stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anatolianvinttikoira
Alkuperä

Mario Cantonin mukaan anatolianvinttikoira on alun perin tšerkessiansusikoiran paikallismuunnos, mutta turkkilaisten lähteiden mukaan se polveutuu kirgisianvinttikoirasta, joka kulkeutui Anatoliaan turkkilaisten suuren maahanmuuton myötä. Turkkilaisten tutkijoiden mukaan sen alkuperäisiä esiintymisalueita ovat Konyan maakunta ja Şanlıurfan maakunta, minkä lisäksi sitä esiintyy pienemmissä määrin Ankaran maakunnassa, Iğdırin maakunnassa, İstanbulin maakunnassa, Karamanin maakunnassa ja Karsin maakunnassa.
Veturimiehet heiluttaa

| Veturimiehet heiluttaa> Lokföraren som vinkade   Goodbye Trainmen |
| --- | --- |
 Kari Paljakan ja Sari Poijärven suunnittelema elokuvan juliste vuodelta 1992.
Ohjaaja:  Kari Paljakka
Käsikirjoittaja:  Juha Lehtovuori
Tuottaja:  Klaus Heydemann
Säveltäjä:  Jay Havanna
Kuvaaja:  Timo Heinänen
Leikkaaja:  Alvaro Pardo
Lavastaja:  Risto Karhula
Erikoistehosteet:  Tuomas Salminen (veritehosteet)
Pääosat:  Santeri Kinnunen   Samuli Edelmann   Liisa Mustonen   Joona Lindberg
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filmitakomo Oy   Villealfa Filmproductions Oy   Panfilm
Ensi-ilta:   4. syyskuuta 1992    26. maaliskuuta 1993
Kesto:  86 min (DVD-versio: 82 min)
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  4 560 538 mk
Katsojat:  62 620
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Veturimiehet heiluttaa on 4. syyskuuta 1992 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva. Elokuva kuvattiin suurimmaksi osaksi Porissa, mutta sitä kuvattiin myös Helsingissä, Espoossa, Lappeenrannassa ja Sipoossa elo–marraskuussa 1991 ja tammikuussa 1992. Veturimiehet heiluttaa sai ensi-iltansa Ruotsissa 26. maaliskuuta 1993.
Elokuva oli Kari Paljakan ensimmäinen kokoillan elokuva. Se pohjautuu Juha Lehtovuoren käsikirjoitukseen, joka voitti vuonna 1990 Suomen elokuvasäätiön käsikirjoituskilpailun, 100 000 markan suuruisen "Käsikirjoitus-Finlandian". Elokuva julkaistiin Finnkinon toimesta VHS-kasetille ja VLMedia Oy julkaisi elokuvan DVD:lle 4K-digitoituna KAVI:n toimesta vuonna 2016.
Elokuva kertoo kaveruksista, joista toinen lähtee opiskelemaan Helsingin yliopistoon, ja toinen jää Poriin löytämättä oikein elämälleen suuntaa. Lopulta vanha ystävyys huipentuu kolmiodraamaan yhteisen ihastuksen takia. Tosielämän opiskelukaverit, Teatterikorkeakoulusta juuri valmistuneet Santeri Kinnunen ja Samuli Edelmann saivat elokuvasta hyvän alun uralleen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Santeri Kinnunen  | … |  Harri Lahtisalmi, ”Hapa”   |
|  Samuli Edelmann  | … |  Heikki Aulis Virtanen, ”Vähy”   |
|  Liisa Mustonen  | … |  Sari   |
|  Joona Lindberg  | … |  Hapa 14-vuotiaana   |
|  Toni Limnell  | … |  Vähy 14-vuotiaana   |
|  Mikko Huida  | … |  Hapa 7-vuotiaana   |
|  Jarno Rajala  | … |  Vähy 7-vuotiaana   |
|  Kalle Chydenius  | … |  Lundell Sr.   |
|  Jussi Chydenius  | … |  Lundell Jr.   |
|  Niko Saarela  | … |  Tiki   |
|  Esko Nikkari  | … |  Kauno Saario, veturinkuljettaja   |
|  Seppo Maaniittu  | … |  Hapan isä   |
|  Sirpa Lumikko  | … |  Hapan äiti    |
|  Miika Korkiakoski  | … |  Kapa, Vähyn veli   |
|  Anja Päivärinta  | … |  Hapan täti   |
|  Ahti Nissinen  | … |  konstaapeli Anttila   |
|  Juha Nuutinen  | … |  Simo Andersson, mielisairaalan potilas   |
|  Tarmo Ruubel  | … |  poika yliopistolla   |
|  Nina Jääskeläinen  | … |  tyttö yliopistolla   |
|  Mari Rantasila  | … |  Hapan vaimo   |
|  Jouko Joensuu  | … |  Kortelaisen kaksospoika   |
|  Jarkko Joensuu  | … |  Kortelaisen kaksospoika   |
|  Juha Puumalainen  | … |  Piki   |
|  Jani Uutela  | … |  Lundell Sr. 14-vuotiaana   |
|  Esa Elonen  | … |  Lundell Jr. 14-vuotiaana   |
|  Kristian Mäkinen  | … |  Tiki 14-vuotiaana   |
|  Veli Nuorsaari  | … |  Piki 14-vuotiaana   |
|  Suvi Virta  | … |  C-luokan tyttö   |
|  Timo Nissi  | … |  yläasteen rehtori   |
|  Titta Antti-Poika  | … |  yläasteen opettaja   |
|  Angelika Meusel  | … |  tyttö ravintola Kuopassa   |
|  Teuvo Lehtinen  | … |  tyttö ravintola Kuopassa   |
|  Jaana Saarinen  | … |  tarjoilija   |
|  Irma Taivainen  | … |  nainen kadulla / nainen ostoskeskuksen rullaportaissa   |
|  Outi Mäki  | … |  katulaulaja   |
|  Keijo Suominen  | … |  häirikkö kadulla   |
|  Markku Leino  | … |  baarimikko   |
|  Klaus Eckhardt  | … |  taksikuski   |
|  Pekka Takala  | … |  poliisi   |
|  Mikko Törmänen  | … |  ostoskeskuksen vahtimestari   |
|  Mika Lundgren  | … |  katumuusikko   |
|  Kirsi Leppäpohja  | … |  kaunis tyttö autossa   |
|  Eero Laakkonen  | … |  Heikki Aulis Lahtisalmi, Hapan poika   |
|  Kari Laakkonen  | … |  grillimyyjä   |
|  Antti Leino  | … |  Pikin jengiläinen   |
|  Eija Kare  | … |  kuuluttajan ääni junassa (kreditoimaton)   |
|  Marjaana Rantama  | … |  kuuluttajan ääni ostoskeskuksessa (kreditoimaton)   |
|  Kari Paljakka  | … |  matematiikan opettajan ääni (kreditoimaton)   |
|  Lauri Törhönen  | … |  ostoskeskuksen vahtimestarin ääni (jälkiäänitysääni, kreditoimaton)   |
Muut tekijät

