stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Molot Perm
Historia

Seura perustettiin nimellä SK Sverdlova vuonna 1948 Molotovissa. Vuodet 1953–1957 SK Sverdlova pelasi kolmannella sarjatasolla Vtoraja Ligassa, kunnes se nostettiin Neuvostoliiton mestaruussarjaan samana vuonna kun kotikaupungin nimeksi tuli Perm. SK Sverdlova kuitenkin putosi heti ensimmäisen kauden jälkeen toiselle sarjatasolle Pervaja Ligaan, jossa se muutti nimensä Molot Permiksi.
Molot Perm nousi seuraavana vuonna takaisin pääsarjaan, jossa se pysyi, lukuun ottamatta 1964–1968 Pervaja Liga vierailua, koko Neuvostoliiton olemassaolon ajan. Maan kaaduttua Molot Perm jatkoi uuteen IVY:n mestaruussarjaan ja edelleen Kansainväliseen liigaan ja sieltä 1996 perustettuun kansalliseen Venäjän pääsarjaan.
Vuonna 1997 seuran nimeksi tuli Molot-Prikamje Perm. Seura putosi Venäjän toiselle sarjatasolle Vysšaja Ligaan ensimmäisen kerran 2003. Molot-Prikamje voitti 2003–2004 sarjatason mestaruuden ja kohosi takaisin pääsarjaan kahdeksi kaudeksi. Vuodesta 2006 lähtien seura on pelannut Vysšaja Ligassa (vuodesta 2010 VHL). Vuonna 2021 seura palasi vanhaan nimeensä Molot Perm.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> # | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 40 |  | Jegor Gorškov | L | 2025 | Jaroslavl, Venäjä |
|   |  | Jegor Guskov | L | 2025 | Tula, Venäjä |
| Puolustajat> # | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 43 |  | Andrei Ježov | L | 2023 | Perm, Venäjä |
| 44 |  | Arseni Jerohin | L | 2025 | Perm, Venäjä |
| 59 |  | Artjom Naumenko | R | 2024 | Harkova, Ukraina |
| 89 |  | Andrei Maljavin | L | 2025 | Voronež, Venäjä |
| 93 |  | Semjon Sigorin | L | 2023 | Jaroslavl, Venäjä |
| 94 |  | Roman Romanov | L | 2025 | Jaroslavl, Venäjä |
| 97 |  | Raul Akmaldinov | R | 2026 | Öskemen, Kazakstan |
|   |  | Kirill Basisti | L | 2025 | Pietari, Venäjä |
|   |  | Dmitri Juškevitš | R | 2025 | Toronto, Ontario, Kanada |
|   |  | Dmitri Rodionitšev | R | 2025 | Balahna, Venäjä |
|   |  | Aleksandr Šurigin | L | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Dmitri Zaitsev | L | 2025 | Toljatti, Venäjä |
|   |  | Nikita Zimin | L | 2025 | Moskova, Venäjä |
| Hyökkääjät> # | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 7 |  | Nikita Kirjanov | L | KH | 2024 | Perm, Venäjä |
| 12 |  | Ilja Nikolajev | L | KH | 2025 | Jaroslavl, Venäjä |
| 15 |  | Igor Zentšikov | L | OLH | 2025 | Perm, Venäjä |
| 16 |  | Artjom Pugatšjov | L | LH | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 66 |  | Artjom Garejev | L | LH | 2025 | Ufa, Venäjä |
| 91 |  | Denis Golubev | R | KH / OLH | 2025 | Magnitogorsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |
|   |  | Dmitri Aržanov | R | H | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Emil Galiaskarov | L | H | 2025 | Kazan, Venäjä |
|   |  | Ruslan Galimzjanov | L | H | 2025 | Bogatie Sabi, Venäjä |
|   |  | Andrei Galuškin | L | KH | 2025 | México, Meksiko |
|   |  | Artur Jarašev | L | H | 2024 | Perm, Venäjä |
|   |  | Vladislav Kartajev | R | KH | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Kirill Kazakov | L | OLH | 2025 |  |
|   |  | Maksim Kitsyn | R | VLH | 2025 | Novokuznetsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |
|   |  | Daniil Lapin | R | VLH | 2025 | Novosibirsk, Venäjä |
|   |  | Vladimir Mihasjonok | L | OLH | 2025 | Sergijev Posad, Venäjä |
|   |  | Viktor Plastinin |  | KH | 2025 | Jaroslavl, Venäjä |
|   |  | Aslan Raisov | R | VLH | 2025 | Groznyi, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |
|   |  | Pavel Štšerbakov | L | H | 2025 | Voskresensk, Venäjä |
|   |  | Vladimir Utešev | L | H | Try-out |  |
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Sergei Berdnikov
Apuvalmentaja: Nikolai Bardin
Apuvalmentaja: Aleksei Koledajev
Maalivahtivalmentaja: Dmitri Homutov
Videovalmentaja: Sergei Družinin
Fysiikkavalmentaja: Aleksandr Bessonov
Huoltopäällikkö: Vladislav Semjonov
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (venäjäksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Molot-Prikamye Perm
VHL
AKM Tula •
Bars Kazan •
Buran Voronež •
Dinamo Pietari •
Dizel Penza •
Gornjak-UGMK Verhnjaja Pyšma •
Himik Voskresensk •
Ižstal Iževsk •
Jermak Angarsk •
Jugra Hanty-Mansijsk •
Južnyi Ural Orsk •
Lada Toljatti •
Metallurg Novokuznetsk •
Molot Perm •
Neftjanik Almetjevsk •
HK Rjazan •
HK Rostov •
Rubin Tjumen •
Omskije Krylja •
SKA Neva •
Sokol Krasnojarsk •
HK Tambov •
Toros Neftekamsk •
Tšelmet Tšeljabinsk •
TsSK VVS Samara •
Zauralje Kurgan •
Zvezda Moskova
Käännös suomeksi
Wald (Bern)

