stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuopion jäähalli
Nykyhetki ja tulevaisuus

Jäähallin laajamittainen saneeraus alkoi keväällä 2018, osana Kuopion kaupungin Kuntolaakso-hanketta. Näkyvimpiä muutoksia hallin sisäpuolella ovat syksyllä 2018 muun muassa noin 400 paikan ringside-katsomo, uusi mediakuutio, valaistus, anniskelukatsomo, uudet anniskelupisteet ja wc-tilat, sekä hallin ympärikuljettavuus. Nykyään Olvi Areenan ja Kuntolaakson asiakkaita palvelee myös Kuopion Pysäköinnin hallinnoima pysäköintirakennus noin 350 autolle. Saneerauksen yhteydessä Olvi Areenalle rakennettiin myös uusia pukukoppitiloja, jotka palvelevat sekä koti- että vierasjoukkueita.
Kuopion jäähalli ulkoa (2014).
Kuopion jäähalli (Olvi Areena) ja Kuntolaakson pysäköintitalo Kuopiossa.(1/2021).
Kuopion jäähallin (Olvi Areena) sisäänkäynti Kuopiossa.
Kuopion jäähalli (2024)
Kosovo Poljen taistelu

Kosovo Poljen taistelu (serb. Косовски бој tai Бој на Косову) käytiin Pyhän Vituksen päivänä (15. kesäkuuta, nykyisin päivää vietetään 28. kesäkuuta) 1389 Kosovo Poljen lähellä Kosovossa ruhtinas Lazarin johtamien serbien ja sulttaani Murad I:n johtamien osmanien välillä.
Osmanit voittivat taistelun, vaikka Murad I kuoli taistelussa. Osmanien voitto johti Serbian romahtamiseen ja siihen, että Osmanien valtakunta ympäröi vastedes Bysantin valtakuntaa kaikilta sivuilta. Taistelusta on tullut aikojen saatossa merkittävä tarina. Tappio on yksi syy siihen, miksi monet serbit pitävät Kosovoa historiallisesti tärkeänä osana Serbiaa.
Taustaa

1300-luvun alusta alkaen Ottomaanien valtakunta oli alkanut laajentaa alueitaan. Varsinkin Kosovo oli haluttu jo keskiajan alusta, koska alue oli tärkeä kulkureitti Balkanin läpi. Slaavit olivat yrittäneet torjua ottomaanien hyökkäyksiä, mutta jäivät kerta toisensa jälkeen nopeasti jalkoihin. Serbit ja ottomaanit ottivat ensimmäisen kerran yhteen jo vuonna 1371 Maritsajoen taistelussa, jonka ottomaanit voittivat. Serbit pitivät itseään alueen luonnollisina hallitsijoina ja ajattelivat, että he pysäyttäisivät muslimit hetkessä.
Taistelu

Serbien ratsuväki hyökkäsi ottomaanien jalkaväen kimppuun. Hetken taistelun jälkeen Muradin vanhimman pojan Yakubin johtama vasen sivu murtui serbien painostuksen vuoksi. Serbien ratsuväki eteni syvälle turkkilaisten linjoihin ja uhkasi jo sulttaania linjojen takana.
Serbit etenivät myös keskellä ja ottomaanien tappio vaikutti jo lähes varmalta. Sulttaanin toinen poika, Bayezid, komensi turkkilaisten oikeaa sivustaa ja teki ratkaisevan päätöksen menemällä auttamaan pulaan joutuneita veljeään ja isäänsä. Siinä vaiheessa ottomaaneja oli ylivoimaisesti enemmän, mikä pakotti serbit puolustuskannalle.
Aikalaisten historiankirjoituksesta käy ilmi, että serbit murtautuivat ottomaanien oikeasta sivustasta läpi, kunnes yksi heidän komentajistaan jostain syystä kääntyi ympäri ja pakeni. Hänen sotilaansa huomasivat sen ja joutuivat pakokauhuun. Noin 10 000 serbisotilasta pakeni paikalta. Sen jälkeen ottomaanit saartoivat loput serbit, jotka antautuivat.
Murad I:n kuolema

