stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Katolisen kirkon sääntökunnat
Katolisia sääntökuntia Suomessa

Keskeisiä katolisia sääntökuntia ovat esimerkiksi pyhän Birgitan (1302-1373) perustama Birgittalaissisaret eli kaikkein pyhimmän Vapahtajan sääntökunta. Keskeistä sääntökunnassa on Jeesuksen kärsimyksen kunnioitus, alttarin sakramentin palvominen sekä erinäiset liturgiset hetkirukoukset. Sisarjärjestön lisäksi toimii myös maallikkojärjestö.
Espanjalainen pyhän Dominicuksen (k. 1221) perustama Dominikaanit ovat olleet Suomessa pysyvästi vuodesta 1949. Saarna- ja opetustyö on keskeisessä asemassa sääntökunnassa. Sääntökunnasta on veljesjärjestö ja maallikkojärjestö.
Jeesuksen pikkusisaret ovat toimineet Suomessa vuodesta 1953. Sääntökunta perustuu haluun elää samankaltaista elämää, jota vaatimattomana ja tuntemattomana käsityöläisenä Jeesus eli Nasaretissa. Keskeistä sääntökunnassa on Jumalan valtakunnan ilosanoman julistaminen omalla elämällään. Pikkusisaret tekevät ruumiillista työtä ja jakavat tavallisten ihmisten asuin- ja elinolot.
Jeesuksen pyhän sydämen pappien veljeskunta on ollut Suomessa vuodesta 1907. Useammat katolisen kirkon papit kuuluvat tähän veljeskuntaan. Keskeistä on veljeskunnan jäsenten itsensä ja työnsä pyhittäminen kirkon palvelukseen.
Kalleimman veren sisaret saapuivat Suomeen vuonna 1939. Sääntökunnan perusti sveitsiläinen Theresa Weber vuonna 1845.
Karmeliittasisaret ovat toimineet Suomessa vuodesta 1988. Espoon Myllyjärvellä sijaitsee karmeliittaluostari.
Rakkauden lähetyssisaret on Äiti Teresan vuonna 1950 perustama ja 1999 Suomeen saapunut sääntökunta, jossa keskeistä on köyhien auttaminen.
Suomessa toimivat Ursuliinisisaret kuuluvat kuolemantuskassa olevan Jeesuksen pyhän sydämen ursuliinisisarten haaraan. Tarkalleen ottaen Suomessa toimivat ursuliinit ovat "harmaita ursuliineja". He ovat olleet Suomessa yhtäjaksoisesti vuodesta 1976.
Suomessa toimii useita sääntökuntien maallikkoyhteisöjä. He toteuttavat arkielämässään sääntökuntansa ihanteita. Keskeisiä Suomessa toimivia sääntökuntien maallikkoyhteisöjä ovat esimerkiksi:
Birgittalaissääntökunnan maallikko-oblaatit
Maallikkodominikaanit
Fransiskaanimaallikot
Jeesuksen pyhän sydämen maallikot
Karmeliittamaallikot
Kalleimman veren partnerit
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katolisen kirkon sääntökunnat Wikimedia Commonsissa
Tenholan vaakuna

Tenholan vaakuna (1953–1992)
Tenholan kunnanvaakuna on saanut aiheensa Tenholan historiasta ja sen selitys on ”vihreässä kentässä hopeinen, polvistunut enkeli pitäen molemmilla käsillään kultaista lippua, jossa musta, paaluittainen piilu”.
Vaakunan historiaa

Vaakunan polvistunut enkeli oli kuva-aiheena jo keskiaikaissa Raaseporin kihlakunnan sinetissä. Sinetin aihetta käytettiin myös kihlakunnan nostoväen lipussa isonvihan aikaan. Vihreässä lipussa oli kuvattuna etupuolella Ruotsin kuningas Kaarle XII:nnen monogrammi, kihlakunnan sinettiaiheen ollessa lipun kääntöpuolella. Vuonna 1739 karsbylainen Kristina Ekestubbe lahjoitti lipun Tenholan kirkolle, missä sitä käytettiin sakastin alttarivaatteena. Alkuperäistä lippua säilytetään nykyisin kansallismuseossa. Vuonna 1994 lahjoitettiin kirkolle lipusta kopio, jota oltiin käytetty Tenholan suojeluskunnan lippuna.
Vaakunan enkelin pitelemässä lipussa esiintyvä piilukirves on puolestaan Pyhän Olavin, pitäjän katoliselta keskiajalta peräisin olevan suojeluspyhimyksen symboli. Pyhän Olavin tunnuksena piilua on käytetty myös muun muassa Kalvolan, Sysmän ja Tyrvään vaakunoissa.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 29. joulukuuta 1953. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1993 kun Tenhola liittyi Tammisaaren kaupunkiin.
Vaakunan historiaa > Galleria

