stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Manilan taistelu (1945)
Taistelu > Pasigjoen ylitys

Manilan pohjoisosien taistelun jälkeen seurasi Pasigjoen ylitys. 1. ratsuväkidivisioonan joukot päättivät ylittää joen sen ylävirrassa Malacañanin presidentinpalatsin paikkeilla. Ensimmäisten yksikköjen ylittäessä jokea 7. huhtikuuta kaatui 145 miestä japanilaisten konekivääri- ja kranaatinheitintulessa. Seuraavan päivän aikana saavutettiin kuitenkin maahanlaskujoukkojen asemat etelässä, jolloin Manilan saartorengas oli suljettu. 37. jalkaväkidivisioonan joukot määrättiin puolestaan valtaamaan Provisorin saari, joka oli tiheästi rakennettua sähkövoimala-aluetta. Taistelut saarella kestivät kolmen päivän ajan, minkä jälkeen raunioitunut saari saatiin lopulta vallattua. Samaan aikaan käytiin raskas taistelu Pacon rautatieaseman alueella Provisorista hieman etelään. Molemmat taistelut antoivat esimakua Pasigjoen eteläpuolen raskaammista taisteluista, ja tappiot olivat suuret. Yhdysvaltalaiset muuttivat nyt tykistökäytäntöjänsä. Aiemmin oli keskitytty vain tarkasti määriteltyjen kohteiden tulitukseen siviiliuhrien välttämiseksi. Nyt taivuttiin kuitenkin käyttämään tuhoisampaa alueellista tulta. Kiellettyjä kohteita tykistölle olivat tästä lähtien vain kirkot ja sairaalat. Sen sijaan ilmapommituksista pidättäydyttiin edelleen.
9. helmikuuta alkoivat raakuudet filippiiniläisiä siviilejä kohtaan japanilaisten hallitsemissa osissa kaupunkia. Manilan taistelujen aikana sotatoimialueelle oli jäänyt loukkuun noin 700 000 siviiliä. Virallisten käskyjen mukaan kaikki taistelukentällä tavattavat siviilit oli määrä teloittaa. Vangiksi otetut surmattiin ampumalla, miekoilla tai pistimillä. Pistinten käyttöä suositeltiin ”ammusten säästämiseksi”. Osa naisista ja nuorista tytöistä pakotettiin raiskattavaksi japanilaissotilaiden bordelleihin. Raakuuksien määrä kasvoi taistelujen kiihtyessä. Siviiliväestöä koetteli japanilaissotilaiden lisäksi myös veden, ruuan ja lääkkeiden puute.
Taistelu > Eteneminen kohti vanhaakaupunkia

Helmikuun puolivälillä yhdysvaltalaisjoukkojen tavoitteena oli edetä vanhankaupungin liepeille. 1. ratsuväkidivisioona eteni etelästä kohti pohjoista ja 37. jalkaväkidivisioona kohti länttä Provisorista ja Pacosta. Ratsuväkidivisioonan joukkojen onnistui vallata La Sallen yliopisto, Rizalin urheilustadion ja baseballkenttä kaksi päivää kestäneiden taistelujen aikana. Baseballkentälle rakennetut bunkkerit tuhottiin liekinheittimin. Valtausten jälkeen joukot etenivät nopeasti pohjoiseen, jossa vallattiin Elks Club ja Army-Navy Club. 21. helmikuuta oltiin jo vanhankaupungin vieressä, jossa panssarivaunujen tuella vallattiin Manila Hotel, joka oli ollut MacArthurin koti ennen sotaa. 37. divisioona törmäsi puolestaan länteen edetessään sementistä rakennettuun uuteen poliisiasemaan, jonka puolustajat kestivät yhdysvaltalaisjoukkojen etenemistä kahdeksan päivän ajan. Hyökkääjät murtautuivat rakennukseen kolme kertaa, mutta kaikilla kerroilla heidät lyötiin takaisin. Kaikkiaan 105 yhdysvaltalaista oli kuollut pelkästään poliisirakennuksella käydyissä taisteluissa. Samantapaisia raskaita taisteluja käytiin myös kaupungintalolla ja postin päätoimistolla. Monet alueen rakennuksista oli vahvistettu hiekkasäkein, ampuma-aukoin ja konekiväärein. Lopulta rakennus tuhottiin tykistön avulla.
Yhdysvaltalaisjoukot etenivät rakennuksiin ylhäältä ja taistelivat niitä vallatakseen alaspäin käsikranaattien, konepistoolien ja liekinheittimien avulla. Viimeinen vallattava kohde ennen vanhaakaupunkia oli rykelmä rakennuksia, jossa sijaitsivat Filippiinien yliopisto ja keskussairaala. Sairaalalla oli 7 000 potilasta taistelujen aikana. Rakennusten valtaamiseen kului kymmenen päivää.
Taistelu > Intramuros ja viimeiset taistelut

