stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Susan Francia

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Susan Francia |  Susan Francia |  Susan Francia |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Soul 2008 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Eton 2006 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | München 2007 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Poznań 2009 | kaksikko i.p. |  |
|  Kultaa | Poznań 2009 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Bled 2011 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 2014 | nelonen i.p. |  |
|  Pronssia | Karapiro 2010 | kaksikko i.p. |  |
Zsuzsanna ”Susan” Francia (s. 8. marraskuuta 1982 Szeged, Unkari) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän voitti kahdeksikossa olympiakultaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Hän voitti viisi maailmanmestaruutta: kahdeksikossa Etonissa 2006, Münchenissä 2007, Poznańissa 2009 ja Bledissä 2011 sekä Erin Cafaron kanssa perämiehettömässä kaksikossa Poznańissa 2009. Hän saavutti MM-hopeaa perämiehettömässä nelosessa vuonna 2014 ja MM-pronssia perämiehettömässä kaksikossa vuonna 2010.
Francian äiti on Nobel-palkittu biokemisti Katalin Karikó.
Frankie and Johnny (kappale)

”Frankie and Johnny”, myös ”Frankie and Albert” tai vain ”Frankie”, on yhdysvaltalainen kansanmusiikkikappale 1800-luvulta. Sävel tuli tunnetuksi St. Louisissa 1880-luvulla, mutta saattoi olla itse asiassa sävelletty jo 1840-luvulla. Kappaleen säveltäjä ei ole tiedossa, mutta ensimmäisen julkaistun version teki Hughie Cannon huhtikuussa 1904 nimellä ”He Done Me Wrong – The Death of Bill Bailey”, jonka nimi viittasi Cannonin omaan vuonna 1902 kirjoittamaan sävellykseen ”Bill Bailey, Won’t You Please Come Home”.
Sointukulku seuraa bluesmusiikille tyypillistä 12 tahdin blueskaavaa. Nykyisin tunnettujen sanojen on kerrottu perustuvan oikeaan vuoden 1899 murhatapaukseen, jossa 22-vuotias Frankie-niminen nainen ampui 17-vuotiaan poikaystävänsä saintlouisilaisessa baarissa.
Karbeenit

Metyleeni on yksinkertaisin karbeeneista
Karbeenit ovat orgaanisia yhdisteitä, jotka ovat ulkoisesti varauksettomia ja joillain niiden hiiliatomilla on kuusi elektronia uloimmalla elektronikuorellaan. Näistä elektroneista neljä osallistuu sidoksien muodostamiseen ja kaksi ovat vapaana.
Rakenne

Karbeenit voidaan jakaa kahteen ryhmään vapaiden elektronien perusteella. Karbeenissa kuusi valenssielektronia sisältävä hiiliatomi on sp2-hybridisoitunut. Vapaat elektronit voivat olla pariutuneena vapaaksi elektronipariksi, jolloin niillä on vastakkaistakkaiset spinit. Tällaisia karbeeneja kutsutaan singlettikarbeeneiksi. Singlettiakrbeeneilla vapaa elektronipari sijaitsee hajottavalla sp2-orbitaalilla ja singlettikarbeenilla on tällöin yksi tyhjä p-orbitaali. Elektronien spinit voivat olla myös samansuuntaiset, jolloin kyseessä on triplettikarbeeni. Triplettitilan energia on hieman singlettitilan energiaa alempi.
Rakenteeltaan karbeenit ovat tyypillisesti taipuneita, mutta osa niistä on lineaarisia. Singlettikarbeeneissa sp2-hybridisoituneen hiilen sidoskulma on tyypillisesti 100–110° ja triplettikarbeeneissa se on useimmiten 130–150°. Karbeeneja tunnetaan niin suoraketjuisia, rengasrakenteisia kuin heterokarbeenejakin, jotka sisältävät typpeä tai piitä.
Karbeenien valmistus

Karbeeneja voidaan valmistaa usealla tavalla. Tyypillisiä ovat alkyylihalogenidien α-eliminaatio, diatsokarbonyyliyhdisteiden tai p-tosyylihydratsonien kuumennus ja karbeenien muodostus organoelohopeayhdisteistä.
Karbeenien valmistus > Alkyylihalogenidien α-eliminaatio

