stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SVR (tiedustelupalvelu)

| Služba vnešnei razvedki |
| --- | --- |

Perustettu:  joulukuussa 1991
Toimiala:  ulkomaantiedustelu
Päämaja:   Moskova, Venäjä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
SVR (ven. Служба внешней разведки, Služba vnešnei razvedki) on Venäjän ulkomaantiedustelupalvelu. SVR:n juuret ovat NKVD:n 20. joulukuuta 1920 perustetussa ulkomaanosastossa. Se tunnettiin sittemmin KGB:n ensimmäisenä direktoraattina erotuksena turvallisuuspoliisista. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1991 Neuvostoliiton hajotessa.
SVR suorittaa ulkomaista tiedustelua, terrorismin vastaista toimintaa ja tietojen vaihtoa vieraiden tiedustelupalveluiden kanssa. Virasto vastaa myös tietojen analysoinnista. FSB:stä poiketen SVR ei toimi poliisitehtävissä.
Organisaatio

SVR on suoraan Venäjän presidentin alainen ministeriöön verrattavissa oleva virasto, jonka johtajalla on kenraalin sotilasarvo. SVR raportoi suoraan presidentille. Organisaatioon kuulunee esikuntadirektoraatti ja seitsemän varsinaista direktoraattia.
SVR:n kokonaisvahvuus on tuntematon, mutta Saksan hallituksen teettämän raportin mukaan sillä on arviolta 13 000 työntekijää. Järjestöä johti vuodesta 2007 vuoteen 2016 asti entinen Venäjän pääministeri Mihail Fradkov ja myös yksi hänen edeltäjistään, Jevgeni Primakov, on toiminut maan pääministerinä.
Johtajat

Jevgeni Primakov (joulukuu 1991 – 1996)
Vjatšeslav Trubnikov (1996–2000)
Sergei Lebedev (20. toukokuuta 2000 – 5. lokakuuta 2007)
Mihail Fradkov (6. lokakuuta 2007 – 5. lokakuuta 2016)
Sergei Naryškin (5. lokakuuta 2016 – )
Aiheesta muualla

Служба внешней разведки Российской Федерации, virallinen kotisivu (venäjäksi)
SVT-40

| SVT-40 |
| --- | --- |

Tyyppi:  itselataava kivääri
Valmistaja:  Tula, Iževsk, Kovrov
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Valmistusvuodet:  1940–1945
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  7.62 x 54 mm R
Aseen pituus:  Pituus 1226 mm
Piipun pituus:  625 mm
Paino (tyhjänä):  3,85 kg, 4,5 kg ladatulla lippaalla
Lipas:  tankolipas
Kapasiteetti:  10 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  840 m/s
Tehokas kantama:  500 m
Teoreettinen kantama:  750–1500 m
SVT-40 (ven. 7,62-мм самозарядная винтовка Токарева образца 1940 года, (СВТ-40), Samozarjadnaja vintovka Tokareva, obrazets 1940 goda) on Fjodor Tokarevin (1871–1968) 1930–luvulla Neuvostoliitossa SVT-38 (Samozarjadnaja vintovka Tokareva, obrazets 1938 goda) kivääristään kehittämä itselataava kivääri, joka oli käytössä toisessa maailmansodassa. SVT-40, jonka valmistusmääräarvio on 1,6–2 miljoonaa kappaletta, oli käytössä vielä ainakin Korean sodassa, mutta Neuvostoliiton uudet aseet (SKS ja AK-47) syrjäyttivät SVT-40:n aktiivipalveluksesta vuoteen 1955 mennessä.
Versiot

SVT-40-tarkkuuskivääri, valmistettu noin 5 000–58 000 kappaletta 1941–1942.
AVT-40 SVT-40:n sarjatuliversio, jossa sarjatuli oli mahdollistettu uudella vaihtimella. Asetta valmistettiin vuoden 1942 huhtikuusta vuoden 1943 kesään.
SKT-40-karbiini.
Muita käyttäjiä

