stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elisabet Itävaltalainen (1554–1592)

François Clouetin maalaama muotokuva noin vuodelta 1571
Elisabet Itävaltalainen  (5. heinäkuuta 1554 Wien – 22. tammikuuta 1592 Wien) oli Habsburgien sukuun kuulunut prinsessa, josta tuli Ranskan kuningas Kaarle IX:n puolisona Ranskan kuningatar vuosiksi 1570–1574.
Suku

Elisabet oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Maksimilian II:n tytär. Kaksi hänen veljistään oli myöhemmin keisareina ja sisar Espanjan kuningatar.
Avioliitto ja lapset

Elisabet naitettiin Ranskan kuninkaalle 16-vuotiaana lokakuussa 1570. Hän asui Ranskan hovissa uskonsotien aikana ja jäi anoppinsa Katariina de’ Medicin varjoon. Kaarlen kanssa heillä oli yksi tytär Marie Isabelle (1572-1578).
Elämä Wienissä

Aviomiehen kuoltua Elisabet palasi Keski-Eurooppaan vuonna 1575, jättäen tyttärensä Ranskaan. Hän vei mukanaan joukon pyhäinjäännöksiä ja perusti Wieniin nunnaluostarin. Wienissä ollessaan Elisabet kokosi kirjaston, jonka hän testamenttasi veljelleen Rudolf II:lle.
Enrico Bertaggia

| Enrico Bertaggia> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Italia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1989
Talli(t):  Coloni
Kilpailuja:  6 (0 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Belgian GP 1989
Viimeinen kilpailu:  Australian GP 1989
Enrico Bertaggia (s. 19. syyskuuta 1964 Venetsia, Italia) on entinen italialainen Formula 1 -kuljettaja.
Bertaggia voitti Italian Formula 3 -sarjan mestaruuden vuonna 1987 ja jatkoi samassa sarjassa myös seuraavalla kaudella voittaen Macaon GP:n sekä Monacon GP:n.
Kesken kauden 1989 Bertaggia siirtyi Colonin Formula 1 -talliin ja osallistui lyhyellä urallaan kuuteen osakilpailuun, mutta ei kertaakaan selviytynyt esikarsinnasta lähtöruudukkoon.
Bertaggia yritti päästä takaisin ajamaan Andrea Modan tallissa kaudelle 1992, mutta hänet korvattiin kauden alussa toisella kuljettajalla.
Formula 1:sten jälkeen Bertaggia ajoi pienemmissä sarjoissa ja toimi myös kilpa-ajojen ohella ohjaavana opettajana Centro Internazionale Guida Sicura nimisessä italialaiskoulussa.
Kaudet numeroina

| Kausi | Talli | Sijoitus | Kilpailut | Pisteet | Voitot | Palkintosijat | Paalupaikat | Nopeimmat kierrokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 | Coloni-Ford | - | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Yhteensä (1 kausi) | Yhteensä (1 kausi) | Yhteensä (1 kausi) | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
Kaudet numeroina > Formula 1 -tulokset kilpailuittain

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1989 | Coloni | BRA  | SMR  | MON  | MEX  | USA  | CAN  | FRA  | GBR  | GER  | HUN  | BEL DNPQ | ITA DNPQ | POR DNPQ | ESP DNPQ | JPN DNPQ | AUS DNPQ | - | 0 |
Ein Hod

| Ein Hod |
| --- | --- |
 Näkymää kylän kadulla.
 Ein Hod
 Koordinaatit: 32°42′00″N, 34°58′59″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Haifa
Perustettu:  1953
Väkiluku (2017):  622
 
 www.ein-hod.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ein Hod (hepr. ‏עין הוד‎, En Hod) on taiteilijakylä Israelin Haifan hallintoalueella Karmelvuorella. Sen asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 622.
Maantiede

Ein Hod sijaitsee Israelin pohjoisosassa Karmelvuorella jonkin matkan päässä Atlitista itään ja Haifan kaupungista etelään.
Historia

