stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turnerin oireyhtymä
Neuropsykologiset vaikutukset

Toisin kuin useimmat muut kromosomihäiriöt, X-kromosomin puutos ei aiheuta henkisen kehityksen hitautta tai psyykkistä kehitysvammaisuutta.
Suurimmassa osassa tutkimustuloksia on havaittu TS-potilailla vaikeuksia visuospatiaalisissa ja visuomotorisissa toiminnoissa. Rovet (1991)lähde tarkemmin? havaitsi TS-tytöillä hankaluuksia matematiikassa, tarkkaavaisuudessa ja sosiaalisissa toiminnoissa. Matematiikkaan liittyvät vaikeudet ilmenevät yleisimmin laskuoperaatioiden peräkkäisten vaiheiden suorittamiseen ja matemaattisten faktojen mieleenpalauttamiseen. Tämän uskotaan johtuvan ongelmista työmuistissa. TS-potilailla on havaittu esiintyvän vaikeutta tunneilmaisujen ymmärtämisessä, mikä voi aiheuttaa ongelmia sosiaalisissa suhteissa. Kielellinen lahjakkuus on tavallisesti normaalia.
Naiseksi kehittyminen

Henry Turnerin kuvaamille potilaille oli yhteistä se, että murrosiän fyysinen kehitys oli jäänyt tapahtumatta. Noin 80 %:lla Turner-tytöistä on munasarjojen kehityshäiriö, jonka johdosta ne eivät kykene normaaliin hormonituotantoon. Turnerin oireyhtymän diagnoosi tehdään monilla vasta puuttuvan murrosiän syytä tutkittaessa.
Rintojen kehityksen ja kuukautiskierron aikaansaamiseksi tarvitaan usein hormonilääkitystä. Sitä tarvitaan myös nuoruusiän psyykkisen kehityksen varmistamiseksi ja luiden vahvistamiseksi. Hormonilääkitys aloitetaan, mikäli murrosiän merkkejä ei ala itsestään ilmaantua vielä 12-vuotiaana. Lääkityksellä pyritään normaalin kaltaiseen vähittäiseen kehitykseen. Kuukautiset alkavat yleensä parin vuoden kuluttua lääkityksen alusta.
Turner-naisten sukupuolielimet ovat yleensä munasarjoja lukuun ottamatta normaalisti kehittyneet, ja esteitä normaalille sukupuolielämälle ei ole. Munasarjojen puutteellinen hormonituotanto on kuitenkin merkki laajemmasta munasarjojen kehityshäiriöstä, jonka seurauksena munasolut vanhenevat ennenaikaisesti ja seurauksena on lapsettomuus. Lapsettomuuden hoitoon kehitetään jatkuvasti uusia menetelmiä, ja niillä on voitu auttaa myös Turner-naisia.
Noin joka viidennellä Turner-tytöllä murrosiän kehitys käynnistyy normaalisti, ja he voivat saada lapsia normaalin sukupuoliyhteyden kautta. Jos he haluavat lapsia, heidän kannattaa hankkia lapsia suhteellisen nuorella iällä, sillä vaihdevuodet tulevat todennäköisesti varhain. Turner-naisten raskaudet kuuluvat erikoissairaanhoidossa seurattaviin.
Thea Garrett

Thea Garrett Oslossa 2010.
Thea Garrett (s. 15. maaliskuuta 1992 Tarxien) on maltalainen laulaja. Helmikuussa 2010 Garrett voitti Maltan kansallisen finaalin, jonka myötä hänet valittiin edustamaan maataan Eurovision laulukilpailuun 2010 kappaleella "My Dream". Esitys kuitenkin putosi jatkosta euroviisujen semifinaalissa, Maltan esitys keräsi 45 pistettä ja riitti sijalle 12 (4 pistettä Suomen Kuunkuiskaajien takana), eroa viimeisenä finaaliin päässeeseen Moldovaan oli eroa 7 pistettä.
Aiheesta muualla

