stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolme muskettikoiraa
Sarja Suomessa

Sarjan kaksi ensimmäistä jaksoa julkaistiin suomenkielisellä jälkiäänityksellä VHS:lle 1980-luvulla. Tuolloin sarja kantoi nimeä D'Artakan. Dubbauksen käänsi Matti Merinen ja ohjasi Pekka Merinen. Ääninäyttelijöinä toimivat Matti Merinen, Pekka Merinen, Eero Merinen, Ari Ryynänen, Taisto Santikko, Seija Kuntt Uri ja Tarja Anttila.
Sarja ensiesitettiin Suomen televisiossa Yle TV1-kanavalla vuosina 1982–1984 alkuperäisellä espanjan kielellä suomeksi tekstitettynä. Sarjan 13 jaksoa esitettiin uusintana englanninkielisellä jälkiäänityksellä ja suomeksi tekstitettynä kesä-elokuussa 1992.
Suomeksi jälkiäänitetty versio sarjasta esitettiin MTV Juniorilla 2000-luvun puolivälissä ja on sittemmin julkaistu kokonaisuudessaan DVD:lle kahteen eri otteeseen, ensin Finnkinon julkaisemana vuonna 2008 ja myöhemmin VLMedia Oyn toimesta vuonna 2020.
Televisioelokuva > Kolme muskettikoiraa -special

Sarjan jaksoista on koostettu myös noin 90 minuuttia pitkä televisioelokuva. Suomenkielisestä jälkiäänityksestä vastasi Oy PVP Voice Ab.
Suomenkieliset ääninäyttelijät > Sarjan dubbaus (Dubberman Oy)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mika Nuojua  | … |  D'Artagnan, kertoja   |
|  Peter Pihlström  | … |  Porthos, Kuningas Ludvig  |
|  Pasi Ruohonen  | … |  Athos, sivuäänet   |
|  Tommi Haapaniemi  | … |  Aramis   |
|  Heljä Heikkinen  | … |  Juliette    |
|  Bruno Lähteenmäki  | … |  Widimer   |
|  Antti Pääkkönen  | … |  Kreivi Rochefort, sivuäänet   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  Kardinaali Richelieu, sivuäänet   |
|  Hannamaija Nikander  | … |  Kuningatar Anne, Milady, sivuäänet   |
|  Teuvo Matala  | … |  Pip, sivuäänet   |
|  Ossi Valo  | … |  Herra de Tréville   |
|  Arto Nieminen  | … |  Planchet, sivuäänet   |
|  Hannes Suominen  | … |  sivuäänet   |
|  Susa Saukko  | … |  sivuäänet   |
|  Joonas Suominen  | … |  sivuäänet   |
|  Markus Blom  | … |  sivuäänet   |
|  Kari Tamminen  | … |  sivuäänet   |
|  Elise Langenoja  | … |  sivuäänet   |
Suomenkieliset ääninäyttelijät > Elokuvan dubbaus (Oy PVP Voice Ab)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Velimatti Ranta  | … |  D'Artagnan (elokuvan dubbauksessa Dogtanian)   |
|  Juha Paananen  | … |  Porthos, Planchet   |
|  Arto Nieminen  | … |  Athos   |
|  Juuso Pekkinen  | … |  Aramis, Buckinghamin herttua   |
|  Sari Moilanen  | … |  Juliette (elokuvan dubbauksessa Julia), Milady   |
|  Pasi Ruohonen  | … |  Kuningas Ludvig, Widimer, kertoja   |
|  Elise Langenoja  | … |  Kuningatar Anne, Pip   |
|  Anssi Känsälä  | … |  Kardinaali Richelieu, Kreivi Rochefort   |
|  Pauli Virta  | … |  Herra de Tréville   |
|  Antti Raekallio  | … |     |
Tšelmet Tšeljabinsk

