Ville Ritola
Pariisin olympialaiset 1924

Yhdysvalloissa asuvan Ritolan paluu Suomeen ei ollut itsestäänselvyys. Asiaa mutkistivat amerikkalaisten halu saada hänet uuden asuinmaansa olympiaedustajaksi ja toisaalta rahoituksen järjestäminen Suomeen paluun mahdollistamiseksi. Keskeisiä vaikuttajia Amerikassa Ritolan käännyttämisessä Suomen edustajaksi olivat tuleva Suomen yleisurheilujoukkueen valmentaja, silloin vielä Harvardin yliopistossa työskennellyt, Jaakko Mikkola ja liikeasioissa Yhdysvalloissa oleskellut Tampereen Pyrinnön silloinen puheenjohtaja Yrjö Salminen.
Ville Ritola palasi Yhdysvalloista Suomeen joulun alla 1923, liittyi Tampereen Pyrintöön ja osallistui 25.5.1924 Suomen olympialaisten karsintakilpailuihin Eläintarhan kentällä Helsingissä. Siellä hän vesisateessa teki uuden 10 000 metrin maailmanennätyksen 30.35,4.
Pariisin vuoden 1924 olympiakisoissa hän voitti legendaarisesti neljä kultamitalia sekä kaksi hopeaa. Alkuerineen hän joutui juoksemaan pitkän matkan juoksun kahdeksana peräkkäisenä päivänä nuo kuusi mitalia voittaakseen. Hän voitti mitalin kaikissa lajeissa, joihin hän osallistui.
Ensimmäisenä hän osallistui 6. heinäkuuta 10 000 metrin loppukilpailuun, joka pidettiin ilman alkueriä. Ritola voitti kisan ylivoimaisesti parantaen samalla toukokuussa tekemäänsä maailmanennätystä 12 sekunnilla, siitä huolimatta että hän sekosi kierrosten laskussa, ja luuli vasta lähtevänsä viimeiselle kierrokselle maaliin tullessaan. Jonkin verran keskustelua on seurannut siitä, minkä takia Paavo Nurmi ei osallistunut tähän kilpailuun, jossa hän olisi epäilemättä ollut ainut joka olisi kyennyt haastamaan Ritolan. Joukkueenjohto, ja ilmeisesti myös Paavo Nurmi itse halusivat Nurmen jättävän tämän matkan väliin, helpottamaan muutenkin raskasta kilpailuohjelmaa.
9.7.1924 Ville Ritola voitti 3 000 metrin esteiden olympiakullan 75 m erolla hopeamitalistiin. 10.7. olikin vuorossa 5 000 metrin loppukilpailu, kun Paavo Nurmi oli tuntia ennen voittanut 1 500 metrin mestaruuden. Kisan kärjessä vuorottelivat puolimatkaan saakka Ville Ritola ja Ruotsin Edvin Wide. Siitä eteenpäin Nurmi ja Ritola pitivät vauhtia vuorovedolla ja pudottivat Widenkin kauas taakseen. Loppusuoralla Nurmi piti Ritolan rinnanmitalla takanaan ja voittaen Ritolan 0,2 sekunnilla ja pronssimitalisti Widen 30,6 sekunnilla.
Lauantaina 12.7.1924 oli vuorossa 10 560 metrin pituinen maastojuoksu. Jo kilpailun alkaessa oli varjossa lämpöä 36 celsiusastetta, joten kilpailusta tuli erittäin raskas. 39 matkaan lähtijästä vain 15 tuli maaliin, muut keskeyttivät. 4,5 kilometrin kohdalla Ritola ja Nurmi pudottivat pahimman kilpailijansa Widen vauhdistaan – monien muiden tavoin Wide lopulta keskeytti kilpailun. Nurmi saapui maaliin voittajana ajassa 32.54,8. Ritola hävisi hänelle lähes 85 sekuntia ja pronssimitalisti, Yhdysvaltain Johnson vielä yli minuutin lisää. Maastojuoksun joukkuekilpailussa Suomen kultamitali varmistui vasta, kun Heikki Liimatainen saapui uupuneena maaliin 12:ntena yli viisi minuuttia Nurmen jälkeen – muut suomalaiset olivat keskeyttäneet. Tästä yhdestä kisasta Ritola sai kaksi mitalia: henkilökohtaisen hopeamitalin ja joukkuekullan.
Sunnuntaina 13. heinäkuuta Ritolan urakan päätti 3 000 metrin joukkuejuoksun loppukilpailu – alkuerät oli juostu perjantaina. Nurmi piti jälleen kovaa alkuvauhtia ja väsytti ainoana mukanaan roikkuneen yhdysvaltalaisen Joie Rayn niin, että tämä sijoittui lopulta 18:nneksi. Nurmi saapui maaliin ensimmäisenä ajassa 8.32,0 Ville Ritolan ollessa 8,6 sekuntia hitaampi. Tässä lajissa ei jaettu henkilökohtaisia mitaleja, mutta Nurmi, Ritola ja Elias Katz voittivat joukkuekultaa.
Näillä mitaleillaan Ritola teki kaksi ennätystä, jotka ovat säilyneet rikkomattomina tähän päivään saakka, ja joiden rikkominen tulee nykyisellä lajivalikoimalla olemaan miltei mahdotonta. Hän on eniten mitaleita yksistä olympialaisista saanut yleisurheilija koko maailmassa, sekä eniten mitaleita yksistä olympialaisista saanut suomalaisurheilija ennen Paavo Nurmea (1924, viisi), Clas Thunbergiä (1924, viisi) ja Marja-Liisa Kirvesniemeä (1984, neljä). Hänen neljä kultamitaliaan yksissä kisoissa on myös Paavo Nurmen jälkeen jaetulla kakkostilalla maailman yleisurheilijoista ja suomalaisista urheilijoista.