stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leila Polák
Kilpaura

Marraskuussa 2014 Polák saavutti nuorten Euroopan mestaruuden kevytsarjassa voitettuaan loppuottelussa Mery Magazzun. Hän saavutti samoissa kilpailuissa aikuisten tasolla EM-pronssia joukkuekatassa yhdessä ldiko Koszon, Balasz Ordogin ja Laszlo Krajcsovicsin kanssa.
Toukokuussa 2016 Polák saavutti yhdessä Ildiko Koszon ja Martin Kocson kanssa hopeaa joukkuekatassa.
Marraskuussa 2017 Polák oli voittamassa EM-hopeaa Euroopan Openin joukkuekatassa yhdessä Ildiko Koszon ja Balazs Ordogin kanssa.
Maaliskuussa 2018 Polák saavutti Espanjan Openissa hopeaa naisten kevytsarjassa hävittyään loppuottelussa Ludivine Vedapodagomille. Yksilökatassa hän voitti pronssia. Toukokuussa Polák saavutti EM-hopeaa kevytsarjassa hävittyään loppuottelussa Ludivine Vedapodagomille. Kesäkuussa Polák saavutti All American Openissa hopeaa katassa hävittyään turnauksen voittajalle Eva Martinezille. Marraskuussa Polák otteli naisten EM-kisojen avoimessasarjassa, jossa hänen tie päättyi välieriin hävittyään Ksenija Zasorinalle. Polák sijoittui turnauksessa viidenneksi.
Maaliskuussa 2019 Polák saavutti Espanjan Openissa yksilö- ja joukkuekatassa hopeaa. Hän voitti myös Espanjan Openin kevytsarjan mestaruuden kohdattuaan loppuottelussa Nastasia Iavorscaia. Polák palkittiin myös parhaasta ottelutekniikasta. Kesäkuussa Polák saavutti All American Openin mestaruuden kevytsarjassa, voitettuaan loppuottelussa Ludivine Vedapodagomin. Kaksikko oli kohdannut vuotta aiemmin EM-kisoissa, jolloin Vedapodagomin oli parempi. Joulukuussa Polák saavutti EM-pronssia katassa.
Polák aloitti vuoden 2020 voittamalla helmikuussa Alankomaiden mestaruuskisoissa kevytsarjan ja kata mestaruuden. Lokakuussa hän saavutti kotimaansa Unkarin mestaruuden kumitessa ja katassa.
Polák oli mukana vuoden 2021 EM-kilpailuissa Puolassa, jotka järjestettiin poikkeuksellisesti marraskuussa koronaviruspandemian vuoksi. Yksilökatassa hän eteni loppukierrokselle, mutta ei saavuttanut mitalia. Joukkuekatassa hän saavutti pronssia yhdessä Balazs Papain ja Balazs Ördögin kanssa. Kumitessa Polák sijoittui alle 55-kiloisten sarjassa viiden parhaan joukkoon.
Maaliskuussa 2022 Polák saavutti kymmenennen kultamitalin Unkarin mestaruuskilpailuissa voitettuaan mestaruuden kumitessa ja katassa. Kesäkuussa hän oli mukana EM-kilpailuissa joukkuekatassa yhdessä Balazs Papain ja Balazs Ördögin kanssa. Kolmikko saavutti toista kertaa peräkkäin pronssia.
Marraskuussa 2023 Polák oli mukana MM-kilpailuissa, jossa hän hävisi avauskierroksella Minami Kojyolle. Joulukuussa Polák oli mukana EM-kilpailujen avoimessa painosarjassa. Hän saavutti ensimmäisen kumiten Euroopan mestaruuden, voittamalla loppuottelussa hallitsevan mestarin Daria Dobkowska Szeferin.
Lokakuussa 2024 Polák otteli Euroopan Openissa. Hänen turnaus päättyi avauskierroksella hävittyään Marta Kubasille.
Elsa Álvarez

