stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gusti Wolf

Gusti Wolf (11. huhtikuuta 1912 – 5. toukokuuta 2007) oli itävaltalainen näyttelijätär.
Wolf syntyi Wienissä ja pääsi lavalle Burgtheaterissa ensimmäistä kertaa vuonna 1934. Hän jatkoi uraansa Ostravaan, Müncheniin ja Berliiniin. Hänet kiinnitettiin Burgtheateriin jälleen vuonna 1946, ja hän oli sen kunniajäsen vuodesta 1987 lähtien.
Wolf teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1937. Hän esiintyi pääasiassa sivurooleissa UFA:n elokuvissa. Hän jatkoi elokuvauraansa toisen maailmansodan jälkeen ja teki yhteistyötä muun muassa Hans Moserin, Susi Nicolettin, Johannes Heestersin, Marika Rökkin ja Oskar Siman kanssa.
Wolf esiintyi myös televisiosarjoissa. Perheetön Wolf kuoli Wienissä 95 vuoden ikäisenä.
Aiheesta muualla

Gusti Wolf Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Henkilöitymä

| --- | --- |
:  Määritelmä: asian tai käsitteen kuvaaminen ihmishahmona. Katso myös Antropomorfismi. 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Henkilöitymä. Katso henkilöitymä Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Haponlahden kanava

Haponlahden kanavan sijainti
Näkymä kanavalle
Haponlahden kanava on kanava, joka kulkee Oravinkannaksen poikki. Kanava yhdistää toisiinsa Saimaan Joutenveden ja Haukiveden. Se lyhentää Savonlinnan ja Joensuun välistä vesitietä 35 kilometriä verrattuna Tappuvirran kautta kiertävään väylään.
Kanava rakennettiin, kun vanha, jo 1800-luvun puolivälissä käytössä ollut Oravin avokanava kävi nippu-uitolle liian pieneksi. Haponlahden kanava valmistui vuonna 1960 ja myöhemmin se ruopattiin syväväyläksi.
Kanava on 1,8 kilometriä pitkä. Aluksen leveys on maksimissaan 12,6 metriä ja syväys 4,2 metriä, maston korkeus 13,6 metriä. Haponlahden nykyistä siltaa on suunniteltu korvattavan rakentamalla nykyisen sillan itäpuolelle 24,5 metriä korkea silta, mutta sen toteutusajankohta ei ole tiedossa.
Aiheesta muualla

Haponlahden siltasuunnitelma (Arkistoitu – Internet Archive)
Haponlahden siltasuunnitelma kartalla
Hautvillers

| Hautvillers |
| --- | --- |

 vaakuna
 Hautvillers
 Koordinaatit: 49°05′06″N, 3°56′40″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Marne
Arrondissementti:  Épernay
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,8 km²
Väkiluku (2016):  717 
 – Väestötiheys:  60 as./km²
Kunnan numero:  51287
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hautvillers on kunta Pohjois-Ranskassa Marnen departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Reimsin kaupungista etelään Marnejoen varrella.
Saint-Pierren luostari
Hautvillers kuuluu samppanjan tuotantoalueeseen. Kunnan alueella sijainneessa Saint-Pierren benediktiiniluostarissa työskenteli aikanaan munkki Dom Pérignon, joka samalla kehitti samppanjan valmistustekniikoita. Entinen luostari kuuluu nykyään samppanjatalo Moët & Chandonin omistukseen, missä se järjestää omia tilaisuuksiaan. Dom Pérignonin haudalle luostarin Saint-Sindulphen kirkossa on yleisölle avoin pääsy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hautvillers Wikimedia Commonsissa
Hatari (yhtye)

