stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isojärvisimpukka

| Isojärvisimpukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Lahko::  Unionoida
Heimo::  Jokisimpukat Unionidae
Suku::  Anodonta
Laji::  cygnea
Kaksiosainen nimi
 Anodonta cygnea  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Isojärvisimpukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isojärvisimpukka (Anodonta cygnea) on Suomen suurikokoisin makean veden simpukkalaji.
Koko ja ulkonäkö

Lajin kuori on ohut, ruskea- ja vihreäraidallinen, kuoren toinen pää on terävähkö, eikä kuoressa ole lukkohampaita. Kuori kasvaa yleensä 12–16-senttiseksi ja joskus suuremmaksikin. Isojärvisimpukka voi elää parikymmentä vuotta vanhaksi.
Levinneisyys

Isojärvisimpukka on tyypillisesti eurooppalainen laji, jota tavataan Britteinsaarilta Uralille; itäisempi esiintyminen on epävarmaa. Suomessa levinneisyys on painottunut etelään.
Elinympäristö

Isojärvisimpukan elinympäristöä ovat rehevät pienet järvet ja jokien suvannot. Se elää usein melko syvällä.
Lisääntyminen

Järvisimpukat ovat nuorina kaksineuvoisia, eli samassa yksilössä on sekä muna- että siittiörauhaset. Pienissä vesistöissä yksilöt pysyvätkin kaksineuvoisina mikä turvaa munien hedelmöittymisen. Suurissa vesistöissä ne kehittyvät joko koiraiksi tai naaraiksi. Munasolut, joita on satoja tuhansia, hedelmöityvät emon ulompien kiduslehtien sisällä olevissa onteloissa ja kehittyvät glokidotoukiksi. Toukalla on kaksi kuorenpuoliskoa, joiden ulkoreunassa on hammas; kuorenpuoliskojen välistä tulee ulos rihmamainen säie.
Järvisimpukoiden kutuaika on loppukesällä. Talvella glokidiot ovat kehittyneet emosimpukan sisällä, ja keväällä se päästää ne veteen kalan uidessa ohi. Toukat tarttuvat väkäsikkäillä kuorenpuoliskoillaan kalan eviin tai pintaan. Kala erittää toukan ympärille rakkulan, jonka sisällä kehitys jatkuu muutaman kuukauden ajan. Loisimisvaiheen aikana simpukka saattaa kulkeutua hyvinkin kauas lisääntymispaikastaan. Rakkulan puhjettua simpukka pudottautuu pohjaan ja aloittaa 5–10 vuotta käsittävän aikuisvaiheensa. Suurin osa emosimpukan päästämistä toukista joutuu pohjaan, missä ne voivat odotella kalan paikalle osumista 2–3 viikkoa ennen kuin menehtyvät.[lähde? ]
Ravinto

Isojärvisimpukka myllää pohjaa jalallaan ja syö sieltä nousevaa pieneliöstöä.
Glokidiotoukan kaavakuva
Italian Grand Prix 1986

