stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viron venäläiset
Taustaa > Itsenäisyyden palauttaminen

Elokuussa 1991 Viro itsenäistyi uudelleen, kun Venäjän federaatio hyväksyi Viron itsenäisyysjulistuksen. Tähän aikaan yli kolmannes Viron asukkaista oli pääasiassa venäjää puhuvien, Neuvostoliitosta toisen maailmansodan jälkeisellä ajalla muuttaneiden jälkeläisiä.
Osa vironvenäläisistä, kuten Inter-liike vastusti Viron laulavaa vallankumousta. Itsenäisyyden palautuksen jälkeen venäjänkielisillä teollisuuspaikkakunnilla toimeentulo vaikeutui. Samalla tarve viron kielen oppimiseen palvelualoilla lisääntyi.
Vuoteen 1992 mennessä otettiin uudelleen käyttöön laki, jonka mukaan Viron kansalaisuus varatiin automaattisesti maassa ennen vuotta 1940 asuneille Viron kansalaisille ja heidän jälkeläisilleen. Vain Viron kansalaiset saivat äänestää vuoden 1992 perustuslakia koskevassa kansanäänestyksessä ja samaan aikaan pidetyissä parlamenttivaaleissa, jotka toivat pääministeri Mart Laarin hallituksen valtaan. Vuoden 1940 jälkeen maahan muuttaneet tai heidän jälkeläisensä Virossa saivat anoa maan kansalaisuutta suorittamalla viron kielen ja Viron historian kokeen. Niillä entisillä neuvostoliittolaisilla, joilla ei ole Viron kansalaisuutta, on Neuvostoliiton sisämaan passi, joka mahdollistaisi Venäjän federaation kansalaisuuden saamisen. Näin ollen ne, jotka ovat olleet Neuvostoliiton kansalaisia ja jotka asuvat Viron alueella, ovat Virossa asuvia ulkomaalaisia, vaikka eivät olisi hankkineet entisen neuvostoliittolaisuutensa perusteella Venäjän federaation kansalaisuutta.
Nykytilanne

Vuonna 2008 noin 15 prosenttia Viron asukkaista oli ilman minkään maan kansalaisuutta ja vuonna 2014 yhä 6,5 prosenttia. Viro on eräs niistä maista, jonka pysyvästi asuvasta väestöstä suurehkolla osalla ei ole oikeutta äänestää asuinmaansa eduskuntavaaleissa. Viron venäläisiin on vedottuselvennä, että he palaisivat Venäjälle, mutta hallituksen virallinen politiikka on ollut kotouttaminen, jonka mukaan odotetaan, että Virossa asuvilla on ainakin perustaidot viron kielessä ja Viron historiassa.
Amnesty Internationalin vuonna 2006 julkaistun raportin mukaan Viron kielipolitiikka diskriminoi venäjää puhuvan vähemmistön oikeuksia.
Vuonna 2024 julkaistu Viron valtioneuvoston kanslian tutkimus osoittaa, että 38 prosenttia Virossa asuvista venäläisistä ja 52 prosenttia kansalaisuudettomista kieltäytyy tuomitsemasta Venäjän Ukrainassa käymää sotaa.
Viron kielen taito

Vuonna 1979 tehdyn tutkimuksen mukaan Viron SNT:n vironvenäläisistä 13 prosenttia osasi viroa. Tosin tässä yhteydessä ei ole tarkemmin määritelty, mitä kielen "osaaminen" tarkoittaa. Vuonna 2015 Viron vähemmistökansallisuuksien edustajista 37 prosentilla oli aktiivinen viron kielen taito ja 48 prosentilla passiivinen kielitaito ja 15 prosenttia ei osannut viroa lainkaan.
Nykyisin niistä venäläisistä, joilla ei ole Viron kansalaisuutta, lähes puolet sanoo, ettei osaa viroa ollenkaan tai ymmärtää viroa, mutta ei puhu. Vain 3 prosenttia arvioi kielitaitonsa oikein hyväksi. Huono kielitaito on yleisintä vanhimpien ikäluokkien keskuudessa. Enemmistö (57 %) mitään kansalaisuutta vailla olevista sanoi haluavansa Viron kansalaisuuden, ja yleisimpänä esteenä kansalaisuuden saannille pidetään vaikeutta oppia riittävän hyvin viron kieli.
Historian tulkinta

