stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Asmo Jaaksi

| Asmo Jaaksi |
| --- | --- |
 Seinäjoen pääkirjaston Apila-rakennus valmistui 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Asmo Samuel Jaaksi
Syntynyt: 26. helmikuuta 1966 (ikä 58) Joensuu
Kansalaisuus:  Suomen
Ammatti:  Arkkitehti
Arkkitehti
Koulutus:  Tampereen teknillinen korkeakoulu
Työnantajat:  JKMM Arkkitehdit
Palkinnot
 Pietilä-palkinto 2006, Rakennustaiteen valtionpalkinto 2007 
Asmo Samuel Jaaksi (s. 26. helmikuuta 1966 Joensuu) on suomalainen arkkitehti, joka on ollut arkkitehtitoimisto JKMM Arkkitehtien suunnittelija ja osakas vuodesta 1998 eli toimiston perustamisesta lähtien. Hän kannattaa ympäristönäkökulman yhdistämistä suunnitteluun erityisesti siten, että suunnitellaan ja rakennetaan sellaista, jota voidaan käyttää pitkään.
Jaaksi kirjoitti ylioppilaaksi 1985 ja valmistui arkkitehdiksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta 1997. Työuransa hän aloitti Arkkitehtitoimisto Karvola-Silvennoisen avustavana suunnittelijana 1987–1988 ja siirtyi sieltä arkkitehtitoimisto Juhani Kataisen palvelukseen 1989. Vuosina 1990–2000 Jaaksi työskenteli toimistoarkkitehtina Arkkitehdit ky Gullichsen-Kairamo-Vormalassa ja käväisi 1992 arkkitehtitoimisto Kaira-Lahdelma-Mahlamäen palveluksessa.
Suunnittelutöitä

Jaaksi on toiminut suunnittelijana tai pääsuunnittelijana muun muassa seuraavissa kohteissa:
päiväkoti Leipuri, Helsinki 2002
Joensuun yliopiston Aurora-rakennus, Joensuu 2002, 2006
Viikin kirkko, Helsinki 2005, (pääsuunnittelija Samuli Miettinen)
Turun kaupunginkirjaston pääkirjaston uusi kirjastorakennus, Turku 2007
kulttuurikeskus Verkatehdas, Hämeenlinna 2007, (pääsuunnittelija Juha Mäki-Jyllilä)
Kirnu, Suomen paviljonki Shanghain maailmannäyttelyssä, 2010, (pääsuunnittelija Teemu Kurkela)
Saunalahden lastentalo, Espoo 2011
Seinäjoen pääkirjaston Apila-rakennus, 2012
OP-Pohjolan pääkonttori, Helsinki 2015
Tiedekulma, Helsinki 2017
Amos Rex -taidemuseo, Helsinki 2018
Tammisaaren uuden taidemuseon suunnittelukilpailun voitto 2019, Chappe avautui 2023
Taideyliopiston Kuvataideakatemian Mylly-rakennus Helsingissä, 2021 (pääarkkitehti)
Vaasa

