stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liitepartikkeli
Sävypartikkelit ‑pA, ‑hAn ja ‑s > ‑pA (‑pa ~ ‑pä)

‑pA on sävypartikkeli, merkitystä tehostava liite, jolla on inttävä tai vahvistava merkitys. Se mukautuu sen sanan vokaalisointuun, johon se kiinnittyy: takavokaalisissa sanoissa ‑pa, etuvokaalisissa ‑pä. Partikkeli ‑pA voi kiinnittyä melkein mihin sanaan tahansa, ja tavallisesti tämä sana on lauseen ensimmäinen jäsen : Mattipa sen teki. Senpä Matti teki. Tekipä Matti sen. ‑pA kuuluu myös osana sanoihin jopa, vieläpä, jospa ja kunpa, mutta niissä se on katsottava johtimeksi eikä liitepartikkeliksi.
‑pA-partikkelia voi käyttää tilanteissa, jossa se vahvistaa vastakohtaista merkitystä, esimerkiksi Minä menen ensin – Minäpäs. ~ Etpäs. Kun ‑pA liittyy verbiin, lausuma voi merkitä päivittelyä tai toivomusta (Onpa täällä kuuma! Saisipa ruokaa!), tai se saa ehdottavan sävyn: Kokeilkaapa vaikka näitä. ‑pA sävyttää koko lausumaa eikä vain sitä sanaa, johon se on kiinnittynyt, mutta se esiintyy tavallisesti päälauseessa. Epäsymmetrisissä vuorovaikutustilanteissa ‑pA esiintyy sosiaalisesti katsoen ylhäältä alaspäin. Ikä-, ammatti- tms. hierarkiassa ylempänä oleva käyttää partikkelia kehotuksensa merkitsemiseen sellaiseksi, että sen voi toteuttaa ongelmitta.
Sävypartikkelit ‑pA, ‑hAn ja ‑s > ‑hAn (‑han ~ ‑hän)

‑hAn on sävypartikkeli, joka on merkitykseltään tavallisesti lieventävä. ‑hAn mukautuu sen sanan vokaalisointuun, johon se kiinnittyy (takavokaalisissa sanoissa ‑han, etuvokaalisissa ‑hän). Partikkeli voi kiinnittyä melkein mihin sanaan tahansa, mutta tavallisesti se liittyy lauseen ensimmäisen jäsenen loppuun: Menehän siitä. Ilmoituslauseissa sillä usein on merkitys "kuten arvelinkin" tai "kuten oli odotettavissa", kuten lauseessa Tuossahan se on. ‑hAn-partikkelia käytetään myös kysymyksissä ja käskyissä. Kysymyslauseissa ‑hAn tekee kysymyksen kohteliaammaksi, vähemmän vastausta tiukkaavaksi, esimerkiksi Onkohan herra Salo tavattavissa? Käskylauseissa se pehmentää käskyn äärimmäisyyttä, kuten lauseessa Tulehan tänne. ‑hAn voi antaa lauseelle myös edellä sanottua selittävän luonteen, kuten Hän tuntee minut, onhan hän minun opettajani. Väitelauseessa ‑hAn merkitsee lauseen sisältämän väitteen tunnetuksi, itsestään selväksi tosiasiaksi. Toisaalta lause voi ilmaista hämmästystä tai äkillistä oivallusta, esimerkiksi Mikkohan se siinä. ‑hAn sävyttää koko lausumaa, ei vain sitä yhtä sanaa, johon se on kiinnittynyt. Se esiintyy usein lauseissa, jotka vaikuttavat sivulauseilta.) Suomen ja karjalan aunukselaismurteiden ulkopuolella ‑hAn tavataan vain vepsässä.
Sävypartikkelit ‑pA, ‑hAn ja ‑s > ‑s

