stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vicky Chandhok

| Vicky Chandhok> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1957 (ikä 67)
Kansalaisuus:   Intia
Vicky Chandhok (s. 7. huhtikuuta 1957) on intialainen kilpa-ajaja ja moottoriurheilu vaikuttaja. Hän toimi Intian moottoriurheiluseurojen liiton (FMSCI) puheenjohtajana vuosina 2003–2005 ja vuosina 2010–2013. Hänen poikansa on myös autourheilija Karun Chandhok.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Vicky Chandhok
Umberto

Umberto (/um.ˈbɛr.to/) on italiankielinen miehen etunimi. Se on samaa germaanista alkuperää kuin nimet Humbert ja Humberto. Suomessa etunimi Umberto on vuoteen 2023 mennessä annettu yhteensä alle 82 miehelle ja alle 20 naiselle.
Tunnettuja Umberto-nimisiä

Umberto I (1844–1900), Italian kuningas 1878–1900
Umberto II (1904–1983), Italian kuningas 1946
Umberto Barbaro (1902–1959), italialainen elokuvakriitikko ja elokuvantekijä
Umberto Boccioni (1882–1916), italialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä
Umberto Bossi (s. 1941), italialainen poliitikko
Umberto Cagni (1863–1932), italialainen upseeri ja naparetkeilijä
Umberto Caligaris (1901–1940), italialainen jalkapalloilija
Umberto Chiacchio (1930–2001), italialainen äärioikeistolainen poliitikko
Umberto De Morpurgo (1896–1961), italialainen tennispelaaja
Umberto Eco (1932–2016), italialainen kirjailija ja semiootikko
Umberto Florenzani (1919–1987), italialainen roomalaiskatolinen piispa
Armando Umberto Gianni (s. 1939), italialainen roomalaiskatolinen piispa
Umberto Giordano (1867–1948), italialainen säveltäjä
Arturo Umberto Illia (1900–1983), Argentiinan presidentti
Umberto Lenzi (1931–2017), italialainen elokuvaohjaaja
Umberto Maglioli (1928–1999), italialainen rata-autoilija
Umberto Marcato (1936–2024), italialainen laulaja
Umberto Masetti (1926–2006), italialainen ratamoottoripyöräilijä
Umberto Mozzoni (1904–1983), argentiinalainen kardinaali
Umberto Nobile (1885–1978), italialainen ilmalaivojen suunnittelija ja naparetkeilijä
Umberto Panerai (s. 1953), italialainen vesipalloilija
Umberto Ravetta (1884–1965), italialainen roomalaiskatolinen piispa
Umberto Saba (1883–1957), italialainen runoilija
Umberto Tozzi (s. 1952), italialainen muusikko
Umberto Trippa (1931–2015), italialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
Umberto Ugliengo (1883–1953), italialainen roomalaiskatolinen piispa
Umberto Zanolini (1887–1973), italialainen voimistelija
Kuvitteellisia Umberto-nimisiä

Umberto Domenico Ferrari, päähenkilö elokuvassa Umberto D. – elämän vanki
VBS2

| VBS2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Bohemia Interactive Simulations
Julkaisija:  Bohemia Interactive Simulations
Pelisarja:  VBS
Pelimoottori:  Real Virtuality 3
Julkaistu:  17. huhtikuuta 2007
Lajityyppi:  taktinen ammuntapeli, sotasimulaattori
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Vaatimukset:   Minimi  Windows Vista SP2, Windows 7 SP1  Intel Dual-Core 2.4 GH, AMD Phenom 2.5 GHz  2 Gt keskusmuistia  20 Gt kovalevytilaa  Nvidia GeForce 9600GT, ATI Radeon HD 3850, Intel HD Graphics 4000  DirectX yhteensopiva äänipiiri 
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
VBS2 (Virtual Battlespace 2) on jatko-osa Bohemia Interactive Simulationsin kehittämälle VBS1-sotasimulaattorille. Simulaattori on tehty tiiviissä yhteistyössä Yhdysvaltain merijalkaväen, Australian puolustusvoimien ja muiden VBS1:tä käyttävien sotilasasiakkaiden kanssa.
Yleistä

