stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rusokääpä

| Rusokääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Pycnoporellus
Laji::  fulgens
Kaksiosainen nimi
 Pycnoporellus fulgens  (Fr.) Donk 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rusokääpä (Pycnoporellus fulgens) on harvinainen yksivuotinen kääpälaji. Rusokääpä on ekologialtaan erikoinen kääpä, sillä se pystyy elämään vain kantokäävän (Fomitopsis pinicola) lahottamassa puussa. Suomessa levinneisyys painottuu Etelä- ja Keski-Suomeen.
Ulkonäkö ja koko

Rusokäävän itiöemä on yksivuotinen, pileaattinen tai harvoin puoliresupinaattinen, keskikokoinen tai pienehkö, hyllymäinen. Yläpinta on oranssinsävyinen, jossa oranssinruskeita vöitä ja lakin tyvi on nukkapintainen. Oranssi malto on kosteana pehmeää, kuivuessaan kevyttä ja haurasta. Alapinta aluksi kermanvalkoinen, myöhemmin siitä tulee orassi. Pillit on erityisen muotoisia, kulmikkaita tai sokkeloisia repeytyviä, työntyvät esille lakin alta niin että ylimmät pillit näyttävät hampailta. Yleensä se elää kuolleissa havupuissa aiheuttaen ruskolahoa.
Elinympäristö ja levinneisyys

Rusokääpä on vanhojen, tuoreiden kuusikoiden laji, mutta ei vaadi aarniometsää. Sen saattaa myös löytää kaupunkien puistometsistä, joihin on jäänyt kaatuneita puita tai vanhoista talousmetsistä, joissa on lahopuuta. Isäntäkasvina on yleensä osittain kuorellinen kuusen maapuu, joskus harvoin mänty, koivu tai haapa. Puut ovat olleet melkein poikkeuksetta kantokäävän lahottamia. Harvinainen Keski-Euroopassa, Ruotsissa ja Balttian maissa ja kasvaa harvakseltaan kautta Pohjois Amerikan. Suomessa päälevinneisyysalue on eteläinen. Sitä on tavattu harvinaisena Tammisaaresta Rovaniemelle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ikkuna Suomen Luontoon: Käävät tutuiksi - Rusokääpä (pycnoporellus fulgens) (Arkistoitu – Internet Archive)
Laji.fi: rusokääpä (Pycnoporellus fulgens)
Natural fungi in Finland: Pycnoporellus fulgens
EOL - Encyclopedia of life: Pycnoporellus fulgens
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Pycnoporellus fulgens:  Wikidata: Q5410397  BioLib: 305173  CoL: 4QMTR  EoL: 193366  GBIF: 2543387  iNaturalist: 367273  IndexFungorum: 322113  IRMNG: 10392038  MycoBank: 322113  NatureServe: 2.1062982  NBN: BMSSYS0000050367  NCBI: 202718  NZOR: 3c8ab9b5-3e2c-4fa1-9a4c-4929b81064f7  Observation.org: 26938  Open Tree of Life: 1051884  SpeciesFungorum: 322113  Laji.fi: MX.205823 
Hydnum fulgens:  Wikidata: Q59547636  CoL: 3N22B  GBIF: 2543391  IndexFungorum: 163343  IRMNG: 11043690  MycoBank: 163343  SpeciesFungorum: 163343
Lapinlahti

