stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bosnia ja Hertsegovina Eurovision laulukilpailussa

| Bosnia ja Hertsegovina |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  BHRT
Esiintymiset
Esiintymiskerrat:  19
Ensiesiintyminen:  1993
Paras sijoitus:  3. (2006)
Huonoin sijoitus:  22. (1996)
Paras pistemäärä:  229
Huonoin pistemäärä:  13
Marija Šestić Helsingissä 2007
Dalal & Deen Tukholmassa 2016
Bosnia ja Hertsegovina osallistui Eurovision laulukilpailuun ensimmäisen kerran vuonna 1993. Se on jättänyt välistä vuosien 1998, 2000 ja 2017 kilpailut. Maa oli yhtäjaksoisesti poissa kisoista vuosina 2013–2015. Maan yleisradioyhtiö on kärsinyt talousvaikeuksista, joiden takia maa on pystynyt vuoden 2012 jälkeen osallistumaan kisoihin vain kerran, vuonna 2016.
Bosnia ja Hertsegovinan kilpailukappale on vuodesta 2006 valittu sisäisesti, eli PBSBiH kutsuu artistin edustamaan maata. Julkinen karsinta Bosnia ja Hertsegovinassa järjestettiin viimeksi vuonna 2005. Maa on päässyt vuotta 2016 lukuun ottamatta aina semifinaalista finaaliin, kun se on osallistunut Euroviisuihin.
Bosnia ja Hertsegovinan tähän mennessä korkein sijoitus on kolmas sija, jonka saavutti Hari Mata Hari kappaleellaan "Lejla" Eurovision laulukilpailussa 2006.
Kappaleet on yleensä esitetty bosniaksi. Englanniksi maan edustaja on laulanut vuosina 2004, 2005, 2010 ja 2011.
Sijoitukset

| Vuosi | Esittäjä | Kappale | Finaali> Sijoitus | Finaali> Pisteet | Semifinaali> Sijoitus | Semifinaali> Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Fazla | Sva bol svijeta | 16. | 27 | 2. | 52 |
| 1994 | Alma & Dejan | Ostani kraj mene | 15. | 39 | Ei semifinaaleja | Ei semifinaaleja |
| 1995 | Davor Popović | Dvadeset prvi vijek | 19. | 14 | Ei semifinaaleja | Ei semifinaaleja |
| 1996 | Amila Glamočak | Za našu ljubav | 22. | 13 | 21. | 29 |
| 1997 | Alma Čardžić | Goodbye | 18. | 22 | Ei semifinaaleja | Ei semifinaaleja |
| 1999 | Dino & Beatrice | Putnici | 7. | 86 | Ei semifinaaleja | Ei semifinaaleja |
| 2001 | Nino Pršeš | Hano | 14. | 29 | Ei semifinaaleja | Ei semifinaaleja |
| 2002 | Maja Tatić | Na jastuku za dvoje | 13. | 33 | Ei semifinaaleja | Ei semifinaaleja |
| 2003 | Mija Martina | Ne brini | 16. | 27 | Ei semifinaaleja | Ei semifinaaleja |
| 2004 | Deen | In The Disco | 9. | 91 | 7. | 133 |
| 2005 | Feminnem | Call Me | 14. | 79 | Automaattisesti finaalissa | Automaattisesti finaalissa |
| 2006 | Hari Mata Hari | Lejla | 3. | 229 | 2. | 267 |
| 2007 | Marija Šestić | Rijeka bez imena | 11. | 106 | Automaattisesti finaalissa | Automaattisesti finaalissa |
| 2008 | Elvir Laković Laka | Pokušaj | 10. | 110 | 9. | 72 |
| 2009 | Regina | Bistra voda | 9. | 106 | 3. | 125 |
| 2010 | Vukašin Brajić | Thunder and Lightning | 17. | 51 | 8. | 59 |
| 2011 | Dino Merlin | Love in Rewind | 6. | 125 | 5. | 109 |
| 2012 | Maya Sar | Korake ti znam | 18. | 55 | 6. | 77 |
| 2016 | Dalal & Deen feat. Ana Rucner & Jala | Ljubav je | – | – | 11. | 104 |
Kapellimestarit

