stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kendō Suomessa
Suomen kendoliiton jäsenmäärän kehitys

Vuoden 2004 huikea kasvu harrastajamäärissä on ymmärrettävä Viimeinen samurai -elokuvan herättämällä kiinnostuksella samuraikulttuuriin. Myös peruskursseilla aloittavien kertoman mukaan Tähtien sota -elokuvan osilla I, II ja III on ollut selkeää vaikutusta kiinnostumiseen kendōsta. Huomattavaa on myös se, että suurin osa uusista harjoittelijoista on jäänyt lajin pariin. (FKA:n jäsenlaskutavassa on kuluvan vuoden peruskurssilaiset laskettu myös mukaan kuluvan vuoden jäsenmääriin.) Kymmenessä vuodessa (1996–2006) Suomen kendoliiton jäsemäärä on yli kolminkertaistunut ja dan-arvon saavuttaneiden kendōkoiden määrä nelinkertaistunut.
| Vuosi | jäseniä liitossa kpl | jäsenmäärän muutos vuodessa |  %-muutos vuodessa | kendōn dan-arvon tasokokeissa suorittaneet kendōkat | kendōn dan-arvon suorittaneiden määrällinen lisäys | dan-arvoisten %-osuus kendokoista | Kendoliiton jäsenmäärä 100 000 suomalaista kohti | kendōn dan-arvoisten määrä 100 000 suomalaista kohti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 |  | - | - | 2 | 0 |  |  |  |
| 1990 |  | - | - | 7 | 5 |  |  |  |
| 1991 |  | - | - | 7 | 0 |  |  |  |
| 1992 |  | - | - | 12 | 5 |  |  |  |
| 1993 |  | - | - | 14 | 2 |  |  |  |
| Suomi isännöi kendōn euroopanmestaruuskilpailut Turussa | Suomi isännöi kendōn euroopanmestaruuskilpailut Turussa | Suomi isännöi kendōn euroopanmestaruuskilpailut Turussa |  |  |  |  |  |  |
| 1994 |  | - | - | 17 | 3 |  |  |  |
| 1995 |  | - | - | 23 | 6 |  |  |  |
| 1996 | 204 | - | - | 29 | 6 | 15,2 | 4,0 | 0,6 |
| Kendoliitto 10 vuotta | Kendoliitto 10 vuotta | Kendoliitto 10 vuotta |  |  |  |  |  |  |
| 1997 | 191 | -13 | -6,4 | 42 | 13 | 22,0 | 3,7 | 0,8 |
| 1998 | 186 | -5 | -2,6 | 48 | 6 | 25,8 | 3,6 | 0,9 |
| 1999 | 230 | +44 | 23,7 | 52 | 4 | 22,6 | 4,4 | 1,0 |
| 2000 | 333 | +103 | 44,8 | 54 | 2 | 16,2 | 6,4 | 1,0 |
| 2001 | 378 | +45 | 13,5 | 67 | 13 | 17,7 | 7,3 | 1,3 |
| 2002 | 431 | +53 | 14,0 | 76 | 9 | 17,6 | 8,3 | 1,5 |
| 2003 | 454 | +23 | 5,3 | 90 | 14 | 19,8 | 8,7 | 1,7 |
| 2004 | 699 | +245 | 54,0 | 95 | 4 | 13,6 | 13,3 | 1,8 |
| 2005 | 726 | +27 | 3,9 | 104 | 9 | 14,3 | 13,8 | 2,0 |
| 2006 | 660 | -66 | -9,1 | 121 | 17 | 18,3 | 12,5 | 2,3 |
| Kendoliitto 20 vuotta | Kendoliitto 20 vuotta | Kendoliitto 20 vuotta |  |  |  |  |  |  |
| 2007 | 749 | +89 | 13,5 | 141 | 20 | 18,8 | 14,4 | 2,7 |
| 2008 | 798 | +49 | 6,5 | 156 | 15 | 19,5 | 15,0 | 2,9 |
| Suomi isännöi kendōn euroopanmestaruuskilpailut Helsingissä | Suomi isännöi kendōn euroopanmestaruuskilpailut Helsingissä | Suomi isännöi kendōn euroopanmestaruuskilpailut Helsingissä |  |  |  |  |  |  |
| 2009 | 1135  | +337 | 42,2 | 166 | 10 | 14,6 | 21,2 | 3,1 |
| 2010 | 753 | -382 | -33,7 | 184 | 18 | 24,4 | 13,4 | 3,4 |
| 2011 | 787 | +34 | 4,3 | 190 | 6 | 24,1 | 14,6 | 3,5 |
| Kendoliitto 25 vuotta | Kendoliitto 25 vuotta | Kendoliitto 25 vuotta |  |  |  |  |  |  |
| 2012 | 724 | -63 | -8,7 | 205 | 15 | 28,3 | 13,3 | 3,9 |
| 2013 | - | - | - | 217 | 12 | - | - | - |
Suomen kendoseurojen keskusliitto

