stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erillinen pataljoona 4 (talvisota)

| Erillinen pataljoona 4 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1939-1940
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  majuri Kaarlo Pöyry luutnantti Allan Gummerus
Erillinen pataljoona 4 (Er.P 4) oli yksi talvisodan suojajoukkoihin kuuluneista joukkoyksiköistä, joiden tehtävänä oli suojata muiden joukkojen perustamista ja ryhmittymistä pääpuolustuslinjalle. Erillinen pataljoona 4 oli osa Muolaan ryhmää.
Perustaminen

Erillinen Pataljoona 4  perustettiin Muolaan Kyyrölässä 6.10.1939  alkaen. Pataljoonan komentaja oli Muolaan suojeluskunnan päällikkö majuri Kaarlo Pöyry. Pataljoona lähti marssille Pamppalaan ja Voipialaan 11.10. Pataljoona saapui perille 12.10. klo 0.45. Pataljoonan komentaja kävi Muolaanryhmän esikunnassa ja piti sen jälkeen puhuttelun yksiköiden päälliköille Pamppalassa. Klo 18 pataljoona lähti marssille Pamppala - Kuijärvi - Ahijärvi ja saapui Ahijärvelle klo 23.30. Pataljoona sai 13.10.39 klo 1.30 marssikäskyn ja lähti marssille Ahijärvi - Saarenmaa - Kekrola ja saapui klo 5.30 Saarenmaahan.
Talvisota

Erillinen pataljoona 4 keskitettiin 14. syyskuuta - 9. lokakuuta 1939 Karjalan kannaksen Polviselän, Kekrolan, Kivennavan, Joutselän alueelle ja asettui siellä rakentamaan viivytysasemaa. Sodan alettua 30, marraskuuta ryhmä viivytti viiden päivän ajan Puna-armeijaa, jonka jälkeen se vetäytyi pääaseman taakse Perkjärven, Muolajärven ja Punnusjärven välisellä alueella.
Pataljoona aloitti taistelun 30. marraskuuta kello 7.00 ja aloitti vetäytymisen 17.30. Pataljoona oli 1.12.39 klo 12.35 vetäytynyt Ahijärvi - Riihisyrjä viivytyslinjalle, joukot asemiin klo 6.00. Kosketus viholliseen saatiin noin kello 14.00. Taistelu jatkui kiivaana aamuun saakka ja painostuksen kasvaessa saatiin avuksi osa 3. Rajavartiokomppaniaa. Vihollinen kiersi pohjoisesta pataljoonan vasemman siiven selustaan. Reservinä olleen Kev.Os. 11 vastahyökkäys ei onnistunut, mutta vihollinen saatiin pysäytettyä. Pataljoona sai luvan irtautua klo 15.20. Irtautuminen onnistui hämärässä ja tuiskussa metsämaastoon. Omien taistelutappioiden lisäksi 20 miestä loikkasi vihollisen puolelle.
Pataljoona oli levossa 5. joulukuuta ja aloitti vastahyökkäyksen 6.joulukuuta Hyökkäys Oinolan tien suunnassa aloitettiin klo 5.00, tavoitteena Viholan eteläreuna. Pataljoona eteni Lavolan tienhaaraan. Pataljoona oli reservissä 7.-9. joulukuuta Tervolassa. Pataljoona miehitti 10. joulukuuta Jalkaväkirykmentti 31:n toisen pataljoonan puolustaman lohkon pääasemassa Oinalasta Olkkolaan Muolaanjärven ja Yskjärven välisellä kannaksella.
Pataljoonan vahvuus

Erillinen pataljoona 4 oli sodan alussa vajaavahvuinen. Suluissa määrävahvuus. Sodan alkaessa 30.11.1939 pataljoonaan kuului:
| --- | --- |
 34 (36) upseeria  127 (154) aliupseeria  699 (848) miestä  31 ratsuhevosta  146 vetohevosta  2 henkilöautoa  1 kuorma-auto :  889 kivääriä  24 konepistoolia  24 pikakivääriä  115 pistoolia  2 kranaatinheitintä  2 panssarintorjuntatykkiä.
Pataljoonan johto

