stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihor Blažkov

Ihor Ivanovytš Blažkov (ukr. І́гор Іва́нович Блажко́в; s. 23. syyskuuta 1936 Kiova) on ukrainalainen kapellimestari.
Blažkovin isä katosi toisessa maailmansodassa vuonna 1942. Blažkov sai varhaisimman musiikkikasvatuksen äidiltään. Hän valmistui Kiovan konservatoriosta Aleksandr Klimovin kapellimestariluokalta vuonna 1959. Hän täydensi opintojaan Leningradin konservatoriossa Jevgeni Mravinskin johdolla. Blažkov johti Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan sinfoniaorkesteria vuosina 1959–1962 ja Leningradin filharmonikkoja vuosina 1963–1968. Vuosina 1969–1976 hän johti Kiovan kamariorkesteria. Blažkov työskenteli vuodesta 1977 Ukrkontsertin palveluksessa ja johti vuosina 1983–1988 Ukrainan säveltäjäliiton Perpetuum Mobile -orkesteria. Vuonna 1988 hän sai nimityksen Ukrainan kansallisen sinfoniaorkesterin pääkapellimestariksi ja taiteelliseksi johtajaksi. Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1994 saakka. Blažkov kiersi myös kansainvälisesti. Hän muutti vuonna 2002 Potsdamiin.
Blažkovin ohjelmistoon kuuluu teoksia barokkimusiikista uuteen ohjelmistoon. Hän on johtanut kaikkiaan satoja kantaesityksiä ja Ukrainan- tai Neuvostoliiton-ensiesityksiä. Hän johti muun muassa Ukrainan ensimmäisen esityksen Dmitri Šostakovitšin 14. sinfoniasta. Blažkov teki Ukrainassa tunnetummaksi modernistista ja avantgardistista ohjelmistoa. Hän edisti myös aikansa ukrainalaisten säveltäjien teosten tunnettavuutta Kiovassa ja ulkomailla. Blažkov on tehnyt useita orkesterisovituksia barokin ja klassismin ajan sävellyksistä. Hän tutki vanhoja partituureja ja esitti ensimmäisenä lukuisia teoksia muiden muassa Dmitri Bortnjanskilta, Maksym Berezovskyilta, Antonio Vivaldilta, Joseph Haydnilta, Georg Friedrich Händeliltä, François Couperinilta, Claudio Monteverdiltä ja Jean-Philippe Rameaulta.
Blažkov on tehnyt suuren määrän levytyksiä ja julkaissut useita musiikkiaiheisia kirjoja esimerkiksi Igor Stravinskysta. Hän on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia Ukrainassa ja muualla. Hän on Ukrainan kansantaiteilija.
Ilmastonmuutos: Riskiarvio