Ottomaanien hallitsija, sulttaani Murad I kuoli Kosovo Poljen taistelussa tai sen jälkeen. Tarinan tunnetuimman version mukaan Murad tutki heti taistelun jälkeen taistelukenttää. Serbien aatelistoon kuulunut ritari Miloš Obilić teeskenteli kentällä kuollutta mutta loikkasi ylös ja iski miekan ohi ratsastaneen Muradin sydämeen. Monet serbit kuitenkin uskovat, että Murad ei kuollutkaan taistelussa, vaan Obilić lähti ottomaanien leiriin ja kertoi karanneensa serbijoukoista. Niin hän pääsi Muradin telttaan, missä hänen piti polvistua tämän edessä. Tällöin Obilić iski sulttaania veitsellä vatsaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kosovo Poljen taistelu Wikimedia Commonsissa
Todennäköiset joukkojenkeskitykset ennen taistelujen alkua. Serbit punaisella, osmanit vihreällä.
Kuopion kansallinen kaupunkipuisto

| Kuopion kansallinen kaupunkipuisto |
| --- | --- |
 Valkeisenlampea Niiralasta nähtynä.
Sijainti:  Kuopio
Pinta-ala:  72 km2
Perustettu:  12/2017
Rakennuttaja:  Kuopion kaupunki
Kuopion kansallinen kaupunkipuisto on joulukuussa 2017 Kuopioon perustettu, Kuopion historiallista, valtakunnallisesti merkittävää rakennusperintöä tallentavaa keskusta-aluetta hoidettuine puistoineen ja Kallaveden saaristoa vesialueineen sisältävä suuri kansallinen kaupunkipuisto. Perustamisvaiheessaan se oli 72 neilökilometrin pinta-alaltaan suurin Suomen kansallinen kaupunkipuisto.
Kansallinen kaupunkipuisto sisältää seuraavat aluekokonaisuudet ja niissä sijaitsevat kohteet (aluenumerointi ja täsmällisempi rajaus liitekartan mukaisesti):
Kuopionniemi / Väinölänniemi
Satama
Kuopionlahti ja Haapaniemi
Vanhat kaupunkikorttelit
Maljalahti (puistot, vankila, asuinkorttelit)
Valkeisenlammen ympäristö
Kasarmi, Sankaripuisto ja Puistokatu
Saaristo (Etelä-Kallaveden sisävesisaaristo)
Vuoden 2020 lopussa kansallisia kaupunkipuistoja oli Suomessa kymmenen: Forssa, Hanko, Heinola, Hämeenlinna, Kokkola, Kotka, Kuopio, Pori, Porvoo ja Turku.
Matkailijayhdistyksen paviljonki (1889) Väinölänniemellä.
Snellmaninpuisto on osa Kuopion keskustan vanhojen kaupunkikortteleiden aluetta.
Kaupungin edustan saaristoa
Aiheesta muualla

Kuopion kansallisen kaupunkipuiston keskusta-alueen kartta (Liitekartta 2A, pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (kuopio.fi)
Kuopion kansallisen kaupunkipuiston kartta (Liitekartta 1, jpg) (Arkistoitu – Internet Archive) (kuopio.fi)
Kuukumina

Kuukumina on helsinkiläinen vuonna 1999 perustettu maailmanmusiikkiyhtye, jonka soitto pohjautuu pääasiassa traditionaalisiin afro-kuubalaisiin rytmeihin. Yhtye on julkaissut kolme studioalbumia. Kuukumina on esiintynyt muun muassa Pori Jazzissa, Kaustisen kansanmusiikkijuhlissa ja Faces-etnofestivaaleilla.
Studioalbumit

Siempre Pa'Lante (2008)
Circular (2010)
Kámina (2012)
Aiheesta muualla

Kuukumina Myspacessa (englanniksi)
Yhtyeen verkkosivut
Kuukumina Discogsissa. (englanniksi)
Kazakstanin demokraattinen puolue Azat

