stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kärkkäri
Historia

Kärkkärin suunnittelun panivat alulle oululaiset grilliyrittäjät, jotka toivoivat Kotivaran kehittävän makkaran, joka olisi hyvää myös paistettuna. Alkuaikoina Kärkkäriä myytiin vain oululaisilla grillikioskeilla yöaikaan. Silloin makkarasta käytettiin myös lempinimeä Aamiaismakkara.
Kauppojen tuotevalikoimien monipuolistuessa ajan myötä alkoi Kärkkärin suosio hiipua. 1990-luvulla katsottiin sen tulleen elinkaarensa päähän. 2000-luvun alkupuoliskolla Kotivara ilmoitti liha-alan kiristyneen kilpailun takia vähentävänsä keittomakkaroiden tuotevalikoimaa, joihin myös Kärkkäri kuuluisi. Kärkkärin valmistamisen lopettaminen aiheutti suurta keskustelua. Muun muassa oululainen Pro Kärkkäri -ryhmä järjesti vuonna 2003 kampanjan, jolla keräsi kansalaisilta adressiin nimiä, että Kärkkärin valmistusta ei lopetettaisi. Adressiin tuli liki 3 000 nimeä, joka luovutettiin Kotivaran johdolle.
Adressin myötä Kotivara tiedotti myöhemmin jatkavansa Kärkkärin valmistusta. Yrityksen silloinen toimitusjohtaja Jorma Orvola totesi jälkeenpäin, että tuotteen lopetus olisi ”merkinnyt arvaamatonta imagotappiota ja aiheuttanut myös kaupallista tappiota.”
Cadillac Escalade

| Cadillac Escalade |
| --- | --- |
 Viidennen sukupolven Cadillac Escalade
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  General Motors
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1998–
Korimalli:  4-ovinen EXT-malli (valmistus lopetettu), 5-ovinen maasturi
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Chevrolet Suburban Chevrolet Tahoe GMC Yukon GMC Yukon XL
Cadillac Escalade on Cadillacin SUV-malli. Se edustaa Cadillacin malliston yläpäätä ja on Pohjois-Amerikassa ns. full-size -kokoinen.
Ensimmäinen sukupolvi (1999–2001)

Ensimmäisen polven Escalade oli GM:n vastaus Lincoln Navigatorin suureen kysyntään. Se jäi varsin heikoksi menestykseksi. Pohjana 
Escaladelle toimi GMC Yukon (Chevrolet Tahoe) Denalin (luksusvarustelutaso) pohjalevy. Moottori oli myös GM:n perus-V8.
Ensimmäinen sukupolvi (1999–2001) > Moottorit

5.7 Vortec 5700 V8 (255 hv).
Toinen sukupolvi (2002–2006)

Toinen sukupolvi perustui Chevrolet Tahoen/GMC Yukonin perusrakenteeseen. Se edusti muotoilultaan Cadillacin uutta kantikasta linjaa. Toinen sukupolvi saavutti vankan aseman varallisuuden symbolina ja siitä tuli varsin suosittu aihe muun muassa hip-hop musiikkivideoissa.
Toinen sukupolvi (2002–2006) > Moottorit

5.3 Vortec 5300 V8 valmistettiin 2002–2003 (285 hv)
5.3 Vortec 5300 V8 vuodesta 2004 (295 hv)
6.0 High-Output Vortec 6000 V8 (345 hv)
Kolmas sukupovi (2007–2014)

Kolmas sukupolvi rakennettiin GMT900 pohjalevylle yhdessä kaikkien Chevroletin ja GMC:n kevyiden kuorma-autojen kanssa. Tämän sukupolven Escaladea tuodaan myös Suomeen. Escaladesta on myös olemassa pidennetty Escalade ESV (perustuu Chevrolet Suburbaniin) ja EXT (Perustuu Chevrolet Avalancheen). Näitä malleja ei tuoda Suomeen.
Kolmas sukupovi (2007–2014) > Moottorit

6.2 Vortec 6200 V8 (400 hv)
Neljäs sukupolvi (2015–)

Neljännen sukupolven Cadillac Escalade ja Escalade ESV esitelitiin 7. lokakuuta 2013 New Yorkissa, noin kuukausi sen jälkeen kun General Motors oli julkistanut Chevroletin ja GMC:n seuraavan sukupolven katumaasturit.
Auton sarjatuotanto alkoi tammikuussa 2014 General Motorsin Arlingtonin tehtaalla Texasissa.
Neljäs sukupolvi (2015–) > Moottorit

