stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stratovarius
Jäsenet > Entiset jäsenet

Staffan Stråhlman – kitara (1984–1985)
John Vihervä – basso (1984–1985)
Tuomo Lassila – rummut (1984–1995), laulu (1984–1985)
Jyrki Lentonen – basso (1986–1990)
Timo Tolkki – kitara (1985–2008), laulu (1985–1994)
Mika Ervaskari – koskettimet (1987)
Antti Ikonen – koskettimet (1987–1995)
Jari Behm – basso (1992)
Jari Kainulainen – basso (1993–2005)
Jörg Michael – rummut (1995–2012)
Diskografia > Studioalbumit

Fright Night (1989)
Twilight Time (1992,  alkuperäiseltä nimeltään II)
Dreamspace (1994)
Fourth Dimension (1995)
Episode (1996)
Visions (1997)
Destiny (1998)
Infinite (2000)
Elements Pt. 1 (2003)
Elements Pt. 2 (2003)
Stratovarius (2005)
Polaris (2009)
Elysium (2011)
Nemesis (2013)
Eternal (2015)
Survive (2022)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut
Stratovarius Myspacessa (englanniksi)
Kattavat fanisivut
Stratovarius Last.fm:ssä (englanniksi)
Stratovarius Meteli.netissä
Stratovarius Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Yle Elävä arkisto: Stratovarius 1992
| n k Stratovarius |
| --- | --- |
 Jens Johansson  Timo Kotipelto  Matias Kupiainen  Rolf Pilve  Lauri Porra   Entiset jäsenet: Jari Behm  Antti Ikonen  Jari Kainulainen  Tuomo Lassila  Jyrki Lentonen  Staffan Stråhlman  Timo Tolkki  John Vihervä  Jörg Michael 
Studioalbumit:  Fright Night  Twilight Time  Dreamspace  Fourth Dimension  Episode  Visions  Destiny  Infinite  Elements Pt. 1  Elements Pt. 2  Stratovarius  Polaris  Elysium  Nemesis  Eternal  Survive 
Livealbumit:  Visions of Europe  Polaris Live  Under Flaming Winter Skies 
Kokoelmat:  The Past and Now  The Chosen Ones  14 Diamonds  Intermission  Black Diamond: The Anthology  Best Of  Enigma: Intermission II 
Singlet:  Future Shock  Black Night  Break the Ice  Wings of Tomorrow  Father Time  Will the Sun Rise?  Black Diamond  The Kiss of Judas  SOS  Hunting High and Low  It’s a Mystery  A Million Light Years Away  Eagleheart  I Walk to My Own Song  Maniac Dance  Deep Unknown  Darkest Hours  Unbreakable  Shine In The Dark  Survive  World On Fire  Firefly 
DVD:t:  Infinite Visions  Under Flaming Winter Skies 
Muuta:  Diskografia  Kappaleet 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  IdRef 
Stratovariuksen tunnuksena toiminut heraldinen lilja, fleur de lis.
Herkku & Partanen

| Herkku & Partanen |
| --- | --- |
 Sarjan logo
Tyyli:  komedia
Kestoaika:  22 min / jakso
Luoja(t):  Inkeri Pilkama (ohjaus)
Pääosissa:  Eija Vilpas  Mikko Kivinen  Hannele Lauri
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  20. marraskuuta 1995 – 3. huhtikuuta 1996
Jaksoja:  20
Aiheesta muualla
IMDb 
Herkku ja Partanen juontavat ohjelmaa studiosta ja katsovat etukäteen kuvattua tarinaa.
Neljännen jakson teemana rakastuminen. Teemaan liittyvässä tarinassa näyttelevät Mikko Kivinen ja Eija Vilpas.
Herkku & Partanen on vuosina 1995–1996 MTV3-kanavalla lähetetty suomalainen televisiosarja, joka on Eija Vilppaan ja Mikko Kivisen käsikirjoittama ja Inkeri Pilkaman ohjaama.
Ohjelma koostui Herkun ja Partasen juonnosta ja valmiiksi kuvatusta näytelmästä. Jokaisessa jaksossa on tietty teema, muun muassa flirtti, kateus, rakastuminen, suvaitsemattomuus ja ahneus, jonka pohjalta Eija ja Mikko vuoroviikoin kirjoittivat tarinan. Herkku (Vilpas) ja Partanen (Kivinen) juonsivat televisio-ohjelmaa ja katsoivat etukäteen nauhoitettua tarinaa.
Eija Vilppaan ja Mikko Kivisen lisäksi vakionäyttelijänä oli Hannele Lauri. Heidän lisäksi jokaisessa jaksossa oli vierailevia näyttelijöitä muun muassa Juha Veijonen, Aake Kalliala, Mari Vainio, Esko Hukkanen, Ville Virtanen, Satu Silvo ja Sinikka Sokka.
Jaksoluettelo

