stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dorothy Tyler

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ibolya Csák, Elfriede Kaun ja Dorothy Odam. |  Ibolya Csák, Elfriede Kaun ja Dorothy Odam. |  Ibolya Csák, Elfriede Kaun ja Dorothy Odam. |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | korkeushyppy |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | korkeushyppy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bryssel 1950 | korkeushyppy |  |
Dorothy Jennifer Beatrice Tyler (o.s. Odam, 14. maaliskuuta 1920 Stockwell, Lontoo – 25. syyskuuta 2014) oli brittiläinen korkeushyppääjä.
Dorothy Tyler saavutti olympialaisten ja EM-kilpailuiden korkeushyppykilpailuissa yhteensä kolme hopeamitalia ja aina samalla tuloksella voittajan kanssa. Berliinin 1936 olympialaisissa hän hyppäsi tuloksen 160 cm mutta hävisi Unkarin Ibolya Csákille. Lontoon 1948 olympialaisissa hänen tuloksensa oli 168 cm mutta voiton vei samalla tuloksella Yhdysvaltain Alice Coachman. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sai hopeaa maannaisensa Sheila Alexanderin takana molempien ylitettyä 163 cm. Tyler osallistui vielä kaksiin olympialaisiin ja sijoittui Helsingissä 1952 seitsemänneksi ja Melbournessa 1956 12:nneksi.
Tyler hyppäsi korkeushypyn maailmanennätyksen 166 cm Brentwoodissa 29. toukokuuta 1939 ja piti sitä hallussaan neljä vuotta.
Roshen

| Roshen |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Yksityisesti omistettu yhtiö
Perustettu:  1996
Perustaja:  Petro Porošenko
Toimitusjohtaja:  Vjatšeslav Moskalevskyi 
Avainhenkilöt:  Petro Porošenko
Kotipaikka:  Kiova, Ukraina 
Toiminta-alue:  Eurooppa, Aasia, Pohjois-Amerikka
Toimiala:  Makeisteollisuus, konditoriatuotteet
Tuotteet:  320 eri makeistyyppiä ja konditoriatuotetta 
Liikevaihto:  800 miljoonaa USD (vuonna 2016) 
Henkilöstö:  10 000 
Kotisivu:  roshen.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Roshenin suklaata.
Petro Porošenko.
Roshenin tehdas Vinnytsjassa.
Uudenvuoden juhlaksi valaistu Roshenin Kiovan tehdas 2011.
Roshenin Kiovan tehtaan valmistama Kiovan kakku.
Roshen on ukrainalainen makeismerkki ja makeisten ja konditoriatuotteiden valmistamiseen keskittynyt yritys, jonka perusti Ukrainan  presidenttinäkin toiminut Petro Porošenko vuonna 1996. Roshenilla on tehtaita Ukrainan lisäksi Unkarissa ja Liettuassa sekä myynti- ja yhteyspisteitä eri puolilla Eurooppaa, Aasiaa ja Pohjois-Amerikkaa. Yritys on saanut nimensä perustajansa Petro Poroshenkon mukaan.
Yritys

Makeisteollisuusalan julkaisun Candyindustryn vuotuisen Global Top 100 -luettelon mukaan Roshen oli 24. suurin makeisvalmistaja maailmassa vuonna 2017. Roshenin päämaja on Kiovassa, Ukrainassa. Sillä on kahdeksan tehdasta ja se työllistää 10 000 työntekijää. Ukrainassa olevat tehtaat sijaitsevat Kiovassa, Krementšukissa ja Vinnitsassa, jossa on kaksi tuotantolaitosta. Lisäksi Roshenilla on tehdas Lipetskissä, Venäjällä; Klaipedassa, Liettuassa ja Budapestissa, Unkarissa. Sen logistiikkakeskus sijaitsee Jahotynissä, Kiovan alueella noin 100 kilometrin päässä Kiovasta.
Vuonna 2010 yhtiön vuotuinen liikevaihto ylitti ensimmäisen kerran miljardin Yhdysvaltain dollarin rajan. Kasvua vuodesta 2009 oli 32 %. Sen nykyinen liikevaihto on 800 miljoonaa dollaria.
Roshenin makeistuotteisiin kuuluvat suklaapatukat ja -levyt, keksit ja vohvelit, tryffelit, konvehdit ja täytetyt suklaat, muottivalmisteiset suklaahahmot ja -muodot, toffee ja karamelli, pähkinä- ja jyväkaramellit, patukat, makeismuruset, marsipaani, kovat makeiset (mukaan lukien tikkukaramellit, minttupastillit ja kurkkupastillit), pehmeät makeiset, lakritsa, kuivatut ja sokeroidut hedelmät, hedelmämakeiset ja purukumit.
Historia