6.2L EcoTec3 V-8 FlexFuel
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cadillac Escalade (1999-2001)
Cadillac Escalade vuodelta 2005
Kolmannen sukupolven Cadillac Escalade ESV
Neljännen sukupolven Cadillac Escalade ESV
Lakiloko Keakea

Lakiloko Keakea vuonna 2024
Lakiloko Tepae Keakea (s. 1948/9 Nui) on tuvalulainen taiteilija, joka on tullut tunnetuksi tekemistään käsitöistä (mea taulima).
Keakea muutti vuonna 1957 Niutaoon, jossa oppi käsitöiden teon. Hän on ollut lapsuudestaan saakka toisesta silmästään sokea. Keakea käytti käsityötaitojaan aluksi vaatteiden valmistamiseen, mutta siirtyi sitten abstraktimpaan ilmaisuun ja on tehnyt tähdenmuotoisia koriste-esineitä (fafetu), joita on ollut esillä näyttelyissä ja joita on hankittu museoiden kokoelmiin. Vuonna 1971 Keakea muutti ensimmäisen aviomiehensä kanssa Kiribatille, jossa liittyi paikallisten naisten käsityöryhmään. Palattuaan Tuvalulle hän liittyi Tuvalun eri atolleilta naispuolisia käsityöläisiä yhdistäneeseen Fakapotopotoga Fafine Tuvalu -taideryhmään. Vuonna 1996 Keakea muutti Uuteen-Seelantiin, jossa hänen käyttämänsä materiaalivalikoima laajeni. Uudessa-Seelannissa hän on ollut keskeinen vaikuttaja tuvalulaisten naisten Fafine Niutao I Aotearoa -taiteilijakollektiivissa. Hänen töitään on ollut esillä muun muassa Auckland Art Galleryssa. Keakea piti ensimmäisen oman näyttelynsä vuonna 2018 Objectspacessa. Siinä esillä oli viisikymmentä tähdenmuotoista fafetu-työtä, joista suurin oli 1,8-metrinen. Keakeasta tuli tiettävästi ensimmäinen tuvalulainen taiteilija, joka on pitänyt oman näyttelyn.
Keakean taiteelliset juuret ovat tuvalulaisessa virkkauksessa tai kudonnassa (kolose), johon länsimaissa on usein viitattu "kansantaiteena" tai "perinteisinä käsitöinä". Tuvalulla taide kuitenkin mielletään käytännönläheisemmin ja siinä pyrkimys kauneuteen yhdistyy usein konkreettiseen käyttötarkoitukseen. Kolose on myös Keakean tekemien kaltaisista tuvalulaisista naisten vaatteista käytetty nimitys. Keakea sai vuonna 2017 Arts Pasifika -palkinnon. Uutenavuotena 2022–2023 hänestä tehtiin Uuden-Seelannin ansioritarikunnan jäsen.
Kummitusjuna

Hirviö Praterin huvipuiston kummitusjunassa Wienissä 2000.
Kummitusjuna Linnanmäellä.
Kummitusjuna on huvipuistolaite, jonka tarkoituksena on viihdyttää huvipuistokävijöitä pelottelemalla heitä erilaisilla keinoilla. Näitä ovat mm. valo- ja äänitehosteet, tekosavu ja erilaiset nuket ja hahmot, kuten mm. luurangot, kummitukset, zombit ja muut kauhuhahmot. Kummitusjunissa matkustetaan yleensä pimeässä tai hämärässä, mikä lisää pelottelukeinojen vaikutusta.
Useimmat kummitusjunat soveltuvat sekä lapsille että aikuisille, mutta myös pelkästään aikuisille suunnattuja laitteita on olemassa. Aivan pienimmille lapsille kummitusjunat eivät yleensä ole suositeltavia. Kummitusjunissa ajetaan yksittäisillä vaunuilla. Vaunut liikkuvat usein hitaammin kuin normaaleissa vuoristoradoissa.
Suomen kummitusjunat

