stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arto Schroderus

Arto Schroderus (s. 1966) on suomalainen kirjallisuuden kääntäjä. Hän suomentaa englannista.
Schroderus on muun muassa tehnyt uuden suomennoksen J. D. Salingerin teoksesta Sieppari ruispellossa vuonna 2004. Vuonna 2005 Schroderus sai Tampereen kaupungin kääntäjäpalkinnon Philip Rothin teoksen Salajuoni Amerikkaa vastaan ja Bret Easton Ellisin Lunar Parkin suomennoksista. Hänelle myönnettiin vuonna 2007 WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto. Vuonna 2018 Schroderus sai Jarl Hellemann -palkinnon Hanya Yanagiharan Pieni elämä -teoksen suomennoksesta.
Schroderukselta on julkaistu myös oma kertomuskokoelma Äpärät 1988–1996.
Lasten Eurovision laulukilpailu 2020

| Lasten Eurovision laulukilpailu 2020 Move the World! |
| --- | --- |

Päivämäärät:  29. marraskuuta 2020
Tapahtumapaikka:  TVP:n pääkonttori – studio nro 5,  Varsova, Puola
Juontajat:  Ida Nowakowska-Herndon Rafał Brzozowski Małgorzata Tomaszewska
Isäntämaan toimittaja:  TVP
Osallistujat
Laulujen määrä:  12
Uudet maat:   Saksa
Vetäytyneet maat:   Albania  Armenia  Australia  Irlanti  Italia  Pohjois-Makedonia  Portugali  Wales
Äänestys
Äänestysjärjestelmä:  Jokaisen maan raati antavat 12, 10, 8–1 pistettä heidän kymmenelle lempilaululle. Yleisön äänet lasketaan online-äänestyksen perusteella.
Voittaja:   Ranska "J'imagine"
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 2020   Maat, jotka ovat osallistuneet ennen, mutta eivät osallistuneet vuonna 2020  
Lasten Eurovision laulukilpailu 
 ◄ 2019 • 2020 • 2021 ► 
Lasten Eurovision laulukilpailu 2020 oli järjestyksessään 18. Lasten Eurovision laulukilpailu. Kilpailu järjestettiin 29. marraskuuta 2020 Varsovassa, Puolassa. Maa isännöi Lasten Euroviisuja toista kertaa peräkkäin.
EBU tiedotti 8. syyskuuta 2020 13 maan osallistuvan kilpailuun. Saksa osallistui kilpailuun ensimmäistä kertaa. Sen sijaan Albania, Australia, Irlanti, Italia, Pohjois-Makedonia, Portugali ja Wales vetäytyivät vuoden 2020 kilpailusta. Vetäytymisten syynä olivat pääosin koronaviruspandemian aiheuttamat rajoitukset. Vaikkakin EBU ilmoitti 13 maan osallistuvan kilpailuun, myöhemmin 5. marraskuuta 2020 myös Armenia ilmoitti vetäytyvänsä vuoden 2020 kilpailusta. Armenia oli alustavasti ilmoittanut osallistuvansa kilpailuun, mutta ei lopulta pystynyt saattamaan loppuun asianmukaisia valmisteluja, sillä maa oli sodassa Azerbaidžania vastaan.
Kilpailun voitti ranskalainen Valentina kappaleellaan ”J'imagine”.
Tapahtumapaikka

Viki Gaborin voiton jälkeen vuonna 2019, vuoden 2020 kilpailu järjestettiin Puolassa. Tämä oli toinen kerta kun Puola isännöi Lasten Euroviisuja ja ensimmäinen kerta Lasten Euroviisujen historiassa, kun sama maa järjesti kilpailun kaksi kertaa peräkkäin.
Ennen Euroopan yleisradiounionin virallista vahvistusta Puolasta isäntämaana, ainoastaan Kazakstan oli ilmaissut halukkuutensa isännöidä vuoden 2020 kilpailua. EBU kuitenkin ilmoitti Kazakstanin olevan kelpaamaton isännöimään Lasten Euroviisuja, sillä se ei ole Euroopan yleisradiounion täysjäsen.
16. toukokuuta 2020 Eurovision: Europe Shine a Light -ohjelman lopuksi ilmoitettiin, että vuoden 2020 Lasten Eurovision laulukilpailu järjestetään Varsovassa, Puolassa. Koronaviruspandemian takia kilpailijat esiintyivät etänä oman kotimaansa televisiostudiosta. Kilpailun juonto tapahtui kuitenkin Varsovasta käsin.
Vuoden 2020 lasten Eurovision laulukilpailun tapahtumapaikkana toimi TVP:n pääkonttorissa sijaitseva studio nro 5.
Formaatti > Esitykset

