stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Last of Us Part II
Myynti

Sonyn mukaan peli on myynyt yli neljä miljoonaa kappaletta kolmessa päivässä julkaisun jälkeen.
Aiheesta muualla

The Last of Us Part II MobyGamesissa (englanniksi)
The Last of Us: Part II Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Virallinen sivusto (englanniksi)
Katsushika

| Katsushika (葛飾区) |
| --- | --- |
 Shibamata Taishaku-tenin temppeli
 lippu:  Symboli
 Katsushikan sijainti Tokion metropolissa
 Katsushika
 Koordinaatit: 35°44′36.4″N, 139°50′49.8″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  34,80 km²
Väkiluku (2017):  458 634
 – Väestötiheys:  13 179 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Iris ensata var. ensata
 – Puu:  Itkupaju
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.katsushika.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Katsushika (jap. 葛飾区, Katsushika-ku) on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin itäosassa Tokion keisarillisen palatsin koillispuolella Ara- ja Edojokien välissä ja rajautuu Adachin, Edogawan ja Sumidan erillisalueisiin, Chiban prefektuurin Matsudon kaupunkiin sekä Saitaman prefektuurin Misaton ja Yashion kaupunkeihin. Katsushikassa on 458 634 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 34,80 neliökilometriä.
Aluejako

Katsushikan erillisalueella on 30 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 155 osa-alueeseen (jap. 町丁, chōchō). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä yhdeksään osa-aluetta.
Aoto
Higashi-Horikiri
Higashi-Kanamachi
Higashi-Mizumoto
Higashi-Shinkoiwa
Higashi-Tateishi
Higashi-Yotsugi
Horikiri
Hosoda
Kamakura
Kameari
Kanamachi
Kanamachi-jōsuijō
Kosuge
Minami-Mizumoto
Mizumoto
Mizumoto-kōen
Niijuku
Nishi-Kameari
Nishi-Mizumoto
Nishi-Shinkoiwa
Ohanajaya
Okudo
Shibamata
Shinkoiwa
Shiratori
Takaramachi
Takasago
Tateishi
Yotsugi
Kuvia

Horikirin kurjenmiekkapuutarha
Shibamatan rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katsushika Wikimedia Commonsissa
Erillisalueen internetsivut (japaniksi)
| n k Tokion metropoli |
| --- | --- | --- |
| Erillisalueet |  Adachi  Arakawa  Bunkyō  Chiyoda  Chūō  Edogawa  Itabashi  Katsushika  Kita  Kōtō  Meguro  Minato  Nakano  Nerima  Ōta  Setagaya  Shibuya  Shinagawa  Shinjuku  Suginami  Sumida  Taitō  Toshima  |  |
| Kaupungit |  Akiruno  Akishima  Chōfu  Fuchū  Fussa  Hachiōji  Hamura  Higashi-Kurume  Higashi-Murayama  Higashi-Yamato  Hino  Inagi  Kiyose  Kodaira  Koganei  Kokubunji  Komae  Kunitachi  Machida  Mitaka  Musashi-Murayama  Musashino  Nishi-Tōkyō  Ōme  Tachikawa  Tama  |  |
| Nishi-Taman piirikunta |  Hinode  Hinohara  Mizuho  Okutama  |  |
| Tokion saaret |  Aogashima  Hachijō  Kōzushima  Mikurajima  Miyake  Ogasawara  Ōshima  Niijima  Toshima  |  |
Sumida

| Sumida (墨田区) |
| --- | --- |
 Tokyo Skytree
 lippu:  Symboli
 Sumidan sijainti Tokion metropolissa
 Sumida
 Koordinaatit: 35°42′38.5″N, 139°48′05.4″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,77 km²
Väkiluku (2017):  266 814
 – Väestötiheys:  19 376 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Atsalea
 – Puu:  Sakura
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.sumida.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sumida (jap. 墨田区, Sumida-ku) on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Sumida- ja Arajokien välissä Tokion keisarillisen palatsin koillispuolella ja rajautuu Adachin, Arakawan, Chūōn, Edogawan, Katsushikan, Kōtōn ja Taitōn erillisalueisiin. Sumidassa on 266 814 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 13,77 neliökilometriä.
Aluejako

