stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Käsipallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2018
Toinen kierros > Lohko I (Nantes)

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Venäjä  | 5 | 4 | 0 | 1 | 141 | 131 | +10 | 8 |
|  Ranska  | 5 | 3 | 1 | 1 | 136 | 118 | +18 | 7 |
|  Ruotsi  | 5 | 2 | 1 | 2 | 139 | 132 | +7 | 5 |
|  Tanska  | 5 | 2 | 0 | 3 | 123 | 143 | -20 | 4 |
|  Montenegro  | 5 | 2 | 0 | 3 | 124 | 128 | -4 | 4 |
|  Serbia  | 5 | 1 | 0 | 4 | 131 | 142 | -11 | 2 |
| I-lohkon ottelut  | I-lohkon ottelut  | I-lohkon ottelut  | I-lohkon ottelut  | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6.12. | Tanska  | 23–29 |  Ranska | [vanhentunut linkki] |
| 6.12. | Ruotsi  | 28–30 |  Montenegro | [vanhentunut linkki] |
| 9.12. | Ruotsi  | 21–21 |  Ranska | [vanhentunut linkki] |
| 9.12. | Serbia  | 25–29 |  Venäjä | [vanhentunut linkki] |
| 10.12. | Tanska  | 21–32 |  Venäjä | [vanhentunut linkki] |
| 10.12. | Serbia  | 27–28 |  Montenegro | [vanhentunut linkki] |
| 12.12. | Tanska  | 24–23 |  Montenegro | [vanhentunut linkki] |
| 12.12. | Ruotsi  | 39–30 |  Venäjä | [vanhentunut linkki] |
| 12.12. | Serbia  | 28–38 |  Ranska | [vanhentunut linkki] |
Toinen kierros > Lohko II (Nancy)

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Alankomaat  | 5 | 4 | 0 | 1 | 128 | 126 | +2 | 8 |
|  Romania  | 5 | 3 | 0 | 2 | 140 | 132 | +8 | 6 |
|  Norja  | 5 | 3 | 0 | 2 | 155 | 131 | +24 | 6 |
|  Unkari  | 5 | 3 | 0 | 2 | 139 | 146 | -7 | 6 |
|  Saksa  | 5 | 2 | 0 | 3 | 132 | 137 | -5 | 4 |
|  Espanja  | 5 | 0 | 0 | 5 | 127 | 149 | -22 | 0 |
| II-lohkon ottelut  | II-lohkon ottelut  | II-lohkon ottelut  | II-lohkon ottelut  | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7.12. | Espanja  | 23–29 |  Saksa | [vanhentunut linkki] |
| 7.12. | Unkari  | 25–38 |  Norja | [vanhentunut linkki] |
| 9.12. | Unkari  | 26–25 |  Saksa | [vanhentunut linkki] |
| 9.12. | Alankomaat  | 29–24 |  Romania | [vanhentunut linkki] |
| 11.12. | Espanja  | 25–27 |  Romania | [vanhentunut linkki] |
| 11.12. | Alankomaat  | 16–29 |  Norja | [vanhentunut linkki] |
| 12.12. | Espanja  | 26–33 |  Norja | [vanhentunut linkki] |
| 12.12. | Unkari  | 31–29 |  Romania | [vanhentunut linkki] |
| 12.12. | Alankomaat  | 27–21 |  Saksa | [vanhentunut linkki] |
Sijoitusottelut > Sijat 5–6 (Pariisi)

| Ottelu sijoista 5–6 | Ottelu sijoista 5–6 | Ottelu sijoista 5–6 | Ottelu sijoista 5–6 | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.12. | Ruotsi  | 29–38 |  Norja | [vanhentunut linkki] |
Sijoitusottelut > Välierät (Pariisi)

| Välieräottelut | Välieräottelut | Välieräottelut | Välieräottelut | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14.12. | Venäjä  | 28–22 |  Romania | [vanhentunut linkki] |
| 14.12. | Alankomaat  | 21–27 |  Ranska | [vanhentunut linkki] |
Sijoitusottelut > Pronssiottelu (Pariisi)

| Pronssiottelu | Pronssiottelu | Pronssiottelu | Pronssiottelu | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.12. | Romania  | 20–24 |  Alankomaat | [vanhentunut linkki] |
Sijoitusottelut > Loppuottelu (Pariisi)

| Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu | raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16.12. | Venäjä  | 21–24 |  Ranska |  (Arkistoitu – Internet Archive) |
Luettelo suomalaisten voittamista Formula 1 -osakilpailuista