Saksa sai itärintamalla sotasaalina satojatuhansia SVT-40-kiväärejä, nimesi ne uudelleen Selbstladegewehr 259 (r) -nimikkeellä ja jakoi ne oman armeijansa käyttöön saksalaisen ohjekirjan kera. Aseet olivat tarpeen, sillä saksalaisilla ei ollut vielä tuolloin rintamakäytössä omaa itselataavaa kivääriä.
Talvisodassa suomalaiset saivat käsiinsä noin 4 000 SVT:tä, jatkosodassa peräti 15 000. Suomalaisten ja neuvostoliittolaisten patruunoiden mitta- ja latauserot ja SVT-40:n usein väärin säädetty kaasumäntä aiheuttivat aseisiin kuitenkin paljon toimintahäiriöitä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jaeger platoon: Finnish army 1918–1945: Semiautomatic and automatic Rifles
SVT-40[vanhentunut linkki]
The SVT-38 and SVT-40 Tokarev rifles (Arkistoitu – Internet Archive)
Rusoneillia

| Rusoneillia |
| --- | --- |
 Kukinto ja lehtiä
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Neilliat Neillia
Laji::  sinensis
Kaksiosainen nimi
 Neillia sinensis  Oliv. 
Katso myös
   Rusoneillia Wikispeciesissä   Rusoneillia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rusoneillia eli neillia (Neillia sinensis) on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin Kiinasta.
Ulkonäkö ja koko

Neillia on 1-4 metrin korkuiseksi kasvava pensas, jolla on punaruskeat, kaljut ja pyöreät versot. Silmut ovat punaruskeita, munanmuotoisia ja tylppäkärkisiä; silmun reunassa on 3-4 hieman karvaista silmusuomua. Lehdillä on 7-15 millimetriä pitkä, hieman karvainen tai lähes kalju varsi. Korvakkeet ovat suippoja tai munanmuotoisia, teräviä tai kapenevia ja kokoreunaisia. Lehtilapa on yksinkertainen, 5-11 senttimetriä pitkä ja 3-6 senttimetriä leveä, munanmuotoinen, epäsäännöllisesti lohkoinen ja pitkästi terävä; pohja on pyöristetty tai munanmuotinen, reuna sahalaitainen. Lehden molemmat puolet ovat kaljuja, alapinnalla lehtisuonien kohdalla voi kuitenkin olla hieman karvoja.
Neillia kukkii toukokuusta kesäkuuhun. Lukuisat kukat ovat järjestäytyneet 4-9 senttimetrin pituisiin kaljuvartisiin terttuihin. Yksittäisen kukan halkaisija on 6-8 millimetriä; kalju kukkavarsi on 1-10 millimetrin pituinen. Kukkapohjus on lieriömäinen, 7-12 millimetrin pituinen ja molemmin puolin kalju tai rauhasmainen. Huomattavasti verhiöputkea lyhyemmät verholehdet ovat 3-4 millimetriä pitkiä, kolmiomaisia, kaljuja, kokoreunaisia terävällä tai hieman kapenevalla kärjellä. Noin 3 millimetrin pituiset terälehdet ovat vaaleanpunaisia ja soikeita. Jokaisessa kukassa on 10-15 eripituista hedettä. Neljästä viiteen siemenaihetta sisältävä sikiäin on pitkästi munanmuotoinen, kärjestään karvainen. Elo-syyskuussa kypsyvä hedelmä on pitkästi soikea tuppilo, joka sisältää muutamia munanmuotoisia siemeniä.
Levinneisyys

Lajin luonnollinen levinneisyysalue on leudolla ilmastovyöhykkeellä Kiinan Gansun, Guangdongin, Guangxin, Guizhoun, Henanin, Hubein, Hunanin, Jiangxin, Shaanxin, Sichuanin ja Yunnanin maakunnissa. Se kasvaa sekametsissä, niityillä ja joenrannoilla 1000-2500 metrin korkeudella kuivahkossa-tuoreessa, heikosti happamassa-voimakasemäksisessä, hiekkaisessa, rakeisessa tai savisessa, ravinnepitoisessa maassa aurinkoisilla kasvupaikoilla. Laji pitää lämmöstä, mutta kestää myös pakkasta.
Luokittelu