Thea Garrettin kotisivut
Théodore Monod

Théodore Monod edessä keskellä keskustelee arkeologien kanssa tutkimusalueellaan Mauritaniassa Saharassa 1967.
Théodore André Monod (9. huhtikuuta 1902 Rouen, Ranska – 22. marraskuuta 2000 Versailles, Ranska) oli ranskalainen luonnontieteilijä, tutkimusmatkailija ja humanisti. Monod toimi Institut d’Afrique noiren johtajana, Muséum national d'Histoire naturellen professorina, ja hän oli Académie des sciences d'outre-merin jäsen vuodesta 1949, Académie de Marinen jäsen vuodesta 1957 ja Ranskan tiedeakatemian Académie des Sciencesin jäsen vuodesta 1963. Vuonna 1960 hän oli perustamassa World Academy of Art and Science -järjestöä.
Monodin ura alkoi hylkeiden tutkijana Mauritaniassa Cap Blanc niemimaalla. Pian hänen mielenkiintonsa kääntyi sisämaahan Saharan autiomaahan, jota hän tutki kuusi vuosikymmentä etsien metoriitteja. Vaikkei hän löytänyt etsimäänsä meteoriittia, hän löysi useita uusia kasvilajeja ja tärkeitä neoliittisia asuinpaikkoja. Ehkä merkittävin näistä löydöksistä oli 6 000 vuotta vanha Asselarin ihminen Adrar des Ifoghas -vuorilla Malissa.
Monod oli pasifisti ja ydinaseiden vastustaja, ja hän kirjoitti useita artikkeleita, jotka on vaikuttaneet myöhemmin muun muassa ympäristöliikkeen nousuun.
Monod on sukua biologi Jacques Monodille, muusikko Jacques-Louis Monodille, poliitikko Jérôme Monodille ja elokuvaohjaaja Jean-Luc Godardille.
Teokset (valikoima)

Uusintapainoksia, Actes Sud Arles
Méharées, (Paris, 1937), rééd. 1989.
L'Émeraude des garamantes, (éditions de L'Harmattan, Paris, 1984), rééd. 1992.
L'Hippopotame et le philosophe, rééd. 1993.
Désert lybique, éditions Arthaud, 1994.
Majâbat Al-Koubrâ, Actes Sud, 1996.
Maxence au désert, Actes Sud, Arles, 1995.
Tais-toi et marche ..., exploration journal from El Ghallaouya-Aratane-Chinguetti, Actes Sud, 2002.
Aiheesta muualla

Obituary at monachus-guardian.org (englanniksi)
Théodore Monod (ranskaksi)
The Originals 1974–1979

| The Originals 1974-1979 Kiss |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1974-1979
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): useita
Kissin muut julkaisut
| Carnival of Souls: The Final Sessions 1979 | The Originals 1974-1979 1998 | Psycho Circus 1998 |
The Originals 1974–1979 on Kiss-yhtyeen vinyylikokoelma vuodelta 1998. Levy sisältää vinyyliversiot yhtyeen levyistä Kiss, Hotter Than Hell, Dressed to Kill, Alive!, Destroyer,
Rock and Roll Over, Love Gun, Alive II ja Dynasty.
Kappaleluettelo

