stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konsernitilinpäätös
Konsernitilinpäätöksen laadintaperiaatteet ja sisältö

Konsernitilinpäätös laaditaan laskemalla emoyhteisön ja tytäryhteisöjen tuloslaskelmat ja taseet yhteen. Konserniyhteisöjen keskinäisiin liiketapahtumiin perustuvat sisäiset erät eliminoidaan. Tällaisia eliminoitavia eriä ovat muun muassa konserniyhteisöjen väliset sisäiset tuotot ja kulut, keskinäinen omistus, sisäinen voitonjako, keskinäiset saamiset ja velat sekä sisäiset katteet. Tytäryhteisöjen vähemmistöomistajien osuus erotetaan tuloslaskelmassa tilikauden tuloksesta ja taseessa omasta pääomasta. Osakkuusyhteisöjen tilikauden voitosta tai tappiosta sekä oman pääoman muutoksesta yhdistellään konsernitilinpäätökseen konsernin omistusosuutta vastaava osuus.
Konsernin rahoituslaskelma laaditaan emoyhteisön ja tytäryhteisöjen rahoituslaskelmien yhdistelmänä. Samoin konsernin tuloslaskelman ja taseen liitetiedot. Sisäisten erien vaikutukset eliminoidaan tarvittavilta osin.
Tilinpäätökseen kuuluvaa toimintakertomusta ei laadita erikseen konsernin tasolla, vaan emoyrityksen toimintakertomuksessa esitetään tiedot myös konsernista. Samoin konsernin liitetiedot esitetään emoyhteisön liitetiedoissa.
Konsernitilinpäätöstä laadittaessa tulee noudattaa jatkuvasti samoja periaatteita. Konserniyritysten tilinpäätökset tulee ennen yhdistelyä muuttaa siten, että niissä sovelletaan yhtenäisesti joko emoyrityksessä tai konsernin pääasiallisessa toiminnassa noudatettuja tilinpäätösperiaatteita.
Konsernitilinpäätöksen laadintaperiaatteet ja sisältö > Konsernitilinpäätöksen laadinta kunnissa ja kuntayhtymissä

Kunnissa ja kuntayhtymissä kuntalain 114 §:n vaatimukset konsernitilinpäätöksen laatimiseksi täyttyvät, kun ne ovat yhtiöittäneet toimintojaan osakeyhtiöiksi. Osakeyhtiöiden ja säätiöiden lisäksi kunnan konsernitilinpäätökseen yhdistellään sen omistuksen mukainen osuus kuntayhtymän tuloslaskelmasta ja taseesta rivi riviltä. Konsernitilinpäätöksen laadinnan periaatteet ja sisältö ovat kunnissa ja kuntayhtymissä pääosin samat, kuin yrityksissä. Kirjanpitolautakunnan kuntajaosto on antanyt yleisohjeen kuntien ja kuntayhtymien konsernitilinpäätöksestä.
Kuolemanrangaistus Ranskassa

Ludvig XVI:n teloitus giljotiinilla 1793.
Ranskassa kuolemanrangaistus on kielletty. Laki kuolemanrangaistuksen kieltämisestä säädettiin vuonna 1981, ja vuonna 2007 kielto lisättiin Ranskan perustuslakiin. Lisäksi eräät Ranskaa sitovat kansainväliset sopimukset kieltävät kuolemanrangaistuksen. Kuolemanrangaistusta käytettiin Ranskan historiassa vuosisatoja ennen sen kieltämistä. Yleiseksi teloitustavaksi Ranskan suuren vallankumouksen yhteydessä tuli mestaaminen giljotiinilla. Viimeinen teloitus tapahtui vuonna 1977, kun Hamida Djandoubi teloitettiin giljotiinilla Marseillessa. Viimeinen julkisesti teloitettu oli Eugène Weidmann, joka mestattiin Versailles’ssa vuonna 1939.
Nykytilanne

