stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harmaatasapaino

Harmaatasapaino on painetun värivalokuvan kuvanlaadun osatekijä.
Harmaa väri sisältää kaikkia painovärejä CMYK. Harmaatasapaino on painovärien suhde, joka tuottaa värittömän harmaasävyn eli neutraalin harmaan. Syaanin, magentan ja keltaisen painovärin avulla tuotettu harmaa väri, jossa ei ole käytettyjen painovärien väärästä suhteesta syntyvää värivivahdetta. Harmaa näyttää harmaalta eikä punertavalta harmaalta.
Harmaatasapaino olisi hyvä löytää valokuvan vaaleista, keskitummista ja tummista sävyistä. Neutraaliharmaaseen vaikuttaa pisteenkasvun lisäksi painokoneessa käytetty värijärjestys. Harmaatasapainoa tarkkaillaan lehden sivuille painetuista testipisteistä, joita verrataan mustalla painovärillä painettuun harmaaseen. Harmaatasapaino voidaan mitata densitometrillä (tummuusmittarilla), jos densitometrissä on harmaatasapainon mittaustoiminto.
Painojäljen laatuominaisuudet ovat mm. pisteenkasvu, harmaatasapaino, yksityiskohtien toisto, värien päällekkäispainatuksen laatu ja visuaalinen kuvanlaatu. Visuaalista kuvanlaatua tarkastellaan laittamalla eri rastereilla ja linjatiheyksillä painetut kuvat vierekkäin. Useat henkilöt arvioivat kuvia, jotta aistinvaraista arviointia pidettäisiin objektiivisempana.
Esimerkki neutraalin harmaan rasteriosuuksista: vaaleat sävyt: 5 % syaani + 2 % magenta + 3 % keltainen + 0 % musta; keskisävyt: 50 % syaani + 38 % magenta + 42 % keltainen + 30 % musta; tummat sävyt: 95% syaani + 90 % magenta + 92 % keltainen + 75 % musta.
Gunnarsbynin piiri

| Gunnarsbynin piiri |
| --- | --- |
 Gunnarsbynin kirkko
 fiGunnarsbynin piiri 
 66°05′20″N, 21°48′22″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Norrbotten
Lääni:  Norrbottenin lääni
Kunta:  Bodenin kunta
Piirikoodi:  325016
Väestö
Väkiluku (2022):  590 
Gunnarsbynin piiri (ruots. Gunnarsbyns distrikt) sijaitsee Bodenin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 590  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Bodenin kunnan piirit
George Olivier Wallis

| George Olivier Wallis |
| --- | --- |
 Wallisin kreivi George Olivier
Henkilötiedot
Syntynyt: 1673
Kuollut: 19. joulukuuta 1743 Wien
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Habsburgien monarkia
Palvelusvuodet:  1690–1740
Sotilasarvo:  sotamarsalkka
George Olivier Wallis, Wallisin kreivi (1673–1743) oli sotamarsalkka Habsburgien Itävallan armeijassa. Hän ansioitui monissa Itävallan käymissä sodissa, mutta kärsi tappion ratkaisevassa Grockan taistelussa Osmanien valtakuntaa vastaan.
Myöhempi elämä

Seurauksena Wallis joutui Itävallassa sotaoikeuteen ja hänet tuomittiin vankilaan, kunnes uusi keisarinna Maria Teresia armahti hänet muiden turkkilaissodan tappiosta syytettyjen kenraalien kanssa lokakuussa 1740. Wallis ei saanut enää komennuksia, vaan hän eli tiluksillaan toimien ajoittain neuvonantajana sotilasasioissa. Hän kuoli Wienissä 19. joulukuuta 1743.
Jälkimaine

