stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talviolympialaiset 2006
Osallistujamaat

Kisoihin osallistui 2 508 urheilijaa 80 maasta.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Alankomaat   Albania   Algeria   Andorra   Argentiina   Armenia   Australia   Azerbaidžan   Belgia   Bermuda   Bosnia ja Hertsegovina   Brasilia   Bulgaria   Chile   Costa Rica   Espanja   Etelä-Afrikka   Etelä-Korea   Etiopia   Georgia  |   Hongkong   Intia   Iran   Irlanti   Islanti   Iso-Britannia   Israel   Italia   Itävalta   Japani   Kanada   Kazakstan   Kenia   Kiina   Kiinan Taipei   Kirgisia   Kreikka   Kroatia   Kypros   Latvia  |   Libanon   Liechtenstein   Liettua   Luxemburg   Pohjois-Makedonia   Marokko   Moldova   Monaco   Mongolia   Nepal   Norja   Pohjois-Korea   Portugali   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi   Saksa   San Marino   Senegal  |   Serbia ja Montenegro   Slovakia   Slovenia   Suomi   Sveitsi   Tadžikistan   Tanska   Thaimaa   Tšekki   Turkki   Ukraina   Unkari   Uusi-Seelanti   Uzbekistan   Valko-Venäjä   Venezuela   Venäjä   Viro   Yhdysvallat   Yhdysvaltain Neitsytsaaret  |
Mitalitaulukko

Vuoden 2006 talviolympialaisten mitalitaulukon ykkössijan saavutti Saksa.
| Vuoden 2006 talviolympialaisten mitalitaulukko> Sija | Vuoden 2006 talviolympialaisten mitalitaulukko> Maa | Vuoden 2006 talviolympialaisten mitalitaulukko> Kultaa | Vuoden 2006 talviolympialaisten mitalitaulukko> Hopeaa | Vuoden 2006 talviolympialaisten mitalitaulukko> Pronssia | Vuoden 2006 talviolympialaisten mitalitaulukko> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Saksa | 11 | 12 | 6 | 29 |
| 2 |  Yhdysvallat | 9 | 9 | 7 | 25 |
| 3 |  Itävalta | 9 | 7 | 7 | 23 |
| 4 |  Venäjä | 8 | 6 | 8 | 22 |
| 5 |  Kanada | 7 | 10 | 7 | 24 |
| 6 |  Ruotsi | 7 | 2 | 5 | 14 |
| 7 |  Etelä-Korea | 6 | 3 | 2 | 11 |
| 8 |  Sveitsi | 5 | 4 | 5 | 14 |
| 9 |  Italia | 5 | 0 | 6 | 11 |
| 10 |  Ranska | 3 | 2 | 4 | 9 |
| 10 |  Alankomaat | 3 | 2 | 4 | 9 |
Olympiatuli

Olympiatuli sytytettiin perinteiden mukaisesti 26. marraskuuta 2005 Olympiassa. Tuli saapui Roomaan 7. joulukuuta ja kiertäen sitten eri puolilla Italiaa ja Italian naapurimaita Slovenia, Itävalta, Sveitsi ja Ranska.
Avajaiset

Kisojen avajaisissa urheilijoiden valan vannoi italialainen alppihiihtäjä Giorgio Rocca. Olympiatulen toi stadionille Alberto Tomba ja sen sytytti Stefania Belmondo. Tilaisuudessa esiintyivät muun muassa Yoko Ono, Peter Gabriel, Luciano Pavarotti sekä Luca Badoer.
Päättäjäiset

Kisojen päättäjäisissä 26. helmikuuta esiintyi myös monia maailmankuuluja artisteja, kuten Avril Lavigne ja Ricky Martin, jonka esiintymiseen päättäjäiset päättyivät. Pienen tahran kisojen järjestelyihin toi lavalle katsomosta päässyt häirikkö.
Talous