| Tšelmet Tšeljabinsk |
| --- | --- |
Perustettu:  1948
Entiset nimet:  Metallurg Tšeljabinsk (1948–1990) Metšel Tšeljabinsk (1990–2012)
Kaupunki:  Tšeljabinsk, Venäjä
Kotiareena:  Metšelin urheilupalatsi
Sarjataso:  VHL
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Stanislav Šumakov
Päävalmentaja:   Maksim Smelnitski
Mestaruudet:  1  (1997)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tšelmet Tšeljabinsk (ven. ХК Челмет Челябинск) on venäläinen jääkiekkoseura, kotoisin Tšeljabinskista. Joukkue pelaa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssä ja toimii KHL-seura Traktor Tšeljabinskin farmijoukkueena.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1948 nimellä Metallurg Tšeljabinsk. Seuran nimeksi vaihdettiin nykyinen Metšel Tšeljabinsk vuonna 1990 uuden sponsorin Metšelin mukaan. Joukkue nousi vuonna 1997 Venäjän jääkiekon superliigaan voitettuaan Vysšaja Ligan itäisen mestaruuden. Superliigassa Metšel Tšeljabinsk pelasi vuosina 1998–2003 yhtä aikaa kotikaupunkinsa kilpailijan Traktor Tšeljabinskin kanssa. Kaudesta 2003–2004 lähtien Metšel Tšeljabinsk on pelannut jälleen Vysšaja Ligassa. Vysšaja Liga muuttui vuonna 2010 VHL:ksi ja seura jatkoi sarjassa. Seuran nimi vaihtui jälleen vuonna 2012, jolloin se otti käyttöön nykyisen nimensä Tšelmet Tšeljabinsk.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> # | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 20 |  | Sergei Mylnikov | L | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Danil Mošarov | L | 2026 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Aleksei Štšetilin | L | 2026 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Vladislav Suhatšov | L | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| Puolustajat> # | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 11 |  | Gleb Ivanov | L | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 79 |  | Aleksei N. Saveljev | L | 2024 | Verhnjaja Salda, Venäjä |
| 83 |  | Ilja Mironov | L |  | Jaroslavl, Venäjä |
|   |  | Sergei Drugalja | L | 2026 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Aleksandr A. Filatov | L | 2026 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Aleksei Ivanov | R |  | Moskova, Venäjä |
|   |  | Konstantin Klimontov | L | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |
|   |  | Artjom Pronitškin | L | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Maksim Tolopilo | R | Try-out | Minsk, Valko-Venäjä |
| Hyökkääjät> # | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 3 |  | Jegor D. Ivanov | R | H | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 10 |  | Ivan Štjožkin | L | KH | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 12 |  | Aleksandr Rykov | L | OLH | 2025 | Magnitogorsk, Venäjä |
| 13 |  | Kirill Kadišev | L | H | 2026 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 14 |  | Ilja Zinovjev | L | LH | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 33 |  | Aleksei Rykmanov | L | H | 2026 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 34 |  | Aleksandr Tridtšikov | R | VLH |  | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 37 |  | Artjom Udot | L | LH | 2026 | Tšebarkul, Venäjä |
| 44 |  | Vladimir Korobintsev | L | KH | 2025 | Hanty-Mansijsk, Venäjä |
| 46 |  | Vadim Šaveko | L | H | 2025 |  |
|   |  | Ruslan Aglamzianov | L | H | 2026 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Mihail Gorjunov-Rolgizer | L | VLH / KH | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
|   |  | Dmitri Kiržakov | L | H | 2025 | Troitsk, Venäjä |
|   |  | Leonid Kulišov | L | H | 2026 | Orsk, Venäjä |
|   |  | Aleksei Lipanov | L | KH / VLH | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Dmitri Nazarov | R | VLH | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Ilja Nazarov | L | OLH | 2025 | Moskova, Venäjä |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Maksim Smelnitski
Apuvalmentaja: Juri Dobriškin
Apuvalmentaja: Sergei Tertišni
Maalivahtivalmentaja: Konstantin Štrahov
Fysiikkavalmentaja: Vadim Gudzik
Kehitysvalmentaja: Vjatšeslav Karavdin
Huoltopäällikkö: Igor Zaharov
Toimitusjohtaja: Stanislav Šumakov
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Joukkueen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:HK Metschel Tscheljabinsk
VHL
AKM Tula •
Bars Kazan •
Buran Voronež •
Dinamo Pietari •
Dizel Penza •
Gornjak-UGMK Verhnjaja Pyšma •
Himik Voskresensk •
Ižstal Iževsk •
Jermak Angarsk •
Jugra Hanty-Mansijsk •
Južnyi Ural Orsk •
Lada Toljatti •
Metallurg Novokuznetsk •
Molot Perm •
Neftjanik Almetjevsk •
HK Rjazan •
HK Rostov •
Rubin Tjumen •
Omskije Krylja •
SKA Neva •
Sokol Krasnojarsk •
HK Tambov •
Toros Neftekamsk •
Tšelmet Tšeljabinsk •
TsSK VVS Samara •
Zauralje Kurgan •
Zvezda Moskova
Käännös suomeksi
Stuart Parkin