Hänen maineensa kärsi Grockassa koetun tappion vuoksi pahoin, ja sen vuoksi häntä on usein kutsuttu pätemättömäksi myös seuranneessa historiankirjoituksessa. Eugen Savoijilainen luonnehti Wallisia nerokkaaksi komentajaksi taktisessa mielessä, mutta kuvaili hänen luonnettaan vaikeaksi, jonka vuoksi hän ei ollut suosittu sotilaiden ja toisten sotilasjohtajien keskuudessa. Vaikka hän oli hyvin kokenut, hän oli ylimielinen ja itsepintainen. Hän jätti usein toisten komentajien suositukset ja joskus myös esimiesten käskyt huomiotta.
Hammarön piiri

| Hammarön piiri |
| --- | --- |
 Hammarön kirkko
 fiHammarön piiri 
 59°20′10″N, 13°31′16″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Värmlanti
Lääni:  Värmlannin lääni
Kunta:  Hammarön kunta
Piirikoodi:  213022
Väestö
Väkiluku (2022):  16 801 
Hammarön piiri (ruots. Hammarö distrikt) sijaitsee Hammarön kunnassa Ruotsissa. Piiri kattaa koko kunnan ja sen väkiluku on 16 801  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Giovanni Alfonso Borelli

| Giovanni Alfonso Borelli> Giovanni Francesco Antonio Alonso |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Giovanni Francesco Antonio Alonso
Syntynyt: 28. tammikuuta 1608 Napoli, Napolin kuningaskunta
Kuollut: 31. joulukuuta 1679 Rooma
Kansalaisuus:  Italialainen
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Benedetto Castelli
Oppilaat:  Michelangelo Fardella ja Alessandro Marchetti
Tutkimusalue:  Fysiologia, fysiikka
Tunnetut työt:  Valkosolujen löytäminen Äänennopeuden mittaaminen
Giovanni Alfonso Borelli (alun perin Giovanni Francesco Antonio Alonso, 28. tammikuuta 1608 – 31. joulukuuta 1679) oli italialainen fysiologi sekä fyysikko. Borelli löysi vuonna 1656 valkosolut, jotka Antoni van Leeuwenhoek kuvasi 1680-luvun alussa. Borelli mittasi yhdessä Vincenzo Vivianin kanssa aiempaa huomattavasti tarkemman nopeuden äänelle. Borelli ja Viviani päätyivät tutkimuksissaan tulokseen 350 metriä sekunnissa.
Elämäkerta

Borelli syntyi vuonna 1608 Napolin kuningaskunnassa siajitsevassa Napoliin kaupungissa. Borellin isä oli espanjalainen jalkaväensotilas Miguel Alonso ja hänen äitinsä oli nimeltään Laura Porello (myös Porelli tai Borelli).
Tieteelliset julkaisut

Della cagioni delle febbri maligne (Pisa, 1658)
Euclides Restitutus (Pisa, 1658)
Apollonii Pergaei Conicorum libri v., vi. et vii. (Florence, 1661)
De vi percussionis (Bologna, 1667)
Meteorologia Aetnea (Reggio, 1669)
De motionibus naturalibus a gravitate pendentibus (Bologna, 1670).
Menolippu

| Menolippu |
| --- | --- |
 Pelin alkuperäisen Amerikka-version englanninkielisen version kansi
Pelaajia:  2-5
Ikäsuositus:  8+
Pelin kesto:  45 min
Monimutkaisuus:  matala
Strategisuus:  keskitasoa
Satunnaisuus:  keskitasoa
 BoardGameGeek 
Menolippu (engl. Ticket to Ride) on rautatieaiheinen lautapeli, jonka on suunnitellut Alan R. Moon ja julkaissut Days of Wonder vuonna 2004. Suomenkielisen version julkaisi Lautapelit.fi vuonna 2005. Pelistä on tehty myös tietokone- ja mobiilipeliversiot. Peliä on myyty yli kolme miljoonaa kappaletta ja se on siten maailman suosituin uusi lautapeli 2000-luvulla.
Säännöt

