stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lydia Wideman-Lehtonen
Viimeiset voitot ja perheenäidiksi

Wideman voitti vuonna 1952 Puijolla Suomen-mestaruuden 1.40 minuuttia ennen Siiri Rantasta ja 2.44 minuuttia ennen Mirja Hietamiestä. Salpausselällä hän vei voiton 1.40 minuutin erolla Sirkka Polkuseen ja 2.04 minuutin erolla Siiri Rantaseen. Hän voitti myös muun muassa Ounasvaaralla ja Kokkolassa.
Lydia Wideman lopetti hiihtämisen keväällä 1952. Samana kesänä hän avioitui Paavo Lehtosen kanssa. Hän toimi Suomen Hiihtoliiton liittovaltuuston jäsenenä vuosina 1957–1965. Hän toimi myös liiton naisvaliokunnassa sekä valmennusleireillä asiantuntijana. Lehtosen perheeseen syntyi kaksi poikaa, Jarmo vuonna 1961 ja Kari vuonna 1962. Äiti palasi harrastusmielessä hiihdon pariin vasta kun lääkäri oli määrännyt hänelle niskasäryn vuoksi liikuntaa ja pojat halusivat hiihtämään. Poikien kilpaura huipentui 18-vuotiaiden viestihiihdon Suomen-mestaruuteen vuonna 1979 Tampereen Pyrinnön joukkueessa, jonka kolmas jäsen oli Mikko Heinämäki. Lydia Wideman-Lehtonen toimi aktiivisesti Pyrinnön hiihtäjien huoltajana.
Wideman-Lehtonen kuoli 98-vuotiaana Tampereella 13. huhtikuuta 2019. Hän ehti yli kymmenen vuoden ajan olla vanhin elossa oleva suomalainen olympiavoittaja, ja helmikuusta 2018 lähtien hän oli myös maailman vanhin elossa oleva olympiavoittaja, kun bahamalainen purjehtija Durward Knowles kuoli 100-vuotiaana.
Wideman-Lehtonen sai Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2000.
Aiheesta muualla

Kari, Jaana: / Wideman, Lydia (1920–2019) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  30.7.2007 (päivitetty 16.4.2019). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Riihivuori, Hilkka, Salo, Urho & Järvelin, Heikki: Esittelyssä olympiavoittaja Lydia Wideman-Lehtonen  10.1.2016. Tampereen Pyrintö.
Naisten 10 kilometrin hiihdon olympiavoittajat
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Sýmin arkeologinen museo

| Sýmin arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Σύμης |
| --- | --- |
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Sýmin kaupunki, Sými, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Perustettu:  1961
Koordinaatit:  36°36′37″N, 27°50′20″E
   
  [ ohje ]  
Sýmin arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Σύμης, Archaiologikó Mouseío Sýmis) on arkeologinen museo Sýmin kaupungissa Sýmin saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä muinaisesineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1961. Se toimii Gianneskísin suvun perinteisessä kartanossa, joka sijaitsee Sýmin kaupungin eteläosassa. Kartanon uusklassiset tyylipiirteet lisättiin vuonna 1875.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä erityisesti antiikin ajan klassiselta, hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta sekä bysanttilaiselta kaudelta. Esineistöön lukeutuu muun muassa amforoita ja muuta keramiikkaa sekä rakennusten koristeosia. Museossa on myös uudempaa kansanperinne-esineistöä, kuten huonekaluja ja asuja.
Nísyroksen arkeologinen museo

| Nísyroksen arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Νισύρου |
| --- | --- |
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Mandráki, Nísyros, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Perustettu:  2001
Koordinaatit:  36°36′45″N, 27°08′00″E
   
