stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kristian Kuusela
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Slovakia 2019 | jääkiekko |  |
Kuusela edusti Suomea MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Kuuselasta tuli 36-vuotiaana kaikkiaan aikojen vanhin MM-kilpailuissa debytoinut suomalaispelaaja. Yhteensä hän pelasi 43 A-maaottelua tehopistein 4+7=11. Kuusela sai tililleen ensimmäisen A-maaottelunsa 31. elokuuta 2006 Česká Pojišťovna Cupin avausottelussa Liberecissä turnauksen isäntäjoukkue Tšekkiä vastaan. Hänet kuitenkin merkittiin Suomen ylimääräiseksi hyökkääjäksi, eikä Kuusela saanut peliaikaa. Ensimmäiset jääaikansa A-maajoukkueessa hän sai seuraavassa ottelussa 2. syyskuuta 2006 Venäjää vastaan, jolloin Kuusela sai myös syöttöpisteen Tomek Valtosen tekemään maaliin. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki taas seuraavassa ottelussa, turnauksen päätösottelussa 3. syyskuuta 2006 Ruotsia vastaan.
Kuusela pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2000. Yhteensä hän on pelannut 22 poikien maaottelua.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Kuusela oli nopea laitahyökkääjä, joka osasi pelata monipuolisesti eri hyökkääjän rooleissa. Hän osasi myös luoda hyvin maalipaikkoja ja hänellä oli myös hyvä laukaus. Anderssonin mukaan Kuusela luisteli nopeasti ja energisesti hyvällä lähtönopeudella. Hänen pienehkö kokonsa kuitenkin rajoitti Kuuselan peliä kaksinkamppailuissa. Hän laukoi oikealta.
Perhe

Kuuselalla on vaimo Salla, poika Maximilian (s. 2010) ja tytär Isabella (s. 2012).
Tilastot

Kuusela Oulun Kärppien paidassa kaudella 2009–2010. Hän voitti joukkueessa Suomenmestaruuden vuonna 2008 ja SM-hopeaa vuonna 2009.
Tehdas (televisiosarja)

| Tehdas |
| --- | --- |

Tyyli:  Draama
Kestoaika:  noin 40 minuuttia
Luoja(t):  Pirkko Saisio (käsikirjoittaja)
Pääosissa:  Tom Lindholm   Vera Kiiskinen   Hannele Lauri   Seela Sella   Pertti Sveholm   Elsa Saisio   Pentti Helin   Jaana Järvinen  Ulla Raitio
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  15. helmikuuta 2012 – 9. marraskuuta 2014
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  18
Tuotanto
Tuottaja(t):  Hilkka Salo
Ohjaaja(t):  Juha Lehtola Juha Rosma Jarmo Lampela
Käsikirjoittaja(t):  Pirkko Saisio
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Aiheesta muualla
IMDb 
Tehdas on suomalainen televisiosarja, jonka on käsikirjoittanut Pirkko Saisio. Sarja kertoo Lehtosen perheen omistamasta kenkätehtaasta 2010-luvun Etelä-Suomessa.
Sarja rakentuu kolmesta kuusiosaisesta tuotantokaudesta, joista kaksi kautta esitettiin Ylen TV2:ssa keväällä 2012 ja kolmas esitettiin syksyllä 2014.
Sarjan alkujaksot kertovat Marmisen työläisperheestä. Myöhemmin sarja saa yhteiskunnallisia sävyjä. Ensimmäinen kausi kertoo menestyvästä tehtaasta ja toisella kaudella tehdas kohtaa vaikeuksia. Kolmas kausi kertoo, millainen Suomi on lähitulevaisuudessa, ja pohtii, voiko Suomessa olla kenkäteollisuutta.
Tuotanto

Saisio on aiemmin kirjoittanut televisiosarjan Elämänmeno. Ylen draamatilaaja Olli Tola tilasi Tehtaan käsikirjoituksen Saisiolta. Sarjan esikuvana on brittiläinen Paul Abbottin käsikirjoittama episodisarja Tehdas. Sarja on kuvattu Orivedellä Mantereen kenkätehtaalla. Sarjan viimeinen kausi kuvattiin vuonna 2013.
Henkilöt