Vuosina 1956–1998 Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Bosnia ja Hertsegovina osallistui myös vuoden 1993 Eurovision laulukilpailun esikarsintaan Kvalifikacija za Millstreet, jossa Bosnia ja Hertsegovinan kappaletta johti Esad Arnautalić.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Bosnia ja Hertsegovinan kapellimestarit 1993–1997
| Vuosi | Nimi |  |  |
| 1993 | Noel Kelehan (kilpailun irlantilainen pääkapellimestari) |  |  |
| 1994 | Sinan Alimanović |  |  |
| 1995 | Sinan Alimanović |  |  |
| 1996 | Sinan Alimanović |  |  |
| 1997 | Sinan Alimanović |  |  |
Bill Lindsay

| Bill Lindsay |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. toukokuuta 1971 (ikä 53)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2007
Seurat:  Quebec Nordiques (NHL) Halifax Citadels (AHL) Florida Panthers (NHL) Calgary Flames (NHL) San Jose Sharks (NHL) Montreal Canadiens (NHL) Hamilton Bulldogs (AHL) Atlanta Thrashers (NHL) Chicago Wolves (AHL) Long Beach Ice Dogs (ECHL) Syracuse Crunch (AHL) Kölner Haie (DEL)
NHL-varaus:  103. varaus, 1991 Quebec Nordiques
Bill Lindsay (s. 17. toukokuuta 1971) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Pelaajaura > Juniorivuodet

Ennen ammattilaisuransa aloittamista Lindsay pelasi viimeiset juniorivuotensa BCJHL:n Vernon Lakersissä ja WHL:n Tri-City Americansissa. Hän teki WHL:ssä pelaaminaan kolmena vuotena, 1989–1992, yhteensä 120 runkosarjamaalia, ja tuli kerran, vuonna 1992, nimetyksi sarjan läntisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen.
Pelaajaura > Ammattilaisura

Lindsay sai NHL-varauksen, kun Quebec Nordiques varasi hänet numerolla 103 varaustilaisuuden 1991 viidennellä kierroksella. Hän pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa jo varauksensa jälkeisellä kaudella, kaudella 1991–1992, josta suurin osa kului kuitenkin vielä WHL:ssä. Kauden 1992–1993 hän pelasi osaksi NHL:ssä ja osaksi Nordiquesin farmijoukkueessa Halifax Citadelsissä AHL:ssä. Vuonna 1993 Lindsay siirtyi tulokasseura Florida Panthersiin, joka varasi hänet tuon vuoden kesäkuussa olleessa laajennusvaraustilaisuudessa.
Lindsay edusti Florida Panthersia seitsemällä kaudella, ensin kauden 1993–1994 alusta kauden 1998–1999 loppuun ja uudelleen kaudella 2001–2002. Kaudella 1995–1996 hän oli osa Stanley Cupin voitosta pelattuihin loppuotteluihin edennyttä Panthersin joukkuetta. Hän teki pudotuspeleissä 1996 kymmenen tehopistettä 22:ssa ottelussa, viisi maalia, muun muassa Panthersin ensimmäisen pudotuspelisarjavoiton ratkaisseen maalin Boston Bruinsia vastaan, ja yhtä monta syöttöpistettä.
Lindsay siirtyi syyskuussa 1999 Calgary Flamesiin pelaajakaupassa, jossa Panthers sai vaihdossa puolustaja Todd Simpsonin. Hän edusti Flamesiä maaliskuuhun 2001 asti, jolloin San Jose Sharks hankki hänet vaihdossa kahdeksannen kierroksen varausvuoroon varaustilaisuudessa 2001. Elokuussa 2001, pelattuaan Sharksissa vain kauden 2000–2001 lopun, hän palasi vapaana pelaajana Florida Panthersiin, josta siirtyi maaliskuussa 2002 waivers-listan kautta Montreal Canadiensiin. Hän pelasi kaudella 2002–2003 Canadiensin lisäksi Hamilton Bulldogsissa AHL:ssä ja kaudella 2003–2004, joka jäi hänen NHL-uransa viimeiseksi, Atlanta Thrashersissa NHL:ssä sekä Chicago Wolvesissa AHL:ssä. Maaliskuussa 2004 Washington Capitals poimi hänet waivers-listalta, mutta hän ei edustanut seuraa yhdessäkään NHL-ottelussa.
Lindsay pelasi 13 kautta kestäneellä NHL-urallaan 777 runkosarja- ja 42 pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa 224 tehopistettä, 83 maalia ja 141 syöttöpistettä. Eniten pisteitä hän teki kausina 1995–1996 ja 1996–1997, molempina 34. Lindsayn pelaajaura jatkui NHL-vuosien jälkeen vielä vuoteen 2007 asti. Hän pelasi kauden 2004–2005 kokonaan Long Beach Ice Dogsissa ECHL:ssä ja aloitti kauden 2005–2006 Syracuse Crunchissa AHL:ssä, kunnes siirtyi Kölner Haieen Saksan jääkiekon pääsarjaan DEL-liigaan. Hän pelasi Saksassa kahden kauden ajan.
Pelaajaura > Maajoukkue