  [ ohje ]  
Nísyroksen arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Νισύρου, Archaiologikó Mouseío Nisýrou) on arkeologinen museo Mandrákin kylässä Nísyroksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta ja sen lähiympäristöstä löydettyä muinaisesineistöä.
Museo toimii uudessa rakennuksessa, jonka Giannídisin veljekset rakennuttivat ja lahjoittivat museokäyttöön vuonna 2001. Museo sijaitsee keskellä Mandrákia hieman lounaaseen kylän keskusaukiosta.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu esineistöä esihistorialliselta kaudelta jälkibysanttilaiselle kaudelle saakka. Esihistoriallisia löytöjä on erityisesti Gyalín saarella olleesta neoliittisen kauden lopun asutuksesta 3000-luvulta eaa. ja sen haudoista.
Museon pääosa esittelee antiikin ajan Nisyroksen kaupunkiin liittyviä löytöjä, erityisesti hautalöytöjä, arkaaiselta, klassiselta ja hellenistiseltä kaudelta. Löydöksiin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, lasiesineitä, pienoispatsaita ja koruja sekä sarkofagi. Esillä on myös joitakin reliefiveistosten osia sekä piirtokirjoituskiviä, kuten votiivipiirtokirjoituksia, patsaiden jalustoja ja hautakiviä. Kiviä on esillä myös museon pihan lapidariumissa.
Museossa on esillä myös varhaisen kristillisen, bysanttilaisen ja jälkibysanttilaisen kauden löytöjä, kuten kirkkojen koristeosia, seinämaalausten osia ja ikoneita.
Windsor (suku)

| Windsor |
| --- | --- |

Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Arvonimet:  Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki
Perustaja:  Yrjö V
Nykyinen päämies:  Charles III
Perustamisvuosi:  1917
Windsor on Yhdistyneen kuningaskunnan nykyinen hallitsijasuku. Se on osa Saksi-Coburg-Gotha-sukua, joka vuorostaan on osa vanhaa saksalaista Wettinin hallitsijasukua. Nimen Windsor otti käyttöön kuningas Yrjö V hallituskautensa aikana vuonna 1917.
Historia

Kuningas Yrjö V nousi valtaan vuonna 1910 aikana, jolloin kansallismielisyyden aallot koettelivat Euroopassa monarkioiden oikeutusta. Kun Britannia ja Saksa joutuivat vastakkaisille puolille ensimmäisessä maailmansodassa, Britanniassa heräsi kaiken saksalaisen vastainen viha. Se ulottui myös kuningasperheeseen, jonka juuret olivat lähes kokonaan Saksassa – Yrjö oli Hannover-sukuisen kuningatar Viktorian ja tämän saksalaissyntyisen puolison, Saksi-Coburg-Gotha-sukuisen prinssi Albertin lapsenlapsi. Yrjö julistikin vuonna 1917 ottavansa kaikille Viktorian jälkeläisille käyttöön englantilaisen nimen Windsor. Nimi tuli Windsorin kuninkaallisesta linnasta.
Yrjö V kuoli vuonna 1936. Hänen vanhin poikansa ja seuraajansa Edvard VIII luopui kuitenkin kruunusta jo samana vuonna amerikkalaisen rakastettunsa Wallis Simpsonin vuoksi. Kuninkaaksi kruunattiin Edvardin nuorempi veli, joka otti hallitsijanimekseen Yrjö VI. Varautunut ja yksityinen Yrjö VI ei ollut lainkaan valmistautunut hallitsemaan, ja hän sai valtakautensa alussa paljon arvostelua. Toisessa maailmansodassa maan johtohahmoksi nousikin pääministeri Winston Churchill. Kuninkaan suosio kuitenkin nousi, kun hän uskaltautui pysyttelemään Lontoossa sodan vaikeimpienkin päivien ajan rohkaisemassa joukkoja.
Yrjö VI kuoli vuonna 1952, ja hallitsijaksi nousi hänen vanhin tyttärensä, hallitsijanimeltään Elisabet II. Hän sai miehensä Philipin kanssa neljä lasta. Kuningattaren kuoltua valtaan nousi heidän vanhin lapsensa Charles III, jolla on edesmenneen vaimonsa Dianan kanssa kaksi lasta, William ja Harry.
Windsorin suvun hallituskaudella Yhdistyneen kuningaskunnan monarkia on heikentynyt ja menettänyt poliittisen valtansa, ja siitä on tullut pelkästään symbolinen instituutio.
Windsor-sukuiset hallitsijat

