stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wolmar Schildt

| Wolmar Schildt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1810 Laukaa
Kuollut: 8. toukokuuta 1893 (82 vuotta) Jyväskylä
Ammatti:  piirilääkäri, toimittaja
Titteli:  lääketieteen tohtori
Vanhemmat:  Wolmar Johan Schildt Eva Fredrika Wadenstjerna
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Matilda Fredrika Wadenstjerna
Lapset:  Onni Schildt Saima Siviä Vilhelmina Schildt Ilma Ihanelma Fredrika Schildt Aatos Schildt 6 lasta, jotka eivät eläneet täysi-ikäisiksi
Muut tiedot
Lempinimet:  Wolmari Kilpinen, W. Kilpinen, Volm. Kilpinen, Schildt-Kilpinen, W. K.
Tunnustukset:  Pyhän Annan ritarikunnan risti, III luokka (1857) Valtion virka-ansiomerkki (1879) Duodecimin kunniajäsen (1889)
Wolmar Styrbjörn Schildt (Wolmari Kilpinen, W. Kilpinen) (31. heinäkuuta 1810 Laukaa – 8. toukokuuta 1893 Jyväskylä) oli suomalainen Jyväskylän piirilääkäri, fennomaani, uudissanaston kehittäjä ja suomentaja. Schildt käytti vuosina 1867–1870 toimittamassaan sanomalehdessä itsestään säännöllisesti sukunimeä Kilpinen. Schildt oli vahvasti vaikuttamassa ensimmäisen suomenkielisen oppikoulun, Jyväskylän yläalkeiskoulun, syntyyn Jyväskylässä 1858. Hän oli ensimmäinen, joka ehdotti Keski-Suomen läänin perustamista. Schildt nai vuonna 1841 Matilda Fredrika Vilhelmina Wadenstjernan, joka oli hänen pikkuserkkunsa äidin puolelta. Maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies Aatos Schildt oli heidän poikansa. Wolmar Schildt oli itse aatelissäädyssä valtiopäiväedustaja 1863–1864.
Nuoruus ja opiskelu

Schildt syntyi Laukaan Pernasaaressa kapteeni Wolmar Johan Schildtin ja Eeva Wadenstiernan perheeseen. Syntymäkoti oli äidin isän, everstiluutnantti C. W. Wadenstiernan vuonna 1806 rakennuttama. Talo on edelleen pystyssä Laukaan avovankilan alueella Vuonteen Pernasaaressa. Talon seinälle asetettiin muistolaatta vuonna 2005. Schildt sai yliopistoon johtavan opetuksen kotonaan ja suoritti vuonna 1825 ylioppilastutkinnon Turussa, jossa aloitti opiskelun. Turun suurpalon johdosta yliopisto siirtyi Helsinkiin vuonna 1828. Hän sai opiskeluaikanaan ensimmäiset kosketukset suomen kielen vaalimisen aatteeseen, ja hänen kerrotaan jo lapsena sanoneen, että suomen kieli on oleva tässä maassa hovikielenä. Samoja virikkeitä hän tosin oli saanut jo kotoaan, sillä sekä äiti että isä osasivat suomea. Ylioppilaana Schildt alkoi opiskella luonnontieteitä filosofisessa tiedekunnassa ja suoritti maisterin tutkinnon.
Schildt jatkoi vuonna 1833 lääketieteellisessä tiedekunnassa, josta hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi kesällä 1836 ja lisensiaatiksi keväällä 1838. Schildt vihittiin lääketieteen tohtoriksi vuonna 1840, ja hänen väitöskirjansa aiheena oli ”Staphylom i Ögat” (sarveiskalvon pullistuma silmässä). Silmälääkärin erikoislääkäripaikkoja ei kuitenkaan Suomessa ollut. Syyskuussa 1838 Schildt määrättiin Jyväskylään hoitamaan Saarijärven piirin piirilääkärin virkaa, ja viran tultua avoimeksi hänet nimitettiin siihen kesäkuun alussa 1839. Schildt lähti marraskuussa 1847 ulkomaiselle opintomatkalle E. A. Ingmanin kanssa. He opiskelivat lääketiedettä Wienissä ja Pariisissa ja kävivät tutustumassa sairaaloihin monissa kaupungeissa. Pariisista he palasivat kotiin todistettuaan siellä vuoden 1848 vallankumousta.
Schildt kirjoitti vuonna 1857 ensimmäisen suomenkielisen piirilääkärin vuosikertomuksen. 1850-luvulla ne kirjoitettiin yleisesti ruotsiksi, sillä se oli useimpien piirilääkärien äidinkieli.lähde?
Yhteiskunnallisena vaikuttajana > Koulutuksen edistäjänä Jyväskylässä

