stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lenan kansallispuisto

Lenan kivipilarit.
Lenan kansallispuisto on lähes 13 000 neliökilometrin laajuinen kansallispuisto Sahan tasavallassa Venäjällä. Luonnonsuojelualueeksi alue osoitettiin vuonna 1995. Kansallispuisto lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon luontokohteeksi vuonna 2012.
Kansallispuisto tunnetaan Lena-joen rannalta kohoavista noin 100 metriä korkeista kivipilareista, jotka ovat muodostuneet alueen äärimmäisissä ilmasto-olosuhteissa. Lämpötila voi alueella vaihdella -60 Celsius-asteesta +40 asteeseen. Alueelta on löydetty myös runsaasti kambrikauden aikaisia eri lajien fossiileja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lenan kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Keski-kirjastot

Keski-kirjastot on Keski-Suomen alueen kirjastoverkosto eli kirjastokimppa. Siihen kuuluvat Keski-Suomen maakunnan kunnat ja Pirkanmaalla sijaitseva Kuhmoisten kunta. Kirjastoissa käy yhteinen kirjastokortti, jolla voi lainata ja varata aineistoa kaikista verkostoon kuuluvista kirjastoista. Lainattavissa on kaikkiaan 1,9 miljoonaa nidettä.
Aiheesta muualla

Keski-kirjastojen verkkosivut
Keski-kirjastot oli aiemmalta nimeltään Kepri-kirjastot. Mistä tuo aiempi nimitys tuli? Kysy kirjastonhoitajalta. 14.6.2019.
Lenan piiri

| Lenan piiri Ле́нский райо́н Lenski raion |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Lenan piirin sijainti Arkangelin alueen kartalla.
Perustettu:  1924
Pinta-ala:  10 660 km²
Väkiluku (2007):  14 300
Lenan piiri (ven. Ле́нский райо́н, Lenski raion) on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen kaakkoisosassa Komin tasavallan rajalla sijaitsevan piirin pinta-ala on 10 660 neliökilometriä. Asukkaita on 14 300 henkeä (vuonna 2007).
Vuonna 1924 perustettu piiri on saanut nimensä Lenan kylästä, jonne sen keskus oli tarkoitus siirtää entisestä Jarenskin kihlakuntakaupungista. Jarensk kuitenkin säilytti asemansa piirikeskuksena, tosin kyläksi alennettuna. Nykyään piiriin kuluu Urdoman kaupunkimainen taajama sekä kolme maalaiskuntaa:
Kozmino (ven. Козьмино)
Safronovskoje (ven. Сафроновское; keskuspaikka Jarensk)
Soiginskoje (ven. Сойгинское; keskuspaikka Belopašino, ven. Белопашино)
Talous perustuu metsätalouteen sekä öljyn ja kaasun kuljetukseen. Piirin kautta kulkee Kotlasin ja Vorkutan välinen rautatie, Uhta–Grjazovets-kaasujohto ja Uhta–Jaroslavl-öljyjohto. Alueella virtaavaa Vytšegdajokea käytetään puun uittoon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lenan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Lenan piiri Arkangelin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Karl Hanke

| Karl Hanke |
| --- | --- |
 Hanke pitämässä puhetta Breslaussa toisen maailmansodan viimeisinä kuukausina (Helmikuu 1945)
Reichsführer-SS
 29. huhtikuuta – toukokuu 1945  
Edeltäjä:  Heinrich Himmler
Sleesian Gauleiter
 1941–1945  
Sleesian Oberpräsident
 1941–1945  
Kansanvalistus- ja propagandaministeriön valtiosihteeri
 1937–1940  
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1903 Lauban, Saksan keisarikunta
Kuollut: 8. kesäkuuta 1945 (41 vuotta) Tšekkoslovakia
Tiedot
Puolue:  NSDAP
Karl August Hanke (24. elokuuta 1903 Lauban, Sleesia, Saksan keisarikunta – 8. kesäkuuta 1945 Tšekkoslovakia) oli Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen virkamies. Hän oli kuvernööri ja aluejohtaja (Gauleiter) Ala-Sleesiassa vuosina 1940–1945. Poliittisessa testamentissaan Adolf Hitler nimitti hänet tehtävistään erotetun Heinrich Himmlerin seuraajaksi SS-valtakunnanjohtajaksi (Reichsführer-SS). Hän toimi virassa 40 päivän ajan[lähde? ], todellisuudessa kuitenkaan osallistumatta SS:n johtamiseen ollessaan piiritettynä Breslaussa.
Poliittinen ura

