stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Günther
Günther etunimenä

Günther Anhalt (1906–1945), saksalainen SS-mies
Günther Bechem (1921–2011), saksalainen kilpa-autoilija
Günther Beck (s. 1976), itävaltalainen ampumahiihtäjä
Günther Brennecke (s. 1927), saksalainen maahockeypelaaja
Günther Csar (s. 1966), itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä
Günther Haase (s. 1925), saksalainen uimahyppääjä
Günther Heidemann (1932–2010), saksalainen nyrkkeilijä
Günther Heinze (1923–2020), saksalainen urheilujohtaja ja Kansainvälisen olympiakomitean jäsen
Günther Hell (s. 1978), italialainen jääkiekkomaalivahti
Günther Herbig (s. 1931), saksalainen kapellimestari
Günther Huber (s. 1965), italialainen rattikelkkailija
Günther Jauch (s. 1956), saksalainen televisiotoimittaja ja juontaja
Günther von Kluge (1882–1944), saksalainen sotamarsalkka
Günther Korten (1898–1944), saksalainen kenraalieversti ja Luftwaffen esikuntapäällikkö
Günther Lütjens (1888–1941), saksalainen amiraali
Günther Lützow (1912–1945), saksalainen sotilaslentäjä
Günther Mader (s. 1964), itävaltalainen alppihiihtäjä
Günther Maleuda (1932–2012), saksalainen poliitikko
Günther Niethammer (1908–1974), saksalainen lintutieteilijä
Günther Ortmann (1916–2002), saksalainen käsipalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Günther Prien (1908–1941), saksalainen sukellusveneen päällikkö
Günther Rall (1918–2009), saksalainen kenraali ja sotilaslentäjä
Günther Sabetzki (1915–2000), saksalainen jääkiekkojärjestöjen ja -liigojen johtaja ja Kansainvälisen Jääkiekkoliiton puheenjohtaja 1975–1994
Günther Schmieder (s. 1957), saksalainen yhdistetyn hiihtäjä
Günther Schüssler (1835–1898), saksalais-norjalainen rakennusmestari ja arkkitehti
Günther Schwägermann (s. 1915), saksalainen SS-Hauptsturmführer, Joseph Goebbelsin avustaja
Günther Seiffert (s. 1937), saksalainen F1-kuljettaja
Günther Simon (1927–1972), itäsaksalainen näyttelijä
Günther Steiner (s. 1965), italialainen moottoriurheiluinsinööri ja tallipäällikkö
Günther Steines (1928–1982), saksalainen keskimatkojen juoksija
Günther Stranner (s. 1967), itävaltalainen mäkihyppääjä
Günther Traub (s. 1939), saksalainen pikaluistelija
Günther Ullerich (1928–2007), saksalainen maahockeypelaaja
Günther taiteilijanimenä

Günther, (oik. Mats Söderlund, s. 1967), ruotsalainen malli ja laulaja.
HMS Gipsy (H63)

