stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rauno Remme

Rauno Remme (26. tammikuuta 1969 Tallinna – 10. tai 11. maaliskuuta 2002 Tallinna) oli virolainen säveltäjä ja multimediataiteilija. Hän sävelsi musiikkia kamarikokoonpanoille ja sinfoniaorkestereille sekä teatteri- ja elokuvamusiikkia. Hän myös loi videoita, elektronisia ja elektroakustisia teoksia, multimediatöitä sekä audio- ja videoinstallaatioita. Hän perusti vuonna 1993 Viron musiikki- ja teatteriakatemian elektronisen musiikin studion.
Remme opiskeli Tallinnan musiikkilukiossa, jossa hänen pianonsoiton opettajanaan toimi Ülle Sisa. Hän sai lisäksi opetusta oboensoitossa Tulike Looritsilta (1980–1983), musiikin teoriassa sekä sävellyksessä Heino Lemmikiltä ja Alo Põldmäeltä. Vuonna 1991 hän valmistui Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta, jossa hänen opettajaan oli Jaan Rääts. Lisäksi Remme suoritti opintoja elokuva-, video- ja multimediataiteissa. Vuonna 1993 Erkki-Sven Tüürin ja Lepo Sumeran johdolla aloittamistaan post-graduate sävellysopinnoista Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa hän ei valmistunut.
Remme vieraili usein Helsingin yliopistossa ja Sibelius-Akatemiassa opintojensa täydentämisen merkeissä. Vuonna 1992 hän osallistui uuden musiikin kesäkursseille Darmstadtissa, ja vuonna 1994 hän kävi New Yorkin kaupunginyliopiston studiolla. Samana vuonnahän piti multimedianäyttelyn Ohion Northern Universityssa. Remmen videotyö Piilutorn toi hänelle vuonna 1996 Grand Prixin Estonia as a Sign -näyttelyssä Soros-nykytaidekeskuksessa. Vuosina 1989–1992 Remme johti Tallinnan musiikki- ja teatteriakatemian opiskelijoiden äänentuotantopalvelua. Vuoteen 1999 hän oli musiikki- ja teatteriakatemian elektronisen musiikin studion johtaja ja vuoteen 2001 luennoitsija. Hän toimi myös ääni-insinöörinä.
Tallinnan musiikkilukiossa viettäminään aikoina Remme perusti ystävänsä Eerik Semlekin kanssa improvisaatioyhtye Grotestin kanssa. Kokoonpano toimi vuoteen 1991. Remme osallistui Jaan Toomikin performansseihin, kirjoitti surrealistista runoutta eri kielillä, harjoitti makrokuvausta ja käänsi muun muassa Leonard Cohenin kirjan. Viimeisinä vuosinaan hän keräsi eri maiden musiikkia. Hänen kiinnostuksensa muita kulttuureja kohtaan johti ideoihin, parodioihin ja suoriin lainauksiin monissa hänen teoksistaan, joihin kuuluivat Georgia, Chinese Opera, Spain ja Railway to London.
Remme kuoli äkillisesti 33-vuotiaana. Hän oli lähtenyt psykiatrisesta sairaalahoidosta vain päiviä aiemmin. Hänen kuolemaansa seurasi aluksi rikostutkinta, jossa merkkejä väkivallasta kuoleman taustalla ei löydetty vaan kuolemansyyksi määritettiin kaatumistapaturma. Cyberstudio-kokoonpano järjesti vuonna 2004 Remmelle omistetun muistokonsertin, ja hänelle järjestettiin muistonäyttely Tallinnan taidehallissa.
Aiheesta muualla