Alkyylihalogenideista, jotka eivät sisällä vetyä β-asemassa halogeeniin liittyneeseen hiileen nähden, mutta sisältävät vedyn α-asemassa voivat muodostaa karbeeneja voimakkaiden emästen vaikutuksesta α-eliminaatiolla. Tällaisia yhdisteitä ovat muun muassa kloroformi ja bentsyylikloridi. Emäksenä voidaan käyttää hydroksideja, alkoksideja tai organolitiumyhdisteitä. Tyypillinen esimerkki on kloroformin reaktio, jossa tuotteena muodostuu dikloorikarbeeni.
Karbeenien valmistus > Karbeenien valmistus diatsokarbonyyliyhdisteistä ja p-tosyylihydratsoneista

Kuumennettaessa tai säteilytettäessä diatsokarbonyyliyhdisteitä ne hajoavat vapauttaen typpeä ja karbeenin. Karbeenit muodostumista voidaan nopeuttaa käyttämällä katalyyttinä rodiumin tai eräiden muiden siirtymämetallien yhdisteitä.
p-Tosyylihydratsonit reagoivat vahvojen emästen kanssa eliminaatioreaktiolla, joka muodostaa diatsoyhdisteen välituotteena. Tämä diatsoyhdiste hajoaa edelleen lämmitettäessä typeksi ja karbeeniksi.
Karbeenien valmistus > Karbeenien reaktioita

Karbeenit ovat hyvin reaktiivisia yhdisteitä ja voivat muodostuttuaan toisiintua tai fragmentoitua muiksi yhdisteiksi. Karbeenit esiintyvätkin pääasiassa vain reaktiivisina välituotteina muun muassa additioreaktioissa ja insertioreaktioissa.
Karbeenien valmistus > Additioreaktiot

Tyypillisimpiä karbeenien reaktioita ovat additioreaktiot kaksoissidoksiin muodostaen syklopropaanijohdannaisia ja tämä on yksi käytetyimpiä tapoja syklopropaanijohdannaisten valmistukseen. Reaktion tyyppi riippuu reagoivasta karbeenista. Singlettikarbeeneilla reaktio on sykloadditio, kuten taas triplettikarbeenit muodostavat ensin radikaalin.
Karbeenien valmistus > Insertioreaktiot

Additioreaktioiden lisäksi karbeeneille ovat tyypillisiä insertioreaktiot. Ne kykenevät reagoimaan alkoholien kanssa muodostaen eettereitä ja hiilivetyjen kanssa muodostaen pidentyneen hiilivetyketjun. Näin voidaan valmistaa sekä syklisiä että avoketjuisia hiilivetyjä, joiden hiilivetyketju on pidentynyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karbeenit Wikimedia Commonsissa
Singletti- ja triplettikarbeenit
Singlettikarbeenit reagoivat alkeenien kanssa sykloadditiolla muodostaen syklopropaanijohdannaisen
Metyleenikarbeenin insertio propaaniin muodostaa isobutaania
Leopold Frankenberger

