Ateenan demokratia
Kehityshistoria > Varhainen valtiomuoto

Esihistoriallisella kaudella Ateenaa oli muiden Kreikan kaupunkien tavoin monarkia (basileia), ja sitä hallitsivat Ateenan kuninkaat (basileis, yks. basileus). Ateenalaisessa perinteessä Ateenan kaupunkivaltion ja myös sen demokratian perustajana pidettiin Theseusta. Tämä liittyy siihen, että kreikkalaisilla oli taipumus yhdistää merkittävät käänteet muinaisiin merkkihenkilöihin tai heeroksiin. Theseus saattoi olla joku Ateenan kuninkaista, mutta historiallista pohjaa tämän yhteydellä ainakaan demokratiaan ei ole.
Ateenalaisten oman käsityksen mukaan kuninkuus kaupungissa lakkautettiin mykeneläiseltä kaudelta niin kutsutuille pimeille vuosisadoille siirryttäessä. Valta pysyi ylimystösuvuilla eli eupatrideilla (eupatridai, ”hyväsyntyiset”), toisin sanoen valtiomuoto oli aristokraattinen. Ylimystösuvut omistivat suurimman osan maasta ja pitivät poliittiset virat itsellään. Politiikka perustui ylimystösukujen keskinäisiin suhteisiin ja liittoihin sekä joidenkin sukujen laajemmilta kansanryhmiltä saamaan tukeen.
Aristokraattinen järjestelmä tunnetaan paremmin arkaaiselta kaudelta 700–600-luvuilta eaa. Eupatridit valitsivat keskuudestaan arkontin, joka oli kaupungin johtava virkamies ja perinyt monella tavalla kuninkaan aikaisemman aseman. Arkontin kausi oli aluksi elinikäinen ja rajattu kuningassuvun jäsenille. Myöhemmin kausi muutettiin kymmenvuotiseksi.
Ateenan ja Attikan väestö oli jo varhain jaettu seuraavasti:
48 naukrariaa (naukraria) – ei kuitenkaan tiedetä, mikä naukrarian tehtävä oli; ei edes sitä, liittyikö se laivoihin (naus) vai temppeleihin (naos)
4 heimoa (fyle)
jokaisen heimon johdossa oli kuningas (fylobasileus)
jokainen heimo jakaantui kolmeen kolmannekseen (trittys) ja kahteentoista naukrariaan
Ateenan väkiluku nousi huomattavasti 700-luvulla eaa. eli geometrisen ja arkaaisen kauden taitteessa maanviljelyolosuhteiden parantuessa. Tämän seurauksena kansa alkoi vaatia itselleen yhä enemmän oikeuksia, ja aristokratian asema alkoi heikentyä. Vaurastuneet talonpojat, jotka kykenivät kustantamaan toimimisensa hopliitteina, alkoivat ensimmäisinä vaatia itselleen lisää oikeuksia perinteiseltä aristokratialta. Aristokraattiset suvut olivat keskenään riitaisia, ja joutuivat tukeutumaan hopliittitalonpoikien tukeen.
Maanviljelijäluokan noustessa aristokratian muodollista valtaa alettiin vaiheittain vähentää. Noin vuonna 714 eaa. arkontin kaudesta tehtiin vuoden mittainen ja virka avattiin kaikille ylimystösuvuille. Vuonna 683 eaa. arkontin tehtävät jaettiin yhdeksän arkontin arkonttikunnalle. Arkonteista korkein eli niin kutsuttu eponyymiarkontti antoi nimensä koko vuodella (tuolloin ei käytetty vuosilukuja). Muutoksen myötä Ateenassa siirryttiin myös historialliselle ajalle, toisin sanoen sen jälkeen tapahtumat voidaan ajoittaa vuosiin. Arkonttien luettelon ensimmäisenä esiintyy vuonna 683/682 eaa. nimi Kreon.
Kaupungin ekklesia eli kansankokous oli olemassa viimeistään 600-luvulla eaa. Siihen saivat osallistua jo tuolloin kaikki miespuoliset kansalaiset, mutta sen todellinen valta oli vielä vähäinen. Se päätti lähinnä arkonttien valinnasta, ja nämä valittiin edelleen todellista valtaa käyttäneen aristokratian joukosta. Muutoin ekklesia kokoontui harvoin ja lähinnä silloin, kun arkontit katsoivat tarpeelliseksi kutsua sen koolle. 600-luvun eaa. lopulle tultaessa Ateenan valtiomalli voidaan kuitenkin jo nähdä orastavana joskin rajallisena demokratiana, sillä aristokratian valtaa vähennettiin asteittain.
Ei tiedetä, oliko bule eli neuvosto olemassa jo varhaisella arkaaisella kaudella. Ei myöskään tiedetä varmuudella, oliko areiopagin neuvosto olemassa jo aiemmin, vai perustiko sen vasta Solon. Lakeja ei tuohon aikaan vielä ollut kirjoitettu ylös.