stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Josef Dietrich
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Josef Dietrich Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  NARA  SNAC 
Leibstandarte-SS Adolf Hitlerin tunnuksessa oli avain Sepp Dietrichin kunnioittamiseksi. Dietrich tarkoittaa saksaksi tiirikkaa tai avainta.
Josef ”Sepp” Dietrich sotarikosoikeuden kuvassa.
Donn F. Draeger

Kuvaa Draegerin toimista James Bond-filmi Elät vain kahdesti kuvauksista joissa hän toimi kamppailutaitojen koordinaattorina
Donald "Donn" Frederick Draeger (15. huhtikuuta 1922 Milwaukee, Wisconsin − 20. lokakuuta 1982 Milwaukee, Wisconsin) oli itämaisten kamppailulajien tuntija ja harjoittelija. Draeger teki merkittävän uran kirjoittaessaan lukuisia arvostettuja teoksia aasialaisista kamppailulajeista.
Jäätyään pois Yhdysvaltain armeijan vakinaisesta palveluksesta toisen maailmansodan jälkeen, Draeger asui pitkään Japanissa. Tuolloin hän tutustui japanilaisiin sekä muihin aasialaisiin itsepuolustus-, ja kamppailulajeihin.
Saavutetut vyöarvot tai graduoinnit budo- ja koryūlajeissa

Judo 5.dan
Kendo 7.dan
Iaido 7.dan
Jōdō 7.dan, kyōshi
Tenshin shōden Katori shintō-ryū – Menkyō
Shindō Musō-ryū – Menkyō
Kirjoja

Draeger kirjoitti useita teoksia aasialaisista kamppailulajeista. Seuraava luettelo ei ole täydellinen bibliografia:
Donn F. Draeger: Classical bujutsu, The Martial arts and ways of Japan, vol. 1.  Weatherhill, 1973.  ISBN 0-8348-0233-3  (englanniksi)
Donn F. Draeger: Classical Budo, The Martial arts and ways of Japan, vol. 2.  Weatherhill, 1973.  ISBN 978-0-8348-0234-6  (englanniksi)
Donn F. Draeger: Modern Bujutsu & Budo, The Martial arts and ways of Japan, vol. 3.  Weatherhill, 1974.  ISBN 0-8348-0351-8  (englanniksi)
Donn F. Draeger: Ninjutsu: The Art of Invisibility.  Tokio:  Lotus Press, 1977.  ISBN 978-0-8048-3937-2  (englanniksi)
Donn F. Draeger: Javanese Silat: The Fighting Art of Perisai Diri.  Kodansha International Ltd, 1978.  (englanniksi)
Donn F. Draeger & Robert W. Smith: Comprehensive Asian Fighting Arts.  Kodansha International, 1980.  ISBN 978-0870114366  (englanniksi)
Gordon Warner & Donn F. Draeger: Japanese Swordsmanship: Technique and Practice.  New York ja Tokio:  Weatherhill, 1982.  ISBN 0-8348-0236-8  (englanniksi)
Donn F. Draeger: The Weapons and Fighting Arts of Indonesia.  Tuttle Publishing.  ISBN 978-0804817165  (englanniksi)
Tadao Otaki & Donn F. Draeger: Judo Formal Techniques: A Complete Guide to Kodokan Randori No Kata.  Tuttle Publishing.  (englanniksi)
Rudolf Diesel

| Rudolf Diesel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1858 Pariisi, Ranska
Kuollut: 29. syyskuuta 1913 (55 vuotta) Englannin kanaali
Kansalaisuus:  Saksa
Insinööri
Koulutus:  Technische Universität München ja Ludwig-Maximilians-Universität München
Merkittävät työt:  dieselmoottori
 Nimikirjoitus
Rudolf Dieselille 1893 myönnetty dieselmoottorin patentti
Rudolf Diesel (18. maaliskuuta 1858 Pariisi – 29. tai 30. syyskuuta 1913) oli saksalainen keksijä, joka tunnetaan dieselmoottorin keksimisestä.
Varhainen elämä ja koulutus