Ranskan perustuslain artiklan 66-1 mukaan ketään ei saa tuomita kuolemaan. Vuonna 1981 voimaan tullut kuolemanrangaistuksen kielto sai perustuslaillisen suojan 23. helmikuuta 2007. Laki kieltää myös henkilöiden luovuttamisen maihin, joissa heitä saattaa kohdata kuolemanrangaistus. Ranska on myös allekirjoittanut Kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevan kansainvälisen yleissopimuksen toisen valinnaisen lisäpöytäkirjan sekä Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6. ja 13. lisäpöytäkirjan, jotka kieltävät kuolemanrangaistuksen käytön kaikissa tilanteissa.
Vuonna 2020 tehdyn kyselytutkimuksen mukaan 55 prosenttia ranskalaisista kannattaa kuolemanrangaistuksen käyttöönottoa. Kannatus oli noussut huomattavasti edellisestä vuodesta, jolloin kannatus oli ollut 44 prosenttia. Kansallinen liittouma -puolueen kannattajista 85 prosenttia vastasi kannattavansa kuolemanrangaistusta. Muun muassa LREM-puolueen kannattajista 39 prosenttia oli kuolemanrangaistuksen kannalla. Kansallinen liittouma -puolueen presidenttiehdokas Marine Le Pen kannatti aiemmin kuolemanrangaistuksen palauttamista ja oli vaatinut kansanäänestyksen järjestämistä aiheesta. Vuonna 2017 hän kuitenkin kertoi pyrkivänsä ennemmin pidentämään elinkautisen vankeuden kestoa.
Labrador

| Labrador |
| --- | --- |

Motto: Munus splendidum mox explebitur (Uljas työ saatetaan pian loppuun)

Maantiede
Kokonaispinta-ala:: 294 330 km²
Vesipinta-ala:: 31 340 km² (4 %)
Rantaviiva:: 7 886 km
Korkein kohta:: Mount Caubvik (Torngat Mountains, 1652 m)
Pisin joki:: Churchill (856 km)
Väestö
Asukasluku (2001):: 27 864
Suurin kaupunki:: Labrador (9 638)
Labrador on alue Atlantin rannikolla Kanadassa. Se muodostaa yhdessä Newfoundlandin kanssa provinssin Newfoundland ja Labrador. Alue on osa suurempaa Labradorinniemeä.
Labradorin rannikkoalue on ollut asuttua pitkään, L'Anse Amourin hautapaikan löydästen perusteella ainakin 7000 vuoden ajan. Labrador saattoi olla viikinkisaagoissa mainittu "Markland".
Alueen nimi on yksi Kanadan vanhimpia eurooppalaisperäisiä nimiä. Nimi tulee luultavasti johdoksena portugalilaiselta merenkävijältä João Fernandesilta, joka oli labrador eli maanomistaja ("landowner") Azoreilta. Hän havaitsi Labradorin ensimmäisenä eurooppalaisena yhdessä Pedro de Barcelosin kanssa vuonna 1492.
Labradorin väkiluku oli vuoden 2001 väestönlaskennassa 27 860, joista noin 30 % on alkuasukkaita, kuten inuiteja, innuja ja métisejä. Alueen pinta-ala on 294 330 km².
Labradorin kartta
Konnanulpukka

| Konnanulpukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Nymphaeales
Heimo::  Lummekasvit Nymphaeaceae
Suku::  Ulpukat Nuphar
Laji::  pumila
Kaksiosainen nimi
 Nuphar pumila  (Timm) DC. 
Katso myös
   Konnanulpukka Wikispeciesissä   Konnanulpukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Konnanulpukka (Nuphar pumila) on isoulpukkaa eli ulpukkaa (Nuphar lutea) läheisesti muistuttava keltakukkainen vesikasvi, jota tavataan laajalla alueella pohjoisen pallonpuoliskon havumetsävyöhykkeellä.
Ulkonäkö ja koko