Koronaviruspandemian aiheuttamien rajoitusten vuoksi, kilpailun järjestäjät päättivät, että osallistujamaiden edustajat esittäisivät kappaleensa etänä omasta kotimaastaan. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Lasten Euroviisut järjestettiin etänä. Juontaminen sekä avajais- ja väliaikanumerot esitettiin kuitenkin suoraan Varsovasta. Jotta kilpailu ja esitykset olisivat edenneet sujuvasti, osallistujamaiden televisioyhtiöt takasivat jokaiselle osallistujalle samanlaiset olosuhteet. Lavan mallia ja samanlaista äänentoistolaitteistoa jäljiteltiin. Jokaisen maan esitys kuvattiin myös etukäteen.
Myöhemmin kävi ilmi, että osa maista kuvasi esityksensä etukäteen Varsovassa. Näihin maihin kuuluivat muun muassa Malta, Serbia ja Ukraina sekä isäntämaa Puola. Muut maat kuvasivat esityksensä omassa maassaan.
Formaatti > Graafinen ilme

Kilpailun teema julkistettiin 16. toukokuuta 2020 Eurovision: Europe Shine a Light -ohjelman päätteeksi. Kilpailun logo on valosäihkeistä koostuva pallonmuotoinen rakennelma, joka symboloi yhteistä voimaa, jota pidämme hallussamme. Kilpailun tunnuslause on "Move The World!" (suom. Laita maailma liikkeelle).
Formaatti > Juontajat

7. lokakuuta 2019 ilmoitettiin, että vuoden 2020 kilpailun juontavat Ida Nowakowska-Herndon, Rafał Brzozowski ja Małgorzata Tomaszewska. Nowakowska-Herndon on puolalais-yhdysvaltalainen tanssija, näyttelijä ja julkisuuden henkilö. Hän juonsi Lasten Euroviisut myös edellisenä vuonna Aleksander Sikoran ja Roksana Węgielin kanssa. Brzozowski on puolalainen laulaja ja televisiojuontaja. Tomaszewska on juontaja ja hän valmistui yliopistosta suorittaen psykologian tutkinnon. Hän on juontanut myös muun muassa The Voice of Poland -kilpailua.
Osallistujamaat

12 maata osallistui vuoden 2020 kilpailuun.
| Nro | Maa | Artisti(t) | Kappale | Suomennos | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 |  Saksa | Susan | "Stronger with You" | "Vahvempi kanssasi" | 12 | 66 |
| 02 |  Kazakstan | Qaraqat Bašanova | "Forever" | "Ikuisesti" | 2 | 152 |
| 03 |  Alankomaat | Unity | "Best Friends" | "Parhaat ystävät" | 4 | 132 |
| 04 |  Serbia | Petar Aničić | "Heartbeat" | "Sydämenlyönti" | 11 | 85 |
| 05 |  Valko-Venäjä | Arina Pehtereva | "Aliens" | "Avaruusolennot" | 5 | 130 |
| 06 |  Puola | Ala Tracz | "I'll Be Standing" | "Tulen seisomaan" | 9 | 90 |
| 07 |  Georgia | Sandra Gadelia | "You Are Not Alone" | "Et ole yksin" | 6 | 111 |
| 08 |  Malta | Chanel Monseigneur | "Chasing Sunsets" | "Auringonlaskujen jahtaaminen" | 8 | 100 |
| 09 |  Venäjä | Sofija Feskova | "My New Day" | "Minun uusi päivä" | 10 | 88 |
| 10 |  Espanja | Soleá | "Palante" | "Eteenpäin" | 3 | 133 |
| 11 |  Ukraina | Oleksandr Balabanov | "Vidkryvai (Open Up)" (Відкривай) | "Avaudu" | 7 | 106 |
| 12 |  Ranska | Valentina | "J'imagine" | "Kuvittelen" | 1 | 200 |
Muut maat

