stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cable Streetin taistelu

Cable Streetin taistelu oli 4. lokakuuta 1936 Lontoon East Endin kaupunginosassa järjestetyn fasistisen British Union of Fascists -puolueen kannattajien juutalaisvastaisen marssin yhteydessä tapahtunut välikohtaus heitä vastustaneiden antifasistien ja Suur-Lontoon poliisivoimien välillä. Vastamielenosoittajien tarkoitus oli pysäyttää BUF:n marssi, missä he myös onnistuivat.
Mellakka

Tapahtumat saivat alkunsa, kun noin 2 000–3 000 Oswald Mosleyn johtamaa mustiin paitoihin pukeutunutta fasistia yritti marssia läpi East Endin kaupunginosan, jossa asui yli 60 000 juutalaista. BUF oli perustettu vuonna 1932 fasistisena järjestönä, mutta se omaksui nopeasti myös antisemitismin sekä muun muassa natsitervehdykset. Marssijoita oli vastassa arviolta 100 000:n vastamielenosoittajan joukko, joka koostui irlantilaisista ja juutalaisista työläisistä sekä ammattiyhdistysaktiiveista, kommunisteista ja anarkisteista. Vastamielenosoittajat käyttivät espanjankielistä iskulausetta ”No pasarán”, josta myöhemmin muodostui yksi antifasistisen liikkeen tunnuslauseista.
Antifasistit rakensivat Christian Street- ja Cable Street -katujen risteykseen katusulkuja, joiden tarkoitus oli estää marssin kulku. Paikalle komennetut 10 000 poliisia, joista 4 000 oli ratsupoliiseja, puolestaan yrittivät purkaa katusulkua, jotta BUF:n marssi pääsisi etenemään. Tilanne kärjistyi väkivaltaiseksi yhteenotoksi, jossa vastamielenosoittajat olivat varustautuneet erilaisilla astaloilla ja katukivillä. He saivat tukea kadunvarren asukkailta, jotka ikkunoistaan paiskoivat poliiseja elintarvikkeilla, jätteillä ja kukkaruukuilla. Lapset puolestaan häiritsivät poliisihevosia muun muassa vierittämällä marmorikuulia niiden kavioihin. Tilanne raukesi lopulta, kun poliisi pakotti Mosleyn johtamat fasistit keskeyttämään marssinsa ja nämä perääntyivät Hyde Parkin suuntaan.
Seuraukset

Mellakan aikana pidätettiin noin 150 vastamielenosoittajaa, mutta vastaavasti myös joitakin poliiseja joutui heidän vangeikseen. Loukkaantuneita oli noin 175, poliisien ja antifasistien lisäksi joukossa oli myös naisia ja lapsia. Välikohtauksen johdosta vielä samana vuonna tuli voimaan laki, joka vaati poliisin luvan kaikille poliittisille mielenosoituksille ja kielsi niiden osallistujia pukeutumasta minkäänlaisiin yhtenäisiin asusteisiin.
Brittiläinen työväenliike ja vasemmisto pitää Cable Streetin taistelua merkittävänä työväenluokan keskinäisen solidaarisuuden osoituksena ja voittona 1930-luvulla maassa nousussa olleesta fasismista. Marssin tarkoituksena oli saada East Endin irlantilaiset kääntymään alueen juutalaisia vastaan, mutta Mosleyn kansankiihotus ei kuitenkaan saanut vastakaikua, vaan sen sijaan irlantilaiset torjuivat fasistit yhdessä juutalaisten kanssa. Toisaalta BUF onnistui tapauksen jälkeen kasvattamaan jäsenmääräänsä, koska se pystyi käyttämään marssin väkivaltaista pysäyttämistä propaganda-aseena. Puolue ei kuitenkaan missään vaiheessa noussut merkittäväksi tekijäksi Britannian politiikassa.
Välikohtaukseen osallistuneita antifasisteja pidetään myös nykyään suuressa arvossa. Esimerkiksi toukokuussa 2015 Irlannin presidentti Michael D. Higgins lähetti tervehdyksen Cable Streetin taistelussa mukana olleelle Max Levitasille tämän 100-vuotispäivän johdosta.
Populaarikulttuuri