| Jakso | Teema | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1. | Flirtti | 20.11.1995 |
| 2. | Kateus | 27.11.1995 |
| 3. | Fobia | 04.12.1995 |
| 4. | Rakastuminen | 11.12.1995 |
| 5. | Stressi | 18.12.1995 |
| 6. |  | 25.12.1995 |
| 7. | Juhliminen | 01.01.1996 |
| 8. | Suvaitsemattomuus | 08.01.1996 |
| 9. | Juoruilu | 15.01.1996 |
| 10. | Uskottomuus | 22.01.1996 |
| 11. | Mustasukkaisuus | 29.01.1996 |
| 12. | Kasvattaminen | 05.02.1996 |
| 13. | Unelma | 12.02.1996 |
| 14. |  | 19.02.1996 |
| 15. |  | 26.02.1996 |
| 16. |  | 06.03.1996 |
| 17. |  | 13.03.1996 |
| 18. | Laihduttaminen | 20.03.1996 |
| 19. | Ahneus | 27.03.1996 |
| 20. |  | 03.04.1996 |
Näyttelijät > Pääosissa

Eija Vilpas
Mikko Kivinen
Hannele Lauri
Näyttelijät > Vierailijat

Juha Veijonen
Seppo Pääkkönen
Aake Kalliala
Sinna Virtanen
Mari Vainio
Jari Pehkonen
Carl-Kristian Rundman
Tom Lindholm
Ari-Kyösti Seppo
Esko Hukkanen
Sinikka Sokka
Toni Walhström
Satu Silvo
Ville Virtanen
Näyttelijät > Omana itsenään

Inkeri Pilkama
Päiviö Pyysalo
Ismo Jokinen
Mikko Alatalo
Anna Hanski
Pertsa Reponen
Johanna Raunio
Ira Hammerman
Aiheesta muualla

Herkku & Partanen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Grand Designs – unelma-asunnot

| Grand Designs – unelma-asunnot> Grand Designs |
| --- | --- |
 Sarjaa juontaa muotoilija-toimittaja Kevin McCloud.
Tyyli:  seurantadokumentti
Kestoaika:  à 46–49 min
Pääosissa:  Kevin McCloud
Alkuperämaa:  Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Esitetty:  1999 –
Tuotantokausia:  15
Jaksoja:  160
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Boundless Productions
Palkinnot
Voitetut:  Bafta TV Award 2015
Aiheesta muualla
IMDb 
Asunnoksi muutettu vesitorni vuodelta 1916 Coleshillissä Lontoon lähellä oli yksi sarjan kohteista.
Sarjassa esitelty ekotalo Kentissä.
Grand Designs – unelma-asunnot on brittiläinen vuodesta 1999 tuotettu televisio­sarja, jossa esitellään erikoisia, haastavia ja arkkiteh­tonisesti näyttäviä pientalo- ja yksityis­asunto­hankkeita eri puolilta Britanniaa ja manner-Eurooppaa ja seurataan niiden suunnittelu- ja valmistumisprosessia. Sarjaa tuottaa Boundless Productions ja Britanniassa sitä lähettää Channel 4. Suomessa sarjaa ovat esittäneet MTV3 ja AVA.
Ohjelmasarjan juontajana on alusta asti toiminut Kevin McCloud.
Formaatti

