stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etelä-Espoon työväentalo
Toimintaa työväentalolla

Työväentalolla ja tanssilavalla tanssittiin ahkerasti, yhdistys sai tansseista tuottoja. Vuonna 1946 järjestettiin tanssit 63 kertaa ja vielä seuraavanakin vuonna 51 kertaa. Tansseja oli parhaimmillaan kolme kertaa viikossa. Yhdistyksen viimeinen syysjuhlaa vietettiin omassa talossa vuonna 1972.
Felix Gilman

Felix Gilman (11. marraskuuta 1974 Lontoo) on brittiläinen fantasiakirjailija. Hän on ollut useasti ehdolla scifi- ja fantasia-aiheisen Locus-palkinnon saajaksi. Tällä hetkellä hän asuu vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa New Yorkissa Amerikan yhdysvalloissa.
Kirjailijan ura

Gilmanin ensimmäiset painetut teokset olivat kuvitteelliseen Ararat-kaupunkiin sijoittuvat romaanit Thunderer (2007) ja Gears of the city (2008). Molemmat toivat hänelle Locus-palkinto ehdokkuuden. Vuonna 2010 ilmestyi Gilmanin aiempaan tuotantoon liittymätön romaani The Half-Made World, joka sai kahta vuotta myöhemmin jatko-osan The Rise of Ransom City. Näistä ensimmäinen sai jälleen Locus-ehdokkuuden. Gilmanin viimeisin julkaisu on vuoden 2014 romaani, The Revolutions. Gilmanin teoksia ei ole julkaistu suomeksi.
FK Partizan Minsk

FK Partizan Minsk (ven. ФК «Партизан» Минск, valkoven. ФК Партызан Мінск, FK Partyzan Minsk) on jalkapalloseura Valko-Venäjän pääkaupungista Minskistä. Se pelaa maansa mestaruussarjassa. Vuosina 2001-2009 seuran nimi oli MTZ-RIPO, sitä ennen  Traktor.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1947 Minskin traktoritehtaiden rakentamisen aikana rakennustyöntekijöiden ja myöhemmin paikallisten tehdastyöntekijöiden urheiluosastoksi, johon kuului myös saksalaisia sotavankeja. Tämä urheiluosasto muuntui ammattimaiseksi jalkapallojoukkueeksi jo seuraavana vuonna. Vuonna 2002 seura yhdistyi RIPOn kanssa ja uudeksi nimeksi tuli MTZ-RIPO. Talvella 2010 seura sai nykyisen nimensä.
Nykyään seuran omistaa liettuanvenäläinen liikemies ja pankkiiri Vladimir Romanov, joka omistaa myös Skotlannin valioliigan Heartsin sekä Liettuan A-Lygan FBK Kaunasin.
Aiheesta muualla

Seuran viralliset kotisivut
www.oi-belarus.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Farman F.500

Stampe & Renard SR.7B Monitor IV OO-SRZ
Farman F.500 Monitor oli 1950-luvun ranskalais-italialais-belgialainen koulutuslentokone, jonka ensilento lennettiin 11. heinäkuuta 1952.[lähde? ]
Ranskalainen Farman jo aiemmin valmistanut Stampe SV.4-koneita lisenssillä. Se suunnitteli  Stampen kanssa koulukoneen jossa hyödynnettiin SV-4-koneen osia. Tämä kone sai nimen Farman F.500. Sarjatuotantokone lensi ensi kerran 5. elokuuta 1955.
Spesifikaatio (Monitor II)

miehistö: 2
pituus 7,3 m
kärkiväli 9.4 m
korkeus 2,2 m
siipipinta-ala 14 neliömetriä
lentopaino 800 kg
voimalaite Salmson-Argus 8-sylinterinen V-moottori, 164 kW
maksiminopeus 270 km/h
Kirjallisuutta

The Illustrated Encyclopedia of Aircraft (Part Work 1982-1985), 1985, Orbis Publishing, Page 1759
Gustaf Stenros

