stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konformaatio
Termistö > Kiertokulma

Yksittäisille kierto- eli dihedraalikulmille voidaan antaa nimiä ja etuliitteitä esimerkiksi rotameerien nimeämiseksi. Kulmat nimetään tiettyjen substituenttien eli atomi/atomiryhmien välisten kulmien mukaan. Esimerkiksi butaanissa substituentit ovat metyylit (-CH3).
Molekyyleissä kuten etaani, joissa ryhmät ovat samoja, kutsutaan muotoja kohdakkaiseksi (engl. eclipsed) ja lomittaiseksi eli gauche-muodoksi.
IUPAC:n mukaan, kun kiertokulma kahden substituentin välillä on
0° ja ±90°, konformaatio on syn (s).
±90° ja 180°, konformaatio on anti (a).
30° and 150°, konformaatio on klinaali (c).
0° ja ±30° tai ±150° ja 180°, konformaatio on periplanaari (p).
Edeltävät voidaan yhdistää eli kun kiertokulma on välillä
0° ja ±30°, konformaatio on synperiplanaari (sp) eli syn- tai cis-.
30° ja 90° tai –30° ja –90°, konformaatio on synklinaali (sc) eli gauche.
90° ja 150° tai –90° ja –150°, konformaatio on antiklinaali (ac).
±150° ja 180°, konformaatio on antiperiplanaari (ap) eli anti- tai trans-.
Molekyyli käännetään kuvitteellisesti siten, että kiertyvä sidos kohtisuoraan poispäin katsojasta. Konformaatioille voidaan käyttää etuliitteitä ap, sp, +sc, –sc, +ac ja –ac (kirjoitetaan kursiivilla) ja makromolekyyleille vastaavasti etuliitteitä T, C, G+, G-, A+ ja A- (ei-kursiivilla). Jos takimmainen substituentti on kiertynyt katsojaa lähempänä olevasta substituentista myötäpäivään alle 150°, saa konformaatio positiivisen etuliitteen (+sc tai +ac). Jos kierto on vastapäivään alle 150°, etuliite on negatiivinen (–sc tai –ac).
Termistö > Aksiaalisuus ja ekvatoriaalisuus

Sykloheksaanissa enemmän pystysuuntaiset substituentit ovat aksiaalisia ja enemmän renkaan rungon tasossa olevat ovat ekvatoriaalisia. Käsitettä käytetään myös muissa rengasrakenteissa, kuten syklobutaanissa, syklo-oktaanissa jne. Joissain tilanteissa käytetään myös termejä pseudoaksiaalinen ja -ekvatoriaalinen.
Aiheesta muualla

Conformational analysis of cycloalkanes - kattava katsaus rengasrakenteiden ja osin rotameerien konformaatioihin. (englanniksi)
Butaanin keskisidoksen kiertokulmien potentiaalienergiaerot pinkkinä käyränä. Lomittaiset A ja B ovat paikallisissa energiaminimeissä ja ovat siten rotameerejä. A on kaikkein pienienergisin konformaatio, joten se on globaali energiaminimi. Konformaatioiden potentiaalienergiaerot suhteessa A:han ovat 16 kJ/mol (3.9 kcal/mol), 3.8 kJ/mol (0.9 kcal/mol) ja 19 kJ/mol (4.5 kcal/mol) kuten kuvassa. C ja D ovat kohdakkaisia konformaatioita.
Butadieeni. s-cis (vas.) ja s-trans.
Orto-bifenyyleihin kuuluvan 6,6'-dinitro-2,2'-difeenihapon atropisomeerit. Nämä ovat toistensa aksiaalisia isomeerejä.
Sykloheksaanin eri energiamaksimeja ja minimejä vastaavat konformaatiot: tuoli (A1/2), kierrevene (B1/2), vene (C) ja puolituoli (D1/2). A1 voi huoneenlämmössä läpikäydä helposti rengaskäännöksen muuntuen A2:ksi muiden kuvan muotojen kautta järjestyksessä A1→D1→ jne. tai päinvastoin. Vene ei ole välttämätön välimuoto rengaskäännöksessä. Pinkki käyrä on konformaatioiden potentiaalienergiaeroja suhteessa tuoliin. Erot ovat 43 kJ/mol (10.3 kcal/mol), 25 kJ/mol (6 kcal/mol) ja 21 kJ/mol (5 kcal/mol) kuten kuvassa. A1/2 ja B1/2 muodostavat paikalliset minimit ja ovat siksi konformeerejä.
Tetaedrinen metaani. Kulmat ovat noin 109.5°.
Veneen vedyt tulevat hylkivästi lähelle toisiaan.
tert-Butyyliryhmä (tBu) on suurempi kuin hydroksyyli (OH). Siksi vasen muoto, jossa tBu on ekvatoriaalisesti, on suotuisampi.
Aksiaalinen etyylisykloheksaani. Aksiaaliset vedyt ovat steerisiä esteitä etyylille (Et).
Dekaliini, jonka trans-muodon rengaskäännös vaatii sidoksen rikkoutumisen (punainen).
Etaani. Kohdakkainen (vasen) ja lomittainen eli gauche.