Lindsay edusti Yhdysvaltoja yksissä jääkiekon aikuisten arvokilpailuissa, maailmanmestaruuskilpailuissa 1994. Hän pelasi turnauksessa viisi ottelua ja teki neljä tehopistettä, kolme maalia ja yhden syöttöpisteen. Hän oli mukana myös yksissä nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 1991.
Pelaajauran jälkeen

Pelaajauransa jälkeen Lindsay on toiminut jääkiekon asiantuntijakommentaattorina radiossa (Florida Panthers Radio Network) ja televisiossa (FOX Sports Florida). Hän asuu vaimonsa Karin kanssa Boca Ratonissa, Floridassa.
Artur Kotenko

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. elokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Tallinna, Viro
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: FF Jaro
Pelinumero: 1
Junioriseurat
1992–1993: FC Puuma Tallinn
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–1999 | KSK Vigri Tallinn | 9 | (0) |
| 1999 | FC Lantana Tallinn | 10 | (0) |
| 2000 | Kauhajoen Karhu | 9 | (0) |
| 2000 | FC Maardu | 5 | (0) |
| 2001 | AS Levadia Pärnu | 5 | (0) |
| 2001–2007 | FC Levadia Tallinn | 142 | (1) |
| 2008 | Sandnes Ulf | 27 | (0) |
| 2009–2010 | Viking FK | 2 | (0) |
| 2010–2011 | AE Paphos | 6 | (0) |
| 2011 | Ravan Baku | 4 | (0) |
| 2012– | FF Jaro | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Artur Kotenko (s. 20. elokuuta 1981 Tallinna, Viro) on virolainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa Veikkausliigan FF Jarossa.
Boulevard Haussmann

Boulevard Haussmann
Boulevard Haussmann on puistokatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 8. arrondissementissa ja 9. arrondissementissa. Se on nimetty Pariisin 1800-luvun loppupuolen kaupunkiuudistuksen johtajan, paroni Georges Eugène Haussmannin mukaan
Boulevard Haussmann on eräs Pariisin tyylikkäimmistä kaduista, joka ulottuu Avenue de Friedlandilta aina Boulevard Montmartrelle saakka. Bulevardi on kaksi kilometriä pitkä, ja se kulkee sekä 8. että 9. arrondissementin halki. Kadulla on kaksi suurta ja perinteikästä tavarataloa, Printemps ja Galeries Lafayette Haussmann. Myös Pariisin oopperan rakennus Palais Garnier on Boulevard Haussmannin varrella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boulevard Haussmann Wikimedia Commonsissa
Arabiankielinen Wikipedia

Arabiankielisen Wikipedian logo.
Arabiankielinen Wikipedia (arab. ويكيبيديا العربية) on Wikipedian arabiankielinen versio. Se aloitti heinäkuussa 2003. Nykyään artikkeleita on yli 
1 195 277 (30.11.2022) ja se on 17. suurin Wikipedia.
9. joulukuuta 2010 mennessä arabiankieliseen Wikipediaan oli luotu 139 116 artikkelia, 795 040 sivua ja 333 039 rekisteröitynyttä käyttäjää.
Arabiankielinen Wikipedia eroaa taitoltaan useimmista muista, koska arabiaa kirjoitetaan oikealta vasemmalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arabiankielinen Wikipedia Wikimedia Commonsissa
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Arokotka

| Arokotka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Aquilinae
Suku::  Aquila
Laji::  nipalensis
Kaksiosainen nimi
 Aquila nipalensis  Hodgson, 1833 
 Vaaleanvihreä - pesimisalue, Sininen - talvehtimisalue, Tummanvihreä - esiintyy ympäri vuoden
Alalajit
 A. n. nipalensis  A. n. orientalis 
Katso myös
   Arokotka Wikispeciesissä   Arokotka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Arokotkan munia.
Arokotka (Aquila nipalensis) on suurikokoinen päiväpetolintu; Suomessa suurharvinaisuus.
Koko ja ulkonäkö

