stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kai Hansen
Ura > Gamma Ray ja Iron Savior

Erottuaan Helloweenista lopullisesti vuoden 1989 tiimoilla, päätti Hansen perustaa oman yhtyeensä. Pian laulaja Ralf Scheepers, basisti Uwe Wessel ja rumpali Mathias Burchard liittyivät vastikään perustettuun yhtyeeseen ja yhtyeen debyyttialbumi Heading for Tommorrow ilmestyi vuotta myöhemmin. Jo seuraavalla albumilla, vuoden 1991 Sigh No Morella yhtye oli kokenut ensimmäisen miehistönvaihdoksensa, ja nyt toiseksi kitaristiksi oli liittynyt Dirk Schlächter ja rumpaliksi Uli Kusch, joka hänkään ei kestänyt yhtyeen kyydissä Sigh No Morea pidemmälle vaan liittyi Helloweenin rumpaliksi vuonna 1993.
Vuoden 1993 studioalbumi Insanity and Genius jäi puolestaan Scheeperin viimeiseksi studioalbumiksi Gamma Rayn kanssa. Yhtyeen seuraavalla albumilla, vuoden 1995 Land of the Freellä, Hansen kantoi itse lauluvastuun, josta hän oli aikanaan Helloweenissa vielä soittaessaan luopunut. Tästä huolimatta Land of the Free keräsi ylistystä metallimusiikkipiireissä ja albumia seuranneella Euroopan-kiertueella taltioitiin myös yhtyeen ensimmäinen livealbumi Alive '95. 1990-luvun kuluessa päivänvalon näki vielä kaksi uutta studioalbumia, vuoden 1997 Somewhere Out in Space ja vuoden 1999 Power Plant. Etenkin Somewhere Out in Spacea voidaan pitää merkittävänä julkaisuna siksi, että se merkitsi yhtyeen siirtymistä avaruutta käsitteleviin sanoituksiin ja teemoihin.
Niin ikään vuonna 1997 ilmestyi Hansenin kolmannen yhtyeen debyyttialbumi, kun Iron Savior -yhtyeen samanniminen esikoisjulkaisu Iron Savior näki päivänvalon. Albumi jatkoi musiikillisesti Hansenin hyväksi havaitsemalla linjalla lähennellen sekä Helloweenin että Gamma Rayn tuotantoa, mutta albumi sai osakseen negatiivista kritiikkiä lähinnä sen vuoksi, että Hansenin sävellysten ja luovuuden uskottiin loppuvan kesken hänen työskennellessä usean yhtyeen parissa. Kun yhtye toi markkinoille heti perään uuden Unification-albumin ja Interlude-EP:n, ehdittiin huhuta jopa Gamma Rayn mahdollisesta hajoamisesta Hansenin keskittäessä musiikillisen huomionsa enimmäkseen uusimpaan projektiinsa.
Vuonna 2001 Gamma Rayn kuulijoiden helpotukseksi Hansen poistui Iron Savior -yhtyeestä vuoden 2001 Dark Assault -albumin jälkeen ja tämän keskittyessä Gamma Rayn kanssa työskentelyyn. Power Plantin seuraaja No World Order! ilmestyi vielä samana vuonna jatkaen Somewhere Out in Spacen avaruusteemaisten konseptialbumien sarjaa. Vuonna 2003 ilmestyi jälleen uusi livealbumi Skeletons in the Closet, mutta uutta materiaalia yhtyeeltä saatiin odottaa aina vuoteen 2005 asti, kunnes Majestic-studioalbumi ilmestyi vihdoin kauppojen hyllyille.
Vuonna 2007 Gamma Ray julkaisi jatko-osan Land of the Free II vuoden 1995 klassikkoalbumilleen Land of the Free. Albumi To The Metal ilmestyi tammikuussa 2010  ja Empire Of The Undead maaliskuussa 2014 .
Ura > Unisonic, Pumpkins United ja sooloura

