset ovat ansainneet palkintorahoja yli 8,4 miljoonaa euroa. Ennen ravivalmentajaksi ryhtymistään Korvenoja opiskeli lääkäriksi, mutta jätti opinnot ja keskittyi hevosuralle. Korvenoja on valittu vuoden ohjastajaksi vuonna 1995 ja vuoden valmentajaksi 1999 ja 2011.
Korvenoja on erikoistunut valmentamaan ja ajamaan nuorilla hevosilla suuripalkintoisia ikäluokkakilpailuja. Niissä hänen hevosensa ovat saavuttaneet suurkilpailuvoittoja Suomen lisäksi myös ulkomailla; Norjassa, Ruotsissa, Ranskassa ja Italiassa. Suomessa Korvenoja on voittanut valmennettavillaan arvostetuimmat ikäluokkakilpailut; Suuren Suomalaisen Derbyn Funky Ridella vuonna 2004, Brad De Veluwella 2012 ja Jonesylla 2014 sekä Kriteriumin Venice Beachillä 1994, Inspiration Ridellä 1999, Funky Ridellä 2003, Brad De Veluwella 2011, Jontte Boylla 2014 ja Lewis Alella 2018.
Siitostammojen pito on ulkoistettu Tanskaan, missä suurin osa Korvenojan valmennukseen tulevista varsoista viettävät ensimmäisen ikävuotensa. Korvenojalla on valmennustalli Suomen lisäksi myös Ranskassa. Ranskassa toimintaa on ollut jo vuodesta 1989. Toiminta painottuu nuorten hevosten kouluttamiseen ja valmentamiseen. Ranskasta nuoret hevoset siirtyvät Suomen yksikköön viimeistään kun ne ovat valmiita kilpailemaan.
Kaikkien aikojen menestynein hevonen Korvenojan tallista oli ori Brad De Veluwe, joka voitti vuonna 2011 Italian Orsi Mangellin, jossa kohtaavat Euroopan parhaat 3-vuotiaat. Lisäksi Brad de Veluwe voitti vuonna 2011 muun muassa Ylöjärvellä Teivon raviradalla juostun Kriteriumin ja kaksi suurta ikäluokkalähtöä Ruotsissa. Kolmivuotiskaudellaan hevonen ansaitsi radoilta yli 400 000 euroa. Nelivuotiaana hevonen on voittanut muun muassa Derbyn sekä Euroopan raviliiton UET:n nelivuotiskilpailun UET Grand Prix'n.
Muita nimekkäitä hevosia Korvenojan tallista ovat Jontte Boy joka voitti Lämminveristen Kriteriumin vuonna 2014 ja monia ulkomaalaisia ikäluokkakilpailuita, sekä Jonesy joka voitti mm. Suuren suomalaisen Derbyn vuonna 2014, Lämminveristen suomen mestaruuden 2016 ja osallistui Yhdysvalloissa ajettavaan International Trotiin.  Tamma BWT Burnin Aliven uran kirkkaimpia voittoja ovat mm. 3-v. Biofarm Cup (SE), Derbyn tammasuosikki, Villinmiehen tammakilpailu (SE) ja Arvid Åvallin tammaderby.
Korvenoja soitti 1960-luvun lopulla underground-yhtyeessä Those Lovely Hula Hands.
Suurkilpailuvoittoja

