stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sakari Ainali
Aiheesta muualla

.aspx Sakari Ainali Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (38):  Ainali  Bergroth  Eerola  Gebhard  Heikinheimo  Heikkilä  Hiidenheimo  Härmä  Ingman  Jaskari  Junnila  Jussila  Järvinen  Kaila  Kares  Kilpeläinen  Kinnunen  Kylänpää (1925–1927)  Mannermaa  Neitiniemi  Nikkanen  Nukari  Paavolainen  Peltonen  Pennanen  Pohjala  Pojanluoma  Pulkkinen  Rannikko  Ruotzi  Saastamoinen (1924–1926)  Setälä  Sjöstedt-Jussila (1924–1925)  Somersalo  Tavastähti  Tulenheimo  Turja  Vanhala  Virkkunen  Zitting (1926–1927) 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1927–1929 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (34):  Aalto-Setälä  Aarnio  Ainali  Gebhard  Gummerus  Heikkilä  Härmä  Ikola  Ingman  Junnila  Jussila  Järvinen  Kuokkanen  Kuuliala  Lehtinen  Lehtonen  Luoma  Malmivaara  Moilanen  Neitiniemi  Nikkanen  Nukari  Oksanen  Pastell  Pennanen  Puhakka (1927–1928)  Pulkkinen  Rantanen  Sahlstein  Seppänen  Talas  Turja  Vainio (1928–1929)  Virkkunen 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (42):  Aalto-Setälä  Ainali  Anttila  Forstadius  Häkkinen  Junnila  Jussila  Kallioniemi  Kilpeläinen  Kolkki  Korpisaari  Koskelainen (1931–1933)  Koskenheimo (1930–1933†)  Kuokkanen  Kuuliala  Lehtonen  Leivo  Malmivaara  Moilanen  Mäkelä  Nikkanen  Oksala  Oksanen  Paavolainen  Pennanen  Perheentupa  Pesonen  Pihkala  Pojanluoma  Päivänsalo  Rantanen  Rautaharju  Riipinen  Sahlstein  Solja  Sovijärvi  Svinhufvud (1930–1931)  Tulenheimo  Tuomikoski  Turja  Virkkunen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Benjamin Anneberg

Benjamin Anneberg (sukunimi aik. Onnela; 3. toukokuuta 1865 Sodankylä – 2. maaliskuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen juristi, kansanedustaja ja senaattori.
Annebergin vanhemmat olivat talollinen, suntio, katekeetta Johan Abraham Onnela (ent. Mathlein) ja Brita Oinas. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta yksityislyseosta 1884 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Anneberg valmistui filosofian kandidaatiksi 1887, auoritti yleisen oikeustutkinnon 1892 ja sai varatuomarin arvon 1894.
Anneberg toimi asianajajana ja kaupunginvaltuuston sihteerinä Oulussa 1894–1904, Oulun kaupunginvoutina 1897–1904 sekä Mäntyharjun tuomiokunnan tuomarina 1904–1910. Hän oli Suomen senaatin oikeusosaston jäsen 1910–1917, mutta joutui erotetuksi koska häntä pidettiin tsaarinvallan yhteistoimintamiehenä (”bobrikoffarina”). Viimeksi hän toimi Pellervo-Seuran lakiasiain neuvontatoimiston päällikkönä vuodesta 1918.
Anneberg oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1909–1910 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän sai vapautuksen edustajantoimesta senaatin jäsenyyden takia 23. syyskuuta 1910 ja hänen seurajakseen eduskuntaan tuli saman puolueen edustaja Aukusti Eronen. Anneberg toimi myös Suomen Lähetysseuran puheenjohtajana ja oli kirkolliskokouksen jäsenenä.
Benjamin Anneberg oli naimisissa vuodesta 1900 Onni Dagmar Vanhalan kanssa.
Aatami Asikainen