Hanke syntyi Laubanissa Saksan keisarikunnan itäosassa. Vuodesta 1928 hän oli puhekoulun opettajana Berliinissä. Hän oli kansallissosialistisen puolueen ja SS:n varhainen jäsen. Vuodesta 1928 Hanke oli Preussin valtioparlamentin (Landtag) jäsen. Hän sai potkut Preussin valtion palveluksesta puhekoulussa vuonna 1931 poliittisen aktiivisuutensa takia. Syyskyyssa 1930 kansallissosialistisen puolueen suuren vaalivoiton jälkeen Hankesta tuli paikallisen puoluetoimiston johtaja Berliinin läntisellä alueella. Vuonna 1932 Hanke valittiin Saksan valtiopäiville kansallissosialistisen puolueen edustajana. 1. huhtikuuta Hankesta tuli Joseph Goebbelsin henkilökohtainen avustaja. Hankella oli myös suhde Goebbelsin vaimoon Magdaan, mutta Hitler kielsi suhteen. Vuonna 1938 Hanke ylennettiin valtiosihteeriksi (sijaisministeriksi) propagandaministeriöön.
Albert Speer

Asemassaan Hanke oli ensimmäinen puoluevirkamies, joka otti yhteyttä nuoreen arkkitehtiin nimeltä Albert Speer. Hanke sopi Speerin kanssa, että tämä suunnittelisi huvilan läntisiin kaupunginosiin puolueorganisaation käyttöön. Hankesta ja Speeristä tuli läheisiä ystäviä. Hanke järjesti Speerin suunnittelemaan kansallissosialistiselle puolueelle päämajan Berliinin keskustaan osoitteeseen Vosstrasse 1. Vuonna 1944 Hanke neuvoi Speeriä olemaan ikinä käymättä Auschwitzissa mistään syystä. Hanke oli nähnyt ”jotakin mitä ei saanut eikä voinut kuvata”.
Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1939 reserviupseeri Hanke tarjoutui vapaaehtoiseksi sotilaspalvelukseen. Syyskuusta lokakuuhun 1939 hän palveli 3. panssaridivisioonassa Puolassa. Touko–kesäkuussa 1940 Hanke palveli kenraali Erwin Rommelin alaisena 7. panssaridivisioonassa Ranskassa. Hänet vapautettiin Wehrmachtista yliluutnanttina vuonna 1941. Hitler nimitti Hanken aluejohtajaksi ja kuvernööriksi Breslauhun Ala-Sleesiaan. Vuotta myöhemmin Himmler ylensi hänet SS-kenraaliluutnantiksi (SS-Gruppenführer). Hanke oli fanaattinen kansallissosialisti: hänen hallintonsa aikana yli 1 000 ihmistä hirtettiin hänen käskystään, ja siitä hänelle annettiin lisänimi ”Breslaun hirttäjä”.
Hanken fanaattisuus ja ehdoton kuuliaisuus teki vaikutuksen Hitleriin, joka lopun koittaessa nimitti hänet viimeiseksi SS-valtakunnanjohtajaksi ja Saksan poliisin päälliköksi. Hanke korvasi petturiksi julistetun Himmlerin 29. huhtikuuta 1945. Kahdeksan päivää aikaisemmin Hanke oli palkittu Saksan korkeimmalla kunniamerkillä, Saksan ritarikunnan kunniamerkillä, palkintona Breslaun puolustuksesta.
Toisen maailmansodan lopulla etenevä puna-armeija piiritti linnoitukseksi muutetun Breslaun, ja Hitler nimitti Hanken kaupungin puolustustaistelun johtajaksi (Kampfkommandant). Ylimielinen Hanke järjesti kaupungin turhaan ja sotilaallisesti hyödyttömään vastarintaan. Hanken ansiot Breslaun puolustajana saivat Goebbelsinkin kirjoittamaan päiväkirjaansa ihailevia sanoja Hankesta keväällä 1945. Kun puna-armeija vihdoin valtasi kaupungin, Hankea ei sieltä enää löytynyt.
6. toukokuuta saksalainen kenraali Hermann Niehoff antautui Breslaussa. Hanke pakeni 5. toukokuuta pienellä varastossa häntä varten pidetyllä Fieseler Storch -lentokoneella. Speerin väite, jonka mukaan Hanke olisi paennut prototyyppisellä helikopterilla, ei ehkä ole uskottava.
Teorioita kuolemasta

