Rumble in the Jungle
Taustaa > Ennen ottelua

Muhammad Ali oli menettänyt ottelulisenssinsä ja raskaansarjan maailmanmestaruutensa vuonna 1967 kieltäydyttyään suorittamasta asepalvelustaan. Vuonna 1970 hän teki paluun kehään ja voitti Jerry Quarryn sekä Oscar Bonavenan, minkä jälkeen hän pääsi haastamaan maailmanmestari Joe Frazierin maailmanmestaruusottelussa, joka tunnetaan nimellä Fight of the Century. Ali koki kamppailussa uransa ensimmäisen tappion ja hävisi 15-eräisen ottelun Frazierille pisteillä. Tämänkin jälkeen hän jatkoi uraansa ja onnistui nousemaan NABF:n kansalliseksi mestariksi. Hän menetti tittelinsä kerran Ken Nortonille, mutta saatuaan sen takaisin uusintaottelussa hän pääsi jälleen kohtaamaan Frazierin. Tämä oli kuitenkin jo menettänyt maailmanmestaruutensa nuorelle George Foremanille. Ali voitti Frazierin pistein ja haastoi Foremanin otteluun maailmanmestaruudesta.
George Foreman oli voittanut kultamitalin vuoden 1968 olympialaisissa ja kohonnut ammattilaiseksi. Hän osasi hyödyntää loistavasti suurta kokoaan (190 cm ja 100 kg), iskuvoimaansa ja koon tuomaa psyykkistä ylivoimaansa. Häntä pidettiin pelätyimpänä maailmanmestarina sitten Sonny Listonin. Maailmanmestari Joe Frazier oli puolustanut mestaruuttaan Ali-voittonsa jälkeen vain kahdesti ja lähti Sunshine Showdown -nimellä tunnettuun kamppailuun Foremania vastaan 3 : 1 ennakkosuosikkina. Hänen valmentajansa olivat arvioineet Foremanin olevan niin hidas, että Frazier pystyisi väistämään tämän iskuja. Näin ei kuitenkaan käynyt, vaan Frazier menetti mestaruutensa nuorelle tulokkaalle kaaduttuaan kanveesiin kuusi kertaa kahden erän aikana, ennen kuin tuomari oli keskeyttänyt ottelun. Frazierin kanssa käymänsä ottelun jälkeen Foreman puolusti mestaruuttaan kahdesti: ensin José Romania vastaan, joka tuli tyrmätyksi ensimmäisessä erässä; ja Ken Nortonia vastaan, joka hävisi tyrmäyksellä toisessa erässä. Ali oli aiemmin kohdannut tasaväkisissä kamppailuissa sekä Frazierin että Nortonin, ja oli kokenut heitä vastaan myös siihenastisen uransa ainoat tappiot. Kun Foreman oli voittanut molemmat ottelijat ylivoimaisesti, pidettiin häntä selvänä ennakkosuosikkina kohtaamisessaan Alia vastaan.
Foreman oli ajautunut lakimiestensä mukaan lähes vararikkoon sekä avioeronsa että entisten rahoittajiensa lähdön takia. Hänen Roman-ottelun palkkiostaan pidätettiin 250 000 dollaria, ja Norton-ottelun palkintorahansa Foreman käytti kokonaisuudessaan velkojen maksamiseen ja kalliiseen elämään. Otteluparin tavoitteet sopivat hyvin yhteen, sillä George Foreman tarvitsi rahaa ja Muhammad Ali halusi voittaa toisen maailmanmestaruuden. Yksi syy otteluun oli myös Foremanin tuntemattomuus maailmanmestarina ja julkisuudessa paljon esiintyneen Muhammad Alin kohtaamisen tiedettiin tuovan nuorelle mestarille paitsi rahaa, myös kunnioitusta.
Ottelun järjesti uraansa vasta aloitteleva nyrkkeilypromoottori Don King, jolla oli vain vähän aiempaa kokemusta suurten otteluiden järjestämisestä. Hänen ainoa suuri ottelunsa ennen Rumble in the Junglea oli Foremanin ja Ken Nortonin välisen ottelun järjestäminen. Jo tuolloin Alin ja Foremanin kohtaamisen mahdollistaminen oli ollut hänen suunnitelmissaan. King lupasi molemmille ottelijoille ennätykselliset viisi miljoonaa dollaria (urheiluhistorian suurin yksittäinen palkkio siihen asti), mikäli he suostuisivat otteluun. Koska Kingillä ei kuitenkaan ollut kyseistä summaa, joutui hän turvautumaan ulkopuoliseen rahoittajaan taatakseen ottelijoiden palkkiot. Zairen presidentti Mobutu Sese Seko suostui takaamaan ottelun rahoituksen sillä ehdolla, että kamppailu käytäisiin hänen maassaan. Zairen johtajan lopullinen panos ottelun järjestämiseen oli 11,4 miljoonaa dollaria.
Odotukset ottelun tuloista olivat luonnollisesti suuret. Kamppailulle odotettiin television välityksellä satoja miljoonia katsojia yli 75 maasta, minkä lisäksi ottelun teatteriesitysten hinnat oli säädetty korkeiksi. Syy TV-katsojalukujen korkeisiin odotuksiin oli, että itse Stade du 20 mai -stadionille ei odotettu monia maksavia asiakkaita. Ottelun uskottiin olevan ensimmäinen nykyaikainen nyrkkeilyn maailmanmestaruusottelu, johon kaikki katsojat pääsivät ilmaiseksi.