Kazakstanin demokraattinen puolue Azat , Қазақстанның «Азат» Демократиялық партиясы («Азат» ҚДП), on puolue, joka perustettiin 29. huhtikuuta 2005 nimellä Kazakstanin demokraattinen puolue Todellinen Akžol toisen puolueen, Akžolin, jakautuessa. Puolue sai oikeusministeriön puoluerekisteröinnin 17. maaliskuuta 2006. Puolue yhtyi toiseen puolueeseen 24. lokakuuta 2009. .
Kunnallisvaalit 1988

Kunnallisvaalit 1988 olivat Suomessa 16.–17. lokakuuta 1988 järjestetyt vaalit, joissa valittiin kunnanvaltuustot. Vaalien yllätyksiä olivat SDP:lle ennustetun tappion kääntyminen hienoiseksi voitoksi ja sen säilyminen suurimpana kuntapuolueena. Selvästi suurimmaksi vaalivoittajaksi nousi kuitenkin Keskusta.  Myös Suomen Kristillinen Liitto lisäsi valtuustopaikkojaan, kun taas suurimmat häviäjät olivat SKDL ja yli neljänneksen valtuustopaikoistaan menettänyt Suomen Maaseudun Puolue. Uusina yrittäjinä vaaleihin osallistuivat Demokraattinen Vaihtoehto ja Suomen Eläkeläisten Puolue sekä Eläkkeensaajien ja Vihreä Yhteisvastuupuolue, joista viimeksimainittu jäi ilman valtuustopaikkoja. Eniten huomiota vaaleissa herätti kuitenkin se, että 1,1 miljoonaa suomalaista eli noin 30 prosenttia äänioikeutetuista jätti äänestämättä; Helsingissä äänioikeuttaan ei käyttänyt 37,5 prosenttia äänioikeutetuista, Vantaalla vastaava luku oli peräti 38,1 prosenttia.  Professori Tuomo Martikaisen mukaan tyypillinen "nukkuvien puolueeseen" kuuluva oli nuori asutuskeskuksessa asuva työtön, joka ei ollut käynyt lukiota.
Vuoden 1989 alussa tapahtui yksi kuntaliitos, kun Nuijamaa liitettiin Lappeenrantaan. Molemmissa kunnissa vaalit toimitettiin uuden kuntajaon mukaisesti.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| äänestysaktiivisuus | 70,5% | −3,5 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| puolue | valtuutetut | valtuutetut | äänet | äänet | äänet | äänet |
| puolue | valtuutetut | valtuutetut | lukumäärä | lukumäärä | osuus | osuus |
| Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 2 866 | +36 | 663 692 | −2 526 | 25,23% | +0,5 |
| Kansallinen Kokoomus | 2 392 | −31 | 601 468 | −17 796 | 22,87% | −0,1 |
| Suomen Keskusta | 4 227 | +175 | 554 924 | +9 890 | 21,10% | +0,9 |
| Suomen Kansan Demokraattinen Liitto | 1 209 | −273 | 270 532 | −84 050 | 10,29% | −2,9 |
| Ruotsalainen kansanpuolue | 712 | +11 | 139 209 | +1 372 | 5,29% | +0,2 |
| Suomen Maaseudun Puolue | 453 | −186 | 95 258 | −47 216 | 3,62% | −1,7 |
| Suomen Kristillinen Liitto | 273 | +16 | 71 614 | −8 841 | 2,72% | −0,3 |
| Vihreät  valitsijayhdistykset  Vihreä liitto (rp.)  Vihreät (rp.) | 96   84 10 2 | −5 | 63 075   57 373 4 208 1 494 | −13 366 | 2,40%  2,18% 0,16% 0,06% | −0,4 |
| Demokraattinen Vaihtoehto | 127 | –  | 62 154 | –  | 2,36% | –  |
| Liberaalinen kansanpuolue | 62 | –  | 29 339 | –  | 1,12% | –  |
| Suomen eläkeläisten puolue | 5 | –  | 7 295 | –  | 0,28% | –  |
| Perustuslaillinen Oikeistopuolue | 1 | −4 | 4 672 | −5 186 | 0,18% | −0,2 |
| Eläkkeensaajien ja Vihreä Yhteisvastuupuolue | -- | –  | 560 | –  | 0,02% | –  |
| Muut | 419 | +28 | 66 323 | +1 204 | 2,52% | +0,1 |
| Yhteensä | 12 842 | −39 | 2 630 115 | −67 167 | 100% |  |
Lähde: Tilastokeskus 1989
Aiheesta muualla

