stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tim Sparv
Seurajoukkueet > FC Groningen

Tim Sparv siirtyi elokuussa 2009 tehdyn sopimuksen mukaisesti tammikuussa 2010 kolmen ja puolen vuoden sopimuksella Hollannin Eredivisiessä pelanneeseen FC Groningeniin. Hän debytoi Eredivisiessä 7. maaliskuuta 2010 ottelussa FC Groningen–VVV-Venlo. Hän pelasi kevätkaudella 2010 yhteensä 11 Hollannin liigan ottelua ja Groningen sijoittui sarjassa kahdeksanneksi.
Varsinaisen läpimurron Groningenissa Sparv teki kaudella 2010–2011, kun hän nousi avauskokoonpanon vakiopelaajaksi. Sparv pelasi Groningenin 38 sarjaottelusta 34, ja hän oli sivussa kokoonpanosta vain pelikieltojen takia. Ensimmäisen maalinsa Eredivisiessä hän teki 14. elokuuta ottelussa AZ–Groningen. Kausi oli onnistunut myös koko joukkueen kannalta, sillä Groningen ylsi sarjassa viidennelle sijalle.
Sparv jatkoi Groningenin avauskokoonpanossa kaudella 2011–2012. Hän pelasi yhteensä 30 ottelua, joista 27 avauskokoonpanossa. Hyvän kauden jälkeen Groningen lähti kauteen kovin tavoittein. Joukkue oli joulukuussa sarjan kärkipäässä, mutta Groningen voitti joulun jälkeen vain kolme ottelua ja putosi sarjataulukossa lopulta neljänneksitoista. Heikon kauden päätteeksi Groningen antoi valmentajalleen potkut.
Kauteen 2012–2013 Groningen lähti uuden valmentajan Robert Maaskantin johdolla ja Sparv jatkoi joukkueen runkopelaajana. Hän pelasi syyskauden 17 ottelusta 15. Kevätkaudella Sparv oli kuitenkin avauskokoonpanossa enää vain kolmessa ottelussa. Yhteensä otteluita kertyi kauden aikana 23 ja maaleja kaksi. Groningen sijoittui sarjassa seitsemänneksi, mutta Sparville kausi oli pettymys ja hän ilmoitti kauden päätyttyä etsivänsä uutta seuraa.
Seurajoukkueet > Greuther Fürth

Tim Sparv siirtyi toukokuussa 2013 kolmen vuoden sopimuksella Saksan 2. Bundesligassa pelanneeseen Greuther Fürthiin. Sparv debytoi 2. Bundesligassa 21. heinäkuuta 2013 ottelussa Greuther Furth–Arminia Bielefeld. Hän pelasi yhteensä 28 ottelua, joista 25 avauskokoonpanossa. Kauden ainoan maalinsa 2. Bundesligassa Sparv teki 30. syyskuuta 2013 ottelussa Greuther Fürth–Dynamo Dresden. Greuther Fürth oli sarjassa kolmas ja pääsi nousukarsintoihin, mutta joukkue ei onnistunut nousemaan Bundesligaan.
Seurajoukkueet > AEL

Tim Sparv siirtyi elokuussa 2020 kahden vuoden sopimuksella Kreikan liigassa pelaavan AEL:n riveihin. Sparv debytoi Kreikan liigassa 11. syyskuuta 2020 ottelussa PAOK–AEL. Hän pelasi kaudella 2020–2021 AEL:n riveissä yhteensä 19 ottelua Kreikan liigassa. Ainoan maalinsa hän teki AEK Ateenaa vastaan marraskuussa 2020.
Seurajoukkueet > HJK