Raaseporin kihlakunnan sinetti vuodelta 1647
Raaseporin läntisen kihlakunnan kruununvoudin sinetti 1700–1800-luvuilta.
Vanhaan nostoväen lippuun perustuva Tenholan suojeluskunnan lippu
Tequisquiapan

| Tequisquiapan |
| --- | --- |
 Templo de Santa María
 vaakuna
 Tequisquiapan
 Koordinaatit: 20°31′14″N, 99°53′45″W 
Valtio:  Meksiko
Osavaltio:  Querétaro
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tequisquiapan on kaupunki Querétaron osavaltiossa Meksikon keskiosassa. Kaupunki tunnetaan kuumista lähteistä ja kylpylöistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tequisquiapan Wikimedia Commonsissa
Tomismi

Carlo Crivelli, Tuomas Akvinolainen, osa alttaritaulusta, 1400-luku.
Tomismi (lat. thomismus) oli Tuomas Akvinolaisen opetuksista lähtenyt filosofinen koulukunta, joka oli katolisen kirkon opin kannalta myöhäiskeskiajalla hyvin merkittävä. Katolisen kirkon viralliseksi opiksi tomismi tuli vuonna 1879. Suuntaus on saanut Tuomaan nimen, koska hänen teoksensa Summa theologiae kokosi yksiin kansiin yhteenvedonomaisesti katolisen kirkon vallitsevat kannat kaikkiin mahdollisiin filosofisiin kysymyksiin etiikasta ontologiaan ja teologiaan.
Tomismi tiivisti ennen kaikkea keskiaikaisen filosofian skolastisen perinteen 1200-luvun lopun siirtymisen Augustinuksen platonistisista tulkinnoista Aristoteleen suuntaan. Siirtymään vaikutti suuresti silloinen arabialainen filosofia, sen edustajista erityisesti Averroës eli Ibn Rušd. Tomisteille oli tärkeää tehdä tiukka ero luonnollisen ja yliluonnollisen todellisuuden välillä, koska platoninen ideaoppi johti heidän mielestään panteismiin tehden arkitodellisuudestakin jumalaisen.
Tomismi tarjoaa kokonaisvaltaisen todellisuuskäsityksen metafyysisistä kysymyksistä mutta myös fysiikasta ja ihmisen toiminnasta. Protestanttisen kirkon syntykään ei onnistunut murtamaan tomistista maailmankuvaa, vaan se tapahtui vasta newtonilaisen fysiikan avulla. Aristoteelisen fysiikan selkeästi vääräksi todistaminen aiheutti tomistisen perinteen kriisin, joka lopulta synnytti uustomismin. Uustomismiin siirrettiin klassisen tomistisen perinteen käsitykset etiikasta ja teologiasta. Uustomismi hajautui useisiin erilaisiin koulukuntiin. Nykyinen katolisen kirkon oppi perustuu uustomismiin.
Tomismin vaikutus

