stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fountains of Wayne

| Fountains of Wayne |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1996–
Tyylilaji:  powerpop, alternative rock
Kotipaikka:   New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Chris Collingwood   Adam Schlesinger   Jody Porter   Brian Young  
Entiset jäsenet:     
Levy-yhtiö:  Atlantic Records   Virgin Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fountains of Wayne on yhdysvaltalainen vuonna 1996 perustettu powerpop -yhtye. Sen kuuluisimpiin kappaleisiin kuuluvat esimerikiksi "Radiation Vibe" ja "Stacy's Mom".
Diskografia > Albumit

Fountains of Wayne (1996)
Utopia Parkway (1999)
Welcome Interstate Managers (2003)
Out-of-State Plates (2005)
Traffic and Weather (2007)
Sky Full of Holes (2011)
Four (One Directionin albumi)

| Four One Direction |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. marraskuuta 2014
 Tyylilaji: pop, pop rock
 Levy-yhtiö: Columbia, Syco
One Directionin muut julkaisut
| Midnight Memories 2013 | Four 2014 | Made in the A.M. 2015 |
Singlet albumilta Four
 ”Steal My Girl” Julkaistu: 29. syyskuuta 2014  ”Night Changes” Julkaistu: 14. marraskuuta 2014
Four on brittiläis-irlantilaisen poikayhtyeen One Directionin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2014. Albumilta julkaistiin ensin kaksi singleä, "Steal My Girl" ja "Night Changes". Suomessa albumin paras sijoitus oli virallisen albumilistan kolmantena.
Billboard 200 -albumilistalla levy nousi suoraan ykköseksi, niin kuin yhtyeen kolme aikaisempaakin levyä. Albumi ylsi ykköseksi myös muun muassa Britanniassa. Maailmanlaajuisesti albumia myytiin 3,2 miljoonaa kappaletta, mikä teki siitä vuoden 2014 kuudenneksi myydyimmän albumin.
Kappaleet

Steal My Girl – 3.48
Ready to Run – 3.16
Where Do Broken Hearts Go – 3.49
18 – 4.08
Girl Almighty – 3.21
Fool’s Gold – 3.31
Night Changes – 3.46
No Control – 3.19
Fireproof – 2.54
Spaces – 4.16
Stockholm Syndrome – 3.34
Clouds – 3.51
Florianópolis

| Florianópolis |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Florianópoliksen sijainti Santa Catarinassa
 Florianópolis
 Koordinaatit: 27°50′S, 48°25′W 
Valtio:  Brasilia
Osavaltio:  Santa Catarina
Suuralue:  Grande Florianópolis
Ala-alue:  Florianópolis
Väkiluku (2010):  421 240
 
 www.pmf.sc.gov.br 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Florianópolis on Santa Catarinan osavaltion pääkaupunki Etelä-Brasiliassa. Se koostuu yhdestä pääsaaresta, mantereella sijaitsevasta osasta, sekä ympäröivistä pikkusaarista. Kaupungin asukasluku oli 421 240 vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Florianópolis Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Florianópolis Wikivoyagessa (englanniksi)
Etruskisahrami

| Etruskisahrami |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kurjenmiekkakasvit Iridaceae
Suku::  Sahramit Crocus
Laji::  etruscus
Kaksiosainen nimi
 Crocus etruscus  Parl. 
Katso myös
   Etruskisahrami Wikispeciesissä   Etruskisahrami Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Etruskisahrami (Crocus etruscus) on sahrameihin kuuluva monivuotinen kasvilaji. Sitä käytetään koristekasvina.
Ulkonäkö

Etruskisahrami kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Tyvilehtiä on kolmeasta neljään kappaletta, 2–6 millimetriä leveitä. Pitkätorvinen vaalean sinivioletti kukka kasvaa suoraan maanalaisesta mukulasta. Kukan heteet ovat keltaiset. Emin vartalon kärki on kolmiliuskainen.
Levinneisyys

Etruskisahrami esiintyy luonnonvaraisena vain Luoteis-Italiassa. Se kasvaa Keski-Toscanassa tammi-, pyökki- ja kastanjametsissä. Laji voi olla viljelykarkulainen luontaisen levinneisyysalueen ulkopuolella.
Forst (Lausitz)

| Forst (Lausitz) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Forst (Lausitz)
 Koordinaatit: 51°45′N, 14°39′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Brandenburg
Piirikunta:  Spree-Neiße
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  109,91 km²
Korkeus:  72 m
Väkiluku:  19 312 (2 012)
 – Väestötiheys:  176 as./km²
 
