stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Täällä Pohjantähden alla (vuoden 2009 elokuva)

| Täällä Pohjantähden alla |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Virpi Liinoja, 2009.
Ohjaaja:  Timo Koivusalo
Käsikirjoittaja:  Timo Koivusalo, Väinö Linna
Tuottaja:  Timo Koivusalo
Säveltäjä:  Jaakko Kuusisto
Kuvaaja:  Pertti Mutanen
Leikkaaja:  Jyrki Luukko Timo Koivusalo
Pääosat:  Ilkka Koivula   Vera Kiiskinen   Risto Tuorila   Hannu-Pekka Björkman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Artista-Filmi
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:  4. joulukuuta 2009
Kesto:  181 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  2 623 000 €
Katsojat:  166 265
Seuraaja:  Täällä Pohjantähden alla II
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elokuvan mainos.
Täällä Pohjantähden alla on Timo Koivusalon ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2009. Se perustuu Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -romaanitrilogiaan. Elokuvan jatko-osa Täällä Pohjantähden alla II sai ensi-iltansa seuraavan vuoden syyskuussa.
Elokuvan kuvaukset alkoivat Villilän studioilla Nakkilassa keväällä 2008 ja ne kestivät vuoden loppuun asti. Villilän lisäksi elokuvaa kuvattiin myös muun muassa Tampereella, Tammelassa, Porissa, Ahlaisissa, Punkalaitumella, Niinisalossa ja Haapamäellä.
Täällä Pohjantähden alla -elokuvien tuotannossa olivat mukana Yle TV2, Suomen elokuvasäätiö sekä Walt Disney Studios Motion Pictures Finland, joka vastasi myös elokuvien teatterilevityksestä. Tuotannon yhteenlaskettu kokonaisbudjetti oli noin 4,8 miljoonaa euroa.
Elokuva oli ehdokkaana vuoden 2010 Jussi-gaalassa viidessä kategoriassa: paras elokuva, paras miessivuosa (Heikki Nousiainen ja Esko Roine), paras naissivuosa (Miia Selin) ja paras puvustus, muttei lopulta saavuttanut yhtään Jussia.
Henkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ilkka Koivula  | … |  Akseli Koskela   |
|  Vera Kiiskinen  | … |  Elina Koskela   |
|  Risto Tuorila   | … |  Jussi Koskela   |
|  Ritva Jalonen  | … |  Alma Koskela   |
|  Tuukka Huttunen  | … |  Aleksis Koskela   |
|  Mikko Nousiainen  | … |  August ”Aku” Koskela   |
|  Hannu-Pekka Björkman  | … |  kirkkoherra Lauri Salpakari   |
|  Jonna Järnefelt  | … |  Ellen Salpakari   |
|  Antti Luusuaniemi  | … |  Ilmari Salpakari   |
|  Esko Roine  | … |  Otto Kivivuori   |
|  Sara Paavolainen  | … |  Anna Kivivuori   |
|  Tapani Kalliomäki  | … |  Janne Kivivuori   |
|  Niko Saarela  | … |  Oskari ”Osku” Kivivuori   |
|  Heikki Nousiainen  | … |  räätäli Aadolf Halme   |
|  Seela Sella  | … |  Halmeen vaimo Emma   |
|  Sulevi Peltola  | … |  Preeti Leppänen   |
|  Tuula Väänänen  | … |  Henna Leppänen   |
|  Miia Selin  | … |  Aune Leppänen   |
|  Kari Ketonen  | … |  Valenti Leppänen   |
|  Tomi Salmela  | … |  Anttoo Laurila   |
|  Eija Vilpas  | … |  Aliina Laurila   |
|  Tom Petäjä  | … |  Antti Laurila   |
|  Arttu Kapulainen  | … |  Arvi Laurila   |
|  Risto Korhonen  | … |  Uuno Laurila   |
|  Elena Leeve  | … |  Elma Laurila   |
|  Göran Schauman  | … |  paroni   |
|  Eija Nousiainen  | … |  paronitar   |
|  Oiva Lohtander  | … |  Mellolan patruuna   |
|  Pekka Huotari  | … |  Lauri ”Late” Kivioja   |
|  Risto Salmi  | … |  Vihtori ”Vikki” Kivioja   |
|  Juhani Niemelä  | … |  Töyryn isäntä    |
|  Leena Suomu  | … |  Töyryn emäntä   |
|  Janne Hyytiäinen  | … |  Arvo Töyry   |
|  Turkka Mastomäki  | … |  Uolevi Yllö   |
|  Elina Nieminen  | … |  Luokkahuoneen tyttö   |
Vastaanotto

