stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marracuenen taistelu
Tausta

Gazan kuningaskunta oli ngunien kuningaskunta nykyisen Mosambikin eteläosassa ja Zimbabwen itäosissa. Vuonna 1884 valtaan oli noussut Ngungunhane (Gungunhana), joka pyrki liittoutumaan Mosambikissa vaikuttaneiden portugalilaisten kanssa. Portugalilaiset päättivät kuitenkin lopulta alistaa Gazan varmistaakseen asemansa alueella brittejä ja saksalaisia vastaan. Gazan olemassaolo söi heidän arvovaltaansa paikallisten parissa, minkä lisäksi Gazan alueelta haluttiin alkaa värväämään työvoimaa. Alkuvuodesta António Ennes johti portugalilaisten joukkojen, konekiväärien ja tykkiveneiden tuella sotaretkeä Ngungunhanea vastaan.
Taistelu

Taistelu käytiin Marracuenessa Etelä-Mosambikissa 2. helmikuuta 1895. Mosambikissa taistelu tunnetaan nimellä Gwaza Muthini. Gazan joukkoja Marracuenessa johtivat Nwamatibyana, Zihlahla, Mahazule, Mulungu ja Mavzaya. Kesken taistelun gazalaiset joukot hajosivat ilmeisesti petoksen takia, mikä johti osaltaan heidän tappioonsa. Ngunien sotilasjärjestelmä afrikkalaisin rykmenteineen oli myös tehoton vastaamaan portugalilaisten nykyaikaiseen aseistukseen.
Seuraukset

Gazan hallitsija Ngungunhane karkotettiin Mosambikista Portugaliin, jossa hän myöhemmin kuoli. Gazalaisen kenraalin pari vuotta myöhemmin aloittama kapina kukistettiin. Ngunit eivät kyenneet joidenkin muiden mosambikilaisten harjoittamaan onnistuneempaan sissisotaan.
Taistelupäivää 2. helmikuuta juhlittiin Mosambikissa Portugalin siirtomaakaudella. Päivän vietto päättyi joksikin aikaa Mosambikin itsenäistymisen jälkeen vuonna 1976, sillä heti seuraavana päivänä 3. helmikuuta vietettiin sankarien päivää. Päivän vietto aloitettiin kuitenkin uudestaan vuonna 1994. Juhlapäivä Mosambikissa on nykyisin kansallismielinen. Päivän viettoa on kuitenkin myös kritisoitu. Esimerkiksi Albino Magaia piti järjettömänä juhlia siirtomaakautista päivää, jona alkujaan muisteltiin paikallisten nöyryyttävää tappiota.
Taistelun muistomerkki vanhassa valokuvassa.
Marlene Zuk

| Marlene Zuk |
| --- | --- |
 Zuk Palmerston North City Library-kirjastossa, 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. toukokuuta 1956 (ikä 68)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Evoluutiobiologi
Marlene Zuk (s. 20. toukokuuta 1956) on yhdysvaltalainen evoluutiobiologi ja käyttäytymisekologi. Hän työskenteli biologian professorina Kalifornian yliopistossa (UCR), kunnes hän siirtyi Minnesotan yliopistoon vuonna 2012. Hänen tutkimusaiheitaan ovat seksuaalinen valinta ja loiset. Zukille myönnettiin kunniatohtorin arvo Jyväskylän yliopistossa vuonna 2016.
Elämäkerta

Zuk kiinnostui nuorena hyönteisistä. Hän aloitti opiskelut Kalifornian yliopistossa pääaineenaan englanti, mutta päätti siirtyä biologiaan.
Vuonna 1982 Zuk ja W. D. Hamilton ehdotti seksuaalivalinnalle uuden hypoteesin, n.s. "hyvien geenien" hypoteesin, joka muun muassa selittää, miksi naaraat suosivat terveiltä vaikuttavia koiraita.  Zuk suoritti tohtorintutkinnon Michiganin yliopistossa vuonna 1986. Väitöskirjassaan hän kuvaili sirkkojen seksuaalivalintaa ja loisten vaikutusta siihen. Hän siirtyi Kalifornian yliopistoon vuonna 1989. Huhtikuussa 2012, Zuk ja hänen miehensä John Rotenberry siirtyi Minnesotan yliopistoon, jossa he molemmat toimivat.
Työ > Tutkimuksen kohteet

