stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Villisika
Elintavat > Käyttäytyminen

Villisikauros eli karju elää enimmäkseen yksikseen, erakkona. Karjut jättävät lauman tultuaan sukukypsiksi ja ottavat siihen yhteyttä vasta emakoiden kiima-ajan tultua, mikä on yleensä joulukuussa. Karjut taistelevat keskenään iskemällä torahampaillaan toistensa olkapäihin, mitä varten niiden harteissa on paksumpi nahka ja karvapeite kuin muualla vartalossa. Kiiman mentyä ohi ja siitostyön tultua tehdyksi karjut palaavat omiin oloihinsa. Emakot, nuoret ja poikaset kulkevat yleensä laumoissa. Niiden reviiri on pinta-alaltaan 10–20 neliökilometriä. Reviirillä on yleensä mutakuoppa, jossa siat käyvät rypemässä ja hankaamassa itseään sen viereisten puiden runkoihin. Villisiat ovat liikkeellä enimmäkseen yöllä. Ne puolustautuvat vihollisia vastaan torahampaillaan, ja voivat esimerkiksi autoon törmäämisen jälkeen olla haavoittuneina ihmisellekin hengenvaarallisia. Myös porsaitaan puolustavat emakot voivat käyttäytyä aggressiivisesti.
Suotuisissa oloissa villisiat voivat lisääntyä nopeasti ja olla hyvin runsaslukuisia, esimerkiksi Puolassa niitä on paikoitellen 100 yksilöä tuhatta hehtaaria kohden.
Elintavat > Ravinto

Useimmat sorkkaeläimet ovat ehdottomia kasvinsyöjiä. Villisika kuuluu harvoihin poikkeuksiin olemalla kaikkiruokainen. Herkän hajuaistinsa johdattamana villisika tonkii kärsällään maasta ja lehtikarikkeesta esiin makupaloja. Sille maistuvat niin juuret, mukulat, versot, varret, terhot, pähkinät, marjat, hedelmät kuin sienetkin. Villisika syö mieluusti myös selkärangattomia ja pikkujyrsijöitä, eikä ylenkatso haaskojakaan. Villiintyneet kesysiat ovat tappaneet jopa karitsoja.
Villisika voi ruokailla myös kaatopaikoilla. Toisinaan se asettuu majailemaan peltojen ja peruna- ja juuresmaiden lähistölle, ja käy verottamassa pahastikin satoa. Villisiat voivat myös vahingoittaa laitumia ja nurmikoita tonkiessaan niiltä esiin kastematoja, kotiloita ja hyönteistoukkia. Ruotsissa ne ovat tuhonneet jopa jalkapallokenttiä. Keski-Euroopassa villisikoja ruokitaan keväisin ja kesäisin, jotta eläimet eivät söisi niin paljon viljaa pelloilta. Joskus viljelmiä joudutaan suojaamaan aitaamalla. Villisikojen on todettu vaikuttavan myös metsien kasvuoloihin. Maan tonkiminen voi parantaa maan laatua ja edistää puiden kasvua, mutta myös lisätä ravinteiden poishuuhtoutumista ja vähentää karikkeen määrää ja aluskasvillisuutta. Kasvillisuuden muutokset puolestaan vaikuttavat edelleen monien selkärangattomien ja pikkunisäkkäiden runsauteen.
Elintavat > Lisääntyminen ja elinikä

Villisikaemakot porsivat yleensä keväisin hyvinkin tarkasti samaan aikaan, sillä ne saavat normaalisti vain yhden pahnueen vuodessa ja kiima-aika on usein niiden perimän mukainen. Keskimääräinen kantoaika on 115 vuorokautta. Vuoden ikäinen villisika saa 1–3 porsasta, kun taas aikuinen emakko saa 5–6 porsasta. Emo vieroittaa porsaat seuraavan vuoden kiima-aikaan mennessä.
Villisikakarjut tulevat sukukypsiksi jo varsin nuorina, mutta ne parittelevat ensimmäisen kerran yleensä vasta noin viisivuotiaina. Villisian tyypillinen elinikä on 15–20 vuotta. Vanhin tunnettu yksilö oli eräs riukiunvillisika (Sus scrofa riukiuanus), joka eli tarhaolosuhteissa 27-vuotiaaksi.
Luokittelu