Suomen kendoseurojen keskusliitto  on suomalaisten kendō-seurojen kattojärjestö. Kendoliiton lajivalikoimaan kuuluvat kendō, ZNKR iaidō ja ZNKR jōdō. Liittoon kuului 2007 alussa 19 kendō-seuraa, joista kaikissa harjoiteltiin kendōta, mutta iaidōta ja jōdōta vain joissain. 2013 kendoliitossa on jäsenenä 31 seuraa
Jäseniä Suomen kendoseurojen keskusliitossa oli vuoden 2006 päätyttyä 660 henkeä.
Kendoseurojen esittely > Rendaino

Turun kendōseura Rendaino ry on Suomen ensimmäisiä kendō-seuroja. Rendainossa harjoitetaan sekä kendōta että jōdōta.
Kendoseurojen esittely > Ki-Ken-Tai-Icchi

Helsingin kendōseura Ki-Ken-Tai-Icchi ry eli KKTI on pääkaupunkiseudun vanhin kendō-seura. KKTI on Suomen suurin kendōseura ja yksi Euroopan suurimmista seuroista jäsenmäärältään ja toiminnaltaan. KKTI:ssä harjoitellaan kendōta, ZNKR iaidōta, ZNKR jōdōta ja atarashii naginataa. KKTI-kendōn pääohjaajina toimivat 7. danin kendōka Markus Frey ja 7. danin Mikko Salonen. Lisäksi seurassa on useita 5. danin ja 4. danin kendōkoita. Monet Suomen kendōn maajoukkueessa olleet ovat peräisin KKTI:stä. Seura on saavuttanut monia kendōn yksilö- ja joukkuesuomenmestaruuksia.
Iaidōta ja jōdōta on harjoiteltu seurassa aktiivisesti 2000-luvun alusta lähtien. Atarashii naginata -harjoittelua on kokeiltu vuodesta 2009 alkaen.
Kendoseurojen esittely > Porin Kendoseura Dai Kuma Ken Kai

Porin Kendoseura Dai Kuma Ken Kai ry toimii Porin kaupungissa. Se tarjoaa jäsenilleen mahdollisuuden harjoitella kendōta, iaidōta ja seitei jōdōta. Seuran toiminta alkoi 11.1.1992, jolloin järjestettiin Porin ensimmäinen kendōn alkeiskurssi. Seuran puheenjohtajana useita vuosia toiminut Ari Lehtinen toimi vuodesta 2001 vuoteen 2009 myös Suomen kendoseurojen keskusliiton hallituksen puheenjohtajana.
Porin Kendoseuran jäseniä on vuosien varrella nähty sekä naisten että miesten kendōmaajoukkueiden jäseninä. Se on menestynyt myös suomenmestaruuskisoissa. Seuran jäsenistä SM-kultaa ovat voittaneet Kari Ruuhilahti vuonna 1996 sekä Ari Kyläniemi vuonna 2005. Pertti Kyläniemi on sijoittunut useana vuonna SM-kisojen kahden parhaan joukkoon ja voittanut kahdesti arvostetun dan-cupin.
Seuran perustamisvuodesta asti joka kesä Porissa pidetty Pori Jazz-Kendoleiri on kasvanut kansainväliseksi suurleiriksi, joka kattaa nykyisin myös iaidōn ja jōdōn. Vuonna 2020 leiriin liittyy myös seuran uusi laji, Sports Chanbara.
Kendoseurojen esittely > Erä Ken Kai – Tapanilan Erän kendōjaos

