stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vinny Appice
Diskografia

1976 - Derringer - Derringer
1977 - Derringer - Sweet Evil
1977 - Derringer - Live
1978 - Axis - It's a Circus World
1980 - Ray Gomez - Volume
1981 - Black Sabbath - Mob Rules
1982 - Black Sabbath - Live Evil
1982 - Bruzer - Round One
1983 - Dio - Holy Diver
1984 - Dio - The Last in Line
1985 - Dio - Sacred Heart
1986 - Hear ’n Aid - Stars
1986 - Dio - Intermission (ep)
1987 - Dio - Dream Evil
1989 - War & Peace - The Flesh and Blood Sessions
1990 - World War III - WWIII
1992 - Black Sabbath - Dehumanizer
1993 - Dio - Strange Highways
1996 - Dio - Angry Machines
1998 - Dio - Inferno - Last in Live
2000 - Bedazzled-soundtrack
2001 - Lana Lane - Project Shangri-La
2002 - Mark Boals - Edge of the World
2003 - Erik Norlander - Music Machine
2006 - Powerzone Project - Powerzone Project
2006 - 3 Legged Dogg - Frozen Summer
2007 - Black Sabbath - The Dio Years (kokoelma + 3 uutta kappaletta)
2007 - Black Sabbath - Live at Hammersmith Odeon (nauhoitettu 1981–1982)
2007 - Heaven & Hell - Live from Radio City Music Hall (CD/DVD)
2009 - Heaven & Hell - The Devil You Know
2010 - Heaven & Hell - Neon Nights – Live at Wacken (CD/DVD)
2010 - Dio - Dio at Donington UK: Live 1983 & 1987
2012 - Kill Devil Hill - Kill Devil Hill
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Toyota B -pohjalevy

Toyota B -pohjalevy on Toyotan kehittämä pohjalevy pienille etu- ja nelivetoisille automalleille. Se korvasi edeltäneen NBC-pohjalevyn.
Mallit

Scion xD (2007–2014)
Subaru Trezia (2010–2016)
Toyota Belta (2005–2012)
Toyota ist (XP110) (2007–2016)
Toyota JPN Taxi (2017–)
Toyota Porte (XP140) (2012–)
Toyota Prius C (2011–)
Toyota Ractis (2005–2017)
Toyota Sienta (XP170) (2015–)
Toyota Urban Cruiser (2009–2014)
Toyota Vios (XP90) (2007–2013)
Toyota Vios (XP150) (2013–)
Toyota Yaris (XP90) (2005–2011)
Toyota Yaris (XP130) (2010–)
Thomas Adolphus Trollope