Olympialaisten taloudessa tärkein yksittäinen asia on televisio. Suurin osa kisojen talousvirrasta tulee televisioyhtiöiltä. Kisojen televisiosopimusten arvo oli 883 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Tarkempia lukuja televisiosopimuksista ei annettu, mutta Urheilulehti esitti vuoden 2006 seitsemännessä numerossaan arvion, jonka mukaan noin 613 miljoonaa dollaria olisi tullut yhdysvaltalaiselta NBC:ltä, noin 135 miljoonaa dollaria Euroopan yleisradioyhtiö EBU:lta, 38,5 miljoonaa japanilaisilta NHK:lta ja NAB:lta, 14 miljoonaa australialaiselta Seveniltä, 950 tuhatta Tyynenmeren alueen ABU:lta, 900 tuhatta eteläkorealaiselta Korea Poolilta ja 600 tuhatta afrikkalaiselta Supersportilta.
Muita tulonlähteitä olivat olympialiikkeen TOP-ohjelma, jonka raha tulee olympialiikkeen sponsoreilta. TOP-ohjelman sopimusten arvo oli 886 miljoonaa dollaria. Torinon kisojen järjestelykoneistolle tästä summasta meni noin 20 prosenttia. Tärkeimpiä sponsoreita olivat Coca-Cola, Kodak, McDonald's, Samsung, Atos Origin, Lenovo, Omega, Visa, General Electrics, Manulife ja Panasonic.
Lisäksi kisajärjestäjällä oli paikallisia sponsoreita. Torinon kisoissa paikallinen sponsorimyynti tuotti 271 miljoonaa dollaria, josta neljältä paikalliselta pääsponsorilta (FIAT, Telecom Italia, Sao Paolo ja Piemonten maakunta) tuli noin 200 miljoonaa dollaria. Suuri osa yrityksistä tuki kisoja lisäksi erilaisten palvelujen ja muiden hyödykkeiden muodossa.
Lipunmyyntitulojen osuus budjetista oli 64 miljoonaa euroa. Kisojen avauspäivänä ennakkomyynnin jälkeen oli koossa 60 miljoonaa. Lippumyynnin tulot menivät kokonaisuudessaan kisaisännälle. Lipputuloja pienempi, tarkemmin määrittelemätön rahamäärä, tuli olympiakisojen lisenssimyynnistä. Yli 30 yhtiötä oli ostanut oikeuden käyttää kisojen virallisia tunnuksia tuotteissaan. Tärkeä osa koko kisojen järjestämistä oli myös vapaaehtoistyö. Torinon olympiakisojen järjestelykomitean vapaaehtoisissa joukoissa oli noin 30 000 henkeä, joiden työn rahalliseksi arvoksi arvioitiin vähintään lipputulojen tasoa.
Kisojen tilinpäätös jäänee 50–100 miljoonaa dollaria alijäämäiseksi. Tähän Torinon kaupunki on luvannut 50 miljoonan dollarin tappiotakuun ja Italian valtio on järjestänyt tarkoitusta varten olympialoton, jonka tuotto lisätään kisojen järjestäjän kassaan.
Televisiointi

Yhteensä kisojen televisiointioikeuksista maksettiin 833 miljoonaa dollaria.
| maa | kanava |
| --- | --- |
 Italia (isäntämaa): RAI
 Suomi: YLE
 Yhdysvallat: NBC CNBC MSNBC USA Network Telemundo Universal HD
 Iso-Britannia: BBC
 Ruotsi: SVT
 Norja: NRK SportN
 Saksa: ARD ZDF
 Itävalta: ORF
 Japani: NHK
 Kanada: CBC TSN RDS SRC
 Venäjä: Pervyi kanal Rossija 1
 Sveitsi: SSR TSR TSI
Kuvagalleria

