stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seiki Nose

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten judo. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 | - 86 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Maastricht 1981 | - 86 kg |  |
|  Pronssia | Moskova 1983 | - 86 kg |  |
Seiki Nose (jap. 野瀬 清喜; s. 10. elokuuta 1952) on japanilainen entinen judoka ja olympiamitalisti. Hän kilpaili alle 86-kiloisten sarjassa, jossa hän voitti hopeaa MM-kisoista 1981 ja pronssia sekä Los Angelesin olympialaisissa 1984 että Moskovan MM-kisoista 1983.
Seikkailija

Seikkailija tarkoittaa seuraavia:
Seikkailija, albumi
Seikkailija, roolipelilehti
Seikkailija (Action), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1921
Seikkailija (Nipernaadi), neuvostoliittolainen elokuva vuodelta 1983
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Seikkailija”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sean Marshall

Sean Marshall (s. 19. kesäkuuta 1965 Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja[lähde? ], joka on esiintynyt muun muassa elokuvassa Pete ja lohikäärme Elliott.
Aiheesta muualla

Sean Marshall Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Shirō Azumi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Shirō Azumi
Syntymäaika: 
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | Osaka SC |  |
Maajoukkue
| 1923–1925 | Japani | 3 (0) |
Shirō Azumi (jap. 安積 四郎, Azumi Shirō) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Azumi debytoi Japanin A-maajoukkueessa toukokuussa 1923. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
W. S. Van Dyke

| W>  S. Van Dyke |
| --- | --- |
 W. S. Van Dyke
Henkilötiedot
Koko nimi:  Woodbridge Strong Van Dyke II
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1889  San Diego, Kalifornia
Kuollut: 5. helmikuuta 1943 (53 vuotta)  Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  elokuvaohjaaja, -näyttelijä, -käsikirjoittaja ja -tuottaja
Puoliso:  Zina Ashford (1907–1920) Ruth Mannix (1935–1943)
Ohjaaja
Aktiivisena:  1915–1942
Tunnetuimmat ohjaukset:  Tarzan – viidakon valtias Kuolemaantuomittu Pettävä varjo San Franciscon maanjäristys Marie Antoinette
Palkinnot
 Walk of Fame, Hollywood (1960) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Woodbridge Strong ”Woody” Van Dyke, Jr. (21. maaliskuuta 1889 San Diego, Kalifornia – 5. helmikuuta 1943 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, mutta toimi myös näyttelijänä, käsikirjoittajana ja tuottajana.
Ohjaajanuransa aikana Van Dyke sai lempinimen ”One-Take Woody” (suom. Yhden oton Woody); elokuviaan ohjatessa Van Dyke yritti saada jokaisen kohtauksen kuvattua (yhdellä otolla) nopeasti ja tehokkaasti.
Van Dyke oli Metro-Goldwyn-Mayerin monipuolisimpia ohjaajia: hän ohjasi draama-, western-, komedia-, rikos-, melodraama- ja musikaalielokuvia. Suurin osa Van Dyken ohjaamista elokuvista oli ilmestymisvuonnaan vuoden suurimpia menestyselokuvia ja kassamagneetteja. Hän oli myös yksi MGM:n luotettavimmista ohjaajista, hän oli tehokas, joka sai elokuvat valmiiksi etuajassa ja alle budjetin. Van Dyke sai Oscar-palkintoehdokkuuden parhaasta ohjauksesta elokuvista Pettävä varjo (1934) ja San Franciscon maanjäristys (1936).
Van Dyke tunnetaan ehkä parhaiten William Powellin ja Myrna Loyn ohjaamisesta neljässä Pettävä varjo -elokuvasarjan elokuvassa: Pettävä varjo (1934), Pettävän varjon seuraaja (1936), Pettävän varjon uudet seikkailut (1939) ja Pettävä varjo kummittelee (1941); ja Jeanette MacDonaldin ja Nelson Eddyn ohjaamisesta kuudessa yhteisessä menestyselokuvassaan: Tuhma Marietta (1935), Rose Marie (1936), Laulavat sydämet (1938), Uusikuu (1940) (vain puolet elokuvasta; Robert Z. Leonard korvasi Van Dyken), Onnen unelma (1940) ja Olet kaikkeni (1942).
Yli 25 vuotta kestäneen elokuvaohjaajanuransa aikana Van Dyke ohjasi melkein 90 elokuvaa, minkä lisäksi hän käsikirjoitti, tuotti ja näytteli. Van Dyke sairastui vakavasti loppuvuosinaan ja kuoli vuonna 1943.
Elämä ja ura > Varhaiset vuodet ja uran alku