Gustaf Walfrid Stenros (7. syyskuuta 1864 Uusikaupunki – 30. syyskuuta 1932 Huittinen) oli suomalainen pappi. Hän toimi Huittisten kirkkoherrana 1917-1932.
Stenrosin vanhemmat olivat kauppalaivuri, perämies Gustaf Anton Stenros ja Emilia Sofia Adolfina Holmberg. Hänen puolisonsa oli Hilma Elisabeth (Elli) os. Lindstedt. Vuosina 1917-32 Gustaf ja Elli Stenros asuivat lapsineen Loimijoen rannalla sijaitsevassa, vuonna 1826 rakennetussa Huittisten pappilassa.
Stenros sai rovastin arvon 1923.
Etelä-Egean saaret

| Etelä-Egean saarten alue Περιφέρεια Νοτίου Αιγαίου> Alue |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alueyksiköitä:  13
Kuntia:  34
Perustettu:  1987
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ermoúpoli
Pinta-ala:  5 286 km² (10.)
Väkiluku (2021):  327 820 (10.)
 – väestötiheys:  62,02 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GR-L
 – NUTS:  EL42
 
www.pnai.gov.gr
Etelä-Egean saaret (kreik. Νότιο Αιγαίο, Nótio Aigaío) eli Etelä-Egean saarten alue (Περιφέρεια Νοτίου Αιγαίου, Periféreia Notíou Aigaíou) on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Egean hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Ermoúpoli.
Hallintoalue käsittää nimensä mukaisesti joukon saaria Egeanmeren eteläosassa, ja se koostuu Kykladien ja Dodekanesian saarista. Alueen pinta-ala on 5 286 neliökilometriä ja asukasluku 327 820 (vuonna 2021).
Alueyksiköt ja kunnat

