stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reel Big Fish
Tuotanto > Studioalbumit

Everything Sucks (1995), uudelleenjulkaistu 2000, Piss-Off Records
Turn the Radio Off (1996), Mojo Records/Jive Records
Why Do They Rock So Hard? (1998), Mojo Records/Jive Records
Cheer Up! (2002), Mojo Records/Jive Records
We're Not Happy 'Til You're Not Happy (2005), Mojo Records/Jive Records
Monkeys for Nothin' and the Chimps For Free (2007), Rock Ridge Music
Tuotanto > Livealbumit

Our Live Album Is Better Than Your Live Album (Myytiin yhdessä You're All In This Together DVD:n kanssa) (22. elokuuta 2006) (Rock Ridge Music)
Tuotanto > EP:t

Keep Your Receipt EP (1. heinäkuuta 1997) (Mojo Records/Jive Records)
Duet All Night Long (20. helmikuuta 2007) (Reignition Records)
Tuotanto > DVD:t

Episode 8 - The Show Must Go Off! Reel Big Fish - Live at the House of Blues(DVD) (2003)
You're All In This Together (DVD) (2006)
Tuotanto > Vinyylilevyt

"Vacationing In Palm Springs"
"Teen Beef"
Kuvia

Everything Sucks
Turn the Radio Off
Why Do They Rock So Hard?
Cheer Up!
We're Not Happy 'Til You're Not Happy
Monkeys for Nothin' and the Chimps For Free
Rod Grams

Rod Grams
Rodney Dwight ”Rod” Grams (4. helmikuuta 1948 Princeton, Minnesota – 8. lokakuuta 2013 Crown, Minnesota) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän edusti republikaanipuoluetta sekä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa että senaatissa.
Grams opiskeli Brown Institutessa, Anoka Ramsey Junior Collegessa ja Carroll Collegessa. Hän oli yli kymmenen vuotta uutisankkurina KMSP-TV-kanavalla, ennen kuin hänet valittiin kongressin edustajainhuoneeseen vuonna 1992. Hän voitti vaaleissa demokraattien Gerry Sikorskin.
Vuonna 1994 hänet valittiin senaattiin, jossa hän oli yhden kauden ajalla 3. tammikuuta 1995 – 3. tammikuuta 2001. Vaaleissa häntä vastassa olivat demokraattien Ann Wynia ja Minnesotan itsenäisyyspuolueen (Independence Party of Minnesota) Dean Barkley. Vuoden 2000 vaaleissa hän menetti paikkansa demokraattien Mark Daytonille. Kuusi vuotta myöhemmin hän yritti jälleen kongressiin, mutta hänet voitti demokraattien James Oberstar.
Poliittisen uransa jälkeen Grams osti kolme radioasemaa Little Fallsissa Minnesotassa. Hän juonsi poliittista ohjelmaa Up Front vielä kuukausi ennen kuolemaansa. Grams kuoli paksusuolen syöpään kotonaan Minnesotassa 8. lokakuuta 2013.
Ränkimäen talomuseo

| Ränkimäen talomuseo |
| --- | --- |
 Ränkimäki elokuussa 2012.
Tyyppi:  Kotiseutumuseo, paikallismuseo 
Osoite:  Ränkimäentie 6, 62100 Lapua  
Sijainti:  Lapua 
Ylläpitäjä:  Lapua-Seura  
Koordinaatit:  62°58′16″N, 23°02′24″E
 fiRänkimäen talomuseo 
  
Ränkimäen talomuseo on kotiseutumuseo Lapualla. Se syntyi vähitellen 1930–50-luvuilla kotiseutuyhdistys Lapua-Seuran aktiivisuudesta. Museoalueella on toistakymmentä rakennusta, jotka on tuotu eri puolilta Lapuaa (porttilato on Alahärmästä).
Ränkimäen talomuseo kuvaa 1800-luvun lopun lapualaista talonpoikaistaloa. Siellä järjestetään vuosittain useita historiaa elävöittäviä tapahtumia, kuten kaksiviikkoiset lasten perinneleikit, runoilta, puurojuhla jne.
Museo on avoinna kesäisin ja tilauksesta. Sen toimintaa ylläpitää vapaaehtoisvoimin ja avustusten tuella Lapua-Seura.
Reino Hietanen