Italian Grand Prix 1986 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 7. syyskuuta 1986 Monzan radalla. Kilpailun voitti kuudennesta ruudusta kilpailuun lähtenyt Nelson Piquet. Voitto oli hänelle kauden neljäs.
Kilpailussa Keke Rosberg saavutti uransa viimeiset F1-pisteet.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6 |  Nelson Piquet | Williams-Honda | 51 | 1:17'42.889 | 6 | 9 |
| 2 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Honda | 51 | + 9.828 | 3 | 6 |
| 3 | 28 |  Stefan Johansson | Ferrari | 51 | + 22.915 | 12 | 4 |
| 4 | 2 |  Keke Rosberg | McLaren-TAG | 51 | + 53.809 | 8 | 3 |
| 5 | 20 |  Gerhard Berger | Benetton-BMW | 50 | + 1 krs. | 4 | 2 |
| 6 | 15 |  Alan Jones | Lola-Ford | 49 | + 2 krs. | 18 | 1 |
| 7 | 18 |  Thierry Boutsen | Arrows-BMW | 49 | + 2 krs. | 13 |   |
| 8 | 17 |  Christian Danner | Arrows-BMW | 49 | + 2 krs. | 16 |   |
| 9 | 4 |  Philippe Streiff | Tyrrell-Renault | 49 | + 2 krs. | 23 |   |
| 10 | 3 |  Martin Brundle | Tyrrell-Renault | 49 | + 2 krs. | 20 |   |
| NC | 22 |  Alex Caffi | Osella-Alfa Romeo | 45 | Ei sijoitusta | 27 |   |
| Kesk. | 19 |  Teo Fabi | Benetton-BMW | 44 | Rengasrikko | 1 |   |
| Kesk. | 27 |  Michele Alboreto | Ferrari | 33 | Moottori | 9 |   |
| Kesk. | 23 |  Andrea de Cesaris | Minardi-Motori Moderni | 33 | Moottori | 21 |   |
| Kesk. | 31 |  Ivan Capelli | AGS-Motori Moderni | 31 | Rengasrikko | 25 |   |
| Kesk. | 25 |  René Arnoux | Ligier-Renault | 30 | Vaihdelaatikko | 11 |   |
| Kesk. | 14 |  Jonathan Palmer | Zakspeed | 27 | Moottori | 22 |   |
| DSQ | 1 |  Alain Prost | McLaren-TAG | 27 | Hylätty | 2 |   |
| Kesk. | 26 |  Philippe Alliot | Ligier-Renault | 22 | Moottori | 14 |   |
| Kesk. | 11 |  Johnny Dumfries | Lotus-Renault | 18 | Vaihdelaatikko | 17 |   |
| Kesk. | 8 |  Derek Warwick | Brabham-BMW | 16 | Ulosajo | 7 |   |
| Kesk. | 24 |  Alessandro Nannini | Minardi-Motori Moderni | 15 | Sähköt | 19 |   |
| Kesk. | 21 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Alfa Romeo | 12 | Ripustukset | 26 |   |
| Kesk. | 16 |  Patrick Tambay | Lola-Ford | 2 | Onnettomuus | 15 |   |
| Kesk. | 7 |  Riccardo Patrese | Brabham-BMW | 2 | Onnettomuus | 10 |   |
| Kesk. | 29 |  Huub Rothengatter | Zakspeed | 1 | Moottori | 24 |   |
| Kesk. | 12 |  Ayrton Senna | Lotus-Renault | 0 | Voimansiirto | 5 |   |
Lähde:
Muuta

Paalupaikka: Teo Fabi – 1'24.078
Nopein kierros: Teo Fabi – 1'28.099 kierroksella 35
ORP Grom (1957)

| ORP Grom |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  A. Zdanovin telakka No 190, Pietari
Kölinlasku:  24. toukokuuta 1951
Laskettu vesille:  17. marraskuuta 1951
Palveluskäyttöön:  Neuvostoliitto: 5. elokuuta1 952 Puola: 15. joulukuuta 1957
Poistui palveluskäytöstä:  1972 uponnut osittain 1977
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 240 t (standardi) 3 181 t (max)
Pituus:  120,5 m
Leveys:  12 m
Syväys:  4,2 m
Koneteho:  60 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  260
Aseistus
Aseistus:  4 x 130 mm/L50 kaksiputkisina B-2LM-asennuksina 2 x 85 mm/L52 -ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina 92-K-asennuksina 7 x 37 mm/L73 ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina 70-K-asennuksina 10 x 533 mm torpedoputkea merimiinoja
ORP Grom (runkonumerot 53 ja vuodesta 1960 alkaen 273) oli Puolan laivaston Neuvostoliitosta 1957 ostama -luokan hävittäjä Smietlivyj (projekti 30bis Nato-raportointinimi Skoryy-luokka). Alus poistettiin palveluksesta 1972.
Valmistus