Woodbridge Strong Van Dyke II syntyi 21. maaliskuuta vuonna 1889 San Diegossa, Kaliforniassa. Hänen lakimies- ja tuomari-isänsä Woodbridge Strong Van Dyke, Sr. kuoli yhdeksän päivää ennen poikansa syntymää (joidenkin lähteiden mukaan syntymän jälkeisenä päivänä 22. maaliskuuta). Woodbridge lähti näyttelijä-äitinsä Laura Winstonin (1863–1951) matkaan lavoille ja aloitti näyttelijänuransa jo 3-vuotiaana vuonna 1892 esiintymään lavoilla vaudeville-näytöksissä. Hän teki debyyttinsä näytelmässä Damon and Pythias (1892). 14-vuotias W. S. muutti isoäitinsä luokse Seattleen, Washingtoniin vuonna 1903. Teini-ikäisenä Van Dyke kouluaikana työskenteli tarjoilijana, myyntimiehenä, talonmiehenä ja rautatietyöläisenä ja varhaisaikuisuudessa Van Dyke hyppi urasta uraan; hän työskenteli muun muassa kaivosmiehenä, merimiehenä ja sähköasentajana Meksikossa, kullankaivajana Alaskassa ja metsurina Washingtonin osavaltiossa, missä hän tapasi ensimmäisen vaimonsa. Vuonna 1907 W. S. liittyi äitinsä omaan teatteriyhtiöön Laura Winston Players.
Van Dyke saapui Los Angelesin Hollywoodiin vuonna 1915 Zina-vaimonsa kanssa. Samana vuonna Van Dyke sai työn Charles Brabinin apulaisohjaajana tämän elokuvassaan Korppi (1915). Tämän jälkeen hän laati muutamia käsikirjoituksia ohjaaja Lawrence Windomille ja ohjaaja Arthur Bertheletille. Vuonna 1916 Van Dyke oli D. W. Griffithin apulaisohjaajana ja näyttelijänä tämän draamaelokuvassaan Suvaitsemattomuus (1916). Tämän jälkeen hän palveli merijalkaväessä. Van Dyke ylennettiin myöhemmin majuriksi ennen toista maailmansotaa.
Elämä ja ura > Yksityiselämä ja kuolema

Yksityiselämässään Van Dyke oli naimisissa kaksi kertaa. Hän meni naimisiin näyttelijä Zina Ashfordin kanssa vuonna 1907, mutta he erosivat 13 aviovuoden jälkeen vuonna 1920. Toisen avioliiton Van Dyke solmi Ruth Mannixin kanssa 26. helmikuuta vuonna 1935. He saivat kolme lasta. He olivat naimisissa kahdeksan vuotta Van Dyken kuolemaan saakka. Vapaa-ajallaan Van Dyke oli paljon mukana politiikassa.
Loppuvuosinaan Van Dyke sairasti syöpää ja hän kärsi sydänvaivoista. Hän jaksoi ohjata vielä näihin aikoihin viimeisen elokuvansa Päivä on koittava. Van Dyke oli harras Kristillisen tieteen kannattaja, joten hän kieltäytyi loppukuukausinaan kaikesta sairaalahoidosta. Saatuaan viimeisen ohjaustyönsä valmiiksi, hän sanoi hyvästit vaimolleen, lapsilleen ja studiopomo Louis B. Mayerille ja teki itsemurhan 53-vuotiaana 5. helmikuuta vuonna 1943 kotonaan Los Angelesin Brentwoodin kaupunginosassa, Kaliforniassa. Van Dyken toiveesta Jeanette MacDonald ja Nelson Eddy lauloivat hänen hautajaisissaan. Van Dyke on haudattu Glendalen Forest Lawn Memorial Parkin hautausmaalle, Columbarium of the Sanctuaries -osaan suureen mausoleumiin.
Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

| Palkinnot> Vuosi | Palkinnot> Palkinto | Palkinnot> Kategoria | Palkinnot> Elokuva | Palkinnot> Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 | Tähti Hollywood Walk of Famelle | Elokuvaurasta | – | 6141 Hollywood Boulevard |