| Vaasa Vasa |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Kaupunkinäkymiä Vaasasta.
Sijainti:  63°05′45″N, 021°36′55″E
Maakunta:  Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Vaasan seutukunta
Kuntanumero:  905
Hallinnollinen keskus:  Vaasan keskustaajama
Perustettu:  1606
Kuntaliitokset:  Sundom, Sulvan osa (1973)   Vähäkyrö (2013)
Pinta-ala ilman merialueita:  369,54 km² 219:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  575,13 km² 196:nneksi suurin 2022 
– maa:  364,73 km²
– sisävesi:  4,81 km²
– meri:  205,59 km²
Väkiluku:  70 374 14:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  192,9 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  15,0 %
– 15–64-v.:  64,4 %
– yli 64-v.:  20,6 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  64,7 %
– ruotsinkielisiä:  23,2 %
– muut:  12,1 %
Kunnallisvero:  8,4 % 216:nneksi suurin 2025 
Kaupunginjohtaja:  Tomas Häyry
Hallituksen puheenjohtaja:  Maria Tolppanen
Kaupunginvaltuusto:  59 paikkaa
– puheenjohtaja:  Sari Somppi
  2021–2025   • RKP   • SDP   • Kok.   • PS   • Vihr.   • Vas.   • KD   • Kesk.:   16 11 10 9 3 2 2 2
www.vaasa.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaasa (ruots. Vasa, vuosina 1855–1917 virallisesti Nikolainkaupunki) on Suomen kaupunki ja Pohjanmaan maakuntakeskus. Se sijaitsee Pohjanlahden rannikolla. Vaasan kaupungissa asuu noin 70 000 ja laajemmin koko seudulla asuu noin 111 000 henkilöä. Asukasluvultaan Vaasa on Suomen 14:nneksi suurin kunta ja lähikuntineen kymmenenneksi suurin kaupunkialue.
Vaasa on yliopistokaupunki ja merkittävä suomenruotsalaisen kulttuurin keskus. Vaasa oli yksi Suomen merkittävimmistä ja asukasluvultaan suurimmista kaupungeista Suomessa 1900-luvun alkupuolella. Vaasassa toimi Suomen senaatti sisällissodan aikaan 29. tammikuuta – 3. toukokuuta 1918, ja Vaasa toimi tuon ajan väliaikaisena pääkaupunkina Helsingin sijaan.
Vaasan naapurikuntia ovat Isokyrö, Laihia, Maalahti, Mustasaari ja Vöyri.
Nimen alkuperä

Vaasa sai nykyisen nimensä ja vaakunansa Vaasan hallitsijasuvun mukaan vuonna 1611. Vuosina 1855–1917 kaupungin virallinen nimi oli Nikolaistad (Nikolainkaupunki) edesmenneen suuriruhtinaan Nikolai I:n mukaan.
Historia > Rajoitetut kauppaoikeudet (1606–1765)

Mustasaaren alue oli jo keskiajalla yksi Pohjanlahden vilkkaimmista kauppapaikoista. Viimeistään 1300-luvulla alueelle syntyi seurakunta ja vuosisadan loppuun mennessä Pohjanlahden hallintokeskus Korsholman linna. Kaarle IX perusti Mustasaaren kaupungin 2. lokakuuta 1606 vanhalle kauppa- ja satamapaikalle Mustasaaren eli Mussarin kirkonkylään, nykyiseen Vanhaan Vaasaan. Perustamisensa yhteydessä vuonna 1606 Vaasan kaupunki sai maa-alueikseen nykyisen Vanhan Vaasan asemakaava-alueen lisäksi sen pohjoispuolella sijaitsevia takamaita.lähde? Vaasan perustaminen johtui aikakauden keskittämiseen tähdänneestä merkantilistesta talouspolitiikasta. Vuoden 1611 privilegiokirjeessä kaupunki sai nykyisen nimensä Vaasa. Kaupunki muodosti yhdessä Mustasaaren kanssa yhteisen seurakunnan ja käytti sen keskiaikaista, 1650- ja 1750-luvuilla laajennettua kirkkoa 1850-luvulle asti.
Korsholman kartano korvaantui kuninkaankartanolla, jonka maat kaupunki sai 1630- ja 1640-luvulla käyttöönsä. Kaupungin talousalueen muodostivat Merenkurkun rannikko sekä Kyrönmaa, jotka perinteisesti olivat Pohjanmaan vauraimpia, pisimpään ja tiheimpään asuttuja alueita. Vaasasta oli jo tähän aikaan vilkkaat meriyhteydet Ruotsiin sekä maantiet Satakuntaan ja Hämeeseen. Vaasassa käytiin kauppaa erityisesti tervalla ja maataloustuotteilla.
Merkantilistinen talouspolitiikka myös hidasti kaupungin kehitystä. Vuosina 1614–1617 toteutettu Pohjanlahden kauppapakko antoi ainoastaan tapulikaupungeille oikeuden rajoittamattomaan ulkomaankauppaan. Vaasan oli tyydyttävä viemään tuotteensa tapulioikeudet omanneisiin Turkuun tai Tukholmaan. Vuosina 1648–1714 tervakomppanialle annettiin lisäksi etuoikeus ostaa kaupunkien terva. Rajoitusten johdosta Vaasan väkiluku kasvoi hitaasti ja 1740-luvulla kaupungissa oli runsas 700 asukasta. Vaasa oli Oulun ohella toinen tärkeä tervakaupan keskus Pohjanmaalla.lähde?
Vaasa kehittyi kuitenkin alueensa keskukseksi. Vuonna 1624 kaupunkiin perustettiin ensimmäinen koulu, pedagogio. Vuonna 1684 koulu korvattiin Uudestakaarlepyystä siirretyllä triviaalikoululla. Vuonna 1634 Vaasasta tuli Pohjanmaan läänin hallintokeskus ja jatkoi täten Korsholman linnan ja kuninkaankartanon perinteitä. 1700-luvun ison- ja pikkuvihanaikaiset venäläismiehitykset vaikuttivat kaupunkiin: Napuen taistelun 1714 jälkeen venäläisjoukot marssivat kaupunkiin ja hävittivät suuria osia kaupungista. Pääosa väestöstä pakeni Ruotsin puolelle.
Historia > Kauppakaupungin nousu (1765–1852)

