stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sven Petersson

| Sven Petersson |
| --- | --- |
 Petersson vuonna 1958.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1926 Lit, Ruotsi
Kuollut: 25. kesäkuuta 2011 (84 vuotta) Lidingö, Ruotsi
Ammatti:  toimittaja, urheiluselostaja
Muut tiedot
Lempinimet:  Plex
Sven Petersson (lempinimeltään Plex; 7. elokuuta 1926 Lit – 25. kesäkuuta 2011 Lidingö) oli ruotsalainen toimittaja ja urheiluselostaja. Hänet tunnettiin erityisesti Garmisch-Partenkirchenin uudenvuoden mäkikilpailusta, jonka hän selosti vuosina 1959–1998, sekä Vaasahiihdosta, jonka taustalla hänen ääntänsä kuultiin niin ikään kymmeniä kertoja. Peterssonin aloitti uransa Östersunds-Postenissa, ja vuonna 1957 hän siirtyi Sveriges Radioon. Lempinimi Plex tuli hänen Östersunds-Posteniin kirjoittamissaan nyrkkeilyselostuksissa käyttämästään sisuspunosta tarkoittavasta nimimerkistä Solarplexus.
Petersson kuoli eturauhasen syöpään juhannuksena vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sven Petersson Wikimedia Commonsissa
Strahlerin ilmastoluokitus

Strahlerin ilmastoluokitus on ilmastojen jaottelu, joka perustuu maapallon ilmamassoihin ja kosteuteen. Näin ilmastot jaetaan matalien, keskileveyksien ja korkeuden leveyksien ilmastoihin sekä lähinnä kosteuden ja lämpötilan mukaisiin alatyyppeihin. Luokituksen loi Arthur Newell Strahler.
Luokitus

I Matalien leveysasteiden ilmastot (trooppinen ilmamassa)
kostea akvatoriaalinen ilmasto, sademetsä, Köppenin Af
monsuuni, pasaativyöhykkeen rannikkoilmasto Af, Am
kuiva/kostea trooppinen savanni Aw, Cwa
kuiva trooppinen ilmasto aro, aavikko BWh, BSh
II Keskileveysasteiden ilmastot (polaarinen ilmamassa, trooppinen ilmamassa ja hieman arktinenkin)[lähde? ]
kuiva subtrooppinen aro, aavikko BW/BS h/k
kostea subtrooppinen Cfa
välimerenilmasto Csa, Csb
mereinen länsirannikon ilmasto Cfb, Cfc
kuiva keskileveyksien ilmasto BWk, BSk
kostea mannerilmasto Dfa, Dfb, Dwa, Dwb
III Korkeiden leveysasteiden ilmastot, arktinen ja antarktinen ilmamassa
boreaalinen metsäilmasto Dfc, Dfd, Dwc, Dwd
tundrailmasto ET
jäätikköilmasto EF
Aiheesta muualla

Oxford Index: Strahler Climate Classification (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Smile (Laura Nyron albumi)

| Smile Laura Nyro |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1975, New York
 Julkaistu: helmikuu 1976
 Tuottaja(t): Laura Nyro, Charlie Calello
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 31.57
 Levy-yhtiö: Columbia (PC 33912)
Laura Nyron muut julkaisut
| Gonna Take a Miracle 1971 | Smile 1976 | Nested 1978 |
Smile on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Laura Nyron helmikuussa 1976 julkaistu albumi. Vuonna 2008 levy julkaistiin remasteroituna.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Laura Nyro, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Sexy Mama – 2.41 (säv. Al Goodman, Sylvia Robinson, Harry Ray)
Children of the Junks – 2.49
Money – 4.59
I Am the Blues – 5.44
Kappaleet > B-puoli

Stormy Love – 4.29
The Cat Song – 2.34
Midnite Blue – 3.05
Smile – 5.36
Kappaleet > Vuoden 2008 Japanin remasteroitu painos

Someone Loves You (demo) – 1.58
Get Me My Cap (demo) – 2.54
Coffee Morning (demo) – 3.48
Kokoonpano