Ankarien taistelujen jälkeen yhdysvaltalaisjoukot olivat viimein muurien ympäröimän vanhankaupungin liepeillä. Aluetta puolusti tuhat Manilan vielä jäljellä olevaa japanilaissotilasta. Eteneminen vanhaankaupunkiin suunniteltiin tarkasti etukäteen. Suhteellisen pientä aluetta vastaan keskitettiin 132 tykkiä, joiden tarkoitus oli muun muassa tuhota osia muurista joukkojen etenemistä varten. Tykistökeskitys alkoi 17. huhtikuuta. Aamulla 23. huhtikuuta alkoi viimeinen voimakas tykistökeskitys. Tykistötulen lakatessa joukot vyöryivät sisään muuriin syntyneistä aukoista. Vastarinta jäi tykistötulen avulla vähäiseksi. Vanhankaupungin alue vallattiin 24. huhtikuuta mennessä. Samana päivänä japanilaiset olivat sallineet muurien sisällä olleiden 3 000:n siviilin poistua alueelta. Yhdysvaltalaisten tappiot vanhankaupungin taisteluissa olivat 25 kaatunutta ja 265 haavoittunutta. Japanilaiset menettivät noin 1 000 tai mahdollisesti jopa 2 000 miestä.
Vanhankaupungin kukistumisen jälkeen japanilaisten viimeinen asema Manilassa oli parlamenttitalon, maatalousministeriön ja valtionvarainministeriön rakennukset käsittänyt alue hieman vanhankaupungin eteläpuolella. Yhdysvaltalaiset halusivat päättää taistelut nopeasti, ja hyökkäys parlamenttitalolle alkoi tykistön suoratulella. 26. helmikuuta hyökkäsivät maaväen joukot panssarivaunujen tukemana. Taistelut parlamenttitalolla päättyivät 28. helmikuuta. Samana päivänä alkoi maatalousministeriön kolmetuntinen tykistökeskitys. Vastarintapesäkkeitä tuhottiin liekinheittimillä ja singoilla. 1. maaliskuuta viimeiset vastarintapesäkkeet tuhottiin räjäytyksin ja polttamalla. 2. marraskuuta jäljellä oli enää valtiovarainministeriön rakennus, jonka tulitus oli aloitettu jo 28. päivä. 1. maaliskuuta 22 rakennuksen puolustajaa oli yllättäen antautunut. 2. marraskuuta toinen kolmen japanilaisen joukko oli nostanut valkoisen lipun, mutta yhdysvaltalaissotilaiden lähestyessä rakennuksesta avattiin tuli. Välikohtauksen jälkeen rakennus tuhottiin ankaralla tykkitulella. Taistelut Manilassa päättyivät 3. maaliskuuta.
Seuraukset