Tuomas Akvinolainen työskenteli luodakseen filosofisen järjestelmän, joka yhdistää kristillisen opin Aristoteleen filosofiasta otettuihin aineksiin. Voidaan katsoa, että hän laajensi kirkkoisä Augustinuksesta lähtien keskiaikaista filosofiaa hallinnutta uusplatonilaista ajattelua aristotelismista otetuilla opeilla. Tässä Tuomas sai vaikutteita hieman ennen häntä vaikuttaneilta arabifilosofeilta, erityisesti Averroëkselta, vaikka hän hylkäsikin useat Averroëksen tekemät tulkinnat ja monet hänelle keskeiset teemat. Näin Tuomaan katsotaan siirtäneen skolastiikan painopisteen platonismista aristotelismiin.
Tomismi oli keskiaikaisista filosofisista näkemyksistä kenties tärkein. Tuomaan ajattelua ei kuitenkaan hyväksytty suoralta kädeltä. Osa Tuomaan opeista tuomittiin vuonna 1277 sekä Pariisin oppituomioissa että Oxfordin toimeenpanemissa tuomioissa, eli kahdessa keskiajan merkittävimmässä yliopistossa. Erityisesti dominikaanista Tuomasta vastustivat fransiskaanit. Tuomaan kanonisointi vuonna 1323 johti kuitenkin tuomioiden mitätöimiseen ja päätti tomismista seuranneet riidat.
Tomismi pysyi kuitenkin pitkään lähes pelkästään dominikaaniteologien oppina. Myöhäiskeskiajan merkittävin tomisteihin kuuluivat muun muassa Giovanni Capreolo (1380–1444) ja Tommaso de Vio (1468–1534). 1500-luvulla tomismin omaksuivat espanjalaiset jesuiittateologit, kuten Francisco Suárez, Francisco de Vitoria ja Francisco Toledo.
Tuomaan oppia vastaan oli koko myöhäiskeskiajan vastustusta, joka sai nimen nominalismi siksi, että se katsoi yleisten ominaisuuksien eli universaalien olevan vain nimiä (nomina), kun taas Tuomas piti niitä todellisina.
Vähitellen tomismista tuli katolisen kirkon virallinen oppi, joka tarjosi yhtenäisen, johdonmukaisen ja selkeän opin sekä aineellisesta että henkisestä maailmasta. Se pysyi johdonmukaisena oppina aina newtonilaisen mekaniikan kehittämiseen sekä rationalismin ja empirismin nimellä tunnettujen tieto-opillisten koulukuntien nousuun saakka.
Tomismi ei vaikuttanut ainoastaan katoliseen kirkkoon vaan epäsuorasti myös protestanttisiin kirkkoihin, jotka syntyivät suuressa määrin kapinana tomistista oppia vastaan. Katolinen reaktio tukeutui Tuomas Akvinolaiseen.
Tomismin eettinen osa ja sen näkemykset elämästä, ihmisistä ja teologiasta siirtyivät kuitenkin uustomismiin. Tämän tomismin uuden tulemisen ”kanonisoi” paavin vuoden 1879 ensyklika Aeterni Patris. Sen myötä tomismista tuli katolisen kirkon virallinen filosofia. Katolisen kirkon virallisena filosofiana ja erityisesti eettisten näkemystensä kautta tomismi vaikuttaa edelleen suureen määrään ihmisiä erityisesti katolisissa maissa, ja sen voi katsoa olevan yksi vaikutusvaltaisimpia filosofisia järjestelmiä.
Yhteydet juutalaiseen ajatteluun

Arabifilosofien lisäksi Tuomas omaksui ajatuksia juutalaisilta oppineilta. Hänen pääteoksensa Summa theologiae osoittaa, että hän tunsi paitsi nimeltä mainitsemansa Avicebronin (Ibn Gabirol) ajattelua, myös suuren osan muista tuohon aikaan tunnetuista juutalaisen filosofian teoksista.
Tuomas hyökkää voimakkaasti kaikkeuden ikuisuuden oppia vastaan. Koska tämä oppi oli kuitenkin Aristoteleen arvovallan tukema, hän pyrki osoittamaan, ettei Aristoteles ollut ilmaissut itseään selkeästi tässä asiassa. Hän kirjoitti: ”Argumenttia jonka Aristoteles esittää tämän väitteen tueksi ei voi kutsua todistukseksi, sillä se on vain vastaus niiden entisaikaisten ajattelijoiden, jotka olettivat tälle maailmalle alun ja tarjosivat vain mahdottomia todistuksia, teorioille. On kolme syytä uskoa, että Aristoteles itse antoi vain suhteellisen arvon tälle päättelylle – – ” (ST Ia 46,1). Tässä Tuomas lainaa sanasta sanaan Maimonideen Eksyneiden opasta, jossa syyt annetaan (I:2,15).
Koska Tuomaan näkemykset olivat läheistä sukua juutalaiselle filosofialle, ne tulivat suosituiksi myös juutalaisten keskuudessa. Muun muassa Judah Romano (s. 1286) käänsi Tuomaan opit latinasta hepreaksi nimellä Ma’amar ha-Mamschalim yhdessä Summa contra gentiles -teoksesta erotettujen pienempien tutkielmien kanssa (Neged ha-Umot). Eli Hobillo (1470) käänsi teokset  Quæstiones disputatæ, Quæstio de anima, De animæ facultatibus (Ma’amar be-KoḦot ha-Nefesh), De universalibus (Be-Inyan ha-Kolel) ja Shaalot Ma’amar beNimẓa we-biMehut. Abraham Nehemiah ben Joseph (1490) käänsi Tuomaan teoksen Commentarii in Metaphysicam. Moses Almosninon mukaan Isaac Abravanel halusi kääntää teoksen Quæstio de Spiritualibus Creaturis. Hän vaikuttaa olleen hyvin perillä teoksessaan Mif’alot Elohim (vi. 3) mainitseman Tuomaan filosofiasta. Lääkäri Jacob Zahalon (k. 1693) käänsi joitakin katkelmia teoksesta Summa contra gentiles.
Tutkijoiden näkemyksiä > Philip Schaff

