stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thomas Ambrose Tschoepe

Thomas Ambrose Tschoepe (17. joulukuuta 1915 Pilot Point – 24. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Dallasin hiippakuntaan 30. toukokuuta 1943 ja nimitettiin San Angelon hiippakunnan johtoon 12. tammikuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Kiely Gorman, jota avustivat Leo Aloysius Pursley ja Lawrence Michael De Falco.
27. elokuuta 1969 Tschoepe sai nimityksen Dallasin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. lokakuuta. Hän jäi eläkkeelle 14. heinäkuuta 1990.
Toivo Anttila

Toivo Johannes Anttila (9. joulukuuta 1910 Pöytyä – 3. syyskuuta 2001 Aura) oli suomalainen taidegraafikko, valokuvataiteilija ja lyhytelokuvien tekijä. Hän opiskeli Turussa vuosina 1933–37 ja teki debyyttinsä samassa kaupungissa vuonna 1936. Hänen töitään kuuluu Turun taidemuseon kokoelmiin. Anttila sai valokuvista ja lyhytelokuvista monia palkintoja.
Anttilalla oli yksityisnäyttelyitä Aurassa, Raumalla, Maarianhaminassa, Turussa ja Pöytyällä. Kansainvälisesti hänen töitään oli esillä Göteborgissa, Lontoossa ja Oslossa.
Tim Brady

Tim Brady.
Timothy Wesley John "Tim" Brady (s. 11. heinäkuuta 1956 Montreal) on kanadalainen säveltäjä ja kitaristi. Hänen opettajiaan olivat Claude Dyotte, Mick Goodrick, Thomas McKinley, James McKay ja Odaline de la Martinez. Hän on vaikuttanut monissa eri tyylilajeissa sarjallisuudesta minimalismiin sekä jazzin ja elektroakustisen musiikin parissa.
Brady on johtanut monia jazzkokoonpanoja ja esiintynyt solistina eri maanosissa. Hänen sävellystensä joukossa ovat Jousikvartetto nro 1 ja Piano Fantasy in Three Movements.
Time Before Time Records

| Time Before Time Records |
| --- | --- |
Perustettu:  1996
Tilanne:  aktiivinen
Tyylilajit:  black metal
Kotimaa:  Puola
Sijainti:  Jaworzno
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Time Before Time Records on puolalainen levy-yhtiö, joka on perustettu vuonna 1996.
Yhtiö on julkaissut mm. Witchmasterin ja suomalaisen Slugathorin albumeita.
Ray Wilkins

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Raymond Colin Wilkins
Syntymäaika: 14. syyskuuta 1956
Syntymäpaikka: Hillingdon, Englanti
Kuolinaika: 4. huhtikuuta 2018 (61 vuotta)
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Lempinimi: Butch
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1973–1979 | Chelsea | 179 | (30) |
| 1979–1984 | Manchester United | 160 | (7) |
| 1984–1987 | AC Milan | 73 | (2) |
| 1987 | Paris Saint-Germain | 13 | (0) |
| 1987–1989 | Rangers | 70 | (2) |
| 1989–1994 | Queens Park Rangers | 155 | (8) |
| 1994 | Crystal Palace | 1 | (0) |
| 1994–1996 | Queens Park Rangers | 21 | (0) |
| 1996 | Wycombe Wanderers | 1 | (0) |
| 1996–1997 | Hibernian | 16 | (0) |
| 1997 | Millwall | 3 | (0) |
| 1997 | Leyton Orient | 3 | (0) |
Maajoukkue
| 1976 | Englanti, alle 21-vuotiaat | 1 | (0) |
| 1976–1986 | Englanti | 84 | (3) |
Valmennusura
1994–1996: Queens Park Rangers
1997–1998: Fulham
2000: Chelsea (väliaikainen)
2004–2005: Millwall
2009: Chelsea (väliaikainen)
2009–2010: Chelsea (kakkosvalmentaja)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Raymond Colin Wilkins MBE (14. syyskuuta 1956 Hillingdon, Middlesex – 4. huhtikuuta 2018) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Pelaajaurallaan Wilkins edusti muun muassa Chelseaa, Manchester Unitedia, AC Milania, Queens Park Rangersia ja Rangersia sekä Englannin maajoukkuetta. Hän on valmentanut muun muassa Queens Park Rangersia ja Fulhamia sekä toiminut Chelsean kakkosvalmentajana.
Pelaajaura > Seurajoukkueet