Irene Lehtonen (Seela Sella), tehtaan omistaja
Lehtonen (Tom Lindholm), tehtaan toimitusjohtaja, Irenen poika
Heikki Lehtonen (Puntti Valtonen) Irenen toinen poika
Veronika (Vera Kiiskinen), prostituoitu, myöhemmin tehtaan projektipäällikkö
Vera af Wahrheit (Elsa Saisio), Irenen avioton tytär
Martti (Marc Gassot) Veran miesystävä
Leo Marminen (Pentti Helin), varastomies
Irma Marminen (Jaana Järvinen), pinkoja, tehtaan luottamusmies
Tuulia Marminen (Ulla Raitio), Marmisten tytär
Antti Marminen (Juha-Matti Koskela), Marmisten poika
Leila Järventausta (Anneli Karppinen), pakkaaja
Jarmo Järventausta (Juha Kukkonen), Leila Järventaustan mies
Jani Järventausta (Santeri Matikainen) Leilan poika
Jessika Järventausta (Rosanna Kemppi), Leilan tytär
Ali (Mazdak Nassir), Leilan miesystävä, pakkaaja
Härmälä (Pertti Sveholm), varastomies
Nyman (Elina Rintala), pinkoja
Jokinen (Jukka Leisti), varastomies
Vihonen (Emilia Pokkinen), Lehtosen sihteeri
Rängman (Pirkko Uitto), tehtaan suunnittelija
von Glauschen (Hannele Lauri), työterveyslääkäri
1. ja 2. tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1 | Erikoinen ihminen | 15. helmikuuta 2012 |
| 2 | Altavastaaja | 22. helmikuuta 2012 |
| 3 | Hyvä ihminen | 29. helmikuuta 2012 |
| 4 | Varjomies | 7. maaliskuuta 2012 |
| 5 | Taivaanrannan perijä | 14. maaliskuuta 2012 |
| 6 | Keinuttajat | 21. maaliskuuta 2012 |
| 7 | Aikuiset ihmiset | 28. maaliskuuta 2012 |
| 8 | Kostaja | 4. huhtikuuta 2012 |
| 9 | Onnettomuusihminen | 11. huhtikuuta 2012 |
| 10 | Rytmi-ihmiset | 18. huhtikuuta 2012 |
| 11 | Tarpeettomat ihmiset | 25. huhtikuuta 2012 |
| 12 | Sukeltajat | 2. toukokuuta 2012 |
3. tuotantokausi

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 13 | Syrjästäkatsojat | 5. lokakuuta 2014 |
| 14 | Peli-ihmiset | 12. lokakuuta 2014 |
| 15 | Kapinalliset | 19. lokakuuta 2014 |
| 16 | Ihmisiä hallayössä | 26. lokakuuta 2014 |
| 17 | Kellokortti-ihmiset | 2. marraskuuta 2014 |
| 18 | Rakastettavat ihmiset | 9. marraskuuta 2014 |
Aiheesta muualla

Tehdas facebook-sivut
| n k Juha Lehtola |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Aikuisten poika (2014)  Ihmisen osa (2018) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Nainen kedolla (2003)  Rakkauden nälkä (2007)  Presidentin kanslia (2009)  Tehdas (2012)  Rakkaus ja laki (2017) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Suomalainen elokuvaohjaaja: Matti Ijäs (2010) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Harvemmin tapahtuu murhia (2002)  Puolueet: Metsänpoika (2006)  Puolueet: Taivas (2006)  Maritta Kuula: Sairaalan Portilla (2008)
SPAir

| SPAir |
| --- | --- |
 IATA: S4  –  ICAO: PAR 
Perustettu:  1990
Lakkautettu:  1998
Laivaston koko:  20
Solmukohdat:  Koltsovon kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:  Jekaterinburg
Avainhenkilö(t):  Valeri Spurnov (toimitusjohtaja)
SPAir (ven. СПАэр; IATA: S4, ICAO: PAR) oli venäläinen lentoyhtiö. Vuonna 1990 perustetun yhtiön kotikenttä oli Koltsovon kansainvälinen lentoasema Jekaterinburgissa. Yhtiön nimen kirjaimet ”SP” olivat peräisin toimitusjohtaja Valeri Spurnovin nimestä. SPAir oli pääasiassa rahtilentoyhtiö, mutta lensi myös joillakin vuokratuilla matkustajakoneilla. Se lopetti toimintansa vuonna 1998.
Laivasto