Aksiaaliset (a) ja ekvatoriaaliset (e) substituentit.
Kuningas Faisalin kansainvälinen palkinto

Kuningas Faisalin kansainvälinen palkinto (engl. King Faisal International Prize, arab. جائزة الملك فيصل العالمية‎)  on vuodesta 1979 myönnetty kansainvälinen palkinto henkilölle joka on edistänyt islamin tutkimusta, arabiankielen ja kirjallisuuden tutkimusta sekä yleistiedettä ja lääketiedettä.
Palkinto on perustettu Saudi-Arabian kuninkaan Faisal I :n muistolle. Palkinnon myöntää  Kuningas Faisalin säätiö.
Palkinnon arvo on noin  200 000 dollaria (750 000 Saudi rialia)
Palkinnon saajat > Palvelus islamille -palkinto

| Vuosi | Maa | Palkinnon saaja |
| --- | --- | --- |
| 1979 |  Pakistan | Abul A'la Maududi |
| 1980 |  Intia | Abul Hasan Ali Hasani Nadwi |
| 1980 |  Indonesia |   Muhammad Natsir |
| 1981 |  Saudi-Arabia | Khalid |
| 1982 |  Saudi-Arabia | Abd al-Aziz ibn Baz |
| 1983 |  Egypti | Hasanein M. Makhlouf |
| 1983 |  Malesia | Tunku Abdul Rahman |
| 1984 |  Saudi-Arabia | Fahd   |
| 1985 |  Afganistan | Abel Rab AI-Rasoul Saiaf |
| 1986 |  Etelä-Afrikka | Ahmed Deedat |
| 1986 |  Ranska | Roger Garaudy  |
| 1987 |  Nigeria | Abubakar Gumi |
| 1988 |  Filippiinit | Ahmad Domocao Alonto |
| 1989 |  Egypti | Muhammad AI-Ghazali AISaqqa |
| 1990 |  Saudi-Arabia | Muhammad Sayyid Tantawi |
| 1990 |  Pakistan | Khurshid Ahmad |
| 1991 |  Saudi-Arabia | Abdullah Omar Nasseef |
| 1992 |  Niger | Hamed AI-Ghabid |
| 1993 |  Bosnia ja Hertsegovina | Alija Izetbegović |
| 1994 |  Saudi-Arabia | Muhammad ibn al Uthaymeen |
| 1995 |  Egypti | Gad al-Haq |
| 1996 |  Kuwait | Abdul Rahman Al-Sumait |
| 1997 |  Malesia | Mahathir Mohamad  |
| 1998 |  Senegal | Abdou Diouf |
| 1999 |  Yhdistyneet arabiemiraatit | Jum'ah AI-Majid Abd Allah |
| 2000 |  Egypti | Al-Azharin yliopisto |
| 2001 |  Saudi-Arabia | Saudi-Arabian Bosnian kehitysavun komitea |
| 2002 |  Yhdistyneet arabiemiraatit | Sultan bin Mohamed Al-Qasimi  |
| 2003 |  Saudi-Arabia | Sulttaani bin Abdulaziz Al Saudin säätiö |
| 2004 |  Sudan | Abd ar-Rahman Muhammad Siwar Adh-Dahab |
| 2005 |  Saudi-Arabia | Ahmed Mohamed Ali |
| 2005 |  Libanon | Al-Hariri-säätiö |
| 2006 |  Saudi-Arabia | Salih bin Abd AlRahman Al-Husayyin |
| 2006 |  Kuwait | Yusuf bin Jasim bin Mohammad AI-Hidji |
| 2007 |  Venäjä | Mintimer Šaimjev |
| 2008 |  Saudi-Arabia | Abdullah    |
| 2009 |  Egypti | Kairon koraanin ja sunnan opetuksen seura |
| 2010 |  Turkki | Recep Tayyip Erdoğan |
| 2011 |  Malesia | Abdullah Ahmad Badawi |
| 2012 |  Saudi-Arabia | Sulaiman Abdul Aziz Al Rajhi |
| 2013 |  Palestiina |  Rai’d Salah Mahagna |
| 2014 |  Nigeria | Ahmed Abou Bakr Lemu  |
| 2015 |  Intia | Zakir Naik |
| 2016 |  Saudi-Arabia | Salih bin Abdullah al Humaid |
| 2017 |  Saudi-Arabia | Salman ibn Abdulaziz |
| 2018 |  Indonesia | Irwandi Jaswir |
| 2019 |  Sudan | Afrikan kansainvälinen yliopisto,Khartoum |
| 2020 |  Saudi-Arabia | Makkah dokumentti |
| 2021 |  Kuwait | Muhammed Al-Sharekh |
| 2022 |  Tansania | Ali Hassan Mwinyi |
Palkinnon saajat > Islam-tutkimuksen palkinto