Diesel syntyi Pariisissa vuonna 1858 Elise (o.s. Strobel) ja Theodor Dieselin kolmantena lapsena. Perhe oli baijerilaisia maahanmuuttajia jotka asuivat Pariisissa Rue Notre Dame de Nazarethin kadulla talossa numero 38. Hänen isänsä, kirjansitoja Theodor Diesel oli lähtenyt kotikaupungistaan Augsburgista vuonna 1848. Vuonna 1855 Theodor tapasi Pariisissa tulevan puolisonsa, nürnbergiläisen kauppiaan tyttären Elise Strobelin. Sittemmin hänestä tuli nahkatuotteiden valmistaja.
Vain muutama viikko Rudolfin syntymästä hänet vietiin Vincennesissä asuvan maanviljelijäperheen luokse, jossa hän vietti ensimmäiset yhdeksän kuukautta elämästään. Kun hän palasi takaisin perheensä luokse hän muutti heidän kanssa Rue Fontaineau-Roilin kadulle, taloon numero 49. Dieselin perhe kärsi taloudellisista vaikeuksista, joten nuori Rudolf Diesel joutui työskentelemään isänsä työpajassa ja toimittamaan nahkatuotteita asiakkaille kottikärryillä. Rudolf kävi protestanttis-ranskalaista koulua ja kiinnostui pian sosiaalisista kysymyksistä ja tekniikasta. Erittäin hyvänä oppilaana 12-vuotias Diesel sai Alkeisopetuksen seuran pronssimitalin ja hänellä oli aikomus hakeutua Ecole Primaire Supérieuren kouluun vuonna 1870.
Ranskan ja Preussin sodan puhkeamisen yhteydessä samana vuonna hänen perheensä, kuten monet muut saksalaiset, pakotettiinkin lähtemään Ranskasta. Perhe asettui Lontooseen, Englantiin, missä Rudolf kävi englantilaista koulua. Ennen sodan päättymistä Dieselin äiti lähetti 12-vuotiaan Rudolfin Augsburgiin asumaan tämän tädin ja sedän Barbaran ja Christoph Barnickelin luo, jotta Rudolf oppisi puhumaan sujuvasti saksaa ja kävi myös Königliche Kreis-Gewerbeschulen koulua, jossa hänen setänsä opetti matematiikkaa.
14-vuotiaana Diesel vanhemmilleen kirjeen, jossa kertoi haluavansa insinööriksi. Saatuaan peruskoulutuksen vuonna 1873 hän ilmoittautui äskettäin perustettuun Augsburgin teollisuuskouluun. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai Baijerin kuninkaalliselta polyteknillisestä ansiostipendin, jonka hän hyväksyi vanhempiensa toiveiden vastaisesti; nämä olisivat mieluummin nähneet hänen aloittavan työnteon.
Ura

Dieselin ajatuksena oli painesytytysmoottori, joka lähestyisi Carnot’n ideaalikoneen hyötysuhdetta. Vuonna 1893 hän julkaisi teoksen Theorie und Konstruktion eines rationellen Wärmemotors. Diesel sai patentin laitteelleen 23. helmikuuta 1893 ja rakensi toimivan prototyypin vuoden 1897 alussa työskennellessään Maschinenfabrik MAN AG Augsburg -yhtiön tehtaalla Augsburgissa. Tämä keksintö eli dieselmoottori nimettiin hänen mukaansa. Se tunnettiin aluksi ”öljymoottorina”.
Katoaminen ja kuolema

Diesel nousi 29. syyskuuta 1913 Antwerpenissä Lontooseen Englantiin lähteneeseen SS Dresden -höyrylaivaan, sillä hänen oli tarkoitus osallistua Lontoon konsolidoidun dieselinvalmistusyhtiön kokoukseen. Hän nautti illallisen laivalla ja vetäytyi hyttiinsä noin klo 22.00 jätettyään sanan, että hänen pitäisi saada herätys seuraavana aamuna kello 6.15. Sen jälkeen häntä ei enää nähty elossa. Aamulla hytti havaittiin tyhjäksi, eikä vuoteessa ollut nukuttu, vaikka yöasu oli aseteltu vuoteelle ja kello oli jätetty paikkaan, josta sen olisi helposti nähnyt vuoteesta. Hattu ja siististi taitettu päällystakki löydettiin kannella olevalta kaiteelta.
Kymmenen päivää myöhemmin hollantilaisen Coertzen-laivan miehistö löysi Pohjanmereltä Norjan rannikon läheltä kelluneen miehen ruumiin, joka oli hajoamistilassa ja mahdoton tunnistaa, joten sitä ei nostettu laivaan. Miehistö poimi ruumiin vaatteista henkilökohtaiset esineet – lääkelaukun, lompakon, henkilökortin, taskuveitsen ja silmälasikotelon – ja jätti ruumiin mereen. Rudolfin poika Eugen Diesel tunnisti 13. lokakuuta esineet isänsä omistamiksi. Eräs soutaja löysi 14. lokakuuta Dieselin ruumiin Scheldejoen suulta, mutta hän joutui heittämään sen yli laidan huonon sään vuoksi. Rudolf Dieselin liikemiesystävä Emanuel Nobel kustansi Eugen Dieselin koulutuksen. Eugen Dieselistä tuli kirjailija.
Katoaminen ja kuolema > Teorioita katoamisesta ja kuolemasta