| --- | --- |
 Esikunta Pataljoonan komentaja majuri Kaarlo Pöyry 6.10.1939-28.2.1940  luutnantti Allan Gummerus 28.2.1940- Adjutantti luutnantti Yrjö Pesu Tiedustelu-upseeri vänrikki Sven Hämäläinen Lähettiupseeri kornetti Kaarlo Parikka Kaasusuojelu-upseeri luutnantti Justus Ripatti Viestiosaston johtaja vänrikki Pentti Sipilä Radiojoukkueen johtaja vänrikki Allan Vistala 1.komppania 1. komppanian päällikkö luutnantti Eino Rossi  kapteeni Gahnström 2.komppania 2. komppanian päällikkö luutnantti Haahti † 6.10.1939-1.12.1939  luutnantti Allan Gummerus 1.12.1939-28.2.1940  luutnantti Iivari Hyytiäinen 28.2.1940  vänrikki Kauko Seppänen 29.2.1940- 3.komppania 3. komppanian päällikkö luutnantti Eero Rahikainen  luutnantti Siukonen  luutnantti Taavi Taina -11.2.1940, 14.2.1940-  kornetti Vilho Saarimäki 11.2.1940-13.2.1940  vänrikki Sven Hämäläinen 28.2.1940- :  Konekiväärikomppania Konekiväärikomppanian päällikkö  Kranaatinheitinkomppania Kranaatinheitinkomppania päällikkö  Kranaatinheitinosaston johtaja vänrikki Junnu Suokas Kranaatinheitinosaston johtaja vänrikki Toivo Koikkalainen Huoltokomppania Huoltopäällikkö majuri Karl Hilesmaa Rahaston hoitaja vänrikki Arvo Kiiskinen Kuormasto päällikkö vänrikki Risto Kivikoski  Asemestari aseteknikko Pentti Teikari  Lääkäri lääkintäkapteeni A. Björklund Pastori luutnantti Jaakko Keppo
Anton Kunnas

| Anton Kunnas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1999 (ikä 25) Vantaa
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  seiväshyppy
Seura:  IF Sibbo-Vargarna
Valmentaja:  Staffan Mickos
Anton Kunnas (s. 17. helmikuuta 1999 Vantaa) on suomalainen yleisurheilija, joka edustaa IF Sibbo-Vargarnaa.
Kunnas voitti vuoden 2019 Kalevan kisoissa hopeaa seiväshypyssä. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2019 ja pronssia 2018. Sisäratojen SM-kilpailuissa Kunnas saavutti 4 × 200 metrin viestissä hopeaa 2023.
Kunnas hyppäsi seiväsennätyksensä 522 Espoossa 18. elokuuta 2019.
Anton Kušnir

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anton Kušnir vuoden 2014 postimerkissä  |  Anton Kušnir vuoden 2014 postimerkissä  |  Anton Kušnir vuoden 2014 postimerkissä  |  |
Maa:  Valko-Venäjä
Miesten freestylehiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | hypyt |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Deer Valley 2011 | hypyt |  |
Anton Sjarhejevitš Kušnir (valkoven. Антон Сяргеевіч Кушнір, ven. Антон Сергеевич Кушнир, Anton Sergejevitš Kušnir; s. 13. lokakuuta 1984 Krasnoarmijsk, Ukrainan SNT) on ukrainalaissyntyinen valkovenäläinen freestylehiihtäjä ja olympiavoittaja. Kušnir kilpailee hypyissä. Seuratasolla 176-senttinen ja 71-kiloinen Kušnir edustaa Dinamo Minskiä.
Kušnir saavutti olympiakultaa hypyistä kaikkien aikojen olympialaisten piste-ennätyksellä 134,50 vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, kolmansissa talviolympialaisissaan. Torinossa 2006 hän oli kahdeksas ja neljä vuotta myöhemmin Vancouverissa 15:s. Vuoden 2011 MM-kisoissa Deer Valleyssä Kušnir saavutti pronssia hypyistä. Inawashiron MM-kilpailuissa 2009 hän oli kuudes.
Kušnir kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Mont Tremblantissa tammikuussa 2004 sijoittuen 24:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan toinen Deer Valleyssa tammikuussa 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Inawashirossa helmikuussa 2008. Hän on voittanut kaikkiaan yhdeksän maailmancupin osakilpailua, sijoittunut seitsemän kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Hän voitti sekä maailmancupin kokonaiskilpailun että hyppyjen maailmancupin kaudella 2009–2010. Hän sijoittui hyppyjen maailmancupissa toiseksi kausilla 2007–2008 ja 2010–2011 sekä kolmanneksi 2013–2014.
Käännös suomeksi
Espanjalainen kimppakämppä

