stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Linnankosken voimalaitos
Historia > Voimalaitos

Linnankosken voimalaitos oli 107 metriä pitkä ja 20 metriä leveä puurakennus, joka ulottui Vuoksen länsirannalta viistosti kohti ylävirtaa. Siipipato ei sulkenut jokea kokonaan, vaan se jatkui ainoastaan Vuoksen keskellä sijainneeseen saareen. Voimalaitoksen pudotuskorkeudeksi tuli kolme metriä, kun se koko Linnankoskessa oli 5,5 metriä. Laitokseen asennettiin 34 Yhdysvalloista tuotua Francis-turbiinia, joista käytössä oli 18. Generaattoreita voimalaitoksessa oli kuusi. Voimalaitoksen teho oli 1 080 kW ja jännite 6 kV.
Joen vastarannalle suunnitellun tehokkaamman voimalaitoksen vuoksi Linnankosken voimalaitoksesta tehtiin vain väliaikainen. Tämän vuoksi se poikkeuksellisesti rakennettiin kokonaan puusta, aina kantavia rakenteita ja hirsiperustuksia myöten. Puinen voimalaitosrakennus ei ollut kovinkaan vakaa, sillä sen kerrottiin tärisseen turbiinien ollessa käytössä. Lähistöllä toiminut karbiditehdas tuhoutui tulipalossa jo syyskuussa 1901, jonka jälkeen Siitola Ab ajautui konkurssiin tammikuussa 1903 ja voimalaitoksen toiminta lopetettiin. Vuonna 1912 konkurssipesän osti pietarilainen yhtiö, joka kolmen vuoden kuluttua vuokrasi voimalaitoksen Tornator Oy:lle sähkon tuottamiseen Elektrometallurgiska Aktiebolagetin Vuoksenniskassa sijaitsevalle sulatolle.
Historia > Purkaminen

Vuonna 1921 tehtiin päätös Imatran voimalaitoksen rakentamisesta pari kilometriä Linnankoskelta alajuoksuun sijaitsevaan Imatrankoskeen. Kaksi vuotta myöhemmin valtio pakkolunasti Linnankosken voimalaitoksen Imatran Voima Oy:n käyttöön. Sen tuottamaa sähköä toimitettiin Imatran voimalaitoksen rakennustyömaalle, jonka valmistuttua Linnankosken voimalaitoksen laitteet myytiin huutokaupalla ja itse voimalaitosrakennus purettiin turbiinitasoon saakka. Jäljelle jäivät muun muassa padon perustukset ja voimalaitosrakennuksen lattiat, vettä turbiineille ojanneet välpät sekä joen pohjassa olevat turbiinikuilut. Imatrankosken patoamisen ja Linnankosken padon purkamisen jälkeen vedenkorkeus uuden padon yläpuolella nousi useita metrejä ja Linnankosken voimalaitoksen rakenteet peittyivät veden alle 1929. Ne ovat noin 7 metrin syvyydessä ja ulottuvat 2–3 metriä vedenpinnan alapuolelle. Myös osa voima-asemasta on edelleen pystyssä, mutta sen vedenalaiset rakenteet ovat pahoin lahonneet.
Historia > Sukelluskohde

Linnankosken voimalaitoksen jäänteet ovat nykyään suosittu sukelluskohde. Virtaus on paikalla niin vähäinen, että kohde soveltuu myös aloittelijoille. Voimalaitoksen vedenalaisissa rakenteissa elää myös paljon rapuja.
Kirjallisuutta

Asunmaa, Anneli: Linnankosken voimalaitos. Sukellus menneisyyteen - Linnankosken voimalaitoksen vaiheet 1899-1928.  Imatra:  Imatran kaupunki, 2008.
Aiheesta muualla

"Linnankosken" kuolema, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 03.02.1929, nro 5, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Linnankosken voimalaitos ja Linnankoski.
Sporttihitit Vol 9

| Sporttihitit Vol 9 Smurffit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2002
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  17.
Smurffien muut julkaisut
| Smurffit Rock-Festareilla 2001 | Sporttihitit Vol 9 2002 | Rap Rock Hitit Vol 10 2002 |
Sporttihitit Vol. 9 on Smurffien yhdeksäs albumi. Se julkaistiin vuonna 2002. Albumi oli smurffilevyistä ensimmäinen joka ei saavuttanut myynnillään kultalevyyn oikeuttavaa määrää.[lähde? ]
Kappaleet