Suomessa kummitusjunia ovat muun muassa:
Kyöpelinvuoren hotelli Linnanmäellä
Dark Ride Suomen Tivolissa
Kummitusjuna Tykkimäellä
Devil's Mine Hotel PowerParkissa
Fresh blood bank Tivoli Sariolassa.
Linnanmäen kummitusjuna uusittiin kokonaan vuodeksi 2013. Nokkakiven huvipuistoon lisättiin uusi kummitusjuna kesäksi 2013.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomalainen kummitusjunille omistettu harrastelijasivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Köngäs (Kittilä)

Köngäs on noin 190 asukkaan (2014) kylä Kittilän kunnassa, Ounasjoen varrella seututie 955:n läheisyydessä. Kylässä toimii noin 50 yritystä, joista suurimman osan toiminta on tavalla tai toisella kytkeytynyt matkailuun. Kylässä on noin 100 omakotitaloa ja noin 100 vapaa-ajan asuntoa.
Moni Könkään kylän asukas käy työssä Kittilän kultakaivoksessa, Suurikuusikossa. Perinteiset vanhat kylän pääelinkeinot maa-, metsä- ja porotalous näkyvät vielä kyläkuvassa. Niiden lisäksi matkailu eri muodoissa on saanut yhä enemmän sijaa kyläläisten elinkeinona. Kylää voi sanoa hyvällä syyllä jopa "Levin ohjelmapalvelukyläksi". Kylässä on vuonna 2019 kaksi maidontuotantotilaa. Kylällä on ollut oma koulu, joka on nyt kunnostettu päiväkodiksi.
Kylän historiaa

Joidenkin perimätietojen mukaan kylän ensimmäinen asukas oli Niilo Köngäs vuonna 1731. Nimensä mukaisesti kylä on rakentunut Ounasjoessa olevan, ennen varsin kuohuavan könkään rannalle.
Toisen maailmansodan aikana Könkäälle oli sijoitettu saksalaisia sotilaita. Lapin sodassa Könkään kylä säästyi sodan tuhoilta. Syynä tähän on pidetty mm. sitä, että kylän kautta ei kulkenut läpikulkutietä, saksalaisjoukkojen poistuessa Muonion–Kilpisjärven kautta Norjan suuntaan. Könkään koulu rakennettiin vuonna 1901, ja kylälle saatiin maantie Kittilän kirkonkylältä Sirkan kylän kautta 1900-luvun alussa. Puhelinyhteys kylään avattiin vuonna 1920. Kylän talojen sähköistys alkoi suunnitellusti Lapin jälleenrakennuksen yhteydessä 1940-luvun lopulla.
Chartres

| Chartres Chartres |
| --- | --- |

 fiChartres 
 48°26′49″N, 1°29′17″E 
Valtio:  Ranska
Departementti:  Eure-et-Loir
Kokonaispinta-ala:  16,85 km2
Korkeus merenpinnasta:  121  m ja 161  m
Väkiluku 2021:  38 447 
Muuta
Postinumero:  28000
 www.ville-chartres.fr 
Chartres on Eure-et-Loirin departementin hallintokaupunki ja se sijaitsee keskisessä Ranskassa, noin 96 kilometriä Pariisista lounaaseen.
Maantiede

Chartres sijaitsee Eure-joen varrella Beaucen tasangolla. Alue on Ranskan kosmetiikkateollisuuden keskusaluetta.
Nähtävyydet > Katedraalit ja kirkot

Parhaiten Chartres tunnetaan goottilaisesta Chartresin katedraalista (ransk. Cathédrale Notre-Dame de Chartres). Tätä Euroopan suurinta katedraalia pidetään hienoimpana ranskalaisena tyylisuuntansa edustajana. Chartresin katedraali on myös Unescon maailmanperintöluettelossa. Muita kaupungin kirkkoja ovat esimerkiksi Saint-Aignan de Chartres ja Saint-Pierre de Chartres.
Nähtävyydet > Museot

Musée des Beaux-Arts, taidemuseo (sijaitsee lähellä katedraalia) entisessä piispan palatsissa.
Le Grenier de l'Histoire Musée, historiasta kertova museo, joka on erikoistunut sotilasunivormuihin ja -varusteisiin.
Le Centre International du Vitrail, lasimaalaustaiteelle omistettu työpajamuotoinen museo ja kulttuurikeskus.
Muséum de sciences naturelles et de la préhistoire, Luonnontieteellinen ja esihistoriallinen museo
Conservatoire du Machinisme et des Pratiques Agricoles, maatalousmuseo
Nähtävyydet > Muut

