stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eino Roiha
Sävellystuotanto

Roiha sävelsi orkesteri-, piano- ja viuluteoksia ja lauluja. Hänen musiikkinsa edustaa Hindemith-vaikutteista modernismia, jossa polyfonian merkitys korostuu. Roihan sävellyksiin kuuluvat muun muassa
Pianosonaatti E-duuri, 1928
Viulusonaatti e-molli, 1929–1931
Vanhaklassinen sarja jousiorkesterille, 1931
Preludi suurelle orkesterille, 1935
Concertino pienelle orkesterille, 1936
Concertino pianolle ja orkesterille, 1939
Allegro jousiorkesterille, 1943
Fuuga suurelle orkesterille, 1944
Noin 10 yksinlaulua ja 20 kuorolaulua
Sarja preludeja, Fantasia, Passagaglia ja fuuga
Panssarimarssi (Yrjö Jylhä) Propaganda-Aseveljien sävellyskilpailuun, 1942
Kirjallisuus

Leena-Maija Alho: Eino Roiha, isäni.  Omakustanne, 2010.  ISBN 978-952-92-8392-7.
Aiheesta muualla

Paavo Helistö: / Roiha, Eino (1904–1955). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  16.5.2016. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Seminaarin harjoituskoulun yliopettaja Juho Jussila sekä lehtorit Eino Roiha ja Toimi Harjama seminaarin retkellä Roninmäellä (valokuva vuodelta 1931).
Donald McAlpine

| Donald McAlpine> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Donald Milton McAlpine
Syntynyt: 1934 Quandialla, Australia
Ammatti:  Elokuvaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Donald McAlpine (s. 1934, Quandialla, Australia) on australialainen elokuvaaja, joka on ollut kuvaamassa useita tunnettuja elokuvia ja oli myös Oscar-ehdokkaana kuvauksestaan Baz Luhrmanin elokuvassa Moulin Rouge! vuonna 2001. Luhrmanin ohella McAlpine on kuvannut myös monia Bruce Beresfordin ja Chris Columbusin elokuvia.
Filmografiaa

| Vuosi | Nimi |
| --- | --- |
1987: Predator – saalistaja
1987: Orphans
1988: Moving
1988: Kuu Paradorin yllä
1989: See You in the Morning
1989: Perhe on paras
1990: Stanley & Iris
1991: The Hard Way
1991: Career Opportunities
1992: Medicine Man
1992: Näkymätön vihollinen
1993: Kasvoton mies
1993: Mrs. Doubtfire – Isä sisäkkönä
1994: Isku Kolumbiaan
1995: Yhdeksän kuukautta
1996: William Shakespearen Romeo + Julia
1997: Reunalla
1998: Aina vierelläsi
2001: Moulin Rouge!
2002: Aikakone
2003: Anger Management
2003: Peter Pan
2005: Narnian tarinat: Velho ja leijona
2009: X-Men Origins: Wolverine
Aiheesta muualla

Donald McAlpine Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pelastuskapseli

F-111 -koneen irtoava ohjaamo
Pelastuskapseli on pieni suljettu laite, jonka tarkoitus on pitää yksi tai muutama ihminen turvassa ulkoiselta uhalta tai evakuoida heidät pois jostain, esimerkiksi suuremmasta aluksesta hätätilanteessa. Fiktiivisissä teoksissa erilaisia pelastuskapseleita löytyy usein science fictionista.
Tosielämän sovelluksia > Avaruusaluksissa

Avaruusasemille on suunniteltu "pelastusveneiksi" kapseleita, joilla miehistö voisi palata vahingoittuneelta asemalta takaisin Maahan. Esimerkiksi Kansainväliselle avaruusasemalle suuniteltiin NASA X-38, mutta se ei tullut koskaan käyttöön, vaan pelastusveneen virkaa on toimittanut Sojuz tai Crew Dragon -avaruuskapseli.
Tosielämän sovelluksia > Ilma-aluksissa