Vuodesta 2011 lähtien Hansen on vaikuttanut entisen Helloween-laulaja Michael Kisken perustamassa Unisonic-kokoonpanossa. Yhtye julkaisi EP-levyn Ignition ja pitkäsoiton Unisonic vuonna 2012. Kaksi vuotta myöhemmin yhtye julkaisi ensin toukokuussa EP-levyn For The Kingdom ja elokuussa pitäsoiton Light Of Dawn.  Kesällä 2017 kokoonpano julkaisi livetaltioinnin Live In Wacken, joka on tallennettu edellisenä kesänä Wacken Open Air festivaalilla Saksassa.
Hansen julkaisi ensimmäisen soololevynsä, Hansen & Firends XXX – Three Decades In Metal syksyllä 2016. Albumilla albumilla vierailevat muun muassa Dee Snider, Michael Kiske, Ralf Scheepers, Hansi Kursch, Tobias Sammet sekä Piet Sielck.  Hansen esiintyi Wackenin Open Air festivaalilla elokuussa 2016, josta ilmestyi Unisonicin lisäksi myös Hansen & Firends livetaltiointi Thank You Wacken vuonna 2017.
Hansen liittyi Helloweenin mukaan syksyllä 2017 alkaneelle Pumpkins United  -maailmankiertueelle. Kiertueella ovat olleet mukana Hansenin lisäksi entinen laulaja Michael Kiske yhtyeen nykyinen laulaja Andi Deris, kitaristit Michael Weikathin ja Sascha Gerstnerin, basisti Markus Grosskopfin sekä rumpali Dani Löblein.
Laulutekniikka ja soitintarvikkeisto

Laulaessaan Helloweenin tuotoksilla ammattimuusikon uransa alkutaipaleella Hansenin laulutapa muistutti thrash metal-laulajien suosimaa tyyliä. Tähän valintaan on voinut vaikuttaa tuolloinen thrash metalin merkittävä suosionnousu. Hänen seuraajansa Michael Kiske taas suosi Iron Maidenin Bruce Dickinsonin tapaista puhdasta, mutta korkeaa laulutyyliä. Pääasiassa hän itse esiintyi raspisella ja karhealla laulutekniikalla täydentäen vokaaliosuuksiaan korkeanuottisilla väliosilla. Vuodesta 1995 lähtien Gamma Rayn vokaaliosuuksia hoitanut Hansen on sittemmin muuttanut laulutapaansa enemmän power metalin tyyppiseksi, melodisemmaksi ja selvemmäksi, vaikka hän suosii edelleenkin aika ajoin karheampien osuuksien hyödyntämistä kappaleissa.
Hansen on käyttänyt ESP-kitaravalmistajan soittimia jo yli 20 vuoden ajan. Hän innostui ESP:n valmistamista kitaroista kuultuaan esimerkiksi George Lynchin ja Metallican Kirk Hammettin soittoa. Hänen on ajoittain nähty soittavan myös Ibanezin valmistamilla kitaroilla sekä klassisella Gibson Les Paul-kitaramallilla. Nykyisin hänen yleisimpiä kitaroitaan ovat ESP:n valmistama vaaleanpunainen custom-malli, joka perustuu Jackson Guitarsin Randy Rhoadsille valmistamaan kitaraan, sekä Gibson Flying V:tä muodoiltaan muistuttava mallisto. 1990-luvun alkupuolella Hansen on käyttänyt myös Stratocaster-malliston kitaroita. Englin kitaravahvistimilla hän on soittanut Keeper of the Seven Keys Part II:n nauhoituksista lähtien.
Diskografia