‑s on sävypartikkeli, joka on nykykielessä myös luettava liitepartikkelien joukkoon. Sitäkin käytetään jonkinlaisena lieventävänä, pehmentävänä liitteenä kysymyksissä ja käskyissä, ja se antaa usein tuttavallisen sävyn: Sinäkös siellä olet? Mitäs tämä on? Tulepas tänne. Kysymyksissä s-partikkeli tuo lausumaan lisämerkityksen "oikein" tai "oikeastaan": paljonkos kello on? Verbeillä ‑s voi liittyä imperatiivin yksikön ja monikon 2. persoonan esiintymiin (tules, tulkaas) ja passiivin preesensiin, jolloin se tulee passiivin loppu-n:n tilalle (mennääs). Se voidaan liittää myös useimpiin kysymyssanoihin (esimerkiksi mitäs, missäs), mutta ei aina suoraan, kuten sanassa miksikäs. Lisäksi ‑s esiintyy partikkelissa ettäs. Partikkeli ‑s liittyy tavallisesti lauseen ensimmäisen jäsenen loppuun ja esiintyy tavallisesti päälauseessa. Se sävyttää koko lausumaa, ei vain sitä sanaa, johon se on kiinnittynyt. 
Partikkeli ‑s sisältyy myös eräisiin leksikaalistumiin: eikös, entäs, kerrankos.
Liitepartikkelien yhdistelmät

Samaan sananmuotoon voi liittyä useampi liitepartikkeli peräkkäin. Liitteet muodostavat näin yhtymiä, joista tavallisimmat ovat ‑kOhAn, ‑kOs, ‑pAhAn ja ‑pAs, esimerkiksi: Kukakohan sen sanoi? Meinaakos noi lähteä? Eipähän tule riitaa. Olipas äkäinen! Eräissä tapauksissa ‑s ja ‑hAn-partikkelien edellä voi esiintyä ‑kO-partikkelin sijasta ‑kA, kuten keneksikäs ~ keneksikös, mitenkähän ~ mitenköhän.
Ensimmäisenä jäsenenä olevat liitepartikkelit ‑kO, ‑pA ja ‑kA kuuluvat samaan morfotaktiseen asemaan, eivätkä ne yleensä voi esiintyä samassa sanassa. Samalla tavoin toisiaan hylkiviä ovat niiden perään sijoittuvat ‑hAn ja ‑s. Kuitenkin, jos sana on leksikaalistunut, siihen voi liittyä toinen samaan morfotaktiseen asemaan kuuluva liitepartikkeli: mitenkä-pä.
Fokuspartikkelina toimivat ‑kin ja ‑kAAn sijoittuvat normaalisti muiden liitepartikkeleiden edelle. Mitkään kin- tai kAAn-partikkelin sisältävät yhtymät eivät kuitenkaan ole yleisiä, ja osa niistä esiintyy pelkästään joissain murteissa. Tavallisimpia ovat  ‑kin + ‑hAn, ‑kin + ‑kO, ‑kAAn + ‑kO, esimerkiksi rahatkinhan, nekinhän, kesälläkinkö, sitäkäänkö. Silloin kun ‑kin ja ‑kO esiintyvät yhdessä, niillä voi olla myös päinvastainen järjestys: kesälläkökin, hänkökin.
Leksikaalistumat

Kun loppuliitteellisessä sanassa liitepartikkeli on pakollinen osa, tai merkitys on vakiintunut, siitä on tullut eri sana. Silloin puhutaan leksikaalistumisesta. 
Suuri osa niistä on pronomineja, adverbeja tai partikkeleita. Esimerkiksi vakiintuneita sanoja ovat etenkin, jotenkin, ainakin, kerrankin, sittenkin; kumminkaan, koskaan, milloinkaan; kunhan, tottahan; jopa, vaikkapa, vieläpä. Monet vakiintuneet ‑kin ja ‑kAAn ‑sanat ovat pareja, esimerkiksi ainakin ~ ainakaan, kuitenkin ~ kuitenkaan, tietenkin ~ tietenkään, varsinkin ~ varsinkaan.
Mobat

Moba-asutus Togossa.
Mobat ovat gurilaista kieltä puhuva kansa Togon Savanesin alueella sekä lähiseuduilla Ghanassa ja Burkina Fasossa. Heitä on noin 150 000 henkeä.
Mobien sukukansoja ovat gurmat ja basarit. Ennen siirtomaa-aikaa he kuuluivat mamprusien ja dagombien valtapiiriin. Mobien pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Monet käyvät ansiotöissä Togon ja Ghanan eteläosien kahvi- ja kaakaoplantaaseilla.
Mobien asutus on hajanaista. Perinteinen asumus on pyöreä olkikattoinen savimaja. Asuntoa, talousrakennuksia ja viljavarastoa ympäröi savimuuri. Miehet pitävät eurooppalaisia vaatteita, naiset tunikan kaltaista paitaa ja eurooppalaisia leninkejä. Ruokavalio koostuu viljatuotteista ja kasviksista. Maitoa ja maitotuotteita ei käytetä.
Perinteinen yhteiskuntajärjestys koostuu suurperheistä, kyläyhteisöistä, patrilineaarisista suvuista ja ikäryhmistä. Avioliitto on virilokaalinen. Polygynia, leviraatti, sororaatti ja ostoavioliitto ovat yleisiä. Initiaatioriittiin liittyy etunimen vaihto.
Suurin osa mobista harjoittaa perinteistä uskontoa. Osa on muslimeja ja osa katolisia. Kansalla on rikas musiikkikulttuuri.
Mistral (S73)