Tarvitsen smurffia (Häiritsen sinua) – 3.42
Smurffit urheiluhulluttelee (Can’t Get You Out of My Head) – 3.47
Formulasmurffi (Fire) – 3.21
Palloillaan (All I Want) – 3.01
Hei smurffi (Hey Baby) – 4.01
Smurffijengi (Coco Jamboo) – 3.38
Välkkysmurffi selittää (Chill) – 4.06
Sporttismurffi lautailee (Soldier Soldier) – 3.29
Ponkaise kauas (I Was Made for Lovin’ You) – 4.21
Sinivalkojee (Raise Your Colors) – 4.22
Raitapaita ja pilli (Baila Baila Comigo) – 3.01
Annan sulle (Anna mulle) – 3.55
Tehkääpä maali (Football Forever) – 2.59
Olympialaissmurffi (Smurfland Olympics) – 3.10
Urheillaan (The Smurfing Life) – 3.02
Luistelemaan (Smurfs In The Snow) – 2.14
Sofiankatu

Sofiankatu kevätiltana 2022.
Sofiankadun joulukatu vuonna 2008.
Sofiankatu (ruots. Sofiegatan; ven. Софийская улица; ent. Itäinen Kirkkokatu) on lyhyt kävelykatu Helsingin historiallisessa keskustassa Kruununhaan kaupunginosassa, Leijonan ja Sarvikuonon korttelien välissä. Se päättyy pohjoisessa Aleksanterinkatuun ja etelässä Pohjoisesplanadiin ja siten yhdistää toisiinsa Senaatintorin ja Kauppatorin. Nykyään katu on vilkas turistikatu, ja sillä sijaitsee muun muassa panimoravintola.
Historia

Sofiankatu on ollut olemassa 1640-luvulta asti. Ruotsin vallan aikana sen nimenä oli Itäinen Kirkkokatu, ja se ulottui pohjoispäässään nykyiselle Hallituskadulle saakka. Johan Albrecht Ehrenströmin asemakaavassa vuonna 1812 katu lyheni nykyiseen noin sadan metrin mittaansa, kun sen entinen pohjoispää jäi Senaatintorin alle. Samalla se sai nykyisen nimensä keisari Aleksanteri I:n äidin Maria Fjodorovnan mukaan, joka oli syntyjään Württembergin prinsessa Sofia Dorotea Augusta.
Sofiankadun rakennuskanta edustaa tyylillisesti empireä. Kadun pohjoiskulmissa on kaksi Ruotsin vallan aikaista kauppiastaloa, jotka on laajennettu ja muutettu empiretyylisiksi 1800-luvun alussa: Leijona-korttelin puolella Helleniuksen talo ja Sarvikuono-korttelin puolella Sunnin talo. Kadun eteläkulmiin nousi 1830-luvulla kaksi Carl Ludvig Engelin suunnittelemaa rakennusta, joista Leijona-korttelin puoleinen oli Helsingin huvielämän keskus Hotelli Seurahuone. Sofiankadun nuorin rakennus, Lars Sonckin suunnittelema klassistinen Sofiankatu 4, valmistui vuonna 1913 Stockmannin tavaratalon rakennustarvikeosastoa varten; itse tavaratalo toimi Sarvikuono-korttelin toisella puolella Kiseleffin talossa.
1900-luvun alussa Sofiankatu muuttui liikekadusta virastokaduksi. Hotelli Seurahuoneesta tuli vuonna 1913 Helsingin kaupungintalo, ja kaupungin virastot ottivat nopeasti haltuunsa kaikki sen viereiset rakennukset. Stockmannin tavaratalo muutti pois Sarvikuonon korttelista vuonna 1930, ja sen entinen rakennustarvikeosasto Sofiankatu 4:ssä muuttui Helsingin pääpoliisiasemaksi.
Arkkitehti Gunnar Taucherin suunnitteleman Kaupungintalon peruskorjauksen yhteydessä vuonna 1931 kadun yli rakennettiin Huokausten sillaksi sanottu ylikulkusilta, joka purettiin kun Kaupungintaloa seuraavan kerran kunnostettiin 1960-luvulla.
Suurimman osan 1900-lukua Sofiankadun varrella oli pelkästään toimistoja, ja kadun yleisilme oli hyvin hiljainen. Katu alkoi kuitenkin jälleen elävöityä vuosisadan lopulla: pääpoliisiasema siirtyi 1980-luvulla Pasilaan, ja vuonna 1995 Helsingin kaupunginmuseo sai käyttöönsä sen entisen talon. Vuodesta 1985 alken kaupunginmuseon rakennuksessa on toiminut myös elokuvateatteri Kino Engel. Kadun varrella on myös antikvariaatti ja ravintoloita. Rakennusten ylemmissä kerroksissa on edelleen kaupungin virastoja, ja Sofiankadulta on käynti myös kaupungintalokorttelin keskellä olevaan valtuuston istuntosaliin. Sofiankatu muutettiin museokaduksi vuonna 1998. Katu jaettiin kolmeen osaan, joista kukin päällystettiin ja kalustettiin eri aikakauden tyylillä. Museo lakkautettiin osana Torikorttelit-uudistusta. Loppuvuodesta 2015 kaupunginmuseo muutti Sofiankadulta Aleksanterinkadulle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sofiankatu Wikimedia Commonsissa
Kuvia korttelit.fi:ssä (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia ja tekstiä senaatintori.fi-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Huokausten silta 1931.
SuperEnalotto