Historiallisten tapahtumien tulkinta on Viron etnisten ristiriitojen ydin. Moni etnisistä virolaisista pitää Viron sosialistisen neuvostotasavallan aikaa laittomana miehityskautena. Tämä on myös Viron tasavallan virallinen kanta. Näkemyksen seurauksena se väestönosa, joka muutti maahan neuvostomiehityksen aikana ja heidän jälkeläisensä, on leimattu joidenkin taholta laittomiksi miehittäjiksi tai kolonisteiksi.lähde?
Toimittaja Leena Hietanen väittää, että venäjää puhuva vähemmistö taas näkee suurimmaksi osaksi Viron yhdistämisen Neuvostoliittoon laillisena prosessina, joka on myös Venäjän federaation virallinen näkökanta. He näkevät Pronssisoturi-monumentin symbolina heille keskeisestä oikeudesta elää Virossa sen kansan jälkeläisinä "joka vapautti maan fasismista".
Avoin tasavalta -nuorisiyhdistyksen vironvenäläinen puheenjohtaja Jevgeni Krištafovitš sanoo, että kahtiajako ei ole virolaisten ja vironvenäläisten välillä vaan demokraattien ja stalinistien välillä ja että Venäjä rakentaa Virossa "viidettä kolonnaa": venäjänkieliset lehdet ja radio, venäjänkielisten koulujen monet opettajat ja eräät järjestöt "ajavat venäläisiä järjestelmällisesti syrjäytymiseen ja syyttävät tästä Viron hallitusta". Esimerkiksi lehdet väittävät vuoden 2007 mellakoiden olleen Viron hallituksen eikä venäläisten järjestämiä ja opettajat vievät alaluokkalaisia katsomaan Pronssisoturi-patsasta. Krištafovitšin mukaan tästä "stalinismista" irtisanoutuvia vironvenäläisiä painostetaan, jos he pitävät kiinni venäläisestä identiteetistään ja sukunimestään kuten hän, eivätkä halua julistautua virolaisiksi. .
Kirjallisuutta

Poleschuk, Vadim: Non-citizens in Estonia : report 2004.  Tallinna:  Legal Information Centre for Human Rights, 2005.  ISBN 9985-9410-9-8  Teoksen verkkoversio. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Poleschuk, Vadim: Проблемы прав национальных меньшинств в Латвии и Эстонии.  Moskova:  Ruskaja Panorama, 2009.  ISBN 978-5-93165-242-9  Teoksen verkkoversio. (venäjäksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Jouni

| Jouni |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  29. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  21. tammikuuta
Muunnelmia:  Jone, Joukka
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Jon
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jouni on suomalainen miehen etunimi. Nimi on muunnelma Johannes-nimen skandinaavisesta vastineesta Jon, ja se on vanhastaan ollut käytössä erityisesti Peräpohjolassa ja Lapissa. Suomalaisessa kalenterissa Jounin nimipäivä on 29. maaliskuuta. Ortodoksisessa kalenterissa Jouni-nimeen liittyvä muistopyhä on marttyyri Evgenioksen muistopäivä 21. tammikuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 22 441 miestä oli saanut nimekseen Jouni. Heistä yli puolet on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla.
Kuvitteellisia Jouneja

Jouni, miespäähenkilö Anna-Leena Härkösen romaanissa Akvaariorakkautta (1990)
Jouni, päähenkilö Yrjö Kokon romaanissa Neljän tuulen tie (1947)
Einar Moring

