stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rex Bosley
Perhetausta ja varhaisvaiheet

Rex Bosleyn vanhemmat olivat pianonvirittäjä William Walter Bosley ja Caroline Bartley Bosley. Rex työskenteli nuoruudessaan jonkin aikaa vakuutusvirkailijana. Hän saapui ensimmäisen kerran Suomeen 1928 ja meni samana vuonna naimisiin Tatjana Strauchin kanssa. Strauch oli asunut Terijoella, minne avioiduttuaan myös palasi. Bosley kävi Terijoella kauppakoulua. Seuraavana vuonna pariskunnalle syntyi poika Anthony. Rex Bosley saapui pysyvämmin Suomeen vuonna 1930.
Bosleyn vaiheista Suomessa 1930-luvulla on hajatietoja oleskelusta mm. Varkaudessa ja Viipurissa, missä hän työskenteli eri yrityksissä. Hänen kontaktiensa Ison-Britannian tiedusteluun arvellaan syntyneen 1930-luvun alussa.
Hän kuului vuonna 1926 perustettuun Suomalais-Englantilaiseen Yhdistykseen, jonka jäseniä olivat mm. myöhemmin Ison-Britannian lähetystössä työskennellyt Eileen Daggett, jatkosodan aikaan vakoilusta tuomittu Clarice Stackelberg (o.s. Proctor) sekä Juhani Ahon pojan Björn Soldanin vaimo Vivien Soldan (o.s. Birse). Bosley vaikutti näyttelijänä heidän järjestämässään amatööriteatterissa.
Etsivä keskuspoliisi raportoi vuonna 1932 hänen liikkuvan nimellä Thomas Burke esiintyneen kansainvälisen huijarin (oik. Robert Green) seurassa.
Tiedustelu-upseerina valvontakomission liepeillä

Suomessa vuosina 1944–1947 toimineessa vaikutusvaltaisessa elimessä oli Neuvostoliiton ohella pieni Ison-Britannian edustus.
Bosley kuului Ison-Britannian hallitusta edustaneen ministeri Francis M. Shepherdin avustajiin muodollisella 2. tiedotussihteerin nimikkeellä, mutta toimi todellisuudessa SIS:n tiedustelu-upseerin tehtävässä.
Bosleyn seurannan keskeinen kohde olivat Suomessa vaikuttaneet saksalaismieliset henkilöt, erityisesti ne, joilla oli esim. sympatioita Gestapoa kohtaan tai toisaalta brittivastaisuutta. Näistä oli olemassa ”musta lista”, jolla esiintyivät muun muassa Jouko Itälän ja Petter Forsströmin nimet.
SIS:n tiedusteluaseman johdossa

Maaliskuussa 1945 Ison-Britannian ulkomaantiedustelu SIS käynnisti sodan jälkeen uudelleen organisaatiotaan Helsingissä. Tämä tehtävä oli Bosleyn vastuulla, vaikka toimintaa johti Harry Carr Tukholmasta. Kun Carrin Tukholman-komennus päättyi toukokuussa, siirtyi johtovastuu Bosleylle. Hänet oli vuonna 1947 nimitetty Ison-Britannian Helsingin-lähetystön apulaistiedotuspäälliköksi. Fieldsin (2019) tulkinnan mukaan tässä asemassa kohtasivat tiedustelutietojen hankinta ja  vaikuttamaan pyrkivä tiedottaminen.
Bosleyn Helsingin SIS-toiminnan johtokautta kesti vuoteen 1960.
Suhteita suomalaisiin vaikuttajiin

