stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pörssi (opiskelijajärjestö)

| Pörssi – Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijat ry |
| --- | --- |
Perustettu:  1968
Toimiala:  Opiskelijoiden ainejärjestö
Kotipaikka:  Jyväskylä
Jäsenmäärä:  n. 2500
Puheenjohtaja:  Maiju Koivula
Jäsenlehti:  Pörssikurssi
Aiheesta muualla
http://www.porssiry.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pörssi – Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijat ry on Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijoiden ainejärjestö. Pörssi ry on myös yksi Suomen Ekonomien kylteriyhdistyksistä. Yhdistys on perustettu vuonna 1968 ja sen jäseneksi voivat kuulua kaikki Jyväskylän yliopistossa kauppatieteiden maisterin tai kandidaatin tutkintoa suorittavat opiskelijat.
Pörssi ry:ssä on noin 1900 jäsentä, jotka koostuvat johtamisen, laskentatoimen, markkinoinnin, ympäristöjohtamisen, viestinnän johtamisen, kansantaloustieteen ja tietojärjestelmätieteen koulutusohjelmien opiskelijoista. Järjestön toimintaa johtaa hallitus, joka valitaan vuosittain marras-joulukuun syyskokouksessa. Pörssin toimitilat ovat Jyväskylän yliopiston Mattilanniemen kampuksella (Agora), jossa sijaitsee yhdistyksen toimisto sekä opiskelijoiden oleskelutila Selvitystila eli Selkkari.
Pörssin toiminta

Yhdistyksen tehtäviin kuuluu jäsentensä etujen valvominen ja erilaisten opiskelua tehostavien sekä helpottavien palveluiden tarjoaminen. Pörssi myös tekee yhteistyötä opiskelijoille hyödyllisten verkostojen kanssa, tukee opiskelijoiden urheilu- ja liikuntatoimintaa sekä järjestää esimerkiksi erilaisia yritysvierailuita, ekskursioita sekä juhlia. Edellä mainittujen kuukausittaisten tapahtumien lisäksi vuoden tärkeimpiä tapahtumaviikkoja ovat fuksiviikot, vuosijuhlaviikot ja vappuviikot.
Pörssin järjestämiä tapahtumia ovat mm. Pörssin Perinteinen rinnerieha, sekä akateeminen ura- ja rekrytointitapahtuma Firmamessut. Aikaisemmin Pörssi järjesti myös valmennuskurssia kauppakorkeakouluun pyrkiville.
Jyväskyläläinen opiskelijatapahtuma Kauppakadun Appro sai aikoinaan alkunsa 1970-luvulla AIESEC-pörssiläisten perustamana.
Yhdistyksellä on oma jäsenlehti "Pörssikurssi – Kapitalistisen ilosanoman tuoja", joka ilmestyy viisi kertaa vuodessa. Lehti käsittelee ajankohtaisia kauppatieteiden opiskelijoita koskettavia asioita. Lisäksi yhdistyksen blogista Pörssikupla löytyy ajankohtaisia tekstejä toiminnasta ja tapahtumista.
Pörssin kulttuuri

Pörssin jäseniä kutsutaan tuttavallisesti pörssiläisiksi. Ensimmäisen vuoden opiskelijat ovat fukseja; virallisesti heistä tulee pörssiläisiä fuksiaisissa Harjun päällä vannottavan "Pörssiläisen valan" jälkeen. Pörssin järjestämiin vapaa-ajan tapahtumiin pörssiläiset pukeutuvat valkoisiin opiskelijahaalareihinsa. Pörssin toimintaan liittyy paljon perinteisiä tapahtumaperinteitä eri vuoden aikoina. Pörssin alumnit ry perustettiin vuonna 2014 ja alumnitoiminta onkin vahvistunut entisestään yhdistyksen perustamisen myötä.
Pörssi ry:n aikaisemmat puheenjohtajat

| --- | --- |
 2024 23.10.—31.12. Jesperi Moisala  2024 1.1.—22.10. Inka Manninen  2023 Leevi Leijon  2022 Iida Kortevaara  2021 Roni Ihamäki  2020 Sami Wessman  2019 Iita Turpela  2018 Johannes Teittinen  2017 Fanni Hollström  2016 Joonas Hjelt  2015 Jasmin Luukko  2014 Silja Patrikainen  2013 Petri Pekkarinen  2012 Juho Tikkanen  2011 Jaakko Meronen  2010 Mikko Viitamäki  2009 Aarne Töllinen  2008 Juho Kankaala  2007 Katri Haakana  2006 Marko Mattila  2005 Miika Lipiäinen  2004 Petri Marjava  2003 Johanna Lähteenmäki  2002 Jarkko Vepsäläinen  2001 Mari Oksala  2000 Pete Okkonen  1999 Kristian Snäll  1998 Vesa Karhapää  1997 Ulla Schadewitz  1996 Anu Liimatainen  1995 Lauri Sipponen  1994 Janne Julkunen  1993 Antti Liimatainen  1992 Harri Kulmala  1991 Marianne Huhtala :  1990 Timo Helosuo  1989 Pirkko (Paasonen) Piirainen  1988 Antti Määttä  1987 Tero Hietaneva  1986 Susanna Jouhiaho  1985 Hannu Hokka  1984 Tapio Pouta  1983 Erkki Rossi  1982 Pirjo Nummelin  1981 Osmo Kallonen  1980 Marita Hänninen  1979 Osmo Stenroos  1978 Olli Mikkilä  1977 Lea Lampinen  1976 Sakari Kuvaja  1975 Matti Tossavainen  1974 Risto Ockenström  1973 Lasse Koskela (15.3. saakka) jonka jälkeen Ritva Ahonen  1972 Matti Ruuti  1971 Aulis Ylinen  1970 Seppo Mäkelä  1969 Tapani Nummi  1968 Tapani Nummi
Aiheesta muualla

Pörssi ry:n kotisivut
Pörssin Perinteinen Rinneriehan kotisivut
Firmamessujen kotisivut
Fujiidera

| Fujiidera-shi (藤井寺市) |
| --- | --- |
 Fujii-deran temppelin päähalli
 vaakuna
 Fujiideran sijainti Osakan prefektuurissa.
 Koordinaatit: 34°34′N, 135°36′E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osakan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,89 km²
Väkiluku (2013):  66 434
 – Väestötiheys:  7 473 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fujiidera (jap. 藤井寺市, Fujiidera-shi) on kaupunki Osakan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Osakan kaupungin kaakkoispuolella. Se rajautuu Habikinon, Kashiwaran, Matsubaran ja Yaon kaupunkeihin; sen pohjoisrajalla virtaa Yamato- ja itärajalla Ishijoki. Kaupungin pinta-ala on 8,89 neliökilometriä ja siellä on 66 434 asukasta (vuonna 2013).
Fujiiderasta tuli maaseutukaupunki (jap. 藤井寺町, Fujiidera-chō) vuonna 1928. Fujiideran ja Dōmyōjin maaseutukaupungit yhdistyivät toisiinsa vuonna 1959 (nimellä 藤井寺道明寺町, Fujiidera-Dōmyōji-chō), ja seuraavana vuonna maaseutukaupunki otti nimekseen Misasagi (美陵町, Misasagi-chō). Siitä tehtiin Fujiideran kaupunki vuonna 1966. Paikkakunta on saanut nimensä Fujii-deran buddhalaiselta temppeliltä, jonka nimi kuitenkin kirjoitetaan eri kirjoitusmerkein. Se on perustettu 600-luvun loppupuolella ja on yksi kaupungin merkittävimmistä nähtävyyksistä. Muihin kaupungissa sijaitseviin pyhäköihin ja temppeleihin kuuluvat muiden muassa Dōmyō-ji Tenman-gūn pyhäkkö ja Dōmyō-jin temppeli, joissa molemmissa säilytetään kansallisaarteita. Fujiideran alueella on myös useita suuria kofun-hautakumpuja. Mozun–Furuichin kofun-ryhmä on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2019.
Fujiideraa palvelevat Kintetsu-rautateiden Minami-Ōsaka-linja ja Dōmyōji-linja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fujiidera Wikimedia Commonsissa
Fujiideran kaupungin internetsivut (japaniksi)
藤井寺市観光マップ (Arkistoitu – Internet Archive) Fujiideran nähtävyyskartta. (japaniksi) (englanniksi) (kiinaksi)
| n k Osakan prefektuuri |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit |  Daitō  Fujiidera  Habikino  Hannan  Higashi-Ōsaka  Hirakata  Ibaraki  Ikeda  Izumi  Izumi-Ōtsu  Izumi-Sano  Kadoma  Kaizuka  Kashiwara  Katano  Kawachi-Nagano  Kishiwada  Matsubara  Minō  Moriguchi  Neyagawa  Osaka (pääkaupunki)  Ōsaka-Sayama  Sakai  Sennan  Settsu  Shijōnawate  Suita  Takaishi  Takatsuki  Tondabayashi  Toyonaka  Yao  |  |
| Kunnat piirikunnittain | Minami-Kawachin piirikunta (Chihaya-Akasaka · Kanan · Taishi) · Mishiman piirikunta (Shimamoto) · Senbokun piirikunta (Tadaoka) · Sennanin piirikunta (Kumatori · Misaki · Tajiri) · Toyonon piirikunta (Nose · Toyono) |  |
Kuusiokuntien seutukunta

| Kuusiokuntien seutukunta |
| --- | --- |

 sijainti 
Väkiluku:  20 209 46:nneksi suurin 31.12.2021 
Kuusiokuntien seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Siihen kuuluu kolme kuntaa ja Euroopan unionin alueluokitusjärjestelmässä sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 144. Nimi Kuusiokuntien seutukunta viittaa siinä olleiden kuntien lukumäärään seutukuntaa perustettaessa. Näistä kaksi jätti seutukunnan vuoden 2009 alussa.
Kunnat

| Vaakuna | Kunta | Väkiluku (2024) | Maa- pinta-ala (km²) | Väestön- tiheys (as> /km²) | Kunnallis- vero (2024) | Suomen- kieliset (2023) | Ruotsin- kieliset (2023) | Muun- kieliset (2023) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Alavus | 10 834 | 1 087 | 10 | 9.6 % | 98 % | 0,1 % | 3 % |
|  | Kuortane | 3 332 | 462 | 7 | 8.4 % | 99 % | 0,2 % | 2 % |
|  | Ähtäri | 5 242 | 806 | 7 | 10.1 % | 98 % | 0,1 % | 3 % |
|  | yhteensä | 19 408 | 2 355 | 8 |  | 98 % | 0,1 % | 3 % |
Historia

1. tammikuuta 1994 annetun seutukuntajaon mukaan Kuusiokuntien seutukuntaan kuuluivat Alavuden ja Ähtärin kaupungit sekä Kuortaneen, Lehtimäen, Soinin ja Töysän kunnat.
1. tammikuuta 2009 Lehtimäki jätti seutukunnan liityttyään Alajärven kaupunkiin.
1. tammikuuta 2009 Soini siirtyi Järviseudun seutukuntaan.
1. tammikuuta 2013 seutukunnan kunnista Töysä liittyi Alavuden kaupunkiin.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
| Kuusiokuntien seutukunnan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 26 132 | 26 132 |
| 1985 | 1985 |    | 26 672 | 26 672 |
| 1990 | 1990 |    | 26 462 | 26 462 |
| 1995 | 1995 |    | 25 879 | 25 879 |
| 2000 | 2000 |    | 24 807 | 24 807 |
| 2005 | 2005 |    | 23 938 | 23 938 |
| 2010 | 2010 |    | 22 864 | 22 864 |
| 2015 | 2015 |    | 21 094 | 21 094 |
| 2020 | 2020 |    | 19 543 | 19 543 |
Lähde: Tilastokeskus.
Aiheesta muualla

Alavuden kaupungin kotisivut
Kuortaneen kunnan kotisivut
Ähtärin kaupungin kotisivut
| n k Etelä-Pohjanmaan maakunnan seutukunnat |
| --- | --- |
Nykyiset seutukunnat:  Järviseutu  Kuusiokunnat  Seinäjoen seutu  Suupohja 
Entiset seutukunnat:  Eteläiset seinänaapurit  Härmänmaa
Sammy Winward

Samantha Kate Winward (s. 12. lokakuuta 1985 Bolton, Suur-Manchester, Englanti) on englantilainen näyttelijä, laulaja ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten Katie Sugdenin roolista draamasarja Emmerdalessa.
Käännös suomeksi
Moore

Moore voi tarkoittaa seuraavia:
Moore, kaupunki Oklahomassa, Yhdysvalloissa
Moore, joki Australian länsiosassa
Moore, yhdysvaltalainen kilpa-autoja valmistava yritys
Mooren kieli, Burkina Fasossa, Ghanassa ja Togossa puhuttava nigeriläis-kongolainen kieli.
Rolf Pilve

| Rolf Pilve |
| --- | --- |
 Rolf Pilve vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. lokakuuta 1987 (ikä 37)
Muusikko
Tyylilajit:  power metal, melodinen death metal,
Soittimet:  rumpusetti 
Yhtyeet:  Stratovarius, Smackbound, Solution .45, Wintersun
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Rolf Pilve (s. 23. lokakuuta 1987 Tampere) on suomalainen rumpali.
Pilve on soittanut power metal -yhtye Stratovariuksessa vuodesta 2012. Stratovariuksen lisäksi Pilve soittaa Smackbound -yhtyeessä.
Pilve on soittanut aiemmin myös yhtyeissä Solution .45 , The Dark Element , sekä liverumpalina Wintersun-yhtyeessä.
Pilve on valmistunut muusikoksi Pop & Jazz Konservatoriosta.
Diskografia > Stratovarius

Nemesis (2013)
Eternal (2015)
Enigma: Intermission II (2018) (kokoelma)
Survive (2022)
Diskografia > Smackbound

20/20 (2020)
Hostage (2023)
Diskografia > Solution .45

For Aeons Past (2010)
Nightmares in the Waking State: Part I (2015)
Nightmares in the Waking State: Part II (2016)
Diskografia > The Dark Element

The Dark Element (2017)
Songs the Night Sings (2019)
Aiheesta muualla

Rolf Pilven kotisivut
| n k Stratovarius |
| --- | --- |
 Jens Johansson  Timo Kotipelto  Matias Kupiainen  Rolf Pilve  Lauri Porra   Entiset jäsenet: Jari Behm  Antti Ikonen  Jari Kainulainen  Tuomo Lassila  Jyrki Lentonen  Staffan Stråhlman  Timo Tolkki  John Vihervä  Jörg Michael 
Studioalbumit:  Fright Night  Twilight Time  Dreamspace  Fourth Dimension  Episode  Visions  Destiny  Infinite  Elements Pt. 1  Elements Pt. 2  Stratovarius  Polaris  Elysium  Nemesis  Eternal  Survive 
Livealbumit:  Visions of Europe  Polaris Live  Under Flaming Winter Skies 
Kokoelmat:  The Past and Now  The Chosen Ones  14 Diamonds  Intermission  Black Diamond: The Anthology  Best Of  Enigma: Intermission II 
Singlet:  Future Shock  Black Night  Break the Ice  Wings of Tomorrow  Father Time  Will the Sun Rise?  Black Diamond  The Kiss of Judas  SOS  Hunting High and Low  It’s a Mystery  A Million Light Years Away  Eagleheart  I Walk to My Own Song  Maniac Dance  Deep Unknown  Darkest Hours  Unbreakable  Shine In The Dark  Survive  World On Fire  Firefly 
DVD:t:  Infinite Visions  Under Flaming Winter Skies 
Muuta:  Diskografia  Kappaleet 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Sakai

| Sakai-shi (堺市) |
| --- | --- |
 Ylhäältä vasemmalta Nintoku-ryōn hautakumpu, Sakain vanha majakka, Sen no Rikyūn talon rauniot, Ōtori-taisha, Myōkoku-ji ja näkymä Sakaihin, keskellä Daisen-kofun
 lippu:  Symboli
 Sakain sijainti Osakan prefektuurissa.
 Koordinaatit: 34°34′24″N, 135°28′59″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osakan prefektuuri
Hallinto:  
 – Pormestari:  Osami Takeyama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  149,99 km²
Väkiluku (2014):  841 012
 – Väestötiheys:  5 607 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Paju
 – Kukka:  Japaninkurjenmiekka
 – Kukkiva puu:  Alppiruusu
 – Lintu:  Härkälepinkäinen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sakai (jap. 堺市, Sakai-shi) on kaupunki Osakan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Osakanlahden rannalla aivan Osakan kaupungin eteläpuolella. Sakain pinta-ala on 149,99 neliökilometriä ja siellä on 841 012 asukasta (vuonna 2014). Kaupunki on tärkeä talous- ja kulttuurikeskus, josta tehtiin yksi Japanin virallisista suurkaupungeista vuonna 2006.
Sakai oli merkittävä keskus jo varhain. Kaupungin alueella on useita suuria kofun-hautakumpuja (Mozun kofun-ryhmä), joista merkittävin on 486 metriä pitkä keisari Nintokun kofun, Japanin suurin. Keskiajalla Sakaista tuli satamansa ansiosta ulkomaankaupan keskus, joka tunnettiin vapaasta ilmapiiristään. Meiji-restauraation jälkeen se kuului lyhytikäiseen Sakain prefektuuriin, ja siitä tehtiin virallisesti kaupunki vuonna 1889. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungin kehitykselle merkittäviä hankkeita olivat Osakanlahden rannan teollisuusalueiden ja suuren Senboku New Town -lähiön rakentaminen. Sakai jaetaan seitsemään suuralueeseen.
Maantiede > Yleistä

Sakai sijaitsee Honshūn saaren eteläosassa Kansain alueella Osakan prefektuurissa Tyynen valtameren rannalla. Lännessä kaupunki rajoittuu Osakanlahteen, pohjoisessa Yamatogawa-joen takana Osakan kaupunkiin ja idässä ja etelässä useisiin muihin Osakan prefektuurin pienempiin kaupunkeihin. Niihin kuuluvat Matsubara, Habikino, Tondabayashi, Ōsakasayama, Kawachinagano, Izumi ja Takaishi.
Kaupungin tiheimmin asutettu keskusta-alue sijaitsee sen luoteisosassa Osakan rajalla. Osakanlahden rannikkoa hallitsevat laajat teollisuus- ja satama-alueet, etelässä on enemmän maatalous- ja viheralueita. Ishizugawa-joki virtaa Sakain halki Osakanlahteen kaakosta luoteeseen. Pohjois- ja länsiosistaan Sakai liittyy saumattomasti valtavaan, Suur-Tokion jälkeen maan toiseksi suurimpaan Keihanshin-suurkaupunkialueeseen, johon kuuluvat Sakain ja Osakan lisäksi Kioto ja Kōbe.
Maantiede > Ilmasto

Sakain ilmasto on lauhkean subtrooppinen. Neljä vuodenaikaa erottuvat toisistaan selvästi, ja keskilämpötila vaihtelee tammikuun +5,2 asteen ja elokuun +28,0 asteen välillä. Vuorokauden keskimääräinen alin lämpötila on matalimmillaan tammikuussa +1,1 astetta ja keskimääräinen ylin lämpötila korkeimmillaan elokuussa +33,5 astetta; viime vuosikymmenten mittaushistorian matalin kaupungissa mitattu lämpötila on –5,3 astetta (helmikuussa 1983), korkein taas +39,3 astetta (elokuussa 1994).
Sakaissa sataa keskimäärin lähes 1 200 mm vuodessa. Eniten sataa sadekaudella (tsuyu) kesäkuussa ja syksyn taifuunikaudella, vähiten talvella joulu- ja tammikuussa.
Politiikka ja hallinto > Yleistä

Sakai on ollut 1. huhtikuuta 2006 lähtien yksi Japanin virallisista suurkaupungeista, joten sillä on käytössään tavallista enemmän valtaa ja resursseja muun muassa koulutukseen ja kaupunkisuunnitteluun liittyvissä kysymyksissä. Sakain kaupunki on perustettu alun perin Meiji-kaudella 1. huhtikuuta 1889, jolloin se käsitti vain pienen alueen nykyisen kaupungin luoteisosassa. Kaupunki on laajentunut itään ja etelään lukuisten liitosten kautta; viimeksi Miharan kauppala, nykyinen Miharan suuralue, liitettiin Sakaihin vuonna 2005.
Sakain pormestari on Osami Takeyama. Hänet valittiin ensimmäiselle pormestarikaudelle vuonna 2009 ja toiselle kaudelle vuonna 2013. Sakain kaupunginvaltuuston jäsenet valitaan myös nelivuotiskausille. Valtuutettuja on yhteensä 52. Eri suuralueilta valitaan eri määrä valtuutettuja: eniten Minamin suuralueelta (10) ja vähiten Miharan suuralueelta (3). Vuonna 2013 valtuutettujen määrää päätettiin vähentää seuraavissa vaaleissa 48:aan. Valtuutetut ovat järjestäytyneet kuuteen ryhmään (vuonna 2014), jotka ovat Kōmeitō (12 henkeä), Ōsaka ishin no kai (11 henkeä), Soleil Sakai (10 henkeä), Japanin liberaalidemokraattinen puolue ja Shimin Sakai (9 henkeä), Japanin kommunistinen puolue (8 henkeä) ja sitoutumattomat (2 henkeä).
Politiikka ja hallinto > Aluejako

Sakain kaupunki jakautuu seitsemään suuralueeseen (jap. 区, ku). Niistä asukasluvultaan suurin on Kita-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Minami-ku. Kaupungin ydinalueen muodostaa Sakai-ku.
| Nimi | Japaniksi | Pinta-ala (km²) | Asukasluku (2014) | Väestötiheys (as> /km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Higashi-ku | 東区 | 10,48 | 85 410 | 8 150 |
| Kita-ku | 北区 | 15,58 | 158 566 | 10 178 |
| Mihara-ku | 美原区 | 13,24 | 39 213 | 2 962 |
| Minami-ku | 南区 | 40,44 | 150 332 | 3 717 |
| Naka-ku | 中区 | 17,94 | 124 551 | 6 943 |
| Nishi-ku | 西区 | 28,62 | 135 130 | 4 722 |
| Sakai-ku | 堺区 | 23,69 | 147 810 | 6 239 |
Talous

Keskiajalla Sakai kukoisti kansainvälisen kaupan keskuksena. Perinteisiä Sakaissa harjoitettuja teollisuudenaloja olivat aseiden, veitsien ja polkupyörien valmistus. Rikkaan taloushistoriansa ja Osakan kaupungin läheisyyden ansiosta Sakailla on nykyisin monipuolinen teollisuuspohja. Japanin nopean talouskasvun myötä Sakai kehittyi ripeästi merkittäväksi teollisuuskeskukseksi, jossa toimii esimerkiksi petrokemian-, energia-, metalli- ja koneteollisuutta. Erityisen merkittäviä ovat metalli- (21,8 prosenttia) ja koneteollisuus (10,6 prosenttia teollisuusyrityksistä vuonna 2009). Samana vuonna kaupungissa toimi yhteensä 1 644 teollisuusyritystä, jotka työllistivät lähes 50 000 henkeä ja joiden valmistamien tuotteiden markkina-arvo oli 2,6 biljoonaa jeniä.
Liikenneyhteydet kaupunkiin ovat parantuneet uusien teiden myötä, ja kaupungista on helppo pääsy Kansain kansainväliselle lentoasemalle ja Sakai-Senbokun satamaan. Raskaat materiaali- ja kemianteollisuuden yritykset sijaitsevat lähinnä kaupungin satama-alueella, pienemmät ja perinteisemmät yritykset sisämaassa. Kaupungin keskusta-alue sen luoteisosassa on ollut pitkään kaupan keskus. Alueen reunoilla sijaitsee kuitenkin myös kone- ja metalliteollisuutta. Satama-alueelle on rakennettu ekologisen teollisuuden mallialuetta, jonka johtavana hankkeena on ”Green Front Sakai” -kompleksi. Alueella on esimerkiksi suuri Sharpin nestekidenäyttöjä ja aurinkokennoja valmistava tehdas ja yksi Japanin suurimmista aurinkovoimaloista. Sakaissa päämajaansa pitäviä yrityksiä ovat esimerkiksi polkupyörävalmistajat Shimano ja Hatta Industries, metalliteollisuusyritykset Asaka Industrial ja Koyo Engineering, koneteollisuusyritykset Coaken Techno, Nissei kōki ja Nippon Super Industry sekä kemianteollisuuden yritykset Sakai Chemical Industry ja Japan Vam & Poval.
Liikenne