Äänitys: Jussi Olkinuora, Jussi Väntänen
Puvustus: Marja Uusitalo
Maskeeraus: Kaija Ilomäki
Kampaukset: Kaija Ilomäki, Eija Kuokkanen
Tuotantopäällikkö: Raili Salmi
Apulaisohjaaja: Pauli Pentti
Kamera-assistentti: Antti Härkönen
Valaisijat: Olli Varja, Juha Puumalainen, Risto Laasonen, Mikko Mattila
Stillkuvaaja: Sari Poijärvi
Kuvaussihteerit: Elina Kivihalme, Erja Dammert
Äänittäjän assistentti: Antti Ortamo
Äänileikkaus: Olli Pärnänen
Miksaus: Tom Forsström (SES:n elokuvaäänittämö), Jussi Olkinuora, Olli Pärnänen
Rekvisitööri: Heikki Ukkonen
Pääjärjestäjä: Ravil Salah
Järjestäjä: Kari Laine
Tuotantoassistentti: Kimmo Taavila
Pukuassistentti: Irma Taivainen
Catering: Erkki Lahti, Kari Pulkkinen, Fornitore Oy
Tuotantosihteerit: Susanna Huuhka, Haije Alanoja
Kirjanpitäjä: Sinikka Telaranta
Konsultoiva dramaturgi: Esko Salervo
Murreohjaaja: Mika Niemi
Julkisuus: Erkki Astala
Trikki- ja tekstikuvaus: Antti Lahtinen
Musiikin miksaus: Jay Havanna, Olli Pärnänen
Värimäärittely: Peter Retzlaff
Negatiivileikkaus: Pia Svedlund
Kalusto: Filmfotograferna Oy, Villealfa Filmproductions Oy, Joson Ab
Muusikko: Jay Havanna (syntetisaattorit, samplerit
Lavasterakentaja: Jukka Anttonen
Arvioita

