stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Evoluutioteorian yhteiskunnalliset vaikutukset
Evoluutio ja etiikka > Sosiaalidarvinismi

Usko kehitysoppiin on synnyttänyt itsekkyyttä lietsovia ajatussuuntia kuten sosiaalidarvinismi, jonka mukaan Charles Darwinin (1809 - 1882) esittämien oppien evoluutiosta ja luonnonvalinnasta soveltaminen on kaiken yhteiskuntaelämän perusta.
Sosiaalidarvinismin perusti Herbert Spencer, joka perusteli oppiaan Darwinin evoluutioteoriana, mutta nykyisin hänen katsotaan yleisesti tehneen hätiköityjä johtopäätöksiä. Spencerille luonto oli osoitus siitä että mitään keskitettyä valtajärjestelmää ei tarvita. Luonto osoittaa että eliöiden oman hyödyn tavoittelusta voidaan ottaa malli, jolla myös yhteiskunta puhkeaa kukoistamaan kauniina ja monipuolisena. Myöhemmin muut kehittivät sosiaalidarvimia ajatuksillaan /kelpoisimman eloonjäämisestä taloudessa ja koko yhteiskunnasta ja päätyivät väittämään, että yhteiskunnallinen eriarvoisuus, seksismi, rasismi ja imperialismi olivat täysin oikeutettuja. Tämä ei kuitenkaan ollut Darwinin omien mielipiteiden mukaista, eivätkä nämä opit useimpien nykyisten tiedemiesten ja filosofien mukaan seuraa evoluutioteoriasta eikä myöskään kokemus tue sitä. Darwin itse vastustikin ankarasti Spencerin ja muiden yrityksiä laajentaa evolutionaarisia oppeja kaikkiin mahdollisiin kysymyksiin.
Sosiaalidarvinismi yhdistyi myös nationalismiin ja imperialismiin, jotka näyttivät saaneen vahvan tieteellisen perustelun. Suosituksi tuleen käsityksen mukaan evoluution käsite oikeutti "ylemmät rodut" alistamaan "huonommat rodut, joilla ei ole lakia". Tämä puhe rodusta ja ristiriidasta, ylemmistä ja alemmista kansoista, sai länsimaissa paljon kannatusta. Darwin oli puhunut sopeutuvimman eloonjäämisestä, minkä yleisesti, joskin virheellisesti ymmärrettiin tarkoittavan voimakkaimman eloonjäämistä; kuitenkaan ei voimakkain suinkaan kaikissa olosuhteissa ole samalla sopeutuvin. Sosiaalidarvinistit kannattivat innokkaasti imperiumeja sanoen, että vahvat kansakunnat, toisin sanoen ne, jotka onnistuivat laajentamaan teollisuutta ja valtapiiriään, pysyisivät elossa, muut sen sijaan eivät. Näiden elitistien mielestä kaikki valkoiset kanat olivat kelpoisimpia kuin ei-valkoiset taistelussa valta-asemasta. Eurooppalaisistakin kansoista jotkut olivat kilpailussa toisia parempia. Yleensä sosiaalidarvinistit pitivät omaa kansaansa pahraana, mistä he olivat suuresti innoissaan. Sen sijaan että 1600- ja 1700-luvuilla muihin maanosiin muuttaneet eurooppalaiset siirtolaiset yleisesti omaksuivat paikallisten asukkaiden tapoja tai opettelivat heidän kieliään, 1800-luvulla niin tekivät lähetyssaarnaajia lukuunottamatta vain harvat. Heidän mielestään muut kansat ja kulttuurit eivät juuri ansainneet kunnioitusta. Monien kansojen kanssa tulivatkin eurooppalaisista ensimmäisinä tekemisiin lähetyssaarnaajat, jotka myös ensimmäisinä kehittivät kirjoitusjärjestelmän monille kielille, joita ei ollut ennen kirjoitettu. Kristityt lähetyssaarnaajat myös vastustivat ankarasti orjuutta.
Evoluutio ja etiikka > Eugeniikka