Muutamissa sotilaslentokoneissa heittoistuimet on korvattu erityisillä pelastuskapseleilla, koska kone lentää liian korkealla tai nopeasti turvallista heittoistuinhyppyä varten. Tällöin evakuointitilanteessa koko ohjaamo tai sulkeutuva heittoistuinkapseli irtoaa koneesta ja laskeutuu laskuvarjoilla, pitäen miehistön turvassa sisällä. Esimerkiksi yhdysvaltalaiset X-2, B-58, XB-70, F-111 ja B-1A -lentokoneet käyttävät jonkinlaista suljettua pelastuskapselia.
Tosielämän sovelluksia > Sukellusveneissä

Useat venäläiset sukellusveneet ovat varustettu kapseleilla, joilla miehistö voidaan nostaa pintaan hätätilanteessa. Länsimaisissa sukellusveneissä pelastautuminen tapahtuu yleensä pintaan vetävillä pelastuspuvuilla tai paikalle kuljetettavalla pienellä pelastussukellusveneellä.
Tosielämän sovelluksia > Luonnonkatastrofeissa

Lentokoneinsinööri Julian Sharpe suunnitteli vuoden 2004 tsunamin jälkeen kaksipaikkaisen alumiiniisen pallon erilaisia luonnonkatastrofeja varten. Pelastuskapselissa on tarvikkeita muutaman päivän selviytymiseen ja se kestää jonkin verran iskuja ja laavaa. Sharpen Survival Capsules -yritys myy eri kokoisia pelastuskapseleita ja väittää niiden kestävän kaikki mahdolliset katastrofit.
Tosielämän sovelluksia > Onnettomuuksissa

Chilen kaivosonnettomuudessa 2010 loukkuun jääneet kaivosmiehet pelastettiin kapeaa kuilua pitkin yksitellen maanpinnalle Fenix 2 -nimisellä pelastuskapselilla. Kapseli oli lähes neljä metriä kokea, mutta vain hieman yli 53 senttimetriä halkaisijaltaan. Testikapseli oli nimeltään Fenix 1. Chileläiset suunnittelivat kapselit yhdessä Nasan kanssa.
Fiktiossa

Pelastuskapseleita on useissa fiktiivisissä teoksissa. Scifissä, kuten Star Wars ja Star Trek -sarjoissa, avaruusaluksissa on usein pelastuskapselit. Joissain elokuvissa esiintyy Air Force One -lentokoneen pelastuskapseli, muun muassa elokuvissa Air Force One ja Big Game. Oikeasti presidentin VC-25A -lentokone ei ole varustettu pelastuskapselilla. Pelastuskapseli (engl. lifepod) on vuonna 1993 julkaistu elokuva ja Escape Pod (suom. pelastuskapseli) on vuonna 2023 julkaistu elokuva.
Havainnekuva Akula-luokan ydinsukellusveneen pelastuskapselista
Käännös suomeksi
Phil O’Donnell

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. maaliskuuta 1972
Syntymäpaikka: Bellshill, Skotlanti
Kuolinaika: 29. joulukuuta 2007 (35 vuotta)
Kuolinpaikka: Wishaw, Skotlanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Lempinimi: Uncle Phil
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1990–1994 1994–1999 1999–2003 2004–2007 | Motherwell Celtic Sheffield Wednesday Motherwell Yhteensä | 112 (15) 89 (16) 20 (1) 77 (8) 298 (40) |
Maajoukkue
| 1992–1993 1994 | Skotlanti U21 Skotlanti | 8 (?) 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Phillip ”Phil” O’Donnell (25. maaliskuuta 1972 – 29. joulukuuta 2007) oli skotlantilainen jalkapalloilija, joka edusti urallaan Motherwellia, Celticiä ja Sheffield Wednesdayta. O’Donnell kuoli pyörryttyään kentällä kesken ottelun joulukuussa 2007.
Ura

