stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Choctaw’t
Kulttuuri > Vapaa-aika

Choctawien suosituin vapaa-ajan harrastus oli Lacrossen kaltainen joukkuepeli Ishtaboli tai stickball, joka pyrittiin pelaamaan hyvässä hengessä. Kontaktit vastapuoleen olivat rajuja, ja aiheuttivat monia luokkaantumisia, joskus jopa kuolemantapauksia. Toisinaan pelit käytiin eri kylien välillä ja osanottajia saattoi olla satoja. Kylien asukkaat löivät vetoja omiensa puolesta ja menettivät joskus suuria omaisuuksia. Valmentajina toimineet henkimiehet luottivat enemmän loitsuihinsa kuin varsinaiseen pelistrategiaan. Miesten saatua ottelunsa päätökseen myös naiset saivat pelata omat pelinsä.
Choctawt olivat yleisesti rauhantahtoisina ja pitivät musiikkia ja runoutta sotimista tärkeämpänä. Laulukilpailut olivat kylien välillä yleisiä. Melodiat ja sanoitukset pidettiin piilossa niiden ensiesitykseen saakka. Toisesta kylästä saapuneet "lauluvarkaat" saattoivat vakoilla kilpailijoiden esitysten harjoituksia ja käyttää näin saatuja tietoja hyväkseen. Laulujen aiheet liittyivät jokapäiväiseen elämään ja kuolemaan.
Kulttuuri > Havaintoja

Choctawit on kuvattu aikalaiskertomuksissa vieraanvaraisiksi ja avuliaiksi intiaaneiksi. Heidän teeskentelemätön ystävällisyytensä tunnettiin laajalti siirtolaisten ja myöhempien aikojen amerikkalaisten keskuudessa. Vieraat toivotettiin aina tervetulleiksi kyliin ja metsästysleireille. Kuultuaan vieraittensa asian choctawit kutsuivat nämä aterioimaan. Lisäksi vieraat saivat esittää omat ruokatoivomuksensa taloudesta vastaaville choctaw-naisille.
Merkittävin osoitus choctawien avuliaisuudesta on maaliskuulta 1847, jolloin he kerääntyivät Scullyvilleen Oklahomaan keräämään avustusrahastoa Irlannin nälkäänäkeville. Choctawit olivat aiemmin itse kokeneet saman kohtalon, ja tunsivat suurta myötätuntoa irlantilaisten ahdinkoa kohtaan. Irlannissa ei koskaan ole unohdettu choctawien antamaa avustusta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Choctaw Chronology (Arkistoitu – Internet Archive)
William Powellin maalaus "Discovery of Mississippi". Maalaus kuvaa Hernando se Sotoa choctawien parissa.
De Soto joukot polttamassa Mabilea.
Vastapuolilla sotivat Pusmataha ja Tecumseh esiintyivät sodassa liittolaistensa univormuissa..
Taidemaalari Francois Bernardin kuvaus 1800-luvun choctaw-kylän vapaahetkestä.
George Catlinin näkemys choctawien stickball-pelistä 1830-luvulla.
HMS Colossus (1882)

| HMS Colossus |
| --- | --- |
 HMS Colossus

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Kölinlasku:  6. kesäkuuta 1879
Laskettu vesille:  21. maaliskuuta 1882
Palveluskäyttöön:  31. lokakuuta 1886
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1908
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 420 t
Pituus:  99 m
Leveys:  21 m
Syväys:  7,85 m
Koneteho:  7 488 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  396
Aseistus
Aseistus:  4 × 12" BL -tykkiä 5 × 6" BL -tykkiä 4 × QF 6 naulan -tykkiä 2 × 14" torpedoputkea
HMS Colossus oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1882 vesillelaskettu Colossus-luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 6. kesäkuuta 1879. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1882 ja se valmistui 31. lokakuuta 1886.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1908.
194