Kaikki sarjan jaksot noudattavat enemmän tai vähemmän samaa rakennetta. McCloud tapaa hankkeen suunnittelu­vaiheessa rakentaja- tai remontoija­perheen, usein myös arkkitehdin, ja keskustelee heidän aikeistaan nostaen esiin mahdollisia ongelmia. Tietokoneella tehty kolmi­ulotteinen malli esittelee suunnitelman tv-katsojille. Kun työmaa saadaan alulle, McCloud vierailee siellä yhden tai useamman kerran ja esiin nostetaan hankkeeseen liittyviä ongelmia ja haasteita: lupien saantia, naapureiden valituksia, budjetin ylityksiä, rahoitus­vaikeuksia, urakoijan tai tavaran­toimittajien aiheuttamia aikataulu­pettymyksiä jne. Lisäksi McCloud usein puhuu kameralle esitellen jotakin tiettyä ratkaisua kohteessa. Kunkin jakson lopussa McCloud vierailee kohteessa, kun se on jo täysin tai melkein valmis. Jos hanke viivästyy, hän palaa kohteeseen jossakin myöhemmässä jaksossa.
Grand Designs -sarjassa on esitelty sekä erikoista arkkitehtuuria edustavia uudis­rakennuksia että rakennusten käyttö­tarkoituksen muutoksia esimerkiksi vesitornista tai navetasta perhe­asunnoksi. Joidenkin kohteiden perusideana on kestävä kehitys, joidenkin taas häpeilemätön ylellisyyden ja erikoisuuden tavoittelu.
Näyttelytoiminta

Sarjan pohjalta on ryhdytty pitämään rakennus­tekniikkaa esitteleviä vuosittaisia näyttelyitä Lontoossa ja Birminghamissa. Yhdeksän päivää kestänyt Grand Designs Live 2008 keräsi Lontooseen yli 100 000 vierasta. Näyttelystä televisioitiin suorat lähetykset Grand Designs Live: Today ja Grand Designs Live.
Sarja muissa maissa

Grand Designs -sarjaa on esitetty Britannian ja Suomen lisäksi Alankomaissa, Australiassa, Etelä-Afrikassa, Iranissa, Italiassa, Kanadassa, Norjassa, Ranskassa, Romaniassa, Ruotsissa, Saksassa, Sloveniassa, Taiwanissa, Tanskassa ja Uudessa-Seelannissa.
Sarjan spin-offeja

Sarjan pohjalta ja oheen on syntynyt myös erillisiä aihepiiriä sivuavia spin-off-sarjoja:
Grand Designs Indoors on sisustus­uudistuksiin keskittynyt kuuden jakson kokonaisuus vuodelta 2001.
Grand Designs Living -ohjelmissa keskitytään yhteen teemaan kerrallaan, useampien yksittäiskohteista kertovien jaksojen kuvamateriaalia hyödyntäen. Teemoina mm. esikaupunkiasuminen ja syrjäseuduilla asuminen.
Grand Designs Abroad keskittyi Britannian ulkopuolella sijaitseviin kohteisiin 2004.
Grand Designs Trade Secrets käsitteli pääsarjan kohteisiin liittyviä vinkkejä ja teemoja pääsarjaa syvemmin.
Grand Designs Australia on Australiassa sijaitsevia kohteita esittelevä spinoff, jota alettiin esittää 2010. Sarjaa esitetään myös Suomessa. Juontajana toimii arkkitehti Peter Maddison.
Grand Designs New Zealand alkoi lokakuussa 2015 Uuden-Seelannin TV3-kanavalla.
Grand Designs Suomi alkoi syyskuussa 2022 MTV:n ohjelmistossa, juontajana arkkitehti Samppa Lappalainen. Sarjassa esiteltiin mm. Jan-Erik Anderssonin talo.
Käännös suomeksi
WTSUP (Women Tech Startup)

Projektilogo, alkuperäinen suunnittelija Ivan Kraft
WTSUP, lyhennys sanoista Women Tech Start Up, on arvoperusteinen koulutus- sekä tutkimusalusta, joka tukee naisten johtamia startupeja Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa (MENA-alue) suomalaisen yrittäjyyskoulutuksen avulla. Yhteisölähtöinen koulutusalusta pyrkii yhdistämään Pohjois-Euroopan ja MENA-alueen startup-ekosysteemeja tukemaan paikallista kasvua, ratkaisemaan sosioekonomisia haasteita ja edistämään tasa-arvoa. Hankkeesta uutisoitiin Ylenn uutisissa. ja Libanonin kansallisella uutiskanavalla, sekä siitä on julkaisu vertaisarvioitu tutkimusartikkeli. Menestyksekkään vuoden 2019 toiminnan jälkeen tavoitteena oli vuonna 2020 laajentaa toimintaa Libanonin ulkopuolelle sekä vahvistaa WTSUP:n hankkeen vaikutusta suomalaista tasa-arvoa Lähi-itään vievänä alustana. Hanke kuitenkin loppui Libanonin talouskriisin, Beirutin 2020 räjähdyksen ja pandemian myötä. Vuonna 2024 hanke ei ole käynnissä Lähi-idässä.
Yrittäjyyskoulutustapahtuma WTSUP! Beirut 2019

