stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pituuspiiri
Pituuspiirin määrittäminen tähtitieteellisesti

Tähtitieteellisesti paikan pituuspiiri voidaan laskea paikan leveyspiirin, jonkin tunnetun taivaankappaleen deklinaation ja taivaankappaleen korkeuden avulla. Laskutoimitus tapahtuu pallotrigonometrisesti pallokosiniväittämää käyttäen. Oikean pituuspiirin saamisen edellytyksenä on kronometrin näyttämä GMT:n mukainen aika. Lasketun pituuspiirin ja todellisen pituuspiirin ero on sama kuin kronometriajan korjaus. Entisinä aikoina kun aikamerkkien saaminen ei ollut mahdollista pitkien etäisyyksien vuoksi, oli mahdollista saada selville kronometrin virhenäyttö matkan varrella olevan tunnetun maamerkin mukaan. Tuntikulmalaskussa oli tässä tapauksessa oltava huolellinen. Auringon, kuun ja planeettojen deklinaatiot ja laskutoimituksessa käytettävät logaritmit oli interpoloitava. Kiintotähdillä on lähestulkoon muuttumaton deklinaatio. Kiintotähtien deklinaatioihin kuitenkin vaikuttaa maapallon akselin huojunta ja ns. nutaatio, vapina.
Pituuspiiri tähtitieteessä

Tähtitieteessä taivaanpallolle voidaan määritellä koordinaatistot leveys- ja pituuspiireineen useillakin eri tavoilla. Yleisimmin on käytössä Maan päiväntasaajan tasoon perustuva ekvatoriaalinen koordinaatisto. Sen mukaisesta longitudista käytetään termiä rektaskensio. Se ilmoitetaan yleensä aikayksikköinä, tunteina, minuutteina ja sekunteina, ja nollakohtana käytetään kevättasauspistettä, toisin sanoen sitä kohtaa taivaanpallolla, jossa Aurinko on kevätpäiväntasauksena. Aikayksiköt ilmaisevat, kuinka paljon myöhemmin kyseinen pituuspiiri on suoraan etelässä kuin kevättasauspiste.
Tähtitieteessä käytetään muitakin koordinaatistoja. Galaktinen koordinaatisto onkin kätevä merkittäessä Linnunradan kohteita. Auringon ja planeettojen sijaintien ilmaisemiseen käytetään usein ekliptistä koordinaatistoa, jonka leveyspiirit lasketaan maan radan tasosta eli ekliptikasta ja pituuspiirit ovat kohtisuorassa ekliptikaa vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pituuspiiri Wikimedia Commonsissa
Suomen urheilu 1981

Suomen urheilu 1981 käsittelee vuoden 1981 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Heikki Ikola | Ampumahiihto |
| 2. | Ari Vatanen | Autourheilu |
| 3. | Jari Puikkonen | Mäkihyppy |
| 4. | Kyösti Laasonen | Jousiammunta |
| 5. | Tapio Sipilä | Paini |
| 6. | Erkki Antila | Ampumahiihto |
| 7. | Pertti ja Reima Karppinen | Soutu |
| 8. | Mikko Huhtala | Paini |
| 9. | Pentti Sinersaari | Yleisurheilu |
| 10. | Tom Jungell | Purjehdus |
Lähde: 
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Hilkka Riihivuori | Hiihto |
| 2. | Outi Borgenström | Suunnistus |
| 3. | Liisa Veijalainen | Suunnistus |
| 4. | Kristiina Wegelius | Taitoluistelu |
| 5. | Lea Hakala | Koripallo |
| 6. | Tiina Lillak | Taitoluistelu |
Lähde:
Ammunta