Leopold Frankenberger tai Frankenreiter (?-1860?, Graz?, Itävalta) oli Adolf Hitlerin asianajajan Hans Frankin kertoman mukaan Hitlerin juutalainen isoisä.
Hakiessaan syntymätodistusta Hitlerin isälle Aloisille vuonna 1837 tuore 42-vuotias äiti Maria Anna Schicklgruber kieltäytyi mainitsemasta isän nimeä. Poika kirjattiin aviottomaksi lapseksi ja sai äitinsä sukunimen Schicklgruber. Viisi vuotta Aloisin syntymän jälkeen Maria Anna avioitui Johann Georg Hiedlerin kanssa, joka ei kuitenkaan eläessään tunnustanut poikaa omakseen. Johann Georgin veli Johann Nepomuk Hüttler virallisti Johann Georg Hiedlerin Alois Schicklgruberin isäksi vasta 1876, 20 vuotta Johann Georgin kuoleman jälkeen. Alois Hitlerin isästä ja Adolf Hitlerin isoisästä ei ole näin varmuutta, vaikka yleensä historioitsijat pitävät veljeksistä jompaakumpaa todennäköisimpänä ehdokkaana.
Hans Frankin, Hitlerin asianajajan Nürnbergin oikeudenkäyntien aikana antaman kertomuksen mukaan Hitler olisi palkannut hänet tutkimaan sukutaustaansa vuoden 1930 aikoihin. Frank olisi tutkimustensa perusteella löytänyt tietoja, joiden mukaan Hitlerin isä oli mahdollisesti, ellei todennäköisesti puoleksi juutalainen. Maria Anna Schicklgruber olisi työskennellyt keittäjättärenä vauraalle juutalaisperheelle nimeltään Frankenberger. Perheen poika, 19-vuotias Leopold olisi saattanut tuolloin 42-vuotiaan Maria Annan raskaaksi. Välttääkseen skandaalin perhe olisi maksanut korvausta Maria Annalle kunnes Alois täytti 14. Lisäksi perheen ja Maria Annan välillä olisi käyty vuosien ajan kirjeenvaihtoa, mikä olisi tietysti kertonut vallitsevista lämpimistä väleistä.
Sekä Hans Frank että Hitler pitivät kuitenkin todennäköisimpänä vaihtoehtona virallista isoisää, Johann Georg Hiedleriä.
Historioitsija Werner Maserin mukaan juutalaisperheen oleskelu Grazissa 1800-luvun puolivälin aikoihin oli erittäin epätodennäköistä, koska alueella ei valvotun säädöksen mukaan saanut oleskella pysyvästi juutalaisia. Lisäksi Leopold Frankenbergeristä tai Frankenreiteristä tai hänen perheestään ei löydy merkintöjä eikä mainintoja alueen kirjoissa tai rekistereissä.
Psykologi Walter C. Langerin toisen maailmansodan aikana laatimasta psykologisesta profiilista löytyy samankaltainen olettamus Hitlerin isoisästä. Langerin mukaan isoäiti olisikin työskennellyt aateloidun juutalaisen pankkiirisuvun Rothschildien taloudessa ja Aloisin isä olisi ollut joku Rothschildeista. Väitteen mukaan Itävallan kansleri Engelbert Dollfuss olisi ottanut asiasta selvän ja Hitler olisi tästä kuultuaan jouduttanut Itävallan liittämistä ja Dollfussin murhauttamista. Langerin lähteet koostuivat natseja paenneiden saksalaisten ja takinkääntäneiden ex-natsien lausunnoista, joiden arvoa on myöhemmin kritisoitu.
Franklin (yksikkö)

Franklin (Fr), statcoulombi (statC) eli sähköstaattinen varausyksikkö (esu) on sähkövarauksen yksikkö sähköstaattisessa CGS-järjestelmässä ja Gaussin yksikköjärjestelmässä.  Yksi franklin on varaus, joka vaikuttaa toiseen yhtä suureen, yhden senttimetrin etäisyydellä olevaan varaukseen yhden dynen voimalla.
Nimi franklin on annettu yksikölle Benjamin Franklinin mukaan, kun taas nimi statcoulombi johtuu varauksen SI-yksikön nimestä coulombi, jonka viittaa Charles Augustin de Coulombiin. Yleensäkin sähköstaattisen CGS-järjestelmän yksiköille käytetään nimiä, jotka on muodostettu lisäämällä saman suureen SI-yksikön nimen eteen etuliite stat-.
Yksi coulombi c/10 = 2 997 924 580 franklinia, missä c on valonnopeus, joka cgs-yksiköissä on 29 979 245 800 cm/s. Kääntäen yksi franklin vastaa noin 3,33564  10-10 coulombia.
Sen sijaan, että Coulombin laki saa SI-järjestelmässä muodon
se saa sähköstaattisessa CGS-järjestelmässä ja Gaussin järjestelmässä muodon
jossa ei esiinny dimensiollista sähkövakiota  \epsilon _{0}. CGS-järjestelmässä franklin käsitetäänkin johdannaisyksiköksi:
kun taas SI-järjestelmässä coulombia ei voida esittää pelkästään metrin, kilogramman ja sekunnin avulla, vaan neljäntenä perusyksikkönä on ampeeri.
Petri Forsman

Petri Forsman (s. 13. joulukuuta 1968) on suomalainen kestävyys- ja seikkailu-urheilija ja MM-tason suunnistaja.
Suunnistuksessa kolminkertainen Jukolan voittaja ja MM-suunnistaja