Aatami (Adam) Asikainen (15. huhtikuuta 1891 Kuopio – 6. maaliskuuta 1965 Lohtaja) oli suomalainen poliitikko ja osuusliikkeen myymälänhoitaja. Hän oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijäin eduskuntaryhmän kansanedustaja Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä 1924–1929.
Asikaisen vanhemmat olivat talollinen Antti Asikainen ja Eeva Kustava Tuppurainen. Hän kävi kolme luokkaa kansakoulua ja toimi sitten maanviljelijänä Kuopion maalaiskunnassa vuoteen 1917 saakka. Asikainen oli osuusliikkeen myymälänhoitajana Karttulassa 1917–1924, Pielavedellä 1924, Himangalla 1924–1926, Sotkamossa 1926–1927 sekä uudelleen Himangalla vuodesta 1929.
Asikainen oli Osuusliike Uurtajan johtaja Tuusniemellä 1928–1929. Tullessaan valituksi tehtävään hän pyysi vapautusta eduskuntaryhmän jäsenyydestä. Asikaisen mukaan hän ei tullut toimeen kansanedustajan palkalla. Ryhmä ei kuitenkaan suostunut pyyntöön.
Asikainen oli naimisissa vuodesta 1913 Maria Tiirikaisen kanssa.
Baby Driver

| Baby Driver |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Edgar Wright
Käsikirjoittaja:  Edgar Wright
Tuottaja:   Nira Park  Tim Bevan  Eric Fellner 
Säveltäjä:  Steven Price
Kuvaaja:  Bill Pope
Leikkaaja:   Paul Machliss  Jonathan Amos 
Pääosat:   Ansel Elgort  Kevin Spacey  Lily James  Eiza González  Jon Hamm  Jamie Foxx 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:   TriStar Pictures  Media Rights Capital  Big Talk Productions  Working Title Films 
Levittäjä:  Sony Pictures Releasing
Ensi-ilta:   2017-3-1111. maaliskuuta 2017 (SXSW)  2017-6-2121. kesäkuuta 2017 (Suomi)  2017-6-2828. kesäkuuta 2017 (Yhdysvallat)  
Kesto:  113 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  34 miljoonaa dollaria
Tuotto:  226,9 miljoonaa dollaria
Katsojat:  42 710 (Suomessa)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Baby Driver on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Edgar Wright. Sen pääosia esittää Ansel Elgort, Kevin Spacey, Lily James, Jon Hamm, Eiza González, Jamie Foxx ja Jon Bernthal.
Asetelma

Baby Driver kertoo "Babystä" (Ansel Elgort), nuoresta ja lahjakkaasta musiikkia kuuntelevasta pakoautokuskista. Hän tapaa unelmiensa tytön, Deboran (Lily James) ja päättää jättää rikollisen elämänsä jälkeen. Rikollispomo Doc (Kevin Spacey) kuitenkin kiristää Babyn takaisin töihin. Tuhoon toimittu keikka alkaa uhata Babyn henkeä, vapautta ja rakkautta.
Julkaisu

Elokuva sai ensi-iltansa Austinissa, Texasissa järjestettävässä South by Southwest -tapahtumassa 11. maaliskuuta 2017, Suomessa 21. kesäkuuta 2017, sekä Yhdysvalloissa 28. kesäkuuta 2017.
Sony Pictures Home Entertainment julkaisi Baby Driverin video on demand -muodossa 12. syyskuuta 2017, sekä Blu-raynä ja DVD:nä seuraavana lokakuuna.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: 86/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
V2.fi: 
Episodi: 
Muropaketti: 
Filmgoer: 
Film-O-Holic: 
Ilta-Sanomat:
Vastaanotto > Tuotto

Baby Driver oli kaupallinen menestys. Se tuotti Yhdysvaltojen lippuluukuilla 107,8 miljoonaa dollaria, Kanadassa 119,1 miljoonaa dollaria, sekä maailmanlaajuisesti 226,9 miljoonaa dollaria, ollen 42. tuottoisin elokuva vuonna 2017, ja Edgar Wrightin tuottoisin elokuva tähän mennessä.
Vastaanotto > Kriitikoiden vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivustolla sen saamasta 372 arvostelusta 93 prosenttia olivat myönteisiä. Metacritic -sivustolla se sai 86 pistettä perustuen 57 arvosteluun.
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

