stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sitalopraami
Vaikutus

Sitalopraami estää aivoissa selektiivisesti välittäjäaine serotoniinin eli 5-HT:n (5-hydroksitryptamiinin) takaisinottoa hermopäätteisiin, vaikuttamatta noradrenaliinin, dopamiinin tai GABAn takaisinottoon. Sitalopraamin eliminaation puoliintumisaika on noin puolitoista vuorokautta ja maksimipitoisuus plasmassa saavutetaan kolmen tunnin jälkeen lääkkeen ottamisesta. Sitalopraamin oraalinen hyötyosuus on noin 80 prosenttia, ja verenkierrosta sitalopraami poistuu metaboloitumalla pääosin maksassa.lähde?
Sitalopraami kohottaa (normalisoi) masentunutta mielialaa, mutta vaikutus tulee esiin hitaasti usean viikon kuluessa kuten muillakin masennuslääkkeillä. Mahdollisten relapsien estämiseksi sitalopraamihoitoa tulisi jatkaa vähintään puoli vuotta ja usein lääkitystä joudutaan jatkamaan niin sanottuna estohoitona jonka tarkoituksena on masennuksen uusiutumisen ehkäisy. Normaali annos sitalopraamia on aikuisille 20–60 mg/vrk ja vanhuksille 10–30 mg/vrk oireista riippuen. Sitalopraamin määritelty vuorokausiannos (DDD-yksikkönä) suhteessa väestöön on 20 mg.
Sitalopraamin käytön alussa ahdistuneisuusoireet voivat voimistua. Sivuvaikutuksena ilmenevä ahdistuneisuuden lisääntyminen kuitenkin häviää yleensä noin 1–2 viikon kuluessa, ja sen jälkeen tulee esiin lääkkeen ahdistuneisuutta lievittävä vaikutus yhdessä masennusta lievittävän vaikutuksen kanssa. Lääkkeen käytön alussa masennuspotilaan itsemurhariski voi kasvaa merkittävästi,  mikä on syytä ottaa huomioon hoitoa suunniteltaessa.lähde?
Seksuaalitoimintojen häiriöitä havaittiin tutkimuksessa yli 70 prosentilla lääkkeen käyttäjistä.
Soveltuvuus geenitestin avulla

Sitalopraani ei sovi perimän vuoksi vaan aiheuttaa osalle haittavaikutuksia, kuten päänsärkyä tai huimausta. Se ei tehoa riittävästi noin joka viidennelle suomalaiselle, ja se voi aiheuttaa itsemurhariskin. Soveltuvuus voidaan saada selville geenitestin avulla.
Käytön lopettamiseen liittyvät vieroitusoireet

Kun sitalopraamihoito lopetetaan, annosta tulisi vieroitusoireiden riskin vähentämiseksi pienentää asteittain. Oireiden ilmenemiseen vaikuttavat myös kuurin kesto ja lääkkeen annostus. Hyvin yleinen vieroitusoire on esimerkiksi sähköiskun kaltaiset tuntemukset kehossa, joita on raportoitu lähes kaikkien SSRI-lääkkeiden osalta. Muita lääkkeen lopetukseen mahdollisesti liittyviä vieroitusoireita ovat muun muassa huimaus, aistiharhat, unihäiriöt, sekava olo, agitaatio tai ahdistuneisuus, pahoinvointi ja/tai oksentelu, vapina, sekavuus, hikoilu, päänsärky, ripuli, sydämentykytys, tunne-elämän epävakaus, ärtyvyys ja näköhäiriöt.lähde?
Sitalopraamia ei yleensä määrätä lapsille tai alle 18-vuotiaille nuorille. Käytännöstä voidaan kuitenkin poiketa lääkärin harkinnan mukaan.lähde?
Pantikapaion