Rauno Remme Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Reliant

Reliant Regal ja Bond Bug
Reliant Scimitar
Reliant Motors oli brittiläinen autonvalmistaja, jonka tunnetuimpia tuotteita ovat kolmipyöräiset Reliant Robin (1973–2001) ja Bond Bug (1970–1974) sekä yli 30 vuotta eri versioina tuotannossa ollut lujitemuovikorinen Reliant Scimitar (1964–1995), jonka mallit ovat ulottuneet GT-tyyppisestä coupésta avo-roadsteriin (SS1) ja pientä farmariautoa muistuttavaan shooting brakeen (GTE). Reliantin tehdas sijaitsi Staffordshiren kreivikunnan Tamworthissa.
Vuonna 1935 perustettu Reliant valmisti 1950-luvun taitteeseen asti pelkästään kolmipyöräisiä kevyitä pakettiautoja, kunnes se 1952 esitteli kolmipyöräisen Reliant Regal -henkilöauton. 1960-luvulla Reliant siirtyi nelipyöräisiin, lasikuitukorisiin autoihin ja esitteli vuonna 1964 nelipaikkaisen pikkuauton Reliant Rebel sekä Scimitar GT-auton, joka Fordin kolmilitraisella V6-moottorilla ylsi noin 200 kilometrin tuntivauhtiin.
Vuonna 1969 Reliant osti kilpailevan kääpiöautojen valmistajan Bond Carsin ja valmisti autoja Bond-nimellä vuoteen 1974 asti. Tunnetuin niistä oli vuonna 1970 esitelty, modernin näköinen kolmipyöräinen Bond Bug.
1980-luvun jälkipuoliskolla Mäkelä Auto-Tuning -niminen yritys toi Suomeen Reliant Scimitarin SS1-avoautomallia, jossa oli aluksi Fordin 1,6 litran moottori ja sitten Nissanin 1,8-litrainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reliant Wikimedia Commonsissa
Ritva-tietokanta

Ritva-tietokanta on Kansallisen audiovisuaalisen instituutin ylläpitämä tietokanta, jonne tallennetaan radio- ja tv-kanavien ohjelmia. Kymmeneltä suomalaiselta televisiokanavalta sekä usealta radiokanavalta tallennetaan koko ohjelmavirta, ja lisäksi noin sadalta kanavalta tallennetaan näytteitä. Digitaalista aineistoa on tallennettu vuoden 2009 alusta lähtien.
Tietokannassa on oma kokoelma Yleisradion tuottamista televisio-ohjelmista vuosilta 1957–2008. Ohjelmia on yli 130 000.
Instituutti laatii vuosittain opetus- ja kulttuuriministeriön hyväksymän tallennussuunnitelman.
Ohjelmia voi katsoa ja kuunnella Kansallisessa audiovisuaalisessa instituutissa, vapaakappalekirjastoissa ja Tampereen yliopistossa. Tekijänoikeuksien vuoksi ohjelmia ei voi tallentaa omaan käyttöön.
Ohjelmatiedot ovat vapaasti haettavissa Ritva-tietokannan internetversiossa.
Aiheesta muualla

www.rtva.kavi.fi
Relizanen maakunta

| Relizanen maakunta |
| --- | --- |

 Maakunnan sijainti Algerian kartalla.
Valtio:  Algeria
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Relizane
Pinta-ala:  4 872,32 km²
Väkiluku (2021):  998 500
Relizanen maakunta eli wilaya on hallintoalue Algerian luoteisosassa. Sen keskus on Relizanen kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 4 872,32 neliökilometriä. Asukkaita on 998 500 henkeä (vuonna 2021, arvio).
Vuonna 1984 perustettu maakunta rajoittuu koillisessa Chlefin, idässä Tissemsiltin, etelässä Tiaretin, lounaassa Mascaran ja luoteessa Mostaganemin maakuntiin. Maisemaa leimaavat vuoret ja tasangot. Vesistöjä ovat Cleffin, Minan ja Rhioun vadit, Benzianen suolajärvi eli sebkha ja kolme patoallasta. Vuotuinen sademäärä on 400–800 millimetriä.
Maakunta jakautuu hallinnollisesti 13 piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 38 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn Tarek, Ammi Moussa, Djidioua, El H’Madna, El Matmar, Mazouna, Mendes, Oued Rhiou, Ramka, Relizane, Sidi M’Hamed Ben Ali, Yellel ja Zemmoura.
Relizanen kautta kulkee valtatie A1 ja rautatie. Maakunnassa viljellään viljaa, vihanneksia ja hedelmiä sekä harjoitetaan kalankasvatusta. Lisäksi on muun muassa metalli-, tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Relizanessa toimii Ahmed Zabanan yliopisto. Nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa roomalais- ja osmaniajan rauniot.
Aiheesta muualla

