stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan instituutti
Rakennus

Vuonna 1661 kardinaali Mazarin, jonka omaisuus oli todella huomattava, määräsi testamentissaan perustettavaksi collègen, joka vastaanottaisi 60 herrasmiestä, jotka kuuluivat Westfalenin rauhan 1648 ja Pyreneiden rauhan 1659 allekirjoittajavaltioihin. Tästä tulee nimitys Collège des Quatre-Nation, jotka ovat Artois, Elsass, Pignerol ja Roussillon. Colbert palkkasi Louis Le Vaun valmistamaan piirustukset collègea vasten ja tämä tuli sijaitsemaan Louvren linnaa vastapäätä.
Rakentaminen tapahtui vuosien 1662–1688 välisenä aikana.
Vuonna 1805 Napoleonin toimeksiannosta Ranskan Instituutti muutti collègen rakennukseen. Arkkitehti Antoine Vaudoyer muutti rakennuksen kappelin akatemioiden kokoussaliksi.
Organisaatio

Ranskan instituutin nykyinen status on säädetty 18. huhtikuuta 2006 voimaan tulleella lailla tieteellisestä toiminnasta (laki n:o 2006/450) sekä IV pääkohdassa. Tämän lain mukaan Instituutti ja sen akatemiat koostuvat yksityishenkilöistä.
Instituutin hallintoa johtaa kansleri, jonka valitsee hallintoneuvosto, joka koostuu kunkin viiden akatemian edustajista. Instituutti ja sen akatemiat ovat alisteisia Ranskan valtiontalouden tarkastusviranomaisille.
Ranskan instituutilla on myös useita säätiöitä ja rahastoja sekä Ranskassa että myös ulkomailla. Säätiöistä tärkein ja keskeisin on Aumale-säätiö, joka hallinnoi Chantillyn linnaan ja siellä sijaitsevaa Condé-museota,
Kirjastot

Instituutilla on myös neljä tieteellistä kirjastoa:
Mazarine kirjasto, Pariisi
Instituutin kirjasto, Pariisi
Thiersin kirjasto, Pariisi
Condén museon kirjasto, Chantillyn linna
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Site officiel de l'Institut de France
Radio en ligne de l'Institut (téléchargements gratuits)
Instituutin julkisivu ja sisäänkäynti
Runa Melander

Runa Maria Elisabeth Melander (7. syyskuuta 1893 Tottarp, Ruotsi – 14. syyskuuta 1977 Helsinki) oli kotitalousopettaja ja rehtori, joka julkaisi kotitalous- ja ruokakirjoja.
Henkilöhistoria

Runa Melanderin vanhemmat  olivat rehtori Yngve Melander ja Ebba Wijkander. Melander kävi kahdeksan luokkaa oppikoulua ja valmistui kotitalousopettajaksi 1915. Hän teki useita opintomatkoja Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Kramfors-yhtymän emäntäkoulun johtajana Frånössä Ruotsissa Melander toimi 1916–1919 ja Högvallan emäntäkoulussa opettajana vuodesta 1919 ja johtajana vuodesta 1943. Oppilaitoksen rehtori hän oli Elsa Bonsdorffin jälkeen 1950–1961 ja Högvalla Ab -yhtiön johtaja vuoteen 1973.
Julkaisuja

Hemhushållningens grunder och en samling recept för matlagning, bakning, konservering m.m, 1929
Studieplan i närings- och födoämneslära, 1932
Använd mera fläsk!, 1933, suom. Sianliha: jokamiehen herkkuruokaa
Kokbok för ungdom, 1933
Handledning i matlagning, 1934
Ägg varje dag åt envar, 1935
Recept och råd för matlagning, bakning m.m. under kristid, 1941
Hemhushållningens grunder och en samling recept för matlagning, bakning, konservering m.m, 1944
Hem och hemvård, 1949
Matlagningens grunder jämte recept, 1959
Hushållslära för hem och skola, 1963
Marthas kokbok, 1965
Hemsysterskolan på Hindhår gård: historik, 1965
Högvalla seminarium och husmodersskola: (Historik 1908–1918–1968), 1968
Hushållslära för skola och hem, 1970, Runa Melander, Margareta Illman
Råd och recept: lättlagad och närande mat för både äldre och yngre, 1976
Ranskan ilmasto