Darwinin serkku Francis Galton pani alulle nykyaikaisen eugeniikan väittämällä, että kun ihmisyhteiskunta oli tehnyt vähemmän älykkäille ja sairaalloisillekin henkilöillä mahdolliseksi selvitä hengissä ja saada jälkeläisiä, luonnonvalinta oli lakannut toimimasta, minkä seurauksena tulevat sukupolvet olisivat entisiä sairaampia ja vähemmän älykkäitä.
Tämän teorian myöhemmät kannattajat ehdottivat radikaaleja toimenpiteitä, usein pakkotoimia, "korjatakseen" tämän vian. Monissa maissa säädettiinkin 1900-luvun alkupuolella lakeja, joiden mukaan eräitä perinnöllisiä tauteja sairastavat oli steriloitava. Pohjoismaissa sterilointilakeja sovellettiin myös rikollisiin, vajaamielisiin ja koulukotien kasvatteihin. Natsi-Saksassa mentiin vielä pidemmälle ja tavalla tai toisella vähempiarvoisia ihmisiä ryhdyttiin jopa suurin joukoin surmaamaan.
Thomas Huxley käytti kuitenkin paljon aikaa osoittaakseen sarjalla ajatuskokeita, että tällaiset pakkotoimet eivät olisi vain moraalittomia vaan että ne eivät myöskään tehoaisi. Muun muassa Stephen Jay Gould on väittänyt sosiaalidarwinismin perustuvan siihen, että evoluutioteoria on ymmärretty väärin, ja monet etiikan tutkijat ovat viitanneet ns. Humen giljotiiniin jonka mukaan tosiasioista ei voi johtaa moraalisia sääntöjä.
Sen jälkeen kun natsien juutalaisvainot kaikkineen kauheuksineen paljastuivat, eugeniikka yhdistyi monien mielessä niihin ja tuli epäsuosituksi sekä tiedeyhteisön että suuren yleisön keskuudessa, joista tosin kumpikaan ei koskaan ollutkaan yksimielisesti sitä kannattanut. Kuitenkaan natsit itse eivät olleet juuri koskaan suoranaisesti viitanneet Darwiniin tai tieteelliseen evoluutioteoriaan. Teoksessaan Uskon loppu Sam Harris väitti, että natsismi oli pitkälti jatkoa kristilliselle uskonnolliselle antisemitismille ja ettei heidän surmaamistaan koskaan perusteltu syillä, jotka mitenkään liittyisivät Darwinin evoluutioteoriaan.
Evoluutio ja etiikka > Eläimet

Riippumatta siitä, mikä on saanut aikaan evoluution, jo se seikka, että ihmisillä on yhteiset esivanhemmat eläinten kanssa, on vaikuttanut siihen, miten ihmiset suhtautuvat muihin eläimiin. Monet eläinten oikeuksien puolestapuhujat ovatkin välittäneet, että kun ihmiset ovat sukua muille eläimille, ei oikeuksia voida rajoittaa pelkästään ihmisiä koskeviksi.
Charles Darwin piti sympatiaa yhtenä tärkeimmistä moraalisista hyveistä ja väitti samalla, että sekin oli luonnonvalinnan tuote ja sosiaalisille eläimille, muun muassa ihmiselle hyödyllinen ominaisuus. Hän väitti edelleen, että kaikkein "sympateettisimmat" yhteiskunnat olisivat kaikkein menestyksekkäimpiä. Hän oli myös sitä mieltä, että sympatiamme olisi laajennettava koskemaan "kaikkia tuntoisia olentoja."
»Kun ihminen edistyy sivilisaatiossa ja pienet heimot yhdistyvät suuremmiksi yhteiskunniksi, yksinkertaisinki järki sanoo, että jokaisen yksilön on ulotettava sosiaaliset vaistot ja sympatiansa kaikkiin saman kansakunnan jäseniin, vaikka suurin osa heistä onkin hänelle henkilökohtaisesti tuntemattomia. Kun tämä taso on saavutettu, enää vain keinotekoinen raja estää hänen sympatiansa laajenemista kaikkiin kansakuntiin ja rotuihin. Kuitenkin jos toiset eroavat hänestä suuresti ulkonäöltään ja tavoilaan, kokemus valitettavasti osoittaa, kuina kauan kestää, ennen kuin pidemme heitä itsemme kaltaisina luomuksina. ... Tämä hyve, yksi jaloimmista, joihin ihminen kykenee, näyttää nousevan sattumalta sympatioistamme, jotka tulevat yhä ystävällisemiksi ja laajemmiksi, kunnes ne ovat laajentuneet kaikkiin tunteviin olentoihin koskeviksi. Niin pian kuin tätä hyvettä kunnioittavat ja harkoittavat muutamat harvat ihmiset, se alkaa levitä opetuksen ja esimerkin voimalla nuoriin, ja lopulta siitä tulee osa yleistä mielipidettä.»
Evoluutio ja uskonto