Bosley loi kontakteja eri tahoille toimiessaan Suomessa elinkeinoelämän organisaatioiden palveluksessa. Esimerkiksi Suomen ulkomaankauppaliittoon, The Finnish Trade Review -julkaisun toimitustehtävään, hänet järjesti suhteillaan Suomen pankin pääjohtaja Risto Ryti. Bosleyn suomenkielen taito oli mahdollisesti peräisin puutavarakaupan parista kansainvälisesti merkittävässä Price & Pearce -yhtiössä.
Evon metsäkoululla järjestettiin lokakuussa 1945 Paasikiven III hallituksen ministerin Eemil Luukan isännöimä hirvenmetsästys, jonka yhteydessä Ison-Britannian poliittisen edustajan Francis Shepherdin avustajan ominaisuudessa paikalla ollut Bosley tutustui lähemmin hallituksen ministereihin Mauno Pekkalaan, Yrjö Leinoon ja Kaarlo Hillilään. Pitemmällä aikavälillä erityisen merkittäväksi muodostui suhde Urho Kekkoseen.
Bosley tunsi Sakari Tuomiojan pitkältä ajalta. Hyvät suhteet Arvo ”Poika” Tuomiseen puolestaan saattoivat Mikko Virran mukaan edistää brittien tuottaman propaganda-aineiston julkaisemista tämän johtamassa Kansan Lehdessä. SIS:n tehtävissään Bosley sai hoitaakseen edeltäjiensä, kuten Harry Carrin ja James Magillin, kontakteja.
Jukka Rislakin mukaan Bosley oli myös vapaamuurari.
Valvontakomission poistuttua Suomesta 1947 suomalaisten vaikuttajien kanssakäyminen Ison-Britanniankin edustajien kanssa osaltaan vapautui. Magill ja Bosley järjestivät muun muassa niin sanottuja torstaikutsuja, joihin osallistui pieninä ryhminä suomalaisia vaikuttajia eri sektoreilta, politiikasta, puolustusvoimista ja elinkeinoelämästä. Kutsut pidettiin Magillin eli Janne Mäkelän luona.
Ison-Britannian sotaministeriön (War Office) ja ulkoministeriön (Foreign Office) arkistoissa on säilynyt brittien ja suomalaisten kanssakäymisestä todistavia dokumentteja, joissa kuvaillaan suomalaisten vaikuttajien luonnetta ja poliittisia näkemyksiä.
Kun Bosleyn virallinen oleskelu Suomessa päättyi 1953, hän arvioi jälkeen jäävän ”parisataa suhdetta tai ystävää”. Myöhemmin hän palasi Suomeen lukuisia kertoja eri rooleissa ja tehtävissä.
1960-luvulla Bosleyn asemapaikkana oli Oslo. Hänen merkittäviä suomalaisia kontaktejaan olivat tuolloin esimerkiksi sotilasasiamies, myöhemmin tiedustelupäällikkö Lars Heinrichs, eduskunnan puhemies Kauno Kleemola ja Helsingin poliisikomentaja Erik Gabrielsson.
Urho Kekkonen ja ”Taulukauppias”

Kekkonen ja Bosley olivat ystävystyneet lokakuussa 1945 järjestetyn hirvijahdin ja siitä alkaneiden tapaamisten seurauksena. Heitä yhdisti muun muassa samankaltainen huumorintaju.
Taulukauppias-nimitys, jota Bosley käytti viesteissään, perustuu hänen itsensä esittämään humoristiseen kielikuvaan. Hän vertasi Ison-Britannian hänelle uskomia luottamuksellisia tietoja tauluihin, joita hänen oli valtion pelastamiseksi myytävä ”herkkäuskoisille ihmisille”.
Kekkosen toisella kaudella hänen tapaamisensa Bosleyn kanssa siirtyvät Tamminiemeen vuodesta 1963 lähtien ja tulivat näin ollen julkisemmiksi.
Kekkosen ja Bosleyn pitkäaikaista ystävyyttä kuvaa, että Kekkonen nimesi 1970-luvun puolivälissä Bosleyn yhdeksi niistä henkilöistä, jotka tuntevat hänet parhaiten. Muita Kekkosen samassa yhteydessä mainitsemia henkilöitä olivat Ragnar Lassinantti ja Viljami Kalliokoski. Kysymys nousi esiin Kekkosen muistelmahanketta valmisteltaessa.
Viimeisen kerran Kekkonen ja Bosley tapasivat vuonna 1977. Parkinsonin tautiasairastanut Bosley kuoli 22. heinäkuuta 1989.
Queens Park Rangers FC

