stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mozartin Pumppu

| Mozartin Pumppu> La banda de Mozart / The Mozart Band |
| --- | --- |
Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  20 minuuttia
Alkuperämaa:  Espanja, Ranska, Italia
Verkko:  Televisión Española (Espanja) MTV3 (Suomi) C More Juniori
Julkaistu:  1995–
Esitetty:  1. tammikuuta 1995  – 24. maaliskuuta 1995
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  26
Tuotanto
Tuottaja(t):  Claudio Biern Boyd
Tuotantoyhtiö(t):  BRB Internacional
Seuraaja:  Futistarinoita
Aiheesta muualla
IMDb
Mozartin Pumppu (engl. The Mozart Band, esp. La banda de Mozart) on vuonna 1995 valmistunut espanjalais-ranskalais-italialainen piirrossarja.
Piirrossarja kertoo neljästä koululaispojasta, jotka ovat saaneet lempinimet suurien säveltäjien mukaan. He perustavat yhteisen yhtyeen ja käyvät samalla koulua. Heidän seikkailuihinsa sisältyy vauhtia ja myös rakkautta, sillä he ovat myös koulunsa tyttöjen suosiossa. Joskus he kiistelevät siitä, kuka on saanut nimensä parhaan säveltäjän mukaan. Tästä tulee joskus riita, joka yleensä tyttöjen avulla selvitetään. Heillä on myös vihamiehiä koulussaan, joilla on myös oma yhtye. Vihamiehet yleensä käyttävät kaikkia epärehellisiä keinoja kilpaillessaan siitä, kumpi yhtye on parempi, ja samalla myös koulun tyttöjen suosiosta.
Suomessa piirrosarjaa on esittänyt MTV3. Sarjan jaksoja on julkaistu Suomessa myös VHS-kaseteilla.
Henkilöt

Mozart on bändin johtaja. Hänellä on pitkät punaiset hiukset ja poninhäntä. Mozart soittaa viulua ja kitaraa. Hän on saanut nimensä Wolfgang Amadeus Mozartin mukaan.
Beethoven on ryhmän tukevin poika, joka soittaa bassoa. Hänellä on pitkät mustat hiukset. Beethoven pitää rumpukapulaa yleensä korvansa takana kynän lailla tai sitten taskussaan. Hän on saanut nimensä Ludwig van Beethovenin mukaan.
Chopin soittaa bändissä kosketinsoittimia. Hänellä on ruskeat hiukset. Chopin on ihastunut yhteen luokkansa tytöistä. Hän on saanut nimensä Frédéric Chopinin mukaan.
Verdi on italialainen poika, jonka vanhemmat omistavat ravintolan nimeltä "La Traviata". Verdillä on lyhyet mustat hiukset. Hän soittaa rumpuja. Hän on saanut nimensä Giuseppe Verdin mukaan.
Yhtyeellä on myös koira, jonka nimi on Compás. Heidän opettajansa on vanha viiksekäs musiikin opettaja, Professori Solfa.
Jaksoluettelo:

| # | Suomenkielinen nimi | Espanjankielinen nimi | Esitetty Suomessa (vuoden 1995 uusinta) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Haciendo amigos |  |
| 2. |  | Canción de cuna |  |
| 3. |  | Para Elisa |  |
| 4. |  | Aida |  |
| 5. |  | El vals de Pimples |  |
| 6. |  | El desengaño de Beethoven |  |
| 7. |  | Cabizbundo y Meditabundo |  |
| 8. |  | Adiós, profesor Solfa |  |
| 9. |  | Feliz cumpleaños, Mister Col |  |
| 10. |  | La Traviata |  |
| 11. |  | Nuestros árboles |  |
| 12. |  | Drake el mago |  |
| 13. |  | Pequeña música nocturna |  |
| 14. |  | La casa de los inventos |  |
| 15. |  | El rapto de Pimples |  |
| 16. |  | La Traviata en peligro |  |
| 17. |  | Una rara etigueta |  |
| 18. |  | Una pizza pecliar |  |
| 19. |  | Espectáculo mágico |  |
| 20. |  | El niño de la calle |  |
| 21. |  | Cuatro angelitos |  |
| 22. |  | Vals para un campeón |  |
| 23. |  | Blackie pierde la cabeza |  |
| 24. |  | La niña escondida |  |
| 25. |  | Todos los maymordomos se Ilaman Fermin |  |
| 26. |  | Ópera delirante |  |
Suomalaiset äänet