Helsingin Sanomien kriitikko Mikael Fränti kirjoitti elokuvan olevan juuri sellainen, jota Suomessa oli vuosia odotettu: ”Veturimiehet heiluttaa liikuttaa, koskettaa, repäisee itkemään, jos katsoja pystyy kerrankin luopumaan kyynisestä ja vähättelevästä asenteestaan. Sitä ei kannata mennä kokemaan viileän älyllisin asein, sillä se kulkee tunteita hellien tässä ajassa, välittää nuoruuden kieltä, puhuu aidosti ja todesti. Se on luonteva mutta rikas katsoa.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä sanoi elokuvan tyylikkään toteutuksen ja luontevan kerronnan paikkaavan juonen ja henkilöhahmojen ohuutta. Häneltä Veturimiehet heiluttaa sai neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
TV-esitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 3.10.1994 | TV1 | 704 000 |
| 5.6.2000 | TV1 | 373 000 |
| 28.3.2002 | TV1 | 105 000 |
I Love You, Man

| I Love You, Man |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Hamburg
Käsikirjoittaja:   Donald De Line  John Hamburg 
Tuottaja:   John Hamburg  Larry Levin 
Säveltäjä:  Theodore Shapiro
Kuvaaja:  Lawrence Sher
Leikkaaja:  William Kerr
Pääosat:   Paul Rudd  Jason Segel  Rashida Jones  Andy Samberg  J. K. Simmons  Jane Curtin  Jon Favreau  Jaime Pressly 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   DreamWorks Pictures  De Line Pictures  Bernard Gayle Productions  The Montecito Picture Company 
Levittäjä:  DreamWorks UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:  20. maaliskuuta 2009
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  40 000 000 dollaria
Tuotto:  91 636 986 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
I Love You, Man on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut John Hamburg. Elokuvan pääosissa esiintyvät Paul Rudd ja Jason Segel.
Juoni

