stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Petrópolisin katedraali

| Petropólisin katedraali> Catedral de São Pedro de Alcântara |
| --- | --- |
 Katedraali valokuvattuna vuonna 2015
Perustiedot
Sijainti:   Petrópolis, Rio de Janeiro, Brasilia
Uskonnollinen käyttö:  katolinen kirkko
Arkkitehtuuri
Rakennustöiden alkaminen:  1884
Valmistumisvuosi:  1925
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Petropólisin katedraali, virallisesti Pyhän Pietari Alcántaralaisen katedraali (port. Catedral de São Pedro de Alcântara), on Brasiliassa Petropólisin kaupungissa sijaitseva roomalaiskatolilainen katedraali. Se on nimetty kaupungin suojeluspyhimyksen, Pietari Alcántaralaisen, mukaan.
Ensimmäiset suunnitelmat katedraalin rakentamisesta ovat peräisin vuodelta 1846, mutta itse rakennustyöt päästiin aloittamaan vasta 1884. Rakennustyöt keskeytyivät pariinkin otteeseen ja niitä jatkettiin vuonna 1901. Tämän jälkeen ne keskeytyivät uudelleen 17 vuodeksi. Katedraali valmistui vuonna 1925 ja se vihittiin käyttöön 29. marraskuuta. Tyyliltään katedraali edustaa uusiklassismia. Vuonna 2022 katedraali avattiin uudelleen puolitoista vuotta kestäneen remontin jälkeen.
Katedraali on Brasilian viimeisen keisarin Pedro II:n, keisarinna Teresa Christinan sekä kruununprinsessa Isabellan hautapaikka.
Pikkutöpösieppo

| Pikkutöpösieppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikansiepot Platysteiridae
Suku::  Töpösiepot Batis
Laji::  perkeo
Kaksiosainen nimi
 Batis perkeo  Neumann, 1907 
Katso myös
   Pikkutöpösieppo Wikispeciesissä   Pikkutöpösieppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkutöpösieppo (Batis perkeo) on afrikansieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pikkutöpösieppoa tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin kuvattu olevan yleinen tai paikallisesti yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pentti Mikkilä

Pentti Mikkilä (s. 30. marraskuuta 1946 Jyväskylä) on suomalainen entinen JyPHT:n jääkiekkoilija ja valmentaja.
Pelaajaura

Pentti Mikkilä edusti jyväskyläläisjoukkuetta koko uransa sen pelatessa 1-divisioonassa. Hän toimi joukkueessaan puolustajana 239 divisioonaottelussa tehden 92 pistettä, joista 26 maalia ja 66 syöttöpisteitä. Mikkilä ehti pelata urallaan seitsemän kautta, kunnes lopetti keväällä 1981. Ensimmäisen kautensa hän pelasi 1974–1975.
Pelaajauran jälkeen

Peliuransa lopettamisen jälkeen Mikkilä on toiminut Jypissä useissa eri tehtävissä. Siksi häntä usein kutsutaankin lempinimellä ”Mr. JYP”. Uransa jälkeen hän on toiminut Jypissä joukkueenjohtajana ja kakkosvalmentajana. Lisäksi hän on toiminut Jypin markkinointipäällikkönä sekä lyhyen aikaa JYPin toimitusjohtajana. Jyväskyläläisjoukkueen palkkalistoilla hän on saanut olla mukana Jypin kaikissa huippuhetkissä joukkueenjohtajan tehtävissä.
Mikkilä toimi joukkueenjohtajan töidensä lisäksi Hannu Aravirran apuvalmentajana hopeaan johtaneella kaudella 1988–1989. Miehen kakkosvalmentajan työt päättyivät kevääseen 1991, jolloin hän siirtyi päätoimisesti joukkueenjohtajan tehtäviin. Mikkilän toimiessa tehtävässä JYP pääsi juhlimaan keväällä 1992 hopeaa sekä 1993 pronssia. Mikkilä toimi joukkueenjohtajana vuoteen 2000 asti, kunnes siirtyi valmennustehtäviin, toimien muun muassa Diskoksen joukkueen valmentajana.
Nykyisin Mikkilä ei toimi päätoimisesti jääkiekon parissa, vaan työskentelee autonmyyntialalla. Hän pelaa kuitenkin ikämieskiekkoa Jyväskylän Ukkometsoissa.
Mikkilän pelinumero 19 on jäädytetty Jypissä ja miehen pelipaita on nostettu hallin kattoon.
People Nation

