stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
S-IVB
Rakennetut vaiheet

| 200 Series> Sarjanumero | 200 Series> Käyttö | 200 Series> Laukaisupäivä | 200 Series> Nykyinen sijainti |
| --- | --- | --- | --- |
| S-IVB-S | Staattinen testikappale | Staattinen testikappale |  |
| S-IVB-F | Laitteistojen testauskappale | Laitteistojen testauskappale |  |
| S-IVB-D | 1965 Marshall Space Flight Centerin toimitettu dynaaminen testikappale | 1965 Marshall Space Flight Centerin toimitettu dynaaminen testikappale | U.S. Space & Rocket Center, Huntsville, Alabama |
| S-IVB-T | peruutettu joulukuussa 1964 | peruutettu joulukuussa 1964 |  |
| S-IVB-201 | AS-201 | 1966-02-2626. helmikuuta 1966 |  |
| S-IVB-202 | AS-202 | 1966-08-2525. elokuuta 1966 |  |
| S-IVB-203 | AS-203 | 1966-07-055. heinäkuuta 1966 |  |
| S-IVB-204 | Apollo 5 | 1968-01-2222. tammikuuta 1968 |  |
| S-IVB-205 | Apollo 7 | 1968-10-1111. lokakuuta 1968 |  |
| S-IVB-206 | Skylab 2 | ]1973-05-2525. toukokuuta 1973 |  |
| S-IVB-207 | Skylab 3 | 1973-07-2828. heinäkuuta 1973 |  |
| S-IVB-208 | Skylab 4 | 1973-11-1616. marraskuuta 1973 |  |
| S-IVB-209 | Skylab Rescue | Skylab Rescue | Kennedy Space Center |
| S-IVB-210 | Apollo Soyuz Test Project | 1975-07-1515. heinäkuuta 1975 |  |
| S-IVB-211 | käyttämätön | käyttämätön | U.S. Space & Rocket Center, Huntsville, Alabama |
| S-IVB-212 | muunnettiin Skylab-avaruusasemaksi | 1973-05-1414. toukokuuta 1973 |  |
500 Series
| Sarjanumero | Käyttö | Laukaisupäivä | Nykyinen sijainti |
| S-IVB-501 | Apollo 4 | 1967-11-099. marraskuuta 1967 |  |
| S-IVB-502 | Apollo 6 | 1968-04-044. huhtikuuta 1968 |  |
| S-IVB-503 | Tuhoutui testauksessa | Tuhoutui testauksessa |  |
| S-IVB-503N | Apollo 8 | 1968-12-2121. joulukuuta 1968 | Auringon kiertorata |
| S-IVB-504 | Apollo 9 | 1969-03-033. maaliskuuta 1969 | Auringon kiertorata |
| S-IVB-505 | Apollo 10 | 1969-05-1818. toukokuuta 1969 | Auringon kiertorata |
| S-IVB-506 | Apollo 11 | 1969-07-1616. heinäkuuta 1969 | Auringon kiertorata |
| S-IVB-507 | Apollo 12 | 1969-11-1414. marraskuuta 1969 | Auringon kiertoradalla; Arvallaan löytyneen asteroidina 2002 ja annettiin tunnus J002E3 |
| S-IVB-508 | Apollo 13 | 1969-04-1111. huhtikuuta 1969 | Kuunpinnalla* |
| S-IVB-509 | Apollo 14 | 1971-01-3131. tammikuuta 1971 | Kuunpinnalla* |
| S-IVB-510 | Apollo 15 | 1971-07-2626. heinäkuuta 1971 | Kuunpinnalla* |
| S-IVB-511 | Apollo 16 | 1972-04-1616. huhtikuuta 1972 | Kuunpinnalla* |
| S-IVB-512 | Apollo 17 | 1972-12-077. joulukuuta 1972 | Lunar surface* |
| S-IVB-513 | Apollo 18 (peruutettu) | - | Johnson Space Center |
| S-IVB-514 | käyttämätön | käyttämätön | Kennedy Space Center |
| S-IVB-515 | muunnettiin vara-Skylabiksi | muunnettiin vara-Skylabiksi | National Air and Space Museum |