Bellshillissä syntynyt O’Donnell aloitti pelaajauransa paikallisessa Motherwell FC:ssä, jonka edustusjoukkueen riveissä hän debytoi kaudella 1990–91. Kyseisen kauden päätteeksi O’Donnell juhli kanssapelaajiensa kanssa Skotlannin cupin voittoa, kun Dundee United kaatui finaalissa numeroin 4–3. 19-vuotias O’Donnell teki joukkueensa toisen maalin. Cupin voiton johdosta Motherwell selvisi Euroopan kentille. O’Donnellista tuli seuraavalla kaudella nuorin eurokentillä Motherwellin paidassa pelannut pelaaja. Britannian ammattilaisjalkapalloilijoiden liitto (PFA) valitsi O’Donnellin Skotlannin vuoden nuoreksi pelaajaksi vuosina 1992 ja 1994. Skotlannin maajoukkueessa keskikenttäpelaaja pelasi yhden ottelun, Sveitsiä vastaan. Syyskuussa 1994 Skotlannin jätteihin kuuluva Celtic osti O’Donnellin Motherwellin ennätysmyyntihinnalla 1,75 miljoonalla punnalla.
O’Donnell teki kaksi maali Celtic-debyytissään ja oli voittamassa Skotlannin Cupia vuonna 1995. Liigamestaruuden hän voitti Celticissa vuonna 1998, vaikka loukkaantumiset vähän vaivasivat. Vuonna 1999 O’Donnell siirtyi Sheffield Wednesdayhyn. Loukkaantumiset vaivasivat jälleen skottia ja ensimmäisellä Wednesday-kaudellaan hän pelasi vain yhden ottelun (Wednesday pelasi silloin Englannin valioliigassa). Neljän kauden aikana O’Donnell pelasi vain 20 ottelua englantilaisseurassa ja hän siirtyikin ilmaisella siirrolla tammikuussa 2004 takaisin Motherwelliin.
Motherwellissa pelasi myös O’Donnellin veljenpoika David Clarkson. O’Donnellia kutsuttiinkin joukkueen sisällä lempinimellä ”Uncle Phil”. O’Donnell toimi myös Motherwellin kapteenina.
Saavutukset

Skotlannin cup (2): 1991, 1995
Skotlannin valioliiga (1): 1998
Kuolema

O’Donnell pyörtyi 29. joulukuuta 2007 pelatun Motherwellin ja Dundee Unitedin välisen ottelun 78. minuutilla, kun hän oli juuri tulossa vaihtoon. Häntä hoidettiin viitisen minuuttia kentän laidalla, kunnes hänet kyyditettiin sairaalaan, missä hän myöhemmin menehtyi. O’Donnell oli kuollessaan 35-vuotias, naimisissa ja neljän lapsen isä.
Aiheesta muualla

Profiili welltrustfc.netissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Uran tilastot soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Poás

| Poás |
| --- | --- |
 Poásin Laguna Caliente -kraatterijärvi.
Korkeus:  2 708 m
Sijaintitiedot
Sijainti:  Costa Rica
Vuoristo:  Cordillera Volcánica Central
Koordinaatit:  10°2′N, 84°2′W
Geologia
Tyyppi:  Kerrostulivuori
Purkautunut viimeksi:  2010
Poás on kerrostulivuori Costa Ricassa, 45 kilometriä maan pääkaupungista San Josésta koilliseen. Korkeutta vuorella on 2 708 metriä. Poás on yksi Costa Rican aktiivisimmista tulivuorista, ja se on purkautunut viimeksi vuonna 2010.
Poásilla on kolme kraatteria. Huipulla sijaitsee kaksi kraatterijärveä, joista eteläisempi on nimeltään Botos. Se on kirkas- ja kylmävetinen. Botos on viimeksi purkautunut noin 7 500 vuotta sitten. Pohjoisempi kraatterijärvi on nimeltään Laguna Caliente. Se puolestaan lukeutuu maailman happoisimpiin järviin ja sen pH on miltei nolla. Laguna Calientella on tapahtunut useasti hydrovulkaanisia purkauksia vuoden 1828 jälkeen, jolloin ensimmäinen purkaus tapahtui.
Tulivuorella vierailee vuosittain tuhansittain ihmisiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poás Wikimedia Commonsissa
Poás Observatorio Vulcanológico y Sismológico de Costa Rican sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Pozzomaggiore