Dieselin kuolemasta on olemassa useita teorioita. Kaikille selityksille on kuitenkin vain rajoitetusti todisteita.
Pian Dieselin katoamisen jälkeen hänen vaimonsa Martha avasi pussin, jonka Rudolf oli antanut hänelle juuri ennen matkaa antaen ohjeeksi, että sen saisi avata vasta viikon päästä. Pussista löytyi 200 000 Saksan markkaa käteistä ja useita tiliotteita, jotka osoittavat heidän pankkitilinsä olleen lähes tyhjä Päiväkirjassa, joka oli Dieselin mukana SS Dresdenillä, oli merkitty päivämäärän 29. syyskuuta 1913 kohdalle risti, joka mahdollisesti osoitti kuoleman ajankohdan. Morton Grosser väitti vuonna 1978 kirjoittamassaan Dieselin elämäkerrassa, että Diesel olisi tehnyt itsemurhan, sillä patenttiriidat olivat heikentäneet tämän terveyttä. Itsemurhaa on pidetty todennäköisimpänä selityksenä, sillä murhasalaliitosta ei ole todisteita.
Toisen teorian mukaan Diesel surmattiin, koska hän kieltäytyi myöntämästä saksalaisjoukoille yksinoikeuksia käyttää keksintöään. Dieselin on väitetty aikoneen matkustaa Englantiin tavatakseen Britannian kuninkaallisen laivaston edustajia ja keskustellakseen näiden kanssa mahdollisuudesta saada brittiläisille sukellusveneille dieselmoottoreita. Hänen on myös väitetty olleen menossa tapaamaan Roverin edustajia. Koska hän päätti myydä lisenssin moottoripatentteihinsa kaikille halukkaille, epäillään, että saksalaiset agentit surmasivat hänet estääkseen häntä paljastamasta keksintönsä yksityiskohtia Saksan vihollisille tulevassa sodassa. Toinen salaliittoteoria uskoo öljyteollisuuden surmanneen Dieselin, koska hän oli suunnitellut moottorin toimivan bioöljyllä, mikä olisi voinut viedä markkinat bensiiniä myyviltä yrityksiltä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pillkhan, Birgit: Rudolf Diesel and his invention Daimler Global Media Site. 14.2.2011. Viitattu 30.9.2018.
Rudolf Christian Karl Diesel Famous Scientists. Viitattu 30.9.2018 (englanniksi).
Rudolf Diesel Encyclopædia Britannica. 25.9.2018. Viitattu 30.9.2018 (englanniksi).
Rudolf Diesel, Internal-Combustion Engine Lemelson-MIT Program. Viitattu 30.9.2018.
Bellis, Mary: Rudolf Diesel, Inventor of the Diesel Engine ThoughtCo. 20.4.2017. Viitattu 30.9.2018.
Inventor Rudolf Diesel vanishes History.com. 13.11.2009. Viitattu 30.9.2018.
Gordeeva, Tatyana: Rudolf Diesel, His Invention and Mysterious Death German Culture. Arkistoitu 30.9.2018. Viitattu 30.9.2018.
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  Mathematics Genealogy Project 
Taiteenala:  Scientific illustrators 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Doksepiini

