stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koisokasvit

| Koisokasvit |
| --- | --- |
 Skopolia (Scopolia carniolica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Ylälahko::  Asteranae
Lahko::  Solanales
Heimo::  Koisokasvit Solanaceae  Juss.
Synonyymit
 Atropaceae Martinov  Browalliaceae Bercht. & J.Presl  Cestraceae Schlechtendal  Daturaceae Bercht. & J.Presl  Duckeodendraceae Kuhlmann  Goetzeaceae Miers  Hyoscyamaceae Vest  Lyciaceae Rafinesque  Nicotianaceae Martinov  Nolanaceae Bercht. & J.Presl, nom. cons.  Salpiglossidaceae Hutch.  Sclerophylacaceae Miers 
Katso myös
   Koisokasvit Wikispeciesissä   Koisokasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koisokasvit (Solanaceae) on kaksisirkkaisheimo, jossa on yli 3 000 enimmäkseen lämpimissä maissa kasvavaa ruoho- tai puuvartista lajia. Useissa koisokasveissa on myrkyllisiä psykoaktiivisia tropaanialkaloideja, minkä vuoksi muun muassa myrkkykoisoa, hullukaaleja ja hulluruohoja on käytetty lääkekasveina. Taloudellisesti merkittäviä koisokasveja ovat mm. peruna, tomaatti ja eräät muut koisot sekä tupakat ja paprikat. Joitakin lajeja käytetään koristekasveina.
Tropaanialkaloidipitoisia kukkia voidaan käyttää huumeena. Ne ovat deliriantteja, joihin kuuluvat aineet voivat aiheuttaa sydänpysähdyksen.
Tuntomerkit

Koisokasvit ovat haarajatkoisesti kasvavia, melko usein epämiellyttävän tuoksuisia ruohoja tai pensaita, joiden puu on yleisesti fluoresoivaa. Erityisesti varressa on oksalaattikiteitä, myös isoja karbonaattikiteitä sisältäviä, litokysteiksi nimitettyjä soluja esiintyy. Lehdet ovat yksinkertaisia tai kerrannaisia. Lehtien, haarojen ja kukkien seuraannot ovat usein epäsäännöllisiä. Kukat ovat säteittäisiä tai toisinaan jonkin verran vastakohtaisia ja yhdisteräisiä. Joskus kukat ovat nelilukuisia, ja heteenponnet avautuvat usein rei'illä tai ponnet ovat kasvaneet enemmän tai vähemmän yhteen, jolloin siitepöly vapautuu yhteisestä kärkiaukosta. Sikiäin on yhdislehtinen, usein näennäisesti nelilokeroinen ja sisältää paljon siemenaiheita, jotka ovat usein käyristyneet luokkimaisesti (kampylotrooppisia). Istukat ovat turvonneet; luotti on pallomainen tai kilpimäinen. Hedelmä on tavallisesti kahdesta emilehdestä koostunut ja on liiteluomainen kota tai marja, jossa on litteitä siemeniä. Yhdislehtinen verhiö on jäljellä ja joskus kooltaan kasvanut hedelmässä.
Luokittelu

