stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Robert Hofstadter

| Robert Hofstadter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1915 New York, Yhdysvallat
Kuollut: 17. marraskuuta 1990 (75 vuotta)
Kansalaisuus:   Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  City College of New York Princetonin yliopisto
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1961) Kenyon palkinto
 Nimikirjoitus
Robert Hofstadter (5. helmikuuta 1915 – 17. marraskuuta 1990) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hofstadterille myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 1961. Hän ja Rudolf Mößbauer saivat tuona vuonna palkinnon elektronien sironnan ja atomiydinten sekä gammasäteilyn absorption tutkimisesta.
Hofstadter syntyi, kävi koulunsa ja suoritti perusopintonsa New Yorkissa. Hän pääsi jatko-opiskelijaksi Princetonin yliopistoon ja väitteli siellä 1938. Hän jatkoi siellä myös tohtorintutkinnon jälkeisiä post doc -opintojaan ja keskittyi tuolloin valonsäteiden käyttäytymiseen willemiittikiteissä. Vuonna 1948 hän huomasi, että natriumjodidi yhdessä talliumin kanssa toimi hyvin tuikeilmaisimena, ja pari vuotta myöhemmin, että samaa ainetta voitiin käyttää gammasäteilyn energiamäärien mittaamiseen.
Hofstadter opetti Standfordin yliopistossa vuodesta 1950 vuoteen 1985. Siellä hän käytti hiukkaskiihdytintä atomiydinten osasten tutkimiseen. Tuohon asti oli luultu, että protoneilla ja neutroneilla ei ollut rakennetta. Hofstadter osoitti, että niillä on muoto ja koko, jonka hän onnistui määrittämään. Hän havaitsi, että molemmilla on tiivis positiivisesti varautunut ydin ja pii-mesonien muodostama kaksinkertainen pilvi. Neutroneilla näistä pilvistä sisempi on negatiivisesti varautunut, minkä takia hiukkasen kokonaisvaraus on neutraali.
Hofstadter meni naimisiin vuonna 1942. Hänellä on poika ja kaksi tytärtä.
Aiheesta muualla

http://books.nap.edu/html/biomems/rhofstadter.html (englanniksi)
Reino Bragge

Reino Kalevi Bragge (s. 14. toukokuuta 1956 Nakkila) on suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Vuosina 2010–2020 hän oli Tampereen Teatterin johtaja.
Bragge valmistui ylioppilaaksi vuonna 1975 ja filosofian maisteriksi 1988 Tampereen yliopistosta. Hän näytteli Savonlinnan kaupunginteatterissa 1981–1983 ja Joensuun kaupunginteatterissa 1983–1986. Bragge on näytellyt jonkin verran myös televisiossa.
Vuosina 1992–1995 Bragge oli Tampereen yliopiston taideaineiden laitoksen ohjaaja vuosina 1986–1992 ja 1995–1996 sekä näyttelijäntyön laitoksen teatteripäällikkö. Hän on toiminut Joensuun kaupunginteatterin johtajana (1996–1999), Tampereen Teatterin hallintojohtajana (1999–2000), Porin Teatterin johtajana (2000–2007) ja Jyväskylän kaupunginteatterin johtajana (2007–2010). 1. elokuuta 2010 hän siirtyi Tampereen Teatterin johtajaksi. Bragge jäi tehtävästään eläkkeelle 31. heinäkuuta 2020.
Näyttelijä Joonas Bragge on Reino Braggen poika.
Aiheesta muualla

Reino Bragge Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rusetti (solmu)

Kiristämätön rusetti
Rusetti on tyypillisesti kengännauhoissa ja lahjapakettien päällä käytettävä koristeellinen vetosolmu. Se ei ole erityisen varmatoiminen solmu, mutta suosittu sen helpon ja nopean tekemisen sekä purkamisen vuoksi.
Vesku Helismaasta