| Hatari |
| --- | --- |
 Hatari vuonna 2019 Eurovision laulukilpailussa
Tiedot
Toiminnassa:  2015–
Tyylilaji:  tekno, digital hardcore, EBM, crust punk, industrial
Kotipaikka:  Reykjavík, Islanti
Laulukieli:  islanti
Jäsenet:  Klemens Nikulásson Hannigan, laulu   Matthías Tryggvi Haraldsson, laulu   Einar Hrafn Stefánsson, rummut  
Levy-yhtiö:  Svikamylla ehf.
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hatari (suom. Vihaaja) on vuonna 2015 perustettu islantilainen satiirinen tekno- ja punkrockyhtye Reykjavíkista, Islannista. Sen muodostavat Klemens Nikulásson Hannigan, Matthías Haraldsson ja Einar Stefánsson. Hatari on julkaissut yhden EP-levyn sekä lukuisia singlejä. Yhtye tunnetaan varsinkin heidän live-esityksistään sekä BDSM:stä inspiraation saaneista lava-asuista. Hatari kuvaa itseään "kapitalismin vastaiseksi BDSM-teknoyhtyeeksi". Yhtye edusti Islantia kappaleella "Hatrið mun sigra" vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa Tel Avivissa.
Historia

Klemens ja Matthías perustivat yhtyeen vuonna 2015. Einar liittyi yhtyeeseen myöhemmin. Hatari esiintyi ensimmäistä kertaa Iceland Airwaves festivaaleilla vuonna 2016 ja palasi festivaaleille vuonna 2018.
Yhtye julkaisi ensimmäisen EP-levynsä nimeltä Neysluvara vuoden 2017 lokakuussa. EP-levy sisälsi kaksi musiikkivideota kappaleille "Ódýr" ja "X".
Vuoden 2018 huhtikuussa Hatari järjesti Háskar -nimisen festivaalin. Festivaalilla esiintyi monia DJ-artisteja sekä bändejä Reykjavíkin alueelta. Festivaali sai tunnustusta Grapevine Music Awards 2019 -tilaisuudessa.
Vuoden 2018 joulukuussa yhtye julkaisi kolmannen singlensä nimeltä "Spillingardans". Vuoden 2019 tammikuussa Hatarin ilmoitettiin olevan yksi kymmenestä kilpailijasta, jotka kilpailisivat Islannin vuoden 2019 euroviisukarsinnassa nimeltä Söngvakeppnin 2019. Hatari voitti kilpailun finaalin 2. maaliskuuta 2019 ja edusti näin Islantia kappaleella Hatrið mun sigra vuoden 2019 Euroviisuissa Israelissa. He sijoittuvat kilpailun finaalissa 18. toukokuuta 2019 kymmenennelle sijalle 234 pisteellä, joista 186 yleisöltä ja 48 tuomaristolta.  Finaalissa pisteiden julkistuksen aikana he ottivat kantaa Israelin-Palestiinan konfliktiin pitelemällä Palestiina-aiheisia banderolleja, mikä aiheutti kohua mediassa, sillä poliittinen kannanotto on Euroviisuissa kielletty. Euroopan yleisradiounioni (EBU) rankaisi protestin vuoksi Islantia sakoilla syyskuussa 2019.
Jäsenet

Klemens Nikulásson Hannigan
Matthías Tryggvi Haraldsson
Einar Hrafn Stefánsson
Diskografia > Studioalbumit

| Nimi | Yksityiskohdat | Listasijoitukset> IS |
| --- | --- | --- |
| Neyslutrans |  Julkaistu: 17. tammikuuta 2020  Levy-yhtiö: Svikamylla ehf.  Formaatti: CD, LP, digital download | — |
Diskografia > EP-levyt

| Nimi | Yksityiskohdat | Listasijoitukset> IS |
| --- | --- | --- |
| Neysluvara |  Julkaistu: 31. lokakuuta 2017  Levy-yhtiö: Svikamylla ehf.  Formaatti: CD, digital download | — |
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> IS | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| "Spillingardans" | 2019 | — | Neyslutrans |
| "Hatrið mun sigra" | 2019 | — | Neyslutrans |
| "Klefi/صامد" (feat. Bashar Murad) | 2019 | — | Neyslutrans |
| "Klámstrákur" | 2019 | — | Neyslutrans |
Greater Sudbury

| Greater Sudbury (City of Greater Sudbury, Ville de Grand-Sudbury) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Greater Sudbury
 Koordinaatit: 46°33′05″N, 81°02′08″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:   Ontario
Perustettu (Sudbury):  1893
Kaupunkiliitos:  2001
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Greater Sudburyn kaupunginvaltuusto
 – Pormestari:  Paul Lefebvre
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3 201 km²
Korkeus:  348 m
Väkiluku (2006):  157 857
 – Väestötiheys:  49 as./km²
 – Metropolialue:  158 258
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Postinumero:  P3(A–G), P3L, P3N, P3P, P3Y, P0M
Suuntanumero(t):  705
Lempinimi::  The Nickel City
Motto::  Aedificemus
 