Heinäkuussa 2021 Sparv siirtyi loppukauden mittaisella sopimuksella hallitsevan Suomen mestarin HJK:n riveihin. Polvivaivojen takia Sparvin ottelut HJK:n paidassa jäivät kuitenkin vähäisiksi, vain viiteen liigaotteluun. Konferenssiliigan lohkovaiheessa hänen ainoaksi esiintymiseksi jäi kotiottelu armenialaista Alaškertia vastaan. Kauden päätteksi Sparv pääsi kuitenkin juhlimaan uransa ensimmäistä Veikkausliigan mestaruutta. Joulukuussa 2021 hän ilmoitti päättävänsä ammattilauransa.
Maajoukkue

Tim Sparv debytoi ikäluokkansa (1987) maajoukkueessa 15-vuotiaana 2. huhtikuuta 2002 Drontenissa pelatussa maaottelussa Hollanti–Suomi. Sparv valittiin Suomen vuoden 2003 alle 17-vuotiaiden MM-kisojen joukkueeseen, mutta hän ei pelannut turnauksessa minuuttiakaan. Sparv pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa 32 maaottelua, vuotta vanhempien (1986) maajoukkueessa 13 maaottelua ja kaksi vuotta vanhempien (1985) maajoukkueessa kaksi maaottelua. Poikien maaotteluissa Sparv teki kaksi maalia.
Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Sparv debytoi 19-vuotiaana 7. lokakuuta 2006 Senecissä pelatussa maaottelussa Slovakia–Suomi. Sparv kuului Suomen vakiomiehistöön vuoden 2009 alle 21-vuotiaiden EM-kisojen karsintaotteluissa. Sparv valittiin myös Suomen joukkueeseen EM-kisojen lopputurnaukseen, ja hän aloitti avauskokoonpanossa kaikissa Suomen kolmessa ottelussa. Sparv toimi Suomen joukkueen kapteenina EM-kisojen karsinnoissa sekä lopputurnauksessa, ja hän teki EM-kisoissa Suomen ainoan maalin. Sparv pelasi 19 nuorten maaottelua ja hän teki niissä kuusi maalia.
Maajoukkue > MM-karsinnat 2008–09

A-maajoukkueessa Sparv debytoi 21-vuotiaana, kun Stuart Baxter valitsi hänet avauskokoonpanoon 4. helmikuuta 2009 Tokiossa pelatussa ottelussa Japani–Suomi. Sparv oli mukana Suomen joukkueessa maalis- ja syyskuussa 2009 vuoden 2010 MM-kisojen karsintojen otteluissa, mutta jäi kuitenkin ilman peliminuutteja. Ensimmäisen arvokisojen karsintaottelun Sparv pelasi 10. lokakuuta 2009, kun Baxter valitsi hänet avauskokoonpanoon Olympiastadionilla pelatussa karsintaottelussa Suomi–Wales. Sparv aloitti avauskokoonpanossa myös seuraavassa, karsinnat päättäneessä ottelussa Saksaa vastaan. Suomi sijoittui vuoden 2010 MM-kisojen karsintalohkossaan kolmanneksi Saksan ja Venäjän jälkeen. Lohkossa Suomen taakse jäivät Wales, Azerbaidžan ja Liechtenstein. Sparv pelasi Suomen kymmenestä karsintaottelusta kaksi viimeistä, ja yhteensä hän pelasi vuoden 2009 aikana viidessä maaottelussa.
Maajoukkue > EM-karsinnat 2010–11