Köppenin ilmastoluokituksen mukainen Ranska.
Ranskan ilmasto on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan suuressa osassa maata lauhkea meri-ilmasto Cfb vaikkakin Etelä-Ranskassa vallitsee välimerenilmaston kuumakesäinen alatyyppi Csa. Ranskan Alpeilla vallitsee kostea- ja kylmätalvisen ilmaston lämminkesäinen alatyyppi Dfb.
Lämpötilat

Ranskan vuotuinen lämpötilan keskiarvo on 11,2 celsiusastetta. Kuumin kuukausi on heinäkuu 19,2 celsiusasteen keskilämpötilalla ja kylmin tammikuu 4 celsiusasteen keskiarvolla.
Pohjois-Ranskan Bray-Dunessa vuoden keskilämpötila on 10,3 celsiuastetta, Länsi-Ranskan Plouarzelissa 11,0 celsiusastetta, Itä-Ranskan Lauterbourgissa 10,3 celsiusastetta, Etelä-Ranskan Hyèresissa 14,9 celsiusastetta ja Keski-Ranskan Bourgesissa 11,2 celsiusastetta. Ranskan kaikkien aikojen lämpöennätys on 46,0 celsiusastetta on mitattu 28. kesäkuuta 2019 Vérarguesista, Héraultin departementista Euroopan ennätyksellisen helleaallon yhteydessä. Ranskan kaikkien aikojen kylmin lämpötila −41.0 °C taas on mitattu 17. tammikuuta 1985 Mouthesta, Doubsin departementista.
Sateisuus

Ranskan vuotuinen sademäärä on 779.5 millimetriä. Sateisinta on lokakuussa, jolloin sademäärä on 78,7 millimetriä ja kuivinta helmikuussa jolloin sademäärä on 56,4 millimetriä.
Ranskan pääkaupungissa Pariisissa sataa keskimäärin 650 millimetriä vuodessa. Rannikkoalueilla ja vuoristossa on sateisinta.
Ilmastonmuutos > Historiallisesti

Ilmaston lämpeneminen on ollut Ranskassa 1900-luvulla vahvempaa kuin globaali keskiarvo. Manner-Ranskassa vuoden keskilämpötila on noussut 0,95 celsiusastetta, kun maailmanlaajuisesti vain 0,74 astetta. Varsinkin 1950-luvun jälkeen lämpeneminen on ollut voimakasta. Aikavälillä 1960–2009 viileät yöt ja päivät harvinaistuivat selvästi lämpimien öiden ja kuumien päivien lisääntyessä. Ranskan Alpeilla oli vuoden keskilämpötila vuosina 1900–2004 noussut 0,14 celsiuastetta. Ranskan sateisuus on lisääntynyt 1900-luvulta merkittävästi ja tulvien määrä on lisääntynyt.
Ilmastonmuutos > Tulevaisuudessa

Vuoteen 2100 mennessä Ranskan vuotuisen keskilämpötilan ennustetaan A1B-skenaarion mukaan nousevan 2,5–3,5 celsiusastetta vuosiin 1960–1990 verrattuna, ja eteläisten alueiden ennustetaan lämpiävän pohjoisia enemmän. A1B-skenaario ennustaa keskilämpötilan nousevan vuoteen 2050 mennessä 1,7–2,7 astetta vuosiin 1971–2000 verrattuna. Samaan aikakauteen verrattuna ennustavat A2- ja A1B-skenaariot keskilämpötilan nousevan 2,2–4,2 celsiusastetta.
Kesän 2019 kaltaiset helleaallot, jolloin mitattiin Ranskan kaikkien aikojen korkein lämpötila 46,0 °C, voivat tulevaisuudessa tuoda Ranskaan jopa 50 celsiusasteen lämpötiloja, jos ilmastonmuutosta ei hillitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan ilmasto Wikimedia Commonsissa
Ranskan ilmasto Köppenin luokituksen mukaan 2071–2100.
Ruosteparatiisimonarkki

| Ruosteparatiisimonarkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Paratiisimonarkit Terpsiphone
Laji::  rufocinerea
Kaksiosainen nimi
 Terpsiphone rufocinerea  Cabanis, 1875 
Katso myös
   Ruosteparatiisimonarkki Wikispeciesissä   Ruosteparatiisimonarkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruosteparatiisimonarkki (Terpsiphone rufocinerea) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruosteparatiisimonarkkia tavataan Afrikan keskiosissa. Sen on kuvattu olevan levinneisyysalueellaan yleinen tai runsas, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruostepyrstömonarkki

| Ruostepyrstömonarkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Tyynenmerenmonarkit Myiagra
Laji::  cervinicauda
Kaksiosainen nimi
 Myiagra cervinicauda  Tristram, 1879 
Katso myös
   Ruostepyrstömonarkki Wikispeciesissä   Ruostepyrstömonarkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruostepyrstömonarkki (Myiagra cervinicauda) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruostepyrstömonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajin levinneisyysalue on hyvin pieni ja sen populaatio on suhteellisen pieni. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Rohtak

| Rohtak |
| --- | --- |
 Rohtakin rautatieasema
 Rohtak
 Koordinaatit: 28.8909°N, 76.5796°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Haryana
Piirikunta:  Rohtakin piirikunta
Väkiluku (2011):  373 133
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rohtak (hindiksi रोहतक, Rohataka, pandžabiksi ਰੋਹਤਕ, Rohataka) on kaupunki Haryanan osavaltiossa Intiassa. Kaupunki sijaitsee noin 70 kilometriä luoteeseen maan pääkaupungista New Delhistä. Kaupungissa asui 373 133 ihmistä vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan.
Rohtakin liepeillä on raunioita, jotka viittaavat asutukseen Indus-kulttuurin ajoilta asti. Rohtak on yhdistetty myös Mahabharatassa mainittuun Rohitikan kaupunkiin. Kušana-valtakunnan ajoilta on löydetty taitavasti kaiverrettu leijonien koristama pylvään pää.
Kaupungissa toimii Maharshi Dayanand -yliopisto, joka on perustettu 1976.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://rohtak.nic.in/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Pohjanmeren öljy

Pohjanmeren öljy- ja kaasukentät 2010-luvun alkupuolella.
Norjan merialueen tuotannoltaan suurin öljykenttä on ollut Statfjord, toiseksi suurin ensimmäisenä aloittanut Ekofisk.
Pohjanmeren öljy tarkoittaa 1960-luvulla Luoteis-Euroopasta löydettyjä merenalaisia maaöljy- ja maakaasukenttiä, joiden avulla Pohjanmeri on kasvanut Euroopan suurimmaksi ja maailman mittakaavassakin merkittäväksi öljyntuotantoalueeksi. Maakaasua alettiin saada jo 1960-luvulta alkaen Pohjanmeren eteläosasta Alankomaiden ja itäisen Englannin väliseltä alueelta. Vuonna 1971 käynnistyi öljyntuotanto Norjan ja neljä vuotta myöhemmin Britannian merialueella, minkä lisäksi pienempiä tuottajia alueella ovat Alankomaat, Tanska ja Saksa. Öljynetsintä ja tuotanto on laajentunut Norjassa pohjoiseen Norjanmerelle sekä Britanniassa länteen Shetlandinsaarten länsipuolelle. Alueen raakaöljyä pidetään korkealaatuisena ja vähän rikkiä sisältävänä. Öljyä ja kaasua kuljetetaan mereltä laivojen lisäksi vedenalaisia putkia pitkin. Kansainvälisten öljy-yhtiöiden lisäksi erityisesti alueen suurin öljyntuottajamaa Norja on vaurastunut nopeasti Pohjanmeren öljyn avulla. Tuotannon haittapuolia ovat etenkin alkuaikoja vaivanneet työturvallisuuskysymykset isoine onnettomuuksineen sekä erilaiset ympäristövaikutukset.
Historiaa > 2000-luku