| --- | --- |

Doksepiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(3E)-3-(6H-bentso[c][1]bentsoksepin-11-ylideeni)-N,N-dimetyylipropan-1-amiini
Tunnisteet
CAS-numero: 1668-19-5
ATC-koodi: N06AA12
PubChem CID: 667477
DrugBank: DB01142
Kemialliset tiedot
Kaava: C19H21NO 
Moolimassa: 279,376 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Kiehumispiste: 265 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 25 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 6–24,5 tuntia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: suun kautta, lihaspistoksena
Doksepiini (kauppanimillä Doxal, Dexedyn ja Sinequan) on ensimmäisen polven trisyklinen masennuslääke (vanhalta nimeltään tymolepti). Doksepiini on ainoa bentsoksepiini-ryhmään kuuluva lääke. Sen kehitti Boehringer-Ingelheim, joka on nykyään osa Roche-konsernia. Sillä on lievästi sedatiivisia ja anksiolyyttisiä vaikutuksia. Doksepiini edistää myös jonkin verran nukahtamiskynnyksen alenemista. Eräs erityiskäyttöindikaatio on doksepiinin kohdalla ollut syyllisyydentunteet.
Historiallinen käyttö masennuksen hoidossa

Doksepiiniä on pidetty hyvin siedettynä ja sen aiheuttamia sivuoireita suhteellisen lievinä. Näitä saattaa kuitenkin esiintyä erityyppisesti. Mm. suun kuivumista ja huimausta saattaa ilmetä. Lääkkeen massiivinen yliannostus voi kuitenkin olla vaarallinen, koska tälloin tajunnantaso saattaa aleta. Lääke ei ole ainakaan suuresti sydäntoksinen, toisin kuten amitriptyliini. Kuten suurimman osan muidenkin ei-MAOI-lääkeiden kanssa, MAOI-lääkkeiden käytön lopettamisesta tulisi pitää vähintään 2 viikon väli ennen doksepiinin käytön aloittamista. Varsinaisista vasta-aiheisista sairauksista doksepiinin kohdalla tulisivat kysymykseen lähinnä glaukooma (silmänpainetauti) ja virtsaretentio eli virtsaumpi. Virtsaretention kehittyminen on mahdollista doksepiini-hoidon aikana.
Myös nk. kipukynnyslääkkeenä doksepiinia voidaan käyttää varsinkin erilaisissa hermostollisissa kipu- ja särkytiloissa, joskin amitriptyliini on suuresti suositumpi tässä käyttöindikaatiossa. Tällöin lääkityksen vaikutus perustuu kipukynnyksen kohoamiseen. Eräänä esimerkkinä neuralgiasta eli pitkäkestoisesta perifeeriseen tuntohermotukseen liittyvästä vaivasta lienee trigeminusneuralgia, kolmoishermosärky.
Tablettien vahvuudet ovat yleensä 10, 25 ja 50 mg.
Vuoden 1976 Pharmaca Fennican mukaan, olisi ollut käytettävissä myös lihakseen pistettävä injektio sekä lääkemikstuura. Injektiolääkkeen vahvuutena oli 12,5 mg/ml eli 25 mg 2 ml:ssa per ampulla. Tämän lääkitysmuodon erityisominaisuus oli sen suuri väsyttävyys eli sedaatio, sekä nopea eliminaatio eli hajoaminen elimistössä. Tämän vuoksi lääkepistoksia saatettiin tarvita useita tässä hoitomuodossa.
Klassisen masennuksen hoidossa on käytetty pitoisuuksia 75–150 mg/vrk. Nukahtamis- ja univaikeudet (insomnia), joihin on liittynyt ahdistuneisuus ja jännittyneisyys: pitoisuudet ovat olleet tasolla 25–50 mg/vrk. Hoitoannos otetaan iltaisin. Kivunhoidossa käytettäneen samansuuruista annostusta. Lääke otetaan suun kautta (per os). Tabletit (Doxal 10, 25 ja 50 mg) ovat sokeripäällysteisiä.
Unettomuuden hoito

Mikäli unettomuudelle ei ole ruumiillista syytä, on ensisijainen hoito kognitiivinen käyttäytymisterapia. Toisinaan voidaan tarvita myös lääkehoitoa. Doksepiini on pienellä alle 10 mg annoksella useimmille turvallinen lääke tähän tarkoitukseen, koska edellä mainitut haitat jäävät ilmenemättä. Se ei aiheuta riippuvuutta tai toleranssia. Pieniannoksista doksepiinia saa lääkärin reseptillä apteekin valmistamana esimerkiksi 3 mg:n ja 5 mg:n tabletteina.
Aiheesta muualla

