stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mustafa Mohamed

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mustafa Mohamed Berliinin MM-kilpailuissa 2009. |  Mustafa Mohamed Berliinin MM-kilpailuissa 2009. |  Mustafa Mohamed Berliinin MM-kilpailuissa 2009. |  |
Maa:  Ruotsi
Miesten yleisurheilu
| Maastojuoksun EM-kilpailut  | Maastojuoksun EM-kilpailut  | Maastojuoksun EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Toro 2007 | henkilökoht. |  |
|  Pronssia | San Giorgio su Legnano 2006 | henkilökoht. |  |
|  Pronssia | Bryssel 2008 | henkilökoht. |  |
Mustafa Hassan Mohamed (s. 1. maaliskuuta 1979 Mogadishu, Somalia) on Ruotsia edustava estejuoksija ja kestävyysjuoksija. Hän on kolminkertainen maastojuoksun EM-mitalisti. Hän muutti Somaliasta Ruotsiin vuonna 1990.
Mohamed aloitti tosissaan juoksemisen vuonna 1995. Sitä ennen hän oli pelannut jalkapalloa. Jo vuonna 1996 hän voitti alle 18-vuotiaissa Ruotsin mestaruuden neljän kilometrin maantiejuoksussa, 5 000 metrillä sekä 2 000 metrin esteissä. 1997 hän oli nuorten EM-hopealla 10 000 metrillä ja pronssilla kuuden kilometrin maantiejuoksussa. 1998 hän oli kahdeksas nuorten MM-esteissä.
Kärsittyään loukkaantumisista oli Mohamedin seuraava kunnolla sujunut kausi vasta 2001. Hän saavutti Ruotsin-mestaruushopeaa 10 000 metrillä. Seuraavana vuonna hän voitti ensimmäisen Ruotsin mestaruutensa, päämatkakseen tulleesta estejuoksussa. Hänen ensimmäiset aikuisten arvokilpailunsa olivat 2003 Pariisin MM-kisat, joissa hän kuitenkin jäi loppukilpailun ulkopuolelle. Seuraavana vuonna Ateenan olympialaisissa hän selviytyi loppukilpailuun, jossa sijoittui kolmanneksitoista ennätysajallaan 8.18,05. 2005 Helsingin MM-kisoissa hän oli kymmenes ajalla 8.20,26, ja 2006 Göteborgin EM-kisoissa neljäs ajalla 8.27,79.
28. heinäkuuta 2007 Heusden-Zolderissa Mohamed juoksi estejuoksussa uudeksi ennätyksekseen 8.05,75 ja rikkoi Anders Gärderudin päivälleen 31 vuotta vanhan Ruotsin ennätyksen runsaalla kahdella sekunnilla.
Mohamed oli neljäs Osakan MM-kisoissa 2007 ajalla 8.19,82, kymmenes Pekingin olympialaisissa 2008 ajalla 8.20,69 ja 14:s Berliinin MM-kisoissa 2009 ajalla 8.35,77. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän karsiutui.
Mohamed saavutti maastojuoksun EM-kilpailuissa hopeaa 2007 sekä pronssia 2006 ja 2008. Maratonilla hän on sijoittunut MM-kilpailuissa 22:nneksi 2013 sekä EM-kilpailuissa 25:nneksi 2014 ja 45:nneksi 43-vuotiaana 2022.
Mohamed on voittanut Ruotsin mestaruuksia ulkoradoilla kaikkiaan 14 (esteissä 2002, 2003, 2006, 2008 ja 2010, 5 000 metrillä 2004–2005, 2007 ja 2010, 10 000 metrillä 2010, 2012 ja 2016, puolimaratonilla 2020 ja 2021) sekä hallikisoissa yhden (2006 3 000 metrillä).
Mohamed Attia

| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten vapaapaini.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten vapaapaini.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten vapaapaini.AM-kilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Dakar 2011 | 55 kg |  |
Mohamed Attia on tunisialainen vapaapainija, joka saavutti kultamitalin 55 kiloisten sarjassa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2011. Hän osallistui myös vuoden 2011 painin MM-kisoihin, jossa Attian sijoitus oli 39.
Music – Songs from and Inspired by the Motion Picture

| Music – Songs from and Inspired by the Motion Picture Sia |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. helmikuuta 2021
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 49.22
 Levy-yhtiö: Atlantic, Monkey Puzzle
Sian muut julkaisut
| Everyday Is Christmas 2017 | Music – Songs from and Inspired by the Motion Picture 2021 | Reasonable Woman 2024 |
Music – Songs from and Inspired by the Motion Picture on australialaisen laulajan ja lauluntekijän Sian studioalbumi, joka julkaistiin 12. helmikuuta 2021.
Kappaleet