Ilmastonmuutos: Riskiarvio on usean kymmenen tutkijan julkaisema raportti, jossa ilmastonmuutosta käsitellään riskianalyysin ja turvallisuuspolitiikan näkökulmista. Raportti julkaistiin 13. heinäkuuta 2015. Sen kirjoittamista ovat isännöineet muun muassa Cambridgen ja Harvardin yliopistot. Raporttia ovat rahoittaneet Britannian ulkoministeriö, joka on yksi sen päärahoittajista, mutta myös Intian, Kiinan ja Yhdysvaltojen valtiot. Raportti tehtiin, koska hallitusten haluttiin tiukentavan huomattavasti toimintaansa ilmastonmuutoksen suhteen. Raportti ei käsittele ilmastonmuutoksen hillitsemistä vaan siinä lasketaan riskejä tapahtumiin, joita ilmastonmuutoksesta voi seurata. Turvallisuus- ja terveyspolitiikassa on tapana arvioida eri skenaarioita ja varautua niihin. Ilmastonmuutos: Riskiarvio -raportti pyrkii soveltamaan tätä menetelmää ilmastonmuutoksen aiheuttamiin riskeihin. Raportti suosittelee, että ilmastontutkijoiden lisäksi energia-asiantuntijoiden, politiikantutkijoiden ja sotilaiden tulisi osallistua ilmastonmuutoksen aiheuttamien riskiarvioiden laadintaan. Ilmastonmuutos: Riskiarvio -raporttia oli laatimassa muun muassa Britannian ja Yhdysvaltojen sotilasasiantuntijoita.
Ilmastonmuutos: Riskiarvio -raportissa mainitaan useita skenaarioita, jotka eivät välttämättä toteudu, mutta niihin olisi raportin mukaan järkevää varautua. Raportin mukaan ilmastonmuutos voi pahimmillaan johtaa sotiin, valtioiden romahtamisiin, pakolaismäärien kasvuun, merenpinnan nousuun, vesi- ja ruokapulaan, järvien katoamiseen, kaupunkien tulvimiseen ja alkuperäiskansojen tuhoutumiseen. Lisäksi on muun muassa riski, että Pohjois-Intian ja Koillis-Kiinan korkeimmat lämpötilat nousevat sietämättömiksi, jos maapallon keskilämpötila nousee viisi astetta. Riski realisoituu lähes varmasti, jos keskilämpötila nousee vielä tätä enemmän. Alueilla asuu satoja miljoonia ihmisiä. Raportin kirjoittamiseen osallistuneen suomalaisen maantieteentutkija Tero Mustosen mukaan osa raportissa mainituista riskeistä voi tapahtua piankin. Hänen mukaansa lämpöaaltojen aiheuttama muuttoliike on suuri riski. Kun kuumien ja kuivien alueiden elämisen ehdot huonontuvat, heikot valtiorakenteet ovat koetuksella, epävakaus kasvaa ja sotien sekä pakolaiskriisien riski kasvaa.
Igor Larionov (jääpalloilija)

| Igor Larionov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Igor Aleksandrovits Larionov
Syntynyt: 28. syyskuuta 1984 (ikä 40) Syktyvkar, Komin tasavalta
Jääpallon pelaaja
Pituus:  186 cm
Seura:   Kirovin Rodina
Pelipaikka:  hyökkääjä
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2004 | Stroitel |  |  |
| 2004-2008 | Raketa |  |  |
| 2008–2012 | Dynamo Kazan |  |  |
| 2012- | Rodina |  |  |
Maajoukkue
| 2009- | Venäjä |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. toukokuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. toukokuuta 2013.
Igor Aleksandrovits Larionov (s. 28. syyskuuta 1984) on venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kirovin Rodinaa. Hän on ollut myös Venäjän maajoukkueen pelaaja vuodesta 2009.
Larionovin kasvattajaseura on Syjtykkar Stroitel, missä hän pelasi kolme kautta. Pääosan urastaan hän on pelannut Dynamo Kazanissa, joka käytti alkuvaiheessa Raketa-.nimeä. Kaikkiaan Larionov oli Kazanissa kahdeksan kautta. Kaudella 2012 hän siirtyi Kirovin Rodinaan. Dynamo Kazanissa hän saavutti Venäjän mestaruuden ja enäjän mestaruuspronssia.
Venäjän maajoukkueessa Larionov debytoi kaudella 2009-10 ja on osallistunut sen jälkeen kolme kertaa MM-kisoihin. Niissä Venäjä on saavuttanut kahdesti maailmanmestaruuden kausina 2011 ja 2013.
Saavutukset

Seurajoukkueessa
Venäjän mestaruus: 2011
Venäjän mestaruuspronssia: 2009
Jääpallon Champions Cup: 2009
Jääpallon maailmancup: 2010
Maajoukkueessa
MM-kultaa: 2011, 2013, 2014
MM-hopeaa: 2010
Igor Ledjahov