| Espanjalainen kimppakämppä> L’Auberge espagnole |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Cédric Klapisch
Käsikirjoittaja:  Cédric Klapisch
Tuottaja:  Bruno Levy
Säveltäjä:   Loïc Dury  Mathieu Dury 
Kuvaaja:  Dominique Colin
Leikkaaja:  Francine Sandberg
Tuotantosuunnittelija:  François Emmanuelli
Pukusuunnittelija:  Anne Schotte
Lavastaja:  François Emmanuelli
Pääosat:   Romain Duris  Cécile de France  Judith Godrèche  Audrey Tautou 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska Espanja
Tuotantoyhtiö:  Studio Canal
Levittäjä:  BiM Distribuzione
Ensi-ilta:  19. kesäkuuta 2002
Kesto:  122 minuuttia
Alkuperäiskieli:   ranska  espanja  englanti 
Budjetti:  5,01 milj. €
Seuraaja:  Sinkkuuden huuma
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espanjalainen kimppakämppä (ransk. L’Auberge espagnole) on Cédric Klapischin espanjalais-ranskalainen vuonna 2002 valmistunut elokuva. Se kertoo ranskalaisesta Xavierista (Romain Duris), joka lähtee vuodeksi Barcelonaan.
Juoni

24-vuotias ranskalaispoika Xavier lähtee Erasmus-ohjelmalla vuodeksi Barcelonaan, Espanjaan opiskelemaan taloustiedettä ja espanjaa. Hän jättää taaksensa tyttöystävänsä Martinen, vanhempansa ja rakkaan kotimaansa. Jo lentokentällä hän tapaa ”ei-niin-siistin” ranskalaisparin, joka majoittaa hänet asunnon etsinnän ajaksi. Se ei ole helppoa, mutta loppujen lopuksi Xavier löytää asunnon, jossa hän asuu kuuden muun kanssa; belgialaisen Isabellen, englantilaisen Wendyn, italialaisen Alessandron, espanjalaisen Soledad’n, tanskalaisen Larsin ja saksalaisen Tobiaksen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Romain Duris   | … |   Xavier   |
|   Judith Godrèche   | … |   Anne-Sophie   |
|   Audrey Tautou   | … |   Martine, Xavierin tyttöystävä Ranskassa   |
|   Cécile de France   | … |   Isabelle   |
|   Kelly Reilly   | … |   Wendy   |
|   Cristina Brondo   | … |   Soledad   |
|   Fédérico D'anna   | … |   Alessandro   |
|   Barnaby Metschurat   | … |   Tobias   |
|   Christian Pagh   | … |   Lars   |
|   Kevin Bishop   | … |   William, Wendyn veli   |
|   Xavier de Guillebon   | … |   Jean-Michel, Anne-Sophien aviomies   |
|   Wladimir Yordanoff   | … |   Jean-Charles Perrin, Xavierin isä vanha ystävä   |
|   Martine Demaret   | … |   Xavierin äiti   |
|   Jacno   | … |   Xavierin isä   |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
El Zorro
Henkilögalleria

Jo mainittujen Don Jaime del Castelreyn ja Aurelio Xavierin lisäksi sarjassa esiintyy muutama selkeä päähenkilö.
Dona Carita: Don Jaimen puoliso. Ensi kertaa lehden numerossa 1. Viimeinen maininta Caritasta on numerossa Revolveri Jane (1/1969), sen jälkeen Don Jaimen mainitaan olevan leskimies.
Dona Felicita: Aurelio Xavierin puoliso. Viimeisen kerran Dona Felicita esiintyy numerossa 170 (4/1973), sen jälkeen Aurelion mainitaan olevan leskimies.
Tacho: Don Jaimen uskollinen chihuahua-intiaanipalvelija. Kenraalin sanassa tämä "kuparinvärinen pentele" on erikoisen hyvä jäljittäjä.
Nathaniel Pinkerton: amerikkalainen yksityisetsivä, Zorron ja kenraalin yhteistyökumppani, jonka mainitaan olevan Pinkertonin etsivätoimiston perustajan Allan Pinkertonin (1819-1894) poika.
Don Osvaldo Jimenez Faria: Meksikon sotaministeri "ukko" Faria on kenraali Xavierin esimies.
Maininnan ansaitsevat myös ratsut: El Zorron "tulinen ratsu" Jamie ja kenraalin Bulolo. Sarjan kirjoittajan mukaan lehden viimeisissä numeroissa entisen Jamien paikan on jo ottanut uusi Jamie, edellisen siittämästä varsasta kasvatettu Zorron uusi, yhtä uljas ratsu.
Historiaa

