stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
007 ja Kultasormi
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sean Connery   | … |  James Bond   |
|  Honor Blackman   | … |  Pussy Galore   |
|  Gert Fröbe   | … |  Auric Goldfinger   |
|  Michael Collins   | … |  Auric Goldfinger (ääni)   |
|  Shirley Eaton   | … |  Jill Masterson   |
|  Tania Mallet   | … |  Tilly Masterson   |
|  Harold Sakata   | … |  Oddjob   |
|  Bernard Lee   | … |  M   |
|  Desmond Llewelyn   | … |  Q   |
|  Martin Benson   | … |  Martin Solo   |
|  Cec Linder   | … |  Felix Leiter   |
|  Austin Willis   | … |  Simmons   |
|  Lois Maxwell   | … |  Moneypenny   |
|  Bill Nagy   | … |  Midnight   |
|  Michael Mellinger   | … |  Kisch   |
|  Peter Cranwell   | … |  Johnny   |
|  Nadja Regin   | … |  Bonita   |
|  Richard Vernon  | … |  Smithers   |
|  Burt Kwouk  | … |  Mr. Ling   |
|  Mai Ling  | … |  Mei-Lei   |
|  Varley Thomas  | … |  sveitsiläinen portinvartija   |
|  Margaret Dolan  | … |  Dink   |
|  John McLaren  | … |  prikaatikenraali   |
|  Robert MacLeod  | … |  atomialan asiantuntija   |
|  Victor Brooks  | … |  Blacking   |
|  Alf Joint  | … |  Capungo   |
|  Gerry Duggan  | … |  Hawker    |
Tuotanto

Elokuvan tuotantokustannukset olivat yhtä suuret kuin kahden edellisen elokuvan yhteensä, mutta siitä huolimatta sen  tuotantokustannukset saatiin takaisin kolmessa viikossa, mikä oli alallaan ennätys.
Elokuvassa on useita kohtauksia, joiden asetelmat toistuvat myöhemmissä elokuvissa. Teema joka toistuu myöhemmissäkin osissa, on esimerkiksi kohtauksessa, jossa Goldfinger rehentelee samaan aikaan, kun lasersäde lähestyy Bondia jalkopäästä alkaen (eli sankari kuoleman vaarassa saa tietää viholliseltaan tämän juonesta).
Tuotanto > Kuvaukset

Elokuvassa on muutama erikoisuus kuvauspaikkojen suhteen. Ensinnäkään Sean Connery ei matkustanut kuvauksia varten Yhdysvaltoihin, vaan kaikki kohtaukset kuvattiin Lontoossa Pinewood Studiosin tiloissa. Kun Bond kääntää valokatkaisijaa alaspäin saadakseen (yhdysvaltalaisen) hotellihuoneistonsa valot päälle ja löytää Jillin, kuvassa nähdään englantilainen valokatkaisija englantilaisessa äänitysstudiossa. Kirjailija Fleming kävi Kultasormen kuvauspaikoilla, mutta kuoli vuonna 1964 vain vähän ennen elokuvan julkistamista.
Toinen kuvauspaikkaan vaikuttanut tekijä oli turvallisuus. Elokuvan tekijöitä ei päästetty turvallisuussyistä Fort Knoxin sisäpuolelle. Kaikki linnakkeen sisäpuolen lavasteet suunniteltiin ja rakennettiin itse. Niiden suunnittelija Ken Adam ja koko tuotantoryhmä saivat kirjeen eräältä oikealta Fort Knoxin valvojalta, joka halusi onnitella tekijöitä eloisasta mielikuvituksesta. Kolmiulotteinen ja oikeaan mittakaavaan tehty pienoismallikartta, jota Goldfinger käytti opastaessaan elokuvassa iskun tekijöitä, on ollut näytteillä Fort Knoxissa.
Golfkerhokohtaus kuvattiin Stoke Poges Golf Clubilla Buckinghamshiressä. Kun Bond myöhemmin panee auton tutkan päälle, näytöllä nähdään kerhon todellinen sijainti.
Tuotanto > Kuvaukset > Kuvauspaikat