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Igor Anatoljevitš Ledjahov
Syntymäaika: 22. toukokuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Sotši, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  Venäjä
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 188 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988-1989 1990 1991-1992 1992-1994 1994-2002 1998 2002-2003 | Rostov-on-Don Dnipro Dnipropetrovsk Rotor Volgograd Spartak Moscow Sporting Gijón →Yokohama Flügels Eibar |  |
Maajoukkue
| 1992 1992–1994 | Neuvostoliitto Venäjä | 7 (1) 9 (0) |
Igor Anatoljevitš Ledjahov (ven. Игорь Анатольевич Ледяхов, s. 22. toukokuuta 1968 Sotši) on venäläinen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ledjahov debytoi Neuvostoliiton maajoukkueessa 1992. Hän kuului Venäjän joukkueeseen myös MM-kilpailuissa 1994. Hän on pelannut 16 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Hugo Herrmann

Hugo Herrmann (19. huhtikuuta 1896 Ravensburg, Württemberg – 7. syyskuuta 1967 Stuttgart, Länsi-Saksa) oli saksalainen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja.
Tausta

Hugo Herrmann varttui opettaja- ja urkuriperheessä. Hän opiskeli opettajaksi Würzburgissa ja Ludwigsburgissa, jota ammattia hän harjoitti hetkisen Reichenbachissa 1914–15. Jo opiskeluaikoina hänen musikaalinen lahjakkuutensa tuli esiin. Hän joutui ensimmäiseen maailmansotaan, jonka jälkeen hän palasi opettajan ammattiin 1918 vuodeksi Balingeniin. Tämän jälkeen hän pääsi opettajaksi ja urkuriksi Ludwigsburgiin.
Ura

Urkuri- ja opettajatyönsä ohella hän opiskeli Stuttgartin konservatoriossa Oskar Schröterin johdolla ja jatkoi sittemmin opintojaan Berliinin musiikkikorkeakoulussa Walther Gmeindlin ja Franz Schrekerin johdolla. Ura jatkui opettajana, urkurina ja kuoronjohtajana Württembergin kaupungeissa, eritoten Ludwigsburgissa ja Stuttgartissa. Hän julkaisi pian myös ensimmäisen teoksensa, Op. 4, das Minnespiel. Vuonna 1923 Herrmann teki konserttimatkan Yhdysvaltoihin, jonne hän päätti jäädä pidemmäksikin aikaa. Hän toimi muun muassa urkurina ja kanttorina Detroitissa, Michiganissa. Hän palasi Saksaan 1925, toimien jälleen opettajana, urkurina ja kuoronjohtajana.
Paul Hindemithin ja Ernst Hohnerin rohkaisemana hän alkoi säveltää harmonikalle omistettua taidemusiikkia 1926 ja vuotta myöhemmin hän julkaisi teossarjan Sieben Neuen Spielmusiken, die Neue Musik für Akkordeon. Hän solmi hyvät suhteet Hohneriin ja Trossingeniin ja hänet nimitettiin Trossingenin valtiollisen musiikkikoulun johtajaksi 1935. Vuonna 1949 hänet nimitettiin professoriksi.
Herrmannin teokset saivat useita palkintoja ja tunnustuksia. Vuonna 1928 hän voitti Schubert-palkinnon ja voitettuaan Staatspreisin 1930 häneltä tilattiin ooppera Vasantasena Wiesbadenin valtiolliseen teatteriin. Vuonna 1938 hän oli perustamassa säveltäjäyhdistystä Schwäbischen Komponistenkreises ja vuonna 1953 hän oli mukana perustamassa saksalaista harmonikansoitonopettajien liittoa, Deutschen Akkordeonlehrer-Verbandes, Frankfurtissa. Hänen nimensä yhdistetään myös useisiin musiikkijuhliin, kuten Pfullinger Kammermusik-Festen tapahtumaan 1930–33, Mannheimer Neuen Chormusik-juhliin 1932 ja Donaueschinger Musiktagen -juhlille vuosina 1934–37. Hän johti Trossingenin musiikkikoulua eläköitymiseensä saakka, vuoteen 1962. Hän on myös saanut useita valtiollisia tunnustuksia, kuten ensimmäisen luokan Bundesverdienstkreutz -mitalin, saavutuksistaan ja työstään saksalaisen musiikin alalla.
Vaikutus

