stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Flossenbürgin keskitysleiri
Historia

Ennen toista maailmansotaa leiri toimi miesten leirinä, ja vankeina oli lähinnä nk. ”epäsosiaalisia” tai ”rikollisia” miehiä. Leirin sijainti oli valittu siten, että vankeja voitiin käyttää ilmaistyövoimana louhimaan graniittia läheisiltä kukkuloilta.
Toisen maailmansodan aikana Flossenbürgin keskitysleirille, tai sen sivuleireille joutuneet vangit, olivat pääasiallisesti Saksan valloittamien alueiden itäosasta. Vangit majoitettiin 16:een suureen puiseen parakkiin. Leirin krematorio rakennettiin heti leirin viereen. Syyskuussa 1939 SS siirsi tuhat poliittista vankia Dachausta Flossenbürgiin.
Vuosien 1941–1942 aikana 1 500 puolalaista vankia siirrettiin Flossenbürgiin. Suurin osa heistä oli vastarintaliikkeen jäseniä. Heinäkuussa 1941 SS ampui 40 puolalaista vankia ampumaradalla Flossenbürgin lähistöllä. Vuoden 1941 helmikuun ja syyskuun välisenä aikana SS teloitti noin kolmasosan puolalaista vangeista.
Toisen maailmansodan aikana Saksan armeija toimitti valtavat määrät puna-armeijan sotilaita SS:n teloitettavaksi. Yli tuhat vankia teloitettiin Flossenbürgissä vuoden 1941 loppuun mennessä. SS myös perusti erikoisleirin noin 2 000 sotavangiksi jääneelle puna-armeijan sotilaalle. Punasotilaiden teloituksia jatkettiin satunnaisesti vuoteen 1944 asti. Punasotilaat nousivat kapinaan ja yrittivät karata eräältä esileiriltä 1. toukokuuta 1944. He sytyttivät parakkinsa tuleen ja tappoivat joitakin leirin kapoista. SS kuitenkin murskasi yrityksen eikä kukaan vangeista päässyt pakenemaan. Lähes 200 vankia kuoli kapinan aikana, suurin osa heistä kuoli palaviin parakkeihin ja loput kapinasta saamiinsa vammoihin. Lisäksi 40 kapinan johtajahenkilöä siirrettiin itse pääleirille, jonka vankiloissa he sitten kuolivat.
Helmikuussa 1943 leirillä oli 4 000 vankia, joista puolet oli poliittisia vankeja. Leirillä oli myös 800 Saksan kansalaista, joista yli sata oli homoseksuaaleja ja seitsemän Jehovan todistajaa.
Sodan jatkuessa orjatyövoimasta tuli Saksalle yhä tärkeämpää. Tämän seurauksena myös Flossenbürgin keskitysleiriä laajennettiin: se käsitti pääleirin lisäksi noin sata sivuleiriä.
Flossenbürgissä pidettiin vankeina ja teloitettiin useita Hitlerin vastaisen salaliiton osallisia, lähinnä niitä joita pidettiin enemmän ”sympatisoijina”; näistä merkittävin oli Abwehrin johtaja, amiraali Wilhelm Canaris.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flossenbürgin keskitysleiri Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Flossenbürg concentration camp
Leirin vapauttamisen jälkeen 1945 otettu yleiskuva.
Flossenbürgin krematorio
Käännös suomeksi
Fujiwara-klaani

