stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdystie 7393

Yhdystie 7393 on tie, joka kulkee Kovjoen kylässä Uudenkaarlepyyn kunnassa. Tien pituus on 1.1 kilometriä.
Tie alkaa valtatieltä 8, jossa tie erkanee itään seututien 746 liittymän kohdalla. Tie on koko matkallaan päällystetty, mutta kapea ja keskiviivaton. Tie päättyy vanhan Kovjoen rautatieaseman eteen, josta tie jatkaa mutkan jälkeen yhdystienä 7394. Tien osoitenimi on koko matkalla Veturitie.
Tie on vähäisesti liikennöity, ja sen läpi kulkee vain noin 130 ajoneuvoa vuorokautta kohden.
Rauno Meriö

Rauno Martti Meriö (s. 22. lokakuuta 1933 Käkisalmi) on suomalainen kenraaliluutnantti, joka toimi Ilmavoimien komentajana vuosina 1975–1987.
Sotilasura

Meriö valmistui Kadettikoulusta vuonna 1955. Hän sai Vampire-suihkukonekoulutuksen. Vuosina 1959–1960 Meriö toimi lennonopettajana Ilmasotakoulussa Kauhavalla. Kapteeniksi ylennetty Meriö opetti ilmasotatekniikkaa Sotakorkeakoulussa vuosina 1962–1966 suorittaen samalla diplomi-insinöörin tutkinnon. SKK:n ilmasotalinjan hän kävi itse vuosina 1966–1967 edeten tätä kautta Ilmavoimien Esikuntaan. Totaalisen maanpuolustuksen kurssin Meriö suoritti vuonna 1972 yleten everstiksi. Meriö toimi Ilmasotakoulun johtajana vuosina 1972–1973 sekä Lapin Lennoston ensimmäisenä komentajana Rovaniemellä vuosina 1973–1975.
Kenraalimajuriksi ylennetty Meriö nimitettiin ilmavoimien komentajaksi vuonna 1975. Meriö ajoi Draken-hävittäjien lisähankintoja Lapin Lennostolle ja Satakunnan Lennostolle. Hän myös puolsi Hawk-harjoitushävittäjien lisähankintoja. Meriö ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1980. Hänen komentajakauteensa sattui vuodenvaihteen 1984–1985 ohjusvälikohtaus, jossa Inarinjärveen putosi harhautunut neuvostoliittolainen ilmamaaliohjus. Sen puitteissa pohdittiin, onko Suomen ilmavalvonta tarpeeksi tehokas.
Sotilasuran jälkeen

Meriö oli Karjalan Liiton puheenjohtajana vuosina 1990–1995. Hän puolusti julkisuudessa Karjalan palautusta ja on 2000-luvun alusta ollut ProKarelian toisena puheenjohtajana.
Vuoden 1999 eduskuntavaaleissa Meriö oli Nuorsuomalaisten ja europarlamenttivaaleissa Kokoomuksen ehdokkaana.
Muuta

Sotilasuransa aikana Meriö seurasi tiiviisti ufotutkimusta ja hän myös suomensi jonkin verran ulkomaista ufokirjallisuutta.lähde? Yksi tällaisia kirjoja on Humanoidit (1972). Tätä ennen hän käänsi saksan- ja englanninkieliset teokset Waffe und Wirkung bei der Fliegerabwehr (1966), Fighters (1968), Bombers (1968) ja Fighters 1914–1919 (1969).
Jaromír Jágr

| Jaromír Jágr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1972 (ikä 52) Kladno, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mario Jr.
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  105 kg
Seura
Seura:  HC Kladno
Sarja:  Extraliga
Pelinumero:  68
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1988–2024
Aik. seurat:  HC Kladno (Chance Liga) Pittsburgh Penguins (NHL) Washington Capitals (NHL) New York Rangers (NHL) Avangard Omsk (RSL/KHL) Philadelphia Flyers (NHL) Dallas Stars (NHL)  Boston Bruins (NHL)   New Jersey Devils (NHL) Florida Panthers (NHL) Calgary Flames (NHL)
NHL-varaus:  5. varaus, 1990 Pittsburgh Penguins
| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Itävalta 2005 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Saksa 2010 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Sveitsi 1990 | jääkiekko |  |
| Maailmancup  | Maailmancup  | Maailmancup  |  |
|  Pronssia | World Cup 2004 | jääkiekko |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Suomi 1990 | jääkiekko |  |
Jaromír Jágr (s. 15. helmikuuta 1972 Kladno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka omistaa Extraligassa pelaavan HC Kladnon. Monet pitävät laitahyökkääjänä pelaavaa Jágria kaikkien aikojen parhaana eurooppalaisena jääkiekkoilijana ja yhtenä maailman kaikkien aikojen parhaista jääkiekkoilijoista.
Jágr on tehnyt NHL-liigassa 1 921 tehopistettä, mikä on liigan historian toiseksi eniten Wayne Gretzkyn jälkeen. Jágr kuuluu jääkiekon kolmen kullan klubiin Stanley Cup- ja olympiavoittajana sekä maailmanmestarina.
Muuta

