stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Otso Rantakari
Muuta

Rantakarin isä Osmo on toiminut alemmissa sarjoissa mm. joukkueenjohtotehtävissä. Otso Rantakari avioitui heinäkuussa 2021 vuoden 2010 Miss Suomen, juontaja ja laulaja Viivi Pumpasen kanssa. Pari tapasi toisensa viihdeohjelma Possen kuvauksissa vuonna 2017. Pari erosi vuoden 2023 lopussa.
John Arnold Bergh

John Arnold Bergh (10. elokuuta 1872 Helsinki – 4. marraskuuta 1939 Porvoo) oli suomenruotsalainen kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä Arnold, Mikael Sand ja Mikael Sanden.
John Arnold Berghin vanhemmat olivat oikeusneuvosmies, kirjailija Johan Herman Edvard Bergh (1829–1903) ja Johanna Charlotta Lemström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja opiskeli sitten lääketiedettä Helsingin yliopistossa. Bergh joutui lopettamaan opinnot sairauden takia ja myöhemmin hän toimi maanviljelijänä, kirjailijana, lääkintävoimistelijana ja hierojana.
Bergh menetti näkökykynsä opiskeluaikanaan 1890-luvulla ja hän joutui sen vuoksi keskeyttämään lääketieteen opintonsa. Hän aloitti tämän jälkeen kirjallisen uransa. Berg kirjoitti romaaneja, runoja ja lisäksi lehtiartikkeleita, joita julkaistiin koti- ja ulkomaisissa lehdissä. Bergh hallitsi suomen ja ruotsin kielen lisäksi englannin, ranskan, saksan, venäjän ja esperanton kielet. Viimeksimainitun kielen hän opetteli, koska esperanto oli puolivirallinen sokeain maailmankieli. Omat teoksensa Bergh kirjoitti ruotsin kielellä. Vuonna 1906 julkaistu helsinkiläisen ylioppilaselämän kuvaus, romaani Olof Grehn voitti samana vuonna pohjoismaisen romaanikilpailun. Berghin vuonna 1910 ilmestynyt romaani Piilopirtti julkaistiin vuonna 1910 ja se käännettiin suomeksi, saksaksi, tanskaksi, norjaksi ja englanniksi. Suurimman maineensa hän sai kuitenkin kirjoittamillaan lastenkirjoilla, joita hän julkaisi Mikael Sandin nimellä.
Porvoossa asunut Bergh teki useita ulkomaanmatkoja muun muassa kaksi kertaa Englantiin. Kirjansa ja artikkelinsa hän kirjoitti kirjoituskoneella, aluksi erityisellä sokeainkirjoituskoneella, mutta koska tekstin tuottaminen sillä oli hidasta ja vaati puhtaaksikirjoittamista, hän siirtyi 1914 käyttämään tavallista Blick-merkkistä kirjoituskonetta. Bergh kuoli 67-vuotiaana Porvoossa marraskuun 1939 alussa lyhyen sairauden jälkeen.
John Bergh oli naimisissa kaksi kertaa:
1893–1914 Amalia Serafina Sundströmin kanssa
vuodesta 1914 englantilaisen Ethel Greadyn kanssa
Teoksia

Noveller ur sagoverlden, diktade för ungdom af Arnold. G. W. Edlund, Helsingfors 1895
Olof Grehn : skildring från studentlifvet i Helsingfors. Söderström 1906
Santa Rosita : en berättelse från sommaren 1906 i Finland. Söderström 1907
Efter ofreden : berättelse. Söderström 1910 (suomeksi nimellä Piilopirtissä : kertomus Ison-vihan jälkeiseltä ajalta, WSOY 1910)
Från hafvet är den vind, som i tallarna går : skisser och berättelser. Söderström 1913
Fåglar : dikter. Söderström 1913
Yrsa : berättelse. Söderström 1914
Ararat : berättelse. Lilius & Hertzberg, Helsingfors 1917
Katten Mussos äventyr, nedskrivna av honom själv : berättelse för barn och ungdom, med 16 överstycken i silhuett av Johan Leksell. Söderström 1925
Fädrens röster : skådespel i tre akter, Borgåbladets teaterbibliotek 9. Borgå 1928
Lottsedeln : fars i tre akter, Borgåbladets teaterbibliotek 61. Borgå 1935
Nimimerkillä Mikael Sand:
Eddas jordglob :  berättelse för barn. Schildt, Helsingfors 1917 (suomeksi nimellä Pikku Lallin maapallo, WSOY 1918)
Eddas äventyr på planeterna : berättelse för barn. Schildt, Helsingfors 1919 (suomeksi nimellä Pikku Lallin tähtimaailma, WSOY 1920)
Eddas äventyr i historien :  berättelser för barn. Schildt, Helsingfors 1922 (suomeksi nimellä Pikku Laurin seikkailut menneisyydessä, WSOY 1924)
Ryttaren från Savolax : berättelse från trettioåriga krigets dagar. Söderström 1934
Palkinnot