| --- | --- |
 Soololevyt XXX - Three Decades in Metal (2016)  Thank You Wacken (2017, livealbumi) Helloween Helloween (1985, EP-levy, laulu ja kitara)  Walls of Jericho (1985, laulu ja kitara)  Keeper of the Seven Keys Part I (1987)  Keeper of the Seven Keys Part II (1988)  Pumpkin Tracks (1989, kokoelma-albumi)  Live in the U.K. (1989, Yhdysvalloissa nimellä I Want Out: Live)  The Best, The Rest, The Rare (1991, kokoelma-albumi)  Treasure Chest (2002, kolmen levyn kokoelmaboksi)  The Singles Box 1985-1992 (2006, singlejulkaisuista koostuva kokoelmaboksi) Muut Blind Guardian - Follow the Blind (1989, laulu Valhalla)  Blind Guardian - Tales From The Twilight World, (1990, laulu Lost In The Twilight Hall ja kitara The Last Candle)  Blind Guardian - Somewhere Far Beyond, (1992, kitara The Quest tor Tanelorn)  Angra - Angels Cry, (1993, kitara Never Understand)  Iron Savior - Iron Savior, (1997, laulu & kitara)  Heavenly - Coming From The Sky, (2000, laulu Time Machine)  Avantasia - Metal Opera Pt. I, (2001, laulu)  Avantasia - Metal Opera Pt. II, (2002, laulu)  Angra - Temple of Shadows, (2004, laulu The Temple of Hate)  Stormwarrior -  Stormwarrior, (2002, laulu ja kitara Chains of Slavery ja Heavy Metal (is the law))  Stormwarrior - Northern Rage, (2004, laulu Heroic Deathe ja soolo Welcome Thy Rite) :  Gamma Ray Heading for Tomorrow (1990)  Sigh No More (1991)  Insanity and Genius (1993)  Land of the Free (1995)  Alive '95 (1996, livealbumi)  Somewhere Out in Space (1997)  The Karaoke Album (1998, kokoelma-albumi)  Power Plant (1999)  Blast from the Past (2000, kokoelma-albumi)  No World Order! (2001)  Skeletons in the Closet (2003, kokoelma-albumi)  Majestic (2005)  Land of the Free II (2007)  Hell Yeah!!! The Awesome Foursome – Live in Montreal (2008, livealbumi)  To The Metal! (2010)  Skeletons & Majesties live! (2013)  Empire Of The Undead! (2013/2014)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kai Hansen Wikimedia Commonsissa
Helloweenista lähdettyään Hansen perusti edelleen aktiivisen Gamma Rayn.
Hansen esiintymässä Gamma Rayn konsertissa Japanissa.
Clayton Stevenson

Clayton Robert Stevenson (s. 29. joulukuuta 1967 Sydney) on australialainen entinen rata- ja maantiepyöräilijä.
Stevenson sijoittui vuonna 1986 kolmanneksi maantieajossa Australian amatöörimestaruuskilpailuissa ja osallistui Soulin olympialaisiin 1988, joissa hän pyöräili 100 kilometrin joukkueaika-ajossa. Australia oli kyseisessä kilpailussa yhdeksäs. Stevenson voitti kultaa maansa mestaruuskilpailuissa 1987 Madison-ajosta ja sai lajista hopeaa vuoden 1989 kisoissa. Hän kuului kausina 1991–1992 ranskalaiseen RMO-talliin.
Stevenson oli naimisissa uimari Nicole Livingstonen kanssa, mutta erosi hänestä.
Claës Gabriel Nordenheim

Claës Gabriel Nordenheim, vuoteen 1833 saakka Molander (25. toukokuuta 1805 Rantasalmi – 15. kesäkuuta 1875 Viipuri) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies, todellinen valtioneuvos ja Viipurin hovioikeuden presidentti.
Nordenheimin vanhemmat olivat Mikkelin läänin maaherra, majuri Abraham Joakim Molander, aateloituna vuodesta 1833 Nordenheim (k. 1847) ja Maria Wallenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1820 ja suoritti Turun akatemiassa kameraalitutkinnon ja tuomarintutkinnon 1827.
Nordenheim oli Suomen senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1827–1831, Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1831–1833 sekä senaatin oikeusosastolla kopistina 1833–1837, kanslistina 1837–1839 ja protokollasihteerinä 1839–1844. Hän sai kihlakunnantuomarin arvonimen 1833. Nordenheim oli valtiosihteerinviraston vt. 1. toimitussihteerinä Pietarissa 1844–1845 ja vakinaisena toimitussihteerinä 1845–1854. Hänestä tuli valtioneuvos 1851 ja todellinen valtioneuvos 1854.
Nordenheim oli senaatin oikeusosastolla senaattorina 1854–1869 ja toimi Viipurin hovioikeuden presidenttinä 1869–1875. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1872.
Nordenheim oli naimisissa vuodesta 1855 Karolina Blumerin kanssa. Hänen veljensä Mauritz Wilhelm Molander, v:sta 1833 Nordenheim (1807–1872) oli myös senaattori ja todellinen valtioneuvos.
Kalkunjärvi

| Kalkunjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°46′52″N, 24°46′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  Korentosalmi Myllyveteen 
Järvinumero:  35.723.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,7 m  
Rantaviiva:  3,643 km  
Pinta-ala:  37,751 ha  
Saaria:  1 
 fiKalkunjärvi 
Kalkunjärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä Ristijärven lähellä ja Jämsän Korvenkylän seudulla sijaitseva järvi. Sen vedenpinnan korkeus on samalla tasolla Myllyveden ja Väärä-Kalkun vedenpintojen kanssa.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 38 hehtaaria. Se on 1,3 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Salmenvainion niemi jakaa lounaispää kahteen lahteen, joista eteläisemmässä on luusua. Järvellä on kartan mukaan yksi saari ja se on asuttu. Järven rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata ja peltomaata. Järvellä on yksi maatila ja seitsemän vapaa-ajan asuntoa. Sulkusalmen ylittää Hallin ja Länkipohjan välinen maantie. Se alkaa valtatieltä 9.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,7 metriä mpy, mikä on sama kuin Myllyvedellä ja Väärä-Kalkulla. Ainoa vesistö, joka laskee järveen, on Velhonvesi. Sen lasku-uomana on Mäntyskoski, jossa on kahden metrin pudotus.
Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa oli järvellä vielä neljä maatilaa ja vuoden 1981 kartassa näkyy järvellä jo neljä mökkiä. Halliin menevä tie kulki Kalkun talon vierestä, mutta sen kulku on muutettu 1990-luvulla tai sen jälkeen.
Melontareitti

Hallista Längelmäelle on opastettu melontareitti: Eväjärvi–Kilvenvesi–Velhonvesi–Kalkunjärvi–Myllyvesi–Haapaoja–Ylinenlampi–Jänenjärvi–Koljonselkä.
Claës Björnberg