Sumidan erillisalueella on 26 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 104 osa-alueeseen (jap. 町丁, chōchō). Yhteen kaupunginosaan kuuluu kahdesta kuuteen osa-aluetta.
Azumabashi
Bunka
Chitose
Higashi-Komagata
Higashi-Mukōjima
Higashi-Sumida
Honjo
Ishiwara
Kamezawa
Kikukawa
Kinshi
Kyōjima
Kōtōbashi
Midori
Mukōjima
Narihira
Oshiage
Ryōgoku
Sumida
Tachibana
Taihei
Tatekawa
Tsutsumidōri
Yahiro
Yokoami
Yokokawa
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Sumidassa sijaitseva Ryōgoku oli merkittävä viihdekeskus Edo-kaudella, nykyisin alueella sijaitsevat Ryōgoku Kokugikan -sumoareena ja Edo-Tokio-museo. Siellä sijaitsee myös Japanin korkein rakennelma, 634 metriä korkea televisio- ja näköalatorni Tokyo Skytree.
Kuvia

Asahi-panimon päärakennus
Edo-Tokio-museo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sumida Wikimedia Commonsissa
Erillisalueen internetsivut (japaniksi)
| n k Sumidan erillisalue |
| --- | --- | --- |
| Honjon alue |  Azumabashi  Chitose  Higashi-Komagata  Honjo  Ishiwara  Kamezawa  Kikukawa  Kinshi  Kōtōbashi  Midori  Mukōjima  Narihira  Oshiage*  Ryōgoku  Taihei  Tatekawa  Yokoami  Yokokawa  |  |
| Mukōjiman alue |  Bunka  Higashi-Mukōjima  Higashi-Sumida  Kyōjima  Oshiage*  Sumida  Tachibana  Tsutsumidōri  Yahiro  |  |
*osa alueesta
| n k Tokion metropoli |
| --- | --- | --- |
| Erillisalueet |  Adachi  Arakawa  Bunkyō  Chiyoda  Chūō  Edogawa  Itabashi  Katsushika  Kita  Kōtō  Meguro  Minato  Nakano  Nerima  Ōta  Setagaya  Shibuya  Shinagawa  Shinjuku  Suginami  Sumida  Taitō  Toshima  |  |
| Kaupungit |  Akiruno  Akishima  Chōfu  Fuchū  Fussa  Hachiōji  Hamura  Higashi-Kurume  Higashi-Murayama  Higashi-Yamato  Hino  Inagi  Kiyose  Kodaira  Koganei  Kokubunji  Komae  Kunitachi  Machida  Mitaka  Musashi-Murayama  Musashino  Nishi-Tōkyō  Ōme  Tachikawa  Tama  |  |
| Nishi-Taman piirikunta |  Hinode  Hinohara  Mizuho  Okutama  |  |
| Tokion saaret |  Aogashima  Hachijō  Kōzushima  Mikurajima  Miyake  Ogasawara  Ōshima  Niijima  Toshima  |  |
Tobatí

| Tobatí |
| --- | --- |
 Tobatín kirkko
 lippu:  vaakuna
 Tobatí
 Koordinaatit: 25°15′36″S, 57°04′53″W 
Valtio:  Paraguay
Departementti:  Cordillera
Perustettu:  1539
Väkiluku (2022):  27 435
Tobatí on kaupunki Paraguayn Cordilleran departementissa. Kaupunki on perustettu vuonna 1539 ja sen asukasluku oli vuoden 2022 väestönlaskennassa 27 435.
Maantiede

Tobatí sijaitsee Paraguayn Cordilleran departementissa. Lähellä kohoavat Cordillera de los Altos-kukkulat. Niihin kuuluvat Serranía de Tobatín hiekkakivikalliot kaupungin vieressä.
Historia

Kuvernööri Domingo Martínez de Irala perusti Tobatín vuonna 1539 ja se oli yksi niin sanotuista pueblos de indios-kylistä. Kaupunki oli paraguaylaisen itsenäisyystaistelija Pedro Juan Caballeron (1786–1821) syntymäpaikka.
Kaupunki oli yhdysvaltalaisten antropologien Elman Servicen ja Helen Servicen kirjan Tobatí: Paraguayan Town (1954) aihe. Kirja on revisionistinen uudelleentulkinta maan yhteiskuntahistoriasta ja pyrki todistamaan epätodeksi niin sanotun "guaranimyytin" osoittamalla, että guaranin kielen ohella maaseutuyhteiskunnan alkuperäiskulttuurista ei ollut jäljellä paljoakaan.
Väestö

