stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Celia (kirjasto)
Historia

Celian juuret ulottuvat vuoteen 1890, jonka aprillipäivänä vasta 23-vuotiaan Cecilia ”Cely” Mechelinin johdolla seitsemäntoista naista kokoontui perustamaan yhdistystä, jonka tarkoituksena oli tarjota kirjallisuutta sokeille. Yhdistys sai nimekseen Föreningen Böcker åt de Blinda – Kirjoja sokeille. Yhdistyksen tavoitteena oli ”avata kirjallisuuden aarreaitta sokeille”, kuten yhdistyksen säännöissä määriteltiin. Ennen yhdistyksen perustamista sokeille oli tarjolla pistekirjoituksena ainoastaan välttämättömiksi katsottuja uskonnollisia teoksia ja oppikirjoja. Yhdistyksen jäsenet jäljensivät Louis Braillen kehittämällä pistekirjoitusjärjestelmällä sokeille tärkeitä tai heitä kiinnostavia teoksia. Kirjat jäljennettiin käsin paksulle paperille kirjain kirjaimelta pienen siannahka- tai sinkkitaulun ja naskalin avulla.
Sinkkitaulut ja naskalit vaihtuivat vähitellen pistekirjoituskoneiksi. Sotien jälkeen kirjastoon avattiin oma kirjapaino. Vuonna 1955 otettiin käyttöön ensimmäiset avokelanauhoille tallennetut äänikirjat. Kirjoja kuunneltiin magnetofonilla. Etenkin sodissa näkönsä menettäneet hyötyivät äänikirjoista, koska he eivät useinkaan osanneet pistekirjoitusta. Ensimmäisten äänikirjojen joukossa oli muun muassa Tuntematon sotilas. Avokelanauhoilta siirryttiin 1960–70-lukujen taitteessa Clarke & Smith -kuusiraitakasetteihin. Myöhemmin siirryttiin c-kasetteihin, joista luovuttiin lopullisesti vuoden 2007 lopussa, kun äänikirjoja alettiin lainata yksinomaan cd-rom-levyille poltettuna.
Cely Mechelin johti kirjastoa aina vuoteen 1932 asti. Näkövammaisten kirjasto toimi yhdistyksen alaisena vuoteen 1978, jolloin kirjasto siirtyi valtiolle, opetus- ja kulttuuriministeriön hallinnonalaan. Kirjasto sai Celia-nimen vuonna 2001. Nimi on kunnianosoitus kirjaston perustajalle Cely Mechelinille. Vuonna 2004 Celia muutti Mäkelänkadulta Itäkeskukseen aivan uuteen Iiris-keskukseen, jossa toimii myös muun muassa Näkövammaisten liitto ja Retinitis-yhdistys.
Asiakkaat ja palvelujen käyttäjät

Celian palvelujen käyttäjiksi voivat liittyä henkilöt, joilla on lukemiseste eli jotka eivät voi sairauden tai vamman tai niihin rinnastettavan syyn vuoksi lukea tavallista painettua tekstiä. Lukemisesteen voi aiheuttaa esimerkiksi lukivaikeus, oppimisvaikeus, näkövamma, lihastauti, kehitysvamma tai afasia.
Celian äänikirjapalvelun käyttäjäksi voi liittyä useimmiten henkilön omassa lähikirjastossa. Koululaiset ja opiskelijat voivat usein liittyä äänikirjapalvelun käyttäjäksi omassa oppilaitoksessaan.[lähde? ]
Celia tarjoaa palvelua kirjastojen lisäksi myös muille yhteisöille, kuten kouluille, vanhustenkeskuksille, päiväkodeille ja hoitokodeille, joilla on lukemisesteisiä asiakkaita. Tällöin yhteisö välittää Celian aineistoja omille lukemisesteisille asiakkailleen.[lähde? ]
Celialla oli vuoden 2020 alussa yli 60 000 rekisteröitynyttä asiakasta ja käyttäjää. Äänikirjapalvelun käyttö ja asiakkaaksi liittyminen on maksutonta.[lähde? ]
Kirjavalikoima

