stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ágios Artémios (saari)

Pároksen Náousan lahti, vasemmalla Ágios Artémioksen saari, keskellä Agía Kalín saari kirkkoineen.
| --- | --- |
Sijainti:  37°07′53″N, 25°13′38″E, Páros Páros, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,005 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ágios Artémios (kreik. Άγιος Αρτέμιος) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Pároksen saaren pohjoisrannikolla Náousan kaupungin ja Kolympíthresin kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,005 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Artémios kuuluu Pároksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren länsipuolella sijaitsee Agía Kalín saari.
Yo-Yo Ma

| Yo-Yo Ma |
| --- | --- |
 Yo-Yo Ma vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1955 (ikä 69) Pariisi, Ranska
Ammatti:  sellisti
Muusikko
Tyylilajit:  klassinen, crossover, pop/rock
Soittimet:  sello, viulu, piano ja alttoviulu 
Levy-yhtiöt:  Sony Classical, Columbia Records ja RCA Records 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Yo-Yo Ma (s. 7. lokakuuta 1955 Pariisi, Ranska) on yhdysvaltalainen sellisti.
Ma syntyi Pariisissa 1955. Hänen kiinalaiset vanhempansa olivat musiikin ammattilaisia, äiti Marina Lu oli laulaja ja isä Hiao-Tsiun Ma (馬孝駿) oli säveltäjä ja kapellimestari. Ma opiskeli viulun ja alttoviulun soittamista ennen kuin valitsi lopulliseksi soittimekseen sellon. Perhe muutti New Yorkiin, kun Ma oli seitsemän. Myöhemmin hän opiskeli Juilliard Schoolissa ja  Harvardin yliopistossa.
Vuonna 1978 Ma sai Avery Fisher -palkinnon. Sen jälkeen hän on esiintynyt useimpien maailman merkittävien orkesterien ja kapellimestarien kanssa. Hän on soittanut myös kamarimusiikkia. Hän on levyttänyt monia musiikinlajeja kuten bossa novaa, argentiinalaista tangoa ja amerikkalaista bluegrassia sekä elokuvan Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme musiikkia.
Yo-Yo Ma on voittanut vuoteen 2013 mennessä 16 Grammy-palkintoa, joista viimeisimmän vuonna 2009. Vuonna 1999 hän sai Glenn Gould -palkinnon. Hänet on myös nimittetty kunniatohtoriksi Princetonin yliopistoon. Vuonna 2012 hänet palkittiin Paul Simonin kanssa Polar Music Prize -palkinnolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yo-Yo Ma Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2013

Vuoden 2013 Yhdysvaltain avoin tennisturnaus pelattiin 26. elokuuta – 9. syyskuuta 2013 Queensissä, New Yorkissa. Se oli kaikkiaan 133. Yhdysvaltain avoin tennisturnaus ja vuoden neljäs Grand Slam -turnaus.
Kaksinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Britannian Andy Murray ja naisissa Yhdysvaltain Serena Williams. Nelinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä yhdysvaltalaiset Bob Bryan ja Mike Bryan sekä naisissa Italian Sara Errani ja Roberta Vinci. Sekanelinpelin puolustava mestaripari oli Venäjän Jekaterina Makarova ja Brasilian Bruno Soares.
Turnauksen miesten loppuottelu siirrettiin jo alkuperäisessä ohjelmassa maanantaille. Viitenä aikaisempana vuotena loppuottelu siirtyi sunnuntailta maanantaille sateen vuoksi.
Naisten kaksinpelimestaruuden voitti Serena Williams, jolle mestaruus oli Yhdysvaltain avoimissa viides. Miesten kaksinpeliturnauksen voitti Rafael Nadal.
Poisjäännit