Laura Nyro – laulu, piano, kitara, puukapulat
John Tropea – kitara (kappaleet: 1, 3–8)
Hugh McCracken – kitara (kappale: 2)
Joe Beck – kitara (kappale: 4)
Jeff Mironov – kitara (kappaleet: 3, 5 ja 8)
Jerry Friedman – kitara (kappaleet: 3 ja 5 )
Will Lee – basso (kappaleet: 1, 6 ja 7)
Richard Davis – basso (kappaleet: 2, 4 ja 8)
Bob Babbitt – basso (kappaleet: 3 ja 5)
Chris Parker – rummut (kappaleet: 1, 2, 6 ja 7)
Allan Schwartzberg – rummut (kappaleet: 3, 4 ja 5)
Rick Marotta – rummut (kappale: 8)
Jimmy Maelen – tamburiini, puukapulat (kappale: 3)
Nydia Mata – conga (kappale: 5)
Carter C.C. Collins – conga (kappale: 8)
Rubens Bassini - helistin (kappale: 6)
David Friedman - vibrafoni (kappaleet: 3, 4 ja 8)
Joe Farrell – saksofoni (kappale: 1)
Michael Brecker – saksofoni, huilu (kappaleet: 3, ja 6)
George Young – saksofoni, huilu (kappale: 8)
Randy Brecker – trumpetti (kappale: 1)
Paul Messing – triangeli (kappale: 1)
Nisako Yoshida – koto (kappale: 8)
Reiko Kamota – koto (kappale: 8)
Arvostelut

Allmusic:
Robert Christgau: B–
Säpilän riippusilta

| Säpilän riippusilta |
| --- | --- |

Ylittää:  Kokemäenjoki
Sijainti:  Kokemäki
Ylläpitäjä:  Liikennevirasto
Siltatyyppi:  teräsbetoninen
Pituus:  127 m
Leveys:  2,1 m
Avattu liikenteelle:  1950
Koordinaatit:  61°18.433′N, 22°23.126′E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Säpilän riippusilta on vuonna 1950 Kokemäen Säpilään rakennettu silta. Sen jännemitat ovat 126,5 ja 3,7 metriä. Kokonaisuuspituudeltaan silta on 164 metriä, ja leveydeltään 2,1 metriä, josta hyödyllistä leveyttä on 1,4 metriä.
Silta on Riippusillantien ja Uppaantien yhdistävä kevyen liikenteen raittisilta. Säpilän niemen puolella silta on alempana, joten tullessa Kyttälän puolelta jokea on alamäkeä. Se on tarkoitettu kevyen liikenteen käyttöön. Mutkitteleva Kokemäenjoki erottaa noin seitsemän kilometriä pitkän Säpilänniemen, josta ei ole maantieyhteyttä joen yli. Sen sijaan niemen kärjen lähellä joen ylittää puukantinen kevyen liikenteen käyttöön tarkoitettu riippusilta. Sillan rakentaminen maksoi Kokemäen kaupungille noin 2 miljoonaa markkaa, vaikka alkuperäinen kustannusarvio oli 1,35 miljoonaa markkaa.
1990-luvun lopulla Kokemäen kaupunki kunnosti siltaa. Kansirakennetta uusittiin, ja koko silta tervattiin. Vuonna 2017 silta asetettiin käyttökieltoon ja vuonna 2018 Raition Kyläyhdistys ry vuokrasi sillan Kokemäen kaupungilta ja aloitti sillan kunnostuksen. Sillan kunnostuksen rahoitus koostui talkootyöstä, yhdistyksen varojenhankinnasta ja Kokemäen Kaupungilta sekä Leader Karhuseudulta anotuista avustuksista. Kokonaan kunnostetun sillan avajaisia vietettiin 1.5.2019. Sillan merkitys on Kokemäellä suuri, koska siltaa hyödynnetään virkistys- ja kuntoilukäytössä. Esimerkiksi riippusillan pyöräilylenkki on kesäisin erittäin suosittu.
Alusrakenne

Sillan pylonien alaosa on teräsbetonirakenteinen. Rakenteet on perustettu kallion päälle. Sillan länsipään puupalkkisillan maatuki on teräsbetonista. Lisäksi sillan itäpään ankkuri on betonirakenteinen.
Päällysrakenne

