stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
David Brewster

| David Brewster |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. joulukuuta 1781 Jedburgh, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 10. helmikuuta 1868 (86 vuotta) Allerby, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:   Skotlantilainen
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Fysiikka, kirjallisuus
Tunnetut työt:  Brewsterin kulma
Palkinnot:  Copley-mitali
David Brewster (11. joulukuuta 1781 – 10. helmikuuta 1868) oli skotlantilainen tutkija ja kirjoittaja. Hän on tunnettu erityisesti valoa koskevista tutkimuksistaan sekä kaleidoskoopin keksimisestä.
Brewster syntyi Jedburghissa. 12-vuotiaana poika lähetettiin Edinburghin yliopistoon tavoitteena hankkia tuleva elinkeino pappissäädyssä. Brewster oli kuitenkin jo osoittanut kiinnostusta luonnontieteisiin. Hän suoritti loppuun teologiset opintonsa, mutta eräs hänen opiskelutovereistaan houkutteli Brewsterin tutkimaan valon diffraktiota.
Brewsterin tutkimuskohteita olivat erityisesti valon polarisoituminen taittumisen ja heijastumisen seurauksena sekä valon absorptio. Suurelle yleisölle hän tuli tunnetuksi, kun hän noin vuonna 1815 keksi kaleidoskoopin, josta pian tuli suosittu laite. Hän kehitti myös stereoskoopin tekniikkaa ja paransi Ison-Britannian majakoita. Kirjalliset työnsä hän aloitti vuonna 1799 kirjoittamalla säännöllisesti Edinburghin sanomalehteen. Myöhemmin hän toimitti useitakin tieteellisiä lehtiä ja osallistui tietosanakirjojen toimitustyöhön. Brewster kirjoitti muun muassa Encyclopædia Britannicaan optiikkaan ja sähkömagnetismiin liittyviä artikkeleja. Tämän lisäksi hän julkaisi useita omia teoksia.
Brewsterin tutkimustapa oli ennen kaikkea empiirinen eli kokeisiin ja havaintoihin perustuva. Hän ei kehittänyt valon luonteen selittävää teoriaa, vaikka valon aalto- ja hiukkasluonteen välinen taistelu kävi hänen elinaikanaan kuumana.
Teoksia

Treatise on the caleidoscope. Edinburgh (1819)
Letters on natural magic. Lontoo (1831)
Treatise on Optics. London (1832)
Life of Sir Isaac Newton. Edinburgh (1832)
Memoirs of the life, writings, and discoveries of Sir Isaac Newton. Lontoo (1855)
Martyrs of Science. Edinburgh (1841)
Aiheesta muualla

Sir David Brewster (Arkistoitu – Internet Archive) – lyhyt elämäkerta (englanniksi) [vanhentunut linkki]
The Brewster Kaleidoscope Society (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta David Brewster Wikimedia Commonsissa
Churruca (1929)

| Churruca |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sociedad Española de Construcción Naval, Cartagena
Laskettu vesille:  kesäkuu 1929
Palveluskäyttöön:  1932
Poistui palveluskäytöstä:  11. joulukuuta 1957
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 650 t (normaali) 2 067 t (kuormattu)
Pituus:  101 m
Leveys:  9,6 m
Syväys:  3,3 m
Koneteho:  42 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  160
Aseistus
Aseistus:  5 × 120 mm/45 tykkiä 1 × 76 mm ilmatorjuntatykki 4 × konekivääriä 6 × 533 mm torpedoputkea 2 × syvyyspommikiskoa
Churruca (runkonumero CH) oli Espanjan laivaston vuonna 1929 vesillelaskettu Churruca-luokan hävittäjä, joka osallistui Espanjan sisällissotaan hallituksen joukoissa tasavaltalaisten laivastossa. Alus oli nimetty Motricon pormestarin ja kommodori Cosme Damián Churruca y Elorzan mukaan.
Valmistus

Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta Cartagenasta. Se laskettiin vesille kesäkuussa 1929 ja otettiin palvelukseen 1932.
Palvelus

Espanjan sisällissodan alkaessa alus osallistui Gibraltarin salmen sulkuun tasavaltalaisten yrittäessä estää kansallismielisten joukkojen siirrot Pohjois-Afrikasta Iberian niemimaalle. Alus vaihtoi kuitenkin puolta Ceutassa ja kuljetti 19. heinäkuuta joukkoja Cádiziin. Miehistö valtasi aluksen takaisin vangiten kapinoivat upseerit ja palaten tasavaltalaisten laivastoon.
Churrucaan osui 12. elokuuta 1937 Italian laivaston sukellusveneen R.Smg. Rubinon laukaisema torpedo. Pahoin vaurioitunut alus kuitenkin kykeni matkaamaan Cartagenaan, missä aluksen miehistö antautui sisällissodan päättyessä.
Alus poistettiin palveluksesta 11. joulukuuta 1957 ja laitettiin myyntiin 29. joulukuuta 1964. Aluksen tavoitehintaa 5 600,00 pesetaa ei kuitenkaan huutokaupalla saavutettu.
Cursus publicus

Cursus publicus shown in the Tabula Peutingeriana
Cursus publicus oli keisarillisen Rooman virkamiehille tarkoitettu kulku- ja kuljetusjärjestelmä, joka mahdollisti viestinnän ja liikkumisen valtakunnan osien välillä. Latinankielinen termi käännetään usein postilaitokseksi tai valtiolliseksi postiksi, mutta nämä käsitteet ovat harhaanjohtavia, sillä toiminnallisesti cursus publicus poikkesi suuresti siitä, mitä nykyään ymmärrämme postin käsitteellä. Cursus publicus ei toiminut minkään vakituisen aikataulun mukaisesti, eikä se ollut yleisesti käytettävissä. Enemmänkin kyseessä oli kulkuvälineiden sekä vaihto- ja taukopaikkojen verkosto, joka oli tietyin, keisarillisin valtuutuksin varustetun henkilön käytettävissä.
Ensimmäinen maininta aiheesta löytyy Suetoniuksen keisari Augustuksen elämäkerrasta. Siinä Suetonius kertoo (Aug.49.3), miten Augustus perusti cursus publicuksen saadakseen nopeasti tietoja tapahtumista eri maakunnissa. Ensimmäisessa vaiheessa järjestelmä toimi säännöllisin välimatkoin sijoitettujen lähettien avulla, jotka kantoivat viestit aina seuraavalle asemalle. Lähetit korvattiin kuitenkin jo Augustuksen aikana vaunuilla, joita ajamalla sama henkilö vei viestin perille asti. Järjestelmä toimi näin aina 400-luvulle asti.
Vaunujen ja niiden kuljettamiseen tarvittavien eläinten hankkiminen ja ylläpito olivat paikallisten yhteisöjen, kaupunkien tai kylien, vastuulla. Vaunujen ja eläinten käytöstä oli säädetty maksu, joka niitä käyttävän tuli suorittaa aina paikallisilla vaihtoasemilla; tämä tapa katosi kuitenkin viimeistään 300-luvulla, ja tässä vaiheessa cursus publicusta käyttävät kulkijat saivat vaunut ja eläimet käyttöönsä ilmaiseksi.
Matkalaisten majoittamiseksi rakennettiin teiden varsille vaihto- ja lepoasemia, joita myöhäisantiikissa kutsuttiin nimillä mansio tai mutatio. Näitä on löydetty mm. arkeologisissa kaivauksissa (Mm. Mansio romana di Collesalvetti ja Mansio ad Baccanas, molemmat roomalaisen via Aurelian varrella.). Myös Tabula Peutingerianassa niitä on mainittu useita.
Daniel Viksten

| Daniel Viksten |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1989 (ikä 35) Mora, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  182 cm
Paino:  82 kg
Pelinumero:  13
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Mora IK (SEL/Allsv.) Malmö Redhawks (Allsv.) Örebro HK (SHL) Färjestad BK (SHL) Graz 99ers (ICEHL)
Daniel Franz Anders Viksten (s. 10. syyskuuta 1989 Mora, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Viksten laukoo oikealta.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Viksten luontaisilla hyökkäyspään vaistoilla varustettu, nopea laitahyökkääjä, jolla on erinomainen rannelaukaus. Hän ei ole kuitenkaan kovin isokokoinen pelaaja.
Ura > Seuraura