Fujiwara-klaanin mon-tunnus
Fujiwara-klaani (jap. 藤原氏, Fujiwara-shi) oli voimakas japanilainen aatelissuku, joka hallitsi maan keisarihovia 800–1100-luvuilla. Klaani saavutti valta-asemansa etenkin taitavan diplomatian kautta ja antamalla naispuolisia jäseniään keisarien vaimoiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fujiwara-klaani Wikimedia Commonsissa
Galina Prozumenštšikova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Galina Prozumenštšikova vuonna 1966. |  Galina Prozumenštšikova vuonna 1966. |  Galina Prozumenštšikova vuonna 1966. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | 200 m rintauinti |  |
|  Hopeaa | México 1968 | 100 m rintauinti |  |
|  Hopeaa | München 1972 | 100 m rintauinti |  |
|  Pronssia | México 1968 | 200 m rintauinti |  |
|  Pronssia | München 1972 | 200 m rintauinti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Utrecht 1966 | 200 m rintauinti |  |
|  Kultaa | Barcelona 1970 | 100 m rintauinti |  |
|  Kultaa | Barcelona 1970 | 200 m rintauinti |  |
|  Hopeaa | Utrecht 1966 | 4×100 m sekauinti |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1970 | 4×100 m sekauinti |  |
Galina Nikolajevna Prozumenštšikova (ven. Галина Николаевна Прозуменщикова, myöh. Stepanova (Степанова) ja Ivannikova (Иванникова), 26. marraskuuta 1948 Sevastopol – 19. heinäkuuta 2015) oli venäläinen uimari ja olympiavoittaja, joka edusti urallaan Neuvostoliittoa.
Prozumenštšikova voitti 200 metrin rintauinnin olympiakultaa Tokion kesäolympialaisista vuonna 1964. Hän voitti myöhemmällä urallaan vielä kaksi olympiahopeaa ja -pronssia, ensiksi Méxicosta 1968 hopean 100 metrin rintauinnista ja pronssin 200 metrin rintauinnista. Neljä vuotta myöhemmin Münchenistä kolmivuotiaan tytön äiti nappasi samat mitalit samoilta matkoilta. Prozumenštšikova rikkoi uransa aikana yhteensä viisi maailmanennätystä.
Prozumenštšikova kahmi myös Euroopan-mestaruuskilpailuista menestystä. Hän voitti Utrechtissä 1966 kullan 200 metrin rintauinnista ja hopean 4 × 100 m sekauintiviestistä. Neljä vuotta myöhemmin Barcelonassa hän voitti samat mitalit ja otti vielä niiden lisäksi voiton 100 metrin rintauinnissa. Hän lopetti uransa vuoden 1972 jälkeen.
Prozumenštšikova oli naimisissa Juri Ivannikovin kanssa, jonka kanssa hänellä oli poika Grigori. Hänellä oli aikaisemmasta suhteestaan tytär Irina Stepanova. Prozumenštšikova valittiin vuonna 1977 International Swimming Hall of Famen jäseneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galina Prozumenštšikova Wikimedia Commonsissa
Halyna Prozumenshchykova-Stepanova Bio, Stats, and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
Naisten 200 metrin rintauinnin olympiavoittajat
Fort William (Ontario)

Fort William on entinen satamakaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa Yläjärven länsirannalla. Se yhdistyi 1. tammikuuta 1970 Port Arthurin, Neebingin ja McIntyren kaupunkien kanssa. Ne muodostivat nykyisen Thunder Bayn kaupungin.
Historia