36 miljoonan euron jättipotti vuodelta 2008.
SuperEnalotto on Italiassa 3. joulukuuta 1997 lähtien pelattu lotto. Arvonta järjestetään tiistaisin, torstaisin ja lauantaisin klo 20:00 paikallista aikaa. Jättipotit ovat maailman suurimmat, ja todennäköisyydet voittaa ovat maailman pienimmät.
Aiheesta muualla

SuperEnaloton viralliset sivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Sofie Carsten Nielsen

| Sofie Carsten Nielsen |
| --- | --- |

Radikaali Venstren puheenjohtaja
 7.10.2020–3.11.2022  
Edeltäjä:  Morten Østergaard
Tanskan opetus- ja tutkimusministeri
 3.2.2014 – 28.6.2015  
Edeltäjä:  Morten Østergaard
Seuraaja:  Esben Lunde Larsen
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1975 (ikä 49)  Birkerød, Tanska
Kansalaisuus:   tanskalainen
Vanhemmat:  Jens Carsten Nielsen (isä) Kirsten Carsten Nielsen (äiti)
Puoliso:  Rasmus Dalsgaard
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  Radikaali Venstre
Tutkinnot:  College of Europe Kööpenhaminan yliopisto
Aiheesta muualla
www.sofiecarstennielsen.dk
Sofie Carsten Nielsen (s. 24. toukokuuta 1975) on tanskalainen poliitikko. Hän oli Radikaalin Venstren puheenjohtaja 2020–2022.
Tausta ja yksityiselämä

Carsten Nielsen syntyi vuonna 1975 Birkerødin kunnassa. Hänen vanhempansa ovat Jens Carsten Nielsen ja Kirsten Carsten Nielsen.. Nuorena hän ei koskaan kuvitellut lähtevänsä politiikkaan, mutta koki omien sanojensa mukaan loppujen lopuksi rakastavansa Tanskaa ja Eurooppaa niin paljon, ettei voinut olla asettumatta ehdolle.
Vuosina 1995–2002 Carsten Nielsen opiskeli politiikan tutkimusta Kööpenhaminan yliopistosta ja valmistui maisteriksi (tanskankielinen lyhenne cand.scient.pol.). Lisäksi hänellä on maisterin tutkinto College of Europe -yliopistosta, jossa hän opiskeli Euroopan politiikkaa vuosina 2000–2001.. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Euroopan parlamentissa vuosina 2002–2004, jonka jälkeen hän siirtyi alijohtajaksi Tanskan tasa-arvoministeriöön vuoteen 2009 asti. Vuosina 2010–2011 hän työskenteli poliittisena asiantuntijana Tanskan insinööriliitossa..
Carsten Nielsen on naimisissa Rasmus Dalsgaardin kanssa ja parilla on kaksi lasta.
Poliittinen ura