Ray Wilkinsin ura alkoi juniorina Chelseassa. Hän nousi edustusjoukkueeseen 1973 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa lokakuussa 1973. Chelsea putosi pääsarjatasolta, 1. divisioonasta 1975 ja useat sen pelaajista jättivät seuran. Uusi päävalmentaja Eddie McCreadie teki 18-vuotiaasta Wilkinsistä kapteenin. Wilkinsin ja McCreadien johdolla Chelsea nousi 2. divisioonasta takaisin pääsarjatasolle kauden 1976–77 päätteeksi. Ensimmäinen kausi 1. divisioonassa sujui Chelsealta hyvin, mutta kaudella 1978–79 McCreadie jätti seuran yllättäen. Kausi päättyi lopulta sarjasta putoamiseen ja veloissa ollut Chelsea myi Wilkinsin Manchester Unitediin 800 000 punnalla.
Manchester Unitedissa Wilkinsin ura jatkui nousujohteisena. Hän oli Unitedin avauskokoonpanon pelaaja ja kaudella 1982–83 hän voitti seurassa FA Cupin. Wilkins teki maalin finaalissa Brighton & Hove Albionia vastaan, mutta ottelu päättyi 2–2. Uusintaottelun United voitti 4–0. Kesällä 1984 italialainen AC Milan osti Wilkinsin 1,5 miljoonalla punnalla. Hän pelasi Milanissa kolme kautta, mutta ei saavuttanut seurassa suurempaa menestystä. Milanista Wilkins siirtyi ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin, jossa hän pelasi vain neljä kuukautta kunnes skotlantilainen Rangers osti hänet 250 000 punnalla.
Rangersissa Wilkins saavutti Skotlannin mestaruuden 1989 sekä liigacupin voiton 1988. Kahden Rangers-kauden jälkeen Wilkins palasi Lontooseen, kun hän päätti siirtyä Queens Park Rangersiin. Wilkins pelasi Queens Parkissa neljä vuotta kunnes hän kesällä 1994 siirtyi juuri Valioliigaan nousseen Crystal Palacen pelaaja-apuvalmentajaksi. Wilkinsin jalka murtui hänen debyyttiottelussaan eikä hän ehtinyt pelata seurassa enää sen jälkeen. Marraskuussa 1994 hän palasi Queens Park Rangersiin, jossa hänestä tuli pelaaja-valmentaja.
Wilkins ei enää valmennuksen ohella pelannut enää yhtä paljon kuin ennen. Hän lähti QPR:stä kesällä 1996, minkä jälkeen hän pelasi seuraavan kauden aikana lyhyitä jaksoja Wycombessa, Hibernianissa, Millwallissa ja Leyton Orientissa. Kauden päätteeksi Wilkins lopetti pelaajauransa.
Pelaajaura > Maajoukkue

Wilkins pelasi ensimmäisen maaottelunsa Englannin paidassa toukokuussa 1976. Hän oli mukana viemässä Englantia 1980 EM-kisoihin ja pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa 1982 ja 1986. Wilkins pelasi viimeisen maaottelunsa marraskuussa 1986 ja kaikkiaan hän edusti maajoukkuetta 84 ottelussa, joissa hän teki kolme maalia. Kapteenina Wilkins toimi kymmenessä maaottelussa.
Valmennusura