| Thomas Adolphus Trollope |
| --- | --- |
 Thomas Adolphus Trollope
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1810 Bloomsbury, Lontoo, Englanti
Kuollut: 11. marraskuuta 1892 (82 vuotta) Clifton, Englanti
Kansalaisuus:  Englanti
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Thomas Adolphus Trollope (29. huhtikuuta 1810 Bloomsbury, Lontoo, Englanti – 11. marraskuuta 1892 Clifton, Englanti), oli brittiläinen kirjailija.
Trollopen vanhemmat olivat kirjailija Frances Trollope ja asianajaja Thomas Anthony Trollope. Trollopen veli oli kirjailija Anthony Trollope. Trollopen ensimmäinen vaimo oli Theodosia Trollope, toinen Frances Eleanor Trollope (s. Ternan), molemmat kirjailijoita.
Trollope oli jo opiskeluaikana alkanut kirjoittaa hampshireläiseen lehteen. Syksyllä 1828 perhe muutti Yhdysvaltoihin, josta he kovien kokemusten jälkeen palasivat Englantiin. Opintojen päätyttyä hän työskenteli sanoma- ja aikakauslehdissä, ja hän julkaisi 1840 äitinsä toimittaman ensimmäisen kirjansa, vaatimattoman kertomuksen matkasta Bretagneen. Kului kaksi vuotta, ja hän tutustui Charles Dickensiin ja alkoi myöhemmin kirjoittaa tämän lehteen Household Words. Hän asettui 1843 äitinsä kanssa Firenzeen ja käsitteli sen jälkeen kirjoissaan toscanalaisia aiheita ja oli aikansa ahkerimpia kirjailijoita. Hän avioitui 1848 Theodosia Trollopen kanssa, ja he saivat tyttären Bicen (Beatrice). Vaimon varallisuuden ansiosta he ostivat Firenzestä talon, joka sai nimeksi Villino Trollope ja josta tuli kirjailijoiden kohtauspaikka. Hän keksi 1850 juonen äitinsä Florence Trollopen romaaniin Petticoat Government ja kahdeksan vuotta myöhemmin veljelleen Anthonylle juonen tämän menestystarinaan Doctor Thorne.
Trollopen vaimo kuoli 1865, ja Trollope muutti Firenzen ulkopuolelle Villa Ricorboliin. Seuraavana vuonna hän meni naimisiin Frances Eleanor Ternanin kanssa. He muuttivat 1873 Roomaan, jossa hän toimi Standardin kirjeenvaihtajana. Heidän talostaan tuli englantilaisten matkailijoiden suosittu kohtauspaikka. Hän muutti 1890 Englantiin, jossa hän kuoli. Tuotteliaan Trollopen kirjallinen tuotanto jäi pian unohduksiin.
The Great McGinty

| The Great McGinty |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Preston Sturges
Käsikirjoittaja:  Preston Sturges
Tuottaja:  Paul Jones
Säveltäjä:   Friedrich Hollaender  John Leipold 
Kuvaaja:  William C. Mellor
Leikkaaja:  Hugh Bennett
Tuotantosuunnittelija:  Hans Dreier
Lavastaja:  A. E. Freudeman
Pääosat:   Brian Donlevy  Muriel Angelus  Akim Tamiroff 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1940
Kesto:  81 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vas. Akim Tamiroff, Muriel Angelus ja Brian Donlevy.
The Great McGinty on Preston Sturgesin käsikirjoittama ja ohjaama poliittinen komediaelokuva vuodelta 1940. Se on käsikirjoittajana uransa aloittaneen Sturgesin ensimmäinen ohjaustyö. Elokuva toi hänelle parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon ja käynnisti Sturgesin läpi 1940-luvun jatkuneen uran menestyskomedioiden kirjoittajana ja ohjaajana.
Juoni

1930-luvun lamavuosina muuan pummi (Brian Donlevy) pääsee paikallisten hämärämiesten työrukkaseksi väärentämään vaalituloksia. Mies menestyy niin, että hänet nostetaan korruptoituneen pikkukaupungin pormestariksi. Kuvernöörin virkaan edetäkseen hän menee kulissiavioliittoon kovin rehellisen naisen kanssa, joka alkaa vaatia mieheltään oikeita uudistuksia, jotka hyödyttävät kansalaisia. Pahaksi onneksi mies rakastuu puolisoonsa aidosti. Tästä alkaa miehen alamäki hänen ”työnantajiensa” hylätessä hänet. Mies kertoo tarinan takaumana työskennellessään baarimikkona jossain Keski-Amerikan pikkukylässä jouduttuaan pakenemaan Yhdysvalloista.
Myöhempi arvostus

The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Rotten Tomatoes -kokoomasivustolla elokuvalla oli 2010-luvun lopulla kriitikoiden 100 prosentin ja suuren yleisön 79 prosentin arvostus.
The Darkness (albumi)

| The Darkness Dawn of Solace |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. toukokuuta 2006
 Kesto: 39.37
 Levy-yhtiö: Noble Demon
Dawn of Solacen muut julkaisut
|   | The Darkness 2006 | Waves 2020 |
The Darkness on Dawn of Solacen debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2006 levymerkillä Noble Demon.
Kappaleet