Relizanen matkailusivusto (arabiaksi), (ranskaksi), (englanniksi)
Algerian maakunnat
Adrar
Aïn Defla
Aïn Témouchent
Alger
Annaba
Batna
Béchar
Béjaïa
Béni Abbès
Biskra
Blida
Bordj Badji Mokhtar
Bordj Bou Arreridj
Bouira
Boumerdès
Chlef
Constantine
Djanet
Djelfa
El Bayadh
El Meghaïer
El Meniaa
El Oued
El Tarf
Ghardaïa
Guelma
Illizi
In Guezzam
In Salah
Jijel
Khenchela
Laghouat
Mascara
Médéa
Mila
Mostaganem
M’Sila
Naâma
Oran
Ouargla
Ouled Djellal
Oum El Bouaghi
Relizane
Saïda
Sétif
Sidi Bel Abbès
Skikda
Souk Ahras
Tamanrasset
Tébessa
Tiaret
Timimoun
Tindouf
Tipaza
Tissemsilt
Tizi Ouzou
Tlemcen
Touggourt
Robert Bürchler

Robert Bürchler-Messer (28. toukokuuta 1915 – 23. huhtikuuta 1993) oli sveitsiläinen ampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Robert Bürchler voitti hopeaa vapaakiväärin täysottelussa Helsingin olympialaisissa 1952. Hän hävisi voittajalle, Neuvostoliiton Anatoli Bogdanoville kolmella pisteellä. Bürchler ampui polvelta maailmanennätystuloksen 381 ja oli jaetulla ykköstilalla myös makuulla, mutta hävisi Bogdanoville pystystä yhdeksällä pisteellä.
Maailmanmestaruuskilpailuihin Bürchler osallistui 1947–1952 voittaen kaksi kultaa, kolme hopeaa ja kolme pronssimitalia henkilökohtaisissa kilpailuissa. Lisäksi hän saavutti useita joukkuemestaruuksia ja -mitaleita.
Repokallio

Hiihtäjiä Repokallion ladulla
Repokallion lenkin opastetaulu
Repokallio on matala vaara ja kaupunkimetsäinen virkistysalue Joensuussa. Alueella on polkuja, hiihtolatuja, pulkkamäki  ja luontopolku. Valaistut kuntolenkit ovat 1,3 ja 4,2 kilometrin mittaisia. Ladut Repokalliolta johtavat Nepenmäelle, Hukanhaudalle, Niinivaaralle ja Iiksenvaaran koululle.
Repokalliolla on luontopolku infotauluineen. Lisäksi alueella on pysyvä 4H-järjestön rakentama metsätaitorata, jolla on mahdollista tutustua metsätaitoiluun itsenäisesti sekä harjoitella tietoja ja taitoja.
Repokallio sijaitsee Hukanhaudan ja Kontiosuon kaatopaikan välissä, valtatie 6:n eli Imatrantien ja kantatie 74:n eli Ilomantsintien risteyksen tuntumassa. Yhdeltä sivulta se rajoittuu Ilomantsin rataan. Joensuun keskustaan on matkaa noin kuusi kilometriä.
Alue tunnetaan myös Vestinä tai Vestinkalliona, jonka niminen mäki on alueen korkein kohta. Sen laelle oleva, vuonna 2004 valmistunut Digitan radiomasto on Joensuun korkeimpia rakennelmia. Sen korkeus on 120 metriä.
Repokallio on myös pienen asuinalueen nimi. Virkistysalueen tuntumassa on muutamia rintamamiestaloja. Repokallio on antanut nimensä myös valtatie 6:n ja kantatie 74:n eritasoliittymälle. Puhas Oy:n Kontiosuon kaatopaikka tunnettiin aikaisemmin myös Repokallion kaatopaikkana; kaatopaikka sijaitsee nykyisin valtatie 6:n toisella puolella.
Robert Byron Bird

