stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kilpisjärvi
Retkeilyreitit

Suomen Matkailijayhdistys viitoitti vuonna 1953 Viiden tunturin retkeilyreitin. Siitä tuli myöhemmin osa Kalottireittiä.
Yhteensä 800 kilometrin pituisen Kalottireitin Suomen puoleinen osuus kulkee Kilpisjärven kautta. Reitti kulkee Kolmen valtakunnan rajapyykiltä Mallan luonnonpuiston halki ja Saanan juurta kylän eteläpäässä sijaitsevalle Kilpisjärven luontokeskukselle. Sieltä reitti jatkuu koilliseen Käsivarren erämaa-alueelle ja edelleen Norjaan. Reitin varrella Suomen puolella ovat Kuohkimajärven, Saarijärven, Kuonjarjoen, Meekonjärven, Pihtsusjärven ja Kopmajoen autiotuvat. Pihtsusjärven tuvalta haarautuu reitti Haltille, jonka rinteellä on Suomen korkein kohta (1 324 m). Halti-tunturin korkein kohta on jonkin matkaa Norjan puolella, jossa tunturi nousee vielä 1 365 metriin. Reitin pituus Kilpisjärveltä kolmen valtakunnan rajalle on noin 11 km ja Kilpisjärveltä Haltille noin 55 km.
Kilpisjärven retkeilykeskukselta lähtee viiden kilometrin pituinen Saanan luontopolku, joka kulkee Saanan ja viereisen Jiehkkáš-tunturin rinteillä. Polulta haarautuu reitti Saanan huipulle loivaa luoteisrinnettä pitkin. Matkaa retkeilykeskukselta Saanan huipulle on noin 4 km. Reittejä kulkee myös Saanan itäpuolella sijaitsevalle Saanajärvelle, jossa on päivätupa sekä kota, ja Tsahkaljärvelle (Čáhkáljávri).
Kesäaikaan Kilpisjärveltä pääsee kolmen valtakunnan rajalle myös veneellä Kilpisjärven yli.
Tunnettuja asukkaita

Aslak Juuso, poromies
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kilpisjärvi Wikimedia Commonsissa
Kilpisjärven kyläsivut
Enontekiön kunta
Kilpisjärven retkeilykeskus
Luontoon.fi: Kilpisjärven luontokeskus
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Tšekki 
Henkilöt:  Yle 
Suomalaiset joukot nostavat lipun kolmen valtakunnan rajalle 27. huhtikuuta 1945.
Saana nähtynä Kilpisjärveltä.
Näkymä Saanalta Mallan luonnonpuiston suuntaan
Kapina laivalla (romaani)

| Kapina laivalla> Mutiny: a Novel of the Bounty |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  John Boyne
Kansitaiteilija:  Jeff Cottenden
Kieli:  englanti
Genre:  kaunokirjallisuus,  historiallinen romaani
Kustantaja:  Doubleday
Julkaistu:  2008
Suomennos
Suomentaja:  Laura Beck
Kustantaja:  Bazar Kustannus
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  570
ISBN:  978-952-5635-80-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kapina laivalla (Mutiny: a Novel of the Bounty, myös Mutiny on the Bounty) on irlantilaisen kirjailijan John Boynen kirjoittama historiallinen romaani. Kirja on Boynen toinen suomennettu teos.
Juoni