Tv-Nytin viisi kriitikkoa antoi elokuvalle keskimäärin 2,2 tähteä.
Elokuvan saama kritiikki oli pääosin kuitenkin positiivista. Verkkolehti Uuden Suomen Mikko Piela sanoo Koivusalon kehittyneen ohjaajana ja tekevän varmakätistä, joskin yllätyksetöntä jälkeä. Hän kehuu myös näyttelijätyötä ja toteaa: ”Tähän kyläyhteisöön tekee mieli uskoa”. Suomen Kuvalehden Kalle Kinnunen sanoo uutta Pohjantähteä ensimmäiseksi Koivusalon elokuvaksi, jota katsoessa ei ole koko ajan vaivaantunut olo. Hän sanoo elokuvaa sujuvaksi toisinnoksi Edvin Laineen elokuvasta, mutta näkee Koivusalon heikkouksiksi vetämättömän kuvakerronnan ja näyttelijäohjauksen puutteen.
Aiheesta muualla

Artista-Filmi
Elokuvan traileri ja kuvagalleria Plaza.fi:ssä (Arkistoitu – Internet Archive)
Täällä Pohjantähden alla Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kangasjärvi, Jukka: ”Siellä se loistaa”, Timo Koivusalon elokuva Täällä Pohjantähden alla, Filmihullu 2/2010 s. 4–7.
Phil Lesh

Phil Lesh
Phillip Chapman ”Phil” Lesh (15. maaliskuuta 1940 Berkeley, Kalifornia – 25. lokakuuta 2024) oli yhdysvaltalainen rockmuusikko, joka toimi Grateful Dead -yhtyeen basistina koko sen 30-vuotisen uran ajan.
Lesh oli nuorena kiinnostunut avantgardesta ja free jazzista. Hän opiskeli myös Mills Collegessa italialaisen modernisti Luciano Berion johdolla. Grateful Deadin perustamiseen johtanut ystävyys laulaja (silloisen bluegrass-banjisti) Jerry Garcian kanssa alkoi opiskeluaikoina. Yhtye aloitti uransa vuonna 1965.
Lesh ei ollut tuottelias lauluntekijä, mutta osa hänen kappaleistaan (”New Potato Caboose”, ”Box of Rain”, ”Unbroken Chain”, ”Pride of Cucamonga”) kuuluu yhtyeen arvostetuimpiin. Jerry Garcian kuoltua ja Grateful Deadin hajottua Lesh jatkoi uraansa muun muassa oman yhtyeensä Phil Lesh and Friendsin kanssa. Hän sai vuonna 1998 maksansiirron krooniseen hepatiitti C -tartuntaan, ja huhtikuussa 2005 ilmestyi hänen kirjansa Searching for the Sound: My Life with the Grateful Dead.
Phil Lesh ilmoitti syksyllä 2006 toipuneensa eturauhassyövästä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (englanniksi)
Jacobus de Kerle