Koisokasvien heimoon kuuluu 102 sukua, 2 460 lajia ja mahdollisesti kahdeksan alaheimoa, jotka ovat:
Schizanthoideae: Yksivuotisia ruohoja; kukat vastakohtaisia, verhiö enemmän tai vähemmän erilehtinen, kaksi terälehteä kasvanut yhteen kölimäiseksi, toimivia heteitä kaksi, joutoheteitä kolme; hedelmä liiteluomainen kota. Vain perhoskukkien (Schizanthus) suku, jossa 12 lajia Chilessä.
Goetzeoideae: Puita ja pensaita; hedelmä usein luumarja. Sukuja kuusi, lajeja kahdeksan enimmäkseen Isoilla Antilleilla lukuun ottamatta Jamaikaa, Itä-Brasiliassa ja Madagaskarissa.
Duckeodendroideae: Yksi laji, Duckeodendron cestroides, joka on Brasilian Amazonasissa kasvava kookas puu; hedelmä yksisiemeninen luumarja.
Browallioideae: Heteitä neljä tai viisi, usein kaksivaltaisia, toisinaan myös yksi joutohede; sikiäin varrellinen; hedelmä tavallisesti kuiva. Sukuja 10, lajeja 210 Etelä-, Keski- ja jonkin verran Pohjois-Amerikassa. Suurin suku on 175-lajinen nuijakukat eli kesterit (Cestrum).
Schwenkioideae: Yksivuotisia ruohoja; kukinto terttu, jossa toisinaan vihkomaiset haarat; kukat vastakohtaisia; heteitä neljä, jotka toisinaan kaksivaltaisia, tai kolme joutohedettä. Neljässä suvussa yhteensä 31 eteläamerikkalaista lajia.
Petunioideae: Ruohoja tai pensaita; kukat tavallisesti säteittäisiä; heteitä neljä tai viisi. Sukuja 13, lajeja 160 Keski- ja Etelä-Amerikassa. Runsaslajisimmat suvut ovat tohtorinkukat (Brunfelsia, 45 lajia) ja petuniat (Petunia, 35 lajia).
Nicotianoideae: Enimmäkseen ruohoja; heteitä neljä tai viisi. Kahdeksassa suvussa 125 lajia enimmäkseen Australiassa, myös Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Afrikassa. Suurin suku on tupakat (Nicotiana, 95 lajia).
Solanoideae: Ruohoja tai joskus pieniä puita. Heteitä tavallisesti viisi, harvemmin neljä, palhojen tyvet usein laajentuneet ja mm. liuskaisia; hedelmä marja, joskus luumarja, kansikota tai lohkohedelmä; siemenet litteitä. Sukuja 62, lajeja 1 940 kaikkialla maapallolla, erityisesti Etelä-Amerikassa. Suurimmat suvut ovat marjakoisot (Solanum, 1 250−1 700 lajia), koisokkeet (Lycianthes, 200 lajia), pukinpensaat (Lycium, 90 lajia), nolaanat (Nolana, 90 lajia) ja lyhtykoisot (Physalis, 80 lajia).
Luokittelu > Sukuja

Alkekengi – lyhtykukat, ainoa laji isolyhtykukka eli isolyhtykoiso (A. officinarum)
Anisodus – uurniot
Atropa – belladonnat
Browallia – piispankukat
Brugmansia – pasuunat
Brunfelsia – tohtorinkukat
Calibrachoa – keijupetuniat eli pikkupetuniat
Capsicum – paprikat
Cestrum – nuijakukat eli kesterit
Datura – hulluruohot
Duboisia – piturit
Eriolarynx – kolibrintorvet
Fabiana – fabianat
Hyoscyamus – hullukaalit
Lycianthes – koisokkeet
Lycium – pukinpensaat
Mandragora – mandraket
Nicandra – perunkoisot (rakkokoisot)
Nicotiana – tupakat
Nierembergia – koisokit
Nolana – nolaanat
Petunia – petuniat eli isopetuniat
Physalis – lyhtykoisot
Physochlaina – kievarinyrtit
Quincula – kolkkakoisot, ainoa laji kolkkakoiso (Q. lobata)
Salpichroa – tiukiot
Salpiglossis – torvikukat (mm. torvikukka S. sinuata)
Schizanthus – perhoskukat
Sclerophylax – kovikit
Scopolia – skopoliat
Solandra – maljaliaanit
Solanum – marjakoisot eli koisot (mm. peruna, tomaatti ja munakoiso)
Streptosolen – marmeladipensaat, ainoa laji marmeladipensas (S. jamesonii)
Withania – koisiot
Kuvia