Pinewood Studios
Black Park, Buckinghamshire, England – öinen takaa-ajo autoilla
Stoke Poges Golf Club, Buckinghamshire, Englanti
Pilatus Aircraft -lentokonetehdas, Stans, Sveitsi
Furkasola, Sveitsi
Miami, Florida
Louisville, Kentucky
Fort Knox, Kentucky – vain ulkopuolelta.
Erikoistehosteet

Erikoistehostesuunnittelija John Stears loi elokuvaa varten Bondin Aston Martin DB5:n, jossa on muun muassa kääntyvä rekisterikilpi ja heittoistuin. Autoa on pidetty jopa maailman kuuluisimpana autona. Stears suunnitteli elokuvaan myös muun muassa tappavan laserin ja Oddjobin teräsreunaisen hatun.
Vastaanotto > Arviot

Kainuun Sanomien kriitikon Pekka Erosen mukaan Kultasormi on monien nostalgiaan taipuvaisten mielestä Bond-elokuvista ikimuistoisin; ainakin siinä ovat mukana ensimmäistä kertaa kaikki Bond-elokuvien tutut elementit. Tv-maailman kriitikko Lauri Lehtisen mukaan antoisa seikkailu on yllättävän uskollinen Flemingin tekstille.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät Kultasormen vuonna 1999 yhdeksi kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta. The New York Timesin kriitikot valitsivat Kultasormen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Vastaanotto > Palkinnot

Norman Wanstall sai vuonna 1965 parhaiden äänitehosteiden Oscar-palkinnon työstään elokuvassa. American Film Institute on palkinnut elokuvan neljä kertaa:
Parhaasta elokuvasitaatista: ”A martini. Shaken, not stirred.” (suomeksi: Martini. Ravistettuna, ei sekoitettuna).
Parhaasta laulusta: ”Goldfinger” eli Kultasormi, jonka esittää Shirley Bassey.
Parhaasta roistosta: Auric Goldfinger.
Jännittävimmästä elokuvasta.
Aiheesta muualla

007 ja Kultasormi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
MGM Goldfinger (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel 
Muut:  MusicBrainz work 
Toisinto elokuvan kuuluisasta kohtauksesta.
John Stearsin suunnittelema Oddjobin hattu. Kuva on brittiläisen National Motor Museumin James Bond -näyttelystä.
Ruby Ferguson

Ruby Ferguson (o.s. Ashby; 1899–1966) oli englantilainen kirjailija, joka kirjoitti romaaneja, salapoliisikirjoja ja lastenkirjoja. Ferguson kasvoi North Yorkshiressä ja opiskeli englantia St Hilda's Collegessa Oxfordissa 1919–1922. Hän kirjoitti nimellä R. C. Ashby ennen kuin meni naimisiin Samuel Fergusonin kanssa vuonna 1934.
Juho Toivonen

Juho Toivonen
Juho Toivonen (s. 1997) on porilainen kokeellinen muusikko. Toivonen on julkaissut äänitteitään muun muassa Yhdysvalloissa, Englannissa, Ruotsissa ja Alankomaissa. Hän työskentelee Porissa ja tekee aktiivisesti kansainvälistä yhteistyötä muusikoiden, kuten Loren Chassen sekä Mika Rättön kanssa. Toivosen työskentelyssä toistuu teemoja naivismista, kotikutoisuudesta sekä minimalismista. Oman taiteellisen työskentelynsä lisäksi Toivonen pyörittää omaa Akti Records levy-yhtiötä, joka on julkaissut artisteja, kuten Lau Nau, Acid Mothers Temple, Jackie O Motherfucker sekä Tetuzi Akiyama. Tämän lisäksi Toivonen on ollut tuottamassa kokeelliseen musiikkiin keskittyneitä festivaaleja Reposfääriä sekä Narrausta kotikaupungissaan Porissa.
Diskografia