Neillia kuuluu ruusukasvien heimoon, Spiraeoideae-alaheimoon, Neillieae-tribukseen ja neillioiden sukuun. Lajin kuvaili ensimmäisenä Daniel Oliver vuonna 1886.
Lajista tunnetaan kolme muunnosta:
Neillia sinensis var. caudata Rehder: Lehtilavassa on jakautunut reuna ja lehden kärki on terävähkö. Kukkavarsi 2-3 millimetriä, ulkopinnalta rauhasmainen kukkapohjus noin 8 millimetriä. Terälehdet ovat myös teräväkärkisiä. Muunnosta esiintyy Yunnanin kaakkoisosissa 2000-2100 metrin korkeudella.
Neillia sinensis var. duclouxii (Cardot ex J. E. Vidal) T. T. Yü: Lehtilapa tylppä- tai terävälohkoinen. Kukkavarsi 1-2 millimetriä, kukkapohjus 7-8 millimetriä, ulkopinnalta rauhasmainen. Terälehdet ovat teräviä. Muunnosta esiintyy Koillis-Yunnanissa noin 2000 metrin korkeudella.
Neillia sinensis var. sinensis: Kukkavarsi 3-10 millimetriä, kukkapohjus 10-12 millimetriä, ulkopinnalta kalju. Levinnein muunnos esiintyen Kiinan Gansun, Guangdongin, Guangxin, Guizhoun, Henanin, Hubein, Hunanin, Jiangxin, Shaanxin, Sichuanin ja Yunnanin maakunnissa 1000-2500 metrin korkeudessa.
Käyttö

Neilliaa käytetään joskus koristekasvina kauniiden kukkiensa vuoksi.
Käännös suomeksi
SVT2

| SVT2 |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  5. joulukuuta 1969
Omistaja:  SVT
Maa:   Ruotsi
Näkyvyysalue:  Koko maa ja  osissa Suomea.
Aiemmin:  TV2
Rinnakkaiskanava(t):  SVT1 SVT Barn Kunskapskanalen SVT24
Kotisivu:  www.svt.se
Saatavuus
Antenniverkko
Antenni Teracom:  Kanava 2
Kaapeliverkko
Mm. Com Hem:  Kanava 2
Infobox OKNimi-testi OK: 
SVT2 on Ruotsin yleisradioyhtiö SVT:n toinen päätelevisiokanava. Se aloitti lähetyksensä vuonna 1969 nimellä TV2. Vuonna 1996 kanavan nimeksi tuli SVT2.
SVT2 näkyy koko Ruotsissa. Suomessa kanavaa voi katsella Ahvenanmaalla, Pohjanmaalla, Meri-Lapissa ja Länsi-Lapissa maanpäällisen verkon tai kaapeliverkon kautta. Muualla Suomessa sitä voi katsella vain kaapeli- ja satelliitin kautta.
Historia

31. elokuuta 1987 SVT:n kanavien ohjelmisto järjestettiin uusiksi: TV2, joka tuolloin tunnettiin myös nimellä Sverigekanalen, keskittyi lähettämään Tukholman ulkopuolella tuotettuja ohjelmia, kun taas TV1 vaihtoi nimensä Kanal 1:ksi ja keskittyi lähettämään Tukholman sisällä tuotettuja ohjelmia.
Vuonna 1995 uusittiin kanavanimistöä ja otettiin käyttöön internetosoite svt.se. 8. tammikuuta 1996 SVT:n kanavien nimet tulivat voimaan: entinen Kanal 1 muuttui kanavaksi SVT1 ja entinen TV2 on SVT2. Ohjelmistokin järjestettiin uudelleen: sekä Tukholman sisällä ulkopuolella tuotettuja ohjelmia voitiin esittää kummallakin kanavalla.
Tv-kanavien digitaaliset lähetykset aloitettiin 1999.
15. tammikuuta 2001 SVT1 ja SVT2 profiloitiin siten, että SVT1:stä tuli suuren yleisön kanava ja SVT2:sta pienemmän yleisön kanava. Uudistus merkitsi sitä, että jotkin ohjelmat siirtyivät toiselle kanavalle. Suurin muutos oli se, että illan pääuutislähetykset Rapport kello 19.30 Ruotsin aikaa ja Aktuellt kello 21.00 Ruotsin aikaa vaihtoivat kanavia keskenään. Niiden alkamisajat säilyivät kuitenkin ennallaan.
10. tammikuuta 2005 kanava luopui kuuluttajista. Kuuluttajan sijaan näkyy ohjelmakaavio ja taustalla puhuu ihminen, joka kertoo seuraavasta ohjelmasta.
Vuonna 2006 tehtiin päätös teräväpiirtolähetysten (HDTV) aloittamisesta. Vuonna 2010 teräväpiirtolähetykset alkoivat molemmilla pääkanavilla (SVT1 HD ja SVT2 HD). Sittemmin teräväpiirtolähetykset ovat tulleet normaaleiksi maanpäälliset televisiolähetysten muodoksi.
Ohjelmisto