Acnistus arborescens
Amerikanpiispankukka (Browallia americana)
Nappipetunia (Calibrachoa parviflora)
Datura ceratocaula -hulluruoho.
Espadaea amoena
Fabiana denudata -fabiana
Goetzea elegans
Valkohullukaali (Hyoscyamus albus)
Iochroma australe
Jaborosa integrifolia
Latua pubiflora
Rohtomandrake eli alruuna (Mandragora officinarum)
Perunkoiso eli rakkokoiso (Nicandra physalodes)
Pensaspetunia (Petunia axillaris)
Kielotiukio (Salpichroa origanifolia)
Trianaea sp.
Vestia foetida
Vihnekoisio (Withania aristata)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Koisokasvit – Solanaceae
Funet: Koisokasvit (Solanaceae)
Solanales-lahkon evoluutiopuu: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/trees/solanales.gif
Koisokasvien levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/solanaceae.gif
Sukujen luettelo: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/solanaceaegen.html
Mr. Bean (animaatiosarja)

| Mr>  Bean |
| --- | --- |

Tyyli:  piirrossarja / Komedia
Kestoaika:  20 min.
Luoja(t):  Tiger Aspect
Pääosissa:  Rowan Atkinson
Alkuperämaa:  Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   ITV  Yle TV2
Esitetty:  2002 –
Jaksoja:  52
Aiheesta muualla
IMDb 
Mr. Bean on Mr. Bean -komediasarjaan ja -elokuviin perustuva animaatiosarja. Sarjan ääninäyttelijöitä ovat Rowan Atkinson ja Matilda Ziegler.
Suomessa sarjaa esittää Yle TV2. Jaksoja on yhteensä 52. Vain jaksot 1-48 on julkaistu DVD:llä.
Aiheesta muualla

Mr. Beanin kotisivut (englanniksi)
Toonhound: Mr Bean: The Animated Series (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Emmerdale – Esitysvuosi 2022

| Emmerdale Esitysvuosi 2022 |
| --- | --- |
 
 Emmerdalen kuvatunnus vuonna 2022
 
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Esittäminen
Verkko:  MTV3 MTV Katsomo / C More
Ensimmäinen esitys:  2023-02-077. helmikuuta 2023
Kaudet
 ← Edellinen Emmerdale – Esitysvuosi 2021
Emmerdalen esitysvuoden 2022 esittäminen alkoi MTV3-kanavalla helmikuussa 2023 ja se tulee päättymään keväällä 2024.
Keski-Porin seurakunta

| Keski-Porin seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Keski-Porin kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Rovastikunta:  Porin rovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Porin seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Keski-Porin kirkko
Perustettu:  1919
Jäsenmäärä:  18 247 (2022)
– Osuus asukkaista:  69,6 %
Kirkollisvero:  1,50 %
Kirkkoherra:  Heimo Hietanen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keski-Porin seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta Porin rovastikunnassa Turun arkkihiippakunnassa. Seurakunta kuuluu Porin seurakuntayhtymään ja sen kirkkoherrana toimii Heimo Hietanen.
Papisto

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Keski-Porin seurakunnan kirkkoherroina:
–2019: Kari Erkkola
2019–: Heimo Hietanen
Maailman kulttuurineuvosto

Maailman kulttuurineuvosto (engl. The World Cultural Council, WCC) on Meksikossa vuonna 1982 perustettu kansainvälinen, voittoa tavoittelematon järjestö. Neuvosto on jakanut vuodesta 1984 Albert Einstein -tiedepalkintoa (Albert Einstein World Award of Science), José Vasconcelos -koulutuspalkintoa (José Vasconcelos World Award of Education) ja Leonardo da Vinci -taidepalkintoa (Leonardo da Vinci World Award of Arts). Neuvostoon kuuluu useita Nobel-palkittuja jäseniä.
Palkitut > Albert Einstein -tiedepalkinnon saajat