Reino Erkki Hietanen (2. marraskuuta 1932 Äyräpää – 4. joulukuuta 2014 Lahti) oli suomalainen taidemaalari, joka teki maalauksia, kollaaseja ja litografioita sekä julkisiin tiloihin lasimaalauksia ja seinämaalauksia.
Hietanen oli vuoden 1973 Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija.
Hietanen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa kuvaamataidon opettajaksi vuosina 1954–1957 ja jatkoi Suomen Taideakatemian koulussa vuosina 1957–1961.
Opiskeluajoista lähtien hän suunnitteli koruja. Joihinkin näyttelyihinsä hän teki suuria tilaa jakavia veistoksia. Töillä on useimmiten jokin konkreettinen lähtökohta, kuten maisema tai asetelma, mutta teokset lähestyvät abstraktia ilmaisua.
Lahdessa asunut Hietanen toimi kahdeksan vuotta Lahden taidekoulun (Taideinstituutti) johtajana.
Hietaselle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1987 ja vuonna 2000 hän sai Pro Finlandia -mitalin. Palkintoja tuli kotimaisista ja ulkomaisista kilpailuista, ja Hietasen teoksia oli esillä muun muassa Sao Paulon biennaalissa ja Pariisin Nuorten biennaalissa.
Työuran vaiheita > Palkintoja

1973 Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija
1975 Hämeen läänin taidepalkinto
1982 Valtion 15-vuotisapuraha
1983 Lahden kaupungin taidepalkinto
1987 Professorin arvonimi
1993 Pro Cultura Tavastica et Fennica -mitali
2000 Pro Finlandia -mitali
Työuran vaiheita > Julkiset teokset

1970  Circulum Vitae, Roihuvuoren kirkon lasimaalaus, Helsinki
1982  Ovet, Savonlinnan opettajainvalmistuslaitoksen seinämaalaus
1983 Arena I ja  Arena II, Lahden kaupunginteatterin seinämaalaukset
1983  Maa ja taivas, Kalevan seurakuntatalon lasimaalaus, Kerava
1984  Kädet Imatrankosken kirkon lasimaalaus, Imatra
2009  Lux aeterna, alttariseinä ja sen lasimaalaus sekä kappelin lasimaalaus Andreaksen tie, Sovituksen kirkko, Hollola
Työuran vaiheita > Korusarjat

1958 Rintaneulasarja, Kalevala Koru
1981 Spectra, spektroliittikorusarja, Kultakeskus Oy, Hämeenlinna
1984 Purje, valko- ja keltakultakorusarja, Kultakeskus Oy, Hämeenlinna
Kirjallisuutta

Kun henki voittaa aineen. Havaintoja Reino Hietasen taiteesta, Omakustanne 1992
Reino Hietanen – Mielenmaisemat (teksti: Pirjo Hämäläinen-Forslund ja Ulla Aartomaa) Omakustanne, 2002
Riihimäen voimala