 city.greatersudbury.on.ca 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Greater Sudbury (ransk. Grand-Sudbury) on kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Kaupunki muodostettiin vuonna 2001 entisen Sudburyn seutukunnan (Regional municipality) kuntien kuntaliitoksilla. ”Greater Sudbury” on käytännössä vain virallisissa yhteyksissä käytetty nimitys, ja kaupungista käytetään edelleen paikallisesti nimeä ”Sudbury” entisen Sudburyn kaupungin mukaan. Greater Sudbury on Ontarion ainoa kaupunki, jolla on sekä englannin- että ranskankielinen nimi.
Greater Sudbury on väkiluvultaan Pohjois-Ontarion suurin ja Kanadan 29. suurin kaupunki; kaupungissa asuu noin 158 000 ihmistä (2006).  Kaupungin pinta-ala on 3 201 km², joten se on Ontarion suurin ja koko Kanadan toiseksi suurin kaupunki pinta-alaltaan.
Historia

Sudburysta tuli kauppala (town) vuonna 1883 ja kaupunki (city) vuonna 1930. Alueen alkuperäinen eurooppalaisperäinen nimi oli Sainte-Anne-des-Pins; Sudbury perustettiin metsurien leiriksi, johon myös alkuperäinen nimi viittaa (pin on ranskaa ja tarkoittaa mäntyä).
Kanadan halki kulkevan rautatien rakennustöiden yhteydessä 1880-luvulla paljastui Sudburyn alueelta rikas nikkeli- ja kuparimalmiesiintymä. Löydön jälkeen entinen metsuriyhteisö kasvoi vauhdilla kaivoskaupungiksi ja nimettiin Canadian Pacific Railwayn komissaarin vaimon englantilaisen kotikaupungin mukaan Sudburyksi.
Kaupungin taloudellinen tila myötäili maailman nikkelintarpeen mukaan. Ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikaan nikkelintarve oli huipussaan ja kylmän sodan puhjettua Yhdysvallat nousi Sudburyn nikkelin tärkeimmäksi kauppakumppaniksi.
1950- ja 1960-luvuilla kaupunki oli levottomien kaivoslakkojen ja väkivaltaisiksi äityneiden mielenosoitusten näyttämönä. Vielä 1970-luvun lopulla kaupungin terästyöläiset lakkoilivat ja kaupunki ajautui taloudellisiin vaikeuksiin. Seurauksena oli 1980- ja 1990-luvuilla voimakas pyrkimys laajentaa kaupungin muita työllisyyssektoreita.
2000-luvulla kaivosteollisuus on edelleen merkittävä työllistäjä Sudburyssa, mutta kaupunkiin on syntynyt uusia kaupan-, hallinnon-, matkailun-, tieteen- ja teknologianalan yrityksiä ja toimijoita.
Vuoden 2001 kuntaliitos

1. tammikuuta 2001 alueen kaksi kaupunkia ja 5 kauppalaa (town) yhdistyivät ja muodostivat Greater Sudburyn kaupungin. Kaupungin johdosta vastaavat valtuusto ja pormestari. Greater Sudbury'iin liittyneet kunnat väkilukuineen olivat seuraavat vuoden 1996 väestönlaskennassa:
Sudbury (92 059)
Valley East (23 537)
Rayside-Balfour (16 050)
Nickel Centre (13 017)
Walden (10 292)
Onaping Falls (5 277)
Capreol (3 817)
Maantiede ja väestö

