stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pelle Miljoona & Linnunlaulu

| Pelle Miljoona & Linnunlaulu> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1986–1989
Tyylilaji:  Pop/rock/folk
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Pelle Miljoona, laulu, akustinen kitara   Stefan Piesnack, kitara   Tero Siitonen, basso   Repa Rantsila, rummut  
Levy-yhtiö:  Pyramid, 1987-1989  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pelle Miljoona & Linnunlaulu oli vuosina 1986-1989 toiminnassa ollut Pelle Miljoonan yhtye.
Kokoonpano

Pelle Miljoona: laulu, akustinen kitara
Stefan Piesnack: kitara
Tero Siitonen: basso
Repa Rantsila: rummut
Diskografia > Albumit

Tule kotiin Johnny (1987)
Sadepäivän ihmisiä (1989)
Diskografia > Singlet

Liikaa rakkautta / Shangri-la (1988)
Dazvidania Afganistan / Manu ja Harri (1989)
Peltolammi

| Peltolammi> Peltsu |
| --- | --- |
 Peltolammin järvi
Kaupunki:  Tampere
Suuralue:  Eteläinen suuralue
Suunnittelualue:  Peltoo
Osa-alueet:  Palokallio
Postinumero(t):  33840
Lähialueet:  Lakalaiva, Multisilta, Vuores
Peltolammi on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee vanhan Lempääläntien varrella, Rautaharkon, Lakalaivan ja Multisillan välissä, noin kuuden kilometrin päässä keskustasta. Asuntoalueen lounaispuolella sijaitsee samanniminen pienehkö järvi, jonka korkeus merenpinnasta on 104,6 metriä ja Pyhäjärven pinnasta noin 27 metriä. Kaupunginosan länsirajalla on Tampereen ja Helsingin välinen rautatie, jonka toisella puolella on Sarankulman kaupunginosa.
Historia

Varhaisin asiakirjamaininta Peltolammista löytyy Turun tuomiokirkon keskiaikaisesta kopiokirjasta, niin kutsutusta Mustasta kirjasta. Kirjassa on vuoden 1450 tienoilla laadittu luettelo Ylä-Satakunnan erämaista, joista yksi on Peltolamminsara. Vuonna 1569 tehdyn katselmuksen mukaan Peltolamminsaran omisti Tammerkosken tilan isäntä Vaininen. 1600-luvulla Peltolammin metsänvartijan torppa kuului Tammerkosken kartanoon, ja torpan isäntä oli myös kartanon tynnyrintekijä.
Peltolammin alue kuului aikanaan Hatanpään kartanon maa-alueisiin. Tampereen kaupunki osti kartanon maat 1900-luvun alussa. Alue säilyi kuitenkin maaseutuna ja sai ensimmäisen asemakaavansa vasta sotien jälkeen vuonna 1948. Tällöin alue kaavoitettiin omakotirakentamiseen, mutta syystä tai toisesta laajamittaista omakotirakentamista ei kuitenkaan tapahtunut. Vuonna 1965 alue kaavoitettiin uudelleen, tällä kertaa kerrostalotonteiksi. Ensimmäinen kerrostalo alueelle valmistui vuonna 1966. Seuraavan viiden vuoden aikana alueelle rakennettiin noin 1000 asuntoa. Rakentamisen rahoittivat Hämeen Työväen Säästöpankki ja Postisäästöpankki, mistä juontavat alueen kadunnimet Säästäjänkatu, -kuja ja -tori. 1990-luvulla rakennettiin myös Peltolammin alueeseen kuuluva Palokallion alue. Palokallio mukaan lukien Peltolammilla on nykyisin noin 2000 asuntoa ja 3500 asukasta.
Tampereen seudun opiskelija-asuntosäätiö TOAS ylläpitää alueella opiskelija-asuntoja. Vuokra-asuntoja opiskelijoille ja työssäkäyville nuorille Peltolammin alueella tarjoaa myös Pirkan Opiskelija-asunnot (POAS).
Palvelut