Philip Schaff kirjoitti teoksessaan Schaff-Herzog Encyclopedia of Religion:
Tutkijoiden näkemyksiä > G.K. Chesterton

G. K. Chesterton kuvasi tomismia arkijärjen filosofiaksi ja kirjoitti:
Serena van der Woodsen

| Serena van der Woodsen |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Blake Lively
Henkilötiedot
Koko nimi:  Serena Celia van der Woodsen
Ammatti:  malli
Suhteet
Vanhemmat:  William van der Woodsen Lily van der Woodsen
Sisarukset:  Eric van der Woodsen
Isovanhemmat:  Rick Rhodes Celia Rhodes
Infobox OKNimi-testi OK: 
Serena van der Woodsen (s. 7. heinäkuuta 1991) on Blake Livelyn näyttelemä kuvitteellinen hahmo sarjassa Gossip Girl. Hän on rikas ja suosittu ja hänellä on paljon ihailijoita, mikä toisinaan aiheuttaa riitoja varsinkin hänen parhaan ystävänsä Blairin kanssa. Hänelle sanotaan usein, ettei hän käytä kaikkea potentiaaliaan, mutta hän on kuitenkin ihan hyvä oppilas.
Serenan äiti on seurapiirihenkilö Lily van der Woodsen (myöhemmin sarjassa Lily Bass, Lily Humphrey).
Sarjan alussa Serena palaa kotiin sisäoppilaitoksesta, jonne hän lähti vuotta aiemmin kertomatta kenellekään miksi tai hyvästelemättä. Tästä syystä Blair on hänelle vihainen ja riita vain kasvaa, kun Blairin poikaystävä Nate kertoo hänelle pettäneensä häntä Serenan kanssa aiemmin. Blair luulee Serenan lähteneen tämän vuoksi, mutta myöhemmin selviää, että syynä olikin sekoilut Serenan entisen ystävän Georginan ja Pete-nimisen pojan kanssa, joka kuoli huumeiden yliannostukseen Serenan läsnä ollessa. Serena syytti itseään tapahtuneesta, mutta se ei todella ollut hänen vikansa. Georgina kuvasi tapahtumat salaa videolle ja kiristi sillä Serenaa myöhemmin.
Perhe

Isäänsä Serena ei tunne, ja yrittääkin kolmannella kaudella etsiä tätä, mutta tämä ei halua tavata häntä. Hän saa kuitenkin myöhemmin kirjeen isältään. Hänellä on myös nuorempi veli Eric van der Woodsen, joka paljastuu ensimmäisellä kaudella homoseksuaaliksi. Eric on myös syy Serenan paluuseen, sillä tämä tuli kotiin kun Eric yritti itsemurhaa.
Suhteet > Nate Archibald

Nate oli pitkään rakastunut Serenaan ja yritti kertoakin tälle, mutta Serena torjui hänet, huolimatta siitä että Nate oli pettänyt Blairia hänen kanssaan. Kun Serenan ja Tripp Vanderbiltin suhde päättyy, alkavat Serena ja Nate vihdoin seurustella. Vaikka seurustelusuhde ei kestä, jatkuu heidän on-off -suhteensa.
Suhteet > Carter Baizen