Villisika jaetaan nykyisin 16 eri alalajiin. Kesysikaa on joskus pidetty omana lajinaan Sus domesticus, mutta nykyään sen katsotaan olevan samaa lajia villisian kanssa. Kesysika ei kuitenkaan ole erillinen alalaji, vaikka siitä käytetään toisinaan epävirallista nimitystä ”Sus scrofa domestica”. Euroopan ja Aasian eri alueiden kesysiat on kesytetty erikseen eli eri aikoina ja eri alalajeista. Villi ja kesy sika lisääntyvät helposti keskenään. Suomessa Urjalassa tällaisia risteymiä kasvatetaan lihaksi, nimellä ”metsäpossu”.
Villisian tieteellisestä nimestä on runsaasti synonyymeja: 

Sus andamanensis Blyth, 1858

Sus aruensis Rosenberg, 1878

Sus babi Miller, 1906

Sus ceramensis Rosenberg, 1878

Sus enganus Lyon, 1916

Sus floresianus Jentink, 1905

Sus goramensis De Beaux, 1924

Sus natunensis Miller, 1901

Sus nicobaricus Miller, 1902

Sus niger Finsch, 1886

Sus papuensis Lesson & Garnot, 1826

Sus ternatensis Rolleston, 1877

Sus tuancus Lyon, 1916
Villisika riistaeläimenä

Suomessa villisika on riistaeläin, joka oli aikaisemmin rauhoitettu maaliskuun alusta toukokuun loppuun, mutta rauhoitusaika kumottiin 25. helmikuuta 2016 ja nyt eläintä saa metsästää ympäri vuoden. Naaras, jota seuraa alle vuoden ikäinen poikanen, on edelleen rauhoitettu ympäri vuoden. Villisian metsästyksessä saa käyttää keinovaloa sekä aitausta ruokintapaikalla. Villisikoja kaadettiin Suomessa vuonna 2008 75 ja vuonna 2009 110 yksilöä. Villisika on metsästäjien keskuudessa arvostettu saalis. Siitä voidaan hyödyntää niin liha ja nahka kuin hammastrofeetkin. Vanhojen ja kiimassa olevien karjujenselvennä liha on tosin joskus syömäkelvotonta sivumaun takia, mutta vastaavasti niiltä saadaan suurimmat torahampaat. Monissa maissa maanomistajat harjoittavat laajamittaistakin kaupallista toimintaa ruokkimalla villisikoja ja järjestämällä maksullisia metsästysretkiä maillaan. Metsästys tapahtuu yleisimmin väijymällä eläimen ruokailupaikan läheisyydessä.
Koska villisika on kaikkiruokainen, sen liha on aina tarkistettava mahdollisten trikiinien varalta ennen myyntiä. Osasta Baltian maita, Puolaa ja Italiaa ei saa viedä villisikoja ja niistä saatavia tuotteita muihin EU-maihin, sillä siellä on todettu afrikkalaista sikaruttoa, jonka vuoksi EU:n komissio kielsi viennin.
Aiheesta muualla

Animal Diversity Web (englanniksi)
Wild boar  (Sus scrofa). ARKive. Arkistoitu 24.5.2012. (englanniksi)
Ultimate Ungulate: Eurasian wild pig (englanniksi)
Encyclopedia of Life: Sus scrofa (luettu 15.8.2010) (englanniksi)
Keskisuomalainen: Villisika (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q58697  Wikispecies: Sus scrofa  ADW: Sus_scrofa  AFD: Sus_scrofa  BioLib: 20880  BOLD: 12365  CoL: 53HGR  EoL: 328663  EPPO: SUXXSC  Fauna Europaea: 305279  Fauna Europaea (new): ae1f1d0d-70b0-4101-93b3-0cc5127d6f99  GBIF: 7705930  GISD: 73  iNaturalist: 42134  IRMNG: 10425427  ITIS: 180722  IUCN: 41775  MDD: 1006377  MSW: 14200054  NatureServe: 2.105520  NBN: NBNSYS0000005142  NCBI: 9823  NZOR: e03bb3c4-5dc0-4fb9-a697-4a1550395dc0  Observation.org: 432  Open Tree of Life: 730013  Paleobiology Database: 104172  Paleobiology Database: 104172  TSA: 17081  WoRMS: 1469456  ZooBank: F352F5EE-8CA7-4C90-91E9-C3A8A5C3537C  Laji.fi: MX.47926 
Villisian jalanjälki.
Villisikoja Ranuan eläinpuistossa.
Keskieurooppalainen villisikanaaras tyypillisessä elinympäristössään.
Porsaita ruokailemassa Ysitien Lemmikki -lemmikkieläinpuistossa Jyväskylässä.
Emakko porsaineen.
Sus scrofa cristatus -alalajiin kuuluva villisika Intiassa.
Hammastrofee.
Sukevan kirjasto