Vuosituhannen vaihteen jälkeen öljyn ja kaasun etsintä ja tuotanto on laajentunut Pohjanmereltä pohjoisemmaksi Norjanmerelle ja arktisille alueille. Uusia esiintymiä löytyy silti jatkuvasti etelämpääkin, myös mantereelta, kuten Gatwickin lentokentän ympäriltä vuonna 2015 löytynyt esiintymä, jota on vaikea hyödyntää tiheän asutuksen vuoksi. Aiemmin suljettuja öljykenttiä on otettu uudelleen käyttöön, kuten 1970-luvun keskivaiheilta 1990-luvun alkuun toiminut Argyll, joka otettiin 2000-vuosikymmenellä uudelleen tuotantoon nimellä Ardmore. Öljy-yhtiöiden lisäksi toimintaan on tullut mukaan muun muassa maailman suurin laivanvarustamo, tanskalainen Maersk. 2010-luvun puolivälissä öljynporauksen kustannukset olivat nousseet ja raakaöljyn maailmanmarkkinahinnat nopeasti laskeneet Yhdysvaltojen kehitettyä öljyliuskeen hyödyntämistä. Tuolloin Pohjanmeren öljyntuotanto alkoi tuottaa isoja tappioita eikä siihen juuri investoitu enää lisää.
Hyödyt alueen valtioille

Suurin hyötyjä Pohjanmeren öljyn- ja kaasuntuotannosta on ollut alueen suurin tuottajamaa Norja, joka on öljyn avulla muuttunut köyhästä kalastus- ja merenkulkumaasta yhdeksi maailman vauraimmista kansantalouksista. 2010-luvun keskivaiheilla Norjan bruttokansantuotteesta noin 25 prosenttia ja vientituloista noin 40 prosenttia tuli öljystä. Mannerjalustansa resurssien jo vuonna 1963 tapahtuneen kansallistamisen, vuonna 1965 Jens Evensenin johdolla tehtyjen Norjalle edullisten merirajasopimusten, valtionyhtiö Statoilin perustamisen 1972 ja kansallisen öljyrahaston kautta Norja on varmistanut, että huomattava osa öljytoiminnan tuotoista jää kotimaahan kaikkia norjalaisia hyödyntämään. Öljyrahasto pehmentää Norjan taloudelle aiheutuvaa iskua tulevaisuudessa, kun öljytulojen arvioidaan hupenevan. 2010-luvun keskivaiheella tehdyn arvion mukaan öljy tulee tuomaan Norjan bruttokansantuotteesta vuonna 2050 enää korkeintaan viisi prosenttia.
Britannian energiapolitiikka suuntautui 1970-luvulta alkaen vanhentuneesta kivihiilen tuotannosta yhä enemmän ydinvoimaan ja Pohjanmerestä saatavaan maakaasuun. Tätä strategiaa toteutettiin Margaret Thatcherin pääministerikaudella kovin ottein, esimerkkinä tuloksettomaksi jäänyt Britannian kaivoslakko 1984–1985.
Skotlannin verotuloista tuli vuoden 2013 paikkeilla 15 prosenttia Pohjanmeren öljystä ja kaasusta. Tämä on ollut yksi peruste Skotlannin itsenäisyysliikkeen tavoitteessa irtautua Britanniasta.
Volvon 1970-luvun pääjohtaja Pehr G. Gyllenhammar on kertonut, miten norjalaiset tarjosivat Volvolle 1970-luvun alussa omien resurssiensa puutteessa osuutta öljyteollisuudestaan, esimerkiksi omaa öljykenttää tai huomattavaa omistusosuutta Norjan konepajateollisuudesta. Vastikkeena Norjan valtio olisi ottanut Volvo-yhtiön osakkeita. Volvon yhtiökokous torjui Gyllenhammarin neuvotteleman sopimuksen, koska yhtiön omistajat eivät vielä tuolloin uskoneet Norjan öljyalan tulevaisuuteen. Nykytiedolla sopimus olisi ollut Volvolle arviolta noin 66 miljardin euron arvoinen.
Hyödyt alueen valtioille > Offshore-toiminta Suomessa