Neuvostoliiton laivasto tilasi aluksen A. A. Ždanovin telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 24. toukokuuta 1951. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 17. marraskuuta nimellä Smietlivyj ja valmistui 5. elokuuta 1952.
Palvelus

Se siirrettiin 15. joulukuuta 1957 Puolan merivoimille aluksi lainattuna ja vuodesta 1965 hankittuna aluksena.
ORP Grom liitettiin Oksywieen 7. hävittäjäviirikköön, jonka mukana se teki laivastovierailuja muun muassa 1965 Narvikiin. Alus siirrettiin 1972 reserviin Świnoujścieen, kunnes se poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1973. Alus upposi romutettaessa 1977 lähelle Helin satamaa.
Iso-Kalla

| Iso-Kalla |
| --- | --- |
 M/S Koski Kallavedellä kesäkuussa 2005.
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Kuopio, Siilinjärvi, Leppävirta, Tuusniemi, Heinävesi
Koordinaatit:  62°48′45″N, 27°47′15″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82 m 
Pinta-ala:  906,844 km² 
Suurin syvyys:  90 m 
 fiIso-Kalla 
Iso-Kalla on kuudesta samalla korkeustasolla sijaitsevasta erinimisestä järvenosasta muodostuva suurjärvi. Iso-Kalla kuuluu Kallaveden reittiin ja sen järvenosia ovat Kallavesi, Suvasvesi, Juurusvesi, Riistavesi, Varisvesi ja Iso-Jälä. Pinta-alaa järvellä on kaikkiaan yli 900 neliökilometriä. Jos kaikki samalla korkeustasolla olevat ja toisiinsa yhteydessä olevat altaikot tulkitaan suurjärviksi, on se Suomen neljänneksi suurin järvi Suur-Saimaan, Inarijärven ja Päijänteen jälkeen. Syvyyttä Iso-Kallalla on suurimillaan 90 metriä. Järven alueen kunnat ovat Kuopio, Siilinjärvi, Leppävirta, Tuusniemi ja Heinävesi. Alueen aiempia kuntia ovat nykyisin Kuopioon kuuluvat Juankoski, Kuopion maalaiskunta, Maaninka, Muuruvesi, Nilsiä, Riistavesi ja Vehmersalmi.
New Model Army (yhtye)

| New Model Army |
| --- | --- |
 New Model Army konsertoimassa vuonna 2023.
Tiedot
Toiminnassa:  1980–
Tyylilaji:  post-punk, vaihtoehtorock
Kotipaikka:  Bradford, Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Justin Sullivan, laulu, kitara   Ceri Monger, basso   Michael Dean, rummut, lyömäsoittimet   Dean White, koskettimet, kitara  
Entiset jäsenet:  Marshall Gill, kitara (2006-2021) Nelson, basso (1990–2012)  Dave Blomberg, kitara (1993–2005)  Ed Alleyne-Johnson, viulu, koskettimet (1989–1993, 2000)  Robert Heaton, rummut, kitara, basso (1982–1997)  Ed Wolsenholme, viulu (1996–1997)  Adrian Portas, kitara (1990–1992)  Jason Harris, basso (1985–1989)  Chris McLaughlin, kitara, laulu (1987–1988)  Ricky Warwick, kitara (1987)  Stuart Morrow, basso (1980–1985)  Rob Waddington, rummut (1981–1982)  Tom Tom Tompkins, rummut (1980–1981)  Mark Feltham, huuliharppu  
Levy-yhtiö:  Attack Attack Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
New Model Army on vuonna 1980 perustettu englantilainen rockyhtye. Se tunnetaan eri tyylejä yhdistelevästä musiikistaan sekä vahvan kantaa ottavista sanoituksistaan.
Yhtyeen keulahahmo, laulaja Justin Sullivan, on tunnettu myös poliittisesta aktivismistaan. Hän on toiminut muun muassa luonnonsuojelun sekä humaanimman siirtolaispolitiikan puolesta.
Yhtyeen nimi tulee parlamentaristien Englannin sisällissodan aikana muodostamasta New Model Armyna tunnetusta armeijasta.
Musiikki