Luettelo suomalaisten voittamista Formula 1 -osakilpailuista sisältää kaikki suomalaisten voittamat Formula 1-sarjan osakilpailut. Ensimmäinen suomalainen osakilpailuvoittaja oli Keke Rosberg voittaessaan Sveitsin osakilpailun 29. elokuuta 1982 Dijon-Prenoisin radalla Ranskassa. Edellinen suomalainen osakilpailuvoitto on Valtteri Bottaksen voitto Turkin osakilpailusta 10. lokakuuta 2021.
Eniten voittoja suomalaisista on saavuttanut Kimi Räikkönen, joka on voittanut urallaan 21 osakilpailua. Yhteensä suomalaisvoittajia on ollut viisi.
Lysippides-maalari

| Lysippides-maalari |
| --- | --- |
 Sotilas aseistautuu naisen avustuksella. Lysippides-maalarin kuvitusta mustakuviotekniikalla koristellussa amforassa, n. 530–510 eaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 500-luku eaa.
Kuollut: 500/400-luku eaa.
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 530–510 eaa.
Taidesuuntaus:  mustakuviokeramiikka
Lysippides-maalari oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi attikalaista mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa arkaaisella kaudella noin vuosina 530–510 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta.
Lysippides-maalari toimi savenvalaja Andokideen työpajassa. Hän maalasi erityisesti amforoita. Mustakuviokeramiikan lisäksi Lysippides-maalari teki myös niin kutsuttua kaksikielistä keramiikkaa, joka yhdisteli kumpaakin tyyliä samassa vaasissa. Tässä hän teki ilmeisesti yhteistyötä savenvalaja Andokideen työpajassa myös toimineen Andokides-maalarin kanssa, niin että Andokides-maalari maalasi punakuviopuolen ja Lysippides-maalari mustakuviopuolen. Heitä on joskus ehdotettu samaksi henkilöksi, mutta tyylien perusteella maalarit vaikuttavat eri henkilöiltä.
Teoksia

Amfora, n. 530 eaa.
Amfora, n. 530 eaa.
Amfora, n. 530 eaa.
Krateeri, n. 525–510 eaa.
Amfora, n. 520 eaa.
Lotus E21

| Lotus E21 |
| --- | --- |
 Kimi Räikkönen Malesian GP:ssä.
Talli:   Lotus
Suunnittelija(t):   James Allisontarvitaan parempi lähde
Kuljettajat:  7.  Kimi Räikkönen 7.  Heikki Kovalainen 8.  Romain Grosjean
Teknisiä tietoja
Renkaat:  P Pirelli
Polttoaine:  Total
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  Renault RS27-2013 2.4 L (146 cu in) V8 (90°)
Voimansiirto:  Alumiinirakenteinen pituussuunnassa asennettu 7-vaihteinen puoliautomaattinen Renault-vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Australian GP 2013
Kilpailuja:  19
Voittoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  2
Palkintosijoja:  10
MM-pisteitä:  315
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Lotus E21 on brittiläisen Formula 1 -talli Lotuksen käyttämä auto kaudella 2013. Autolla kilpailivat suomalainen Kimi Räikkönen sekä ranskalainen Romain Grosjean. Räikkösen tilalla kauden kaksi viimeistä kilpailua ajoi toinen suomalainen, Heikki Kovalainen.
Lotus E21 voitti Räikkösen ajamana debyyttikisansa Australiassa. Voitto jäi auton ainoaksi, mutta sen lisäksi kuljettajakaksikko Räikkönen – Grosjean ajoivat yhdeksän kertaa palkintopallille. Räikkönen ajoi Australian lisäksi Intiassa kilpailun nopeimman kierroksen. Lotus oli autollaan lopulta valmistajien MM-sarjan neljäs.
Auto julkaistiin 28. tammikuuta 2013, ensimmäisenä kyseisen kauden autoista.
Muotoilu