Jacobus de Kerle (1531 tai 1532 Ieper – 7. tammikuuta 1591 Praha) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä, urkuri ja pappi.
Kerle asui vuodesta 1555 lähtien Orvietossa Italiassa. Hän työskenteli siellä poikakuoron johtajana, katedraalin urkurina ja carilloninsoittajana. Kerle sai pappisvihkimyksensä vuoden 1561 paikkeilla. Kardinaali Otto Truchsess von Waldburgin toimeksiannosta hän sävelsi teoksen Preces speciales Trenton kirkolliskokousta varten. Kerle valmistui elokuussa 1566 Dillingenin yliopistosta. Hän toimi Ieperin katedraalin musiikkijohtajana, kunnes hänet huhtikuussa 1567 ekskommunikoitiin ja erotettiin tehtävästä erimielisyyksien sekä toisen papin kanssa käydyn tappelun seurauksena.
Kerle lähti Roomaan saadakseen ekskommunikaatiopäätöksen kumotuksi. Vuonna 1568 hänet nimitettiinkin uuteen asemaan Augsburgin katedraaliin. Kerle johti myös kardinaali von Waldburgin yksityistä kapellia. Vuodesta 1579 hän työskenteli Cambrain katedraalissa. Kerle toimi Augsburgissa myös keisarin palveluksessa ja muutti vuonna 1583 Prahan keisarilliseen hoviin, jossa hän työskenteli kuolemaansa saakka. Kerle oli yksi ensimmäisistä, jotka käyttivät Dies irae -sekvenssiä plainchantia ja polyfoniaa yhdistävällä tavalla.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
IPod Touch

| iPod touch |
| --- | --- |
 6. sukupolven pinkki iPod touch
Valmistaja:  Apple
Tuoteperhe:  iPod
Tyyppi:  kannettava musiikkisoitin
Julkaistu:  1. sukupolvi: 13. syyskuuta 2007 2. sukupolvi: 9. syyskuuta 2008 3. sukupolvi: 9. syyskuuta 2009 4. sukupolvi: 8. syyskuuta 2010 5. sukupolvi: 21. syyskuuta 2012 6. sukupolvi: 15. heinäkuuta 2015 7. sukupolvi: 28. toukokuuta 2019
Mitat:  1. sukupolvi: 100 mm (korkeus) 61 mm (leveys) 7,9 mm (paksuus) 2./3. sukupolvi: 110 mm (korkeus) 61 mm (leveys) 8,4 mm (paksuus) 4. sukupolvi: 110 mm (korkeus) 58 mm (leveys) 7,1 mm(paksuus) 5. sukupolvi: 123,4 mm (korkeus) 58,6 mm (leveys) 6,1 mm (paksuus) 7. sukupolvi: 123,4 mm(korkeus) 58,6 mm (leveys) 6,1 mm (paksuus)
Paino:  1. sukupolvi: 120 grammaa 2./3. sukupolvi: 115 grammaa 4. sukupolvi: 101 grammaa 5. - 7. sukupolvi: 88 grammaa