Nykyisen kylän paikalla on ollut asutusta jo aikaisemmin. Arkeologisissa kaivauksissa on löydetty aineistoa esimerkiksi Rooman valtakunnan ja Bysantin valtakunnan kausilta, sekä ristiretkien ajoilta. Ranskalaiset sotilaat lomailivat alueella Napoleonin sotaretkellä alueelle vuonna 1799. Ennen Israelin itsenäisyyssotaa paikalla sijaitsi arabien asuttama kylä nimeltä Ayn al-Hawd, jonka asukkaat pakenivat sodan yhteydessä.
Nykyinen Ein Hod perustettiin vuonna 1953. Aloitteen taiteilijakylän perustamisesta teki taidemaalari Marcel Janco. Paikalle saapui myös muita taiteilijoita ja heidän ensimmäinen sukupolvensa asui pitkään paikalla keskenään. Sittemmin kylän asukkaiksi on otettu myös nuorempia taiteilijoita. Nykyisin kylässä on esimerkiksi useita työpajoja, joissa tehdään keramiikkaa, litografiaa ja kudontaa. Paikalla on myös useita taidegallerioita ja ulkoilma-amfiteatteri. Kylässä järhestetään edellä mainittuihin liittyen monia kursseja ja seminaareja. Monet paikalliset taiteilijat avaavat omat talonsa näyttelyinä yleisölle kesäkuukausien ajaksi.
Väestö

Ein Hodin asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 622. 1990-luvun puolivälissä vastaava lukema oli 291 ja vuonna 2002 437.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ein Hod Wikimedia Commonsissa
Marcel Jancon studio Ein Hodissa.
Kylän taiteilijoita vuonna 1964.
Enni Virjonen

Enni Karoliina Virjonen (s. 14. toukokuuta 2007 Turku) on suomalainen yleisurheilun moniottelija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa. Häntä valmentaa Petra Virjonen. Hän saa apua valmennukseen Susann Sundkvistilta, Mika Lönnbladilta ja Raimo Hukkanen-Laaksoselta.
Virjonen on saavuttanut useita SM-mitaleja eri lajeissa niin sisäratojen kuin ulkoratojen nuorten SM-kisoissa. Hän sijoittui vuonna 2023 Euroopan nuorten kesäolympiafestivaaleilla kolmanneksi 7-ottelussa pisteillä 5633.
Vuonna 2024 hän rikkoi Saga Vannisen sisäratojen viisiottelun 17-vuotiaiden Suomen ennätyksen otellessaan hallimoniotteluiden SM-kisoissa Tampereella tammikuussa pisteet 4287. Tämä tulos rikkoi Vannisen Suomen ennätyksen 63 pisteellä.
Myöhemmin samana vuonna hän rikkoi myös Vannisen 17-vuotiaiden ulkoratojen seitsenottelun Suomen ennätyksen otellessaan Tampereella toukokuussa pisteet 5948. Tällä tuloksella hän rikkoi Vannisen Suomen ennätyksen 35 pisteellä. Tulos oli maailman kaikkien aikojen yhdeksänneksi paras ulkoratojen tulos alle 18-vuotiaissa.
Kesäkuussa 2024 Virjonen rikkoi 100 metrin aitajuoksussa (76,2 cm korkeat aidat) Nooralotta Nezirin vuonna 2009 tekemän alle 18-vuotiaiden Suomen ennätyksen seitsemällä sadasosalla juostessaan Ikaalisissa 13,16. Hän paransi alle 18-vuotiaiden Suomen ennätystä myöhemmin saman vuoden U18 EM-kisoissa aikaan 13,12.  Hän oli rikkonut saman vuoden helmikuussa jo Saga Vannisen 60 metrin aitajuoksun (aitakorkeus 76,2 cm) sisäratojen Suomen ennätyksen viidellä sadasosalla juostessaan Mustasaaressa 8,20.  Aika oli alle 18-vuotiaiden maailman kaikkien aikojen 4. kovin hallitulos 60 metrin aitajuoksussa.
Virjonen debytoi Kalevan kisoissa 17-vuotiaana 200 metrin juoksussa. Hän juoksi alkuerässä uudeksi ennätyksekseen 24,27, jolla eteni erävoittajana finaaliin. Hän saavutti pari tuntia myöhemmin finaalissa SM-pronssia uudella ennätyksellään 23,95.
Heinäkuussa 2024 hän voitti alle 18-vuotiaiden EM-kisoissa Banská Bystricassa 7-ottelun kultaa uusin Suomen ennätys pistein 6151 parantaen omissa nimissään ollutta ennätystä 203 pistettä.  Hän teki ottelun aikana myös U18 EM-lajiennätyksen 100 metrin aidoissa 13,12  sekä keihäässä 51,59.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 m: 11,93 (Turku 5.6.2024)
200 m: 23,95 (Vaasa 30.6.2024)
400 m: 55,65 (Turku 5.6.2024)
800 m: 2.23,51 (Maribor 27.7.2023)
100 m aidat (76,20 cm): 13,12 (Banská Bystrica 18.7.2024)
Korkeus: 170 (Tampere 19.5.2023)
Pituus: 604 (Banská Bystrica 19.7.2024)
Kuula (3 kg): 15,06 (Kuortane 12.8.2023)
Keihäs (500 g): 51,59 (Banská Bystrica 19.7.2024)
Seitsenottelu (U18): 6151 (Banská Bystrica 18.–19.7.2024)
60 m: 7,64 (Turku 3.2.2024)
60 m aidat (76,20 cm): 8,20 (Mustasaari 25.2.2024)
800 m: 2.32,66 (Tampere 20.1.2024) (ylipitkä rata)
Korkeus: 177 (Tampere 20.1.2024)
Pituus: 611 (Oulu 26.2.2023)
Kuula (3 kg): 15,68 (Turku 6.1.2024)
Viisiottelu (U18): 4287 (Tampere 20.1.2024)
Yksityiselämä

