stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tom Jones (romaani)
Tyyli

Fielding kääntyy Tom Jonesissa jokaisen luvun alussa lukijan puoleen välillä velmuillen ja välillä filosofoiden. Hän siteeraa teoksessa sekä Horatiusta että Aristotelesta. Lukujen alut lähtevät liikkeelle periaatteessa vakavasti, mutta hiljalleen paljastuu, ettei kirjailijaa eikä filosofeja pidä ottaa turhan vakavasti. Välillä Fielding myös nokittelee lukijaa ja antaa tälle ironisia neuvoja.
Kertomus on rakennettu klassisten mytologiasankareiden kertomusten tapaan. Tarina heittäytyy välillä näennäisesti epämerkittäviin suuntiin, ja koko tarinaa alleviivaa säädytön huumori, minkä takia Samuel Johnson sanoi, ettei todennäköisesti tiedä yhtä turmeltunutta teosta.
Arviot

Jukka Petäjä kirjoittaa arviossaan, että kirja on ”moderni, jopa postmoderni romaani” ja on lisäksi viisas ja hauska. Uudempi, Marja Alopaeuksen, suomennos pajastaa, miksi kirjaa on kirjallisuushistorioissa luonnehdittu Samuel Richardsonin parodiaksi: aiemmasta puuttuvissa kohdissa Fielding paljastuu koiranleuaksi eikä olekaan Richadsonin tapaan eeppinen kertoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tom Jones (romaani) Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta The History of Tom Jones, a Foundling on Wikiaineistossa (englanniksi)
Tulta ja tuhoa

| Tulta ja tuhoa – Donald Trump Valkoisessa talossa> Fire and Fury: Inside the Trump White House |
| --- | --- |
 Kirjan kansikuva
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Michael Wolff
Kieli:  englanti
Kustantaja:  Henry Holt & Co
Julkaistu:  5. tammikuuta 2018
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  336
ISBN:  978-1250158062
Suomennos
Suomentaja:  Ilkka Rekiaro
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2018
Sivumäärä:  394
ISBN:  9789520401429 (Kirja)   9789520401467 (MP3-äänikirja)   9789520401443 (E-kirja)
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tulta ja tuhoa – Donald Trump Valkoisessa talossa (Fire and Fury: Inside the Trump White House) on vuonna 2018 julkaistu toimittaja Michael Wolffin kirjoittama Donald Trumpin presidenttikampanjaa ja hänen persoonaansa käsittelevä paljastuskirja. Wolff kertoo haastatelleensa kirjaansa varten yli 200 Valkoisen talon henkilökuntaan ja Trumpin lähipiiriin kuuluvaa henkilöä sekä Trumpia itseään. Kirjan kustantaja myi muutamille yhdysvaltalaislehdille oikeuden julkaista sen ensimmäisiä lukuja jo ennen, kuin se varsinaisesti tuli myyntiin. Kirjan lukujen paljastukset aiheuttivat kohun, jonka seurauksena Trumpin lakimiehet yrittivät estää kirjan julkaisemisen.
Kohun vuoksi kustantaja Henry Holt & Co päätti aikaistaa kirjan julkaisua, ja siksi Tulta ja tuhoa julkaistiin aiemmin kaavaillun tammikuun 9. päivän sijaan 5. tammikuuta 2018. Trump uhkaili oikeustoimilla myös kirjaa varten haastatteluja antanutta entistä strategiapäällikköään Steve Bannonia, jota hän syytti vaitiolovelvollisuuden rikkomisesta.
Tammi on julkaissut kirjasta suomennoksen nimellä Tulta ja tuhoa.
Tuuli Viinikka

Tuuli Viinikka (s. 27. lokakuuta 2004 Hämeenlinna) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Hämeenlinnan Jalkapalloseuran junioreissa. Hän pelasi Kansallisessa liigassa ensimmäiset ottelunsa Tampereen Ilveksen joukkueessa kaudella 2022. Ilveksessä Viinikka pelasi kahden kauden aikana yhteensä 43 Kansallisen liigan ottelua, joissa hän onnistui maalinteossa seitsemän kertaa. Kauden 2023 pääteeksi hän siirtyi Kuopion Palloseuraan yksivuotisella sopimuksella, joka sisältää option myös kaudesta 2025.
Viinikka on pelannut Suomen alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. A-maajoukkueeseen hänet kutsuttiin ensimmäisen kerran Kansojen liigan otteluun Kroatiaa vastaan lokakuussa 2023.
Togdheer