Greater Sudbury sijaitsee leveyspiirillä 46°29' N ja pituuspiirillä 81°00' W. Kaupunki on perustettu muinaisen meteoriittikraatterin päälle. Alueen kasvillisuus oli kärsinyt pahoin kaivos- ja metalliteollisuudesta 1970-luvun alussa.  Happosateet olivat monin paikoin tappaneet kasvillisuuden ja eroosio paljastanut kallioperän. 1970-luvulla alkaneen kasvillisuuden ennallistamiskampanjan ansiosta luonto on elpynyt huomattavissa määrin.
Nykyisen Greater Sudburyn alueella on yli 300 järveä, joista Wahnapitae-järvi pitää hallussaan ennätystä maailman suurimmasta yhden kaupungin rajojen sisällä olevasta järvestä.
Kaupungin 158 000 asukkaasta 62 % on englanninkielisiä ja 28 % ranskankielisiä; kaupungissa asuu myös suomalaisten siirtolaisten jälkeläisiä. Asukastiheys on 49 as./km². Asukkaista 65 % on katolisia, 23 % protestantteja ja 10 % ei kuulu kirkkoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Greater Sudbury Wikimedia Commonsissa
Sudbury 1942
Wahnapitae-järvi
Green Lantern (elokuva)

| Green Lantern |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Martin Campbell
Käsikirjoittaja:  Greg Berlanti Michael Goldenberg Michael Green Marc Guggenheim
Tuottaja:  Donald De Line Greg Berlanti
Säveltäjä:  James Newton Howard
Kuvaaja:  Dion Beebe
Leikkaaja:  Stuart Baird
Tuotantosuunnittelija:  Grant Major
Pukusuunnittelija:  Ngila Dickson
Pääosat:  Ryan Reynolds Blake Lively Peter Sarsgaard Mark Strong
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. DC Entertainment De Line Pictures
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  21. joulukuuta 2012
Kesto:  114 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Englanti
Budjetti:  200 milj. dollaria
Tuotto:  206 097 474 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Green Lantern on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen supersankarielokuva, joka perustuu John Broomen ja Gil Kanen luomaan ja DC Comicsin sarjakuvissa seikkailevaan supersankariin Vihreään Lyhtyyn. Elokuvan ohjasi Martin Campbell ja käsikirjoituksesta vastasivat Greg Berlanti, Michael Goldenberg, Michael Green ja Marc Guggenheim. Pääosassa näyttelevät Ryan Reynolds, Blake Lively, Peter Sarsgaard ja Mark Strong.
Juoni

Vihreän Lyhdyn joukot ovat pitkään maailmankaikkeudessa ollut pieni, mutta vahva ryhmä, joka puolustaa rauhaa ja oikeutta. Jokaisella Vihreällä Lyhdyllä on voimasormus, joka antaa käyttäjälleen supervoimat. He kohtaavat kuitenkin pahimman uhkansa, kun Parallax uhkaa tuhota maailmankaikkeuden tasapainon, jonka myötä kaikkien kohtalo riippuu uusimmasta Vihreiden Lyhtyjen joukon jäsenestä, Maasta kotoisin olevasta Hal Jordanista. Jordan on lahjakas ja ylimielinen koelentäjä, mutta hänellä on vaikeuksia hallita sormuksen voimia. Asiaa ei helpota se, etteivät muut Vihreät Lyhdyt kunnioita ihmisrotua lainkaan. Jordan saa kuitenkin tukea lapsuuden rakkaudeltaan Carol Ferrisiltä, jonka avulla hänellä on mahdollisuus löytää rohkeutensa ja voittaa pelkonsa todistaakseen olevansa yksi mahtavimmista Vihreistä Lyhdyistä ja tuhota Parallax.
Hahmot

