stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
K. J. Ståhlbergin patsas

| K>  J. Ståhlbergin patsas |
| --- | --- |

Nimi:  K. J. Ståhlbergin patsas
Tekijä:  Wäinö Aaltonen
Valmistumisvuosi:  1959
Taiteenlaji:  kuvanveisto
Korkeus:  2,8
Sijainti:  Eduskuntatalo
Paikkakunta:  Helsinki
Koordinaatit:  60°10'23.016"N, 24°56'2.058"E
K. J. Ståhlbergin patsas on Helsingissä Eduskuntatalon edustalla sijaitseva, kuvanveistäjä Wäinö Aaltosen toteuttama Suomen ensimmäisen presidentin K. J. Ståhlbergin näköispatsas. Patsas on vuodelta 1959, ja se oli ensimmäinen Helsinkiin pystytetyistä Suomen presidenttien muistomerkeistä. Aaltosen veistämät Ståhlbergin ja P. E. Svinhufvudin patsaat on sijoitettu Eduskuntatalon edessä Mannerheimintien varressa olevan pihanurmikon vastakkaisille laidoille, Ståhlberg pohjois- ja Svinhufvud eteläpäähän.
Patsas on pronssia ja sen jalusta punaista graniittia. Ståhlberg on kuvattu ryhdikkäänä ja pitelemässä oikealla kädellään lakikirjaa pientä pöytää vasten, mikä viittaa hänen rooliinsa laintuntijana ja tasavaltaisen hallitusmuodon isänä. Taiteellisesti teos edustaa Aaltosen tuotannolle tyypillistä, klassisen muistomerkkiperinteen mukaista pelkistettyä realismia. Patsaan korkeus ilman jalustaa on 2,8 metriä.
Historia

Kilpailu presidentti Ståhlbergin patsaasta julistettiin vuonna 1955, mutta palkintolautakunta ei ollut tyytyväinen saapuneisiin ehdotuksiin ja jätti ensimmäisen palkinnon jakamatta. Toisen palkinnon sai kuvanveistäjä Olli Waittinen ja kaksi kolmatta palkintoa jaettiin Viljo Savikurjelle ja Armas Tirroselle. Tammikuussa 1956 järjestettiin kutsukilpailu näiden kolmen kuvanveistäjän kesken, mutta Teuvo Auran johtama patsastoimikunta päätti kutsua vielä neljänneksi mukaan Wäinö Aaltosen, joka ei ollut osallistunut lainkaan alkuperäiseen avoimeen kilpailuun. Aaltonen voitti toisen kilpailun ja patsas tilattiin häneltä saman vuoden marraskuussa. Aaltonen valmisti sen vuosina 1957–1958.
Patsaan paljasti presidentti Urho Kekkonen 22. syyskuuta 1959, Ståhlbergin kuoleman 7-vuotispäivänä. Se ehti siten valmiiksi vuotta aiemmin kuin läheinen marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas, jonka kilpailun Aaltonen oli harmikseen hävinnyt. Helsingin presidenttipatsaista Mannerheimin patsas pantiin vireille ensimmäisenä, mutta Ståhlbergin patsas valmistui ensimmäisenä.
Aiheesta muualla

Ståhlbergille patsas eduskuntatalon eteen Ylen Elävä arkisto 8.9.2006.
LPR Brakes Farnese Vini