Togdheer tummanvihreältä merkittynä Somalimaan kartalle.
Togdheer (somaliksi Togdheer) on  alue Somaliasta itsenäiseksi julistautuneessa Somalimaassa, jota ei ole vielä kansainvälisesti tunnustettu. Etiopian vastaisella rajalla. Alueen pääkaupunki on Burao ja sen pinta-ala on 38 663 neliökilometriä. Togdheerin on saanut nimensä Togdheer-joesta. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin 905 700. Alueella asuu Isaaq-klaani sekä Darod-klaaniin kuuluva Harti (Dhulbahante). Hartin alue ei tosin kuulu Somalimaahan, vaan SSC-Khatumo osavaltioon ja aluetta kutsutaan Cayniksi.
Aiheesta muualla

Togdheer News Network (Arkistoitu – Internet Archive)
Somalimaan alueet
Awdal
Saaxil
Sanaag
Sool
Togdheer
Maroodi Jeeh
Uma Leht

| Uma Leht |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  joka toinen viikko ilmestyvä sanomalehti
Levikki:  10 000
Perustettu:  1. elokuuta 2000
Päätoimittaja:  Ülle Harju
Kotikunta:  Võru
Kotimaa:   Viro
Kieli:  Võro
Aiheesta muualla
www.umaleht.ee
Uma Leht (suom. "Oma sanomalehti") on ainoa võron kielellä painettava sanomalehti. Sanomalehden omistaa Võro Selts VKKF –niminen säätiö. Lehti ilmestyy kerran kahdessa viikossa, ja sen ensimmäinen numero ilmestyi 1. elokuuta 2000.
Merimiina

Puolalainen kosketusmiina wz. 08/39 Hel
Saksalainen kosketusmiina Australian aluevesillä toisen maailmansodan aikana.
Yhdysvaltalainen miinanpurkaja harjoittelee räjähteen kiinnittämistä merimiinaan.
Merimiina on miina, joka on tarkoitettu laivojen ja sukellusveneiden tuhoamiseen. Merimiina on paikalleen sijoitettu tai ajelehtiva asejärjestelmä, joka odottaa laivan tai sukellusveneen saapumista läheisyyteensä, mikä laukaisee räjähdepanoksen.
Merimiinoja voidaan laskea mereen lentokoneista, helikoptereista, sukellusveneistä, miinalaivoista tai -veneistä. Myös useimmat muut sota-alukset voivat kantaa vaihtoehtoisina aseina merimiinoja. Sota-aikoina on miinoitukseen käytetty myös siviilialuksia.
Miinoituksen kohteena oleva laivasto pyrkii poistamaan miinauhan raivaamalla miinoitteita miinanraivaaja-aluksillaan, mitä taas vaikeuttaa miinoittajan mahdollisesti laskemat raivausesteet.
Merimiina on niin sanottu kynnysase, eli ne luovat pelotteen hyökkäävälle osapuolelle ja nostavat päätöksentekokynnystä hyökätä meritse merimiinoja käyttävään maahan, kuten kaikki muutkin aseet.
Merimiinatyypit > Kosketusmiina

Kosketusmiina on perinteinen merimiinatyyppi. Miina ankkuroidaan merenpohjaan siten, että itse miina jää tiheydeltään vettä kevyempänä kellumaan näkymättömiin jonkin verran vedenpinnan alapuolelle. Tyypillisimmin kuulan muotoinen miina on varustettu tuntosarvilla, joissa on kosketussytytin. Miinan noin sadan kilon räjähdysainepanos räjähtää aluksen koskettaessa miinan tuntosarvea. Kosketusmiinoista rakennetaan tyypillisesti suuria sadoista miinoista koostuvia miinoitteita.
Merimiinatyypit > Herätemiina

