stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anders Pryss (vanhempi)

Anders Pryss (vanhempi) eli Andreas Haqvini, Aboensis (3. kesäkuuta 1640 Turku – 14. maaliskuuta 1689 Kemiö) oli suomalainen kirkkoherra. Hänen vanhempansa olivat raatimiehenä, kämnerinotaarina ja merikapteenin poikana tunnettu Håkan Andersson Prytz (1610–1667) ja Kristina "Kerstin" Arvidsdotter Friis (1611–1683). Isänsä puolelta Anders kuului Ruotsista lähteneen Prytz-suvun turkulaiseen sukuhaaraan.
Anders valmistui Turussa ylioppilaaksi 1656-1657 ja vuoteen 1664 menneessä hän oli lukenut itsensä filosofian maisteriksi. Hän siirtyi jo seuraavana vuonna Turun tuomiokirkon ruotsalaisen seurakunnan kappalaiseksi. Kirkkoherran virka aukeni hänelle Kemiöstä vuonna 1678, kun etsittiin suomenkieltä taittavaa kirkkoherraa seurakuntaan, jossa jäsenistö koostui enemmistönä suomenkielisistä. Anders osoittautui kirkkoherran virassaan innokkaan määrätietoiseksi, joka kirkonkäyntiä laiminlyöviä ja seurakunnallisista velvollisuuksista vitkastelevia sanankuulijoitakin kohtaan ylläpiti kuria. Hän osoittautui myös hyvin suorasanaiseksikin, kyeten jopa julkisesti moittimaan yliopiston rehtoria jumalanpalveluksista myöhästelyn vuoksi. Vuotta ennen kuolemaansa, vuonna 1688, hän toimi Turun pappeinkokouksen saarnaajana.
Anders oli elämänsä aikana kahdesti naimisissa. Vuodesta 1665 alkaen hänen puolisonsa oli Turun akatemian matematiikan professorina tunnetun Simon Kexleruksen tytär Margareta. Ensimmäisen vaimon kuoltua Anders meni uudestaan naimisiin vuonna 1680 Kemiön edellisen kirkkoherran ja rovastin Johannes Pratanuksen tyttären, Margaretan kanssa. Kummastakin avioliitosta Andersille tiedetysti kertyi kaikkiaan neljä lasta: Anders, Johan, Gertrud ja Catharina.
Antti Kupiainen

| Antti Kupiainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1954 (ikä 70) Varkaus
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  matemaattisen fysiikan professori, akatemiaprofessori (2013–2017)
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Thomas Spencer ja Barry Simon
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  matemaattinen fysiikka, mm. epätasapainoilmiöiden matemaattinen fysiikka ja tilastollinen geometria
Aiheesta muualla
Kotisivu
Antti Kupiainen (s. 23. kesäkuuta 1954 Varkaus) on suomalainen matemaattisen fysiikan professori Helsingin yliopiston matematiikan ja tilastotieteen laitoksella. Hän on Suomen Akatemian analyysin ja dynamiikan tutkimuksen huippuyksikön johtaja ja toiminut akatemiaprofessorina kausina 1999–2008 ja 2013–2017.
Kupiainen suoritti tohtorintutkinnon Princetonin yliopistossa Yhdysvalloissa 1979. Hän on toiminut vierailevana professorina muun muassa Harvardissa ja Rutgersin yliopistossa..
Kunnianosoituksia

Ordre des Palmes académiques (Ranska, 2018)
Arvo Lehtovaara

Arvo Lehtovaara vuonna 1955.
Arvo Johannes Lehtovaara (vuoteen 1907 Lindberg; 29. joulukuuta 1905 Kaarina – 13. kesäkuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen psykologi, psykologian professori Jyväskylän kasvatustieteellisessä korkeakoulussa 1939–1952 ja Helsingin yliopistossa vuosina 1952–1970. Jyväskylässä hän oli Suomen ensimmäinen virkaan nimetty sielutieteen professori (Niilo Mäki hoiti Jyväskylän virkaa 1936–1939). Jyväskylässä Lehtovaara laati Suomen ensimmäiset yhtenäiset psykologian opintovaatimukset vuonna 1944. Lehtovaara siirtyi Helsinkiin ylimääräiseksi psykologian professoriksi vuonna 1952, mutta hänen professuurinsa perustettiin virallisesti vasta 1966, jolloin Lehtovaaran opetusalana oli soveltava psykologia ja Kai von Fieandtin opetusalaksi määriteltiin yleinen psykologia.
Lehtovaara kirjoitti työnsä ohella oppikirjoja, joista tunnetuin on Sielutiede, myöhempinä painoksina  Psykologia. Lehtovaara oli suomalaisen lapsipsykologian uranuurtaja, joka tutki muun muassa kasvatus- ja perinnöllisyyspsykologiaa. Postuumisti julkaistiin teos Ihmisen arvoitus, joka on Lehtovaaran ajatusten ja elämäntyön yhteenveto.
Aiheesta muualla