KISS
Strutter
Nothin' To Lose
Firehouse
Gold Gin
Let Me Know
Kissin' Time
Deuce
Love Theme From Kiss
100,000 Years
Black Diamond
Hotter Than Hell
Got To Choose
Parasite
Goin' Blind
Hotter Than Hell
Let Me Go, Rock'N'Roll
All The Way
Watchin' You
Mainline
Comin' Home
Strange Ways
Dressed to Kill
Room Service
Two Timer
Ladies In Waiting
Getaway
Rock Bottom
C'mon And Love Me
Anything For My Baby
She
Love Her All I Can
Rock And Roll All Nite
Alive!
Deuce
Strutter
Got To Choose
Hotter Than Hell
Firehouse
Nothin' To Lose
C'mon And Love Me
Parasite
She
Watchin' You
100,000 Years
Black Diamond
Rock Bottom
Gold Gin
Rock And Roll All Nite
Let Me Go, Rock'N'Roll
Destroyer
Detroit Rock City
King Of The Night Time World
God Of Thunder
Great Expectations
Flaming Youth
Sweet Pain
Shout It Out Loud
Beth
Do You Love Me
(Untitled Outro)
Rock And Roll Over
I Want You
Take Me
Calling Dr. Love
Ladies Room
Baby Driver
Love 'em And Leave 'em
Mr. Speed
See You In Your Dreams
Hard Luck Woman
Makin' Love
Love Gun
I Stole Your Love
Christine Sixteen
Got Love For Sale
Shock Me
Tomorrow And Tonight
Love Gun
Hooligan
Almost Human
Plaster Caster
Then She Kissed Me
Alive II
Levy 1:
Detroit Rock City
King Of The Night Time World
Ladies Room
Makin' Love
Love Gun
Calling Dr. Love
Christine Sixteen
Shock Me
Hard Luck Woman
Tomorrow And Tonight
Levy 2:
I Stole Your Love
Beth
God Of Thunder
I Want You
Shout It Out Loud
All-American Man
Rockin' In The USA
Larger Than Life
Rocket Ride
Any Way You Want It
Dynasty
I Was Made For Lovin' You
2,000 Man
Sure Know Something
Dirty Livin'
Charisma
Magic Touch
Hard Times
X-Ray Eyes
Save Your Love
Toivo Kauppinen

| Toivo Kauppinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. tammikuuta 1907 Iisalmi, Suomi
Kuollut: 7. heinäkuuta 1987 (80 vuotta) Lahti, Suomi
Kansalaisuus:  suomi
Ammatti:  lakimies, kirjailija, näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja
Käsikirjoittaja
Palkinnot
 Suomen näyttämötaiteen ansiomerkki, 1962 ja 1977 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Toivo Kauppinen (21. tammikuuta 1907 Iisalmi – 7. heinäkuuta 1987 Lahti) oli suomalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Elokuvakäsikirjoittajana Kauppinen käytti usein nimimerkkiä Topias; toinen hänen pseudonyyminsä oli Lauri Yrjänä.
Nuoruus ja ura ennen poliota

Kauppinen kirjoitti ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta vuonna 1928 ja suoritti ylemmän oikeustieteen tutkinnon vuonna 1938. Ennen talvisotaa hän toimi avustajana asianajotoimisto Laki & Kiinteistössä (1937–1938) sekä lainopillisena avustajana Lahden huoltolautakunnassa (1940). Talvisodan jälkeen Kauppinen sairastui vakavasti polioon ja menetti liikuntakykynsä lähes kokonaan.
Ura kirjoittajana

Invalidisoituminen ei kuitenkaan lannistanut Kauppista vaan hän jatkoi kirjoittamista, jonka oli aloittanut 1930-luvun alussa Turussa. Hänen ensimmäinen näytelmänsä Juristit maaliskuulla esitettiin Turun Teatterissa vuonna 1932 ja sotilasfarssi Rykmentin murheenkryyni vuonna 1934. Kauppinen kirjoitti usein varsin humoristisia romaaneja ja näytelmiä, mutta varsinaisen tuotteliaisuutensa hän esitti elokuvakäsikirjoittajana, kirjoittaen niin draamaa kuin komediaakin. Suomen Kuvalehden pakinoitsijana hän kirjoitti nimimerkillä Topias.[lähde? ]
Kauppinen oli Juha Nevalaisen lisäksi toinen serkkunsa Edvin Laineen ”hovikäsikirjoittajista”. Laineelle hän kirjoitti muun muassa elokuvat Nokea ja kultaa (1945), Kultamitalivaimo (1947), Prinsessa Ruusunen (1949) ja Vihaan sinua – rakas (1951). Hieman kärjistäen voisi sanoa, että siinä missä Nevalainen hoiti Laineen ”vakavien” elokuvien käsikirjoittamisen, Kauppinen piti huolen ”kepeämmistä” elokuvista.
Kauppinen kirjoitti käsikirjoituksia myös Aarne Laineen (Kasarmin tytär, 1954, Kukonlaulusta kukonlauluun, 1955) Ville Salmisen (Rion yö, 1951, Mitäs me taiteilijat, 1952) ja Matti Kassilan (Professori Masa, 1951) elokuviin.
Koko käsikirjoittajan uransa aikana Kauppinen pysyi Suomen Filmiteollisuuden palveluksessa. Fenno-Filmin tuottama Kultainen kynttilänjalka (1946) oli ainoa poikkeus.
Teoksia