Kiväärilajien Euroopan-mestaruuskilpailut 300 metrin matkalta käytiin 16.–18.6. Oulun Hiukkavaaran ampumaradalla. Kilpailuihin osallistui 81 ampujaa 12 maasta. Suomalaisista Mauri Röppänen voitti kultaa vapaakiväärin pystyammunnassa sekä Juhani Laakson, Kalle Leskisen ja Jyrki Lehtosen kanssa polviammunnan joukkuekilpailussa. Lisäksi Röppänen saavutti hopeaa vapaakiväärin täysottelussa ja Suomen joukkue pronssia täysottelun joukkuekilpailussa.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailut käytiin 10.–15.2. Lahdessa. Heikki Ikola voitti kultaa 20 kilometrillä ja sijoittui yhdeksänneksi 10 kilometrillä. Erkki Antila saavutti hopeaa 10 kilometrillä 1,59 sekuntia voittaja Frank Ullrichille hävinneenä sekä pronssia 20 kilometrillä. Suomen viestijoukkue sijoittui kuudenneksi. Harri Eloranta voitti nuorten sarjassa kultaa 15 kilometrillä ja saavutti pronssia 10 kilometrillä.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruussarjassa Ari Vatanen voitti mestaruuden ja Hannu Mikkola sijoittui kolmanneksi.
Jyväskylän suurajojen voittajaksi ajoi Ari Vatanen Ford Escortilla.
Jalkapallo

Suomen miesten maajoukkue pelasi yhdeksän virallista maaottelua ja aloitti kautensa helmi-maaliskuun vaihteessa uudessa Lahden suurhallissa voittamalla ensin Lahden kaupunkijoukkueen 4–1 ja sitten Ruotsin maajoukkueen 2–1. Maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa Esko Malmin valmentama Suomi hävisi Sofiassa Bulgarialle 4–0, Lahdessa Saksan liittotasavallalle 0–4 ja Linzissä Itävallalle 5–1, voitti Kotkassa Albanian 2–1 sekä hävisi Bochumissa Saksan liittotasavallalle 7–1 ja jäi lohkossaan viimeiseksi. Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Suomi voitti heinäkuun alussa Helsingin olympiastadionilla Norjan 3–1 ja hävisi kaksi muuta otteluaan.
Suomen naisten maajoukkue voitti Iisalmessa toukokuussa Sveitsin 2–1. Heinäkuussa Suomessa pelatussa Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Suomi päätyi Helsingissä Tanskan kanssa maalittomaan tasapeliin, hävisi Hyvinkäällä Ruotsille 0–2 ja voitti Helsingissä Norjan 3–2. Suomen joukkueen valmentajana jatkoi Kaj Österberg.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai Kuopion Pallo-Toverit ja pronssille sijoittui Valkeakosken Haka.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai toinen helsinkiläisseura Puotinkylän Valtti ja pronssille sijoittui Kotkan Työväen Palloilijat.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Ruotsissa ja Suomi sijoittui alkusarjan ja putoamissarjan jälkeen kahdeksasta joukkueesta kuudenneksi.
Suomen-mestaruuden voitti ensimmäisen kerran Oulun Kärpät, joka oli loppuottelusarjassa Tapparaa parempi otteluvoitoin 3–2 vaikka hävisi kolmannen ottelun Tampereella 13–2. Pronssille sijoittui Turun Palloseura.
Jääpallo

Maailmanmestaruuskilpailuissa 7.–15.2. Habarovskissa, Neuvostoliitossa Suomi sijoittui neljän joukkueen turnauksessa kolmanneksi.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Porvoon Akilles, hopeaa sai Oulun Luistinseura ja pronssille sijoittui Lappeenrannan Veiterä.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Lauttasaaren Pyrintö.
Keilailu

Euroopan-mestaruuskilpailuissa Frankfurt am Mainissa, Saksassa Jukka Tuominen ja Pekka Lundström voittivat parikilpailussa kultaa.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Torpan Pojat, hopeaa sai Tampereen Pyrintö ja pronssille sijoittui Hyvinkään Tahko.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran Nokian Urheilijat, hopeaa sai Lahden Sampo ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Karhun Pojat.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Sjundeå IF, hopeaa sai helsinkiläinen Kiffen ja pronssille sijoittui Helsingin IFK.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Dicken, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Grankulla IFK.
Lentopallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti ennätyksellisesti seitsemännen peräkkäisen kerran Pieksämäen NMKY, hopeaa sai turkulainen Raision Loimu -79 ja pronssille sijoittui tamperelainen Rantaperkiön Isku.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran Karhulan Veikot, hopeaa sai kolmannen peräkkäisen kerran Euran Raiku ja pronssille sijoittui Oriveden Ponnistus.
Moottoripyöräily