| Elsa Álvarez> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1981 (ikä 43)
Kansalaisuus:   Espanja
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  1999–
Pituus:  155 cm
Paino:  51 kg
Kätisyys:  oikea
Vyöarvo:  2. dan
| Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten kyokushin.Team World Cup  | Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten kyokushin.Team World Cup  | Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten kyokushin.Team World Cup  | Maa:   Espanja> Naisten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | São Paulo 2015 | kata |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Varna 2014 | kata |  |
|  Kultaa | Varna 2016 | kata |  |
|  Kultaa | Lyon 2017 | kata |  |
|  Kultaa | Varna 2018 | kata |  |
|  Kultaa | Wroclaw 2019 | kata |  |
|  Hopeaa | Wroclaw 2023 | kata |  |
|  Pronssia | Berliini 2015 | kata |  |
| Euroopan Open  | Euroopan Open  | Euroopan Open  |  |
|  Kultaa | Lublin 2016 | kata |  |
|  Kultaa | Katowice 2024 | kata open |  |
|  Hopeaa | Katowice 2015 | kata |  |
|  Hopeaa | Bukarest 2017 | kata |  |
|  Pronssia | Sosnowiec 2014 | kata |  |
|  Pronssia | Myślenice 2022 | kata |  |
|  Pronssia | Budapest 2023 | kata |  |
| EM-kilpailut (KWF)  | EM-kilpailut (KWF)  | EM-kilpailut (KWF)  |  |
|  Kultaa | Gorzów Wielkopolski 2010 | kata |  |
| Espanjan Open  | Espanjan Open  | Espanjan Open  |  |
|  Kultaa | Badalona 2012 | kata |  |
|  Kultaa | Badalona 2013 | kata |  |
|  Kultaa | Badalona 2014 | kata |  |
|  Kultaa | Badalona 2015 | kata |  |
|  Kultaa | Badalona 2017 | kata |  |
|  Kultaa | Badalona 2018 | kata |  |
|  Kultaa | Badalona 2018 | joukkuekata |  |
| Ranskan Open  | Ranskan Open  | Ranskan Open  |  |
|  Kultaa | Lyon 2015 | kata |  |
| Fuerteventura Open  | Fuerteventura Open  | Fuerteventura Open  |  |
|  Kultaa | Fuerteventura 2015 | kata |  |
| Belgian Open  | Belgian Open  | Belgian Open  |  |
|  Kultaa | Charleroi 2015 | kata |  |
| All American Open  | All American Open  | All American Open  |  |
|  Kultaa | New York 2016 | kata |  |
| Saksan Open  | Saksan Open  | Saksan Open  |  |
|  Kultaa | Dortmund 2018 | kata |  |
| Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  |  |
|  Pronssia | Los Angeles 2023 | kata |  |
Elsa Álvarez Malvar (s. 21. huhtikuuta 1981) on espanjalainen karateka. Hän on kahdeksankertainen Kyokushinin Euroopan-mestari ja MM-pronssimitalisti katassa.
Kilpaura