Celian kokoelmassa on monipuolista tieto- ja kaunokirjallisuutta: romaaneja, muistelmia, runoja, historiallisia teoksia – niin klassikoita kuin uutuuksia, yhteensä yli 50 000 eri kirjaa. Kirjojen määrä kasvaa vuosittain noin 2000 kirjalla. Kaikki kirjat tuotetaan lukemisesteisille saavutettavaan muotoon: ääni-, piste- tai e-kirjoiksi. Suomenkielisten kirjojen lisäksi kokoelmassa on ruotsin- ja vieraskielisiä teoksia.
Kauno- ja tietokirjallisuuden lisäksi Celia tuottaa ja välittää koulu- ja oppikirjoja eri koulutusasteille. Kokoelmasta löytyy korkeakouluopiskelijoiden kurssikirjoja sekä valikoima peruskoulujen oppikirjoja. Lisäksi valikoimassa on runsaasti lukion kurssikirjoja, ammatillisten opintojen oppikirjoja sekä kirjoja korkeakouluopiskelijoille. Äänioppikirjoja voivat käyttää kaikki lukemisesteiset, ja lisäksi valikoimassa on näkövammaisten opiskelijoiden erikoisaineistoa: piste- ja elektronisia oppikirjoja.
Celian äänikirjat ovat erityisessä Daisy-formaatissa, jonka ansiosta äänikirja on käytettävyydeltään mahdollisimman samankaltainen tavallisen painetun kirjan kanssa. Oppikirjoihin voi tehdä kirjanmerkkejä, mikä helpottaa esimerkiksi kokeisiin kertaamista.
Lisäksi Celiassa on lasten koskettelukirjoja. Koskettelukirjat ovat yleensä uniikkikappaleita ja työläitä valmistaa. Suuri osa koskettelukirjoista tulee Celiaan käsityöammattiin opiskelevien opinnäytetöinä. Ensimmäiset koskettelukirjat Celia sai vuonna 1984. Lapsia varten Celian valikoimassa on myös luetaan yhdessä -kuvakirjoja. Ne ovat tavallisia kuvakirjoja, joihin on liitetty teksti pistekirjoituksella. Näin esimerkiksi näkövammainen vanhempi voi lukea kirjaa yhdessä näkevän lapsen kanssa.
Lainaus

Celian äänikirjat, elektroniset kirjat ja suurin osa pistekirjoista ovat nykyisin digitaalisessa muodossa. Kirjojen tiedostot säilytetään sähköisissä arkistoissa. Kun käyttäjä lainaa digitaalisen kirjan, hän saa henkilökohtaisen kopion kirjasta omaan käyttöönsä.[lähde? ]
Äänikirjoja voi lainata suoraan verkosta kuunneltavaksi ja Celian tarjoamalle mobiilisovellukselle. Äänikirjoja on saatavilla myös CD-levyinä.
Ainoastaan Celian palvelujen käyttäjiksi liittyneet tai heidän yhteyshenkilönsä voivat lainata Celian kirjoja. Yleinen kirjasto voi myös tarjota valikoiman Celian äänikirjoja CD-levyinä, joiden lainaaminen ei edellytä Celian palveluiden käyttäjäksi rekisteröitymistä.
Celia siirtyi digitaalisen kirjakokoelman hyödyntämiseen kokonaan vuodenvaihteessa 2007–2008. Sitä ennen äänikirjat lainattiin c-kaseteilla, jotka tuli palauttaa kirjastoon. Digitaaliseen kokoelmaan siirtymisen myötä lainamäärät kasvoivat erittäin nopeasti.[lähde? ]
Valtaosa Celian lainoista on äänikirjoja. Yhteensä lainoja tehtiin vuonna 2019 yli miljoona.
Aiheesta muualla

Laki näkövammaisten kirjastosta
Asetus näkövammaisten kirjastosta
Trevor Harris

| Trevor Harris> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. helmikuuta 1949 (ikä 75) Cambridge, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta Suomi
Taiteilija
Ala:  arkkitehtuuri, kaupunkisuunnittelu
Palkinnot
 Otto-Iivari Meurman -palkinto (2016)   Arkkitehtuurin valtionpalkinto (2018) 
Trevor Gordon Stuart Harris (s. 9. helmikuuta 1949 Cambridge, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläis-suomalainen arkkitehti, kaupunkisuunnittelija ja professori. Hän opiskeli arkkitehdiksi Britanniassa, mutta hän on asunut vuodesta 1980 Suomessa. Hän perusti vuonna 1985 Hennu Kjisikin kanssa Arkkitehtitoimisto Harris-Kjisikin. Harris valittiin vuonna 1999 Teknillisen korkeakoulun kaupunkisuunnittelun professoriksi.
Elämä