| Sukevan kirjasto |
| --- | --- |
Sijainti:  Kallentie 2, Sukeva (Sonkajärvi)
Koordinaatit:  63.87084°N, 27.43126°E
Tyyppi:  yleinen kirjasto
Kotisivut
Sukevan kirjasto on Sonkajärven Sukevalla Pohjois-Savossa toimiva yleinen kirjasto ja Sonkajärven kunnankirjaston lähitoimipiste. Sukevan kirjasto palvelee yös Rutakko-kirjastoverkon verkkokirjaston välityksellä.
Sukevan kirjasto toimii vuonna 1987 valmistuneessa Sukevan liikekeskuksessa, kunnan asiointipisteen yhteydessä. Kirjasto Sukevalla on ollut ainakin vuodesta 1970 lähtien.
Aiheesta muualla

Sukevan Yhteispalvelu on palveluiden tavaratalo (30.1.2018) (Arkistoitu – Internet Archive) (highwaysavo.fi)
Starsailor

| Starsailor |
| --- | --- |
 Starsailor esiintyy vuonna 2006.
Tiedot
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  brit pop, piano rock, indie rock, rock
Kotipaikka:  Chorley/Wigan, Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ben Byrne, rummut   James Stelfox , basso   James Walsh, laulu, kitara   Barry Westhead, koskettimet  
Levy-yhtiö:  EMI, Virgin Records  
Aiheesta muualla
Starsailor.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Starsailor on vuonna 2000 perustettu englantilainen, Chorleystä ja Wiganista lähtöisin oleva rockyhtye. Vuoteen 2006 mennessä heillä on ollut kolme lista-albumia sekä kymmenen Top 40- singleä Ison-Britannian singlelistalla.
Starsailorin oli buukattu vuoden 2004 Provinssirockin yhdeksi pääesiintyjäksi, mutta yhtye perui tulonsa.
Yhtyeen jäsenet

Ben Byrne – rummut
James 'Stel' Stelfox – basso
James Walsh – laulu/kitara
Barry Westhead – koskettimet
Tavalliset "keikkajäsenet":
Mark Collins – kitara (2003–2004)
Richard 'Echoboy' Warren – kitara, huuliharppu (2005–)
Diskografia > Albumit

"Love Is Here" (8.10.2001) EMI #2 UK, #129 US
"Silence Is Easy" (15.9.2003) EMI #2 UK
"On the Outside" (17.10.2005) EMI #13 UK
"All the Plans" (9.3.2009) Virgin Records
"All This Life" (2017)
Diskografia > Ison-Britannian singlet

Levyltä "Love Is Here":
"Fever" #18
"Good Souls" #12
"Alcoholic" #10
"Lullaby" #36
"Poor Misguided Fool" #23
Levyltä "Silence Is Easy":
"Silence Is Easy" #9
"Born Again" #40
"Four to the Floor" #24 UK, #1 Ranska
Levyltä "On the Outside":
"In the Crossfire" #2
"This Time" #24
"Keep Us Together" #47
Levyltä "All the Plans":
"Tell Me It's Not Over" (2.3.2009)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Official Starsailor site (Arkistoitu – Internet Archive)
Official Starsailor Fansite (Arkistoitu – Internet Archive)
Starsailor fan site
Starsailor German fan site (Arkistoitu – Internet Archive)
MTV biography (Arkistoitu – Internet Archive)
Starsailor Myspacessa (englanniksi)
Starsailor - Live set at Werchter Festival 2006, YouFM (dab radio broadcast) (Arkistoitu – Internet Archive)
Seatwave interviews James Walsh at the 2008 Indy Awards (Arkistoitu – Internet Archive)
Keftatsidiimi