VBS2 mahdollistaa realistisien taistelutilanteiden harjoittelemisen sekä maalla, ilmassa että vedessä. Kouluttaja voi luoda simulaattorissa koulutuksen puitteissa lähes minkälaisen tahansa skenaarion. VBS 2 mahdollistaa koulutettavien sotilaiden reaaliaikaisen seuraamisen ja kouluttaja pystyy antamaan komentoja ja muokkaamaan taistelutilanteita kesken operaation tuoden esimerkiksi vihollisen vahvistuksia taistelukentälle. VBS2 on suunniteltu käytettäväksi ammattilaiskäyttöön ja sitä pyrittiin kehittämään käyttäjien toiveiden mukaan.
VBS:n valttikortti muihin sotasimulaattoreihin verrattuna on After Action Review eli AAR. Sen avulla kouluttaja voi toistaa juuri harjoitellun tilanteen, näyttää missä tehtiin virheitä tai onnistuttiin ja samalla nopeasti aloittaa harjoituksen uudestaan. Verrattuna maastoharjoitukseen, jossa siirtyminen vie huomattavasti aikaa, virtuaalikoulutus on nopeampi ja selkeämpi tapa opettaa taistelutilanteita ja -taktiikoita.
Teknologia

VBS 2 perustuu Bohemia Interactiven kehittämään Real Virtuality 3 -pelimoottoriin. Moottori mahdollistaa jopa 10 000 neliökilometrin kokoisten karttojen luomisen ja niiden elävöittämiseen miljoonilla VMAP-datasta tulleilla tiedoilla. Karttaan voidaan myös laittaa satelliittikuvista saadut tarkat laserkeilausdatat pinnanmuotojen muodostamiseksi ja pintatekstuureiksi.
Kun kartta on saatu VBS2:seen, simulaattori muodostaa realistisen simulaation oikeasta maailmasta, luoden esimerkiksi tuulen mukaan liikkuvia puita ja heinää, maaston epätasaisuuksia, eläimistöä, varjoja, dynaamisen valaistuksen, sään sekä yön ja päivän vaihtelun.
VBS2:n asiakkaat

Australian puolustusvoimat
Alankomaiden kuninkaallinen armeija
Kanadan puolustusvoimat
Naton jäsenet
Parallel & Distributed Computing Center, Nanyang Technological University
Ranskan armeija
Singaporen armeija
Suomen puolustusvoimat
Uuden-Seelannin puolustusvoimat
Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö Also released as JCOVE Lite with UK units and distributed as a recruitment tool.
Yhdysvaltain maavoimat
Yhdysvaltain merijalkaväki
Yhdysvaltain salainen palvelu
West Point
Kehittäjät

VBS2 on Bohemia Interactive Studios (BI) -peliyhtiön tytäryhtiö Bohemia Interactive Australian kehittämä. Versiosta 1.40 lähtien sotasimulaattoria on kehittänyt Bohemia Interactive Studiosista erillinen yhtiö Bohemia Interactive Simulations, jolla ei ole tekemistä simulaattorin aiemman kehittäjän kanssa.
Aiheesta muualla

Official VBS2 website
Virtual Battlespace 2 Technology Trailer (Arkistoitu – Internet Archive)
BBC news article, about its use to train troops in Iraq and Afghanistan
Uimaopettaja

| Uimaopettaja |
| --- | --- |

Toimiala:  liikunta ja urheilu
Koulutus:  Suomen Uimaopetus- ja Hengenpelastusliitto
Työpaikka:  uimahalli
Lähinimikkeitä:  uintiopettaja
Uimaopettaja on vähintään 18 vuotta täyttänyt, asianmukaisen koulutuksen saanut, pätevä, ammatti- ja vesipelastustaitoinen henkilö, joka on koulutettu opettamaan eri ikäisille ihmisille uimataitoa ja sitä kautta uimaan.
Koulutus

Suomessa Suomen Uimaopetus- ja Hengenpelastusliitto ry eli SUH vastaa pätevien uimaopettajien kouluttamisesta, uinnin oppisisällön kehittämisestä, oppimateriaalin luomisesta ja tuottamisesta. Liiton tehtävänä on myös uimaopetustoiminnan kaikinpuolinen kehittäminen ja edistäminen valtakunnallisella tasolla.
Uimaopettajan jatkokurssi