LPR Brakes Farnese Vini (UCI-tunnus LPR) oli maantiepyöräilyn ammattilaistalli, joka kilpaili UCI Europe Tour -sarjassa. Talli osallistui kutsun saatuaan myös ProTour-sarjan kilpailuihin.
Kaudeksi 2007 Team LPR yhdistyi 3C Casalinghi Jet Androni Giocattoli -joukkueen kanssa ja talli jatkoi nimellä Team LPR. Kaudeksi 2008 Team LPR yhdistyi Tenax-joukkueen kanssa ja talli jatkoi nimellä LPR Brakes - Ballan. Kaudelle 2009 joukkueen toinen tukija vaihtui ja joukkue tunnetaan nimellä LPR Brakes Farnese Vini.
Ensimmäisenä kautenaan 2004 talli oli rekisteröity Italiaan. Kaudet 2005–2007 se oli rekisteröity Sveitsiin ja kaudesta 2008 alkaen Irlantiin. Rekisteröintimaastaan huolimatta tallilla on vahva italialainen identiteetti. Suurin osa sen ajajista on italialaisia ja sen kilpailukalenteri painottuu Italiassa käytäviin kilpailuihin.
Tallin managerina toimi kaudet 2004–2006 Omar Piscina. Kauden 2007 tallia johti Davide Boifava ja kaudesta 2008 lähtien Fabio Bordonali.
Kaudelle 2008 joukkue teki merkittäviä ajajahankintoja, kun se solmi sopimukset vuoden 2007 Italian ympäriajon voittajan Danilo Di Lucan ja vuosien 2002 ja 2005 Italian ympäriajojen voittajan Paolo Savoldellin kanssa. Joukkue sai kutsun Italian ympäriajoon, jossa Di Luca sijoittui kokonaiskilpailussa sijalle 8. Gabriele Bosisio voitti kilpailussa yhden etapin ja ajoi yhden päivän kokonaiskilpailun johtajan maglia rosa -paidassa.
Kaudelle 2009 joukkue vahvistui entisestään, sillä se teki sopimuksen kovana kirimiehenä tunnetun Alessandro Petacchin kanssa. Saman vuoden aikana joukkueen tähtiajajat Di Luca ja Bosisio jäivät kiinni doping testeissä ja joukkueen taru päättyi kauden 2009 jälkeen.
Legend (Two Steps from Hellin albumi)

| Legend Two Steps from Hell |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2008
 Tyylilaji: maailmanmusiikki, klassinen musiikki
Two Steps from Hellin muut julkaisut
| Dreams & Imaginations 2008 | Legend 2008 | Ashes 2008 |
Legend on Two Steps from Hellin kahdeksas näytealbumi, joka julkaistiin vuonna 2008.
Kappaleet

Epic Drama
Freedom Fighters – 2.28
Asimov – 2.10
Hypnotica – 2.09
Destiny Of Mankind – 1.52
Call To Arms – 0.56
Goddysey – 2.27
Protectors Of The Earth – 2.50
ASAP – 2.26
Down With The Enterpise – 2.58
Smell Of Victory – 1.53
Never Forget – 2.25
Forces Of Destiny – 2.29
Rising Force – 1.51
Divine Intervention – 2.09
Crusaders – 1.57
Infinite Legends – 2.01
Fields Of Blood –2.39
White Witch – 2.41
Fateful Night – 2.22
Dreams Of The Dead – 1.55
Drama
Fill My Heart – 2.23
Undying Love – 2.30
Moonlight Armies – 2.48
Heart of Courage – 1.57
Calamity – 1.40
Calamity (Remix) – 1.49
Day Becomes Night – 2.19
Perchance To Dream – 2.00
Equus – 2.35
The Crossing – 2.03
Adventure Of A Lifetime – 1.09
Fallout – 2.30
Red Carpets – 0.59
Perilous Journey – 2.10
Voyager – 1.13
Shadows Of Beauty – 2.30
Legions Of Faith – 2.40
Lähde:
Kättä päälle ja käsirahaa

| Kättä päälle ja käsirahaa Hortto Kaalo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox-studio, Helsinki
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Jaakko Salo
 Tyylilaji: romanimusiikki, folk
 Kesto: 31.41
 Levy-yhtiö: Scandia
Hortto Kaalon muut julkaisut
| Hai Hortto Kaalot 1972 | Kättä päälle ja käsirahaa 1973 | Älä unohda tuskaa 1976 |
Kättä päälle ja käsirahaa on vuonna 1973 ilmestynyt Hortto Kaalo -yhtyeen kolmas studioalbumi. Sen tuottajana toimi Jaakko Salo, joka myös sävelsi suuren osan levyn materiaalista. Albumin nimikappale on yksi Jukka Virtasen tunnetuimpia tekstityksiä. Levyn kannen on Käpylän raviradalla kuvannut Ismo Hölttö.
Kappaleet