Kirjan kertoja on 14-vuotias taskuvaras John Jacob Turnstile. Tarinan alkaessa John varastaa eräältä mieheltä kellon, mistä hänet saadaan kiinni ja vangitaan. Mies tarjoaa kuitenkin pojalle uuden mahdollisuuden, ja koska John ei halua viettää vuotta vankilassa, hän päätyy HMS Bountylle kapteeni William Bligh’n hyttipojaksi. Johnia kohdellaan laivalla aluksi huonosti, mutta pian hän saavuttaa kapteenin luottamuksen ja pysyy tälle uskollisena koko matkan ajan. Kirjassa on paljon takaumia, joissa kerrotaan Johnin menneisyydestä.
Laiva lähtee kohti Tahitia, josta laivan on tarkoitus hakea leipäpuun siemeniä kylvettäväksi Karibianmeren saarille. Miehistö ei kuitenkaan halua jättää Tahitia, jota pitävät paratiisina, ja he kapinoivat kapteenia vastaan Fletcher Christianin johdolla. Kapteeni, John ja kourallinen muita miehiä jätetään pelastusveneeseen keskelle Tyyntämerta. Kapteeni Bligh ei kuitenkaan luovuta ja päättää päästä takaisin maihin. Matkan alkupuolella he rantautuvat saarelle mutta huomaavat ajoissa saaren asukkaiden kannibalistiset ruokatottumukset. Matkan aikana etenkin John sairastuu vakavasti, mutta lopulta kapteeni onnistuu ohjamaan veneen 6 000 kilometrin päähän Timorille. Kirjan lopussa John palaa Englantiin.
Juoni > Henkilöitä

John Jacob Turnstile: Nuori taskuvaras, joka päätyy HMS Bountylle. Hän saa laivalla lempinimekseen Turnipsi.
William Bligh: Laivan kapteeni.
Fletcher Christian: Kirjan konna, joka johtaa kapinaa.
Matthieu Zéla: Mies, jolta John varastaa taskukellon. Zéla on myös kapteeni Blighin hyvä ystävä.
Herra Lewis: Mies, jonka luona John asuu lapsena. Lewiksin talossa orvoista lapsista kasvatetaan taskuvarkaita tai heitä käytetään hyväksi.
Kaikala: Johnin rakastama tyttö Tahitilla.
Vastaanotto

The Irish Timesin arvostelija kehuu Boynea luontaiseksi tarinankertojaksi. The Independentissä arvostelija kehuu puolestaan kirjan kerrontaa erinomaiseksi ja vertaa sitä William Goldingin Merimatka-teokseen. Myös Publishers Weeklyn ja The Mirrorin kriitikot ovat kehuneet teosta.
Sven Estridinpoika

Sven Estridinpoika, haudasta vuonna 1911 löydetty kallo ja siitä tehty kasvorekonstruktio
Sven Estridinpoika eli Sven II (tansk. Svend Estridsen); (n. 1019–1076) oli Tanskan kuningas vuosina 1047–1076.
Suku

Hän oli Ulf Thorgilinpojan ja Estrid Margarete Svendintyttären poika ja kuningas Sven Kaksiparran tyttärenpoika.
Kuningas

Norjan ja Tanskan kuningas Maunu Hyvä teki Svenistä Tanskan jaarlin, eli käytännössä hallitsijan. Sven kuitenkin kapinoi Maunua vastaan ja yritti toistuvasti valloittaa Tanskan itselleen, mutta vasta Maunun kuoleman vuonna 1047 jälkeen Sven huudettiin Tanskan kuninkaaksi.
Samanaikainen Hampurin piispan lähettiläs Adam Bremeniläinen on matkakertomuksessaan kuvannut laajasti Tanskaa ja myös "daanien kuningasta" Sveniä, jolta hän sai paljon tietoa Pohjolasta. Kuningas myös kertoi päättymättömästä valtamerestä, jonka takana on Vinland. Sven oli todennäköisesti ensimmäinen Tanskan kuningas, joka osasi lukea.
Avioliitto ja jälkeläiset