Trevor Harris syntyi Cambridgessä vuonna 1949. Hän opiskeli arkkitehdiksi Hull School of Architecturessa, mistä hän valmistui vuonna 1974. Harris oli työskennellyt vuosina 1972–1973 Pekka Pitkäsen toimistossa Suomessa.
Harris työskenteli vuosina 1974–1980 Ralph Erskinen toimistossa Newcastlessa ja Tukholmassa. Hän oli mukana muun muassa Bykerin alueen uudelleensuunnitteluprojektissa.
Harris muutti vuonna 1980 Suomeen ja työskenteli 1980-luvun alussa muutamissa arkkitehtitoimistoissa. Hän perusti vuonna 1985 Hennu Kjisikin kanssa Arkkitehtitoimisto Harris-Kjisikin. Toimisto on suunnittelut muun muassa Helsingin Kalasataman ja Viikinmäen sekä Vantaan Aviapoliksen ja Marja-Vantaan yleissuunnitelmat. Toimiston töitä on ollut esillä myös muun muassa Venetsian biennaalissa vuosina 2004 ja 2006.
Harris aloitti opetustehtävät jo 1970-luvulla Englannissa ja toimi 1990-luvulla vierailevana luennoitsijana useissa yliopistoissa. Teknillisen korkeakoulun kaupunkisuunnittelun professoriksi Harris valittiin vuonna 1999.
Tunnustukset

Harris ja Kjisik saivat vuonna 2016 Suomen arkkitehtiliiton jakaman Otto-Iivari Meurman -palkinnon. Palkintoperusteluissa heidän kerrottiin tehneen pitkäjänteistä työtä kaupunkisuunnittelun hyväksi. Vuonna 2018 Harrisille ja Kjisikille myönnettiin Arkkitehtuurin valtionpalkinto.
Aiheesta muualla

Arkkitehtitoimisto Harris-Kjisik
Trent Bourque

| Trent Bourque |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1998 (ikä 26) Burlington, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  97 kg
Seura
Seura:  HK Poprad
Sarja:  Slovakian Extraliga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  Belleville Senators (AHL) Brampton Beast (ECHL) Newfoundland Growlers (ECHL) Manitoba Moose (AHL) Straubing Tigers (DEL) Tingsryds AIF (Allsv.) HIFK (SML)
NHL-varaus:  175. varaus, 2017 St. Louis Blues
Trenton Bourque (s. 11. kesäkuuta 1998 Burlington, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Slovakian Extraligan HK Popradissa.
Ura

Bourque pelasi kaudella 2012–2013 SCTA U16-sarjaa Niagara North Starsissa ja kaudella 2013–2014 samaa sarjaa Hamilton Jr. Bulldogsissa, kunnes Sudbury Wolves varasi hänet 51. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2014–2015. Bourque pelasi siellä tulokaskaudellaan 34 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kesken kauden 2015–2016, joulukuussa 2015 Wolves kauppasi hänet Owen Sound Attackiin vaihdossa puolustaja Jarett Mayeriin. Kaudella 2016–2017 Bourque voitti pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +9.
St. Louis Blues varasi Bourquen kuudennella kierroksella 175. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Heinäkuussa 2019 hän teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen AHL-sopimuksen Belleville Senatorsin kanssa. Bourque osallistui samana syksynä myös Ottawa Senatorsin NHL-tulokasleirille. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Bellevillessä viisi AHL:n runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Bourque vietti suurimman osan alkukaudestaan kuitenkin ECHL-joukkue Brampton Beastissa, jossa hän pelasi 42 runkosarjaottelua tehopistein 3+17=20, kunnes helmikuussa 2020 Belleville Senators kauppasi Bourquen Toronto Marliesiin vaihdossa hyökkääjä Darren Archibaldiin. Hän vietti loppukauden ECHL-joukkue Newfoundland Growlersissa, jossa Bourque pelasi yhdeksän runkosarjaottelua tehden neljä syöttöpistettä, kunnes koronaviruspandemia keskeytti kauden maaliskuussa.
Heinäkuussa 2020 Bourque teki vuoden mittaisen sopimuksen AHL-joukkue Manitoba Moosen kanssa. Hän pelasi koronavirusrajoitusten lyhentämällä kaudella 2020–2021 19 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4. Elokuussa 2021 Bourque teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Bourque pelasi kaudella 2021–2022 AHL:ssä yhdeksän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä sekä ECHL-joukkue Newfoundland Growlersin vahvuudessa 15 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4, kunnes helmikuussa 2022 hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Saksan DEL-liigan Straubing Tigersiin. Bourque pelasi siellä viisi runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä, kunnes hänen kautensa päättyi ylävartalovamman vuoksi jo saman kuun lopulla. Kesäkuussa Bourque teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2023–2024 Bourque siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Tingsryds AIF:ään. Helmikuussa 2024 hän kuitenkin jätti seuran ja siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon.
Kaudeksi 2024–2025 Bourque siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Slovakian Extraligan HK Popradiin.
Muuta