Álvarez aloitti karaten harrastamisen 12-vuotiaana.
Marraskuussa 2010 Álvarez oli voittamassa Gorzów Wielkopolskissa KWF-liiton EM-kultaa katassa. Maaliskuussa 2012 Álvarez voitti Espanjan mestaruuden katassa. Hän voitti toiseksi sijoittuneen Vivien Halaszin.
Helmikuussa 2013 Álvarez saavutti Espanjan Openin mestaruuden katassa ennen Laura Valverdeä. Toukokuussa hän oli neljäs EM-kilpailuissa Ukrainassa. Mestaruuden katassa vei Maija Bragina.
Maaliskuussa 2014 Álvarez saavutti Espanjan Openin mestaruuden katassa. Toukokuussa sen sijaan hän voitti EM-kultaa katassa ennen toiseksi tullutta Kamila Krzakia. Marraskuussa hän saavutti EM-pronssia katassa, kun Maija Bragina voitti kultaa.
Hän aloitti 2015 vuoden voittamalla tammikuussa Espanjan Cupin ja myöhemmin maaliskuussa Ranskan cupin katassa. Huhtikuussa Álvarez osallistui Fuerteventura Openiin, jossa hän saavutti mestaruuden katassa. Toukokuussa hän voitti EM-pronssia Saksassa. Mestaruuden vei Jianu Raluca. Heinäkuussa 2015 Álvarez edusti katasassa Euroopan joukkuetta Brasiliassa pidetyissä World Team Cupissa. Joukkueeseen kuuluivat Oliveri Roberto, Vivien Halasz, Rudolf Conquet ja Alejandro Navarro. Joukkue saavutti pronssia. Marraskuussa 2015 Álvarez voitti Belgian Openissa kultaa katassa. Kuukautta myöhemmin Puolassa hän saavutti EM-hopeaa häviten mestaruuden Monika Sowalle.
Toukokuussa 2016 Álvarez voitti EM-kultaa katassa. Kuukautta myöhemmin kesäkuussa Hän voitti kultaa myös All American Openissa, New Yorkissa, jossa Álvarez voitti toiseksi tulleen Vivien Halaszin.
Marraskuussa 2016 Álvarez voitti EM-kultaa katassa Puolassa.
Maaliskuussa 2017 Álvarez voitti Espanjan Openissa kultaa katassa ennen toiseksi tullutta Unkarin Vivien Halaszia. Hän voitti myös uransa viidennen Euroopan-mestaruuden katassa 2017 Ranskassa. Marraskuussa Álvarez saavutti uransa toisen EM-hopean katassa Romaniassa.
Maaliskuussa 2018 Álvarez saavutti Espanjan Openissa kultaa yksilö- ja joukkuekatassa yhdessä Eva Martínezin ja Tejeron kanssa. Lokakuussa hän saavutti Saksan Openissa kultaa katassa.
Toukokuussa 2019 Álvarez voitti uransa seitsemännen Euroopan mestaruuden katassa, kun hän voitti loppuottelussa maanaisensa Cristina Romeron.
Álvarez oli mukana vuoden 2021 EM-kilpailuissa Puolassa, jotka järjestettiin poikkeuksellisesti marraskuussa koronaviruspandemian vuoksi. Tällä kertaa hän ei päässyt loppukierrokselle ja jäi ilman mitalia.
Marraskuussa 2022 Álvarez saavutti Euroopan Openissa pronssia.
Helmikuussa 2023 Álvarez oli mukana Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa, jossa hän kilpaili yhdistetyssä miesten ja naisten sarjassa. Álvarez voitti pronssia. Toukokuussa Álvarez oli mukana Puolan EM-kilpailuissa, jossa hän saavutti hopeaa. Joulukuussa Álvarez vielä mukana toisissa EM-kilpailuissa Euroopan Openissa, jossa hän sijoittui katakilpailussa kolmanneksi.
Lokakuussa 2024 Álvarez kilpaili Puolan Euroopan Openissa yhdistetyssä miesten ja naisten open sarjassa. Hän voitti mestaruuden 0.5 pisteen erolla toiseksi tulleeseen Katarzyna Danilukiin.
Keskiyön auringon laulufestivaali

