stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Motor City Resurrection
Muusikot

Archzie - Basso
Bazie - Kitara, sävellykset
Jussi 69 - Rummut
Jyrki 69 - Laulu, sanoitukset
Timo-Timo - Kitara
Aiheesta muualla

Motor City Resurrection discogs.com -sivustolla (englanniksi)
The 69 Eyes
| --- | --- |
Studioalbumit:   Bump ’n’ Grind  Savage Garden  Wrap Your Troubles in Dreams  Wasting the Dawn  Blessed Be  Paris Kills  Devils  Angels  Back in Blood  X  Universal Monsters  West End  Death of Darkness 
Kokoelmat:   Motor City Resurrection  Framed in Blood – The Very Blessed of the 69 Eyes 
Livealbumit:  Hollywood Kills - Live At The Whisky A Go Go
DVD:t:  Helsinki Vampires
Katso myös:  Route 69
Mika Jussila

Mika Jussila on suomalainen masteroija (mastering engineer) sekä yksi Finnvox-studion omistajista. Jussila on heinäkuuhun 2018 mennessä masteroinut 3 847 CD-albumia, joista 1 518 on metallimusiikkia tai hard rockia. 1980-luvulla Jussila ehti kaivertaa noin 2 000 vinyyli-LP:tä ennen vinyylilevyjen tuotannon lopettamista Finnvox-studioilla.
Mika Jussilan ura Finnvoxin masteroijana alkoi lokakuun 29. päivä 1984. Ensimmäiset kahdeksan vuotta Jussila masteroi vinyylilevyjä ja päätoimiseksi CD-masteroijaksi hän siirtyi 1993 masteroituaan CD:itä vinyylilevyjen rinnalla jo muutamana aikaisempana vuonna. Huippuvuosina 2000-luvun taitteessa Jussila teki noin 250 albumimasterointia vuodessa, mutta luku on laskenut noin 90 albumin vuositahtiin. Jussilan asiakkaista yli puolet on ulkomaalaisia.
Masteroinnin ohessa Jussila on toiminut myös juniorivalmentajana salibandyseura Espoon Oilersissa.  Nykyään hän toimii myös ammattivalokuvaajana ja on erikoistunut rockyhtyeiden livekuvauksiin. Jussilan kuvia on julkaistu lehdissä, kirjoissa ja levynkansissa.
Aiheesta muualla

Mika Jussilan kotisivu.
Mys-Kamennyi

Mys-Kamennyi tai Mys Kamennyi (ven. Мыс Каменный) on kylä, samannimisen maalaiskunnan keskus sekä öljyteollisuuden satamapaikka Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan Jamalin niemimaalla sijaitsevassa Jamalin kunnallispiirissä  Luoteis-Siperiassa, Obinlahden länsirannalla.
Näkymä Mys-Kamennyin kylästä (2016).
Näkymä kylän läheltä: Petrokemian teollisuuden rakenteita. Obinlahdella kylän edustalla ilmeisesti hinaaja ja pienehkö tankkialus.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Мыс Каменный (село)
Mih’ail Mjasnikovitš

| Mih’ail Mjasnikovitš Міхаіл Мясніковіч Mihail Mjasnikovitš Михаил Мясникович |
| --- | --- |

Valko-Venäjän pääministeri
 28. joulukuuta 2010 – 27. joulukuuta 2014  
Presidentti:  Aljaksandr Lukašenka
Varapääministeri:  Uladzimir Sjamaška
Edeltäjä:  Sjarhei Sidorski
Seuraaja:  Andrei Kabjakou
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1950 (ikä 74) Njasviž, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto (nykyään Minskin alue, Valko-Venäjä)
Tiedot
Puolue:  itsenäinen
Mihail Uladzimiravitš Mjasnikovitš (valkoven. Міхаі́л Уладзі́міравіч Мясніко́віч, Mih’ail Uladzimiravitš Mjasnikovitš; ven. Михаи́л Влади́мирович Мяснико́вич, Mihail Vladimirovitš Mjasnikovitš, s. 6. toukokuuta 1950 Minskin alueen Njasvižin piirissä  Valko-Venäjän SNT:ssa Neuvostoliitossa) on Valko-Venäjän pääministeri. Presidentti Aljaksandr Lukašenka nimitti taloustieteen tohtori Mihail Mjasnikovitšin pääministeriksi tiistaina joulukuun 28. päivänä 2010. Samalla nimitettiin varapääministeri ja uusittiin keskeisten valtioelinten johtoa.
Edellisen pääministerin Sjarhei Sidorskin johtama Valko-Venäjän hallitus oli eronnut joulukuun 27. päivänä, runsas viikko joulukuun 19. päivän 2010 presidentinvaalien jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuka kukin on (Valko-Venäjällä) -verkkosivusto Mjasnikovitšista (Arkistoitu – Internet Archive) (who.bdg.by) (venäjäksi)
Valko-Venäjän Tiedeakatemian sivusto Mjasnikovitšista (englanniksi)
Mika Jämiä