Avajaiset
Kisakylää
Mitalien jakoseremonia
Alppihiihtoa
Ampumahiihtoa
Rattikelkkailua
Maastohiihtoa
Curlingia
Jääkiekkoa
Päättäjäiset
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kooste kisojen avajaisista YouTubessa.
| n k  Olympialaiset |
| --- | --- | --- |
| Kesäolympialaiset |  1896  1900  1904  1906  1908  1912  1916  1920  1924  1928  1932  1936  1940  1944  1948  1952  1956  1960  1964  1968  1972  1976  1980  1984  1988  1992  1996  2000  2004  2008  2012  2016  2020  2024  2028  2032  2036  |  |
| Talviolympialaiset |  1924  1928  1932  1936  1940  1944  1948  1952  1956  1960  1964  1968  1972  1976  1980  1984  1988  1992  1994  1998  2002  2006  2010  2014  2018  2022  2026  2030  2034  |  |
XX talviolympialaisten kilpailutapahtumat
Alppihiihto
|
Ampumahiihto
|
Curling
|
Freestylehiihto
|
Jääkiekko
|
Kaukalopikaluistelu
|
Lumilautailu
|
Ohjaskelkkailu
|
Pikaluistelu
|
Pohjoismaiset hiihtolajit
|
Rattikelkkailu
|
Skeleton
|
Taitoluistelu
Valtiot talviolympialaisissa 2006
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afrikka |  Algeria |  Etelä-Afrikka |  Etiopia |  Kenia |  Marokko |  Senegal |
| Aasia |  Hongkong |  Intia |  Iran |  Japani |  Kazakstan |  Kiina |
| Aasia |  Kiinan Taipei |  Etelä-Korea |  Kirgisia |  Libanon |  Mongolia |  Nepal |
| Aasia |  Pohjois-Korea |  Tadžikistan |  Thaimaa |  Uzbekistan |  |  |
| Eurooppa |  Alankomaat |  Albania |  Andorra |  Armenia |  Azerbaidžan |  Belgia |
| Eurooppa |  Bosnia ja Hertsegovina |  Bulgaria |  Espanja |  Georgia |  Irlanti |  Islanti |
| Eurooppa |  Iso-Britannia |  Israel |  Italia |  Itävalta |  Kreikka |  Kroatia |
| Eurooppa |  Kypros |  Latvia |  Liechtenstein |  Liettua |  Luxemburg |  Pohjois-Makedonia |
| Eurooppa |  Moldova |  Monaco |  Norja |  Puola |  Portugali |  Ranska |
| Eurooppa |  Romania |  Ruotsi |  Saksa |  San Marino |  Serbia ja Montenegro |  Slovakia |
| Eurooppa |  Slovenia |  Suomi |  Sveitsi |  Tanska |  Tšekki |  Turkki |
| Eurooppa |  Ukraina |  Unkari |  Valko-Venäjä |  Venäjä |  Viro |  |
| Amerikka |  Argentiina |  Bermuda |  Brasilia |  Chile |  Costa Rica |  Venezuela |
| Amerikka |  Kanada |  Yhdysvallat |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  |  |
| Oseania |  Australia |  Uusi-Seelanti |  |  |  |  |
Avajaiset
Pragelaton mäki, jossa hypättiin yhdistetyn mäkiosuus ja mäkihypyn kilpailut.
Suorituspaikkojen sijainti Italian kartalla.
Torinon olympiatuli
Vaikka kisapaikoilla mainoksia ei näkynytkään, olivat sponsorit voimakkaasti esillä Torinon katukuvassa. Kuva kaupungin keskustassa sijaitsevasta Sponsor Villagen lehdistöhuoneesta.
Yhdysvaltalaisen NBC kanavan studio Torinossa.
Snellman (täsmennyssivu)