Ennen kuin Darwin esitti evoluutiolle joukon vakuuttavia todisteita, länsimaiset uskonnot yleensä jättivät huomiotta tai tuomitsivat väitteet, että elämän monimuotoisuus olisi evoluutioprosessin tulosta. Muun muassa Englannissa ajatuksen evoluutiosta hylkäsivät useimmat tiedemiehetkin. Muutamat uskonnolliset ryhmät kuten unitaristit kuitenkin hyväksyivät evoluution samoin kuin liberaalit anglikaaniset teologit, jotka julkaisivat teoksen Essays and Reviews. Ranskassa ja Skotlannissa monet tiedemiehet hyväksyivät ajatuksen evoluutiosta, samoin kuin Englannissakin muun muassa Robert Edmond Grant. Raamatun kirjaimellisten tai sitä arvovaltaisena pitävien tulkintojen mukaan Korkein olento oli suoraan luonut ihmiset ja muut eläimet erillisinä perusryhminä, jotka yleensä samastettiin lajien kanssa. Tätä käsitystä sanotaan nykyisin kreationismiksi. Yhdysvalloissa monet uskonnolliset ryhmät, varsinkin konservatiiviset evankelikalistit ovat 1920-luvulta nykyaikaan saakka ankarasti vastustaneet evoluutioteorian opettamista kouluissa. He ovat ilmaisseet huolensa evoluution opettamisen vaikutuksista yhteiskuntaan ja uskoonsa.
Kun evoluutioteoria on tullut tiedeyhteisön hyväksymäksi, monet uskonnot ovat virallisesti tai epävirallisesti yrittää laatia synteesin tieteellisistä ja uskonnollisista näkökohdista. Monet merkittävät 1900-luvun tiedemiehet kuten Ronald Fisher ja Theodosius Dobzhansky, joiden tutkimukset vahvistivat Darwinin teorian ja jotka itse olivat kristittyjä, eivät nähneet mitään ristiriitaa evoluution kokemusperäisten ja teoreettisten todisteiden ja uskonsa välillä. Jotkut uskonnot ovat omaksuneet evolutionaarisen luomisopin, jonka mukaan Jumala sai aikaan jumalallisen kipinän, josta evoluutio sai alkunsa, tai siten Jumala ohjaa evoluutiota haluamaansa suuntaan.
Evoluutio ja uskonto > Evoluutio ja katolinen kirkko

Vuodesta 1950 lähtien roomalaiskatolisen kirkon käsitys evoluutiosta perustui paavi Pius XII:n ensyklikaan Humani Generis, joka omaksui neutraalin asenteen evoluutiota kohtaan. "Ihmistieteiden ja pyhän teologian ollessa nykyisessä tilassaan kirkko ei kiellä molempien alojen kokeneita miehiä tutkimasta evoluutio-oppia ja keskustelemasta siitä, niin kauan kuin tutkimuksen aiheena on ihmisruumiin synty ennestään olemassa olleesta ja elävästä aineesta; mutta ihmisten sielut Jumala luo katolisen mukaan välittömästi"
Paavilliselle tiedeakatemialle 22. lokauuta 1996 lähettämässään kirjeessä paavi Johannes Paavali II päivitti kirkon asennetta tunnustaen, että evoluutio on "enemmän kuin hypoteesi". "Ensyklikassaan Human Generis edeltäjäni Pius XII vahvisti jo, ettei evoluution ja ihmistä ja hänen kutsumustaan koskevan uskonnollisen opin välillä ole ristiriitaa. Nyt, lähes puolen vuosisadan kuluttua tämän ensyklikan julkaisemisesta uudet löydöt ovat saaneet meidät tunnustamaan, että evoluutio on enemmän kuin hypoteesi. Itse asiassa on huomattavaa, että tällä teorialla on ollut jatkuvasti kasvava vaikutus tutkijoiden henkeen, joka on seurannut eri tieteenaloilla tehtyjä löytöjä,
Evoluutio ja uskonto > Islamilaiset käsitykset evoluutiosta