Kauppapakon purkamisen jälkeen Vaasan kehitys alkoi kukoistamaan. Kaupungista kehittyi vauras kaupunki sekä hallinnon ja kulttuurin keskus. Kaupunki kasvoi tervan, puutavaran, maataloustuotteiden sekä kankiraudan kaupalla. Erityisen tuottavaa toimintaa oli ulkomainen rahtiliikenne. Vaasalaisalusten satamia olivat Amsterdam, Lontoo sekä Välimeren ja Mustanmeren kaupungit. Kaupungin väkiluku kasvoi 1850-luvulla jo lähes 4 000 asukkaaseen. Ajanjaksolla luotiin edellytykset Vaasan 1800-luvun jälkipuoliskon entistä nopeammalle kasvulle.
Kaupungin tunnetuimpia liikemiehiä olivat Abraham Falander (aateloituna Wasastjerna) sekä Carl Gustaf Wolff. Falander perusti mm. Seinäjoen syntyyn vaikuttaneen Östermyran ruukin ja omisti muutaman Pohjanmaan rautaruukin. Wolffilla oli puolestaan oma telakka, jolla hän rakennutti yli 40 alusta. Wolff oli tuohon aikaan mahdollisesti Pohjolan suurin laivanvarustaja.
Vaasan merkityksen kasvua osoittaa myös Suomen toisen hovioikeuden perustaminen Kustaa III:n toimesta juuri Vaasaan vuonna 1776. Myöhemmin Mustasaaren kirkkona tunnettu hovioikeuden rakennus on Suomen 1700-luvun lopun arkkitehtuurin huomattavimpia saavutuksia. Kaupungin ja elinkeinoelämän tarpeet näkyivät myös koululaitoksessa. 1800-luvun alkuvuosikymmeninä Vaasaan perustettiin mm. merenkulkuoppilaitos, teknillinen reaalikoulu sekä kauppakoulu. Vuonna 1841 triviaalikoulu muutettiin yläalkeiskouluksi ja sai vuonna 1844 rinnalleen gymnaasin. Vuosina 1794–1845 Vaasassa toimi Suomen ensimmäinen yleinen kirjasto, niin sanottu lukukirjasto, joka korvattiin vuonna 1851 varsinaisella kaupunginkirjastolla. Vaasan ensimmäinen sanomalehti Wasa Tidningen ilmeistyi vuosina 1839–1847.
Maankohoamisen vuoksi Vaasalla oli jatkuvia vaikeuksia pitää satamansa merikelpoisena. Vuonna 1789 satama muutettiin kaupungin ulkopuolelle Palosaarelle ja 1840- ja 1850-luvulla kaivettiin kanava vanhaan satamaan.
3. elokuuta 1852 Vaasa paloi: kaupungin keskustasta säilyivät vain vuosina 1780–1781 rakennettu Wasastjernan talo ja hovioikeuden rakennus vuodelta 1786. Kirkon, raatihuoneen, kellotornin ja triviaalikoulun rauniot ovat vieläkin näkyvillä Vanhassa Vaasassa. Wasastjernan (entinen Falander) talossa toimii museo, silloinen hovioikeuden päärakennus on nykyisin Mustasaaren seurakuntien kirkko. Entistä hovioikeutta vastapäätä on Korsholman kukkula, jolle 1300-luvulle perustettiin Chryssenborgin linna. Palon aikaan sinne oli rakenteilla uusi lääninhallituksen rakennus ja maaherran residenssi.lähde?
Historia > Kehittyvä kaupunki (1852–1899)