Tobatín asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 27 435.
Paikkakunta on tunnettu keramiikasta ja käsitöistä.
Veistokia kalliolla.
Luettelo Neuvostoliiton ja Venäjän laivastojen sukellusveneluokista

Luettelo Neuvostoliiton ja Venäjän laivastojen sukellusveneluokista listaa valmistumisjärjestyksessä Venäjän tasavallan ja sitä edeltäneiden Venäjän keisarikunnan ja Neuvostoliiton laivastojen sukellusveneluokat. Neuvostoliiton laivaston sukellusveneet valmistettiin numeroituina projekteina, jotka toisinaan nimettiin. Kylmän sodan aikana Nato antoi kullekin projektille raportointinimen, jotka perustuivat osittain epätäsmällisiin tiedustelutietoihin.
Dieselkäyttöiset

Aleksandrovski-tyyppi (1865-1873)
Drzewiecki-luokka
Delfin (1903-1917)
Kasatka-luokka (1904-1922)
Som-luokka
Osjotr-luokka
Forel
Keta
Karp-luokka
Potštovyi
Minoga
Akula
Kaiman-luokka
Krab
Holland-tyyppi (pienoissukellusvene)
Morž-luokka
Narval-luokka
Bars-luokka vuodesta 1934 B-luokka
Svjatoi Georgi (1915)
AG-luokka
Svjatoi Georgi (1917)
G-luokka (sukellusvene, Neuvostoliitto)
V-luokka (sukellusvene, Neuvostoliitto)
Z-luokka (sukellusvene, Neuvostoliitto)
Dekabrist-luokka (sarja I)
Bezbožnik (ex- HMS L55)
Leninets-luokka (sarjat II, XI, XIII ja XIIIbis)
Štšuka-luokka (sarja III, V, Vbis, Vbis-2, X ja Xbis
Pravda-luokka (sarja IV)
M-luokka (sarjat VI, VIbis, XII, XIIbis ja XV)
Stalinets-luokka (sarjat IX, IXbis ja XVI)
M400
K-luokka (sarja XIV)
Latvian laivaston Ronis-luokan Ronis ja Spidola
Viron laivaston Kalev-luokan Kalev ja Lembit
Brittiläiset V-luokan sukellusveneet V1 (HMS Sunfish), V2 (HMS Unbroken), V3 (HMS Unison) ja V4 (HMS Ursula)
Romanian laivaston S3, S4 ja TS4
Dieselkäyttöiset > Hyökkäyssukellusveneet

Projekti 611 (Nato-raportointinimi Zulu), 26 kpl rakennettu vuodesta 1952, kuusi muutettu ohjussukellusveneiksi SCUD-ohjuksilla
projektit 613, 644 ja 665 (Nato-raportointinimi Whiskey), 236 kpl rakennettu vuosina 1949–1958
Projekti 615 (Nato-raportointinimi Quebec)
Projekti 633 (Nato-raportointinimi Romeo), rakennettu 1950-luvulla
Projekti 641 (Nato-raportointinimi Foxtrot), 60 kpl rakennettu 1957–1983
Projkekti 641V (Nato-raportointinimi Tango)
Projekti 690 (Nato-raportointinimi Bravo)
Projekti 877 (Nato-raportointinimi Kilo)
Projekti 636 (Nato-raportointinimi Improved Kilo)
Projekti 677
Projekti 1650
Projekti 865 (Nato-raportointinimi Losos)
Projekti 617 (Nato-raportointinimi Whale)
Dieselkäyttöiset > Ohjussukellusveneet

"Whiskey Single Cylinder" (P613)
"Whiskey Twin Cylinder" (644)
"Whiskey Long Bin" (665)
"Juliett" (651)
Dieselkäyttöiset > Ballistiset ohjussukellusveneet

"Golf" (projektit 629, 609, 601, 605, 619), ballistinen ohjussukellusvene, rakennettu 1958–1962, yksi viety Kiinaan ja kolme Pohjois-Koreaan
Ydinkäyttöiset sukellusveneet