Beata, Puola. Voittaja 1989
Keskiyön auringon laulufestivaali (engl. Midnight Sun Song Festival) oli Lahdessa toteutettu kansainvälinen laulukilpailu, joka oli osa Lahden Sävel – musiikkitapahtumaa vuosina 1987-1995. Festivaalissa laulajat kilpailivat, eivät laulut.
Kisassa kukin laulaja esitti yhden laulun omasta ohjelmistostaan ja yhden suomalaisen sävelmän. Lahden Sävel tarjosi kilpailijoille valittavaksi vuosittain noin 20 suomalaista laulua.
Ensimmäisinä vuosina kilpailun järjesti Tangofestivaalit ry, mutta sitten yhdistyksen nimi muuttui Lahden Sävel ry:ksi. Yleisradio TV1:n Viihdetoimitus (vuonna 1992 Taideohjelmat ja vuonna 1994 Kansainvälinen musiikki) osallistui järjestäjien kanssa yhteistyössä kilpailun toteutukseen. Se televisioitiin suorana lähetyksenä kotimaahan ja satelliittilähetyksenä Indonesiaan. Indonesian televisioyhtiön TVRI:n lähetykset näkyivät myös Singaporessa, Malesiassa, Thaimaassa ja Bruneissa. Kilpailujen televisiointia välittivät eri vuosina lisäksi Filippiinien ja Australian televisioyhtiöt sekä useat eurooppalaiset yhtiöt, muun muassa Portugalista, Virosta ja Romaniasta . Kilpailijoita osallistui eri puolilta maailmaa.
Lahden Sävel ry:een kuuluivat Eino Grön, Jaakko Salo, Jukka Virtanen ja Lahden kaupunginjohtaja Kari Salmi. Yhdistyksen palkkaamina kilpailun käytännön toteuttajina olivat Lasse Norres, Antero ”Ande” Päiväläinen ja Laila Takolander. Lahden Sävel –tapahtuma kesti vuosittain vajaan viikon, ja sen kotimaisen musiikin konsertti myös televisioitiin TV1:n kanavalla Lahden kaupunginteatterista. Televisio-ohjelmien tuotannosta ja toimittamisesta vastasi Erkki Pohjanheimo, joka itse myös ohjasi ohjelmat alkuvuosina. Myöhemmin ohjauksesta vastasi mm. Erkki Kupari. Teknisenä kalustona toimivat Ylen ulkotuotantoauto  ja musiikin äänitysauto.
Ensimmäisenä vuonna kilpailun tapahtumapaikkana oli Lahden Suurhalli, mutta sitten kilpailu siirrettiin Lahden kaupunginteatteriin. Ajankohta oli aina kesäkuun alku.
Kilpailuvuodet > 1987

27.6.1987 Lahden Suurhalli
1. sija: Debra Laws, USA.[lähde? ] Laulu: Right On Time (säv. & san. A.R. Scott, R. Hahn, A. Tapia, A.R. Scott (Tiedot toisesta kilpailusävelmästä puuttuvat)
Suomen edustaja Tauski Peltonen, Laulu: Communication (säv. & san. Roni Kamras, Risto Asikainen) (Tiedot toisesta laulusta puuttuvat)
Muut kilpailijat: Anoushka - Egypti, Anita - Unkari, Spyder Sympson - Irlanti, Satako Shimonari - Japani, Michelle - Alankomaat, Anita Carlsen - Norja, Agata Kryzak - Puola, Robert Wells - Ruotsi
Erikoisvieraana Vicky Rosti
Kapellimestari: Ossi Runne
Kilpailuvuodet > 1989

10.6.1989 Lahden kaupunginteatteri
1. sija: Beata Kozidrak, Puola. Laulut: Hurry My Love (säv. & san. K. Juriyadis & Andrzej Kemski) ja Black and White (Svart och vitt) (säv. Veikko Samuli, san. Andrzej Kemski)
2. sija: Maria Getz, USA. Laulut: Make The Time For Love ja Tell Me.
3. sija: She-She Sam (Stina Tarvonen ja Charles Salter), Suomi. Laulut: Look What You Started (säv. & san. Risto Asikainen) ja Could It Be He? (säv. Risto Asikainen, san. Charles Salter)
Muut kilpailijat: Blonde Enough - Ruotsi, Mart Sander - Viro, Wota-Ko - Japani, Fred Ventura - Italia, Henry Winter - Irlanti, Rodrigo Azagra - Chile
FIDOFin sovittajapalkinnon saivat Alan Roy Scott ja Gordon Goodwin (USA) Mara Getzin esittämästä laulusta Tell Me (Vad finns kvar), säv. Chris Owen,
Juontaja: Sini Sovijärvi
Kapellimestari: Ossi Runne
Kilpailuvuodet > 1990