La Maison Picassiette, talo, joka on koristeltu kauttaaltaan mosaiikilla.
vanhakaupunki
Chartresissa syntyneet

Chartresissa ovat syntyneet muun muassa
Fulcher de Chartres (noin 1059 Chartresissa tai sen lähellä), ensimmäisen ristiretken kronikoitsija
Philippe Desportes (1546–1606), runoilija
Mathurin Régnier (1573–1613), satiirikko
André Félibien (1619–1695), arkkitehti ja historioitsija
Pierre Nicole (1625–1695), jansenistinen teologi
Philippe de Dangeau (1638–1720), upseeri ja Ranskan akatemian jäsen
Antoine François Desrues (1744–1777), myrkyttäjä
Jacques Pierre Brissot (1754–1793), oli girondistien johtohahmoja Ranskan vallankumouksen aikana
Jérôme Pétion de Villeneuve (1756–1794), kirjailija ja poliitikko
François Séverin Marceau-Desgraviers (1769–1796), kenraali
Achille Guénée (1809–1880), lakimies ja entomologi
Pierre-Jules Hetzel (1814–1886), toimittaja ja kustantaja
Jacqueline de Romilly (s. 1913), filologi
Ystävyyskaupungit

Chartresin ystävyyskaupunkeja:
Ravenna (Italia) vuodesta 1957
Speyer (Saksa) vuodesta 1959
Chichester (Iso-Britannia) vuodesta 1959
Betlehem (Palestiina) vuodesta 1994
Évora (Portugali) vuodesta 2003
Léon (Espanja) vuodesta 2009
Cusco (Peru) vuodesta 1989
Sakurai (Japani) vuodesta 1989
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Chartresin turistitoimisto (ranskaksi, englanniksi, saksaksi)
Chartresin kaupungin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Sivusto Chartresin arkeologisista kaivauksista (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
La Maison Picassiette (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Chartres
Chartresin katedraali
Kuopion sotaveteraanimuseo

| Kuopion sotaveteraanimuseo |
| --- | --- |
 Kuopion sotaveteraanimuseo toimii August Bomanin suunnittelemassa Kuopion vanhan kasarmialueen päävartion rakennuksessa.
Tyyppi:  sotahistoriallinen museo
Sijainti:  Tulliportinkatu 37 D, 70110 Kuopio
Kotisivut:  www.kuopionsotaveteraanit.fi/museo/
Koordinaatit:  62.89346°N, 27.66954°E
 fiKuopion sotaveteraanimuseo 
   
Kuopion sotaveteraanimuseo on Kuopion kaupungin Hatsalan kaupunginosassa, Kuopion vanhalla kasarmialueella toimiva sotahistoriallinen museo. Museo esittelee ja säilyttää kuopiolaista sotaveteraaniperinnettä.
Museorakennuksena on arkkitehti August Bomanin suunnittelema Tark’ampujapataljoonan päävartion rakennus (1879/1882). Se on osa Kuopion kasarmialueen valtakunnallisesti merkittäväksi arvioitua rakennettua kulttuuriympäristöä. Museota ylläpitää Kuopion veteraaniperinneyhdistys.
Komitea

Komitea (lat. committere ’uskoa jonkun tehtäväksi’) on väliaikainen toimielin.
Komiteoita ovat muun muassa toimikunta ja neuvottelukunta eli delegaatio, joka on pysyvämpiselvennä. Euroopassa niitä on kutsuttu myös komissioiksi.
Komitean työn perinteinen tulos on mietintö. 1990-luvun lopulta alkaen eri maissa on komiteoiden julkisella rahoituksella toteutettavien hankkeiden edistämistöitä on annettu selvitysmiesten ja viisaiden miesten (esimerkiksi EU:n ilmailu- ja avaruustutkimuksessa, mukana muun muassa Carl Bildt) tai ryhmien (esimerkiksi EU:n turvallisuusasioissa, mukana muun muassa Martti Ahtisaari) kirjoitettavaksi.
Komiteoiden toimintaa Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa sääntelevät kirkkohallituksen hyväksymät komiteaohjeet.
Marinin hallitus asetti maaliskuussa 2020 viisi parlamentaarista komiteaa: kriisinhallintakomitea, asevelvollisuuskomitea, maakuntaverokomitea, lapsistrategiakomitea ja sosiaaliturvakomitea
Yksittäisiä asioita selvittäneitä komiteoita > Suomessa