Sparv jatkoi A-maajoukkueen avauskokoonpanossa myös vuoden 2012 EM-kisojen karsintoihin valmistavissa otteluissa sekä syksyn 2010 karsintaotteluissa. Sparv pelasi karsintojen kolmessa ensimmäisessä ottelussa avauskokoonpanossa, ja hän muodosti keskikentän pohjan kaksikon Roman Eremenkon kanssa. Suomi hävisi kolme ensimmäistä otteluaan Moldovalle, Hollannille sekä Unkarille, ja päävalmentaja vaihtui Unkari-ottelun jälkeen. A-maajoukkue pelasi vuoden viimeisen karsintaottelun Olli Huttusen alaisuudessa. Mixu Paatelainen aloitti A-maajoukkueen uutena päävalmentajana keväällä 2011. Sparv putosi hetkeksi avauskokoonpanosta uudessa 4–3–2–1-ryhmityksessä, mutta hän palasi A-maajoukkueen keskikentälle lokakuussa 2011 pelaten karsintaotteluissa sekä Ruotsia että Unkaria vastaan täydet 90 minuuttia. Sparv muodosti keskikentän kolmikon Roman Eremenkon ja Alexander Ringin kanssa. Suomi sijoittui vuoden 2012 EM-kisojen karsintalohkossaan neljänneksi Hollannin, Ruotsin ja Unkarin jälkeen. Lohkossa Suomen taakse jäivät Moldova ja San Marino. Sparv pelasi viisi Suomen kymmenestä karsintaottelusta ja vuosina 2010–2011 yhteensä 13 maaottelua.
Maajoukkue > MM-karsinnat 2012–13

Sparv pelasi viidessä vuoden 2014 MM-kisojen karsintoihin valmistavassa maaottelussa. Ensimmäisen A-maaottelumaalinsa Sparv teki 15. elokuuta 2012 Belfastissa pelatussa ottelussa Pohjois-Irlanti–Suomi, kun hän viimeisteli Suomen 2–1-kavennusmaalin 3–3-tasapeliin päättyneessä ottelussa. Sparv pelasi molemmissa syksyn 2012 karsintaotteluissa täydet 90 minuuttia. Vuoden 2014 MM-kisojen karsintojen ehdottomaksi tapaukseksi jäi Gijónissa maaliskuussa 2013 pelattu vierasottelu Espanjaa vastaan. Suomi venyi ottelussa 1–1-tasapeliin hallitsevaa maailmanmestaria ja Euroopan mestaria vastaan. Sparv vaihdettiin ottelussa kentälle 69. minuutilla, kun Teemu Tainio tuli vaihtoon. Sparv pelasi vuoden 2013 kuudesta karsintaottelusta neljässä ja tuli kolme kertaa vaihdosta kentälle. Sparv ei ollut kokoonpanossa karsintojen päätöspelissä Ranskaa vastaan pelikiellon vuoksi. Suomi sijoittui vuoden 2014 MM-kisojen karsintalohkossaan kolmanneksi Espanjan ja Ranskan jälkeen. Lohkossa Suomen taakse jäivät Georgia ja Valko-Venäjä. Sparv pelasi Suomen kahdeksasta karsintaottelusta kuudessa ja vuosina 2012–2013 yhteensä 16 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Maajoukkue > EM-karsinnat 2014–15

Odotukset vuoden 2016 EM-kisojen karsintoja kohtaan olivat suuret, kun lopputurnaukseen pääsi ensimmäistä kertaa 24 maata. Sparv pelasi neljässä karsintoihin valmistavassa maaottelussa, ja hän muodosti karsintojen avausottelussa keskikentän kolmikon Perparim Hetemaj’n ja Alexander Ringin kanssa. Sparv pelasi kaikissa syksyn 2014 neljässä karsintaottelussa täydet 90 minuuttia. Suomi voitti karsintojen avausottelussa Färsaaret, mutta sai sen jälkeen vain yhden pisteen seuraavista viidestä ottelusta. Suomen hävittyä neljä karsintaottelua peräkkäin päävalmentaja Mixu Paatelainen sai potkut kesäkuussa 2015, ja loppuvuoden maajoukkueen päävalmentajana toimi Markku Kanerva. Sparv pelasi maalis- ja kesäkuun karsintaotteluissa täydet minuutit. A-maajoukkue palasi Kanervan alaisuudessa perinteiseen 4–4–2-ryhmitykseen ja Sparv jatkoi syksyn karsintaotteluissa keskikentällä puolustavassa roolissa. Hän toimi myös A-maajoukkueen kapteenina syksyn 2015 karsintaotteluissa, kun Niklas Moisander oli loukkaantumisen vuoksi sivussa. Suomi jäi vuoden 2016 EM-kisojen karsintalohkossaan neljänneksi Pohjois-Irlannin, Romanian ja Unkarin jälkeen. Lohkossa Suomen taakse jäivät Färsaaret ja Kreikka. Sparv pelasi Suomen kymmenestä karsintaottelusta yhdeksän ja vuosina 2014–15 yhteensä 16 maaottelua.
Maajoukkue > MM-karsinnat 2016–17