Stuart Parkin lokakuussa 2023.
Stuart Parkin (s. 9. joulukuuta 1955) on brittiläinen fyysikko, joka on tunnettu keksinnöistään spintroniikan ja nanoteknologian alueilla.
Parkin on Max Planck -instituutin mikrostruktuurifysiikan johtaja Hallessa, Saksassa, sekä Alexander von Humboldt -professori Martin-Luther-yliopistossa Halle-Wittenbergissä.
Parkinin tutkimukset, erityisesti suuren magnetoresistanssin (GMR) alalla, ovat johtaneet merkittäviin edistysaskeleisiin tallennusmedioissa, kuten innovatiivisten lukupäiden kehittämisessä kovalevyille, mikä mahdollisti suurikapasiteettisten tietokoneiden tallennuksen. Parkinin työ spintroniikan parissa, jossa hyödynnetään elektronien spiniä tiedon käsittelyyn ja tallentamiseen, on mullistanut tietovarastointialan. Parkinin tutkimukset ovat erityisesti liittyneet oksidikerroksisiin ohutkalvostruktuureihin, topologisiin metalleihin, suprajohtimiin ja kognitiivisiin laitteisiin. Hänen spintronisten keksintöjensä ansiosta magneettisten levyjen tallennuskapasiteetti on kasvanut yli 10 000-kertaiseksi.
Parkin kehitti myös ”Racetrack Memory” -tallennusmuistin, kolmiulotteisen tallennusvälineen, jossa on huomattavasti suurempi tallennustiheys ja ei liikkuvia osia, mikä edistää energiatehokkaita tietovarastointiratkaisuja. Parkinin jatkuva tutkimus tähtää entistä kehittyneempien teknologioiden, kuten aivojen kaltaisten piirikytkentöjen kehittämiseen.
Parkinin tutkimustyö on mahdollistanut nykyisen ”big data” -ajan. Parkin on valittu jäseneksi useisiin akatemioihin, kuten Royal Society (Lontoo), Royal Academy of Engineering, Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia, National Academy of Engineering ja Leopoldina. Hän on saanut myös lukuisia palkintoja, kuten Europhysics Prize (1997), Von Hippel Award (2012),Millennium-teknologiapalkinto (2014) ja King Faisal Prize for Science (2021). Lisäksi hän on saanut neljä kunniatohtorin arvonimeä ja on julkaissut yli 670 tutkimuspaperia. Parkin on myös saanut yli 120 patenttia ja pitänyt yli 825 kutsuluentoa ympäri maailmaa.
Parkin pyrkii edistämään uusien materiaalien ja laitteiden kehittämistä yhteistyössä maailman johtavien teknologiayritysten, kuten Samsungin, Intelin ja IBM:n kanssa. Hänen tutkimustyönsä on kansainvälisesti merkittävää, ja hän haluaa viedä tutkimuksensa eteenpäin globaalilla tasolla.
Parkin on tunnettu myös siitä, että hän etsii inspiraatiota luonnosta, erityisesti aivojen toiminnasta, ja pyrkii kehittämään uusiutuvan logiikkateknologian, joka kuluttaa nykyisiä tietokoneita huomattavasti vähemmän energiaa.
Tha Carter III