Lament & Rejoice CS (2021, Ikuisuus)
Suurpää CS (2022, C-Site Recordings)
Aclod CD (Loren Chassen kanssa, 2023, Hive Mind Records)
Kasveille ja eläimille LP (2023, Futura Resistenza & Ultraääni)
Sisarusten toistuva uni LP (2024, Discreet Music)
Aspiral

| Aspiral Epica |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. huhtikuuta 2025
 Tyylilaji: sinfoninen metalli
 Kesto: 60.04
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Epica muut julkaisut
| The Alchemy Project 2022 | Aspiral 2025 |   |
Aspiral on alankomaalaisen sinfonista metallia soittavan Epican yhdeksäs studioalbumi. Albumi julkistettiin 30. tammikuuta 2025, ja sen on määrä ilmestyä 11. huhtikuuta 2025.
Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Cross the Divine | 4.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Arcana" | 5.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Darkness Dies in Light (A New Age Dawns, Part VII) | 7.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Obsidian Heart | 5.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Fight to Survive - The Overview Effect | 5.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Metanoia (A New Age Dawns, Part VIII) | 7.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | T.I.M.E | 3.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Apparition | 4.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Eye of the Storm | 4.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Grand Saga of Existence (A New Age Dawns, Part IX) | 6.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Aspiral | 5.39 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 60.04 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Simone Simons – laulu
Mark Jansen – kitara
Isaac Delahaye – kitara, laulu
Rob van der Loo – bassokitara
Ariën van Weesenbeek – rummut, taustalaulu
Coen Janssen – kosketinsoitin, syntetisaattori, piano
François Bayrou

François Bayrou vuonna 2006.
François Bayrou (s. 25. toukokuuta 1951 Bordères, Pyrénées-Atlantiques) on ranskalainen poliitikko, entinen Euroopan parlamentin jäsen. Bayrou oli opetusministerinä Édouard Balladurin ja Alain Juppén konservatiivihallituksissa 1993–1997 ja opetusministerinä lyhyen aikaa Édouard Philippen hallituksessa. Pienpuolueen johtaja Bayrou sai vuoden 2007 presidentinvaaleissa yllättävän 18,5 prosentin kannatuksen.
Bayrou nimitettiin 13. joulukuuta 2024 Ranskan pääministeriksi Michel Barnierin jälkeen, joka joutui eroamaan Epäluottamuslauseäänestyksen jälkeen 4. joulukuuta 2024.
Bayrou oli keskustalaisen Union pour la Démocratie Française -puolueen (UDF) puheenjohtaja vuodesta 1998. Gaullistisen Rassemblement pour la Républiquen muodostaessa vuonna 2002 Chiracia tukevan Union pour un Mouvement Populairen, Bayrou päätti UDF:n jäävän sen ulkopuolelle, vaikka suuri osa puolueen jäsenistä liittyikin uuteen puolueeseen. Seuranneisiin UMP:n hallituksiin kuului yksi UDF:n ministeri, Bayroun vastustaja Gilles de Robien.
Bayrou oli ehdokas vuoden 2002 presidentinvaalissa, jossa hän jäi ensimmäisellä kierroksella neljänneksi saatuaan 6,84 prosenttia äänistä. Vuoden 2007 presidentinvaaleissa Bayrou nousi mielipidetiedusteluissa kahden suurimman puolueen ehdokkaiden vanaveteen. CSA:n gallupin mukaan hän saisi ensimmäisellä kierroksella 24 prosenttia äänistä suurempien puolueiden ehdokkaiden kerätessä 25 prosenttia ja 26 prosenttia. Lopulta Bayrou sai 18,57 prosenttia ensimmäisen kierroksen äänistä ja sijoittui kolmanneksi Nicolas Sarkozyn ja Ségolène Royalin jälkeen.
Bayrou perusti presidentinvaalikannatuksensa turvin uuden keskustalaisen Mouvement démocrate -puolueen (MoDem), jonka UDF-MoDem-lista sai kesäkuun parlamenttivaaleissa 7,61 prosentin kannatuksen.
Emmanuel Macronin tultua vuonna 2017 valituksi presidentiksi hallituksen kokosi Édouard Philippe. Tässä hallituksessa Bayrou oli oikeusministerinä 19. kesäkuuta saakka. Hän oli yksi niistä neljästä Macrónin tukipuolueen MoDemin neljästä ministeristä, jotka erosivat kesäkuussa 2017 ministerintehtävästä puoluetta ravistelevan rahoituskandaalin vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta François Bayrou Wikimedia Commonsissa
Bayroun kotisivu
François Bayrou Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| n k Ranskan presidentinvaalin ehdokkaat 2012 |
| --- | --- | --- |
| Toinen kierros |  Hollande (PS)  Sarkozy (UMP)  |  |
| Muut ehdokkaat |  Le Pen (FN)  Mélenchon (LFI)  Bayrou (MoDem)  Joly (EELV)  Dupont-Aignan (DLF)  Poutou (NPA)  Arthaud (LO)  Cheminade (SP)  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  MEP-hakemisto  Sycomore 
Muut:  IdRef
Kiko Loureiro