Konseptin pilottitapahtuma lanseerattiin perustajiensa KTT Jukka-Pekka Heikkilän ja Fouad Philippe Saaden toimesta vuonna 2019 Beirutissa, Libanonissa. Tapahtumaa varten Pohjois-Euroopasta saapui joukko korkeastikoulutettuja, pro bono -vapaaehtoisia toimimaan yhdessä paikallisten startup-tiimien ja asiantuntijoiden kanssa kolmen päivän mittaiseen yrittäjyyskoulutukseen. Koulutusteemat sisälsivät liiketoimintamallien kehittämistä, markkinointia sekä paikallisten tiimien mentorointia, keskittyen tasa-arvopohjan laajentamiseen paikallisten yrittäjien liiketoiminnassa. Vuoden 2019 tapahtuman kumppaneina ja tukijoina toimivat:
Aalto-yliopisto, Hanken Svenska handelshögskolan sekä The Shortcut, Slushin sisarorganisatio.
Suomen Libanonin suurlähetystö, Suomen Libanon kunniapääkonsulaatti, Beirut Digital District, Lebanese League of Women in Business (LLBW), Arabnet sekä Société de Générale.
Hankkeen tukijoiden toimesta vuoden 2019 tapahtuman voittajat saapuivat Helsinkiin Slush startup-tapahtumaan.
Hankkeesta julkaistu akateeminen tutkimus

Hankkeessa toteutettu Research in the Sociology of Organisations - kirjasarjassa julkaistu tutkimus lisää ymmärrystä siitä, millä tavoin yrittäjät voivat käyttää arvojaan mahdollistaakseen erilaisten sidosryhmien yhteistoiminnan YK:n kestävän kehityksen toimintaohjelman tukemiseen. Tutkimus havaitsi, että hankkeen keskeisten toimijoiden arvot ja niistä kommunikointi olivat ratkaisevia aloitteen menestykselle, koska ne aktivoivat sidosryhmien latentteja arvoja kontekstualisointi- ja toteuttamisprosesseissa. Näitä prosesseja kutsutaan artikkelissa nimellä arvopohjainen merkityksenluonti (sensegiving). Arvopohjaisen merkityksenluonnin seurauksena hankkeen sidosryhmät pystyivät ymmärtämään uusia mahdollisuuksia kestävän kehityksen teemaan.
Toinen hankkeeseen liittyvä vertaisarvioitu tutkimus syventyi yrittäjyyden koulutusmallin kehittämiseen. Tutkimus pyrki täydentämään Business Model Canvas - yrittäjyyskoulutustyökalua ja edistämään teoreettista ymmärrystä kokemusperäisestä oppimisesta yrittäjyyskoulutusympäristöissä. Tutkimus pyrki auttamaan yrittäjyyskasvatuksen ammattilaisia kehittämään opetussuunnitelmia parantamaan yksilö- ja ryhmäpohjaista oppimista koko uuden yrityksen perustamisenprosessin ajaksi.
Hankkeesta julkaistu akateeminen tutkimus > Hankkeen tutkimuksen akateemiset lähteet

Kroeger, A., (2022). Tackling grand challenges collaboratively: The role of value-driven sensegiving. In Organizing for societal grand challenges (s. 17-42). Emerald Publishing Limited. Teoksen verkkoversio.
Pokidko, D., Saade, F. P., & Shir, N. (2021). An experiential pattern-matching teaching method: Unpacking the process of becoming. Entrepreneurship Education and Pedagogy, 4(3), 422-454. Teoksen verkkoversio.
Ödsmål

| Ödsmål |
| --- | --- |
 Ödsmålin kirkko
 Ödsmål
 Koordinaatit: 58°06′55″N, 11°51′35″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Bohuslän
Kunta:  Stenungsund
Väkiluku (31.12.2023):  1 414
Ödsmål on taajama Stenungsundin kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä Bohuslänin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 414 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ödsmål Wikimedia Commonsissa
Vilhelm (Ruotsin prinssi)

| Prinssi Vilhelm |
| --- | --- |
 Södermanlandin herttua
 Prinssi Vilhelm
Syntynyt:  17. kesäkuuta 1884 Tullgarnin linna, Trosa, Södermanland
Kuollut:  5. kesäkuuta 1965 (80 vuotta) Stenhammarin linna, Flen, Södermanland
Puoliso:  Suuriruhtinatar Maria Pavlona
Lapset:  Lennart Bernadotte
Koko nimi:  Carl Wilhelm Ludvig
Isä:  Kustaa V
Äiti:  kuningatar Viktoria
Vilhelm, koko nimi: Carl Wilhelm Ludvig, (17. kesäkuuta 1884 – 5. kesäkuuta 1965) oli Ruotsin prinssi ja Södermanlandin herttua.
Suku ja koulutus