Karl Hanken kuolemasta toisessa maailmansodassa ei ole varmuutta, koska hänen ruumistaan ei ole ikinä löytynyt eikä hänen kuolemalleen ole silminnäkijöitä. Kuitenkin on esitetty teorioita hänen kuolemastaan.
Tuntemattomista syistä Hanke lensi Prahaan ja liittyi 18. SS-vapaaehtoiseen panssarikrenatööridivisioona Horst Wesseliin. Hanke valitsi ylleen SS-sotamiehen univormun salatakseen henkilöllisyytensä pidätyshetkellä. Hänen joukkionsa yritti taistella tiensä Saksaan, mutta antautui Nova Vesissa (entinen Neudorf) katkeran taistelun jälkeen tšekkipartisaaneja vastaan.
Hanken todellinen henkilöllisyys ei selvinnyt vangitsijoille, ja hänet sijoitettiin sotavankileiriin yhdessä muiden, alempiarvoisten SS-miesten kanssa. Yksi mahdollinen selitys hänen kuolemalleen on, että hän yritti paeta leiristä aamulla 8. kesäkuuta 1945 tajuttuaan, ettei hänen henkilöllisyytensä pysyisi kauan salassa. Hän onnistui pakenemaan leiristä, mutta tšekkivartija näki hänet ja ampui häntä selkään, mihin hän kuoli välittömästi. Joidenkin versioiden mukaan puolalaiset tai tšekit olisivat hakanneet hänet kuoliaaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Hanke Wikimedia Commonsissa
Lyhyt elämäkerta (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Karl Hanke
Käännös suomeksi
Lautiosaaren vaihde

Lautiosaari (lyh. Li) on Suomen rataverkon liikennepaikka Kemin kaupungissa. Liikennepaikka on nimetty sen pohjoispuolella sijaitsevan Keminmaan kuntaan kuuluvan Lautiosaaren kylän mukaan. Liikennepaikka sijaitsee rataosalla Oulu–Tornio, noin kaksi kilometriä pohjoiseen Kemin rautatieasemalta, ja noin 400 metriä Nelostien pohjoispuolella. Liikennepaikka sijaitsee Kemin ja Tornion välisellä rataosuudella, Kemi-Tornion lentoaseman länsilaidalla. Se on avattu liikenteelle vuonna 1985 yhtä aikaa rataosan Lautiosaari–Elijärvi kanssa.
Lautiosaari on Elijärven kaivosradan erkanemisasema, ja käsittää nykyisellään vain erkanemisvaihteen turvavaihteineen sekä pääopastimineen. Elijärven radalle voidaan liikennöidä kulkusuuntaa vaihtamatta ainoastaan Tornion suunnasta: Kemin suunnasta saapuvien junien on peräytettävä kaivokselle.
Lautiosaaren liikennepaikan liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta käsin. Liikennepaikalla ei ole matkustajapalvelua eikä asemarakennusta, ainoastaan laitekaapit.
Lauren Koslow

Lauren Alice Koslow (s. 9. maaliskuuta 1953) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt saippuasarjoissa Päivien viemää, Kauniit ja rohkeat ja Tunteita ja tuoksuja.
Koslow tunnetaan parhaiten roolistaan Päivien viemää -sarjan Kate Robertsina, roolista jota hän on näytellyt vuodesta 1996 lähtien. Yksi keskeisimmistä juonikuvioista sarjassa viimeisimmän vuosikymmenen ajan on ollut Katen vihanpito Sami Bradyn kanssa.
Kauniissa ja rohkeissa Koslow esitti Margo Lynleyta vuosina 1987–1992. Margo oli sarjassa alusta asti mukana ollut muotisuunnittelija, jolla oli vispilänkauppaa Eric Forresterin ja Ridge Forresterin kanssa. Tämän lisäksi hän sai lapsen Clarke Garrisonin kanssa, ja oli naimisissa Bill Spencerin kanssa. Lopulta Margo poistui kaupungista poikansa Mark MacLainen kanssa. Mark palasi sarjaan vuosia myöhemmin aikuiseksi kasvaneena.
Tunteita ja tuoksuja -sarjassa Koslow esiintyi vuosina 1984–1986 esittäen Lindsay Wells Abbottia.
Lapsisotilas