Petro Porošenko perusti Roshenin 1996. Sen perustana toimi Neuvostoliiton aikana perustettu Kiovan Karl Marxin sokerileipomo, joka oli tunnettu eri puolilla Neuvostoliittoa muun muassa Kiovan kakkuna tunnetusta marenkikakustaan. Porošenko osti tehtaan ukrainalaisten yritysten yksityistämishankkeen aikana 1990-luvun alussa ja nykyaikaisti sen muun muassa hankkimalla sinne kokonaan uuden länsimaisen tuotantokoneiston. Perustettuaan Roshenin hän muutti tehtaan nimen Roshenin Kiovan tehtaaksi.
Ukrainan vallankumous ja sitä seurannut Itä-Ukrainan sota sekä Ukrainan ja Venäjän kriisiytyneet välit ovat vaikuttaneet yhtiön toimintaan.
Historia > Venäjän-kaupan ongelmat

Lokakuussa 2005 Venäjä asetti uusia tullimaksuja määrätyille ukrainalaisille tuotteille. Myös Roshenin makeis- ja leipomotuotteet kuuluivat tullimaksujen alaisten tuotteiden piiriin. Tariffeilla oli suuri vaikutus, sillä esimerkiksi Venäjällä myytävistä suklaavalmisteista yli puolet tuli Ukrainasta ja tullien ansiosta ukrainalaisten tuotteiden myynti laski 34 prosenttia aiemmasta. Korkeat tariffit nähtiin muualla maailmassa yleisesti Venäjän kostona sen ja Ukrainan vuosina 2005–2006 maakaasun tuottamisesta käymästä kiistasta.
Aiemmin kauppa- ja talousministerinä toiminut Porošenko on ollut Ukrainan EU-yhteistyön ja jäsenyyden kannattaja. Heinäkuussa 2013 Venäjän elintarvikevirasto (Rospotrebnadzor) asetti Roshenin tuotteet maahantuontikieltoon esittäen syyksi tyytymättömyyden pakkausselosteisiin sekä kertoi joidenkin tuotteiden ylittävän viraston sallimat määrät hiivaa ja penisilliiniä. Elokuussa 2013 myös Valko-Venäjä liittyi Venäjän aloittamaan tuontikieltoon, aiheuttaen noin 200 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoisen menetyksen Roshenin myyntituloissa.  Oman julistuksensa mukaan Roshen piti Venäjän ja sen kanssa tulliliittosopimuksen tehneiden valtioiden esittämiä syytöksiä perusteettomina, vakuutti toimivansa avoimesti ja kansainvälisten lainsäädäntöjen mukaan sekä olevansa valmis yhteistyöhön venäläisten viranomaisten kanssa. Venäjän elintarvikevirasto järjesti tarkastuksia Ukrainassa oleviin tuotantolaitoksiin. Sen mukaan muun muassa Roshenille maitoa toimittava ukrainalainen tuottaja ei ole Venäjällä sallittujen maahantuojien rekisterissä. Pääministerin apulaisen Gennadi Onišenkon mukaan "Ukrainan kutsumien venäläisten asiantuntijaryhmän luoma epäammattimainen ja epäystävällinen ilmapiiri on mainittava". Joulukuussa 2013 Venäjän talousministeriö uskoi Roshenin tuotteiden palaavan takaisin Venäjän markkinoille vuoden 2014 maaliskuun loppuun mennessä. Valko-Venäjä ja Kazakstan tekivät Roshenista omat tutkimuksensa, joissa tuotteista ei löydetty vikoja. Valko-Venäjä salli tuotteiden myynnin. Tuontikieltoa ei ole kuitenkaan toistaiseksi purettu Venäjällä.
Historia > Lipetskin ja Mariupolin tehtaiden sulkeminen