(* Katso Luettelo keinotekoisista kohteista kuussa sijaintia varten.)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta S-IVB Wikimedia Commonsissa
Poikkileikkauspiirros Saturn V:n S-IVB -vaiheesta
Roy Mason

Roy Mason PC (18. huhtikuuta 1924 – 19. huhtikuuta 2015) oli brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko.
Mason syntyi Roystonissa, Etelä-Yorkshiressa. Hän teki työtä hiilikaivoksessa, kunnes pääsi parlamentin jäseneksi Barnsleyn vaalipiiristä vuonna 1953. Hänen pitkään poliittiseen uraansa mahtui muun muassa kausi puolustusministerinä vuosina 1974–1976, minkä jälkeen hän toimi Pohjois-Irlannin asioiden ministerinä vuoteen 1979.
Mason istui parlamentissa yhtämittaisesti 34 vuotta ennen vetäytymistään 1980-luvun loppupuolella. Hänestä tehtiin 20. lokakuuta 1987 elinikäinen pääri nimellä Baron Mason of Barnsley.
S-IC

| S-IC |
| --- | --- |
 Apollo 10:n S-IC -vaihetta nostetaan pystyyn VAB:ssä
Valmistaja:  Boeing
Maa:  Yhdysvallat
Korkeus:  42 m
Halkaisija:  10 m
Massa:  2,28 miljoonaa kg
Käyttökohde:  Saturn V
Moottori:  5 klp F-1
Työntövoima:  33,4 miljoonaa Newtonia
Ajoaine:  RP-1 ja Nestehappi
Ajoaika:  150 s
S-IC oli Boeingin rakentama Saturn V -kantoraketin ensimmäinen eli alin rakettivaihe, joka aikaansaa raketin lennon suurimman työntövoiman. S-IC-rakettivaiheen massa oli yli kaksi miljoonaa kilogrammaa. Tästä valtaosa oli ajoainetta, jonka polttoaine oli kerosiinipohjainen RP-1 ja hapetin oli nestemäistä happea.
Rakettivaihe oli 42 m korkea ja halkaisijaltaan 10 m. Se tuotti 33 miljoonan Newtonin työntövoiman. Se nosti koko raketin lennon ensimmäisten 61 km matkalla. Keskimmäinen viidestä F-1-rakettimoottorista oli kiinteästi asennettu, mutta ulkokehällä sijaitsevat neljä olivat suunnattavia, niitä voitiin hydraulisesti kääntää kantoraketin lentoradan ohjaamiseksi.
Valmistus

Boeing sai sopimuksen vaiheen rakentamiseksi 1961-12-1515. joulukuuta 1961. Tässä vaiheessa NASAn Marshall Space Flight Centerin (MSFC) insinöörit olivat päättäneet tämän rakettivaiheen konstruktion pääpiirteet.
Rakettijärjstelmän valmistuksen pääpaikka oli Michoud Assembly Facility New Orleansissa. Raketin tuulitunnelitestaus tehtiin Boeingin tehtailla Seattlessa. Tarvittavat työkoneet valmistettiin Wichitassa Kansasissa.
Marchallin avaruuslentokeskus rakensi ensimmäiset kolme koejärjestelmää (S-IC-T, S-IC-S ja S-IC-F) sekä kaksi lentomallia (S-IC-1 ja -2). Rakettivaiheen suurten polttoainesäiliöiden rakentaminen kesti 7-9 kuukautta. Rakettivaiheen kokoonpano kesti 14 kuukautta. Ensimmäinen Boeingin rakentama vaihe oli koekappale S-IC-D.
Osat