Kendōn harjoittelu Tapanilan Erässä aloitettiin syksyllä 1997, jolloin Erä Ken Kai kendō-jaoksen ensimmäinen alkeiskurssi alkoi. Nykyisin Erä Ken Kai järjestää kendōn alkeiskursseja kaksi kertaa vuodessa. Edistyneemmät harjoittelevat ympäri vuoden urheilukeskuksen aukioloaikoina. Keskimääräinen kendōn harjoittelun aloittaja Erässä on 30–40-vuotias mies, mutta viime aikoina on yleistynyt se, että vanhemmat aloittavat harjoittelun yhdessä lastensa kanssa.
Kendoseurojen esittely > Kotkan kendoseura Gu Do Ken Kai

Kotkan kendoseuran perusti Matti Tulikoura vuonna 1998. Hänen neuvokkuutensa ansiosta kotkalaiset pääsivät harjoittelemaan kendoa Saaripirtille, jonka lankkulattia ja hirsiseinät tekevät siitä ihanteellisen kendon harrastamiseen. Ensimmäisenä vuonna seurassa vieraili japanilainen Wataru Kondo sensei (tuolloin kendo 7.dan), joka antoi uutukaiselle seuralle nimen Gu Do Ken Kai, “ainaisen etsimisen ja tiedonnälän miekkakoulu”. Seuran puheenjohtajana toimi vuosina 1999-2008 Suomen maajoukkueenkin jäsenenä ollut Jari Heino, jonka johdolla kotkalaiset ottivat pronssia SM-kisojen joukkuesarjassa 2001 ja 2003. Vuodesta 2010 seuran puheenjohtajana on toiminut Aleksi Laine, jonka aikana seurassa on panostettu etenkin tiedottamiseen ja järjestetty Kotkassa useita isoja kendotapahtumia (Kyu Cup 2013 ja Liiton Kevätleiri 2014, 2017, 2018 ja 2022). Vuodesta 2012 lähtien seurassa on Jarno Redsvenin johdolla järjestetty kendoharjoituksia myös junioreille ja kotkalaiset ovat voittaneet useampaankin otteeseen SM-kultaa juniorisarjoissa. Nykyisin seurassa harjoitellaan kendon lisäksi Sports Chanbara -pehmomiekkailua ja Suiō-ryū iai kenpōa.
Kendoseurojen esittely > Leppävaaran budoseura ry

Leppävaaran budoseura on 19. lokakuuta 2004 perustettu espoolainen budō-seura, joka liittyi Suomen kendoliittoon 2006. Seurassa harjoitellaan iaidōta, kendōta ja jōdōta. Seuran kotipaikka on Leppävaara ja se on Suomen kendoseurojen keskusliiton jäsenseura.
Kendoseurojen esittely > Helsingin Yliopiston Kendoseura

Helsingin Yliopiston Kendoseura perustettiin vuonna 1998. Se on Suomen ensimmäinen akateeminen kendō-seura. Helsingin Yliopiston Kendoseuralla on useita jäseniä Suomen kendō-maajoukkueessa ja maajoukkueringissä.
Kendoseurojen esittely > Tornion kendōseura Tenshu Ken Kai

Tornion kendōseura Tenshu Ken Kai on perustettu 2004. Tornion kendōseura toimii yhteistyössä Oulun ja Luulajan kendōseurojen kanssa. Tenshu Ken Kai on tiettävästi maailman pohjoisin kendōseura. Rovaniemellä oli kendōtoimintaa vuosina 2007-2008 Tornion ja Oulun seurojen tukemana. Toiminta kuitenkin loppui paikallisen vastuuhenkilön puutteeseen.
Kendoseurojen esittely > Sei Shin Ken Kai ry