| Kiko Loureiro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1972 (ikä 52) Rio de Janeiro, Brasilia
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1988–
Tyylilajit:  heavy metal, power metal, progressiivinen metalli, thrash metal, neoklassinen metalli, jazz fusion, choro, bossa nova, forró, samba
Soittimet:  kitara, basso, piano, koskettimet, rummut, laulu
Yhtyeet:  Angra, Megadeth, Tarja Turunen, Neural Code, Silent Moon, Blezqi Zatzas
Aiheesta muualla
www.kikoloureiro.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Pedro Henrique "Kiko" Loureiro (16. kesäkuuta 1972 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen kitaristi, joka on soittanut muun muassa Angrassa ja Megadethissä. Loureiro on soittanut myös Tarja Turusen taustayhtyeessä.
Loureiro aloitti akustisen kitaran soiton 11-vuotiaana ja siirtyi sähkökitaraan 13-vuotiaana. 16-vuotiaana hän oli jo parissa yhtyeessä ja soitti yökerhoissa São Paulossa. 19-vuotiaana Loureiro oli perustamassa Angraa. Hän siirtyi siitä Megadethin kitaristiksi vuonna 2015 Chris Broderickin jätettyä yhtyeen.
Soolokitaristina Loureiro on julkaissut neljä studioalbumia, joista viimeisin äänitettiin Helsingissä 5by5-studiolla. Hän on myös suunnitellut japanilaiselle kitarapedaalivalmistaja Zoomille soundeiltaan personoidut signaturemallit G1- ja G2.1-multiefektipedaalista.
Yksityiselämä

Loureirolla on suomalainen vaimo. Parilla on syyskuussa 2011 syntynyt tytär ja marraskuussa 2016 syntyneet kaksoset. Loureiro osaa äidinkielensa portugalin lisäksi puhua englantia, ranskaa, suomea ja japania.
Tuotanto > Soolo

No Gravity (Replica Records, 2004)
Universo Inverso (Victor / Seoul Records, 2006)
Fullblast (2009)
Sounds of Innocence (Victor, 2012)
Tuotanto > Angra

Reaching Horizons (originally released in 1992, reissued in 1996)
Angels Cry (JVC Japan, 1993)
Evil Warning EP (1994)
Holy Land (Gravadora Eldorado, 1996)
Make Believe Part 1 single (1996)
Make Believe Part 2 single (1997)
Make Believe Part 3 single (1997)
Make Believe Part 4 single (1997)
Freedom Call EP (1996)
Holy Live live EP (1997)
Fireworks (SPV GmbH/Century Media Records, 1998)
Lisbon single (1998)
Rainy Nights single (1998)
Rebirth (SPV GmbH/Steamhammer, 2001)
Acid Rain single (2001)
Hunters and Prey EP (SPV GmbH/Steamhammer, 2002)
Rebirth World Tour: Live in São Paulo live album and video (BMG/Victor Entertainment, recorded in 2001 and released in 2003)
Temple of Shadows (SPV GmbH/Steamhammer, 2004)
Wishing Well single (2004)
Aurora Consurgens (SPV GmbH/Steamhammer, 2006)
The Course of the Nature single (2006)
Tuotanto > Megadeth