| --- | --- |
S-IC:n leikkauspiirros: Saturn V:n ensimmäiset vaiheet S-1C-10, S-1C-11 ja S-1C-9 Michoud Assembly Facilityssä
S-IC-moottorijärjstelemän suurin oli moottorikoneikko 21 kkg. Sen kantoi viiden F-1 -moottorin synnyttämän työntövoiman ja jakoi voiman tasaisesti koko raketin pohjarakenteeseen. Neljä ankkuria piti rakettia paikallaan laukaisutelineessä sen lisätessä työntövoimaa laukaisun alussa. Nämä olivat 4,3 m pitkiä ja 816 kg massaltaan. Neljä vakainta kestivät 1 100 °C lämpötilan.
Moottorikoneikon päällisen polttoainetankin tilavuus oli 770 000 litraa. Säiliö itsessään oli kuivamassaltaan 11 Mkg ja pystyi vapauttamaan 7 300 litraa sekunnissa. Tankin läpi puhallettiin typpeä ennen laukaisua polttoaineen sekoittamiseksi. Lennon aikana polttoaine paineistettiin heliumilla, joka oli varastoitu yläpuoliseen nestemäisen hapen tankkiin. Polttoaine ja LOX-säiliön välissä oli välitankki. LOX-säiliön tilavuus oli 1 204 000 litraa. Sen suunnittelu asetti erityisesti haasteita. Hapen syöttöputkien tuli olla suorat moottoriin eli niiden piti mennä polttoainesäiliön läpi. Putket piti eristää jotta niiden ympärillä oleva polttoaine ei jäätyisi ja säiliöön täytyi tehdä viisi lisäreikää.
Rakennetut vaiheet

| Sarjanumero | Käyttö | Laukaisupäivä | Nykyinen sijainti | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| S-IC-T | staattinen koepoltto | staattinen koepoltto | osana Kennedy Space Centerissä näytteillä olevasta Saturn V:stä |  |
| S-IC-S | rakennekuormitustestaus | rakennekuormitustestaus | sijainti tuntematon (viimeksi nähty MSFC:ssä) |  |
| S-IC-F | kokoonpanolaitoksen ja laukaisulaitteiston testaus | kokoonpanolaitoksen ja laukaisulaitteiston testaus | sijainti tuntematon |  |
| S-IC-D | maatestauksen dynamiikkamalli | maatestauksen dynamiikkamalli | U.S. Space & Rocket Center, Huntsville, Alabama |  |
| S-IC-1 | Apollo 4 | 1967-11-099. marraskuuta 1967 |  | MSFC:n rakentama |
| S-IC-2 | Apollo 6 | 1968-04-044. huhtikuuta 1968 |  | MSFC:n rakentama; kuljetti kameroita |
| S-IC-3 | Apollo 8 | 1968-12-2121. joulukuuta 1968 | 30°12′N, 74°7′W | Boeingin rakentama; massa 560 kg vähemmän kuin aiemmat vaiheet, jolloin hyötykuormaa saatiin lisättyä 36 kg lisää |
| S-IC-4 | Apollo 9 | 1969-03-033. maaliskuuta 1969 | 30°11′N, 74°14′W |  |
| S-IC-5 | Apollo 10 | 1969-05-1818. toukokuuta 1969 | 30°11′N, 74°12′W | Viimeinen S-IC instrumentoinnin koelento |
| S-IC-6 | Apollo 11 | 1969-07-1616. heinäkuuta 1969 | 30°13′N, 74°2′W |  |
| S-IC-7 | Apollo 12 | 1969-11-1414. marraskuuta 1969 | 30°16′N, 74°54′W |  |
| S-IC-8 | Apollo 13 | 1970-04-1111. huhtikuuta 1970 | 30°11′N, 74°4′W |  |
| S-IC-9 | Apollo 14 | 1971-01-3131. tammikuuta 1971 | 29°50′N, 74°3′W |  |
| S-IC-10 | Apollo 15 | 1971-07-2626. heinäkuuta 1971 | 29°42′N, 73°39′W |  |
| S-IC-11 | Apollo 16 | 1972-04-1616. huhtikuuta 1972 | 30°12′N, 74°9′W |  |
| S-IC-12 | Apollo 17 | 1972-12-077. joulukuuta 1972 | 28°13′N, 73°53′W |  |
| S-IC-13 | Skylab | 1973-05-1414. toukokuuta 1973 |  | moottorien sammutus muutettiin muotoon 1-2-2 muodosta 1-4 Apollo Telescope Mount -tutkimusinstrumenttiin kohdistuvan kuorman vähentämiseksi |
| S-IC-14 | käyttämätön | käyttämätön | Johnson Space Centerissä esillä olevan Saturn V:n ensimmäisenä vaiheena | Suunniteltiin Apollo 18/19 -lennoille |
| S-IC-15 | käyttämätön | käyttämätön | Michoud Assembly Facility | Tarkoitettiin Skylab-vararakettiin mutta ei koskaan käytetty |
Samsung Galaxy Mini