| Riihimäen voimala |
| --- | --- |
 Riihimäen voimala.
Osoite:  Paloheimonkatu 2, 11130 Riihimäki
Sijainti:  Riihimäen rautatieaseman vieressä, länsipuollella
Koordinaatit:  60°44′02.8″N, 24°46′45.8″E
Rakennustyyppi:  sähkölaitos
Valmistumisvuosi:  1910–1959 (rakennettu useissa vaiheissa laajennuksia)
Suunnittelija:  Toivo Paatela, Veli Valorinta
Rakennuttaja:  H. G. Paloheimo
Julkisivumateriaali:  punatiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riihimäen voimala (ent. Paloheimon sähkölaitos) on Riihimäen keskustassa, lähellä rautatieasemaa sijaitseva käytöstä poistunut sähkölaitos. Voimalan paikalla toimi saha vuodesta 1904 lähtien, jonka yhteyteen rakennettiin sahausjätteistä sähköä kehittävä sähköasema vuonna 1910. Sähköasema oli aikanaan ainoa laatuaan Suomessa. Sahatoiminnot siirtyivät toisaalle sodan jälkeen ja sähköaseman rooli laajeni. Voimalan tiilinen savupiippu rakennettiin 1934. Vuonna 1949 valmistui arkkitehti Toivo Paatelan suunnittelema pohjoissiipi. Arkkitehti Veli Valorinnan suunnittelmat itäsiipi ja tehdassali valmistuivat 1949 ja kaasuturbiiniosa vuonna 1959.
Voimalaitostoiminta loppui rakennuksessa 2007, mutta vuoden 2006 asemakaavan muutoksessa voimalaitos savupiippuineen suojeltiin ja rakennus on oleellinen osa Riihimäen asemanseudun kaupunkikuvaa sekä tärkeä maamerkki. Voimalan viereen valmistui vuonna 2007 kauppakeskus Atomi, jonka tieltä purettiin voimalan eteläpuolella sijainnut tiilitehdas. Voimalan omistaa nykyisin YIT, mutta se on tällä hetkellä tyhjillään ja odottaa uutta käyttöä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Riihimäen voimalan www-sivut Riihimäen kaupunki. Viitattu 6.9.2023.
Herme, Pia: Riihimäen elinkeinojohtaja: YIT:n suunnitelma Voimalan peruskorjauksesta vetäisi koko Atomikorttelin uuteen vauhtiin Aamuposti.  6.3.2018. Viitattu 15.11.2020.
Kankaansydän, Anu: Voimala voisi olla Riihimäen kaupungintalo Hämeen Sanomat.  21.6.2016. Viitattu 15.11.2020.
Paloheimo, Hjalmar Gabriel (sukunimi Brander vuoteen 1906) Loppi – Kulttuuri. Arkistoitu 15.11.2020. Viitattu 15.11.2020.
Richard Jefferson

| Richard Jefferson |
| --- | --- |
 Jefferson vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Richard Allen Jefferson
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1980 (ikä 44) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  201 cm
Paino:  106 kg
NBA-varaus:  13. varaus 2001 (Houston Rockets)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1998–2001:  Arizonan yliopisto
Seurajoukkueet
2001–2008 2008–2009 2009–2012 2012–2013 2013–2014 2014–2015 2015–2017 2017–2018:  New Jersey Nets Milwaukee Bucks San Antonio Spurs Golden State Warriors Utah Jazz Dallas Mavericks Cleveland Cavaliers Denver Nuggets
Maajoukkueet
2003–2004:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ateena 2004 |  |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Puerto Rico 2003 |  |  |
Richard Allen Jefferson (s. 21. kesäkuuta 1980 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. NBA:ssa vuodesta 2001 pelannut Jefferson voitti sarjan mestaruuden Cleveland Cavaliersin joukkueessa vuonna 2016. Yhdysvaltain maajoukkueessa hän voitti olympiapronssia Ateenassa 2004 ja Amerikan mestaruuden Puerto Ricossa 2003. Hän lopetti uransa vuonna 2018.
Ura

Houston Rockets varasi Jeffersonin NBA:han 13. vuorolla vuoden 2001 varaustilaisuudessa. Hän edusti vuodet 2001–2008 New Jersey Netsiä, minkä jälkeen hän edusti muun muassa San Antonio Spursia. Tulokaskaudellaan Jefferson valittiin NBA:n tulokkaiden kakkostähdistöön. Vuonna 2003 hän osallistui NBA:n donkkikilpailuun. Kaudella 2015–2016 Jefferson edusti Cleveland Cavaliersia, jossa hän voitti sarjan mestaruuden. Jefferson suunnitteli päättävänsä kilpauransa mestaruuteen mutta pyörsi päätöksensä Clevelandin-mestaruusjuhlassa ja teki Cavaliersin kanssa kaksivuotisen ja viiden miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Lokakuussa 2017 Jefferson siirtyi Denver Nuggetsiin, jossa hän pelasi uransa viimeisen kauden.
Yhdysvaltain maajoukkueessa Jefferson saavutti olympiapronssia Ateenassa 2004 ja Amerikan mestaruuden Puerto Ricossa 2003.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Richard Jefferson Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 2004
4 Iverson |
5 Marbury |
6 Wade |
7 Boozer |
8 Anthony |
9 James |
10 Okafor |
11 Marion |
12 Stoudemire |
13 Duncan |
14 Odom |
15 Jefferson |
Valmentaja Brown
Cleveland Cavaliers – NBA:n mestari 2016
0 Kevin Love ·
1 James Jones ·
2 Kyrie Irving ·
4 Iman Shumpert ·
5 J. R. Smith ·
8 Matthew Dellavedova ·
9 Channing Frye ·
12 Jordan McRae ·
13 Tristan Thompson ·