Mika Jämiä (s. 1958/1959) on suomalainen toimittaja ja kansalaisaktivisti. Hän on toiminut pitkään S/v Estelle -purjelaivan kapteenina.
Elämä

Porista kotoisin oleva Jämiä on opiskellut tiedotusoppia Tampereen yliopistossa. Hän työskenteli toimittajana vuoteen 1987 saakka ja lähti sen jälkeen mukaan Uusi Tuuli ry:n Estelle-projektiin. Jämiä on ollut mukana myös Greenpeacen toiminnassa. 1980-luvun lopulta hänet muistetaan tempauksesta, jossa Jämiä roikkui Tukholmaan laivastovierailulle matkalla olleen amerikkalaisen taistelulaivan USS Iowan ankkuriketjussa.
Jämiä toimi S/v Estellen kapteenina lokakuussa 2012 Gazan kaistalle suuntautuneella avustuspurjehduksella ja joutui Israelin viranomaisten pidättämäksi.
Mutaharakat

| Mutaharakat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Mutaharakat Grallina  Vieillot, 1816
Katso myös
   Mutaharakat Wikispeciesissä   Mutaharakat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mutaharakat (Grallina) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmassa luokituksessa se oli sijoitettu omaan heimoonsa, mutaharakat Grallinidae.
Mutaharakat elävät Australiassa, Indonesiassa ja Uusi-Guineassa. Mutaharakka on yleinen Australiassa ja elää kylissä ja kaupungeissa ihmisen seuralaisena.
Mutaharakkalajit

Mutaharakka Grallina cyanoleuca
Koskiharakka Grallina bruijni
Kuinka Aku Ankkaa luetaan

| Kuinka Aku Ankkaa luetaan – imperialistinen ideologia Disneyn sarjakuvissa> Para leer al Pato Donald |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ariel Dorfman   Armand Mattelart
Kieli:  espanja
Julkaistu:  1972
Suomennos
Suomentaja:  Markku Koski
Kansitaiteilija:  Timo Aarniala
Kustantaja:  Love Kirjat
Julkaistu:  1980
Sivumäärä:  127
ISBN:  951-835-022-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kuinka Aku Ankkaa luetaan (esp. Para leer al Pato Donald) on vuonna 1972 ilmestynyt chileläisen kirjailijan Ariel Dorfmanin ja belgialaisen sosiologin Armand Mattelartin teos. Se julkaistiin suomennettuna vuonna 1980 ja on lisäksi käännetty ainakin 13 muulle kielelle.
Kirjassa analysoidaan Yhdysvalloissa 1940–1960-luvuilla piirrettyjen Aku Ankka -sarjakuvien edustamaa maailmankuvaa marxilaisesta ja latinalaisamerikkalaisesta näkökulmasta. Tekijöiden mukaan Kuinka Aku Ankkaa luetaan on vastaisku kapitalistiselle kulttuuri-imperialismille ja sen tarkoituksena on kuvata, kuinka amerikkalainen populaarikulttuuri tukee imperialismin ja kapitalismin arvoja.
Dorfman ja Mattelart eivät erottele eri käsikirjoittajien ja piirtäjien tarinoita toisistaan, vaan Kuinka Aku Ankkaa luetaan keskittyy lähinnä Walt Disneyn persoonaan. Suurin osa teoksen aineistosta lienee kuitenkin koostunut Carl Barksin sarjakuvista.
Tausta