Armenia – 6. syyskuuta Armenian televisioyhtiö AMPTV vahvisti maan osallistumisen sekä vuoden 2020 lasten Eurovision laulukilpailuun, että vuoden 2021 Eurovision laulukilpailuun. Maa olikin mukana  EBU:n 8. syyskuuta julkaisemalla osallistujalistalla. AMPTV oli ollut hyvin vaitonainen maan valmisteluista vuoden 2020 lasten Euroviisuihin ja maan epäiltiin vetäytyvän kisasta Vuoristo-Karabahin sodan vuoksi. 5. marraskuuta 2020 ilmoitettiinkin, että Armenia oli vetäytynyt vuoden 2020 kilpailusta. Syynä on maassa oleva sotatilalaki Vuoristo-Karabahin tilanteen vuoksi. Tilanne oli vaikeuttanut AMPTV:n valmisteluja lasten Euroviisuja varten ja lopulta AMPTV päätti vetäytyä kilpailusta. Armenia oli jo ehtinyt valita edustajakseen artistin nimeltä Maléna Fox. Hänen kilpailukappaleensa oli nimeltään "Why".
Irlanti – Irlannin televisioyhtiö TG4 ilmoitti 14. tammikuuta 2020 osallistuvansa alustavasti vuoden 2020 kilpailuun. 4. elokuuta 2020, TG4 kuitenkin vahvisti, että maa vetäytyy vuoden 2020 Lasten Eurovision laulukilpailusta. Syynä vetäytymiselle ovat koronaviruspandemian aiheuttamat rajoitukset.
Portugali – Portugalin televisioyhtiö RTP vahvisti 13. elokuuta 2020 osallistuvansa vuoden 2020 kilpailuun. 8. syyskuuta 2020, osallistujaluettelon julkistamisen yhteydessä, kävi kuitenkin ilmi, että Portugali oli vetäytynyt vuoden 2020 kilpailusta. 9. syyskuuta ilmoitettiin, että Portugali vetäytyi kilpailusta koronaviruspandemian takia.
Skotlanti – Kesäkuussa 2019 gaelinkielinen televisiokanava BBC Alba vahvisti neuvottelujen käyneen, jotka voisivat mahdollistaa osallistumisen vuonna 2020. 21. huhtikuuta 2020 BBC Alba ilmoitti kuitenkin, että maa ei tule debytoimaan vuonna 2020.
Seuraavat maat ovat osallistuneet ennen, mutta eivät osallistuneet vuonna 2020:
Albania
Australia
Azerbaidžan
Belgia
Bulgaria
Iso-Britannia
Wales
Israel
Italia
Kreikka
Kroatia
Kypros
Latvia
Liettua
Moldova
Montenegro
Norja
Pohjois-Makedonia
Romania
Ruotsi
San Marino
Slovenia
Sveitsi
Tanska
Vuoden 2020 kilpailun pitopaikka on TVP:n rakennuksessa sijaitseva Studio nro 5.
Aransasin piirikunta

Aransasin piirikunta (engl. Aransas County) on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 23 510 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Rockportin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1872.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aransasin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Arikemilaiset kielet

Arikemilaiset kielet muodostavat tupi-kieliin kuuluvan kieliryhmän, jonka kahta kieltä puhutaan ainoastaan Brasiliassa:
arikem
karitiâna
Toinen kielistä, arikem, on jo sammunut, ja kieliryhmän viimeisellä kielellä on enää 320 puhujaa jäljellä.
Arijoutsin Pippuri