Virta:  litiumioniakku
Näyttö:  1.–3. sukupolvi: 3,5 tuuman kosketusnäyttö, kuvasuhde 2:3 , 262 144 värin nestekidenäyttö, 320 × 480 pikseliä, 163 ppi 4. sukupolvi: 3,5 tuuman Retina-kosketusnäyttö, kuvasuhde 2:3, 24 bitin värit, LED-taustavalaistu nestekidenäyttö, 960 × 640 px, 326 ppi, kontrastisuhde 800:1
Sisäänrakennettu kamera:  1.–3. sukupolvi: ei 4-6. sukupolvi: takapuolella 720p-videokuvaus 30 kuvalla sekunnissa, kuvat 960 × 720 pikseliä, etupuolella kuvat ja video VGA-laadulla
Mukana toimitettu käyttöjärjestelmä:  iOS 1. sukupolvi: 3.1.3 (alun perin 1.1) 2. sukupolvi: 4.0.2 (alun perin 2.1.1) 3. sukupolvi: 4.0.2 (alun perin 3.1.1) 4. sukupolvi: 4.1 5. sukupolvi: 6 6. sukupolvi: 11.2 (alun perin 10)
Suoritin:  1. sukupolvi: ARM11 620 MHz (alikellotettu 400 MHz:iin tai 412 MHz:iin) 2. sukupolvi: ARM11 620 MHz (alikellotettu 533 MHz:iin) 3. sukupolvi: ARM Cortex-A8 833 MHz (alikellotettu 600 MHz:iin) 4. sukupolvi: ARM Cortex-A8 Apple A4
Massamuisti:  Flash-muisti 1./2. sukupolvi: 8, 16 ja 32 GB 3. sukupolvi: 32 ja 64 GB 4-6. sukupolvi: 8, 32 ja 64 128GB 7. sukupolvi: 32, 128 ja 256 Gt
Näytönohjain:  1./2. sukupolvi: PowerVR MBX Lite 3./4. sukupolvi: PowerVR SGX
Keskusmuisti:  1./2. sukupolvi: 128 Mt DRAM 3. sukupolvi: 256 MB DRAM 4-6. sukupolvi: 512 MB 7. sukupolvi: 2 Gt
Liitännät:  USB 2.0 telakkaliitännän kautta
iPod Touch (tyyliteltynä iPod touch) on Applen suunnittelema ja markkinoima musiikkisoitin, jonka ensimmäinen versio julkaistiin 5. syyskuuta 2007. Tavanomaisten iPod-ominaisuuksien lisäksi laitteessa on muun muassa WLAN-tuki sekä Internet-selain Safari. Laite muistuttaa vanhoja iPhoneja ulkomuodoltaan.
Laitteen käyttöliittymässä ei ole perinteisiä fyysisiä painikkeita kolmea lukuun ottamatta, vaan soitinta käytetään pääasiassa 3,5" kosketusnäytön avulla. Samanlainen käyttöliittymä on myös Applen iPhone-puhelimissa, mutta puheominaisuuksilla varustettuna. Laitteessa on 8, 16, 32  64 tai 128 gigatavua flash-muistia.
Toukokuussa 2022 Apple ilmoitti lopettavansa iPodien valmistuksen.
Laitteen käyttö ja toiminta