Vuoden 2009 eurovaaleissa Carsten Nielsen oli Radikaali Venstren kärkiehdokkaana, mutta ei tullut valituksi.
Carsten Nielsen asettui ehdolle ensimmäistä kertaa kansankäräjienvaaleissa vuonna 2011 saatuaan 2 920 henkilökohtaista ääntä. Seuraavissa vaaleissa hän uusi paikkansa 4 303 henkilökohtaisella äänellä..
Carsten Nielsen valittiin Tanskan opetus- ja tutkimusministeriksi vuonna 2014 Morten Østergaardin siirryttyä veroministeriksi. Tätä ennen hän oli toiminut puolueensa parlamentaarisen ryhmän puheenjohtajana Kansankäräjillä..
Carsten Nielsen nousi puolueensa puheenjohtajaksi lokakuussa 2020 kun hänen edeltäjänsä Morten Østergaard erosi virastaan. Syynä tähän olivat syytökset puoluetoveri Lotte Rodin seksuaalisesta ahdistelusta.
SuperAlko

SuperAlko viinarannasta on Viron suurin alkoholin vähittäis- ja tukkukauppaan erikoistunut kauppaketju. Valikoimaan kuuluu yli 4 000 erilaista viini- olut- ja väkevän alkoholin merkkiä. Super Alkolla on Tallinnassa 5 myymälää. Lisäksi on myymälöitä Latviassa.
Vuonna 2020 markkinaoikeus kielsi käyttämästä Super Alko -tunnuksia Suomeen suunnatussa markkinoinnissa.
Aiheesta muualla

Viinarannasta (suomeksi) (viroksi) (englanniksi)
Facebook Viro
Facebook Latvia
Long May You Run

| Long May You Run The Stills-Young Band |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 16. helmikuuta - 7. heinäkuuta 1976, Criteria Studios, Miami
 Julkaistu: 10. lokakuuta 1976
 Tuottaja(t): Don Gehman, Neil Young, Stephen Stills
 Tyylilaji: country rock, rock
 Kesto: 39.10
 Levymerkki: Reprise (MS 2253)
Neil Youngin muut julkaisut
| Zuma 1975 | Long May You Run 1976 | American Stars ’n Bars 1977 |
Stephen Stillsin muut julkaisut
| Illegal Stills 1976 | Long May You Run 1976 | Still Stills: The Best of Stephen Stills 1976 |
Long May You Run on The Stills-Young Bandin studioalbumi vuodelta 1976.
Kappaleet > A-puoli

Long May You Run – 3.52 (säv. Neil Young)
Make Love to You – 5.09 (säv. Stephen Stills)
Midnight on the Bay – 4.00 (säv. Young)
Black Coral – 4.41 (säv. Stills)
Ocean Girl – 3.18 (säv. Young)
Kappaleet > B-puoli

Let It Shine – 4.41 (säv. Young)
12/8 Blues (All The Same) – 3.43 (säv. Stills)
Fontainebleau – 3.59 (säv. Young)
Guardian Angel – 5.47 (säv. Stills)
Kokoonpano

Stephen Stills – laulu, kitara, piano
Neil Young – laulu, kitara, piano, huuliharppu, syntetisaattori
Jerry Aiello – urut, piano
George "Chocolate" Perry – basso, taustalaulu
Joe Vitale – rummut, huilu, taustalaulu
Joe Lala – lyömäsoittimet, taustalaulu
Arviot

Allmusic:
Sophie Hannah

Sophie Hannah (2018).
Sophie Hannah (s. 1971) on brittiläinen kirjailija. Häneltä on julkaistu psykologisia rikosromaaneja, lastenkirjallisuutta ja seitsemän runokokoelmaa.
Hannah on kirjoittanut vuodesta 2014 alkaen Agatha Christien perikunnan toimeksiannosta uusia Hercule Poirot -tarinoita.
Kaksi Hannahin rikosromaania on sovitettu televisioon ja esitetty ITV1-kanavalla.
Hannah asuu Cambridgessä aviomiehensä ja lastensa kanssa.
Poirot-tarinat