Robert Byron Bird (5. helmikuuta 1924 Bryan, Texas – 13. marraskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen kemianteknikko. Hänet tunnetaan ei-newtonilaisten fluidien kulkeutumisilmiöistä tekemästään tutkimuksesta; hän oli yksi Transport Phenomena -klassikon kirjoittajista. Hän sai vuonna 1987 National Medal of Sciencen. Hän on Wisconsinin yliopiston, Madisonin emeritusprofessori.
Bird valmistui Illinoisin yliopistosta, Urbana–Champaignista (B.S.) vuonna 1947 ja sai filosofian tohtorin arvon fysikaalisessa kemiassa Wisconsinin yliopistosta, Madisonista vuonna 1950. Bird oli vuosina 1950–1951 tutkijatohtorina teoreettisen fysiikan instituutissa Amsterdamin yliopistossa.
Bird sai National Medal of Sciencen lisäksi Bingham-mitalin vuonna 1974 ansioistaan reologian alalla. Hän oli vuodesta 1969 National Academy of Engineeringin ja vuodesta 1989 Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsenenä. Lisäksi hän toimi muun muassa American Physical Societyn jäsenenä vuodesta 1970 ja Alankomaiden kuninkaallisen taide- ja tiedeakatemian sekä American Academy of Arts and Sciencesin jäsenenä vuodesta 1981.
Käännös suomeksi
Relic Entertainment

| Relic Entertainment |
| --- | --- |

Perustettu:  1997
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Omistaja:  THQ (2004–2013) Sega (2013–2024)
Kotisivu:  www.relic.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Relic Entertainment on kanadalainen videopelien kehittäjä, joka on perustettu vuonna 1997.
THQ osti yrityksen vuonna 2004 ja se myytiin Segalle vuonna 2013.
Maaliskuussa 2024 Sega ilmoitti myyvänsä Relic Entertainmentin, joka palaa itsenäiseksi studioksi.
Pelit

Yritys erikoistuu reaaliaikaisiin strategiapeleihin:
Company of Heroes
Company of Heroes 2
Homeworld
Warhammer 40,000: Dawn of War
Warhammer 40,000: Dawn of War II
Warhammer 40,000: Dawn of War III
Age of Empires IV
Company of Heroes 3
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Relic Entertainment
Käännös suomeksi
Reliant Regal

| Reliant Regal |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Valmistaja:  Reliant Motor Company
Valmistusvuodet:  1952-1971
Reliant Regal oli Reliant Motor Companyn valmistama pieni kolmipyöräinen auto. Sitä valmistettiin vuosina 1952-1971.
Reliant Regal vuosimallia 1964.
Kolmipyöräisyyden syyt

Auton valmistuksen eräs syy oli verotus, koska Isossa-Britanniassa myös kolmipyöräiset autot pääsevät moottoripyöräverolla, toisin kuin nelipyöräiset autot.
Turvallisuus

Auton turvallisuus on huono, sillä auto on herkkä kaatumaan sivulle tiukoissa mutkissa kolmipyöräisyyden huonosta tasapainosta johtuen.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
RSS

| RSS |
| --- | --- |

Tiedostopääte:  .rss tai .xml
Laajennus:  Really Simple Syndication (RSS 2.0), Rich Site Summary (RSS 0.91 ja 1.0) tai RDF Site Summary (RSS 0.9 ja 1.0)
Standardi(t):  RSS
RSS (lyhenne sanoista Really Simple Syndication) on XML-kieleen perustuva verkkosyötemuoto. RSS-syötteitä käytetään usein päivittyvän digitaalisen sisällön julkaisemiseen. Sen kehittämisen aloitti Dave Winer vuonna 1997.
Käyttö