Ihmeellinen taskukello, kilpailusatu.  Suomen kirja, Helsinki 1944
Koti puiston varrella, romaani. Aura, Turku 1944
Näkymätön liekki, romaani.  WSOY 1945.
Sinisen lähteen taikuri, satuja.   Karisto 1946
Taikalennokki, kuvitus Eero E. Nurmela.   Kuvataide, Helsinki 1946
Seikkailu kadonneessa kaupungissa, nuorisokertomus.   Karisto 1947
Kaupunkini kellot, näytelmä. 1961-1962
Kuninkaanpäivä Anianpellossa, näytelmä. 1970
Lahtelaista perinnettä lahtelaisten kertomana.  Lahden säästöpankki 1981
Nimimerkillä Teuvo Kauppo:
Kukkiva juhannus : leppoisa romaani kauniin kesäpäivän tunnelmista.   Karisto 1944
Nuoren kaupungin ihmisiä : leikillinen romaani kunnon ihmisistä.   Karisto 1944
Kirurgin naamioima mies, jännitysromaani.   Karisto 1945
Väkevämpi rakkaus, romaani.  Karisto 1945
Palava muotokuva, romaani.  Karisto 1946
Teatterikummitus, jännitysromaani.  (tässä nimi: Toivo Kauppo)  Lehtiyhtymä, Helsinki 1947
Rakas Iines, leikillinen romaani.   Karisto 1948
Viaton Aatami, romaani.  Karisto 1953
Vanhan pöllön puu, lastenkirja, kuvitus Helga Sjöstedt.  Kuvataide, Helsinki 1956
Nimimerkillä Topias:
Juristit maaliskuulla, näytelmä. 1932
Rykmentin murheenkryyni, 3-näytöksinen sotilasfarssi. 1933-1934
Serenaadi sotatorvella, näytelmä.  1935
Kolme toverillista matkustajaa, radiokuunnelma.  1936
Neropatti, näytelmä.  1938
Nostomiehen lotta, näytelmä.  1941
Aprillityttö : 2-näytöksinen pienoisfarssi, Virkistysohjelmistoa VII 2; Valistusupseerin ohjelmistoa 14/1942.    Propaganda-Aseveljet, Helsinki 1942
Aseveli puhemiehenä, radiokuunnelma.   1942
Niinisalon motissa : kevyt romaani RUK:n ensimmäisen sotakurssin ajalta v. 1940.   Söderström 1942
Nostomiehen lotta : kertomus samannimisen näytelmän pohjalta.   Söderström, 1942
Sinäpä vasta korpraali : 1-näytöksinen pienoisfarssi, Virkistysohjelmistoa VII 10; Valistusupseerin ohjelmistoa 24/1942.    Propaganda-Aseveljet, Helsinki 1942
Kansanedustajan vihtori, näytelmä.   1943
Kuolleen talon salaisuus, radiokuunnelma.   1943
Pää pimeässä ikkunassa, radiokuunnelma.   1943
Tulkaa vaimoksi isällemme, näytelmä.   1943
Eläköön Lahti : kaupungin 40-vuotisesitys, näytelmä.   1945
Maailman mukavin perhe : yksinäytöksinen näytelmä.   Tammi 1945
Se ihmeellinen polku : yksinäytöksinen huvinäytelmä.   Tammi 1945
Kyläkavaljeerit : 3-osainen huvinäytelmä.   Karisto 1946
Lusiina Erinomainen, näytelmä. 1947, ilmestyi 1952 nimellä Oikein palkintominiä
Tuiki rehellinen puhemies : yksiosainen hupailu.   Karisto 1947
Kenraalinmorsian, näytelmä.   1948-1949
Kullanetsijät : kaksinäytöksinen näytelmä.    Karisto 1950
Savon sulttaani, näytelmä.   1951
Oikein palkintominiä : kolminäytöksinen huvinäytelmä.  Karisto 1952
Yllätys tavaratalossa, näytelmä.   1952-1953
Ei ikinä : yksinäytöksinen huvinäytelmä.    Karisto 1954
Vääpeli Mynkhausen, näytelmä.   1955
Eteenpäin, Gloria!, romaani.   Karisto 1956
Kyyhkysen häkki, näytelmä.   1956-1957
Mestarin morsian, näytelmä.   1957-1958
Isännän ääni, näytelmä.   1958
Mies polttopisteessä, näytelmä.   1958-1959
Tapani Löfvingin sormus, näytelmä.   1958-1959
Elokuvakäsikirjoitukset