Viksten on Mora IK:n kasvatti. Hän jakoi kaudella 2007–2008 seuran J20-junioreiden sisäisen pistepörssin voiton Johan Perssonin kanssa tehoilla 14+15=29. Viksten sai samalla kaudella Moran Elitserien-joukkueessa tililleen kaksi runkosarja- ja kaksi Kvalserien-ottelua ilman tehopisteitä. Hän sai tililleen ensimmäisen Elitserien-ottelunsa 25. lokakuuta 2007 Luleå HF:ää vastaan, mutta Viksten jäi kuitenkin runkosarjassa ilman peliaikaa. Mora kuitenkin putosi kauden päätteeksi HockeyAllsvenskaniin. Viksten pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhden ottelun verran lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla I-divisioonan Borlänge HF:ssä.
Allsvenskan-kausi 2008–2009 oli Vikstenille ensimmäinen kokonainen kausi miesten sarjoissa ja hän teki 44 runkosarjaottelussa tehot 20+18=38 sekä kolmessa nousukarsintaottelussa yhden syöttöpisteen. Viksten oli runkosarjassa Moran paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Teemu Elomon jälkeen. Hän voitti myös Allsvenskanin juniori-ikäisten piste- ja maalipörssin. Kaudella 2010–2011 Viksten eteni Moran kanssa Kvalserieniin, mutta joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Kaudella 2012–2013 hän jakoi 16 osumallaan Moran sisäisen maalipörssin voiton Tobias Ericssonin kanssa. Kaudeksi 2013–2014 Viksten siirtyi jatkamaan Allsvenskan-uraansa Malmö Redhawksiin. Hän oli tehoilla 23+14=37 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Joey Tenuten jälkeen. Viksten jakoi Allsvenskanin maalipörssin kolmannen sijan Karlskrona HK:n Jordan Smothermanin ja BIK Karlskogan Pathrik Westerholmin kanssa. Hän voitti myös sarjan ylivoimaalipörssin 14 osumallaan. Malmö eteni Kvalserieniin, mutta jäi kuitenkin ilman sarjanousua.
Kaudeksi 2014–2015 Viksten siirtyi kaksivuotisella sopimuksella pelaamaan SHL:ää (ent. Elitserien) Örebro HK:n riveihin. Hän teki SHL-uransa avausmaalin 27. syyskuuta 2014 ylivoimalla Djurgårdens IF:ää vastaan. Viksten sai ottelussa myös syöttöpisteen Tomas Skogsin tekemään Örebron 5–4-jatkoaikamaaliin. SHL-uransa ensimmäisen kypärätempun hän teki 1. marraskuuta 2014 vieraissa Djurgårdens IF:ää vastaan. Vikstenin kolmas osuma syntyi voittomaalikilpailussa ja se ratkaisi Örebrolle 2–3-voiton. Kaikkiaan hänen ensimmäinen kokonainen kautensa liigassa toi 43 runkosarjaottelussa tehot 14+15=29 sekä kuudessa playoff-ottelussa kolme maalia. Viksten oli runkosarjassa Örebron kolmanneksi paras pistemies ja pudotuspeleissä joukkueen paras maalintekijä. Heinäkuussa 2015 hän jatkoi sopimustaan Örebron kanssa kolmella vuodella kevääseen 2019 saakka. Kaudella 2015–2016 Viksten voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 17+20=37. Hänet palkittiin kauden päätteeksi SHL:n herrasmiespelaajana Rinkens riddarella. Kausi 2016–2017 Vikstenillä jäi rikkonaiseksi lonkkavamman vuoksi. Kaudella 2017–2018 hän jakoi 11 osumallaan Örebron sisäisen maalipörssin toisen sijan Sakari Mannisen ja Marcus Weinstockin kanssa edellään vain Tom Wandell.
Viksten siirtyi kaudeksi 2018–2019 kaksivuotisella sopimuksella Färjestad BK:hon. Tammikuussa 2020 hän teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Viksten on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa kuusi ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 2. huhtikuuta 2015 Trenčínissä Slovakiaa vastaan. Viksten on pelannut myös neljä nuorten maaottelua.
Rafaello