Peltolammilla sijaitsee peruskoulu (luokat 1–6), jonka yhteydessä toimii lähikirjasto sekä lastenneuvola. Peltolammille on suunnittelussa uusi koulu. Peltolammilla on käytössä väistötilat sisäilmaongelmien vuoksi. Lisäksi Peltolammilla on apteekki ja päiväkoti. Alueella on R-kioski ja yksi kauppa, K-Market Peltolammi, jonka yhteydessä toimii asiamiesposti. Peltolammilla on myös pub, lounaskahvila sekä Pizzeria Kebab Nina.
Luonto

Vuonna 1992 perustettiin alueelle Peltolammin-Pärrinkosken luonnonsuojelualue. Pärrinkoski sijaitsee Peltolammin laskupurossa lähellä rautatietä. Pärrinkoskella sijaitsi myös 1500-luvulta alkaen vesimylly. Myllystä on nykyisin jäljellä padon jäänteet ja 1920-luvulla rakennettu entinen myllypirtti.
Pikkuhahtupää

| Pikkuhahtupää |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Hahtupäät Enneapogon
Laji::  desvauxii
Kaksiosainen nimi
 Enneapogon desvauxii  P.Beauv. 
Katso myös
   Pikkuhahtupää Wikispeciesissä   Pikkuhahtupää Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkuhahtupää (Enneapogon desvauxii) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, hahtupäiden (Enneapogon) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on kasvutavaltaan tiiviisti mätästävä ja kasvaa 5–35 cm korkeaksi. Sen lehtilavat ovat 2–12 cm pitkiä ja 1–3 mm leveitä. Pikkuhahtupään kukinto on harmaa ja tiivis, tähkää muistuttava röyhy. Tähkylät ovat 5,5–7 mm pitkiä ja kolmikukkaisia. Tähkylöiden kaleissa on kolmesta yhdeksään suonta. Ulkokaleet ovat 3–3,5 mm pitkiä ja sisäkaleet 4–5 mm pitkiä. Ulkohelpeet ovat 1,5–2 mm pitkiä sekä tiheäkarvaisia. Vihneet ovat 2–4 mm pitkiä. Pikkuhahtupää on sukunsa ainoa laji, joka lisääntyy itsepölytyksen kautta kleistogamisesti.
Pikkuhahtupää kasvaa kuivilla vuorenrinteillä 1000–1900 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Pikkuhahtupää on sukunsa laajimmalle levinnyt laji ja sitä tavataan Aasiassa, Afrikassa sekä Amerikoissa.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Pikkuhahtupää (Enneapogon desvauxii)
JSTOR Global Plants: Enneapogon desvauxii (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Enneapogon desvauxii (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Enneapogon desvauxii (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Enneapogon desvauxii (englanniksi)
Pinhal Litoral

Pinhal Litoral Portugalin kartalla
Pinhal Litoral on Região Centron ala-alue Portugalissa. Sen pinta-ala on 1 741 km² ja väkiluku 260 942 (2011).
Pinhal Litoralin suurimmat kaupungit ovat Leiria ja Marinha Grande.
Kunnat

Batalha
Leiria
Marinha Grande
Pombal
Porto de Mós
Pikkuhai

| Pikkuhai |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Piikkihaikalat Squaliformes
Heimo::  Valohait Dalatiidae
Suku::  Etmopterus
Laji::  spinax
Kaksiosainen nimi
 Etmopterus spinax  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Squalus spinax  Squalus niger  Etmopterus aculeatus  Spinax niger  Spinax gunneri Reinhardt  Squalus infernus  Spinax vitulinus  Spinax linnei 
 Pikkuhain levinneisyys
Katso myös
   Pikkuhai Wikispeciesissä   Pikkuhai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkuhai (Etmopterus spinax) on alle puolimetrinen piikkihaikala. Sitä tavataan Atlantin itäosassa Islannista ja Norjasta Azoreiden kautta Etelä-Afrikkaan asti. Se on yleinen pieni hai mutta pysyttelee lähellä pohjaa, yleensä 200 ja 500 metrin syvyyksien välillä. Pikkuhai syö pieniä kaloja, simpukoita ja äyriäisiä.
Aiheesta muualla

