stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korean tasavalta
Historia > Vallankumouksia ja sotilasvalta

Sodan jälkeen presidentti Syngman Rheen hallinto sai yhä autoritaarisempia piirteitä. Rheen kaaduttua opiskelijavetoisessa huhtikuun vallankumouksessa vuonna 1960 maan politiikassa seurasi lyhytaikainen demokraattisten uudistusten kausi. 16. toukokuuta 1961 kenraalimajuri Park Chung-heen johtamat sotilaat kaappasivat vallan. Park julisti maan sotatilaan ja laajensi valtaoikeuksiaan 1972. Hänen presidenttikaudellaan nopeaa keskusjohtoista ja vientivetoista talouskasvua säesti vakava poliittinen sorto. Park joutui lopulta murhatuksi vuonna 1979 ja pian tämän jälkeen valtaan nousi uudella sotilaskaappauksella kenraali Chun Doo-hwan.
Chunin valtaannousu sai aikaan laajalle levinneitä mielenosoituksia, jotka tukahdutettiin verisesti Gwangjun verilöylyssä vuonna 1980. Tapausta seurasi kuitenkin demokratialiikkeen nousu, ja Chun joutui taipumaan demokraattisiin uudistuksiin ja vapaisiin vaaleihin vuonna 1987. Chunin seuraajaksi nousi vaaleissa hänen läheinen avustajansa kenraali Roh Tae-woo, joka astui virkaansa 1988. Maassa järjestettiin kuitenkin vapaat parlamenttivaalit ja samana vuonna Soul isännöi kesäolympialaisia. Molemmat Koreat otettiin 1991 YK:n jäseniksi.
Historia > Demokratisoituminen ja hyvinvointivaltio

Vuonna 1993 maa sai ensimmäisen siviilipresidenttinsä Kim Young-samin noustessa Korean tasavallan johtoon. Vuonna 1996 maasta tuli OECD:n jäsen. Vuoden 1997 Aasian talouskriisin aiheuttamasta takaiskusta huolimatta maa nousi nopeasti maailman suurimpien talousmahtien joukkoon. Nykyään Korean tasavallan elintaso on monien Länsi-Euroopan maiden tasolla. 1990-luvulta lähtien valta on vaihtunut maassa rauhallisesti ja demokraattisesti. Vuoden 1997 vaaleissa presidentiksi valittiin pitkäaikainen demokratia-aktivisti ja ihmisoikeusaktivisti Kim Dae-jung. Kesäkuussa 2000 osana Kimin ”päivänpaistepolitiikkaa” Korean demokraattisen kansantasavallan pääkaupungissa Pjonjangissa pidettiin historiallinen Koreoiden välinen huippukokous. Maiden välille avattiin rajanylityspaikka ja rajojen eri puolille jääneet ihmiset saivat tavata sukulaisiaan. Samana vuonna Kim sai Nobelin rauhanpalkinnon työstään demokratian ja ihmisoikeuksien sekä Koreoiden välisen sovittelutyön parissa.
Vuonna 2002 presidentiksi valittiin Roh Moo-hyun. Roh erosi 2003 Saecheonnyeon Minju-dang -puolueesta ja perusti kannattajineen uuden Uri-puolueen. Hänen kahden kautensa jälkeen presidentiksi valittiin 2007 oikeiston Lee Myung-bak. Lee oli virassa vuoteen 2013, jolloin hänen tilalleen valittiin Etelä-Korean ensimmäinen naispresidentti Park Geun-hye. Park erotettiin virastaan korruptiosyytteiden takia vuonna 2017, ja uudeksi presidentiksi valittiin Moon Jae-in. Vuonna 2022 maan uudeksi presidentiksi valittiin tiukan äänestyksen jälkeen Yoon Suk-yeol.
Huhtikuussa 2018 Etelä-Korean ja Pohjois-Korean johtajien historiallinen huippukokous pidettiin demilitarisoidulla alueella Panjumnonin Etelä-Korean puoleisessa Rauhan talossa, jossa Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-un ja Etelä-Korean presidentti Moon Jae-in tapasivat. Samalla Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-un otti historiallisen askeleen etelän puolelle. Tätä ennen maiden aiemmat johtajat olivat tavanneet aiemmin kaksi kertaa, mutta nämä tapaamiset oli järjestetty Pohjois-Korean pääkaupungissa Pjongjangissa.
Lokakuussa 2018 tuomittiin vuosina 2008-2013 maan presidenttinä toiminut Lee Myung-bak 15 vuodeksi vankeuteen korruptiosta. Tuomio tuli pian sen jälkeen, kun hänen seuraajansa, vuosina 2013-2017 maan presidenttinä toiminut Park Geun-hye oli vangittu korruption takia. Park kärsii puolestaan 25 vuoden vankeustuomiota. Tuomiot olivat kova isku maan konservatiiveille.
Historia > Poliittinen kriisi 2024–