Lotuksen edellisessä autossa, Lotus E20:ssä, oli kehitelty passiivista DRS-systeemiä, mutta sitä ei ikinä tuotu kilpailukäyttöön.tarvitaan parempi lähde Lotus E21:ssä kyseinen järjestelmä on kuitenkin käytössä.
Kauden 2012 autoja oli kutsuttu "rumaksi" niiden keulassa olleen porrastuksen vuoksi. Kaudella 2013 porrastuksen kohdalle sai laittaa paneelin, mutta E21:ssä sellaista ei ollut. Perusteluina oli, ettei paneeli tuo aerodynaamista etua sen painoon nähden.tarvitaan parempi lähde
Tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Lotus F1 Team | Renault V8 | P |  | AUS | MAL | CHN | BHR | ESP | MON | CAN | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | SIN | KOR | JPN | IND | ABU | USA | BRA | 315 | 4. |
| 2013 | Lotus F1 Team | Renault V8 | P |  Kimi Räikkönen | 1 | 7 | 2 | 2 | 2 | 10 | 9 | 5 | 2 | 2 | Kesk. | 11 | 3 | 2 | 5 | 7 | Kesk. | Loukk. | Loukk. | 315 | 4. |
| 2013 | Lotus F1 Team | Renault V8 | P |  Heikki Kovalainen |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 14 | 14 | 315 | 4. |
| 2013 | Lotus F1 Team | Renault V8 | P |  Romain Grosjean | 10 | 6 | 9 | 3 | Kesk. | Kesk. | 13 | 19† | 3 | 6 | 8 | 8 | Kesk. | 3 | 3 | 3 | 4 | 2 | Kesk. | 315 | 4. |
† – Kuljettaja keskeytti, mutta onnistui ajamaan yli 90 % kilpailusta, mikä oikeuttaa loppusijoitukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lotus E21 Wikimedia Commonsissa
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2013
Red Bull RB9
Ferrari F138
McLaren MP4-28
Lotus E21
Mercedes F1 W04
Sauber C32
Force India VJM06
Williams FW35
Scuderia Toro Rosso STR8
Caterham CT03
Marussia MR02
Luonnonilmiö

Luonnonilmiö
Luonnonilmiö on fysikaalinen tai biologinen tapahtuma, joka ei ole ihmisen keinotekoisesti aiheuttama. Luonnonilmiöitä ovat esimerkiksi tulivuorenpurkaukset, vuorovesi-ilmiö ja mätäneminen.
Luonnonhoitometsä

Luonnonhoitometsä on ollut Metsähallituksen päätöksellä perustettu erikoismetsä. Siinä on voinut olla eri tavalla käsiteltäviä osia, kuten puistometsiä, aarnialueen säilytettäviä alueita sekä myös talousmetsiä. Metsähallitus on luopunut nimikkeen käytöstä suojeluohjelmissaan. Nykyään vastaavat alueet ovat esimerkiksi vanhojen metsien suojelualueita.
Lohjan kirkkokuoro

| Lohjan kirkkokuoro> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1890– 
Tyylilaji:  hengellinen musiikki
Kotipaikka:  Lohja, Uusimaa
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lohjan kirkkokuoro on Uudellamaalla Lohjan seurakunnassa toimiva kirkkokuoro. Lohjan kirkkokuoro on yksi Suomen vanhimpia kirkkokuoroja; kuoro on perustettu noin vuonna 1890.
Historia

Perimätiedon mukaan Lohjan kirkkokuoron toiminta sai alkunsa Lohjan pappilaan kerääntyneen hoosiannakuoron kokoontuessa laulamaan hengellisiä lauluja. Ensimmäiset kirjalliset lähteet kuorosta löytyvät 28.7.1889, jolloin mainitaan Lohjan Pyhän Laurin kirkossa pidetyssä konsertissa esiintyneen seurakunnan kuoro kirkkokonsertin yhteydessä.
Kirkkokuoron taloutta hoidettiin pääasiassa kuorolaisilta kerättyjen avustusten muodossa.
Lohjan kirkkokuoron nimi on vaihdellut vuosien saatossa, mutta voidaan katsoa, että kuoro on kuitenkin ollut nimestä huolimatta sama Lohjan kirkkokuoro. Esimerkiksi Lohjan Hengellinen Sekakuoro alkoi toimia Lohjan kirkkokuorona vuonna 1936.
Historia > Sota-aika

