stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amaroni
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amaroni Wikimedia Commonsissa
Catanzaron maakunta
Albi | Amaroni | Amato | Andali | Argusto | Badolato | Belcastro | Borgia | Botricello | Caraffa di Catanzaro | Cardinale | Carlopoli | Catanzaro | Cenadi | Centrache | Cerva | Chiaravalle Centrale | Cicala | Conflenti | Cortale | Cropani | Curinga | Davoli | Decollatura | Falerna | Feroleto Antico | Fossato Serralta | Gagliato | Gasperina | Gimigliano | Girifalco | Gizzeria | Guardavalle | Isca sullo Ionio | Jacurso | Lamezia Terme | Magisano | Maida | Marcedusa | Marcellinara | Martirano | Martirano Lombardo | Miglierina | Montauro | Montepaone | Motta Santa Lucia | Nocera Terinese | Olivadi | Palermiti | Pentone | Petrizzi | Petronà | Pianopoli | Platania | San Floro | San Mango d’Aquino | San Pietro Apostolo | San Pietro a Maida | San Sostene | San Vito sullo Ionio | Sant’Andrea Apostolo dello Ionio | Santa Caterina dello Ionio | Satriano | Sellia | Sellia Marina | Serrastretta | Sersale | Settingiano | Simeri Crichi | Sorbo San Basile | Soverato | Soveria Mannelli | Soveria Simeri | Squillace | Stalettì | Taverna | Tiriolo | Torre di Ruggiero | Vallefiorita | Zagarise
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: it:Amaroni
Käännös suomeksi
Angelo De Gubernatis

| Angelo De Gubernatis |
| --- | --- |
 Angelo De Gubernatis
Henkilötiedot
Syntynyt: 1840
Kuollut: 1913 (72–73 vuotta)
Kansalaisuus:  Italia
Ammatti:  kirjailija, historioitsija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Angelo De Gubernatis (1840−1913) oli italialainen polyhistorioitsijaselvennä ja kirjailija. Hän kirjoitti tieteellisiä teoksia monelta alalta, ja hänen päämerkityksensä on juuri tieteellisellä alalla. Merkittävä on hänen kirjoittamansa Alessandro Manzonin elämäkerta Alessandro Manzoni − Studio biografico (1879). Tunnettu on ollut aikanaan myös hänen teoksensa Dizionario biografico degli scrittori contemporanei ('Nykykirjailijain biografinen nimikirja') (1879−1880).
De Gubernatis kirjoitti muun muassa draamat Sampiero (1858), Werner (1859), La morte di Catone (1863), trilogian Il re Nala (1869), La morte del re Dasarata (1871), Mayà (1872), Romolo (1873), Romolo Augustolo, elegia drammatica (1875) ja Savitri (1877).
Kirjallisuutta

Harry Halén, Samudraphena - valtameren vaahto: kirjoitelmia itäisiltä mailta, Helsinki: Suomen itämainen seura, 1997 Sarja: Suomen itämaisen seuran suomenkielisiä julkaisuja, ISSN 0359-7938; n:o 26. (Pentti Aallon 80-vuotisjuhlakirja)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Angelo De Gubernatis Wikimedia Commonsissa
Amarok (ohjelmisto)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Amarokin virallinen sivusto
Andrei Kolkutin

Andrei Kolkutin (ven. Андрей Колкутин, s. 1957 Smoljaninovo, Primorjen aluepiiri) on venäläinen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän valmistui Pietarin taideakatemiasta vuonna 1982 ja kuuluu ”The Foster Brothers” -taiteilijaryhmään.
Aiheesta muualla

The Foster Brothers (Arkistoitu – Internet Archive)
Andrei Klimovitš

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Andrei Vasilevitš Klimovitš
Syntymäaika: 27. elokuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka:  Minsk, Neuvostoliitto (nykyään Valko-Venäjä)
Pelipaikka: maalivahti
Seura
Seura:  Šah’tsjor Salihorsk
Pelinumero: 1
Andrei Vasilevitš Klimovitš (valkoven. Андрэ́й Васі́левіч Клімо́віч, ven. Андре́й Васи́льевич Климо́вич, Andrei Vasiljevitš Klimovitš, s. 27. elokuuta 1988 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Valko-Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Šah’tsjor Salihorskin ja on pelipaikaltaan maalivahti.
Aiheesta muualla