Joulukuussa 2024 Etelä-Korean presidentti Yoon Suk-yeol julisti maahan poikkeustilan, jota osa armeija komennettiin valvomaan. Parlamentti ja mielenosoittajat vaativat poikkeustilan kumoamista, ja muutamia tunteja myöhemmin presidentti Yoon ilmoitti peruvansa sen. Oppositio vaati presidenttiä eroamaan ja syytti tätä vallankaappausyrityksestä. Parlamentti asetti Yoonin virkasyytteeseen ja pidätti tämän virasta. Väliaikaiseksi presidentiksi nousi silloinen pääministeri Han Duck-soo. Kaksi viikkoa myöhemmin parlamentti asetti myös Hanin virkasyytteeseen, sillä tämä oli kieltäytynyt nimittämästä perustuslakituomioistuimen tuomareita, joiden olisi määrä saattaa päätökseen Yoonin erottaminen. Virkaatekeväksi presidentiksi nousi valtiovarainministeri Choi Sang-mok, joka toimii myös virkaatekevänä pääministerinä.
Politiikka

Korean tasavalta on demokraattinen tasavalta, jossa valta jakautuu presidentin, lainsäätäjien ja oikeusjärjestelmän kesken. Vuodesta 1948 maan perustuslaki on läpikäynyt viisi suurta muutosta, joista jokainen loi uuden tasavallan. Nykyinen kuudes tasavalta syntyi edellisen reformin myötä vuonna 1987.
Etelä-Korean valta jakautuu presidentin, parlamentin ja oikeusjärjestelmän kesken. Presidentin asema on vahva, ja hänellä on valtaa niin sisä- kuin ulkopolitiikassakin.
Maan valtionpäämies on presidentti, joka valitaan suorilla kansanvaaleilla viideksi vuodeksi. Presidentti on maan asevoimien komentaja, ja hänellä on runsaasti toimeenpanovaltaa. Presidentti nimittää pääministerin kansalliskokouksen suostumuksella sekä valtioneuvoston ministerit pääministerin esityksestä. Toukokuusta 2022 maan presidentti on ollut Yoon Suk-yeol.
Lakiasäätävä elin on maan kansalliskokous, yksikamarinen instituutio, jonka jäsenet valitaan vaaleilla neljäksi vuodeksi kerrallaan. Parlamentissa on tällä hetkellä 299 paikkaa, joista 245 täytetään alueellisilla vaaleilla ja loput suhteellisella vaalitavalla. Oikeuslaitos on suureksi osaksi itsenäinen. Korkein tuomiovaltaa käyttävä elin on korkein oikeus, jonka tuomarit nimittää presidentti kansalliskokouksen suostumuksella. Lisäksi Korean perustuslakituomioistuin valvoo perustuslain noudattamiseen liittyviä kysymyksiä.
Korean tasavallan tärkeimmät poliittiset puolueet ovat vasemmisto-liberaalinen Demokraattinen puolue (vuonna 2008 valitussa parlamentissa 83 paikkaa) ja oikeisto-konservatiivinen Suuri kansallispuolue (GNP; 172 paikkaa). Tyypillistä maan puolueille on ollut tapa muuttaa identiteettiä ja nimeä tiheästi.
Etelä-Korean parlamenttivaaleissa huhtikuussa 2016 hallitseva presidentti Park Geun-hyen konservatiivinen Saenuri-puolue kärsi tappion maan parlamenttivaaleissa ensimmäistä kertaa 16 vuoteen. Kolme oppositiopuoluetta saivat selkeän enemmistön edustajanpaikoista, yhteensä 167 paikkaa maan 300-paikkaisessa parlamentissa. Vaalivoittajia oli pääoppositiopuolue Minjoo sekä siitä erottautunut Kansanpuolue.
Etelä-Korean ulkopolitiikan suurin huolenaihe on naapurimaa Pohjois-Korea, jolla on nälkäongelmia ja joka haaveilee ydinaseesta. 1990-luvulta vuoteen 2008 Etelä-Korea yritti puolustaa pohjoista pakotteita vastaan ja lahjoitti elintarvikkeita ja lannoitteita. Vuonna 2008 valittu konservatiivinen presidentti Lee Myung-bak valitsi tiukemman linjan. Välit kiristyivät myös pohjoisen ohjuskokeen takia vuonna 2009 sekä seuraavana vuonna eteläkorealaisen laivastoaluksen upotuksen ja Yeonpyeongin laukausten seurauksena.
Yhdysvalloilla on vuonna 2011 Etelä-Koreassa edelleen kymmeniätuhansia sotilaita. Se on vetäytymässä etulinjasta, ja aikoo siirtää vastuun sotilastoimista Etelä-Korealle vuonna 2012.
Sekä vuoden 2012 että vuoden 2017 presidentinvaaleihin on väitetty vaikutettavan internetissä.
Alueellinen jako