Adam Bremeniläinen moitti Sveniä siitä, että hän oli ottanut puolisokseen noin vuonna 1148 sukulaisensa Gunhild Gyda Anundsdotterin. Hän oli Ruotsin kuningas Anund Jakobin ja mahdollisesti tämän puoliso Gunhildin tytär, jonka isoisä oli Olavi Sylikuningas ja isoäiti länsislaavilainen, Mecklenburgin alueelta peräisin oleva oboriittiprinsessa Estrid. Pitkän riidan jälkeen Sven erosikin Gunhildista noin vuonna 1149.
Svenillä oli tiettävästi ainakin 19 lasta, joista 14 poikia lukuisten jalkavaimojen kanssa. Heistä tunnetaan nimeltä ainoastaan Thora, muita ehkä Gyda ja Gunhild. Hänen lukuisista pojistaan viisi nousi myöhemmin Tanskan valtaistuimelle peräjälkeen:
Harald Hein, Tanskan kuningas 1076–1080
Knuut Pyhä, Tanskan kuningas 1080–1086
Olavi Hunger, Tanskan kuningas 1086–1095
Eerik I Ejegod, Tanskan kuningas 1095–1103
Niels Sveninpoika, Tanskan kuningas 1104–1134
Bjørn
Knud / Magnus, lähetettiin Roomaan mutta kuoli matkalla
Svend Pyhiinvaeltaja
Svend
Thorgils
Sigurd
Benedict, surmattiin yhdessä veljensä Knuut Pyhän kanssa 1086
Guttorm
Ømund
Ulf / Ubbe
Ingrid Svendsdotter (k. 1093 jälkeen), Tora Arnesdatterin tytär, Norjan kuningatar, avioitui 1067 Olav Kyrren kanssa
Gunhild / Helene
Sigrid, avioitui oboriittiruhtinas Godskalkin kanssa
Ragnhild
Perintö

Sven Estridssonin jäännökset haudattiin Roskilden tuomiokirkon pilariin. Vuonna 1911 hauta avattiin ja luuranko tutkittiin. Kävi ilmi, että Sven oli pitkä ja vahva mies, jonka vasen lantio ei ollut yhtä kehittynyt kuin oikea. Tutkimusta johtanut antropologi totesi, että Svenillä oli ollut "epäsäännöllinen ja huojuva kävely". Snorri Sturlusonin kertomuksilla oli siis todellista taustaa ainakin kun puhuttiin kuninkaan viasta, mutta kuinka monet muut yksityiskohdat Nissanin taistelusta vuonna 1062 ovat historiallisesti oikeita, ei tiedetä. Sen vieressä olevan haudan uskottiin pitkään sisältävän hänen äitinsä Estridin jäänteitä, mutta vuonna 2003 tehdyn DNA-analyysin jälkeen tämä voitiin sulkea pois. Ei tiedetä kuka tämä nainen on, mutta arvauksena on Svenin pojan Harald Heinin puoliso Margrethe Asbjørnsdatter.
Sven Estridinpojan hallitusaikana lyöty raha
Sven Estridinpojan hallitusaikana lyöty raha
Sven Estridinpoika, 1600-luvun taiteilijan näkemys
Danny

| Danny |
| --- | --- |
 Danny esiintymässä Porissa heinäkuussa 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ilkka Johannes Lipsanen
Syntynyt: 24. syyskuuta 1942 (ikä 82) Pori
Ammatti:  laulaja, yrittäjä
Puoliso:  Liisa Lipsanen (vih. 1972; ero 2006)
Lapset:  3
Muusikko
Taiteilijanimi:  Danny
Laulukielet:  suomi, englanti
Aktiivisena:  1964–
Tyylilajit:  pop, iskelmä, rock
Palkinnot
 Suomen Leijonan ritarimerkki (1996)   Iskelmä-Finlandia (2018) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Danny (oikealta nimeltään Ilkka Johannes Lipsanen, s. 24. syyskuuta 1942 Pori) on suomalainen laulaja, yrittäjä ja musiikkineuvos.
Dannyn levyjä on myyty noin 600 000 kappaletta. Hänen kuuluisimpia levytyksiään ovat ”East Virginia”, ”Kauan”, ”Piilopaikka”, ”Vähän ennen kyyneleitä”, ”Kesäkatu”, ”Tuuliviiri”, ”Kuusamo”, ”Tahdon olla sulle hellä” ja ”Tämä taivas, tämä maa”. Danny on tunnettu myös show-kiertueistaan, joita hän on järjestänyt 1960-luvulta saakka, ja hänen on katsottu aloittaneen show-kulttuurin Suomessa. Lisäksi hän teki lähes kaksikymmentä vuotta yhteistyötä Armi Aavikon kanssa.
Vuodesta 1966 Danny on johtanut omaa ohjelmatoimistoaan nimeltä D-tuotanto, jonka listoille on kuulunut lukuisia muitakin artisteja. Lisäksi hän on toiminut esiintyviä taiteilijoita edustavan Solo ry:n puheenjohtajana ja Gramexin hallituksen jäsenenä. Dannylle on myönnetty Suomen Leijonan ritarimerkki vuonna 1996 ja Iskelmä-Finlandia-palkinto vuonna 2018. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke maaliskuussa 2022.
Dannystä käytetään myös lempinimeä Iso D. Nimen keksi vuonna 1964 Antti Einiö, ja se viittasi paitsi hänen isoon kokoonsa myös hänen intensiiviseen tapaan suhtautua työhönsä.
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus (1942–1963)