Ihanus, Juhani: / Lehtovaara, Arvo (1905–1985). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  4.5.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Ann-Mary Ähtävä

| Ann-Mary Ähtävä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. lokakuuta 1973 (ikä 50)
Uran tiedot
Seura:  Vuokatti Ski Team Kainuu
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2007–2012
Paras sijoitus:  30
 Tietolaatikko päivitetty 2. huhtikuuta 2018 
Ann-Mary Ähtävä (o.s. Weckström, s. 22. lokakuuta 1973) on suomalainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa on Vuokatti Ski Team Kainuu.
Ähtävä hiihti vuosina 2007–2012 etappikilpailut mukaan lukien yhteensä 12 Suomessa järjestettyä maailmancupin kilpailua. Maailmancupin pisteille hän ylsi kerran – perinteisen tyylin sprintissä Lahdessa 4. maaliskuuta 2012.
Skandinavia Cupissa Ähtävä hiihti vuosina 2005–2013. Parhaimmillaan hän oli seitsemäs perinteisen tyylin sprintissä Vuokatissa 19. joulukuuta 2009. Kymmenen parhaan joukkoon Ähtävä ylsi Skandinavia Cupissa kaikkiaan viidessä osakilpailussa, joista neljä oli sprinttejä.
SM-kilpailuissa Ähtävä saavutti pronssia perinteisen tyylin sprintissä Keuruulla 2010.
Ann-Sophie Bettez

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ann-Sophie Bettez |  Ann-Sophie Bettez |  Ann-Sophie Bettez |  |
Maa:  Kanada
Naisten jääkiekko
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Suomi 2019 |  |  |
Ann-Sophie Bettez (s. 14. marraskuuta 1987 Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa hyökkääjänä. Hän on Kanadan maajoukkueen pelaajana saavuttanut MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2019. Vuonna 2011 hän saavutti pronssia universiadeissa.
Bettez pelasi vuosina 2007–2012 McGill-yliopiston joukkueessa. Vuodesta 2012 hän on edustanut CWHL-liigan Montréal Starsia, joka vuonna 2015 muutti nimekseen Les Canadiennes de Montréal. Ensimmäisellä CWHL-kaudellaan hänet valittiin vuoden tulokkaaksi. Kaudella 2013–2014 hän voitti liigan pistepörssin ja hänet valittiin liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2016–2017 hän oli voittamassa liigan mestaruutta eli Clarkson Cupia.
Arvo Lempiranta

Arvo Johan Hjalmar Lempiranta, sukunimi aik. Liljestrand (30. syyskuuta 1860 Parainen – 3. toukokuuta 1914 Vaasa) oli suomalainen kruununnimismies ja kirjallisuuden suomentaja.
Lempirannan vanhemmat olivat Karl Konrad Kasimir Liljestrand (s. 1826) ja Eleonora Gustava Grönberg (s. 1830). Lempiranta oli naimisissa vuodesta 1888 Atla Toini Maria Berghällin (s. 1868) kanssa.
Lempiranta (Liljestrand) toimi nimismiehenä Konginkankaalla 1890–1897 ja Jalasjärvellä 1898–1900.
Suomennoksia