Kuorotoiminta hiipui sotavuosina 1939-1945. Seurakunnan tilaisuuksia ei Lohjalla aina järjestetty lainkaan esimerkiksi ilmapommitusvaaran takia. Lohjan kirkkokuoro osallistui kaikkien sankarivainajien hautajaisiin kuitenkin.
Lohjan kirkkokuoron johtajat

Viktor Alexander Sundblad 1890-1895
Karl Fredrik Kylander 1895-1927
Antero Lintuniemi 1927-1936
Väinö Leppävuori 1936-1950
Antero Lintuniemi 1950-1966
Erkki Muukkonen 1966-1968
Olavi Nieminen 1968-1981
Reino Karppinen 1981-1988
Erkki Muukkonen 1989-1996
Kaija Soini 1996-2003
Harri Kerko 2003-2005
Timo Saario 2005-
Lohjan kirkkokuoro Ry:n puheenjohtajat

Aaro Takalo-Eskola 1970-1975
Saara Huotari 1975-1977
Maia Koivisto 1977-1978
Pauli Koskinen 1979-1980
Seppo Vuolas/Matti Juurinen 1980-1981
Mai-Liisa Metsälä 1981-1988
Saara Huotari 1988-1993
Mai-Liisa Metsälä 1993-1996
Maia Koivisto 1996-2002
Heikki Anttila 2002-
Merkittäviä esiintymisiä

Lohjan seurakunnan 600-vuotisjuhlat 10.8-12.8.1923
Lohjan seurakunnan 650-vuotisjuhlat 26.-27.6.1953
Lohjan Pyhän Laurin kirkon 500-vuotisjuhlat 9.8.1987
Vihti 500 vuotta ja Vihdin kirkon 235-vuotisjuhlat 30.9.2007
Luettelo veritaudeista

| Sairaus | Synonyymit | Lyhyt kuvaus |
| --- | --- | --- |
| Anemia | Anaemia, Vähäverisyys | Veren vähäisyys - punasolujen tai hemoglobiinin vähäisyys. |
| Akuutti lymfaattinen leukemia | ALL, Äkillinen imusoluleukemia | Lasten pieni- sekä suurisoluinen äkillinen lymfosyyttileukemia. |
| Aplastinen anemia | Anaemia aplastica, Verenehdyntätauti | Luuytimen vajaatoiminnasta aiheutuva anemia. |
| Hemolyyttinen anemia | Anaemia haemolytica, Punasoluhajoanemia | Punasolujen ennenaikaisesta hajoamisesta aiheutuva anemia. |
| Hemofilia A | Haemophilia A, Klassinen hemofilia | Hyytymistekijä VIII:n puutoksesta aiheutuva miesten verenvuototauti. |
| Hemofilia B | Haemophilia B | Hyytymistekijä IX:n puutoksesta aiheutuva miesten (ja harvoin naisten) verenvuototauti. |
| Hemofilia C | Haemophilia C, Rosenthalin syndrooma | Autosomissa periytyvä hyytymistekijä IX:n puutoksesta aiheutuva verenvuototauti. |
| Hypokrominen anemia | Anaemia hypochromica | Verenpunan punasoluun poikkeavasta vähäisyydestä aiheutuva anemia. |
| Megaloblastianemia | Anaemia megaloblastica | Foolihapon tai B12-vitamiinin puutteesta aiheutuva anemia. |
| Megaloblastinen anemia | Hyperkrominen anemia | Punasolujen verenpunaan poikkeavasta vähäisyydestä aiheutuva anemia. |
| Näivetysveritauti | Anaemia perniciosa, Pernisiöösi anemia | Sisäisen tekijän vajauksesta aiheutuva Foolihapon tai B12-vitamiinin puuteanemia. |
| Oslerin tauti | Osler-Weber-Rendu, HHT | Hiussuonien normaalin joustavan kerroksen puuttumisen aiheuttama verisairaus. |
| Pallopunasoluanemia | Anaemia sphaerocytica | Pallomaisten ja helposti hajoavien punasolujen kanssa aiheutuva anemia. |
| Raudanpuuteanemia | Anaemia sideropenica | Verenvuodosta tai raudan puutteesta aiheutuva anemia. |
| Sirppisoluanemia | Anaemia meniscocytica | Hemolyyttinen periytyvä anemia. |
| Verenvuototauti | Hemofilia | Periytyvä veren hyytymisen vajaatoiminnasta aiheutuva sairaus. |
| Verisyöpä | Leuchaemia, Leukemia | Valkosolujen lisääntymisestä aiheutuva veritauti. |
| von Willebrandin tauti | vWD | Autosomissa dominantisti periytyvä hyytymistekijä VIII:n puutoksesta aiheutuva verenvuototauti. |
| Vuotoanemia | Anaemia haemorrhagica | Verenvuodosta aiheutuva anemia. |
Louise Hazel