Miehistä turnaukseen ei osallistunut Jo-Wilfried Tsonga polvivamman vuoksi. Myöskään Marin Čilić ja Viktor Troicki eivät osallistuneet turnaukseen. Čilićin epäillään jääneen kiinni dopingista, ja Troicki sai jo aiemmin dopingtuomion. Mardy Fish luovutti turnausta edeltävän viikon ottelussaan Jarkko Niemistä vastaan saatuaan auringonpistoksen. Hän ei myöskään osallistunut turnaukseen.
Naisista turnaukseen ei osallistunut maailmanlistan sijalla kolme ollut Marija Šarapova, joka kärsi olkapäävammasta.
Sijoitetut pelaajat

| --- | --- |
 Pääartikkeli: Miesten kaksinpeli Yhdysvaltain avoimessa tennisturnauksessa 2013 Miesten kaksinpeli  Novak Đoković (loppuottelu)   Rafael Nadal (mestari)   Andy Murray (puolivälierät)   David Ferrer (puolivälierät)   Tomáš Berdych (4. kierros)   Juan Martín del Potro (2. kierros)   Roger Federer (4. kierros)   Richard Gasquet (välierät)   Stanislas Wawrinka (välierät)   Milos Raonic (4. kierros)   Kei Nishikori (1. kierros)   Tommy Haas (3. kierros)   John Isner (3. kierros)   Jerzy Janowicz (1. kierros)   Nicolás Almagro (1. kierros)   Fabio Fognini (1. kierros)   Kevin Anderson (2. kierros)   Janko Tipsarević (4. kierros)   Tommy Robredo (puolivälierät)   Andreas Seppi (3. kierros)   Mihail Južnyi (puolivälierät)   Philipp Kohlschreiber (4. kierros)   Feliciano López (3. kierros)   Benoît Paire (1. kierros)   Grigor Dimitrov (1. kierros)   Sam Querrey (2. kierros)   Fernando Verdasco (1. kierros)   Juan Mónaco (1. kierros)   Jürgen Melzer (1. kierros)   Ernests Gulbis (1. kierros)   Julien Benneteau (3. kierros)   Dmitri Tursunov (3. kierros) :  Pääartikkeli: Naisten kaksinpeli Yhdysvaltain avoimessa tennisturnauksessa 2013 Naisten kaksinpeli  Serena Williams (mestari)   Viktoryja Azarenka (loppuottelu)   Agnieszka Radwańska (4. kierros)   Sara Errani (2. kierros)   Li Na (välierät)   Caroline Wozniacki (3. kierros)   Petra Kvitová (3. kierros)   Angelique Kerber (4. kierros)   Jelena Janković (4. kierros)   Roberta Vinci (puolivälierät)   Samantha Stosur (1. kierros)   Kirsten Flipkens (1. kierros)   Ana Ivanović (4. kierros)   Marija Kirilenko (3. kierros)   Sloane Stephens (4. kierros)   Sabine Lisicki (3. kierros)   Dominika Cibulková (1. kierros)   Carla Suárez Navarro (puolivälierät)   Sorana Cîrstea (2. kierros)   Nadja Petrova (1. kierros)   Simona Halep (4. kierros)   Jelena Vesnina (2. kierros)   Jamie Hampton (3. kierros)   Jekaterina Makarova (puolivälierät)   Kaia Kanepi (3. kierros)   Alizé Cornet (3. kierros)   Svetlana Kuznetsova (3. kierros)   Mona Barthel (2. kierros)   Magdaléna Rybáriková (1. kierros)   Laura Robson (3. kierros)   Klára Zakopalová (1. kierros)   Anastasija Pavljutšenkova (3. kierros)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (englanniksi)
Wilcoxin vuoden 1889 kapina

Wilcoxin vuoden 1889 kapina oli 30. heinäkuuta epäonnistunut kapina Havaijin kuningasta, Kalākauaa vastaan. Kapinan johtajana toimi Robert Wilcox, jonka mukaan kapina on nimetty.
Tausta

