stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
GP2 Euroopan Grand Prix 2009

|  GP2 Euroopan Grand Prix 2009 |
| --- | --- |
 7. osakilpailu 10 osakilpailusta kaudella 2009. 

Päivämäärä:  22. elokuuta 2009
Sijainti:  Valencian katurata, Valencia, Espanja
Rata:  Katurata   5,419 km

Lauantain kilpailu
Pituus:  31 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Nico Hülkenberg
Talli:  ART Grand Prix
Aika:  1.45,025
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nico Hülkenberg
Talli:  ART Grand Prix
Aika:  1.47,041 (kierroksella 18)
Palkintokoroke
Voittaja:   Vitali Petrov  (Barwa Addax Team)
Toinen:   Nico Hülkenberg  (ART Grand Prix)
Kolmas:   Sergio Pérez  (Arden International)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  23 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:  {{{{{paalulta lähtijän maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{paalulta lähtijä2}}}
Talli:  {{{paalulta lähtijän talli2}}}
Aika:  {{{paaluaika2}}}
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nico Hülkenberg
Talli:  ART Grand Prix
Aika:  1.46,487 (kierroksella 7)
Palkintokoroke
Voittaja:   Nico Hülkenberg  (ART Grand Prix)
Toinen:   Sergio Pérez  (Arden International)
Kolmas:   Vitali Petrov  (Barwa Addax Team)
GP2 Euroopan Grand Prix 2009 oli GP2-kauden 2009 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 22.–23. elokuuta Valencian katuradalla Espanjassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Euroopan GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Barwa Addax Team -tallin kuljettaja Vitali Petrov. Sunnuntain kilpailun voitti ART Grand Prix -tallin Nico Hülkenberg.
Osakilpailut GP2-kaudella 2009
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Espanja |  Monaco |  Turkki |  Britannia |  Saksa |  Unkari |  Eurooppa |  Belgia |  Italia |  Portugali |
GP2-luokan Euroopan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000-luku | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2016 |  |
Radat: Nürburgring (2005–2007) Valencian katurata (2008–2012) Bakun katurata (2016)
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2009 Valencia Street GP2 Series round
Friele

Kaffehuset Frielen paviljonki postikortissa.
Kaffehuset Friele on norjalainen kahvinvalmistaja, jonka pääpaikkana on Bergenin Midtun. Yhtiö perustettiin vuonna 1799, ja sen omistaa nykyisin Herman Friele. Friele ostaa kahvipapunsa pääasiassa Brasiliasta ja Keniasta. 1980-luvulle saakka Frielen kahvia myytiin enimmäkseen läntisessä ja pohjoisessa Norjassa, mutta sittemmin sen suosio on laajentunut; nykyisin Friele on maan suurin kahviyhtiö 35 % markkinaosuudellaan.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (norjaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Friele
Käännös suomeksi
Freshlyground

Freshlyground on eteläafrikkalainen yhtye, joka perustettiin Kapkaupungissa 2002. Yhtyeen jäsenet ovat kotoisin Etelä-Afrikasta, Mosambikista ja Zimbabwesta. Freshlyground sisältää elementtejä afrikkalaisista kansanmusiikin perinteistä, bluesista, jazzista ja piirteitä indierockista. Freshlyground esittää yhdessä Shakiran kanssa Etelä-Afrikan jalkapallon maailmanmestaruuskilpailun virallisen kappaleen Waka Waka (This Time for Africa).
Albumit

Jika Jika (2003)
Nomvula (2004)
Ma' Cheri (2007)
Radio Africa (2010)
Take Me to the Dance (2012)
The Legend (2013)
Jäsenet

Zolani Mahola – laulu
Simon Attwell – huilu, mbira, huuliharppu
Peter Cohen – rummut
Kyla Rose Smith – viulu, laulu
Julio "Gugs" Sigauque – kitara
Josh Hawks – basso, laulu
Seredeal "Shaggy" Scheepers – koskettimet, perkussio, laulu
Fernando Vázquez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fernando Vázquez Pena
Syntymäaika: 24. lokakuuta 1954 (ikä 69)
Syntymäpaikka: O Pino, Espanja
Seura
Seura: -
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
|  | Arzúa |  |  |
|  | Negreira |  |  |
|  | Sporting Lampón |  |  |
Valmennusura
1986–1991: Lalín
1991–1994: Racing Ferrol
1994–1995: Lugo
1995–1998: Compostela
1998–1999: Oviedo
1999–2000: Mallorca
2000–2001: Betis
2001–2002: Las Palmas
2002–2003: Rayo Vallecano
2003–2004: Valladolid
2004–2007: Celta
2005–2013: Galicia
2013–2014: Deportivo La Coruña

