stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julian Opie
Taide

Julian Opie tunnetaan graafisesta, pelkistetystä kuvakielestä, jolle tunnusomaisia piirteitä ovat paksut, mustat ääriviivat sekä voimakkaat väripinnat. Maalauksen ja veistoksen välistä rajaa töissään sivuava Opie itse on korostanut kaikkien teostensa veistosluonnetta.
Sarjallisesti työskentelevän Opien tunnetuimpia töitä ovat voimakkaasti yksinkertaistetut muotokuvat sekä käveleviä ihmisiä esittävät maalaukset ja LED-animaatiot. Opien tuotantoon kuuluu myös veistoksia, kuten 3D-tulostimella toteutettuja, käsin maalattuja rintakuvia sekä tanssivaa naista esittävien akryyliveistosten sarja..
Maineeseen hän nousi 1980-luvulla tekemillään, maalatuilla metalliveistoksilla.
Yksi Opien kuvakielen tunnusomaisista piirteistä on kohteen piirtäminen esiin mahdollisimman vähin yksityiskohdin, vain oleellisessa pitäytyen. Hänen töissään on nähtävissä vaikutteita minimalismista ja pop-taiteesta, kadunvarsimainoksista, klassisesta muotokuvamaalauksesta ja kuvanveistosta sekä japanilaisesta puupiirrosperinteestä.
Opie on pitänyt lukuisia yksityisnäyttelyitä ja osallistunut ryhmänäyttelyihin ympäri maailmaa. Hänen teoksiaan kuuluu muun muassa British Museumin, Tate Britainin, Victoria & Albert Museumin, MoMan sekä Stedelijk Museumin kokoelmiin. Hänen teoksiaan on sijoitettu myös julkiseen tilaan. Opien kädenjälki on nähtävissä myös Blurin Blur: The Best Of -levyn kannessa.
Opie Suomessa

Julian Opien ensimmäinen yksityisnäyttely Suomessa nähtiinHelsingin Taidehallissa kesällä 2015. .
Myös EMMAssa on esillä Opien teos, joka kuuluu Saastamoisen säätiön kokoelmiin.
Aiheesta muualla

Julian Opie
Artnet.com
Lisson Gallery
Juha Jokinen (maalivahti)

| Juha Jokinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. toukokuuta 1987 (ikä 37)
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  Maalivahti
Seura:  FT Trackers
Pelinumero:  4
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
|  ?–2008 2008– | Bandy Boys -88 FT Trackers |  50 (0+0=0) |  50 (0+0=0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Juha Jokinen (s. 1. toukokuuta 1987) on suomalainen salibandypelaaja. Maalivahtina pelaava Jokinen edustaa I-divisioonassa pelaavaa Hämeenlinnan Steelersiä.
Ura

Jokinen siirtyi kaudeksi 2008–2009 Salibandyliigaan Trackersin riveihin II-divisioonan Bandy Boys -88:sta.
Jukka Mäkelä

Jukka Mäkelä -nimisiä tunnettuja henkilöitä:
Jukka L. Mäkelä (1917–1977), kirjailija
Jukka Mäkelä (1949–2018), kuvataiteilija
Jukka Mäkelä (s. 1949), Kangasalan entinen kunnanjohtaja
Jukka Mäkelä (s. 1952), elokuvatuottaja
Jukka Mäkelä (s. 1953), sosiologi
Jukka Mäkelä (s. 1957), psykiatri
Jukka Mäkelä (s. 1960), poliitikko ja Espoon kaupunginjohtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jukka Mäkelä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Johan Jakob Nervander