Vuoden 2011 alusta lähtien alue on jaettu alueyksiköihin ja kuntiin seuraavasti:
| Alueyksikkö | Kunta | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Sýroksenalueyksikkö | Sýros-Ermoúpoli | 21 507 |
Sýroksenalueyksikkö: Yhteensä: 21 507
| Ándroksenalueyksikkö | Ándros | 9 221 |
Ándroksenalueyksikkö: Yhteensä: 9 221
| Kálymnoksenalueyksikkö | Kálymnos | 16 179 |
| Kálymnoksenalueyksikkö | Agathonísi | 185 |
| Kálymnoksenalueyksikkö | Astypálaia | 1 334 |
| Kálymnoksenalueyksikkö | Leipsoí | 790 |
| Kálymnoksenalueyksikkö | Léros | 7 917 |
| Kálymnoksenalueyksikkö | Pátmos | 3 047 |
Kálymnoksenalueyksikkö: Yhteensä: 29 452
| Kárpathos-Kásoksenalueyksikkö | Kárpathos | 6 226 |
| Kárpathos-Kásoksenalueyksikkö | Kásos | 1 084 |
Kárpathos-Kásoksenalueyksikkö: Yhteensä: 7 310
| Kéa-Kýthnoksenalueyksikkö | Kéa | 2 455 |
| Kéa-Kýthnoksenalueyksikkö | Kýthnos | 1 456 |
Kéa-Kýthnoksenalueyksikkö: Yhteensä: 3 911
| Kosinalueyksikkö | Kos | 33 388 |
| Kosinalueyksikkö | Nísyros | 1 008 |
Kosinalueyksikkö: Yhteensä: 34 396
| Míloksenalueyksikkö | Mílos | 4 977 |
| Míloksenalueyksikkö | Kímolos | 910 |
| Míloksenalueyksikkö | Sérifos | 1 420 |
| Míloksenalueyksikkö | Sífnos | 2 625 |
Míloksenalueyksikkö: Yhteensä: 9 932
| Mýkonoksenalueyksikkö | Mýkonos | 10 134 |
Mýkonoksenalueyksikkö: Yhteensä: 10 134
| Náxoksenalueyksikkö | Náxos ja Pienet Kykladit | 18 864 |
| Náxoksenalueyksikkö | Amorgós | 1 973 |
Náxoksenalueyksikkö: Yhteensä: 20 837
| Pároksenalueyksikkö | Páros | 13 715 |
| Pároksenalueyksikkö | Antíparos | 1 211 |
Pároksenalueyksikkö: Yhteensä: 14 926
| Ródoksenalueyksikkö | Ródos | 115 490 |
| Ródoksenalueyksikkö | Chálki | 478 |
| Ródoksenalueyksikkö | Megísti (Kastellórizo) | 492 |
| Ródoksenalueyksikkö | Sými | 2 590 |
| Ródoksenalueyksikkö | Tílos | 780 |
Ródoksenalueyksikkö: Yhteensä: 119 830
| Thíranalueyksikkö | Thíra | 15 550 |
| Thíranalueyksikkö | Anáfi | 271 |
| Thíranalueyksikkö | Folégandros | 765 |
| Thíranalueyksikkö | Íos | 2 024 |
| Thíranalueyksikkö | Síkinos | 273 |
Thíranalueyksikkö: Yhteensä: 18 883
| Tínoksenalueyksikkö | Tínos | 8 636 |
Tínoksenalueyksikkö: Yhteensä: 8 636
Yhteensä: 308 975
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etelä-Egean saaret Wikimedia Commonsissa
Περιφέρεια Νοτίου Αιγαίου. Etelä-Egean saarten alueen kotisivu. (kreikaksi)
Kreikan alueet
| --- | --- |
Alueet:   Attika  Epeiros  Etelä-Egean saaret  Itä-Makedonia ja Traakia  Jooniansaaret  Keski-Kreikka  Keski-Makedonia  Kreeta  Länsi-Kreikka  Länsi-Makedonia  Peloponnesos  Pohjois-Egean saaret  Thessalia 
Itsehallintoalueet:  Athos (Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio)
Etelä-Egean saarten alue
| --- | --- |
Ándroksen alueyksikkö:  Ándros
Kálymnoksen alueyksikkö:   Agathonísi  Astypálaia  Kálymnos  Leipsoí  Léros  Pátmos 
Kárpathos-Kásoksen alueyksikkö:   Kárpathos  Kásos 
Kéa-Kýthnoksen alueyksikkö:   Kéa  Kýthnos 
Kosin alueyksikkö:   Kos  Nísyros 
Míloksen alueyksikkö:   Kímolos  Mílos  Sérifos  Sífnos 
Mýkonoksen alueyksikkö:  Mýkonos
Náxoksen alueyksikkö:   Amorgós  Náxos ja Pienet Kykladit 
Pároksen alueyksikkö:   Antíparos  Páros 
Ródoksen alueyksikkö:   Chálki  Megísti  Ródos  Sými  Tílos 
Sýroksen alueyksikkö:  Sýros-Ermoúpoli
Thíran alueyksikkö:   Anáfi  Folégandros  Íos  Síkinos  Thíra 
Tínoksen alueyksikkö:  Tínos
Gustaf Svanberg

Gustaf Svanberg arviolta 1870-luvulla.
Gustaf Svanberg (22. tammikuuta 1802 Värmlanti, Ruotsi – 21. marraskuuta 1882 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsalainen tähtitieteilijä. Hän oli vuodesta 1825 Uppsalan yliopiston tähtitieteen dosentti, vuosina 1825–1878 tähtitieteellisen observatorion johtaja ja 1842–1876 tähtitieteen professori. Hän perusti 1836 Uppsalaan magnetometriobservatorion, jossa hän 16 vuotta teki havaintoja. Hän julkaisi havainnot Göttingenin magneettisen yhdistyksen aikakauskirjassa.
Svanberg sai 1865 tehtäväksi perustaa yliopiston meteorologisen observatorion, ja hän johti sen työtä 13 vuotta. Svanbergin tieteelliset julkaisut ovat yliopistollisia väitöskirjoja ja selontekoja havainnoista.
Eväjärvi (järvi)

| Eväjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°49′38″N, 24°49′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  Myllypuro 
Järvinumero:  35.723.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,6 m  
Rantaviiva:  37,36 km  
Pinta-ala:  8,86809 km²  
Tilavuus:  0,0491903 km³  
Keskisyvyys:  5,55 m  
Suurin syvyys:  22,44 m  
Saaria:  40 
 fiEväjärvi 
Eväjärvi  tai myös Kolhinselkä  on Keski-Suomessa Jämsän Hallissa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 890 hehtaaria eli 8,9 neliökilometriä. Se on 8,4 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Järvi ei käytännössä ole aivan näin leveä muuta kuin järven kapeassa eteläpäässä,
jossa lounaaseen päin työntyi 2,0 kilometriä pitkä lahti Kilvenvesi. Kilvenvesi on yhteydessä järven pääosan eteläiseen lahteen 30 metriä leveän Kilvensalmen kautta. Eteläinen lahti on neljä kilometriä pitkä, mutta 800 metriä leveä. Lahti on Eväjärven kylän alueella. Järvenselkää kutsutaan Kolhinseläksi ja tämä on ollut myös järven toinen nimi.
Järvessä on laskettu olevan 40 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 8 hehtaaria, mikä on noin 0,9 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista Vehkosaari ja Salmisaari ovat yli hehtaarin suuruisia, muut 33 saarta ovat yli aarin ja loput viisi ovat alle aarin kokoisia. Maininnan arvoisia saaria ovat Talassaari järven pohjoispäässä, saaret Ruokoluoto, Pirttisaari ja Kotisaari järvenselän lounaisrannassa ja Kilvensaari Kilvenvedessä. Järvenselän itärannan tuntumassa sijaitsee Pitkäsaari ja sen ympärillä on monilukuinen saaristo luotomaisia saaria.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 49 miljoonaa kuutiometriä eli 0,049 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 5,6 metriä ja suurin syvyys on 22,4 metriä. Järvenselän eteläosasta saa alkunsa yli neljä kilometriä pitkä etelään jatkuva yli kymmenmetrinen syvänne, jossa on sen pohjoisosassa yli 2-metrinen kohta. Siellä sijaitsee järven syvin kohta. Järven rantaviivan pituus on 37 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 6,4 kilometriä. Järven rannat ovat pääosin jyrkkärinteisiä metsämaita, joissa kalliopaljastumat ovat yleisiä. Alavat kohdat on otettu viljelyyn. Peltoalueita esiintyy laajasti järven eteläpäässä, mutta muilla rannoilla on peltotilkkuja siellä täällä.
Asutus on pääasiassa haja-asutusta, jonka välissä on vapaa-ajan asuntoja. Pohjoispään rannoille on levinnyt Hallin taajama-alueita, joiden yhteydessä on myös Hallin lentoasema. Muilla rannoilla sijaitsevat kyliä ja kulmakuntia, joita ovat Laajanpohja, Selänsyrjä, Haukilahti ja Eväjärvi. Järven itärantoja seuraa seututie 343, joka erkanee valtatieltä 9 Eväjärven eteläpuolelta. Seututie kääntyy luoteeseen Hallin taajaman läpi, josta siitä haarautuu etelään järven länsirantaa seuraten yhdystie 14303. Se jatkaa Länkipohjaan Vilkkilään, missä yhtyy valtatiehen 9. Yhdystieltä erkanee pieni kylätie, joka tekee lyhyen kiepin järven eteläpään ympäri yhtyen seututiehen Eväjärvellä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueeseen (35.72), jonka Eväjärven valuma-alueeseen (35.723) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,6 metriä mpy.
Eväjärven valuma-alueella sijaitsee 47 yli hehtaarin kokoista järveä, mutta niihin sisältyvät myös Evärjärven laskujoen alajuoksulle jääviä järviä. Suoraan tai välillisesti Eväjärveen laskevia järviä tai lampia ovat esimerkiksi Eväjärven kylässä lahteen laskeva Vuorijärvenoja, jonka kautta laskevat Iso-Valkea (5 ha), Ylänen (8 ha), Suonalanen (6 ha), Lahdenperänjärvi (8 ha), Kuusjärvi (124 ha), Vekuri (32 ha), Pirttijärvi (5 ha), Lankajärvi (47 ha) ja Vuorijärvi (10 ha), sekä Kolhinselän itärantaan laskevan yhteisen laskuojan Kekäleojan  järviä, joita ovat esimerkiksi Kekälejärvi (24 ha) ja Leveäjärvi (15 ha), ja järven pohjoispäähän yhteistä Vehkaojaa  myöten laskevat Valkeajärvi (9 ha) ja Saarijärvi (5 ha), ja edellisten lisäksi esimerkiksi länsirannalle laskeva Ahvenjärvi (5 ha) ja siitä etelämmäksi laskeva Kopanjärvi (5 ha).
Evijärvi laskee 250 metristä Myllypuroa myöten Velhonveteen (32 ha). Järvien korkeusero on kolme metriä. Alajuoksun vesistö laskee 6,5 kilometrin päässä Länkipohjassa Längelmäveden Säkkiin.
Historiaa