Toisin kuin perinteinen kosketusmiina, herätemiina ei tarvitse aluksen kosketusta räjähtääkseen. Herätemiina voi olla vaijerin varassa kelluva tai pohjaan laskettava. Pohjamiina lasketaan merenpohjaan, jossa se odottaa aluksen saapuvan yläpuolelleen. Miina räjähtää aluksen antaman herätteen vuoksi. Heräte voi olla esimerkiksi veden paineen tai magneettisuuden muutos. Nykyään sota-aluksista pyritään tekemään alumiini- ja komposiittirakenteilla sellaisia, etteivät ne aiheuttaisi magneettiherätettä.
Toisen maailmansodan aikana kehitettiin myös kone- ja potkuriäänien perusteella toimiva herätemiinatyyppi, joka muodosti oman ongelmansa sodan jälkeisessä raivausoperaatiossa.
Merenpohjassa räjähtävä herätemiina on varustettu huomattavasti suuremmalla räjähdyspanoksella kuin aluksen rungon vieressä räjähtävä kosketusmiina. Herätemiina on 500–1 000 kilon räjähdyspanos, joka saa vedessä aikaan voimakkaan räjähdyspaineen, mikä rikkoo aluksen rakenteita vaurioittaen myös aluksen kone- ja asejärjestelmiä. Miina voidaan asettaa myös siten, että se antaa useiden alusten kulkea ylitseen ja räjähtää vasta esimerkiksi viidennen aluksen saapuessa. Tämä vaikeuttaa miinoitteen raivausta.
Lonnan saarella Helsingin Kruunuvuorenselällä on säilynyt alkuperäinen magneettimiinojen torjuntaan liittyvä demagnetointiasema generaattoreineen ja laitteineen.
Merimiinatyypit > Ajomiina

Ajomiina on merimiina joka päästetään ajelehtimaan vapaasti vesialueelle. Kansainväliset sopimukset kuitenkin kieltävät yli 24 tuntia ajelehtivat miinat. Useimmiten ajomiina-nimitystä kuitenkin käytettiin miinasta, joka raivauksen yhteydessä tai muuten oli jäänyt ajelehtimaan merelle.  Viisikymmenluvulla tällaisia tavattiin usein.
Merimiinatyypit > Tähys- eli maaohjausmiina

Tähysmiina on vanhin miinatyyppi; niitä laskettiin jo Krimin sodan aikana. Tätä miinatyyppiä käytettiin lähinnä omien tukikohtien suojana. Se poikkesi muista siten, että miinoissa ei ollut itsenäisesti toimivaa sytytintä vaan ne räjäytettiin kauko-ohjauksella maista käsin.
Eräs tunnetuimpia tällaisia miinasulkuja oli Norjassa, Oslonvuonossa olevan Kaholmenin linnakkeen suojaksi suunniteltu sulku; miinat oli jo hankittu ja kauko-ohjausasema rakennettu, mutta budjettipulan vuoksi miinojen ohjauskaapelit oli suunniteltu hankittavan syksyllä 1940 jolloin miinatkin olisi asennettu. Saksalaisten hyökkäys tulikin jo alkuvuodesta 1940, ja sulku jäi pysyvästi rakentamatta.
Nykyään

Västerbottens Kuriren -lehden mukaan vielä vuonna 2010 Merenkurkussa lymysi satoja vanhoja merimiinoja. Lehden mukaan meressä Uumajan edustalla Holmöstä Suomen puolelle saaristoon odottaa jopa 500 miinaa. Ruotsin Maanpuolustuksen tutkimuslaitoksen mukaan ne ovat edelleen hengenvaarallisia.
Suomenlahteen laskettiin sodan aikana 60 000 miinaa. Vuonna 2009 Helsingin edustalta raivattiin venäläisiä toisen maailmansodan aikaisia merimiinoja Nord Stream -yhtiön kaasuputken tieltä. Vuonna 2018 Suomenlahdesta raivattiin muiden aseiden lisäksi 50 merimiinaa.
Kielin rannikolla on merenpohjassa 10–20 metrin syvyydessä 150 miinaa.
Miinojen ruostuessa niiden räjähdeaineena käytetty myrkyllinen TNT vuotaa mereen ja hajoaa edelleen myrkyllisiksi aineosiksi, joita kertyy merieliöihin.
Muuta