Vuosikymmenten mittaan New Model Army on tehnyt hyvin erilaista musiikkia. Yhtyeen varhaisimpia albumeja voisi luonnehtia melodiseksi punkiksi. Myöhemmin mukaan tuli folk- ja R&B-vaikutteita. Sittemmin yhtyeen musiikkia on luonnehdittu muun muassa post-punkiksi, indie rockiksi, jopa goottirockiksi ja metalliksi. Musiikkia luonnehditaan usein intensiiviseksi ja voimakkaaksi, jopa vihaiseksi. Yhtyeen kappalevalikoima on kuitenkin monipuolinen ja sisältää myös hitaita, akustisia balladeja, joissa on vahvoja tunnelatauksia.
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Vengeance (1984)  No Rest for the Wicked (1985)  The Ghost of Cain (1986)  Thunder and Consolation (1989)  Impurity (1990)  The Love of Hopeless Causes (1993)  Strange Brotherhood (1998)  Eight (2000)  Carnival (2005)  High (2007)  Today Is a Good Day (2009)  Between Dog and Wolf (2013)  Between Wine and Blood (2014)  Winter (2016)  From Here (2019)  Unbroken (2024) Livealbumit Raw Melody Men (1991)  BBC Radio One Live in Concert (1993)  All of This – The “Live” Rarities (1999)  ...& Nobody Else (1999)  Fuck Texas, Sing for Us (2008)  Night Of A Thousand Voices 2CD+DVD (2018)  Sinfonia 2CD+DVD (2023) Kokoelma-albumit Radio Sessions 83-84 (1988)  History – The Singles 85–91 (1992)  B Sides and Abandoned Tracks (1994)  Small Town England (1997)  New Model Army (2000)  History – The Best of New Model Army (2001)  The Best (2001)  Lost Songs (2002)  Great Expectations – The Singles Collection (2003)  Original 20 (2004)  The Collection (2004)  Anthology (2010)  Vengeance – The Whole Story 1980–1984 (2012) Videot Live 21.4.85 (1985)  Videos 86–89 (1989)  History – The Videos 85–90 (1992)  Here Comes the War (1993)  Bizarre Festial (1997)  Rock City (2001) :  Singlet ”Bittersweet” (1983)  ”Great Expectations” (1983)  ”The Price” (1984)  ”No Rest” (1985)  ”Better Than Them - The Accoustic EP” (1985)  ”Brave New World” (1985)  ”51st State” (1986)  ”Adrenalin” (1986)  ”Poison Street” (1987)  ”Lights Go Out/ Poison Street” (1987)  ”White Coats EP” (1987)  ”New Model Army EP” (1987)  ”Stupid Questions” (1989)  ”I Love The World” (1989, promo)  ”Vagabonds” (1989)  ”Green & Grey” (1989)  ”Get Me Out” (1990)  ”Purity” (1990)  ”Space” (1991)  ”Here Comes The War” (1993  ”Understand U” (1993, promo)  ”Living In The Rose – The Ballads EP” (1993)  ”Gimme Shelter” (1993, feat. Tom Jones)  ”Vengeance 1994” (1994)  ”Wonderful Way to Go / Refugee” (1998)  ”Queen Of My Heart” (1998  ”You Weren't There” (2000, promo)  ”Orange Tree Roads” (2000, promo)  ”Island” (2005, iTunes)  ”BD3 – Rumour & Rapture” (2006)  ”BD3 – To Fall in Love with” (2006)  ”Wired” (2007) DVD:t 161203 – Live at the Astoria (2003)  Justin Sullivan & Friends Live(2004)  Anthology 1980 - 2010 (2010) 3 DVD  30TH Anniversary Concerts Live (2011), 2 DVD / 4 CD  Between Dog And Wolf – The New Model Army Story (2014)  40th Anniversary Global Gathering (2021), 2 DVD
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
New Model Armyn viralliset kotisivut (englanniksi)
New Model Army Myspacessa (englanniksi)
New Model Army Allmusic-sivustolla (englanniksi)
New Model Army Facebookissa (englanniksi)
Nállangáisi