Etmopterus spinax (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Pikkulimakotilo

| Pikkulimakotilo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Lahko::  Vesikeuhkokotilot Basommatophora
Heimo::  Limakotilot Lymnaeidae
Suku::  Galba
Laji::  truncatula
Kaksiosainen nimi
 Galba truncatula  (O. F. Müller, 1774) 
Katso myös
   Pikkulimakotilo Wikispeciesissä   Pikkulimakotilo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkulimakotilo (Galba truncatula) on koko Euroopassa tavattava elinvoimainen makean veden keuhkokotilolaji. Kotilo on 5–10 mm:n korkuinen ja leveydeltään 2,5–6 mm.
Pikkulimakotilo tunnetaan lampaanmaksamadon väli-isäntänä.
Pikkuliejukana

| Pikkuliejukana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Liejukanat Gallinula
Laji::  angulata
Kaksiosainen nimi
 Gallinula angulata  (Sundevall, 1851) 
Katso myös
   Pikkuliejukana Wikispeciesissä   Pikkuliejukana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkuliejukana (Gallinula angulata) on afrikkalainen rantakana. Sen elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolisen osan manteretta, Senegambiasta Etiopiaan ja etelässä Namibiaan, Botswanaan ja Etelä-Afrikan iäosaan. Karl Jakob Sundevall kuvaili lajin holotyypin Natalista vuonna 1851.
Pelkääjän paikalla

| Pelkääjän paikalla Stella |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sound of JJ Music Studio East Voice Studio
 Julkaistu: 29. maaliskuuta 2006
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Jone Väänänen, Heikki Marttila, Janne Sivonen, Mikko Saarinen
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 49.22
 Levy-yhtiö: Elements Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5.
Stellan muut julkaisut
| Kuuntelija 2004 | Pelkääjän paikalla 2006 | Löytäjä saa pitää 2008 |
Pelkääjän paikalla on Stella-yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 29. maaliskuuta 2006. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Se uudelleenjulkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Universal Music.
Kappaleet

Viimeisen kerran (vierekkäiset paikat taivaasta) – 4.25
Totuuden henki – 3.30
Silmäripset – 4.18
Kultasiipi – 6.09
Puolet sinusta – 3.56
25 – 3.55
Häävalssi – 4.51
Nimikivi – 3.45
Lumottu – 3.58
Tulva – 4.44
Vie mua – 5.48
Kokoonpano

Marja Kiiskilä – laulu
Tuomas Tahvanainen – bassokitara
Matti Virkkunen – rummut
Heikki Marttila – kitara, kosketinsoitin, taustalaulu
Janne Sivonen – kitara, kosketinsoitin, taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Jone Väänänen – vastaava tuottaja
Heikki Marttila – tuottaja, miksaaja
Janne Sivonen – tuottaja
Mikko Saarinen – äänittäjä, miksaaja, tuottaja
Juuso Nordlund – äänittäjä (rummut)
Rauno Paananen – miksaaja (kappaleet 1, 6, 8)
Liah Cheston – masteroija
Johannes Neumeier – graafinen suunnittelu, kansitaide
Ville Juurikkala – yhtyekuva
Marjo Karttunen – kansikuva
Arvostelut