| Wald |
| --- | --- |

 vaakuna

 Wald
 Koordinaatit: 46°53′N, 7°28′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Bernin kantoni
Hallintoalue (Verwaltungskreis):  Bern-Mittellandin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,30 km²
Korkeus:  640–973 m
Väkiluku (31.12.2018)  (vakinaiset asukkaat):  1 177
 – Väestötiheys:  88 as./km²
 
 www.wald-be.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wald on kunta Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa. Siellä on noin 1 200 asukasta.
Sijainti

Wald sijaitsee Aarejoen länsipuolisella ylänköalueella, pari kilometriä Belpistä länteen ja vajaat kymmenen kilometriä Bernistä etelään. Kunnan suurimmat asuinkeskittymät ovat Englisbergin ja Zimmerwaldin kylät.
Historiaa

Wald perustettiin vuonna 2004 Englisbergin ja Zimmerwaldin yhdistyessä.
Zimmerwaldin kylässä pidettiin vuonna 1915 Zimmerwaldin konferenssi, joka oli sodanvastaisten sosialistien merkittävä yhteistapaaminen. Seuraavana vuonna pidettiin jatkokokous läheisessä Reichenbach im Kandertalin Kientalin kylässä.
Liikenne

BLS:n rautatie Thunista Berniin kulkee Waldin itäpuolitse Belpin kautta. Moottoritie A6 Bernistä Thuniin ja Spieziin kulkee Waldin itäpuolitse Kanderin itärantaa seuraillen. Belpissä on Bernin lentoasema.
Kääntöpistekilpi