iPod Touchia käytetään Applen alun perin iPhoneen kehittämän multi-touch-käyttöliittymän avulla liikuttamalla yhtä tai useampaa sormea kosketusnäytöllä. iPodin kotinäkymään pääsee painamalla toista laitteen fyysisistä painikkeista, joka sijaitsee alalaidassa. Kotinäkymässä on useita eri ikoneita, joita sormella napsauttamalla pääsee laitteen eri toimintoihin.
iPod Touchin musiikkia ja muita tietoja hallitaan Applen iTunes-ohjelmistolla.
Mallit

| Malli | Kapasiteetti | RAM | Yhdistäminen | Julkaisupäivä | Vähimmäisvaatimus synkronoimiseen | Ilmoitettu akkukesto (tuntia) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. sukupolvi | 8 Gt 16 Gt | 128 Mt | USB telakkaliitännän kautta (FireWire vain lataamiseen) | 5. syyskuuta 2007 | Mac: 10.4 Windows: XP | ääni: 22 video: 5 |
| 1. sukupolvi | 32 Gt | 128 Mt | USB telakkaliitännän kautta (FireWire vain lataamiseen) | 5. helmikuuta 2008 | Mac: 10.4 Windows: XP | ääni: 22 video: 5 |
1. sukupolvi: Ensimmäinen iPod WLAN-verkkoyhteydellä ja monikosketuskäyttöliittymällä. Sisältää Safari-selaimen ja langattoman yhteyden iTunes Storeen ja YouTubeen.  iPhone OS 2.0 ja App Store -käyttö vaativat lisämaksun.
| 2. sukupolvi | 8 Gt 16 Gt 32 Gt | 128 Mt | USB telakkaliitännän kautta | 9. syyskuuta 2008 9. syyskuuta, 2009 (8 Gt:n mallin julkaisu iPhone OS 3.1:llä) | Mac: 10.4 Windows: XP | ääni: 36 video: 6 |
2. sukupolvi: Kiillotettu kromitausta, äänenvoimakkuuden säätöpainikkeet sekä sisäänrakennettu kaiutin. iPhone OS 2.0 ja App Store -tuki sisäänrakennettuna. Bluetooth-tuki lisätty, mutta ei aktivoitu ennen iPhone OS 3.0:n julkaisua, joka vaatii lisämaksun. Tuki ulkoiselle mikrofonille ja kaukosäätimelle. 8 Gt:n malli julkistettiin uudelleen kolmannen sukupolven mallien ohella syyskuussa 2009 sisältäen iPhone OS 3.1:n. iOS 4 julkaistiin toisen sukupolven malleille kesäkuussa 2010.
| 3. sukupolvi | 32 Gt 64 Gt | 256 Mt | USB telakkaliitännän kautta | 9. syyskuuta 2009 | Mac: 10.4 Windows: XP | ääni: 30 video: 6 |
3. sukupolvi: RAM-muistin määrää kasvatettu, prosessorin ja grafiikkapiirin suorituskykyä parannettu vastaamaan iPhone 3GS:ää; 32 Gt:n ja 64 Gt:n mallit sisältävät ääniohjauksen, käyttöjärjestelmän version 3.x sekä kuulokkeet mikrofonilla. iOS 4 julkaistiin kolmannen sukupolven malleille kesäkuussa 2010 sisältäen moniajon sekä kotivalikon taustakuvat.
| 4. sukupolvi | 8 Gt 32 Gt 64 Gt | 256 Mt | USB telakkaliitännän kautta | 8. syyskuuta 2010 | Mac: 10.5.6 Windows: XP SP3 | ääni: 40 video: 7 |
4. sukupolvi: FaceTime-videopuhelupalvelu iPod touch 4,iPad 2 ja iPhone 4 -laitteiden välillä etupuolen kameralla, tarkempi "retina"-näyttö, tuki 720p-videokuvaukselle takapuolen kameralla, 1GHz:n Apple A4 -suoritin ja kolmen akselin gyroskooppi.
| 5. sukupolvi | 32 Gt 64 Gt 128 Gt | 512 Mt | USB lightning-portin kautta | 15. lokakuuta 2012 | Mac: OS X 10.6.8 tai uudempi Windows: XP (SP3), Vista, 7 | ääni: 40 video: 8 |
5. sukupolvi: Uusi muotoilu, isompi näyttö, Apple A5 prosessori, bluetooth 4.0, uusi lightning liitin.
| 6. sukupolvi | 16 Gt 32 Gt 64 Gt 128 Gt | 512 Mt | USB lightning-portin kautta | 16. heinäkuuta 2015 | Mac: OS X 10.8.5  PC: Windows 7 tai uudempi  iTunes 12.3 tai uudempi | ääni: 40 video: 8 |
6. sukupolvi: Uusi käyttöjärjestelmä, A8-prosessori
| 7. sukupolvi | 32 Gt 128 Gt 256 Gt | 2 Gt | USB lightning-portin kautta | 28. toukokuuta 2019 | Mac: OS X 10.11.4  PC: Windows 7 tai uudempi  iTunes 12.8.2 Mac OS X:llä tai 12.9.5 Windowsilla | ääni: 40 video: 8 |
7. sukupolvi:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Applen iPod Touch -tuotesivut
Pariisin Kevät