Myös Suomen teollisuus ja kansantalous ovat hyötyneet Pohjanmeren öljystä. 1970-luvun keskivaiheilla Rauma-Repolan alun perin ydinvoimalatekniikkaa rakentamaan perustettu Porin Mäntyluodon telakka oli maailman suurin öljynporauslauttojen rakentaja ja on rakentanut valtaosan maailman spar-tyyppisistä öljynporauslautoista. Suomalainen Neste oli 1970-luvulla mukana parissakin öljynetsintäryhmässä, jotka etsivät öljyä Pohjanmeren lisäksi myös Irlanninmereltä ja Barentsinmereltä.. 1980-luvulla tämä toiminta laajeni eri puolilla maailmaa, mutta tulokset jäivät vähäisiksi. Vuonna 2016 Suomen offshore-klusteriin kuuluvien yli 170 yrityksen arveltiin tuottavan noin 1,2 miljardin euron liikevaihdon, josta viennin osuus oli miljardi ja Pohjanmeren öljybisneksen osuus viennistä kolmannes. Toimiala työllisti Suomessa tuolloin noin 4 500 ihmistä.
Öljynporauksen riskit ja haitat

Myrskyisä merialue aiheuttaa Pohjanmeren öljytoiminnalle toisaalta suuria turvallisuusriskejä, ja teknisten ratkaisujen turvavaatimuksia on jatkuvasti kiristetty. Porauslauttoja uhkaavia riskejä ovat myrskyt, tulipalot ja laivojen törmäykset. Niiden aiheuttamia riskejä ovat öljyn ja muiden kemikaalien vuodot mereen, joita tapahtuu Pohjanmerellä lähes päivittäin.
Öljynporauksen riskit ja haitat > Onnettomuuksia ja ympäristöongelmia

Vakavia onnettomuuksia tapahtui Pohjanmerellä jo öljynetsintävaiheessa 1960-luvulla. Joulukuussa 1965 British Petroleumin poraustorni Sea Gemin kaatuminen vaati toistakymmentä kuolonuhria. Huhtikuussa 1977 Bravo-porauslautan öljyputki vaurioitui ja raakaöljyä alkoi vuotaa valtavia määriä mereen usean päivän ajan. Maaliskuussa 1980 öljynporausmiehistön asuinlautaksi muutettu Alexander Kielland kaatui ja upposi ja vei mennessään 123 ihmistä. Heinäkuussa 1988 porauslautta Piper Alphan kaasuräjähdyksessä ja sitä seuranneessa tulipalossa kuoli 167 ihmistä Englannin rannikolla. Se on maailman tähän asti pahin offshore-katastrofi. Tammikuussa 1993 Liberian mukavuuslipun alla purjehtinut, norjalaista raakaöljyä kuljettanut säiliöalus Braer ajoi karille Shetlandinsaarten lähellä ja upposi. Lähes puolet aluksen noin 80 000 tonnin öljylastista vuoti mereen, mikä aiheutti vakavat ympäristövahingot.
Pohjanmeren öljyntuotannon ympäristökuormitusta on pyritty jatkuvasti pienentämään. Vuonna 1991 Norjassa otettiin käyttöön hiiliveron ohjaamaan öljy-yhtiöitä puhtaamman teknologian käyttöön. Vuonna 1996 Norjan Sleipner-öljykentällä alettiin kokeilla hiilidioksidin talteenottoa. Toisaalta Shell aiheutti vuonna 1995 kansainvälisen kohun suunnitelmillaan upottaa Pohjanmereltä käytöstä poistettu Brent Spar -varastolautta Atlanttiin Skotlannin länsipuolelle. Ympäristöjärjestö Greenpeace piti lauttaa vallattuna, kunnes suunnitelmasta luovuttiin ja lautta päätettiin romuttaa. Öljynporaus aiheuttaa yhä öljy- ja kemikaalivuotoja Pohjanmereen niin paljon, että vuonna 2014 niitä tapahtui brittiläisellä vyöhykkeellä enemmän kuin minään aiempana vuonna eli 601 kertaa.
Öljynporauksen riskit ja haitat > Ongelmia työturvallisuudessa