Cable Streetin taistelua on käsitelty lukuisissa musiikkikappaleissa sekä muun muassa kirjallisuudessa. Tunnetuimpia kappaleita ovat punk-yhtye Oi Polloin ”Let the Boots Do the Talking” (1999) ja laulaja-lauluntekijä Billy Braggin ”The Battle of Barking” (2010). Kirjallisuudessa tapaus esiintyy muun muassa jännityskirjailija Ken Follettin romaanissa Maailman talvi (2012) ja siihen viitataan myös fantasiakirjailija Terry Pratchettin romaanissa Yövartiosto (2001).
Cable Streetin taistelun muistoksi maalattiin 1980-luvun alussa suuri seinämaalaus, joka entistettiin vuonna 2011. Sitä pidetään Lontoon tunnetuimpana seinämaalauksena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cable Streetin taistelu Wikimedia Commonsissa
Uutiskatsaus Cable Streetin välikohtauksesta Youtubessa. (englanniksi)
Cable Streetin taistelun muistolaatta.
Seinämaalaus Cable Streetin taistelusta.
Charles Sheaffer

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten maahockey | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten maahockey |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1932 | joukkuekilpailu |  |
Charles Miller Sheaffer nuorempi (6. joulukuuta 1904 – 28. elokuuta 1989) oli yhdysvaltalainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja sai joukkueineen pronssia. Lisäksi hän osallistui vuoden 1936 kesäolympialaisiin Berliinissä ja oli mukana sijoittumassa kymmenenneksi.
Sheaffer oli kotoisin Pennsylvaniasta, valmistui Pennsylvanian yliopistosta ja työskenteli vakuutuskauppiaana.
Dada-Filmi

Dada-Filmi Oy oli suomalainen elokuvatuotantoyhtiö. Sen tuottamista pitkistä elokuvista yksi tunnetuimpia on Markku Pölösen ohjaama Kivenpyörittäjän kylä.
Yhtiö perustettiin Helsingissä vuonna 1991. Sen toiminta lakkasi vuonna 2012.
Dada-Filmin pitkät elokuvat

Pilkkuja ja pikkuhousuja (1992)
Onnen maa (1993)
Kivenpyörittäjän kylä (1995)
Sokkotanssi (1999)
Haaveiden kehä (2002)
Lähde
Col d’Aubisque

Col d'Aubisque
Hôtel des Crêtes Blanches, joka rakennettiin 1950-luvulla korkealle vuorenhuipulle Col d’Aubisquen tien varteen, menetti 30 tonnin painoisen kattonsa heti ensimmäisessä myrskyssä.
Col d’Aubisque on Ranskassa ja Keski-Pyreneillä sijaitseva vuorensola, joka sijaitsee kolmisenkymmentä kilometriä etelään Tarbesin ja Paun kaupungeista. Sola on Pyrénées-Atlantiquesin departementissa, joka on osa Akvitanian aluetta.
Sola on kokonaisuudessaan Ranskan alueella ja se on 1 709 metriä merenpinnasta. Solan käännekohta Col du Soulor on idässä ja se mahdollistaa lännessä olevan Ossaun laakson yhteyden Gave de Pauhun idässä pitkin maantietä, joka kulkee cirque de Litorin, Ouzon laakson yläosassa, kautta.selvennä Tie on yleensä suljettu liikenteeltä talvisin marras-joulukuusta aina touko-kesäkuuhun saakka.
Urheilutapahtumat