Wilkins aloitti valmennusuransa ollessaan vielä pelaaja. Queens Park Rangersin pelaaja-valmentajana hän johdatti QPR:n Valioliigassa kahdeksanneksi kaudella 1994–1995. Kaudella 1995–1996 Queens Park jäi toiseksi viimeiseksi ja seuraavan kauden alussa Wilkins jätti seuran.
Wilkins palasi päävalmentajaksi 1997 2. divisioonan Fulhamissa. Hänen valmennuksessaan Fulham pääsi nousukarsintoihin, mutta Wilkins sai potkut ennen karsintojen alkua kun seura hävisi kauden kolme viimeistä ottelua. Fulhamin jälkeen Wilkins toimi valmentajana Gianluca Viallin alaisuudessa Chelseassa ja Watfordissa. Vuosina 2004–2005 Wilkins toimi Dennis Wisen kakkosvalmentajana Millwallissa.
Syyskuussa 2008 Wilkins nimitettiin Luiz Felipe Scolarin kakkosvalmentajaksi Chelseassa. Scolarin saatua potkut hän toimi yhdessä ottelussa väliaikaisena päävalmentajana, minkä jälkeen hän jatkoi vanhassa tehtävässään. Marraskuussa 2010 Wilkinsin sopimusta ei yllättäen uusittu ja hän sai lähteä seurasta välittömästi. Wilkinsin lähdön syitä ei julkistettu, mutta Wilkinsin mukaan hänet irtisanottiin laittomasti. Joulukuussa Chelsea ja Wilkins pääsivät yhteiseen sopimukseen.
Ray Wilkins opastaa Josh McEachrania Chelsean ottelussa lokakuussa 2010.
Käännös suomeksi
Timo Ekman

| Timo Ekman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Timo Ekman
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1968 (ikä 56)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  188 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1985–1989:   Tampereen Pyrintö
Timo Ekman (s. 24. huhtikuuta 1968) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Ekman pelasi miesten SM-sarjaa kasvattajaseurassaan vuosina 1985–1989. Kauden 1987–1988 Ekman pelasi uransa parhaalla, 2,9 pisteen, keskiarvolla.
Tilastot > Runkosarja

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985–1986 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 1 | 25,0 % | – | – | 1,0 | 1,0 | 2,0 |  |  |  |  | 2,0 | 2 |
| 1986–1987 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 18 | 57,1 % | 0,0 % | 75,0 % | 0,2 | 0,4 | 0,7 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | – | 1,1 | 19 |
| 1987–1988 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 17 | 60,7 % | 44,4 % | 75,0 % | 0,4 | 0,9 | 1,3 | – | 0,5 | 0,1 | – | 2,9 | 49 |
| 1988–1989 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 18 | 32,1 % | 16,7 % | 45,5 % | 0,1 | 0,4 | 0,6 | 0,2 | 0,9 | 0,3 | – | 1,6 | 29 |
| Yhteensä | Yhteensä | SM-sarja | 54 | 47,3 % | 24,1 % | 57,9 % | 0,3 | 0,6 | 0,9 | 0,1 | 0,5 | 0,1 | – | 1,8 | 99 |
O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Tobaksrullenin kanava

Tobaksrullenin kanava on Maalahden saaristossa sijaitseva veneliikenteeseen käytetty noin 400 metriä pitkä avokanava joka kaivettiin talvella 1981 maankohoamisen vuoksi mataloituneeseen Sandgrunds strömmenin salmeen joka erottaa Skinnarslandetin ja Olsönin saaret. Kanava yhdistää Gropenin lahden ja Högskärsjön lahden. Tobaksrullenin kanava on saanut nimensä kanavan varrella sijaitsevan Tobaksrullen (Tupakkarulla)-nimisen kivenlohkareen mukaan.
Tobermory (tislaamo)