Etelä-Korea jaetaan kahdeksaan provinssiin, yhteen autonomiseen provinssiin, kuuteen suurkaupunkiin ja yhteen erikoisasemassa olevaan kaupunkiin sekä yhteen autonomiseen erikoisasemassa olevaan kaupunkiin.
Paikallishallinto on järjestetty siten että provinssit ja metropolikaupungit sekä Soul jakautuvat kuntiin. Kaupunkien kunnallisyksikkö on kaupunginosa (구/區, gu). Provinssien kunnat luokitellaan kaupungeiksi (시/市, si) tai piirikunniksi (군/郡, gun). Kunnat voidaan jakaa edelleen siten että piirikunnat muodostuvat taajamista (읍/邑, eup) ja kunnanosista (면/面, myeon), ja kaupunginosat muodostuvat naapurustoista (동/洞, dong).
Tilastointia ja osoitejärjestelmää varten on olemassa vielä korttelit (번지/番地, beonji) sekä kylät (리/里, ri).
| Nro (kartalla)> Erikoisasemassa oleva kaupunki (Teukbyeolsi) | Nimi> Erikoisasemassa oleva kaupunki (Teukbyeolsi) | Hangul> Erikoisasemassa oleva kaupunki (Teukbyeolsi) | Hanja> Erikoisasemassa oleva kaupunki (Teukbyeolsi) | Väkiluku (2016)> Erikoisasemassa oleva kaupunki (Teukbyeolsi) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Soul | 서울특별시 | 서울特別市 | &&&&&&&&09930616.&&&&009 930 616 |
Metropolikaupungit (Gwangyeoksi )
| 2 | Busan | 부산광역시 | 釜山廣域市 | &&&&&&&&03498529.&&&&003 498 529 |
| 3 | Daegu | 대구광역시 | 大邱廣域市 | &&&&&&&&02484557.&&&&002 484 557 |
| 4 | Incheon | 인천광역시 | 仁川廣域市 | &&&&&&&&02943069.&&&&002 943 069 |
| 5 | Gwangju | 광주광역시 | 光州廣域市 | &&&&&&&&01469214.&&&&001 469 214 |
| 6 | Daejeon | 대전광역시 | 大田廣域市 | &&&&&&&&01514370.&&&&001 514 370 |
| 7 | Ulsan | 울산광역시 | 蔚山廣域市 | &&&&&&&&01172304.&&&&001 172 304 |
Autonominen erikoisasemassa oleva kaupunki (Teukbyeoljachisi)
| 17 | Sejong | 세종특별자치시 | 世宗特別自治市 | &&&&&&&&&0243048.&&&&00243 048 |
Provinssit (Do)
| 8 | Gyeonggi-do | 경기도 | 京畿道 | &&&&&&&012716780.&&&&0012 716 780 |
| 9 | Gangwon-do | 강원도 | 江原道 | &&&&&&&&01550806.&&&&001 550 806 |
| 10 | Chungcheongbuk-do | 충청북도 | 忠淸北道 | &&&&&&&&01591625.&&&&001 591 625 |
| 11 | Chungcheongnam-do | 충청남도 | 忠淸南道 | &&&&&&&&02096727.&&&&002 096 727 |
| 12 | Jeollabuk-do | 전라북도 | 全羅北道 | &&&&&&&&01864791.&&&&001 864 791 |
| 13 | Jeollanam-do | 전라남도 | 全羅南道 | &&&&&&&&01903914.&&&&001 903 914 |
| 14 | Gyeongsangbuk-do | 경상북도 | 慶尙北道 | &&&&&&&&02700398.&&&&002 700 398 |
| 15 | Gyeongsangnam-do | 경상남도 | 慶尙南道 | &&&&&&&&03373871.&&&&003 373 871 |
Erikoisasemassa oleva provinssi (Teukbyeoljachi-do)
| 16 | Jeju | 제주특별자치도 | 濟州特別自治道 | &&&&&&&&&0641597.&&&&00641 597 |
Talous