Sarjan suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi PVP-Voice Oy.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elise Langenoja  | … |  Mozart   |
|  Emilia Pokkinen  | … |  Chopin   |
|  Minna Tasanto  | … |  Verdi   |
|  Anssi Känsälä  | … |  Blackie   |
|  Pauli Virta  | … |  Professori Solfa   |
|  Pauliina Virta  | … |     |
|  Arto Nieminen  | … |  Beethoven   |
|  Eero Takanen  | … |     |
|  Anna Grönstrand  | … |     |
|  Piia Lindvall  | … |     |
|  Merja Rajala  | … |     |
|  Elina Jakonen  | … |     |
Nadia Davy

| Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jamaika.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Jamaika> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 4 × 400 m |  |
Nadia Davy (s. 24. joulukuuta 1980) on jamaikalainen 400 metrin juoksija.
Davy kilpaili Ateenan olympialaisissa 2004, mutta karsiutui 400 metrin alkuerissä ajalla 52,04. Hän oli samoissa kisoissa mukana Jamaikan joukkueessa, joka voitti olympiapronssia 4 x 400 metrin viestijuoksussa.
Ennätykset

400 metrin juoksu: 50,66 (2003)
Nadia Dajani

Nadia Dajani (s. 26. joulukuuta 1965) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa elokuvassa Happy Accidents (2000). Hänet on nähty myös televisiosarjoissa, joiden joukossa on Emily's Reasons Why Not. Nadia Dajani on myös ollut mukana suositussa tv-sarjassa Sinkkuelämää 5. tuotantokaudella Nina Katzin roolissa.
Aiheesta muualla

Nadia Dajani Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nadia Gray

Nadia Gray (alun perin  Nadia Kujnir, 23. marraskuuta 1923 Bukarest – 13. kesäkuuta 1994 New York) oli romanialainen elokuvanäyttelijä, jolla oli rooleja ranskalaisissa, italialaisissa ja englanninkielisissä filmeissä.
Nadia Kujnirin äiti oli bessarabialainen ja isä venäläinen emigrantti. Perhe pakeni Romaniasta kommunistien noustua valtaan toisen maailmansodan jälkeen. Nadia Kujnir oli ensin naimisissa Herescu-nimisen chișinăulaisen liikemiehen kanssa ja vuodesta 1946 romanialaisen aristokraatin Constantin Cantacuzinon kanssa.
Hän aloitti teatterinäyttelijänä Pariisissa nimellä Nadia Gray peittääkseen taustansa. Hänen filmiuransa alkoi roolilla elokuvassa L'inconnu d'un soir (1949) ja samana vuonna valmistui myös brittiläinen elokuva Hämähäkki ja kärpänen (The Spider and the Fly). Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat filmeissä Erittäin salainen (Top Secret, 1952) ja Federico Fellinin ohjaama Ihana elämä (La Dolce Vita, 1960).
Aiheesta muualla

Nadia Gray Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nils Widforss

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | joukkuekilpailu |  |
Nils Johan Widforss (3. marraskuuta 1880 Tukholma – 2. toukokuuta 1960 Bromma) oli ruotsalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja oli siellä mukana voittamassa joukkuevoimistelussa kultaa.
Mustalammi (Urjala)

| Mustalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Urjala
Koordinaatit:  61°03′50″N, 23°39′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarpianjoen valuma-alue (35.28)
Laskujoki:  oja Tarpianjokeen 
Järvinumero:  35.283.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,6  m tai 103  m 
Rantaviiva:  0,357 km 
Pinta-ala:  0,905  ha 
 fiMustalammi 
Mustalammi  on Pirkanmaalla Urjalassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaetaan neljännessä jakovaiheessa vielä Jokikulman alueeseen, johon lampi kuuluu. Lampi sijaitsee Huhdin taajaman itäpuolella. Se on syntynyt Hyrsynharjun pohjoispuolelle mälien väkiseen painaumaan. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,6 metriä meren pinnan yläpuolella. Siihen ei tule ojia, mutta sillä on laskuoja, joka lähtee länsirannasta kohti Kangasniemensuota. Ojitetun suon kautta se yhtyy pohjoispuolella virtaavaan Tarpianjokeen. Lampi on 150 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,9 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 350 metriä ja sen rannalla on asutusta. Pohjoispuolella on entinen maatila, länsipuolella neljä asuintaloa ja rannassa sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa. Yhdystie 2847 ohittaa lammen Hyrsynharjun päällä kulkien.
Nils Wikberg

Nils Wikberg -nimisiä henkilöitä ovat:
Nils Wikberg (1907–1971), suomalainen taidemaalari
Nils Wikberg (1919–2006), suomalainen shakkimestari
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nils Wikberg”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nationwide Arena

| Nationwide Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  200 West Nationwide Blvd, Columbus, OH 43215
Koordinaatit:  39°58′9″N, 83°0′22″W
Avattu:  syyskuu 2000
Omistaja:  Franklin County Convention Facilities Authority
Kustannukset:  175 miljoonaa USD
Käyttäjät
 Columbus Blue Jackets (2000-) 
Katsojakapasiteetti
 Jääkiekko: 18 500 Koripallo: 19 500 Konsertit: noin 20 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Nationwide Arena on urheilu- ja messuareena, joka sijaitsee Columbuksessa Ohiossa. Se on NHL-jääkiekkoliigassa pelaavan Columbus Blue Jacketsin kotiareena. Sitä ovat käyttäneet myös Columbus Destroyers, Ohio Junior Blue Jackets ja Columbus Landsharks.
Areena sai nimensä alun perin suurimman osan areenasta omistaneen vakuutusyhtiö Nationwide Mutual Insurance Companyn mukaan. Nationwide ja The Columbus Dispatch -lehti myivät osuutensa vuonna 2012 nykyiselle omistajalle. Nimitys Nationwide Arena pysyy vuoteen 2022 asti.
Ensimmäinen areenalla järjestetty tapahtuma oli 8.–9. syyskuuta 2000 järjestetty "Soul to Soul" -kiertue, jossa oli mukana Tim McGraw ja Faith Hill.
Tapahtumia

WWE King of the Ring 2002 ja WWE Bad Blood 2004
Vuoden 2007 NHL:n varaustilaisuus
Britney Spearsin kiertueen Dream Within a Dream Tour ensikonsertti. Se myytiin loppuun kymmenessä minuutissa.
AC/DC:n Stiff Upper Lip Tourin konsertti 4. huhtikuuta 2001
Genesis vieraili Turn It On Again: The Tourillaan 22. syyskuuta 2007
Useat vapaaottelutapahtumat, kuten UFC 68, UFC 82 ja UFC 96
NHL:n tähdistöottelu 2015 järjestetään areenalla
Kuvia

Sisäkuvaa Blue Jacketsin ottelun aikana
Jäätason kuva
Hallin edusta
Areenalla oleva tykki
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu
NHL-joukkueiden kotiareenat
| Läntinen konferenssi |  | Itäinen konferenssi |
| --- | --- | --- |
| American Airlines Center | Ball Arena | Bridgestone Arena | Canada Life Centre | Climate Pledge Arena | Crypto.com Arena | Enterprise Center | Honda Center | Mullett Arena | Rogers Arena | Rogers Place | SAP Center at San Jose | Scotiabank Saddledome | T-Mobile Arena | United Center | Xcel Energy Center |  | Amalie Arena | Canadian Tire Centre | Capital One Arena | Centre Bell | FLA Live Arena | KeyBank Center | Little Caesars Arena | Madison Square Garden | Nationwide Arena | PNC Arena | PPG Paints Arena | Prudential Center | Scotiabank Arena | TD Garden | UBS Arena | Wells Fargo Center |
Mustalammi (Vesilahti)

| Mustalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Vesilahti
Koordinaatit:  61°12′52″N, 23°30′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarpianjoen valuma-alue (35.28)
Laskujoki:  oja Riehunojaan 
Järvinumero:  35.289.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,1  m tai 123  m 
Rantaviiva:  0,986 km 
Pinta-ala:  4,4  ha 
 fiMustalammi 
Mustalammi  on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueesta erotetaan vielä Lumijoen valuma-alue, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 123,1 metriä meren pinnan yläpuolella ja se sijaitsee Mustalamminkorven itäreunassa. Siihen laskee ojitetun suon viisi ojaa, mutta selkeää laskuojaa sillä ei näy olevan. Luontainen valumissuunta on lounaaseen, missä Riehun kylän pelto-ojat keräävät suodosvedet ojiinsa ja laskevat ne Riehunojaan Riehun peltoaukealla. Lampi on 400 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on kilometrin pituinen. Rannoista puolet ovat suota ja rantojen kuivalla osuudella sijaitsee maja.
Marillion

| Marillion |
| --- | --- |
 Marillion vuonna 2007. Vasemmalta oikealle: Steve Rothery, Steve Hogarth, Mark Kelly, Pete Trewavas ja Ian Mosley
Tiedot
Toiminnassa:  1979–
Tyylilaji:  progressiivinen rock
Kotipaikka:   Buckinghamshire, Englanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Steve Rothery, kitara   Mark Kelly, kosketinsoittimet   Pete Trewavas, basso   Ian Mosley, rummut   Steve Hogarth, laulu  
Aiheesta muualla
marillion.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marillion on brittiläinen Aylesburyssa, Buckinghamshiressa vuonna 1979 perustettu rock-yhtye. Marillion on julkaissut 15 studioalbumia ja sen ura jaetaan yleensä kahteen osaan: ensimmäiseen neljään albumiin, joilla mukana oli yhtyeen alkuperäinen laulaja ja keulahahmo Fish (Derek Dick), ja tämän lähdön (loppuvuodesta 1988) jälkeiseen aikaan, jolloin laulajana on toiminut Steve Hogarth. Yhtyeen tyyli on muuttunut alkuvuosien jälkeen, Fishin aikaista Marillionia pidettiin proge-yhtyeenä. Marillion on myynyt levyjään n. 15 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Historiaa > Fishin aikakausi

Marillion perustettiin vuonna 1979. Alkuun yhtyeen nimi oli Silmarillion J. R. R. Tolkienin Silmarillion-teoksen mukaan, mutta nimi lyhennettiin nykyiseen muotoonsa tekijänoikeussyistä vuonna 1980. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä, "Market Square Heroesin" vuonna 1982. Marillionin ensimmäinen albumi, Script for a Jester's Tear ilmestyi seuraavana vuonna. Toisella albumilla, Fugazilla (1984) oli edeltäjäänsä hieman elektronisempi soundi. Marraskuussa 1984 Marillionilta ilmestyi livelevy Real to Reel, jonka kappaleet oli äänitetty saman vuoden maaliskuun ja heinäkuun välisenä aikana.
Marillionin kolmas studioalbumi, Misplaced Childhood (1985) oli yhtyeen siihenastisen uran kaupallisesti suurin menestys. Albumi nousi Isossa-Britanniassa listaykköseksi. Yhtyeen neljäs studioalbumi, Clutching at Straws julkaistiin vuonna 1987. Clutching at Strawsin julkaisun jälkeen Marillionin keulahahmo, laulaja Fish (oik. Derek William Dick) jätti yhtyeen. Hänet korvasi vuonna 1989 Steve Hogarth, joka oli aiemmin ollut mukana muun muassa The Europeans -yhtyeessä. Fishin aikaan Marillionin musiikki oli Genesiksen ja Pink Floydin tyylistä progressiivista rockia, mutta hänen lähdettyään yhtye alkoi soittaa paremmin indie rockiksi luokiteltavaa musiikkia.
Historiaa > Steve Hogarthin aikakausi