Ranskan ympäriajo ja Col d’Aubusque on yhdistetty usein toisiinsa ja sola on osa ympäriajon historiaa. Kilpailun alkuvuosina järjestäjät eivät uskaltaneet uhata vuoristoa, mutta jo vuonna 1910 ajettiin ensimmäinen todellinen vuoristotaival juuri Pyreneillä. Tämän jälkeen Ranskan ympäriajon reitti on kulkenut 69 kertaa (vuoteen 2007 mennessä) solan lävitse, eli enemmän kuin joka toinen vuosi. Sola oli maalipaikkana muun muassa Ranskan ympäriajon 16. etapilla vuonna 2007.
Solaan pääsee nopeimmin ja helpoimmin Eaux-Bonnesin kaupungista, jolloin nousua on keskimäärin 7,5 % kilometrillä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Täydellinen luettelo pyöräilyn ja solan yhteisestä historiasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Col d'Aubisque
College Park (Maryland)

| College Park |
| --- | --- |


Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Maryland
Piirikunta:  Prince George's
Hallinto:  
 – Pormestari:  Patrick L. Wojahn
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14.71 km²
 – Josta vettä:  0.10 km² 
Väkiluku (2010):  30 413
 – Väestötiheys:  2.100 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
College Park on kaupunki Prince George'sin piirikunnassa, Marylandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 30 413. College Parkissa sijaitsee Marylandin yliopisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta College Park (Maryland) Wikimedia Commonsissa
Dada Kondke

Dada Kondke
Dada Kondke (oik. Krishna Kondke, 8. elokuuta 1932 – 14. maaliskuuta 1998) oli intialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän oli marathielokuvan näkyvimpiä hahmoja.
Ura jäi kesken Kondken kuollessa sydänkohtaukseen 65-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Dada Kondke Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Carl du Prel

| Carl  du Prel> Karl von Prel |
| --- | --- |
 Carl  du Prel
Henkilötiedot
Syntynyt: 1839 
Kuollut: 1899 (59–60 vuotta)
Ammatti:  filosofi, okkultisti
Carl du Prel eli Karl von Prel (1839 Landshut – 1899), vapaaherra, oli saksalainen filosofinen kirjailija ja okkultisti. Hän opiskeli Münchenin yliopistossa. Hän liittyi 1859 Baijerin armeijaan, josta erosi kapteenina 1872. Ausgewählte schriften ilmestyivät 1900–1901.
Du Prelin vaikutteiden antajia olivat Immanuel Kant, Arthur Schopenhauer ja Eduard von Hartmann. Hän pyrkii kirjoituksissaan yhdistämään evolutiivisen luonnonkäsityksen okkultismiin ja spiritismiin. Tavanomaisen tietoisuuden rinnalle hän liittää alitajuisuuden, joka yhdistää ihmisen korkeampaan maailmaan, jonne kuoleman jälkeen elävä ihmisen transkendentaalinen subjekti kuuluu.
Teokset

Der gesunde menschen verstand vor den problemen der wissenschaft (1872)
Psychologie der lyrik (1880)
Die planetenbewohner und die nebularhypothese (1880)
Entwicklungsgeschichte des weltalls (1882)
Das gedankenlesen (1885)
Die philosophie der mystik (1885)
Justinus Kerner und die seherin von Prevorst (1886)
Die monistische seelenlehre (1888)
Die mystik der alten griechen (1888)
Die entdeckung der seele durch die geheimwissenschaften (1893–1894)
Teokset > Suomennetut teokset

Mistä tulen, mihin menen?: johdantoa salaisiin tieteihin, suom. S. Gd. Helsinki: Pekka Ervast 1905
Spiritismi (Der Spiritismus), suomentanut Siimes Kanervio. Helsinki: G. W. Edlund'in kustannus-o.y 1909
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl du Prel Wikimedia Commonsissa
Chaosbreed

| Chaosbreed> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  Death metal
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Olli-Pekka Laine, basso   Marko Tarvonen, kitara   Nalle Österman, rummut  
Entiset jäsenet:  Esa Holopainen, kitara (2003–2005)  Taneli Jarva, laulu (2003–2005) 
Levy-yhtiö:  Rising Realm, 2003   Century Media, 2004  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chaosbreed on vuonna 2003 Helsingissä perustettu suomalainen death metal -yhtye. Yhtyeen soittajat ovat tunnettuja muista suomalaisista metallimusiikkia soittavista kokoonpanoista, kuten Amorphis, The Black League, Mannhai, Moonsorrow ja  Sonic Roots.
Historia