Nimellä Arvo Liljestrand:
Joulun jouto-ajalla ; kertonut Rafael Hertzberg. Hagelberg, Tampere 1881
Nimellä Arvo L-nd:
Theodor Reinwald : Reihensteinin perillinen. Helminen, Jyväskylä 1880 (Kirja Project Gutenbergissä)
Gustaf Henrik Mellin : Ulla Fersen : historiallinen novelli. WSOY 1880 (Kirja Project Gutenbergissä)
Suomesta Marmora-meren rannalle : Muistelmia wiimeisestä Wenäjän ja Turkin sodasta ; W. P-rin päiväkirja-muistelmien ja muiden hyväksyttyjen lähteitten mukaan kokoillut Arvo L-nd. O. Palander, Pori 1881
J. O. Åberg : Adlercreutzin sanansaattaja : tapaus Revolahden tappelusta v. 1808. Olán, Tampere 1882 (Kirja Project Gutenbergissä)
J. O. Åberg : Erkki Ollikainen : historiallis-romantillinen kertomus Sandels'in sotaliikkeistä Itä-Suomessa v. 1808. Olán, Tampere 1882 (Kirja Project Gutenbergissä)
Nimellä Arvo Lempiranta:
T. M. Fries : Aadolfi Eerikki Nordenskiöld ja hänen keksintöretkensä vuosina 1858-1879 sekä höyrylaiwa "Vegan" päällikön katteini L. Palanderin elämäkerta ; suomeksi mukaillut Arvo Lempiranta. WSOY 1880 (Kirja Projekti Lönnrotissa)
Marie Sophie Schwartz : Laulajat : jutelma ; mukailemalla suom. Arvo Lempiranta. Hagelberg, Tampere 1881 (Kirja Project Gutenbergissä)
Gustaf Henrik Mellin : Maria Dundee eli Puolalaiset Tukholmassa : historiallinen novelli ; suom. Arvo Lempiranta. Hagelberg, Tampere 1881 (Kirja Project Gutenbergissä)
Fredrika Runeberg : Rouva Katarina Boije ja hänen tyttärensä : kertomus isonvihan ajoilta ; kirj. -a-g. G. L. Söderström, Porvoo 1881 (Kirja Project Gutenbergissä)
Ludvig Holberg : Niilo Klim'in maanalainen matka ; ruotsinkielisen kolmannesta pain. suom. Arvo Lempiranta. Waasan painoyhtiö, Waasa 1884, näköispainokset Lasipalatsi, Helsinki 2000, ntamo, Helsinki 2012 (Kirja Project Gutenbergissä)
Ann-Marie Nyroos

Ann-Marie Nyroos (s. 24. toukokuuta 1955 Turku) on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut syyskuusta 2013 Suomen Tanskan suurlähettiläs. Ennen tehtävään siirtymistä hän työskenteli ihmisoikeussuurlähettiläänä ulkoministeriössä.
Kesäkuusta 2010 helmikuuhun 2012 Nyroos toimi tasavallan presidentti Tarja Halosen ulkopoliittisena neuvonantajana ja kabinetin jäsenenä. Tätä ennen hän työskenteli vuodesta 1983 ulkoasiainministeriön palveluksessa. Hän toimi muun muassa ulkoasiainministeriön ihmisoikeuspolitiikan yksikön päällikkönä vuosina 1996–2002, suurlähettiläänä ja Suomen pysyvänä edustajana Euroopan neuvostossa vuosina 2002–2007 ja Suomen suurlähettiläänä Kroatiassa vuosina 2007–2010.
Nyroos on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän valmistui Turun yliopistosta vuonna 1981.
Nyroos on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hänen puolisonsa on taiteilija Teemu Kassila.
Arvo Leinonen

Arvo Einar Leinonen (20. huhtikuuta 1913 Äänekoski – 1977 Helsinki) oli suomalainen painija. Äänekosken Voimaa, Koiton Rientoa ja Helsingin Visaa edustanut Leinonen voitti kreikkalais-roomalaisen painin 61 kg:n SM-kultaa vuonna 1946 ja saavutti viisi TUL:n mestaruutta vuosina 1939–1946. Vuonna 1937 hän sijoittui Antwerpenin työläisolympialaisissa kolmanneksi 62 kg:n sarjassa.
Leinonen oli myös mukana Helsingin kunnalliselämässä. Hän kuului muun muassa Stadion-säätiön edustajistoon SKDL:n edustajana.
Saavutuksia

kreikkalais-roomalaisen painin SM-kultaa 1946
kreikkalais-roomalaisen painin TUL:n mestaruus 1939, 1941, 1943, 1945, 1946
Apoteket Lejonet (Malmö)