Pituus 62–74 cm, siipien kärkiväli 165–190 cm
Muistuttaa pikkukiljukotkaa ja kiljukotkaa, savannikotkaa ja muitakin kotkalajeja ja on erittäin vaikea erottaa näistä. Suuri, rotiskomainen leveäsiipinen ja lyhytpyrstöinen petolintu.
Nuorilla siiven alapeitinhöyhenillä vaalea vyö, muuten väritys vaihtelee. Vanhat linnut tumman harmaanruskeita, joskus lähes mustia. Siipisulilla karkeata poikkijuovitusta.
Levinneisyys

Arokotka on muuttolintu. Se pesii Venäjän Kalmukiasta, Kazakstaniin, Kirgisiaan, Kiinaan ja Mongoliaan ulottuvalla alueella. Vuonna 2015 Turkista löydettiin myös pesimäalue, mutta sen suuruus ei ole tiedossa. Aiemmin laji pesi myös Moldovassa, Romaniassa ja Ukrainassa. Pesimättömät linnut haahuilevat pohjoiseen pesimäalueista, näitä harhautuu säännöllisesti Länsi- ja Pohjois-Eurooppaan. Suomessa arokotka on lähes jokavuotinen suurharvinaisuus pääasiassa kesäisin.
Venäjän Euroopan puoleiselta osalta, Kazakstanin länsiosista ja Turkista linnut muuttavat talveksi Lähi-itään, Arabiaan ja Afrikan itäisiin ja eteläosiin osiin. Itäisimmät kannat puolestaan muuttavat talveksi eteläiseen ja kaakkoiseen Aasiaan.
Lisääntyminen

Arokotka pyöräyttää 1–3 munaa puussa olevaan pesään.
Ravinto

Arokotka syö pesimäalueillansa pääosin pieniä nisäkkäitä. Siiselit ovat paikallisesti suurinta herkkua. Itä-Afrikassa laji syö jyrsijöitä, mutta Etelä-Afrikassa termiittejä ja miljoonakutojia.
Aiheesta muualla

Arokotka Lintukuva-verkkopalvelussa
Ay Carmela

Musiikkinäyte
Kaksi Espanjan sisällissodan aikaista laulua, joista  versio kuullaan toisena.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Ay Carmela (myös El Paso del Ebro ja Viva la XV Brigada) on vanha espanjalainen kansansävelmä, joka tunnetaan erityisesti Espanjan sisällissodan aikaisena tasavaltalaisten lauluna. Sen sävel on kuitenkin peräisin jo 1800-luvun alusta Espanjan itsenäisyyssodan ajalta. Kappaleen suosituimmista sanoituksista El Paso del Ebro -nimellä tunnettu versio viittaa vuonna 1938 käytyyn Ebron taisteluun ja Viva la XV Brigada puolestaan kansainvälisiin prikaateihin kuuluneeseen XV prikaatiin.
Suomessa

Kappale kuullaan useina eri muunnoksina vuonna 1980 valmistuneessa Mikael Wahlforssin elokuvassa Espanjankävijät, joka kertoo sisällissodan suomalaisista vapaaehtoisista. Elokuvassa sen esittää muun muassa Heikki Valpolan yhtye.
Arnold Nordling

Arnold Nordling
Henrik Arnold Nordling (27. maaliskuuta 1889 Pohja – 12. joulukuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston pohjoismaisen filologian professori 1939–1947 ja tutki ruotsin ja islannin kielen historiaa ja riimukirjoituksia.
Nordling pääsi ylioppilaaksi 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1911 ja filosofian lisensiaatiksi 1920. Hän opiskeli Göteborgissa 1926–1929 ja Uppsalassa 1930–1932 sekä asui useaan otteeseen Islannissa.
Nordling oli Helsingin yliopiston kirjastossa ylimääräisenä amanuenssina 1911–1915 sekä nuorempana assistenttina ja sitten alikirjastonhoitajana 1920–1928. Helsingin yliopiston ruotsinkielen dosenttina Nordling oli vuodesta 1924 alkaen ja vuodesta 1937 hän hoiti yliopiston pohjoismaiden filologian ja ruotsinkielen avoinna ollutta professorin virkaa.
Nordling väitteli 1919 aiheenaan, miten muinaisruotsin ja vanhemman nykyruotsin sanojen yhteenkirjoittamisen avulla voidaan osoittaa erilaisia painotuksia. Hänen erikoisalaansa oli myös dialektologia ja muut pohjoismaiset kielet. Hänen aikanaan opetus laajeni käsittämään pakolliset ruotsin ja tanskan kurssit.
Julkaisut