| Claës Björnberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1859 Pori
Kuollut: 11. tammikuuta 1931 (71 vuotta) Helsinki
Muut tiedot
Yritys:  Myllykoski
Claës Enrique Björnberg (31. joulukuuta 1859 Pori – 11. tammikuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka perusti Myllykoski Oyj:n edeltäjän Myllykoski Träsliperi Aktiebolagin.
Porilaiseen kauppiassukuun syntynyt Claës Björnberg ja hänen veljensä Fredrik Björnberg, joka myöhemmin toimi Vaasan läänin kuvernöörinä, perustivat vuonna 1892 Myllykoskelle (nykyään Kouvolaa) Kymijoen rannalle Myllykoski Träsliperi Aktiebolag -yhtiön. Yhtiöjärjestyksessä sen toimialaksi ilmoitettiin ”harjoittaa puunhiontaa sekä siihen liittyvää puujalostusta ja liiketoimintaa”. Tätä yhtiötä pidetään vuonna 2011 UPM-Kymmene Oyj:lle myydyn Myllykoski Oyj:n edeltäjänä.[lähde? ]
Claes Björnberg toimi perustetun yhtiön isännöitsijänä neljännesvuosisadan ajan. Hän kehitti puuhiomoa ja myöhemmin myös paperintuotantoa, joka aloitettiin Myllykoskella vuonna 1905. Hän kehitti itse tehtaan ensimmäiselle paperikoneelle myös uuden paperilajin, ohuen viivoitetun savukepaperin. Tämä paperilaji saavuttikin pian suuren kysynnän.[lähde? ]
Claes Björnberg vetäytyi yhtiöstä ja paperinvalmistuksesta vuonna 1918, kun hänen poikansa Björn Björnberg, joka oli valmistunut insinööriksi ja jota oli koulutettu isänsä seuraajaksi,[lähde? ] sai surmansa sisällissodassa Loviisassa. Björnberg järkyttyi suuresti poikansa menetyksestä ja päätti vetäytyä syrjään tehtaan johtotehtävistä. Hän asettui asumaan Elimäelle Wärälän kartanoon, joka vuosikymmenien ajan oli hänen sukunsa ja jälkeläisten Stigzeliusten omistuksessa.[lähde? ]
Björnbergin veljekset kehittivät Myllykosken pienestä ja vaatimattomasta puuhiomosta 25 vuodessa merkittävän teollisuuslaitoksen. Claës Björnbergiä pidetäänkin eräänä Suomen hiomo- ja paperiteollisuuden uranuurtajana.[lähde? ]
Claës Björnbergin vetäytyminen pois Myllykoski Träslieri Aktiebolagin toiminnasta johti Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n perustamiseen vuonna 1919. Suomalaisten paperitehtaitten agenttina Pietarissa toiminut Rudolf Walden osti runsaan kolmanneksen Myllykoski Träsliperi Aktiebolagin osakekannasta osakkeiden enemmistön jäädessä edelleen Björnbergien suvun omistukseen. Walden sulautti omistamansa Aktibolag Simpeleen ja Osakeyhtiön Jämsänkosken sekä Myllykoski Träsliperi Aktiebolagin vuonna 1919 yhdeksi osakeyhtiöksi, jonka toiminimeksi hyväksyttiin Yhtyneet Paperitehtaat Osakeyhtiö.[lähde? ]
Cédric Doumbé

| Cédric Doumbé |
| --- | --- |
 Doumbé 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1992 (ikä 32)
Kansalaisuus:   Ranska
Potkunyrkkeilijä
Lempinimi:  Le Meilleur
Aktiivisena:  2012–2021
Pituus:  177 cm
Paino:  77 kg
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Atlantide Boxe Limoges Mejiro Gym
Tilastot
Ottelut:  83
Voitot:  75
– tyrmäyksellä:  45
Tappiot:  7
Ratkaisemattomat:  1
Cédric Doumbé (s. 30. elokuuta 1992) on kamerunilais-ranskalainen entinen välisarjan potkunyrkkeilijä. Hän on entinen Gloryn kaksinkertainen välisarjan mestari. Doumbé on voittanut myös WAKO Pron keskisarjan mestaruuden.
Alkuvuodet

Doumbé syntyi Ranskassa kamerunilaisille vanhemmille. Hän aloitti kamppailulajien harrastamisen aluksi karatella, kunnes siirtyi potkunyrkkeilyn pariin. Aluksi Doumbé harrasti potkunyrkkeilyä eri säännöillä, joissa ei sallittu alapotkuja.
Lokakuussa 2021 Doumbé ilmoitti päättävänsä potkurnyrkkeilyuransa ja siirtyvänsä vapaaotteluun.
Bretton Woodsin järjestelmä