Vuonna 1679 Daniel Greysolon, Sieur du Lhut perusti turkiskauppa-aseman Kaministiquiajoen suulle. Ranskalaiset viranomaiset kuitenkin sulkivat kauppa-aseman 1696 turkisten ylitarjonnasta. Vuonna 1717 Zacharie Robutel, sieur de la Noue perusti samalle alueelle Fort Kaministiquian linnoituksen. Britannialaisten valloitettua suuren osan Uutta Ranskaa linnoitus hylättiin ja toiminnot siirrettiin Pigeonjoelle, Grand Portageen, Minnesotaan. Vuonna 1784 montrealilaiset kauppiaat muodostivat uuden turkiskauppaa harjoittavan North West Companyn.
Amerikan vallankumouksen ja vuonna 1794 solmitun Jay Treaty -sopimuksen jälkeen Pigeonjoen alue siirtyi Yhdysvaltain omistukseen. Tästä huolimatta North West Company jatkoi toimintaansa alueella. Ongelmana kuitenkin oli Yhdysvaltojen verotus, minkä takia yhtiö päätti 1803 hylätä aseman ja perustaa 1807 uuden tukikohdan Kaministiquiajoen suulle. Tukikohdan nimeksi valittiin Fort Williams, North West Companyn johtajan William McGillivrayn mukaan. Linnoituksen maa-alue oli hankittu ojibway-intiaaneilta 30. heinäkuuta 1798 allekirjoitetulla sopimuksella. North West Companyn ja Hudson's Bay Companyn yhdistyttyä 1821 linnoitus jäi muiden tukikohtien varjoon ja toimi pienenä turkiskauppa-asemana. Linnoitus jäi 1880-luvulla Canadian Pacific Railway -rautatien ja hiilivuorten alle. Kopio linnoituksesta on rakennettu kauemmaksi ylävirtaan, paikkaan jossa Thomas Douglasin lähettämä Regiment de Meuron -joukko-osasto kokoontui ennen matkaa Red River Colonyyn. Paikalla sijaitsee nykyään Fort William Historical Park -puisto.
Huhtikuussa 1892 osa Neebingin kylästä liitettiin Fort Williammiin. Huhtikuussa 1907 Fort William sai kaupunkioikeudet ja vuoden 1969 lopussa kaupunki lakkautettiin sen yhdistyessä Port Arthurin, Neebingin ja McIntyren kaupunkien kanssa muodostaen nykyisen Thunder Bayn kaupungin.
G20

G20-valtiot
  Euroopan unionin ei yksittäisenä valtiona edustetut jäsenet
  Vuonna 2021 kutsutut maat, jotka eivät virallisesti kuulu G20 ryhmään
G20 (Group of 20) on ryhmä, joka sisältää maailman 19 rikkainta maata, sekä edustuksen Afrikan ja Euroopan unioneista: Argentiina, Australia, Brasilia, Etelä-Afrikka, Etelä-Korea, Indonesia, Intia, Italia, Japani, Kanada, Kiina, Meksiko, Ranska, Saksa, Saudi-Arabia, Turkki, Venäjä, Iso-Britannia ja Yhdysvallat.
Tämä G20, josta myöhemmin kasvoi Group of 33, oli suunnitteilla jo Kölnin G7:n huippukokouksessa kesäkuussa 1999, mutta ryhmä perustettiin virallisesti G7:n talousministerien kokouksessa syyskuussa 1999. Perustava kokous oli 15.–16. joulukuuta 1999 Berliinissä.
G20-ryhmä muodostettiin yhteistyö- ja neuvontafoorumiksi kansainvälistä rahoitusjärjestelmää koskevissa asioissa. Se tutkii, analysoi ja rohkaisee keskustelua keskeisten nousevien ja jo olemassa olevien teollisuusmaiden käytännöistä, jotka koskevat kansainvälisen rahoitusvakauden parannuksia. Se myös pyrkii käsittelemään asioita, jotka eivät kuulu olemassa olevien organisaatioiden vastuualueisiin.
Tämän G20-ryhmän jäseniä ovat G7-maiden ja 12 muun rikkaan maan talousministerit ja keskuspankkien pääjohtajat G7-maista, 12 muusta rikkaasta maasta sekä Euroopan unionin puheenjohtajamaasta (ellei se ole G7:n jäsen); Euroopan keskuspankin johtaja, Kansainvälisen valuuttarahaston (IMF) toimitusjohtaja; IMFC:n puheenjohtaja; Maailmanpankin pääjohtaja ja Kehityskomitean puheenjohtaja. Argentiinan presidentti Mauricio Macri on toiminut G20:n puheenjohtajana 1. joulukuuta 2017 lähtien.
Syyskuussa 2023 Intiassa järjestetyssä G20-kokouksessa Intian pääministeri Narendra Modi ilmoitti Afrikan Unionin saavan jäsenyyden, jotta kehittyvien maiden ääni kuuluisi rikkaiden joukossa paremmin.
Mielenosoitukset G20:tä vastaan

