stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Evankeliumi Matteuksen mukaan
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Evankeliumi Matteuksen mukaan (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Evankeliumi Matteuksen mukaan (Arkistoitu – Internet Archive) (1938)
Evankeliumi Matteuksen mukaan. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net.
Evankeliumi Matteuksen mukaan (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä.
Matteuksen evankeliumi, interlineaarinen aramea-suomi, käännös: Tuomas Levänen.
Shem-Tov Matteuksen evankeliumi, heprean tekstin mukaan korjattu KR38, käännös: Tuomas Levänen.
Aiheesta muualla > Muuta

Giertz, Bo & Hujanen, Pasi: Evankeliumi Matteuksen mukaan. SLEY:n raamattuluennot.
Jacquier, Jacque Eugène: Gospel of St. Matthew Catholic Encyclopedia. 1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Kirby, Peter (toim.): Gospel of Matthew. Early Christian Writings. (englanniksi)
| n k Uusi testamentti |
| --- | --- |
Evankeliumit ja apostolien teot:  Evankeliumi Matteuksen mukaan  Evankeliumi Markuksen mukaan  Evankeliumi Luukkaan mukaan  Evankeliumi Johanneksen mukaan  Apostolien teot 
Paavalin kirjeet:  Kirje roomalaisille  Ensimmäinen kirje korinttilaisille  Toinen kirje korinttilaisille  Kirje galatalaisille  Kirje efesolaisille  Kirje filippiläisille  Kirje kolossalaisille  Ensimmäinen kirje tessalonikalaisille  Toinen kirje tessalonikalaisille  Ensimmäinen kirje Timoteukselle  Toinen kirje Timoteukselle  Kirje Titukselle  Kirje Filemonille  Kirje heprealaisille 
Katoliset kirjeet:  Jaakobin kirje  Ensimmäinen Pietarin kirje  Toinen Pietarin kirje  Ensimmäinen Johanneksen kirje  Toinen Johanneksen kirje  Kolmas Johanneksen kirje  Juudaksen kirje 
Profetiat:  Johanneksen ilmestys 
Evankelista Matteus ja enkeli. Rembrandt, 1661.
Matteuksen evankeliumin alku, Lindisfarnen evankeliumikirja.
Matt. 20:16-23, Codex Ephraemi.
Anna-Kaisa Antti-Roiko

| Anna-Kaisa Antti-Roiko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. toukokuuta 2004 (ikä 20) Oulu
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Hyökkääjä
Maila:  Vasen
Pituus:  168 cm
Paino:  60 kg
Seura
Seura:  Oulun Kärpät
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Anna-Kaisa Antti-Roiko (s. 21. toukokuuta 2004 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Antti-Roiko on pelannut koko pääsarjauransa Oulun Kärpissä, jonka väreissä hän teki pääsarjadebyyttinsä kaudella 2019–2020. Seuraavalla kaudella hänet valittiin liigakauden parhaaksi tulokkaaksi. Kaudella 2021–2022 hän saavutti SM-pronssia. Hän on pelannut liigassa viiden kauden aikana 98 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 29 maalia ja antanut 50 maalisyöttöä. Pudotuspelien 21 ottelussa hän on tehnyt yhdeksän ja syöttänyt yksitoista maalia. Alemman loppusarjan yhdeksässä ottelussa hänen tehopisteensä ovat 4+7.
Antti-Roiko saavutti vuonna 2022 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia. Hän debytoi Suomen maajoukkueessa heinäkuussa 2022. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä naisten maajoukkueessa 50 ottelua ja saanut niissä kolme syöttöpistettä. Hän pelasi naisten MM-kilpailuissa 2023. sekä Suomen pronssiin päättyneissä kisoissa 2024.
Alva Thors