| Pantikapaion> Παντικάπαιον |
| --- | --- |
 Pantikapaionin arkeologista aluetta.
Sijainti
 Pantikapaion
Koordinaatit:  45°21′01″N, 36°28′10″E
Valtio:  Ukraina (mieh.)
Paikkakunta:  Kertš, Krim
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 575 eaa.–
Huippukausi:  400–200-luvut eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Bosporoksen valtakunta
Alue:  Taurike, Skyytia
Aiheesta muualla
  Pantikapaion Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pantikapaion (m.kreik. Παντικάπαιον tai Παντικαπαῖον, myös Pantikapaia, Παντικαπαία; lat. Panticapaeum, Panticapaea) eli Bosporos (m.kreik. Βόσπορος; lat. Bosporus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Taurikessa Skyytiassa, nykyisellä Krimin niemimaalla Ukrainassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisen Kertšin kaupungin keskustan eteläpuolella.
Pantikapaion oli kreikkalainen siirtokunta, joka perustettiin 500-luvun eaa. alkupuolella. 400-luvulta eaa. lähtien Pantikapaion toimi Bosporoksen valtakunnan pääkaupunkina.
Maantiede

Pantikapaionin kaupunki sijaitsi Tauriken eli Taurien Khersonesoksen itärannikolla Kimmeroksen Bosporoksen (nyk. Kertšinsalmi) länsirannalla, lähellä Maiotiin järven (nyk. Asovanmeri) suuta. Kaupungin akropoliina eli linnavuorena ja yläkaupunkina toimi Mithridates-vuorena tunnettu kukkula, jonka ympärysmitan Strabon kuvasi 20 stadioninmitaksi. 300-luvulla eaa. kaupunkikeskus kattoi noin 100 hehtaarin kokoisen alueen. Kukkula vaikuttaa olleen pienellä niemellä, jonka pohjois- ja eteläpuolella oli lahdet; tällöin nykyisen kaupungin keskustan paikka oli antiikin aikaan vielä veden alla.
Pantikapaionin etäisyys Maiotiin suusta oli noin 14 kilometriä. Pseudo-Skylaks arvioi etäisyyden 30 stadioninmitaksi, mikä on yli puolet liian pieni. Arrianos arvioi etäisyyden oikeammin 60 stadioninmitaksi. Hän katsoi tämän olevan etäisyyden kaupungista Tanais-joen (nyk. Don) suulle, ja hän piti selvästi Maiotista joen jatkeena ja Kimmeroksen Bosporosta Maiotiin jatkeena. Pantikapaionin sijainti vesiteiden risteyskohdassa oli ihanteellinen kaupan kannalta. Sen länsipuolella puolestaan sijaitsi laaja, hedelmällinen tasanko, joka ulottui lounaaseen noin 95 kilometrin päähän Theodosiaan saakka. Rannikolla Pantikapaionista pohjoiseen sijaitsivat kaupungit Myrmekeion ja Parthenion ja etelään Tyritake ja Nymfaion. Salmen toisella puolella sijaitsivat muun muassa Fanagoria ja Hermonassa.
Pantikapaionin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu yli 3 000 neliökilometriä. Tämä tekee sitä pinta-alaltaan kolmanneksi suurimman tunnetun poliksen Syrakusan ja Spartan jälkeen. Tarkan alueen määrittely on kuitenkin hankalaa. Kaupunkivaltion alueella oli sekä muita sen alaisuudessa olleita poliksia että suuri määrä kyliä, joita arvioidaan olleen 300-luvulla eaa. jopa 200.
Rakennukset ja löydökset > Kaupunki

Pantikapaion oli ympäröity kaupunginmuureilla, jotka on ajoitettu 400-luvun eaa. lopulle. Akropoliilla oli linnoitus, jonka muurit rakennettiin puolestaan 400- tai 300-luvulla eaa. Kukkula oli rakennettu täyteen taloja kauttaaltaan. Akropoliilla tiedetään olleen temppelit ainakin Apollon Prostateelle, Efesoksen Artemiille, Zeukselle, Demeterille ja Afroditelle. Artemiin temppeli rakennettiin noin vuonna 540 eaa. ja Apollonin temppeli 400-luvulla eaa. Kukkulalta on löydetty muun muassa joonialaista tyyliä edustaneen, noin 20 × 40 metriä kooltaan olleen temppelin jäänteet, mukaan lukien sen arkkitraavia sekä pylväiden ja alttarin osia. 300- tai 200-luvulla eaa. akropoliille rakennettiin kuninkaallinen palatsi.
Kaupungin varhaisimmat talot on ajoitettu heti kaupungin perustamisen aikoihin 600-luvun eaa. lopulle tai 500-luvun eaa. alkuun. Vanhimmat talot olivat pieniä ja yksihuoneisia. Myöhemmin 500-luvulla eaa. talot suurenivat kaksihuoneisiksi, ja niitä alettiin myös koristella ylellisemmin muun muassa stukkomaalauksin. Varhaisimmat merkit kaupunkisuunnittelusta ovat 500-luvun eaa. lopulta. 200–100-luvulta eaa. on löydetty peristyylipihalla varustettuja taloja.
Kaupungin satamaan, joka sijaitsi kukkulan itäpuolella, mahtui antiikin lähteiden mukaan 30 laivaa.
Rakennukset ja löydökset > Tumulus-haudat