Louise Hazel vuonna 2010
Louise Hazel (s. 6. lokakuuta 1985, Southwark) on brittiläinen seitsenottelija. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä seitsenottelussa on Ratingenissa heinäkuussa 2011 oteltu 6166 pistettä. Vuonna 2010 hän voitti kultaa Kansainyhteisön kisoissa. Hazel on harrastunut myös nyrkkeilyä harjoittelumielessä.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2006 Hazel sijoittui 17:nneksi pisteillä 5894. Maailmanmestaruuskilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Berliinissä 2009 ja sijoittui tuolloin 14:nneksi tuloksella 6008 pistettä. Daegussa 2011 hän sijoittui 15:nneksi tuloksella 6149 pistettä.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| 200 m | 24,10 | New Delhi | 2010 |
| 800 m | 2.15,36 | Ratingen | 2011 |
| 100 m aj | 13,24 | Daegu (MM) | 2011 |
| Korkeus | 174 | Daegu (MM) | 2011 |
| Pituus | 644 | New Delhi | 2010 |
| Kuula | 12,86 | Kladno | 2012 |
| Keihäs | 47,38 | Lontoo (OK) | 2012 |
| Seitsenottelu | 6166 | Ratingen | 2011 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m aj | 8,38 | Birmingham | 2012 |
| Korkeus | 164 | Birmingham | 2012 |
| Pituus | 585 | Loughborough | 2006 |
| Viisiottelu | 3820 | Valencia | 2005 |
Kurtturuusu

| Kurtturuusu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Laji::  rugosa
Kaksiosainen nimi
 Rosa rugosa  Thunb., 1784 
Katso myös
   Kurtturuusu Wikispeciesissä   Kurtturuusu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kurtturuusu (Rosa rugosa) eli kurttulehtiruusu on alun perin Japanista kotoisin oleva ruusukasveihin kuuluva ruusulaji. Määritelmä rugosa tulee latinan kielen sanasta rugosus, joka tarkoittaa kurttuista ja jolla viitataan lehtien kurttuiseen pintaan.
Kurtturuusu on tiheä, noin 1–1,5 metrin korkuinen pensas, jossa on piikikkäät oksat, tummanvihreät lehdet ja punaiset tai valkoiset kukat. Se kasvaa luonnonvaraisena rannikoilla Aasiassa, mutta sitä käytetään laajasti koristekasvina, ja se on levinnyt myös luontoon. Kasvi on kestävä sekä helppohoitoinen, ja näiden ominaisuuksien vuoksi se on sekä suosittu koristekasvi että haitallinen vieraslaji.
Ulkonäkö ja ominaisuudet

