stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Radamel Falcao
Seurajoukkueura > Monaco (2013–2014) > Kausi 2014–2015

Falcao palasi takaisin joukkueen harjoitteluvahvuuteen heinäkuussa 2014 puolen vuoden poissaolonsa jälkeen ja hänen oli tarkoitus osallistua normaalisti tulevalle harjoituskaudelle. Ensimmäisen ottelunsa loukkaantumisen jälkeen hän pelasi 2. elokuuta 2014 Emirates Cupissa espanjalaisseura Valenciaa vastaan. Seuraavana päivänä pelattiin turnauksen toiset ottelut, jossa Monaco kohtasi isäntäjoukkue Arsenalin. Falcao pelasi ottelussa tunnin ja viimeisteli sen ainoan maalin ensimmäisellä puoliajalla 36. peliminuutin kohdalla.
Kauden ensimmäisessä sarjaottelussa 10. elokuuta 2014 Monaco kohtasi kotikentällään Lorientin. Falcao aloitti ottelun vaihtopenkiltä ja pääsi kentälle vasta 59. peliminuutin kohdalla, josta 19 minuuttia myöhemmin hän avasi kauden maalisaldonsa onnistuttuaan rangaistuspotkusta. Monaco tasoitti Falcaon maalilla ottelun numeroihin 1–1, mutta hetkeä myöhemmin vierasjoukkue siirtyi jälleen johtoasemaan 1–2, mikä jäi lopulta myös ottelun lopputulokseksi. 24. elokuuta 2014 vierasottelussa Nantesia vastaan Falcao oli ensimmäistä kertaa kauden aikana avauskokoonpanossa. Hän viimeisteli ottelun ainoan osuman, kun Monaco haki 0–1-voiton Länsi-Ranskasta. Ottelun jälkeisessä haastattelussa hän toivoi jatkavansa Monacossa, huolimatta muun muassa italialaisseurojen Juventuksen ja Milanin kiinnostuksesta. Siirtohuhut saivat kuitenkin jälleen lisäpontta, kun Falcaoa ei valittu kokoonpanoon otteluun Lilleä vastaan ja myöhemmin ottelun aikana hänet kuvattiin katsomossa istumassa seuraomistaja Vadim Vasilyevin vierellä.
Seurajoukkueura > Manchester United (laina)

Kesän 2014 siirtoikkunan viime hetkillä Falcao siirtyi kauden mittaiselle lainasopimuksella englantilaisseura Manchester Unitediin. Lainan arvo on noin 7,5 miljoonaa euroa, ja siihen liittyy 55 miljoonan euron osto-optio kauden päätteeksi. Falcao otti käyttöönsä pelinumeron 9. Huolimatta lainasopimuksesta Falcao ilmoitti haluavansa jäädä Manchesteriin myös tulevaisuudessa ja tavoitteekseen hän asetti nousta yhdeksi seuralegendoista.
Seurajoukkueura > Manchester United (laina) > Kausi 2014–2015