| Vuosi | Maa | Palkinnon saaja  |
| --- | --- | --- |
| 1979 |  Saksan liittotasavalta | Fuat Sezgin |
| 1980 |  Saudi-Arabia | Muhammad Mustafa Al-A'zami |
| 1982 |  Intia | Mohammad Najatuallah Siddiqui |
| 1983 |  Egypti | Muhammad A. Odaimah |
| 1984 |  Syyria |  Mustafa A. AI-Zarka'a |
| 1985 |  Saudi-Arabia | Muhammad R. Salim |
| 1985 |  Egypti | Farouk A Oesouki |
| 1985 |  Egypti | Mustafa M. Suliman |
| 1986 |  Irak | Abd AI-Aziz AI-Duri |
| 1988 |  Egypti | Muhammad Kotb Shathly |
| 1988 |  Turkki |  Miqdad YalQin |
| 1989 |  Irak | Saleh Ahmad AI-Ali |
| 1990 |  Sudan | Al-Seddiq M. Al-Darir |
| 1990 |  Saudi-Arabia | Muhammad O. Shabra |
| 1993 |  Egypti | Hasan As-Sa'ati Abd AI Aziz |
| 1994 |  Egypti | EI-Sayyid Sabiq At-Tihami |
| 1994 |  Qatar | Yusuf al-Qaradawi |
| 1996 |  Irak | Akram Dia'a AI-Umari |
| 1997 |  Irak | Abd AI-Karim Zedan Biej |
| 1998 |  Egypti | Abd AI-Sattar Al-Halwaji |
| 1998 |  Saudi-Arabia | Yahia M. bin Junaid |
| 1999 |  Syyria | Muhammad Nasiruddin al-Albani |
| 2000 |  Bangladesh | Muhammad Mohar Ali |
| 2003 |  Sudan | Izz EI-Din Omar Mousa |
| 2003 |  Marokko | Ibrahim Abu Bakr Harakat |
| 2004 |  Saudi-Arabia | Yacoub Abd AI-wahab AIBahussain |
| 2004 |  Intia | Ali Ahmad Ghulam Muhammad Nadvi |
| 2005 |  Britannia | Carole Hillenbrand |
| 2007 |  Ranska | Roshdi Hifni Rashed |
| 2008 | Jätettiin jakamatta |  |
| 2009 |  Marokko | Abdessalam M. Cheddadi |
| 2010 | Jätettiin jakamatta |  |
| 2011 |  Turkki | Hanil Ibrahim Inalcik |
| 2011 |  Jordania | Muhammad Adnan Bakhit Al-Sheyyab |
| 2012 |  Saudi-Arabia | Adnaan Bin Muhammad Al-Wazan |
| 2014 |  Saudi-Arabia | Abdulwahab Ibrahim Abou Sulaiman |
| 2015 |  Saudi-Arabia | Abdulaziz Bin Abdulrahman Kaki |
| 2016 |  Kuwait | Abdullah bin Yousif Al-Ghunaim |
| 2018 |  Jordania | Bashar Awad |
| 2019 | Jätettiin jakamatta |  |
| 2020 |  Jordania | Mohammed Hashim Ghosheh |
| 2021 | Jätettiin jakamatta |  |
| 2022 | Jätettiin jakamatta |  |
Palkinnon saajat > Arabiankielen ja kirjallisuuden palkinto