Lähikuva kääntöpistekilven pistelevystä. Levy kääntyy akselissa, jossa on kaksi kolmionmuotoista napaa. Levyssä kiinnioleva magneetti, joka näkyy kuvassa, mahdollistaa kääntymisen. Levyn alla on solenoidi, ja kun siinä on virta, kenttä indusoituu kahteen napaan, jolloin piste kääntyy. Kääntyminen pysähtyy, kun levy koskettaa napoja.
Irisbus Citybus 18M:n ledikääntöpistekilpi vuodelta 2004. Kuvassa kilven teksti on juuri vaihtumassa.
Vialliset pisteet ovat tyypillisiä kääntöpistekilpien vikoja.
Kääntöpistekilpi (tai kääntöpistenäyttö) on sähkömekaaninen pistematriisinäyttö, jota käytetään suurissa ulkokilvissä ja linjakilvissä, etenkin suoralle auringonvalolle kohdistuvissa. Kääntöpistetekniikkaa on käytetty bussien linjakilvissä etenkin Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Australiassa, pääteiden tiedotekilvissä sekä julkisissa infonäytöissä. Sitä on käytetty myös muutamissa visailuohjelmissa, kuten kanadalaisissa ohjelmissa Just Like Mom, The Joke's on Us ja Uh Oh! sekä merkittävimpänä amerikkalaisessa visailuohjelmassa Family Feud vuodesta 1976 vuoteen 1995.
Toiminta

Kääntöpistekilvessä on pienten metallisten pistelevyjen ruudukko. Levyt ovat toiselta puolelta mustia ja toiselta kirkkaanvärisiä (yleensä valkoisia, keltaisia tai vihreitä), ja ne ovat mustalla taustalla. Kun levy saa virtaa, sen toinen puoli kääntyy näkyviin. Kun levyt ovat kääntyneet, ne pysyvät samassa asennossa virratta.
Jokainen levy on kiinnitetty akseliin, jossa on myös pieni kestomagneetti, jonka lähelle on sijoitettu solenoidi. Kun solenoidin käämi saa virtasykäyksen sopivalla napaisuudella, akselin kestomagneetti järjestyy magneettikentän mukaisesti, jolloin levy kääntyy. Toisentyyppisessä kääntöpistekilvessä levyyn on sulautettu magneetti, ja levyn päissä tai sivuilla on erilliset solenoidit, jotka kääntävät pisteen.
Kilven ohjain lukee dataa, yleensä merkkejä, ja kääntää oikeat levyt tuottaakseen halutun tekstin tai kuvan. Jotkin kilvet käyttävät solenoidin toista päätä ohjaamaan magneettikytkintä, joka ohjaa levyn takana olevaa loistediodia, jolloin saadaan kilpi, joka näkyy pimeässä muttei tarvitse ylimääräistä ohjauselektroniikkaa.
Kääntöpistekilvissä käytetään monenlaisia ohjausjärjestelmiä. Niiden tarkoituksena on vähentää solenoidien ohjaukseen tarvittavan johdotuksen ja elektroniikan määrää, ja kaikissa yleisissä menetelmissä solenoidit yhdistetään jonkinlaiseen matriisiin. Yksi ohjaustapa on sama kuin ferriittirengasmuistissa: solenoidit yhdistetään yksinkertaiseen matriisiin. Kahden virrallisen johtimen risteyspisteiden solenoideja ohjataan levyjen kääntämiseen tarvittavalla virralla. Niiden levyjen, jotka sijaitsevat joka vaaka- tai pystysuuntaisten johdinten luona, läpi kulkee tällöin vain puolet kääntymiseen vaadittavasta virrasta, sillä vuo on suoraan verrannollinen virtaan, joka on vuorostaan verrannollinen jännitteeseen. Myöskään virratonten johdinten varrella olevat pisteet eivät käänny.
Ohjausjärjestelmä toimii tyypillisesti ylhäältä alas kytkien virran yksitellen jokaiseen vaakasuuntaiseen johtimeen, ja pystysuuntaisten johdinten virtoja kytketään päälle ja pois sen mukaan, mitä levyjä halutaan kääntää. Sama voidaan tehdä vastaavasti myös vasemmalta oikealle. Koko tapahtumasarja kestää hetken, jonka aikana levyjen käätymiset tuottavat kääntöpistekilvelle tunnusomaista ääntä.
Muissa ohjausjärjestelmissä käytetään diodeja eristämään osa solenoideista, jolloin vain ne levyt, joiden halutaan kääntyvän, kääntyvät. Tähän kuluu vähemmän sähköä, ja se saattaa kuluttaa kilpeä vähemmän.
Historia