| People Nation |
| --- | --- |
Perustettu:  1978 Chicago
Perustaja:  Vice Lords -jengi
Vuodet toiminnassa:  1978–
Alue:  Chicago
Rikollistoiminta:  Katujengi
Kilpailijat:  Folk Nation
People Nation on katujengien liittouma Chicagon alueella. Heidän pahin vastustajansa on Folk Nation. 
Kun moni afroamerikkalainen katujengi kääntyi islaminuskoon, People Nationiin kuuluvat jengit kääntyivät kristinuskoon.
Suurimmat People Nationin jengit

Bishops
Black P. Stones
Gaylords
Insane South Side Popes
Kents
Latin Counts
Latin Kings
Spanish Lords
Vice Lords
Tunnuspiirteet

Jengin tunnuksena ovat tietyt värit, graffitit, käsimerkit, sanat ja symbolit. People Nationin jäsenillä on kaikki vaatetus vasemmalle osoittavaa, lippalakin lippa vasemmalle vinossa ja korvakoru vasemmassa korvassa. Jäsenet tekevät käsimerkkinsä vasemmalla kädellä. Yksi jengin symboleista on viisisakarainen tähti. Heidän tunnuslauseitaan ovat "high five, six must die" sekä "five in the sky, six must die", jotka viittaavat heidän viisisakaraiseen tähtisymboliinsa sekä halventavat Folk Nationin kuusisakaraista tähtisymbolia. Symboleihin kuuluu myös talikko väärinpäin, joka halventaa Folk Nationiaselvennä. Muita ovat esimerkiksi kolmiulotteinen pyramidi, viisisakarainen kruunu, arpakuutio, joka näyttää viittä pistettä, kuunsirppi, jonka kaarevalla puolella on pieni viisisakarainen tähti ja Playboy-pupun näköinen symboli.
Petrojärvi

| Petrojärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Juuka
Koordinaatit:  63°08′13″N, 29°00′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Laskujoki:  Petropuro
Järvinumero:  04.762.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  200,7 m 
Rantaviiva:  5,58 km 
Pinta-ala:  0,55 km² 
Tilavuus:  0,00331 km³ 
Keskisyvyys:  6 m 
Suurin syvyys:  23,5 m 
Saaria:  7
 fiPetrojärvi 
Petrojärvi on osin kulttuurimaiseman reunustama ylänköjärvi Juuassa Pohjois-Karjalan luoteisosassa. Sen pinta-ala on 55 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 70 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede

Petrojärven pituus lännestä itään on 1,9 kilometriä. Järven länsi- ja keskiosan leveys on 300–500 metriä, itäosa on kapeampi. Rannat muodostuvat loivapiirteisistä lahdista. Petrojärven länsi- ja keskiosassa on yhtenäinen vähintään kymmenen metriä syvä vyöhyke. Syvin kohta sijaitsee järven läntisimmässä osassa. Järven itäosa on matalaa.
Petrojärven ainoa saari on järven keskivaiheilla sijaitseva alle hehtaarin laajuinen Petronsaari. Järven läntisillä rannoilla on melko paljon pientaloja ja Pääkylän kulttuurimaisema. Petronsaaresta itään rannat ovat varsin luonnontilaisia. Etelärannalla kohoaa Mustanpuronvaara, jonka huippu on noin 265 metriä merenpinnan yläpuolella. Petrovaaran kylä sijaitsee noin kaksi kilometriä Petrojärveltä kaakkoon Saarijärven rannalla.
Petrojärveen laskee Mustapuro etelästä Mustanpuronvaaran itäpuolitse. Petrojärvi laskee järven itärannalta alkavaa Petropuroa pohjoiseen.
Petrojärven vesitilavuus on 3 308 000 kuutiometriä.
Petrojärvi (04.762.1.004) kuuluu Polvijärven valuma-alueeseen (04.762), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kajoonjärven valuma-alue (04.76) ja ensimmäinen on Juojärven reitin valuma-alue (04.7). Petrojärvi on Polvijärven valuma-alueen neljänneksi laajin vakavesi, laajimmat ovat Polvijärvi, Koppalanjärvi ja Kalliojärvi. Polvijärven valuma-alueeseen kuuluu 35 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Philip Catelinet