Suomi aloitti valmistautumisen vuoden 2018 MM-kisojen karsintoihin uuden päävalmentajan Hans Backen johdolla. Sparv pelasi neljässä karsintoihin valmistavassa maaottelussa, mutta hän oli sivussa kuudesta ensimmäisestä karsintaottelusta vakavan loukkaantumisen vuoksi. A-maajoukkueen vuosi 2016 oli synkkä, kun joukkue ei voittanut vuoden aikana yhtään ottelua. Suomi sai neljästä karsintaottelusta vain yhden pisteen, ja päävalmentaja Backe sai potkut joulukuussa 2016. Uudeksi päävalmentajaksi nimitettiin Markku Kanerva. Sparv palasi maajoukkueen keskikentälle syyskuun 2017 karsintaotteluissa Islannia ja Kosovoa vastaan. Hän toimi jälleen myös A-maajoukkueen kapteenina. MM-karsintojen loppu sujui Suomelta hyvin ja neljä ottelua toi kahdeksan pistettä. Suomi jäi vuoden 2018 MM-kisojen karsintalohkossaan viidenneksi Islannin, Kroatian, Ukrainan ja Turkin jälkeen. Lohkossa Suomen taakse jäi Kosovo. Sparv pelasi Suomen kymmenestä karsintaottelusta kolme ja vuosina 2016–2017 yhteensä seitsemän maaottelua.
Maajoukkue > Kansojen liiga ja EM-karsinnat 2018–19

Maajoukkueen vuosi 2018 alkoi valmistautumisella uuteen kilpailuun, Kansojen liigaan. Sparv pelasi neljässä Kansojen liigaan valmistavassa maaottelussa, ja hän nousi maajoukkueen kapteeniksi Niklas Moisanderin lopetettua maajoukkueuransa. Suomi aloitti syksyllä C-liigassa samassa lohkossa Unkarin, Kreikan ja Viron kanssa. Sparv pelasi neljässä Kansojen liigan ottelussa. Suomi voitti oman lohkonsa ja nousi Kansojen liigassa B-liigaan. Sparv pelasi vuonna 2018 yhteensä kahdeksan maaottelua.
Maajoukkue jatkoi menestyksekkäiden Kansojen liigan otteluiden jälkeen vuoden 2020 EM-kisojen karsintoihin. Karsinnat alkoivat maaliskuussa 2019 tappiolla Italiaa vastaan, mutta voitot neljästä seuraavasta ottelusta nostivat Suomen lohkossa kakkossijalle ja taistelemaan toisesta suorasta kisapaikasta. Sparv jatkoi joukkueen kapteenina ja pelasi avauksessa voitto-otteluissa. Kun Suomi voitti lokakuussa Armenian 3–0, oli lohkon kakkossijan varmistaminen mahdollista karsintojen toiseksi viimeisessä ottelussa 15. marraskuuta 2019. Suomi voitti Liechtensteinin Töölön jalkapallostadionilla maalein 3–0, ja Sparv johti kapteenina joukkueen historialliseen voittoon. Suomi oli karsintalohkossa Italian jälkeen toinen ja pääsi Markku Kanervan johdolla ensimmäistä kertaa karsinnoista EM-lopputurnaukseen. Suomen taakse jäivät Kreikka, Bosnia-Hertsegovina, Armenia ja Liechtenstein. Sparv pelasi Suomen kymmenestä karsintaottelusta seitsemän ja vuonna 2019 yhteensä yhdeksän maaottelua.
Maajoukkue > Kansojen liiga 2020 ja EM-kisat 2021