Hal Jordan on lahjakas ja ylimielinen Yhdysvaltain ilmavoimien koelentäjä, josta tulee ensimmäinen maan asukas, joka liittyy Vihreän Lyhdyn joukkoon saatuaan voimasormuksen Abin Surilta.
Sinestro on Hal Jordanin tiukka mentori, joka kuitenkin hieman epäilee oppipoikansa aikeita, koska tämä on ensimmäinen ihminen Vihreän Lyhdyn joukoissa.
Carol Ferris on Ferris Aircrafts -yhtiön varapuheenjohtaja ja Jordanin pitkäaikainen rakkauden kohde.
Tohtori Hector Hammond on tiedemies, joka löytää palasia salaperäisestä meteoriitista. Näiden vaikutus aiheuttaa hänen aivonsa suurenemisen ja telekineettisiä kykyjä.
Senaattori Robert Hammond on Hector Hammondin isä, joka ei hyväksy poikansa ulkoista muutosta.
Abin Sur on Vihreä Lyhty joka syöksyi Maahan ja antoi ennen kuolemaansa voimasormuksensa Hal Jordanille, jotta Jordan korvaisi hänet.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ryan Reynolds  | … |  Hal Jordan/Vihreä Lyhty   |
|  Blake Lively  | … |  Carol Ferris   |
|  Peter Sarsgaard  | … |  Hector Hammond   |
|  Mark Strong  | … |  Sinestro   |
|  Tim Robbins  | … |  senaattori Hammond   |
|  Jay O. Sanders  | … |  Carl Ferris   |
|  Taika Waititi  | … |  Tom Kalmaku   |
|  Angela Bassett  | … |  Amanda Waller   |
|  Mike Doyle  | … |  Jack Jordan   |
|  Nick Jandl  | … |  Jim Jordan   |
|  Dylan James  | … |  Jason Jordan   |
|  Gattlin Griffith  | … |  Nuori Hal Jordan   |
|  Jon Tenney  | … |  Martin Jordan   |
|  Temuera Morrison  | … |  Abin Sur   |
|  Warren Burton  | … |  Ensimmäinen vartija   |
|  Salome Jens  | … |  Naisvartija   |
Rooleissa > Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Geoffrey Rush  | … |  Tomar-Re   |
|  Michael Clarke Duncan  | … |  Kilowog   |
|  Clancy Brown  | … |  Parallax   |
Guinea-Bissau kesäolympialaisissa 2000

Guinea-Bissau osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 kolmen urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat kahteen eri lajiin: yleisurheiluun sekä painiin. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi painija Talato Embalo.
Osallistujat > Paini

Talato Embalo - Miesten alle 58 kg vapaapaini
Osallistujat > Yleisurheilu

Fernando Arlete - Miesten 100 metrin juoksu
Anhel Cape - Naisten 800 metrin juoksu
Hannu Mäkelä (päätoimittaja)

Hannu Samuli Mäkelä (s. 24. syyskuuta 1935 Artjärvi) on suomalainen päätoimittaja. Hän on ollut toimittajana tai päätoimittajana Loviisan Sanomissa, Lieksan Lehdessä, Kaakkoisseudussa ja Valkeakosken Sanomissa. Loviisan Sanomissa hän oli myös toimitusjohtajana.
Green Howards

Green Howardsin miehiä keskustelemassa ranskalaisten siviilien kanssa Normandiassa elokuussa 1944.
Green Howards (Alexandra, Princess of Wales's Own Yorkshire Regiment) oli Britannian armeijan jalkaväkirykmentti. Se oli osa Kuninkaan divisioonaa.
Rykmentti on saanut lukuisia kunniamainintoja useissa sodissa. Se osallistui mm. Espanjan perimyssotaan, Yhdysvaltain itsenäistymissotaan, Krimin sotaan ja kumpaankin maailmansotaan.
Historia

Rykmentti perustettiin itsenäisistä komppanioista Devonissa 1688. Sen tulikaste oli Boynen taistelussa Irlannissa 1690. Rykmentti tunnettiin sitä komentaneiden everstien nimillä vuoteen 1751, jolloin siitä tuli 19. jalkaväkirykmentti. Vuonna 1782 annettiin erityisnimi lääninsä mukaan kaikille jalkaväkirykmenteille, joilla ei sellaista ollut. Nimen tarkoitus oli "kehittää yksikön yhteyttä lääniin, joka auttaisi sitä saamaan värvättyjä". Rykmentistä tuli 19. (1. North Riding of Yorkshire) jalkaväkirykmentti ja sen värväämiset tapahtuivat enimmäkseen juuri tällä alueella aina vuoteen 2006 saakka. Värväystä suoritettiin erityisesti Middlesbroughissa, Redcarissa, Northallertonissa ja Scarboroughissa.
Historia > Walesin prinsessan oma

Vuonna 1875 Aleksandra Tanskalainen lahjoitti Sheffieldissä 1. pataljoonalle uudet värit ja salli rykmentin kantaa hänen nimeään. Tällöin siitä tuli 19th (1st Yorkshire North Riding - Princess of Wales's Own) Regiment of Foot. Rykmentti otti käyttöönsä hattumerkin, jossa oli prinsessan nimen ensimmäinen kirjain "A" yhdistettynä Tanskan ristiin Dannebrog. Symbolin päällä oli prinsessan kruunu. Prinsessasta tuli kuningatar Alexandra vuonna 1901 ja hän toimi nimellisesti rykmentin ylimpänä everstinä vuodesta 1914 aina kuolemaansa 1925 saakka.
Historia > Childersin uudistukset