Together – 3.25
Hey Boy – 2.29
Saved My Life – 3.55
Floating Through Space – 2.57 (feat. David Guetta)
Eye to Eye – 4.19
Music – 4.58
1+1 – 2.58
Courage to Change – 4.52
Play Dumb – 3.03
Beautiful Things Can Happen – 2.50
Lie to Me – 3.03
Oblivion – 4.14 (feat. Labrinth)
Miracle – 3.18
Hey Boy – 3.01 (feat. Burna Boy)
Arvostelut

Kulttuuritoimitus:
Musica-kuoro

Musica-kuoro perustettiin vuonna 1977 Jyväskylän yliopiston musiikkitieteen laitoksen yhteyteen. Kuoroa on sen perustamisesta lähtien johtanut säveltäjä Pekka Kostiainen. Kesällä 2018 kuoron taiteelliseksi johtajaksi valittiin Marjukka Manner Kostiaisen jäädessä eläkkeelle. Monet kuoron 30 laulajasta ovat musiikin opiskelijoita, joilla on kuoron kautta ollut tilaisuus syventää tietojaan ja kokemuksiaan kuoromusiikista.
Kuoron lähes 40-vuotisen historian aikana lauletun musiikin kirjo on laaja: folklorea, renessanssi- ja barokkimusiikkia, kirkkomusiikkia, nykysäveltäjien teoksia. Avoimen suhtautumisen ansiosta uudet asiat ovat aina tuoneet mukanaan kehitystä sekä taiteellisessa tulkinnassa että teknisissä taidoissa. Tärkeänä päämääränä on ollut luoda konsertteihin sellainen tunnelma, jossa sekä yleisö että esiintyjät viihtyvät riippumatta siitä, millaista musiikkia esitetään.
Keskeisen osan kuoron harjoittelussa muodostaa säännöllinen äänenmuodostus. Tällä hetkellä kuoroa ohjaa yhtenäiseen ja kirkkaaseen sointiin laulunopettaja Minja Niiranen. Hienon sointinsa lisäksi Musica on usein saanut tunnustusta kokonaisvaltaisesta musiikin ja tekstin tulkinnastaan. Tästä osoituksena Musica-kuoro palkittiin kolmella kultaleimalla Tampereen Sävelen kuorokatselmuksessa 2013.
Nykymusiikki on aina kuulunut Musica-kuoron ohjelmistoon. Ajatuksena on ollut toimia elävän musiikkikulttuurin instrumenttina, toisin sanoen nykysäveltäjien soittimena. Luonnollisesti kuoro on esittänyt - ja kantaesittänyt - useita Pekka Kostiaisen teoksia. A cappellan eli säestyksettömän laulun lisäksi Musica on ollut useasti yhteistyössä Jyväskylä Sinfonian kanssa esittäen suurteoksia kuten Mozartin Requiem ja c-mollimessu, Bachin h-mollimessu, Matteus- ja Johannes-passiot sekä Rossinin Stabat Mater.
Konserttitoiminnan lisäksi Musica on myös matkaillut ja levyttänyt ahkerasti. Viimeisin osallistuminen kansainväliseen kuorofestivaaliin oli kesällä 2012 Tšekin Olomoucissa, jossa Musica valittiin festivaalivoittajaksi. Joulukuussa 2008 kuoro kilpaili Slovakian Bratislavassa ja keväällä 2005 Irlannin Corkissa. Syksyllä 2002 kuoro suuntasi Etelä-Afrikkaan asti kehitysyhteistyö- ja konserttimatkan merkeissä.
Levytyksissä Musica on tallentanut johtajansa säveltämää musiikkia Alba Recordsin Kostiainen conducts Kostiainen -äänitesarjaan. Sarjassa on yhteensä kahdeksan osaa, joista Musica-kuoro on levyttänyt kuusi. Sarjan aloittaa kirkkomusiikkia sisältävä Regina Angelorum. Sarjan kolmas osa Mull' on heila ihana ilmestyi vuonna 2000 ja valittiin samalla vuoden kuorolevyksi. Neljäs osa, Kostiaisen sekakuorosarjoja sisältävä Poikako vai tyttö? ilmestyi keväällä 2003. Sarjan viides levy Mua tartu käteen, Herra julkaistiin maaliskuussa 2007. Sen sisältönä on Kostiaisen sovittamia suomalaisen virsikirjan virsiä. Seitsemäs äänite sarjaan on Mater Nostra, joka levytettiin vuonna 2009. Viimeisin levy, Ikirunoja, tehtiin vuonna 2014.
Äänitteet

