Gertrude Vanderbilt Whitney
Elämäkertaa > Taiteilija ja hyväntekijä

Taiteilijoiden tukemisen Vanderbilt Whitney aloitti vuonna 1907 antamalla taiteilijoiden pitää näyttelyitä ateljeessaan. Hän kiinnostui Aschan Schoolista ja sen taidesuuntauksesta, joka keskittyi esittämään urbaaneja näkymiä ja abstraktien modernistien taiteesta joka esitteli muotoja sekä värejä. Aschan Schoolin johtohahmosta Robert Henristä tuli hänen hyvä ystävänsä. Hänen auttamisensa suuntautui välillä taiteilijoiden työvälineiden kustantamiseen, sekä kotien vuokrien että ja sairaalakulujen maksamiseen. Vuonna 1913 hän kustansi kumoukselliseksi kuvatun Armory Show -nimisen näyttelyn ja perusti seuraavana vuonna Whitney Studio Galleryn. Kuvataiteilijoiden ohella hän auttoi myös nuoria muusikoita, kuten Edgar Varesea.
Ensimmäinen maailmansota alkoi vuonna 1914. Ranskalaismielinen Vanderbilt Whitney päätti auttaa Ranskaa. Hänen kustannuksellaan perustettiin kenttäsairaala ja hän oli näkyvä hahmo, kun kerättiin varoja sodan uhreille. Kenttäsairaalan ensimmäisenä toimintavuotena hän palkkasi sen työntekijät, maksoi heidän palkkansa ja toimi sen johtajana. Vieraillessaan sairaalassa hän lohdutti haavoittuneita ja kuolevia. Vuonna 1917 hän lahjoitti sen toimintaa varten tuolloin huomattavan summan, 15 000 dollaria kuukaudessa. Näistä ansioista hänet palkittiin Ranskan hallituksen myöntämällä kultamitalilla. Rauhan tultua hän teki useita sotakokemuksiinsa pohjautuneita veistoksia. Sota kosketti häntä myös henkilökohtaisella tasolla, sillä hänen pikkuveljensä Alfred kuoli RMS Lusitanian upotuksessa.
Vuonna 1918 Vanderbilt Whitney perusti Whitney Studio Clubin. Siihen kuului aluksi 20 taiteilijaa ja se järjesti taidekursseja ja näyttelyitä ja siinä oli myös kirjasto. Sen yhteydessä oli lisäksi asuntoja niitä tarvitseville taiteilijoille. Tärkeä henkilö sen toiminnan kannalta oli Juliana Force, joka vastasi sen toiminnasta kun Vanderbilt Whitney oli matkoilla. Vuoteen 1928 mennessä klubi oli järjestänyt 86 näyttelyä, sillä oli 400 varsinaista jäsentä ja toiset 400 odottamassa jäsenyyttä. Se oli erittäin merkittävä organisaatio joka auttoi nuoria taiteilijoita uransa alkuun ja teki kokeilevammankin taiteen hyväksytyksi ostavalle yleisölle.
1920-luvulla Vanderbilt Whitneyn oma taidekokoelma oli kasvanut huomattavasti. Siihen kuului nyt 600 teosta, joista suurin osa oli varastossa, missä kukaan ei nähnyt niitä. Miettimisen jälkeen hän tuli siihen tulokseen, että hän lahjoittaa teokset pois sekä 5 000 000 dollaria niiden lisäksi. Metropolitan Museum of Artin johtaja totesi, että heillä on samanlaisia varastot täynnä ja loukkaantunut Vanderbilt Whitney päätti perustaa oman museon, Whitney Museum of American Artin. Sen avajaisissa vuonna 1931 kävi 4000 henkilöä.
1920-luvulla Vanderbilt Whitneyltä tilattiin Buffalo Billin muistomerkki, Ranskaan hän teki Saint-Nazaireen yhdysvaltalaisten joukkojen muistomerkin ja Espanjaan häneltä tilattiin massiivinen Kolumbuksen muistomerkki.
Vanderbilt Whitney jäi leskeksi vuonna 1930. Aviomies jätti 71 000 000 dollarin omaisuuden. Suurin osa siitä meni lapsille, mutta siitä riitti myös aviovaimon taideprojektien tukemiseen. Näin uuden museon taloudellinen perusta ja toiminnan jatkuvuus saatiin turvattua. Vuonna 1934 Vanderbilt Whitney herätti julkista huomiota käymällä huoltajuuskiistan 10-vuotiaan veljentyttärensä huoltajuudesta. Veljentytär Gloria Vanderbilt oli asunut jo pitkään tätinsä luona, kun vanhemmat viihtyivät Pariisissa. Kun veli kuoli, halusi Vanderbilt Whitney olla tytön huoltaja. Oikeus ratkaisi asian niin, että äidillä oli tapaamisoikeus, mutta tyttö jäi asumaan tätinsä luo. Gloria Vanderbiltista tuli myöhemmin taiteilija ja huomattava julkisuuden henkilö.
Monumentaaliset veistokset menettivät 1930-luvulla suosiotaan. Vanderbilt Whitney ei saanut tilauksia eikä pitänyt kovin monta näyttelyä. Hän jatkoi kuitenkin pienoisveistosten tekemistä läpi 1930-luvun. Hänen julkinen teoksensa olivat Peter Stuyvesantin muistomerkki ja Spirit of Flight niminen teos, joka paljastettiin New Yorkissa vuonna 1939. Sydänvaivoista kärsinyt kuvanveistä ja mesenaatti kuoli vuonna 1942.