Philip Bramwell Catelinet (1910–1995) oli brittiläissyntyinen, vuonna 1956 Yhdysvaltoihin muuttanut muusikko ja säveltäjä. Hän oli tuuba- ja eufoniumvirtuoosi, joka oli solistina muun muassa Ralph Vaughan Williamsin tuubakonserton kantaesityksessä vuonna 1954.
Catelinet kuului Pelastusarmeijaan.
Pikkutyräkki

| Pikkutyräkki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Tyräkkikasvit Euphorbiaceae
Suku::  Tyräkit Euphorbia
Laji::  exigua
Kaksiosainen nimi
 Euphorbia exigua  L. 
Katso myös
   Pikkutyräkki Wikispeciesissä   Pikkutyräkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkutyräkki (Euphorbia exigua) on yksi- tai kaksivuotinen myrkyllinen tyräkkilaji. Sitä esiintyy Euroopassa. Se kasvaa viidestä 20:een senttimetriä korkeaksi. Hento varsi haaroo tyveltä alkaen. Varsilehdet ovat ruodittomia ja lehtilavat tasasoukkia. Latvakukinto on kerrannaissarja, joka koostuu kolmesta viiteen säteestä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Pikkutyräkin (Euphorbia exigua) levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Pikkutyräkki (Euphorbia exigua)
Pohjolan kasvien pauloissa: Euphorbia exigua - pikkutyräkki
ITIS: Euphorbia exigua (englanniksi)
Perwez

| Perwez Perwijs |
| --- | --- |
 vaakuna
 Perwezin sijainti.
 Perwez
 Koordinaatit: 50°37′N, 4°49′E 
Valtio:  Belgia
Provinssi:  Vallonian Brabant
Arrondissementti:  Nivelles
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  André Antoine
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  50.81 km²
Väkiluku (1.1.2007):  7 621
 – Väestötiheys:  150 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  1360
 
 www.perwez.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perwez (holl. Perwijs ja valloniksi Perwé) on kunta Belgiassa, Vallonian Brabantin provinssissa. Pinta-alaa Perwezillä on 50,81 neliökilometriä. 1. tammikuuta 2007 kunnassa asui 7 621 asukasta ja asukastiheys oli 150 as./km². Kunnan pormestarina toimii André Antoine.
Perwezin naapurikunnat ovat Incourt, Walhain ja Ramillies Vallonian Brabantissa sekä Gembloux ja Eghezée Namurin provinssissa.
Vuoden 2006 Italian ympäriajon kolmas etappi alkoi 8. toukokuuta 2006 Perwezistä ja päättyi Namuriin.
Kylät

Malèves-Sainte-Marie-Wastines, Orbais, Thorembais-les-Béguines ja Thorembais-Saint-Trond.
Kuvia

Perwezin kunnantalo
St. Martinin kirkko
St. Martinin kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perwez Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (ranskaksi)
Vallonian Brabantin provinssin kunnat
Pervouralsk

Pervouralsk (ven. Первоуральск) on kaupunki Tšusovaja-joen varrella Sverdlovskin alueella Venäjällä noin 45 kilometriä Jekaterinburgista länteen.
Asukasluvun kehitys

44 000 (1939)[lähde? ]
90 000 (1959)[lähde? ]
122 000 (1974)[lähde? ]
132 277 (2002)[lähde? ]
124 528 (2010)
Historia

Pervouralsk perustettiin vuonna 1732, kun Demidovien teollisuussuvun rautatehdas aloitti toimintansa alueella. Kaupunkioikeudet se sai vasta vuonna 1933.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
[lähde? ]
Urheilu

Jääpalloseura Uralski Trubnik pelaa Venäjän pääsarjassa.
Sverdlovskin alue
Regionalliga Nord

| Regionalliga Nord |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):    Ala-Saksi  Schleswig-Holstein  Bremen  Hampuri  Berliini  Brandenburg  Mecklenburg-Etu-Pommeri  Saksi-Anhalt  Saksi  Thüringen
Perustettu:  1994
Joukkueita:  19
Hallitseva mestari:  Holstein Kiel
Sivusto:  www.dfb.de/
Regionalliga Nord on neljänneksi korkein jalkapallon sarjataso Saksassa. Ennen 3. Ligan perustamista se oli kolmanneksi korkein. Liigan järjestää Saksan jalkapalloliitto.
Historia

