stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pudasjärven hirsikampus
Yhtenäiskoulu

| Pudasjärven hirsikampus & Pudasjärven lukio |
| --- | --- |
Sijainti:  Kurenalus, Pudasjärvi
Tyyppi:  peruskoulu, lukio
Perustettu:  2016
Rehtori:  Susanne Nyman
Luokat:  0–9, lukio-opetus
Oppilaita:  noin 720 (2021)
Yhtenäiskoulussa annetaan esiopetusta sekä perusopetusta luokka-asteille 1–9. Koulun rehtorina toimii Susanne Nyman. Helmikuussa 2021 siellä opiskeli noin 690 oppilasta.
Lukio

Pudasjärven lukio perustettiin vuonna 1960 ja alun perin aloitti Lakarissa sijaitsevassa koulurakennuksessa Iijoen pohjoispuolella. Myöhemmin lukio siirtyi jo nykyään lakkautetun Rimminkankaan koulun yhteyteen ja vuonna 2016 Hirsikampukseen. Pudasjärven lukiossa voi lukio-opintojen ohessa suorittaa ilmailualan lentolupakirjan. Helmikuussa 2021 lukiossa oli noin 120 opiskelijaa.
Metsästä salvokseksi -veistos

Hirsikampuksen yhteyteen oli tarkoitus sijoittaa kuvanveistäjä Kari Tykkyläisen suunnittelema "Metsästä salvokseksi" - pronssipatsas. Kaupunginvaltuusto äänesti veistoksen hankinnan puolesta ehtona, että patsaan kustannukset olisivat korkeintaan noin 185 500 euroa. Patsaan hankinta kuitenkin kaatui joulukuussa 2015 järjestetyssä kaupunginvaltuuston kokouksessa äänin 16–15. Hankkeen kaatumisen perusteita olivat muun muassa patsaan hinta sekä jääviyskysymykset, joiden mukaan hallitukseen kuuluva Tykkyläinen on saattanut olla jäävi siinä vaiheessa, kun veistosta alettiin jo suunnitella entisen kaupunginjohtajan aikaan.
Qi (täsmennyssivu)

Qi tai QI voi viitata johonkin seuraavista:
Qi, liitäntästandardi langattomaan virransiirtoon induktiivisen latauksen avulla
QI (Quite Interesting), brittiläinen televisiovisailu
qi, kiinalaisen filosofian energiakäsite
Qi-dynastia, kiinalainen hallitsijasuku 479–502
Pohjoinen Qi-dynastia, osaa Pohjois-Kiinasta 550-577 hallinnut suku*
Qi (Shandong) (齊) (1046 eaa. – 221 eaa.), Kiinan Zhou-dynastian aikainen valtio
Henkilön nimenä

Qi (1676–1739), yksi Kiinan Yongzheng-keisarin puolisoista
Qi Faren (s. 1933), kiinalainen avaruusinsinööri
Chen Qi (s. 1984), kiinalainen pöytätennispelaaja
Shu Qi, oik. Lin Li-hui (s. 1974/1976), hongkongilais-taiwanilainen näyttelijä ja malli
Sun Qi (s. 1986), kiinalainen pistooliampuja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Qi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Qi-dynastia

Qi-dynastia (齊 (yksinkertaistetuin merkein 齐) [qí]) hallitsi osaa Etelä-Kiinasta 479–502. Qi-dynastia oli yksi Eteläisistä dynastioista.
Muut Eteläiset dynastiat olivat:
Song-dynastia 420–479
Liang-dynastia 502–557
Chen-dynastia 557–589
Qi-dynastian aikana keskushallitus yritti heikentää suurmaanomistajien valtaa ja teloitti aatelisherroja, mikä johtikin sen pikaiseen kukistumiseen.
Aiheesta muualla