| Pozzomaggiore (Pottumajòre, Pottumaggiòre) |
| --- | --- |

 Sijainti Sassarin maakunnassa
 Pozzomaggiore
 Koordinaatit: 40.397°0′0″N, 8.659°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Sassari
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  78,77 km²
Korkeus:  438 m
Väkiluku:  2 617
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  07018
Suuntanumero(t):    079
Rekisterikilpi:  SS
 
 http://www.comune.pozzomaggiore.ss.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pozzomaggiore (sardiksi Pottumajòre, Pottumaggiòre) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 617 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 78,77 neliökilometriä. Se sijaitsee 438 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pozzomaggiore Wikimedia Commonsissa
Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone
Pauli Murray

| Anna Pauline Murray |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1910 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat
Kuollut: 1. heinäkuuta 1985 (74 vuotta) Pittsburgh, Pennsylvania
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  aktivisti, lakimies, kirjailija ja ministeri
Anna Pauline ”Pauli” Murray (20. marraskuuta 1910 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat – 1. heinäkuuta 1985 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen aktivisti, juristi, kirjailija ja pappi.
Elämä > Syntymä, perhe ja aktivismin kehittyminen

Murray syntyi Baltimoressa Marylandissa. Hänen äitinsä kuoli neljä vuotta myöhemmin aivoverenvuotoon, ja isä kärsi masennuksesta ja hänet siirrettiin mielisairaalaan. Murray jäi täten orvoksi 6-vuotiaana, minkä myötä päätyi asumaan tätinsä Pauline Fitzgeraldin ja äitinsä puolen isovanhempiensa Cornelia ja Robert Fitzgeraldin luo Durhamiin, Pohjois-Carolinaan. Murrayn isä joutui murhatuksi mielisairaalalla vuonna 1923.
Murray vastusti nuoresta lähtien rotuerotteluun vaikuttaneita Jim Crow -lakeja. Hän muun muuassa pyöräili tai käveli vaikka olisi voinut mennä myös raitiovaunulla. Murray valmistui korkeakoulusta vuonna 2016 ja muutti New Yorkiin liittyäkseen Hunter Collegeen. Hän oli yksi neljästä kouluun hakeneesta mustasta naisesta. Hän valmistui vuonna 1933 kirjoittaen englanninkielisestä kirjallisuudesta. New Yorkiin saavuttuaan Murray kiinnostui Harlemin renessanssin ajan taiteesta ja politiikista ja ystävystyi tunnetun runoilija Langston Hughesin kanssa. Lisäksi hän osallistui kansalaisoikeusaktivisti Mary McLeod Bethunen luennoille. Tällöin hän alkoi myös käyttämään sukupuolineutraalia nimeä Pauli, joka vahvisti hänen persoonallisuuttaan.
Maailmalla pyörineen suuren laman aikoihin Murray oli töissä opettajana ja toimittaja. Hän julkaisi artikkeleita ja runoja monissa aikakauslehdissä, kuten The Crisisissä. Murray saavutti täysi-ikäisyyden ennen transsukupuolisanan keksimistä, ja kamppaili ristiriitaisten vaistojensa kanssa oman sukupuolensa tilasta.
Elämä > Koulutus ja julkisuuden saavuttaminen