Ferranti-Packard-yhtiön Kenyon Taylor kehitti kääntöpistekilven Trans-Canada Airlinesin (nykyisen Air Canadan) pyynnöstä, mutta kun järjestelmä saatiin patentoitua vuonna 1961, TCA ei ollut enää kiinnostunut siitä eikä Ferrantin johtokaan pitänyt hanketta kovin mielenkiintoisena.
Kääntöpistekilpi sai ensimmäisen suuren tilaisuutensa vuonna 1961, kun Montrealin pörssi päätti uusia menetelmänsä näyttää kaupankäynnin tietoja. Sekä Ferranti-Packard että elektroluminenssitekniikkaa käyttänyt Westinghouse tekivät tarjouksen hankkeeseen. Ferranti voitti sopimuksen, kun se oli havainnollistanut kääntöpistenäytön toimintaa käsinmaalatuilla pisteillä, joita liikuteltiin käsin. Kokeilunäyttö rakennettiin käyttämättömän varastorakennuksen seinälle pörssin uutta toimistoa vastapäätä. Pisteet vaihdettiin vähitellen toimiviin, kun niitä tuli saataville. 700 000 dollarin järjestelmä (nykyrahassa 6 miljoonan dollarin) kärsi viipeistä ja teknisistä ongelmista, mutta kun se saatiin valmiiksi, sitä pidettiin todella luotettavana.
Kääntöpistejärjestelmät olivat suhteellisen kalliita, koska ne valmistettiin käsin, ja viimeisteltiin tyypillisesti "ompelemalla" näytöt kasaan samankaltaisesti kuin ferriittirengasmuistin valmistuksessa. Ferranti teki myös huonoja huoltosopimuksia, joiden takia se menetti 12 000 dollaria kuussa vuonna 1971.  Suunnittelu- ja huolto-osaston uudelleenjärjestely ratkaisi ongelmat, ja hinnat alkoivat laskea.  Järjestelmä oli myyty puoleen maailman suurista pörsseistä vuoteen 1977 mennessä.
Kääntöpistekilvet tulivat laajempaan käyttöön hintojen laskettua, ja niiden merkittävimpiä käyttökohteita olivat pääteiden kilvet ja linjakilvet. Samaan tekniikkaan perustuvat seitsenosaiset, kääntyvillä viivoilla varustetut näytöt yleistyivät Euroopan ja Yhdysvaltojen huoltoasemien hintanäytöissä. Ferranti aloitti hankkeen pienemmän, busseihin ja juniin sopivan kääntöpistekilven valmistamiseksi, ja vuonna 1977 kääntöpistekilpien liikevaihto ylitti yhtiön muut toimialat.  Kilvet tarvitsivat usein pientä huoltoa jumittuneiden levyjen vapauttamiseksi.
Vaihtoehtoiset järjestelmät