Kiinteistönvälittäjä Peter Klaven on juuri kihlautunut naisystävänsä Zooey Ricen kanssa. Zooey ja hänen ystävänsä Denise ja Hailey ovat hurmioituneita, mutta samalla huolissaan siitä, ettei Peterillä ole miespuolisia ystäviä. Peter salakuuntelee naisten keskustelua ja päättää hankkia itselleen ystävän ja samalla best manin.
Peter pyytää neuvoa miesten kanssa toimimiseen homoseksuaalilta pikkuveljeltään Robbielta. Peter päätyy katselemaan jalkapallo-ottelua Lonnie-nimisen miehen kanssa, mutta tämä on kovaääninen ja päätyy tappelemaan muiden katsojien kanssa. Peter lounastaa Doug-nimisen miehen kanssa, joka on kuitenkin biseksuaali ja luulee olevansa Peterin kanssa treffeillä. Seuraavaksi Peter tapaa yksinäisen Melin, mutta etukäteen näkemästään valokuvasta poiketen tämä onkin vanhus. Peter liittyy mukaan Barryn, Denisen aviomiehen, järjestämään pokeri-iltaan, mutta oluenjuontikilpailun päätteeksi hän oksentaa Barryn päälle.
Peter on epätoivoinen uuden ystävän löytämisessä, kunnes isännöimässään Lou Ferrignon asuntoesittelyssä hän tapaa Sydney Fifen, sijoittajan, joka kertoo saapuneensa paikalle viettelemään naisia ja nauttimaan ilmaisesta ruoasta. Miehet viettävät illan baarissa ja ystävystyvät. Sydney kutsuu Peterin autotalliinsa, ”miesten luolaan”, jossa miehet pitävät hauskaa ja nauttivat molempien palvomasta Rush-rockyhtyeestä.
Peterin ja Zooeyn on tarkoitus viettää yhteinen ilta television ääressä, mutta Sydney kutsuu molemmat Rushin konserttiin. Miehet nauttivat esityksestä, mutta Zooey kokee jäävänsä huomiotta. Sydney tekee Peterin vaikeutuneeksi kysyessään, miksi tämä on menossa naimisiin juuri Zooeyn kanssa. Peterin seurassa Sydney päätyy tappelemaan Lou Ferrignon kanssa ja asettaa Peterin työn osalta hankalaan asemaan. Hän myös pyytää Peteriltä kahdeksan tuhannen dollarin lainaa, jolloin Zooey alkaa epäillä Sydneyn tarkoitusperiä. Peter esittää kihlatulleen kysymyksen siitä, miksi he ovat menossa naimisiin. Zooey vihastuu ja siirtyy asumaan väliaikaisesti Denisen luokse.
Peter huomaa Sydneyn käyttäneen lainarahat naurettaviin mainostauluihin. Peter pitää tekoa epämiellyttävänä ja päättää lopettaa ystävyyssuhteensa Sydneyyn, mikä edesauttaa saamaan välejä kuntoon Zooeyn kanssa. Pian Peter saa kuitenkin huomata, että Sydneyn luomat mainokset edistävät liiketoimintaa, varmistavat Ferrignon talon onnistuneen myynnin ja houkuttelevat uusia asiakkaita. Peter alkaa tuntea pahaa oloa katkaistuaan välit Sydneyyn, mutta ei silti kutsu tätä häihinsä. Peter kokoaa suuren joukon best maneja, joihin kuuluvat isä Oswald, pikkuveli Robbie, Lou Ferrigno, Lonnie, Doug ja Mel. Tästä huolimatta Peter näyttää hieman surulliselta ja vaikuttaa kaipaavan Sydneytä. Zooey päättää kutsua Sydneyn, joka onkin jo matkalla häihin. Juuri ennen vihkivalaa Sydney saapuu paikalle. Mies lupaa palauttaa lainaamansa rahat ja sanoo, että mainostaulut ovat hänen häälahjansa. Sydney liittyy best manien joukkoon.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Paul Rudd  | … |  Peter Klaven   |
|  Jason Segel  | … |  Sydney Fife   |
|  Rashida Jones  | … |  Zooey Rice   |
|  Andy Samberg  | … |  Robbie Klaven   |
|  J. K. Simmons  | … |  Oswald Klaven   |
|  Jane Curtin  | … |  Joyce Klaven   |
|  Jaime Pressly  | … |  Denise McLean   |
|  Jon Favreau  | … |  Barry McLean   |
|  Sarah Burns  | … |  Hailey   |
|  Lou Ferrigno  | … |  oma itsensä   |
|  Rob Huebel  | … |  Tevin Downey   |
|  Aziz Ansari  | … |  Eugene   |
|  Nick Kroll  | … |  Larry   |
|  Mather Zickel  | … |  Gil   |
|  Thomas Lennon  | … |  Doug Evans   |
|  Murray Gershenz  | … |  Mel   |
|  Joe Lo Truglio  | … |  Lonnie   |
Billin ja Tedin uskomaton seikkailu