Vuoden 1963 peruskartassa oli Hallin lentokentän ympäristöön rakennettu runsaasti uusia taloja, joista monet sijaitsivat rannan tuntumassa. Hallin taajaman keskusta oli aivan järven pohjoispäässä. Järven pohjoispää kuului silloin Kuorevedelle ja eteläosa Längelmäelle.
Melontareitti

Hallista Längelmäelle on opastettu melontareitti: Eväjärvi–Kilvenvesi–Velhonvesi–Kalkunjärvi–Myllyvesi–Haapaoja–Ylinenlampi–Jänenjärvi–Koljonselkä.
Gustaf Storgårds

Gustaf Storgårds (11. joulukuuta 1869 Lapinjärvi – 11. marraskuuta 1945 Porvoo) oli suomalainen pappi ja poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Storgårds valittiin eduskuntaan vaaleissa 1913 Uudenmaan läänin vaalipiiristä, ja hän toimi kansanedustajana helmikuusta 1914 huhtikuuhun 1917. Hän oli eduskunnan työväenasiainvaliokunnan jäsen. Hän toimi poliittisella urallaan myös Hangon kunnallispolitiikassa, kaupunginvaltuuston jäsenenä ja sen varapuheenjohtajana, sekä presidentin valitsijamiehenä presidentinvaalissa 1925.
Storgårds kävi Porvoon lyseon ja pääsi ylioppilaaksi 1891. Hän ryhtyi opiskelemaan kieliä yliopistossa, mutta siirtyi parin vuoden kuluttua teologian opintojen pariin. Hän suoritti teologisen erotutkinnon vuonna 1896, jona vuonna hänet myös vihittiin papiksi, ja pastoraalitutkinnon vuonna 1899.
Storgårds aloitti pappisuransa Lapinjärven virkaa tekevänä kirkkoherrana vuonna 1897, minkä jälkeen hän työskenteli Ruotsinpyhtään seurakunnan virallisena apulaisena ja virkaa tekevänä kirkkoherrana 1897–1900, Helsingin ruotsalais-suomalaisen seurakunnan kirkkoherran apulaisena 1900, Tenholan kirkkoherran apulaisena 1901, Hämeenlinnan kuritushuoneen ja työvankilan ylimääräisenä pappina 1901–1902 ja  Karjaan kappalaisena 1902–1907. Vuonna 1907 hän aloitti Hangon kirkkoherrana, missä tehtävässä toimi vuoteen 1932. Hangon-vuosinaan hän oli myös Raaseporin rovastikunnan lääninrovasti vuosina 1924–1926 ja  Porvoon tuomiokapitulin asessori vuosina 1929–1932. Vuonna 1932 hän siirtyi Porvoon tuomiorovastiksi.
Papinuransa ohella Storgårds toimi Länsi-Uudenmaan ruotsalaisen kansanopiston johtajana vuosina 1905–1906, Hangon kansakoulujen virkaa tekevänä tarkastajana vuosina 1907–1908 ja Hangon ruotsalaisen yhteiskoulun uskonnon opettajana vuodesta 1907 vuoteen 1929. Vuonna 1919 hänelle myönnettiin rovastin arvonimi.
Storgårdsin puoliso vuodesta 1906 oli Hulda Josefina Filén. Heidän poikansa, reservin vänrikki Gösta Storgårds (s. 1913), kaatui komppanianpäällikkönä Tervajoella talvisodassa maaliskuussa 1940.
FNFL Tunisien