SPAir käytti toimintansa aikana seuraavia 20 lentokonetta.
1 Antonov An-2R
1 Antonov An-12A
2 Antonov An-12B
4 Antonov An-12BK
1 Antonov An-24RV
1 Antonov An-24T
1 Iljušin Il-18D
1 Iljušin Il-18Gr
1 Iljušin Il-76T
1 Iljušin Il-76TD
1 Tupolev Tu-134A-3
1 Tupolev Tu-154B
1 Tupolev Tu-154B-1
3 Tupolev Tu-154B-2
Onnettomuudet

19. elokuuta 1996: SPAirin Il-76T oli matkalla usean välipysähdyksen kautta Jekaterinburgista Afrikkaan. Kun kone oli lähdössä aikaisin aamuyöllä Belgradista, mihistö unohti kytkeä vaihtosuuntaajan päälle, minkä seurauksena koneen sähköjärjestelmä sai virtansa akuista. Lentoonlähdön jälkeen akuista loppui virta, jolloin avioniikka ja ohjaustehostimet lakkasivat toimimasta. Usean epäonnistuneen hätälaskuyrityksen jälkeen kone syöksyi pellolle 800 metrin päässä kiitotiestä. Kaikki kahdeksan miehistön jäsentä ja kolme matkustajaa kuolivat.
SPAirin Il-18D Stuttgartissa vuonna 1994.
Sergio Omar Almirón

Sergio Omar Almirón (s. 18. marraskuuta 1958 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Almirón voitti maailmanmestaruuden vuoden 1986 MM-kisoissa Argentiinan joukkueessa, vaikkakaan ei pelannut turnauksessa yhtään ottelua.
Pelaajaurallaan (1978–1993) Sergio Almirón edusti Argentiinassa Newell's Old Boysia (ainakin vuonna 1986) sekä Talleres de Córdobaa, Ranskassa Toursia ja Meksikossa UANL Tigresiä (ainakin vuosina 1989–1991).
Eritrean lippu

Eritrean lippu.
Eritrean lippu on Eritrean käyttämä tunnus, joka on otettu käyttöön 5. joulukuuta 1995. Sen punaisessa osassa on seppele, jonka sisässä on oliivioksa, joka symboloi vuonna 1952 johdettua lippua. Myös aiemmissa Eritrean lipuissa on ollut seppele ja oliivioksa. Eritrean presidentin lippu on lähestulkoon samanlainen kuin valtiolippu, mutta siinä on oliivioksan sijaan kameli ja Eritrean vaakuna.
Eritrean vaakuna

Eritrean vaakuna on Eritrean tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se otettiin käyttöön vuonna 1993 maan itsenäistyessä.
Vaakunassa on kameli sen oltua apuna tavaroiden kuljetuksessa itsenäistymissodassa. Vaakunaa ympäröi laakeripuun lehviä. Nauhassa on valtion nimi tigrinjaksi, englanniksi ja arabiaksi.
FS Guichen (1897)

| Guichen |
| --- | --- |
 Guichen

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ateliers et Chantiers de la Loire, St. Nazaire
Kölinlasku:  lokakuu 1895
Laskettu vesille:  26. lokakuuta 1897
Palveluskäyttöön:  1. tammikuuta 1899
Poistui palveluskäytöstä:  19. marraskuuta 1921
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 151 t
Nopeus:  23,5 solmua
Guichen oli 1800-luvun lopulla valmistettu Ranskan laivaston panssarikansiristeilijä (ransk. Croiseur rapide ja tammikuusta 1897 ransk. Croiseur de 1re classe), missä pääaseet olivat keulassa perässä kilpien takana ja apuaseet laidoilla. Aluksella oli neljä savuhormia, jotka oli asennettu pareittain, sekä kaksi tappimastoa. Alus luokiteltiin 1. maaliskuuta 1920 kevyeksi risteilijäksi (ransk. Croiseur léger).
Valmistus

De Bussyn suunnittelema alus tilattiin 9. lokakuuta 1895 Ateliers et Chantiers de la Loirelta St. Nazairesta, missä köli laskettiin toukokuun lopulla 1896. Alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1897 ja otettiin palvelukseen koeajoja varten 10. lokakuuta 1898. Laivasto otti aluksen palvelukseen 9. maaliskuuta 1900.
Palvelus