Radio86.fi: Eteläinen Qi -dynastia
Qian Lin

Qian Lin
Qian ”Linlin” Lin (s. 11. maaliskuuta 1991 Hangzhou, Kiina, kiin. 錢琳) on japanilaisen popyhtyeen Morning Musumen kahdeksannen sukupolven toinen kiinalainen jäsen Li Chunin ohella. Ennen kuin hänet liitettiin Morning Musumeen hän oli Hello! Project Egg. Qian Lin on asunut Japanissa hieman kauemmin kuin Li Chun ja osaa siksi enemmän japania. Qian Lin on 153 cm pitkä.
Hän valmistui Morning Musumesta ja Hello! Projectista 15.12.2010 Li Chunin ja Eri Kamein kanssa ja palasi takaisin Kiinaan jatkamaan uraansa.
Aiheesta muualla

http://www.helloproject.com/newslist/shinmember_0703151946.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Qi (standardi)

Qi on liitäntästandardi langattomaan virransiirtoon induktiivisen latauksen avulla. Standardin avulla yhteensopivat laitteet, kuten älypuhelimet, voivat ladata akkujaan, kun ne asetetaan Qi-latausalustalle, mikä voi olla tehokasta jopa neljän senttimetrin etäisyyksillä. Qi-standardin on kehittänyt Wireless Power Consortium. Yleisenä avoimen standardin Qi-yhteensopivat laitteet voidaan liittää minkä tahansa valmistajan Qi-latureihin. Qi julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 2008, ja vuoteen 2017 mennessä se sisällytettiin yli 200 älypuhelimeen, tablettiin ja muuhun laitteeseen. Helmikuussa 2020 standardin parissa työskentelee 488 valmistajaa, mukaan lukien Apple, Asus, Google, Huawei, LG Electronics, Samsung, Xiaomi ja Sony. Tammikuussa 2023 konsortio julkisti Qi2:n, joka päivittää olemassa olevan standardin ja sisältää Applen MagSafe-teknologiaan perustuvan magneettiliitännän.
Aiheesta muualla

Wireless Power Consortium verkkoportaali
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Qi (standard)
Käännös suomeksi
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – miesten 470

Miesten 470 Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 28. heinäkuuta – 4. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 19 venettä eli 38 purjehtijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin osallistuu 19 venettä eli 38 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden venekunnan suoraan olympiaturnaukseen. Kahdeksan maata valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 4 venettä valitaan vuoden 2019 470 MM–kilpailujen perusteella. Jokaiselle maanosalle annetaan näiden lisäksi yksi paikka olympiaturnaukseen. 
Pohjois-Amerikan vene valitaan World Cupin osakilpailun perusteella, Euroopan MM-kilpailujen 2021 perusteella. Etelä-Amerikan vene valitaan Copa Brasil 2019 kautta. Afrikan paikka jaetaan Afrikan-mestaruuskilpailuiden 2020 kautta. Aasiassa paikka jaetaan Aasian-mestaruuskilpailuiden 2019 perusteella. Oseania jakaa paikan Sail Melbourne International 2020 kilpailussa.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maa(t) | Purjehtijat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Ranska | Jérémie Mion   Kevin Peponnet |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Espanja |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Ruotsi |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Australia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Yhdysvallat |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Italia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Iso-Britannia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 8 |  Uusi-Seelanti |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2.–9. elokuuta 2019 | 4 |  Kreikka |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2.–9. elokuuta 2019 | 4 |  Venäjä |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2.–9. elokuuta 2019 | 4 |  Kiina |  |
| MM–kilpailut 2019 | 2.–9. elokuuta 2019 | 4 |  Turkki |  |
| Aasian mestaruuskilpailut 2019 | 16.–21. joulukuuta 2019 | 1 |  Etelä-Korea |  |
| Afrikan mestaruuskilpailut 2020 | 12.–18. tammikuuta 2020 | 1 |  Angola |  |
| Sail Melbourne International 2020 | 17.–21. tammikuuta 2020 | 1 |  Amerikan Samoa |  |
| Purjehduksen World Cup (Pohjois-Amerikka) | 19.–25. tammikuuta 2020 | 1 |  Kanada |  |
| Etelä-Amerikan mestaruuskilpailut | 11. – 17. helmikuuta 2019 | 1 |  Brasilia |  |
| MM-kilpailut 2021 (Eurooppa) | 5.–13. maaliskuuta 2021 | 1 |  Portugali |  |
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – naisten RS:X