(koulutusuudistuksen myötä poistunut SUH:n kurssivalikoimasta 2007)
Uimaopettajan jatkokurssilla kouluttaudutaan uimaopettajan ammattiin. Kurssi on tarkoitettu uimaopettajan peruskurssin käyneille. Kurssilla syvennetään peruskurssilla saatuja tietoja ja taitoja mm. uintitekniikoiden opettamisessa ja hengenpelastuksessa. Kurssilla tutustutaan myös aikuisten uinninopetukseen ja uimahallin henkilökunnan työtehtäviin sekä uimahallin turvajärjestelyihin.
SUH edellyttää uinninvalvojilta ja uimakoulujen vastaavilta opettajilta tätä kurssia peruskoulutuksena.
Kurssin aikana suoritetaan uinninvalvojan testiuinti, joka on yksi edellytyksistä kurssin hyväksyttyyn suorittamiseen.
Uinninvalvojan testiuinti

(Ei sisälly nykymuotoiseen uimaopettajakurssin sisältöön)
Pelastushyppy + 25 m pelastusuinti ja 10 m pituussukellus uinnista + 15 m vapaavalintainen uintityyli. Päätyseinään kosketuksen jälkeen kolme peräkkäistä syvyyssukellusta 4 metristä, joista kahdella ensimmäisellä nostetaan esine pohjasta ja kolmannella sukelluksella Helly -nukke ylös (4 m allas) / 6 peräkkäistä sukellusta kahdesta metristä, kuudentena Helly-nukke. Seuraavana 50 m samankokoisen pelastettavan kuljetusuinti/Helly-nuken kuljetus.
Aikaa testin hyväksyttyyn suoritukseen on 3 minuuttia ja 40 sekuntia, aika on sama olipa testin suorittaja mies tai nainen. Uimalasien käyttö testissä on kielletty.
Käytännön toteutus

Uimaopetustoiminnan käytännön toteuttajina ovat Suomessa kunnat, jotka järjestävät opetuksen kannalta tarkoituksenmukaiset olosuhteet kuntoon - liikuntalaki velvoittaa kunnat siihen - ja palkkaavat vain koulutettuja uimaopettajia hoitamaan tätä tehtävää SUH:n suositusten mukaisesti.
Koululaitos on Suomessa ratkaisevassa asemassa koululaisten uimataidon kehittämisessä. Oleellisen tärkeää koko toiminnan kannalta on ollut se, että 1970 -luvulla vähitellen kehittyi kokonaan uusi ammattikunta - päätoimiset koulujen uimaopettajat. Nämä uimaopettajat ovat yleensä joko kunnan liikunta- tai koulutoimen palkkaamia vakituisia työntekijöitä.
Aiheesta muualla

Suomen Uimaopetus- ja Hengenpelastusliitto ry
Vapauden palkinto

Vapauden palkinto (engl. Freedom Award) on kansainvälinen humanistipalkinto, joka myönnetään pakolaisten ja vapauden puolesta työskenneelle henkilölle. International Rescue Committee on jakanut palkintoa vuodesta 1957 lähtien.
Palkinnon saajat

