stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AZS Olsztyn

| AZS Olsztyn |
| --- | --- |
Koko nimi:  AZS UWM Olsztyn
Perustettu:  1950
Kenttä:  Urania, Olsztyn
– Kapasiteetti:  2 500 istumapaikkaa
Puheenjohtaja:   Tomasz Jankowski
Valmentaja:   Krzysztof Stelmach
Sarja:  Puolan lentopalloliiga
AZS UWM Olsztyn on puolalainen lentopalloon keskittyvä huippujoukkue. Sen kotipaikkana toimii Pohjois-Puolassa sijaitseva Olsztynin kaupunki. AZS UWM Olsztyn pelaa tällä hetkellä maan korkeimmalla sarjatasolla, Puolan lentopalloliigassa, jossa se on hallitseva pronssimitalisti. Joukkue on voittanut Puolan mestaruuden peräti viisi kertaa, sekä ollut historian aikana mitaleilla peräti kaksikymmentäyhdeksän kertaa.
„Urania”
Saavutukset > Puolan liigassa

5 kertaa mestaruus 1973, 1976, 1978, 1991, 1992
8 kertaa hopeaa 1972, 1974, 1977, 1980, 1989, 1993, 2004, 2005
7 kertaa pronssia 1971, 1975, 1982, 1983, 1985, 1990, 2006, 2007
Saavutukset > Puolan Cupissa

7 kertaa mestaruus 1970, 1971, 1972, 1982, 1989, 1991, 1992
Saavutukset > TTC-Cupissa

Kerran hopeaa 1978
Kerran pronssia 1973
Historia

AZS Olsztynin seuran perustivat yliopisto-opiskelijat vuonna 1950 jolloin joukkue pelasi yliopistosarjaa. Hiljalleen seura nousi yhdeksi Puolan suurimmista seuroista ja sen lentopallotoiminta alkoi kukoistaa. Nykyisin AZS Olsztyn on yksi Puolan lentopalloliigan menestyksekkäimmistä joukkueista kautta historian. Seuran kasvatteja ovat muun muassa MM-hopeaa urallaan voittaneet Paweł Zagumny, Wojciech Grzyb ja Grzegorz Szymański.
Joukkue > Kaudella 2013-2014

| No | Pelaaja | Syntymäaika | Pituus | Pelipaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Dobrowolski, MaciejMaciej Dobrowolski | 19-03-1977 | 190 cm | Passarit |
| 2 |  Olender, ŁukaszŁukasz Olender | 14-05-1991 | 197 cm | Hakkuri |
| 3 |  Żurek, MichałMichał Żurek | 03-06-1988 | 182 cm | Libero |
| 4 |  Mariański, BartoszBartosz Mariański | 30-05-1992 | 187 cm | Libero |
| 5 |  Napiórkowski, PatrykPatryk Napiórkowski | 13-12-1995 | 201 cm | Hakkuri |
| 6 |  Bengolea, PabloPablo Bengolea | 08-05-1986 | 198 cm | Yleispelaajat |
| 7 |  Kurmin, DariuszDariusz Kurmin | 10-06-1990 | 197 cm | Keskitorjujat |
| 8 |  Buszek, RafałRafał Buszek | 18-04-1987 | 195 cm | Yleispelaajat |
| 10 |  Szymański, GrzegorzGrzegorz Szymański | 12-07-1978 | 202 cm | Hakkuri |
| 11 |  Sobala, WojciechWojciech Sobala | 12-05-1988 | 208 cm | Keskitorjujat |
| 13 |  Łukasik, PiotrPiotr Łukasik | 11-07-1994 | 206 cm | Yleispelaajat |
| 14 |  Pająk, GrzegorzGrzegorz Pająk | 01-01-1987 | 196 cm | Passarit |
| 15 |  Oivanen, MattiMatti Oivanen | 16-05-1986 | 198 cm | Keskitorjujat |
| 16 |  Hain, PiotrPiotr Hain | 16-02-1991 | 207 cm | Keskitorjujat |
| 17 |  Krzysiek, BartoszBartosz Krzysiek | 19-02-1990 | 208 cm | Hakkuri |
| 18 |  Łuka, PiotrPiotr Łuka | 09-06-1980 | 191 cm | Yleispelaajat |
Muuta