| Samsung Galaxy Mini |
| --- | --- |

Valmistaja:  Samsung Electronics
Mitat:  110,4 x 60,6 x 12,1 mm
Paino:  108,8
Näyttö:  TFT-kosketusnäyttö
Näytön kuvatarkkuus:  240 x 320 px
Suoritin:  600 MHz
Muisti:  160 Mt sisäistä muistia, MicroSD-kortti maks. 32 Gt
Kamera:  3,1 megapikseliä
Radio:  Kyllä
Musiikkisoitin:  Kyllä
Valmiusaika:  Jopa 570 tuntia (2G), jopa 440 tuntia (3G)
Puheaika:  Jopa 570 min (2G), jopa 380 min (3G)
Käyttöjärjestelmä:  Android 2.2.1
Tiedonsiirto:  WLAN, GPS
Liitännät:  Bluetooth 2.1, USB 2.0
Infobox OKNimi-testi OK: 
Samsung Galaxy Mini on Samsung Electronicsin valmistama pieni älypuhelin, jossa oli laitteen myyntiin tullessa Android 2.2.1 -käyttöjärjestelmä. Myöhemmin (joulukuussa 2011) myynnissä olleissa laitteissa käyttöjärjestämänä on Android 2.3 -käyttöjärjestelmä. Epävirallisia versioita Android 4.4. -käyttöjärjestelmästä on saatavilla Galaxy Minille. Pienestä koostaan huolimatta siinä on 3,14 tuuman näyttö ja muistikorttipaikka. Galaxy Mini on saatavana valkoisena, limenvihreänä, teräksenharmaana ja oranssina.
Muotoilu > Mittoja

Koko: 60,6  mm × 110,4 mm × 12,1 mm
Paino (akun kanssa): 108,8 g
Muotoilu > Kosketusnäyttö

Näytön koko: 3,14"
Resoluutio: 240 x 320 pikseliä
Toimintaperiaate: TFT
Muotoilu > CPU ja muistit

600 MHz Qualcomm MSM7227-prosessori
Sisäinen flash : 160 MB
RAM-muisti 384 MB
Muotoilu > Virranhallinta

1200 mAh akku
S-Osakunnat

S-Osakunnat ry on vuonna 2012 perustettu yhdistys, jonka tehtävänä on edistää jäsentensä opiskelija- ja osakuntakulttuuria. Tämän tehtävän konkreettisin osa on toimitilojen hankkiminen sen jäsenille – Turun yliopiston Savo-Karjalaiselle Osakunnalle (SKO) ja Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläiselle Osakunnalle (SHO) – sekä niiden ylläpito ja kehittäminen. Osakunnat käyttävät tiloja omiin käyttötarpeisiinsa ja yhteistyötapahtumien järjestämiseen. Tämän lisäksi yhdistys vuokraa tiloja pääasiallisesti korkeakouluyhteisölle. Yhdistys on vuodesta 2014 lähtien ollut yksi Turun yliopiston ylioppilaskunnan (TYY) järjestöistä.
Historiaa