Zukin tutkimuksen kohteet ovat seksuaalisen käyttäytymisen kehitys (erityisesti loisten vaikutus seksuaalivalintaan), partnerinvalinta ja eläinten käyttäytyminen. Zuk on usein kirjoittanut ja luennoinut feminismistä ja naisten roolista tieteessä. Zuk on kritisoinut kivikauden ruokavaliota.
Työ > Tutkimuksen kohteet > Valitut julkaisut

Zuk on kirjoittanut muun muassa:
Sexual Selections: what we can and can't learn about sex from animals, (2002). University of California Press, Berkeley.
Riddled with Life: Friendly Worms, Ladybug Sex, and the Parasites That Make Us Who We Are, (2007). Harcourt, Inc., New York.
"Can bugs improve your sex life?" (August 1, 2011). Wall Street Journal.
Sex on Six Legs: Lessons on Life, Love and Language from the Insect World, (2011). Houghton Mifflin Harcourt, New York.
"Bring on the aerial ant sex" (2012). Los Angeles Times, April 29.
"Anthropomorphism: A Peculiar Institution" (2012). The Scientist 26: 66–67.
Paleofantasy: What Evolution Really Tells Us about Sex, Diet, and How We Live, (2013). W. W. Norton & Company, New York.
Markus Weinzierl

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. joulukuuta 1974 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Straubing, Saksa
Pelipaikka: puolustaja, keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1980–1989:  TSV Straubing
1989–1993:  1. FC Passau
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1993–1994 |  1. FC Passau | 28 | (6) |
| 1994–1995 |  SV Lohhof | 23 | (5) |
| 1995–1999 |  Bayern München II | 113 | (10) |
| 1998–1999 |  Bayern München | 0 | (0) |
| 1999–2001 |  Stuttgarter Kickers | 40 | (1) |
| 2001 |  SpVgg Unterhaching | 4 | (0) |
| 2002–2004 |  Jahn Regensburg | 17 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 225 | (22) |
Valmennusura
2007–2008:  Jahn Regensburg (apuv.)
2008–2012:  SSV Jahn Regensburg
2012–2016:  FC Augsburg
2016–2017:  FC Schalke 04
2018–2019:  VfB Stuttgart
2021–2022:  FC Augsburg
2022–2023:  FC Nürnberg
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. helmikuuta 2015.
Markus Weinzierl (s. 28. joulukuuta 1974 Straubing) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Weinzierl on 180 senttimetriä pitkä.
Ura pelaajana

Oikeajalkainen Weinzierl pelasi puolustajana tai keskikenttäpelaajana. Hänen uransa ensimmäinen seura oli 1. FC Passau, jota hän edusti vuodet 1993–1994 pelaten 28 ottelua ja tehden kuusi maalia. Vuodet 1995–1999 Weinzierl pelasi Bayern Münchenin organisaatiossa, pääosin seuran kakkosjoukkueessa, jossa otteluita kertyi 113 ja maaleja kymmenen. Seuran ykkösjoukkueessa Weinzierl ei pelannut otteluakaan. Weinzierl lopetti uransa vuonna 2004 pelattuaan vuodet 2002–2004 SSV Jahn Regensburgissa. Hän ei pelannut Bundesliigassa yhtään ottelua, mutta 2. Bundesliigassa otteluita kertyi 53 ja maaleja yksi Stuttgarter Kickersin, SSV Jahn Regensburgin ja SpVgg Unterhachingin kanssa.
Ura valmentajana