Palon jälkeen kaupunki siirrettiin liikenteellisesti edullisempaan paikkaan. Kaupunki siirrettiin vuonna 1855 seitsemän kilometriä lännemmäksi nykyiselle paikalleen Klemetsön saarelle. Ruotsista Vaasaan muuttanut lääninarkkitehti Carl Axel Setterberg laati kaupungin asemakaavan. Uusi kaupunki sai nimekseen Nikolainkaupunki, jolla se tunnettiin virallisesti vuoteen 1917 asti. Nimitys ei kuitenkaan juurtunut tavalliseen käyttöön.
Uudesta Vaasasta kasvoi leimallisesti teollisuuskaupunki. 1850-luvulla August Alexander Levónin perustamat laitokset synnyttivät kaupunkiin elintarvike- ja tekstiiliteollisuuden, Vaasan myllyn ja Finlaysonin tehtaat.
Vaasan ensimmäiset sanomalehdet olivat ruotsinkielisiä ja perinnettä jatkamaan perustettiin vuonna 1856 Vasabladet.
Kaupungin alue kasvoi vuoden 1862 siirroksen yhteydessä, jolloin uuden asemakaava-alueen seutu liitettiin Mustasaaren pitäjästä kaupunkiin.
Teollistumisen ja väkiluvun kasvun myötä myös kulttuurielämä ja harrastustoiminta vilkastui. Kaupungin kansakoululaitos syntyi vuonna 1869. Yläalkeiskoulu ja gymnaasi yhdistettiin vuonna 1870 ruotsalaiseksi lyseoksi.
Vaasasta tuli 1870-luvulla vapaakirkollisuuden keskus, jolloin kaupunkiin rakentui myös allianssikirkon talo. Allianssin johtohahmoihin kuuluivat vaasalaiset Hellmanin sisarukset, jotka olivat myös raittiusliikkeen alullepanijoita. Allianssiin liittyivät muun muassa Mathilda Wrede, Orisbergin patruuna Edvard Björkenheim ja Vaasan kirkkoherra Abel Nyholm.
1880-luvulla Vaasassa käytiin voimakasta kielitaistelua suomen- ja ruotsinkielisten välillä. Vuonna 1880 perustettiin suomalainen lyseo. 1800-luvun alussa perustetuista erikoiskouluista kehittyi vähitellen keskiasteen oppilaitoksia, esimerkiksi teknillinen reaalikoulu muuttui vuonna 1885 teollisuuskouluksi. Vaasa oli vuonna 1883 valmistuneen Pohjanmaan radan päätepiste.
Vaasasta muodostui 1890-luvulla isänmaallisen herätyksen keskus erityisesti Ossian Ansaan sekä Gustaf Ignatiuksen ansiosta. Vaasaan syntyi suomalaisuuskysymyksen merkeissä noin vuonna 1890 oma Kansallisseura sekä pian tämän jälkeen Suomalainen Klubi. Kirjastolaitos sai rinnalleen museon, josta on myöhemmin kasvanut nykyinen Pohjanmaan museo. Museon kokoelmien perustan loi Karl Hedmanin keräilyharrastus. Tunnettu mesenaatti oli Frithiof Tikanoja.
Vuonna 1893 satamavaikeudet ratkaistiin perustamalla Vaskiluodon ulkosatama.
Vaasa oli koko 1800-luvun ajan varuskuntakaupunki, jonka merkittävimmän joukon muodosti suomalaisen tarkk'ampujarykmentin majailu kaupungissa 1880-luvulta 1900-luvun alkuun. 1800-luvun aikana jo edellisellä vuosisadalla hovioikeuden virkamiehistön sekä koulujen virkistämä musiikki- ja teatteriharrastus sai järjestäytyneempiä muotoja. 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa teollistuminen oli vilkkaimmillaan, ja alkunsa saivat sekä metalli- että sähköteollisuus. Vaasa tuli tunnetuksi muun muassa venemoottoreista sekä Kymi-Strömbergin sähkölaitteista.
Historia > Kaupunkikulttuuria (1900–1938)