Kääntöpistekilvet ovat yhä yleisiä, mutta niitä ei yleensä käytetä uusissa kilvissä. Ne on korvattu loistediodikilvillä ja -näytöillä, jotka käyttävät jatkuvasti hieman virtaa eivätkä ainoastaan tekstin vaihtuessa, mutta ne ovat hyvin näkyviä sekä valoisalla että pimeällä, niissä ei ole liikkuvia osia, ja ne tarvitsevat vain vähän huoltoa.
Osa valmistajista tarjoaa kilpiä, joissa käytetään sekä kääntöpiste- että leditekniikkaa (jokaisella pistelevyllä on oma loistediodinsa), jolloin molempien hyödyt voidaan yhdistää. Esimerkiksi tšekkiläinen BUSE toimittaa patentoimiaan ledikääntöpistekilpiä (myös tavallisia loistediodi- ja kääntöpistekilpiä) Keski- ja Itä-Eurooppaan.  Ledikääntöpistetekniikkaa käytettiin jonkin aikaa useimmissa bussien ja raitiovaunujen uusissa linjakilvissä.
Kuvia käyttökohteista

Raitiovaunun kääntöpistelinjakilpi Prahassa, Tšekin tasavallassa
Paikallisjunan kääntöpistelinjakilpi Prahassa, Tšekin tasavallassa
Aikataulunäyttö Elben lauttalaiturissa, Bad Schandaussa, Saksassa
Aikataulunäyttö linja-autoasemalla, Děčínissä, Tšekin tasavallassa
Pysäkkikilpi julkisen liikenteen pysäkillä, Prahassa, Tšekin tasavallassa
Tieliikenteen tiedotuskilpi Prahassa, Tšekin tasavallassa
Aiheesta muualla

https://www.google.com/patents/US3303494 Yhdysvaltain patentti 3303494
Ledikääntöpistekilpi yöllä
Kansalaisneuvonta

Kansalaisneuvonta on julkisten palvelujen käyttäjille suunnattu keskitetty neuvontapalvelu, joka tukee muiden viranomaisten omia neuvontapalveluita. Digi- ja väestötietoviraston tuottama palvelu auttaa kansalaista löytämään oikean viranomaisen tai viranomaisen sähköisen palvelun asiansa hoitamiseen, tarjoaa tukea sähköisen asioinnin tukipalveluihin sekä vastaa yleisluontoisiin julkisia palveluita koskeviin kysymyksiin.
Kansalaisneuvonnan palvelukanavat ovat puhelin, verkkosivusto sähköisine kysymyslomakkeineen, sähköposti sekä tekstiviesti. Kiireellisissä hätätilanteissa, kun henki, terveys tai omaisuus on vaarassa, tulee edelleen soittaa hätänumeroon 112.
Tausta

Kansalaisneuvonnasta vastaa Digi- ja väestötietovirasto. Vuoden 2017 loppuun asti Kansalaisneuvonta oli Valtiokonttorin vastuulla ja se toteutettiin toteutettu valtiovarainministeriön ja Valtiokonttorin yhteistyönä. Palvelu on ollut osa valtiovarainministeriön koordinoimaa Sähköisen asioinnin ja demokratian vauhdittamisohjelmaa (SADe-ohjelma).
Yksi Kansalaisneuvonnan tavoitteista on vähentää hätäkeskukseen tulevia, sinne kuulumattomia, julkista hallintoa koskevia puheluita. Hätänumeroon kuulumattomia, kiireettömiä neuvonta- tai opastuspuheluita on vuosittain yli 300 000.
Kansalaisneuvonta toimii tiiviissä yhteistyössä Digi- ja väestötietoviraston ylläpitämän Suomi.fi-portaalin kanssa. Portaaliin on koottu valtionhallinnon ja kuntien sähköisen asioinnin palvelut ja lomakkeet sekä julkisen hallinnon yhteystietoja.
Kansalaisneuvonta aloitti toimintansa maanantaina 25. marraskuuta 2013. Palvelua kehitetään yhteistyössä julkisen sektorin toimijoiden kanssa.
Tehtävät

Kansalaisneuvonta auttaa kansalaista löytämään oikean viranomaisen tai viranomaisen sähköisen palvelun asiansa hoitamiseen. Sen kautta ei voi kuitenkaan hoitaa varsinaista asiointia, joka tapahtuu vastaisuudessakin organisaatioiden omien palvelukanavien kautta.
Neuvontapalvelu tarjoaa tukea myös sähköisen asioinnin tukipalveluiden, kuten Suomi.fi-viestien ja Suomi.fi-tunnistuksen, käyttöön.
Palvelukanavat