"November" (627 Кит, 645 Кит-ЖМТ), ensimmäinen käyttöön huhtikuussa 1958, 14 rakennettiin
"Victor I–III" (671, 671B, 671K, 671R Ёрш, Victor II: 671PT, Victor III: 671PTM Щука)
"Alfa" (705, 705K Лира)
"Sierra I–III" (945 Барракуда, Sierra II: 945A Кондор, Sierra III: 945Б Марс)
"Mike" (685 Плавник)
"Akula" (971 Щука-Б)
"Graney" (885 Ясень)
Ydinkäyttöiset sukellusveneet > Ohjusveneet

"Echo I–II" (659, 675)
Ydinkäyttöiset sukellusveneet > Ohjusveneet > Toinen sukupolvi

"Papa" (661 Анчар)
"Yankee Notch" (667AT Груша)
"Yankee Sidecar" (667M Андромеда)
"Charlie I" (670 Скат)
"Charlie II" (670M Скат-М)
"Charlie" (06704 Чайка-Б)
Ydinkäyttöiset sukellusveneet > Ohjusveneet > Kolmas sukupolvi

"Oscar I" (949 Гранит)
"Oscar II" (949A Антей)
Ydinkäyttöiset sukellusveneet > Ballistiset ohjusveneet

"Hotel" (658, 701)
Ydinkäyttöiset sukellusveneet > Ballistiset ohjusveneet > Toinen sukupolvi

"Yankee I" (667A Навага ja 667AУ Налим)
"Yankee II" (667AM Навага-М)
"Delta I" (667Б Мурена)
"Delta II" (667БД Мурена-М)
"Delta III" (667БДР Кальмар)
"Delta IV" (667БДРМ Дельфин)
Ydinkäyttöiset sukellusveneet > Ballistiset ohjusveneet > Kolmas sukupolvi

"Typhoon" (941 Акула)
Ydinkäyttöiset sukellusveneet > Ballistiset ohjusveneet > Neljäs sukupolvi

"Borei" (955 Борей)
Setagaya

| Setagaya (世田谷区) |
| --- | --- |
 Shimokitazawan kaupunginosaa
 lippu:  Symboli
 Setagayan sijainti Tokion metropolissa
 Setagaya
 Koordinaatit: 35°38′47.6″N, 139°39′11.6″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  58,05 km²
Väkiluku (2017):  897 643
 – Väestötiheys:  15 463 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Pecteilis radiata
 – Puu:  Idänselkova
 – Lintu:  Siniharakka
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.setagaya.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Setagaya (jap. 世田谷区, Setagaya-ku) on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin eteläosassa Tokion keisarillisen palatsin lounaispuolella ja rajautuu Meguron, Ōtan, Shibuyan ja Suginamin erillisalueisiin sekä Kanagawan prefektuurin Kawasakin kaupunkiin. Kawasakin vastaisen rajan muodostaa Tamajoki. Setagayassa on 897 643 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 58,05 neliökilometriä.
Aluejako

Setagayan erillisalueella on 60 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 277 osa-alueeseen (jap. 町丁, chōchō). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä yhdeksään osa-aluetta.
Akatsutsumi
Chitosedai
Daita
Daizawa
Dōtokuji
Fukasawa
Funabashi
Hachiman'yama
Hanegi
Higashi-Tamagawa
Ikejiri
Kamata
Kami-Kitazawa
Kami-Soshigaya
Kami-Yōga
Kaminoge
Kamiuma
Kasuya
Kinuta
Kinuta-kōen
Kita-Karasuyama
Kitami
Kitazawa
Komazawa
Komazawa-kōen
Kyōdō
Kyūden
Matsubara
Minami-Karasuyama
Mishuku
Miyasaka
Nakamachi
Nozawa
Ōhara
Okamoto
Ōkura
Okusawa
Oyamadai
Sakura
Sakura-jōsui
Sakura-shinmachi
Sakuragaoka
Sangenjaya
Seijō
Seta
Setagaya
Shimouma
Shinmachi
Soshigaya
Taishidō
Tamagawa
Tamagawa-Den'enchōfu
Tamagawadai
Tamazutsumi
Todoroki
Tsurumaki
Umegaoka
Unane
Wakabayashi
Yōga
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Setagaya on asukasluvultaan suurin ja pinta-alaltaan toiseksi suurin erillisalue Ōtan jälkeen. Se on pääasiassa asuinaluetta. Erillisalueen korkein rakennus on 124 metriin kohoava Carrot Tower.
Kuvia

