stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Säännöstelyvoimalaitos
Toteutustapoja > Voimalaitos järven äärellä

Järven laskujokia on hyödynnetty voimalaitoksissa monin eri tavoin. Koska järvi itsessään on muodostunut maaston alavaan osaan, on järviallasta voitu usein hyödyntää luontaisena varastoaltaana. Jos järven rannoilla on ennen voimalan rakentamista ollut asutusta, on niiden suojaksi rakennettu maapatoja, jotka estävät veden tulvimisen viljelyksille ja asutusalueille. Suurhankkeissa on ihmiset siirretty muualla syntyneen patoaltaan alta. Suurella järvellä pienikin vedenpinnan korotus merkitsee usein suurta varastokapasiteettia ja pitkää säännösteltyä tuotantoaikaa.
Suomalainen esimerkki voimalasta, joka hyödyntää luonnollista järveä varastolatanaan, on Kemijärvellä sijaitseva Seitakorvan vesivoimalaitos. Voimalaitoksen vedentarve varmistetaan säännöstelemällä voimakkaasti Kemijärveä. Sen vedenpinta voi vuoden aikana vaihdella jopa seitsemän metriä, jolloin säännöstelyvarana tulee voimalan käyttöön 1,1 kuutiokilometriä vettä. Toinen esimerkki on Tainionkosken vesivoimalaitos, joka säännöstelee koko Etelä-Saimaata tietyissä rajoissa.
Toteutustapoja > Keinotekoinen varastoallas

Eräissä tapauksissa on voimalaa varten rakennettu keinotekoinen varastoallas. Suuria altaita kutsutaan usein tekojärviksi. Niillä kerätään vettä varastoon ja sitä säännöstellään sähköntuotantoa varten antamalla sitä virrata jokeen haluttuina aikoina. Eräät varastoaltaat on sijoitettu ylänköalueille, jotta niiden korkeusero voimalaitokseen ja samalla veden potentiaalienergia kasvaisi. Korkeudesta syntyvän potentiaalienergian hyödyntäminen edellyttää hydrostaattisen paineen säilyttämisen voimalalle asti. Se on ollut tapana tehdä kolmella eri menetelmällä. Ensiksi, voimalan voi sijoittaa varastoaltaan alle ja päästää veden suoraan turbiineihin. Toiseksi, varastoaltaan kalliopohjan läpi voidaan louhia tunneli, jonka sisällä voimalaitos toimii. Ja kolmanneksi, vesi voidaan tuoda varastoaltaasta paineputkessa voimalaitoksen luo.
Suomalaisia esimerkkejä ovat Porttipahdan ja Lokan tekojärvet. Ne on rakennettu pidättelemään Kemijoen ja Kitisen kautta virtaavia talven sulamisvesiä. Koska Kemijoessa on noin 20 vesivoimalaitosta, auttaa järjestely hyödyntämään jokien vesimääriä tarkemmin ja lisäämällä näin talteen saatavan sähkön määrää. Varjopuolena on ollut arvokkaiden suoalueiden jääminen veden alle. Venäläinen esimerkki on Volgan vesistöalueella sijaitseva Rybinskin tekojärvi, jolla on pyritty säännöstelemään vedentuloa Volgaan ja sen voimalaitoksille. Tekojärven luusuassa toimii oma Rybinskin vesivoimalaitos, mutta Volgan varrella sen alajuoksulla samaa vettä hyödyntävät myös muut voimalat. Etelä-Norjassa sijaitsee Blåsjøn varastoalla on keinotekoinen, noin 1 000 metrin korkeudella sijaitseva ja Ulla-Førren vesivoimalaitoksille muodostettu varastoallas, jonka avulla pystytään tuottamaan sähköä lähes 2 100 megawatin teholla. Tuntureille rakennettua allasta hyödynnetään kallioon louhittujen tunnelien avulla.
Teknisiä piirteitä > Varastoaltaiden padot