Suomalainen lentopalloilija Olli Kunnari pelaa Olsztynin riveissä kaudella 2008-2009.
Kuuluisimpia pelaajia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Zbigniew Lubiejewski  Mirosław Rybaczewski  Maciej Tyborowski  Stanisław Iwaniak  Stanisław Zduńczyk  Leszek Urbanowicz |  Ireneusz Nalazek  Arkadiusz Wiśniewski  Witold Roman  Mariusz Sordyl  Mariusz Szyszko  Donald Suxho |  Łukasz Kadziewicz  Piotr Gruszka  Mark Siebeck  Michał Bąkiewicz  Paweł Papke  Richard Lambourne |  Sinan Cem Tanık  Björn Andrae  Wojciech Grzyb  Paweł Zagumny  Grzegorz Szymański  Olli Kunnari |
Aleksandr Martynjuk

| Aleksandr Martynjuk> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Александр Акимович Мартынюк
Syntynyt: 9. marraskuuta 1945
Kuollut: 16. marraskuuta 2022 (77 vuotta)
Kansalaisuus:   Neuvostoliitto/ Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1963–1980
Seurat:  Spartak Moskova
Aleksandr Akimovitš Martynjuk (ven. Александр Акимович Мартынюк, 9. marraskuuta 1945 Moskova, Neuvostoliitto – 2022) oli neuvostoliittolainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi 45 ottelua tehden 24 maalia Neuvostoliiton maajoukkueessa 1960- ja 1970-luvuilla ja 410 Neuvostoliiton mestaruussarjan ottelua. Martynjuk teki harvinaisen ”comebackin” palaamalla 45-vuotiaana Neuvostoliiton maajoukkueseen pelaamalla kolme maaottelua Tšekkoslovakiaa vastaan vuonna 1990. Seuratasolla hän edusti Spartak Moskovaa. Martynjuk pelasi Summit Series -otteluissa Kanadaa vastaan vuonna 1972.
Saavutukset

Vuoden 1973 jääkiekon MM-kisoissa ottelussa Länsi-Saksaa vastaan Martynjuk teki kahdeksan maalia. Samana vuonna hänet valittiin Neuvostoliiton ja Venäjän jääkiekkoilun kunniagalleriaan.
Aiheesta muualla

Peoples.ru
Andrei Botikov

Andrei Gennadjevitš Botikov (ven. Андрей Геннадьевич Ботиков; 1974 – 2. maaliskuuta 2023 Moskova) oli venäläinen virologi.
Botikov työskenteli vuodesta 2014 Gamalejan mikrobiologian ja epidemiologian tutkimusinstituutissa, jossa hän oli vanhempi tutkija Aleksandr Gintsburgin alaisuudessa. Hän oli mukana kehittämässä Sputnik V -rokotetta ja sai vuonna 2021 Vladimir Putinilta kunniamerkin ansioista isänmaalle. Botikov patentoi lukuisia keksintöjä virologian alalla.
Maaliskuussa 2023 Botikov löydettiin viranomaisten mukaan vyöllä kuoliaaksi kuristettuna asunnostaan Moskovassa. 29-vuotias rikostaustainen Aleksei Zmanovski pidätettiin epäiltynä henkirikoksesta, ja Venäjän viranomaisten mukaan hän tunnusti syyllisyytensä. Rikoksen esitettiin olleen seurausta raha-asioita koskeneesta riidasta. Toisaalta Botikovin kerrottiin myös joutuneen useiden puukoniskujen uhriksi, olleen löydettäessä alaston ja tavanneen tappajansa mahdollisesti sattumalta. Kansainvälisissä tiedotusvälineissä Botikovin surma yhdistettiin Venäjän lukuisten erikoisten sodanaikaisten kuolemantapausten sumaan.
Angelo Ciocca

| Angelo Ciocca |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 7.7.2016–  
Ryhmä:  ENF-ryhmä (2016–2019) ID-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1975 (ikä 49) Pavia, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Tiedot
Puolue:  Pohjoisen liitto
Aiheesta muualla
www.angelociocca.eu
Angelo Ciocca (s. 28. kesäkuuta 1975 Pavia, Italia) on italialainen poliitikko. Ciocca edustaa Pohjoisen liitto -puoluetta. Ciocca on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2016 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Identiteetti ja demokratia -ryhmää.
Act of War: Direct Action