Bourquen jo edesmennyt eno Dan Maloney pelasi omalla urallaan hyökkääjänä pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 777 NHL-ottelua Chicago Black Hawksissa, Los Angeles Kingsissa, Detroit Red Wingsissa ja Toronto Maple Leafsissa. Hän toimi kaudella 1977–1978 Red Wingsin kapteenina. Maloney toimi myöhemmin myös Maple Leafsin ja Winnipeg Jetsin päävalmentajana.
Typhoon (tuotemerkki)

Typhoon oli saksalainen multimediaelektroniikan tuotemerkki. Sen valmistaja Anubis Electronic meni konkurssiin vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Typhoonin kotisivu
Tyson Patterson

Tyson Patterson (s. 17. syyskuuta 1978) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija, joka edusti kaudella 2009–2010 Korisliigassa pelannutta Forssan Koripoikia. Takamiehenä pelannut Patterson on Appalachian Staten yliopiston kasvatteja.
Patterson pelasi urallaan myös Ranskassa, Sveitsissä ja Islannissa. Kaikkissa näissä kolmessa maassa hänet valittiin sarjansa parhaaksi takamieheksi. Kauden 2006–2007 Patterson pelasi Islannin pääsarjassa, jossa voitti Islannin mestaruuden lisäksi sarjan syöttö- ja riistotilastot. Suomeen hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Torpan Poikien riveihin. Hän voitti Korisliigan runkosarjan syöttötilaston 5,2 koriin johtaneen syötön keskiarvolla sekä riistotilaston 3,0 pallonriiston keskiarvolla. Lisäksi pisteitä syntyi ottelua kohden 16,1.
Tyson Foerster

Tyson Foerster Lehigh Valley Phantomsin paidassa AHL:n tähdistötapahtumassa vuonna 2023.
Tyson Foerster (s. 18. tammikuuta 2002 Alliston, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Foerster edustaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersia. Flyers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 23. varausvuorolla vuoden 2020 NHL:n varaustilaisuudessa. Ennen NHL-uraansa Foerster pelasi OHL-joukkue Barrie Coltsissa. Hänen pelipaikkansa on oikea laitahyökkääjä ja hänen kätisyytensä on oikea. Foerster on pelannut 46 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kahdeksan maalia ja 14 syöttöä eli 22 tehopistettä. Foerster kuului Kanadan joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022. Hän pelasi turnauksessa seitsemän ottelua. Näissä otteluissa hän teki kolme maalia ja kolme syöttöä eli kuusi tehopistettä.  Kaikki uran tilastot päivitetty 8. tammikuuta 2024.
Tutkiva journalismi