Jágr pelaa pelinumerolla 68 Prahan kevään 1968 tapahtumien muistoksi. Tuolloin Neuvostoliiton kiinniottama Jágrin sairas isoisä kuoli pian vapautumisensa jälkeen. Isoisä Jaromir Jágrin nimeä ovat sittemmin kantaneet niin jääkiekkoilija-Jágrin isä kuin pelaaja itsekin. Jágr on myös kiinnostunut maansa historiasta sekä tenniksestä. Hän on kristitty ja ortodoksi.
Jágr on erittäin tunnettu kovasta harjoittelumoraalista ja äärimmäisestä ahkeruudestaan. Erään tarinan mukaan varhain jäähallille saapunut Jágr bongattiin uima-altaasta harjoittelemasta mailankäsittelyään veden alla. Dallasissa pelatessaan joukkueen harjoitusten jälkeen kakkosmaalivahdin täytyi jäädä jäälle, kun täysvarustuksensa verryttelyasuun vaihtanut Jágr halusi vielä laukoa kiekkoja puolen tunnin ajan. New Yorkin -vuosinaan Jágr tapasi ajaa iltaisin hallille 45 minuuttia tekemään omatoimisia harjoituksia joukkuekavereidensa tietämättä. Floridan-vuosinaan Jagr saattoi panna harjoituksissa viiden kilogramman painon kiinni mailansa lapaan. Toisinaan hän laittoi lisäpainoja myös nilkkoihinsa. Siten hän yritti hankkia jalkoihinsa, ranteisiinsa ja käsiinsä lisää voimaa.
Jágrin pelattua vain hetken NHL:ssä Pittsburgh-fanit väänsivät hänen Jaromír-etunimestään anagrammin ”Mario Jr”, jolla he viittasivat Jaromírin rooliin joukkueen silloisen kapteenin, Pittsburgh Penguinsin seurahistorian legendaarisimman ja seurassa eniten pisteitä tehneen pelaajan, itse Mario Lemieux’n seuraajana.
Jágr menetti neljä hammastaan loukkaannuttuaan pelitilanteessa joulukuussa 2015.
Jágr on kertonut haastatteluissa, että hän aikoo pelata mahdollisimman pitkään, jopa 50-vuotiaaksi asti. Hän on pysynyt lupauksessaan sitkeästi ja tehnyt erilaisia elämänmuutoksia, kuten lopettanut kahvin juomisen.
Kesällä 2017 Jágr oli ilman sopimusta, mutta uskoi pystyvänsä pelaamaan edelleen NHL:ssä. Jágr palasi Tšekkiin ja Kladnoon, omistamaansa seuraan. Hän pelaa siellä edelleen, ainakin vielä kaudella 2023–2024.
Kauden avausottelussaan tammikuussa 2021 Jágr teki yhden maalin. Maalin myötä Jágr tuli tehneeksi vähintään yhden maalin 33 perättäisellä kaudella ammattilaisottelussa.
Saavutukset ja palkinnot

Olympiakultaa vuoden 1998 ja olympiapronssia vuoden 2006 talviolympialaisista
MM-kulta 2005 ja 2010
MM-kisojen All-Stars hyökkääjä 2004, 2005
Tšekin vuoden urheilija 2005
Kultainen Maila -palkinto kuusi kertaa, vuosina 1995, 1996, 1999, 2000, 2002, 2005 (Tšekin parhaalle jääkiekkoilijalle myönnettävä palkinto)
Kolmen kullan klubin jäsen
Saavutukset ja palkinnot > NHL