Dystopia (2016)
The Sick, the Dying... and the Dead! (2022)
Aiheesta muualla

Official Kiko Loureiro Website (Arkistoitu – Internet Archive)
Official Angra Website
Kiko Loureiron YouTube-kanava
| n k Megadeth |
| --- | --- |
 Dave Mustaine  David Ellefson  Kiko Loureiro  Chris Adler   Entiset jäsenet: Greg Handevidt  Chris Poland  Gar Samuelson  Jeff Young  Chuck Behler  Nick Menza  Marty Friedman  Jimmy DeGrasso  Al Pitrelli  James MacDonough  Glen Drover  James Lomenzo  Shawn Drover  Chris Broderick 
Studioalbumit:  Killing Is My Business... And Business Is Good!  Peace Sells... But Who’s Buying?  So Far, So Good... So What!  Rust in Peace  Countdown to Extinction  Youthanasia  Cryptic Writings  Risk  The World Needs A Hero  The System Has Failed  United Abominations  Endgame  Thirteen  Super Collider  Dystopia  The Sick, the Dying and the Dead 
Livealbumit:  Rude Awakening  Gigantour  That One Night: Live in Buenos Aires  Rust in Peace Live 
Kokoelmat:  Capitol Punishment  Still Alive... And Well?  Greatest Hits: Back to the Start  Warchest  Anthology: Set the World Afire 
EP:t:  Live Trax  Live Trax II  Maximum Megadeth  Hidden Treasures  Cryptic Sounds 
Videot:  Rusted Pieces  Exposure of a Dream  Evolver: The Making of Youthanasia  Rude Awakening  Video Hits  Arsenal of Megadeth  That One Night: Live in Buenos Aires  Blood in the Water: Live in San Diego  Rust in Peace Live  Big Four of Thrash (Metallica, Slayer & Anthrax) 
Muuta:  Megadethin kappaleet  Diskografia 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Puolangan kirkko

| Puolangan kirkko |
| --- | --- |
 Puolangan uusi kirkko ja palaneen kirkon kivijalkaa.
Sijainti:  Kirkkokatu 1, Puolanka
Koordinaatit:  64°52′00.5″N, 027°40′27.0″E
Seurakunta:  Puolangan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1954
Suunnittelija:  yliarkkitehti Olavi Sortta
Materiaali:  tiili, puu
Istumapaikkoja:  450
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puolangan kirkon sankarihaudat kesällä 2015
Puolangan kirkko on Kuopion hiippakunnan Kajaanin rovastikuntaan kuuluvan Puolangan seurakunnan kirkko, joka  sijaitsee Puolangan kunnan keskustaajamassa. Olavi Sortan suunnittelema rakennus on ns. kolmilaivainen pitkäkirkko.
Historiaa

Puolanka kuului aikanaan Paltamon emäpitäjään ja sai vuonna 1764 oikeuden perustaa oman kappelikirkon. Kirkon rakennustyö viivästyi niin, että vasta vuonna 1786 Puolangasta tuli Hyrynsalmen yhteydessä toimiva kappeli. Kirkon sijoituspaikasta kiisteltiin, auholaiset halusivat kirkon rakennettavan kylälleen. Vuonna 1792 kirkon rakennuspaikaksi valittiin Puolankajärven läntinen pohjoispuolen ranta-alue. Tämä päätös vakiinnutti koko pitäjän nimen, joka tarkoittaa paloaukeaa.  Jacob Rijf suunnitteli vuonna 1792 valmistuneen klassistyylisen puisen ristikirkon, jonka sisänurkat oli viistetty. Salamaniskun aikaansaama tulipalo tuhosi kirkon vuonna 1949.
Nykyinen kirkkorakennus

Palaneen kirkon tilalle suunnitteli uuden Olavi Sortta, mm. Lastenlinnan ja Tilkan suunnittelijana tunnettu arkkitehti. Tiilestä ja puusta valmistettu kolmilaivainen pitkäkirkko on torniton ja sen katto ulottuu lähes maahan asti. Tyyliltään rakennus muistuttaakin keskiaikaisia kivikirkkoja. Kirkkorakennuksen pinta-ala on 403 neliömetriä ja siinä on  450 istumapaikkaa. Kirkko valmistui viisi vuotta vanhan kirkon palamisen jälkeen eli vuonna 1954. Samana vuonna kirkon viereen rakennettiin kellotapuli. Kirkon alttaritaulun maalasi taiteilija Paavo Tolonen vuonna 1982, sen nimi on ”Tulkaa minun tyköni kaikki työtätekevät ja raskautetut”.  Kirkko peruskorjattiin vuonna 1979.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on kuvanveistäjä Walter Mikkolan teos vuodelta 1955.
Kuvia