Snellman voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Snellman, suomalainen suku
Oy Snellman Ab, pietarsaarelainen elintarvikeyritys
Snellmanin päivä eli Suomalaisuuden päivä, vietetään Suomessa vuosittain 12. toukokuuta J. V. Snellmanin muistoksi
Snellmaninkatu, katu muun muassa Helsingissä
Snellmanin puisto, puisto muun muassa Oulussa
Snellman-korkeakoulu, steinerpedadagogista aikuiskoulutusta antava oppilaitos Helsingissä
Hannes Snellman, suomalainen asianajotoimisto
Castrén & Snellman, suomalainen asianajotoimisto
Henkilöitä > Entisenä sukunimenä

Saska Saarikoski (aiemmin Snellman, s. 1963), toimittaja
Artturi H. Virkkunen (synt. Snellman, 1864–1924), historiantutkija ja professori
Henrik Virkkunen (synt. Snellman, 1917–1963), taloustieteilijä ja professori
Jaakko Virkkunen (synt. Snellman, 1912–1998), äärioikeistolainen poliittinen aktivisti
Paavo Virkkunen  (synt. Snellman, 1874–1959), poliitikko ja kansanedustaja
Väinö Virkkunen (synt. Snellman, 1894–1953), jääkärieversti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Snellman”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Slatyne

| Slatyne (Слатине) |
| --- | --- |
 Slatynen rautatieasema.
 vaakuna
 Slatyne
 Koordinaatit: 50.2080°N, 36.1546°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Harkovan alue
Piiri:  Harkovan piiri
Perustettu:  1913
Kaupunkityyppinen taajama:  1957–2024
Väkiluku (2022):  5 998
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Slatyne (ukr. Слатине) on maaseututaajama  Ukrainan Harkovan alueen pohjoisosassa Harkovan piirissä. Taajama sijaitsee Donetsin vesistöön kuuluvan Lopanjoen varrella, maanteitse 28 kilometriä aluekeskus Harkovasta pohjoiseen ja linnuntietä 13 kilometriä Venäjän rajasta etelään. Taajamassa on Belgorodista Harkovaan johtavan rataosuuden rautatieasema.
Tammikuun keskilämpötila on −7,1 ja heinäkuun +20,5 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 530 millimetriä.
Ennen Venäjän hyökkäyssotaa (2022–) väkiluvuksi arvioitiin 5 998  (1.1.2022). Vuonna 1989 taajamaan kirjattiin 7 733 asukasta. Sodan alettua suurin osa rintaman lähellä sijainneen taajaman väestöstä pakeni turvallisemmille seudulle. Vain noin 2 000 asukasta oli palannut taajamaan helmikuuhun 2024 mennessä, kun kaksi vuotta oli kulunut hyökkäyssodan alkamisesta.
Historia

Paikkakunta on perustettu vuonna 1913. Kaupunkityyppisen taajaman asema sillä oli vuosina 1957-2024. Ukraina lakkautti tammikuussa 2024 kaupunkityyppisiset taajamat osana Neuvostoliittoon liittyvistä käsitteistä luopumista, ja Statyne muuttui maaseututaajamaksi. Muutoksessa kaupunkityyppisistä taajamista tuli väkiluvun, taajamarakenteen ja harkinnan mukaan joko kaupunkeja (ukr. місто, misto; tämä edellytti aseman hakemista ja parlamentin päätöstä), taajamia (ukr. селище, selyštše) tai kyliä (ukr. село, selo). Heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä Slatynesta tuli osa Harkovan piiriä; tätä ennen se oli kuulunut Derhatšin piiriin.
Venäjän asevoimat hyökkäsivät taajamaan osana Ukrainaan kohdistamaansa hyökkäyssotaa (2022–) myös panssarivoimillaan (24. helmikuuta 2022), mutta Ukrainan asevoimat pysäytti hyökkääjän etenemisen taajaman vaiheilla. Hyökkääjä on kohdistanut taajamaan lukuisia sotilaallisia iskuja muun muassa tykistöasein (maalis-syyskuussa 2022), ja tehnyt Harkovan alueen pohjoisosasta vetäytymisen (syyskuussa 2022) jälkeen yhä ilmaiskuja esimerkiksi liitopommeja käyttäen.
Slatynen valtuuston rakennus.
Jumalanäidin kazanilaisen ikonin kirkko Slatynessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slatyne Wikimedia Commonsissa
10 vrk:n sääennuste Slatyneen (Uкраїнський Гідрометцентр & Foreca) (ukrainaksi) (sinoptik.ua)
Sisu (elokuva)