9.6.1990 Lahden kaupunginteatteri
1. sija: Kenny James, USA. Laulut: The Magic in You ja Fever of Loving (säv. & san. Maija Paavonen)
2. sija: Nicole Mary, Belgia. Laulut: L'amour cest beau la vie ja I Do Not Wanna Fight
3. sija: Sonia Cortez, Espanja. Laulut: Y Volara ja La Dolce Vita (säv. Matti Puurtinen)
Suomen edustus: Nina. Laulut: Blackbird ja Time Flies (säv. Jokke Seppälä, san T. Rantanen)
Muut kilpailijat: Zora Jandová - Tšekki, Ilsa - Domenikaaninen tasavalta, Kiev Conolly - Irlanti, Double Take - Saksa, Zdenka - Jugoslavia, Dimitris Kazoulis - Kreikka.
Nuori lupaava taiteilija –palkinnon sai Nina, Suomi.
Erikoisvieras Jimmy Ruffin. Laulu: Farewell is a Lonely Sound[lähde? ]
FIDOFin sovittajapalkinnon sai Kenny James, USA, laulusta The Magic in You ja Fever of Loving (säv. & san. Pave Maijanen|Maija Paavonen)
Kapellimestari Olli Ahvenlahti
Juontaja: Kati Bergman
Kilpailuvuodet > 1991

8.6.1991 Lahden kaupunginteatteri
1. sija: Ivy Violan, Filippiinit, Laulut: Easy To Love You ja Chilly Winds (Chris Owen)
2. sija Penny Pavlakis, Australia. Laulut: Easy To Love ja Blackbird
3. sija: Monica Behan, USA. Laulut: You Gotta Be Strong ja Everyday.
Nuori lupaava taiteilija –palkinnon (FIDOF-palkinto) sai Lonnie (Tanska). Laulut: We Could Live Forever ja Believe in Love
Parhaasta suomalainen laulun sovituksesta palkittiin Filippiinien Daniel Tan (Chilly Winds).
Suomen edustaja Anna Hanski, laulut: They Call Me ja My Name is Nana (säv. Veikko Karttunen, san. Turkka Mali)
Muut kilpailijat: Lonnie - Tanska, Nucha - Portugali, Erwin Bros - Itävalta, Imaniar - Indonesia, Alice Mon - Neuvostoliitto, Ana Liza - Hollanti.
Kapellimestari: Olli Ahvenlahti.
Erikoisvieras: London Boys, (Iso-Britannia). Laulut: Sweet Soul Music ja Tonight Tonight.
Juontajat: Åsa Nylund ja Lasse Norres.
Kilpailuvuodet > 1992

6.6.1992 Lahden kaupunginteatteri
1. sija: Ruth Sahanaya, Indonesia . Laulut: Say You’ll Always Be Mine ja Mother (säv. C. Ekstedt)
2. sija: Barry Owen, Irlanti. Laulut: Bye Bye ja No Place to Hide (säv. Jake Voutilainen).
3. sija: Eva Delos Santos, Filippiinit. Laulut: Just Like You And Me ja Heart To Heart (säv. & san. Chris Owen)
Suomen edustaja: Meiju Suvas. Laulut: I Need Love (säv. Ari Talkamo, san. Douglas Smith) ja  Whatever It Takes (säv. Ari Talkamo, san. Douglas Smith)
Muut kilpailijat: Christer Björkman - Ruotsi, Pavel Vitek - Tšekki, Anca - Romania, Dodo - Saksa, Dolce Vita - Hollanti, Petit Prince - Libanon.
Erikoisvieraat: Bonnie Tyler ja Johnny Logan
Kapellimestari: Olli Ahvenlahti
Juontaja Kati Bergman
Kilpailuvuodet > 1993