Andrei Klimovitš National Football Teams-sivustolla (englanniksi)
Andrei Klimovitš Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Andrei Klimovitš Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Andrei Tivontschik

| Mitalit> Maa:  Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:  Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | seiväshyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Barcelona 1995 | seiväshyppy |  |
Andrei Tivontschik (valkoven. Андрэй Цівончык; s. 13. heinäkuuta 1970 Minsk, Valko-Venäjän SNT) on neuvostoliittolaissyntyinen saksalainen entinen seiväshyppääjä ja olympiamitalisti. Tivontschik saavutti olympiapronssia vuoden 1996 kesäolympialaisista Atlantasta tuloksella 592. Valko-Venäjän kansalaisuuden Neuvostoliiton hajottua saanut Tivontschik muutti Saksaan vuonna 1993 ja sai vuonna 1994 maan kansalaisuuden[lähde? ]. Tivontschikin ennätys on hänen vuonna 1996 Kölnissä hyppäämänsä 595. Nykyisin hän työskentelee valmennustehtävissä.
Käännös suomeksi
Andrei Tihonov

Andrei Tihonov
Andrei Tihonov (ven. Андре́й Вале́рьевич Ти́хонов, s. 16. lokakuuta 1970 Koroljov Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi viimeksi venäläisessä Himkissä.
Tihonov nousi Moskovan Spartakin edustusjoukkueeseen pelattuaan tätä ennen reserveissä. Hänestä tuli jälkeenpäin seuran avainpelaajia. Tihonov voitti Spartakissa kahdeksan Venäjän liigamestaruuta. Tihonov on pelannut tämän jälkeen Israelissa ja Kazakstanissa.
Tihonov on edustanut Venäjän maajoukkuetta 29 kertaa ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän debytoi maajoukkueessa 1996 Maltaa vastaan. Hänet valittiin Venäjän vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1996.
Andrewsin piirikunta

Andrews piirikunta (engl. Andrews County) on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 18 705 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Andrewsin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1910.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrewsin piirikunta Wikimedia Commonsissa
André Wickström

| André Wickström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  André Joakim Wickström
Syntynyt: 11. helmikuuta 1976 (ikä 48) Sipoo
Ammatti:  stand up -koomikko, näyttelijä
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
André Joakim Wickström (s. 11. helmikuuta 1976 Sipoo) on suomenruotsalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Suomenkieliselle yleisölle hän tuli tunnetuksi MTV3:n W-tyyli-viihdeohjelmasta.
Ura

Wickström valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1999. Vuonna 2001 City-lehti valitsi hänet Kaupungin parhaaksi stand up -koomikoksi. Wickström näytteli elokuvassa Kummelin Jackpot Jehovan todistaja Anttia. Wickström  on juontanut Nevada-televisiosarjaa yhdessä Mikko Leppilammen kanssa. Hän on myös ollut Robots- ja Autot 2 -animaatioelokuvien suomenkielisenä ääninäyttelijänä.
Wickström on näytellyt ruotsalaiskomediassa Solsidan (Onnea Onkimassa). MTV3:n suorassa komediasarjassa Saturday Night Live hän juonsi osiota nimeltään Uutisviikko.
Wickström esiintyy insinööri Yrjö Uusivirtana energiayhtiö Helenin sisältömarkkinointikampanjassa. Kampanjan sketsivideot on palkittu Effie- ja mainoselokuvien Voitto-kilpailuissa.
Yksityiselämä

Wickströmillä on avovaimonsa kanssa kolme lasta, kaksi poikaa (s. 2011 ja 2021) ja yksi tyttö (s. 2013).
Yksityiselämä > Televisio

