stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suster-vaihe

Suster-vaihe (Susterian) oli luultavasti ylämioseenikautinen tai sen jälkeinen stratigrafinen vaihe Euroopassa. Se oli Alankomaissa lämmin ja kostea, ja punapuut (Sequoia) olivat siellä silloin yleisiä. Aivan kauden lopussa viileni huomattavasti. Luultavasti Suster-vaihe oli mioseenin lopuilla noin 7,7–5,6 miljoonaa vuotta sitten.
Joidenkin tutkijoiden mukaan se oli sama kuin Messina-vaihe. Kauden jälkeen tuli Luoteis-Euroopassa Brunssum-vaihe.
Summerside

| Summerside |
| --- | --- |
 Summerside
 Koordinaatit: 46°24′0″N, 63°47′0″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Prinssi Edwardin saari
Piirikunta:  Prince County
Perustettu:  1800-luku
Kaupungiksi (town/city):  1.4.1877 / 1.4.1995
Hallinto:  
 – Pormestari:  Basil Stewart
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  28,36 km²
Korkeus:  0–29 m
Väkiluku (2006)  ():  14 500
 – Väestötiheys:  511,3 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-4
 – Kesäaika:  UTC-3
Postinumero:  C1N xxx
Suuntanumero(t):  902
Motto::  The Garden of the Gulf
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Summerside on kaupunki Prinssi Edwardin saarella Kanadassa. Summerside on saaren toiseksi suurin kaupunki Charlottetownin jälkeen. Summersiden väkiluku on 14 500 (2006) asukasta ja talousalueen väkiluku noin 45 000.
Historia

Alueen ensimmäinen asukas oli Pennsylvaniasta kotoisin oleva kveekari ja brittiläinen lojalisti Daniel Green, joka kutsui aluetta nimellä ”Green Shores Bedeque”. Greenin pojan Josephin omistama pubi oli keskeisessä asemassa kaupungin nykyistä nimeä valittaessa. Tarinan mukaan eversti Henry Compton saapui kaupunkiin erittäin kylmänä päivänä ja lähestyttyään kaupunkia maasto suojasi viimalta ja aurinko tuli esiin pilvien takaa. Compton totesi tulleensa saaren kesäiselle puolelle (engl. ”summer side of the island”). Joseph piti tästä lausahduksesta ja vaihtoi pubinsa nimeksi Summerside. Myöhemmin postipäällikkö Patrick Power ehdotti paikallishallinnolle kaupungin nimen vaihtamista Summersideksi. Summerside oli ainutlaatuinen eikä sillä ollut vaaraa sekaannuksiin muiden samannimisten paikkojen kanssa, joten nimi virallistettiin.
Summersiden asuttaminen sai varsinaisesti alkunsa 1840, kun ensimmäinen satamalaituri ja tie alueen hallinnollisena keskuksena toimivaan St. Eleanorsiin valmistui. Pian tämän jälkeen Joseph Pope perusti Summersideen laivanrakennustelakan, ja kaupungista muodostui merkittävä vientisatama muualle Prinssi Edwardin saarelle ja Nova Scotiaan. Summerside virallistettiin kaupungiksi (Town) 1. toukokuuta 1877 ja suuremmaksi kaupungiksi (City) 1995.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Summerside Wikimedia Commonsissa
St. Johnsin piirikunta

St. Johnsin piirikunta (engl. St. Johns County) on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 264 672 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on St. Augustinen kaupunki. Piirikunta perustettiin 21. heinäkuuta 1821.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St. Johnsin piirikunta Wikimedia Commonsissa
St. Helens (vuori)