Kilpailua ei järjestetty. Sen tilalla oli Lahden Sävelen suomalaisen musiikin konsertti Suomalaisia rakkauslauluja. Se järjestettiin Lahden kaupunginteatterissa, ja televisioinnista vastasi TV1 Taideohjelmat.
Kilpailuvuodet > 1994

11.6.1994 Lahden kaupunginteatteri
1. sija: Samantha, Filippiinit. Laulut: Love Is All We Need ja Huomiseen (suomeksi, säv Chris Owen, san. Hector )
2.sija: Worthy Davis, USA. Laulut: Friends ja Jos sulla on toinen (säv. Kristian Maukonen)
3. sija: Hari Moekti, Indonesia. Laulut: Get Into The Heath ja I’m sorry –Tulivuori (säv. Ile Kallio)
Suomen edustaja: Kaija Koo. Laulut: Kylmä ilman sua (englanniksi) (säv. & san. Markku Impiö) ja Kuka keksi rakkauden (säv. Markku Impiö, san. Impiö – Kokkola)
Muut kilpailijat: Darren Holden - Irlanti, Zia - Ruotsi, William Perez - Kanada, Monica Angel - Romania, Andre Sarbib - Portugali.
Erikoisvieraat: Laura Pausini  ja Stefan Stanciu (panhuilu)
Kapellimestari: Olli Ahvenlahti
Juontajat: Billy Carlson ja Caron
Kilpailuvuodet > 1995

(Tiedot palkituista laulajista puuttuvat.)
Kilpailuvuodet > 1996

Yleisradio ei enää ollut mukana tuotannossa, minkä vuoksi kilpailu lopetettiin.
One Laptop per Child

| One Laptop per Child |
| --- | --- |

Perustettu:  tammikuu 2005
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Puheenjohtaja:  Nicholas Negroponte
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sadan dollarin kannettavan esituotantomalli
Ensimmäinen toimiva prototyyppi 100 dollarin kannettavasta
One Laptop per Child, OLPC, ('Kannettava tietokone jokaiselle lapselle') on yleishyödyllinen yhdysvaltalainen järjestö. Tavoitteena on tarjota ensisijaisesti vähentää digitaalista kuilua ja parantaa vähäosaisten lasten koulutusta. Kannettavilla tietokoneilla lapsilla olisi pääsy tietoon ja mahdollisuus opiskella riippumatta fyysisestä sijainnista tai taloudellisesta tilanteesta.
Järjestön perusti MIT Media Labsin Nicholas Negroponte vuonna 2005. Negroponten mukaan OLPC-projekti on koulutusprojekti, ei tietokoneprojekti.
Projektiin liittyivät useat yritykset kuten AMD, Brightstar Corporation, Chi Mei, Google, Marvell Technology Group, News Corporation, Nortel Networks ja Quanta Computer. Yrityssponsorit tukivat projektia 20 miljoonalla dollarilla sekä jatkuvalla kehitysyhteistyöllä.
Järjestön alkuperäinen tavoite oli 100 dollarin hintaisen kannettavan tietokoneen jakaminen lapsille.
Tietokone on suunniteltu vahvistetuksi tietokoneeksi, joka kuluttaisi hyvin vähän virtaa ja jota voisi käyttää suorassa auringonvalossa.
Historia