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata eaa. · I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku
Vuosikymmenet: 90-luku · 100-luku · 110-luku · 120-luku · 130-luku · 140-luku 150-luku · 160-luku · 170-luku · 180-luku · 190-luku · 200-luku
Vuodet: 90 · 91 · 92 · 93 · 94 · 95 · 96 · 97 · 98 · 99 100 · 101 · 102 · 103 · 104 · 105 · 106 · 107 · 108 · 109 110 · 111 · 112 · 113 · 114 · 115 · 116 · 117 · 118 · 119 120 · 121 · 122 · 123 · 124 · 125 · 126 · 127 · 128 · 129 130 · 131 · 132 · 133 · 134 · 135 · 136 · 137 · 138 · 139 140 · 141 · 142 · 143 · 144 · 145 · 146 · 147 · 148 · 149 150 · 151 · 152 · 153 · 154 · 155 · 156 · 157 · 158 · 159 160 · 161 · 162 · 163 · 164 · 165 · 166 · 167 · 168 · 169 170 · 171 · 172 · 173 · 174 · 175 · 176 · 177 · 178 · 179 180 · 181 · 182 · 183 · 184 · 185 · 186 · 187 · 188 · 189 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209
Tapahtumia

huhtikuussa - Septimius Severuksen joukot kukistavat Pescennius Niger joukot Issoksen taistelussa.
Pescennius Niger, Septimius Severuksen haastaja Rooman keisari-istuimelle kuolee taistelussa Antiokian ulkopuolella.
Septimius Severus tekee sotaretken Efuratin takaisille alueille.
Xingping -kausi alkaa Han-dynastian aikana
Galenos, kreikkalais-roomalainen lääkäri, kirjoittaa 'Parannuksen taito' -oppikirjansa.
Irenaeus julistaa gnostilaiset opit vääräoppisiksi.
Kuolleita

Pescennius Niger, roomalainen usurpaattori.
Condate (Gallia Narbonensis)

| Condate> Sijainti |
| --- | --- |
 Condate
Koordinaatit:  45°45′0″N, 5°45′0″E
Valtio:  Ranska
Paikkakunta:  Seyssel, Saint-Julien-en-Genevois, Haute-Savoie, Auvergne-Rhône-Alpes
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta
Alue:  Gallia
Provinssi:  Gallia Narbonensis
Condate oli antiikin aikainen kaupunki Gallia Narbonensiksessa nykyisen Ranskan alueella. Se sijaitsi Rhodanus (nyk. Rhône) -joen itärannalla allobrogien heimon alueella lähellä nykyistä Seysseliä.
Gallia Narbonensiksen Condatea ei tule sekoittaa Gallian lukuisiin muihin Condate-nimisiin kaupunkeihin.
2-kloori-4-nitrotolueeni

| 2-kloori-4-nitrotolueeni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-kloori-1-metyyli-4-nitrobentseeni
CAS-numero:  121-86-8
PubChem CID:  8491
SMILES:  CC1=C(C=C(C=C1)[N+](=O)[O-])Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C7H6ClNO2
Moolimassa:  171,566 g/mol
Sulamispiste:  68 °C
Kiehumispiste:  260 °C
Liukoisuus veteen:  0,049 g/l (20 °C)
2-kloori-4-nitrotolueeni (C7H6ClNO2) on tolueenin kloorattuihin ja nitrattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineiden valmistuksessa. Muita kaupallisesti merkittäviä 2-kloori-4-nitrotolueenin isomeerejä ovat 4-kloori-2-nitrotolueeni ja 2-kloori-6-nitrotolueeni.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa 2-kloori-4-nitrotolueeni on vaalenakeltaista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee useimpiin orgaanisiin liuottimiin. Yhdisteen metyyliryhmä voidaan hapettaa esimerkiksi kromihapon avulla, jolloin muodostuu 2-kloori-4-nitrobentsoehappoa.
2-kloori-4-nitrotolueenia valmistetaan klooraamalla p-nitrotolueenia 50 °C:n lämpötilassa. Katalyyttinä prosessissa käytetään rauta(III)kloridia. 2-kloori-4-nitrotolueenia käytetään atsovärien ja atsovärien valmistuksessa käytettävien kemikaalien kuten 2-kloori-p-toluidiinin ja sulfonoitujen johdannaisten valmistamiseen.
19. Waffen-SS-divisioona (2. latvialainen)

| 19>  Waffen-SS-divisioona (2. latvialainen) |
| --- | --- |
 Divisioonan tunnusriimu
Toiminnassa:  1945
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:   Waffen-SS
Aselajit:  Jalkaväki
19. Waffen-SS-divisioona (2. latvialainen) (saks. 19. Waffen-Grenadier-Division der SS (lettische Nr. 2)) oli toinen latvialaisten muodostama Waffen-SS:n yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen

Divisioona muodostettiin 7. tammikuuta 1944 pohjoisen armeijaryhmän selustassa 2. motorisoidusta SS-jalkaväkiprikaatista, johon liitettiin 42. Waffen-SS krenatöörirykmentti (1. latvialainen) ja 43. Waffen-SS krenatöörirykmentti (2. latvialainen) täydennykseksi kolmanneksi rykmentiksi 44. krenatöörirykmentti (6. latvialainen). Divisioona saavutti täyden vahvuuden.
Palvelus

Divisioona osallistui taisteluihin armeijaryhmän vetäytyessä Leningradista Baltian läpi länteen. Se motitettiin Kuurinmaan mottiin, jossa se kävi kuusi kovaa taistelua. Divisioona antautui puna-armeijalle sodan lopussa 8. toukokuuta 1945. Puna-armeija teloitti antautuneet latvialaiset.
Komentajat

Divisioonankomentajina olivat:
SS-Oberführer Friedrich-Wilhelm Bock 15. maaliskuuta 1944 -
SS-Gruppenführer Bruno Streckenbach 13. huhtikuuta 1944 -
2-aminopyridiini

| 2-Aminopyridiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Pyridin-2-amiini
CAS-numero:  504-29-0
PubChem CID:  10439
SMILES:  C1=CC=NC(=C1)N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H7N2
Moolimassa:  95,126 g/mol
Sulamispiste:  58,1 °C
Kiehumispiste:  204  °C
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
2-Aminopyridiini (C5H7N) on pyridiinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen ja heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään valmistettaessa esimerkiksi lääkkeitä ja väriaineita.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa 2-aminopyridiini on väritöntä kiteistä ainetta. Se on hyvin vesiliukoista ja liukenee myös etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Yhdisteellä esiintyy imiini-enamiinitautomeriaa. 2-Aminopyridiinin liuokset ovat emäksisiä. Yhdiste reagoi elektrofiilien kanssa olosuhteista riippuen joko renkaan tai aminoryhmän typpiatomilla. 2-Aminopyridiini voi reagoida myös elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. 2-Aminopyridiini ärsyttää ihoa, silmiä ja hengityselimiä. Sille altistuminen voi aiheuttaa kouristuksia ja muita keskushermostoperäisiä vaikutuksia.
Valmistus ja käyttö

2-Aminopyridiiniä valmistetaan pyridiinin ja natriumamidin välisellä niin kutsutulla Tšitšibabin-reaktiolla. Sitä käytetään väriaineiden, maatalouskemikaalien ja lääkeaineiden esimerkiksi sulfapyridiinin, tripelennamiinin, piroksikaamin ja tenoksikaamin synteeseissä.
17. divisioona (jatkosota)

| 17>  divisioona |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1941 -
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Lempinimi:  Tammidivisioona
Sodat ja taistelut:  Jatkosota *Hangon rintama *Tali–Ihantala
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Aarne Snellman Alonzo Sundman
17. divisioona (Tammidivisioona) oli Karjaan sotilasläänin perustama jatkosodan divisioona. Kyseiseen sotilaslääniin kuuluivat Salon ja Raaseporin suojeluskuntapiirit. Lisäksi Helsingin suojeluskuntapiiri perusti divisioonaan yhden rykmentin.
Perustaminen

Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat muun muassa seuraavat yksiköt:
Jalkaväkirykmentti 13 (JR 13) (ruotsinkielinen, Karjaan sotilaslääni)
Jalkaväkirykmentti 34 (JR 34) (Salon seutu)
Jalkaväkirykmentti 55 (JR 55) (ruotsinkielinen, Kauniainen ja Espoo, reserviläis. Jäi Hangon rintamalle kesällä 1941)
Jalkaväkirykmentti 61 (JR 61) (Vaasan ruotsinkielisessä suojeluskuntapiirissä muodostettu ruotsinkielinen rykmentti. Tuli JR 55:n tilalle Jatkosodan hyökkäysvaiheessa)
Kenttätykistörykmentti 8 (KTR 8)
Kevyt osasto 19 (KevOs 19)
Pioneeripataljoona 32 (PionP 32)
Viestipataljoona 34 (VP 34)
255. ilmatorjuntakonekiväärikomppania (255. ItKKK)
Divisioonaan ei kuulunut määrävahvuuksien mukaista raskasta patteristoa
17. divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, joka pääsääntöisesti onnistuikin; tosin joidenkin materiaalierien osalta määrävahvuuksia ei saavutettu. Divisioonan kolmesta jalkaväkirykmentistä kaksi oli lähes ruotsinkielisiä. Kolmas jalkaväkirykmentti sekä muut yksiköt olivat suomenkielisiä.
Perustaminen > Erillinen Komppania