SVT2:n ohjelmia ovat mm. alueuutiset, valtakunnallinen Aktuellt-uutislähetys, vähemmistökieliset (viittomakieliset, saamenkieliset ja suomenkieliset) uutiset, tiedeohjelma Vetenskapsmagasinet, viihdeohjelma Veckans president ja musiikkiohjelma Musikbyrån. Kulttuuriohjelmien ja vähemmistöille tarkoitettujen ohjelmien tarjonta on suuri. Viihdeohjelmien tarjonta on suppeaa.
Kaikki SVT2:n ohjelmat alueuutisia lukuun ottamatta näkyvät koko Ruotsissa. Alueuutisille varatulla ohjelmapaikalla näkyy paikallisesti lähetettävä uutislähetys, esimerkiksi Tukholman ja Upsalan seudulla ABC, Etelä-Ruotsissa Sydnytt ja Smålandissa Smålandsnytt.
Toisin kuin sisarkanavansa SVT1, SVT2 lähettää edelleen testikuvaa. Vuosina 1974–2011 lähetetyn testikuvan taustaäänenä oli klassista musiikkia. Klassisten kappaleiden välissä kuultiin testiääniä. Testikuva päättyi SVT2:lla kesäkuussa 2011. Testikuva oli suunniteltu analogiseen verkkoon, ja analogiset lähetykset olivat päättyneet jo lokakuussa 2007. Testikuva oli käytännössä tarpeeton. Öisin alettiin lähettää uusintoja.
Keväällä 2013 testikuva palasi SVT2:lle. Testikuva on suunniteltu täysin uudelleen. Se sopii nyt digitaalisten HD-televisioiden kuvan säätämiseen. Taustaäänenä on vain testiääniä. Testikuvaa lähetetään aamuisin ja päivisin, kun ei tule muuta ohjelmaa.
Aiheesta muualla

SVT:n viralliset kotisivut. (ruotsiksi)
Kaikkien SVT:n kanavien ohjelma-ajat. (ruotsiksi)
Santarém

Santarém voi olla;
Santarém, hallintopiiri Portugalissa
Santarém, kaupunki Portugalissa
Santarém, kaupunki Brasiliassa
Santarém, portugalilainen juusto
João de Santarém, portugalilainen merenkulkija ja tutkimusmatkailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Santarém”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saint Vincent ja Grenadiinien jalkapallomaajoukkue

Saint Vincent ja Grenadiinien jalkapallomaajoukkue edustaa Saint Vincent ja Grenadiineja kansainvälisissä jalkapallon maajoukkuekilpailuissa. Joukkuetta hallinnoi Saint Vincent ja Grenadiinien jalkapalloliitto, joka on perustettu vuonna 1979. Nykyinen päävalmentaja on Cornelius Huggins.
Joukkue pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 1963 Barbadosta vastaan. Tuo peli päättyi 1-1. Kansainväliseen jalkapalloliittoon FIFA:an maa liittyi vuonna 1988. Maajoukkueen suurin voitto on vuodelta 1995, kun se voitti Montserratin jalkapallomaajoukkueen 11-0 Montserratista. Suurin tappio tuli vuonna 1992, kun Saint Vincent ja Grenadiinit hävisi Meksikon jalkapallomaajoukkueelle niin ikään lukemin 0-11.
Saint Vincent ja Grenadiinit on kerran osallistunut CONCACAF Gold Cupiin, vuonna 1996. Tuolloin joukkue jäi ensimmäiselle kierrokselle. MM-kilpailuihin joukkue on karsinut CONCACAF:in lohkossa vuoden 1994 kisoista lähtien joka kerta, mutta kertaakaan se ei ole selviytynyt itse kisoihin.
Pelaajia

Kaikkien aikojen eniten maaotteluita saavuttanut saintvincentiläinen jalkapalloilija on Melvin Andrews, joka pelasi 160 maaottelua. Maalitilastoa johtaa Shandel Samuel 33 maalilla.
Saint-Ouen-l’Aumône

| Saint-Ouen-l’Aumône |
| --- | --- |
 Abbaye de Maubuisson
 vaakuna
 Saint-Ouen-l’Aumône
 Koordinaatit: 49°03′00″N, 02°07′00″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Val-d’Oise
Arrondissementti:  Pontoise
Hallinto:  
 – Pormestari:  Alain Richard
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,21 km²
Korkeus:  25 m
Väkiluku (2008):  22 681
 – Väestötiheys:  1 610 as./km²
 