Baby Driver sai lukuisia palkintoja ja ehdokkuuksia, muun muassa parhaan leikkauksen, parhaiden äänitehosteiden ja parhaan äänityksen Oscar -ehdokkuudet, parhaan miespääosan Golden Globe -ehdokkuuden, sekä BAFTA-palkinnon ja -ehdokkuuden.
| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Voitto / Ehdokkuus | Palkinnot ja ehdokkuudet> Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Bafta | Paras leikkaus | Paul Machliss, Jonathan Amos | Voitto |  |
| Bafta | Paras äänitys | Tim Cavagin, Mary H. Ellis, Julian Slater | Ehdokkuus |  |
| Critics’ Choice | Paras leikkaus | Paul Machliss, Jonathan Amos | Voitto |  |
| Critics’ Choice | Paras toimintaelokuva | Baby Driver | Ehdokkuus |  |
| Golden Globe | Paras miespääosa musikaali- tai komediaelokuvassa | Ansel Elgort | Ehdokkuus |  |
| Oscar | Paras leikkaus | Paul Machliss, Jonathan Amos | Ehdokkuus |  |
| Oscar | Parhaat äänitehosteet | Julian Slater | Ehdokkuus |  |
| Oscar | Paras äänitys | Tim Cavagin, Mary H. Ellis, Julian Slater | Ehdokkuus |  |
| Satelite | Paras leikkaus | Paul Machliss, Jonathan Amos | Ehdokkuus |  |
| Saturn | Paras toimintaelokuva, seikkailuelokuva tai trilleri | Baby Driver | Ehdokkuus |  |
| Screen Actors Guild | Erinomainen suoritus sijaisnäyttelijäkokoonpanolta elokuvassa | Baby Driver | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut
Baby Driver Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Baby Driver Box Office Mojossa. (englanniksi)
Baby Driver Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Baby Driver Metacriticissä. (englanniksi)
Visionary

| Visionary Gordon Giltrap |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva: Chris Sharville
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sound Associates Studio, 10 / 1975 –  6 / 1976
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: LP-levy, C-kasetti
 Tuottaja(t): Jon Miller, Rod Edwards ja Roger Hand (Triumvirate Production)
 Tyylilaji: progressiivinen rock, soitinmusiikki
 Levy-yhtiö: The Electric Record Company
Visionary on englantilaisen kitaristi ja säveltäjä Gordon Giltrapin (LP-levyn etiketissä The Gordon Giltrap Band) studioalbumi vuodelta 1976.
Giltrap on säveltänyt tämän teema-albumin kaikki kappaleet perustuen runoilija ja taidemaalari William Blaken visionaariseen taiteeseen. LP-levyn ensimmäinen puoli perustuu Blaken tekemään kuvaan The Day of Judgement ja runoon The Last Judgement. Kääntöpuolen kappaleet on nimetty sellaisenaan Blaken runojen ja maalausten mukaan.
Kappaleet

Sovitukset ovat Rod Edwardsin ja Roger Handin käsialaa, paitsi "From the Four Winds", jonka on sovittanut Joel Lazar. Musiikkikustantaja on Essex Music International Ltd.
Awakening
Robes and Crowns
From the Four Winds
Lucifer’s Cage
Revelation
The Price of Experience
The Dance of Albion
The Tyger
The Ecchoing Green
London
Night
Kokoonpano

Gordon Giltrap – Flyde-merrkkinen 12-kielinen akustinen kitara
John Bailey – 6-kielinen akustinen kitara, kaksikaulainen 6/12-kielinen sähkökitara
Rod Edwards – kosketinsoittimet
Simon Phillips – rummut
John G. Perry – basso (The Decca Record Companyn luvalla)
sekä
R. W. (Butch) Hudson – trumpetti
Henry Lowther – trumpetti
Chris Mercer – altto- ja tenorisaksofoni
Jeff Daly – baritonisaksofoni
Chris Pyne – vetopasuuna
Tony Carr – lyömäsoittimet
Roger Hand – lyömäsoittimet
Shirlie Roden – sanaton laulu kappaleella "Revelation"
Jousiryhmän johtaja on Pat Halling ja sopimusosapuoli George Hamer.
Muita tuotantotietoja

Äänittäjänä on toiminut Gareth Edwards Wessex Studiosin luvalla. Masteroinnin on tehnyt Harry Fisher Deccan studioilla.
Tuotanto-oikeudet on omistanut Noeland Productions.
Markkinoinnista on vastannut The Decca Record Company Limited, Decca House, 9 Albert Embankment  London, SE1 7SW.
LP-levyn kannen on painanut Englannissa Senol Printing Limited. Kansitaiteen suunnittelusta on vastannut Dobney Johnson Studios, ja kansikuvan on tehnyt Chris Sharville. Kirjoitustaide on Diane Poncherin käsialaa.
LP-levyn mukana on erillinen paperiarkki, jonka kuvapuolella on Chris Hopperin ottama valokuva Gordon Giltrapista soittamassa kaksikaulaista kitaraa. Lehtisen on painanut Englannissa Record Graphics Ltd.
LP-levyn lisäksi albumi on ilmestynyt C-kasettina, jonka luettelotunnus on KTRIX 2.
Arvioita