| --- | --- |
Tyyppi:  Kerrostulivuori
Sijainti:  Washington, Yhdysvallat
Vuoristo:  Kaskadit
Korkeus merenpinnasta:  2 549  m 
Prominenssi:  1 404  m 
Suojelualue:  Mount St. Helens National Volcanic Monument (en) 
Purkautunut viimeksi:  2004 – 10. heinäkuuta 2008
Ensimmäinen nousu huipulle:  1853 – Thomas J. Dryer
| --- | --- |
Luokitus:  National Register of Historic Places -luetteloitu kohde (d) (11. syyskuuta 2013) 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
St. Helens on Kaskadien vuorijonoon kuuluva tulivuori Skamanian piirikunnassa, Washingtonin osavaltiossa Yhdysvaltojen länsirannikolla. Tutkimusmatkailija George Vancouver nimesi vuoren ystävänsä brittiläisen diplomaatti Alleyne Fitzherbertin mukaan. Alkuperäiskansojen nimet "Lawala Clough" ja "Low-We-Lat-Klah" tarkoittavat savuavaa vuorta. St. Helens on Yhdysvaltain nuorin ja aktiivisin tulivuori. Sen purkautumiskartio on syntynyt kokonaan viimeisen 2 200 vuoden aikana, ja vanhimmatkin tuhkakerrokset ovat vain 40 000 vuotta vanhoja. Nuoresta iästään huolimatta vuori on ollut varsin hiljainen lukuun ottamatta vuosien 1831–1857 välistä aktiivista aikaa. Vuoren rauhallisuus houkutteli lähistölle paljon turisteja retkeilemään ja kalastamaan kristallinkirkkaisiin vesiin. Kaikki kuitenkin muuttui vuoden 1980 purkauksen jälkeen, jonka seurauksena St. Helensistä on tullut maailman tutkituin vuori.
St. Helens luokitellaan nykyään luokan 2 tulivuoreksi, eli tulivuoren kraatteriin on kasvamassa uusi magmakupoli, johon liittyy pientä seismistä toimintaa. Toimintaan liittyy myös ajoittain pieniä vesi-, kaasu- ja tuhkapurkauksia.
Purkaukset modernina aikana > 1980

18. toukokuuta 1980 St. Helens purkautui rajusti räjäyttäen vuoren huipusta 397 m pois ja aiheuttaen 57 ihmisen kuoleman. Kuolleiden joukossa oli paikallisia asukkaita, jotka eivät suostuneet poistumaan kodeistaan ennen purkausta, sekä tulivuorentutkija David Johnston, jonka viimeisiksi sanoiksi radiopuhelimessa jäivät: "Se taitaa tapahtua nyt". Tulivuoren tuhkaa laskeutui laajalle alueelle, ja purkaus tuhosi myös suuria metsäalueita. Purkaus tuhosi noin 600 neliökilometriä Washingtonista.
Purkaukset modernina aikana > 2004

Lokakuussa 2004 St. Helens jälleen antoi merkkejä uudesta rajusta purkautumisesta, alueella oli ollut lukuisia maanjäristyksiä ja kaasupurkauksia, jotka osoittavat magmapatsaan nousevan vuoren sisällä. Alueella pelättiin voimakasta purkausta ja kuumia syöksyvirtauksia. Tulivuoren ympäristö määrättiin evakuoitavaksi 3. lokakuuta.
Galleria

Tulivuori St. Helensin vuorilla.
St. Helens 17. toukokuuta 1980, päivää ennen purkautumistaan.
St. Helens 19. toukokuuta 1982, kaksi vuotta ja päivä purkautumisensa jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St. Helens (vuori) Wikimedia Commonsissa
Stand on the Horizon

| ”Stand on the Horizon” Franz Ferdinand |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Right Thoughts, Right Words, Right Action
 Julkaistu: 28. heinäkuuta 2014
 Tuottaja(t): Alex Kapranos Todd Terje
 Tyylilaji: indie rock, dance-punk
 Kesto: 04.23
 Levy-yhtiö: Domino
Franz Ferdinandin muut singlet
| ”Fresh Strawberries” 2014 | ”Stand on the Horizon” 2014 | ”Demagogue” 2016 |
Stand on the Horizon on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin kuudentena singlenä yhtyeen neljänneltä albumilta Right Thoughts, Right Words, Right Action 28. heinäkuuta 2014.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Karan Kandhari ja se julkaistiin videopalvelu YouTubessa 3. elokuuta 2014.
Kappaleet > Digitaalinen lataus