Nállangáisi
Nállangáisin länsipuoli nähtynä Lakselvdalenista helmikuussa.
| --- | --- |
Sijainti:  Tromssan lääni, Norja
Vuoristo:  Lyngsalpene, Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 595 m
Ensimmäinen nousu huipulle:  Elizabeth Main, Emil Imboden ja Josef Imboden, kesä 1899
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Nállangáisi on Skandien Lyngsalpenen osaan kuuluva vuori. Se sijaitsee suurimmalta osin Tromssan kunnan alueella, mutta on samalla myös aivan Yykeän ja Omasvuonon kuntien tuntumassa. Vuoren korkein huippu (1 595 m) sijaitsee massiivin länsiosassa. Vuoren eteläpuolella on jäätikkö, Steindalsbreen, ja korkeimman huipun vieressä lounaan suunnassa on Sfinxenin 1 285 metriä korkea huippu.
Ensimmäisen nousun vuoren korkeimmalle huipulle suorittivat Elizabeth Main, Emil Imboden ja Josef Imboden kesällä 1899.
Nállangáisi (vasemmalla) ja Sfinxen (oikealla) nähtynä Lakselvdalenista helmikuussa 2009.
Aiheesta muualla

Kuvia ja hieman tietoa, Geir Jenssen 2008 (englanniksi)
Nuoria ihmisiä

| Nuoria ihmisiä |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ossi Elstelä (studiokuvaus) Toivo Särkkä (ulkokuvaus)
Käsikirjoittaja:  Mika Waltari
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Tapio Ilomäki
Kuvaaja:  Marius Raichi Vittorio Mantovani
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Ossi Elstelä
Pääosat:  Hannes Häyrinen Mervi Järventaus Laila Jokimo Kyllikki Forssell
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  1943
Kesto:  73 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nuoria ihmisiä on Ossi Elstelän ja Toivo Särkän ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1943.
Elokuvan käsikirjoittaja, kirjailija Mika Waltari laati käsikirjoituksen mielessään näyttelijä Hannes Häyrinen, jolle hän kirjoitti roolin tohelosta keksijästä, joka yhtäkkiä huomaa naisten olemassaolon.
Elokuvan ulkokuvaukset ohjasi Särkkä, studiossa kuvatut jaksot Elstelä. Elokuvan loppupuolen ravintolakohtauksen kehittelystä leikattiin pois pitkähkö jakso, jossa tanssityttö ja vakooja seuraavat Jannea laboratorioon. Siksi tarinassa on selvä aukko. Elokuvan yleisömenestys jäi keskitasoa heikommaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hannes Häyrinen  | … |  Janne ”Jean” Kelo, keksijä    |
|  Mervi Järventaus  | … |  taidemaalari    |
|  Laila Jokimo  | … |  tanssijatar    |
|  Kyllikki Forssell  | … |  Leni    |
|  Toini Vartiainen  | … |  filmitähti Raikku Rovio    |
|  Liisa Peitsalo  | … |  Paula    |
|  Regina Heinonen  | … |  Untuvainen    |
|  Yrjö Tuominen  | … |  Lenin isä, johtaja    |
|  Thure Bahne  | … |  filmisankari    |
|  Aarne Salonen  | … |  vakoilija    |
|  Teijo Joutsela  | … |  Böna, nyrkkeilijä    |
|  Olavi Virta  | … |  Klaus    |
|  Veikko Linna  | … |  Untuvaisen isä    |
|  Aino Mattila  | … |  runoilijatar    |
|  Uuno Montonen  | … |  Laboratorio Ajaxin omistaja    |
|  Aino Angerkoski  | … |  Paulan sisar, laulajatar   |
|  Veikko Itkonen  | … |  radioselostaja   |
|  Risto Veste  | … |  runoilijanuorukainen   |
|  Simo Osa  | … |  runoilija   |
|  Ossi Elstelä  | … |  elokuvaohjaaja   |
|  Onni Korhonen  | … |  poliisi   |
|  Sven Relander  | … |  mielitautilääkri   |
|  neiti Tapiola  | … |  Maija   |
|  Matti Jurva  | … |  kuplettilaulaja   |
|  Arvo Kuusla  | … |  tarjoilija   |
Arviot