Islamilaiset käsitykset evoluutiosta vaihtelevat teistisestä evoluutiosta vanhan Maan kreationismiin. Osa muslimeista eri puolilla maailmaa uskoo, että ihmiset ja muut elävät olennot ovat kehittyneet aikojen kuluessa, kun taas toisten mukaan ne ovat aikojen alusta olleet nykyisen muotoisia. Jotkut muslimit uskovat, että kaikki elämä Maan päällä on saanut alkunsa yhdestä ainoasta lajista, veden ja tahmean saven kaltaisen aineen seoksesta. Muslimiajattelijat ovat omaksuneet evoluutioteorian aineksia, mutta yhdistäneet ne uskoonsa Allahin herruudesta, joka johtaa kehitystä. Joidenkuiden oppineiden mielestä muslimit voivat uskoa luomisen että evoluution kertomuksiin, sellaisina kuin tiede nykyisin viimeksi mainitut ymmärtää, kahtena erilaisena tapana lähestyä totuutta, joista toinen perustuu jumalalliseen ilmoitukseen, toinen empiiriseen tutkimukseen. Toiset taas väittävät, että usko ja tiede voidaan yhdistää ja että ne täydentävät toisiaan.
Evoluutio ja uskonto > Juutalaisten käsitykset evoluutiosta

Juutalaisten keskuudessa on esiintynyt vaihtelevia käsiksiä evoluutiosta, elämän alkuperästä, maailmankaikkeuden iästä ja teistisestä evoluutiosta. Nykyisin monet juutalaiset hyväksyvät evoluutioteorian eivätkä pidä sitä yhteensopimattomana perinteisen usontonsa kanssa. Jo ennen Darwinin aikaa eräät huomattavat rabbit kuten Vilnan Gaon ja Maimonides ovat tutkineet tieteitä ja neuvoneet ystäviään ja oppineita tekemään samoin korostaen, että tällaiset tutkimukset on juutalaisuudelle vain eduksi. Maimonides viittasi useiden tieteiden kuten matematiikan, fysiikan, tähtitieteen ja lääketietee perusteisiin ja vaikutti osaltaan itsekin niiden kehitykseen. Hänen mukaansa Jumalan ilmoittamien totuuksien ja ihmisen Jumalalta lahjaksi saaman järjen löytämien totuuksien välillä ei ollut mitään ristiriitaa sen enempää eettisten ohjeiden kuin tosiasioiden osalta.
Kun Darwinin evoluutioteoria tuli tunnetuksi, juutalaisyhteisö joutui kuitenkin pohtimaan sitä, voitiinko juutalaisen uskon erusteet ja tieteen uudet tulokset sovittaa yhteen. Jo 1900-luvun alkupuolella suurin osa sekä konservatiivisista että reformijuutalaisista hyväksyi evoluution tieteellisenä tosiasiana. He tulkitsivat Ensimmäistä Mooseksen kirjaa ja siihen liittyviä juutalaisia opetuksia tämän tosiasian valossa.
Evoluutio ja uskonto > Juutalaisten käsitykset evoluutiosta > Kabbalistiset näkemykset 1800-luvulla