Enni Virjosen vanhemmat ovat entiset maajoukkuepikajuoksijat Tero Virjonen ja Petra Virjonen (o.s. Larm).
Juri Jevseitšik

| Mitalit> Maa:   Israel.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Israel.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Israel.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Maa:   Israel> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Gävle 1998 | 130 kg |  |
Juri Jevseitšik (hepr. ‏ירוי קי'צייסביא‎, s. 23. tammikuuta 1971 Ukraina) on ukrainalaissyntyinen israelilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka edusti kansainvälisissä kilpailuissa Israelia vuodesta 1998. Hän edusti Maccabi Be'er Sheva -seuraa.
Jevseitšik saavutti Gävlen MM-kilpailuissa 1998 pronssia 130 kg:n painoluokassa kukistettuaan pronssiottelussa georgialaisen Miriani Giorgadzen. Hän sijoittui MM-kilpailuissa 130 kg:n sarjassa viidenneksi Prahassa 1995 ja kymmenenneksi Ateenassa 1999 sekä 120-kiloisissa kuudenneksi Moskovassa 2002.
Jevseitšik sijoittui Sydneyn olympialaisissa 2000 neljänneksi 130 kg:n sarjassa hävittyään pronssiottelussa valkovenäläiselle Dmitri Debelkalle. Ateenan olympialaisissa 2004 hän hävisi molemmat ottelunsa.
Jevseitšik oli EM-kilpailuissa 130 kg:n painoluokassa neljäs 2000, viides 1999 sekä kuudes 1998 ja 2001. 120-kiloisissa hän sijoittui neljänneksi 2002 sekä kuudenneksi 2003 ja 2004.
Jevseitšik voitti Neuvostoliiton edustajana juniorisarjojen Euroopan-mestaruuden 115-kiloisissa 1989 ja maailmanmestaruuden 130-kiloisissa 1991.
Juri Jevdokimov

Juri Jevdokimov (seisomassa).
Juri Aleksejevitš Jevdokimov (ven. Юрий Алексеевич Евдокимов, s. 1. tammikuuta 1946) on venäläinen poliitikko, Murmanskin alueen kuvernööri 1996–2009.
Jevdokimov vietti lapsuutensa Ukrainassa. Asepalveluksensa hän suoritti Saksassa ja opiskeli insinööri-mekaanikoksi. Vuonna 1974 hän siirtyi "Kovdorstroin" pyynnöstä Murmanskin alueelle jossa työskenteli mekaanikkona ja työnjohtajana.
Myöhemmin Jevdokimov nousi Kirovskin NKP:n puoluekomitean toiseksi sihteeriksi ja käytyään 1984 puoluekoulun Leningradissa toimi hän rakennusosaston sihteerinä Murmanskin aluekomiteassa.
Vuosina 1990–1994 hän oli alueneuvoston puhemies, ja 1996 hänet valittiin aluehallinnon johtoon ja 1997 kuvernööriksi. Jevdokimov valittiin uudelleen 2000, 2004 ja 2007.
Jevdokimovilla oli erimielisyyksiä Murmanskin pormestari Mihail Savtšenkon kanssa ja vuoden 2009 vaaleissa hän asettui tukemaan tämän vastaehdokasta Sergei Subbotinia, joka tuli valituksi. Kyse oli Yhtenäinen Venäjä -puolueen pitkään jatkuneesta sisäisestä riidasta, koska sekä Savtšenko että Jevdokimov edustivat sitä.
21. maaliskuuta 2009 presidentti Medveded myönsi Jevdokimoville eron asemastaan hänen omasta pyynnöstään.
Eagles of Death Metal

