stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
WikiLeaks
Julkaistuja dokumentteja > Reaktiot maailmalla

Useat rahalaitokset, kuten sveitsiläinen PostFinance, PayPal, Bank of America, Visa ja Mastercard ovat sulkeneet WikiLeaksin tilit. Tämän seurauksena WikiLeaksia puolustavat tahot ovat tehneet muun muassa MasterCardia ja Visaa vastaan palvelunestohyökkäyksiä.
Julian Assange pidätettiin 7. joulukuuta 2010 Britanniassa ruotsalaisten syyttäjien vaatimuksesta.
WikiLeaksin paljastuksia pidettiin yhtenä tekijänä niin sanotun arabikevään synnyssä.
Julkaistuja dokumentteja > Reaktiot Suomessa

Entinen ulkoministeri Alexander Stubb pitää WikiLeaksia vastenmielisenä ilmiönä ja diplomaattisten dokumenttien julkaisemista varkautena.
Ulkoministeri Erkki Tuomiojan mielestä diplomaattisten asiakirjojen vuoto oli tietovarkaus ja WikiLeaksin toiminta yleisesti arveluttavaa.
Vasemmistoliiton kansanedustaja Annika Lapintie ehdotti Wikileaksille Nobelin rauhanpalkintoa.
Suomen kirjastoseura puolusti Wikileaksia kannanotossaan. Seura korosti, että tiedon avoimuus on yhteiskunnassa tärkeää erityisesti hallitusten tai suuryritysten kohdalla ja että ilmaisunvapautta on syytä puolustaa.
Sivuston sulkemisia

Kalifornialainen oikeusistuin määräsi WikiLeaksin sivut suljettavaksi Yhdysvalloissa 14. helmikuuta 2008, mutta ne jäivät avoimiksi useissa muissa maissa muun muassa Belgiassa sijaitseville palvelimille. Sanfranciscolaisen tuomioistuimen tuomari Jeffrey S. White kumosi aiemman sulkemispäätöksensä 29. helmikuuta 2008, ja 1. maaliskuuta alkaen WikiLeaks toimi alkuperäisessä osoitteessaan, kunnes se suljettiin 24. joulukuuta 2009 rahapulan vuoksi. Sivusto pyrki keräämään lahjoituksia voidakseen avautua uudestaan, ja lahjoitusten ansiosta se avautui uudestaan 18. toukokuuta 2010 ja suljettiin jälleen uudestaan 23. lokakuuta 2011 rahapulan vuoksi.lähde?
Venäjä-suhde

Vuonna 2015 entinen turvallisuuspolitiikan professori John R. Schindler syytti Wikileaksia Venäjän tiedustelupalvelun työkaluksi. Hänen mukaansa Venäjästä Wikileaks ei ole koskaan paljastanut mitään merkittävää, vaikka Wikileaks väittää omaavansa Venäjän salaisia tiedustelutietoja.
Huhtikuussa 2012 Assange aloitti Kremlin näkemyksiä tukevan Venäjän valtion RT-televisiokanavan talk show'n juontajana Lontoon-kotiarestistaan videoyhteydellä. Ecuadorin suurlähetystössä Assange halusi saada itselleen FSB:n henkivartijat.
Wikileaks syytti toistuvasti, että Panaman paperien tietovuodosta kertonut raportti olisi George Soroksen ja USAID:n rahoittama hyökkäys Vladimir Putinia vastaan.
Vuonna 2015 Julian Assange paljasti kehottaneensa Edward Snowdenia menemään Venäjälle eikä Latinalaiseen Amerikkaan. Saksan tiedustelupalveluiden päälliköiden mukaan Edward Snowden on osa Venäjän johtamaa Länsi-Euroopan vastaista salaoperaatiota.
Kirjallisuutta