Naisten purjelautailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 26.– 31. heinäkuuta Enoshimassa. Kilpailu käydään RS:X tyyppiluokassa. Kilpailuun osallistuu 27 purjehtijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin osallistuu 27 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. 11 urheilijaa valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. 9 urheilijaa valitaan vuoden 2019 purjelautailun MM–kilpailujen perusteella. Euroopan, Pohjois-Amerikan, Etelä-Amerikan, Afrikan, Aasian ja Oseanian omista kilpailuista valitaan kaikista yksi urheilija olympiaturnaukseen. Yhden karsintatavan kautta voi päästä vain yksi urheilija jokaisesta maasta olympialaisiin.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maa(t) | Purjehtija(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Alankomaat | Lilian de Geus |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Ranska | Charline Picon |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Kiina |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Iso-Britannia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Puola |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Italia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Israel |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Espanja | Blanca Manchón |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Tanska |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Venäjä |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 11 |  Viro |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22. – 28. syyskuuta 2019 | 9 |  Hongkong |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22. – 28. syyskuuta 2019 | 9 |  Brasilia |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22. – 28. syyskuuta 2019 | 9 |  Suomi |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22. – 28. syyskuuta 2019 | 9 |  Peru |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22. – 28. syyskuuta 2019 | 9 |  Turkki |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22. – 28. syyskuuta 2019 | 9 |  Meksiko |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22. – 28. syyskuuta 2019 | 9 |  Unkari |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22. – 28. syyskuuta 2019 | 9 |  Yhdysvallat |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22. – 28. syyskuuta 2019 | 9 |  Thaimaa |  |
| Afrikan mestaruuskilpailut | 6. – 12. lokakuuta 2019 | 1 |  Algeria |  |
| Purjehduksen World Cup (Pohjois-Amerikka) | 19.–25. tammikuuta 2020 | 1 |  Kanada |  |
| Etelä-Amerikan mestaruuskilpailut | 9. – 15. helmikuuta 2020 | 1 |  Argentiina |  |
| MM–kilpailut 2020 (Oseania) | 23. – 29. helmikuuta 2020 | 1 |  Uusi-Seelanti |  |
| EM-kilpailut (Eurooppa) | 22.–28. marraskuuta 2020 | 1 |  Kreikka |  |
| Mussanah Open 2021 (Aasia) | 1.–8. huhtikuuta 2021 | 1 |  Singapore |  |
Qi Faren

Qi Faren
Qi Faren (yksink.: 戚发轫; perint.: 戚發軔; pinyin: Qī Fārèn; s. 1933) on kiinalainen avaruusinsinööri ja Kiinan miehitettyjen avaruuslentojen pääsuunnittelija.
Hän valmistui insinööriksi vuonna 1957 Pekingin ilmailu- ja avaruusinstituutista. Hän oli osa ryhmää kiinalaisia avaruusinsinöörejä, jotka koulutettiin Neuvostoliitossa 1950-luvun lopussa.
Hän suunnitteli muun muassa Shenzhou-avaruusaluksen. Hänestä tuli  Kiinan avaruustoiminnan pääsuunnittelija vuonna 1992, kun Tsien Hsue-Shen siirtyi eläkkeelle.
Aiheesta muualla

http://www.astronautix.com/astros/qifaren.htm
http://www.chinavitae.com/biography/Qi_Faren (Arkistoitu – Internet Archive)
Purppurajuovahuulikala

| Purppurajuovahuulikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Huulikalat Labridae
Suku::  Pseudocheilinus
Laji::  octotaenia
Kaksiosainen nimi
 Pseudocheilinus octotaenia  Jenkins, 1901 
Katso myös
   Purppurajuovahuulikala Wikispeciesissä   Purppurajuovahuulikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Purppurajuovahuulikala eli seeprahuulikala (Pseudocheilinus octotaenia) on sini-punaraitainen koralliriuttojen kala.
Koko ja ulkonäkö