Suomi
Arvid Åvallin Tammaderby - Reding Lady 2009, BWT Burnin Alive 2018
Killerin Eliitti - Meadowbranch Lou 2000
Kuopio Stakes - Pourquoi Pas 1996, Flory Ride 1998, Lisa's Big Boy 2010
Lämminverikriterium - Venice Beach 1994, Inspiration Ride 1999, Funky Ride 2003, Brad de Veluwe 2011, Jontte Boy 2014, Lewis Ale 2018
Oulu Express - Orgoglio 2007
Suomen Mestaruus - Inspiration Ride 2001, 2003, Jonesy 2016
Suur-Hollola-ajo - Inspiration Ride 2002, 2004
Suuri Suomalainen Derby - Funky Ride 2004, Brad De Veluwe 2012, Jonesy 2014
Tammakriterium - Key April 1993, Amazing Ride 2005, Reding Lady 2007
Villinmiehen Tammakilpa - Not A Spacecase 1997, Alien Lady 2012, BWT Burnin Alive 2017
Italia
Gran Premio Orsi Mangelli - Brad de Veluwe 2011, Jontte Boy 2014
Saksa
UET Grand Prix - Brad de Veluwe 2012
Ruotsi
Breeders' Crown - Nostromo 2011, Jonesy 2013
Europeiska Treåringspris - Ride The Night 1995
E3 - Monkey Ride 1999, Brad de Veluwe 2011
Sprintermästaren - Brad de Veluwe 2012, Creme Brulee 2013 (Sto Srintern)
3-vuotiaiden Euroopan mestaruus - Jontte Boy 2014
Norja
Momarken Grand Prix - Emilie Cas El 1997
Ulf Thoresenin muistoajo - Ride The Night 1995, Brad de Veluwe 2012
3 Års Elite - Brad de Veluwe 2011
Ranska
3-vuotiaiden Euroopan-mestaruus - Ride The Night 1995
Aiheesta muualla

Tilastot Hippoksen rekisterissä
Tyttö ja kissa

| Tyttö ja kissa |
| --- | --- |
 Vilho Lammen öljyvärimaalaus vuodelta 1932.
Nimi:  Tyttö ja kissa
Tekijä:  Vilho Lampi
Valmistumisvuosi:  1932
Taiteenlaji:  Ekspressionismi
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja vaneri
Kokoelma:  Unknown
Sijainti:  Unknown
Tyttö ja kissa on taidemaalari Vilho Lammen öljyvärimaalaus vuodelta 1932.
Lampi maalasi vuonna 1932 useita lapsiaiheisia teoksia, joissa melko ilmeettömät lapset on kuvattu veistosmaisen tarkasti ja ikäistään vanhemmilta vaikuttavina. Kuten Tytössä ja kissassa, lähes yksiväristä taustaa on pehmennetty värisävyjen vaihtelulla. Lasten kädet kiinnittävät näissä maalauksissa huomiota. Tyttö ja kissa -maalauksessa käsi on poikkeuksellisen suurikokoinen.
Näyttelyt

Muistonäyttely, Taidesalonki Husa Tampere (1959).
Vilho Lammen muistonäyttely, Helsingin taidemuseo HAM (1980).
Keravan Taidemuseo (14.11.1991-15.1.1992).
Suomen itsenäisyyden 75-vuotisjuhlanäyttely, Oulun taidemuseo (31.1.-8.3.1992).
Toyota Allion

| Toyota Allion |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani
Valmistaja:  Toyota
Valmistusvuodet:  2001–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Toyota Corona Premio
Teknisesti samankaltaisia:  Toyota Premio Toyota Vista Toyota Opa Toyota Wish Toyota Prius Toyota Caldina Toyota Avensis
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  n. 1 500–2 000 cm3
Teho:  108-151 hv
Vetotapa:  etuveto neliveto
Toyota Allion on Japanin markkinoilla myytävä keskiluokan sedan-tyyppinen henkilöauto. Se tuli myyntiin joulukuussa vuonna 2001 ja on edelleen tuotannossa. Japanin ulkopuolella Allionia ei virallisesti myydä, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa autotrokarit kuljettavat niitä tilauksesta suoraan Japanista.
Nimi Allion tulee englannin kielen sanoista all-in-one (kaikki yhdessä). Allion korvasi sisarmallinsa Toyota Premion kanssa Toyota Carinan Toyotan Japanin mallistossa. Se on samaan alustaan perustuvaa sisarmalliaan nuorekkaammin muotoiltu.
Ensimmäisen sukupolven Toyota Allion
Allionin 1,5- ja 1,8-litraisia malleja on saatavana sekä etuvetoisina että nelivetoisina. Vaihteistoja ovat 5-vaihteinen manuaali ja 4-portainen automaattivaihteisto.
Tyyppinumerot

AZT240 - 2.0l, etuveto
NZT240 - 1.5l, etuveto
ZZT240 - 1.8l, etuveto
ZZT245 - 1.8l, neliveto
Moottorit > Bensiinimoottorit