Domscheit-Berg, Daniel: WikiLeaks: Sisäpiirin salaisuudet: Kokemukseni maailman vaarallisimmista nettisivuista.  ((Inside WikiLeaks: Meine Zeit bei der gefährlichsten Website der Welt, 2011.) Muistiin merkinnyt Tina Klopp.)  Suomentanut Veera Kaski ja Pirkko Roinila. Helsinki:  Tammi, 2011.  ISBN 978-951-31-6234-4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta WikiLeaks Wikimedia Commonsissa
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Wikileaks: Irakin turvallisuusjoukot syyllistyneet kidutukseen
Wikileaks-verkkosivusto
Wikileaks-peilipalvelimet (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikileaks Twitter-sivustolla
Lehdet ja nörttivelho yhdistivät osaamisensa (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 7.2.2011.
Ylen Elävä arkisto – Wikileaks – informaatiosodan alku?
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Puola 
Wikiuutiset
Mesolóngi

| Mesolóngi Mesolóngin pyhän kaupungin kunta Μεσολόγγι Δήμος Ιεράς Πόλης Μεσολογγίου |
| --- | --- |
 Mesolóngin kaupunkia.
 Kunnan sijainti
 Mesolóngi
 Koordinaatit: 38°22′08″N, 21°25′44″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Aitolia-Akarnania
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  3801
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  674,13 km²
Väkiluku (2011):  34 416
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  14 386
 – Kaupunki:  12 785
 – Väestötiheys:  51,05 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  302 00
Suuntanumero(t):  26310
Rekisterikilpi:  ΜΕ
 
 www.messolonghi.gov.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mesolóngi (kreik. Μεσολόγγι; kath.kreik. Μεσολόγγιον, Mesolóngion; joskus transl. Messolonghi tai Missolonghi) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ιεράς Πόλης Μεσολογγίου, Dímos Ierás Pólis Mesolongíou), joka sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kaupunki on Aitolia-Akarnanian hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 674,13 neliökilometriä ja väkiluku 34 416. Varsinaisen Mesolóngin kaupungin väkiluku on 12 785 (vuonna 2011).
Maantiede

Mesolóngin kaupunki sijaitsee keskisen Kreikan lounaisosassa Patraksenlahdesta erottuvien Mesolóngin laguunin ja Kleísovan laguunin rannalla. Ne ovat osa Mesolóngin–Aitolikón laguunien kokonaisuutta. Kuntaan kuuluvat sen edustalla sijaitsevat pienet saaret Ágios Sóstis, Kómma, Póros, Prokopánistos, Schoiniás, Tourlída ja Vasiládi.
Historia

Kaupungista kreikaksi usein käytetty kunnianimi on Mesolóngin pyhä kaupunki (Ιερά Πόλη Μεσολογγίου, Ierá Póli Mesolongíou), ja vastaavasti kunnan virallinen nimi kuuluu suomeksi Mesolóngin pyhän kaupungin kunta. Kaupunki ansaitsi kunnianimensä Kreikan vapaussodan aikana vuosina 1825–1826 kokemiensa kärsimysten kautta: tuolloin kaupunki kesti pitkään turkkilaisten ja egyptiläisten piiritystä, joka kuitenkin päättyi lähes koko kaupungin väestön joukkomurhaan. Kreikan hallitus myönsi kunnianimen vuonna 1937.
Nykyinen Mesolóngin pyhän kaupungin kunta syntyi, kun Mesolóngi, Aitolikó ja Oiniádes yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Nähtävyydet

Mesolóngin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Xenokráteion arkeologinen museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mesolóngi Wikimedia Commonsissa
Δήμος Ιεράς Πόλης Μεσολογγίου. Mesolóngin pyhän kaupungin kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Länsi-Kreikan alue
| --- | --- |
Akhaian alueyksikkö:   Aigiáleia  Erýmanthos  Kalávryta  Patras  Dytikí Achaḯa 
Aitolia-Akarnanian alueyksikkö:   Agrínio  Áktio-Vónitsa  Amfilochía  Mesolóngi  Nafpaktía  Thérmo  Xirómero 
Eliksen alueyksikkö:   Archaía Olympía  Andravída-Kyllíni  Andrítsaina-Kréstena  Ilída  Pineiós  Pýrgos  Zacháro 
Eugène Delacroix'n maalaus Kreikka Mesolóngin raunioilla (La Grèce sur les ruines de Missolonghi, 1826) kuvastaa Mesolóngin taistelujen merkitystä koko Kreikalle.
Mesolóngin kunnantalo.
Mesolóngin vanha rautatieasema.
Helluntailainen jumalanpalvelus