 Kaupungin verkkosivut  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Forst (Lausitz) on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa, Saksassa. Se on Spree-Neißen piirikunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on 19 312 (2012).
Kaupungin sijainti Spree-Neißen piirikunnassa.
Vesitorni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Forst (Lausitz) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Forst (Lausitz)
Käännös suomeksi
Elisenda de Montcada

Jaakko II ja Elisenda Barcelonn merenkulkumuseossa.
Elisenda de Montcada (noin 1292 – 1364) oli Aragonian kuningatar, kuningas Jaakko II:n neljäs ja viimeinen vaimo.
Elisenda kuului yhteen Katalonian vaikutusvaltaisimmista perheistä keskiajalla. Heidät vihittiin Tarragonassa vuonna 1322. Kuningaspari perusti yhdessä luostarin Pedralbesiin. Kun kuningas kuoli vuonna 1327, Elisenda muutti luostarin yhteydessä olevaan palatsiin jossa hän asui elämänsä jäljellä olevat 37 vuotta. Hän ei ottanut nunnan vihkimystä mutta osallistui aktiivisesti luostarin toimintaan.
Yksityiskohta sarkofagista.
Elisendan sarkofagi on kaiverrettu marmorista ja sijoitettu luostarikirkon alttarin taakse. Sitä koristaa kaksi patsasta: kirkkosaliin päin näkyy Elisenda kuningattarena viittaan ja kruunuun pukeutuneena. Sakastiin päin näkyy Elisenda leskenä noviisin asussa. Arkkua kannattelee kolme leijonaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elisenda de Montcada Wikimedia Commonsissa
Flanderin ympäriajo 2007

Kilpailijat Lendeledessä 52 km ajon jälkeen
Flanderin ympäriajo 2007 oli järjestyksessään 91. Flanderin ympäriajo. Kilpailu käytiin 8. huhtikuuta 2007 Brüggestä Meerbekeen. 259 kilometrin reitillä oli 18 nousua ja kaikkiaan 22 mukulakivijaksoa.
Lämpimässä säässä käytyä kilpailua oli ajettu 29 kilometriä, kun seitsemän miehen ryhmä irtosi pääjoukosta. Siihen kuuluivat José Vicente Garcia Acosta, Laurent Mangel, Enrico Franzoi, Maarten Tjallingii, Aleksandr Kušinski, Evert Verbist ja David Boucher. Ryhmä kasvatti eron pääjoukkoon parhaimmillaan 13 minuuttiin.
Fabian Cancellara irtosi pääjoukosta Berendries'n nousun jälkeen noin 40 kilometriä ennen maalia saaden seurakseen Gert Steegmansin. He tavoittivat pian seitsemän kärkimiestä, jonka jälkeen Cancellara aloitti uuden hyökkäyksen. Pääjoukko pystyi kuitenkin tavoittamaan ryhmän. Seuraavaksi irtiottoa yrittivät Stuart O'Grady, Kevin Hulsmans, Johan Van Summeren, Michael Boogerd, Leif Hoste, Daniele Bennati ja Steegmans. Heitä lähtivät ajamaan takaa Paolo Bettini, Karsten Kroon ja Philippe Gilbert. Muurin nousun alkaessa, 17 kilometriä ennen maalia, kärjessä oli kuitenkin taas suuri ryhmä ajajia.
Alessandro Ballan teki irtioton Muurin nousussa, joka on pituudeltaan vain 475 metriä, mutta maksimijyrkkyydeltään lähes 20 %. Vain Leif Hoste pystyi seuraamaan Ballania. Karsten Kroon ja Tomas Vaitkus yrittivät ajaa kärkikaksikkoa kiinni, mutta ero pysyi noin 15 sekunnissa. Viimeisellä kilometrillä Ballan ajoi edellä, kunnes Hoste aloitti kirinsä 150 metriä ennen maalia. Näytti jo siltä, että hän voittaa, mutta Ballan onnistui kuitenkin nousemaan aivan viime metreillä ohi. Luca Paolini sijoittui kolmanneksi.
Lopputulokset > Brugge–Meerbeke, 255 km