Yrjö V (1910–1936)
Edvard VIII (1936), edellisen poika (luopui kruunusta)
Yrjö VI (1936–1952), edellisen veli
Elisabet II (1952–2022), edellisen tytär
Charles III (2022–), edellisen poika
Mandráki

| Mandráki Μανδράκι |
| --- | --- |
 Mandrákin kylä.
 Mandráki
 Koordinaatit: 36°36′42″N, 27°07′57″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Kos
Kunta:  Nísyros
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6402000101
Väkiluku (2011):  660
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mandráki (kreik. Μανδράκι; kath.kreik. Μανδράκιον, Mandrákion) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Nísyroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Nísyroksen kuntaan, Kosin alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 660 (vuonna 2011). Mandráki on Nísyroksen saaren pääkylä ja Nísyroksen kunnan kuntakeskus.
Panagía Spilianín luostari ja Spilianín linnoitus.
Mandráki sijaitsee Nísyroksen luoteisrannikolla. Se muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μανδρακίου, Topikí Koinótita Mandrakíou), johon kuuluvat varsinaisen Mandrákin kylän lisäksi Loutrán kylä sekä Gyalín ja Kandelioússan saaret. Mandráki on saaren pääsatama.
Mandrákin tunnetuimmat nähtävyydet ovat Panagía Spilianín luostari eli ”Luolan Neitsyt Marian” luostari sekä Spilianín keskiaikainen linnoitus. Kylässä toimii myös Nísyroksen arkeologinen museo. Palaiókastrossa jonkun matkaa kylästä etelään sijaitsevat saaren antiikin aikaisen kaupungin Nisyroksen rauniot, mukaan lukien jäänteitä sen akropoliin linnoitusmuureista (300-luku eaa.) sekä haudoista (600–500-luvut eaa.).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mandráki Wikimedia Commonsissa
Vidja

| Vidja |
| --- | --- |
 Vidja
 Koordinaatit: 59°11′49″N, 18°03′37″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Södermanland
Kunta:  Huddinge
Väkiluku (2021):  882
Vidja on taajama Huddingen kunnassa Tukholman läänissä Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 882 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vidja Wikimedia Commonsissa
Luettelo vuonna 1943 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1943 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
* Kaatui toisessa maailmansodassa. ** Toisen maailmansodan siviiliuhri.
Tammikuu

5. tammikuuta – Kenneth Walker, Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien kenraali (s. 1898)*
9. tammikuuta – Anathon Aall, norjalainen filosofi ja professori (s. 1867)
9. tammikuuta – Nils Flyg, ruotsalainen poliitikko (s. 1891)
12. tammikuuta – Elis Hultin, suomalainen sortokausien aktivisti ja matkailualan toimija (s. 1866)
16. tai 17. tammikuuta – Jane Avril (synt. Jeanne Louise Beaudon), ranskalainen cancan-tanssija (s. 1868)
Helmikuu

27. helmikuuta – Fritz Fleischer, itävaltalainen pikajuoksija (s. 1894)
Maaliskuu

4. maaliskuuta – Nikolai Avksentjev, venäläinen sosialistivallankumouksellinen ja Venäjän sisäministeri 1917 (s. 1878)
21. maaliskuuta – Juho Alanko, suomalainen jääkäriluutnantti (s. 1892)
22. maaliskuuta – Ole Bærøe, norjalainen poliitikko (s. 1877)
Huhtikuu

5. huhtikuuta – August Emil Konstantin Tötterman, suomalainen kirjatyöntekijä ja valtiopäivämies (s. 1865)
22. huhtikuuta – Hjalmar Aarnio, suomalainen tukkukauppias ja Aarnio Osakeyhtiön perustaja ja toimitusjohtaja (s. 1880)
Toukokuu