Nykyaikainen helluntailainen jumalanpalvelus.
Helluntailainen jumalanpalvelus on helluntaiseurakunnan viikottaiseen ohjelmaan kuuluva tilaisuus. Helluntailainen jumalanpalvelus noudattaa yleistä vapaakirkollista tyyliä. Helluntaiherätyksen piirissä jumalanpalvelusta kutsutaan myös seurakunnan kokoukseksi.
Helluntailaiselle hengellisyydelle on keskeistä evankeliointi. Jumalanpalvelukset suunnitellaan etukäteen, mutta keskeistä on avoimuus Pyhän Hengen johdatukselle. Saarnan, rukouksen ja ylistyksen päämääränä on hengellisen opetuksen ohella mahdollistaa uskoon tuleminen.
Sisältö

Helluntailainen jumalanpalvelus noudattaa vapaakirkollista perinnettä. Jumalanpalveluksen keskeinen elementti on seurakunnan pastorin tai vierailevan puhujan pitämä saarna. Saarnat eivät perustu kirkkovuoden kiertoon vaan seurakunnan oman järjestelmän mukaan. Tyypillinen helluntailainen jumalanpalvelus huipentuu alttarikutsuun, jossa rohkaistaan ihmisiä tulemaan rukoiltavaksi.
Saarnan lisäksi jumalanpalveluksessa on ylistysmusiikkia ja todistuspuheenvuoroja, joissa seurakuntalaiset kertovat uskoontulostaan, saamistaan rukousvastauksista sekä muista merkittävistä kokemuksista. Usein jumalanpalveluksen yhteydessä järjestetään pyhäkoulua lapsille.
Historia

Helluntailaisen jumalanpalveluksen historia juontaa juurensa vuoden 1906 Azusa-kadun herätykseen, jota johti William J. Seymour. Tälle herätykselle ominaista olivat ilmaisun vapaa muoto, käsien laskeminen sairaille sekä kielilläpuhuminen. Painopiste oli spontaanissa Pyhän Hengen johdatuksessa.
Alkuaikona helluntailaiset jumalanpalvelukset edustivat kulttuuria, joka oli riippuvaista suullisesta jumalanpalvelusperinteestä. Helluntailaiset keskittyivät vahvasti tarinoihin, vertauksiin, todistuksiin, profetiaan, lauluun sekä kasvokkaisiin kohtaamisiin.
Liikkeen vanhetessa helluntailaiset jumalalnpalvelukset ovat institutionalisoituneet ja alkuvaiheelle ominainen spontaanius on muuttunut muodollisemmaksi ja suunnitellummaksi tilaisuudeksi. Jotkin seurakunnat ovat omaksuneet vahvemmin strukturoidun jumalanpalveluksen käytäntöjä ja elementtejä, joita alunperin vältettiin.
Lähde

1 2 3 4  Helluntailaisuus Uskonnot Suomessa.  15.2.2007. Viitattu 15.11.2024.
↑  Heino, Harri: Mihin Suomi uskoo, s. 47–60.  Helsinki:  WSOY, 1984.  ISBN 951-0-12653-5
1 2 3  Webber, R.: Worship: Protestant, s. 1291.  (Teoksessa Dictionary of Christianity in America)  Inter Varsity Press, 1990.  ISBN 0-8308-1776-X
Helluntailainen jumalanpalvelus São Paulossa.
Mary Tyler Moore

| Mary Tyler Moore |
| --- | --- |
 Mary Tyler Moore vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. joulukuuta 1936 Brooklyn, New York
Kuollut: 25. tammikuuta 2017 (80 vuotta) Greenwich, Connecticut
Ammatti:  näyttelijä, koomikko
Näyttelijä
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mary Tyler Moore (29. joulukuuta 1936 Brooklyn, New York – 25. tammikuuta 2017 Greenwich, Connecticut) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan vuosien 1970–1977 televisiosarjasta Mary Tyler Moore Show, mutta jo 1960-luvulla hän saavutti menestystä roolillaan Dick Van Dyke Show’ssa.
Ura