1984 Ricardo Bressani
1985 Werner Stumm
1986 Monkumbu S. Swatinathan
1987 Hugh E. Huxley
1988 Margaret Burbidge
1989 Martin Kamen
1990 Gustav Nossal
1991 Albert Fleckenstein
1992 Raymond U. Lemieux
1993 Ali Javan
1994 Sherwood Rowland
1995 Herbert H. Jasper
1996 Alec Jeffreys
1997 Jean-Marie Ghuysen
1998 Charles R. Goldman
1999 Robert Weinberg
2000 Frank Fenner
2001 Niels Birbaumer
2002 Daniel Janzen
2003 Martin Rees
2004 Ralph J. Cicerone
2005 John J. Hopfield
2006 Ahmed Zewail
2007 Fraser Stoddart
2008 Ada E. Yonath
2009 John Houghton
2010 Julio Montaner
2011 Geoffrey Alan Ozin
2012 Michael Grätzel
2013 Paul Nurse
2014 Philip Cohen
2015 Ewine Fleur van Dishoeck
2016 Edward Witten
2017 Omar M. Yaghi
2018 Jean-Pierre Changeux
2019 Zhong Lin Wang
2022 Victoria M. Kaspi
2023 Christoph Gerber
2024 Eske Willerslev
Palkitut > José Vasconcelos -koulutuspalkinto

1985 Dolores Hernández
1988 Gilbert de Landsheere
1990 Lev Shevrin
1992 Elliot Eisner
1994 Joseph O’Halloran
1996 Roger Gaudry
1998 Robert Yager
2000 Zafra M. Lerman
2002 Jeannie Oakes
2004 David Attenborough
2006 Marlene Scardamalia
2008 William G. Bowen
2010 Christian Azar
2012 Hans Ulrich Gumbrecht
2014 Federico Rosei
2016 Kalevi Ekman
2018 Malik Mâaza
2022 Claudia Mitchell
2023 Larry V. Hedges
Palkitut > Leonardo da Vinci -taidepalkinnon saajat

1989 Acropolis Preservation Group
1995 Robert Rauschenberg
1999 Magdalena Abakanowicz
2001 Edna Hibel
2003 Otto Piene
2005 Enrique Norten
2007 Anne Moeglin-Delcroix
2009 Marcell Jankovics
2011 Todd Siler
2013 Petteri Nisunen & Tommi Grönlund
2015 Milton Masciadri
2017 Russell Hartenberger
2019 Paulo Branco
2022 J. Meejin Yoon
2024 Cónal Creedon
Aiheesta muualla

Maailman kulttuurineuvoston verkkosivut (englanniksi)
The Best of Pink Floyd: A Foot in the Door

| The Best of Pink Floyd: A Foot in the Door Pink Floyd |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1967–1994
 Julkaistu: 7. marraskuuta 2011
 Tyylilaji: progressiivinen rock psykedeelinen rock
 Kesto: 79.39
 Levy-yhtiö: EMI
Pink Floydin muut julkaisut
| Discovery 2011 | The Best of Pink Floyd: A Foot in the Door 2011 | The Endless River 2014 |
The Best of Pink Floyd: A Foot in the Door on vuonna 2011 ilmestynyt Pink Floydin kokoelmalevy. Albumi julkaistiin osana Why Pink Floyd...? -kampanjaa, jossa yhtyeen albumit julkaistiin remasteroituina laitoksina. Albumin graafisen suunnittelun teki Storm Thorgerson.
Kappaleet

Hey You – 4.39
See Emily Play – 2.48
The Happiest Days of Our Lives – 1.32
Another Brick in the Wall Pt. 2 – 3.48
Have a Cigar – 5.08
Wish You Were Here – 5.05
Time (Edited) – 6.20
The Great Gig in the Sky – 4.36
Money – 6.34
Comfortably Numb – 6.19
High Hopes (Edited) – 6.55
Learning to Fly – 4.49
The Fletcher Memorial Home – 4.10
Shine On You Crazy Diamond, Pts. 1-5 (Edited) – 11.05
Brain Damage – 3.46
Eclipse – 1.51
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