Onni Kokko, 14-vuotias suomalainen lapsisotilas 1918
Kiinalainen 10-vuotias
lapsisotilas toukokuussa 1944.
Lapsisotilas on sotaan osallistuva lapsi. UNICEFin määritelmän mukaan lapsisotilas on  alle 18-vuotias henkilö, joka joko pakotetaan liittymään armeijaan tai osallistumaan aseelliseen välikohtaukseen tai joka tekee niin vapaaehtoisesti. Useammin kysymyksessä on kuitenkin pakko ja lapsen orjuutus. Riskiä joutua lapsisotilaaksi kasvattavat köyhyys, perheestä eroon joutuminen, huonot koulutusmahdollisuudet ja taistelualueella asuminen.
Osa lapsisotilaista osallistuu suoranaisesti taisteluihin, mutta heitä voidaan käyttää myös vartijoina, viestinviejinä, vakoojina tai seksiorjina. Toisinaan he osallistuvat itsemurhatehtäviin tai toimivat ihmismiinanpaljastimina. Joskus lapsia lähetetään tekemään julmuuksia lähisukulaistensa keskuuteen, jotta heidän olisi mahdotonta palata takaisin kotiinsa.
Maailmassa arvioidaan olevan noin 300 000 lapsisotilasta. Edistysaskeleet teknologiassa sekä kevyiden ja helppokäyttöisten automaattiaseiden helppo saatavuus ovat lisänneet lapsisotilaiden käyttöä.
Saksalaisen tutkimusryhmän 2007 tutkimista Ugandassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa taistelleista lapsisotilaista noin kolmasosa kärsi posttraumaattisesta stressireaktiosta, jonka takia he eivät kyenneet käsittelemään normaalisti kokemiaan traumaattisia asioita, vaan joutuivat käymään läpi niiden aiheuttamia tunnetiloja jatkuvasti uudelleen.
Arviolta 40 prosenttia maailman 300 000 lapsisotilaasta on tyttöjä. Jotkut heistä toimivat kokkeina tai siivoojina, mutta ylivoimaisesti suurinta osaa tytöistä käytetään seksiorjina. Konflikteista palaavat tytöt joutuvat usein yhteisönsä hyljeksimiksi.
Kansainvälinen oikeus

YK:n yleissopimuksessa lapsen oikeuksista (20.11.1989) sanotaan artiklassa 38: ”Sopimusvaltiot ryhtyvät kaikkiin mahdollisiin toimenpiteisiin varmistaakseen, etteivät alle 15-vuotiaat henkilöt osallistu vihollisuuksiin.”
Vuonna 2002 voimaan astunut, lasten osallistumista aseellisiin välikohtauksiin koskeva valinnainen protokolla yleissopimukseen asettaa seuraavan ehdon: ”Sopimusvaltiot takaavat, että henkilöitä, jotka eivät ole täyttäneet 18 vuotta, ei värvätä väkisin sopimusvaltioiden asevoimiin.” Lisäksi valinnainen protokolla velvoittaa sopimusvaltiot ”ryhtymään kaikkiin mahdollisiin toimenpiteisiin sellaisen värväyksen ja käytön estämiseksi, mukaan lukien sellaisten laillisten keinojen ottamiseen käyttöön, jotka ovat välttämättömiä tällaisten menettelyjen kieltämiseksi ja kriminalisoimiseksi” (Artikla 4). Mainittu protokolla vaatii sopimusvaltioita myös kotiuttamaan toimivaltansa alueella olevat lapset, jotka on värvätty tai joita on käytetty vihollisuuksissa, ja tarjoamaan apua heidän fyysiseen ja psyykkiseen kuntouttamiseensa (Artikla 6, kohta 3).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lapsisotilas Wikimedia Commonsissa
Lautoka