3. toukokuuta – Ingolf Elster Christensen, norjalainen poliitikko (s. 1872)
4. toukokuuta – Georges André, ranskalainen yleisurheilija, olympiamitalisti ja sotilas (s. 1889)
31. toukokuuta – Berty Albrecht, ranskalainen feministi ja Ranskan vastarintaliikkeen jäsen toisessa maailmansodassa (s. 1893)
Kesäkuu

10. kesäkuuta – Abdelaziz, Marokon sulttaani 1894–1908 (s. 1878)
24. kesäkuuta – Joseph Sweetman Ames, yhdysvaltalainen fyysikko, professori ja Johns Hopkinsin yliopiston rehtori 1929–1935 (s. 1864)
26. kesäkuuta – Elli Forssell–Rozentāle, suomalainen oopperalaulaja (s. 1873)
Heinäkuu

2. heinäkuuta – Jarl Andstén, suomalainen kilpapurjehtija (s. 1884)
2. heinäkuuta – Bertel Bockström, suomalainen lääninagronomi ja tietokirjailija (s. 1870)
28. heinäkuuta – Lucy Lee-Robbins, yhdysvaltalais-ranskalainen taidemaalari (s. 1865)
Elokuu

5. elokuuta – William Anderson, ranskalainen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti (s. 1859)
5. elokuuta – Cecilie Dahl, norjalainen taidemaalari (s. 1858)
5. elokuuta − Gustaf Konttinen, suomalainen liikemies ja kunniakonsuli (s. 1879)
22. elokuuta – Toivo A. Lehtinen, suomalainen toimittaja, kirjailija ja sanoittaja (s. 1891)
Syyskuu

1. syyskuuta – Fredrik Paasche, norjalainen kirjallisuustieteen professori (s. 1886)
14. syyskuuta – T. E. Kivipelto, suomalainen kirjastonhoitaja ja näytelmäkirjailija (s. 1886)
17. syyskuuta – Estella Agsteribbe, alankomaalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja (s. 1909)**
18. syyskuuta – Herman Helosalo, suomalainen työmies ja Sosialistisen reformipuolueen puoluesihteeri (s. 1883)
18. syyskuuta – Basilius Marttinen, suomalainen kulkukauppias ja arkkiveisujen tekijä (s. 1871)
23. syyskuuta – Elinor Glyn, brittiläinen kirjailija (s. 1864)
30. syyskuuta – Carl Edvard Johansson, ruotsalainen insinööri ja keksijä (s. 1864)
Lokakuu

10. lokakuuta – Frits Kuipers, alankomaalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti (s. 1899)
19. tai 23. lokakuuta – André Antoine, ranskalainen näyttelijä, teatterinjohtaja, elokuvaohjaaja ja kriitikko (s. 1858)
20. lokakuuta – Henrik Erland Salonen, suomalainen koristemaalari ja työnjohtaja (s. 1871)
Marraskuu

4. marraskuuta – Arvo Eerikäinen, suomalainen jalkapalloilija ja jalkapalloerotuomari (s. 1888)
5. marraskuuta – Aspazija (oik. Elsa Pliekšāne), latvialainen runoilija ja näytelmäkirjailija (s. 1865)
6. marraskuuta – Carl Nyberg, suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston bakteriologian professori (s. 1879)
14. marraskuuta – Vladimir Stavski, venäläinen neuvostokirjailija (s. 1900)
25. marraskuuta – Viktor Teikari, suomalainen työmies ja osuusliiketoiminnan edistäjä (s. 1872)
Joulukuu

11. joulukuuta – Johan Henrik Alkunen, suomalainen liike- ja valtiopäivämies (s. 1873)
15. joulukuuta – Juho Viinamäki, suomalainen talonomistaja, torvisoittokunnan johtaja, keräilijä ja museomies (s. 1859)
17. joulukuuta – Robert Blatchford, englantilainen sosialismin aatteen levittäjä, kirjailija ja toimittaja (s. 1851)
Tuntematon päivämäärä