Herrmannin Sieben Neuen Spielmusiken, op 57/1 teossarjaa pidetään ensimmäisenä merkittävänä harmonikalle suunnattuna taidemusiikkiteoksena. Hän sävelsi myös huomattavan määrän muutakin harmonikalle suunnattua uraauurtavaa taidemusiikkia.
Aiheesta muualla

Kuva ja lyhyt biografia, sekä harmonikkasävellystuotanto (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Itke en lemmen tähden

Itke en lemmen tähden (alk. Nur nicht aus Liebe weinen) on saksalainen laulu, jonka on säveltänyt Theo Mackeben ja sanoittanut Hanz Beckmann. Saksaksi ehkä kuuluisimman version on laulanut Zarah Leander. Suomalaiset sanat lauluun on tehnyt Kyllikki Solanterä. Laulua ovat laulaneet suomeksi muun muassa, Birgit Kronström, Vera Telenius ja Johanna Rusanen-Kartano.
Hyundai i20 Coupe WRC

| Hyundai i20 Coupe WRC |
| --- | --- |
 Daniel Sordo Suomen rallissa 2017.
Yleiset tiedot
Luokka:  World Rally Car
Talli:  Hyundai Motorsport
Kuljettajat:   Craig Breen  Thierry Neuville  Daniel Sordo  Ott Tänak
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Monte Carlo -ralli 2017
Kilpailuja:  46
Voittoja:  14
Palkintosijoja:  47
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  2 (2019, 2020)
Hyundai i20 Coupe WRC (aiemmin nimellä Hyundai New Generation i20 WRC) on Hyundain ralliauto, joka teki debyyttinsä kauden 2017 MM-sarjan avanneessa Monte Carlon -rallissa.
Mallin seuraaja kaudella 2022 on Hyundai i20 N Rally1.
Rallin MM-sarjan tulokset

| Kausi | Talli | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Hyundai | M |  | MON | SWE | MEX | FRA | ARG | POR | ITA | POL | FIN | GER | ESP | GBR | AUS | 208 | 2. |
| 2017 | Hyundai | M |  Hayden Paddon | Kesk. | 7 | 5 | 6 | 6 | Kesk. | Kesk. | 2 | Kesk. | 8 |  | 8 | 3 | 208 | 2. |
| 2017 | Hyundai | M |  Andreas Mikkelsen |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 16 | 4 | 13 | 208 | 2. |
| 2017 | Hyundai | M |  Thierry Neuville | 15 | 13 | 3 | 1 | 1 | 2 | 3 | 1 | 6 | 44 | Kesk. | 2 | 1 | 208 | 2. |
| 2017 | Hyundai | M |  Daniel Sordo | 4 | 4 | 8 | 3 | 8 | 3 | 12 | 4 | 9 | 34 | 15 | 10 |  | 208 | 2. |
| 2018 | Hyundai | M |  | MON | SWE | MEX | FRA | ARG | POR | ITA | FIN | GER | TUR | GBR | ESP | AUS | 54 | 1. |
| 2018 | Hyundai | M |  Andreas Mikkelsen | 13 | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 54 | 1. |
| 2018 | Hyundai | M |  Thierry Neuville | 5 | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 54 | 1. |
| 2018 | Hyundai | M |  Daniel Sordo | Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 54 | 1. |
| 2018 | Hyundai | M |  Hayden Paddon |  | 5 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 54 | 1. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hyundai i20 Coupe WRC Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hyundai i20 Coupe WRC
Käännös suomeksi
Kenny vs. Spenny