Weinzierl aloitti valmennusuransa viimeisen seuransa SSV Jahn Regensburgin apulaisvalmentajana vuonna 2007. Hänestä tuli seuran päävalmentaja marraskuussa 2008. Weinzierl toimi Jahn Regensburgin päävalmentajana vuodet 2008–2012, nostaen seuran 3. Ligasta 2. Bundesligaan. Kaudeksi 2012–2013 Weinzierl siirtyi Bundesliiga-seura FC Augsburgin päävalmentajaksi Jos Luhukayn tilalle. Ensimmäisellä kaudellaan seurassa Weinzierl piti Augsburgin Bundesliigassa joukkueen sijoituttua sarjan sijalle 15. Seuraavalla kaudella Augsburg oli sarjan kahdeksas. Kaudella 2014–2015 Augsburg pelasi huikean kauden ja sijoittui lopulta Bundesliigan viidenneksi selviten mukaan Eurooppa-liigan lohkovaiheeseen. Kaudella 2015–2016 Weinzierl luotsasi Augsburgin jatkoon Eurooppa-liigan alkulohkosta, mutta tie katkesi 4–0 tappioon Tottenhamille pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella. Bundesliigassa joukkueen menestys oli edelliskausia heikompaan ja sijoitus lopulta 12:ta. Kauden jälkeen Weinzierl siirtyi Schalken päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella.
Weinzierlin ura Schalken peräsimessä alkoi vaisusti, kun joukkue hävisi viisi ensimmäistä Bundesliiga-otteluaan ja vajosi sarjan häntäpäähän. Lokakuun alussa otettu 2–0 voitto Borussia Mönchengladbachista johdatti Schalken seitsemän ottelun tappiottomaan putkeen, mutta muutoin kausi oli varsin epätasainen. Schalke jäi lopulta Bundesliigassa kymmenenneksi, mikä oli huonoin sijoitus kuuteen vuoteen. Eurooppa-liigassa alkulohkonsa voittaneen Schalken tie katkesi puolivälierissä AFC Ajaxia vastaan. Odotuksia heikommin sujuneen kauden jälkeen Schalken seurajohto erotti Weinzierlin tehtävistään.
Lokakuun alussa 2018 Weinzierl palasi valmennustehtäviin, kun Bundesliigassa sijalle 18 vajonnut VfB Stuttgart teki hänen kanssaan kesään 2020 ulottuvan sopimuksen. Weinzierl ei saanut Stuttgartin peliä kulkemaan edeltäjäänsä paremmin. Joukkue voitti hänen johdollaan neljä pelaamistaan 24 ottelusta ja juuttui putoamiskarsijan paikalle. Seurajohto erotti Weinzierlin lopulta huhtikuun lopulla, kun Bundesliigaa oli jäljellä neljä ottelukierrosta. Weinzierlin viimeisessä ottelussa Stuttgart kärsi 6–0 murskatappion FC Augsburgille.
Huhtikuussa 2021 hän palasi FC Augsburgin päävalmentajaksi. Weinzierlin johdolla Augsburg säilytti sarjapaikkansa kahdella perättäisellä kaudella. Kauden 2021/22 jälkeen hän jätti seuran sopimuksen päätyttyä.
Lokakuussa 2022 Weinzierlistä tuli 2. Bundesliigassa häntäpäähän vajonneen FC Nürnbergin päävalmentaja. Weinzierlin pesti päättyi potkuihin jo 20. helmikuuta 2023, kun joukkue oli sarjassa sijalle 13 vain kaksi pistettä putoamisviivan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Markus Weinzierl Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Markus Weinzierl Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Markus Weinzierl Soccerway-sivustolla
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jos Luhukay Heiko Herrlich | FC Augsburgin päävalmentaja 2012–2016 4/2021–2022 | Seuraaja: Dirk Schuster Enrico Maaßen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: André Breitenreiter | FC Schalken päävalmentaja 2016–2017 | Seuraaja: Domenico Tedesco |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tayfun Korkut | VfB Stuttgartin päävalmentaja 10/2018–4/2019 | Seuraaja: Nico Willig |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Robert Klauß | FC Nürnbergin päävalmentaja 10/2022–2/2023 | Seuraaja: Dieter Hecking |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Kreikan parlamenttivaalit 1985