Falcao teki ensiesiintymsensä uudessa seurassaan 14. syyskuuta 2014 kotiottelussa Queens Park Rangersia vastaan, kun hän korvasi kentältä vaihtoon tulleen Juan Matan. Falcao otettiin vastaan suurin suosionosoituksen, kun hänen nimeään huudettiin sekä lämmittelyvaiheessa että ottelun aikana. Hän avasi maalitilinsä manchesterilaisseurassa 5. lokakuuta 2014 pelatussa kotiottelussa Evertonia vastaan. 20. joulukuuta 2014 Falcao palasi lyhyen loukkaantumisjaksonsa jälkeen takaisin joukkueen vahvuuteen ja aloitti ensimmäistä kertaa avauskokoonpanossa ottelussa Aston Villaa vastaan. Hän teki ottelussa 1–1-tasoitusosuman, mikä jäi myös lopulta lopputulokseksi. 26. joulukuuta 2014 pelatussa ottelussa Newcastle Unitedia vastaan hän tarjosi syötön Wayne Rooneyn tekemään osumaan.
1. tammikuuta 2015 vieraskentällä Stoke Cityä vastaan Falcao onnistui jälleen itse maalinteossa ja tasoitti ottelun numeroihin 1–1. Spekulaatiot Falcaon mahdollisesta jäämisestä pysyvällä siirrolla manchesterilaisseuraan eivät ole juurikaan saaneet kannatusta lehdistön keskuudessa perustuen hänen peliesityksiinsä yhteensä 19 pelaamassaan ottelussa. 9. maaliskuuta 2015 pelatussa FA Cupin puolivälieräottelussa Arsenalia vastaan, Falcao ei esiintynyt kentällä kamppailun aikana. Päivää myöhemmin hän pelasi seuran alle 21-vuotiaiden joukkueessa Tottenham Hotspuria vastaan, jossa otteluaikaa kertyi kolumbialaiselle 72 minuuttia. Entiset jalkapalloilijat Dietmar Hamann ja Willem van Hanegem ottivat kantaa päävalmentaja Louis van Gaalin tekoon ja pitivät hänen päätöstään lähettää Falcao nuorisojoukkueen otteluun epäkunnioitettavana ja häpeällisenä tekona.
24. toukokuuta 2015 Manchester United ilmoitti jättävänsä käyttämättä Falcaon lainasopimukseen sisältyneen osto-option. Hän pelasi kauden aikana englantilaisseurassa yhteensä 29 ottelua ja teki niissä neljä maalia.
Seurajoukkueura > Chelsea (laina)

3. heinäkuuta 2015 lontoolaisseura Chelsea ilmoitti Falcaon siirtyvän joukkueeseen kauden kestävällä lainasopimuksella. Seurassa pelasivat jo ennestään Falcaon maanmiehistä ja vanhoista joukkuetovereista tutut Juan Cuadrado, Diego Costa, Filipe Luís ja Thibaut Courtois. Osana kauppaa Mario Pašalić matkasi Monacoon lainasopimuksella.
Seurajoukkueura > Chelsea (laina) > Kausi 2015–2016

Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 2. elokuuta 2015 pelatussa FA Community Shieldin ottelussa Arsenalia vastaan. Ensimmäisen sarjaottelunsa lontoolaisseuran riveissä Falcao pelasi kuusi päivää myöhemmin kauden avauskierroksella Swansea Cityä vastaan, kun hänet otettiin vaihdosta kentälle ottelun 84. peliminuutilla. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 29. elokuuta 2015 ottelussa Crystal Palacea vastaan. 3. marraskuuta 2016 Falcao loukkaantui harjoitusten aikana ja hänen arvioitiin olevan sivussa muutamia viikkoja.
15. tammikuuta 2016 joukkueen uusi päävalmentaja Guus Hiddink ilmoitti Falcaon viimeisimmän loukkaantumisen olleen odotettua vakavampi ja sen vaatien pidempää paranemisaikaa. Seuraavassa kuussa Falcao pudotettiin lontoolaisseuran Mestarien liigaan osallistuvasta 25-henkisestä miehistöstä ja hänen paikkansa otti brasilialainen Alexandre Pato.
12. toukokuuta 2016 ilmoitettiin, että Chelsea ei tule käyttämään pelaajan lainasopimukseen sisältynyttä osto-optiota ja niin Falcao palasi kauden jälkeen takaisin omistajaseuraansa Monacoon.
Maajoukkueura > Ensimmäiset vuodet 2005–2010

Falcao teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa 21-vuotiaana ottelussa Montenegroa vastaan vuonna 2007 Japanissa järjestetyssä Kirin cupissa. Toisen maalinsa hän teki niin ikään ystävyysottelussa, kun Kolumbia kohtasi 8. syyskuuta 2007 Perun. Hänen maajoukkueuransa kolmas maali sai odotella tuloaan hieman yli vuoden, kun hän ratkaisi maalillaan 19. marraskuuta 2009 Nigeriaa vastaan pelatun ystävyysotteluun.
Falcaon ensimmäinen maali maajoukkueessa kilpailullisissa otteluissa syntyi 10. kesäkuuta 2009 pelatussa vuoden 2010 MM-kilpailujen karsinnoissa Perua vastaan. Vuosi 2010 sujui Falcaon osalta hiljaisissa merkeissä maalien suhteen, kun hän teki vain yhden maalin maajoukkueessa 8. lokakuuta 2010 pelatussa ystävyysottelussa Ecuadoria vastaan.
Maajoukkueura > Copa América 2011