Wolmar Schildt halusi kehittää kouluttautumismahdullisuuksia Jyväskylässä. Aluksi hän teki aloitteen ala-alkeiskoulun perustamisessa Jyväskylään ja se perustettiinkin 1847, joskin opetus oli ruotsiksi.
Yhteiskunnallisena vaikuttajana > Jyväskylän yliopistohanke

Wolmar Schildt haaveili jo 1800-luvun puolivälissä ensimmäisen suomenkielisen yliopiston saamisesta Jyväskylään. Suunnitelma ei saanut laajempaa kannatusta, mutta Schildt uskoi toiveensa toteutumiseen. Tulevan yliopiston tarpeisiin hän perusti 7. maaliskuuta vuonna 1860 Jyväskylän Yliopistorahaston, joka kasvoi lähinnä hänen omien lahjoitustensa ja hänen ystäviensä tuella. ”Perustetaan myös Yli-opiston rahasto tulevina jaukaisina aikoina ehkä saatavalle Suomen kieliselle Yli-opistolle Jyväskylän kaupuntiin”. Rahasto, jossa oli perustusvaiheessa 1 rupla (Schildt) ja 50 kopeekkaa (A. F. Tawastsjerna) eli noin kuusi markkaa, oli Schildtin kuollessa suuruudeltaan 70 000 silloista markkaa, mikä vastannee arvoltaan noin 288 000 euroa. Schildtin ideoima yliopisto perustettiin Jyväskylään vuonna 1966.lähde?
Vuonna 1984 Jyväskylän Yliopistoyhdistys, Keski-Suomen kauppakamari, Keski-Suomen liitto, Jyväskylän kaupunki, Keski-Suomen Säästöpankki, Suomalainen Lääkäriseura Duodecim, Keski-Suomen Lääkäriyhdistys, Suomen Kulttuurirahasto ja Schildt-suvun sukuseura perustivat Wolmar Schildtin elämäntyön kunnioittamiseksi Schildtin rahaston. Sen tehtävänä on tukea ja edistää yliopiston sekä muiden Keski-Suomessa sijaitsevien tutkimuslaitosten tutkimus- ja opetustoimintaa. Rahasto jakaa Schildtin palkinnon tutkimushankkeelle sellaiselta alalta, johon Schildtin toiminta kohdistui.
Sanaseppo

Wolmar Schildt oli yksi 1800-luvun merkittävimmistä suomen kielen niin sanotuista sanasepoista. Hän keksi arviolta noin 500 uudissanaa, joista ensimmäiset hän julkaisi 1842. Hänen keksimiään sanoja on yleisessä käytössä yli sata, esimerkiksi tiede, taide, jalkine, kirje, sairaala, vankila, päätelmä, tietoniekka, taitoniekka, suure, ympyrä, neliö, uskonto, puoliso, henkilö, yhtiö, eristää, jalostaa, itsenäistyä, olettaa, sisustaa, toteuttaa, vähentää. Hän erosi muista sanasepoista siinä, että hän julkaisi sanojaan listoina. Hän lähetti näitä listoja tuttavalleen Elias Lönnrotille. Eniten Schildt kehitti uudissanastoa 1840-luvulla. Hän oli uudissanojen kehittämisessä puritistinen, mikä johti epäonnistumisiin. Schildt onnistui parhaiten a- ja ä-loppuisissa substantiivijohdannaisissa, mutta keksi myös uusia yhdyssanoja ja verbijohdoksia. Kehitellessään oitta- ja öittä-tyyppisiä verbejä hän suosi itäsuomalaisittain i:ttömiä muotoja. Schildt käytti elämänsä loppuun asti monia sellaisiakin itse keksimiään uudissanoja, jotka eivät vakiintuneet suomen kieleen. Piirilääkärinä toiminut Schildt kehitti myös lääketieteen alan suomenkielistä sanastoa. Hänen lääketieteen alan sanalistansa Försök till en medicinsk terminologi för Finska språket julkaistiin Duodecimissa kuitenkin vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1902.
Venykekirjoitus