| Vuosi | Palkinnon saajat | Palkinnon saajat | Maa | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957 |  | Brandt, WillyWilly Brandt |  Länsi-Saksa |  |
| 1958 |  | Churchill, WinstonWinston Churchill |  Britannia |  |
| 1959 |  | Donovan, William JosephWilliam Joseph Donovan |  Yhdysvallat |  |
| 1960 |  | Byrd, Richard EvelynRichard Evelyn Byrd |  Yhdysvallat |  |
| 1965 |  | Meany, GeorgeGeorge Meany |  Yhdysvallat |  |
| 1966 |  | Dubinsky, DavidDavid Dubinsky |  Yhdysvallat |  |
| 1967 |  | Sarnoff, DavidDavid Sarnoff |  Yhdysvallat |  |
| 1969 |  | Clay, Lucius D.Lucius D. Clay |  Yhdysvallat |  |
| 1970 |  | Javits, Jacob K.Jacob K. Javits |  Yhdysvallat |  |
| 1975 |  | Kreisky, BrunoBruno Kreisky |  Itävalta |  |
| 1976 | — | Cherne, LeoLeo Cherne |  Yhdysvallat |  |
| 1977 |  | Humphrey, HubertHubert Humphrey |  Yhdysvallat |  |
| 1978 | — | Buttinger, JosephJoseph Buttinger |  Itävalta |  |
| 1979 | — | Lord, Mary PillsburyMary Pillsbury  Lord[A] |  Yhdysvallat |  |
| 1981 |  | Kirkland, LaneLane Kirkland  Irena Kirkland |  Yhdysvallat |  |
| 1987 |  | Wiesel, ElieElie Wiesel |  Romania |  |
| 1987 | — | Whitehead, John C.John C. Whitehead |  Yhdysvallat |  |
| 1989 |  | prinssi Aga Khan, SadruddinSadruddin Aga Khan |  Ranska  Iran  Sveitsi |  |
| 1989 |  | Wałęsa, LechLech Wałęsa |  Puola |  |
| 1990 |  | Chamorro, VioletaVioleta Chamorro |  Nicaragua |  |
| 1991 | — | Lizhi, FangFang Lizhi Li Shuxian |  Kiina |  |
| 1991 |  | Pérez de Cuéllar, JavierJavier Pérez de Cuéllar |  Peru |  |
| 1992 |  | Vance, CyrusCyrus Vance |  Yhdysvallat |  |
| 1993 |  | Soros, GeorgeGeorge Soros[B] |  Unkari |  |
| 1993 | — | Andreas, DwayneDwayne Andreas[C] |  Yhdysvallat |  |
| 1994 | — | Forstmann, Theodore J.Theodore J. Forstmann[B] |  Yhdysvallat |  |
| 1994 | — | Rohatyn, FelixFelix Rohatyn[C] |  Itävalta |  |
| 1995 |  | Suu Kyi, Aung SanAung San Suu Kyi[D] |  Burma |  |
| 1995 |  | Ogata, SadakoSadako Ogata |  Japani |  |
| 1995 |  | Holbrooke, RichardRichard Holbrooke |  Yhdysvallat |  |
| 1997 | — | De Vecchi, Robert P.Robert P. De Vecchi |  Yhdysvallat |  |
| 1999 |  | Albright, MadeleineMadeleine Albright |  Yhdysvallat |  |
| 2001 |  | McCain, JohnJohn McCain |  Yhdysvallat |  |
| 2002 | — | Levy, ReynoldReynold Levy |  Yhdysvallat |  |
| 2002 |  | Karzai, HamidHamid Karzai |  Afganistan |  |
| 2003 |  | Havel, VáclavVáclav Havel |  Tšekki |  |
| 2004 |  | Dallaire, RoméoRoméo Dallaire[B] |  Kanada |  |
| 2005 |  | George H. W. Bush |  Yhdysvallat |  |
| 2005 |  | Bill Clinton |  Yhdysvallat |  |
| 2006 |  | Sirleaf, Ellen JohnsonEllen Johnson Sirleaf |  Liberia |  |
| 2007 |  | Guterres, AntónioAntónio Guterres |  Portugali |  |
| 2007 |  | Angelina Jolie |  Yhdysvallat |  |
| 2008 |  | Annan, KofiKofi Annan |  Ghana |  |
| 2011 |  | Tom Brokaw |  Yhdysvallat |  |
| 2012 | — | Whitehead, John C.John C. Whitehead |  Yhdysvallat |  |
| 2013 |  | Soros, GeorgeGeorge Soros[B] |  Unkari |  |
| 2014 |  | Humanitaarisen avun työntekijä |  |  |
| 2015 |  | Shimon Peres |  Israel |  |
| 2016 |  | Spyros Galinos |  Kreikka |  |
| 2017 |  | López, LeopoldoLeopoldo López |  Venezuela |  |
Käännös suomeksi
Vihersimpukka

| Vihersimpukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Alaluokka::  Pteriomorphia
Lahko::  Mytiloida
Heimo::  Mytilidae
Suku::  Perna
Laji::  canaliculus
Kaksiosainen nimi
 Perna canaliculus  Gmelin, 1791 
Katso myös
   Vihersimpukka Wikispeciesissä   Vihersimpukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vihersimpukka (Perna canaliculus) on Mytilidae-heimoon kuuluva, sinisimpukkaa muistuttava merinilviäislaji. Laji elää alkuperäisenä Uudessa-Seelannissa ja vieraslajina Australian rannikoilla. Vihersimpukka saattaa kasvaa 24 cm:n pituiseksi, mutta viljelyolosuhteissa se kasvatetaan yleensä 9–12 cm pitkäksi. Uudessa-Seelannissa on 550 vihersimpukkaviljelmää. Simpukkaa syödään sinisimpukan tapaan ja noin 10 % tuotannosta käytetään terveysvalmisteina.
Vastuslämpötila-anturi