A15 16V VVT-i (1ZZ-FE) - 108 hv @ 6 200 r/min, 141 Nm @ 4 200 r/min (2001 - 2006)
A15 16V VVT-i (1NZ-FE) - 107 hv @ 6 000 r/min, 150 Nm @ 4 200 r/min (2006 -)
A18 16V VVT-i (1ZZ-FE) - 130 hv @ 6 000 r/min, 160 Nm @ 4 200 r/min (2006 -)
A18 16V VVT-i 4WD (1ZZ-FE) - 123 hv @ 6 000 r/min, 161 Nm @ 4 200 r/min (2006 -)
A20 16V VVT-i (1AZ-FSE) - 150 hv @ 6 000 r/min, 200 Nm @ 4 000 r/min (2001 - 2006)
A20 16V VVT-i (1AZ-FSE) - 153 hv @ 6 000 r/min, 192 Nm @ 4 000 r/min (2006 -)
Moottorit > Dieselmoottorit

2,0 D4 VVT-i - 150 hv @ 6 000 r/min, 192 Nm @ 4 000 r/min
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyota Allion Wikimedia Commonsissa
Tuntematon sotilas (täsmennyssivu)

Tuntematon sotilas voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
tuntematon sotilas, vertauskuvallinen sodassa kaatuneiden edustaja
Tuntematon sotilas , Väinö Linnan romaani vuodelta 1954; useita sovituksia:
Tuntematon sotilas, Edvin Laineen ohjaama elokuva vuodelta 1955
Tuntematon sotilas, Tauno Pylkkäsen säveltämä ooppera vuodelta 1967
Tuntematon sotilas, 1960-luvulla tehty radiokuunnelma
Tuntematon sotilas, Rauni Mollbergin ohjaama elokuva vuodelta 1985
Tuntematon sotilas, Juhana von Bachin ohjaama radiokuunnelma vuodelta 2014
Tuntematon sotilas, Aku Louhimiehen ohjaama elokuva vuodelta 2017 (myös televisiosarjaversio)
”Tuntematon sotilas”, Hectorin kappale albumilta Kadonneet lapset vuodelta 1978
USS Colen pommi-isku

| USS Colen pommi-isku |
| --- | --- |
 USS Colelle aiheutuneita vahinkoja
Paikka:  Aden, Jemen
Kohde:  USS Cole
Ajankohta:  12. lokakuuta 2000  11:18  (UTC+3)
Iskutyyppi:  itsemurhaisku
Kuolleita:  17
Haavoittuneita:  39
Epäilty/epäillyt:  Ibrahim al-Thawr Abdullah al-Misawa (Al-Qaida)
USS Colea kuljetetaan korjattavaksi Yhdysvaltoihin MV-2 Blue Marlinilla
USS Colen pommi-isku on Yhdysvaltain laivaston Arleigh Burke -luokan ohjushävittäjää  USS Colea vastaan tehty terrori-isku Jemenissä aamulla 12. lokakuuta 2000, kun alus oli Adenin satamassa.
Hyökkäys

Aamulla 12. lokakuuta komentaja (sotilasarvo) Kirk Lippoldin päälliköimä USS Cole saapui Adenin satamaan polttoaineen täydennystä varten. Alus kiinnittyi satamaan kello 09.30 paikallista aikaa ja polttoaineen otto alkoi tuntia myöhemmin.
Noin kello 11.18 Al-Qaidan palkkalistoilla[lähde? ] olleet Ibrahim al-Thawr ja Abdullah al-Misawa ajoivat USS Colen vasenta kylkeä kohti veneellä, johon oli kuormattu noin 200-300 kiloa räjähteitä. Lukuisista varoituksista ja kielloista huolimatta vene lähestyi ja osuessaan hävittäjän kylkeen räjähti. Laivan messi, jossa valtaosa laivan miehistöstä oli paraikaa lounastamassa, kärsi iskussa pahasti.
Iskussa kuoli 17 ja haavoittui 39 aluksen miehistönjäsentä. Räjähdys sai aikaan aluksen kylkeen noin 12 m × 12 m kokoisen reiän, joka aiheutti suuren vuodon laivan konetiloihin. Vuoto saatiin hallintaan iltaan mennessä. Myöhemmin sukeltajat kävivät vielä tarkastamassa laivan rungon ja kölin, jotka eivät kuitenkaan olleet kärsineet iskussa vahinkoja. Loukkaantuneet kuljetettiin Yhdysvaltain armeijan Landstuhl Regional Medical Center-nimiseen sairaalaan Saksaan, josta heidät myöhemmin tuotiin takaisin Yhdysvaltoihin. USS Colen vei pois norjalainen MV-2 Blue Marlin -niminen raskaskuljetusalus.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tsai Ming-liang