Italialaisen kabbalistinen rabbi Elijah Benamozeghin käsitykset evoluutiosta muuttuivat ajan kuluessa. Tämä ilmenee hänen eri aikoina julkaisemista teoksistaan, joita ovat hepreankielinen Raamatun kommentaari Em leMikra (1862–1865), italiankielinen teologinen tutkiema Teologia Dogmatica e Apologetica (1877) ja vasta hänen kuolemansa jälkeen julkaistu ranskankielinen suurteos Israël et l'humanité (1914). Benamozegh päätyi käsitykseen, että Darwinin oppien mukainen kaikkien elävien olentojen yhteinen alkuperä tuki kabbalistisia opetuksia, joista yhteenvetona hän laati majesteettisen käsityksen kosmisesta evoluutiosta, mikä auttoi perustavalla tavalla ymmärtämään, miten moraali ja uskontokin olivat kehittyneet. Euroopassa käydyssä kiistassa luomisesta ja evouutiosta Benamozeghnin merkitys on siinä, että hän ensimmäisenä perinteistä kiinni pitäneenä juutalaisena esitti panteistisen käsityksen evoluutiosta. Ensimmäisistä aihetta koskevista kirjoituksistaan lähtien hän oli sitä mietä, että mikäli evoluutio osoittautuu tietelliseksi tosiasiaksi, se ei ole ristiriidassa Tooran kanssa niin kauan kuin ymmärretään, että Jumala ohjaa kehitystä.
Danzigilainen rabbi Israel Lipschitz piti kuuluisan, myöhemmin Mishnan laitokseen Yachin u-Boaz julkaistun esitelmän Toorasta ja paleontologiasta. Hänen mukaansa kabbalistiset tekstis opettavat, että maailma on käynyt läpi monia historiallisia syklejä, joista jokainen on kestänyt useita kymmeniätuhansia vuosia. Hänen mukaansa tämä oli täysin sopusoinnussa geologian ja paleontologian tulosten kanssa. Hän käsitteli muun muassa Siperiasta vuonna 1807 löytynyttä mammuttia sekä myöhemmin kuuluisiksi tulleita dinosaurusten esiin kaivettuja luurankoja. Hänen päätelmänsä oli, että kabbalistien jo vuosisatojen ajan päettama käsitys, että on useita kertoja tuhoutunut ja jälleen toipunut, oli hän hänen aikanaan saanut selvimmän mahdollisen vahvistuksen. Vastaavia käsityksiä ovat myöhemminkin esittäneet Naftali Zvi Yehyda Berlin ja Areyh Kaplan.
Evoluutio ja uskonto > Juutalaisten käsitykset evoluutiosta > Myöhempiä käsityksiä

Lucien Wolf (1857–1930) oli toimittaja, diplomaatti ja kunnan virkamies, joka toimi Englannin juutalaisten järjestöjen, Anglo-Jewish Associationin ja British Board of Deputiesin asettaman komitean jäsenenä ja teki voitavansa kumotakseen Goldwin Smithin esittämille biologis-rasistiset ja antisemitistiset käsitykset. Hän oli tosin Smithin kanssa samaa mieltä siitä, että juutalaiset olivat oleellisesti legalistisen uskonnon muokkaama biologinen rotu, mutta hän käänsi Smithin arvoarvostelmat päälaelleen. Wolf ymmärsi evoluution vahvasti edistysuskoa tukevassa merkityksessä, joka oli hyvin yleistä viktoriaanisen ajan ajattelussa, ja uskoi, että luonnonvalinta suosii piirteitä, jotka maksimoivat rotuhygienian ja näin ollen jatkuvasti parantavat juutalaista rotua ajan kuuluessa. Wolfin mukaan "legalismi"n ilmentämä juutalaisuuden optimismi antoi juutalaisille noin 30 % tai 40 %;n edun verrattuna muihin uskontoihin, ja tämä ei ainoastaan selittänyt sitä, miksi juutalaiset ovat kansana yhä olemassa, vaan vaikutti huomattavasti myös koko ihmiskunnan kehitykseen. Hänen mukaansa juutalaisuuden "viisaus ja voima" oli tehnyt sille mahdolliseksi ottaa erityinen historiallinen askel ihmislajin kehityksessä.
Evoluutioteoria ja poliittinen vasemmisto