Nouskaamme vaunuun – 2.32 (säv. Alfredas Šaltys, san. Saukki)
Soita balalaikka – 2.50 (säv. Bonda & Lander, san. Saukki)
Toto toi – toto vei – 2.42 (säv. Jaakko Salo, san. Jukka Virtanen)
Vuodet mä reissaan – 2.30 (säv. Jaakko Salo, san. Marko Putkonen)
Kahden nuoren juhla – 2.03 (säv. Jaakko Salo, san. Feija Åkerlund)
Kättä päälle ja käsirahaa – 2.58 (säv. Jaakko Salo, san. Jukka Virtanen)
Ei kukaan kerjää, ei kukaan lainaa – 3.38 (säv. & san. Taisto Lundberg, Marko Putkonen, Feija Åkerlund, Jaakko Salo)
Kysyt aina miksi – 2.41 (säv. Jaakko Salo, san. Jukka Virtanen)
Köyhän pojan tsardas – 2.17 (säv. & san. Taisto Lundberg, Marko Putkonen, Feija Åkerlund, Jaakko Salo)
Sokolovin kitara – 2.14 (säv. Jaakko Salo, san. Marko Putkonen)
Mistähän ne kaaleet / Kaiju-Vaiju – 2.25 (säv. & san. Taisto Lundberg, Marko Putkonen, Feija Åkerlund, Jaakko Salo)
Laulellaan kun erotaan – 2.41 (säv. & san. Marko Putkonen, Feija Åkerlund, Jaakko Salo)
Muusikot

Taisto Lundberg – laulu, viulu
Marko Putkonen – laulu, kitara
Feija Åkerlund – laulu, kitara
Kaksoisaspektiteoria

Kaksoisaspektiteoria on mielenfilosofinen näkemys, jonka mukaan henkinen (mentaalinen) ja aineellinen (fysikaalinen) ovat saman substanssin kaksi eri aspektia.
Kaksoisaspektiteorian suhde neutraaliin monismiin ei ole selkeä, ja neutraali monismi voidaan lukea yhdeksi kaksoisaspektiteorian mukaiseksi näkemykseksi. Voidaan kuitenkin katsoa, että siinä missä neutraali monismi sallii neutraalien entiteettien asiayhteyden määrittää sen, ovatko entiteetit henkisiä, aineellisia, kumpaakin vai ei kumpaakaan, kaksoisaspektiteoria vaatii, että henkinen ja aineellinen ovat erottamattomia ja redusoimattomia, mutta kuitenkin erillisiä.
Kaksoisaspektiteoriaa ovat kannattaneet muiden muassa Baruch Spinoza, Gustav Fechner, Arthur Schopenhauer, George Henry Lewes, P. F. Strawson, Thomas Nagel ja David Chalmers. Kaikkien mukaan on olemassa joku sellainen perustava substanssi, jota ei voida pitää luonteeltaan sen enempää henkisenä kuin aineellisenakaan: esimerkiksi Spinozan mukaan tämä oli Jumala tai luonto, Strawsonin mukaan henkilöt ja Chalmersin mukaan informaatio.
Käännös suomeksi
Kätyrit: Grun tarina

| Kätyrit: Grun tarina> Minions: The Rise of Gru |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kyle Balda Jonathan del Val Brad Ableson
Käsikirjoittaja:  Brian Lynch
Tuottaja:  Janet Healy Chris Meledandri
Säveltäjä:  Heitor Pereira
Leikkaaja:  Claire Dodgson
Pääosat:  Pierre Coffin Steve Carell
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Illumination Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Pictures
Ensi-ilta:   2022-6-2929. kesäkuuta 2022 (Suomi)  2022-7-11. heinäkuuta 2022 (Yhdysvallat)  
Kesto:  90 minuuttia 87 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  80–100 miljoonaa dollaria
Tuotto:  940,7 miljoonaa dollaria
Katsojat:  358 058 (Suomessa)
Edeltäjä:  Kätyrit
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kätyrit: Grun tarina (engl. Minions: The Rise of Gru) on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut Kyle Baldan ohjaama 3D-tietokoneanimaatioelokuva. Se on jatkoa vuoden 2015 elokuvalle Kätyrit. Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 29. kesäkuuta 2022 ja Yhdysvalloissa 1. heinäkuuta 2022. Ensi-iltaa siirrettiin sitä ennen kahdesti koronaviruspandemian vuoksi.
Suomessa elokuva oli vuoden 2022 toiseksi katsotuin elokuva 358 tuhannella katsojalla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pierre Coffin  | … |  Kevin, Stuart, Bob ja muut kätyrit   |
|  Steve Carell  | … |  Gru   |
|  Taraji P. Henson  | … |  Belle Bottom   |
|  Michelle Yeoh  | … |  Master Chow   |
|  Jean-Claude Van Damme  | … |  Jean Clawed   |
|  Lucy Lawless  | … |  Nunchuck   |
|  Dolph Lundgren   | … |  Svengeance   |
|  Danny Trejo   | … |  Stronghold   |
|  Russell Brand  | … |  Dr. Nefario   |
|  Julie Andrews  | … |  Marlena Gru   |
|  Alan Arkin  | … |  Wild Knuckles   |
Aiheesta muualla