| HMS Gipsy |
| --- | --- |
 HMS Gipsy

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan, Skotlanti
Kölinlasku:  5. syyskuuta 1934
Laskettu vesille:  7. marraskuuta 1935
Palveluskäyttöön:  22. helmikuuta 1936
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut osuttuaan miinaan 21. marraskuuta 1939
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 376 t (standardi) 1 883 t (max)
Pituus:  98 m (kokonaispituus)
Leveys:  10 m
Syväys:  3,8 m
Koneteho:  34 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk IX -tykkiä yksiputkisina CP Mk XVII -asennuksina 2 × nelipiippuista .50" (12,7 mm) konekivääriä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Gipsy (viirinumero H63) oli Britannian kuninkaallisen laivaston G-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 5. maaliskuuta 1934 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Skotlannista, missä köli laskettiin 5. syyskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 7. marraskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 22. helmikuuta 1936. Tarjoukseen perustuvat valmistuskustannukset olivat 250 364 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Amiraliteetti teki 15. kesäkuuta 1934 päätöksen, jonka mukaan alukseen asennettiin Johnsonin kattilat. Kattilat olivat pienempiä, kevyempiä ja niiden hyötysuhde oli parempi kuin perinteisillä Amiraliteetin kattiloilla. Kattiloiden vaihto lisäsi valmistuskustannuksia 8 000 punnalla.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 20. hävittäjälaivueeseen, kunnes se siirrettiin maaliskuussa 1936 Välimeren laivaston 1. hävittäjälaivueeseen. Alus palasi kesäkuussa 1938 Devonportiin, jossa se siirrettiin 2. kesäkuuta telakalle.
Alus palasi 30. heinäkuuta palvelukseen Välimerelle. Lokakuussa 1939 se määrättiin kotimaahan. Alus saapui 11. marraskuuta Plymouthiin liittyäkseen Harwichiin sijoitettuun 22. hävittäjälaivueeseen. Gipsy ja HMS Greyhound kolaroivat 12. marraskuuta matkalla Harwichiin, jonne ne saapuivat vielä samana päivänä. Alusten vauriot korjattiin pikaisesti Harwichissa. Alus pelasti 21. marraskuuta Harwichin edustalta kolme Saksan ilmavoimien lentäjää, jotka se luovutti palattuaan puolustushallinnon saattajille.
Alus määrättiin samana päivänä kello 21.00 lähtemään Harwichista laivueenjohtajan HMS Griffinin sekä hävittäjien HMS Keithin, HMS Boadicean ja ORP Gromin kanssa partioretkelle Pohjanmerelle. Hieman aiemmin oli Saksan ilmavoimien Heinkel He 59 -kellukekone pudottanut sataman suulle kaksi magneettimiinaa, joista toinen räjähti aluksen konehuoneen alla kello 21.20 katkaisten sen. Muut hävittäjät poimivat merestä hengissä säilyneet.
Aluksen tuhoutuessa sai surmansa 30 henkeä ja merestä pelastettiin 115. Hylky makasi täysin romuttuneena savuhormien välistä. Ainoastaan muutama vääntynyt levy sekä tykkitornin jäänteet pitivät aluksen kappaleet yhdessä. Hylky esti alueen liikennettä sen maatessa matalassa vedessä muun muassa laskuveden aikana aluksen komentosilta oli vedenpinnan yläpuolella, joten väylän raivaus aloitettiin välittömästi räjäyttämällä osat täysin erilleen. Kumpikin osa nostettiin ja myytiin Westminster Dredging Companylle Lontooseen, joka myi ne edelleen romutettaviksi Stow Salvagelle.
Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
Nigel John Crossley 3. tammikuuta - 21. marraskuuta 1939 (kuoli saamiinsa vammoihin 27. marraskuuta sairaalassa)
HC Red Ice Martigny-Verbier

| HC Red Ice Martigny-Verbier |
| --- | --- |

Perustettu:  2007
Kaupunki:  Martigny, Sveitsi
Kotiareena:  Forum d'Octodure
Sarjataso:  National League B
Toimitusjohtaja:   Albert Malgin
Päävalmentaja:   Matjaž Kopitar
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HC Red Ice on vuonna 2007 perustettu jääkiekkoseura Martignyn kaupungista Sveitsistä. HC Red Ice sai alkunsa, kun HC Verbier-Val de Bagnes (perustettu 1936) ja HC Martigny (perustettu 1939) yhdistettiin. Uusi seura aloitti toimintansa HC Red Ice nimellä kaudella 2007–2008 Sveitsin 4. korkeimmalta sarjatasolta, jossa joukkue pelasi myös kauden 2008–2009. Kautena 2009–2010 joukkue onnistui voittamaan sarjan ja nousi kauden päätteeksi Sveitsin 3. korkeimmalle sarjatasolle 1. Ligaan. Seuraavalla kaudella joukkue onnistui voittamaan kaikki 22 pelaamaansa ottelua maalierolla 132–40. Seura ei kuitenkaan onnistunut nousemaan Sveitsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle NLB:hen. Kauden 2011–2012 seura aloitti 1. Ligan länsilohkosta ja onnistui voittamaan lännen lohkon sekä myös lännen pudotuspelit. Nousukarsinnassa NLB:hen se kohtasi itälohkon voittajajoukkue EHC Winterthurin, jonka joukkue pystyi lyömään lukemin 3–0 ja nousi kaudeksi 2012–2013 NLB:hen.
Joukkue kaudella 2017-2018