Yhdysvalloissa Bill Clinton popularisoi 1990-luvulla ajatuksen digitaalisesta kuilusta rikkaiden ja köyhien välillä, joka johti henkilökohtaisten tietokoneiden jakamiseen. Negroponte oli kiinnostuneempi tavoittamaan oppilaat, jotka eivät koskaan olleet nähneet kannettavaa tietokonetta ja aloitti vaimonsa kanssa koulun Kamputseassa. Lapset käyttivät tietokoneita valaistakseen kotiaan, joissa ei ollut sähköä ja lapset opettivat perheitään käyttämään tietokonetta. Osallistuminen koulunkäyntiin myös kasvoi merkittävästi. Negroponten mukaan koulu oli menestys, mutta kehittyvässä maailmassa ei ollut varaa samaan laitteistoon.
Negroponten ajatuksena oli, että lasten oli omistettava laitteet henkilökohtaisesti, jotta he huolehtisivat niistä. Ja heidän pitäisi pystyä käyttämään niitä kaikkialla myös ilman opettajan valvontaa. Negroponte viittasi Sugata Mitran "tietokone seinässä" -kokeeseen, jossa lapset opettivat itselleen tietokoneen käyttöä Delhin slummeissa. Tietokoneet pitäisi jakaa lapsille luokkahuoneessa käyttämisen sijaan jotta heillä olisi enemmän tilaisuutta käyttää niitä. Tämä myös lisäisi vertaiskoulutusta ja oppimista, koska lapset voisivat opettaa toisiaan ja perhettään oppimistaan asioista.
Negroponte ja YK:n Kofi Annan esittelivät vuonna 2005 ensimmäistä toimivaa prototyyppiä.
OLPC Foundation jakaantui vuonna 2014, ja OLPC News lopetettiin. Nicaragualainen Zamora Terán Foundation osti 2015 OLPC Associationin. Uusi OLPC keskittyy kannettavien saamisesta epäpoliittisille organisaatioille ja päivittävänsä laitteistoa vain, kun se on ehdottomasti tarpeellista.
OLPC on ilmoittanut jakaneensa syyskuuhun 2015 mennessä yli kolme miljoonaa tietokonetta.
Ominaisuudet

Eräs tietokoneen suunnittelutavoitteista oli kestävä tietokone, jota lapset voisivat käyttää kaikkialla eikä vain luokkahuoneissa. Tietokone oli tarkoitettu sähkökirjaksi, yksinkertaiseksi pelikonsoliksi ja pieneksi televisioksi.
Tavoite oli 100 dollarin kannettava tietokone, jossa olisi tavallisen tietokoneen ominaisuudet mutta olisi vähävirtainen ja kestävä, jotta lapset voisivat ladata sen ja käyttää luokkahuoneiden ulkopuolella. Verkkoyhteys olisi jaettavissa koneiden kesken ja Linux-pohjainen käyttöjärjestelmä sallisi lapsille täyden pääsyn tietokoneeseen. Tavoitteena oli, että hinta laskisi edelleen.
Tietokone suunniteltiin ladattavaksi käsiveivillä, jota lapsikin voisi käyttää. Käsiveiviä kuitenkaan ei julkaistu vaan mukaan tuli normaali laturi: veivi rasitti laitteen runkoa ja vaati lapselta energiaa, jota ei ollut varaa käyttää.
Tietokoneen näyttö voi vaihtaa väritilasta mustavalkoiseen, jolloin näyttö kuluttaa virtaa vain murto-osan. Tietokoneen hinta halpeni 130 dollariin mutta koneen kestävyyttä arvosteltiin. Joitakin osia valmistettiin vain tätä laitetta varten, ja ne olivat siten kalliita. Hinta nousi 180 dollariin.
Kymmenen vuotta tietokoneen julkistamisen jälkeen sitä valmistettiin edelleen.
OLPC XO