Tammikuussa 1942 Hangon valtauksen jälkeen, rintamalla ollut ruotsalaisista vapaaehtoisista koottu SFB hajotettiin, ja ruotsalaisista vapaaehtoisista muodostettiin Erillinen komppania (ErK), joka liitettiin Jalkaväkirykmentti 13:een. Komppania oli vahvuudeltaan aluksi 130 miestä. Yhteensä komppaniassa palveli sodan aikana 404 ruotsalaista vapaaehtoista.
Sodan jatkuessa komppanian täydentäminen tuli ongelmalliseksi, kun Ruotsista ei tullut enää uusia vapaaehtoisia. Kesäkuussa 1944 ennen suurhyökkäystä komppania oli kutistunut 64 mieheen (joista 53 ruotsalaisia vapaaehtoisia). Komppania osallistui Talin–Ihantalan taisteluun, jossa se kärsi raskaita tappioita, jonka vuoksi komppanian miesvahvuus kutistui 20 mieheen.
Komentajat

jääkärieversti Aarne Snellman (26. huhtikuuta 1942 jääkärikenraalimajuri) 11. kesäkuuta 1941 – 13. huhtikuuta 1942
jääkärikenraalimajuri Alonzo Sundman 13. huhtikuuta 1942 – 28. marraskuuta 1944
Keskittäminen

17. divisioona jäi perustamisalueelleen ryhmittyen Hangon rintamalle, joka saartoi Neuvostoliitolle talvisodan rauhansopimuksessa vuokratun Hankoniemen alueen.
Ylipäällikkö Mannerheim antoi 17. heinäkuuta 1941 käskyn siirtää pääosa divisioonasta Itä-Karjalaan, ja vain Jalkaväkirykmentti 55 jäi Hangon rintamalle. Divisioona sai kolmanneksi rykmentikseen Merivoimien komentajan reservinä olleen Jalkaväkirykmentti 61:n. JR 61 oli alistettuna divisioonalle jatkosodan loppuun.
Neuvostoliiton suurhyökkäyksen alkaessa kesällä 1944 divisioona siirrettiin Syväriltä Karjalankannakselle, jossa se ryhmitettiin Viipurin suuntaan. Divisioonalle alistettiin 30. kesäkuuta 3. prikaati. Tällöin syntyi myös Tykistöryhmä Ilva (kuusi patteristoa).
Tappiot

Yhtymien Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan 17. divisioonan kokonaistappiot sodan aikana olivat kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina yhteensä 8 937 miestä.
2-metyyli-2-nitropropanoli

| 2-metyyli-2-nitropropanoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-metyyli-2-nitro-1-propanoli
CAS-numero:  76-39-1
PubChem CID:  6442
SMILES:  CC(C)(CO)[N+](=O)[O-]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H9NO3
Moolimassa:  119,122 g/mol
Sulamispiste:  89,5 °C 
Kiehumispiste:  94,5–95,5
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
2-metyyli-2-nitropropanoli (C4H9NO3) on nitroalkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään polymeeriteollisuudessa ja orgaanisten yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

2-metyyli-2-nitropropanoli on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.
2-metyyli-2-nitropropanolia valmistetaan formaldehydin ja 2-nitropropaanin välisellä Henry-reaktiolla. Yhdistettä käytetään lateksimaaleissa lisäaineena, renkaissa parantamaan kumin ja polyesterirungon välistä adheesiota ja muiden orgaanisten yhdisteiden esimerkiksi isobutanoliamiinin valmistamiseen.
Louis I Condé