| Vesku Helismaasta Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 21.4. – 29.5.1977
 Studio : Finnlevy-studiot
 Julkaistu: 1977   1987 (CD)
 Formaatti: LP-levy (FL 5026)   C-kasetti (FK 5026)   CD-levy (FCD 11)
 Tuottaja(t): Erkki Pälli   Finnlevy
 Tyylilaji: iskelmä, jazz, pop, folkrock, bluesrock
 Kesto: 40.56    59.06 (CD)
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Finnlevy
Muut kannet
   Ensimmäisen CD-levypainoksen kansikuva.
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Merirosvokapteeni Ynjevi Lavankopoksahdus 1974 | Vesku Helismaasta 1977 | Eino Leino 1978 |
Singlet albumilta Vesku Helismaasta
 ”Laivat puuta, miehet rautaa” / ”Rakovalkealla” Julkaistu: 1977 (FS 34)
Vesku Helismaasta on suomalaisnäyttelijä Vesa-Matti Loirin viides studioalbumi vuodelta 1977. Albumilla Loiri tulkitsee Reino Helismaan sanoittamia kappaleita Olli Ahvenlahden uusina sovituksina. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Lauluni aiheet”, ”Laivat puuta, miehet rautaa” sekä ”Päivänsäde ja menninkäinen”.
Albumi ei saavuttanut listasijoitusta, mutta ”Laivat puuta, miehet rautaa”-kappaleen singlejulkaisu oli parhaimmillaan Suomen jukeboxien kahdeksanneksi soitetuin single.
Albumi julkaistiin Finnlevy-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. LP-levy julkaistiin uutena painoksena Finndiscin Safir-levymerkillä vuonna 1986 ja seuraavana vuonna levy julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä viiden bonuskappaleen kera. Vuonna 2002 julkaistiin remasteroitu CD-painos Warner Musicin. toimesta. Vuonna 1990 albumi julkaistiin yhdessä Loirin kokoelmalevyn Laulu on iloni ja työni (1973) kanssa Safir-levymerkillä LP- ja CD-levyinä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Toivo Kärki, ellei toisin mainita. Kaikkien kappaleiden tekstit/sanoitukset Reino Helismaa ja sovitukset Olli Ahvenlahti.
Kappaleet > A-puoli

Lauluni aiheet – 3.40
Laivat puuta, miehet rautaa – 3.13
Päivänsäde ja menninkäinen – 3.26 (säv. Reino Helismaa)
Balladi villistä lännestä – 3.40 (säv. Reino Helismaa)
Koivu ja sydän – 3.28
Rumarillumarei – 3.28
Kappaleet > B-puoli

Reppu ja reissumies – 3.50
Kaksi ystävää – 3.42
Rakovalkealla – 4.32 (säv. Reino Helismaa)
Kulkurin iltatähti – 3.57
Peltoniemen Hintriikan surumarssi – 4.09 (säv. Trad.)
Kappaleet > Vuoden 1987 CD-painoksen bonuskappaleet

Itkevä huilu – 3.30 (säv. Oskar Merikanto, san. Larin-Kyösti, sov. Esa Pethman)
Konstan parempi valssi – 2.43 (säv. Konsta Jylhä, san. Jukka Virtanen, sov. Esko Linnavalli)
Kohtalokas samba – 3.26 (säv. ja san. Georg Malmstén, sov. Jaakko Salo)
Tein minä pillin pajupuusta – 3.29 (säv. trad., san. trad. / Maija Konttinen, sov. Esa Helasvuo)
Väliaikainen – 5.28 (säv. Matti Jurva, san. Tatu Pekkarinen, sov. Esa Pehtman)
Kokoonpano > Muusikot

Vesa-Matti Loiri – laulu
Olli Ahvenlahti – kosketinsoittimet
Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet
Heikki Virtanen – bassokitara
Hasse Walli – sähkökitara
Nono Söderberg – akustinen kitara
Pekka Pöyry – alttosaksofoni ja huilu
Jorma Ylösen jousiryhmä – jouset
Kokoonpano > Muusikot > Jorma Ylösen puhallinryhmä

Markku Johansson – trumpetti
Simo Salminen – trumpetti
Juhani Aalto – pasuuna
Mircea Stan – pasuuna
Kokoonpano > Tuotanto

Tom Vuori – äänitys (21.4. – 29.5. 1977 Finnlevy-studiot)
Moses – valokuvat
Birgit Pulkkinen – kansi
Erkki Pälli – tuottaja (Finnlevy)
Mika Jussila – vuoden 2004 CD-painoksen 24-bittinen digitaalinen re-masterointi
Aiheesta muualla