Vastuslämpötila-anturi on lämpötilan mittaamiseen tarkoitettu mittauspää, jolla kosketetaan mitattavaa ainetta ja jonka resistanssi vaihtelee lämpötilan mukaan.[lähde? ]
PT100- ja PT1000-lämpötila-anturit

Platinasta valmistetut standardimalliset PT100- ja PT1000-anturit ovat hyvin yleisiä vastuslämpötila-antureita. PT100- ja PT1000-antureita on eri tarkkuusluokkia, mutta tyypillinen tarkkuus on -50..+100 °C:n lämpötiloissa 0,5 °C:n luokkaa. PT100- ja PT1000-antureiden mitta-alue on noin -200..+600 °C.[lähde? ]
PT100-anturin nimellisvastus 0 °C on 100 ohmia ja vastuksen muutos 0,385 Ω/°C. PT1000-anturin nimellisvastus on vastaavasti 0 °C:n lämpötilassa 1 000 ohmia ja vastuksen muutos 3,85 Ω/°C. Molemmissa vastuksen arvo kasvaa lämpötilan noustessa.
| Lämpötila °C | Resistanssi Ω |
| --- | --- |
-50: 80,31
0: 100,00
50: 119,40
100: 138,50
150: 157,31
200: 175,84
NTC-lämpötila-anturit

NTC-antureilla päästään tyypillisesti 1..2 °C:n tarkkuuksiin -50..+100 °C:n lämpötiloissa. NTC-antureiden mitta-alue on noin -50..+150 °C, ja niiden vastuksen lämpötilariippuvuus on voimakkaan epälineaarinen.[lähde? ]
Unsung Heroes

| Unsung Heroes Ensiferum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmi–huhtikuu 2012
 Studio : Petrax Studios, Hollola; Sound Supreme -studio, Hämeenlinna
 Julkaistu: 27. elokuuta 2012
 Formaatti: CD, 2LP
 Tuottaja(t): Hiili Hiilesmaa
 Tyylilaji: folk metal, melodinen death metal
 Kesto: 61.21
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Listasijoitukset
  Suomi: 3.
Ensiferumin muut julkaisut
| From Afar 2009 | Unsung Heroes 2012 | One Man Army 2015 |
Unsung Heroes on Ensiferumin viides studioalbumi, joka julkaistiin 27. elokuuta 2012.
Taustaa

Helmikuussa 2012 yhtye ilmoitti aloittaneensa viidennen albuminsa äänitykset. Huhtikuun alussa Ensiferumin basisti Sami Hinkka ilmoitti äänitysten päättyneen. Albumin nimi julkistettiin toukokuussa ja julkaisupäiväksi ilmoitettiin 27. elokuuta 2012. Kesäkuun lopulla julkistettiin myös aiempien albumeiden kansikuvat tehneen Kristian Wåhlinin toteuttama kansikuva.
Kesäkuussa julkaistiin kappaleen ”In My Sword I Trust” musiikkivideo.
Kappaleet

Symbols – 1.51
In My Sword I Trust – 5.20
Unsung Heroes – 5.55
Burning Leaves – 6.03
Celestial Bond – 4.15
Retribution Shall Be Mine – 4.27
Star Queen (Celestial Bond Part II) – 5.55
Pohjola – 6.05
Last Breath – 4.29
Passion, Proof, Power – 17.00
Bamboleo – 3.45 (Digipak-version bonuskappale, Gipsy Kings -cover)
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Petri Lindroos – murinalaulut, kitara, taustalaulu  Markus Toivonen – kitara, puhtaat laulut, taustalaulu  Sami Hinkka – basso, puhtaat laulut, taustalaulu  Janne Parviainen – rummut  Emmi Silvennoinen – koskettimet, taustalaulu  |  Vierailevat muusikot Vesa-Matti Loiri – puhe (Pohjola)  Laura Dziadulewicz – laulu (Celestial Bond)  Ulla Bürger – sopraanolaulu (Passion, Proof, Power)  Lassi Lógren – avainviulu  Timo Väänänen – kantele  Pasi Puolakka – huilu  Kasper Mårtenson – Moog-syntetisaattori  Volk-Man, Ady & Fuchs (Die Apokalyptischen Reiter) – taustapuhe (Passion, Proof, Power)  |  Tuotanto Hiili Hiilesmaa – tuottaja, äänittäjä, miksaaja  Svante Forsbäck – masteroija  Kristian Wåhlin – kansikuva  Helgorth – kansilehtisen suunnittelu  |
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Imperiumi.net: 7+
Inferno:
Kaaoszine: 9/10
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