| Act of War: Direct Action |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Eugen Systems
Julkaisija:  Atari
Jakelija:  Steam ja Humble Store
Suunnittelija:  Alexis De Dressay
Julkaistu:  15. maaliskuuta 2005
Lajityyppi:  strategia
Pelimuoto:  Yksinpeli Moninpeli
Ikäluokitus:  ELSPA: 16+ ESRB: 13+
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Act of War: Direct Action on Eugen Systemsin kehittämä ja Atarin julkaisema reaaliaikainen strategiapeli, joka ilmestyi 15. maaliskuuta 2005. Pelille ilmestyi vuonna 2006 lisäosa nimeltä Act of War: High Treason.
Act of War: Directionin juonenkuljetus on toteutettu pelin grafiikkamoottorilla sekä välianimaatioilla, joissa nähdään oikeita näyttelijöitä. Act of War: Direction Actionin juonen käsikirjoitti yhdysvaltalainen jännityskirjailija Dale Brown, joka on tunnettu sotilasilmailuun liittyvistä teknotrillereistään.
Musiikki

Act of War: Direct Actionin soundtrackin sävelsivät Marc Canham ja Jonathan Williams.
Musiikki > Kappaleet

| --- | --- |
 Act of War (2:24)  Libya (1:58)  Houston Bomb (2:13)  Terrorist Movement (3:32)  Finding The Limo (1:18)  The Plan Evolves (3:37)  San Francisco In Ruins (3:41)  Blitz (2:00)  The Reveal (0:48):  Calling The Troops (1:16)  No Communication (1:32)  False Hopes (2:02)  Falling Star (2:35)  Riot (1:31)  Terrorist Shoot Down (2:19)  Hostage (2:05)  The End (8:07)
Aiheesta muualla

Pelin virallinen kotisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Andy Griffin

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Andrew Griffin
Syntymäaika: 7. maaliskuuta 1979
Syntymäpaikka: Wigan, Englanti
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Portsmouth
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996-1998 1998-2004 2004- 2006 | Stoke City Newcastle →Portsmouth Stoke City (lainalla) | 64 (2) 104 (3) 43 (0) 15 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Andrew ”Andy” Griffin (s. 7. maaliskuuta 1979 Wigan, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Portsmouthia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Griffin aloitti uransa Stoke Cityssä vuonna 1996. Kahden Stoke-kauden jälkeen tammikuussa 1998 Newcastle United hankki 175-senttisen Griffinin 1,5 miljoonalla punnalla. Nopeasti Newcastlen ykkösmiehistöön noussut Griffin valittiin myös alle 18- ja 21-vuotiaiden Englannin maajoukkueeseen. Loukkaantumisen takia kaudet 2000/01 ja 2001/02 menivät piloille ja peliaika alkoi vähetä. Vuonna 2004 Griffin lainattiin Portsmouthiin ja kaudella 2005/06 hän vietti 15 ottelua lainalla Stokessa.
Aiheesta muualla

Profiili soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Andrei Burcă

Andrei Andonie Burcă (s. 15. huhtikuuta 1993 Bacău) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 188-senttimetrinen. Hän edustaa saudiarabialaista Al-Okhdoodia. Hän on pelannut Romanian maajoukkueessa vuodesta 2020.
Burcă edusti juniorisarjoissa FCM Bacăuta, kausina 2010–2013 CS Aerostar Bacăuta ja kausina 2013–2016 SC Bacăuta. Hänen ensimmäinen pääsarjaseuransa oli FC Botoșani, jossa hän pelasi kausina 2016–2019. Kesällä 2019 hän siirtyi CFR Clujhin, jossa hän on voittanut Romanian liigamestaruuden vuosina 2020, 2021 ja 2022. Hän on pelannut Romanian pääsarjassa 218 ottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 13 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, joulukuussa 2019 alkulohko-ottelussa Celticiä vastaan. Hän siirtyi heinäkuussa 2023 saudiarabialaiseen Al-Okhdoodiin.
Burcă pääsi Romanian maajoukkueessa vaihtopenkille loka-marraskuussa 2019 ja ensimmäisen kerran kentälle syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Itävaltaa vastaan. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 27 maaottelua, joissa 26 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Valko-Venäjää vastaan.
Andrei Buhlitski