Tietokoneen suunnittelijoihin kuului Yves Béhar, jonka mukaan ryhmä käytti vuoden prototyyppien lähettämiseen ympäri maailmaa palautteen saamiseksi.  OLPC teki sopimuksen valmistuksesta taiwanilaisen Quantan kanssa, jonka perustaja Barry Lam oli kiinnostunut projektin tavoitteesta. Tietokone oli tarkoitus julkistaa vuoden 2006 loppuun mennessä. Mallin ensimmäinen nimi on XO-1. Tietokoneessa oli Mary Lou Jepsenin suunnittelema nestekidenäyttö ja kääntyvä "kaula" tavallisen saranan sijaan.
Erityisominaisuutena näyttö voi pysyä aktiivisena kun prosessori pysäytetään virran säästämiseksi.
Ensimmäisessä mallissa XO-1 on 700 MHz:in AMD Geode LX-700 -suoritin, 256 megatavua RAM-muistia ja yhden gigatavun Flash-muisti. Tietokoneessa on sisäänrakennettu tuki langattomalle verkolle.
Tietokoneessa käytetään avoimen lähdekoodin ohjelmistoja. Käyttöjärjestelmä perustuu Fedora Core -Linux-jakeluun, jonka käyttöliittymänä toimii Red Hatin Python-kielellä kehittämä Sugar. Tietokoneessa on mukana Mozilla Firefox verkkoselaimen erikoisversio ja Abiword tekstinkäsittelyohjelma. Flash-pohjaisella ROM-muistilla on LinuxBIOS.
OLPC aloitti yhteistyön Microsoftin kanssa 2008 saadakseen XO-tietokoneille Linuxin lisäksi myös tuen Windows-käyttöjärjestelmälle. Windows XP:tä käyttävä malli ei edennyt testierää pidemmälle, ja tietokoneet käyttävät edelleen Sugaria.
Projekti ilmoitti toukokuussa 2008 kaksinäyttöisestä XO-2:sta, mutta malli ei edennyt Yhdysvaltojen ajauduttua pankkikriisiin.
Vuonna 2009 uutisoitiin XO 1.5-mallista, jossa on yhden gigahertsin kellotaajuudella toimiva VIA C7-M -suoritin.
Androidiin perustuvien laitteiden kehittyessä aurinkoenergiaa käyttävän XO-3 taulutietokoneen kehitys peruttiin.
Vuonna 2013 Yhdysvalloissa julkaistussa taulutietokoneessa oli Android-laitteen ympärillä muovikuoret. XO-4-mallissa oli uusia komponentteja ja valinnainen kosketusnäyttö.
XO Laptop Touch käyttää ARM-suoritinta virrankulutuksen merkittävään pienentämiseen, sisältää yhdestä kahteen gigatavua RAM-muistia ja neljästä kahdeksaan gigatavua tallennustilaa eMMC Flash-muistilla.
Kritiikkiä

Hankkeesta pois jääneet suuret tietotekniikkayhtiöt Intel ja Microsoft ovat pyrkineet vaikuttamaan projektiin tuodakseen siihen omaa teknologiaansa. Microsoftin Windows-käyttöjärjestelmän ajaminen vaatisi laitteelta vähintään kaksinkertaista muistin määrää ja puolitoistakertaista tallennuskapasiteettia. Bill Gates arvostelikin laitetta alitehoiseksi.
Hankkeeseen lähti myöhemmin mukaan myös Intel. Se kehitti kuitenkin omaa vastaavaa Classmate-PC:tään ja yritti saada XO-1:n ostajia siirtymään siihen perustellen vielä OLPC-tilauksen vahvistuttuakin sillä, että koneessa oli vikoja. Myöhemmin paljastui, että hanketta arvostellut OLPC-News-sivustoa ylläpiti Intelin kilpailevan projektin työntekijä.
Myös Applen Steve Jobs tarjosi yrityksensä Mac OS X -käyttöjärjestelmäänsä ilmaiseksi projektin käyttöön, mutta OLPC kieltäytyi tarjouksesta.
Projektia on arvosteltu myös teknologiakeskeisyydestä ja idealismista ja epärealististen odotuksien asettamisesta.
Michael Dellin mukaan lapset tarvitsevat ruokaa ja lääkkeitä tietokoneiden sijaan, mutta Negroponten mukaan kyse on koulutuksesta ("Substitute the word 'education' for 'laptop'").