Stand on the Horizon – 4.23
Stand on the Horizon – 9.04 (Tom Furse Extrapolation)
Stand on the Horizon – 4.32 (Frankie & the Heartstings cover)
Stand on the Horizon – 8.07 (Todd Terje Extended Mix)
Särkilampi (Utajärvi)

| Särkilampi |
| --- | --- |
 Järvinäkymä länsirannalta pohjoisluoteeseen.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Juorkuna, Utajärvi
Koordinaatit:  65°03′07″N, 26°52′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Särkioja
Järvinumero:  60.068.1.005 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,5 m
Rantaviiva:  3,18 km
Pinta-ala:  0,3442 km² 
 fiSärkilampi 
Särkilampi on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva pieni järvi Utajärven kunnan Juorkunan kylässä Pohjois-Pohjanmaalla. Se sijaitsee Juorkunan ja Ylikiimingin välillä, Hillatie-nimisen metsäautotien sivuhaaran lähettyvillä. Järven laskujoki Särkioja laskee Hillantien ali Kivi-Sorsuaan ja sieltä edelleen eteenpäin. Järvi on kokonaan Ison Särkisuon ympäröimä, joskin lännen puolella sen lähettyvillä on Särkikaista-niminen kangasalue.
Suma (1895)

| Suma / 須磨 |
| --- | --- |
 Suma

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yokosukan laivastontelakka
Kölinlasku:  6. elokuuta 1892
Laskettu vesille:  9. maaliskuuta 1895
Palveluskäyttöön:  12. joulukuuta 1896
Poistui palveluskäytöstä:  4. huhtikuuta 1923
Loppuvaihe:  romutettu 1928
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 700 t
Pituus:  93,5 m (vesiraja)
Leveys:  12,3 m
Syväys:  4,6 m
Koneteho:  6 250 hv
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  256
Aseistus
Aseistus:  2 × 6″/L40-tykkiä 6 × 4,7″ tykkiä 12 × QF 3 naulan Hotchkiss 4 × Maxim-konekivääriä 2 × 14″ torpedoputkea
Suma (jap. 須磨) oli keisarillisen Japanin laivaston joulukuussa 1896 valmistunut Suma-luokan panssarikansiristeilijä, joka poistettiin laivaston alusluettelosta 4. huhtikuuta 1923 ja romutettiin vuonna 1928.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1891 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 6. elokuuta 1892. Alus laskettiin vesille 9. maaliskuuta 1895 ja valmistui 12. joulukuuta 1896.
Suomen kaartin paluulaulu

Suomen kaartin paluulaulu (”Kauan on kärsitty vilua ja nälkää…”) on suomalainen kansanlaulu, joka kertoo Suomen kaartin osallistumisesta vuosien 1877–1878 Turkin sotaan. Laulun toisessa säkeistössä viitataan Gornyi Dubnjakin taisteluun, johon osallistui suomalaisia. Laulu tunnetaan myös useilla muilla nimillä, kuten Kauan on kärsitty, Oi kallis kotimaa ja Suomen kaartin paluumarssi.
Laulun säveltäjää tai sanoittajaa ei tunneta. Suuren toivelaulukirjan mukaan kyseessä olisi sama laulu kuin arkkiveisujen tekijä G. W. Gustafssonin vuonna 1878 sepittämä ja julkaisema ”Muisto marssi Suomen Kaartin kotia tulosta Turkin Sotatantereelta”, joka oli tarkoitettu laulettavaksi kansanlaulun ”Laulava leiwo, wirkoisa wieno” sävelellä. Gustafsson sepitti laulunsa seurattuaan kotimaahan palanneen Suomen kaartin ohimarssia Helsingissä toukokuussa 1878. Ilmeisesti ”Suomen kaartin paluulaulu” ja niinikään nykypäiviin säilynyt ”Suomen kaartin lähtölaulu”  (”Tuhannenpa verran poikia läksi…”) eivät kuitenkaan ole alkuperältään arkkiveisuja, vaan tavallisia laulelmia. Turkin sota innoitti Suomessa yhteensä 113 arkkiveisua, joista yksikään ei ole nykyään tunnettu.
Suomen sisällissodan aikana sekä valkoiset että punaiset sepittivät ”Suomen kaartin paluulaulun” sävelmään omia laulujaan. Valkoiset käyttivät säveltä ”Vapaussoturin valloituslaulussa” (”Kauan on kärsitty ryssien valtaa”) ja punaiset laulussa ”Kauhun päivät Hennalassa”. Säveltäjä Uuno Klami käytti melodiaa 2. sinfoniansa (1945) finaaliosassa.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Oi kallis kotimaa on Wikiaineistossa
Sujata Massey