Karjaalla syntynyt vihtiläinen Forsman on menestynyt suunnistaja, joka on voittanut suunnistuksen MM-kilpailussa viestipronssia vuonna 1993 ja muiden muassa Jukolan viestin Forsman on voittanut kolme kertaa. Forsman on suunnistanut Jukolan voittajajoukkueessa vuosina:
- 1987 (Hiidenkiertäjät),
- 1991 (IFK Södertälje) ja
- 1994 (Turun Suunnistajat).
Tiomila-viestin hän on voittanut vastaavasti kaksi kertaa:
- 1992 (IFK Södertälje) ja
- 1994 (Turun Suunnistajat).
Forsman on voittanut suunnistuksessa lisäksi PM-kultaa vuonna 1993 ja kaksi henkilökohtaista Suomen mestaruutta 1993
Perinteisen suunnistuksen lisäksi Forsman on kilpaillut mm. pyöräsuunnistuksessa, minkä Suomen mestaruuden hän voitti vuonna 2000.
Seikkailu-urheilun maailmanmestari

Suunnistuksessa liki kaiken voittanut Forsman siirtyi hänelle haastavampaan seikkailu-urheiluun suunnistusuran huipulta. Seikkailu-urheilussa Forsman on voittanut lukuisia kansainvälisiä kilpailuja ja maailmanmestaruuden 33-vuotiaana vuonna 2001. Forsmanin merkittävin seikkailu-urheilukilpailun voitto on maailmanmestaruus seikkailu-urheilun MM-kisoissa 2001 (ARWC), jolloin Forsman voitti lajin kaikkien aikojen ensimmäisen maailmanmestaruuden Nokia Adventure -joukkueen kapteenina, missä joukkueessa muut voittajajoukkueen jäsenet olivat Jukka Pinola, Mika Hirvinen ja Eeva Mäki-Rautila . Tämän lisäksi Forsman on sijoittunut hopealle vuonna 2006 Team Finland -joukkueessa. Lisäksi Forsman on menestynyt useissa kansainvälisssä seikkailu-urheilukilpailuissa, muiden muassa Halti Adventure Team -joukkueessa
- Raid G. 2000, toinen sija
- EURO AR 2005, ensimmäinen sija
- EURO AR 2009, ensimmäinen sija
- Wulong 2012, toinen sija
- Stockholm Extreme 2012, toinen sija
- Rogua G 2013, ensimmäinen sija
- Stockholm Extreme 2014, toinen sija
- Rogua G 2014, ensimmäinen sija
- Czeck Adventure Race 2017, ensimmäinen sija
Swimrunin pioneeri

Suunnistus- ja seikkailukilpailujen lisäksi Forsman on voittanut ensimmäisen virallisen Ö till Ö -kisan 2006, jolloin suomalaiseen Team Sandhamn -voittajajoukkueeseen kuuluivat Petri Forsman ja Ville Niemelä.
Ura valmentajana ja urheilu- ja seuratoiminnassa sekä aikuisurheilijana

Kilpaurheilu-uransa jälkeen Forsman on tullut tunnetuksi muiden muassa Espoon kaupungin ulkoilupäällikkönä ja latumestarina. Lisäksi Forsman on toiminut aktiivisesti seuratoiminnassa mm. suunnistusseura Hiidenkiertäjissä sekä seikkailu-urheilun kilpalujen parissa sekä valmentajana, kuten pyöräsuunnistuksen maajoukkuevalmentajana 2011-2012  sekä eri suunnistuskilpailujen järjestelijänä ja toimihenkilönä .
Forsman asuu Nummelassa ja vihtiläiseen suunnistusperheeseen kuuluu vaimo ja kaksi lasta .
Huippu-urheilu-uran jälkeen Forsman on jatkanut urheilua eri lajien parissa ja Forsman on voittanut kultaa muiden muassa triathlon-kilpailuissa 30.6.2013   sekä ikäkausisarjoissa, joissa hän on voittanut muiden muassa pyöräsuunnistuksen M55-sarjassa MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia Sloveniassa 20.5.2023.
Lähteet
1 2 3  Siukonen, Markku; Rantala, Risto: Kaikki urheilusta, s. 427.  Otava, 2006.  ISBN 978-951-1-20841-9
↑  HU: Petri Forsman on kerännyt täyskäden Helsingin Sanomat.  20.6.1994. Viitattu 4.10.2023.
↑  Profile: Petri Forsman World of O Runners. Viitattu 22.12.2009.
1 2  Team Details -- Nokia Adventure Explore Sweden. Arkistoitu 3.1.2010. Viitattu 22.12.2009.
↑  Seikkailijan harjoituspainona oma tytär Länsi-Uusimaa.  24.10.2008. Viitattu 22.12.2009.[vanhentunut linkki]
↑  ARWC – Hall of Fame Adventure Racing World Series. Arkistoitu 21.9.2023. Viitattu 4.10.2023. (englanti)
↑  Jussi-Pekka Reponen HS: Suomalaiskaksikolla raaka ja märkä 75 kilometrin kamppailu Tukholman saaristossa Helsingin Sanomat.  5.9.2016. Viitattu 4.10.2023.
↑  Jussi-Pekka Reponen HS: Petri Forsman tekee talven Espooseen – hän on seikkailu-urheilun maailmanmestari, joka käy töissä outoon aikaan Helsingin Sanomat.  16.12.2017. Viitattu 4.10.2023.
↑  Results & Split times | WMMTBOC 2023 Slovenia www.wmmtboc2023.si. Arkistoitu 22.9.2023. Viitattu 4.10.2023. (englanti)
Fourier’n sarja