Tollanderin palkinto 1915
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia John Arnold Berghin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Ruotsi 
Henkilöt:  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
New Mexicon kuvernööri

| New Mexicon kuvernööri |
| --- | --- |
 Governor of New Mexico Gobernadora de Nuevo México
 Osavaltion sinetti
 Nykyinen kuvernööri Lujas Grisham vuonna 2021
 Nykyinen Michelle Lujan Grisham 1. tammikuuta 2019 lähtien
Virka-asunto:  kuvernöörin kartano
Nimittäjä:  suora kansanvaali
Kauden pituus:  4 vuotta, uusittavissa kerran
Perustettu:  14. tammikuuta 1912
Ensimmäinen:  William C. McDonald
Palkka:  110 000 $ vuodessa
Kotisivut:  Office of the Governor
New Mexicon kuvernööri (engl. Governor of New Mexico, esp. Gobernadora de Nuevo México) on New Mexicon osavaltion päämies. Osavaltion 32. ja nykyinen kuvernööri on demokraattisen puolueen Michelle Lujan Grisham, joka aloitti virassa 1. tammikuuta 2019. Hän on New Mexicon toinen naiskuvernööri.
Historia ja valtaoikeudet

Kuvernöörin virkanimitystä on käytetty nykyisen New Mexicon alueella jo vuodesta 1598 lähtien, kun alue oli osa Espanjan siirtomaaimperiumia. Alueen päädyttyä osaksi Yhdysvaltoja sillä oli aluksi erikseen sotila- ja siviilikuvernööri, jotka yhdistettiin samaksi viraksi vuonna 1848. Kun New Mexicon territorio perustettiin kolme vuotta myöhemmin, se sai oma kuvernöörin. Nykymuodossaan virka perustettiin 1912, kun New Mexico liittyi Yhdysvaltoihin 47. osavaltiona. Tuolloin ensimmäiseksi kuvernööriksi valittiin William C. McDonald.
New Mexicon perustuslain mukaan hän on myös hallituksen päämies. Lisäksi kuvernöörillä on veto-oikeus New Mexicon uusiin lakiesityksiin. Hänen tehtäviin kuuluu muun muassa jokavuotinen osavaltion tila -puhe, tuomioiden muuntaminen tai armahtaminen, nimittää osavaltion korea-arvoiset virkamiehet ja valmistelee osavaltion budjetin. Mikäli kuvernööri ei kykene hoitamaan virkaansa, sitä toimittaa varakuvernööri.
Hän on osavaltion kansalliskaartin ylipäällikkö paitsi, jos Yhdysvaltain presidentti on ottanut sen komentoonsa. Mikäli kansalliskaartin resurssit ovat riittämättömät esim. mellakan tai kapinan kukistamisessa, kuvernööri voi myös määrätä osavaltion alueella kutsunnat.
Valinta ja pätevyysvaatimukset

Kuvernööri valitaan suoralla kansanvaalilla. Virkakauden pituus on neljä vuotta ja virkakausien määrä on rajoitettu kahteen peräkkäiseen.
Osavaltion perustuslain mukaan kuvernööriksi voidaan valita sellainen henkilö, joka täyttää seuraavat ehdot:
Yhdysvaltain kansalainen
väh. 30-vuotias
on asunut osavaltion alueella yhtäjaksoisesti väh. 5 vuotta ennen vaaleja
Palkkio ja etuudet