Fishin lähdön jälkeen Marillionin levymyynti ei enää ole saavuttanut alkuaikojen lukemia. Näin ollen levyjätti EMI ei enää ollut kiinnostunut uusimaan yhtyeen sopimusta vuoden 1995 Afraid of Sunlightin jälkeen. Uusi sopimus syntyi selvästi pienemmän Castle Recordsin kanssa, jonka resurssit Marillionin levyjen tekoon ja markkinointiin olivat EMI:iin verrattuna paljon pienemmät. Kun Castlelta ei uuden sopimuksen ensimmäisen levyn, This Strange Enginen jälkeen irronnut varoja levyä seuranneen kiertueen ulottamiseen Yhdysvaltoihin asti, alkoi bändin tähän asti ainutlaatuinen yhteistyö faniensa kanssa - kuultuaan kiertueen peruuntumisesta Marillionin amerikkalaiset fanit keräsivät internetissä yhtyeelle 60 000 dollaria kiertueen järjestämiseen.
Tästä kokemuksesta rohkaistuneena Marillion päätyi kolme vuotta myöhemmin toistaiseksi ainutkertaiseen kokeiluun sopimuksen Castle Recordsin kanssa ollessa katkolla; uuden levytyssopimuksen sijaan Marillion keräsi rahat seuraavan albumin tekoon tarjoamalla faneille mahdollisuutta tilata ja maksaa levy jo ennen äänitysten alkua, noin vuotta ennen odotettua julkaisuajankohtaa. Palkkioksi rahoitukseen osallistuneet fanit saivat halutessaan nimensä uuden albumin, Anoraknophobian kansilehteen. Kokeilu onnistui yli odotusten, ja koska yhtye solmi markkinointi- ja jakelusopimuksen EMI-levy-yhtiön kanssa, pääsi levy tehokkaasti myös levykauppoihin. Näin Marillion sai pitää levyn oikeudet itsellään ja myyntituotoista riitti myös seuraavan levyn rahoitukseen. Sen yhtye julkaisi oman yhtiönsä Racket Recordsin kautta. Racket Records onkin tämän jälkeen julkaissut kaikki Marillionin uudet levyt ja suoramyynti internetin kautta sekä bonus-tuotteisiin kytketyt ennakkotilaukset ovat olleet merkittäviä tekijöitä yhtyeen tulevaisuuden turvaamiseksi ja pienen innokkaan fanikannan pitämiseen bändistä kiinnostuneena.
Marillionin menestystä ilman levy-yhtiöitä ja listasijoituksia pidettiin musiikkiteollisuudessa laajalti kertaluontoisena kuriositeettina jonka arveltiin perustuvan 1980-luvun suursuosion jäänteisiin. Kuitenkin vuonna 2004 ilmestyneeltä Marbles-albumilta julkaistut singlet "You're Gone" ja "Don't Hurt Yourself", jotka nousivat virallisten brittilistojen sijoille seitsemän ja kuusitoista, todistivat bändin fanikannan jopa selkeästi kasvaneen virallisten kanavien ja formaattiradioiden ulkopuolisen elon aikana.
Marillion julkaisi neljännentoista studioalbuminsa Somewhere Else huhtikuussa 2007. Levyn ennakkoon tilanneet fanit saivat palkkioksi kolmen kappaleen live-DVD:n. Yhtyeen seuraava studioalbumi Happiness Is the Road julkaistiin 20. lokakuuta 2008 kahtena erillisenä CD:nä, joiden nimet ovat Essence ja The Hard Shoulder. . Akustisen kokoelma-albumin Less Is Moore jälkeen yhtye julkaisi syksyllä 2012 uutta materiaaliaan albumilla Sounds That Can't Be Made.
Diskografia > Studioalbumit