Heinäkuussa 2017 Hampurissa pidettyä G20-huippukokousta vastaan järjestettiin yli 25 eri mielenosoitusta, joihin osallistui yli 100 000 ihmistä. Lisäksi kaupungissa pidettiin 77:n eri kansalaisjärjestön vaihtoehtoinen Global Solidarity Summit -kokous. Suurimpia mielenosoituksia olivat 76 000 osallistujan Solidarity without Borders, sekä 11 000–20 000 osallistujan tanssien toteutettu protestimarssi Lieber tanz ich als g20. Muita mielenosoituksia olivat muun muassa Color the Red Zone, jonka tarkoituksena oli passiivisella vastarinnalla estää osallistujien pääsy suljetuille kokousalueille, poliittista passiivisuutta vastaan suunnattu tuhannen zombiksi pukeutuneen osallistujan 1000 Gestalten, sekä mellakoinniksi muuttunut anarkistien organisoima Welcome to Hell, johon osallistui noin 12 000 ihmistä.
Mielenosoituksiin saapui osallistujia eri puolilta Eurooppaa. Mukana oli erilaisia kansalaisjärjestöjä sekä muun muassa antikapitalisteja, autonomeja ja antifasisteja. Suomesta osallistui muun muassa Aseistakieltäytyjäliiton, Vasemmistonuorten, A-Ryhmän sekä Vihreiden nuorten jäseniä. Paikalliset kirkot tarjosivat mielenosoittajille tilojaan yöpymistä varten, ja jalkapalloseura FC St. Pauli antoi yöpymismahdollisuuden lisäksi käyttöön stadioninsa sosiaalitilat.
Kokouksen aikaisissa mellakoissa mielenosoittajat heittelivät poliiseja erilaisilla esineillä, ja sytyttivät tuleen muun muassa autoja ja roska-astioita sekä ryöstelivät kauppoja. Mellakoissa loukkaantui yli 200 poliisia ja 29 mielenosoittajaa pidätettiin. Loukkaantuneista poliiseista parikymmentä ei pystynyt palaamaan töihin seuraavana päivänä. Kaikkien vammat eivät johtuneet mellakoitsijoista, vaan joukossa oli muun muassa kymmeniä nestehukasta kärsineitä mellakkapoliiseja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
G20-sivut
Yksi kokouksen yhteydessä järjestetyistä mielenosoituksista Hampurin keskustassa.
Free State Stadium

| Free State Stadium> Vodacom Park |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Bloemfontein, Etelä-Afrikka
Koordinaatit:  29°07′02.25″S, 026°12′31.85″E
Avattu:  1952
Remontoitu:  2008
Kustannukset:  27,6 miljoonaa euroa
Käyttäjät
 Free State Cheetah (Rugby) 
Katsojakapasiteetti
 45 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Free State Stadium (myös Vodacom Park) on vuonna 1952 avattu urheilustadion, joka sijaitsee Etelä-Afrikan keskiosan suurimmassa kaupungissa, Bloemfonteininissa. Stadion on uudelleenrakennettu vuonna 1995 ja se sijaitsee 1400 metrin korkeudella merenpinnasta.
Stadion on rugby unionin ja jalkapallon käytössä, ja toimii kaupungin kahden suositun urheilujoukkueen kotikenttänä. Stadionia käyttävät Bloemfonteinin kelttiläisen jalkapallon joukkue sekä Free State Cheetah-rugbyjoukkue. Stadionin katsojakapasiteetti on 45 000 katsojaa.
Stadion on yksi Etelä-Afrikan jalkapallon MM-kisojen stadioneista.
Historia > MM-kisat stadionilla