| Eagles of Death Metal |
| --- | --- |
 Eagles of Death Metal esiintymässä Vancouverissa vuonna 2009.
Tiedot
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  alternative rock, garage rock, hard rock, bluesrock, desert rock
Kotipaikka:  Palm Desert, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Joshua Homme   Jesse Hughes  
Levy-yhtiö:  Rekords Rekords   Downtown Records   GUN Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eagles of Death Metal on yhdysvaltalainen garage rock -yhtye. Yhtyeen johtaja on Jesse Everett Hughes, mutta sen kuuluisin jäsen on Kyuss- ja Queens of the Stone Age -yhtyeistä tunnettu Joshua Homme. Yhtyeen studioalbumit ovat syntyneet pääosin Hughesin ja Hommen kahdenkeskisenä yhteistyönä. Homme ei pääsääntöisesti kuulu yhtyeen livekokoonpanoon, jonka ainoa pysyvä jäsen on ollut Hughes.
Nimestään huolimatta Eagles of Death Metal ei ole death metal -yhtye. Nimi perustuu Joshin ja Jessen vitsiin siitä, miltä rockyhtye The Eagles kuulostaisi, jos se yrittäisi soittaa death metallia.
Historia

Yhtye perustettiin Kaliforniassa vuonna 1998 ja se oli mukana Josh Hommen sivuprojektin Desert Sessionsin levyllä The Desert Sessions III/IV, joka julkaistiin samana vuonna. Yhtyeen ensimmäinen oma albumi, Peace, Love, Death Metal, julkaistiin maaliskuussa 2004. Toinen levy Death by Sexy julkaistiin vuonna 2006, ja se toi yhtyeelle vielä suurempaa kaupallista mainetta. Yhtyeen kolmas albumi Heart On julkaistiin 2008.
Yhtye vieraili ensimmäisen kerran Suomessa vuonna 2009 ja esiintyi 7. ja 8. heinäkuuta Tavastia-klubilla Helsingissä. Yhtye esiintyi myös Provinssirockissa vuonna 2012.
Yhtye esiintyi Pariisissa Bataclan-konserttisalissa, kun siellä tehtiin terrori-isku marraskuussa 2015. Yhtye selviytyi vahingoittumattomana, mutta sen työntekijöistä yksi kuoli.
Myöhemmin bändin nokkamies Jesse Hughes on joutunut arvostelun kohteeksi esittämiensä muslimeja koskevien kommenttien vuoksi ja yhtye boikotoiduksi.
Jäsenet

Jesse Hughes – kitara, laulu
Josh Homme – basso, kitara, laulu, koskettimet, rummut
Jäsenet > Livemuusikot

Dave Catching – kitara
Brian O’Connor – basso, laulu
Joey Castillo – rummut
Diskografia > Studioalbumit

Peace, Love, Death Metal (2004,  AntAcidAudio)
Death by Sexy... (2006,  Downtown Records)
Heart On (2008,  Downtown Records)
Zipper Down (2015,  T-Boy/UMe)
Eagles of Death Metal Presents Boots Electric Performing the Best Songs We Never Wrote (2019)
Diskografia > DVD:t

DVD by Sexy (2006,  Downtown Records)
I Love You All the Time: Live at the Olympia Paris (2017)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eagles of Death Metal (Arkistoitu – Internet Archive)
Jyrgalbek Kalmamatov

Jyrgalbek Kalmamatov (22. joulukuuta 1972 – 2. tammikuuta 2018) oli kirgisialainen poliitikko. Hänet valittiin Kirgisian parlamenttiin vuonna 2015. Hän kuoli sydänkohtaukseen toimistossaan 45-vuotiaana. Kalmamatov oli naimisissa ja hänellä oli yhdeksän lasta.
Juri Jegorov