Einar Anders Moring (21. heinäkuuta 1878 Parkano – 18. syyskuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja virkamies.
Henkilöhistoria

Moringin vanhemmat olivat metsänhoitaja Anders Evald Moring ja Aksa Charlotta Hertzberg ja puoliso vuodesta 1919 Anna-Greta de la Chapelle, vapaaherra Richard Casimir de la Chapellen tytär. Moring tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1996 ja valmistuui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1900.
Moring oli Helsingin kaupungin vesijohtolaitolaitoksen apulaisjohtaja 1904–1906, tie- ja vesirakennusten ylihallituksen nuorempi insinööri 1906–1912 ja vanhempi insinööri 1912–1922, rautatiehallituksen rakennusosaston apulaisjohtaja 1923–1930 ja Helsingin kaupungin teknillinen johtaja 1931–1946. Hänellä oli myös useita liike-elämän ja ammatillisia luottamus- ja asiantuntijatehtäviä.
Julkaisuja

Teknillis-taloudellinen selonteko Seinäjoen-Kristiinankaupungin, Kaskisten rautatierakennuksesta, 1915, Helsinki: Tie- ja vesirakennusten ylihallitus, 144 s. (ainekset koonnut J. A. Strömberg, toimittanut Einar Moring)
Clarence Mussehl

Clarence J. Mussehl (10. lokakuuta 1894 Fort Atkinson, Wisconsin, Yhdysvallat - 8. marraskuuta 1978 Madison, Wisconsin) oli yhdysvaltalainen sahansoittaja, musiikkikäyttöön tarkoitettujen sahojen kehittäjä ja valmistaja sekä Musicalsaw Co. -yhtiön perustaja.
Clarence Mussehl alkoi kehittää musiikkisahojen valmistusta vuonna 1919. Hän alkoi käyttää erikoisvalmisteista terästä, joka antoi sahalle joustavamman rakenteen, kantavamman äänen ja vibraton. Hän kokeili sahoihin ohuempia teräslaatuja ja kykeni lopulta tuottamaan sahan, jolla voitiin tuottaa 16-20 kokosävelaskelta. Hänen yhtiönsä alkoi myydä pelkästään musiikkikäyttöön tarkoitettuja sahoja vuonna 1921. Parhaimmillaan yhtiön vuosituotanto ylsi 25 000:een instrumenttiin.
Aiheesta muualla

Clarence Mussehlin ja Marion Westphalin levytykset Wild Irish Rose ja Swannee River vuodelta 1929 (Arkistoitu – Internet Archive)
Virve Hirvensalo

Virve Hirvensalo (18. joulukuuta 1955 Helsinki – 31. heinäkuuta 2004 Marrakech, Marokko) oli suomalainen malli, mainonnan suunnittelija ja toimittaja. Koulutukseltaan hän oli oikeustieteen kandidaatti.
Hirvensalo tuli ylioppilaaksi Helsingin ranskalaisesta koulusta vuonna 1974 ja rahoitti oikeustieteen opintojaan mallintöillä. Hän oli Suomen mainos- ja muotimaailman suosituimpia malleja 1970–1980-luvulla ja teki alan töitä myös Japanissa 1970-luvun lopulla. Hän oli mukana perustamassa mallien asioita ajanutta Flash-lehteä ja vaikutti monin tavoin mallien työolojen parantamiseen.
Hirvensalo avioitui 1980-luvun alussa Ranskassa, asui välillä perheineen myös Yhdysvalloissa ja muutti 1980-luvun lopulla Suomeen kahden poikansa kanssa mutta palasi Ranskaan poikien tullessa kouluikään. Hän työskenteli Helsingissä mainonnan suunnittelijana ja Pariisissa freelance-toimittajana avustaen muun muassa Helsingin Sanomia ja ulkomaisia lehtiä. Pariisista käsin hän työskenteli Ornamon ja Grafian julkaiseman Muoto-lehden päätoimittajana 1997–1998 ja vuodesta 2000 lahjatavara- ja sisustusalan ammattilehti Forma Uutisten toimituspäällikkönä.
Hirvensalo kuoli 48-vuotiaana ryöstömurhan uhrina työmatkallaan Marokossa heinäkuussa 2004.
Äärivasemmisto Suomessa