| Vuosi | Maa | Palkinnon saaja  |
| --- | --- | --- |
| 1980 |  Palestiina | Ihsan Abbas |
| 1980 |  Egypti | Abd Al-Qadir Al-Qit |
| 1981 |  Egypti | Abd Al Salam Harun |
| 1982 |  Jordania | Nasir Al-Din Al-Asad |
| 1983 |  Egypti | Ahmad Shawqi Daif |
| 1984 |  Egypti | Mahmoud M Shaker |
| 1986 |  Irak | Mohammad Bahjat Al-Athari |
| 1988 |  Marokko | Mohammad Bin Sharifah |
| 1988 |  Egypti | Mahmoud Y. Makki |
| 1989 |  Egypti | Yousef A. Khulaif |
| 1989 |  Syyria | Shaker Al-Fahham |
| 1990 |  Egypti |  Yahia M. Haqqi |
| 1991 |  Marokko | Ali Abd Al-Qadir Al Siqilli |
| 1991 |  Egypti | Abd Al Tawwab Yousef |
| 1991 |  Egypti | Ahmed M. Najeeb |
| 1992 |  Libanon | Mohammad Yousef Najm |
| 1992 |  Egypti | Abd Alfattah Shukri Ayyad |
| 1992 |  Egypti | Mohammad Mustafa Badawi |
| 1994 |  Yhdysvallat | Wadad Afif Kadi |
| 1994 |  Egypti | Aisha Abd Al Rahman |
| 1995 |  Egypti | Mohammad Abu Al-Anwar Mohammad Ali |
| 1995 |  Egypti | Hamdi Sayyid Ahmed El Sakkout |
| 1995 |  Syyria | Salma Lutfi Al-Haffar Al-Kowzbari |
| 1996 |  Saudi-Arabia | Hamad Bin Mohamad Al Jasir |
| 1999 |  Marokko | Said Abd Al-Salam Allouche |
| 1999 |  Egypti | Makarim Ahmed Al-Ghamri |
| 2000 |  Egypti | Izz Ad-Din Ismail Abd-Al Ghani |
| 2000 |  Sudan | Abd Allah Al-Tayyeb |
| 2001 |  Saudi-Arabia | Mansour Ibrahim Al Hazmi |
| 2001 |  Jordania | Ibrahim Abd Al-Rahim Al Saafin |
| 2002 |  Jordania | Husni Mahmoud Hussein |
| 2002 |  Syyria | Husam Aldin Al-Khatib |
| 2004 |  Egypti | Hussain M Nassar |
| 2006 |  Marokko | Abdelkader Fassi Fehri |
| 2006 |  Egypti | Tammam Hassan Omar |
| 2007 |  Egypti | Mustafa A. Nasif |
| 2007 |  Marokko | Muhammad A. Al-Omari |
| 2008 |  Tunisia | Muhammad Rachad Hamzaoui |
| 2008 |  Irak | Ahmed Matloob Al-Nasir |
| 2009 |  Saudi-Arabia | Abd Al-Aziz Bin Nasir Al-Manie |
| 2010 |  Libanon | Ramzi Mounir Baalbaki |
| 2010 |  Algeria | Abderrahman El-Houari Hadj-Saleh |
| 2012 |  Egypti | Nabil Ali Mohamed |
| 2012 |  Egypti | Ali Helmy Ahmed Moussa |
| 2013 |  Egypti | Kairon arabiankielen akatemia |
| 2014 |  Irak | Abdullah Ibrahim |
| 2015 | Jätettiin jakamatta |  |
| 2016 |  Egypti | Mohamed Abdalmotaleb Mostafa |
| 2016 |  Marokko | Mohammed El-Ghazouani Miftah |
| 2018 |  Tunisia | Shukri Mabkhout |
| 2019 |  Marokko | Abdelali Mohamed Oudrhiri |
| 2019 |  Egypti | Mahmoud Fahmy Hegazi |
| 2020 |  Australia | Michael G. Carter |
| 2021 |  Marokko | Mohamed Mechbal |
| 2022 |  Yhdysvallat | Muhsin Al-Musawi |
| 2022 |  Yhdysvallat | Suzanne Stetkevych |
Palkinnon saajat > Lääketieteen palkinto