Manilan taisteluissa kaatui noin tuhat yhdysvaltalais- ja noin 16 000 japanilaissotilasta. Taistelujen aikana sai surmansa myös noin 100 000 Manilan asukasta. Itse kaupunki kärsi mittavia vahinkoja esimerkiksi useiden kirkkojen, oppilaitosten, hallinnollisten rakennusten ja muiden maamerkkien tuhouduttua kokonaan. Kaupunkia jälleenrakennettaessa vanha espanjalainen eurooppalainen katukuva korvautui amerikkalaisella funktionalismilla. Alkuperäisistä rakennuksista on säilynyt vain muutamia.
Yhdysvaltalaiset olivat tehneet maihinnousuja Filippiinien muille saarille jo Manilan taistelujen vielä jatkuessa. Manilan vedensaantia tuohon saakka hallinneet japanilaisjoukot kaupungista itään työnnettiin sisämaahan toukokuuhun mennessä. Japanilaisten Filippiinien-joukkojen komentaja Yamashita jatkoi vastarintaa Luzonin keskiosissa aina Japanin viralliseen antautumispäivään 2. syyskuuta saakka. Yamashita hirtettiin sodan jälkeen huhtikuussa 1946 sotarikoksista tuomittuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manilan taistelu (1945) Wikimedia Commonsissa
Japanilaisten hallitsemista osista kaupunkia pakenevia siviilejä.
Kartta Manilan keskustan taisteluista.
Rizalin urheilustadionille eteneviä joukkoja.
Vanhankaupungin alueella eteneviä yhdysvaltalaisjoukkoja.
Manilan vapautuksen muistolaatta.
Karhujärvi (Laukaa)

| Karhujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°23′51″N, 25°47′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Laskuoja:  oja Iso-Kuukkaseen 
Järvinumero:  14.296.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156,3 m  
Pituus:  710 m  
Leveys:  400 m  
Rantaviiva:  1,853 km  
Pinta-ala:  13,891 ha  
Tilavuus:  0,0002407 km³ 
Keskisyvyys:  1,73 m  
Suurin syvyys:  3,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarhujärvi 
Karhujärvi  on Keski-Suomessa Laukaassa Petäiskorven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,9 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 240 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys on 3,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Makkarajoen valuma-alueeseen (14.296) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 156,3 metriä mpy.
Pajulampi (Laukaa)

| Pajulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°23′53″N, 25°42′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Laskuoja:  oja Isojokeen 
Järvinumero:  14.296.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,9 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  170 m  
Rantaviiva:  0,556 km  
Pinta-ala:  1,502 ha  
Tilavuus:  26 000 m³  
Keskisyvyys:  1,73 m  
Suurin syvyys:  2,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPajulampi 
Pajulampi  on Keski-Suomessa Laukaassa Tikkakosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,5 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 26 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys on 2,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Makkarajoen valuma-alueeseen (14.296) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,9 metriä mpy.
Western Design Center

| Western Design Center |
| --- | --- |

Perustettu:  1978
Perustaja:  Bill Mensch
Toimiala:  puolijohdeteollisuus
Kotisivu:  www.westerndesigncenter.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Western Design Center (WDC) on yhdysvaltalainen vuonna 1978 perustettu puolijohdeteollisuuden yritys. Yritys on omien sanojensa mukaan yksi varhaisista mikroprosessoreja lisensoivista yrityksistä, joka toimii ilman omaa valmistuskapasiteettia. Yrityksen perusti William D. Mensch, Jr. (Bill Mensch), joka kehitti MOS 6502 -prosessorin Chuck Peddlen kanssa. Mensch lähti MOS Technologyltä perustamaan WDC:n, jossa hän kehitti 65C816-prosessorin. ARM-prosessorin kehittäjät Sophie Wilson ja Steve Furber vierailivat yrityksessä ennen oman suorittimen kehittämistä.
Pohjois-Syväjärvi

| Pohjois-Syväjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°26′46″N, 25°37′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Laskujoki:  Perälänjoki Alaseen 
Järvinumero:  14.296.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  188,1 m  
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  390 m  
Rantaviiva:  3,197 km  
Pinta-ala:  23,464 ha  
Tilavuus:  0,0008134 km³ 
Keskisyvyys:  3,47 m  
Suurin syvyys:  10 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPohjois-Syväjärvi 
Pohjois-Syväjärvi  on Keski-Suomessa Laukaassa Vehniän kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 23 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 813 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,5 metriä ja suurin syvyys on 10,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Makkarajoen valuma-alueeseen (14.296) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 188,1 metriä mpy.
Liinalampi (Tikkakoski)