Apoteket Lejonet Stortorgetin laidalla Malmössä
Apoteket Lejonet tai Teschläinen palatsi (ruots. Teschka palatset) on yksi Malmön kaupungin merkittävimmistä 1800-luvun kertaustyylien aikakauden rakennuksista. Stortorget-torin laidalla sijaitseva rakennus edustaa uusrenessanssia, ja sen rakennutti apteekkari John Tesch vuonna 1896. Rakennuksessa sijaitsevan Apoteket Lejonet -apteekin juuret ovat 1500-luvulla.
Vanhin tunnettu kuninkaallinen privilegiokirje, joka myönnettiin malmöläiselle apteekkarille, on peräisin vuodelta 1571. Sen laati kuningas Fredrik II. Kyrkogatan-kadun varrella sijaitsevan kaupunginapteekin omisti 1600- ja 1700-luvuilla saksalainen Dietrichin apteekkarisuku, ja apteekkia kutsuttiinkin tuolloin ”dietrichläiseksi apteekiksi” (Dietrichska Apoteket). Vuonna 1731 kaupunkiin avattiin uusi apteekki, ja jotta apteekit erotettaisiin toisistaan, niille annettiin omat eläinsymbolinsa. Uutta apteekkia symboloi kotka, ja dietrichläisen apteekin symboliksi tuli leijona (ruots. lejon).
Vuonna 1896 apteekkari John Tesch päätti rakennuttaa Apoteket Leijonetille uuden toimipaikan Stortorget-torin itälaidalle. Uusi apteekki varustettiin isoilla näyteikkunoilla, ja myös yläkerrasta pyrittiin tekemään mahdollisimman näyttävä. Rakennuksen koristuksiin kuuluu muun muassa Teschiä itseään kuvaava koristeveistos. Niin apteekin kuin asuinkerroksenkin muotoilusta tuli loistelias sekä ulkoa että sisältä. Rakennuksessa on myös hissi Teschin ylelliseen asuntoon, mikä oli tuohon aikaan hyvin harvinaista.
Apteekin rakentamisen aikoihin Apoteket Lejonetia pidettiin yhtenä Euroopan kaikkein suurimmista apteekeista, lähes yhtä isona kuin Moskovan keisarillista apteekkia.
Tesch lopetti apteekkarin työt 16 vuoden uran jälkeen ja siirtyi pankkialalle. Hänestä tuli myöhemmin myös Malmön Hippodromen-teatterin tärkeä liikkeellepaneva voima. Yksi apteekin uusista omistajista oli Teschin sisarenpoika Hjalmar Andersson-Tesch.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
IDstory om Apoteket Lejonet
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Malmöfestivalen
Käännös suomeksi
Äänteensiirros

Äänteensiirros tarkoittaa kielessä tapahtuvaa useaa samanaikaista systemaattista äänteenmuutosta. Yksi esimerkki tästä on englannin kielen suuri vokaalisiirtymä vuosina 1350–1500. Myös saksan kielessä ja kreikassa on tapahtunut äänteensiirroksia, ja tällä hetkellä sellaisia tapahtuu joissain amerikanenglannin murteissa.
Ann-Sofi Pettersson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pettersson 1950-luvulla. |  Pettersson 1950-luvulla. |  Pettersson 1950-luvulla. |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | yhteisvoimistelu |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | yhteisvoimistelu |  |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | hyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Basel 1950 | eritasonojapuut |  |
|  Kultaa | Basel 1950 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Rooma 1954 | hyppy |  |
|  Hopeaa | Basel 1950 | moniottelu |  |
Elin Ann-Sofi Pettersson-Colling (Saltin) (s. 1. tammikuuta 1932 Tukholma) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Pettersson voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja olympiahopeaa Melbournessa 1956, missä hän voitti myös pronssia hypyssä. Hänen muut olympiasijoituksensa kärkikymmenikköön tulivat joukkuekilpailussa, missä Ruotsi oli Helsingissä neljäs ja Melbournessa kahdeksas. MM-kilpailuista hän voitti Baselissa 1950 kultaa eritasonojapuilta ja joukkuekilpailusta sekä hopeaa ottelusta. Roomassa 1954 hän voitti hypyn maailmanmestaruuden.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2002