|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika | UCI ProTour-pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Alessandro Ballan |  | Lampre-Fondital | 6.10.15 | 50 |
| 2 | Leif Hoste |  | Predictor-Lotto | s.a. | 40 |
| 3 | Luca Paolini |  | Liquigas | + 0.05 | 35 |
| 4 | Karsten Kroon |  | Team CSC | s.a. | 30 |
| 5 | Vladimir Gusev |  | Discovery Channel | s.a. | 25 |
| 6 | Tomas Vaitkus |  | Discovery Channel | + 0.13 | 20 |
| 7 | Nick Nuyens |  | Cofidis | s.a. | 15 |
| 8 | Dmitri Muravjev |  | Astana Team | s.a. | 10 |
| 9 | Michael Boogerd |  | Rabobank | s.a. | 5 |
| 10 | Stuart O'Grady |  | Team CSC | + 0.35 | 2 |
Lopputulokset > Nousut

| nro | km | Nimi | Pituus | Keskijyrkkyys | Maksimijyrkkyys | Pinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 134 | Molenberg | 463 m | 7 % | 14,2 % | mukulakivi |
| 2 | 143 | Wolvenberg | 645 m | 7,9 % | 17,3 % | asfaltti |
| 3 | 165 | Kluisberg | 925 m | 6,8 % | 14,5 % | asfaltti |
| 4 | 173 | Knokteberg | 1260 m | 7,3 % | 13,3 % | asfaltti |
| 5 | 180 | Oude Kwaremont | 2200 m | 4 % | 11,6 % | mukulakivi |
| 6 | 183 | Paterberg | 360 m | 12,9 % | 20,3 % | mukulakivi |
| 7 | 188 | Kortekeer | 1000 m | 6,4 % | 17,1 % | asfaltti |
| 8 | 192 | Steenbeekdries | 700 m | 5,3 % | 6,7 % | mukulakivi |
| 9 | 194 | Taaienberg | 530 m | 6,6 % | 15,8 % | mukulakivi |
| 10 | 199 | Eikenberg | 1000 m | 6,2 % | 10 % | mukulakivi |
| 11 | 203 | Boigneberg | 1050 m | 5,1 % | 12,4 % | asfaltti |
| 12 | 211 | Leberg | 950 m | 4,2 % | 13,8 % | asfaltti |
| 13 | 215 | Berendries | 940 m | 7 % | 12,3 % | asfaltti |
| 14 | 220 | Valkenberg | 540 m | 8,1 % | 12,8 % | asfaltti |
| 15 | 226 | Tenbosse | 455 m | 6,4 % | 8,7 % | asfaltti |
| 16 | 232 | Eikenmolen | 610 m | 5,9 % | 12,5 % | asfaltti |
| 17 | 243 | Muur – Kapelmuur | 475 m | 9,3 % | 19,8 % | mukulakivi |
| 18 | 247 | Bosberg | 980 m | 5,8 % | 11 % | mukulakivi |
Flickr

| Flickr |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  www.flickr.com
Kaupallinen:  kyllä
Tyyppi:  kuva- ja videoyhteisöpalvelu
Rekisteröinti:  pakollinen
Kielet:  Kiina (perinteinen)   Englanti (alkuperäinen)   Ranska   Saksa   Italia   Korea   Portugali (Brasilian)   Espanja
Omistaja:  SmugMug
Luonut:  Ludicorp
Avattu:  10. helmikuuta 2004
Similarweb-sija:  404. (kesäkuu 2022)
Nykyinen tila:  aktiivinen
Flickr on valokuvien ja videoiden jakamiseen erikoistunut yhteisöpalvelusivusto, joka perustettiin helmikuussa 2004. Sivustolla voi jakaa omia kuviaan ja videoita, ja arvostella muiden. Flickrin mukaan sivustolla oli viisi miljardia kuvaa syyskuussa 2010.
Flickr:ssä on mahdollista hakea ja luokitella kuvia folksonomisesti ja sivusto tarjoaa ilmaiseksi mahdollisuuden ladata palveluun 100 megatavua kuvia kuukaudessa. Ilmaisten käyttäjien toimintoja on monilla tavoin rajoitettu, esimerkiksi käyttäjän kuvasivulla näkyy vain 200 viimeksi ladattua kuvaa. Loputkin säilyvät Flickr:ssä, mutta niitä pääsee katsomaan vain suoran, kuvaan vievän linkin kautta. Vuosimaksun maksaneet käyttäjät voivat ladata Flickriin rajattoman määrän kuvia. Kuvien on kuitenkin oltava alle 10 megatavun kokoisia. Flickr on mainittu yhtenä esimerkkinä Web 2.0:sta.
Saksassa, Singaporessa, Hongkongissa ja Etelä-Koreassa näkyvät vain turvallisiksi määritellyt kuvat.
Historia