Komazawan olympiapuisto
Shōin-jinja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Setagaya Wikimedia Commonsissa
Erillisalueen internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
| n k Tokion metropoli |
| --- | --- | --- |
| Erillisalueet |  Adachi  Arakawa  Bunkyō  Chiyoda  Chūō  Edogawa  Itabashi  Katsushika  Kita  Kōtō  Meguro  Minato  Nakano  Nerima  Ōta  Setagaya  Shibuya  Shinagawa  Shinjuku  Suginami  Sumida  Taitō  Toshima  |  |
| Kaupungit |  Akiruno  Akishima  Chōfu  Fuchū  Fussa  Hachiōji  Hamura  Higashi-Kurume  Higashi-Murayama  Higashi-Yamato  Hino  Inagi  Kiyose  Kodaira  Koganei  Kokubunji  Komae  Kunitachi  Machida  Mitaka  Musashi-Murayama  Musashino  Nishi-Tōkyō  Ōme  Tachikawa  Tama  |  |
| Nishi-Taman piirikunta |  Hinode  Hinohara  Mizuho  Okutama  |  |
| Tokion saaret |  Aogashima  Hachijō  Kōzushima  Mikurajima  Miyake  Ogasawara  Ōshima  Niijima  Toshima  |  |
Divine Sorrow

| ”Divine Sorrow” Wyclef ft>  Avicii |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Clefication
 Julkaistu: 17. marraskuuta 2014
 Formaatti: Digitaalinen lataus
 Tyylilaji: EDM
 Kesto: 04.38
 Levy-yhtiö: Heads, PRMD
Wyclef Jeanin muut singlet
| ”Dar um Jeito (We Will Find a Way)” 2014 | ”Divine Sorrow” 2014 |   |
Aviciin muut singlet
| ”The Days” 2014 | ”Divine Sorrow” 2014 | ”The Nights” 2014 |
Divine Sorrow on haitilaisen hip hop -artisti Wyclef Jeanin kappale hänen tulevalta seitsemänneltä, Clefication-studioalbumilta. Kappaleella vierailee myös ruotsalainen DJ-tuottaja Avicii. Kappale julkaistiin albumin johdantosinglenä 17. marraskuuta 2014. Sen ovat sanoittaneet Magnus Lidehäll, Salem Al Fakir ja Vincent Pontare.
Käännös suomeksi
Kōtō

| Kōtō (江東区) |
| --- | --- |
 Tokyo Big Sight Ariaken kaupunginosassa
 lippu:  Symboli
 Kōtōn sijainti Tokion metropolissa
 Kōtō
 Koordinaatit: 35°42′38.5″N, 139°48′05.4″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  40,16 km²
Väkiluku (2017):  509 471
 – Väestötiheys:  12 686 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Camellia sasanqua
 – Puu:  Japaninmustamänty
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.koto.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kōtō (jap. 江東区, Kōtō-ku) on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee kaupungin itäosassa Tokionlahden rannalla Sumida- ja Arajokien suulla Tokion keisarillisen palatsin itäpuolella ja rajautuu Chūōn, Edogawan, Minaton ja Sumidan erillisalueisiin. Kōtōssa on 509 471 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 40,16 neliökilometriä.
Aluejako

Kōtōn erillisalueella on 45 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 155 osa-alueeseen (jap. 町丁, chōchō). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä yhdeksään osa-aluetta.
Aomi
Ariake
Botan
Ecchūjima
Edakawa
Eitai
Fukagawa
Fukuzumi
Furuishiba
Fuyuki
Higashi-Suna
Hirano
Ishijima
Kameido
Kiba
Kita-Suna
Kiyosumi
Minami-Suna
Miyoshi
Monzen-nakachō
Morishita
Mōri
Ōgibashi
Ōjima
Saga
Sarue
Senda
Sengoku
Shin-Ōhashi
Shin-Kiba
Shin-Suna
Shinonome
Shiohama
Shiomi
Shirakawa
Sumiyoshi
Takabashi
Tatsumi
Tokiwa
Tomioka
Toyosu
Tōyō
Umibe
Wakasu
Yumenoshima
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Kōtō sijaitsee suureksi osaksi Tokionlahden täyttömaalla. Osa Odaiban alueesta, Ariaken uusi rantakaupunginosa sijaitsee Kōtōssa. Odaibassa Kōtōn alueella on myös suuri Tokion kansainvälinen näyttelykeskus ("Tokyo Big Sight").
Kuvia