Konnanulpukan pitkähkö juurakko on vaakasuora ja 1–2 cm paksu. Kaikki lehdet ovat korvakkeettomia, ja niiden ruotien ilmaontelot ovat samankokoisia. Uposlehtien lapa on pyöreähkö ja kurttuinen. Kelluslehtien ruoti on litteähkö, tummahkonvihreä lehtilapa pitkänpyöreä, kooltaan 8–12 × 6–9 cm ja alta karvainen. Lehtilavan suonet ovat näennäisen halkihaaraisia ja päättyvät lehtilaitaan. Kukka on keltainen, pallomainen ja 1,5–3,5 cm leveä. Verhiö on viisi- tai joskus harvoin kuusilehtinen. Kaikki verholehdet ovat ulkopinnaltaan vihreitä. Terälehtiä on 8–13 kappaletta, ja ne ovat 1/5–1/4 verholehtien pituudesta. Emin sikiäin on kehänpäällinen. Emin ”kärsämäinen” luottilevy on väriltään keltainen, 4–6 mm leveä, tähtimäinen ja reunoiltaan syvämutkainen. Selvästi luottilevyn pinnasta koholla olevia luottisäteitä on 8–11 kappaletta, ja ne ulottuvat levyn reunoihin saakka. Suomessa konnanulpukka kukkii kesä-elokuussa. Vedenpinnalla kypsyvien hedelmien sisällä on noin 3 mm pitkiä siemeniä.
Konnanulpukka muistuttaa huomattavasti toista Suomessa tavattavaa ulpukkalajia, suurikokoisempaa isoulpukkaa eli ulpukkaa, jonka kanssa se myös helposti risteytyy. Risteymä tunnetaan nimellä pohjanulpukka (N. lutea × pumila) ja on varsinkin Pohjois-Suomessa usein kantalajejaan yleisempi.
Levinneisyys

Euroopassa konnanulpukan päälevinneisyysalue ulottuu Norjasta, Ruotsista ja Suomesta Baltian maihin ja Venäjän pohjoisosissa Uralille saakka. Muualla mantereella sitä tavataan paikoin muun muassa Tanskassa, Saksassa, Puolassa, Alppien alueella, Ranskassa ja Skotlannissa. Euroopasta konnanulpukan levinneisyysalue jatkuu läpi Keski-Siperian aina Japaniin asti. Lajia esiintyy myös Pohjois-Amerikassa, jossa sitä kasvaa Kanadan keski- ja itäosissa sekä Yhdysvaltain koillisosissa.
Suomessa konnanulpukka kuuluu alkuperäiseen lajistoon. Sitä tavataan harvinaisena Etelä-Suomessa, mutta yleistyy pohjoisempaan päin mentäessä. Ahvenanmaalta laji on hävinnyt. Etelä- ja Keski-Suomessa konnanulpukka on monin paikoin harvinaistunut ja siksi paikallisesti silmälläpidettävä laji.
Elinympäristö

Konnanulpukka kasvaa suojaisissa paikoissa lammissa ja järvissä, usein syvemmällä kuin ulpukka.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Konnanulpukka (Nuphar pumila) levinneisyys Suomessa
Laji.fi: konnanulpukan levinneisyys Suomessa
LuontoPortti: Konnanulpukka  (Nuphar pumila)
Flora of China: Nuphar pumila (englanniksi)
Kysy kirjastonhoitajalta

Kysy kirjastonhoitajalta on suomalaisten kirjastojen yhteinen palvelu. Mukana on kaupungin- ja kunnankirjastoja, erikoiskirjastoja ja tietopalveluryhmiä. Lista vastaajakirjastoista löytyy sivulta Vastaajakirjastot. Yleiset kirjastot ovat mukana maantieteellisesti koko Suomen alueelta Lapista etelään saakka. Mukana on myös erikoisaiheisiin erikoistuneita kirjastoja ja ryhmiä, esimerkiksi Eduskunnan kirjasto, musiikkikirjastovastaajat, Geologian tutkimuslaitoksen kirjasto. Vastaajakirjastoja on palvelussa yli 70 ja vastaajia yli 200 vuosittain. Kysymyksiä tulee palveluun kaikista aiheista.
Kysy kirjastonhoitajalta -palvelussa on vastattu kysymyksiin vuodesta 1999. Kysymykset vastauksineen on tallennettu suurelta osin julkiseen arkistoon, jossa niitä voi käydä lukemassa. Vastauksia on luettavissa yli 60 000.
Vastausarkiston ajatuksena on tuoda tieto helposti myös muiden tiedontarvitsijoiden käyttöön. Siksi valmiita vastauksia voi selailla eri tavoin (uusimmat ensin, luetuimmat, peukutetuimmat, eniten kommentoidut). Tarjolla on haku ja sanalistaus, johon kerääntyvät asiasanat, joilla kysymys- ja vastausparit kuvaillaan.
Kysy kirjastonhoitajalta -palvelu kuuluu osana Kirjastot.fi-palveluihin. Kirjastot.fi tuottaa verkkopalveluita kaikkien suomalaisten kirjastojen käyttöön. Kirjastot.fi-palvelukokonaisuus on opetus- ja kulttuuriministeriön rahoittama. Kirjastot.fi vastaa Kysy kirjastonhoitajalta -palvelun tekniikasta ja sisällön valvonnasta sekä vastaamisen organisoinnista, mutta kirjastojen työntekijät hoitavat kysymyksiin vastaamisen.
Kysy kirjastonhoitajalta toimii kolmella kielellä, suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi. Vastauksia löytyy arkistosta toki muillakin kielillä italiasta saamen kielelle.
Kysy kirjastonhoitajalta -palvelun ydinajatuksena on tuoda tieto, sen etsiminen ja löytyminen kaikkien saavutettaville. Perustehtävä on viitata lähteisiin ja näin kertoa tiedonetsijälle, mistä kannattaa etsiä ja mikä on luotettava lähde. Kysymyksiin pyritään vastaamaan kolmen arkipäivän sisällä.
Aiheesta muualla