Murray sai julkisuutta yrittäessään hakea täysin valkoiseen Pohjois-Carolinan yliopistoon, johon Murrayltä evättiin pääsy hänen ollessaan musta. Dekaanin viestissä luki, että Pohjois-Carolinan lakien ja yliopiston hallintoneuvoston päätösten mukaan mustia ihmisiä ei tulisi hyväksyä yliopistoon. Murray suivaantui laista ja kirjoitti kirjeitä muun muuassa sen aikaiselle yhdysvaltain presidentti Franklin D. Rooseveltille. Murray ystävystyi presidentin puoliso Eleanor Rooseveltin kanssa ja heidän ystävyytensä kesti erilaisista mielipiteistä huolimatta.
Vuonna 1940 Murrayn tavoitteena oli lopettaa rotuerottelu joukkoliikenteessä. Hänet pidätettiin maaliskuussa 1940 kieltäytymisestään istua bussin takaosassa Virginian pääkaupunki Richmondissa. Murray haki vuonna 1941 Howardin yliopiston lakikouluun aikomuksenaan kouluttautua kansalaisoikeuslakimieheksi. Hän oli ainut nainen luokkallaan, ja koki syrjintää tiedekunnan ja opiskelijoiden taholta. Hänestä tuli omien sanojensa mukaan koulutuksensa aikana feministi. Myöhemmin Murray perusti rotujen tasa-arvoa edistävän kongressin aktivistien George Houserin, James Farmerin ja Rayard Rustinin kanssa. Howardissa oleskeltujen vuosiensa aikana Murray koki sortoa ollessaan nainen ja keksi kokemuksiaan varten kuvaavan termin "Jane Crow".
Murray valmistui luokkansa parhaimpina vuonna 1944 ja yritti hankkia lisätutkintoa Harvardin yliopistosta, mutta hänen pääsynsä evättiin, koska hän oli nainen. Murray protestoi suoraan yliopistolle, joka kieltäytyi muuttamasta kantaansa. Murray valmistui lopulta lakitieteen maisteriksi Kalifornian yliopisto Berkleystä vuonna 1945, jonka jälkeen hän opiskeli lisää lakia Kaliforniassa ja New Yorkissa. Murray muutti Ghanaan, jossa päätyi opiskelemaan Ghana School of Law -kouluun. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän valmistui ensimmäisenä mustalaisena oikeustieteen tohtoriksi Yalen yliopistosta väitöskirjalla "Roots of the Racial Crisis: Prologie to Policy".
Elämä > Julkisuus

Murrayn pitkäaikanen ystävä Eleanor Roosevelt pyysi tätä palvelemaan Yhdysvaltain poliittisten ja kansalaisoikeuksien komiteassa, joka oli ensimmäinen naisten yhteiskunnallista asemaa käsittelevä komissio. Murray perusti National Organization for Women -järjestön muiden feministien kanssa vuonna 1966. Hänestä tuli seuraavana vuonna Etelä-Carolinassa sijaitsevan Benedict Collegen varapuheenjohtaja, ja toimi myöhemmin oikeustieteen professorina Brandeisin yliopistossa vuosina 1968–1973. Hän kehitti ensimmäiset afroamerikkalaisia ja naisia tukevat kurssit.
Murray vihittiin papiksi Washingtonin kansalliskatedraalissa vuonna 1977, minkä myötä hänestä tuli ensimmäinen kyseisen aseman omaava afroamerikkalainen nainen. Hän palveli pappina eri paikkakunnilla kuolemaansa asti.
Jälkimaine

Yhdysvaltain rahapaja osoitti kunnoituksensa Murrayn saavutuksille sisällyttäen hänet American Women Quarters -ohjelmaan, ja hänen muistokvartaalinsa julkaistaan vuonna 2024.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pauli Murray Wikimedia Commonsissa
Elefthérios Venizéloksen kotimuseo

| Elefthérios Venizéloksen kotimuseo Οικία-Μουσείο Ελευθερίου Βενιζέλου |
| --- | --- |
 Elefthérios Venizéloksen kotimuseo.
Tyyppi:  kotimuseo
Sijainti:  Chalépa, Chaniá, Kreeta, Kreikka
Perustettu:  2002 / 2015
Koordinaatit:  35°31′7″N, 24°2′20″E
 fiElefthérios Venizéloksen kotimuseo 
   