S-Osakunnat ry on suora jatkumo nk. S-Osistiimistä, jonka tehtävänä oli 2000-luvun alkupuolelta lähtien huolehtia osakuntaravintola S-Osiksesta, jonka SKO ja SHO perustivat Yo-talo B:n katutasoon vuonna 1975. Yo-talojen remontin suunnittelu- ja toteutusvaiheessa 2000-luvun alkuvuosina tuli kuitenkin selväksi, ettei vanhanaikainen klubitoiminta kustannussyistä voinut remontin jälkeen jatkua enää Yo-taloilla. Tämä johti lopulta S-Osiksen ovien lopulliseen sulkemiseen remontin alla vappuna 2012.  Samanlaisessa tilanteessa oli Turun yliopiston Varsinaissuomalaisen Osakunnan (TVO) klubi sulkenut ovensa Yo-talo C:ssä vain muutamaa vuotta aikaisemmin.
Vuoden 2012 alussa SKO ja SHO hankkivat Helsinginkadun toiselta puolelta, Kirkkotie 6:sta, vuokralle talon ensisijaisesti evakkotilaksi. Kuitenkin sekä nousseiden vuokrakustannusten että opiskelijayhdistysten käytössä olevien tilojen jatkuvan vähenemisen vuoksi päätettiin talo kunnostaa vuokrauskäyttöön niin, että se olisi sopiva esimerkiksi sitsitilaksi. Uusi-S:ksi nimetty talo toimikin päävuokralaistensa sekä turkulaisten opiskelijajärjestöjen tapahtumien järjestämistilana yli kolmen vuoden ajan. Marraskuussa 2015 osakuntatalossa koettiin kuitenkin sen viimeiset juhlat, koska kiinteistön oli määrä pian joutua purettavaksi uusien kerrostalojen tieltä.
Joulukuusta 2015 lähtien S-Osakunnat on toiminut opiskelijatilojen vuokraajana ainoastaan Yo-talo B:ssä, S-Osiksen entisissä tiloissa, joihin osakunnat saivat palata remontin jälkeen syyskuussa 2013. S-Osakunnat ry on vuokrannut entisen S-Osiksen salin matalaa puolta jäsenosakuntiensa lisäksi TVO:lle ja sittemmin Pohjalaiselle Osakunnalle (TPO) sekä yhdessä Akateeminen Aurajokilaivuriyhdistys ry:n (AAly) kanssa korkeaa puolta kaikille turkulaisille opiskelijajärjestöille ja yhteisöille. Tästä lähtien S-Osakunnat ry:n yksi päätehtävistä on näin ollen ollut myös koko korkeakouluyhteisön tilojen kehittäminen – erityisesti opiskelijoiden näkökulmasta.
S-Osakunnat ry oli vuosina 2016-2019 osaomistajana Radbar Turku -nimisessä anniskeluravintolassa.
Yhdistyksen ja sen jäsenten tilat > Osakuntasali

S-Osakunnat ry alivuokraa yhdessä AAly ry:n kanssa Turun yliopiston ylioppilaskunnalta (TYY) Yo-talo B:n Osakuntasalia, jonka seinää koristavat SKO:n, SHO:n ja TPO:n vaakunakokoelmat. S-Osakunnat ry ja AAly ry yhteistyössä TYYn kanssa vuokraavat Osakuntasalia eteenpäin TYYn järjestöjen päivätapahtuma- ja sitsikäyttöön.
Yhdistyksen ja sen jäsenten tilat > Osakuntatila Yo-talo B:ssä