Dying Daylight – 2.50
Wings Of Darkness Attached On The Children Of The Light – 7.23
I Was Never There – 6.51
Dead Air – 5.19
I Am Chaos, I Am Destruction – 6.01
Winter Song – 2.37
Wrath Of Gods Amongst Us – 4.55
Avalanche – 3.39
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

The Darkness (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Darkness (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Trenton elokuvafestivaalit

Trenton elokuvafestivaalit on Trentossa, Italiassa vuosittain järjestettävä elokuvajuhla. Se sai alkunsa vuonna 1954.
Vuonna 2011 festivaaleilla avattiin uusi kategoria Destinazione..., jonka tarkoituksena on esitellä eri maiden elokuvataidetta. Ensimmäisenä vuorossa oli Suomi 11 elokuvalla. Festivaaleilla esitettiin muun muassa Teuvo Tulion Laulu tulipunaisesta kukasta (1938), Mika Ronkaisen Freetime Machos (2009), Jukka Kärkkäisen Kansakunnan olohuone (2009), Peter von Baghin Helsinki, ikuisesti (2008), Dome Karukosken Napapiirin sankarit (2010) ja Joonas Berghällin ja Mika Hotakaisen Miesten vuoro (2010). Markku Tuurnan dokumenttielokuva Salla - Selling the Silence (2010) kilpaili vuoden 2011 kansainvälisessä luokassa.
Tim Scott

| Tim Scott |
| --- | --- |
 Tim Scott vuonna 2013
Yhdysvaltain senaattori Etelä-Carolinasta
 2013-01-022. tammikuuta 2013– Yhdessä Lindsey Grahamin kanssa  
Edeltäjä:  Jim DeMint
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Etelä-Carolinan 1. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 2011 – 2. tammikuuta 2013  
Edeltäjä:  Henry E. Brown Jr.
Seuraaja:  Mark Sanford
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. syyskuuta 1965 (ikä 59) North Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Uskonto:  evankelikalismi
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.scott.senate.gov
Timothy Eugene Scott (s. 19. syyskuuta 1965 North Charleston, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on toiminut Etelä-Carolinan edustajana Yhdysvaltain senaatissa tammikuusta 2013 lähtien, jolloin hänet nimitettiin eronneen senaattori James DeMintin paikalle. Scottista tuli näin ensimmäinen afroamerikkalainen senaattori vanhasta etelästä yli sataan vuoteen. Etnisestä taustastaan huolimatta Scott ei ole halunnut liittyä kongressissa afroamerikkalaisten etuja ajavaan Congressional Black Caucus -ryhmään. Vuonna 2014 pidetyissä täytevaaleissa Scott valittiin jatkamaan senaattorina DeMintin kauden loppuun 2017 saakka. Tämän jälkeen Scott valittiin ensimmäiselle täydelle senaattorinkaudelleen, ja hänet on valittiin uudestaan vuonna 2022.
Aiemmin Scott on toiminut Charlestonin piirikunnan valtuustossa (1995–2008), Etelä-Carolinan osavaltionkongressin alahuoneessa (2009–2010) ja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa (2011–2013).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tim Scott Wikimedia Commonsissa
Tim Scottin viralliset kotisivut
Trenton kirkolliskokous