Script for a Jester's Tear (1983) (UK platinalevy 300 000)
Fugazi (1984) (UK kultalevy 100000)
Misplaced Childhood (1985) (UK platinalevy 300 000) (Saksa platinalevy 200 000+)
Clutching at Straws (1987) (UK kultalevy 100 000) (Saksa kultalevy 100 000+)
Seasons End (1989)
Holidays in Eden (1991)
Brave (1994)
Afraid of Sunlight (1995)
This Strange Engine (1997)
Radiation (1998)
marillion.com (1999)
Anoraknophobia (2001)
Marbles (2004)
Somewhere Else (2007)
Happiness Is the Road (2008)
Less Is More (2009)
Sounds That Can't Be Made (2012)
Fuck Everyone and Run (F E A R) (2016)
With Friends from the Orchestra (2019)
An Hour Before It's Dark (2022)
Kaikki albumit Script for a Jester's Tearista Afraid of Sunlightiin on uudelleenjulkaistu tupla-CD-levyinä lisämateriaalin kera.
Diskografia > Livealbumit

Recital of the Script (1983)
Real to Reel (1984) (UK kultalevy 100000)
Made Again (1996)
Live at Loreley(1987)
The Thieving Magpie (2 CDs, 1988)
Anorak in the UK (2 CDs, 2002)
Popular Music  (2 CDs, 2005, same show in Wish You Were Here DVD)
Marbles Live (2005)
Marbles by the Sea (2005)
Diskografia > Kokoelmat

Brief Encounter (USA Mini LP, 1986)
B'Sides Themselves (1988)
From Stoke Row To Ipanema (1990)
A Singles Collection (1992) (tunnetaan myös nimellä Six of One, Half Dozen of the Other)
Marillion Music Collection  (Italia, 1993)
Kayleigh (Alankomaat, 1996)
Essential Collection (UK, 1996)
The Best of Marillion  (Venäjä, 1996)
The Best Of Both Worlds (1997)
Real to Reel ja Brief Encounter uudelleenjulkaistu tupla-CD-levynä (1997)
Kayleigh - The essential collection  (UK, 1998)
The Singles '82-88' - 12 CD-singlen laatikko, joka sisältää kaikki brittisinglekappaleet. (2000)
The Singles '89-95' - 12 CD-singlen laatikko, joka sisältää kaikki brittisinglekappaleet. (2002)
Warm Wet Circles  (Alankomaat, 2003)
Classics  (Suomi, 2009)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Yhtye Discogs-sivustolla (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marillion Varsovassa 22. toukokuuta 2007.
Mustalampi (Hankasalmi)

| Mustalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Hankasalmi
Koordinaatit:  62°13′07″N, 26°20′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lievestuoreenjärven valuma-alue (14.39)
Laskujoki:  suo-oja Hohonjokeen 
Järvinumero:  14.394.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,7 m  
Pituus:  650 m  
Leveys:  280 m  
Rantaviiva:  1,567 km  
Pinta-ala:  11,637 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalampi 
Mustalampi  on Keski-Suomessa Hankasalmella Palosenmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 11,6 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Lievestuoreenjärven valuma-alueella (14.39), jonka Hohonjoen valuma-alueeseen (14.394) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,7 metriä mpy.
N. E. Tengén