Kätyrit: Grun tarina Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Laugh? I Nearly Bought One!

| Laugh? I Nearly Bought One! Killing Joke |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1979 - 1990
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Killing Joke, Chris Kimsey, Martin Rex ja Conny Plank
 Tyylilaji: Post-punk, Uusi aalto, Industrial metal
 Kesto: 78.44
 Levy-yhtiö: Caroline
Killing Joken muut julkaisut
| Extremities, Dirt & Various Repressed Emotions 1990 | Laugh? I Nearly Bought One! 1992 | Pandemonium 1994 |
Laugh? I Nearly Bought One! on Killing Joke -yhtyeen vuonna 1992 julkaistu kokoelma. Kokoelmalla on mukana kappaleita Fire Dances - ja Outside the Gate -albumeita lukuun ottamatta kaikilta yhtyeen vuoteen 1990 mennessä julkaisuilta levyiltä. Mukana on myös muutamia aikaisemmin vain singleillä tai EP:illä julkaistuja kappaleita ja "Wintergardens" -kappaleen vaihtoehtomiksaus.
Kappaleluettelo

Turn to Red – 4.10
Pssyche (live) – 4.44
Requiem – 3.43
Wardance – 3.45
Follow the Leaders – 4.54
Unspeakable – 5.18
Butcher – 6.10
Exit – 3.39
The Hum – 4.56
Empire Song – 3.17
Chop-Chop – 4.17
Sun Goes Down – 4.17
Eighties – 3.49
Darkenss Before Dawn – 5.18
Love Like Blood – 4.23
Wintergardens (New mix) – 4.47
Age of Greed – 7.26
Muusikot

Jaz Coleman – Laulu ja koskettimet
Kevin "Geordie" Walker – Kitara
Martin "Youth" Glover – Bassokitara (Kappaleet 1, 3-11)
Paul Raven – Bassokitara (Kappaleet 2, 12 - 17)
Paul Ferguson – Rummut ja laulu (Kappaleet 1 - 16)
Martin Atkins – Rummut ja laulu (Kappale 17)
Aiheesta muualla

Allmusic
Kalevi Pirkola

Kalevi Pirkola (3. syyskuuta 1941 Oulu – 28. joulukuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen jääpalloilija.
Pirkola edusti Suomen jääpallomaajoukkuetta 52 maaottelussa. Hänet valittiin MM-kilpailujen tähdistöjoukkueeseen vuosina 1965, 1969 ja 1971. Seuratasolla hän edusti Oulun Työväen Palloilijoita vuosina 1960–1963 ja Helsingfors IFK:ta vuosina 1963–1971. Lempinimillä ”Moku” ja ”Suomen Dura” tunnettu Pirkola valittiin vuonna 1971 Suomen parhaaksi jääpalloilijaksi.
Kalevi Pirkola pelasi SM-sarjaotteluita myös jalkapallossa HIFK:ta edustaen vuosina 1965–1966. Maahockeyssa hän voitti Huovien joukkueessa Suomen-mestaruuden vuosina 1970 ja 1971.
Pirkola kaatui harjoituksissa Helsingin Velodromin viereisellä kentällä 26. joulukuuta 1971, löi päänsä jäähän ja kuoli kaksi päivää myöhemmin Töölön sairaalassa 30-vuotiaana. Todennäköinen kuolinsyy oli aivoruhjevamma. Ammatiltaan Pirkola oli huoltoaseman hoitaja Helsingin Käpylässä.
Leszek Żądło