Albumi Unsung Heroes Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Unsung Heroes discogs.com -sivustolla
Veikko Nuutinen

Veikko Ilmari Nuutinen (12. tammikuuta 1944 Ruokolahti – 4. marraskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, joka kehitti abstraktin muotokielen. Se perustuu pintojen välisille jännitteille ja niiden tasapainosuhteille. Pinnat ovat kaarevia ja jännitteisiä ja usein toistuu palloaihe.
Nuutinen sai kuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 1977.
Julkisia teoksia

Tanssitko kanssani valssia Matilda, 1978, Hämeenlinna
Julkisia teoksia > Valokuvia julkisista veistoksista

Aallotar, 1955, Helsinki.
Olli Kymäläisen muotokuva, 1969, Leppävirta.
Elämän pieni keinulauta, 1982, Nurmijärvi.
Sotka, 1995, Helsinki.
Aiheesta muualla

Kuvataiteilijamatrikkeli: Veikko Nuutinen
Vihersäikeet

| Vihersäikeet |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Varsinaiset viherlevät Chlorophyta
Luokka::  Chlorophyceae
Lahko::  Cladophorales
Heimo::  Cladophoraceae
Suku::  Vihersäikeet Chaetomorpha  Kütz., 1845
Katso myös
   Vihersäikeet Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vihersäikeet (Chaetomorpha) on viherleviin kuuluva makrolevien suku. Siihen kuuluu ainakin 53 lajia. Ne muodostuvat pitkulaisista, haarautumattomista pötkylöistä, jotka kasvavat joko toisesta päästään kiinni alustassa, takertuen muihin lajeihin tai vapaasti vellovana sykkerömassana matalikoilla.
Chaetomorpha-suvun lajeja tavataan ympäri maailmaa meri- ja murtovedessä, harvoin makeassa vedessä. Ne elävät usein vuoroveden huuhtomalla vyöhykkeellä ja muodostavat tiheitä mattoja.
Joitakin lajeja pidetään meriakvaarioissa, sillä ne sitovat vedestä tehokkaasti fosfaatteja ja nitraatteja. Ne näyttävät spagettimaiselta syheröltä. Chaetomorpha on helppohoitoisempi vaihtoehto ravinteiden poistoon kuin Caulerpa, sillä se on myrkytön eikä sillä ole taipumusta äkillisiin joukkokuolemiin.
Victory Boogie-Woogie

| Victory Boogie-Woogie |
| --- | --- |

Nimi:  Victory Boogie-Woogie
Tekijä:  Piet Mondrian
Valmistumisvuosi:  1942
Julkistettu:  1944
Taiteenlaji:  Abstrakti taide
Teostyyppi:  Maalaus ja keskeneräinen teos
Materiaali:  Öljyväri, teippi, paperi, piirustushiili, lyijykynä ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  127,5  cm
Leveys:  127,5  cm
Kokoelma:  Gemeentemuseum Den Haag ja Rijksdienst voor het Cultureel Erfgoed kunstcollectie
Sijainti:  Gemeentemuseum Den Haag
Victory Boogie-Woogie on hollantilaissyntyisen abstraktin taidemaalari Piet Mondrianin viimeinen, keskeneräiseksi jäänyt maalaus. Kooltaan 127x127 cm oleva maalaus jäi kesken vuonna 1944 ja vuodesta 1998 se on kuulunut Haagissa sijaitsevan Gemeentemuseumin kokoelmiin. Se hankittiin 80 miljoonana guldenin (noin 35 miljoonan euron) hintaan yhdysvaltalaiselta keräilijältä S. Newhouselta. Maalauksen osti Stichting Nationaal Fonds Kunstbezit (Alankomaiden kansallinen taidesäätiö) Alankomaiden keskuspankilta saadun lahjoituksen turvin euron käyttöönoton juhlistamiseksi. Lahjoitus herätti keskustelua myös Tweede Kamerissa eli Alankomaiden alahuoneessa.
Aiheesta muualla