Nimikirjainmurhat (2014)
Suljettu arkku (2016)
Kolme neljästä (2018)
Kuolema ostaa paikkalipun (2020)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Louisa Tyndall

Louisa Charlotte Tyndall (o.s. Hamilton, 3. elokuuta 1845 – 19. elokuuta 1940) oli englantilainen aatelisnainen, joka tunnetaan osuudestaan aviomiehensä John Tyndallin tuotantoon.
Tyndallin vanhemmat olivat Lord Claud Hamilton ja Lady Hamilton, tyttönimeltään Elizabeth Emma Proby. Heidän talossaan Lontoossa vieraili tuon ajan kuuluisia kirjailijoita ja muita älykköjä. Isän diplomaattitehtävien takia perhe matkusteli ja asui jonkun aikaa Irlannissa. Louisasta tuli yksi yläluokan nuorista naisista, jotka kävivät seuraamassa luonnontieteen luentoja Royal Institutionissa. Hän kuunteli siellä vuonna 1860 RI:n yli-intendentin Michael Faradayn johdantoluentoja. John Tyndall oli Faradayn alainen ja vuodesta 1867 tämän seuraaja.
Louisa Hamilton ja John Tyndall menivät naimisiin vuonna 1876. Tyndall oli 56, Hamilton 31. Avioliitto oli onnellinen. Louisa avusti miestään myös tämän työssä ja kirjeenvaihdossa. Louisan ilmeinen älykkyys ei kuitenkaan saanut Tyndallia muuttamaan viktoriaaniselle ajalle tyypillisiä mielipiteitään naisista alempiarvoisina olentoina.
Tyndallit asuivat virka-asunnossa Royal Institutionin luentosalin yläkerrassa, ja siellä kävi jatkuvasti kylässä tieteen ja taiteen suuria nimiä. Louisa toimi miehensä amanuenssina ja teki muistiinpanot tämän kokeista. Kesät he viettivät Sveitsissä Valaisista ostamassaan lomamökissö.
John Tyndall sairasteli paljon ja jäi eläkkeelle 1887. Pariskunta muutti maalaistaloonsa Surreyhin. John Tyndall kärsi unettomuudesta, johon hän otti lääkkeenä kloraalihydraattia. Louisa annosteli lääkettä vahingossa liikaa, ja mies kuoli kymmenen tuntia myöhemmin kyseisen lääkkeen yliannostukseen vuonna 1893.
Miehensä kuoleman jälkeen Louisa alkoi järjestellä tämän laajaa tuotantoa ja kirjoittaa elämäkertaa. Se ilmestyi kuitenkin vasta vuosikymmeniä myöhemmin, Louisan oman kuoleman jälkeen.
Songs of Kirka

| Songs of Kirka Club for Five |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2019
 Julkaistu: 1. maaliskuuta 2019
 Kesto: 27.36
 Levy-yhtiö: Helmi Promotion
Club for Fiven muut julkaisut
| Jouluna Live 2018 | Songs of Kirka 2019 | Virret 2020 |
Singlet albumilta Songs of Kirka
 ”Surun pyyhit silmistäni” Julkaistu: 22. helmikuuta 2019
Songs of Kirka on suomalaisen a cappella -yhtye Club for Fiven 1. maaliskuuta 2019 julkaistu kahdeksas studioalbumi.
Kappaleet

Surun pyyhit silmistäni – 4.31
Anna käsi – 3.31
Leijat – 3.28
Kahden hullun matka – 4.38
Pyydä vain – 4.21
Alku kaiken kauniin – 3.30
Surun pyyhit silmistäni (Single versio) – 3.34
Springtoys