Kansalaisneuvonnan palvelukanavat ovat:
verkkosivusto (Kansalaisneuvonta.fi, Medborgarradgivning.fi, Publicserviceinfo.fi) sähköisine yhteydenottolomakkeineen
puhelin (0295 000)
sähköposti (palveluneuvoja(at)kansalaisneuvonta.fi, serviceradgivare(at)medborgarradgivning.fi, serviceadvisor(at)publicserviceinfo.fi)
tekstiviestipalvelu erityisryhmille, kuten puhe- ja kuulovammaisille (numero 13145 suomalaisista matkapuhelinliittymistä, kysymysviestin alkuun Kn)
Puhelu tai tekstiviesti maksaa vain operaattorin paikallisverkko-, matkapuhelin- tai tekstiviestimaksun. Itse palvelu on maksuton.
Aukioloajat ja palvelukielet

Kansalaisneuvonta palvelee maanantaista perjantaihin klo 8.00–21.00 ja lauantaisin klo 9.00–15.00. Sunnuntaisin ja arkipyhinä palvelu on suljettu. Sähköpostitse, sähköisellä lomakkeella tai tekstiviestitse kysymyksiä voi lähettää palveluaikojen ulkopuolellakin.
Asiakkaita palvellaan suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi.
Aiheesta muualla

Kansalaisneuvonta
Medborgarrådgivning (ruotsiksi)
Public Service Info (englanniksi)
Kansalaisen yleisneuvontapalvelu -hanke valtiovarainministeriön verkkosivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansalaisen yleisneuvontapalvelu -hanke valtioneuvoston hankerekisterissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Hätäkeskuslaitos
Ahja

| Ahja |
| --- | --- |
 Aksten mänty
 Ahja
 Koordinaatit: 58°12′00″N, 27°04′00″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Põlvamaa
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  pienkauppala
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 alevik.ahja.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ahja on pienkauppala ja entinen kunta Viron Põlvamaan maakunnassa.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Põlvan kunta, Ahja, Laheda, Mooste ja Vastse-Kuuste yhdistettiin uudeksi Põlvan kunnaksi ja Ahjan pienkauppalasta tuli Põlvan kunnan pienkauppala.
Entinen kunta

Kunta sijaitsi maakunnan pohjoisosassa Põlvan pohjois- ja Tarton kaakkoispuolella. Kunnassa oli arviolta 998 asukasta vuonna 2016 ja sen pinta-ala oli 72,14 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Ahjan pienkauppala (alevik) ja kahdeksan kylää: Akste, Ibaste, Kosova, Kärsa, Loko, Mustakurmu, Mõtsküla ja Vanamõisa.
Entinen kunta > Väestö

Vuonna 2011 Ahjan kunnassa oli 974 asukasta, joista 945 (97,0 %) oli virolaisia, 18 (1,8 %) venäläisiä ja 12 (1,2 %) muita kansallisuuksia.
Kuvia

Ahjan kartanon puistoa
Kärsan ortodoksinen kirkko
F. Tuglaksen museo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ahja Wikimedia Commonsissa
| n k  Põlvamaa |
| --- | --- | --- |
| Kunnat (3) |  Kanepin kunta  Põlvan kunta  Räpinan kunta  |  |
| Epäitsenäiset kaupungit (linn, asustusüksus) (2) |  Põlva  Räpina  |  |
| Pienkauppalat (alevik) (7) |  Ahja  Kanepi  Mehikoorma  Mooste  Vastse-Kuuste  Veriora  Võõpsu  |  |
| Entiset kunnat (13) |  Ahja  Kanepi  Kõlleste  Laheda  Mikitamäe  Mooste  Orava  Põlva  Räpina  Valgjärve  Vastse-Kuuste  Veriora  Värska  |  |
Kotka–Kymin seurakunta