| Lapinlahti |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  63°22′00″N, 027°23′31″E
Maakunta:  Pohjois-Savon maakunta
Seutukunta:  Ylä-Savon seutukunta
Kuntanumero:  402
Hallinnollinen keskus:  Lapinlahden kirkonkylä
Perustettu:  1874
Kuntaliitokset:  Varpaisjärvi (2011)
Kokonaispinta-ala:  1 245,16 km² 93:nneksi suurin 2022 
– maa:  1 096,70 km²
– sisävesi:  148,46 km²
Väkiluku:  8 864 111:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  8,08 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  14,8 %
– 15–64-v.:  56,7 %
– yli 64-v.:  28,5 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  97,0 %
– ruotsinkielisiä:  0,1 %
– muut:  2,9 %
Kunnallisvero:  9,4 % 70:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Henri Ruotsalainen
Hallituksen puheenjohtaja:  Kari Virranta
Kunnanvaltuusto:  31 paikkaa
– puheenjohtaja:  Minna Rissanen
  2021–2025   • Kesk.   • PS   • KD   • Vas.   • SDP   • Kok.   • Vihr.:   12 7 4 3 2 2 1
www.lapinlahti.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lapinlahti (ruots. Lapinlax) on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Savon maakunnan keskiosassa. Kunnassa asuu 8 864 ihmistä ja sen pinta-ala on 1 245,16 km2, josta 148,46 km2 on vesistöjä. Väestötiheys on 8,08 asukasta/km2.
Lapinlahden rautatieasema
Lapinlahden kirkko kevätauringossa
Halosten taiteilijasuku on lähtöisin Lapinlahdelta, jonka vuoksi kunta on ottanut teemakseen taiteen ja kirkonkylällä onkin jopa kymmeniä erilaisia taidekohteita. Suomen ensimmäinen taidevalimo, Halosen taidevalimo, toimi Lapinlahdella. Halosen taidevalimossa valettiin mm. Kolmen sepän patsas ja Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas. Halosen taidevalimon perinteitä jatkaa kaksi taidevalimoa Lapinlahdella. Lisäksi paikkakunnalla toimii Lapinlahden Lukio ja Kuvataidelukio.
Varpaisjärvi liittyi Lapinlahden kuntaan vuoden 2011 alussa.
Maantiede

Miltei koko kunnan läpi etelästä pohjoiseen ulottuu Iisalmen reittiin kuuluva Onkivesi. Kuntakeskus sijaitsee järven itärannalla rautatien ja valtatie 5:n varrella. Järven länsirannalla sijaitsee korkea Väisälänmäki, Pohjois-Savon kansallismaisema. Myös kunnan itäosat ovat selvästi keskiosia korkeampaa mäkimaastoa. Lapinlahti sijaitsee 58 kilometrin päässä Kuopiosta ja 24 kilometrin päässä Iisalmesta. Lapinlahdella on oma karting-rata, joka sijaitsee Humpilla.
Lapinlahden naapurikuntia ovat Iisalmi, Kuopio, Rautavaara, Siilinjärvi ja Sonkajärvi. Entisiä naapurikuntia ovat Iisalmeen liitetty Iisalmen maalaiskunta sekä Kuopioon liitetyt Maaninka ja Nilsiä.
Lapinlahden kunnassa on kaikkiaan 229 järveä. Suurimmat niistä ovat Onkivesi, Syväri ja Sälevä.
Lapinlahden alueella kokonaan tai osoittain sijaitsevia Natura-alueita ovat Älänne, Pieni Mustanselän metsä, Hirvisuo, Hukkasuo, Hangassuo-Karjalaisenmäki, Kuikkasuo ja Suurisuo sekä Kanervaharjun metsä.
Maantiede > Kyliä

Alapitkä, Heinäaho, Horsmanmäki, Humppi, Jonsa, Juminen, Karsanlahti, Karvasalmi, Kivistö, Kiukonmäki, Korpijärvi, Lahdenperä, Lappetelä, Luhi, Lukkarila, Martikkala, Mäkikylä, Mäntylahti, Nerkoo, Ollikkala, Pajujärvi, Paloinen, Petäys, Pienimäki, Pitkämäki, Puoliväli, Pällikäs, Taipale, Tölvä, Väisälänmäki
Maantiede > Nähtävää

Alapitkän kirkko
Alapitkän tsasouna
Lapinlahden evankelis-luterilainen puukirkko
Lapinlahden ortodoksinen kirkko
Portaanpää ja lähiruokaravintola Maansuola
Suomen Asutusmuseo, Alapitkä
Taidekatu, Lapinlahden keskustaa kiertävä reitti, jonka varrella sijaitsevat Lapinlahden tärkeimmät taidenähtävyydet
Taidemuseo Eemil
Taidevalimo
Varpaisjärven kirkko
Väisälänmäki
Väärnin Pappila
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Lapinlahdella oli 9 692 asukasta, joista 5 033 asui taajamissa, 4 586 haja-asutusalueilla ja 73:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Lapinlahden taajama-aste on 52,3 %. Lapinlahden taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Lapinlahden kirkonkylä | 3 565 |
| 2 | Varpaisjärven kirkonkylä | 1 118 |
| 3 | Alapitkä | 350 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Historia