Trialin maailmanmestaruussarjassa Yrjö Vesterinen saavutti pronssia.
Nyrkkeily

Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin 2.–10.5. Tampereen jäähallissa. Paikalla oli 170 nyrkkeilijää 22 maasta. Suomalaisista Jarmo Eskelinen alle 51-kiloisten sarjassa ja Vesa Wiik alle 60-kiloisissa saavuttivat pronssia. Maksaneita katsojia oli kisojen aikana 17 398.
Paini

Kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestaruuskilpailuissa Oslossa, Norjassa Suomi saavutti neljä mitalia. Hopealle sijoittuivat Tapio Sipilä alle 68-kiloisten sarjassa ja Mikko Huhtala alle 74-kiloisissa sekä pronssille Ilpo Seppälä alle 57-kiloisten sarjassa ja Pertti Ukkola alle 62-kiloisissa. Taisto Halonen oli neljäs alle 52-kiloisissa.
Vapaapainin maailmanmestaruuskilpailuissa Skopjessa, Jugoslaviassa Pekka Rauhala sijoittui kuudenneksi alle 74-kiloisten sarjassa.
Kreikkalais-roomalaisen painin Euroopan-mestaruuskilpailuissa Göteborgissa, Ruotsissa Tapio Sipilä saavutti pronssia alle 68-kiloisten sarjassa. Reijo Haaparanta, Taisto Halonen ja Keijo Manni sijoittuivat sarjoissaan neljänneksi.
Vapaapainin Euroopan-mestaruuskilpailuissa Łódźissa, Puolassa Jukka Rauhala sijoittui alle 68-kiloisten sarjassa neljänneksi ja hänen veljensä Pekka Rauhala alle 74-kiloisissa kuudenneksi.
Pesäpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Hyvinkään Tahko, hopeaa sai Jyväskylän Kiri ja pronssille sijoittui Seinäjoen Maila-Jussit.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Riihimäen Pallonlyöjät, hopeaa sai Lapuan Virkiä ja pronssille sijoittui turkulainen Lännen Pallo.
Naisten Itä–Länsi-ottelun 8.8. Lammilla voitti Itä juoksuin 9–8.
Miesten Itä–Länsi-ottelu 9.8. Hyvinkäällä päättyi tasapeliin 4–4.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Keski-Euroopan mäkiviikolla 1980–1981 Jari Puikkonen sijoittui yhteispisteissä kolmanneksi ja Pentti Kokkonen yhdeksänneksi. Puikkonen voitti Innsbruckin osakilpailun.
Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa Oberstdorfissa, Saksassa Jari Puikkonen voitti kultaa ja Markku Reijonen sijoittui neljänneksi.
Purjehdus

E-jollien maailmanmestaruuden Hoornissa, Alankomaissa voitti Tom Jungell ja hopealle sijoittui Henrik Eklund.
Kolmivarttitonnareiden maailmanmestaruuskilpailut (Three Quarter Ton Cup) käytiin 13.–26.7. Helsingin edustalla. Kilpailuihin osallistui 30 venekuntaa kuudesta maasta. Paras suomalaisvene oli kymmenenneksi sijoittunut Björn Ruokolahden kipparoima "Skidi".
Soutu

Maailmanmestaruuskilpailuissa Pertti Karppinen ja Reima Karppinen saavuttivat pariairokaksikossa hopeaa.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa Thunissa, Sveitsissä Suomi saavutti kaksi viestimitalia. Helena Mannervesi, Marita Ruoho, Liisa Veijalainen ja Outi Borgenström saavuttivat hopeaa sekä Kari Sallinen, Ari Anjala, Seppo Rytkönen ja Hannu Kottonen pronssia. Henkilökohtaisilla matkoilla Outi Borgenström ja Kari Sallinen sijoittuivat viidenneksi.
Jukolan viestissä 13.–14.6. Nurmijärvellä kärkisijat menivät ruotsalais- ja suomalaisjoukkueille. Miesten viestissä Kankaantaan Kisa oli parhaana suomalaisena kuudes. Venlojen viestissä Liedon Parma sijoittui viidenneksi.
Taitoluistelu