| FNFL Tunisien |
| --- | --- |
 Ranskan laivaston Tunisien (F706)

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Dravo Corporation, Wilmington, Delaware
Kölinlasku:  23. kesäkuuta 1943
Laskettu vesille:  17. joulukuuta 1943
Palveluskäyttöön:  11. helmikuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  Yhdysvaltain laivastolle 1964
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 240 t
Pituus:  93 m
Leveys:  11,2 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  6 000 shp
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  15 upseeria ja 201 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  3 x 3" tykkiä 2 x 40 mm ilmatorjuntatykkiä 8 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä 3 x 21" (533 mm) torpedoputkea 8 x syvyyspomminheitintä 1 x Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin 2 x syvyyspommikiskoa
FNFL Tunisien (runkonumero DE-108, T-23 ja F706) oli Vapaan Ranskan laivaston Algérien-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Wilmingtonista Delawaresta Dravo Corporationilta nimellä USS Crosley ja runkonumerolla DE-108. Köli laskettiin 23. kesäkuuta 1943. Alus laskettiin vesille 17. joulukuuta ja luovutettiin 2. tammikuuta 1944 lend lease -sopimuksen nojalla Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä Tunisien. Alus otettiin palvelukseen 11. helmikuuta 1944.
Palvelus

Alus palautettiin sodan jälkeen Yhdysvaltain laivastolle, joka siirsi sen pysyvästi Ranskalle MDAP-ohjelmassa 21. huhtikuuta 1952.
Alus luokiteltiin 1952 fregatiksi, jolloin se sai Naton mukaisen runkonumeron F706. Alus palautettiin toukokuussa 1964 Yhdysvaltain laivastolle.
ExtendedancEPlay

| ExtendedancEPlay Dire Straits |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1982 Jam Studios, Lontoo
 Julkaistu: 14. tammikuuta 1983
 Tuottaja(t): Mark Knopfler
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 15.52
 Levy-yhtiö: Vertigo
Dire Straitsin muut julkaisut
| Love over Gold 1982 | ExtendedancEPlay 1983 | Alchemy 1984 |
ExtendedancEPlay on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin neljä kappaletta sisältävä EP-levy. Se julkaistiin vuonna 1983. Levyä on kutsuttu myös "Twisting by the Pool EP" -nimellä, sen ensimmäisen kappaleen mukaan.
Kappaleet

Kaikki kappaleet ovat säveltänyt ja sanoittanut Mark Knopfler.
Twisting by the Pool – 3.28
Two Young Lovers – 3.22
If I Had You – 4.15
Badges, Posters, Stickers and T-Shirts – 4.47
Kokoonpano

Mark Knopfler – laulu, kitara
Hal Lindes – kitara
John Illsley – basso
Terry Williams – rummut
Alan Clark – piano
Arvostelut

