stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
San Antonio -luokka
Suunnittelu

Alusten telakkakannella voidaan sijoittaa joko kaksi LCAC-ilmatyynyalusta tai maihinnousualus LCU ja 14 × amfibiovaunua.
Suunnittelu > Propulsiojärjestelmä

Alusten propulsiojärjestelmä koostuu neljästä Colt Pielstick 2.5 STC -dieselmoottorista, jotka on kytketty kahteen akseliin. Järjestelmä mahdollistaa 25 solmun huippunopeuden. Lisäksi aluksella on Caterpillar-dieselgeneraattoreita tuottamassa sähköä aluksen 
palveluihin.
Suunnittelu > Aseistus

Aluksen aseistuksena on kaksi 21-siiloista Mk 49 RAM-ohjusten laukaisualustaa, joista voidaan laukaista RIM-116A ohjuksia. Järjestelmän tukena on Mk 31 GMWS, jonka tehtävänä on havaita alusta lähestyvät ohjukset ja lentokoneet. Toukokuusta 2015 alkaen ohjukset on korvattu RIM-116B:llä ja sen jatkoversioilla.
Lähipuolustusjärjestelmänä pinta-aluksia vastaan aluksilla on kaksi Mk 46 Mod 2 GWS -järjestelmää, joihin kuuluu jopa 200 laukausta minuutissa ampuva 30 millimetrin Bushmaster II -tykki.
Sandra Laing

Sandra Laing (s. 1955, Piet Retief) on eteläafrikkalainen nainen, joka syntyi valkoisille vanhemmille, mutta uudelleenluokiteltiin kouluiässä ulkoisten piirteidensä perusteella värilliseksi apartheid-lakien ollessa voimassa Etelä-Afrikan tasavallassa. Hänen elämästään on tehty elokuva Skin (Miramax, 2009), jossa häntä esittää Sophie Okonedo.
Aiheesta muualla

Times Online: Sandra Laing: The outcast (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Alankomaat 
Muut:  IdRef
Call Me by Your Name

| Call Me by Your Name |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Luca Guadagnino
Käsikirjoittaja:  James Ivory
Perustuu:  André Acimanin romaaniin Call Me by Your Name
Tuottaja:   Peter Spears  Luca Guadagnino  Emilie Georges  Rodrigo Teixeira  Marco Morabito  James Ivory  Howard Rosenman 
Säveltäjä:  Sufjan Stevens
Kuvaaja:  Sayombhu Mukdeeprom
Leikkaaja:  Walter Fasano
Pääosat:   Armie Hammer  Timothée Chalamet  Michael Stuhlbarg  Amira Casar  Esther Garrel  Victoire Du Bois 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia  Yhdysvallat  Brasilia  Ranska 
Tuotantoyhtiö:   Frenesy Film Company  La Cinéfacture  RT Features  Water's End Productions 
Levittäjä:  Sony Pictures Classics
Ensi-ilta:   2017-1-2222. tammikuuta 2017 (Sundance)  2017-11-2424. marraskuuta 2017 (Yhdysvallat)  2018-1-2626. tammikuuta 2018 (Suomi)  
Kesto:  132 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, italia, ranska
Budjetti:  3,5 miljoonaa dollaria
Tuotto:  41,9 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Call Me by Your Name on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Luca Guadagnino. Se perustuu André Acimanin romaaniin Kutsu minua nimelläsi (2007), jonka pohjalta James Ivory käsikirjoitti elokuvan. Se sijoittuu Pohjois-Italiaan vuoteen 1983 ja kertoo 17-vuotiaan Elion (Timothée Chalamet) ja hänen isänsä yhdysvaltalaisen tutkimusavustajan Oliverin (Armie Hammer) suhteesta. Elokuvassa näyttelevät myös muun muassa Michael Stuhlbarg, Amira Casar, Esther Garrel ja Victoire Du Bois.
Call Me by Your Name sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 22. tammikuuta 2017. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 26. tammikuuta 2018. Elokuva on ollut arvostelumenestys, ja erityisesti sen pääosaparin näyttelyä sekä elokuvan ohjausta, käsikirjoitusta ja musiikkia on kehuttu. Elokuva palkittiin parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnolla oltuaan ehdolla myös parhaasta elokuvasta ja miespääosasta (Chalamet). Elokuva sai kolme Golden Globe -ehdokkuutta parhaasta draamaelokuvasta, miespääosasta draamaelokuvassa (Chalamet) ja miessivuosasta (Hammer).
Juoni