Kyttääjät (televisiosarja) (Sub 2003–2004)
Hetimiten (Yle Fem 2005)
W-tyyli (MTV3 2003–2005)
Komiikkatehdas (Yle Fem 2006)
Nevada (MTV3 2006)
Andre W: Ruotsi juhlii (esitetty Ruotsissa nimellä Sverige dansar och ler, Nelonen 2007)
The Daily Ape Show (ääni, Yle TV1 2010)
Hasta La Lista (TV5 2011)
Pikkukeskiviikko (Yle Fem 2011)
Seportaasi: Huumorin takana (Yle Fem 2012)
Solsidan (myös nimellä Onnea Onkimassa)
Rakkauden FAQ
Saturday Night Live (MTV3 2016)
YleLeaks
Hyvät ja huonot uutiset (Nelonen 2017)
Uusi päivä (Yle TV2 2018)
Onnela (MTV3 2019–)
Detta om Detta (Tämä tästä) (Yle Fem 2014 ja 2017–2021)
Komediaklubi (MTV3 2024–)
Yksityiselämä > Elokuvat

André Wickström - Ensimmäinen jäähyväiskeikka (2006)
Kummelin Jackpot (2006)
Colorado Avenue (2007)
Fyra år till (2010)
Missä kuljimme kerran (2011)
Yksityiselämä > Internet

Yrjö Uusivirta (Sketsihahmo Helenin mainoskampanjassa, 2015–)
Anthony Gilkison

Anthony Gilkison (3. kesäkuuta 1913 – 13. maaliskuuta 2000 Devon) oli brittiläinen elokuvaohjaaja. Hän osallistui vapaaehtoisena Suomen talvisotaan.
Anthony Gilkison opiskeli Oxfordissa, Heidelbergissä ja Münchenissä. Hän perusti 1930-luvun alussa Englannissa oman elokuvayhtiön. Hän teki varsinkin dokumenttielokuvia, ja läpimurtoteos oli Sankt Moritzia talviurheilukeskuksena esitellyt dokumentti.
Gilkisonin isä ja muut lähisuvun miehet kaatuivat ensimmäisessä maailmansodassa. Suomen talvisodan sytyttyä Gilkison perusti vapaaehtoisryhmän nimeltään London Fire Volunteers. Neljästäsadasta vapaaehtoisesta kahdeksan valittua saapuivat paloauton kera Suomeen ja osallistuivat Helsingissä sammutustöihin ja myöhemmin karjalaisten evakuointiin. Jatkosodan puhjettua Gilkison palasi kotimaahansa ja osallistui sotaan laskuvarjojääkärinä Pohjois-Afrikassa ja Jugoslaviassa. Siteet Suomeen säilyivät, sillä hän avioitui suomalaisen naisen kanssa ja hänellä oli kesämökki Nauvon saaristossa.
Sotien jälkeen Gilkison työskenteli useissa eri maissa 20th Century Foxin palveluksessa. Lopulta hän perusti oman tv-yhtiön; tästä syntyi myöhemmin kansainvälinen yhtiö Viacom, jonka hallituksen puheenjohtajanakin hän toimi.
Anne-Marie Brunius

| Anne-Marie Brunius |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1916 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 10. marraskuuta 2002 (86 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Pauline Brunius John W. Brunius
Aiheesta muualla
IMDb
Anne-Marie Pauline Brunius (24. syyskuuta 1916 Tukholma – 10. marraskuuta 2002) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän oli John W. Bruniuksen ja Pauline Bruniuksen tytär ja aloitti uransa jo lapsena. Bruniuksen ensiesiintyminen oli hänen äitinsä ohjaamassa lyhytelokuvassa Herr Vinners stenåldersdröm (1924). Hän kuitenkin myös lopetti uransa varhain, kun hän 1930-luvun lopulla meni naimisiin ja muutti ulkomaille tehden vain kaksi lyhyttä paluuta Ruotsiin vuosina 1947, jolloin hän esiintyi kiertävässä teatterissa, ja 1950, jolloin hän näytteli Hasse Ekmanin ohjaamassa elokuvassa Flicka och hyacinter. Brunius muistetaankin erityisesti 1930-luvun nuorison tulkitsijana valkokankaalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anne-Marie Brunius Wikimedia Commonsissa
Antiikintutkimus