Arijoutsin Pippuri oli Heikki Marttilan eli nimimerkki Arijoutsin kustantama ja toimittama pilalehti, joka ilmestyi vuosina 1947–1974.
Ensimmäiset vuotensa lehti ilmestyi Sotainvalidien Veljesliiton sotainvalidit ry:n julkaisemana joululehtenä nimellä Siirtoinvaliidi-lehti. Vuodesta 1950 se oli Arijoutsin itsensä kustantama neljästi vuodessa ilmestynyt itsenäinen huumorilehti. Arijoutsin Pippuri onnistui menestymään siinä vaiheessa, kun käytännössä kaikki muut Suomen pilalehdet kuolivat pois, ja se oli 1950-luvun jälkeen pitkään ainoa toimija sarallaan. Lehden tekemiseen osallistuivat useat tunnetut kirjoittajat ja kuvittajat. Pakinoitsijoista olivat mukana ainakin Aapeli, Palle, Jahvetti, Vaasan Jaakkoo, Olli, Erkki-Mikael, Ksantippa, Serp, Origo, Valentin, Kai de Puu, Matti Hälli, Heikki Asunta ja Veikko Karumo, pilapiirtäjistä puolestaan Oki Räisänen, Arvo Tigerstedt, Totti Noisniemi, Kari Suomalainen, Erkki Koponen, Olavi Hurmerinta, Tauno Kunnas, Rolf Sandqvist, Veikko Marttinen, Pasi Rutanen, Pauli Soisalo ja Asmo Alho. Arijoutsin Pippurin sisältöön kuului sekä ajankohtaisten aiheiden käsittelyä että ajattomia vitsejä. Lehden taitto ja typografia oli suunniteltu palvelemaan humoristista ilmaisua. Painos oli parhaimmillaan noin 50 000 kappaletta.
Ajan hengen mukaisesti Arijoutsin Pippuri alkoi 1960-luvulla sisältää entistä rohkeampia ”tuhmia” vitsejä, mutta se ei lopulta enää kyennyt kilpailemaan varsinaisten seksihuumori- ja pornolehtien kanssa mieslukijoiden suosiosta. Arijoutsi jatkoi lehden tekemistä vielä jonkin aikaa kannattamattomuudesta huolimatta. Vuodesta 1971 alkaen ilmestyi vain joulunumero kerran vuodessa, viimeisin 1974.
Ari Paunonen

Ari Tapani Paunonen (s. 10. maaliskuuta 1958 Sulkava) on entinen suomalainen kestävyysjuoksija, joka oli parhaimmillaan 1 500 metrillä. Nykyään Paunonen toimii Juoksija-lehden päätoimittajana ja aiemmin lehden toimittajana.
Paunonen oli jo juniorina huippulahjakas. 17-vuotiaana kesällä 1975 hän voitti nuorten EM-kultaa kukistaen muun muassa tulevan huippujuoksijan Sebastian Coen. Kalevan kisoissa samana vuonna hän juoksi pronssille 1 500 metrillä.
Kesällä 1977 Paunonen voitti 19-vuotiaana toistamiseen nuorten EM-kultaa 1 500 metrillä sekä samalla matkalla miesten SM-kultaa. 3 000 metrillä Paunonen juoksi nuorten maailmanennätyksen 7.43,20, joka kesti liki 20 vuotta. Tämä aika myös sivusi Lasse Virénin Suomen ennätystä (käsiaika 7.43,2) ja on voimassa edelleenkin. Myös maililla Paunonen juoksi vieläkin voimassa olevan Suomen ennätyksen 3.55,65. Aika oli tuolloin myös nuorten Euroopan ennätys. Paunosella on useita voimassa olevia Suomen ennätyksiä 15-, 17- ja 19-vuotiaissa. Paunonen osallistui ulkoratojen aikuisten arvokilpailuihin ainoastaan kerran, Prahan EM-kilpailuihin 1978.
Uransa aikana Paunonen edusti Sulkavan Urheilijat -41:tä, Turun Urheiluliittoa, Savon Mailereita ja Savonlinnan Rientoa.
Paunonen elää avioliitossa entisen keskimatkojen huippujuoksijan Aila Paunosen (o.s. Virkberg) kanssa. Heillä on kaksi tytärtä, Aino ja Venla, jotka niin ikään ovat kansallisen tason juoksijoita.
Ennätykset

800 m:   1.47,74  (1977)
1 500 m:  3.38,07  (1977)
maili:  3.55,65  (1977, SE)
3 000 m:  7.43,20  (1977, SE)
5 000 m:  13.31,56 (1987)
10 000 m: 28.25,16 (1987)
Aspegren

Aspegren on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
August Aspegren (1844–1912), suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja
Aurora Aspegren (1844–1911), suomalainen näyttelijä
Disa Aspegren, o.s. Lindberg (1910–1974), suomalainen kilpauimari
Felipe Aspegren (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija
Gabriel Aspegren (1708–1784), suomalainen kirkkoherra ja rehtori
Jesper Aspegren (s. 1950), ruotsalainen televisiojuontaja ja kirjailija
Niilo Aspegren (1894–1930), suomalainen taidemaalari
Stina Forss-Aspegren (1914–1989), suomalais-ruotsalainen arkkitehti
Ursa Aspegren (1917–1990), suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Likolampi (Kouvola, Rasi)

| Likolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Valkeala)
Koordinaatit:  60°59′41″N, 27°00′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Harjunjoen–Lappalanjärven alue (14.18)
Laskuoja:  oja Syvälampeen 
Järvinumero:  14.184.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  77,2 m  
Pituus:  370 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,863 km  
Pinta-ala:  2,69 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi  on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Rasilla sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 77,2 metriä mpy.
Antti Pekkarinen

Antti ”Pizza” Pekkarinen (s. noin 1966) on suomalainen juontaja ja toimittaja. Hän toimi juontajana, toimituspäällikkönä ja myöhemmin vastaavana tuottajana Jyrki-ohjelmassa ja oli mukana myös Julkvisti-ohjelmassa. Hän myös perusti Illusioni-tuotantoyhtiön yhdessä Joonas Hytösen kanssa. Illusioni tuotti ohjelmia kuten Joonas Hytönen Show ja Pelastakaa sotamies Hytönen. Nykyään Pekkarinen on Espanjassa julkaistavan Fuengirola.fi-lehden päätoimittaja.
1990-luvulla Pekkarinen toimi myös laulajana tamperelaisessa yhtyeessä nimeltä Kissojen Taivas.
Alberto Bueno

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Alberto Bueno Calvo
Syntymäaika: 20. maaliskuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Madrid, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä tai laitalinkki
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura: Porto
Pelinumero: 23
Junioriseurat
2001–2006: Real Madrid
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2009 | Real Madrid B | 97 | (22) |
| 2008–2009 | Real Madrid | 3 | (0) |
| 2009–2013 | Valladolid | 85 | (13) |
| 2010–2011 | → Derby County (laina) | 29 | (5) |
| 2013–2015 | Rayo Vallecano | 73 | (28) |
| 2015– | Porto | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. joulukuuta 2015.
Alberto Bueno Calvo (s. 20. maaliskuuta 1988 Madrid, Madridin alue, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Portugalin korkeimmalla sarjatasolla Primeira Ligassa pelaavaa Portoa.
Seurajoukkueura