Hän oli Ruotsin kuningas Kustaa V:n ja kuningatar Viktorian toiseksi vanhin lapsi. Hänen veljiään olivat Kustaa VI Aadolf (1882–1973) ja Västmanlandin herttua Erik (1889–1918).
Vilhelm palveli 1900-luvun alussa Ruotsin laivastossa, ensin kadettina vuosina 1898-1904 ja sen jälkeen upseerina saavuttaen kapteenin arvon.
Avioliitto ja jälkeläiset

Vilhelm avioitui 3. toukokuuta 1908 Pietarissa Katariinan palatsissa suuriruhtinatar Maria Pavlovnan kanssa, joka oli suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitšin ja Kreikan prinsessa Alexandran tytär. Lyhyestä alle kuusi vuotta kestäneestä avioliitossa syntyi vuonna 1909 poika Lennart.
Toisensa huonosti tuntevat ja suojattua elämää viettäneet nuoret olivat luonteeltaan ja kiinnostuksiltaan täysin vastakkaisia ja olivat tavanneet toisiaan vain muutamia kertoja ennen avioitumistaan. Lisäksi Vilhelm oli poissa pitkiä aikoja meriupseeriuransa vuoksi. Avioero vuonna 1914 oli aikanaan skandaali ja pojan kasvatuksesta otti vastuun Vilhelmin äiti kuningatar Viktoria. Maria Pavlovna muutti takaisin Venäjälle, jossa hän avioitui uudelleen vuonna 1917.
Avioliitto ja jälkeläiset > Yksityiselämä

Loppuelämänsä Vilhelm asui Södermanlandissa Stenhammarin linnassa, ensin parisuhteessa vuodesta 1914 lähtien ranskalaisen näyttelijätär ja modisti Jeanne Leocadie Tramcourt'n (1875–1952) kanssa, joka kuoli 76-vuotiaana tammikuussa 1952 auto-onnettomuudessa, kun Vilhelm ajoi autoa lumimyrskyssä. Hän oli ollut vuosina 1894–1911 naimisissa kuvanveistäjä Christian Erikssonin (1858-1935) kanssa. He asuivat yhdessä Stenhammarin linnassa Flenin ulkopuolella ja vuodesta 1932 lähtien häntä kutsuttiin Stenhammarin emännäksi.
Ensimmäinen maailmansota ja sen jälkeen

Ensimmäisen maailmansodan aikaan Ruotsissa oli aktivistipiirejä, jotka olisivat halunneet Ruotsin osallistuvan sotaan Venäjää vastaan. Heidän toimintaansa Ruotsin silloinen kuningas Kustaa V suhtautui myönteisesti, kuten oheinen kuninkaan viesti kertoo:lähde?
»Hänen Korkeutensa kannattaa sotilaallista toimintaa, mutta korostaa edellytyksen tähän olevan se, että joku Bernadotte saataisiin Suomen valtaistuimelle.»
Myöhemmin kuningashuone tarkensi vielä, että:lähde?
»Ruotsin kuningashuone asettaa Ruotsin sotaan osallistumisen ehdoksi, että prinssi Vilhelm astuu Suomen valtaistuimelle.»
Seuraavan kerran vuoden 1918 Suomen kuningaskunta -ajatusten yhteydessä prinssi Vilhelm ja hänen yhdeksänvuotias Lennart-poikansa nostettiin keskusteluissa ja alustavissa tunnusteluissa mahdolliseksi ehdokkaaksi tulevana Suomen kuninkaana. Asia ei edennyt käytännön tasolla vaan ehdokkaat tulivatkin lopulta keisarillisesta Saksasta.
Suomalaisille Vilhelm tuli tunnetuksi ensi kerran isänsä kuningas Kustaa V:n Suomeen vuonna 1925 tekemän valtiovierailun yhteydessä, jossa Vilhelm oli myös mukana. Sittemmin Vilhelmin toiminta tuli suomalaisille läheiseksi hänen johtaessaan talvisodan aikaan ja välittömästi sen jälkeen välirauhan aikaan ruotsalaisten Suomeen antamaa sosiaalista apua. Olipa hän jonkun kerran mukana ottamassa talvisodan aikaan vastaan Ruotsiin siirrettyjä suomalaislapsia. Vilhelm vieraili toukokuun lopulla 1940 henkilökohtaisesti Suomessa tarkastamassa Ruotsin antamaa apua. Ansioistaan hän sai Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkin.lähde?
Vilhelm oli keskeinen hahmo myös Norjan jouduttua sodan uhriksi. Norjalaisille annetun ruotsalaisten sosiaalisen avun ansioista hän sai myös Norjan kuninkaalta korkean kunniamerkin.lähde?
Elokuva- ja kirjallinen tuotanto