Kirkko ja kellotapuli 19.11.1957
Puolangan kirkon sankarimuistomerkki kesällä 2015
Puolangan kirkon v. 1918 Vapaussodan valkoisten muistomerkki kesällä 2015
Ilta Andrén kanssa

| Ilta Andrén kanssa> My Dinner with André |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Louis Malle
Käsikirjoittaja:  André Gregory Wallace Shawn
Tuottaja:  George W. George
Säveltäjä:  Jean-Claude Petit
Kuvaaja:  Jeri Sopanen
Leikkaaja:  Suzanne Baron
Pääosat:  André Gregory Wallace Shawn
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  New Yorker Films
Ensi-ilta:  1981 (Suomessa 1985)
Kesto:  112 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ilta Andrén kanssa (My Dinner with Andre) on Louis Mallen ohjaama draamaelokuva vuodelta 1981. Se koostuu kahden teatterimiehen, enemmän tai vähemmän itseään esittävien André Gregoryn ja Wallace Shawnin kahdenkeskisestä keskustelusta yhden ravintolaillallisen aikana. He myös käsikirjoittivat elokuvan. Pääkuvaajana pienimuotoisessa tuotannossa toimi amerikansuomalainen Jeri Sopanen.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Illan Andrén kanssa vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Tuotanto

Shawn kertoo Harvard Magazine -lehdessä, miten hän ja André Gregory ajattelivat puhuviin päihin perustuvan elokuvaideansa kiinnostavan korkeintaan julkisia televisiokanavia, ja saivatkin apurahan The Corporation for Public Broadcasting -yhtiöltä käsikirjoituksen tekoon. Hän ja Gregory tapasivat usean kuukauden ajan muutaman kerran viikossa ja nauhoittivat keskustelujaan. Niiden pohjalta syntyi käsikirjoitus, jota miehet harjoittelivat ja esittivät sitten kolmen viikon ajan 60 hengen salissa Lontoon Royal Court Theatressa. Louis Malle kuuli hankkeesta ja tarjoutui tulemaan mukaan juuri kun Shawn ja Gregory olivat miettimässä ohjaajavalintaa.
Kaitsor

Kaitsor on kylä Suomen länsirannikolla Vöyrin kunnassa. Nimi Kaitsor on ruotsinkielinen väännös nimestä Kaitasaari,
joka viitannee Kaitasaaren ja Kaidanmaan meripaikkoihin muinaisen Raision edustan saaristossa.
Kylä sijaitsee Vöyrin keskuksesta Rökiöstä n. 14 km pohjoiseen. Kaitsor on pääasiassa maaseutua ja saa pääasiallisen toimeentulonsa maataloudesta. Kylässä sijaitsee myös pienteollisuutta sekä nykyään Valion omistama meijeri. Meijerissä valmistetaan pääasiassa vientiin perusjuustoja kuten goudaa sekä lappia. Meijerin toisessa yksikössä valmistetaan tuorejuustoja, joista kuuluisin juusto on mustapippuri-juusto Musta Pekka (jota tuotti ennen Enigheten/Milka,
joka kärsi myöhemmin listeriajupakasta). Yksikkö on ainoa Valion meijereistä, jolla on oma vedenpuhdistamo. Kaitsorin juustolan toiminta loppuu huhtikuuhun 2015 mennessä.
Kylässä on asukkaita noin 150. Lähimpään merenlahteen on n. 0,5 km. Aluetta halkoo valtatie 8. Kaitsorin rakennuskanta on pääosin omakotitaloja, joskin alueella on pääasiassa alun perin meijerityöntekijöille tarkoitettuja rivitaloja. Rivitalot ovat nykyään yksityisen ihmisen omistuksessa ja ne ovat vuokrakäytössä. Kylässä sijaitsee yksi pankki ja myymäläauto käy kaksi kertaa viikossa. Myös kirjastoauto käy seudulla. Alueella on oma vesijohto sekä vedenpuhdistamo.
Alun perin Vöyrin alueella sekä lähiseudulla oli paljon pieniä meijereitä, kunnes meijerit päättivät yhdistyä ja Kaitsoriin perustettiin yhteisjuustola. Kaitsorin alueella sijaitsee ainakin kaksi entistä ja yksi (edellä mainittu) meijeri.
Naapurikylät

Karvsor
Karvat (kuului lakkautettuun Oravaisten kuntaan)
Etäisyydet

Vaasa 40 km
Pietarsaari 53 km
Oravainen 7 km
Maksamaa 10 km
Oulu 270 km
Vöyrin keskusta 14 km
Aiheesta muualla