Mount Washington -hotelli, jossa Bretton Woods -konferenssi (United Nations Monetary and Financial Conference) pidettiin.
Bretton Woodsin järjestelmä tai Bretton Woods -järjestelmä oli kansainvälinen talouden hallintajärjestelmä, jonka tarkoituksena oli kansainvälisten talousinstituutioidensa avulla pitää maailmantaloutta, erityisesti valuuttakursseja, vakaana. Bretton Woods oli olemassa 1944–1971. Bretton Woods -nimisessä kaupungissa Yhdysvalloissa järjestetyssä konferenssissa valettiin pohja ensimmäiselle kansainvälisellä sopimuksella luodulle rahajärjestelmälle, joka johti myös Kansainvälisen valuuttarahaston perustamiseen 1945. Järjestelmän varantovaluutaksi tuli Yhdysvaltain dollari, joka puolestaan sidottiin kultaan kurssilla 35 Yhdysvaltain dollaria / kultaunssi. Kaikki muut valuutat määriteltiin Yhdysvaltain dollarin arvon perusteella.[lähde? ]
Historia

Ennen toisen maailmansodan loppua liittoutuneet alkoivat kehitellä kansainvälistä kiinteiden kurssien valuuttajärjestelmää tarkoituksenaan välttää ensimmäisen maailmansodan jälkeinen taloudellinen kaaos, joka välillisesti johti 1930-luvun suureen lamaan. Malli syntyi kompromissina neuvotteluissa, joita johti Yhdysvaltojen puolelta Harry Dexter White ja  Britannian puolelta John Maynard Keynes.
Valuuttajärjestelmän solmimiseksi järjestettiin toisen maailmansodan aikana heinäkuussa 1944 kansainvälinen finanssikonferenssi Mount Washington -hotellissa New Hampshiren osavaltion Bretton Woodsin kaupungissa. Kokouksessa sovittu järjestelmä sai nimensä kaupungin mukaan. Aikaisemmin oli kokoonnuttu Britannian, Yhdysvaltojen ja Kanadan kesken. Nyt mukana oli 44 maata. Keynes oli ennakoinut Ison-Britannian päätyvän maksutaseongelmiin sodan jälkeen.
Vain osa Keynesin ajatuksista otettiin käyttöön, esimerkiksi yleistä unitas-nimistä valuuttaa ei tullut. Hänen toteutuneita tavoitteitaan on Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF). Sen tarkoituksena oli valuuttaongelmien käsitteleminen. Yhdysvaltain dollari sai varantovaluutta-aseman. Vaihtokurssit määrättiin suhteessa dollariin, joka taas sidottiin kultaan kurssilla 35 Yhdysvaltain dollaria / kultaunssi. Bretton Woodsissa päätettiin myös perustaa Kansainvälinen jälleenrakennus- ja kehityspankki (nykyään osa Maailmanpankkia). Nämä olivat konferenssin tärkeimmät tulokset.
Järjestelmä toimi pitkään länsimaiden taloutta vakauttavasti. Vuonna 1971 Richard Nixonin hallitus purki dollarin ja kullan välisen suhteen. Vaihtokurssijärjestelmä loppui tähän. Bretton Woods -järjestelmän valuuttapolitiikka romuttui lopullisesti vuonna 1976, jolloin kelluvat valuuttakurssit yleistyivät ja valuuttapolitiikasta tuli kansallisen politiikan kiistakapula.
Siitä lähtien valuuttojen siirtojen ja kaupan esteitä on purettu. Euroopan unionin 19 jäsenmaata  siirtyi vähitellen 2000-luvulla käyttämään pääosin  euroa joten siitä  tuli  dollarin rinnalle toinen päävaluutta.
1970-luvulta alkaen Maailmanpankki ja IMF ovat joutuneet etenkin eteläisen pallonpuoliskon maiden arvostelemaksi. Bretton Woods -järjestelmän eräitä päätavoitteita oli estää kilpailevat devalvaatiot (työttömyyden vienti maasta toiseen) ja sallia vain tilapäistä rahoitusapua perustavanlaatuisen epätasapainon tapauksessa.
Valuuttojen sidotut kurssit