Meksikossa eletään 1800-luvun alkupuoliskolla levottomia aikoja. Kapinakenraali Villariosin armeijan joukot kulkevat pitkin maata jättäen jälkeensä poltettuja tiloja ja lukemattomia ruumiita. Hänen armeijansa tielle sattuu myös Pohjois-Meksikossa Villanuevassa sijaitseva Don Carlos del Castelreyn hacienda. Tila tuhotaan ja Don Carlos sekä hänen vaimonsa saavat surmansa. Eloon jää ainoastaan heidän 10-vuotias poikansa Jaime, joka pestautuu Villariosin joukkoihin.
Viisi vuotta Villariosin joukoissa kierreltyään Jaime asettuu New Orleansiin. Nuo kuluneet viisi vuotta ovat kypsyttäneet hänet tulevaan tehtäväänsä, kostamaan vanhempiensa kuoleman. Saksalaisen kaksintaistelunopettajan Braunschwartzin koulutuksessa poika oppii käsittelemään mestarillisesti ampuma-aseita sekä oppii kaikki mahdolliset itsepuolustusmenetelmät. Hänestä tulee salaperäinen vuorten kostaja, El Zorro. Lopulta jokainen kuudesta Villariosin armeijan esimiehestä, Zapata, Mazeta, Romulo, Hermano, Lantejuala ja Tambieda, saavat vuorollaan kokea kostonsa El Zorron kädestä.
Don Jaime saa jälleen del Castelreyn haciendan kukoistamaan, ja hänestä tulee rikas. Rikkaan haciendeiron elämä maistuu kuitenkin puulta, niinpä Don Jaime sonnustautuu El Zorron hahmossa jatkamaan aloittamaansa työtä, auttamaan sorrettuja ja saattamaan rikollisia vastaamaan teoistaan.
Sarjassa mainittuja historiallisia henkilöitä

Ferdinand VII, Espanjan kuningas lyhyen aikaa vuonna 1808 sekä jälleen vuosina 1813–1833 (14.10.1784 – 29.9.1833). Mainitaan numerossa 23 (11/1959).
Isabella II ( Isabel II de España) (10.10.1830 – 10.4.1904), Espanjan kuningatar vuosina 1833–1868. Esiintyy useissa El Zorro -lehden numeroissa, ensimmäisen kerran hänet mainitaan numerossa 23 (11/1959), ja viimeisen kerran numerossa 110 (2/1968).
Martha Jane Cannary-Burke alias Calamity Jane (1.5.1852 – 1.8.1903). Esiintyy numerossa 53 (8/1962).
Brigham Young (1.6.1801-29.8.1877), numerossa 156 (1-2/1972).
Aiheesta muualla

Kioskilänkkärit: El Zorro kansikuvat vuosittain.
Fez (peli)

| Fez |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Polytron
Julkaisija:  Trapdoor
Jakelija:  Xbox Game Studios, Steam, Epic Games Store, Humble Store, App Store, PlayStation Store, GOG.com ja Nintendo eShop
Suunnittelija:  Phil Fish
Säveltäjä:  Disasterpeace
Julkaistu:  2012
Lajityyppi:  pulmapeli, tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 ja USK 0 
Alusta:  Xbox 360, Microsoft Windows, Linux, macOS, PlayStation 4, PlayStation Vita, PlayStation 3, Nintendo Switch ja IOS
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Fez on Polytronin kehittämä ja Trapdoorin julkaisema tasohyppely-pulmapeli, jossa seikkaillaan Gomez-nimisellä hahmolla 3D-maailmassa, jossa liikutaan 2D tasoilla ja ympäristöä voi kääntää. Peli julkaistiin 13. huhtikuuta 2012.
Aiheesta muualla