Tobermoryn tislaamo
Tobermory on viskitislaamo Länsi-Skotlannissa Mullin saaressa Tobermoryn kaupungissa. Tislaamon perusti John Sinclair vuonna 1798. Sen alkuperäinen nimi oli Ledaig. Tobermory on gaelin kieltä ja tarkoittaa suomeksi Marian lähdettä. Tämän Mullin saaren ainoan tislaamon, joka on ollut useasti pois toiminnasta, on omistanut vuodesta 1993 Burn Stewart Distillers.
Tobias Angerer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tobias Angerer (2014) |  Tobias Angerer (2014) |  Tobias Angerer (2014) |  |
Maa:   Saksa
Miesten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | 4×10 km viesti |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | 15 km (p) |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2005 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Sapporo 2007 | yhdistelmäkilpailu |  |
|  Hopeaa | Liberec 2009 | parisprintti (p) |  |
|  Hopeaa | Liberec 2009 | 4×10 km viesti |  |
|  Pronssia | Sapporo 2007 | 15 km (v) |  |
|  Pronssia | Liberec 2009 | 50 km (v) |  |
|  Pronssia | Oslo 2011 | 4×10 km viesti |  |
Tobias Angerer (s. 12. huhtikuuta 1977 Traunstein) on saksalainen entinen maastohiihtäjä.
Angerer saavutti 2002 Salt Lake Cityn olympialaisista pronssia Saksan viestijoukkueessa ja oli seitsemäs sprinttikilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 hän sijoittui sprintissä neljänneksi. 2005 Oberstdordin MM-hiihdoista hän sai hopeaa viestistä. 2006 Torinon olympialaisissa Angerer hiihti 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa pronssille ja viestissä hopealle sekä oli kahdestoista yhdistelmäkilpailussa. MM-kisoissa 2007 Angerer sijoittui hopealle 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja pronssille 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Lisäksi hän oli neljäs 50 kilometrillä, viestissä ja parisprintissä. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän sai parisprintissä ja viestissä hopeaa sekä 50 kilometrillä pronssia. Yhdistelmäkilpailussa hän oli seitsemäs ja 15 kilometrillä yhdeksäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 Angerer oli hopealla yhdistelmäkilpailussa, neljäs 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja seitsemäs 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia viestissä sekä sijoittui 50 kilometrillä kuudenneksi, yhdistelmäkilpailussa kahdeksanneksi ja 15 kilometrin perinteisellä yhdeksänneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs ja 50 kilometrillä kolmastoista.
Maailmancupin kokonaiskilpailun Angerer voitti kausina 2005–2006 ja 2006–2007. Henkilökohtaisia osakilpailuvoittoja hän saavutti 10. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti 6. tammikuuta 2004 Falunissa takaa-ajokisassa. Angerer voitti ensimmäisen Tour de Ski -kilpailusarjan kaudella 2006–2007. Angerer lopetti hiihtouransa kauden 2013–2014 jälkeen.
That’s What You Get

| ”That’s What You Get” Paramore |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Riot!
 Julkaistu: albumi 12. kesäkuuta 2007   single 24. maaliskuuta 2008 (US)
 Tyylilaji: vaihtoehtorock, pop-punk, emo
 Kesto: 03.40
 Levy-yhtiö: Fueled by Ramen
Paramoren muut singlet
| ”Crushcrushcrush” 2007 | ”That’s What You Get” 2008 | ”Decode” 2008 |
That’s What You Get on Paramore-yhtyeen kappale vuoden 2007 Riot!-albumilta. Kappale julkaistiin albumin toisena singlenä Australiassa, kolmantena singlenä Yhdysvalloissa ja neljäntenä singlenä Isossa-Britanniassa. Single julkaistiin Australian radioissa 22. maaliskuuta 2008 ja Yhdysvaltain radioissa 24. maaliskuuta 2008.
12. joulukuuta 2008 single sai kultalevyn Yhdysvalloissa yli 500 000 kappaleen myynnistä.
Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Marcos Siega. Se kuvattiin 2.–3. maaliskuuta 2008 Nashvillessa, Tennesseessä, ja julkaistiin 24. maaliskuuta 2008.
Musiikkivideossa Paramore on soittamassa olohuoneessa. Samaan aikaan videossa näytetään pätkiä tytöstä ja pojasta (Aaron Holmes ja Jenna Galing), jotka ovat ihastuneet toisiinsa. Poika kuitenkin tuntuu laiminlyövän tyttöä flirttaillen muille tytöille. Musiikkivideon loppupuolella poika särkee tytön sydämen flirttailemalla toiselle tytölle. Videon taustalla esiintyy myös joukko Paramoren jäsenien perheenjäseniä ja ystäviä. Ystävät pitävät hauskaa yhtyeen taustalla koko videon ajan.
Toinen näistä rakastavaisista tuntuu olevan jossakin tekemisissä yhden bändiin jäsenen kanssa. Ei kauankaan, kun pariskunta liittyy perheen ja ystävien joukkoon. Siellä tytön poikaystävä tapaa toisen tytön ja alkaa flirttailla tämän kanssa. Samaan aikaan kun poika jatkaa flirttailua toisen tytön kanssa, hänen tyttöystävänsä istuu sohvalla katsellen heitä. Kun he ottavat toisiaan kädestä, pojan tyttöystävä lähtee itkien pois. Musiikkivideo loppuu kohtaukseen, missä musiikkivideon alun tyttö ja poika suutelevat.
Listasijoitukset

