stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Metsäpöllöt

| Metsäpöllöt |
| --- | --- |
 Sepelmetsäpöllö (Ciccaba nigrolineata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Metsäpöllöt Ciccaba  Wagler, 1832
Katso myös
   Metsäpöllöt Wikispeciesissä   Metsäpöllöt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Metsäpöllöt (Ciccaba) on pöllöjen heimoon kuuluva lintusuku.
Metsäpöllöihin (Ciccaba) kuuluvia lajeja

Raitametsäpöllö (Strix huhula eli Ciccaba huhula) (Luetaan myös viirupöllöihin)
Sepelmetsäpöllö (Strix nigrolineata eli Ciccaba nigrolineata) (Luetaan myös viirupöllöihin)
Viirumetsäpöllö (Strix virgata eli Ciccaba virgata) (Luetaan myös viirupöllöihin)
Andienmetsäpöllö (Strix albitarsis eli Ciccaba albitarsis) (Luetaan myös viirupöllöihin)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
Marat’n kuolema

Jacques-Louis David: Marat’n kuolema (1793).
Marat’n kuolema (ransk. La Mort de Marat tai Marat assassiné) on ranskalaisen Jacques-Louis Davidin historiamaalaus vuodelta 1793. Se esittää vallankumousjohtaja Jean Paul Marat’ta murhattuna kylpyammeessaan. Kyseessä on luultavasti kuuluisin Ranskan vallankumoukseen liittyvä taideteos.
Maalauksen leveys on 128  senttimetriä ja korkeus 165 senttimetriä. Se on kuulunut vuodesta 1893 alkaen Brysselissä sijaitsevan Musées royaux des beaux-arts de Belgique -museon kokoelmiin. Maalauksesta on olemassa myös useita Davidin oppilaiden tekemiä kopioita, joita on esillä muissa taidemuseoissa.
Maalauksen historia

David oli vallankumouksen jälkeen ryhtynyt jakobiinien jyrkän siiven eli vuoripuolueen kannattajaksi ja hänet valittiin vuonna 1792 Ranskan kansalliskonventtiin. Taiteilijana ja Ranskan taidehallinnon johtajana hän omistautui vallankumouspropagandan tuottamiselle. Monet Davidin noina vuosina aloittamat vallankumousaiheiset maalaukset eivät kuitenkaan koskaan valmistuneet, joten Marat’n kuolemasta tuli hänen ”jakobiinivaiheensa” kuuluisin teos.
Marat oli vuoripuolueeseen kuulunut lehtimies ja agitaattori, joka johti keväällä 1793 poliittista hyökkäystä maltillisempia girondisteja vastaan. Girondisteihin kuulunut Charlotte Corday murhasi hänet 13. heinäkuuta 1793 puukottamalla häntä kylpyammeessa, jossa hän vietti aikaa sairastamansa ihosairauden vuoksi. Koska Marat’n dramaattinen kuolema osui samaan ajankohtaan vuoripuolueen valtaannousun kanssa, hänestä tuli välittömästi radikaalien vallankumouksellisten marttyyri.
Kansalliskonventti tilasi Davidilta Marat’n muotokuvan vain päivää tämän murhan jälkeen. Valmis maalaus esiteltiin kansalliskonventille 15. marraskuuta 1793 ja se sai innostuneen vastaanoton. Robespierren ja vuoripuolueen kukistumisen jälkeen maalaus palautettiin Davidille ja hänen kuoltuaan se oli jo vaipumassa unohduksiin, kunnes Charles Baudelairen siitä vuonna 1846 kirjoittamat ylistävät sanat nostivat sen uudelleen arvostetuksi. Sittemmin Marat’n kuolemasta tuli vallankumouksen ikoni.
Maalauksen sisältö ja tyyli