| Tha Carter III Lil Wayne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 2006 – maaliskuu 2008
 Julkaistu: 10. kesäkuuta 2008
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Birdman, Ronald "Slim" Williams, The Alchemist,  Shondrae "Mr. Bangladesh" Crawford, Cool & Dre, Andrews "Drew" Correa, David Banner, Darius "Deezle" Harrison, D. Smith, Infamous, Jim Jonsin, Kanye West, Vaushaun "Maestro" Brooks, Mousa, Play-n-Skillz, Robin Thicke, Rodnae, Swizz Beatz, StreetRunner
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 76.31
 Levy-yhtiö: Cash Money, Universal, Young Money
Listasijoitukset
  Billboard 200: 1.
Lil Waynen muut julkaisut
| Like Father, Like Son 2006 | Tha Carter III 2008 | Rebirth 2010 |
Singlet albumilta Tha Carter III
 ”Lollipop” Julkaistu: 12. maaliskuuta 2008  ”A Milli” Julkaistu: 22. huhtikuuta 2008  ”Got Money” Julkaistu: 27. toukokuuta 2008  ”Mrs. Officer” Julkaistu: 9. syyskuuta 2008
Tha Carter III on yhdysvaltalaisen rap -artisti Lil Waynen 10. kesäkuuta 2008 julkaistu studioalbumi ja Tha Carter -sarjan kolmas osa. Albumi voitti parhaan rap-albumin Grammyn. Uudenvuodenaattona albumia oli myyty 2,88 miljoonaa kappaletta. Albumi oli myydyin albumi Yhdysvalloissa vuonna 2008.lähde?
Kansi

Albumin kannessa oleva lapsi on olevinaan Lil Wayne lapsena. Albumin kansi on saanut vaikutteita Nasin Illmatic ja Notorious B.I.G.:n Ready to Die -albumeilta.
Kappaleet

3 Peat – 3.19
Mr. Carter – 5.16 (feat. Jay-Z)
A Milli – 3.41
Got Money – 4.04 (feat. T-Pain)
Comfortable – 4.25 (feat. Babyface)
Dr. Carter – 4.24
Phone Home – 3.11
Tie My Hands – 5.19 (feat. Robin Thicke)
Mrs. Officer – 4.46 (feat. Bobby Valentino & Kidd Kidd)
Let the Beat Build – 5.09
Shoot Me Down – 4.29 (feat. D. Smith)
Lollipop – 4.59 (feat. Static Major)
La La – 4.22 (feat. Brisco & Busta Rhymes)
Pussy Monster – 5.13
You Ain't Got Nuthin' – 5.27 (feat. Fabolous & Juelz Santana)
DontGetIt – 9.52
Arvostelut

Metacritic: 84/100
Allmusic:
Entertainment Weekly: B–
Pitchfork Media: 8.7/10
Rolling Stone:
500 Degreez

| 500 Degreez Lil Wayne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001-2002
 Julkaistu: 23. heinäkuuta 2002
 Tuottaja(t): Mannie Fresh, Jazze Pha
 Tyylilaji: Southern hip hop, Gangsta rap
 Kesto: 70.21
 Levy-yhtiö: Cash Money Records, Puppy Love, Universal Records
Lil Waynen muut julkaisut
| Lights Out 2000 | 500 Degreez 2002 | Tha Carter 2004 |
500 Degreez on rap -artisti Lil Waynen studioalbumi, joka julkaistiin 23. heinäkuuta 2002.
Kappalelista

"Fly Talkin'" – 1:36
"Look at Me" – 4:00 (feat. Mannie Fresh & Jazze Pha)
"Way of Life" (feat. Baby, Terrance Quaites – 4:01
"Big Tigger Live on the Radio" – 1:31
"Gangsta and Pimps" (feat. Jazze Pha & Baby) – 4:41
"Lovely" – 4:02
"Gangsta Shit" (feat. Petey Pablo)  – 3:40
"Big Tigger Live on the Radio" – 1:02
"Bloodline" – 4:21
"Where You At" – 3:50
"Worry Me" – 4:06
"500 Degreez" – 3:45
"Go Hard" – 3:30 (feat. Jazze Pha & Mannie Fresh)
"Young'n Blues" – 4:32
"Believe That" (feat. Lac & Mannie Fresh) – 4:12
"Rob Nice Live on the Radio" – 1:14
"Fuck You" (feat. Big Tymers) – 4:20
"What Does Life Mean to Me" (feat. Terrance Quaites & Big Tymers) – 1:25
"Get That Dough" (feat. Baby, Tateeze, & Cristale) – 3:38
"Fo Sheezy" – 3:44
"Fly Talkin' Go Home" – 3:20
Singlet