| Mistral |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cartagena
Kölinlasku:  30. toukokuuta 1980
Laskettu vesille:  14. marraskuuta 1983
Palveluskäyttöön:  5. kesäkuuta 1985
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 460 t (pinnalla) 1 740 t (sukellus)
Pituus:  67,6 m
Leveys:  6,8 m
Syväys:  5,5 m
Koneteho:  2 × SEMT-Pielstick 16 PA -dieselmoottoria 3 600 bhp + sähkömoottorit 4 600 shp
Nopeus:  12/20 solmua
Miehistöä:  54
Aseistus
Aseistus:  4 × 533 mm torpedoputkea
Mistral (runkonumero S73) on Espanjan laivaston vuonna 1983 vesille laskettu Galerna-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin kesäkuussa 1977 Cartagenasta, missä köli laskettiin 30. toukokuuta 1980. Alus laskettiin vesille 14. marraskuuta 1983 ja otettiin palvelukseen 5. kesäkuuta 1985.
Palvelus

Alus on palveluksessa vuonna 2018.
USS Mississippi (BB-23)

| USS Mississippi |
| --- | --- |
 USS Mississippi

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Cramp and Sons Ship and Engine Building Company, Philadelphia, Pennsylvania
Kölinlasku:  12. maaliskuuta 1904
Laskettu vesille:  30. syyskuuta 1905
Palveluskäyttöön:  1. helmikuuta 1908
Poistui palveluskäytöstä:  myyty Kreikalle 1. heinäkuuta 1914 Saksan ilmavoimien upottama huhtikuussa 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 200 t
Pituus:  116 m
Leveys:  23 m
Syväys:  8 m
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  34 upseeria ja 710 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 × 12"/L45 (300 mm) Mk 5 -tykkiä kaksoistorneissa 8 × 8"/L45 (200 mm) tykkiä kaksoistorneissa 8 × 7"/L45 (180 mm) tykkiä 12 x 3 naulan tykkiä 2 x 1 naulan tykkiä 6 × .30 konekivääriä 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea
USS Mississippi (runkonumerot BB-23) oli Yhdysvaltain laivaston Mississippi-luokan taistelulaiva, joka palveli ennen ensimmäistä maailmansotaa. Alus myytiin heinäkuussa 1914 Kreikan laivastolle, missä se palveli aina uppoamiseensa huhtikuussa 1941 saakka.
Valmistus

Alus tilattiin William Cramp and Sons Ship and Engine Building Companyltä Philadelphiasta Pennsylvaniasta. Sen köli laskettiin 12. toukokuuta 1904 ja alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1905 kumminaan Mississippin senaattorin Hernando DeSoto Moneyn tytär Mabel Clare Money. Alus otettiin palvelukseen 1 helmikuuta 1908 Philadelphian laivastontelakalla League Islandilla ensimmäisenä päällikkönään John C. Fremont.
Palvelus

Diplomaattinen jännite Kreikan ja Ottomaanien välillä kiristyi vuosien 1912-1913 Balkaninsodan jälkeen kummankin ostaessa uusia sotalaivoja hallitakseen Egeanmerta. Mississippi sisaraluksineen myytiin 8. heinäkuuta 1914 Fred J. Gauntlettille, joka myi ne edelleen Kreikan hallitukselle. Kaksi päivää kaupan jälkeen Mississippi lähti 10. heinäkuuta Newport Newsiin, jossa se poistettiin Yhdysvaltain palveluksesta 21. heinäkuuta ja vielä samana päivänä otettiin palvelukseen Kreikan kuninkaallisessa laivastossa.
Kilkikseksi nimettynä alus palveli Kreikassa. Se muutettiin koululaivaksi 1930-luvun puolivälissä ja lopulta se oli satamapalveluksessa Salamiissa. Saksan julistettua sodan Kreikalle alus joutui ilmahyökkäykseen upoten satama-altaaseen 23. huhtikuuta 1941. Toisen maailmansodan päätyttyä hylky nostettiin ja se romutettiin.
Missourin kompromissi