Sei Shin Ken Kai ry (jap. 誠心剣会) on Seinäjoella vuodesta 2012 toiminut kendoseura joka merkittiin yhdistysrekisteriin 26. maaliskuuta 2013. Seura on hakenut FKA:n jäsenyyttä ja hyväksyttäneen keväällä 2013.
Aiheesta muualla

Suomen Kendoseurojen Keskusliiton viralliset kotisivut
Tengun eli Suomen kendoseurojen keskusliiton  jäsenlehden numeroarkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Budolajit Suomessa |
| --- | --- | --- |
| Gendai-budolajit |  Aikido Suomessa  Atarashii naginata Suomessa  ZNKR iaidō Suomessa   ZNKR jōdō Suomessa  Judo Suomessa  Jūkendō Suomessa  Tankendō Suomessa  Karate Suomessa  Kendo Suomessa  Kyūdō Suomessa  Shōrinji kenpō Suomessa  Taido Suomessa  |  |
| n k Nykyaikana harjoiteltavat budōlajit |
| --- | --- |
 Aikido  Atarashii naginata  Iaidō  ZNKR jōdō  Judo  Jūkendō  Karatedō  Kendō  Kyūdō  Shōrinji kenpō  Taidō  Tankendō 
Kendō-opettaja Saburō Iwatate (kolmas vasemmalta eturivissä) ja hänen sensei-opettajaryhmänsä FKA:n kendō-leirillä Kisakeskuksessa 11.–13. helmikuuta 2005 Pohjan kunnassa
Kendō-opettaja Tōru Takahashi (kyōshi 7. dan, (8. dan 26.11.2014)), Tokion taidekorkeakoulun professori, Pori Jazz -kendō-leirin kata-harjoituksessa Yyterin hiekkarannalla heinäkuussa vuonna 2004
Road Trippin’

| ”Road Trippin'” Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Californication
 Äänitetty : joulukuu 1998- maaliskuu 1999
 Julkaistu: 2000
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 03.25
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Red Hot Chili Peppersin muut singlet
| ”Californication” 2000 | ”Road Trippin'” 2000 | ”Parallel Universe” 2000 |
Road Trippin'  on Red Hot Chili Peppers kappale, joka julkaistiin singlenä vuonna 1999 ilmestyneeltä albumilta Californication. Single on albumin viides. Kappale julkaistiin singlenä maailmanlaajuisesti Yhdysvaltoja lukuun ottamatta. Singlen musiikkivideo julkaistiin Yhdysvalloissa vasta yhtyeen julkaistua kokoelma-albuminsa Greatest Hits vuonna 2003.
Kappale

Kappale kertoo yhtyeen laulaja Anthony Kiediksen matkasta Kalifornian maaseudulla, yhdessä yhtyeen basisti Flean ja kitaristi John Fruscianten kanssa. Matka vahvisti kolmikon ystävyyttä, sen oltua katkolla, kun Frusciante erosi yhtyeestä vuonna 1992.
Kappaleella Frusciante soittaa akustista kitaraa. Edellinen Red Hots Chili Peppersin kappale, joka soitettiin enimmäkseen akustisella kitaralla oli "My Friends". Single on myös yksi harvoista yhtyeen kappaleista, joissa ei soiteta rumpuja.
Yhtyeen rumpali Chad Smith esiintyy musiikkivideolla vain kerran, kun hän saapuu veneellä rantaan. Musiikkivideon ohjasivat Jonathan Dayton ja Valerie Faris, jotka ohjasivat myös kappaleen "Tell Me Baby" videon.
Listasijoitukset

| Lista | Korkein sijoitus | Listaviikot |
| --- | --- | --- |
| Alankomaiden singlelista | 80 | 10 |
| Britannian singlelista | 30 | 2 |
| Irlannin singlelista | 27 | 2 |
| Sveitsin singlelista | 91 | 2 |
| Uuden-Seelannin singlelista | 44 | 1 |
Singlen kappaleet