| Sisu |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jalmari Helander
Käsikirjoittaja:  Jalmari Helander
Tuottaja:  Petri Jokiranta
Säveltäjä:  Juri Seppä Tuomas Wäinölä
Kuvaaja:  Kjell Lagerroos
Leikkaaja:  Juho Virolainen
Lavastaja:  Otso Linnalaakso
Pääosat:  Jorma Tommila Aksel Hennie Jack Doolan Mimosa Willamo Onni Tommila
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Subzero Film Entertainment Good Chaos
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:   2023-01-2727. tammikuuta 2023  
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi, englanti
Budjetti:  6 miljoonaa euroa
Tuotto:  14,2 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sisu on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut suomalainen toimintaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Jalmari Helander. Elokuvan päähenkilö on Aatami Korpi (Jorma Tommila), joka on menettänyt perheensä talvisodassa. Hän on saanut sotimisesta tarpeekseen ja alkanut elää uutta elämää kullankaivajana Lapissa. Lapin sodan aikana hän kuitenkin joutuu pakenemaan saksalaissotilaiden partiota.
Sisu sai maailmanensi-iltansa Toronton elokuvajuhlien Midnight Madness -sarjassa syyskuussa 2022. Suomessa se sai Nordisk Filmin levittämänä teatteriensi-illan 27. tammikuuta, ja Yhdysvalloissa 28. huhtikuuta 2023. Ensi-iltanaan elokuvaa esitettiin Yhdysvalloissa yhteensä 1 006 elokuvateatterissa. Ensi-iltaviikonloppunaan Sisu keräsi Yhdysvalloissa 3,3 miljoonan dollarin, eli noin 3 miljoonan euron lipputulot, ja oli maan 10. tuottoisin elokuva. Suomessa se sai yli 180 000 katsojaa. Maaliskuuhun 2024 mennessä elokuva oli tuottanut maailmanlaajuisesti 14,3 miljoonan dollarin lipunmyyntitulot.
Sisu sai yhdeksän Jussi-ehdokkuutta vuoden 2024 gaalassa muun muassa parhaasta elokuvasta ja ohjauksesta. Varsinaisia Jussi-palkintoja se sai neljä, enemmän kuin mikään muu elokuva. Jussi tulivat kuvauksesta, lavastussuunnittelusta, maskeeraussuunnittelusta ja leikkauksesta.
Elokuvasta on kehitteillä jatko-osa. Suomen elokuvasäätiö on myöntänyt jatko-osalle 950 000 euron tuotantotuen ja 50 000 euron kehittämistuen. Jatko-osaa kuvataan Virossa. Jatko-osan tarinassa on Venäläissotilaita.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jorma Tommila  | … |  Aatami Korpi   |
|  Aksel Hennie  | … |  Bruno Helldorf   |
|  Jack Doolan  | … |  Wolf   |
|  Mimosa Willamo  | … |  Aino   |
|  Onni Tommila  | … |  Schütze   |
|  Tatu Sinisalo  | … |  SS-sotilas 1   |
|  Wilhelm Enckell  | … |  SS-sotilas 3   |
|  Vincent Willestrand  | … |  SS-sotilas 4   |
|  Arttu Kapulainen  | … |  soutaja   |
|  Elina Saarela  | … |  Saara   |
|  Ilkka Koivula  | … |  taistelulentäjä   |
|  Max Ovaska  | … |  teknikko   |
|  Joel Hirvonen  | … |  kuorma-auton kuljettaja   |
|  Pekka Huotari  | … |  lentäjä   |
|  Severi Saarinen  | … |  joukkueenjohtaja   |
|  Aamu Milonoff  | … |  pankkivirkailija    |
Tuotanto