Varakkaaseen Lipsasen kauppiassukuun kuulunut Pentti Johannes Lipsanen (1914–1978) ja Algoth Niskan tytär Magda Ester Cecilia Niska (myöh. Yrjönen, 1918–2011) avioituivat vuonna 1941. Heidän esikoisensa, Kaarlo Kramsun ”Ilkka”-runon mukaan nimetty Ilkka Johannes Lipsanen, syntyi Porin yleisessä sairaalassa 24. syyskuuta 1942. Ilkan veli Pekka August syntyi kolme vuotta myöhemmin.
Ensimmäiset vuotensa Ilkka Lipsanen asui Lipsasten kauppahuoneen talossa Porin Antinkatu 6:ssa. Lähes täysin suomenkielinen Ilkka laitettiin vuonna 1949 ruotsinkieliseen kansakouluun Björneborgs svenska samskolaniin, koska Magda-äiti ilmeisesti halusi vaalia sukunsa suomenruotsalaisia perinteitä. Pentti ja Magda Lipsanen erosivat vuonna 1949, minkä seurauksena Magda ja lapset muuttivat syksyllä 1952 Helsingin Kruununhakaan, pieneen asuntoon Unioninkatu 39:ään. Helsingissä Ilkka jatkoi koulunkäyntiään Kronohagens folkskolanissa. Vuonna 1953 hän siirtyi oppikouluun Svenska lyceumiin, ja syksyllä perhe muutti äidin uuden aviomiehen Carl-Erik Regnellin luokse Katajanokalle osoitteeseen Katajanokankatu 7. Koulussa Lipsanen jäi kahdesti luokalle, kunnes seitsemännen luokan jälkeen hän lopetti koulun kokonaan. Katajanokalla Lipsanen kuului paikalliseen jengiin, joka otti usein yhteen kaupungin muiden jengien kanssa.
Helsingissä Lipsanen alkoi opiskella laulua ja musiikkia muun muassa Erik Bergmanin johdolla ja kiinnostui myöhemmin yhä enemmän populaarimusiikista. Danny on kertonut, ettei hänellä ollut Helsingissä kavereita, vaan ensimmäinen kaveri oli musiikki. Svenska lyceumin aikaan Lipsanen harrasti musiikin lisäksi urheilua. Hän pelasi koulun jalkapallojoukkueessa keskushyökkääjänä, ja Arsenalissa hän pelasi jalkapallon lisäksi käsipalloa. Musiikkia Lipsanen puolestaan harrasti muun muassa koulun kuorossa. Musiikkiharrastus oli saanut alkunsa jo vuonna 1954, kun hän sai isältään ensimmäisen kitaransa ja myöhemmin oman magnetofonin ja siihen mikrofonin. Omien sanojensa mukaan hän oli kouluaikoinaan vielä liian ujo laulamaan yksin, mutta ollessaan kuuntelemassa vuoden 1961 rockin SM-kisoja Lipsanen vakuuttui siitä, että hän haluaa esiintyä.
Kesällä 1962 Lipsanen lähti kuukaudeksi Manchesteriin opiskelemaan englantia, ja keväällä 1963 hän lopetti koulun. Lipsasen pyrkimyksenä oli päästä töihin ja ansaita niin paljon rahaa, että hän voisi tarjota äidilleen paremman elämän. Samaan aikaan kun Ilkka työskenteli kaupungilla Primulan pullakuskina ja tullaajan apulaisena, Magda-äiti erosi Carl-Erik Regnellistä, ja perhe muutti Katajanokalta Töölöön Valhallankatu 4:ään. Töiden ohella Lipsanen aloitteli muusikon uraansa ja esiintyi Electric Five -nimisen yhtyeen kanssa. Se harjoitteli Svenska lyceumin kellarissa, joka oli myös The Islandersin harjoituspaikka. Islandersin jäsenet pyysivät Lipsasta yhtyeensä laulusolistiksi, ja joulukuussa 1963 hän otti paikan vastaan.
Elämäkerta > Uran alku (1964–1965)