RSS-syötteet sisältävät ainakin otsikon ja URL-osoitteen. Monet palvelut tarjoavat feedissään esimerkiksi koko uutisen sisällön. RSS-sisällön käyttäjät käyttävät ohjelmia, joita kutsutaan lukijoiksi. Käyttäjä tilaa syötteen antamalla lukijalleen linkin syötteeseen, jonka lukijaohjelma voi sitten tarkistaa uuden sisällön varalta. Jos uutta sisältöä on tullut edellisen tarkistuksen jälkeen, lukijaohjelma hakee kyseisen sisällön ja näyttää sen käyttäjälle. Erillisten lukijaohjelmien, kuten Amphetadeskin, Akregatorin ja Bloglinesin lisäksi RSS-syötteitä voi lukea mm. Google Chrome-, Firefox-, Safari-, Opera-, OmniWeb-, Flock- ja Internet Explorer -selaimilla.
Käyttö > Suosion väheneminen

RSS-oli suosituimmillaan 2010-luvulla. Sittemmin tuki syötteille on hiipunut.
Google lakkautti Google Reader -lukijansa kesällä 2013.
Apple poisti RSS-tuen Apple Mail ja Safari -ohjelmista OS X Mountain Lion -käyttöjärjestelmäversiossa 2012.
Firefox poisti selaimestaan RSS- ja Atom-syötteiden lukijat syksyllä 2018.
Myöskään Google Chrome ja Microsoft Edge eivät enää tue syötteitä.
Historia

RSS:n kehittäjä oli Dave Winer, joka kehitti scriptingNewsin vuonna 1997. Netscape kehitti RSS 0.90:n vuonna 1999. Se tuki scriptingNewsia ja oli XML:ää, jossa oli RDF-määritelmä. Winer kehitti UserLand Softwarella scriptingNewsin version 2.0b1, jossa oli ominaisuuksia Netscapen RSS 0.90:sta. Netscape kehitti samana vuonna 0.91-version, jota myös UserLand alkoi käyttää. Netscape lopetti kuitenkin vuosituhannen vaihteessa RSS:n kehittämisen.
UserLand julkaisi vuonna 2000 virallisen RSS 0.91:n määritelmän. Samana vuonna Rael Dornfestin johtama ryhmä kehitti RSS:n 1.0-version, joka käytti RDF:ää ja nimiavaruuksia. RSS 1.0 on sekoitettu usein 0.91-versioon, mutta niillä ei ole yhteisiä tekijöitä. Winer jatkoi samaan aikaan USerLandilla RSS:n kehittämistä ja julkaisi version 0.92. Winer kehitti UserLandilta lähtönsä jälkeen RSS:ää edelleen ja julkaisi vuonna 2002 2.0-version ja sen määritelmän seuraavana vuonna.
Aiheesta muualla