Kaksi ystävää -kappaleen tv-esitys vuonna 1992
Reino Börjesson

Reino Börjesson vuonna 1958.
Reino Erik Börjesson (4. helmikuuta 1929 – 21. lokakuuta 2023) oli ruotsalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana Jonsereds IF:ssä, IFK Göteborgissa, Norrby IF:ssä ja Örgryte IS:ssä. Hän pelasi kymmenen kansainvälistä ottelua Ruotsin maajoukkueessa ja osallistui vuoden 1958 jalkapallon MM-finaaliin, kun Ruotsi hävisi Brasilialle 5–2.
Henkilökohtainen elämä ja kuolema

Börjesson syntyi ruotsalaiselle isälle, jalkapalloilija Erik Börjessonille ja suomalaiselle äidille Hiljalle. Hän kuoli 94-vuotiaana 21. lokakuuta 2023.
Varjo (festivaali)

Varjo on Oulun Kuusisaaressa järjestettävä vaihtoehtoinen elävän musiikin ja kulttuurin festivaali. Tapahtumaa järjestää Pro Piknik Festivals Oy.
Ensimmäinen tapahtuma järjestettiin vuonna 2017 Oulun Välinainiolla sijaitsevalla kulttuurikeskus Tukikohdalla. Vuoden 2018 tapahtuma peruttiin kokonaan heikon lipunmyynnin vuoksi, jonka jälkeen tapahtuma lanseerattiin uudella nimellä ja  konseptilla vuonna 2020. Varjo oli yksi ainoita kesällä 2020 järjestettyjä festivaaleja koko Suomessa
Esiintyjät > 2022

Vuonna 2022 Varjossa esiintyivät Mando Diao, Pariisin Kevät, Ocean Alley, Chisu, Ismo Alanko, Litku Klemetti, pehmoaino, Maustetytöt, Knipi, Stepa & Heimo Ilman Menneisyyttä, Sepikka, Rosa Coste, Malla, Isaac Sene, Jesse Markin ja 22-Pistepirkko, Lars Anders, Sakara, runoilijakaksikko Julia ja Nina, Roku Rousu & The I.O.N.S., sirkusryhmä Racehorse Company sekä nuorallatanssija Hanna Moisala.
Esiintyjät > 2021

Vuonna 2021 Varjossa esiintyivät Tommy Ca$h, The Tallest Man on Earth, Olavi Uusivirta, Gettomasa, Atomirotta, Yona, Ursus Factory, Saimaa, Antti Autio, Ibe, Iisa, Möyhy-Veikot, M, Grande Mahogany, Ex Tuuttiz x Aivovuoto x DJ Kridlokk, Younghearted, Saimaa, Stella Vikstedt, Nikama, Raaka-Hanu ja sanataitelija Lajune.
Vuoden 2021 tapahtuman yhteydessä järjestettiin kaikille avoin Varjo Piknik -niminen oheistapahtuma, jossa esiintyivät muiden muassa Blind Channel, Lanai, Jokrates sekä lastenmusiikkiyhtyeet Soiva siili, Pentti Punkin Syntymäpäivät ja Liikkuva Laulureppu. Varjo Piknik -tapahtuma juhlisti Oulun valintaa Euroopan kulttuuripääkaupungiksi vuodelle 2026 .
Esiintyjät > 2020

Vuonna 2020 Varjossa esiintyivät Olavi Uusivirta, Samuli Putro, Gasellit, Ruusut, 22-Pistepirkko, Mariska, Paleface & Räjähtävä Nyrkki, Plutonium 74, Stepa & Heimo ilman menneisyyttä, Ylva Haru, Chicken Grass, Kalevauva.fi, Ursus Factory, PK Keränen & Valtteri Laurell duo, Lauri Haav, Jesse Markin ja Lanai.
Esiintyjät > 2017

Ensimmäisessä Varjofestivaali -nimellä järjestetyssä tapahtumassa esiintyivät Evelina, Yona, Gasellit, Sini Sabotage, Elias Gould, Tuuttimörkö, Töölön Ketterä, Draama-Helmi, Katujen Äänet, Deposit Man, Ehkä, Samuli Putro, Stig, Tippa-T, Asa & Band, Ville Leinonen, Vesta, Kauriinmetsästäjät, Risto ja Lieminen.
Aiheesta muualla

