stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Majuri maantieltä
Aiheesta muualla

Majuri maantieltä Elonet.
| n k Linkitetty data: Majuri maantieltä (Q11880646) |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: elokuva
ohjaaja: Ossi Elstelä
alkuperämaa: Suomi
alkuperäiskieli: suomi
 : SPARQLHaku löytää elokuvat, jotka täyttävät kaikki valitsemasi ehdot.  (hakuohje)Mallineen hakukäyttöliittymä vaatii toimiakseen asetuksista linkitetty data -pienoisohjelman.
Rauno Malm

Rauno Aatos Malm (15. elokuuta 1937 – 21. toukokuuta 2007) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1956–1959 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Malm edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Tapparaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 27 ottelua, joissa hän teki yhden maalin ja istui jäähyllä kaksi minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Tapparan joukkueessa vuonna 1959 sekä saavutti yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin.
Bronisław Malinowski (juoksija)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bronisław Malinowskin muistomerkki. |  Bronisław Malinowskin muistomerkki. |  Bronisław Malinowskin muistomerkki. |  |
Maa:   Puola
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | 3 000 metrin esteet |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | 3 000 metrin esteet |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 1974 | 3 000 metrin esteet |  |
|  Kultaa | Praha 1978 | 3 000 metrin esteet |  |
Bronisław Malinowski (4. kesäkuuta 1951 Nowe, Puola – 27. syyskuuta 1981 Grudziądz) oli puolalainen juoksija.
Malinowski teki läpimurtonsa vuoden 1970 nuorten EM-kisoissa voittamalla kultaa 2 000 metrin esteissä. Hän osallistui ensimmäistä kertaa aikuisten arvokisoihin seuraavan vuoden EM-kisoissa Helsingissä, joissa hän sijoittui kahdeksanneksi 5 000 metrillä. Münchenin olympialaisissa hän oli jälleen estejuoksijana, sijoittuen neljänneksi.
Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa ja saman tien kultaisen Malinowski sai EM-Roomassa 1974, jossa hän voitti 3 000 metrin estejuoksun ajalla 8.15,04 sijoituttuaan muutamaa päivää aiemmin 10 000 metrillä neljänneksi. Vuoden 1975 universiadeissa Roomassa Malinowski voitti estejuoksussa kultaa ajalla 8.22,32.
Montrealin olympialaisissa Malinowski sai hopeaa Ruotsin Anders Gärderudin voittaessa. Kovatasoisessa kilpailussa Malinowskin aika 8.09,2 alitti entisen maailmanennätyksen.
Prahan EM-kisoissa Malinowski uusi neljän vuoden takaisen mestaruutensa ajalla 8.15,08.
Moskovan olympialaisissa Malinowski saavutti vihdoin pitkään tavoittelemansa olympiakultamitalin dramaattisessa kilpailussa. Tansanian Filbert Bayi lähti heti alussa karkuun pääjoukolta ja johti kaksi kierrosta ennen maalia lähes 50 metrillä. Malinowski tavoitti askel askeleelta väsynyttä Bayia ja siirtyi kärkeen juuri ennen viimeistä vesihautaa voittaen lähes kolmen sekunnin erolla.
Vain runsas vuosi suurimman voittonsa jälkeen Malinowski menehtyi auto-onnettomuudessa.
Mallomys