Victory Boogie-Woogie Gemeentemuseum Den Haagissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Victory Boogie-Woogie -animaatio Gemeentemuseum Den Haagin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Valkoisen talon remontti 1949–1952

Valkoinen talo remontin aikana.
Valkoisen talon remontti oli perusteellinen uudistus, jossa Yhdysvaltain presidentin virka-asunnon päärakennuksen huonokuntoiset rakenteet purettiin ja korvattiin uusilla. Taloa remontoitiin kolme vuotta (1949–1952).
Presidentti Harry S. Truman oli aktiivisesti mukana suunnitelmassa.
Taustaa

Presidentti Franklin D. Rooseveltia oli varoitettu Valkoisen talon heikosta paloturvallisuudesta ja rakenteitten kunnosta 1941.
Laman ja toisen maailmansodan jälkeen rakennus oli huonossa kunnossa; seinissä oli halkeamia ja lattia oli sortumassa. Truman pyysi Public Buildings Administrationilta talon kunnon tutkimista. Rakennustarkastajat totesivat, että lattia pysyi koossa vain ”vanhasta tottumuksesta”. Margaret Trumanin pianon jalka meni lattian läpi toisessa kerroksessa, kesäkuussa 1948. Turvallisuussyistä johtuen presidentti joutui muuttamaan perheensä kanssa pois.
Päärakennuksen remontille asetettiin kolme vaihtoehtoa:
Sisätilojen purku, julkisivun kunnostus
Päärakennuksen purku, kokonaan uuden rakentaminen
Päärakennuksen purku, ulkosivun säilyttäminen ja uudelleenrakentaminen
Remontti

Remontti alkoi 13. joulukuuta 1949. Väliaikaiset parakit rakennettiin eteläiselle nurmialueelle. Toinen ja kolmas kerros purettiin ja rakennettiin teräksestä uudelleen.
Presidentin perhe muutti takaisin taloon 27. maaliskuuta 1952.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Vanuminen

Vanuminen tarkoittaa villaisten ja muita eläinkarvakuituja sisältävien tekstiilien huopautumista ja kutistumista. Näin tapahtuu kosteuden, lämmön, mekaanisen liikkeen ja saippuan vaikuttaessa tekstiiliin, jolloin muodostuu tiivis kuitumassakerros. Vanumisen jatkuessa tuotteen sidos- ja lankarakenne lopulta häviää kokonaan, tuote kutistuu ja siitä tulee tiivistä kuitumassaa.
Villa- ja karvakuitujen suomumainen pintarakenne saa aikaan kitkakerroineron. Suomupintaisten kuitujen siirtyessä toistensa suhteen suomujen myötäsuuntaan on kuitujen välinen kitka paljon pienempi kuin niiden liikkuessa suomujen vastasuuntaan. Vanumista tapahtuu erityisesti pestäessä tuotetta, jolloin kuitujen pinta tulee liukkaaksi, ja ne liukuvat kuitusuomujen myötäsuuntaan. Liukuessaan kuidut päätyvät tuotteen rakoihin muodostaen tiiviin huopamaisen pinnan.
Vanumista hyödynnetään villakankaiden viimeistyksessä ja huopaamalla valmistettavien tuotteiden teossa. Pesuun liittyvää vanumista on pyritty vähentämään erilaisilla kemiallisilla viimeistysmenetelmillä, mutta usein ne heikentävät villan hyviä ominaisuuksia. Kemiallisessa pesussa vanuminen on hyvin vähäistä.
Valokas

Valokas (22. toukokuuta 1932 – 23. tammikuuta 1953) oli suomenhevosori, joka piirsi monella tapaa nimensä ravikuninkuuskilpailun historiaan. Se oli ensimmäinen ja samalla viimeinen kantakirjaamaton ravikuningas ensimmäisissä sodan jälkeisissä kuninkuusraveissa Tampereella vuonna 1945. Kaiken lisäksi se sai kuninkuutensa vuonna voittamatta yhtään osakilpailua.
Suku ja jälkeläiset

Valokas edusti eteläpohjalaista sukua. Isä Murto oli yksi merkittävimmistä suomenhevosen jalostukseen vaikuttaneista oreista. Emänä oli Alavuden Pyylammin talon kova 1.39,5-aikainen Tipurtiina, jonka isä Tipurtius ja emänisä Kiivas olivat aikanaan vielä hyvin harvinaisia 1.40-alittajia.