Kurtturuusu on monivuotinen pensas. Siitä tulee tiheäkasvuinen ja yleensä 1–1,5 metriä korkea. Lehdet ovat lajin parhaita tuntomerkkejä. Ne ovat kiiltäviä, kurttuisia, karheita ja väriltään tummahkon vihreitä. Syksyisin ne kellastuvat. Oksat ovat paksuja, ja niissä on piikkejä tiheässä, tiheämmin kuin monilla muilla ruusulajeilla.[lähde? ]
Kurtturuusu kukkii tummanpunaisin, vaaleanpunaisin tai valkoisin kukin heinä–elokuussa. Alkuperäisissä luonnossa kasvavissa pensaissa kukat ovat yleensä vaaleanpunaisia. Kukkia on pensaissa paljon, mutta ne eivät ole pitkäikäisiä. Uusia kukkia avautuu kuitenkin aina myöhäissyksyyn asti. Harva ruusulaji kukkii yhtä hyvin. Kukat ovat leveydeltään yleensä 6–9 cm, keltaheteisiä ja voimakastuoksuisia. Terälehtiä on peruskurtturuusun kukissa yleensä viisi ja monilla jalostetuilla lajikkeilla on enemmän. Myös muilla ruusulajeilla terälehtien määrä vaihtelee lajista tai lajikkeesta riippuen. Kukat tulevat aina uusiin versoihin. Kiulukat ovat suuria ja punaisia, tomaatin muotoisia. Orjanruusu muistuttaa ulkonäöltään paljon kurtturuusua, mutta sillä on vähemmän piikkejä, eikä se leviä juurivesoista.
Kurtturuusu on erittäin kestävä laji; se kestää paahdetta, kuivuutta, suuriakin lumimääriä ja voimakasta leikkausta. Myöskään sade ja pakkanen eivät ole sille ongelma, eivätkä kova tuuli ja tiesuola. Monilla muilla ruusuilla erityisesti talvenkestävyys on huono, ja ne ovat usein muutenkin herkempiä olosuhteisiin nähden. Useimmille kasveille ei suositella merivedellä kastelua kuin hätätilanteessa, mutta kurtturuusu kestää merivettä hyvin.
Kurtturuusu leviää uusille alueille siemenistä. Sen kiulukat kelluvat sekä suolaisessa että makeassa vedessä ja voivat siksi kulkeutua vedessä rannalta toiselle. Linnut ja jyrsijät syövät kiulukoita ja kuljettavat siemeniä uusille alueille. Kun kasvusto on syntynyt siementaimista johonkin, se leviää juurivesoista laajaksi tiheiköksi.
Levinneisyys

Alkuperäisiä kasvuympäristöjä kurtturuusulle ovat hiekkaisten merenrantojen lisäksi esimerkiksi rannikkojen vuorenrinteet. Luonnonvaraisena kurtturuusu kasvaa Japanissa, Kiinassa, Koreassa ja Venäjän Kaukoidässä. Kiinan maakunnista Jilinissä, Liaoningissä ja Shandongissa laji kasvaa luonnonvaraisena, muualla maassa lajia tavataan viljeltynä. Eri puolilla maailmaa kurtturuusu on villiytynyt istutuksista luontoon lähinnä viileillä ja lauhkeilla ilmastovyöhykkeillä.
Kurtturuusun peruslajia ja sen valkoista muunnosta voi kasvattaa koko Suomessa (vyöhykkeet I-VIII) koristepensaana. Suomen luonnossa laji on lähtenyt leviämään voimakkaasti merenrannoilla ja saaristoissa, etelärannikon lisäksi jo Oulun korkeudella. Hiekkarannoilla se voi levittäytyä pahimmillaan jopa hehtaarien kokoisiksi tiheiköiksi ja siten syrjäyttää alkuperäistä rantakasvillisuutta ja aiheuttaa haittaa virkistyskäytölle.
Elinympäristö ja kasvutapa