Juri Jegorov
Juri Jegorov (ven. Юрий Егоров; 1954 Kazan – 1988 Amsterdam) oli neuvostoliittolainen länsimaihin loikannut pianisti.
Jegorov aloitti musiikin opiskelun 6-vuotiaana Kazanin musiikkikoulussa. Hän sai 12-vuotiaana palkinnon parhaasta Dmitri Šostakovitšin toisen pianokonserton tulkinnasta kansallisen tason kilpailussa. 17-vuotiaana Jegorov aloitti kuusi vuotta kestäneet pianonsoiton opinnot Moskovan konservatoriossa, jossa häntä opetti Jakov Zak. Vuonna 1971 hän pääsi neljännelle sijalle Long–Thibaud-kilpailussa Pariisissa. Vuonna 1974 Jegorov sai kolmannen palkinnon kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa ja vuosi myöhemmin Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa.
Jegorov oli toukokuussa 1976 luvallisesti Italiassa. Hän päätti tuolloin loikata ja haki poliittista turvapaikkaa Alankomaista. Hän tutustui Amsterdamissa arkkitehti Jan Brouweriin, josta tuli hänen elämänkumppaninsa. Vuonna 1977 Jegorov osallistui Texasissa kansainväliseen Van Cliburn -pianokilpailuun, jossa hän sai osakseen yleisön suosion. Hän ei kuitenkaan päässyt finaaliin. Pettyneet yleisön jäsenet keräsivät hänelle voittajan palkkiota vastanneen 10 000 dollarin summan. Impressaari Maxim Gershunoff tarjoutui mahdollistamaan Jegoroville konserttisarjan pitämisen. Jegorov piti New Yorkissa ensimmäisen resitaalinsa vuonna 1978 Alice Tully Hallissa. Tulevina kuukausina hän esiintyi Chicagossa. Heinäkuussa 1978 lehti Musical America valitsi Jegorovin kuukauden muusikoksi. Jegorov esiintyi Carnegie Hallissa ensimmäisen kerran 16. joulukuuta 1978. Esiintymisestä tehtiin liveäänitys. Jegorov esiintyi vuonna 1981 kaikkien aikojen ensimmäisessä La Roque-d'Anthéronin pianofestivaalissa.
Jegorov keskittyi 1980-luvulla esiintymisiin enimmäkseen Euroopassa. Solististen esiintymisten ohella hän esiintyi muiden muassa Barbara Hendricksin ja Emmy Verheyn kanssa. Jegorov levytti säännöllisesti EMI-levymerkille. Hän kuoli 33-vuotiaana AIDS:iin kotonaan Amsterdamissa.
EinStein würfelt nicht

| EinStein würfelt nicht! |
| --- | --- |
 Esimerkki pelin aloitustilanteesta.
Suunnittelija:  Ingo Althöfer
Pelaajia:  2
Monimutkaisuus:  matala
Strategisuus:  matala
Satunnaisuus:  korkea
 BoardGameGeek 
Esimerkki pelin aloitustilanteesta. Pelaajien nappulat asetellaan kulmiinsa satunnaiseen järjestykseen.
EinStein würfelt nicht! on saksalaisen sovelletun matematiikan professorin Ingo Althöferin kehittämä kahden pelaajan lautapeli. Se oli Saksassa Einstein-vuonna 2005 kiertäneen ”Spiel in der Wissenschaft – Wissenschaft im Spiel” -näyttelyn virallinen tunnuspeli.
Pelin saksankielinen nimi (suom. ”[EinStein] ei heitä noppaa”) on sanaleikki, joka viittaa Albert Einsteinin kuuluisaan toteamukseen Jumalasta: ”Olen vakuuttunut, että hän ei heitä noppaa.” – pelin sääntöjen mukaan pelaaja, jolla on jäljellä vain yksi pelinappula eli ”kivi” (saksaksi ”ein Stein”), voi liikuttaa nappulaansa heittämättä enää noppaa.
Säännöt