Rafaello voi tarkoittaa
italialaista taiteilijaa Rafaelia
kuvittellista Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -hahmoa Raphaelia
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rafaello”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dichobunoidea

| Dichobunoidea |
| --- | --- |
 Kaksi Diacodexistä sekä Pakicetus
 Eoseeni - Oligoseeni 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Alalahko::  Whippomorpha
Yläheimo::  †Dichobunoidea  Gill, 1872
Alaryhmät
 †Acoessus  †Dichobunidae  †Cebochoeridae  †Mixtotheriidae  †Helohyidae 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dichobunoidea on hävinnyt yläheimo, johon kuuluivat ensimmäiset sorkkaeläimet. Niiden luokittelu on vielä epävarmaa ja muuttuu jatkuvasti. Yleensä yläheimo jaetaan neljään heimoon: Dichobunidae, Cebochoeridae, Mixtotheriidae ja Helohyidae. Ne elivät eoseenilta oligoseenille Aasiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Lajeja olivat muun muassa Diacodexis ja Messelobunodon.
Circuito Internacional de Vila Real

| Circuito Internacional de Vila Real |
| --- | --- |

Sijainti:   Vila Real, Portugali
Valmistumisvuosi:  1931
Radan pituus:  4 600 m
Mutkia:  24
Suurimmat tapahtumat:  World Touring Car Championship
Circuito Internacional de Vila Real on vuonna 1931 avattu 4 600 metriä pitkä moottorirata, joka sijaitsee Vila Realissa, Portugalissa. Radalla ajetaan World Touring Car Championship -kilpailuja.
Aiheesta muualla

Kotisivut[vanhentunut linkki]
Facebook
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Circuito Internacional de Vila Real
Käännös suomeksi
Curt Frenzel Stadium

| Curt Frenzel Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Augsburg, Saksa
Avattu:  5. tammikuuta 1938
Käyttäjät
 Augsburger Panther (DEL) 
Katsojakapasiteetti
 7 774 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Curt Frenzel Stadium on vuonna 1938 avattu stadion Augsburgissa, Saksassa. Sen katsojakapasiteetti on 7 774 katsojaa.
Areenan pääkäyttäjä on Saksan jääkiekon pääsarjassa DEL-liigassa pelaava Augsburger Panther. Stadion on ainutlaatuinen huipputason jääkiekossa, sillä siinä ei ole ollenkaan seiniä vaan pelkkä katto. Se on siis hyvin lähellä ulkoilmaareenaa.
Stadion on nimetty seuran entisen puheenjohtajan Curt Frenzelin mukaan, joka kuoli vuonna 1970.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Circuito Cittadino dell’EUR

| Circuito Cittadino dell’EUR |
| --- | --- |

Sijainti:   Rooma, Italia
Koordinaatit:  41°50′04″N, 12°28′23″E
Aikavyöhyke:  UTC+1 CEST
Valmistumisvuosi:  2018
FIA-luokitus:  3E
Ratatyyppi:  katurata
Radan pituus:  3,385 km
Mutkia:  19
Rataennätys:  1.40,264 ( Jean-Éric Vergne DS Penske, 2023)
Suurimmat tapahtumat:  Formula E
2018–2019

