stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SK Hynix

| SK Hynix |
| --- | --- |

ISIN:  KR7000660001
Perustettu:  1983
Kotipaikka:  Icheon
Toimiala:  puolijohdeteollisuus
Emoyhtiö:  SK Group
Kotisivu:  www.skhynix.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
SK Hynix (aiemmin Hynix Semiconductor ja Hyundai Electronics Industries) on eteläkorealainen puolijohdevalmistaja.
Yhtiö on perustettu vuonna 1983 nimellä Hyundai Electronics Industries Hyundai-ryhmään kuuluvana.
Yhtiö on yhdistynyt LG Semiconductorin kanssa vuonna 1999. 
Yhtiö muutti nimensä Hynix Semiconductoriksi vuonna 2001.
SK Group hankki Hynix Semiconductorin (SK Telecomin alaisuudessa) vuonna 2011 ja muutti nimensä SK Hynixiksi vuonna 2012.
Yhtiöllä on 28 244 työntekijää myynnin ollessa 23,2 miljardia dollaria. Yhtiön päämaja sijaitsee Icheonissa.
Yhtiön tuotteita ovat DRAM-, SRAM- ja Flash-muistipiirit.
Lokakuussa 2020 SK Hynix ja Intel ilmoittivat yhdessä, että Intel myy NAND-muistien liiketoimintansa SK Hynixille 9 miljardin dollarin hinnalla. Kauppa sisältää kaiken immateriaalioikeuden, teollisuustilat ja henkilöstön. Kauppa ei kuitenkaan sisällä kaikkea Intelin haihtumattoman muistin liiketoimintaa kuten Optane-muistiteknologiaa.
Helmikuussa 2021 yhtiö ilmoitti saaneensa valmiiksi ensimmäisen tuotantolinjansa DRAM-piirien valmistukseen EUV-litografialla (extreme ultraviolet) litografialla. Huhtikuussa 2021 yhtiö kertoi rakentavansa 106 miljardin dollarin arvoisen tuotantolaitosten klusterin, joka valmistaa DRAM-piirejä EUV-litografiaan perustuvalla tekniikalla.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
| n k  KRX 100 |
| --- | --- |
 Amore Pacific  BNK Financial  Celltrion  Cheil Worldwide  CJ  CJ CheilJedang  CJOS  Coway  Daelim Industrial  Daewoo International  Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering  DGB Financial Group  DB Insurance  Doosan  Doosan Heavy Industries & Construction  e-mart  Grand Korea Leisure  GS  Halla Visteon  Hana Financial  Hankook Tire  Hankook Tire Worldwide  Hansol  Hanwha Aerospace  Hyundai Department Store  Hyundai Development Company  Hyundai Engineering & Construction  Hyundai Glovis  Hyundai Heavy Industries  Hyundai Marine & Fire Insurance  Hyundai Mipo Dockyard  Hyundai Mobis  Hyundai Motor Company  Hyundai Steel  Hyundai Wia  Industrial Bank of Korea  Kakao  Kangwon Land  KB Financial  KCC  Kia Motors  Korea Electric Power  KEPCO E&C  KEPCO KPS  Korea Gas  Korea Investment Holdings  Korea Zinc  KT  KT&G  Kumho Petrochemical  LF  LG  LG Chem  LG Electronics  LG Household & Health Care  LG International  LG Uplus  LIG Insurance  LOEN  Lotte Chemical  Lotte Shopping  LS  LS Industrial Systems  Mirae Asset Daewoo  Naver  NCsoft  Nongwoo Bio  OCI  Orion  Osstem Implant  POSCO  S-1  S-Oil  SM Entertainment  Samsung Card  Samsung C&T Corporation  Samsung Electro-Mechanics  Samsung Electronics  Samsung Engineering  Samsung Fire & Marine Insurance  Samsung Heavy Industries  Samsung Life  Samsung SDI  Samsung Securities  Seoul Semiconductor  SFA Engineering  Shinhan Group  Shinsegae  SK  SK C&C  SK Hynix  SK Innovation  SK Telecom  The Basic House  Woori Financial  Youngone  Yuhan
Patrick Stewart