Vuosisadan vaihteessa Vaasan asukasluku oli yli 15 000. 1900-luvulla Vaasan maantieyhteyksiä parannettiin ratkaisevasti, minkä lisäksi myös Vaasan lentoasemasta tuli vilkas lentoliikenteen keskus. Väkiluvun kasvaessa kaupunki kasvoi ulos Klemtetsöltä, aluksi pohjoiseen ja myöhemmin itään ja kaakkoon. Aikaisemmin ruotsinkielisten hallitsemasta kaupungista kehittyi enemmistöltään suomenkielinen.
Suomenkielinen Pohjalainen perustettiin vuonna 1903. Alueen teknologinen kehitys alkoi vuonna 1906, kun Amerikassa autoja ja venemoottoreita valmistanut John Wickström palasi Suomeen ja perusti veljensä kanssa venemoottoritehtaan. Ensimmäinen eri kieliryhmille tarkoitettu yhteiskoulu perustettiin vuonna 1907.
Suomen sisällissodan alussa kaupunki siirtyi Vaasan valtauksen myötä valkoisten hallintaan. Osa senaatin jäsenistä siirtyi Vaasaan ja muodosti Vaasan senaatin, joka toimi 29. tammikuuta – 3. toukokuuta 1918. Vaasa oli tuolloin Valkoisen Suomen pääkaupunki ja Saksasta tulleet Suomen jääkärit nousivat maihin Vaasassa 25.2.1918. Senaatin istuntosalina oli Vaasan kaupungintalo ja tästä kiitokseksi senaatti myönsi toukokuun alussa 1918 kaupungille augmentin eli oikeuden liittää kunnialisäyksenä Vaasan vaakunaan vapaudenristin suurristin miekkojen kera.lähde?
Ruotsinkielinen teatteri perustettiin vuonna 1919.
Historia > Vaasa 1945–1999

Vuonna 1945 kaupungissa alkoi toimia Pohjanmaan Jääkäripataljoona (PohmJP).
Suomenkielinen näyttämö aloitti teatteritoimintansa sotien jälkeen.
Vuonna 1950 Vaasassa oli yli 36 000 asukasta.
Vaasan Rannikkopatteristo (VaaRPsto) alkoi toimia Vaasassa vuonna 1952. Vaasasta oli tuollut Suomen moottoriteollisuuden keskus. Alueen johtava yritys, Wickströmin-Veljesten Moottoritehdas Oy työllisti noin 200 henkilöä.
Uuden vaiheen Vaasan kehityksessä käynnisti korkeakoulutoiminnan käynnistyminen 1960-luvulla. Pohjanmaan Jääkäripataljoona (PohmJP) toimi Vaasassa vuoteen 1964 asti.
Vaasan kauppakorkeakoulusta kehittyi 1980-luvulla Vaasan korkeakoulu ja vuodesta 1992 lähtien Vaasan yliopisto. Vaasan Rannikkopatteristo toimi Vaasassa vuoteen 1998 asti.
Vuonna 1966 Vaasassa avattiin liikenteelle noin 3 kilometrin pätkä moottoritietä Hietalahden ja Pitkämäen välillä. Vuonna 1994 valmistui moottoritien jatko Mustasaaren Helsingbyhyn asti.
1990-luvun lopussa kaupunkiin perustettiin energiateknologiaan keskittynyt klusteri, EnergyVaasa. Se syntyi alueelle syntyneen moottoriteknologiaan, tehoelektroniikkaan ja sähköalan ja -verkon komponentteihin keskittyneiden yritysten ympärille. Klusteriin otettiin mukaan myös muiden alueiden yrityksiä, auttamaan esimerkiksi markkinoinnissa tai toimituksissa. Klusterin ydinyrityksiä olivat Wärtsilä ja ABB, jotka alkoivat rakentaa 1990-luvulta alkaen alihankkijaverkostoa.
Historia > 2000–