Rannikkoseutu 25.2.2003
Vöra Sockens Historia I
Alatornion kirkko

| Alatornion kirkko |
| --- | --- |
 Alatornion kirkko
Sijainti:  Kirkonmäentie 85, Tornio
Koordinaatit:  65°49′48″N, 024°09′26″E
Seurakunta:  Tornion seurakunta
Rakentamisvuosi:  itälaiva 1500-luku, nykyinen muoto 1794–1797
Suunnittelija:  Jacob Rijf (nykyinen muoto)
Materiaali:  kivi
Tyylisuunta:  uusklassismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Alatornion kirkko sijaitsee Torniossa Tornionjokisuun Parasniemessä. Kirkko ympäristöineen on luokiteltu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Kirkkorakennus

Ensimmäinen kirkko rakennettiin nykyiselle paikalle ehkä jo 1200-luvun alussa. Varmuudella tiedetään, että paikalla oli puukirkko viimeistään 1316. Nykyiseen muotoon Alatornion kirkko rakennettiin 1794–1797, itälaiva on yhä 1500-luvun keskiaikaisesta kivikirkosta. Kirkko on ollut menneinä vuosisatoina laajan Tornion Lapin keskuskirkko.
Istumapaikkoja kirkossa on urkuparvi mukaan lukien noin 1 700.
Kirkon laajensi nykyiseen muotoonsa kirkonrakentaja Jacob Rijf. Kirkko on 1700-luvun jälkipuoliskon edustavimpia kirkkorakennuksia Suomessa. Pohjakaavaltaan kirkko on ristin muotoinen ja ulkotilassa ristineliön keskellä on keskustorni. Merkillistä on silti ehkä, että kirkosta puuttuu risti ulkopuolelta. Alatornion kirkossa on paljon vastaavanlaisuuksia kuin myös Rijfin toisessa suunnittelemassaan Skellefteån kirkossa. Molemmat kirkot ovat saaneet vaikutteita Tukholmassa sijaitsevasta Adolf Fredrikin kirkosta. Vasemman sivun ulkoseinällä on teksti "Utvidgad under Gustav IV Adolfphs regering år 1797" (suom. "Laajennettu Kustaa IV Adolfin hallituskaudella 1797").
Tornissa oli alun perin lohikäärmeen päätä esittävä tuuliviiri, mutta se poistettiin vuonna 1860 ja se on kirkon kellarissa.
Sisustus

Jacob Rijf suunnitteli myös kirkon sisustuksen tärkeimmät osat. Hän rakensi saarnastuolin, joka on yksi kirkon näyttävimmistä yksityiskohdista, ja hänen piirustustensa mukaan on rakennettu myös kirkon alttari. Kirkon sisätilojen järjestely on eräässä mielessä poikkeuksellinen. Kirkon saarnastuoli sijaitsee normaaliin tapaan ristineliön koilliskulmassa ja sakaristo liittyy vastaavalle kohdalle ulkoseinälle. Alttari sitä vastoin sijaitsee ristineliön kaakkoiskulmassa, eikä itäsakaran itäpäässä, kuten yleisesti oli tapana. Tämä osoittaa pyrkimyksiä muuttaa perinteistä jäsentelyä, jota oli havaittavissa 1700-luvun kahdella viimeisellä vuosikymmenellä. Suomen kirkoista Hämeenlinnan kirkko edustaa samaa suuntausta.
Kirkon alttaritaulun Jeesus ristillä (295x153 cm öljymaalaus kankaalle) on maalannut taiteilija Karl Strömbeck vuonna 1820. Taulussa lukee Jeesuksen yläpuolella ristillä INIK eikä yleisesti käytetty INRI. Jacob Rijfin kirkon alttariseinästä 1800-luvun alussa tekemässä luonnospiirustuksessa alttaritaulun aiheena on Jeesus Getsemanessa.
Alatornion kirkon vanhat urut sijaitsevat urkuparvella, ovat historiallisesti arvokkaat ja Suomen viidenneksi vanhimmat.
Uudemmat urut ovat Kangasalan urkutehtaan vuonna 1974 rakentamat ja sijaitsevat alhaalla pohjoisristissä.