| Kotka–Kymin seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Kotkan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Mikkelin hiippakunta
Rovastikunta:  Kymenlaakson rovastikunta
Pääkirkko:  Kotkan kirkko
Perustettu:  1977
Jäsenmäärä:  29 441 (2024)
– Osuus asukkaista:  n. 58,6 %
Kirkollisvero:  1,50 %
Kirkkoherra:  Anna-Tiina Järvinen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kymin kirkko
Kotka–Kymin seurakunta on evankelis-luterilainen seurakunta Kotkan kaupungin alueella. Seurakunta muodostettiin vuoden 2017 alussa kolmesta seurakunnasta (Kotka, Kymi ja Langinkoski), jotka aikaisemmin muodostivat Kotka–Kymin seurakuntayhtymän. Seurakunta kuuluu Mikkelin hiippakuntaan.
Vuoden 2024 lopussa Kotka–Kymin seurakuntaan kuului yhteensä 29 441 jäsentä, mikä oli noin 58,6 prosenttia Kotkan asukkaista. Jäsenmäärä on ollut laskussa lähes koko 2000-luvun ajan.
Kirkot

Kotka–Kymin seurakunnassa on neljä kirkkoa:
Kotkan kirkko
Haapasaaren kirkko
Kymin kirkko
Langinkosken kirkko
Siunauskappelit

Siunauskappelit kuuluivat kaikki silloiseen Kymin seurakuntaan.
Laajakosken kappeli
Metsäkulman kappeli
Parikan kappeli
Sukupuolineutraalin avioliittolain vaikutukset

Kotka–Kymin seurakunnan kirkkoneuvosto linjasi helmikuussa 2017 reaktiona maaliskuun alussa voimaan tulleeseen sukupuolineutraaliin avioliittolakiin, ettei samaa sukupuolta olevia pareja saa vihkiä tai siunata, eikä heidän puolestaan tai kanssaan saa rukoilla seurakunnan kirkoissa. Kirkkoneuvosto päätti myös, että samaa sukupuolta olevien parien kuulutuksia ei lueta jumalanpalveluksissa eikä heidän nimiään julkaista kirkollisissa ilmoituksissa. Seurakunnasta erosi poikkeuksellisen paljon jäseniä kirkkoneuvoston päätöstä seuranneina päivinä.
Marraskuussa 2020 kirkkoneuvosto päätti, että seurakunnan tiloissa voidaan pitää rukoushetkiä samaa sukupuolta olevien parien kanssa tai heidän puolestaan. Muutos hyväksyttiin kirkkoneuvostossa vasta äänestyksen jälkeen.
Mongun piiri

| Mongu |
| --- | --- |

 Mongun piiri Läntisessä maakunnassa
Valtio:   Sambia
Maakunta:  Läntinen maakunta
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Mongu
Pinta-ala:  5959,8 km²
Väkiluku (2022):  197 816
Mongun piiri on yksi Sambian Läntisen maakunnan piireistä. Sen keskus Mongu toimii maakunnan pääkaupunkina.
Mongun piirin pinta-ala on 5959,8 km2 ja sillä on yhteistä rajaa viiden muun piirin kanssa. Mongun piirin länsipuolella on Kalabon piiri, pohjoispuolella Limulungan piiri, itäpuolella Luampan piiri, kaakkoispuolella Senangan piiri ja eteläpuolella Nalolon piiri. Vuoden 2022 väestönlaskentatilastojen mukaan Mongun piirissä oli 197816 asukasta. Vuonna 2010 asukkaita oli ollut 128844. Väestönkasvu on ollut huomattavinta erityisesti Mongun urbaanilla alueella. Mongun piiri jakautuu kahteen vaalipiiriin, joita ovat Mongun urbaani alue ja Nalikwandan maaseutualue.
Mongun piiri on suurelta osin maaseutua, vaikkakin sieltä on hyvät tieyhteydet muualle. Piiri on tunnettu etenkin korien ja mattojen punonnasta. Lisäksi Mongun piiri on Sambian merkittävintä riisinviljelyaluetta ja siellä tuotetaan Sambian parhaimmat mangot sekä kalatuotteet. Piirin alueella tuotetaan myös muita maa- ja karjatalouden tuotteita vaihtelevassa mittakaavassa.
Mongun piirin alueella järjestetään vuosittain suuri Kuomboka-juhla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mongun piiri Wikimedia Commonsissa
Jeajoon Ryu