Stanley Cup 1991 ja 1992 Pittsburgh Penguinsissa
1991 NHL:n tulokasjoukkueessa
Art Ross Trophy 1995, 1998, 1999, 2000 ja 2001 (Ensimmäisenä eurooppalaisena NHL:ssä)
NHL:n ensimmäisessä tähdistökentällisessä 1995, 1996, 1998, 1999, 2000, 2001 ja 2006
Hart Memorial Trophy 1999
Lester B. Pearson Award 1999, 2000 ja 2006
Bill Masterton Memorial Trophy 2016
1998, kesken pelaajauran, valittiin sijalle 37 The Hockey News' -lehden listalla, joka käsitti 100 suurinta kiekkoilijaa
Valinta IIHF Hall of Famen kunniagalleriaan (2024)
Ennätykset NHL:ssä

Eniten oikean laitahyökkääjän tekemiä pisteitä kauden aikana (1995–1996): 149
Eniten syöttöpisteitä oikeana laitahyökkääjänä kauden aikana (1995–1996): 87
Eniten eurooppalaissyntyisen pelaajan tekemiä pisteitä kauden aikana (1995–1996): 149
Eniten maaleja tehnyt eurooppalainen pelaaja: 766
Eniten pisteitä tehnyt eurooppalainen pelaaja: 1921
Eniten voittomaaleja runkosarjassa: 129
Vanhin hattutempun tehnyt pelaaja (42 vuoden ja 322 päivän iässä)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Wayne Gretzky Mario Lemieux | Art Ross Trophyn voittaja 1995 1998, 1999, 2000, 2001 | Seuraaja: Mario Lemieux Jarome Iginla |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Dominik Hašek | Hart Memorial Trophyn voittaja 1999 | Seuraaja: Chris Pronger |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Dominik Hašek Martin St. Louis | Lester B. Pearson Awardin voittaja 1999, 2000 2006 | Seuraaja: Joe Sakic Sidney Crosby |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Devan Dubnyk | Bill Masterton Memorial Trophyn voittaja 2016 | Seuraaja: Craig Anderson |
New York Rangersin kapteenit
Bill Cook (1926–37)
Art Coulter (1937–42)
Ott Heller (1942–45)
Neil Colville (1945–48)
Buddy O'Connor (1949–50)
Frank Eddolls (1950–51)
Allan Stanley (1951–53)
Don Raleigh (1953–55)
Harry Howell (1955–57)
George Sullivan (1957–61)
Andy Bathgate (1961–64)
Camille Henry (1964–65)
Bob Nevin (1965–71)
Vic Hadfield (1971–74)
Brad Park (1974–75)
Phil Esposito (1975–78)
Dave Maloney (1978–80)
Walt Tkaczuk (1980–81)
Barry Beck (1981–86)
Ron Greschner (1986–87)
Kelly Kisio (1987–91)
Mark Messier (1991–97)
Brian Leetch (1997–2000)
Mark Messier (2000–04)
Ei kapteenia (2004–06)
Jaromír Jágr (2006–08)
Chris Drury (2008–11)
Ryan Callahan (2011–)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Puola 
Ennen siirtymistään Avangard Omskiin Jágr pelasi kolme täyttä kautta sekä kaudesta 2003–2004 kolmekymmentäyksi ottelua New York Rangersissa, minkä lisäksi hän toimi seuran kapteenina vuodesta 2006 aina vuoteen 2008.
Jágr pelasi yhden kauden Philadelphia Flyersissa ennen siirtymistään Dallas Starsiin.
Vaikka Jágrin visiitti Boston Bruinsissa jäi lyhyeksi, hän oli lähellä Stanley Cupin nostamista Bostonin raivatessa tiensä Stanley Cup -finaaliin.
NGC 2935