Islandersissa Lipsanen otti käyttöönsä taiteilijanimen Danny. Dannyn vuonna 1970 Tuulia-lehdelle antaman haastattelun mukaan nimi on lyhenne: ”Nimi muodostuu erään lauseen alkukirjaimista. En ilmoita lauseen sisältöä ennen kuin vasta lopetettuani tämän homman.” Dannyn kotisivuilla kerrotun uudemman selityksen mukaan nimen lähtökohtana oli heprealainen Daniel, joka vastaa merkitykseltään Ilkka Lipsasen toista nimeä Johannesta: Jumala on armollinen. Taiteilijanimekseen Lipsanen harkitsi myös muun muassa vaihtoehtoja Davy, Jack, Juha, Patrick, Mikael, Richard ja Roy. Lempinimen Iso D  keksi puolestaan vuonna 1964 Antti Einiö. Nimi viittasi paitsi hänen isoon kokoonsa, myös hänen intensiiviseen tapaansa suhtautua työhönsä.
Islandersin komppikitaristina toimi myös lauluosuuksia esittänyt Pepe Willberg. Yhtyeen alkuperäiskokoonpanon muut jäsenet olivat basisti Kaj Wallin, kitaristi Stig Selin ja rumpali Erkki Tanninen. Yhtyeen rumpali vaihtui muutamia kertoja, kunnes kesällä 1964 rumpujen soittajaksi valittiin ruotsalainen Kurt Mattson. Danny & The Islanders levytti vuonna 1964 ensimmäisen singlensä Hey Boba Lou / East Virginia Scandia-levy-yhtiölle. ”East Virginia” oli folklaulu, joka oli löydetty yhdysvaltalaisen laulaja Joan Baezin ohjelmistosta. Siitä tuli myös Dannyn ensimmäinen hitti: heti ilmestyttyään kappale muun muassa voitti Levyraadin ja nousi ykköseksi myös Yleisradion Kahdeksan kärjessä -ohjelmassa.
Islandersin kanssa Danny levytti samana vuonna 1964 Scandialle vielä kaksi singleä: Short on Love / The Wanderer ja She’s Not There / Jambalaya. Ne nousivat Suosikki 100 -listalle, mutta eivät kärkipäähän. Yhtye hajosi syksyllä, kun 22-vuotias Danny lähti armeijaan Dragsvikiin Uudenmaan prikaatiin. Dannyn osalta levyttäminen kuitenkin jatkui, mutta laulukieli vaihtui levy-yhtiön vaatimuksesta suomeksi, sillä Scandian edustaja Jaakko Salo halusi Dannystä iskelmälaulajan, jolla olisi edessään pitkä ja varma ura.
Armeija-aikanaan Danny levytti kolme singleä. Niistä ensimmäinen Jos tulla saisin / Kaikki entinen epäonnistui kaupallisesti, mutta kahdelta seuraavalta nousivat Dannyn ensimmäiset soolohitit ”Kauan” ja ”Piilopaikka”. Danny palasi armeijasta reservin vänrikkinä elokuussa 1965. Pian sen jälkeen, vuoden 1966 puolella, hän muutti äitinsä ja veljensä kanssa Lauttasaareen Pohjoiskaari 37:ään.
Taiteilijakuva > Musiikki ja vaikutteet