2017     Pekka Kostiainen, Requiem

2014     Ikirunoja (NCD49) The Eternal Bard

2009     Mater Nostra (NCD38)

2007     Mua tartu käteen Herra (NCD 29) Oh Lord, please take my hand

2003     Poikako vai tyttö? (NCD 21)

2000   	Mull' on heila ihana (NCD 16)

1996   	Regina Angelorum (NCD 6)

1992   	Musica-kuoro ja Fiamma Lucente (CD)

1987   	Missa: In Deo salutare meum

1984   	Pakkasen luku / Inkerin illat

1981   	Noita laulan, joita tiijän
Aiheesta muualla

www.musicakuoro.net
More Than That (Lauren Jaureguin kappale)

| ”More Than That” Lauren Jauregui |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 11. tammikuuta 2019
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Murda Beatz, Charlie Handsome
 Tyylilaji: R&B
 Kesto: 02.38
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Lauren Jaureguin muut singlet
| ”Expectations” 2018 | ”More Than That” 2019 | ”Nada” 2020 |
More Than That on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Lauren Jaureguin musiikkikappale. Sen julkaisi Columbia Records digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 11. tammikuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Jauregui, Hue Strother sekä Prince Charlez ja sen tuottivat Murda Beatz sekä Charlie Handsome. Kappaleen musiikkivideon ohjasivat Lauren Dunn ja Jauregui, joista jälkimmäinen myös editoi sen. Video julkaistiin 18. tammikuuta 2019.
"More Than That" sai positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kutsuivat sitä "tumman vietteleväksi", "hypnoottiseksi" ja "ensimmäisen luokan bangeriksi". Vaikka kappale oli arvostelumenestys, se ei ollut kuitenkaan kaupallinen menestys, sen päästyä julkaisunsa jälkeen singlelistalle ainoastaan Uudessa-Seelannissa.
Käännös suomeksi
Monhiitat

| Monhiitat |
| --- | --- |
 Tulisilmämonhiitta (Xolmis pyrope)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Monhiitat Xolmis  Boie, 1826
Katso myös
   Monhiitat Wikispeciesissä   Monhiitat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Monhiitat (Xolmis) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 8 lajia.
Monhiittoihin (Xolmis) kuuluvia lajeja

Harmaaselkämonhiitta (Xolmis cinereus)
Mustahilkkamonhiitta (Xolmis coronatus)
Pampamonhiitta (Xolmis dominicanus)
Pulmusmonhiitta (Xolmis irupero)
Ruosteselkämonhiitta (Xolmis rubetra)
Suolakkomonhiitta (Xolmis salinarum)
Tulisilmämonhiitta (Xolmis pyrope)
Valkoperämonhiitta (Xolmis velatus)
Ruskoperämonhiitta (Neoxolmis rufiventris) ei kuulu monhiittojen sukuun.
Aiheesta muualla