| Lista (2008) | Lista sijoitus |
| --- | --- |
ARC Weekly Top 40: 18
Britannian singlelista: 55
Colombian Singles Chart: 32
Billboard Hot 100: 66
Billboard Hot Modern Rock Tracks: 36
Billboard Pop 100: 25
Mexican Top 100: 51
New Zealand Singles Chart: 35
Kanadan Hot 100: 92
Hot100Brazil: 48

Paramore
| --- | --- |
Studioalbumit::   All We Know Is Falling  Riot!  Brand New Eyes  Paramore  After Laughter  This Is Why 
Livealbumit::   Live in the UK 2008  The Final Riot! 
EP:t::   The Summer Tic EP  2010 Summer Tour EP  The Only Exception EP  Singles Club  The Holiday Sessions 
Singlet::   ”Pressure”  ”Emergency”  ”All We Know”  ”Misery Business”  ”Hallelujah”  ”Crushcrushcrush”  ”That’s What You Get”  ”Decode”  ”Ignorance”  ”Brick by Boring Brick”  ”The Only Exception”  ”Careful”  ”Playing God”  ”Monster”  ”Now”  ”Still Into You”  ”Daydreaming”  ”Ain’t It Fun”  ”Hard Times”  ”Told You So”  ”Fake Happy”  ”Rose-Colored Boy”  ”Caught in the Middle”  ”This Is Why”  ”The News”  ”C’est Comme Ça” 
Muuta::  Paramoren diskografia
Tmolos

Tmolos, m.kreik. Τμολος, oli kreikkalaisessa mytologiassa Lyydian kuningas, jonka puoliso Omfale peri valtaistuimen miehensä kuoleman jälkeen.
Tmolos-vuori, jonka juurella Lyydian muinainen pääkaupunki Sardis sijaitsi, on saanut nimensä tämän myyttisen hallitsijan mukaan. Ovidius kertoo Tmoloksen – mahdollisesti kuninkaan itsensä – olleen myös tämän vuoren henkilöitymä ja sen jumala. Tmolos toimi tuomarina Panin ja Apollonin soittokilpailussa ja ratkaisi sen jälkimmäisen hyväksi. Ainoastaan kuningas Midas oli tuomion oikeellisuudesta toista mieltä, jolloin Apollon rankaisi häntä muuttamalla hänen korvansa aasin korviksi.
Plutarkhos kertoo Tmoloksen olleen Areen ja Theogonen poika, joka nähdessään Artemiin seuralaisiin kuuluneen nymfi Arrhippen rakastui tähän palavasti. Kun hän ei muuten saanut neitoa itselleen, hän päätti maata tämän väkisin. Arrhippe pakeni kuningasta Artemiin temppeliin, jossa Tmolos kaikesta huolimatta toteutti mielihalunsa. Teon seurauksena Arrhippe hirtti häpeästä itsensä, jolloin Artemis lähetti raivon härän, joka heitti kuninkaan sarvillaan kivikkoon kuolemaan. Tmoloksen poika Theoklymenos hautasi isänsä vuorelle ja nimesi vuoren isänsä mukaan.
Renault–Nissan B -pohjalevy

Renault–Nissan B -pohjalevy on Renault’n ja Nissanin yhteistyössä kehittämä pohjalevy pienille etu- ja nelivetoisille autoille, joissa moottori on sijoitettu poikittain.
Renault–Nissan B

Nissan Cube (Z10) (1998–2002)
Nissan Cube (Z11) (2002–2008)
Nissan Cube (Z12) (2008–)
Nissan Micra (K12) (2002–2010)
Renault Captur (2013–)
Renault Clio II (1998–2012)
Renault Clio III (2005–2014)
Renault Clio IV (2012–)
Renault Modus (2004–2012)
Renault Symbol II (2008–2013)
Renault Twingo II (2007–2014)
Renault Wind (2010–2013)
Renault–Nissan B0