| Patrick Stewart |
| --- | --- |
 Patrick Stewart Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1940 (ikä 84) Mirfield, Yorkshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Sheila Falconer (1966–1990) Wendy Neuss (2000–2003) Sunny Ozell(2013–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1969–
Merkittävät roolit:  Star Trek – uusi sukupolvi Star Trek – ensimmäinen yhteys X-Men X-Men 2
Palkinnot
 Family Film Award (1996) Blockbuster Entertainment (1998) Bronze Wrangler (2003) 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Patrick Stewart (s. 13. heinäkuuta 1940 Mirfield, Yorkshire, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat olleet Jean-Luc Picard televisiosarjassa Star Trek – uusi sukupolvi ja Professori X elokuvissa X-Men (2000), X-Men 2 (2003), X-Men: Viimeinen kohtaaminen (2006), X-Men: Days of Future Past (2014) ja Logan (2017). Hän näyttelee myös Illuminatiin kuuluvaa varianttia Professori X:stä Marvel Cinematic Universen elokuvassa Doctor Strange in the Multiverse of Madness (2022).
Kotimaassaan Stewart tunnetaan myös teatterirooleistaan Shakespeare-näytelmissä.
Filmografia > Televisiosarjat

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| 1966 | Theatre 625 | Hardcastle | ”She Stoops to Conquer” |
| 1973 | BBC Play of the Month | Gurvich | ”The Love Girl and the Innocent” |
| 1973 | Play for Today | mies | ”The Emergency Channel” |
| 1974 | Fall of Eagles | Vladimir Lenin | 3 jaksoa |
| 1974 | 2nd House | Anton | ”An Artist’s Story” |
| 1975 | Churchill’s People | Wulfric | ”King Alfred” |
| 1975 | North and South | John Thornton | 4 jaksoa |
| 1976 | Minä, Claudius | Sejanus | 4 jaksoa |
| 1977 | Jackanory | Reader | ”Annerton Pit” |
| 1977 | Drama | Oedipus | ”Oedipus Tyrannus by Sophocles” |
| 1978 | BBC2 Play of the Week | Janos | ”When the Actors Come” |
| 1979 | Tinker Tailor Soldier Spy | Karla | ”How It All Fits Together” |
| 1981–1983 | Maybury | Edward Roebuck | 20 jaksoa |
| 1987 | Theatre Night | Anthony Anderson | ”The Devil’s Disciples” |
| 1987–1994 | Star Trek – uusi sukupolvi | Jean-Luc Picard | 176 jaksoa |
| 1993 | Star Trek: Deep Space Nine | Jean-Luc Picard | ”Emissary” |
| 1995–2013 | Simpsonit | Numero Yksi, voimakas vanhempi mies (äänirooli) | 2 jaksoa |
| 2005 | High Spirits with Shirley Ghostman | kertoja (äänirooli) | 8 jaksoa |
| 2005–2018 | Family Guy | Susie Swanson-vauvan sisäinen ääni, Avery Bullock, kapteeni Jean-Luc Picard, kertoja, munapumppu, oma itsensä, Patrick-vesikarhu, Peter Griffin Patrick Stewartin äänihuulilla, puhuva kissa (äänirooli) | 15 jaksoa |
| 2005–2020 | American Dad! | Avery Bullock, oma itsensä, poliisiopiston päällikkö (äänirooli) | 100 jaksoa |
| 2006 | Eleventh Hour | Ian Hood | 4 jaksoa |
| 2010 | Great Performances | Macbeth | ”Macbeth” |
| 2012 | Ontto kruunu | John of Gaunt | ”Richard II” |
| 2012 | Futurama | Huntmaster (äänirooli) | ”31st Century Fox” |
| 2012–2015 | Robot Chicken | kapteeni Jean-Luc Picard, oma itsensä, Gurney Halleck, Jerry-avaruusolio, Kama Sutran kertoja, Goljat, Harold (äänirooli) | 3 jaksoa |
| 2015–2016 | Blunt Talk | Walter Blunt | 20 jaksoa |
| 2020–2021 | Star Trek: Picard | Jean-Luc Picard | 11 jaksoa |
Filmografia > Ääninäyttely videopeleissä