David teki häneltä tilatusta Marat’n muotokuvasta idealisoidun kuvauksen kuolemaisillaan olevasta vallankumouksen sankarista. David oli sattumalta vieraillut Marat’n luona tämän kuolemaa edeltäneenä päivänä, joten hän saattoi kuvata maalauksessaan huoneen sisustuksen omien muistikuviensa pohjalta. Maalauksessa murha-aseena käytetty veitsi näkyy lojumassa lattialla ja Marat pitelee kädessään Cordayn kirjoittamaa kirjelappusta, jonka avulla tämä oli päässyt sisälle hänen taloonsa. Kirjoituspöydällä näkyy Marat’lta kesken jäänyt viesti, joka kuvaa hänet jalomielisenä hyväntekijänä: paperissa lukee ”Antakaa tämä assignaatti sille viiden lapsen äidille, jonka mies kaatui vallankumoussodassa…”. Maalauksen oikeaan alanurkkaan on kirjoitettu näkyvästi ”Marat’lle. David”.
Maalausta pidetään Davidin yksinkertaisena mestariteoksena, ja siitä on käytetty nimeä ”vallankumouksen pietà”. Maalauksessa uusklassismi on muuttunut traagiseksi realismiksi. Yksityiskohdat on supistettu hyvin vähiin ja taustana on pelkkä tumma tyhjyys. Maalauksen sommitelma perustuu vaakasuoriin linjoihin, jotka rikkoo ainoastaan vainajan alaspäin riippuva käsivarsi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marat’n kuolema Wikimedia Commonsissa
Marat’n kädessä oleva Charlotte Cordayn kirje, suurennettu yksityiskohta maalauksesta.
Marquard Slevogt

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lake Placid 1932 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ranska/Saksa/Itävalta 1930 |  |  |
Marquard Friedrich Franz Slevogt (22. maaliskuuta 1909 Karlsruhe – 25. toukokuuta 1980 München) oli saksalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Slevogt kuului Saksan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiapronssia Lake Placidissa 1932 ja MM-hopeaa vuonna 1930. Koska turnauksilla oli samanaikaisia eritasoisia arvoja, oli Lake Placidin olympiapronssi samalla MM-pronssi ja MM-mitali myös Euroopan mestaruus. Slevogt kuului Saksan joukkueeseen myös Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928.
Aiheesta muualla

Marquard Slevogt Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Metsärautatie

Metsärautatie Comandăussa, Romaniassa 1996
Metsärautatie on metsäteollisuuden tarpeisiin rakennettu, useimmiten kevytrakenteinen ja kapearaiteinen rautatie. Metsärautatiet helpottavat puutavaran kuljettamista laajoilta ja vaikeakulkuisilta metsäalueilta teollisuuslaitoksille, erityisesti sahoille, joko suoraan taikka tuomalla puutavara satamiin tai pääratojen varteen.
Varhaiset metsäradat olivat hevosvetoisia, mutta myöhemmin vetokalustona toimivat yleensä pienet höyry- tai polttomoottoriveturit. Toisen maailmansodan jälkeen autoistuminen teki lopun useimmista länsimaiden metsäradoista kuljetusten siirtyessä maanteille. Itäisessä Euroopassa on kuitenkin säilynyt useita metsärautateitä, joskin useimmilla niistä on enää vain museoliikennettä.
Suomessa käytössä olleita metsärautateitä

| Rautatien nimi tai nimitys | Toiminnassa | Raideleveys | Pituus | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Eskolan metsärata | 1920–1961 | 750 mm | 68,0 km | Vain suurin linjapituus mainittu. |
| Evon metsärata | 1908–1914 |  ? | 23 km | Rataverkon kokonaispituus. |
| Harvialan metsärata | 1917–1955 | 750 mm | 30 km | Pituus sivuradat mukaan lukien; pääradan pituus n. 16 km. |
| Kuurilan metsärata | 1927–1943 | 750 mm | 22 km | Rataverkon kokonaispituus. |
| Pitäjänmäen kenttärata | 1916–1917 | 750 mm | >15 km | Arvioitu radan minimipituus. |
| Syskyjärvi–Vaaherjoki-metsärata | 1920–1924 | 750 mm | 10 km | Rataverkon kokonaispituus. |
| Vuojoen metsärata | 1912–1918 | 600 mm | 23 km |  |
Aiheesta muualla