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andrei Buhlitski vuonna 2013  |  Andrei Buhlitski vuonna 2013  |  Andrei Buhlitski vuonna 2013  |  |
Maa:  Venäjä
Miesten beachfutis
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ravenna 2011 |  |  |
|  Kultaa | Tahiti 2013 |  |  |
|  Pronssia | Espinho 2015 |  |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Kultaa | Baku 2015 |  |  |
Andrei Nikolajevitš Buhlitski (ven. Андрей Николаевич Бухлицкий; s. 7. helmikuuta 1982) on venäläinen beachfutismaalivahti. Hän edustaa Lokomotiv Moskovaa ja Venäjän beachfutismaajoukkuetta.
Maajoukkueen kanssa Buhlitski on voittanut kahdesti MM-kilpailut, vuosina 2011 ja 2013. Vuoden 2011 MM-kisoissa Buhlitski valittiin myös turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Buhlitski saavutti pronssia.
Seuratasolla Buhlitski on pelannut koko uransa kotimaassaan lukuun ottamatta vuosia 2010-2012, jotka hän pelasi espanjalaisessa FC Barcelonassa. Nykyisen seuransa Lokomotiv Moskovan kanssa Buhlitski on voittanut kerran Venäjän mestaruuden. Buhlitskia pidetään yhtenä parhaimmista beachfutismaalivahdeista. Hän on pelannut kuusissa MM-kilpailuissa.
Vuonna 2015 Buhlitski voitti Venäjän kanssa kultaa Euroopan kisoista Bakusta.
Käännös suomeksi
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2022 – miesten normaalimatka

Ampumahiihdon miesten 20 kilometrin normaalimatkan kilpailu talviolympialaisissa 2022 järjestettiin 8. helmikuuta 2022.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2022 – miesten pikakilpailu

Ampumahiihdon miesten 10 kilometrin pikakilpailu talviolympialaisissa 2022 järjestettiin 12. helmikuuta 2022.
Alamo

Kunnostettu Alamon kirkkorakennus San Antoniossa.
Alamo (virallisemmin: San Antonio de Valeron lähetysasema) on nykyään museona toimiva entinen lähetysasema ja linnoitus texasilaisessa San Antonion kaupungissa,  Yhdysvalloissa.
Espanjan varakuningas rakennutti kirkon ja sitä ympäröineet rakennukset 1700-luvulla paikallisväestön käännyttämiseksi kristinuskoon. Alamoa ei enää 1800-luvulla käytetty lähetystyöhön vaan se toimi linnoituksena, jossa käytiin monta taistelua – kuuluisimpana Texasin itsenäisyyden alkuaikoina vuonna 1836 käyty ratkaisutaistelu texasilaisten ja Meksikon välillä.
Historia > Lähetysasema-aika

Lähetysasemaoikeudet Alamo sai vuonna 1716 varakuningas Don Fernando de Alencastre Noroña y Silvalta. Fray Antonio de Olivares perusti Alamon kaksi vuotta myöhemmin. Hän toi mukanaan kristittyjä intiaaneja läheiseltä San Juan Bautistan San Francisco Solano -lähetysasemalta Rio Grande -joen rannalta. Olivares nimesi lähetysaseman katolisen pyhimyksen Antonius Suuren ja Uuden Espanjan kunniaksi. Lähetysaseman paikka valittiin vuonna 1724 ja peruskivi muurattiin 8. toukokuuta 1744.
Alamo oli ensimmäinen San Antonio -joen lähetysasemaketjusta. Useat näistä lähetysasemista muodostavat nykyään San Antonion Missions National Historical Park -nähtävyyden.
Lähetystoiminta alkoi hiipua vuodesta 1765 lähtien ja Alamon lähetysasema hylättiin 1793. Kaikki kirkonkirjat ja arkistot siirrettiin läheiseen San Fernandon kirkkoon. Vuonna 1803 San Carlos de Parras ja komppania hänen espanjalaisia sotilaitaan Álamo de Parrasin kaupungista (nykyisestä Meksikon Coahuilan maakunnasta) siirtyi Alamoon.
Alamon nimen taustasta on monta selitystä: se voi olla perua Álamo de Parrasin isännyydestä, se voi tulla virginianpoppelia tarkoittavasta espanjan sanasta álamo tai sitten arabian kielen (josta monet espanjan kielen sanat ovat lähtöisin) linnoitusta tarkoittavasta alamut-sanasta.
Historia > Taistelu