Peliä pelataan neliskulmaisella 5×5 ruudun laudalla. Molemmilla pelaajilla on kuusi nappulaa, jotka on numeroitu yhdestä kuuteen. Aloituksessa nappulat asetellaan vastakkaisiin kulmiin kuvan esittämällä tavalla. Pelin tähtäimenä on saavuttaa nappulallaan laudan vastakkainen kulma, josta vastustaja aloitti, tai syödä kaikki vastustajan nappulat.
Kumpikin pelaaja heittää vuorollaan tavallista kuusisivuista noppaa ja siirtää sitten nopan lukemaa vastaavaa nappulaa. Jos kyseistä nappulaa ei enää ole laudalla, pelaaja saa valintansa mukaan siirtää seuraavaksi suurinta tai pienintä laudalla yhä olevaa nappulaansa. Nappulaa voi siirtää viistosti vastustajan nurkkaa kohden tai kohti niitä sivuja, joita vasten aloitustilanteessa ei ollut omia nappuloita. Mikäli kohderuudussa on oma tai vastustajan nappula, se poistetaan laudalta.
Säännöt > Strategia

Mitä vähemmän pelaajalla on laudalla nappuloita, sen liikkuvampia ne ovat, sillä samaa nappulaa on mahdollista siirtää useammalla noppatuloksella. Tämän vuoksi on usein hyödyllistä syödä myös omia nappuloitaan. Samoin joskus on viisasta välttää vastustajan nappuloiden syömistä.
Nelinpeli

Althöfer on kehittänyt EinStein würfelt nichtistä myös 3–4 pelaajalle soveltuvan version, jonka pelilauta on normaalista poiketen 6×6-kokoinen. Nappulat asetellaan aluksi laudan kulmiin kaksinpelin tapaan. Nelinpelissä pelaajista muodostetaan kaksi joukkuetta, joiden päämääränä on saada yksi jommankumman pelaajan nappuloista vastakkaiseen nurkkaan. Mikäli joku pelaajista menettää kaikki nappulansa, hänen joukkueensa on hävinnyt. Kolminpelissä yksi pelaajista pelaa tavalliseen tapaan päämääränään saada nappula vastakkaiseen kulmaan, vastapelaajien pyrkiessä syömään kaikki hänen nappulansa.
Aiheesta muualla

Ingo Althöferin kotisivut
EinStein würfelt nicht! BoardGameGeek-sivustolla
Little Golem – kahdenpelattavia pelejä verkossa, joukossa EinStein würfelt nicht!
Jyoti Basu

Jyoti Basu
Jyoti Basu (bengaliksi জ্যোতি বসু, 8. heinäkuuta 1914 – 17. tammikuuta 2010) oli intialainen poliitikko, joka toimi Länsi-Bengalin pääministerinä vuosina 1977–2000. Hän kuului Intian marxilaisen kommunistisen puolueen politbyroon jäseniin. Basu syntyi Kalkutassa varakkaan tohtorin pojaksi. Hän kuoli intialaisessa sairaalassa 17. tammikuuta 2010.
Ein Gev

| Ein Gev עֵין גֵּב |
| --- | --- |
 Näkymä Ein Geviin.
 Ein Gev
 Koordinaatit: 32°47′N, 35°38′E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Pohjoinen
Perustettu:  1937
Väkiluku (2017):  664
 
 eingev.co.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ein Gev (hepr. עֵין גֵּב‎) on vuonna 1937 perustettu kibbutsi Genesaretinjärven rannalla Israelissa. Sen asukkaiden elinkeinoja ovat kalastus, matkailupalvelut ja maanviljelys. Ein Gevin asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 664.
Maantiede

Ein Gev sijaitsee Genesaretinjärven itärannalla kapealla kaistaleella maata järven ja Golanin kukkuloiden välissä. Kukkuloiden puolella kohoaa Golaniin kuuluva Susita-kukkula.
Historia

Lähellä nykyistä Ein Geviä sijaitsi aikanaan muinainen Hippos eli Sussita. Paikan vanha arabiankielinen nimi oli Nuqayb. Nykyisen Ein Gevin kibbutsin perustivat joukko Saksasta, Itävallasta ja Baltian maista saapuneita juutalaissiirtolaista vuonna 1937. Heidän joukossaan oli muun muassa myöhemmin pitkään Jerusalemin pormestarina toiminut Teddy Kollek. Nimi Ein Gev viittaa vesilähteeseen. Kibbutsi oli eristyksissä. Ainut yhteys muihin juutalaisiin asutuksiin oli vain veneellä Genesaretin yli. Paikka olikin näin varsin altis hyökkäyksille, joita koettiin esimerkiksi Palestiinan arabikapinoiden aikana ennen toisen maailmansodan syttymistä.
Syyrian tykistö ja ilmavoimat tulittivat Ein Geviä Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä vuonna 1948, mutta israelilaisten onnistui pitää paikka hallussaan. Sodan päätyttyä tulitaukoon paikka jäi Israelin hallitsemalle puolelle tulitaukolinjaa, mutta se oli sijaintinsa takia edelleen hyvin uhattu hyökkäysten kannalta. Israel valtasi kuitenkin Golanin kukkulat Ein Gevin yläpuolella kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967.
Talous