Flickrin perusti kanadalainen Ludicorp Research and Development Ltd. Yhtiön olivat perustaneet Stewart Butterfield ja Caterina Fake Game Neverending -MMORPG-pelin kehittämistä varten. Vuonna 2005 Yahoo! osti sivuston. Kaupan hintaa ei julkaistu. Myöhemmin Verizon osti Yahoon Internet-toiminnot. Vuonna 2018 Flickr siirtyi kilpailevan yrityksen SmugMug haltuun.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Flickr (englanniksi)
Flickr's Digest (englanniksi)
Ernst Udet

| Ernst Udet |
| --- | --- |
 Ilmavoimien kenraalieversti Ernst Udet vuonna 1940.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1896  Frankfurt am Main, Saksa
Kuollut: 17. marraskuuta 1941 (45 vuotta)  Berliini, Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta  Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1914–1919, 1934–1941
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota
Sotilasarvo:   Luutnantti  Kenraalieversti
Joukko-osasto:  Luftstreitkräfte Luftwaffe
Ernst Udet (26. huhtikuuta 1896 Frankfurt am Main – 17. marraskuuta 1941 Berliini) oli saksalainen  lentäjä ja kenraalieversti (19. heinäkuuta 1940).
1896–1913

Ernst Udetin isä Adolf Udet oli ammatiltaan insinööri ja hänen äitinsä oli nimeltään Paula Udet. Pian Ernstin syntymän jälkeen perhe muutti Frankfurtista Müncheniin. Ernst innostui ilmailusta käydessään eräässä ilmailunäyttelyssä ja yhdessä tovereidensa kanssa hän perusti klubin nimeltään ”Aero-Club München”. Klubin toiminta keskittyi lentokoneiden pienoismallien rakentamiseen.
Suurien ponnistusten jälkeen Ernst saa suoritetuksi keskiasteen tutkinnon. Hänen isänsä palkitsi hänet tämän ansiosta uudella moottoripyörällä.
1914–1918

Elokuussa 1914, ensimmäisen maailmansodan syttymisen jälkeen, hän ilmoittautui vapaaehtoisena palvelukseen. Ernst todettiin aluksi liian pienikokoiseksi, mutta oman moottoripyörän omistajana hänet lopulta päästettiin moottoripyörälähetiksi länsirintamalle. Maavoimat kuitenkin irtisanoivat sopimukset vapaaehtoisten moottoripyörälähettien kanssa. Udet kouluttautui eräässä yksityisessä müncheniläisessa lentokoulussa lentäjäksi omalla kustannuksellaan. Kesäkuussa 1915 Udet palasi palvelukseen lentäjänä.
Maaliskuussa 1916 hän saavutti kersanttina (Vizefeldwebel) ensimmäisen ilmavoittonsa, minkä vuoksi hänelle myönnetään 1. luokan rautaristi. Manfred von Richthofen kutsui Udetin huhtikuussa 1918 hävittäjälentueeseensa.
Menestyksesta ilmasodassa Udet palkittiin korkealla Pour le Mérite -kunniamerkillä. Von Richthofenin kuoltua Udet otti tilapäisesti hänen paikkansa komentajana.
Vastoin hänen toiveitaan hävittäjälentueen uudeksi komentajaksi nimitettiin Hermann Göring.
1919–1931