Rakennukset olivat yleensä meksikolaisten hallinnassa vuoteen 1835 asti, jolloin kenraali Martín Perfecto de Cos luovutti sen texasilaisille. Kaksi kuukautta tästä, 23. helmikuuta 1836, William B. Travis otti Alamon hallintaansa. Travisilla oli eri lähteiden mukaan seuranaan 187–189 sotilaan ja vapaaehtoisen joukko. Kenraali Antonio López de Santa Anna piiritti joidenkin arvioiden mukaan 5 000 miehen vahvuisella armeijallaan Alamoa 13 päivän ajan. Toisten lähteiden mukaan armeijan vahvuus oli huomattavasti tätä pienempi, 1 600 miestä. Piiritys päättyi taisteluun 6. maaliskuuta, jolloin kaikki texasilaiset puolustajat kaatuivat. Taistelusta on erilaisia versioita: piirityksestä sanotaan selvinneen elossa meksikolaisten vapauttamat parikymmentä naista, lasta ja orjaa.
Historia > Myöhempi käyttö ja kunnostaminen

Piiritystaistelun jälkeen rakennus oli lähes rauniona. Sitä koetettiin kunnostaa ja viimein 13. tammikuuta 1841 Texasin tasavalta sai tehtyä päätöksen Alamon kirkon kunnostamiseksi katoliseksi kirkoksi. Kun Yhdysvallat hyväksyi Texasin osavaltiokseen, Alamo lunastettiin liittovaltion omistukseen. Rakennusta käytettiin Yhdysvaltain armeijan varusvarastona Yhdysvaltain sisällissotaan asti. Sisällissodan aikana Konfederaation joukot käyttivät rakennusta lähinnä varastona. Sodan jälkeen Yhdysvaltain hallitus otti rakennuksen takaisin haltuunsa ja käytti sitä vuoteen 1876 asti.
Rakennuksen omistuksesta kiisteltiin koko 1800-luvun loppupuoli. Texas osti 23. huhtikuuta 1883 rakennuksen katoliselta kirkolta ja luovutti sen hallinnan edelleen San Antonion kaupungille. Luovutuksen ehtona oli, että kaupunki huolehtii ja maksaa rakennuksen kunnossapidon. Kaksi naista, historioitsija ja opettaja Adina de Zavala sekä hyväntekeväisyyden harrastaja Clara Driscoll, kunnostivat rakennusta omilla varoillaan 1890-luvulta vuoteen 1905. Naiset ajautuivat myöhemmin erimielisyyksiin luostarista, jonka Driscoll olisi halunnut purkauttaa ja de Zavala kunnostuttaa.
Texasin kongressissa saatiin 25. tammikuuta 1905 aikaan päätös, jonka mukaan osa lähetysasemasta otettaisiin kaupalliseen käyttöön. Loppuosa kirkkorakennuksesta asetettaisiin Daughters of the Republic of Texas -järjestön hallinnoitavaksi. Nykyään tämä järjestö vastaa rakennuksen ylläpidosta ja järjestää turistikierroksia. Erimielisyydet rakennusten omistuksesta jatkuivat yhä 1900-luvulla, esimerkiksi vuonna 1908 de Zavala lukitsi itsensä sisään rakennukseen kolmeksi päiväksi kaupallista hyödyntämistä estääkseen.
Rakennusta on kunnostettu moneen otteeseen, perusteellisimmin Texasin satavuotisjuhliin 1936. Alamo sai kansallisen muistomerkin arvon 19. joulukuuta 1960.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alamo Wikimedia Commonsissa
The Fall of the Alamo. Robert Jenkins Onderdonkin maalaus vuodelta 1903.
Luettelo diplomaattisista edustustoista Intiassa

Tämä on luettelo diplomaattisista edustustoista Intiassa. Tällä hetkellä New Delhissä on 151 suurlähetystöä ja suurkomissiota (Kansainyhteisön jäsenmaan edustuston kutsuma nimi englanniksi High commissioner). Lisäksi Intiassa on 254 konsulaattia ja 18 muuta edustustoa.
Suurlähetystöt ja Suurkomissiot > New Delhissä