Yhdysvaltain alue vuonna 1820. Kartassa Missouri keltaisella, vapaavaltiot tummansinisellä ja orjavaltiot punaisella. Territoriot vaalenvihreällä ja -sinisellä. Oranssi linja on 36°30' -leveyspiiri, jonka pohjoispuolelle ei vuoden 1820 kompromissin mukaan saanut perustaa enää uusia orjavaltioita. Missourista tuli ainoa linjan pohjoispuolinen orjavaltio Mississippijoesta länteen.
Missourin kompromissi oli Yhdysvalloissa vuonna 1820 tehty poliittinen järjestely, jonka tarkoituksena oli varmistaa tasapainon säilyminen niin sanottujen vapaiden valtioiden ja orjavaltioiden välillä. Taustalla oli orjuuden vastustajien ja kannattajien pitkä kiista, joka oli muuttumassa Etelä- ja Pohjoisvaltioiden väliseksi vastakkainasetteluksi. Kompromissiratkaisu tehtiin Missourin osavaltioksi hyväksymisen yhteydessä, ja se muodostui ennakkotapaukseksi, jota seurattiin yli 30 vuotta uusien osavaltioiden perustamisten yhteydessä.
Kompromissi

Missourin territorio oli hakenut vuonna 1817 osavaltion statusta ja kaksi vuotta myöhemmin Yhdysvaltain kongressi valmistautui säätämään lain, joka valtuuttaisi Missourin hyväksymään itselleen oman perustuslain. Edustajainhuoneessa newyorkilainen edustaja James Tallmadge vaati lakiin lisättäväksi pykälän, jonka mukaan Missouriin ei saisi enää tuoda uusia orjia ja senhetkiset orjat oli vapautettava sitä mukaa kun he täyttäisivät 25 vuotta. Tämä johti katkeraan kiistaan siitä, oliko liittovaltiolla oikeus kieltää osavaltioilta orjuuden salliminen. Koska väkirikkaammilla Pohjoisvaltioilla oli enemmistö edustajainhuoneessa, Talmadgen lisäys tuli hyväksytyksi siellä, mutta se hylättiin senaatissa, jossa kaikilla osavaltioilla oli yhtä suuri edustus.
Kysymys nousi uudelleen esille joulukuussa 1819, jolloin kongressin oli vuorostaan hyväksyttävä Mainen osavaltiohakemus. Senaatti hyväksyi päätöksen, jonka mukaan Maine liittyisi unioniin vapaana valtiona ja Missouri orjavaltiona. Illinoisia edustaneen senaattori Jesse B. Thomasin ehdotuksesta lakiin tehtiin lisäys, jonka mukaan Louisianan alueelle ei saisi perustaa uusia orjavaltioita Missourin etelärajan eli 36°30' -leveyspiirin pohjoispuolelle. Henry Clayn sovittelun ansiosta myös edustajainhuone hyväksyi kompromissipaketin 3. maaliskuuta 1820.
Kun Missourin säätämään perustuslakiin lisättiin kohta, jonka mukaan edes vapaat mustat ja mulatit eivät saisi äänestää osavaltion kongressin vaaleissa, Yhdysvaltain edustajainhuone uhkasi vielä uudelleen torpata Missourin osavaltiohakemuksen. Clayn sovittelulla saatiin aikaan uusi kompromissi maaliskuussa 1821: kongressi asetti Missourin osavaltioksi pääsyn ehdoksi, että sen perustuslakiin tehtäisiin lisäys, jonka mukaan edellä mainittua pykälää ei tulkittaisi sellaisella tavalla, joka rajoittaisi kaikille Yhdysvaltain kansalaisille kuuluvia oikeuksia. Missourin perustuslaillinen konventti hyväksyi halutun lisäyksen, ja Missouri hyväksyttiin osavaltioksi elokuussa 1821.
Merkitys