Fernando Vázquez Pena (s. 24. lokakuuta 1954 O Pino, Espanja) on espanjalainen jalkapallovalmentaja.
Valmentajaura

Vázquez valmensi vuosien 1994–2004 aikana useita eri espanjalaisseuroja, joista suurin osa pelasi maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Kauden 2004–2005 päätteeksi hänen toimiessaan Celta Vigon käskyttäjänä, joukkue nousi pääsarjaan ja jatkoi nousuaan myös kaudella 2005–2006 korkeimmalla sarjatasolla sijoittuen lopulta kuudenneksi, mikä oikeutti UEFA Cup -paikkaan.
Hänet erotettiin vigolaisseuran päävalmentajan paikalta 9. huhtikuuta 2007 paikallisvastustaja Deportivo La Coruñalle hävityn paikallistaiston jälkeen. Valmentaessaan vielä Celtaa, hän otti vastuulleen myös epävirallisen Galician jalkapallomaajoukkueen vetovastuun yhdessä pitkäaikaisen Deportivo-luotsi Arsenio Iglesiasin kanssa.
11. helmikuuta 2013 Vázquez siirtyi Deportivo La Coruñan päävalmentajaksi, oltuaan lähes kuusi vuotta pois seuravalmennustehtävistä. Vázquez korvasi tehtävästä erotetun Domingos Paciêncian ja hänestä tuli näin jo joukkueen kauden kolmas päävalmentaja. Vázquezin johdolla Deportivo sijoittui Segunda Divisiónissa toiseksi ja nousi takaisin pääsarjatasolle. Kauden jälkeen Deportivo teki Vázquezin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.  Hän sai kuitenkin yllättäen potkut heinäkuun alussa.
Aiheesta muualla

Fernando Vázquezin valmentajauran tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Domingos Paciência | Deportivo La Coruñan päävalmentaja 2/2013–7/2014 | Seuraaja: Víctor Fernández |
Deportivo – Primera División
1 Aranzubia |
2 Manuel Pablo |
3 Evaldo |
4 Álex |
5 Zé Castro |
6 Aythami |
7 Saúl |
8 André Santos |
9 Pizzi |
10 Juan Domínguez |
11 Riki |
12 Pinto |
13 Lux |
14 Aguilar |
15 Laure |
16 Gama |
17 Ayoze |
18 Camuñas |
19 Roderick |
20 Jesús Vázquez |
21 Valerón |
22 Salomão |
23 Bodipo |
24 Marchena |
25 Oliveira |
Valmentaja Oltra
Friedrichshain

Kaupunginosan sijainti
Simon-Dach-Straße on suosittu ravintola- ja baarikatu.
Friedrichshain on Berliinin kaupunginosa, joka kuuluu Friedrichshain-Kreuzbergin hallintoalueeseen. Friedrichshain rajautuu Mitten, Prenzlauer Bergin, Kreuzbergin ja Lichtenbergin kaupunginosiin. Kaupunginosan pinta-ala on 9,78 km² ja sen asukasluku on 127 189 (2016).[lähde? ]
Friedrichshain oli vuodesta 1920 vuoteen 2001 oma hallintoalueensa. Se sijaitsee entisen Itä-Berliinin alueella ja on saanut nimensä suurehkon Volkspark Friedrichshainin puiston mukaan. Berliinin muurin murtumisen jälkeen Friedrichshain nousi taiteilijoiden ja anarkistien suosioon, mutta varsinkin 2000-luvun lopulla kaupunginosa on keskiluokkaistunut nopeasti. Friedrichshain tunnetaan kuitenkin edelleen erityisesti vapaamielisyydestä ja katutaiteesta sekä vilkkaasta yöelämästä.[lähde? ]
Friedrichshainia palvelevat muun muassa metrolinjat U1 ja U5 sekä S-Bahn-asemat Frankfurter Allee, Ostkreuz, Warschauer Strasse ja Ostbahnhof. Lisäksi raitiovaunulinja M10 kulkee Prenzlauer Bergin ja Mitten kaupunginosiin.[lähde? ]
Nähtävyyksiä