| Sujata Massey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1964 Sussex, Englanti
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  rikoskirjallisuus
Esikoisteos:  Rei Shimuran ensimmäinen tapaus (1997)
Aiheesta muualla
sujatamassey.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sujata Massey (s. 1964 Sussex, Englanti) on yhdysvaltalainen dekkarikirjailija, joka on tullut tunnetuksi Rei Shimura -kirjasarjastaan.
Massey syntyi Englannissa monikulttuuriseen perheeseen; hänen isänsä on syntyperältään intialainen ja äiti saksalainen. Massey on työskennellyt reportterina Englannissa ja asunut Japanissa, missä hän opetti englantia Tokiossa ja alkoi kirjoittaa Japaniin sijoittuvia jännityskirjoja. Hänen esikoisromaaninsa Rei Shimuran ensimmäinen tapaus (1997, suom. 2000) voitti Agatha Christie -palkinnon.
Massey asuu miehensä ja kahden lapsensa kanssa Minneapolisissa, Minnesotassa.
Teokset > Rei Shimura -sarja

Rei Shimuran ensimmäinen tapaus.  (The Salaryman’s Wife, 1997)  Suomentanut Titta Leppämäki. Gummerus, 2000.  ISBN 951-20-5623-2.
Rei Shimura ja zen-temppelin arvoitus.  (Zen Attitude, 1998)  Suomentanut Titta Leppämäki. Gummerus, 2001.  ISBN 951-20-5624-0.
Rei Shimura ja ikebana-mestari.  (The Flower Master, 1999)  Suomentanut Titta Leppämäki. Gummerus, 2002.  ISBN 951-20-5885-5.
Rei Shimura ja tappava manga.  (The Floating Girl, 2000)  Suomentanut Titta Leppämäki. Gummerus, 2003.  ISBN 951-20-6086-8.
Rei Shimura ja morsiuskimono.  (The Bride's Kimono, 2001)  Suomentanut Titta Leppämäki. Gummerus, 2004.  ISBN 951-20-6276-3.
Rei Shimura, samurain tytär.  (The Samurai's Daughter, 2003)  Suomentanut Titta Leppämäki. Gummerus, 2005.  ISBN 951-20-6570-3.
Rei Shimura ja helmenkalastaja.  (The Pearl Diver, 2004)  Suomentanut Titta Leppämäki. Gummerus, 2006.  ISBN 951-20-6778-1.
Rei Shimura taifuunin silmässä.  (The Typhoon Lover, 2005)  Suomentanut Titta Leppämäki. Gummerus, 2007.  ISBN 978-951-20-7183-8.
Rei Shimura yakuzan jäljillä.  (Girl in a Box, 2006)  Suomentanut Titta Leppämäki. Gummerus, 2008.  ISBN 978-951-20-7700-7.
Rei Shimura Havaijilla.  (Shimura Trouble, 2008)  Suomentanut Paula Korhonen. Gummerus, 2009.  ISBN 978-951-20-7849-3.
Rei Shimura menetysten rannikolla.  (The Kizuna Coast, 2014)  Suomentanut Terhi Leskinen. Gummerus, 2016.  ISBN 978-951-24-0278-6.
Teokset > Perveen Mistry -sarja

Murha Bombayssa.  (The Widows of Malabar Hill, 2018)  Suomentanut Maija Heikinheimo. Gummerus, 2019.  ISBN 978-951-24-1312-6.
Satapurin jalokivi.  (The Satapur Moonstone, 2019)  Suomentanut Maija Heikinheimo. Gummerus, 2020.  ISBN 978-951-24-1657-8.
Bombayn prinssi.  (The Bombay Prince, 2021)  Suomentanut Maija Heikinheimo. Gummerus, 2021.  ISBN 978-951-24-2497-9.
Aiheesta muualla