| NGC 2950 |
| --- | --- |
 Aladin Sky Atlas ohjelmistolla luotu kuva.
Epookki J2000
Muut nimet:  UGCA 169, PGC 27351, MCG -3-25-11, IRAS 09344-2054, ESO 565-23, h 3178, H 2.556, GC 1882
Tähdistö:  Vesikäärme
Rektaskensio:  09h 36m 44,85s
Deklinaatio:  -21° 07′ 41,56″
Punasiirtymä:  2270,5
Tyyppi:  sauvaspiraaligalaksi (SBb)
Kulmaläpimitta:  3,6 × 2,8 kaariminuuttia
Näennäinen kirkkaus:  +11,4m
NGC 2935 on tyypin SBb sauvaspiraaligalaksi, joka sijaitsee Vesikäärmeen tähdistössä. Galaksin keskimääräinen läpimitta on 3,6 × 2,8 kaariminuuttia ja näennäinen kirkkaus +11,4 magnitudia.
Galaksin löysi saksalais-brittiläinen astronomi William Herschel vuonna 1786 maaliskuun 20. päivänä. Galaksia voidaan merkitä myös merkinnöillä ESO 565-23, MCG -3-25-11, UGCA 169, IRAS09344-2054 tai PGC 27351.
Aiheesta muualla

The galaxy NGC 2935 In-The-Sky.org. Viitattu 13.11.2018 (englanniksi).
William Herschel's Deep Sky Catalog SEDS.org. 3.12.2013. Viitattu 13.11.2018. (englanniksi)
Benn, Chris: Potted history of Herschel and the WHT Ing.iac.es. 29.5.2015. Viitattu 13.11.2018. (englanniksi)
Buta, Ronald J. & Corwin, Harold G. & Odewahn, Stephen C.: Atlas of Galaxies, s. 194–.  Cambridge University Press, 2007.  ISBN 978-0-521-82048-6  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Otajärvi (Sastamala)

| Otajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Sastamala, Nokia
Koordinaatit:  61°24′18″N, 23°12′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuloveden lähialue (35.135)
Laskuoja:  oja Karvassalonojaan 
Järvinumero:  35.132.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  120,9 m  
Pituus:  800 m  
Leveys:  320 m  
Rantaviiva:  2,013 km  
Pinta-ala:  18,748 ha  
Saaria:  ei saaria
 fiOtajärvi 
Otajärvi on Pirkanmaalla Sastamalan ja Nokian rajalla Sarkolassa sijaitseva järvi.
Maantiede

Järven pinta-ala on 18,7 hehtaaria, ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 320 metriä. Se on muodostunut korkealle selänteelle, jossa sijaitsee myös Vääntiänvuori. Selänne on epätasianen ja järvi sijaitsee tällaisessa painanteessa. Järven rannat ovat vaihtelevia, osa on alavaa maata ja osalla rinne viettää järveen. Itärannalla kohoaa mäki yli 20 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Ainoa rantasuo on Pehkusuo. Nokian ja Sastamalan välinen kuntaraja ylittää järven sen keskeltä. Sastamalan puolella on 11 vapaa-ajan asuntoa, jonne tulee tiet valtatieltä 12. Nokian puolella vapaa-ajan asuntoja on kaksi.
Luontoarvoja

Järven pohjoispuolella on luonnonsuojelualue, joka ulottuu järvenrantaan asti. Viereinen Pehkusuo on myös suojeltu, mutta suojelualue ei yllä rantaan saakka.
Vesistösuhteita

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Kuloveden lähialueeseen (35.132) se kuuluu. Järveen laskee kaksi metsäojaa ja sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Karvasalonojaan. Tämä virtaa peltomaaksi raivatulle Isosuolle, jossa se yhtyy Myllyojaan. Myllyoja juoksee Rainion kylän läpi ja laskee Kuloveteen Kutalanvuolteen lounaispuolelle. Järven vedenpinnan korkeus on 120,9 metriä ja Kuloveden 57,5 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 63,4 metriä.
Historiaa

Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järvi on autio, mutta sen laskupuron varella ja erityisesti Isosuolla on perattu niittymaita. Järvi sijaitsee tuolloin Karkun ja Suoniemen välisellä pitäjänrajalla. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa järven eteläosassa sijaitsee yksinäinen maatila. Maatilan ympärillä sijaitsee pieniä peltopalstoja vuoden 1961 peruskartassa. Pehkusuon reunassa on rakennus.
Anne Bonny