Riippusillan päällysrakenne koostuu teräksisistä pyloneista, kahdesta köysivaijerista, ja teräksisistä riipputangoista sekä puupalkkikannesta. Länsipäässä on lisäksi puinen palkkisilta. Köysivaijerit on tehty 6 millimetrin halkaisijaltaan olevista punotuista ja sinkityistä terässäkeistä. Riipputangot on tehty 12 millimetrin halkaisijaltaan olevista terästangoista, joiden keskinäinen etäisyys on noin 3,1 metriä. Riipputangot on kiinnitetty terässoljilla köysivaijeriin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Säpilän riippusilta Wikimedia Commonsissa
Suolahden Urho

Suolahden Urhon logo
Voimistelu- ja Urheiluseura Suolahden Urho on vuonna 1908 perustettu liikunnan yleisseura, jossa on noin 800 jäsentä. Seuran johtokunnan alaisuudessa toimii kahdeksan lajijaostoa. Suolahden Urholle valmistui uusi kotihalli kesällä 2020. Se pyrkii olemaan maailman energiatehokkain jäähalli. sen katsojakapasiteetti on 1 220 katsojaa. Urhon miesten edustusjoukkue pelaa 2-divisioonassa ja II-joukkue 3-divisioonassa.
Lajijaostot

Jääkiekko
Jalkapallo
Salibandy
Paini ja voimailu
Hiihto ja mäki
Yleisurheilu
Naisjaosto
Koripallo
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Sven Petter Dahlbeck

Sven Petter Gerhard Dahlbeck (3. lokakuuta 1822 Raahe – 9. tammikuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ammattiopetuksen uudistaja.
Dahlbeckin vanhemmat olivat tullinhoitaja Pehr Gerhard Dahlbeck ja Anna Brita Gadelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1841, opiskeli Saksassa, toimi sitten opettajana Turun teknillisessä reaalikoulussa 1850-1854 ja vuodesta 1874 Helsingin ammattikoulussa. Dahlbeck toimitti 1853-1854 Teknisk Tidskrift -lehteä ja 1855 mallilehteä käsityöläisille. Hän myös kirjoitti ahkerasti lehtiin nimimerkillä ”-k”. Dahlbeckin julkaisema kirjanpidon oppikirja Kort lärobok uti enkel bokföring, till skolornas och allmänhetens tjenst (1876) käännettiin suomeksi. Hän oli jäsen 1856 asetetussa komiteassa, joka pyrki edistämään koti- ja tehdasteollisuutta, mihin liittyen hän muun muassa esitti suunnitelman teknillisen opetuksen uudistamiseksi. Siihen sisältyivät iltakoulut käsityöläisille, erikoisopetus teknillisissä reaalilukioissa ja yliopiston yhteydessä toimiva teknologinen opisto. Viimeksi mainittua vastusti muun muassa J. V. Snellman eikä se saanut muutenkaan kannatusta. Vuoden 1858 asetuksessa toteutettiin silti monia Dahlbeckin ajatuksia, mikä merkitsi käännettä Suomen ammattiopetuksen historiassa.
Dahlbeckin puoliso vuodesta 1863 oli Augusta Rosina Wahlström (k. 1929).
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Sven Petter Gerhard Dahlbeck. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 29.12.2013.
Sänkijärvi

| Sänkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°41′53″N, 24°24′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Venehjoen valuma-alue (35.74)
Laskujoki:  oja Saumalammiin 
Järvinumero:  35.741.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,3 m  
Rantaviiva:  0,833 km  
Pinta-ala:  3,096 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSänkijärvi 
Sänkijärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Holmassa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee pelomaiden keskellä ja metsäsaarekkeen vieressä. Sitä ympäröivät pellot viettävät järveä kohti. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja rannoille on jätetty leveät suojavyöhykkeet. Järven alapuolella on soistuneen metsikön alue. Järven lähiympäristössä sijaitsee kymmenen taloutta, joista kolme ovat maataloja. Rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Niille tulee tiet Holman kylätieltä tai valtatieltä 9.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Venehjoen valuma-alueella (35.74), jonka Oriselän alueeseen (35.741) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 88,3 metriä mpy. Järven kaakkoispäästä laske lyhyt oja Holman peltoaukean johto-ojaan, joka laskee Saumalammiin. Saunalammista jatkaa vesireitti Laahuksen ja Myllyhaudan kautta Oriselkään.
Kesävihanta

