stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Enchanted Drawing

The Enchanted Drawing kokonaisuudessaan.
The Enchanted Drawing  on lyhyt yhdysvaltalainen mykkäelokuva vuodelta 1900. Historioitsijat nimeävät sen usein ensimmäiseksi elokuvaksi, jossa on yhdistelty live action -kuvausta ja animaatiota.
Lyhytelokuvassa J. Stuart Blackton piirtää suurelle valkoiselle paperille mieshahmon ja lisää sitten kuvaan pullon viiniä ja lasin. Sitten hän yllättäen poistaa esineet paperilta omaan käyttöönsä ja kaataa viiniä pullosta oikeaan lasiin. Vastaava temppu tehdään myös hatulla ja sikarilla. Paperille piirretyn hahmon kasvonilmeet muuttuvat, kun se saa omalla vuorollaan juoda viiniä ja poltella sikaria. Blackton sai vaikutelman aikaan pysäyttämällä kameran ja vaihtamalla piirroksia.
Thomas A. Edisonin Edison Manufacturing Companyn julkaisema The Enchanted Drawing kestää yhden minuutin ja 26 sekuntia kuvataajuudella 18 kuvaa sekunnissa.  Vaikka elokuvan tekijänoikeusmerkinnät ovat vuodelta 1900, se kuvattiin todennäköisesti muutama vuosi aiemmin. J. Stuart Blackton toimi kuvausaikaan New York Evening Worldin pilapiirtäjänä.
Aiheesta muualla

The Enchanted Drawing Library of Congressin verkkosivuilla (englanniksi)
Kaustisen kirkko

| Kaustisen kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Kaustinen
Koordinaatit:  63°33′01.6″N, 23°41′38.9″E
Seurakunta:  Kaustisen ja Ullavan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1777 (ensimmäinen kirkko) 1859 (uudistus) 1778 kellotapuli
Suunnittelija:  Jaakko Kuorikoski (vuoden 1859 mittava uudistus) Matti Kuorikoski kellotapuli ja ensimmäinen kirkko
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  450
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaustisen kirkko on Kaustisen keskustassa sijaitseva puinen, sisäviisteinen ristikirkko. Kirkon runkona on Kaustisen vuonna 1777 valmistunut ensimmäinen kirkko, joka uudistettiin perinpohjaisesti vuonna 1859. Kirkko ja erillinen kellotapuli ovat kaustislaisen Kuorikosken kirkonrakentajasuvun töitä. Kirkossa ja kellotapulissa on paanukatot.
Kirkko

Kaustisen ensimmäisen kirkon ja erillisen kellotornin suunnitteli ja rakensi Matti Kuorikoski. Kirkko valmistui 1777, tapuli vuotta myöhemmin. Kirkko oli tornillinen ristikirkko, mitään kunnollista kuvaa sen ulkomuodosta ei ole jäänyt. Kirkko rakennettiin käytännössä uudestaan vuonna 1859 Jaakko Heikinpoika Kuorikosken suunnitelmin ja johdolla. Vanha kirkko purettiin perustuksiaan myöten ja rakennettiin uudelleen pohjamittoja muuttamatta, mutta kirkon seinät korotettiin. Kirkkoon tehtiin kahdeksankulmainen attika ja keskuskupoli, jonka lappeet kaartuvat voimakkaasti sisäänpäin. Kupolin päällä on torni.
Kirkon kolmiosaisen alttaritaulun on maalannut vaasalainen taiteilija Immanuel Alm vuonna 1794. 21-äänikertaiset urut ovat vuodelta 1971.
Kaustisen kirkossa pidetään pääsääntöisesti joka sunnuntai jumalanpalvelus, minkä lisäksi kirkossa suoritetaan avioliittoon vihkimisiä, kastetilaisuuksia ja hautaan siunaamisia sekä järjestetään muita hengellisiä tilaisuuksia ja konsertteja.
Kellotapuli