Schildt yritti turhaan vakiinnuttaa suomen kieleen venykekirjoitusjärjestelmän, jossa pitkät vokaalit merkitään yhdellä kirjaimella, jonka päällä on ns. venyke. Myös diftongit kirjoitetaan siinä yhdellä kirjaimella, esimerkiksi uo kirjoitetaan ȯ ja ie taas ė. Schildt ajoi ideaa uupumatta ja varojaan säästämättä, muun muassa sponsoroimalla kirjoituskilpailuja, joihin osallistumisen ehtona oli venykekirjoituksen käyttö. Schildt piti sitkeästi kiinni tästä periaatteesta, vaikka se haittasi hänen tekstiensä julkaisemista ja rikkoi ystävyyssuhteita. Jälkeenpäin asian ainoana hyvänä puolena voi pitää sitä, että kun kirjapainot joutuivat hankkimaan erikoiskirjasimia venykekirjoitukseen, ne samalla siirtyivät vähitellen fraktuurakirjaimista antiikvaan.
Schildtin kuolinilmoitus julkaistiin venykekirjoituksella ja hänen hautakivensä teksti Jyväskylän vanhalla hautausmaalla on kirjoitettu venykekirjoituksella. Lähistöllä on venykkeen mukaan nimetty katu, Jyväskylän Puistokadusta haarautuva Venykekuja.
Kunnianosoituksia

Wolmar Schildtin mukaan on nimetty Jyväskylän kouluista Kilpisen koulu sekä Schildtin lukio. Wolmar Schildt ehdotti Keski-Suomen läänin perustamista ensimmäisenä 18. huhtikuuta 1856, joka sitten on valittu Keski-Suomen päiväksi..
Myös Jyväskylän yliopisto on kunnioittanut Schildtiä: Vuonna 1984 yliopisto järjesti 50-vuotisjuhlavuotensa kunniaksi kutsukilpailun, jossa etsittiin Seminaarinmäen kampuksella olevalle Wolmar Schildtin mukaan nimetylle Schildtin aukiolle sisäänkäyntiä, jonka tuli symboloida yliopiston perustamista ja merkitystä. Lisäksi teoksella haluttiin kunnioittaa Wolmar Schildtiä, joka esitti ensimmäisenä ajatuksen, että Jyväskylään perustettaisiin yliopisto. Kilpailun voitti Pero Luostarisen suunnittelema bysantinsininen Yliopistoportti-niminen teos, joka valmistui 1987. Kun yliopiston kirjasto peruskorjattiin 2019–2021, sen ravintola, kahvila ja opiskelutilat nimettiin Schildtin keksimien sanojen mukaan. Ravintola sai nimen Taide ja kahvila sai nimen Tiede.
Jyväskylän keskustassa sijaitsevan Kirkkopuiston ohi kulkeva Kilpisenkatu on nimetty Schildtin käyttämän kirjailijanimen mukaan, tosin aluksi nimellä Kilpikatu. Kilpisenkadun eteläpäästä lähtevä rautatien ja Rantaväylän ylittävä Lutakonaukiolle päättyvä kevyen liikenteen silta on nimetty Kilpisen sillaksi. Jyväskylässä on nimetty katuja myös Schildtin kehittelemien uudissanojen pohjalta: Taidepolku, Tiedepolku, Sananiekantie, Taitoniekantie. Yksi messu- ja kongressikeskus Paviljongin auditorioista on nimetty Schildtin mukaan Wolmariksi (sali A3). Myös kaupunginkirjastossa on yksi sali nimetty Schildtin kunniaksi Wolmarinsaliksi.lähde?
Teokset

(Fennica luetteloinut tekijänimellä Schildt, Wolmar)
Jyväskylän lyseon alkuvaiheita ja alkuvaikeuksia, 1958
Muutama sana suomenkielen rikastumisesta, 1844
Ne suomalaiset sukunimet joita Wiitasaaren emäpitäjän miehiset yksilöt omasivat v. 1834, 1859
Nîtæ næitæ, nîtelmiæ, væitelmiæ, vestelmiæ, sotielmia, sovinto, 1889
Sananen suomen kielen ulkomuodosta ja venytysmerkistä, 1856
Sanapuvullinen kysymys, 1863
Vähän suomalaisista sukunimistä, 1857
Teokset > Suomennoksia