PubChem: Doxepin (englanniksi)
DrugBank: Doxepin (englanniksi)
KEGG: Doxepin (englanniksi)
Antidepressantit
| Valikoivat takaisinoton estäjät ja/tai reseptorimodulaattorit |
| --- | --- |
SSRI:t:  essitalopraami  fluoksetiini  fluvoksamiini  paroksetiini  sertraliini  sitalopraami  tsimelidiini‡ 
SNRI:t:  desvenlafaksiini*  duloksetiini  levomilnasipraani*  milnasipraani  tofenasiini*  venlafaksiini 
NRI:t:  atomoksetiini  reboksetiini  viloksatsiini* 
SARI:t:  etoperidoni‡  nefatsodoni‡  tratsodoni 
SMS:t:  vilatsodoni  vortioksetiini 
Muut:  agomelatiini  alfaetyylitryptamiini‡  alfametyylitryptamiini‡  amisulpridi  bupropioni  dekstrometorfaani/bupropioni*  esketamiini†  flupentiksoli  indeloksaksiini*  ketamiini†  medifoksamiini‡  nomifensiini‡  pivagabiini‡  tandospironi*  teniloksaksiini* 
| Trisykliset masennuslääkkeet |
| --- | --- |
Trisykliset masennuslääkkeet:  amineptiini‡  amitriptyliini  amitriptyliiniioksidi  butriptyliini  desipramiini  dibentsepiini  dosulepiini  doksepiini  imipramiini  imipramiinioksidi‡  iprindoli‡  klomipramiini  lofepramiini  melitraseeni  metapramiini‡  nortriptyliini  noksiptiliini  opipramoli  pipofetsiini  propitsepiini  protriptyliini  tianeptiini  tiatsesiimi‡  trimipramiini 
Tetrasykliset masennuslääkkeet:  amoksapiini*  maprotiliini‡  mianseriini  mirtatsapiini  setiptiliini* 
| Monoamiinioksidaasiestäjät |
| --- | --- |
Ei-selektiiviset:  feneltsiini*  iproniatsidi‡  isokarboksatsidi  isoniatsidi‡  linetsolidi  nialamidi  teditsolidi  tranyylisypromiini* 
MAOA-selektiiviset:  bifemelaani  eprobemidi  metralindoli†  minapriini‡  moklobemidi  pirlindoli*  tetrindoli†  toloksatooni 
MAOB-selektiiviset: selegiliini
‡ markkinoilta poistettu lääke, † kokeellinen lääke,* ei myynnissä Suomessa
Leikkaus (elokuvataide)

Videonmuokkauslaitteita studiossa vuonna 2007.
Leikkaus on elokuvan jälkituotannossa vaihe, jossa kuva ja ääni yhdistetään kuvatusta ja äänitetystä materiaalista yhtenäiseksi kokonaisuudeksi.
Leikkausvaiheessa kuville luodaan samalla liitoskohta, josta myös käytetään nimitystä leikkaus, ammattislangissa skarvi. Sen avulla elokuvan otokset liitetään toisiinsa. Leikkauksen voi tehdä täysin huomaamattomaksi, tai sillä voidaan luoda hätkähdyttäviä vaikutelmia. Klassisessa elokuvakerronnassa tarina pyritään välittämään mahdollisimman sujuvalla tavalla. Silloin käytetään jatkuvuusleikkausta, jossa ajan, paikan ja toiminnan jatkuvuus säilytetään yli leikkausrajojen. Yllättäviä mielleyhtymiä voidaan luoda esimerkiksi montaasin avulla.
Tavallisin leikkaustapa on suora leikkaus, jossa otos yhtäkkiä vaihtuu toiseen. Häivytyksessä kuva tummenee mustaksi, minkä jälkeen uusi kuva nousee esiin. Ristikuvassa häivytys ja nosto menevät päällekkäin niin, että otos muuttuu vähitellen toiseksi. Suora leikkaus ilmentää perinteisessä elokuvakerronnassa yleensä välitöntä ajallista jatkuvuutta kohtauksen sisällä, häivytys ja ristikuva taas siirtymää ajassa eteenpäin, myöhemmin tapahtuvaan kohtaukseen. Aaltoileva tai muuten unenomainen ristikuva on paljon käytetty siirtymä myös takaumaan eli aiemmin tapahtuneisiin tilanteisiin, esimerkiksi päähenkilön alkaessa muistella niitä.
Suomalaisessa leikkauksen oppikirjassa leikkausta pidetään käsikirjoituksen jälkeen toiseksi eniten elokuvan dramaturgiaan vaikuttavana tekijänä. Taitava elokuvaleikkaaja löytää tehokkaimmat tavat manipuloida katsojan aikakokemusta ja -elämystä kysymällä joka hetki itseltään miten kertoa mikäkin asia, tarina tai tapahtuma niin, että se kiehtoo ja kiinnostaa katsojaa alusta loppuun.
Elokuva- ja televisioleikkauksen erityistehtäviä