| Mallomys |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Hiirimäiset jyrsijät Myomorpha
Yläheimo::  Muroidea
Heimo::  Rottaeläimet Muridae
Alaheimo::  Varsinaiset hiiret ja rotat Murinae
Suku::  Mallomys  Thomas, 1898
Katso myös
   Mallomys Wikispeciesissä   Mallomys Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mallomys on varsinaisten hiirten ja rottien alaheimoon (Murinae) kuuluva jyrsijöiden suku, johon kuuluvat ainakin seuraavat lajit:
Mallomys aroaensis
Mallomys gunung
Mallomys istapantap
Mallomys rothschildi – pehmeähäntärotta
Vanhentuneen luokittelun (1980) mukaan Uudessa-Guineassa elävä pehmeähäntärotta oli Mallomys-suvun ainoa laji. M. gunung ja M. istapantap löydettiin vasta vuonna 1989, ja M. aroaensis-lajin yksilöitä pidettiin ennen pehmeähäntärotan lajiin kuuluvina.
Edellä mainittujen lajien lisäksi Uudesta-Guineasta on 2000-luvulla löydetty kaksi uutta Mallomys-suvun lajia, joilla ei vielä ole tieteellistä nimeä. Bruce Beehlerin johtama Conservation Internationalin ja Indonesian tiedeinstituutin (engl. Indonesia Institute of Science) tieteilijäryhmä raportoi 17. joulukuuta 2007 löytäneensä uuden Mallomys-sukuun kuuluvan jättiläisrottalajin kesäkuussa 2007 Papuan saaren Indonesian puoleisesta osasta Foja-vuoristosta. Lajinmääritys ja tutkimus oli joulukuussa 2007 yhä meneillään. Rottalaji on noin viisi kertaa normaalin kaupunkirotan kokoinen ja kesy. Vuonna 2009 kansainvälinen tutkijoista ja BBC:n kuvaajista koostunut ryhmä löysi Papua-Uuden-Guinean Bosavi-vuoren kraatterista entuudestaan tuntemattoman Mallomys-lajin, joka kasvaa 1,5 kilogramman painoiseksi.
Soile Malm

Soile Malm (s. 29. elokuuta 1957) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa Kemin Intoa, jossa hän voitti kaksi Suomen mestaruutta ja Naisten Suomen Cupin. Malm pelasi vuosina 1974–1979 maajoukkueessa 16 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Maali oli maajoukkueen historian ensimmäinen ja hän teki sen Ruotsia vastaan voittoon päättyneessä ottelussa 12. kesäkuuta 1976.
Malm valittiin vuoden naisjalkapalloilijaksi vuonna 1977.
Makedonia (maantiede)

Makedonian alueen topografinen kartta.
Makedonia (kreik. Μακεδονία, Makedonía, lat. Macedonia, mak. Македонија, Makedonija) on historiallis-maantieteellinen alue Balkanin niemimaalla. Sen nimi on peräisin antiikin aikaiselta, aluetta hallinneelta Makedonian valtakunnalta. Nykyisin historiallinen Makedonia jakaantuu pääasiassa Kreikan ja Pohjois-Makedonian alueille. Pienempiä osia on Bulgarian, Albanian, Kosovon ja Serbian alueilla.
Antiikin aikana > Makedonian valtakunta

Makedonian valtakunta oli helleeninen valtakunta, jonka pääalueet sijaitsivat nykyisen Kreikan alueella sen pohjoisosassa. Se syntyi noin 700 eaa. ja sen suurinta kukoistuskautta oli 300-luku eaa. Tuolloin valtakunta valloitti ensin Filippos II:n johdolla koko Kreikan alueen ja sitten Aleksanteri Suuren johdolla suuren osan kreikkalaisten tuolloin tuntemasta maailmasta, mukaan lukien Persian ja Egyptin. Hellenistisellä kaudella valtakunta käsitti jälleen lähinnä valtakunnan vanhan ydinalueen Pohjois-Kreikassa sekä muun Manner-Kreikan. Alue liitettiin Rooman valtakuntaan vuonna 168 eaa. Roomalaisajalla alue muodosti alun perin Rooman provinssin nimeltä Macedonia. Myöhemmin alkuperäinen Makedonian alue Pohjois-Kreikassa oli jaettuna kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Macedonia prima ja Macedonia secunda.
Nykyaikana > Kreikan Makedonia