Kapearaiteiset yksipyöräiset työntökärryt (kuva)[vanhentunut linkki] - Lahden historiaa
Eskolan metsärataa kokeillaan vuonna 1923.
Marques Batista de Abreu

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Marques Batista de Abreu
Syntymäaika: 12. helmikuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Guarulhos, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 174 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993-1995 1996 1997-2002 2003 2004-2005 2005 2006-2007 2008-2010 | Corinthians Flamengo Atlético Mineiro Vasco da Gama Nagoya Grampus Eight Atlético Mineiro Yokohama F. Marinos Atlético Mineiro |  |
Maajoukkue
| 1994–2002 | Brasilia | 12 (3) |
Marques Batista de Abreu (s. 12. helmikuuta 1973 Guarulhos) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Marques debytoi Brasilian maajoukkueessa 1994. Hän on pelannut 12 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Megaliitti

Megaliittirakennelma Ranskassa
Megaliitti on ihmisen pystyttämä suuri kivi, jota on käytetty neoliittisen kauden ja varhaisen pronssikauden monumenteissa. Nimitys on peräisin kreikan sanoista megas ’suuri’ ja lithos ’kivi’. Suuret kivet saattavat olla yksittäisiä pystykiviä tai hyvinkin mutkikkaiden rakennelmien osia. Megaliittirakennelmissa ei ole yleensä käytetty laastia eivätkä ne useinkaan ole patsaista poiketen esittäviä. Suurin osa megaliiteista tehtiin kivikaudesta pronssikauteen ulottuvalla ajalla, jolloin vallitsi varhainen maanviljelykulttuuri. Tunnetuimmat megaliitit tehtiin noin 1800–1500 eaa. Länsi-Euroopassa. Näitä ovat Ranskan menhirit, Irlannin käytävähaudat ja Stonehengen kaltaiset kivikehät.
Niin sanottujen korkeakulttuureiden kivitöitä ei kutsuta megaliiteiksi. Megaliitteja on hajallaan monilla maailman alueilla, muun muassa Intiassa ja Koreassa. Suomessa Perämeren rantamilla sijaitsevia, yleensä suorakaiteen muotoisia kivisiä jätinkirkkoja pidetään megaliittien tyyppisinä rakennelmina.
Megaliittialueet

Megaliittialueet ovat seutuja, joilla megaliitteja eli suurista kivistä tehtyjä rakennelmia esiintyy. Euroopassa megaliitteja on Englannissa, Irlannissa, Ranskassa, Pohjois-Saksassa, Puolassa, Tanskassa, Ruotsissa, Espanjassa, Portugalissa, Maltalla, Korsikalla, Sardiniassa, Italiassa ja Sisiliassa. Niitä on myös Gibraltarinsalmen eteläpuolella Afrikassa esimerkiksi Tunisiassa ja itäisessä Algeriassa. Myös mykeneläisen kulttuurin rakennelmia on tehty suurista kivistä. Megaliitteja löytyy muualtakin kuin Euroopasta, esimerkiksi Palestiinasta, Intiasta ja Kolumbiasta.
Megaliittialueet > Lähi-itä