Pantikapaionin huomattavimpia löytöjä ovat lukuisat kurganit eli tietyntyyppiset tumulus-haudat eri puolilla kaupungin ympäristöä. Niitä tunnetaan yhteensä noin 200. Huomattavimmat tunnetaan nimillä Kuninkaallinen kurgan, Kultainen kurgan, Kul-Oba ja Melek Cesme. Kurganit ajoittuvat 300-luvulta eaa. 100-luvulle jaa., ja pantikapaionlaiset omaksuivat niiden rakentamisen skyyteiltä. Näin haudat kertovat sekä skyyttien hellenisoitumisesta että paikallisten kreikkalaisten ”barbarisoitumisesta”. Haudat on koristeltu seinämaalauksin, jotka esittävät muun muassa taistelukohtauksia tai mytologisia aiheita, tai hyödyntävät geometrisia kuvioita.
Kuninkaallinen kurgan
Kuninkaallinen kurgan on saanut nimensä koostaan ja ulkoasustaan, mutta sen ei tiedetä olleen todellisuudessa kuninkaallinen hauta. Se on ajoitettu 300-luvun eaa. lopulle. Kurgan sijaitsee noin kuusi kilometriä kaupungista koilliseen. Tumulusta ympäröi noin 260 metriä pitkä muuri, ja hautakummun korkeus on noin 17 metriä. Tumulukseen johtaa noin 36 metriä pitkä ja kolme metriä leveä dromos-käytävä, ja sisällä olevan hautakammion koko on noin 4,4 × 4,2 metriä. Hauta oli ryöstetty jo antiikin aikana. Se vaikuttaisi olleen jonkinlaisessa käytössä varhaisella kristillisellä ajalla. Haudalla suoritettiin kaivauksia vuosina 1833–1837, ja sen sisältä löydettiin vain puinen sarkofagi.
Kultainen kurgan
Kultainen kurgan on saanut nimensä siitä, että tataarit ovat kutsuneet paikkaa nimellä Altun-Obo, ”Kultainen vuori”. Se on ajoitettu 300-luvulle eaa. Tumuluksen ympärysmitta on noin 240 metriä ja korkeus noin 21 metriä. Sen sisään johtaa dromos-käytävä, ja sen sisällä on pyöreä hautakammio, jonka halkaisija on noin 6,4 metriä ja korkeus noin yhdeksän metriä. Myös tämä hauta oli ryöstetty jo antiikin aikana.
Kul-Oba
Kul-Oban kurgan ajoittuu noin vuosiin 400–350 eaa. Tumuluksen halkaisija on noin 50 metriä ja sen sisällä olevan hautakammion koko noin 4,6 × 4,2 metriä. Tämä hauta oli säilynyt ryöstämättömänä ja avattiin vuonna 1830. Sen sisältä löydettiin kuninkaaksi ja kuningattareksi kutsuttujen henkilöiden, oletettavasti skyyttipäällikön ja tämän puolison, luut sekä kultaisia ja hopeisia astioita, muita koriste-esineitä, koruja ja aseita. Arvokkain yksittäinen esine oli elektrumista tehty vaasi, jonka koristelut esittävät skyyttien elämää.
Melek Cesme (Melek-Chesme)
Melek Cesmen kurgan on ajoitettu 300-luvulle eaa. Se sijaitsee kaupungin pohjoispuolella. Tumuluksen halkaisija on noin 60 metriä ja korkeus noin 12 metriä. Tumulukseen johtaa noin yhdeksän metriä pitkä dromos-käytävä, ja sen sisällä on noin 3,7 × 3,7 metrin kokoinen hautakammio. Haudasta on löydetty muun muassa attikalaista keramiikkaa, metalliastioita, aseita ja koruja.
Demeter-kurgan
Demeter-kurgan on saanut nimensä Demeterin päätä esittävästä medaljongistaan. Seinämaalaukset esittävät mytologisia hahmoja, ja niissä esiintyvät Demeterin lisäksi myös Haades, Hermes ja nymfi Kalypso. Hauta on ajoitettu ensimmäiselle vuosisadalle jaa.
Rakennukset ja löydökset > Esinelöydöt