| Videopelit> Vuosi | Videopelit> Nimi | Videopelit> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1994 | Lands of Lore: The Throne of Chaos | King Richard |
| 1995 | Star Trek: The Next Generation – A Final Unity | Jean-Luc Picard |
| 1997 | Star Trek: Generations | Jean-Luc Picard |
| 1999 | Star Trek: Hidden Evil | Jean-Luc Picard |
| 2000 | Star Trek: Armada | Jean-Luc Picard |
| 2000 | Star Trek: Invasion | Jean-Luc Picard |
| 2001 | Star Trek: Armada II | Jean-Luc Picard |
| 2002 | Star Trek: Bridge Commander | Jean-Luc Picard |
| 2002 | Star Trek: Starfleet Command III | Jean-Luc Picard |
| 2003 | X2 - Wolverine’s Revenge | Charles Xavier |
| 2003 | Star Trek: Elite Force II | Jean-Luc Picard |
| 2004 | Forgotten Realms: Demon Stone | Khelban ”Blackstaff” Arunsun |
| 2005 | X-Men Legends II: Rise of Apocalypse | Charles Xavier |
| 2006 | The Elder Scrolls IV: Oblivion | Uriel Septim VII |
| 2006 | X-Men: The Official Game | Charles Xavier |
| 2006 | Star Trek: Legacy | Jean-Luc Picard |
| 2010 | Castlevania: Lords of Shadow | Zobek |
| 2010 | Lego Universe | kertoja |
| 2014 | Castlevania: Lords of Shadow 2 | Zobek |
Aiheesta muualla

Patrick Stewart Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Räntämäki

| Räntämäki |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Räntämäki korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Nummi-Halinen
Pinta-ala:  ? km² 
Väkiluku:  ?? (?)
Väestötiheys:  ? as./km²
Työpaikkoja:  ? kpl ?  (?)
Osa-alueet:  ?
Räntämäki on Turun kaupunginosa Koroisten suuralueella noin kolme kilometriä keskustasta koilliseen. Lännessä kaupunginosan rajana on Vähäjoki, etelässä raja mukailee Topinojan uomaa, ja idässä on Orikedon teollisuusalue. Alue on pientalovaltaista, ja alueen rivitalot ovat pääosin lähde? Turun ylioppilaskyläsäätiön opiskelija-asuntokohteita ja Varsinaissuomen asumisoikeuden (VASO) asuntokohteita.
Räntämäen kylä on syntynyt jo esihistoriallisella ajalla, ja alun perin nimellä tarkoitettiin koko Maarian pitäjää. Alueen maamerkki onkin Maarian kirkko. Maarian pappilan vanha puutalo on tiettävästi nykyisen Turun alueen vanhin puutalo.  Räntämäessä sijaitsee kansanopisto Linnasmäen opisto, jonka tiloissa on opiston oman toiminnan lisäksi Diakonia-ammattikorkeakoulun toimintaa.
Historia

Kristfried Ganander kirjoittaa Mythologia Fennica -teoksessaan vuodelta 1789, että Räntämäessä olisi sijainnut Suomen ensimmäinen ja vanhin piispanistuin. Paavi Aleksanteri III:n antaman bullan mukaisesti "Gutorm-herttua" ja arkkipiispa Tapani olisivat matkustaneet Suomeen ja perustaneet piispanistuimen Räntämäkeen. Piispat asuivat Gananderin mukaan mieluummin maalla, kuin kaupungissa koska pelkäsivät paikallisia pakanoita. Piispa Juhanan olleen viimeinen kirkossa palvellut piispa, piispa Maunun muuttaessa ensimmäisenä Turkuun vuonna 1300.
Räntämäen pohjoislaidalla sijaitsee Prusin Linnasmäen linnavuori, jota on kutsuttu myös Tiinan kirkoksi. Linnavuoren alle on louhittu luola, jossa toisen maailmansodan aikana täytettiin pommeja.
Räntämäen kartta maanmittari Magnus Bergmanin tekemä vuodelta 1697.
Nimistö