Purppurajuovahuulikala kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Siitä on kaksi värimuotoa: toinen enemmän oranssi, toinen enemmän ruusunpunainen. Molemmissa on violetinsävyisiä vaakaraitoja.
Alkuperä

Purppurajuovahuulikala elää luonnossa Indopasifisella alueella Itä-Afrikasta Havaijille asti. Se elää yleensä luolissa ja rotkoissa, joissa on paljon selkärangattomia. Sitä tavataan ainakin 40 metrin syvyydelle asti.
Käyttäytyminen ja ravinto

Purppurajuovahuulikala  on melko rauhallinen ja piileskelee mielellään koloissa.  Se syö lähinnä pieniä  uivia äyriäisiä, mutta nyppii myös paikallaan pysyviä selkärangattomia kuten merisiilejä ja nilviäisiä.
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – miesten RS:X

Miesten purjelautailu Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 25.–31. heinäkuuta Enoshimassa. Kilpailu käydään RS:X tyyppiluokassa. Kilpailuun osallistuu 25 purjehtijaa.
Karsinnat

Olympialaisiin osallistuu 25 purjehtijaa. Isäntämaa Japani saa yhden urheilijan suoraan olympiaturnaukseen. Kymmenen urheilijaa valitaan vuoden 2018 purjehduksen MM–kilpailujen perusteella. Kahdeksan urheilijaa valitaan vuoden 2019 purjelautailun MM–kilpailujen perusteella. Euroopan, Pohjois-Amerikan, Etelä-Amerikan, Afrikan, Aasian ja Oseanian omista kilpailuista valitaan kaikista yksi urheilija olympiaturnaukseen. Yhden karsintatavan kautta voi päästä vain yksi urheilija jokaisesta maasta olympialaisiin.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maa(t) | Purjehtija(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 10 |  Alankomaat |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 10 |  Ranska | Thomas Goyard |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 10 |  Iso-Britannia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 10 |  Puola |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 10 |  Italia |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 10 |  Kreikka |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 10 |  Kiina |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 10 |  Espanja |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 10 |  Israel |  |
| MM–kilpailut 2018 | 30. heinäkuuta – 12. elokuuta 2018 | 10 |  Norja |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22.–28. syyskuuta 2019 | 8 |  Etelä-Korea |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22.–28. syyskuuta 2019 | 8 |  Hongkong |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22.–28. syyskuuta 2019 | 8 |  Valko-Venäjä |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22.–28. syyskuuta 2019 | 8 |  Sveitsi |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22.–28. syyskuuta 2019 | 8 |  Liettua |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22.–28. syyskuuta 2019 | 8 |  Yhdysvallat |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22.–28. syyskuuta 2019 | 8 |  Kypros |  |
| MM–kilpailut 2019 | 22.–28. syyskuuta 2019 | 8 |  Tšekki |  |
| Afrikan mestaruuskilpailut | 6.–12. lokakuuta 2019 | 1 |  Algeria |  |
| Purjehduksen World Cup (Pohjois-Amerikka) | 26. tammikuuta – 2. helmikuuta 2020 | 1 |  Meksiko |  |
| Etelä-Amerikan mestaruuskilpailut | 9.–15. helmikuuta 2020 | 1 |  Argentiina |  |
| MM–kilpailut 2020 (Oseania) | 8.–15. helmikuuta 2020 | 1 |  Uusi-Seelanti |  |
| Euroopan mestaruuskilpailut (Eurooppa) | 22.–28. marraskuuta 2020 | 1 |  Venäläiset olympiaurheilijat |  |
| Mussanah Open (Aasia) | 1.–8. huhtikuuta 2021 | 1 |  Thaimaa |  |
Purjehdus kesäolympialaisissa 2020 – naisten Laser Radial