Queens Park Rangers eli QPR tai "Ärrät" on englantilainen jalkapalloseura, jonka kotikaupunki on Lontoo. Seura perustettiin jo vuonna 1882. QPR pelaa kotiottelunsa Loftus Roadin stadionilla, johon mahtuu 18 360 katsojaa. QPR:n kotiasu on sinivalkoraitainen, että raidat ovat paidassa poikittain. Vierasasu on musta-punainen..
QPR pelaa Englannin mestaruussarjassa, joka on maan toiseksi korkein sarjataso. Seuran toimitusjohtajana toimii Philip Beard, puheenjohtajana malesialainen Amit Bhatia ja managerina englantilainen Mick Beale. Seuran pääomistaja on malesialainen Tony Fernandes.
Elokuussa 2007 seuran ostivat Formula 1 -vaikuttajat Bernie Ecclestone ja Flavio Briatore, jotka myivät 20% osuuden teräsmagnaatti Lakshmi Mittallille saman vuoden joulukuussa..
Ecclestone ja Briatore eivät olleet kuitenkaan valmiit sijoittamaan seuraan, vaikka se nousi kauden 2010–2011 päätteeksi Englannin mestaruussarjan voittajana Englannin Valioliigaan. Kesällä 2011 malesialainen Air Asia-lentoyhtiön omistaja Tony Fernandes osti Ecclestonen ja Briatoren osuudet ja tuli seuran pääomistajaksi. Fernandes on panostanut seuraan aina eri tavalla kuin edeltäjänsä.
Pelaajia

Queens Park Rangersin entisiä pelaajia ovat muun muassa Clive Allen, Stan Bowles, Peter Crouch, Terry Fenwick, Les Ferdinand, Gerry Francis, George Goddard, Rodney Marsh, Paul Parker, Phil Parkes, David Seaman ja Ray Wilkins.
Suomalaisista seurassa ovat pelanneet puolustajat Antti Heinola (1998–2001) ja Sampsa Timoska (2007–2008). Ainoa suomalainen, joka on tehnyt maalin QPR:lle on kuitenkin Markus Heikkinen, joka teki Lutonissa pelatessaan oman maalin QPR:n 3–2-voittoon päättyneessä ottelussa 11. marraskuuta 2006 Kenilworth Roadilla, Lutonissa.
Nykyisistä pelaajista omien maidensa maajoukkeessa pelaavat Pohjois-Irlantilainen Conor Washington ja Kanadalainen Junior Hoilett.
Edustusjoukkue > Jäädytetyt numerot

31  H Ray Jones Kuolemanjälkeinen kunnianosoitus.
Entisiä valmentajia

Luigi De Canio 10/2007–05/2008
Iain Dowie 05/2008–10/2008
Paulo Sousa 11/2008–04/2009
Jim Magilton 06/2009–12/2009
Paul Hart 12/2009–01/2010
Neil Warnock 03/2010–01/2012
Mark Hughes 01/2012–11/2012
Harry Redknapp 2013–2015
Ian Holloway 11/2016–2018
Steve McClaren 2018–4/2019
Kotikentät

QPR pitää hallussaan Englannin jalkapalloliigan useimpien kotikenttien ennätystä. Seura on pelannut 15 eri kentällä vuodesta 1886 lähtien. Tätä aikaisemmin seuralla on ollut lisäksi useita kenttiä Lontoon Queens Parkin alueelta.
Welford's Fields (1886–1888)
London Scottish Ground (1888–1889)
Brondesbury (1888–1889)
Home Farm (1888–1889)
Kensal Green (1888–1889)
Gun Club (1888–1889)
Wormwood Scrubs (1888–1889)
Kilburn Cricket Ground (1888–1889)
Kensal Rise Athletic Ground (1899–1901)
Latimer Road/St Quintin Avenue (1901–1902)
Kensal Rise Athletic Ground (1902–1904)
Royal Agricultural Society showgrounds (1904–1907)
Park Royal Ground (1907–1917)
Loftus Road (1917–1931)
White City Stadium (1931–1933)
Loftus Road (1933–1962)
White City Stadium (1962–1963)
Loftus Road (1963–)
Highbury 2. ja 25. lokakuuta 1984 (UEFA cupin sääntöjen mukaan otteluita ei saanut pelata tekonurmikentällä, jolloin QPR pelasi kaksi ottelua Arsenalin stadionilla; vastustajina Reykjavik FC ja Partizan Beograd)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Queens Park Rangers FC Wikimedia Commonsissa
Rim’K