Kuinka Aku Ankkaa luetaan kirjoitettiin vuonna 1970 Chilessä tapahtuneen sosialistisen presidentin Salvador Allenden valtaannousun jälkeen. Sen kirjoittajista Ariel Dorfman toimi vuosina 1970–1973 Allenden neuvonantajana kulttuuriasioissa. Armand Mattelart puolestaan oli muuttanut maahan vuonna 1962 ja työskenteli tutkijana Chilen katolisessa yliopistossa.
Teoksen syntyyn vaikutti yhdysvaltalaisen viihdeteollisuuden hallitseva asema Chilen markkinoilla. Yli 80 prosenttia kaikista maassa esitetyistä elokuvista oli amerikkalaisia ja The Walt Disney Company vastasi suurimmasta osasta maassa julkaistuista lapsille suunnatuista sarjakuvista. Myös Chilen merkittävimmät sanomalehdet olivat yhdysvaltalaisomistuksessa.
Kirjasta tuli nopeasti erittäin suosittu Etelä-Amerikassa. Vuonna 1973 tapahtuneen sotilasvallankaappauksen jälkeen se kuitenkin kiellettiin Chilessä ja suurin osa myynnissä olleista kirjoista tuhottiin. Dorfman ja Mattelart puolestaan joutuivat pakenemaan maasta. Dorfmanin mukaan hän ja Mattelart saivat kirjan vuoksi tappouhkauksia ja heidän kimppuunsa hyökkäiltiin, sotilaat polttivat teoksen kappaleita televisioidussa kirjaroviossa ja Chilen laivasto takavarikoi kolmannen painoksen 5 000 myymätöntä kappaletta ja upotti ne mereen Valparaíson edustalle. Teos julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1975, mutta vedettiin pian pois myynnistä Disney-yhtiöiden uhattua oikeudenkäynnillä.
Dorfmanin ja Mattelartin analyysi

Teoksessa pohditaan muun muassa hahmojen outoja perhesuhteita sekä perinteisen työväenluokan asemaa. Isät ja äidit sekä tavalliset perusperheet puuttuvat lähes kokonaan ja heidän tilallaan on setiä ja tätejä sekä veljenpoikia ja serkkuja. Tämän taustalla Dorfman ja Mattelart katsovat olevan lapsilukijoilta peitetyn seksuaalisuuden. Myös naisen asema on alistettu ja kaikki perinteisestä naisen roolista poikkeava on kiellettyä. Kirjan tekijöiden mukaan lähes kaikki Ankkalinnan asukkaat toimivat palveluammateissa teollisen tuotannon sijaan ja varsinaisen työn on niissä korvannut seikkailu. Yksi Dorfmanin ja Mattelarin kritiikin kohteista onkin juuri se, ettei Ankkalinnassa milloinkaan tuoteta mitään, vaan pelkästään kulutetaan.
Dorfmanin ja Mattelartin analyysin mukaan tyypillinen vanhoissa amerikkalaisissa Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä tarina sijoittuu kehitysmaihin, joista Roope-setä etsii muinaista aarretta. Sen omistusoikeus ei kuitenkaan ole paikallisilla alkuasukkailla vaan Roopella, ja näin kehitysmaiden riisto esitetään ”laillisena ja hyväksyttävänä toimintana”. Dorfmanin ja Mattelartin mukaan tarinat opettivat kolmannen maailman lapsille, kuinka heidän kotimaissaan vallitseva asiaintila oli oikea. Kirjan mukaan Disneyn tuotannon tarkoituksena oli toimia amerikkalaisen imperialismin levittäjänä.
Dorfmanin ja Mattelartin tutkimista tarinoista yli 50 prosenttia käsitteli ankkojen kohtaamisia vieraiden kulttuurien ja erirotuisten hahmojen kanssa. Nämä oli heidän mukaansa kuvattu yleensä primitiivisinä villeinä, kun taas ankat edustivat hallitsemissaan siirtomaissa vierailevia kolonialisteja.
Teoksen kritiikki