RSS 2.0 spesifikaatio
Repo

Repo voi tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Eläimiä:
kettu (Vulpes vulpes) eli repo, lempinimi ”repolainen”, koiraeläin
Talous- tai teknologia-alan termejä:
Pakettivarasto (engl. repository, repo), tietokoneohjelmistojen pakettitiedostojen tietovarastoa
Takaisinostositoumus (engl. repurchase agreement, repo, RP), tyypillisesti lyhytaikainen vakuudellinen rahoitussopimus
Henkilöitä:
Aapo Repo (s. 1977), suomalainen nukketeatteritaiteilija
Alarik Repo (s. 1951), suomalainen muusikko
Eino S. Repo (1919–2002), suomalainen toimittaja, Yleisradion entinen pääjohtaja ja radiojohtaja
Eljas Repo (s. 1961), suomalainen toimittaja
Esko A. Repo (s. 1935), suomalainen poliitikko ja kolumnisti
Heikki Repo (1888–1935), suomalainen jääkäri
Heikki Repo (1871–1931), suomalainen poliitikko
Juha Repo (s. 1957), suomalainen kartanlukija
Jukka Repo (s. 1969), suomalainen äänitesuunnittelija ja muusikko.
Katja Repo (s. 1973), suomalainen alamäkiajaja
Liisa Repo-Martell (s. 1971), kanadalainen näyttelijä
Maria Repo (s. 1975), suomalainen salibandymaalivahti
Matti Repo (s. 1959), Tampereen hiippakunnan seitsemäs piispa
Mauri Repo (1945–2002), suomalainen maastohiihtovalmentaja
Mikko Repo (s. 1991), suomalainen ampumahiihtäjä
Mitro Repo (s. 1958), ortodoksinen pappi ja europarlamentaarikko (SDP)
Niina Repo (s. 1971), suomalainen kirjailija ja sanataideohjaaja
Ossi Repo (s. 1948), Kemin kaupunginjohtaja
Paavo Repo (1927–1997), suomalainen ampumahiihtäjä
Paula Repo (1900–1988), suomalainen lastenkirjailija
Pentti Repo (1930–1997), suomalainen kiekonheittäjä
Sallamaari Muhonen, ent. Repo (s. 1964), suomalainen toimittaja
Sami Repo (s. 1971), suomalainen hiihtäjä
Satu Repo, suomalais-kanadalainen sosiologi, kasvatustieteilijä, tieto- ja lastenkirjailija
Sebastian Repo (s. 1996), suomalainen jääkiekkoilija
Seppo Repo (s. 1947), suomalainen jääkiekkoilija
Sulo Repo (s. 1930), suomalainen hiihtovalmentaja
Teppo Repo (1886–1962), suomalainen muusikko
Tuija Repo (s. 1969), suomalainen ampumahiihtäjä
Tuomo Repo (s. 1967), suomalainen prikaatikenraali
Ville Repo (1929–2000), suomalainen kustannusjohtaja ja kirjailija.
TV-sarjoja tai elokuvia:
Repo Man, Alex Coxin elokuva
Repo Men – noutajat, Miguel Sapochnikin tieteis- ja toimintaelokuva
Repo! The Genetic Opera, yhdysvaltalainen musikaalielokuva
Operation Repo, tosi-tv-sarja
Muita merkityksiä:
Repo, suomalainen rockyhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Repo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Reijo Heinonen (kemisti)

Reijo Heinonen (4. kesäkuuta 1923 Töysä – 30. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen maanviljelyskemisti, professori. Hän oli Helsingin yliopiston maanviljelyskemian ja fysiikan dosentti 1958–1965 ja uudelleen 1985–1993, Lantbrukshögskolanin professori 1962–1987 Uppsalassa. Hänen tutkimuskohteenaan on ollut maan rakenne ja sen kosteussuhteet.
Hän valmistui tohtoriksi Helsingin yliopistosta. Hänen maanviljelyskemian alaan kuuluva suomenkielisen väitöskirjansa (1954) aiheena oli Multakerroksen kosteussuhteista Suomen maalajeissa.
Rauha (Joutseno)

Korvenkylän vesitorni Rauhassa
Rauha on kylä Lappeenrannassa, entisen Joutsenon kaupungin alueella. Rauhan naapurikyliä ovat Papusenranta, Repokivi ja Asemarinne, jossa sijaitsee Rauhan rautatieasema. Kylässä toimi vuoteen 2000 asti Rauhan psykiatrinen sairaala.
Matkailu