Äärivasemmisto Suomessa tarkoittaa Suomessa toimivia kapitalismikriittisiä, keskusta-oikeistoa arvostelevia liikkeitä, jotka kehottavat väkivaltaan tai ihannoivat totalitaristista järjestelmää.
Äärivasemmistolaisiksi on Suomessa historiallisesti kutsuttu kommunisteja, jyrkkiä sosialisteja ja anarkisteja tai näiden ryhmien osia.
Helsingin yliopiston tutkijat pitävät äärivasemmisto-termiä ongelmallisena, koska sana rinnastaa äärivasemmiston äärioikeistoon ikään kuin ne olisivat samalla tavalla toimivia ryhmiä, joilla on vastakkaiset tavoitteet. Ulkoparlamentaarisen oikeiston ja ulkoparlamentaarisen vasemmiston tavoitteet ja keinot kuitenkin eroavat toisistaan: äärioikeisto tavoittelee etnisesti yhtenäistä valtiota ja demokratian kumoamista väkivaltaa käyttäen. Sen sijaan useat äärivasemmistoon liitetyt ryhmät ovat sitoutuneet demokraattisiin periaatteisiin ja väkivallattomuuteen. Ne voivat käyttää kansalaistottelemattomuutta ja suoraa toimintaa, mutta se ei yleensä tarkoita henkilöihin kohdistuvaa väkivaltaa.
Helsingin yliopiston tutkija arvioi, että Suomessa on kymmeniä, ehkä jopa toistasataa äärivasemmistolaista henkilöä, jotka ovat valmiita käyttämään väkivaltaa. Heidän väkivaltansa kohdistuu nimenomaan äärioikeistoon ja uusnatseihin.
Suojelupoliisin mukaan sekä äärioikeiston että äärivasemmiston väkivaltainen toiminta voi olla uhka yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle mielenosoitusten yhteydessä. Supon mukaan äärivasemmiston toiminta Suomessa on kuitenkin pääosin väkivallatonta. Supo pitää äärivasemmiston muodostamaa terrorismin uhkaa matalana. Äärioikeistolaisen terrorismin uhka on sen sijaan kohonnut (joulukuu 2024).
2010-luvulla