| --- | --- |


Keftatsidiimi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(6R,7R)-7-[[(2Z)-2-(2-amino-1,3-tiatsol-4-yyli)-2-(2-karboksipropan-2-yylioksi-imino)asetyyli]amino]-8-okso-3-(pyridin-1-ium-1-yylimetyyli)-5-tia-1-atsabisyklo[4.2.0]okt-2-eeni-2-karboksylaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 72558-82-8
ATC-koodi: J01DD02
PubChem CID: 5481173
DrugBank: DB00417
Kemialliset tiedot
Kaava: C22H22N6O7S2 
Moolimassa: 546,596
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 15–30 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 1–2 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intravenoosi, intramuskulaarinen
Keftatsidiimi (C22H22S2N6O7) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina useiden bakteeri-infektioiden hoitoon. Keftatsidiimi kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Keftatsidiimi kuuluu niin kutsuttuihin kolmannen sukupolven kefalosporiineihin. Sen antibioottinen teho perustuu muiden saman ryhmän lääkeaineiden tavoin bakteerien soluseinän peptidoglykaanikerroksen synteesin estoon. Keftatsidiimi ei juurikaan tehoa grampositiivisiin bakteereihin. Gramnegatiivisiin bakteereihin se on tehokkaampi ja tehoaa erityisesti Pseudomonas aeruginosa-bakteeria vastaan ja tehoaa myös muun muassa kolibakteeriin ja Klebsiella-suvun bakteereihin. Keftatsidiimia voidaan antaa yhdistelmävalmisteena beetalaktamaasien inhibiittoreihin kuuluvan avibaktaamin kanssa. Avibaktaami parantaa keftatsidiimin tehoa ja laajentaa vaikutuskirjoa esimerkiksi eräisiin stafylokokkeihin. Tämä yhdistelmä hyväksyttiin markkinoille vuonna 2016. Tälle yhdistelmälle on kuitenkin ilmennyt vastustuskykyisiä Klebsiella-kantoja.
Keftatsidiimi annostellaan ruiskeena laskimoon tai harvemmin lihakseen. Lääkeainetta voidaan käyttää muun muassa keuhkokuumeen, iho- ja pehmytkudostulehdusten, niveltulehdusten, endokardiitin ja vaikeiden virtsatietulehdusten hoitamiseen. Eläinlääketieteessä sitä voidaan käyttää muun muassa koirien ja kissojen Pseudomonas-infektioiden hoidossa.
Haittavaikutukset

Tyypillisimmät keftatsidiimin aiheuttamat haittavaikutukset ovat huonovointisuus, oksentelu ja ripuli. Harvinaisempana on havaittu keskushermostoperäisiä oireita kuten huimausta. Keftatsidiimi voi aiheuttaa kefalosporiineille allergisille ihottumaa.
Valmistus

Keftatsidiimin synteesissä on kaksi keskeistä välivaihetta, jotka ovat 1-metyylipyridinium-7-aminokefalosporiinihappo (kuvassa P10) ja iminotiatsoliinijohdannainen (kuvassa P4), jota valmistetaan lähtien etyyliasetoasetaatista. 1-Metyylipyridinium-7-aminokefalosporiinihappoa valmistetaan kefalotiinistä kaksivaiheisella reaktiolla, jossa ensin tapahtuu reaktio pyridiinin kanssa ja seuraavassa vaiheessa reaktio trimetyylikloorisilaanin kanssa dimetyylianiliinin ja fosforipentakloridin läsnä ollessa. Nämä kaksi välituotetta reagoivat ja reaktiotuotteesta muodostuu keftatsidiimiä reaktiolla muurahaishapon kanssa.
Eero Virtanen