Falcao valittiin Kolumbian kokoonpanoon vuoden 2011 Copa Américaan, jotka pelattiin Argentiinassa. Lohkovaiheen viimeissä ottelussa Boliviaa vastaan, Falcao teki kaksi maalia ja johdatti joukkueensa puolivälieriin lohkovoittajana. Puolivälieräottelussa joukkue kohtasi Perun, joka eteni jatkoajalle. Falcaolla oli paikka viedä Kolumbia johtoon ottelun toisella puoliajalla, mutta hän epäonnistui rangaistuspotkussa. Jatkoajalla Peru onnistui kahdesti maalinteossa ja eteni lopulta otteluparista välieriin.
Maajoukkueura > MM-kilpailujen 2014 karsinnat

Kolumbia aloitti karsinnat vuoden 2014 MM-kilpailuihin ottelulla Boliviaa vastaan. Falcao ratkaisi maalillaan voiton Kolumbialle aivan ottelun viime hetkillä. 29. helmikuuta 2012 pelatussa ystävyysottelussa Meksikoa vastaan hän onnistui kertaalleen maalinteossa. Falcao teki yhden maalin 7. syyskuuta 2012 pelatussa karsintaottelussa vuoden 2011 Copa Américan voittanutta Uruguayta vastaan, ottelun päätyttyä lopulta Kolumbian selvään 4–0-voittoon. Neljä päivää myöhemmin pelatussa karsintaottelussa Chileä vastaan, hän onnistui niin ikään maalinteossa.
12. lokakuuta 2012 Kolumbia kaatoi karsintalohkon viimeisenä majailleen Paraguayn numeroin 2–0. Falcao teki ottelussa Kolumbian molemmat osumat. Falcao pelasi vuoden 2013 ensimmäisen maaottelunsa Boliviaa vastaan. Hän onnistui jo ottelun ensimmäisellä 10 minuutilla maalinteossa puskiessaan pallon verkkoon, mutta tämä tuomittiin kuitenkin virheellisesti paitsiona. Hän sai lopulta kuitenkin nimensä maalintekijätilastoon onnistuttuaan tekemään joukkueensa neljännen maalin.
11. lokakuuta 2013 Kolumbia kohtasi Chilen toistamiseen vuoden 2014 MM-karsintaottelussa. Chile johti ottelua ensimmäisen puoliajan jälkeen 0–3, mutta kotijoukkue onnistui toisen puoliajan aikana nousemaan lopulta 3–3-tasapeliin Falcaon kahden rangaistuspotkumaalin siivittämänä. Kolumbia varmisti tällä tuloksella paikkansa vuoden 2014 MM-kilpailuihin ensimmäistä kertaa 16 vuoteen.
Maajoukkueura > MM-kilpailut 2014 ja ystävyysottelut