| Anne Bonny |
| --- | --- |
 Bonnya esittävä litografia 1700-luvulta
Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1698 Irlannin kuningaskunta
Kuollut: 25. huhtikuuta 1782 (84 vuotta) Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Merirosvo
Kuuliaisuus:  Calico Jack
Aktiivisena:  1718 – lokakuu 1720
Anne Bonny (noin 1698 Irlannin kuningaskunta – 25. huhtikuuta 1782 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) oli merirosvo, joka vaikutti 1700-luvun alkupuolella Karibialla. Hänet tunnettiin myös nimillä Ann Bonn ja Fulford sekä oletettavasti myös nimellä Sarah Bonny.
Bonnyn isä oli irlantilainen lakimies William Cormac ja äiti tämän palvelustyttö Mary tai Peg Brennan. Kun suhde paljastui, Cormac, Brennan ja lapsi muuttivat Etelä-Carolinaan Yhdysvaltoihin. Anne karkasi kotoaan ja meni naimisiin James Bonny -nimisen merimiehen kanssa. James jätti Anne Bonnyn, ja tämä liittyi Jack Rackhamin merirosvojoukkoon.
Myöhemmin Anne kaappasi laivan, jossa oli matkustajana Mary Read -niminen nainen. Tästä tuli Bonnyn rikoskumppani.
Syytettynä

Yksi kohutuimmista merirosvo-oikeudenkäynneistä oli Jack Rackhamin ja hänen naispuolisten kumppaniensa Mary Readin ja Anne Bonnyn oikeudenkäynti Spanish Townissa Jamaikalla vuonna 1721.
Oikeudenkäynnin tulos oli ennalta selvä, ja Rackham miehistöineen tuomittiin kuolemaan.
Naisten kuulustelu käytiin erikseen. Uhrien todistuksen mukaan he käyttivät naisten vaatteita, paitsi taistelussa. Yksi todistajista selitti:
»Nuo kaksi naista... pitivät miesten takkeja, pitkiä housuja ja liinaa päässään... ja kummallakin oli veitsi ja pistooli kädessään, ja kirosivat ja sättivät miehiä...»
Päätöksenä oli molemmille naisille hirttotuomio. Tuomari kuitenkin kysyi, oliko mahdollisesti mitään syytä miksi rangaistusta ei tulisi panna käytäntöön, ja naiset vastasivat: ”Herra, vetoamme vatsoihimme”. Näin oli raskaana olevien naisten tapana sanoa. Koska lain mukaan raskaana olevia naisia ei saanut hirttää, molemmat säilyttivät henkensä. Mary Read kuoli kuumeeseen hieman oikeudenkäynnin jälkeen. Kerrotaan, että Jack Rackham pyysi saada nähdä Anne Bonnyn ennen kuolemaansa. Tämä katsoi miestä halveksivasti ja tiuskaisi: ”Jos olisit taistellut kuin mies, sinun ei tarvitsisi kohta kiikkua hirressä kuin koira.”
Elämäkertoja esittelevän Oxford Dictionary of National Biography teoksen 2013 päivitetty painos esittää, että Anne Bonnyn isä sai tyttärensä pois vankilasta ja vei hänet kotiinsa Charlestoniin Etelä-Carolinaan. Siellä hän synnytti toisen lapsensa. Anne avioitui paikallisen Joseph Burleigh’n kanssa. Yhdessä he saivat kahdeksan lasta. Anne kuoli 84 vuoden ikäisenä vuonna 1782.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anne Bonny Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Esa Pyöriä