Sujata Masseyn kotisivut (englanniksi)
Sustenhorn

Sustenhorn
Vuoren itäpuoli nähtynä Voralpin laaksosta
| --- | --- |
Sijainti:  Bern / Uri,  Sveitsi
Vuoristo:  Urin Alpit
Korkeus merenpinnasta:  3 503 m
Prominenssi:  414  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Sustenhorn on Urin Alpeilla, Sveitsissä sijaitseva 3 503 metriä korkea vuori.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
SummitPost
St. John’s

| St>  John’s |
| --- | --- |


 Koordinaatit: 17°07′N, 61°51′W 
Valtio:  Antigua ja Barbuda
Saari:  Antigua
Kunta:  St John's
Siirtomaa-asutus:  1632
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,50 km²
Korkeus:  0 m
Väkiluku (2011):  22 219
Aikavyöhyke:  UTC-4
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
St. John’s on Antigua ja Barbudan pääkaupunki Länsi-Intian saaristossa Karibianmerellä. Siellä asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 22 219 asukasta. St. John’s on maan kaupallinen keskus ja Antiguan saaren pääsatama.
Hallinnollisena keskuksena St. John’s on ollut vuodesta 1632 ja Antigua ja Barbudan itsenäistyessä vuonna 1981 siitä tuli maan pääkaupunki.
Kaupunkia palvelee V. C. Birdin kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee kahdeksan kilometriä kaupungista koilliseen.
Kuvia

St. John’sin kaupunkimaisemaa
St. John’sin krikettikenttä
Telakkamuseo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St. John’s Wikimedia Commonsissa
Stromatoliitti

Prekambrikauden stromatoliittejä Glacierin kansallispuistossa, Montanassa
Halkileikattu stromatoliitti.
Stromatoliitti on kupumainen kivimuodostuma, joka on syntynyt mineraalien ja sedimenttien kertyessä syanobakteereiden muodostamiin yhdyskuntiin. Varhaisimpien stromatoliittien uskotaan syntyneen noin 2,7 miljardia vuotta sitten, ja näin ne ovat todisteita varhaisimmasta yksinkertaisesta elämästä maapallolla. Ne ovat tyypillinen fossiililöydös prekambrikautisissa kivimuodostumissa, jolloin monisoluista elämää ei vielä ollut.
Suomessa yli kaksi miljardia vuotta vanhoja stromatoliittiesiintymiä on löydetty esimerkiksi Rantamaan louhokselta Meri-Lapista. Kilometrien laajuinen löydös on Suomen vanhin lajissaan ja osoittaa seudun kuuluneen muinoin trooppiseen alueeseen. Etelä-Lapin karbonaattikivet ja niiden stromatoliittirakenteet ovat peräisin ajalta 2 100–2 060 miljoonaa vuotta sitten, jolloin pieneliöt (lähinnä syanobakteerit) sitoivat ja saostivat matalalle vuorovesirannikolle tai ajoittain kuivuvalle tulvatasangolle kalkkiliejua. Arvokkaimmat Kemin, Tornion, Ylitornion ja Rovaniemen lounaisosan rajaaman alueen stromatoliittikohteet on suojeltu esimerkiksi luonnonsuojelualueina.
Stromatoliitit ovat monimuotoisia: ne voivat olla esimerkiksi tyynymäisiä, pylväsmäisiä tai kartiomaisia. Joistakin stromatoliiteistä on löydetty mikroskooppisia jäänteitä yksisoluisista eliöistä, mutta stromatoliittimäisiä muodostumia tiedetään kehittyvän myös kokonaan geologisten prosessien tuloksena. Eräs geologian aktiivisia tutkimusaloja onkin selvittää luotettavasti, onko löydetty stromatoliittifossiili muodostunut eliöiden ympärille vai onko se abioottinen kivimuodostuma.
Nykyaikaisia stromatoliittejä Shark Bayssa Länsi-Australiassa
Ylesin stromatoliitteja muodostanut syanobakteerisuku kautta maan historian on Collenia.
Stromatoliittifossiileja esiintyy käytännössä koko elämän historian ajalta ja niitä muodostuu myös nykyään. Eniten stromatoliitteja syntyi noin 1250 miljoonaa vuotta sitten, jolloin ei ollut vielä liikkuvia monisoluisia eläimiä.
Näiden fossiilien määrä kuitenkin vähenee hyvin voimakkaasti kambrikaudelle tultaessa. Kambrikauden alussa stromatoliittien määrä putosi 20 %:iin huipustaan, kun stromatoliitteja syövät monisoluiset eläimet yleistyivät rajusti. Näin hitaasti kasvavia stromatoliittejä pääsi muodostumaan enää vain poikkeuksellisissa oloissa. Stromatoliitit yleistyivät sen jälkeenkin massasukupuuttojen aikaan muun muassa ordovikikauden ja permikauden lopussa.
Tätä teoriaa tukee se, että nykyään stromatoliitteja löydetään vain erittäin suolaisista järvistä sekä joistakin merenrantojen suolaisista laguuneista, joiden korkea suolapitoisuus tekee muiden eliöiden elämän mahdottomaksi ja syanobakteeriyhdyskunnat voivat kasvaa rauhassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tieteen termipankki: stromatoliitti
Odd Rock Structures Could be Earliest Signs of Life
Svenska Handelshögskolans Studentkår