Trenton kirkolliskokous (latinaksi Concilium Tridentinum) oli katolisen kirkon yhdeksästoista ekumeeninen kirkolliskokous, joka pidettiin vuosina 1545–1563 Trentossa Pohjois-Italiassa. Sitä kutsutaan myös nimellä Tridentin kirkolliskokous.
Keisari Kaarle V:n useista vaatimuksista paavi Paavali III:n kutsuma kokous kesti kolmessa jaksossa 1545–1547. 1551–1552 ja 1562–1563 paavien Julius III, Marcellus II ja Paavali IV hallintojen ajan ja päättyi Pius IV:n kaudella. Kokouksen alkaessa keisarina oli Kaarle V ja sen päättyessä Ferdinand I. Läsnä oli viisi paavin kardinaalilegaattia, kolme patriarkkaa, 33 arkkipiispaa, 235 piispaa, seitsemän apottia, seitsemän luostarijärjestön johtajaa ja 160 muuta teologia.
Trenton kirkolliskokous
Kirkolliskokous kutsuttiin koolle reaktiona protestanttisen uskonpuhdistukselle, ja tarkoitus oli vahvistaa katolisen kirkon oppia ja rakenteita. Protestanteille myönnettiin läsnäolo-oikeus, mutta heitä ei osallistunut kirkolliskokoukseen.
Kokous kokosi yhteen ja järjesti katolisen kirkon keskiaikaisen opinkehityksen tulokset ja julisti ne osaksi ilmoitettua, muuttumatonta totuutta ja katolilaisille pakollisiksi uskonkappaleiksi. Siten muotoiltiin katolisen kirkon virallinen oppi asioista, joissa protestantit olivat eri mieltä, muun muassa sakramenteista, vanhurskauttamisesta, Raamatun kaanonista ja kiirastulesta. Kokouksessa myös kanonisoitiin latinankielisen messun virallinen muoto ja määrättiin sillä korvattavaksi paikalliset muunnelmat. Kirkon oppia ei ollut aiemmin muotoiltu näin tarkasti.
Lisäksi kokous uudisti kirkon rakenteita ja kirkkojärjestystä sekä määräsi useita uusia käytäntöjä, jotta monien mielestä byrokratisoitunutta kirkkoa voitaisiin hallita paremmin. Nyt lakkautettiin lopullisesti muun muassa anekauppa, joka oli muuttunut pelkäksi harmin aiheeksi; sen tuotto hupeni liian moniin ahnaisiin välikäsiin: oli itse asiassa varsin tavallista, että rosvot tai jopa anekauppiaan itsensä palkkaamat vartijat ryöstivät hyvin menestyneen kauppiaan ja ohittivat moisen rikoksen varastamalla tämän aneet – jotka teoriassa antoivat kaikki pahimmatkin rikokset anteeksi. Tämän vuoksi koko anekäytäntö todettiin toivottomaksi jatkaa ja lakkautettiin. Pietarinkirkkoa rahoitettiin nyt suorilla lahjoituksilla ja vain lähialueilla – tosin tällaisia lahjoituksia vastaan sai myös synninpäästön, mutta tämä jäänne aneista hiipui nopeasti.
Myös kirkkokuria tiukennettiin, ja jesuiitat saivat tehtäväkseen laatia kysymyksiin ja vastauksiin perustuvan katekismuksen kansaa varten.
Sen sijaan Lutherin ja eräiden muiden protestanttien vaatimaa kansankielistä Raamattua ei haluttu levittää.
Ortodoksinen kirkko ei tunnusta tätä kirkolliskokousta todelliseksi ekumeeniseksi kirkolliskokoukseksi.
Transleithania

Transleithania  oli nimitys, jota käytettiin vuoden 1867 jälkeen Unkarin kruunun alueisiin kuuluneista Itävalta-Unkarin valtakunnan maista. Transleithania merkitsee kirjaimellisesti Leitha-joen ”tuonpuoleisia”, toisin sanoen itäpuolisia maita. Valtakunnan toisesta eli Itävallan puoliskosta käytettiin vuorostaan nimitystä Cisleithania.
Tim Sestito

| Tim Sestito |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. elokuuta 1984 (ikä 40) Rome, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat  Italia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Albany Devils New Jersey Devils
Sarja:  AHL NHL
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Bridgeport Sound Tigers (AHL) Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL) Springfield Falcons (AHL) Edmonton Oilers (NHL) Lowell Devils (AHL)
NHL-varaus:  ei varattu
Tim Sestito (s. 28. elokuuta 1984 Rome, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New Jersey Devilsin organisaatiossa. Pääosin hän edustaa organisaation AHL:ssä pelaavassa farmijoukkueessa Albany Devilsissä, jonka varakapteeni hän on. Sestiton pelipaikka on keskushyökkääjä, hän on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 91 kilogrammaa. Sestitolla on myös Italian kansalaisuus.
Ura