Alva Thors (s. 2005) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Planican MM-kilpailuissa 2023, kun suomalaiset naiset kilpailivat yhdistetyssä ensi kertaa aikuisten arvokilpailuissa, hän sijoittui 27:nneksi henkilökohtaisessa kilpailussa oltuaan mäkiosuuden jälkeen parhaana suomalaisena 21:ntena mutta kaatui hiihto-osuudella ja katkaisi suksensa, missä yhteydessä suomalaisista Minja Korhonen ohitti hänet. Thors kilpaili myös sekajoukkuekilpailussa, jossa Suomi sijoittui kuudenneksi. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Thors on sijoittunut henkilökohtaisessa kilpailussa 24:nneksi vuonna 2021, 19:nneksi vuonna 2022 ja 17:nneksi vuonna 2023 sekä sekajoukkuekilpailussa seitsemänneksi vuonna 2021 ja neljänneksi vuonna 2022.
Thors on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan 20:nneksi joulukuussa 2022 Lillehammerissa ensimmäisessä maailmancupin kilpailussaan. Maailmancupkauden 2022–2023 loppupisteissä hän oli 29:s.
Thors edustaa kotimaassa Vörå IF:ää.
Anastasija Gubanova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anastasija Gubanova Venäjän-mestaruuskilpailuissa joulukuussa 2018. |  Anastasija Gubanova Venäjän-mestaruuskilpailuissa joulukuussa 2018. |  Anastasija Gubanova Venäjän-mestaruuskilpailuissa joulukuussa 2018. |  |
Maa:   Georgia
Naisten taitoluistelu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Espoo 2023 | yksinluistelu |  |
Anastasija Vitaljevna Gubanova (ven. Анастасия Витальевна Губанова, georg. ანასტასია გუბანოვა, Anast’asia Gubanova; s. 2. joulukuuta 2002 Toljatti) on venäläis-georgialainen taitoluistelija, joka kilpailee naisten yksinluistelussa. Hän edusti juniorisarjoissa Venäjää mutta voitti yleisen sarjan Euroopan-mestaruuden vuonna 2023 Georgian edustajana.
Gubanova saavutti Venäjän edustajana juniorisarjoissa kansainvälisiä Grand Prix -voittoja ja sijoittui toiseksi kauden 2016–2017 Grand Prix -finaalissa. Seuraavalla kaudella hän saavutti Venäjän-mestaruuskilpailuissa parhaan yleisen sarjan sijoituksensa ollessaan kuudes.
Kaudesta 2021–2022 alkaen Gubanova on edustanut Georgiaa. Hän sijoittui tuolla kaudella Euroopan-mestaruuskilpailuissa seitsemänneksi, olympialaisissa 11:nneksi ja maailmanmestaruuskilpailuissa kuudenneksi. Seuraavalla kaudella hän sijoittui Grand Prix -sarjassa Englannissa John Wilson Trophyssa kolmanneksi ja Suomessa Espoon kilpailussa seitsemänneksi. Tammikuussa hän palasi Espooseen Euroopan-mestaruuskilpailuihin ja voitti kultaa pistein 199,91 yli kuuden pisteen erolla Belgian Loena Hendrickxiin. Tämä oli Georgian ensimmäinen Euroopan-mestaruus taitoluistelussa. Saman vuoden MM-kilpailuissa Gubanova sijoittui 14:nneksi. Lyhytohjelmassa hän käytti kaudella 2022–2023 Fabrizio Paterlinin musiikkia ja vapaaohjelmassa musiikkia elokuvasta Slummien miljonääri.
Gubanovan ennätyspisteet ovat lokakuussa 2021 Finlandia Trophyssa saadut 203,91. Lyhytohjelman ennätyspisteet 69,81 ovat EM-kilpailuista 2023 ja vapaaohjelman ennätyspisteet 135,58 Pekingin olympialaisista 2022.
Gubanova on pituudeltaan 158-senttimetrinen. Hänen valmentajanaan toimii Jevgeni Rukavitsin. Gubanova kihlautui Suomea taitoluistelussa edustaneen Roman Galayn kanssa vuonna 2023.
Viktor Tavaststjerna