Maailmanmestaruuskilpailuissa Hartfordissa, Yhdysvalloissa Kristiina Wegelius sijoittui kuudenneksi naisten kilpailussa.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Innsbruckissa, Itävallassa Kristiina Wegelius sijoittui neljänneksi naisten kilpailussa.
Yleisurheilu

Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Grenoblessa, Ranskassa Arto Bryggare voitti kultaa 50 metrin aitajuoksussa Euroopan-ennätyksellä 6,47 s ja Reijo Ståhlberg kuulantyönnössä. Ståhlbergille mestaruus oli uran kolmas.
Yleisurheilun Euroopan cupin miesten välieristä yksi kilpailtiin 4.–5.7. Helsingin olympiastadionilla. Suomalaisista lajivoittoihin ylsivät Martti Vainio 10 000 metrin juoksussa, Arto Bryggare 110 metrin aitajuoksussa, Tommy Ekblom 3 000 metrin estejuoksussa, Olli Pousi kolmiloikassa, Markku Tuokko kiekonheitossa ja Pentti Sinersaari keihäänheitossa mutta pisteissä Suomi jäi kolmanneksi ja joutui Ateenassa, Kreikassa kilpailtuun B-finaaliin, josta saatu neljäs sija ei riittänyt nostamaan joukkuetta A-finaaliin. Suomen naisten joukkue sijoittui välierässä Edinburghissa, Skotlannissa neljänneksi sekä Pescarassa, Italiassa käydyssä B-finaalissa kuudenneksi.
Wolter von Plettenberg

| Wolter von Plettenberg |
| --- | --- |
 Wolter von Plettenberg kuvattuna "plettenbergintaalerissa" vuodelta 1525.
Liivinmaan ritarikunnan maamestari
 1494 – 1535  
Edeltäjä:  Johann Freytag von Loringhoven
Seuraaja:  Hermann von Brüggenei
Henkilötiedot
Syntynyt: 1450 
Kuollut: 1535
Tiedot
Uskonto:  katolilaisuus
Wolter von Plettenberg oli Liivinmaan ritarikunnan maamestari vuosina 1494–1535. Plettenbergiä on pidetty usein Liivinmaan maamestareista suurimpana ja hän voitti ritarikunnan käymän sodan Moskovan ruhtinaskuntaa vastaan vuosina 1501–1503. Voittoa seurasi pitkä rauha ja taloudellinen kukoistus. Toisaalta Liivinmaa oli heikentynyt sotilaallisesti ja uskonpuhdistuksessa von Plettenberg pidättäytyi katolilaisuudessa, mikä esti osaltaan Vanhan-Liivinmaan muotoutumisen sekulaariksi yhtenäisvaltioksi. Se säilyi sen sijaan löyhänä konfederaationa Saksan keisarikunnan yhteydessä.
Suomen venäläiset

| Suomen venäläiset Русские в Финляндии |
| --- | --- |
Väkiluku:  87 552¹  (2021)
Kielet:  venäjä, suomi, Venäjällä puhutut vähemmistökielet
Uskonnot:  ortodoksisuus
 Huomautukset                          ¹ Laskettu äidinkielen mukaan. 
Suomen venäläiset eli suomenvenäläiset (ven. Русские в Финляндии) ovat Suomessa asuvia henkilöitä, joita pidetään syntyperältään tai juuriltaan venäläisinä. Käsite ei ole täysin yksiselitteinen, koska monet Suomessa asuvat venäjänkieliset tai Venäjältä muuttaneet henkilöt edustavat Venäjän vähemmistökansallisuuksia.
Väestö