Korean tasavalta on maailman 13. suurin talous ja Aasian neljänneksi suurin Japanin, Kiinan ja Intian jälkeen. Yhtenä ”Aasian taloustiikereistä” se on saanut aikaan nopeaa, vientivetoista talouskasvua, mikä on ollut jyrkässä kontrastissa Korean demokraattisen kansantasavallan Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen jumiutuneeseen talouteen. Korean tasavallan bruttokansantuote henkeä kohti on nyt noin 14 kertaa suurempi kuin Korean demokraattisessa kansantasavallassa.
1950-luvulla maa oli yksi Aasian köyhimmistä maista. Toisen maailmansodan päätyttyä maa peri siirtomaatalouden, joka oli suunniteltu lähes ainoastaan Japanin laajentumispolitiikkaa varten. Suuri osa maan infrastruktuurista tuhoutui vuosina 1950–1953 käydyssä Korean sodassa, ja sodan jälkeen maa jäi riippuvaiseksi Yhdysvaltain antamasta taloudellisesta avusta.
1960-luvulla kenraali Park Chung-heen hallitus aloitti joukon talousuudistuksia. Kevyt, työvoimavaltainen teollisuus ja ulkomaankauppa kasvoivat velkarahalla. 1970-luvulta alkaen suuntauduttiin raskaampaan teollisuuteen, autoihin ja elektroniikkaan. Teollisuustuotanto kasvoi myös 1980- ja 1990-luvuilla.
Maa selvisi vuosien 1997–1998 Aasian talouskriisistä Maailmanpankin tuella, mutta vuoden 2008 maailmanlaajuinen lama pysäytti Koreankin talouskasvun.
Etelä-Korean merkittävimmät luonnonvarat ovat kivihiili, grafiitti, volframi, molybdeeni ja lyijy sekä vesivoimapotentiaali. Vienti suuntautuu ennen kaikkea Kiinaan, Yhdysvaltoihin ja Japaniin. Tuontia on samoista maista ja lisäksi Saudi-Arabiasta ja Australiasta.
| Nimi | Liikevaihto (M$) | Voitot (M$) | Varat (M$) | Työntekijöitä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Samsung Electronics | 198 257 | 11 082 | 351 937 | 267 860 |
| Hyundai Motor | 124 577 | 9 159 | 218 048 | 73 502 |
| SK | 101 969 | −595 | 159 771 | 114 950 |
| Kia | 76 419 | 6 720 | 62 241 | 52 871 |
| Korea Electric Power | 66 977 | −3 692 | 185 048 | 48 696 |
| LG Electronics | 64 491 | 546 | 46 503 | 74 000 |
| POSCO Holdings | 58 999 | 1 300 | 78 342 | 4 4501 |
| KB Financial Group | 50 228 | 3 547 | 552 514 | 25 003 |
| HD Hyundai | 46 959 | 203 | 52 479 | 34 097 |
| Hyundai Mobis | 45 369 | 2 621 | 45 225 | 46 183 |
| LG Chem | 42 922 | 1 024 | 59 801 | 40 000 |
| Hanwha | 40 683 | 291 | 161 908 | 69 345 |
| GS Caltex | 37 217 | 883 | 18 775 | 3 268 |
| Korea Gas | 34 115 | −583 | 44 198 | 4 163 |
| Samsung C&T | 32 078 | 1 699 | 51 047 | 18 685 |
Talous > Liikenne