17-vuotias Elio on viettämässä kesälomaa vanhempiensa kanssa karussa Pohjois-Italiassa vuonna 1983. Hänen amerikkalaisen arkeologi-isänsä kutsuma 24-vuotias jatko-opiskelija Oliver saapuu tälle kesätöihin. Luonteeltaan introvertti, musikaalisesti lahjakas ja bibliofiili Elio löytää aluksi vain vähän yhteistä huolettoman ja elämäniloisen Oliverin kanssa. Elio luovuttaa vastahakoisesti makuuhuoneensa Oliverille tämän vierailun ajaksi. Elio viettää kesäänsä kirjoja lukien, pianoa soittaen sekä tyttöystävänsä Marzian kanssa aikaa viettäen, kun taas Oliver kiinnostuu toisesta paikallisesta tytöstä, Chiarasta.
Hiljalleen Elio ja Oliver alkavat viettää aikaa yhä enemmän kahdestaan: he käyvät uimassa, pitkillä kävelyillä ja Elion isän arkeologisilla tutkimusmatkoilla. Elion ja Marzian suhde etenee seksiin, jolloin Elio testaa Oliverin reaktiota asiaan mutta huomaakin olevansa itse kiinnostunut tästä. Elio tunnustaa tunteensa Oliverille, joka puolestaan kehottaa tätä hillitsemään itsensä. Vielä saman päivän aikana kaksikko päätyy suutelemaan, mutta Oliver on haluton etenemään pidemmälle. Heidän välinsä viilenevät.
Oliver vastaa Elion jättämään viestiin kirjoittamalla lapun Elion työpöydälle, jossa hän ehdottaa tapaamista keskiyöllä. Elio viettää päivän Marzian kanssa, mutta ikävöi Oliveria. Keskiyöllä hän saapuu tapaamiseen, jolloin hän ja Oliver harrastavat seksiä. Seuraavien päivien aikana heidän suhteensa kehittyy voimakkaasti fyysisellä ja emotionaalisella tasolla ja he harrastavat seksiä säännöllisesti, mutta yhä salaten kaiken. Elio alkaa vältellä Marziaa.
Haikeuden ja epävarmuuden tunteet alkavat vallata Elion ja Oliverin mieltä Oliverin kotiinpaluun lähestyessä. Poikansa suhteesta tietoiset Elion vanhemmat ehdottavat hänelle, että hän lähtisi Oliverin kanssa matkalle Bergamoon ennen tämän lähtöä takaisin Yhdysvaltoihin. Elion vanhemmat kutsuvat Marzian ja Chiaran päivälliselle Elion ja Oliverin linja-auton lähdettyä. Kolmen romanttisen yhdessä vietetyn päivän jälkeen sydämensä särkenyt Elio soittaa äidilleen ja pyytää tätä hakemaan hänet kotiin. Kotona poikaystävänsä teosta tietoinen Marzia ilmoittaa haluavansa yhä olla ystävä Elion kanssa. Elion isä kertoo ymmärtäneensä koko ajan poikansa ja Oliverin välisiä tunteita ja tunnustaa kokeneensa vastaavan tilanteen omassa nuoruudessaan. Hän kannustaa Eliota suremaan rauhassa ja oppimaan kokemuksistaan sen sijaan, että tämä yrittäisi päästä mahdollisimman nopeasti surustaan yli.
Oliver soittaa hanukan aikana Eliolle ja tämän perheelle kertoen kihlautuneensa. Oliver kertoo Eliolle muistavansa kaiken tapahtuneen todella hyvin. Puhelun jälkeen murtunut Elio istuu takan edustalla, kun hänen perheensä ja talon muu henkilökunta valmistelevat juhlaillallista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Timothée Chalamet  | … |  Elio Perlman   |
|  Armie Hammer  | … |  Oliver   |
|  Michael Stuhlbarg  | … |  Samuel Perlman   |
|  Amira Casar  | … |  Annella Perlman   |
|  Esther Garrel  | … |  Marzia   |
|  Victoire Du Bois  | … |  Chiara   |
|  Vanda Capriolo  | … |  Mafalda   |
|  Antonio Rimoldi  | … |  Anchise   |
|  Elena Bucci  | … |  Bambi   |
|  Marco Sgrosso  | … |  Nico   |
|  André Aciman  | … |  Mounir   |
|  Peter Spears  | … |  Isaac   |
Arvosteluja