Nissan Juke (F15) (2010–2019)
Nissan Livina (L10) (2006–2013)
Nissan Livina (L11) (2013–)
Nissan Note (E11) (2004–2013)
Nissan NV200 (2009–)
Nissan Sylphy (G11) (2005–)
Nissan Tiida (C11) (2004–2012)
Nissan Wingroad (Y12) (2005–)
Dacia B0

Dacia Duster I (2009–2017)
Dacia Duster II (2017–)
Dacia Logan I (2004–2012)
Dacia Sandero I (2007–2012)
Lada Largus (2012–)
Lada XRAY (2015–)
Renault Kaptur (2016–)
Dacia M0

Uudempi Dacian M0-pohjalevy on kehitetty B0:n pohjalta.
Dacia Dokker (2012–2021)
Dacia Lodgy (2012–2022)
Dacia Logan II (2012–)
Dacia Sandero II (2012–)
Renault Express (2021–)
Renault Symbol III (2012–2021)
Nissan EV

EV-pohjalevy on kehitetty käytettäväksi sähköauton pohjalevynä.
Nissan Leaf (ZE0) (2010–2017)
Nissan V

B-pohjalevyn toinen sukupolvi on nimetty V-pohjalevyksi.
Datsun Go (2014–)
Datsun Go+ (2014–)
Nissan Kicks (2016–)
Nissan Latio (N17) (2011–)
Nissan Micra (K13) (2010–2016)
Nissan Micra (K14) (2016–)
Nissan Note (E12) (2012–)
Nissan Sylphy (B17) (2012–)
Nissan Tiida (C12) (2011–)
Venucia D60 (2017–)
Venucia R30 (2014–2017)
Talviparalympialaiset 1992

Talviparalympialaiset 1992 järjestettiin Tignesissä ja Albertvillessä Ranskassa 25. maaliskuuta–1. huhtikuuta 1992. Kisoihin osallistui 365 kilpailijaa 24 maasta. Ensimmäistä kertaa talviparalympialaisten historiassa urheilijat majoitettiin yhteiseen paralympiakylään hotellien sijaan. Kisat avasi Ranskan silloinen presidentti François Mitterrand.
Kisoissa kilpailtiin vain alppihiihdossa ja pohjoismaisista hiihtotyyleistä ampumahiihdossa ja maastohiihdossa. Ensimmäistä kertaa kilpailemassa näytöslajeissa oli älyllisesti vammaisia alppihiihdossa ja pohjoismaisissa hiihtolajeissa sekä näkövammaisia ampumahiihdossa.
Mitalitaulukko TOP-10

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 21 | 16 | 9 | 46 |
| 2 |  Saksa | 12 | 17 | 9 | 38 |
| 3 |  Yhdistynyt joukkue | 10 | 8 | 3 | 21 |
| 4 |  Itävalta | 8 | 3 | 9 | 20 |
| 5 |  Suomi | 7 | 3 | 4 | 14 |
| 6 |  Ranska | 6 | 4 | 9 | 19 |
| 7 |  Norja | 5 | 5 | 4 | 14 |
| 8 |  Sveitsi | 3 | 8 | 4 | 15 |
| 9 |  Kanada | 2 | 4 | 6 | 12 |
| 10 |  Puola | 2 | 0 | 3 | 5 |
↑  11 entisen Neuvostoliiton urheilijaa kilpaili Yhdistynyt joukkue -lipun alaisuudessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Yle Elävä arkisto: Seitsemän hiihtokultaa Suomelle Albertvillen vammaiskisoissa 1992
Richmond (Kalifornia)

| Richmond |
| --- | --- |


 Richmond
 Koordinaatit: 37°56′09″N, 122°20′52″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Contra Costan piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  136,00 km²
 – Maa:  77,84 km²
 – Josta vettä:  58,16 km² (42,8 %)
Korkeus:  14 m
Väkiluku (2023):  114 106
 – Väestötiheys:  1 466 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8
 – Kesäaika:  UTC-7
Postinumero:  94801, 94802, 94804, 94805, 94807, 94808, 94850
Suuntanumero(t):  510, 341
 
 www.ci.richmond.ca.us 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Richmond on kaupunki Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Se on osa San Franciscon lahden ympäristöä. Richmondin asukasluku oli vuonna 2023 noin 114 000.
Maantiede ja ilmasto