Viimeisten 300 vuoden aikana venäläisiä on muuttanut Suomeen useissa yhteyksissä ja erilaisista syistä. Ensimmäinen muuttoaalto oli 1700-luvulla Vanhaan Suomeen. Venäläisiä asui tällöin muun muassa Viipurissa ja Muolaan Kyyrölässä. Suomen suuriruhtinaskunnan aikana heitä muutti myös muualle myöhemmän Suomen alueelle. Myös Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomeen tulleet venäläiset pakolaiset ja heidän jälkeläisensä lukeutuvat Suomen perinteisiin vähemmistöihin, ja heitä on nykyisin noin 5 000. Tästä vähemmistöstä on käytetty nimitystä vanhavenäläiset.
Uudempi Venäjältä Suomeen suuntautunut laajamittainen maahanmuutto alkoi 1990-luvun alussa Suomen päätettyä kohdella inkerinsuomalaisia Neuvostoliiton kansalaisia paluumuuttajina heidän suomalaisten sukujuuriensa perusteella. Venäläisten muutto Suomeen kiihtyi Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen 1991.
Tilastokeskuksen mukaan Suomessa asui vuoden 2020 lopussa 84 190 henkeä, jotka puhuivat venäjää äidinkielenään. Tilastokeskuksen mukaan inkeriläiset ja suomensukuisten kansojen edustajat muodostavat lähes puolet venäjää puhuvien ryhmästä Suomessa. Tilastokeskuksen mukaan vuoden 2020 lopussa Suomessa asui 28 866 Venäjän kansalaista, joista osalla on kaksoiskansalaisuus. Näiden lisäksi on Suomen kansalaisuuden saaneita ja Viron venäläisiä. Kaksi yleisintä muuttosyytä Venäjältä Suomeen ovat avioituminen ja inkerinsuomalaisten paluumuutto.
| Kaupunki>  | 2021> Lukumäärä | 2021> Osuus   väestöstä | 2008> Lukumäärä | 2008> Osuus   väestöstä | 1990> Lukumäärä | 1990> Osuus   väestöstä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsinki |    19 443 | 2.95 % |         12 470 | 2.16 % |     1 401 | 0.28 % |
| Vantaa |     9 415 | 3.94 % |          3  958 | 2.03  % |        244 | 0.16  % |
| Espoo |     8 426 | 2.84 % |          3 029 | 1.25 % |        225 | 0.13 % |
| Turku |     3 252 | 1.67 % |          2  495 | 1.42  % |        152 | 0.10  % |
| Lappeenranta |     3 192 | 4.39 % |          1 724 | 2.40 % |        120 | 0.17 % |
| Tampere |     3 185 | 1.30 % |          2  121 | 1.01  % |          97 | 0.06  % |
| Lahti |     3 074 | 2.56 % |          1 880 | 1.63 % |          60 | 0.06 % |
| Kotka |     2 454 | 4.79 % |          1  253 | 2.29  % |          45 | 0.08  % |
| Joensuu |     2 240 | 2.90 % |          1 074 | 1.48 % |          41 | 0.06 % |
| Jyväskylä |     1 694 | 1.17 % |          1  168 | 0.91  % |          57 | 0.05  % |
| Muu Suomi |    31 177 | 0.90 % |    17 568 | 0.50 % |     1 442 | 0.04 % |
| Yhteensä |    87 552 | 1.58 % |         48 740 | 0.92 % |     3 884 | 0.08 % |
Kulttuuri

Suomessa ilmestyi vuosina 1998–2020 venäjänkielinen kuukausijulkaisu Spektr. Suomessa toimi venäjänkielinen radiokanava Radio Sputnik (välillä nimellä Russkoje Radio Helsinki) vuosina 1999–2018.
Ylellä on ollut venäjänkielinen radiotoimitus vuodesta 1990 alkaen ja Yle on lähettänyt venäjänkielisiä Novosti Yle uutisia televiossa vuodesta 2013 lähtien ja toimituksella on myös omat nettisivut. Myös Helsingin Sanomilla on ollut vuodesta 2013 alkaen venäjänkieliset verkkosivut.
Monia Suomen venäläisiä yhdistää Suomen ortodoksinen kirkko sekä yksityisemmät järjestöt kuten vuonna 1885 perustettu Pyhäin Sergein ja Hermanin veljeskunta, Ortodoksinen Pyhän Nikolauksen seurakunta ja pieni Pokrovan seurakunta. Ortodoksisen uskontunnustajien lisäksi Venäjältä on muuttanut juutalaisia, muslimeja ja inkerinluterilaisia.
Tunnettuja suomenvenäläisiä sekä venäläistaustaisia suomalaisia > Taiteilijoita