Elokuva sai myönteisen vastaanoton.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Aamulehti Kari Salminen: 
Episodi Marta Balaga: 
Helsingin Sanomat Jutta Sarhimaa: 
Hufvudstadsbladet Sara Ehnholm Hielm: 
Lapin Kansa Kari Kellokumpu:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Call Me by Your Name Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Call Me by Your Name Metacriticissä. (englanniksi)
Rocketman

| Rocketman |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Dexter Fletcher
Käsikirjoittaja:  Lee Hall
Tuottaja:  Adam Bohling David Furnish David Reid Matthew Vaughn
Säveltäjä:  Matthew Margeson
Kuvaaja:  George Richmond
Leikkaaja:  Chris Dickens
Pääosat:  Taron  Egerton Jamie Bell Richard Madden Bryce Dallas Howard
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Britannia  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  New Republic Pictures Marv Films Rocket Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:  16. toukokuuta 2019 (Cannes) 22. toukokuuta 2019 (Britannia) 29. toukokuuta 2019 (Suomi)
Kesto:  121 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  40 milj. dollaria
Tuotto:  195 milj. dollaria
Katsojat:  80 714 (Suomessa)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rocketman on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen musikaali- ja elämäkertaelokuva, joka kertoo muusikko Elton Johnin elämästä. Elokuvan on ohjannut Dexter Fletcher ja siinä Elton Johnia esittää Taron Egerton, joka palkittiin roolistaan Golden Globella.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Taron Egerton  | … |  Elton John   |
|  Jamie Bell  | … |  Bernie Taupin   |
|  Richard Madden  | … |  John Reid   |
|  Gemma Jones  | … |  Ivy, Eltonin isoäiti   |
|  Bryce Dallas Howard  | … |  Sheila, Eltonin äiti   |
|  Stephen Graham  | … |  Dick James   |
|  Steve Mackintosh  | … |  Stanley, Eltonin isä   |
|  Tate Donovan  | … |  Doug Weston   |
|  Charlie Rowe  | … |  Ray Williams   |
|  Tom Bennett  | … |  Fred, Sheilan poikaystävä   |
Ikäraja

John halusi että elokuvassa on homoseksikohtauksia ja sanoi että elokuvasta ei tehdä PG13-ikäsuosituksen elokuvaa, vaikka jotkut elokuvastudiot vaativat hillitsemään kohtauksia, jotta elokuvalle saataisiin PG13-ikäsuositus. Yhdysvalloissa elokuva on luokiteltu R-kategoriaan (restricted), joka tarkoittaa kielletty alle 17-vuotiailta. Australiassa elokuva on luokiteltu MA15+-kategoriaan (vanhemman seurassa). Venäjällä elokuvasta leikattiin viisi minuuttia "homopropagandan" vuoksi. Suomessa elokuvan ikäraja on K-12 ja aikuisen seurassa K-9.
Palkinnot > Cannesin elokuvajuhlat

| Vuosi | Palkittu työ | Palkinto | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Rocketman | Queer Palm | Ehdokkuus |
Palkinnot > Golden Globe

| Vuosi | Palkittu työ | Palkinto | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Rocketman | Paras musikaali- tai komediaelokuva | Ehdokkuus |
| 2020 | Taron Egerton | Paras miespääosa musikaali- tai komediaelokuvassa | Voitto |
| 2020 | Elton John & Bernie Taupin – ”I'm Gonna Love Me Again” | Paras alkuperäislaulu | Voitto |
Palkinnot > Oscar-palkinto

| Vuosi | Palkittu työ | Palkinto | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Elton John & Bernie Taupin – ”I'm Gonna Love Me Again” | Paras laulu | Voitto |
Vastaanotto