Danny tunnetaan pääasiassa iskelmälaulajana, mutta hänen tuotantoonsa on kuulunut vaihtelevassa määrin myös rockia. Popmusiikkia hän alkoi esittää heti uransa alussa. 1960-luvulla Dannyn levy-yhtiö Scandia katsoi, että Dannyn rock-vaihe päättyi The Islandersin kanssa levytettyjen englanninkielisten singlejen jälkeen. Scandian johtaja Jaakko Salo näki Dannyn pitkän linjan koko kansan iskelmätähtenä eikä show-esiintymistensä rock-laulajana. Danny on levyttänyt paljon myös latinalaisamerikkalaista musiikkia, kuten kappaleet ”Rebecca”, ”Pistolero” ja ”Painajainen”. Danny olisi halunnut levyttää ainoastaan englanninkielistä nuorisomusiikkia, ja hän on kertonut, että hänen taiteellinen linjansa katosi 1960-luvulla, kun ”täysiverinen rockmies” alkoi esittää latinomusiikkia ja balladeja. Scandian Harry Orvomaa ja Antti Einiö totesivat Dannylle, että hänen linjansa oli yksinkertaisesti tehdä hittilevyjä.
Dannyn oman mielimusiikin ydin on 1950–1960 -lukujen rock and rollissa. Ensimmäinen esikuva nuorelle Ilkka Lipsaselle oli Tommy Steele, ja seuraavaksi hän innostui Ray Charlesista ja Fats Dominosta. Hänen esikuviaan ovat olleet myös Elvis Presley, Cliff Richard, Paul Anka, Johnny Hallyday, Tom Jones, Little Richard, Chuck Berry, Jan Rohde, The Beatles, The Rolling Stones ja Abba.
Dannyn levyttämä musiikki on nojautunut muiden kirjoittamaan materiaaliin. Danny on sanonut uskovansa, että hän olisi pystynyt kirjoittamaan kappaleita itsekin. Tarvetta tähän ei kuitenkaan ollut, koska levy-yhtiö Scandia tarjosi jatkuvasti hyviä lauluja levytettäväksi. Jyrki Hämäläisen mukaan Dannyn pitkän uran taustalla ei ole musiikillinen nerous, vaan Dannyn synnynnäinen karisma sekä hänen kykynsä ”ottaa yleisö haltuun”.
Danny on opiskellut laulua ja hengitystekniikkaa muun muassa Eero Väreen, Ture Aran ja Ester Raskin opettamana. Alkujaan Danny lauloi pehmeällä äänenvärillä, josta esimerkkeinä ovat kappaleet ”Kauan” (1965) ja ”Hiljainen kitara” (1966). Vuosia myöhemmin hän alkoi kehittää myös voimakasta, aggressiivista laulutapaa Tom Jonesin ja Elvis Presleyn tyyliin. Danny panosti myös laulun sanojen artikulointiin. Hänen mukaansa Juha Vainio aikoinaan kutsui häntä Suomen selkeäsanaisimmaksi ja tehokkaimmaksi tekstien tulkitsijaksi, jolle pystyi tekemään hyvinkin nopeasti artikuloitavia tekstejä, kuten Vainion sanoittamat ”Kesäkatu” ja ”Työlaulu” (molemmat 1966). Balladeissa Danny pyrki lisäämään esitykseen hellyyttä, mutta samalla pysymään miehekkäänä.
Taiteilijakuva > Esiintyjä