NHL-varaukseton Sestito debytoi NHL:ssä kaudella 2008–2009, jolloin hän edusti Edmonton Oilersia. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi New Jersey Devilsin organisaatioon. Albany Devilsin lisäksi Sestito on pelannut AHL:ssä Bridgeport Sound Tigersin, Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin, Springfield Falconsin ja Lowell Devilsin riveissä. NHL:ssä Sestito on pelannut 101 ottelua tekemättä yhtään maalia. Vastaavaan suoritukseen, eli sataan NHL-otteluun ilman maaleja, on pystynyt NHL:n historiassa Sestiton lisäksi vain kuusi pelaajaa. Sestito pelasi sadannen NHL-ottelunsa tammikuussa 2015. Hän on kerännyt NHL:ssä kahdeksan syöttöpistettä.
Muuta

Tim Sestiton pikkuveli Tom on myös jääkiekkoilija.
Tim Sherwood

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Timothy Sherwood
Syntymäaika: 6. helmikuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: St Albans, Englanti
Pelipaikka: keskikenttä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1987–1989 1989–1992 1992–1999 1999–2003 2003–2004 2004–2005 | Watford Norwich City Blackburn Rovers Tottenham Hotspur Portsmouth Coventry City | 032 (2) 071 (10) 246 (25) 093 (12) 030 (1) 011 (0) |
Maajoukkue
| 1999 | Englanti | 3 (0) |
Valmennusura
2008–2013 2013–2014 2015: Tottenham Hotspur (apuv.) Tottenham Hotspur Aston Villa
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Timothy ”Tim” Sherwood (s. 6. helmikuuta 1969) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Keskikentällä pelanneen Sherwoodin ura alkoi Watfordissa, jossa hän debytoi syyskuussa 1987. Pääsarjatasolla pelannut Norwich City osti Sherwoodin kesällä 1989. Hän pelasi Norwichissa helmikuuhun 1992 asti, jolloin Kenny Dalglish hankki hänet Blackburn Roversiin. Aluksi Sherwoodilla oli vaikeuksia murtautua aloituskokoonpanoon, mutta ajan myötä hänestä tuli joukkueelle tärkeä pelaaja. Kaudella 1994–1995 hän toimi Blackburnin kapteenina, kun seura voitti Valioliigan mestaruuden. Sherwood pelasi Blackburnissa vuoteen 1999 asti, jolloin Tottenham osti hänet. Tammikuussa 2003 hän riitautui valmentaja Glenn Hoddlen kanssa ja siirtyi loppukaudeksi sarjaporrasta alempana pelanneeseen Portsmouthiin. Portsmouth nousi Valioliigaan ja Sherwood jäi seuraan myös seuraavaksi kaudeksi. Kesällä 2004 Sherwood siirtyi Coventry Cityyn, jossa hän pelasi vielä yhden kauden ennen uransa lopettamista.
Sherwood pelasi myös kolme ottelua Englannin maajoukkueessa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi 30-vuotiaana vuonna 1999.
Ura valmentajana