Turkuun on pystytetty miinanraivaustyössä kaatuneiden muistomerkiksi alustalle asennettu tähysmiinan kuori; sen paljasti jalkaväenkenraali Adolf Ehrnrooth. Porin Reposaaren satamapuistossa on myös miinanraivaajien muistomerkkinä vanha miina.
Turun Pansiossa toimii miinoihin keskittynyt museo Miinamuseo (per. 1995).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Merimiina Wikimedia Commonsissa
Veikko Kannas : Pohjanmeren kahleet. Kun "itsemurhaeskaaderi" muni 70.000 miinaa Pohjanmerelle v. 1918, Hakkapeliitta, 07.02.1939, nro 6, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Meelia

| Meelia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Mahonkikasvit Meliaceae
Suku::  Meeliat Melia
Laji::  azedarach
Kaksiosainen nimi
 Melia azedarach  L. 
Katso myös
   Meelia Wikispeciesissä   Meelia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Meelia (Melia azedarach) on tropiikissa kasvava mahonkikasveihin kuuluva lehtipuu.
Ulkonäkö ja koko

Meelialla on yleensä suora runko ja pallomainen latvus. Puu voi kasvaa 12 metriä korkeaksi ja latvuksen leveys on 6–8 metriä. Lehdet ovat kahteen tai kolmeen kertaan kerrannaiset, tummanvihreät, 30–60 cm pitkät ja 20–40 cm leveät. Kukat ovat vaaleanvioletteja ja tuoksuvat hyvältä. Kukinto on harva terttu, hedelmät oransseja palloja, joiden halkaisija on yleensä 1–2 cm, joskus jopa 5 cm. Hedelmät ovat ihmiselle myrkyllisiä, mutta linnut syövät niitä ja levittävät näin kasvin siemeniä.
Levinneisyys

Meelia kasvaa luonnonvaraisena Aasian lauhkeissa ja trooppisissa osissa (Kiina, Japani, Intia, Sri Lanka, Indonesia, Papua-Uusi-Guinea) ja Australiassa sekä Salomonsaarilla. Sitä viljellään koristekasvina muuallakin. Yhdysvalloissa se on luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi, joka nopeakasvuisena syrjäyttää alkuperäisiä lajeja.
Um

Um voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Yhdysvaltain Tyynenmeren erillissaaret, ISO 3166-1 -koodi UM, valtio tai muu maantieteellinen alue
Air Zimbabwe, IATA-koodi UM, lentoyhtiö
ulkoasiainministeriö, UM, valtion suhteita ulkomaihin hoitava ministeriö.
um, joskus mikrometrin (µm) tunnuksena merkistörajoituksista johtuen käytetty muoto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Um”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Meksiko olympialaisissa