Monesti oletetaan Lähi-idän varhaisten viljelijöiden tai paimentolaisten aloittaneen megaliittikulttuurin. Göbekli Tepen PPNA-kautisessa rakennelmassa on käytetty myös suuria kiviä n. 8300–7300 eaa. Kiviin on kaiverrettu eläinten kohokuvia. Egyptin Nabtan kivikehä saattoi olla 
ajalta 7500 eaa. Seutu on nykyään aavikkoa, mutta monia merkkejä varhaisesta asutuksesta löytyy. Varmempi varhainen megaliitti on PPNC-ajalta 6900–6300 kalenterivuotta eaa oleva nyt jo veden alla oleva Atlit Yam. Paikan ala on 4 ha. Sieltä on löydetty muinaisia pystykiviä, kaivoja, hautoja ja taloja. Kivinen puoliympyrä koostuu seitsemästä 1–2,1 m korkeasta kivestä. Se on rakannettu lähteen ympärille. Se on nykyään 8–12 metriä veden alla. Löydöistä päätellen ihmiset elivät lähinnä viljelyllä, karjanhoidolla ja kalastuksella. Levantissa, Iranissa ja Arabian niemimaalla tehtiin paljon dolmeneita ja pystykiviä myöhäisestä kuparikaudesta varhaiseen pronssikauteen. Varsinainen megaliittikeskittymä on Etelä-Syyrian repeämälaaksossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Megaliitti Wikimedia Commonsissa
Dolmen Avolassa, Sisiliassa.
Atlit Yamista on löydetty vedenalainen megaliittirakennelma
Marja Naskila

Marja Naskila (s. 20. heinäkuuta 1946 Pori) on suomalainen Espanjassa asuva kirjailija. Hän valmistui filosofian maisteriksi ja hän on toiminut maatilanemäntänä, historian ja äidinkielen lehtorina, kirjallisuuskriitikkona ja toimittajana.
Teoksia

Hereillä pimeässä : romaani. Otava 1976
Naiselämää : romaani. Otava 1978
Meillä maalla. Kirjayhtymä, Helsinki 1981
Toimitustöitä

Emäntä Suomessa ; sisältää 24 emännän haastattelut ja lyhyet elämäkertatiedot. Kirjayhtymä, Helsinki 1982
Rakentamisen aika : asutus ja maanhankinta : maanhankintalain 40-vuotisjuhlajulkaisu ; toim. Marja Naskila. Kirjayhtymä, Helsinki 1984
Palkinnot

Valtion tiedonjulkistamisapuraha
Kolmiokirjan novellikilpailun voitto
Kalevala-vuoden kunniapalkinto 1985
Michał Korybut Wiśniowiecki

| Michał Korybut Wiśniowiecki |
| --- | --- |
 
Puolan kuningas
Valtakausi:  19. kesäkuuta 1669 – 10. marraskuuta 1673
Kruunajaiset:  29. syyskuuta 1669
Edeltäjä:  Juhana II Kasimir
Seuraaja:  Juhana III Sobieski

Syntynyt:  31. toukokuuta 1640 Biały Kamień, Puola-Liettua
Kuollut:  10. marraskuuta 1673 (33 vuotta) Lviv, Puola-Liettua
Puoliso:  Eleonoora Itävaltalainen
Suku:  Wiśniowiecki
Isä:  Jeremi Wiśniowiecki
Äiti:  Gryzelda Konstancja Wiśniowiecka
Uskonto:  katolinen
Nimikirjoitus:  
Michał Korybut Wiśniowiecki (31. toukokuuta 1640 – 10. marraskuuta 1673), Jeremi Wiśniowieckin poika, oli Puola-Liettuan kuningas 1669–1673.
Kuningas Juhana II Kasimirin luovuttua kruunusta hävityn sodan jälkeen, Puolan aatelisto valitsi sotapäällikkö Wiśniowieckin pojan kuninkaaksi. Hän oli ensimmäinen puolalainen Puolan kuningas sitten Kasimir III Suuren, joka kuoli 1370.
Hänen puolisonsa oli Itävallan arkkiherttuatar Eleonora Maria (1653–1697), joka oli keisari Ferdinand III:n ja tämän toisen vaimo Eleonora Gonzagan toiseksi vanhin tytär.
Michał Wiśniowieckin valtakausi oli vähemmän menestyksekäs. Hän hävisi sodan turkkilaisille, jotka miehittivät Podilljan. Michał oli heikko hallitsija eikä kyennyt hillitsemään maan sisäisiä valtataisteluja.
Marugame