Chaosbreed sai alkunsa, kun viisi muissa metalliyhtyeissä vaikuttavaa muusikkoa, jotka olivat jo pidempään halunneet soittaa death metallia, yhdisti voimansa vuonna 2003. Ensimmäisissä harjoituksissa rumpuja soitti Nalle Österman (oik. Björn Österman), bassoa Oppu Laine (oik. Olli-Pekka Laine) ja kitaraa Marko Tarvonen. Pian mukaan liittyivät laulaja Taneli Jarva  ja kitaristi Esa Holopainen.
Yhtyeen nimi on mukailtu Entombedin vuonna 1991 ilmestyneellä levyllä Clandestine olevasta kappaleesta "Chaos Breed". Osa yhtyeestä olisi kuitenkin halunnut bändin nimeksi Genitalia.
Ensimmäisen demonsa yhtye julkaisi internetissä. Koska kysyntää oli, Rising Realm Records julkaisi demon EP-levynä nimellä Unleashed Carnage vuonna 2003. Ensimmäinen studiolevy Brutal ilmestyi vuonna 2004, ja sen julkaisi Century Media Records. Levyn kymmenestä kappaleesta kolme oli mukana Unleashed Carnage -EP:llä. Brutal sisältää myös videomateriaalia. Lisäksi yhtye on julkaissut vuonna 2004 split singlen yhdessä Rytmihäiriön kanssa.
Vaikutteikseen Chaosbreed on maininnut mm. seuraavat yhtyeet: Entombed, Dismember, Unleashed, Carcass ja Slayer. Chaosbreedin on sanottu olevan uskollinen vaikutteilleen, mutta soitosta kuitenkin tulee oma vilpitön into esiin. Keikkoja Chaosbreed on tehnyt lähinnä pääkaupunkiseudulla. Yhtye ei ole virallisesti lakannut olemasta, mutta koska jokaisella sen jäsenellä on toimensa muissa yhtyeissään, ei yhteisen ajan ja paikan tai innon löytyminen keikkailuun tai levyntekoon ole ollut itsestään selvää.
Kokoonpano

Oppu Laine – basso
Marko Tarvonen – kitara
Nalle Österman – rummut
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Taneli Jarva – laulu
Esa Holopainen – kitara
Diskografia

Brutal (2004,  Century Media Records)
EP:t
Unleashed Carnage (2003,  Rising Realm Records)
Chaosbreed / Rytmihäiriö (2004,  Homorock Records)
Rautakanki (2005,  Low Frequency Records, kappale Prelude to Death)
Aiheesta muualla

Levyarvostelu imperiumi.net -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Levyarvostelu noise.fi -sivustolla
Clash of the Titans

Clash of the Titans voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Jumalten taistelu (Clash of the Titans), fantasiaseikkailuelokuva vuodelta 1981
Titaanien taistelu (Clash of the Titans), fantasiaseikkailuelokuva vuodelta 2010
Clash of the Titans, useiden yhdysvaltalaisten metalliyhtyeiden yhteinen maailmankiertue vuosina 1990–1991.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Clash of the Titans”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Britannian juutalaiset

| Britannian juutalaiset |
| --- | --- |
Väkiluku:  263 346–300 000 (2011)
Kielet:  englanti, jiddiš
Uskonnot:  juutalaisuus
Britannian juutalaiset ovat brittejä, jotka ovat etnisesti juutalaisia tai juutalaisuuteen kääntyneitä. Vuonna 2011 britannianjuutalaisten määräksi arvioitiin 263 346.
Historiaa