Antiikintutkimus on tieteidenvälinen tutkimusala, jonka kohteena ovat antiikin historia ja kulttuuri niiden kaikissa ilmenemismuodoissa. Antiikilla tarkoitetaan tässä yhteydessä yleensä niin sanottua klassista antiikkia eli antiikin Kreikkaa ja Roomaa sekä näiden kulttuurien vaikutuspiiriin joutuneita alueita keskiajan kynnykselle asti.
Antiikintutkimuksen monista haaroista kaksi keskeisintä ovat:
klassillinen filologia eli antiikin ajalta säilyneiden tekstien sekä muinaiskreikan ja latinan kielten tutkimus
klassillinen arkeologia eli antiikin ajalta säilyneiden aineellisten jäänteiden kuten rakennusten raunioiden tai erilaisten esineiden tutkimus
Klassillinen filologia ja klassillinen arkeologia voidaan puolestaan jakaa erilaisiin alatieteisiin, jotka toisinaan kuuluvat jollakin tapaa sekä filologiaan että arkeologiaan; esimerkiksi papyrologian ja epigrafiikan tutkimuskohteet eivät ole ainoastaan tekstejä, joiden sisältöä voidaan tutkia, vaan myös esineitä, joiden ulkonaisia ominaisuuksia voidaan tutkia.
Klassillisen filologian ja klassillisen arkeologian saavuttamille tuloksille rakentuvat muut antiikkiin liittyvät tieteenalat, kuten yleinen antiikin historia, joka usein luetaan antiikintutkimuksen päähaaroihin klassillisen filologian ja klassillisen arkeologian ohella. Erikoistuneempia aloja ovat esimerkiksi antiikin sotahistoria, antiikin sosiaalihistoria, antiikin kirjallisuushistoria ja antiikin filosofian historia.
Historia

Kaarle Suuren aikana eräs sveitsiläinen munkki teki pyhiinvaellusmatkan Roomaan jäljentääkseen piirtokirjoituksia. Hänen kokoelmastaan on säilynyt jäljennös, joka on tehty Einsiedelnin luostarissa. Renessanssin aikana kiinnostus Rooman historiaan kasvoi suuresti: tutkijat jäljensivät ja julkaisivat piirtokirjoituksia. Näillä kokoelmilla on suuri merkitys, koska tuhansia piirtokirjoituskiviä on myöhemmin hävinnyt. Tieteelliset kaivaukset Rooman Forumilla alkoivat Napoleonin aikana, minkä jälkeen työ oli pysähdyksissä 1870-luvulle asti, jolloin Italian yhdistyminen ja Rooman kaupungin tulo maan pääkaupungiksi käynnistivät uudelleen kiinnostuksen Rooman muinaishistoriaan. Rooman kuuluisien rakennusten raunioita kaivettiin päivänvaloon toinen toisensa jälkeen.
Opiskelu ja tutkimus Suomessa

Suomessa muinaiskreikkaa ja erityisesti latinaa voi opiskella useassa yliopistossa. Klassillisen filologian oppiaineita voi opiskella pääaineena Helsingin ja Turun yliopistoissa; Helsingin yliopistossa oppiaineet ovat kreikan kieli ja kulttuuri sekä latinan kieli ja Rooman kirjallisuus, Turun yliopistossa vastaavat aineet ovat nimeltään kreikkalainen filologia ja latinalainen filologia. Latinan kieltä voi pääaineena opiskella lisäksi Jyväskylän yliopistossa. Latinan kieli ja antiikin traditio -nimistä oppiainetta voi opiskella sivuaineena Tampereen yliopistossa.
Klassillinen arkeologia on olemassa omana oppiaineenaan Helsingin, Oulun ja Turun yliopistoissa, joissa sitä voi opiskella sivuaineena. Helsingin yliopistossa aine voi olla myös pääaineena kandidaatintutkinnossa.
Antiikin historiaa ei ole erillisenä oppiaineena Suomessa missään, vaan se on sisällytetty muiden aineiden opetusohjelmiin.
Kirjallisuutta