| Svenska Handelshögskolans Studentkår (SHS) |
| --- | --- |
 engl. The Student Union of Hanken School of Economics 
Perustettu:  1909
Edustajiston puheenjohtaja:  Emma Lindvall 
Hallituksen puheenjohtaja:  Ville Ruokonen 
Jäseniä:  n. 2400
Sijainti:  Helsinki, Vaasa,  Suomi
Osoite:  Hietaniemenkatu 7A, 00100 Helsinki  Kirjastonkatu 16, 65100 Vaasa
Yhteistyö:  SYL, OLL
Kotisivut:  www.shs.fi/
Svenska Handelshögskolans Studentkår (SHS) (engl. The Student Union of Hanken School of Economics) on Svenska Handelshögskolanin eli Hankenin ylioppilaskunta.
Ylioppilaskunta perustettiin vuonna 1909 nimellä Kamratföreningen Niord.
Aiheesta muualla

SHS:n kotisivut (ruotsiksi)
SHS:n kotisivut (englanniksi)
Suomen Kardiologinen Seura

Suomen Kardiologinen Seura ry on yleishyödyllinen erikoislääkäriyhdistys. Perustava kokous järjestettiin marraskuun 13. päivänä 1967 Helsingissä. Paikalla oli tällöin 37 perustajajäsentä.
Sydän- ja verisuonisairauksien alalla Seura on Suomen suurin ammatillisen jatkokoulutuksen järjestäjä.  Suomen kardiologinen seura järjestää erilaisia koulutustilaisuuksia (kurssit, kokoukset, pienryhmät, luentosarjat ja verkkokurssit). Pääkokouksia ovat lokakuussa järjestettävä n. 300 osallistujan Syyskokous, maalis-huhtikuussa järjestettävä n. 120-200 osallistujan Kevätkokous sekä pääluentosarja Tietoiskut. Kokousten yhteydessä järjestetään myös näyttelyitä.
Jäsenistö

Vuoden 2021 lopussa seurassa oli 855 henkilöjäsentä, joista kunniajäseniä on 15 ja ainaisjäseniä 9, sekä 34 kannatusjäsentä. Naisia jäsenistä on 34,2 % ja miehiä 65,8 %.
Kansainvälinen toiminta

Seura on aktiivinen myös kansainvälisessä yhteistyössä kuuluen mm. American Heart Associationin (AHA) sekä World Heart Federationin (WHF) jäsenyhdistyksiin. European Society of Cardiologyn (ESC) jäsenyhdistykseksi seura liittyi toisena Pohjoismaana vuonna 1968 ja seuran “Grand old man”, Pentti I Halonen, oli yksi ESC:n perustajajäsen (founding father). Lisäksi seura on sitoutunut European Union for Medical Specialists (UEMS) Cardiology alajaoksen toimintaan sekä on rekisteröity koulutuksen järjestäjäksi EBAC:iin (European Board for Accreditation in Cardiology). EBAC antaa kansainvälisille kokouksille CME statuksen.
Pohjois- ja Baltian maiden jakaessa samanlaiset väestöpohjat, päämäärät sekä koulutuksellisen rakenteen, on yhteistyö tällä alueella vankkaa. Näkyvin yhteistyömuoto on kansainvälinen kokous Nordic-Baltic Congress of Cardiology. Näiden kokousten yhteydessä järjestetään myös pohjoismaisia jaoskokouksia.
St. Helensin purkaus 1980

| St>  Helensin purkaus 1980 |
| --- | --- |
 Purkautuvaa tuhkaa
Päivämäärä:  18. toukokuuta 1980
Tapahtumapaikka:  Skamanian piirikunta, Washington,  Yhdysvallat
Syy:  St. Helensin tulivuoren purkautuminen
Kuolleita:  57
Omaisuusvahinko:  1,1 miljardia USD
St. Helensin purkaus 1980 oli Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa 18. toukokuuta 1980 tapahtunut tulivuorenpurkaus. Vulkaanisella räjähdysasteikolla purkaus oli luokkaa 5.
Kyseessä oli ensimmäinen suuri purkaus Yhdysvaltain mannerosissa sitten Lassen Peakin vuosien 1914–1917 purkauksen.
Ennen purkausta