| Johan Jakob Nervander |
| --- | --- |
 Johan Jakob Nervander, J. E. Lindhin maalaama muotokuva vuodelta 1832.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1805 Uusikaupunki, Ruotsi
Kuollut: 15. maaliskuuta 1848 (43 vuotta) Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Turun Akatemia
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  fysiikka
Tunnetut työt:  galvanometri, Ilmatieteen laitosta edeltäneen laitoksen perustaja
Palkinnot:  Demidovin palkinto
 Emil Nervanderin isä. Johan Jakob Nervanderin toinen etunimi kirjoitetaan joskus c-kirjaimella, Jacob. 
J. J. Nervanderin kunniaksi julkaistu suomalainen postimerkki vuodelta 1955.
Johan Jakob Nervander (23. helmikuuta 1805 Uusikaupunki – 15. maaliskuuta 1848 Helsinki) oli suomalainen runoilija, fyysikko ja meteorologi. Nervander oli suomalaisen meteorologisen mittaus- ja havaintotoiminnan alkuunpanija. Hänen vuonna 1844 aloittamistaan magneettisista mittauksista käynnistynyt niin sanottu Helsingin havaintosarja on maailmanlaajuisestikin harvinainen ja nykyisessä tiedeyhteisössä arvostettu. Hän kehitti myös galvanometriä.
Nervander oli yhtenä perustajajäsenenä useissa eri seuroissa, kuten Societas pro Fauna et Flora Fennica, Lauantaiseura, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura ja Suomen Tiedeseura.
Elämä > Aikuis- ja keski-ikä

Helsingin yliopistoon perustettiin 1830-luvun alussa matkastipendi. Nervander oli ensimmäinen, joka sai stipendin matkansa rahoitusta varten. Se mahdollisti laajan vuosina 1832–1836 Eurooppaan suuntautuneen tutkimusmatkan. Matka alkoi vuoden 1832 syksyllä ja ensimmäinen pysähdyspaikka oli Tukholmassa. Ruotsissa ollessaan Nervander loi yhteyden Jöns Berzeliukseen. Tukholmassa ja Uppsalassa hän tapasi ruotsalaisia fyysikoita, muun muassa Fredrik Rudbergin. Arvellaan, että Nervanderin kiinnostus Maan magnetismia kohtaan heräsi juuri Ruotsissa luotujen kontaktien ansiosta. Ruotsista matka jatkui Kööpenhaminaan. Tanskassa hän tapasi runoilija Adam Oehlenschlägerin sekä fyysikko Hans Ørstedin. Matka jatkui lopulta Göttingenin kautta Pariisiin.
Nervander kirjoitti vuonna 1833 artikkelin Annales de Chimie et de Physique -lehteen, jota toimitti Gay-Lussac. Artikkelissaan Nervander kirjoittaa uudenlaisesta galvanometristä. Sen avulla on helpompi laskea virran vaikutus magneettikenttään. Myöhemmin laitetta paransi Claude Pouillet, joka myös teki siitä laajoissa piireissä tunnetun.
Pariisista Nervander jatkoi matkaansa Italiaan, jossa hän tutustui Milanon magneettiseen observatorioon vuoden 1834 syksyllä. Italiasta hän jatkoi matkaansa Wieniin, jossa hänelle tarjottiin Jenan yliopistosta professorin paikkaa. Nervander kieltäytyi tästä. Hän aloitti paluumatkan Suomeen vuonna 1836. Tarkoituksena oli palata kotimaahan Tukholman kautta, mutta raju talvi esti matkan Tukholmasta Helsinkiin. Tästä syystä Nervander päätti matkustaa Suomeen Pietarin kautta. Siellä hän solmi uusia kontakteja ja esitti myös suunnitelman magneettisen observatorion rakentamisesta Helsinkiin. Tämä ei ollut uusi ajatus, sillä jo Gustaf Gabriel Hällström oli esittänyt tällaisia ajatuksia. Nervanderin suunnitelma sai hyvän vastaanoton ja 19. maaliskuuta 1838 saadussa kirjeessä Nervander sai luvan rakennuksen rakentamiseen. Rakennus oli aikansa yliopistomaailman suurin hanke Suomessa.
Elämä > Kuolema