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

 : 
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 59 |  | Mike Vermeille | L | 2017 | Porrentruy, Sveitsi |  |
| 63 |  | Mihail Fljagin | L | 2017 | Toljatti, Venäjä |  |
| 96 |  | Lionel Girardin | L | 2017+1 | La Chaux-de-Fonds, Sveitsi |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 14 |  | Vitali Lakhmatov | L | LH | 2017 | Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto |
| 17 |  | Tom Merola | L | KH | 2017 |  |
Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Matjaž Kopitar
Presidentti: Mike Echenard
Toimitusjohtaja: Albert Malgin
Jääkiekkotoimintojen johtaja: Kimmo Bellmann
HMS Waterloo (1833)

| HMS Waterloo |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  maaliskuu 1827
Laskettu vesille:  18. kesäkuuta 1833
Palveluskäyttöön:  5. elokuuta 1851
Poistui palveluskäytöstä:  1866
Loppuvaihe:  tuhoutunut tulipalossa 1918
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 718 3/94 bm
Pituus:  62,64 m (tykkikansi) 51,96 m (köli)
Leveys:  16,84 m
Syväys:  7,06 m
Koneteho:  purjeet
Miehistöä:  900 820 (rauhan aikana)
Aseistus
Aseistus:  120 tykkiä
HMS Waterloo oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1833 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 5. lokakuuta 1824 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1827. Se laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1833 ja siirrettiin 19. heinäkuuta Sheernessiin reserviin. Alus valmistui joulukuussa 1851 Sheernessissä lippulaivana. Valmistuskustannukset olivat 70 553 puntaa, minkä lisäksi varustaminen maksoi 99 898 puntaa.
Palvelus

Alus leikattiin 89-tykkiseksi kaksikantiseksi toisen luokan linjalaivaksi, kun siihen asennettiin 1. huhtikuuta – 12. joulukuuta 1859 höyrykone Chathamissa. HMS Conquerorin tuhouduttua 1861 se nimettiin vuotta myöhemmin HMS Conqueroriksi. Alus oli 1864 Kiinan asemalla päällikkönään William Luard. Se poistettiin palveluksesta 1866.
Alus nimettiin 1877 HMS Warspiteksi ja siirrettiin koululaivaksi Greenhitheen Woolwichiin. Alus tuhoutui 1918 tulipalossa.
Guldsmedshyttanin kirkko

| Guldsmedshyttanin kirkko Guldsmedshyttans kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Västeråsin hiippakunta
Seurakunta:  Linde bergslags församling
Tyylisuunta:  Uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Guldsmedshyttanin kirkko (ruots. Guldsmedshyttans kyrka) on Ruotsissa Lindesbergin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu uusgoottilaiseen tyyliin vuosina 1893–1895 arkkitehti Ludvig Petersonin piirustusten mukaan. Kirkko rakennettiin, koska väkimäärä oli lisääntynyt ja Lindesbergin kirkkoon oli pitkä matka. Se on muurattu punaisista tiilistä ja on malliltaan kolmilaivainen, jossa keskilaiva on korkeampi kuin sivulaivat. Vuosien 1993–1994 remontissa palautettiin muun muassa aikaisemmin päällemaalattuina olleita koristemaalauksia ja rautaiset kattokruunut, jolloin kirkko sai takaisin suurimmaksi osaksi alkuperäisen ulkonäkönsä.
Käännös suomeksi
Ghostlines

| Ghostlines The Chant |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä–heinäkuu 2007; Studio Jive & Southcurve Studios
 Julkaistu: 10. maaliskuuta 2008
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: alternative rock, goottirock
 Kesto: 53.50
 Levy-yhtiö: Shadow World
The Chantin muut julkaisut
|   | Ghostlines 2008 | This Is the World We Know 2010 |
Ghostlines on suomalaisen rockyhtye The Chantin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Shadow World Records.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Jussi Hämäläinen, ellei toisin mainittu.
Green Waters – 5.15
Footmen – 4.30
Ghostlines – 2.41
Ode to the End (Thank You) – 6.32
Cold Comfort – 3.59
Wayfarer / Ghostlines Reprisal – 5.40
Crown – 5.51
The Breakdown – 3.55 (säv. Mari Jämbäck, Jussi Hämäläinen)
Secret Societies – 6.05 (säv. Mari Jämbäck, Jussi Hämäläinen)
The Only Friend – 9.22
Kokoonpano