Eukleides, Neljä ensimmäistä kirjaa ynnä viidennen määritykset Euklideen alkeista mittaustieteessä, suom. W. Kilpinen [Schildt]
Kirjallisuutta

Kuusi, Sakari: Wolmar Styrbjörn Schildt-Kilpinen – Elämä ja toiminta.  Jyväskylä:  Gummerus, 1962.
Kuusi, Sirkka: Wolmar Styrbjörn Schildt lääkärinä.  (Pro gradu -tutkielma)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 1947.
Paananen, Helvi-Riitta: W. S. Schildtin kehitys ja toiminta suomalaisena sanomalehtimiehenä 1830- ja 1840-luvuilla.  (Pro gradu -tutkielma)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 1952.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Wolmar Schildt on Wikiaineistossa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wolmar Schildt Wikimedia Commonsissa
Kotivuori, Yrjö: Wolmar Schildt. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005.
Keski-Suomen profeetta. Aikansa vaikutusvaltaisin paikallispatriootti Wolmar Styrbjörn Schildt-Kilpinen, Aamulehti, 20.03.1937, nro 77, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852 
Laukaan syntymäkoti Pernasaaressa.
Schildtin hautakiven teksti on venykekirjoitusta.
Muistolaatta.
Pornainen

| Pornainen Borgnäs |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  60°28′35″N, 025°22′30″E
Maakunta:  Uudenmaan maakunta
Seutukunta:  Helsingin seutukunta
Kuntanumero:  611
Hallinnollinen keskus:  Pornaisten kirkonkylä
Perustettu:  1869
Kokonaispinta-ala:  150,09 km² 294:nneksi suurin 2022 
– maa:  146,53 km²
– sisävesi:  3,56 km²
Väkiluku:  4 955 166:nneksi suurin 31.10.2024 
– väestötiheys:  33,82 as./km² (31.10.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  19,6 %
– 15–64-v.:  63,7 %
– yli 64-v.:  16,7 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  93,9 %
– ruotsinkielisiä:  2,3 %
– muut:  3,8 %
Kunnallisvero:  7,90 % 257:nneksi suurin 2024 
Kunnanjohtaja:  Antti Kuusela
Kunnanvaltuusto:  27 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • SDP   • PS   • Kok.   • Vihr.   • Liik.:   8 7 6 4 1 1
pornainen.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pornainen (aik. myös Jokilääni, Kirveskoski ja Porneesi, ruots. Borgnäs) on Suomen kunta, joka sijaitsee Uudenmaan maakunnassa. Pornaisten keskustaajama on Kirveskoski (sen tilastollisena nimenä on Pornaisten kirkonkylä). Kunnassa asuu 4 955 ihmistä, ja sen pinta-ala on 150,09 km², josta 3,56 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 33,82 asukasta/km². Helsingin seutuun kuuluvista kunnista Pornainen on väestöltään pienin.
Pornainen on tunnettu Mustijoen varrelle levittäytyvänä maaseutukuntana. Pornaisten alue edustaa vehmasta ja kumpuilevaa uusmalaista luontoa. Maantie myötäilee Mustijoen kaaria. Jokilaaksoa reunustavat korkeat kalliomaisemat.
Maantiede

Pornainen sijaitsee pääkaupunkiseudun läheisyydessä ja sen väestömäärä on kasvanut viime vuosikymmeninä reilusti. Yhteyksiä pääkaupunkiseudulle paransi merkittävästi 1990-luvulla rakennettu seututie 146 Järvenpään ja Pornaisten keskustan Kirveskosken välille.
Pornaisten naapurikunnat ovat Askola, Mäntsälä, Porvoo ja Sipoo. Etäisyys Järvenpäähän on 18 km, Mäntsälään 22 km, Askolaan 14 km , Sipooseen 15 km ja Porvooseen 25 km.
Pornaisissa on seitsemän järveä: Isojärvi, Kotojärvi, Ruokijärvi, Niinijärvi, Valkijärvi, Vermijärvi ja Kaaklampi.
Kunnassa on kolme Natura-aluetta – melko luonnontilainen laaja keidassuo nimeltään Lampisuo; Rientolan metsä, jossa on erilaisia kasvillisuustyyppejä karuista mäntykallioista reheviin puronvarsilehtoihin, sekä Sipoonjoki joka ulottuu myös Sipoon puolelle. Joessa on luontaisesti lisääntyvä alkuperäinen meritaimenkanta. Mustijoessa on kymmenen koskea Pornaisten alueella.
Pornaisten kyliä ovat Halkia, Jokimäki, Metsäkylä, Hevonselkä, Kirveskoski, Kupsenkylä, Laha ja Laukkoski. Seututie 146:n varrella lähellä Sipoon rajaa sijaitsee teollisuus- ja yritysalue Pornaisten Portti.
Historia > Esihistoria