Paavo Castrén & Jaakko Frösén: Johdatus antiikintutkimukseen.  Helsingin yliopisto, 1980.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Apuneuvoja antiikin tutkimukseen.
Internet Ancient History Resource Guide (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
KIRKE – Katalog der Internetressourcen für die klassische Philologie. (saksaksi)
Electronic Resources for Classicists. (englanniksi)
Andri H’vylja

| Andri H’vylja> Андрій Хвиля |
| --- | --- |
 Andri H’vylja vuonna 1920.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1898 Rynhatš, Hotyn piiri, Bessarabian kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 1938 (39–40 vuotta)
Ammatti:  poliitikko, kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Andri H’vylja, ukr. Андрій Хвиля, oikea nimi luultavasti Olinter, ukr. Олінтер, (19. elokuuta 1898 Rynhatš, Hotyn piiri, Bessarabian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1938) oli ukrainalainen kommunistijohtaja, toimittaja, virallinen kirjallisuuskriitikko ja juutalainen. H’vylja oli 1936–1937 Ukrainan tiedeakatemian ukrainalaisen folkloren instituutin pääjohtaja ja toimitti sen julkaisua Ukrajinskyi folklor. Hän oli borotbisti-kommunisti mutta liittyi 1918 Ukrainan kommunistiseen puolueeseen (KP(B)U).
H’vylja johti keskuskomitean lehdistöosastoa 1926–1928 ja kulttuuripropagandaosastoa 1928–1933. Hänet nimitettiin 1933 Ukrainan apulaisopetuskomissaariksi. H’vylja vastusti suuntausta, jota hän piti ukrainalaisena nationalismina. Hän hyökkäsi kirjoituksissaan ukrainalaisia kulttuurijärjestöjä vastaan, esimerkiksi Vaplitea ja Berezil-teatteria, ja merkittäviä ukrainalaisia kulttuurihahmoja ja politiikan toimijoita vastaan, kuten Mykola H’vylovyitä, Les Kurbasia, Oleksandr Šumskyita ja Mykola Skrypnykiä. Hän oli vastuussa lukemattomien 1930-luvun ukrainalaisten kulttuurin parissa toimineiden henkilöiden kuolemasta. Hän oli virallisen kirjailijaliiton VUSPP:n perustajia.
H’vylja kirjoitti ukrainalaisesta nationalismista artikkelien lisäksi myös kirjoja ja lehtisiä. Mykola Skrypnykin tehtyä itsemurhan 1933 H’vylja julkaisi kirjoituskokoelman Znyštšyty korinnja ukrajinskoho natsionalizmu na movnomu fronti (1933, ”Ukrainalaisen nationalismin juuriminen kielestä”) ja hyökkäsi Skrypnykin hyväksymiä oikeinkirjoitusmuutoksia vastaan. H’vyljan johdolla otettiin toukokuussa 1933 käyttöön uudet kirjoitussäännöt.
H’vylja kuului aluksi vasemmistolaiseen Sosialistiseen vallankumouspuolueeseen (UPSR) ja myöhemmin borotbisteihin mutta liittyi sitten bolševikkipuolueeseen ja palveli sitä tunnollisesti. Hänet tunnettiin tarmokkaana kansallismielisyyden arvostelijana 1920-1930-luvulla Panas Ljubtšenkon ohella.  Elokuun alussa 1937 Ukrainan sisäministeri Izrail Leplevskyi informoi Stalinia, että oli paljastettu neuvostovastainen kansallismielinen järjestö, jonka jäseniä olivat väitteiden mukaan muun muassa Ljubtšenko, H’vylja, Vasyl Porajko, Teodosi Taran, Oleksa Trylisky, J. Voitsehivsky.Visti VUTsVKin pääkirjoituksessa syyskuussa 1937 heidät kuitenkin leimattiin fasistisiksi vakoilijoiksi. Ljubtšenko teki 1937 itsemurhan. H’vylja katosi saman vuoden puhdistuksissa. Toisten tietojen mukaan H’vylja pidätettiin 1937, ja hänet teloitettiin pian sen jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andri H’vylja Wikimedia Commonsissa
Antonio Rodríguez Martínez