| Pariisin Kevät |
| --- | --- |
 Pariisin Kevät esiintymässä Ilosaarirockissa vuonna 2014.
Tiedot
Toiminnassa:  2006–
Tyylilaji:  indie pop elektroninen indie rock
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Arto Tuunela,  laulu, kitara   Antti Pouta,  kitara, koskettimet, taustalaulu   Artturi Taira,  kitara, koskettimet, taustalaulu   Ilari Kivelä,  koskettimet, taustalaulu  
Entiset jäsenet:  Jussi Hietala, basso   Reko Aho,  rummut  
Levy-yhtiö:  Sony Music  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pariisin Kevät on Arto Tuunelan perustama helsinkiläinen yhtye. Yhtye on julkaissut kahdeksan albumia, ja sen tunnettuja kappaleita ovat muun muassa ”Pikku Huopalahti”, ”Tämän kylän poikii”, ”Kesäyö”, ”Odotus”, ”Haamupuhelu”, ”Pilvissä”, ”Onks se rakkautta” ja ”Fantasiaa”.
Yhtyeen oli tarkoitus olla Tuunelan studioprojekti, joka ei tulisi koskaan keikkailemaan. Suosion myötä Tuunela päätti kasata ympärilleen soittajat, joiden avulla  Pariisin Kevät voisi alkaa esiintyä. Pariisin Kevät soitti ensimmäisen, epävirallisen, keikkansa Helsingin Bar Loosessa salanimella Haminan Kiekkoympyrät. Ensimmäinen virallinen esiintyminen tapahtui kesällä 2010 Ilosaarirock-festivaaleilla. Yhtye sai nimensä masteroija Minerva Papin nähtyä unta, että Tuunela johtaa Pariisin Kevät -nimistä yhtyettä.
Yhtyeen muodostivat Tuunelan lisäksi Rubik-yhtyeessä toimineet Artturi Taira ja Jussi Hietala, Ilari Kivelä Arto Tuunelan toisesta yhtyeestä Major Labelista sekä Antti Pouta ja Reko Aho. Kaikki on satua -albumilla myös livebändi osallistui levyllä soittamiseen. Marraskuussa 2018 yhtye ilmoitti Jussi Hietalan jättäneen yhtyeen, ja sittemmin myös Reko Aho on jättäytynyt pois. Tuunela on kertonut, ettei yhtyeeseen oteta uusia jäseniä.
Uusien kappaleiden tekemisestä vastaavat pääasiassa Tuunela ja Taira kahdestaan. Yhtyeen sävellykset ovat muuttuneet ajan kanssa rockista elektronisemmaksi, ja Tuunela on kuvaillut, että yhtyeen identiteetti koostuu ”tosi erilaisista jutuista”.
Julkaisut

Meteoriitti (2008)
Astronautti (2010)
Kaikki on satua (2012)
Jossain on tie ulos (2013)
Musta laatikko (2015)
Kuume (2017)
Reuna (2019)
Sun yö on pian täällä (2024)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhtyeen esittely Fullsteam Recordsin sivuilla
Lyhyeksi myynti