Toyosun kaupunginosaa
Kiyosumin puutarha
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kōtō Wikimedia Commonsissa
Erillisalueen internetsivut (japaniksi)
| n k Kōtōn erillisalue |
| --- | --- | --- |
| Fukagawan alue |  Aomi  Ariake  Botan  Ecchūjima  Edakawa  Eitai  Fukagawa  Fukuzumi  Furuishiba  Fuyuki  Hirano  Ishijima  Kiba  Kiyosumi  Miyoshi  Monzen-nakachō  Morishita  Mōri  Ōgibashi  Saga  Sarue  Senda  Sengoku  Shin-Ōhashi  Shinonome  Shiohama  Shiomi  Shirakawa  Sumiyoshi  Takabashi  Tatsumi  Tokiwa  Tomioka  Toyosu  Tōyō  Umibe  |  |
| Jōtōn alue |  Higashi-Suna  Kameido  Kita-Suna  Minami-Suna  Ōjima  Shin-Kiba  Shin-Suna  Wakasu  Yumenoshima  |  |
| Muita alueita | Odaiba |  |
| n k Tokion metropoli |
| --- | --- | --- |
| Erillisalueet |  Adachi  Arakawa  Bunkyō  Chiyoda  Chūō  Edogawa  Itabashi  Katsushika  Kita  Kōtō  Meguro  Minato  Nakano  Nerima  Ōta  Setagaya  Shibuya  Shinagawa  Shinjuku  Suginami  Sumida  Taitō  Toshima  |  |
| Kaupungit |  Akiruno  Akishima  Chōfu  Fuchū  Fussa  Hachiōji  Hamura  Higashi-Kurume  Higashi-Murayama  Higashi-Yamato  Hino  Inagi  Kiyose  Kodaira  Koganei  Kokubunji  Komae  Kunitachi  Machida  Mitaka  Musashi-Murayama  Musashino  Nishi-Tōkyō  Ōme  Tachikawa  Tama  |  |
| Nishi-Taman piirikunta |  Hinode  Hinohara  Mizuho  Okutama  |  |
| Tokion saaret |  Aogashima  Hachijō  Kōzushima  Mikurajima  Miyake  Ogasawara  Ōshima  Niijima  Toshima  |  |
Ján Volko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ján Volko alle 23-v. EM-kilpailuissa 2017. |  Ján Volko alle 23-v. EM-kilpailuissa 2017. |  Ján Volko alle 23-v. EM-kilpailuissa 2017. |  |
Maa:  Slovakia
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Glasgow 2019 | 60 m |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2017 | 60 m |  |
|  Pronssia | Toruń 2021 | 60 m |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Pronssia | Taipei 2017 | 200 m |  |
Ján Volko (s. 2. marraskuuta 1996) on slovakialainen pikajuoksija, sisäratojen Euroopan-mestari. Hän on pituudeltaan 179 cm.
Ura

Volko karsiutui 60 metrin juoksun alkuerissä Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015. Saman vuoden Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrillä alkuerissä ja 200 metrillä välierissä. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän karsiutui 60 metrin alkuerissä. Saman vuoden Amsterdamin EM-kilpailuissa hän karsiutui 100 ja 200 metrin alkuerissä.
Volko saavutti Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017 hopeaa 60 metrillä Slovakian ennätysajalla 6,58. Hän saavutti samana vuonna Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa 200 metrillä Slovakian ennätysajalla 20,33 ja hopeaa 100 metrillä ajalla 10,18. Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrillä alkuerissä ja 200 metrillä välierissä. Taipein universiadeissa 2017 hän saavutti 200 metrillä pronssia ja oli 100 metrillä viides.
Volko sijoittui 60 metrillä kuudenneksi Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hän karsiutui 100 ja 200 metrin välierissä. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden 60 metrillä Glasgow'ssa 2019 ajalla 6,60. Napolin universiadeissa hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi ja 200 metrillä viidenneksi. Hän saavutti Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 pronssia 60 metrillä ajalla 6,61. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 ja 200 metrin alkuerissä.
Volko karsiutui 2022 Belgradin MM-hallikilpailuissa 60 metrin alkuerissä. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi ja karsiutui 200 metrillä välierissä. Vuonna 2023 hän sijoittui Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrillä viidenneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 ja 200 metrin alkuerissä.
Volko on voittanut Slovakian-mestaruuden ulkoradoilla 100 metrillä vuosina 2015–2020, 2022 ja 2023 sekä 200 metrillä 2015, 2016 ja 2018–2023. Sisäradoilla hän on voittanut maansa mestaruuden 60 metrillä 2017–2023 sekä 200 metrillä 2015, 2016 ja 2022. Hän on parantanut useita kertoja Slovakian ennätyksiä 60, 100 ja 200 metrin matkoilla vuodesta 2016 alkaen. Tällä hetkellä hänen nimissään ovat maan ennätykset ulkoradoilla 100 metrillä 10,13 (Šamorín 2018) ja 200 metrillä 20,24 (Trnava 2018) sekä hallissa 60 metrillä 6,55 (Madrid 2020) ja 200 metrillä 20,97 (Ostrava 2023).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ján Volko Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  World Athletics  Tilastopaja 🔒
Bangladeshin pääministeri