Udet siirtyi reserviin sotilasarvonaan yliluutnantti (Oberleutnant der Reserve). 62 ilmavoitollaan Udet oli menestyksekkäin ensimmäisen maailmansodan eloonjäänyt saksalainen hävittäjälentäjä. Udet saavutti Saksan kansan keskuudessa lentäjäsankarin maineen. Udet meni samana vuonna naimisiin Lo Zinkin kanssa.
1920-luvun vaihteessa Udet ansaitsi elantonsa lentonäytöksissä, jotka Versailles’n rauhansopimuksen takia olivat hyvin rajoitettuja. Lokakuussa 1922 Udet perusti Müncheniin lentokoneita valmistavan yrityksen nimeltä ”Udet-Flugzeugbau” huolimatta siitä, että lentokoneiden valmistus oli rauhansopimuksen nojalla kielletty Saksassa.
Yritys kehitti lentokoneita armeijan (Reichswehr) salaisella tuella. Vuonna 1923 Udet erosi vaimostaan.
Suuresti velkaantunut yritys sai vihdoinkin taloudellista menestystä U12 ”Flamingo” -lentokonetyypillä, josta tuli tehtaan suosituin malli. Udet kyllästyi lentokonerakennukseen ja erosi firmasta. Hän alkoi tehdä taitolentonäytöksiä ”Flamingo”-koneellaan.
Hänen lentoshownsa uskaliaine temppuineen sai kymmeniä tuhansia ihmisiä yleisökseen, ja näytöksistä tuli kassamagneetteja. Udet saavutti kansainvälistä kuuluisuutta. Lentotaitojensa, hillitömän yksityiselämän ja alkoholipitoisten juhlien seurauksena Udetista tuli Weimarin tasavallan värikkäimpiä persoonia. Vaikka Udet ansaitsi hyvin lentonäytöksillään, hänen elämäntyylinsä piti hänet velkaantuneena.
Udet esiintyi useissa vuoristoon ja jäätiköille sijoittuneissa elokuvissa. Näitä olivat esimerkiksi Die weisse Hölle von Piz Palü (1929), Stürme über dem Mont Blanc (1930) ja SOS Eisberg (1933). Hän näytteli yleensä hullunrohkeaa lentäjää. Elokuvista tuli menestyksiä. Udet onnistui saamaan nykyisen Tansanian alueella loistavia eläinkuvia seikkailuelokuvaan Fremde Vögel über Afrika.
Yhdysvalloissa käydessään Udet ihastui Curtiss Hawk -lentokoneeseen, jolla on hyvät syöksyominaisuudet. Kone oli kuitenkin Udetille aivan liian kallis hankittavaksi.
1933–1941

Udet, joka omasta mielestään oli täysin epäpoliittinen, suhtautui kansallissosialistien valtaannousuun välinpitämättömästi. Kansallissosialistit olivat kuitenkin kiinnostuneita korkein kunniamerkein palkitusta sotasankarista ja taitolentäjästä. Göring värväsi hänet riveihinsä ja Udet liittyi 1. toukokuuta 1933 kansallissosialistiseen puolueeseen. Valtakunnan ilmailuministerinä Göring hankki Udetille kaksi kappaletta Curtiss Hawk -koneita. Uusilla koneillaan Udet kiersi puolueen kokouksia ja levitti kansallissosialistista propagandaa. Vuonna 1935 Udet esiintyi viimeisessä elokuvassaan Wunder des Fliegens.  1. kesäkuuta 1935 Udet liittyi uudelleen perustettuihin ilmavoimiin (Luftwaffe) everstinä (Oberst), jossa hän lopulta eteni kenraalieverstiksi (Generaloberst). Samana vuonna julkaistiin hänen omaelämäkerta Mein Fliegerleben. Vuonna 1936 Udetista tuli hävittäjä- ja syöksypommittajalentäjien tarkastaja. Kesäkuussa Göring nimitti hänet teknillisen toimiston päälliköksi. Tässä toimessa Udet oli vastuussa Luftwaffen teknisestä kehityksestä ja tuotannosta.
Vuonna 1938 Udet rikkoi maailmanennätyksen lentämällä Heinkel He 100 -koneella 634,32 km/h. 1. helmikuuta Göring nimitti Udetin ”Generalluftzeugmeisteriksi”. Udet palkittiin rautaristin ritariristillä lännen sotaretken johdosta. Udet toi syöksypommittajaidean Yhdysvaltain ilmavoimilta, jotka olivat sen kehittäneet 20-luvulla ja oli ajanut tehokkaasti syöksypommittajien (Ju 87, Stuka) kehittämistä ja tuotantoa. Stukat osoittautuivat menestyksekkäiksi jo Espanjan sisällissodassa. Kun Luftwaffe hävisi taistelun Britanniasta, ja Göring sekä Adolf Hitler vierittivät syyn Udetin niskoille, koska hän oli jarruttanut pitkän matkan pommittajien tuotantoa. Udet turvautui yhä useammin alkoholiin ja hänen fyysinen ja psyykkinen terveytensä heikentyi.
Kun Luftwaffe epäonnistui sodan Neuvostoliittoa vastaan alettua, syntipukiksi saatiin jälleen Udet. 17. marraskuuta 1941 Udet teki itsemurhan.
Kansallissosialistinen hallinto kertoi Udetin menehtyneen onnettomuudessa koelennon yhteydessä.
Ylennykset