Pikku-Matti maailmalla, 1947
Kultamitalivaimo, 1947 (nimellä Topias)
Onnen-Pekka, 1948
Laulava sydän, 1948
Serenaadiluutnantti, 1949 (nimellä Topias)
Ruma Elsa, 1949 (nimellä Topias)
Prinsessa Ruusunen, 1949
Aaltoska orkaniseeraa, 1949 (nimellä Topias)
Tapahtui kaukana, 1950 (nimellä Topias)
Professori Masa, 1950 (nimellä Topias)
Köyhä laulaja, 1950 (nimellä Lauri Yrjänä)
Isäpappa ja keltanokka, 1950 (nimellä Topias)
Vihaan sinua – rakas, 1951
Vain laulajapoikia, 1951
Rion yö, 1951 (nimellä Topias)
Kenraalin morsian, 1951 (nimellä Topias)
Mitäs me taiteilijat, 1952
Komppanian neropatit, 1952 (nimellä Topias)
Senni ja Savon sulttaani, 1953 (nimellä Topias)
Kunnioittaen, 1954 (nimellä Topias)
Kasarmin tytär, 1954 (nimellä Topias)
Veteraanin voitto, 1955
Kukonlaulusta kukonlauluun, 1955
Vääpeli Mynkhausen, 1957 (nimellä Topias)
Murheenkryynin poika, 1958 (nimellä Topias)
Pikku Suorasuu, 1962
Aiheesta muualla

Kauppinen, Toivo Kirjasampo.fi - kirjallisuuden verkkopalvelu. Viitattu 27.9.2018.
Thomas Chrowder Chamberlin

Thomas Chrowder Chamberlin
Thomas Chrowder Chamberlin (1843–1928) oli yhdysvaltalainen geologi. Yhdessä Forest Ray Moultonin kanssa hän esitti aurinkokunnan syntyteorian, jonka mukaan kaksi tähteä ohitti toisensa niin läheltä, että vuorovesivoimat repivät kummastakin ainetta, joka sitten tiivistyi planeetoiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thomas Chrowder Chamberlin Wikimedia Commonsissa
The Original Jerry Lee Lewis

| The Original Jerry Lee Lewis Jerry Lee Lewis |
| --- | --- | --- |

C-kasetin kansikuva.
Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: Musiikkikasetti
 Tyylilaji: rock 'n' roll
 Levy-yhtiö: Charly Records
The Original Jerry Lee Lewis on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen pianisti, laulaja, lauluntekijä ja rock 'n' rollin pioneeri Jerry Lee Lewisin varhaisesta tuotannosta. Levy on julkaistu vuonna 1979 Charly Recordsin Oxford-merkillä. Valmistus on lisensoitu Italiassa toimivalle Ariston-yhtiölle.
Kappaleet > CD 1