Jeajoon Ryu (s. 30. elokuuta 1970 Soul) on eteläkorealainen säveltäjä. Hän aloitti sävellyksen opiskelun 19-vuotiaana. Hänen opettajanaan oli ensin Sukhi Kang Soulin kansallisessa yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1992. Tämän jälkeen hän jatkoi opintojaan Krakovan musiikkiakatemiassa Krzysztof Pendereckin johdolla, kunnes valmistui vuonna 1995.
Ryun suosiota saavuttaneisiin teoksiin ovat kuuluneet Passacaglia lyömäsoittimille (2004), konsertto viululle ja orkesterille (nro 1, 2006) ja Sinfonia da Requiem (2007). Hänellä oli residenssit Naantalin ja Mecklenburgin musiikkijuhlilla vuonna 2010 sekä Gorzówin filharmonisessa orkesterissa vuosina 2011–12. Ryu on toiminut useamman kauden Soulin kansainvälisten musiikkijuhlien taiteellisena johtajana. Hän toimi myös tuomarina kansainvälisessä viulukilpailussa Astanassa.
Ryun teoksia ovat esittäneet muiden muassa sellaiset orkesterit kuin Royal Philharmonic Orchestra, Helsingin kaupunginorkesteri, Puolan radion sinfoniaorkesteri, Sinfonia Varsovia ja Sinfonia Lahti. Artisteista hänen sävellyksiään ovat tulkinneet muiden muassa Arto Noras, Gerard Poulet, Michel Lethiec, Ralf Gothoni, Li-wei Qin, Shanghai-kvartetti, Hartmur Rohde, Christian Altenburger, Elina Vähälä, Ning Feng, Grzegorz Nowak, Okko Kamu, Piotr Borkowski, Ju-young Baek, So-ock Kim, Johannes Moser ja Ilja Gringolts.
Ryun teoksia on levytetty muun muassa Naxokselle. Hän sai vuonna 2015 puolalaisen Gloria Artis -mitalin.
Luettelo valtionpäämiesten valtiovierailuista Britanniaan kuningas Charles III:n hallitsijakauden aikana

Tämä on luettelo valtionpäämiesten valtiovierailuista Britanniaan kuningas Charles III:n hallitsijakauden aikana.
Kuningas Charles toivotti Qatarin emiirin ja hänen vaimonsa seikka Jawaherin bint Hamad Al Thanin tervetulleeksi valtiovierailullaan joulukuussa 2024.
Luettelo

| Järjestys | Päivämäärä | Valtio | Vieraat | Valtiojuhlapaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 22.–23.marraskuuta .2022 |  Etelä-Afrikka | presidentti Cyril Ramaphosa  | Buckinghamin palatsi |
| 2 | 21–23.marraskuuta 2023 |  Etelä-Korea | presidentti Yoon Suk-yeol ensimmäinen nainen Kim Keon-hee | Buckinghamin palatsi |
| 3 | 25–27. kesäkuuta 2024 |  Japani | keisari Naruhito keisarinna Masako | Buckinghamin palatsi |
| 4 | 3–4. joulukuuta 2024 |  Qatar | seikki Tamim bin Hamad Al Thani seikka Jawaher bint Hamad Al Thani | Buckinghamin palatsi |