Bueno kasvoi Moratalazin alueella Madridissa. Jalkapalloilun hän aloitti Escuela de Fútbol Concepciónin joukkueissa, josta hän siirtyi 13-vuotiaana Real Madridiin. Kaudella 2005–2006 Bueno oli yli 40 maalillaan paras maalintekijä, kun seuran alle 18-vuotiaiden joukkue voitti ikäluokkansa Espanjan-mestaruuden.
Ammattilaisdebyyttinsä Bueno teki kaudella 2006–2007 Real Madridin B-joukkueessa Castillassa, joka pelasi tuolloin Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Hän aloitti useimmat ottelut vaihtopenkillä, mutta onnistui kahdesti maalinteossa. Kesän 2007 harjoituskauden Bueno pelasi Real Madridin edustusjoukkueessa ja hänet nimettiin joukkueen kokoonpanoon Mestarien liigaa varten. Kauden 2007–2008 hän pelasi kuitenkin kokonaisuudessaan Castillassa.
Castillassa hyvin alkaneen kauden 2008–2009 myötä Bueno pääsi tekemään ensiesiintymisensä Real Madridin edustusjoukkueessa Espanjan cupin Copa del Reyn ottelussa Real Uniónia vastaan 30. lokakuuta 2008. Kaksi viikkoa myöhemmin pelatussa toisessa osaottelussa hän teki edustusjoukkueuransa ensimmäisen maalin. Ensiesiintyminen Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa seurasi 22. marraskuuta ottelussa Recreativoa vastaan. 25. marraskuuta hän debytoi myös Mestarien liigassa alkulohko-ottelussa BATEa vastaan. Castillan riveissä hän teki kauden aikana yhteensä 16 maalia Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Heinäkuussa 2009 Bueno siirtyi Real Valladolidiin, jonka kanssa hän teki viisivuotisen sopimuksen. Valladolid maksoi Madridille kolmen miljoonan euron siirtokorvauksen ja Madrid säilytti itsellään takaisinosto-oikeuden pelaajaan ensimmäisen kahden kauden aikana. Kaudella 2009–2010 hän pelasi Valladolidissa 20 ottelussa, joista suurimman osan vaihtopelaajana, ja teki yhden maalin. Valladolidin pudottua kaudeksi 2010–2011 Segunda Divisióniin Bueno siirtyi lainasopimuksella englantilaiseen Derby Countyyn.
Kesällä 2013 Bueno siirtyi kaksivuotisella sopimuksella madridilaisseura Rayo Vallecanoon. 28. helmikuuta 2015 hän teki neljä maalia 14 minuutissa kotiottelussa Levantea vastaan. Suoritus oli maan pääsarjahistorian toiseksi nopein, vain Bebeton vuonna 1995 tekemät neljä maalia syntyivät nopeammin.
Maajoukkueura

Bueno kuului vuonna 2006 alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden voittaneeseen Espanjan joukkueeseen. Hän teki joukkueensa molemmat maalit 2–1-voittoon päättyneessä loppuottelussa Skotlantia vastaan ja jakoi viidellä yhteismaalillaan turnauksen maalikuninkuuden turkkilaisen İlhan Parlakin kanssa. Kesällä 2007 Bueno oli mukana alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän teki voittomaalin neljännesvälieräottelussa Brasiliaa vastaan. Sittemmin hän on pelannut alle 21-vuotiaiden joukkueessa.
Yksityiselämä

Jalkapalloilun ohella Bueno on opiskellut urheilulääketiedettä Camilo José Celan yliopistossa Madridissa.
Saavutukset

Alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruus: 2006
Aiheesta muualla

Alberto Bueno Derby Countyn sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Alberto Bueno Football Database -sivustolla (englanniksi)
Ankkalinnan pamaus

| Ankkalinnan pamaus |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  fanzine
Julkaisija:  1999–2019 Ankistit ry 1997 Joensuun sarjakuvaseura
ISSN:  ISSN 1456-8853
Perustettu:  1997
Lakkautettu:  2019
Päätoimittaja:  Timo Ronkainen
Kotikunta:  Turku
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  noin 4 numeroa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ankkalinnan pamaus on suomalainen vuosina 1997–2019 ilmestynyt Aku Ankasta ja sarjakuvataiteilija Carl Barksista kiinnostuneiden fanzine. Lehti julkaisi Aku Ankkaan ja Walt Disneyn luomuksiin liittyviä artikkeleita.
Lehden päätoimittaja oli Timo Ronkainen ja sitä julkaisi Ankistit ry.
Lehden ensimmäinen numero ilmestyi Joensuun Sarjakuvaseuran Ankkajaoston julkaisemana vuonna 1997. Vuodesta 1998 lehteä on julkaissut oma yhdistyksensä.
Vuonna 2003 Ankkalinnan Pamaus ja Timo Ronkainen palkittiin Lehti-Lempi -palkinnolla Kemin sarjakuvapäivillä.
Aiheesta muualla