iTunes
Syrjäinen maa

| Syrjäinen maa> Y Gwyll (kymrinkielinen), Hinterland (englanninkielinen) |
| --- | --- |
Tyyli:  rikosdraama
Kestoaika:  95 minuuttia
Luoja(t):  Ed Talfan Ed Thomas
Pääosissa:  Richard Harrington Mali Harries Alex Harries Hannah Daniel Aneirin Hughes Anamaria Marinca
Alkuperämaa:   Wales,  Yhdistynyt kuningaskunta
Alkuperäiskieli:  kymri
Verkko:   S4C  BBC One  Yle TV1
Esitetty:  29. lokakuuta 2013 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  9
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Gethin Scourfield Ed Talfan
Vastaava(t) tuottaja(t):  Ed Thomas
Ohjaaja(t):  Marc Evans
Käsikirjoittaja(t):  Ed Thomas Ed Talfan David Joss Buickley
Tuotantoyhtiö(t):  Fiction Factory
Aiheesta muualla
IMDb
Syrjäinen maa (kymr. Y Gwyll, engl. Hinterland) on walesilainen rikosdraamasarja, jonka ovat luoneet Ed Talfan ja Ed Thomas. Sarjasta on kuvattu kaksi kieliversiota, kymriksi ja englanniksi. S4C aloitti kymrinkielisen version Y Gwyllin esittämisen vuonna 2013, ja BBC One aloitti englanninkielisen version Hinterlandin esittämisen vuonna 2014. Sarja luotiin, koska näytelmäkirjailija Ed Thomas halusi muutoksen siihen, että Walesillä ei ole omaa rikossarjaa.
Suomessa Yle TV1 aloitti englanninkielisen version esittämisen esittämisen 12. lokakuuta 2014.
Pääosassa on rikosylikomisario Tom Mathias (Richard Harrington), joka pakenee synkkää menneisyyttään syrjäiselle maalaiseudulle.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Richard Harrington  | … |  rikosylikomisario Tom Mathias   |
|  Mali Harries  | … |  rikoskomisario Mared Rhys   |
|  Alex Harries  | … |  rikoskonstaapeli Lloyd Elis   |
|  Hannah Daniel  | … |  rikosylikonstaapeli Siân Owens   |
|  Aneirin Hughes  | … |  poliisiylitarkastaja Brian Prosser   |
|  Anamaria Marinca  | … |  Meg Mathias   |
Jaksot > 1. kausi

| Jakso | Jakson nimi | Ensiesitys alkuperämaassa | Ensiesitys Suomessa |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Paholaisen sillalla | 29. lokakuuta 2013 | 12. lokakuuta 2014 |
| 2. | Yösoitto | 5. marraskuuta 2013 | 19. lokakuuta 2014 |
| 3. | Kuoleman kaivos | 12. marraskuuta 2013 | 26. lokakuuta 2014 |
| 4. | Kaunis kuolema | 19. marraskuuta 2013 | 2. marraskuuta 2014 |
Osmo (fregatti)

| Osmo |
| --- | --- |
 Osmon pienoismalli Rauman merimuseossa.
Tyyppi:  fregatti
Lippuvaltio:   Suomi
Kotipaikka:  Rauma
Omistaja:  Raumo Stadsrederi Ab, Rauma (1869–1909)
Rakennustelakka:  Salmensuun telakka, Rauma
Vesillelasku:  1869
Fregatti Osmo on viimeinen Suomessa rakennettu puurakenteinen fregatti. Punahonkarakenteinen ja tasasaumainen alus rakennettiin vuosina 1867-1869 Raumalla Salmensuun telakalla. Aluksen piirsi porilainen J. Busstorff ja rakennusmestarina toimi ensin raumalainen Johan Justen sekä myöhemmin raumalainen Isak Vigelius.
Alus rakennettiin hätäaputyönä kiirettä pitämättä erittäin vahvaksi valtameriliikennettä varten. Vuonna 1885 Osmo takiloitiin parkiksi, jolloin tarvittiin pienempi miehistö kuin fregattina. Osmo purjehti ympäri maailmaa 1900-luvun alkuun asti, ja kävi kaikissa maanosissa. Osmo poikkesi vain harvoin Suomeen, koska ulkomaisessa hakurahtiliikenteessä oli nimittäin saatavissa paljon parempi tuotto kuin Suomen tuonti- ja vientiliikenteessä.
Vuonna 1909 alus myytiin John Nurmiselle, vuonna 1913 luvialaiselle August Westbergille ja lopulta vuonna 1918 sen osti Hangö Rederi Aktoebolag. Osmo saapui viimeiseltä kaupalliselta matkaltaan koksilastissa Lontoosta Helsinkiin vuonna 1923, jonka jälkeen se jätettiin lojumaan Mustikkamaan rantaan Helsingissä.
Yritys kunnostaa Osmosta museolaiva