Crazy Arms (Mooney / Seals)
End of the Road (Lewis)
It'll Be Me (Clement)
Whole Lotta Shakin' Going On (Williams / David)
You Win Again (Williams)
Great Balls of Fire (Hammer / Blackwell)
Down the Line (Orbison)
Breathless (Blackwell)
Kappaleet > CD 2

High School Confidential (Hargrave)
Fools Like Me (Clement / Maddux)
Breakup (Rich)
I'll Make It All Up To You (Rich)
Lovin' Up a Storm (Khent / Dixon)
Big Blon' Baby (Jacobson / Roberts)
Livin' Lovin' Wreck (Blackwell)
What'd I Say (Charles)
The Original Soundtrack

| The Original Soundtrack 10cc |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1975
 Tuottaja(t): 10cc
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 37.12
 Levy-yhtiö: Mercury Records  9102 50Q
Listasijoitukset
   4.   15.
10cc muut julkaisut
| Sheet Music 1974 | The Original Soundtrack 1975 | 100cc – The Greatest Hits of 10cc 1975 |
The Original Soundtrack on englantilaisen rockyhtye 10cc:n kolmas albumi ja ensimmäinen, joka julkaistiin Mercury Records -levymerkillä. Se äänitettiin kuten kaksi edellistäkin albumia Strawberry Studiolla Stockportissa. Levy julkaistiin maaliskuussa 1975. Kannen suunnitteli Hipgnosis -ryhmä , piirtäjänä Humphrey Ocean.
Albumi oli suuri kaupallinen menestys Englannissa kivuten myyntilistalla sijalle 4. Levy pysyi top-100:ssa yhteensä 40 viikkoa. USA:ssakin levy myi hyvin ollen parhaimmillaan sijalla 15.
Albumin avauskappale on pitkä, yli 8 minuuttia kestävä minioperetti "Une Nuit á Paris (One Night In Paris)". Kappaleesta nappasi Andrew Lloyd Webber alkusoiton vuoden 1986 musikaaliin "The Phantom of the Opera".
Albumin singlehittejä olivat "Life is a Minestrone" (UK nro 7) sekä "I´m Not In Love", joka nousi singlelistalla jopa Britannian ykköseksi kesäkuussa 1975.
Kappaleet

A-puoli:
Une Nuit á Paris (One Night In Paris) – 8.36 (säv. Kevin Godley/Lol Creme)
I'm Not in Love – 6.04 (säv. Eric Stewart/Graham Gouldman)
Blackmail – 4.26 (säv. Eric Stewart/Graham Gouldman)
B-puoli:
The Second Sitting for the Last Supper – 4.27 (säv. Eric Stewart/Graham Gouldman/Kevin Godley/ Lol Creme)
Brand New Day – 4.04 (säv. Kevin Godley/Lol Creme)
Flying Junk – 4.10 (säv. Eric Stewart/Graham Gouldman)
Life Is a Minestrone – 4.39 (säv. Eric Stewart/Lol Creme)
The Film of My Love – 5.03 (säv. Kevin Godley/Lol Creme)
Esittäjät

Graham Gouldman (basso, kitarat, laulu, lyömäsoittimet)
Eric Stewart (kitarat, koskettimet, laulu)
Kevin Godley (rummut, lyömäsoittimet, laulu)
Lol Creme (kitarat, koskettimet, lyömäsoittimet, laulu)
Toteemipaalu

Alaskalainen toteemipaalu vanhassa postikortissa
Toteemipaalu on Pohjois-Amerikan luoteisrannikon intiaanien perinteinen monumentti. Se toimii suvun tai klaanin vaakunana, ja heimot kunnioittavat sen kautta omaa historiaansa tai heille tärkeitä asioita tai tapahtumia. Toteemipaaluun on tyypillisesti veistetty ihmis- ja eläinhahmoja. Toteemipaalut veistetään yleensä yhdestä puusta, useimmiten jättituijasta, ja ne ovat usein lähes 20 metriä korkeita.
Merkitys ja ominaisuudet