Tsai Ming-liang vuonna 2013.
Tsai Ming-liang (kiin.: 蔡明亮; pinyin: Cài Míngliàng; s. 27. lokakuuta 1957 Kuching, Malesia) on taiwanilainen elokuvaohjaaja.
Tsai asui ensimmäiset 20 elinvuottaan synnyinmaassaan Malesiassa, minkä jälkeen hän muutti Taiwaniin opiskelemaan elokuvaa ja teatteria. 1980-luvulla hän työskenteli teatterissa ohjaajana, näyttelijänä ja käsikirjoittajana. Vuosikymmenen lopulla hän kirjoitti ja ohjasi useita televisioelokuvia. Hänen ensimmäinen pitkä teatterielokuvansa Rebels of the Neon God valmistui vuonna 1992. Vuonna 1994 valmistunut toinen elokuva Eläköön rakkaus voitti parhaan elokuvan palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla. Vuonna 1997 valmistunut The River voitti juryn erikoispalkinnon Berliinin elokuvajuhlilla. Vuoden 1998 Dong voitti puolestaan kriitikkojen erikoispalkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Lisäksi Tsai on voittanut useita muitakin palkintoja.
Tsain tavaramerkkejä ovat pitkät staattiset otokset, vähäinen dialogi ja veden keskeinen rooli kerronnassa. Hänen tyypillisiä teemojaan ovat urbaani vieraantuneisuus, ihmisten välisen kommunikaation vaikeus ja seksi. Hänen tärkeimpänä esikuvanaan on pidetty François Truffautia.
Filmografia > Pitkät elokuvat

Rebels of the Neon God (1992)
Eläköön rakkaus (1994)
The River (1997)
The Hole (1998)
What Time Is It There? (2001)
Goodbye, Dragon Inn (2003)
The Wayward Cloud (2005)
I Don't Want to Sleep Alone (2006)
Stray Dogs (2013)
Days (2020)
Aiheesta muualla

Tsai Ming-liang Elonetissä.
Täysrenessanssi

Täysrenessanssi oli kuvataiteen ja arkkitehtuurin tyylisuunta, joka vaikutti 1500-luvun alussa. Siinä missä varhaisrenessanssin aikana Firenze oli ollut kulttuurin keskus, täysrenessanssin aikana Roomasta tuli kulttuurin tärkein keskittymä. Venetsiasta tuli toinen merkittävä kulttuurikeskittymä. Täysrenessanssin kuvataiteessa pyrittiin esittämään entistä enemmän henkisiä teemoja, ja tieteelliset näkökohdat tehtiin entistä näkyvämmiksi. Kuvataiteen aiheissa oli vielä jonkin verran uskonnollisia aiheita, mutta entistä enemmän myös maallisia ja mytologisia aiheita. Ääriviivojen näkymisen merkitys väheni, ja kuvataiteessa näkyivät tietynlaiset valohämytekniikat. Tämän vuoksi taiteessa näkyi värien sekoittumista pehmeästi ja valon ja varjon vaihtelua vähitellen. Täysrenessanssin aikana taiteeseen tuli mukaan kolmiosommitelma. Tänä aikakautena piirroksista tuli oma kuvataiteen lajinsa ja kirjapainon yleistyttyä graafisesta kuvituksesta tuli merkittävää.
Täysrenessanssin aikaisia kuvataiteiljoita olivat muun muasssa Leonardo da Vinci, Rafael ja Michelangelo. Leonardo da Vincin taiteessa näkyivät geometriset muodot. Rafael, joka maalasi enimmäkseen muotokuvia, pyrki maalauksissaan harmoniaan. Michelangelo oli monipuolinen taiteilija, joka toimi taidemaalarina, kuvanveistäjänä, arkkitehtina ja runoilijana.
Venetsialaiset taidemaalarit täysrenessanssin aikana kehittivät värien käyttöä ja ottivat oppia Alankomaista peräisin olleesta maalaustekniikasta. Venetsialaisen taidemaalauksen merkittävä kehittäjä oli Giovanni Bellini, joka korosti maalauksissaan tunnelmaa. Toinen venetsialainen täysrenessanssiajan taidemaalari oli Correggio, joka teki maalauksistaan eloisisa ja käytti epäsymmetristä sommittelutapaa.
Täysrenessanssin arkkitehtuurissa tavoitteina olivat geometrinen täsmällisyys ja tasapaino. Aikakauden arkkitehtuurille oli tyypillistä, että rakennuksen keskiosa oli ympyrän, ristin tai tähden muotoinen.
Tomskavian lento 5007