Alus siirrettiin 4.-9. joulukuuta 1898 Saint Nazairesta Touloniin, jossa järjestettiin koeajot tammikuusta 1899 maaliskuuhun 1900. Alus saapui Brestiin 19. maaliskuuta 1900, missä se liitettiin 17. huhtikuuta pohjoiseen laivueeseen (ransk. Escadre du Nord). Alus kuitenkin lähetettiin 23. kesäkuuta Kaukoitään, missä bokserikapina oli alkanut. Alus palasi 17. lokakuuta 1901 Brestiin.
Syyskuussa 1903 alus kuljetti Ranskan presidentti Émile Loubetin viralliselle vierailulle Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
Alus oli 1912-1913 Brestissä laivaston puuseppien ja purjeiden tekijöiden koululaivana. Ensimmäisessä maailmansodassa alus partioi Biskajanlahdella, Englannin kanaalissa ja Välimerellä. Se siirrettiin 1915 3. sulkuviirikköön Syyrian rannikolle. Syyskuussa alus, jonka päällikkönä oli Joseph Brisson, avusti armenialaisten vapaustaistelijoiden evakuoinnissa Musa Daghista aluksen miehistönjäsenen havaittua linnakkeessa olleen Armenian lipun. Aluksella olleet vapaustaistelijat laskettiin maihin Port Saidissa.
Elokuussa 1916 alus varustettiin Brestissä joukkojenkuljetukseen asentamalla pelastuskalustoa ja rakentamalla suojia. Syyskuussa se kuljetti joukkoja, joihin sisältyi venäläisiä ja serbejä, Salonikaan ja edellleen Itekaan, Korfulle ja muualle Välimeren alueelle. Marraskuussa 1916 alus kuljetti Lutétian kanssa venäläisiä siirtojoukkoja Salonikaan. Vuonna 1917 alus kuljetti Idän armeijan joukkoja Tarantosta Bizerteen.
Alus lähetettiin 1919 Mustallemerelle liittoutuneiden Venäjän valkoisia tukevassa laivasto-osastossa. Aluksen miehistö nousi 26. toukokuuta 1919 Charles Tillonin johdolla kapinaan, jolla vastustettiin loputtomia joukkojen siirtoja sekä heikkoja olosuhteita. Senegalilaiset sotilaat kukistivat kapinan, mutta alus siirrettiin Brestiin kattiloiden korjaukseen.
Marraskuussa 1920 alus oli Landévennecissä. Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1921. Se todettiin 12. marraskuuta 1921 käyttökelvottomaksi ja poistettiin alusluettelosta 29. marraskuuta. Alus myytiin 11. maaliskuuta 1922 Brestissä romutettavaksi M. Bénédicille.
Tyumen Airlines

| Tyumen Airlines |
| --- | --- |
 Tyumen Airlinesin Tu-154B-2 marraskuussa 1995.
 IATA: 7M  –  ICAO: TYM 
Perustettu:  1992
Lakkautettu:  2003
Laivaston koko:  28
Solmukohdat:  Roštšinon kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:   Tjumen, Venäjä
Tyumen Airlines (ven. Тюменские Авиалинии; IATA: 7M, ICAO: TYM) oli venäläinen lentoyhtiö. Se lensi kotimaan reittilentoja ja kuljetti lisäksi rahtia tilauslennoilla. Sen kotikenttä oli Roštšinon lentoasema Tjumenissa.
Tyumen Airlines muodostettiin vuonna 1992 ennen Neuvostoliiton hajoamista Aeroflotiin kuuluneista 259., 357. ja 435. lentueesta. Se oli toinen Tjumenin alueen kahdesta suuresta lentoyhtiöstä. Se kärsi kuitenkin talousvaikeuksista, jotka pahenivat Venäjän vuoden 1998 pankkikriisin jälkeen. Lopulta yhtiö lopetti toimintansa ja asetettiin konkurssiin 1. marraskuuta 2003, kun ostajaa sille ei löytynyt.
Laivasto

Toiminnan loppuaikoina Tyumen Airlinesin laivastoon kuului 28 lentokonetta.
1 Antonov An-12B
6 Antonov An-24B
4 Iljušin Il-76T
1 Iljušin Il-76TD
9 Tupolev Tu-134A
7 Tupolev Tu-154B-1/B-2
Laivasto > Laivastohistoria