Uutislähetys kunnallisvaalien 1988 tuloksesta Elävässä arkistossa
Doria.fi − Kunnallisvaalit 1988 tilastokeskuksen julkaisu
Kurino Shin’ichirō

| Kurino Shin’ichirō |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1851 Fukuoka, Japani
Kuollut: 15. marraskuuta 1937
Ammatti:  diplomaatti
Arvonimi: varakreivi
Muut tiedot
Koulutus: Harvardin yliopisto
Kurino Shin’ichirō (jap. 栗野 慎一郎; 9. joulukuuta 1851 – 15. marraskuuta 1937) oli japanilainen diplomaatti. Kurino työskenteli esimerkiksi Japanin lähettiläänä Venäjällä ja Japanin edustajana Venäjän–Japanin sodan päättäneissä Portsmouthin rauhanneuvotteluissa.
Elämäkerta

Kurino Shin’ichirō syntyi Japanin Fukuokassa (tuolloinen Fukuokan han) 9. joulukuuta 1851. Hänen isänsä oli Fukuoka-klaanin samurai. Kurino lähti vuonna 1875 opiskelemaan Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa palaten vuonna 1881 Japaniin.
Japanissa Kurino aloitti työt Japanin ulkoministeriössä. Hän sai viran Japanin Yhdysvaltojen lähettiläänä vuonna 1894 tehden töitä myös Ranskassa ja Italiassa kauppasopimusten uudistusten saralla. Vuonna 1902 Kurinosta tuli Japanin Venäjän lähettiläs. Japani ja Venäjä kävivät neuvotteluja muutaman kuukauden ajan ennen Venäjän–Japanin sodan syttymistä vuonna 1904. 6. helmikuuta 1904 Kurino ilmoitti venäläisille Japanin katkaisseen diplomaattisuhteensa maahan. Vain hieman myöhemmin Kurino lähti Venäjältä. Elokuussa 1905 Kurino oli ulkominsiteri Komura Jutarōn ja lähettiläs Takahira Kogorōn kanssa Yhdysvalloissa edustamassa Japania Portsmouthin rauahnneuvotteluissa.
Sodan jälkeen vuonna 1906 Kurino toimi Japanin Ranskan lähettiläänä. Edellisenä vuonna hän oli saanut paronin aatelisarvon ja vuonna 1912 varakreivin (shishaku) arvon. Vuonna 1932 hänestä tuli keisarin neuvonantaja. Kurino kuoli 15. marraskuuta 1937.
Kurino vuonna 1910.
Kurikka (täsmennyssivu)

Kurikka tarkoittaa seuraavia:
kurikka, lyhyehkö, tukeva lyöntipuu
Kurikka, kaupunki Etelä-Pohjanmaalla Suomessa
Kurikka, Pirkkalan 8. kunnanosa
Kurikka, vuosina 1904–1954 Helsingissä ilmestynyt poliittinen pilalehti.
Iso-Kurikka, järvi Suonenjoella
Kylki-Kurikka, järvi Suonenjoella
Pää-Kurikka, järvi Suonenjoella.
Henkilöitä