Alus oli jo lähellä tuhoaan 1928, jolloin kirjailija Maila Talvio aloitti laivan pelastusoperaation. Satakuntalainen osakunta osti aluksen kunnostaakseen sen purjelaivamuseoksi. Alus hinattiin 1929 Uuteenkaupunkiin korjattavaksi. Vuonna 1937 syysmyrsky katkaisi ankkuriketjun ja puhalsi Osmon Hiunpuhdin matalikolle, jonne se juuttui. Vuonna 1941 todettiin, että Osmo oli tuhoutunut kunnostuskelvottomaksi, ja annettiin lupa purkaa hylky polttopuuksi. Laivasta jäi jäljelle vain sen vedenalaiset osat, jotka ovat yhä nähtävissä. Laivasta pelastettiin arvokas kaljuunaveistos, ja se on nykyään esillä Rauman merimuseossa. Museossa on myös laivan pienoismalli.
Aiheesta muualla

'Osmo' - uppoava aarrelaiva, Seura, 28.07.1937, nro 30, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
In memoriam, Osmo! Kuuluisimman purjelaivamme satu on nyt lopussa, Seura, 27.04.1938, nro 17, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Elis Richard Hindersson

Elis Richard Hindersson (24. joulukuuta 1877 Degerby – 5. huhtikuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen eläinlääkäri.
Hinderssonin vanhemmat olivat tilanomistaja Johan Edvard Hindersson ja Amalia Gustafva Strömberg. Hän tuli eläinlääkäriksi 1902 ja eläinlääketieteen tohtoriksi Leipzigissa 1912. Hindersson toimi vt. ja vakinaisena piirieläinlääkärinä Salossa ja Mikkelissä 1902–1907, Helsingin yliopiston kotieläinopin vt. apulaisena 1907–1909, lääkintöhallituksen eläinlääkintälaboratorion vt. johtajana 1909–1917 ja vt. asessorina 1917–1921 sekä viimeksi mainitusta vuodesta valtion eläinlääkintälaboratorion johtajana. 1922–1948 hän oli myös valtion lihantarkastuslaboratorion johtaja. 1930–1937 Hindersson oli maatalousministeriön tieteellisen neuvoston eläinlääkintäosaston jäsen ja vuodesta 1945 eläinlääkintäkorkeakoulun hallituksen varapuheenjohtaja. Leipzigissa julkaisemansa serologisen väitöskirjan Beitrag zur Kenntnis der Antikörperbildung bei der Herstellung mono- und polyvalenter Sera, speziell der Kälberruhrcoli-Immunsera ohella Hindersson kirjoitti ahkerasti Finsk Veterinärtidskrift -lehteen ja vuodesta 1917 Suomen Eläinlääkärilehteen, joiden toimittajana hän työskenteli miltei yhtäjaksoisesti 1909–1933 ja 1940–1948. Suomen Eläinlääkäriyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi 1912–1920 ja 1932–1933, professorin arvonimi hänelle myönnettiin 1943 ja Tukholman eläinlääkärikorkeakoulun kunniatohtorin arvo 1945.
Hinderssonin puoliso vuodesta 1905 oli Laura Ragnhild Borchardt.
Aiheesta muualla