| Vuosi | Maa | Palkinnon saaja  |
| --- | --- | --- |
| 1982 |  Britannia | David C. Morley |
| 1983 |  Britannia | Wallace Peters |
| 1984 |  Yhdysvallat | Michael Field |
| 1984 |  Yhdysvallat | William Greenough |
| 1984 |  Yhdysvallat | John S. Fordtran |
| 1985 |  Yhdysvallat | R. Palmer Beasley |
| 1985 |  Italia | Mario Rizzetto |
| 1986 |  Italia | Lelio Orci |
| 1986 |  Italia | Gian Ranskanco Bottazza |
| 1986 |  Sveitsi | Albert E. Renold |
| 1987 |  Britannia | Barrie Russell Jones |
| 1988 |  Britannia | Melvyn Greaves |
| 1988 |  Yhdysvallat | Janet Rowley |
| 1989 |  Britannia | Robert G. Edwards   |
| 1989 |  Yhdysvallat | Luigi Mastroianni |
| 1990 |  Britannia | Anthony E. Butterworth |
| 1990 |  Ranska | André Capron |
| 1992 |  Italia | Attillio Maseri |
| 1993 |  Ranska | Françoise Barré-Sinoussi |
| 1993 |  Ranska | Jean-Claude Chermann |
| 1993 |  Ranska | Luc Montagnier |
| 1994 |  Britannia | Robert Williamson |
| 1994 |  Yhdysvallat | W. French Anderson |
| 1995 |  Kanada | Tak W. Mak |
| 1995 |  Yhdysvallat | Mark M.Davis |
| 1995 |  Britannia | Gregory P. Winter |
| 1996 |  Japani | Tetsuro Fujiwara |
| 1996 |  Ruotsi | Bengt A.Robertson |
| 1997 |  Saksa | Konrad Beyreuther |
| 1997 |  Kanada | James F.Gusella |
| 1997 |  Australia | Colin L. Masters |
| 1998 |  Yhdysvallat | Robert H. Purcell |
| 1998 |  Yhdysvallat | John L.Saksain |
| 1999 |  Britannia | Stephen T. Holgate |
| 1999 |  Itävalta | Patrick G. Holt |
| 2000 |  Yhdysvallat | Cynthia Kenyon |
| 2001 |  Yhdysvallat | Norman E. Shumway |
| 2001 |  Britannia | Roy Yorke Calne |
| 2001 |  Yhdysvallat | Thomas Starzl |
| 2002 |  Tanska | Finn Waagstein |
| 2002 |  Yhdysvallat | Eugene Braunwald |
| 2003 |  Italia | Umberto Veronesi |
| 2003 |  Saksa | Axel Ullrich |
| 2004 |  Sveitsi | Ulrich Sigwart |
| 2005 |  Britannia | Richard Doll |
| 2005 |  Britannia | Richard Peto |
| 2006 |  Yhdysvallat | Michael Anthony Gimbrone |
| 2007 |  Kanada | Fernand Labrie |
| 2007 |  Yhdysvallat | Patrick C. Walsh |
| 2008 |  Yhdysvallat | Donald D. Trunkey |
| 2008 |  Yhdysvallat | Basil A. Pruitt |
| 2009 |  Yhdysvallat | Ronald Levy |
| 2010 |  Saksa | Reinhold Ganz |
| 2010 |  Kanada | Johanne Martel-Pelletier |
| 2010 |  Kanada | Jean-Pierre Pelletier |
| 2011 |  Yhdysvallat | James Thomson   |
| 2011 |  Japani | Shinya Yamanaka |
| 2012 |  Yhdysvallat | Richard L. Berkowitz |
| 2012 |  Yhdysvallat | James B. Bussel |
| 2013 |  Yhdysvallat | Jeffrey M. Friedman |
| 2013 |  Kanada | Douglas L. Coleman |
| 2014 |  Hongkong | Dennis Lo |
| 2015 |  Yhdysvallat | Jeffrey Ivan Gordon |
| 2016 |  Alankomaat | Joris Andre Veltman |
| 2016 |  Alankomaat | Han G. Brunner |
| 2017 |  Japani | Tadamitsu Kishimoto |
| 2018 |  Yhdysvallat | James P. Allison |
| 2019 |  Yhdysvallat | Steven L. Teitelbaum |
| 2019 |  Norja | Bjorn Reino Olsen |
| 2020 |  Yhdysvallat | Stuart H. Orkin |
| 2021 | Stephen Strittmatter |  |
| 2021 |  Yhdysvallat | Robin Franklin |
| 2020 |  Yhdysvallat | David Liu |
Palkinnon saajat > Tieteen yleispalkinto