Nervanderin ura sai äkkinäisen lopun, kun hän sairastui isorokkoon ja kuoli 15. maaliskuuta 1848. Kuollessaan hän oli vain 43-vuotias. Nervanderilla oli professorin, observatorion johtajan paikka sekä vapaa asunto observatoriossa ja oikeus pitää karjaa Kaisaniemen puistossa. Hänen perukirjastaan selviää, että hänellä oli vähän karjaa: lehmä, porsas ja 12 kanaa. Hyvästä asemasta huolimatta Nervander eli lähes poikkeuksetta koko elämänsä niukoissa oloissa. Hän nautti hyvää palkkaa, mutta sitä ei jäänyt juurikaan ylimääräistä, koska perheessä oli hänen itsensä lisäksi vaimo, neljä lasta ja myös vaimon sisko. Kotitalouteen kuului myös neljä piikaa. Nervanderilla oli maksettavana suuret velat ja hän otti lisää lainaa maksaakseen aiemmat lainat. Hän jätti perheensä samalla tavalla köyhyyteen kuin hänen isänsä oli aiemmin jättänyt hänet.
Ura > Runoilija

Nervander tunnettiin alun alkaen runoilijana. Hänen runotuotantonsa painottuu etupäässä 1820-luvulle. Hän julkaisi vuonna 1830 runokäännöksen Dikter af konung Ludvig i Bäjern. Teoksesta Jephtas bok, en minnessång i Israel Nervander palkittiin Ruotsin akatemian palkinnolla. Kootut kaunokirjalliset teokset Skrifter 1 ja 2 julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Ura > Fyysikko

Sähkön ja magnetismin tutkiminen eteni suurin harppauksin 1700- ja 1800-lukujen taitteessa. Nervander päätti suunnata fysiikan tutkimuksen näille aloille. Omistautuminen luonnontieteille ei kuitenkaan ollut aivan selvä asia, sillä hän oli lahjakas useissa oppiaineissa. Häntä kiinnostivat erityisesti klassiset kielet, Raamatun hepreankieliset alkutekstit, filosofia ja historia.
Ensimmäisellä Euroopan-matkallaan 1832–1836 Nervander tutustui Euroopan tutkimuslaitoksiin ja ennen kaikkea tiedepiireihin. Pariisissa ollessaan hän esitteli herkän virranvoimakkuutta mittaavan laitteen, tangenttibussolin. Mittari perustui sähkövirran synnyttämään magneettiseen momenttiin, joka sai käämin sisällä olevan magneetin kääntymään. Kojetta kutsuttiin tangenttibussoliksi, koska mittausten perusteella neulan kääntymiskulman tangentti oli suoraan verrannollinen virranvoimakkuuteen.
Tuohon aikaan uskottiin Maan magneettikentällä olevan vaikutusta säähän. Magnetismi on tunnettu jo 1600-luvulta asti, mutta Nervanderin elinaikana alettiin mitata Maan magneettikenttää eri puolilla Maata. Tätä tarkoitusta varten tarvittiin laaja verkosto magnetismia mittaavia observatorioita. Tämä oli taustalla, kun Helsinkiin perustettiin oma observatorio.
Turun palon seurauksena opetus siirtyi Helsinkiin. Tämä vaati uusien tilojen rakentamista, mikä taas vaati voimakasta taloudellista panostusta. Tästä huolimatta yliopistolle pystyttiin rakentamaan siihenastisen Suomen yliopistomaailman kallein rakennus, magneettinen observatorio Kaisaniemeen. Rakennus valmistui vuonna 1841 ja säännölliset magneettikentän mittaukset aloitettiin heinäkuussa 1844.
Nervander ehti tehdä magneettisessa observatoriossaan paljon mittauksia. Mittaustuloksia analysoi 12 apulaista, ja mittauksia tehtiin päivittäin kymmenen minuutin välein. Lisäksi meteorologiset havainnot kirjattiin tunnin välein. Nervanderin magneettisen deklinaation mittaukset, noin 1 010 000 havaintoa, käsittävät viisi auringonpilkkujaksoa. Nervanderin jälkeen havaintojen kirjaaminen väheni, kunnes vuonna 1912 tyydyttiin vain yhteen mittaukseen päivässä. Lopulta läheinen sähköraitiovaunuliikenne häiritsi mittauksia ja ne lopetettiin.
Nervander julkaisi vuosien 1844–1848 tulokset neljänä niteenä, mutta sairastuminen ja varhainen kuolema lopetti mittaukset hänen osaltaan. Niitä jatkoi kuitenkin Nervanderin vävy Henrik Borenius, joka toimi observatorion johtajana 1848–1860. Nervanderin havaintosarja ilmestyi vuonna 1852, ja se aloitti Suomen geofysikaalisten vuosikirjojen ilmestymisen. Pietarin akatemia myönsi Nervanderille puolet Demidovin palkinnosta. Koska Nervander oli jo kuollut, palkinto annettiin köyhyydessä elävälle perheelle.
Geomagnetismin alalla Nervander julkaisi muutamia tutkimuksia magneettikentän vuorokausivaihtelun jaksollisuudesta, jonka hän pystyi selittämään neljän Fourier-aallon summana. Tulos pätee edelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johan Jakob Nervander Wikimedia Commonsissa
Autio, Veli-Matti: / Nervander, Johan Jakob (1805–1848). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  12.2.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 15.7.2014.
Ylen radiojuttu Nervanderista ja hänen mukaansa nimetystä kadusta (8min) (Arkistoitu – Internet Archive)
Teoksia vapaasti saatavilla Kansalliskirjaston Klassikkokirjastossa
Nervander noin vuonna 1840, tuntemattoman tekijän piirros.
Jysäys