CD Single 1
"Road Trippin'"
"Californication" (Live)
"Blood Sugar Sex Magik" (Live)
"Under the Bridge" (LIve)
"If You Had to Ask" (LIve)
Kinji Fukasaku

Kinji Fukasaku (jap. 深作 欣二 Fukasaku Kinji, 3. heinäkuuta 1930 Mito, Ibarakin prefektuuri, Japani – 12. tammikuuta 2003 Tokio, Japani) oli japanilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä, joka tunnetaan länsimaissa parhaiten Battle Royale ja Tora! Tora! Tora! -elokuvien ohjaajana. Fukasaku oli naimisissa näyttelijä Sanae Nakaharan kanssa kuolemaansa saakka. Heillä on poika Kenta Fukasaku.
Lapsuus

Kun Fukasaku oli 15-vuotias, hänen koululuokkansa vietiin sotilaspalvelukseen, ja hän työskenteli sotatarviketyöläisenä toisen maailmansodan aikana. Heinäkuussa 1945 Fukasakun luokka joutui tulituksen kohteeksi, ja oppilaiden täytyi piiloutua toistensa alle selvitäkseen. Selvinneiden oppilaiden piti hankkiutua eroon ruumiista. Silloin Fukasaku tajusi, että Japanin hallitus valehteli toisesta maailmansodasta, minkä jälkeen hän vihasi aikuisia pitkän ajan.
Elokuvaura

Vuonna 1973 Fukasaku ohjasi yakuza-aiheisen elokuvan Jingi naki tatakai, joka sai menestyksen innoittamana kahdeksan jatko-osaa, joista Fukasaku ohjasi kaikki paitsi viimeisen.
Elämänsä loppupuolella Fukasaku siirtyi videopeleihin ohjaten kauhupelin Clock Tower 3. Vaikka peli myi heikosti, peliä on kehuttu elokuvallisista välikohtauksistaan. Vuonna 2002 Fukasakulla todettiin eturauhassyöpä, mutta siitä huolimatta hän halusi ohjata vielä yhden elokuvan, Battle Royale -elokuvan jatko-osan Battle Royale II: Requiem. Fukasaku ehti ohjata elokuvaan vain yhden kohtauksen ennen kuolemaansa, ja siksi Fukasakun poika Kenta Fukasaku ohjasi elokuvan loppuun.
Valikoitu filmografia

Fûraibô tantei: Akai tani no sangeki (1961)
Kurotokage (1968)
Tora! Tora! Tora! (1970)
Bakuto gaijin butai (1971)
Gunki hatameku motoni (1972)
Jingi naki tatakai (1973)
Jingi naki tatakai: Hiroshima shito hen (1973)
Jingi naki tatakai: Dairi senso (1973)
Jingi naki tatakai: Chojo sakusen (1974)
Jingi naki tatakai: Kanketsu-hen (1974)
Jingi no hakaba (1975)
Yakuza no hakaba: Kuchinashi no hana (1976)
Yagyû ichizoku no inbô (1978)
Fukkatsu no hi (1980)
Satomi hakken-den (1983)
Itsuka giragirasuruhi (1992)
Chushingura gaiden yotsuya kaidan (1994)
Omocha (1999)
Battle Royale (2000)
Battle Royale II: Requiem (2003)
Aiheesta muualla

Kinji Fukasaku Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja 2  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Notaatio (ohjelmointi)

Notaatio on tietojärjestelmän mallinnuskielessä käytettävä merkintätapa. Notaation tulkinta tapahtuu mallinnuskielen sääntöjä käyttäen, joita ovat kielioppi (syntaksi), merkitys (semantiikka) ja käyttösäännöt (pragmatiikka). Kuvauskielen kielioppi kertoo notaatioiden ulkoasun ja sen, miten niitä voidaan yhdistellä ja käyttää yhdessä. Merkityssäännöt kertoo kunkin symbolin tarkoituksen ja sen, miten se tulkitaan yksittäisenä tai yhdessä muiden symbolien kanssa. Käyttösääntö määrittelee toiminnan, joka merkinnästä on odotettavissa, eli sen merkityksen, jota notaarioista koostuva malli kuvaa.
Peräaukon valkaisu