Palkintoehdokkuudet
| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Elokuva | Huomioita |
| 1935 | Oscar-palkinto | Paras ohjaus | Pettävä varjo | – |
| 1937 | Oscar-palkinto | Paras ohjaus | San Franciscon maanjäristys | – |
| 1938 | Venetsian elokuvajuhlat: Mussolini Cup | Paras elokuva | Marie Antoinette | – |
Aiheesta muualla

W. S. Van Dyke Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
W. S. Van Dyke Elonetissä.
W. S. Van Dyke Allmoviessa (englanniksi)
W. S. Van Dyke NNDB:ssä (englanniksi)
Van Dyke Find a Gravessa (englanniksi)
Sergei

| Sergei |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  28. kesäkuuta, 5. heinäkuuta, 11. syyskuuta, 25. syyskuuta, 7. lokakuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Serge, Sergio, Sergiu, Sergiusz, Serhi
Nimen alkuperä:  Sergius
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sergei (ven. Серге́й) on pääasiassa venäläinen ja bulgarialainen miehen etunimi. Nimi on muunnos roomalaisesta sukunimestä Sergius, joka saattaa johtua latinan palvelijaa tarkoittavasta sanasta, mutta on todennäköisemmin etruskilaista alkuperää. Nimen ovat tehneet suosituksi tämän nimiset pyhimykset, joita ovat 300-luvulla Syyriassa marttyyrikuoleman kärsinyt Pyhä Sergius, paimentolaisten suojeluspyhimys, sekä 1300-luvulla elänyt venäläinen uskonnollinen johtaja Sergei Radonežilainen.
Suomessa nimi Sergei on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 3470 henkilölle. Nimeä ei ole suomen- eikä ruotsinkielisessä kalenterissa, mutta ortodoksisessa kalenterissa se on useammankin tämän nimisen pyhimyksen muistopäivän kohdalla, joten sitä esiintyy myös suomalaisten ortodoksien etunimenä.
Ukrainan kielessä nimi on muodossa Serhi ja valkovenäjän kielessä Sjarhei.
Nimeä Sergei käytetään myös neuvosto­liittolais­valmisteisesta, myös Suomen puolustus­voimien käytössä olevasta 23 lkt 61-ilma­torjunta­tykistä.
Tunnettuja Sergei-nimisiä > Kuvitteellisia Sergei-nimisiä

Sergei Dragunov, Tekken-pelisarjan hahmo, taistelija
Sergei Kuula, rikollinen tv-sarjassa Salatut elämät
Yorkshire ja Humber

| Yorkshire ja Humber Yorkshire and the Humber |
| --- | --- |
 Yorkshiren ja Humberin sijainti Englannissa.
  
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Englanti
Hallinto:  
 – suurin kaupunki:  Leeds (536 000 as.)
Pinta-ala:  15 400 km²
Väkiluku (2021):  5,5 miljoonaa
 – väestötiheys:  356 as./km²
Yorkshire ja Humber (engl. Yorkshire and the Humber) on yksi Englannin yhdeksästä alueesta (region). Alueet muodostavat Englannin aluejaon ylimmän tason. Vuoden 2021 väestönlaskennassa Yorkshiressä ja Humberissa oli 5,5 miljoonaa asukasta ja sen pinta-ala oli 15 400 neliökilometriä. Merkittävä osa alueen väestöstä asuu kahdella vierekkäisellä suurkaupunkialueella, joista toinen ympäröi Leedsia ja Bradfordia (2,1 milj. as.) ja toinen Sheffieldia ja Doncasteria (1,5 milj. as.).
Nykyään aluejakoa käytetään lähinnä tilastointiin, mutta se luotiin alun perin vuonna 1994 osana John Majorin konservatiivihallituksen aluehallintouudistusta. Uudistuksen myötä eri puolille Englantia perustettiin hallintovirastoja (government office), joiden toiminta ulottui useiden kreivikuntien ja yhtenäishallintopiirien alueelle. Yorkshiren ja Humberin hallintoviraston toimipaikka oli Leedsissä. Alueelliset virastot lopettivat toimintansa maaliskuussa 2011 David Cameronin hallituksen päätöksellä.
Osa-alueet