Lyhyeksi myynti (myös shorttaus engl. short-selling tai pelkkä short, ylimyynti) tarkoittaa arvopapereiden myymistä, vaikka ei omistakaan niitä. "Lyhyt" on oikeastaan käännösvirhe, sillä se tulee englannin sanasta short, joka ei tässä tarkoita lyhyttä vaan vajaata. Sana ei siis viittaa toimen ajalliseen kestoon.[lähde? ]
Lyhyeksi myyjä eli shorttaaja uskoo tietyn arvopaperin kurssin laskevan ja hän haluaa hyötyä siitä. Kyseessä voi olla esimerkiksi osake tai raaka-aineiden futuuri. Jos sijoittaja haluaa shortata esimerkiksi Nokian osaketta, hän lainaa käytännössä osakkeet käyttämältään meklarilta ja myy ne sitten markkinoille. Jos osakkeen kurssi laskee myyntihetken jälkeen, shorttaaja voi ostaa osakkeet takaisin halvemmalla. Shorttaaja tekee voittona myynti- ja ostohinnan erotuksen.
Jos sijoittajan shorttaama osake lähteekin nousuun, hänellä on kaksi vaihtoehtoa:[lähde? ]
Ostaa osakkeet kalliimmalla takaisin ja kärsiä tappio.
Tallettaa lisää vakuuksia ja pitää short-positio auki.
Toisessa vaihtoehdossa sijoittaja ottaa riskin saada lisää tappiota, mutta jos kurssi lähteekin takaisin laskuun, hän tekee aiempaa suuremman voiton. Koska shorttaamiseen liittyy velanottoa, kyseessä on korkean riskin strategia, jota voidaan suositella vain ammattilaisille. Shorttaja voi kärsiä teoriassa rajattoman tappion, koska arvopaperin kurssi voi teoriassa nousta vaikka kuinka korkeaksi. Shorttaukseen voidaan yhdistää myös vivutus, esimerkiksi kaksin-, kolmin- tai viisinkertaisella vivulla.[lähde? ]
Naked short on tapa, jossa lyhyeksi myyjä myy osakkeita, joita ei ole lainattu tai vuokrattu myyntihetkellä.[lähde? ]
Kuuluisa lontoolainen lyhyeksi myyjä Simon Cawkwell ansaitsi tunnissa 320 000 euroa hyödyntämällä lokakuun 2008 pörssikriisiä ja myymällä lyhyeksi.
Lyhyeksi myynnin edut

Shorttauksen tärkein etu on mahdollisuus hyötyä laskevista kursseista ja suojautua niiltä. Esimerkiksi Nokian osaketta ostanut sijoittaja ei voi tehdä muuta kuin toivoa kurssin nousua, jotta hän voi myydä osakkeensa aikanaan korkeammalla hinnalla. Tilanteessa, jossa osakkeen arvon tulevaisuus alkaa näyttää heikolta, ja sijoittaja arvelee kurssin laskevan, hän voisi myydä osakkeensa, mutta siitä seuraisi verotettava tapahtuma. Sijoittaja voi sen sijaan suojata portfoliotaan ottamalla pienen short-position. Jos osakkeen kurssi laskee, hän saa tappiot kuitattua short-positiollan tuotoilla. Shorttauksen avulla sijoittajan ei tarvitse missään vaiheessa myydä osakkeitaan.[lähde? ]
Shorttausta käytetään paljon myös raaka-aineisin ja teollisuuteen liittyen. Iso yritys voi esimerkiksi shortata tietyn raaka-aineen futuureja, jos sen hinnan laskusta olisi sille merkittävää taloudellista vahinkoa. Shorttia voidaan siis käyttää monenlaiseen taloudelliseen suojautumiseen. Sen avulla voidaan hyötyä myös potentiaalisista arbitraasitilanteista eri markkinoiden välillä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Lyhyeksi myynti eli shortaaminen, laskumarkkina rahaksi? | Sijoitustieto.fi
Mitä on shorttaaminen? | Asialinja.com
Sarah Palin