Leszek Żądło vuonna 2009
Leszek Żądło (s. 1945) on puolalainen jazzsaksofonisti.
Żądło oli aluksi itseoppinut ja pääsi sitten suorittamaan muodollisia opintoja Krakovassa. Hän sai nuorten jazzsoittajien kilpailussa Duke Ellingtonin ja Grazin musiikkiakatemian edustajien huomion. Żądło pääsi stipendillä opiskelemaan Graziin vuonna 1967. Siellä hän tapasi pasunisti Eje Thelinin, joka edisti hänen uraansa. Żądło on konsertoinnin ohella tehnyt toistasataa levytystä. 1980-luvun alussa hän muutti rakastettunsa, näyttelijä Barbara Kwiatkowskan kanssa Müncheniin.
Vuonna 1983 Żądło perusti Polski Jazz Ensemblen, jonka kanssa esiintyi runsaasti. Hän lahjoitti sen kautta kertyneitä tuloja Solidaarisuus-liikkeelle vuonna 1984. Żądło on työskennellyt Münchenin musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa ja Würzburgin musiikkiyliopistossa. Hänen taiteellisten yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Dexter Gordon, Friedrich Gulda, Duško Gojković, Michał Urbaniak, Zbigniew Seifert, Johannes Faber, Bob Degen, Bill Elgart, Paulo Cardoso, Ali Haurand, Alan Skidmore, Gerd Dudek, Vladyslav Sendecki, Bronisław Suchanek, Janusz Stefański, Claus Bantzer, Klaus Weiss, Volker Kriegel, Bobby Stern, Rimona Francis, Günter Lenz, Michael Naura, Werner Pirchner, Chris Beier, Rainer Glas ja Bireli Lagrene.
Kainosalkoruusut

| Kainosalkoruusut |
| --- | --- |
 Rohtosalkoruusu Althaea officinalis
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Malvales
Heimo::  Malvakasvit Malvaceae
Alaheimo::  Malvoideae
Suku::  Kainosalkoruusut Althaea  L.
Tyyppilaji
 rohtosalkoruusu Althaea officinalis L. (1753) 
Katso myös
   Kainosalkoruusut Wikispeciesissä   Kainosalkoruusut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kainosalkoruusut eli rohtosalkoruusut (Althaea) on kasvisuku malvakasvien heimossa. Siihen kuuluu yhdeksän lajia. Kainosalkoruusuja kasvaa alkuperäisenä Länsi-Euroopasta Aasian keskiosiin, tulokkaana myös Pohjois-Amerikassa. Lajeista kahta viljellään monivuotisena koristekasvina: marokonsalkoruusua (Althaea longiflora) ja rohtosalkoruusua (Althaea officinalis).
Lajeja

armeniansalkoruusu (Althaea armeniaca)
sormisalkoruusu (Althaea cannabina)
marokonsalkoruusu (Althaea longiflora)
rohtosalkoruusu (Althaea officinalis)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kainosalkoruusut – Althaea
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Althaea
Kromaatti

Kaliumkromaattia
Kromaatti-ioni (CrO42-) on anioni, joka syntyy kromihapon protolysoituessa dikromaatti-ionien lisäksi. Kromaatti-ioneita sisältäviä ioniyhdisteitä kutsutaan kromaateiksi. Useiden kromaattien väri on keltainen. Usein käytettyjä kromaattiyhdisteitä ovat muun muassa kaliumkromaatti (K2CrO4) ja keltaisena väriaineena käytetty lyijykromaatti (PbCrO4). Dikromaateissa on Cr2O72−-ioni, ja ne ovat väriltään voimakkaan oransseja.
Kemialliset ominaisuudet

Kromaatti-ionissa kromilla on sen korkein mahdollinen hapetusluku +VI, minkä takia kromaatit ovat voimakkaita hapettimia. Kromaatit korrosoivatkin voimakkaasti metalleja. Niitä voidaan kuitenkin käyttää myös korroosion estämiseen. Anodisina inhibiittoreina ne vaikuttavat anodilla tapahtuvaan sähkökemialliseen reaktioon sen nopeutta pienentävästi.
Vesiliuoksessa kromaatti-ionit sekä dikromaatti-ionit ovat tasapainossa.
Tasapainoa voidaan siirtää Le Châtelier’n periaatteen mukaisesti kromaatti-ionin puolelle nostamalla liuoksen pH:ta eli tekemällä liuoksesta emäksisempi. Vastaavasti tasapaino siirtyy dikromaatti-ionin puolelle pH:ta laskemalla eli tekemällä liuos happamaksi. Tasapaino riippuu myös liuosten konsentraatiosta.
Natriumkromaatti, kaliumkromaatti ja ammoniumkromaatti liukenevat veteen hyvin. Sen sijaan kromaattiyhdisteet, joissa on kationina raskasmetalli, lantanoidi tai maa-alkalimetalli ovat veteen vain hieman liukoisia.
Terveysvaikutukset