| Marugame (丸亀市) |
| --- | --- |
 Marugamen linna
 lippu:  Symboli
 Marugamen sijainti Kagawan prefektuurissa
 Marugame
 Koordinaatit: 34°17′21.9″N, 133°47′51.4″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Shikoku
Prefektuuri:  Kagawa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  111,78 km²
Väkiluku (2017):  109 922
 – Väestötiheys:  983,4 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Rhododendron indicum
 – Puu:  Morella rubra
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.marugame.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marugame (jap. 丸亀市, Marugame-shi) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kagawan prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren rannalla Sanukin tasangolla prefektuurin pääkaupungin Takamatsun länsipuolella. Kaupungissa on 109 922 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 111,78 neliökilometriä. Siihen kuuluu myös useita Seton sisämeren saaria.
Marugame kehittyi satamakaupunkina, Kotohiran pyhäkölle suuntaavien pyhiinvaeltajien kauttakulkupaikkana ja 1600-luvulta lähtien linnanaluskaupunkina. Marugamen linna on kuuluisa kivimuureistaan, jotka ovat Japanin korkeimmat. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Marugame sai vuonna 1899. Vuonna 2005 sen hallinto järjestettiin uudelleen ja se laajeni huomattavasti, kun siihen liitettiin Ayautan ja Hanzanin maaseutukaupungit. Marugame tunnetaan viuhkojen (uchiwa) valmistuksesta; perinne yltää Edo-kauden alkupuolelle saakka, ja nykyään noin 90 prosenttia Japanin viuhkoista valmistetaan Marugamessa. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Marugamen Gen’ichirō Inokuman nykytaiteen museo eli MIMOCA ja Nakazu-banshōenin japanilainen puutarha. Marugamea palvelee JR Shikokun Yosan-linja.
Kuvia

Näkymä kaupunkiin Marugamen linnasta
MIMOCA-taidemuseo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marugame Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Malesian ringgit

| Malesian ringgit |
| --- | --- |

ISO 4217 -koodi:  MYR
Keskuspankki:  Bank Negara Malaysia
Symboli:  RM
Käyttäjät:   Malesia
Jaettava yksikkö:  sen
Malesian ringgit on Malesian rahayksikkö. Ringgitin kansainvälinen valuuttakoodi (ISO 4217) on MYR, mutta paikallisesti käytetään lyhennettä RM (Ringgit Malaysia). Ringgit jaetaan sataan seniin. Vain Malesian keskuspankilla on oikeus laskea liikkeelle ringgitin kolikoita tai seteleitä. Ringgit on ollut käytössä Malesiassa vuodesta 1946 asti, jolloin se korvasi Salmisiirtokuntien dollarin.
Sana ringgit tarkoittaa malaijiksi "sahalaitainen" ja viittasi alun perin 1600-luvun Espanjan hopeataalereihin. Rahayksikön nimi olikin Malesian dollari (Malaysian dollar) vuoteen 1975 asti, jolloin nimi virallisesti vaihdettiin.
Michał Joachimowski

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Michał Joachimowski |  Michał Joachimowski |  Michał Joachimowski |  |
Maa:   Puola
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Göteborg 1974 | kolmiloikka |  |
|  Hopeaa | Rotterdam 1973 | kolmiloikka |  |
|  Hopeaa | Katowice 1975 | kolmiloikka |  |
Michał Teodor Joachimowski  (26. syyskuuta 1950 Żnin – 19. tammikuuta 2014 Bydgoszcz) oli puolalainen kolmiloikkaaja ja sisäratojen Euroopan mestari.
Joachimowski voitti sisäratojen Euroopan mestaruuden Göteborgissa 1974 tuloksella 17,03 metriä, joka oli tuolloin epävirallinen sisäratojen maailmanennätys. Hän saavutti lisäksi sisäratojen EM-hopeaa Rotterdamissa 1973 ja Katowicessa 1975. Joachimowski osallistui myös kaksiin olympiakisoihin: Münchenissä 1972 hän sijoittui seitsemänneksi ja Montréalissa 1976 13:nneksi.
Joachimowski ennätys kolmiloikassa ulkoradoilla oli 17,06 metriä. Hänen sisäratojen ennätyksensä 17,03 m oli edelleen helmikuussa 2023 Puolan ennätys.
Joachimowski kuoli sydäninfarktiin 63 vuoden iässä Bydgoszczissa 19. tammikuuta 2014.
Maria Bellucci