Anni Lehtonen, vienankarjalainen runonlaulaja ja perinteentaitaja (s. 1866)
Charles Sayers, hollantilainen taidemaalari (s. 1901)
The Charlotte Observer

Tunnus
The Charlotte Observer on Charlottessa ja sen metropolialueella, Pohjois-Carolinassa julkaistava yhdysvaltalainen sanomalehti. Se on osavaltionsa laajalevikkisin sanomalehti. Sen omistaa The McClatchy Company.
The Charlotte Observerin julkaisu aloitettiin vuonna 1886. Knight Ridder -yhtiö omisti sen vuodesta 1955 lähtien. Sanomalehti siirtyi The McClatchy Companylle sen ostettua Knight Ridderin kesäkuussa 2006.
The Charlotte Observer on voittanut neljä Pulitzer-palkintoa, joista uusimman vuonna 1988.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Njutånger

| Njutånger |
| --- | --- |

 Njutånger
 Koordinaatit: 61°36′42″N, 17°03′12″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Hälsingland
Kunta:  Hudiksvall
Väkiluku (2021):  828
Njutånger on taajama Hudiksvallin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 828 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Njutånger Wikimedia Commonsissa
Enånger

| Enånger |
| --- | --- |

 Enånger
 Koordinaatit: 61°32′37″N, 17°00′06″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Hälsingland
Kunta:  Hudiksvall
Väkiluku (2021):  607
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Enånger on taajama Hudiksvallin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 607 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Enånger Wikimedia Commonsissa
Wiler bei Utzenstorf

| Wiler bei Utzenstorf |
| --- | --- |
 Wilerin kylä.
 vaakuna

 Wiler bei Utzenstorf
 Koordinaatit: 47°9′0″N, 7°33′30″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Bernin kantoni
Hallintoalue (Verwaltungskreis):   Emmental
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,78 km²
Korkeus:  453–470 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  910
 – Väestötiheys:  241 as./km²
 
 www.wiler.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wiler bei Utzenstorf (lyhyemmin Wiler b.U.) on kunta Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa. Siellä on vajaat 1 000 asukasta.
Sijainti

Wiler b.U. sijaitsee Emmejoen laaksossa, Emmentalissa Solothurnin eteläpuolella, parikymmentä kilometriä Bernistä pohjoiseen.
Liikenne

Kunnan itäpuolitse kulkee moottoritie A1 Bernistä Zürichiin. BLS:n rautatie Burgdorfista Solothurniin kulkee Wilerin kautta.
Urheilu

Salibandyseura SV Wiler-Ersigen toimii Wiler bei Utzenstorfin seudulla ja on saanut nimensä ersigeniläisen UHC Ersigenin ja wileriläisen Sportvereins Wilerin yhdistyttyä vuonna 1989.
Friggesund

| Friggesund |
| --- | --- |
 Friggesund
 Koordinaatit: 61°53′46″N, 16°32′57″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Gävleborgin lääni
Maakunta:  Hälsingland
Kunta:  Hudiksvall
Väkiluku (2021):  530
Friggesund on taajama Hudiksvallin kunnassa Gävleborgin läänissä Hälsinglandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 530 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Friggesund Wikimedia Commonsissa
Messenian arkeologinen museo

| Messenian arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Μεσσηνίας |
| --- | --- |
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Kalamáta, Messenia, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°2′37″N, 22°6′48″E
 fiMessenian arkeologinen museo 
   
Messenian arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Μεσσηνίας, Archaiologikó Mouseío Messinías) on arkeologinen museo Kalamátan kaupungissa Kreikassa. Se esittelee Messenian alueyksikön alueelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.
Museo on rakennettu sen jälkeen, kun paikalla aiemmin ollut kunnallinen agora (dimotikí agorá) eli kauppahalli purettiin sen vuoden 1986 maanjäristyksessä kärsimien suurten vaurioiden vuoksi.
Kokoelmat