| Bangladeshin kansantasavallan hallituksen pääministeri |
| --- | --- |
 গণপ্রজাতন্ত্রী বাংলাদেশ সরকারের প্রধানমন্ত্রী
 
 Nykyinen Muhammad Yunus 10. elokuuta 2024 lähtien
Virka-asunto:  Ganabhaban, Dhaka
Nimittäjä:  Bangladeshin presidentti
Kauden pituus:  5 vuotta (uudelleenvalinta)
Perustettu:  26. maaliskuuta 1971
Ensimmäinen:  Tajuddin Ahmed
Bangladeshin pääministeri on Bangladeshin hallituksen pää. Bangladeshin presidentti nimittää pääministeriksi parlamentin suurimman puolueen puheenjohtajan.
Pääministeri käyttää maassa suurinta toimeenpanovaltaa. Presidentin tehtävä on lähinnä seremoniallinen.
Luettelo Bangladeshin pääministereistä

| No | pääministeri | pääministeri | Kausi | Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Tajuddin Ahmad (1925–1975) | 1971-1972 | Awamiliitto |
| 2 |  | Mujibur Rahman (1920–1975) | 1972–1975 | Awamiliitto |
| 3 |  | Muhammad Mansur Ali (1919–1975) | 1975 | BAKSAL |
Ei pääministeriä (15. elokuuta 1975 – 29. kesäkuuta 1978)
| 4 |  | Mashiur Rahman (1924–1979) | 1978–1979 | Bangladeshin nationalistipuolue |
| 5 |  | Shah Azizur Rahman (1925–1988) | 1979–1982 | Bangladeshin nationalistipuolue |
Ei pääministeriä (24. maaliskuuta 1982 – 30. maaliskuuta 1984)
| 6 |  | Ataur Rahman Khan (1907–1991) | 1984–1986 | Jatiya |
| 7 |  | Mizanur Rahman Chowdhury (1928–2006) | 1986–1988 | Jatiya |
| 8 |  | Moudud Ahmed (1940–2021) | 1988–1989 | Jatiya |
| 9 |  | Kazi Zafar Ahmed (1939–2015) | 1989–1990 | Jatiya |
Ei pääministeriä (6.12. 1990 – 20.3. 1991)
| 10 |  | Khaleda Zia (1945–) | 1991–1996 | Bangladeshin nationalistipuolue |
| 11 |  | Muhammad Habibur Rahman (1928–2014) | 1996 | Virkamieshallitus |
| 12 |  | Sheikh Hasina (1947–) | 1996–2001 | Awamiliitto |
| 13 |  | Latifur Rahman (1936–2017) | 2001 | Virkamieshallitus |
| 14 |  | Khaleda Zia (1945–) | 2001–2006 | Bangladeshin nationalistipuolue |
| 15 |  | Iajuddin Ahmed (1931–2012) | 2006–2007 | Virkamieshallitus |
| 16 |  | Fazlul Haque (1938–) | 2007 | Virkamieshallitus |
| 17 |  | Fakhruddin Ahmed (1940–) | 2007–2009 | Virkamieshallitus |
| 18 |  | Sheikh Hasina (1947–) | 2009–2024 | Awamiliitto |
| 19 |  | Waker uz Zaman (1963-) | 2024 |  |
| 20 |  | Muhammad Yunus  (1940–) | 2024-virassa |  |