Serena ja Carter lähentyivät Serenan etsiessään isäänsä. He alkavat seurustella, mutta suhde päättyy, kun Carter jättää Serenan ja muuttaa Texasiin.
Suhteet > Dan Humphrey

Sarjan alussa Serena tutustuu Dan Humphreyyn, poikaan, joka on ollut vuosia ihastunut häneen. He ovat epätodennäköinen yhtälö, sillä Serena on rikas ja suosittu seurapiirihahmo Manhattanilta ja Dan tavallinen keskiluokan - Brooklynista. He kuitenkin alkavat seurustella, ja siitä alkaa heidän pitkäaikainen on-off -suhteensa, jonka he kuitenkin päättävät lopullisesti pian sen jälkeen kun kuulevat, että heillä on yhteinen velipuoli.
Serena päättää lopulta palata Danin, ensirakkautensa luokse. Esteenä tälle on kuitenkin se, että Blair ja Dan seurustelevat, mistä Serena on mustasukkainen. Kun Dan ja Blair eroavat, päätyvät Serena ja Dan seurustelemaan uudestaan. Suhteessa on taas mutkia Danin kirjoittaman kirjan takia. Kuitenkin kaikki järjestyy ja sarjan viimeisellä tuotantokaudella, viimeisessä jaksossa, viimeisessä kohtauksessa, on Danin ja Serenan häät.
Suhteet > Aaron Rose

Serena ja Aaron tapailevat hetken. He lähtevät yhdessä Buenos Airesiin, mutta Serena jättää Aaronin lentokoneessa.
Suhteet > Tripp Vanderbilt

Serena huomaa ihastuneensa Naten serkkuun, kongressiedustajaan, Tripp Vanderbiltiin. He aloittavat salasuhteen, mutta suhde päättyy, kun Serena kuulee, että Trippin vaimo, Maureen ei suostu avioeroon Trippin kanssa. Kun Tripp ja Serena joutuvat auto-onnettomuuteen, siirtää Tripp tajuttoman Serenan kuskin paikalle ja pakenee paikalta, pettäen lopullisesti Serenan luottamuksen.
Termaa

| Termaa Терманы, Termany Termoa |
| --- | --- |
 Georgios Voittajan tsasouna.
 Termaa
 Koordinaatit: 63°16′50″N, 33°22′41″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Karhumäen piiri
Kunta:  Paatene
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2012):  21
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Termaa (myös Tervamaa, Termä; ven. Те́рманы, Termany; karjalaksi Termoa) on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Paatenen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Seesjärven rannalla Paatenen lounaispuolella. Kylässä on 21 asukasta (vuonna 2012).
Paatenen pogostaan kuulunut Tervamaan kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopulla. Tuolloin siellä oli kuusi taloa. Tervamaa oli käytännössä osa Paatenen kyläryhmää. 1900-luvun alussa se kuului Paatenen volostin Suondalen (ven. Sondaly) kyläkuntaan ja neuvostoaikana Paatenen kyläneuvostoon. Vuonna 1933 kylässä oli 69 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia.
Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Sen nähtävyyksiin kuuluu 1800-luvulla rakennettu Georgios Voittajan tsasouna.
Temppeli C (Selinus)

| Temppeli C |
| --- | --- |
 Temppeli C:n rauniot.
Sijainti:  Selinunte, Marinella, Castelvetrano, Trapani, Sisilia, Italia
Koordinaatit:  37°35′00″N, 12°49′31″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  n. 600–550 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Temppeli C on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Selinuksessa Sisiliassa Italiassa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, mutta sen arvellaan olleen omistettu Apollonille. Epävarmuudesta johtuen rakennus tunnetaan tutkimuksessa perinteisesti kirjainnimellään.
Historia