Alan Freeman: "... very simply, for me, Visionary is a vivid, personal, listening experience."
Kiertue

Albumin ilmestymisen aikoihin The Gordon Giltrap Band on ollut kotimaassaan kiertueella Renaissancen lämmittely-yhtyeenä sekä myös pääesiintyjänä².
| --- | --- |
 lokakuu 1976 1. Trent Poly, Nottingham  2. Lancaster Poly, Coventry  3. Hemel Hempstead Pavilion  4. Bath University  6. Southampton University  7. Hull College of Education  8. Newcastle Mayfair  9. Queen Margaret University, Glasgow  14. Radio One "In Concert"²  15. Salford University  16. Bradford University  20. Leeds University  22. Lancaster University  23. Leicester University  24. Kent University, Canterbury  24. Warwick University²  28. Retford Town Hall²  29. Corn Exchange, Cambridge  30. Aylesbury Friars  31. Guildford Civic Hall :  marraskuu 1976 1. Lounge Hall, Harrogate²  4. Chatham Central Hall²  7. Shaw Theatre, Lontoo²  11. Stockport Town Hall²
Aiheesta muualla

Gordon Giltrap englanninkielisessä Wikipediassa
Matti Asunmaa

Asser Matias (Matti) Asunmaa (11. syyskuuta 1921 Revonlahti – 1. lokakuuta 1998 Alavus) oli suomalainen kansanedustaja vuosina 1970–1979.
Asunmaa aloitti kansanedustajan uransa Vaasan läänin vaalipiiristä Suomen Maaseudun Puolueesta valittuna kansanedustajana. Hän siirtyi lokakuussa 1972 Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueeseen, jonka eduskuntaryhmän puheenjohtajana hän myöhemmin toimi. Huhtikuussa 1977 Asunmaa, joka oli eduskuntavaalien 1975 jälkeen SKYP:n ainoa kansanedustaja, siirtyi Keskustapuolueen eduskuntaryhmään. Hän oli vaikuttanut Keskustapuolueessa myös aiemmin, 1960-luvun lopulle asti, ennen liittymistä SMP:hen. Hän aloitti poliittisen toimintansa Maalaisliiton nuorisojärjestössä Maaseudun Nuorten Liitossa. Asunmaa toimi myös kunnallispolitiikassa ja oli Alavudella valtuustossa ja hallituksessa.
Ympäristörikollisuus Suomessa

Ympäristörikollisuus Suomessa on rikollisuuden muoto, jolla ei usein ole asianomistajaa, mutta joka loukkaa yhteistä oikeushyvää eli ympäristöä. Ympäristörikoksella tavoitellaan usein taloudellista hyötyä laiminlyömällä lain edellyttämiä velvollisuuksia. Ympäristörikollisuus on suurelta osin piilorikollisuutta eikä todennäköisesti tule viranomaisten tietoon. Ympäristörikosten torjunta ja rikosvastuun toteuttaminen on koettu haastavaksi, mutta etenkin viime vuosina rikostorjuntaan on panostettu.
Ilmi tulleen ympäristörikollisuuden tilanne on pysynyt Suomessa lähes samanlaisena useita vuosia. Ympäristörikollisuus on suurelta osin piilorikollisuutta  ja kiinnijäämisriski on alhainen. Myös tuomioistuinten rangaistuskäytäntö on lievä, ympäristön turmelemisesta tuomitaan yleensä päiväsakkoja ja vain harvoin ehdollista vankeutta. Yhtenä keskeisenä uhkakuvana pidetäänkin sitä, että ympäristörikosten tekeminen suunnitelmallisesti osana liiketoimintaa taloudellisen hyödyn saamiseksi yleistyy.
Suomessa ympäristörikoksia tehdään usein taloudellisen hyödyn saamiseksi. On katsottu, että ympäristörikoksista saadun rikoshyödyn tuomitseminen valtiolle on ennaltaehkäisevässä mielessä tärkeää. Rikoshyöty määritetään viranomaisyhteistyössä, mutta se on kuitenkin vaikeaa ja oikeudessa rikoshyödyn suuruus saattaa olla yksi merkittävimmistä kiistoista. Rikoshyötynä tuomitaan vain mahdollisimman tarkasti laskettu rikoksella saatu lisähyöty menetetyksi valtiolle.
Ympäristörikostorjunta