2000-luvulla ammattikorkeakoulutusta alkoivat tarjota Vaasan ammattikorkeakoulu ja Yrkeshögskolan Novia. Vaasassa on myös Helsingin yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan yksikkö ja Åbo Akademin sekä Hankenin toimipisteet.
Loppuvuonna 2011 Vaasan Vaskiluodosta Seinäjoelle kulkeva Vaasan rata sähköistettiin. Sähköistäminen mahdollisti muun muassa suorat junavuorot Helsingin ja Vaasan välillä. Paremmat ja nopeammat junayhteydet nostivat henkilöliikenteen matkojen suosiota Vaasan radalla etenkin sähköistämistä seuranneina vuosina.
Vaasan ja Uumajan välillä 2000-luvulla liikenöinnyt RG Line hakeutui konkurssiin vuonna 2011.
Vuonna 2012 Vaasan suurimmat yritykset olivat Wärtsilä ja ABB, jotka kuuluivat tuotekehitysinvestoinneissa Suomen kärkikolmikkoon Nokian kanssa.
Vuonna 2014 valtatielle 8 Vaasaan valmistui uusi Sepänkylän ohikulkutie. Tie alkaa Kotirannasta ja päättyy Mustasaaren Stormosseniin ollen koko matkallaan nelikaistainen ja eritasoliittymin varusteltu. Uusi ohikulkutie siirsi raskaan liikenteen pois vanhalta Kokkolantieltä (nyk. Mustasaarentie) ja sujuvoitti Vaasan ohitse kulkevaa tieliikennettä.
Vuoteen 2018 mennessä EnergyVaasa-klusterin 140 yritystä työllistivät 11 000 ihmistä. Yhtiöiden liikevaihto oli 4,4 miljardia ja viennin osuus oli yli 80 prosenttia. Luku vastasi noin kolmannesta koko Suomen energiateknologiaviennistä. Yhtiöiden joukossa on muun muassa Arcteq, Danfoss, The Switch, Vacon, VAMP ja VEO.
Wasalinen uusi autolautta Aurora Botnia aloitti liikennöinnin Vaasan ja Uumajan välillä vuonna 2021.
Maantiede ja luonto > Ympäristö

Vaasa sijaitsee Merenkurkun itärannalla. Merenkurkku on Suomen ainoa luonnonperintökohde Unescon maailmanperintöluettelossa. Alueen tekee ainutlaatuiseksi jääkauden muovaama, jatkuvasti ja nopeasti kohoava kivikkoinen saaristo. Alueen maankohoamisilmiö tulee esille parhaiten koko maailmassa nopeutensa ansiosta. Saaristo lisättiin Unescon luetteloon vuonna 2006.
Vaasan naapurikuntia ovat Isokyrö, Laihia, Maalahti, Mustasaari ja Vöyri.
Vaasan pinta-ala oli 2022-01-01 1. tammikuuta 2022 maanmittauslaitoksen mittausten mukaan 575,13 km², josta 364,73 km² on maata, 4,81 km² sisävesialueita ja loput 205,59 km² merivesialueita. Rantaviivaa sillä on 409 kilometria, joista 313 sijaitsee saarissa. Maantieteellisesti Vaasa jakautuu kahtia Eteläisen Kaupunginselän koillis- ja lounaispuolille. Kaupungin keskusta sijaitsee koillisessa, lounaassa sijaitsevassa Sundomissa sijaitsee muun muassa kyliä, maa- ja metsätalousvaltaisia alueita ja Söderfjärden-törmäyskraatteri. Eteläisen Kaupunginselän suulla sijaitsee Vaskiluoto-saari, jonka edessä on Pohjoinen Kaupunginselkä eli Varisselkä.
Kaupunginosat

Tilastointia varten Vaasa on jaettu 12 suuralueeseen, jotka on jaettu 60 pienalueeseen.