Valkaistu peräaukko
Peräaukon valkaisu tarkoittaa peräaukkoa ympäröivän ihon tummemman pigmentin vaalentamista kosmeettisista syistä. Tähän käytettyjä aineita, kuten hydrokinonia, on epäilty karsinogeeniksi tai muuten vaarallisiksi, ja niitä on kielletty monissa maissa mukaan luettuna Ranska ja Iso-Britannia. Valkaisu kestää noin 20 minuuttia, mutta vaikeissa tapauksissa se joudutaan toistamaan useita kertoja, jopa kahdeksan viikon ajan. Vastaava valkaisu voidaan tehdä myös hävyn alueelle.
Aiheesta muualla

Vaarallinen kauneustrendi: Peräaukon valkaisu, Iltalehti 13.7.2011
Surgeons condemn 'pornographic' cosmetic surgery show (englanniksi)
Britesmile for Bungholes: Investigating the latest craze in bodily beautification: anal bleaching (englanniksi)
Ask the experts: Dr Richard Day -- Skin Bleaching (englanniksi)
Senfi

Senfi on senegalilaisen Ismaila "Ismo" Sanén ja suomalaisen Outi Sanén suomalais- ja senegalilaiskulttuureja yhdistelevä yhtye, Ismaila soittaa djembeillä, lyömäsoittimilla sekä laulaa, Outi soittaa kanteleilla, lyömäsoittimilla sekä laulaa.
Senfi sai alkunsa, kun muusikot Ismaila ja Outi tapasivat Piirpauke-yhtyeessä vuonna 1999.
Senfi teki Pikku Kakkoselle ensimmäisen kokonaan monikulttuurisen lastenohjelman "Amin kanssa", joka kuvattiin vuonna 2001 ja on lähetetty kahteen otteeseen vuosina 2002 ja 2006, sarjasta tehtiin 12 osaa.
Taiteellinen johto

Senfi on suunnitellut ja toiminut pääkouluttajana useissa monikulttuurisissa koulutuskokonaisuuksissa esimerkiksi 2004 - 2006 Opekon monikulttuurinen musiikkikoulutus musiikinopettajinne "Yhteinen sävel 1,2 ja 3" sekä Opekon monikulttuurinen koulutus "Elävä Afrikka" vuonna 2006. Ismaila Sané ideoi etnomusiikkifestivaalin Lempäälään nimeltä LempoFolk, jonka taiteellisina johtajina toimi Ismaila Sanén ohella Outi Sané ja Henna Leisiö.
Palkinnot, tunnustukset ja merkittävät apurahat

2005 Outi Sané ja Ismaila Sané saivat Kalevala Korun Kulttuurisäätiön tunnustuspalkinnon Monikulttuurisen musiikin edistämisestä ja kehittämisestä.
2011 Kalevala Korun Kulttuurisäätiön apuraha lastenlevyn tekemiseen .
2012 EOAW tunnustuspalkinto Senfille kulttuurinedistämistyöstään.
Levytykset

Elävät Työt. Juho Koirasen sävellyksiä ystävien esittämänä. 5KYCD 2006. Cd.
Aiheesta muualla

Kappale "Minun kultani kaunis on" Youtubessa
"Senfi feat. Yamar Thiam @ Sammon taonta - Paikkari soi 2012" video Youtubessa
Yhtyeen Facebook fanisivusto
Yhtyeen Myspace sivusto
Ethel Walker

Ethel Walker: Omakuva, arviolta vuodelta 1925.
Ethel Walker: Nuori mies punaisessa solmiossa.
Ethel Walker (9. kesäkuuta 1861 Edinburgh – 2. maaliskuuta 1951 Lontoo) oli skotlantilainen taidemaalari. Hän maalasi asetelmia, muotokuvia ja maisemia.
Elämänvaiheita