Suomessa ympäristörikostorjuntaa tekevät ympäristövalvonta- ja esitutkintaviranomaiset yhteistoiminnassa. Ympäristörikostorjunnan kehittämistä, seurantaa ja vuosiraportointia varten perustettiin Kansallinen ympäristörikosten seurantaryhmä, joka on tuottanut tilannekuvaa Suomen ympäristörikollisuudesta vuodesta 1997 lähtien, jolloin se julkaisi ensimmäisen vuosittain julkaistavan raporttinsa. Seurantaryhmä koostuu eri organisaatioiden viranomaisista. Seurantaryhmä on esittänyt lukuisia parannuksia lainsäädäntöön, viranomaisyhteistyöhön ja rikostorjuntaan, joista monet ovat toteutuneet. Seurantaryhmän suosituksesta laadittiin kansallisen ympäristörikostorjunnan strategia ja sen myötä toimenpideohjelma. Toimenpideohjelman toteutumista seuraa ympäristöministeriön johtama toimeenpanotyöryhmä.
Vuonna 2016 perustettiin koko Suomeen alueelliset yhteistyöryhmät, jossa eri viranomaiset vaihtavat tietoa, kouluttautuvat ja tekevät esimerkiksi operatiivista toimintaa. Suunnitelmallisten operatiivisten yhteisprojektien johdosta on paljastettu uusia ympäristörikoksia, jotka muuten olisivat jääneet selvittämättä, koska ympäristörikokset ovat suurelta osin piilorikollisuutta. Rikosten paljastamisen lisäksi pyritään ympäristörikosten ennaltaehkäisemiseen lisäämällä ihmisten tietoisuutta ympäristö- ja luonnonsuojelulainsäädännöstä sekä tiedotuskampanjoilla ympäristörikosteemoista.
Ympäristörikostorjunta > Valvonta- ja esitutkintaviranomaiset

Ympäristörikoksia valvoo ja tutkii monet viranomaiset. Koska niiden tehtävät ovat samankaltaisia ja osin rinnakkaisia, on viranomaisyhteistyö yleistä. Ympäristörikostorjunnan keskeisimmät viranomaiset ovat elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskukset, kuntien ympäristönsuojeluviranomaiset, poliisi, Rajavartiolaitos, Tulli, pelastusviranomaiset, ympäristöministeriö ja Suomen ympäristökeskus. Ympäristörikosten esitutkintaviranomaisia ovat poliisi, tulli ja rajavartiolaitos.
Suomessa valvontaviranomaisella ei ole lakisääteistä velvollisuutta ilmoittaa poliisille kaikkia rikosepäilyjä. Esimerkiksi verrokkimaa Ruotsissa tämä on pakollista.
Ympäristörikostorjunta > Kansainvälisyys

Koska ympäristörikollisuus on usein kansainvälistä, pidetään rajat ylittävää viranomaistoimintaa tärkeänä. Suomessa keskusrikospoliisi ja Tulli ovat tiivissä tiedonvaihdossa muiden valtioiden esitutkintaviranomaisten kanssa. Maailmanlaajuisesti ympäristörikollisuus on taloudellisesti kolmanneksi suurin rikollisuudenmuoto, jonka vuosittainen rikoshyöty on arviolta 110–281 miljardia dollaria. Suomessa merkittävimpänä Suomeen ulottuvalla kansainvälisenä ympäristörikollisuuden uhkakuvana pidetään jäterikollisuutta ja siihen liittyvää jätteiden hävittämistä. Uusi Suomeen tullut ympäristörikkollisuuden muoto on suuria rikoshyötyjä tavoitteleva valtioiden rajat ylittävä jätteiden kuljetus ja laiton läjitys. On katsottu, että Suomi on osa tätä Keski-Euroopan vakavaa rikosilmiötä, joka on osittain järjestäytyneen rikollisuuden hallussa. Suomella on pysyvä edustus erityisesti Interpolin jäterikollisuustyöryhmässä sekä Europolin ympäristörikostorjunnan parhaiden käytänteiden kehittämiseen keskittyvän EnviCrimeNet -yhteistyöelimessä.
Suomen ympäristörikoslainsäädäntö