Valtaosa alueen nimistöstä on peräisin 1950-luvun lopulta. Alueen nimet perustuvat Turun piispoihin, Maarian kirkkoherroihin ja paikalliseen nimestöön..
Turun piispoja ja heidän palvelusvuosiaan:
Ragvald II (Ragvaldinkuja), 1309–1321
Hemming (Hemminginkatu), 1338–1366
Maunu Tavast (Maunu Tavastin katu, Maunu Tavastin puisto, Tavastinkenttä), 1412–1450
Paavali Juusten (Paavali Juustenin tie, Paavali Juusteninpuisto), 1563–1575
Ericus Erici Sorolainen (Sorolaisenkatu, Sorolaisenpuisto), 1583–1625
Johannes Terserus (Terseruksenkatu, Terseruksenpuisto), 1658–1664
Lars Tammelin (Tammelininkatu, Tammelininkuja), 1728–1733
Johan Browallius (Browalliuksentie, Browalliuksenkuja), 1749–1755
Karl Fredrik Mennander (Mennanderintie, Mennanderinkuja), 1757–1775
Edvard Bergenheim (Bergenheiminpolku), 1850–1884
Jacob Tengström (Tengströminkatu), 1803–1832
Maarian seurakunnan kirkkoherroja ja heidän palvelusvuosiaan:
Jaakko Finno (Jaakko Finnonkuja), 1578–1588
Jaakko Ritz (Ritzinkuja, Ritzinpolku), 1717–1721
Isak Ross (Rossinkatu, Rossinpolku), 1738–1744
Salomon Kreander (Kreanderintie, Kreanderinkuja), 1780–1792
Henrik Heikel (Heikelinpuistikko), 1851–1860
Frans Wilhelm Gustaf Hjelt (Hjeltinkatu), 1860–1886
Ivar Markus Tallgren, (Tallgreninkatu, Tallgreninpolku, Tallgreninpuisto), 1887–1936
Jaakko Haavio (Jaakko Haavion polku, Jaakko Haavion puisto), 1950–1969
Antero Warelius (Wareliuksenkatu), Maarian seurakunnan kappalainen, Loimaan kirkkoherra, säätyvaltiopäivämies, kirjailija.
Ingigerd (Ingegerdinpuisto, Ingegerdinkenttä, Ingegerdinpolku, Ingegerdinaukio), 1200-luvulla kuolleen naisen hautakivi, joka on löydetty Maarian kirkosta.
Myös Räntämäen vanhat tilat näkyvät nimistössä: Räimä (Räimänkatu ja Räimän kenttä); Prusi (Prusinkatu, Prusinpuisto, Prusinpolku); Hamaro (Hamaronkatu, Hamaronpuisto, Hamaronkatu).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Räntämäki Wikimedia Commonsissa
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
Linnasmäen linnavuori.
Räimän kenttä Ingegerdinpuistossa, taustalla Maarian kirkon harja
Ulrika Hallberg

Petra Irma Ulrika Hallberg (s. 28. maaliskuuta 1952 Pyhäselkä) on suomalainen balettitanssija ja -pedagogi.
Henkilöhistoria

Hallbergin vanhemmat ovat kanttoriurkuri Carl Gustav Hakon Hallberg ja Tyyne Maria Lähivaara. Hänen puolisonsa on viulisti, kapellimestari ja musiikkipedagogi Ari Angervo. Hallberg suoritti Suomen Kansallisoopperan balettikoulun 1962–1968, opettajanaan Marita Ståhlberg. Hän on ollut balettitanssijan uransa ohella Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitoksen opettaja vuodesta 2001 ja opettanut myös muun muassa Teatterikorkeakoulussa.
Taiteellinen toiminta

Hallberg on ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisbaletin tanssijaksi 1968–1975 ja solistitanssijaksi 1975–1994. Hän on ollut Suomen Kansallisbaletin mukana vierailuilla Lontoossa, Saksassa, Luxemburgissa, Sveitsissä, Kööpenhaminassa, Madridissa, Tallinnassa, Kiinassa ja Edinburghin festivaalilla. Solistivierailuja hän on tehnyt Tukholmaan, Kuuban kansainväliselle balettifestivaalille 1976, 1980 ja 1984, Japanin kansainväliselle balettifestivaalille Tokioon ja Osakaan sekä Kitakyushun festivaalille 1991.
Taiteellinen toiminta > Solisti- ja päätehtäviä