S-Osakunnat ry alivuokraa TYY:ltä Yo-talo B:n katutasossa tilaa SKO:lle ja SHO:lle, jotka käyttävät sitä päivittäiseen toimintaansa sekä oleskelu- ja ajanviettotilana.
Yhdistyksen ja sen jäsenten tilat > Bäkkäri

S-Osakunnat ry alivuokraa TYY:ltä Yo-talo B:n katutasossa Bäkkäri-tilaa, jota se alivuokraa eteenpäin TYYn jäsenille ja järjestöille.
Roy Neuberger

Roy Neuberger
Roy Neuberger (21. heinäkuuta 1903 – 24. joulukuuta 2010) oli yhdysvaltalainen taiteenkerääjä ja mesenaatti. Hän perusti New Yorkiin oman museon Neuberger Museum of Art vuonna 1974 ja lahjoitti runsaasti teoksia New Yorkin modernin taiteen museoon ja Metropolitanin taidemuseoon. Hän perusti vuonna 1939 sijoitusyhtiö Neuberger Bermanin.
Rohtoimikkä

| Rohtoimikkä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Imikät Pulmonaria
Laji::  officinalis
Kaksiosainen nimi
 Pulmonaria officinalis  L. 
Katso myös
   Rohtoimikkä Wikispeciesissä   Rohtoimikkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rohtoimikkä (Pulmonaria officinalis) on imiköiden sukuun kuuluva laji, jota Suomessa viljellään ainoastaan puutarhakasvina. Luonnonvaraisena sitä esiintyy lähinnä eteläisimmässä Ruotsissa (Skånessa) ja Tanskassa. Lehtoimikkää pidettiin aikaisemmin rohtoimikän alalajina, mutta sittemmin lehtoimikkä on saanut statuksen erillisenä lajina.
Tuntomerkit

Ulkonäöltään rohtoimikkä hieman muistuttaa Suomessa luonnonvaraisena esiintyvää lehtoimikkää, mutta poikkeaa siitä muun muassa valkolaikkuisten lehtiensä perusteella. Muitakin, pienempiä eroja lajien välillä on, esimerkiksi karvoituksessa.
Lajikkeita

Pulmonaria officinalis 'Sissinghurst White'
San Mauro Torinese

| San Mauro Torinese |
| --- | --- |

 vaakuna
 San Mauro Torinese
 Koordinaatit: 45°06′24″N, 7°45′20″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Pinta-ala:  
 – Maa:  12,55  km²
Korkeus:  211 (min. 199 - maks. 670)  m
Väkiluku (2015):  19 085 
 – Väestötiheys:  1 520  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Mauro Torinese on kunta Pohjois-Italiassa  Torinon metropolikaupungissa Piemonten alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Torinosta koilliseen Pojoen varrella.
Nähtävyyksiä

Kaupungin nähtävyyksiä on Pojoen ylittävä silta Ponte Vittorio Emanuele III di San Mauro, joka tunnetaan myös nimellä Ponte Vecchio (vanha silta). Silta vihittiin käyttöön 8. syyskuuta 1912, ja siitä tuli yksi kaupungin symboleista. Silta on kahdeksanaukkoinen kaarisilta, jonka pituus on 257 metriä ja leveys 8 metriä.
Kunnan alueella osittain oleva luonnonpuisto Parco Naturale della Collina di Superga perustettiin suojelemaan tämän mäkisen alueen luonnon monimuotoisuutta sekä maisemallisia piirteitä. Luonnonpuistossa on myös useita merkittäviä rakennuksia. Niistä hallitsevin on Torinon kunnan puolella oleva Supergan basilika. San Mauro Torinesen puolella sijaitsevat 1200-luvulta peräisin oleva linna Castello di Sambuy näyttävine puutarhoineen, sekä arkkitehti Alessandro Antonellin suunnittelema, vuonna 1857 rakennettu 52 metriä korkea uusgoottilainen torni Torre di Moncanino.
Ponte Vecchio eli Vanha silta
Castello di Sambuy
Rikastushiekka