| Vuosi | Maa | Palkinnon saaja  |
| --- | --- | --- |
| 1984 |  Sveitsi | Heinrich Rohrer |
| 1984 |  Saksan liittotasavalta | Saksad Binnig |
| 1986 |  Britannia | Michael Berridge |
| 1987 |  Britannia | Michael Atiyah |
| 1988 |  Britannia | Ricardo Miledi |
| 1988 |  Ranska | Pierre Chambon |
| 1989 |  Saksan liittotasavalta | Theodor W. Hänsch |
| 1989 |  Yhdysvallat | Ahmed Zewail |
| 1990 |  Kanada | Raymond Lemieux |
| 1990 |  Yhdysvallat | Mostafa El-Sayed |
| 1990 |  Yhdysvallat | F. Albert Cotton |
| 1992 |  Britannia | Sydney Brenner |
| 1993 |  Yhdysvallat | Steven Chu |
| 1993 |  Saksa | Herbert Walther |
| 1994 |  Yhdysvallat | Dennis Sullivan |
| 1995 |  Yhdysvallat | Barry Sharpless |
| 1996 |  Yhdysvallat | Günter Blobel |
| 1996 |  Yhdysvallat | James Rothman |
| 1996 |  Britannia | Hugh R. Pelham |
| 1997 |  Yhdysvallat | Eric Cornell |
| 1997 |  Yhdysvallat | Carl Wieman  |
| 1998 |  Britannia | Andrew Wiles  |
| 1999 |  Saksa | Dieter Seebach |
| 1999 |  Japani | Ryōji Noyori |
| 2000 |  Yhdysvallat | Craig Venter  |
| 2000 |  Yhdysvallat | Edward O. Wilson |
| 2001 |  Yhdysvallat | Chen Ning Yang |
| 2001 |  Kanada | Sajeev O. John |
| 2002 |  Yhdysvallat | Peter Shor |
| 2002 |  Venäjä | Juri I. Manin |
| 2003 |  Japani | Koji Nakanishi |
| 2003 |  Yhdysvallat | M. Frederick Hawthorne |
| 2004 |  Britannia | Semir Zeki |
| 2005 |  Yhdysvallat | Federico Capasso |
| 2005 |  Itävalta | Anton ZeilinSaksa |
| 2005 |  Yhdysvallat | Ranskank Wilczek |
| 2006 |  Britannia | Simon Donaldson |
| 2006 |  Intia | M. S. Narasimhan |
| 2007 |  Britannia | Ranskaser Stoddart |
| 2008 |  Saksa | RudiSaksa Wehner |
| 2009 |  Venäjä | Rashid Sunyaev |
| 2009 |  Britannia | Richard Friend |
| 2010 |  Australia | Terence Tao |
| 2010 |  Yhdysvallat | Enrico Bombieri |
| 2011 |  Yhdysvallat | George M. Whitesides |
| 2011 |  Yhdysvallat | Richard Zare |
| 2012 |  Yhdysvallat | Alexander Varshavsky |
| 2013 |  Unkari/ Itävalta | Ferenc Krausz |
| 2013 |  Kanada | Paul Corkum |
| 2014 |  Saksa | Gerd Faltings |
| 2015 |  Yhdysvallat | Omar M. Yaghi |
| 2015 |  Sveitsi | Michael Grätzel |
| 2016 |  Yhdysvallat | Vamsi Krishna Mootha |
| 2016 |  Yhdistynyt kuningaskunta | Stephen Jackson  |
| 2017 |  Sveitsi | Daniel Loss |
| 2017 |  Alankomaat | Laurens Molenkamp |
| 2018 |  Yhdistynyt kuningaskunta | John M. Ball |
| 2019 |  Yhdysvallat | Allen J. Bard |
| 2019 |  Yhdysvallat | Jean Fréchet |
| 2020 |  Yhdysvallat | Xiaodong Wang |
| 2021 |  Yhdistynyt kuningaskunta | Stuart Parkin |
| 2022 |  Tunisia | Nader Masmoudi |
| 2022 |  Yhdistynyt kuningaskunta | Martin Hairer |
Kääpiöpaju

| Kääpiöpaju |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Äärimmäisen uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Rosidit Rosids
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Pajukasvit Salicaceae
Alaheimo::  Salicoideae
Tribus::  Saliceae
Suku::  Pajut Salix
Laji::  arbuscula
Kaksiosainen nimi
 Salix arbuscula  L. 
Katso myös
   Kääpiöpaju Wikispeciesissä   Kääpiöpaju Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kääpiöpaju (Salix arbuscula) on Pohjois-Euroopassa tunturi- ja vuoristoalueilla tavattava pienikokoinen pajulaji. Suomesta kääpiöpaju on tavattu vain kahdesti 1900-luvulla, eikä uudempia löytöjä lajista tunneta.
Ulkonäkö ja koko