Venäjän poliisi teki ratsian Roshenin Lipetskissä Venäjällä olleeseen tehtaaseen Ukrainan presidentinvaalien aikana. Sen johtajaa Taisija Voroninaa syytettiin ”salajuonittelusta nimeltä mainitsemattomien muiden kanssa rekisteröidyn tavaramerkin laittomasta käytöstä lisävoittojen saamiseksi”, eli väärennettyjen tuotteiden myynnistä. Tehdas suljettiin samassa yhteydessä. Sen sijaan Ukrainassa ja tehtaan työntekijöiden keskuudessa uskottiin, että tehdas suljettiin, koska Porošenko oli mukana Euromaidanissa ja ehdokkaana Ukrainan uudeksi presidentiksi. Uutistoimisto Reutersin mukaan osa Lipetskin tehtaan venäläisistä työntekijöistä häpeilivät työskentelyään ukrainalaiselle johdolle venäläisen isänmaallisuushengen kohottua sen myötä, kun Venäjä alkoi miehittää Krimiä. Roshenin venäläinen kilpailija Uniconf nosti lisäksi kanteen, jossa se vaati Roshenilta 70 miljoonaa dollaria hyvityksenä. Keväällä 2014 Russia Today nimitti Venäjällä käytettyjä toimia Roshenia vastaan "Suklaasodaksi".
Tehdas avattiin sittemmin uudestaan, joskaan se ei toiminut enää koko kapasiteetillaan. Tehdas on ainoa Roshenin tuotantolaitoksista, jonka tuotteiden myynti on sallittu Venäjällä ja se tuottaa noin 10 000 tonnia vuodessa. Ukrainalaiset ovat puolestaan olleet vihaisia siitä, että heidän presidentillään on tehdas Venäjällä, joka miehittää Krimiä ja jota Ukrainassa pidetään osallisena Itä-Ukrainassa käytävässä sodassa.
Roshen sulki konditoriatuotteita valmistavan tehtaansa Mariupolissa vuonna 2015 lähialueella käytävän Itä-Ukrainan sodan vuoksi. Tehtaan toiminnan jatkaminen ei myöskään ollut enää kannattavaa, koska Venäjä oli aiemmin kieltänyt Roshenin tuotteiden viennin Krimin alueelle ja muualle Venäjään.
Historia > Myymispyrkimys

Porošenko asettui presidenttiehdokkaaksi vuoden 2014 Ukrainan presidentinvaaleihin. Ehdokkuutensa aikana Porošenko vannoi myyvänsä omistamansa Roshenin osakkeet, mikäli hänestä tulee presidentti. Hän ei kuitenkaan onnistunut löytämään ostajaa, joten hän on pohtinut omistuksensa myymistä osissa. Porošenkon mukaan: ”Ei ole mikään salaisuus, että sodan vaivaamaan maahan ei tehdä investointeja – kukaan ei osta mitään ja on mahdotonta myydä mitään. Minulle on kerrottu, että on olemassa neljä ostajaa, mutta neuvottelut ovat laahanneet ja avainehtona on ollut sodan loppuminen.”
Sijoitusyhtiö Investment Capital Ukraine LLC on pyrkinyt välittämään Roshenin myymistä. Yhtiön tiedonannon mukaan sekä teollisuuden että rahoitusalan sijoittajat ovat ilmaisseet kiinnostusta Roshenin ostoon, mutta vuoden 2015 puolivälissä Moskovassa annettu oikeuden päätös pidättää Roshenin omaisuus Venäjällä on estänyt myymispyrkimykset toistaiseksi. Päätöksen jälkeen todellisia neuvotteluja ei juuri ole käyty. Tammikuussa 2017 Roshenin johto päätti sulkea toistaiseksi Venäjällä olevien tuotantolaitostensa toiminnan.
Historia > Venäjän hyökkäys Ukrainaan