East Side Gallery, osa Berliinin muuria, tunnettu katutaiteestaan
Karl-Marx-Allee, suuri bulevardi jota reunustavat stalinistista arkkitehtuuria edustavat rakennukset. Bulevardin alkuperäinen nimi on Stalinallee.
Frankfurter Tor, kaksi tornia Karl-Marx-Alleella
Oberbaumbrücke, tunnettu Spree-joen ylittävä silta, joka yhdistää Friedrichshainin ja Kreuzbergin
Märchenbrunnen, Grimmin satuhahmoilla koristettu suihkulähde Volkspark Friedrichshain -puistossa
Simon-Dach-Straße, yöelämästään ja ravintoloistaan tunnettu katu
Ostbahnhof, Berliinin itäinen rautatieasema
Volkspark Friedrichshain, suuri puisto
400 metrin juoksu

| 400 metrin juoksu |
| --- | --- |
 400 metrin juoksukilpailun loppusuora.
Miesten ennätykset
Maailmanennätys:   Wayde van Niekerk 43,03 (2016)
Olympiaennätys:   Wayde van Niekerk 43,03 (2016)
Naisten ennätykset
Maailmanennätys:   Marita Koch 47,60 (1985)
Olympiaennätys:   Marileidy Paulino 48,17 (2024)
400 metrin juoksu on yleisurheilulaji, jossa juostaan ulkoradoilla yksi täysi kierros. Kukin juoksija juoksee koko matkan omaa rataansa. 400 metrin juoksu on pisin juoksumatka, joka luokitellaan pikajuoksuksi. Olympialaisissa 400 metrin juoksu on ollut vuodesta 1900.
400 metrin juoksua pidetään erittäin vaativana juoksumatkana, sillä ihminen kykenee juoksemaan täyttä vauhtia vain 30–35 sekuntia, kunnes lihakset menettävät suurimman osan energiastaan. Ennen luultiin, että väsymyksen aiheuttaa maitohappo, mutta uusimpien tutkimusten mukaan maitohappo pyrkiikin auttamaan lihaksia ja korjaaman juoksun aiheuttamat pienrepeämät.
400 metrin juoksu arvokilpailuissa

400 metrin juoksu on ollut olympialaisten lajivalikoimassa nykyaikaisen olympiahistorian alusta alkaen, vuodesta 1896. Naisten 400 metrin juoksu tuli mukaan olympiaohjelmaan vuonna 1964. Yleisurheilun MM-kilpailuissa 400 metrin juoksu on ollut kisahistorian alusta alkaen, vuodesta 1983. Juoksumatkan menestynein urheilija arvokisoissa on Yhdysvaltain Michael Johnson.
Kuuluisia juoksijoita

400 metrin juoksun tunnetuin urheilija on uransa jo lopettanut moninkertainen arvokisamitalisti ja maailmanennätyksen (43,18) juossut Michael Johnson. Johnson on ainoa kahteen matkan olympiakultaan pystynyt miesjuoksija. Hänen lisäkseen tunnettuja 400 metrillä menestyneitä ovat muun muassa kuubalainen Alberto Juantorena, skotti Eric Liddell ja vuoden 1968 olympiavoittaja Lee Evans (Yhdysvallat). Juantorena oli ensimmäinen, joka voitti olympialaisissa sekä 400:n että 800 metrin juoksun, jos Ateenan 1906 välikisoja ei lasketa mukaan. Juantorena lopetti arvokisoissa kilpailemisen vuoden 1983 yleisurheilun MM-kilpailuihin.
Naisjuoksijoista menestyneimpiä ovat Ranskan Marie-José Perec ja Bahaman Shaunae Miller-Uibo. He ovat molemmat voittaneet matkan kahdesti olympialaisissa ja ovat molemmat myös matkan maailmanmestareita. DDR:ää edustanut Marita Koch on matkan maailmanennätysnainen. Koch voitti myös 400 metrillä olympiakultaa Moskovassa 1980 ja on matkan kolminkertainen Euroopan mestari.
Kuuluisia juoksijoita > Suomalaisia juoksijoita

Suomalaisista 400 metrin juoksijoista menestyneimpiä ovat Erik ”Erkka” Wilén, Voitto Hellstén, Riitta Salin ja Markku Kukkoaho. Kukkoahon Münchenin olympialaisissa vuonna 1972 juoksema SE-aika 45,49 on vieläkin voimassa.
Ennätyksiä