Missourin kompromissista sovittaessa kaikki aikalaiset olettivat sen pysyvän voimassa siihen saakka, kunnes orjuus Yhdysvalloissa päättyisi itsestään. Näin oletettiin käyvän tulevaisuudessa, sillä 1820-luvulla orjuus ei ollut taloudellisesti erityisen kannattavaa ja uskottiin, ettei orjatyövoima pystyisi kilpailemaan vapaan työvoiman kanssa. Kukaan ei osannut olettaa, että vuoden 1830 tienoilla eurooppalainen teollisuus nostaisi puuvillan kysynnän moninkertaiseksi ja kysyntään vastaisi Yhdysvaltain Etelän orjatyövoimaan perustuva puuvillatalous, ja erityisesti uudet osavaltiot Alabama, Mississippi, Louisiana ja Texas. Puuvillaa tuotettiin Yhdysvalloissa 0,73 miljoonaa paalia vuonna 1830 ja 2,1 miljoonaa paalia vuonna 1859. (noin 480 000 tonnia).
Missourin kompromissi rauhoitti orjuuskysymykseen liittyneen kiistan kärjistymisen hyväksi aikaa. Kompromissi kuitenkin kumottiin käytännössä vuoden 1854 Kansas-Nebraska Actilla, jonka seurauksena Pohjois- ja Etelävaltioiden välinen kiista orjuudesta paheni entuudestaan.
Anja Mittag

Anja Mittag
Anja Mittag (s. 16. toukokuuta 1985 Chemnitz) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 158 maaottelua, joissa hän on tehnyt 50 maalia.
Mittag esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana maaliskuussa 2004. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2005, 2009 ja 2013. Hän teki vuoden 2013 EM-kisojen loppuottelun ainoan maalin. Mittag saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuoden 2015 MM-kisoissa hän teki viisi maalia. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaitten maailmanmestaruutta.
Seuratasolla Mittag on viimeksi edustanut ruotsalaista FC Rosengårdia (entinen Malmö FF), josta hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin. Hän on pelannut Ruotsissa myös QBIK/Karlstadin joukkueessa. Kotimaansa 1. FFC Turbine Potsdamin joukkueessa hän on voittanut UEFA Cupin vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anja Mittag Wikimedia Commonsissa
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2009
1 Angerer |
2 Stegemann |
3 Bartusiak |
4 Peter |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Grings |
9 Prinz |
10 Bresonik |
11 Mittag |
12 Holl |
13 Okoyino |
14 Kulig |
15 Fuss |
16 Müller |
17 Hingst |
18 Garefrekes |
19 Bajramaj |
20 Zietz |
21 Weiß |
22 Schmidt |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Angerer |
2 Schmidt |
3 Bartusiak |
4 Maier |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Keßler |
9 Lotzen |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Schult |
13 Okoyino |
14 Linden |
15 Cramer |
16 Leupolz |
17 Henning |
18 Huth |
19 Bajramaj |
20 Goeßling |
21 Benkarth |
22 Wensing |
23 Däbritz |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Angerer |
2 Schmidt |
3 Bartusiak |
4 Maier |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Bremer |
9 Lotzen |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Schult |
13 Šašić |
14 Peter |
15 Cramer |
16 Leupolz |
17 Henning |
18 Popp |
19 Petermann |
20 Goeßling |
21 Benkarth |
22 Kemme |
23 Däbritz |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Kesäolympialaiset 2016
1 Schult |
2 Henning |
3  Bartusiak |
4 Maier |
5 Krahn |
6 Laudehr |
7 Behringer |
8 Goeßling |
9 Popp |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Kemme |
13 Däbritz |
14 Peter |
15 Islacker |
16 Leupolz |
17 Kerschowski |
18 Benkarth |
19 Huth |
Valmentaja Neid
Saksan joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Schult |
2 Henning |
3 Hendrich |
4 Maier |
5 Peter |
6 Demann |
7 Simon |
8 Goeßling |
9 Islacker |
10 Marozsán |
11 Mittag |
12 Benkarth |
13 Däbritz |
14 Blässe |
15 Doorsoun |
16 Dallmann |
17 Kerschowski |
18 Petermann |
19 Huth |
20 Magull |
21 Weiß |
22 Kemme |
23 Kayikci |
Valmentaja Jones
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa
Mithril