Yorkshire ja Humber jakautuu neljään muodolliseen kreivikuntaan, joita ovat South Yorkshire, West Yorkshire, North Yorkshire ja East Riding of Yorkshire. Siihen kuuluu myös pieni alue Lincolnshirestä. Muodolliset kreivikunnat jakautuvat edelleen seuraaviin osa-alueisiin:
| Muodollinen | Hallinnollinen | Tyyppi | Väkiluku (2021) | Pinta-ala (km²) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Lincolnshire (osittain) | North East Lincolnshire | yhp. | 157 000 | 192 |
| Lincolnshire (osittain) | North Lincolnshire | ” | 170 000 | 846 |
| South Yorkshire (mkk.) | Barnsley | mkp. | 245 000 | 329 |
| South Yorkshire (mkk.) | Doncaster | ” | 308 000 | 568 |
| South Yorkshire (mkk.) | Rotherham | ” | 266 000 | 287 |
| South Yorkshire (mkk.) | Sheffield | ” | 557 000 | 368 |
| West Yorkshire (mkk.) | Bradford | ” | 546 000 | 366 |
| West Yorkshire (mkk.) | Calderdale | ” | 207 000 | 364 |
| West Yorkshire (mkk.) | Kirklees | ” | 433 000 | 409 |
| West Yorkshire (mkk.) | Leeds | ” | 812 000 | 552 |
| West Yorkshire (mkk.) | Wakefield | ” | 353 000 | 339 |
| East Riding of Yorkshire | East Riding of Yorkshire | yhp. | 342 000 | 2 408 |
| East Riding of Yorkshire | Kingston upon Hull | ” | 267 000 | 71 |
| North Yorkshire (osittain) | North Yorkshire | kk. | 615 000 | 8 038 |
| North Yorkshire (osittain) | York | yhp. | 203 000 | 272 |
Väestö

Vuonna 2021 Yorkshiressä ja Humberissa oli noin 5,5 miljoonaa asukasta ja suurimpia asutuskeskuksia olivat:
| Asutuskeskus | Muodollinen kreivikunta | Väkiluku (2021) |
| --- | --- | --- |
| Leeds | West Yorkshire | 536 000 |
| Sheffield | South Yorkshire | 501 000 |
| Bradford | West Yorkshire | 334 000 |
| Kingston upon Hull | East Riding of Yorkshire | 271 000 |
| Huddersfield | West Yorkshire | 142 000 |
| York | North Yorkshire | 142 000 |
| Wakefield | West Yorkshire | 98 000 |
| Halifax | West Yorkshire | 88 000 |
| Doncaster | South Yorkshire | 87 000 |
| Grimsby | Lincolnshire | 86 000 |
| Scunthorpe | Lincolnshire | 81 000 |
| Harrogate | North Yorkshire | 76 000 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yorkshire ja Humber Wikimedia Commonsissa
Englannin alueet
Suur-Lontoo
Kaakkois-Englanti
Lounais-Englanti
Länsi-Midlands
Luoteis-Englanti
Koillis-Englanti
Yorkshire ja Humber
Itä-Midlands
Itä-Englanti
Yorkshiren ja Humberin rataverkosto.
Sean McCabe

Sean McCabe, myöhemmin Shawn Mars, on yhdysvaltalainen muusikko. Hän tuli entisten Skid Row muusikoiden perustamaan Ozone Monday yhtyeeseen vokalistiksi 1990-luvun puolivälissä. Pian kuitenkin yhtyeen muut jäsenet (Scotti Hill, Dave Sabo, Rachel Bolan ja Charlie Mills) päättivät koota Skid Row'n uudestaan, jolloin Sean McCabe korvattiin uudella laulajalla. Skid Row levytti paluu albumilleen Thickskin yhden McCaben osaltaan kirjoittaman kappaleen Born a Beggar. Sean siirtyi kuitenkin nimellä Shawn Mars toiseen projektiin Mars Needs Women, joka sai Warnerin kanssa sopimuksen levystä, ja Ozone sai jäädä. Ensilevy oli Sparking Ray Gun. Yhtye kiersi Yhdysvaltoja, ja kappale "Superhero" sai jonkin verran menestystä. Mars Needs Woman teki vielä kaksi cd:tä, mutta sen jälkeen McCabe halusi ryhtyä oman albumin tekoon ja syntyi Fabulous disaster. Hän teki siihen kaikki kappaleet itse, ja hän myös esitti ja äänitti kaiken itse.
Albumit