Louis I Condé
Louis I Condé (oik. Louis I de Bourbon, Condén ruhtinas, 7. toukokuuta 1530 Vendôme – 13. maaliskuuta 1569 Jarnac) oli ranskalainen kenraali ja hugenottijohtaja. Hän johti hugenotteja Ranskan uskonsotien alkuvaiheessa, kunnes hänet vangittiin ja murhattiin Jarnacin taistelun jälkeen 1569.
Condé oli Ranskan armeijan palveluksessa mukana sodassa espanjalaisia vastaan Metzin piirityksessä 1552 ja St. Quentinin taistelussa 1557. Käännyttyään protestantiksi hän kilpaili hugenottien johtajuudesta Gaspard Colignyn kanssa, mutta Ranskan uskonsodissa kaksikko teki yhteistyötä. 19. joulukuuta 1562 Condé johti hugenotteja sodan ensimmäisessä merkittävässä yhteenotossa, Dreuxin taistelussa, joka päättyi hugenottien tappioon ja jossa kummankin puolen komentajat jäivät vangeiksi. Yhdessä Colignyn kanssa Condé johti hugenotteja Pariisin piirityksessä, joka päättyi St. Denisin taisteluun marraskuussa 1567. Elokuussa 1568 katoliset yrittivät siepata Colignyn ja Condén, mutta epäonnistuivat. Hävityssä Jarnacin taistelussa 1569 Condé jäi taas vangiksi, mutta tällä kertaa katoliset murhasivat hänet pian vangitsemisen jälkeen.
Colossus-luokka (taistelulaiva, 1910)

Colossus-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston taistelulaivaluokka, johon kuului kaksi nk. dreadnoughtia, HMS Colossus ja HMS Hercules. Luokan alukset kuuluivat aluksi Neptune-luokkaan, mutta tehdyt muutokset tekevät niistä niin paljon luokasta poikkeavia, että ne normaalisti lasketaan omaksi luokakseen.
Aseistus

Colossus-luokka poikkesi edeltäjästään apuaseiden sijoittelussa. Tämä luokka oli viimeinen Kuninkaallisen laivaston taistelulaivaluokka, jonka pääaseina olivat 12" (305 mm) tykit. Luokka oli myös ensimmäinen taistelulaivaluokka, johon asennettiin 21" torpedoputket. Tällä uudella aseella saavutettiin tehokas 6000-7000 yardin kantama ja torpedon nopeus oli jopa 45 solmua lyhyille etäisyyksille.
Panssarointi ja kansirakenteet

Panssarointia oli palautettu HMS Dreadnoughtin 11" paksuuteen, mutta samalla heikennettiin sisäisiä rakenteita painon liiallisen kasvun estämiseksi. Aluksella oli ainoastaan yksi masto kytkettynä etummaiseen savupiippuun, mikä oli havaittu epäonnistuneeksi ratkaisuksi jo HMS Dreadnoughtissa.
Voimanlähde

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Koneet oli jaettu kolmeen eri osastoon aikaisemman kahden sijasta. Koneet olivat kuitenkin samanlaiset kuin edeltäneessä luokassa. Tällä saavutettiin keskimmäisen koneen itsenäinen käyttö risteilynopeudella ajettaessa sekä toivottiin saatavan parempi tasapaino vuodonsattuessa.
2-fosfoglyseriinihappo

| 2-fosfoglyseriinihappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3-hydroksi-2-fosfono-oksipropaanihappo
CAS-numero:  2553-59-5
PubChem CID:  59
SMILES:  C(C(C(=O)O)OP(=O)(O)O)O 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H7O7P
Moolimassa:  186,056 g/mol
2-fosfoglyseriinihappo (C3H7O7P) on glyseriinihapon johdannainen. 2-fosfoglyseriinihappo esiintyy välituotteena muun muassa glykolyysissä.
Glykolyysi

Glykolyysin seitsemännessä vaiheessa 3-fosfoglyseriinihappomolekyyli isomerisoidaan fosfoglyseromutaasientsyymin avulla 2-fosfaglyseriinihapoksi. Entsyymi siirtää fosfaattiryhmän molekyylin sisältä kolmoshiileltä kakkoshiilelle. Glykolyysin kahdeksannessa vaiheessa enolaasientsyymi muuntaa 2-fosfoglyseriinin fosfoenolipalorypälehapoksi, joka sisältää hyvin korkeaenergiaisen enolifosfaattiryhmän. Magnesiumionien läsnäolo on entsyymin toiminnan edellytys. Molemmat reaktiot ovat tasapainoreaktioita eli voivat tapahtua myös käänteiseen suuntaan.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database 2-Phosphoglyceric acid[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Frédéric Chopin