Vuonna 1970 alkanutta Mary Tyler Moore Show’ta pidetään merkkipaaluna amerikkalaisessa televisiohistoriassa. Siinä päähenkilö oli ensi kertaa itsenäinen, työssä käyvä nainen, joka työskenteli heikosti menestyvän televisioaseman uutistuottajana. Seitsemän tuotantokautensa mittaan sarja vaikutti muidenkin komediatuotantojen tason paranemiseen ja tuotti ennätykselliset 29 Emmy-palkintoa.
Moorelle myönnettiin seitsemän Emmy-palkintoa, kolme Golden Globea ja lisäksi vuonna 1980 Tony-palkinto. Hän esiintyi vuosien varrella television ohella näyttämöllä ja elokuvissa. Hän näytteli hyvin toimeentulevan lähiöperheen rakkaudetonta äitiä elokuvassa Tavallisia ihmisiä (1980); rooli toi Moorelle Golden Globe -palkinnon ja Oscar-palkintoehdokkuuden.
Screen Actors Guild antoi Moorelle elämäntyöpalkinnon vuonna 2012. Vuonna 2002 hänen kunniakseen paljastettiin veistos Minneapolisissa, joka oli Mary Tyler Moore Show’n tapahtumapaikka. Moorella on tähti Hollywood Walk of Famella. Häneltä on julkaistu omaelämäkerta After All (1996).
Yksityiselämä

Moore oli kolmesti naimisissa. Puolisot ovat aikajärjestyksessä Richard Meeker, Grant Tinker ja Robert Levine. Kolmas avioliitto Levinen kanssa kesti vuodesta 1983 Mooren kuolemaan saakka. Moore teki myös hyväntekeväisyystyötä muun muassa diabetestietoisuuden kasvattamiseksi; hän oli itse diabeetikko. Hänellä oli yksi poika, Richie, joka kuoli tapaturmaisesti vuonna 1980.
Valikoitu filmografia

X-15 lähtövalmis (X-15, 1961)
Moderni Millie (Thoroughly Modern Millie, 1967)
Ei niin pahaa ettei jotain hyvääkin (What's So Bad About Feeling Good?, 1968)
Tavallisia ihmisiä (Ordinary People, 1980)
Vain kuusi viikkoa (Six Weeks, 1982)
Ystävien kesken (Just Between Friends, 1986)
Sikasiistit sukujuuret (Flirting with Disaster, 1996)
Tulsa – valheiden kaupunki (Keys to Tulsa, 1997)
Synnytystuskia (Labor Pains, 2000)
Cheats – mestarihuijarit (Cheats, 2002)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mary Tyler Moore NNDB:ssä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Talviviisiottelu talviolympialaisissa 1948

Talviviisiottelu järjestettiin näytöslajina vuoden 1948 talviolympialaisissa Sankt Moritzissa, Sveitsissä 31. tammikuuta – 4. helmikuuta. Tapahtumia oli vain yksi, joka järjestettiin ainoastaan miehille. Tämä oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 14 osanottajaa viidestä eri maasta. Viisi osaottelua olivat maastohiihto, ammunta, syöksylasku, miekkailu ja ratsastus.
Tulokset

Gustaf Lindh
William Grut
Bertil Haase
Vincenzo Somazzi
Hans Rumpf
Derek Allhusen
Griessler
Schriber
Walker
Charles Legard
Maurice Willoughby
Claes Egnell
Viktor Platan
J. Vollmeir
Bismarck (Pohjois-Dakota)

| Bismarck |
| --- | --- |
 North Dakota State Capitol
 Bismarck Burleighin piirikunnan kartalla.
 Bismarck
 Koordinaatit: 46°49′N, 100°47′W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:  Pohjois-Dakota
Piirikunta:  Burleigh
Väkiluku (2020):  73 622
 
 www.bismarcknd.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bismarck on Yhdysvaltojen osavaltio Pohjois-Dakotan pääkaupunki ja Burleigh’n piirikunnan hallintokeskus. Nykyinen kaupunki on syntynyt 1800-luvulla ja vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Bismarckin asukasluku oli 73 622.
Maantiede