Hornborgin komitea (1923)
Lapin komitea
Hornborgin komitea
Kirkko ja valtio -komitea
Yksittäisiä asioita selvittäneitä komiteoita > Muualla

Peelin komitea
Valtakunnanduuman väliaikainen komitea
MAUD-komitea
Jugoslavian komitea
Pysyviä komiteoita > Suomessa

Suomen asiain komitea
Pysyviä komiteoita > Muualla

Komitea työväendemokratian ja kansainvälisen sosialismin puolesta
Punaisen Ristin kansainvälinen komitea
Euroopan alueiden komitea
Kiinan kansankongressin pysyvä komitea
Demokraattien kansallinen komitea
Euroopan neuvoston kidutuksen vastainen komitea
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Komitea Wikimedia Commonsissa
Lavdije Begolli

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 19. tammikuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Pristina, Serbia ja Montenegro
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: KuPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| –2016 | KS Vllaznia Shkodër | – | (–) |
| 2016–2017 | KFF Hajvalia | – | (–) |
| 2017–2019 | JyPK | 63 | (22) |
| 2020– | KuPS | 59 | (40) |
Maajoukkue
| 2013– |  Albania | 15 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. lokakuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. lokakuuta 2021.
Lavdije Begolli (s. 19. tammikuuta 1993 Pristina) on albanialainen jalkapalloilija, joka kaudesta 2020 alkaen on edustanut Kansallisessa Liigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden kausina 2021 ja 2022. Hän oli liigakauden 2022 paras maalintekijä 25 maalilla 19 ottelussa. Kaudet 2017–2019 hän pelasi Suomessa Jyväskylän Pallokerhon joukkueessa. Hän on pelannut Albanian naisten jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2013 lähtien.
Kääpiölauhat

| Kääpiölauhat |
| --- | --- |
 Sirolauhio (Aira caryophyllea)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Kääpiölauhat Aira  L.
Katso myös
   Kääpiölauhat Wikispeciesissä   Kääpiölauhat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kääpiölauhat eli lauhiot (Aira) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu kahdeksan lajia sekä yksi lajiristeymä.
Kääpiölauhat ovat yksivuotisia, hentoja ja matalakasvuisia. Niiden varret ovat kaljuja ja kasvavat yksittäin. Lehdet ovat tasaisia, noin 5 mm leveitä, ja niiden kieleke on kalvomainen. Kääpiölauhojen kukinto on tiheästi haaroittunut, tähkää muistuttava röyhy. Röyhyn tähkylät ovat kaksikukkaisia ja kukat ovat kaksineuvoisia. Tähkylöiden kaleet ovat suunnilleen yhtä suuria, kalvomaisia, odattomia ja niissä on yhdestä kolmeen suonta. Ulkohelpeet ovat vihneellisiä.
Suomessa suvun lajeista kääpiölauhiota (Aira praecox) kasvaa Ahvenanmaalla, ja lisäksi kahdesta muusta kääpiölauhalajista on yksittäisiä havaintoja.
Lajeja

Aira caryophyllea – sirolauhio eli sirokääpiölauha eli sirolauha
Aira cupaniana – keijukääpiölauha eli keijulauha
Aira elegantissima – korulauhio eli korukääpiölauha eli korulauha eli hapsilauha
Aira praecox – kääpiölauhio eli kevätkääpiölauha eli kääpiölauha
Aira provincialis
Aira scoparia
Aira tenorei
Aira uniaristata
Aira × hybrida
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Lauhiot (Aira)
ITIS: Aira (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Aira (englanniksi)
Flora of China: Aira (englanniksi)
Kuusikulmioluku

Kuusikulmioluku on positiivinen kokonaisluku, joka on muotoa  n(2n-1), jossa n on positiivinen kokonaisluku. Esimerkiksi 15 on kuusikulmioluku, koska  3(2\cdot 3-1)=15.
Kuusikulmioluku saa nimensä siitä, että sen osoittamasta määrästä pisteitä voidaan muodostaa sisäkkäisistä kuusikulmioista koostuva kuvio alla olevan kaavion mukaisella tavalla. Kaikissa sisäkkäisissä kuusikulmioissa on kaksi sivua yhteiset.
Ensimmäiset kuusikulmioluvut: 1, 6, 15 ja 28.
Kuusikulmioluku on yksi monikulmioluvuista. Ensimmäiset kymmenen kuusikulmiolukua ovat 1, 6, 15, 28, 45, 66, 91, 120, 153 ja 190.
Jokainen kuusikulmioluku on myös kolmioluku.
Kuusilmä