Pelin tarkoituksena on yhdistää Pohjois-Amerikassa sijaitsevia kaupunkeja toisiinsa rautatieverkon avulla. Pelissä saadaan pisteitä kaupunkien yhdistelyn lisäksi radan rakentamisesta ja pisimmän yhtenäisen rautatieketjun omistamisesta. Peli sisältää pelilaudan lisäksi 45 muovista vaunua viidessä värissä, junakortteja, joilla voi rakentaa rataa, jokereina toimivia veturikortteja sekä reittikortteja, eli menolippuja.
Pelin alussa jokainen pelaaja saa neljä junakorttia sekä kolme menolippua, joista hänen on pidettävä pelin loppuun saakka vähintään kaksi riippumatta siitä, onnistuivatko ne vai eivät. Menolippu on onnistunut, kun pelaaja on saanut rakennettua vaunuistaan yhtenäisen ketjun siinä esitettyjen kaupunkien välille. Pelaajalla on kolme vaihtoehtoa, miten hän voi käyttää vuoronsa. Hän voi joko nostaa kaksi uutta junakorttia, rakentaa reitin kahden kaupungin välille tai nostaa kolme uutta menolippua. Hän voi kuitenkin toteuttaa vaihtoehdoista yhdellä vuorolla vain yhden.
Junakortteja nostaessaan pelaaja voi valita kaksi korttiaan joko avoimista viidestä kortista tai nostopakasta. Veturikortin, eli jokerin nosto avokorteista tosin lasketaan kahdeksi kortiksi ja vuoro päättyy automaattisesti siihen. Rakentaessaan reittejä pelaajan on pelattava reitin vaativa määrä kortteja reitin värisiä junakortteja tai vetureita. Pelaaja saa rakentaa vain yhden kaupunkien välin vuorollaan, mutta se on rakennettava kerralla kokonaan. Esimerkiksi kuuden vaunun pituisen punaisen radan rakentamiseen tarvitaan kuusi punaista korttia, kuusi veturia tai vaihtoehtoisesti punaisia ja vetureita sekaisin kuusi kappaletta. Reittejä voi rakentaa minne vain. Niiden ei tarvitse välttämättä kuulua toteutettavaan menolippuun tai liittyä aiemmin rakennettuihin reitteihin. Menolippuja voi nostaa vuorolla kolme kappaletta ja niistä vähintään yksi on pidettävä pelin loppuun saakka.
Peli päättyy, kun jollakulla pelaajista on enää kaksi tai vähemmän vaunua jäljellä, jonka jälkeen pelataan vielä viimeinen kierros. Viimeisen kierroksen jälkeen rakennettujen ratavälien pisteisiin lisätään vielä menolipuista saatavat pisteet ja pisin reitti -bonus. Voittaja on se, joka on kerännyt eniten pisteitä.
Säännöt > Pisteytys

Rakennetuista reiteistä saa pisteitä seuraavan taulukon mukaisesti pelin edetessä. Alkuperäisessä Amerikka-versiossa pisimmät kahden kaupungin väliset reitit ovat tosin vain kuuden vaunun mittaisia. 7-9 vaunun mittaisia reittejä löytyy kuitenkin pelin muista versioista.
| Sijoitus osakkeiden määrässä | Pisteitä |
| --- | --- |
1.: 30
2.: 21
3.: 14
4.: 9
5.: 6
Eniten reittejä valmiiksi saanut pelaaja saa lisäksi 15 pisteen bonuksen pelin lopussa. Kaksinpeleissä on otettava mukaan nk. "neutraali pelaaja", kuten Alankomaat-laajennuksessakin.
Säännöt > Ticket to Ride Map Collection 6: France

Days of Wonder ilmoitti 22. elokuuta 2017 julkaisevansa seuraavan karttalaajennuksen Menolippu-sarjaan syksyllä 2017. Uusi laajennus sisältää Ranskan ja villin lännen kartat.
Ranska-laajennuksessa suurimmasta osasta radoista on merkitty näkyviin vain harmaat pohjat. Pelaajat asettavat junakortteja nostaessaan aina yhden radan jollekin ratapohjalle ja määrittää samalla sen värin. Jos asetettu reitti risteää toisen ratapohjan kanssa, risteävää reittiä ei voi enää pelin aikana käyttää. Kun pelaajat rakentavat radan, jolle on jo määritelty väri, he poistavat väripalan vaunujensa alta ja pala voidaan sijoittaa myöhemmin muualle. Pisimmästä ketjusta saa 10 ja suurimmasta määrästä valmiita reittejä saa 15 lisäpistettä pelin lopussa.
Villi länsi -laajennuksessa pelaajien rakentamista on rajoitettu siten, että jokaisen rakennetun reitin tulee olla yhteydessä jo rakennettuun reittiin tai aloituskaupunkiin, jotka on valittu pelin alussa. Loppubonuksen saa eniten reittejä toteuttanut pelaaja. Bonuksen suuruus on 15 pistettä.
Lisäosat