Kreikan parlamenttivaalit 1985 järjestettiin 2. kesäkuuta 1985. Vaaleissa valittiin Kreikan parlamentin 300 jäsentä kaudelle, joka alkoi 2. kesäkuuta 1985 ja päättyi 2. kesäkuuta 1989. Vaalit olivat neljännet Kreikan kolmannen tasavallan aikana eli vuodesta 1974.
Vaalit voitti sosiaalidemokraattinen Pasok. Vaalien jälkeen pääministerinä jatkoi Andréas Papandréou, ja muodostettiin A. Papandréoun II hallitus.
Tulokset

Vaalien tulokset olivat:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Puolue | Puolue | Puheenjohtaja | Äänet | Äänet | Äänet | Parlamenttipaikat | Parlamenttipaikat |  |  |  |  |
| Puolue | Puolue | Puheenjohtaja | Määrä |  % | ± py | Määrä | ± |  |  |  |  |
| Parlamenttiin valitut puolueet | Parlamenttiin valitut puolueet | Parlamenttiin valitut puolueet | Parlamenttiin valitut puolueet | Parlamenttiin valitut puolueet | Parlamenttiin valitut puolueet | Parlamenttiin valitut puolueet | Parlamenttiin valitut puolueet |  |  |  |  |
|  | Pasok | Andréas Papandréou | 2 916 450 | 45,82 | –2,25 | 161 | –11 |  |  |  |  |
|  | Uusi demokratia (ND) | Konstantínos Mitsotákis | 2 599 949 | 40,85 | +4,97 | 126 | +11 |  |  |  |  |
|  | Kreikan kommunistinen puolue (KKE) | Charílaos Florákis | 629 518 | 9,89 | –1,05 | 12 | –1 |  |  |  |  |
|  | Kreikan sisäinen kommunistinen puolue (KKE Esot.) | Leonídas Kýrkos | 117 050 | 1,84 | +0,49 | 1 | +1 |  |  |  |  |
| Parlamentin ulkopuolelle jääneet puolueet | Parlamentin ulkopuolelle jääneet puolueet | Parlamentin ulkopuolelle jääneet puolueet | Parlamentin ulkopuolelle jääneet puolueet | Parlamentin ulkopuolelle jääneet puolueet | Parlamentin ulkopuolelle jääneet puolueet | Parlamentin ulkopuolelle jääneet puolueet | Parlamentin ulkopuolelle jääneet puolueet |  |  |  |  |
|  | Kansallinen poliittinen unioni | Chrýsanthos Dimitriádis | 37 934 | 0,60 | uusi | 0 | uusi |  |  |  |  |
|  | Liberaalipuolue | Nikítas Venizélos | 10 633 | 0,17 | –0,19 | 0 | – |  |  |  |  |
|  | Kreikan taisteleva sosialistinen puolue | Níkos Kargópoulos | 10 368 | 0,16 | uusi | 0 | uusi |  |  |  |  |
|  | Luottamus Kohtalo | Ismaíl Mollá Achmét Faḯkoglou | 10 318 | 0,16 | uusi | 0 | uusi |  |  |  |  |
|  | Kreikan vallankumouksellinen kommunistinen liike |  | 7 001 | 0,11 | +0,03 | 0 | – |  |  |  |  |
|  | Kommunistinen vasemmisto |  | 5 356 | 0,08 | –0,04 | 0 | – |  |  |  |  |
|  | Vapaat | Vasílis Levéntis | 5 182 | 0,08 | uusi | 0 | uusi |  |  |  |  |
|  | Työväen internationalistinen unioni |  | 3 684 | 0,06 | +0,03 | 0 | – |  |  |  |  |
|  | itsenäiset ehdokkaat |  | 11 596 | 0,17 | –0,01 | 0 | – |  |  |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 6 365 039 | 100,00 |  | 300 |  |  |  |  |  |
| Hyväksyttyjä | Hyväksyttyjä | Hyväksyttyjä | 6 365 039 | 99,11 |  |  |  |  |  |  |  |
| Hylättyjä/Tyhjiä | Hylättyjä/Tyhjiä | Hylättyjä/Tyhjiä | 57 313 | 0,89 |  |  |  |  |  |  |  |