Suojelupoliisin mukaan Suomessa on 2010-luvulla esiintynyt väkivaltaista äärivasemmistolaista liikehdintää anarkismin ja antifasismin toimintaympäristöissä. Antifa-verkoston ja suomalaisen äärioikeiston välinen vastakkainasettelu on kärjistynyt ajoittaisina yhteenottoina. Ensisijaisina kohteina ovat olleet sittemmin lakkautettu Pohjoismainen vastarintaliike sekä Soldiers of Odin.
Sisäministeriön valtiosihteeri Andrei Nahkala totesi vuonna 2014, että väkivaltainen ääriajattelu ei ole saanut Suomessa merkittävää jalansijaa, mutta ilmassa oli merkkejä äärivasemmiston aktivoitumisesta. Anti-fasistisiksi itseään kutsuvat järjestöt edustavat suomalaisen vasemmistolaisen ajattelun äärilaitaa, ja Itsenäisyyspäivänä  vuonna 2013 Tampereella itsenäisyyspäivänä järjestetyt, väkivaltaisiksi muuttuneet mellakat edustivat anarkistista vasemmistoradikalismia.
Suojelupoliisin mukaan vuonna 2017 noin 20 prosenttia väkivaltaiseen ekstremismiin liittyvistä rikosilmoituksista koski äärivasemmistolaista radikaaliliikehdintää.
Vuonna 2017 äärivasemmisto järjesti vastamielenosoituksen, kun Suomen vastarintaliike järjesti toimintansa kielto-oikeudenkäyntiä vastustavan mielenosoituksen. Joillain äärivasemmiston jäsenillä oli mukanaan paukkupommeja, joita he heittelivät uusnatseja ja poliiseja kohti. Ryhmittymien välille syntyi pieniä nujakoita ja sanaharkkaa.
2010- ja 2020-luvulla äärioikeistolaiset ja islamistiset toimijat ovat toteuttaneet maailmalla väkivallantekoja juutalaisia tahoja vastaan. Myös äärivasemmistossa on ilmennyt paikoin antisemitismiin yhdistyvää Israelin valtion vastaisuutta, mutta se ei ole Sisäministeriön raportin mukaan ilmennyt väkivaltaisena toimintana. Äärivasemmalla juutalaisvastaisuus liittyy tutkija Tommi Kotosen mukaan Palestiina-kysymykseen ja Israel-vastaisuuteen.
Turun juutalaisiin kohdistuva, ilkivaltana ja vihaviesteinä ilmenevä ja ilmeisesti Lähi-idän konfliktiin ja Israelin ja Yhdysvaltain liittosuhteeseen liittyvä antisemitismi oli vuonna 2015 Turun juutalaisen seurakunnan mukaan enimmäkseen lähtöisin äärivasemmistosta.
Sisäministeriön raportin (2021) mukaan äärivasemmiston radikaaliliikehdintä on ollut Suomessa viime vuosina vähäistä. Anarkististen ja antifasististen ryhmien jäsenten toteuttamat väkivallanteot ovat tapahtuneet pääsääntöisesti äärioikeistoa vastustavien mielenosoitusten yhteydessä ja kohdistuneet äärioikeistolaisiin aktivisteihin. Tekoja on korkeintaan kymmenkunta vuosittain. Äärivasemmistolaisen toimintaympäristön arvioidaan koostuvan muutamista kymmenistä ihmisistä löyhissä verkostoissa. Mielenosoituksissa on ollut mukana enimmillään pari sataa henkilöä.
Suojelupoliisi seuraa ja arvioi äärivasemmistolaisen liikehdinnän muodostamaa uhkaa. Suojelupoliisin (2020) mukaan suurimman terrori-iskun uhkan aiheuttavat kuitenkin äärioikeistolaista tai radikaali-islamistista aatetta kannattavat yksittäiset toimijat.
Virve (nimi)

| Virve |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  2. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  4. huhtikuuta
Muunnelmia:  Virva
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  sana virpi, pieni oksa tai kasvi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Virve on suomalais-virolainen naisen etunimi. Virven nimipäivä on 2. maaliskuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu noin 2 560 naiselle, joista hieman yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä.
Nimi on muodostettu pientä oksaa tai kasvia tarkoittavasta sanasta virpi, jonka monet taivutusmuodot alkavat virve-. Tämä runokielinen sana esiintyy muun muassa Kalevalan 25. runossa:
"Jo tuon näen kyselemättä, 

arvoan anelematta: 

toit käkösen tullessasi, 

sinisotkan suojassasi, 

vihannimman virven latvan 

vihannasta virviköstä, 

tuorehimman tuomen lehvän

tuorehesta tuomikosta." 
()
Nimi Virve tuli ensin käyttöön Virossa 1900-luvun alussa. Tiettävästi ensimmäinen Virve oli Oskar ja Aino Kallaksen vuonna 1901 Virossa syntynyt tytär. Suomeen nimen toi Estonia-teatterin johtajana toiminut näyttelijä Hilma Rantanen-Pylkkänen, jonka ehdotuksesta hänen veljensä tytär, vuonna 1912 syntynyt Virve Tähtinen (myöh. Vierikko) sai ensimmäisenä Suomessa nimen Virve.
Tunnettuja Virve-nimisiä

Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Virve Hirvensalo (1955–2004), malli, mainonnan suunnittelija ja toimittaja
Virve Kauste (s. 1952), näyttelijä
Virve Koljonen (s. 1968), plastiikkakirurgian erikoislääkäri ja professori
Virve Köster (eli Kihnu Virve, 1928–2022), virolainen kansanlaulaja ja säveltäjä
Virve Larimo (s. 1955), näyttelijä
Virve Lilja (s. 1968), taidegraafikko ja taidemaalari
Virve Nuotio (s. 1975), laulaja
Virve Pajuharju (s. 1967), aitajuoksija
Virve Põldsam, o.s. Aoveer, ent. Roolaid (s. 1933), neuvostoliittolainen keihäänheittäjä
Virve Rosti (eli Vicky Rosti, s. 1958), iskelmälaulaja
Virve Sammalkorpi (s. 1969), kirjailija, toimittaja ja tekstisuunnittelija.
Oracle Corporation

| Oracle Corporation |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Julkinen osakeyhtiö
Osake:  NYSE: ORCL
ISIN:  US68389X1054
Perustettu:  1977
Perustaja:  Larry Ellison
Toimitusjohtaja:  Safra Catz
Puheenjohtaja:  Larry Ellison
Kotipaikka:  Austin, Texas, Yhdysvallat
Toimiala:  ohjelmistoteollisuus, IT-teollisuus
Tuotteet:  tietokonelaitteistot, käyttöjärjestelmät ja ohjelmistot; pilvipalvelut
Liikevaihto:   42,44 miljardia dollaria (2022)
Liikevoitto:   10,9 miljardia dollaria GAAP (2022)
Nettotulos:   6,7 miljardia dollaria GAAP (2022)
Henkilöstö:  170 000 (2022)
Kotisivu:  www.oracle.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oracle Corporation on yhdysvaltalainen tietotekniikkayhtiö ja maailman kolmanneksi suurin ohjelmistoyhtiö, joka kehittää ja valmistaa yritysohjelmistoja ja -laitteistoja sekä tarjoaa pilvipalveluita. Yrityksen tunnetuin tuote on samanniminen tietokantaohjelmisto, mutta tuotannossa on muitakin yritysjärjestelmiä, kuten palvelimia sekä asiakkuudenhallinnan (CRM), toiminnanohjauksen (ERP) ja liiketoimintatiedon hallinnan (BI) ohjelmistoja.
Historia

Larry Ellison perusti Software Development Laboratoriesin vuonna 1977, joka muutti nimeksi Relational Software, Inc. (RSI) vuonna 1979. RSI muutti nimeksi Oracle vuonna 1983.
Vuosina 2003–2004 Oracle yritti kaapata PeopleSoftin. 18 kuukautta kestäneen kamppailun jälkeen Oracle maksoi yhtiöstä 10,3 miljardia dollaria. Yhtiöiden yhdistymistä vastaan nousivat Yhdysvaltain oikeusministeriö ja Euroopan unionin säätelyelimet. Myyntijärjestelyjen aikana PeopleSoft osti myös J.D. Edwards -yhtiön. Maaliskuussa 2005 Oracle osti Retekin 643 miljoonalla ja syksyllä 2005 Siebel Systemsin 5,85 miljardilla.
Oracle on liikevaihdolla mitattuna maailman kolmanneksi suurin ohjelmistovalmistaja.
Vuonna 2019 yhtiö oli Forbesin mukaan maailman toiseksi suurin.
Tuotteet ja palvelut

Oracle valmistaa ja myy sekä ohjelmistoja että laitteistoja ja lisäksi näitä tukevia palveluita.
Ohjelmistot
Tietokannat: Oracle, MySQL
Välikerrosohjelmistot (middleware)
Sovellukset
Hallintaohjelmistot
Kehitysohjelmistot
Käyttöjärjestelmät: Oracle Solaris, Oracle Linux
Laitteistot
SPARC-suorittimet
Palvelut
Oracle Academy – yhteistyö oppilaitosten kanssa
Oracle Cloud Services – pilvipalvelut
Oracle Consulting – asiantuntijapalvelut
Oracle Financing
Oracle Support – tekninen tuki
Oracle University – koulutuspalvelut
Yrityskaupat