Temppeli C oli rakennettu arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. ensimmäisellä puoliskolla. Se oli oletettavasti omistettu Apollonille, mutta sitä on ehdotetu myös Herakleen temppeliksi. Temppeli ilmeisesti tuhoutui lopullisesti maanjäristyksessä 400-luvulla jaa., vaikka karthagolaiset olivatkin tuhonneet kaupungin jo vuosina 409 eaa. ja 250 eaa.
Temppeli kaivettiin vuonna 1823. Kaivaukset suorittivat brittiläiset arkkitehtien Samuel Angell ja William Harris johdolla. Pohjoisenpuolisen pitkän sivun pylväistä 14 kunnostettiin vuosina 1925–1926. Rauniot kärsivät vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1968.
Rakennus

Temppeli C sijaitsi Selinuksen akropoliilla eli yläkaupungin alueella. Se oli akropoliin temppeleistä suurin ja sijaitsi kukkulan korkeimmalla kohdalla.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 17 pylvästä. Pylväiden halkaisija niiden alaosassa oli noin kaksi metriä. Kulmapylväät olivat vielä paksumpia. Temppelin stylobaatin koko on noin 24 × 63,7 metriä. Sisällä temppelissä oli pronaos, pitkä ja kapea naos eli cella sekä adyton. Temppelin arkaaisuus näkyy erityisesti sen pitkänomaisessa muodossa.
Temppelin friisi oli koristeltu triglyfeillä ja kaiverretuilla metoopeilla. Sen päällä oli korniisi, joka oli päällystetty monivärisesti maalatuilla terrakotasta tehdyillä levyillä. Päätykolmiot oli koristeltu muun muassa gorgoilla, jotka olivat myös maalattua terrakottaa. Temppeliin liittyi kaksi alttaria, vanhempi sen kaakkoispuolella ja uudempi itäpuolella.
Temppelin koristeosia ja niiden rekonstruktioita on Palermon arkeologisessa museossa (Museo Archeologico Regionale Antonio Salinas).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Temppeli C Wikimedia Commonsissa
Temppelin rauniot ilmasta nähtynä.
Temppelin pohjapiirros.
Temppelin metooppeja. Palermon arkeologinen museo.
Terassitalo 1

| Terassitalo 1 |
| --- | --- |
 Terassitalo 1:n nimellä tunnetut rauniot.
Sijainti:  Efesoksen arkeologinen alue, Selçuk, İzmir, Turkki
Koordinaatit:  37°56′17″N, 27°20′31″E
Rakennustyyppi:  yksityistalojen kortteli
Valmistumisvuosi:  1. vuosisata eaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Efesos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Terassitalo 1 on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta yksityistalojen kokonaisuudesta Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Terassitalo 1 on idänpuoleinen kahdesta kaupungista kaivetusta terassitalosta. Sen länsipuolella sijaitsee niin kutsuttu Terassitalo 2. Rakennukset ovat saaneet nykyisen nimensä siitä, että ne oli rakennettu rinteeseen tehdyille pengerryksille. Terassitaloksi 1 kutsuttu kokonaisuus muodostuu yhdestä korttelista (roomalaisittain insula), joka sijaitsi Kuretes-kadun varrella vastapäätä Variuksen kylpylää ja Hadrianuksen temppeliä. Sen talot ovat hellenistisen kauden lopulta ensimmäiseltä vuosisadalta eaa., ja ne ovat säilyneet asuinkäytössä varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle 600-luvulle jaa. saakka. Taloissa on tehty muutoksia usein niiden historian aikana.
Terassitalon 1 raunioita.
Korttelin koko on noin 3 000 neliömetriä. Se noudattaa pääosin Kuretes-kadun suuntausta, ja poikkeaa näin kaupungin normaalista Hippodamoksen nimiin laitetusta asemakaavasta. Korttelissa on ollut yhteensä kuusi yksityisasuntoa, jotka on rakennettu kolmelle terassipengerrykselle. Asuntojen keskiössä oli peristyylipiha, ja muut huoneet olivat sen ympärillä. Osassa asunnoista oli omat kylpytilat. Seinät oli usein koristeltu freskoilla ja mosaiikeilla, ja myös lattioissa oli lattiamosaiikit. Kuretes-kadun puolella asuntojen alakerrassa oli tavernatiloja.
200-luvulta jaa. lähtien taloissa on havaittavissa kaupungin köyhtyminen maanjäristysten seurauksena. Varhaisella kristillisellä kaudella 400- tai 500-luvuilla yhteen taloista rakennettiin kappeli.
Terassitalon 1 arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1960–1967.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Efesoksen terassitalot Wikimedia Commonsissa
Rui Tenreiro

| Rui Tenreiro> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1979
Ammatti:  kuvittaja
Kirjailija
Tyylilajit:  sarjakuva
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Rui Tenreiro (s. 1979 Mosambik) on kuvittaja ja sarjakuvantekijä. Häneltä on suomennettu albumi Metsän pidot (2008).
Suomennettu albumi