Bismarck sijaitsee hieman Pohjois-Dakotan keskiosan eteläpuolella Missourijoen itärannan kukkuloilla. Kaupunki on myös Burleighin piirikunnan keskus ja sen metropolialue käsittää viereisen Mandanin kaupungin. Kaupunkia ympäröivä seutu on Yhdysvaltojen johtavaa vehnänviljelyaluetta.
Bismarckissa vallitsee tyypillinen mannerilmasto. Talvet ovat pitkiä ja ankaria, kun taas kesät ovat lyhyitä. Sadanta alueella on kohtalaista.
Historia

Intiaanit tunsivat Bismarckin alueen erityisesti Missourijoen ylittävästä kahluupaikastaan. Nykyisen Bismarckin alueen alkuperäisasukkaita olivat tuhansia vuosia sitten alueelle asettuneet suurriistaa metsästäneet tasankointiaanit. Eurooppalaistaustaisten siirtolaisten alkaessa saapua 1700-luvulla alueelle oli kuitenkin asettunut mandaneja ja hidatsoja, jotka olivat syrjäyttäneet alueen aiemmat tasankointiaanit. Heistä poiketen mandanit ja hidatsat rakensivat linnoitettuja asuinpaikkoja ja viljelivät maata. Ensimmäinen tunnettu eurooppalainen alueella oli vuonna 1738 alueella vieraillut ranskalainen tutkimusmatkailija Pierre Gaultier de Varennes. Vuosina 1804–1805 paikallisten mandanien luona vierailivat puolestaan tutkimusretkeilijät Lewis ja Clark. Mandanit pitivät yllä kauppayhteyksiä siirtolaisten kanssa, mutta eurooppalaisten mukana tullut isorokko hävitti heimon miltei tyystin vuoteen 1837 mennessä. Tuohon mennessä nykyisen Bismarckin paikalle oli muodostunut pieni eurooppalainen siirtokunta, jota tuolloin kutsuttiin nimellä Crossing on the Missouri.
Eurooppalaisten suurempimittainen muuttoaalto alueelle alkoi vasta, kun paikalliset heimot oli karkotettu alueiltaan. Dakotan territorio perustettiin vuonna 1861 ja kesäkuussa 1873 Northern Pacific Railway ulotettiin nykyisen Bismarckin kahlaamolle. Nykyisen nimensä Bismarck sai vuonna 1873 Saksan keisarikunnan kansleri Otto von Bismarckin mukaan. Nimen toivottiin houkuttelevan saksalaisia sijoittajia rautatielle. Kaupunki Bismarckista tehtiin vuonna 1875 ja paikka alkoi kasvaa Missourijokea pitkin kulkevien höyrylaivojen keskuksena. Kasvua vauhditti myös kullan löytyminen Etelä-Dakotan Black Hillsin alueelta vuonna 1874. Vuonna 1882 rakennettiin rautatiesilta Missourijoen yli ja samana vuonna Dakotan territorion pääkaupunki siirrettiin Etelä-Dakotan Yanktonista Bismarckiin.
Vanha Dakotan territorio jaettiin Etelä- ja Pohjois-Dakotaan vuonna 1889, jolloin Bismarckista tuli Pohjois-Dakotan pääkaupunki. Vuonna 1903 kaupunkiin muutti tuhansia saksalaisia siirtolaisia Wisconsinista. Asukasluku oli vuonna 1910 kasvanut lukemaan 4 913 ja vuonna 1930 11 090. Joulukuussa 1930 Bismarckin Capitol-rakennus paloi, jolloin syntyi keskustelua pääkaupungin siirtämisestä. Kaupungin asema vahvistettiin kuitenkin kansanäänestyksellä ja uutta Capitolia alettiin rakentaa vuonna 1932. Vuonna 1947 valmistunut Garrisonin pato helpotti Missourijoen kevättulvia ja vuonna 1951 lähistön Tiogasta löydettiin öljyä ja öljy-yhtiöt rakennuttivat toimistojaan Bismarckiin.
Talous