Elokuva sai vaihtelevia arvosteluja. Esimerkiksi Helsingin Sanomien Miska Rantanen piti Rocketmania valtavirran musikaalielokuvaksi poikkeuksellisen suorapuheisena myös kuvastoltaan ja antoi sille neljä tähteä viidestä. Hänestä elokuva on  myös huolellisesti ja monipuolisesti toteutettu suurine kaarineen ja pienine yksityiskohtineen. ”Elämyksellinen elokuva valottaa pianovetoisten balladien mestarin elämää ja sytyttää hingun tutustua erityisesti artistin varhaistuotantoon, kun niiden taustat selviävät.” Yhdysvaltalaisen Roger Ebertin muistosivuston Christy Lemire taas piti elokuvaa kaavamaisena elämäkertaelokuvana, joka alkaa kliseisesti merkittävästä tapahtumasta kohteen elämässä ja selittää sitten miten siihen päädyttiin.
Titane

| Titane |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Julia Ducournau
Käsikirjoittaja:  Julia Ducournau
Tuottaja:  Jean-Christophe Reymond
Säveltäjä:  Jim Williams
Kuvaaja:  Ruben Impens
Leikkaaja:  Jean-Christophe Bouzy
Pääosat:   Vincent Lindon  Agathe Rousselle 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska Belgia
Tuotantoyhtiö:   Kazak Productions  Frakas Productions  Arte France Cinéma  VOO  BeTV 
Levittäjä:   Diaphana Distribution  O'Brother Distribution 
Ensi-ilta:   2021-7-1313. heinäkuuta 2021 (Cannes)  2021-7-1414. heinäkuuta 2021 (Ranska)  
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Tuotto:  4,6 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Titane on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut ranskalais-belgialainen kauhudraamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Julia Ducournau. Sen pääosia esittävät Vincent Lindon, Agathe Rousselle, Garance Marillier ja Laïs Salameh.
Elokuvan keskiössä ovat pakomatkalla oleva tappaja Alexia, jolla on titaanilevy päässään, sekä palomies Vincent, joka luulee Alexian olevan hänen kadonnut poikansa.
Titane sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2021, missä se palkittiin Kultaisella palmulla. Voiton myötä Ducournausta tuli toinen naisohjaaja, joka ollaan palkittu kyseisellä palkinnolla. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta ja se valittiin Ranskasta kilpailemaan parhaan kansainvälisen elokuvan Oscarista, mutta se ei päässyt ehdolle.
Aiheesta muualla

Titane Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Titane Elonet.
Titane AllMoviessa. (englanniksi)
Playing the Angel

| Playing the Angel Depeche Mode |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2005
 Julkaistu: 17. lokakuuta 2005
 Tuottaja(t): Ben Hillier
 Tyylilaji: synthpop, alternative dance, electronic rock, dance rock
 Kesto: 52.12
 Levy-yhtiö: Mute Records
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    3. (fyysinen albumilista)
Depeche Moden muut julkaisut
| Exciter (2001) | Playing the Angel (2005) | Sounds of the Universe 2009 |
Singlet albumilta Playing the Angel
 ”Precious” Julkaistu: 3. lokakuuta 2005  ”A Pain That I’m Used To” Julkaistu: 9. joulukuuta 2005  ”Suffer Well” Julkaistu: 20. maaliskuuta 2006  ”John the Revelator / Lilian” Julkaistu: 4. kesäkuuta 2006
Playing the Angel on Depeche Moden yhdestoista albumi, joka julkaistiin 17. lokakuuta 2005.
Playing the Angel otettiin fanien ja useimpien kriitikoiden puolesta hyvin vastaan. Vaisuna pidetyn Exciterin jälkeen Depeche Moden katsottiin palanneen juurilleen Alan Wilderin lähdön jälkeen. Levy myi vuosina 2005–2006 yli neljä miljoonaa kappaletta.
Levy on Depeche Moden ensimmäinen, jolle yhtyeen laulaja Dave Gahan sekä rumpali Christian Eigner ovat kirjoittaneet kappaleita (Suffer Well, I Want It All ja Nothing's Impossible).
Playing the Angel kohosi Suomen virallisen albumilistan kärkeen ja myi kultaa.
Kappaleet