Springtoys oli suomalainen mobiilipelejä kehittänyt yritys, jonka Housemarque perusti vuonna 2000 eriyttämällä yhtiön sisällä toimineen mobiilipeliyksikön omaksi pelitaloksi. Vuosi perustamisensa jälkeen Springtoys oli saanut jo yli 10 miljoonaa euroa rahoitusta. Sen omistajiksi olivat tulleet muun muassa Wllington Partners, Eqvitec Partners ja Sonera.
Wap-hypen tuomalla sijoitusrahalla Springtoys lähti nopeaan kasvuun ja työllisti parhaimmillaan yli 80 henkeä. Hieman yli vuodessa yritys oli ehtinyt kehittää melkein 30 mobiilipeliä – ongelmaksi muodostui kuitenkin jakelukanavien kehittymättömyys. Puhelinmalleja oli satoja ja pelit piti kääntää jokaiselle erikseen. Wap-yhteydet olivat myös hitaita ja kalliita. Lisäksi kauppapaikkoja hallinnoineet teleoperaattorit ottivat suuren osan tuotoista – sopimuksia tehtiin myös sillä periaatteella, että Springtoys saisi osuutensa kun peli alkaisi levitä. Niin ei kuitenkaan käynyt. Housemarquen toimitusjohtajan Ilari Kuittisen mukaan Springtoys oli liian aikaisin liikkeellä mobiilipelien saralla.
Yrityksen edustajat matkustivat paljon maailmalla etsimässä yhteistyökumppaneita. Springtoys perusti nopeassa ajassa konttorit Tampereelle, Rovaniemeen ja Singaporeen. Pääkonttori sijaitsi Helsingin Erottajalla. Yrityksen alkuvaiheen toimitusjohtaja Jarmo Kuusivuori perusteli kulurakennetta sijoittajien odotuksilla, sillä yritys piti saada nopeasti kasvuun. Eqviteq alkoi kiinnittää huomiota rahankäyttöön siinä vaiheessa, kun internet-yhtiöiden markkinat romahtivat Yhdysvalloissa. Wap-hypen puhjetessa Springtoys myytiin suomalaiselle Codeonlinelle vuonna 2002 sijoittajien vaatimuksesta. Pelitalot yhdistyivät Codetoys-nimiseksi yritykseksi, joka sai samalla kaksi miljoonaa euroa lisärahoitusta. Yhdistymishetkellä yrityksessä oli noin sata työntekijää.
Elina Lappalaisen mukaan suomalaismedian uutisointi Springtoysista ja Codetoysista kertoo, ”miten vaikea aikalaisten oli kritisoida uutta liiketoimintaa wap-kuplan sisältä”. Esimerkiksi vuonna 2002 Talouselämä uutisoi kuinka Codetoysin uusi peli ”valtaa Japania”" ja kuinka sijoittajat ”luottavat Codetoysiin”. Pari kuukautta myöhemmin yritys aloitti yt-neuvottelut, joiden seurauksena henkilöstö väheni 23:een.
Sports Tracker

| Sports Tracker |
| --- | --- |
Luoja:  Nokia
Kehittäjä:  Sports Tracking Technologies Ltd.
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  2004
Vakaa versio:  iOS: 3.1.1 (17. elokuuta 2014) Windows Phone: 1.3.0.0 (17. elokuuta 2014)
Tiedot
Alusta:  Android, iOS, Windows Phone, Symbian, Bada & Nokia N9
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Sports Tracker on suomalainen älypuhelimille tarkoitettu kuntoilusovellus, joka mittaa kuljetun reitin GPS:n avulla. Se kehitettiin alun perin Nokian puhelimille, mutta Nokian luovuttua kehitystyöstä kolme entistä nokialaista jatkoi kehitystyötä, ja nykyään Sports Tracking Technologies Ltd. vastaa sovelluksen kehittämisestä. Sovelluksen omistaa Amer Sports.
Ominaisuudet

Sports Tracker mittaa harjoituksen aikana kuljetun reitin puhelimen GPS:n avulla ja muodostaa siitä nopeus -ja korkeusgraafit. Mikäli käyttäjällä on Sports Tracker -sykevyö, häneltä mitataan myös syketiedot. Harjoituksia voi myös valokuvata ja jakaa Facebookiin tai Twitteriin. Harjoituksen aikana voi myös kuunnella musiikkia, ja Sports Tracker antaa myös äänipalautetta harjoituksesta.
Myynti Amer Sportsille

