stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuljetusvarikko
Kuljetusvarikon päällikkönä toimineet > Kuljetusvarikon perinnejoukko-osastot

Kuljetusvälinevarikko (1.1.1952–31.12.1992)
Keskusvarikko 9 (14.4.1945–)
Autovarikko (20.11.1944–)
Autovarikko 1 (1.7.1941–)
Autovarikko (1.3.1941–)
Tampereen Autovarikko (1.7.1940–)
Autovarikko 3 (AutoV 3) (14.10.1939–)
Varikon historiaa

Puolustusministeriö antoi 14.10.1939 käskyn autovarikojen perustamisesta viidelle teollisuuspiirille. Varikoita perustettiin Lahteen, Turkuun, Tampereelle, Kuopioon, Seinäjoelle, Ouluun ja Lappeenrantaan. Autovarikon tehtäviksi määrättiin:
moottoriajoneuvojen ja -alan materiaalin hankinta, varastointi ja joukkoille toimittaminen
suojeluspiireltä saatujen ajoneuvojen korjaaminen ja yhtymien käyttöön luvuttaminen
omistajilleen palautettavien ajoneuvojen luovutuskuntoon palauttaminen.
Tampereen teollisuuspiiri perusti 14.10.1939 Autovarikko 3:n. Autovarikko 3:n päälliköksi määrättiin Autokauppa Oy:n toimitusjohtaja, diplomi-insinööri Paavo Ahomaa. Varikon kokoonpanoon kuului autokorjaamo, varaosavarasto, autovarasto ja kuljetusjoukkue. Edellisen lisäksi Autovarikko 3:n alaisena toimi kahdeksan korjaamoa. Varikolla ei ollut aluksi omia toimitiloja. Tilat vuokrattiin Tampereen kaupungilta ja yksityisiltä omistajilta.
Pysyvä ja keskitetty autovarikko, Tampereen Autovarikko perustettiin 1.7.1940. Varikon päälliköksi määrättiin kapteeni Nils Johan Skogström. Tampereen Autovarikkoon yhdistettiin Autovarikko 3, Traktorivarikko sekä Lahden, Kuopion, Oulun, Mikkelin ja Jyväskylän autokorjauskeskukset. Autovarikko 2, 5 ja 7 lakkautettiin. Tampereen Autovarikolle hankittiin Nokialta Pitkäniemestä noin 40 hehtaarin maa-alue. Varikko jatkoi toimintaansa samalla Kalkun alueella useilla eri nimillä Kuljetusvarikon lakkauttamiseen saakka.
Vilppulan varikko-osasto

Kuormastovarikko perustettiin vilppulaan vuonna 1940. Kuormastovarikko lopetettiin liitoutuneiden valvontakomission vaatimassa varikkouudistuksessa vuonna 1945. Kenttäkeittimet ja liikuntavälineet siirrettiin Keskusvarikko 9:ään Kalkkuun. Puolustuslaitoksen Kuopion tehtaiden osasto jatkoi Vilppulassa ovien, ikkunoiden ja muiden puusepäntuotteiden valmistamista. Kuopion tehtaat lopetettiin vuonna 1955. Samalla Vilppulan osasto liitettiin nimellä Osasto 2 osaksi Kuljetusvälinevarikkoa. Osasto 2 valmisti muun muassa  lavarakenteita, ammuslaatikoita, rekiä ja miehistökoppeja. Tuotanto lopetettiin vuonna 1961 ja toimintaa jatkettiin varastointitehtävissä. Vilppulan varikko-osaston nimi muutettiin Raaka-ainevarkko -osastoksi. Vuonna 1969 Vilppulan osat organisoitiin Kuljetusvälinevarikon Kuormastovarikko-osastoksi. Samalla Vilppulan puolustusvoimien hallinnoimaan alueeseen liitettiin entisen Rautatiehallituksen rakenneosaston keskuskorjaamon alue rakennuksineen. Kuormastovarikko-osasto korjasi, varastoi, hankki ja jakoi joukoille kuormasto- ja liikuntavälineitä sekä kenttämuonituskalustoa. Vuonna 1977 Kuormastovarikko-osaston nimi muutettiin Kuljetusvälinevarikon Vilppulan varikko-osastoksi. Sinne siirrettiin Asevarikko 1:n poltto- ja voiteluaineiden jakelukaluston korjaustoiminta. Vuodesta 1992 lähtien Vilppula jatkoi toimintaa varastoalueena. Vilppulan varasto-osastolle varastoitu ajoneuvo- ja panssarialan materiaali siirrettiin 2000-luvun alussa Kuljetusvarikon alueelle Kalkuun. Vilppulan varasto-osasto lakkautettiin ja alue siirrettiin varastorakennuksineen Sotamuseon käyttöön.
Siikakankaan varikko-osasto