Kääpiöpaju on 10–40 cm korkeaksi kasvava sirottavahaarainen varpu tai pensas. Varsi ja oksat ovat punaruskeita tai -harmaita, hoikkia ja kaljuja. Vuosikasvaimet saattavat olla myös karvaisia. Silmut ovat kaljuja ja korvakkeet puuttuvat. Lehti on 2–4 cm pitkä, soikea ja suippotyvinen ja -kärkinen. Lehti on päältä tummanvihreä ja kalju, alta vaaleanvihreä tai -sinertävä ja kalju tai harvakarvainen. Lehtilaita on litteä ja tavallisesti nystyinen. Lehdessä on suonipareja 8–12 kappaletta. Kääpiöpaju kukkii lehtien puhjetessa kesäkuussa. Norkkoperät ovat 2–4-lehtisiä, norkkosuomut ovat tummakärkisiä. Palhot ovat kaljuja.
Kääpiöpaju muistuttaa läheisesti kitu- tai kääpiökasvuista kiiltopajua (S. phylicifolia). Kukinnottomina lajeja saattaa olla hyvin vaikea erottaa toisistaan.
Levinneisyys

Kääpiöpaju tavataan Skotlannissa, Fennoskandian tunturialueilla Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla sekä Luoteis-Venäjällä ja Ural-vuoristossa. Yleisin laji on Skandinaviassa.
Nykyisen Suomen alueelta kääpiöpaju on tavattu ainoastaan kaksi kertaa Enontekiöltä. Ensimmäinen löytö on vuodelta 1926 Saanalta, toinen Urttasvarrilta vuodelta 1952. Lisäksi kääpiöpajusta tunnetaan vuodelta 1926 löytö Sallasta nykyisin Venäjälle kuuluvalta Sallatunturilta.
Elinympäristö

Kääpiöpaju kasvaa kosteilla paikoilla kuten rannoilla, lähteiköissä, puronvarsilla ja letoilla. Kasvupaikat ovat pääasiassa tuntureilla koivuvyöhykkeessä ja paljakan alaosissa. Laji on kalkinsuosija.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Kääpiöpajun levinneisyys Suomessa.
Lappeenrannan seutukunta

| Lappeenrannan seutukunta |
| --- | --- |

 sijainti 
Väkiluku:  87 880 13:nneksi suurin 31.12.2021 
Lappeenrannan seutukunta on yksi Suomen seutukunnista. Se sijaitsee Etelä-Karjalan maakunnassa. Sen LAU 1 (NUTS 4) -numero on 091. Väestömäärä 2021-12-31 31. joulukuuta 2021 oli 87 880 asukasta.
Kunnat

| Vaakuna | Kunta | Väkiluku (2024) | Maa- pinta-ala (km²) | Väestön- tiheys (as> /km²) | Kunnallis- vero (2024) | Suomen- kieliset (2023) | Ruotsin- kieliset (2023) | Muun- kieliset (2023) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Lappeenranta | 73 084 | 1 434 | 51 | 8.3 % | 90 % | 0,2 % | 10 % |
|  | Lemi | 2 854 | 218 | 13 | 9.9 % | 98 % | 0,1 % | 2 % |
|  | Luumäki | 4 377 | 750 | 6 | 8.8 % | 95 % | 0,3 % | 5 % |
|  | Savitaipale | 3 204 | 539 | 6 | 8.9 % | 97 % | 0,4 % | 3 % |
|  | Taipalsaari | 4 609 | 345 | 13 | 8.4 % | 93 % | 0,2 % | 7 % |
|  | yhteensä | 88 128 | 3 286 | 27 |  | 91 % | 0,2 % | 9 % |
Historia