14. marraskuuta 2013 pelatussa ystävyysottelussa Belgiaa vastaan Falcao teki ottelun avausmaalin. 23. tammikuuta 2014 sattuneen loukkaantumisen jälkeen ilmoitettiin, että Falcao ei mahdollisesti pysty osallistumaan vuoden 2014 Brasiliassa pelattaviin MM-kilpailuihin. Hän kertoi itse uskovansa nopeampaan kuntoutumisajanjaksoon ja näin ollen olevansa vielä toiveikas pelaamisestaan tulevissa MM-kilpailuissa. Huolimatta Falcaon loukkaantumisesta, hän kuului 5. helmikuuta 2014 päävalmentaja José Pekermanin julkaisemaan alustavaan 30 pelaajan osallistujalistaan vuoden 2014 MM-kilpailuihin.
Huhtikuussa 2014 Falcaon polven operoinut kirurgi José Carlos Noronha kertoi uskovansa kolumbialaisen toipuvan loukkaantumisesta ennen MM-kilpailujen alkua, joskaan ei välttämättä täysin 100 prosenttisesti. Myös Falcao itse kertoi olevansa hieman edellä toipumisaikataulustaan, mutta samalla vakuutti ajan olevan vielä liian aikainen voidakseen olla varma osallistumisestaan MM-kilpailuihin. 16. toukokuuta 2014 Falcao myönsi, että hänen on lähes mahdottomuus toipua täyteen kuntoon ennen kesäkuussa alkavia MM-kilpailuja, mutta tästä huolimatta yrittävänsä päästä mukaan joukkueeseen. Samoihin aikoihin hän palasi takaisin seurajoukkueensa harjoituksiin. Pitkien spekulaatioiden jälkeen Falcao lopulta ilmoitti jäävänsä pois Kolumbian joukkueesta, koska hän ei ollut toipunut tarpeeksi hyvään kuntoon ja täten piti epäoikeudenmukaisena tulemistaan joukkueeseen puolikuntoisena.
Maajoukkueura > Copa América 2015

Loukkaantumisensa jälkeen hän teki paluun maajoukkueeseen 10. lokakuuta 2014 ystävyysottelussa El Salvadoria vastaan. Hän pääsi ottelussa myös maalin makuun 11 kuukauden tauon jälkeen. Maali oli ensimmäinen puskuosuma Falcaolle maajoukkuepaidassa. 26. maaliskuuta 2015 Falcao onnistui maalinteossa kahteen otteeseen sekä alusti yhden joukkueensa maaleista, kun Kolumbia kaatoi ystävyysottelussa Bahrainin numeroin 6–0. Samalla hän nosti maalimääränsä maajoukkueessa 23:een ja oli näin vain kahden maalin päässä kautta aikain maajoukkueen parhaasta maalintekijästä Arnoldo Iguaránista. Neljä päivää myöhemmin hän onnistui maalinteossa rangaistuspotkusta ystävyysottelussa Kuwaitia vastaan.
6. kesäkuuta 2015 viimeisessä harjoitusottelussa ennen vuoden 2015 Copa Américaa Costa Ricaa vastaan, Falcao teki maalin ja sivusi näin Iguaránin hallussa olevaa ennätystä. Turnauksessa Falcao toimi joukkueen kapteenina, mutta maaleja hän ei onnistunut tekemään kolmessa alkusarjan ottelussa. 26. kesäkuuta 2015 pelatussa puolivälieräottelussa Argentiinaa vastaan hän menetti paikkansa avauskokoonpanossa Jackson Martínezille. Kolumbia hävisi ottelun rangaistuspotkukilpailun jälkeen luvuin 4–5.
Tilastot > Seurajoukkue