| Kenny vs>  Spenny |
| --- | --- |

Tyyli:  Tosi-TV, komedia
Kestoaika:  22 minuuttia
Luoja(t):  Kenny Hotz
Pääosissa:  Kenny Hotz Spencer Rice
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBC Television  Showcase  Jim
Esitetty:  26. elokuuta 2003 – 23. joulukuuta 2010
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Kenny Hotz Spencer Rice
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Kenny vs. Spenny on kanadalainen tosi-tv-komediashow, jossa pääosissa esiintyvät Torontossa asuvat Kenneth Joel Hotz ja Spencer Nolan Rice. Sarjaa esitetään CBC-kanavalla, mutta esimerkiksi Saksassa ja Isossa-Britanniassa on esitetty ohjelmasta maiden omia versioita. Kenny vs. Spenny on ollut ehdolla Kultainen ruusu -palkinnon saajaksi. Ohjelma on valittu kahdesti Kanadan parhaaksi komediaksi.
Suomessa ohjelman alkuperäisversion neljä ensimmäistä tuotantokautta esitti Jim. Neljännen tuotantokauden päätösjakso esitettiin tiistaina 20. huhtikuuta 2010, jonka jälkeen sarjan ilmoitettiin päättyvän. Viidennen ja kuudennen tuotantokauden esittämisestä Suomessa ei ole tietoa.
Kennyn ja Spennyn luonteet ovat hyvin erilaisia. Kenny yrittää aina vääntää vitsiä Spennystä ja vakuuttaa, että tämä on homoseksuaali, haukkuu tämän sukua ja että Spenny rakastaisi Kennyä. Spenny taas on varsin stressaantunut ja hän sanoi kisassa "Kumpi pystyy olemaan pidempään nauramatta?", ettei ole nauranut kunnolla sitten vuoden 1987.
Kenny ja Spenny kilpailevat jokaisessa jaksossa jossakin lajissa. Kilpailun hävinnyt osapuoli joutuu kokemaan voittajan valitseman nöyryytyksen. Kenny on voittanut hieman useammin, pääosin ilkikuristen huiputustensa ansiosta. Spenny on kuitenkin voittanut mm. jaksoissa "Kumpi pystyy olemaan pisimpään kummitustalossa?", "Kumpi saa kerättyä enemmän rahaa?" ja "Kumpi pystyy olemaan pidempään puhumatta?" Spennyn ja Kennyn persoonat tulevat sarjassa hyvin esiin: Spenny tottelee lähes poikkeuksetta kilpailujen sääntöjä, mutta Kenny sen sijaan keksii melkein joka kilpailussa uuden suunnitelman huijata Spennyä jollakin tavalla.
Kaikki kisat > Pilotti

Kumpi saa lisättyä eniten painoa?
Kaikki kisat > Ensimmäinen tuotantokausi

Kumpi on parempi muotisuunnittelija?
Kumpi pysyy hereillä pidempään?
Kumpi on parempi kokki?
Kumpi pystyy seisomaan pidempään?
Kumpi pystyy istumaan lehmän selässä pisimpään?
Kumpi saa kerättyä eniten rahaa kolmessa päivässä?
Kumpi on psyykeltään terveempi?
Kummasta naiset pitävät eniten?
Kumpi pysyy sokkona pidempään?
Kumpi voittaa kauneuskisan?
Kumpi voittaa sarjan minikisoja?
Kumpi pystyy menettämään eniten painoa?
Kumpi pysyy käsiraudoissa pidempään?
Kumpi pystyy pitämään paremman konsertin?
Kumpi on parempi vanhempi?
Kummasta lapset pitävät eniten?
Kumpi on vahvempi?
Kumpi on parempi nainen?
Kumpi on parempi näyttelijä?
Kumpi on parempi mies-strippari?
Kumpi on parempi taitoluistelija?
Kumpi käyttää ensin käsiä, häviää
Kumpi selviää pidempään metsässä?
Kumpi pystyy elämään pisimpään pakettiautossa?
Kumpi on parempi nyrkkeilijä?
Kaikki kisat > Toinen tuotantokausi