Varhaisin juutalaisista Britteinsaarilla kertova tekstilähde on vuodelta 1070, jossa mainitaan kuningas Vilhelm Valloittajan mukana Ranskasta Englantiin saapunut juutalaisyhteisö. Koska katolinen kirkko kielsi tuolloin koron ottamisen, Vilhelm käytti juutalaisia välikäsiksi rahanlainaamiseen, joskus myös pakottaen. Maahan asettuneet juutalaiset harjoittivat kuitenkin monipuolisesti erilaisia ammatteja. 1100- ja 1200-luvuilla juutalaisten olosuhteet huononivat vähitellen. Suhtautuminen juutalaisiin muuttui kielteiseksi, mikä johti pahimmillaan juutalaisten joukkomurhaamiseen. Juutalaisvastaisuutta aiheutti esimerkiksi juutalaisten mieltäminen Jeesuksen tappajiksi; tällaiset asenteet levisivät etenkin ristiretkien aikana. Kuningas Edvard I rajoitti juutalaisten oikeuksia: juutalaisten esimerkiksi sallittiin asua enää vain tietyillä alueilla ja heidän tuli kantaa keltaista merkkiä. Myös juutalaisten oikeus korkojen ottamiseen kiellettiin ja valtaosa ihmisten veloista heille mitätöitiin, ja juutalaisia alettiin verottamaan ankarasti. Suurin osa juutalaisista köyhtyi ja osa päätyi hankkimaan rahaa muun muassa myymällä kolikoista sulatettua hopeaa, mikä oli laitonta ja johti teloituksiin. Osa juutalaisista kääntyi kristityiksi ja lopulta Edvard karkotti loput juutalaiset vuonna 1290.
Vuoteen 1656 mennessä Lontooseen oli muodostunut sefardijuutalaisten yhteisö, jonka läsnäolon Oliver Cromwell salli, ja vuoteen 1690 mennessä Britanniaan oli muodostunut myös pieni aškenasijuutalaisyhteisö. Vuonna 1701 valmistui Bevis Marksin synagoga, joka on Britteinsaarten vanhin edelleen käytössä oleva synagoga. 1700-luvun aikana aškenasien määrä kasvoi sefardien yhteisöä suuremmaksi.
1880-luvulla Englannissa oli 46 000 juutalaista. Vuoteen 1919 mennessä juutalaisten määräksi oli kasvanut 250 000 aškenasijuutalaisten suuren muuttoaallon jälkeen. Myöhemmin juutalaisia on saapunut myös mizrahiyhteisöistä ja Intiasta. Vuonna 2011 Britteinsaarilla arvioitiin elävän 263 346 juutalaista.
Tunnettuja Britannian juutalaisia

Grace Aguilar, runoilija ja romaanikirjailija
Sacha Baron Cohen, koomikko
David Bomberg, taidemaalari
Helena Bonham Carter, näyttelijä
Ernst Boris Chain, biokemisti
Jacob Bronowski, matemaatikko ja kulttuurintutkija
Benjamin Disraeli, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
Lucian Freud, taidemaalari
Ernest Gellner, filosofi
Brian David Josephson, fyysikko
Bernard Katz, biofyysikko
Aaron Klug, kemisti
Sam Mendes, elokuva- ja teatteriohjaaja
Michael Nyman, säveltäjä, pianisti ja libretisti
Jonathan Sacks, rabbi ja teologi
Marcus Samuel, liikemies
Tom Stoppard, näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja
Amy Winehouse, laulaja-lauluntekijä
Rachel Weisz, näyttelijä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Britannian juutalaiset Wikimedia Commonsissa
Christian Fredrik Michelet