”Sahafunktion” (sininen käyrä) Fourier’n sarja (punainen käyrä) muodostaa sitä tarkemman approksimaation itse funktiosta, mitä useampi termi otetaan huomioon. Tässä on kuvattu sarjakehitelmän viiden ensimmäisen termin muodostamat osasummat. Itse sarja on täsmälleen identtinen kuvattavan funktion kanssa, jos funktio on riittävän sileä. Kohtiin, jotka eivät täytä sileysvaatimuksia, jää aina Gibbs-ilmiöksi kutsuttua pientä oskillaatiota. Esimerkiksi kuvan funktion epäjatkuvuuskohdat ovat tällaisia pisteitä.
Fourier’n sarja on tapa esittää jaksollinen funktio trigonometristen sini- ja kosinifunktioiden avulla äärettömänä summana eli sarjakehitelmänä. Ranskalainen matemaatikko ja fyysikko Joseph Fourier kehitti sarjat tutkiessaan lämmönjohtumisen teoriaa 1800-luvun alkupuolella.
Fourier’n sarja on määritelty Eulerin lausetta hyväksikäyttäen kompleksilukujen eksponenttifunktion avulla:
Missä Fn on Fourier’n kerroin. Kerroin saadaan vastaavasta funktiosta f(x) integroimalla:
Joskus Fourier’n sarja on annettu suoraan trigonometrisina funktioina. Merkintä on pidempi, mutta se saattaa olla joskus havainnollisempi.
Tässä esiintyvät kertoimet an ja bn saadaan integraaleista:
Kertoimia  a_{n} kutsutaan sarjan parillisiksi ja  b_{n} parittomiksi kertoimiksi. Nimitys tulee siitä, että parillisilla funktioilla (joilla  f(-x)=f(x)\,) ainoastaan kertoimet  a_{n}\neq 0, kun taas parittomilla funktioilla (joilla vastaavasti  f(-x)=-f(x)\,) vain kertoimet  b_{n}\neq 0. Parilliset ja parittomat funktiot ovat kuvaajiltaan symmetrisiä tai antisymmetrisiä y-akselin suhteen eikä nimityksellä ole suoraa yhteyttä esimerkiksi lukujen parillisuuteen.
Fourier’n sarjoja esiintyy fysiikassa erittäin monenlaisissa yhteyksissä. Niitä käytetään apuna esimerkiksi röntgenkristallografiassa, optiikassa, akustiikassa, kvanttikenttäteoriassa ja signaalinkäsittelyssä. Myös eräiden osittaisdifferentiaaliyhtälöiden ratkaisut ovat Fourier’n sarjoja. Fourier’n sarjan kaltaisia sarjoja voidaan rakentaa sinin ja kosinin johdannaisten lisäksi myös muiden ortogonaalisten funktiojoukkojen avulla.
Kirjallisuutta