 www.ville-saintouenlaumone.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Ouen-l'Aumône on kunta Pariisin suurkaupunkialueella Ranskassa. Se sijaitsee noin 28 kilometriä Pariisin ydinkeskustasta luoteeseen Oisen jokilaaksossa. Paikkakunnalla on asemat ratalinjoilla RER C ja Transilien Paris-Nord.
Saint-Ouen-l'Aumônessa sijaitsee muun muassa vuonna 1236 perustettu Maubuissonin sisterssiläisluostari. Vuonna 1947 luostari nimettiin historialliseksi monumentiksi (Monument historique).
Väestö

Saint-Ouen-l'Aumônen väkiluku kolminkertaistui vuodesta 1962 vuoteen 2008. Noin kolme neljäsosaa paikkakunnan asukkaista on alle 45-vuotiaita.
| Vuosi | Asukasluku |
| --- | --- |
1793: 1 414
1851: 1 777
1901: 2 706
1954: 5 346
1999: 19 660
Ystävyyskaupunki

Fano, Italia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Ouen-l’Aumône Wikimedia Commonsissa
Kunnan internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Mérimée database - Kulttuuriperintö
Sail Away

| ”Sail Away” The Rasmus |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hide from the Sun
 Julkaistu: 25. lokakuuta 2005
 Tuottaja(t): Mikael Nord Andersson ja Martin Hansen
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 19.18
 Levy-yhtiö: Playground Music
The Rasmuksen muut singlet
| ”No Fear” 2005 | ”Sail Away” 2005 | ”Shot” 2006 |
Sail Away on The Rasmuksen, suomalaisen rockyhtyeen, single. Se on toinen Hide from the Sun-albumilta, joka on yhtyeen kuudes pitkäsoitto, julkaistu single. Se julkaistiin lokakuussa 2005 ja se pääsi Suomen virallisen singlelistalle sijalle kaksi. Sail Away on levyn muihin kappaleisiin verraten rauhallinen ja "kevyempisoundinen". Kappaleen tuottivat Mikael Nord Andersson ja Martin Hansen ja se nauhoitettiin Nord Studiosilla Tukholmassa. Sail Awayn lisäksi singleltä löytyy akustinen liveversio sekä remix-versio kappaleesta sekä Lucifer's Angel, joka löytyy Hide from the Sunilta. Singlellä on myös The Rasmus Player Software, jolla pystyy katsomaan yhtyeen kuvia, internetsivuja ja videoita.
Sail Awayn videon ohjasi Mathias Vielsäcker ja se kuvattiin Latviassa. Rantakohtaukset ovat kuvattu Riiassa ja latokohtaukset Latvian maaseudulla. Videossa solisti Lauri Ylönen kävelee rannalla nähden merestä nousevan miehen, joka kantaa lintuhäkkiä. Myöhemmin mies kaivaa rannalla kuoppaa ja hänen vieressään seisoo nainen. Seuraavaksi Ylönen näkee lapsien, joilla on kaasunaamarit, tanssivan puisen rakennelman, mahdollisesti polttorovion, ympärillä. Edellisen videon, No Fearin, tapaan videossa lentää perhosia. Useiden outojen tapahtumien jälkeen Ylönen saapuu ladolle, jossa muut yhtyeen jäsenet jo ovat, juuri ennen mereltä saapuvaa hiekkamyrskyä, joka pian ehtii sisään. Hiekkamyrskyn mentyä perhoset lentävät latoon ja yhtyeen jäsenet muuttuvat mureneviksi hiekkapatsaiksi.
Kappalelistaus

Sail Away (3'49)
Sail Away - acoustic live (3'59)
Sail Away - Benztown Chill Out Mix (7'29)
Lucifer's Angel (3'59)
Sail Awayn videon voi katsoa The Rasmus Player Softwaren kautta.
Safdar Jang

| Safdar Jang |
| --- | --- |

Awadhin nawab
 1739 – 1754  
Edeltäjä:  Saadat Khan Burhan al-Mulk
Seuraaja:  Šuja al-Dawla
Henkilötiedot
Syntynyt: 1708
Kuollut: 1754
Tiedot
Uskonto:  islam
Mirza Muhammad Mukim Safdar Jang (1708–1754) oli aluksi Suurmogulien valtakunnan alaisen ja lopulta itsenäisen Awadhin nawab, eli hallitsija vuosina 1739–1754. Hän toimi myös suurmogulien visiirinä.
Safdar Jangin hauta sijaitsee Delhissä.
Elämäkerta