| Billin ja Tedin uskomaton seikkailu> Bill & Ted’s Excellent Adventure |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stephen Herek
Käsikirjoittaja:  Chris Matheson Ed Solomon
Tuottaja:  Scoot Krooph Michael S. Murphey Joel Soisson
Säveltäjä:  David Newman
Kuvaaja:  Timothy Suhrstedt
Leikkaaja:  Larry Bock Patrick Rand
Koreografi:  Timothy Suhrstedt
Erikoistehosteet:  Larry Bock
Pääosat:  Keanu Reeves Alex Winter George Carlin
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Interscope Communications Nelson Entertainment
Levittäjä:  Orion Pictures (Yhdysvallat) De Laurentiis Entertainment Group (kansainvälinen)
Ensi-ilta:  17. helmikuuta 1989
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  6,5 miljoonaa dollaria
Tuotto:  40,5 miljoonaa dollaria
Seuraaja:  Billin ja Tedin maailma
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Billin ja Tedin uskomaton seikkailu (engl. Bill & Ted’s Excellent Adventure, VHS-videona Suomessa nimellä Bill & Ted – paluu menneisyyteen) on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut Stephen Herekin ohjaama tieteiskomedia. Sen jatko-osaksi tehtiin vuoden 1991 Billin ja Tedin maailma (engl. Bill & Ted’s Bogus Journey).
Juoni

Kaksi älytöntä poikaa Bill ja Ted saavat Rufuksen avulla käsiinsä puhelinkopiksi naamioutuneen aikakoneen. Billin isä aikoo lähettää Billin Alaskaan sotilaskouluun, jos tämä ei saa täysiä pisteitä tulevasta historian esitelmästä. Bill ja Ted päättävät siis lähteä menneisyyteen ja hakea kotiinsa historian merkkihenkilöitä. Elokuvan lopussa Rufus kertoo miksi Bill ja Ted olivat valittuja: jos Bill olisi joutunut Alaskaan, he eivät voisi perustaa bändiään Wyld Stallynsia ja olisi syttynyt 3. maailmansota.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Keanu Reeves  | … |   Theodore "Ted" Logan   |
|  Alex Winter  | … |   Bill S. Preston Esq.   |
|  George Carlin  | … |   Rufus   |
|  Tony Steedman  | … |   Sokrates   |
|  Dan Shor  | … |   Billy the Kid   |
|  Terry Camilleri  | … |   Napoleon   |
Aiheesta muualla

Billin ja Tedin uskomaton seikkailu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Billin ja Tedin uskomaton seikkailu Elonet.
Pyrotheriidae

| Pyrotheriidae |
| --- | --- |
 Pyrotherium romeroi ja ryhmään Notoungulata kuulunut Rhynchippus equinus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  †Pyrotheria
Heimo::  †Pyrotheriidae  Ameghino, 1889
Katso myös
   Pyrotheriidae Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyrotheriidae oli lahkoon Pyrotheria kuulunut heimo. Siihen kuuluneita sukuja olivat Pyrotherium, Gryphodon, Baguatherium, Carolozittelia ja Propyrotherium.
Gerda Qvist

| Gerda Qvist> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Gerda Franziska Qvist
Syntynyt: 14. elokuuta 1883 Helsinki
Kuollut: 5. syyskuuta 1957 (74 vuotta)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kuvanveistäjä
Taiteilija
Ala:  mitalitaide, reliefit
Kuuluisimpia töitä:  Aurinkokello, Hietaranta 1931
Palkinnot
 Pro Finlandia 1953  Kultamitali, mitalitaidenäyttely, Budapest 1937, pronssi Madrid 1951 
Gerda Qvist (14. elokuuta 1883 Helsinki – 5. syyskuuta 1957) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän oli ensimmäisiä suomalaisia naiskuvanveistäjiä ja suomalaisen mitalitaiteen uranuurtaja.
Qvist on suunnitellut Helsingissä Hietarannassa olevan aurinkokellon (1931).
Elämä ja ura