Suomalainen urheiluvälinekonserni Amer Sports osti Sports Trackerin toukokuussa 2015. Palvelu jatkaa edelleen samalla nimellä ilman suurempia muutoksia.
Sophie Hitchon

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sophie Hitchon Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. |  Sophie Hitchon Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. |  Sophie Hitchon Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. |  |
Naisten yleisurheilu
Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rio 2016 | moukarinheitto |  |
Maa:  Englanti
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Pronssia | Glasgow 2014 | moukarinheitto |  |
Sophie Hitchon (s. 11. heinäkuuta 1991 Burnley) on brittiläinen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti. 170 senttimetriä pitkä ja 75 kilogrammaa painava Hitchon edustaa Blackburn Harriersia.
Hitchon saavutti olympiapronssia vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta uudella maansa ennätyksellä 74,54. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa hän oli alun perin finaalin viimeinen eli kahdestoista., mutta nousi dopingkäryjen myötä kahdeksanneksi. MM-kilpailuihin Hitchon on osallistunut neljästi, ollen parhaimmillaan neljäs vuonna 2015 Pekingissä ja seitsemäs Lontoossa 2017. EM-kilpailuissa hän on sijoittunut neljänneksi Amsterdamissa 2016 ja kahdeksanneksi Berliinissä 2018.
Hitchon voitti kultaa vuoden 2010 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista hänellä on yksi kulta sekä yksi pronssi ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista yksi pronssi.
Hitchon on edustanut Englantia Kansainyhteisön kisoissa, joista hänellä on yksi pronssi vuodelta 2014 Glasgow’sta.
Henkilökohtaiset ennätykset

Moukarinheitto: 74,54 NR (Rio de Janeiro 2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sophie Hitchon Wikimedia Commonsissa
Sophie Hitchon Twitterissä
Suklammi

| Suklammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hollola
Koordinaatit:  61°00′39″N, 25°12′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Teuronjoen valuma-alue (35.83)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.832.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,7 m  
Rantaviiva:  0,441 km  
Pinta-ala:  1,283  ha 
 fiSuklammi 
Suklammi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Hämeenkosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Hämeenkosken pohjoispuolella kohoavan Kukonharjun etelärinteessä. Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 150 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä ja se on avosuota, jota reunustaa kangasmetsä. Vaikka lampea kiertää polut, on se autio.
Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Teuronjoen keskiosan alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 107,7 metriä mpy.
Strong Addiction

Strong Addiction on suomalainen vuonna 2007 perustettu alternative metal -yhtye Helsingistä. Strong Addiction julkaisi ensimmäisen albuminsa nimeltä Anesthesia keväällä 2015 Inverse Recordsin kanssa.
Yhtye nousi yleisön tietoisuuteen voittamalla huhtikuussa 2013 Hard Rock Cafen järjestämän Hard rock rising -bändikilpailun.
Yhtyeen jäsenet ovat Sebastian Ulmanen (laulu), Anssi Lausmaa (kitara), Heikki Virolainen (kitara), Samu Minkkinen (basso) ja Miikka Minkkinen (rummut).
Special D.

| Dennis Horstmann |
| --- | --- |
 Special D. studiossaan, tammikuussa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. syyskuuta 1980 (ikä 44) Hampuri, Saksa
Ammatti:  DJ, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Special D.
Tyylilajit:  Dance, Euro-Tekno , Eurotrance
Levy-yhtiöt:  Kontor Records
Aiheesta muualla
www.myspace.com/specialdrocks
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Special D. (oikealta nimeltään Dennis Horstmann, s. 16. syyskuuta 1980, Hampuri) on saksalainen DJ sekä dancemusiikkia tekevä artisti. Hän on suosittu erityisesti Alankomaissa, missä hän voitti "Best Dance International" -palkinnon. Hän on myös suosittu Pohjois-Amerikassa.
Hänen tunnetuin kappaleensa on "Come With Me", jonka sijoitus Britannian singlelistalla oli 6.
Diskografia > Albumit

Reckless (2004)
Diskografia > Singlet

Come With Me (2002)
Home Alone (2003)
Nothing I Won't Do (2004)
You (2004)
Here I Am (2005)