| Lautoka Lau'Toka |
| --- | --- |
 Lautokan pääkatu
Valtio:  Fidži
Alue:  Western Division
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 607 km²
Väkiluku (2017):  71 573
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lautoka on Fidžin saarivaltion toiseksi suurin kaupunki ja tärkeä satama. Se sijaitsee Viti Levun saaren luoteisrannikolla. Kaupungin väkiluku oli 71 573 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Lautokan pinta-ala on 1 607 km².[lähde? ]
Lautokan tärkein vientituote on sokeriruoko. Suurin osa Fidžin sokerisadosta viedään Lautokan sataman kautta. Lautokan ympäristö on maan tuottoisinta sokeruruo'on kasvatusaluetta. Kaupungissa sijaitsee myös sokeritehdas. Lautokan edustalla sijaitsee korallisaaria, joilla on useita lomailukeskuksia.[lähde? ]
Nadiissa, noin 25 kilometriä Lautokasta etelään, sijaitsee maan tärkein kansainvälinen lentokenttä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lautoka Wikimedia Commonsissa
Lautignac

Lautignac ilmasta
Lautignac on kunta Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2006 oli 258. Lautignacin pinta-ala on 18 km².
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lautignac Wikimedia Commonsissa
La Truite

| La Truite |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joseph Losey
Käsikirjoittaja:   Joseph Losey  Monique Lange 
Perustuu:  Roger Vaillandin romaaniin La Truite (1964)
Tuottaja:  Yves Rousset-Rouard
Säveltäjä:  Richard Hartley
Kuvaaja:  Henri Alekan
Leikkaaja:  Marie Castro-Vasquez
Pääosat:   Isabelle Huppert  Jean-Pierre Cassel  Daniel Olbrychski  Jacques Spiesser  Isao Yamagata  Jeanne Moreau 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Gaumont  TF1 Films Production  SFPC  Partner’s Production 
Levittäjä:  Gaumont Netflix
Ensi-ilta:   1982-9-44. syyskuuta 1982 (Venetsian elokuvajuhlat, Italia)  1982-9-2222. syyskuuta 1982 (Ranska)  
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:   ranska  (esiintyy myös englantia ja japania) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
La Truite on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut Joseph Loseyn ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Jean-Pierre Cassel, Daniel Olbrychski, Jacques Spiesser, Isao Yamagata ja Jeanne Moreau. Elokuva perustuu Roger Vaillandin samannimiseen romaaniin La Truite (1964), jonka pohjalta Joseph Losey ja Monique Lange laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Yves Rousset-Rouard.
La Truite sai ensi-iltansa vuoden 1982 Venetsian elokuvajuhlilla, missä Joseph Losey oli pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen leijonan ehdokkaana. Elokuva sai yhden César-palkinnon kahdesta ehdokkuudestaan; Henri Alekan palkittiin parhaan kuvauksen Césarilla.
Juoni

Frédérique (Isabelle Huppert) asuu ja työskentelee perheensä kalanviljelytilalla pienessä rannikkokaupungissa. Hän on vankina tylsässä avioliitossa, kunnes hän päättää jättää aviomiehensä, perheensä ja kotitilansa ja lähteä suureen maailmaan; hänen unelmanaan olisi työskennellä rahoitusalalla suurkaupungissa. Pian hän päätyy keskelle armotonta yritysmaailmaa, missä hän alkaa tehdä kauppaa seksipalveluista, jotta yritysten liiketoiminnat etenisivät nopeammin. Mitä syvemmälle Frédérique sekaantuu yritysmaailman monimutkaisiin liikeasioihin, sitä voimakkaammaksi käy hänen ikävänsä entistä, yksinkertaista elämäänsä kohtaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Frédérique   |
|  Jean-Pierre Cassel  | … |  Rambert   |
|  Daniel Olbrychski  | … |  Saint-Genis   |
|  Jacques Spiesser  | … |  Galuchat   |
|  Isao Yamagata  | … |  Daigo Hamada   |
|  Jeanne Moreau  | … |  Lou Rambert   |
|  Lisette Malidor  | … |  Mariline   |
|  Jean-Paul Roussillon  | … |  Verjon   |
|  Roland Bertin  | … |  kreivi   |
|  Alexis Smith  | … |  Gloria   |
|  Craig Stevens  | … |  Carter   |
|  Joseph Losey  | … |  cameorooli   |
Julkaisu ja vastaanotto