Free State Stadiumille tehtiin MM-kisoja varten useita korjaustöitä. Stadionin toiseen kerrokseen tehtiin lisää katsojapaikkoja joidenka myötä stadionin katsojakapasiteetti nousi 45 000 katsojaan. Stadionille uusittiin samalla myös uudet valot, sisääntuloportit, uusi tulostaulu sekä äänentoistojärjestelmä.
Free State Stadium isännöi MM-kisoissa viittä alkulohkon ottelua sekä yhtä toisen kierroksen ottelua.
Kolmiodraama EP

| Kolmiodraama EP Kolmiodraama |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: heinäkuu 2008
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Kolmiodraama
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: omakustanne
Kolmiodraaman muut julkaisut
| Hei jotain tasoo 2005 | Kolmiodraama EP 2008 | Jotain tasottavaa 2011 |
Kolmiodraama EP on rap-yhtye Kolmiodraaman heinäkuussa 2008 julkaistu omakustanne EP. Levystä tuli myyntiin 200 kappaleen erä ja se julkaistiin vain vinyylinä. Skrätsit levylle teki Eemo1, joka myös miksasi levyn. Kansitaiteesta vastaa Juuso Hurri.
Kappaleet > A-puoli

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Biitit | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Kolme alfaurosta | Rammu, Oiva Vedätys |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Karjalaturnaus | Rammu, Bloge |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Työmiehen arkee ’007 | Rammu, Oiva Vedätys |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > B-puoli

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Biitit | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 4. | We Got Money | Rammu, Oiva Vedätys |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Helppoo ja halpaa | Rammu, Bloge, Oiva Vedätys |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Viideltä saunaan, kuudelta putkaan | Rammu, Oiva Vedätys |  |  |  |  |  |  |  |
Vierailevat muusikot

Eemo1 – skrätsit
Juha Leikkainen – sähkökitara (kappale ”Työmiehen arkee ’007”)
M-päri – saksofoni, kitara (kappale ”Viideltä saunaan, kuudelta putkaan”
From Me to You (kappale)

| ”From Me to You” The Beatles |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”Thank You Girl”
 Äänitetty : 5. maaliskuuta 1963, EMI Studios, Lontoo
 Julkaistu:  11. huhtikuuta 1963    6. toukokuuta 1963
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tekijä(t): John Lennon, Paul McCartney
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: beatmusiikki, pop
 Kesto: 01.56
 Levy-yhtiö:  Parlophone    Vee-Jay Records
The Beatlesin muut singlet
| ”Please Please Me” 1963 | ”From Me to You” 1963 | ”She Loves You” 1963 |
From Me to You on The Beatles -yhtyeen vuonna 1963 julkaistu kappale ja ensimmäinen Britannian listaykköseksi noussut single. Se ylsi kärkeen Britannian jokaisella listalla. Yhdysvalloissa singlen julkaisi Vee-Jay Records, ja se nousi Billboard Hot 100 -listan 116:nneksi.
Gabriel Thorstensen

| Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Norja> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu (vapaa systeemi) |  |
Gabriel Thorstensen (1. syyskuuta 1888 Stavanger – 14. kesäkuuta 1974 Stavanger) oli norjalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa vapaan systeemin joukkuekilpailussa. Hän oli Thomas Thorstensenin veli.
Kolmiodraama (yhtye)

| Kolmiodraama> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  rap
Kotipaikka:  Espoo
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Bloge, MC   Oiva Vedätys, MC   Rammu, tuottaja  
Levy-yhtiö:  Karma Musiikki, 2010-2011  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolmiodraama oli kolmihenkinen espoolainen rap-yhtye. Yhtyeeseen kuuluivat MC:t Bloge ja Oiva Vedätys sekä tuottaja Rammu. Yhtyeen taustajoukoissa pyöri myös tuottaja Eemo1. Kolmiodraama julkaisi yhteensä kolme omakustannealbumia ja julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Jotain tasottavaa Karma Musiikin kautta huhtikuussa 2011.
Historia