Oppenheim, Alan V.; Willsky Alan S.; with Nawab, Syed Hamid: Signals and Systems, s. 1–957.  Prentice-Hall Signal Processing Series, 1997 (1983).  ISBN 0-13-651175-9
Anna Karina

| Anna Karina |
| --- | --- |
 Karina heinäkuussa 1977.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hanne Karin Blarke Bayer
Syntynyt: 22. syyskuuta 1940 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 14. joulukuuta 2019 (79 vuotta) Pariisi, Ranska
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Anna Karina (oik. Hanne Karin Blarke Bayer, 22. syyskuuta 1940 Kööpenhamina, Tanska – 14. joulukuuta 2019 Pariisi, Ranska) oli tanskalaissyntyinen ranskalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja laulaja.
Anna Karina aloitti uransa Tanskassa muun muassa kabaree-esityksissä, mainoksissa ja lyhytfilmeissä. Hän muutti Pariisiin vuonna 1958 ja työskenteli mallina, kunnes ohjaaja Jean-Luc Godard löysi hänet. Heidän ensimmäinen yhteinen elokuvansa oli Pikku sotilas (1960). Godard oli tarjonnut Karinalle osaa elokuvassa Viimeiseen hengenvetoon (1960), mutta hän torjui sen riisuutumiskohtauksen vuoksi. Karina esiintyi seitsemässä Godardin elokuvassa, kuten Nainen on aina nainen (1961) ja Laittomat (1964). Hänen uransa ei kuitenkaan rajoittunut Godardin elokuviin, vaan hän näytteli myös muiden ohjaajien elokuvissa. Karina ohjasi oman ensimmäisen ohjaustyönsä Vivre Ensemble vuonna 1973 ja käsikirjoitti elokuvan Last Song. Hän oli suosittu myös laulajana.lähde?
Karinan näkemyksen mukaan Ranskan uusi aalto "edusti vapautta ajatuksissa, puheissa, kaikessa tekemisessä. Tietty huolettomuus. Elokuvat olivat älyllisiä, mutta eivät opettavaisia."
Karina julkaisi myös kolme romaania ja teki useita levyjä. Nimen Anna Karina hänelle keksi Coco Chanel, kun hän toimi valokuvamallina ja mainoksissa ennen näyttelijäuraansa." Anna Karina ja Jean-Luc Godard olivat naimisissa 1961–1965.
Filmografia > Näyttelijänä

Pikku sotilas (Le Petit soldat, 1960)
Ce soir ou jamais (1960)
Le Soleil dans l'oeil (1961)
Nainen on aina nainen (Une Femme est une femme, 1961)
Elää elämäänsä (Vivre sa vie, 1962)
Shéhérazade (1963)
Lemmenkaruselli (La Ronde, 1964)
Kuinka nainen vietellään tuokiota lyhyemmässä ajassa (De l'amour, 1964)
Laittomat (Bande à part, 1964)
Hullu Pierrot (Pierrot le fou, 1965)
Alphavile (1965)
Nunna (La Religieuse, 1966)
Made in USA (Made in U.S.A., 1966)
Lamiel (1967)
Magus – kohtalon leikkiä (The Magus, 1968)
Mikael kapinallinen (Michael Kohlhaas – der Rebel, 1969)
Melissa, (Justine, 1969)
Kuuma raja (Before Winter Comes, 1969)
Rendez-vous – kohtaaminen (Rendez-vous à Bray, 1971)
Leipää ja suklaata (Pane e cioccolata, 1973)
Aivan kuin kotona (Olyan mint otthon, 1978)
The Treasure Island (1985)
Käy kohti pimeää (L'oeuvre au noir, 1988)
Totuus Charliesta (The Truth About Charlie, 2002)
Moi César, 10 ans 1/2, 1m39 (2003)
Filmografia > Ohjaukset

Vivre Ensemble (1973)
Victoria (2007)
Kirjalliset teokset

Golden City, Paris, Olivier Orban (1983)
On n'achète pas le soleil, Paris, Ramsay (1988)
Jusqu'au bout du hasard, Paris, Grasset (1998)
Diskografia

Une histoire d'amour (2000)
Chansons de films (2004)
"Belle" kappale Alif Treen albumilla French Cuisine (2006)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anna Karina Wikimedia Commonsissa
Anna Karina Elonetissä.
Anna Karina Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anna Karinan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Silvio Fraquelli