ITIS: Xolmis (englanniksi)
Määräaikaistili

Määräaikaistili on pankkitili, jolle tehtyä määräaikaistalletusta ei yleensä voi nostaa kesken talletusajan. Määräaikaistilille tehdään ennalta määritellyksi ajaksi talletus, jonka määrä pysyy muuttumattomana koko talletusajan.
Määräaikaistalletusten pituus vaihtelee Suomessa kuukaudesta kymmeneen vuoteen. Vaikka määräaikaistalletusta ei lähtökohtaisesti voi purkaa kesken talletusajan, sopimusehdoissa voidaan kuitenkin määrätä, millä ehdoilla varat voi nostaa. Tällöin tilille ei yleensä makseta sovitun suuruista korkoa tai korkoa lainkaan.
Määräaikaistilille maksetaan ennalta sovittua korkoa. Korkoprosentti on usein sitä korkeampi, mitä suuremmasta ja pidempiaikaisesta talletuksesta on kyse. Talletuksen reaalikorko riippuu talletuskoron lisäksi inflaatiosta.
Suomessa määräaikaistalletusten suosio on romahtanut. Vuosina 2011–2015 määräaikaistalletusten euromäärä puolittui. Romahduksen syy oli talletuskorkojen lasku. Matalista koroista johtuen määräaikaistalletukset eivät enää olleet houkuttelevia. Syksyllä 2017 talletuskorot olivat Suomessa niin alhaalla, että osa pankeista ei maksanut 10 000 euron määräaikaistalletukselle lainkaan korkoa.
Määräenemmistö

Määräenemmistö on jokin puolikasta suurempi enemmistö, esimerkiksi 2/3 tai 3/4, joka vaaditaan jonkin päätöksen tekemiseen äänestyksessä. Määräenemmistö on siis vaikeampi saavuttaa kuin ehdoton enemmistö (sama kuin yksinkertainen enemmistö, kun kaikki jäsenet ovat läsnä) eli yli puolet äänen antaneista.
Määräenemmistösäännösten hyötyinä voidaan nähdä esimerkiksi ne, että ne suojelevat vähemmistöä satunnaisen enemmistön vallankäytöltä ja myös hillitsevät tempoilua päätöksenteossa tilanteissa jossa niukan enemmistön toistuvasti vaihtaessa poliittista suuntausta hyvin usein vaihdetaan lakia.
Monissa valtiosäännöissä perustuslain muuttamiseen tarvitaan kahden kolmasosan enemmistö. Ruotsin kuningaskunnassa 1700-luvun lopulta oli voimassa sääntö, jonka mukaan säätyetuoikeudet, privilegiot, edellyttivät sitä, että niitä muutettiin kaikkien neljän valtiosäädyn yksimielisyydellä. Normaali lainsäädäntö edellytti vain kolmen säädyn yksimielisyyttä. Sama käytäntö siirtyi Suomen suuriruhtinaskunnan valtiosääntöön yhdistys- ja vakuuskirjan kautta.
Myös esimerkiksi osakeyhtiöiden päätöksentekoon sisältyy määräenemmistösäännöksiä. Suomen osakeyhtiölaissa vaaditaan kahden kolmasosan enemmistö yhtiökokouksen äänistä ja osakkeista muun muassa päätökseen yhtiöjärjestyksen muuttamisesta, suunnatusta osakeannista, yhtiön sulautumisesta tai jakautumisesta, tai asettamisesta vapaaehtoiseen selvitystilaan.
Missä suoraa määräenemmistövaatimusta ei ole säädetty, samankaltainen vähemmistöä suojaava vaikutus voidaan tietyissä rajoissa saavuttaa jarrutuskeskustelulla.
Mitsunori Yoshida

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. maaliskuuta 1962 (ikä 62)
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1980-1995 | Júbilo Iwata |  |
Maajoukkue
| 1988-1993 | Japani | 35 (2) |
Mitsunori Yoshida (jap. 吉田 光範; s. 8. maaliskuuta 1962 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Mitsunori Yoshida edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1988-1993. Hän on osallistunut mm. Asian mestaruuskilpailuissa 1992.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1988 | 1 | 0 |
| 1989 | 10 | 1 |
1990: 0
1991: 0
| 1992 | 8 | 0 |
| 1993 | 16 | 1 |
| Yhteensä | 35 | 2 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1992
1 Matsunaga |
2 Ōtake |
3 Katsuya |
4 Horiike |
5 Hashiratani |
6 Tsunami |
7 Ihara |
8 Fukuda |
9 Takeda |
10 Ramos |
11 Miura |
12 Yamada |
13 Sakakura |
14 Kitazawa |
15 Yoshida |
16 Nakayama |
17 Moriyasu |
18 Jinno |
19 Maekawa |
20 Takagi |
Valmentaja Ooft
Muhammad Alin ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Muhammad Alin ritarikunta (arab. نيشان محمد علي‎, Nīšān Muḥammad ‘Alī) oli Egyptin kuningaskunnassa jaettu ritarikunta, jonka perusti sulttaani Hussein Kamel 14. huhtikuuta 1915. Ritarikunnan perustamisella kunnioitettiin Muhammad Alin dynastian perustajaa kediivi Muhammad Alia. Kunnianosoitusta jaettiin tunnustuksena sekä sotilaille että siviileille kuningaskunnan korkeimpana tunnustuksena. Kahta korkeinta luokkaa jaettiin myös valtionpäämiehille ja kuninkaallisille.
Kunnianosoitusta jaettiin kolmessa luokassa ja kahtena mitalina:
Ketju (rajattu 15 henkilöön, oikeutti arvonimen pašša käyttöön)
Suurristi
Komentaja
Kultamitali
Hopeamitali
Merisatama