Robert Wilcox (1855–1903) oli havaijilainen poliitikko ja sotilas, joka kuului kuningas Kalākauan tukijoihin, minkä johdosta kuningas lähetti hänet vuonna 1880 Italiaan saamaan sotilaskoulutusta. Vuonna 1887 länsimaalaistaustaiset plantaasinomistajat pakottivat Kalākauan allekirjoittamaan uuden perustuslain, joka vei merkittävästi valtaa pois kuninkaalta. Uutta perustuslakia kutsutaan pistinperustuslaiksi. Wilcox, joka oli tuolloin Euroopassa piti kuningasta heikkona ja hänen oli pakko palata Havaijille.
Havaijille palattuaan Wilcox ei enää saanut töitä valtion hallinnosta, muutti San Franciscoon ja palasi takaisin Havaijille vuonna 1889. Tämän jälkeen Wilcox perusti Liberal Patriotic Association -nimisen järjestön. Sen tavoitteena oli saada Kalākaua perumaan pistinperustuslaki tai poistaa tämä valtaistuimelta ja nostaa tilalle Lili‘uokalani, Kalākauan sisko.
Kapina ja oikeudenkäynti

Wilcox johti 150 sotilasta ‘Iolanin palatsille 30. heinäkuuta ja vaati audienssia Kalākauan kanssa. Kuninkaallinen kaarti oli linnoittautunut sisälle, ja kieltäytyi audienssista kuninkaan kanssa, joka oli jo ehtinyt pakenemaan palatsista. Wilcox ei kuitenkaan suostunut hylkäämään kapinaansa, vaan johti joukkonsa pieneen taloon, josta kuninkaallisen kaartin pommitus lopulta pakotti heidät ulos.
Kalākaua oli paennut vaimonsa Kapi‘olanin henkilökohtaisen asunnon kautta Honolulun satamaan, ja oli viestinviejien kautta yhteydessä Wilcoxin kanssa pitkin päivää. Lopulta Wilcoxin joukot saatiin ulos linnoituksestaan, kun paikallinen baseball-tähti heitti talon sisälle dynamiittia.
Wilcox asetettiin syytteeseen maanpetoksesta. Havaijin laki kuitenkin vaati, että hänen valamiehistönsä koostuisi joko kokonaan tai osittain havaijilaisista, eli Wilcoxin vertaisista. Oli kuitenkin selvää, että tällainen valamiehistö ei suostuisi tuomitsemaan Wilcoxia, joten tälle tarjottiin syyteneuvottelua: Wilcox myöntäisi syyllistyneensä valtionvastaiseen salaliittoon ja istuisi vuoden vankilassa. Wilcox ei kuitenkaan suostunut, jolloin syyttäjien oli pakko luopua maanpetossyytteistä ja syyttä Wilcoxia ainoastaan salaliitosta. Kahden valamiehistön kuultua Wilcoxin tapaus, hänet todettiin syyttömäksi.
Jälkipyykki

Kuninkaallista kaartia komentanut Volney Ashford oli jälkikäteen arvioinut, että Wilcoxin kapina oli vähällä onnistua, mutta kapinalliset saatiin ajoissa ulos talosta, jonne nämä olivat linnoittautuneet.
Huolimatta siitä, että Wilcoxin kapina epäonnistui ja että hänet asetettiin syytteeseen maanpetoksesta, hänen suosionsa Havaijin alkuperäisasukkaiden keskuudessa kasvoi valtavasti kapinan jälkeen. Vain vuoden päästä Wilcox oli perustamassa uutta monarkistista puoluetta nimeltä National Reform Party ja tuli valituksen sen listoilta Havaijin parlamenttiin.
Vuoden 1889 kapinan jälkeen Wilcox oli vielä mukana Havaijin vallankaappauksessa vuonna 1893 ja nimeään jälleen kantavassa vuoden 1895 kapinassa.
Ágios Artémios (Ateena)