Elokuva kuvattiin Lapissa vuonna 2021. Budjetti on kuuden miljoonan euron kokoluokkaa. Elokuvan hevosina näyttelivät entinen ravuri Kumiukko sekä Niinisalon Ratsastajien Hongon Huovi. Sony Pictures osti elokuvan maailmanlaajuiset levitysoikeudet ennen kuin ainuttakaan kohtausta oli kuvattu. Elokuvan levitti Yhdysvalloissa Lionsgate ja elokuvateatterilevitys oli pohjoismaiseksi elokuvaksi poikkeuksellisen laaja.
Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivustolla Sisu on saanut kriitikoilta 95 prosenttia myönteisiä arvosteluja perustuen 74 arvioon, kun taas katsojilta 92 prosenttia. Konsensuksena elokuvasta sivustolla lukee näin: "Yhtä kertomuksellisesti ohut kuin mielettömän raaka, Sisu on inspiroitunut pastissi, joka antaa veristä tyydytystä toiminnan ystäville." Metacritic-sivustolla elokuvan tulos on 68/100 perustuen 14 arvioon.
Sitgesin elokuvajuhlilla Sisu palkittiin parhaana elokuvana. Lisäksi Kjell Lagerroos palkittiin parhaasta kuvauksesta; Juri Seppä ja Tuomas Wäinölä parhaasta musiikista; ja Jorma Tommila palkittiin festivaalin parhaana miesnäyttelijänä.
Vastaanotto > Arvosteluja

Jussi Huhtala, Episodi
Toni Keränen, Katso
Juha Rosenqvist, Film-O-Holic
Juho Rissanen, Iltalehti
Tatu Junni, Muropaketti
Krister Uggeldahl, Hufvudstadsbladet
Eija Niskanen, Kulttuuritoimitus
Päivi Valotie, Turun Sanomat
Juho Typpö, Helsingin Sanomat
Jussi Virratvuori, Karjalainen
Jukka Sammalisto, Demokraatti
Aiheesta muualla

Sisu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvan traileri Youtubessa.
| n k Jalmari Helander |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Rare Exports (2010)  Big Game (2015)  Sisu (2022) 
Dokumenttielokuvat (ohjaus):  Toinen puoli puolustusvoimista (2007) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Luottomies (2017–2018)  Kalifornian Kommando (2020) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Maxmillian Tarzan (1999)  Jäämies (1999)  Ukkonen (2001)  Rare Exports Inc. (2003)  Redrama: Hang it up (2003)  Rare Exports: The Official Safety Instructions (2005)  Fakiiri (2006)  Viimeinen pisara (2011)  Red Carpet I (2017)  Red Carpet II (2018)
Ritva Laurila

Ritva Tellervo Laurila (o.s. Toivonen, 13. huhtikuuta 1932 Helsinki – 10. kesäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kokoomusta edustanut poliitikko ja kaupunkineuvos. Hän oli kansanedustaja vuosina 1978–1995 ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1995–1996 ja 1999.
Laurila valmistui ylioppilaaksi 1950 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1953. Ammatiltaan hän oli äidinkielen opettaja. Laurila työskenteli Ilta-Sanomien toimittajana 1953–1955 ja äidinkielen ja historian opettajana Apollon yhteiskoulussa 1953–1955. Vuonna 1956 hän oli ASLA-stipendiaattina Yhdysvalloissa Missourin yliopistossa. Sen jälkeen Laurila asui muutaman vuoden Istanbulissa Turkissa. Hän työskenteli Suomen Punaisen Ristin tiedotussihteerinä 1959–1961 ja Terveydenhoitolehden sekä Kotilääkäri-lehden toimittajana, toimitussihteerinä, toimituspäällikkönä ja päätoimittajana 1961–1979.
Laurila valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 1973. Hän toimi muun muassa kokoomuksen valtuustoryhmän ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana sekä HYKS:n ja HUS:n hallitusten puheenjohtajana. Eduskuntaan hän nousi syyskuussa 1978 Harri Holkerin seuraajaksi. Laurilaa kiinnostivat kansanedustajana erityisesti terveydenhuolto ja kansainväliset asiat.
Laurila oli Kokoomusnaisten puheenjohtaja 1986–1991. Hän toimi myös Lastenlinnan säätiön hallituksen puheenjohtajana. Laurila oli eläkeläisjärjestö Kansallinen senioriliitto ry:n puheenjohtajana 2004–2008.
Petäjäjoki (Kuopio, Virmaanpää)