21. syyskuuta 1915 – Gefreiter der Reserve
28. marraskuuta 1915 – Unteroffizier der Reserve
13. maaliskuuta 1916 – Vizefeldwebel der Reserve
05. marraskuuta 1916 – Offiziers-Stellvertreter
22. tammikuuta 1917 – Leutnant der Reserve
14. syyskuuta 1918 – Oberleutnant der Reserve
01. kesäkuuta 1934 – Oberstleutnant
01. kesäkuuta 1935 – Oberst
01. huhtikuuta 1937 – Generalmajor
01. marraskuuta 1938 – Generalleutnant
01. huhtikuuta 1940 – General der Flieger
19. heinäkuuta 1940 – Generaloberst
Udet U 12 Flamingo
Florian Notz

| Florian Notz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1992 (ikä 32) Saksa
Uran tiedot
Seura:   SZ Roemerstein
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2014-
Paras sijoitus:  7.
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 6. helmikuuta 2022 
Florian Notz (s. 24. huhtikuuta 1992) on saksalainen maastohiihtäjä, joka edustaa SZ Roemerstein-seuraa.
Notz oli mukana nuorten MM-kilpailuissa vuosina 2011 ja 2012. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuihin hän osallistui niin ikään kaksi kertaa. Hän voitti ikäluokan maailmanmestaruuden 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 2015. Aikuisten MM-kilpailuissa hän debytoi Falunissa 2015. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 16:nneksi yhdistelmäkilpailussa Lahdessa 2017 ja 17:nneksi samalla matkalla kaksi vuotta myöhemmin Seefeldissä. Viestissä tuloksena on ollut kuudes sija vuosina 2017 ja 2019 sekä seitsemäs sija vuonna 2015. Olympialaisissa hän kilpaili ensi kerran Pekingissä 2022 ja sijoittui yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi ja viestissä viidenneksi.
Notz debytoi maastohiihdon maailmancupissa 2. maaliskuuta 2014 Salpausselän vapaan hiihtotavan 15 kilometrin kilpailussa. Notz sijoittui tuossa kilpailussa seitsemänneksi saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Tuo sijoitus on yli seitsemän vuotta myöhemmin yhä Notzin uran paras maailmancup-sijoitus.
Käännös suomeksi
Estonian uppoamisen salaliittoteoriat

Estonian onnettomuuden muistomerkki Tukholmassa. (Mirosław Bałka, 1997)
Estonian uppoamisen salaliittoteoriat ovat onnettomuustutkintakomission lopullisesta raportista poikkeavia spekulatiivisia teorioita matkustaja-autolautta M/S Estonian uppoamisesta 28. syyskuuta 1994. Uppoamissyiksi on esimerkiksi ehdotettu venäläistä asemateriaalia, joka olisi räjähtäessään upottanut aluksen. Myös Venäjän mafian on epäilty upottaneen aluksen räjähteillä. Muutamien laivan miehistöön kuuluneiden henkilöiden on myös väitetty kadonneen pelastumisen jälkeen.
Onnettomuustutkintakeskus julkaisi vuonna 2006 muistion vastauksista joihinkin edellä mainittuihin väitteisiin. Väitteet ovat onnettomuustutkimuskeskuksen mukaan todistettu vääriksi. Räjähdeteoria on onnistuttu lisäksi todistamaan vääräksi Suomen Keskusrikospoliisin tutkimuksissa, joissa ei löydetty räjähdysainejäämiä keulan metalliosista. Räjähdyksiä ei myöskään ole tallentunut Helsingin yliopiston seismologian laitoksen Porkkalanniemen mittausaseman eikä Suomen merivalvontajärjestelmän laitteisiin. Myös kaikissa muissa virallisissa tutkimustuloksissa räjähdysmahdollisuus on joko poissuljettu tai sitä ei ole näytetty toteen. [lähde? ]
Kun Estonia oli uppoamassa, joissakin laivoissa havaittiin valaisematon tuntematon alus, joka kulki suoraan poispäin Estoniasta. Pelastuneiden silminnäkijähavaintojen mukaan alukseen olisi nostettu merestä tai pelastuslautalta kaksi ihmistä.
Estonian salaperäinen lasti