Merkittävimmät Pantikapaionista tehdyt esinelöydöt ovat peräisin haudoista. Niihin lukeutuu eri puolilta kreikkalaista maailmaa, kuten Ateenasta, Korintista, Rhodokselta ja Samokselta, tuotua keramiikkaa sekä terrakotta- ja metalliesineitä. Paikallinen tuotanto jäljitteli näitä esikuvia. Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on muun muassa Eremitaašissa ja Kertšin museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pantikapaion Wikimedia Commonsissa
Pantikapaionin akropoliin raunioita.
Pantikapaionin lyömä raha, 400-luku eaa.
Pantikapaionlainen kuningas Farnakes II:n nimissä lyöty kultastateeri, n. 55/54 eaa.
Pantikapaionin prytaneionin rauniot.
Korea esittävä marmorireliefin osa, 200-luku eaa.
Kuninkaallisen kurganin sisäänkäynti.
Melek Cesmen kurgan.
Väinö Skarp

Väinö Villiam Skarp (10. lokakuuta 1908 Helsinki – 18. kesäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen ampuja ja jousiampuja.
Skarp  osallistui pistooliampujana Lontoon olympialaisiin 1948 ja sijoittui vapaapistoolilla 20:nneksi. MM-kilpailuissa 1947 hän voitti kultaa isopistoolin joukkuekilpailussa.
Jousiammunnan MM-kilpailuissa 1961 Skarp saavutti MM-pronssia joukkuekilpailussa ja vuoden 1959 MM-kilpailujen henkilökohtaisessa kisassa hän sijoittui seitsemänneksi. Hän voitti jousiammunnan kaikkien aikojen ensimmäisen henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden vuonna 1947 ja nousi mestariksi vielä vuonna 1960. Hän toimi Suomen Jousiammuntaliiton puheenjohtajana vuosina 1948–1950 sekä myös seuransa Artemiksen puheenjohtajana.
Väinö Skarpin poika Olavi Skarp oli käsipallon maajoukkuepelaaja ja Suomen-mestari.
Skandinaviska Socialistförbundet