Kurikka on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Heikki Kurikka (1887–1972), yritysjohtaja, sahateollisuuden kehittäjä, laivanvarustaja ja kauppaneuvos
Janne Kurikka (s. 1984), jääkiekkomaalivahti
Juhani Kurikka (1870–1930), agronomi, kansanedustaja ja näytelmäkirjailija
Konsta Kurikka (s. 2001), pesäpalloilija
Lilli Kurikka  (1865–1928), näyttelijä ja laulaja
Marja Kurikka, toimittaja
Matti Kurikka (1863–1915), toimittaja ja kirjailija
Pauli Kurikka (1927–2015), rehtori
Pentti Kurikka (1913–1978), vaatetusalan yrittäjä, kauppaneuvos
Pertti Kurikka (s. 1956), kitaristi yhtyeessä Pertti Kurikan nimipäivät
Pirkko Kurikka (s. 1949), näytelmäkirjailija ja teatteriohjaaja
Svante Kurikka (1894–1984), puunjalostusalan yrittäjä ja kauppaneuvos.
Krestyn vankila

Toinen vankilan kahdesta ristinmuotoisesta rakennuksesta Neva-joelta nähtynä.
Krestyn tutkintavankila n:o 1 (ven. Кресты, ”ristit”) on vankila Pietarissa. Viisikerroksinen vankilarakennus on valmistunut 1860-luvulla.
Historia

Vankila rakennettiin vuosina 1884–1892 arkkitehti A. Tomishkon piirustusten mukaan. Vankilaa ympäröivän neljä kilometriä pitkän muurin sisälle muurattiin punatiilestä kaksi ristin muotoista, viisikerroksista sellirakennusta, joihin tuli yhteensä 960 selliä. Vankila oli rakennushetkellään tarkoitettu yhteensä 1 150 vangille. Muurien sisään rakennettiin myös kaikki tarvittavat huoltorakennukset, kuten sairaala, eräänlainen tehdas, keittiö ja muita pienempiä rakennuksia. Ylimpään kerrokseen rakennettiin viisikupolinen Pyhän Aleksanteri Nevskin kirkko.
Aikojen saatossa vankilassa on pidetty erilaisia rikollisia ja erityisesti Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen jälkeen myös poliittisia vankeja. Suomalaisia vankilassa istui muun muassa sortokausien aikana, kun sinne vangittiin vuoden 1912 yhdenvertaisuuslakia vastustaneita virkamiehiä. Helmikuun vallankumouksen aikana vuonna 1917 kaikki Krestyssä sillä hetkellä olleet vangit vapautettiin. Marraskuussa 1918 Krestyn vankilan kirkko suljettiin ja sen kupoleiden päällä olleet ristit poistettiin. Kirkkoa alettiin käyttää kerhotilana.
Stalinin vainojen aikana 1937–1938 Krestyn vankilassa istui useita vastavallankumouksellisesta toiminnasta syytettyjä henkilöitä, muun muassa runoilija Nikolai Zabolotski sekä Anna Ahmatovan poika, historiantutkija Lev Gumiljov. Kolmen neliömetrin vankiselleissä istui jopa 15–17 vankia.
Leningradin piirityksen aikana 1941–1944 Krestyn vankilassa koettiin suurta kurjuutta ja suuri osa vangeista ja osa työntekijöistä kuoli nälkään. Helmikuussa 1942 vankilan psykiatrisella osastolla kuoli elokuussa 1941 vangittu kirjailija Daniil Harms.
Koska sotien jälkeen valtiolta oli vaikea saada tarpeeksi rahoitusta vankilan ylläpitoon, vuonna 1958 vankilan johtaja Orlovski päätti perustaa Krestyn vankilaan kartonkitehtaan. Tehtaan perustaminen auttoi myös vankien työllistämisessä. Vuonna 1964 Krestyn vankilasta tuli ”Tutkintavankila nro 1”.
Nykypäivä