Vuonna 1861 Ferdinand Lassallelle lähettämässään kirjeessä Karl Marx kirjoitti: "Darwinin työ on mitä merkittävin ja tukee tarkoitusperiäni sikäli, että se tarjoaa historialliselle luokkataistelulle luonnontieteellisen perustan. Kaikista puutteistaan huolimatta se osoittaa ensimmäisen kerran, että luonnontietet eivät ole vain antaneet 'teleologialle' kuolettavaa iskua vaan että sen järjellinen merkitys on empiirisesti selitetty.
Useimmat myöhemmät marxilaiset olivat tästä samaa mieltä, mutta jotkut, varsinkin Neuvostoliitossa sen alkuaikoina, olivat sitä mieltä, että evoluutioteoria Darwinin esittämässä muodossa oli vastoin heidän taloudellisia ja yhteiskunnallisia aatteitaan. Tämän vuoksi he päätyivät mieluummin kannatamaan Lamarckismia, toisin sanoen oppia, jonka mukaan eliö voi välittää elinaikanaan hankkimiansa ominaisuuksia jälkeläisiin. Maatalouteen sovellettuna tämä johti lysenkolaisuuteen, josta aiheutui Neuvostoliiton maataloudelle paljon vahinkoa.
Teoksessaan Mutual Aid: A Factor of Evolution anarkokommunsti Peter Kropotkin väitti, että yhteistyö ja vastavuoroinen apu ovat lajien kehityksessä vähintään yhtä tärkeitä kuin kilpailu ja keskenäinen taistelu.
Nykyisistä maltillisista vasemmistolaisista kirjailijoista jotkut, muun muassa Peter Singer toksessaan A Darwinian Left, kannattavat darwinismia mutta ovat päätyneet toisenlaisiin poliittisiin ja taloudellisiin päätelmiin kuin konservatiivisemmat tarkkeilijat. Richard Dawkinsin kirjassa Itsekäs geeni on kappale "Kiltit pojat pääsevät ensimmäisinä perille" (engl. Nice guys finish first), jossa hän yrittää selittää altruismin ja yhteistyön merkitystä evoluutiossa ja, paitsi että sosiaaliset eläimet eivät selviytyisi ilman tällaisia luonteenpiireitä, myös miten evoluutio on alkujaankaan saanut sellaisia eläimiä aikaan. Dawkins selitti, että jos eläin uhraa itsensä tai käyttää voimiaan auttaakseen muita saman lajin yksilöitä pysymään elossa, sen geenit, jotka ovat samoja kuin lajin muissakin yksilöissä, säilyvät. Esimerkiksi jos emo kuolee pelastaakseen kolme poikastaan, keskimäärin vain puolitoista kopiota sen geeneistä peritytyy seuraavalle sukupolvelle, koska on 50 %:n mahdollisuus, että jokin tietty geeni on periytynyt sen jälkeläiselle. Dawkins on tehnyt samasta aiheesta myös saman nimisen dokumenttielokuvan. Tähän elokuvaa Dawkins lisäsi osuuden, jonka tarkoituksena on kumota nykyisin yleiset väärinkäsitykset "sopeutuvimman eloonjäämisen" käsitteen merkityksestä.
Vasemmistolaiset transhumanistit pitävät teknologiaa keinona, jolla voidaan voittaa biologiasta aiheutuvat eriarvoisuudet. Vasemmistolainen feministi Shulamith Firestone piti lisääntymisen teknologista kontrollointia oleellisen tärkeänä sukupuolten tasa-arvon kannalta. Myöhemmin Laboria Cuboniksin yhteisö on esittänyt antinaturalistista poitiikkaa, joka tarkoituksena on kumota essentialistiset kategoriat edistyneen teknolovian avulla.
Evoluutioteorian vastustus

Jotkut ovat päättäväisesti kieltäytyneet hyväksymästä evoluutioteoriaa, koska sillä on ilmeiset vaikutukset uskonnollisiin käsityksiin; se kumoaa esimerkiksi käsityksen, että maailma ja erityisesti ihminen olisi luotu sillä tavoin kun Raamatun luomiskertomuksessa kerrotaan. Tämä on johtanut ankaraan kiistaan kreationismin ja evoluution opetuksesta kouluissa, varsinkin Yhdysvalloissa.
Suomalaisista noin 30 prosenttia pitää evoluutioteoriaa vääränä. Suomi poikkeaa muista Pohjoismaista ja länsimaista lukuun ottamatta Yhdysvaltoja, jossa nykytieteen kyseenalaistamien on lisännyt luomisopin suosiota.
Myös evoluutioteorian soveltamista yhteiskuntatieteisiin on alusta lähtien vastustettu. Osa vastustuksesta on ollut hyvin perusteltua, mutta merkittävä osa on johtunut tietämättömyydestä. Evoluutioteorian on katsottu kiistävän ihmisen lajityypilliset ominaisuudet tai mitätöivän moraalin mielekkyyden.
Darwin-seuran varapuheenjohtaja Virpi Kaukon mukaan evoluutioteoriaa vastustetaan poliittisista syistä, koska sukupuolten ja rotujen välisten biologisten erojen aivojen toiminnassa ja siten henkisissä taipumuksissa luullaan pudottavan pohjan pois ihanteena olevalta tasa-arvolta. Siksi biologiset erot usein kiistetään tai niitä vähätellään. Usein myös ”kelpoisimman eloonjääminen” käsitetään väärin, koska sen arvellaan tarkoittavan suurinta, vahvinta ja väkivaltaisinta vaikka se voi tilanteesta riippuen olla yhtä hyvin varovaisin, älykkäin, yhteistyökykyisin tai onnekkain.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Social effects of evolutionary theory
Kirjallisuutta