Kysy kirjastonhoitajalta https://www.kirjastot.fi/kysy
Kysy kirjastonhoitajalta -vastaukset https://www.kirjastot.fi/kysy/vastaukset
Kysy kirjastonhoitajalta -haku https://www.kirjastot.fi/kysy/haku
Kysy kirjastonhoitajalta -asiasanat https://www.kirjastot.fi/kysy/asiasanat
Fråga bibliotekarien
Ask a Librarian https://www.libraries.fi/ask
Laihian Lujattaret

| Laihian Lujattaret |
| --- | --- |

Perustettu:  2006
Kotipaikka:  Laihia, Suomi
Kenttä:  Laihian monitoimikeskus
Valmentaja:  Katarina Järvinen
Sarja:  SM-liiga
Laihian Lujattaret on entinen laihialainen naisten lentopallon SM-liigassa pelannut joukkue.
Joukkue nousi SM-liigaan 2005, ja sen nimeksi tuli Laihian Lujattaret. Lujattarilla oli myös junioritoimintaa, Suomen toiseksi suurin junioriseura Laihian Luja. Laihian ensimmäinen liigakausi oli vielä totuttelua liigaan ja kaudella 2007-2008 Lujattarien tavoite on mitali. Kolmen vuoden tavoitteiksi tehtiin vuonna 2005 nousu SM-liigaan ja säilyttää siellä paikka ilman karsintoja ensimmäisellä kaudella ja viimeiseksi eli kolmanneksi vuodeksi on asetettu tavoitteeksi SM-mitali. Kauden 2009 päätteeksi joukkue putosi pääsarjasta tehden konkurssin. Seuran paikan ykkössarjassa otti Laihian Luja.
Lujattaria valmentaa entinen Lujan pelaaja Katarina Järvinen, joka on ainoa naisvalmentaja koko SM-liigassa.
Kysucké Nové Mesto

| Kysucké Nové Mesto |
| --- | --- |
 Kysucké Nové Meston keskusaukio
 Kysucké Nové Mesto
 Koordinaatit: 49°17′54″N, 18°47′12″E 
Valtio:  Slovakia
Alue (kraj):  Žilinan alue
Piiri:  Kysucké Nové Mesto
Ensimmäinen maininta:  1246
Hallinto:  
 – Pormestari:  Ján Hartel
Väkiluku (2010):  15 699
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  024 01
Suuntanumero(t):  +421-41
 
 www.kysuckenovemesto.sk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kysucké Nové Mesto on kaupunki Žilinan alueella, Slovakiassa, maan pohjoisosassa. Kunnan asukasluku oli 15 699 vuonna 2010. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan asukkaista 95,1 % oli slovakkeja, 1 % tšekkejä sekä 0,8 % romaneja ja saksalaisia. Uskonnoltaan 86,2 % ilmoitti olevansa roomalaiskatolisia ja 0,5 % luterilaisia. 6,8 % ei ilmoittanut mitään uskontoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kysucké Nové Mesto Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto (slovakiksi)
Kroatian vaakuna