Desibeli.net:
Helsingin Sanomat:
Aiheesta muualla

Pelkääjän paikalla discogs.com -sivustolla
Pikkulohisieni

| Pikkulohisieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Hydnangiaceae
Suku::  Lohisienet Laccaria
Laji::  tortilis
Kaksiosainen nimi
 Laccaria tortilis  (Bolton) Cooke 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkulohisieni (Laccaria tortilis) on laakea punaruskea lohisienilaji. Sen jalka on lakin värinen. Heltat ovat ruusunpunertavat. Sieni kasvaa kosteissa metsissä paljaalla maalla, rannoilla ja jopa pihoilla. Se on melko yleinen. Pikkulohisieni ei ole ruokasieni.
Pinhas Lavon

| Pinhas Lavon |
| --- | --- |
 Pinhas Lavon vuonna 1951.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1904 Kopytšyntsi, Itävalta-Unkari
Kuollut: 24. tammikuuta 1976 Tel-Aviv, Israel
Poliitikko
Puolue:  Mapai
Asema:  Puolustusministeri 1954–1955
Koulutus:  Lvivin yliopisto
Pinhas Lavon (hepr. ‏פנחס לבון‎, Pinḥas Lavon; 12. heinäkuuta 1904 – 24. tammikuuta 1976) oli Israelin puolustusministeri vuosina 1954–1955. Hän tuli puolustusministerinä tunnetuksi poliittisesta skandaalista, joka liittyy israelilaisten vakoojien pommi-iskuihin Egyptissä. Poliittinen kohu tuli tunnetuksi Lavonin tapauksena, ja se johti hänen eroonsa. Hän ei päässyt palaamaan enää politiikkaan varsinkin, koska David Ben-Gurion piti jatkuvasti Lavonin tapausta esillä.
Elämäkerta

Pinhas Lavon syntyi 12. heinäkuuta 1904 tuolloin Itävalta-Unkariin ja nykyisin Ukrainaan kuuluneessa Kopytšyntsissä. Lavonin alkuperäinen sukunimi oli Lubianiker. Hän opiskeli oikeustiedettä Lvivin yliopistossa ja osallistui juutalaiseen järjestötoimintaan. Lavonista tuli yksi Gordonia-nuorisoliikkeen perustajista. Järjestö toimi Galitsiassa ja Puolassa. Vuonna 1929 Lavon muutti Palestiinaan Gordonia-järjestön jäsenistä koostuneen ryhmän kanssa. Palestiinassa hän asettui Huldahin kibbutsiin. Kibbutsi oli hieman aikaisemmin tuhoutunut saman vuoden aikana tapahtuneissa levottomuuksissa. Kibbutsilla Lavon osallistui myös ammattijärjestö Histadrutin toimintaan. Lavonista tuli Histadrutin johdon jäsen vuonna 1942 ja sen pääsihteeri vuonna 1949. Histadrutin ohella hän toimi Mapai-puolueessa.
Vuonna 1949 Lavon valittiin Mapain edustajana Israelin ensimmäiseen knessetiin. Vuosina 1950–1951 Lavon oli Israelin maatalousministeri ja vuosina 1951–1954 salkuton ministeri. David Ben-Gurionin jäätyä myöhemmin väliaikaiseksi osoittautuneelle eläkkeelle Lavonista tuli Moshe Sharettin hallituksen puolustusministeri vuosiksi 1954–1955. Puolustusministerinä Lavon sekaantui poliittiseen skandaaliin, joka tuli hänen mukaansa tunnetuksi Lavonin tapauksena. Israelin vanha vihollinen Egypti kävi neuvotteluja brittien kanssa brittien poistumisesta. Heinäkuussa 1954 Egyptissä tapahtui sarja pommi-iskuja brittiläisiin ja yhdysvaltalaisiin kohteisiin. Pommi-iskut toteutti Egyptin juutalaisista koostunut israelilainen vakoilijarengas ja iskujen tarkoituksena oli horjuttaa Egyptin käymiä neuvotteluja. Vakoojarengas jäi kiinni ja sen jäseniä teloitettiin. Israelissa asiasta nousi kohu. Kohun keskelle nousi kysymys siitä, oliko Lavon hyväksynyt iskut. Lavon oli myös pimittänyt tietoa vakoojaringin toiminnasta ja sen kiinnijäämisestä pääministeri Sharettilta. Lavon itse kiisti jyrkästi antaneensa lupaa iskuille ja syytti sen sijaan Israelin armeijaa. Hän joutui joka tapauksessa eroamaan helmikuussa 1955. Puolustusministerinä hänet korvasi politiikkaan palannut Ben-Gurion.
Poliittisesta skandaalista huolimatta Histadrutista Lavon valittiin uudestaan pääsihteeriksi vuonna 1956. Etenkin Ben-Gurion piti Lavonin tapausta kuitenkin jatkuvasti esillä ja paineen alla Lavon erotettiin tehtävästään vuonna 1961. Samana vuonna hänet jätettiin Mapain ehdokaslistan ulkopuolelle 5. knessetiin. Myöhemmät yritykset puhdistaa Lavonin mainetta epäonnistuivat esimerkiksi pääministeri Levi Eshkolin tuesta huolimatta. Syynä tälle oli Ben-Gurion. Lavon jättäytyi lopulta itse julkisuudesta. Hän kuoli Tel-Avivissa 24. tammikuuta 1976.
Pisaratartunta