Rikastushiekka on sivutuote, jota syntyy malminrikastuksen yhteydessä. Rikastuksessa malmista erotetaan hyödyttömät aineet, jotka sijoitetaan patoamalla rakennettuihin rikastushiekka-altaisiin. Niissä vesipitoinen hiekkaliete laskeutuu sedimentiksi altaan pohjalle ja vesi vapautuu kiertoon, joko käytettäväksi uudelleen rikastamon prosessissa, tai johdettavaksi selkiytys- ja mahdollisten käsittelyaltaiden kautta purkuvesistöön.
Samsung Galaxy A3

| Samsung Galaxy A3 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Samsung Electronics
Julkaistu:  30. lokakuuta 2014
Edeltäjä:  Samsung Galaxy Alpha
Seuraaja:  Samsung Galaxy A3 (2016)
Mitat:  130,1 x 65,5 x 6,9 mm
Paino:  110 g
Näyttö:  4,5" Super AMOLED qHD
Näytön kuvatarkkuus:  540 x 960
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 410 8916 4-ydin, 1,2 GHz, ARM Cortex-A53, 64-bittinen
Grafiikkapiiri:  Adreno 306
Keskusmuisti:  1,5 Gt
Flash-muisti:  16 Gt
Takakamera:  8 megapikseliä
Etukamera:  5 megapikseliä
Käyttöjärjestelmä:  Android 4.4.4 "KitKat", päivitettävissä Android 5.0 "Lollipop" -versioon
Akku:  1 900 mAh
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 64 gigatavun microSD-kortteja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Samsung Galaxy A3 on Samsung Electronicsin 30. lokakuuta 2014 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 4.4.4 "KitKat" -käyttöjärjestelmä.
Tekniset tiedot > Muotoilu

Samsung Galaxy A3 -älypuhelimessa on 4,5-tuumainen näyttö qHD-resoluutiolla.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat

Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 410 8916-prosessori. Laitteessa on 1,5 Gigatavua RAM-muistia ja 16 Gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 64 Gigatavun microSD-kortilla.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Kamerat ja multimedia

Laitteessa on 8 Megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on puolestaan 5 Megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30fps.
Tekniset tiedot > Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 4.4.4 "KitKat".
Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 5.0 "Lollipop" -versioon.
Rosvikin kirkko

| Rosvikin kirkko Rosviks kyrka |
| --- | --- |
Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Luulajan hiippakunta
Seurakunta:  Norrfjärdens församling
Rakentamisvuosi:  1984
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosvikin kirkko (ruots. Rosviks kyrka) on kirkkorakennus Ruotsissa Piitimen kunnan Rosvikissä. Se on vihitty käyttöön 2. syyskuuta 1984. Sitä käyttävät Norrfjärdenin seurakunta ja EFS-lähetysyhdistys. Kirkon alkuunpanija oli arkkitehti Heiko-Becker Sassenhof. Sisätiloissa on Tora Cederin ja Arne Bäckströmin tekemää taidetta.
Aiheesta muualla

Bebyggelseregistret (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Rosviks kyrka
Käännös suomeksi
Riipputanssijat

| Riipputanssijat |
| --- | --- |
 Puuhkatanssija (Machaeropterus deliciosus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tanssijat Pipridae
Suku::  Riipputanssijat Machaeropterus  Bonaparte, 1854
Katso myös
   Riipputanssijat Wikispeciesissä   Riipputanssijat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riipputanssijat (Machaeropterus) on tanssijoiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Riipputanssijoiden sukuun kuuluu BirdLife Internationalin mukaan kolme lajia.
Riipputanssijoihin kuuluvia lajeja

Puuhkatanssija (Machaeropterus deliciosus)
Tulipäätanssija (Machaeropterus pyrocephalus)
Viirutanssija (Machaeropterus regulus)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Machaeropterus (englanniksi)
Rosvalla Nyköping Eventcenter