Kroatian vaakuna
Kroatian vaakuna on Kroatian tunnus lipun ja hymnin ohella. Sen nykyinen versio hyväksyttiin 21. joulukuuta 1990.
Siinä on punavalkoinen šakkilautakuvio (kroatiaksi šahovnica, šakkilauta), perinteinen Kroatian ja kroatialaisten tunnus. Sen yläpuolella on viisi vaakunaa, jotka ovat vasemmalta oikealle:
vanhin tunnettu Kroatian vaakuna (sinisellä pohjalla kultainen heksagrammi ja hopeinen kuunsirppi)
Dubrovnikin tasavallan vaakuna (sinisellä pohjalla kaksi punaista vaakaraitaa)
Dalmatian vaakuna (sinisellä pohjalla kolme kultaista kruunupäistä leijonaa tai leopardia)
Istrian vaakuna (sinisellä pohjalla vasemmalle kääntynyt kultainen vuohi, jolla punaiset sarvet ja sorkat)
Slavonian vaakuna (sinisellä pohjalla kultainen heksagrammi ja valkoreunaisella punaisella tasaraidalla musta, valkovatsainen näätä juosten vasemmalle).
Euroopan valtioiden vaakunat
Alankomaat
Albania
Andorra
Armenia¹
Azerbaidžan¹
Belgia
Bosnia ja Hertsegovina
Bulgaria
Espanja
Georgia¹
Islanti
Irlanti
Italia
Itävalta
Kazakstan¹
Kroatia
Kreikka
Kypros¹
Latvia
Liechtenstein
Liettua
Luxemburg
Malta
Moldova
Monaco
Montenegro
Norja
Pohjois-Makedonia
Portugali
Puola
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
San Marino
Serbia
Slovakia
Slovenia
Suomi
Sveitsi
Tanska
Tšekki
Turkki¹
Ukraina
Unkari
Yhdistynyt kuningaskunta
Valko-Venäjä
Vatikaanivaltio
Venäjä¹
Viro
¹ Myös Aasiaan kuuluvaksi tulkittava valtio
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Laihian baptistiseurakunta

| Laihian baptistiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  baptismi
Perustettu:  1879
Liitetty:  Jurvan baptistiseurakunta
Liitettiin:  1889
Pääkirkko:  Laihia, Suomi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laihian baptistiseurakunta oli vuonna 1879 perustettu ja 1800-luvun lopulla toiminut baptistiseurakunta Laihialla. Jurvan baptistiseurakunnan tavoin baptismi saapui Laihialle vuonna 1878 purmolaisen Henrik Naarsin ja kortesjärveläisen Anders Lillirsin toimesta. Naars osasi suomea ja hänen julistustyönsä johti seurakunnan perustamiseen vuonna 1879. Perustamiskokouksessa oli läsnä 11 henkilöä. Laihian baptistiseurakunta toimi läheisessä yhteydessä Jurvan baptistien kanssa, joista muodostuikin Etelä-Pohjanmaan baptistien keskus. Laihian baptistit liittyivät eriuskolaislain astuessa voimaan 1889 Jurvan seurakuntaan. Baptistit järjestivät Laihialla seuroja ja matkasaarnaajat kiersivät tunnettujen baptistien taloissa.
Laihian monitoimikeskus

Laihian monitoimikeskus on urheiluhalli Laihialla. Halli valmistui 2007 ja avaijaiset pidettiin 30. elokuuta Suomen lentopallomaajoukkueen pelattua harjoitusmaaottelun Espanjan lentopallomaajoukkuetta vastaan. Hallin kapasiteetti on vähän yli tuhat ihmistä.[lähde? ] Halli on Laihian Lujattarien kotihalli.
Monitoimikeskusta oltiin suunniteltu Laihialle pitkään, mutta vasta Laihian Lujattarien nousu Lentopallon SM-liigaan 2006 käynnisti hallin suunnittelun ja lopulta rakentamisen.[lähde? ]
Kvatakhevi