Romeo ja Julia: Julia (Sylvestersson)
Don Quijote: Kitri (Trinchero)
Giselle: nimirooli (Coralli-Perrot-Petipa-Lavrovski)
Joutsenlampi: Odette-Odile (Petipa-Ivanov)
Huonosti vartioitu tyttö: Lise (Spoerli)
Napoli: Teresina (Bournonville)
Bahtshisarain suihkulähde: Maria (Zaharov)
Sinfonia D-duuri (Kylián)
Neljä luonnekuvaa (Balanchine)
Concerto barocco (Balanchine)
Divertimento (Balanchine)
Tansseja illassa (Schilling)
Vaaliheimolaiset (Schilling)
Kamelianainen (Reiter-Soffer)
Uhri (Uotinen)
Loviisa (Kitti)
Taiteellinen toiminta > Palkinnot

Kritiikin Kannukset 1976
Philip Morris -palkinto 1978
Edvard Fazer -palkinto 1986
Uudenmaan läänin taidepalkinto 1990
Pro Finlandia -mitali 1992
Suomi-palkinto 1993
Aiheesta muualla

Ulrika Hallberg kertoo tanssijan työstä, Kotilääkäri, vsk. 1979, no. 2, s. 58.
| n k Kritiikin Kannusten saajat |
| --- | --- |
1960-luku:  1962 Jorma Panula  1963 Ralf Långbacka  1964 Kari Rydman  1965 Eino Säisä  1966 Risto Jarva  1967 Kalle Holmberg & Kari Liila  1968 Kimmo Pyykkö  1969 Timo Bergholm 
1970-luku:  1970 Jouko Turkka  1971 Iso mies ja keijukainen -levytyöryhmä  1972 Lasse Naukkarinen  1973 Ilpo Saastamoinen  1974 Riitta Nelimarkka  1975 Pekka Milonoff  1976 Ulrika Hallberg  1977 Timo Linnasalo  1978 Arto af Hällström  1979 Eurooppalainen Odysseia -kuunnelmatyöryhmä 
1980-luku:  1980  Pentti Sammallahti  1981 Marjatta Tapiola  1982 Jouni Kaipainen  1983 Kari Väänänen  1984 Olli Jalonen  1985 Maaria Wirkkala  1986 Kari Kriikku  1987 Juhani Liimatainen  1988 Mox Mäkelä  1989 Sami Toivonen 
1990-luku:  1990 Rahkonen-radioteostyöryhmä  1991 Marjatta Oja  1992 Julia Vuori  1993 tanssiryhmä Suomussalmi  1994 Martti Suosalo  1995 Juha Lehtola  1996 Susanna Helke &  Virpi Suutari  1997 Jukka-Pekka Pajunen  1998 Håkan Wikman  1999 Tuomas Kantelinen 
2000-luku:  2000 Sándor Vály  2001 Johanna Venho  2002 Salla Tykkä  2003 U-Street All Stars  2004 Ville Tietäväinen  2005 Taito Hoffrén  2006 Anna Krogerus  2007 Pauliina Feodoroff  2008 Eeva Muilu  2009 Jukka-Pekka Valkeapää 
2010-luku:  2010 Timo Harju  2011 Merja Pöyhönen  2012 Selina Anttinen & Vesa Oiva  2013 Linda Fredriksson  2014 Elina Pirinen  2015 Ima Iduozee  2016 Suohpanterror  2017 Maija Kauhanen  2018 Honkasalo–Niemi–Virtanen  2019 Ilja Lehtinen 
2020-luku:  2020 Juliana Hyrri  2021 Emilia Hoving  2022 Hanna Bergholm & Ilja Rautsi  2023 Jonnakaisa Risto
Shakin maailmanmestaruusottelu 2006

