Suomi 1950-luvulla
Väestö

Suomen väkiluku kasvoi 1950-luvulla neljästä miljoonasta lähes neljään ja puoleen miljoonaan. Maaseudun väkimäärä pysytteli noin 2,7 miljoonassa, kaupunkien ja kauppaloiden väkiluku kasvoi. Siitä huolimatta suomalaiset asuivat huomattavasti tasaisemmin ympäri maata kuin myöhempinä aikoina. Miesten osuus väestöstä oli sodan jälkeen poikkeuksellisen alhainen, alle 48 prosenttia. Kaupungeissa ja kauppaloissa oli vielä 1959 huomattava naisenemmistö, 1 195 naista tuhatta miestä kohden.lähde?
Syntyvyys ja hedelmällisyys väheni selvästi 1940-luvun suurien ikäluokkien jälkeen, mutta pysyttelivät melko suurina halki vuosikymmenen. Vuonna 1950 kokonaishedelmällisyysluku oli 3,16 ja vuonna 1958 vastaavasti 2,68. Sen jälkeen hedelmällisyys nousi hieman, kunnes alkoi laskea 1960-luvun alusta vuoden 1973 ennätysalhaiseen lukemaan. Kaudella 1951–1960 avioliiton ulkopuolella syntyi 4,3 prosenttia lapsista, kun 1920- ja 1930-luvuilla avioliiton ulkopuolella syntyneiden osuus oli noin 8 prosenttia. Avioliiton ulkopuolella syntyneiden osuus lähti voimakkaaseen kasvuun 1970-luvulla. Kuolleisuus laski 1950-luvulla alle kymmenen promillen. Muuttotase oli negatiivinen, joten väkiluvun kasvu jäi pienemmäksi kuin syntyneiden ja kuolleiden määrän erotus, joka oli noin puoli miljoonaa.lähde?
Imeväiskuolleisuus laski 1950-luvulla. Vuosikymmenen alkupuoliskolla alle yksivuotiaiden kuolleisuus oli 34 promillea ja jälkipuoliskolla 26 promillea. Keskimäärin Suomessa kuoli kaudella 1951–1960 vuosittain noin 2 500 alle vuoden ikäistä lasta. Ikäluokat alkoivat pienentyä alusta lähtien päinvastoin kuin 2010-luvun Suomessa, jossa esimerkiksi 1970–1990-luvulla syntyneitä henkilöitä on positiivisen muuttotaseen seurauksena enemmän kuin kyseisinä vuosina tilastoitiin syntyneitä.lähde?
Vuonna 1950 äidinkielenään suomea puhui 91,1 prosenttia väestöstä ja ruotsia 8,6 prosenttia. Väestön koulutustaso oli melko alhainen, 93 prosenttia oli suorittanut korkeintaan kansakoulun, keskikoulun oli suorittanut 4,5 prosenttia ja ylioppilastutkinnon 2,5 prosenttia. Vuonna 1959 Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon kuului 92,4 prosenttia väestöstä, ortodokseja oli puolisentoista prosenttia ja väestörekisteriin kuului noin viisi prosenttia.
Väkiluvut lääneittäin vuosina 1949 ja 1959 sekä pinta-ala ja väestötiheys 1. maaliskuuta 1960. Keski-Suomen ja Pohjois-Karjalan läänit perustettiin 1. maaliskuuta 1960.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1949 | 1959 | Muutos | Pinta-ala (km²) | Maapinta-ala (km²) | Asukkaita/maa-km² vuonna 1959 |
| Uudenmaan lääni | 649 163 | 820 001 | +26,3 % | 10 361 | 9 868 | 83,1 |
| Turun ja Porin lääni | 625 337 | 663 040 | +6,0 % | 23 015 | 22 015 | 30,1 |
| Hämeen lääni | 542 800 | 579 338 | (+13,0 %)¹ | 19 422 | 16 596 | 34,9 |
| Kymen lääni | 307 856 | 332 234 | +7,9 % | 12 848 | 10 737 | 30,9 |
| Mikkelin lääni | 239 865 | 235 560 | (+2,6 %)¹ | 21 650 | 16 423 | 14,3 |
| Kuopion lääni | 466 936 | 267 920 | (+5,7 %)¹ | 20 030 | 16 741 | 16,0 |
| Vaasan lääni | 608 772 | 452 690 | (+4,7 %)¹ | 28 088 | 27 242 | 16,6 |
| Oulun lääni | 354 569 | 407 056 | +14,8 % | 61 192 | 56 686 | 7,2 |
| Lapin lääni | 164 517 | 201 877 | +22,7 % | 99 130 | 93 870 | 2,2 |
| Keski-Suomen lääni | - | 243 637 | - | 18 330 | 15 759 | 15,5 |
| Pohjois-Karjalan lääni | - | 210 885 | - | 21 438 | 17 978 | 11,7 |
| Ahvenanmaa | 23 008 | 22 144 | -3,8 % | 1 505 | 1 481 | 15,0   |
| Suomi | 3 982 823 | 4 436 382 | +11,4 % | 337 009 | 305 396 | 14,5 |
¹Väestönmuutos 1949 aluejaon mukaan. Hämeen läänistä Keski-Suomen lääniin liitetyissä kunnissa asui 33 773 asukasta 31. joulukuuta 1959. Kuopion läänistä Keski-Suomen lääniin liitetyissä kunnissa asui 14 557 asukasta 31. joulukuuta 1959. Mikkelin läänistä Keski-Suomen lääniin liitetyissä kunnissa asui 10 524 asukasta 31. joulukuuta 1959. Vaasan läänistä Keski-Suomen lääniin liitetyissä kunnissa asui 184 783 asukasta 31. joulukuuta 1959.