Merisatama nähtynä Uunisaaresta päin kesällä 2012
Merisatama nähtynä Liuskasaaren suunnasta
Merisatama (ruots. Havshamnen) sijaitsee Helsingin eteläkärjessä Kaivopuiston ja Ullanlinnan kaupunginosissa. Se on ensisijaisesti pursiseurojen ympäröimä pienvenesatama, mutta tietyt turistiveneetselvennä pysähtyvät myös satamassa. Merisatamassa on myös lähisaariin sekä kauempana sijaitsevaan Pihlajasaareen liikennöivien vesibussien laituripaikat. Merisatama muodostaa yhden Suomen suurimmista pien­veneiden satama-alueista: pursiseuroilla ja kaupungilla on alueella yhteensä noin 1 200 satamapaikkaa. Tämä vastaa kymmenes­osaa kaikista Helsingin kahdestatoistatuhannesta venepaikasta.
Merisataman erottaa avomerestä usean kalliosaaren ketju, jotka antavat suojaa tuulilta ja Suomenlahden aalloilta. Saariin pääsee kesäisin vain lautalla, mutta talvisin asennetaan ponttonisilta Uunisaarten ja mannermaan välille. Merisataman saaret ovat Pohjoinen ja Eteläinen Uunisaari, Liuskasaari, Liuskaluoto ja Sirpalesaari. Eteläisen Uunisaaren ja Liuskasaaren yhdistää aallonmurtaja. Kaikilla saarilla toimivat kesäravintolat. Sirpalesaarella ja Liuskasaarella toimivat pursiseurat SPS ja HSS, samoin Merisataman itäpuolella olevalla Särkällä Merenkävijät.
Mantereella rantaa pitkin kulkevat kadut ovat Ullanlinnassa Meri­sataman­ranta sekä Kaivopuiston ympäri rantaa pitkin kiertävä Ehrenströmintie. Niiden merenpuoleiset jalkakäytävät muodostavat keskeisimmän osan Helsingin kantakaupungin eteläisiä rantoja kiertävästä promenadireitistä. Merisatamarannan ja samansuuntaisen Merikadun välissä on kapeahko Meri­puisto, jonka läpi aikaisemmin kulki Helsingin satamarata. Ensisijaisesti Merisatama toimii Etelä-Helsingin 23 000 asukkaan virkistysalueena ja toissijaisesti turistikohteena.
Historiaa

Merisatamanranta oli vielä 1850-luvulle saakka rakentamaton. Rantaa ja saaria käytettiin virkistykseen, veneilyyn sekä pienten kalastusalusten tukikohtana. Uunisaaressa oli pienteollisuutta, muun muassa vernissatehdas, 1800-luvun loppuvaiheesta 1900-luvun alku­puoliskolle saakka. Kaivopuiston rakentaminen keisarilliseksi huvipuistoksi aloitettiin 1800-luvun puolivälissä, puiston ensimmäinen asemakaava on vuodelta 1875. Telakkatoiminta alkoi 1880-luvulla Munkkisaaressa. Telakkaa ja satamaa palveleva, koko Helsinginniemeä kiertävä satamarata valmistui 1890-luvulla. Samalla kiihtyi aina näihin päiviin jatkunut rantaviivan muokkaaminen täytöillä.  Ainoat alkuperäiset rantakalliot ovat Ursinin kallion länsiosassa, jonne 1800-luvun lopulla perustettiin 1930-luvulle asti toiminut merikylpylä. Merisataman ja Eiran ranta-aluetta käytettiin 1900-luvun alusta halko- ja kalasatamana ja varastoalueena, ja alueella toimi pieniä teollisuuslaitoksia. Maan vanhin uimaseura Helsingfors Simsällskap HSS, joka on perustettu 1887, on vastannut kesäisin rannan uimavalvonnasta vuodesta 1934 lähtien. Uunisaaressa toimi uimala hyppytorneineen ja uimaratoineen. Hyppytorni purettiin 1960-luvulla. Uunisaaren vanha punatiilinen päärakennus toimi aikoinaan vernissamaalitehtaana. Rakennus oli pitkiä aikoja käyttämätön, kunnes se vuonna 1998–1999 museoviraston valvonnassa saneerattiin ravintola-, sauna- ja kokoustilaksi.
Historiaa > Ensimmäinen pursiseura 1893