1. tammikuuta 1994 Suomi jaettiin seutukuntiin. Lappeenrannan seutukuntaan kuuluivat perustettaessa Joutsenon kunta ja Lappeenrannan kaupunki.
1. tammikuuta 2005 Joutseno muuttui kaupungiksi.
1. tammikuuta 2009 Länsi-Saimaan seutukunta liitettiin osaksi Lappeenrannan seutukuntaan, jolloin Lemi, Luumäki, Savitaipale, Suomenniemi, Taipalsaari ja Ylämaa siirtyivät osaksi seutukuntaa.
1. tammikuuta 2009 Joutsenon kaupunki liittyi osaksi Lappeenrannan kaupunkia.
1. tammikuuta 2010 Ylämaan kunta liittyi osaksi Lappeenrannan kaupunkia.
1. tammikuuta 2013 Suomenniemi jätti seutukunnan liityttyään Mikkelin seutukuntaan kuuluvaan Mikkelin kaupunkiin.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty seutukunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2013 tilanteen mukainen.
| Lappeenrannan seutukunnan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 86 478 | 86 478 |
| 1985 | 1985 |    | 86 710 | 86 710 |
| 1990 | 1990 |    | 86 916 | 86 916 |
| 1995 | 1995 |    | 87 848 | 87 848 |
| 2000 | 2000 |    | 88 160 | 88 160 |
| 2005 | 2005 |    | 88 860 | 88 860 |
| 2010 | 2010 |    | 88 967 | 88 967 |
| 2015 | 2015 |    | 89 236 | 89 236 |
| 2020 | 2020 |    | 88 123 | 88 123 |
Lähde: Tilastokeskus.
Aiheesta muualla

Lappeenrannan kaupungin sivusto
Lemin kunnan kotisivut
Luumäen kunnan kotisivut
Savitaipaleen kunnan kotisivut
Suomenniemen kunnan kotisivut
Taipalsaaren kunnan kotisivut
Etelä-Karjalan maakunnan seutukunnat
Kuntatalo

Kuntatalo Ensi linjan puolelta nähtynä.
Talon rakennustyömaa vuonna 1982.
Kuntatalo on Helsingin Kalliossa sijaitseva Suomen Kuntaliiton toimitalo. Talo käsittää kokonaan Toisen linjan, Wallininkadun, Alppikadun ja Ensi linjan välisen korttelin numero 303. Osoitteena on Toinen linja 14.
Kuntatalo on valmistunut vuodenvaihteessa 1982–1983 ja sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Castrén–Jauhiainen–Nuuttila. Talon rakennutti silloinen Suomen Kaupunkiliitto, ja se tunnettiin alun perin Kaupunkien talona. Rakennuskustannukset olivat 150 miljoonaa markkaa. Talon alkuperäisiin käyttäjiin kuuluivat myös muun muassa Kunnallinen sopimusvaltuuskunta, Suomen Satamaliitto, Sairaalaliitto, Yleisten ammattikoulujen liitto ja Kunnallistieto Oy. Talo nimettiin Kuntataloksi vuonna 1993, jolloin Suomen Kaupunkiliitto, Suomen Kunnallisliitto ja joukko muita järjestöjä yhdistyivät Suomen Kuntaliitoksi. Uuden liiton kaikki toiminta keskitettiin Kuntataloon.
Talon tilavuus on 117 000 kuutiometriä ja kerrospinta-ala yli 23 000 neliömetriä. Toiselle linjalle aukeavalla sisäpihalla on kuvanveistäjä Heikki Häiväojan suuri pronssiveistos Urbanisti. Vuonna 1982 valmistunut teos oli alkujaan Kaupunkiopiston sisäpihalla Espoossa, mutta se siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1997.
Kuntatalossa on pidetty vuonna 2017 kuntavaalien ja vuonna 2022 aluevaalien medialle suunnattu tulosilta.
Korttelin aiempi historia

Ennen Kuntatalon rakentamista korttelissa oli Raajarikkoisten auttamisyhdistyksen rakennuttamia taloja, joissa toimivat 1900-luvun alkupuolella raajarikkoisten työkoulu, lastenkoti ja ortopedinen sairaala. Alppikadun varrelle vuonna 1897 valmistuneet yksikerroksiset puutalot suunnitteli arkkitehtitoimisto Grahn, Hedman & Wasastjerna. Sairaala suljettiin vuonna 1942 ja koulu muutti Ruskeasuolle vuonna 1952, minkä jälkeen tontit palautuivat Helsingin kaupungille ja rakennuksiin sijoitettiin kasvatusneuvola, lastentarha ja poikakoti. 1970-luvun lopulla hylätyissä puutaloissa toimi Kill City -niminen punk- ja rockyhteisö, jossa oli muun muassa äänitysstudio. Koko kortteli purettiin syksyllä 1979 Kuntatalon tieltä.