Kolmiodraaman perustajajäsenet Bloge ja Oiva Vedätys tutustuivat lukiossa kummankin asuessa Kirkkonummella. He aloittivat musiikin tekemisen vuosituhannen vaihteessa. He saivat mukaansa kolmannenkin jäsenen tuottajaksi, joka kuitenkin jättäytyi pois alkuvaiheilla. Bloge ja Oiva Vedätys jatkoivat musiikin tekoa duona käyttäen kuitenkin nimeä Kolmiodraama. He ehtivät julkaista kaksi omakustannealbumia kahdestaan, kunnes alun perin Pieksämäeltä kotoisin oleva Rammu liittyi yhtyeen uudeksi tuottajaksi 2006. Vaikka Rammu on yhtyeessä tuottajan roolissa, syntyvät Kolmiodraaman kappaleiden taustat enimmäkseen kaikkien kolmen jäsenen yhteistyönä. Eemo1:sen välityksellä yhtye päätyi lopulta Karma Musiikille, jonka kautta yhtyeen ensimmäisen studioalbumi Jotain tasottavaa julkaistiin 18. huhtikuuta 2011.
Diskografia > Albumit

Katutasonpaskaa (2004, CDR)
Hei jotain tasoo (2005, CDR)
Kolmiodraama EP (2008, vinyyli)
Jotain tasottavaa (2011, CD)
Diskografia > Musiikkivideot

"Meni vähän vituiks" (mukana Kreivi, 2011)
"Lämmintä bissee ja kylmii naisii" (mukana Lauri Räpping Vantaanjoki & Jodarok, 2011)
Kitarinjärvi

| Kitarinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°44′07″N, 23°28′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Lavajärven valuma-alue (35.59)
Laskujoki:  oja Karhejärveen 
Järvinumero:  35.593.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  35,593 m 
Rantaviiva:  5,071 km 
Pinta-ala:  0,62829 km² 
Tilavuus:  0,0029 km³ 
Suurin syvyys:  13,3 m 
Valuma-alue:  5,5 km² 
 fiKitarinjärvi 
Kitarinjärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Kitarinjärvi on osa Karhejärven aluetta.
Maantieto

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 628 hehtaaria. Siihen laskee kymmenen pelto- tai metsäojaa. Valuma-alueella, joka on pääosin karua metsämaata, ei ole merkittävästi soita, mutta peltomaata löytyy järven pohjoisrantojen takaa. Järven laskuoja lähtee järven lounaispäässä olevan lahdelman pohjoisosasta. Oja on noin 3,5 kilometriä pitka ja se laskee peltomaiden läpi ja läpäisee Kaupin kohdalla olevan kostekon päätyen Karhejärveen. Kitarinjärveen laskenut vesi viipyy siinä laskennallisesti 768 vuorokautta.
Järvessä on kaksi saarta, joista suurin on halkaisijaltaan 160 metrinen Kitarinsaari. Toinen saari on pieni luoto järven pohjoisrannan tuntumassa. Järven yhteenlaskettu rantaviiva on 5,1 kilometriä. Rannoilla tai niiden lähellä sijaitsee viisi maatilaa ja näiden lisäksi on vielä lukuisia vapaa-ajan asuntoja. Niille pääsee yhdystieltä 2771.
Vedenlaatu

Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1989, 1990, 2004 ja 2007. Veden väri on ruskea ja siinä on runsaasti humusta. Järven valuma-alueella on runsaasti metsää ja soita, joista humus on peräisin. Veden happamuustaso on humusjärville tyypillisellä tasolla ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan on tyydyttävä, joten pelkoa happamoitumisesta ei vielä ole. Järven veden ravinnepitoisuudet ovat lievästi rehevöityneille järville ominaiset. Fosforipitoisuus on vaihdellut pintavedessä 12−14 µg/l ja typpipitoisuus 490−850 µg/l. Levien runsaus vastaa karujen tai lievästi rehevien järvien leväesiintymistä. Veden happipitoisuudet vaihtelevat talvellakin tyydyttävästä erinomaiseen. Happi kuluu talvella pinytavesistä vain vähän ja alusvesissä hieman enemmän. Vuonna 1989 tunnetaan kuitenkin tilanne, jossa alusvedessä havaittiin happikato. Kesällä hapen kuluminen voimistuu selvästi talveen verrattuna.Vuonna 2004 tilanne oli taas hälyttävä. Silloinkin alusveden happi kului lähes kokonaan yli viiden metrin syvyyksissä. Kitarinjärvi soveltuu virkistyskäyttöön melko hyvin.
Virkistyskäyttö