Rauha sijaitsee luonnonkauniilla paikalla Saimaan rannalla, ja paikalle rakennettiin vuonna 2011 uusi Holiday Club  Saimaa. Syksyllä 2012 alueelle valmistui Atreenalin Seikkailupuisto Saimaa.
[lähde? ]
Robert Bárány

| Róbert Bárány |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1876 Wien, Itävalta
Kuollut: 8. huhtikuuta 1936 (59 vuotta) Uppsala, Ruotsi
Kansalaisuus:   Itävalta-Unkari
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Lääketiede
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (1914)
 Nimikirjoitus
Robert Bárány (1876 – 1936) oli itävaltalainen lääketieteilijä. Hän sai lääketieteen Nobelin palkinnon vuonna 1914 tasapainoelimiin liittyvistä tutkimuksistaan.
Bárány syntyi, kasvoi ja opiskeli Wienissä, mutta vietti muutamia vuosia Saksassa suoritettuaan lääketieteen tutkintonsa vuonna 1900.  Saadessaan tiedon Nobelista hän oli venäläisellä sotavankileirillä; hän oli toiminut Itävallan armeijan siviililääkärinä. Punaisen ristin ja Ruotsin prinssin pyynnöstä hänet vapautettiin. Elämänsä loppupuolella hän asui Ruotsissa ja työskenteli Uppsalan yliopistossa.
Bárány oli korvatautien dosentti Wienin yliopistossa. Hän tutki etupäässä sisäkorvassa olevan tasa-painoelimen (vestibulaarielin) fysiologiaa ja patologiaa sekä pikkuaivojen tauteja, ja teki alallaan siksi huomattavia ja käänteentekeviä havaintoja, että hän sai ansioidensa tunnustukseksi jo 38-vuotiaana vuoden 1914 Nobel-palkinnon. Hän oli tällöin itse venäläisten sotavankina Kaspianmeren takaisella alueella sijaitsevassa Mervin kaupungissa. Hän oli tutkijankiinnotuksesta-mennyt vapaaehtoisena lääkärinä Itävalta-Unkarin armeijaan ja joutunut sotavangiksi Przemyslin linnoituksessa.
Rauno Pankola

Rauno Kalervo Pankola (28. syyskuuta 1930 – 21. marraskuuta 1986) oli suomalainen toimittaja ja matkakirjailija. Pankola kirjoitti juttuja muun muassa Seura-lehteen.
Rauno Pankola teki vaimonsa kanssa 56 000 kilometriä pitkän automatkan 32 Afrikan maan läpi Elmeriksi ristityllä Land Rover-maastoautolla. Automatka alkoi juhannuksena 1959 ja päättyi 2. tammikuuta 1961. Matka kulki aluksi Saharan halki Afrikan länsirannikolle ja sieltä Kapkaupunkiin. Täällä malariaan sairastunut rouva Pankola joutui palaamaan Suomeen ja Rauno Pankola jatkoi matkaa yksin Afrikan itärannikolle. Matkan aikana Pankola muun muassa tapasi Lambarénéssa tohtori Albert Schweitzerin ja nousi Kilimanjaron huipulle. Pankola kirjoitti matkasta kirjan Afrikan safari : autolla Afrikan ympäri. Seuraavaksi hän matkusti Australiaan ja kuvasi suomalaissiirtolaisten elämää siellä matkakirjassaan Australian safari.
Vuonna 1963 Pankola kuvasi ja tuotti joukon lyhyitä dokumenttifilmejä otsikolla Suomalaisia maailman turuilla. Dokumenteissa esiintyivät Mirva Arvinen, Taina Elg, Jukka Lampinen, Carita Järvinen, Tuulikki Paananen ja Kim Borg.
Teoksia

Afrikan safari : autolla Afrikan ympäri. Gummerus 1961
Australian safari. Gummerus 1965
Aiheesta muualla

Elinkeinoelämän Keskusarkistossa oleva video toimittaja Rauno Pankolan ja asentaja Sulo Flinckin 1960-luvun alussa tekemästä viikon kestäneestä 3 300 kilometrin pituisesta automatkasta Moskvitsh Skandinavialla Suomen rajoja pitkin (Youtube)
Rauno Pankolan juttu Uudestakaarlepyystä : Suomen pienin kaupunki, ilmestynyt Seura-lehdessä 1958
Reijo Heiskanen