Kaustisen kirkon kellotapulin rakensi Matti Kuorikoski vuonna 1778. Tapuli on säilynyt kutakuinkin alkuperäisessä asussaan, ainoastaan paanukaton tervauksia ja ulkoseinien maalauksia on ajan saatossa tehty. Tapulin seinustalla on vaivaisukko, jonka pitelemässä tekstissä lukee ”Iloista antaja Jumala rakasta”. Tornin kolme kelloa on hankittu Tukholmasta.
Peruskorjaukset

Juho Jaakko Kuorikoski peruskorjasi kirkon vuonna 1910. Sitä korjattiin 1954 Ilmari Wirkkalan suunnitelmin ja 1969–1970, jolloin suunnittelijana oli Veikko Larkas. Viimeisin peruskorjaus tehtiin 2006 arkkitehti Hanna Lyytisen johdolla. Kirkon ja tapulin paanukatot uusittiin vuonna 2014.
Muistomerkki

Kuorikosken kirkonrakentajasuvun muistomerkki ja sankaripatsas kirkkopihassa ovat kaustislaissyntyisen taiteilija Ilmari Wirkkalan käsialaa. Kaustislainen Jouni Virkkala on toteuttanut kirkkopihaan Läheisten muistolle -kiven. Kirkonrakentajamuistomerkki on vuodelta 1939.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaustisen kirkko Wikimedia Commonsissa
Kaustisen kirkon kellotapuli.
Katamaraani

Moottorikatamaraani
Hobie Cat Tiger syyskuussa 2006 Helsingin edustalla
Katamaraani on laiva tai muu alus, jossa on kaksi runkoa. Katamaraanin voimanlähteenä voi olla purjeet tai moottori. Sana katamaraani tulee tamilin kielen sanasta kattumaram "yhteensidotut tukit". Kattumaram ei kuitenkaan ole kaksirunkoinen, vaan siinä on sidottu yhteen kolmesta seitsemään puunrunkoa. Katamaraani on länsimaissa alustyyppinä uudehko, vaikka sitä on käytetty Polynesian alueella vuosisatoja.
Katamaraanit ovat pääasiassa purjealuksia, mutta niitä on myös moottorialuksina.
Katamaraanin etuina ovat kapeat rungot, jotka pienentävät veden vastusta ja siten tarvittavaa purje- tai moottoritehoa suhteessa veneen kokoon. Veneen luontainen leveys tasoittaa kallistelua.
Moottorikatamaraanit

Nopeat lauttayhteydet Viroon ovat Suomessa tuoneet suuret moottorikatamaraanit yleiseen tietoisuuteen. Kulkukoneistona käytetään usein vesisuihkuvetolaitteita eli jettejä. Matkustajaliikenteeseen tarkoitetut moottorikatamaraanit tulivat yleisiksi norjalaisen Westermoen Hydrofoilin pioneerityön tuloksena vuonna 1973.
Kilpakatamaraanit

Kilpapurjehduksessa käytettävät katamaraanit suunnitellaan hyvin kevyiksi ja leveiksi. Veneen ponttonien väli katetaan näissä tuulta ja vettä läpäisevällä verkolla ja estetään lentokoneen siiven kaltaista efektiä, joka nostaisi venettä vedestä.
Pienet kilpakatamaraaniluokat kuten F18, AM2 ja VX40 ovat päiväpursia, joilla purjehditaan ratakilpailuja suojaisilla vesialueilla.
Suurille yli 60 jalan mittaisille kilpakatamaraaneilla järjestetään vuosittain suuria ja veneilypiireissä kuuluisia maailmanympäripurjehduskilpailuja. Vuonna 2001, miljonääri Steve Fossett ylitti Atlantin valtameren 125-jalkaisella katamaraanillaan PlayStationilla ajassa 4 päivää 17 tuntia. Bruno Peyronin 120-jalkainen katamaraani Orange II purjehti vuonna 2005 Jules Verne Trophyn (maailman ympäri) ajassa 50 päivää 16 tuntia 20 minuuttia ja pitää ennätystä hallussaan.
Matkapurjehduskatamaraanit