Tutkiva journalismi on syvälle luotaavaa journalismia, jonka tarkoituksena on tuoda julkisuuteen yleisen edun kannalta merkittäviä asioita, jotka on salattu joko tahallisesti tai tahattomasti. Sen tavoitteena voi olla esimerkiksi korruption paljastaminen, hallituksen tai yhtiöiden menettelytapojen tutkiskelu, tai yhteiskunnallisten, taloudellisten tai poliittisten kehityssuuntien esille tuominen.
Tutkiva journalismi vaatii enemmän aikaa, resursseja ja tiimityötä kuin tavanomainen journalismi. Tutkiva journalisti tai journalistien ryhmä paneutuu aiheeseensa perusteellisesti ja voi käyttää kuukausia tai vuosia yksittäisen aiheen tutkimiseen. Reportteri hankkii tarvitsemansa materiaalin oma-aloitteisesti eikä ole riippuvainen esimerkiksi hallinnon tai kansalaisjärjestöjen luovuttamasta materiaalista. Valmis juttu sisältää joko kokonaan uutta tietoa tai vanhan tiedon koostamista tavalla, joka paljastaa sen merkittävyyden. Jutun on oltava tarkka ja näyttöön perustuva, ja sen sisältämä tieto on täytynyt varmistaa muita lähteitä käyttäen.
Tutkiva journalismi on Unescon mukaan elintärkeää ilmaisunvapaudelle ja median kehitykselle, ja median toimiminen vahtikoirana on välttämätöntä demokratialle.
Tutkivan journalismin järjestöjä

International Consortium of Investigative Journalists
Tutkivan journalismin yhdistys
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tutkiva journalismi Wikimedia Commonsissa
Trondheimsveien

Trondheimsveienin alkupäätä
Trondheimsveien on Oslossa sijaitseva katu, joka alkaa Akerselvan ylittävältä Nybrua-sillalta, kulkee Grünerløkkan kaupunginosan läpi ja jatkuu osana valtatietä 4 Oslon kaupunginrajalle saakka. Kadun kokonaispituus yli 13 kilometriä. Sitä pitkin liikennöivät myös raitiovaunut.
Kuvia

Trondheimsveien 2: entinen Schous Bryggeri -panimo. Edustalla Ruth Reesen mukaan nimetty aukio, kuvan vasemmasta reunasta alkaa Thorvald Meyers gate.
Trondheimsveien 5: entinen Akers Sparebankin konttori vuodelta 1901, nykyisin asuin- ja ravintolakäytössä.
Trondheimsveien 5: entinen Akerin kunnantalo 1940-luvun alusta. Julkisivussa on koristeena Akerin kunnanvaakuna sekä sen neljän pitäjän tunnukset.
Trondheimsveien 30: Aksisehuset, joka toimi alun perin eräiden kaupunkiin tuotavien tavaroiden aksiisimaksun keräämispaikkana. Rakennus valmistui 1830-luvulla ja ehti toimia tehtävässään vain muutaman vuoden, ennen kuin vero lakkautettiin.
Raitiovaunu Trondheimsveienillä.
Trondheimsveien on loppupäästään osa valtatietä 4.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trondheimsveien Wikimedia Commonsissa
Troy (Michigan)

| Troy |
| --- | --- |
 Big Beaver Road

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Michigan
Piirikunta:  Oakland
Hallinto:  
 – Pormestari:  Dane Slater
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  87.13 km²
 – Josta vettä:  0.44 km² 
Korkeus:  228 m
Väkiluku (2010):  80 980
 – Väestötiheys:  930 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5 (kesäaika UTC-4)
Motto::  The City of Tomorrow ... Today
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Troy on kaupunki Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 80 980. Troy kuuluu Oaklandin piirikuntaan.
Kuvia kaupungista

Somerset Collection -kauppakeskus.
Top of Troy on kaupungin korkein rakennus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Troy (Michigan) Wikimedia Commonsissa
Tuukka Pikkarainen

Tuukka Pikkarainen (s. 7. tammikuuta 1998) on suomalainen futsalpelaaja. Seurajoukkuetasolla Pikkarainen edustaa FC Kemiä, jonka kapteenina hän toimi Futsal-Liigakaudella 2020–2021. FC Kemi voitti kaudella SM-hopeaa.
Pikkarainen kuuluu myös Suomen futsalmaajoukkueeseen. Hän on pelannut maajoukkueessa 19 ottelua ja tehnyt kolme maalia.
Trysil

Trysil on kunta Innlandetin läänissä Norjassa. Trysilin kunta perustettiin kunnallisen itsehallinnon käyttöönoton yhteydessä 1838. Vuoden 2024 alussa kunnassa oli 6 566 asukasta.
Trysilissä on talviurheilukeskuksia ja paljon vapaa-ajanasuntoja. Hallinnollinen keskus on Innbygda, jonka lisäksi kunnassa sijatsee pienempi Nybergsundin taajama.
Media