Barksin sarjakuvia tutkinut Thomas Andrae pitää Dorfmanin ja Mattelartin lähestymistapaa vääränä. Andraen mukaan heidän oletuksensa, että Disney-yhtiöt olisi tarkkaan kontrolloinut kaikkien piirtäjiensä tuotantoa, ei pidä paikkaansa, vaan sarjakuvien tekijöillä oli todellisuudessa hyvinkin vapaat kädet, toisin kuin Disneyn animaatioiden piirtäjillä. Andraen mukaan Barks ei myöskään edes tiennyt vielä 1950-luvulla, että hänen sarjakuviaan luetaan Yhdysvaltojen ulkopuolella. Perinteisten työläisammattien puuttumisen Andrae selittää johtuneen siitä, että sodanjälkeisessä Yhdysvalloissa valtaosa työväestöstä oli palvelualoilla, toisin kuin alikehittyneessä Chilessä, jonka näkökulmasta Dorfman ja Mattelart tekivät analyysinsä. Andrae sanoo myös, että Barksin sarjakuvista löytyy yhteiskuntakritiikkiä ja jopa antikapitalistisia ja anti-imperialistisia viittauksia.
Myös suomalaisen tutkijan Katja Kontturin mukaan Disneyn sarjakuvia julkaissut Western Company sai toimia melko vapaasti, koska sarjakuvia yhtiönsä sivutuotteena pitänyt Walt Disney ei ollut suuremmin kiinnostunut niistä. Kontturi pitää todennäköisenä, etteivät Dorfman ja Mattelart edes tienneet Barksin olemassaolosta vaan olettivat Walt Disneyn olevan henkilökohtaisesti vastuussa sarjakuvien sisällöstä. Dorfman ja Mattelart eivät käytä lähdeviitteitä eivätkä yleensä mainitse nimeltä tutkimiaan tarinoita tai analysoi niiden sisältöä, vaan esittävät pelkästään oman tulkintansa. Alkutekstien sijaan he käyttävät Chilessä julkaistuja käännöksiä. Kontturin mukaan Kuinka Aku Ankkaa luetaan sisältää mielenkiintoisia tulkintoja, mutta puutteellisen metodologian ja lähdekäytännön vuoksi sitä ei voi pitää vakavasti otettavana tieteellisenä tutkimuksena. Lisäksi monet argumentit ovat henkilökohtaisia hyökkäyksiä Walt Disneyä kohtaan.
Suomennos

Kuinka Aku Ankkaa luetaan ilmestyi suomeksi vuonna 1980 Love Kirjojen kustantamana. Sen oli suomentanut teoksen englanninkielisestä käännöksestä kirjailija Markku Koski. Suomenkielisessä laitoksessa on myös professori Tapio Variksen esipuhe sekä Eija Pokkisen käännös ranskankielisen laitoksen alkusanoista, jotka on kirjoittanut Armand Mattelartin puoliso Michèle Mattelart. Kansikuvan teki Timo Aarniala.
Kirjallisuutta

Ronkainen, Timo: Näin luen Kuinka Aku Ankkaa luetaan -kirjaa.  Turku:  Zum Teufel, 2019.  ISBN 978-952-5754-87-2.
Mika Laaksonen

Mika Laaksonen, jääkiekkoilija
Mika Laaksonen, moukarinheittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mika Laaksonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mustanmeren hauta

| Mustanmeren hauta> The Odessa Sea |
| --- | --- |
 Kansikuvassa kone tekee pakkolaskun mereen.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Clive Cussler
Kieli:  Englanti
Genre:  Jännitysromaani
Kustantaja:  Random House
Julkaistu:  15. marraskuuta 2016
Sivumäärä:  742
Suomennos
Suomentaja:  Irmeli Ruuska
Kustantaja:  WSOY
Sivumäärä:  455
ISBN:  9789510428962

Edeltävä:  Havannan myrsky
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Mustanmeren hauta (The Odessa sea, 2018) on Clive Cusslerin jännitysromaani. Kirjan suomensi Irmeli Ruuska vuonna 2018.
Juoni