Eero Arvid Virtanen (22. lokakuuta 1915 Jyväskylä – 1. kesäkuuta 2003 Jyväskylän maalaiskunta) oli suomalainen painija. Hän edusti Suomea Lontoon olympialaisissa 1948 kreikkalais-roomalaisen painin alle 67-kiloisten sarjassa ja sijoittui kuudenneksi. Hän edusti Suomessa Vaajakosken Kuohua. Hän voitti kreikkalais-roomalaisen painin alle 66-kiloisten sarjassa TUL:n mestaruuden vuonna 1945.
Virtanen sijoittui Lontoon olympialaisissa 1948 alle 67-kiloisten sarjassa kuudenneksi. Ensimmäisellä kierroksella hän hävisi tšekkoslovakialaiselle Václav Tuhýlle pistein 0–3. Toisella kierroksella hän oli lepovuorossa. Kolmannella kierroksella hän voitti alankomaalaisen Johannes Munnikesin pistein 3–0. Neljännellä kierroksella hän hävisi sittemmin hopeaa saaneelle norjalaiselle Aage Eriksenille ja putosi jatkosta.
Periphery (albumi)

| Periphery Periphery |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. huhtikuuta 2010
 Tuottaja(t): Periphery
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 72.52
 Levy-yhtiö: Sumerian Records
Peripheryn muut julkaisut
|   | Periphery 2010 | Periphery II: This Time It’s Personal 2012 |
Periphery on yhdysvaltalaisen progressiivisen metalliyhtye Peripheryn esikoisalbumi, jonka julkaisi Sumerian Records 20. huhtikuuta 2010. Monet levyn kappaleista oli kirjoitettu kauan ennen julkaisua, mutta kokoonpanon muutosten vuoksi albumia lykättiin useita kertoja. Osan näistä kappaleista oli kirjoittanut yhtyeen alkuperäinen vokalisti Casey Sabol. Entinen vokalisti Chris Barretto oli melkein saanut loppuun albumin äänittämisen ennen kuin erosi yhtyeestä kuukausia ennen julkaisua. Barretton lauluraitojen käyttämisen sijaan yhtye päätti nauhoittaa kappaleet uudelleen Spencer Sotelon kanssa; Sotelo muutti äänityksissä vain muutamia melodioita kokonaan uusien sanoitusten kirjoittamisen sijaan. Sabolin ja Barreton sanat, laulumelodiat ja harmoniat ovat tämän takia edelleen levyllä. Levy julkaistiin uudelleen 6. helmikuuta 2012 erikoispainoksena, joka sisälsi kappaleet instrumentaaleina sekä uuden kappaleen "Passenger", jonka alun perin kitaristi Mark Holcomb äänitti ollessaan Haunted Shores -yhtyeessä.  Tämä on yhtyeen ainoa albumi kitaristi Alex Boisin ja basisti Tom Murphyn kanssa.
Kriittinen vastaanotto

AbsolutePunkissa kirjoitettiin, että vaikka Sotelon "sammakonkaltaiset" huudot ovat heikkoja koko levyn ajan, levy sisältää vahvoja sanoituksia ja soittamista, jotka tukevat Sotelon laulamista, päättäen arvostelun "Peripheryn samanniminen debyytti on ihailtava ihme alusta loppuun, ja mielestäni se inspiroi modernia metallia seuraavalle vuosikymmenelle. Tämän bändin vilpittömyyden, omaperäisyyden ja teknisten kykyjen takia se on vain hyvä asia."  Gregory Heaney AllMusicista kehui yhtyettä kuinka se loi sekoituksen "rakkuloita käteen tuovaa soittamista, äärimmäisen matalia virityksiä ja studion taikaa", joka muistuttaa Meshuggahia ja The Dillinger Escape Plania kuulostamatta ylituotetulta, päättäen arvionsa sanomalla "puskemalla tuotannon tällaisille rajoille, albumi onnistuu pääsemään tyypillisten tuotannon kliseiden läpi luoden äänihyökkäyksen [...] tekemällä Peripherystä albumin, joka antaa progressiivisen metallin ystäville jotain johon pureutua." Rock Soundin Richard Cartey ihaili yhtyeen ainutlaatuista "lujien lyyristen kuvioiden" yhdistämistä läpi "polyrytmisen sokkelon" luoden oman tapansa tehdä progressiivista metallia, mutta huomautti heidän luottavan liikaa Sikthin jäljittelemiseen saavuttaakseen tämän luovan kipinän. Hän sanoi "Vaikka kappaleissa on joitakin erittäin kauniita osia, Peripheryn luova paletti on viime kädessä rajoittunut, tukien itseään 73 minuuttia rimpuillen. Silti tämä on kiitettävän rohkea albumi."
Kappalelistaus