Frodon Bilbolta perimä mithril-paita Peter Jacksonin elokuvassa Sormuksen ritarit. Kirjassa esiintyneen örkkipäällikön korvaa elokuvan kohtauksessa luolapeikko.
Mithril on fantasiakirjailija J. R. R. Tolkienin teokseensa Taru sormusten herrasta keksimä kuvitteellinen kallisarvoinen metalli. Tolkien lisäsi maininnan mithrilistä myös aiemmin ilmestyneeseen teokseensa Hobittiin vuoden 1966 tarkistetussa laitoksessa.
Mithril Tolkienin Keski-Maassa

Tolkienin mukaan mithril muistuttaa hopeaa, mutta on paljon kevyempää, yhtä helposti muokattavaa kuin kupari ja silti terästä kovempaa. Tarun sormusten herrasta mukaan mithril on äärimmäisen kallisarvoista, sillä sitä löytyy koko Keski-Maasta ainoastaan kääpiöiden kaivoksista Moriassa – joskin eräissä Keskeneräisten tarujen kirjan sisältämissä teksteissä viitataan metallia löytyneen aikanaan myös Númenorin saarivaltakunnasta. Morian kääpiöiden rikkaus oli perustunut nimenomaan mithriliin, jota kauppaamalla he olivat saaneet kaiken muun tarvitsemansa. Sen arvo oli tuolloinkin ollut kultaan verrattuna kymmenkertainen. Kun Morian valtakunta sitten tuhoutui, kävi mithril mittaamattoman arvokkaaksi, sillä sitä oli saatavissa vain hyvin vähän. Mithrilistä voitiin takoa kaikenlaista, ja haltiat valmistivat siitä ainoastaan kuun ja tähtien valoa heijastavaa ithildiniä, jota käytettiin muun muassa Morian länsiportin koristeluun.
Tolkienin kirjoissa mainitaan useita mithrilistä valmistettuja esineitä, mutta niistä suurimman roolin saa Smaug-lohikäärmeen aarteisiin kuulunut panssaripaita, jonka Thorin Tammikilpi lahjoittaa Bilbo Reppulille kirjassa Hobitti. Tarussa sormusten herrasta Bilbo luovuttaa paidan edelleen perijälleen Frodolle. Morian kääpiökaivoksissa vain mithril-paidan ihmeellinen kestävyys pelastaa Frodon, kun valtava örkkipäällikkö yrittää syöstä peitsen hänen lävitseen. Hän saa vain ruhjeita ja mustelmia, vaikka muut luulevat hänen jo varmasti kuolleen.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | »Tässäpä on soma hobitinnahka johon voisi kääriä pikku haltiaprinssinkin. Jos olisi tiedossa että hobiteilla on moisia vuotia, ratsastaisivat kaikki Keski-Maan metsästäjät kilvan Kontua kohti!» »Ja kaikkien maailman metsästäjien kaikki nuolet menisivät hukkaan», sanoi Gimli tuijottaen sotisopaa täynnä ihmetystä. »Se on mithril-paita. Mithril! Noin kaunista en ole koskaan nähnyt enkä ole kuullut puhuttavankaan. Onko tämä se panssaripaita, josta Gandalf puhui? Silloin hän aliarvioi sen. Olipa siinä lahja!» | ” |
– Aragorn ja Gimli Frodon mithril-paidasta Tarussa sormusten herrasta
Tolkien keksi mithrilin kirjoittaessaan Tarun sormusten herrasta Moriaa käsittelevää osuutta. Aiemmin ilmestyneeseen Hobittiin hän lisäsi maininnan mithrilistä vasta vuonna 1966 kirjan kolmanteen laitokseen. Samalla hän teki muitakin pieniä muutoksia, joilla hän pyrki saattamaan teoksen paremmin yhteensopivaksi Tarun sormusten herrasta kanssa. Alkuperäisessä vuoden 1937 laitoksessa Bilbon lahjaksi saaman panssaripaidan kerrotaan olevan tehty ”hopeoidusta teräksestä” (silvered steel). Uuteen laitokseen Tolkien muokkasi kuvausta niin, että paidan valmistusmateriaaliksi mainitaan Tarun sormusten herrasta kirjoittamisen myötä kehittyneen taustatarinan mukaisesti mithril.
Nimi mithril on Tolkienin keksimää harmaahaltiakieltä sindaria ja tarkoittaa ”(vaalean)harmaata säihkettä”. Yhteiskielellä metalli tunnettiin aito- ja morianhopeana. Kääpiöt eivät koskaan paljastaneet mithrilin nimeä omalla tarkoin varjellulla äidinkielellään.
Mithril Tolkienin teosten ulkopuolella