Toteemipaalut edustavat ja kunnioittavat tekijöidensä esivanhempia tai historiaa, ihmisiä tai tapahtumia. Toteemipaalussa on tyypillisesti symbolinen ja tyylitelty ihmishahmo, eläin tai yliluonnollinen hahmo, joka toimii suvun tai klaanin vaakunana tai kertoo sen vauraudesta. Yleisimpiä vaakunaeläimiä ovat ukkoslintu, susi, kotka, harmaakarhu, miekkavalas, sammakko, korppi ja lohi. Rikkailla ja vaikutusvaltaisilla suvuilla voi olla useampiakin vaakunaeläimiä.
Useimmat toteemipaalut ovat 3–18 metriä korkeita, mutta jotkin voivat olla yli 20-metrisiä. Toteemipaaluja tehdään eri tarkoituksiin:
Talon tolpaksi rakennettu toteemipaalu tukee pitkätalon hirsiä.
Talonedustan paalu sijaitsee talon sisäänkäynnin kohdalla, ja siinä on joskus oviaukko. Tällaisilla paaluilla kunnioitetaan esivanhempia, kerrotaan suvun tai klaanin sosiaalisesta ja taloudellisesta asemasta tai saavutuksista, tai kuvataan jotain hengellistä tapahtumaa.
Hautapaalun sisään laitetaan vainajan jäännökset, ja se toimii samalla hautakivenä.
Muistopaalulla kunnioitetaan vainajaa. Se on usein erityisen korkea.
Häpeäpaalu pystytetään halventamaan naapuriheimoja, jotka eivät maksa velkojaan, tai joskus poliittisista syistä.
Tekotapa

Toteemipaalu tehdään yleensä jättituijasta, joka on helposti työstettävä ja Luoteis-Amerikassa yleinen puu. Ennen puun kaatoa monet yhteisöt pitävät puulle seremonian kiitokseksi ja kunnianosoitukseksi. Veistäminen on perinteisesti ollut miesten työ, mutta nykyisin on myös naispuolisia veistäjiä. Toteemipaalun veistäminen voi kestää kuukausia: kuusimetrinenkin paalu vie kuutisen viikkoa. Veistäminen suoritetaan usein perinteisillä työkaluilla ilman sähköä, mikä hidastaa työtä. Veistäjä on perinteisesti asunut toimeksiantajansa vieraana, ja hänellä on ollut pari apulaista. Veistämisen jälkeen paalu voidaan maalata tai jättää maalaamatta. Perinteisiä värejä ovat musta, valkoinen, punainen, keltainen ja turkoosi.
Valmiin paalun pystyttämisen yhteydessä järjestetään yleensä seremonia, jossa paalun merkitystä ja sen vaakunaeläimien tarinaa selitetään. Seremonian yhteydessä järjestetään usein potlach-juhla. Paalulle kaivetaan maahan kuoppa, ja se vedetään köysillä ylös.
Aidon toteemipaalun pitää olla koulutetun paikallisen veistäjän tekemä, asiaankuuluvin seremonioin pystytetty ja paikallisten asukkaiden siunaama. Aito toteemipaalu maksaa nykyisin 25 000–100 000 dollaria.
Koska paalut on tehty puusta, ne kestävät vain noin sata vuotta, minkä jälkeen ne mätänevät. Intiaanit pitävät toteemipaalun tuhoutumista luonnollisena osana sen elämänkiertoa.
Tyyli

Eri intiaaniyhteisöillä on toisistaan poikkeavia tyylejä. Esimerkiksi rannikon tsimšien paaluissa on usein vaakalinjoja hahmojen välissä, mutta haidojen hahmot ovat limittäin. Haidojen hahmot ovat litteitä, mutta kwakiutlien paalut ovat syvään kaiverrettuja ja niiden linnuilla on siivet ja nokat. Jotkin heimot suosivat talopaaluja ja toiset erillään seisovia.
Historia