Makedonia on yksi nykyisen Kreikan valtion historiallis-maantieteellisistä alueista. Alue liitettiin Kreikkaan ensimmäisen ja toisen Balkanin sodan vuosina 1912–1913 jälkeen.
Nykyisin kreikkalainen Makedonia jakaantuu kolmeen hallinnolliseen alueeseen, jotka ovat:
Itä-Makedonia ja Traakia
Keski-Makedonia
Länsi-Makedonia
Kreikkalaisen Makedonian keskus on Thessalonikin kaupunki.
Nykyaikana > Pohjois-Makedonia

Pohjois-Makedonia, aiemmin Makedonian tasavalta tai virallisesti Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, on yksi hajonneesta Jugoslaviasta vuonna 1991 syntyneistä valtioista. Päin vastoin kuin edellä mainitut kreikkalaiset alueet, kyseessä on eteläslaavilainen valtio. Pohjois-Makedonian pääkaupunki on Skopje.
Koska historiallisen Makedonian alue jakaantuu pääosin kahden valtion alueelle, Kreikan ja Makedonian tasavallan välillä oli pitkään kiistaa Makedonian nimestä. Kreikka vastusti pitkään sitä, että nimi ”Makedonia” esiintyy sen pohjoisen naapurin nimessä, ja halusi, että nimellä viitattaisiin vain antiikin aikaiseen valtakuntaan sekä Kreikan nykyiseen maakuntaan. Pitkäkestoinen kiista tunnetaan Makedonian nimikiistana. Kiista sovittiin vuonna 2018, jolloin Makedonian tasavallan nimeksi sovittiin Pohjois-Makedonia. Nimenmuutos astui voimaan vuonna 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makedonia (maantiede) Wikimedia Commonsissa
Antiikin Makedonian alueet.
Nykyinen maantieteellinen Makedonia ympäröity harmaalla viivalla ja historiallisen Makedonian valtakunnan alue punaisella. Lisäksi:  Kreikan Makedonia   Pohjois-Makedonia
Sulo Malm

Sulo Aate Malm (4. elokuuta 1895 Ropsu, Inkerinmaa – 4. huhtikuuta 1959) oli Suomen armeijan eversti, joka sodanaikana vastasi sotavangeista.
Malm kävi venäläistä jalkaväen upseerikoulua ja osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Venäjän 130. jalkaväkirykmentissä. Hän haavoittui ja joutui Itävaltaan sotavankeuteen vuosiksi 1915–1918. Malm astui Suomen armeijan palvelukseen 5. syyskuuta 1919 luutnanttina. Hän palveli Viipurin rykmentissä 1919–1921 ja osallistui myös Viron vapaussotaan sekä Aunuksen retkeen. kenttätykistörykmentti 3:ssa (KTR 3) hän oli nuorempana upseerina, patterinpäällikkönä, aliupseerikoulun johtajana sekä patteristonkomentajana 1921–1928. Sotakorkeakoulun yleisen osaston hän kävi 1927–1929. Tämän jälkeen hän toimi yleisesikuntaupseerina 1. divisioonassa 1929–1930. Puolustusministeriössä toimistopäällikkönä hän toimi 1930-1939. Vuodesta 1939 alkaen hän toimi Jääkäriprikaatin esikuntapäällikkönä.
Talvisodan aikana Malm toimi Päämajan järjestelyosaston päällikkönä. Jatkosodassa Malm toimi aluksi Jalkaväkirykmentti 11 komentajana 9. lokakuuta 1941 saakka. Sen jälkeen hän toimi Päämajan järjestelyosaston päällikkönä, toukokuusta järjestelyosaston sotavankitoimiston päällikkönä, ja lokakuusta 1943 sotavankikomentajana. Näissä tehtävissä Malm vastasi käytännössä vuoden 1942 alusta ylimpänä päällikkönä suomalaisten hallussa olleiden sotavankien kohtelusta. Jatkosodan aikana suomalaisten hallussa olleista 67 000 sotavangista kuoli noin 30 prosenttia.
Malm tuomittiin sodan jälkeen sotaylioikeudessa sakkoihin asiakirjojen tuhoamisesta, sillä hän oli syys-lokakuun vaihteessa 1944 polttanut kenraaliluutnantti Lennart Oeschin käskystä sekä Yleisesikunnan että Päämajan kappaleet tutkimusasiakirjoista, jotka koskivat Oeschin ja hänen vävynsä, sotavankileirin komentajana toimineen Eero Neron vastuulla olevalla leirillä tapahtuneita surmia. Myöhempien tutkimusten perusteella Nero tuomittiin elinkautiseen 33 taposta ja Oesch sai kolme vuotta vankeutta 17 sotavangin kuolemantuottamuksesta.
Ylennykset: luutnantti 1919, kapteeni 1922, majuri 1926, everstiluutnantti 1930, eversti 1940.
Malgobek