Oheisessa luettelossa on suuralueiden asukasluvut vuodelta 2013.
Keskustan suuralue (14 000 asukasta): 1. Keskusta | 2. Hietalahti
Vöyrinkaupungin suuralue (3 100 as.): 3. Vöyrinkaupunki | 4. Klemettilä
Vaskiluodon suuralue (360 as.): 5. Satama | 6. Sokeri | 7. Niemeläntie
Palosaaren suuralue (5 700 as.): 8. Yliopisto | 9. Onkilahden ranta | 10. Sunti | 11. Palosaaren keskus | 12. Vikinga
Gerbyn suuralue (10 600 as.): 13. Isolahti | 14. Vetokannas | 15. Länsimetsä | 16. Vanha Gerby | 17. Kortelaakso | 18. Lillby | 19. Pukinjärvi | 20. Rajarinne | 21. Gerbyn niemi | 22. Gerby | 23. Västervik | 24. Gerbyn saaristo
Kotirannan suuralue (4 300 as.): 25. Kustaala | 26. Kotiranta | 27. Metsäkallio | 28. Böle
Huutoniemen suuralue (8 600 as.): 29. Asevelikylä | 30. Purola | 31. Huutoniemi | 32. Teeriniemi | 33. Melaniemi
Ristinummen suuralue (7 600 as.): 34. Alkula | 35. Haapaniemi | 36. Vanha Vaasa | 37. Ristinummi | 38. Vanha satama
Höstveden suuralue (400 as.): 39. Pilvilampi | 40. Höstvesi | 41. Runsor
Suvilahden suuralue (3 900 as.): 42. Korkeamäki | 43. Suvilahti
Sundomin suuralue (2 400 as.): 44. Yttersundom | 45. Översundom | 46. Sundomin saaristo
Vähänkyrön suuralue (4 600 as.): 47. Merikaarto | 48. Kirkonkylä | 49. Tervajoki
Kaupunkikuva > Arkkitehtuuri

Vaasan kaupungin katsotaan jakautuvan kolmeen erityyppiseen rakennettuun alueeseen:
ruutukaavoitettu kantakaupunki
sen ympärillä sijaitsevat asunto- ja työpaikka-alueet sekä
Kyrönjoen ja Sundomin maaseutumaiset alueet
Carl Axel Setterberg laati uuden Vaasan asemakaavan, joka on yksi 1800-luvun kaupunkihistorian merkkitöistä. Kaavassaan Setterberg uudisti empiren kaupunki-ihanteen pyrkimällä tiiviimpään kaupunkirakenteeseen, korkeampaan katutilaan, luonnon käyttämiseen kaupunkirakenteen korostettuna elementtinä sekä julkisten rakennusten ryhmittämsieen kahden esplanadin muodostamalle akselille. Vanhassa Vaasassa käytettyä ruutukaavaa sovellettiin uudella tavalla.
Setterbergin vaikutus näkyy myös itse arkkitehtuurissa, julkisissa rakennuksissa ja porvaristaloissa. Monumentaalinen hovioikeuden rakennus on goottilaistyylinen tiililinna.
Kaupunkikuva > Puistot

Vaasan puistojen yhteispinta-ala on yli 150 hehtaaria.
Vanhan Vaasan kirkkokujanne on Suomen vanhin säilynyt edelleen käytössä oleva julkinen puisto. Se perustettiin hovioikeuden yhteyteen, jonka kuningas Kustaa III määräsi rakennettavaksi vuonna 1775. Hovioikeuden puistikon suunnittelijan Carl Fredrik Aldercrantzin toiveesta puiston nelirivinen puukuja muodostui haavoista. Ne korvattiin vuosina 1836–1842 lehmuksilla.
Kaupunkikuva > Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt

Museoviraston inventoinnin mukaan Vaasassa on 15 valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Huutoniemen kirkko  Höstveden raitti  Merikaarron myllykosket, jokivarsiasutus ja Kolkin kartano  Palosaaren satama-, telakka- ja tehdasalue  Strömbergin teollisuus- ja asuinalue  |  Suomen Sokerin Vaasan tehdas ja sen asuinalueet  Söderfjärdenin viljely- ja kylämaisema  Vaasan keskuspuistikot ja palokadut  Vaasan rantapuistovyöhyke, sen julkiset rakennukset ja Vaasan Höyrymylly  Vaasan rautatieasema  |  Vaasan tarkka-ampujakasarmit  Vaasan vanha hautausmaa  Vanha Vaasa ja Mustasaaren kirkko  Vaskiluodon rautatieasema-alue  Vähänkyrön kirkonmäki, Kirkkosaari ja pappila  |
Väestö