| Ágios Artémios Άγιος Αρτέμιος |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Ágios Artémios korostettuna.
Kaupunki:  Ateena, Attika, Kreikka
Suuralue:  2.
Koordinaatit:  37°57′37″N, 23°44′33″E
Lähialueet:  Goúva, Mets, Pagkráti, Výronas, Ymittós
Ágios Artémios (kreik. Άγιος Αρτέμιος) on kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan kaakkoisosassa ja kuuluu kaupungin 2. suuralueeseen. Kaupunginosa on saanut nimensä sen alueella sijaitsevasta samannimisestä kirkosta, joka on omistettu Pyhälle Artemiokselle.
Kaupunginosan lounaispuolella sijaitsee Goúvan kaupunginosa, luoteispuolella Mets, koillispuolella Pagkráti, itäpuolella Výronaksen kaupunki ja eteläpuolella Ymittóksen kaupunki.
Ateenan kaupunginosat ja alueet
Aérides
Ágios Artémios
Ágios Elefthérios
Ágios Loúkas
Ágios Nikólaos
Ágios Panteleímonas
Akadimía
Akadimía Plátonos
Akrópoli
Ampelókipoi
Anafiótika
Anáktora
Asteroskopeío
Attikí
Chílton
Elaiónas
Ellinoróson
Erythrós Stavrós
Evangelismós
Exárcheia
Filopáppou
Girokomeío
Gkázi
Gkráva
Gkýzi
Goudí
Goúva
Ilísia
Kallimármaro
Kansallispuutarha
Kerameikós
Klafthmónos
Kolokynthoú
Kolonáki
Kolonós
Koukáki
Kountouriótika
Kynosárgous
Kypriádou
Kypséli
Lampriní
Lófos Skouzé
Lykavittós
Makrygiánni
Metaxourgeío
Mets
Monastiráki
Néa Filothéi
Neápoli
Néos Kósmos
Omónoia
Pagkráti
Patísia
Pedíon Áreos
Pefkákia
Petrálona
Pláka
Plateía Amerikís
Plateía Koliátsou
Plateía Koumoundoúrou
Plateía Mavíli
Plateía Viktorías
Polýgono
Profítis Daniíl
Profítis Ilías
Promponás
Psyrí
Rizoúpoli
Rouf
Sepólia
Stathmós Larísis
Sýntagma
Thiseío
Thymarákia
Treis Géfyres
Váthi
Votanikós
Záppeio
Yo-Yo

Yo-Yo
Yo-Yo (oik. Yolanda Whittaker, s. 4. elokuuta 1971) on yhdysvaltalainen rap-artisti, joka tunnettiin pääasiassa hip hop -fanien ja musiikkikriitikoiden keskuudessa 1990-luvun aikana.
Yo-Yo oli vierailevana artistina Ice Cuben albumilla AmeriKKKa's Most Wanted vuonna 1990. Hänen debyyttialbuminsa oli vuonna 1991 julkaistu Make Way for the Motherlode. Albumin suosituin kappale oli You Can't Play With My Yo-Yo, joka tehtiin yhteistyössä Ice Cuben kanssa. Vuonna 1992 julkaistu albumi Black Pearl sai hyvän vastaanoton kriitikoilta. Se keskittyi positiivisiin ajatuksiin ja nosti aiheen vastakohdaksi gangsta rap -tyylille. Yo-Yo äänitti ja julkaisi lisää hittejä, kuten vuonna 1993 julkaistun kappaleen You Better Ask Somebody. Vuonna 1993 julkaistiin myös albumi Total Control. Vuonna 1998 Yo-Yo sai valmiiksi hänen viidennen ja viimeisimmän albuminsa nimeltä Ebony, mutta sitä ei koskaan julkaistu.
Aiheesta muualla