Kvatakhevin kirkon itäinen julkisivu.
Kvatakhevi (georg. ქვათახევი) on keskiaikainen georgialaisortodoksinen luostari Kaspin piirikunnassa Šida Kartlin hallintoalueella Georgiassa, 55 kilometriä maan pääkaupungista Tbilisistä länteen.
Kvatakhevin luostarikompleksi sijaitsee lähellä Kavtiskhevin kylää Trialeti-vuorijonon pohjoisrinteillä virtaavan joen uurtaman rotkon päässä. Jyrkät vuorenrinteet suojaavat sitä kolmelta sivulta. Se on rakennettu 1100–1200-luvuilla ja muistuttaa Pitaretin ja Betanian luostareita arkkitehtuuriltaan ja koristelultaan. Se noudattaa ajan georgialaisten kupolikirkkojen kaanonia. Kirkon pohjapiirros on lähes neliö, jossa kupoli lepää kahden vapaasti seisovan pilarin ja kahden alttarin sivuseinien kielekkeisiin yhdistetyn pilarin varassa. Kirkon sisätilan mudostavat ristin haarat ja kupoli sen keskikohdan yläpuolella.
Rakennuksessa on kaksi eteishuonetta, yksi eteläpuolella ja toinen länsipuolella. Julkisivut on peitetty hienosti leikatuilla vaaleilla kivineliöillä. Erityisesti kirkon ikkunoiden ympäristöt ja kupolin sivut on koristeltu geometrisin kuvioin, ja itäjulkisivua koristaa suuri risti.
Historiallisesti Kvatakhevi toimi myös kirjallisena keskuksena, jossa kopioitiin käsikirjoituksia. Siellä oli myös aarre, johon kuului useita keskiaikaisia georgialaisia koruja. Suuren osan niistä hankki Moskovan Valtion historiallinen museo, jossa ne ovat nykyisin näytteillä.
Luostari vaurioitui pahoin Timur Lenkin hyökkäyksissä Georgiaan 1300-luvulla, mutta se korjattiin myöhemmin, erityisesti prinssi Ivane Tarkhan-Mouravin suojeluksessa vuonna 1854. Luostariin lisättiin kellotorni vuonna 1872.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kvatakhevi Wikimedia Commonsissa
Larry Poromaa

Larry Poromaa (s. 1963) on uransa lopettanut Ruotsista lähtöisin oleva maastohiihtäjä, joka on taustaltaan ruotsinsuomalainen. Parhaimmillaan Poromaa sijoittui maailmancupin kokonaistilastossa 12. sijalle, vuonna 1986. Hiihtouransa jälkeen Poromaa toimi pitkään Ruotsin hiihtomaajoukkueen suksihuollossa. Hän on toiminut myös Virossa Kristina Šmigunin suksiasiantuntijana. Larry Poromaan poika William Poromaa on myös maastohiihtäjä.
Käpylän ammattikoulu

Käpylän ammattioppilaitoksen pääsisäänkäynti Kullervonkadulla.
Käpylän ammattioppilaitos Panuntieltä.
Käpylän ammattikoulu oli Kullervonkadulla sijaitseva ammattikoulu. Nykyään rakennus toimii Stadin ammattiopiston Käpylän koulutusyksikön opetuspisteenä ja siellä opetetaan painoalaa sekä kemian tekniikkaa.
Historia

Rakennus valmistui vuonna 1968, jolloin siihen muuttivat Helsingin kaupungin kirjapainokoulu, hienomekaanikkokoulu, leipurikoulu sekä laboratoriokoulu. Vuonna 1970 hienomekaanikkokoulu ja kirjapainokoulu yhdistyivät samaksi hallinnolliseksi kokonaisuudeksi, Käpylän ammattikouluksi.
Vuonna 1978 leipuriosasto siirtyi Roihuvuoren ammattikouluun. Vapautuneet tilat otettiin valokuvauslaboranttien sekä prosessitekniikan opintolinjojen käyttöön. 1980 koulun nimi muutettiin Käpylän ammattioppilaitokseksi, johon kuuluivat graafisen tekniikan osasto sekä säätötekniikan (entinen hienomekaanikkokoulu) osasto.
Vuoden 1993 kevääseen asti rakennuksessa toimivat Käpylän ammattioppilaitos ja Laboratorioalan ammattioppilaitos. Toukokuussa 1993 Laboratorioalan ammattioppilaitos muutti uusiin tiloihin Onnentielle. Vuonna 1999 Käpylän ammattioppilaitos liittyi Heltechiin ja siitä tuli Käpylän koulutusyksikön opetuspiste. Sähköalan opetus siirtyi Vallilan opetusyksikköön vuonna 2010. Rakennukseen aloitettiin vuonna 2012 perusparannus ja sen on arvioitu valmistuvan elokuussa 2014.päivitettävä
Lamont