Lapinlahden kunnan alueet kuuluivat 1700–1800-luvuilla Iisalmen emäpitäjään. Vesireitti Onkivettä pitkin oli tärkein kulkureitti, ensimmäinen kärritie valmistui 1780-luvulla. Oma pitäjänsä Lapinlahdesta tuli vuonna 1874.
1700-luvun lopulla syntyi vähitellen luterilaisen kirkon sisäinen seuraliike, herännäisyys eli körttiläisyys. Sen johtoon nousi lapinlahtelainen Paavo Ruotsalainen. Rehellisyys, ahkeruus, lukutaito ja maallistenkin asioiden hoitaminen kunnolla olivat herännäisten tärkeitä arvoja, mikä vaikutti kunnan oloihin.
Lapinlahden rukoushuone valmistui vuonna 1843, ja sen jäätyä pieneksi rakennettiin oikea kirkko joka vihittiin 1880.
Toisen maailmansodan jälkeen Lapinlahdelle sijoitettiin lähinnä salmilaisia ja suistamolaisia evakkoja. Asutustiloja muodostettiin noin 160. Tämän vuoksi Lapinlahdella on iso ortodoksivähemmistö ja Lapinlahden keskustaajamassa sijaitsee Kaikkien Pyhien kirkko, joka on rakennettu vuonna 1959 ja Alapitkällä tsasouna, joka on rakennettu 1952.
Kuntaliitos Varpaisjärven kunnan kanssa toteutettiin vuoden 2011 alussa, jolloin Varpaisjärvi liitettiin Lapinlahden kuntaan.
Hallinto

Lapinlahden kunnanjohtajana on toiminut vuodesta 2017 Janne Airaksinen. Kunnanvaltuusto valitsi hänet tehtävään lokakuussa 2016. Airaksisen edeltäjä oli Marko Korhonen, joka toimi kunnanjohtajana vuosina 2011–2016. Korhosen edeltäjä oli Heikki Airaksinen, joka on Janne Airaksisen isä.
Lapinlahden kunnanvaltuustossa on 31 paikkaa. Paikat jakaantuvat kuntavaalien 2021 jälkeen seuraavasti:
Keskusta 12 paikkaa
Perussuomalaiset 7 paikkaa
Kristillisdemokraatit 4 paikkaa
Vasemmistoliitto 3 paikkaa
SDP 3 paikkaa
Kokoomus 2 paikkaa
Vihreä liitto 1 paikka
Kunnanvaltuuston puheenjohtajana toimii kaudella 2021–2025 Minna Rissanen. Kunnanhallituksessa on yhdeksän jäsentä. Hallituksen puheenjohtajana toimii kaudella 2021–2023 Kari Virranta.
Talous

Lapinlahden kunnan alueella toimii Lapinlahden ja Varpaisjärven Yrittäjät, jotka ovat Savon Yrittäjien paikallisyhdistyksiä. Lapinlahden merkittävin yksittäinen työllistäjä on Valion tehdas. Muita merkittäviä työllistäjiä ovat Mellano, Lametal, Virtasen Autokori, Fine-Pine ja Lameco LHT.
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksoivat Osuuskunta ItäMaito, rautakauppa Rauta-Asema JP Oy ja Lapinlahden Vesi Oy.
Talous > Elinkeinorakenne vuonna 2015

| --- | --- |
Alkutuotanto: 19,1 %
Jalostus: 25,2 %
Palvelut: 54,5 %
Muut: 1,2 %
Väestö > Väestönkehitys nykyisten rajojen mukaan

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Lapinlahden väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 11 392 | 11 392 |
| 1985 | 1985 |    | 11 608 | 11 608 |
| 1990 | 1990 |    | 11 569 | 11 569 |
| 1995 | 1995 |    | 11 511 | 11 511 |
| 2000 | 2000 |    | 11 082 | 11 082 |
| 2005 | 2005 |    | 10 581 | 10 581 |
| 2010 | 2010 |    | 10 412 | 10 412 |
| 2015 | 2015 |    | 9 982 | 9 982 |
| 2020 | 2020 |    | 9 468 | 9 468 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Väestönkehitys Lapinlahdella