Maria Bellucci (s. 27. kesäkuuta 1977) on unkarilainen pornonäyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen pornoelokuvissa 19-vuotiaana ja on näytellyt yli kahdessasadassa elokuvassa.
Micky Arison

Shaquille O’Neal, Pat Riley ja Micky Arison
Micky Arison (s. 1949) on israelilais-yhdysvaltalainen liikemies. Hän on Carnival Corporation & plc -varustamon hallituksen puheenjohtaja.  Hänen isänsä perusti varustamoyhtiön, ja Micky Arison oli sen toimitusjohtaja 34 vuoden ajan, vuoteen 2013 asti. Arison on myös yhdysvaltalaisen koripallojoukkue Miami Heatin omistaja.
Mico Ahonen

| Mico Ahonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. marraskuuta 2001 (ikä 22) Lahti
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  mäkihyppy
Seura:  Lahden Hiihtoseura
Valmentaja:  Pasi Ahonen
Mico Ahonen (s. 27. marraskuuta 2001 Lahti) on suomalainen mäkihyppääjä, joka edustaa Lahden Hiihtoseuraa. Hänen valmentajansa on Pasi Ahonen. Janne Ahonen on hänen isänsä.
Ahonen voitti mäkihypyn pienmäen SM-kilpailussa kultaa vuonna 2018.
Michela Ponza

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Michela Ponza vuonna 2008. |  Michela Ponza vuonna 2008. |  Michela Ponza vuonna 2008. |  |
Maa:   Italia
Naisten ampumahiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Nové Město 2013 | viesti |  |
Michela Ponza (s. 12. helmikuuta 1979 Bolzano) on italialainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä, joka on kilpaili maailmancup-tasolla kaudesta 1997–1998 alkaen vuoteen 2014 asti.
Ponza saavutti juniorien MM-kilpailuissa kolme mitalia: hopeaa normaalimatkalta ja pronssia viestistä Valcartierissa 1998 sekä pronssia takaa-ajosta vuotta myöhemmin Pokljukassa. Aikuisten arvokilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Oslon MM-kilpailuissa 2000. Hän hiihti kolmannen osuuden Italian pronssijoukkueessa Nové Měston MM-kilpailujen 2013 naisten viestissä. Henkilökohtaisilla matkoilla hänen paras arvokisasijoituksensa on Torinon olympialaisten 2006 takaa-ajon viides tila.
Maailmancupissa Ponza saavutti ensimmäisen palkintokorokesijansa oltuaan Oslon takaa-ajossa kaudella 2002–2003 kolmas. Hän on yltänyt yhteensä seitsemän kertaa palkintosijalle, mutta ei ole voittanut yhtään osakilpailua. Kauden 2007–2008 kokonaispisteissä hän sijoittui kymmenenneksi ja yhteislähtöcupissa kolmanneksi.
Saavutuksia