| Frédéric Chopin |
| --- | --- |
 Louis-Auguste Bissonin ottama dagerrotyyppi Chopinista noin vuodelta 1849.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1810 Żelazowa Wola, Varsovan herttuakunta
Kuollut: 17. lokakuuta 1849 (39 vuotta) Pariisi, Ranska
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Tyylilajit:  romantiikka
Soittimet:  piano
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Frédéric François Chopin (alkuaan Fryderyk Franciszek Chopin; 1. maaliskuuta 1810 Żelazowa Wola – 17. lokakuuta 1849 Pariisi) oli puolalainen säveltäjä ja pianovirtuoosi. Hän oli yksi harvoista musiikin lapsineroista, ja lyhyen elämänsä aikana hän ehti säveltää runsaasti suosittuja pianosävellyksiä. Chopin omaksui ranskankielisen nimensä muuttaessaan Pariisiin 20-vuotiaana. lähde?
Elämä > Nuoruus

Chopin syntyi  Żelazowa Wolan kylässä noin 50 kilometriä Varsovasta länteen. Säveltäjän itsensä ja hänen perheensä mukaan hän syntyi 1. maaliskuuta 1810, mutta useita viikkoja myöhemmin tehdyn kastetodistuksen mukaan hän olisi syntynyt jo 22. helmikuuta. Hänen isänsä oli Puolaan vuonna 1787 muuttanut ranskalainen ja äiti puolalainen. Hänellä oli siihen aikaan yleisenä sairautena pidetty tuberkuloosi, johon hän myös kuoli.lähde?
Chopinin musikaalinen lahjakkuus tuli esiin jo hyvin varhain, ja häntä alettiin verrata Mozartiin. 7-vuotiaana hän oli säveltänyt kaksi poloneesia, ja hänestä tuli vieraileva lapsitähti Varsovan aristokraattisissa salongeissa. Lisäksi hän piti julkisia hyväntekeväisyyskonsertteja. Vuosina 1816–1822 hän sai ammattimaisia pianotunteja viulisti Vojtěch Živnyltä (1756–1842), kunnes oppilaan taidot ylittivät opettajansa. Tämän jälkeen häntä opasti urkujen soitossa pianisti ja Varsovan yliopiston professori Wilhelm Würfel.lähde?
Vuosina 1823–1826 Chopin opiskeli Varsovan lyseossa, jossa hänen isänsä oli professorina. Syksyllä 1826 hän alkoi opiskella muun muassa sävellystä ja musiikkiteoriaa säveltäjä Józef Elsnerin (1769–1854) ohjauksen alaisena. Elsnerillä oli suuri vaikutus Chopinin musiikilliseen kehitykseen. lähde?
Elämä > Ura

Vuonna 1829 Chopin matkusti Wieniin ja Dresdeniin, joissa sai hyvät arvostelut julkisista esiintymisistään. Vuonna 1830 hän lähti uudelleen Wieniin ja sieltä Münchenin kautta Pariisiin, jossa vietti suurimman osan loppuelämästään. Puolan kapina vuonna 1830 epäonnistui, ja seuraavana vuonna Venäjä lakkautti Puolan autonomian, eikä säveltäjä enää koskaan palannut kotimaahansa.lähde?
Ensiesiintyminen Pariisissa 1830 oli suurmenestys. Chopinista tuli nopeasti suosittu pianonopettaja, ja hän pääsi mukaan seurapiireihin saaden ympärilleen ihailevien kuuluisuuksien joukon. Tätä kautta hän tutustui tunnettuihin kirjailijoihin. Vuonna 1831 Chopin aloitti ensimmäisten scherzojen ja balladien sekä ensimmäisen etydisarjan säveltämisen. Lisäksi hän sairastui tuberkuloosiin, jonka kanssa joutui taistelemaan lopun elämänsä. lähde?
1830-luvun alku ja puoliväli oli Chopinille tuottoisaa aikaa. Hän sai valmiiksi monet kuuluisimmista teoksistaan, jonka lisäksi hän saavutti konserteillaan kriitikoiden ja yleisön valtavan suosion. Vuoteen 1838 mennessä hänestä oli tullut kuuluisuus Pariisissa, ja hänen ystäväpiiriinsä kuului nyt myös oopperasäveltäjä Vincenzo Bellini, taidemaalari Eugène Delacroix, joka maalasi Chopinista muotokuvan, sekä säveltäjät Hector Berlioz, Franz Liszt ja Robert Schumann. Vaikka Chopin ajoittain kritisoi kolmen viimeksi mainitun säveltäjän musiikkia, hän myös ihaili heitä ja omisti osan sävellyksistään heille.lähde?
Elämä > George Sand