Ratatyyppi:  katurata
Radan pituus:  2,849 km
Mutkia:  21
Rataennätys:  1.31,016 ( Jean-Éric Vergne DS Techeetah, 2019)
Formula E
Ensimmäinen ePrix:  2018
Viimeinen ePrix:  2023
ePrix’itä ajettu:  8
Eniten voittoja:   Mitch Evans (4)
Circuito Cittadino dell’EUR on väliaikainen katurata Italiassa. Se sijaitsee EUR’in naapurustossa, Rooman esikaupunkialueella. Radalla ajetaan Formula E -sarjan Rooman ePrix.
Historia

Radan alkuperäinen versio, jota käytettiin 2018 ja 2019, oli 2,849 kilometriä pitkä ja siinä oli 21 mutkaa. Maali oli John Kennedyn aukiolla ja lähtö Via Cristoforo Colombolla. Radan nykyinen versio otettiin käyttöön vuonna 2021. Uudessa versiossa radan pituus on 3,385 kilometriä, mutta mutkia on 19. Uuden version suunnitteluun olivat osallistuneet kilpakuljettajat Lucas di Grassi, Jerome D'Ambrosio ja Oliver Rowland.
Kahdella eri versiolla on ajettu yhteensä kahdeksan Rooman ePrix’iä. Jaguarin Mitch Evans on voittanut neljä kertaa: kerran vanhalla ja kolmesti uudella versiolla.
David Brimmer

| David Brimmer> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1957 (ikä 67)
Ammatti:  tappeluiden koreograafikko ääninäyttelijä
David Brimmer (s. 16. maaliskuuta 1957), tunnettu myös nimellä Michael Alston Baley, on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja tappeluiden koreograafikko.
Ura

Brimmer on toiminut urallaan tappeluiden koreograafikkona New Yorkissa ja kansallisissa teattereissa ympäri Yhdysvaltaa. Hänen koreografiansa on saanut myös Douglas Fairbanks -ehdokkuuden. Lisäksi Brimmer on toiminut muun muassa ohjeistajana näytelmien taistelukohtauksissa New Yorkin yliopistolla. Hän on myös New York Fight Ensemblen entinen puheenjohtaja.
Brimmer on lisäksi toiminut ääninäyttelijänä animaatioissa vuodesta 1999. Useimmiten häntä on kuultu englanniksi dubattujen animesarjoissa, kuten Slayers Try, Sonic X, Shaman King ja One Piece. Näiden ohella Brimmer on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja muun muassa G.I. Joe: Sigma 6:een ja Turtleseihin.
Aiheesta muualla

David Brimmer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Playbill Biography: J. David Brimmer
Crystal Acids
Anime News Network
David Broll

| David Broll |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1993 (ikä 31) Mississauga, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Tampa Bay Lightning   Syracuse Crunch
Sarja:  NHL   AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Toronto Maple Leafs
NHL-varaus:  152. varaus, 2011 Toronto Maple Leafs
David Broll (s. 4. tammikuuta 1993 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Tampa Bay Lightningin organisaatiossa. Broll on Toronton kuudennen kierooksen varaus vuodelta 2011.
Ura

Broll pelasi neljä kautta vuosina 2009-2013 OHL:ssä, jossa teki 47 maalia ja 139 pistettä 255 pelissä.
Broll teki NHL-debyyttinsä kauden 2013-2014 alussa 10. lokakuuta 2013, kun Toronto voitti Nashville Predatorsin 4–0.
Kaudella 2014–2015 Broll palasi jälleen farmiin Toronto Marliesiin. 21 maalittoman pelin jälkeen Broll tiputettiin ECHL:ään Orlando Solar Bearsiin 8. joulukuuta 2014. Toronto kauppasi Brollin Solar Bearsista yhdessä Carter Ashtonin kanssa Tampa Bay Lightningiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varaukseen vuoden 2016 varaustilaisuuteen.
Tilastot

