stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kehäkukat
Lajeja

algeriankehäkukka (Calendula algeriensis)
peltokehäkukka (Calendula arvensis)
nukkakehäkukka (Calendula incana)
tarhakehäkukka eli kehäkukka (Calendula officinalis)
tähtikehäkukka (Calendula stellata)
varpukehäkukka (Calendula suffruticosa)
siipikehäkukka (Calendula tripterocarpa)
Tarhakehäkukka on koristekasvina tunnettu laji, jonka alkuperäalue on tuntematon. Se on 20–50 senttimetriä korkeaksi kasvava yksivuotinen ruoho, jolla on suuret keltaiset tai punakeltaiset kukkamykeröt.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kehäkukat (Calendula)
Suomen Lajitietokeskus: Kehäkukat – Calendula
ITIS: Calendula (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Calendula (englanniksi)
Flora of China: Calendula (englanniksi)
Neljän joen lähde

Neljän joen lähde
Neljän joen lähde (ital. Fontana dei Quattro Fiumi) on suihkulähde Piazza Navonan keskellä Roomassa. Sen on suunnitellut Gian Lorenzo Bernini paavi Innocentius X:n tilauksesta. Suuri joukko taiteilijoita ja käsityöläisiä rakensi suihkulähteen Berninin valvonnassa vuosina 1648–1651. Suihkulähteeseen kuuluu 1600-luvulla tehty marmorinen alusta ja Circus Maxentiukselta siirretty antiikin aikainen obeliski. Sen jalustan muodostaa keinotekoinen travertiinikallio, jota kannattelee neljä patsasta, jotka edustavat Niiliä, Tonavaa, Gangesia ja Río de la Plataa. Ne symboloivat sen ajan tunnettuja mantereita, joita paavi hallitsi. Hahmoja ympäröivät maanosille ominaiset kasvit ja eläimet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neljän joen lähde Wikimedia Commonsissa
Kansainvälinen tyttöjen päivä

| Kansainvälinen tyttöjen päivä> International Day of the Girl Child |
| --- | --- |
 Helsingissä Finlandia-talo tuki ensimmäistä kansainvälistä tyttöjen päivää. Rakennuksen torniosa oli valaistu vaaleanpunaisin sävyin 11. lokakuuta 2012 illalla.
Valtio:  Kansainvälinen
Tyyppi:  Teemapäivä
Vietetään:  11. lokakuuta
Järjestämistiheys:  vuosittain
Ensimmäisen kerran:  11. lokakuuta 2012
Kotisivu
Kansainvälinen tyttöjen päivä (myös nimellä Kansainvälinen tyttölapsen päivä,  engl. International Day of the Girl Child) on Yhdistyneiden kansakuntien julistama vuosipäivä, ja sitä vietettiin ensi kertaa 11. lokakuuta 2012.
Päivän tarkoitus on nostaa esiin haasteita ja tarpeita, jota tytöt kohtaavat ympäri maailmaa ikänsä ja sukupuolensa vuoksi, sekä edistää tyttöjen voimautumista ja oikeuksien toteutumista. Tyttöjen päivän tavoitteena on myös innostaa toimimaan tyttöjen oikeuksien puolesta aikaisempaa tehokkaammin. Erityisesti köyhimmissä maissa tyttöjä uhkaavat poikia useammin muun muassa aliravitsemus ja sairaudet sekä koulutuksen ja sen myötä palkitsevan työuran puute.
Historia

Kansainvälinen tyttöjen päivä syntyi lastenoikeusjärjestö Plan Internationalin aloitteesta, ja Kanada esitti virallisesti päivän lisäämistä Yhdistyneiden kansakuntien kalenteriin.
Kansainvälisellä tyttöjen päivällä on joka vuosi teema, joka nostaa esiin tyttöjen asemaan liittyvän haasteen. Ensimmäisen vuosipäivän teemana oli "loppu lapsiavioliitolle".
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansainvälisen tyttöjen päivän viralliset sivut (englanniksi)
Kenth Olsson

| Kenth Olsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. elokuuta 1945 (ikä 79) Lund, Skåne, Ruotsi
Uran tiedot
Aktiivisena:  1967-1976
Laji:  aitajuoksu
Seura:  IF Kronan IFK Helsingborg
Valmennettavat:  Ann-Louise Skoglund, Marko Granat, Johan Wissman, Julia Henriksson, Joel Bengtsson, Moa Granat
Saavutukset
Ennätykset:  110 m aidat 14,1 (197x)   400 m aidat 51,4 (197x)
 Tietolaatikko päivitetty 1. syyskuuta 2024 
Kenth Olsson (s. 14. elokuuta 1945 Lund, Skåne, Ruotsi) on entinen ruotsalainen pika-aitojen juoksija, ja myöhemmin yleisurheilujoukkueen johtaja sekä yleisurheiluvalmentaja.
Urheilu-ura

Kenth Olsson kilpaili urana huippuvuodet 1970-luvulla IFK Helsingborgin riveissä. Hän saavutti urallaan yhden Ruotsin mestaruuden 110 metrin aidoissa vuonna 1976. Sitä ennen hän saavutti 110 metrin aidoissa viisi kakkossijaa ja kaksi kolmossijaa. Ruotsin sisähallimestaruuden Olsson voitti urallaan 60 metrin aidoissa seitsemän kertaa. Hän osallistui 10 kertaa Ruotsin edustajana Suomi-Ruotsi -maaotteluun vuosina 1967-1976. Paras saavutus oli vuoden 1976-maaottelun kakkossija Arto Bryggaren jälkeen. Aloittaessaan maaottelu-uraansa Olssonin edellä oli ensin Bo Forssander ja Forssanderin päätettyä uransa Christer Clerselius. Olsson osallistui Ruotsin edustajana vuoden 1971 Helsingin EM-kisoihin, mutta karsiutui alkuerässään.
Vuonna 1976 päättyneen uransa jälkeen hänet nimettiin numerolla 292 jäseneksi Ruotsin yleisurheilun Stora Grabbariksi.
Valmentaja- ja urheilujohtajaura

Uransa päätyttyä Kenth Olsson siirtyi seuransa IFK Helsingborgin valmenuspuolelle. Hänen valmennettaviaan oli mm. aitajuoksija Ann-Louise Skoglund, joka saavutti 1980-luvun alussa Euroopan mestaruuden 400 metrin aidoissa. Myöhemmin hänen valmennettavikseen tuli mm. aitajuoksija Marko Granat ja tunnetuimpana 400 metrin olympiafinalisti Johan Wissman.
Vuonna 1995 Kenth Olssonista tuli Ruotsin yleisurheilumaajoukkueen johtaja. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 2000. Tähän ajanjaksoon sijoittuvat mm. Ruotsin isännöimät yleisurheilun Göteborgin MM-kisat ja vuoden 1996 Atlantan olympialaiset, joissa Ludmila Engquist toi Ruotsille pika-aitojen olympiakultaa.
Yleisurheilujoukkueen johtajan uran jälkeen Olsson siirtyi takaisin valmennustehtäviin. Hän jatkoi IFK Helsingborin palveluksessa, muta siirtyi myöhemmin malmöläisen MAI:n valmennustehtäviin. Olssonin arvostus yleisurheiluvalmentajana on kasvanut. Niinpä hänen valmennettavikseen 2020-luvulla ovat tulleet mm. pikajuoksija Julia Henriksson ja aitajuoksija Moa Granat, jonka isä ja äiti olivat olleet urheilu-uransa aikana Olssonin valmennettavia.
Kenth Olsson avioitui ruotsalaisen naisaitajuoksija Gun Erikssonin kanssa. Heidän lapsensa on myös yleisurheillut ja talviolympialaiskelkailuun vuonna 2002 osallistunut Karin Olsson Westergren.
Keski-Suomen maakunnan kuntien vaakunat
Käytöstä poistuneet tai lakkautettujen kuntien vaakunat

| Vaakuna | Kunnan nimi, vaakunan käytössäoloaika, kuvaus, suunnittelija ja vahvistamispäivä |
| --- | --- |
: Jyväskylän maalaiskunta (1954–2008) Punaisessa kentässä hammaspyörän puolikas, yläpuolella kolme tähkää, kaikki kultaa. Tapio Vallioja, 10. heinäkuuta 1954
: Jämsä (1953–2008) Punaisessa kentässä nauhalla sidottu nuolikimppu, nuolet hopeaa, kärjet, sulat ja nauha kultaa; nuolikimppua ympäröi reunuksittainen hopeinen ketju. Gustaf von Numers, 29. joulukuuta 1953
: Jämsänkoski (1954–2008) Punaisessa kentässä siilinrauta, jota ympäröi reunuksittain ketju, molemmat hopeaa. Gustaf von Numers, 3. huhtikuuta 1954
: Konginkangas (1960–1992) Hopeakentässä vihreä hirsi, jossa kultainen vene. Olof Eriksson, 25. marraskuuta 1960
: Korpilahti (1958–2008) Kultaisessa kilvessä musta, aaltokoroinen vastapalkki, jossa alatusten kolme lentävää hopeista, punavaruksista joutsenta. Helmer Selin, 10. syyskuuta 1958
: Koskenpää (1962–1968) Puna-hopeakatkoisessa kilvessä reunuksittain vuorovärinen ketju ja yläkentässä hopeinen vesipyörän yläpuolisko. Gustaf von Numers, 16. toukokuuta 1962
: Leivonmäki (1956–2007) Punaisessa kentässä hopeinen kaarityviö, jolla seisoo kultainen leivonen siivet ja oikea jalka koholla. Olof Eriksson, 1. lokakuuta 1956
: Pihlajavesi (1960–1968) Hopeakentässä vihreä pihlaja, marjat punaiset. Olof Eriksson, 10. lokakuuta 1960
: Pylkönmäki (1962–2008) Hopea-sinisessä kuusikorokatkoisessa kilvessä kaarellinen kultatyviö, saatteena hopeisessa yläkentässä sininen kreikkalainen risti. Kaj Kajander, 19. tammikuuta 1962
: Sumiainen (1965–2006) Sinisessä kentässä sirotteisesti neljätoista hopeapisaraa asetettuna 4+3+4+3. Kaj Kajander, 1. heinäkuuta 1965
: Suolahti (1952–2006) Sinisessä kentässä kolme lentävää hopeakurkea, keskenään järjestettyinä oikealle suunnatun kärjen tapaan. Olof Eriksson, 12. helmikuuta 1952
: Säynätsalo (1958–1992) Punaisessa kentässä ulkoreunaltaan sakaroinen rengas, josta kasvaa sisäpuolelle kuusenoksa; kaikki hopeaa. Ahti Hammar, 19. helmikuuta 1958
: Äänekosken maalaiskunta (1958–1968) Hopeakentässä reunoihin ulottuva punainen jousikaarisilta. Ahti Hammar, 30. kesäkuuta 1958
: Äänekoski (1954–2006) Mustassa kentässä aaltokoroinen hopeapalkki, jossa kolme hirsittäistä, punaista torvea hihnoineen. Gustaf von Numers, 14. lokakuuta 1954
Kiinan ralli 1999

|  Kiinan ralli 1999 |
| --- | --- |
 11. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 1999. 
Ajankohta:  17.–19. syyskuuta 1999
Pituus:  22 erikoiskoetta, 319,58 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Didier Auriol  Denis Giraudet  (Toyota Castrol Team)
Toinen:   Richard Burns  Robert Reid  (Subaru World Rally Team)
Kolmas:   Carlos Sainz  Luis Moya  (Toyota Castrol Team)
Kiinan ralli 1999 (virallisesti 3. 555 China Rally) oli rallin MM-sarjan kauden 1999 11. osakilpailu, joka ajettiin 17.–19. syyskuuta. Kilpailussa oli 22 erikoiskoetta ja kilpailun pituus oli 319,58 kilometriä (suunniteltu pituus oli 385,72 kilometriä).
Kilpailu oli ensimmäinen rallin maailmanmestaruussarjaan kuuluva Kiinan ralli. Kilpailu oli soraralli, joka järjestettiin Guangdongin provinssissa. Sateen jäljiltä olosuhteet olivat haastavat ja monet merkittävät kilpailijat keskeyttivät.
Tapahtumia

Ensimmäisenä päivänä Tommi Mäkinen oli 29 sekunnin johdossa kolmen erikoiskokeen jälkeen, mutta sai kymmenen sekunnin aikasakon myöhästymisestä. Colin McRae ja Thomas Rådström keskeyttivät ensimmäisenä päivänä jousituksen rikkoutumiseen. Mäkisen tallikaverina ajanut Freddy Loix kolaroi seitsemännellä erikoiskokeella. Piero Liatti keskeytti saatuaan vettä moottoriin.
Toisena päivänä Richard Burns ajoi kilpailun kärjessä, mutta päivän toisella erikoiskokeella Auriol siirtyi kärkeen ja jatkoi samalla sijalla kilpailun loppuun asti. Toisena päivänä Mäkinen keskeytti jousituksen rikkoutumiseen. Sainz kärsi renkaiden rikkoutumisista ja Sainzin kanssa kilpaillut Kankkunen menetti aikaa ulosajossa.
Kilpailun jälkeen Auriol ja Mäkinen jakoivat sarjan kärkipaikan 48 pisteellä kun kolme kilpailua oli jäljellä.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Didier Auriol |  Denis Giraudet | Toyota Corolla WRC | 3:38.36,6 | 0.0 | 10 |
| 2. |  Richard Burns |  Robert Reid | Subaru Impreza WRC 99 | 3:39.32,4 | +55,8 | 6 |
| 3. |  Carlos Sainz |  Luis Moya | Toyota Corolla WRC | 3:40.56,0 | +2.19,4 | 4 |
| 4. |  Juha Kankkunen |  Juha Repo | Subaru Impreza WRC 99 | 3:43.54,7 | +5.18,1 | 3 |
| 5. |  Harri Rovanperä |  Risto Pietiläinen | Seat Cordoba WRC E2 | 3:47.52,0 | +9.15,4 | 2 |
| 6. |  Volkan Işık |  Erkan Bodur | Toyota Corolla WRC | 3:54.42,3 | +16.05,7 | 1 |
Lähde:
Narmadan piirikunta

Narmadan piirikunta (gudžaratiksi નર્મદા જિલ્લો, Narmadā jillo, hindiksi नर्मदा जिला, Narmadā jilā) on yksi Intian Gujaratin osavaltion 33 piirikunnasta. Piirikunta rajautuu etelästä Suratin ja Tapin piirikuntiin, lännestä Bharuchin piirikuntaan, pohjoisesta Vadodaran ja Chhota Udaipurin piirikuntiin ja idästä Maharashtran osavaltioon.
Piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 590 297 asukasta.
Kate McKinnon

| Kate McKinnon |
| --- | --- |
 McKinnon vuonna 2018
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kathryn McKinnon Berthold
Syntynyt: 6. tammikuuta 1984 (ikä 40) Sea Cliff, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, imitaattori
Näyttelijä
Aktiivisena:  2007–
Merkittävät roolit:  Saturday Night Live
Palkinnot
 Parhaan naissivuosan Emmy  2016, 2017 Saturday Night Live 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kathryn "Kate" McKinnon Berthold (s. 6. tammikuuta 1984 Sea Cliff, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän on tullut tunnetuksi viihdeohjelmasta Saturday Night Live, jossa hän on esiintynyt vuodesta 2012.
McKinnon on imitoinut sketsisarjassa useita henkilöitä, kuten Justin Bieberiä, Ellen DeGeneresiä, Hillary Clintonia, Kellyanne Conwayta, Angela Merkeliä, Elizabeth Warrenia ja Jeff Sessionsia. Hänet on palkittu sarjasta kahdesti Emmy-palkinnolla.
Vuonna 2023 McKinnon näytteli fantasiaelokuvassa Barbie.
Yksityiselämä

McKinnon on avoimesti homoseksuaali.
Valikoitu filmografia > Elokuvia

Ted 2 (2015)
Angry Birds -elokuva (2016) – Stella
Doria etsimässä (2016) – Inez
Ghostbusters (2016) – Jillian Holtzmann
Masterminds (2016) – Jandice
Firman pikkujoulut (2016) – Mary Winetoss
The Spy Who Dumped Me (2018) – Morgan Freeman
Yesterday (2019) – Debra Hammer
Barbie (2023)
Minecraft-elokuva (2025)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjoja

The Big Gay Sketch Show (2006–2010) – useita rooleja
Saturday Night Live (2012–2022) – useita rooleja
Aiheesta muualla

Kate McKinnon Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kentin osavaltionyliopiston verilöyly

| Kentin osavaltionyliopiston verilöyly |
| --- | --- |
 John Filon ottama valokuva, joka voitti Pulitzer-palkinnon. Mary Ann Vecchio kumartuneena Jeffrey Millerin ruumiin ylle tämän tultua ammutuksi.
Paikka:  Kent (Ohio),  Yhdysvallat
Ajankohta:  4. toukokuuta 1970
Kuolleita:  4
Haavoittuneita:  9
Epäilty/epäillyt:  Ohion kansalliskaarti
Tekoväline:  M1 Garand -kiväärit
Kentin osavaltionyliopistolla tapahtui 4. toukokuuta 1970 verilöyly, jossa kuoli 4 ja haavoittui 9 opiskelijaa.
Tausta

Vastustus Vietnamin sotaa kohtaan johti useisiin mielenosoituksiin. Yksi tunnetuimmista protesteista tapahtui toukokuussa 1970 Ohiossa Kentin osavaltionyliopistolla, missä poliiseja heiteltiin kivillä ja pulloilla. Kentin pormestari Leroy Satrom julisti hätätilan 2. toukokuuta ja pyysi kuvernööri Jim Rhodesia lähettämään kansalliskaartin joukkoja pitämään järjestystä yllä.
4. toukokuuta

Kampusalueella järjestettiin mielenosoitus, jonka yliopisto yritti kieltää siinä onnistumatta. Sotilaat käyttivät kyynelkaasua, joka ei toiminut tuulen vuoksi odotetulla tavalla. Sotilaat avasivat tulen mielenosoittajia kohti, jolloin neljä kuoli ja yhdeksän haavoittui. Kuolleista kahdella ei ollut mitään tekemistä mielenosoituksen kanssa. Tämän seurauksena protestit alkoivat levitä ja monet yliopistot joutuivat peruuttamaan luennot ja sulkemaan ovensa.
Merkitys

Tunnettu esimerkki Kentin tapahtumien vaikutuksesta amerikkalaiseen kulttuuriin on Neil Youngin sanoittama kappale Ohio.
Tapahtumapaikka on lisätty National Register of Historic Places -kohteeksi 23. helmikuuta 2010.
Neljällä vuosikymmenellä, kahdella vuosituhannella (Eli yhä tätä samaa paskaa)

| Neljällä vuosikymmenellä, kahdella vuosituhannella (Eli yhä tätä samaa paskaa) Kohu-63 |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : syyskuu 2000 Napalm-studio, Tampere
 Julkaistu: loppuvuosi 2000
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: hardcore punk, punk rock
 Kesto: 20.18
 Levy-yhtiö: Stay Free Underground
Kohu-63:n muut julkaisut
| Greatest Shits 1996 | Neljällä vuosikymmenellä, kahdella vuosituhannella (Eli yhä tätä samaa paskaa) 2000 | Sotaa 81/82 2002 |
Neljällä vuosikymmenellä, kahdella vuosituhannella (Eli yhä tätä samaa paskaa) on punkyhtye Kohu-63:n mini-CD, joka julkaistiin loppuvuodesta 2000 levymerkillä Stay Free Underground Records. Siitä julkaistiin rajoitettu 500 kappaleen käsin numeroitu painos.
Kappaleet

Tääkö on vapautta – 1.40
Viimeinen valssi – 1.58
Kyllästynyt – 2.25
Näytä niille – 1.25
Synti – 2.01
Lisää verta historiaan – 1.52
Valtaa III – 1.27
Aivopesu – 2.03
Turmellus – 2.51
Punakaartilaisten marssi – 2.36
Kokoonpano

Lättä – laulu
Jussi – kitara
Teukka – kitara
Lahti – basso
Piise – rummut
Kalumba

| Kalumba |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Kilpikiertokasvit Menispermaceae
Suku::  Kalumbat Jateorhiza
Laji::  palmata
Kaksiosainen nimi
 Jateorhiza palmata  (Lam.) Miers 
Synonyymit
 Jateorhiza columba (Roxb.) Oliv.  Cocculus palmatus (Lam.) DC.  Jateorhiza miersii Oliv.  Menispermum columba Roxb.  Menispermum palmatum Lam. 
Katso myös
   Kalumba Wikispeciesissä   Kalumba Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piirros lähteestä Robert Bentley ja Henry Trimen: Medicinal plants, 1880
Kalumba (Jateorhiza palmata) on kilpikiertokasvien heimoon ja kalumbojen sukuun kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin trooppisesta Afrikasta.
Ulkonäkö ja koko > Kasvutapa ja lehdet

Kalumba on liaani, jonka juurakot ovat kehittyneet mukulamaisiksi varastointielimiksi. Varret ovat alkuvaiheessa heikosti, myöhemmin voimakkaammin karvaisia.
Ruodilliset lehdet ovat sormijakoisia. Sukamaisesti karvaisten lehtiruotien pituus on 18–25 senttimetriä. Lehtilapa on 15–24 senttimetriä pitkä ja 15–40 leveä, herttatyvinen ja yleensä viisijakoinen. Kiertyvän lehden terä osoittaa kohti kärkeä. Lehden yläpinta on nahkamainen ja molemmin puolin sukamaisten karvojen peittämä; joskus lehdet kaljuuntuvat vanhetessaan. Jokaisessa lehdessä on viisi tai seitsemän perussuonta, jotka leviävät kouramaisesti.
Ulkonäkö ja koko > Kukat ja hedelmät

Kalumba on kaksikotinen kasvi eli sen hede- ja emikukat sijaitsevat eri yksilöissä. Yksineuvoiset kukat ovat säteittäisiä. Hedekukinnot ovat korkeintaan 40 senttimetriä pitkiä ja niissä on 2–10 senttimetriä pitkiä sivuhaaroja. Kukinnon keskivarsi on aina sukakarvainen, sivuvarret ovat osittain kaljuja; kukintojen tyvellä on soikea, kasvulehtimäinen suojuslehti. Hedekukat koostuvat 2,7–3,2 millimetriä pitkistä ja 1,3–1,6 leveistä, vihertävistä verholehdistä, 1,8–2,2 millimetriä pitkistä terälehdistä ja irrallisista, ainoastaan terälehtien tyveltä hiukan yhteenkasvaneista heteistä. 8–10 senttimetrin pituisissa emikukinnoissa on useita emikukkia, joista jokaisessa on yksi 1–1,5 millimetriä pitkä, ruosteenruskeakarvainen sikiäin.
Hedelmä on 2–2,5 senttimetriä pitkä ja 1,5–2 leveä luumarja.
Levinneisyys

Kalumba on kotoisin Afrikan trooppisista itä- ja eteläosista, missä se kasvaa 0-1500 metrin korkeudella merenpinnasta. Kasvia viljellään Ghanassa, Mosambikissa, Madagaskarissa ja Intiassa. Levinneisyysalueensa ulkopuolella sitä tavataan toisinaan vieraslajina.
Historia ja käyttö

Francesco Redi kirjoitti jo vuonna 1671 radice di Calumbesta, jonka hän tulkitsi myrkylliseksi aineeksi (alexipharmakon). Hieronymus David Gaub puolestaan kutsui kasvia nimellä radix Indica ja suositteli sitä vuonna 1771 "vatsan jokia", alvi profluviaa vastaan.
Kalumbanjuuri tuli yleisesti tunnetuksi vasta englantilaisen lääkärin Thomas Percivalin kautta, kun hän vuonna 1773 julkaisi yksityiskohtaisen raportin juuren sovellusmahdollisuuksista ripuliin, suolikoliikkiin ja oksenteluun. Percival totesi kalumbanjuuren lisäävän ruokahalua, auttavan ruuansulatusta, parantavan maha-suolikanavan eritteiden laatua ja helpottavan pahoinvointia. Nämä vaikutukset vahvistettiin 1800-luvulla julkaistuissa tutkimuksissa.
Radix Columbo, kalumbanjuuri ja siitä valmistettu uute, mainittiin virallisessa lääkekirjassa «Preußische Pharmacopoë»ssa vuonna 1799 ja uudelleen «Pharmacopoea Germanica»ssa vuonna 1872.
Käännös suomeksi
Neljä vapautta