Siikakankaan alueen sotilastoiminta käynnistyi vuonna 1935, kun alue saatiin Metsähallitukselta Puolustusministeriön käyttöön tarkoitetuksi lentokentäksi. Kenttää käytettiin aluksi varalaskupaikkana. Siikakankaan alueen rakentaminen käynnistyi voimakkaasti kesällä 1940, jolloin siitä tuli Lentoasevarikon varastoalue III. Vuonna 1965 aloitettiin Ruoveden kuntaan kuuluvalle Siikakankaan alueelle rakentaa Asevarikko 6:lle uutta räjähtävän materiaalin varastoaluetta. Rakentaminen käynnistyi Uudenkylän alueella tapahtuneen räjähdysonnettomuuden seurauksena. Siikakankaan varikko-osasto liitettiin vuonna 1970 Asevarikko 6:n osaksi. Panssarivaunukorjaustoiminnan lakattua Teknisellä Varikolla sieltä siirrettiin seitsemän henkilöä Siikakankaan varikko-osastoon. Samalla alkoi Siikankaalla Neuvostoliitosta hankitun panssarikaluston vastaanottohuollot ja panssarikaluston varastointi. Siikakankaan varikko-osasto ampumatarvikealueineen siirrettiin 1.1.1983 Asevarikko 6:n alaisuudesta Kuljetusvälinevarikon osaksi. Siikakankaan varikko-osaston 22 henkilöä liitettiin Kuljetusvälinevarikon vahvuuteen. Liitoksen jälkeen Kuljetusvälinevarikon henkilöstövahvuus oli 180 henkilöä. Voiteluaineiden varastointi siirrettiin Vilppulasta Siikakankaalle vuosien 1983–1984 aikana. Siikakankaan ampumatarvikevarastoalue palautettiin Pääesikunnan taisteluvälineosaston 17.5.1985 antamalla käskyllä takaisin Asevarikko 6:n osaksi. Panssarialan toimintojen yhtenäistämiseksi Siikakankaan varikko-osasto liitettiin Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen perustamisen osana 1.1.1993 perustetun Panssarivarikon kokoonpanoon.
Karvetin koulu

| Karvetin koulu |
| --- | --- |
 Karvetin koulu vuonna 2007
Tyyppi:  alakoulu
Perustettu:  1985
Rehtori:  Tiina Kortetmäki 
Luokat:  11
Oppilaita:  200
Verkkosivut
Karvetin koulu on Naantalissa, Karvetin kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1985 valmistunut alakoulu. Koulussa on noin 200 oppilasta, yhdessätoista perusopetusryhmässä. Näin ollen yhdellä luokalla on keskimäärin 18 oppilasta. Karvetin koulussa on myös opetusta erityistä tukea tarvitseville kommunikaatiovaikeuksisille lapsille ja kolme erityisluokanopettajaa jotka ohjaavat pienryhmiä.
Koulussa on 511 m² liikuntasali, koripallokenttä ja välittömässä läheisyydessä lämmitettävä tekonurmikenttä. Koulua laajennettiin vuosina 2008-2009, jolloin laajennusosaan tuli uusia luokkatiloja, terveydenhoitajan ja kiinteistönhoitajan tilat sekä tekonurmen käyttäjien pukuhuonetilat. Hankkeen kustannukset olivat 2,8 miljoonaa euroa.
Karvetin koulun keittiö valmistaa oman koulun lisäksi Karvetin päiväkodin, Tammiston päiväkodin, Nuhjalan päiväkodin, Isotalontien ryhmäperhepäiväkodin sekä Karvetin varahoitokodin ateriat.
Karvetin koululla on järjestetty vuosina 2006 ja 2008 footbagin Suomen-mestaruus-kilpailut sekä vuonna 2004 verkkofootbagin kaksinpelin SM-kisat.
Aiheesta muualla