Yo-yon biografia
Yousician

| Yousician |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2010
Perustaja:  Chris Thür ja Mikko Kaipanen
Toimitusjohtaja:  Chris Thür
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Sovellukset ja ohjelmistot
Tuotteet:  Yousician kitara, Piano, Ukulele, Basso, laulu Yousician opettajille GuitarTuna
Liikevaihto:  43 milj. (2022)
Henkilöstö:  137 (2022)
Kotisivu:  https://yousician.com/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yousician on Suomessa perustettu interaktiivinen soittimen soitonopetukseen tarkoitettu sovellus, joka tarjoaa erilaisia tehtäviä ja kursseja sekä kuuntelee käyttäjän soittoa käyttäjän laitteen mikrofonin kautta. Sovellus antaa välitöntä palautetta virheistä. Yousicianissa on valittavissa viisi opiskeltavaksi tarkoitettua soitinta: Kitara, piano, basso, ukulele ja laulu, ja valittavana on noin 10 000 soitettavaa kappaletta. Sovellus palkittiin vuoden 2020 joulukuussa vuoden kotimaisena digisovelluksena, ja sillä on kymmeniä miljoonia käyttäjiä ympäri maailmaa.
Åkeshov

Åkeshovin linna.
Åkeshov on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee läntisen Tukholman alueella (Västerort), ja kuuluu hallinnollisesti Bromman kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Åkeslundin, Nockebyhovin, Norra Ängbyn ja Riksbyn kaupunginosat. Åkeshovin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1926. Vuonna 1934 se liitettiin Nockebyhoviin, mutta vuonna 1940 siitä tuli taas oma kaupunginosansa. Åkeshovissa on asukkaita noin 700, ja kaupunginosa on maa-alaltaan 0,27 neliökilometrin suuruinen.
Kaupunginosassa sijaitsee Åkeshovin linna sekä Åkeshovin uima- ja liikuntahalli.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman kaupunginosat
Wounded

| Wounded Enchant |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. toukokuuta 1997
 Tuottaja(t): Douglas A. Ott
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 63.27
 Levy-yhtiö: Magna Carta Records
Enchantin muut julkaisut
| A Blueprint of the World 1995 | Wounded 1996 | Time Lost 1997 |
Wounded on yhdysvaltalaisen progressiivisen rockyhtyeen Enchantin toinen studioalbumi.
Kappaleet

Below Zero – 6.07
Fade 2 Grey – 8.10
Pure – 7.17
Broken – 7.44
Hostile World – 6.29
Look Away – 6.40
Armour – 6.57
Distractions – 7.27
Missing – 6.36
Kokoonpano

Ted Leonard – laulu
Douglas Ott – kitara
Mike "Benignus" Geimer – kosketinsoittimet
Ed Platt – basso
Paul Craddick – rummut
Åkesson

Åkesson on ruotsinkielinen sukunimi, jota käytetään Suomessa ja Ruotsissa. Nimen kantajia:
Anna Åkesson (1865–1940), suomenruotsalainen kirjailija
Emil Åkesson (1858–1930), suomalainen kansanedustaja
Erik Åkesson Soop (1613–1674), suomalainen maaherra
Fredrik Åkesson (s. 1972), ruotsalainen kitaristi
Jimmie Åkesson (s. 1979), ruotsalainen puoluejohtaja
Knut Gustaf Åkesson (1845–1924), suomalainen valtiopäivämies ja hovioikeudenneuvos
Otto Åkesson (1872–1939), suomalainen asianajaja ja oikeusministeri
Sonja Åkesson (1926–1977), ruotsalainen runoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ylä-Malmi