Pornainen sai ensimmäiset asukkaansa jo noin 8200 eKr., jolloin nykyisen Pornaisten alue oli Ancylus-järven rannikkoa. Näiden ihmisten elämäntapa oli liikkuvaa ja elanto saatiin metsästämällä. Vanhimmat asuinpaikat tunnetaan Metsä-Nikulasta, Taka-Huovilasta ja Suviniemestä. Asuinpaikoilta on löytynyt kvartsia, josta on työstetty kivikaudella pieniä kaapimia, veitsiä, naskaleita ja poria. Pornaisissa on asuinpaikkalöytöjen lisäksi irtolöytöjä, jotka ajoittuvat Suomusjärven kulttuurin ajalle 8300–5000 eKr.
Kampakeraamisen kulttuurin (5000–2800 eKr.) ajalta on löytöjä Niinikosken Lepolan asuinpaikalta, mm. itäkarjalainen tasataltta ja kivityökaluja. Lisäksi myöhäiskampakeraamisen ajan esinelöytö, vinoneliön muotoinen reikäkivi Laukkosken Rantapellolta.
Vasarakirveskulttuurin asuinpaikkalöytöjä on Pornaisista useita, mm. Yli-Heikka ja Rinnemaa Laukkoskella sekä Isoniityllä sijaitsevat Myllyniitty, Junna, Rauhala 1 ja Halkian Taka-Huovila. Löydöt ovat olleet pääasiassa vasarakirveitä, olkakirveitä ja oikokirveitä. Löytöpaikat on tunnistettu asuinpaikoiksi nuorakeramiikkalöytöjen avulla.
Kiukaisten kulttuurin ajalta tunnetaan yksi asuinpaikka, Yli-Heikka. Pornaisista ja Mustijoen laaksosta tehtyjen löytöjen perusteella voidaan pitää hyvänä osoituksena merelle suuntautuneista yhteyksistä ja elinkeinoista. Meri ulottui tuolloin Laukkosken kylään Alikoskelle ja Isoniityn alueelle.
Historia > Kylien synty 1200–1500-luvuilla

Mustijoki oli pitkään tärkeä kulkureitti rannikon ja sisämaan välillä. Pornaisten Laukkoskella on ollut pysyvää asutusta 1200-luvulta asti ja se on Porvoon kihlakunnan vanhimpia kyliä. Nykyisen Pornaisten alueen asuttajat tulivat Hämeestä ja ruotsalaisasutus levisi Itä-Uudenmaan jokivarsia pitkin samaan aikaan pysähtyen Porvoon ja Pornaisten rajalle. Raja on nykyisinkin vielä vahva kielialueiden raja.
Kaikissa Pornaisten kylissä oli vankka asutus 1540-luvulla. Suurin ja rikkain kylä oli Laukkoski, joka veron määrällä mitattuna oli koko Porvoon pitäjän ylivoimaisesti suurin kylä.
Historia > Kappeliseurakunta

Pornaisista tuli kappeliseurakunta vuonna 1729, jolloin se sai myös perustaa oman hautausmaan. Pornaisten ensimmäinen kirkko valmistui vuonna 1727 ja purettiin 100 vuotta myöhemmin. Kirkossa ei ollut aluksi kelloa, mutta pitäjän naiset viljelivät, kehräsivät, kutoivat ja myivät Tukholmaan pellavapalttinaa, jonka tuloilla saatiin kirkonkello ostettua. Kello ja pellavan kehruuseen käytetyt värttinät on kuvattu Pornaisten vaakunaan tapahtuman muistoksi. Virallisesti Pornainen erosi Porvoon pitäjästä omaksi pitäjäkseen vuonna 1869. Kunnan nykyinen kivikirkko valmistui 1924, ja se korvasi täten aiemman, vuoden 1918 tulipalossa tuhoutuneen kirkon.
Historia > Elokuvahistoriaa