HINDERSSON Elis Richard. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu. Viitattu 27.2.2014.
Aikalaiskirja 1934 (Viitattu 27.2.2014)
Luettelo televisiosarjan Twin Peaks jaksoista

Tämä on luettelo televisiosarjan Twin Peaks jaksoista.
1. tuotantokausi

| Jakso | Nimi 1991 | Nimi 2013 | Alkuperäinen nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Pilotti | Ruumis rannalla | Northwest Passage | 08.04.1990 |
| 2. | Sydämenpuolikas | Jäljettömiin hävinnyt | Traces to Nowhere | 12.04.1990 |
| 3. | Tiibetiläinen uni | Näky unessa | Zen, or the Skill to Catch a Killer | 19.04.1990 |
| 4. | Laura Palmerin hautajaispäivä | Lepää tuskissa | Rest in Pain | 26.04.1990 |
| 5. | Linnun puremat | Yksikätinen mies | The One-Armed Man | 03.05.1990 |
| 6. | Pölkkyrouvan kertomus | Cooperin uni | Cooper's Dreams | 10.05.1990 |
| 7. | Silmäpuoli-Jack | Lähempänä totuutta | Realization Time | 17.05.1990 |
| 8. | Piru irti! | Viimeinen ilta | The Last Evening | 23.05.1990 |
2. tuotantokausi

| Jakso | Nimi 1991 | Nimi 2013 | Alkuperäinen nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. | Jättiläisen neuvot | Jättiläisen sanoma | May the Giant Be with You | 30.09.1990 |
| 10. | Pöllöt eivät ole sitä, miltä näyttävät | Kooma | Coma | 06.10.1990 |
| 11. | Orkidea Laura Palmerin haudalle | Mies lasin takana | The Man Behind Glass | 13.10.1990 |
| 12. | Rakas päiväkirja | Salainen päiväkirjä | Laura's Secret Diary | 20.10.1990 |
| 13. | Pelastuspartio | Orkidean kirous | The Orchid's Curse | 27.10.1990 |
| 14. | Henkimaailman asia | Demoneita | Demons | 03.11.1990 |
| 15. | Pahan kosketus | Yksinäinen sielu | Lonely Souls | 10.11.1990 |
| 16. | Kuolleen naisen terveiset | Kuollut tyttö kyydissä | Drive with a Dead Girl | 17.11.1990 |
| 17. | Peto on raudoissa! | Suden suuhun | Arbitrary Law | 01.12.1990 |
| 18. | Ratsupoliisi King | Veljesten välinen riita | Dispute Between Brothers | 08.12.1990 |
| 19. | Mitä sinulle on tapahtunut, Dennis? | Hurmaava agentti | Masked Ball | 15.12.1990 |
| 20. | Naisten mies ja miesten nainen | Musta leski | The Black Widow | 12.01.1991 |
| 21. | Gettysburgin taistelu | Shakkimatti | Checkmate | 19.01.1991 |
| 22. | Windom Earlen seuraava siirto | Taisteluarpia | Double Play | 02.02.1991 |
| 23. | Etelävaltioiden voitto | Isäntä ja renki | Slaves and Masters | 09.02.1991 |
| 24. | Josie, oi Josie! | Tuhoon tuomittu nainen | The Condemned Woman | 16.02.1991 |
| 25. | Kirjatalon vanki | Haavoja ja arpia | Wounds and Scars | 28.03.1991 |
| 26. | Pöllöluolan salaisuus | Rakkauden siivin | On the Wings of Love | 04.04.1991 |
| 27. | Luonnon helmassa | Olutta ja suudelmia | Variations on Relations | 11.04.1991 |
| 28. | Vapinaa | Tie pahuuteen | The Path to the Black Lodge | 18.04.1991 |
| 29. | Ken on kaunehin? | Miss Twin Peaks | Miss Twin Peaks | 10.06.1991 |
| 30. | Tuli, kulje kanssani | Tuonpuoleisessa | Beyond Life and Death | 10.06.1991 |
Yleisvenäläinen valtion televisio- ja radioyhtiö