Vuoteen 1983 Krestyn vankilassa istui myös naisia ja lapsia, mutta nykyään siellä pidetään vain täysi-ikäisiä tutkintavankeja. Vankeja on lähes 4 000 eli huomattavasti enemmän, kuin rakennusvaiheessa suunniteltiin. 1990-luvun puolivälissä vankeja oli jopa 12 500. Kahdeksan neliömetrin selleihin, jotka oli tarkoitettu kuudelle hengelle, saatettiin majoittaa jopa 20 vankia, joten nukkuminenkin tehtiin vuoroissa.
Vuodesta 1993 vankilan yhteydessä on toiminut museo, jonka vierailun yhteydessä on mahdollista tutustua myös vankilan kirkkoon ja yhteen selleistä. Vuonna 2004 vankilan kirkko kunnostettiin ja kupoleiden päälle palautettiin ristit.
Vuonna 2006 tehtiin päätös tutkintavankilan siirrosta eri paikkaan. Vankilan olisi tarkoitus olla siirretty vuonna 2013, mutta se on yhä käytössä.
Tarkoituksena on saavuttaa eurooppalaiset säädökset vankien kohtelussa ja uudessa vankilassa jokaiselle vangille olisi tilaa seitsemän neliömetriä. On esitetty arvailuja, että nykyisestä vankilasta tehtäisiin esimerkiksi hotelli, mutta lain mukaan tämä on ainakin tällä hetkellä mahdotonta, sillä Krestyn vankilarakennus kuuluu Venäjän valtion suojeltuihin arkkitehtuurikohteisiin.
Krestyssä olleita suomalaisia

Krestyssä vangittuna olleita suomalaisia. Viipurin maistraatin jäseniä ja 23 Viipurin hovioikeuden virkamiestä joutui vankeuteen yhdenvertaisuuslain vastustamisesta. Luettelossa henkilön virka vankeushetkellä.
Akseli Andersson, Viipurin hovioikeuden asessori, Krestyssä 1913
Hugo Backmansson, sotilas, taiteilija, panttivankina Krestyssä 1918
Torsten Boisman, Viipurin hovioikeuden notaari, vankina Krestyssä 1913–1914
Ernst von Born, Krestyssä 1915
August Wilhelm Brunou, hovioikeudenneuvos Viipurissa, Krestyssä 1912–1913
Egid Elfvengren, hovioikeudenneuvos Viipurissa, Krestyssä 1913
Arthur William Forsman, hovioikeudenneuvos Viipurissa, Krestyssä 1917
Emil Forsström, Viipurin hovioikeuden asessori, Krestyssä 1917
Uno Gadd, hovioikeudenneuvos Viipurissa, Krestyssä 1915
Arvid Reinhold Lilius, Viipurin hovioikeuden asessori, Krestyssä 1913
Hjalmar Neovius, hovioikeuden notaari Viipurissa, Krestyssä 1913–1914
John Nordgren, hovioikeudenneuvos Viipurissa, 1913
Gösta Nordgren, henkikirjoittaja, Krestyssä 1917
Karl Nylenius, Viipurin hovioikeuden apujäsen, Krestyssä 1913
Uuno Kleofas Filip Ronimus, oikeusneuvosmies Viipurissa
Gustaf Wilhelm Sandbäck, Viipurin kaupunginviskaali, Krestyssä 1914
Karl Elis Saxén, hovioikeudennotaari Viipurissa, Krestyssä 1913–1914
Johan Fredrik Selin, hovioikeuden notaari Viipurissa, Krestyssä 1913–1914
Karl Harald Söderhjelm, hovioikeuden viskaali Viipurissa, Krestyssä 1913–1914
Aleksander Henrik Söderman, Uudenkaupungin pormestari, Krestyssä 1913
Einar Gustaf Wikberg, Viipurin hovioikeuden notaari ja apujäsen, Krestyssä 1913-1914
Valpas Toivo Vuorinen, asianajaja
Kalle Pekka Zimmermann, Viipurin kunnallispormestari, Krestyssä 1915
Otto Åkesson, Viipurin hovioikeuden apujäsen, Krestyssä 1913–1914
Werner Waldemar Öhrbom, oikeusneuvosmies Viipurissa, Krestyssä 1914
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.kresty.ru (Arkistoitu – Internet Archive) - Vankilan sivut
http://www.kaapeli.fi/svs/sputnik/kertomus/pikkujoulu.htm - Sputnikin matkaraportti Pietarista 18.–20.11.2005
Kyrsyänjärvi

| Kyrsyänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Sulkava
Koordinaatit:  61°49′35″N, 28°12′10″E
Järvinumero:  04.175.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,2 m 
Rantaviiva:  33,36 km 
Pinta-ala:  6,51 km² 
Tilavuus:  0,033 km³ 
Keskisyvyys:  5,1 m 
Suurin syvyys:  21,3 m 
 fiKyrsyänjärvi 
Kyrsyänjärvi on keskikokoinen humusjärvi Sulkavan luoteisosassa Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 6,5 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelistä on 49 kilometriä itäkoilliseen ja Savonlinnasta 34 kilometriä länteen.
Maantiede

Kyrsyänjärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen ja lännestä itään on 4,9 kilometriä. Järvi levenee kaakosta luoteeseen. Järven eteläisen rannan tuntumassa aivan Kärkiharjunmäeltä (140 metriä mpy) pohjoiseen sijaitsee noin kolmen kilometrin mittainen, melko kapea vähintään kymmenen metriä syvä alue, jonka sisällä on järven syvin kohta, 21 metriä. Järven kaakkoisosassa on 14 metrin syvänne. Kyrsyänjärvestä yhdeksäsosa on vähintään kymmenen metriä syvä ja neljäsosa korkeintaan kaksi metriä syvä.
Kyrsyänjärven keskiosassa sijaitsee neljä isoa saarta: Niittysaari, Kangassaari, Hautasaari ja Huuhtsaari. Kangassaari ja Huuhtsaari ovat yli 20 hehtaarin laajuisia. Kaikkiaan Kyrsyänjärvellä on kolmetoista saarta, joista yksi on alle aarin laajuinen luoto. Saarten yhteispinta-ala on 70 hehtaaria. Järven länsirannan ilmettä hallitsevat niemimaat ja lahdet.
Kyrsyänjärven luusua sijaitsee järven pohjoiskolkassa, josta lähtee puolentoista kilometrin mittainen Kyrsyänjoki luoteeseen Hattulainen-järveen (84,2 metriä mpy). Kyrsyänjärveen laskee muun muassa Kaitajärvi (87,7 metriä mpy) Kissakoskea pitkin.
Kyrsyänjärven rannoilla on peltoaukeita. Pääosin ranta on metsää, jonne on siroteltu pientaloja. Kyrsyän kylä sijaitsee luusuan koillisrannalla.
Kyrsyänjärven ekologinen tila määriteltiin vuonna 2016 hyväksi, vesitilavuus on 33 065 000 kuutiometriä.
Kyrsyänjärvi (04.175.1.002) kuuluu Kyrsyänjoen alueeseen (04.175), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kyrsyänjärven-Tuusjärven valuma-alue (04.17) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Kyrsyänjärvi on laajin Kyrsyänjoen alueen 49:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraavat Hattulainen, Kalajärvi ja Souru-Riemiö.
Kyrsyänjärvi on Sulkavan toiseksi laajin järvi. Lohijärvi on sitä hieman laajempi, Kulkemus jonkin verran pienempi ja Saajuu-Palovesi selvästi pienempi. Edellä mainittujen ohella Sulkavalla sijaitsee kymmenen vakavettä, joiden pinta-ala on yli neliökilometrin. Suur-Saimaan Sulkavalla sijaitsevia osia ei ole huomioitu.
Keirrison

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Keirrison de Souza Carneiro
Syntymäaika: 3. joulukuuta 1988 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Dourados,  Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 181 cm
Seura
Seura: Benfica
Junioriseurat
2002–2005 2005–2006: CENE Coritiba
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2008 2008–2009 2009– 2009- | Coritiba Palmeiras FC Barcelona → Benfica | 63 (33) 7 (5) 0 (0) 3 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. lokakuuta 2009.
Keirrison de Souza Carneiro tai Keirrison (s. 3. joulukuuta 1988 Dourados, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän siirtyi lainasopimuksella Portugalin superliigassa pelaavaan Benficaan Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavasta FC Barcelonasta.
Keisala