Oracle on ostanut Sleepycat Softwaren, joka oli avoimen lähdekoodin Berkeley DB:n ylläpitäjä.
Vuonna 2005 Oracle osti suomalaisen Innobase-yhtiön, jonka InnoDB tietokantamoottoria levitettiin MySQL:n mukana.
Oracle ja Sun Microsystems ilmoittivat 20. huhtikuuta 2009 yrityskaupasta, jossa Oracle ostaa Sunin noin 7,4 miljardilla dollarilla. Oraclen toimitusjohtajan Larry Ellisonin mukaan ”Java on tärkein ohjelmisto, jonka Oracle on koskaan hankkinut”.
Oracle on ilmoittanut vähentävänsä väkeä Solaris-käyttöjärjestelmän ja SPARC-suorittimien kehityksestä.
Oracle on ilmoittanut aikomuksesta siirtää Javan kehitys Eclipse Foundationille.
Kritiikki

Yhtiön käyttämiä lisensointistrategioita on kritisoitu niiden tavasta, jolla yritykset voivat joutua maksamaan huomattavasti suurempia lisenssimaksuja. Vuonna 2023 Oracle ilmoitti muutoksesta Javan lisensointiin, jonka myötä yritysten olisi ostettava lisenssi työntekijöiden määrän eikä ohjelmiston käyttäjien määrän mukaan. Aiemmin on ollut myös suoritinmäärän mukaisia lisenssejä. Vuoden 2023 muutoksen myötä yritykset, joilla on paljon työntekijöitä mutta vain vähän ohjelman käyttäjiä joutuvat maksamaan suhteellisesti enemmän lisensseistä Oraclelle. Javan lisensointimuutoksien myötä 86 prosenttia Javan käyttäjistä on kertonut siirtyvänsä pois Oraclen ympäristöstä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Oraclen virallinen sivusto
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Puola 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef
Claverack

Claverack on kunta Yhdysvalloissa Columbian piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa. Kunnan väkiluku oli vuoden 2000 väestönlaskennassa 6 401. Kunnan nimi juontuu hollanninkielisistä vastineesta sanalle "apilapelto".
Reformoidun seurakunnan kirkko. Tiilikirkko on rakennettu alun perin 1700-luvun puolivälissä mutta laajennettu kahdessa vaiheessa.
Claverack sijaitsee piirikunnan keskellä, Hudsonin kaupungin itäpuolella. Se on perustettu 1778, jolloin se muodostettiin Districk of Clarckista. Se on menettänyt aluettaan kahteen otteeseen, 1782 ja 1783, jolloin ensin syntyi Hillsdalen kunta ja sitten Hudson.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tietoa Claverackin historiasta (englanniksi)
Claverackin kirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Philmontin kylä, sijaitsee Claverackin kaupungin alueella (englanniksi)
Senaarijärjestelmä

Kerto- ja yhteenlaskun tulokset senaarijärjestelmässä, kun käytetään lukuja vastaavina merkkeinä 0–5.
Senaarijärjestelmä (kuusijärjestelmä) on lukujärjestelmä, jonka kantaluku on 6. Lukujen esittämiseen käytetään numeroita 0–5. Kuusijärjestelmän lukuja merkitään alaindeksillä 6.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 2 | 3 | 4 | 5 | 10 |
| 2 | 4 | 10 | 12 | 14 | 20 |
| 3 | 10 | 13 | 20 | 23 | 30 |
| 4 | 12 | 20 | 24 | 32 | 40 |
| 5 | 14 | 23 | 32 | 41 | 50 |
| 10 | 20 | 30 | 40 | 50 | 100 |
Alkuluvut senaarijärjestelmässä