Moore, James Richard: The post-Darwinian controversies: A study of the Protestant struggle to come to terms with Darwin in Great Britain and America, 1870–1900.  Cambridge & New York:  Cambridge University Press, 1979.  ISBN 0-521-21989-2  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Evoluutio ei ole uskon asia 9.9.2006. Turun Sanomat. Viitattu 21.10.2023.
Käännös suomeksi
Miriana Conte

Miriana Conte on maltalainen laulaja. Conte valittiin 8. helmikuuta 2025 maltalaisessa Malta Eurovision Song Contest -laulukilpailussa edustamaan Maltaa Eurovision laulukilpailuun 2025 kappaleella "Kant". Conte oli aiemmin osallistunut Malta Eurovision Song Contest -kilpailuun vuosina 2017 kappaleella "Don't Look Down", 2018 kappaleella "Rocket", 2022 kappaleella "Look What You've Done Now" ja 2024 kappaleella "Venom".
Tuula Gordon

Tuula Orvokki Gordon o.s. Sainomaa (24. toukokuuta 1952 Pernaja – 21. elokuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen kasvatussosiologian professori.
Tuula Gordon syntyi maanviljelijä Pauli Sainomaan ja Elvi Kuukasjärven perheeseen. Hän avioitui 1972 arkkitehti Douglas Gordonin kanssa. Tuula Gordon tuli ylioppilaaksi Porvoossa 1971, opiskeli sosiologiaa ja suoritti BSc-tutkinnon Englannissa 1975 ja väitteli Lontoon yliopistossa filosofian tohtoriksi 1985. Hän toimi Englannissa sekä opettajana että tutkijana.
Suomeen 1987 Englannista palattuaan Gordon oli Joensuun yliopiston sosiologian yliassistentti 1987–1989 ja kasvatussosiologian dosentti vuodesta 1989. Helsingin yliopiston sosiologian assistentti hän oli 1989–1994, dosentti vuodesta 1993 ja va. yliassistentti 1994. Gordon oli Suomen Akatemian tutkija 1994–1995, varttunut tieteenharjoittaja 1995–1996 ja vanhempi tutkija 1996–1997. Tampereen yliopistont naistutkimuksen professorina hän toimi 1997–2001. Siirryttyään sitten Helsingin yliopistoon hän oli siellä tutkijakollegiumin tutkija ja varajohtaja ja myöhemmin sosiologian professori vuoteen 2010 asti. Gordon julkaisi sekä tieteellisiä että muita julkaisuja ja laati ja toimitti teoksia naistutkimuksen, sosiologian ja kasvatussosiologian aloilta. Hän sai 2011 Gender and Education -yhdistyksen elämäntyöpalkinnon.
Kalevi Suominen

Juha Kalevi Suominen (20. heinäkuuta 1940 Nakkila – 4. maaliskuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja professori.
Suominen syntyi johtaja Lenna Eino Olavi Suomisen ja Maija Laipion perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1961 oli Pirkko Rannikko. Suominen tuli ylioppilaaksi Porin suomalaisesta yhteislyseosta 1958 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1961 ja lisensiaatiksi 1967. Filosofian tohtoriksi hän väitteli siellä kvasikonformikuvausten teoriasta 1967.
Suominen oli Valtion luonnontieteellisen toimikunnan tutkimusassistentti 1961–1966 ja Helsingin yliopistossa matematiikan assistentti 1967–1970, vt. apulaisprofessori 1967–1970, dosentti 1970, vt. henkilökohtainen ylimääräinen professori 1983–1984, vt. professori 1989–1993 ja professori 1994–2004. Hän oli myös matematiikan lehtori Uppsalan yliopistossa 1966–1967 ja vieraileva professori Århusin yliopistossa 1974–1975 sekä Mathematica Scandinavican toimittaja 1972–1986. Hän sai Anders Donnerin palkinnon 1961 ja August Ramsayn palkinnon 1969. Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen hänestä tuli 1973.