Kromaatit ovat karsinogeenisia. Kromaatit ovat yksi yleisimmistä syöpäriskiä aiheuttavista aineista työpaikoilla . Kromaatit onkin Suomessa luokiteltu erityistä sairastumisen vaaraa aiheuttaviksi tekijöiksi. Kromaatit aiheuttavat myös helposti allergisia iho-oireita.
Kromaatteja ja dikromaatteja

Ammoniumdikromaatti (NH4)2Cr2O7, CAS-numero 7789-09-5
Bariumkromaatti BaCrO4, CAS-numero 10294-40-3
Cesiumkromaatti Cs2CrO4, CAS-numero 13454-78-9
Cesiumdikromaatti Cs2Cr2O7, CAS-numero 13530-67-1
Hopeakromaatti Ag2CrO4, CAS-numero 7784-01-2
Hopeadikromaatti Ag2Cr2O7, CAS-numero 7784-02-3
Kadmiumkromaatti CdCrO4, CAS-numero 14312-00-6
Kaliumkromaatti K2CrO4, CAS-numero 7789-00-6
Kaliumdikromaatti K2Cr2O7, CAS-numero 7778-50-9
Kalsiumkromaatti CaCrO4, CAS-numero 13765-19-0
Litiumkromaatti Li2CrO4, CAS-numero 14307-35-8
Lyijykromaatti PbCrO4, CAS-numero 7758-97-6
Natriumkromaatti Na2CrO4, CAS-numero 7775-11-3
Natriumdikromaatti Na2Cr2O7, CAS-numero 10588-01-9
Nikkelikromaatti NiCrO4, CAS-numero 12018-18-7
Rauta(III)kromaatti Fe2(CrO4)3, CAS-numero 10294-52-7
Rubidiumkromaatti Rb2CrO4, CAS-numero 13446-72-5
Rubidiumdikromaatti Rb2Cr2O7, CAS-numero 13446-73-6
Sinkkikromaatti ZnCrO4, CAS-numero 13530-65-9
Strontiumkromaatti SrCrO4, CAS-numero 7789-06-2
Aiheesta muualla

Työterveyslaitos: Liukoiset kromi(VI)-yhdisteet[vanhentunut linkki] (pdf)
Kromaatti-ionin rakenne
Dikromaatti-ionin rakenne
Leeni

| Leeni |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  22. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Lena, Leni
Nimen alkuperä:  Helen tai Madgalene
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leeni on suomalainen naisen etunimi, Leena-nimen muunnelma. Leenin nimipäivä on samana päivänä, 22. heinäkuuta, kuin Leenankin. Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan rekisteröity 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 521 Leeni-nimen saanutta naista ja alle viisi miestä.
Tunnettuja Leenejä

Leeni-Maria Hovila (s. 1978), laulaja
Leeni Ikonen (s. 1955), varatuomari, lastensuojeluasioista kirjoittanut tietokirjailija
Leeni Peltonen (s. 1961), viestintäalan ammattilainen, tietokirjailija ja päätoimittaja
Leeni Tiirakari (1946–2023), kirjailija ja historian lehtori
Leeni Vesterinen (1886–1972), virolais-suomalainen kääntäjä, kirjailija, opettaja, johtaja ja suomalais-virolaisen heimoyhteistyön aktiivitoimija
Kuvitteellisia Leenejä

Leeni Korpela, päähenkilö Ville Salmisen ohjaamassa elokuvassa Haaviston Leeni
Leenamaija Forsberg-Johannesson

Leenamaija Forsberg-Johannesson (s. 15. huhtikuuta 1954) on Tukholmassa asuva ruotsinsuomalainen kirjailija, joka on julkaissut paitsi tietokirjoja erityispedagogiikan alalta myös kaunokirjallisuutta. Hän kirjoittaa sekä ruotsiksi että suomeksi.
Ura