Esitetyt päivämäärät ovat ne, jolloin kurssit otettiin käyttöön; kelluva kurssi on merkitty * .
BKT vuonna 2014 on 339,5 miljardia dollaria
Valuuttojen sidotut kurssit > Alankomaiden guldeni

| Päiväys | 1 USD = | lisätietoa |
| --- | --- | --- |
| 27 . joulukuuta  1945 | 2,652 ƒ | € 1,2034 |
| 20 . syyskuuta  1949 | 3,8 ƒ | € 1,7244 |
| 7. maaliskuuta 1961 | 3,62 ƒ | € 1,6427 |
| 31 . joulukuuta  1998 | 1,888* ƒ | Viimeinen kauppapäivä. Sidottu euroon  (4. tammikuuta 1999) |
BKT 2012 on  709.5 biljoonaa dollaria
Valuuttojen sidotut kurssit > Belgian frangi

| Päiväys | 1 USD = | Lisätietoa |
| --- | --- | --- |
| 27 . joulukuuta  1945 | 43,77 fr | € 1,085 |
| 1946 | 43,8725 fr | € 1,0876 |
| 21 . syyskuuta  1949 | 50 fr | € 1,2395 |
| 31 . joulukuuta  1998 | 34,605* fr | Viimeinen kauppapäivä. Sidottu euroon  (4. tammikuuta 1999) |
BKT 2012 on  419,6 miljardia dollaria
Valuuttojen sidotut kurssit > Englannin  punta

| Päiväys | 1 USD = |
| --- | --- |
27 . joulukuuta  1945: 0,2481 £
18 . syyskuuta  1949: 0,3571 £
17 . marraskuuta  1967: 0,4167 £
30 . joulukuuta  1998: 0,598* £
5 . joulukuuta  2008: 0,681* £
BKT 2012 on  2,323 biljoonaa dollaria
Valuuttojen sidotut kurssit > Espanjan peseta

| Päiväys | 1 USD = | Lisätietoa |
| --- | --- | --- |
| 17. heinäkuuta  1959 | 60 ₧ | € 0,3606 |
| 20 . marraskuuta  1967 | 70 ₧ | devalvoitiin suhteessa punnan kurssiin |
| 31 . joulukuuta  1998 | 142,734* ₧ | Viimeinen kauppapäivä. Sidottu euroon  (4. tammikuuta 1999) |
BKT 2012 on  1,409 biljoonaa dollaria
Valuuttojen sidotut kurssit > Italian liira

| Päiväys | 1 USD = | Lisätietoa |
| --- | --- | --- |
| 4. tammikuuta 1946 | 225 ₤ | € 0,1162 |
| 26. maaliskuuta 1946 | 509 ₤ | € 0,2629 |
| 7. tammikuuta 1947 | 350 ₤ | € 0,1808 |
| 28 . marraskuuta  1947 | 575 ₤ | € 0,297 |
| 18 . syyskuuta  1949 | 625 ₤ | € 0,3228 |
| 31 . joulukuuta  1998 | 1,654.569* ₤ | Viimeinen kauppapäivä. Sidottu euroon  (4. tammikuuta 1999) |
BKT 2012 on  1.834 biljoonaa dollaria
Valuuttojen sidotut kurssit > Japanin jeni

| Päiväys | 1 USD = |
| --- | --- |
elokuu 1946: 15  ¥
12. maaliskuuta 1947: 50 ¥
5. heinäkuuta  1948: 270 ¥
25. huhtikuuta  1949: 360 ¥
20. heinäkuuta  1971: 308 ¥
30 . joulukuuta  1998: 115,60* ¥
5 . joulukuuta  2008: 92,499* ¥
19. maaliskuuta 2011: 80,199* ¥
3. elokuuta  2011: 77,250* ¥
BKT 2012 on  4,525 biljoonaa dollaria
Valuuttojen sidotut kurssit > Kreikan drakma

| Päiväys | 1 USD = | Lisätietoa |
| --- | --- | --- |
| 1954 | 30 ₯ | € 0,088 |
| 31 . joulukuuta  2000 | 281,821* ₯ | Viimeinen kauppapäivä. Sidottu euroon (4. tammikuuta 1999) |
BKT 2012 on  280,8 miljardia dollaria
Valuuttojen sidotut kurssit > Norjan kruunu