La Truite sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 4. syyskuuta 1982. Elokuva sai ensi-iltansa Ranskassa 22. syyskuuta 1982, teatterilevityksestä vastasi Gaumont. Sen katsojamäärä oli teatterikierroksen aikana 249 686.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 60 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5,9/10 keskiarvolla. Keräys perustuu viiteen arviointiin. 389 käyttäjästä 42 prosenttia on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,2/5 keskiarvolla.
La Truite julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 2004 ja Ranskassa 2013.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| César | Paras kuvaus | Henri Alekan | Voitto |
| César | Paras lavastus | Alexandre Trauner | Ehdokkuus |
| Venetsian elokuvajuhlien Kultainen leijona | Paras elokuva | Joseph Losey | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

La Truite Internet Movie Databasessa (englanniksi)
La Truite Elonet.
La Truite AllMoviessa. (englanniksi)
La Truite AlloCinéssä (ranskaksi)
La Truite UniFrancessa (ranskaksi)
La Truite Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Lauren MacMullan

Lauren MacMullan vuonna 2013.
Lauren MacMullan (s. 1964) on yhdysvaltalainen animaatio-ohjaaja. Hänen ensimmäinen tv-työnsä oli animaatiosarjassa The Critic ja toinen sarjassa Kukkulan kuningas. Hän on ohjannut muutamia Simpsonit-jaksoja vuosina 2001–2004 ja ollut yksi The Simpsons Movie -elokuvan animaatio-ohjaajista. Myöhemmin MacMullan on työskennellyt Disney-studion elokuvatuotannoissa.
Aiheesta muualla

Lauren MacMullan Internet Movie Databasessa
Karjalan kunnailla 1984

| Karjalan kunnailla 1984 Jaakko Teppo |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1984
 Julkaistu: 10. heinäkuuta 2007
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: kupletti
 Levy-yhtiö: Provisual Oy
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 12.
Jaakko Tepon muut julkaisut
| Ruikonperän suosikit R-Y 2005 | Karjalan kunnailla 1984 2007 | Jälkitauti – Kaikki levytykset 1980–1986 2008 |
Karjalan kunnailla 1984 on laulaja Jaakko Tepon livealbumi, jonka sisältö taltioitiin vuonna 1984. Albumi julkaistiin 10. heinäkuuta 2007 Joensuun Popkatu-tapahtuman yhteydessä.
Albumi ylsi kolmannella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 12, ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Kappaleet

Lihavoidut tekstit ovat musiikkiesityksiä.
Leidis and playboys – 2.42
Täytyy välillä vähän nostaa näitä housuja – 0.40
Se, että minä olen täällä laulamassa on tietysti vähän huono juttu – 2.03
Viime yönä heräsin kammottavaan tunteeseen – 0.43
Minä rakastan kyllä silmittömästi Pirkkoa – 1.23
Minä aloitin muusikon uran – 0.50
No meillähän siellä Ruikonperällä – 1.31
Pitäiskö ruveta rakkaudesta laulamaan – 0.55
Meijän mummo, joka just ja just selvis tohtorin kynsistä – 1.22
Naapurin Mirja – 1.49
Vähän tuntuu kankeelta näin loman jälkeen – 1.18
Semmosia – 1.17
Minähän olen tehnyt kaikenlaisia lauluja rakkaudesta – 0.57
No siinä niitä meijän kylän julkkiksia – 1.22
Enimmäkseen ikäviä asioita – 2.18
Siellä on Ruikonperällä peruselinkeinot – 1.14
Ikäviä tappauksia, niinku se Ryynäsen Vartin palo dopingista – 0.51
Ryynäsen Vartti – 2.42
Englantia vähän tuossa sekkaan – 0.49
Ehottaisin työehtosopimuksen mukaista tupakkitaukoa – 0.44
Pietään semmonen työehtosopimuksen mukainen – 2.16
Nehän ol Topi ja Veikko viime lauantaina istunu – 0.45
Kiitoksia tästä pienestä hetkestä – 0.21
Minä hierasen muutaman nevergreen-kappaleen – 1.01
Pitää vähän nostaa noita lieriä – 0.49
Pamela – 3.20
Minä oon kyllä aika kuuluisa laulaja – 1.03
Topihan oli jo kuuluisuus enne kuin syntymäänsä – 3.12
Helvetin hvyät juhlat oli ne topin 50-vuotisjuhlat – 1.17
Ei oo mummolla oikein ajankulua siellä kylällä – 0.35
Minä en kyllä menis sille meijän tohtorille – 0.40
Meillähän Ruikonperällä teollisuutta jonkun verran – 1.30
Meillähän on yks ainut maanviljelijä – 1.19
Meillähän on kanssa mummon hautajaiset – 0.28
Pitäiskö hierasta joku rakkauslaulu – 0.15
Rakkaus ja mehtärahat – 4.18
Kyllä minä saan vappaasti olla täällä reissun piällä – 0.40
Jälkitauti – 4.49
Semmosia tuossa rapulata ootellessa – 0.41
Tuo äskeinen laulu oli siitä, minkälainen olo – 1.14
Eipä meillä siellä paljoa oo rahoja – 0.59
Se on se Veikko vähän semmonen, että juopi – 1.28
Minä lähen tästä pikkuhiljaa kuleksimmaan – 0.36
Kyläniemi