Hyytiäinen, Erja: Karvetin koulussa tieto paremmista tiloista leikkaa pahimman tuskan 10.12.2006. Turku:  Turun Sanomat. Viitattu 17.1.2011.[vanhentunut linkki]
Jokilaakson koulu (Lieto)

Koulu vuonna 2014
Jokilaakson koulu on Liedon keskustassa sijaitseva Liedon suurin ala-aste. Koulu oli aiemmin nimeltään Kirkonkulman koulu. Vuonna 2015 siihen yhdistettiin Tapulikujan koulu, ja koulu sai uuden nimen.
Sen oppilasmäärä lukukaudella 2007–2008 oli 407 oppilasta. Opettajia koulusta löytyy 24. Koulussa on mahdollisuus opiskella musiikkipainotetusti kolmannelta luokalta lähtien. Kouluun liittyy myös Kisakallion korttelikoulu. Kaikki Liedon kunnassa järjestettävä starttiluokanopetus sekä maahanmuuttajien opetus (Mamu) alkaa Jokilaaksosta.
Laajennus ja kunnostus

Kirkonkulman koulussa aloitettiin peruskorjaus ja laajennusosan rakentaminen lukuvuoden 2005–2006 alussa. Sen oli tarkoitus valmistua lukuvuoden 2006–2007 alussa, mutta vanhan osan yllättävän huono kunto sekä ankara talvi pidensivät aikataulua. Koulu valmistui keväällä 2006. Uudessa osassa sijaitsevat teknisen työn, tekstiilityön ja musiikin opiskelutilat.
Velkuan koulu

Velkuan koulu heinäkuussa 2012.
Velkuan koulu (myös nimellä Palvan koulu) on Palvan saarella, entisen Velkuan kunnan alueella, nykyisessä Naantalin kaupungissa sijaitseva yhtenäiskoulu. Koulussa oli 61 oppilasta (2019) ja kolme vakinaista opettajaa. Suurin osa koulun kieltenopetuksesta hoidetaan etäopetuksena. Koululle kunnostettiin kuntosali vuoden 2006 aikana. Velkuan koulu on mitoitettu 35 oppilaalle ja sen lattiapinta-ala on 600 neliömetriä.
Palvan koulu perustettiin vuonna 1908. Koulun perustamisesta käytiin kiistelyä, osa asukkaista yritti taktikoida kunnan jakamisen kolmeen koulupiiriin, jotta koulua ei olisi tarvinnut rakentaa. Tuolloin Velkualla oli asukkaita 22 eri saarella. Sen sijoituspaikasta äänestettiin myös: Salavaisten ja Velkuanmaan asukkaat kannattivat koulua Velkuanmaalle, kun Teersalon ja Palvan väestö Palvaan. Palvan ehdotus voitti ja koulurakennus valmistui vuonna 1910. Oppilaita ensimmäisenä vuotena oli 42.
Kun Velkuan kunta liittyi Naantalin kaupunkiin vuonna 2009, virkamiehet eivät odottaneet oppilasmäärän nousevan. Tuolloin koulussa oli parikymmentä oppilasta, mutta kymmenessä vuodessa oppilasmäärä nousi yli kuuteenkymmeneen etenkin Livonsaaren asukasmäärän kasvun myötä. Koulurakennus on niin huonokuntoinen, että sen peruskorjaus on todettu kannattamattomaksi kuten myös tilojen pienuus. Kaupunki suunnitteleekin uuden 50–60 oppilaan monikäyttöisen koulurakennuksen rakentamista samalle tontille. Kaupunki on varannut kouluhankkeeseen 1,6 miljoonaa euroa vuosiksi 2019–2020. Koulurakennuksen lattiapinta-ala olisi 800 neliömetriä josta liikuntatilan osuus 200–250 neliömetriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Velkuan koulu Wikimedia Commonsissa
Velkuan koulu Naantalin kaupungin sivuilla 12.1.2009. Naantalin kaupunki.
Savonlinnan satama