Tarina alkaa ensimmäisen maailmansodan loppusuoralla Bosporin salmessa, jossa venäläinen hävittäjä taistelee turkkilaisia vastaan lopulta tuhoutuen. Siitä hypätään 1950-luvulle kun neuvostoliittolainen Tupolev Tu-4 pommittaja ydinase kyydissään tuhoutuu myrskyssä Mustallamerellä. Tarinan roistot löytävät koneen hylyn ja nostavat ydinaseen joka onkin kunnostuskelpoinen.
Pitt ja Giordino ovat menossa tutkimusaluksella etsimään kadonnutta Ottomaanien laivaston purjesotalaivaa kun he saavat  hätäkutsun; he tulevat eräälle rahtilaivalle josta korjaavat talteen yhden pahasti loukkaantuneen miehen; kaikki muut ovat kuolleita ja yllättävä räjähdys upottaa haaksirikkoisen. Huomiota herättää voimakas rikkivedyn haju haaksirikkopaikalla.
Pittin maissa ollessa hänen ryhmänsä tukialus kaapataan ja miehistö vangitaan; alusta aiotaan käyttää hinaamaan ammusproomu Sevastopolin ulkopuolelle, missä se olisi räjäytetty rikkivetykeskittymässä jolloin purkautuva myrkkykaasu olisi peittänyt koko kaupungin; Pitt onnistuu pääsemään kauko-ohjaukseen kytketylle alukselle helikopterilla ja estää joukkotuhon; venäläinen sotalaiva räjäyttää ammusproomun vielä pinnalla, ja siitä seuraa vain raju pintaräjähdys, mutta onnen kautta sen voima ei ylety rikkivetykeskittymään.
Tästä alkaa seikkailu pitkin maailmaa ja se huipentuu Baltimoren sataman suulla, jossa Pitt onnistuu estämään viime hetkellä kadonneesta pommikoneesta nostetun ydinaseen räjähdyksen rikkivetykeskittymässä, mistä olisi seurannut valtava joukkotuho.
Lopuksi hanketta käynnissä pitänyt hollantilainen liikemies onnistuu mutkikkaan juonen avulla surmaamaan Venäjän presidentin jonka käskystä oli ammuttu alas matkustajakone, jossa liikemiehen perhe oli, ja liikemies itsekin kuolee ilmasta-pintaan-ohjuksen räjähtäessä; hän puristaa kuollessaan kädessään sulanutta jäännettä kasterististä, joka oli hänen vaimonsa kaulassa tämän kuollessa.
Tarinalle antaa maustetta hitaasti kehittyvä mutta kirjan päättäviin häihin huipentuva romanssi bulgarialaisen poliisin ja Europolin etsivä Ana Belovan välillä.
Mika Jussila (jääpalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Mika Jussila
Syntymäaika: 22. maaliskuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Tornio,  Suomi
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 175 cm
Paino: 72 kg
Seura
Seura:  HT Bandy, Haaparanta
Junioriseurat
: LRK, Tornio
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2008 |  ToPV, Tornio | – | (0) |
| 2008–2011 |  HT Bandy, Haaparanta | – | (0) |
| 2011–2012 |  Kalix Bandy | – | (0) |
| 2012– |  HT Bandy, Haaparanta | – | (0) |
Maajoukkue
| 2007–2012 |  Suomi | 19 | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27.11.2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27.11.2013.
Mika Jussila (s. 22. maaliskuuta 1982) on suomalainen jääpalloilija, joka pelaa kaudella 2013–2014 haaparantalais-torniolaisen HT Bandyn riveissä - pelipaikkana puolustus.
Mika Jussila aloitti juniorina torniolaisessa LRK eli Länsi-Rajan Konkarit-joukkueessa. Jussila jatkoi uraansa kotipaikkakuntansa Tornion ToPV:n edustusjoukkueessa kaudella 2000–2001. Hän oli ToPV:n kokoonpanossa seuran saavuttaessa kaikkiaan viisi Bandyliigan mestaruutta ja kolme hopeaa eli seuran huippuvuosien ajan.
Jussila siirtyi haaparantalais-torniolaisen yhteistyöseuran HT Bandy syntymisen myötä pelaamaan sen riveihin – ensin Ruotsin Allsvenskanissa ja sitten kaksi kautta Elitseriensissä. HT Bandyn pudotessa Elitserienistä keväällä 2011 Jussila siirtyi naapurikaupunkiin Kalix Bandyyn, jossa hän palasi kauden. Sen jälkeen hän palasi jälleen Allsvenskanissa pelanneeseen HT Bandyyn.,
Suomen jääpallomaajoukkueessa Mika Jussila on pelannut 19 A-maaottelua. Ensimmäisen kerran hän pelasi A-maajoukkueessa kaudella 2007–2008. Urallaan Jussila on pelannut vuoden 2013 loppuun mennessä 19 A-maaottelua ja kahdet MM-kisat eli 2011 ja 2012.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
5 Suomen mestaruutta vuosina 2002, 2004, 2005, 2006 ja 2007 ToPV:n riveissä,
3 Suomen mestaruushopeaa: 2001, 2003 ja 2008 ToPV:n riveissä.
Maajoukkueessa
1 maailmanmestaruushopea vuonna 2011.
Munchkin (koira)