Om sammanskrivning och särskrivning av sammansättning i fornsvenska och äldre nysvenska urkunder såsom ett medel att beteckna olika betoning. Svenska litteratursällskapet i Finland, 1920. – Sarjat: Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 150, 0039-6842; ja Studier i nordisk filologi 11, 1, 0356-0376
Ordskatten i Södermannalagens textcodex, samlad och ordnad av Arnold Nordling. Finska vetenskapssocieten, 1928. Sarja: Acta Societatis scientiarum Fennicae Tom. 49, 5, 0788-6934
Hwar är sina wilda win : ett ordspråk och ett textavsnitt i Konungastyrelsen, Svenska litteratursällskapet i Finland, 1945. Sarja:Studier i nordisk filologi 31-32, 0356-0376 ja Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 299, 0039-6842
Artur Kuciapski

| Mitalit> Maa:  Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Puola.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:  Puola> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Zürich 2014 | 800 m |  |
Artur Kuciapski (s. 26. joulukuuta 1993) on puolalainen keskimatkojen juoksija. Kuciapski edustaa AZS-AWF Varsovaa. Hänen valmentajansa on Andrzej Wołkowycki.
Zürichin EM-kisoissa 2014 Kuciapski sijoittui toiseksi maanmiehensä Adam Kszczotin jälkeen ennätyksellään 1.44,89. Hän voitti kultaa Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2015. Pekingin MM-kisoissa 2015 Kuciapski jäi alkueriin. Hän kuului Puolan joukkueeseen, joka sai IAAF World Relays -kilpailuissa pronssia 4 × 800 metrin viestissä 2017.
Bokeo

Bokeo (laoksi ບໍ່ແກ້ວ, suomeksi "Kivikaivos") on provinssi Laosin pohjoisosissa. Provinssi on rikastunut kaivostoiminnan avulla. Bokeon pääkaupunki on Mekong-joen varrella sijaitseva 17 000 asukkaan Ban Houayxay. Bokeon pinta-ala on 6 196 neliökilometriä. Vuoden 2015 väestönlaskennassa maakunnassa oli   179 300 asukasta.
Provinssi perustettiin vuonna 1983, kun se irtosi Louang Namthan provinssista.
Bokeon sijainti Laosissa.
Piirikunnat

Bokeo on jaettu kuuteen piirikuntaan (muang), jotka ovat:
Houixai
Meung
Nam You
Paktha
Pha Oudom
Tonpheung
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bokeo Wikimedia Commonsissa
Bokeo Laosin matkailutoimiston sivuilla (englanniksi)
Laosin provinssit
Provinssit: Attapu | Bokeo | Bolikhamxai | Champasak | Houaphan | Khammouan | Loung Namtha | Luang Prabang | Oudomxai  | Phongsali | Salavan | Savannakhet | Vientiane | Xaignabouli | Xekong | Xieng Khouang
Kunnat: Vientiane
Erityisalueet: Xaisomboun
Baigongin piiput

Baigongin piiput ovat piipunkaltaisia muodostumia lähellä Baigonginvuorta, Qinghain maakunnassa, Kiinassa. Kaksi piippua on luolassa pyramidia muistuttavassa luonnonmuodostelmassa vuorella ja lisää on Tosonjärven rannalla 80 metriä vuorelta. Piippuja on pidetty todisteena avaruusolentojen vierailuista Maan päällä.
Boulevard Périphérique