Päivitetty 25. elokuuta 2019.
| Seura | Kausi | Sarja> Ottelut | Sarja> Maalit | Cup> Ottelut | Cup> Maalit | Liigacup> Ottelut | Liigacup> Maalit | Maanosan sisäiset> Ottelut | Maanosan sisäiset> Maalit | Muut1> Ottelut | Muut1> Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| River Plate | 2004–05 | 4 | 0 | – | – | – | – | 0 | 0 | – | – | 4 | 0 |
| River Plate | 2005–06 | 7 | 7 | – | – | – | – | 0 | 0 | – | – | 7 | 7 |
| River Plate | 2006–07 | 20 | 3 | – | – | – | – | 3 | 0 | – | – | 23 | 3 |
| River Plate | 2007–08 | 27 | 11 | – | – | – | – | 12 | 8 | – | – | 39 | 19 |
| River Plate | 2008–09 | 32 | 13 | – | – | – | – | 6 | 3 | – | – | 38 | 16 |
| River Plate | Yhteensä | 90 | 34 | – | – | – | – | 21 | 11 | – | – | 111 | 45 |
| Porto | 2009–10 | 28 | 25 | 5 | 5 | 2 | 0 | 8 | 4 | 0 | 0 | 43 | 34 |
| Porto | 2010–11 | 22 | 16 | 3 | 3 | 0 | 0 | 16 | 18 | 1 | 1 | 42 | 38 |
| Porto | 2011–12 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 |
| Porto | Yhteensä | 51 | 41 | 8 | 8 | 2 | 0 | 24 | 22 | 2 | 1 | 87 | 72 |
| Atlético Madrid | 2011–12 | 34 | 24 | 1 | 0 | – | – | 15 | 12 | – | – | 50 | 36 |
| Atlético Madrid | 2012–13 | 34 | 28 | 4 | 2 | – | – | 2 | 1 | 1 | 3 | 41 | 34 |
| Atlético Madrid | Yhteensä | 68 | 52 | 5 | 2 | – | – | 17 | 13 | 1 | 3 | 91 | 70 |
| Monaco | 2013–14 | 17 | 9 | 2 | 2 | 0 | 0 | – | – | – | – | 19 | 11 |
| Monaco | 2014–15 | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | 3 | 2 |
| Monaco | 2016–17 | 29 | 21 | 2 | 1 | 2 | 1 | 10 | 7 | – | – | 43 | 30 |
| Monaco | 2017–18 | 26 | 18 | 1 | 0 | 3 | 3 | 5 | 3 | 1 | 0 | 36 | 24 |
| Monaco | 2018–19 | 33 | 15 | 1 | 1 | 0 | 0 | 5 | 0 | – | – | 39 | 16 |
| Monaco | Yhteensä | 108 | 65 | 6 | 4 | 5 | 4 | 20 | 10 | 1 | 0 | 140 | 83 |
| Manchester United | 2014–15 | 26 | 4 | 3 | 0 | 0 | 0 | - | - | – | – | 29 | 4 |
| Manchester United | Yhteensä | 26 | 4 | 3 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | 29 | 4 |
| Chelsea | 2015–16 | 10 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 12 | 1 |
| Chelsea | Yhteensä | 10 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 12 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 353 | 197 | 22 | 14 | 8 | 4 | 82 | 56 | 5 | 4 | 470 | 275 |
1Muissa kilpailuissa on huomioitu FA Community Shield, Portugalin supercup ja UEFA Super Cup.
Tilastot > Maajoukkue > Maajoukkuetilastot

Päivitetty 18. syyskuuta 2019.
| Kolumbia> Vuosi | Kolumbia> Ottelut | Kolumbia> Maalit |
| --- | --- | --- |
| 2007 | 8 | 2 |
| 2008 | 5 | 1 |
| 2009 | 9 | 2 |
| 2010 | 4 | 1 |
| 2011 | 8 | 4 |
| 2012 | 7 | 5 |
| 2013 | 9 | 5 |
| 2014 | 3 | 1 |
| 2015 | 9 | 4 |
| 2016 | 2 | 0 |
| 2017 | 6 | 3 |
| 2018 | 11 | 4 |
| 2019 | 8 | 2 |
| Yhteensä | 89 | 34 |
Saavutukset