| Munchkin> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Muita nimityksiä:  Toy Munchkin
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  vähintään 900 g
Säkäkorkeus:  vähintään 10 cm
Väritys:  mikä tahansa
Munchkin (Toy Munchkin) on yhdysvaltalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n eikä American Kennel Club:n hyväksyntää.
Ulkonäkö

Karvapeite on yleensä muotoiltu "leijonaleikkaukseksi", mutta osa omistajista antaa mielellään tuuhean ja tiheän karvan olla sellaisenaan. Kaikki värit sallitaan. Minimisäkäkorkeus on vain 10 cm ja minimipaino 900 g (tavallisesti 1,5–2,3 kg). Munchkiniä pidetäänkin maailman pienimpänä edelleen elossa olevana rotuna.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on älykäs, valpas ja miellyttämishaluinen. Toisin kuin tietyt muut kääpiökoirat, se ei ole haukkuherkkä eikä hyperaktiivinen. Kokonsa vuoksi sitä suositellaan kaupunkiasuntoon, ja sen sanotaan oppivan käyttämään kissan hiekkalaatikkoa.
Alkuperä

Rodun harrastajat väittävät sen olevan muinaista alkuperää ja omaavan useamman vuosisadan verran historiaa – alkuperäisen muodon sanotaan olleen kookkaampi, yleensä valkoinen koira joka jalostettiin sittemmin pienemmäksi – mutta tästä ei ole todisteita. Se on sitä vastoin todennäköisesti kehitetty nykyisiä kääpiökoiramarkkinoita varten, joko yksin omaan pienikokoisista pomeranianeista tai pomeranianin ja chihuahuan välisestä risteytyksestä. 1900-luvun lopulla populaatio oli alle 100 yksilöä.
Yhdysvalloissa munchkin on herättänyt paljon huomiota, mutta tietyiltä tahoilta myös kritiikkiä. Se on esiintynyt mm. television keskusteluohjelmissa. Pennuista on pyydetty usein jopa 4000 dollarin hintaa.
Mygalomorphae