Savonlinnan matkustajasataman sijainti esitettynä Etelä-Savon maakunnan kartalla. Matkustajasatama sijaitsee Savonlinnan keskustassa, Suur-Saimaan Pihlajaveden pohjoisrannalla.
Sisävesilaivoja Savonlinnan matkustajasatamassa.
Savonlinnan satama (LOCODE: FI SVL) on Savonlinnassa toimivan matkustaja- ja kauppasataman sekä näihin liittyvien palvelujen yhteisnimitys. Satama-alueet sijaitsevat Suur-Saimaan Pihlajaveden puolella, Savonlinnan kantakaupungin eteläosissa. Savonlinnan satamiin kuuluvat:
Savonlinnan matkustajasatama kaupungin keskustassa Kauppatorin eteläpuolella. Syväys 2,4 metriä, 365 metriä laituria. Kesäisin satamasta ajetaan reittiliikennettä Kuopioon.
Savonlinnan syväsatama eli Vuohisaaren rahtisatama Vuohisaaressa Pääskylahdella, UPM:n Savonlinnan vaneritehtaan kaakkoispuolella. Syväys 4,2 metriä, laituria 100 metriä. Uusi syväsatama valmistui loppuvuodesta 2014. Syväsatama sijaitsee noin 2,5 kilometriä matkustajasatamasta itään. Vanha syväsatama sijaitsi kaupungin keskustassa Citymarketin vieressä (Kipparinkatu), mikä oli kaukana useista laivakuljetuksia tarvitsevista teollisuusyrityksistä.
Lisäksi Savonlinnan kaupungilla on myös useita vierasvenesatamia (Haislahti, Casino, Törninpyörä ja Savonranta) pienveneilijöiden käyttöön.
Vuonna 2015 Savonlinnan sataman kautta kulki 26 808 matkustajaa. Sataman kautta vietiin 1 671 ja tuotiin 4 855 tonnia irtorahtia.
Savonlinnan sataman matkustajamäärä

| vuosi | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| matkustajia yhteensä | 55 407 | 45 157 | 37 823 | 35 999 | 26 808 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Savonlinnan satama Wikimedia Commonsissa
m/s Kyrönsalmi. Savonlinnan satamapalvelujen huoltoalus (savonlinna.fi)
Höyrylaiva S/S Punkaharju Savonlinnan matkustajasatamassa.
Moottorialus M/S Lakeseal laiturissa Savonlinnan matkustajasatamassa.
Tarvasjoen koulu

Tarvasjoen koulu.
Tarvasjoen koulu on peruskoulu Liedon Tarvasjoella. Se aloitti toimintansa 13. elokuuta 2001. Koulu on muodoltaan yhtenäiskoulu, jossa annetaan opetusta esiopetuksessa sekä perusopetuksen vuosiluokilla 1–9.
Aiheesta muualla

Koulun kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Perustiedot Wikidatassa: Tarvasjoen koulu (Q5399522)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: ala-aste, peruskoulu
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Lieto
katuosoite: Hämeen Härkätie 753, 21450 Tarvasjoki
koordinaatit: 60°35′N 22°45′E﻿ / ﻿60.58°N 22.75°E﻿ / 60.58; 22.75
Lietsalan koulu

| Lietsalan koulu |
| --- | --- |
 Yksi Lietsalan koulun vanhimmista rakennuksista.
Tyyppi:  alakoulu
Perustettu:  1907
Rehtori:  Jussi Kipinoinen
Oppilaita:  136
Verkkosivut
Lietsalan koulu on Naantalissa, Lietsalan kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1907 perustettu alakoulu. Koulussa oli lukukaudella 2013–2014 136 oppilasta. Koulun koulunjohtaja on Jussi Kipinoinen. Vararehtorina toimii Iiris Huovari.
Historia