Korean tasavallan liikenteen hoitavat kattavat rautatie-, moottoritie-, bussi- ja lauttaverkot sekä lentoreitit. Korean valtion junayhtiö Korail palvelee kaikkia tärkeimpiä eteläkorealaisia kaupunkeja tihein vuorovälein. Kahta rautatielinjaa ollaan nytmilloin? yhdistämässä uudelleen Korean demokraattisen kansantasavallan rautatieverkkoon. Korean tasavallassa on ranskalaiseen TGV-juna- ja rautatietekniikkaan pohjautuva, nimellä Korea Train Express tunnettu suurnopeusjunaverkko. Tärkeimmissä kaupungeissa on metroverkko – näistä suurin on Soulin metro, joka on noin 287 kilometriä pitkä.
Maan tärkein kansainvälinen lentokenttä on Incheonin kansainvälinen lentoasema. Incheonin lentoasema on myös Etelä-Korean suurin lentoasema ja sen kautta kulkee vuosittain lähes 50 miljoonaa matkustajaa. Muita kansainvälisiä lentoasemia Etelä-Koreassa ovat Gimpon, Busanin ja Jejun lentoasemat. Maan kansalliset lentoyhtiöt ovat Korean Air ja Asiana Airlines.
Talous > Energia

Etelä-Korea on maailman viidenneksi suurin ydinvoiman tuottaja ja toiseksi suurin Aasiassa vuonna 2010. Etelä-Korea on myös ITER-hankkeessa mukana ja toteuttajana.
Väestö

Suurin osa eteläkorealaisista elää kaupungeissa, nopean 1970-, 80- ja 90-luvuilla tapahtuneen talouden laajenemisen aiheuttaman maaltamuuton seurauksena. Pääkaupunki Soul on myös maan suurin kaupunki ja taloudellinen keskus. Vuonna 2006 kaupungissa asui 10,3 miljoonaa henkeä, mikä teki siitä yhden maailman väkirikkaimmista kaupungeista. Muita tärkeitä kaupunkeja ovat Busan (3,66 miljoonaa), Incheon (2,63 miljoonaa), Daegu (2,53 miljoonaa), Daejeon (1,46 miljoonaa), Gwangju (1,41 miljoonaa) ja Ulsan (1,10 miljoonaa asukasta).
Maan väestörakennetta on muokannut myös kansainvälinen muuttoliike. Korealaisia on asettunut etenkin Kiinaan, Yhdysvaltoihin, Kanadaan ja entisen Neuvostoliiton maihin. Kaikkiaan etnisiä korealaisia asuu Etelä- ja Pohjois-Koreassa noin 70 miljoonaa ja niiden ulkopuolella 6–7 miljoonaa, eli kymmenen prosenttia, mikä on suurempi osuus kuin mistään muusta Aasian kansasta.
Vaikka ei-korealaisten määrä maassa on pieni, se on noussut tasaisesti 2000-luvun alussa. Virallisesti huhtikuussa 2005 maassa asui yhteensä 378 000 vierastyöläistä, joista 52,6 prosenttia oli maassa ilman lupaa. Tämä ulkomainen työvoima on pääasiassa kotoisin etelä- ja kaakkoisaasialaisista maista, mutta myös entisen Neuvostoliiton alueelta sekä Nigeriasta on paljon muuttajia. Näiden työntekijöiden lisäksi maassa on noin 11 000 ulkomaista englannin kielen opettajaa ja noin 36 000 Yhdysvaltain armeijan henkilökuntaan kuuluvaa.
Etelä-Korea kärsii väestön ikääntymisestä: vuonna 2019 joka kuudes eteläkorealainen oli yli 65-vuotias ja luvun on ennustettu kasvavan 40 %:iin 2060-luvulle mennessä. Ikääntymistä kiihdyttävät vähäinen maahanmuutto ja maailman alhaisin syntyvyys (1,1 lasta naista kohden).
Väestö > Uskonnot