Safdar Jang syntyi vuonna 1708. Hän oli saapunut Intiaan Nišapurista Persiassa.
Safdar Jangin eno ja appi oli Saadat Khan Burhan al-Mulk. Myös eno oli lähtöisin Persiasta ja hänestä oli tullut Suurmogulien alaisuudessa Awadhin (usein engl. Oudh) hallitsija eli nawab. Safdar Jangista tuli hänen seuraajansa vuonna 1739.
Suurmogulien valtakunta oli Safdar Jangin kaudella hajoamistilassa. Useat eri hallitsijat perustivat omia itsenäisiä valtakuntiaan. Safdar Jang levitti omaa Awadhin valtakuntaansa Gangesin laakson alueella vielä vähintään muodollisesti Suurmogulien alaisuudessa. Kun Ahmad Šah Bahadur nousi Suurmogulien hallitsijaksi vuonna 1748 Safdar Jangista tuli hänen visiirinsä eli wazir. Vuonna 1750 Safdar Jang liittoutui Etelä-Intian marathien kanssa ja alkoi pilkkoa Suurmogulien valtakuntaa. Vuonna 1753 hän kävi sisällissotaa eri hallinnollisista titteleistä, joilla ei enää tällöin suurempaa merkitystä ollutkaan. Sisällissota merkitsi kuitenkin joka tapauksessa Awadhin itsenäisyyttä valtakunnasta.
Kuoleman jälkeen

Safdar Jang kuoli vuonna 1754. Samana vuonna rakennettu Safdar Jangin hauta Delhissä lukeutui Suurmogulien kauden viimeisiin huomattavampiin rakennushankkeisiin, jotka vielä heijastelivat Suurmoguleille ominaista arkkitehtuurista tyyliä.
Safdar Jangin hauta.
Ródoksen muslimit

| Ródoksen muslimit |
| --- | --- |
Väkiluku:  n. 3 000
Asuinalueet:  Ródos, Kreikka
Uskonnot:  islam
Ródoksen muslimiväestön koko on nykyisin noin 3 000 henkeä. He ovat pääosin osmanien valtakunnan sulttaanin Suleiman Suuren joukkojen vuonna 1522 Ródoksen saaren vallanneiden ja sinne asettuneiden osmanien jälkeläisiä.
Historia

Sulttaani Suleiman Suuri joukkoineen valloitti Ródoksen osaksi osmanien valtakuntaa vuonna 1522, ja suurin osa saaren nykyisistä muslimeista on valloituksen jälkeen saarelle asettuneiden osmanien jälkeläisiä. Ródoksen kaupungin eteläpuolella sijaitsee pieni Kritikán asutuskeskus, jonne 1800-luvulla saapui Kreetan saarelta kreikankielisiä muslimeja. Muslimit pakenivat Ródokselle Kreetan levottomuuksia. Kritikáan rakennettiin ensimmäisten kreetalaismuslimien saapumisen aikoihin moskeija, jonka vieressä on myös hautausmaa.
Ródos liitettiin osaksi Kreikkaa vuonna 1947, minkä seurauksena kaikista saaren muslimeista tuli Kreikan kansalaisia. Muslimit eivät saaneet minkäänlaista erikoisasemaa, eikä heitä tunnustettu vähemmistöksi. Ródoksella ja läheisellä Kosilla toimi vuonna 1947 noin kymmenen muslimeille tarkoitettua epävirallista koulua, kuten vuonna 1876 perustettu Suleimanin moskeijan madrasa, joissa voitiin opettaa Koraania ja turkin kieltä. Italialaismiehityksen aikaan Ródoksen muslimiyhteisö pyysi Turkin hallitukselta kouluille rahoitusta ja kirjalähetyksiä. Nämä epäviralliset koulut suljettiin vuonna 1971, jonka jälkeen Ródoksella ei ole saanut turkin opetusta. Vuodesta 1972 lähtien entiset muslimikoulut aloittivat toimintansa normaaleina kouluina.
Nykytilanne