Toimintansa aikana Tyumen Airlines käytti seuraavia konetyyppejä:
| --- | --- |
 Antonov An-12B  Antonov An-12BK  Antonov An-24B  Antonov An-26  Antonov An-26B  Antonov An-26B-100  Iljušin Il-18D  Iljušin Il-76  Iljušin Il-76T  Iljušin Il-76TD :  Jakovlev Jak-40  Jakovlev Jak-40K  Jakovlev Jak-42D  Tupolev Tu-134A  Tupolev Tu-134A-3  Tupolev Tu-134AK  Tupolev Tu-154B-1  Tupolev Tu-154B-2  Tupolev Tu-154M
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tyumen Airlines Wikimedia Commonsissa
Yhtiön Tu-134A joulukuussa 2001.
Mennyt maailma (televisiosarja)

Sarjan päähenkilöt Charles Ryder (Jeremy Irons) ja Sebastian Flyte (Anthony Andrews).
Mennyt maailma (Brideshead Revisited) on Evelyn Waugh’n samannimiseen romaaniin perustuva brittiläinen television minisarja vuodelta 1981. Kirjan on televisiolle sovittanut John Mortimer. Granada Televisionin tuottama sarja on 11-osainen, ja sen pääosia esittävät Jeremy Irons, Anthony Andrews, Diana Quick, John Gielgud, Claire Bloom, Lawrence Olivier ja Stéphane Audran.
Ohjauksesta vastasivat Charles Sturridge ja ulkomailla kuvatuissa jaksoissa Michael Lindsay-Hogg. Tuottajana toimi Derek Granger. Sarjan musiikin sävelsi Geoffrey Burgon ja se julkaistiin Chrysalis Recordsin äänitteenä 1981.
Juoni ja teemat

Kapteeni Charles Ryder saapuu toisen maailmansodan aikana joukkoineen sotilaskäyttöön otettuun suureen kartanoon Bridesheadiin, jossa hän opiskeluaikoinaan vietti aikaa kartanon omistajaperheen pojan ja tyttären kanssa. Ryder alkaa muistella, miten tutustui ensin Oxfordin yliopistossa perheen poikaan lordi Sebastian Flyteen, jolle suhde Ryderiin oli myös seksuaalinen, ja sitten tämän sisareen Juliaan ja muuhun perheeseen, erityisesti heidän äitiinsä lady Marchmainiin.
Tarinan läpi kulkevia teemoja ovat brittiläinen luokkayhteiskunta, roomalaiskatolinen uskonto (anglokatolismi), taide, tukahdutettu homoseksuaalisuus, vaikeat perhesuhteet ja alkoholismi.
Sarja kuvaa Charlesin kehitystä nuoresta ja huolettomasta varakkaan perheen taiteilijanalusta aikuiseksi mieheksi ja Sebastianin muutosta kevytmielisestä eksentrikosta ilottomaksi alkoholistiksi ja sukunsa hylkääjäksi. Charles Ryder on sarjan kertojaääni ja useimmat tapahtumat kuvataan hänen kauttaan.
Näyttelijät

Jeremy Irons - Charles Ryder
Anthony Andrews - lordi Sebastian Flyte
Diana Quick - lady Julia Flyte (myöhemmin Julia Mottram)
Simon Jones - Bridesheadin jaarli, yleensä kutsutaan nimellä Bridey, perheen vanhin poika
Phoebe Nicholls - lady Cordelia Flyte, nuorin tytär
Claire Bloom - lady Teresa Marchmain
Laurence Olivier - lordi Alex Marchmain, markiisi
John Gielgud - Edward Ryder, Charlesin isä
Stéphane Audran - Cara, lordi Marchmainin rakastajatar
Charles Keating - Rex Mottram, parlamentinjäsen
Jeremy Sinden - varakreivi Boy Mulcaster
Mona Washbourne - Nanny Hawkins, lastenhoitaja
John Grillo - Mr. Samgrass
Nickolas Grace - Anthony Blanche, ranskalaistaustainen eksentrikko
Jane Asher - lady Celia Ryder, Charlesin vaimo, Boy Mulcasterin sisar
Stephen Moore - Jasper, Charlesin serkku
Vastaanotto

Sarjan myötä sen päähenkilöistä, taiteilija Charles Ryderiä esittäneestä Jeremy Ironsista ja aristokraatti lordi Sebastian Flytea esittäneestä Anthony Andrewsistä, tuli tähtiä. Sarja oli arvostelumenestys. Alun perin osajako oli päinvastainen, Ironsin piti näytellä Sebastiania ja Andrewsin Charlesia.
Sarja esitettiin Britanniassa pian Margaret Thatcherin valtaantulon jälkeen ja sopi sarjan tuottajan Derek Grangerin mukaan hyvin kansan silloiseen mielentilaan, jossa haluttiin paeta ankeaa todellisuutta ylelliseen hedonismiin, josta tuli koko 1980-luvun keskeisimpiä trendejä.
Suomessa sarja esitettiin 26. syyskuuta 1982 alkaen TV1:llä parhaaseen katseluaikaan lauantai-iltaisin. Uusintana se näytettiin vuonna 2007 YLE Teemalla.
Sarja sai kolme Bafta-palkintoa ja oli kuuden palkinnon ehdokkaana. Yhdysvalloissa se sai kaksi Golden Globe -palkintoa.
Vuonna 2000 British Film Instituten kyselyssä ammattilaiset valitsivat sarjan kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaaksi brittiläiseksi TV-ohjelmaksi.
Uusintaversio

Vuonna 2008 Julian Jarrold ohjasi kirjan perusteella pitkän elokuvan, joka sai teatterilevityksessä suomenkielisen nimen Brideshead Revisited – mennyt maailma, mutta jota on esitetty televisiossa myös nimellä Mennyt maailma. Uusintasarja ei saavuttanut alkuperäisen sarjan menestystä tai arvostusta.
Aiheesta muualla

Mennyt maailma Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Television tiiliskivet: mennyt maailma. Yleisradio.
Sarja C More kanavan Britboxissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Kannelmäki

| Kannelmäki> Gamlas |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kannelmäki korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Läntinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  331
Pinta-ala:  1,98 km² 
Väkiluku:  13 272 (2018)
Väestötiheys:  6522 as./km²
Osa-alueet:  on itse Kaarelan osa-alue
Postinumero(t):  00420
Lähialueet:  Malminkartano, Hakuninmaa, Maununneva, Pirkkola, Lassila, Pohjois-Haaga, Konala
Kannelmäki (ruots. Gamlas) on Helsingin Kaarelan kaupunginosan osa-alue ja Kaarelan peruspiirin osa-alue. Kannelmäki sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Helsingin keskustasta, ja sen rajoina ovat etelässä Kehä I, idässä Hämeenlinnanväylä, sekä lännessä ja pohjoisessa Mätäjoki. Vuoden 2012 alussa Kannelmäessä oli 12 913 asukasta.
Kannelmäen kadunnimistön teemoina ovat musiikki ja Pohjanmaan pelimannipitäjät. Alun perin alueen nimi oli Vanhainen - Gamlas, joka tulee Kannelmäkeen ulottuneen Gamlas-tilan nimestä ja sen suomennoksesta. Asukkaiden toivomuksesta nimeksi vaihdettiin vuonna 1959 Kannelmäki - Gamlas. Kannelmäen omaleimainen kirkko valmistui vuonna 1968.
Kannelmäen palvelut ovat keskittyneet Kannelmäen aseman ja Sitratorin ympäristöön sekä vuonna 2013 valmistuneeseen Kauppakeskus Kaareen ja sen naapurustoon.
Kannelmäen vanhan, vuonna 1959 avatun Erkki Karvisen suunnitteleman ostoskeskuksen purkutyöt aloitettiin vuoden 2016 lopussa. Sen paikalle rakennetaan kerrostaloja.
Kannelmäen asema on yksi Vantaankosken radan lähijunan asemista. Asemalla pysähtyvät I- ja P-junat. Aseman vieressä sijaitsee Länsi-Helsingin kulttuurikeskus Kanneltalo.
Luonnehdinta alueesta