Pisaratartunta on tartuntatautien leviämistä pisaroiden välityksellä. Hengitysteiden eritteitä leviää jatkuvasti ilmaan hengitettäessä sekä varsinkin yskittäessä ja aivastettaessa. Eritteiden mukana kulkevat myös taudinaiheuttajat. Kun pisarat kuivuvat, taudinaiheuttajat jäävät ilmaan, ja ne voivat pölyyn sitoutuneena kulkea pitkiäkin matkoja. Tyypillinen pisaratartuntana leviävä sairaus on esimerkiksi influenssa.
Tutkiminen

Syksyllä 2020 Tampereen yliopisto, THL ja VTT käynnistivät yhteisen tutkimushankkeen, jossa tutkittiin koronaviruksen pisara- ja aerosolitartunnan mekanismeja ja menetelmiä, joilla tartuntariskiä voidaan pienentää. Tutkimusta varten rakennettiin keinotekoinen ihmisen pää, joka simuloi yskimistä, aivastamista ja hengittämistä ja muodostaa samalla pisaroita ja aerosoleja nesteestä ja kiinteästä aineesta. Yskäisyn tai aivastuksen mukana levinneet pisarat kuivuvat nopeasti, mutta niistä jäljelle jääneet pienet hiukkaset voivat jäädä leijailemaan ilmaan tunneiksi. Pieniä aerosoleja muodostuu myös hengitettäessä, puhuttaessa ja esimerkiksi laulettaessa. Yskivän robotin avulla tutkittiin esimerkiksi erilaisten maskien ja ilmanpuhdistimien vaikutusta.
Polybos

Polybos (m.kreik. Πόλυβος, lat. Polybus) voi viitata seuraaviin:
Polybos, useita hahmoja kreikkalaisessa mytologiassa
Polybos Koslainen (300-luku eaa.), lääkäri, Hippokrateen vävy
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Polybos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pierre Webó

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Pierre Achille Webó Kouamo
Syntymäaika: 20. tammikuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Bafoussam, Kamerun
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 181 senttimetriä
Seura
Seura: Eskişehirspor
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2000 2000–2002 2002–2003 2003–2007 2007–2011 2011– | Real Banjul Nacional Leganes Osasuna Mallorca Eskişehirspor | 0 (0) 21 (15) 7 (0) 114 (20) 113 (27) 0 (0) |
Maajoukkue
| 2003– | Kamerun | 47 (17) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. heinäkuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. heinäkuuta 2011.
Pierre Achille Webó Kouamo (s. 20. tammikuuta 1982 Bafoussam, Kamerun) on  kamerunilainen jalkapalloilija. Hän edustaa turkkilaista Eskişehirsporia. Webó on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura

Webó aloitti uransa Euroopassa tammikuussa 2003 madridilaisessa CD Leganésissa (Segunda División). Jo seuraavalla kaudella hän siirtyi niin ikään espanjalaiseen Osasunaan, jossa hän teki yhteensä 20 maalia. Samalla kaudella Osasuna oli liigassa sijalla neljä, ja pelasi UEFA Mestarien liigan karsinnoissa, Hamburger SV tosin pudotti joukkueen jatkosta.
Vuonna 2007 Webó siirtyi Mallorcaan, jossa hän vietti ensimmäisen kauden lähinnä kentän laidalla loukkaantumisen takia. Hän kuitenkin teki viisi maalia liigassa.
Maajoukkue