Esa Pyöriä (s. 24. huhtikuuta 1951 Kouvola) on suomalainen säveltäjä ja sovittaja. Pyöriä on toiminut kanttorina Kotkassa Langinkosken seurakunnassa 1980–1985 ja 1987–1990, Suomenniemellä 1985–1987 sekä Savonlinnassa vuodesta 1990–2015. Kirkon ulkosuomalaistyön turistikanttorina hän toimi Costa Blancan suomalaisessa seurakunnassa Torreviejassa kautena 2017–2018 ja Teneriffalla 2019–2020.  Musiikinjohtajan tutkinnon (puhallinmusiikki) Pyöriä on suorittanut 1986.
Vuodesta 1976 alkaen Pyöriä on säveltänyt yksinlauluja, säveltänyt ja sovittanut musiikkia sekakuorolle, nais- ja mieskuoroille, lapsikuorolle, puhallinorkesterille, vaski- ja jousikvartetille, salonkiorkesterille sekä virsisovituksia sinfoniaorkesterille Oopperajuhlien jumalanpalveluksia varten.
Esa Pyöriä on säveltänyt liturgista proprium-musiikkia mm. Kirkon keskusrahastolle ja Kirkkohallitukselle, sovittanut ja toimittanut Suomen Lähetysseuralle Kauneimmat hengelliset laulut -lauluvihkon, kuorokirjan sekä orkesterisovitukset. Hän on säveltänyt joululauluja, hengellisiä lauluja kamarikuorolle, sarjoja jousikvartetille sekä teoksia eri puhallinsoittimille. Pääosan sävellystuotannosta muodostavat yksinlaulut pianon, urkujen tai soitinyhtyeen säestyksellä.
Pyöriä on säveltänyt Psalmeja ja muita Raamatun tekstejä, laulusarjoja muun muassa Eino Leinon, Erkki Lemisen, Anna-Maija Raittilan, Anna-Mari Kaskisen ja Mirjami Lähteenkorvan runoihin sekä yksittäisten runoilijoiden tekstejä kuten Uuno Kailas, Aila Meriluoto, Aaro Hellaakoski, Einari Vuorela ja Kaarlo Sarkia.
Pyöriän sävellyksiä on palkittu useissa sävellyskilpailuissa.
Lisäksi Pyöriä on tuottanut ja sovittanut useita äänilevyjä. Hänen sävellyksiään ja sovituksiaan on kuultavissa lukuisilla äänitteellä.
Aiheesta muualla

Fenno — Suomen Äänitearkisto ry:n levytietokanta 1901–1999 - Musiikkiarkisto
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
GCK Lions Eishockey

| GCK Lions Eishockey |
| --- | --- |

Perustettu:  1932
Kaupunki:  Küsnacht, Sveitsi
Kotiareena:  KEK Kunsteisbahn Küsnacht
– kapasiteetti:  2 200
Sarjataso:  Swiss League
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Peter Zahner
Päävalmentaja:   Peter Andersson
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
GCK Lions on sveitsiläinen jääkiekkoseura, joka pelaa maansa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Swiss Leaguessa. Se on ZSC Lionsin farmijoukkue.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 |  | Tim Metzger | L | 2025 | Männedorf, Sveitsi |  |
| 20 |  | Sascha Ruppelt | L | 2025 |  |  |
| 56 |  | Lorin Grüter | R | 2025 | Bülach, Sveitsi |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 9 |  | Gian Morson | L | 2025 | St. Gallen, Sveitsi |  |
| 15 |  | Dominic Buchli | R | 2025 |  |  |
| 24 |  | Fabio Murer | R | 2025 |  |  |
| 28 |  | Daniil Ustinkov | L | 2026 |  |  |
| 38 |  | Jan Schwendeler | L | 2028 | Zug, Sveitsi |  |
| 44 |  | Nauris Sējējs | L | 2025 | Riika, Latvia |  |
| 55 |  | Christian Pinana | L | 2025 |  |  |
| 70 |  | Yannick Blaser (C) | L | 2025 | Langnau im  Emmental, Sveitsi |  |
| 81 |  | Timo Bünzli | L | 2026 | Zürich, Sveitsi |  |
| 91 |  | Yann Voegeli | L | 2025 |  |  |
| 93 |  | Nino Niedermann | L | 2025 |  |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 7 |  | Jarno Kärki | L | KH / VLH | 2025 | Pori, Suomi |
| 8 |  | Noah Böhler | L | H | 2025 | Zürich, Sveitsi |
| 10 |  | Jan Neuenschwander (A) | L | KH | 2025 | Davos, Sveitsi |
| 13 |  | Joel Henry | L | KH | 2026 | Münsterlingen, Sveitsi |
| 14 |  | Julian Mettler | L | H | 2025 | Wattwil, Sveitsi |
| 19 |  | Noah Greuter | L | VLH | 2025 | Bülach, Sveitsi |
| 21 |  | Jan Spring | L | H | 2025 | Zürich, Sveitsi |
| 23 |  | Rodžers Bukarts | L | KH | 2025 | Jūrmala, Latvia |
| 25 |  | Endo Meier | R | KH | 2025 | Zürich, Sveitsi |
| 26 |  | Livio Truog | L | VLH | 2025 | Zollikon, Sveitsi |
| 62 |  | Marlon Graf | R | H | 2025 | Wettingen, Sveitsi |
| 67 |  | Victor Backman | L | H | 2025 | Öckerö, Ruotsi |
| 73 |  | Kimo Gruber | L | KH | 2025 | Bülach, Sveitsi |
| 77 |  | Alessandro Segafredo | L | OLH | 2027 | Asiago, Italia |
| 85 |  | Robin Leone | R | OLH | 2025 | Winterthur, Sveitsi |
| 89 |  | Daniel Olsson | L | H | 2026 |  |
| 97 |  | Andrin Rüedi | L | KH | 2025 |  |
Lähde: EliteProspects
Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Peter Andersson
Maalivahtivalmentaja: Markus Peter
Apumaalivahtivalmentaja: Thomas Bollinger
Videovalmentaja: Werner Jenni
Fysiikkavalmentaja: Martin Kierot
Huoltopäällikkö: Kevin Läubli
Toimitusjohtaja: Peter Zahner
Urheilutoimenjohtaja: Patrick Hager
Pelaajakehitysjohtaja: Edgar Salis
Lähde: EliteProspects
Historiaa > Nimen historia