apulaisleikkaaja eli leikkausassistentti, avustaa leikkaajaa
dialogileikkaaja editoi näytelmäelokuvan dialogikohtaukset kuvan, äänen tai molempien osalta
digitoija muuntaa filmimateriaalin tai analogisesti kuvatun videomateriaalin digitaaliseen muotoon
editoija, yleisnimitys videomateriaalin leikkaajalle
litteroija poimii kuvatusta aineistosta dialogia ja kirjoittaa sen tekstiksi leikkaussuunnitelman tueksi
loggaaja poimii kuvatusta aineistosta tarvittavat osuudet leikkaajan käyttöön kuvausraportin tai litteroinnin perusteella
negatiivinleikkaaja leikkaa filmilaboratoriossa alkuperäisen negatiivimateriaalin leikatun positiivisen työkopion mukaiseksi esityskopioiden tekoa varten
synkronoija eli synkkaaja tahdistaa kuva- ja äänimateriaalin keskenään
värimäärittelijä tai värinmäärittelijä tasoittaa peräkkäisten otosten värisävyjen erot ja säätää koko elokuvan värimaailman halutun kaltaiseksi
äänileikkaaja leikkaa ja muokkaa ääniosuudet niiden miksausta varten
Tunnetuimpia suomalaisia elokuvaleikkaajia

Samu Heikkilä
Mervi Junkkonen
Jussi Rautaniemi
Kimmo Taavila
Jukka Nykänen
Eero Jaakkola
Riitta ”Rilli” Poikselkä
Juho Gartz
Leikkaukseen liittyviä elokuva-alan palkintoja

Parhaan leikkauksen Jussi-palkinto
Parhaan leikkauksen Oscar-palkinto
Kirjallisuus

Eisenstein, Sergei: Elokuvan muoto. Helsinki: Love, 1978.
Kucera, Jan: Leikkaus elokuvassa ja televisiossa. Yleisradio 1970.
Ohanian, Thomas A.: The Making of a Motion Picture Editor. Melbourne: Tablo Publishing, 2018. ISBN 9781925819564.
Pirilä, Kari & Peltomaa, Hannu & Kivi, Erkki: Elokuvailmaisun perusteet. Insinööritieto 1983.
Pirilä, Kari & Kivi, Erkki: Elävä kuva – elävä ääni -teossarja, osat Otos (Like 2005), Leikkaus (Like 2008) ja Teos (Like 2010).
Kirjallisuus > Dokumenttielokuvia

Wendy Apple: The Cutting Edge: The Magic of Movie Editing (2004)
Elokuvaohjaaja Risto Jarva leikkauspöydän ääressä.
Károly Doncsecz

| Károly Doncsecz |
| --- | --- |
 Károly Doncsecz vuonna 1987
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. toukokuuta 1918 Orfalu, Itävalta-Unkari
Kuollut: 12. marraskuuta 2002 (84 vuotta) Körmend,  Unkari
Kansalaisuus:  unkarilainen, slovenialainen
Taiteilija
Ala:  savenvalaja
Palkinnot
 Master of Folk Art (1984) Ágoston Pável Memorial plaquette Congress VIII. of HNF Award (1985) Vitézin kunta (2001) 
Károly Doncsecz (sloveniaksi Karel Dončec) oli slovenialaiseen vähemmistöön kuulunut unkarilainen savenvalaja. Vuonna 1984 hän sai Master of folk art-palkinnon töilleen.
Hän syntyi Orfalussa Itävalta-Unkarissa nykyisen Unkarin alueella. Hän opiskeli harjoittelijana Magyarszombatfassa ja Zalaegerszegissa, Sümegissä ja myöhemmin Szentgotthárdissa. Vuodelta 1940 hän asui Kétvölgyin kylässä. Hän oli 1970-luvulta lähtien tunnetun unkarinslovenialainen savenvalaja. Doncseczin töitä esiteltiin näyttelyissä Unkarissa ja Sloveniassa. Hänen eläessään monet slovenialaiset turistit matkustivat kylään katsomaan häntä ja hänen töitään.
Elämä