14 Aleksandr Kaun ·
20 Timofei Mozgov ·
23 LeBron James ·
24 Richard Jefferson ·
30 Dahntay Jones ·
52 Mo Williams

Päävalmentaja Tyronn Lue 

Apuvalmentajat Bret Brielmaier · Jim Boylan · Larry Drew · Phil Handy · Mike Longabardi · Damon Jones · James Posey · Vitali Potapenko
Ruusuvatsaorneero

| Ruusuvatsaorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Pöyhijäorneerot Synallaxis
Laji::  zimmeri
Kaksiosainen nimi
 Synallaxis zimmeri  Koepcke, 1957 
Katso myös
   Ruusuvatsaorneero Wikispeciesissä   Ruusuvatsaorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruusuvatsaorneero (Synallaxis zimmeri) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruusuvatsaorneeroa tavataan pienellä alueella Perussa. Lajin kannaksi arvioidaan 1 000–2 499 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue ja kanta ovat pienet, ja koska sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Sadepisaraleivos

Sadepisaraleivos banaaninlehdellä
Sadepisaraleivos (jap. 水信玄餅, mizu shingen mochi) on kivennäisvedestä ja agar-hyytelöimisaineesta valmistettu jälkiruoka. Läpinäkyvä leivos muistuttaa nimensä mukaisesti suurta vesipisaraa. Perusmuodossaan ruokalaji on kaloriton ja vegaaniseen ruokavalioon sopiva. Sen kehitti ja julkisti leivoksiin erikoistunut japanilainen elintarvikeyhtiö Kinseiken Seika Co. Ltd. vuonna 2014. Leivos sai huomattavaa julkisuutta sosiaalisessa mediassa, ja sitä on sittemmin alettu tarjoilla monissa ravintoloissa myös Japanin ulkopuolella.
Ruskotypäköt

| Ruskotypäköt |
| --- | --- |
 Ruskopäätypäkkö (Pseudotriccus ruficeps)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Napsijat Pipromorphidae
Suku::  Ruskotypäköt Pseudotriccus  Taczanowski & Berlepsch, 1885
Katso myös
   Ruskotypäköt Wikispeciesissä   Ruskotypäköt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruskotypäköt (Pseudotriccus) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 3 lajia.
Ruskotypäköihin (Pseudotriccus) kuuluvia lajeja

Keltavatsatypäkkö (Pseudotriccus simplex)
Ruskopäätypäkkö (Pseudotriccus ruficeps)
Rusorintatypäkkö (Pseudotriccus pelzelni)
Aiheesta muualla

ITIS: Pseudotriccus (englanniksi)
Rothesay-luokka

| Rothesay-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  2 150 t (standardi) 2 560 t (max)
Pituus:  113 m (kokonaispituus)
Leveys:  12 m
Syväys:  5,3 m
Koneteho:  30 000 shp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  152
Aseistus
Meritorjunta:  2 x kaksiputkista 4,5" Mk6 -tykkiä 2 x Mk.10 Limbo 12 x 21" torpedoputkea
Ilmatorjunta:  2 x kaksiputkista Bofors 40 mm Mk7
Rothesay-luokka eli tyyppi 12M oli Britannian kuninkaallisen laivaston yhdeksän toisen luokan sukellusveneentorjuntafregatin muodostama alusluokka. Aluksista oli kolme Etelä-Afrikan (President-luokka) ja kaksi Uuden-Seelannin laivastoissa.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Rothesay | Yarrow and Company, Scotstoun | 6. marraskuuta 1956 | 9. joulukuuta 1957 | 23. huhtikuuta 1960 | romutettu 1988 |
| HMS Londonderry | J. Samuel White and Company, Cowes | 15. marraskuuta 1956 | 20. toukokuuta 1958 | 18. lokakuuta 1961 | uponnut maalilaivana 1989 |
| HMS Brighton | Yarrow | 23. heinäkuuta 1956 | 30. lokakuuta 1959 | 28. syyskuuta 1961 | romutettu 1985 |
| HMS Falmouth | Swan Hunter, Wallsend | 23. marraskuuta 1957 | 15. joulukuuta 1959 | 25. heinäkuuta 1961 | romutettu 1989 |
| HMS Yarmouth | John Brown and Company, Clydebank | 29. marraskuuta 1957 | 23. maaliskuuta 1959 | 26. maaliskuuta 1960 | upotettu 1987 |
| HMS Rhyl | Portsmouthin telakka | 29. tammikuuta 1958 | 23. huhtikuuta 1959 | 31. maaliskuuta 1960 | upotettu 1985 |
| HMS Lowestoft | Alexander Stephen and Sons, Linthouse | 9. kesäkuuta 1958 | 23. kesäkuuta 1960 | 26. syyskuuta 1961 | uponnut maalilaivana 1986 |
| HMS Berwick | Harland and Wolff, Belfast | 16. kesäkuuta 1958 | 15. joulukuuta 1959 | 1. kesäkuuta 1961 | uponnut maalilaivana 1986 |
| HMS Plymouth | Devonportin telakka | 1. heinäkuuta 1958 | 20. heinäkuuta 1959 | 11. toukokuuta 1961 | museoitu 1989 |
| HMS Weymouth | Harland ans Wolff | 10. huhtikuuta 1959 | ei | - | tilaus peruutettu 1960 |
| HMS Fowey | Cammell Laird | 19. lokakuuta 1959 | ei | - | tilaus peruutettu 1960 |
| HMS Hastings (i) | John I. Thornycroft and Company, Woolston | ei | - | - | tilaus siirretty Uudelle-Seelannille |
| HMS Hastings (ii) | Yarrow | 2. joulukuuta 1959 | ei | - | tilaus peruutettu 1960 |
Alukset > Uusi-Seelanti

Uusi-Seelanti vastaanotti helmikuussa 1957 HMS Hastingsin, joka oli tilattu Britannian kuninkaalliselle laivastolle helmikuussa 1956. Saman aikaisesti maa tilasi toisen aluksen. Ne olivat sisätilaratkaisuja lukuun ottamatta identtisiä Britannian tilaamien alusten kanssa.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMNZS Otago (ex-HMS Hastings) | Thornycroft | 5. syyskuuta 1957 | 11. joulukuuta 1958 | 22. kesäkuuta 1960 | poistettu alusluettelosta 1982 |
| HMNZS Taranaki | White | 27. kesäkuuta 1958 | 19. elokuuta 1959 | 28. maaliskuuta 1961 | poistettu alusluettelosta 1982 |
Alukset > Etelä-Afrikka

Simonstownin laivastosopimuksen nojalla tilattiin kolme alusta Etelä-Afrikan laivastolle. Ne olivat identtisiä Britannian alusten kanssa, mutta modernisoinnit muuttivat ne erilaisiksi. Alukset nimettiin buuritasavallan presidenttien mukaan.
Modernisoinneissa aluksille valmistettiin tilat ja lentokansi Westland Wasp -helikoptereille, jonka tieltä aluksilta poistettiin Limbo-sukellusveneentorjuntaheittimet. Alusten ilmavalvonta- ja tulenjohtotutkat vaihdettiin ja niille asennettiin kaksi kolmeputkista 12,75 tuuman sukellusveneentorjuntatorpedoputkea.
Alukset osoittautuivat vaikeasti ylläpidettäväksi Etelä-Afrikan asevientikiellon vuoksi ja siksi SAS President Steyn poistettiin palveluksesta 1980 ja sitä käytettiin varaosina.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| SAS President Kruger | Yarrow | 6. huhtikuuta 1960 | 21. lokakuuta 1960 | 1. lokakuuta 1962 | uponnut 18. helmikuuta 1982 kolaroituaan SAS Tafelbergin kanssa |
| SAS President Steyn | Alexander Stephen & Sons | 20. toukokuuta 1960 | 23. marraskuuta 1961 | 26. huhtikuuta 1963 | palveluksesta 1984 romutettavaksi 1990 |
| SAS President Pretorius | Yarrow | 21. marraskuuta 1960 | 28. syyskuuta 1962 | 4. maaliskuuta 1964 | palveluksesta 1985 romutettavaksi 1990 |
Sadepilvien kylväminen

Sadepilviä voidaan kylvää muun muassa maasta käsin generaattoreilla ja lentokoneella.
Sadepilvien kylväminen on tunnetuin tapa, jolla ihminen muuttaa säätä. Pilviin kylvetään kemikaalia, tyypillisesti hopeajodidia, joka kiihdyttää sadeprosessia, ja silloin pilvi sataa aikaisemmin kuin mitä se luonnostaan sataisi.
Pilviä kylvetään siksi, että ne eivät ehtisi kasvaa suuriksi kuuropilviksi ja tuottaa rakeita, tai siksi, että voitaisiin tuottaa sadetta viljelmille, tai estää sadetta tärkeissä tapahtumissa. Tästä ovat esimerkkeinä Moskovan ja Pekingin olympialaiset. Tsernobylin ydinonnettomuuden jälkeen pilviä kylvettiin niin ettei radioaktiivinen sade osunut asutuskeskuksiin.
Kylvämistä käytetään raekuurojen estämiseen siellä, missä rakeista olisi erityistä haittaa maanviljelylle. Tyypillisiä suojattavia viljelyskasveja ovat viinirypäle ja vihannekset.
Pilviin kylvetty kemikaalipöly toimii jäätymis- ja tiivistymisytiminä. Oletetaan, että suuri määrä ytimiä tuottaa suuren määrän rakeita, jotka kilpailevat keskenään tiivistyvästä vedestä, ja samasta vesimassasta syntyy monta pientä raetta eikä pientä määrää suuria rakeita. Pienet rakeet aiheuttavat vähemmän vahinkoa, ja saattavat myös helpommin sulaa ennen kuin ne putoavat maahan asti.
Kemikaalit voidaan kylvää pilviin joko lentokoneesta pudottamalla tai rakettien avulla.
Pilvikylvön historia ulottuu 1940-luvulle kun General Electrics tiedemiehet kehittivät laboratorioissaan eri kemikaaleja kokeilemalla tavan saada pilvet satamaan.
Vuonna 1978 arviolta 2,740,000 kilogrammaa hopeajodidia päästettiin ilmakehään Amerikan ilmassa. Tämä johti EPA terveysviranomaisen tutkimukseen miten se vaikuttaa ihmisten ja luonnon hyvinvointiin.
Nykyaikaisissa menetelmissä on pyritty luopumaan hopeajodidin käytöstä. Rikkiä ja merivettä pidetään yhtenä vaihtoehtona.
Robert Wickens

Robert Wickens vuonna 2011.
Robert Tyler Wickens (s. 13. maaliskuuta 1989 Toronto) on kanadalainen moottoriurheilija. Kausilla 2012–2017 hän kilpaili DTM-sarjassa. Vuonna 2018 Wickens siirtyi Yhdysvaltoihin IndyCar-sarjaan.
Ura

Wickens on aiemmin kilpaillut Formula BMW, Formula Renault, World Series by Renault, Champ Car Atlantic, A1 Grand Prix, Formula 3 ja Formula 2 -sarjoissa. Hän voitti Formula BMW -sarjan mestaruuden vuonna 2006. F2-vuonnaan Wickens saavutti kaksi voittoa ja toisen sijan sarjassa. Vuonna 2010 Wickens siirtyi GP3-sarjaan Status Grand Prix -talliin. Hän saavutti kolme voittoa ja sijoittui sarjan kakkoseksi. Kaudella 2011 Wickens teki paluun World Series by Renault -sarjaan voittaen sarjan mestaruuden ajamalla 5 voittoa, 7 paalupaikkaa ja keräten 241 pistettä. Vuodesta 2012 lähtien Wickens on ajanut DTM-sarjassa.
Onnettomuus

Wickens koki vakavan onnettomuuden IndyCar-kilpailussa Pocono Racewaylla 19. elokuuta 2018. Kierroksella 7 uusintalähdön jälkeen Wickens ajoi takasuoraa vierekkäin Ryan Hunter-Reayn kanssa kohti mutkaa numero 2, missä kumpikaan kuljettajista ei perääntynyt ja heidän autojensa pyörät koskettivat. Tämän seurauksena Hunter-Reayn auto kääntyi poikittain Wickensin eteen ja Wickensin auto sinkoutui sen nokan yli ilmaan, törmäten radan suoja-aitaan usean metrin korkeudella. Wickensin ruhjoutunut auto kimposi takaisin radalle ja liukui sen poikki, kilpakumppanien yrittäessä väistellä sitä ja toisiaan.
Wickens oli tajuissaan onnettomuuden jälkeen ja siirrettiin helikopterilla sairaalaan, jossa hänen vammoikseen todettiin rintakehän ja selkärangan murtuma, niskamurtuma, molempien jalkojen sääri- ja pohjeluun murtumat, murtumat molemmissa käsissä, murtunut oikea kyynärvarsi, murtunut kyynärpää, neljä murtunutta kylkiluuta, keuhkoruhje ja selkäydinvamma. Myöhemmin paljastettiin, että hän oli halvaantunut kolarin seurauksena.
GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Status Grand Prix | ESPFEA 2 | ESPSPR 4 | TURFEA 11 | TURSPR 21 | EURFEA 2 | EURSPR 16 | GBRFEA 9 | GBRSPR 5 | GERFEA 1 | GERSPR 5 | HUNFEA 4 | HUNSPR 2 | BELFEA 1 | BELSPR 11 | ITAFEA 2 | ITASPR 1 | 71 | 2. |
Formula 1 -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Virgin | AUS   | MAL   | CHN   | TUR   | ESP   | MON   | CAN   | EUR   | GBR   | GER   | HUN   | BEL   | ITA   | SIN   | JPN   | KOR   | IND   | ABU TD | BRA   | – | – |
Wickens ajamassa Red Bull Junior Teamin autoa Houstonissa Atlantic Championship kaudella 2007.
Rinkū Gate Tower Building

| Rinkū Gate Tower Building |
| --- | --- |
 Rinkū Gate Tower Building syyskuussa 2006.
Tiedot
Sijainti:  Izumi-Sano, Osakan prefektuuri, Japani
Rakennettu:  1992–1996
Avajaiset:  1996
Käyttötarkoitus:  hotelli ja toimisto
Tila:  valmis
Tekniset tiedot
Kerroksia:  56
Kerrospinta-ala:  102,900 m²
Hissien määrä:  22
Korkeus
Antenni:  256,1 m
Kattokorkeus:  256,1 m
Ylin kerros:  256,1 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rinkū Gate Tower Building (jap. りんくうゲートタワービル, Rinkū Gēto Tawā Biru) on 256 metriä korkea pilvenpiirtäjä Izumi-Sanon kaupungissa Osakan prefektuurissa Japanissa. Siinä on 56 kerrosta, ja se valmistui vuonna 1996. Rakennus on tarkoitettu hotelli- ja toimistokäyttöön. Rakennuksessa on kaksi maanalaista kerrosta autoja varten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rinkū Gate Tower Building Wikimedia Commonsissa
Sadepuu

| Sadepuu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Yläkaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Caesalpinioideae
Tribus::  Ingeae
Suku::  Sadepuut Samanea
Laji::  saman
Kaksiosainen nimi
 Samanea saman  (Jacq.) Merr. 
Synonyymit
 Albizia saman (Jacq.) F.Muell. 
Katso myös
   Sadepuu Wikispeciesissä   Sadepuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sadepuu (Samanea saman) on hernekasveihin kuuluva puulaji. Se kasvaa alkuperäisenä trooppisessa Amerikassa ainakin seuraavissa maissa: Kolumbia, Venezuela, Costa Rica, El Salvador, Nicaragua ja Panama. Lajia käytetään monin tavoin, muun muassa koristepuuna.