Naisten Laser Radial Tokion olympialaisissa 2020 kilpaillaan 25. heinäkuuta – 1. elokuuta Enoshimassa. Kilpailuun osallistuu 44 purjehtijaa.
Punamangrovepuut

| Punamangrovepuut |
| --- | --- |
 Atlantinpunamangrovepuu (Rhizophora mangle)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Mangrovepuukasvit Rhizophoraceae
Tribus::  Rhizophoreae
Suku::  Punamangrovepuut Rhizophora  L.
Tyyppilaji
 atlantinpunamangrovepuu Rhizophora mangle L. (1753) 
Katso myös
   Punamangrovepuut Wikispeciesissä   Punamangrovepuut Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Punamangrovepuut eli punamangrovet eli mangrovepuut (Rhizophora) on kasvisuku mangrovepuukasvien heimossa ja mangrovepuukasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu kuusi lajia ja lisäksi viisi risteymälajia. Niitä esiintyy Amerikassa, Afrikassa, Aasiassa, Australiassa ja Oseaniassa lämpimällä vyöhykkeellä. Punamangrovepuiden tyyppilaji on atlantinpunamangrovepuu (Rhizophora mangle), jota esiintyy Amerikassa ja Länsi-Afrikassa.
Lajeja ja risteymiä

Lajit:
Rhizophora apiculata
atlantinpunamangrovepuu eli atlantinpunamangrove (Rhizophora mangle)
otapunamangrove (Rhizophora mucronata)
Rhizophora racemosa
Rhizophora samoensis
Rhizophora stylosa
Risteymiä:
Rhizophora × annamalayana
Rhizophora × harrisonii
Rhizophora × lamarckii
Rhizophora × selala
Rhizophora × tomlinsonii
Aiheesta muualla

Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Punamangrove(puut) (Rhizophora)
ITIS: Rhizophora (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Rhizophora (englanniksi)
Flora of China: Rhizophora (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Rhizophora (englanniksi)
Tarpianjoen valuma-alue

Tarpianjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.28) on Pirkanmaalla ja Kanta-Hämeessä pääosin alajuoksulla Akaassa ja yläjuoksulla Urjalassa sijaitseva sekä pohjoisessa Vesilahdelle, lännessä Punkalaitumelle, lounaassa Humppilaan, etelässä Forssaan ja Tammelaan ja idässä Hämeenlinnaan (entinen Kalvola) ulottuva Vanajaveden alaosan alueella (35.22) Vanajaveden luoteisosassa Jumuseen laskevan Tarpianjoen valuma-alue.
Tarpianjoen valuma-alueen pinta-ala on 773 km², jonka maankäytöstä on 4,6 % taajama-alueiden ja asuinalueiden käytössä, 20,1 % on maatalouden käytössä. Metsät, puusto ja kosteikot muodostavat 68,5 % alueesta ja vesistöille jää loput 5,8 % alueesta.
Se kuuluu Kokemäenjoen vesistöön (35) ja on Vanajaveden–Pyhäjärven alueessa (35.2) toisen jakovaiheen kahdeksas osa-alue (35.28), joka laskee Vanajaveden alaosan alueeseen (35.22). Valuma-alue on jaettu vielä yhdeksään kolmannen jakovaiheen osa-alueseen.
Valuma-alueen ensimmäinen osuus syntyy, kun yhdistetään Tarpianjoen alaosan alue (35.281) ja Tarpianjoen keskiosan alue (35.282). Jalannin eteläpuolella Kylmäkoskella siihen yhtyy lännestä Lumijoki, joka on Lumijoen valuma-alue (35.289) laskujoki. Tässä kohtaa, Urjalan taajaman pohjoispuolella, jokeen yhtyy kaksi Tarpianjoen nimistä haaraa. Idän suunnalta siihen kohtaan yhtyy Jokikulman alue (35.283) ja Tampinkosken alue (35.284), johon laskee vielä Tarpianjoen yläosan valuma-alue (35.285). Lounaan suunnalta siihen kohtaan yhtyy Kortejärven–Rutajärven alue (35.286) ja Rutajärven etelärantaan laskee Nuutajoen valuma-alueen (35.287) Nuutajoki ja itärantaan Kolkanjoen–Kokonjoen valuma-alueen (35.288) Kolkanjoki.
Tarpianjoen valuma-alueella sijaitsee yli 70 järveä ja lampea. Niistä merkittävimmät ovat Rutajärvi (1098 ha), Jalanti (643 ha), Kokonjärvi (462 ha), Kortejärvi (330 ha), Kotkajärvi (284 ha), Lintumaanjärvi-Kallijärvi (197 ha), Nuutajärvi (193 ha), Särkijärvi (163 ha) ja Ammeenjärvi (159 ha).
Valuma-alueen kuvaus > Tarpianjoen alaosan alue (35.281)