Lawton Redman
Andrea Nahrgang
XIX talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä vuonna 2002 ampumahiihto oli kahdettatoista kertaa olympialaisten ohjelmassa. Kilpailutapahtumia järjestettiin kahdeksan: kolme henkilökohtaista kilpailua ja viesti niin miehille kuin naisillekin. Uutena lajina olympiakisojen ohjelmassa oli takaa-ajokilpailu sekä miehille että naisille.
Miehet > 10 km

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika / ohilaukaukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Ole Einar Bjørndalen | 24.51,3 / 0 |
| 2 |  | Sven Fischer | 25.20,2 / 1 |
| 3 |  | Wolfgang Perner | 25.44,4 / 0 |
Miehet > 20 km

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika / ohilaukaukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Ole Einar Bjørndalen | 51.03,3 / 2 |
| 2 |  | Frank Luck | 51.39,4 / 0 |
| 3 |  | Viktor Maigurov | 51.40,6 / 1 |
Miehet > 12,5 km takaa-ajo

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika / ohilaukaukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Ole Einar Bjørndalen | 32.34,6 / 2 |
| 2 |  | Raphaël Poirée | 33.17,6 / 1 |
| 3 |  | Ricco Gross | 33.30,6 / 2 |
Miehet > 4 × 7,5 km

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika / sakot |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Halvard Hanevold Frode Andresen Egil Gjelland Ole Einar Bjørndalen | 1.23.42,3 / 0 |
| 2 |  | Ricco Gross Peter Sendel Sven Fischer Frank Luck | 1.24.27,6 / 1 |
| 3 |  | Gilles Marguet Vincent Defrasne Julien Robert Raphaël Poirée | 1.24.36,6 / 0 |
Naiset > 7,5 km

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika / ohilaukaukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Kati Wilhelm | 20.41,4 / 0 |
| 2 |  | Uschi Disl | 20.57,0 / 1 |
| 3 |  | Magdalena Forsberg | 21.20,4 / 1 |
Naiset > 15 km

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika / ohilaukaukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Andrea Henkel | 47.29,1 / 1 |
| 2 |  | Liv Grete Poirée | 47.37,0 / 1 |
| 3 |  | Magdalena Forsberg | 48.08,3 / 3 |
Naiset > 10 km takaa-ajo

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika / ohilaukaukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Olga Pyljova | 31.07,7 / 1 |
| 2 |  | Kati Wilhelm | 31.13,0 / 4 |
| 3 |  | Irina Nikultśina | 21.20,4 / 1 |
Naiset > 4 × 7,5 km

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika / sakot |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Katrin Apel Uschi Disl Andrea Henkel Kati Wilhelm | 1.27.55,0 / 1 |
| 2 |  | Ann-Elen Skjelbreid Linda Tjørhom Gunn Margit Andreassen Liv Grete Poirée | 1.28.25,6 / 0 |
| 3 |  | Olga Pyljova Galina Kukleva Svetlana Išmuratova Albina Ahatova | 1.29.19,7 / 2 |
Talviolympialaisten 2002 lajit ja kilpailutapahtumat
Alppihiihto | Ampumahiihto | Curling | Freestylehiihto | Jääkiekko | Kaukalopikaluistelu | Lumilautailu | Ohjaskelkkailu | Pikaluistelu | Pohjoismaiset hiihtolajit | Rattikelkkailu | Skeleton | Taitoluistelu
Annette von Droste-Hülshoff

Annette, Freiin von Droste-Hülshoff (1797–1848) oli saksalainen runoilija, jonka kirjoittamaa pienoisromaania Juutalaispyökki pidetään yhtenä 1800-luvun realistisen kaunokirjallisuuden edelläkävijöistä. Von Droste-Hülshoff ensimmäinen runokokoelma sisälsi uskonnollisia runoja. Hänen kuuluisimmat runonsa kuvaavat Westfalenin maisemia. Ainoa proosateos on pienoisromaani Juutalaispyökki (Die Judenbuche, 1842), psykologinen tutkielma murhaajasta.
Droste-Hülshoffin nuoruudenystävä Levin Schücking on kirjoittanut hänestä elämäkerran.
Teoksia

Juutalaispyökki: tapainkuvaus Westfalin vuoristosta (Die Judenbuche, 1842). WSOY, 1910.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Annette von Droste-Hülshoff Wikimedia Commonsissa
Kirjasampo
Antagonistinen pleiotropia