Pelin viralliset kotisivut (englanniksi)
Anton Krenn

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
Anton Krenn (18. huhtikuuta 1911 – huhtikuu 1993) oli itävaltalainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän oli mukana vuoden 1936 kesolympialaisissa Berliinissä hopeaa voittaneessa Itävallan jalkapallomaajoukkueessa. Krenn edusti Polizei SV:tä.
Fiatau Penitala Teo

Fiatau Penitala Teo (1911 – marraskuu 1998) oli Tuvalun ensimmäinen kenraalikuvernööri. Hän toimi virassa lokakuusta 1978 maaliskuuhun 1986. Hänen seuraajansa oli Tupua Leupena.
Tuvalun kenraalikuvernöörit
Fiatau Penitala Teo | Sir Tupua Leupena | Sir Toaripi Lauti | Sir Tomu Sione |  Sir Tulaga Manuella | Sir Tomasi Puapua | Faimalaga Luka | Filoimea Telito | Kamuta Latasi | Iakoba Italeli
Fiber to the home

FTTH (fiber to the home) eli kuitu kotiin -tekniikalla tarkoitetaan verkkoratkaisua, jossa optinen kuitu tuodaan kuluttajalle kotiin asti. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että kuitu tulee kotiin (huoneistoon) huoneistojakamoon, johon myös kuitumuunnin (vrt. ADSL-modeemi) sijoitetaan. Kuitumuuntimesta verkko on jaettavissa esimerkiksi Cat5/6 (Ethernet) -kaapeloinnilla huoneistojakamosta eteenpäin.
Omakotialueilla tämä tarkoittaa sitä, että kuitu tuodaan korttelijakamosta jokaiseen alueen omakotitaloon. Jokaisessa talossa on kuitumuunnin, josta verkko jatketaan eteenpäin käyttäen Cat5/6-kaapelointia. Kuitumuuntimeen voi myös liittää vaikkapa langattoman tukiaseman (WLAN).
Kerrostaloissa tämä puolestaan edellyttää sen että kerrostalon sisäverkko teletilasta huoneistoon on toteutettu optisella kuidulla. Aivan kuten omakotitaloissakin tarvitaan huoneistoissa kuitumuuntimet, joista verkko voidaan jakaa taas Cat5/6-kaapeloinnilla huoneiston sisällä.
Anton Kurttila

Anton Kurttila on suomalainen  tanssiurheilija ja urheiluvaikuttaja. Kurttila voitti parinsa Nina Andersonin kanssa  vakiotanssien suomenmestaruuden neljä kertaa vuosina 2017, 2018, 2019 ja 2020.Masteria.
Kurttila valittiin  Suomen Tanssiurheiluliiton hallitukseen vuonna 2022.
Euroopan unionin ympäristöpolitiikka

Euroopan unionin ympäristöpolitiikka on Euroopan unionin (EU) jäsenmaiden yhteisesti sopimaa ympäristöpolitiikkaa. EU voi säätää direktiivejä, jotka sitovat kaikkia jäsenvaltioita ylitse kansallisen lainsäädännön. Euroopan unioni toimii myös yhtenäisenä neuvottelukumppanina kansainvälisissä energianeuvotteluissa.
EU:n ympäristöpolitiikan keskeisimmät tavoitteet ovat ilmastonmuutoksen torjuminen, luonnonvaraisten lajien ja luontotyyppien suojeleminen, luonnonvarojen vastuullinen käyttö sekä terveyden ja ympäristön välisen suhteen hallitseminen.
Yksi EU:n ympäristöpolitiikan perusajatuksista on aiheuttamisperiaate, jonka mukaan saastuttaja vastaa aiheuttamastaan vahingosta esimerkiksi investoimalla puhtaampaan teknologiaan tai järjestämällä kierrätyksen.
Euroopan unionin hankkeisiin kuuluu muun muassa Natura 2000 -verkosto, jonka avulla suojellaan luonnon monimuotoisuutta. EU myös valvoo ja asettaa ympäristövaatimuksia kemikaaleille, tästä esimerkkinä. EU:n REACH-asetus.
Ilmastonmuutos

EU pitää ilmastonmuutosta yhtenä suurimmista haasteistaan. EU otti ensimmäisenä käyttöön päästökauppajärjestelmän ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Vuonna 2008 Euroopan komissio esitti energia- ja ilmastonmuutospaketin, jossa luonnosteltiin päästökaupan kehittämistä ja kullekin jäsenmaalle asetettiin uusiutuvien energialähteiden käyttöä koskevat tavoitteet. Suunnitelmassa asetettiin tavoitteiksi 20 % parannus energiatehokkuuteen, 20 % osuus uusiutuville energialähteille EU:n energiankulutuksesta ja 20 % vähennys kasvihuonekaasujen päästöihin.
Metsät