Vilhelm tuotti vuosina 1920-1949 elokuvia ja kirjoitti matkakirjoja, jotka käsittelivät kaukomaita, kuten Thaimaata, keskistä Afrikkaa ja Väli-Amerikkaa.
Teokset

Tuntematonta Ruotsia (Inom egna gränser), suom. Eino Palola, Helsinki: Suomen kirja 1946
Matkoja neljässä maanosassa (Skärvor frå fyra världsdelar, 1949), suom. Juho Tervonen, WSOY 1950
Muistelmia kotoa ja kaukaa (Episoder, 1951), suom.
Aiheesta muualla

Martti Santavuori: Suomen kuningas
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  KulturNav 2  MusicBrainz  Photographers' Identities 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Prinssi Vilhelm vieraili Suomessa Talvisodan päättymisen jälkeen toukokuussa 1940 järjesteltäessä sosiaalista apua Ruotsista. Kuvassa vasemmalta: prinssi Wilhelm, sosiaaliministeri K.A.Fagerholm, ruotsalaisen avustustoiminnan johtaja Einar Ekstrand ja tohtori Bertel Nyberg
Prinssi Vilhelm vaimonsa suuriruhtinatar Maria Pavlovna ja heidän poikansa Lennart. Kuva vuodelta 1911.
Transkaukasian sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta

Transkaukasian sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta, lyhyemmin Transkaukasian SFNT tai TSFNT (ven. Закавказская Советская Федеративная Социалистическая Республика, lyh. Закавказская СФСР tai ЗСФСР, Zakavkazskaja Sovetskaja Federativnaja Sotsialistitšeskaja Respublika, lyh. Zakavkazskaja SFSR tai ZSFSR) oli vuosina 1922–1936 olemassa ollut neuvostotasavalta, joka jaettiin vuonna 1936 Armenian sosialistisen neuvostotasavallan, Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan ja Gruusian sosialistisen neuvostotasavallan kesken. Tasavallan pääkaupunki oli Tbilisi.
Transkaukasiassa tehty 2 kultakopeekan postimerkki vuodelta 1923.
Neuvostotasavallan juuret olivat Venäjän keisarikunnan hajoamisessa vuonna 1917, jolloin Kaukasuksen alueen provinssit erosivat Venäjästä ja muodostivat oman liitovaltionsa, Transkaukasian demokraattisen federatiivisen tasavallan.
Kansalliset intressit ja sota Osmanien valtakunnan kanssa johtivat kuitenkin liittovaltion hajoamiseen jo puolen vuoden jälkeen huhtikuussa 1918. Seuraavina vuosina Neuvosto-Venäjä onnistui valtaamaan kaikki kolme Kaukasuksen tasavaltaa, ja maaliskuussa 1922 alueesta tehtiin sosialistinen neuvostotasavalta, josta tuli saman vuoden joulukuussa osa Neuvostoliittoa. Vuonna 1936 alue kuitenkin jaettiin kolmeksi neuvostotasavallaksi.
Jerusalem (elokuva)