| Äänestäneitä | Äänestäneitä | Äänestäneitä | 6 422 352 | 79,10 |  |  |  |  |  |  |  |
| Äänestämättä jättäneitä | Äänestämättä jättäneitä | Äänestämättä jättäneitä | 1 697 058 | 20,90 |  |  |  |  |  |  |  |
| Äänioikeutettuja | Äänioikeutettuja | Äänioikeutettuja | 8 119 410 |  |  |  |  |  |  |  |  |
Markus Winkelhock

| Markus Winkelhock |
| --- | --- |
 Winkelhock vuonna 2008.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Saksa
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  2007
Talli(t):  Spyker (2007)
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Euroopan GP 2007
Viimeinen kilpailu:  Euroopan GP 2007
Markus Winkelhock (s. 13. kesäkuuta 1980) on saksalainen autourheilija. Hän oli kaudella 2006 Midlandin testikuljettaja. Kaudella 2007 hän ajoi Spykerin testikuljettajana Euroopan GP:hen asti, jossa hän ajoi tallin toisena kilpakuljettajana korvaten tallista Britannian GP:n jälkeen erotetun Christijan Albersin. Hänen tallitoverinaan ajoi niin ikään saksalainen Adrian Sutil.
Ennen F1-uraa Winkelhock ajoi vuonna 2000 Saksan F3-sarjassa. Vuonna 2004 hän ajoi DTM-sarjassa ja vuonna 2005 Renault'lla World Seriesissä.
Markus Winkelhock ajoi ensimmäisenä Spykerin kauden 2007 autoa ja korvasi Christijan Albersin Euroopan osakilpailussa. Nürburgringilla ajetussa kilpailussa hän suoritti yhden F1-historian nopeimmista nousuista viimeisestä lähtöruudusta kilpailun kärkeen ja johti hieman myöhemmin rankkasateen takia keskeytettyä kilpailua kahden kierroksen jälkeen. Uudelleen käynnistetyssä kilpailussa Spykerin auton suorituskyky ei riittänyt muita autoja vastaan, ja näin muut autot Lewis Hamiltonia lukuun ottamatta ohittivat hänet. Muutama kierros myöhemmin Winkelhockin kisa päättyi tekniseen vikaan.
Winkelhock on modernin F1-sarjan ainoa kuljettaja, joka on startannut viimeisestä lähtöruudusta ja johtanut silti kilpailua. Hän on myös historian ainoa kuljettaja, joka on startannut sekä viimeisenä että ensimmaisenä samassa kilpailussa.[lähde? ] Winkelhockin debyttikilpailussa Euroopan osakilpailussa 2007 kilpailu pysäytettiin hetkeksi ja käynnistettiin uudestaan myöhemmin. Winkelhock ajoi varikolle lämmittelykierroksella vaihtamaan sadekelin renkaisiin. Kilpailu pysäytettiin kaatosateen vuoksi ja käynnistettiin uudelleen kun olosuhteet paranivat.
Kaudella 2008 Winkelhock ajoi DTM-sarjassa Keke Rosbergin Team Rosberg -tallissa Audia. Vuodesta 2010 lähtien hän on ajanut pääosin kestävyysajoja. Vuonna 2012 Winkelhockin mestaruustaistelu GT1 World Championship -sarjassa aiheutti kohua, kun hän kolaroi kauden viimeisessä osakilpailussa haastajansa Yelmer Buurmanin kanssa ja voitti sarjan mestaruuden.
Markus Winkelhockin isä Manfred Winkelhock ja setä Joachim Winkelhock olivat myös kilpa-autoilijoita.
Tulokset > Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Midland | BHR TD | MAL   | AUS TD | SMR   | EUR   | ESP   | MON   | GBR   | CAN   | USA   | FRA   | GER TD | HUN TD | TUR   | ITA   | CHN   | JPN   | BRA   | – | – |
| 2007 | Spyker | AUS   | MAL   | BHR   | ESP   | MON   | CAN   | USA   | FRA   | GBR   | EUR Kesk. | HUN   | TUR   | ITA   | BEL   | JPN   | CHN   | BRA   |  | 0 | 26. |
Tulokset > DTM-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Persson Motorsport | HOC 15 | EST 17 | ADR Kesk. | LAU 13 | NOR Kesk. | SHA 9 | NÜR Kesk. | OSC 16 | ZAN 14 | BRN 18 | HOC 13 | 0 | 19. |
| 2007 | Abt Sportsline | HOC   | OSC   | LAU Kesk. | BRH 14 | NOR   |  |  |  |  |  |  | 0 | 19. |
| 2007 | Futurecom TME |  |  |  |  |  | MUG 9 | ZAN 13 | NÜR Kesk. | CAT 12 | HOC 13 |  | 0 | 19. |
| 2008 | Team Rosberg | HOC 12 | OSC 6 | MUG 7 | LAU Kesk. | NOR 11 | ZAN 8 | NÜR 9 | BRH 11 | CAT 12 | BUG 11 | HOC Kesk. | 6 | 11. |
| 2009 | Team Rosberg | HOC 4 | LAU Kesk. | NOR 13 | ZAN DSQ | OSC Kesk. | NÜR 4 | BRH 18 | CAT Kesk. | DIJ 10 | HOC 8 |  | 11 | 10. |
| 2010 | Team Rosberg | HOC 15 | VAL 15 | LAU 10 | NOR Kesk. | NÜR Kesk. | ZAN DNS | BRH 15 | OSC Kesk. | HOC Kesk. | ADR 4 | SHA 7 | 7 | 12. |
↑  Shanghain kilpailu ei kuulunut mestaruussarjaan.
1 2 3  Ei päässyt maaliin, mutta suoritti 90% kilpailun pituudesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Markus Winkelhock Wikimedia Commonsissa
Metric