| Malgobek (Малгобек) Mağalbike |
| --- | --- |
 Malgobek
 Koordinaatit: 43.508°N, 44.589°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Ingušia
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunkipiiri
Väkiluku (2010)  ():  31 018
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 www.malgobek.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Malgobek (ven. Малгобе́к, ingušian kielellä: Магӏалбике, Mağalbike) on kaupunki Venäjän federaation Pohjois-Kaukasiassa sijaitsevassa Ingušian tasavallassa, linnuntietä 42 kilometriä pääkaupungista Magasista pohjoisluoteeseen. Se on Mağalbiken piirin hallinnollinen keskus, muttei itse kuulu siihen vaan muodostaa oman kaupunkipiirinsä.
Asukasluvun kehitys

Asukasluvultaan Malgobek on Ingušian kolmanneksi suurin kaupunki Nazranin (93 335 as.) ja Ordžonikidzevskajan (61 598 as.) jälkeen. Se on väkiluvultaan merkittävästi pääkaupunki Magasia suurempi.
13 900 (1959)
20 364 (1989)
41 876 (2002)
31 018 (2010)
Historia

Malgobekin asutus perustettiin vuonna 1935 ja kaupunki siitä tuli 1939. Toisessa maailmansodassa Malgobek oli Saksan miehittämä 12. syyskuuta 1942 - 3. tammikuuta 1943.
Malabo

| Malabo |
| --- | --- |

 vaakuna
 Malabo
 Koordinaatit: 3°45′N, 8°47′E 
Valtio:   Päiväntasaajan Guinea
Provinssi:  Bioko Norte
Perustettu:  1827
Väkiluku (2014):  145 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Malabo on Päiväntasaajan Guinean pääkaupunki ja yksi harvoista pääkaupungeista, joka ei ole päämantereella. Se on Biokon saaren tärkein kaupunki ja sijaitsee saaren pohjoisrannikolla. Kaupungin satama on luonnonsatama, joka on syntynyt tulivuoren kraatteriin. Kaupungin asukasluku on kasvanut nopeasti, ja se on nyt yli 100 000. Malabo on myös Bioko Norten provinssin pääkaupunki. Ennen öljyn löytymistä tärkeimmät vientituotteet olivat kaakao, jalopuu ja kahvi.
Malabossa on ympäri vuoden päivän ylin lämpötila noin 30 °C ja yön alin noin 20 °C. Sadetta saadaan yhteensä 1890 mm vuodessa, eniten huhtikuusta lokakuuhun jatkuvan sadekauden aikana. Pilvisyys on runsasta ympäri vuoden.
Historia

Britit perustivat Malabon vuonna 1827 nimellä Port Clarence. Kun Biokon saari palasi Espanjan haltuun vuonna 1843, Malabo nimettiin uudelleen Santa Isabeliksi.
Kaupungista tuli Päiväntasaajan Guinean pääkaupunki vuonna 1969, ja vuonna 1973 pääkaupungin nimeksi muutettiin Malabo. Aiemmin pääkaupunkina oli ollut Bata.
Öljyn löytyminen on muuttanut kaupungin öljynporaajien vapaa-ajanviettopaikaksi, mutta sen siirtomaa-ajan perinne näkyy edelleen.
Nähtävyyksiä