Antagonistinen pleiotropia eli AP-teoria on teoria ikääntymiselle. Pleiotropiassa yhdellä geenillä voi olla vaikutusta useaan eliön ominaisuuteen. Antagonistisessa pleiotropiassa mutaatioilla voi olla sekä hyödyllisiä, että haitallisia vaikutuksia, lisäksi ne voivat olla yksilölle hyödyllisiä yhdessä elinympäristössä ja haitallisia toisessa. AP:n mukaan ikääntyminen on sivuvaikutus geeneille, jotka valitaan niiden vaikutuksesta yksilön kelpoisuuteen.
Antagonistinen pleiotropia selittää ikääntymisen, eli seneskenssin kehittyneen sopeumana luonnonvalintaan. Seneskenssi tarkoittaa ikään liittyvää kuolleisuutta ja hedelmällisyyden vähentymistä vanhetessa. Mikäli yksilöitä kuluttavaa seneskenssimekanismia (kuten antagonistinen pleiotropiaa) ei olisi olemassa, luonnonvalinta suosisi hitaasti vanhenevia yksilöitä, sillä tällöin pitkäikäiset yksilöt jättäisivät jälkeensä enemmän jälkeläisiä kuin lyhytikäiset. Luonnossa vanhat yksilöt ovat usein harvassa, mikä kertoo seneskenssimekanismin yleisyydestä.
AP-teorian kehittäjän, George C. Williamsin mukaan ikääntyminen on kehittynyt, koska luonnonvalinta suosii pleiotrooppisia alleeleja, joiden positiiviset vaikutukset lisääntymiseen ovat suuremmat kuin negatiiviset vaikutukset myöhemmällä iällä. Nämä alleelit liittyvät varhaisessa vaiheessa solun homeostaasiin, mutta myöhemmin elämän aikana solutuhoihin. Kyseisten alleelien aiheuttamat haitat näyttäytyvät välttämättöminä kustannuksina varhaisille hyödyllisille vaikutuksille.  Haitalliset vaikutukset ilmenevät usein vasta lisääntymisen päätyttyä, minkä seurauksena niihin ei kohdistu puhdistavaa luonnonvalintaa.
Seneskenssin edellytykset

Williamsin mukaan seneskenssin edellytyksenä on neljä tekijää: (i) Yksilö, jonka somaattisiin soluihin seneskenssi kohdistuu, tuottaa seksuaalisesti tai aseksuaalisesti jälkeläisiä. Sukusoluihin ei kuitenkaan kohdistu seneskenssiä. Nykytutkimuksissa bakteereilla on kuitenkin havaittu esiintyvän seneskenssiä. Tämän havainnon vuoksi ensimmäinen Williamsin edellytys ei ole välttämätön. (ii) Populaatioiden sisällä, joihin luonnonvalinta kohdistuu, on oltava useampia erimuotoisia alleeleja. (iii) Yksilölä täytyy olla pleiotrooppinen geeni, jolla on positiivinen ja negatiivinen vaikutus solun kelpoisuuteen. Vastakohtaisten vaikutusten tulee ilmetä solun kelpoisuudessa eri aikaan eri ikäisessä solussa. (iv) Yksilön todennäköisyys onnistua lisääntymään laskee iän myötä. Tässä edellytyksessä oletetaan, että yksilöt kuolevat omien geenien ulkopuolisista syistä. Mitä kauemmin yksilö on altis geenien ulkopuolisille kuolinsyille, sitä kauemmin on ollut todennäköistä, että se ei selviä seuraavaan lisääntymiseen saakka.
Luonnonvalinta ja allokaatiokustannukset