Périphérique Porte Dauphinen kohdalla
Boulevard Périphérique
Boulevard périphérique on Pariisin moottoritiemäinen, 35,04 kilometriä pitkä kehätie. Tien rakentaminen alkoi 1956, ja se valmistui 25. toukokuuta 1973.
Tie rakennettiin 1920-luvulla puretun Pariisin puolustusmuurin jättämälle avoimelle alueelle. Kaupungin raja kulkee tietä pitkin tai hyvin lähellä sitä kaikkialla muualla paitsi suurten puistoalueiden, Bois de Boulognen ja Bois de Vincennesin kohdalla, jotka kuuluvat Pariisiin, mutta sijaitsevat kehätien ulkopuolella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pariisin kehätien sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Anna Kleveläinen

Anna Kleveläinen Hans Holbein nuoremman mukaan. Muotokuva riippuu nykyään Louvren taidemuseossa.
Anna Kleveläinen (22. syyskuuta 1515 – 16. heinäkuuta 1557) oli Englannin kuningas Henrik VIII:n neljäs puoliso tammikuun 6. päivästä heinäkuun 9. päivään vuonna 1540.   Anna Kleveläinen on jäänyt historiaan "flaamilaisena tammana" tai "rumana kuningattarena", mutta nykyään historioitsijat ovat eri mieltä tästä tulkinnasta.
Lapsuus, nuoruus ja kihlaus

Anna syntyi syyskuun 22. päivänä 1515 Düsseldorfissa, Kleven herttuakunnan hallitsijan Johannes III:n (k. 1538) perheeseen. Sittemmin hänen veljestään Vilhelm IV:stä tuli Kleven, Jülichin ja Bergin herttua, joka tunnettiin nimellä ”Vilhelm Rikas”. Annan vanhempi sisar Sybille oli naimisissa Saksin vaaliruhtinas Juhana Fredrikin kanssa, joka johti Saksan protestanttista liittoumaa ja tunnettiin protestantismin puolustajana. Anna Kleveläisen veli Vilhelm oli itse katolinen, mutta politiikan myötä perheestä tuli sopivia liittolaisia Henrik VIII:lle reformaation jälkimyllerryksessä, ja kuningas Henrik VIII:n kansleri Thomas Cromwell kannusti suuresti herraansa avioitumaan Kleven prinsessan kanssa. Taiteilija Hans Holbein lähetettiin maalaaman Anna Kleveläisestä muotokuvaa, ja Henrik VIII ihastui lopputulokseen. Oli tavallista, että hovimaalarit imartelivat mallejaan maalatessaan merkittävien henkilöiden muotokuvia. Kun Henrik VIII lopulta tapasi morsiamensa, hän ei kuitenkaan pitänyt tämän ulkonäöstä. Joskus on väitetty Hans Holbeinin maalanneen piiloon Annan rokonarvet, mutta Holbein oli myöhemminkin kuninkaan suosiossa, eikä kuningas tunnu syyttäneen häntä mistään.
Käsitys Anna Kleveläisestä ”rumana kuningattarena” on säilynyt monissa perinteisissä historiankirjoissa. Nykyään on kuitenkin todettu, että oli paljon todennäköisempää, että Anna Kleveläinen piti Henrikiä rumana (kuningas oli vuonna 1540 jo hyvin lihava) ja sitten tahallaan aiheuttanut sen, ettei kuningas pitäisi hänestä.
Toisen teorian mukaan pariskunta ei yksinkertaisesti tullut toimeen ja erosi sittemmin sulassa sovussa: Anna oli kasvanut pienessä syrjäisessä hovissa Düsseldorfissa, eikä hän ollut kiinnostunut Henrikin hovin musikaalisista ja kirjallisista harrastuksista. Tätä teoriaa tukee se hyvä kohtelu, jota Anna sai osakseen pariskunnan erottua.
Avioliitto ja sen mitätöinti