Regionalliga Nord perustettiin vuonna 1994 yhdessä Regionalliga Nordostin ja Regionalliga West/Südwestin kanssa. Tarkoitus oli luoda Pohjois-Saksaan uusi alueellinen sarja, jonka voittaja nousisi 2. Bundesliigaan. 3. Ligan perustamisen jälkeen vuonna 2008 sarja putosi neljänneksi korkeimmaksi.
Nykyisin sarjanousu onnistuu seuraavista sarjoista:
Oberliga Hamburg
Bremen-Liga
Schleswig-Holstein-Liga
Oberliga Niedersachsen
Joukkueet kaudella 2021/22 > Pohjoinen

Altona 93
SV Drochtersen/Assel
SC Weiche Flensburg 08
Hamburger SV II
Heider SV
Holstein Kiel II
1. FC Phönix Lübeck
VfB Lübeck
Eintracht Norderstedt
FC Teutonia Ottensen
FC St. Pauli II
Joukkueet kaudella 2021/22 > Eteläinen

SV Werder Bremen II
Atlas Delmenhorst
Hannover 96 II
Hannoverscher SC
VfV 06 Hildesheim
SSV Jeddeloh
Lüneburger SK Hansa
FC Oberneuland
VfB Oldenburg
BSV Schwarz-Weiß Rehden
Regionalliga Nordin voittajat ja toiseksi sijoittuneet

| Kausi | Voittaja | 2>  |
| --- | --- | --- |
| 1994–1995 | VfB Lübeck | VfL Osnabrück |
| 1995–1996 | VfB Oldenburg | Eintracht Braunschweig |
| 1996–1997 | Hannover 96 | Eintracht Braunschweig |
| 1997–1998 | Hannover 96 | Eintracht Braunschweig |
| 1998–1999 | VfL Osnabrück | VfB Lübeck |
| 1999–2000 | VfL Osnabrück | VfB Lübeck |
| 2000–2001 | 1. FC Union Berlin | SV Babelsberg 03 |
| 2001–2002 | VfB Lübeck | Eintracht Braunschweig |
| 2002–2003 | Erzgebirge Aue | VfL Osnabrück |
| 2003–2004 | Rot-Weiss Essen | Dynamo Dresden |
| 2004–2005 | Eintracht Braunschweig | SC Paderborn 07 |
| 2005–2006 | Rot-Weiss Essen | FC Carl Zeiss Jena |
| 2006–2007 | FC St. Pauli | VfL Osnabrück |
| 2007–2008 | Rot Weiss Ahlen | Rot-Weiß Oberhausen |
| 2008–2009 | Holstein Kiel | Hallescher FC |
| 2009–10 | SV Babelsberg 03 | VfL Wolfsburg II |
| 2010–11 | Chemnitzer FC | VfL Wolfsburg II |
| 2011–12 | Hallescher FC | Holstein Kiel |
| 2012–13 | Holstein Kiel | TSV Havelse |
| 2013–14 | VfL Wolfsburg II | Werder Bremen II |
| 2014–15 | Werder Bremen II | VfL Wolfsburg II |
Maalintekijä