Lamont on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Charles Lamont (1895–1993), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
Johann von Lamont alk. John Lamont, (1805–1879), skotlantilais-saksalainen tähtitieteilijä ja fyysikko
Norman Lamont (s. 1942), brittiläinen konservatiivisen puolueen poliitikko
Peter Lamont (1929–2020), brittiläinen elokuvien tuotantosuunnittelija
Thomas W. Lamont (1870–1948), yhdysvaltalainen pankinjohtaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Larry Perkins

| Larry Perkins |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Australia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1974, 1976–1977
Talli(t):  Amon, Boro, Brabham, BRM, Surtees
Kilpailuja:  15 (11 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1974
Viimeinen kilpailu:  Ranskan Grand Prix 1977
Larry Perkins (s. 18. maaliskuuta 1950 Murrayville, Victoria) on entinen australialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui viiteentoista Formula 1 -osakilpailuun kausilla 1974 ja 1976–1977. Hän oli parhaimmillaan kahdeksas Belgian GP:ssä 1976, jossa hän ajoi Boro-tallin parhaan sijoituksen.
Perkins voitti Australian Formula 2 -sarjan mestaruuden vuonna 1972. Hän voitti myös Euroopan Formula 3 -sarjan mestaruuden vuonna 1975. Formula 1 -uran jälkeen hän voitti Formula 5000- ja Touring car -sarjojen mestaruudet. Perkins on voittanut myös Bathurst 1000 -kilpailun kuudesti vuosina 1982–1984, 1993, 1995 ja 1997. Lopetettuaan kilpailemisen vuonna 2003, hän keskittyi omaan V8 Supercar -tiimiinsä.
Perkins valittiin V8 Supercar Hall of Fameen vuonna 2008. Hänen poikansa Jack ajaa myös V8 Supercar -sarjassa.
Kuilun partaalla (EP)

| Kuilun partaalla Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2000–2001 Sundi Coop, Savonlinna
 Julkaistu: toukokuu 2001
 Tuottaja(t): Timo Rautiainen Tuomo Valtonen
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 18.09
 Levymerkki: Ranka Recordings
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 2.
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen muut julkaisut
| In frostigen Tälern 2001 | Kuilun partaalla 2001 | Rajaportti 2002 |
Kuilun partaalla on Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2001. Levyltä löytyvä Tuomari Nurmio -cover ”On aika soittaa sinfonia” on alun perin julkaistu vuonna 2000 ilmestyneellä Tuomari Nurmio-tribuuttilevyllä Tuomarin todistajat.
EP nousi Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle, ja se pysyi listalla yhteensä 18 viikkoa.
Kappaleet

Sovitukset Petosalmi, Pohjolainen, Rautiainen, Rämö ja Ursin.
Nyt on mies! – 4.29 (säv. ja san. Timo Rautiainen)
On aika soittaa sinfonia – 4.06 (Tuomari Nurmio -cover, säv. ja san. Hannu Nurmio)
Rajatila – 4.30 (Live, Radiomafian äänitys vuoden 2000 Ilosaarirockista, säv. Rautiainen, san. Tomi Tuomaala)
Kehtolaulu – 5.00 (Marja Mattlar -cover, säv. ja san. Mattlar)
Kokoonpano

Timo Rautiainen – kitara, laulu
Jarkko Petosalmi – kitara
Karri Rämö – kitara
Seppo Pohjolainen – rummut, taustalaulu
Nils Ursin – basso
Kokoonpano > Muut

Tapio Wilska – murinalaulu (kappale 1)
Tuomo Valtonen – äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Arto Revonkorpi – valokuvat
Aiheesta muualla

Kuilun partaalla (EP) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Kuilun partaalla (EP) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus
| --- | --- |
Albumit:   Lopunajan merkit  Itku pitkästä ilosta  Rajaportti  Kylmä tila  Lauluja Suomesta  In frostigen Tälern  Hartes Land 
EP:t:   Hävetkää!  Kuilun partaalla (EP)  Tiernapojat (EP) 
Kokoelmat:   Tilinteon hetki 
DVD:t:   DVD (Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus)  Perunkirjoitus (DVD) 
Kirjat:   Trio Niskalaukaus 
Muuta:  Diskografia