Ilpo Paasela – laulu
Jussi Hämäläinen – kitara, laulu
Kimmo Tukiainen – kitara
Markus Forsström – bassokitara
Roope Sivén – rummut, lyömäsoittimet
Mari Jämbäck – kosketinsoitin, piano
Veikko Sutinen – trumpetti (kappale 9)
Kokoonpano > Tuotanto

Jukka Varmo – äänittäjä
Mikko Herranen – miksaaja
Svante Forsbäck – masteroija
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Ghostlines discogs.com -sivustolla
HMS Waterwitch (J304)

| HMS Waterwitch |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Lobnitz & Co., Renfrew
Kölinlasku:  15. elokuuta 1942
Laskettu vesille:  22. huhtikuuta 1943
Palveluskäyttöön:  6. elokuuta 1943
Loppuvaihe:  romutettu 1970
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 030 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  VTE: 2 400 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 4" (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Waterwitch (viirinumerot J304 ja M304) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Renfrew'stä Lobnitz et Companyltä, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1942. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1943 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 6. elokuuta.
Palvelus

Alus romutettiin 1970 Antwerpenissä.
HMS Brilliant (H84)

| HMS Brilliant |
| --- | --- |
 HMS Brilliant

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter and Wigham Richardson Ltd., Wallsend
Kölinlasku:  8. heinäkuuta 1929
Laskettu vesille:  9. lokakuuta 1930
Palveluskäyttöön:  21. helmikuuta 1931
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 18. elokuuta 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 360 t (standardi) 1 790 t (max)
Pituus:  98,5 m
Leveys:  9,83 m
Syväys:  3,73 m
Koneteho:  34 000 hv (25,4 MW)
Nopeus:  32,25 solmua (65 km/h)
Miehistöä:  138
Aseistus
Aseistus:  4  4,7" (120 mm) tykkiä 2 × 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Brilliant (viirinumero H84) oli Britannian kuninkaallisen laivaston B-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 22. maaliskuuta 1929 vuoden 1928 laivasto-ohjelmassa Wallsendistä Swan Hunter and Wigham Richardsonilta, missä köli laskettiin 8. heinäkuuta 1929. Alus laskettiin vesille 9. lokakuuta 1930 ja otettiin palvelukseen 21. helmikuuta 1931. Aluksen valmistuskustannukset olivat 221 638 puntaa ilman Amiraliteetin toimittamia ase- ja viestijärjestelmiä.
Palvelus > Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
Francis Cumberland Brodrick 14. maaliskuuta 1939 – 23. syyskuuta 1941
Arthur Geoffrey Poe 23. syyskuuta 1941 – 23. maaliskuuta 1943
John Smallwood 23. maaliskuuta 1943 – 25. syyskuuta 1944
John Aylmer McClure, DSC 25. syyskuuta – marraskuu 1944
John Pringle marraskuu 1944 – helmikuu 1945
Douglas Leigh Satterford, DSC helmikuu – kesäkuu 1945
Arthur Reginald Willis Sayle, RD kesäkuu 1945 –
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Uboat.net - SS Leopoldvillen uppoaminen(englanniksi)
B-luokan hävittäjät
HMS Sovereign (S108)

| HMS Sovereign |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  VSEL, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  18. syyskuuta 1970
Laskettu vesille:  17. helmikuuta 1973
Palveluskäyttöön:  11. heinäkuuta 1974
Poistui palveluskäytöstä:  12. syyskuuta 2006
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 400 t (pinnalla) 4 900 t (sukelluksissa)
Pituus:  82,9 m
Leveys:  9,8 m
Syväys:  8,2 m
Koneteho:  15 000 shp
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 30 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  13 upseeria ja 103 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  5 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Sovereign (viirinumero S108) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin 16. maaliskuuta 1969 Vickers Shipbuilding and Engineering Limitediltä (VSEL) Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 18. syyskuuta 1970. Se laskettiin vesille 17. helmikuuta 1973 ja valmistui 11. heinäkuuta 1974.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 12. syyskuuta 2006.
HMS Welfare (J356)