Ensimmäinen puinen koulurakennus valmistui vuonna 1907 ja koulussa toimi yksi opettaja vuoteen 1925 saakka, jolloin alakoulun aloittaminen toi yhden opettajan lisää. Alakoulurakennus valmistui vuonna 1933. Koulutyö jouduttiin keskeyttämään talvisodan ajaksi, sillä Turun tie- ja vesirakennuspiiri piti konttoriaan Lietsalan koulussa.
1950-luvulla alueelle muutti paljon ihmisiä ja oppilasmäärät nousivat. Tilaongelmien johdosta rakennettiin uusi koulurakennus, joka valmistui vuonna 1957, ja opettajia palkattiin yhteensä seitsemän.
Lietsalasta tuli kaupunkikoulu, kun vuonna 1963 Naantalin kaupunki ja Naantalin maalaiskunta yhdistyivät. 1970-luvulla alueen asukasmäärät nousivat taas voimakkaasti ja osa koulun vanhimmista oppilaista jouduttiin sijoittamaan väliaikaisesti Kalevanniemen kouluun. Vuonna 1982 valmistunut Taimon koulu ja 1985 valmistunut Karvetin koulu toivat helpotuksen Itä-Naantalin koulutarjontaan.
Vuosina 1991–1993 Lietsalan koulu saneerattiin ja sai laajennuksen.
Muuta

Lietsalan koulun keittiö valmistaa oman koulun lisäksi Kreivinniityn päiväkodin, Keskustan päiväkodin, Raatihuoneen päiväkodin, Nuhjalan päiväkodin sekä Asemapäällikön vuorohoitokodin ateriat.
Sousse

| Sousse سوسة‎ |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 lippu:  vaakuna
 Sousse
 Koordinaatit: 35°50′N, 10°38′E 
Valtio:  Tunisia
Kuvernoraatti:  Sousse
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39.37 km² km²
Väkiluku (2014):  221 715
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sousse (suomeksi myös Susa ,arab. سوسة‎, Susa) on kaupunki Tunisiassa, Pohjois-Afrikassa. Se sijaitsee Välimeren rannikolla, Hammametinlahden rannalla, noin 140 kilometriä Tunisista etelään. Soussen asukasluku oli 173 047 vuonna 2004. Se on merkittävä satamakaupunki, josta viedään muun muassa oliiveja, oliiviöljyä ja hedelmiä. Kaupungin tärkeimmät elinkeinot ovat matkailu, elintarvike-, tekstiili- ja koneteollisuus sekä kalastus. Tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat vanhakaupunki eli Medina, katakombit ja Ribat eli luostarilinnoitus. Sousse on brittien, saksalaisten, pohjoismaalaisten ja venäläisten suosima matkakohde. Soussessa käy matkailijoita sekä kesäisin että talvisin. Talvisin joulukuun paikkeilla Soussessa on parhaimmillaan 20 °C lämmintä. Kaupungista on noin kymmenen kilometriä Port El Kantaouin kaupunkiin ja noin 20 kilometriä Monastiriin, jossa sijaitsee Monastirin lentoasema.
Historia

Foinikialaiset perustivat Hadrumetumin 800-luvulla eaa. Antiikin aikana kaupungin nimi oli Hadrumetum.
Historia > Roomalaisten ja vandaalien kausi

Kaupunki liittoutui Rooman kanssa puunilaissotien aikaan ja vältti siten pahimmat vauriot. Kaupunki eli suhteellisen rauhassa 700-vuotisen kauden Pax Romanan aikaan. Liviuksen mukaan Hadrumetum oli roomalaisarmeijan maihinnousupaikka Scipio Africanuksen aikaan toisessa puunilaissodassa.lähde?
Osana Bonifaciuksen kapinaa Konstantinopolia vastaan vandaalit pyydettiin paikalle. He ottivat haltuun Hadrumetumin vuonna 434 ja nimesivät kaupungin Hunerikopolikseksi. Vandaalisodassa Justinianus valtasi kaupungin 534 ja nimesi kaupungin jälleen roomalaisittain.lähde?
Historia > Arabivalloitus

600-luvulla arabi-islamilaiset armeijat valtasivat nykyisen Tunisian alueen ja levittivät nopeasti arabialaisen kulttuurin ennestään täysin roomalaiselle ja kristinuskoiselle alueelle. Arabit valtasivat kaupungin, joka Rooman kaatumisen jälkeen oli ollut vain muisto entisestä kukoistuksestaan. Kaupunki nimettiin Sûsaksi ja muutamassa vuosikymmenessä siitä tuli Aghlabidien dynastian suurin satama. Aghlabidien Sisilian valtaus vuonna 827 tehtiin pääosin Sûsasta käsin.
Historia > Eurooppalaiset