| Kausi | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994/95 | Christian Claaßen | SV Wilhelmshaven | 26 |
| 1995/96 | Hakan Cengiz | Atlas Delmenhorst | 21 |
| 1996/97 | Hakan Cengiz | VfL Herzlake | 28 |
| 1997/98 | Markus Erdmann | SV Arminia Hannover | 34 |
| 1998/99 | Daniel Bärwolf | VfB Lübeck | 26 |
| 1999/2000 | Daniel Bärwolf | VfB Lübeck | 25 |
| 1999/2000 | Marinus Bester | Lüneburger SK | 25 |
| 2000/01 | Daniel Teixeira | 1. FC Union Berlin | 32 |
| 2001/02 | Wesselin Gerow | SC Paderborn 07 | 19 |
| 2001/02 | Daniel Teixeira | Eintracht Braunschweig | 19 |
| 2002/03 | Dmitrijus Guščinas | Holstein Kiel | 23 |
| 2003/04 | Markus Feldhoff | KFC Uerdingen 05 | 22 |
| 2004/05 | Ahmet Kuru | Eintracht Braunschweig | 24 |
| 2005/06 | Thomas Reichenberger | VfL Osnabrück | 17 |
| 2006/07 | Massimo Cannizzaro | Hamburger SV II | 17 |
| 2006/07 | Thomas Reichenberger | VfL Osnabrück | 17 |
| 2007/08 | Mahir Sağlık | Wuppertaler SV Borussia | 27 |
| 2008/09 | Wojciech Pollok | SV Wilhelmshaven | 22 |
| 2009/10 | Daniel Frahn | SV Babelsberg 03 | 29 |
| 2010/11 | Benjamin Förster | Chemnitzer FC | 25 |
| 2011/12 | Daniel Frahn | RB Leipzig | 26 |
| 2012/13 | Rogier Krohne | BV Cloppenburg | 23 |
| 2013/14 | Addy-Waku Menga | VfB Oldenburg | 23 |
| 2014/15 | Ahmet Arslan | Hamburger SV II | 19 |
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Uutisia ja tilastoja Weltfussball-sivustolla (saksaksi)
Uutisia ja tilastoja Kicker-lehden sivuilla (saksaksi)
Pierre Nora

Pierre Nora
Pierre Nora (s. 17. marraskuuta 1931 Pariisi) on ranskalainen historioitsija, joka on tunnettu ranskalaista identiteettiä, Ranskan kollektiivista muistia ja historioitsijan ammattia käsittelevistä tutkimuksistaan. Hän nimensä yhdistetään usein Uuden historian (la Nouvelle histoire) -koulukuntaan. Hän on myös Ranskan akatemian jäsen.
Ura

Pierre Nora syntyi nuorimpana  lapsena lääkäriperheeseen. Isä oli  johtotehtävissä Rothschild-sairaalassa. Sota-ajan hän vietti äitinsä ja kolmen sisaruksensa kanssa Grenoblessa ja myöhemmin sisäoppilaitoksessa, josta hän karkasi kun Gestapo tuli häntä noutamaan. Rauhan tultua hän palasi Pariisiin ja opiskeli arvostetuissa Carnot ja Louis-le-Grand lyseoissa. Hän suoritti myös filosofian maisterin tutkinnon ja hankki itselleen opettajan pätevyyden vuonna 1958.
Merkittävää vaihetta Noran uralla edusti hänen työskentelynsä Algeriassa Oranin kaupungin Lamoricière-lyseossa. Koko Ranskalle kuulunut siirtomaa eli suurten myllerrysten aikaa ja tästä ajasta hän kirjoitti kollektiivista psykologista historiankirjoitusta edustavan teoksen Les Français en Algérie. Algerian jälkeen hän matkusti useissa maissa kuten Yhdysvalloissa, Kuubassa ja Kiinassa, jonka kenraali Charles de Gaulle oli juuri tunnustanut valtiollisesti.
Oman historiallisen tuotantonsa ohella hän on toiminut myös kustannusvirkailijana ja perustanut ja johtanut useita kirjallisia kokoelmia, joissa on julkaistu niin ranskalaista kuin ulkomaalaistakin historiantutkimusta. Hän on myös osallistunut aktiivisti järjestötoimintaan ja on ollut esimerkiksi puheenjohtajana vuodesta 2007 lähtien "Liberté pour l'histoire". Hän on myös saanut runsaasti eri palkintoja teoksistaan ja on myös Ranskan kunnialegioonan komentaja.
Teokset

Les Français d'Algérie  (Julliard) 1961
Vincent Auriol. Journal du Septennat 1947-1954  (Armand Colin) 1979--1979
Faire de l'histoire  (Gallimard)  1973
Essais d'ego-histoire  (Gallimard)  1987
Les Lieux de mémoire  (Gallimard)  1993
La pensée réchauffée  (Seuil)  2005
Liberté pour l'histoire, yhteistyössä François Chandernagor'in kanssa  (CNRS Éditions)  2008
Petróleos Mexicanos

| Petróleos Mexicanos |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  valtionyhtiö
Perustettu:  7. kesäkuuta 1938
Kotipaikka:   Ciudad de México, Meksiko
Toimiala:  Öljy ja polttoaineet
Tuotteet:  polttoaine, maakaasu
Kotisivu:  pemex.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Petróleos Mexicanos (Pemex) on meksikolainen öljy-yhtiö, joka on perustettu vuonna 1938. Se sijaitsee Mexico Cityssä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (espanjaksi)
Philip Cowell