Esa Adrian, suomentaja
Olli Ahvenlahti, kapellimestari
Tamara Aladin, muotoilija ja lasitaiteilija
Anna Babitzin, laulaja
Kirka Babitzin, laulaja
Muska Babitzin, laulaja
Sammy Babitzin, laulaja
Ykä Babitzin, laulaja
Leonid Bashmakov, säveltäjä
Orest Bodalew, pianisti
Tamara Dernjatin, laulaja
Georg Dolivo, kulttuurijohtaja
Taina Elg, näyttelijä
George de Godzinsky,  kapellimestari, säveltäjä
Konstantin Kiseleff, arkkitehti
Viktor Klimenko, laulaja
Gugi Kokljuschkin, muusikko ja musiikkialan vaikuttaja
Susinukke Kosola (oik. Daniil Kozlov), runoilija
Ivan Kudrjavzev, arkkitehti
Johnny Liebkind, laulaja
Tamara Lund, laulaja
Georg Malmstén, laulaja
Eugen Malmstén, laulaja
Pekka Milonoff, näyttelijä
Andrej Rudnev, kielitieteilijä, pianisti ja musiikkipedagogi
Marion Rung, laulaja
Michael Schilkin, keraamikko
Dess Terentjeva, kirjailija
Ivan Timiriasev, valokuvaaja
Alina Tomnikov, näyttelijä
Valentin Vaala, ohjaaja
Tunnettuja suomenvenäläisiä sekä venäläistaustaisia suomalaisia > Uskonnollisia henkilöitä

Isä Akaki, munkki
Johannes (skeemaigumeeni), kanonisoitu nimellä Pyhittäjä Johannes Valamolainen
Markus (Laatokan piispa)
Paavali (arkkipiispa)
Serafim (arkkipiispa)
Tunnettuja suomenvenäläisiä sekä venäläistaustaisia suomalaisia > Tieteilijöitä

Rostislav Holthoer, egyptologi
Valentin Kiparsky, kielitieteilijä
Andrej Rudnev, kielitieteilijä, pianisti ja musiikkipedagogi
Tommi Uschanov, filosofi
Igor Vahros, kielitieteilijä
Tunnettuja suomenvenäläisiä sekä venäläistaustaisia suomalaisia > Poliitikkoja

Tarja Filatov, kansanedustaja ja ministeri
Harry Bogomoloff, kunnallispoliitikko ja urheiluvaikuttaja
Kai Mykkänen, kansanedustaja ja ministeri
Petri Sarvamaa, europarlamentaarikko
Daniel Sazonov, Helsingin apulaispormestari
Maria Guzenina, kansanedustaja ja ministeri
Tunnettuja suomenvenäläisiä sekä venäläistaustaisia suomalaisia > Sotilaita

Georgij Alafuzoff, amiraali
Vladimir Markov, kenraaliluutnantti
Paavo Ilmola, kenraaliluutnantti
Ilkka Ilmola, kenraaliluutnantti
Vaseli Sidoroff, vapaustaistelija
Tunnettuja suomenvenäläisiä sekä venäläistaustaisia suomalaisia > Urheilijoita

Konstantin Astrahantsev, jääkiekkoilija
Aleksander Barkov, jääkiekkoilija
Natalia Bäck, yleisurheilija
Alexei Eremenko Jr., jalkapalloilija
Alexei Eremenko Sr., jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Roman Eremenko, jalkapalloilija
Aleksei Kangaskolkka, jalkapalloilija
Aleksandr Kokko, jalkapalloilija
Leo Komarov, jääkiekkoilija
Valeri Krykov, jääkiekkoilija
Anastasia Kulikova, tennispelaaja
Daniel Lebedeff, jääkiekkoilija
Anton Levtchi, jääkiekkoilija
Valeri Popovitš, jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Boris Rotenberg, jalkapalloilija
Konstantin Shumov, lentopalloilija
Fedor Ivanov, lentopalloilija
Tunnettuja suomenvenäläisiä sekä venäläistaustaisia suomalaisia > Liikemiehiä

Konstantin Aladin vanhempi
Konstantin Aladin nuorempi
Jaakko Bascharoff
Feodor Kiseleff
Nikolai Kiseleff
Sergei Nikolajeff
Boris Rotenberg
Roman Rotenberg
Sinebrychoff-suku
Gennadi Timtšenko
Jakov Tschernischeff
Tunnettuja suomenvenäläisiä sekä venäläistaustaisia suomalaisia > Muita