| Liinalampi |
| --- | --- |
 Liinalampi
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°23′03″N, 25°40′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.296.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,6 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,449 km  
Pinta-ala:  1,058 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLiinalampi 
Liinalampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Tikkakosken taajamassa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee taajama-alueella Liinalammen asuinalueella. Lammen etelärannalla on asutusta ja pohjoisrannalla on käytöstä poistunut teollisuustontti ja virkistysalue . Lammen lähellä Liinalammin asuinalueella on Liinalammin koulu ja päiväkoti . Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 450 metriä. Rannat ovat metsämaata, joka on tiheään rakennettua. Lammelle tulee yhdystie 16707 ja Liinalammen asuinalueen kadut.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Makkarajoen valuma-alueeseen (14.296) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,6 metriä mpy. Lammelle ei kartan mukaan tule tai lähde ojia.
Perälampi (Jyväskylä)

| Perälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°19′58″N, 25°46′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Laskuoja:  oja Majapuroon 
Järvinumero:  14.296.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,2 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,629 km  
Pinta-ala:  1,826 ha  
Tilavuus:  40 000 m³  
Keskisyvyys:  2,19 m  
Suurin syvyys:  3,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPerälampi 
Perälampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Hiekkapohjan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 40 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,2 metriä ja suurin syvyys on 3,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Makkarajoen valuma-alueeseen (14.296) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 111,2 metriä mpy.
Lech Wałęsan kunnianosoitukset

Lech Wałęsan vaakuna tanskalaisen Elefanttiritarikunnan tunnuksilla.
Lech Wałęsa, joka tuli tunnetuksi Puolan Solidarisuus-liikkeen karismaattisena johtohahmona ja kommunismin romahdettua Puolan presidenttinä, otti elämänsä aikana vastaan useita palkintoja, joista tunnetuin lienee Nobelin rauhanpalkinto.
Ritarikunnat > Puolalaiset

Valkoisen kotkan ritarikunta (Puola, 1992, suurmestari)
Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta (Puola, 1992, suurmestari)
Lähde:
Ritarikunnat > Ulkomaalaiset

Presidential Medal of Freedom (USA, 1989)
Philadelphian vapauden mitali (USA, 1989)
Marianmaan ristin ritarikunnan 1. luokka (Viro, 2006)
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta ketjulla (Suomi, 1993)
Kunnialegioonan suurristi (Ranska, 1991)
Italian tasavallan ansioritarikunnan suurristi (Italia, 1991)
Valkoisen leijonan ritarikunnan suurristi (Tšekki, 1999)
Elefanttiritarikunnan ritari (Tanska, 1993)
Vapauden ritarikunta ketjulla (Portugali, 1993)
Henrik Purjehtijan ritarikunta ketjulla (Portugali, 1994)
Pyhän Mikaelin siiven ritarikunnan suurristi (Portugali)
Alankomaiden leijonan ritarikunnan suurristi (Alankomaat)
Leopoldin ritarikunnan suurristi (Belgia, 1991)
Serafiimiritarikunnan ritari (Ruotsi, 1993)
Unkarin ansioritarikunnan suurristi (Unkari, 1994)
Pyhän Olavin ritarikunnan suurristi (Norja)
Paavi Pius IX:n ritarikunta ketjulla (Vatikaani, 1991)
Bathin ritarikunnan suurristi (Yhdustynyt kuningaskunta, 1991)
Francisco de Mirandan ritarikunnan 1. luokka (Venezuela, 1989)
Saksan liittotasavallan ansioritarikunnan suurristi (Saksa)
Chilen ansioritarikunta ketjulla (Chile)
Etelän Ristin ritarikunnan suurristi (Brasilia, 1995)
Uruguayn itäinen tasavallan mitali (Uruguay)
Turkin tasavallan valtion ritarikunnan 1. luokka (Turkki, 1994)
Liettuan vuosituhannen tähti (Liettua, 2008)
Kristoffer Kolumbuksen ritarikunnan suurristi (Dominikaaninen tasavalta, 2001)
Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunnan 2. luokka (Ukraina, 2005)
Lähde:
Wałęsa kieltäytyi vuonna 2011 ottamasta vastaan Vytautas Suuren ritarikuntaa, koska katsoi Liettuan sortavan maan puolalaisvähemmistöjä.
Nobelin rauhanpalkinto