Jalanti ja Jalannista alkava Tarpianjoen alajuoksun osuus muodostaa pääuoman Tarpianjoen alaosan alueelle. Alin järvi on Telkkälammi, jonka laskuoja yhtyy Tarpianjokeen Oopakkaa vastapäätä. Jalannin Järviönlahteen laskevat Vähäjärven ja Levälammin yhteinen laskuoja.
Valuma-alueen kuvaus > Tarpianjoen keskiosan alue (35.282)

Keskiosan alue alkaa Tarpinjoen haaraumasta Hakkilassa ja päättyy Jalantiin. Siinä välissä ei ole muita järviä kuin Pieriönlammi, jonka laskuoja Kivioja yhtyy Tarpianjokeen lähellä Urjalan ja Akaan välistä rajaa Mellolan Kiviojalla. Lännestä siihen yhtyy Lumijoki, joka muodostaa oman valuma-alueensa.
Valuma-alueen kuvaus > Jokikulman alue (35.283)

Jokikulman alue alkaa Tampinkosken alapuolelta ja päättyy Tarpianjoen haarautumaan. Sillä välillä sijaitsevat vain kolme lampea Paskolammi, Pitkälammi ja Mustalammi, jotka ovat Hyrsynharjussa olevia suppia. Lammille on kaivettu laskuojat, jotka yhtyvät ojitetulla Kangasniemensuolla ja laskevat Tarpianjokeen Jokikulmalla.
Valuma-alueen kuvaus > Tampinkosken alue (35.284)

Alue käsittää Lintumaanjärven ja Kallijärven ja Tarpianjoen luusuasta Tampinkosken alauolelle asti. Tampikosken alaosaan yhtyy Kokkijärven laskuoja etelästä ja Korkeanlaenlammin laskuoja yhtyy Tarpianjokeen Riisikkalan kohdalla pohjoisesta. Lintumaanjärvi ja Kallijärvi toimii Tarpianjoen haaran pääjärvenä. Siihen laskee pohjoisesta Ahlajärven laskuoja. Ahlajärveen laskee sekä Saajanmitta että Tyvijärvi omia laskuojiaan myöten. Tyvijärveen laskevat Kaakkolammi pohjoissuunnasta ja Iso-Salanti kaakosta. Iso-Salannin kautta laskevat myös Pikku-Salanti ja Liisanlammi.
Valuma-alueen kuvaus > Tarpianjoen yläosan valuma-alue (35.285)