| Mygalomorphae |
| --- | --- |
 Hadronyche modesta
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Leukakoukulliset Chelicerata
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Lahko::  Hämähäkit Araneae
Alalahko::  Aitohämähäkit Opisthothelae
Osalahko::  Oikoleukahämähäkit Mygalomorphae  Pocock, 1892
Heimot
 Actinopodidae  Antrodiaetidae  Atypidae – putkihämähäkit  Barychelidae  Ctenizidae – kaivajahämähäkit  Cyrtaucheniidae  Dipluridae – tunneliverkkohämähäkit  Hexathelidae  Idiopidae  Mecicobothriidae  Microstigmatidae  Migidae  Nemesiidae  Paratropididae  Theraphosidae – lintuhämähäkit 
Katso myös
   Mygalomorphae Wikispeciesissä   Mygalomorphae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oikoleukahämähäkit (Mygalomorphae, Orthognatha) on yksi hämähäkkien kolmesta osalahkosta. Siihen kuuluu vajaa 2600 lajia viidessätoista eri heimossa. Ryhmä esiintyy fossiiliaineistossa varhaiselta triaskaudelta lähtien.
Oikoleukahämähäkkien keskeisenä määrittävänä piirteenä pidetään myrkkyleukojen, kelikerien, toimintatapaa. Näillä hämähäkeillä kelikerit toimivat kirveen tapaan ja hämähäkin purressa leukapiikit (”myrkkyhampaat”) iskevät ylhäältä alas. Oikoleukahämähäkeillä leukapiikit suuntautuvatkin suoraan taaksepäin. Myrkkyrauhaset sijaitsevat kokonaisuudessaan kelikerin sisällä eivätkä jatku eturuumiin puolelle.
Useimmat lajit elävät hyvin piilottelevaa elämää. Saalistus tapahtuu lähes aina väijymällä maahan kaivetussa kolossa, jonka sisäänkäynti on useimmiten naamioitu jollakin tavoin. Useilla lajeilla naaraat viettävätkin koko elämänsä tekemässään onkalossa, ellei jokin pakota sitä muuttamaan. Koiraat liikkuvat etsimässä parittelukumppania. Hämähäkkien näkö ei ole erityisen hyvä ja eläin havaitsee saaliin yleensä sen kävellessä seittirihmoihin, joita hämähäkki on virittänyt piilopaikan ympäristöön. Yksittäisten lajien kokoerot ovat valtavia. Osalahkoon kuuluu niin suurin nykyisin elävä hämähäkkilaji, goljattarantula (Theraphosa blondi), kuin muutaman millimetrin pituisia lajeja kuten Micromygale diblemma. Myös erittäin myrkyllinen, Australiassa elävä Atrax robustus kuuluu oikoleukaisten osalahkoon, mutta sen heimo- ja sukutason luokittelu on toistaiseksi varsin epäselvä. Toisin kuin kehittyneemmät hämähäkit, joiden elinikä on tavallisesti vuoden-parin luokkaa, mygalomorfit kasvavat hitaasti ja saattavat elää jopa 25 vuotta.
Lehtikeuhkoja on kaksi paria, mutta ilmaputkistoa ei ole lainkaan. Kehruurauhasia on yhdestä kahteen paria ja ne muodostuvat kolmesta jaokkeesta. Seittiä käytetään lähinnä pesäkolon vuoraamiseen sekä munakoteloiden kokoamiseen.
Suomessa ryhmän hämähäkkejä ei esiinny ja koko Euroopassakin vain vähän. Meitä lähinnä esiintyy Etelä-Ruotsiin asti verhoilijahämähäkki Atypus affinis.
Aiheesta muualla

BugGuide.net (englanniksi)
Systematic and Biological Account of New Zealand Mygalomorphae (Arachnida) (englanniksi)
Musanga

| Musanga |
| --- | --- |
 Musanga.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Nokkoskasvit
Suku::  Musanga  C.Sm. ex R.Br.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Musanga on nokkoskasveihin kuuluva muurahaispuiden lähisukuinen kasvisuku, jossa on kaksi lajia. Ne ovat pönkkäjuurisia puita, joita kasvaa trooppisessa Länsi- ja Keski-Afrikassa päiväntasaajan lähellä.
Lajit

Suvun lajit ovat: sateenvarjopuu (Musanga cecropioides) ja Musanga leo-errerae.
Sateenvarjopuu on nopeakasvuinen, sateenvarjolatvuksinen, noin 18 metriä korkeaksi kasvava puu.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Musanga
Mygdonía

| Mygdonía Μυγδονία |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Mygdonía
 Koordinaatit: 40°46′N, 22°57′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Oraiókastro
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  071403
Väkiluku (2011):  10 491
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mygdonía (kreik. Μυγδονία; myös Migdonía; virallisesti Δημοτική Ενότητα Μυγδονίας, Dimotikí Enótita Mygdonías) on yksi Oraiókastron kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 10 491 (vuonna 2011).
Mygdonían kunnallisyksikkö käsittää Oraiókastron kunnan itäosan Thessalonikin metropolialueen pohjoisosassa. Se on nimetty seudulla sijainneen antiikin aikaisen Mygdonian alueen mukaan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Drymóksen kaupunki. Mygdonía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Oraiókastron kuntaan yhdessä Kallithéan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.