Kurtturuusut menestyvät parhaiten rannikolla mutta selviävät kuitenkin melkein missä vain. Alkuperäisellä levinneisyysalueellaan se kasvaa hiekkaisilla ja soraisilla rannikoilla. Kasvupaikkana se suosii aurinkoista aluetta.
Laji on vahvakasvuinen ja tilaa vievä ja levitessään pensaat tukahduttavat muun kasvillisuuden. Laji leviää tehokkaasti juurivesoilla. Kauemmas lajia levittävät linnut siemenistä. Muista ruusuista poiketen kurtturuusuilta onnistuu myös vesilevintä, sillä kiulukat ja siemenet kelluvat vedessä ja voivat siten ajelehtia veden mukana.
Rannikolla viihtyvä kasvi onnistui valtaamaan rantoja kestävyytensä ja leviämistapansa vuoksi hehtaarien kokoisiksi ”ruusupelloiksi”.
Kansallinen vieraslajiluettelo luokittelee kasvin haitalliseksi vieraslajiksi, jonka hävittäminen on välttämätöntä. Suomen luonnonsuojelulaki (LSL 43§) kieltää vierasperäisten lajien levittämisen luontoon, jos on olemassa vaara, että niistä voi syntyä pysyvä kanta. Hiekkarannat ja merenrantaniityt ovat luonnonsuojelulain mukaan suojeltuja luontotyyppejä, joten kurtturuusu uhkaa rannikkoseudulla jopa kokonaisia eliöyhteisöjä.
Käyttö

Kurtturuusua käytetään usein puutarhoissa pensasaitana, koska siihen se sopii tuuheutensa ja pystykasvuisuutensa vuoksi. Osa lajikkeista puolestaan sopii istutettavaksi erityisesti puistoihin ja taustaistutuksiin. Alun perin kurtturuusua käytettiin rannikolla sitomassa hiekkaa. Ainakin Suomessa lajia on istutettu paljon teiden varsille ja erityisesti moottoriteiden keskikaistoille juuri suolankestävyytensä takia.
Kiinassa ja Japanissa lajia on viljelty hajuveden raaka-aineeksi, käytetty teen hajustamiseen ja erilaisiin lääkintätarkoituksiin. Myös kiulukoita voidaan käyttää hyödyksi, koska ne ovat ravitsevia ja vitamiinipitoisia. Lisäksi niitä on helppo perata. Kiulukoita voi käyttää esimerkiksi teessä. Pensaat ovat tiheytensä takia hyviä pesäpaikkoja linnuille.
Hoito

Kurtturuusu on yleisesti hyvin helppohoitoinen laji. Paljasjuuriset taimet voidaan istuttaa joko keväällä tai syksyllä. Aidanteeksi taimet istutetaan puolen metrin välein, muuten metrin välein. Isommille alueille ne voidaan myös istuttaa siemeninä syksyllä, jos lajikkeella ja samanlaatuisuudella ei ole väliä. Maan ojituksesta pitäisi huolehtia, koska jatkuva märkyys on lajille ongelma. Monivuotiset rikkaruohot pitää poimia pensaiden juurilta vuosittain pois, koska edes kurtturuusu ei kestä voimakaskasvuisia rikkaruohoja omasta voimakaskasvuisuudestaan huolimatta.
Uusien versojen leikkaaminen virkistää kasvua ja kukintaa, mutta leikkaamista ei usein ole edes tarpeen tehdä. Kuivuneet ja huonokuntoiset oksat voi poistaa kevättalvella, 5–10 vuoden välein kaikki oksat voidaan leikata 10–20 cm:n pituisiksi. Kurtturuusut ovat raudalle herkkiä, joten on vältettävä rautapitoisia nestemäisiä lannoitteita. Keväisin voi lannoittaa vähän kompostilla tai pieniä määriä typpeä sisältävää lannoitetta.
Kurtturuusu on yleensä melko terve kasvilaji, joten siihen ei yleensä tule tauteja tai tuhohyönteisiä, mutta lajikekohtaisia eroja löytyy. Erilaiset taudit, virukset ja tuhohyönteiset ovat kuitenkin mahdollisia, kuten muillakin ruusuilla. Esimerkiksi kirvat, punkit ja japaninturilas (Popillia japonica) ovat todennäköisimpiä tuhohyönteisiä. Lisäksi mahdollisia ovat muutamat tyypilliset sienitaudit, yhtenä yleisimpänä mustia pilkkuja lehtiin aiheuttava mustalaikku. Ruusuruostetta taas ei ole tavattu lajilla.