Ein Gevin kautta on harjoitettu kalastusta Genesaretinjärvellä ja nykyisin paikka on myös matkailukohde. Järvellä harjoitetaan esimerkiksi purjeveneilyä ja pesahina paikalla järjestetään vuosittain musiikkifestivaalit. Alueella harjoitetaan myös maataloutta.
Väestö

Ein Gevin asukasluku oli Israelin tilastokeskuksen mukaan vuoden 2017 lopussa 664.
Ein Gev Golanin kukkuloiden juurella valokuvassa vuodelta 1947.
Juri II

Juri II  eli Juri Vsevolodovitš (joskus myös Yrjö II, 1189 – 4. maaliskuuta 1238) oli Vladimirin suuriruhtinas vuosina 1212–1216 ja 1218–1238 ja hallitsi Vladimir-Suzdalia Venäjän mongolivalloituksen aikaan.
Vsevolod III:n kolmantena poikana Juri kunnostautui taisteluissa Rjazania vastaan 1208. Jurin isä halusi jättää Jurille perinnöksi Rostovin ja vanhimmalle pojalle Konstantinille Vladimirin, mutta Konstantin vaati joko molempia tai ei mitään. Siksi Vsevolod jätti Konstantinin perinnöttömäksi ja jätti molemmat kaupungit Jurille.
Konstantin liittoutui Novgorodin Mstislav Rohkean kanssa ja löi muut veljensä Lipitsajoella. Voitettuaan Vladimirin hän lähetti Jurin hallitsemaan Rostovia ja Jaroslavlia. Konstantin kuoli kaksi vuotta myöhemmin, ja Juri palasi Vladimiriin.
Juri soti useasti Volgan Bulgariaa vastaan ja perusti Nižni Novgorodin linnakkeen Volgalle suojaksi bulgaareilta. Nuoremman veljensä Jaroslavin hän asetti hallitsemaan Novgorodia.
Kun mongolit lähestyivät Venäjää ensi kertaa 1223, lähetti Juri heitä vastaan pienen joukon, muttei ehtinyt katastrofaaliseen Kalkan taisteluun.
Kun mongolit palasivat 1237, Juri kohteli heidän lähettiläitään töykeästi. Hän ei myöskään auttanut Rjazania, kun Batu-kaani piiritti sitä. Hänen oma pääkaupunkinsa olikin seuraava kohde. Jurin pojat lyötiin Kolomnassa, ja Juri itse pakeni Jaroslaviin. Hänen vaimonsa Agatha (Kiovan Mikaelin sisar) kuoli kirkossa, josta väki oli hakenut turvaa tulelta.
Juri itse kuoli 1238 Sit-joella, missä mongolit murskasivat Vladimir-Suzdalin joukot.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Vsevolod III   Konstantin I | Vladimirin suuriruhtinas 1212–1216   1218–1238 | Seuraaja: Konstantin I   Jaroslav II |
Jyrhämäjärvi (Murmanskin alue)

| Jyrhämäjärvi |
| --- | --- |

Valtiot:   Venäjä
Paikkakunta:  Murmanskin alue 
Koordinaatit:  66°42′22″N, 29°51′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Vuosnajoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  249 m
Rantaviiva:  7,9 km
 fiJyrhämäjärvi 
Jyrhämäjärvi (ven. Юрхямяярви) on pieni järvi asumattomalla alueella Murmanskin alueen lounaisosassa Venäjällä, lähellä Suomen ja Venäjän rajaa. Järven korkeus merenpinnasta on 249 metriä. Järven pituus noin 1,75 kilometriä ja leveys noin 1 kilometri. Järveen laskee Niluttijärvi. Sen läpi virtaa Vuosnajoki; lasku-uoma järvestä alavirtaan tunnetaan matkailupiireissä myös nimellä Karelski Baškaus.
Käännös suomeksi