Varjon verkkosivut
Oulun tapahtumat
Arktiset Askeleet
Korttelihaipakka
Kuusrock
Lastenelokuvafestivaali
Qstock
Rotuaari Piknik
Tervahiihto
Tervasoutu
Valkosipuliyö
Vectorama
Varjo
Vuokonpahkapikari

| Vuokonpahkapikari |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Pezizomycetes
Lahko::  Pezizales
Heimo::  Discinaceae
Suku::  Vuokonpahkapikarit Dumontinia
Laji::  tuberosa
Kaksiosainen nimi
 Dumontinia tuberosa  (Bull.) L.M.Kohn 1979 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuokonkahkapikari (Dumontinia tuberosa) on kotelosieni, joka on erikoistunut elämään Anemone-lajien juurakoilla, joista se ottaa vettä ja mahdollisesti loisena muitakin ravintoaineita noin senttimetrin läpimittaisella rihmastopahkalla eli sklerootiolla tappaen lopulta isäntäkasvinsa. Suomessa lajia on yleisimmin valkovuokolla, mutta isännäksi kelpaa myös keltavuokko sekä jotkin viljellyt suvun lajit.
Rihmastopahka on päältä musta, sisältä vaalea. Alkukesästä näkyvällä lajilla on tumma, hoikka jalka, jopa 10 cm, ja sen päässä parin sentin levyinen ohut itiölava.
Vuokonpahkapikari ei ole ruokasieni.
Rimpivesiherne

| Rimpivesiherne |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Vesihernekasvit Lentibulariaceae
Suku::  Vesiherneet Utricularia
Laji::  intermedia
Kaksiosainen nimi
 Utricularia intermedia  Hayne 
Katso myös
   Rimpivesiherne Wikispeciesissä   Rimpivesiherne Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rimpivesiherne (Utricularia intermedia) on vesiherneiden sukuun kuuluva monivuotinen vesikasvi ja lihansyöjäkasvi.
Ulkonäkö ja koko

Rimpivesiherne kasvaa 10–30 cm:n korkuiseksi. Sillä on kahdenlaisia lehtiä. Vihreät lehdet ovat liuskaisia, ja niiden lisäksi kasvilla on lehtivihreättömiä lehtiä joissa on pyyntirakkuloita. Se kukkii kirkkaankeltaisin kukin heinä-elokuussa.
Elinympäristö ja levinneisyys

Rimpivesiherne kasvaa suolammissa ja allikoissa ja on yleinen lähes koko Suomessa. Sitä tavataan Keski- ja Pohjois-Euroopassa ja paikoin samoilla leveysasteilla Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.
Aiheesta muualla

ITIS: Utricularia intermedia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Utricularia intermedia (englanniksi)
Flora of China: Utricularia intermedia (englanniksi)
Vihdoinkin!