Dannyn syvällisempi kiinnostus lavaesiintymisiin syntyi hänen nähtyään ruotsalaisyhtye Jan Rohde & The Adventurersin esiintymisen Helsingin Messuhallissa vuoden 1964 lopussa. Keikan jälkeen Danny on kertonut tajunneensa, ettei rock and rollissa ole kysymys pelkästään laulamisesta tai edes esittämisestä, vaan kokonaisvaltaisesta esiintymisestä, jonka pyrkimyksenä on vapauttaa yleisö estoistaan. Danny on sanonut, että esiintymisessä tärkeintä on luoda yhteys yleisöön niin, että jokainen katsoja tuntee olevansa huomion keskipisteenä.
Danny oli vuoteen 2014 mennessä käsikirjoittanut ja toteuttanut yli 60 show-kiertuetta, tehnyt noin 9 000 keikkaa ja esiintynyt noin viidelle miljoonalle katsojalle.
Muu toiminta

Danny perusti syyskuussa 1966 kommandiittiyhtiömuotoisen D-tuotanto-nimisen ohjelmatoimiston. Yhtiön ensimmäinen löytö oli Kirka, joka pian nousi suosioon kappaleella ”Hetki lyö”. Kappaleen valitsi Danny, ja alun perin hänen oli tarkoitus levyttää se itse. Nuorten lupausten lisäksi D-tuotantoon kuului myös iäkkäämpia tähtiä, kuten Tapio Rautavaara, Olavi Virta, Tauno Palo ja Ansa Ikonen. Parhaimmillaan, vuonna 1974, D-tuotanto työllisti 360 työntekijää. Samana vuonna yrityksestä kuitenkin lähti useita artisteja, kun muun muassa Kirka, Kisu ja Markku Aro perustivat yhdessä oman ohjelmatoimistonsa, ja siitä lähtien D-tuotanto on toiminut pienimuotoisempana. Yritys muutti vuonna 1995 Lauttasaaresta Kuusisaareen ja myöhemmin Kirkkonummelle. 2000-luvulla D-tuotannon esiintyjiä ovat olleet tangokuningattaret Johanna Pakonen, Susanna Heikki ja Erika Vikman.
Vuosina 1974–1980 Danny toimi Ohjelmatoimistojen työnantajayhdistys ry:n varapuheenjohtajana. Solo ry:n puheenjohtajana Danny työskenteli vuodesta 1989 maaliskuulle 2015, jolloin tehtävät siirtyivät Kai Lindille. Danny on myös kuulunut tekijänoikeusjärjestö Gramexin hallitukseen.
Danny on ollut mukana käsikirjoittamassa joitakin viihteellisiä televisio-ohjelmia, kuten sarjoja Tähtien ilta (1982), O Solo Mio (1990) ja Tie tähtiin (2000). Lisäksi hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Noin 7 veljestä (1968) ja Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut (1969).
Henkilökuva

Jyrki Hämäläinen sanoo vuonna 2006 ilmestyneessä Iso D -kirjassaan, että ”kukaan ei ole niin pitkään ja monitahoisesti huhkinut töitä musiikkimaailmassa kuin Danny”. Hämäläisen mukaan Dannyn elämässä on ollut suuren menestyksen lisäksi tragedioita, tuskaa, menetyksiä, kuumia tunteita, kuumia rakkaussuhteita ja myrskyisiä kausia ”ristiriitaisten sydänsurujen taakan lähes murtaessa hänet”. Esiintyjänä ja taiteilijana Hämäläinen kuvaa Dannyä ainutlaatuiseksi voimahahmoksi, joka on maksanut elämälle menestyksestään kovan hinnan. Hitit ”Salattu suru” ja ”Vähän ennen kyyneleitä” voisivat Hämäläisen mukaan kertoa Dannyn omasta elämästä.
Hämäläisen mukaan Dannystä on helppo pitää, mutta hän myös ärsyttää monia. Danny on Hämäläisen mukaan perinteiseen taiteilijatapaan ”kaksipersoonainen” eli hänen laulaja- ja yksityishenkilöpersoonansa ovat erilaisia. Dannyn kaksijakoisuuteen vaikuttaa lisäksi se, että häntä on vaikea luokitella. Hämäläisen mielestä Dannyssä riitelevät nuoruudessaan rock and rollin ja katutappeluiden maailmassa elänyt katupoika, mutta myös hyvän kotikasvatuksen ja ruotsinkielisen koulutaustan sekä etiketin ja erittäin hyvät käytöstavat omaava herrasmies. Danny ei myöskään ole suomalaisille taiteilijoille tyypillisesti boheemi, vaan laulava liikemies, kuten Frank Sinatra, Madonna ja Mick Jagger.
Diskografia > Studioalbumit