| Jerusalem |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bille August
Käsikirjoittaja:  Bille August
Perustuu:  Selma Lagerlöfin romaaniin
Tuottaja:  Ingrid Dahlberg
Säveltäjä:  Stefan Nilsson
Kuvaaja:  Jörgen Persson
Leikkaaja:  Janus Billeskov Jansen
Pääosat:   Maria Bonnevie  Ulf Friberg 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi, Tanska, Suomi, Norja, Islanti
Tuotantoyhtiö:   SVT Drama  SF Svensk Filmindustri AB  Metronome Productions  Schibsted Film  Danmarks Radio Television  Marko Röhr Productions Oy  Yleisradio Oy  NRK-Drama  RUV-TV 
Ensi-ilta:  1996 (elokuva) 1997 (tv-sarja)
Kesto:  171 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Jerusalem on Bille Augustin ohjaama elokuva vuodelta 1996 ja neliosainen television minisarja vuodelta 1997. Se perustuu Selma Lagerlöfin romaaniin vuosilta 1901–1902, joka puolestaan pohjautuu tositapahtumiin lahkosaarnaaja Olof Larssonin ympärillä 1800-luvun loppuvuosina.
Jerusalem kertoo Taalainmaalla sijaitsevasta kylästä uskonnollisen hurmosliikkeen vallassa. Maallikkosaarnaaja johdattaa osan kylästä Jerusalemiin, osa jää kotisijoilleen.
Juoni

Pienestä Nåsin kunnasta Taalainmaalla lähtee vuonna 1896 nelisenkymmentä ihmistä kohti Palestiinaa, koska neljän vuoden päästä koittavan vuosisadan vaihteen tienoille ennustetaan maailmanloppua. Heidän johtajansa on Pohjois-Amerikasta kotiseudulle palannut maallikkosaarnaaja, ja perillä odottaa amerikkalaisnaisen perustama pakkotyöyhteisö.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maria Bonnevie  | … |  Gertrud   |
|  Ulf Friberg  | … |  Ingmar   |
|  Pernilla August  | … |  Karin   |
|  Lena Endre  | … |  Barbro   |
|  Sven-Bertil Taube  | … |  Hellgum   |
Tuotanto

Draamasarjan kuvaukset kestivät viisi kuukautta ja loppuivat helmikuun lopulla 1996, ja Bille August alkoi heti seuraavana päivänä kuvata seuraavaa elokuvaansa Lumen taju. Budjetiltaan Jerusalem oli siihen asti kallein pohjoismainen yhteistuotanto.
Vastaanotto

Elokuvaversio sai Suomessa ensi-iltansa Espoo Ciné -tapahtumassa elokuussa 1996, ja saman vuoden lokakuussa se tuli teattereihin. Neliosainen tv-sarja ensiesitettiin seuraavan vuoden jouluviikolla 22.–28. joulukuuta joka toisena iltana.
Helsingin Sanomien Helena Ylänen oli elokuvaversion suhteen melko varauksellinen ja piti henkilöhahmoja huonosti käsikirjoitettuina ja puisevasti näyteltyinä. ”August on perinyt [Selma Lagerlöfin] romaanista tietyn ulkokohtaisuuden. Runsaiden tapahtumien raportointi, luterilaisen totisesti luonnehditut mutta tosiasiassa hyvin melodramaattiset kohtalon iskut ja värisevät rakkaustarinat eivät oikein löydä muotoaan ja sijaansa samassa kudelmassa.” Saman lehden televisiokriitikko Jukka Kajava kirjoitti televisiosarjan esityksen alla tuntevansa kateutta ruotsalaisia kohtaan, jotka osaavat vuodesta toiseen käsikirjoittaa, ohjata ja roolittaa hienoja tv-eepoksia: ”Työ on hyvin viimeisteltyä ajankuvaan uskovine tyyppeineen ja päähenkilöihin keskittyminen hallittua. Juoni virittyy jäntevästi ihmisten välille, kuten hyvään draamaan kuuluukin. Ja nuo ihmiset ovat näyttelijöittensä harteilla mielenkiintoisia.”
Teemu Oinonen

Teemu Kalervo Oinonen (s. 19. syyskuuta 1936 Nilsiä) on suomalainen kirjailija ja kirjastonhoitaja. Oinonen valmistui yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta vuonna 1972 ja filosofian kandidaatiksi vuonna 1977.
Yksityiselämä

Oinonen on asunut Nilsiässä vuodet 1936–1954 ja 1984–1988 sekä Iisalmessa vuodesta 1989. Hän harrastaa tietokirjallisuutta.
Hänen vanhempansa olivat metsätyömies Kalle Pekka Oinonen ja Anna Hartikainen. Hänen puolisonsa on vuodesta 1976 ollut kirjastonhoitaja Ulla Maija Koskinen.
Julkaisut

Ennen juhannusta Novelli. Helsinki Otava. 1977.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef