stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Abelin–Ruffinin lause
Alempien asteiden yhtälöt

Esimerkiksi toisen asteen polynomiyhtälö voidaan aina ratkaista äärellisen monen yhteen- vähennys- kerto- ja jakolaskun avulla. Nimittäin yhtälön ax2 + bx + c = 0 juuret ovat
Samanlaiset kaavat tunnetaan kolmannen- ja neljännen asteen polynomiyhtälöille. Kaavat on tunnettu jo 1500-luvulta alkaen.
Viidennen ja korkeamman asteen yhtälöt

Esimerkiksi yhtälöä x5 - x + 1 = 0 ei voida ratkaista juurilausekkeiden avulla. Joitakin viidennen asteen yhtälöitä sen sijaan voidaan, esimerkiksi x5 - x4 - x + 1 = 0. Évariste Galois kehitti teorian sille, mitkä polynomiyhtälöt voidaan ratkaista juurilausekkeiden avulla:  ne ja vain ne joiden Galois'n ryhmä on ratkeava. Kolmannen- ja neljännen asteen yhtälön ratkaisukaavojen perusteella ovat symmetriset ryhmät S2, S3 ja S4 ratkeavia, mutta Sn ei ole kun n≥5. Ryhmien ratkeavuus voidaan kuitenkin osoittaa helpommin ryhmän kompositiojonon avulla kuin ratkaisukaavan perusteella.
Historiaa

Lauseen todisti ensimmäisenä Paolo Ruffini vuonna 1799, mutta hänen todistuksensa sisälsi pienen aukon. Ruffini todistus perustui permutaatioryhmiin. Lauseelle esitti todistuksen myös Niels Henrik Abel vuonna 1824. Évariste Galois tutki ongelmaa syvällisemmin, ja hänen mukaansa onkin nimetty Galois'n  teoria, johon myös Abelin-Ruffinin lause kuuluu.
Aiheesta muualla

Lauseen todistus[vanhentunut linkki]
Abel och lösbara ekvationer av primtalsgrad (Arkistoitu – Internet Archive)
Paolo Ruffini, Teoria generale delle equazioni, 1799
Agoura Hills

| Agoura Hills |
| --- | --- |


 Agoura Hills
 Koordinaatit: 34°9′12″N, 118°45′42″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Los Angelesin piirikunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  William D. Koehler
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,18 km²
 – Josta vettä:  0,07 km² (0,34 %)
Korkeus:  281 m
Väkiluku (2000):  20 537
 – Väestötiheys:  969,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
 
 www.ci.agoura-hills.ca.us 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Agoura Hills on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan kaupungissa on 20 537 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 21,2 neliökilometriä.
Historia

Alueen ensimmäiset asukkaat olivat chumash-intiaaneja. Myöhemmin alueelle saapui espanjalaisia fransiskaanilähetyssaarnaajia. Asutusta kutsuttiin nimellä Picture City. Jotta paikka sai oman postitoimiston, piti nimi muuttaa yksiosaiseksi ja 1927 nimi muutettiin paikallisen 1890-luvun baskin Pierre Agouren sukunimen väärinkirjoitettuun asuun. 8. joulukuuta 1982 Agoura Hills irtautui Agourasta, joka ei kuulunut mihinkään kuntaan tai kaupunkiin vaan oli suoraan piirikunnan hallinnon alaisuudessa, ja tuli omaksi kaupungikseen.
Musiikki

Agoura Hills tunnetaan monesta bändistä. Sieltä ovat kotoisin mm. Hoobastank, Fort Minor ja Linkin Park.
Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennassa kaupungin 20 537:stä asukkaasta 86,96 % oli valkoisia, 1,32 % mustia, 0,25 % intiaaneja, 6,50 % aasialaisia, 0,10 % Tyynenmeren saarilta, 2,09 % muita ja 2,78 % sekoittuneita. Väestöstä 6,85 % on latinoita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agoura Hills Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Ahlroos

Ahlroos on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Arvo Ahlroos (1939–2020), toimittaja, runoilija ja television dokumenttiohjelmien tekijä
Frans Ahlroos (1867–1948), kirjaltaja ja kansanedustaja
Kim Ahlroos (s. 1971), jääkiekkoilija
Sirpa Ahlroos-Kouko (s. 1975), maantiepyöräilijä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Ahlroth

Ahlroth on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Armas Ahlroth (1893–1955),  jääkärieverstiluutnantti
Hjalmar Ahlroth (1876–1935), keihäänheittäjä ja kuulantyöntäjä
Jesper Ahlroth (s. 2002), jääkiekkoilija
Johan Ahlroth (1894–1961),  jääkärikenraalimajuri ja poliisikomentaja
Jussi Ahlroth (s. 1973), toimittaja, kriitikko ja muusikko
Milka Ahlroth, (s. 1966), näyttelijä
Nils Ahlroth (1920–1991), ruotsalainen näyttelijä
Tyyne Ahlroth (1892–1982), yksityisetsivä ja Suomen ensimmäinen naispuolinen etsivätoimiston omistaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Aleksei Ananjev

Aleksei Ananjev on venäläinen miljardööri. Hän omistaa veljensä Dmitri Anajevin kanssa suurimman osuuden Promsvjazbankista. Hänen omaisuutensa arvo on Forbesin arvion mukaan noin 1,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Ananjevin veljekset aloittivat tietokoneiden tuonnilla Venäjälle, perustivat pankin ja ovat olleet aktiivisia kiinteistö- ja media-alalla (mm. Argumenty i fakty -lehti). Kerättyään miljardiomaisuuden he päättivät kouluttautua ja suorittivat liiketaloustieteen yliopistotutkinnon Chicagon yliopistossa 2005. Aleksei Ananjev johtaa liiketoimien tietotekniikka- ja strategiapuolta. Veljensä tavoin hän on hyvin uskonnollinen ja avustaa vapaa-aikanaan Moskovan Pyhän kolminaisuuden kirkossa. Molemmat veljeksistä ovat naimisissa.
Ahlforsin aseverstas

| Ahlforsin aseverstas |
| --- | --- |
Tyyppi:  Erikoismuseo
Sijainti:  Trossitie 512, Hämeenkyrö
Ylläpitäjä:  Hämeenkyrön kunta
Koordinaatit:  61°35′46″N, 23°09′14″E
 fiAhlforsin aseverstas 
    
Ahlforsin aseverstas sijaitsee Hämeenkyrön kansallismaisemassa, Herttualan kylässä. Seppä-nimisellä tilalla on tehty sepän töitä kolmen sukupolven ajan 1800-luvun loppupuolelta lähtien aina 1960-luvulle saakka. Viimeisin verstaassa varsinaisesti asesepän töitä tehnyt seppä oli Väinö Ahlfors. Verstas on siinä kunnossa kuin se hänen jäljiltään 1960-luvulla jäi. Periaatteessa se on edelleen toimintakelpoinen, mutta nykyisin museoitu. Verstaan pihapiirissä on myös asesepän asuinrakennus. Asuinrakennuksessa ja verstaalla kierretään oppaan kanssa ja ryhmille on mahdollista tilata yksityisopastuksia tilauksesta. Museota ylläpitää Hämeenkyrön kunta.
Alejandro Avila

Alejandro Avila (s. 1975) on yhdysvaltalainen seksuaali- ja henkirikollinen. Hän sieppasi, raiskasi ja tappoi 5-vuotiaan Samantha Runnionin Kaliforniassa vuonna 2002. Hän sai kuolemantuomion ja istuu tällä hetkellämilloin? San Quentinin vankilassa odottamassa sen täytäntöönpanoa.[lähde? ]
Rikos

15. heinäkuuta 2002 Samantha Runnion pelasi Stantonissa lautapeliä ystävänsä, 6-vuotiaan Sarah Ahnin kanssa. Avila liikkui alueella ja kysyi tytöiltä, ovatko he nähneet hänen chihuahuaansa. Samantha oli eläinten ystävä ja itsekin kissanomistaja, joten hän kiinnostui ja kyseli mieheltä koiran koosta.
Avila otti Samantha Runnionin vaaleanvihreään Hondaansa, ja seuraavana päivänä tytön alaston ruumis löytyi Kalifornian Riversiden piirikunnasta. Poliisi pääsi pian Avilan jäljille, sillä hän oli jo aiemmin saanut syytteen tyttöystävänsä 9-vuotiaan sisaren ja tämän serkun seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Äitinsä ja siskonsa kanssa asunut Avila oli tullut Samanthan kuolinpäivänä hyvin myöhään kotiin eikä kyennyt selittämään tekemisiään.
Todisteet Avilaa vastaan kävivät lopulta hyvin raskauttaviksi, ja hänet tuomittiin kuolemaan 22. heinäkuuta 2005. Hän odottaa tuomion täytäntöönpanoa San Quentinissa.
Aleksei Alipov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Aleksei Alipov |  Aleksei Alipov |  Aleksei Alipov |  |
Maa:   Venäjä
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | Trap |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | Trap |  |
Aleksei Aleksandrovitš Alipov (ven. Алексей Александрович Алипов, 7. elokuuta 1975 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen ampuja ja olympiavoittaja. Alipov on kilpaillut kolmissa olympialaisissa: Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Vuonna 2000 hän oli vielä yhdeksäs, mutta Ateenassa neljä vuotta myöhemmin hän voitti trap-kilpailun ampuen 150 laukauksesta vain yhden ohi. Pekingissä 2008 hän sijoittui pronssille. Alipovin voitto oli 500. olympiakulta Neuvostoliiton, IVY:n ja Venäjän olympiahistoriassa. Metsästystä ja kalastusta harrastava Alipov on kahdeksantena ISSF:n maailmanrankingissa (tilanne huhtikuussa 2008).
Miesten trapin olympiavoittajat
1900: Roger de Barbarin •
1908: Walter Ewing •
1912: James Graham •
1920: Mark Arie •
1924: Gyula Halasy •
1952: George Genereux •
1956: Galliano Rossini •
1960: Ion Dumitrescu •
1964: Ennio Mattarelli •
1968: John Braithwaite •
1972: Angelo Scalzone •
1976: Donald Haldeman •
1980: Luciano Giovannetti •
1984: Luciano Giovannetti •
1988: Dmitri Monakov •
1992: Petr Hrdlička •
1996: Michael Diamond •
2000: Michael Diamond •
2004: Aleksei Alipov •
2008: David Kostelecký •
2012: Giovanni Cernogoraz •
2016: Josip Glasnović •
2020: Jiří Lipták •
2024: Nathan Hales
Alejandro A. Lanusse

| Alejandro Agustín Lanusse |
| --- | --- |

Argentiinan presidentti
 1971–1973  
Edeltäjä:  Roberto M. Levingston
Seuraaja:  Héctor Cámpora
Henkilötiedot
Syntynyt: 1918
Kuollut: 1996 (ikä 77)
Ammatti:  sotilas
Tiedot
 Nimikirjoitus
Alejandro Agustín Lanusse (1918–1996) oli argentiinalainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä vuodesta 1971 vuoteen 1973. Kun kenraali Roberto M. Levingston ei saanut inflaatiota kuriin, ja terroristiset iskut kiihtyivät, Lanusse nousi presidentiksi ja lupasi järjestää demokraattiset vaalit vuonna 1973.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alejandro A. Lanusse Wikimedia Commonsissa
Aleksandr Tretjakov

Aleksandr Tretjakov -nimisiä henkilöitä ovat:
Aleksandr Tretjakov (s. 1972), venäläinen painija ja olympiamitalisti
Aleksandr Tretjakov (s. 1985), venäläinen skeletonkelkkailija ja olympiavoittaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aleksandr Tretjakov”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aleksei Kuznetšov

| Aleksei Kuznetšov |
| --- | --- |
 Aleksei Kuznetšov vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1983 (ikä 41) Öskemen
Kansalaisuus:  Kazakstan
Uran tiedot
Pituus:  183 cm
Laji:  jääkiekko
Seura:  Jugra Hanty-Mansijsk
Aleksei Kuznetšov (s. 1. helmikuuta 1983) on kazakstanilainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Jugra Hanty-Mansijskia.
Kuznetsov pelasi vuoden 2010 MM-kisoissa Saksassa Kazakstanin maajoukkueessa.
Aiheesta muualla

Aleksei Kuznetšov Eliteprospects.com-sivustolla. (englanniksi)
Aleksei Kuznetšov HockeyDB.com-sivustolla. (englanniksi)
Aleksei Barannikov

Aleksei Petrovitš Barannikov (ven. Алексе́й Петро́вич Бара́нников, 21. maaliskuuta (J: 9. maaliskuuta) 1890 nykyisen Tšerkasyn alueen Zolotonoša – 5. syyskuuta 1952 Leningrad) oli neuvostoliittolainen Intian kielten tutkija ja filologi.
Aleksei Barannikov valmistui Kiovan yliopistosta ja harjoitti jatko-opintoja ensin Kiovassa ja myöhemmin Pietarissa Sergei Oldenburgin ja Fjodor Štšerbatskoin johdolla. Vuosina 1921–1936 hän toimi Leningradin elävien itämaisten kielten instituutin (Leningradin orientalistiikan instituutin) ja vuosina 1922–1952 Leningradin yliopiston professorina. Vuodesta 1934 lähtien Barannikov työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian orientalistiikan instituutissa, vuodesta 1936 sen uusintialaisten kielten laitoksen esimiehenä ja vuosina 1938–1940 koko instituutin johtajana. Vuonna 1935 hänelle myönnettiin filologian kandidaatin arvo ja vuonna 1939 hänestä tuli akateemikko.
Barannikovin nopeaa urakehitystä selittää hänen roolinsa klassista indologiaa edustaneita ”porvarillisia tutkijoita” vastustaneena ”neuvostotiedemiehenä”. Vuonna 1937 suurin osa perinteisen koulukunnan edustajista joutui Stalinin vainojen uhreiksi, jolloin Barannikov sai alallaan monopoliaseman. Tieteellistä arvoa on lähinnä hänen romanien kieltä ja kulttuuria käsittelevillä tutkimuksillaan.
Agneta Ehrensvärd

| Agneta Ehrensvärd |
| --- | --- |
 Agneta Ehrensvärd vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Brita Agneta Ehrensvärd
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1949 (ikä 75) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1969–
Aiheesta muualla
IMDb 
Svensk Filmdatabas
Brita Agneta Ehrensvärd (s. 23. maaliskuuta 1949 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän kuuluu maineikkaaseen Ehrensvärdin aatelissukuun.
Filmografia

1971 - Leka med elden (TV)
1973 - Om 7 flickor
1978 - Rätt ut i luften
1980 - Mies josta tuli miljonääri
1981 - Babels hus (TV)
1981 - SOPOR
1981 - Skärp dig, älskling (TV)
1991 - Sanna kvinnor (TV)
1991 - Luigis paradis (TV)
1998 - Varustamo (TV)
Aiheesta muualla

Agneta Ehrensvärd Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aleksandr Trepov

| Aleksandr Trepov> Александр Трепов |
| --- | --- |

Venäjän pääministeri
 23. marraskuuta 1916 – 20. tammikuuta 1917  
Monarkki:  Nikolai II
Edeltäjä:  Boris Stürmer
Seuraaja:  Nikolai Golitsyn
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1862 Kiova, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 10. marraskuuta 1928 (66 vuotta) Nizza, Ranska
Aleksandr Fjodorovitš Trepov (ven. Александр Фёдорович Трепов; 30. syyskuuta (J: 18. syyskuuta) 1862 Kiova, Venäjän keisarikunta – 10. marraskuuta 1928 Nizza, Ranska) oli venäläinen poliitikko, joka toimi Venäjän keisarikunnan toiseksi viimeisenä pääministerinä marraskuusta 1916 tammikuuhun 1917.
Aleksandr Trepovin isä oli Pietarin kaupunginpäällikkönä (gradonatšalnik) toiminut Fjodor Trepov ja veli vuoden 1905 vallankumouksen aikana Pietarin kenraalikuvernöörinä toiminut kenraali Dmitri Trepov. Perhe oli aatelisia suurmaanomistajia. Käytään Pietarin paašikoulun Trepov liittyi vuonna 1880 vänrikkinä keisarilliseen kaartiin. Hän kuitenkin jätti armeijan vuonna 1889 ja siirtyi virkamieheksi Venäjän sisäministeriöön. Vuosina 1892–1896 hän oli Pereslavin kihlakunnan aatelismarsalkka ja sen jälkeen virkamies valtakunnankansliassa. Trepov nimitettiin 1899 valtakunnanneuvoston sihteerin apulaiseksi, 1906 senaattoriksi ja 1914 valtakunnanneuvoston jäseneksi. Hän toimi marraskuusta 1915 alkaen liikenneministerinä Ivan Goremykinin ja Boris Stürmerin hallituksissa. Trepov kiirehti muun muassa Muurmannin radan rakennustöitä.
Trepov nimitettiin Venäjän pääministeriksi Stürmerin seuraajana 23. (10.) marraskuuta 1916. Hän yritti huonolla menestyksellä palauttaa luottamuksen hallituksen ja valtakunnanduuman välille. Hän ajautui kiistoihin munkki Grigori Rasputinin ja oman hallituksensa sisäministerin Aleksandr Protopopovin kanssa. Lopulta tsaari Nikolai II myönsi Trepoville eron 9. tammikuuta 1917 (27. joulukuuta 1916).
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Trepov pakeni Suomeen. Suomen tiedotusvälineiden mukaan hän tuli maahan 24. syyskuuta 1918 uimalla Siestarjoen yli yhdessä entisen sotaministerin Vladimir Suhomlinovin kanssa. Trepov johti syksystä 1918 tammikuuhun 1919 Helsingissä toiminutta ”erikoista komiteaa venäläisten asioita varten Suomessa”, joka pyrki toimimaan valkoisten emigranttien virallisena Suomen-edustustona. Trepov asettui myöhemmin Ranskaan, jossa hän oli yksi venäläisten monarkistien huomattavimpia johtajia.
Aleksandr Tumasjan

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 15. lokakuuta 1992 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Sotši, Venäjä
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: TP-47
Junioriseurat
: FSM Rostov (Rostov-on-Don)
-2008: SDUSHOR SKA (Rostov-on-Don)
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009 | FK MITOS Novotšerkassk | - | (-) |
| 2010 | Dongazdobycha | - | (-) |
| 2010-2012 | FK Rostov | 13 | (0) |
| 2010-2012 | FK Zhemchuzhina-Sotši | - | (-) |
| 2013-2014 | Jaro | 24 | (0) |
| 2014 | → JBK (laina) | 2 | (0) |
| 2015 | TP-47 | 7 | (1) |
Maajoukkue
| 2014 | Armenia | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. lokakuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. huhtikuuta 2015.
Aleksandr Tumasjan (s. 15. lokakuuta 1992 Venäjä) on venäläis-armenialainen jalkapalloilija, joka on pelannut Veikkausliigaa FF Jaron riveissä. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Aleksandr Tumasjan pelasi nuoruudessaan Krasnodarin alueen joukkueissa. Suomeen Tumasjan saapui kaudella 2013. Hän tuli Jaroon Donin Rostovista, jossa Jaron valmentaja Aleksei Jeremenko ja josta Tumasjanin vanhempi veli Denis Tumasjan oli 2000-luvun alussa tullut pelaamaan Jaroon.
Aleksandr Tumasjan saikin heti ensimmäisellä liigakaudellaan vastuuta pelaavassa kokoonpanossa 23 ottelun verran. Seuraavalla kaudella hän pelasi vain yhden ottelun Jarossa ja kaksi ottelua Kakkosen JBK:ssa. Kauden 2015 lopulla elokuussa Kakkosessa pelannut TP-47 kiinnitti Tumasjanin joukkueeseensa, jossa hän pelasi kauden 2015 loppuun.
Tumasjan pelasi ensimmäisen kerran Armenian maajoukkueessa 31. toukokuuta 2014. Kaikkiaan hän on pelannut kaksi maaottelua.
Aleksandr Tvardovski

Aleksandr Tvardovski 1943.
Aleksandr Trifonovitš Tvardovski (ven. Александр Трифонович Твардовский; 21. kesäkuuta (J: 8. kesäkuuta) 1910 Zagorje – 18. joulukuuta 1971 Krasnaja Pahra) oli neuvostoliittolainen runoilija ja toimittaja.[lähde? ]
Tvardovski oli toisessa maailmansodassa Suomen rintamalla. Hän oli Novyi mir -kirjallisuuslehden pitkäaikainen päätoimittaja 1950–1954 ja 1958–1970 ja hän julkaisi siinä muun muassa Aleksandr Solženitsynin tekstejä.
Tvardovski palkittiin Stalinin palkinnolla/Neuvostoliiton valtionpalkinnolla 1941, 1946, 1947 ja 1971 ja Leninin palkinnolla 1961 runostaan ”Za dalju – dal” (За далью – даль). Tvardovskin ensimmäinen kausi päätoimittajana päättyi lyhyeen hänen julkaistuaan kyseenalaista aineistoa. Hän kuitenkin palasi myöhemmin lehden johtoon ja jatkoi rohkeaa sen linjaa, muun muassa siitä syystä, että tunsi pääsihteeri Nikita Hruštšovin henkilökohtaisesti.[lähde? ]
Amatööriporno

Valaistuksesta ja huolimattomasta ympäristöstä voidaan havaita kyseessä olevan amatööritallennus.
Amatööriporno on yksi pornografian alalajeista, jossa päähenkilöt, toisin kuin ammattimaisissa pornoelokuvissa, ovat harrastelijoita eli eivät välttämättä saa palkkaa työstään ja kuvaavat elokuvansa itse. Amatööripornoa on kutsuttu yhdeksi kannattavammista ja pitkäaikaisemmista pornografian tyylilajeista.
Adam Huss

Adam Huss
Adam Huss (s. 1. maaliskuuta 1977 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Huss nähtiin saippuasarjassa Kauniit ja rohkeat, minkä lisäksi hän on vieraillut muun muassa Everwoodissa ja CSI: New Yorkissa.
Yksityiselämä

Huss on kotoisin Long Islandilta ja valmistui Binghamtonin yliopistosta. Hän avioitui Adam Buccin kanssa heinäkuussa 2019.
Aiheesta muualla

Adam Huss Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aleksandr Tšaikovski

Aleksandr Tšaikovski (ven. Александр Чайковский; s. 19. helmikuuta 1946 Moskova) on venäläinen säveltäjä.
Tšaikovski opiskeli Moskovassa, jossa hänen pianonsoiton opettajiinsa kuului Heinrich Neuhaus ja sävellysopettajana toimi Tihon Hrennikov. Hän tuli tunnetuksi 1970-luvulla. Hän on saanut palkintoja sekä Venäjällä että ulkomailla. Tšaikovskin teoksia on esitetty merkittävissä konserttisaleissa Venäjällä, Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi yhdeksän oopperaa, viisi sinfoniaa ja konserttoja. Hän on työskennellyt myös operetin parissa sekä televisiossa ja elokuvissa.
Aikakide

Aikakide (engl. time crystal) on tiiviin aineen olomuoto, jossa kvanttisysteemi on "kiteytynyt" ajallisesti. Tavallisessa kiteessä atomit tai molekyylit ovat järjestäytyneet säännölliseksi avaruudelliseksi kiderakenteeksi. Aikakide taas on hiukkasryhmittymä, joka liikkuu ikuisesti ilman ulkopuolista energiaa ja palaa tietyin väliajoin samaan tilaan. Sen säännöllisyys ilmenee siis ajallisesti eikä paikassa.
Olomuodon olemassaolon osoitti teoreettisesti fyysikko Frank Wilczek vuonna 2012.
Kokeellinen varmistus saatiin vuonna 2016. Aikakiteitä loivat ensimmäisinä Mihail Lukinin ryhmä Harvardin yliopistossa
ja Christopher Monroen ryhmä Marylandin yliopistossa. Molempien ryhmien tulokset julkistettiin samassa Naturen numerossa maaliskuussa 2017.
Abus de faiblesse