Käännös suomeksi
Carl Georg Starbäck

| Carl Georg Starbäck |
| --- | --- |
 Carl Georg Starbäck noin vuonna 1870.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1828 Falun, Ruotsi
Kuollut: 8. lokakuuta 1885 (57 vuotta) Uppsala, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  historioitsija, kirjailija
Kirjailija
Salanimi: G. T. ja Gamla Tralln
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheet:  historia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Carl Georg Starbäck (18. heinäkuuta 1828 Falun, Ruotsi – 8. lokakuuta 1885 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsalainen historioitsija ja kaunokirjailija.
Elämäkerta

Starbäck kävi koulua Klara skolassa ja jatkoi lukiossa Tukholmassa, jossa hän yhdessä tovereidensa kanssa liittyi lukiolaisseura "Concordiaan". Hän pääsi ylioppilaaksi 1849 Uppsalassa.
Starbäckin poika oli kasvitieteilijä, valtiopäiväedustaja Karl Starbäck.
Elämäkerta > Opetustyö

Starbäck valmistui filosofian maisteriksi 1854 tutkielmalla Vasaätten under unionstiden, ja samana vuonna hän sai opettajansijaisuuden (kollega) Västeråsista. Opettajan viran hän sai 1855 Norrköpingistä uudesta yksityiskoulusta Norrköpings lyceumista, ja 1858 hänestä tuli Daniel Anton Sundénin rinnalle koulun johtaja. Hän toimi tehtävissä vuoteen 1862, vaikka hänen aikaansa vei vuosina 1861–1865 yhä enemmän toimittajan työ kuvitetussa viikkolehdessä Svenska arbetaren ja vastuu kirjapainosta.
Starbäck aikoi luopua opettajantyöstä voidakseen keskittyä kirjallisiin töihin, mutta sen jälkeen kun hänet syksyllä 1862 oli nimitetty kansakouluntarkastajaksi Tukholmaan, hän sai 1864 historian ja ruotsin kielen lehtoraatin Norrköpingin ylemmästä alkeiskoulusta. Hän sai halvauskohtauksen, joka jätti jälkeensä oikean käden halvaantumisen ja puhevaikeuksia, ja hän joutui jo 1872 anomaan virkavapautta. Vuonna 1875 hän jäi eläkkeelle.
Elämäkerta > Kirjailija

Starbäck levitti etenkin Ruotsin historiaa käsittelevillä kertomuksillaan historiantuntemusta kansan keskuuteen.
Starbäck oli Ruotsin tuotteliaimpia ja suosituimpia kirjailijoita sekä historiankirjoillaan että historiallis-romanttisilla kuvauksillaan. Merkittävin hänen yleistajuisista teoksistaan on Berättelser ur svenska historien, josta hän ehti vuosina 1860–1875 kirjoittaa yksitoista osaa ja alun kahdettatoista.
Starbäck kirjoitti menestyksellisesti historiallisia romaaneja Walter Scottin ja Bernhard Severin Ingemannin jalanjäljissä ja laati kiehtovia kuvauksia Ruotsin historian henkilöistä Engelbrekt Engelbrektssonista ja Nils Bonpoika Sturesta. Suurista painoksista ja laajasta lukijakunnasta huolimatta akateeminen maailma suhtautui välinpitämättömästi hänen kaunokirjalliseen tuotantoonsa.
Starbäck työskenteli myös useissa lehdissä, muun muassa Svenska Familj-Journalen ja Svenska arbetaren.
Suomennetut teokset