Suomessa ympäristörikoksista säädetään vakavimmista teoista rikoslain luvussa 48, jossa rangaistusasteikot ovat sakosta kuuteen vuotta vankeutta. Myös useissa ympäristöä koskevissa erityislaissa säädetään ympäristörikoksista kuten jätelaissa, luonnonsuojelulaissa, ympäristönsuojelulaissa ja vesilaissa, mutta näiden nojalla voidaan tuomita vain sakkorangaistukseen.
Rikoslaissa ympäristörikoksista säädetään etenkin sen luvun 48 ympäristörikoksista kohdalla: ympäristön turmeleminen, törkeä ympäristön turmeleminen, ympäristörikkomus, tuottamuksellinen ympäristön turmeleminen, luonnonsuojelurikos, törkeä luonnonsuojelurikos ja rakennussuojelurikos. Sekä 48 a luvun luonnonvararikosten kohdalla: metsästysrikos, törkeä metsästysrikos, kalastusrikos, metsärikos, laiton Etelämanneralueen mineraaliesiintymään kajoaminen, puutavararikos, laittoman saaliin kätkeminen ja törkeä laittoman saaliin kätkeminen. Myös rikoslain luvun 44 terveyttä ja turvallisuutta vaarantaviin rikoksiin sisältyy tekoja, joilla voi olla huomattavia vaikutuksia ympäristöön. Edellä mainittujen rikoslain lukujen ympäristöön liittyvien rikosten esitutkinnoista siirtyy syyttäjille vuosittain noin kolmannes.
Aiheesta muualla

Ympäristörikosten torjunta ym.fi. Ympäristöministeriö.
Ympäristö- ja eläinrikokset poliisi.fi. Poliisihallitus.
Ympäristörikostorjunnan strategia 2021–2026 ja toimenpideohjelma 2021–2022.  (Ympäristöministeriön julkaisuja 2021:1)  Ympäristöministeriö, 2021.  Teoksen verkkoversio (pdf). (Arkistoitu – Internet Archive)
Hiltunen, Otto: Ympäristörikoksen erityispiirteet - vähäisyys, yleinen etu ja virkavastuu.  (Oikeustieteiden laitos, Pro gradu -tutkielma)  Itä-Suomen yliopisto, 2022.  Teoksen verkkoversio (pdf).
Koskela et al: Ympäristörikoshyötyjen tilannekuva.  (Valtioneuvoston selvitys- ja tutkimustoiminnan julkaisusarja 2020:56)  Valtioneuvoston kanslia, 2020.  Teoksen verkkoversio (pdf). (Arkistoitu – Internet Archive)
Lindqvist, Riku: Ympäristörikokset Suomessa taloustieteellisen analyysin valossa.  (Taloustieteenlaitos, Pro gradu -tutkielma)  Helsingin yliopisto, 2018.  Teoksen verkkoversio (pdf).
Lehtilahti, Katariina: Ympäristörikollisuus Suomessa: Katsaus Suomen ympäristörikollisuuteen 2000-luvulla.  (Poliisiammattikorkeakoulun opinnäytetyö)  Poliisiammattikorkeakoulu, 2022.  Teoksen verkkoversio (pdf).
Waldemar Bergroth

Fredrik Waldemar Bergroth (14. toukokuuta 1852 Humppila – 4. lokakuuta 1928 Turku) oli Suomalaisessa puolueessa ja sitten Kokoomuksessa toiminut poliitikko. Hän istui kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosina 1917–1919 ja sitten 1922–1927. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuonna 1925.
Bergroth oli varsinaiselta ammatiltaan pappi ja toimi muun muassa Vehmaan kirkkoherrana vuosina 1887–1928 sekä Vehmaan rovastikunnan lääninrovastina 1897–1928. Hän istui myös kirkolliskokouksessa ja kuului Herättäjä-lehden toimitukseen. Hänen isänsä oli kirkkoherra Emil Ferdinand Bergroth ja hänen äitinsä Margaretha Carolina Hällfors. Hän meni vuonna 1879 naimisiin Anni Augusta Blomqvistin kanssa.
Pekka Ahmavaara

| Pekka Ahmavaara |
| --- | --- |
 Pekka Ahmavaara
Kansanedustaja
 22. toukokuuta 1907 – 3. huhtikuuta 1917 1. marraskuuta 1917 – 31. maaliskuuta 1919  
Ryhmä/puolue:  Nuorsuomalaisen puolueen eduskuntaryhmä (1907–1917, 1917–1918) Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä (1918–1919)
Vaalipiiri:  Oulun läänin pohjoinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1862 Ylitornio, Suomi
Kuollut: 26. joulukuuta 1929 (67 vuotta) Oulu, Suomi
Arvonimi: kunnallisneuvos (1919)
Puoliso:  Anna Mustonen (1885–1898) Maria Komulainen (1899–1920) Anna Leiviskä (1923–1929)
Tiedot
Puolue:  Nuorsuomalainen Puolue (–1918) Kansallinen Kokoomus (1918–)
Pekka Ahmavaara (vuoteen 1906 Aulin, 28. lokakuuta 1862 Ylitornio – 26. joulukuuta 1929 Oulu) oli suomalainen poliitikko, valtiopäivämies ja kunnallisneuvos (1919).
Henkilöhistoria

Pääosan elämästään Ahmavaara asui Iissä, mutta vuonna 1918 hän siirtyi Ouluun Suomen Maatalous-Osake-Pankin Oulun konttorin johtajaksi.
Nuorsuomalaisiin ja myöhemmin Kokoomukseen lukeutuva Ahmavaara osallistui talonpoikaissäädyssä Kemin tuomiokunnan edustajana valtiopäiville 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Vuosina 1905–1906 hän toimi säätynsä puhemiehenä.
Ensimmäisen sortokauden aikaan Bobrikovin hallinto karkotti hänet maasta. Hän oleskeli elokuusta 1903 lähtien Ruotsissa aina syksyyn 1905, jolloin maastakarkotetut saivat tulla takaisin. Ahmavaara oli eduskunnan jäsen useimmilla valtiopäivillä vuoteen 1919. Vuosina 1924–1925 Ahmavaara toimi Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän oli myös Oulun läänin Talousseuran (Pro Agria Oulun Maaseutukeskus ry:n edeltäjän) puheenjohtaja.
Postimerkkejä

Punaisen Ristin postimerkkisarjassa julkaistiin Pekka Ahmavaarasta postimerkki 26. marraskuuta 1956. Sen arvo oli 5 markkaa, jonka lisäksi siitä maksettiin yksi markka lisää (5 markkaa + 1 markka)
Eusebios Kesarealainen

| Eusebios Kesarealainen |
| --- | --- |
 Eusebios Kesarealaisen muotokuva 500-luvulta.
Henkilötiedot
Syntynyt: noin 275
Kuollut: 30. toukokuuta 339
Ura
Uskontokunta:  kristinusko
Teokset:  Kirkkohistoria
Eusebios Kesarealainen (m.kreik. Εὐσέβιος τῆς Καισαρείας, Eusebios tēs Kaisareias, lat. Eusebius Caesariensis/Pamphili; noin 275 – 30. toukokuuta 339) oli Kesarean piispa ja kirkkohistorioitsija. Häntä pidetään kristillisen kirkon historiankirjoituksen perustajana, koska hän teki merkittävää työtä varhaisen kristillisen kirkon kehittymisen kuvaamisessa erityisesti teoksessaan Kirkkohistoria (Ekklēsiastikē historia, Historia Ecclesiastica). Hänen lähteenä käyttämänsä Hegesippoksen historiateos ei ole säilynyt nykyaikaan.
Eusebios tapasi Konstantinus Suuren Palestiinassa vuonna 296, kun tämä oli siellä keisari Diocletianuksen mukana. Hän kirjoitti myöhemmin Konstantinuksesta imartelevan elämäkerran (Vita Constantini). Vuonna 325 Eusebioksella oli tärkeä osa Nikean ensimmäisessä kirkolliskokouksessa.
Teokset

Kirkkohistoria (Ekklēsiastikē historia, Historia ecclesiastica)
Kronikka (Pantodapē historia, Chronicon)
Konstantinus Suuren elämä (Vita Constantini)
Hieroklesta vastaan (Contra Hieroclem)
Demonstratio evangelica
Marttyyrien ylistys
Palestiinan marttyyreistä
Onomastikon
Praeparatio evangelica
Theofania
Carpianukselle
Heprealaisten nimistä
Kysymyksiä evankeliumista
Eclogae propheticae
Psalmien kommentaari
Jesajan kirjan kommentaari
Luukkaan evankeliumin kommentaari
Kirjeitä