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Antonio Rodríguez Martínez
Syntymäaika: 17. joulukuuta 1979 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Alicante, Espanja
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 182 cm
Lempinimi: Toño
Junioriseurat
: Hércules
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2003 2003–2004 2005–2012 2006 2012–2013 2013–2014 2014–2017 | Hércules Recreativo Racing Santander → Recreativo (laina) Granada Elche Rayo Vallecano | 27 (0) 49 (0) 177 (0) 19 (0) 25 (0) 9 (0) 39 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. heinäkuuta 2020.
Antonio Rodríguez Martínez eli Toño (s. 17. joulukuuta 1979 Alicante, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edusti Espanjan pääsarjassa pitkään Racing Santanderia sekä vuonna 2017 päättyneen uransa loppupuolella Granadaa, Elcheä ja Rayo Vallecanoa.
Ura

Toño aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa joukkueesta Hérculesista. Sieltä hän siirtyi Recreativo de Huelvaan kaudeksi 2003–2004.
Tammikuussa 2005 Toño teki sopimuksen pääsarjajoukkue Racing Santanderin kanssa, mutta palasi Recreativoon tammikuussa 2006 lainasopimuksella kauden loppuun asti.
Seuraavina kausina Toño toimi Racingin kiistattomana ykkösmaalivahtina. Kauden 2007–2008 jälkeen Racing selvisi ensimmäistä kertaa historiassaan karsimaan paikasta UEFA Cupiin.
Aiheesta muualla

Toñon esittely Racing Santanderin kotisivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Antonio Rossellino

| Antonio Rossellino |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1427 Firenze
Kuollut: 1479
Taiteilija
Taidesuuntaus:  renessanssi
Antonio Rossellino (1427 Firenze – 1479) oli italialainen kuvanveistäjä ja arkkitehti.
Elämä ja ura

Rossellino oli Matteo di Domenico Gamberellin poika, ja hänellä oli neljä veljeä, jotka kaikki harjoittivat kuvataidetta. Antonion elämästä ei tiedetä juuri mitään, mutta hän työskenteli enimmäkseen Firenzessä ja on ensi sijassa tullut tunnetuksi marmoriveistoksillaan, joissa Desiderio da Settignanon vaikutus on tuntuva. Monet hänen teoksistaan ovat täynnä uskonnollisia tunteita ja toteutettu äärimmäisen hienovaraisesti ja teknisesti taitavasti. Antonion ja hänen veljensä Bernardo Rossellinon tyyli on Donatellon ja Ghibertin tyylin jatkumoa. Siinä on nähtävillä aiempien mestareiden hienostuneisuus ilman yhtä suurta omaperäisyyttä.
Rossellinon pääteos on rakennustaiteellisesti aistikas, tuoretta naturalismia ja suurta kauneustajua ilmaiseva Portugalin kardinaali Juhanan hautamerkki niinikään Rossellinon tekemässä Basilica di San Miniato al Monten hautakappelissa Firenzessä. Kardinaalin makuuasennossa oleva kuva lepää komealla sarkofagilla, ja sen yläpuolella, kokonaisuutta kehystävän kaaren alla, on kaunis reliefi, joka esittää Madonnaa enkelin välissä. Hauta aloitettiin vuonna 1461 ja saatiin valmiiksi vuonna 1466. Mainittavia ovat myös Pyhän Sebastianuksen kuva Empolin tuomiokirkossa, joka on varhaisrenesanssin viehättävimpiä alastoman esityksiä, sekä monet madonnareliefit ynnä luonteikkaat, rintakuvat, kuten esimerkiksi Matteo Palmierin. Santa Maria di Montesanton kirkkoon Napolissa Rossellino teki myös joitakin reliefejä. Firenzen Bargellon palatsissa on säilynyt hieno Rossellinnon marmorinen medaljonkireliefi.
Portugalin kardinaalin hautamerkki
Matteo Palmierin rintakuva
Pyhä Sebastianus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antonio Rossellino Wikimedia Commonsissa
Anna Karenina (täsmennyssivu)