| HMS Welfare |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Lobnitz & Co., Renfrew
Kölinlasku:  8. helmikuuta 1943
Laskettu vesille:  15. heinäkuuta 1943
Palveluskäyttöön:  4. huhtikuuta 1944
Loppuvaihe:  romutettu 1957
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 030 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  VTE: 2 400 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 4" (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Welfare (viirinumerot J356 ja M356) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Renfrew'stä Lobnitz et Companyltä, missä köli laskettiin 8. helmikuuta 1943. Se laskettiin vesille samana vuonna 15. heinäkuuta ja liitettiin laivastoon 4. huhtikuuta 1944.
Palvelus

Alus romutettiin 1957 Grays Vernonilla.
HMS Sparrowhawk (1912)

| HMS Sparrowhawk |
| --- | --- |
 HMS Sparrowhawk

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter and Wigham Richardson, Wallsend
Kölinlasku:  17. lokakuuta 1911
Laskettu vesille:  12. lokakuuta 1912
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1913
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 31. toukokuuta 1916
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 072 t 1 300 t (max)
Pituus:  81,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,2 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  24 500 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  73
Aseistus
Aseistus:  3 × BL 4 tuuman Mk VIII -tykkiä 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Sparrowhawk oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 17. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 12. lokakuuta 1912 ja valmistui toukokuussa 1913.
Palvelus

Alus upposi 31. toukokuuta 1916 Skagerrakin taistelussa.
HMS Victorious (1808)

| HMS Victorious |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Balthazar & Edward Adams, Bucklers Hard
Kölinlasku:  helmikuu 1805
Laskettu vesille:  20. lokakuuta 1808
Palveluskäyttöön:  joulukuu 1808
Poistui palveluskäytöstä:  elokuu 1814
Loppuvaihe:  romutettu 1861
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 724 bm
Pituus:  52,73 m (tykkikansi) 43,22 m (köli)
Leveys:  14,58 m
Syväys:  6,32 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Miehistöä:  590
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Victorious oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1808 vesillelaskettu Swiftsure-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 21. joulukuuta 1803 Balthazar & Edward Adamsilta Bucklers Hardista, missä köli laskettiin helmikuussa 1805. Alus laskettiin vesille 20. lokakuuta 1808 ja valmistui 7. marraskuuta 1808 - 2. maaliskuuta 1809. Aluksen valmistuskustannukset olivat 41 796 puntaa sisältäen varustamisen.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen joulukuussa 1808 päällikkönään George Hammond, jonka alaisuudessa se osallistui Walcheronin operaatioihin vuonna 1809. Alus lähti 20. marraskuuta 1809 Välimerelle päällikkönään lokakuussa alukselle saapunut John Talbot. Aluksen miehistö valtasi 22. helmikuuta 1812 Adrianmerellä yhdessä HMS Weazelin kanssa Ranskan laivaston 74-tykkisen linjalaivan Le Rivolin, jolloin miehistöstä sai surmansa 27 ja 99 haavoittui mukaan lukien aluksen päällikkö Talbot. Thomas Ladd Peake otti päällikkyyden ja vei aluksen takaisin Britteinsaarille.
Alus lähti 20. marraskuuta 1812 Pohjois-Amerikkaan Talbotin palattua aluksen päälliköksi. Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1814 ja se siirrettiin maalis-huhtikuussa 1815 Portsmouthissa reserviin. Alus muutettiin huhti-toukokuussa 1826 vastaanottoalukseksi Portsmouthissa, missä aluksen romutus saatiin päätökseen 21. joulukuuta 1861.
HMS Repulse (1803)

| HMS Repulse |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Frances Barnard and Company, Deptford
Kölinlasku:  syyskuu 1800
Laskettu vesille:  22. heinäkuuta 1803
Loppuvaihe:  romutettu 1820
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 709 bm
Pituus:  53 m (tykkikansi)
Leveys:  14,43 m
Syväys:  6,1 m
Koneteho:  purjeet
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Repulse oli Britannian kuninkaallisen laivaston Repulse-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 4. helmikuuta 1800 Deptfordista Frances Barnard and Companyltä, missä köli laskettiin syyskuussa 1800. Se laskettiin vesille 21. heinäkuuta 1803 ja valmistui sekä varustettiin 1. elokuuta - 5. lokakuuta  Woolwochissa.
Palvelus