"Way of Life (2002)
"Where You At" (2002)
Arvostelut

AllMusic:
HipHopDX:
The Rolling Stone Album Guide:
Aiheesta muualla

500 Degreez Discogsissa. (englanniksi)
| n k Lil Wayne |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Tha Block Is Hot  Lights Out  500 Degreez  Tha Carter  Tha Carter II  Like Father, Like Son  Tha Carter III  Rebirth  I Am Not a Human Being  Tha Carter IV  I Am Not a Human Being II  Free Weezy Album  Tha Carter V 
Viralliset Mixtapet:  Da Drought  Da Drought 2  The zigg Money  Dedication  The Suffix  Lil Weezyana  Dedication 2  Da Drought 3  Dedication 3  No Ceilings  Sorry 4 The Wait  Dedication 4  Dedication 5  Sorry 4 The Wait 2  No Ceilings 2  Dedication 6  Dedication 6: Reloaded  Tha Fix Before Tha VI  Tha Fix Before Tha VI (Bonus) 
Yhteistyöalbumit:  The T-Wayne Show (T-Painin kanssa)  T-Wayne (T-Painin kanssa)  Trust Fund Babies (Rich the Kidin kanssa)  Welcome 2 Collegrove (2 Chainzin kanssa)  WEEZY vs. WHEEZY (Wheezyn kanssa) 
Kokoelma-albumit:  I Am Music
Kauko Pouttu

Kauko Verner Pouttu (26. huhtikuuta 1934 Kannus – 12. kesäkuuta 2023 Kannus) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Pouttu syntyi teurastamoyrittäjä Yrjö Poutun ja Alvi Åkerfeltin perheeseen ja avioitui 1953 Salme Isohannin kanssa. Kauppaneuvos Jorma Pouttu oli hänen veljensä ja yrittäjäkumppaninsa, toinen veli Arvo Pouttu sai puolestaan talousneuvoksen arvonimen. Kauko Pouttu kävi kansakoulun ja useita liha-alan kursseja ja teki opintomatkoja Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Hän oli Yrjö ja Alvi Poutun yrityksen, vuodesta 1957 Pouttu ja Pojat ja vuodesta 1976 Pouttu-osakeyhtiö, kuljetuspäällikkö 1952–1960, tekninen johtaja 1961–1984 ja varatoimitusjohtaja 1985–1990. Pouttu-konsernin tekninen johtaja hän oli 1985–1990 ja Toiminimi Poutun Turkiksen toimitusjohtaja vuodesta 1957. Hänellä on ollut myös liha-alan ja muita luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Pouttu sai 1986.
Suuri kommunistijuttu 1923

Suuri kommunistijuttu 1923 (myös niin sanottu Kallion leikkaus) oli pääministeri Kyösti Kallion johtaman hallituksen vuonna 1923 toimeenpanema Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen (SSTP) jäsenten maanlaajuinen joukkopidätys, jota seurasi laaja oikeudenkäynti. Etsivä keskuspoliisi vangitsi 3. elokuuta 1923 parisataa SSTP:n jäsentä, joista 189 tuomittiin myöhemmin eripituisiin vankeusrangaistuksiin valtiopetoksen valmistelusta. Heidän joukossaan oli puolueen eduskuntaryhmä. Samalla SSTP julistettiin laittomaksi ja sen sanomalehdet lakkautettiin. Tapaus aiheutti myös hallituskriisin, mikä lopulta johti Kallion hallituksen eroon tammikuussa 1924.
Kyseessä oli yksi 1920-luvulla tehdyistä lukuisista ”leikkauksista”, joilla valtiovalta pyrki rajoittamaan kommunistisen julkisen toiminnan kasvua. Vuoden 1923 pidätykset olivat selvästi laajimmat ja ne saivat myös eniten huomiota sekä arvostelua. Kommunistien julkinen toiminta kiellettiin lopulta äärioikeiston painostuksesta vuonna 1930, minkä jälkeen pidätykset kohdistuivat kommunistien maanalaiseen liikkeeseen. Kommunisteihin kohdistuneet toimenpiteet eivät kaikilta osin noudattaneet oikeusvaltioperiaatetta. Vuoden 1923 pidätysten tuomiot toivat suomalaiseen oikeuskäytäntöön kokonaan uuden tulkinnan, jossa rikokseksi katsottiin pelkkä asema puolueessa riippumatta siitä, mitä syytetty oli henkilökohtaisesti tehnyt.
Taustaa