Fabulous Disaster, Main Man Records, 2008
Nasty Habit
Come Undone
Buried Alive
Catastrophes
Song For A Girl
Happy Boy
Sucker
Mudpies
Never Take Me Alive
Feeding Time
Who Rules Your Planet?
Blood To Wine
Sparkle And Shine
Fabulous Disaster
All About You
Automatic
Suicide
Stars On Mars
Fabulous
Piss And Vinegar
Mean Machine
Family Jewels
Control Freak
Sipahijalan piirikunta

Sipahijalan piirikunta (engl. Sipahijala district, bengaliksi সিপাহীজলা জেলা, Sipāhījalā jelā) on yksi Intian Tripuran osavaltion kahdeksasta piirikunnasta. Sipahijala erotettiin Länsi-Tripuran piirikunnasta omaksi piirikunnakseen tammikuussa 2012.
Shirotae (1906)

| Shirotae / 白妙 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yokosukan laivastoarsenaali
Kölinlasku:  24. maaliskuuta 1905
Laskettu vesille:  30. heinäkuuta 1906
Palveluskäyttöön:  11. tammikuuta 1907
Poistui palveluskäytöstä:  29. lokakuuta 1914
Loppuvaihe:  tuhoutunut 4. syyskuuta 1914
Tekniset tiedot
Uppouma:  460 t
Pituus:  72 m
Leveys:  6,57 m
Syväys:  1,8 m
Koneteho:  6 000 ihp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  70
Aseistus
Aseistus:  2 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykki 4 × 8 cm/28 -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
Shirotae (jap. 白妙) oli keisarillisen Japanin laivaston 1907 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 24. maaliskuuta 1905. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1906 ja valmistui 11. tammikuuta 1907.
Palvelus

Alus haaksirikkoutui 4. syyskuuta 1914 Kiinan rannikolla Shanton Penin edustalla.
Sipatti

Sipatti on kinkusta (sianlihasta) ja valkoisesta maitokastikkeesta valmistettu ruokalaji. Sipatti tarjoillaan esimerkiksi keitettyjen perunoiden kera.
Simuna (Seinäjoki)

| Simuna |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Simuna korostettuna.
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Östermyra
Kaupunginosa nro:  21
Väkiluku:  1 533 (31.12.2022)
Lähialueet:   Kärki  Pajuluoma  Soukkajoki  Törnävä 
Simuna on Seinäjoen Östermyran suuralueeseen kuuluva kaupunginosa. Simunassa sijaitsee Simunan päiväkoti, S-Market Simuna sekä Simunanrannan palvelukeskus. Vuoden 2022 joulukuussa Simunassa asui 1 533 asukasta.
Sean O’Donnell

| Sean O’Donnell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1971 (ikä 52) Ottawa, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  O.D.
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  106 kg
Pelinumero:  6
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2012
Seurat:  Los Angeles Kings   Minnesota Wild   New Jersey Devils   Boston Bruins   Phoenix Coyotes   Anaheim Ducks   Philadelphia Flyers   Chicago Blackhawks
NHL-varaus:  123. varaus, 1991 Buffalo Sabres
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Anaheim Ducks | 2007  |
Sean O'Donnell (s. 13. lokakuuta 1971 Ottawa, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. O'Donnell pelasi NHL:ssä 17 kautta, kaudesta 1994–1995 kauteen 2012–2013 asti, ja voitti Stanley Cupin Anaheim Ducksissa vuonna 2007.
Ammattilaisura