Nykyaikaiset sarjavalmisteiset matkapurjehduskatamaraanit alkoivat kehittyä nykyiseen muotoonsa 1980-luvulla. Aluksi niiden suosio oli suurinta Karibialla, mutta nykyisin ne ovat levinneet voimakkaasti myös Välimerelle ja jonkin verran Itämerelle. Matkakatamaraanien suosio perustuu mukavuuteen; sisä- ja oleskelutilat ovat leveyden vuoksi isot eikä vene kallistele.
Matkakatamaraanit on varustettu kummassakin ponttonissa sijaitsevalla pienitehoisella moottorilla. 
Vuodesta 2006 alkaen sarjavalmisteisiin Lagoon 420 -katamaraaneihin on saanut hybridi-järjestelmän, jossa generaattori voi varastoida energiaa akkuihin ja käyttää sitä työntövoimaa tuottavissa sähkömoottoreissa. Tällainen ratkaisu mahdollistaa lisäksi akkujen lataamisen purjehdittaessa, veneen potkureiden avulla.
Keskirungon tarvitsema minimikorkeus vedenpinnasta määrittää käytännössä pienimmäksi järkeväksi veneen mitaksi noin 36 jalkaa. Suurimmat valmistajat ovat Lagoon ja Fountaine Pajot, molemmat ranskalaisia. Catana on ainut suuri nostokölillä varustettujen sarjavalmisteisten matkakatamaraanien valmistaja.
Turistikatamaraanit

Turistien tarpeisiin lämpimissä maissa käytettävät purjekatamaraanit ovat isoja ja niiden ponttonit on suunniteltu lähinnä pitämään vene pinnalla. Veneen aurinkokatoksella varustettu keskiosa toimii turistien auringonotto- ja matkustuspaikkana, sisätilat puuttuvat yleensä lähes kokonaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lagoon
Fountaine Pajot
Catana
Suomen Katamaran ja Trimaranliitto ry
Classic Fast Ferries (Arkistoitu – Internet Archive)
Bruno Peyronin 120-jalkainen katamaraani Orange II
Telti

| Telti (Tèlti) |
| --- | --- |

 Sijainti Sassarin maakunnassa
 Telti
 Koordinaatit: 40.883°0′0″N, 9.350°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Sassari
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  83,25 km²
Korkeus:  326 m
Väkiluku:  2 304
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  07020
Suuntanumero(t):    0789
Rekisterikilpi:  SS
 
 http://www.comune.telti.ss.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Telti (galluuriksi Tèlti) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 304 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 83,25 neliökilometriä. Se sijaitsee 326 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Telti Wikimedia Commonsissa
Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone
Telugu Desam Party

| Telugu Desam Party> తెలుగుదేశం పార్టీ |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  21. maaliskuuta 1982
Johtaja:  Nara Chandrababu Naidu 
Puoluesihteeri:  Nara Lokesh
Ideologia:  populismi regionalismi talousliberalismi sosiaaliliberalismi
Poliittinen kirjo:  keskusta–keskusta-vasemmisto
Lok Sabha:  3 / 534
Rajya Sabha:  0 / 245
APLA:  23 / 175
Śāsana Mandali:  26 / 58
Naisjärjestö:  Telugu Mahila
Nuorisojärjestö:  Telugu Yuvata
Opiskelijajärjestö:  Telugu Nadu Students Federation
Kotisivu:  http://www.telugudesam.org
Infobox OKNimi-testi OK: 
Telugu Desam Party (teluguksi తెలుగు దేశం పార్టీ, Telugu dēśaṁ pārṭī, hindiksi तेलुगू देशम पार्टी, Telugū Deśam Pārṭī) on intialainen poliittinen puolue. Puolue on perustettu vuonna 1982. Puolueen perusti N. T. Rama Rao. Puolueen nimi tarkoittaa Telugumaan puoluetta.
Puolueen johtaja on N. Chandrababu Naidu.
Puolueen nuorisojärjestö on Telugu Yuvatha.
Vuoden 2004 parlamenttivaaleissa puolue sai 11 844 811 ääntä (3,0 %, 5 paikkaa).
Aiheesta muualla