| Ylä-Malmi> Övre Malm |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Ylä-Malmi korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Koillinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  381
Pinta-ala:  0,91 km² 
Väkiluku:  6 623  (2013)
Väestötiheys:  7722 as./km²
Osa-alueet:  on osa-alue Malmin peruspiirissä
Postinumero(t):  00700, 00701
Lähialueet:  Pukinmäki, Tapaninvainio, Tapanila, Ala-Malmi, Kivikko
Ylä-Malmi (ruots. Övre Malm) on Malmin peruspiiriin kuuluva osa-alue Koillis-Helsingissä, pääradan ja Malmin rautatieaseman länsipuolella.
Ylä-Malmilla asuu noin 6 600 henkeä (2013) ja työpaikkoja siellä on 4 050 (31.12.2003).
Alueella sijaitsee useita päiväkoteja, Malmin ala-asteen koulu ja Malmin yläaste. Lisäksi Ylä-Malmilla sijaitsee Malmin peruspiirin alueen terveysasemana toimiva Malmin sairaala (Talvelantie 6) ja suuren Malmin evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko.
Kuvagalleria

Luhtitalo Kotinummentiellä.
Asuintaloksi muutettu MKT-tehtaiden konttorirakennus.
Malmin poliisitalo
Vanha puutalo Ylä-Malmintorilla.
Kirkonkyläntietä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ylä-Malmi Wikimedia Commonsissa
Aasi

| Aasi |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kavioeläimet Perissodactyla
Heimo::  Hevoseläimet Equidae
Suku::  Equus
Laji::  Afrikanvilliaasi asinus
Alalaji::  asinus
Kolmiosainen nimi
 Equus asinus asinus  Linnaeus, 1758 
Synonyymit
 Equus africanus asinus 
Katso myös
   Aasi Wikispeciesissä   Aasi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aasi Devonissa, Englannissa.
Aasin pää
Miniature Mediterranean- aaseja, eli miniaaseja, jotka ovat levinneet maailmalle Välimeren maista.
Aasi eli kesyaasi (Equus asinus asinus tai lajiksi tulkittuna Equus asinus) on kavioeläinten lahkoon kuuluva koti- ja lemmikkieläin. Sen luonnonvarainen kantamuoto on afrikanvilliaasi (Equus asinus / E. africanus), jonka muita alalajeja ovat nubianvilliaasi, somalianvilliaasi ja 300-luvulla sukupuuttoon kuollut atlasvilliaasi.  Samaan hevoseläinten heimoon kuuluvat myös hevonen, seeprat ja aasianvilliaasi. Aasialaiset villiaasit eivät mainittavasti ole vaikuttaneet kesyaasin historiaan. Ruumiinrakenteeltaan aasi muistuttaa hevosta, mutta eroaa siitä selvästi pitkien korviensa vuoksi.
Villiaasi yleisesti

Villiaasi on aroeläin, se tarvitsee säännöllisesti vettä, vaikka tuleekin toimeen niukalla ravinnolla. Aasit kestävät niin kylmiä lumimyrskyjä kuin kuumia hiekkamyrskyjäkin. Niiden ainoa vihollinen on ihminen. Maatalouden takia aasit ovat joutuneet ahtaammalle. Myös sudet tappavat yksin joutuneita aaseja.
Aasi on yleensä harmaanruskea ja sen selässä kulkee tumma viiva, josta hartioiden kohdalla lähtee tumma poikkiraita, aasinristi. Sama väritys tunnetaan hevosilla nimellä hiirakko. Monen muunkin värisiä aaseja kuitenkin tunnetaan aina mustasta kirjavaan ja vitivalkoiseen. Aasin maha ja jalkojen sisäsivut ovat vaaleat ja sen yönsilmät ovat pienet, jos niitä on lainkaan, ja pehmeät. Aasin harja on karhea, lyhyt ja pysty. Häntä on ylhäältä kalju ja hännän päässä on pitkäjouhinen tupsu.
Aasit elävät oriin johtamissa 10–20 eläimen laumoissa. Luonteeltaan ne ovat melko arkoja ja kaihtavat ihmisasutusta. Aasitamma kantaa kauemmin kuin hevonen, 12–13 kuukautta ja synnyttää yleensä vain yhden varsan. Aasitamma varsoo yleensä kahden vuoden välein. Varsa on heti syntyessään täysin kehittynyt ja pystyy tunnin ikäisenä seuraamaan jo emäänsä. Varsat kasvavat nopeasti ja ovat jo kaksivuotisina täysikasvuisia. Nuoret aasit eivät välttämättä ole emistään riippuvaisia, mutta seuraavat emojaan vielä pitkään. Aasin maitoa pidetään energiapitoisena ja kalliina herkkuna, kylpihän siinä itse Kleopatrakin. Kaksivuotiaina orivarsat ajetaan pois laumasta, ja ne muodostavat omia laumojaan keräämällä tammoja. Tammat kerääntyvät terveen ja hyvinvoivan oriin ympärille, nuoret oriit saavat vain harvoja tammoja ja muodostavatkin omia ryhmiään.
Villiaasi yleisesti > Afrikkalainen villiaasi