Yläosan valuma-alue päättyy Kallijärveen. Pieni Pellavalammi Perhossa laskee aivan Kallijärven suun tuntumaan ja vastarannalle siihen yhtyy Muulinjärven laskuoja. Muulinjärven kautta laskee myös Kotkajärvi, johon laskee Perälammi Kotkajärvestä ja Ulajanlammi Myllyojaa myöten.
Tarpianjoen eteläinen latvajärvi on Uurtaanjärvi Perhossa ja Välkkilässä. Sen alapuolelle laskee Nimettömänsuon laitaa myöten Patamonlamminoja etelästä, joka tuo Patakankaan suunnalta latvajärvien vesiä. Näitä järviä ovat Patamonlammi, Alinen Särkijärvi, Ylinen Särkijärvi, Kolmijokisenlammi (itäinen), Kolmijokisenlammi (läntinen), Hietajärvi, Kaitalammi ja Hanhilammi.
Valuma-alueen kuvaus > Kortejärven–Rutajärven alue (35.286)

Alueen järvet laskevat suuriin pääjärviin tai Tarpianjokeen. Alueen alapää sijaitsee Hakkilassa, missä kaksi Tarpianjokea yhtyvät yhdeksi. Tarpianjoen haara alkaa Kortejärvestä ja tähän jokiosuuteen laskee Kavajärven laskuoja. Kortejärven länsirantaan laskee Pohjastenjärvi Järviojaa myöten luoteesta. Kortejärveen laskee sitä paljon suurempi Rutajärvi, joka toimii alueen pääjärvenä. Sen koillisrantaan laskee Koiralammi Urjalan taajamasta, pieni Pykälönlammi kaakosta ja pienempi Virttamonlammi etelästä. Rutajärveen laskee vielä Nuutajärven valuma-alue etelästä ja Kolkanjoen–Kokonjoen valuma-alue itästä.
Valuma-alueen kuvaus > Nuutajoen valuma-alue (35.287)

Nuutajärven valuma-alueen laskujoki on Nuutajärvestä Rutajärveen laskeva Nuutajoki. Nuutajärven länsipäähän laskee Mustanoja, joka on Iso Mustajärven laskuoja. Isoon Mustajärveen laskee Vähä Mustajärvi sen vierestä. Valajärvi on toinen suurempi järvi ja sen laskuoja yhtyy Mustanojaan pohjoisesta. Ihanajoki on etelästä Nuutajärven itäpäähän laskeva joki. Sen valuma-alueen järviä ovat etelässä sijaitseva Matkunjärvi ja siihen laskeva Vähäjärvi, johon laskee Kivijärvi. Ihanajokeen yhtyy idästä Särkänoja-Kokonoja, joka on Särkijärven laskuoja. Mieliönlammi on pieni metsälammi, joka laskee Mieliönojaa myöten idästä Nuutajärven itäpäähän.
Valuma-alueen kuvaus > Kolkanjoen–Kokonjoen valuma-alue (35.288)

Kokonjärvestä laskee Rutajärveen Kokonjoki, joka saa alajuoksulla nimet Pengerjoki ja Vanhajoki ja ennen järveen laskemistaan Kolkanjoki. Monet nimet ovat heijastumaa järvenlaskusta, jossa entinen Vanhajärvi kierrettiin Yläjoen ja Pengerjoen avulla. Yläjokeen laskee pieni Pourunlammi Urjalan taajamasta. Hangaslammi laskee ensin Ämmänojaa ja sitten Lammasojaa myöten ja yhtyy Kokonjokeen Urjalan aseman lähellä. Kokonjärven pohjoisrantaan laskevat Karjalammi ja Paskolammi yhteistä laskuojaa myöten. Kokonjärveen laskee myös Välkkilänoja, joka tuo idästä Lahmajärven vedet. Laskuojaan päätyvät myös  Luostarinlammin laskuojan vedet. Lahmajärven lounaispäähän laskee Särki-Tiirin laskuoja ja kaakkoispäähän Luonnonoja. Se on Hirsjärven laskuoja, mutta se tuo myös Häränsilmän vedet. Lahmajärven koillisrantaan laskee Sammakkolammin, Likolammin ja Suolikullin yhteinen laskuoja.