Philip Herbert Cowell (7. elokuuta 1870 – 6. kesäkuuta 1949) oli englantilainen tähtitieteilijä. Hän oli vuodesta 1896 Greenwichin observatorion pääassistentti ja vuodesta 1910 Nautical Almanach Office -viraston johtaja. Cowell julkaisi tutkimuksia Kuun ja Jupiterin 8:nnen kuun liikkeistä ja tutki yhdessä Andrew Crommelinin kanssa Halleyn komeetan rataa. Hänen mukaansa on nimetty asteroidi 1898 Cowell.
Teokset

Investigations of the motion of Halley’s comet from 1579 to 1910 (1910)
Essays on the return of Halley’s comet (1910)
Pietro d'Abano

| Pietro d'Abano |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1250 tai 1246 Abano
Kuollut: 1316
Koulutus ja ura
Oppilaat:  Gentile da Foligno
Tutkimusalue:  Filosofia
   
Pietro d'Abano (lat. Petrus Aponensis; 1250 tai 1246 Abano – 1316) oli italialainen filosofi, lääkäri ja astrologi.
Elämä ja ura

Opiskeltuaan Pariisissa lääketiedettä ja filosofiaa hän asettui Padovaan, jossa hän saavutti nopeasti suuren maineen lääkärinä ja lääketieteen opettajana. Jo Pariisissa hän oli lääketieteen tuntemuksestaan saanut lempinimen "suuri lombardialainen". Hän kuitekin käytti mainettaan hyväkseen tyydyttääkseen rahanhimonsa kieltäytymällä hoitamasta potilaitaan kuin vain kohtuuttomia palkkioita vastaan. Ehkäpä tämä ja hänen astrologian harrastuksensa johtivat siihen, että häntä syytettiin taikuuden harjoittamisesta, ja erityisesti siitä, että hän sai apua paholaiselta saadakseen kaikki maksamansa rahat takaisin ja että hänellä oli hallussaan viisasten kivi. Hän joutui kahdesti inkvisition eteen; ensimmäisellä kerralla hänet vapautettiin syytteistä, ja hän kuoli vuonna 1316 ennen toisen oikeudenkäynnin päättymistä. Hänet kuitenkin todettiin syylliseksi, ja hänen ruumiinsa määrättiin kaivettavaksi ylös ja poltettavaksi, mutta eräs Abanon ystävä oli salaa vienyt ruumiin pois, joten inkvisition oli tyydyttävä julistamaan tuomionsa julkisesti ja polttamaan Abanon muotokuvan.
Kirjoituksissaan Abano selittää ja puolustaa Averroësin ja muiden arabikirjailijoiden lääketieteellisiä ja filosofisia järjestelmiä. Hänen tunnetuimmat kirjalliset teoksensa ovat Conciliator differentiarum, quæ inter philosophos et medicos versantur (1472), joka kattaa koko hänen aikansa lääketieteellisen tiedon, sekä De venenis eorumque remediis (1472), jonka ranskankielinen käännös julkaistiin Lyonissa vuonna 1593. Häntä syytettiin harhaoppiseksi liian vapaamielisten mielipiteidensä ja kristillisten oppien pilkkaamisen vuoksi.
Kuuluisa 1500-luvun lopulla ilmestyvä loitsukirja tai grimoire Heptameron, joka on tosin nimetön, on perinteisesti mutta luultavasti virheellisesti liitetty Abanoon. Se on lyhyt kirja maagisista rituaaleista, jotka koskevat tiettyjen enkeleiden kutsumista viikon seitsemänä päivänä, mistä kirjan nimi juontaa juurensa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pietro d'Abano Wikimedia Commonsissa
Pitkäjärvi (Jämsä, Koskenpää)

| Pitkäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°01′30″N, 25°08′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Järvinumero:  14.523.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,7 m 
Rantaviiva:  5,4 km 
Pinta-ala:  0,24 km² 
 fiPitkäjärvi 
Pitkäjärvi on 24 hehtaarin laajuinen järvi Koskenpään kylän eteläpuolella Jämsässä. Etäisyys Jämsän keskustasta on noin kahdeksantoista kilometriä pohjoiseen ja Tampereelta 93 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Pitkäjärven pituus etelästä pohjoiseen on noin 2,5 kilometriä. Järven levein kohta on keskiosan noin 250 metriä. Eteläiset rannat ovat metsäisiä, kaakkoisrannalla on vanhojen metsien suojelualue. Idässä ja pohjoisessa on jonkin verran asutusta. Luoteispuolella sijaitsee Riihilammi ja koillispuolella Autiolammi. Pitkäjärven vedet virtaavat lyhyen laskuojan kautta pohjoiseen Salosveteen, ja kiertävät lännen kautta Kankarisveteen ja edelleen Päijänteeseen.
Pitkäjärven länsipuolella sijaitsee Huhtia, järvien välissä kulkee seututie 604.
Pitkäjärvi kuuluu Salosveden-Pettämän alueen kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen vesistö.
Pietro da Cortona

| Pietro da Cortona |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1596 Cortona, Toscana
Kuollut: 16. toukokuuta 1669 (72 vuotta) Rooma
Taiteilija
Taidesuuntaus:  barokki
Pietro da Cortona (oikealta nimeltään Pietro Berrettini) (1. marraskuuta 1596 Cortona, Toscana –  16. toukokuuta 1669 Rooma) oli italialainen taidemaalari ja arkkitehti.
Elämä ja ura

Berrettini opiskeli ensin setänsä Filippo Berrettinin johdolla ja sitten Firenzessä Andrea Commodin johdolla. Viisitoistavuotiaana hän lähti Roomaan ja siirtyi firenzeläisen taidemaalarin Baccio Ciarpin ateljeeseen. Siellä hän tutki Rafaelin, Michelangelon ja Polidoron töitä, antiikin veistoksia ja erityisesti Trajanuksen pylvään kohokuvia. Jo nuorena hän herätti kardinaali Giulio Cesare Sacchettin huomion, josta tuli hänen suojelijansa ja jolle hän maalasi kaksi ensimmäistä teosta, Aleksanterin taistelut ja Sabiinitarten ryöstö. Paavi Urbanus VIII antoi hänelle tehtäväksi koristella Santa Bibianan kirkon kappelin. Hänen menestyksensä siellä oli niin suuri, että hän sai toimeksiannon maalata Barberinin palatsin suuren salongin katon, joka esittää allegorisesti Barberinin suvun historiaa. Tuloksen oli hänen sittemmin tunnetuimmaksi tullut teoksensa. Sitten hän suunnitteli joitakin mosaiikkeja Pietarinkirkon kupoliin.
Matkattuaan Lombardiaan ja käytyään Venetsiassa hän lähti Firenzeen, jossa suurherttua Ferdinand II palkkasi hänet koristelemaan Pitti-palatsia. Sinne hän maalasi useita merkittäviä freskoja mutta lähti kesken työn, koska kateellisten kilpailijoiden toiminta suututti hänet. Freskoihin kuuluvat muun muassa Aleksanterin armollisuus Dareioksen perheelle, Masinissan historia, Kyruksen pysyvyys ja Porsennan lujuus. Freskot viimeisteli hänen oppilaansa Ciro Ferri. Palattuaan Roomaan Berrettini sai useita merkittäviä toimeksiantoja, ja hänen maineensa kasvoi. Hän toteutti kirkkoihin freskoja ja maalasi myös tauluja. Hän vaurastui, ja paavi Aleksanteri VII nimitti hänet Kultaisen kannuksen ritarikunnan ritariksi. Hänen tärkeimpiä oppilaitaan olivat Francesco Romanelli, Ciro Ferri, Pietro Testa, Luca Giordano ja Guillaume Courtois. Hänet on haudattu San Martino ai Montin kirkkoon, jonka arkkitehti hän oli ja jolle hän jätti suuren summan rahaa.
Allegoria jumalallisesta kaitselmuksesta ja Barberinin vallasta, Palazzo Barberinin fresko
Pyhän Laurentiuksen marttyyrikuolema
Santa Maria della Pace, Rooma
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pietro da Cortona Wikimedia Commonsissa