Alus osallistui 1805 Cape Finisterren taisteluun. Se oli 1807 Välimeren laivastossa osallistuen Dardanellien operaatioihin sekä Aleksandrian retkeen. Alus romutettiin 1820.
HERMES

HERMES on ohjelmistokehitysmenetelmistö joka alkujaan pohjautuu V-malliin. HERMES on vaihepohjainen menetelmä jossa osa vaiheista voidaan toistaa. Sitä voi muokata tarpeiden mukaan PowerUser-työkalulla. Osa-mallit kuvaavat toimintojen päällekkäiset vaiheet. HERMES on tulos-suuntautunut ja tarjoaa näkymiä rooleista ja proseduureista.
Esittely

HERMES on Sveitsin hallituksen kehittämä ohjelmistokehitysmenetelmistö. Se kehitettiin Englannin ja Saksan hallitusten esimerkkien rohkaisemana. HERMES on ollut käytössä yli 30 vuotta ja pohjautuu saksalaiseen V-malliin. "HERMES, projektien johtaminen IT-alalla" on Sveitsin liittoneuvoston hallinnon avoin standardi. RUP:n integroiminen HERMES:iin on työn alla. Täydellinen dokumentaatio on saatavilla Internetistä ja se löytyy myös HERMES PowerUser-työkalusta.
Projektinohjausmenetelmänä HERMES on ollut käytössä jo vuodesta 1975 (laajoja muutoksia vuosina 1986 ja 1995) Sveitsin julkisessa hallinnossa sekä lukuisissa yrityksissä. HERMES:in sisältö on rakennettu siten, että viittauksia liittovaltion hallinnon ympäristöön on vältetty niin paljon kuin mahdollista.
Komponentit

Käsikirja
PowerUser, Eclipe
Tuki ja yksityiskohtaiset vaatimusmäärittelyt tuloksista, vaiheista, aktiviteeteista ja roolivastuista
HERMES kotisivut
Uutislehti (saksaksi ja ranskaksi)
Viisi keskeistä osa-mallia

Projektinhallinta
Laadunvarmistus
Tuotteenhallinta
Riskienhallinta
Markkinointi
Aiheesta muualla

HERMES-menetelmän kotisivut ja portaali HERMES-resursseihin.
HMS Relentless (H85)

| HMS Relentless |
| --- | --- |
 HMS Relentless joulukuussa 1942

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Brown and Company, Clydebank
Kölinlasku:  20. kesäkuuta 1941
Laskettu vesille:  15. heinäkuuta 1942
Palveluskäyttöön:  30. marraskuuta 1942
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1971
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 732 t (standardi) 2 464 t (kuormattu)
Pituus:  109,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,9 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  40 000 hv (30 MW)
Nopeus:  36 solmua (67 km/h)
Miehistöä:  237
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk IX yksiputkisina CP Mk XVIII -asennuksina 4 × QF 2 naulan Mk VIII neliputkisena Mk VII asennuksena 6 × Oerlikon 20 mm yksiputkisina P Mk III -asennuksina 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea 4 × syvyyspomminheitintä ja 2 kiskoa, joissa yhteensä 70 syvyyspommia
HMS Relentless (viirinumero H85) oli Britannian kuninkaallisen laivaston R-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin toukokuussa 1940 neljännessä hätälaivueessa (engl. 4th Emergency Flotilla) Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Glasgow'sta. Tilaus kuitenkin siirrettiin John Brown and Companylle Clydebanksiin, jossa valmistuksen aloittaminen viivästyi Norjan taisteluiden ja Dunkerquen evakuoinnin vaurioiden korjaamisen vuoksi. Köli laskettiin 20. kesäkuuta 1941. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1942 ja valmistui vuoden lopulla 30. marraskuuta.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1968, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Portsmouthissa. Alus sijoitettiin 1970 poistolistalle ja myytiin 29. huhtikuuta 1971 J. W. Wardille. Alus saapui hinattuna kesäkuussa Inverkeithingiin romutettavaksi.