Wałęsalle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1983. Myöntämisperusteena oli väkivallaton toiminta vapaiden ammattiyhdistysten ja ihmisoikeuksien hyväksi Puolassa.
Kunniakansalaisuudet ja kaupungin avaimet

Wałęsa on 35 eri kaupungin tai alueen kunniakansalainen.
Kunniatohtorin nimitykset

Wałęsalle on myönnetty kunniatohtorin arvo 38 yliopistossa ympäri maailmaa.
Lech Wałęsan mukaan nimettyjä paikkoja

Vuonna 2004 Gdańskin lentokenttä nimettiin uudelleen Lech Wałęsan mukaan.
Fredrik I (Ruotsi)

| Fredrik I |
| --- | --- |
 
Ruotsin kuningas
Valtakausi:  24. maaliskuuta 1720 –  25. maaliskuuta 1751
Kruunajaiset:  3. toukokuuta 1720
Edeltäjä:  Ulriika Eleonoora
Seuraaja:  Aadolf Fredrik

Syntynyt:  17. huhtikuuta 1676 Gottorp, Holstein-Gottorp (nykyinen Schleswig-Holstein, Saksa)
Kuollut:  25. maaliskuuta 1751 (74 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Puoliso:  Loviisa Dorotea  Ulriika Eleonoora
Lapset:  Fredrik Vilhelm  Kaarle Edvard Hedwig Amalia
Suku:  Hessen
Isä:  Kaarle I
Äiti:  Maria Amalia
Uskonto:  luterilainen
Fredrik I (17. huhtikuuta 1676 – 25. maaliskuuta 1751) oli Ruotsin kuningas vuodesta 1720 vuoteen 1751.
Hän syntyi Hessen-Kasselin kreivin kolmantena poikana, mutta nousi veljiensä kuoltua isänsä seuraajaksi. Hän oli vahva, kielitaitoinen ja seurallinen. Hän osallistui Espanjan kruununperimyssotaan, ja jäi sen aikana leskeksi.
Sodan jälkeen hän meni naimisiin Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n sisaren Ulrika Eleonoran kanssa.
Fredrik nousi kuninkaaksi kaksi vuotta lankonsa kuoleman jälkeen, ja osa historioitsijoista katsookin, että Kaarlen kuoleman takana oli Fredrikin järjestämä salaliitto. Fredrikin elinaikana huhuttiin, että ainakin tämän uskottu mies André Sicre oli sekaantunut murhaan.
Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 Ruotsi menetti Liivinmaan, Viron sekä Viipurin ja Käkisalmen läänit. Uudenkaupungin rauhan myötä Fredrik menetti suuren osan suosiostaan, josta hän nautti tullessaan kuninkaaksi, mikä johti lopulta kuninkaan vallan merkittävään rajoittamiseen.
Hamina eli Fredrikshamn on nimetty Fredrik I:n mukaan vuonna 1723.
Fredrikin ja Ulrika Eleonooran avioliitto oli lapseton.
Vuonna 1743 Ruotsi ja Venäjä solmivat Turun rauhansopimuksen, jossa oli yhtenä ehtona, että kruununperijäksi tulee saksalainen prinssi Aadolf Fredrik, jonka arveltiin olevan Venäjälle myötämielinen. Ruotsissa tanskalainen prinssi, tuleva kuningas Fredrik V nautti suurempaa suosiota.
Aiheesta muualla

Ilkka Mäntylä: / Fredrik I (1676–1751) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 23.6.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Ulriika Eleonoora | Ruotsin kuningas 1720–1751 | Seuraaja: Aadolf Fredrik |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  KulturNav  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Biografiasampo 
Muut:  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Aleksanteri Suuri Koraanissa

Aleksanteri Suuri varustettuna egyptiläisen Amon-Ra -jumalan sarvilla. Hopeinen tetradrakhma noin vuodelta 241 eaa.
Aleksanteri Suuri esiintyy Koraanissa suuran 18 (Al-Kahf eli "Luolan suura") jakeissa 83-102. Koraanista löytyvä kertomus kaksisarvisesta perustuu tuntemattoman mesopotamialaisen tekijän tekstiin Aleksanterin legenda 630-luvulta. Se on muunnelma aikaisemmasta syyrialaisesta Aleksanteri-romaanista, jonka päähenkilö Aleksanteri Suuri oli. Legendassa Aleksanterilla tarkoitettiin kuitenkin Bysantin keisari Herakleiosta.
Aleksanterin legenda