| Abdelkarim Brahmi-Benalla> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1978 (ikä 46) Vitry-sur-Seine
Ammatti:  Rap-artisti
Muusikko
Taiteilijanimi:  Rim'K
Laulukielet:  Ranska
Aktiivisena:  1994–
Tyylilajit:  Rap
Levy-yhtiöt:  113 (1994–) Mafia K1 Fry (1995–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Rim'K (oik. Abdelkarim Brahmi-Benalla, s. 21. kesäkuuta 1978 Vitry-sur-Seine) on ranskalainen rap-artisti.
Elämäkerta

Brahmi-Benalla syntyi Vitry-sur-Seinessa algerialaisille vanhemmille, jotka ovat kotoisin Barbachasta.
Brahmi-Benalla perusti vuonna 1994 113-yhtyeen, jonka myötä hänet on tunnettu taiteilijanimellä Rim'K. Vuotta myöhemmin hän liittyi myös Mafia K'1 Fry -yhtyeeseen. Rim'K on tuonut musiikissaan, ja erityisesti vuonna 2004 julkaistussa ensialbumissaan L'Enfant du pays, esille muun muassa vanhempiensa kotimaata Algeriaa. Kuusi vuotta myöhemmin Rim'K julkaisi kolmannen albuminsa Maghreb United, jossa hän on tuonut esille maghreb-aluetta.
Diskografia > Albumit

Sans barres (Mixtape, 2000)
L'Enfant du pays (2004)
Famille Nombreuse (2007)
Maghreb United (2009)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (ranskaksi)
Rim’K Myspacessa (englanniksi)
Roberto Azevêdo

| Roberto Azevêdo |
| --- | --- |
 Roberto Azevêdo vuonna 2013.
Maailman kauppajärjestön pääjohtaja
 1. syyskuuta 2013  
Edeltäjä:  Pascal Lamy
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1957 (ikä 67) Salvador, Brasilia
Ammatti:  diplomaatti
Puoliso:  Maria Nazareth Farani Azevêdo
Roberto Carvalho de Azevêdo (s. 3. lokakuuta 1957) on brasilialainen diplomaatti. Hän on toiminut maansa edustajana Maailman kauppajärjestössä (WTO) vuodesta 2008, ja toukokuussa 2013 hänet valittiin järjestön pääjohtajaksi Pascal Lamyn seuraajaksi 1. syyskuuta 2013 alkaen.
Käännös suomeksi
Ratchet & Clank: A Crack in Time

| Ratchet & Clank: A Crack in Time |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Insomniac Games
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Jakelija:  Gamepad
Pelisarja:  Ratchet & Clank
Pelimoottori:  Insomniac Engine v.4.0
Julkaistu:   6. marraskuuta 2009
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 7, ESRB: E10+  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 3
Jakelumuoto:  Blu-ray
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Ratchet & Clank: A Crack in Time on Insomniac Gamesin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema tasohyppelypeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle Pohjois-Amerikassa 27. lokakuuta 2009, Australiassa 5. marraskuuta 2009 ja Euroopassa 6. marraskuuta 2009.
Peli kuuluu Ratchet & Clank -pelisarjaan ja jatkaa siitä mihin Ratchet & Clank: Quest for Booty jäi. Sarjan seuraava osa on Ratchet & Clank: Nexus.
Juoni