Toteemipaalujen alkuperää ei tunneta. On arveltu, että ensimmäiset toteemipaalujen veistäjät olivat Lounais-Alaskan haidoja. Heiltä tapa levisi Kanadan ja Washingtonin osavaltion rannikkoseuduille. Nykyaikaisia toteemipaaluja alettiin tehdä 1700-luvun lopulla, mutta niissä käytettävät kuvastot ja tarinat olivat olleet olemassa intiaanikulttuureissa jo kauan. Varhaiset toteemipaalut olivat huomattavasti pienempiä kuin nykyajan paalut. Toteemipaalujen huippukausi alkoi 1800-luvulla. Silloin intiaanit saivat eurooppalaisilta metallisia työkaluja, joilla he pystyivät valmistamaan entistä suurempia paaluja.
Toteemipaaluja ei ole pidetty tai palvottu idoleina, talismaaneina tai pyhinä esineinä, eikä niiden ole uskottu sisältävän jumaluuksien sieluja. Varhaiset lähetyssaarnaajat luulivat paaluja kuitenkin käytettävän shamanistisissa rituaaleissa. Kun intiaaneja pyrittiin sulauttamaan valtaväestöön ja kääntämään kristinuskoon, pakanallisina pidettyjä toteemipaaluja vietiin heiltä pois ja niiden tekeminen taantui. Vuonna 1951 intiaaneja syrjivät lait kumottiin ja toteemipaalujen tuottaminen vilkastui jälleen. Intiaaneille on viime vuosikymmeninä alettu palauttaa joitain muualle päätyneitä vanhoja paaluja.
Alaskassa on nykyisin toteemipaalupuistoja, joissa paaluja on esillä. Tunnetuimpia tällaisia puistoja ovat Sitka National Historic Park (Sitka), Saxman Native Village (Ketchikan) ja Totem Bight State Historic Park (Ketchikan).
Ennätyspaaluja

Maailman korkeimpana pidetty toteemipaalu on 53-metrinen paalu Alert Bayssa Brittiläisessä Kolumbiassa, mutta se on tehty kolmesta osasta. Washingtonin Kalamassa on 43-metrinen toteemipaalu, mutta sen veistäjä ei ollut intiaani. Alaskan Kaken 40-metrinen paalu täyttää autenttisuuden kriteerit. Paksuin paalu on Duncanissa Brittiläisessä Kolumbiassa sijaitseva, läpimitaltaan parimetrinen paalu. Vanhimmat yhä säilyneet paalut sijaitsevat Kuningatar Charlotten saarilla, ja ne ovat peräisin ajalta ennen 1880-lukua.
Muun maailman toteemipaalut

Pohjois-Japanin ainut ja Uuden-Seelannin maorit ovat myös luoneet toteemipaalujen kaltaisia monumentteja jumalilleen tai esi-isilleen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ihmishahmoinen toteemipaalu Alaskan Ketchicanissa
Yksityiskohta toteemipaalusta
Maailman korkein toteemipaalu Alert Bayssa
The Original High

| The Original High Adam Lambert |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. kesäkuuta 2015
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Listasijoitukset
  4.
Adam Lambertin muut julkaisut
| Playlist: The Very Best of Adam Lambert 2015 | The Original High 2015 | Spotify Sessions 2016 |
The Original High on Adam Lambertin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 12. kesäkuuta 2015.
Kappaleet

Ghost Town – 3.23
The Original High – 3.26
Another Lonely Night – 3.45
Underground – 3.37
There I Said It – 4.21
Rumors – 3.45 (feat. Tove Lo)
Evil in the Night – 3.56
Lucy – 3.32 (feat. Brian May)
Things I Didn't Say – 3.58
The Light – 3.35
Heavy Fire – 3.19
Aiheesta muualla

The Original High Discogsissa. (englanniksi)