Varastoaltaiden padot on usein edullisinta rakentaa maapatoina lähistöltä löytyvästä materiaalista. Ne ovat luonteeltaan gravitaatiopatoja, jotka pitävät veden paikoillaan omalla suurella painollaan. Veden sivuttaisen työntövoiman vastavoimana on painon alustaansa aiheuttama kitkavoima. Maa-aineksesta ja kivilouheesta valmistetut padot vuotavat yleensä vettä, joten ne on tiivistettävä jotenkin. Maapadon sisälle rakennetaankin usein savesta, betonista tai asvaltista syväosa, jonka läpi vesi ei pysty suotumaan tehokkaasti. Toinen ratkaisu on pinnoittaa maapadon märkä puoli vedenkestävällä materiaalilla. Erityisesti korkeilla padoilla vedenpitävyys on tärkeä ominaisuus.
Kapeaan jokilaaksoon rakennetuista betonipadoista voidaan tehdä halvempia, jos ne ovat ohuita. Suosioon ovat nousseet kuperat holvipadot, jotka kehittyneiden suunnittelumenetelmien johdosta ovat varsin turvallisia. Niiden taakse voidaan nostaa vedenpinta lähes 200 metriin.
Teknisiä piirteitä > Veden ohjaus vesiturbiineille

Jokivoimalaitokset on usein rakennettu niin, että vesiturbiinit sijaitsevat virtaavan veden joukossa syvällä joenuomassa. Varastoaltaan käyttäminen voi vapauttaa rakentajat tästä rajoituksesta. Korkea varastoallas voi kasvattaa padon läpileikkausta niin paljon, että esimerkiksi maapadon tapauksessa on järkevämpää ohjata vesi paineputkia pitkin padon ulkopintaa pitkin tuotantorakennukseen. Betonipadon tapauksessa ei ole välttämätöntä toimia näin, sillä tuloputken läpivienti on mahdollista tehdä vesitiiviiksi alhaalla tuotantorakennuksen korkeudella. Kuitenkin, usein on suuren vedenpaineen takia on käytetty silloinkin paineputkia.
Kallioisessa ympäristössä voidaan veden siirtämiseksi voimalalle hyödyntää kallioon louhittuja tunneleita. Voimalakin voi tällöin itsekin sijaita tunneliin louhitussa onkalossa, jolloin puhutaan tunnelivoimalaitoksesta. Varastoallas ja voimala voivat tässä ratkaisussa sijaita kaukanakin toisistaan, koska samalla haetaan suurinta mahdollista putouskorkeutta.
Teknisiä piirteitä > Putouskorkeus ja vesiturbiinit

Varastoaltaan tilavuus kasvaa käytännössä verrannollisesti kolmannessa potenssissa vedenpinnan korkeuden kasvaessa, ja kun vedenpinta on korkealla, synnyttää se vedessä suuren hydrostaattisen paineen. Korkeuserosta johtuvaa lukua kutustaan putouskorkeudeksi ja säännöstelyvoimaloissa ne ovat yleensä kymmeniä tai satoja metrejä.
Suuren putouskorkeuden aiheuttama energialisäys otetaan talteen kahdella eri periaatteella. Reaktiivisessa tavassa hyödynnetään hydrostaattisen paineen vesiturbiinin poikkipinta-alaan aiheuttamaa voimaa, joka puristaa vettä turbiinin juoksupyörän siivekkeiden läpi ja aiheuttaa pyörimisliikkeen suunnassa vääntömomenttia. Impulsiivisessa tavassa annetaan paineen kiihdyttää vesi suureen virtausnopeuteen ja suihkutetaan vesi päin vesiturbiinin siivekkeitä. Veden iskun aiheuttama impulssi kääntää juoksupyörää akselinsa ympäri aiheuttaen pyörimisliikkeen suuntaisen vääntömomentin.
Suuri vedenpaine tai virtausnopeus asettaa vesiturbiinille erilaisia vaatimuksia kuin jokivoimalaitoksien läpi hitaammin virtaava vesi. Korkeapainesia vesimääriä voidaan pitää pienempinä, jolloin varastoaltaan vettä kuluu vähemmän. Silloin potkurimainen Kaplan-tyyppinen juoksupyörä vaihdetaan tiheäsiipiseksi Francis-tyyppiseksi juoksupyöräksi. Francis-turbiini sopii sekä reaktiivisella että impulssiivisella periaatteella toimimiseen. Puhtaasti impusiiviseen periaatteeseen tukeutuvat Pelton- tai Turgo-tyyppiset juoksupyörät.
Teknisiä piirteitä > Veden takaisinpumppaus