| Vihdoinkin! Kari Tapio, Paula Koivuniemi, Jorma Kääriäinen & Riku Niemi Orchestra |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 18. huhtikuuta 2008
 Julkaistu: 19. marraskuuta 2008 (CD)   marraskuu 2008 (DVD)
 Tyylilaji: iskelmä, pop, rock
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: • Albumilista: 29. • DVD-lista: 1.
Riku Niemi Orchestran muut julkaisut
| Kädenjälki 2008 | Vihdoinkin! 2008 | Kaikki tiet 2011 |
Vihdoinkin! oli vuonna 2008 järjestetty konserttikiertue. Hartwall Areenan konsertti, joka järjestettiin 18. huhtikuuta 2008, taltioitiin myös dvd:lle ja cd:lle. Kiertueen solisteina olivat Kari Tapio, Paula Koivuniemi, Jorma Kääriäinen ja orkesterina Riku Niemi Orchestra. Taltiointi julkaistiin 2CD:nä 19. marraskuuta ja DVD:nä 26. marraskuuta 2008.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Riku Niemi Orchestra: Peter Gunn – 2.11  Kari Tapio, Jorma Kääriäinen, Paula Koivuniemi: Juna-medley – 6.56 (Juna kulkee – Onnenlantti – Moskova)  Kari Tapio: Bella Capri – 3.15  Kari Tapio: Angelique – 3.30  Paula Koivuniemi: Kuka pelkää Paulaa – 3.43  Paula Koivuniemi: Minä olen muistanut – 4.13  Jorma Kääriäinen: Yhden tähden hotelli – 3.38  Jorma Kääriäinen: Moskovan valot – 4.42  Kari Tapio: Valaise yö – 3.16  Kari Tapio: Mona Lisa – 3.09  Paula Koivuniemi: Suosikki-medley – 5.56 (Sata kesää, tuhat yötä – Romantiikkaa)  Jorma Kääriäinen ja Kari Tapio: Elvis-medley – 2.49 (That's All Right, Mama – Don't Be Cruel)  Jorma Kääriäinen ja Kari Tapio: Can't Help Falling in Love with You – 3.04  Jorma Kääriäinen: Great Balls of Fire – 2.59  Paula Koivuniemi: Mustalaisnainen – 3.31  Kari Tapio ja Paula Koivuniemi: Sateenkaaren tuolla puolen – 3.58  Jorma Kääriäinen, Paula Koivuniemi ja Kari Tapio: Ohuella langalla – 3.43 :  CD 2 Riku Niemi Orchestra: Sing, Sing, Sing – 5.24  Markku Johansson: Sankarit – 3.45  Kari Tapio: Kaksi maailmaa – 3.52  Kari Tapio ja Jorma Kääriäinen: Vihreät niityt – 4.57  Paula Koivuniemi: Samanlainen onni – 5.33  Jorma Kääriäinen: Rock-medley – 5.53 (Long Tall Sally – Whole Lotta Shakin' Goin' On – Jailhouse Rock – Hound Dog)  Jorma Kääriäinen: Antaudun – 3.09  Paula Koivuniemi ja Jorma Kääriäinen: Kaupungin illassa yksin – 4.01  Paula Koivuniemi: Kun kuuntelen Tomppaa – 4.06  Kari Tapio, Jorma Kääriäinen ja Paula Koivuniemi: Olen suomalainen – 6.13  Jorma Kääriäinen: Päivin öin – 4.25  Paula Koivuniemi: Aikuinen nainen – 4.47  Kari Tapio: Myrskyn jälkeen – 3.34  Kari Tapio, Jorma Kääriäinen ja Paula Koivuniemi: My Way – 5.49
Rumjana Želeva

Rumjana Želeva
Rumjana Ruseva Želeva (bulg. Румяна Русева Желева, nimi translitteroidaan usein myös ranskalaisittain Rumiana Jeleva; s. 18. huhtikuuta 1969 Nova Zagora) on bulgarialainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2007–2009 ja toimi heinäkuusta 2009 tammikuuhun 2010 maansa ulkoministerinä. Želeva vaikuttaa keskustaoikeistolaisessa GERB-puolueessa (Kansalaiset Bulgarian eurooppalaisen kehityksen puolesta).
Želeva oli Bulgarian ehdokas Euroopan komission jäseneksi vuosiksi 2010–2014, vastuualueinaan kansainvälinen yhteistyö, humanitaarinen apu ja kriisinhallintatoimet. Hän kuitenkin luopui ehdokkuudesta 19. tammikuuta 2010 ja ilmoitti samalla luopuvansa ulkoministerin tehtävästä. Euroopan parlamentti oli tätä ennen kyseenalaistanut hänen pätevyytensä ja liiketoimensa. EU:n lakimiehet eivät kuitenkaan löytäneet  hänen toimistaan puutteita.
Želeva valmistui filosofian tohtoriksi saksalaisesta Magdeburgin Otto von Guericke -yliopistosta vuonna 2003 alanaan sosiologia. Hän on avioliitossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rumjana Želeva Wikimedia Commonsissa
Rumjana Želeva Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Rolando Arrojo

Rolando Arrojo (s. 1968) on kuubalainen eläkkeellä oleva baseballpelaaja, joka voitti muun muassa olympiakultaa vuonna 1992 ja maailmancupin kultaa vuonna 1994.
Reino Aulamo