Malabon tuomiokirkko on valmistunut vuonna 1916. Se edustaa uusgoottilaista arkkitehtuuria.
Malabon yhteyteen on rakennettu Sipopon eliittikaupunginosa, johon pääsee moottoritietä lentoasemalta. Sen konferenssikeskus valmistui Afrikan unionin huippukokoukseen 2011. Sipopossa on hienoja hotelleja, golfkenttä ja laadukkaat palvelut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malabo Wikimedia Commonsissa
| n k Afrikan pääkaupungit |
| --- | --- |
Pääkaupungit:  Abuja, Nigeria  Accra, Ghana  Addis Abeba, Etiopia  Alger, Algeria  Antananarivo, Madagaskar  Asmara, Eritrea  Bamako, Mali  Bangui, Keski-Afrikan tasavalta  Banjul, Gambia  Bissau, Guinea-Bissau  Brazzaville, Kongon tasavalta  Conakry, Guinea  Dakar, Senegal  Djibouti, Djibouti  Dodoma, Tansania  Freetown, Sierra Leone  Gaborone, Botswana  Gitega, Burundi  Harare, Zimbabwe  Jamestown, Saint Helena  Juba, Etelä-Sudan  Kairo, Egypti  Kampala, Uganda  Khartum, Sudan  Kigali, Ruanda  Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta  Libreville, Gabon  Lilongwe, Malawi  Lobamba, Swazimaa  Lomé, Togo  Luanda, Angola  Lusaka, Sambia  Malabo, Päiväntasaajan Guinea  Mamoudzou, Mayotte  Maputo, Mosambik  Maseru, Lesotho  Mbabane, Swazimaa  Mogadishu, Somalia  Monrovia, Liberia  Moroni, Komorit  Nairobi, Kenia  N’Djamena, Tšad  Niamey, Niger  Nouakchott, Mauritania  Ouagadougou, Burkina Faso  Port Louis, Mauritius  Porto-Novo, Benin  Praia, Kap Verde  Pretoria, Etelä-Afrikka Bloemfontein  Kapkaupunki  Rabat, Marokko  Saint-Denis, Réunion  São Tomé, São Tomé ja Príncipe  Tripoli, Libya  Tunis, Tunisia  Victoria, Seychellit  Windhoek, Namibia  Yaoundé, Kamerun  Yamoussoukro, Norsunluurannikko 
Vuonna 1916 valmistunut Elisabet Pyhän katedraali Malabossa.
Malin frangi

Malin frangi (ransk. franc malien) oli Malin rahayksikkö vuosina 1962–1984. Se jakautui sataan centimeen.
Historia

Mali vetäytyi vuonna 1962 CFA-frangia käyttäneestä Afrikan rahayhteisöstä ja otti käyttöön oman valuuttansa. Muutos aiheutti Bamakossa yksityiskauppiaiden mellakan, jonka vuoksi poliitikot Fily Dabo Sissoko ja Hamadoun Dicko sekä kauppias Kassoum Touré tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Lisäksi 77 henkilöä sai pakkotyörangaistuksia.
Vuonna 1967 Mali oli ajautunut vakaviin talousvaikeuksiin ja etsi Ranskan tukea rahajärjestelmälleen. Ranskan takaama Malin frangi devalvoitiin 50 prosentilla ja siitä tuli vaihdettava valuutta. Kaksi Malin frangia vastasi yhtä CFA-frangia ja sata yhtä Ranskan frangia. 1970-luvun lopulta lähtien Mali yritti liittyä Länsi-Afrikan rahaliittoon UMOA:an, mutta Ylä-Volta esti sen aikeet veto-oikeudellaan vuosien 1974–1975 rajasodan takia. Vuonna 1984 Mali hyväksyttiin UMOA:n jäseneksi ja CFA-frangi korvasi Malin frangin.
Setelit ja kolikot