Skandinaviska Socialistförbundet i Amerika (engl. The Scandinavian Socialist Federation of America) oli vuonna 1910 perustettu Amerikan sosialistisen puolueen skandinaavinen järjestö.
Järjestö perustettiin Chicagossa heinäkuussa 1910 pidetyssä skandinaavisiirtolaisten sosialistikerhojen kokouksessa. Se haki saman tien jäsenyyttä Amerikan sosialistisessa puolueessa. Vuoden 1911 alussa Skandinaviska Socialistförbundetissa oli seitsemän kerhoa ja 216 jäsentä, mutta vuonna 1918 kerhojen määrä oli kasvanut 68:aan ja jäsenmäärä yli 3 700:aan. Norjalaiset ja tanskalaiset muodostivat aluksi jäsenten enemmistön, mutta myöhemmin ruotsalaisia on arvioitu olleen noin 70 %. Maantieteellisesti jäsenkunta keskittyi Keskilännen alueelle.
Skandinaviska Socialistförbundetin toiminta keskittyi propaganda- ja valistustyöhön. Se julkaisi ruotsinkielistä Svenska Socialistenia sekä tanskan- ja norjankielistä Social-Demokraten -lehteä. Vuonna 1915 järjestö perusti oman kustannusyhtiön, joka tuotti jonkin verran myös kirjallisuutta.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Skandinaviska Socialistförbundetin enemmistö asettui tukemaan kommunisteja ja Kolmatta internationaalia. Järjestö erosi Amerikan sosialistisesta puolueesta vuonna 1920, jolloin sen jäsenmäärä oli laskenut alle 2 600:n. Vuoden 1921 lopulla Skandinaviska Socialistförbundet ja Amerikan sosialistista työväenpuoluetta tukeneen Skandinaviska Socialistiska Arbetareförbundetin kommunistinen ryhmä muodostivat Förenade Skandinaviska Socialistförbundet av Amerika (United Scandinavian Socialist Federation) -nimisen järjestön, joka marraskuussa 1922 liittyi kommunistiseen Workers’ Partyyn. Samalla järjestö menetti Amerikan sosialistipuolueesta eroamisen jälkeen liittyneet IWW:n kannattajat. Sosialistipuolueen skandinaavit eivät enää onnistuneet järjestäytymään.
Förenade Skandinaviska Socialistförbundet av Amerika lakkautettiin muiden siirtolaisjärjestöjen tavoin Yhdysvaltain kommunistisen puolueen uudelleenjärjestelyn eli ”bolševisoinnin” yhteydessä vuonna 1925. Vuonna 1928 kommunistit perustivat sen tilalle uuden Skandinaviska Arbetarförbundet i Amerika (Scandinavian Workers’ League of America) -järjestön, jonka toiminta lakkasi 1930-luvun lopussa.
Skandinaviska Socialistiska Arbetareförbundet

Skandinaviska Socialistiska Arbetareförbundet i Amerika (engl. The Scandinavian Socialist Labor Federation) oli Yhdysvalloissa vuosina 1904–1928 toiminut Amerikan sosialistisen työväenpuolueen skandinaavinen järjestö.
Järjestön edeltäjä oli skandinaavisiirtolaisten 1880-luvulla perustama Skandinaviska Socialistiska Förbundet, joka julkaisi vuodesta 1894 lähtien New Yorkissa Arbetaren-lehteä. Sen johtohahmot David Westerberg ja Erik Nordman liittyivät vuoden 1898 puoluehajaannuksen jälkeen Amerikan sosialistiseen puolueeseen, kun taas Daniel De Leonin sosialistisen työväenpuolueen kannattajat perustivat vuonna 1904 uuden järjestön Skandinaviska Socialistiska Arbetareförbundetin. Vuonna 1914 siitä tuli virallisestikin Amerikan sosialistisen työväenpuolueen jäsenjärjestö.
Skandinaviska Socialistiska Arbetareförbundet oli suurimmillaan vuonna 1909, jolloin sillä oli lähes 1 500 jäsentä yli 40 paikallisosastossa. Vuonna 1914 jäseniä oli noin 800. Arbetareförbundetin jäsenkunta koostui lähes yksinomaan ruotsalaisista ja keskittyi maantieteellisesti New Yorkiin, Bostoniin ja Uuden-Englannin teollisuusalueelle.
Arbetarenin toimittajan Anders H. Lyzellin johtama kommunistiryhmä erosi Arbetareförbundetista vuonna 1920 ja muodosti sittemmin Skandinaviska Socialistförbundetin kanssa Förenade Skandinaviska Socialistförbundet av Amerika (United Scandinavian Socialist Federation) -nimisen järjestön, joka marraskuussa 1922 liittyi kommunistiseen Workers’ Partyyn. Sosialistista työväenpuoluetta kannattaneeseen Arbetareförbundetiin jäi noin 250 jäsentä, ja vuonna 1928 heitä oli jäljellä vain noin 80. Järjestö ja sen lehti lakkautettiin saman vuoden lopulla.
HMS Skaftö (M13)

| HMS Skaftö |
| --- | --- |
 HMS Skaftö (M13)