Menolippuun on julkaistu useita lisäosia.
Lisäosat > Mystery Train

Mystery Train -lisäosa julkaistiin vuonna 2004 tilaajalahjana Game Trade Magazinen joulukuun numerossa. Sitä jaettiin myös ilmaiseksi vuoden 2004 Essenin lautapelimessuilla. Suomessa sitä on ollut saatavilla Lautapelit.fi:n julkaisemien Days of Wonder -pelien kylkiäisenä. Lisäosan voi myös ladata nykyään ilmaiseksi pelin kotisivuilta.
Mystery Train-lisäosaan kuuluu 12 uutta korttia:
Neljä lyhyttä matkalippu-korttia: Vancouverista Portlandiin, Bostonista Washingtoniin, Winnipegistä Omahaan sekä Montrealista Chicagoon.
Viisi hahmokorttia: Station Agent, Tycoon, kaksi Engineer-korttia, Inspector sekä tyhjä hahmokortti, johon pelaajat voivat itse keksiä hahmon.
Kaksi sääntökorttia.
Lisäosat > USA 1910

Toinen lisäosa, Menolippu USA 1910, julkaistiin sekä suomeksi että englanniksi vuonna 2006. Se esiteltiin ensimmäisen kerran Essenin lautapelimessuilla samana vuonna. Ensimmäisestä lisäosasta poiketen Menolippu USA 1910 on peltirasiaan pakattu ja maksullinen.
Menolippu USA 1910 sisältää koko alkuperäisen pelin kortit Menolippu Euroopasta ja Märklinistä tutussa isommassa korttikoossa. Neljän matkalipun pistearvoja on muutettu. Lisäosassa on myös 35 uutta matkalippu-korttia sekä uusi 15 pisteen Globetrotter-bonuskortti, jonka voittaa pelaaja, jolla on eniten toteutettuja menolippuja. Lisäosaan sisältyy myös Mystery Train -lisäosassa olleet neljä lyhyttä matkalippu-korttia. Lisäosa sisältää myös kolme uutta sääntöversiota, joiden avulla lisäosaa pelataan. Lisäosaa voi siis pelata pelkästään uusilla matkalipuilla, kaikilla matkalipuilla tai Big Cities -versiossa pelkästään tiettyjen isompien kaupunkien matkalipuilla.
Lisäosat > Noppalaajennus

Noppalaajennus on vuonna 2008 julkaistu Menolipun laajennus, jota ei tosin enää nykyään valmisteta. Noppalaajennus käy mihin tahansa Menolipun versioon. Poikkeuksena sillä ei pysty rakentamaan 9 tai 10 vaunun mittaisia reittivälejä. Sillä pelatessa pelaajat eivät nosta lainkaan junakortteja, vaan heittävät noppia nostaakseen menolippuja tai rakentaakseen reittejä. Pelissä on myös erilliset tunnelinopat niiden rakentamista varten.
Lisäosat > Europa 1912

Europa 1912 -laajennus on vuonna 2009 julkaistu laajennus Menolippu Eurooppa -peliin. Se sisältää 101 menolippua, joista 55 on uusia. Se tarjoaa samat pelivaihtoehdot kuin USA 1910-laajennus Amerikan kartalla. Lisäksi Europa 1912 laajennuksessa uutena ominaisuutena esiteltiin varastot ja varikot. Varikko-kaupunkiin rakennettessa saa kerätä itselleen kaikki varastoon varastoidut samanväriset kortit.
Lisäosat > Alvin & Dexter

Alvin ja Dexter ovat dinosaurus ja avaruusolio, jotka laajennuksella pelatessa valtaavat kaupunkeja, jolloin niihin ei voi rakentaa ratoja. Niiden siirteleminen maksaa veturikortteja. Pelin lopussa kaikki reitit, joiden päätepiste on jossain Alvinin tai Dexterin valtaamassa kaupungissa, menettävät puolet arvostaan.
Lisäosat > Deutschland 1902

Deutschland 1902 on vuonna 2015 Zug um Zug Deutschland -peliin tehty laajennus, joka sisälsi lisää reittikortteja ja matkustajia, jotka oli sijoiteltu kaupunkeihin jo ennen pelin alkua.
Lisäosat > Orient Express

Essenissä vuonna 2015 julkaistu lisäosa Orient Express lisää Menolippu Eurooppa -peliin seitsemän uutta menolippua.
Lisäosat > Muut laajennukset

