Louisa May Merrifield

Louisa May Merrifield (3. joulukuuta 1906 Wigan – 18. syyskuuta 1953 Manchester) oli englantilainen rikollinen. Hän sai nimityksen "Blackpoolin myrkyttäjä" tekemänsä henkirikoksen mukaan. Hän myrkytti työnantajansa, jäi kiinni, tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin. Tapaus herätti omana aikanaan suurta huomiota.
Merrifield taivutteli työnantajansa, 79-vuotiaan Sarah Ann Rickettsin testamenttaamaan nykyrahassa noin 59 000 punnan arvoisen huvilan itselleen. Sen jälkeen hän ujutti myrkyn emäntänsä ruokaan. Motiivina teolle oli se, että Merrifield ymmärisi, että hänen itseään vanhempi aviomiehensä ei pysty enää kovin kauan tukemaan häntä taloudellisesti.
Merrifield, jonka alkuperäinen sukunimi oli Highway, on henkilö jonka taustasta on vain vähän tietoa. Hänen tiedetään olleen suurperheen tytär eikä hän esiinny missään julkisissa tiedostoissa ennen ensimmäistä avioliittoaan. Ensimmäisen avioliittonsa Louisa Highway solmi vuonna 1931, 25-vuotiaana Joseph Ellisonin kanssa. Highway työskenteli tuolloin Pelastusarmeijassa. Pariskunnalle syntyi kuusi lasta ja kaksi nuorinta kuolivat juuri ennen toisen maailmansodan alkua.
Vuonna 1946 Merrifield tuomittiin vankeuteen ja maksamaan 10 punnan sakko säännöstelykuponkien väärentämisestä. Hänen lapsensa annettiin sijaiskoteihin. Aviomies Joseph kuoli vuonna 1949 ja Merrifield solmi uuden avioliiton tuolloin 78-vuotiaan Edward Westonin kanssa. Weston kuoli 10 viikkoa häiden jälkeen sydänkohtaukseen. Kuolinsyyntutkijan oli vaikea päätellä kuolisyytä, mutta se kirjattiin lopulta sydänkohtaukseksi.
Vuonna 1950 Merrifield solmi kolmannen avioliittonsa, nyt 68-vuotiaan leskimiehen, Alfred Edward Merrifieldin kanssa. Tuolloin Louisa Merrifieldillä oli jo huono maine, hänellä ei ollut pysyvää työpaikkaa ja työnantajat syyttivät häntä laiskuudesta ja varkauksista. Lyhytaikaisia työsuhteita kertyi lyhyen ajan sisällä kaikkiaan kaksikymmentä.Pariskunta päätti aloittaa uuden elämän Blackpoolissa.Siellä heidät palkkasi Sarah Ann Ricket talonmieheksi ja kotiapulaiseksi. Melko pian Ricket syytti Louisa Merrifieldiä että tämä ei laita ruokaa ja käyttää talousrahat alkoholiin. Merrifield sai kuitenkin työnantajansa tekemään itselleen testamentin.
Ricketin kuoltua huhtikuussa vuonna 1953, alkoi pian nousta epäilyjä, että Merrifieldillä oli osuutta asiaan. Kävi ilmi, että hän oli kertonut kaupungilla, että on "vanhuksen taloudenhoitajana ja vanhus kuolee pian". Poliisi pidätti Merrifieldin 30. huhtikuuta ja oikeudenkäynti saatiin alkamaan jo seuraavana päivänä. Toukokuussa pidätettiin myös aviomies.
Oikeudessa ilmeni, että aviomies oli hankkinut myrkyn, mutta Louisa oli laittanut sen työnantajansa ruokaan. Oikeus päätti olla syyttämättä aviomiestä mistään. Louisa väitti, että työnantaja oli yrittänyt muodostaa seksisuhteen hänen miehensä kanssa ja että oli hänen miehensä idea saada tämä tekemään testamentin heidän hyväkseen. Mierrifieldin käytös herätti oikeudessa kummastusta: hän heilutti ja tervehti lehdistöä iloisesti.
Oikeudessa Merrifield todettiin syylliseksi murhaan ja tuomittiin kuolemaan. Yksi oikeuslääketieteen asiantuntijoista oli esittänyt eriävän mielipiteensä uhrin kuolinsyystä.Hänen mukaansa kuolinsyy oli ollut maksakirroosi.  Viimehetken armonanomus ei tuottanut tulosta, sillä käytänteenä oli, että myrkyttäjiä ei armahdeta.