A Crack in Time jatkuu siitä, mihin edellinen peli jäi. Tohtori Nefarious paljastuu Clankin kidnappaajaksi ja Ratchet on yhä matkalla tämän luokse. Ratchetin taival on kuitenkin erittäin pitkä ja täynnä vaaroja. Hän joutuu kohtaamaan matkallaan ennennäkemättömiä taisteluita, ja hänen mukaansa liittyy toinen lombax, salaperäinen Alister Azimuth.
Ratchet tuhoaa tohtori Nefariouksen ja lähtee pelin lopussa Azimuthin kanssa Suurelle kellolle. Ratchet tulee saattamaan Clankia Orvusin kammioon, mutta Azimuth vaatii, että he siirtäisivät aikaa ja estäisivät Tachyonin aiheuttaman tuhon ja pelastaisivat lombaxit. Ratchet ei suostu tähän, jolloin Azimuth surmaa Ratchetin. Tämän onneksi Clank menee Orvusin kammioon, matkustaa ajassa ja pelastaa Ratchetin. Tämän jälkeen Ratchet alkaa taistelemaan Azimuthin kanssa ja voittaa.
Lopulta Azimuth kuolee kammion räjähtäessä. Clank lähtee Ratchetin mukaan, koska haluaa auttaa tätä löytämään muut lombaxit.
Muuta

The PlayStation Blog ilmoitti asesuunnittelukilpailun kestävän 10. huhtikuuta 2009 asti. Voittajan ase olisi käytössä uudessa Ratchetissa. Peliin on myös tehty omat action-nukkehahmot, jotka tulivat myyntiin 16. tammikuuta 2010.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8.5/10.
Ääninäyttelijät > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   James Arnold Taylor   | … |   Ratchet   |
|   David Kaye   | … |   Clank (Orvuksen mukaan hänen oikea nimensä on XJ-0461)   |
|   Joey D'Auria   | … |   Kenraali Alister Azimuth, Mac Mackeroy   |
|   Armin Shimerman   | … |   Tohtori Nefarious   |
|   Charles Martinet   | … |   Orvus   |
|   David Boat   | … |   Flint Vorselon, Fongoidien päällikkö Zahn Gribnak   |
|   Jim Ward   | … |   Kapteeni Copernicus Leslie Qwark   |
|   Michael Bell   | … |   Lawrence   |
|   Nolan North   | … |   Sigmund (Sigma0426A)   |
|   Raija Baroudi   | … |   Aphelion   |
|   Richard Horvitz   | … |   Zoni(t)   |
|   Jess Harnell   | … |   Trokari, Putkimies   |
|   Robin Atkin Downes   | … |   Kapteeni Romulus Slag   |
|   Wally Wingert   | … |   Ruoste Pete   |
Ääninäyttelijät > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Arttu Ala-Jokimäki (pääosin) ja Joonathan Kettunen   | … |   Ratchet   |
|   Arto Nieminen   | … |   Clank, Mac Mackeroy   |
|   Antti Jaakola (pääosin) ja Aku Laitinen   | … |   Tohtori Nefarious   |
|   Aku Laitinen   | … |   Lawrence, sivuäänet   |
|   Juhani Rajalin   | … |   Kenraali Alister Azimuth   |
|   Bruno Lähteenmäki   | … |   Kapteeni Romulus Slag, Mr. Zurkon, sivuäänet   |
|   Sasu Moilanen   | … |   Kapteeni Copernicus Leslie Qwark, Putkimies   |
|   Pasi Ruohonen   | … |   Flint Vorselon, Trokari, Libra,   |
|   Petri Hanttu ja Antti Jaakola   | … |   Sigmund   |
|   Antti Jaakola   | … |   Pollyx   |
|   Minna Tasanto (pääosin) ja Susa Saukko   | … |   Cassiopeia   |
|   Bruno Lähteenmäki ja Juha Paananen   | … |   Kip Darling   |
|   Markus Bäckman   | … |   Orvus   |
|   Juha Paananen   | … |   Fongoidien päällikkö Alpheus   |
|   Susa Saukko   | … |   Aphelion   |
|   Janne Porkka   | … |   Ruoste Pete, Zephyr   |
|   Jari Salo   | … |   Zoni(t), Cronk   |
|   Olavi Mattson   | … |   Asekauppias   |
|   Minna Tasanto   | … |   Enessa, sivuäänet   |
Ainakin Ratchetin, Clankin, Nefariouksen ja Trokarin äänet vaihtelevat eri ääninäyttelijöiden välillä.
Aiheesta muualla