Keisala on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Aleksanteri Keisala (1916−1983), painija
Anni Keisala (s. 1997), jääkiekkomaalivahti ja olympiamitalisti
Timo Keisala (s. 1979), lentopalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Keira Peak

| Keira Peak> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Keira Shuntae Peak
Syntynyt: 17. toukokuuta 1991 (ikä 33)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  175 cm
Nyk. joukkue:  Tampereen Pyrintö
Sarja:  Naisten Korisliiga
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2010–2014:  Arkansas’n yliopisto
Seurajoukkueet
2014–2015 2015–:  Peli-Karhut Tampereen Pyrintö
Keira Shuntae Peak (s. 17. toukokuuta 1991) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Vuodet 2010–2014 Peak pelasi Arkansas’n yliopiston joukkueessa. Hän siirtyi tämän jälkeen ammattilaiseksi Eurooppaan, missä hän pelasi kaudella 2013–2014 Suomen pääsarjassa Peli-Karhuissa runkosarjassa 15,3 pisteen ja 8,1 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla.
Peak palasi Naisten Korisliigaan kesken kauden 2015–2016 Tampereen Pyrinnön joukkueeseen.
Kunnallisvaalit 2000

Kunnallisvaalit järjestettiin Suomessa 22. lokakuuta 2000. Suurimmaksi voittajaksi nousi Suomen Keskusta, joka sai myös eniten valtuutettuja. Äänestysaktiivisuus jäi alhaisimmaksi sitten vuoden 1945 vaalien. Alhaisinta äänestysvilkkaus oli Vantaalla (45,5 %) ja korkeinta Iniössä (83,8 %). Syynä alhaiseen äänestysintoon pidettiin vaaliväsymystä, koska aikaisemmin vuoden aikana oli järjestetty presidentinvaalin kaksi kierrosta ja edellisvuonna eduskunta- ja europarlamenttivaalit. Kunnallisvaalikauden eli 2001 alussa tuli voimaan kolme kuntaliitosta (Anttola ja Mikkelin maalaiskunta liitettiin Mikkelin kaupunkiin, Kuorevesi liitettiin Jämsään ja Temmes liitettiin pääosin Tyrnävään), näissä vaalit toimitettiin uuden kuntajaon mukaisesti.
Vaalien menestyjiä olivat keskustan ohella Vihreä liitto – ainoa kannatustaan lisännyt hallituspuolue –, joka syrjäytti Helsingissä SDP:n toiseksi suurimman puolueen paikalta, ja runsaalla prosenttiyksiköllä kannatustaan lisännyt Suomen Kristillinen Liitto. Puoluekannatuksella mitattuna Helsingistä tuli koko Euroopan "vihrein" pääkaupunki. Tilastokeskuksen arvion mukaan kokoomus menetti kannatustaan etenkin työttömyydestä kärsineillä alueilla ja SDP:n kunnissa, joissa palvelujen osuus elinkeinorakenteesta oli suuri.
Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa alun perin Yleisradion kehittämä vaalikone oli käytössä ensimmäistä kertaa jokaisessa kunnassa. Myös MTV3 ja Helsingin Sanomat kehittivät Internetiin omat vaalikoneensa. Vaalien ehdokkaat vastasivat vaalikoneessa omaa kuntaansa koskeviin kysymyksiin. Äänestäjät puolestaan voivat verrata omia kantojaan ehdokkaiden vastauksiin ja valita niiden pohjalta omat suosikkiehdokkaansa. Esimerkiksi Helsingissä ehdokkailta kysyttiin mielipidettä VR:n makasiinien kohtalosta ja Espoossa länsimetron rakentamisesta.