Venäjän hyökkäyksen alettua Roshen joutui sulkemaan Kiovan ja Boryspilin tehtaansa toistaiseksi. Lisäksi Vinnytsjassa ja Krementšukissa sijaitsevien tehtaiden tuotantoa hidastettiin kysynnän nopean heikkenemisen vuoksi. Toimitusjohtaja Vjatšeslav Moskalevskyin mukaan ulkomaanvientiä tehdään enää Euroopan markkinoille kysynnän lakattua Ivy-maissa ja Israelissa.
Muuta toimintaa

Syyskuussa 2013 Roshen avasi ensimmäisen Bonbonetti-brändin alla toimivan liikkeensä Budapestissa, Unkarissa. Syyskuussa 2014 Roshenista tuli ensimmäinen ukrainalainen makeisvalmistaja, joka esitteli suklaatuotteita suklaamaana tunnetussa Sveitsissä. Saman vuoden joulukuussa Roshen avasi ensimmäisen merkkinsa alla toimivan liikkeen Klaipėdassa, Liettuassa.
Muuta toimintaa > Hyväntekeväisyys

Vuonna 2004 Roshen aloitti "Land of Childhood" -projektin, jonka toimin se on pystyttänyt eri puolille Ukrainaa yli 80 nykyaikaista leikkikenttää, joiden huollosta, turvallisuudesta ja valvonnasta Roshen vastaa.
Vuonna 2005 Roshen aloitti Ukrainassa lasten koulutusta tukevan projektin, jossa lapset muun muassa tutustuvat sen tuotantolaitoksiin ja saavat tietoa makeisteollisuudesta, sen tuotantolaitteista ja työtehtävistä sekä alan historiasta. Vuonna 2015 Roshen laajensi projektin myös Liettuaan. Vuosittain noin 100 000 kouluikäistä lasta vierailee Roshenin tuotantolaitoksilla.
Aiheesta muualla

Roshenin viralliset kotisivut englanniksi, puolaksi, ukrainaksi ja venäjäksi (Arkistoitu – Internet Archive).
Roshenin kelluva suihkulähde Vinnitsassa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tutkaheijastin

Tutkaheijastimen toimintaperiaate.
Keskiniemen loisto Hailuodossa. Tornin pohjoissivulla on tutkaheijastin.
Tutkaheijastin on merenkulun turvalaite, takaisinheijastin, jonka tarkoituksena on parantaa kohteiden kuten merimerkkien ja pienten alusten näkymistä tutkassa, ja siten lisätä vesiliikenteen turvallisuutta. Joissakin aluksissa se on pakollinen varuste. Suomen merialueilla on paljon tutkaheijastimella varustettuja merenkulun turvalaitteita.
Tärkeimmät merimerkit on pääsääntöisesti varustettu kiintein tutkaheijastimin koska ne passiivisina laitteina ovat toimintavarmoja eivätkä tarvitse teholähdettä. Pienissä aluksissa, pääasiassa purjeveneissä, käytetään tutkaheijastimia, jotka voidaan nostaa purjeveneen köysistöön, tai mastoon.
Rakenne

Tutkaheijastin on valmistettu yleensä teräksestä tai alumiinista. Heijastimen levymäiset osat muodostavat yleensä joukon suorakulmaisia soppia. Särmikkään muotoilun ja radioaaltoja läpäisemättömän materiaalin tarkoituksena on parantaa tutkan lähettämien radioaaltojen takaisinheijastumista, jolloin pieni kohde erottuu tutkan näytöllä paremmin. Saatavana on monen mallisia heijastimia, mm. putkimaisia. Sen jokaisella yksittäisellä sopella olisi oltava kokoa vähintään sen verran, että haluttu aallonpituus (yleensä saaristovesillä 3 cm, mutta valtamerillä myös 10 cm) mahtuu sen läpimitalle useampia kertoja.
Soppi on tyypillinen tutkaheijastimen muoto, jollaisia on oheisessa kuvassa ryhmänä. Sopessa on metallilevyjä suorassa kulmassa toisiinsa nähden. Siksi radioaallot, mikroaallot, jotka heijastuslakien mukaan heijastuvat aina siten, että niiden lähtökulma (tasaisesta pinnasta) on sama kuin tulokulma, joutuvat tällaisessa sopessa heijastumaan yhteensä 180 astetta. Lopputuloksena ne heijastuvat tarkalleen samaan suuntaan mistä tulivatkin. Jos kuvan heijastimen (yhden elementin) sisäsärmän pituus olisi 0,5 m, se X-alueen (aallonpituus n. 3 cm Tutkataajuusalueet) tutkan kannalta vastaisi sellaista pallonmuotoista kohdetta, jonka isoympyrän pinta-ala, ekvivalentti radiopinta-ala, (En. Radar cross section, RCS) olisi 280 neliömetriä. Useampi soppi kertaa lopputuloksen niin monella, kuin niitä on suunnilleen siihen suuntaan, jossa tutka on. Tässä tapauksessa n. 1000 m², joka vastaa n. 1000 tonnin laivaa.
Koska merenkulkututka on tavallisesti varustettu polarisaattorilla (sadevälkkeen vähentämiseksi) voidaan tutkaheijastimen heijastuskykyä edelleen parantaa käyttämällä myös siinä polarisoivaa materiaalia.
Käyttö