| Metric |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1998– 
Tyylilaji:  Indie rock, Uusi aalto
Kotipaikka:  Toronto, Ontario   Kanada
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Emily Haines   James Shaw   Joules Scott-Key   Josh Winstead  
Levy-yhtiö:  Metric Music International  
Aiheesta muualla

Infobox OKNimi-testi OK: 
Metric on kanadalainen indie pop-yhtye, joka perustettiin Torontossa vuonna 1998. Yhtye on julkaissut yhteensä yhdeksän studioalbumia. Niistä ensimmäinen, Old World Underground, Where are you? julkaistiin vuonna 2003 ja palkittiin Juno Award-palkinnolla (paras alternative-levy). Myös kaksi vuotta myöhemmin julkaistu Live it Out pokkasi saman palkinnon. Yhtyeen kolmas levy Grow Up and Blow Away on oikeastaan yhtyeen ensimmäinen levy, joka julkaistiin vasta vuosia äänittämisensä jälkeen. Neljäs levy Fantasies julkaistiin huhtikuussa 2009. Myös se voitti parhaan alternative-levyn Juno-palkinnon sekä Polaris Music Prize -palkinnon parhaasta kanadalaisesta levystä.
Fantasies ja Live It Out ovat myyneet Kanadassa platinaa ja Old World Underground, Where are you? kultaa.
Metricin keulakuva Emily Haines (laulu, kitara, koskettimet) on julkaissut yhden sooloalbumin sekä yhden albumin toisen yhtyeensä, Emily Haines and the Soft Skeleton kanssa. Lokakuussa 2011 Metric ilmoitti viidennen studioalbuminsa Synthetica ilmestymisestä. Helmikuussa 2012 albumin ilmestymispäiväksi ilmoitettiin 12.6.2012. Ensimmäinen single uudelta levyltä julkaistiin 8.5.2012. Synthetica julkaistiin ennakkotietojen mukaisesti 12. kesäkuuta 2012.
Kokoonpano

Emily Haines - laulu, kitara, koskettimet
James Shaw - kitara
John Winstead - basso
Joules Scott-Key - rummut
Diskografia > Studioalbumit

2003 Old World Underground, Where are you?
2005 Live It Out
2007 Grow Up and Blow Away
2009 Fantasies
2012 Synthetica
2015 Pagans in Vegas
2018 Art of Doubt
2022 Formentera
2023 Formentera II
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu
Metric myspacessa
Kirkkonummen kirjasto