Anna Karenina voi tarkoittaa seuraavia:
Anna Karenina, Leo Tolstoin romaani
Anna Karenina, Joe Wrightin ohjaama elokuva vuodelta 2012
Anna KareNina, filippiiniläinen draamasarja vuodelta 2013
M/S Anna Karenina, matkustaja-autolautta M/S Regina Baltican entinen nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Anna Karenina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anna Karen

| Anna Karen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. syyskuuta 1936 Durban, Etelä-Afrikka
Kuollut: 22. helmikuuta 2022 (85 vuotta) Lontoo, Englanti
Puoliso:  Terry Duggan (vih. 1967; k. 2008)
Lapset:  1
Näyttelijä
Aktiivisena:  1967–2022
Merkittävät roolit:  Maude (Wild Wild Women) Olive Rudge (Mennään bussilla) Rosita Pearman (Troubles and Strife) Aunt Sal (EastEnders)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Anna Karen (19. syyskuuta 1936 Durban, Etelä-Afrikka – 22. helmikuuta 2022 Lontoo, Englanti) oli eteläafrikkalaissyntyinen englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten englantilaisesta komediasarjasta Mennään bussilla, jossa hän esitti bussikuski Stanin Olive-siskoa kaikkiaan 74 jaksossa. Hän esiintyi myös sarjaan perustuneissa kahdessa elokuvassa sekä spin-off-sarjassa The Rag Trade. Vuodesta 1997 hän esiintyi BBC:n tuottamassa tv-sarjassa EastEnders.
Anna Karen tuli Lontooseen vuonna 1952 opiskelemaan London Academy of Music and Dramatic Artissa.
Karen kuoli 85-vuotiaana tulipalossa kotonaan Ilfordissa, Lontoossa helmikuussa 2022.
Andres Ehin

Andres Ehin (2011)
Andres Ehin, kirjailijanimi Lembit Vahak, (13. maaliskuuta 1940 Tallinna, Viro – 10. joulukuuta 2011) oli virolainen runoilija ja kääntäjä.
1960-luvulla runoilijana aloittanutta Ehiniä pidettiin jo eläessään klassikkona. Hänet tunnetaan maailmalla myös haiku-runoilijana. Hän on kääntänyt viroksi muun muassa P. Mustapäätä.
Myös Ehinin vaimo Ly Seppel ja tytär Kristiina Ehin ovat runoilijoita.
Runokokoelmat

Hunditamm (1968)
Uks lagendikul (1971)
Luba linnukesel väljas jaurata (1977)
Vaimusõõrmed (1979)
Tumedusi rüübaten (1988)
Täiskuukeskpäev (1990)
Täiskuukeskpäev. Valitud luuletusi 1959–1988 (1990, antologia)
Teadvus on ussinahk (1995)
Alateadvus on alatasa purjus (2000, kootut)
Paluteder ja mutrikorjaja (2004, sisältää myös käännöksiä)
Proosa

Karske õhtupoolik (1972, näytelmä, salanimellä Lembit Vahak)
Ajaviite peerud lähvad lausa lõkendama (1980, kertomuksia)
Rummu Jüri mälestused (1996, romaani)
Seljatas sada meest (1998, romaani)
Tagaaetav (2000, näytelmä)
Aiheesta muualla

Elämäkerta (Estonian Literature Information Centre)
Andres Ehinin (Arkistoitu – Internet Archive) runoja (viroksi)
Luettelo Andres Ehinin suomennetuista runoista, (Arkistoitu – Internet Archive) Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta
Andrejs Šulcs

| Andrejs Šulcs> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. toukokuuta 1910 Miķeļtornis
Kuollut: 25. marraskuuta 2006
Andrejs Šulcs (14. toukokuuta 1910 – 25. marraskuuta 2006) oli liiviläinen taidemaalari.