Neljä vapautta kaiverrettuna Franklin Delano Roosevelt Memorial -muistomerkkiin (sijainti 38°53′2″N, 77°2′40″W).
Neljä vapautta (engl. Four Freedoms) olivat neljä Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Rooseveltin vuonna 1941 esittelemää vapautta, jotka hänen mukaansa kuuluivat kaikille maailman ihmisille. Roosevelt esitteli vapaudet 6. tammikuuta 1941 Kansakunnan tila -puheessaan Yhdysvaltain kongressille. Vapaudet ovat:
Sananvapaus (Freedom of speech and expression)
Uskonnonvapaus (Freedom of worship)
Oikeus riittävään elintasoon (Freedom from want)
Oikeus elää ilman pelkoa (Freedom from fear)
Rooseveltin esittelemät neljä vapautta toimivat osaltaan innoittajina Rooseveltin vaimon Eleanor Rooseveltin ajamalle Ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistukselle.[lähde? ]
Alkuperäinen puhe

Roosevelt puhui Neljästä vapaudesta ensimmäisen kerran Kansakunnan tila -puheessaan seuraavasti:
»In the future days, which we seek to make secure, we look forward to a world founded upon four essential human freedoms. The first is freedom of speech and expression—everywhere in the world. The second is freedom of every person to worship God in his own way—everywhere in the world. The third is freedom from want—which, translated into world terms, means economic understandings which will secure to every nation a healthy peacetime life for its inhabitants—everywhere in the world. The fourth is freedom from fear—which, translated into world terms, means a world-wide reduction of armaments to such a point and in such a thorough fashion that no nation will be in a position to commit an act of physical aggression against any neighbor—anywhere in the world. That is no vision of a distant millennium. It is a definite basis for a kind of world attainable in our own time and generation. That kind of world is the very antithesis of the so-called new order of tyranny which the dictators seek to create with the crash of a bomb.» 
(Franklin D. Roosevelt, ote Kansakunnan tila -puheesta, 6 tammikuuta 1941)
Aiheesta muualla

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Four freedoms
Käännös suomeksi
Mustafa Akıncı

| Mustafa Akıncı |
| --- | --- |

 Pohjois-Kyproksen presidentti
 30. huhtikuuta 2015 – 23. lokakuuta 2020  
Edeltäjä:  Derviş Eroğlu
Seuraaja:  Ersin Tatar
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. joulukuuta 1947 Limassol
Mustafa Akıncı (s. 28. joulukuuta 1947 Limassol) on kyproksenturkkilainen poliitikko ja Pohjois-Kyproksen presidentti. Hän on toiminut muun muassa Nikosian miehitetyn lohkon pormestarina. Akıncı voitti vuoden 2015 presidentinvaalien toisella kierroksella hallitsevan presidentin Derviş Eroğlun.
Hän on naimisissa Meralin kanssa ja heillä on kolme tytärtä: Zerin, Doğa ja Çınla. Hän puhuu englantia.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (turkiksi, englanniksi)
Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2

| Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2> The Sisterhood of the Traveling Pants 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sanaa Hamri
Käsikirjoittaja:  Elizabeth Chandler
Tuottaja:  Debra Martin Chase Denise Di Novi Broderick Johnson Kira Davis
Säveltäjä:  Rachel Portman
Kuvaaja:  Jim Denault
Leikkaaja:  Melissa Kent
Pääosat:   Amber Tamblyn  America Ferrera  Blake Lively  Alexis Bledel 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Alcon Entertainment
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  2008
Kesto:  117 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2 (The Sisterhood of the Traveling Pants 2) on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Yhdysvalloissa tehty elokuva, joka perustuu Ann Brasharesin kirjoittamaan kirjasarjaan Neljä tyttöä ja maagiset farkut. Elokuva on jatko-osa vuoden 2005 elokuvalle Neljä tyttöä ja maagiset farkut.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Amber Tamblyn  | … |  Tibby Tomko-Rollins   |
|  Alexis Bledel  | … |  Lena Kaligaris   |
|  America Ferrera  | … |  Carmen Lowell   |
|  Blake Lively  | … |  Bridget Vreeland   |
|  Rachel Nichols  | … |  Julia   |
|  Tom Wisdom  | … |  Ian   |
|  Rachel Ticotin  | … |  Carmen's Mom   |
|  Leonardo Nam  | … |  Brian McBrian   |
|  Michael Rady  | … |  Kostos   |
|  Shohreh Aghdashloo  | … |  Professor Nasrin Mehani   |
|  Blythe Danner  | … |  Greta   |
|  Jesse Williams  | … |  Leo   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2 Elonet.