| Kuusilmä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kuusilmäkalat Hiodontiformes
Heimo::  Kuusilmät Hiodontidae
Suku::  Hiodon
Laji::  tergisus
Kaksiosainen nimi
 Hiodon tergisus  (Lesueur, 1818) 
 Kuusilmän levinneisyys
Katso myös
   Kuusilmä Wikispeciesissä   Kuusilmä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuusilmä (Hiodon tergisus) on kuusilmien (Hiodontidae) heimoon kuuluva lauhkean vyöhykkeen makeissa vesissä elävä kalalaji.
Kuusilmän tavanomainen pituus on 28,3 senttimetrin luokkaa. Maksimissaan se voi kasvaa 47 senttimetrin mittaiseksi. Suurin julkaistu paino on 907 grammaa.
Kuusilmää tavataan Saint Lawrence-joessa, Suurissa järvissä Yläjärveä lukuun ottamatta, Mississippi-joen ja Hudsoninlahden altaissa Quebecistä Albertaan, etelään Louisianaan sekä Mobile Baystä Alabamasta Pontchartrain-järvelle Louisianaan. Kuusilmästä on olemassa paljon osapopulaatioita. Lajin yksilöiden kokonaislukumäärää ei ole arvioitu, mutta sen tiedetään olevan suuri. Kuusilmä on paikoin yleinen. Viimeisen kymmenen vuoden tai kolmen sukupolven aikana populaatioiden kehitys on todennäköisesti ollut suhteellisen vakaata. Kuusilmä elää keskisuurten ja suurten jokien syvissä altaissa ja suvannoissa sekä toisiinsa yhteydessä olevissa puhtaan veden järvissä ja tekojärvissä. Sitä esiintyy usein virtaamattomissa vesissä, mutta se ruokailee pääosin nopeasti virtaavassa vedessä.
Kuusilmän lisääntyminen voi tapahtua suuren kirkasvetisen virran yläjuoksulla. Mäti on puoliksi kelluvaa ja ajautuu alavirtaan tai seisovaan veteen.
Käyttäjärooli (UML)

Käyttäjäroolia (engl. actor) käytetään ohjelmistokehityksessä kuvaamaan henkilökäyttäjärooleja tai ulkoisia järjestelmiä. Käyttäjäroolina oleva järjestelmä kommunikoi tarkasteltavan järjestelmän kanssa. UML määrittelee tarkasti käyttäjäroolin. Käyttäjäroolista käytetään joskus myös käsitettä aktori.
Lammela

Lammela on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Hanna Lammela (s. 2002), pesäpalloilija
Jussi Lammela (s. 1959), muusikko
Vesa Lammela (s. 1941), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Käyttäjätilien valvonta

Käyttäjätilien valvonta eli UAC (engl. User Account Control) on Windows Vistan ja Windows 7:n tarjoama turvaominaisuus. UACin tavoitteena on parantaa Windowsin tietoturvaa rajoittamalla ohjelmistojen oletusoikeuksia, kunnes ylläpitäjä hyväksyy ohjelmistolle korkeammat oikeudet järjestelmään. Täten ainoastaan luotetut ohjelmat saavat täydet oikeudet järjestelmään ja esimerkiksi haittaohjelmat eivät pääse vahingoittamaan järjestelmää.
UAC on saanut paljon haukkuja tietokoneenkäyttäjien keskuudessa, tästä syystä siitä on yritetty tehdä vähemmän ärsyttävä. UAC on mahdollista ottaa pois päältä, mutta Microsoft ei suosittele tämän tekemistä.
Kuusikkoniemen rautatieasema

Kuusikkoniemen rautatieasema (lyh. Ksn) on Suomen rataverkon liikennepaikka Paltamon kunnassa rataosalla Oulu–Kontiomäki. Liikennepaikka sijaitsee noin viisi kilometriä Paltamon rautatieaseman itäpuolella Kuusikkoniemi-nimisen tilan kohdalla niin sanotulla Mieslahden suoralla. Se avattiin liikenteelle 12. huhtikuuta 2023.
Liikennepaikka on junaliikenteen kohtaus- ja sivuutuspaikka eikä siellä ole matkustaja- tai tavaraliikenteen palveluita. Liikennepaikalla on pääraiteen lisäksi yksi noin 975 metriä pitkä sivuraide, ja se mahdollistaa pitkien tavarajunien kohtaamiset, sillä Paltamon liikennepaikan sivuraiteet ovat vain noin 700 metrin pituisia.
Lammenrahka (Nousiainen)