Vuonna 1881 Britannian jalkaväki kohtasi uudistuksia. Vakinaisen armeija rykmentit menettivät numeronsa nimestään ja saivat tilalle alueellisen nimen. Ne alkoivat toimia yhdessä alueidensa nostoväkipataljoonien ja vapaaehtoisarmeijan osastojen kanssa. Tällöin rykmentti sai nimen The Princess of Wales's Own (Yorkshire Regiment) ja sen värväysalueena pysyi Yorkshiren North Riding. Vuonna 1902 rykmentti sai uuden nimen Alexandra, Princess of Wales's Own (Yorkshire Regiment)
Historia > Kaksi Howardsia

Rykmentti tunnettiin nimellä The Green Howards vuodesta 1744 lähtien. Tuolloin rykmentti nimettiin aina komentavan everstinsä mukaan. 19. rykmentin eversti oli kunnianarvoisa Sir Charles Howard. Samaan aikaan oli olemassa toinenkin rykmentti, kolmas, jota oli johtanut eversti Thomas Howard vuodesta 1737 lähtien. Jotta rykmenttien, joiden kummankin nimien olisi käytännön mukaan pitänyt olla 'Howard's Regiment of Foot', nimet erotettaisiin toisistaan 3. jalkaväkirykmentistä tuli "Howard's Buffs" ja lopulta pelkästään "Buffs". 19. jalkaväkirykmentistä tuli puolestaan "Green Howards". Vaikka rykmentti säilytti nimensä epävirallisesti vuosisatojen ajan siitä tehtiin vasta 1921 The Green Howards (Alexandra, Princess of Wales's Own Yorkshire Regiment).
Aiheesta muualla

The Friends of the Green Howards website
The Green Howards web page on army.mod.uk
The British Army in the Great War: Alexandra, Princess of Wales's Own (Yorkshire Regiment)
Green Howardsissa palvellut Henry Tandey oli palkituin brittisotilas ensimmäisessä maailmansodassa.
Green Lantern: The Animated Series

| Green Lantern: The Animated Series |
| --- | --- |

Tyyli:  Tietokoneanimaatio
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Bruce Timm Giancarlo Volpe James Krieg
Pääosissa:  Josh Keaton Kevin Michael Richardson Jason Spisak Grey DeLisle
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Cartoon Network  Teletoon
Esitetty:  11. marraskuuta 2011 – 16. maaliskuuta 2013
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  26
Tuotanto
Tuottaja(t):  James Krieg Giancarlo Volpe
Vastaava(t) tuottaja(t):  Bruce Timm Sam Register
Linjatuottaja:  Susan Ward
Ohjaaja(t):  Sam Liu Rick Morales
Käsikirjoittaja(t):  Jim Krieg Ernie Altbacker Eugene Son
Tuotantoyhtiö(t):  Warner Bros. Animation DC Entertainment
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Annie (2012)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Green Lantern: The Animated Series on Warner Bros. Animationin ja DC Entertainmentin tuottama animaatiosarja, joka perustuu DC Comicsin samannimiseen sarjakuvasankariin. Sarjan ilmoitettiin ilmestyvän Yhdysvalloissa Cartoon Networkilla keväällä 2012. Lopulta sarjan avausjaksot esitettiin 40-minuutin mittaisena erikoispilottijaksona 11. marraskuuta 2011. Sittemmin Green Lantern: The Animated Series jatkui 3. maaliskuuta 2012. Sarja kesti yhden tuotantokauden verran, joka sisältää 26 jaksoa. Viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 16. maaliskuuta 2013.
Juoni

Hal Jordan ja Kilowog seikkailevat avaruussektorinsa rajamailla. Kaksikko taistelee yhdessä muiden Vihreiden Lyhtyjen kanssa Atrocitusin johtamaa Punaisia Lyhtyjä vastaan, jotka ovat aikeissa valloittaa Vihreiden Lyhtyjen planeetan hakiessaan kostoa Universumin vartijoille. Myöhemmin he joutuvat kohtaamaan myös Metsästäjien joukot.
Hahmoluettelo > Sankarit