Lauhkean vyöhykkeen lehtimetsää talvella.
Trooppista kuivan kauden metsää.
Kesävihanta tai paremminkin kausivihanta tarkoittaa kasvitieteessä kasvia, joka pudottaa lehtensä osaksi vuotta. Vastakohtana kesävihannille kasveille ovat ainavihannat kasvit, joilla on lehtiä ympäri vuoden.
Lauhkealla ja kylmällä vyöhykkeellä lehtien pudottaminen tapahtuu talvisin, jolloin on yleensä monien kasvien elintoimintojen kannalta liian kylmää. Trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä se tapahtuu puolestaan kuivina kausina, jolloin kasveille on tavallisesti liian kuivaa.
Maapallon kasvillisuusvyöhykkeistä kesävihantia kasveja esiintyy tyypillisesti esimerkiksi boreaalisella vyöhykkeellä, lehtimetsävyöhykkeellä, savanneilla ja monsuunimetsissä.
Taloustaito

| Taloustaito |
| --- | --- |

Kustantaja:  Verotieto Oy
Julkaisija:  Verotieto Oy
ISSN:  ISSN 0788-9135
Levikki:  242 961 (LT 2018)
Perustettu:  1948
Päätoimittaja:  Antti Oksanen
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  12 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Taloustaito (ent. Veronmaksaja) on 12 kertaa vuodessa ilmestyvä talouslehti ja siihen liittyvä verkkopalvelu taloustaito.fi, joita julkaisee Verotieto Oy. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1948. Taloustaidon päätoimittaja on Antti Oksanen. Lehti on puoluepoliittisesti riippumaton.
Taloustaidon levikki on 242 961 (LT 2018) ja lukijamäärä 457 000 (KMT S16/K17). Se on Pohjoismaiden suurin talouslehti. Veronmaksajain Keskusliiton jäsenet saavat Taloustaidon jäsenetuna. Taloustaidon sisällön painopiste on verotuksessa, taloudessa ja perhejuridiikassa. Lehti arvioi säännöllisesti kodin talouden perustekijöitä: asuntojen ja autojen hintoja ja kustannuksia, lainojen korkoja, sijoitusrahastojen tuottoja sekä eri kulutustuotteiden ja -palveluiden hintoja ja kustannuksia. Lehti kertoo myös taidesijoittamisesta.
Aiheesta muualla

www.taloustaito.fi.
Stradella

| Stradella |
| --- | --- |

 Stradella
 Koordinaatit: 45°5′N, 9°18′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Lombardia
Maakunta:  Pavia
Kaupunkioikeudet:  1865
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,84 km²
Korkeus:  60–288 m
Väkiluku (31.12.2015):  11 622
 – Väestötiheys:  617 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stradella on kaupunki Pohjois-Italiassa Lombardian alueella. Se sijaitsee viitisen kilometriä Pojoelta etelään. Kaupungissa on runsaat 11 000 asukasta.
Historiaa