Reino Aulamo (11. kesäkuuta 1922 Lahti – 17. heinäkuuta 1976) oli suomalainen moukarinheittäjä. Aulamo edusti urallaan Lahden Ahkeraa.
Kalevan kisoissa Aulamo saavutti moukarinheitossa kultaa vuonna 1945 ja hopeaa vuosina 1943 ja 1947. Aulamo edusti moukarinheitossa Suomea maaotteluissa vuosina 1945 ja 1947.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| moukarinheitto | 52,55 | Hyvinkää | 13. kesäkuuta 1947 |
Lähde
Rumjantsevon metroasema

| Rumjantsevo (Румянцево) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Sokolnitšeskaja
Sijainti:  55.6330°N, 37.4419°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  18. tammikuuta 2016
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Rumjantsevo (ven. Румянцево) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 18. tammikuuta 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rumjantsevon metroasema Wikimedia Commonsissa
Rolando José Álvarez Lagos

Rolando José Álvarez Lagos (s. 27. marraskuuta 1966 Managua) on nicaragualainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Managuan arkkihiippakuntaan 7. joulukuuta 1994 ja nimitettiin Matagalpan hiippakunnan johtoon 8. maaliskuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Leopoldo José Brenes Solórzano, jota avustivat Jorge Solórzano Pérez ja Henryk Józef Nowacki.
Viidakkokirja (täsmennyssivu)

Viidakkokirja voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Viidakkokirja, Rudyard Kiplingin vuonna 1894 ilmestynyt tarinakokoelma
Viidakkokirja, vuonna 1967 valmistunut Disney-yhtiön tuottama piirroselokuva
Viidakkokirja, vuonna 2016 valmistunut Disney-yhtiön tuottama elokuva
Viidakon poika (myös Viidakkokirja), vuonna 1942 valmistunut elokuva
Junglebook-Shounen Mowgli (myös Viidakkokirja), vuonna 1989 valmistunut japanilainen animaatiosarja
Viidakkokirja 2, vuonna 2003 valmistunut Disney-yhtiön tuottama piirroselokuva
Rudyard Kiplingin Viidakkokirja, vuonna 1994 valmistunut elokuva
Mikä mikä viidakkokirja, vuosina 1989–1994 tehty suomalainen television tietovisailuohjelma
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Viidakkokirja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Robert Hermann Schomburgk

| Robert Hermann Schomburgk |
| --- | --- |
 Robert Schomburgk
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1804 Freyburg am der Unstrut
Kuollut: 11. maaliskuuta 1865 (60 vuotta) Schöneberg
Ammatti:  tutkimusmatkailija, maanmittari
Arvonimi: Sir
Robert Hermann Schomburgk (5. kesäkuuta 1804 Freyburg am der Unstrut – 11. maaliskuuta 1865 Schöneberg) oli saksalaissyntyinen brittiläinen tutkimusmatkailija ja maanmittari, jonka rajaama "Schomburgkin linja" muodosti brittiläisen Guyanan (nykyisen Guyanan valtion edeltäjän) ja Venezuelan rajan.
Elämä ja ura