Paikallislehti Lokalavisa Trysil – Engerdal ilmestyy torstaisin.
Kuvia

Trysilin kirkko
Henrik Kristoffersen kilpailemassa Trysilfjelletissä.
Tunnettuja henkilöitä

Jan Axel Blomberg (s. 1969), rumpali
Hallgeir Brenden (1929–2007), maastohiihtäjä
Johan Sætre (s. 1952), mäkihyppääjä
Halldis Moren Vesaas (1907–1995), kirjailija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trysil Wikimedia Commonsissa
Innlandetin läänin kunnat
Alvdal
Dovre
Eidskog
Elverum
Engerdal
Etnedal
Folldal
Gausdal
Gjøvik
Gran
Grue
Hamar
Kongsvinger
Lesja
Lillehammer
Lom
Løten
Nord-Aurdal
Nord-Fron
Nord-Odal
Nordre Land
Os
Rendalen
Ringebu
Ringsaker
Sel
Skjåk
Stange
Stor-Elvdal
Søndre Land
Sør-Aurdal
Sør-Fron
Sør-Odal
Tolga
Trysil
Tynset
Vang
Vestre Slidre
Vestre Toten
Vågå
Våler
Østre Toten
Øyer
Øystre Slidre
Åmot
Åsnes
Norjan läänit | Norja
Tuotantokonsepti

Tuotantokonseptilla tarkoitetaan tapaa järjestää tuotteen tuotanto sekä siihen liittyvät tukitoimet liiketoimintastrategian tarpeista lähtien. Tuotantokonsepti koostuu liiketoimintaa palvelevasta, harkitusta ja tarkoituksenmukaisesta joukosta omaa, alihankittua tai kumppanuuteen perustuvaa hankintaa, valmistusta ja jakelua ohjausjärjestelmineen. Kilpailukykyisen tuotantokonseptin piirteitä ovat asiakaslähtöisyys, liiketoimintalähtöisyys, joustavuus, laatu, tuottavuus ja hyvä imago.
Tuotantokonsepti on suomalaisena käsitteenä vakiintumassa, vaikka sille ei ole olemassa suoraa englanninkielistä vastinetta.  Tästä on osoituksena se, että  Tampereen teknillinen yliopisto] on lukuvuonna 2010-2011 sisällyttänyt opetustarjontaansa opetusjakson . ”Concepts of Operations” käsite kuvannee englanninkielessä parhaiten sitä mistä on kysymys.
Tuotantokonsepti -käsitteelle voidaan hakea vastaavuuksia käsitteistä "arvoketjujen hallinta", "arvoverkostojen hallinta", "tuotantojärjestelmä" tai "toimitusketjujen hallinta", englanniksi Supply Chain Managent (SCM). Olennaista on huomioida, että tuotantokonsepti sisältää käsitteenä myös tuotteiden valmistuksen. Se on siis laajempi käsite kuin SCM, joka voi rajoittua pelkästään jakeluverkoston tarkasteluun.
Historia

Varhainen esimerkki mullistavasta tuotantokonseptista on Henry Fordin johdolla luotu ja käyttöön otettu T-Fordin tuotantokonsepti. 1900-luvun alussa auto oli vielä nuori keksintö ja pääasiassa rikkaiden miesten lelu. Henry Ford päätti muuttaa tilanteen ja kehittää yksinkertaisen, toimintavarman ja riittävän edullisen auton, jonka tavalliset ihmiset, kuten hänen irlantilainen isänsä, pystyisivät hankkimaan.
Ensimmäinen T Ford valmistui v. 1908. Se osoittautui hyväksi ja toimivaksi autoksi, mutta 850 $:n hinta, joka vastasi opettajan vuosipalkkaa, oli aivan liian kallis. ”Takapihan mekaanikoksi” mainittu Henry Ford oli riittävän ennakkoluuloton lähteäkseen murtamaan perinteisiä autonvalmistustapoja. Hän päätti olla muuttamatta autoa, mutta lähti sen sijaan kehittämään sen valmistustapaa. Uuteen tuotantokonseptiin liittyi useita erilaisia oivalluksia, joista tässä on mainittu keskeisimmät.
Ford totesi, että auto ja sen osat on vakioitava.
Vakio-osien valmistusta automatisoitiin ja niitä alettiin ostaa myös alihankkijoilta.
Kokoonpanossa otettiin käyttöön ”liukuhihna”, jonka idea löydettiin teurastamon lihanleikkaamosta.
"The way to make cars is to make one automobile just like another automobile; just as one pen is like another pen, or one match is like another match when it comes from a match factory."
Uutta tuotantokonseptia alettiin soveltaa v. 1909 lähtien ja se osoittautui todelliseksi menestykseksi. 
Jo v. 1914 oman tehtaan työntekijät pystyivät ostamaan ”Tin Lizzyn” 4 kuukauden keskiansioillaan. Kaiken kaikkiaan uudella konseptilla tuotettiin yli 15 miljoonaa T-mallin autoa ja loppuvaiheessa auton hinta oli $290.
Tuotantokonseptien merkitys nykyisin