Nikolai Gerard, salaneuvos, Suomen kenraalikuvernööri
Inna Latiševa
Alexander Nikiforow, kauppias ja poliisikomisario
Vladimir Vojeikov, Nikolai II:n palatsin komendantti
Anna Vyrubova, hovineiti
Boris Novitsky, rehtori
Kirjallisuutta

Kurkinen, Pauli: Venäläiset Suomessa 1809–1917.
Nevalainen, Pekka: Viskoi kuin Luoja kerjäläistä – Venäjän pakolaiset Suomessa 1917–1939
Latiševa, Inna: Ryssänä Suomessa: Vieras väärästä maasta.  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-23944-4
Leisiö, Larisa: Morphosyntactic convergence and integration in Finland Russian.  (Väitöskirja. Acta Universitatis Tamperensis, 795)  Tampere University Press, 2001.  ISSN 1455-1616   ISBN 951-44-5028-0  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kirjallisuusluettelo suomeksi, ruotsiksi, englanniksi, saksaksi (Suomen venäläinen historia).[vanhentunut linkki]
Spektr-lehden arkistoista (Suomen venäläinen historia). (Arkistoitu – Internet Archive)
Vantaan Venäläinen Klubi ry.
Suomi–Venäjä-seura.
Spektr. Suomen venäjänkielinen kuukausijulkaisu.
Suomen venäjänkielisten yhdistysten liitto ry (FARO/SVYL ry).
Virtual Finland. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ukkonen, Mirka ym.: Oikeusministeri: Ruotsinkielisillä perusteltu erityisasema venäjänkielisiin verrattuna  13.7.2013. Yle Uutiset. (Sisältää kartan venäjänkielisten määrästä kunnittain vuosina 2000–2012.)
Ryssar hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Hos ryska kolonin i Helsingfors, Helsingfors-Journalen, 25.07.1936, nro 15, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| n k Suomen väestöryhmät |
| --- | --- |
Suomalaisten heimot:  hämäläiset  karjalaiset  lappalaiset  pohjalaiset  savolaiset  varsinaissuomalaiset  inkeriläiset 
Perinteiset kulttuuriset vähemmistöt:  juutalaiset  karjalaiset  romanit  saamelaiset  suomenruotsalaiset (ahvenanmaalaiset)  tataarit  vanhavenäläiset 
Muita etnisiä ryhmiä:  afrosuomalaiset  englantilaiset  intialaiset  irakilaiset  italialaiset  kiinalaiset  kosovolaiset  kurdit  latvialaiset  persialaiset  romanialaiset  saksalaiset  somalit  sveitsiläiset  thaimaalaiset  turkkilaiset  ukrainalaiset  unkarilaiset  venäläiset  vietnamilaiset  virolaiset 
Katso myös:  maahanmuuttajat Suomessa 
Uspenskin katedraali on suuri 1800-luvun suomenvenäläisten lahjoitusvaroin rakennettu kirkko, Länsi-Euroopan suurin ortodoksikirkko.
Podjelsk

Podjelsk (ven. Подъельск, komiksi Пöддельнöй, Pöddelnöi) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdan varrella 71 kilometriä Kortkerosista koilliseen. Kylässä on 710 ja kunnassa 770 asukasta (vuonna 2007).
Kylä on perustettu vuonna 1676. Vuosisadan lopulla siitä tuli kirkonkylä ja 1700-luvulla volostin keskus. Asukkaista valtaosa on komeja. Podjelskin kuntaan kuuluvat myös Navolokin (ven. Наволок, komiksi Навöлöк, Navölök) ja Novikin (ven. Новик, komiksi Нöвик, Növik) kylät. Kunnan alueella toimii kaksi yksityistä maatalousyritystä. Palveluja ovat Podjelskin lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto ja tuberkuloosiparantola.
Platonin arvoitus

| Platonin arvoitus |
| --- | --- |

Kirjailija:  Holger Thesleff
Suomennos
Suomentaja:  Pinja Riikonen
Kustantaja:  Gaudeamus

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Platonin arvoitus on Holger Thesleffin vuonna 2011 ilmestynyt kirja Platonin filosofiasta. Teoksen on ruotsinkielisestä käsikirjoituksesta yhteistyössä tekijän kanssa suomentanut Pinja Riikonen ja sen on julkaissut Gaudeamus.