Ratchet & Clank: A Crack in Time MobyGamesissa (englanniksi)
Postinumerot Norjassa

Norjalaiset postinumerot ovat nelinumeroisia postinumeroita. Norjalainen postiyhtiö Posten Norge tekee pieniä muutoksia postinumeroihin joka vuosi.
18. maaliskuuta 1968 alkaen Norja on käyttänyt nelinumeroista postinumerojärjestelmää. Numerot kasvavat sitä suuremmiksi, mitä kauempana ollaan Norjan pääkaupungista Oslosta. Suurimmat postinumerot löytyvät Finnmarkin läänistä Norjan pohjoisosasta, jossa ne alkavat numeroilla 95-99. Pienin postinumero on 0001 (Oslo) ja suurin 9991 (Båtsfjord).
Postinumeroalueet

Kaksi ensimmäistä numeroa määrittelee, mihin lääniin postinumero kuuluu.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  00-12 Oslo  13–14 Akershus  15–18 Østfold  19–21 Akershus  21–25 Hedmark  26–29 Oppland  30 Buskerud |  30–32 Vestfold  33–36 Buskerud  36–39 Telemark  40–44 Rogaland  44–47 Länsi-Agder  47–49 Itä-Agder  50–55 Hordaland |  55 Rogaland  56–57 Hordaland  57 Sogn og Fjordane  58–59 Hordaland  59 Sogn og Fjordane  60–66 Møre og Romsdal  67–69 Sogn og Fjordane |  70–71 Etelä-Trøndelag  71 Pohjois-Trøndelag  72–75 Etelä-Trøndelag  75–77 Pohjois-Trøndelag  77 Etelä-Trøndelag  78–79 Pohjois-Trøndelag  79–89 Nordland |  84 Nordland ja Troms  80-99  Jan Mayen  90–94 Troms  917 Huippuvuoret  94 Troms ja Nordland  95–99 Finnmark |
Linkkejä

Posten – Norjan postiyhtiö (norjaksi)
Postinumerohaku (englanniksi)
Norjan postinumerot koordinaatein (norjaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Postal codes in Norway
Käännös suomeksi
Pont Notre-Dame

Pont Notre-Dame
Pont Notre-Dame on Pariisin keskustassa sijaitseva silta, joka ylittää Seinejoen pohjoisen haaran Île de la Citén saaren kohdalla. Sillan eteläpää on Île de la Citéllä Hôtel-Dieu-sairaalan ja Place Louis Lépine -kukkatorin lähellä. Sillan pohjoispäästä alkaa Rue Saint-Martin -katu. Samassa katulinjassa Île de la Citén eteläpuolella on Petit-Pont-silta. Siltoja yhdistää saaren poikki kulkeva katu Rue de la Cité.
Pont Notre-Damen pituus on 106 metriä ja leveys 20 metriä. Molemmissa päissä on kiviset siltaholvit ja niiden väliin jää teräksinen kaarisilta, jonka jänneväli on 60 metriä. Silta rakennettiin vuonna 1853 viisiaukkoiseksi holvisillaksi, mutta vesiliikenteen turvallisuuden lisäämiseksi kolme keskimmäistä holvia korvattiin vuonna 1919 valmistuneella teräskaarisillalla, jonka suunnitteli insinööri Jean Résal. Siltaholvien perustukset ovat peräisen paikalle vuonna 1514 valmistuneesta ensimmäisestä kivisillasta, jonka suunnitteli arkkitehti Giovanni Giocondo (Jean Joconde).
Pont Notre-Damen paikalla oli yksi Pariisin ensimmäisistä silloista, roomalaisajalla valmistunut puusilta. Normannit tuhosivat sillan 800-luvulla. Uudelleenrakentamisen jälkeen sitä kutsuttiin nimillä Grand Pont (”iso silta”) ja Pont de la Planche-Mibray. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1413.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pont Notre-Dame Wikimedia Commonsissa
Reinickendorf (kaupunginosa)