Porto :
Portugalin pääsarjamestaruus (1): 2010–2011
Portugalin cup (2): 2009–2010, 2010–2011
Portugalin supercup (2): 2010, 2011
Eurooppa-liiga (1): 2010–2011
Atlético Madrid :
Espanjan cup (1): 2012–2013
Eurooppa-liiga (1): 2011–2012
Euroopan supercup (1): 2012
Monaco :
Ranskan pääsarjamestaruus (1): 2016–2017
Henkilökohtaiset :
Eurooppa-liigan maalikuninkuus (2): 2010–2011 (17 maalia), 2011–2012 (12 maalia)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Radamel Falcao Wikimedia Commonsissa
Radamel Falcaon esittely AS Monacon kotisivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Radamel Falcaon virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Radamel Falcaon tilastot FIFA:n sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Radamel Falcaon tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Radamel Falcaon tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Radamel Falcaon tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Kolumbian joukkue – Copa América 2011
1 N. Ramos |
2 Zapata |
3 Yepes |
4 Bolívar |
5 Anchico |
6 Sánchez |
7 Armero |
8 Aguilar |
9 Falcao |
10 Cuadrado |
11 Rodallega |
12 N. Martínez |
13 Guarín |
14 Perea |
15 Valencia |
16 Soto |
17 Moreno |
18 Zúñiga |
19 Gutiérrez |
20 A. Ramos |
21 J. Martínez |
22 Mosquera |
23 Castillo |
Valmentaja Gómez
Kolumbian joukkue – Copa América 2015
1 Ospina |
2 Zapata |
3 Franco |
4 Arias |
5 Andrade |
6 Sánchez |
7 Armero |
8 Cardona |
9 Falcao |
10 James |
11 Cuadrado |
12 Vargas |
13 Valdés |
14 Ibarbo |
15 Mejía |
16 Valencia |
17 Bacca |
18 Zúñiga |
19 Gutiérrez |
20 Muriel |
21 Martínez |
22 Bonilla |
23 Murillo |
Valmentaja Pekerman
Falcao kauden 2010–2011 Eurooppa-liigan ottelussa Rapid Wieniä vastaan.
Falcao lämmittelemässä ennen ottelun alkua Monacossa vuonna 2014.
Falcao vuoden 2014 MM-karsintaottelussa Uruguayta vastaan 10. syyskuuta 2013.
Ruskea riisi

Ruskea riisi eli tumma riisi on riisityyppi, joka on tunnettu Kauko-Idässä tuhansien vuosien ajan. Osa ruskeasta riisistä on jasmiiniriisiä. Ruskeasta riisistä ei ole poistettu ulointa kuorta, kuten valkoisesta riisistä ja näin ollen se sisältää enemmän ravintokuitua ja vitamiineja. Muinaisina aikoina Kiinassa ruskeaa riisiä kutsuttiin kielletyksi riisiksi, mikä tarkoitti sitä, että ruskeaa riisiä saivat syödä vain keisari ja aateliset. Ruskea riisi on parboil-käsitelty, jolloin riisiä hiotaan vain vähän kypsymisen edistämiseksi. Tällöin riisissä säilyy enemmän ravintokuitua kuin enemmän hiottaessa. Lisäksi näin käsiteltynä ruskea riisi pysyy irtonaisena.
Richard Hooker

| Richard Hooker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: maaliskuu 1554? Heavitree, Exeter, Englanti
Kuollut: 2. marraskuuta 1600 Englanti
Richard Hooker (maaliskuu 1554? Exeter, Englanti –  2. marraskuuta 1600 Englanti) oli englantilainen teologi ja oikeusfilosofi, jonka näkemyksillä kirkkojärjestyksestä sekä kirkon ja valtion yhteydestä oli merkittävä vaikutus anglikaanisen kirkkoon. Hooker puolusti arvostetuissa kirjoituksissaan Englannin kirkkoa roomalaiskatolisia ja presbyteerista kirkkojärjestystä kannattaneita puritaaneja vastaan.
Elämä