Hal Jordan
Kilowog
Carol Ferris
Salaak
Sayd
Saint Walker
Hahmoluettelo > Viholliset

Atrocitus
Metsästäjät
Razer
Zilius Zox
Jaksoluettelo

Beware My Power, osa 1
Beware My Power, osa 2
Razer's Edge
Into the Abyss
Heir Apparent
Lost Planet
Reckoning
Fear Itself
In Love and War
Regime Change
Flight Club
Invasion
Homecoming
The New Guy
Reboot
Steam Lantern
Blue Hope
Prisoner of Sinestro
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Josh Keaton  | … |  Hal Jordan/Vihreä Lyhty   |
|  Kevin Michael Richardson  | … |  Kilowog   |
|  Jason Spisak  | … |  Razer   |
|  Grey DeLisle  | … |  Aya   |
|  Tom Kenny  | … |  Zilius Zox, Salaak   |
|  Ian Abercrombie  | … |  Ganthet   |
|  Jonathan Adams  | … |  Atrocitus   |
|  Susan Blakeslee  | … |  Sayd   |
|  Brian George  | … |  Appa Ali Apsa   |
|  Jennifer Hale  | … |  Carol Ferris   |
Graça Machel

| Graça Machel |
| --- | --- |

Mosambikin kulttuuri- ja opetusministeri
 1975–1989  
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1945 (ikä 78) Incadine, Portugalin Itä-Afrikka
Puoliso:  Samora Machel (1975–1986) Nelson Mandela (1998–2013)
Tiedot
Puolue:  Frelimo
Tutkinnot:  Lissabonin yliopisto
Kunnianosoitukset:  Nansen-palkinto (1995) Pohjoinen–etelä-palkinto (1998) Asturian ruhtinattaren palkinto (1998)
Graça Machel (o.s. Simbine) (s. 17. lokakuuta 1945 Incadine, Portugalin Itä-Afrikka) on mosambikilainen poliitikko ja aktivisti, joka on taistellut erityisesti lasten ja naisten oikeuksien puolesta. Machel on toiminut muun muassa Mosambikin opetus- ja kulttuuriministerinä sekä useissa kansallisissa ja kansainvälisissä järjestöissä. Opetusministerinä hän oli kehittämässä Mosambikin koulutusta. Machel oli The Eldersin perustajajäsen, ja hän johti YK:n tutkimusta konfliktien vaikutuksesta lapsiin. Graça Machelin ensimmäinen puoliso oli Mosambikin presidentti Samora Machel ja toinen puoliso Etelä-Afrikan presidentti Nelson Mandela.
Elämäkerta > Nuoruus

Graça Machel syntyi vuonna 1945 Incadinen kylässä Gazan provinssissa silloisessa Portugalin Itä-Afrikassa. Hänen isänsä oli metodistipappi, joka kuoli kolme viikkoa ennen Graçan syntymää. Kuolinpedillään Graçan isä vaati vaimoansa järjestämään koulutuksen tyttärelleen, mikä oli tuohon aikaan harvinaista Mosambikissa.
Elämäkerta > Frelimon jäseneksi

Simbine kävi Mosambikissa metodistien lähetyskoulua. Korkeakouluopintoja varten hän sai stipendin Lissabonin yliopistoon, missä hän opiskeli kieliä. Simbime politisoitui Portugalissa ja liittyi Frelimoon, mikä herätti myös Portugalin salaisen poliisin mielenkiinnon. Simbine joutui hylkäämään opintonsa ja pakenemaan Sveitsiin. Euroopasta hän matkausti Tansaniaan vuonna 1973.
Tansaniassa Simbime kävi Frelimon päämajassa sotilaskoulutuksen, ja vuodesta 1974 hän toimi Tansanian Bagamoyossa Frelimon hallinnoiman toisen asteen oppilaitoksen vararehtorina. Hän tapasi myös Frelimon johtajan Samora Machelin, jonka kanssa hän meni naimisiin syyskuussa 1975. Machel oli tuolloin jo noussut itsenäistyneen Mosambikin ensimmäiseksi presidentiksi. He olivat naimisissa vuoteen 1986, jolloin Samora Machel kuoli lento-onnettomuudessa.