Noin 20 % EU:n tuontipuusta oli laittomista hakkuista vuonna 2009. Laittomat hakkuut ovat merkittävä syy metsäkatoon. Laittomasti hakatun puun myyntikielto tulee voimaan EU:ssa vuoden 2012 lopulla. Suomessa Metsäteollisuus ry vastusti myyntikieltoa vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Ympäristöpolitiikan yleiset periaatteet ja peruslinjaukset Euroopan parlamentti.
Ympäristö Europa.  15.7.2010. Euroopan unioni.
Environment  31.5.2010. Environment Directorate-General of the European Commission. (englanniksi)
Antipatros (Idumea)

Antipatros (m.kreik. Ἀντίπατρος, lat. Antipater) oli Herodesten hallitsijasuvun kantaisä ja Herodes Suuren isä. Hän oli alun perin Idumeasta (muinainen Edom), Judean eteläpuolelta. Idumealaiset oli pakotettu juutalaisuuteen.
Makkabialaisen hallitsijasuvun sisäisessä kiistassa Antipatros kannatti Hyrkanos II:a tämän kamppailussa tämän veljeä Aristobulosta vastaan. Lopulta Pompeiuksen avustuksella Hyrkanos sai voiton veljestään. Kun Pompeius ja Julius Caesar ajautuivat sotaan toisiaan vastaan, päättivät Hyrkanos ja Antipatros auttaa Caesaria. Antipatros johti joukkonsa kohti Aleksandriaa, jossa Caesar oli piiritettynä. Saatuaan sodan päätökseen Caesar nimitti Antipatroksen Judean epitropokseksi eli hallitsijaksi. Antipatros sai samalla myös Rooman kansalaisoikeudet.
Julius Caesar murhattiin 15. maaliskuuta 44 eaa. Tämän jälkeen Gaius Cassius Longinus ja Marcus Junius Brutus pakenivat itään. Cassius saapui Syyriaan, missä he määräsivät itäiset maakunnat maksamaan veroa. Juutalaiset määrättiin maksamaan 700 talentin verran veroa. Antipatros jakoi maksettavat verot poikiensa ja ystäviensä kesken.
Eräs Malakias, joka oli vastussa muun muassa Gofnan, Emmauksen, Luddan ja Thamnan alueista, viivytteli veron maksamista. Cassius lähti joukkoineen marssimaan aluetta kohden. Antipatros pelasti kuitenkin Malakiaan suorittamalla 100 talentin veron roomalaisille. Antipatros kohtasi myös loppunsa, sillä juuri mustasukkaisuuden riivaama Malakias myrkytti hänet.
Herodes Suuri nimesi perustamansa Antipatriin kaupungin isänsä mukaan.
Perhe

Antipatros oli naimisissa nabatealaisen Kyproksen kanssa. He saivat neljä poikaa: Feisal, Herodes, Joosef ja Feroras. Pari sai myös yhden tyttären, Salomen.
Euroopan unionin kirjallisuuspalkinto

Euroopan unionin kirjallisuuspalkinto on syksyllä 2009 perustettu EU:n kirjailijoille suunnattu palkinto. Sen tarkoituksena on edistää eurooppalaisen nykykirjallisuuden näkyvyyttä. Kirjailijoiden ohella EU:n kulttuuriohjelma edistää myös teosten kääntämistä.
Palkinto jaetaan kolmen vuoden jaksoissa. Joka vuosi vuorossa ovat eri EU:n kulttuuriohjelmaan osallistuvat maat. Ensimmäisessä jaossa syksyllä 2009 palkinnon sai 12 kirjailijaa 12 maasta. Kukin palkittu sai 5 000 euroa. Vuonna 2022 palkintoa muutettiin siten, että yksi kirjailija ja teos nimetään voittajaksi ja lisäksi jaetaan kunniamainintoja.
Aiheesta muualla