Merisatamassa toimii useita pursiseurojen hallinnoimia pienvenesatamia. Liuskasaaressa toimii Helsingfors Segelsällskap (HSS). Seura on Helsingin toiseksi vanhin NJK:n jälkeen ja on perustettu 1893. HSS muutti Liuskasaarelle vuonna 1896, ja ensimmäinen kerhorakennus rakennettiin 1898. Puinen kerhorakennus paloi 1946, ja nykyinen rakennus on vuodelta 1949.  Seura on Merisataman suurin ja sillä on vajaat 1500  jäsentä. Sirpalesaaressa toimii noin 500 jäsenen ja vuonna 1913 perustettu Suomalainen Pursiseura-SPS ja mantereen puolella runsaan sadan jäsenen Merisataman venekerho.
Talvisin veneitä säilytetään sekä saarilla että mantereen puolella. Manterenpuoleinen veneiden talvisäilytys on ollut Helsingissä vuosikaupalla jatkuneen yleisökeskustelun aiheena. Helsingin kaupunki päätti vuonna 2008 rajoittaa Merisataman talvisäilytyspaikkoja veneille, tiukasta veneilijöiden vastustuksesta huolimatta. Kaupunki hallinnoi muita Merisataman mantereenpuoleisia venepaikkoja paitsi niitä, jotka ovat Merisataman venekerhon hallinnassa. Merisataman tuntumassa Särkän saarella toimii 850 jäsenen Merenkävijät.
Historiaa > Kansainvälinen olympiaharjoituskeskus

Liuska- ja Sirpalesaarten edustalla on perinteisesti järjestetty purjehduskilpailuja 1800-luvun keskivaiheelta saakka. Nykyään näyttävien purjehdustapahtumien järjestämistä eteläisen Helsingin edustalla haittaavat ja rajoittavat saarten edustalla olevat karikot. Merisatama muodostaa kansainvälisesti ainutlaatuisen luonnollisen veneurheilun keskuksen ja marinan aivan kaupungin keskustan tuntumassa. Kaikki Merisataman pursiseurat järjestävät yhdessä ja erikseen purjehduskilpailuja vuosittain huhtikuun lopulta lokakuun alkuun saakka. HSS:llä toimii kansainvälinen Match Race -keskus, jossa valmennettiin muun muassa naispurjehtijoita vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisiin. Merisataman pursiseurat järjestävät lisäksi kilpapurjehduskoulutusta ja laajaa ennen kaikkea optimistijollilla tapahtuvaa junioritoimintaa. Merisataman pursiseuroilla on yhteensä noin 3 000 jäsentä, ja purjehdusvenevoittoinen laivue on Merisatamassa noin 1 000 veneen vahvuinen.
Historiaa > Uudistaminen 2000-luvulla

Merisataman alue on kaupunkisuunnitteluviraston vuonna 2007 julkaiseman kehittämissuunnitelman ja siihen liittyvän vahvistetun osayleiskaavan jälkeen ollut nopean muutoksen kohteena. Kehittämistä oli edeltänyt vilkas julkinen keskustelu, jossa erityisesti kaupunginosayhdistykset kuten Eteläiset kaupunginosat r.y. ottivat vahvasti kantaa puistosuunnitelman puolesta. Veneiden omistajat vastustivat ehdotusta ja puolustivat veneiden talvi­säilytys­alueen säilyttämistä. Helsingin vanhan satamaradan purkamisen jälkeen 2008 käynnistyi alueen kehittäminen. Vuonna 2010–2011 valmistunut Meripuisto muutti alueen luonnetta merkittävästi. Alueen kehittäminen jatkui vuonna 2011–2012 valmistuneen Eiranrannan alueella ja jatkuu vastedes Hernesaaren rakentamisella. Kaiken kaikkeaan Merisatama ja Hernesaarenranta tulevat muodostamaan merellisen Helsingin uudenlaisen laajan asutuksen ja virkistyksen kokonaisuuden alueella, joka pitkään oli telakkateollisuuden ja konttorirakennusten maisemaa.
Klassikkoveneiden keskus