Monen kotimaisen elokuvan ulkoilmakohtaukset on kuvattu Laukkoskella, jonka katsottiin muistuttavan pohjoiskarjalaista mäkimaisemaa. Laukkoskella ovat kuvattu muun muassa Taistelu Heikkilän talosta (1936), Vieras mies tuli taloon (1938), Kun tuomi kukkii (1962), Akaton mies (1983), Akallinen mies (1986), Viimeinen koukkaus (1989) ja Erään murhan motiivit (1986).
Politiikka

Pornaisten kunnanvaltuustossa on 27 jäsentä. Kaudella 2021–2025 keskustalla on kahdeksan paikkaa, SDP:llä seitsemän paikkaa, perussuomalaisilla kuusi paikkaa, kokoomuksella neljä paikkaa, vihreillä yksi paikka ja Liike Nytillä yksi paikka.
Pornaisten kunnanjohtajana aloitti 1. lokakuuta 2022 KUUMA-seudun yhteistyöjohtajana aiemmin toiminut Antti Kuusela edellisen kunnanjohtajan Hannu Haukkasalon jäätyä eläkkeelle virastaan.
Talous

Pornaisten työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (8.1%)
Jalostus (16.5%)
Palvelusektori (72.1%)
Muut sektorit (3.3%)
Talousalueena Pornainen kuuluu Helsingin seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 60 189 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa suurempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa kuudenneksi suurin.
Pornaisissa oli vuonna 2022 yhteensä 1 036 työpaikkaa ja kunnassa asui 2 479 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 25,4 prosenttia. Pornaisten työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 72,1 prosenttia, jalostuksen 16,5 prosenttia ja alkutuotannon 8,1 prosenttia.
Kunnan työpaikkaomavaraisuus on 41,8 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 85,0 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 5,6 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Pornaisissa on 102,1 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Yritykset

Pornaisten suurimmat toimialat yritysten lukumäärän mukaan ovat rakennuspalvelut, kiinteistöpalvelut ja sähkötyöt. Pornaisten viisi suurinta yksityistä työnantajaa ovat Attendo Onnentäyttymys (303), Attendo Halkia (86), AT-Tuote (24), Talman energiaporaus (18) ja A&R Works (17). Liikevaihdoltaan suurimmat yritykset ovat Attendo Onnentäyttymys, SCS Scandinavian Cable Service, AT-Tuote, Talman energiaporaus ja K-Market Pornainen.
Kuntien ja yrittäjien yhteistyötä sekä kuntakohtaista elinkeinopolitiikkaa mittaavassa kuntabarometrissä Pornainen on sijoittunut vuosina 2020–2024 pienten kuntien joukossa toiseksi korkeimpaan neljännekseen sijalle 49. Yrittäjien antama kokonaisarvosana Pornaisille on 3,26.
Talous > Julkistalous

Pornaisten kunnan verotuloilla ja valtionosuuksilla rahoitettava toimintakate oli vuonna 2023 yli 13 miljoonaa euroa. Pornaisten kunnallisveroprosentti on 7,90 prosenttia vuonna 2025. Pornaisten viisi suurinta yhteisöveron maksajaa olivat vuonna 2022 MK & AK Invest, Moroz, Talman energiaporaus, Jyrak ja Rakennusinsinööritoimisto Arto Leppänen.
Halkiankosken voimalaitos tuottaa edelleen sähköä paikkakunnan tarpeisiin.
Väestö > Väestörakenne

Pornainen on asukasluvultaan Suomen 166. suurin kunta. Pornaisten asukasluku oli vuoden 2023 lopussa 4 975 asukasta, mikä on 0,3 prosenttia Uudenmaan maakunnan asukasluvusta. Pornaisten väkiluku on pysynyt tasaisena 2010-luvulta lähtien. Pornaisten väestöllinen huoltosuhde oli vuoden 2021 lopussa 56,5 prosenttia, mikä on noin 3,9 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Uudellamaalla keskimäärin. Alle 15-vuotiaita Pornaisten väestöstä on 19,4 prosenttia. Työikäisiä Pornaisissa on 63,3 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 17,3 prosenttia. Vieraskielistä väestöä Pornaisissa oli vuonna 2021 yhteensä 187 eli 3,7 prosenttia kunnan asukkaista.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Pornaisten väestönkehitys 1980–2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 2 393 | 2 393 |
| 1985 | 1985 |    | 2 661 | 2 661 |
| 1990 | 1990 |    | 3 237 | 3 237 |
| 1995 | 1995 |    | 3 714 | 3 714 |
| 2000 | 2000 |    | 4 131 | 4 131 |
| 2005 | 2005 |    | 4 760 | 4 760 |
| 2010 | 2010 |    | 5 107 | 5 107 |
| 2015 | 2015 |    | 5 125 | 5 125 |
| 2020 | 2020 |    | 5 070 | 5 070 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestö > Kieli ja etnisyys