Elefthérios Venizéloksen kotimuseo (kreik. Οικία-Μουσείο Ελευθερίου Βενιζέλου, Oikía-Mouseío Eleftheríou Venizélou) on museo Chanián kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se toimii Elefthérios Venizéloksen entisessä kotitalossa ja esittelee hänen elämäänsä.
Talon rakennutti Elefthérios Venizéloksen isä Kyriakós Venizélos vuonna 1880. Elefthérios asui siinä tämän jälkeen vuoteen 1910 saakka sekä jälleen ajoittain vuosien 1927–1935 välillä. Talo sai nykyisen muotonsa hänen aikanaan vuonna 1927 tehdyissä muutostöissä. Vuodesta 2000 rakennuksessa toimii Kansallinen Elefthérios K. Venizélos -säätiö. Kreikan valtio osti talon vuonna 2002 ja lahjoitti sen säätiölle. Säätiön aikana rakennus on muutettu museoksi. Sen kunnostustyöt alkoivat vuonna 2012 ja museo avautui uudelleen vuonna 2015.
Rakennuksen huoneista viisi esittelevät Venizéloksen elämää aiheittain vallankumouksellisena, poliitikkona, diplomaattina, ihmisenä ja myyttinä. Osa näyttelystä on omistettu hänen vaimolleen Élenalle. Mourniésissa sijaitsee toinen kotimuseo, Venizéloksen synnyintalo. Lisäksi Venizélokseen liittyy kolmantena museo, joka toimii Thérisossa hänen entisessä päämajassaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elefthérios Venizéloksen kotimuseo Wikimedia Commonsissa
Emlyn Hughes

Emlyn Hughesia esittävä patsas Barrow-in-Furnessissä.
Emlyn Walter Hughes (28. elokuuta 1947 Barrow-in-Furness – 9. marraskuuta 2004 Sheffield) oli englantilainen jalkapalloilija.
Hughes pelasi 1960-luvulla Blackpoolissa, mutta vietti uransa parhaat vuodet Liverpoolissa, minne hän siirtyi vuonna 1967. Myöhemmin hän yleni joukkueen kapteeniksi. Liverpoolissa Hughes voitti neljä liigamestaruutta (1973, 1976, 1977 ja 1979), FA Cupin vuonna 1974, UEFA cupin vuosina 1973 ja 1976 sekä Euroopan Cupin vuosina 1977 ja 1978. Hughes pelasi Liverpoolissa vuoteen 1979 saakka, kaikkiaan 650 ottelua. Myöhemmin hän pelasi vielä Wolverhamptonissa, missä voitti Liigacupin vuonna 1980 sekä joissakin alasarjajoukkueissa ennen kuin lopetti pelaajauransa. Hughes toimi Rotherham Unitedissa ollessaan pelaajamanagerina. Vuonna 1980 hänelle myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin (OBE) arvonimi. 1977 toimittajat valitsivat hänet vuoden pelaajaksi.
Englannin maajoukkueessa Hughes pelasi 62 maaottelua, joista 23 kapteenina. Hän teki yhden maaottelumaalin.
Pelaajauran jälkeen Hughes siirtyi televisioviihteen puolelle. Hän toimi pitkän aikaa vakiojäsenenä BBC:n suositussa urheiluvisailuohjelmassa A Question Of Sport sekä myöhemmin ITV:n Sporting Triangels -ohjelmassa.
Hughes kuoli 57-vuotiaana kotonaan Sheffieldissä marraskuussa 2004 kärsittyään yli vuoden ajan aivokasvaimesta.
Emitteri

Emitteri voi tarkoittaa:
transistorin emitteriä
tihkukastelun komponenttia.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Emitter”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Emissio

Emissio merkitsee seuraavia asioita:
emissio eli säteily, hiukkasten tai energian siirtyminen säteilylähteestä ympäristöön tai kohteeseen, fysiikan käsite, esimerkiksi:
fotonien emissio, luminesenssin vaihe, jossa atomi viritystilansa purkautuessa säteilee fotoneita
terminen emissio, elektronien virtaus metalliselta tai metallioksidiselta pinnalta, kun lämpövärähtely voittaa elektroneja pinnalla pitävät sähköiset voimat
emissio,  arvopaperien, osakkeiden, obligaatioiden tai seteleiden liikkeeseenlasku, taloustieteellinen käsite.
emissio eli päästö, ympäristöoikeudessa saastepäästön nimitys, immission aiheuttaja
Ellis and the Angry Teens