Varastoallasta voidaan myös hyödyntää sähköenergian varastoimiseen. Sillä tarkoitetaan veden pumppausta altaaseen silloin, kun sähkön hinta on halpaa ja sitä tuotetaan liikaa verrattuna sähkönkulutuksen kysyntään. Tällöin pumppuvoimalaitos ostaa halpaa sähköä ja käyttää sitä veden pumppaamiseen. Kun sähkön kysyntä ylittää sen tarjonnan tai kun sähkön hinta muutenkin nousee, voidaan vettä päästää alas altaasta ja tuottaa sillä sähköä. Pumppuvoimalat käyttävät samoja paineputkia tai tunneleita sekä pumppaukseen että vesivoiman tuotantoon.
Kaarlo Kivekäs (pappi)

Kaarlo Jooseppi Kivekäs, sukunimi vuoteen 1906 Stenbäck (29. lokakuuta 1870 Alavus – 30. huhtikuuta 1930 Pori) oli suomalainen rovasti ja Porin kirkkoherra.
Kivekkään vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti Karl Emil Stenbäck ja Selma Josefina Grönberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Porin yksityislyseosta ja suoritti teologisen erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1895 sekä pastoraalitutkinnon 1899. Kivekäs vihittiin papiksi 1895. Kivekäs opiskeli Uppsalan yliopistossa 1893–1894 ja teki opintomatkan 1907 Saksaan ja Sveitsiin tutkien kirkollisia oloja Württembergissä ja Sveitsissä ja kuunnellen luentoja Tübingenin ja Bernin yliopistoissa.
Kaarlo Kivekäs oli Alajärven kirkkoherran apulaisena 1895–1897, Lapuan vt. kappalaisena 1897–1898, Ulvilan kirkkoherran apulaisena 1898–1901, vt. merimiespastorina Lontoossa 1901–1902, Porin kirkkoherran apulaisena 1902–1908, Kälviän kirkkoherrana 1909–1913 ja Suomen Pyhäkouluyhdistyksen sihteerinä ja asiamiehenä vuodesta 1913 alkaen sekä Suomen lähetyskoulun opettajana. Hän oli Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professorin assistenttina 1917–1922. Viimeksi Kivekäs oli Porin kaupunki- ja maaseurakunnan kirkkoherrana 1922–1930 ja hän toimi myös lääninrovastina. Kivekäs sai rovastin arvon 1924.
Vuonna 1924 Kaarlo Kivekäs teki aloitteen Porin kirkkokuoron (vuodesta 1964 Keski-Porin kirkkokuoro) perustamisesta yhdessä kanttori K. F. Hedbergin ja dir. mus. Kyösti Alhon kanssa.
Kaarlo Kivekäs oli naimisissa vuodesta 1897 Sigrid Salome Johnssonin kanssa.
Julkaisuja

Nimellä K. J. Kivekäs:
Pyhäkoulunopettajan ilonaiheet teoksessa Metsäviikunapuu. Suomen pyhäkouluyhdistys, Helsinki 1915
Sananen lasten vanhemmille. Suomen ev. luth. pyhäkouluyhdistys, Helsinki 1917
Kaksi saarnaa: Kenraali Mannerheimin lastensuojeluliiton valistusviikoksi 1924; tekijät Jaakko Gummerus ja K. J. Kivekäs. Kenraali Mannerheimin lastensuojeluliitto, Helsinki 1924
Kaivanto (täsmennyssivu)