Buffalo Sabres varasi O'Donnellin numerolla 123 vuoden 1991 varaustilaisuudessa. Kolmen kauden jälkeen hän siirtyi Los Angeles Kingsiin, minkä seurauksena hän päätyi pelaamaan sen farmijoukkueeseen Phoenix Roadrunnersiin, joka pelasi silloin IHL:ssä. Ensimmäisellä kaudellaan siellä O'Donnell pelasi 15 ottelua, ja niissä hän sai kaksi syöttöpistettä. Siitä lähtien hänestä tuli vakituinen pelaaja joka ottelussa, ja hän pelasikin seuraavat viisi vuotta Kingsin riveissä.
23. kesäkuuta 2000 Kings vapautti O'Donnellin laajennusdraftiin, jossa Minnesota Wild varasi hänet kaudeksi 2000–2001. Siellä hänet nimettiin kapteeniksi kuukauden ajaksi. Myöhemmin kaudella hän kuitenkin siirtyi New Jersey Devilsiin vaihdossa Willie Mitchellin kanssa. Samalla kaudella hän pääsi pelaamaan finaalissa, mutta joukkue hävisi Colorado Avalanchelle niukasti otteluin 3–4.
O'Donnellista tuli vapaa pelaaja, ja hän liittyi Boston Bruinsiin, jossa hän oli seuraavat kolme kautta. Seuraavaksi hän siirtyi Phoenix Coyotesiin. Toista kertaa urallaan hän teki ensimmäisen kautensa aikana sopimuksen toisen seuran kanssa, kun Coyotes vaihtoi hänet Mighty Ducks of Anaheimin Joël Perraultiin. Seuraavalla kaudella O'Donnell voitti uransa ensimmäisen Stanley Cupin, kun Ducks voitti finaalissa Ottawa Senatorsin viidessä ottelussa.
Seuraavan kautensa O'Donnell edusti edelleen Anaheim Ducksissa. Kauden aikana hän pelasi 900:nnen NHL-ottelunsa 18. tammikuuta 2008. Varaustilaisuudessa 2009 hän siirtyi takaisin Los Angeles Kingsiin, jossa pelatessaan 14. maaliskuuta 2009 hän pelasi 1000:nnen ottelunsa NHL:ssä.
Kaudelle 2010–2011 O'Donnell teki vuoden sopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa ja vastaavasti vuotta myöhemmin Chicago Blackhawksin kanssa. Hän ilmoitti pelaajauransa päättymisestä tammikuussa 2013, muutama päivä ennen työsulun lyhentämän kauden 2012–2013 alkua. O'Donnell pelasi 17 kautta kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 1 224 runkosarja- ja 106 pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa yhteensä 229 ja pudotuspeleissä 19 tehopistettä.
Siperia (tehdasrakennus)

| Siperia |
| --- | --- |
 Siperian pääjulkisivu Satakunnankadulla.
Osoite:  Itäinenkatu 11
Sijainti:  Finlayson, Tampere
Koordinaatit:  61°30′03″N, 23°45′34″E
Rakennustyyppi:  teollisuuden tuotantorakennus, nyk. liike- ja toimistorakennus
Valmistumisvuosi:  1899
Suunnittelija:  Carl-Arnold Séquin-Bronner
Rakennuttaja:  Finlayson 
Omistaja:  Varma 
Käyttäjä:  mm. Aamulehti
Runkorakenne:  teräsrunko
Julkisivumateriaali:  punatiili
Kerrosluku:  4 + kellari + ullakko 
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siperia eli TR 37 (”tehdasrakennus 37”) on Finlaysonin puuvillatehtaan entinen kehräämörakennus, joka sijaitsee Tampereella Keskustorin pohjoispäässä, Satakunnankadun varrella. Kookas, nelikerroksinen talo on sveitsiläisen teollisuusarkkitehdin Carl-Arnold Séquin-Bronnerin suunnittelema, ja se on valmistunut vuonna 1899.
Kehräämön rakennutti tehtaanjohtaja Christian Bruun, joka toteutti aikanaan useita huomattavia uudishankkeita. Siperia oli Pohjoismaiden ensimmäisiä rakennuksia, joihin tehtiin niitatuista teräspilareista ja -kiskoista niin sanottu itsekantava runko. Samaa edistyksellistä tekniikkaa oli käytetty Chicagon pilvenpiirtäjissä ja Pariisin Eiffel-tornissa. Siperian teräsrunko mahdollisti sen, että punatiilestä muurattuihin julkisivuihin voitiin sijoittaa paljon suuria ja korkeita ikkunoita.
Kehräämön kutsumanimi ”Siperia” on työläisten keksimä. Siihen on todennäköisesti vaikuttanut samaan aikaan rakenteilla ollut Siperian rata. Maailman pisimmästä rautatiestä kirjoitettiin ahkerasti suomalaisissa lehdissä, ja kehräämön teräspalkkirakenne saattoi tuoda mieleen ratakiskot. Toisaalta nimen motiivina ovat voineet olla myös rakennuksen isot mittasuhteet, suomalaisten rangaistusvankien saamat karkotukset Siperiaan ja ensimmäiseksi sortokaudeksi kutsutut venäläistämistoimet.
Siperia oli alkuperäisessä käytössä kehräämönä 1980-luvulle saakka. Vuosina 2000–2001 rakennus saneerattiin liike- ja toimistotiloiksi. Uudistuksen suunnitteli Arkkitehtikonttori Petri Pussinen Oy. Sanomalehti Aamulehden toimitus muutti Siperiaan huhtikuussa 2001, ja se sijaitsee siellä edelleen. Lehdellä on toimitilat rakennuksen yläkerroksissa. Alakerrassa palvelee liikekeskus.
Siperia kuuluu Finlaysonin tehdasalueen merkittävimpiin tuotantorakennuksiin. Se on osa Tammerkosken teollisuusmaisemaa, jonka Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Talo on suojeltu asemakaavalla rakennustaiteellisin, kulttuurihistoriallisin ja kaupunkikuvallisin perustein.
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1981