Puolueen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (teluguksi)
Katana (sarjakuvahahmo)

Katana (oikealta nimeltään Tatsu Yamashiro (jap. 山城 たつ, Yamashiro Tatsu)) on supersankaritar, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Ensimmäisen kerran heinäkuussa 1983 The Brave and the Bold #200 tarinassa esiintynyt Katana on samuraisoturi, jonka miekkailutaidot antavat hänelle mahdollisuuden taistella oikeuden puolesta supersankarittarena. Katana käyttää aseenaan Soultaker-nimistä miekkaa, joka kykenee sieppaamaan kenen tahansa vastustajan sielun sisälleen. Hahmon loivat Mike W. Barr ja Jim Aparo.
Katana on esiintynyt myös omassa nimikkosarjakuvassaan, jota julkaistiin kymmenen numeroa helmikuusta 2013 joulukuuhun 2013
Muussa mediassa > Animaatiossa

Animaatiosarjoissa Justice League ja Justice League Unlimited esiintyi Katanaan viittaava hahmo Tsukuri, jota ääninäytteli Karen Maruyama.
Teini-ikäinen versio Katanasta esiintyi Batman: The Brave and the Bold -sarjassa, jossa häntä ääninäyttelivät Vyvan Pham ja Kim Mai Guest. Tämä versio on Outsidersin jäsen, jonka mestarin Tadashin tappoi paha samurai nimeltä Takeo. Tämän seurauksena hän harvoin puhuu kunnioittaakseen Tadashin oppitunteja itsehillinnästä.
Katana esiintyi animaatiosarjassa Beware the Batman, jossa häntä ääninäytteli Sumalee Montano. Tämä versio on CIA-agentti, joka soluttautui Salamurhaajien liigaan koodinimellä Katana ja lavasti kuolemansa poistaakseen Soultaker miekan heidän hallustaan. Myöhemmin hänestä tuli Bruce Waynen henkivartija ja kumppani kummisetänsä Alfred Pennyworthin toimesta ja Outsidersin perustajajäsen.
Katana esiintyi cameo-roolissa Young Justice animaatiosarjassa Oikeuden Puolustajien jäsenenä.
Animaatioelokuvassa Justice League: Crisis on Two Earths Katanan paha versio Sai nähtiin Crime Syndicate of American jäsenenä.
Animaatioelokuvassa Superman/Batman: Public Enemies Katana nähtiin lyhyesti cameo-roolissa.
Vuoden 2015 nettisarjassa DC Super Hero Girls Teini-ikäinen Katana nähtiin supersankarikoulun oppilaana. Häntä ääninäytteli sarjassa Stephanie Sheh. Katana esiintyi myös sarjaan perustuvissa animaatioelokuvissa DC Super Hero Girls: Super Hero High, DC Super Hero Girls: Hero of the Year, DC Super Hero Girls: Intergalactic Games, DC Super Hero Girls: Legends of Atlantis, Lego DC Super Hero Girls: Brain Drain ja Lego DC Super Hero Girls: Super-Villain High, joissa häntä ääninäytteli Stephanie Sheh.
Vuoden 2019 DC Super Hero Girls sarjassa Katanaa ääninäytteli Rina Hoshino. Tämä versio on alun perin häikäilemätön vartija, joka käyttää Soultaker-miekkaa varastaakseen rikollisten sieluja sen sijaan, että hän vangitsisi heitä. Siviili-identiteetissään hän ilmoittautuu Metropolisin lukion oppilaaksi ja ystävystyy Ihmenaisen eli Diana Princen kanssa ennen kuin taistelee häntä ja supersankarityttöjä vastaan ​​uskoen, että he ovat pahoja, koska he haluavat auttaa superroistoja. Saatuaan tietää toistensa henkilöllisyyden Katana ja Ihmenainen riitelevät menetelmistään, kunnes Diana lopulta uhraa sielunsa puolustaakseen viatonta. Ymmärtääkseen tapojensa virheen Katana vapauttaa kaikki sielut miekastaan ja pyydettyään anteeksi muilta vannoo jatkossa ajavansa oikeutta kunnolla.
Katana esiintyi cameo-roolissa Harley Quinn animaatiosarjan jaksossa "Harlivy" Suicide Squad ryhmän jäsenenä.
Muussa mediassa > Televisiossa