Kaivanto voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
kaivanto, maahan kaivettu kuoppa
Paikannimi

Kaivanto, pientaloalue Heinolassa
Kaivanto, asutuskeskus Vaalassa
Kaivanto, osa-alue Kangasalla
Kaivannon kanava, kanava Kangasalla
Kaivannonselkä, järvenselkä Roineella
Kraaselin kaivanto, huviveneväylä Haukiputaalla
Pontuksen kaivanto, kanavauoma Lappeenrannassa
Henkilö

Kimmo Kaivanto (1932–2012), suomalainen kuvanveistäjä
Petri Kaivanto (s. 1968), suomalainen säveltäjä, sanoittaja ja toimittaja
Professori Kaivanto, sarjakuvahahmo, Indiana Hopon kilpailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaivanto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kastraatiopelko

Kastraatiopelko on Sigmund Freudin esittämän teorian mukaan osalla poikalapsista esiintyvä pelko siitä, että he menettäisivät sukupuolielimensä. Teorian mukaan pelon taustalla on se, että lapsi, jolla itsellään on siitin, on nähnyt mies- ja naispuolisten ulkoisten sukuelinten eron muttei toistaiseksi oppinut, että se on luonnollinen sukupuoliero. Lapsi ei tiedä, että paitsi se, että ihmisellä on siitin, myös se, että ihmisellä ei ole siitintä, on synnynnäinen ominaisuus. Tällainen lapsi luulee, että kaikilla ihmisillä se on aluksi mutta osalta "kaikkivoipa" isä irrottaa sen. Lapsi pelkää, että niin tekee myös hänen isänsä hänelle.
Kritiikki

Freudin käsitystä ilmiön universaaliudesta on arvosteltu. Freud kehitti teoriansa terapiaselostuksessaan pikku Hansista (Viisivuotiaan pojan fobian analyysi). Kulttuurintutkija Jari Ehrnrooth (2006) katsoo, että Freud vaikuttaa omiin hullunkurisiin dogmeihinsa juuttuneelta kiihkoilijalta. Kriittisen pohdinnan sijasta psykoanalyysin perustaja todistelee kuinka ”täydellisen oikeaan osuneita” hänen oletuksensa olivat.
Psykologi Hans Eysenck kirjoitti Freudia ja psykoanalyysia arvostelevan teoksen Decline and Fall of the Freudian Empire (1985), missä hän kritisoi ankarasti myös pikku Hansin tapausta.  Freudin kertoma aineisto oli valikoitua, isän raportointi epätarkkaa ja Hansin lausunnot ristiriitaisia ja epäluotettavia.
Kalifornianaurinkoahven

| Kalifornianaurinkoahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Kehittyneet luukalat Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Aurinkoahvenet Centrarchidae
Alaheimo::  Centrarchinae
Suku::  Archoplites  T. N. Gill, 1861
Laji::  interruptus
Kaksiosainen nimi
 Archoplites interruptus  (Girard, 1854) 
Katso myös
   Kalifornianaurinkoahven Wikispeciesissä   Kalifornianaurinkoahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kalifornianaurinkoahven (Archoplites interruptus) on aurinkoahventen (Centrarchidae) heimoon kuuluva kalalaji. Se on sukunsa Archoplites ainoa laji.
Kalifornianaurinkoahvenen pituus on tavallisesti 30 senttimetrin luokkaa. Lajin maksimipituus on 73 senttimetriä. Suurin havaittu paino on 1,4 kilogrammaa. Aikuisena naaraat ovat tavallisesti uroksia suurikokoisempia.
Kalifornianaurinkoahventa tavataan vain Yhdysvalloissa, missä se elää kotoperäisenä Kalifornian osavaltiossa, mutta on levinnyt useisiin muihin osavaltioihin vieraslajina. Se on heimonsa ainoa Yhdysvalloissa Kalliovuorten länsipuolisella alueella tavattava kotoperäinen laji.
Historiallisesti kalifornianaurinkoahven on ollut runsaslukuinen, mutta pitkällä aikavälillä sen kotoperäisistä populaatioista 90 prosenttia on kadonnut. Nykyisin on jäljellä enää pari kotoperäistä populaatioita, joiden ei uskota pitkässä mittakaavassa kestävän muuttuvien olosuhteiden vuoksi. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin erittäin uhanalaiseksi, koska sen kotoperäisten populaatioiden esiintymisalue on pienempi kuin 500 neliökilometriä, niiden levinneisyys on hajanainen ja lajin elinympäristöjen voidaan odottaa huonontuvan.
Kalifornianaurinkoahvenurokset keräävät leviä ja muita kasveja matalaan kohtaan pohjassa, johon munat sitten sijoitetaan. Yksi naaras parittelee yleensä useiden uroskalojen kanssa ja kutee kerralla 8 400-125 000 munaa. Urokset myös vartioivat munia ensimmäiset kolme päivää.
Katanpää (täsmennyssivu)