Ellis and the Angry Teens oli vuonna 1992 perustettu, ja vuoteen 2008 toiminut, aktiivisesti ulkomaitakin myöten keikkaillut, vahvasti teddyboy-henkistä rockabillyä soittanut helsinkiläinen kolmihenkinen yhtye. Goofin' Records julkaisi yhtyeen albumeita, mm. Put the Blame On Me, vuonna 1998 ja Bad Rockabilly Music vuonna 2005. Ellis and the Angry Teens soitti pääosin omia kappaleitaan, jotka olivat yhtyeen laulaja-kitaristin Miku Majurin käsialaa. Yhtye lopetti toimintansa perustajajäsen Ari "Ude" Utriaisen kuoltua.
Jäsenet

Miku "Ellis" Majuri, laulu ja kitara
Ari "Ude" Utriainen, basso
Kalle Nikulainen, rummut
Osittainen discografia

Call your bluff, 1996 	Tic Tac Toe Records
Put the Blame On Me, 1998 Goofin' Records
Rock'n'Roll Saturday Night, 2000 Goofin' Records
Can You Hear The Sound..., 2002
Bad Rockabilly Music, 2005
Aiheesta muualla

Ellis and the Angry Teens Discogs
Piennartie

Toivolan erämaatalosta lähtevän piennartien alku Utajärven Juorkunassa.
Piennartie eli penkka- tai luomatie on suolle ja metsään tehty maastoajoneuvolla, traktorilla, mönkijällä tai metsätyökoneella ajettava ura.
Rakentaminen

Piennartiet eli penkkatiet on tunnettu pitkään. Nimi luomatie tullee erityisesti suo-ojan kaivamisesta. Lapiolla kaivettu eli luotu ojamaa siirrettiin ojan penkalle, jota tasaamalla syntyi kulkukelpoinen ura. Vierekkäisistä ojista luodut maat muodostivat leveän tiemäisen väylän. Piennarteitä tehtiin juuri suometsiin tai ylipäänsä tahoille, joissa soita ei voitu kiertää. Myös pellonraivauksen yhteydessä syntyi pientareille luonnostaan peltoteitä. Nykyään piennartie tehdään kaivinkoneella. Ensin ladotaan tieuralta kaadettujen puiden kannot ja muut hakkuutähteet tai maastosta löytyvät tarpeet tien pohjalle. Niiden päälle nostetaan ojamaat, jotka tasoitetaan kaivinkoneen kauhalla ja telastolla.
Käyttö

Piennartietä käytetään kuten metsäautotietä eli puunkorjuussa, metsänhoidossa sekä kulkureittinä muuten vaikeapääsyisiin kohteisiin. Varsinaisesta metsäautotiestä sen erottaa tavallisesti, että se ei kestä raskaita ajoneuvoja varsinkaan kesäisin, koska se kulkee soiden yli eikä sen perustaa ole vahvistettu. Se muistuttaa siis paljon talvitietä. Talvisin piennartietä tampataankin ja siltä poistetaan lumi, että tien pohja pääsisi jäätymään eli kovettumaan.
Merkitys

Aikaisemmin piennarteillä oli merkitystä myös syrjäseutujen ihmisen liikkumisessa, kuten talviteilläkin. Nykyään piennarteiden tarpeellisuus liittyy ennen muuta suometsien hakkuisiin. Suomessa on paljon 1960-luvulla ja 1970-luvulla ojituksen takia syntyneitä suometsiä, joihin tarvitaan piennarteitä puunkorjuun alkaessa. Metsätyökoneet eivät juuri voi kulkea turvepohjaisilla alueilla sulan maan aikana. Koska suometsien pinta-alat ovat usein suuria, puiden korjuu ilman ennalta valmisteltuja kulkuyhteyksiä voi olla hyvin vaivalloista. Piennartien rakentamisen ansiosta puutavaran kuljetusmatka voi lyhyntyä useita satoja metrejä. Korkeat kuljetuskustannukset taas alentavat puun kantohintaa.  Piennartien rakentamiskustannukset ovat pieni osa varsinaisen metsäautotien kustannuksista –  vuonna 2005 vain noin euro metriltä, ottaen huomioon että ojarumpukustannukset lisäävät hintaa.
Piennarteillä voi soilla ja varsinkin rämeillä olla merkitystä myös hirven pyynnin ampumalinjoina.
Metsäojituksen yhteydessä tehty piennartasanne Karviassa 1967.