| Tomskavian lennon 50071 onnettomuus |
| --- | --- |
 Angara Airlinesin Antonov An-24 -tyyppinen matkustajakone.
Yhteenveto
Päivämäärä:  11. heinäkuuta 2011
Onnettomuustyyppi:  Tulipalo moottorissa
Tapahtumapaikka:  Ob-joki, noin 1,6 kilometrin päässä Medvedevon kaupungista
Lähtöpaikka:   Bogashevon lentoasema, Tomsk, Venäjä
Määränpää:   Surgutin kansainvälinen lentoasema, Surgut, Venäjä
Kuolleita:  7
Loukkaantuneita:  20
Eloonjääneitä:  30
Lentokone
Konetyyppi:  Antonov An-24RV
Lentoyhtiö:  Tomskavia (operaattorina Angara Airlines)
Rekisteritunnus:  RA-47302
Matkustajia:  33
Miehistöä:  4
Tomskavian lennon 5007 onnettomuus tapahtui Siperiassa 11. heinäkuuta 2011, kun Angara Airlinesin Tomskavialle operoiman Antonov An-24RV -matkustajakoneen toinen moottori syttyi tuleen ja lentäjät joutuivat tekemään pakkolaskun Ob-jokeen. Koneen oli tarkoitus yrittää pakkolaskua Nižnevartovskin lentoasemalle. Koneessa oli tapahtumahetkellä 33 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Seitsemän henkeä kuoli ja 20 vietiin sairaalaan.[lähde? ]
Lentokone

Onnettomuuskone oli 44-paikkainen Antonov An-24RV -potkuriturbiinikone, rekisteriltään RA-47302. Kone lensi ensilentonsa vuonna 1975 ja se oli varustettu kahdella Ivtšenko AI-24-moottorilla. Koneen omisti Angara Airlines, joka lensi onnettomuuslennon Tomskavialle.[lähde? ]
Antonov An-24 -konetyypin valmistus lopetettiin vuonna 1979. Koneita on edelleen lentoliikenteessä Afrikassa ja entisen Neuvostoliiton maissa.
Onnettomuus

Lento lähti Bogashevon lentoasemalta Tomskista kello 10.10 paikallista aikaa mukanaan 33 matkustajaa ja neljä miehistön jäsentä. Noin kello 11:48 koneesta ilmoitettiin toisen moottorin olevan tulessa. Miehistö päätti yrittää pakkolaskua läheiselle Nižnevartovskin lentoasemalle. Kone laskeutui kuitenkin Objokeen noin 60 kilometriä Nižnevartovskista itään lähelle Medvedevon kaupunkia. Onnettomuuspaikka sijaitsee noin 120 kilometriä lennon määränpäästä Surgutista itään. Kone kärsi onnettomuudessa pahoja vaurioita ja koko koneen peräsin repesi irti. Kone pysähtyi matalaan veteen ja täyttyi myös jonkin verran vedestä. Sää oli onnettomuushetkellä hyvä.
Reaktiot

Venäjän presidentti Dmitri Medvedev määräsi kaikki onnettomuuskoneen kanssa samantyyppiset Antonovin valmistamat koneet lentokieltoon toistaiseksi. Hän määräsi samanlaisen kiellon myös Tupolevin valmistamille Tupolev Tu-134 -koneille kesäkuussa 2011, kun Petroskoin lentoaseman lähettyvillä tapahtui vakava lento-onnettomuus.
Aiheesta muualla