Kannelmäki on suurimmaksi osaksi kerrostaloaluetta. Sellaiseksi se on kaavoitettu kahdessa vaiheessa, vanha osa 1950-luvun lopulla ja uusi osa 1970-luvulta lähtien.
Kannelmäen vanha osa on tyypilliseen 1950-luvun tyyliin matalasti ja väljästi rakennettu, poikkeuksena ovat keskellä mäen päällä entisen ostoskeskuksen edessä olevat 8-kerroksiset pistetalot, jotka ovat 1960-luvun alusta. Alueen pääkadut, Kanneltie ja Vanhaistentie, muodostavat ympyrän, jonka keskellä on puisto, Kannelmäen peruskoulu ja telttamainen Kannelmäen kirkko, joka edustaa 1960-luvun modernia arkkitehtuuria (rv. 1968).
Kanneltien pohjoispuolella on laaja 1970-luvulla rakennettu puurivitaloalue nimeltään Kannelkylä. Se rajautuu Kanneltien varressa sijaitseviin rivitaloihin (Ruotsalaisten talot) Vanhaistentiehen, Jouhipolkuun ja Mätäjoen puistoalueeseen.
Entisen ostoskeskuksen itäpuolella Kaarelantiellä osoitteessa Kaarelantie 86 sijaitsee Kasikutosiksi kutsuttu taloyhtiö. Kaarelantien pohjoispuolella Pikkupudeksi nimettu puistoalue. Alue rajautuu länsipuolelta Vanhaistentiehen.
Kannelmäen ostoskeskuksessa sijaitsi Helsingin vanhin englantilaistyyppinen pub-ravintola, Britannia. Kannelmäen eteläosassa Prisman kiinteistössä nykyisen kauppakeskus Kaaren paikalla sijaitsi 1990-luvun alkuun toinen tunnettu lähiöravintola Heureka.
Kannelmäen etelä- ja länsiosat kaavoitettiin 1970-luvulla samoihin aikoihin kuin rakennettiin alueen kautta kulkeva Martinlaakson rata. Tältä ajalta ovat peräisin radan länsipuolisen alueen sekä Pelimannintien eteläpuolen ja Antinniityn ympäristön rakennukset. Uusimmat, omakoti- ja pienkerrostalot, sijaitsevat Mätäjoen varressa. Alueen täydennysrakentaminen on jatkunut näihin päiviin asti. Vuoden 2008 kesällä valmistui Pelimannintien alkupäähän (Pelimannintie 3) kolmen kerrostalon muodostama kerrostaloyhtiö.
Tunnettuja Kannelmäessä vaikuttaneita urheiluseuroja ovat mm. jääkiekkoseura Karhu-Kissat sekä jalkapallossa HJK:n kaupunginosajoukkue HJK-Kannelmäki.
Luonnehdinta alueesta > Liikennemelu

Helsingin kaupungin meluselvityksen mukaan valtaosa Kannelmäkeä on yli 55 dB:n melualueella. Kannelmäessä tieliikenteen melua aiheuttavat Hämeenlinnanväylä ja Kehä I.
Kannelmäen kirkko.
Kannelmäen entinen, purettu ja sittemmin uudisrakentamisella korvattu ostoskeskus.
Puurivitaloalue Kannelkylä.
Kannelmäen terveysasema.
Kannelmäen peruskoulu.
Mätäjoen puistoaluetta.
Väestö

Helsingin Uutisten mukaan Kannelmäen väestöstä 28,6% oli vieraskielisiä vuonna 2021 ja se oli Helsingin kymmenen alueen joukossa, joilla vieraskielisiä oli eniten.
Sitratori

Sitratori sijaitsee Kannelmäen rautatieaseman vieressä. Torilla vietetään usein tapahtumia ja pieniä konsertteja. Sitratoria sanotaan Kannelmäen "olohuoneeksi" ja sen mukavuutta on lisätty kasveilla ja puilla. Seudun paikallislehden Tanotorven kyselyn mukaan Sitratoria, rautatieasemaa ja ostoskeskuksen seutua pidetään Kannelmäen turvattomimpina paikkoina. Turvattomuutta aiheuttavina pidetään baareja, alkoholisteja ja narkomaaneja sekä riittämätöntä valaistusta. Sitratorilla sijaitsee Kanneltalo sekä useita yrityksiä, kauppoja ja ravintoloita.
Näkymä Kanneltaloon
Kevyen liikenteen ylikulku Kannelmäen asemalla
Kannelmäen rautatieasema
M-linjan juna Kannelmäestä etelään vuonna 2010