Jos alus on suhteellisen pieni ja lisäksi valmistettu lujitemuovista, tutkaheijastin sen varusteena voi oleellisesti lisätä sen omaa turvallisuuta, koska tutkan suorituskyky muilla aluksilla ja tutka-asemilla oleellisesti paranee, ja se tulee helpommin nähdyksi. Ilman heijastinta pieni huvivene edustaa radiopinta-alaa 0,02–2 m², mutta jo 30 cm:n levyisellä (15 cm:n särmä) soppiheijastimella se edustaa 20 m²:n radiopinta-alaa.
Tutkaheijastin olisi asennettava sellaiseen asentoon, että sen soppien aukot osoittavat kohti horisonttia. Siten sen radiopinta-ala on pinta-alukselle mahdollisimman suuri. Tästä asennustavasta merenkulkijat käyttävät ammattikielessä nimeä sadesieppaaja, koska sen yksi aukko on kohti taivasta.
Radiopinta-ala voidaan myös laskea mille tahansa soppiheijastimelle seuraavasti:
Jos sopen sivulevyt ovat kolmion muotoiset:
{{\sigma }={\frac {4{\pi }{a^{4}}}{3{\lambda ^{2}}}}}
Jos sopen sivulevyt ovat neliön muotoiset:
{{\sigma }={\frac {12{\pi }{a^{4}}}{\lambda ^{2}}}}
Jossa:
{\sigma } = ekvivalentti radiopinta-ala [m²]
a = sopen sisäsärmän pituus [m]
{\lambda } = aallonpituus [m]
Aktiiviset laitteet

Kaupallisesti on saatavana myös aktiivisia tutkaheijastimia. Sellainen ei nimestään huolimatta ole heijastin vaan elektroninen radiolaite, transponderi, toisiotutkavastaaja, ja toiminta on toisiotutka periaate. Se käynnistyy lähestyvän tutkan pulssista ja lähettää lyhyen pulssin antennistaan, joten se erottuu selvästi lähestyvän tutkan näytöllä. Toisin kuin passiivinen heijastin, se tarvitsee aina teholähteen.
Meriväylien tärkeitä kohteita merkitään myös, heijastimien lisäksi, tutkamajakalla RACON, joka myös käynnistyy toisiotutkavastaajana lähestyvän tutkan pulssista.
Lisäksi mainittakoon tärkeä laite SART, jota käytetään meripelastuksessa pelastusveneissä. Sekin on toisiotutkavastaaja, eikä siis heijastin.
Aktiiviset laitteet eivät voi täysin korvata passiivista "oikeaa" tutkaheijastinta myöskään siitä syystä, että käyttöön tulee yhä enemmän merenkulkututkan nykyaikaisia tekniikoita, laajakaistatutka l. broadbandradar l. BB-tutka, joiden pienitehoinen ja pulssittamaton lähete ei käynnistä aktiivista tutkavastaajaa kuten pulssitutka. Passiivinen heijastin toimii erinomaisesti molemmilla tekniikoilla.
Bodo Tümmler