Qvistin vanhemmat olivat Helsingin polyteknillisen opiston johtaja, valtioneuvos Ernst Edvard Qvist ja Anna Franciska Theodora o.s. Snellman. Tytön haaveet pianistinurasta kariutuivat hänen 17-vuotiaana saamaansa vakavaan kuulovammaan.
Qvist opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1902–1903, jossa hänen opettajinaan olivat C. E. Sjöstrand ja Felix Nylund. Hänellä oli kuvataideopettajan pätevyys. Tulevan uran kannalta ratkaisevaa olivat oppivuodet Tukholmassa mitalinkaivertaja, professori Erik Lindbergin opissa. Tällöin hän löysi oman tyylinsä ja erikoistui mitalitaiteeseen. Kotimaisiin yhteisnäyttelyihin hän osallistui vuodesta 1908 alkaen.
Qvist oli 1900-luvun alkupuolella Suomen merkittävimpiä mitalitaiteilijoita Gunnar Finnen ja Wäinö Aaltosen ohella.
Qvist erikoistui mitaleihin vuodesta 1908 alkaen. Vuosina 1917–1950 hän suunnitteli kaikkiaan 150 mitalia, muun muassa Jean Sibeliuksen, Henrik Gabriel Porthanin, Sophie Mannerheimin muistomitalin, mitalin Svenska Litteratursällskapetille sekä Fiskarsin, Nokian, Enso-Gutzeitin teollisuuslaitoksille. Onnistuneina pidetään hänen Jean Sibelius -mitaliaan vuodelta 1923 ja Emil Wikström -mitalia (1920) voimakkaaan plastisuutensa ansiosta. Qvistin mitalit olivat usein valettuja ja symboliikaltaan niukan kiteytettyjä.
Qvistille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1953, ja vuoden 1937 Budapestin mitalitaiteen näyttelyssä hän sai kultamitalin. Mitalitaiteen Madridin-näyttelystä 1951 hän sai pronssia.
Mitaleja

Arvo Ylppö -mitali
Jean Sibelius 1923
Henrik Gabriel Porthan
Sophie Mannerheim
Ruotsalaisen kirjallisuusen seura
Emil Wikström 1920
Fredrika Runeberg
Lähde:
Kuvia teoksista

Fredrika Runeberg -mitali.
Aurinkokello, 1931, Helsinki.
Aurinkokello, 1931, Helsinki.
Edelfeltin muistokivi, 1954, Ruokolahden kirkko.
Ossian Donnerin profiilikuva, Villateollisuuden muistomerkki, Donnerinpuisto Hyvinkää.
Aiheesta muualla

Gerda Qvist Kansallisgallerian kokoelmissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland 
Lähikuva Hietarannan aurikokellon kellosta (1931).
Me olemme viisi ystävää

| Me olemme viisi ystävää |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Jaakko Pyhälä
Käsikirjoittaja:  Jaakko Pyhälä, Outi Nyytäjä
Kuvaaja:  Raimo Hartzell
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio, teatteritoimitus
Ensi-ilta:  31.5.1990
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Me olemme viisi ystävää on Jaakko Pyhälän ohjaama ja yhdessä Outi Nyytäjän kanssa käsikirjoittama komediallinen televisioelokuva vuodelta 1990. Sen pääosaa näyttelee Lasse Karkjärvi.
Juoni

Nuori näyttelijämies on matkalla tätinsä hautajaisiin, mutta junamatkalla häneltä varastetaan kukkalaite, hautajaispuku ja rahat. Pahoinpidelty mies löytää itsensä mystisen kaunottaren luota ja rakastuu tähän. Naisen varsinainen rakastettu istuu tuomiotaan vankilassa, jota johtaa tätivainajan natsimainen leski.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lasse Karkjärvi  | … |  Lasse   |
|  Meri Pakarinen  | … |  Inkeri   |
|  Harri Tirkkonen  | … |  Holger Kurppa   |
|  Markku Peltola  | … |  Pertti   |
|  Eeva-Liisa Haimelin  | … |  Raina   |
Vastaanotto

Elokuva esitettiin Ylen Televisioteatterin Kunnon kino -sarjassa toukokuussa 1990. Helsingin Sanomien Jukka Kajavan mielestä Jaakko Pyhälä ohjaa paremmin elokuvaa kuin sen näyttelijöitä, joiden työ on epätasaista. Kajava näki mustavalkoisessa toteutuksessa yhtymäkohtia Jean-Luc Godardin varhaisiin elokuviin ja kirjoitti, että elokuva on heikoimmillaan rosoinen, parhaimmillaan vauhdikas, salahauska ja groteski. Karmea loppuratkaisu on hänestä kuin toisesta elokuvasta.
Aiheesta muualla