Katanpää tarkoittaa seuraavia asioita:
Katanpää, linnake ja niemi Kustavissa
Katanpää-luokka, Suomen merivoimien miinantorjuntaan erikoistunut alusluokka
MHC Katanpää, Suomen merivoimien nykyinen miinantorjunta-alus
Miinanraivaaja Katanpää, Suomen merivoimien entinen alus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Katanpää”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tavalliset hautajaiset

| Tavalliset hautajaiset Samuli Putro |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : HIP Studiot
 Julkaistu: 24. elokuuta 2012
 Tuottaja(t): Eppu Kosonen
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 43.22
 Levy-yhtiö: Kaiku Recordings
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Samuli Putron muut julkaisut
| Älä sammu aurinko 2011 | Tavalliset hautajaiset 2012 | Taitekohdassa 2014 |
Tavalliset hautajaiset on Samuli Putron kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin Kaiku Recordingsin kautta 24. elokuuta 2012.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä 19 viikkoa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Samuli Putro sekä sovittanut Eppu Kosonen.
Arktiseen limboon – 5.08
Jäniksen vuosi – 4.08
Olet puolisoni nyt – 3.56
Nainen ei voi miestä pelastaa – 3.44
Se täydellinen – 3.55
Epätoivon esseet – 3.30
Kehon voimaa – 3.38
Tavalliset hautajaiset – 4.05
Haloo haloo haloo – 3.35
Anna nyt – 3.47
Nukkaa Pietarin – 3.56
Kokoonpano

Samuli Putro − laulu, kitara
Mikko Kosonen− kitara
Tommi Saarikivi − basso
Mikko Kaakkuriniemi − rummut
Tuukka Tuunanen − koskettimet
Eppu Kosonen − koskettimet, ohjelmointi, taustalaulut, kitara, lyömäsoittimet
Kukka Lehto, Tommi Asplund, Alina Järvelä − viulut
Kokoonpano > Tuotanto

Eppu Kosonen − tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Pauli Saastamoinen − masteroija (Finnvox)
Pekka Ruuska − A&R
Ville Juurikkala − valokuvat
Joel Melasniemi − kannet
Arvostelut

Nuorgam: 48/100
Rumba:
Soundi:
Aiheesta muualla

Tavalliset hautajaiset discogs.com -sivustolla
Karhujärvi (Parkano)

| Karhujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  61°57′07″N, 23°04′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Aurejärven valuma-alue (35.57)
Laskujoki:  oja Leppäsjärveen 
Järvinumero:  35.571.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,3 m 
Rantaviiva:  1,826 km 
Pinta-ala:  0,06507 km² 
Suurin syvyys:  15 m 
 fiKarhujärvi 
Karhujärvi  on Pirkanmaalla Parkanossa Yliskylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Karhujärvi on osa Poltinjoen-Leppäsjärven aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 850 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Se sijaitsee pari kilometriä pohjoiseen Leppäsjärvestä ja lähes kolme kilometriä Parkanonjärvestä. Vieressä sijaitsee toinen saman kokoinen Vatavesi. Järvi on syntynyt maastossa sijaitsevaan pitkään painaumaan. Järveen laskee kaksi suo-ojaa kahdelta suurelta ojitetulta suolta. Sen laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se laskee Leppäsjärven pohjoispäähän. Laskuojaan yhtyy oikealta puolelta Vataveden laskuoja. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä ja ne ovat paikoin jyrkkiäkin. Järvi on autio eikä sinne johda teitä.
Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin kerran tammikuussa 1994. Päällysvedessä liuenneen hapen määrä oli 5,4–8,0 mg/l (milligramma litrassa) ja hapen kylläisyysaste on noin 41%–56%. Humuksen määrä aiheuttaa alusvedessä happikatoa etenkin talvella. Mittauksessa happea oli alusvedessä 0 mg/l eli se oli hapeton. Hapettomuus liuottaa pohjasta ravinteita veteen. Kokonaistypen pitoisuus vaihteli  päällysveden 530–590 μg/l ja oli alusvedessä 900 μg/l (mikrogrammaa litrassa). Kokonaisfosfori oli vastaavasti 22–37 μg/l ja alusvedessä 100 μg/l. Veden happamuustaso eli pH vaihteli järvessä 5,0–5,5 välillä. Pinnalla veden näkösyvyys on 0,8 metriä. Sameusluku oli päällysvede 0,5–0,7 FNU, mutta alusvedessä 5,1 FNU.
Karel Boeschoten

Karel Boeschoten on alankomaalainen viulisti ja säveltäjä. Hän opiskeli Herman Krebbersin ja Igor Ozimin johdolla. Hän on esiintynyt sellaisten orkestereiden kuin Concertgebouw-orkesterin ja Camerata Bernin kanssa. Hän vieraili La Scalan orkesterin konserttimestarina vuonna 2004. Hän on esiintynyt myös solistina esimerkiksi Carnegie Hallissa. Sävellystyössään hän on keskittynyt etenkin sooloviuluteoksiin. Hän on ulottanut toimintansa myös taidemusiikin ulkopuolelle, kuten flamencon ja jazzin pariin; Kalandos-yhtyeen soittajana hän on tulkinnut unkarilaista ja romanialaista kansanmusiikkia.
Boeschoten oli sveitsiläisen Rüttihubeliade-festivaalin taiteellinen johtaja vuoteen 2016 saakka.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Karhujärvi (Ylitornio)

| Karhujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°39′15″N, 24°58′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Antioon 
Järvinumero:  67.972.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,1 m  
Rantaviiva:  2,051 km  
Pinta-ala:  22,589 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarhujärvi 
Karhujärvi  on Lapissa Ylitorniolla Raanujärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 23 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Palojoen valuma-alueella (67.97), jonka Keskisen Palojoen–Ylisen Palojoen alueeseen (67.972) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,1 metriä mpy.
Karhujärvi (Keuruu)

| Karhujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°01′58″N, 24°46′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kertejoen valuma-alue (35.69)
Laskujoki:  oja Sorsaojaan 
Järvinumero:  35.693.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,2 m  
Rantaviiva:  0,877 km  
Pinta-ala:  1,613 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarhujärvi 
Karhujärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Häkkiskylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.693) se kuuluu.
Kansainvälinen maatalousrahasto