Afrikanvilliaasi on hoikkarakenteinen 115–140 senttiä korkea aasi. Väri vaihtelee tuhkan harmaasta punakeltaiseen ja vatsapuoli on vaaleampi. Selässä kulkee tumma juova, joka muodostaa hartioiden yli menevän raidan kanssa aasinristin. Jaloissa aasilla on usein poikkiraitoja (seeprajuovia) kuten monilla muillakin alkuroduilla, esimerkiksi przewalskinhevosella. Harja on harva ja lyhyt ja korvat ovat pitkät, ja usein päistään mustat. Hännässä on pitkä huisku.
Afrikkalaiset villiaasit muodostavat pieniä, 10–15 eläimen perhekuntia, joiden sosiaaliset siteet eivät näytä olevan yhtä vahvat kuin aasialaisilla serkuilla. Afrikkalaiset villiaasit ovat erittäin arkoja ja aina valmiina lähtemään pakoon. Ne elävät aavikoilla, joissa syövät aroheinää tai piikkisiä pensaskasveja, joista saavat myös paljon vettä, joten ne pystyvät olemaan pitkiäkin aikoja juomatta.
Kesyaasi

Kesyaasi on kaikkein vanhimpia kotieläimiä, se kesytettiin 4000 eaa. Pohjois-Afrikassa. Eteläisissä maissa aasi oli tärkein kotieläin ja kantojuhta, ja on paikoin edelleenkin. Kesyaasin tehtäviin on kuulunut kuormien vetäminen tai kantaminen.
Eurooppalaiset muodot poikkeavat melko lailla eteläisistä aaseista. Egyptiläinen aasi on sopusuhtainen, temperamenttinen ja poikkeuksellisen voimakas, joka ei jää paljoa suorituksissa jälkeen edes hevosesta. Aasit soveltuvat myös ratsuiksi, ne kulkevat verkkaisesti ja laukkaavat pehmeästi. Monet lajit osaavat myös luonnostaan tasakäynnin. Aasirotuja on monen kokoisia, Kreikassa ja Espanjassa on pieniä aaseja. Kookkain aasirotu on jalostettu Etelä-Ranskassa: Poitoun aasien oriiden säkäkorkeus on yli 150 senttiä. Tavallinen työaasi on keskikokoinen, lihaksikas, kestävä ja vähään tyytyvä. Kesyissä aaseissa on perin vähän luonnonvaraisten sukulaisten hurjuutta ja rohkeutta, tosin sen ajoittainen jääräpäisyys viittaa alkuperäiseen luonteenpiirteeseen. Aistit ovat yhtä hyvin kehittyneet kuin villinkin aasin.
Looking After A Donkey -kirjan (Whittet Books 1988) kirjoittaja Dorothy Morris kiteyttää aasin perusluonteen kirjansa johdannossa näin: Aasi on paljon turvallisempi pienille lapsille kuin poni. Aasin vaistoihin kuuluu seisoa paikallaan; jos lapsi menee aasin taakse ja lyö aasia takajalkaan, aasi jähmettyy paikalleen ja katsoo kuka tökkii sitä, mutta poni ottaa jalat alleen ja juoksee karkuun. Tämä myös ehkäisee aasia loukkaantumasta jos se jää jalastaan kiinni esimerkiksi rautalankaan tai sotkeutuu rikkinäiseen aitaan.