Vuonna 2022 kuvernöörin vuosipalkka oli 110 000 dollaria. Kuvernöörin virka-asunto sijaitsee Santa Fessa.
Virkaan valittu henkilö saa elinikäisen oikeuden käyttää titteliä The Honorable.
Luettelo kuvernööreistä

| Kuva | Nimi | Puolue | Virassa |
| --- | --- | --- | --- |
|  | William C. McDonald | Demokraatti | 1912–1917 |
|  | Ezequiel Cabeza de Baca | Demokraatti | 1917–1917 |
|  | Washington Ellsworth Lindsey | Republikaani | 1917–1919 |
|  | Octaviano Ambrosio Larrazolo | Republikaani | 1919–1921 |
|  | Merritt C. Mechem | Republikaani | 1921–1923 |
|  | James F. Hinkle | Demokraatti | 1923–1925 |
|  | Arthur T. Hannett | Demokraatti | 1925–1927 |
|  | Richard C. Dillon | Republikaani | 1927–1931 |
|  | Arthur Seligman | Demokraatti | 1931–1933 |
|  | Andrew W. Hockenhull | Demokraatti | 1933–1935 |
|  | Clyde Tingley | Demokraatti | 1935–1939 |
|  | John E. Miles | Demokraatti | 1939–1943 |
|  | John J. Dempsey | Demokraatti | 1943–1947 |
|  | Thomas J. Mabry | Demokraatti | 1947–1951 |
|  | Edwin L. Mechem | Republikaani | 1951–1955 |
|  | John F. Simms | Demokraatti | 1955–1957 |
|  | Edwin L. Mechem | Republikaani | 1957–1959 |
|  | John Burroughs | Demokraatti | 1959–1961 |
|  | Edwin L. Mechem | Republikaani | 1961–1962 |
|  | Tom Bolack | Republikaani | 1962–1963 |
|  | Jack M. Campbell | Demokraatti | 1963–1967 |
|  | David F. Cargo | Republikaani | 1967–1971 |
|  | Bruce King | Demokraatti | 1971–1975 |
|  | Jerry Apodaca | Demokraatti | 1975–1979 |
|  | Bruce King | Demokraatti | 1979–1983 |
|  | Toney Anaya | Demokraatti | 1983–1987 |
|  | Garrey Carruthers | Republikaani | 1987–1991 |
|  | Bruce King | Demokraatti | 1991–1995 |
|  | Gary Johnson | Republikaani | 1995–2003 |
|  | Bill Richardson | Demokraatti | 2003–2011 |
|  | Susana Martinez | Republikaani | 2011–2019 |
|  | Michelle Lujan Grisham | Demokraatti | 2019– |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta New Mexicon kuvernööri Wikimedia Commonsissa
Luettelot Yhdysvaltain osavaltioiden kuvernööreistä
Alabama
Alaska
Arizona
Arkansas
Kalifornia
Colorado
Connecticut
Delaware
Florida
Georgia
Havaiji
Idaho
Illinois
Indiana
Iowa
Kansas
Kentucky
Louisiana
Länsi-Virginia
Maine
Maryland
Massachusetts
Michigan
Minnesota
Mississippi
Missouri
Montana
Nebraska
Nevada
New Hampshire
New Jersey
New Mexico
New York
Pohjois-Carolina
Pohjois-Dakota
Ohio
Oklahoma
Oregon
Pennsylvania
Rhode Island
Etelä-Carolina
Etelä-Dakota
Tennessee
Texas
Utah
Vermont
Virginia
Washington
Wisconsin
Wyoming
New Mexicon kuvernöörin kartano
Haagan sankarihautausmaa

Kuvakollaasi Haagan sankarihautausmaasta.
Haagan sankarihautausmaa sijaitsee Helsingin Haagan sankaripuistossa, osoittessa Sankaritie 4. Haaga oli vielä talvi- ja jatkosodan aikana itsenäinen Haagan kauppala, joten kaatuneet haagalaiset haudattiin omalle sankarihautausmaalle.
Hautausmaan sankarimuistomerkin, Haagan sankaripatsaan, on suunnitellut kuvanveistäjä Emil Filén ja se paljastettiin vuonna 1947. Muistomerkki on tyyliltään realistinen ja herooinen pronssiveistos. Haagan sankaripatsas on tunnettu myös nimellä Pioneeri.
Haagan sankarihautausmaalle on haudattu muun muassa Mannerheim-ristin postuumisti saanut kornetti Teppo Hirvi-Kunnas.
Aiheesta muualla