Malin tasavallan pankin vuosina 1962 ja 1967 julkaisemat setelisarjat käsittävät 50, 100, 500, 1 000 ja 5 000 frangin setelit. Ne on päivätty maan itsenäistymispäivälle vuonna 1960 ja varustettu presidentti Modibo Keïtan kuvalla. Malin keskuspankin vuodesta 1970 lähtien julkaisema päiväämätön sarja käsittää 100, 500, 1 000, 5 000 ja 10 000 frangin setelit, joissa on kuvattu erilaisia paikallisia aiheita.
Vuodelle 1961 päivättyjen 5, 10 ja 25 frangin kolikoiden kuva-aiheita ovat virtahepo, hevonen ja leijona. Presidentti Keïtan kuvalla on varustettu itsenäistymispäivälle päivätyt 10, 25 ja 50 sekä vuonna 1967 julkaistut 10, 25, 50 ja 100 frangin kolikot. Vuosina 1975–1977 julkaistiin 10, 25, 50 ja 100 frangin kolikot, joiden kuva-aiheita ovat riisi, hirssi ja maissi.
Maljakko

Tapio Wirkkalan Kantarelli-maljakoita.
Maljakko on  koristeellinen usein kukkien säilytykseen tarkoitettu astia. Se voidaan valmistaa esimerkiksi lasista, usein myös posliinista tai keramiikasta. Leikkokukkien asetteluun tarkoitettu maljakko valmistetaan niin, että sen pohjalle voidaan laskea vettä ja sen yläosa on avoin niin, että kukat voidaan asettaa siihen. Maljakko on myös usein maalattu erilaisilla koristeellisilla kuvioilla tai kuvituksilla.
Antiikin ajan keramiikan tutkimuksessa käytetään maljakon sijasta ennemmin termiä vaasi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maljakko Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Vase
Käännös suomeksi
Torsten Malinen

| Torsten Malinen> Oikeusministeri |
| --- | --- |
 Sunilan I hallitus 17.12.1927 - 22.12.1928  
Edeltäjä:  Väinö Hakkila
Seuraaja:  Anton Kotonen
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1877 Pirkkala
Kuollut: 12. helmikuuta 1951 (73 vuotta) Jämsä
Ammatti:  juristi
Torsten Henrik Malinen (synt. Malin, 14. marraskuuta 1877 Pirkkala – 12. helmikuuta 1951 Jämsä) oli suomalainen juristi, joka toimi oikeusministerinä vuosina 1927–1928.
Malisen vanhemmat olivat Pirkkalan kirkkoherra, rovasti Henrik Malin (1824–1898) ja Sofia Eleonora von Platen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Tampereen lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1902. Malinen sai varatuomarin arvon 1905.
Malinen oli aluksi Tampereella rahatoimikamarin notaarina, vuodesta 1908 raastuvanoikeuden rikosasiain notaarina ja vuodesta 1914 maistraatin oikeusneuvosmiehenä. Hän oli 1915–1919 Porin pormestarina ja sen jälkeen Turun hovioikeudessa kanslistina, notaarina, viskaalina ja viimeksi asessorina 1927–1932. Hän oli kihlakunnantuomarina Jämsässä 1932–1943 ja Ilmajoella 1943–1947 ja lainvalmistelukunnan jäsenenä 1924–1933. Malinen toimi eri aikoina Huopalahden kunnanvaltuuston puheenjohtajana, Haagan kauppalanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana sekä Haagan kauppalanjohtajana. Hän oli Kaupunkiliiton hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana. Malinen julkaisi kirjoituksia kunnallisista kysymyksistä ja hän toimi muun muassa selvitysmiehenä Tampereen läntisten esikaupunkien liitoskysymyksessä. Malinen toimi myös Jämsän kauppalanjohtajana. 
. Oikeusministerinä hän oli Sunilan I hallituksessa 1927–1928. Malinen toimi hallituksessa ammattiministerinä. Hän sai laamannin arvonimen vuonna 1939.
Torsten Malinen oli naimisissa vuodesta 1910 Hilma Dagmar Kentän (entinen Avenius) kanssa.
Julkaisuja