Keskiajan alussa Stradella ja läheinen Montalino olivat Pavian piispan läänityksiä. Guelfit ja ghibelliinit taistelivat alueella rajusti. Piispanvalta päättyi vuonna 1797 feodalismin lakkauttamisen myötä. Stradella sai kaupunkioikeudet vuonna 1865.
Kaupungissa on toiminut Mariano Dallapèn vuonna 1876 perustama harmonikkatehdas. Nykyisin siellä on harmonikkamuseo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stradella Wikimedia Commonsissa
Pavian maakunta
Alagna | Albaredo Arnaboldi | Albonese | Albuzzano | Arena Po | Badia Pavese | Bagnaria | Barbianello | Bascapè | Bastida Pancarana | Battuda | Belgioioso | Bereguardo | Borgarello | Borgo Priolo | Borgo San Siro | Borgoratto Mormorolo | Bornasco | Bosnasco | Brallo di Pregola | Breme | Bressana Bottarone | Broni | Calvignano | Campospinoso | Candia Lomellina | Canevino | Canneto Pavese | Carbonara al Ticino | Casanova Lonati | Casatisma | Casei Gerola | Casorate Primo | Cassolnovo | Castana | Casteggio | Castelletto di Branduzzo | Castello d’Agogna | Castelnovetto | Cava Manara | Cecima | Ceranova | Ceretto Lomellina | Cergnago | Certosa di Pavia | Cervesina | Chignolo Po | Cigognola | Cilavegna | Codevilla | Confienza | Copiano | Corana | Cornale e Bastida | Corteolona e Genzone | Corvino San Quirico | Costa de’ Nobili | Cozzo | Cura Carpignano | Dorno | Ferrera Erbognone | Filighera | Fortunago | Frascarolo | Galliavola | Gambarana | Gambolò | Garlasco | Gerenzago | Giussago | Godiasco Salice Terme | Golferenzo | Gravellona Lomellina | Gropello Cairoli | Inverno e Monteleone | Landriano | Langosco | Lardirago | Linarolo | Lirio | Lomello | Lungavilla | Magherno | Marcignago | Marzano | Mede | Menconico | Mezzana Bigli | Mezzana Rabattone | Mezzanino | Miradolo Terme | Montalto Pavese | Montebello della Battaglia | Montecalvo Versiggia | Montescano | Montesegale | Monticelli Pavese | Montù Beccaria | Mornico Losana | Mortara | Nicorvo | Olevano di Lomellina | Oliva Gessi | Ottobiano | Palestro | Pancarana | Parona | Pavia | Pietra de’ Giorgi | Pieve Albignola | Pieve Porto Morone | Pieve del Cairo | Pinarolo Po | Pizzale | Ponte Nizza | Portalbera | Rea | Redavalle | Retorbido | Rivanazzano Terme | Robbio | Robecco Pavese | Rocca Susella | Rocca de’ Giorgi | Rognano | Romagnese | Roncaro | Rosasco | Rovescala | Ruino | San Cipriano Po | San Damiano al Colle | San Genesio ed Uniti | San Giorgio di Lomellina | San Martino Siccomario | San Zenone al Po | Sannazzaro de’ Burgondi | Sant’Alessio con Vialone | Sant’Angelo Lomellina | Santa Cristina e Bissone | Santa Giuletta | Santa Margherita di Staffora | Santa Maria della Versa | Sartirana Lomellina | Scaldasole | Semiana | Silvano Pietra | Siziano | Sommo | Spessa | Stradella | Suardi | Torrazza Coste | Torre Beretti e Castellaro | Torre d’Arese | Torre d’Isola | Torre de’ Negri | Torrevecchia Pia | Torricella Verzate | Travacò Siccomario | Trivolzio | Tromello | Trovo | Val di Nizza | Valeggio | Valle Lomellina | Valle Salimbene | Valverde | Varzi | Velezzo Lomellina | Vellezzo Bellini | Verretto | Verrua Po | Vidigulfo | Vigevano | Villa Biscossi | Villanova d’Ardenghi | Villanterio | Vistarino | Voghera | Volpara | Zavattarello | Zeccone | Zeme | Zenevredo | Zerbo | Zerbolò | Zinasco
Strade Bianche 2023

Strade Bianche 2023 oli järjestyksessään 17. miesten ja yhdeksäs naisten maantiepyöräilyn Strade Bianche -kilpailu. Siena toimi molemmissa kilpailuissa sekä lähtö- että maalipaikkana. Kilpailu käytiin 4. maaliskuuta 2023.
Miesten kilpailu

Miesten Strade Bianchen pituus oli 194 kilometriä. Reitillä oli 11 hiekkatieosuutta. Kilpailu kuului UCI World Touriin.
Tom Pidcock voitti kilpailun pitkän sooloajon jälkeen. Hän vastasi Alberto Bettiolin ja Andrea Bagiolin iskuun 50 kilometriä ennen maalia, ja pudotti italialaiset kyydistään muutamaa kilometriä myöhemmin. Hän voitti kilpailun lopulta 20 sekunnin erolla Valentin Madouasiin, Tiesj Benoot sijoittui kolmanneksi.
Naisten kilpailu

Naisten Strade Bianche oli pituudeltaan 136 kilometriä. Se sisälsi kahdeksan hiekkatieosuutta. Kilpailu kuului UCI Women's World Touriin.
Demi Vollering voitti kilpailun kukistettuaan maalikamerakuvatarkastuksen jälkeen tallitoverinsa Lotte Kopeckyn. Team SD Worxin kaksikko oli 11 kilometrin vuorovedolla tavoittanut ja ohittanut karkumatkalla olleen Kristen Faulknerin puoli kilometriä ennen maalia. Hän sijoittui lopulta alun perin kolmanneksi, mutta hylättiin, koska hänen todettiin käyttäneen kilpailun aikana jatkuvaa glukoosinseurantaa, mikä on kielletty UCI:n säännöissä.
Strade Bianche 2022