Museon kokoelmat on järjestetty neljään osaan maantieteellisin perustein, ja ne esittelevät löytöjä Kalamátan, Messínin, Pýloksen ja Trifylían seuduilta. Ajallisesti löydöt ulottuvat esihistorialliselta kaudelta antiikin ajalle sekä bysanttilaiselle ja frankkivallan ajalle. Keskeisimpiä kohteita alueittain ovat:
Kalamáta: mm. löytöjä Artemis Limnatiin pyhäköstä nykyisessä Artemisían Vólymnoksessa sekä Poseidonin pyhäköstä Akovítikassa.
Messíni: mm. muutamia löytöjä, kuten lattiamosaiikkeja, piirtokirjoituksia ja rahoja, antiikin Messenen kaupungista; suurin osa kaupungin löydöistä on kuitenkin Antiikin Messenen arkeologisessa museossa.
Pýlos: mm. löytöjä mykeneläisaikaisista tholos-haudoista nykyisissä Chandrinóksessa, Koukkounárassa, Kremmýdiassa, Platanóvrysissä ja Soulinárissa; Nichórian mykeneläisaikaisesta asutuksesta ja sen haudoista; antiikin Koronen kaupungista nykyisessä Petalídissa; sekä Apollon Korythoksen pyhäköstä nykyisessä Ágios Andréaksessa.
Trifylía: mm. löytöjä Nestorin palatsin alaisuudessa olleista mykeneläisistä asutuksista; helladisen kauden haudoista Pýrgoksesta ja Peristeriásta; sekä antiikin ajan Kyparissian eli Kyparissoksen kaupungista. Nestorin palatsin itsensä löytöjä on enemmän Chóran arkeologisessa museossa.
Kultainen kantharos, 1600-luku eaa.
Tykhen patsaan torso, 1. vuosisata eaa./jaa.
Barberini Hera -tyypin veistoksen torso, 1. vuosisata eaa. – 200-luku jaa.
Attiksen pää, 100-200-luku eaa.
Trapezoforon, jossa siivekäs Eros, 200-luku.
Rahoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messenian arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Aigai (Makedonia)

| Aigai> Αἰγαί |
| --- | --- |
 Aigain palatsin raunioita.
Sijainti
 Aigai
Koordinaatit:  40°28′40″N, 22°19′20″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Vergína, Véroia, Imathía, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 800–168 eaa. 1. vuosisata–400-luku jaa.
Huippukausi:  n. 650–393/369 eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Makedonian valtakunta Rooman valtakunta
Alue:  Bottiaia/Emathia, Makedonia
 Unescon maailmanperintökohde nimellä Aigain (Vergínan) arkeologinen alue 
Aiheesta muualla
  Aigai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aigai (m.kreik. Αἰγαί, myös Aigeai, Αἰγεαί/Αἰγέαι, Aigaiai, Αιγαῖαι/Αιγαιαί, Aigeiai, Αιγειαί; lat. Aegae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Bottiaiassa Makedoniassa nykyisen Kreikan alueella. Se oli Makedonian valtakunnan pääkaupunki argeadien hallitsijasuvun aikana vuodesta 650 eaa. eteenpäin. Aigain arkeologinen kohde, joka tunnetaan nykyisin usein nimellä Vergína (kreik. Βεργίνα), sijaitsee sille nimensä antaneen nykyisen Vergínan kylän lähellä Véroian kunnassa Keski-Makedoniassa. Se tunnetaan ennen kaikkea Makedonian kuningassuvun haudoista.
Aigain arkeologinen kohde tunnetaan nykyisen kylän mukaan nimellä Vergína siksi, että paikan tunnistuksesta oli pitkään epäselvyyttä. Kohde oletettiin pitkään antiikin aikaiseksi Ballan kaupungiksi. Vasta makedonialaisten kuningashautojen löytyminen vuonna 1977 osoitti käytännössä varmuudella, että paikan täytyy olla Makedonian vanha pääkaupunki Aigai. Vergína ei siis ole paikan antiikin aikainen nimi. Arkeologinen alue on nykyisin Unescon maailmanperintökohde.
Maantiede