Vuonna 1920 perustetun Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen SSTP:n katsottiin toimivan kielletyn SKP:n peitejärjestönä, minkä vuoksi se pyrittiin tukahduttamaan alusta lähtien. Viranomaiset iskivät jo SSTP:n perustavaan kokoukseen ja vangitsivat parikymmentä puoluejohtoon valittua henkilöä. Heistä 11 asetettiin myöhemmin syytteeseen niin sanotussa puolueenperustajain jutussa. SSTP onnistui kuitenkin järjestäytymään uudelleen vielä samana kesänä. Joulukuussa 1921 puolue osallistui kunnallisvaaleihin, jonka jälkeen sen aktiiveja pidätettiin jälleen tammikuussa 1922 rauhanjulistajien jutun yhteydessä. Heinäkuun eduskuntavaaleissa SSTP sai 14,8 prosentin kannatuksen ja 27 kansanedustajaa.
Vuoden 1923 alussa SSTP:llä oli jo lähes 24 000 jäsentä. Kevään kuluessa oikeistovoimat ryhtyivät muokkaamaan yleistä mielipidettä puoluetta vastaan ja painostivat samalla viranomaisia toimenpiteisiin sen kieltämiseksi. Asialla oli erityisesti antikommunistinen Suomen Suojelusliitto, joka toimitti kevään aikana porvarilehdille 120 kommunisteja käsittelevää artikkelia. Huhtikuussa Helsingin raastuvanoikeus lakkauttikin SSTP:n hallussa olleen Suomen sosialidemokraattisen nuorisoliiton. Etsivä keskuspoliisi puolestaan pidätti parikymmentä SKP:n Pietarissa vuonna 1921 järjestettyyn puoluekokoukseen osallistunutta kommunistia, jotka saivat eripituisia vankeusrangaistuksia. ”Pietarin kävijöiden” joukossa oli kolme SSTP:n kansanedustajaa.
Viranomaisvainon seurauksena SSTP alkoi varautua lakkauttamiseen ja vaihtoi toukokuussa 1923 nimekseen Suomen Työväenpuolue (STP). Samalla sen ohjelmaa muutettiin maltillisemmaksi puhtaan parlamentarismin suuntaan.
Pidätykset ja muut toimenpiteet