Aikalaisarvioijat helsinkiläislehdissä olivat tylyjä: elokuva oli lapsilta kielletty, mutta se olisi pitänyt kieltää myös nuorisolta, niin nuorisoelokuva kuin onkin. Nuoriso kuvataan jonninjoutavaksi, vaikka sota-ajan nuoret ahersivat työleireillä. (Toini Aaltonen, Suomen Sosialidemokraatti). Komiikka on alkeellista, henkilötyypit naiiveja (Olavi Vesterdahl, Aamulehti). Helsingin ulkopuolella sen sijaan suhtauduttiin myönteisemmin. Elokuvan nuoria näyttelijöitä pidettiin tutustumisen arvoisina, ja vanha tuttavuus Häyrinen sai kehut (J-n, Savo).
Vuoden 1981 televisioesityksen yhteydessä Pertti Lumirae (Suomen Sosialidemokraatti) löysi elokuvasta ”jonkinlaista sodanaikaista viehätystä" ja Sakari Toiviainen (Ilta-Sanomat) ”tiettyä raikkautta – – ennen kaikkea Hannes Häyrisen notkean ja paikoin aidosti hykerryttävän tulkinnan ansiosta”.
Vaikka Waltarin käsikirjoittamaa hupailua on yleensä pidetty vähämerkityksisenä, Tv-maailman arviossa 37/2014 kriitikko oli eri mieltä. Hän löysi siitä Waltarin omasta kokemuspiiristä kumpuavaa ironiaa. Esimerkkinä hän mainitsee Kelon ajautumisen Tulenkantajien tyyppiselle runoklubille.
Ole Beich

Ole Beich (1955 Esbjerg – 16. lokakuuta 1991 Kööpenhamina) oli tanskalainen basisti, joka soitti rock-yhtye L.A. Gunsissa ja vuonna 1985 Guns N' Roses-yhtyeessä. Beich hukkui Sct. Jørgen -järveen Kööpenhaminan keskustassa vuonna 1991.
Luoteisarmeija (Konfederaatio)

| Luoteisarmeija |
| --- | --- |
Toiminnassa:  8. kesäkuuta 1861-9. helmikuuta 1862
Valtio:   Konfederaatio
Puolustushaarat:  Armeija
Sodat ja taistelut:  sisällissota: Rich Mountain Corrick's Ford Cheat Mountain
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Robert S. Garnett † Henry R. Jackson William W. Loring Edward Johnson
Luoteisarmeija (engl. Army of the Northwest) oli Konfederaation armeija Yhdysvaltain sisällissodan alussa. Se perustettiin 8. kesäkuuta 1861 ja lakkautettiin 9. helmikuuta 1862, jolloin se liitettiin osaksi Pohjois-Virginian armeijaa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Konfederaation armeijat
Keski-Kentucky
Kanawha
Kentucky
Mississippi
Missouri
New Mexico
Pohjois-Virginia
Luode
Niemimaa
Potomac
Shenandoah
Tennessee
Trans-Mississippi
Valley
Länsi
Länsi-Tennessee
Länsi-Louisiana
Luoteiset Havaijisaaret