Strade Bianche 2022 oli järjestyksessään kuudestoista maantiepyöräilyn miesten Strade Bianche -kilpailu. Se käytiin 184 kilometrin reitillä, jossa Siena toimi sekä lähtö- että maalipaikkana, 5. maaliskuuta 2022. Kilpailureitillä oli yksitoista hiekkatieosuutta. Kilpailu kuului UCI World Touriin.
Tadej Pogačar voitti kilpailun. Hän karkasi Monte Sante Marien hiekkatieosuudella 50 kilometriä ennen maalia, ja kasvatti johtonsa muutaman kilometrin aikana yli puoleen minuuttiin. Alejandro Valverde ja Kasper Asgreen karkasivat viiden pyöräilijän takaa-ajoryhmästä noin 15 kilometriä ennen maalia. Valverde ratkaisi kilpailun toisen sijan pudottamalla Asgreenin kyydistään viimeisellä kilometrillä.
Samana päivänä ajettiin kahdeksannen kerran naisten Strade Bianche -kilpailu. Myös siinä Siena oli lähtö- ja maalipaikkana, reitin pituus oli 136 kilometriä. Kilpailu kuului UCI Women's World Touriin.
Lotte Kopecky voitti kilpailun kukistettuaan loppukirissä Annemiek van Vleutenin. Kaksikko oli irronnut 12 ajajan kärkiryhmästä yhdessä Ashleigh Moolman-Pasion kanssa viimeisen kilometrin aikana, Via Santa Caterinan nousun jyrkimmällä osuudella, van Vleutenin iskun seurauksena.
Miesten kilpailuun osallistuneet joukkueet

Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailuun osallistuneet joukkueet

Lähde: Pro Cycling Stats
Sørlandin rata

| Sørlandin rata Sørlandsbanen |
| --- | --- |
 Rataosa merkitty karttaan punaisella.
Perustiedot
Reitti:  Drammen–Stavanger
Avattu:  1920 (ensimmäinen osuus) 1944 (valmis)
Tekniset tiedot
Pituus:  549 km
Sähköistys:  1956
Sørlandin rata (norj. Sørlandsbanen) on Norjan rataverkkoon kuuluva rautatie, joka kulkee Drammenista Kristiansandin kautta Stavangeriin. Rataosan pituus on 549 kilometriä ja se valmistui vaiheittain vuosina 1920–1944.
Kuvia

Rakennustöitä vuonna 1942
Matkustajajuna ylittää sillan lähellä Kongsbergia
Kongsbergin asema
Hokksundin asema
Nodelandin asema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sørlandin rata Wikimedia Commonsissa
Kohl

Kohl on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bernhard Kohl (s. 1982), itävaltalainen maantiepyöräilijä
Fredrik Magnus von Kohl (1821–1893), suomalainen Venäjän armeijan ratsuväenkenraali
Helmut Kohl (1930–2017), Saksan liittotasavallan liittokansleri 1982–1998
Herb Kohl (1935–2023), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
Marius Kohl (s. 1952), luxemburgilainen rahoitusalan virkamies.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Talouspäällikön tutkinto

Talouspäällikön tutkinto valmistaa opiskelijan hyödyntämään talouden lukuja, laskelmia ja raportteja organisaation toiminnan ennakoinnissa, strategisessa suunnittelussa ja päätöksenteossa.
Koulutukseen voivat osallistua vaativissa taloushallinnon tehtävissä työskentelevät, kuten kirjanpitäjät, kirjanpito-, laskenta- ja talouspäälliköt sekä controllerit, tai sellaisiin tehtäviin pyrkivät henkilöt. Koulutus sopii myös yrittäjille.
Talouspäällikön tutkintoa järjestetään sekä yksilökoulutuksena että räätälöitynä yrityskoulutuksena. Tutkinto käynnistyy neljä kertaa vuodessa. Talouspäällikön tutkinnon suorittaminen edellyttää 22 opintoviikon eli 33 opintopisteen suorittamista. Tutkinnon suorittaminen kestää 12 kuukautta. Tutkintoon kouluttaa Suomessa Markkinointi-instituutti.
Koulutuksen sisältö