Koronaviruspandemian vuoksi vuonna 2020 järjestettäviksi tarkoitetut EM-kisat siirtyivät vuoteen 2021. Syksyllä 2020 pelatuissa Kansojen liigan otteluissa Sparv toimi kapteenina kaikissa lohkovaiheen otteluissa, lukuun ottamatta viimeistä Wales-ottelua, joka jäi häneltä väliin pelikiellon vuoksi. Suomi sijoittui lohkossa toiseksi jättäen taakseen Bulgarian ja Irlannin. Wales voitti lohkon ja nousi A-liigaan.
Kesällä 2021 järjestetyissä EM-kioissa Suomi pelasi samassa lohkossa Tanskan, Belgian ja Venäjän kanssa. Sparv oli kapteenina avauskokoonpanossa lohkovaiheen voitokkaassa avausottelussa Tanskaa vastaan ja tappioon päättyneessä päätösottelussa Belgiaa vastaan. Tappiollisen ottelun Venäjää vastaan Sparv seurasi vaihtopenkiltä. Suomi onnistui lopulta jättämään lohkossa Venäjän taakseen, mutta Suomen kisat päättyivät lohkokolmosten vertailun jälkeen lohkovaiheeseen.
Maajoukkue > MM-karsinnat 2021–22

Sparv nimettiin vuoden 2022 MM-kisojen karsintojen ensimmäisiin otteluihin Kazakstania ja Ranskaa vastaan, ja pääsi lisäajalla kentälle voitokkaassa Kazakstan-ottelussa. Sparvia ei nimetty enää lokakuun karsintaotteluihin. Ottelu Kazakstania vastaan jäi näin hänen viimeisekseen maajoukkuetasolla.
Uran jälkeen

Heinäkuussa 2022 Sparv aloitti valmentajana tšekkiläisseura Sparta Prahan organisaatiossa. Hänen aikomuksenaan on suorittaa UEFA:n A-valmentajalisenssi.
Sparv on toiminut sittemmin myös Helsingin Sanomien kolumnistina.
Yksityiselämä

Sparv on taustaltaan suomenruotsalainen ja hänen äidinkielensä on ruotsi. Sparvilla on vuoden 2021 tammikuussa Kyproksella syntynyt tyttö tšekkiläisen tubettaja-malli ja Miss Tšekin 2011 Jitka Nováčkován kanssa. Sparv puhuu ruotsin lisäksi suomea, englantia, hollantia, saksaa ja opiskelee tšekkiä. Loppuvuodesta 2022 hän kirjoitti ylioppilaaksi.
Saavutukset > Seurat

Midtjylland
Superliga (3): 2014–2015, 2017–2018, 2019–2020
DBU Pokalen (1): 2018–2019
HJK
Veikkausliiga (1): 2021
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Nuorten maajoukkueen paras pelaaja (1): 2007
Midtjyllandin Vuoden pelaaja (1): 2014–2015
Suomen Palloliiton Vuoden jalkapalloilija (1): 2015
Tilastot > Kausi kaudelta