Se olla voi toisinkin päin (1966)
Danny (1968)
D (1971)
Käärme (1972)
Mentävä on (1973)
Danny in Beat (1974)
Elämän maku (1976)
Tahdon olla sulle hellä (1977)
Danny ja Armi: Danny & Armi (1978)
Danny ja Armi: Toinen LP (1979)
Ninja (1986)
Elämän sävel (1988)
Tämä taivas, tämä maa (1992)
Vielä sä syleilet mua (1995)
Valoa ja energiaa (1996)
Taikaa (1997)
Nainen (2002)
Lauluista tehty (2016)
Kunnioittaen, Danny (2021)
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1968 | Noin 7 veljestä | Danny |
| 1969 | Näköradiomiehen ihmeelliset siekailut | Danny |
Vuonna 2016 ilmestyi Sakari Saksan ohjaama dokumenttielokuva Danny.
Kirjallisuutta

Heikkinen, Antti: Danny – koko show.  WSOY, 2022.  ISBN 978-951-0-47809-7
Kemppinen, Pirjo: Tuntematon Danny.  Otava, 2021.  ISBN 9789511408116
Veijalainen, Markku: Danny – Minulta sinulle.  Readme.fi, 2016.  ISBN 9789523213333
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Dannyn viralliset kotisivut
Dannyn esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Danny | Satumaa | yle.fi
Ylen Elävä arkisto: Danny kertoo sulkeutuneisuudestaan
Ylen Elävä arkisto: Danny – For Your Love/House of the Rising Sun
Danny
| --- | --- |
Studioalbumit:  Se olla voi toisinkin päin  Danny  D  Käärme  Mentävä on  Danny in Beat  Elämän maku  Tahdon olla sulle hellä  Danny & Armi  Toinen LP  Ninja  Elämän sävel  Tämä taivas, tämä maa  Vielä sä syleilet mua  Valoa ja energiaa  Taikaa  Nainen  Lauluista tehty  Kunnioittaen, Danny 
Kokoelmat:  Danny  Dannyn parhaita  Danny Story  28 suurhittiä  Danny  Tahdon olla sulle hellä  Kesäkatu  Dannyn parhaat 1–3  20 suosikkia – Tuuliviiri  Enso 125 vuotta – Special Collection  20 suosikkia – Kuusamo  Kaikki parhaat 1–2  Kaikki parhaat 1–4  20 suosikkia – Amado Mio  Tähtisarja – 30 suosikkia – Danny 1–2  Danny – Tähti ja Tähtien tekijä  Tunteiden Danny 
Muut artikkelit:  Diskografia 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 2 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Uppslagsverket Finland 
Muut:  Europeana 
Pekka ja Ilkka Lipsanen lapsina.
Danny & The Islanders vuonna 1964. Vasemmalta oikealle: Kurt Mattson, Stig Selin, Danny, Pepe Willberg ja Kaj Wallin.
Danny esiintymässä vuonna 1969.
Armi Aavikko ja Danny vuonna 1979.
Armi Aavikko ja Danny esiintymässä Heinolassa 8. heinäkuuta 1989.
Danny esiintymässä Coca-Colan sponsoroimalla Syndikaatti tekee suurratsian -kiertueellaan maaliskuussa 1968. Kyseisen show’n innoittajana toimi Bonnie ja Clyde -elokuva ja sen muoti.
Danny esiintymässä Super Danny -kiertueella heinäkuussa 1969.
Muistolaatta Dannyn syntymäkodin, Antinkatu 6:n, seinässä Porissa.
Katri Helena ja Danny D-tuotannon toimistossa Helsingin Korkeavuorenkadulla vuonna 1968.