| Yleisvenäläinen valtion televisio- ja radioyhtiö |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  federatiivinen valtion unitaarinen yritys (FGUP)
Toimiala:  tv- ja radiotoiminta
Tuotteet:  televisio- ja radiokanavat ja näiden ohjelmatuotanto, verkkosivustot
Omistaja:  Venäjän valtio
Kotisivu:  vgtrk.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yleisvenäläinen valtion televisio- ja radioyhtiö (ven. ФГУП Всероссийская государственная телевизионная и радиовещательная компания, FGUP Vserossijskaja gosudartsvennaja televizionnaja i radioveštšatelnaja kompanija, lyh. VGTRK) on Venäjän federaation omistama, vuonna 1990 perustettu mediayritys, joka omistaa radio- ja televisioasemia, uutistoimiston ja julkaisee uutispalvelusivustoja internetissä. Yhtiömuodoltaan mediatalo on federatiivinen valtion unitaarinen yritys (FGUP).
RBK Reiting- luokitusyrityksen vertailun mukaan VGTRK oli vuonna 2013 liikevaihdoltaan toiseksi suurin joukkoviestintään keskittynyt yrityskonserni IVY-alueella, edellään vain Gazprom Media.
VGTRK:n omistuksessa olevat mediat:
televisiokanavat: Kultura, Rossija 1, Rossija 2, Rossija 24, Rossija K, RTR-Planeta, Moja planeta, Karusel, Evronjus (Euronewsin Venäjän versio), Sport, Sport 1, Russki roman, Russki bestseller, Boitsovski klub, Nauka TV, telekanal Sarafan, Strana
radiokanavat: Radio Majak, Radio Rossii, Radio Kultura, Vesti FM, Ju-FM (Radio Junost).
verkkosivustot: strana.ru ja vesti.ru: russia.tv, vesti.ru, auto.vesti.ru, strana.ru, live.russia.tv, vestifinance.ru, hitech.vesti.ru, filmpro.ru, sportbox.ru, rutv.ru
Osa aiemmin VGTRK:hon kuuluneista joukkoviestimistä siirrettiin vuoden 2013 lopulla valtionjohdon tiiviimmän kontrollin alaisuuteen, uuteen Rossija segodnja -mediayhtiöön. Mediayhtiön johtoon asetettiin Venäjän presidentinhallinnolle uskollinen mies. Päätoimittaja uuteen yhtiöön löydettiin valtiolliselta Russia Today -tv-kanavalta. Uuteen yhtiöön siirtyi tätä ennen varsin itsenäisenä pidetty RIA Novosti -uutistoimisto samoin kuin neuvostovuosien viestintäperinnettä jatkava, vuodesta 1922 ulkomaille Moskovan näkemyksiä levittänyt radiokanava Venäjän Ääni (Golos Rossii) verkkosivustoineen.
Venäjän vuoden 2014 budjetissa VGTRK:lle myönnettiin 18,45 miljardin ruplan (noin 407 milj. euron) valtiontuki sekä 3,2 miljardin ruplan (71 milj. EUR) erillistuki digitaalisiin lähetyksiin siirtymiseksi (hankeaika 2013-2015). Tämän ohella yhtiö sai esimerkiksi 6,621 miljardin ruplan (146 milj. EUR) valtiontuen keskeisten venäläisten (ei ainoastaan yhtiön omien) tv-kanavien näkyvyyden turvaamiseen syrjäseuduilla. Jakelutukea myönnettiin kanaville Pervyi kanal, NTV, "Viitonen" (Пятый), lastenkanava Karusel ja "TV-tsentr".
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
VGTRK:n kotisivut (venäjäksi)
Entsiklopeditšeski slovar, 2009: Vserossijskaja gosudartsvennaja televizionnaja i radioveštšatelnaja kompanija (venäjäksi) (dic.academic.ru)