Tilanne 23. joulukuuta 2021.
| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006–2007 | Southampton | Championship(2) | 0 | 0 |
| 2007 | Halmstad | Allsvenskan | 11 | 0 |
| 2008 | Halmstad | Allsvenskan | 13 | 0 |
| 2008 | VPS | Veikkausliiga | 8 | 0 |
| 2009 | Halmstad | Allsvenskan | 26 | 1 |
| 2009–2010 | Groningen | Eredivisie | 11 | 0 |
| 2010–2011 | Groningen | Eredivisie | 34 | 2 |
| 2011–2012 | Groningen | Eredivisie | 30 | 0 |
| 2012–2013 | Groningen | Eredivisie | 23 | 2 |
| 2013–2014 | Greuther Fürth | 2. Bundesliga(2) | 30 | 1 |
| 2014–2015 | Midtjylland | Superliga | 29 | 0 |
| 2015–2016 | Midtjylland | Superliga | 31 | 0 |
| 2016–2017 | Midtjylland | Superliga | 5 | 0 |
| 2017–2018 | Midtjylland | Superliga | 31 | 1 |
| 2018–2019 | Midtjylland | Superliga | 22 | 2 |
| 2019–2020 | Midtjylland | Superliga | 16 | 0 |
| 2020–2021 | AEL | Kreikan Superliiga | 19 | 1 |
| 2021 | HJK | Veikkausliiga | 5 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 344 | 10 |
(2) Toinen sarjataso.
Tilastot > A-maajoukkuemaalit

Tilanne 15. elokuuta 2012. Tilastossa Suomen maalit ensin.
|  | Päivä | Stadion | Vastustaja | Tulos | Suomen maalit | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 15.08.2012 | Windsor Park, Belfast |  Pohjois-Irlanti | 3–3 | 22' 1–2 Sparv, 24' 2–2 Pukki, 78' 3–2 Hetemaj | Maaottelu |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tim Sparv Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tim Sparv Transfermarktin sivuilla
Suomen joukkue – Jalkapallon alle 21-vuotiaiden EM-kilpailut 2009
1 Jaakkola |
2 Jalasto |
3 Raitala |
4 Portin |
5 Turunen |
6 Sparv |
7 Hämäläinen |
8 M. Hetemaj |
9 Sadik |
10 Otaru |
11 Parikka |
12 Masalin |
13 Kärkkäinen |
14 Aho  |
15 Äijälä |
16 P. Hetemaj |
17 Hakola |
18 Vasara |
19 Kokko |
20 Pukki |
21 Viljanen |
22 Toivio |
23 Lehtovaara |
Valmentaja: Kanerva
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Henkilöt:  Yle 
Muut:  Hufvudstadsbladet 
Sparv Greuther Fürthissa 2013.
Isä Akaki

Igumeni Panteleimon ja Isä Akaki (istumassa) Uuden Valamon kirkossa 1977–1979.
Isä Akaki, siviilinimeltään Andrei Kuznetsov (17. lokakuuta 1873 Vologdan alue – 31. tammikuuta 1984 Heinävesi) oli suomenvenäläinen munkki ja kuollessaan Valamon luostarissa Pohjoismaiden vanhin asukas sekä tiettävästi vanhin Suomessa koskaan elänyt mies ennen Aarne Arvosta. Hänen iästään ei ole täyttä varmuutta. Hän oli oman ilmoituksensa mukaan syntynyt 30. lokakuuta 1874, jolloin hän olisikin ollut kuollessaan 109-vuotias.
Elämäkerta