Olympialaiset
Salt Lake City 2002: normaalimatkalla 36:s, sprintissä 46:s, takaa-ajossa 38:s, viestissä yhdestoista
Torino 2006: normaalimatkalla seitsemästoista, sprintissä kolmastoista, takaa-ajossa viides, yhteislähdössä yhdestoista, viestissä kahdestoista
Vancouver 2010: normaalimatkalla 27:s, sprintissä 43:s, takaa-ajossa 50:s, viestissä yhdestoista
MM-kilpailut
Oslo/Holmenkollen 2000: normaalimatkalla 23:s, sprintissä kolmastoista, takaa-ajossa 23:s
Pokljuka 2001: normaalimatkalla 38:s, sprintissä 23:s, takaa-ajossa 22:s, yhteislähdössä 30:s, viestissä kahdeksas
Hanti-Mansijsk 2003: normaalimatkalla kolmastoista, sprintissä 30:s, takaa-ajossa 29:s, viestissä kahdestoista
Oberhof 2004: normaalimatkalla 55:s, sprintissä 64:s, viestissä kahdestoista
Hochfilzen 2005 normaalimatkalla ja yhteislähdössä neljästoista, sprintissä 46:s, takaa-ajossa 35:s, viestissä kolmastoista, sekaviestissä yhdeksästoista
Pokljuka 2006 sekaviestissä kahdestoista
Antholz/Anterselva 2007 normaalimatkalla 24:s, sprintissä kuudes, takaa-ajossa kahdeksas, yhteislähdössä 21:s, viestissä kahdeksas, sekaviestissä kuudes
Östersund 2008 normaalimatkalla 39:s, sprintissä kolmastoista, takaa-ajossa 22:s, yhteislähdössä yhdeksäs, viestissä kymmenes, sekaviestissä viides
Pyeongchang 2009 normaalimatkalla 38:s, sprintissä seitsemästoista, takaa-ajossa kolmastoista, sekaviestissä seitsemäs
Hanty-Mansijsk 2011 normaalimatkalla 27:s, sprintissä 23:s, takaa-ajossa 14:s, yhteislähdössä 11:s, viestissä neljäs, sekaviestissä viides
Ruhpolding 2012 normaalimatkalla yhdeksäs, sprintissä 23:s, takaa-ajossa 40:s, yhteislähdössä 28:s, sekaviestissä yhdeksäs
Nové Město 2013 normaalimatkalla 41:s, viestissä pronssia
Maailmancup
Kokonaispisteet
Kausi 1998–1999 57:s
Kausi 1999–2000 38:s
Kausi 2000–2001 44:s
Kausi 2001–2002 35:s
Kausi 2002–2003 25:s
Kausi 2003–2004 20:s
Kausi 2004–2005 yhdeksästoista
Kausi 2005–2006 kuudestoista
Kausi 2006–2007 30:s
Kausi 2007–2008 kymmenes
Kausi 2008–2009 18:s
Kausi 2009–2010 52:s
Kausi 2010–2011 23:s
Kausi 2011–2012 20:s
Palkintosijat
Kausi 2002–2003 Oslo takaa-ajossa kolmas
Kausi 2005–2006 Oslo sprintissä toinen
Kausi 2007–2008 Pyeong Chang takaa-ajossa toinen ja sprintissä kolmas, Oslo yhteislähdössä kolmas, Pokljuka normaalimatkalla toinen
Kausi 2008–2009 Hanti-Mansijsk takaa-ajossa toinen
Marawin taistelu

Marawin taistelu käytiin Isis-järjestön kanssa liittoutuneen islamistisen Moron islamilaisen vapautusrintaman (MILF) ja Filippiinien asevoimien välillä huhti-lokakuussa 2017. Taistelut alkoivat 23. toukokuuta 2017 asemiesten vallattua Marawin kaupungin Filippiineille kuuluvalla Mindanaon saarella ja armeija valtasi kaupungin takaisin 154 päivää kestäneiden taistelujen jälkeen 23. lokakuuta. Taistelujen aikana sai surmansa 165 armeijan sotilasta ja 920 kapinallista, sekä 47 siviiliä. 360 000 siviiliä pakeni Marawista ja sen lähialueilta ja itse kaupunki kärsi mittavia vahinkoja ankarien katutaistelujen aikana.