| Christian Fredrik Michelet |
| --- | --- |

Norjan ulkoministeri
 Halvorsenin II ja Bergen hallitus 6. maaliskuuta 1923 – 25. heinäkuuta 1924  
Edeltäjä:  Johan Ludwig Mowinckel
Seuraaja:  Johan Ludwig Mowinckel
 Halvorsenin I hallitus 21. kesäkuuta 1920 – 22. kesäkuuta 1921  
Edeltäjä:  Nils Claus Ihlen
Seuraaja:  Arnold Ræstad
Suurkäräjäedustaja
 1910–1921  
Bærumin pormestari
 1899–1910  
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1863 Kristiania, Norja
Kuollut: 25. heinäkuuta 1927 (64 vuotta) Fornebu, Norja
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Høyre
Christian Fredrik Michelet (23. kesäkuuta 1863 Kristiania – 25. heinäkuuta 1927 Fornebu) oli norjalainen juristi ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1910–1921 ja toimi Norjan ulkoministerinä 1920–1921 sekä 1923–1924. Vuosina 1899–1910 hän oli Bærumin pormestari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christian Fredrik Michelet Wikimedia Commonsissa
Christian Forss (albumi)

| Christian Forss Christian Forss |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: elokuu 2004
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 46.06
 Levy-yhtiö: Edel Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 6.
Christian Forss muut julkaisut
|   | Christian Forss 2004 | Hungry Heart 2005 |
Christian Forss on Suomen Idols-kilpailuun ensimmäisellä tuotantokaudella osallistuneen Christian Forssin vuonna 2004 julkaistu esikoisalbumi. Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalle kuudeksi viikoksi, parhaimmillaan kuudenneksi (36/2004). Albumi on myynyt kultaa.
Albumilta julkaistiin kaksi singleä. Ensimmäinen single ”That's How It Goes” julkaistiin 28. toukokuuta 2004. Singlelistalle se nousi viideksi viikoksi ja oli parhaimmillaan listan 12:s (29/2004). Toinen single ”Unforgettable” nousi singlelistalle neljäksi viikoksi ja oli listalla parhaimmillaan neljäs (33/2004). Single myi lopulta kultaa. Radiosoitossa ”Unforgettable” nousi kuudenneksi soitetuimmaksi kappaleeksi.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Unforgettable | Risto Asikainen | 3.28 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | That's How It Goes | Farhad Ferari Zand, Charles Twong | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Terry's Inside | Paul Oxley | 3.50 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Bounce | Farhad Ferari Zand, Charles Twong, Sofia Lindfors | 2.43 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Steady | Farhad Ferari Zand, Charles Twong | 3.21 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | We'll Never Say Goodbye | Petri Munck | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | It's All About You | Eric Le Tennen, Waldo, Charles Twong | 3.49 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Give It To Me | Maki Kolehmainen, Tracy Lipp | 3.21 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | From the Heart | Hannu Korkeamäki, Charles Salter | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | U And Me | Farhad Ferari Zand, Louis Fält | 3.04 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | If I Was a River | Maki Kolehmainen, Tracy Lipp | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Way Story Goes | Mitch Hunt | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Lost In the Moment | Maki Kolehmainen, Tracy Lipp | 4.16 |  |  |  |  |  |  |
Christina Stead

| Christina Stead> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Christina Ellen Stead
Syntynyt: 1902 Sydney, Australia
Kuollut: 1938 (35–36 vuotta) Sydney, Australia
Kansalaisuus:  Australia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Christina Ellen Stead (1902 Sydney, Australia – 1938 Sydney, Australia) oli australialainen kirjailija.
Stead oleskeli vuodesta 1928 Euroopassa ja Yhdysvalloissa, ja kirjojen tapahtumaympäristötkin ovat yleensä muualla kuin Australiassa lukuun ottamatta romaania Seven Poor Men of Sydney, joka ilmestyi 1934. Hän otti myöhemmin 1930-luvun laman herättämänä aiheikseen vaikeuksien keskellä kamppailevat ihmiset. 1940 ilmestyneessä teoksessa The Man Who Loved Children hän kuvaa perhe-elämässä ilmeneviä synkkiä käänteitä. Teoksesta suomennettu ote "Sam tulee kotiin" on julkaistu Nuoressa Voimassa.
Suomennettu tuotanto