Kahdennettoista yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut pidettiin 21.–22. helmikuuta 1981 Grenoblessa, Ranskassa. Grenoble oli isännöinyt kisoja jo kerran aikaisemmin vuonna 1972. Kisapaikkana oli Palais de Sports, jonka juoksurata oli 180 metrin mittainen.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 50 m |  Marian Woronin | 5,65 |  Vladimir Muravjov | 5,76 |  Andrei Šljapnikov | 5,77 |
| 400 m |  Andreas Knebel | 46,52 |  Martin Weppler | 46,88 |  Stefano Malinverni | 46,96 |
| 800 m |  Herbert Wursthorn | 1.47,70 |  András Paróczai | 1.47,73 |  Antonio Páez | 1.48,31 |
| 1 500 m |  Thomas Wessinghage | 3.42,64 |  Uwe Becker | 3.43,02 |  Mirosław Żerkowski | 3.44,32 |
| 3 000 m |  Alexandre Gonzalez | – |  Jevgeni Ignatov | – |  Valeri Abramov | – |
3 000 m: Kierroslaskijoiden virheen vuoksi kisassa juostiin kierros liian vähän, yhteensä 2 820 metriä. Loppuaikoja ei ilmoitettu.
| 50 m aj |  Arto Bryggare | 6,47 |  Javier Moracho | 6,48 |  Guy Drut | 6,54 |
| Korkeushyppy |  Roland Dalhäuser | 228 |  Carlo Thränhardt | 225 |  Dietmar Mögenburg | 225 |
| Seiväshyppy |  Thierry Vigneron | 570 |  Aleksandr Krupski | 565 |  Jean-Michel Bellot | 565 |
| Pituushyppy |  Rolf Bernhard | 801 |  Antonio Corgos | 797 |  Šamil Abbjasov | 795 |
| Kolmiloikka |  Šamil Abbjasov | 17,30 CR |  Klaus Kübler | 16,73 |  Aston Moore | 16,73 |
| Kuulantyöntö |  Reijo Ståhlberg | 19,88 |  Luc Viudès | 19,41 |  Zlatan Saračević | 19,40 |
| 5 000 m kävely (näytöslaji) |  Hartwig Gauder | 19.08,59 CR |  Maurizio Damilano | 19.13,90 |  Gérard Lelièvre | 19.55,02 |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 50 m |  Sofka Popova | 6,17 |  Linda Haglund | 6,17 |  Marita Koch | 6,19 |
| 400 m |  Jarmila Kratochvílová | 50,07 CR |  Natalja Botšina | 52,32 |  Verona Elder | 52,37 |
| 800 m |  Hildegard Ullrich | 2.00,94 |  Svetla Zlateva | 2.01,37 |  Nikolina Štereva | 2.02,50 |
| 1 500 m |  Agnese Possamai | 4.07,49 |  Valentina Iljinyh | 4.08,17 |  Ljubov Smolka | 4.08,64 |
| 50 m aj |  Zofia Bielczyk | 6,74 |  Marija Kementšeži | 6,80 |  Tatjana Anisimova | 6,81 |
| Korkeushyppy |  Sara Simeoni | 197 CR |  Elżbieta Krawczuk | 194 |  Urszula Kielan | 194 |
| Pituushyppy |  Karin Hänel | 677 CR |  Sigrid Heimann | 666 |  Jasmin Fischer | 665 |
| Kuulantyöntö |  Ilona Slupianek | 20,77 |  Helena Fibingerová | 20,64 |  Helma Knorscheidt | 20,12 |