Tampereen kaupungin kunnallinen asetuskokoelma: sisältää 1917 vuoden syyskuuhun annetut kunnalliset asetukset; toim. Torsten Malinen. Tampereen kaupunki, Tampere 1917
Katukysymys kaupungeissa ja kauppaloissa teoksessa Lainsäädäntö kaupunkien asemakaava- ja rakennusoloista. Tampere 1923
Johan Aksel Malmgren

Johan Aksel Malmgren (14. huhtikuuta 1847 Uusikaupunki – 7. joulukuuta 1913 Turku) oli suomalainen virkamies ja sanomalehdentoimittaja.
Malmgrenin vanhemmat olivat kauppias Johan Malmgren ja Johanna Helena Westergren. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta vuonna 1865, opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1870 ja maisteriksi vuonna 1873.
Malmgren työskenteli opettajana vuodesta 1871 ja Turun tuomiokapitulin notaarina vuodesta 1876. Hän toimi Suomen Evankelisen Seuran ja Suomen Pipliaseuran sihteerinä, seurojen arkistonhoitajana, Turun synodaalikokousten notaarina, kirkolliskokousten arkiston- ja rahastonhoitajana, piispainkokousten sihteerinä ja kirkollisviraston leski- ja orpolasten kamreerina.
Malmgren oli Sanomia Turusta -lehden päätoimittaja vuosina 1875–1886 ja 1888–1901. Hän kuului Turun Säästöpankin isännistöön ja Suomen Talousseuran johtokuntaan ja toimi Turun suomalaisen tyttökoulun johtokunnan puheenjohtajana.
Makrónisos (Kykladit)

Makrónisoksen saari ilmasta.
| --- | --- |
Muut nimet:  Makronísi (Μακρονήσι)
Sijainti:  37°42′00″N, 24°07′00″E, Kéa Kéa-Kýthnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Korkein kohta:  Trypití, 281 m
Pinta-ala:  18,427 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  9
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Makrónisos (kreik. Μακρόνησος) eli Makronísi (Μακρονήσι), ”Pitkä saari”, on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 18,427 neliökilometriä ja asukasluku 9 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Makrónisos kuuluu Kéan kuntaan, Kéa-Kýthnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Maantiede

Makrónisos sijaitsee Attikan rannikon eteläisimmän kärjen Soúnion niemen edustalla aivan sen itärannikolla. Sen etäisyys rannikkoon on 3–6 kilometriä. Tästä huolimatta se luetaan kuitenkin muutoin kauempana merellä sijaitseviin Kykladien saariin. Saari on pitkä ja kapea, ja sen pituus on noin 12,9 kilometriä. Makrónisoksen kaakkoispuolella sijaitsee Kéan saari.
Historia > Antiikki

Antiikin aikana saari tunnettiin nimillä Helenē (Ἑλένη) ja Makris (Μάκρις). Ensin mainittu nimi oli peräisin siitä, että kreikkalaisen mytologian Helenan uskottiin käyneen saarella; jälkimmäinen nimi viittasi puolestaan nykyisen nimen tavoin saaren pituuteen. Saarella oli yksi polis eli kaupunkivaltio, Helene.
Historia > Myöhempi historia

Myöhempinä aikoina Makrónisos on toiminut usein vankisaarena. Ensimmäisen ja toisen Balkanin sodan aikaan vuosina 1912–1913 sinne sijoitettiin turkkilaisia sotavankeja. Kreikan sisällissodan alusta vuodesta 1946 aina Kreikan sotilasjuntan kaatumiseen vuonna 1973 saakka saari toimi vankipaikkana kommunisteille ja muille poliittisille vangeille. Vankeja kidutettiin, ja monet kuolivat siellä. Saaren tunnettuihin vankeihin lukeutuvat muun muassa säveltäjä Míkis Theodorákis, runoilija Giánnis Rítsos ja elokuvaohjaaja Pantelís Voúlgaris. Sittemmin saari on toiminut tapahtumien muistopaikkana.