HSS pursiseuralla satamassa olevista kahdesta sadasta jäsenten omistamasta veneestä 80 on klassisia purjeveneitä. Näistä veneistä valtaosa on rakennettu ennen toista maailmansotaa. Klassikkolaivueen ytimen muodostavat ns. metriveneet eli 8mR-, 6mR-, 5.5m- ja 5m-veneet. Lisäksi laivueessa on useita saaristoristeilijöitä, kansanveneitä, Louhiveneitä sekä varhaisia puusta valmistettuja meriristeilijöitä.
Ravintoloiden rinki

Merisatamassa on sekä mantereen puolella että saarissa runsaasti ravintoloita. Mantereella on Ravintola Carusel ja Café Ursula. Näiden ravintoloiden väliin sijoittuu ns. Kompassikioski, joka terasseineen on erityisesti pääkaupunkiseudun motoristien suosiossa.[lähde? ] Uusimpana tulokkaana on laajan suosion saanut Mattolaituri.
Sirpalesaaressa on SPSn Ravintola Saari, Liuskasaaressa Helsingfors Segelsällskapin kesäravintola HSS Boat House ja Ravintola Skiffer sekä Uunisaaressa Ravintola Uunisaari ja Café Uunisaari. Lisäksi Café Ursulan edustalla sijaitsevalla Särkällä on Merenkävijöiden Ravintola Särkänlinna. Ravintolat ovat ensisijaisesti helsinkiläisten ja toissijaisesti veneilijöiden ja pursi­seurojen jäsenten käytössäselvennä. Ravintoloiden lisäksi pursiseuroilla on omat klubi- ja kokoustilansa saarissa. Kaiken kaikkeaan Merisatama muodostaa kesäisin Helsingin tärkeimmän merellisen ravintolapalveluiden keskuksen. Talvisin saarilla sijaitsevat ravintolat ovat suljettuja lukuun ottamatta Uunisaaren ravintolaa ja kahvilaa.
Helsingin kaupunki suunnittelee uuden veneilykeskuksen perustamista Hernesaaren kärkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Merisatama Wikimedia Commonsissa
Näköala kohti Merisatamaa vuonna 1909. Taustalla vasemmalla Liuskasaari ja oikealla Sirpalesaari.
Hiekkajaala laiturissa Merisatamassa 1920-luvulla.
My God Is the Sun

| ”My God Is the Sun” Queens of the Stone Age |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: ...Like Clockwork
 Äänitetty : 2012–2013
 Julkaistu: 8. huhtikuuta 2013
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Josh Homme Troy Van Leeuwen Michael Shuman Dean Fertita
 Tuottaja(t): Homme, Van Leeuwen, Shuman, Fertita
 Tyylilaji: alternative rock, stoner rock
 Kesto: 03.55
 Levy-yhtiö: Matador Records
Queens of the Stone Agen muut singlet
| ”Make It wit Chu” 2007 | ”My God Is the Sun” 2013 | ”I Sat by the Ocean” 2013 |
My God Is the Sun on yhdysvaltalaisen rockyhtye Queens of the Stone Agen kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen kuudennelta albumilta ...Like Clockwork 8. huhtikuuta 2013. Kappale on Josh Hommen, Troy Van Leeuwenin, Michael Shumanin ja Dean Fertitan kirjoittama ja tuottama. Sille kuvattiin aiempien singlejen tapaan musiikkivideo.
”My God Is the Sun” ei yltänyt Britannian singlelistalle.
Kappaleet > CD-single ja digitaalinen lataus

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | My God Is the Sun | Homme, Van Leeuwen, Shuman, Fertita | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Josh Homme – laulu, kitara, lyömäsoittimet
Troy Van Leeuwen – kitara, syntetisaattori, taustalaulu
Dean Fertita – kitara
Michael Shuman – basso, taustalaulu
Dave Grohl – rummut