Televisiosarjassa Arrow Katanaa esitti Rila Fukushima.
Televisiosarjan Legends of Tomorrow jaksossa "Shogun" Katanan esi-isää Masakoa esitti Mei Melançon.
Muussa mediassa > Elokuvissa

Elokuvassa Suicide Squad Katanaa esitti Karen Fukuhara. Tämä versio oli Rick Flagin henkivartija, joka haki kostoa miehensä kuolemasta.
Videopeleissä

Katana esiintyy pelattavana hahmona Lego Batman 2: DC Super Heroes ja Lego Batman 3: Beyond Gotham -peleissä.
Katana esiintyy pelattavana hahmona Infinite Crisis -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Kelly Hu.
Katana esiintyy pelattavana hahmona Lego DC Super-Villains pelissä, jossa häntä ääninäytteli Sumalee Montano.
The Gentleman’s Magazine

Kuva Vesuvius-vuoresta The Gentleman’s Magazinen syyskuun 1747 numerossa.
The Gentleman’s Magazine oli Englannin ensimmäinen yleisluonteinen aikakauslehti ja yksi aikansa vaikutusvaltaisimpia julkaisuja.
Edward Cave perusti lehden Lontoossa tammikuussa 1731. Sen koko nimi oli alun perin The Gentleman’s Magazine: or, Trader’s monthly intelligencer. Caven keksintö oli luoda kuukausittainen tiivistelmä uutisista ja koulutettua yleisöä kiinnostavista  aiheista, jotka vaihtelivat kulutushyödykkeiden hinnoista aina latinankieliseen runouteen saakka. Lehdessä oli sekä vakituisilta avustajilta saatua alkuperäistä sisältöä että laajoja lainauksia ja poimintoja muista lehdistä ja kirjoista. The Gentleman’s Magazinea nimimerkillä Sylvanus Urban toimittanut Cave oli ensimmäinen, joka käytti varastorakennusta tarkoittavaa sanaa makasiini (”magazine”)  viittaamaan aikakauslehteen.
Ennen The Gentleman’s Magazinen perustamista oli jo ilmestynyt tiettyyn aiheeseen erikoistuneita aikakauslehtiä mutta ei vastaavaa laaja-alaista julkaisua, vaikka joitakin yrityksiä sellaisen luomiseksi oli tehty.
Samuel Johnsonin ensimmäinen vakituinen kirjoittajan työ oli The Gentleman’s Magazinessa. Aikana, jolloin parlamentin toiminnasta raportoiminen oli kiellettyä, Johnson kirjoitti lehteen säännöllisesti parlamenttikatsauksia otsikolla ”Magna Lilliputian senaatin väittelyitä”. Vaikka ne heijastelivatkin jossain määrin osallistujien näkökantoja, olivat puheiden sanat enimmäkseen Johnsonin omia.
Taitavana liikemiehenä Cave kehitti The Gentleman’s Magazinelle kattavan jakelujärjestelmän. Lehteä luettiin kaikkialla englantia puhuvassa maailmassa. Se lakkautettiin lopulta syyskuussa 1907.
Aiheesta muualla