Sankaripuisto, Haagan kotikaupunkipolut
| n k Perustiedot Wikidatassa: Haagan sankarihautausmaa (Q41776667)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: hautausmaa
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
sijainti: Haaga
koordinaatit: 62°12′49″N 24°54′02″E﻿ / ﻿62.213556°N 24.900672°E﻿ / 62.213556; 24.900672
J. Edgar

| J>  Edgar |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Clint Eastwood
Käsikirjoittaja:  Dustin Lance Black
Tuottaja:   Clint Eastwood  Brian Grazer  Robert Lorenz 
Säveltäjä:  Clint Eastwood
Kuvaaja:  Tom Stern
Leikkaaja:   Joel Cox  Gary D. Roach 
Pääosat:   Leonardo DiCaprio  Armie Hammer  Naomi Watts  Josh Lucas  Judi Dench 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Imagine Entertainment  Malpaso Productions  Wintergreen Productions 
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 11. marraskuuta 2011  Suomi 6. tammikuuta 2012 
Kesto:  137 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  35 miljoonaa USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
J. Edgar on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Clint Eastwood Dustin Lance Blackin laatimasta käsikirjoituksesta. Elokuva käsittelee FBI:n johtajan J. Edgar Hooverin elämää, muun muassa hänen väitettyä homoseksuaalisuuttaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Leonardo DiCaprio  | … |  J. Edgar Hoover   |
|  Armie Hammer  | … |  Clyde Tolson   |
|  Naomi Watts  | … |  Helen Gandy   |
|  Josh Lucas  | … |  Charles Lindbergh   |
|  Judi Dench  | … |  Anna Marie, Hooverin äiti   |
|  Damon Herriman  | … |  Bruno Hauptmann   |
|  Jeffrey Donovan  | … |  Robert F. Kennedy   |
|  Ed Westwick  | … |  Agent Smith, Hooverin elämäkerran kirjoittaja   |
|  Ken Howard  | … |  Harlan F. Stone, Yhdysvaltain osavaltion yleinen syyttäjä   |
|  Stephen Root  | … |  Arthur Koehler   |
|  Denis O'Hare  | … |  Albert S. Osborn   |
|  Geoff Pierson  | … |  Alexander Mitchell Palmer   |
|  Lea Thompson  | … |  Lela Rogers   |
|  Gunner Wright  | … |  Dwight D. Eisenhower   |
Aiheesta muualla > Arvostelut

Salonen, Aleksi: J. Edgar Filmgoer. 19.5.2012. Viitattu 4.8.2021.[vanhentunut linkki]
Moilanen, Harri-Ilmari: Hampaaton elämäkertafilmi Kansan Uutiset. 6.1.2012. Viitattu 4.8.2021.
Poussu, Tarmo: Leonardo DiCaprio tekee nappisuorituksen elokuvassa J. Edgar – Lue IS:n arvio! Ilta-Sanomat. 5.1.2012. Viitattu 4.8.2021.
| n k Clint Eastwoodin ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
1970-luku:  Yön painajainen (1971)  Ruoska (1973)  Frank, rakastan sinua (1973)  Tehtävä Alpeilla (1975)  Lainsuojaton (1976) 
1980-luku:  Ratkaiseva isku (1983)  Kalpea ratsastaja (1985)  Bird (1988) 
1990-luku:  Valkoinen metsästäjä, musta sydän (1990)  Armoton (1992)  Täydellinen maailma (1993)  Hiljaiset sillat (1995)  Rajaton valta (1997)  Keskiyö hyvän ja pahan puutarhassa (1997)  Pahin rikos (1999) 
2000-luku:  Space Cowboys (2000)  Verivelka (2002)  Menneisyyden ote (2003)  Million Dollar Baby (2004)  Kirjeitä Iwo Jimalta (2006)  Isiemme liput (2006)  Gran Torino (2008)  Changeling – vaihdokas (2008)  Invictus – voittamaton (2009) 
2010-luku:  Hereafter (2010)  J. Edgar (2011)  Jersey Boys (2014)  American Sniper (2014)  Sully – uroteko Hudson-joella (2016)  15:17 Pariisiin (2018)
Englannin kakkosliiga