Jysäys oli suomalainen, Arktisen Banaanin julkaisema sarjakuvalehti, jonka materiaali koostui sekä ulkomaisista että kotimaisista sarjakuvista. Sen päätoimittajana toimi Mattipekka Ratia.
Lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 2004, ja sen ilmestymistahti oli epäsäännöllinen. Vuonna 2004 ilmestyi yksi numero, 2005 neljä numeroa (numero 3/2005 kahdella erilaisella kannella) ja 2006 kaksi numeroa.
Numeron 2/2006 pääkirjoituksessa mainitaan julkaisutahdin tulevaisuudessa harvenevan ja perinteisen lehtimuodon väistyvän. Tämä jäi lehden viimeiseksi numeroksi.
Lehdessä julkaistuista tekijöistä tunnetuimpia lienevät Petri Hiltunen ja Lewis Trondheim. Lehden viimeisessä numerossa ilmestyi myös Mr. Lordin käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuva.
Blacksad teki ensiesiintymisensä Suomessa Jysäyksessä hahmosta kertovien lyhyttarinoiden muodossa. Jysäyksen lopettamisen jälkeen Arktinen Banaani on jatkanut sarjan julkaisemista albumeina.
Julkaistut numerot

1/2004 (17. syyskuuta 2004)
1/2005 (4. toukokuuta 2005)
2/2005 (17. elokuuta 2005)
3/2005 (11. lokakuuta 2005)
4/2005 (20. joulukuuta 2005)
1/2006 (8. helmikuuta 2006)
2/2006 (9. kesäkuuta 2006)
Aiheesta muualla

Lehdessä julkaistut sarjakuvat
Kvaakin artikkeli tuoreimmasta numerosta (Arkistoitu – Internet Archive)
Juha Jokinen (rumpali)

Juha Jokinen (s. 25. huhtikuuta 1971 Pori) on suomalainen rumpali. Jokisen yhtyeitä ovat olleet muun muassa Merkattu Maa, Dingo, Jano, Julkisivu, Haven ja Flying Slipper. Hän on musisoinut myös yhtyeissä Stresszone ja Boycott, jota luotsaa Tommi Läntinen. Nykyään Jokinen toimii melkoista suosiota osakseen saaneessa yhtyeessä nimeltä Remix.
Aiheesta muualla

Remixyhtye.fi
Jukka Mäki (kauppaneuvos)