Seuranneina vuosisatoina eurooppalaiset rupesivat työntämään islamia takaisin ja Sûsa oli hetken normannien vallassa 1100-luvulla, sitten täysin espanjalaisten valloittama, ja 1700-luvulla venetsialaisten ja ranskalaisten pommitusten kohteena. Ranska nimesi kaupungin Sousseksi.
Historia > Nykypäivä

Historian myllerryksestä huolimatta Sousse on onnistunut säilyttämään hyvin islamilaisista ajoista juontuvan arabialaisen ulkoasun ja tunnelman vuosisatojen takaa. Nykyään sitä pidetään yhtenä parhaiten säilyneistä merenrannalla sijaitsevista arabilinnoituksista. Ribatin luostarilinnoitus, korkeuksiin nouseva minareetin ja vahtitornin yhdistelmä, on näyttävä matkailukohde.
Sousse oli vuonna 1967 shakin Interzonal-turnauksen paikkana. Turnauksesta tuli kuuluisa, kun ensimmäisellä sijalla ollut shakin maailmanmestari Bobby Fischer yllättäen luovutti.
Nykyään Sousse noin 200 000 väkiluvullaan vaalii hyvin keskiaikaista historiaansa kapeine, mutkittelevine kujineen. Jäljellä on Kasbah-linnoitus, Medinan vanhakaupunki, Ribatin luostarilinnoitus ja pitkä muuri Välimeren rannassa. Ympärillä on moderni, väljemmin rakennettu kaupunki pitkine suorine katuineen.
Historia > Historiallisia nimiä

Historiansa aikana Sousse on ollut viittä eri kulttuuria edustavien alaisuudessa. Jokainen näistä kulttuureista antoi uuden tai muunnetun nimen kaupungille. Jokainen näistä nimistä esiintyy eri muodoissa eri kielissä. Vanhimmasta uusimpaan näitä nimiä ja muotoja ovat muun muassa:
Hadrumetum tai Hadrumete (puunilainen)
Colonia Concordia Ulpia Trajana Augusta Frugifera Hadrumetina TAI Hadrumetum TAI Hadrumentum (roomalainen)
Hunericopolis tai Hunerikopolis (vandaalit)
Justiniana tai Justinianopolis tai Iustinianopolis (Bysantti)
Susa (berbeerit), Sūsa (arabit), Sousa tai Sousse (ranskalainen)
Arkeologia

Vuoden 1987 ICOMOS-raportin mukaan Soussen piiritys ja valloitus 600-luvun lopussa (Oqba Ibn Nafîi) johti täydelliseen tuhoon kaupungissa, joka koostui puunilaisesta, roomalaisesta ja bysanttilaisesta menneisyydestä tuhannen vuoden ajalta. Raportin mukaan yksikään kaupungin monumentti ei selviytynyt tuhoilta.
Tunisian virallinen taho kansallisperintö- ja arkeologia-asioissa on Institut National du Patrimoine Tunisie / National Heritage Institute (INP) (Kansallinen perintöinstituutti). Instituutilla on projekti nimeltä Carte Nationale des Sites Archéologiques et des Monuments Historiques, joka jakaa valtiot suorakaiteen muotoisiin 1:50000 karttasivuihin. Sousse kuuluu karttasivulle 'Sousse 57'.
Talous

Sousse on Tunisian kolmanneksi suurin kaupunki Tunisin ja Sfaxin jälkeen. Vaikka Sousseen yhdistetään usein oliiviöljyn tuotanto ja muita teollisuuden aloja, kaupunki elää nykyään lähinnä turismista. Noin 2 500 neliökilometrin oliivilehto on yksi antiikin ajoilta jäljelle jääneistä rikkauksista. Vilkas satama kaupungin keskustassa tuo oman osansa keskustan elämään.lähde?
Kaupungin teollisuutta ovat sardiinien purkitus, autonosien valmistus ja kokoaminen, oliiviöljyn tuotanto ja puuvillan jalostus.
Talous > Turismi