Kaupungin asukasluku on 70 374, joista suomenkielisiä on 64,7 %, ruotsinkielisiä 23,2 % sekä muita 12,1 %. Vaasa on kielisuhteiltaan poikkeus ympäristössään: kaupungin keskustan sisältävän yhtenäisen alueen naapurikunnissa ruotsinkieliset ovat enemmistönä ja myös koko Pohjanmaan nykymaakunnan asukkaista yli puolet on ruotsinkielisiä. Sen sijaan Vähänkyrön eksklaaviin rajoittuvat Isokyrö ja Laihia ovat suomenkielisiä.
Vuoden 2020 lopussa Vaasassa asui 4 128 ulkomaan kansalaista ja he muodostivat 6,1 % väestöstä.
Vaasan verrattain suuri määrä vieraskielisiä johtuu siitä, että kaupungissa on myös runsaasti ulkomaalaisia Vaasan ammattikorkeakoulun ja yliopiston opiskelijoita.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty kuntajako on 1.1.2017 tilanteen mukainen eli luvuissa ovat mukana myös Vaasaan vuoden 2013 alussa liitetyn Vähänkyrön asukkaat.
| Vaasan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 58 335 | 58 335 |
| 1985 | 1985 |    | 59 270 | 59 270 |
| 1990 | 1990 |    | 58 394 | 58 394 |
| 1995 | 1995 |    | 60 399 | 60 399 |
| 2000 | 2000 |    | 61 470 | 61 470 |
| 2005 | 2005 |    | 61 889 | 61 889 |
| 2010 | 2010 |    | 64 345 | 64 345 |
| 2016 | 2016 |    | 67 620 | 67 620 |
| 2020 | 2020 |    | 67 623 | 67 623 |
Lähde: Tilastokeskus.
Tilastokeskuksen vuoden 2012 väestöennusteen mukaan Vaasassa olisi (1.1.2013 kuntajaolla) vuonna 2020 asukkaita 69 803, vuonna 2030 asukkaita 73 667 sekä vuonna 2040 asukkaita 76 450. Vaasan seutuun kuuluvan, Vaasaa ympäröivän ja Vaasan ja Vähänkyrön eksklaavin välissä sijaitsevan Mustasaaren kunnan asukasluvun ennustetaan myös kasvavan. Mustasaaren asukasluvun (muutos 2011–2040 28,2 %) ennustetaan kasvavan voimakkaammin kuin Vaasan (muutos 2011–2040 17,3 %). Ennusteista huolimatta Vaasan väestönkehitys kääntyi tappiolliseksi 2010-luvun jälkipuoliskolla. Tammi-kesäkuussa 2020 Vaasan väestötappio vain syveni, jolloin se menetti eniten asukkaita koko Suomessa. Etenkin suomenkielisen väestön on havaittu muuttavan pois ja välttävän Vaasaa, syyksi on arvioitu Vaasan ruotsinkielistä mainetta.
Väestö > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Vaasassa oli 67 392 asukasta, joista 65 906 asui taajamissa, 1 018 haja-asutusalueilla ja 468:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Vaasan taajama-aste on 98,5 %. Vaasan taajamaväestö jakautuu seitsemän eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Vaasan keskustaajama* | 59 204 |
| 2 | Vähänkyrön kirkonkylä* | 2 605 |
| 3 | Sundom-Sulva (Sundom)* | 2 334 |
| 4 | Merikaarto* | 1 196 |
| 5 | Vaskiluoto | 338 |
| 6 | Torkkola | 200 |
| 7 | Laihian kirkonkylä* | 29 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Vaasan keskustaajama sekä Merikaarron ja Sundomin taajamat ulottuvat osittain myös Mustasaaren kunnan alueelle, sekä Vähänkyrön kirkonkylä Isonkyrön kunnan alueelle. Laihian kirkonkylä ulottuu pääosin Laihian kunnan alueelle. Tervajoki on kasvanut yhteen Vähänkyrön kirkonkylän kanssa.