Me olemme viisi ystävää Ritva-tietokannassa
Guillermo Endara

| Guillermo Endara |
| --- | --- |
 Guillermo Endara vuonna 1993.
Panaman presidentti
 1989-1994  
Edeltäjä:  Manuel Noriega (sotilasdiktaattori) Francisco Rodríguez (vt.)
Seuraaja:  Ernesto Pérez Balladares
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1936
Kuollut: 28. syyskuuta 2009
Tiedot
Puolue:  Partido Panameñista
Guillermo David Endara Galimany (12. toukokuuta 1936 Panama City, Panama – 28. syyskuuta 2009 Panama City, Panama) oli panamalainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuosina 1989–1994.
Häntä edelsi tilapäinen presidentti Francisco Rodríguez ja seurasi Ernesto Pérez Balladares.
Endara syntyi Panama Cityssä ja opiskeli lääketiedettä.
Endara oli Panaman merkittävän 1900-luvun siviilijohtaja Arnulfo Ariasin läheinen tukija. Arias kuoli 1988. Endaran tilaisuus koitti 19. joulukuuta 1989, kun 24 000 Yhdysvaltain sotilasta auttoi kukistamaan maan sotilasdiktaattorin, kenraali Manuel Noriegan. Hän voitti vuoden 1989 presidentinvaalit ja hallitsi maata vuoteen 1994 saakka.
Endara osallistui myös vuosien 2004 ja 2009 presidentinvaaleihin, mutta ei voittanut.
Pyreneittenramonda

| Pyreneittenramonda |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Gesneriakasvit Gesneriaceae
Suku::  Ramondat Ramonda
Laji::  myconi
Kaksiosainen nimi
 Ramonda myconi  (L.) Rchb. (1831) 
Katso myös
   Pyreneittenramonda Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyreneittenramonda eli ramonda (Ramonda myconi) on gesneriakasveihin ja ramondoihin kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen, matala, kymmenen senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho. Ikivihreät, tummanvihreät ja hieman kurttuiset kahdeksan senttimetriä pitkät lehdet muodostavat maanmyötäisen lehtiruusukkeen. Sen keskeltä kasvaa kukkavanoja, joissa on muutamia kukkia terttuna. Kukat ovat 2,5 cm leveitä, useimmin syvän sinivioletteja ja keskeltä keltaisia.
Pyreneittenramonda esiintyy luonnonvaraisena Pyreneitten vuoristossa Koillis-Espanjassa, Etelä-Ranskassa ja Andorrassa. Espanjassa se kasvaa myös Valencian ja Katalonian rajalla Els Ports -massiivilla. Pyreneittenramonda kasvaa varjoisissa kallionhalkeamissa. Kasvia viljellään myös perennana kivikkopuutarhoissa.
Trænan kirkko

| Trænan kirkko Træna kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Træna, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1773
Suunnittelija:  Jørgen Coldevin
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trænan kirkko (norj. Træna kirke) on Trænan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1773.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trænan kirkko Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  KulturNav
Etelä-Afrikan Grand Prix 1973

|  Etelä-Afrikan Grand Prix 1973  |
| --- | --- |
 3 osakilpailu 15 osakilpailusta kaudella 1973. 

Päivämäärä:  3. maaliskuuta 1973
Sijainti:  Kyalami, Etelä-Afrikka
Ratatyyppi:  moottorirata
Radan pituus:  4,104 km
Kilpailun pituus:  79 kierrosta, 324,216 km
Sää:  kuuma, kuiva
Paalupaikka
Kuljettaja:   Denny Hulme   (McLaren)
Paaluaika:  1.16,28
Palkintokoroke
Voittaja:   Jackie Stewart   (Tyrrell)
Toinen:   Peter Revson   (McLaren)
Kolmas:   Emerson Fittipaldi   (Lotus)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Emerson Fittipaldi   (Lotus)
Kierrosaika:  1.17,10 (kierroksella 76)
Etelä-Afrikan Grand Prix 1973 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 3. maaliskuuta 1973 Kyalamin radalla. Kilpailun voitti Jackie Stewart, jolle voitto oli kauden ensimmäinen.