Seura on perustettu 1932. GCZ (entinen nimi) pelasi vuosina 1945 ja 1946-1957 sekä 1963-1968 NLA:ssa (Sveitsin korkein jääkiekkoliiga). Sillä välin seura pelasi NLB:ssä. Vuonna 1965-66 tuli Grasshopperseista Sveitsin mestareita, joka on tähän mennessä seuran suurin saavutus.
1967 seura putosi jälleen NLB sarjaan ja 1971 jopa 1. liigaan. 1993 asti on GCK Lions pysynyt NLB:ssä. 2001 seura sai nykyisen nimensä GCK Lions (Grasshoppers Club Küsnacht Lions)ja kuuluu erittäin menestyksekkääseen ZLE-pyramidiin (Zürcher Eishockey Pyramide: ZSC Lions / GCK Lions ja on NLA seuran ZSC Lionsin farmijoukkue. GCK Lionsin pääseura, ZSC Lions on tehnyt yhteistyösopimuksen NHL joukkueen Toronto Maple Leafsin kanssa marraskuussa 2011, koskien pelaajien leiritystä, tarkkailua ja nuorten lahjakkuuksien kehittämistä.
Historiaa > Valmentajat

Matti Alatalo on GCK Lionsin päävalmentaja kaudella 2011-12 sekä hänellä on sopimus 2012-13 asti. Varavalmentajana toimii Richi Novak. Kaudella 2011-12 GCK Lions oli runkosarjan viides ja kohtasi pudotuspeleissä NLB:n runkosarjan voittajan HC Lausannen.
Historiaa > Muita tunnettuja pelaajia

. Ari Sulander:  (maailmanmestari, olympiamitalisti, Suomen mestari, Sveitsin mestari, entinen Jokerit) on pelannut kaudella 2010-11 20 runkosarja-ottelua ja 2011-12 4 peliä GCK Lionsin väreissä, sekä kaiken kaikkiaan 14 sesonkia ZSC Lionsissa.
: Timo Koskela: (ent. Tappara) on pelannut tehopisteillä 14+25=39 kaudella 2011-12 GCK Lionseissa ja hänellä on vielä sopimus 2012-13 asti.
Blane Down:NLA, AHL, Tanska, Italia, OHL.
Mohélin lentokenttä

Mohélin lentokenttä (ransk. Aérodrome de Mohéli) tai täsmällisemmin Bandar Es Salamin lentoasema (ransk. Aéroport de Bandar Es Salam; (IATA: NWA, ICAO: FMCI)) on Komoreiden Mohélin saarella sijaitseva lentoasema. Se sijaitsee Mohelin saaren pohjoisrannalla, noin 3 kilometriä saaren keskuskaupungista Fombonista itäkaakkoon.
Mohélin lentoasema Komorien kartalla. Lentoasema sijaitsee Komorien Mohélin saarella, 3 km Fombonin kaupungista itäkaakkoon.
Mohelin lentokentältä on päivittäin lentoyhteys Komorien pääsaarelle Iso-Komorille ja viikottain useita yhteyksiä Anjouaniin. Lentoja on ollut myös läheiselle Ranskaan kuuluvalle Mayottelle. Ykteyksien määrä vaihtelee kausittain.