SSTP:n jäsenten joukkopidätykset alkoivat perjantaina 3. elokuuta 1923, jolloin myös puolue julistettiin laittomaksi. Hallitus määräsi vangittavaksi SSTP:n kansanedustajat, kaikki puolue- ja järjestötyöntekijät sekä puoluelehtien toimittajat. Kansanedustajien vangitseminen oli mahdollista, koska eduskunnan ollessa kesätauolla heidän ei katsottu nauttivan parlamentaarista koskemattomuutta. Pidätysten yhteydessä SSTP:n omaisuus takavarikoitiin, puolueen sanomalehdet lakkautettiin ja kirjapainot suljettiin. Samalla viranomaiset sulkivat Oulussa, Raahessa, Riihimäellä, Rovaniemellä ja Vaasassa toimineet kommunististen työväenyhdistysten työväentalot. Takavarikoidun omaisuuden arvo oli yhteensä noin 10 miljoonaa markkaa.
Viikonlopun aikana otettiin kiinni lähes 200 henkilöä, joista Helsingissä vangittiin 25, Käkisalmessa 24, Kuopiossa 17, Turussa 15 ja Vaasassa 14. Lisäksi pidätyksiä suoritettiin ainakin Hiitolassa, Hämeenlinnassa, Jyväskylässä, Kajaanissa, Kemissä, Lappeenrannassa, Mikkelissä, Oulussa, Pietarsaaressa, Porissa, Sortavalassa, Tampereella, Urjalassa ja Viipurissa. Lopulta pidätettyjen määrä nousi kaikkiaan 217:ään. Kuulustelut käynnistyivät maanantaina 6. elokuuta ja myöhemmin pidätetyt siirrettiin eri puolilta maata Helsingin lääninvankilaan. Helsingin Sanomien tietojen mukaan kommunistit suunnittelivat vastatoimeksi suurlakkoa, mutta huhuille ei saatu vahvistusta. Eri puolilla maata järjestettiin kuitenkin vastalausekokouksia, joita organisoivat myös sosialidemokraatit. Syyskuun puoliväliin mennessä 113 pidätettyä vapautettiin ja 62 siirrettiin Turun lääninvankilaan odottamaan oikeudenkäyntiä. Vangituiksi jäivät edelleen kansanedustajat sekä puolueen johtoelimissä toimineet. Pidätettynä ollut toimittaja Yrjö Mäkelin kuoli tutkintovankeuden aikana EK:n sellissä. Hänestä tuli työväenliikkeen marttyyri, jonka hautajaisiin osallistui lähes 7 000 ihmistä.
Toimet yhdistettiin pitkään pääministeri Kyösti Kallioon, jonka mukaan niitä alettiin kutsumaan ”Kallion leikkaukseksi”. Pidätyksistä oli kuitenkin vastuussa sisäministeri Vilkku Joukahainen, jonka kesäloman johdosta käytännön toteutuksen hoiti oikeusministeri Otto Åkesson. Joukkopidätyksiä perusteltiin SSTP:n kytköksillä Neuvostoliiton johtamaan Kominterniin sekä kiellettyyn SKP:een. Puolueen lakkauttaminen nojasi korkeimman oikeuden kolme vuotta aikaisemmin antamaan päätökseen, jolla SSTP oli julistettu laittomaksi. Tutkija Tuija Hietaniemen mukaan pidätykset tehtiin EK:n ja joidenkin kokoomuksen nuoroikeistolaisten aloitteesta. Päähallituspuolueena ollut Maalaisliitto hyväksyi vangitsemiset hillitäkseen käynnistämänsä poliisiuudistuksen oikeistossa synnyttämää kritiikkiä. Tutkija Jaakko Paavolaisen mukaan taustalla oli myös pelko kommunistien Saksassa aiheuttamien levottomuuksien leviämisestä Suomeen.
Reaktiot > Hallitus

Maalaisliiton ja edistyspuolueen muodostama hallitus asettui yksimielisesti tukemaan vangitsemisia, vaikka kesäloman johdosta kaikki ministerit eivät edes tienneet asiasta etukäteen. Pääministeri Kallio suhtautui kuitenkin toimenpiteeseen alusta asti epäillen ja pidätysten jälkeen hän paheksui Joukahaisen ja Åkessonin omavaltaista toimintaa. Lähes 200 vangittua oli Kalliolle yllätys, koska alun perin EK:n kanssa oli sovittu vain puolesta. Kansanedustajien sijaan hänen aikomuksenaan oli vangita SSTP:n johtohenkilöt ja takavarikoida puolueen asiakirjat, minkä jälkeen pidätyksiä olisi tarpeen vaatiessa jatkettu.
Kallio halusikin vapauttaa osan kiinniotetuista heti, mutta sai taakseen vain kolme edistyspuolueen ministeriä. Myös Maalaisliiton ideologinen veturi Santeri Alkio tuki sanomalehti Ilkassa julkaistussa kirjoituksessaan Åkessonia pitäen kommunistipidätyksiä ”kansanvallan itsepuolustuksena”. Kallio puolestaan totesi Alkiolle lähettämässään kirjeessä, ettei nähnyt vangitsemisia poliittisesti viisaana. Hän ei myöskään innostunut laitaoikeistolta saamistaan kiitoksista.