Viktor Alexander Tavaststjerna (6. lokakuuta 1876 Dmitrievsk, Venäjän keisarikunta – 27. maaliskuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen asianajaja, raatimies ja pankkiiri.
Viktor Tavaststjernan vanhemmat olivat kenraalimajuri Frithiof Alarik Tawaststjerna ja Josefina Maria Laurell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1900. Tavaststjerna sai varatuomarin arvon 1902.
Tavaststjerna toimi asianajajana 1903–1906 Kouvolassa ja Helsingissä ja oli ylimääräisenä raatimiehenä Helsingin raastuvanoikeudessa 1907–1908. Vuonna 1909 Tavaststjerna perusti yhdessä varatuomari Waldemar von Bonsdorffin kanssa Tavaststjerna & von Bonsdorff pörssimeklari- ja kiinteistövälitystoimiston ja vuonna 1913 hän perusti oman pankkiiri- ja pörssivälitysyrityksen, josta muodostettiin sitten vuonna 1917 osakeyhtiö Viktor Tavaststjerna & Co, jolla oli toimisto Unioninkatu 30:ssa. Yritys toimi vuoteen 1922 saakka. Tavaststjerna oli myös yksi Helsingin pörssin perustajista ja hän oli pörssin jäsenenä vuodesta 1912 alkaen yritystensä kautta. Hän kuoli 43-vuotiaana maaliskuussa 1920 sydänkohtaukseen.
Tavaststjerna kuului muun muassa Harjun villatehtaan, Agroksen ja Suomen Teollisuuspankin hallintoelimiin.
Viktor Tavaststjerna rakennutti vuonna 1919 Laajasalossa sijainneen Jollaksen kartanon päärakennuksen. Tavaststjernan perheen omistuksessa ollut kartano jaettiin 1920 kolmen sisaruksen Viktor Tavaststjernan, arkkitehti Alarik Tavaststjernan ja Selma Maria Josefina Alftanin o.s. Tavaststjernan kesken. Viktor Tavaststjerna sai kartanon alueen keskiosan, joka hänen kuoltuaan jäi hänen leskelleen Gurli von Pfalerille. Kartano myytiin 1940-luvulla Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta SOK:lle.
Viktor Tavaststjerna oli naimisissa vuodesta 1910 Gurli von Pfalerin kanssa.
Ashley Coffey

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Ashley Mark Coffey
Syntymäaika: 1. joulukuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Leeds, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 191 cm
Seura
Seura: AC Oulu
Junioriseurat
: Woodkirk Valley
: Bradford City AFC
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2014 | West Auckland Town |  |  |
| 2014-2017 | Newton Aycliffe |  |  |
| 2017-2018 | Marske United |  |  |
| 2018-2019 | Whitby Town |  |  |
| 2019 | Huddinge IF | 11 | (12) |
| 2020 | IFK Haninge | 29 | (28) |
| 2021-2022 | AFC Eskilstuna | 47 | (18) |
| 2023 | AC Oulu | 48 | (25) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. marraskuuta 2024.
Ashley Mark Coffey (s. 1. joulukuuta 1993 Leeds, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa Veikkausliigassa AC Oulussa, johon hän siirtyi Ruotsista. Coffey pelasi keväällä 2021 Superettanin AFC Eskilstunassa,  mitä ennen hän pelasi alemmilla sarjatasoilla Ruotsissa. Nuoruudessaan Coffey pelasi Englannissa Bradford City AFC:n riveissä, mitä edeltäen taikka sivuten, opiskeli Teessiden yliopistossa.
Veikkausliigassa Ashley Coffey debytoi 5. huhtikuuta 2023, jolloin AC Oulu voitti vieraspelissä KTP:n lukemin 0–2. Kauden 2023 lopussa Coffey oli Veikkausligan maalintekijätiilaston kolmas 13 maalillaan. Coffey jatkoi AC Oulussa vielä  kauden 2024 ollen toukokuussa 2024 kuukauden pelaaja. Coffey oli kauden 2024 päätteeksi Veikkausliigan maalikuningas 12 maalilla. Hän päätti kuitenkin AC Oulu-uransa syksyyn 2024.
Coffey on toiminut AD/HD-lapsen tukihenkilönä tai apuopettajana. Hän on seurustellut tai seurustelee edelleen ruotsalaisen naisen kanssa.
Käännös suomeksi
Andreas Okany

| Andreas Okany> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. lokakuuta 2001 (ikä 23) Kuopio, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Andy
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  75 kg
Seura
Seura:  KalPa
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  16
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Andreas Okany (s. 29. lokakuuta 2001 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KalPassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura

Okany on KalPan kasvatti. Hän oli kaudella 2016–2017 C-nuorten SM-karsinnoissa joukkueensa paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 11+12=23. C-nuorten SM-sarjassa Okany oli KalPan paras pistemies tehoilla 13+19=32. Hän voitti samalla kaudella B2-nuorten SM-pronssia. Jo ensimmäisellä täydellä A-juniorikaudellaan 2019–2020 Okany nousi KalPan varakapteeniksi. Kaudella 2020–2021 hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras pistemies tehoilla 2+3=5.
Kaudella 2021–2022 Okany oli tehoilla 19+20=39 KalPan U20-joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Okany voitti kauden päätteeksi U20 SM-hopeaa. Hän debytoi samalla kaudella myös KalPan SM-liigajoukkueessa, jossa Okany pelasi seitsemän runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Hän teki liigadebyyttinsä 20. joulukuuta 2021 vieraissa Tapparaa vastaan. Okanylle avautui paikka KalPan kokoonpanosta, kun Oliver Kapanen, Juuso Mäenpää ja Kasper Simontaival liittyivät Suomen alle 20-vuotiaiden MM-joukkueen mukaan. Hänet merkittiin joukkueen nelossentteriksi laidoilleen Elias Koponen ja puolustaja Roope Laavainen. Okany sai ottelussa jääaikaa 17.06 minuuttia. Hän teki myös liigauransa avausmaalin. Okany pelasi myös joulukuussa 2021 kaksi ottelua lainalla Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa tehden niissä tehot 2+2=4.
Varsinaisella tulokaskaudellaan 2022–2023 Okany pelasi SM-liigassa 35 runkosarjaottelua tehopistein 1+6=7 ja kolme pudotuspeliottelua ilman tehopisteitä. Neljännessä puolivälieräottelussa 24. maaliskuuta 2023 hän taklasi Pelicansin Miika Roinetta sääntöjenvastaisesti ja sai tilanteesta 5+20-minuutin ottelurangaistuksen. Pelicansin tekemän käsittelypyynnön johdosta Okany asetettiin väliaikaiseen pelikieltoon ja hänen kautensa päättyi tähän. Okany sai tekonsa jälkeen Instagram-tilinsä postilaatikkoon tulvahti useita rasistisia viestejä. Hän on myöhemmin kertonut kuulleensa myös juniorina silloin tällöin rasistia kommentteja. Okany pelasi osan kaudestaan vielä myös KalPan U20-joukkueessa.
Kaudella 2023–2024 Okany teki läpimurtonsa SM-liigaan. Hän pelasi pääasiassa KalPan nelosketjussa Sami Tavernierin ja Jaakko Lantan kanssa. Okany teki 54 runkosarjaottelussa tehot 12+9=21 ja 13 pudotuspeliottelussa tehot 2+2=4. Hän edusti KalPaa myös Spengler Cupissa, jossa Okany pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Toukokuussa 2024 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Muuta

Okanyn isä on nigerialainen ja äiti suomalainen. Hänen isänsä, isoveljensä, isosiskonsa, kaksi pikkuveljeään ja pikkusiskonsa asuvat Helsingissä.
Brady Austin

| Brady Austin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1993 (ikä 31) Bobcaygeon, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  105 kg
Seura
Seura:  Kölner Haie
Sarja:  DEL
Pelinumero:  57
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Rochester Americans (AHL) Elmira Jackals (ECHL) Buffalo Sabres (NHL) Cleveland Monsters (AHL) Stockton Heat (AHL) Esbjerg Energy (Tanska) Rytíři Kladno (ČEL) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) Tappara (SML)
NHL-varaus:  193. varaus, 2012 Buffalo Sabres
Brady Austin (s. 16. kesäkuuta 1993 Bobcaygeon, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Saksan DEL-liigan Kölner Haiessa. Hän on pelannut urallaan aiemmin myös viisi NHL-ottelua Buffalo Sabresissa kaudella 2016–2017.
Muuta