Hookerin isoisoisä ja isoisä olivat molemmat Exeterin pormestareita, mutta hänen isänsä Roger Vowell alias Hooker näyttää olleen köyhä. Hooker kävi koulua Exeterissä, ja koulunjohtajan pyynnöstä hänen setänsä päätti hankkia hänelle varoja yliopistokoulutusta varten. Setä oli läheisessä yhteydessä Salisburyn piispa John Jeweliin, joka vuonna 1568 hankki Hookerille opiskelupaikan Corpus Christi Collegessa Oxfordissa. Hooker matkusti usein jalan Oxfordista Exeteriin ja vieraili matkalla useita kertoja Jewelin luona Salisburyssa. Hooker valmistui maisteriksi 1577. Nuorena miehenä Hooker oli hyvin oppinut ja osasi kreikkaa ja hepreaa. Heinäkuussa 1579 hänet nimitettiin yliopiston kanslerin Leicesterin jaarlin suosituksesta heprean professorin sijaiseksi. Noin vuonna 1581 hänet vihittiin Englannin kirkon papiksi, ja hän saarnasi St Paul's Crossissa Lontoossa. Vuonna 1585 Hooker valittiin Lontoossa sijaitsevan Temple Churchin kirkkoherran virkaan. Hän vietti viimeiset vuotensa Kentissä sijaitsevan Bishopsbournen kirkkoherrana.
Temple Churchissa Hooker riitaantui siellä työskennelleen puritaanisaarnaajan Walter Traversin kanssa, joka pyrki iltapäivän saarnoissaan kumoamaan sen, mitä Hooker oli saarnannut aamulla. Sanottiin, että "aamupäivän kuultiin Canterburyn saarna ja iltapäivällä Geneven saarna". Näihin kiistoihin kyllästyneenä Hooker lähti maalaisseurakuntaan valmistelemaan teosta kirkon perustuslain oikeista perusteista, ja niin syntyi hänen kuuluisa teoksensa Of the Lawes of Ecclesiasticall Politie, jota pidetään englanninkielisen proosakirjallisuuden yhtenä mestariteoksena. Hooker pidetään yhtenä anglikaanisen kirkon merkittävimmistä oppineista. Teoksissaan hän pyrki filosofisesti puolustamaan kirkon ja valtion välistä suhdetta. Puritaaneja vastaan hän puolusti episkopaalista kirkkojärjestystä ja myös kuninkaallista ylivaltaa kirkossa, ei niinkään teologisin kuin käytännön perustein.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Richard Hooker Wikimedia Commonsissa
Rosa Eriksen

| Rosa Eriksen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. helmikuuta 1990 (ikä 34) Holbæk, Tanska
Kansalaisuus:  tanskalainen
Ammatti:  poliitikko, sairaanhoitaja
Poliitikko
Puolue:  Moderaatit
Koulutus:  UCL University College
Aiheesta muualla
rosaeriksen.dk
Rosa Eriksen (s. 26. helmikuuta 1990 Holbæk) on tanskalainen poliitikko Moderaatit-puolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2022 Tanskan parlamentin eli kansankäräjien jäsenenä.
Eriksen valittiin kansankäräjille marraskuun 2022 vaaleissa Fynin vaalipiiristä. Hän sai vaaleissa 4 469 ääntä. Eriksen on toiminut vuodesta 2023 kansankäräjien sosiaalivaliokunnan puheenjohtajana. Ennen vuonna 2022 toimintansa aloittanutta Moderaatit-puoluetta hän oli ollut aiemmin mukana sosiaalidemokraattien ja Venstren nuorisojärjestöjen toiminnassa.
Eriksen on koulutukseltaan sairaanhoitaja. Hän valmistui vuonna 2016 UCL University Collegesta Odensesta. Hän työskenteli valmistumisensa jälkeen Odensen yliopistollisessa sairaalassa.
Ennen poliittista uraansa Eriksen oli ollut julkisuudessa oltuaan mukana tosi-tv-ohjelma Kongerne af Svendborgissa vuonna 2013. Jersey Shoresta vaikutteita saanutta ohjelmaa esitettiin Kanal 5 -kanavalla.
Rosa Eriksen on naimisissa Nicolai Eriksenin kanssa. Parilla on kaksi tytärtä.
Rusojambolaani

| Rusojambolaani |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Myrttikasvit Myrtaceae
Suku::  Jambolaanit Syzygium
Laji::  jambos
luokitusjärjestelmä::  APG III
Kaksiosainen nimi
 Syzygium jambos  (L.) Alston, 1931 
Synonyymit
 Eugenia jambos  Jambosa jambos 
Katso myös
   Rusojambolaani Wikispeciesissä   Rusojambolaani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rusojambolaani (Syzygium jambos) on myrttikasvien heimoon ja jambolaanien sukuun kuuluva ainavihanta hedelmäpuu. Sitä viljellään tropiikissa hyötypuuna sekä hedelmiensä että puuaineksensa vuoksi.
Ulkonäkö ja koko