Lokakuussa 2008 Tottenham Hotspurin manageri Harry Redknapp otti Sherwoodin mukaan valmennusryhmäänsä. Joulukuussa 2013 hänet nimettiin aluksi Tottenhamin tilapäismanageriksi André Villas-Boasin irtisanomisen jälkeen ja viikkoa myöhemmin hänen manageripestinsä vakinaistettiin. Hän allekirjoitti kauden 2014–2015 loppuun kestävän sopimuksen. Sherwoodin johdolla Spurs sijoittui kauden 2013–2014 päätteeksi kuudenneksi. Sherwoodin alaisuudessa seura voitti puolet pelaamistaan otteluista ja hänen voittoprosenttinsa oli seuran valmentajista toiseksi paras. Hyvistä tuloksista huolimatta seurajohto erotti Sherwoodin kauden jälkeen.
Helmikuun lopulla 2015 Sherwoodista tuli Valioliigan hännille juuttuneen Aston Villan päävalmentaja. Aston Villa sijoittui Valioliigassa kaudella 2014–2015 17:nneksi ja säilytti näin sarjapaikkansa. Lisäksi joukkue eteni FA Cupin loppuotteluun, jossa se hävisi Arsenalille maalein 0–4. Kausi 2015–2016 alkoi joukkueelta heikosti, se voitti kymmenestä ensimmäisestä ottelustaan kaikki kilpailut mukaan lukien vain yhden, mistä johtuen seurajohto erotti Sherwoodin lokakuun lopulla 2015. Hän valmensi Aston Villaa yhteensä 28:ssa ottelussa ja on näin seurahistorian lyhytaikaisin vakituinen päävalmentaja.
The Great Stone War

| The Great Stone War Winds of Plague |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. elokuuta 2009
 Tyylilaji: deathcore, sinfoninen metalli
 Kesto: 37.17
 Levy-yhtiö: Century Media
Winds of Plaguen muut julkaisut
| Decimate the Weak 2008 | The Great Stone War 2009 | Against the World 2011 |
The Great Stone War on yhdysvaltalaisen deathcore-yhtye Winds of Plaguen kolmas pitkäsoitto.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Winds of Plague.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Earth | 1.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Forged in Fire (feat. Martin Stewart (Terror))  | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Soldiers of Doomsday | 4.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Approach the Podium | 3.40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Battle Scars | 3.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Chest and Horns (feat. Jamey Jasta (Hatebreed))  | 4.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Creed of Tyrants | 2.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Our Requiem | 4.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Classic Struggle (feat. Mitch Lucker (Suicide Silence))  | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Great Stone War | 4.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Tides of Change | 2.25 |  |  |  |  |  |  |  |
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

The Great Stone War Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Great Stone War Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Toronto-Dominion Bank

| Toronto-Dominion Bank |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NYSE: TD TSX: TD
Markkina-arvo:  81,8 mrd USD (5/2016)
ISIN:  CA8911605092
Perustettu:  1855
Toimitusjohtaja:  Bharat Masrani
Kotipaikka:   Toronto-Dominion Centre, King Street West and Bay Street, Toronto ON M5K 1A2, Kanada
Toiminta-alue:  Pohjois-Amerikka
Toimiala:  pankki
Liikevaihto:  29,82 mrd. USD (2015)
Liikevoitto:  6,23 mrd. USD (2015)
Henkilöstö:  81 483 (2015)
Kotisivu:  www.td.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toronto-Dominion Bank eli TD Bank (ransk. Banque Toronto-Dominion) on Pohjois-Amerikassa toimiva suuri kanadalainenn liikepankki. Pankin kotipaikka on Toronto Ontarion provinssissa. Nykyinen pankki on muodostettu helmikuussa 1955, kun vuonna 1855 pankkitoimiluvan saanut Bank of Toronto ja 1869 toimintansa aloittanut The Dominion Bank yhdistyivät.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla TD Bank oli vuonna 2016 sijalla 67. Se luokiteltiin samalla Kanadan 2. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Pankin markkina-arvo oli 81,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihto 29,8 miljardia USD (2015). Vuoden 2015 lopussa suurpankin henkilökuntaan kuului yli 81 000 työntekijää.
Taseensa perusteella (834,22 mrd. USD) Toronto-Dominion Bank luokiteltiin vuonna 2016 maailman 33. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi.
Yhdysvaltalainen Global Finance Magazine luokitteli pankin maailman ja Kanadan turvallisimmaksi liikepankiksi vuonna 2016. Suurten luottoluokittajien pankille antamat luottoluokitukset olivat AA- (Fitch), Aa1 (Moody's) ja AA- (S&P).
Pankin Toronton pääkonttorin pilvenpiirtäjiä (TD Centre).
TD Canada Trust Tower -pilvenpiirtäjä Torontossa, jossa on pankkikonsernin toimitiloja.
TD Bank -konsernin tornitalo Vancouverissa.
Halifaxin tornitalo.
Pankin Calgaryn toimitalo.
Drive-in -pankkiautomaatti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toronto-Dominion Bank Wikimedia Commonsissa
Teräskannus