Ankistit ry
Amanda Kernell

Amanda Kernell
| --- | --- |
Syntynyt:  9. syyskuuta 1986  (38 vuotta) Tegin seurakunta  
Kansalaisuus:  Ruotsi  
| --- | --- |
Työala:  Elokuvaohjaus  
Verkkosivusto:  www.amandakernell.com 
Palkinnot:  Guldbagge Award for Best Screenplay (käännä suomeksi) (2017) Guldbagge Award for Best Director (käännä suomeksi) (2020) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Amanda Kernell (s. 9. syyskuuta 1986, Uumaja) on ruotsalais-eteläsaamelainen ohjaaja ja käsikirjoittaja.  Hänet tunnetaan parhaiten Saamelaisveri-elokuvasta (Sameblod), joka on voittanut useita palkintoja.
Elämä

Amanda Kernell varttui Uumajassa, missä hän jo varhaisteini-ikäisenä omistautui näyttelemiselle ja ohjaamiselle kunnallisessa Teatermagasinet-kulttuurkeskuksessa. Hänen juurensa ovat isän puolelta saamelaiskulttuurissa. Kernell on työskennellyt mm. elokuvapedagogina Västerbottenin läänissä ja näytellyt elokuvassa Maison (2007).
Vuosina 2009–2013 Kernell opiskeli Den Danske Filmskole -elokuvakoulun ohjaajalinjalla Kööpenhaminassa.
Kernell asuu tällä hetkellä Kööpenhaminassa, missä hän paitsi tekee elokuvia myös opettaa elokuvaohjausta.
Palkintoja ja tunnustuksia

Vuoden 2016 Venetsian elokuvajuhlilla Kernell palkittiin parhaana nuorena ohjaajana Saamelaisveri-elokuvasta, jossa nuori tyttö kokee ristiriitoja saamelaisen alkuperänsä vuoksi.  Hän sai juhlilla myös  Europa Cinemas Label -palkinnon parhaasta eurooppalaisesta elokuvasta. Samana vuonna Tokion kansainvälisillä elokuvajuhlilla Japanissa elokuva sai tuomariston erikoispalkinnon.
Göteborgin elokuvajuhlilla vuonna 2017 Saamelaisveri sai parhaan pohjoismaisen elokuvan palkinnon (Nordiska filmpriset). Samana vuonna elokuvaa ylistettiin myös elokuvajuhlilla Irakissa, Italiassa, Norjassa, Puolassa ja USA:ssa. Kernell vastaanotti vuonna 2017 Kurt Linders stipendium -apurahan Ruotsin elokuva-akatemialta.
Guldbagge-elokuvagaalassa vuonna 2018 Saamelaisveri voitti neljä Guldbaggea: palkinnot parhaasta käsikirjoituksesta, parhaasta naispääosasta (Lene Cecilia Sparrok) ja parhaasta leikkauksesta (Anders Skov) sekä yleisöpalkinnon parhaasta elokuvasta.
Kernell sai Dagens Nyheterin kulttuuripalkinnon vuonna 2018. Samana vuonna hän sai Ruotsin YK-liiton ihmisoikeuspalkinnon niin ikään Saamelaisveri-elokuvaan liittyvästä työstään.
Filmografia

Våra Discon (2007)
Spel (2008)
Sommarsystern (2008)
Att dela allt (2009)
Det kommer aldrig att gå över (2011)
Paradiset (2014)
Stoerre Vaerie, även Norra Storfjället (2015) – pilot och kortfilm som ligger till grund för filmen Sameblod
I Will Always Love You Kingen (2016)
Sameblod (2017)
Charter (2020)
Aiheesta muualla

Amanda Kernellin verkkosivusto
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Amanda Kernell
Käännös suomeksi