Meksiko osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Pariisissa vuonna 1900. Seuraavan kerran se osallistui olympialaisiin Pariisin vuoden 1924 kisoissa, mistä lähtien se on osallistunut yhtäjaksoisesti jokaisiin kesäolympialaisiin. Mitalimäärällä mitattuna Meksikon menestyksekkäimmät urheilulajit olympialaisissa ovat uimahypyt ja nyrkkeily.
Mitalit lajeittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
|  Ammunta | 0 | 1 | 0 | 1 | 59 |
|  Jalkapallo | 1 | 0 | 0 | 1 | 21 |
|  Jousiammunta | 0 | 1 | 2 | 3 | 20 |
|  Koripallo | 0 | 0 | 1 | 1 | 21 |
|  Miekkailu | 0 | 1 | 0 | 1 | 30 |
|  Nykyaikainen viisiottelu | 0 | 0 | 1 | 1 | 23 |
|  Nyrkkeily | 2 | 3 | 8 | 13 | 26 |
|  Paini | 0 | 1 | 0 | 1 | 51 |
|  Painonnosto | 1 | 0 | 3 | 4 | 42 |
|  Poolo | 0 | 0 | 2 | 2 | 6 |
|  Pyöräily | 0 | 1 | 1 | 2 | 35 |
|  Ratsastus | 2 | 1 | 4 | 7 | 16 |
|  Taekwondo | 2 | 2 | 3 | 7 | 5 |
|  Uimahypyt | 1 | 7 | 7 | 15 | 12 |
|  Uinti | 1 | 0 | 1 | 2 | 40 |
|  Yleisurheilu | 3 | 6 | 2 | 11 | 41 |
| Yhteensä | 13 | 24 | 35 | 72 | 50 |
Lähteet:
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
| 1900  1900 Pariisi | 0 | 0 | 1 | 1 | 21 |
1924  1924 Pariisi: 0
1928  1928 Amsterdam: 0
| 1932  1932 Los Angeles | 0 | 2 | 0 | 2 | 21 |
| 1936  1936 Berliini | 0 | 0 | 3 | 3 | 28 |
| 1948  1948 Lontoo | 2 | 1 | 2 | 5 | 17 |
| 1952  1952 Helsinki | 0 | 1 | 0 | 1 | 34 |
| 1956  1956 Melbourne | 1 | 0 | 1 | 2 | 23 |
| 1960  1960 Rooma | 0 | 0 | 1 | 1 | 40 |
| 1964  1964 Tokio | 0 | 0 | 1 | 1 | 35 |
| 1968  1968 Mexico City | 3 | 3 | 3 | 9 | 15 |
| 1972  1972 München | 0 | 1 | 0 | 1 | 33 |
| 1976  1976 Montreal | 1 | 0 | 1 | 2 | 25 |
| 1980  1980 Moskova | 0 | 1 | 3 | 4 | 29 |
| 1984  1984 Los Angeles | 2 | 3 | 1 | 6 | 17 |
| 1988  1988 Soul | 0 | 0 | 2 | 2 | 44 |
| 1992  1992 Barcelona | 0 | 1 | 0 | 1 | 49 |
| 1996  1996 Atlanta | 0 | 0 | 1 | 1 | 71 |
| 2000  2000 Sydney | 1 | 2 | 3 | 6 | 40 |
| 2004  2004 Ateena | 0 | 3 | 1 | 4 | 59 |
| 2008  2008 Peking | 2 | 0 | 2 | 4 | 36 |
| 2012  2012 Lontoo | 1 | 3 | 4 | 8 | 39 |
| 2016  2016 Rio de Janeiro | 0 | 3 | 2 | 5 | 61 |
| 2020  2020 Tokio | 0 | 0 | 4 | 4 | 84 |
| Yhteensä | 13 | 24 | 35 | 72 | 50 |
Lähteet:
Tomi Pienimäki

Tomi Petteri Pienimäki (s. 1973) on Siili Solutionsin toimitusjohtaja 1.2.2022 alkaen.
Aiemmin hän on toiminut Finnairin teknologiajohtajana, Vincitin ja Jollan toimitusjohtajana sekä Itellan tietohallintojohtajana. Koulutukseltaan Pienimäki on tekniikan tohtori sekä kauppatieteiden maisteri.
Elokuussa 2015 Pienimäki siirtyi it-yritys Vincit Groupin toimitusjohtajaksi, kun Jollan hallituksen puheenjohtajasta Antti Saarniosta tuli Jollan toimitusjohtaja.
Turjan piiri

| Turjan piiri Терский район |
| --- | --- |

 Sijainti Murmanskin alueella.
Valtio:  Venäjä
Liittovaltiosubjekti:  Luoteinen
Alue:  Murmansk
Pinta-ala:  19 300 km²
Väkiluku   (2010):  6 288
 
Verkkosivu
Vanhaa Umban taajamaa (Turjan piiri hallintokeskus)
Turjan piiri eli Terin piiri (ven. Те́рский райо́н, Terski raion) on hallintopiiri Murmanskin alueella. Alue sijaitsee Vienanmeren Turjan rannikolla, Kuolan niemimaan etelälaidalla. Alueen pinta-ala on 19 300 km² ja asukkaita on 6 288 (2010).
Umban kaupunkityyppinen taajama on piirin hallintokeskus ja Umban kaupunkikunnan keskus, jossa valtaosa väestöstä asuu. Piirin toinen kunta on piirin itäosat kattava Varzugan maalaiskunta.
Asutuskeskukset > Umban kaupunkikunta

Asukkaita 5 559 (2010).
Umba (kaupunkityyppinen taajama)
Vostotšnoje Munozero (Восточное Мунозеро), (Munajärvi)
Indel (Индель)
Petrajoki (Оленица, Olenitsa).
Asutuskeskukset > Varzugan maalaiskunta

Asukkaita 729 (2010).
Varzuga (Варзуга) (maaseututaajama)
Kuusiniemi, Kuzomen (Кузомень)
Kaskiranta (Кашкаранцы, Kaškarantsy)
Tetrinä (Тетрино, Tetrino)
Tšavanga (Чаваньга)
Pjalitsa (Пялица)
Sapainjoki, Tšapoma (Чапома).
Uma