Henrik VIII ja Anna Kleveläinen vihittiin tammikuun 6. päivänä 1540 Greenwichin palatsissa Lontoossa huolimatta siitä, että liitto epäilytti todistettavasti ainakin Henrikiä. Elämäkertoja Karen Lindsey huomauttaa, ettei Annakaan voinut pitää lihavaa kuningasta hurmaavana ja haluttavana aviomiehenä. Avioliittoa ei ilmeisesti koskaan pantu täytäntöön, sillä Henrik valitti lääkärilleen ja hovimiehilleen Annan olevan niin vastenmielinen, ettei hän kyennyt siihen.
Avioliitto mitätöitiin heinäkuun 9. päivänä 1540 juuri sillä perusteella, ettei sitä ollut koskaan pantu täytäntöön. Anna Kleveläinen sai anteliaan sopimuksen mukaan muun muassa Heverin linnan, joka oli kuulunut Henrikin appivanhemmille, Boleynin perheelle. Lisäksi hän sai Englannin prinsessan arvonimen, ja hänen entinen aviomiehensä kutsui häntä ”sisarekseen”. Ehtona oli, ettei Anna Kleveläinen poistuisi Englannista, ja niin hän viettikin siellä loppuelämänsä. Hän kuoli viimeisenä kaikista Henrikin kuudesta vaimosta heinäkuun 16. päivänä 1557, ja hänet haudattiin heistä ainoana useiden kuninkaiden ja kuningattarien hautapaikkaan, Westminster Abbeyyn. Anna Kleveläinen oli myöhemmässä elämässään kääntynyt katoliseen uskoon ja pysynyt hyvissä väleissä entisen tytärpuolensa prinsessa Marian kanssa, joka oli hänen kuollessaan kuningatar Maria I.
Anna Kleveläinen elokuvataiteessa

Elsa Lanchester näytteli kuningatar Anna Kleveläistä vuoden 1933 elokuvassa The Private Life of Henry VIII Charles Laughtonin vastanäyttelijättärenä. Hyväntuulisessa tapakomediassa Anna esittää tahallisesti vastenmielistä ja naiivia vaimoa saadakseen Henrikin ottamaan hänestä eron ja voidakseen löytää rakkautta jostakin muualta.
Vuonna 1970 Elvi Hale esitti pääroolia BBC:n 90-minuuttisessa televisiodraamassa Anne of Cleves vastanäyttelijöinään Keith Michell kuninkaana ja Molly Sugden Annan saksalaisena hovinaisena. Melko tarkasti tosiasioihin pohjautuvassa draamassa Anna saapuu Englantiin nuorena, naiivina ja toiveikkaana vain kohdatakseen kauhean tulevan miehensä. Hän ystävystyy nopeasti nuoren tytärpuolensa prinsessa Elisabetin kanssa ja rohkaisee Henrikiä, kun tämä ihastuu nuoreen Katariina Howardiin, jota esittää elokuvassa Angela Pleasence. Jenny Bos näytteli Annaa vuonna 1972 elokuvassa Henrik VIII:n kuusi vaimoa ja Catherine Siggins David Starkeyn dokumenttielokuvassa vuonna 2001. Vuonna 2003 Pia Girard esitti Anna Kleveläistä pienoissarjassa Henry VIII. Girardilla ei ole vuorosanoja, mutta hänen hahmonsa näyttäytyy kerran sängyssä odottamassa Henrikiä ja kerran kuninkaan hautajaisissa seitsemän vuotta myöhemmin.
Anna Kleveläisen onnetonta avioliittoa käsiteltiin myös draamasarjassa Tudors, jossa Annan roolissa nähtiin laulaja-näyttelijä Joss Stone.
Anna Kleviläistä näytteli Broadway-musikaalissa SIX Olivia Donalson ja West Endin samannimisessä musikaalissa Reca Oakley.
Anna Kleveläinen historiankirjoituksessa

Sir Horace Walpole nosti 1700-luvulla jälleen esiin myytin Anna Kleveläisestä ”flaamilaisena tammana”, rumuuden ruumiillistumana. Mielikuva istuu sitkeässä ja on yhä suosittu stereotyyppi. Useimmat historioitsijat ovat kuitenkin eri mieltä.
Avaimet käteen (kappale)

| ”Avaimet käteen” Arttu Wiskari |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 30. toukokuuta 2014
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.44
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Arttu Wiskarin muut singlet
| ”Ikuisesti kahdestaan” 2013 | ”Avaimet käteen” 2014 | ”Sirpa” 2014 |
"Avaimet käteen" on suomalaisartisti Arttu Wiskarin kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan Sirpaleet. Warner Music Finland julkaisi kappaleen tulevan albumin ensimmäisenä singlenä 30. toukokuuta 2014. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Janne Rintala ja sitä on ollut säveltämässä myös Mika Laakkonen.
Kappale kertoo talonrakentamisesta, ja sitä on verrattu jopa Leevi and the Leavingsin vuonna 1994 julkaistuun ”Vasara ja nauloja” -kappaleeseen.
Kappaleet

Avaimet käteen – 3.44