Jukka Santeri Mäki (18. huhtikuuta 1935 Turku – 12. huhtikuuta 2014 Calahonda Espanja) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Mäen vanhemmat olivat apulaisjohtaja Uuno Aleksanteri Mäki ja pankkivirkailija Aili Anna Regina Vuoksi ja puoliso vuodesta 1961 arkkitehti Marja Kaarina Turunen. Mäki tuli ylioppilaaksi Turun klassillisesta lyseosta 1954 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta 1958. Hän oli Raision Tehtaat Oy:n ostopäällikön ja hankintajohtajan apulainen 1958–1961, ulkomaanosaston päällikkö 1961–1963, myyntipäällikkö 1963–1965, markkinointijohtaja 1965–1974, elintarvikeryhmän johtaja 1974–1992, johtokunnan ja hallituksen jäsen 1965–1987 ja varajäsen 1987–1997 sekä Raision Yhtymän johtaja ja johtoryhmän jäsen vuodesta 1982 ja varapääjohtaja 1992–1997. Mäellä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Mäki pelasi aikanaan koripalloa Suomen mestaruussarjassa Turun Urheiluliiton joukkueessa ja toimi pitkään mestaruussarjan erotuomarina. Hän oli Turun Palloseuran hallituksen jäsen ja Suomen Koripalloliiton kunniapuheenjohtaja. Kauppaneuvoksen arvonimen Mäki sai 1991.
Kaitalammi (Tammelan Riihivalkama)

| Kaitalammit |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°43′42″N, 23°46′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  oja Karstonlammiin 
Järvinumero:  35.938.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,8 m 
Rantaviiva:  0,389 km 
Pinta-ala:  0,00746 km² 
 fiKaitalammit 
Kaitalammit  tai Kaitalammi  on Kanta-Hämeessä Tammelassa Ruostejärven pohjoispuolella sijaitseva lampi (vieressä toinen pikkulampi), joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueen Kalliojärven (kuivatettu) valuma-alueeseen.
Maantiede

Isomman lammen pinta-ala on 0,75 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 80 metriä. Siihen laskee kaksi suo-ojaa idästä tuoden viereisen Torvisuon vesiä lammen läpi. Pienempi lampi, on hyvin pieni, sijaitsee heti lammen luusuan alla ja siitä laskee kilometrin pituinen laskuoja Karstonlammiin.
Lammen rantaviiva on 400 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin soistunutta ja ojitettua metsämaastoa. Sen vierestä kulkee metsäautotie, mutta rantoja ei ole rakennettu.
Kapselikeitin

Käytettyjä kapseleita
Kapselikeitin on kodinkone, jolla valmistetaan erilaisia juomia kuten suodatinkahvia, erikoiskahveja, teetä ja kaakaota. Laitteella valmistetaan yksi juoma-annos kerrallaan. Laitevalmistajasta riippuen laitteesta on useita eri malleja. Juomavalikoima kostuu valmistajien, kuten Pauligin, Nestlén ja Kraft Foodsin, omista kahvimerkeistä. Juomakapseleita myyvät useat päivittäistavarakaupat.
Laitteen toimintaperiaate on yksinkertainen. Juoma valmistetaan täyttämällä laitteen vesisäiliö vedellä ja laittamalla ilmatiiviisti pakattu, juomajauhetta sisältävä muovinen kapseli laitteen sisään. Laite kuumentaa veden ja valmistaa juoman kapselin juomajauheesta. Laitteesta riippuen veden määrää voidaan säätää, jolloin saadaan haluttu määrä juomaa.
Kapseleiden ekologisuus on kyseenalaistettu maailmalla kertakäyttöisyyden ja niistä syntyvän muovijätteen takia. Kierrättäminen on vaikeaa, koska kapselit on valmistettu yleensä muovin ja alumiinin sekoituksesta. Myös kapseleiden (K-Cup) keksijä, John Sylvan on pahoitellut kapseleiden epäekologisuutta. Tammikuussa 2016 Hampuri kielsi kapseleiden käytön valtion virastoissa ja muissa rakennuksissa.
Kaitalammi (Tammelan Susikas)

| Kaitalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°54′00″N, 23°50′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  oja Susikkaanjokeen 
Järvinumero:  35.936.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,4 m 
Rantaviiva:  1,408 km 
Pinta-ala:  0,05798 km² 
 fiKaitalammi 
Kaitalammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 5,8 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 130 metriä. Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sen itäpuolella on noin 40 metriä korkeampi Kaitalamminvuori. Järveen ei laske ojia, mutta pohjoispään suo-oja johtavat liikaveden Susikkaanjokeen, joka virtaa Leenanportaansuon eteläosassa.
Itärannalla sijaitsee neljä loma-asuntoa ja vastarannalla viides. Länsirannalla on Tammelan seurakunnan leirikeskus.
Kaitalammi (Tammela, Perävehmas)

| Kaitalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°57′10″N, 23°55′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarpianjoen valuma-alue (35.28)
Laskujoki:  oja Kolmijokisenlammiin (läntinen) 
Järvinumero:  35.285.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  139,6  m 
Rantaviiva:  2,041 km 
Pinta-ala:  9,452  ha 
 fiKaitalammi 
Kaitalammi  on Kanta-Hämeessä Tammelan Perävehmaksessa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaettiin neljännessä jakovaiheessa vielä Tarpianjoen yläosan valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 139,6 metriä meren pinnan yläpuolella ja se sijaitsee Isosuon pohjoispuolella. Siihen laskee viisi metsäojaa ja yksi suo-oja, joka laskee myös Hanhilammin vesiä siihen. Lammen laskuoja lähtee sen kaakkoispäästä ja sen vedet on johdettu ojitetun suon kautta omana ojanaan läntiseen Kolmijokisenlammiin. Lampi on 800 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 9,5 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä ja rantoja kiertää kapea soistuneen metsän reunus. Lammella on vapaa-ajan asunto ja toinen muu rakennus. lammen lähettyville johtaa tie Lautaportaan suunnalta.
Kanadan kilpi

Kanadan kilpi merkittynä karttaan sinisellä reunuksella.
Kanadan kilpi on suuri kratoni koillisessa Pohjois-Amerikassa, pääosin Kanadassa ja Grönlannissa. Kilpi koostuu karusta kivestä, joka on muodostunut prekambrisella ajalla, 4 500–540 miljoonaa vuotta sitten.
Grönlannin osuutta lukuun ottamatta kilpi on lähes pyöreä, minkä vuoksi se muistuttaa soturin kilpeä ja hevosenkenkää. Kilven keskellä on Hudsoninlahti. Kilpi kattaa suuren osan Grönlannista, Labradorin, suurimman osan Québecistä, suuren osan Ontariosta, pieniä osia New Yorkia, Michigania, Wisconsinia ja Minnesotaa, suuren osan Manitobaa, pohjoisen Saskatchewanin, pienen osan koillista Albertaa, sekä arktisten alueiden itäosia eli yhteensä noin 8 miljoonan neliökilometrin laajuisen alueen. Kilpi ulottuu itse asiassa jopa lännen Kordillieereille ja idän Appalakeille, mutta muodostumat ovat yhä maanalaisia.
Alla piilevä kalliorakenne sisältää myös Hudsoninlahden, sekä Pohjois-Amerikan ja Grönlannin välisen merialueen, mutta joidenkin määritelmien mukaan ne eivät ole osa kilpeä, koska ne sijaitsevat veden alla.
Kanadan kilvellä ovat eräät maailman suurimmat malmiesiintymät. Maaperässä on huomattavia esiintymiä nikkeliä, kultaa, hopeaa ja kuparia. Ympäri aluetta on useita kaivoskaupunkeja, joissa näitä mineraaleja kaivetaan esiin. Suurin ja tunnetuin näistä on Greater Sudbury Ontariossa. Kilpeä peittävät myös laajat havumetsät, minkä vuoksi alue on tärkeä metsätalousalue.
Kanadan kilpi on näkyvä osa Pohjois-Amerikan kratonia.
Geologia