Kumpi pystyy juomaan eniten olutta?
Kumpi pysyy alasti pidempään?
Kummalla on enemmän munaa?
Kummasta vanhukset pitävät eniten?
Kumpi pystyy tanssimaan pidempään?
Kumpi puhuu ensin, häviää
Kumpi on hauskempi?
Kumpi pystyy pussaamaan eniten naisia?
Rottakisa
Kumpi on parempi journalisti?
Kumpi pystyy myymään eniten Raamattuja?
Kumpi on ensin ilkeä, häviää
Kumpi on parempi räppäri?
Kaikki kisat > Kolmas tuotantokausi

Kumpi pystyy olemaan pidempään nauramatta?
Kummasta homot pitävät eniten?
Kumpi pystyy pukeutumaan pidempään kuolleeseen mustekalaan?
Kumpi voittaa 10 mailin juoksukisan?
Kumpi on coolimpi?
Kumpi pystyy tuottamaan eniten siemennestettä?
Kumpi pysyy pidempään kummitustalossa?
Kumpi tekee parempaa pornoa?
Kumpi saa isomman kalan?
Kumpi imitoi toista paremmin?
Kumpi pysyy kodittomana pidempään?
Kädenvääntökisa
Kaikki kisat > Neljäs tuotantokausi

Kumpi saa ensin erektion, häviää
Kumpi pieraisee kovemman pierun?
Kumpi tekee paremman viraali videon?
Kumpi pystyy syömään eniten lihaa?
Kumpi likaantuu ensin, häviää
Kumpi pystyy olemaan sidottuna vuoheen pisimpään?
Kumpi kestää eniten kidutusta?
Ensimmäinen, joka lopettaa laulamisen, häviää
Kumpi pystyy tekemään eniten rikoksia?
Kaikki kisat > Viides tuotantokausi

Kumpi pystyy pitämään paskat housussa pidempään?
Kumpi saa enemmän naisilta?
Kumpi pystyy pukeutumaan gorilla-pukuun kauemmin?
Kumpi ärsyttää eniten ihmisiä?
Ensimmäinen, joka koskettaa maahan, häviää
Kumpi on parempi ammattilaispainija?
Kumpi on parempi sotilas?
Kumpi on parempi juutalainen?
Kumpi polttaa eniten ruohoa?
Kaikki kisat > Kuudes tuotantokausi

Kumpi tekee paremman näytelmän?
Kumpi pystyy pitämään enemmän hauskaa?
Kumpi tekee paremman mainoksen?
Kummasta tummaihoiset miehet pitävät enemmän 1?
Kumpi on parempi valmentaja?
Kumpi voittaa kukkotappelun?
Kummasta tummaihoiset miehet pitävät enemmän 2?
Kumpi pääsee pidemmälle toisen miehen äidin kanssa?
Kumpi on suurin idiootti?
Kumpi pystyy pukeutumaan kanalaksi?
Kumpi pystyy olemaan kauemmin 69 asennossa?
Kumpi koskettaa enemmän rintoja?
Kumpi pystyy olemaan kauemmin saarella?
Hylsyavain

Hylsyavain ja erikokoisia hylsyjä.
Hylsyavain on työkalu, jolla kiristetään tai avataan pultteja ja muttereita käyttäen irrotettavia ja vaihdettavia millimetri- tai tuumamittaisia hylsyjä. Hylsyavain koostuu hylsystä, mahdollisesta jatkovarresta sekä vääntimestä, jotka yleensä ovat irrotettavissa toisistaan ja joista voidaan koota erilaisia yhdistelmiä.
Historia