Seuraavassa taulukossa on esitetty kunnan väkiluku kunkin tilastovuoden aluejaolla.
| Vuosi | Väkiluku | Huomautuksia |
| --- | --- | --- |
| 1960 | 10 203 |  |
| 1970 | 8 431 |  |
| 1980 | 7 679 |  |
| 1990 | 8 070 |  |
| 1995 | 8 070 |  |
| 2000 | 7 822 |  |
| 2001 | 7 759 |  |
| 2002 | 7 657 |  |
| 2003 | 7 623 |  |
| 2005 | 7 513 |  |
| 2010 | 7 507 |  |
| 2011 | 10 386 |  Varpaisjärvi liittyi Lapinlahteen. |
| 2015 | 9 982 |  |
| 2020 | 9 358 |  |
Väestö > Väestön ikäjakauma

Seuraavassa taulukossa on esitetty alle 15-vuotiaiden, 15–64-vuotiaiden ja 65 vuotta täyttäneiden osuudet väestöstä. Käytetty aluejako on 1.1.2022. tilanteen mukainen.
| Vuosi | 0–14-vuotaat | 15–64-vuotiaat | 65 vuotta täyttäneet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | 20,5  % | 62,8  % | 16,6  % |
| 1995 | 20,0  % | 61,4  % | 18,6  % |
| 2000 | 18,0  % | 62,9  % | 19,1  % |
| 2005 | 16,6  % | 62,9  % | 20,5  % |
| 2010 | 16,4  % | 62,6  % | 21,0  % |
| 2015 | 15,8  % | 59,5  % | 24,6  % |
| 2020 | 14,8  % | 56,7  % | 28,5  % |
Lähde: Tilastokeskus.
Seurakunnat

Vuden 2025 alussa Lapinlahden ev.lut seurakunnat yhdistyivät Lapinlahden-Varpaisjärven seurakunnaksi.
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Lapinlahdella oli seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Lapinlahden seurakunta
Varpaisjärven seurakunta
Nämä seurakunnat kuuluvat Ylä-Savon seurakuntayhtymään.
Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Lapinlahdella toimii Lapinlahden helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Lapinlahden alueella toimii Iisalmen ortodoksinen seurakunta.
Palvelut

Lapinlahdella perusopetusta annetaan Alapitkän, Martikkalan, Matin ja Liisan, Nerkoon, Paloisten ja Varpaisjärven kouluissa. Toisen asteen yleissivistävää opetusta antaa Lapinlahden lukio ja kuvataidelukio. Portaanpään kristillinen opisto tarjoaa joitain ammatillisia koulutuksia (esimerkiksi Kasvatus- ja ohjausalan ammattitutkinto) ja mahdollisuuden lukion suorittamiseen (Portaanpään lukio).
Tapahtumat

Lapinlahdella on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Lapinlahdella kolme kertaa: 1924, 1929 Portaanpäässä sekä 1977.
Muita tunnettuja tapahtumia:
Varpaisjärven Toukotaika
Savo Games, yleisurheilun eliittikisat
Lapinlahden juusto- ja viinijuhlat (Arkistoitu – Internet Archive)
AikaTaika, syksyisin yhden päivän järjestettävä ympäri kirkonkylää pidettävien taidetapahtumien kokonaisuus
Varpaisjärven Maalaismarkkinat
Lapinlahden musiikkileiri
Kansainvälinen Pasimusic-festivaali
Varpaisjärven Yömaraton
Urheiluseuroja

Lapinlahden Luistin -89
Lapinlahden Veto
Lapa-95
SBL
Kuuluisia entisiä tai nykyisiä lapinlahtelaisia

Juhani Aho, kirjailija
Arseni, Kuopion ja Karjalan metropoliitta
Sari Essayah, kilpakävelijä ja poliitikko
Halosten taiteilijasuku: Anna Halonen, Antti Halonen, Arttu Halonen, Eemil Halonen, Heikki Halonen, Kalle Halonen ja Pekka Halonen
Heikki Kauppinen (Kauppis-Heikki), kirjailija
Paavo Kortekangas, Kuopion ja Tampereen hiippakuntien piispa
Pasi Lyytikäinen, säveltäjä
Liina Lång (Miina Äkkijyrkkä), taiteilija, syntyi Lapinlahdella
Ilpo Martikainen, insinööri, yrittäjä ja Genelec Oy:n perustaja
Jarkka Rissanen, muusikko
Paavo Ruotsalainen, herännäisjohtaja, syntyi Lapinlahdella
Marco Sneck, muusikko
Ruokakulttuuri