A Pain That I'm Used to – 4.11
John the Revelator – 3.42
Suffer Well – 3.49
The Sinner in Me – 4.56
Precious – 4.10
Macro – 4.03
I Want It All – 6.09
Nothing's Impossible – 4.21
Introspectre – 1.42
Damaged People – 3.29
Lilian – 4.49
The Darkest Star – 6.55
Kokoonpano

Dave Gahan – laulu
Andrew Fletcher – syntetisaattorit
Martin Gore – kitara, syntetisaattorit, taustalaulu
Christian Eigner – rummut
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Metacritic: metapisteet 78/100, käyttäjäpisteet 8.7/10
All My Children

All My Children on yhdysvaltalainen saippuasarja, jota esitettiin televisiokanava ABC:llä vuosina 1970–2011. Sen tapahtumat sijoittuvat Pennsylvaniaan, Philadelphian kuvitteelliselle Pine Valley -esikaupunkialueelle. Sarjan loi, käsikirjoitti ja tuotti ”saippuaoopperan kuningattareksi” kutsuttu Agnes Nixon, joka kehitti ABC:lle myös toisen pitkäikäisen saippuasarjan, vuonna 1968 alkaneen One Life to Live -sarjan.
Keväällä 2011 ABC ilmoitti, että se lopettaa sekä All My Childrenin että One Life to Liven. Ensin mainittu päättyi syyskuussa 2011 ja jälkimmäinen tammikuussa 2012. Molemmat sarjat tekivät kuitenkin paluun vuonna 2013, kun niistä alettiin näyttää uusia jaksoja internetissä videopalvelu Hulun ja iTunesin välityksellä. All My Childreniin tehtiin 43 lisäjaksoa, mutta sen jälkeen sarjan tuotanto loppui jälleen.
All My Childreniä ei ole koskaan esitetty Suomen televisiossa.
Sarjan teemoja

All My Children käsitteli näkyvästi monia ajankohtaisia yhteiskunnallisia aiheita: laillista aborttia (1970-luvulla), AIDSia (1980-luvulla) sekä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä (2000-luvulla). Sarja teki historiaa vuonna 2003, kun se ensimmäisenä Yhdysvalloissa päiväsaikaan esitettynä televisiosarjana näytti katsojille lesbosuudelman. Myöhemmin sarjassa esiintyi myös uraauurtava transsukupuolinen hahmo.
Näyttelijät