Antagonistisesti pleiotropisiin geeneihin ei kohdistu puhdistavaa luonnonvalintaa, koska niiden hyödyt varhaisessa elämänvaiheessa ovat suuremmat kuin mahdolliset haitat myöhemmin. Luonnonvalinta saattaa jopa suosia näitä geenejä, sillä valinnan vaikutus on vahvinta varhaisessa elämänvaiheessa. Tästä syntyy kelpoisuuden osalta evolutiivinen allokaatiokustannus (engl. trade-off), jossa myöhemmin haittaa aiheuttava geeni säilyy genomissa, sillä ilman sitä kelpoisuus laskisi huomattavasti varhaisessa elämänvaiheessa.
Hyödyllisten geenien haitat tulevat esiin etenkin lisääntymisen ja pitkäikäisyyden välillä, mutta näyttöä on myös pitkäikäisyyden ja immuunipuolustuksen välisistä antagonistisesti pleiotropisita geeneistä. Antagonistisesti pleiotropisia ikääntymiseen liittyviä geenejä löytyy lähes jokaiselta eliöltä, joka osaltaan selittää ikääntymisen universaalisuutta.
Esimerkiksi hiivoilta (Saccharomyces cerevisiae, Schizosaccharomyces pombe), sukkulamadolta (Caenorhabditis elegans), banaanikärpäsiltä (Drosophila melanogaster) ja hiireltä (Mus musculus) löytyviä pitkäikäisyyden ja lisääntymisen välisiä allokaatiokustannuksia on tutkittu. Laboratorio-olosuhteissa kasvaneet hiiret ikääntyvät nopeammin kuin luonnossa kasvaneet yksilöt, kun laboratorio-olosuhteissa on valittu nopeammin lisääntyviä sekä suuremman poikuekoon saavuttavia yksilöitä verrattuna luonnossa eläviin hiiriin. Nopeasta lisääntymisestä ja suuresta poikuekoosta on hyötyä aluksi, mutta se kostautuu myöhemmin nopeampana ikääntymisenä. Ihmisillä yksittäisiä antagonistisesti pleiotropisia geenejä ei tunneta, koska geenien vuorovaikutusten selvittämiseen käytetään poistogeenisiä yksilöitä, ja eettisistä syistä tällaisia tutkimuksia ei voida ihmisillä tehdä. Oletuksena on kuitenkin, että tietyt ihmisen geenit ovat samalla tapaa antagonistisesti pleiotropisia kuin esimerkiksi hiiren vastaavat geenit ovat.
Mahdollisia esimerkkejä > Solun seneskenssi ja antagonistinen pleiotropia

Solun vanhenemista on todettu aiheuttavan kromosomaaliset vauriot. Vaurioitunut DNA indusoi solun DNA-vahingonkorjausmekanismin. Vahingonkorjausmekanismissa solusykli pysäytetään ja pyritään korjaamaan vaurioituneet alueet. Parhaiten dokumentoidut sisäsyntyiset DNA-vaurioiden lähteet, jotka johtavat solun vanhenemiseen, ovat telomeerien loppupäiden kuluminen sekä onkogeenien aktivoituminen. Useimmissa somaattisissa soluissa telomeerit lyhenevät solunjakautumisen yhteydessä ja lopulta ovat liian lyhyitä toimimaan niiden suojaamistehtävissä. Tämä johtaa telomeerien tunnistamiseen DNA-vaurioina ja vahingonkorjausmekanismin aktivoimiseen. Onkogeenit aktivoivat hallitsematonta ja loputonta jakautumista soluissa. Niiden aktivoituessa ilman muita tuumorisupressorigeeniä inaktivoivia mutaatioita, lisääntyminen estyy ja solut käyvät seneskenssin, joka liittyy vahingonkorjausmekanismiin. Tutkijat ovat esittäneet hypoteesin solun seneskenssin ja vahingonkorjausmekanismin mahdollisuudesta olla antagonistisen pleiotropian muotona. Hypoteesi esittää, että tämä hyödyllinen kasvaimia ehkäisevä toiminto voi vähentää kudosten uusiutumiskykyä, mahdollisesti ylittämällä toiminnan alkuperäisen hyödyn. Näkemyksen mukaan, mitä useampi solu käy seneskenssin, sitä vähemmän soluja on käytettävissä korvaamaan menetettyjä soluja vaurioituneissa kudoksissa. Tämä johtaa uudistumiskyvyn heikkenemiseen ja korkeampaan organismin heikkouteen.
Monisoluisissa organismeissa varhaiset edut solujen nopean kasvun ja syövän tukahduttamisen kannalta ovat kustannuksia myöhäisessä elämän vaiheessa myös niiden funktionaalisten solujen loppumisen, vanhenevien solujen kertymisen sekä somaattisten mutaatioiden lisääntymisen vuoksi. Myöhäisessä elämässä, kun luonnonvalinnan vaikutus heikkenee, genomin ylläpidon lykätyt haitalliset vaikutukset ilmenevät.