1980-luvulla jokaiselle Savon silloiselle kunnalle äänestettiin omat nimikkoruoat. Lapinlahden perinneruoiksi valittiin naurishuttu ja potattihuttu, jotka ovat veteen keitettyjä puuroja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lapinlahti Wikimedia Commonsissa
Lapinlahden kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Lapinlahden avainluvut
Lapinlahtelaisen Jari Tikkasen ylläpitämä Lapinlahti-aiheinen sivusto
Taidemuseo Eemil
Väärnin Pappila kotisivut
Ateljee Galleria-Cafe Luova Puu
| n k Pohjois-Savon maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Iisalmi  Joroinen  Kaavi  Keitele  Kiuruvesi  Kuopio  Lapinlahti  Leppävirta  Pielavesi  Rautalampi  Rautavaara  Siilinjärvi  Sonkajärvi  Suonenjoki  Tervo  Tuusniemi  Varkaus  Vesanto  Vieremä 
Entiset kunnat:  Iisalmen maalaiskunta  Juankoski  Kangaslampi  Karttula  Kuopion maalaiskunta  Maaninka  Muuruvesi  Nilsiä  Riistavesi  Säyneinen  Varpaisjärvi  Vehmersalmi 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
Himos Juhannus

| Himos Juhannus |
| --- | --- |
 Nightwish Himos Festivaleilla vuonna 2005.
Tyyppi:  musiikkifestivaali
Ajankohta:  juhannus
Tapahtumapaikka:  Himos
Paikkakunta:  Jämsä
Ensimmäisen kerran:  1999
Kävijöitä:  39 000 (2019)
Kotisivut
Himos Festival on vuosittain Himoksella Jämsässä järjestettävä juhannusfestivaali, joka alkaa juhannusaattoa edeltävänä päivänä ja päättyy juhannuspäivänä.
Ensimmäistä kertaa tapahtuma järjestettiin vuonna 1999. Vuonna 2019 kävijöitä oli kolmepäiväisellä festivaalilla noin 39 000. Esiintyjiä olivat muiden muassa Abreu, Apulanta, Elastinen, JVG, Ellips, Pariisin Kevät, Popeda, Teflon Brothers, Maustetytöt, Kaija Koo, Juha Tapio ja Sanni.
Aiheesta muualla

Himos Juhannus viralliset verkkosivut[vanhentunut linkki]
Nelonen Media
| --- | --- |
TV::  Nelonen  Nelonen HD  Jim  Liv  Hero 
Radio::  Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
Festivaalit::  Rockfest  RMJ  Himos Juhannus  Tahko Juhannus  Iskelmä Festivaali Himos / Pori  Jysäri  Wanaja Festival  Suomipop Festivaali Jyväskylä / Oulu  Tikkurila Festivaali  Tammerfest  Solar Sound Festival  Kuopiorock 
Suoratoisto- ja audiopalvelut::  Ruutu  Supla
Danilo (jalkapalloilija, 1996)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Danilo Barbosa da Silva
Syntymäaika: 28. helmikuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka:  Simões Filho, Brasilia
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura:  OGC Nice
Pelinumero: 21
Junioriseurat
:  Grêmio
:  Vitória
2011–2013:  Vasco da Gama
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014 |  Vasco da Gama | 3 | (0) |
| 2014–2018 |  Braga | 54 | (6) |
| 2015–2016 | →  Valencia | 19 | (0) |
| 2016–2017 | →  Benfica | 2 | (0) |
| 2017 | →  Standard Liège | 6 | (0) |
| 2018– |  Nice | 29 | (0) |
Maajoukkue
| 2012–2013 |  Brasilia U17 | 6 | (2) |
| 2013–2015 |  Brasilia U20 | 9 | (1) |
| 2013–2014 |  Brasilia U21 | 5 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. joulukuuta 2019.
Danilo Barbosa da Silva (eli Danilo; s. 28. helmikuuta 1996 Simões Filho) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa OGC Nicea. Vasenjalkainen Danilo on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura > Seurajoukkueura