All My Childrenin keskeisimpiin näyttelijöihin kuului Susan Lucci, joka esitti sarjassa Erica Kanea vuosina 1970–2011. Lucci palkittiin roolityöstään Daytime Emmy -palkinnolla vuonna 1999, mutta jo sitä ennen hän oli ollut ehdolla palkinnon saajaksi 18 kertaa.
Monet All My Childrenissä aikoinaan esiintyneet näyttelijät ovat myöhemmällä urallaan nousseet Hollywood-kuuluisuuksiksi. Heihin lukeutuvat esimerkiksi Sarah Michelle Gellar ja Josh Duhamel.
Näyttelijät > Sarjassa esiintyneitä näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Mackenzie Aladjem   Elizabeth Ashley   Kaye Ballard   Elizabeth Banks   Daniel von Bargen   Mischa Barton   Kathy Bates   Amanda Bearse   Jonathan Bennett   Peter Bergman   Sofia Black-D’Elia   Matthew Bomer   Philip Bosco   Chadwick Boseman   Jordana Brewster   Kimberlin Brown   Justin Bruening   Carol Burnett   John Callahan   Alan Campbell   |  David Canary   Mark Consuelos   Daniel Cosgrove   Matthew Cowles   Alexandra Daddario   Arlene Dahl   Gloria DeHaven   Kim Delaney   Josh Duhamel   Marj Dusay   Bobbie Eakes   Alana de la Garza   Brian Gaskill   Sarah Michelle Gellar   Kelli Giddish   Paul Gleason   Karen Lynn Gorney   Winsor Harmon   Elisabeth Harnois   Lindsay Hartley   |  Richard Hatch   Alexa Havins   Amelia Heinle   Eileen Herlie   Lauren Holly   Sarah Hyland   Clifton James   John James   Michael B. Jordan   Steve Kanaly   James Karen   Thorsten Kaye   Morgana King   Eva LaRue   Christopher Lawford   Richard Lawson   Melissa Leo   Susan Lucci   Jamie Luner   Rebecca Mader   |  Cameron Mathison   Jesse McCartney   Anne Meara   Sylvia Miles   James Mitchell   Debbi Morgan   Michael Nader   John O’Hurley   Maureen O’Sullivan   Kelly Overton   Marcus Patrick   J. Eddie Peck   Sydney Penny   Lindsay Price   Leven Rambin   Dack Rambo   Dana Reeve   Eden Riegel   Kelly Ripa   Laura San Giacomo   |  James Scott   Reid Scott   Amanda Seyfried   Christian Slater   Jimmy Smits   Mathew St. Patrick   Saleisha Stowers   James Patrick Stuart   Elizabeth Taylor   Heather Tom   Denyse Tontz   Michelle Trachtenberg   Paige Turco   Hunter Tylo   Ruth Warrick   Fritz Weaver   Ellen Wheeler   Finn Wittrock   Jacob Young   Steve Zahn   |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta All My Children Wikimedia Commonsissa
All My Children Internet Movie Databasessa (englanniksi) (vuosien 1970–2011 jaksot)
All My Children Internet Movie Databasessa (englanniksi) (vuoden 2013 jaksot)
Susan Lucci vuonna 2010.
Saltburn

| Saltburn |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Emerald Fennell
Käsikirjoittaja:  Emerald Fennell
Tuottaja:   Emerald Fennell  Josey McNamara  Margot Robbie 
Säveltäjä:  Anthony Willis
Kuvaaja:  Linus Sandgren
Leikkaaja:  Victoria Boydell
Tuotantosuunnittelija:  Suzie Davies
Pääosat:   Barry Keoghan  Jacob Elordi  Rosamund Pike  Richard E. Grant  Alison Oliver  Archie Madekwe 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Metro-Goldwyn-Mayer  MRC  Lie Still  LuckyChap Entertainment 
Levittäjä:   Amazon MGM Studios  Warner Bros. Pictures 
Ensi-ilta:   2023-8-3131. elokuuta 2023 (Telluride)  2023-12-2222. joulukuuta 2023 (Amazon Prime)  
Kesto:  131 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  21 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saltburn on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen mustan huumorin sävyttämä jännityselokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Emerald Fennell. Pääosia esittävät Barry Keoghan, Jacob Elordi, Rosamund Pike, Richard E. Grant, Alison Oliver ja Archie Madekwe.
Elokuvan keskiössä on Oxfordin yliopistossa opiskeleva Oliver (Keoghan), joka saa aristokraattiselta Felixiltä (Elordi) kutsun viettämään kesää hänen eksentrisen perheensä hulppealle kartanolle.
Saltburn sai maailmanensi-iltansa Telluriden elokuvajuhlilla 31. elokuuta 2023. Yhdysvalloissa se tuli rajoitettuun teatterilevitykseen 17. marraskuuta 2023. Elokuva julkaistiin maailmanlaajuisesti Amazon Prime Videossa 22. joulukuuta 2023. Elokuva sai pääosin positiivisia arvosteluja sekä lukuisia tunnustuksia, mukaan lukien kaksi Golden Globe -ehdokkuutta ja viisi Bafta-ehdokkuutta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Barry Keoghan  | … |  Oliver Quick   |
|  Jacob Elordi  | … |  Felix Catton   |
|  Rosamund Pike  | … |  neiti Elspeth Catton   |
|  Richard E. Grant  | … |  Sir James Catton   |
|  Alison Oliver  | … |  Venetia Catton   |
|  Archie Madekwe  | … |  Farleigh Start   |
|  Carey Mulligan  | … |  Pamela   |
|  Paul Rhys  | … |  Duncan   |
|  Ewan Mitchell  | … |  Michael Gavey   |
|  Sadie Soverall  | … |  Annabel   |
|  Millie Kent  | … |  India   |
|  Reece Shearsmith  | … |  professori Ware   |
|  Dorothy Atkinson  | … |  Paula Quick   |
|  Shaun Dooley  | … |  Jeff Quick   |
|  Lolly Adefope  | … |  neiti Daphne   |
|  Joshua McGuire  | … |  Henry   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Saltburn Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Älä kerro kenellekään