Austinin isoveli Riley on entinen St. Lawrencen yliopistopuolustaja, joka pelasi omalla ammattilaisurallaan yhden kauden ECHL:ssä. Veljesten edesmennyt isä Steve Austin pelasi OMJHL-junioriliigaa Oshawa Generalsissa.
Brady Austin seurustelee lentopalloilija Braedyn Tuttonin kanssa, joka pelaa keskitorjujana Naisten Mestaruusliigaa LP Kangasalan joukkueessa.
Königsbergin linna

Königsbergin linna, 1895
Königsbergin linna (saks. Königsberger Schloss) oli historiallinen linna Itä-Preussissa (nyk. Kaliningrad Venäjällä) Königsbergissä,. Saksalainen ritarikunta rakensi sen vuonna 1255 Böömin kuningas Ottokar II:n toimeksiannosta, ja se oli 700 vuoden ajan kaupungin keskeisimpiä maamerkkejä. Useimmat linnan osat oli rakennettu 1500-luvulla tai sitä myöhemmin tehdyissä laajennuksissa. Linna oli 1900-luvun alussa museona. Toisessa maailmansodassa linna vauroitui pahoin ja paloi lähes maan tasalle Ison-Britannian ilmavoimien pommituksessa elokuussa 1944 sekä kaupunkitaisteluissa puna-armeijan vallatessa Königsbergin huhtikuussa 1945.
Nykyään

Nykyään linnan itäpuolella, entisen vallihaudan paikalla sijaitsee Neuvostojen talo, josta suunniteltiin 1960-luvulla kaupungin keskuhallintorakennusta. Rakennustyöt kuitenkin keskeytyivät 1980-luvulla, kun rakennus alkoi vajota ympäröivään suomaahan, johon se oli alkujaan rakennettu. Kuninkaanlinnan perustukset eivät kestäneet tällaista monin verroin suurempaa pistekuormaa ja jo rakentamisen aikana kiinteistö kallistui kieroon; harvat ovet menevät kiinni ja käytävät ovat täynnä halkeamia. Rakennuksen purkaminenkin on äärimmäisen vaikeaa, koska rakenne on ylimittaisesti raudoitettua betonia. Puhekielessä taloa kutsutaan nimellä ”Hirviö” ja tapausta "preussilaisten kostoksi". Rakennuksen ulkopuoli valmistui vuonna 2005, mutta sisäpuoli on yhä keskeneräinenlähde?.
Kesäkuussa 2010 ilmoitettiin, että seuraavan vuoden maaliskuussa pidettäisiin kansalaisäänestys linnan rekonstruoinnista. Äänestys oli ollut tarkoitus pitää jo lokakuussa 2011, mutta se myöhästyi budjettiongelmien takia.
Saksalainen lehti Der Spiegel on syyskuusta 2001 asti rahoittanut Kaliningradin taidehistoriamuseon suorittamia linnan kellarin kaivauksia. Kaivauksilta toivotaan löytyvän entisen museon vanhoja näyttelyesineitä ja mahdollisesti loput Meripihkahuoneesta. Tähän mennessä jo tuhansia näyttelyesineitä on löydetty. Kesäkuussa 2005 linnan länsipuolelta löytyi hopeinen rasia, jonka sisällä oli yksitoista mystisillä kuvioilla koristeltua esinettä. Esineiden joukossa oli amuletteja, mitaleja, joihin oli kaiverrettu merkintöjä hepreaksi, ja kullattu sinetti, jonka tarkoitus oli ilmeisesti suojata aaveilta. Löydöllä on arkeologien mukaan valtava tieteellinen arvo, sillä rasian sisältöineen uskotaan olevan peräisin 1500-luvulta, jolloin taikuuteen liittyviä esineitä oli kiellettyä omistaa. lähde?
Tapaus aiheutti kuitenkin kohun arkeologien keskuudessa ja huhuttiin, että rasia oli kirottu. Rasian löytäneen ryhmän puheenjohtaja Anatoli Valujev viittasi huhuihin venäläisen Regnum-lehden haastattelussa toteamalla hymyillen, että ryhmän kuorma-auto kyllä hajosi löytöä seuranneena päivänä.
Vuodesta 2006 vuoden 2007 joulukuuhun linnan kaakkoisosassa suoritettiin kaivauksia, joiden aikana löydettiin osa linnan maanalaisesta käytävästä ja rakenteilla olleen eteläsiiven kivijalka. Samalle paikalle perustettiin myös ulkoilmamuseo, joka on vuodesta 2009 ollut osa Kaliningradin taidehistoriamuseota.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Königsbergin linna Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Königsberg Castle – 17.7.2017 versio
Linna idästä nähtynä vuonna 1910.
Neuvostojen talo, 2017
Käännös suomeksi
Amy Adams