Richmondin etäisyys San Franciscosta on noin 19 kilometriä pohjoiskoilliseen. Kaupunkeja erottaa merialue, jonka takia maantie-etäisyys on puolisentoista kertaa pidempi, noin 27 kilometriä.
Richmondissa vallitsee välimerellinen ilmasto. Lämpimin kuukausi on syyskuu, jonka keskilämpötila oli 18,6 °C kaudella 1991–2020. Viilein oli tammikuu, 10,6 °C. Vuotuinen keskilämpötila oli 14,9 °C. Keskimääräinen sademäärä on noin 620 millimetriä vuodessa, josta suurin osa saadaan joulukuusta maaliskuuhun. Heinäkuusta syyskuuhun ei sada juuri lainkaan.
Historia

Nykyisen Richmondin seudun alkuperäisväestöä olivat ohlone-intiaanit, jotka asettuivat alueelle viitisen tuhatta vuotta sitten. Ohlonet olivat metsästäjä-keräilijöitä, joiden kulttuuri oli yhteisöllistä, rauhaisaa ja taiteellisesti monipuolista. Sitten tulivat eurooppalaiset. Espanjalaisten aikakausi alkoi 1772 ja päättyi 1884. Vuonna 1823 Francisco Castro teki seudusta osan Rancho San Pabloa. Rautatietä alettiin kaavailla 1895 ja vuosisadan vaihteessa avattiin Point Richmondin asema. Samoihin aikoihin aloitettiin öljynjalostus. Richmondin asema kaupunkina virallistettiin 1905, jolloin sen asukasluku oli runsaat 2 000. Richmondin keskusta kehittyi voimakkaasti 1920- ja 1930-luvuilla, ja vuonna 1925 avattiin Carquinez Hotel, josta tuli sosiaalisen elämän keskus.
Seudulla toimi iso viinitila 1900-luvun alussa, kunnes se oli pakko sulkea kieltolain (1920–1933) takia. Toisen maailmansodan aikana Richmondin telakalla valmistettiin yli 750 sota-alusta, jotka toivat merkittävää lisäarvoa paikalliseen talouteen ja moninkertaistivat asukasluvun. Richmondin asukasluku oli vuonna 1943 lähes 94 000, ja suurin osa asukkaista eli väliaikaismajoituksessa. Usea väliaikainen talo on säilynyt 2000-luvulle. Sodan jälkeen väkiluku väheni, ja vuonna 1960 se oli noin 72 000. Telakka-alueelle kehittyi uusia teollisuudenaloja. Vuoden 1960 jälkeen Richmondin kehitykseen ovat vaikuttaneet eritoten Marina Bay, kauppakeskus Hilltop Mall sekä maantiet Knox Freeway (I-580) ja Richmond Parkway. Elinkeinoelämässä on tapahtunut siirtymää korkean teknologian ja kevyen teollisuuden suuntaan.
Talous ja liikenne

Richmondin elinkeinoja ovat muun muassa terveydenhuolto, logistiikka, hallinto ja opetusala. Suurin työllistäjä on petrokemiallinen Chevron. Richmondin satama, Port of Richmond, on huomattava rahtisatama. Richmondin maantieliikenteen valtaväyliä ovat Interstate 80 ja Interstate 580. Ne palvelevat myös satama-aluetta, kuten myös valtakunnalliset rautatiet Burlington Northern Santa Fe ja Union pacific. Richmondin rautatieasema on Richmond Transit Center, epävirallisesti Richmond station. Sen omistaa Bay Area Rapid Transit.
Aiheesta muualla

City of Richmond, Kalifornia, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Richmond (Kalifornia) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Richmond, California
Richmondin eteläosassa sijaitsi aiemmin Stege-niminen kaupunki. Kuva vuodelta 1930.
Richmond station huhtikuussa 2018.
Käännös suomeksi