Plane crash in Russia kills at least 6 - CNN
Lentokone teki pakkolaskun Venäjällä, viisi kuoli (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin Sanomat
Tähtisumu

Emissiosumu NGC 604 galaksissa M33. Hubblen ottama kuva.
Tähtisumu eli nebula on yleisnimitys kaikille tähtitaivaalla sumumaisina ilmeneville kohteille. Nykyään sillä tarkoitetaan useimmiten jotakin seuraavista:
kaasusumu, jonka eri tyyppejä ovat
Emissiosumu
Heijastussumu
Planetaarinen sumu
Pimeä sumu
Linnunradan ulkopuolinen, sumumaisena näkyvä galaksi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tähtisumu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tomi Pöllänen

| Tomi Pöllänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. toukokuuta 1978 (ikä 46) Joensuu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2015
Aik. seurat:  Jokipojat (I-div/Mestis) KooKoo (Mestis) Ässät (SML) KalPa (SML) HC Sierre (NLB) Lillehammer IHK (NEL) Frisk Tigers (NEL) Karlskrona HK (Allsvenskan)  Dresdner Eislöwen (DEL 2)
Tomi Ensio Pöllänen (s. 26. toukokuuta 1978 Joensuu) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkolija.
Ura

Pöllänen on Jokipoikien kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä jääkiekon I-divisioonassa kaudella 1996–1997. Välillä joukkueensa kapteeninakin toiminut Pöllänen edusti Jokipoikia vuoteen 2001 asti ja siirtyi kaudeksi 2001–2002 Kouvolan KooKoohon. Hän teki siellä läpimurtonsa tehdessään 44 ottelussa tehot 28+23=51. Pöllänen voitti 28 osumallaan Mestiksen maalipörssin ja valittiin tähdistökentälliseen. Pistepörssissä hän sijoittui kolmanneksi yhdessä Hermeksen Jani Uskin kanssa. Pöllänen voitti myös Mestiksen hopeaa.
Pöllänen siirtyi kaudeksi 2002–2003 jääkiekon SM-liigan Porin Ässiin. Hän pelasi kauden 2004–2005 GET-liigan Frisk Tigersissa. Pöllänen palasi SM-liigaan kaudeksi 2005–2006 ja siirtyi sarjaan nousseeseen KalPaan. Hän oli aluksi seurassa kahden viikon koeajalla, jonka jälkeen sai 1+1-vuotisen sopimuksen. Pöllänen aloitti kauden 2006–2007 ottelukohtaisella sopimuksella Jokipojissa, mutta siirtyi seitsemän ottelun jälkeen kuukauden koeajalle Sveitsin Nationalliga B:n HC Sierreen. Hänen piti alun perin tuurata loukkaantunutta Eric Fortieriä, mutta jäi lopulta ilman sopimusta. Pöllänen palasi loppukaudeksi Jokipoikiin marraskuussa 2006.
Pöllänen siirtyi kaudeksi 2007–2008 GET-liigan Lillehammer IHK:hon. Hän pelasi joukkueessa kolme kautta. Ensimmäisellä kaudellaan Pöllänen oli GET-liigan pistepörssin kuudes, toisella kolmas ja kaudella 2009–2010 hän voitti runkosarjan pistepörssin tehoin 28+41=69. Pöllänen valittiin liigan tähdistökentälliseen ja palkittiin kauden parhaana pelaajana.
Kaudeksi 2010–2011 Pöllänen palasi Frisk Tigersiin. Hän oli tehoilla 19+32=51 joukkueen paras pistemies ja sijoittui GET-liigan pistepörssissä yhdeksänneksi. Kevään 2011 pudotuspeleissä Pöllänen oli tehoilla 1+5=6 Tigersin paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton maanmiehensä Markku Vuorisalon kanssa.
Kaudeksi 2011–2012 Pöllänen siirtyi Ruotsin I-divisioonan Karlskrona HK:hon. Karlskrona HK nousi kauden päätteeksi Allsvenskaniin. Kaudeksi 2012–2013 Pöllänen nimettiin joukkueen kapteeniksi.
Aiheesta muualla

Tomi Pöllänen Eurohockey.com. (englanniksi)
Tomi Pöllänen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)