Miesten maailmanennätys: 43,03 (Wayde van Niekerk, Rio de Janeiron olympialaiset 2016)
Naisten maailmanennätys: 47,60 (Marita Koch, 5. lokakuuta 1985, Canberra)
Miesten Suomen ennätys: 45,49 (Markku Kukkoaho, Münchenin olympialaiset 1972)
Naisten Suomen ennätys: 50,14 (Riitta Salin, 4. syyskuuta 1974, Rooman EM-kilpailut 1974)
Euroliiga-kausi 2007–2008

Euroliigakausi 2007–2008 oli kahdeksas ULEB-liiton järjestämä kansainvälinen koripalloturnaus. Edellisvuoden mestari oli Panathinaikos BC ja Final Four pelattiin Palacio de Deportes de la Comunidad de Madridissa, Espanjassa. Sarjassa pelasi yksi suomalainen, Hanno Möttölä, jonka joukkue oli Aris Thessaloniki BC. Joukkuetta valmensi myös suomalais-kanadalainen Gordon Herbert.
Joukkueet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   Italia Mens Sana Basket  Olimpia Milano  Virtus Bologna  Pallacanestro Virtus Roma |   Espanja Futbol Club Barcelona Bàsquet  Real Madrid Baloncesto  Tau Ceramica  CB Málaga |   Kreikka Aris Thessaloniki BC  Olympiakos BC  Panathinaikos BC |   Ranska Le Mans Sarthe Basket  Chorale Roanne Basket |   Liettua BC Lietuvos Rytas  BC Žalgiris |
|   Turkki Efes Pilsen SK  Fenerbahçe Ülker |   Kroatia Cibona Zagreb |   Saksa Brose Baskets |   Israel Maccabi Tel Aviv BC |   Venäjä CSKA Moskova |
|   Puola Asseco Prokom Sopot |   Serbia KK Partizan |   Slovenia KK Union Olimpija |  |  |
Runkosarja

Joukkueet jaettiin kolmeen lohkoon, joissa jokaisessa oli kahdeksan joukkuetta. Joukkueet pelasivat toisiaan vastaan kerran vieraissa sekä kotona. A- ja B-lohkojen viisi parasta pääsivät jatkoon. C-lohkon kuusi parasta pääsivät seuraavalle kierrokselle. Pelit pelattiin 22. marraskuuta 2007 - 31. tammikuuta 2008.
Runkosarja > Lohko A

|  | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tappiot | P+ | P- | Koriero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  CSKA Moskova | 14 | 12 | 2 | 1123 | 942 | +181 |
| 2. |  Montepaschi Siena | 14 | 10 | 4 | 1098 | 974 | +124 |
| 3. |  TAU Cerámica | 14 | 9 | 5 | 1170 | 1051 | +119 |
| 4. |  Žalgiris Kaunas | 14 | 8 | 6 | 1110 | 1126 | −16 |
| 5. |  Olympiakos BC | 14 | 7 | 7 | 1185 | 1099 | +86 |
| 6. |  Olimpija Ljubljana | 14 | 4 | 10 | 1030 | 1147 | −117 |
| 7. |  Prokom Trefl Sopot | 14 | 4 | 10 | 973 | 1143 | −170 |
| 8. |  VidiVici Bologna | 14 | 2 | 12 | 1008 | 1215 | −207 |
Runkosarja > Lohko B

|  | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tappiot | P+ | P- | Koriero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  BC Lietuvos Rytas | 14 | 11 | 3 | 1127 | 999 | +128 |
| 2. |  Maccabi Tel Aviv BC | 14 | 11 | 3 | 1162 | 1108 | +54 |
| 3. |  Unicaja Málaga | 14 | 10 | 4 | 1124 | 1007 | +117 |
| 4. |  Efes Pilsen SK | 14 | 8 | 6 | 1106 | 1080 | +26 |
| 5. |  Aris Thessaloniki | 14 | 7 | 7 | 1054 | 1072 | −18 |
| 6. |  Cibona Zagreb | 14 | 4 | 10 | 1080 | 1188 | −108 |
| 7. |  Armani Jeans Milano | 14 | 3 | 11 | 1015 | 1107 | −92 |
| 8. |  Le Mans | 14 | 2 | 12 | 1035 | 1142 | −107 |
Runkosarja > Lohko C