| --- | --- |
  Afganistan   Algeria   Angola   Argentiina   Armenia   Australia   Itävalta   Azerbaidžan   Bahrain   Bangladesh   Valko-Venäjä   Belgia   Benin   Bhutan   Bolivia   Bosnia ja Hertsegovina   Botswana   Brasilia   Brunei   Bulgaria   Burkina Faso   Burundi   Kambodža   Kanada   Chile   Kiina   Kolumbia   Kongon demokraattinen tasavalta   Kongon tasavalta   Costa Rica   Norsunluurannikko   Kroatia   Kuuba   Kypros   Tšekki   Tanska   Djibouti   Dominikaaninen tasavalta   Ecuador   Egypti   Slovenia   Eritrea   Viro   Etiopia   Fidži   Suomi   Ranska   Gabon   Gambia   Georgia   Saksa   Ghana   Kreikka   Guatemala   Guinea   Guyana   Pyhä istuin   Unkari   Islanti   Indonesia   Iran   Irak   Irlanti   Israel   Italia   Japani   Jordania   Kazakstan   Kenia   Pohjois-Korea   Etelä-Korea   Kuwait   Kirgisia   Laos   Latvia   Libanon   Lesotho   Libya   Liettua:   Luxemburg   Pohjois-Makedonia   Madagaskar   Malawi   Malesia   Malediivit   Mali   Malta   Mauritius   Meksiko   Mongolia   Marokko   Mosambik   Myanmar   Namibia     Nepal   Alankomaat   Uusi-Seelanti   Niger   Nigeria   Norja   Oman   Pakistan   Palestiina   Panama   Papua-Uusi-Guinea   Paraguay   Peru   Filippiinit   Puola   Portugali   Qatar   Romania   Venäjä   Ruanda   Saudi-Arabia   Senegal   Serbia   Seychellit   Singapore   Slovakia   Slovenia   Somalia   Etelä-Afrikka   Etelä-Sudan   Espanja   Sri Lanka   Sudan   Suriname   Ruotsi   Sveitsi   Syyria   Tadžikistan   Tansania   Thaimaa   Togo   Trinidad ja Tobago   Tunisia   Turkki   Turkmenistan   Uganda   Ukraina   Yhdistyneet arabiemiraatit   Britannia   Yhdysvallat   Uruguay   Uzbekistan   Venezuela   Vietnam   Jemen   Sambia   Zimbabwe
Valtuuskunnat

Taiwan (Taipein talous- ja kulttuurikeskus)
Euroopan unioni (valtuuskunta)
Saharan demokraattinen arabitasavalta (edustusto)
Pääkonsulaatit/Konsulaatit > Agartala

Bangladesh
Pääkonsulaatit/Konsulaatit > Bangalore

Kanada
Ranska
Saksa
Israel
Japani
Britannia
Pääkonsulaatit/Konsulaatit > Chandigarh

Kanada
Pääkonsulaatit/Konsulaatit > Chennai

Argentiina (kaupallinen edustusto)
Australia (pääkonsulaatti)
Belgia (pääkonsulaatti)
Kanada (kaupallinen edustusto)
Tanska (konsulaatti)
Saksa (pääkonsulaatti)
Japani (pääkonsulaatti)
Malesia (pääkonsulaatti)
Norja (konsulaatti)
Venäjä (pääkonsulaatti)
Singapore (pääkonsulaatti)
Etelä-Korea (pääkonsulaatti)
Sri Lanka (varasuurkomissio)
Taiwan (edustusto)
Thaimaa (pääkonsulaatti)
Britannia (varasuurkomissio)
Yhdysvallat (pääkonsulaatti)
Pääkonsulaatit/Konsulaatit > Hyderabad

Iran
Turkki
Britannia
Yhdysvallat (pääkonsulaatti)
Pääkonsulaatit/Konsulaatit > Kolkata

Bangladesh
Bhutan
Kiina
Ranska
Saksa
Italia
Japani
Myanmar
Nepal
Venäjä
Sri Lanka
Sveitsi
Thaimaa
Britannia
Yhdysvallat (pääkonsulaatti)
Pääkonsulaatit/Konsulaatit > Mumbai

| --- | --- |
  Argentiina   Afganistan   Australia   Bahrain   Bangladesh   Belgia   Brasilia   Kanada   Kiina   Tšekki   Djibouti   Ecuador   Egypti   Ranska   Saksa   Indonesia   Iran   Israel   Italia   Japani   Korean tasavalta   Kuwait   Malesia:   Mauritius   Alankomaat   Uusi-Seelanti   Oman   Panama   Puola   Qatar   Venäjä   Saudi-Arabia   Singapore   Etelä-Afrikka   Espanja   Sri Lanka   Ruotsi   Sveitsi   Thaimaa   Turkki   Yhdistyneet arabiemiraatit   Britannia   Yhdysvallat (pääkonsulaatti)   Vietnam   Jemen
Pääkonsulaatit/Konsulaatit > Panaji