Vuonna 2012 Menolippu-peliin julkaistiin rajoitettu erä Halloween Freighter-vaunuja, jotka olivat Halloween-teeman mukaisesti kurpitsoista koostuvia. Vuonna 2013 taas Days of Wonder julkaisi erän erilaisella tavalla muotoiltuja pisteen merkkaamiseen tarkoitettuja nappuloita kaikissa eri Menolippu-pelien käyttämissä väreissä.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu - mm. pelin nettiversio
Arvostelu pelistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Days of Wonder: Guide to our games (englanniksi)
HD 154672 b

| HD 154672 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  López-Morales et al.
Löytöpäivä:  5. syyskuuta 2008
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 154672
Tähden etäisyys Auringosta:  210 vv
Tähden massa:  1,06 M☉
Tähden spektriluokka:  G3IV 
Tähden metallisuus:  0,26 (± 0,04) 
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  0,597  AU
Eksentrisyys:  0,61 (± 0,02) 
Kiertoaika:  163,91  vrk
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  5,02 (± 0,17)  MJ (1595 (± 54) ME)
Magellan teleskooppi Chilessä, jota käytettiin HD 154672 b:n löytämiseen.
HD 154672 b  on eksoplaneetta joka kiertää vanhaa ja metallipitoista G-tyypin tähteä HD 154672 noin 210 valovuoden päässä Aurinkokunnasta, Alttarin tähdistön suunnalla. Sen löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 5. syyskuuta 2008. Eksoplaneetta on tyypiltään jättiläisplaneetta, koska sen massa on vähintään viisinkertainen Jupiteriin verrattuna.
Fyysiset ominaisuudet

HD 154672 b kiertää emotähteään 0,597 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 164 vuorokautta. Eksoplaneetta on massaltaan poikkeuksellisen suuri, lähes 5 kertaa Jupiterin massainen ja yli 1500 kertaa maapallon massainen. HD 154672 b:n kiertoradan eksentrisyys on 0,61, eli rata on hyvin elliptinen. Tämän vuoksi planeetan lämpötila vaihtelee 300 K ja 600 K välillä. Mikäli nestemäistä vettä on planeetan kaasukehässä, se mahdollisesti muuttaa olomuotoaan nesteestä kaasuksi kun planeetta on eri pisteissä kiertoradallaan.
Haapasaari (Rauma)

Haapasaari on Rauman pohjoisosissa sijaitseva kaupunginosa. Se on ollut vielä 1700–1800-lukujen vaihtessa saari, mutta nykyään se kuuluu hyvin pitkälti mantereeseen. Tosin Nurmenlahdesta, Myllysalmesta ja ojista koostuva vesialue kiertää "varsinaista" Haapasaaren aluetta, mutta pohjois- ja länsirannalla lainehtii meri.
Alue on pääasiassa haja-asutusaluetta, tosin joitain asumiskeskittymiä löytyy. Lisäksi Nurmenlahden rannoilla on runsaasti kesämökkejä. Alueella on myös jääkiekkokaukalo ja leikkikenttä, joiden hoidosta vastaa kylätoimikunta.
Alueen ja lähialueen nähtävyyksiin lukeutuvat Omenapuumaan Natura-alueet, jotka eivät virallisesti kuulu Haapasaareen. Haapasaaressa sijaitsee vuonna 1801 rakennettu Haapasaaren kartano, joka on ollut muinoin kuninkaallinen hevostalli, Vanha-Lahden kartano sekä Kokkovuori, joka on jäänne Svekofennidien vuoristosta ja muotoutunut nykyiseen muotoonsa jääkauden aikana. Haapasaaressa on myös Laarinkallio, josta näkee Olkiluodon voimalaitoksen. Haapasaaressa on pidetty myös suunnistuksen SM-yökilpailut 2001.
Haapasaaressa on noin 180 asukasta. Haapasaari rajoittuu mm. seuraaviin vesialueisiin: Sorkanlahti, Mustalahti, Haapasaarenvesi, Majaslahti, Nurmenlahti ja Myllysalmi. Haapasaaren läpi kulkeva tie on yleinen pyöräilijöiden ja lenkkeilijöiden reitti.
Rauman kaupunginosat
Anttila
Haapasaari
Kaaro
Kappelinluhta
Kinno
Kolla
Kortela
Kourujärvi
Lakari
Lajo
Lonsi
Merirauma
Monna
Nihattula
Nummi
Otanlahti
Paloahde
Paroalho
Polari
Sampaanala
Sinisaari
Sorkka
Soukainen
Syvärauma
Tarvola
Tuomoniemi
Unaja
Uotila
Uusilahti
Vanha Rauma
Vasarainen
Vermuntila
Voiluoto
Äyhö
Harry Stenqvist