|  | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tappiot | P+ | P- | Koriero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Panathinaikos BC | 14 | 12 | 2 | 1156 | 1037 | +119 |
| 2. |  Real Madrid | 14 | 11 | 3 | 1137 | 1015 | +122 |
| 3. |  AXA FC Barcelona | 14 | 9 | 5 | 1082 | 991 | +91 |
| 4. |  Fenerbahçe Ülker | 14 | 6 | 8 | 1087 | 1103 | −19 |
| 5. |  KK Partizan | 14 | 6 | 8 | 1100 | 1103 | −3 |
| 6. |  Lottomatica Roma | 14 | 6 | 8 | 1071 | 1093 | −22 |
| 7. |  Roanne | 14 | 4 | 10 | 1104 | 1224 | −120 |
| 8. |  Brose Baskets | 14 | 2 | 12 | 879 | 1040 | −161 |
TOP 16

16 joukkuetta jaettiin neljään lohkoon, joissa jokaisessa oli neljä joukkuetta. Joukkueet pelasivat toisiaan vastaan kerran vieraissa ja kerran kotona. Lohkojen kaksi parasta pääsivät jatkoon. Pelit pelattiin 4. helmikuuta - 20. maaliskuuta.
TOP 16 > Lohko D

|  | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tappiot | P+ | P- | Koriero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Montepaschi Siena | 6 | 4 | 2 | 465 | 427 | +38 |
| 2. |  Partizan Belgrade | 6 | 4 | 2 | 440 | 430 | +10 |
| 3. |  Panathinaikos BC | 6 | 3 | 3 | 430 | 446 | −16 |
| 4. |  Efes Pilsen SK | 6 | 1 | 5 | 426 | 458 | −32 |
TOP 16 > Lohko E

|  | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tappiot | P+ | P- | Koriero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  TAU Cerámica | 6 | 5 | 1 | 510 | 467 | +43 |
| 2. |  Fenerbahçe Ülker | 6 | 3 | 3 | 493 | 488 | +5 |
| 3. |  BC Lietuvos Rytas | 6 | 2 | 4 | 506 | 507 | −1 |
| 4. |  Aris Thessaloniki | 6 | 2 | 4 | 448 | 495 | −47 |
TOP 16 > Lohko F

|  | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tappiot | P+ | P- | Koriero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Maccabi Tel Aviv BC | 6 | 4 | 2 | 516 | 496 | +20 |
| 2. |  Olympiakos BC | 6 | 4 | 2 | 443 | 436 | +7 |
| 3. |  Real Madrid | 6 | 3 | 3 | 489 | 493 | −4 |
| 4. |  Žalgiris Kaunas | 6 | 1 | 5 | 457 | 480 | −23 |
TOP 16 > Lohko G

|  | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tappiot | P+ | P- | Koriero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  CSKA Moskova | 6 | 4 | 2 | 448 | 386 | +62 |
| 2. |  AXA FC Barcelona | 6 | 3 | 3 | 393 | 383 | +10 |
| 3. |  Unicaja Málaga | 6 | 3 | 3 | 412 | 418 | −6 |
| 4. |  Lottomatica Roma | 6 | 2 | 4 | 383 | 449 | −66 |
Pudotuspelit

Lohkojen ykköset pelasivat kakkosia päin ja pelit pelattiin paras-kolmesta menetelmällä. Pelit pelattiin 1. huhtikuuta - 10. huhtikuuta
| Joukkue 1 | Pelit | Joukkue 2 | 1>  peli | 2>  peli | 3>  peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Montepaschi Siena  | 2 - 0 |  Fenerbahçe Ülker | 73 - 66 | 86 - 65 | – |
| TAU Cerámica  | 2 - 1 |  Partizan Belgrade | 74 - 66 | 55 - 76 | 85 - 68 |
| Maccabi Tel Aviv  | 2 - 1 |  Futbol Club Barcelona Bàsquet | 81 - 75 | 74 - 83 | 88 - 75 |
| CSKA Moskova  | 2 - 1 |  Olympiakos | 74 - 76 | 83 - 73 | 81 - 56 |
Final Four