Forsberg-Johannesson muutti Tukholmaan Jyväskylästä vuonna 1973, ja hän on ammatiltaan erityisopettaja ja tulkki. Hän on käynyt Tukholman opettajakorkeakoulussa kaksikielisen luokanopettajakoulutuksen. Hän on ollut myös mukana perustamassa Tukholmaan ruotsinsuomalaisia kulttuuri- ja kirjamessuja, ja hän toimi messuorganisaation sihteerinä vuosina 2009–2015.
Forsberg-Johannesson on julkaissut kaksi tietokirjaa ruotsiksi: Jorielskolan – Tid och rum att lära (2009) ja Konduktiv pedagogik och kommunikation/Jorielskolan/En tvärprofessionell modell (2019). Näissä hän käsittelee ruotsalaisen Joriel-erityiskoulun pedagogiikkaa.
Forsberg-Johannessonin kaunokirjallinen debyyttiteos oli novellikokoelma Tähdenlento (2022). Sen novelleissa päähenkilöt joutuvat vastoinkäymisten eteen: he ovat tienhaarassa, jossa joutuvat punnitsemaan uudesta näkökulmasta elämäänsä. Tätä ennen Forsberg-Johannesson on osallistunut kaunokirjallisilla teksteillään mm. ruotsinsuomalaiseen antologiaan Aavan meren täältä puolen (2020).
Forsberg-Johannessonin novellikokoelma Tähdenlento palkittiin parhaalle ruotsinsuomalaiselle kaunokirjalliselle teokselle myönnettävällä Kaisa Vilhuinen -palkinnolla maaliskuussa 2023.
Teoksia

Tietokirjoja
Jorielskolan – Tid och rum att lära (2009), Stockholm, ISBN 978-91-633-5695-7
Konduktiv pedagogik och kommunikation/Jorielskolan/En tvärprofessionell modell (2019), Stockholm, ISBN 978-91-519-1224-0
Kaunokirjallisia teoksia
Tähdenlento (2022), Stockholm, ISBN 978-91-527-4944-9
Kaunokirjallisia yhteisteoksia
Aavan meren täältä puolen (toim. Ani Henttonen ja Pirjo Lahdenperä) (2020), Stockholm, ISBN 978-91-519-7333-3
Leith

Leith
Leith (gaeliksi Lìte) on seutu ja entinen hallinnollinen yksikkö burgh Edinburghin kaupungin pohjoispuolella Water of Leithin suulla. Se on Edinburghin satama.
Käännös suomeksi
Katriina Latosaari

| Katriina Latosaari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Katriina Latosaari
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1974 (ikä 50)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  181 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1990–1991 1993–1996:   Tampereen Pyrintö  Tampereen Pyrintö
Katriina Latosaari (s. 11. maaliskuuta 1974) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Latosaari edusti pääsarjassa kasvattajaseuraansa Tampereen Pyrintöä vuosina 1993–1996. Lisäksi hän kuului yhden ottelun kokoonpanoon kaudella 1990–1991. Latosaari pelasi A-nuorten, 20-vuotiaiden ja 22-vuotiaiden maajoukkueissa.
LPG

LPG on hoitolaite, jolla annetaan hierontaa muistuttavaa hoitoa. Hoitolaite  toimii alipaineella ja sen kehitti Louis Paul Guitayn perustama Lpg Systems vuonna 1986 arpikudosten ja palovammojen hoitoon. Nykyisin sitä käytetään enimmäkseen kauneudenhoitoon. Alipaineella toimiva hoito kiihdyttää verenkiertoa ja lymfakiertoa moninkertaisesti, jolloin aineenvaihdunta vilkastuu. Tällöin vamma-alueen turvotus vähenee ja sidekudoksiset arvet häviävät. Tämän vuoksi kirurgisten operaation jälkihoidossa käytetään jo yleisesti LPG-hoitoa.
Vuonna 2000 LPG sai Yhdysvaltojen FDA:n (Food and Drugs Administration) hyväksynnän lääketieteelliseksi hoitolaitteeksi.
Aiheesta muualla

LPG Systems
Kuolemanjälkeinen elämä

Kuolemanjälkeinen elämä on monissa uskonnoissa esiintyvä uskomus, jonka mukaan ihminen jatkaa olemassaoloaan tuonpuoleisessa eli jossakin olotilassa kuoleman jälkeen. Käsitykset tuonpuoleisesta vaihtelevat paljon eri uskontojen ja jopa samaan uskontokuntaan kuuluvien ihmisten välillä. Tuonpuoleinen on usein myös jumalten kotipaikka.