Kuusijärjestelmää sopii hyvin esimerkiksi alkulukujen tutkimiseen, koska kaikki alkuluvut, paitsi luvut 2 ja 3, päättyvät järjestelmässä joko numeroon 1 tai 5. Toisin sanoen, jos p on alkuluku, niin p ≡ 1 (mod 6) tai p ≡ 5 (mod 6).
Yllä oleva ominaisuus todistetaan kongruenssin ominaisuuksien perusteella. Nimittäin jos x ≡ a (mod n), niin x = k n + a, missä x, a, k, n ovat tiettyjä kokonaislukuja.
Tarkastellaan nyt alkulukua p modulo 6.
Ensinnäkin p ei ole parillinen. Näin ollen mikään ehdoista p ≡ 0 (mod 6), p ≡ 2 (mod 6) tai p ≡ 4 (mod 6) ei ole voimassa, koska muuten voisi esimerkiksi olla p = 6k + 4 = 2(3k + 2) jollain kokonaisluvulla k osittelulain nojalla.
Toisaalta tiedetään esimerkeistä, että on olemassa alkulukuja, jotka toteuttavat joko yhtälön p ≡ 1 (mod 6) tai p ≡ 5 (mod 6). Riittää siis tarkastella vielä tapausta p ≡ 3 (mod 6).
Jos p ≡ 3 (mod 6), niin p = 6k + 3 = 3(2k + 1) jollain k, jälleen osittelulain perusteella. Toisin sanoen, on olemassa alkuluku p, joka on jaollinen luvulla 3, joten p ei ole alkuluku. Tämä on ristiriita, joten oletuksen p ≡ 3 (mod 6) täytyy olla väärä ja alkuperäinen väite tosi. M.O.T.
Huomautettakoon, että kaikki senaarijärjestelmässä numeroihin 1 tai 5 päättyvät luvut eivät kuitenkaan ole alkulukuja. Esimerkiksi luku 25 = 416 on neliöluku, eikä siis alkuluku. Luku 7775 = 555556 on puolestaan jaollinen 25:llä, eikä sekään näin ollen ole alkuluku.
Murtoluvut

| Murtoluku | Kymmenjärjestelmä | Senaarijärjestelmä |
| --- | --- | --- |
| 1:2 |  0{,}5 |  0{,}3 |
| 1:3 |  0{,}{\bar {3}} |  0{,}2 |
| 1:4 |  0{,}25 |  0{,}13 |
| 1:5 |  0{,}2 |  0{,}{\bar {1}} |
| 1:6 |  0{,}1{\bar {6}} |  0{,}1 |
| 1:7 |  0{,}{\overline {142857}} |  0{,}{\overline {05}} |
| 1:8 |  0{,}125 |  0{,}043 |
| 1:9 |  0{,}{\bar {1}} |  0{,}04 |
| 1:10 |  0{,}1 |  0{,}0{\bar {3}} |
| 1:11 |  0{,}{\overline {09}} |  0{,}{\overline {0313452421}} |
| 1:12 |  0{,}08{\bar {3}} |  0{,}03 |
| 1:13 |  0{,}{\overline {076923}} |  0{,}{\overline {024340531215}} |
| 1:14 |  0{,}0{\overline {714285}} |  0{,}0{\overline {23}} |
| 1:15 |  0{,}0{\bar {6}} |  0{,}0{\bar {2}} |
| 1:16 |  0{,}0625 |  0{,}0213 |
Numerojärjestelmät ja Lukujärjestelmät
| --- | --- |
kulttuurin mukaan:   arabialainen  armenialainen  babylonialainen  heprealainen  kiinalainen  kreikkalainen  mayalainen  roomalainen 
kantaluvun mukaan:   binääri-  senaari-  oktaali-  kymmen- (desimaali-)  duodesimaali-  heksadesimaali-  vigesimaali-  seksagesimaalijärjestelmä