"Sam tulee kotiin", suom. Anne Mölsä, Nuori Voima 2015: 4–5, s. 49–51 Ote romaanista The Man Who Loved Children.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christina Stead Wikimedia Commonsissa
Christina Sophia Bielke

| Christina Sofia Bielke> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. tammikuuta 1727 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 5. huhtikuuta 1803 Tukholma, Ruotsi
Vanhemmat:  Ture Gabriel Bielke (Nilsson), Charlotta Piper (Carlsdotter)
Puoliso:  Carl Rudenschöld
Lapset:  Ture Gabriel Rudenchöld, Torsten Rudenschöld, Carolina Rudenschöld, Bengt Rudencshöld, Magdalena Rudenschöld, Ulrika Rudenschöld
Christina Sofia Bielke (19. tammikuuta 1727 Tukholma, Ruotsi – 5. huhtikuuta 1803 Tukholma) oli poliittisesti aktiivinen ruotsalainen kreivitär. Hän oli naimisissa kreivi Carl Rudenschöldin kanssa ja hänen tyttärensä oli salaliitosta tuomittu Magdalena Rudenschöld.
Lapsuus

Christinan äiti kuoli tytön synnytyksessä ja Christina sisaruksineen asuivat kasvattilapsina isoäitinsä Christina Piperin luona. Christinan sai kasvatuksensa ranskalaiselta kuvernööriltä ja talouden papilta. Lapset asuivat isoäitinsä luona tämän kuolemaan vuonna 1752 asti.
Aikuiselämä

Christina ja Carl avioituivat vuonna 1756. Christina oli naimisiin mennessään epätavallisen vanha aatelisnaiseksi, sillä hän oli jo lähes 30-vuotias. Christina oli jo aikaisemmin luvannut Carlille avioituvansa tämän kanssa, mutta ei ollut saanut vanhemmiltaan lupaa liitolle. Pari voitiin vihkiä vasta Christinan äitipuolen, Anna Margareta Oxenstiernan, kuoltua.
Vuonna 1766 Carl joutui eroamaan kansallisneuvoston tehtävistään Hattupuolueen voitettua vaalit. Christina ja Carl kärsivät taloudellisista vaikeuksista ja heidän oli myytävä maatilansa ja muutettava Tukholmaan vaatimattomiin oloihin. Christina rahoitti perheensä elämää vakoilemalla Ruotsissa Ranskan valtion puolesta. Hän sai Ranskalta rahaa ranskalaisten etujen edistämisestä ja ranskalaisen propagandan levittämisestä Ruotsissa. Hänet oli palkattu tehtävään todennäköisesti hyvien poliittisten kontaktiensa vuoksi.
Miehensä Carlin kuoltua vuonna 1783 Christina asui Tukholmassa kuolemaansa saakka seuralaisrouva Inga Lisa Linbergin kanssa. Myös hänen silloin jo aikuinen tyttärensä Magdalena asui äitinsä luona noin vuoden 1800 aikoihin, kunnes joutui häädetyksi Christinan talosta palvelijan kanssa aloittamansa epäsopivan suhteen vuoksi.
Danny Batth

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 21. syyskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Brierley Hill, Englanti
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 191 cm
Seura
Seura: Sunderland
Junioriseurat
2000–2009: Wolverhampton Wanderers
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009– | Wolverhampton | 195 | (14) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. toukokuuta 2018.
Danny Tanveer Batth (s. 21. syyskuuta 1990 Brierley Hill) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Norwich Cityä. Hän on Wolverhampton Wanderersin kasvatti ja toimi muutaman kauden ajan joukkueen kapteenina. Hän edusti Stoke Cityä tammikuusta 2019 tammikuuhun 2022 ja Sunderlandia tammikuusta 2022 elokuuhun 2023. Hän on ennen kauden 2023–2024 alkua pelannut mestaruussarjassa 300 ottelua ja tehnyt niissä 17 maalia.