Kuten monet muutkin Tolkienin ideat, mithril on omaksuttu useisiin myöhemmin luotuihin fantasiamaailmoihin niin kirjallisuudessa kuin rooli- ja videopeleissäkin. Toisinaan metallin nimeä on tosin muunnettu lievästi arvatenkin tekijänoikeuskiistojen välttämiseksi, esimerkiksi muotoon mithral ja mythril. Myös metalliin liitetyt ominaisuudet saattavat vaihdella. Muun muassa peleissä Nethack, Dungeons & Dragons, World of Warcraft, RuneScape, Final Fantasy, Kingdom Hearts ja The Elder Scrolls IV: Oblivion mithril esiintyy muodossa tai toisessa. Mithril esiintyy myös R. A. Salvatoren Forgotten Realms -romaaneissa.
Mithril lisättiin hakusanana arvovaltaiseen englannin kielen sanakirjaan Oxford English Dictionaryyn vuonna 1976 ilmestyneessä täydennysosassa. Määritelmä oli ”name given by J.R.R. Tolkien to a mythical precious metal”. Mithril oli ensimmäinen OED:n hakusanaksi hyväksytty Tolkienin kehittämiin haltiakieliin pohjaava sana.
Mnemosyne (lehti)
Aiheesta muualla

Mnemosyne digitoituna kansalliskirjastossa
Minuteman

| Minuteman |
| --- | --- |
 Lexington Minuteman esittää Lexingtonin taistelussa 1775 taistelevaa miliisin kapteeni John Parkeria.
Perustettu:  1774
Lakkautettu:  1775
Toimiala:  vapaaehtoinen sotilasyksikkö
Toiminta-alue:  Massachusetts Connecticut Virginia
Päätöksentekoelin:  Massachusettsin maakunnallinen kongressi Toinen mannermaakongressi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Minuteman eli minuuttimies oli alun perin pohjoisamerikkalaiseen miliisijärjestöön kuuluva henkilö, joka oli vannonut olevansa valmiina taisteluun minuutin varoitusajalla. Järjestö oli kolmentoista brittiläisen siirtokunnan ensimmäinen puolustus yllätyshyökkäyksessä Yhdysvaltain itsenäistymisen yhteydessä.
Historia > Minuteman-idean alkuperä

Vaikka minutemanit yhdistetään Yhdysvaltain vapaussotaan, heidän historiansa alkoi jo 1600-luvulla Massachusetts Bayn siirtokunnassa. Tuolloin luotiin ensimmäinen siirtokuntien militian etujoukko, joka oli valmiina sotaan puolen tunnin sisällä. Siirtokunnan johto katsoi tarpeelliseksi, että noin kolmasosa siirtokunnan miehistä koulutetaan nopean sotaanlähdön varalle. Sotilaiden varusteina tuli olla lunttulukkoinen ase tai keihäs. Heidän täsmällinen nimensä ei ollut vielä muotoutunut, mutta perusidea oli sama kuin minutemaneilla. He muodostivat keskenään lyhyen varotusajan sotilaiden verkoston. Tätä armeijan muotoa kutsuttiin ihanteelliseksi "yleiskäyttöiseksi palvelusmuodoksi". Minutemanit ja heidän edeltäjänsä olivat yleensä nuorempia ja liikkuvampia kuin muut vapaaehtoiset sotajoukot.
Vuonna 1689 minutemiesten ryhmä nousi taas esiin, tällä kertaa lumikenkämiesten nimellä. Heidän piti olla valmiina marssimaan lyhyellä varoitusajalla mukanaan piilukirves sekä yksi pari hyviä lumikenkiä ja mokkasiineja. Seuraavan vuosisadan vaihteessa lumikenkämiehet esiintyivät taas historiassa, samoin heitä seuranneet etuvartiomiehet. Kumpienkin tarkoitus oli pitää loitolla Kanadan puolelta tehdyt intiaanihyökkäykset siirtokuntien lounaisille ranta-alueille. 1750-luvulla minutemaneihin verrattavat nopean toiminnan yksiköt taistelivat brittien riveissä Uutta Ranskaa vastaan seitsenvuotisen sodan aikana.