| Amy Adams |
| --- | --- |
 Amy Adams vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Amy Lou Adams
Syntynyt: 20. elokuuta 1974 (ikä 50) Vicenza, Italia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Darren Le Gallo
Lapset:  1
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:   Lumottu  Doubt – Epäilys  Taistelija  Mestari  DC Extended Universe  ’’Sharp Objects (2018)’’  Her  American Hustle  Big Eyes  Arrival  Yön eläimet  Vice – vallan oikeat kasvot 
Palkinnot
  Parhaan naispääosan Golden Globe  2013 American Hustle  2014 Big Eyes  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Amy Lou Adams (s. 20. elokuuta 1974 Vicenza, Italia) on yhdys­valtalainen näyttelijä. Hänet on palkittu kahdesti Golden Globella, ja hän ollut myös kuudesti Oscar-ehdokkaana.
Lapsuus ja nuoruus

Amy Lou Adams syntyi 20. elo­kuuta 1974 Italian Vicenzassa. Hänellä on neljä veljeä ja kaksi siskoa. Perhe muutti Yhdys­valtoihin Castle Rockiin, Coloradoon Adamsin ollessa kahdeksan­vuotias. Adamsit kuuluivat mormonikirkkoon. Perhe kuitenkin erosi siitä vanhempien avio­eron myötä.
Nuorena Adams opiskeli balettia ja halusi alun perin ballerinaksi, mutta hänen taitonsa eivät kuitenkaan riittäneet. Tällöin hän siirtyi musiikki­teatterin pariin ja muutti Atlantaan äitinsä kanssa. Lukio­aikana Adamsilla diagnosoitiin ADHD. Adams työskenteli ravintola­ketju Hootersilla ennen läpi­murtoaan.
Ura

Hän aloitti uransa esiintymällä teatteri­ravintoloissa ennen ensimmäistä elo­kuvaansa Kuolettavan kaunis vuonna 1999. Vierailtuaan monissa televisio­sarjoissa ja B-elo­kuvissa Adams sai Brenda Strongin roolin vuoden 2002 menestys­elo­kuvassa Ota kiinni jos saat. Adamsin läpi­murto­rooli oli silti vasta vuoden 2005 elo­kuvassa Junebug. Adamsin rooli­suoritus oli kriitikoiden ylistämä ja hän sai siitä 2006 ensimmäisen ehdokkuutensa parhaasta nais­sivu­osasta.
Vuonna 2007 Adams näytteli pääosaa Disneyn elo­kuvassa Lumottu. Elokuva oli arvostelu- ja lippu­kassa­menestys ja Adams sai Prinsessa Gisellen roolistaan Golden Globe -ehdokkuuden. Seuraavana vuonna Adams sai toisen Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuutensa näyteltyään sisar Jamesiä elo­kuvassa Doubt – Epäilys.
Vuonna 2009 hän näytteli Julie Powellia elo­kuvassa Julie & Julia. Adams sai Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuuden vuoden 2010 elokuvasta Taistelija. Neljännen Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuutensa Adams sai elo­kuvasta Mestari vuonna 2012. Vuonna 2013 hän näytteli Lois Lanea elokuvassa Man of Steel. Vuonna 2014 hänet palkittiin parhaan naispääosan Golden Globella elo­kuvasta American Hustle. Hän sai roolistaan myös parhaan nais­pääosan Oscar -ehdokkuuden. Vuonna 2014 hän näytteli taiteilija Margaret Keanea elo­kuvassa Big Eyes, josta hänet palkittiin parhaan nais­pääosan Golden Globella.
Vuonna 2016 Adams sai parhaan nais­pääosan Golden Globe -ehdokkuuden roolistaan tieteis­elo­kuvassa Arrival (2016). Vuonna 2017 Adams sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä

Adams kihlautui näyttelijä Darren Le Gallon kanssa 2008 kuuden vuoden seurustelun jälkeen. Hän tutustui Le Galloon näyttely­kurssilla vuonna 2001. Parilla on vuonna 2010 syntynyt tytär.
Valikoitu filmografia

Ota kiinni jos saat (2002)
Lumottu (2007)
Doubt – Epäilys (2008)
Night at the Museum 2 (2009)
Julie & Julia (2009)
Taistelija (2010)
Mestari (2012)
Man of Steel (2013)
Her (2013)
American Hustle (2013)
Big Eyes (2014)
Batman v Superman: Dawn of Justice (2016)
Arrival (2016)
Yön eläimet (2016)
Justice League (2017)
Vice – vallan oikeat kasvot (2018)
The Woman in the Window (2021)
Dear Evan Hansen (2021)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amy Adams Wikimedia Commonsissa
Amy Adams Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Yle 
Muut:  IdRef
Abdul-Malik al-Huthi

Abdul-Malik al-Huthi
Abdul-Malik Badruldeen al-Huthi (arab. عبد الملك بدر الدين الحوثي‎, ‘Abd al-Malik Badr ad-Dīn al-Ḥūṯī; s. 22. toukokuuta 1979 Saada) on jemeniläinen huthiliikkeen sotilaallinen, hengellinen ja poliittinen johtaja.
Al-Huthi nousi huthiliikkeen sotilaalliseksi johtajaksi vuonna 2004, jolloin Jemenin turvallisuusjoukot surmasivat hänen veljensä Hussein Badr al-Din al-Huthin. Veljesten isä Badreddin al-Huthi jatkoi liikkeen hengellistä ja poliittista johtamista, kunnes kuoli vuonna 2010. Tässä vaiheessa Abdul-Malik al-Huthille siirtyi myös liikkeen poliittinen ja hengellinen johtajuus. Hän johti huthikapinallisten puolta neuvotteluissa Jemenin keskushallinnon kanssa vuonna 2007. Al-Huthin varhainen retoriikka koostui Yhdysvaltain ja Saudi-Arabian halventamisesta. Arabikevään jälkeen hän alkoi pitää puheita, jotka vetosivat jemeniläisiin laajemmalta pohjalta.
Al-Huthi perusti vuonna 2007 Al-Minbar-verkkosivuston ja vuonna 2012 Al-Masirah-televisiokanavan.
Abigail Byskata

| Abigail Byskata> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Abigail Byskata
Syntynyt: 7. toukokuuta 2007 (ikä 17) Cebu Filippiinit
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Abi
Pituus:  158 cm
Seura
Seura:  Team Kuortane
Sarja:  Naisten Liiga
Pelinumero:  25
Tehtävä:  Hyökkääjä
Aik. seurat:  TUS
Abigail Byskata (7. toukokuuta 2007 Cebu Filippiinit) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa nykyisin Team Kuortaneen naisjoukkueessa Naisten Liigassa. Hän on myös pelannut Suomen alle 16- ja 18-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueissa.
Maajoukkuessa

O = Ottelut, M = Maalit, S = Syötöt, P = Pisteet, RM = Rangaistusminuutit, LP = Loppu Sijoitus
Arja Tiili
Koulutus

Creada - luovien alojen yrittäjyyskoulutus tapahtumatuottajille – yrittäjän ammattitutkinto, Adulta 2009.
Teatterikorkeakoulu, Tanssitaiteen maisteri - koreografin koulutusohjelma 1999-
Täydentäviä lukio-opintoja Vuxengymnasium i Stockholm 1998
Kungliga Svenska Balettskolan i Stockholm - balettitanssijan ammattitutkinto 1991
Ylioppilas, Södra Latins Gymnasium, Riddarfjärdens gymnasium i Stockholm, Estetisk linje 1991
Ressun lukio Helsinki 1988-1990