Uma, UMA tai UMa voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Uma, konnaliskojen heimoon kuuluva suku
Uma, eräs hindujumalatar Parvatin nimistä
Uma, etunimi:
Uma Aaltonen, oik. Ulla-Maija Aaltonen (1940–2009), suomalainen kirjailija, toimittaja ja europarlamentaarikko
Uma Thurman (s. 1970), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
Lyhenteenä

Iso karhu (Ursa Major, UMa), tähtikuvio
Unlicenced Mobile Access (UMA), langattomassa viestinnässä käytetty tekniikka
Uniform Memory Access (UMA), tietokoneen muistiarkkitehtuurin tyyppi
Madeiran yliopisto (Universidade da Madeira, UMA), yliopisto Portugalissa
Málagan yliopisto (Universidad de Málaga, UMA), yliopisto Espanjassa
Mannheimin yliopisto (Universität Mannheim, UMA tai UniMA), yliopisto Saksassa
Maghreb-liitto (Union du Maghreb Arabe, UMA), Pohjois-Afrikan Maghreb-alueen valtioiden välinen liitto.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”UMA”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tuukkanen

Tuukkanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Bruno Tuukkanen (1891–1979), taidemaalari
Essi Tuukkanen (s. 1972), televisiotuottaja ja tuotantopäällikkö
Kalervo Tuukkanen (1909–1979), taidemusiikin säveltäjä
Pekka Tuukkanen (1963–2004), henkirikoksen uhriksi epäilty kadonnut mies
Taru Tuukkanen (s. 1977), koripalloilija
Väinö Tuukkanen (1896–1985), arkkitehti.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Tuula Elomaa

Tuula Elomaa Antti Taskisen kansikuvassa 1963.
Tuula Elomaa, nyk. Mäkipeska (s. 15. maaliskuuta 1943) on suomalainen näyttelijä. Elomaan ainoa elokuvarooli on naispääosa Erkko Kivikosken vuonna 1963 valmistuneessa elokuvassa Kesällä kello 5.
Ulzana – verinen apassi

| Ulzana – verinen apassi> Ulzana’s Raid |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Aldrich
Käsikirjoittaja:  Alan Sharp
Tuottaja:  Carter De Haven
Säveltäjä:  Frank De Vol
Kuvaaja:  Joseph F. Biroc
Leikkaaja:  Michael Luciano
Pääosat:   Burt Lancaster  Bruce Davison  Joaquin Martinez 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Universal Pictures  Carter De Haven Productions 
Levittäjä:  Music Corporation of America
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 1972  Suomi 1973 
Kesto:  110 minuuttia 98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ulzana – verinen apassi (Ulzana’s Raid) on Robert Aldrichin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1972. Alan Sharpin käsikirjoittaman, väljästi 1870-luvun tositapahtumiin perustuvan elokuvan pääosia näyttelevät Burt Lancaster, Bruce Davison ja Joaquin Martinez. Elokuvassa ratsuväkiosasto yrittää saada kiinni reservaatistaan karanneita väkivaltaisia apassi-intiaaneja.
Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1992 Ulzanan olevan epätasaisen Aldrichin myöhäistuotannon kiinnostavimpia ohjauksia, karu ja konstailematon western. Tarina vaikuttaa hänestä aluksi puhtaan rasistiselta ja intiaanivihamieliseltä, mutta Alan Sharpin ovela käsikirjoitus muuntaa vähitellen tarinan asetelmia.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Ulzana – verinen apassi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tunduma

| Tunduma |
| --- | --- |
 Tunduma
 Koordinaatit: 09°18′00″S, 32°46′00″E 
Valtio:   Tansania
Alue:  Mbeyan alue
Piirikunta:  Mbozin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  87 km²
Väkiluku (2012):  97 562
 – Väestötiheys:  1115 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tunduma on kaupunki sekä Mbozin piirikunnan osa-alue Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 97 562 asukasta. Tunduma kuuluu Mbeyan alueeseen ja sijaitsee Tansanian sekä Sambian rajalla. Kaupungilla on raja-asemat sekä valtatiellä että Tansanian-Sambian junaradalla yhdistäen valtiot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tunduma Wikimedia Commonsissa
Tune Up!