| Petäjäjoki |
| --- | --- |
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Kuopio (Karttula), Suonenjoki
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Petäjäjoen valuma−alue (14.728)
Pinta-ala:  126,31 km²  
Järvisyys:  7,2 % 
Pääuoman pituus:  19 km 
Pääuoman osuudet:  Petäjäjoki ←Suhonjoki ←Ilotunjoki ←Rastinjoki ←Iso−Rasti
Yhtyy:  Rautalammin reitti
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Pitkä-Petäinen, Suonenjoki 
 :  62.7292°N, 27.1309°E
Laskupaikka:  Virmasvesi, Virmaanpää 
 :  62.7882°N, 27.0433°E
Sivu-uomat:  Pieni-Petäjäjoki, Suhonjoki, Tollanpuro
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  125,1 m  
Laskukorkeus:  97,9 m  
Korkeusero:  27,2 m
Pituus:  10,7 km  
Kaltevuus:  2,53 m/km
Muuta
Petäjäjoki on Pohjois-Savossa Suonenjoella ja Kuopiossa, entisessä Karttulassa,  virtaava 11 kilometriä pitkä joki, joka alajuoksu muodostaa kolmen kilometrin osuuden noin 19 kilometriä pitkästä pääuomasta. Joki laskee Virmasveden Virmaanpään lahteen.
Yleistä

Joki alkaa Pitkä-Petäisen (90 ha) luoteispäästä jo soistuneesta rannasta. Järven umpeen kasvaneeseen osaan on jokea varten jouduttu ruoppaamaan noin 100 metriä pitkä kanavamainen uoma, joka päättyy Suonenjoelta Virmanpäähän menevään maantiehen (yhdystie 16157). Tien jälkeen noin 450 metrin matkalla joki putoaa nopeasti noin kaksi metriä, jolloin uomaan muodostuu Ahvenkoski. Kosken jälkeen joki virtaa ensin suolla, sitten entisten Laakonniityn ja Itäniityn läpi. Näiden perään joki kiertää Myllymäen moreenimäen  koskista osuutta myöten ja tasaisesti virraten Suhonnevan läpi. Suon kohdalla ja vielä sen jälkeenkin on joen suunta mutkainen. Ympäröivät suot ovat ojitettuja ja niiden kuivatusvedet on ohjattu jokeen. Tämän jälkeen joki putoaa yli viisi metriä 250 metrin matkalla. Koskisen osuuden päätteeksi joki virtaa pienen nimettömän lammen läpi. Lammen ääressä sijaitsee joen yläjuoksun ainoa rakennus.
Noin 650 metriä lammesta eteenpäin saapuu joki viljellylle seudulle. Jokeen yhtyy oikealta päin ja kaakosta virtaava Tollanpuro. Puron viimeinen osuus kulkee suppeassa laaksossa. Petäjäjoki on viimeiset kilometrit perattu suoraksi johto-ojaksi. Se seuraa nyt pellonreunoja tai virtaa peltomaiden halki. Rämeenkylän kohdalla siihen yhtyy vasemmalta päin etelän suunnalta tuleva Suhonjoki. Suhonjoki on hieman suurempi jokiuoma kuin Petäjäjoki. Yhdessä niiden vesimäärä kasvattaa Petäjäjoen uomaa kaksinkertaiseksi. Tästä 1,7 kilometrin päästä siihen yhtyy vielä oikealta päin ja kaakosta tuleva Pieni-Petäjäjoki, jonka virtaama on yhtä suuri kuin Suhonjoellakin. Joen alajuoksun pituus on 1,7 kilometriä. Se on perattu niin, että ruoppausmassoja on kasattu joen rannoille. Suonenjoelta tuleva seututie 548 kohtaa Virmaanpäällä pohjoisrantoja seuraavan yhdystien 16157. Seututien silta sijaitsee 650 metriä ennen Virmasvedellä Virmaanpään lahdella sijaitsevaa suistoa. Joki ylittää Suonenjoen Perämaan jälkeen Kuopion kuntarajan Rämeenkylään mennessä.
Vesistösuhteita