| Päiväys | 1 USD = | Lisätietoa |
| --- | --- | --- |
| 15 . syyskuuta  1946 | 4,03 NOK | Norja liittyi Bretton Woodsiin. 1 punta  = 20 00 kruunua |
| 19 . syyskuuta  1949 | 7,15 NOK | kruunu devalvoitiin suhteessa punnan kurssiin |
| 15. elokuuta  1971 | 7,016* NOK | Bretton Woods lakkautettiin |
| 21 . joulukuuta  1971 | 6,745 NOK | Liittyi  Smithsonian sopimukseen |
| 23. toukokuuta  1972 | 6,571 NOK | Liittyi  valuuttakäärmeeseen |
| 16 . marraskuuta  1972 | 6,611* NOK | Smithsonian sopimus kaatui |
| 12 . joulukuuta  1978 | 5,096* NOK | Kruunu irrotettiin valuuttakäärmeestä . Kruunu sidottiin valuuttakoriin |
| lokakuu  1990 | 5,920* NOK | Kruunun kurssi sidottiin ECU:un |
| 12 . joulukuuta  1992 | 6, 684* NOK | kruunu päästettiin kokonaan kellumaan |
Valuuttojen sidotut kurssit > Ranskan frangi

| Päiväys | 1 USD = | Lisätietoa |
| --- | --- | --- |
| 27 . joulukuuta  1945 | 1,1911 ₣ | 1 punta  = 4,8 frangia |
| 26. tammikuuta 1948 | 2,1439 ₣ | 1 punta  = 8,64 frangia |
| 18 . lokakuuta  1948 | 2, 6352 ₣ | 1 punta  = 10,62 frangia |
| 27. huhtikuuta  1949 | 2,7221 ₣ | 1 punta  = 10.97 frangia |
| 20 . syyskuuta  1949 | 3,5 ₣ | 1 punta  = 9,8 frangia |
| 11. elokuuta  1957 | 4,2 ₣ | 1 punta  = 11,76 frangia |
| 27 . joulukuuta  1958 | 4,9371 ₣ | 1 frangi  = 0,18  g kulta |
| 1. tammikuuta 1960 | 4,9371 ₣ | 1  uusi frangi = 100 vanhaa frangia |
| 10. elokuuta  1969 | 5,55 ₣ | 1 uusi frangi = 0,160 g  kultaa |
| 31 . joulukuuta  1998 | 5,627* | Viimeinen kauppapäivä. Sidottu euroon  (4. tammikuuta 1999) |
BKT 2012 on  2,253 biljoonaa dollaria
Valuuttojen sidotut kurssit > Saksan markka

| Päiväys | 1 USD = | Lisätietoa |
| --- | --- | --- |
| 21. kesäkuuta  1948 | 3,33 DM | € 1,7026 |
| 18 . syyskuuta  1949 | 4,20 DM | € 2,1474 |
| 6. maaliskuuta 1961 | 4 DM | € 2,0452 |
| 29 . lokakuuta  1969 | 3,67 DM | € 1,8764 |
| 30 . joulukuuta  1998 | 1, 673* DM | Viimeinen kauppapäivä. Sidottu euroon  (4. tammikuuta 1999) |
BKT  2012 on 3,123 biljoonaa  dollaria
Valuuttojen sidotut kurssit > Sveitsin frangi

| Päiväys | 1 USD = | Lisätietoa |
| --- | --- | --- |
| 27 . joulukuuta  1945 | 4,30521 CHF | 1 punta  = 17,35 frangia |
| syyskuu   1949 | 4,375 CHF | 1 punta  = 12,25 frangia |
| 31 . joulukuuta  1998 | 1,377* CHF | 1 punta  = 2,289 frangia |
| 5 . joulukuuta  2008 | 1,211* CHF | 1 punta  = 1,778 frangia |
15. tammikuuta 2015: Sidos euroon katkaistiin
BKT 2012 on  362,4 miljardia dollaria