Aigain kaupunki sijaitsi Bottiaiassa, joka myöhemmin tunnettiin Emathiana, etelään Haliakmon (nyk. Aliákmonas) -joesta. Kaupunki oli rakennettu Pierian vuorten pohjoiseen alarinteeseen laajan tasangon laidalle. Kaupungin arkeologinen alue sijaitsee nykyisen Vergínan kylän vieressä sen ja Palatítsian kylän välisellä alueella. Aigain akropoliina eli linnavuorena toimi kukkula kaupungin eteläosassa. Alakaupunki levittäytyi rinteeseen ja tasangolle akropoliin pohjoispuolelle.
Aigain kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 12,5 kilometriä itä-länsisuunnassa ja noin viisi kilometriä pohjois-eteläsuunnassa, eli yhteensä noin 62,5 neliökilometriä. Sen länsipuolella oli Beroian poliksen alue ja itäpuolella Aloroksen poliksen alue. Pohjoispuolella aluetta rajasi Haliakmon-joen soinen alue ja etelässä Pierian vuoret. Alueelta tunnetaan ainakin yksi pienempi asutus, Blaganoi.
Historia > Esihistoria

Aigain seutu on ollut asuttu jo varhaisella helladisella kaudella, minkä osoittaa tuolta ajalta löydetty tumulus-hauta. Useat muut hautalöydöt kertovat seudun merkittävyydestä varhaisella rautakaudella ja geometrisen kauden lopulla noin 1100–700 eaa.
Historia > Arkaainen ja klassinen kausi

Perinteen mukaan Aigai oli alun perin fryygialainen eli bryygialainen kaupunki, jonka nimi oli Edessa. Nimen Aigai se sai Argoksesta tulleilta kreikkalaisilta, jotka valloittivat alueen, ja joista tuli makedonialaisten kantaisät. Aigain kaupungin perustajana pidettiin joko Karanosta geometrisella kaudella 800- tai 700-luvulla eaa. tai Perdikkas I:stä arkaaisella kaudella 600-luvulla eaa. Aigaista tuli Makedonian valtakunnan pääkaupunki ja siellä sijaitsi hovin kuninkaallinen palatsi. Tämä teki kaupungista seudun merkittävimmän keskuksen arkaaisen kauden ja edelleen klassisen kauden ensimmäisen puoliskon ajaksi.
Arkaaisen ja klassisen kauden Aigai luetaan nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Aigaios (Αἰγαῖος), Aigeatēs (Αἰγεάτης) ja Aigaieus (Αἰγαιεύς). Aigailla oli merkittäviä kauppasuhteita ja kulttuurisia yhteyksiä merkittäviin kreikkalaisiin keskuksiin, kuten Ateenaan, Samokselle ja Korinttiin. Kuningas Arkhelaos toi hoviinsa taiteilijoita, runoilijoita ja filosofeja ympäri Kreikkaa 400-luvun eaa. lopulla. Hänen hovissaan vaikuttivat muun muassa taidemaalari Zeuksis, runoilija Timotheos ja tragediakirjailija Euripides. Euripides kirjoitti viimeiset tragediansa Aigaissa ja myös kuoli Makedoniassa.
Amyntas III siirsi Makedonian valtakunnan pääkaupungin Pellaan 300-luvulla eaa. Aigai säilytti silti merkittävän aseman kuningaskunnan pyhänä kaupunkina, jossa suoritettiin uskonnollisia toimituksia ja jonne kuninkaat edelleen haudattiin. Kuninkaat myös asuivat siellä edelleen ajoittaisesti. Filippos II murhattiin Epeiroksen kuninkaan Aleksanterin ja Makedonian prinsessa Kleopatran häiden aikaan Aigain teatterilla vuonna 336 eaa. Tämän jälkeen Aleksanteri Suuri nousi kuninkaaksi.