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Laskettu vesille:  20. tammikuuta 1997
Palveluskäyttöön:  13. kesäkuuta 1997
Tekniset tiedot
Uppouma:  250 t
Pituus:  36,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,0 m
Syväys:  2,2 m
Koneteho:  2 x dieselmoottoria, 660 kW
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  16
Aseistus
Aseistus:  2 x 12,7 mm ksp M/58 1 x miinantorjuntarobotti miinoja
HMS Skaftö (runkonumero M13) on Ruotsin laivaston Styrsö-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 20. tammikuuta 1997 ja alus valmistui 13. kesäkuuta.
Sisällissota

Sisällissota on poliittisesti järjestäytyneen yhteisön, kuten valtion, sisällä käytävä sota. Sisällissota on poliittista väkivaltaa ja osapuoli voi syyllistyä terroritekoihin.
Tunnusmerkit

Sisällissodassa tavoitteena on yhteisön sisäinen valta, vastustajan murskaaminen sekä muutos aikaisempaan valtarakenteeseen niin, että se tyydyttää oman puolen kannattajien ja taistelijoiden vaatimuksia. Sisällissodassa ottavat mittaa toisistaan yhteisön eri ryhmittymät, kuten säädyt, luokat, puolueet tai sosiaaliset kerrostumat. Valtaa tavoitellaan, jotta uusi valtarakenne voidaan luoda pysyväksi. Sisällissodissa omia joukkoja kannustetaan osoittamalla propagandan keinoin vastapuolen synnit. Sisällissodille on ominaista myös koston kierre.
Ulkovaltojen tuki

Usein valtion sisällä sotaa käyviä osapuolia tuetaan valtion ulkopuolelta, joko suoraan tai peitetysti. Tuki voi olla vaikkapa rahaa aseiden ostoon, aseita, joukkojen koulutusta tai vieraan armeijan mukanaoloa sodassa jonkun puolella. Pelkkää humanitäärisen avun tarjoamista ei yleensä pidetä sodan tukemisena, vaikka sen tarjoaja rajoittaisi antamansa avun vain toiselle osapuolelle. Usein myös joko toinen tai molemmat osapuolet pyytävät vierailta mailta apua. Kun etenkin suurvallat osallistuvat sotaan tukemalla sen eri osapuolia, voidaan puhua sijaissodasta. Tämän tyyppiset laajentuneet sisäiset konfliktit, kuten Kreikan sisällissota, Korean sota ja Vietnamin sota, olivat yleisiä etenkin kylmän sodan aikana, vaikka ensimmäisenä 1900-luvun sijaissotana voidaan pitää Espanjan sisällissotaa. Suurvaltojen valtapolitiikasta seurannut sekaantuminen sisällissotiin on usein kasvattanut niiden ulkopoliittista roolia sekä laajentanut niitä, kun ilman sekaantumista ne olisivat voineet jäädä paikallisiksi ja mahdollisesti lyhytaikaisemmiksi ilmiöiksi.
Syitä

Sisällissodat johtuvat monesti jonkun vähemmistökansallisuuden halusta irrottautua emämaasta. Esimerkkinä on Biafran sota 1960-luvun lopun Afrikassa. Läheisesti näitä muistuttavat siirtomaiden vapaussodat, joita ei nykyään juuri ole.
Toinen syy on poliittista valtaa haluavan sissiliikkeen kasvu niin voimakkaaksi, että sota muuttuu tavanomaiseksi sodankäynniksi. Monesti siirtomaasodan ja poliittisen liikkeen sissisota yhdistyy, esimerkkinä Indokiinan sota. Esimerkkinä valtion hajoamiseen johtaneesta sodasta ovat Jugoslavian hajoamissodat.
Suurin osa sisällissodista 1960-luvulta alkaen on käyty Afrikan mantereella. Näiden sotien poliittinen tausta on usein sidoksissa eurooppalaisten siirtomaavaltojen aiemmin mantereella harjoittamaan politiikkaan. Siirtomaavallat käyttivät afrikkalaisia siirtomaitaan lähinnä hyödykseen, eivätkä tukeneet niiden infrastruktuurin kasvua. Lisäksi eurooppalaisten valtioiden poliittiset ratkaisut mantereella perustuivat niiden omiin tarpeisiin ja heijastelivat länsimaiden politiikkaa, eivätkä ne ottaneet huomioon paikallisia oloja. Siksi esimerkiksi Afrikkaan syntyi valtioita, joiden rajoja muodostettaessa ei huomioitu alkuperäiskansojen perinteisiä rajoja. Nämä seikat eivät ole ainoa syy etenkin nykyisiin afrikkalaisiin konflikteihin ja sisällissotiin, joiden taustoissa piilee monenlaisia ja usein paikallisia tekijöitä, mutta ne muodostivat niille hedelmällisen maaperän, kun 1960-luvulla afrikkalaiset valtiot alkoivat itsenäistyä. Yksi sisällissotia pitkittävistä ja ylläpitävistä voimista on kansainvälinen asekauppa. Asekauppiaat ovat rikkoneet räikeästi esimerkiksi Somalian sisällissodan osapuolten aseistamista koskevia kansainvälisiä rajoituksia. Rajoituksista piittaamaton asekauppa on ollut voimakasta lähes kaikissa Afrikan mantereen konflikteissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sisällissota Wikimedia Commonsissa
Skadovsk