Vuorella ei mitattu maanjäristyksiä ennen vuotta 1972, jolloin sinne asennettiin seismometrit. Vuosina 1975–1980 vuoren läheisyydessä mitattiin yhteensä 44 järistystä.
Ensimmäinen merkki tulivuoren heräämisestä oli 4,2 magnitudin maanjäristys 20. maaliskuuta, jota edelsi muutama pienempi järistys. Vuoresta purkautui samoihin aikoihin satoja freaattisia purkauksia, jotka syntyvät pohjaveden höyrystymisestä.
Purkauksesta annettiin ennakkovaroitus, ja pääsyä vaara-alueelle rajoitettiin.
Voimakkuus

Purkausten mittaamiseen ja vertailuun käytettävä vulkaaninen räjähdysasteikko (VEI) ottaa huomioon purkaustuotteiden määrän ja leviämisen ilmakehässä. Asteikko ulottuu nollasta kahdeksaan. St. Helensin purkaus määritettiin luokkaan VEI 5. Luokitukseen nähden purkaus oli voimakas sen magman määrän jäädessä vähäiseksi. Tämän tason purkauksia tapahtuu keskimäärin kerran kahdessa vuosikymmenessä.
Purkauksessa vapautuneen lämpöenergian määräksi arvioidaan 24 megatonniaselvennä, josta 7 megatonnia räjähdyksen seurauksena.
Seuraukset

Purkauksen seurauksena kuoli 57 ihmistä, mikä on vähän verrattuna muihin vastaavan laajuisiin purkauksiin. Kuolleiden määrä olisi saattanut olla huomattavasti suurempi, jollei etukäteen olisi annettu uhkavaroitusta ja rajoitettu pääsyä vaara-alueelle. Interstate 90 -tie Seattlen ja Spokanen välillä oli suljettu viikon ajan, ja Washingtonin itäosissa suljettiin useita lentokenttiä tuhkan ja huonon näkyvyyden vuoksi. Ilmakehään vapautui noin 1,07 km³ tuhkaa.
Presidentti Jimmy Carter totesi alueen näyttävän Kuutakin autiommalta. Kongressi perusti vuoren alueelle Mount St. Helens National Volcanic Monument -suojelualueen, jonka pinta-ala on 445 km².
Tulivuoren lähialueen työttömyysaste nousi kymmenkertaiseksi purkausta seuranneina viikkoina ja palautui lähelle normaalia tasoa puunkorjaus- ja tuhkanpoistotöiden alettua. Erityisesti turismi kärsi yleisötapahtumien ja kokousten peruuttamisesta. United States Forest Service ja Washingtonin osavaltio avasivat vierailukeskuksia näköalapaikalle.
Seuraukset > Mutavyöryt

Purkauksen sulattamien jäätiköiden ja lumien vapauttamat vesimassat sekoittuivat tuhkaan, joka virtasi märän sementin kaltaisena jokilaaksoihin. Veden mukana kulkeutui myös tuhansittain puita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St. Helensin purkaus 1980 Wikimedia Commonsissa
Laavan kerääntyminen vuoren pinnan alle nostatti pohjoisrinteelle suuren ”paiseen”. Kuva huhtikuun 27. päivältä 1980.
Tuhkan leviäminen muualle Yhdysvaltoihin.
Southern League

| Southern League |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Englanti
Perustettu:  1894
Joukkueita:  21 (Premier Division Central) 22 (Premier Division South) 20 (Division One Central) 19 (Division One South)
Sarjataso:  7 (Premier Division) 8 (Division One)
Ylempi taso:  National League South
Southern League  on englantilainen jalkapallosarja, joka yhdessä Northern Premier Leaguen ja Isthmian Leaguen kanssa käsittää Englannin seitsemänneksi ja kahdeksanneksi korkeimmat sarjatasot. Southern Leaguen korkein sarjataso on Premier Division ja sen alapuolella on Division One. Molemmilla sarjatasoilla on kaksi lohkoa – Central ja South.