Hylsyavaimen kehitti ja patentoi yhdysvaltalainen J.J. Richardson. Työkalu patentoitiin 18. kesäkuuta 1863 ja työkalun kuva julkaistiin sivulla 248 16. huhtikuuta 1864 Scientific American lehdessä.
Hylsyavaimesta on edelleen kehitetty momenttiavain.
Hylsyavaimen osat > Hylsy

Hylsy on putkimainen kappale, jonka toinen pää on sisäpuolelta muotoiltu pultin tai mutterin kantaa vastaavaksi, yleensä 6- tai 12-kulmaiseksi. Toisessa päässä on vääntiö, neliömäinen syvennys, johon jatkovarsi tai väännin kiinnittyy. Hylsyavaimissa on käytössä useita erikokoisia vääntiöitä: 1″, 3/4″, 1/2″, 3/8″, 1/4″. Erikokoisia vääntiöitä voidaan liittää toisiinsa sovittimilla.
Hylsyavaimen osat > Jatkovarsi

Hylsyn ja vääntimen väliin voidaan lisätä yksi tai useampia jatkovarsia. Jatkovarren toisessa päässä on uros- ja toisessa päässä naaraspuolinen vääntiö. Jotkin jatkovarret ovat taipuisia tai niissä on nivel, jonka ansiosta hylsyn ja vääntimen ei tarvitse välttämättä olla aivan samassa linjassa keskenään.
Hylsyavaimen osat > Väännin

Väännin muodostaa kädensijan, josta hylsyavainta kierretään. Vääntimessä on urospuolinen vääntiö, johon hylsy tai jatkovarsi kiinnittyy. Esimerkkejä erilaisista vääntimistä:
räikkäväännin sisältää räikkämekanismin, joka mahdollistaa mutterin vääntämisen edestakaisella liikkeellä irrottamatta avaimen kantaa kohteesta tai käsien otetta vääntimestä.
T-väännin on T-kirjaimen muotoinen. Isommat T-vääntimet mahdollistavat vääntämisen kahden käden otteella. Poikkivarsi on silloin yleensä liikuteltava, joten T-vääntimeen saadaan tarvittaessa myös pitkä momenttivarsi.
polviväännin eli "veivi" mahdollistaa nopean pyörittämisen silloin, kun tilaa on riittävästi eikä voimaa tarvita paljoa.
J.J. Richardsonin ensimmäinen hylsyavain.
Inari Salo

Inari Salo (s. 3. maaliskuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Kansallisessa Liigassa kaudella 2022 Oulu Nice Socceria, jota hän edusti jo juniorisarjoissa ja kausina 2020–2021 Ykkösessä.
Salo on pelannut alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa.
Itkevä patsas

Lavastettu esimerkki siitä, miltä itkevä patsas voisi näyttää.
Itkevä patsas on uskonnollinen patsas, jonka väitetään jumalallisen voiman vaikutuksesta vuodattaneen kyyneliä, verta tai hikeä. Tarinoita tällaisista ilmiöistä on ollut liikkeellä 1500-luvulta saakka ympäri maailmaa katolisen ja ortodoksisen kirkon piirissä. Patsaiden lisäksi maalausten on väitetty vuodattaneen kyyneliä. Vuoden 2005 arvion mukaan maailmassa tehdään vuosittain satoja tai tuhansia ilmoituksia itkevän patsaan kaltaisista ilmiöistä. Osalle ilmiöistä on tutkimusten jälkeen löydetty luonnollinen selitys, tai ne on paljastettu huijauksiksi, mutta osaa ei ole pystytty selittämään. Toisaalta etenkin kolmannen maailman maissa tutkimuksia ei ole välttämättä tehty niin kattavasti, että mahdollisia luonnollisia selityksiä olisi saatu selville.
Kuuluisa Japanissa sijaitseva itkevä patsas.
Itkevät patsaat saattavat saada hyvinkin paljon julkisuutta. Katolisen kirkon edustajat suhtautuvat niihin kuitenkin tavallisesti varauksella. 1980–1990-luvuilla itkevistä patsaista tehtiin aiempaa enemmän ilmoituksia. Eräs kuuluisa ilmiö tapahtui vuosien 1975–1981 välillä, kun Japanin Akitassa sijaitseva Neitsyt Marian patsas hikoili ja kyynelehti sekä verta että hikeä yli sadassa eri tilanteessa. Tutkimuksissa todettiin patsaan vuodattaman aineen olevan ihmisverta ja -hikeä. On myös tapauksia, joissa patsaiden on väitetty vuodattavan mirhaa tai öljyä. Joidenkin patsaiden tai niiden kyyneleiden uskotaan myös kykenevän parantamaan sairauksia.
Ihor