Bodleian Internet Library of Early Journals – The Gentleman’s Magazinen arkisto 1731–1750 (englanniksi)
Kiribati kesäolympialaisissa 2016

Kiribati osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kolme urheilijaa kahdessa lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi painonnostaja David Katoatau.
Joukkue > Painonnosto

David Katoatau – miesten alle 105 kg
Joukkue > Yleisurheilu

John Ruuka – miesten 100 m
Karitaake Tewaaki – naisten 100 m
Toivo Salo

Salo vs. Botvinnik (1954)
Toivo Salo (22. tammikuuta 1909 – 5. huhtikuuta 1981) oli suomalainen shakkimestari.
Toivo Salo yleni shakkimestariksi 1935. Suomen mestaruuden hän voitti 1938, 1949 ja 1956. Hän osallistui SM-turnaukseen jopa 20 kertaa. Salo oli mukana Suomen joukkueessa viisissä shakkiolympialaisissa. Luonteeltaan Salo oli vaatimaton ja hän pelasi rauhallisia avauksia.
Timo Hämäläinen

Timo Hämäläinen (3. marraskuuta 1945 Pori – 2. elokuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, suomentaja ja kirjallisuusarvostelija. Hän kirjoitti muun muassa Helsingin Sanomiin.
Hämäläinen oli vuodesta 1967 Yleisradiossa toimittajana ja teki uraauurtavaa työtä television kirjallisuusohjelmien luomiseksi. Hänen ohjelmiaan olivat muun muassa Avoin ilta ja Hannu Taanilan kanssa Puhemylly. 1980-luvulla Hämäläinen toimitti Yle TV1:n Lukulamppu-ohjelmaa. Julkisuutta sai vuonna 1991 ohjelman jakso, jossa kirjailijavieras kiinnitti huomiota ohjelmaa isännöivän Hämäläisen humalatilaan. Tapauksesta sai alkunsa Neurovisio-viihdesarjassa esitetyt Dokulamppu-sketsit, jossa parodioitiin Lukulamppua.[lähde? ]
Jo ennen Yleisradiosta lähtöä Hämäläinen kirjoitti arvosteluja useisiin lehtiin, ja siirtyi sittemmin kokonaan lehtitoimittajaksi. Kymmenen vuotta 1995–2005 hän oli Helsingin Sanomien toimittaja. Kaksikielisenä hän seurasi erityisen kiinteästi ja asiantuntevasti pohjoismaista kirjallisuutta. Hän kuului myös Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon palkintolautakuntaan. Hän itse sai 1999 Pohjoismaiden ministerineuvosto journalistipalkinnon ja suomalais-ruotsalaisen kulttuurirahaston tunnistuksen 2003.
Suomennoksia