| Teräskannus> The Naked Spur |
| --- | --- |
 Teatterilevityksessä käytetty elokuvan juliste
Ohjaaja:  Anthony Mann
Käsikirjoittaja:  Sam Rolfe Harold Jack Bloom
Tuottaja:  William H. Wright
Säveltäjä:  Bronisław Kaper
Kuvaaja:  William C. Mellor
Leikkaaja:  George White
Tuotantosuunnittelija:  Malcolm Brown
Pääosat:  James Stewart Janet Leigh Robert Ryan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   1. helmikuuta 1953  1. tammikuuta 1954
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  2 250 000 USD (USA)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Millard Mitchell ja James Stewart
Janet Leigh ja Robert Ryan
Teräskannus (myös Hopeakannus; engl. The Naked Spur) on Anthony Mannin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1953. Elokuvan pääosissa ovat James Stewart, Janet Leigh ja Robert Ryan. Teräskannus kertoo palkkionmetsästäjästä, joka jahtaa etsintäkuulutettua Coloradossa. Hän saa kaksi palkkion jakamisesta kiinnostunutta apulaista, ja vangiksi saatu rikollinen käyttää miesten keskinäisiä ristiriitoja häikäilemättömästi hyväkseen.
Teräskannus oli ehdokkaana vuonna 1954 parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkintoon, mikä on harvinainen kunnia lännenelokuvalle. Teräskannus on myös Anthony Mannin ja James Stewartin kolmas yhteinen western-elokuva.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Stewart  | … |  Howard Kemp   |
|  Janet Leigh  | … |  Lina Patch   |
|  Robert Ryan  | … |  Ben Vandergroat   |
|  Ralph Meeker  | … |  Roy Anderson   |
|  Millard Mitchell  | … |  Jesse Tate   |
Tuotanto

Teräskannuksen käsikirjoituksen laativat Sam Rolfe ja Harold Jack Bloom. Bronisław Kaper sävelsi elokuvan musiikin ja William C. Mellor toimi kuvaajana. Teräskannus kuvattiin Technicolor-menetelmällä Coloradon Kalliovuorilla, San Juan Mountainsilla ja Durangon kaupungissa sekä Kalifornian Lone Pinessa vuonna 1952.
50-vuotias Millard Mitchell kuoli keuhkosyöpään lokakuussa 1953 pian elokuvan jälkeen. Teräskannus jäi hänen toiseksi viimeiseksi elokuvaksi.
Julkaisu ja vastaanotto

Teräskannus sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 1. helmikuuta vuonna 1953. Coloradon Denverissä elokuva sai ensi-illan 6. helmikuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 1. tammikuuta vuonna 1954. Tuotantoyhtiönä toiminut Metro-Goldwyn-Mayer jakeli myös elokuvan.
Teräskannus oli ilmestyessään erittäin tuottoisa lippuluukuilla. Elokuva oli sekä taloudellinen että kriittinen menestys. Käsikirjoittajat Sam Rolfe ja Harold Jack Bloom olivat ehdokkaina parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkintoon vuonna 1954. Vielä vuosia julkaisunsa jälkeen Teräskannus on saavuttanut jatkuvaa menestystä ja ylistystä kriitikoilta. Leonard Maltin on ylistänyt Teräskannusta "yhdeksi parhaimmista westerneistä mitä on koskaan tehty."
Vuonna 1997 Teräskannus valittiin "kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä" elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 100 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu 11:een arvosteluun.
Teräskannus julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 15. elokuuta vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Teräskannus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Teräskannus Elonet.
Teräskannus AllMoviessa. (englanniksi)
Teräskannus Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .