stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Burundi olympialaisissa
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
| 1996  1996 Atlanta | 1 | 0 | 0 | 1 | 49 |
2000  2000 Sydney: 0
2004  2004 Ateena: 0
2008  2008 Peking: 0
2012  2012 Lontoo: 0
| 2016  2016 Rio de Janeiro | 0 | 1 | 0 | 1 | 69 |
2020  2020 Tokio: 0
| Yhteensä | 1 | 1 | 0 | 2 | 108 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa | Vénuste Niyongabo | 1996  1996 Atlanta |  Yleisurheilu | Miesten 5 000 m juoksu |
| 2 Hopeaa | Francine Niyonsaba | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Yleisurheilu | Naisten 800 m juoksu |
Lähteet:
Car Talk

Car Talk on yhdysvaltalainen viikoittainen NPR-radioasemien kautta lähetettävä autoaiheinen huumorisävytteinen keskusteluohjelma.
Car Talk sai alkunsa vuonna 1977 Bostonin yliopiston WBUR-radioasemalla, jonne Tom Magliozzia oli pyydetty toimittamaan autoaiheista call-in-ohjelmaa. Viikkoa myöhemmin Tom pyysi mukaan myös veljensä Ray Magliozzin. Nykyään heidät tunnetaan kutsumanimillä Click ja Clack. Veljesten humoristisesta keskustelusta muodostui vähitellen ohjelman pääasiallinen sisältö.
Car Talk siirtyi NPR:lle vuonna 1987, aluksi osaksi Sunday Weekend Edition -ohjelmaa, ja seuraavana vuonna omana ohjelmanaan.. Nykyään ohjelma on kuultavissa 600 radioaseman kautta ja sillä on 4,3 miljoonaa kuulijaa. Se on kaikkien aikojen menestynein julkisen verkon radio-ohjelma Yhdysvalloissa sekä taloudellisesti että kuulijamääriltään.
Ohjelmaan soittaneiden julkisuuden henkilöiden joukossa ovat muun muassa Geena Davis, Morley Safer, Ashley Judd, Gordon Elliott, Bill Lee sekä astronautti John Grunsfeld, joka soitti ollessaan avaruussukkulalennolla 1 120 kilometriä Havaijin yläpuolella.
Heinäkuussa 2008 alkoi PBS:llä Car Talkiin pohjautuva animaatiosarja Click and Clack's As the Wrench Turns.
Car Talk voitti vuonna 1991 Peabody-palkinnon ja vuonna 1998 se pääsi Radio Hall of Fameen.
Thomas Louis "Tom" Maggliozzi kuoli 3. marraskuuta 2014 Alzheimerin tautiin.
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivut
NPR Car Talk podcast
Brages Pressarkiv

Brages Pressarkiv on Pohjoismaiden vanhin lehdistöarkisto.
Arkisto sijaitsee Helsingin Kruununhaassa osoitteessa Snellmaninkatu 13. Arkiston perusti kansanperinneyhdistys Brage (Föreningen Brage i Helsingfors r.f) vuonna 1910. Arkisto kerää suomenruotsalaista lehdistöaineistoa. Arkisto koostuu neljästä kokoelmasta:
Biografinen kokoelma (Biografiska samlingen)
Yleinen kokoelma (Allmänna samlingen)
Topografinen kokoelma (Topografiska samlingen)
Maria Grotenfeltin kokoelma (Maria Grotenfelts samling)
Aiheesta muualla

Kotisivu.
Brages Pressarkiv hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Chris Basham

Chris Basham (s. 20. heinäkuuta 1988 Hebburn) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa keskuspuolustajana. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Sheffield Unitedia.
Basham pelasi ensimmäiset valioliigaottelunsa Bolton Wanderersin joukkueessa kaudella 2008–2009 ja teki yhden maalinkin. Vuonna 2010 hän siirtyi Blackpooliin ja pelasi siellä yhden kauden Valioliigassa ja kolme kautta mestaruussarjassa. Vuonna 2014 Basham siirtyi ykkösliigassa silloin pelanneeseen Sheffield Unitediin, joka nousi vuonna 2017 mestaruussarjaan ja vuonna 2019 Valioliigaan. Basham oli ennen kauden 2019–2020 alkua pelannut 21 valioliigaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa Sheffieldin kaikki 38 ottelua avauskokoonpanossa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 31 valioliigaottelua. Mestaruussarjassa hän on pelannut 226 ottelua ja tehnyt 11 maalia sekä pelannut ykkösliigassa 124 ottelua ja tehnyt kuusi maalia.
Bx

Bx tarkoittaa seuraavia asioita:
Coast Air, IATA-koodi BX, lentoyhtiö
Citroën BX, Citroënin automalli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bx”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Briljanttikäsi

| Briljanttikäsi> Бриллиантовая рука |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Leonid Gaidai
Käsikirjoittaja:  Leonid Gaidai, Moris Slobodskoi ja Jakov Kostjukovski
Säveltäjä:  Aleksandr Zatsepin
Kuvaaja:  Igor Tshernyh
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Tuotantoyhtiö:  Mosfilm
Levittäjä:  Mosfilm Netflix
Ensi-ilta:  1969
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  venäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Briljanttikäsi (ven. Бриллиантовая рука, Brilliantovaja ruka) on Leonid Gaidain ohjaama neuvostoliittolainen komediaelokuva vuodelta 1969. Sen pääosaa esittää Neuvostoliiton kuuluisin koomikko ja klovni Juri Nikulin, ja muissa rooleissa näyttelevät muiden muassa Nina Grebeškova, Nonna Mordjukova, Svetlana Svetlitšnaja, Anatoli Papanov ja Andrei Mironov.
Juoni

Virkamies Semjon Semjonovitš (Nikulin) on lähdössä Mustanmeren risteilylle Sotšista Istanbuliin ilman perhettään, joka saattaa tämän laiturille. Laivassa Semjon tutustuu toiseen mieheen, kiiltäväpukuiseen ja liukasliikkeiseen Gešaan, muttei tiedä että tämä on matkalla rikollisin aikein. Perillä turkkilaisroistot erehtyvät henkilöstä ja luulevat Semjonia sovituksi jalokivien salakuljettajaksi, vaikka oikea henkilö olisi Geša. He paketoivat Semjonin käsikipsiin timantteja ja kolikoita, ja tästä tietämätön Semjon joutuu Neuvostoliittoon palattuaan ajojahdin kohteeksi ja tutustumaan kommunistiyhteiskunnan rikollisiin piireihin.
Tuotanto

Elokuvan alun Istanbul-kohtaukset kuvattiin Neuvostoliittoon kuuluneen Azerbaidžanin pääkaupungissa Bakussa.  Elokuvan yleisilme on aurinkoisen värikäs. Elokuvassa käytetään monia mykkäelokuvan keinoja, kuten nopeutettua kuvaa. Toisaalta elokuvan näppärästä dialogista on jäänyt elämään monia sanontoja venäjän kieleen. Myös elokuvassa esitettävistä lauluista on tullut suosittuja.
Briljanttikädessä on monia uskaliaita jaksoja ja viittauksia, jotka koettelivat neuvostoyhteiskunnan sopivaisuuden rajoja: salakuljetuksen lisäksi siinä puhutaan prostituutiosta ja muusta rikollisuudesta, ja elokuvan lopussa nähdään jopa striptease-esitys.
Kappaleet

Ironisesta "Huonon onnen saari" ("Ostrov nevezenija") tuli suosittu elokuvan julkaisun jälkeen. Sen Kozodojev lauloi elokuvassa risteilyn aikana, kun hän soittaa kitaraa rentoutuessaan laivan kannella. Kappale on temaattinen, sillä se enteilee huonoa onnea, jota Kozodojev kokee koko elokuvan ajan. Kappaleen on levyttänyt Mironov itse. Tämä ei ole harvinaista, sillä monet tuon ajan venäläisnäyttelijät olivat taitavia laulamaan sekä tanssimaan.
Metaforinen "Laulu Jäniksistä" ("Pesnja pro zaytsev") nousi myös suosituksi lauluksi 1960-luvun lopulla. se kertoo henkilöityneistä jäniksistä, jotka keräävät yöllä mytologista tryn-yrttiä (venäjäksi: tryn-trava) ja julistavat, etteivät pelkää mitään petoeläimiä, olivatpa ne susia tai pöllöjä. Jänikset laulavat rohkeasti kertosäkeen, joka alkaa sanoilla "Meitä ei kiinnosta!" ("А нам всё равно!"), joka on itse asiassa sanan "tryn-trava" merkitys. Kappaleen esitti elokuvassa päähenkilö Semjon Gorbunkov juotuaan ravintolassa tuhdin annoksen vodkaa. Myöhemmin kohtaus kuvattiin jopa näyttelijä Juri Nikulinille omistettuun postimerkkiin. Laulun esitti Nikulin itse.
Kolmas ja viimeinen suosittu laulu tästä elokuvasta oli "Auta Minua" ("Pomogi mne"), jonka esitti neuvostoaikainen laulaja Aida Vedištševa, joka tunnetaan parhaiten lauluesityksistään 1960-luvulla valmistettuihin elokuviin. tangotyylinen parodinen laulu kertoo rakkaudesta ja intohimosta, ja se soi taustalla kohtauksessa, jossa päällikön kätyrien palkkaama femme fatale yrittää vietellä ja huumata Gorbunkovia.
Vastaanotto

Neuvostoliiton suojasään viimeisinä vuosina tehdystä Briljanttikädestä on tullut Venäjällä suosittu kulttielokuva, ja sitä arvostetaan komediana myös kansainvälisesti. Tuoreeltaan se sai Neuvostoliiton teattereissa lähes 77 miljoonaa katsojaa.
Linkki

The Diamond Arm (full movie in HD) YouTubessa (official upload by Mosflim w/subtitles)
Huonon onnen saari YouTubessa (official upload by Mosflim)
Laulu Jäniksistä YouTubessa (official upload by Mosflim)
Käännös suomeksi
Butch Vig

| Bryan David Vig |
| --- | --- |
 Butch vuonna 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1955 (ikä 69)  Viroqua, Wisconsin, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, tuottaja, remixaaja
Puoliso:  Beth Halper
Lapset:  Bo Violet
Muusikko
Taiteilijanimi:  Butch
Aktiivisena:  1978–
Tyylilajit:  Alternative rock, grunge, noise rock, electronic rock, power pop
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Garbage, Fire Town, Spooner, Killdozer, Nirvana, The Smashing Pumpkins, Green Day, Foo Fighters
Levy-yhtiöt:  Geffen, A&E, Atlantic
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Butch Vig (oik. Bryan David Vigorson, s. 2. elokuuta 1955 Viroqua, Wisconsin) on yhdysvaltalainen muusikko ja musiikkituottaja. Hän on rockyhtye Garbagen rumpali ja tuottaja.
Vig opiskeli elokuvaa Wisconsinin yliopistossa Madisonissa, missä hän alkoi kiinnostua musiikkialasta. Hän alkoi tuottaa joidenkin paikallisten punk-yhtyeiden albumeita ja tapasi myös tulevat Garbagen yhtyekaverinsa Duke Eriksonin ja Steve Markerin.
Vuonna 1991 Vig siirtyi suuremman profiilin tuotantotöihin, kun hän tuotti sekä Nirvanan Nevermindin että The Smashing Pumpkinsin Gishin. Vuosien 1993 ja 1994 aikana hän tuotantotöidensä ohessa alkoi suunnitella oman yhtyeen perustamista Eriksonin ja Markerin kanssa. Garbageksi nimetyn yhtyeen laulajaksi löydettiin lopulta skotlantilainen Shirley Manson.
Butch Vigin tuottamat albumit

2011: Foo Fighters – Wasting Light
2009: Green Day – 21st Century Breakdown
2008: The Subways – All or Nothing
2007: Against Me! – New Wave
2007: Jimmy Eat World – Chase This Light
2005: Garbage – Bleed Like Me
2003: AFI – Sing the Sorrow
2001: Garbage – Beautifulgarbage
1998: Garbage – Version 2.0
1997: The And – Day
1995: Garbage – Garbage
1995: Soul Asylum – Let Your Dim Light Shine
1994: Sonic Youth – Experimental Jet Set, Trash and No Star
1994: Helmet – Betty
1994: Freedy Johnston – This Perfect World
1994: Killdozer – Uncompromising War on Art Under...
1993: Smashing Pumpkins – Siamese Dream
1993: Gumball – Real Gone Deal
1993: Gumball – Super Tasty
1993: Gumball – The Damage Done
1993: Crash Vegas – Stone
1992: Sonic Youth – Dirty
1992: L7 – Bricks are Heavy
1992: Chainsaw Kittens – Flipped Out in Singapore
1992: Drain – Pick Up Heaven
1992: Gumball – Wisconsin Hayride
1991: The Fluid – Spot the Loon
1991: Nirvana – Nevermind
1991: Smashing Pumpkins – Gish
1991: Tad – 8-Way Santa
1991: The Young Fresh Fellows – Electric Bird Digest
1991: Die Kreuzen – Cement
1990: Urge Overkill – Americruiser
1990: King Snake Roost – Ground Into the Dirt
1990: Laughing Hyenas – Life of Crime
1990: The Fluid – Glue
1989: Killdozer – For Ladies Only
1988: Die Kreuzen – Century Days
1987: The Other Kids – Happy Home
1987: Killdozer – Little Baby Buntin'
1985: The Other Kids – Living in the Mirror
1985: Killdozer – 12 Point Buck
1985: Killdozer – Snakeboy
1984: Killdozer – Intellectuals Are the Shoeshine Boys of the Ruling Elite
1982: Die Kreuzen – Internal
Charles Fox Parham

Charles Fox Parham
Charles Fox Parham (4. kesäkuuta 1873 – 29. tammikuuta 1929) oli yhdysvaltalainen saarnaaja. Hän oli keskeinen henkilö nykyisen helluntailaisuuden muodostumisessa, ja häntä on pidetty yhdessä William J. Seymourin kanssa sen perustajanakin. Parham loi helluntailaisuuden opinkappaleet, joihin sisältyi Pyhän Hengen kaste.
Protestanttisen evankelikalismin ja 1800-luvun lopun adventismin opetus pyhityksestä vaikutti Parhamiin voimakkaasti. Vuonna 1901 Kansasin Topekassa tapahtui Pyhän Hengen vuodattaminen, joka huipentui kielillä puhumiseen. Tämän innoittamana Parham loi helluntailaisuuden opinkappaleet.
Vuoteen 1905 mennessä Parham alkoi pitää myös kielillä puhumista olennaisena todisteena henkikasteesta.
Carlos Grätzer

Carlos Grätzer (s. 1956 Buenos Aires) on argentiinalainen säveltäjä.
Grätzer sai musiikillisen kasvatuksen isältään, itävaltalais-argentiinalaiselta säveltäjä Guillermo Graetzerilta, joka oli opiskellut Paul Hindemithin johdolla. Grätzer työskenteli alun perin sekä animaatioelokuvien että musiikin parissa, mutta omistautui täysiaikaisesti musiikille vuonna 1980. Vuonna 1984 hän sai Ranskan hallitukselta stipendin ja lähti Pariisiin, johon asettui. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa ja sai lisäksi opetusta André Boucourechlieviltä. Hän osallistui myös Helmut Lachenmannin, Klaus Huberin, Pierre Boulez'n ja Franco Donatonin pitämille mestarikursseille. Vuosina 1986 ja 1989 Grätzer kutsuttiin Darmstadtin kesäkursseille.
Grätzer on saanut urallaan lukuisia palkintoja ja tunnustuksia. UNESCO:n Kansainvälinen musiikkineuvosto antoi vuonna 1995 suosituksen hänen teoksestaan Failles fluorescents Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa. International Society for Contemporary Musicin World Music Days -tapahtumassa Grätzer oli vuonna 2000 edustettuna trumpetille ja yhdentoista instrumentin kokoonpanolle säveltämällään teoksella Aura (par-delà les resonances).
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Carlos María Ariz Bolea

Carlos María Ariz Bolea (6. joulukuuta 1928 Marcilla – 29. elokuuta 2015) oli Espanjassa syntynyt, mutta Panamassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin klaretialaisten papiksi 28. kesäkuuta 1953 ja nimitettiin Dariénin apostoliseksi vikaariksi sekä Nigrae Maioresin titulaaripiispaksi 22. heinäkuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Blasco Francisco Collaço, jota avustivat Jesús Serrano Pastor ja Marcos Zuluaga Arteche.
Ariz Bolea sai 15. joulukuuta 1988 nimityksen Colónin piispaksi. Hänen kaudellaan hiippakunnan nimeksi vaihdettiin Colón-Kuna Yala. Hän jäi eläkkeelle 18. kesäkuuta 2005.
Carmichael

| Carmichael |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 38°38′22″N, 121°19′17″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Sacramento
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28,2 km²
 – Josta vettä:  0,3 km² (1,01 %)
Korkeus:  37 m
Väkiluku (2000):  49 742
 – Väestötiheys:  1 784,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Carmichael on kaupunki Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungissa asui 49 742 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 35,7 neliökilometriä, josta 0,7 neliökilometriä vesistöjä.
Aiheesta muualla

Carmichael Times (englanniksi)
Carlos María Collazzi Irazábal

Carlos María Collazzi Irazábal (s. 20. syyskuuta 1947 Rosario) on uruguaylainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 4. lokakuuta 1980 ja nimitettiin Mercedesin hiippakunnan johtoon 14. helmikuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andrés María Rubio Garcia, jota avustivat Orlando Romero Cabrera ja Raúl Horacio Scarrone Carrero.
Bob Malmström

| Bob Malmström |
| --- | --- |
 Yhtyeen jäsenet harjoittelemassa vuonna 2013.
Tiedot
Toiminnassa:  2010–
Tyylilaji:  hardcore punk, thrash metal
Kotipaikka:  Westend, Espoo
Laulukieli:  ruotsi
Jäsenet:  Carolus Aminoff, laulu   Olof Palmén, kitara   Carl Johan Langenskiöld, bassokitara   Wilhelm Wahlroos, rummut  
Levy-yhtiö:  Playground Music, 2013–   Spinefarm Records, 2011  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bob Malmström on suomenruotsalainen hardcore punk -yhtye, joka perustettiin vuonna 2010. Yhtyeen musiikki on sarkastisesti oikeistolaisia arvoja korostavaa ja köyhiä halveksivaa ”porvaricorea”, mikä rikkoo perinteisen punkin vasemmistolaisen linjauksen kaavaa.
Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa Tala svenska eller dö vuonna 2011. Toinen studioalbumi, Punkens framtid, julkaistiin 2013.
Jäsenet

Carolus Aminoff – laulu
Olof Palmén – kitara
Carl Johan Langenskiöld – bassokitara
Wilhelm Wahlroos – rummut
Diskografia > Studioalbumit

Tala svenska eller dö (2011,  Spinefarm Records)
Punkens framtid (2013,  Playground Music)
Vi kommer i krig (2016,  Playground)
Diskografia > EP:t

Vi är bättre än ni (2010,  EP, omakustanne)
Välj Malmström (2011,  EP, omakustanne)
Kejsarsnitt (2015,  Playground)
Segla med satan (2022)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivu. (ruotsiksi)
Bass

Bass voi tarkoittaa seuraavia:
Musiikkitermejä

Musiikkitermeissä sana viittaa englannin matalaa ääntä terkoittavaan sanaan bass, joka suomessa ja useimmissa muissa kielissä esiintyy yleensä italialaisessa muodossa basso.
Miami bass, rapin alalaji
Slap bass, bassokitaran soittotekniikka
Henkilöitä

Alfie Bass (1920–1987), englantilainen näyttelijä
Bob Bass (1929–2018), yhdysvaltalainen koripallojohtaja ja -valmentaja
Brandon Bass (s. 1985), yhdysvaltalainen koripalloilija
Fontella Bass (1940–2012), yhdysvaltalainen soul-laulaja
George Bass (1771–1803), englantilainen laivalääkäri ja tutkimusmatkailija
Hamar Alfred Bass (1842–1898), englantilainen panimonomistaja ja kansanedustaja
Karen Bass (s. 1953), yhdysvaltalainen poliitikko ja kansalaisaktivisti
Lance Bass (s. 1979), yhdysvaltalainen popmuusikko
Mendelis Bašs (1919–2012), latvialainen säveltäjä ja kapellimestari
Michael Arthur Bass (1837–1909), englantilainen panimonomistaja ja kansanedustaja
Michael Thomas Bass (1799–1884), englantilainen panimonomistaja ja kansanedustaja
Perkins Bass (1912–2011), yhdysvaltalainen poliitikko
Randy Bass (s. 1954), yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja poliitikko
Saul Bass (1920–1996), yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija ja elokuvaaja
Paikkoja

Bass-saaret, saariryhmä Eriejärvessä
Bass-saaret, saariryhmä Ranskan Polynesiassa
Bassinsalmi, salmi Australian manteren ja Tasmanian välissä
Yhtiöitä

Bass plc, brittiläinen entinen panimoyhtiö, nykyisin hotelliyhtiö InterContinental Hotels Group
Pelejä

Action Bass, kalastusta simuloiva Playstation-peli
Mega Man & Bass, Capcomin videopeli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Bass”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Carlos María Franzini

Carlos María Franzinin piispanvaakuna
Carlos María Franzini (6. syyskuuta 1951 Buenos Aires – 8. joulukuuta 2017) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 13. elokuuta 1977 ja nimitettiin Rafaelan hiippakunnan johtoon 29. huhtikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Casaretto, jota avustivat Estanislao Esteban Karlic ja José María Arancibia.
10. marraskuuta 2012 Franzini sai nimityksen José María Arancibian seuraajaksi Mendozan arkkipiispana.
Claire Denis

| Claire Denis |
| --- | --- |
 Claire Denis Venetsian elokuvajuhlilla 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1948 Pariisi, Ranska
Ammatti:  käsikirjoittaja, ohjaaja
Ohjaaja
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Claire Denis (s. 21. huhtikuuta 1948 Pariisi) on ranskalainen elokuvaohjaaja.
Denis vietti nuoruutensa Afrikassa ja opiskeli elokuva-alaa Ranskassa oppilaitoksessa Institut des Hautes-Etudes Cinématographique in Paris. Apulaisohjaajana toimiessaan hän näki Jacques Rivetten, Costa-Gavrasin, Wim Wendersin ja Jim Jarmuschin työskentelyä. Itsenäisenä ohjaajana hän toimi ensi kerran elokuvassa Chocolat (1988). Hänen tunnetuimmat filminsä ovat Keep It for Yourself (1991), Boom-Boom (1994), Nénette et Boni (1996) ja Beau travail (1999).  Hän vieraili vuonna 2013 Sodankylän elokuvajuhlilla.
Filmografia > Ohjaukset > Pitkät elokuvat

1988: Chocolat
1990: Päin kuolemaa (S’en fout la mort)
1994: J’ai pas sommeil
1994: US Go Home (TV-elokuva)
1996: Nénette et Boni
1999: Beau travail
2001: Trouble Every Day
2002: Vendredi soir
2004: L’Intrus
2009: 35 rhums
2009: White Material
2013: Les Salauds
2017: Aurinko sisälläni
Filmografia > Ohjaukset > Dokumentit

1989: Man No Run
1990: Cinéastes de notre temps: Jacques Rivette, le veilleur
2005: Vers Mathilde
Filmografia > Ohjaukset > Lyhytelokuvat

1969: Le 15 mai
1991: Keep It for Yourself
1991: Pour Ushari Ahmed Mahmoud
1995: À propos de Nice: la suite – osio Nice, Very Nice
2002: Vers Nancy
2011: To the Devil
Filmografia > Apulaisohjaaja

1973: Sweet Movie – makea kaunotar (Sweet Movie), pääohjaaja Dusan Makavejev
1973: Kutsumaton vieras (Le Secret ), pääohjaaja Robert Enrico
1975: Kätketty ase ( Le Vieux Fusil), pääohjaaja Robert Enrico
1975: Kultainen messu (La Messe dorée), pääohjaaja Beni Montresor
1976: Sérail, pääohjaaja Eduardo de Gregorio
1978: Paluu rakastetun luo (Retour à la bien-aimée), pääohjaaja Jean-François Adam
1979: Mais où et donc Ornicar, pääohjaaja Bertrand Van Effenterre
1979: Zoo zéro, pääohjaaja Alain Fleischer
1980: L'Empreinte des géants, pääohjaaja Robert Enrico
1980: Pile ou face, pääohjaaja Robert Enrico
1981: On n'est pas des anges... elles non plus, pääohjaaja Michel Lang
1982: La Passante du Sans-Souci, pääohjaaja Jacques Rouffio
1983: Le Bâtard, pääohjaaja Bertrand Van Effenterre
1983: Hanna K., pääohjaaja Costa-Gavras
1983: Korkein panoksin (To Catch a King), pääohjaaja Clive Donner (televisioelokuva)
1984: Paris, Texas, pääohjaaja Wim Wenders
1986: Down by Law, pääohjaaja Jim Jarmusch
1987: Les Ailes du désir, pääohjaaja Wim Wenders
Filmografia > Näyttelijä

1998: En avoir (ou pas), ohjaaja Laetitia Masson – Alicen äiti
1998: Jour de Noël, ohjaaja Thierry Jousse
1998: Vénus Beauté (Institut), ohjaaja Tonie Marshall – astmaattinen asiakas
Kirjallisuutta

Bagh, Peter von: ”Pyörremyrskyn sydämessä”, Claire Denis’n haastattelu, Filmihullu 4/2013.
Jauhiainen, Olli-Pekka & Vesikko, Antti: ”Kosketuksia valkoiseen materiaaliin : Claire Denis ja postkolonialistisen halun ambivalenssi”, Niin & näin 20 (2013) : 3, s. 113–117.
Makkonen, Velipekka: ”I'm a stranger here myself”, essee Denis’stä, Filmihullu 4/2013.
Carin Holmberg

Carin Holmberg (s. 13. tammikuuta 1982) on ruotsalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, jonka ura päättyi vuonna 2001. Hän edusti Domnarvets GoIF-nimistä urheiluseuraa. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on maaliskuulta 2001, kun hän oli 16. Oslossa hiihdetyssä 30 kilometrin perinteisen hiihtotyylin kilpailussa. Holmberg osallistui Lahden MM-hiihtoihin vuonna 2001, jossa sijoittui 10 kilometrin perinteisen kilpailussa sijalle 21. Lisäksi hän saavutti nuorten MM-hiihdoista yhden mitalin, oltuaan viiden kilometrin perinteisen kilpailussa pronssilla vuoden 2001 kilpailuissa Puolassa.
Carin Cone

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Carin Cone vuonna 1957. |  Carin Cone vuonna 1957. |  Carin Cone vuonna 1957. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | 100 m selkäuinti |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Chicago 1959 | 100 m selkäuinti |  |
|  Kultaa | Chicago 1959 | 4×100 m sekauinti |  |
Carin Alice Cone (myöh. Vanderbush, s. 18. huhtikuuta 1940 Huntington) on yhdysvaltalainen kilpauimari. Hän oli maansa paras selkäuimari 1950-luvun lopulla ja saavutti muun muassa olympiahopeaa.
Cone saavutti Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ajalla 1.12,9. Kilpailun voittanut britti Judith Grinham ui tuon saman maailmanennätysajan. Vuonna 1959 Cone voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa 100 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Hän paransi 100 metrin selkäuinnin maailmanennätykseksi ajan 1.11,4 ja sekauintiviestin maailmanennätykseksi ajan 4.44,6, ja ne molemmat pysyivät voimassa seuraavaan vuoteen eli vuoteen 1960 saakka.
Capvern

| Capvern |
| --- | --- |
 Kylpylä
 vaakuna
 Capvern
 Koordinaatit: 43°06′08″N, 0°19′03″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées
Departementti:  Hautes-Pyrénées
Arrondissementti:  Bagnères-de-Bigorre
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,8 km²
Väkiluku (2013):  1 293
 – Väestötiheys:  59,2 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Capvern on kunta Lounais-Ranskassa Hautes-Pyrénées'n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella. Kunnasta käytetään myös nimeä Capvern-les-Bains. Se on tunnettu kylpyläkaupunki.