Walker vietti suurimman osan elämästään Lontoossa. Perhe muutti sinne, kun Ethel oli yhdeksänvuotias. Hän aloitti maalaamisen jo varhain ilman muodollista koulutusta. Taideopintonsa hän aloitti vasta 38- vuotiaana. Hän ihali ja otti vaikutteita impressionisteilta ja aasialaisesta taiteesta.
Putney School of Artissa Walker tapasi Clara Christianin. Naiset opiskeivat yhdessä ja jakoivat yhteisen asunnon. Walker jatkoi taideopintojaan  Westminster School of Artissa, missä häntä opetti tuolloin suosittu taiteilija Frederick Brown. Hän seurasi opettajaansa tämän uuteen kouluun, Sladen taidekouluun. Sladessa häntä opetti myös Walter Sickert. New English Art Club hyväksi Walkerin ensimmäiseksi naispuoliseksi jäsenekseen vuonna 1899.
Walker maalasi monia aiheita; hänen tuotantonsa käsittää merimaisemia, kukka-asetelmia ja muotokuvia. Nykyään hänet tunnetaan parhaiten naisten muotokuvista, joissa hän on saanut esille mallinsa sisäiset tunteet. Walker inhosi kosmetiikkaa ja saattoi ojentaa tuntemattomiakin naisia ehostamisesta. Naismalleiltaan hän kielsi ehdottomasti huulipunan ja kynsilakan käytön.
Huomion Walkerin tuotannosta ansaitsee myös 25 pienikokoisen naisia esittävän maalauksen sarja, jota kutsutaan nimellä Invocation. Sarjan maalausaika on tuntematon. Sarja esittää joko niukasti pukeutuineita naisia jotka polvistuvat tai seisovat keskellä maalausta. Ympärillä on lintuja ja tanssijoita. Maalaukset ovat harmonisia ja niistä huokuu hiljainen ilo ja kauneus. Teossarjan vuoksi Walkeria pidetään nykyään lesbona.
Venetsian Biennaaliin Walker osallistui neljästi; vuosina 1922, 1924, 1928 ja 1930. Myös kotimaassaan hänellä oli useita näyttelyitä muun muassa Rehs Galleriassa ja Royal Art Academyssa. Kuningataräiti, joka oli taidekeräilijä, osti Walkerin maalauksen kokoelmiinsa vuonna 1938. Hän ei pitänyt "naistaiteilija"- nímityksestä, sillä hänen mielestään oli vain hyviä tai huonoja taiteilijoita. Hän kuitenkin hyväksyi nimityksensä kansainvälisen naisten taideseuran kunniapuheenjohtaksi vuonna 1932.
Walker oli sosiaalinen nainen  ja oli paljon mukana kotikaupunginosansa Chelsean taiteilijoiden seuraelämässä. Hänen ystäväpiiriinsä kuului kirjailija William Rothenstein joka otti Walkerin mukaansa Bloomsburyn ryhmään. Ryhmän jäseniä olivat Vanessa Bell, Duncan Grant, Wilson Steer, Henry Tonks sekä Virginia Woolf.  Walker pyysi Woolfin alastonmallikseen, sillä tämä oli hänen mielestään selvästi kuin Lilith. Vanessa Bellistä Walker maalasi nykyään Tate- Galleryssa olevan muotokuvan.
Julkista tunnustusta elämäntyöstää Walker sai vuonna 1943, kun hänestä tehtiin Dame of the Bristish Empire.
Vaikka Walker oli omana aikanaan tunnettu taiteilija jolla oli paljon näyttelyitä, hän on nykyään melko tuntematon. Hänen töitään on melko harvoin näyttelyissä eivätkä niitä taidehistorioitsijakaan mainitse julkaisuissaan.
Aiheesta muualla