Sousse on tärkeä lomakohde. Vanhankaupungin Medinassa, siitä 10 kilometriä pohjoiseen Port El Kantaouissa, ja niiden välillä on merenrannalla suuret hotellialueet, joilla on yli 40 000 makuupaikkaa.lähde?
Hiekkarantojen takaa alkavat viljelmät ja oliivilehdot. Kaupungissa vaikuttaa välimerenilmasto kuumine kuivine kesineen ja kosteine leutoine talvineen. Merenranta tarjoaa leudon ilmaston ympärivuotiselle turismille. Soussessa käy vuosittain noin 1,2 miljoonaa matkailijaa.lähde?
UNESCO nimesi Soussen Medinan maailmanperintökohteeksi 1988, mainiten erityisesti hyvän säilymisen nykykehitykseltä.
| Sousse Medina |
| --- | --- |
 Soussen suuri moskeija nähtynä Ribatin suunnalta
Tyyppi:  Kulttuuri
Kriteerit:  iii, iv, v
Tunnusnumero:  498
Nähtävyydet

Medinan vanhakaupunki kaupunginmuureineen ja linnoituksineen on historiallisesti merkittävä. Medinasta löytyy sekä avoimia (Souq) että katoksellisia basaareja. Historiallisesti merkittäviin rakennuksiin kuulu Ribatin linnoitus, vanha moskeija, historiallinen museo Kasbah-linnoituksessa ja Karthagon ajan katakombit.lähde?
Soussen vanhaakaupunkia on käytetty monesti elokuvien kuvaamiseen. Kuuluisin elokuva lienee Kadonneen aarteen metsästäjät (1981), jossa Sousse esittää Kairoa, vaikka Sousse valkoiseksi rapattuine taloineen ja sinisine puitteineen ei mitenkään muistuta Kairoa.lähde?
Tilastoja

Väkiluku: 221 715 asukasta (2014)
Korkeus merenpinnasta: 2 m
Kosteus: 69 %
Keskilämpötiloja: (Keskiarvot toukokuusta elokuuhun 30 vuoden ajalta)
Min: 19,7 °C
Max: 29,1 °C
Keskiarvo: 24,4 °C
Sadetta keskimäärin: Toukokuu: 19,3 mm
Kesäkuu: 4 mm
Heinäkuu: 1,7 mm
Elokuu: 10,3 mm
Merkittäviä henkilöitä

Primasius Hadrumetumilainen, roomalainen piispa, saanut huomiota maailmanlopun kommenteistaan.
Muhammad al-Ghannuši, Tunisian pääministeri vuodesta 1999 vuoteen 2011 ja väliaikainen presidentti.
Hamadi Jebali, Ennahda-puolueen pääsihteeri.
Dov Alfon, israelilainen kirjoittaja ja Haaretz-lehden päätoimittaja.
Ystävyyskaupungit

Izmit, Turkki
Constantine, Algeria
Braunschweig, Saksa
Ljubljana, Slovenia
Marrakech, Marokko
Van Nuys, Yhdysvallat
Quebec, Kanada
Izmir, Turkki
Latakia, Syyria
Saint Petersburg, Venäjä
Serpuhov, Venäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sousse Wikimedia Commonsissa
Arkeologisia dokumentteja Soussesta Docartis (italiaksi)
Mosaiikki Medusasta Soussen museossa.
Soussen keskusta (Ribat)
Sousse kaupungin keskusta
Soussen hiekkaranta
El Ribat Soussen keskustassa.
Suomen moottoritieverkko

Kartta Suomen moottori-, moottoriliikenne- ja kaksiajorataisista teistä.
Suomen moottoritieverkko muodostuu moottoriteistä, joista valtaosa sijaitsee eteläisessä Suomessa. Vuoden 2024 alussa Suomen tieverkolla oli 948 kilometriä moottoriteitä. Suomi on harvaan asuttu maa ja liikennemäärät ovat yleensä pieniä. Tämän vuoksi Suomeen ei ole ollut tarpeellista rakentaa samanlaista kattavaa moottoritieverkkoa, kuin esimerkiksi Saksassa on. Pisimmät yhtenäiset moottoritieosuudet sijaitsevat Helsingistä säteittäisesti lähtevillä valtateillä. Ylivoimainen valtaosa Suomen moottoriteistä on valtateitä. Muutamat moottoritieosuudet ovat lisäksi kanta-, seutu- ja yhdysteitä. Suomessa on kolme tietä, jotka ovat päiden lyhyitä sekaliikenneosuuksia lukuun ottamatta kokonaan moottoritietä: valtatiet 1, 7 ja 29.