| --- | --- |
Vladimir Kramnik: Veselin Topalov
 Venäjä :  Bulgaria 
Vladimir Kramnik klassinen maailmanmestari : Veselin Topalov FIDEn maailmanmestari 
Voitti edellisen hallitsevan mestarin Garri Kasparovin MM-ottelussa vuonna 2000 ja puolusti mestaruuttaan vuonna 2004.: Voitti FIDE:n maailmanmestaruuden vuonna 2005.
31-vuotias
Kv. vahvuusluku: 2750 (3.): Kv. vahvuusluku: 2813 (1.)
Shakin 48. maailmanmestaruusottelu järjestettiin 23. syyskuuta – 13. lokakuuta vuonna 2006 Kalmukian pääkaupungissa Elistassa. Ottelussa vastakkain pelasivat FIDE:n hallitseva maailmanmestari, bulgarialainen Veselin Topalov ja vuonna 1993 FIDE:stä eronneiden Garri Kasparovin ja Nigel Shortin perustaman mestaruusjärjestelmän hallitseva mestari, venäläinen Vladimir Kramnik. Ottelu koostui 12 pelistä, ja koska tilanne oli niiden jälkeen tasan 6–6, ratkaistiin mestaruus lyhyemmillä siirtoajoilla pelatuilla neljällä jatkopelillä, joissa Vladimir Kramnik varmisti mestaruuden itselleen tuloksella 8½–7½.
Aikataulu ja tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Peli | Päivämäärä | Valkea | Musta | Tulos | Tilanne |
| 1. peli | 23. syyskuuta | Kramnik | Topalov | 1–0 | Kramnik johti 1–0 |
| 2. peli | 24. syyskuuta | Topalov | Kramnik | 0–1 | Kramnik johti 2–0 |
| 3. peli | 26. syyskuuta | Kramnik | Topalov | ½–½ | Kramnik johti 2½–½ |
| 4. peli | 27. syyskuuta | Topalov | Kramnik | ½–½ | Kramnik johti 3–1 |
| 5. peli | 29. syyskuuta | Kramnik | Topalov | 0–1 (luovutus) | Kramnik johti 3–2 |
| 6. peli | 2. lokakuuta | Topalov | Kramnik | ½–½ | Kramnik johti 3½–2½ |
| 7. peli | 4. lokakuuta | Topalov | Kramnik | ½–½ | Kramnik johti 4–3 |
| 8. peli | 5. lokakuuta | Kramnik | Topalov | 0–1 | 4–4 |
| 9. peli | 7. lokakuuta | Topalov | Kramnik | 1–0 | Topalov johti 5–4 |
| 10. peli | 8. lokakuuta | Kramnik | Topalov | 1–0 | 5–5 |
| 11. peli | 10. lokakuuta | Topalov | Kramnik | ½–½ | 5½–5½ |
| 12. peli | 12. lokakuuta | Kramnik | Topalov | ½–½ | 6–6 |
| 1. katkaisupeli | 13. lokakuuta | Topalov | Kramnik | ½–½ | 6½–6½ |
| 2. katkaisupeli | 13. lokakuuta | Kramnik | Topalov | 1–0 | Kramnik johti 7½–6½ |
| 3. katkaisupeli | 13. lokakuuta | Topalov | Kramnik | 1–0 | 7½–7½ |
| 4. katkaisupeli | 13. lokakuuta | Kramnik | Topalov | 1–0 | Kramnik voitti 8½–7½ |
Peli 1, Kramnik-Topalov, 1-0

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Topalovin 57...f5?? johti tappioon.
Kramnik voitti ottelun ensimmäisen pelin 75 siirron sekä kuuden ja puolen tunnin pelin jälkeen. Topalov, jonka tyyli on enemmän taktinen kuin asemallinen, painosti voimakkaasti, mutta teki pahan virheen pelin loppupuolella. Topalovilla oli tasa-asema läpi pelin ennen virhelaskelmaansa.
Kramnik voitti toisenkin pelin, tällä kertaa 63 siirrossa. Topalovilla oli mahdollisuus voittaa peli nopeasti 32:nnen siirron kohdalla pelaamalla 32.Txg4+!, mitä kumpikaan pelaajista ei huomannut pelin aikana. Epätarkkuuksien vuoksi Topalov kuitenkin hävisi pelin.
Kylpyhuonekiista