Silvio Fraquelli (s. 25. kesäkuuta 1952 Asti) on italialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli seiväshyppy.
Fraquelli sijoittui seiväshypyssä 14:nneksi Rooman EM-kilpailuissa 1974 tuloksella 480 cm. Hän voitti viisi Italian mestaruutta vuosina 1972–1976.
Fransiina

| Fransiina, Fransina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Siina 
Vastineita eri kielissä:  Francine 
Nimen alkuperä:  nimi Frans, jonka kantamuoto on Franciscus ’ranskalainen’ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fransiina on naisen etunimi, joka on johdettu miehennimestä Frans. Sen rinnakkaismuotona esiintyy nimiasu Fransina.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 290–300 Fransiina-nimistä ja noin 270–290 Fransina-nimistä naista.
Fransiinalla (Fransinalla) ei ole nimipäivää almanakassa.
Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi

Malli fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasin rakenteesta
Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi on entsyymi, joka osallistuu glukoneogeneesiin. Se muuttaa oksaloetikkahapon fosfoenolipalorypälehapoksi ja hiilidioksidiksi. Entsyymiä on kaikissa selkärankaisissa ja lisäksi monissa kasveissa, bakteereissa, hiivoissa, hyönteisissä, nilviäisissä ja sienissä.
Muodot

Fosfoenolipuryvaattikarboksikinaasi voidaan jakaa kahteen ryhmään entsyymin sijainnin mukaan. Entsyymiä on mitokondrioissa ja sytosolissa esiintyvät muodot. Kyyhkyjen, kanojen ja kanien maksassa esiintyvä fosfoenolipuryvaattikarboksikinaasi on mitokondriaalista muotoa ja kotihiirillä ja rotilla entsyymiä on vain sytosolissa. Ihmisillä, marsuilla ja lehmillä entsyymiä on yhtä paljon sekä mitokondrioissa että sytosolissa. Sytosolinen ja mitokondriaalinen muoto eroavat rakenteeltaan, immunologisilta ominaisuuksiltaan ja kinetiikaltaan.
Fosfaattiryhmän lähteet

Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi paitsi poistaa oksaloetikkahaposta hiilidioksidimolekyylin, myös fosforyloi tuotteen. Eläimillä ja joillakin bakteereilla fosfaattiryhmän lähde on yleensä guanosiinitrifosfaatti, joka muuttuu guanosiinidifosfaatiksi. Kasvit ja eräät bakteerit käyttävät ATP:tä ja osa bakteereista pyrofosfaatti-ionia.
Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi kasveissa

Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasia tavataan C4-yhteyttävissä kasveissa, kuten nopeakasvuisissa trooppisissa ruohoissa. Fosfoenolipalorypälehappo muutetaan kasvin lehtien mesofyllikudoksessa oksaloetikkahapoksi ja edelleen asparagiinihapoksi. Asparagiinihappo siirretään johtosolukkoon, missä aminotransferaasientsyymi muuttaa asparagiinihapon jälleen oksaloetikkahapoksi. Sytosolissa fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi muuttaa oksaloetikkahapon fosfoenolipalorypälehapoksi. Vapautuva hiilidioksidi siirtyy viherhiukkasiin, joissa siitä valmistetaan sokeria.
Olosuhteet, aktivaattorit ja inhibiittorit

Fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi toimii parhaiten, kun lämpötila on eliöstä riippuen 25–80 °C ja pH 6,2–8,8. Entsyymin toiminnalle hyvin tärkeä aktivaattori on mangaani-ioni. Myös magnesiumionit aktivoivat entsyymiä, mutta eivät ole aivan yhtä tehokkaita. Entsyymin inhibiittoreita ovat muun muassa kaliumvetykarbonaatti, α-ketoglutaarihappo sekä eräät metallit, kuten koboltti ja kromi, jotka muodostavat yhdisteitä guanosiinitrifosfaatin kanssa.
Forum Hadriani

| Forum Hadriani> Aurelium Cananefatium |
| --- | --- |
 Forum Hadrianin arkeologisia kaivauksia kaudella 2007–2008.
Sijainti
 Forum Hadriani
Koordinaatit:  52°3′36″N, 4°20′57″E
Valtio:  Alankomaat
Paikkakunta:  Voorburg, Etelä-Holland
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  1. vuosisata – 260/270 jaa.
Huippukausi:  100-luku jaa.
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta
Alue:  Germania
Provinssi:  Germania inferior
Aiheesta muualla
  Forum Hadriani Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Forum Hadriani oli antiikin aikainen kaupunki Germania inferiorissa. Se sijaitsi nykyisessä Voorburgissa lähellä nykyistä Haagia.