Pelit pelattiin kerrasta poikki-periaatteella. Semifinaalien voittajat etenivät loppuotteluun ja häviäjät pronssipeliin. Pelit pelattiin 2. toukokuuta - 4. toukokuuta.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Semifinaali 2. toukokuuta | Semifinaali 2. toukokuuta |  |  | Finaali 4. toukokuuta | Finaali 4. toukokuuta |
 

|  |   Montepaschi Siena | 85 |   |  |  |  |
|  |   Maccabi Elite | 92 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |

|  |   |   |   |   |   Maccabi Elite | 77 |
|  |   |   |   |   |   CSKA Moskova | 91 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Pronssipeli | Pronssipeli |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |   Tau Ceramica | 79 |   |  |   Montepaschi Siena |  97 |
|  |   CSKA Moskova | 83 |   |  |   TAU Cerámica |  93 |
Palkinnot > Euroliigan 2007-2008 MVP

Ramūnas Šiškauskas  (  CSKA Moskova )
Palkinnot > Euroliigan 2007-2008 Final Four MVP

Trajan Langdon (  CSKA Moskova )
Palkinnot > All Euroleague First Team 2007-2008

Terrell McIntyre (  Montepaschi Siena )
Trajan Langdon (  CSKA Moskova )
Ramūnas Šiškauskas (  CSKA Moskova )
Terence Morris (  Maccabi Tel Aviv )
Tiago Splitter (  TAU Cerámica )
Palkinnot > All Euroleague Second Team 2007-2008

Theodoros Papaloukas (  CSKA Moskova )
Yotam Halperin (  Maccabi Tel Aviv )
Bootsy Thornton (  Montepaschi Siena )
Nikola Peković (  Partizan Belgrade )
Kšyštof Lavrinovič (  Montepaschi Siena )
Palkinnot > Nouseva tähti

Danilo Gallinari (  Armani Jeans Milano )
Palkinnot > Paras puolustaja

Dimitris Diamantidis (  Panathinaikos )
Palkinnot > Paras pistemies (Alphonso Ford Award)

Marc Salyers (  Roanne )
Palkinnot > Vuoden valmentaja (Alexander Gomelsky Award)

Ettore Messina (  CSKA Moskova )
Palkinnot > Vuoden seurajohtaja

Ferdinando Minucci, (  Montepaschi Siena )
Henkilökohtaiset tilastot > Pisteet

| Sij>  | Nimi | Joukkue | Ottelut | Pisteet | Pst/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Will Solomon |  Fenerbahçe Ülker | 21 | 376 | 17,9 |
| 2. |  Jeremiah Massey |  Aris Thessaloniki BC | 20 | 340 | 17,0 |
| 3. |  Hollis Price |  Lietuvos Rytas Vilnius | 20 | 337 | 16,8 |
| 4. |  Nikola Peković |  Partizan Belgrad | 23 | 378 | 16,4 |
| 5. |  Lynn Greer |  Olympiakos BC | 19 | 309 | 16,3 |

| 65. |  Hanno Möttölä |  Aris Thessaloniki BC | 20 | 159 | 8,0 |
Henkilökohtaiset tilastot > Levypallot

| Sij>  | Nimi | Joukkue | Ottelut | Lev>  | Lev/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Jeremiah Massey |  Aris Thessaloniki BC | 20 | 169 | 8,4 |
| 2. |  Terence Morris |  Maccabi Elite | 25 | 208 | 8,3 |
| 3. |  Felipe Reyes |  Real Madrid Baloncesto | 19 | 135 | 7,1 |
| 4. |  Nikola Peković |  Partizan Belgrad | 23 | 158 | 6,9 |
| 5. |  Novica Veličković |  Partizan Belgrad | 22 | 151 | 6,9 |

| 64. |  Hanno Möttölä |  Aris Thessaloniki BC | 20 | 56 | 2,8 |
Henkilökohtaiset tilastot > Syötöt

| Sij>  | Nimi | Joukkue | Ottelut | Syö>  | Syö/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  DeJuan Collins |  Žalgiris Kaunas | 20 | 107 | 5,3 |
| 2. |  Terrell McIntyre |  Montepaschi Siena | 24 | 118 | 4,9 |
| 3. |  Theodoros Papaloukas |  CSKA Moskova | 23 | 105 | 4,6 |
| 4. |  Pablo Prigioni |  TAU Cerámica | 25 | 103 | 4,1 |
| 5. |  Yotam Halperin |  Maccabi Tel Aviv BC | 25 | 99 | 4,0 |

| 97. |  Hanno Möttölä |  Aris Thessaloniki BC | 20 | 14 | 0,7 |
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Euroliigan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000-luku | 2000–2001 | 2001–2002 | 2002–2003 | 2003–2004 | 2004–2005 | 2005–2006 | 2006–2007 | 2007–2008 | 2008–2009 | 2009–2010 |
| 2010-luku | 2010–2011 | 2011–2012 | 2012–2013 | 2013–2014 | 2014–2015 | 2015–2016 |  |  |  |  |
Girolamo Menghi