Estonian on väitetty myös kuljettaneen usein arkaluontoista lastia, kuten entisen Neuvostoliiton ydinasemateriaalia ja muuta asetekniikkaa Itämeren yli Ruotsiin ja edelleen länteen, ja siksi entiset KGB:n tai jonkin muun organisaation agentit olisivat asettaneet Estonian keulaan, visiirin lukkoihin ja vedenpinnan alle räjähteitä, jotka olisivat upottaneet aluksen. Viron parlamentti ja Ruotsin armeijan virkamieslähteet ovat myöntäneet, että Estonialla kuljetettiin aseita ainakin kahdesti ennen onnettomuutta, mutta näiden lähteiden mukaan onnettomuusyönä ei olisi ollut vastaavia kuljetuksia.[lähde? ]
Ennen laivan viimeiselle matkalle lähtöä sinne oli viety tullin ohi kaksi kuorma-autollista rahtia, jolla oli yhdysvaltalainen sotilassaattue. Lastiperämies lisäsi toisen kuorma-autoista Estonian lastiluetteloon käsin. Vuonna 1999 saksalaisen tutkimusryhmän johtava laiva-asiantuntija, onnettomuustutkija ja kapteeni Werner Hummel sai Viron laivaviranomaisilta kopion Estonian lastiluettelosta ja valvontakameran tallenteesta. Lastiluettelosta löytyi vielä kolmas käsin lisätty kuorma-auto, jota ei löytynyt Estlinen lastiluettelosta. Käytännössä tämä on kuitenkin lauttaliikenteessä yleistä, sillä lastia voidaan kirjata laivaan vielä hieman ennen lähtöä, jolloin kaikkia dokumentteja ei välttämättä saada aina valmiiksi etukäteen. [lähde? ]
Törmäys sukellusveneeseen

Estonian onnettomuustutkintaa Virossa johtanut, entinen valtakunnansyyttäjä Margus Kurm uskoo sukellusveneeseen törmäämisen olleen syynä uppoamiselle. Hän perustelee teoriaa aluksen kyljessä olevalla nelimetrisellä reiällä, joka paljastui myöhemmissä sukelluksissa ja joka tuotiin esiin syksyllä 2020 julkaistussa Dplayn dokumenttisarjassa. Dokumentissa aluksen rungossa olevan repämän syntymissyyhyn ei oteta kantaa. Kurm syyttää Ruotsia onnettomuuteen liittyvien tietojen salailusta.
Tutkijalautakunnan kritiikki

Virallinen kansainvälinen tutkijalautakunta on pysynyt kannassaan, ettei Estoniassa ole keulaa lukuun ottamatta reikiä, vaan se on ehjä ja ainoa reikä on keulan lähellä rungossa, jonka aiheutti keulavisiirin teräskoukku. Vuonna 2007 kansainvälisen tutkijalautakunnan virallisia sukelluksia johtanut Ruotsin merenkulun tarkastuslaitoksen johtaja Johan Fransson kuitenkin myönsi, että sukellustutkimukset olivat suppeita ja puutteellisia ja niiden tehtävänä oli vain varmistaa kansainvälisen tutkijalautakunnan teoria uppoamisen syystä ja tutkia, olivatko ruumiit ja laiva nostettavissa.
Epäluuloja on herättänyt myös kansainvälisen tutkijalautakunnan alkuperäisen puheenjohtajan, Viron entisen liikenne- ja viestintäministerin Andi Meisterin eroaminen. Meister väitti, että ruotsalaiset viranomaiset olivat painostaneet häntä jättämään erinäisiä asioita tutkimatta. Meister erosi lopulta itse ja kertoi syyksi eriävät intressit itsensä ja tutkimuksen tilanneiden valtioiden välillä. Meisterillä uskotaan myös olevan tietoa kahdeksasta Estonian miehistön jäsenestä, joiden on alun perin kerrottu pelastetun ja jotka kuitenkin salaliittoteoreetikkojen mielestä "katosivat" muutaman päivän kuluttua lopullisesti.