Työturvallisuuden valvonta lautoilla oli etenkin alkuvuosina heikkoa. Sukeltajien turvanormeja venytettiin: työrupeamien pidentämiseksi sukeltajille annosteltiin kiellettyjä hengityskaasuseoksia ja heitä pidettiin jopa viikkokausia eristyksissä paineentasaustiloissa. Kun 2010-luvulla tehtiin Norjassa selvitys entisten öljysukeltajien terveydentilasta, heiltä löydettiin monia työperäisiä sairauksia. Ryhmä sukeltajia kävi oikeutta Norjan valtiota vastaan, ja lopulta Euroopan ihmisoikeustuomioistuin tuomitsi joulukuussa 2013 heille maksettavaksi suuria korvauksia työhön liittyvien riskien salailusta.
Aihe populaarikulttuurissa

Yhtäkkiä alkaneen öljyntuotannon vaikutuksista Stavangerin alueen norjalaisten elämään kertoo vuonna 2018 ensiesitetty television draamasarja Unelmien maa.
Käännös suomeksi
Roman Ledenjov

Roman Ledenjov (ven. Роман Леденёв; 4. joulukuuta 1930 Moskova – 15. elokuuta 2019) oli venäläinen säveltäjä. Hän opiskeli Moskovan konservatoriossa vuosina 1948–1955 ja täydensi siellä vielä opintojaan Anatoli Aleksandrovin johdolla vuoteen 1958 saakka. Vuonna 1984 hän sai Moskovan konservatoriosta kunniatohtorin arvon.
Ledenjov on saanut Venäjän kansantaiteilijan arvon (1995) ja Venäjän federaation valtionpalkinnon (1997). Hänen musiikkiaan on esitetty Euroopan maissa, Israelissa ja Japanissa. Hän on opettanut Moskovan konservatoriossa musiikin teoriaa ja sävellystä; hänestä tuli siellä sävellyksen professori vuonna 1991. Hän on lisäksi toiminut Venäjän säveltäjäliiton sihteerinä.
Ledenjovin teosten joukossa ovat muiden muassa Kontsert-elegija (sellolle ja orkesterille, 1980), Rus – zeljonaja i belosnešnaja (Simfonija v prostih ladah (1991) ja Kontsert-poema (alttoviululle ja orkesterille, 1994). Hän on myös säveltänyt lukuisia kamarimusiikkiteoksia (mm. Kuusi kappaletta jousikvartetille ja harpulle, 1966) ja kuoromusiikkia.
Right Now

Right Now voi tarkoittaa seuraavia:
Musiikki > Albumit

Right Now, Jannan albumi vuodelta 2007
Right Now, Ile Kallio Big Rock Bandin albumi vuodelta 2016
Musiikki > Kappaleet

”Right Now”, Van Halenin single vuodelta 1992
”Right Now”, Kornin kappale vuodelta 2003
”Right Now”, Rihannan kappale vuodelta 2013
Elokuvat

Right Now (À tout de suite), Benoît Jacquot’n rikoselokuva vuodelta 2004
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Right Now”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ruotsinpuoliverinen

Ruotsinpuoliverinen eli SWB (ruots. svenskt varmblod) on Ruotsista kotoisin oleva puoliverinen. Rotu jalostettiin käyttämällä arabianhevosia sekä saksalaisia puoliverirotuja, joista eniten vaikuttivat trakehnenin- ja hannoverinhevoset. Kaarle X Kustaa perusti 1600-luvun puolivälissä Malmöhön Flyingen kuninkaallisen siittolan, jossa rotua alettiin jalostaa Ruotsin hovin ja armeijan ratsuhevoseksi.
Ominaisuudet