Kurjenrahkan kansallispuistoon kuulumaton osa Lammenrahkasta on kokonaan ojitettu.
Lammenrahka on Varsinais-Suomessa sijaitseva suoalue, jonka pohjoisosat kuuluvat Kurjenrahkan kansallispuistoon. Suo sijaitsee suurimmalta osaltaan Nousiaisten kunnan alueella. Osa suosta ja muun muassa Lammenrahkan keskellä sijaitseva Asonlammi-niminen järvi kuuluvat kuitenkin Maskun kuntaan, jonka eksklaaveista yksi ulottuu suolle. Lammenrahka muodostaa lisäksi yhtenäisen suoalueen sen pohjoispuolella sijaitsevan Lakjärvenrahkan kanssa. Kansallispuiston ulkopuolelle jääviltä osiltaan suo on kokonaan ojitettu.
Sekä Lammenrahka että Lakjärvenrahka luokitellaan keidassoiksi, vaikka suotyypille ominaiset rakenteet eivät monin paikoin olekaan näillä soilla selvästi nähtävissä. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että suot ovat syntyneet kallioisten metsäsaarekkeiden pitkänomaisiin, sokkeloisiin väleihin. Kivennäismaasaarekkeista suurin osa on jäätikkösyntyisiä moreenikumpuja.
Lammenrahkan koillisreunalla sijaitsee Takaniitunvuoren korkea mäki, jolta avautuu näköala pohjoiseen Lakjärvenrahkalle. Vuoren läheisyydessä on myös tulentekopaikka. Lammenrahkan Kurjenrahkan kansallispuistoon ulottuva pohjoisosa kuuluu Lakjärvenrahkan rajoitusalueeseen, jolla liikkuminen on linnuston pesimärauhan takaamiseksi kiellettyä huhtikuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin.
Kuopion sellutehdas

Kuopion sellutehdas oli Kuopion Sorsasaloon suunniteltu sellutehdas, joka olisi ollut maailman suurin havusellutehdas. Se olisi tuottanut vuodessa 1,2 miljoonaa tonnia havusellua, joka olisi viety Kotkan sataman kautta.. Hanke oli Finnpulpin ja hankkeessa oli mukana kiinalainen Hengan International. Arvio tehtaan tarvitsemasta rahoituksesta oli 1,4 miljardia euroa.
Tehdas olisi käyttänyt 6,7 miljoonaa kuutiometriä puuta vuodessa.
Finnpulp teki aiesopimuksen Hamina-Kotkan sataman kanssa sellun kuljetuksesta maailmalle. Kuopiosta sellu olisi siirtynyt Savon rataa pitkin Kouvolan kautta Kotkaan.
Tehdas ei kuitenkaan saanut ympäristölupaa, joten Finnpulp luopui hankkeesta vuonna 2022.
Aiheesta muualla

Jättimäistä sellutehdasta Kuopioon puuhaava Finnpulp rauhoittelee pelkoja ympäristöhaitoista – katso keskiviikkona pidetty yleisötilaisuus Yle
Pohjois-Savossa varaudutaan jo maailman suurimman havusellutehtaan työvoimatarpeeseen: "Meillä on valmius lisätä koulutusta" Yle
KwaNdebele

KwaNdebele oli yksi Etelä-Afrikan alueelle apartheid-järjestelmän aikana perustetuista mustien ”kotimaista” eli bantustaneista ja se oli tarkoitettu matabele-heimon kotimaaksi. KwaNdebelen alue koostui yhdeksästätoista valtiolle lunastetusta, aikaisemmin valkoisten omistamasta maatilasta. KwaNdebele julistettiin itsehallintoalueeksi vuonna 1981. Sen pääkaupunki oli Siyabuswa mutta se muutettiin vuonna 1986 KwaMhlangaaniksi. KwaNdebele liitettiin takaisin Etelä-Afrikkaan 26. huhtikuuta 1994 ja on nykyisin osa Mpumalangan provinssia.