| Älä kerro kenellekään> No se lo digas a nadie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Francisco J Lombardi
Käsikirjoittaja:  Jaime Bayly Giovanna Pollarolo
Perustuu:  Jaime Baylyn omaelämäkertaan
Tuottaja:  Andrés Vicente Gómez
Säveltäjä:  Roque Baños
Kuvaaja:  Carles Gusi
Leikkaaja:  Nicholas Wentworth
Pääosat:   Santiago Magill  Christian Meier  Lucía Jiménez  Giovanni Ciccia 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Espanja, Peru
Tuotantoyhtiö:  Lolafilms
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  109 min
Alkuperäiskieli:  espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Älä kerro kenellekään (No se lo digas a nadie) on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Francisco J Lombardin ohjaama elokuva. Se kertoo yläluokkaisen homomiehen varttumisesta Perussa ja perustuu tv-juontaja Jaime Baylyn omaelämäkertaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Santiago Magill  | … |  Joaquin   |
|  Lucía Jiménez  | … |  Alejandra   |
|  Christian Meier  | … |  Gonzalo   |
|  Giovanni Ciccia  | … |  Alfonso   |
Taxi zum Klo

| Taxi zum Klo |
| --- | --- |
 Taxi zum Klo
Ohjaaja:  Frank Ripploh
Käsikirjoittaja:  Frank Ripploh
Tuottaja:  Frank Ripploh Horst Schier Laurens Straub
Säveltäjä:  Hans Wittstatt
Kuvaaja:  Horst Schier
Leikkaaja:  Gela-Marina Runne Matthias von Gunten
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1980
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taxi zum Klo on saksalainen elokuva vuodelta 1981 jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Frank Ripploh. Ripploh esittää myös elokuvan pääosaa. Elokuva on tarina opettajasta, jonka yksityiselämän seikkailut ja sangen pirteä seksielämä ovat kovassa kontrastissa hänen työelämänsä imagon kanssa. Taxi zum Klo on merkittävä ajankuva Berliinin homojen elämästä ennen aidsia. Ripplohin mukaan elokuva on paljolti omaelämäkerrallinen.
Rooleissa

Frank Ripploh – Frank Ripploh
Bernd Broaderup – Bernd
Orpha Termin
Peter Fahrni – bensa-aseman poitsu
Dieter Godde
Klaus Schnee
Bernd Kroger
Markus Voigtlander
Irmgard Lademacher
Gregor Becker
Marguerite Dupont
Eberhard Freudenthal
Beate Springer
Millie Büttner
Gitta Lederer
Aiheesta muualla

Taxi zum Klo Internet Movie Databasessa (englanniksi)
T-38

| T-38 |
| --- | --- |
 T-38 20 mm tykillä.
Valmistushistoria
Valmistusmaa:  Neuvostoliitto
Tekniset tiedot
Tyyppi:  amfibinen panssarivaunu
Pituus:  
– putki edessä:  3,78 m
Leveys:  3,33 m
Korkeus:  1,63 m
Taistelupaino:  3,3 t
Maksiminopeus:  
– tiellä:  40 km/h
Toimintasäde:  170 km
Pääase:  DT-pikakivääri tai 20 mm tykki
Panssarointi:  3-9 mm
Moottori:  GAZ-AA
– hevosvoimat:  40 hv
– kilowattia:  30 kW
Miehistö:  2
T-38 oli neuvostoliittolainen kevyt amfibio-tiedustelupanssarivaunu, jota käytettiin toisessa maailmansodassa.