AllMusic:
Aiheesta muualla

ExtendedancEPlay discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Fides

| Fides |
| --- | --- |
Julkaisija:  Helsingin katolinen hiippakunta
ISSN:  ISSN 0356-5262
Levikki:  painos n. 6 500 kpl (v. 2014)
Perustettu:  1938
Päätoimittaja:  Marko Tervaportti
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  12 kertaa vuodessa
Aiheesta muualla
Kotisivu
Katolinen hiippakuntalehti Fides on Helsingin katolisen hiippakunnan tiedotuslehti. Vuonna 2014 lehden painos oli noin 6 500 kappaletta: se ilmestyy 20-sivuisena tabloid-lehtenä 12 kertaa vuodessa, numero 6-7 on tuplanumero. Lehti jaetaan automaattisesti kaikkiin katolisiin koteihin Suomessa. Sillä on myös parisataa ulkopuolista tilaajaa.
Lehti ilmestyi vuodesta 1938 alkaen nimellä Kellojen Kutsu/Klockorna Kalla. Sen ensimmäisinä päätoimittajina työskentelivät Wilhelm Hovers ja Laurentius Holzer. Vuoden 1969 lopussa lehti ilmestyi ensimmäistä kertaa nykyisellä nimellään. Sen päätoimittaja oli tuolloin Jacobus Reijnders. Tässä tehtävässä häntä ovat sen jälkeen seuranneet Teemu Sippo (numerosta 7/1982 alkaen) ja Pentti Laukama (numerosta 7/85 alkaen). Lehden nykyinen päätoimittaja on Marko Tervaportti (numerosta 14-15/2001 alkaen).
Aiheesta muualla

Fides-lehden sivu Helsingin katolisen hiippakunnan sivustossa
Arkisto 2001-2019
Arkisto 1938-2001 (Arkistoitu – Internet Archive)
Etelä-Espoon Pallo

EsPa pelaamassa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan Suomen Cupissa 2010. Pelipaikkana Matinkylän tekonurmi 2.
Etelä-Espoon Pallo (EsPa)  on vuonna 1988 perustettu espoolainen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2023 Kolmosessa.Seura perustettiin jatkamaan Matinkylän Mahdin (perustettu 1968) toimintaa.
EsPalla on toimintaa kaikissa juniori-ikäluokkissa, ja erillisiä juniorijoukkueita kaudella 2024 14 kappaletta. EsPan A-juniorit aloittavat kauden 2024 SM-karsintasarjassa. Juniorijoukkueiden lisäksi seuralla on viisi joukkuetta joukkuetta aikuisten sarjoissa (miesten harraste kutonen, miesten vitonen, 2x nelonen ja kolmonen). Seurassa on yhteensä yli 900 rekisteröityä pelaajaa (2023).
Etelä-Espoon Pallon toiminta on keskittynyt erityisesti Suurpellon, Matinkylän ja Olarin kaupunginosiin. Seura järjestää vuosittain EsPa-Iso Omena -turnauksen elokuussa, joka kokoaa yhteen yli kaksi sataa lasten ja nuorten joukkuetta ympäri Etelä-Suomen.
Tilastot > Edustusjoukkueen sarjasijoitukset

| Kausi | Sarja | Sija |
| --- | --- | --- |
| 2000 | Kolmonen | 11. |
| 2001 | Nelonen | 2. |
| 2002 | Kolmonen | 10. |
| 2003 | Kolmonen | 11. |
| 2004 | Nelonen | 7. |
| 2005 | Nelonen | 9. |
| 2006 | Nelonen | 3. |
| 2007 | Kolmonen | 6. |
| 2008 | Kolmonen | 7. |
| 2009 | Kolmonen | 4. |
| 2010 | Kolmonen | 2. |
| 2011 | Kolmonen | 2. |
| 2012 | Kakkonen Etelälohko | 8. |
| 2013 | Kakkonen Etelälohko | 9. |
| 2014 | Kolmonen Uusimaa/Helsinki  lohko 1 | 3. |
| 2015 | Kolmonen Uusimaa/Helsinki lohko 2 | 1. |
| 2016 | Kakkonen lohko B | 9. |
| 2017 | Kakkonen lohko B | 12. |
| 2018 | Kolmonen Uusimaa/Helsinki lohko 2 | 4. |
| 2019 | Kolmonen Uusimaa/Helsinki  lohko 1 | 6. |
| 2020 | Kolmonen Uusimaa/Helsinki  lohko A | 6. |
| 2021 | Kolmonen Uusimaa/Helsinki lohko A | 8. |
| 2022 | Kolmonen Uusimaa/Helsinki lohko A | 8. |
| 2023 | Kolmonen Uusimaa/Helsinki lohko A | 3. |
Pelaajat ja valmentajat > Seuran kasvatteja