Niklas Emanuel Tengén (alkuperäinen sukunimi Tenkanen; 19. tammikuuta 1817 Sakkola – 26. maaliskuuta 1878 Koivisto) oli suomalainen kirkkoherra, jolla oli kirjallisia harrastuksia suomen kielellä ja joka myös sävelsi koko joukon yksinlauluja sekä käänsi suomen kielelle saksankielisiä runoja.
Tengénin vanhemmat olivat Sakkolan lukkari Tuomas Tuomaanpoika Tenkanen ja Maria Simontytär Kitunen, ja Niklas oli vanhempiensa kymmenestä lapsesta nuorimmaisin. Hän kävi Haminan piirikoulua ja Viipurin lukiota päästen ylioppilaaksi 1835. Tenkanen (pappina Tengén) vihittiin papiksi 1839. Hän toimi pappina Sakkolassa, Muolaassa, Lemillä, Uukuniemellä ja Lappeella.
Tengén oli naimisissa vuodesta 1845 Anna Sofia Blombergin kanssa.
Tengén sai varapastorin arvon 1849 ja hänet valittiin 1851 Kuolemajärven kappalaiseksi; hän aloitti tässä virassa 1853. Vuonna 1863 hänestä tuli Kuolemajärven kirkkoherra ja vuonna 1875 Koiviston kirkkoherra. Jälkimmäisessä virassa hän aloitti 1877.
Kirjallisissa harrastuksissaan hän näyttää onnistuneen parhaiten kansan elämää käsittelevien lyhyiden kuvaelmien ja kertomusten kirjoittamisessa; niitä julkaistu Viipurissa ilmestyneessä Sanan-Lennätin -lehdessä otsikolla ”Tarinoita I-VII”, marras-joulukuu 1857.
SKS:n arkistossa on julkaisematon käsikirjoitus 3-näytöksiseen tendenssimäiseen murhenäytelmään ”Suomalaiset”, joka perustui päätapahtuman osalta v. 1837 Sakkolan lahjoitusmaatalonpoikien kahnaukseen hovitilan edustajien ja näitä tukevien viranomaisten kanssa.
Yksinlaulunsa (kaikki lyyrisiä) pianon säestyksellä hän sävelsi pääasiassa Vänrikki Stoolin tarinoiden ruotsinkielisiin sanoihin.
Natsisymboliikka

Hakaristilippu, natsi-Saksan valtiolippu vuosina 1935–1945.
Natsisymboliikka on Saksan kansallissosialistinen työväenpuolueen käyttämää ja nykyään muun muassa erilaisten uusinatsiryhmien käyttämää symboliikkaa. Kansallissosialistien tärkein symboli oli hakaristi jota käytettiin puolueen pääasiallisena merkkinä. Hakaristilippu oli myös natsi-Saksan valtiolippu.
Muita tärkeitä natsisymboleita ovat myös:
SS-salamat eli kaksi Sig-riimua
Totenkopf-pääkallo
Rautaristi
Reichsadler ja Parteiadler, valtion ja puolueen viralliset vaakunat. Näissä symboleissa kotka seisoo hakaristin päällä.
Muut riimut, kuten Odal ja Wolfsangel eli sudenkoukku
Mustat SS-univormut. Kuuluisimman, mustan M32-univormun suunnittelijoiksi on esitetty muun muassa professori Karl Diebitshciä ja graafista suunnittelijaa Walter Heckiä, joka suunnitteli SS:n kaksoisriimutunnuksen. Todennäköisimmin suunnittelu oli kuitenkin komiteatyötä, joka liittyi samanaikaiseen SA-järjestön univormun uudistamiseen. SS oli vielä tuolloin osa SA:ta. SA:n ja SS:n uudet univormut otettiin käyttöön heinäkuussa 1932, ja ne olivat eräitä yksityiskohtia (muun muassa helman pituutta ja taskujen muotoilua) ja väriä lukuun ottamatta samanlaisia. Univormuja valmisti ja myi joukko ministeriön hyväksymiä toimijoita, joiden joukossa myös Hugo Boss -yhtiö. Vastoin laajalle levinnyttä käsitystä näyttöä ei ole kyetty esittämään Hugo Bossin osallistumisesta kansallissosialistien käyttämien univormujen suunnitteluun.
Riimut

Natsit käyttivät riimuja symboleinaan. Riimusymbolit ovat myös siirtyneet uusnatsiryhmille.
Natsien kiinnostus riimuja kohtaan juontuu okkulttikirjailija Guido von Listiin, joka 1908 julkaisi kirjan Das Geheimnis der Runen ('riimujen salaisuus'). Kirjassa esiteltiin 18 riimua, joista useat päätyivät myöhemmin natsien symboliikkaan.[lähde? ]