| Luoteiset Havaijisaaret |
| --- | --- |
 Havaijisaaret kartalla
Merialue:  Tyyni valtameri
Saaria yht.:  10
Suurin saari:  Sand Island (Midwaysaaret)
Pinta-ala:  14,3 km²
Valtio
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Havaiji
Piirikunta:  Honolulu
Väestö
Väkiluku:  40
Luoteiset Havaijisaaret eli Leewardsaaret ovat joukko Havaijisaariin kuuluvia, pääsaarten Kauain ja Niihaun luoteispuolella sijaitsevia pieniä saaria ja atolleja. Saaret kuuluvat Midwaysaaria lukuun ottamatta Havaijin osavaltioon. Saarten kokonaismaapinta-ala on noin 8 km².[lähde? ]
Luoteisiin Havaijisaariin kuuluvat:
Nihoa (Moku Manu)
Necker (Mokumanamana)
French Frigate Shoals (Mokupāpapa)
Gardner Pinnacles (Pūhāhonu)
Maro Reef (Nalukākala)
Laysan (Kauō)
Lisianski (Papaāpoho)
Pearl and Hermes Atoll (Holoikauaua)
Midwaysaaret (Pihemanu) – ei kuulu Havaijin osavaltioon
Kure (Kānemiloha‘i)
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Northwestern Hawaiian Islands
Ole-myrsky

Ole-myrsky on 7. helmikuuta 2015 Norjaan iskenyt hirmumyrsky. Myrskyn vuoksi Bodøn lähellä sijaitseva noin parinkymmenen asukkaan Giværin kalastajakylä evakuoitiin. Myrskyn saavuttua Norjaan tuhannet jäivät ilman sähköä ja teitä jouduttiin sulkemaan. Tuulen nopeudeksi mitattiin vuorilla 33 metriä sekunnissa ja aallot olivat rannikolla 20-metrisiä.
Sama myrsky, Suomessa nimeltään Laina-myrsky, saapui Suomeen 8. helmikuuta, ja tuulten ennustettiin voimistuvan vaarallisen voimakkaiksi. Tuhot jäivät kuitenkin vähäisiksi.
Inkoon rautatieasema

Inkoon rautatieasema (lyh. Iko, ruots. Ingå järnvägsstation) on rautatieliikennepaikka rantaradalla, noin viiden kilometrin päässä Inkoon keskustasta.
Asema avattiin 1. syyskuuta 1903 lähelle Mustiolle vievää tietä, ja se on rakennettu Bruno Granholmin laatimien IV luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan. Myöhemmin asema-alueelle rakennettiin myös makasiini sekä vesitorni.
Inkoon ratapihaa siirrettiin 1990-luvulla aseman edestä sen länsipuolelle, jolloin rakennettiin myös alikulkutunneli etelänpuoleiselle laiturille. Tavaraliikenne lopetettiin vuonna 1991 ja miehitys kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 2006 Inkoon kunnanhallitus esitti henkilöjunien pysähtymisten siirtämistä Tähtelän asemalle, koska sen sijaintia pidettiin parempana. Esitys ei kuitenkaan toteutunut. Henkilöliikenne Inkoon asemalla lopetettiin 27. maaliskuuta 2016, kun lähiliikenteen Y-juna lakkasi liikennöimästä Siuntion ja Karjaan välillä. Inkoon asemalla pysähtyi kuitenkin VR:n järjestämä liityntäbussiyhteys, joka kulki Kirkkonummen ja Karjaan rautatieasemien välillä. Bussivuoroja oli arkisin kolme päivässä kumpaankin suuntaan.
Henkilöliikenne Inkoon asemalla alkoi uudelleen 3. huhtikuuta 2024. Asemalla pysähtyy kolme H-junavuoroa viikossa molempiin suuntiin.
Isaac Cuenca