Danilon kasvattajaseura on Vasco da Gama, jota hän edusti aikuisten tasolla keväällä 2014. Hän debytoi Série A:ssa huhtikuussa 2014. Kesällä 2014 Danilo siirtyi Portugalin Primeira Ligan SC Bragaan. Bragassa Danilo teki ensimmäisellä kaudellaan 23 ottelussa kaksi maalia. Sittemmin hän on pelannut myös lainalla espanjalaisseura Valenciassa, portugalilaisseura Benficassa ja belgialaisessa Standard Liègessa kunnes siirtyi kesällä 2018 Niceen.
Ura > Maajoukkueura

Danilo oli mukana vuonna 2013 alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa Abu Dhabissa, jossa Brasilia eteni puolivälieriin. Hän on pelannut myös alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Käännös suomeksi
Gustaf Melander

Melander noin vuonna 1930.
Gustaf Melander (9. tammikuuta 1861 Kuopio – 25. elokuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen fyysikko ja meteorologi, joka toimi Suomen Tiedeseuran Meteorologisen päälaitoksen johtajana 1908–1918 ja Meteorologisen keskuslaitoksen johtajana 1919-1931
Ura

Melanderin vanhemmat olivat yliopettaja Henrik Leopold Melander ja Elise Leontine Enwald. Hän pääsi ylioppilaaksi 1879 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1885 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1890, jolloin hänestä tuli myös fysiikan dosentti Helsingin yliopistossa. Ranskaksi julkaistussa väitöstyössään De la dilation des gaz à des pressions inférieures à la pression atmosphérique Melander tutki kaasujen laajentumista, myöhemmin hän paneutui mm. suolahiukkasten merkitykseen meriveden tiivistymiselle ilmassa, valon vaikutukseen magneeteille sekä kappaleiden sähköisiin ominaisuuksiin.
Vuonna 1908 Melander nimitettiin tuolloisen Suomen Tiedeseuran Meteorologisen päälaitoksen johtajaksi. Vuoden 1919 alussa Meteorologinen päälaitos muuttui valtion virastoksi (Meteorologiseksi keskuslaitokseksi) ja asetuksella Melander siirtyi keskuslaitoksen johtajaksi, jossa virassa hän oli vuoteen 1931 saakka. Melanderin alotteesta Sodankylään perustettiin magneettinen observatorio ja Pasilaan meteorologinen leija-asema "Ilmala". Melanderin aikana Suomessa aloitettiin myös kansainvälinen aerologinen ja maamagneettinen tutkimustoiminta.
Melander oli vuosina 1909–1916 Pietarin tiedeakatemian magneettisen komission jäsen. Hän kuului jäsenenä kansainväliseen meteorologien komiteaan ja lukuisiin eurooppalaisiin tieteellisiiin yhdistyksiiin. Alfred Kordelinin säätiön hallituksen ja tieteellisen jaoston jäsenenä Melander oli vuodesta 1919. Melander teki useita tutkimusmatkoja Ranskaan, Saksaan, Sveitsiin, Italiaan, Itävaltaan, Ruotsiin, Norjaan, Englantiin, Algeriaan ja Madeiran saarelle.
Jo 1890-luvulla Melander oli pitänyt yliopiston fyysis-matemaattisessa osastossa ensimmäisenä henkilönä luentoja suomen kielellä. 1893 hän perusti Vipuset-nimisen yhdistyksen kehittämään suomen kieltä fysiikan alalla. Hän oli Luonto tieteen valossa -teoksen päätoimittaja ja julkaisi vuonna 1918 kirjan Nykyajan sääoppi.
Melanderin puoliso vuodesta 1899 oli Elsa Maria Berg (1876–1953). Hänen veljiään olivat historioitsija K. R. Melander ja valtiopäivämies Henrik Melander. Professori Ilmari Melander oli hänen poikansa.
Kirjallisuutta