Ródoksen muslimiväestön mielestä Kreikan hallitus ei ole ollut riittävän halukas korjaamaan ja ylläpitämään turkkilaisperäisen väestön kulttuuriperintöön kuuluvia tärkeitä rakennuksia. Muslimiväestö on pyytänyt hallitukselta myös, että moskeijoihin nimitettäisiin imaamit ja muessinit, ja että islamilaista ja turkin kielen opetusta tulisi tarjota saarella. Yhteisö on vaatinut myös, että vuonna 1971 suljetut muslimikoulut avattaisiin jälleen. Erityisesti on vaadittu Suleimanin madrasan uudelleenavaamista. Muslimiyhteisöllä oli italialaismiehityksen aikana oma edustaja samoin kuin oma mufti, joita yhteisö niin ikään on vaatinut takaisin.
Muslimeista pääosa työskentelee palvelualoilla, ja heitä asuu Ródoksen kaupungin lisäksi myös esimerkiksi Líndoksessa, Ixiássa ja Sálakoksessa.
Suleimanin moskeija minareetteineen Ródoksen vanhassakaupungissa.
Ródoksen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

| Ródoksen arkkihiippakunta Αρχιεπισκοπή Ρόδου Archidioecesis Rhodiensis |
| --- | --- |
 Hiippakunnan katedraali Pyhän Franciscus Assisilaisen katedraali.
Kirkkokunta:  katolinen kirkko
Seurakuntia:  2
Jäseniä:  400 eli 0,2 % alueen väkiluvusta (2017)
Perustettu:  200-luku?
Tuomiokirkko:  Pyhän Franciscus Assisilaisen katedraali
www.catholicchurchrhodes.com
Ródoksen arkkihiippakunta (kreik. Αρχιεπισκοπή Ρόδου, Archiepiskopí Ródou, lat. Archidioecesis Rhodiensis) on katolinen arkkihiippakunta Kreikassa. Se on suoraan Pyhän istuimen alaisuudessa.
Hiippakunta käsittää osan Dodekanesian saarista, tärkeimpänä Ródoksen. Hiippakunta käsittää 2 714 neliökilometrin kokoisen alueen, ja siihen kuuluu kaksi seurakuntaa, joiden jäsenmäärä vuonna 2017 oli 400. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Ródoksen kaupungissa sijaitseva Pyhän Franciscus Assisilaisen katedraali.
Katolisen kirkon läsnäolo Dodekanesiassa on peräisin ristiretkien jälkeiseltä keskiajalta sekä maailmansotien väliseltä italialaisvallan ajalta. Hiippakunnan katsotaan olevan perustettu 200-luvulla ja tulleen korotetuksi arkkihiippakunnaksi 400-luvulla. Vuonna 1523 siitä tuli asemaltaan titulaaripiispan istuin. Ródoksen arkkihiippakunnaksi se palautettiin 28. maaliskuuta 1928. Vuonna 1931 siihen liitettiin osa Chíoksen hiippakunnan alueesta.
Arkkipiispat

Ródoksen arkkipiispat ja apostoliset administraattorit vuodesta 1915 ovat olleet:
Mauro Caruana (titulaariarkkipiispa, 22. tammikuuta 1915 – 29. maaliskuuta 1928)
Florido Ambrogio Acciari, O.F.M. (apostolinen administraattori, 28. maaliskuuta 1928 – 1929)
Giovanni Maria Emilio Castellani, O.F.M. (arkkipiispa, 15. tammikuuta 1929 – 25. maaliskuuta 1937)
Pier Crisologo Fabi, O.F.M. (apostolinen administraattori, 1937–1938)
Florido Ambrogio Acciari, O.F.M. (arkkipiispa, 30. maaliskuuta 1938 – 10. maaliskuuta 1970)
Michaíl-Pétros Franzídis, O.F.M. (apostolinen administraattori, 1970–1992)
Nikólaos Fóskolos (apostolinen administraattori, 1992 – 12. elokuuta 2014)
Sevastianós Rossolátos (apostolinen administraattori, 12. elokuuta 2014 – 14. heinäkuuta 2021)
Theódoros Kontídis S.I. (apostolinen administraattori, 14. heinäkuuta 2021 - )
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ródoksen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta Wikimedia Commonsissa
Catholic Church in Rhodes. Arkkihiippakunnan verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)
San Maurizio

San Maurizio voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
San Maurizio Canavese, kunta Torinon metropolikaupungissa Piemonten hallintoalueella Italiassa
San Maurizio d’Opaglio, kunta Pohjois-Italiassa Novaran maakunnassa Piemonten alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”San Maurizio”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.