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bodo Tümmler vuonna 1968 |  Bodo Tümmler vuonna 1968 |  Bodo Tümmler vuonna 1968 |  |
Maa:   Saksa
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | México 1968 | 1 500 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1966 | 1 500 metriä |  |
|  Pronssia | Budapest 1966 | 800 metriä |  |
Bodo Tümmler (s. 8. joulukuuta 1943 Toruń, Puola) on saksalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.
Tümmler voitti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 kultaa 1 500 metrin juoksussa ajalla 3.41,9 ja saavutti 800 metrin juoksussa pronssia ajalla 1.46,3. Méxicon 1968 olympialaisissa hän saavutti 1 500 metrillä parhaana eurooppalaisena pronssia ajalla 3.39.0. Hän osallistui vielä Münchenin 1972 olympialaisiin mutta jäi 1 500 metrin juoksun välierässään viimeiseksi.
Tümmler voitti universiadeissa 1 500 metrin juoksun Budapestissa 1965 ajalla 3.46,2 sekä Tokiossa 1967 ajalla 3.43,4.
Lauri Kettunen

Lauri Kettunen (1916)
Lauri Einari Kettunen (10. syyskuuta 1885 Joroinen – 26. helmikuuta 1963 Helsinki t. laivassa Tukholman ja Helsingin välillä) oli merkittävä suomen kielen murteiden ja itämerensuomalaisten kielten tutkija. Kettunen toimi professorina Tarton ja Helsingin yliopistoissa.
Opiskeluaika

Kettunen syntyi maanviljelijän poikana Joroisissa. Hän valmistui ylioppilaaksi Kuopion suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1905, minkä jälkeen hän ryhtyi opiskelemaan Helsingin yliopistossa suomea ja sen sukukieliä. Tuolloin Kettusta opetti muun muassa tunnettu fennisti, professori E. N. Setälä.
Kolme vuotta opiskeltuaan Kettunen suoritti vuonna 1908 kandidaatintutkinnon pääaineenaan suomen kieli ja kirjallisuus. Lisensiaatiksi hän tuli vuonna 1912 ja väitteli tohtoriksi vuotta myöhemmin.
Akateeminen ura

Kettusesta tuli Helsingin yliopiston suomen kielen dosentti vuonna 1914. Sittemmin hän toimi Tarton yliopiston itämerensuomalaisten kielten professorina vuosina 1920–1925. Tämän jälkeen Kettunen työskenteli Helsingin yliopiston suomalaisen filologian vt. apulaisena. Vuonna 1929  Kettunen nimitettiin Helsingin yliopiston itämerensuomalaisten kielten ylimääräiseksi professoriksi, jota virkaa hän hoiti vuoteen 1938 asti. Virka muutettiin vuoden 1939 alusta viron ja sen lähisukukielten varsinaiseksi professuuriksi. Tästä virastaan Kettunen jäi eläkkeelle vuonna 1953. Virkavapaiden avulla hän toimi myös yliopisto-opettajana Budapestissa Eötvös-Collegiumissa vuosina 1935–1937 ja 1941–1944.
Kettunen osallistui aktiivisesti Kotikielen Seuran, Suomalais-ugrilaisen Seuran ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimintaan. Vuonna 1959 Kettunen sai Suomalaisen Tiedeakatemian kunniapalkinnon (500 000 markkaa) tunnustukseksi ansioistaan itämerensuomalaisten kielten tutkijana.
Kettusella oli usein voimakkaita näkemyksiä ja hän kiisteli moneen otteeseen Lauri Hakulisen kanssa muun muassa kielen historiasta. Useammassa kuin yhdessä kiistakysymyksessä on vasta myöhempi tutkimus kyennyt osoittamaan ”rabulisti Kettusen” näkemyksen oikeaksi. Kielenhuollossa Kettunen edusti usein vapaamielisempää kantaa kuin Hakulinen ja E. A. Saarimaa, jonka oppaan Hyvää ja huonoa suomea eräänlaiseksi vastapainoksi Kettunen kirjoitti oman opaskirjansa Hyvää vapaata suomea.
Tutkimusmatkat