| EFL League Two |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Englanti
Perustettu:  2004
Edeltäjä:  3. divisioona (1992–2004) 4. divisioona (1958–1992)
Joukkueita:  24
Hallitseva mestari:  Stockport County
Eniten mestaruuksia:  Chesterfield   Swindon Town (molemmilla 2)
Sarjataso:  4
Ylempi taso:  Ykkösliiga
Alempi taso:  National League
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Kakkosliiga (engl. EFL League Two) on Englannin jalkapallon liigajärjestelmän neljänneksi ylin sarjataso.
Se on Valioliigan alapuolella sijaitsevan English Football Leaguen kolmesta sarjasta alimmainen.
Kakkosliiga sai nykyisen nimensä kaudeksi 2004–2005, oltuaan aikaisemmin nimeltään Englannin 3. divisioona. Ennen Valioliigan perustamista kaudeksi 1992–1993 nykyinen Kakkosliiga tunnettiin nimellä Englannin 4. divisioona.
Sarjajärjestelmä

Kakkosliigassa pelaa 24 joukkuetta, jotka pelaavat kaksinkertaisen sarjan. Kolme parasta joukkuetta nousee suoraan Ykkösliigaan. Sijoilla 4–7 olevat joukkueet pelaavat yhdestä nousupaikasta siten että neljäs ja seitsemäs sekä viides ja kuudes kohtaavat yksiosaisessa ottelussa ja niiden voittajat ratkaisevat nousijan yhdessä ottelussa. Sarjan kaksi viimeistä putoavat National Leagueen.
Joukkueet kaudella 2024–2025

| Joukkue | Sijoitus 2023–2024 |
| --- | --- |
Accrington Stanley: 17.
AFC Wimbledon: 10.
Barrow: 8.
Bradford City: 9.
Bromley: Kansallisliigan 3.
Carlisle United: Ykkösliigan 24.
Cheltenham Town: Ykkösliigan 21.
Chesterfield: Kansallisliigan 1.
Colchester United: 22.
Crewe Alexandra: 6.
Doncaster Rovers: 5.
Fleetwood Town: Ykkösliigan 22.
Gillingham: 12.
Grimsby Town: 21.
Harrogate Town: 13.
Milton Keynes Dons: 4.
Morecambe: 15.
Newport County: 18.
Notts County: 14.
Port Vale: Ykkösliigan 23.
Salford City: 20.
Swindon Town: 19.
Tranmere Rovers: 16.
Walsall: 11.
Voittajat

| Kausi | Voittaja | Toiseksi sijoittunut | Kolmanneksi sijoittunut | Neljäs nousija |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004–2005 | Yeovil Town | Scunthorpe United | Swansea City | Southend United |
| 2005–2006 | Carlisle United | Northampton Town | Leyton Orient | Cheltenham Town |
| 2006–2007 | Walsall | Hartlepool United | Swindon Town | Bristol Rovers |
| 2007–2008 | Milton Keynes Dons | Peterborough United | Hereford United | Stockport County |
| 2008–2009 | Brentford | Exeter City | Wycombe Wanderers | Gillingham |
| 2009–2010 | Notts County | AFC Bournemouth | Rochdale | Dagenham & Redbridge |
| 2010–2011 | Chesterfield | Bury | Wycombe Wanderers | Stevenage |
| 2011–2012 | Swindon Town | Shrewsbury Town | Crawley Town | Crewe Alexandra |
| 2012–2013 | Gillingham | Rotherham United | Port Vale | Bradford City |
| 2013–2014 | Chesterfield | Scunthorpe United | Rochdale | Fleetwood Town |
| 2014–2015 | Burton Albion | Shrewsbury Town | Bury | Southend United |
| 2015–2016 | Northampton Town | Oxford United | Bristol Rovers | AFC Wimbledon |
| 2016–2017 | Portsmouth | Plymouth Argyle | Doncaster Rovers | Blackpool |
| 2017–2018 | Accrington Stanley | Luton Town | Wycombe Wanderers | Coventry City |
| 2018–2019 | Lincoln City | Bury | Milton Keynes Dons | Tranmere Rovers |
| 2019–2020 | Swindon Town | Crewe Alexandra | Plymouth Argyle | Northampton Town |
| 2020–2021 | Cheltenham Town | Cambridge United | Bolton Wanderers | Morecambe |
| 2021–2022 | Forest Green Rovers | Exeter City | Bristol Rovers | Port Vale |
| 2022–2023 | Leyton Orient | Stevenage | Northampton Town | Carlisle United |
| 2023–2024 | Stockport County | Wrexham | Mansfield Town | Crawley Town |
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Ässärykmentin muistomerkki

Ässärykmentin muistomerkki on talvisodassa 1939–1940 kaatuneiden Jalkaväkirykmentti 11:n sotilaiden muistolle omistettu muistomerkki Helsingin Torkkelinmäessä. Muistomerkki sijaitsee Alli Tryggin puistossa, osoitteessa Kaikukuja 7. Muistomerkin on suunnitellut kuvanveistäjä Aarre Aaltonen. Obeliskimainen veistos on graniittia. Veistos pystytettiin vuonna 1940.
Veistoksessa on teksti: ”Jalkaväkirykmentti 11:n eloonjääneet pystytti tämän patsaan sodassa 1939-40 kaatuneiden sankaritoveriensa muistoksi 13.10.1940”.
Ässärykmentin mukaan on nimetty Hämeentieltä Alli Tryggin puistoon nouseva katu, Ässänrinne.
Aiheesta muualla

Teos Helsingin kaupungin taidemuseon sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietoa veistoksesta Helsingin kaupungin taidemuseon sivulla (arkistoitu)
Uuksunjoki

| Uuksunjoki Уксунйоки |
| --- | --- |
 Kuikkajärvi
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Pitkäranta, Suojärvi
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Uuksunjoen valuma-alue
Pinta-ala:  1 175 km² 
Järvisyys:  5,5 % 
Pääuoman pituus:  125 km 
Pääuoman osuudet:  Uuksunjoki ←Kuikkajoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Kuikkajärvi, Suojärvi
 :  62.1324°N, 31.3089°E
Laskupaikka:  Laatokka, Uuksunlahti
 :  61.4827°N, 31.603°E
Sivu-uomat:  Mustajoki, Pensaanjoki, Uomasoja
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  177,2 m  
Laskukorkeus:  4,8 m  
Korkeusero:  172,4 m
Pituus:  121 km  
Keskileveys:  10 – 50 m  
Kaltevuus:  1,38 m/km
Keskivirtaama:  12,9 m³/s (MQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Uuksunjoki (ven. У́ксунйо́ки, Uksunjoki, karjalaksi Uuksunjogi) on Venäjällä Karjalan tasavallan Suojärven ja Pitkärannan piireissä virtaava 125 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokan itärannikon Uuksunlahteen.
Joen kulku

Uuksunjoki alkaa noin 3,5 kilometriä pitkästä Kuikkajärvestä entisen Soanlahden kunnan alueelta . Alkuosaa kutsutaan Kuikkajoeksi (Куйккайоки ) ja se virtaa aluksi kohti kaakkoa. Yläjuoksun suurin koski on Ruhkankoski (178 metriä pitkä, 1,5–2 metriä leveä, 13 metriä korkea, 0,13 Megawattia). Entisen Suistamon kunnan alueen pohjoisosassa Uuksunjokeen yhtyy pohjoisesta virtaava Muuannonjoki , joka tuo vettä Suurijärvestä ja Muuannonjärvestä . Muuannonjoen jälkeen on Uuksunjoessa useita koskia, joista suurin on Roikonkoski, ja joiden jälkeen joki laskee Sirkoinjärveen. Sirkoinjärvi ja sen alapuolinen Salmenjärvi ovat virtaisien salmien kautta yhteydessä toisiinsa ja alempaan Uuksunjärveen , johon laskee lisäksi pohjoisesta tuleva Kaartoinjoki.
Uuksunjoki virtaa edelleen ensin kaakkoon, mutta kääntyy sitten etelään. Noin 20 kilometrin jälkeen siihen yhtyy pohjoisesta Uomasoja ja koillisesta Pensaanjoki eli Loimolanjoki . Pensaanjoen jälkeen on Uuksunjoessa useita koskia, joista suurimmat ovat Jukokoski (250 m pitkä, 4,4 m korkea, 0,66 MW), Sirnitsankoski (115 m pitkä, 2,7 m korkea, 0,4 MW), Kivikulmankoski (320 m pitkä, 5,1 m korkea, 0,76 MW), Ylä-Sahankoski (120 m pitkä, 4 m korkea, 0,6 MW) ja Uuksunkoski (4,8 m korkea, 0,72 MW). Tämän jälkeen Uuksunjoki laskee entisen Salmin kunnan (nykyisin Pitkärannan) Uuksun kylän luona Laatokan Uuksunlahteen, muodostaen pienen suiston.
Luontoarvoja