Kuznetsov lähti teini-ikäisenä luostariin, koska arveli elämän siellä voittavan kotiolot. Lisäksi hän halusi välttää asepalveluksen tsaarin armeijassa. Ratkaisuun vaikutti myös synnynnäinen huonokuuloisuus, joka olisi ollut toimeentulon esteenä luostarin ulkopuolella.
Kuznetsov lähti Solovetskin luostariin Vienanmeren yksinäiselle saarelle. Siellä hän työskenteli hevosten hoitajana ja tallimiehenä. Vuonna 1898 hän siirtyi Petsamoon Pyhän kolminaisuuden luostariin, jossa hänet vihittiin munkiksi 1913 viidentoista kilvoitteluvuoden jälkeen. Nimen Akaki hän sai Maltan piispan, pyhän Akakioksen mukaan.
Petsamon luostarissa elettiin arktisista oloista huolimatta vilkkaan rakentamisen aikaa, ja luostarista muodostui hengellinen ja kulttuurikeskus. Munkki Akaki jatkoi tallirengin töissä, jotka hän hallitsi hyvin. Suurimmillaan hänellä oli huollettavanaan sadan hevosen lauma.
Luostarin elämä häiriintyi pahasti talvisodan ja jatkosodan aikana, joten munkit siirtyivät 1942 Uuden Valamon luostariin Heinävedelle, jonne Valamon luostari oli siirtynyt Laatokalta sodan jaloista. Isä Akaki hoiti siellä hevosia vielä 90-vuotiaana, kunnes luostari lopetti hevosten pidon. Loppuun asti hänellä oli viittansa taskuissa omenoita ja sokeripaloja hevosilleen, joita hän hoiti kuin omia lapsiaan.
Niin kauan kuin luostarissa oli ajopelejä ja niitä vetämään pystyviä hevosia, hän toimi myös ajomiehenä kuljettaen niin asioilla käyneitä luostarin toimihenkilöitä kuin vieraitakin. Yleensäkin hevosilla ajelu joskus hurjaakin kyytiä oli kaikkien munkkien ainoita todellisia huvittelumuotoja; esimerkiksi Valamon saarilla missä heillä oli omat tiet ja rauha ajaa mielen mukaan, he käyttivät tilaisuutta täydestä sydämestään. Hevoset olivat aina hyvin hoidettuja ja kurinalaisia.
Vielä tämänkin jälkeen hän osallistui kevyempiin töihin. Hän tyytyi niukkaan ravintoon ja askeettiseen elämänmenoon. Raamattu ja rukoileminen olivat hänen voimansa vielä satavuotiaana.
Vielä yli 100-vuotiaana hän jaksoi kävellä omin jaloin kirkkoon. Vuonna 1980, jolloin isä Akakin syntymästä oli tulossa 107 vuotta, hän sai Heinäveden kunnalta kirjeen, jossa hänet kutsuttiin peruskoulun ensimmäiselle luokalle tietokoneohjelman väärinkäsityksen takia: tietokone ei osannut erottaa eri vuosisadoilla syntyneitä toisistaan ja sen johdosta kaikille, joiden syntymävuosi päättyi -73, lähetettiin kutsu kouluun.
Väärinkäsitys huvitti isä Akakia suuresti.
Hän kuoli 110 vuoden ja 106 päivän ikäisenä 31. tammikuuta 1984 nautittuaan viimeisenä iltanaan Herran ehtoollisen ennen nukkumaan menoa.
Oktay Akbal

Oktay Akbalin patsas Istanbulin Özgürlük Parkı -puistossa.
Oktay Akbal (20. huhtikuuta 1923 Konstantinopoli   – 28. elokuuta 2015 Muğla, Turkki) oli turkkilainen kirjailija, kääntäjä, journalisti ja kriitikko.
Akbal oli palkittu kirjailija. Hän julkaisi novellikokoelmia, romaaneja, esseitä, päiväkirjoja ja muistelmia. Turkkilaiselle romaanille oli toisen maailmasodan jälkeen ominaista rehevän alkuvoimainen maaseutu- ja kyläelämän kuvaus, ja Akbalin tuotanto poikkesi siitä: se oli pohdiskelevaa ja alakuloista monologia.
Akbal opiskeli oikeustiedettä Istanbulin yliopistossa mutta keskeytti opinnot ja aloitti toimittajan työt. Hän työskenteli toimittajana eri lehdissä vuoteen 1956, jolloin hän aloitti Cumhuriyet-sanomalehden kolumnistina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oktay Akbal Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Australia  Alankomaat 
Muut:  IdRef
Karvoitus

Karvoitus tarkoittaa erityisesti nisäkkäille ominaisia keratiinisäikeitä, jotka kasvavat eläimen ihosta. Karvat ovat pituudeltaan muutamasta millimetristä yli metriin. Lähes kaikilla nisäkkäillä on jonkin verran karvoitusta. Monet ihmiset poistavat osan karvoituksestaan.
Karvojen synty ja rakenne