| Abus de faiblesse |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Catherine Breillat
Käsikirjoittaja:  Catherine Breillat
Perustuu:  Catherine Breillatin teokseen Abus de faiblesse (2009)
Tuottaja:  Jean-François Lepetit
Säveltäjä:  Didier Lockwood
Kuvaaja:  Alain Marcoen
Leikkaaja:  Pascal Chavance
Pääosat:   Isabelle Huppert  Kool Shen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Belgia  Saksa 
Tuotantoyhtiö:  Flach Film
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   2013-9-66. syyskuuta 2013 (Toronton elokuvajuhlat, Kanada)  2014-2-1212. helmikuuta 2014 (Ranska)  2014-3-1919. maaliskuuta 2014 (Belgia)  2016-12-11. joulukuuta 2016 (Saksa)  
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Abus de faiblesse (saks. Missbrauch; kansainvälisesti Abuse of Weakness) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Catherine Breillatin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalais-belgialais-saksalainen psykologinen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja Kool Shen. Elokuva perustuu Catherine Breillatin omaan samannimiseen omaelämäkerralliseen teokseen Abus de faiblesse vuodelta 2009. Niin Breillat kuin elokuvan tuottajakin Jean-François Lepetit esiintyvät elokuvassa pienissä rooleissa.
Juoni

Lujatahtoinen elokuvantekijä Maud Schoenberg (Isabelle Huppert) saa aivoverenvuodon, minkä seurauksena hänen kehonsa toinen puoli halvaantuu. Vaikka hän joutuu vuoteenomaksi, hän alkaa päättäväisesti työstää uutta elokuvaprojektia. Kun Maud näkee eräänä iltana tuomitun huijarin, Vilko Piranin (Kool Shen), haastattelun television keskusteluohjelmassa, hän vaikuttuu tämän röyhkeydestä ja kysyy seuraavana päivänä tätä tulevan elokuvansa pääosaan. Vilko suostuu ja on siitä hetkestä lähtien aina Maudin kanssa – hän alkaa käyttää häikäilemättömästi Maudin heikkoa kuntoa hyväkseen. Vilko manipuloi Maudin hänen pauloihinsa niin syvästi, että tämä tulee riippuvaiseksi hänestä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  Maud Schoenberg   |
|  Kool Shen  | … |  Vilko Piran   |
|  Laurence Ursino  | … |  Andy   |
|  Christophe Sermet  | … |  Ezzé   |
|  Ronald Leclercq  | … |  Gino   |
|  Tristan Schotte  | … |  Antoine   |
|  Daphné Baiwir  | … |  Hortense   |
|  Dimitri Tomsej  | … |  Louis   |
|  Jean-François Lepetit  | … |  Jean-Paul   |
|  Catherine Breillat  | … |  potilas sairaalassa (cameorooli)   |
Tuotanto

Abus de faiblesse kuvattiin Brysselissä, Belgiassa vuonna 2012. Elokuvan budjettina oli lähes neljä miljoonaa euroa ja tuotantoyhtiönä Flach Film. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös Arte France Cinéma, IRIS Films, CB Films ja uMedia. Abus de faiblessen virallinen traileri julkaistiin 13. tammikuuta 2014.
Julkaisu ja vastaanotto

Abus de faiblesse sai ensi-iltansa Kanadassa Toronton elokuvajuhlien Masters-esityssarjassa 6. syyskuuta 2013. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 12. helmikuuta 2014, Belgiassa 19. maaliskuuta 2014 ja Saksassa 1. joulukuuta 2016.
Abus de faiblesse on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 87% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,8/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 30 arviointiin. 399 käyttäjästä 55% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,3/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 16 arvostelun perusteella elokuva on saanut 77 pistettä sadasta mahdollisesta.
Abus de faiblesse julkaistiin Ranskassa DVD:lle 5. huhtikuuta 2016.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| IndieWiren Critics’ Poll | Paras levittämättä jäänyt elokuva | Abus de faiblesse | Ehdokkuus |
| The Village Voicen Village Voice Film Poll | Paras naispääosa | Isabelle Huppert | Ehdokkuus |
| Varsovan elokuvajuhlien Grand Prix | Paras elokuva | Catherine Breillat | Ehdokkuus |
| Lontoon elokuvajuhlien parhaan elokuvan palkinto | Lontoon elokuvajuhlien parhaan elokuvan palkinto | Catherine Breillat | Ehdokkuus |
| New Yorkin elokuvajuhlien parhaan elokuvan palkinto | New Yorkin elokuvajuhlien parhaan elokuvan palkinto | Catherine Breillat | Ehdokkuus |