Károly Doncsecz syntyi Orfalussa. Vanhemmat olivat unkarinslovenialaisia maanviljelijöitä. Sekä hänen isänsä Károly Dancsecz (1894-1927) että äitinsä Anna Talabér (1900-1920) olivat syntyjään Orfalusta. Hänen veljensä István muutti Kanadaan 1960-luvulla ja kuoli siellä vuonna 2008.
Veljekset menettivät vanhempansa aikaisin. Äiti kuoli synnytyksessä ja isä kuoli seitsemän vuotta myöhemmin. Veljekset jäivät isoisänsä István Doncseczin (1871-1932) kasvatettaviksi.
Nuorena Doncsecz työskenteli sorvarina. Alun perin hän halusi tulla räätäliksi, mutta Apátistvánfalvaissa hän tutustui ruukuntekemiseen. 15-vuotiaana hän meni Magyarszombatfaan ja oli kolme vuotta harjoittelijana János Zsohárin luona. Myöhemmin kylälle tyypillinen tyyli näkyi hänen  töissään. Vuosina 1937-1938 hän työskenteli Lajos Némethille Zalaegerszegissä, sitten hän matkusti Sümegiin István Adorjánin luo, jossa opiskeli Alföldin tyylin Balázs Badárilta (1854-1939). Tuolloin hän keräsi eri tyylisiä keramiikka-astioita eri alueilta.
Vuodesta 1939 hän asui Szentgotthárdissa ja työskenteli János Keréczille, sitten hän muutti takaisin Orfaluun ja meni naimisiin Anna Gáspárin (1920-1984) kanssa. Heillä oli kolme lasta, joista nuorin, Károly Doncsecz (1949-2005) ryhtyi myös savenvalajaksi.
Vuonna 1942 hänet värvättiin asepalvelukseen ja lähetettiin Kolozsváriin (romaniaksi Cluj-Napoca), mutta hänet siirrettiin pian Ukrainaan taistelemaan Stanislawin (nykyään Ivano-Frankivsk) lähettyville. Brittiläisten joukkojen hyökättyä heidän kimppuunsa hän pakeni, mutta joutui neuvostoliittolaisten vangiksi, jonka jälkeen hänet karkotettiin Tšekkoslovakiaan. Hän karkasi Slovakian alueelle, mutta joutui uudelleen vangituksi Győrissä. Tämän jälkeen hän onnistui palaamaan kotiin.
Hän kuoli Körmendissä 84-vuotiaana.
Palkinnot

Live Exhibition of Folk art in Körmend Award, 1978.
Handicraft Exhibition in Szentgotthárd charter, 1978.
KIOSZ silver ring, 1978.
KIOSZ charter, 1982.
Master of Folk Art, 1984.
Ágoston Pável Memorial plaquette
Congress VIII. of HNF Award, 1985.
To the Raba country honours, 1999.
Vitéz-kunta 2001.
Aiheesta muualla

Kuuluisat henkilöt: Károly Doncsecz
Francek Mukič - Marija Kozar: Slovensko Porabje,  Mohorjeva družba, Celje 1982.
Kozar, Marija: Mojster ljudske umetnosti – Karel Dončec Slovenski koledar, Szombathely 1986.
Mária Kozár: Etnološki slovar Slovencev na Madžarskem, Monošter-Szombathely, 1996. ISBN 963 7206 620
Francek Mukič - Marija Kozar: Spoznavanje slovenstva, Croatica, Budapest 2002.
Mária Kozár: The Hungarian Slovenes, Press Publica, Changing world.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Europeana 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Károly Doncsecz
Käännös suomeksi