Tutkinto koostuu kahdesta kiinteästä ja kahdesta valinnaisesta kurssista.
Kiinteät kurssit ovat:
Kannattavuuslaskenta ja budjetointi
Tuloslaskelman, taseen ja kassavirran hyödyntäminen
Kaksi vapaavalintaista kurssia voi valita esimerkiksi seuraavista talouden kursseista:
Tilinpäätös ja verosuunnittelu
Talouslaskelmat päätöksenteon tukena
Rahoitus- ja sijoitustoiminta
Konsernitilinpäätös
Sunrun

Sunrun on yhdysvaltalainen aurinkopaneelien asentaja. Sunrun on pörssiyhtiö NASDAQ-listalla. Vuonna 2018 yrityksellä oli 3200 työntekijää.
Aiheesta muualla

Sunrunin kotisivut (englanniksi)
Kohgiluye ja Buyer-Ahmad

| Kohgiluye ja Buyer-Ahmad استان کهگیلویه و بویراحمد‎‎, Ostān-e Kohgīlūye-o Būyer-Ahmad |
| --- | --- |

 Sijainti Iranin kartalla
 Koordinaatit: 30.7°N, 51.6°E 
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Yasuj
Pinta-ala  ():  15 504 km²
Väkiluku (2011)  ():  658 629
 – väestötiheys:  42,5 as./km²
BKT (2012):  143 414 mrd IRR  eli noin 8,75 mrd EUR (31.3.2012 kurssein; 2,30 % Iranin BKT:stä)
 – asukasta kohti:  13 284 EUR
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  IR-18
 
ostan-kb.ir
Kohgiluye ja Buyer-Ahmad (pers. ‏استان کهگیلویه و بویراحمد‎, Ostān-e Kohgīlūye o Būyer-Ahmad) on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan lounaisosassa. Provinssin pääkaupunki on Yāsūj. Vuonna 2011 provinssissa eli 658 629 asukasta.
Provinssin pinta-ala on 15 504 neliökilometriä. Se kuuluu henkeä kohti lasketun BKT-osuuden (13 284 EUR/as. vuonna 2012) perusteella Iranin talouden tuottavimpiin alueisiin.
Provinssissa oli alkuvuonna 2013 yhteensä kahdeksan aliprovinssitason hallintoaluetta (šahrestan), jotka jakautuivat 19 piirikuntaan (bakhsh). Näissä oli 17 kaupunkia ja 45 alimman aluehallinnollisen tason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen). Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Basht
Bahmaee
Boyerahmad
Cheram
Dena
Kohgiluyeh
Gachsaran
Lande
Suur-Manchester

Suur-Manchester
| --- | --- |
Sijainti:  Luoteis-Englanti Englanti Yhdistynyt kuningaskunta
Pinta-ala:  1 280 km2  (2016) 
Hallinnolliset osat:  Bolton (d) (käännä suomeksi) Bury (d) (käännä suomeksi) Oldham (d) (käännä suomeksi) Rochdale (d) (käännä suomeksi) Stockport (d) (käännä suomeksi) Tameside (d) (käännä suomeksi) Trafford (d) Wigan (d) (käännä suomeksi) Manchester (d) (käännä suomeksi) Salford (d) (käännä suomeksi) 
Väkiluku:  2 870 000  as.  (2021) 
Asukastiheys:  2 248  as./km2  (2021)
Hallinnon johtaja:  Andy Burnham (en) (8. toukokuuta 2017 – ) 
Perustettu:  1. huhtikuuta 1974 
Kumppanuus:  Peine 
NUTS:  UKD3 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Suur-Manchester (Greater Manchester) on metropolikreivikunta Luoteis-Englannissa Manchesterin kaupungin ympäristössä. Sen asema on ollut täysin muodollinen vuodesta 1986, jolloin sen valtuusto lakkautettiin ja hallinto siirrettiin kymmenelle metropolihallintopiirille. Vuonna 2020 kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin 2 850 000 ihmistä.
Lakkauttamisensa jälkeen metropolikreivikunta on toiminut yhteistoimintaelimenä samaan tapaan kuin Suomen kuntien kuntainliitot. Sillä on esimerkiksi yhteinen poliisipiiri ja joukkoliikenneportaali.