Järvelle on säädetty vuonna 1992 veneilyssä nopeuskatto, joka on 10 kilometriä tunnissa.
Historiaa

Vanhasta Hämeenkyrön pitäjän kartasta 1840−1850-luvuilta ei "Kitarinjärvelle" ole merkitty kiinteää asutusta. Rannoille ulottuu niittyjä, jotka ovat olleet Koiviston, Karhen ja Viljakkalan kylien asukkaiden omistuksessa. Myös laskuoja, joka kulki silloin lähes nykyistä reittiä, oli koko matkaltaan Karhejärvelle asti niittymaata.
Aiheesta muualla

Vipu! Viljakkala: verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
(35.5)
Kuluttajaliitto – Konsumentförbundet

| Kuluttajaliitto – Konsumentförbundet ry |
| --- | --- |

Perustettu:  1990
Toimiala:  kuluttaja-asiat, kuluttajien edunvalvonta
Kotipaikka:  Helsinki
Pääsihteeri:  Juha Beurling-Pomoell
Puheenjohtaja:  Paavo Koistinen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuluttajaliitto – Konsumentförbundet ry (vuosina 1957–1979 Kotineuvontaliitto ry, vuosina 1979–1987 Kuluttajaneuvontaliitto ry, vuosina 1987–2009 Suomen Kuluttajaliitto ry) on itsenäinen, poliittisesti sitoutumaton ja riippumaton suomalainen yhdistys, joka ajaa kuluttajan etuja ja oikeuksia.
Kuluttajaliiton tarkoituksena on koota kuluttaja-asemastaan kiinnostuneet ihmiset toimimaan etujensa puolesta sekä edistää kuluttajatietoisuutta ja tiedostavaa kuluttajuutta. Liitto valvoo vapaan kansalaistoiminnan keinoin kuluttajien etuja yhteiskunnassa ja markkinoilla. Liitto edistää oikeudenmukaisuuden ja kohtuuden periaatteita kulutuksessa sekä toimii ympäristön suojelemiseksi kuluttajapolitiikan keinoin.
Toiminta

Kuluttajaliitto edustaa laajasti kuluttajia valtionhallinnon ja yhteistyökumppaneiden neuvottelukunnissa, työryhmissä ja hankkeissa. Järjestö tekee aloitteita, antaa lausuntoja ja osallistuu kuluttajien etuihin ja oikeuksiin vaikuttavaan päätöksentekoon myös yhteiskunnallisen keskustelun kautta. Liitto tukee kuluttajien vapaata kansalaistoimintaa paikallisella, alueellisella ja valtakunnallisella tasolla. Liitolla on paikallisten, alueellisten ja valtakunnallisten  kuluttajayhdistysten lisäksi laaja valtakunnallisista järjestöistä muodostuva jäsen- ja yhteistyöverkosto.
Kuluttajaliitolla on edustaja Euroopan komission terveys- ja kuluttaja-asioiden pääosastossa. Se on jäsenenä kansallisten eurooppalaisten kuluttajaliittojen muodostamassa Euroopan kuluttajaliitossa BEUC:ssa (Bureau Européen des Unions de Consommateurs) ja kirjeenvaihtajajäsenenä kansainvälisessä kuluttajajärjestössä Consumers International (CI). Lisäksi Kuluttajaliitto toimii yhteistyössä pohjoismaisten kuluttajajärjestöjen kanssa.
Liitto saa perustoimintaansa valtionapua työ- ja elinkeinoministeriön kautta. Sen lisäksi liitto rahoittaa toimintaansa erilaisen projektirahoituksen ja jäsenmaksuvarojen turvin.