28. syyskuuta Topalovin manageri Silvio Danailov valitti ottelun järjestäjille ja lehdistölle Kramnikin toistuvista kylpyhuonekäynneistä ensimmäisen neljän pelin aikana. Danailov huomautti, että toisin kuin muualla kylpyhuoneissa ei ollut videovalvontaa, ja piti Kramnikin käyntien tiheyttä ”outona, ellei jopa epäilyttävänä”. Hän uhkasi Topalovin luopuvan ottelusta, ellei asiaan puututtaisi.
FIDEn vetoomuslautakunta totesi, että Kramnikin kylpyhuoneessa käyntejä oli liioiteltu, mutta määräsi, että pelaajien omat kylpyhuoneet suljetaan ja avataan yhteinen käymälä, joka on vain pelaajien käytössä. Kramnikin manageri Carsten Hensel antoi julkisen lausunnon, jossa hän vaati pysyttävän ottelun alussa sovituissa säännöissä. Hän puolusti Kramnikin tiheitä kylpyhuonekäyntejä: ”Lepohuone on pieni ja Kramnik pitää käveleskelystä ottelun aikana. Siksi hän käyttää myös kylpyhuonetiloja. [– –] Lisäksi on todettava, että Kramnikin on juotava paljon vettä pelien aikana.” Hensel sanoi Kramnikin kieltäytyvän ottelun pelaamisesta niin kauan kuin FIDE ei kunnioita Kramnikin oikeuksia käyttää omaa kylpyhuonettansa silloin kun hän haluaa. Hän ilmaisi myös epäluottamuksensa vetoomuslautakuntaa kohtaan ja vaati sen jäsenten vaihtamista.
Ottelun järjestäjät pysyivät vetoomuslautakunnan päätöksessä, Kramnik kieltäytyi tulemasta pelaamaan viidettä peliä, ja niin ottelu merkittiin Topalovin voitoksi. Myöhemmin samana päivänä FIDEn presidentti Kirsan Iljumžinov vastasi Kramnikille luottavansa täysin vetoomuslautakunnan jäseniin ja heidän tekemäänsä päätökseen ja pyysi Kramnikia jatkamaan ottelua. 30. syyskuuta ilmoitettiin, että kuudetta peliä ei pelata suunnitelman mukaan, vaan seuraava peli olisi päivää myöhemmin. Saman päivän iltana osapuolien kanssa neuvotellut Kirsan Iljumžinov totesi heidän haluavan jatkaa peliä, mutta kylpyhuoneista ei ollut vielä päästy sopuun eikä myöskään siitä, jatketaanko tilanteesta 3-1 vai 3-2.
Vetoomuslautakunnan päätös todettiin virheelliseksi ja sen jäsenet vaihdettiin. Koska Kramnik ei kuitenkaan ollut tehnyt protestia kahden tunnin sisällä viidennen pelin päättymisestä, pelin tulos jäi voimaan ja ottelua jatkettiin tilanteesta 3-2.
Iljumžinov kertoi Juri Vasiljevin haastattelussa 3. lokakuuta 2006:
Englantilaisen suurmestari John Nunnin mukaan kylpyhuonekiistassa kyse oli siitä, että Topalovin joukkue päätti tehdä psykologisen hyökkäyksen vaikeassa pistetilanteessa.
Aiheesta muualla

Ottelun viralliset sivut
| n k Shakin maailmanmestaruusottelut ja -turnaukset |
| --- | --- |
Ennen FIDE:ä: 1886, 1889, 1891, 1892 (Steinitz) ·  1894, 1897, 1907, 1908, 1910 (Lasker–Schlechter), 1910 (Lasker–Janowski) (Lasker) ·  1921 (Capablanca) ·  1927, 1929, 1934 (Alehin) 1935 (Euwe) ·  1937 (Alehin)
FIDE:n aikana: 1948, 1951, 1954 (Botvinnik) ·  1957 (Smyslov) ·  1958 (Botvinnik) ·  1960 (Tal) ·  1961 (Botvinnik) ·  1963, 1966 (Petrosjan) ·  1969 (Spasski) ·  1972 (Fischer) ·  1975, 1978, 1981 (Karpov) ·  1984-1985, 1986, 1987, 1990 (Kasparov)
Klassinen maailmanmestaruus: 1993, 1995 (Kasparov) ·  2000, 2004 (Kramnik)
FIDE:n maailmanmestaruus: 1993, 1996, 1998 (Karpov) ·  1999 (Halifman) ·  2000 (Anand) ·  2002 (Ponomarov) ·  2004 (Kasymdžanov) ·  2005 (Topalov)
Yhdistymisen jälkeiset: 2006 (Kramnik) ·  2007, 2008, 2010, 2012 (Anand) ·  2013, 2014, 2016, 2018, 2021 (Carlsen) ·  2023 (Ding)