Vuonna 1836 Chopin meni salaa kihloihin 17-vuotiaan puolalaistytön Maria Wodzińskan kanssa, mutta kihlaus purettiin pian. Samana vuonna säveltäjä tapasi eräissä juhlissa kirjailija Amandine-Aurore-Lucile Dupinin (1804–1876), joka tunnetaan paremmin salanimellä George Sand. Sandin mukaan Chopin oli aseksuaalinen, mutta heidän suhteensa kesti seuraavat yksitoista vuotta.lähde?
Tavallisesti pariskunta vietti talvet Pariisissa ja kesät Sandin maatilalla Nohant-Vicissa Keski-Ranskassa, jossa säveltäjä sai valmiiksi monet teoksistaan. Chopin kuitenkin sairastui vähitellen tuberkuloosiin, jonka ensimmäisten oireiden ilmaannuttua he matkustivat Mallorcalle talveksi 1838–1839. Talvesta tuli kuitenkin onneton ja monien vaikeuksien sävyttämä. He joutuivat asumaan lämmittämättömissä talonpoikaismajoissa ja silloin hylätyssä Valldemossan luostarissa, ja lisäksi Chopinilla oli suuria vaikeuksia saada piano Pariisista asti kuljetetuksi luostariin. Säveltäjän epätoivo kuvastuu 24 preludissa (opus 28), jotka hän sävelsi suurelta osin Mallorcan-matkan aikana. Sää oli pahentanut Chopinin kroonista keuhkotautia niin, että pelastaakseen henkensä hänen ja Sandin oli pakko palata Pariisiin. Chopin ei koskaan toipunut täysin kyseisen talven aiheuttamista rasituksista.lähde?
Elämä > Viimeiset vuodet

Frédéric Chopin ja George Sand pysyivät yhdessä aina vuoteen 1847 saakka, jolloin he erosivat Sandin lapsista johtuneiden kiistojen vuoksi. Terveydentilansa rapistuessakin Chopin pystyi yhä säveltämään, ja hän keskittyi nyt masurkoihin ja nokturnoihin. Viimeisen teoksensa, f-molli-masurkan, hän sai valmiiksi vuonna 1849.lähde?
Chopin kuoli 17. lokakuuta vuonna 1849, ja viralliseksi kuolinsyyksi ilmoitettiin tuberkuloosi. Ruumiinavauksessa löydettiin lisäksi merkkejä muista keuhkosairauksista, kuten kystisestä fibroosista ja emfyseemasta. Chopin kärsi voimakkaasta elävältä haudatuksi tulemisen pelosta, ja siksi hän oli vaatinut ruumiinsa avaamista, jotta hänen kuolemastaan voitaisiin olla varmoja. lähde?
Chopin oli lisäksi toivonut, että hänen hautajaisissaan esitettäisiin Wolfgang Amadeus Mozartin Requiem. Hautajaiset, jotka oli tarkoitus pitää Madeleinen kirkossa Pariisissa, viivästyivät lähes kaksi viikkoa, koska kirkko ei aluksi suvainnut teoksen vaatimaa naislaulajien käyttöä kuorossa. Lopulta kirkko antoi asiassa periksi. Chopin haudattiin Père-Lachaisen hautausmaalle, mutta hänen sydämensä on haudattu Varsovan Pyhän Ristin kirkon pilariin. Hautajaisia varten tehtiin orkesterisovitus myös Chopinin Surumarssisonaatin (opus 35) kolmannesta osasta, josta on tullut yksi Chopinin tunnetuimmista teoksista.lähde?
Chopinin mukaan on nimetty asteroidi 3784 Chopin, puolalainen vodka Chopin, pari puolalaista purjelaivaa sekä Frederic Chopinin kansainvälinen lentoasema.lähde?