Joen vedenlaatua on tutkittu tarkemmin vasta 2010-luvulla. Luvut ilmoitetaan tässä ensin yläjuoksun ja sitten alajuoksun osalta. Vedenväri on 413 deg ja 83 deg, happamuustaso pH 5,36 ja pH 6,90, kokonaisfosforipitoisuus 28,0 μg/l ja 18,4 μg/l ja kokonaistyppipitoisuus 1 010 μg/l ja 710 μg/l (μg/l eli mikrogrammaa litrassa vettä). Mittaujen arvojen perusteella voidaan jokea ja läpivirtausjärviä pitää lievästi rehevöityinä.
Joessa on myös paljon majavien tekemiä patoja, jotka ovat tukkineet jokiuomaa. Joen keskivirtaama on joensuussa 12,9 ³/s.
Historiaa

Joki sijaitsee  Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Suomen aikana joen alajuoksun koskissa oli kolme vesivoimalaa ja joen suulla oli pieni satama. Joki oli myös tärkeä uittoväylä. Joen varsilla on edelleen nähtävissä suomalaisten vuonna 1943 tekemien hakkuiden tuloksena syntyneitä ropsipinoja, jotka ovat alueluovutusten jälkeen jääneet niille sijoilleen hyödyntämättöminä.
Uuksunjoen valuma-alue > Yleistä

Uuksunjoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Uuksunjoen valuma-alueeseen, jonka pääuoman joki muodostaa Kuikkajoen kanssa. Uuksunjoki laskee Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Uuksunjoen valuma-alue ylettyy Laatokan alangolta Äänisen ja Laatokan välissä kohoavalle ylängölle. Valuma-alueen pinta-ala on 1 175 neliökilometriä. Valuma-alueen pinta-alasta on suoperäistä maata 16 % ja metsämaata 70 %.
Valuma-alue rajautuu Laatokan rannassa sen viereen laskevien Tunnisenojan (Туннисеноя) ja Rustiojan (Рустиоя) valuma-alueiden väliin. Koska Uuksunjoki on alueen jokia pitempi, rajautuu valuma-alueeseen yläjuoksun itäpuolelta Tulemajoen valuma-alue ja länsipuolelta ensin Koirinojan, sitten Syskyänjoen ja lopulta Jänisjärveen laskevien jokien valuma-alueet. Uuksunjoen valuma-alueen pohjoispuolella se on Juuvanjoen valuma-alue. Valuma-alueen koillispuolella sijaitsee vedenjakajaylänkö, jonka vedet virtaavat pohjoiseen Saimaan kautta Laatokkaan purkautuvaan Vuoksen vesistöalueeseen.
Uuksunjoen valuma-alue > Pääuoma

Uuksunjoen valuma-alueen pääuoma muodostuu lähes pelkästään Uuksunjoesta. Sen osuus Uuksunjärvestä Laatokkaan on alle 80 kilometriä pitkä Uuksunjoki. Pääuoma muodostuu Uuksunjärvestä noin 9 kilometriä pohjoiseen yksinomaa järvistä, joita ovat lisäksi Salmenjärvi ja Sirkoinjärvi. Siitä ylöspäin on 9 kilometriä pitkä jokiosuus, joka alkaa toisesta Uuksunjärvestä. Siihen laskee noin 11 kilometriä pitkä jokiosuus, joka alkaa kolmen järven, eli Teronvaaranjärven, Kierijärven ja Parajärven, noin 9 kilometriä pitkästä osuudesta. Parajärveen laskee 6 kilometriä pitkä Kuikkajoki, joka alkaa Kuikkajärvestä. Matkaksi joensuusta pääuoman latvavesiin on ilmoitettu olevan 125 kilometriä.