Palkinnon kotisivu (englanniksi) / (ranskaksi)
Euroopan unionin jäsenvaltiot

Euroopan unioni (EU) on 27 jäsenvaltion poliittinen ja taloudellinen unioni, joka perustuu jäsenvaltioiden allekirjoittamiin perussopimuksiin.
Jäsenmaat ovat Alankomaat, Belgia, Bulgaria, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kroatia, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tanska, Tšekki, Unkari ja Viro.
Euroopan unionin jäsenehdokkaat siinä järjestyksessä, jossa jäsenehdokkuudet hyväksyttiin, ovat: Turkki, Pohjois-Makedonia, Montenegro, Serbia, Albania, Moldova ja Ukraina.
Yhdistynyt kuningaskunta oli aiemmin EU:n jäsenvaltio, mutta se erosi unionista 31. tammikuuta 2020.
Luettelo jäsenvaltioista > Lyhenteitä

Jäsenmaiden ryhmittelyssä käytetään lyhenteitä niiden liittymispäivän mukaan.
EU12 sisältää kaksitoista jäsenvaltiota, jotka olivat EU:ssa 1. marraskuuta 1993 tapahtuneen Maastrichtin sopimuksen voimaanastumisen ja 31. joulukuuta 1994 välillä. Nämä jäsenvaltiot olivat Alankomaat, Belgia, Espanja, Irlanti, Italia, Kreikka, Luxemburg, Portugali, Ranska, Saksa, Tanska ja Yhdistynyt kuningaskunta.
EU15 sisältää viisitoista jäsenvaltioita, jotka olivat jäseniä 1. tammikuuta 1995 – 30. huhtikuuta 2004. EU12:n lisäksi ryhmään kuuluu Itävalta, Ruotsi ja Suomi.
EU27 tarkoittaa kaikkia nykyisiä EU:n jäsenvaltioita. Alun perin sitä käytettiin vuosina 2007–2013 ennen Kroatian liittymistä, mutta myöhemmin myös Yhdistyneen kuningaskunnan eroamisneuvottelujen aikana, jolloin se merkitsi kaikkia muita EU:n jäsenvaltioita paitsi Yhdistynyttä kuningaskuntaa.
EU28 tarkoitti EU:n jäsenvaltioita Kroatian liittymisen 1. heinäkuuta 2013 ja Yhdistyneen kuningaskunnan eroamisen 31. tammikuuta 2020 välillä.
Ferdinand Feyerick

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | kalpa, joukkuekilpailu |  |
Ferdinand Feyerick (27. tammikuuta 1865 Ghent – 12. syyskuuta 1920 Ghent) oli belgialainen miekkailija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja oli siellä mukana saamassa pronssia kalvan joukkuekilpailussa. Miekkailija Robert Feyerick oli Ferdinandin poika.
Etelä-Määrin lääni

| Etelä-Määrin lääni Jihomoravský  kraj |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Lääni (punainen) Tšekin kartalla
Valtio:  Tšekki
Osa (NUTS 2):  Jihovýchod (Kaakkoisosa)
Piirikunnat:  7
Kunnat:  55
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Brno
Pinta-ala:  7 196 km²
Väkiluku (2020):  1 191 989
 – väestötiheys:  166 as./km²
Lyhenteet:  
 – NUTS:  CZ064
Etelä-Määrin lääni (tšek. Jihomoravský kraj) on yksi Tšekin kolmestatoista läänistä. Sen pääkaupunki on Brno.
Läänin pinta-ala on 7 196 neliökilometriä, ja vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 1 191 989 asukasta.
Etelä-Määri on Tšekin viininviljelyaluetta. Siellä kasvatetaan myös hedelmiä ja vihanneksia. Läänin pohjoisosissa on metsää.
Etelä-Määrin läänissä on kaksi kohdetta Unescon maailmanperintöluettelossa: kulttuurikohteet Villa Tugendhat ja Lednicen ja Valticen kulttuurimaisema. Unescon biosfäärikohteita ovat Morava-joen alajuoksu ja Karpaatit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etelä-Määrin lääni Wikimedia Commonsissa
Tšekin läänit
Etelä-Böömin lääni
Etelä-Määrin lääni
Hradec Královén lääni
Karlovy Varyn lääni
Keski-Böömin lääni
Liberecin lääni
Määrin-Sleesian lääni
Olomoucin lääni
Pardubicen lääni
Plzeňin lääni
Pääkaupunkialue
Ústín lääni
Vysočinan lääni
Zlínin lääni