| Skadovsk (Скадовськ) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Skadovsk
 Koordinaatit: 46.1130°N, 32.9088°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Hersonin alue
Piiri:  Skadovskin piiri
Perustettu:  1894
Väkiluku (2021):  17 344
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skadovsk (ukr. Скадовськ; ven. Скадовск) on kaupunki Hersonin alueella Ukrainan eteläosassa, Mustanmeren rannalla. Kaupunki on Skadovskin piirin (124 508 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 17 344 (2021).
Skadovsk sijaitsee maanteitse 82 kilometriä aluekeskus H’ersonista eteläkaakkoon. Skadovskissa on pienehkö, ympärivuotisesti toimiva satama. Satama on toiminut vuodesta 1894. Syväykseltään matalaa satamaa käytetään muun muassa vehnän vientisatamana; satamasta on ollut myös rahti- ja matkustajalauttaliikennettä Turkkiin.
Osana Venäjän hyökkäystä Ukrainaan, Venäjän armeijan sotilasosastot tunkeutuivat kaupunkiin 9. maaliskuuta 2022. Sotilaat veivät tässä vaiheessa esimerkiksi kaupungintalon tietokoneet mukanaan.
Hallintorakennus Skadovskissa.
Skadovskin piirin museo.
Uimarantaa Skadovskissa.
"Nurinkurintalo" Skadovskissa.
Skadovskin satamaa.
Kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skadovsk Wikimedia Commonsissa
Hersonin alue
Piirit:Beryslav | Henitšesk | Herson | Kah’ovka | Skadovsk


Kaupungit (keskus lihavoitu): Beryslav | H’erson | Henitšesk | Hola Prystan | Kah’ovka | Nova Kah’ovka | Olešky | Tavrijsk | Skadovsk


Taajamat: Antonivka | Arh’anhelske | Askanija-Nova | Bila Krynytsja | Bilozerka | Brylivka | Dniprjany | Hornostajivka | Ivanivka | Kalantšak | Kalynivske | Karjerne | Komyšany | Kozatske | Lazurne | Ljubymivka | Myrne | Naddniprjanske | Nova Majatška | Novooleksijivka | Novotrojitske | Novovorontsovka | Nyžni Sirohozy | Rykove | Syvaske | Tšaplynka | Velyka Lepetyh’a | Velyka Oleksandrivka | Verh’ni Rohatšyk | Vysokopillja | Zelenivka
Skithai

| Skithai> Σκίθαι |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ?, Chalkidikí, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Traakia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skithai (m.kreik. Σκίθαι, lat. Scithae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta Stefanos Byzantionlainen sijoitti sen lähelle Poteidaiaa.
Skithain historiasta ei tiedetä käytännössä mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se löi omaa hopearahaa arkaaisen kauden lopulla vuoden 500 eaa. tienoilla. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Skithaīos (Σκιθαῖος).
Joskus Skithai on tulkittu nimen perusteella samaksi kaupungiksi kuin Kithas, joka esiintyy Deloksen meriliiton verotusluetteloissa.