Rusojambolaani on ainavihanta pensas tai pieni puu, joka kasvaa 7,5–12 metriä korkeaksi. Tiheä latvus on usein kasvin korkeutta leveämpi. Lehdet ovat muodoltaan suikeita ja asettuneet vastakkaisesti. Ne ovat 8–26 senttimetriä pitkiä, ehytlaitaisia ja kiiltävän nahkeapintaisia.
Rusojambolaanin kukat kasvavat yleensä neljän tai viiden kukan viuhkoissa. Ne ovat 5–10 senttimetriä leveitä ja väriltään kellertävän tai vihertävän valkoisia tai vaaleanpunaisia. Sekä verho- että terälehtiä on neljä. Terälehdet ovat leveänpuikeita ja 1,4–1,5 senttimetriä pitkiä. Kukassa on noin 300 terälehtiä pidempää, enimmillään 4-senttimetristä hedettä. Hedelmä on pyöreä, soikea tai päärynänmuotoinen 4–5 senttimetriä pitkä marja, jonka tyvessä on pysyvä vihreä verhiö. Sen kuori on ohut, sileäpintainen ja väriltään vaaleankeltainen tai punertavankeltainen. Malto on keltainen tai kellertävän valkoinen. Hedelmän keskellä on 1–4 pyöreähköä kovaa siementä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Rusojambolaani kasvaa luontaisena Kaakkois-Aasiassa Malesiassa. Nykyään sitä viljellään laajalti trooppisen ilmaston alueella.
Käyttö

Hedelmät ovat syötäviä ja syödään tavallisesti sellaisenaan tuoreena. Niistä valmistetaan myös jälkiruokia, hilloja, säilykkeitä ja siirappia. Lajia käytetään myös hunajakasvina ja lääkekasvina. Lisäksi rusojambolaanin puuta on käytetty huonekalujen, laatikoiden ja soitinten valmistuksessa, rakentamisessa sekä polttopuuna.
Hedelmiä.
Ruotsalainen orjakauppa

Ruotsalainen orjakauppa oli Ruotsin kuningaskunnan käymää kauppaa orjilla lähinnä kolmessa historiallisessa vaiheessa: viikinkiaikana ja myöhäiskeskiajalla, suurvaltakaudella sekä kustavilaisena aikana ja hieman sen jälkeen. Orjuus kiellettiin Ruotsissa, johon silloin kuului myös Suomi Österland-nimisenä alueena, Maunu Eerikinpojan aikana vuonna 1335. Ruotsalaiset laivat osallistuivat transatlanttiseen orjakauppaan 1600-luvulla. Käytännössä orjakauppa laillistettiin Ruotsin alueen ulkopuolella vuonna 1650, kun Ruotsin afrikkalainen kauppakomppania Guineakompaniet hankki tukikohdakseen Cabo Corson siirtokunnan nykyisen Ghanan alueelta. Vuonna 1784 Ruotsi osti Saint-Barthélemyn saaren osallistuakseen muun muassa kolmiokauppaan Atlantin valtamerellä.
1800-luvulla Ruotsi vähitellen luopui orjakaupasta merentakaisilla alueilla, ja viimeiset orjat ostettiin vapaiksi 9. lokakuuta 1847. Kaiken kaikkiaan Ruotsin osuus transatlanttisessa orjakaupassa oli pieni verrattuna päätoimijoihin kuten Portugaliin ja Isoon-Britanniaan. Muutama kymmenen orjakuljetusta on pystytty todentamaan tapahtuneiksi Ruotsiin rekisteröidyillä aluksilla. Orjien tarkkaa lukumäärää ei tunneta, mutta yhteen laivaan mahtui kymmeniä, jopa satoja orjia, joten kyseessä on kuitenkin melko suuri joukko ihmisiä.