Webón maajoukkueura alkoi vuonna 2003, mutta ensimmäinen kunnon onnistuminen tuli vuoden 2006 MM-karsinnoissa, jossa hän teki hattutempun Norsunluurannikkoa vastaan ottelussa, jonka Kamerun voitti 3-2. Kamerun ei kuitenkaan selvinnyt Saksassa järjestettyihin kisoihin.
Kamerunin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Kameni |
2 Ateba |
3 Atouba |
4 Song |
5 Kalla |
6 Angbwa |
7 Kome |
8 Geremi |
9 Eto’o |
10 Emana |
11 Makoun |
12 Deumi |
13 Feutchine |
14 Saidou |
15 Webó |
16 Hamidou |
17 Ebede |
18 Douala |
19 Djemba‑Djemba |
20 Olembé |
21 Boya |
22 Meyong  |
23 Bikey |
Valmentaja Jorge
Kamerunin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Kameni |
2 Binya |
3 N’Koulou |
4 R. Song |
5 Chedjou |
6 A. Song |
7 N'Guémo |
8 Geremi |
9 Eto’o |
10 Emana |
11 Makoun |
12 Bedimo |
13 Tchoyi |
14 Alo'o |
15 Webó |
16 Hamidou |
17 Idrissou |
18 Enoh |
19 Mbia |
20 Mandjeck |
21 Matip |
22 Assembé  |
23 Bikey |
Valmentaja Le Guen
Kamerunin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Kameni |
2 Assou-Ekotto |
3 N’Koulou |
4 R. Song |
5 Bassong |
6 A. Song |
7 N'Guémo |
8 Geremi |
9 Eto’o |
10 Emana |
11 Makoun |
12 Bong |
13 Chedjou |
14 Choupo-Moting |
15 Webó |
16 Hamidou |
17 Idrissou |
18 Enoh |
19 Mbia |
20 Mandjeck |
21 Matip |
22 Assembé  |
23 Aboubakar |
Valmentaja Le Guen
Kamerunin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Feudjou |
2 Assou-Ekotto |
3 N’Koulou |
4 Djeugoué |
5 Nounkeu |
6 Song |
7 N’Guémo |
8 Moukandjo |
9 Eto’o |
10 Aboubakar |
11 Makoun |
12 Bedimo |
13 Choupo-Moting |
14 Chedjou |
15 Webó |
16 Itandje |
17 Mbia |
18 Enoh |
19 Olinga |
20 Salli |
21 Matip |
22 Nyom  |
23 N’Djock |
Valmentaja Finke
Piscataquisin piirikunta

Piscataquisin piirikunta (engl. Piscataquis County) on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 16 785 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Dover-Foxcroftin kunta. Piirikunta on perustettu 23. maaliskuuta 1838.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piscataquisin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Pinhal Interior Norte

Pinhal Interior Norte Portugalin kartalla
Pinhal Interior Norte on Região Centron ala-alue Portugalissa. Sen kaikki kunnat kuuluvat Coimbran ja Leirian piireihin. Alue sijaitsee kokonaisuudessaan sisämaassa ja rajoittuu Dão-Lafõesiin, Serra da Estrelaan, Cova da Beiraan, Pinhal Interior Suliin, Médio Tejoon, Pinhal Litoraliin ja Baixo Mondegoon.
Pinhal Interior Norten pinta-ala on 2 617 km² ja väkiluku noin 131 468 (2011).
Kunnat

Alvaiázere
Ansião
Arganil
Castanheira de Pêra
Figueiró dos Vinhos
Góis
Lousã
Miranda do Corvo
Oliveira do Hospital
Pampilhosa da Serra
Pedrógão Grande
Penela
Tábua
Vila Nova de Poiares
Pingxiang

| Pingxiang 萍乡市, Píngxiāng Shì |
| --- | --- |
 Pingxiangin sijainti Kiinan Jiangxin maakunnassa
 Pingxiang
 Koordinaatit: 27°38′N, 113°51′E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Jiangxi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3 824 km²
Väkiluku (2010):  1 854 515
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  337000
Suuntanumero(t):  0799
 
 www.pingxiang.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pingxiang (kiin.  萍乡市, pinyin: Píngxiāng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Jiangxin maakunnan länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 232 kilometriä maakunnan pääkaupungista Nanchangista länsilounaaseen. Prefektuurin pinta-ala on 3 824 neliökilometriä ja väkiluku 1,85 miljoonaa (2010).
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Changshan, idässä Yichunin ja Ji’anin, sekä lännessä Zhuzhoun prefektuureihin.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kahteen kaupunkipiiriin ja kolmeen piirikuntaan seuraavasti:
| --- | --- |
Piirit ja kaupungit  1. Anyuan, (kaupunki)piiri  2. Xiangdong, (kaupunki)piiri  :  Piirikunnat  3. Lianhua,  4. Luxi ja  5. Shangli.  
Pingxiangin rautatieasema.
Kadunristeys Pingxiangin keskustassa.
Century Square Pingxiangissa.
Kungfutsen temppeli Pingxiangissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pingxiang Wikimedia Commonsissa
Pingxiang Overview (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (chinatravel.com)
Pingxiang Travel Guide (englanniksi) (travelchinaguide.com)
Peter Anthony Rosazza

Peter Anthony Rosazza (s. 13. helmikuuta 1935 New Haven) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Hartfordin arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Oppidum Novumin titulaaripiispaksi 28. helmikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Francis Whealon, jota avustivat John Francis Hackett ja Ulises Aurelio Casiano Vargas.
Rosazza jäi eläkkeelle 30. kesäkuuta 2010.
Pellucidar

Pellucidar on kirjailija Edgar Rice Burroughsin luoma kuvitteellinen maailma Maapallon sisäpinnalla. Burroughsin Pellucidar-kirjasarjassa ilmestyi seitsemän teosta.
Sarjan pääsankarit ovat David Innes ja Abner Perry, jotka porautuvat maan sisään erityisellä kaira-aluksella etsiäkseen hiili- ja malmiesiintymiä mutta päätyvätkin Pellucidariin. He ovat enemmän päättäväisiä etsijöitä kuin varsinaisia sankareita. Innesistä tulee Pellucidarin keisari, Perry on sivilisaation rakentaja. Toisen osan lopussa rakennetaan jo rautatietä, kolmannessa kohdataan jo musketin tuntevia merirosvoja, korsarilaisia. Neljännessä korsarilaisten vankina ollut Innes palaa Tarzanin ja tämän ystävien avulla Sarimaahan.
Burroughsin Pellucidar-kirjasarjan teokset

At the Earth's Core (1914, suom. Maan uumenissa 1924)
Pellucidar (1915, suom. Ikuisen päivän maa 1924)
Tanar of Pellucidar (1929, suom. Kuninkaan poika 1983)
Tarzan at the Earth's Core (1929, suom. Tarzan maan uumenissa 1976)
Back to the Stone Age (1937)
Land of Terror (1944)
Savage Pellucidar (1963)
Teokset piti alun alkaen julkaista suomeksi noin vuoden välein, mutta suunnitelma jäi toteutumatta kääntäjä Seppo Ilmarin kuollessa liikenneonnettomuudessa vuonna 1982. Hänen poikansa Don Engström käänsi kolmannen osan loppuun. Pääkääntäjän kuoltua kustannusyhtiö Taikajousi kuitenkin luopui loppujen teosten suomeksi julkaisusta, samoin kuin Ilmarin aiemmin lupaamasta Venus-kirjojen kääntämisestä