Schomburgk oli protestanttisen papin poika ja kävi koulua Saksassa. Vuonna 1829 hän matkusti Yhdysvaltoihin, mutta lähti vuonna 1830 Neitsytsaariin kuuluvalle Anegadalle. Hän tutki saarta omalla kustannuksellaan ja lähetti Lontoon kuninkaalliselle maantieteelliselle seuralle raportin, joka teki niin suuren vaikutuksen, että vuonna 1835 seura antoi hänelle tehtäväksi tutkimusretken johtamisen Brittiläiseen Guayanaan. Hän suoritti tehtävänsä erittäin menestyksekkäästi ja löysi samalla Victoria Regia -jättilumpeen. Royal Geographical Society myönsi hänelle tutkimusretkestä kultamitalin vuonna 1840. Vuonna 1841 hän palasi Guayanaan kartoittamaan siirtokuntaa ja määrittelemään rajan Britannian hallituksen puolesta. Tuloksena oli Britannian Guyanan ja Venezuelan välinen väliaikainen raja, joka tunnetaan nimellä "Schomburgkin linja". Hänen palattuaan Englantiin hänet lyötiin ritariksi. Vuonna 1848 hänet nimitettiin Britannian konsuliksi Santo Domingoon Dominikaaniseen tasavaltaan ja vuonna 1857 Britannian konsuliksi Bangkokiin. Näissä viroissa toimiessaan hän jatkoi maantieteellisiä tutkimuksiaan. Hän jäi eläkkeelle julkisesta palveluksesta vuonna 1864 ja kuoli Berliinin lähellä 11. maaliskuuta 1865. Hän sai Königsbergin yliopistosta filosofian tohtorin arvon ja Jenan yliopistosta lääketieteen tohtorin arvon ja kunniamerkkejä Preussin, Saksin ja Ranskan hallituksilta. Hän kirjoitti teokset Description of British Guiana ja History of Barbadoes.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Hermann Schomburgk Wikimedia Commonsissa
Schomburgk, Robert Hermann, Encyclopaedia Britannica 1911, 11 ed. Wikiaineisto (englanniksi)
Rolando Bianchi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Rolando Bianchi
Syntymäaika: 15. helmikuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka:  Albano Sant'Alessandro, Bergamo, Italia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: SS Lazio
Pelinumero: 9
Junioriseurat
: Atalanta BC
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2004 2003–2005 2005–2007 2007– 2008 | Atalanta BC → Cagliari Calcio (laina) Reggina Calcio Manchester City FC → SS Lazio | 21 (0) 39 (4) 46 (19)  19 (4) 15 (4) |
Maajoukkue
|  | Italia | - (-) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. heinäkuuta 2008.
Rolando Bianchi (s. 15. helmikuuta 1983 Albano Sant'Alessandro, Bergamo, Italia) on italialainen jalkapalloilija pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä Torino:ssa.
Lahjakkaana hyökkääjänä pidetty Bianchi aloitti uransa vuonna 2000 Atalantassa pelaten ensimmäisellä kaudellaan yhden ottelun. Kaudella 2002/2003 Bianchi pelasi yhteensä 16 ottelua, mutta ei tehnyt ainuttakaan maalia. Seuraavana oli vuorossa lainasopimus kaudeksi 2003/2004 Serie B:hen Cagliariin, jossa hän teki 2 maalia 14 ottelussa. Bianchi palasi takaisin Atalantaan, mutta pelasi vain yhden ottelun ja näin ollen lähti uudestaan kohti Cagliaria, joka tällä kertaa pelasi Serie A:ssa. Tälläkään kertaa Bianchi ei onnistunut tekemään 2 maalia enempää. Reggina kuitenkin osti tulevaisuuden lupauksen vuonna 2005. Ensimmäinen kausi ei mennyt mitenkään loisteliaasti, kun hän loukkasi polvensa Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkue harjoituksissa. Bianchi onnistuikin tekemään vain yhden maalin 9 ottelussa. Vasta kaudella 2006/2007 hän on vastannut kaikkien odotuksiin olemalla Seria A:n maalipörssin neljäs, tekemällä 18 maalia 37 ottelussa.
Heinäkuussa 2007 Bianchi siirtyi valioliigaan Manchester City FC:hen 13 miljoonan euron siirtosummalla. Huolimatta hyvistä otteista Bianchi siirtyi tammikuussa 2008 lainasopimuksella takaisin Italiaan, SS Lazioon.
Rush: Beyond The Lighted Stage

| Rush: Beyond The Lighted Stage |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Sam Dunn  Scot McFadyen 
Tuottaja:   Sam Dunn  Scot McFadyen 
Kuvaaja:  Martin Hawkes
Leikkaaja:  Mike Munn
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada
Tuotantoyhtiö:  Banger Productions Inc.
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2010
Kesto:  107 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rush: Beyond The Lighted Stage on vuonna 2010 valmistunut dokumenttielokuva kanadalaisen Rush-rockyhtyeen urasta ja musiikillisesta kehityksestä 1970-luvun progressiivisesta rockista kokoonpanon nykyiseen hevityyliin. Elokuvan ensi-ilta oli Tribecan elokuvajuhlilla vuonna 2010. Se tuli DVD- ja Blu-ray-levitykseen Yhdysvalloissa 28. kesäkuuta 2010.
Aiheesta muualla

Rush: Beyond The Lighted Stage. Finnkino. Arkistoitu 23.5.2010.