Panu Autio
Hannu Patronen
Akseli Pelvas
Noora Räty
Jarkko Värttö
Masar Ömer
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
FNFL Algérien

| FNFL Algérien |
| --- | --- |
 Algérien

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Dravo Corporation, Wilmington, Delaware
Kölinlasku:  13. toukokuuta 1943
Laskettu vesille:  27. marraskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  23. tammikuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  Yhdysvaltain laivastolle 1964
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 240 t
Pituus:  93 m
Leveys:  11,2 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  6 000 shp
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  15 upseeria ja 201 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  3 x 3" tykkiä 2 x 40 mm ilmatorjuntatykkiä 8 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä 3 x 21" (533 mm) torpedoputkea 8 x syvyyspomminheitintä 1 x Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin 2 x syvyyspommikiskoa
FNFL Algérien (runkonumero DE-107, T52 ja F701) oli Vapaan Ranskan laivaston Algérien-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen Wilmingtonista Delawaresta Dravo Corporationilta nimellä USS Cronin ja runkonumerolla DE-107. Köli laskettiin 13. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille 27. marraskuuta ja luovutettiin 2. tammikuuta 1944 lend lease -sopimuksen nojalla Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä Algérien. Alus otettiin palvelukseen 23. tammikuuta 1944.
Palvelus

Alus palautettiin sodan jälkeen Yhdysvaltain laivastolle, joka siirsi sen pysyvästi Ranskalle MDAP-ohjelmassa 21. huhtikuuta 1952.
Alus luokiteltiin 1952 fregatiksi, jolloin se sai Naton mukaisen runkonumeron F-701. Se nimettiin elokuussa 1962 uudelleen Oiseksi. Alus palautettiin toukokuussa 1964 Yhdysvaltain laivastolle, joka myi sen romutettavaksi marraskuussa 1965.
Ginger Alden

Ginger Alden (s. 13. marraskuuta 1956 Memphis) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli.
Hän oli Elvis Presleyn naisystävä ja löytäjä kuolinpäivänä. Ginger ja Elvis tapasivat toisensa vuoden 1976 marraskuussa. Elvis ja Ginger menivät kihloihin 26. tammikuuta 1977. Kihlapari viihtyi tiiviisti yhdessä ja Ginger olikin yleensä Elviksen mukana konserttikiertueilla. Ginger nähdäänkin Elviksen vuoden 1977 televisiokonsertissa, Elvis in Concertissa jossa Elvis esittelee kihlattunsa yleisölle. Ginger oli Elviksen löytäjä kuolinpäivänä. Ginger löysi Elviksen makaamassa elottomana kylpyhuoneen lattialla noin klo 14.00, 16. elokuuta 1977. Tämän jälkeen Ginger hälytti kiertuemanageri Joe Espositon ja turvamies Al Stradan paikalle, jotka kutsuivat ambulanssin Gracelandiin. Gingerin kirjoittama kirja "Elvis and Ginger: Elvis Presley´s Fiancèe and Last Love Finally Tells Her Story" julkaistiin 2. syyskuuta 2014.
Alden oli naimisissa Ron Leyserin kanssa 1991 - 2015. Heillä on yksi lapsi.
Aiheesta muualla

Ginger Alden Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eurovan

Eurovan oli yhteistyöhanke, joka tuotti sarjan suuria tila-autoja, joita Citroën, Peugeot, Fiat ja Lancia valmistivat vuosina 1994–2010. Eurovan-mallit ovat ranskalaisen PSA-konsernin ja italialaisen Fiat-yhtymän yhteistyön tuloksia. Kaikissa autoissa käytetään samaa pohjalevyä.