Pohjois-Dakotan pääkaupunkina monet hallinnon toiminnot ja finanssiala ovat keskittyneet Bismarckiin. Kaupunki on myös ympäröivän maaseudun kaupan keskus. Muita tärkeitä talouden aloja ovat palvelut ja vähittäiskauppa. Osavaltio on kaupungin suurin työnantaja. Paikallisella maaseudulla tuotetaan esimerkiksi vehnää, kauraa, heinää ja kasvatetaan karjaa.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Bismarckissa aikavälillä 2018–2022 olivat 76 014 USD ja henkilöä kohden 43 144 USD. 9,2 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Bismarckin asukasluku oli vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 73 622. Suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2020 133 627. Kaupungin asukkaista 86,0 % on taustaltaan valkoisia, 4,1 % intiaaneja, 2,5 % afroamerikkalaisia, 1,0 % aasialaisia ja 0,9 % Tyynenmeren alkuperäisasukkaita. 2,7 %  on latinoja mistä tahansa rodusta. 5,4 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 4,1 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kaupungissa toimivia oppilaitoksia ovat Bismarck State College ja University of Mary.
Osittain jälleenrakennettu mandanien kylä On-a-Slant hieman Bismarckista kaakkoon.
Bismarckin keskustaa.
Taivaannaula

| Taivaannaula ry |
| --- | --- |
Perustettu:  2007
Toimiala:  kansanperinne, kansanusko
Kotipaikka:  Turku
Jäsenmäärä:  vajaat 200
Puheenjohtaja:  Patrick O'Rourke  (lokakuusta 2023) 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taivaannaula on poliittisesti sitoutumaton suomalaista kansanuskoa ja kansanperinnettä edistävä järjestö. Vuonna 2007 perustettu Taivaannaula ry määrittelee tavoitteekseen suomalaisen perinnekulttuurin ja henkisen perinteen säilyttämisen ja jatkamisen nykyajassa. Järjestö korostaa toiminnassaan kansanperinteen jatkuvuutta. Vuonna 2010 yhdistyksellä oli 30 jäsentä, mutta vuosikymmentä myöhemmin jäsenmäärä oli kasvanut vajaaseen 200 henkeen.
Toiminta

Yhdistys pyrkii kokoamaan kansanuskosta, kansanperinteistä ja juurista kiinnostuneita yhteen ja jatkamaan perinteitä oman toimintansa kautta. Taivaannaula järjestää muun muassa perinteisiä juhlia sekä muita tapahtumia ja retkiä. Yhdistyksellä on paikallisosastot Hämeessä, Satakunnassa ja Varsinais-Suomessa. Taivaannaulan järjestämissä juhlissa ja tapahtumassa kansanperinteen tietojen ja taitojen opettelu ja jatkaminen ovat olennaisessa roolissa. Monet Taivaannaulan jäsenet jatkavat luonnonläheisiä perinteitä myös omassa elämässään ja asuvat maaseudulla.
Kansanuskon ja kansanperinteen jatkamiseen ja edistämiseen tähtäävä tutkimustyö on myös keskeinen osa Taivaannaulan toimintaa. Tietoa kansanperinteestä Taivaannaula jakaa verkossa, muun muassa ylläpitämällä Facebookissa ja Instagramissa kansanuskoa ja kansanperinnettä käsittelevää Taivaannaula-sivua, jolla julkaistaan vuodenkierron mukaan perinnetietopäivityksiä. Yhdistyksen Facebook-sivulla oli kevättalvella 2024 lähes 60 000 seuraajaa. Lisäksi tietoa jaetaan julkaisujen, kuten vanhan kansan vuotuiskierron merkkipäivistä kertovan kalenterin, välityksellä.
Maaliskuussa 2013 Taivaannaula käynnisti kansallisen Hiisi-hankkeen suomalaisen kansanperinteen tuntemien luonnossa sijaitsevien pyhien paikkojen tunnettuuden lisäämiseksi ja paikkojen suojelemiseksi. Osana hanketta yhdistys julisti maaliskuun 28. päivän Hiisienpäiväksi, joka kunnioittaa kansanperinteen tuntemia pyhiä paikkoja Suomen luonnossa.
Virolainen Maavalla Koda on tehnyt yhteistyötä Taivaannaulan kanssa vuodesta 2009 alkaen. Taivaannaula ja Maavalla Koda ovat muun muassa järjestäneet yhteisiä suomalais-virolaisia kesäleirejä. Vuonna 2014 Taivaannaula toimi taustavoimana ja asiantuntija-apuna Helomedia Oy:n tuottamassa Ukonvaaja-dokumenttielokuvassa, jossa päähenkilönä on A. W. Yrjänä.
Yhdistys on saanut nimensä Pohjantähden mukaan.
Aiheesta muualla