Reinickendorfin kaupunginosan sijainti samannimisellä hallintoalueella (iso kuva) ja Reinickendorfin hallintoalueen sijainti Berliinissä (pieni kuva)
Reinickendorf on yksi Berliinin kaupunginosista (saks. Ortsteil). Se sijaitsee samannimisellä hallintoalueella (Bezirk) Berliinin luoteisosassa.
Vuoden 2019 lopussa Reinickendorfin kaupunginosassa oli 83 909 asukasta.  Kaupunginosan pinta-ala on 10,4 km² ja väestötiheys  8 038 asukasta/km².
Historia

Ensimmäinen kirjallinen maininta Reinickendorfista, nimellä Renekendorf, on vuodelta 1344, mutta kylä on vanhempi, perustettu n. 1230. Se on luultavasti saanut nimensä Reinhardt-nimisen asuttajan mukaan (alasaksaksi Reineke).
Vuonna 1375 keisari Kaarle IV:n maakirjassa nimi on Reynekenstorf. Kylä päätyi Berliinin kaupungin omistukseen 1397, mutta pysyi maaseutupaikkana useita vuosisatoja, kunnes se alkoi teollistua 1800-luvun puolivälissä. Pohjoisradan rakentaminen Berliinistä Neustrelitzin ja Neubrandenburgin kautta Stralsundiin Itämeren rannikolla  ja sitä seuranneet paikallisradat tekivät Reinickendorfista voimakkaasti kasvavan esikaupungin.
Vuonna 1920 Reinickendorf liitettiin suur-Berliiniin, ja yksi kaupungin hallintoalueista sai nimensä sen mukaan. 1928 arkkitehti Otto Rudolf Salvisberg suunnitteli Reinickendorfiin modernistisen asuinalueen Weiße Stadtin ("Valkoinen kaupunki") joka on nykyään Unescon maailmanperintökohde.
Julkinen liikenne

Berliinin S-Bahnin linjat S1, S25 ja S85 kulkevat Reinickendorfin kautta. Asemat ovat Schönholz, Wilhelmsruh, Alt-Reinickendorf, Karl Bonhoeffer Nervenklinik ja Eichborndamm.
Myös Berliinin metron linja U8 palvelee aluetta. Metroasemat ovat Rathaus Reinickendorf, Karl Bonhoeffer Nervenklinik, Lindauer Allee, Paracelcus Bad, Residenzstraße, ja Franz Neumann Platz.
Kuvia Reinickendorfista

Alt-Reinickendorfin S-Bahn-asema
Kaupungintalo
Reinickendorfin kyläkirkko 1400-luvulta; torni on 1700-luvun alusta
Reinickendorfin kyläkirkko toisesta suunnasta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reinickendorfin kaupunginosa Wikimedia Commonsissa
52°34′00″N, 13°20′00″E
Weiße Stadt ilmasta käsin.
Rhapsody of Fire

| Rhapsody of Fire |
| --- | --- |

 Rhapsody of Fire esiintymässä Agglutination Metal Festival vuonna 2012
Tiedot
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  neoklassinen metalli,  power metal,  sinfoninen metalli
Kotipaikka:  Italia
Laulukieli:  englanti italia
Jäsenet:  Roberto De Micheli, kitara   Tom Hess, kitara   Alex Staropoli, koskettimet   Fabio Lione, laulu   Oliver Holzwarth, basso                        Alex Holzwarth, rummut  
Levy-yhtiö:  Limb Music   SPV   Magic Circle Music   Nuclear Blast  
Aiheesta muualla
Rhapsody of Fire
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rhapsody of Fire (vuoteen 2006 asti Rhapsody) on italialainen, sinfonista, mahtipontista ja melodista metallimusiikkia (oma terminsä oli alun perin 'Hollywood-metalli', nykyisin 'Film-Score-metalli') soittava yhtye, joka on perustettu Triestessä vuonna 1993.