Suomalaisten sukulaiskansojen kulttuuri ja sen edistäminen oli Lauri Kettuselle sydämenasia. Uransa aikana Kettunen matkusteli runsaasti itämerensuomalaisia kieliä puhuvien kansojen parissa kielinäytteitä keräten. Kettunen vieraili matkoillaan virolaisten, vatjalaisten, vepsäläisten, liiviläisten ja karjalaisten luona sekä myös Ruotsissa Vermlannin metsäsuomalaisten luona.
Lauri Kettunen kiersi ympäri Suomea 1920-luvun lopulla sekä 1930-luvulla tutkien suomen kielen murre-eroja ja siten kartoittaen murrealueita. Urakka oli valtava, sillä hänen tavoitteenaan oli vierailla lähes jokaisessa pitäjässä. Kettunen haastatteli ihmisiä paitsi heidän kotonaan, myös esimerkiksi kunnalliskodeissa ja vankiloissa. Matkoillaan Kettunen liikkui polkupyörällä, suksilla, moottoripyörällä ja myöhemmin autolla.
Tutkimustyön tuloksena oli Murrekartasto, joka sisältää 213 tärkeimpien murreilmiöiden levinneisyyttä osoittavaa karttaa. Myöhemmät supistetut painokset sisältävät 64 karttaa.
Perhe ja vapaa-aika

Lauri Kettusella ja hänen vaimollaan Hiljalla oli kolme lasta, joista tosin kaksi menehtyi jo nuorena.
Tieteellisen uransa vastapainoksi Lauri Kettunen harrasti kaunokirjallisuutta. Hän kirjoitti proosaa, runoutta ja näytelmiä. Osa Kettusen kaunokirjallisesta tuotannosta julkaistiin salanimellä Toivo Hovi. Kettunen käänsi suomeksi virolaisen Bernard Kangron runoja ja kirjoitti itse viroksi runokokoelman Südame sillad (1960). Hän oli myös teosofian kannattaja.
Kettusen teoksia

Vatjan kielen äännehistoria (1915)
Viron ja suomen eroavaisuudet (1916)
Virolais-suomalainen sanakirja (1917)
Näytteitä etelävepsästä I (1920) ja II (1925)
Eestin kielen oppikirja (1928)
Suomen murteet I. Murrenäytteitä (1930)
Suomen murteet II. Murrealueet (1930)
Suomen murteet III. A. Murrekartasto ja B. Selityksiä murrekartastoon (1940)
Lauseopillinen tutkimus vepsän murteista (1943)
Tieteen matkamiehenä (1945)
Tisza tulvii – Ilona, Ilona! (1945, Toivo Hovin nimellä)
Tieteen matkamiehen uusia elämyksiä (1948)
Hyvää vapaata suomea (1949)
Suomen kielen ohjesanastoa (1949)
Suutari Vilihunen (1950, Toivo Hovin nimellä)
Lalli Lallonpoika (1960, Toivo Hovin nimellä)
Matkapakinoita ja muita muistelmia 1925–1960 (1960)
Kahdeksan matkaa Vermlannin metsäsuomalaisiin (1960)
Eestiläis-suomalainen sanakirja, SKS, 1960
Nuoren Uki-Jysyn oloa ja elämää. Muita kertoelmia menneiltä ajoilta (1963, Toivo Hovin nimellä)
Muistoreliefit

Lauri Kettusen muistoreliefi Kuopion yliopistolla (nyt. Itä-Suomen yliopisto) Kuopiossa (julk. 8.6.1991)
Joroisten Koskenhovissa (10.8.1991)
Lauri Kettusen muistoreliefi Virossa Tarton yliopistolla (5.9.1991) ja
Lauri Kettusen muistoreliefi Ruotsin Värmlannissa(12.7.1997).
Aiheesta muualla

Lauri Kettunen itämerensuomalaisten kielten professorina Professuurin historia. Helsingin yliopisto, Suomen kielen ja kotimaisen kirjallisuuden laitos.
Haavikko, Ritva: Kettunen, Lauri.  (Suomen kansallisbiografia 5)  Helsinki:  SKS, 2005.  Teoksen verkkoversio.
Lauri Kettunen Estofilia.  2018. Tallinna:  Suomen suurlähetystö. Viitattu 4.5.2018. (viroksi) (suomeksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO) 2  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef 
Tarton yliopiston filosofisen tiedekunnan professoreita, 1921-1923 (Kettunen ensimmäinen oikealta)