Kilven nykyinen maanpinta on hyvin ohutta maaperää peruskallion päällä, joka pilkottaa monin paikoin esiin. Tämä johtuu ankarista viime jääkauden aikaisista jäätiköitymisistä, jotka peittivät kilven ja hankasivat kalliota. Jokien ja järvien suuri määrä alueella johtuu alueen nuorista vedenjakajista, jotka eivät ole vielä lajittuneet. Minnesotan osavaltiota kutsutaan 10 000 järven maaksi. Lisäksi jääkauden jälkeinen maanpinnan takaisinmuotoutuminen on yhä käynnissä. Alun perin alueella oli suuria vuoria ja paljon vulkaanista aktiivisuutta, mutta viime vuosimiljoonien kuluessa alue kului nykyiseen melko matalaan muotoonsa.
Vuorien kannat ovat syvällä, ja ne ajelehtivat tiheämmässä maankuoren vaipassa. Kun vuoret kuluvat, nousevat niiden kannat puolestaan pinnalle ja alkavat kulua. Kallio, joka tällä hetkellä muodostaa kilven pinnan, oli aikoinaan syvällä maankuoressa. Korkea paine ja lämpötila noissa syvyyksissä tarjosi sopivat olosuhteet mineralisoitumiselle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanadan kilpi Wikimedia Commonsissa
Indonesian demokraattinen puolue

Indonesian demokraattinen puolue (indonesiaksi Partai Demokrasi Indonesia, PDI) oli vuonna 1973 perustettu indonesialainen poliittinen puolue. Se toimi Suharton uusi järjestys -politiikan aikana Suhartoa vastustaneessa oppositiossa. 1990-luvulla Megawati Sukarnoputrin johtama siipi perusti uuden, PDI:stä irtautuneen puolueen Indonesian demokraattinen kamppailun puolue (PDI-P).
Kanter

Kanter on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aaron Kanter, yhdysvaltalainen pokerinpelaaja
Enes Kanter (s. 1992), turkkilainen koripalloilija
Gerd Kanter (s. 1979), virolainen kiekonheittäjä
Rosabeth Moss Kanter (s. 1943), yhdysvaltalainen kauppatieteen professori.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kaitala

Kaitala voi tarkoittaa:
Paikkoja

Suuri Kaitala, Viikkinä,  entinen kylä Lempaalassa Pohjois-Inkerissä
Pieni Kaitala, Riskanmäki, entinen kylä Lempaalassa Pohjois-Inkerissä
Henkilöitä

Jahvetti Kaitala (1750–1823), talonpoika ja valtiopäivämies
Risto Kaitala (1941–2017), jääkiekkomaalivahti
Veli-Matti Kaitala (1935–1978), lapsinäyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaitala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kantemirovskajan metroasema

| Kantemirovskaja (Кантемировская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Zamoskvoretskaja
Sijainti:  55.6358°N, 37.6564°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  30. joulukuuta 1984
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Kantemirovskaja (ven. Кантемировская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. joulukuuta 1984.
K. V. Piilonen

Kalle Valdemar (K. V.) Piilonen (28. tammikuuta 1886 Äänekoski – 22. lokakuuta 1948 Iisalmi) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Wille.
Piilosen vanhemmat olivat uittotyönjohtaja Ville Piilonen ja Anna-Sohvia (Sofia) Salminen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten rautateillä asemamiehenä ja asemanhoitajana 1902–1913. Hän oli sitten SOK:n piirineuvojana ja vuosina 1919–1920 Saarijärven Paavo-lehden toimittajana ja taloudenhoitajana Jyväskylässä. Piilonen toimi Yhteishyvä-lehden avustajana 1921–1924, Lalli-lehden taloudenhoitajana 1924–1925 sekä Iisalmen Sanomien päätoimittajana ja taloudenhoitajana 1926–1927.
Teoksia

Lakko, romaani. WSOY 1916
Palkka, romaani. Gummerus 1917
Maan kiroissa: romaani nälkävuosilta. Otava 1920
Iisalmen osuuskauppa r.l. 25 vuotta : historiikkia, poimintoja 25-vuotistaipaleelta. Iisalmen osuuskauppa 1932
Iisalmi osuustoimintapitäjänä. Pellervo-seura, Helsinki 1934