Noin 46 prosenttia eteläkorealaisista ei noudata mitään tiettyä uskontoa. Kristittyjä on 27,3 prosenttia väestöstä ja buddhalaisia 25,3 prosenttia. Maassa on myös jonkin verran islaminuskoisia. Buddhalaisuus on vahvinta maan itäosassa, erityisesti Yeongnamin ja Gangwonin alueilla, jossa se muodostaa yli puolet uskonnollisesta väestöstä. Kristinusko, joka sai ensi kerran Koreassa jalansijaa 1700-luvun loppupuolella, kasvoi nopeasti 1970- ja 1980-luvuilla suureksi osaksi sotilashallinnon vastaisen kansalaisliikkeen myötä.
Korealaisilla oli hyvin positiivinen kuva kristinuskosta kristittyjen lähetyssaarnaajien jälleenrakentaessa maata sodan jälkeen ja kirkkojen johtajien taistellessa Park Chung-heen ajan diktatuuria vastaan. Toisaalta joka vuosi sadat Jehovan todistajat joutuvat aseistakieltäytymisen vuoksi vankilaan. Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeusneuvoston kesäkuussa 2013 julkaiseman raportin mukaan 93 prosenttia niistä todistajista, jotka ovat aseistakieltäytymisen vuoksi vankilassa eri puolilla maailmaa, on Etelä-Koreassa.
Kristittyjen vaikutusvallan kasvaessa myös arvostelu on alkanut kasvaa kristittyjen suhtautuessa suvaitsemattomasti muihin uskontoihin ja korealaisten herätyskristittyjen ollessa intomielisempiä kuin länsimaiset vastineensa. Etelä-Korea on nyt maailman toiseksi eniten lähetyssaarnaajia lähettävä maa Yhdysvaltain jälkeen, ja maailman suurin kirkko Yoido Full Gospel Church sijaitsee Soulissa.
Näiden muodollisten uskontojen lisäksi monet korealaiset noudattavat kungfutselaisia perinteitä, ja monet buddhalaiset yhdistelevät uskontoaan korealaiseen šamanismiin. Šamanismia esiintyy yhä elinvoimaisena korealaisten keskuudessa. Etelä-Koreassa siitä käytetään nimitystä musok eli mudang-menot. Etelä-Koreassa arvioitiin vuonna 1972 olevan mudang eli šamaaneja noin 0,3 % väestöstä.
Väestö > Kielet

Korean tasavallan virallinen kieli on korean kieli, jota puhuu tasavallan väestön enemmistö. Korean kieli on isolaattikieli eli se ei kuulu mihinkään tunnettuun kielikuntaan. Kielellä on muutamia murteita ja sitä kirjoitetaan hangul-nimisia aakkosia käyttämällä (ennen sitä kirjoitettiin Kiinan kirjoitusjärjestelmää käyttämällä (hanja)).
Kulttuuri > Ruoka

Korean kansallisruokaa on kimchi, kiinankaalista tehty mausteisen hapankaalin tyylinen salaatti. Bulgogi on paistetusta, marinoidusta naudanlihasta tehty ruokalaji.
Kulttuuri > Viihde

Etelä-Korean viihdeteollisuus on kasvanut räjähdysmäisesti 1990-luvulta tuottaen Aasian-laajuisia menestyksiä popmusiikissa, televisio-ohjelmissa ja elokuvissa. Ilmiö tunnetaan nimellä Hallyu eli ”Korean aalto”. Maassa on kuitenkin pidetty kiinni monista vuosisatoja vanhoista perinteistä, kuten ainutlaatuisesta keittiöstä ja vainajien palvonnasta.
Kulttuuri > Kansallispuku

Korealainen kansallispuku hanbok on käytössä juhlapäivinä ja erilaisissa seremonioissa.
Kulttuuri > Maan nimi

Korean kielessä Etelä-Koreassa maasta käytetään nimeä Daehan Minguk (hangul: 대한민국, hanja: 大韓民國, kirjaimellisesti ”suuren han-kansan valtio”). Maan lyhyt nimi on Hanguk (kor. 한국, ”Han-valtio”, jolla viitataan yleisesti Koreaan) tai Namhan (kor. 남한, ”Eteläinen han”, jolla viitataan Etelä-Koreaan). Han tarkoittaa muinaisia Samhan-liittoja Korean niemimaan eteläosassa. Hanguk on eteläkorealaisten useimmiten käyttämä nimi. Pohjois-Koreassa käytetään kuitenkin nimeä Nam-Joseon (kor. 남조선, ”Eteläinen Joseon”; Joseon oli Korean viimeisen yhtenäisvaltion nimi).
Suomessa ja useimmissa eurooppalaisissa kielissä maasta käytetään usein yksinkertaisesti nimeä Korea, joka on peräisin Goryeo-dynastialta, joka vuorostaan viittasi Goguryeo-kuningaskuntaan.
Kulttuuri > Iän laskeminen

Ikään liittyy erikoisia tapoja. Koreassa ihmisen ikää ei ole laskettu samoin kuin länsimaissa, vaan käytössä on ollut useita erilaisia tapoja. Yhden tavan mukaan korealaiset laskivat ikäänsä myös sen ajan, jonka he viettivät sikiönä äidin kohdussa. Toisen tavan mukaan joka vuoden ensimmäisenä päivänä ihmisen ikään lisättiin yksi vuosi riippumatta siitä, milloin hän oli syntynyt. Näiden tapojen vuoksi lapsi, joka syntyi 31. joulukuuta, oli kaksivuotias jo seuraavana päivänä. Kolmannen tavan mukaan lapsi oli syntyessään 0-vuotias, mutta sai ikäänsä yhden vuoden lisää vuoden ensimmäisenä päivänä. Siten henkilön ikä saattoi vaihdella muutamalla vuodella järjestelmästä riippuen. Samanlainen tapa oli käytössä muissakin Aasian maissa, esimerkiksi Japanissa vuoteen 1950 ja Pohjois-Koreassa 1980-luvulle saakka. Etelä-Koreassa tavasta luovuttiin 2023 ja vastaisuudessa korealaiset laskevat ikänsä samoin kuin länsimaissa.
Kulttuuri > Musiikki

Perinteiseen korealaiseen musiikkiin kuuluu monenlaisia lyömäsoittimia. Buddhalaisiin ja maanviljelijöiden perinteisiin pohjautuva samulnori on kehittynyt vuosien varrella. Sen neljä soitinta ovat kwaenggwari-niminen kädessä pidettävä gongi, pehmustetulla nuijalla lyötävä suuri gongi jing, tiimalasin muotoinen rumpu janggu sekä tynnyrirumpu buk.
Länsimaisen klassisen musiikin korealaisista esittäjistä on 2000-luvulla noussut esille pianisti Yeol Eum Son.
Eteläkorealainen popmusiikki eli K-pop on kasvattanut suosiotaan maailmanlaajuisesti: ensimmäisen sukupolven hallyu-aallon sanotaan alkaneen vuonna 2003 draamasarjalla Winter Sonata. Useat pop-yhtyeet, kuten esimerkiksi BTS, BoA, PSY, Super Junior, TVXQ, Teen Top, Big Bang, Wonder Girls, 2NE1, 4Minute, SHINee, T-ara, 2PM, EXO, Red Velvet, Crayon Pop, Twice, Girls’ Generation, B.A.P, Infinite ja F(x) ovat muodostaneet tärkeän osan 2000-luvun Etelä-Korean musiikkia. Etelä-Korean suurimmat musiikkiyhtiöt ovat SM Entertainment, YG Entertainment ja JYP Entertainment, joista käytetään yhteistä nimeä "The Big Three". Vuonna 2010 niiden liikevaihto oli yhteensä 150 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Kolme suurta (The Big Three) kasvattaa tuottoaan vuositasolla erittäin nopeasti, ja vuonna 2014 niiden yhteen laskettu tuotto oli 490 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Kulttuuri > Juhlapäivät