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Harry Stenqvist |  Harry Stenqvist |  Harry Stenqvist |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten pyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | maantieajo |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | maantieajon joukkuekilpailu |  |
Harry Stenqvist (25. joulukuuta 1893 – 9. joulukuuta 1968) oli ruotsalainen maantiepyöräilijä, joka voitti kaksi mitalia vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissa: kultaa henkilökohtaisessa maantieajossa ja hopeaa maantieajon joukkuekilpailussa.
Käännös suomeksi
Harry Spanjer

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten nyrkkeily | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten nyrkkeily | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten nyrkkeily | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten nyrkkeily |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | St. Louis 1904 | kevytsarja |  |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | välisarja |  |
Henry John ”Harry” Spanjer (9. tammikuuta 1873 Grand Rapids, Michigan – heinäkuu 1958 St. Petersburg, Florida) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja voitti kevytsarjassa kultamitalin. Hän osallistui lisäksi välisarjan kilpailuun ja sai siinä hopeaa häviten Albert Youngille.
Spanjer edusti Newarkin National Turnvereinia.
Gulag: Vankileirien saariston historia

| Gulag Vankileirien saariston historia> Gulag: A History |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Anne Applebaum
Kieli:  englanti
Genre:  tietokirja
Kustantaja:  Doubleday
Julkaistu:  2003
Suomennos
Suomentaja:  Antero Helasvuo
Kansitaiteilija:  Mika Tuominen
Kustantaja:  Siltala
Julkaistu:  2022
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  720 sivua
ISBN:  978-952-234-769-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Gulag: Vankileirien saariston historia (Gulag: A History) on tietokirjailija Anne Applebaumin tähänastinen pääteos, joka käsittelee Neuvostoliiton Gulag-vankileirijärjestelmää. Teos on julkaistu vuonna 2003.
Gulag sai ilmestyttyään tietokirjallisuuden Pulitzer-palkinnon. Applebaum on nykyajan tunnetuimpia ja arvostetuimpia kansainvälisen politiikan keskustelijoita. ja arvostettu Venäjän-tuntija
Suomeksi teoksen on julkaissut vuonna 2022 Siltala. Suomentaja on Antero Helasvuo. Gulag on ensimmäinen suomeksi julkaistu kokonaisvaltainen tietoteos Neuvostoliiton vankileirien historiasta. Applebaum on luonnehtinut kiinnostavaksi tietoa, että suomennos ilmestyi vasta tuolloin, kun se oli käännetty aiemmin jo melkein kaikille eurooppalaisille kielille. Keväällä 2023 Helasvuo oli postuumisti ehdolla Hollo-käännöspalkinnon saajaksi.
Arviot