Kyläniemi
Kyläniemen lossi. Taustalla Kutveleen kanava ja Kyläniemi siitä oikealle.
| --- | --- |
Sijainti:  Taipalsaari Etelä-Karjala Suomi
Vesialue:  Saimaa: Suur-Saimaa
Korkein kohta:  120 m mpy. 
Pinta-ala:  22,83 km²  
| --- | --- |
Asukasluku:  25 
Asutuskeskukset:  Suikka, Hentula
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Etelärannan jyrkät ja paahteiset rinteet ja näkymä Suur-Saimaalle.
Etelärantaan laskee jyrkät portaat.
Etelärannat ovat vedenhuuhtomaa toisen Salpausselän kivikkoa.
Salpalinjan ilmatorjunta-aseman jäännökset.
Hentulassa kalasataman aluksia.
Kyläniemi on saari tai 1700-luvun lopulla rakennetun kanavan mantereesta erottama niemi keskellä varsinaisen Saimaan Suur-Saimaata Taipalsaarella Etelä-Karjalassa. Saarena se on Suomen sisävesien 20. suurin saari.
Luontoarvoja

Kyläniemelle on merkitty Natura 2000-hankkeen puitteessa luonnonsuojelualueeksi kaksi erillistä aluetta (tunnus FI0422005, 460 hehtaaria). Toinen alue muodostuu itäosasta ja keskiosan eteläosasta ja toinen osa Taipaleen saarenosasta. Suojelun perusteena on harjualueen geologiset muodostumat ja harjualueen kasvusto. Kangasmetsät ovat kanerva- ja puolukkatyypin kangasmetsää, jossa esiintyy jäkälälaikkuja. Kasvistoon kuuluvat muun muassa kangasvuokko, kangasajuruoho, kangassara, hietaneilikka, hietaorvokki, häränsilmä, metsänätkelmä, lehtoneidonvaippa, ukontulikukka ja kangaskorte. Osa kasveista ovat tulleet Suomeen heti jääkauden päätyttyä ja edustavat mieluummin arokasvillisuutta kuin metsäkasvillisuutta.
Virkistystoiminta

Rastinniemi on Etelä-Karjalan virkistysaluesäätiön omistama yleiseen käyttöön tarkoitettu kohde, jossa on kaksi nuotiokatosta, käymälät ja jätehuolto. Alueella voi väliaikaisesti yöpyä teltassa. Kohde on saavutettavissa vesitse, ja maitse autolla, kun Hentulasta jatkaa yli kolme kilometriä länteen päin.
Kyläniemen keskivaiheilla on punaisin viitoin merkittyjä retkipolkuja, jotka seuraavat saaren etelä- ja pohjoisrantoja.
Lossi sillaksi?

Suomessa on vuosikymmeniä johdonmukaisesti korvattu lossit kiinteillä siltayhteyksillä. Myös Kyläniemen lossia on harkittu korvattavaksi sillalla. Sillan ongelmana on Kutveleen kanavassa oleva syväväylä, jolloin sillasta täytyy tehdä riittävän korkea (18 metriä).