Metsän pidot.  ((Høytiden, 2008.) Suomentanut Viljami Jauhiainen)  Helsinki:  Huuda huuda, 2010.  ISBN 978-952-5724-25-7
Aiheesta muualla

Harri Römpötti: Mystiikkaa metsässä Helsingin Sanomat 13.11.2010.
Jokke Saharinen: Metsän pidot (Arkistoitu – Internet Archive) Keskisuomalainen 2.12.2010.
Juha Veltti: Metsän pidot[vanhentunut linkki] Kvaak.fi 2.12.2010.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Yhdysvallat  Ruotsi 
Muut:  IdRef
PowerPC

| PowerPC |
| --- | --- |

Perustietoja
Kehittäjä:  Apple, IBM, Motorola
Valmistaja:  IBM, Motorola, Freescale
Julkaistu:  1991
Arkkitehtuuri ja luokitus
Arkkitehtuurityyppi:  RISC
Osoiteavaruus:  32-bit / 64-bit
Tavujärjestys:  Big endian
PowerPC (lyhennettynä myös PPC) on RISC-suoritinarkkitehtuuri, jonka kehittivät Apple, IBM ja Motorola (AIM) vuonna 1991. PowerPC on läheistä sukua IBM:n Unix-koneissa käytettävälle POWER-arkkitehtuurille. Alun perin PowerPC oli sen karsittu versio, johon oli  lisätty joitain käskyjä. Nykyään samat suorittimet toteuttavat sekä POWER- että PowerPC-käskykannan.
Motorola PowerPC G4 (7400)
PowerPC on myöhäisempiä RISC-arkkitehtuureja ja se eroaa joiltain osin ensimmäisistä. PowerPC:tä ei enää yritettykään suunnitella 1980-luvun oppikirjaesimerkkien mukaan kuten esimerkiksi MIPS ja SPARC suunniteltiin, vaan siihen otettiin mukaan joitain monimutkaisempia käskyjä. PowerPC-arkkitehtuurin erikoisuus on käänteiset hajautustauluihin perustuvat virtuaalimuistin sivutaulut. Toinen erikoisuus on mahdollisuus vaihtaa suorittimen tavujärjestystä ohjelmallisesti. Suoritin kuitenkin käynnistyy big-endian-tilassa.
Freescale Semiconductor on jatkanut eräiden Motorolan PowerPC-mallien valmistusta kuten 5000-sarjan suorittimet.
Käskykantalaajennukset

AltiVec on SIMD-tyyppinen käskykantalaajennos PowerPC-suorittimiin.
AltiVec-käskykannasta on käytetty myös nimiä Velocity Engine (Apple) ja VMX (Vector Multimedia Extension) (IBM).
AltiVec tavujärjestys on oletuksena Big-endian mutta käskykanta mahdollistaa käytön joko Big- tai Little-endian moodissa.
Mallit

Suoritinperheeseen kuuluvat muun muassa seuraavat mallit:
601
603
603e
604
604e
620
750 (PowerPC G3)
7400 (PowerPC G4)
970 (PowerPC G5, pohjautuu IBMn Power4-suorittimeen)
PlayStation 3:n Cell-suorittimessa on 64-bittinen PowerPC-ydin
Suoritinsukupolvet voidaan jakaa Motorolan esitteen (2000) mukaan seuraavasti:
G1 – 601, 500 ja 800 sarjat
G2 – 602, 603, 604, 620, 8200 ja 5000 sarjat
G3 – 750 ja 8300 sarjat
G4 – 7400 ja 8400 sarjat
G5 – 7500 ja 8500 sarjat (Motorola ei käyttänyt G5 nimikettä Applen otettua sen käyttöön)
G6 – 7600