| Sarah Palin |
| --- | --- |
 Sarah Palin helmikuussa 2012.
Alaskan kuvernööri
 4. joulukuuta 2006 – 26. heinäkuuta 2009  
Varakuvernööri:  Sean Parnell
Edeltäjä:  Frank Murkowski
Seuraaja:  Sean Parnell
Wasillan pormestari
 1996–2002  
Edeltäjä:  John Stein
Seuraaja:  Dianne M. Keller
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1964 (ikä 60) Sandpoint, Idaho
Ammatti:  urheilutoimittaja, kotiäiti, poliitikko
Puoliso:  Todd Palin
Tiedot
Puolue:  republikaanipuolue
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.sarahpalin.com
Sarah Louise Palin [ˈserə luˈiz peɪlɪn] (o.s. Heath, s. 11. helmikuuta 1964 Sandpoint, Idaho) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja Alaskan entinen kuvernööri. Palin oli republikaanien John McCainin varapresidenttiehdokkaana vuoden 2008 Yhdysvaltain presidentinvaaleissa.
Palin nousi Alaskan kuvernööriksi vuonna 2006. Palinin valinta oli historiallinen, sillä hänestä tuli sekä Alaskan kaikkien aikojen nuorin kuvernööri (virkaan astuessaan 42-vuotias) että osavaltionsa ensimmäinen naispuolinen kuvernööri. Lisäksi hän oli osavaltionsa kuvernööreistä ensimmäinen, joka on syntynyt Alaskan osavaltioksi tulemisen jälkeen. Häntä edelsi Frank Murkowski. Palin ilmoitti eroavansa Alaskan kuvernöörin virastaan heinäkuussa 2009.
Palin on aiemmin toiminut Wasillan pormestarina. Hän syntyi Sandpointissa, Idahossa, ja opiskeli journalismia Idahon yliopistossa. Vuonna 2002 hän yritti päästä Alaskan varakuvernööriksi. Hän jäi kuitenkin toiselle sijalle häviten Loren Lemanille. Kuvernöörinä hän korvasi Frank Murkowskin 2006.
Yksityiselämä

Palinilla on aviomies Todd ja viisi lasta, Bristol, Piper, Track, Willow ja Trig. Nuorimmaisella lapsista on Downin oireyhtymä. Ennen poliittista uraansa Palin voitti vuonna 1984 Miss Wasilla -kauneuskilpailun. Hän osallistui voiton johdosta myös Miss Alaska -kisaan, jossa sijoittui toiseksi. Palin on Kansallisen kivääriyhdistyksen NRA:n jäsen. Hän on myös innokas metsästyksen ja kalastuksen harrastaja.
Palin syntyi roomalaiskatoliseen perheeseen. Hän on aikaisemmin kuulunut helluntailaiseen Assembly of God -kirkkoon, mutta vaihtoi 2002 Wasilla Bible Churchiin, joka ei kuulu mihinkään kirkkokuntaan.
Poliittiset näkemykset

Palin kuuluu Pro life -liikkeeseen, joka vastustaa aborttia. Palin hyväksyy abortin vain siinä tilanteessa, jossa äidin henki on vaarassa. Aborttikysymyksen arveltiin etukäteen nousevan vaalien yhdeksi pääteemaksi.
Palin suhtautuu kielteisesti samaa sukupuolta olevien avioliittoihin. Palinin mielestä homoseksuaalisuudesta voi "parantua rukouksen voimalla".
Palin hyväksyy kuolemanrangaistuksen.
Palin puolustaa Alaskaan rakennettavaa öljyputkea ”Jumalan tahtona” ja pitää Irakin sotaa Jumalan antamana tehtävänä. Hän ei usko ilmaston lämpenemisen johtuvan ihmisen toimenpiteistä.
Palin on kannattanut öljynporauksen aloittamista suojellulla alueella Alaskassa. McCain on puolestaan vastustanut hanketta. Palin vastusti Yhdysvaltain ympäristöviraston aietta julistaa jääkarhu uhanalaiseksi lajiksi. Lisäksi hän vastusti aloitetta, joka olisi kieltänyt susien ja karhujen harrastusmetsästyksen lentokoneesta ja helikopterista käsin, ja käytti ehdotuksen vastaiseen kampanjointiin 400 000 dollaria osavaltion varoja. Hän ehdotti myös 150 dollarin tapporahaa jokaisesta sudesta; ehdotus ei mennyt läpi.
Alaskan kuvernöörivaalien aikaan Palin kannatti koulujen biologianopetukseen kreationismia evoluutioteorian rinnalle. Tultuaan valituksi kuvernööriksi hän ei ryhtynyt toimiin opetussuunnitelmien muuttamiseksi. Palin kuitenkin hyväksyy kreationismista puhumisen oppitunneilla. Palin ei kannata seksuaalikasvatusta kouluihin, vaan nuorille suunnattuja pidättyvyyskampanjoita.