Jehovan todistajat ja syytteet lasten hyväksikäytöstä
Taustaa

Vuoden 2001 helmikuussa Christianity Today kirjoitti artikkelin jossa väitettiin, että Jehovan todistajien sisäinen toimintatapa teki liikkeen jäsenille vaikeaksi ilmoittaa viranomaisille seksuaalisesta hyväksikäytöstä eikä noudattanut lakia koskien ilmoitusvelvollisuutta. Pian sen jälkeen, vuonna 2002, Erica Rodriguez nosti kanteen Washingtonin osavaltiossa sijaitsevassa oikeusistuimessa sen jälkeen kun seurakunnan vanhin oli tuomittu hyväksikäytöstä yhdeksitoista vuodeksi vankilaan. Rodriguez haki kanteessa tuomitulta ja Vartiotornin Raamattu- ja Traktaattiseuralta määrittelemättömiä vahingonkorvauksia hyväksikäytöstään. Vuonna 2003 Heidi Meyer väitti, että hänen avunpyyntönsä hyväksikäyttöasiassa sivuutettiin ja häntä kehotettiin vaikenemaan asiasta.
Vastaukseksi Jehovan todistajat esittivät vastustavansa kaikkia lasten hyväksikäytön muotoja. He rohkaisevat vanhempia – etenkin isiä – ottamaan aktiivisen roolin lapsiensa opastamiseksi ja suojaamiseksi lasten hyväksikäyttäjiltä. Jehovan todistajat vahvistavat, että paikallisseurakunnan vanhimpien odotetaan tutkivan kaikki hyväksikäyttösyytökset. Jehovan todistajat kertovat, että jos hyväksikäytön voidaan heidän tutkimusmenetelmillään todistaa tapahtuneen (mikä vaatii tapahtumalle kaksi todistajaa kuten he tulkitsevat 5. Mooseksen kirjan 19:15 ja Matteuksen 18:15-17 edellyttävän, tai vapaaehtoisen tunnustuksen) ja jos henkilö ei kadu tekoaan, hänet erotetaan seurakunnasta. Jotkut kritisoivat näitä vaatimuksia, sillä lasten seksuaaliselle hyväksikäytölle ei yleensä ole silminnäkijöitä. Jos lapsi itse tulee puhumaan seurakunnan vanhimmille, häntä pidetään vain yhtenä tapauksen todistajana.lähde? Koska kahta todistajaa ei ole, vanhimmat eivät voi viedä asiaa eteenpäin. Jos kaksi todistajaa todistavat syytettyä vastaan eri tilanteissa samantyyppisestä rikoksesta, todistus voidaan kuitenkin hyväksyä. Kriitikot myös väittävät, että Jehovan todistajien tulkintaa 1. Korinttilaiskirjeen 6. luvusta, jossa paheksutaan uskovien keskinäistä oikeudenkäyntiä maallisissa oikeusistuimissa, on sovellettu hyväksikäytön uhreja vastaan tilanteissa, joissa vanhimmisto on tutkimuksissaan todennut syytetyn syyttömäksi ja uhri haluaisi viedä asian viranomaisille.lähde?
Jehovan todistajat puolustautuvat esittämällä, että he noudattavat kaikkia lakiin pohjautuvia vaatimuksia, jotka koskevat hyväksikäyttötapauksista ilmoittamista viranomaisille ja että he rankaisevat ja erottavat lasten hyväksikäyttöön syyllistyneet seurakunnasta. Vartiotornissa 1.1.1997 sanotaan, että hyväksikäyttäjäksi tiedettyä ei nimitettäisi seurakunnassa vastuuasemaan. Herätkään päätoimittajan avustajana joidenkin artikkelien kirjoittamisessa auttamisessa työskennellyt Barbara Anderson kertoo kuitenkin, että pian tuon Vartiotornin kirjoituksen jälkeen seurakuntien vanhimmistoille lähetettiin kirje, jossa "hyväksikäyttäjäksi tiedetty" määritellään siten, että seurakunta ja yhteisö tietävät henkilön hyväksikäyttäjäksi. Andersonin tulkinnan mukaan ongelmaksi jää tällöin, että seurakunnan sisällä yksityisesti käsitelty hyväksikäyttötapaus jää määritelmän ulkopuolelle. Jehovan todistajat myös sanovat, että menettelytapoja on pikkuhiljaa parannettu. Jehovan todistajat kiistävät että heidän menettelytapansa suosisivat tai edistäisivät pedifiilien toimintaa.
NBC News -uutiskanava  kertoi marraskuussa 2007 saamiinsa oikeudenkäyntimateriaaleihin perustaen, että Jehovan todistajien järjestöllä on ollut käytäntönä raportoida hyväksikäyttötapauksista anomyymisti viranomaisille mikäli laki on raportoimista edellyttänyt.