|  | Päivämäärä | Suomalainen nimi | Hangeul | Romanisaatio | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1. tammikuuta | Uudenvuodenpäivä |  |  |  |
|  | Kuukalenterin 1.–3. päivä | Kuukalenterin mukainen uusivuosi | 설날 | Seollal | Kolmepäiväinen juhla |
|  | 1. maaliskuuta | Itsenäisyyspäivä | 3.1절 | Samil Jeol |  |
|  | 5. huhtikuuta | Puiden päivä | 식목일 | Singmogil |  |
|  | 5. toukokuuta | Lastenpäivä | 어린이날 | Eorininal |  |
|  | Kuukalenterin 4. kuukauden 8. päivä | Buddhan syntymäpäivä | 부처님 오신날 | Bucheonim Osinnal |  |
|  | 6. kesäkuuta | Vainajien muistopäivä | 현충일 | Hyeonchung-il |  |
|  | 17. heinäkuuta | Perustuslain päivä | 제헌절 | Jeheonjeol | Vuoden 1948 perustuslaki |
|  | 15. elokuuta | Vapautuksen päivä | 광복절 | Gwangbokjeol | Vapautus Japanin miehityksestä 1945 |
|  | Kuukalenterin 8. kuukauden 15.–18. päivä | Elonkorjuujuhla | 추석 | Chuseok |  |
|  | 3. lokakuuta | Kansallinen perustamispäivä | 개천절 | Gaecheonjeol | Korean myyttinen perustaminen |
|  | 25. joulukuuta | Joulupäivä | 크리스마스(성탄절) | Keuliseumaseu (Seongtanjeol) |  |
Kulttuuri > Urheilu

Etelä-Korea on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1952. Sillä on ollut talviolympialaisissa yleensä pienempi joukkue (2000-luvulla 40–50 urheilijaa) kuin kesäolympialaisissa (2000-luvulla yli 250 urheilijaa). Vuotta 1960 lukuun ottamatta se on aina saanut mitaleita kesäolympialaisissa, vuodesta 1992 alkaen myös talvikisoissa. Vuonna 1988 Soulissa järjestettiin kesäolympialaiset, ja vuoden 2018 talviolympialaiset järjestettiin Pyeongchangissa.
Etelä-Korean jalkapallomaajoukkue on yksi Aasian menestyneimmistä. Vuonna 2002 Etelä-Korea järjesti yhdessä Japanin kanssa MM-kisojen lopputurnauksen, jossa se eteni välieriin. MM-kilpailuissa Etelä-Korea on esiintynyt 8 kertaa. Aasian mestaruuden se on voittanut kahdesti. Lokakuussa 2011 se oli FIFAn rankingissa sijalla 31.
Etelä-Korean jääkiekkomaajoukkue oli vuonna 2010 IIHF:n rankingissa sijalla 33 ja pelasi ykkösdivisioonassa. Etelä-Korean koripallomaajoukkue voitti Aasian mestaruuden 1969 ja 1997.  Se on pelannut olympialaisissa kuusi kertaa, mutta jäänyt ilman mitaleita.
Korealaiset jousiampujat ovat voittaneet useita olympiamitaleja 1980-luvun loppupuolelta alkaen. Myös judokat ovat voittaneet useita olympiamitaleita. Tunnettuja judokoita ovat muun muassa Jeon Ki-young, Min Ho Choi, Lee Won Hee, Jae Bum Kim ja Ki Chun Wang.
Eteläkorealaiset ovat myös laajasti tunnettuja e-urheilun osalta.