Girolamo Menghi (1529 Viadana, Mantova, Italia – 1609) oli Italian renessanssiajan fransiskaaniveli ja manaaja. Hän kirjoitti lukuisia teologisia kirjoituksia,  joista tunnetuimpia ovat hänen demonologiaa ja manauksia käsittelevät teoksensa.
Menghi opiskeli teologiaa Bolognassa ja liittyi fransiskaanisääntökuntaan vuonna 1549 ollessaan 20-vuotias. Hän oli arvostettu saarnaaja ja manaaja ja hänen teoksensa saavuttivat suosiota heti niiden ilmestyttyä. Menghi suoritti manauksia niin Bolognassa kuin sen naapurikaupungeissakin.
Teoksia

Flagellum daemonum (1576)
Compendio dell'arte essorcistica (1576)
Fustis daemonum (1584)
Fred Zinnemann

| Fred Zinnemann |
| --- | --- |
 Fred Zinnemann 1940-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1907 Wien, Itävalta-Unkari
Kuollut: 14. maaliskuuta 1997 (89 vuotta) Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  ohjaaja
Puoliso:  Renee Bartlett (1936–1997)
Ohjaaja
Aktiivisena:  1930–1982
Tunnetuimmat ohjaukset:  Sheriffi Täältä ikuisuuteen
Palkinnot
 Parhaan ohjauksen Oscar-palkinto: Täältä ikuisuuteen ja Kunnian mies Parhaan lyhytdokumentin Oscar-palkinto: Benjy (1950) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Fred Zinnemann (29. huhtikuuta 1907 Wien, Itävalta-Unkari – 14. maaliskuuta 1997 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) oli itävaltalaissyntyinen elokuvaohjaaja, joka aloitti uransa 1930-luvulla lyhytelokuvien ohjaajana. Hän siirtyi Hollywoodiin 1940-luvulla ja ohjasi alussa pitkään vähäiselle huomiolle jääneitä elokuvia. Zinnemannin suurimpia menestyksiä olivat vuoden 1952 western Sheriffi ja sotadraama Täältä ikuisuuteen (1953).
Fred Zinnemann ei keskittynyt mihinkään tiettyyn lajityyppiin vaan ohjasi monelta alueelta. Tunnetuimpia myöhäiskauden elokuvia ovat Emeric Pressburgerin romaaniin perustuva Ja koston hetki koitti (1964), Frederick Forsythen romaaniin perustuva palkkamurhaajakuvaus Shakaali (1973) sekä draamaelokuva Muistojeni Julia (1977). Zinnemannin viimeinen elokuva Viisi päivää vuorilla sai ensi-iltansa 1982.
Filmografia > Pitkät elokuvat

| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Suomenkielinen nimi | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1930 | Menschen am Sonntag | Ihmisiä sunnuntaina | dokumenttielokuva |
| 1936 | Redes |  |  |
| 1942 | Kid Glove Killer |  |  |
| 1942 | Eyes in the Night |  |  |
| 1944 | The Seventh Cross | Seitsemäs risti |  |
| 1946 | Little Mister Jim |  |  |
| 1947 | My Brother Talks to Horses |  |  |
| 1948 | The Search | Yksin maailmassa |  |
| 1948 | Act of Violence | Kenen on kosto |  |
| 1950 | The Men | Miehet |  |
| 1951 | Teresa | Teresa – italiatar |  |
| 1952 | High Noon | Sheriffi |  |
| 1952 | The Member of the Wedding | Häävieras |  |
| 1953 | From Here to Eternity | Täältä ikuisuuteen |  |
| 1955 | Oklahoma! | Oklahoma |  |
| 1957 | A Hatful of Rain | Kourallinen lunta |  |
| 1959 | The Nun's Story | Nunnan tarina |  |
| 1960 | The Sundowners | Maankiertäjät |  |
| 1964 | Behold a Pale Horse | Ja koston hetki koitti |  |
| 1966 | A Man For All Seasons | Kunnian mies |  |
| 1973 | The Day of the Jackal | Shakaali |  |
| 1977 | Julia | Muistojeni Julia |  |
| 1982 | Five Days One Summer | Viisi päivää vuorilla |  |