Göran Palm : Tehtaassa. Huutomerkki-sarja 79. Tammi 1974 (alkuteos Ett år på LM)
Sven Lindqvist : Maasta kasvaa valta : reportaasi ja yhteiskunta-analyysi Etelä-Amerikan feodaalivallan kasvoista. Weilin + Göös, Helsinki 1975 (lyhennetty laitos teoksista Jord och makt i Sydamerika ja Jordens gryning)
Claes Andersson : Armas aika. Otava 1977 (alkuteos Den fagraste vår)
Johannes Salminen : Erään petturin puolustus : esseitä ; valinnut ja suom. Timo Hämäläinen. WSOY 1977 (esseet kokoelmista Levande och död tradition, Pelare av eld, Slavarna kastar ingen skugga, Middagsdemonerna)
Johan Bargum : Pimeä huone. Tammi 1978 (alkuteos Mörkrum)
Åke Leijonhufvud : Anna ja Christian. WSOY 1979 (alkuteos Anna och Christian)
Max Engman, Jerker A. Eriksson : Vallankumouksen salamatkustaja : John Reed Suomessa. WSOY 1982 (alkuteos Mannen i kolboxen)
Olof Lagercrantz : Ensimmäinen piirini. WSOY 1986 (alkuteos Min första krets)
Olof Lagercrantz : Lukemisen ja kirjoittamisen taidosta. WSOY 1986 (alkuteos Om konsten att läsa och skriva)
Johan Wrede : Se kansa meidän kansa on : Runeberg, vänrikki ja kansakunta ; suom. Timo Hämäläinen ja Risto Hannula. Gummerus 1988 (alkuteos Jag såg ett folk..)
Sven Delblanc : Päätössanat. WSOY 1993 (alkuteos Slutord)
Sven Delblanc : Speranza, laiva : aikalaiskertomus. WSOY 1994 (alkuteos Speranza)
Olof Lagercrantz : Vuosi kuusikymmenluvulla. WSOY 1994 (alkuteos Ett år på sextiotalet)
Peter Englund : Suuren sodan vuodet ; suomentanut Timo Hämäläinen ; runot suomentanut Pentti Saaritsa. WSOY 1996 (alkuteos Ofredsår)
Peter Englund : Kirjeitä nollapisteestä : historiallisia esseitä. WSOY 1998 (alkuteos Brev från nollpunkten : historiska essäer)
Kerstin Smeds : Läpi valkean kiven : Partekin historia. Partek, Helsinki 1998 (alkuteos Upp ur berget)
Birgitta Boucht : Kiihkeä, palava katse ja 62 muuta kertomusta. Schildt, Espoo 2003 (alkuteos Konservatorns blick : 63 texter)
Anders Zorn 1860–1920 ; artikkeli Björn Fredlund ; toimitus Ilkka Karttunen, Valerie Vainonen ; käännökset Timo Hämäläinen, Ilkka Karttunen, Jüri Kokkonen. Retretti, Punkaharju 2004
Peter Englund : Hiljaisuuden historia. WSOY 2004 (alkuteos Tystnadens historia och andra essäer)
Erik Wahlström : Tanssiva pappi ; suomennos Timo Hämäläinen ja Veijo Kiuru. Schildt, Espoo 2004 (alkuteos Den dansande prästen)
The Times They Are a-Changin’ (kappale)

The Times They Are A-Changin’ on Bob Dylanin helmikuussa vuonna 1964 julkaistu musiikkikappale. Se julkaistiin samannimisen albumin A-puolen avauskappaleena.
Kappale nousi symboliksi 1960-luvun vastakulttuuriliikkeelle ja poliittiselle aktivismille. Dylan kirjoitti kappaleen vuonna 1963, voimakkaan poliittisen ja sosiaalisen myllerryksen aikana Yhdysvalloissa. Sanoitukset heijastelevat ajan nuorten aktivistien tuntoja ja toiveita yhteiskunnallisen muutoksen puolesta, korostaen sukupolvien välistä kuilua ja haastaen vanhoja arvoja.
Musiikillisesti "The Times They Are A-Changin'" edustaa perinteistä folk-musiikkia, jossa akustinen kitara ja Dylanin intensiivinen laulutyyli luovat voimakkaan tunnelman. Kappale on yksinkertainen ja suoraviivainen, mikä vahvistaa sen sanoman voimaa.
Julkaisu ja vastaanotto

Kun kappale julkaistiin samannimisellä albumilla vuonna 1964, se sai laajalti positiivista vastaanottoa ja nousi nopeasti ikoniseksi protestilauluksi. "The Times They Are A-Changin'" on säilyttänyt asemansa yhtenä Dylanin tunnetuimmista ja vaikutusvaltaisimmista teoksista. Sen sanoma ja teemat ovat säilyneet relevantteina nykypäivän yhteiskunnallisessa keskustelussa ja se on toiminut inspiraationa lukuisille poliittisille liikkeille ja aktivisteille eri puolilla maailmaa. Näin ollen kappaleen nimi on muodostunut osaksi englanninkielistä sanontojen varastoa ja sen merkitys musiikin historiassa ja yhteiskunnallisessa kontekstissa on poikkeuksellisen merkittävä.