Tuotantokonseptien merkitys 2000-luvun globaalissa taloudessa on vain kasvanut, eikä valmiita patenttiratkaisuja ole enää olemassa. Myös globaaleilla markkinoilla toimivat suomalaisyritykset joutuvat jatkuvasti kehittämään omaa tuotantokonseptiaan ja miettimään tuotantotoimintojen sijoittamista parhaan kokonaiskilpailukyvyn tarjoamalla tavalla.
Kilpailun kiristyessä tuotteiden tuotantoa on lisääntyvässä määrin siirretty perinteisistä teollisuusmaista tuotantokustannuksiltaan halvempiin maihin ajattelematta toimenpiteiden kokonaisvaikutuksia. Esimerkiksi eurooppalainen autoteollisuus tekee uusinvestointinsa lähes poikkeuksetta Itä-Eurooppaan. Ongelmaksi nousee se, että esimerkiksi Saksassa autonvalmistajat menettävät samalla merkittävän asiakaskuntansa, omien tehtaiden työntekijät.
Kilpailukykyiseen tuotantokonseptiin kuuluu väistämättä myös kyky käyttää verkottunutta tuotantotapaa ja kyky hankkia raaka-aineita, komponentteja ja puolivalmisteita tarvittaessa myös ns. halpamaista. Ne yritykset, jotka eivät näin menettele menettävät kilpailukykynsä. Myös jakelun ja jälkimarkkinoinnin osalta on osattava käyttää yhteistyökumppaneiden palveluja luomaan lisäarvoa omalle tuotetarjonnalle.
Valmiita patenttiratkaisuja tilanteen hallitsemiseksi ei kuitenkaan ole, kuten osoittavat esimerkiksi seuraavat lähteet:
Sitran keväällä 2010  julkaisemassa kirjassa "Teollinen Suomi - Tuotannon uudistuminen kriisin jälkeen" kirjoittajat Eero Eloranta, Jukka Ranta, Pekka Salmi ja Pekka Ylä-Anttila arvioivat millaista tuotantoa Suomessa kannattaa tulevaisuudessa harjoittaa. Innovatiivisella ja jatkuvasti uusiutuvalla tuotannolla, johon voidaan päästä voimia ja osaamista yhdistämällä näähdään olevan parhaat mahdollisuudet.
Elinkeinoelämän Tutkimuslaitos ETLA:n julkaisemassa "Missä arvo syntyy? Suomi globaalissa kilpailussa" kirjassa on tarkasteltu miten arvon muodostuminen globaaleissa tuotantoverkostoissa jakautuu eri maiden kesken ja miten yritysten kannattaa tulevaisuudessa suunnitella omia tuotantokonseptejaan. Kirja myös osoittaa miten globaaleissa tuotantokonsepteissa eri maille on muotoutumassa omat roolinsa.
Saksassa tuorein talouskriisi   puolestaan osoitti, että tuotannon ulkoistamiskehityksessä ollaan lähestymässä käännepistettä. Tohtori Steffen Kinkel Fraunhofer ISI (Arkistoitu – Internet Archive)on selvityksillään osoittanut, että yhä useampi saksalaisyritys harkitsee tuotannon palauttamista takaisin Saksaan. Konseptit, joissa osa tai kaikki tuotannosta tehdään matalan kustannustason maissa, eivät olekaan osoittautuneet kokonaiskustannuksiltaan edullisimmiksi ja ovat sen lisäksi aiheuttaneet merkittäviä laadullisia ja toiminnallisa ongelmia.