Karvat kiinnittyvät eläimen ihossa oleviin karvatuppiin, jotka ovat noin 4 mm syviä onkaloita ja ulottuvat orvaskedestä verinahkaan. Karva kiinnittyy tupen sisällä olevaan karvanystyyn eli papillaan, joka kytkee karvan eläimen hermostoon ja verenkiertoon. Karvanystyyn välittyy verisuonia pitkin ravintoaineita, ja sen solujen tuottamat kuona-aineet vastaavasti poistuvat verenkiertoon. Karvanystyn pinnalla ja reunoilla on ohut tyvisolukerros, jonka solut tuottavat karvan pintakerroksen suomusoluja. Nystyn keskellä on puolestaan kuitusoluja tuottavia tyvisoluja. Karvan kasvuvaiheessa tyvisolut tuottavat jatkuvasti uusia hiussoluja mitoosin eli solunjakautumisen tuloksena. Tyvisolukerroksen yhteydessä on myös melanosyyttisoluja, joiden muodostama väripigmentti eli melaniini antaa hiusten luonnollisen värin.
Karvanystyn päällistä osaa kutsutaan karvasipuliksi. Sipulissa tapahtuu keratinisoituminen, jossa tyvisoluista irtaantuneet keratinosyyttisolut tuottavat solut vähitellen täyttävää keratiinia, joka on hyvin erilaistunut, liukenematon valkuaisaine. Keratiini kovettaa solun tuman ja hävittää vähitellen muutkin soluelimet, ja kun solu on käyttänyt kaikki energiavarastonsa keratiinin tuottamiseen, se kuolee. Karvan varsi muodostuu näistä kovettuneista keratiinia sisältävistä soluista, jotka muodostavat useita samankeskisiä kerroksia.
Esimerkiksi ihmisen hiuksissa voidaan erottaa kolme erityyppistä solukerrosta: ydinkerros (medulla), kuori- eli kuitukerros (korteksi) ja pintakerros (kutikula). Ytimessä on verraten vähän keratiinia sisältäviä solukimppuja, joiden välissä on ilmaa. Ihon sisäpuolella ydinkerroksessa on solunestettä sisältäviä eläviä soluja.
Kuorikerroksessa on pitkiä, karvan suuntaisia kuitusoluja, joiden keratiinipitoisuus on korkea. Kuorikerros koostuu pääosin keratiiniproteiiniketjuista ja hiustupen melanosyyttisoluissa syntyneistä väripigmenteistä eli melaniinirakeista. Karvan pintakerroksessa on litteitä suomuisia suomusoluja joiden ulommat reunat suuntautuvat kohti hiuksen kärkeä.
Karvatupen yhdellä sivulla on lisäksi aina talirauhanen, joka tuottaa hiusta suojaavia rasvahiukkasia, sekä karvankohottajalihas, jonka avulla karva voi nousta pystyyn. Esimerkiksi pelkotilanteessa hermosto voi tuottaa karvatupille signaalin, jonka tuloksena karvat nousevat pystyyn. Ihmisen tapauksessa puhutaan tällöin myös ihon menemisestä kananlihalle.
Kasvuvaiheessaan karvat kasvavat yleensä verrattain nopeasti, esimerkiksi ihmisen vartalokarvat 0,1–0,3 mm päivässä. Kasvunopeus on kuitenkin yksilöllistä ja riippuu karvan tyypistä. Kunkin kasvujakson jälkeen karvatuppi siirtyy lyhyen välivaiheen kautta lepovaiheeseen, jolloin karva irtoaa helposti. Kasvu- ja lepovaiheet sisältävä karvojen elinkierto kestää ihmisellä yleisimmin 2–5 kuukautta, ja esimerkiksi kulmakarvat uusiutuvat keskimäärin kahdesti vuodessa. Hiusten kasvujakso on kuitenkin paljon pitempi ja koko elinkierto saattaa kestää 3–5 vuotta.