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Insomnia | 4.49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Walk | 5.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Letter Experiment | 6.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Jetpacks Was Yes! | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Light | 5.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | All New Materials | 5.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Buttersnips | 5.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Icarus Lives! | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Totla Mad | 4.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Ow My Feelings | 6.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Zyglrox | 5.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Racecar | 15.23 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 72.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| iTunesin bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Captain On | 3.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ragtime Dandies | 1.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| Euroopan uudelleenjulkaisun bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Passenger | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
Huomautuksia
Instrumentaaliversio levystä julkaistiin iTunes Storen kautta .
"Ragtime Dandies" esiintyy myös "Icarus Lives!" -kappaleen lopussa CD-versiossa.
"Captain On" ja "Eureka!" sisällytettiin Icarus EP:hen .
"Passenger" julkaistiin 21. helmikuuta 2012 digitaalisena singlenä iTunesin kautta.
Pois jätetyt kappaleet

Seuraavat kappaleet jätettiin pois lopullisesta albumista.
Not Enough Mana
Absolomb (sisällytetty myöhemmin albumiin Periphery III)
Far Out (sisällytetty myöhemmin albumille Periphery II bonuskappaleena)
Project 15
Kokoonpano

Spencer Sotelo - laulu
Misha "Bulb" Mansoor - kitara, ohjelmointi, tuottaja
Jake Bowen - kitara, ohjelmointi
Alex Bois - kitara, taustalaulu
Tom Murphy - basso, taustalaulu
Matt Halpern - rummut, lyömäsoittimet
Vieraat
Adam 'Nolly' Getgood - kitarasoolo (kappaleessa "Totla Mad")
Jeff Loomis - kitarasoolo (kappaleessa "Racecar")
Elliot Coleman - laulu (kappaleessa "Racecar")
Tuotanto
Misha Mansoor - tuottaja, sekoittaminen, masterointi
Matt Murphy - lauluäänestys, tuottaja
Benjamin Guarino - albumin teos, ulkoasu ja suunnittelu
Aiheesta muualla

Official Periphery MySpace Page myspace.com.
Periphery Label sumerianrecords.com.
Blekinge Läns Tidning

| Blekinge Läns Tidning> BLT |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Gota Media
ISSN:  ISSN 1103-9086
Levikki:  25 800 (2021)
Perustettu:  1869
Päätoimittaja:  Mimmi Karlsson-Bernfalk
Sitoutuneisuus:  liberaali
Kotikunta:  Karlskrona
Kotimaa:  Ruotsi
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  ma–la
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Blekinge Läns Tidning (lyh. BLT) on ruotsalainen vuonna 1869 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Karlskrona. Lehti ilmestyy kuudesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan liberaali ja kuuluu Gota Mediaan. Blekinge Läns Tidning on vuodesta 2004 ollut tabloid-kokoinen.
Lehden toimitus Karlskronassa.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
| n k Gota Media |
| --- | --- |
 Barometern Oskarshamns-Tidningen  Blekinge Läns Tidning  Borås Tidning  Kalmar Läns Tidning  Kristianstadsbladet  Norra Skåne  Smålandsposten  Sydöstran  Trelleborgs Allehanda  Ulricehamns Tidning  Växjöbladet Kronobergaren  Ystads Allehanda  Ölandsbladet 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Lauri Virtanen (keilaaja)

Lauri Thorvald Virtanen (13. joulukuuta 1896 Helsinki – 21. elokuuta 1983) oli suomalainen keilailun maailmanmestari.
Lauri Virtanen voitti Gunnar Sundin kanssa ensimmäisenä suomalaisena keilailun maailmanmestaruuden Tukholmassa vuonna 1926. Parikilpailussa he kukistivat toiseksi sijoittuneen yhdysvaltalaisparin Jarret – Fliger kymmenellä pisteellä (1562–1552).
Helsingin IFK:ta edustanut Virtanen voitti Suomen Keilailuliiton edeltäjän, Helsingin Bowlingliiton mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa vuosina 1925 ja 1926. Hän jatkoi keilaamista pitkään ja voitti HBL:n joukkuemestaruuden vielä vuonna 1950.
Rauli Virtanen (jalkapalloilija)