https://www.piano-nobile.com/artists/1155-dame-ethel-walker/
https://artuk.org/discover/artists/walker-ethel-18611951
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Auckland  Musée d'Orsay  National Gallery of Canada  Victoria  RKD Artists  ULAN 
Muut:  Europeana  SNAC  Te Papa (New Zealand)
Otherside

| ”Otherside” Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Californication
 Äänitetty : joulukuu 1998- maaliskuu 1999
 Julkaistu: 11. tammikuuta 2000
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 04.16
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
Red Hot Chili Peppersin muut singlet
| ”Around the World” 1999 | ”Otherside” 2000 | ”Californication” 2000 |
Otherside on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka julkaistiin singlenä yhtyeen vuonna 1999 julkaistulta albumilta Californication. Kappale menestyi hyvin listoilla ja oli mm. 14. Billboard Hot 100 -listalla. Kappale löytyy myös kokoelma-albumilta Greatest Hits. Singlelle tehtiin musiikkivideo vuonna 2000.
Singlen b-puoli on "How Strong".
Kappale

Otherside on yksi Californicationin synkimmistä kappaleista. Se kertoo yhtyeen laulaja Anthony Kiediksen huumeriippuvuudesta, jota hän kävi läpi albumin One Hot Minute nauhoitusten aikaan.
Musiikkivideo

Singlen musiikkivideosta voi huomata myös kappaleen synkkyyden. Videolla Red Hot Chili Peppersin jäsenet ovat erikoisissa paikoissa soittamassa instrumentejään, paitsi Kiedis joka laulaa linnan tornissa. Hänen esiintyminen videolla on synkempää ja vähäeleisempää kuin yhtyeen muilla videoilla, joilla hän esiintyy paljon energisempänä. Yhtyeen silloinen kitaristi John Frusciante soittaa pitkällä käytävällä narua aivan kuin kitaraa. Basisti Flea roikkuu puhelinlangoilla ja soittaa niitä kuin bassoa. Rumpali Chad Smith on tornissa, jossa hän soittaa pyörivää kelloa rumpuina.
Listasijoitukset

| Lista | Korkein sijoitus | Listaviikot |
| --- | --- | --- |
| Australian singlelista | 31 | 9 |
| Kanadan singlelista | 32 | 23 |
| Kanadan singlelista (RPM) | 1 | 19 |
| Uuden-Seelannin singlelista | 5 | 26 |
| Ruotsin singlelista | 19 | 10 |
| Sveitsin singlelista | 65 | 7 |
| Britannian singlelista | 33 | 2 |
| Billboard Hot 100 | 14 | 22 |
| Hot Mainstream Rock Tracks | 2 |  ? |
| Alternative Songs | 1 | 27 |
| Italian singlelista | 17 | 3 |
Singlen kappaleet

CD Single 1
"Otherside"
"How Strong"
"Otherside (video)"
CD Single 2
"Otherside"
"How Strong"
"Road Trippin'"
CD Single 3
"Around the World"
"Me and My Friends"
"Yertle Trilogy"
CD Single (Saksa)
"Otherside"
"How Strong"
"My Lovely Man (live)"
"Road Trippin'"
CD Single (Australia)
"Otherside"
"How Strong"
"My Lovely Man (live)"
"Road Trippin'"
"Scar Tissue (video)"
"Around the World (video)"
Naistenlehti

Naistenlehti on naisten asioita käsittelevä aikakauslehti. Naistenlehtien artikkelit käsittelevät muun muassa naisten ja kotien elämää. Ne tarjoavat vinkkejä ja ohjeita arjen elämään sekä tarinoita ja henkilöhaastatteluja. Kotiliesi on Suomen vanhin naistenlehti.
Kirjallisuutta

Ruoho, Iiris & Saarenmaa, Laura: Edunvalvonnasta elämänpolitiikkaan: Naistenlehdet journalismina ja julkisuutena.  Tampere:  Tampereen yliopisto, journalismin tutkimusyksikkö, 2011.  ISBN 978-951-44-8373-8  Teoksen verkkoversio (pdf).