Tune up! on saksalainen Eurotrance -kokoonpano. Bändin jäseninä toimivat DJ Manian ja Yann Peifer (molemmat kuuluvat myös Cascadaan). Markus Beilke (Triffid) kuului bändin alkuperäiseen kokoonpanoon mutta erosi vain hieman perustamisen jälkeen. Ryhmän tunnetuimpia kappaleita lienevät Another Day, Raver's Fantasy sekä Bounce. Tune Up! on myös tehnyt muutamia remixejä.
Diskografia

Basstest (12") (Aqualoop Records) 2003
Raver's Fantasy (12") (Aqualoop Records) 2004
Ravers Fantasy / Start The Game (File, MP3) (Aqualoop Records) 2004
Forever Young (12") (Aqualoop Records) 2005
Feel Fine / Have U Ever Been Mellow (File, MP3) (Zooland Records) 2006
Rhythm & Drums / Bounce (12") ( Zooland Records) 2006
Ride On Time
Dance Dance ( Zooland Records) 2007
Colours Of The Rainbow (12") ( Zooland Records) 2008
Tyhjän tuolin tekniikka

Tyhjän tuolin tekniikka (engl. empty chair technique) on kognitiivisessa psykoterapiassa ja gestalt- eli hahmoterapiassa käytettävä menetelmä, jossa asiakas juttelee tyhjälle tuolille, ikään kuin hänen sanojensa kohde istuisi siinä.
Kohde voi olla jonkun muun ihmisen sijasta myös puhuja itse tai jopa silkka abstraktio, kuten jokin ihmissuhde tai kipu. Asiakas vaihtelee roolia itsensä ja kohteensa välillä, eli hän esittää ikään kuin keskustelunsa molempia osapuolia. Tekniikan kehitti hahmoterapian pioneeri Fritz Perls.
Tsushima (saaristo)

| Tsushima |
| --- | --- |
 Tsushiman kartta.
Maantiede
Sijainti:  34°25′0″N, 129°20′0″E
Vesialue:  Koreansalmi
Suurin saari:  Kamijima
Muita saaria:  Shimojima
Valtio
Valtio:   Japani
Maakunta:  Nagasakin prefektuuri
Tsushima (jap. 対馬) on kahdesta pääsaaresta ja yli sadasta pienemmästä saaresta koostuva Japaniin kuuluva saaristo maan lounaisrannikolla Koreansalmessa. Se kuuluu kokonaisuudessaan Nagasakin prefektuurin Tsushiman kaupunkiin.
Maantiede

Tsushiman saaristo sijaitsee Japanin lounaisrannikolla. Hallinnollisesti se on osa Nagasakin prefektuurin Tsushiman kaupunkia. Saaristo koostuu kahdesta pääsaaresta Kamijima (255 km²) ja Shimojima (450 km²). Kahta saarta erottaa toisistaan vain kapea kanava. Pääsaarien lisäksi saaristoon kuuluu yli 100 pienempää saarta. Korean ja Japanin pääsaarten välinen etäisyys on noin 180 kilometriä ja Tsushima sijaitsee suurin piirtein tämän matkan puolivälissä. Joskus sanotaankin, että hyvän sään vallitessa Tsushimalta on näköyhteys kumpaankin maahan. Maiden välinen merialue Tsushiman kohdalla tunnetaan nimellä Koreansalmi. Japanissa salmesta käytetään yleisemmin nimeä Tsushiman salmi, jolla voidaan viitata myös tarkemmin erityisesti Tsushiman ja Japanin väliin jäävään salmeen.
Metsät peittävät suurta osaa Tsushimasta. Joidenkin arvioiden mukaan metsät kattavat 89 % saarten pinta-alasta. Tatera-, Izuhara- ja Shiratakevuorten vanhat metsät on suojeltu. Saarten keskiosassa sijaitseva Asonlahti on osa Iki Tsushiman kansallispuistoa. Saaret ovat tärkeä muuttolintujen pysähdyspaikka ja ne ovat suosittuja lintuharrastajien keskuudessa. Saarilla tavataan myös leopardikissan paikallista harvinaista alalajia tai kantaa Prionailurus bengalensis euptilurus.