IFADin puheenjohtaja Kanayo F. Nwanze Kööpenhaminan ilmastokokouksessa 2009.
Kansainvälinen maatalousrahasto eli IFAD (International Fund for Agricultural Development) on YK:n erityisjärjestö, joka perustettiin vuonna 1977 yhtenä Maailman ruokakonferenssin saavutuksista. Järjestö pyrkii vähentämään köyhyyttä kehitysmaiden maaseuduilla. 75 prosenttia maailman köyhimmistä ihmisistä asuu maaseudulla ja on riippuvaisia maataloudesta. IFADin perustamiselle antoivat sysäyksen 1970-luvulla Sahelin aluetta vaivanneet kuivuus ja nälänhätä.
Kanuunaralli

| Kanuunaralli Nypykät |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Formaatti: LP, CD, MCD
 Tyylilaji: folk, rock
 Kesto: 37.31
 Levy-yhtiö: Poko Records
Muut kannet
 Albumin takakansi
Nypyköiden muut julkaisut
| The Kings of Polkka (EP) 1991 | Kanuunaralli 1991 | Elämä on sumfaraa (EP) 1992 |
Kanuunaralli on Nypykät-yhtyeen ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin alkuvuodesta 1991. Kanuunarallin kappaleet äänitettiin syksyllä 1990 J.J. Studiolla Tampereella Juuso Norlundin toimiessa äänittäjänä. Albumin kappaleet ”Lastenlaulu”, ”Jazzilla taivaaseen” sekä kanuunaralli yhtye levytti kahdelle albumia edeltäneelle omakustanne(vinyyli-)singlelle. Poko records julkaisi nämä kolme omakustannuskappaletta sekä neljännen kappaleen ”Kansanmusiikkia” Kanuunaralli-albumia edeltäneellä CD-EP:llä The Kings of Polkka.
Kappaleet

Kanuunaralli – 2.10
Kuppi – 2.20
Kerro, kerro kuvastin – 1.49
Lastenlaulu – 2.27
Haribo – 1.55
Häikäisee – 2.16
Hirmumyrskyn aikaan – 4.38
Entinen tyttö – 2.43
Niukkasen toimisto – 2.56
Pääskynen III – 2.46
Jazzilla taivaaseen – 3.41
Raikulipolkka – 2.06
Karuselli – 2.19
Salaisuus – 3.25
Yhtyeen jäsenet levyn nauhoitusten aikaan

Markku Palmunen
Kalle Vastamäki
Joni Aven
Velkki Mykrä
Tuomas Rosberg
Pertti Setälä
Ville Vilén
Yves
Markku Lindström
Mika Viikki
Petri Pullinen
Tarton kaupunki

| Tarton kaupunki (Tartu linn) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Tartto sijaitsee Keski-Virossa.
 Koordinaatit: 58°24′N, 26°37′E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Tartumaa
Tarton kaupungin ja Tähtveren kunnan yhdistyminen:  1.11.2017
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunki  (vir. linn)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  153,99 km²
Väkiluku (1.1.2018):  99 429
 – Väestötiheys:  646 as./km²
 
 tartu.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tarton kaupunki sijaitsee Keski-Virossa Tartumaan maakunnassa Emajoen varrella. Kaupungissa on vajaat 100 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 154 neliökilometriä.
Kuntauudistus 2017

Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Tähtveren kunta ja vanha Tarton kaupunki yhdistyivät muodostaen uuden Tarton kaupungin. Tällöin vanhan Tarton keskuksesta tuli epäitsenäinen kaupunki, asutusyksikkö (vir. asustusüksus), ja uuden Tarton hallinnollisen kaupungin, hallintoyksikön (vir. haldusüksus), osa.
Kaupunki muodostuu Tarton epäitsenäisestä kaupungista (linn, asustusüksus), Ilmatsalun ja Märjan pienkauppaloista (alevik) sekä 10 kylästä (küla).
Hallinto

Tarton kaupungin päättävä elin on 49-jäseninen kaupunginvaltuusto eli linnavolikogu, jonka jäsenet valitaan kuntavaaleissa neljän vuoden kausiksi. Kaupunkia hallinnoi toimeenpanevana elimenä kaupunginhallitus eli linnavalitsus, johon kuuluu kaupunginjohtajan (linnapea) lisäksi viisi apulaiskaupunginjohtajaa (abilinnapea).