Rosvalla Nyköping Eventcenter
Iso halli
Rosvalla Nyköping Eventcenter on tapahtumapaikka Nyköpingissä, Ruotsissa. Rakennuksen kokonaispinta-ala on noin 40 000 neliömetriä, johon sisältyy muun muassa 11 urheiluhallia, ravintoloita, kuntosaleja ja kokoustiloja. Tapahtumapaikassa on järjestetty urheilutapahtumia ja konsertteja. Vuonna 2003 avattu tapahtumapaikka on jääkiekkoseura Nyköpings Hockey:n ja jalkapalloseura Nyköpings BIS:n kotiareena.
Tapahtumapaikalla on järjestetty vuonna 2007 ja 2012 Melodifestivalenin Toinen mahdollisuus -karsintoja. Vuoden 2019 Melodifestivalenin Toinen mahdollisuus -karsinta järjestetään tapahtumapaikalla.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Nyköpings Arenor, Rosvalla
Käännös suomeksi
Ruhnun majakka

Ruhnun majakka
| --- | --- |
Sijainti:  Ruhnu, Ruhnun kunta, Saarenmaan maakunta Viro
Vesistö:  Riianlahti 
| --- | --- |
Korkeus:  40 m 
Materiaali:  valurauta 
Luokitus:  arkkitehtuurillinen kulttuuriperintökohde (d)  (1999) 
| --- | --- |
Valmistunut:  1646 (ensimmäinen) 1757 (toinen) 1860 (kolmas) 1877 (nykyinen)
Automatisoitu:  2004
| --- | --- |
Valon korkeus:  65 m 
Valonkanto:  22 km 
Valon ominaisuudet:  Fl W 4s 
| --- | --- |
ARLHS:  EST011 
Admiralty:  C3482 
NGA:  116-12220 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ruhnun majakka (vir. Ruhnu Tuletorn) pystytettiin vuonna 1877 Ruhnun saaren korkeimpaan kohtaan. Väitetään, että ruosteenpunaisen majakan olisi suunnitellut insinööri Gustave Eiffel. Todisteita asiasta kuitenkaan ei ole.
Historia

Ensimmäinen maininta majakasta Ruhnun saarella on vuodelta 1646. Vuonna 1757 Haubjerre-kukkulalle tehtiin toinen, joka kuitenkin romahti. Vuonna 1860 rakennettiin saarelle puinen, katkaistun pyramidin muotoinen majakka, joka oli väritykseltään keltainen. Sen tilalle tilattiin uusi, jonka on vuonna 1875 valmistanut Le Havressa Ranskassa toiminut Forges et Chantiers de la Méditerranée -yhtiö. Sen osien saamiseksi pystyspaikalle rakennettiin kivetty tie dyynien yli. Se saatiin pystyyn vuonna 1877, ja se koostui keskiputkesta, joka oli niitattu levyistä ja neljästä niittaamalla tehdystä vinosta putkijalasta.
Majakka kärsi pahoja vaurioita, kun saksalaiset ensimmäisen maailmansodan aikana panostivat sen keskushuoneen dynamiitilla ja räjäyttivät, jolloin keskushuone ja lyhty vaurioituivat. Se korjattiin vasta vuosina 1936–1937.
Kuvia

Valmistajan tyyppikilpi.
Ruhnun majakka tornin juuresta katsottuna.
Ruhnun majakka alhaalta.
Ruhnun majakan lyhtyhuone, jonka ympärillä on parveke.
Ruhnun majakka.
Ruhnun majakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruhnun majakka Wikimedia Commonsissa
Navigatsioonimärgi 990, Ruhnu tuletorn andmed
Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid: Ruhnu tuletorn. Arhitektuurimälestise pass
Saalane.ee: Ruhnu kaldal avanesid saladuslikud varemed (Arkistoitu – Internet Archive)