Aaseilla on hyvä muisti, ja ne muistavat reitit, joita ovat joskus kulkeneet. Sananlaskujen antama kuva tyhmästä otuksesta on väärä, aaseilla on hyvä oppimiskyky ja itsepäisyyttä voidaan pitää todisteena omasta tahdosta. Monet aasit ovat lähtöisin alueilta, joilla on maanjäristyksiä ja aasit tunnustelevat jaloillaan tukevaa jalansijaa. Siksi monet aasit eivät mielellään mene kuljetuskärryyn, jonka lastaussilta joustaa.
Kesy aasi tyytyy niukkaankin ravintoon, se syö ohdakkeita ja piikkisiä pensaita, ainoastaan juomavetensä kanssa se on tarkka. Vesi ei saa olla likaista, mutta niukka suolaisuus ei haittaa. Aasit kommunikoivat kuuluvilla ii-aa-huudoilla. Äänen täytyy olla kuuluva, jotta aasi pystyy kommunikoimaan kaukana olevien lajitovereidensa kanssa.
Aasit voivat elää vanhoiksi, jopa silloin kun ne joutuvat tekemään ankaraa työtä. Tiedetään aaseja, jotka ovat eläneet 40–50-vuotiaiksi ja pysyneet loppuun saakka työkykyisinä.[lähde? ]
Aaseja kasvatetaan ja käytetään paikoitellen (kuten Italiassa) myös lihantuotantoon. Myös niiden maitoa käytetään ravinnoksi.
Aiemmin kesyjä aaseja pääsi välillä karkuun ja villiintymään. Villejä aasilaumoja on tavattu eräillä saarilla, mm. Sardiniassa ja Etelä-Amerikassa. Tällaiset ihmisen hoidosta vapautuneet yksilöt omaksuvat nopeasti villien kantamuotojensa tavat. Oriit alkavat kerätä laumoja, ovat valppaita ja varovaisia, eivätkä enää lähesty ihmistä.
Kesyaasi > Risteymät

Aasin ja hevosen risteymää kutsutaan nimellä muuli tai muuliaasi. Muulin isä on aasi ja emä hevostamma, kun taas muuliaasin isä on hevosori ja emä aasitamma. Molemmat risteymät ovat lähes aina steriilejä.
Aasin ja seepran risteytymä, seproidiAasi voi risteytyä myös seepran kanssa, jolloin jälkeläistä kutsutaan sebroidiksi. Myös tällainen risteymä on lähes aina steriili.
Käyttötarkoitus

Aasia voi myös hyödyntää ratsuna, sillä jotkut aasit kasvavat noin 150 cm:n korkuiseksi. Aasilla on kuitenkin pystyistä lavoistaan johtuen lyhyt ja töksähtävä askellus. Aaseja myös lypsetään ja kasvatetaan lihantuotantoon.
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Aasi Wikisitaateissa
Poitou-aasit, joista toinen on vielä talvikarvassaan.
Katalonialainen aasi
Köyhissä maissa, kuten tässä Afganistanissa, aasi on jokapäiväinen kulkuväline. Useimmiten aasi kantaa nöyrästi painavankin ratsastajan.
Yuri Kanō

Yuri Kanō
Yuri Kanō (s. 27. lokakuuta 1978) on japanilainen kestävyysjuoksija.
Kanō sijoittui Berliinin MM-kilpailuissa 2009 maratonilla seitsemänneksi ajalla 2.26.57. Uransa toistaiseksi parhaan maratonajan 2.24.27 hän juoksi Tokiossa marraskuussa 2008.