Petäjäjoki sijaitsee Kymijoen vesistöalueessa (14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Virmasveden alueella (14.72), jossa se muodostaa Petäjäjoen valuma-alueen (14.728) pääuoman alaosan.
Petäjäjoen valuma-alueen pinta-ala on 126 neliökilometriä ja sen järvisyys on 7,2 %. Petäjäjoki muodostaa valuma-alueensa pääuomasta ainoastaan kolme alinta kilometriä. Pääuomaan luetaan jokihaarassa se uoma, jonka virtaama on suurempi. Koska täällä ei ole käytössä virtaamatietoja, käytetään valuma-alueen pinta-aloja hyväksi. Näin pienellä alueella sadanta on melko samanlaista ja uoman valuma-alueen pinta-alat ovat verrannolliset sen virtaamiin. Kun Pieni-Petäjäjoen valuma-alue on vain 42 neliökilometrin suuruinen, valitaan pääuomaan Petäjäjoki. Suhonjoen haarassa on Suhonjoen valuma-alue 43 neliökilometriä mutta Petäjäjoella vain 36 neliökilometriä, tulee Suhonjoki valita pääuomaan. Kumpaakin haaraa pitkin olisi uoma pituus noin 20 kilometriä , joten uomat ovat lähes samankokoiset. Pääuomaan voidaan lukea vielä Suhonjärvi (21 ha), Suhonjoki, Ilotunlampi (2 ha), Ilotunjoki, Rastinjoki ja Iso-Rasti (274 ha). Iso-Rastin yläpuoliset ojat ovat tiheään ojitettua suota. Mitään joessa olevista koskista ei mainita Vesihallituksen koski-inventoinnissa.
Muita Petäjäjoen valuma-alueella sijaitsevia suurempia järviä ovat Levänen (50 ha), Kangas-Petäinen (92 ha), 
Suojärvi (26 ha), Pasko-Petäinen (42 ha) ja Heinänen (52 ha).
Aiheesta muualla

Heitto, Lauri: Pohjois-Savon turvetuotannon tarkkailuohjelma vuoden 2019 tarkkailutulokset (PDF) 31.12.2020. Savo-Karjalan Ympäristötutkimus Oy.
Hankasalmen vanha kirkko

Hankasalmen vanha kirkko oli 1798–1892 käytössä ollut evankelis-luterilainen, hirsistä rakennettu ristikirkko, joka alun perin tehtiin rukoushuoneeksi hankasalmelaisille. Kirkko oli alun perin suoranurkkainen ristikirkko, joka 1836 purettiin ja vanhan perustuksen varaan rakennettiin uusi sisäviisteinen ristikirkko. Se oli seurakuntalaisten käytössä vuoteen 1892, jolloin jumalanpalvelusten pito aloitettiin Hankasalmen nykyisessä kirkossa.