Legendassa Aleksanteri matkustaa Egyptiin, jossa saa kuninkaalta 7 000 seppää mukaansa. Meri estää Aleksanteria matkustamasta paikkaan, jossa taivas loppuu, joten hän jatkaa matkaansa paikkaan, josta aurinko nousee. Aleksanteri siirtyy siksi Mesopotamiaan ja Persiaan. Siellä hän rakentaa seppien avulla muurin estämään hunnien hyökkäystä. Aikojen lopussa Jumala särkee muurin ja päästä hunnit vapaaksi. Seuraa taistelu, jonka Bysantti voittaa ja perustaa kristillisen suurvallan maan päälle.
Koraanin tarina

Koraanissa tarina esiintyy vaurioituneessa muodossa. Aleksanteri on muuttunut ”kaksisarviseksi” (Dhul-Qarnain), mahdollisesti häntä esittävän kolikkokuvan takia, missä Aleksanterilla on päässään egyptiläisen jumalan Amon-Ran sarvet.  Hän vaeltaa ensi länteen ja paikkaan, jonne aurinko laskee, mikä osoittautuu sameaksi lähteeksi. Sieltä hän kääntyy itään tullakseen paikkaan, mistä aurinko nousee. Täällä kansa pyytää häneltä apua muurin rakentamisessa kahden kalliomuurin väliin suojaksi Gogia ja Magogia vastaan. Kaksisarvinen rakentaa sen raudasta ilman seppiä, jotka ovat Koraanin tarinasta kadonneet. Sitten Kaksisarvinen ilmoittaa, että kun hetki koittaa, Herra antaa muurin sortua. Bysantin kristillisen suurvallan perustamisen tilalle on näin tullut maailmanloppu. Kertomus päättyy tähän, mutta jatkuu myöhemmin lyhyesti kohdassa 21:96–97.
Gog ja Magog ovat Hesekielin kirjassa kansoja, jotka hyökkäävät lopun aikoina Israelia vastaan (Hesekiel 38–39). Koraanissa oleva tarina saa siten täydennystä Raamatusta poimitulla aiheella.
Koraanin jakeissa 18:83-102 tarina kerrotaan seuraavasti Ahsen-Bören suomennoksena:
Islamilainen Koraanin selitys > Laskeeko aurinko lähteeseen?

Koraanin tarinassa kerrotaan, että aurinko laski lämpimään tai mutaiseen lähteeseen (18:86).  Ahsen-Bören suomennoksessa kohta kuuluu: Hän eteni yhtä suuntaa, kunnes saapui sinne, missä aurinko laskee, ja näki sen laskevan kuumaan lähteeseen, ja hän tapasi lähistöllä ihmisiä. Tarina lännessä sijaitsevasta lähteestä sopii Aleksanteri Suuren valloitusretkeen siten, että Egyptissä hänen kerrotaan matkanneen lännen suuntaan aina Siwan keitaalle saakka, missä hänen kerrotaan julistautuneen jumalan pojaksi.
Auringon laskeminen lähteeseen on vastoin luonnontieteellistä tietoa, joten jae on herättänyt myös muslimien keskuudessa kysymyksiä siitä, voiko Koraanissa olla virheitä. Islamin uskonoppineet ovat vastanneet, että kohta ei tarkoita sitä, että aurinko laskisi lähteeseen. Islamilaisen fatwan antama selitys on seuraava:
Abu Dawudin muistiinmerkitsemä hadith antaa kuitenkin erilaisen selityksen. Sen mukaan aurinko todella laskee lämpimään lähteeseen:
Luotettavuudeltaan hadith on arvioitu välittäjäketjunsa osalta korkeimpaan luokkaan (sahih). Abu Dawudin hadith-valikoima on islamin arvostetuimpia ja kuuluu niin sanottuun kutub al-sittah -kokoelmaan eli "kuuteen kirjaan".