Taivaannaula ry:n verkkosivusto
The Buddha and His Dhamma

| Buddha ja hänen oppinsa> The Buddha and His Dhamma.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  B. R. Ambedkar
Kieli:  englanti
Genre:  Buddhalaisuus
Kustantaja:  Siddharth College Publications
Julkaistu:  1957

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
The Buddha and His Dhamma on B. R. Ambedkarin kirjoittama kirja, joka käsittelee buddhalaisuutta. Se on Ambedkarin perustaman suuntauksen, navayanan, keskeisin teos. Kirja katsoo edustavansa oikeaa tulkintaa buddhan opetuksista.. Teos on julkaistu postuumisti ja sen alkuperäinen kustantaja on Siddharth College Publications.
Kirjan kielenkäyttö herättää usein huomiota: you- ja thou-pronomineja käytetään sekaisin, paalinkielisten termien litterointi ei noudata yleisiä normeja ja buddhan nimi kirjoitetaan välillä Gautama ja välillä Gotama. Ambedkar kuoli vain kolme päivää sen jälkeen kun oli saanut kirjan ensimmäisen vedoksen valmiiksi.
Teos koostuu kahdeksasta luvusta eli kirjasta:
Siddhartha Gautama – Miten bodhisattvasta tuli buddha?
Kääntymyksen kamppailu
Mitä buddha opetti?
Uskonto ja dharma
Sangha
Hän ja hänen aikalaisensa
Viimeisen matkan ihmeet
Mies, joka oli Siddhartha Gautama
Joe Wirkkunen

Joe Wirkkunen saa kunniamerkin. (1970).
Joe Wirkkunen, Teppo Rastio ja Matti Lampainen vuoden 1960 Squaw Valleyn talviolympialaisissa
Viljo ”Joe” Wirkkunen (27. kesäkuuta 1928 Port Arthur, Kanada – 13. heinäkuuta 1986 Thunder Bay, Kanada) oli kanadansuomalainen jääkiekkovalmentaja. Hänen molemmat vanhempansa olivat lähtöisin Suomesta. Wirkkunen oli Suomen maajoukkueen ensimmäinen päävalmentaja, jolla ei ollut Suomen kansalaisuutta. Wirkkusen merkitys suomalaiselle jääkiekkokulttuurille on suuri.
Wirkkunen palkattiin Risto Lindroosin apuvalmentajaksi kaudeksi 1951–1952, jolloin hän lähinnä kierteli maata ja jakoi jääkiekkotietoutta. A-maajoukkueen valmentajana hän toimi kausina 1959–1960 ja 1961–1966. Wirkkunen valmensi aikoinaan myös Sveitsin maajoukkuetta.
Wirkkunen valmensi Suomea päävalmentajana neljä kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa ja kaksi kertaa olympialaisissa. Wirkkunen toi suomalaiseen jääkiekkoon kanadalaista perusosaamista ja oli näin auttamassa Suomen jääkiekkokulttuuria kehittymään.
Suomen Jääkiekkomuseo valitsi Wirkkusen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 25 vuonna 1985.
Joe Wirkkunen nimettiin syyskuussa 2008 The Northwestern Ontario Sports Hall of Fameen.
Pearl van der Wissel

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Saksa 2017 |  |  |
Pearl Chantal van der Wissel-Nielsen (o.s. van der Wissel, s. 14. huhtikuuta 1984 Leiden) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän pelasi Alankomaiden maajoukkueessa 217 ottelua ja teki niissä 560 maalia vuosina 1999–2017. Hän saavutti MM-kilpailuissa pronssia vuonna 2017.
Van der Wissel edusti seuratasolla kotimaassaan VOC Amsterdamia vuosina 2000–2001 ja HV Hellasta 2001–2002. Tämän jälkeen hän siirtyi ulkomaille ja pelasi Tanskassa GOG Svendborg TGI:ssä vuosina 2002–2009, Ranskassa Toulon Saint Cyr Var Handballissa 2009–2010, Saksassa Thüringer HC:ssä 2010–2011 sekä jälleen Tanskassa SK Århusissa 2011 ja HC Odensessa 2012–2018.