Kirkkonummen kirjasto
Kirkkonummen kirjasto on toiminut nykyisessä rakennuksessa, Kirkkonummen kirkon ja torin kupeessa vuodesta 1982. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Hansson professori Ola Hanssonin johdolla. Sisustus on suunniteltu yhteistyössä sisustusarkkitehti Osmo Heleniuksen kanssa. Kunnankirjastoon kuuluvat myös Masalan ja Veikkolan lähikirjastot.
Historia > Kirkon tiloista lainausasemiksi

Vuonna 1856 pitäjään päätettiin perustaa kirjasto edistämään kuntalaisten lukutaitoa. Ensimmäinen kokoelma saatiin lahjoituksena kapteeni Gustav Bråddilta, ja se sisälsi pääasiassa hengellistä kirjallisuutta. Kihlakunnantuomari Herman Adlercreutz lahjoitti kirjoja ja kirjakaapin. Kokoelma sijoitettiin kirkon sakaristoon, ja toiminta käynnistyi vuonna 1861. Kirjastolle laadittiin ohjesääntö ja kirkonisäntä Axel Orellista tuli ensimmäinen kirjastonjohtaja. Kirjasto oli avoinna aina sunnuntaisin jumalanpalveluksen jälkeen.
Kirjaston käyttö oli hyvin epäsäännöllistä, ja aika pian kävi ilmi, että kirjasto ei voinut toimia pelkkien lahjoitusten varassa. Vuonna 1880 kansankoulunopettaja I. E. Vik onnistui saamaan kunnalta avustuksia kirjastolle. Kunta päätti kohdistaa koiraveroista saadun tuoton kirjaston toimintaan. Samaan aikaan kirjasto muutti sakaristosta kauppias Lindholmin kotiin, lähelle kirkkoa. Toiminta elpyi ja vuonna 1885 kirjasto muutti jälleen, tällä kertaa Jolkbyhyn. Vuonna 1892 oli vuorossa muutto Heikkilään ja kirjasto siirtyi opettaja A. N. Winellin hoitoon.
Vuonna 1896 alettiin keskustella useampien kirjastojen tarpeellisuudesta, ja kunnalliskokouksessa päätettiin, että jokaisessa kansakoulussa pitäisi olla oma kirjasto. Näin perustettiin Luoman, Evitskogin, Haapajärven, Heikkilän, Järsön, Långvikin ja Porkkalan kyliin omat toimipisteet.  Eestinkylän kirjasto aloitti toimintansa vuonna 1900. Kirjastoja hoitivat yleensä kansakoulunopettajat ja kokoelmat olivat pieniä, noin sadan kirjan suuruisia. Samoihin aikoihin kirjaston toimintaan saatiin kiinteitä avustuksia kunnalta ,ja tämä mahdollisti suurempien kirjamäärien hankkimisen. Lainaus- ja sakkomaksut otettiin käyttöön. Yhdellä markalla sai lainata vuoden ajan.
Vuonna 1910 Kirkkonummelle perustettiin useita nuoriso­seuroja, jotka saivat myöhemmin kirjastojen vetovastuun. Työnjako suoritettiin niin, että nuorisoseurat hoitivat kirjastonhoitajien palkkaamisen ja kunta valvoi toimintaa ja myönsi varat kirjallisuuden hankkimiseen. Perustettiin kirjastokomitea, johon kuului jäseniä sekä kunnasta että nuoriseuroista. Ensimmäisessä komiteassa puheenjohtajana toimi maisteri Arvid Nummelin. Päätettiin, että jatkossa kirjastolla on kahdeksan toimipistettä eli lainausasemaa. Kirjastot toimivat siis samoilla paikoilla kuin ennenkin lukuun ottamatta Luoman kirjastoa, jonka korvasi Masalan lainausasema. Kirjaston johtokuntaan valittiin 1911 maisteri B. Jansson, kansakoulunopettaja A. N. Winell ja pienviljelijä Anders Jansson. Ensimmäiseksi pääkirjastonhoitajaksi vuonna 1913 valittiin kansakoulunopettaja Arthur Lindholm Eestinkylästä. Samana vuonna perustettiin yhdeksäs lainausasema Strömsbyn kylään.