Pentti Stranius huomauttaa arviossaan, että Applebaumilla on työssään ollut etuna venäjän kielen taito, joten hän saattoi haastatella stalinismin ja Gulagin uhreja. Applebaumin tutkimustyön ajankohta osui Venäjän ”avoimuuden” vaiheeseen 1990-luvun lopulle, ennen vuosituhannen vaihteessa alkanutta Putinin aikaa, jolloin Venäjällä alkoi uusi vaikeneminen ja maan historia on kirjoitettu uudestaan.
Erkki Tuomioja arvioi kirjan jo 2004, pian sen ilmestyttyä. Hän toteaa, että Applebaum asettaa Gulagin historiallisiin yhteyksiinsä. Ensimmäiset järjestelmälliset leirit luotiin Vienanmeren Solovetskin saarille. Leiri oli myöhempiin aikoihin verrattuna suhteellisen vapaa, mutta Tuomioja huomauttaa, ettei se ollut sellainen idylli, kuin kulisseihin ihastuneen Maksim Gorkin kuvauksissa kesältä 1929. Tuomioja muistuttaa, että toisin kuin Saksassa, Venäjällä ei ”juurikaan” harjoiteta saksalaistyylistä vergangenheitsbewältigungia. Hän vastaa niille, jotka Applebaumin kirjan ilmestyttyä totesivat leireille joutuneiden suomalaisten vankien käsittelyn kirjassa vähäiseksi, että suomalaisia oli hyvin pieni määrä vankien kokonaismäärästä, ja opastaa tutustumaan tutkija Erkki Vettenniemen väitöskirjaan Surviving the Soviet Meat Grinder: The Politics of Finnish Gulag memoirs (2001).
Vettenniemi itse kirjoittaa arviossaan, että kirjassa on kaksi Suomea koskevaa virhettä – joista hän ilmoitti Applebaumille alkuteoksen ilmestyttyä: Suomen kartta esittää nyky-Suomea, vaikka kuvatekstissä puhutaan 1930-luvusta, mikä on harhaanjohtavaa, koska kartan perusteella ei näe, kuinka lähellä Suomea leirejä oli. Virhe on myös Neuvostoliittoon 1930-luvulla muuttaneiden amerikansuomalaisten määrässä, joka ilmoitetaan 25 000:ksi. Vettenniemen mukaan oikea määrä on noin 5 000. Virhe on lähtöisin vanhan amerikkalaistutkimuksen lapsuksesta.
Vettenniemi huomauttaa myös kahdesta puuttuvasta teossuomennosnimestä: Boris Cederholmin Punainen painajainen, joka mainitaan englanninkielisellä nimellä, Irina Ratušinskajan muistelmat Harmaa on toivon väri. Nämä puutteet voi Vettenniemen mukaan laskea suomentajan sairastumisen tiliin, josta suomentaja mainitsee alkusanoissa. Vettenniemi huomauttaa myös puuttuvasta Unto Parvilahden kirjasta Berijan tarhat, joka on ilmestynyt englanniksikin.
Yhdysvaltalainen taidekriitikko ja kommentaattori Hilton Kramer kirjoittaa artikkelissaan The New Criterionissa, että Applebaumin kirja "pysyy tulevien vuosien aikana merkittävimpänä aihetta käsittelevänä teoksena". Hän vertaa gulagien ja Saksan keskitysleirien saamaa julkisuutta ja nostaa esiin Applebaumin johdannossa esittämän toteamuksen, ettei gulageista ole käyty yhtä laajaa julkista keskustelua eikä niistä ole samalla tavalla elokuvien aiheiksi. Gulageja ei ikään kuin edes ollut olemassa, koko asia torjuttiin, ja Aleksandr Solženitsynin Gulag-romaaniin suhtauduttiin vihamielisesti, koska Venäjän katsottiin olevan samalla puolella. Neuvostopropaganda oli tehokasta.
Harry Somers

Harry Somers
Harry Stewart Somers CC (11. syyskuuta 1925 Toronto, Ontario – 9. maaliskuuta 1999 Toronto, Ontario) oli kanadalainen säveltäjä ja pianisti.
Somers aloitti pianonsoiton opiskelun 14-vuotiaana ja sai Dorothy Hornfeltiltä yksityisopetusta vuosina 1939–1941. 16-vuotiaana hän pääsi The Royal Conservatory of Musiciin (Toronto), jossa hänelle opettivat pianonsoittoa Reginald Godden (1942–1943) ja Weldon Kilburn (1945–1948). Lisäksi hän sai San Franciscossa opetusta E. Robert Schmitziltä kesällä 1948. Sävellyksen harjoittelun Somers aloitti itsenäisesti, mutta myöhemmin hän pääsi John Weinzweigin kursseille.
Somers sai useita palkintoja ja tunnustuksia, joihin kuuluu Juno-palkinto parhaasta klassisesta sävellyksestä (Picasso Suite). Hän myös oli ensimmäinen kanadalaissäveltäjä, josta tehtiin Kanadan ritarikunnan Companion.
Harry Stafford

Harry Stafford
Harry Stafford (29. marraskuuta 1869 Crewe, Englanti – 24. lokakuuta 1940) oli englantilainen jalkapalloilija. Hän liittyi Newton Heathin (nyk. Manchester United) riveihin Crewe Alexandrasta vuonna 1896. Manchester Unitedin historian ensimmäinen kapteeni Stafford oli myös tärkeässä osassa yhdessä John Henry Daviesin kanssa, kun seuraa pelastettiin konkurssilta 1900-luvun alussa.
Hän pelasi viimeisen ottelunsa vuonna 1903.