Pornaisten väestöstä oli vuonna 2023 suomenkielisiä 93,9 prosenttia, ruotsinkielisiä 2,3 prosenttia ja vieraskielisiä 3,8 prosenttia. Pornaisissa asui vuoden 2023 lopussa 121 ulkomaan kansalaista, mikä on 2,4 prosenttia kunnan väestöstä. Suurin yksittäinen ulkomaalainen väestöryhmä on virolaiset, joita asuu Pornaisissa 59 henkeä.
Väestö > Uskonto

Pornaisten asukkaista 67,2 prosenttia kuuluu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, kun koko maassa vastaava luku on 63,6 prosenttia (2023). Muihin uskontokuntiin kuuluu 1,9 prosenttia väestöstä ja uskontokuntiin kuulumattomia on 30,9 prosenttia väestöstä. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä Pornaisissa toimii Helsingin hiippakuntaan kuuluva Pornaisten seurakunta.
Kirkon herätysliikkeistä Pornaisissa toimivat vanhoillislestadiolaisuus ja kansanlähetys. Vanhoillislestadiolaisuutta edustaa Pornaisten rauhanyhdistys, jonka toimitalo rakentui vuonna 1993.. Uudenmaan Kansanlähetys järjestää säännöllistä toimintaa seurakunnan tiloissa.
Taajamat

Vuoden 2020 lopussa Pornaisissa oli 5 070 asukasta, joista 3 327 asui taajamissa, 1 667 haja-asutusalueilla ja 76:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Pornaisten taajama-aste on 66,6 %. Pornaisten taajamaväestö jakautuu viiden eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2020) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Pornaisten kirkonkylä (Kirveskoski) | 2 073 |
| 2 | Halkia | 441 |
| 3 | Metsäkylä | 407 |
| 4 | Laukkoski | 402 |
| 5 | Helsingin keskustaajama* | 4 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Helsingin keskustaajama ulottuu Pornaisten lisäksi usean Helsingin lähikunnan alueelle.
Palvelut

Pornaisissa toimii yhdeksänluokkainen yhtenäiskoulu kunnan keskustan koulukeskuksessa sekä kolme alakoulua, Mika Waltarin koulu Laukkoskella sekä Parkkojan koulu Metsäkylässä (luokat 1–6).
Pornaisten kirjasto toimii kunnan keskustassa.
Perusturva-asioissa Pornaisten perustason sosiaali- ja terveyspalvelut on vuodesta 2019 lähtien tuottanut kuuden kunnan yhteisesti omistama Keski-Uudenmaan sote-kuntayhtymä (Keusote). Se tuottaa esimerkiksi Pornaisten terveysaseman palvelut. Iltaisin, öisin ja viikonloppuisin kiireellisiä terveyspalveluja tarjoavat Porvoon ja/tai Hyvinkään sairaalan päivystykset.
Kulttuuri > Murre

Pornaisten alueella puhutun kielen perustana on kaakkoishämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Pornaisten murre kuuluu kaakkoishämäläisen murteen Porvoon ryhmään.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Pornainen kuuluu ruokakulttuuriltaan uusimaalaiseen alueeseen. Perunanviljelyn yleistyttyä perunaa on hyödynnetty laajasti. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluvat rosollit, piimäjuustot ja laatikot. Uusimaalaiseen ruokakulttuuriin kuuluu myös marjaviinituotanto, puutarhamarjat ja niistä tehdyt jalosteet. Pornaisten pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla lampaanliha, uunissa kypsennetty ohraryynipuuro ja kehäjuusto.
Virkistys

Pornaisten alueella sijaitsee muun muassa Laukkosken luontopolku.