Akseli Oxenstjernan opettaja: historiallinen kertomus, suom. Einar Sandelin. Jyväskylä: Jyväskylän kirjapaino, 1892
Engelbrekt Engelbrektinpoika: historiallinen romaani. Edellinen osa, Jyväskylä: Rosenberg, 1897
Engelbrekt Engelbrektinpoika: historiallinen romaani. 2, Jyväskylä: Rosenberg, 1897–1898
Engelbrekt Engelbrektinpoika: historiallinen romaani, WSOY, 1928
Engelbrekt Engelbrektinpoika: historiallinen romaani, suom. K. A. Petrelius; korjannut ja lyhentänyt Kalle Salo. Porvoo; WSOY, 1954. (Jousi-sarja; 3)
Eversti Stålhammar: kuvauksia Ruotsin suuruuden ajoilta, suomentanut Juho Ahava. Otava, 1909. (Otavan helppohintainen kirjasto150)
Henkisotilaan kertomuksia Kustaa Adolfin historian tapauksista. Edellinen nide, suomentanut Juho Ahava. Otava, 1909. (Otavan helppohintainen kirjasto159)
Henkisotilaan kertomuksia Kustaa Adolfin historian tapauksista. Jälkimäinen nide, suomentanut Juho Ahava. Otava, 1909. (Otavan helppohintainen kirjasto160)
Historiallisia romaaneja keskiajalta. kaksiosainen historiallinen romaani 1, Edellinen osa, Engelbrekt Engelbrektinpoika, suom. K. A. Petrelius. WSOY, 1898
Historiallisia romaaneja keskiajalta. kaksiosainen historiallinen romaani 1, Jälkimmäinen osa, Engelbrekt Engelbrektinpoika, suom. K. A. Petrelius, WSOY, 1898–1899
Historiallisia romaaneja keskiajalta: Niilo Bonpoika Sture: kolmijaksoinen historiallinen romaani. 2–3, 1 jakso, Kultainen kaulaketju: kolmiosainen historiallinen kertomus Kaarlo Knuutinpojan (Bonden), Eerik Puken, Krister Niilonpojan ja Kristoffer-kuninkaan välisestä taistelusta , suom. Uuno Kahma. WSOY, 1899
Historiallisia romaaneja Keskiajalta: Niilo Bonpoika Sture: kolmiosainen historiallinen romaani. 1. osa, Kultainen kaulaketju. WSOY, 1929 (2. korjattu painos)
Historiallisia romaaneja keskiajalta: Niilo Bonpoika Sture: kolmijaksoinen historiallinen romaani. 2–3, 2 jakso, Kuninkaankruunu: kolmiosainen historiallinen kertomus kuninkaista Kaarlo VIII ja Kristian I sekä arkkipiispa Jöns Pentinpoika Oxenstjernasta , suom. Jaakko Laurila. WSOY, 1899
Niilo Bonpoika Sture: kolmiosainen historiallinen romaani. 2, Kuninkaan kruunu, WSOY, 1930 (2. korjattu painos)
Historiallisia romaaneja keskiajalta: Niilo Bonpoika Sture: kolmijaksoinen historiallinen romaani. 3 jakso, Testamentti: kolmiosainen historiallinen kertomus Kaarlo VIII ja arkkipiispa Jönsin sekä muiden unioonin ruotsalaisten ystävien välisistä taisteluista , suom. Uuno Kahma. WSOY, 1900
Niilo Bonpoika Sture: kolmiosainen historiallinen romaani. 3, Testamentti, WSOY, 1930 (2. korjattu painos)
Mestari Olavin häät: romanttinen kertomus Kustaa Waasan ensimäisiltä hallitusvuosilta, suomentanut Juho Ahava. Otava, 1908. (Otavan helppohintainen kirjasto 146)
Ritari Siniparta: neliseikkailuinen satunäytelmä, suomentanut Juho Ahava. Kuopio: U.W. Telén & C:o, 1909 (Lasten näytelmiä 2)
Ur svenska historien = Ruotsin historiasta. Luleå: Tornedalica, 1982 (Tornedalica, ISSN 0495-090X; nr 35)
Aiheesta muualla

C. Georg Starbäckin teosten suomennoksia Projekt Runebergissä
C. Georg Starbäckin teoksia Project Gutenbergissä
Teoksen Mäster Olofs bröllop kuvitettu laitos vuodelta 1889.