Rauli Virtanen (s. 4. tammikuuta 1939) on entinen suomalainen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.
Jalkapalloa hyökkääjänä pelannut Virtanen edusti urallaan Tampereen Ilves-Kissoja 1958–1959 ja 1966, kanadalaista KFC Estoniaa 1960 ja Tampereen Palloilijoita 1961–1965. Kaikkiaan hän pelasi kuuden kauden aikana 42 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 26 maalia. Virtanen pelasi Suomen maajoukkueessa vuonna 1962 kaksi maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Jääkiekossa Virtanen pelasi Tampereen Ilveksessä vuosina 1957–1961 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 25 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 0 + 4 = 4 ja jäähymääränsä 14 minuuttia. Pelaajauransa jälkeen hän toimi muun muassa päävalmentajana Ilveksessä kaudella 1964–1965 ja Jokereissa kaudella 1972–1973.
Mora Tidning

| Mora Tidning |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Bonnier
Levikki:  7 800 (2021)
Perustettu:  1893
Päätoimittaja:  Mats Laggar
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Mora
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  3/vko (ma, ke, pe)
Kieli:  ruotsi
Mora Tidning on ruotsalainen vuonna 1893 perustettu sanomalehti. Sen kotipaikka on Mora ja se ilmestyy paperisena kolmesti viikossa. Lehti on poliittisesti sitoutumaton ja kuuluu Bonnier-konserniin.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut (ruotsiksi)
| n k Bonnier News Local |
| --- | --- |
Sanomalehdet:  100% Avesta  Arbetarbladet  Arboga Tidning  Avesta Tidning  Bärgslagsbladet  Barometern OT  Blekinge Läns Tidning  Borås Tidning  Borlänge Tidning  Dala-Demokraten  Fagersta-Posten  Falköpings Tidning  Falu-Kuriren  Finnveden NU  Gefle Dagblad  Helsingborgs Dagblad  Hudiksvalls Tidning  Jönköpings-Posten  Jnytt  Kalmar Läns Tidning  Kristianstadsbladet  Länstidningen Östersund  Ljusdals-Posten  Ljusnan  Länstidningen Södertälje  Lokaltidningen  Mora Tidning  Nacka Värmdö Posten  Norrtelje Tidning XL  Nerikes Allehanda  Norrtelje Tidning  Nya Ludvika Tidning  Sala Allehanda  Skånska Dagbladet  Skaraborgs Läns Tidning  Skövde Nyheter  Smålands Dagblad  Smålandsposten  Smålänningen  Sundsvalls Nyheter  Sundsvalls Tidning  Sydöstran  Sydsvenskan  Söderhamns-Kuriren  Södertäljeposten  Södra Dalarnes Tidning  Tidningen Härjedalen  Tidningen Ångermanland  Tranås Tidning  Tranåsaktuellt  Tranås-Posten  Trelleborgs Allehanda  Ulricehamns Tidning  Värnamo Nyheter  Västboandan  Västgöta-Bladet  Vetlanda-Posten  Växjöbladet  Vestmanlands läns tidning  Ystads Allehanda  Ölandsbladet  Örebroar'n  Örnsköldsviks Allehanda  Östersunds-Posten 
Uutissivustot:  Bandypuls  Folkracepuls  Hockeypuls  Nu i Österåker
Studiojärjestelmä

Studiojärjestelmä oli tapa järjestää elokuvien tuotanto ja levitys klassisen Hollywoodin aikakaudella. Siinä elokuvatuotanto toimi kahdeksan suuren studion varassa, ja studiot omistivat kaikki elokuvan tekemiseen ja levittämiseen tarvittavat tekijät. Studiojärjestelmä alkoi kehittyä 1920-luvulla ja kehittyi huippuunsa 1930-luvulla. Studiojärjestelmän aikakausi alkoi olla ohi 1950-luvun lopulla.
Studiojärjestelmän aikakaudella Hollywoodissa kehitettiin tähtijärjestelmä, lajityyppijärjestelmä eli genret ja monia elokuvan tekniikkaan liittyviä käytäntöjä.