Ruotsinpuoliveriset ovat säkäkorkeudeltaan 155–170 cm. Väreinä hyväksytään kaikki yksiväriset. Rakenteeltaan ruotsinpuoliveriset ovat keskimäärin hieman suomenpuoliverisiä raskaampia mutta sopusuhtaisia. Runko on syvä, takaosa voimakas ja jalat terveet. Luonne on tasainen ja kiltti.
Ruotsinpuoliveriset ovat menestyneet kilparatsuina kansainvälisesti erittäin hyvin. Varsinkin kouluratsastuksessa ne ovat suosittuja, sillä erityisesti voimakas takaosa tekee ruotsinpuoliverisestä loistavan kouluhevosen. Ruotsinpuoliveriset menestyvät myös este- ja kenttäratsastuksessa ja niitä käytetään myös vaunuhevosina.
Aiheesta muualla

Ruotsinpuoliverinen Hevosmaailma.netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruotsinpuoliverisen rotujärjestö Ruotsissa (englanniksi)
Roland Borsa

| Roland Borsa> Transilvanian voivodi |
| --- | --- |
 1282  
Edeltäjä:  Péter Dominikinpoika
Seuraaja:  Apor Péc
Transilvanian voivodi
 1282–1285  
Edeltäjä:  Apor Péc
Seuraaja:  Moise Akos
Transilvanian voivodi
 1288–1294  
Edeltäjä:  Moise Akos
Seuraaja:  László II Kán
Henkilötiedot
Kuollut: 1301
Roland Borsa (unk. Borsa Roland, romaniaksi Roland Borșa) oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina kolmeen otteeseen vuosina 1282, 1282–1285 ja 1288–1294. Hänet nimitti tehtäväänsä Unkarin kuningas Ladislaus IV. Rolandin viimeisimmän kauden nimitys jatkui kuningas Andreas III:n valtakaudelle.
Roman Kukumberg

| Roman Kukumberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. huhtikuuta 1980 (ikä 44) Bratislava, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä/oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  184 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  HK Hradec Kralove
Sarja:  Extraliga
Pelinumero:  61
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000-–
Aik. seurat:  HK Nitra (Slovakia 2) HK Dukla Trenčín (Extraliga) HK Neftehimik Nižnekamsk (RSL) HK Lada Toljatti (KHL) Ak Bars Kazan (KHL) Traktor Tšeljabinsk (KHL) Amur Habarovsk (KHL) HC Slovan Bratislava (KHL)
NHL-varaus:  113. varaus, 2004 Toronto Maple Leafs
Roman Kukumberg (s. 8. huhtikuuta 1980 Bratislava) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka edustaa Tšekin Extraligassa pelaavaa HK Hradec Kralovea, jota hän on edustanut vuodesta 2014. 184 senttimetriä pitkä ja 86 kilogrammaa painava Kukumberg laukoo oikealta ja hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä tai oikea laita. Kukumberg on Toronto Maple Leafsin 113. NHL-varaus vuodelta 2004. Hän ei ole kuitenkaan ikinä pelannut NHL:ssä.
Kukumberg aloitti uransa HK Nitrassa kotimaassaan. Sen jälkeen hän edusti niin ikään kotimaansa HK Dukla Trenčíniä vuodet 2000–2004, ennen kuin siirtyi Venäjälle, jossa hän edusti HK Neftehimik Nižnekamskia, HK Lada Toljattia, Ak Bars Kazania ja Traktor Tšeljabinskiä RSL:ssä ja myöhemmin KHL:ksi muuttuneessa liigassa vuoteen 2011 asti, jolloin Kukumberg siirtyi takaisin kotimaahansa, HC Slovan Bratislavaan, joka sekin tosin pelasi KHL:ssä. Kukumberg edusti Slovania vuoteen 2014 asti, jolloin hän siirtyi Tšekin Extraligan HK Hradec Kraloveen.
Kukumberg on pelannut myös Slovakian jääkiekkomaajoukkueessa. Hän on pelannut kaksissa MM-kilpailuissa, joissa Kukumberg on tehnyt 14 ottelussa tehot 0+8=8.
Käännös suomeksi