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Joan Isaac Cuenca López
Syntymäaika: 27. huhtikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Reus, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä, laitalinkki
Pituus: 178 cm
Seura
Seura:  Granada
Pelinumero: 19
Junioriseurat
2001–2003:  Espanyol
2003–2006:  Barcelona
2006–2008:  Reus
2008–2009:  Damm
2009–2010:  Barcelona
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2012 |  Barcelona B | 6 | (2) |
| 2010–2011 | →  Sabadell (laina) | 32 | (4) |
| 2011–2014 |  Barcelona | 16 | (2) |
| 2013 | →  Ajax (laina) | 3 | (0) |
| 2014–2015 |  Deportivo | 27 | (2) |
| 2015–2016 |  Bursaspor | 12 | (1) |
| 2016– |  Granada | 11 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 107 | (13) |
Maajoukkue
| 2011 |  Espanja U21 | 2 | (0) |
| 2012 |  Espanja U23 | 1 | (0) |
| 2011– |  Katalonia | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. toukokuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. helmikuuta 2012.
Joan Isaac Cuenca López (s. 27. huhtikuuta 1991 Reus, Tarragona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki. Hän edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa.
Seurajoukkueura

Cuenca vietti ensimmäiset juniorivuotensa RCD Espanyolissa, kunnes liittyi FC Barcelonan La Masiaan vuonna 2003. Kolmannen vuotensa puolivälissä hän lähti kuitenkin Barcelonasta ja pelasi seuraavat kolme vuotta CF Reus Deportiussa ja CF Dammissa. Viimeiseksi juniorivuodekseen Cuenca palasi Barcelonaan.
Cuenca teki debyyttinsä aikuisten sarjoissa kaudella 2010–2011, kun hänet lainattiin Segunda División B:ssä pelanneeseen CE Sabadell FC:hen. Hän oli kauden aikana avauskokoonpanossa 24 kertaa ja pelasi yhteensä 2 288 minuuttia. Sabadell nousi kauden päätteeksi Segunda Divisióniin 18 vuoden tauon jälkeen.
Kesäkuussa 2011 Cuenca palasi jälleen Barcelonaan liittyen seuran B-joukkueeseen. Josep Guardiola kutsui hänet kuitenkin pian edustusjoukkueeseen, ja hän debytoi 23. heinäkuuta harjoitusottelussa HNK Hajduk Splitiä vastaan. Cuenca pelasi alkukauden 2011–2012 B-joukkueessa, kunnes sai taas kutsun edustusjoukkueeseen ja teki virallisen debyyttinsä 19. lokakuuta Mestarien liiga -ottelussa FC Viktoria Plzeňiä vastaan tultuaan vaihdosta David Villan tilalle. Primera Divisiónissa hän debytoi 25. lokakuuta pelaten koko ottelun Granada CF:ää vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa 29. lokakuuta RCD Mallorcaa vastaan Adrianon syötöstä. 31. tammikuuta 2012 Cuenca allekirjoitti FC Barcelonan kanssa sopimuksen, joka pitää hänet seurassa vuoteen 2015 asti.
10. heinäkuuta 2014 Barcelona ilmoitti purkaneensa sopimuksen Cuencan kanssa teknisistä syistä. Hän siirtyi kaudeksi 2014–2015 Deportivoon. Kauden 2015–2016 Cuenca aloitti turkkilaisessa Bursasporissa, josta siirtyi helmikuussa 2016 Granadaan.
Maajoukkueura

Cuenca on pelannut kaksi ottelua Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa sekä yhden ottelun Espanjan alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa ja Katalonian jalkapallomaajoukkueessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isaac Cuenca Wikimedia Commonsissa
Isaac Cuenca: La Masia’s newest pearl seeks to shine Total Barça.  27.10.2011. Arkistoitu 29.10.2011. Viitattu 10.12.2011. (englanniksi)
FC Barcelona's Isaac Cuenca: Scouting Report on Pep Guardiola's New Prospect Bleacher Report.  4.11.2011. (englanniksi)
Barca's hidden gem starts to sparkle Yahoo! Eurosport UK.  7.12.2011. (englanniksi)