Portugali
Pääkonsulaatit/Konsulaatit > Puducherry

Ranska
Pääkonsulaatit/Konsulaatit > Trivandrum

Malediivit
Sri Lanka
Yhdistyneet arabiemiraatit (konsulaatti)
Yhdysvaltain konsulaatti Chennaissa
Käännös suomeksi
ALROSA (lentoyhtiö)

| ALROSA |
| --- | --- |

 IATA: 6R  –  ICAO: DRU 
Kutsukoodi:  MIRNY
Perustettu:  1992
Laivaston koko:  33
Solmukohdat:  Mirnyin lentoasema Lenskin lentoasema Domodedovon lentoasema
Emoyhtiö:  ALROSA
Kotipaikka:  Mirnyi
Yhtiön sivut:  www.alrosa.aero
ALROSA (IATA: 6R, ICAO: DRU, kutsukoodi: MIRNY) on venäläinen lentoyhtiö. Se lentää reitti- ja tilauslentoja Mirnyin, Lenskin ja Domodedovon lentoasemilta. Vuonna 1992 perustettu yhtiö on kaivosyhtiö ALROSAn tytäryhtiö. Sen aiempi nimi oli Alrosa Mirny Air Enterprise.
Laivasto

Joulukuussa 2020 ALROSAn laivastoon kuului 33 lentokonetta ja helikopteria:
3 Antonov An-24RV
1 Antonov An-26-100
2 Antonov An-38-100
2 Boeing 737-700
4 Boeing 737-800
Irkut MC-21-300 (3 tilauksessa)
15 Mil Mi-8T
1 Mil Mi-8MT
1 Mil Mi-26T
3 Mil Mi-171
Suhoi Superjet 100 (2 tilauksessa)
ALROSA oli viimeinen lentoyhtiö, joka käytti kaupallisessa reittiliikenteessä Tupolev Tu-134:ää ja Venäjän viimeinen lentoyhtiö, joka käytti Tu-154:ää. Tu-134 poistui yhtiön laivastosta toukokuussa 2019 ja Tu-154 lokakuussa 2020.
Kohteet

Huhtikuussa 2017 ALROSA lensi reittilentoja seuraaviin kohteisiin:
| --- | --- |
  Krim Simferopol   Venäjä Anapa  Habarovsk  Irkutsk  Jakutsk  Jekaterinburg  Kemerovo  Krasnodar  Krasnojarsk :  Lensk  Mirnyi  Moskova  Novosibirsk  Pietari  Poljarnyi  Rostov-na-Donu  Sotši  Tomsk  Ufa  Ust-Kut
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ALROSA Wikimedia Commonsissa
ALROSAn kotisivu (venäjäksi)
ALROSAn Boeing 737-800 vuonna 2014.
Antiikkia ja arvoituksia

Antiikkia ja arvoituksia (ransk. Louis la Brocante) on ranskalainen draamatelevisiosarja. Sarjan päähenkilö hyväsydäminen antiikkikauppias Louis Roman (näyttelijä Victor Lanoux) selvittelee esineiden omistussuhteita ja esiin tulevia visaisia rikosjuttuja. Muita sarjassa esiintyviä roolihahmoja ovat mm. ex-vaimo  Maryvonne ja Louisin lapsuudenystävä santarmi Raymond.
Sarjaa on esitetty vuosina 1998-2010. Ranskassa ensiesitys oli 24. tammikuuta 1998, Suomessa 11. heinäkuuta 2000. Sarjaa on tehty 39 90 minuutin jaksoa. Viimeisin jakso, 9. kauden 5. jakso "Louis joue les experts" oli ensiesityksessä 9. tammikuuta 2010.
Ranskassa sarjaa on esittänyt France 3 -televisiokanava. Suomessa Yle TV1 on esittänyt sarjaa arkipäivisin kaksiosaisina 45 minuutin jaksoina. 
Suomessa 68:n 45-minuuttisen jakson jälkeen esitetään 30.3.2010 lähtien kahdeksan uutta jaksoa.  Sarjan tapahtumat sijoittuvat Lyonin alueelle.
Pääosissa

Victor Lanoux ("Louis Roman")
Evelyne Buyle ("Maryvonne")
Valérie Gilles (naispoliisi "Moivin")
Armand Chagot ("Raymond")
Nadia Barentin
Betty Bomonde (tytär "Isabelle")
Noam Morgensztern
Aiheesta muualla

Jaksokuvaukset Yle:ssä (Arkistoitu – Internet Archive)