Seppinen, Ilkka: ”Melander, Gustaf (1861–1938)”, Suomen kansallisbiografia, osa 6, s. 631–632.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-447-9  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Melander, Gustaf hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Nils Kristen Sandtrøen

| Nils Kristen Sandtrøen |
| --- | --- |

Norjan maatalous- ja ruokaministeri
 Støren hallitus 4. helmikuuta 2025–  
Edeltäjä:  Geir Pollestad
Suurkäräjäedustaja
 Hedmarkin vaalipiiri 2017–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1989 (ikä 36) Tynset, Norja
Ammatti:  toimittaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Tutkinnot:  Norjan teknis-luonnontieteellinen yliopisto Alaskan yliopisto
Nils Kristen Sandtrøen (s. 2. helmikuuta 1989 Tynset) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan maatalous- ja ruokaministerinä helmikuusta 2025 lähtien. Sandtrøen valittiin suurkäräjille vuonna 2017. Aiemmin hän on työskennellyt toimittajana. Sandtrøen selviytyi Utøyan joukkomurhasta uimalla mantereelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nils Kristen Sandtrøen Wikimedia Commonsissa
Nils Kristen Sandtrøen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
| n k Støren hallitus |
| --- | --- |
Støre
Nykyiset: Aas-Hansen Sigrun Gjerløw Aasland Terje Aasland Aukrust Borch Brenna Eide Eriksen Jaffery Myrseth Nordtun Nygård Næss Sandstrøen Sandvik Skjæran Stensend Stoltenberg Tung Vestre Vågslid
Entiset: Enoksen (2021–2022) Gjelsvik (2022–2023) Gram (2022–2025) Hoel (2024–2025) Huitfeldt (2021–2023) Kjerkol (2021–2024) Mehl (2021–2025) Moe (2021–2023) Persen (2021–2023) Pollestad (2023–2025) Sande (2023–2025) Tajik (2021–2022) Toppe (2021–2025) Trettebergstuen (2021–2023) Tvinnereim (2021–2025) Vedum (2021–2025)
Dedé (jalkapalloilija, 1978)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Leonardo de Deus Santos
Syntymäaika: 18. huhtikuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Belo Horizonte, Brasilia
Pelipaikka: laitapuolustaja
Pituus: 176 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–1998 1998–2011 2011–2014 |  Atlético Mineiro  Dortmund  Eskişehirspor | 34 (3) 322 (12) 75 (4) |
Maajoukkue
| 2004 |  Brasilia | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Dedé (oik. Leonardo de Deus Santos, s. 18. huhtikuuta 1978 Belo Horizonte, Brasilia) on brasilialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja.
Dedé edusti urallaan 13 vuotta Saksan Bundesliigan Borussia Dortmundia ja voitti seurassa kaksi Saksan mestaruutta. Ennen siirtymistään Saksaan Dedé pelasi kotimaassaan Brasiliassa Atlético Mineirossa, jonka aikana Placar-lehti palkitsi hänet vuonna 1997 Bola de Prata -palkinnolla parhaana laitapuolustajana. Dedé jätti kauden 2010–2011 jälkeen Dortmundin ja siirtyi turkkilaiseen Eskişehirsporiin, jossa hänen uransa päättyi vuonna 2014.
Dedé pelasi Brasilian maajoukkueessa ensimmäistä kertaa 28. huhtikuuta 2004 ystävyysottelussa Unkaria vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle ottelun toiselle puoliajalle Roberto Carloksen tilalle. Ottelu jäi hänen ainoakseen Brasilian maajoukkueessa.
Saavutukset

Bundesliigan-mestaruus: 2002, 2011
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dedé (jalkapalloilija, 1978) Wikimedia Commonsissa
Samba-WG (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
National Football Teams (englanniksi)
Raskas teollisuus

Teollisen vallankumouksen myötä 1800-luvun alku- ja keskivaiheilla ranskassa kehittyi rautateollisuus, mikä oli suuri raskaan teollisuuden ala.
Raskas teollisuus on tuotantotoiminnan laji, joka jalostaa kookasta irtolastitavaraa tai bulkkitavaraa muiden teollisuusalojen käyttöön. Se vaatii huomattavan paljon tilaa ja raskasta kalustoa tuottaakseen tavaransa. Esimerkkeinä toimialasta ovat rauta- ja terästeollisuus, laivanrakennus, alumiinin sulattaminen, raskaiden koneiden valmistus, hiiliteollisuus ja kemianteollisuus. Raskas teollisuus sijaitsee usein lähellä niiden raaka-ainetoimittaja.