Reijo Heiskanen (s. 1960) on suomalainen kitaristi, joka on soittanut muun muassa Hassisen Koneessa ja Värttinässä.
Rauman maauimala

Rauman maauimala.
Rauman maauimala on Raumalla Otanlahden kaupunginosassa sijaitseva maauimala. Vuonna 1955 valmistuneen maauimalan on suunnitellut arkkitehti Ilmari Niemeläinen. Rauman maauimalassa on yksi vesijohtovedellä täytetty allas hyppytorneineen ja katsomoineen.
Vuosikymmenten saatossa Rauman maauimala on päässyt rapistumaan pahoin ja vuonna 2002 maauimala päätettiin purkaa. Päätös kuitenkin peruttiin myöhemmin ja nykyään maauimalan kunnostamisen puolesta on syntynyt kansanliike. Rauman maauimala oli vuonna 2011 mukana Ylen Suojele minua! -ohjelmasarjassa. Samana vuonna tehdyn Fåfängan niemen rakennuskannan inventoinnissa uimala luokiteltiin korkeimpaan A-luokkaan, eli se on kulttuuri- ja rakennushistoriallisesti, rakennustaiteellisesti, maisemallisesti sekä säilyneisyyden kannalta arvokas.
Rauha Eklund

Rauha Eklund (s. Huutoniemi; 24. maaliskuuta 1918 Evijärvi – 5. lokakuuta 1992 Pori) oli kokkolalainen taiteilija.
Hän tuli tunnetuksi tinatöistään: uransa hän aloitti koruilla ja siirtyi yhä suurempiin töihin. Hänen päätyönsä on Kokkolan kaupungintalon aulassa oleva viisiosainen tinatyö Meren äärellä, joka valmistui vuonna 1980.
Aiheesta muualla

Rauha Eklund Bukowskis – Arts & Business. Viitattu 23.4.2022.
Rauha Eklund Artnet.com. Viitattu 23.4.2022.
Rauha Knuuttila

| Rauha Knuuttila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Rauha Katri Knuuttila (o.s. Hippi)
Syntynyt: 1. marraskuuta 1924 Nurmo
Kuollut: 14. toukokuuta 2014 (89 vuotta) Ilmajoki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  maatilan emäntä ja näytelmäkirjailija
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Rauha Katri Knuuttila (o.s. Hippi, 1. marraskuuta 1924 Nurmo – 14. toukokuuta 2014 Ilmajoki) oli suomalainen maatilan emäntä ja näytelmäkirjailija.
Näytelmien lisäksi Knuuttila kirjoitti pakinoita muun muassa Ilkkaan, Maaseudun Tulevaisuuteen ja Kotilieteen sekä Ilmajoki-lehteen.
Rauha Knuuttila hoiti Väinö-miehensä kanssa lypsykarjatilaa Ilmajoen Munakassa. Vuonna 1974 Rauha Knuuttila valittiin Mainos-TV:n taitokilpailussa vuoden perheenemännäksi.
Näytelmiä

Ote arjesta, kuunnelma, ilmestynyt teoksessa Kansan äänet : suomalaisia kansankuunnelmia ; toim. Outi Nyytäjä. Yleisradio - Otava 1973
Ei tapeta Peltokulmaa, 1983 (myös radiokuunnelmana 1982)
Emännättömät farmit, komedia, 1983
Esimerkkikylä, komedia, 1984
Ote arjesta, 1984
Siirtolohkare, 1987
Tapahtui kanttiinissa, komedia, 1990
Puhemiehen paita, komedia, 1990
Tosi kuin vesi, 2-näytöksinen laulunäytelmä, 1992
Tulkaa minun tyköni, kirkkonäytelmä, 1992
Kotikoski, 1994