| Ihor |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Ihar, Igor
Nimen alkuperä:  –
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ihor (ukr. Iгор) on ukrainalainen miehen etunimi.
Tunnettuja Ihoreja

Ihor Bjelanov (s. 1960), ukrainalainen entinen jalkapalloilija
Ihor Blažkov (s. 1936), ukrainalainen kapellimestari
Ihor Hlavan (s. 1990), ukrainalainen kilpakävelijä
Ihor Kalynets (s. 1939), ukrainalainen kirjailija
Ihor Karpenko (s. 1976), ukrainalainen jääkiekkoilija
Ihor Klymenko (s. 1972), ukrainalainen poliisi ja ministeri
Ihor Kolomoiskyi (s. 1963), juutalaistaustainen ukrainalainen oligarkki.
Ihor Kostetskyi (1913–1983), ukrainalaissyntyinen prosaisti, näytelmäkirjailija, käntäjä, kriitikko ja kustantaja
Ihor Pintšuk (s. 1967), ukrainalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Ihor Razoronov (s. 1970), ukrainalainen painonnostaja ja maailmanmestari
Ihor Tenjuh’ (s. 1958), ukrainalainen amiraali, poliitikko ja ministeri
Ihor Tereh’ov (s. 1967), ukrainalainen poliitikko
Ihor Tšibirev (s. 1968), ukrainalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
Isosta nyrkistä naamaan

| Isosta nyrkistä naamaan Nyrkkitappelu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. helmikuuta 2020
 Kesto: 20.15
 Levy-yhtiö: Stupido Records
Listasijoitukset
  28. (albumilista)    8. (fyysinen albumilista)
Nyrkkitappelun muut julkaisut
| Mitä saisi olla? 2016 | Isosta nyrkistä naamaan 2020 | Nyrkkitappelu hiton Nyrkkitappelu 2022 |
Singlet albumilta Isosta nyrkistä naamaan
 ”Kolme tölkkiä Lidlin kassissa” Julkaistu: 11. marraskuuta 2019  ”Anna mulle kesää” Julkaistu: 24. tammikuuta 2020
Isosta nyrkistä naamaan on punkrock-yhtye Nyrkkitappelun neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. helmikuuta 2020.
Kappaleet

Halailijat – 1.08
Mummonpotkimiskengät – 2.47
Kolme tölkkiä Lidlin kassissa – 2.06
Muija maksaa – 2.30
Anna mulle kesää – 1.58
(Mun täytyy) hakata toi nuija ja napata muija – 1.55
Mä haluun olla pultsari – 1.05
Maakuntien Jenni – 1.33
Piuha rikki (Aivoista sydämeen) – 2.14
Päänkääntäjä – 1.36
Nyrkkitappelu parkkipaikalla – 1.17
Arvostelut

Soundi:
Itkettäjä

Itkettäjä eli yöitkettäjä on suomalaisessa kansanuskomuksessa pahansuopa olento, sairaus tai taika, joka saa vauvan itkemään usein öisin. Itkettäjän uskotaan tarttuneen lapseen jonkun ihmisen pahansuovan kateuden seurauksena.