Kahden eri yhtiön pohjois-eteläsuuntaiset rautatielinjat liittävät Sakain keskusta-alueen tehokkaasti Osakaan. Mereltä sisämaahan päin ne ovat Nankai-rautateiden Nankai-päälinja, Nankain Kōya-linja ja JR Westin Hanwa-linja. Niillä on kaikilla Sakain mukaan nimetty rautatieasema kaupungin keskusta-alueella: Nankai-päälinjalla Sakain rautatieasema, Kōya-linjalla Sakai-higashin rautatieasema ja Hanwa-linjalla Sakai-shin rautatieasema. Lisäksi Hankai-raitioteiden Hankai-linja kulkee kaupungin keskustan halki Nankai-päälinjan itäpuolella. Pohjoisessa nämä rautatielinjat yhdistävät Sakain esimerkiksi Osakan suurille Nanban ja Tennōjin rautatieasemille, etelässä Wakayamaan ja Kansain kansainväliselle lentoasemalle. Kaupungin eteläosia, Senboku New Town -lähiötä, palvelee Senboku-pikarautatie, joka liittyy Nankain Kōya-linjaan Nakamozun rautatieasemalla. Nakamozuun saakka Sakain alueelle ulottuu myös Osakan metron Midōsuji-linja.
Kaksi merkittävää moottoritietä kulkee Sakain halki: Hanshin-moottoritien reitti 4 pohjois-eteläsuuntaisesti Osakanlahden rannalla ja Hanwa-moottoritie kaupungin itäosissa. Lisäksi Hanshin-moottoritien reitti 15 kulkee Osakan halki ja päättyy etelässä Sakain keskusta-alueelle. Japanin valtatie 26 kulkee Sakain keskustan halki pohjoisesta etelään liittäen sen Osakaan ja Wakayamaan, valtatie 310 puolestaan lähtee keskustasta kaakkoon Naran prefektuurin eteläosien suuntaan. Lähin merkittävä lentoasema on Kansain kansainvälinen lentoasema Sakain eteläpuolella. Sinne pääsee kaupungista junalla noin 30 minuutissa.
Väestö

Sakain väkiluku vuonna 2014 oli 841 012 henkeä. Vuonna 2012 kotitalouksia kaupungissa oli yhteensä 348 345, ja kaupungin väestötiheys oli 5 617 asukasta neliökilometrillä. Vuonna 1920 kaupungin väkiluku oli 84 999; se nousi neljännesmiljoonaan 1950-luvun puolivälissä ja kasvoi seuraavina vuosikymmeninä voimakkaasti. Vuonna 1980 Sakaissa oli jo noin 810 000 asukasta. Väkiluku laski hiukan 1990-luvulla mutta kääntyi taas kasvuun 2000-luvulla.
Vuonna 2010 Sakain asukkaista 14,0 prosenttia oli nuoria (0–14-vuotiaita), 63,1 prosenttia työikäisiä (15–64-vuotiaita) ja 22,5 prosenttia iäkkäitä (65-vuotiaita tai vanhempia). Nuoria oli hieman enemmän kuin Osakan prefektuurissa tai Japanissa keskimäärin. Sakain päiväväestö oli samana vuonna 790 933 henkeä, 94,3 prosenttia koko väestöstä, eli Sakaista pendelöi jonkin verran enemmän ihmisiä töihin tai kouluun naapurikaupunkeihin kuin toisin päin.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Kofun-hautakummut

Sakaissa sijaitsee useita suuria 300-luvun loppupuolelta 500-luvun alkupuolelle rakennettuja kofun-hautakumpuja. Ne kuuluvat Mozun kofun-ryhmään, joka muodostaa yhdessä läheisen Furuichin kofun-ryhmän kanssa 89 hautakummun kokonaisuuden; Mozun ryhmään kuuluu 48 hautaa, joista 20 on avaimenreiän muotoisia, 21 pyöreitä ja 5 neliömäisiä. Hautakummut sijaitsevat Sakain keskustan kupeessa kaupungin luoteisosassa kaupunkirakenteen seassa. Mozun kofun-ryhmän suurimmat hautakummut ovat 486 metrin pituinen Nintoku-ryōn hautakumpu, 365 metrin pituinen Richū-ryōn hautakumpu, 290 metrin pituinen Nisanzain kofun ja 203 metrin pituinen Gobyōyaman kofun. Keisari Nintokun hautana pidetty Nintoku-ryōn hautakumpu on Japanin suurin. Sitä ympäröi kolme vallihautaa ja sen ympärillä on kymmenen pienempää sivuhautakumpua. Mozun hautakummut on rakenneltu ”terassille”, jolta on näkymä Osakanlahdelle; tarkoitus lienee ollut korostaa hautojen monumentaalisuutta. Hautakummuista on löydetty suuria määriä rautaesineitä, kuten haarniskoja, miekkoja ja nuolenkärkiä, sekä kullattuja pronssiesineitä.
Mozun–Furuichin kofun-ryhmä on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2019.