stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
817 Naval Air Squadron
Palvelus Kuninkaallisessa laivastossa

Laivue perustettiin 15. maaliskuuta 1941 Crailissa kalustonaan yhdeksän Fairey Albacorea. Laivue siirrettiin heinäkuussa HMS Furiousille, jonka mukana se osallistui hyökkäykseen Petsamon satamaan. Laivue siirrettiin elokuussa HMS Victoriousille Barentsin meren purjehdukselle. Laivue osallistui hyökkäyksiin syksyllä Norjan vuonoissa piileksiviä Saksan laivaston aluksia vastaan. Laivueen huoltotukikohtana oli RNAS Hatston.
Laivue suoritti hyökkäyksen 9. maaliskuuta 1942 saksalaista taistelulaiva Tirpitziä vastaan, mutta se osoittautui hyödyttömäksi. Myöhemmin laivue tuki Pohjois-Afrikan maihinnousua pommittaen linnoitteita. Laivue upotti 21. marraskuuta 1942 saksalaisen sukellusveneen U-517:n Pohjois-Atlantilla. Palattuaan Englantiin laivue siirrettiin 12. helmikuuta 1943 Furiousille Scapa Flowssa ja siirrettiin maaliskuussa edelleen HMS Indomitablelle. Laivueen vahvuus oli tällöin 15 konetta, joilla se tuki Sisilian maihinnousua. Tukialuksen vaurioiduttua 16. heinäkuuta torpedo-osumasta pääosa laivueesta siirrettiin Gibraltarille. Laivue lakkautettiin 1. syyskuuta 1943.
Laivue perustettiin uudelleen 1. joulukuuta 1943 RNAS Lee-on-Solentissa saman päällikön alaisuuteen kalustonaan 12 Fairey Barracuda Mk II:a. Laivue liitettiin 12. laivaston torpedopommittalennostoon ja siirrettiin saattuetukialus HMS Begumille purjehdukselle Ceylonille. Lennosto siirrettiin maatukikohtaan ennen siirtoa 23. heinäkuuta 1944 Indomitablelle. Laivue osallistui hyökkäyksiin Sumatralle ja Nikobaareille ennen siirtymistä 7. marraskuuta HMS Unicornille matkalle Etelä-Afrikkaan.
Laivue palasi 13. tammikuuta 1945 Sulariin Etelä-Intiaan, jossa se menetti koneensa trooppisessa myrskyssä. Laivueen henkilöstö palasi Englantiin ja laivue lakkautettiin 21. helmikuuta 1945.
Laivue perustettiin uudestaan 1. huhtikuuta 1945 RNAS Rattrayssa kalustonaan 18 Fairey Barracuda Mk II:a, joihin oli asennettu amerikkalainen ASH tutka. Laivue siirrettiin Fearniin myöhemmin huhtikuussa. Yhdessä 816 laivueen kanssa sen oli suunniteltu siirtyvän uudelle kevyelle tukialukselle, mutta sodan päättyessä suunnitelmasta luovuttiin. Laivue lakkautettiin 23. elokuuta 1945.
Palvelus Kuninkaallisessa laivastossa > Komentajat

D. Sandersson, DSC 15. maaliskuuta 1941 -
P. G. Sugden 23. helmikuuta 1942 -
L. E. D. Walthall, DSC (tilapäinen) 30. kesäkuuta 1942 -
N. R. Corbet-Milward 15. heinäkuuta 1942 -
T. W. May 7. elokuuta 1943 -
M. A. Lacayo 1. huhtikuuta 1945 -
Palvelus Australian laivastossa

Laivue perustettiin uudelleen 25. huhtikuuta 1950 St. Merrynissa osana Australian laivaston ilmavoimia kalustonaan Fairey Firefly AS.6 koneet päällikkönään komentajakapteeni Ronald Lunberg. Laivue liitettiin 21. tukialuslentorykmenttiin yhdessä 808 laivueen kanssa. Lentorykmentti siirrettiin lokakuussa HMAS Sydneylle, josta se siirrettiin joulukuussa Jervis Bayn lentotukikohtaan.
Laivue osallistui Korean sotaan, minne laivue siirtyi Sydneyn kannella 31. elokuuta 1951. Korean sodasta palattuaan seuraavana vuonna se osallistui muun muassa Britannian ydinasekokeisiin operaatio Hurricaneen. Se siirrettiin lyhyeksi aikaa HMAS Vengeancelle ennen lakkauttamistaan 27. huhtikuuta 1955 Nowrassa.
Laivue perustettiin uudelleen 23. elokuuta samana vuonna Culdrosessa kalustonaan Fairey Gannet AS.1 sukellusveneentorjuntalentokoneet. Se osallistui HMAS Melbournen käyttöönottotesteihin ja palasi 23. huhtikuuta 1956 tukialuksen mukana kotimaahan, jossa laivue siirtyi Jervis Bayn lentotukikohtaan. Laivue lakkautettiin 18. elokuuta 1958.
Laivue perustettiin 18. heinäkuuta 1963 Nowrassa kalustonaan Westland Wessex 31A sukellusveneentorjuntahelikopterit. Se siirrettiin myöhemmin samana vuonna Melbournelle, jossa laivue palveli lentotukialuksen huoltoon siirtymiseen saakka. Vuoden 1969 alussa laivueen kalustoksi vaihdettiin Wessex Mk31B:t ja se palasi Melbournelle.
Kalustoksi vaihdettiin 2. helmikuuta 1976 mennessä Westland Sea King Mk.50 helikopterit. Melbournen poistuttua käytöstä 1982 laivue siirtyi Nowraan. Laivueen rooli vaihtui S-70 helikoptereiden palvelukseen tulon myötä 1992 lähinnä tuki- ja kuljetustehtäviin. Laivue aloitti joulukuussa 2007 muuntokoulutuksen MRH90 kalustolle, joka korvaa Sea Kingit vuoden 2010 aikana.
Aiheesta muualla

Fleet Arm Archive
Trobriandsaaret

| Trobriandsaaret |
| --- | --- |
 Kartta Trobriandsaarista
Maantiede
Muut nimet:  Kiriwinasaaret
Sijainti:  8°40′S, 150°55′E
Merialue:  Tyynimeri
Saaria yht.:  21
Suurin saari:  Kiriwina
Muita saaria:  Kaileuna, Vakuta, Kitava
Pinta-ala:  440 km²
Valtio
Valtio:  Papua-Uusi-Guinea
Maakunta:  Milne Bay
Piirikunta:  Kiriwina-Goodenough
Väestö
Väkiluku:  12 000
Asutuskeskukset:  Losuia
Trobriandsaaret (joskus myös Kiriwinasaaret) on Papua-Uudelle Guinealle kuuluva koralliatolleista koostuva saaristo. Se sijaitsee Milne Bayn maakunnassa Uuden-Guinean itäkärjestä noin 200 kilometriä koilliseen.
Valtaosa Trobriandsaarten noin 12 000 asukkaasta. [lähde? ] asuu saariston pääsaarella, Kiriwinalla. Enemmistö alueen väestöstä koostuu saarten alkuasperäisukkaista, trobriandeista. Valtaosa heistä asuu kylissä noudattaen pääasiassa jamssin puutarhaviljelyyn ja kalastukseen perustuvaa perinteistä elämäntapaa.
Trobriandsaaret toi eurooppalaisten tietouteen ranskalaisen Espérance-aluksen miehistö, joka saapui saarille vuonna 1793. Laivan navigaattori Bruni d’Entrecasteaux nimesi saaret ensimmäisen luutnanttinsa Denis de Trobriandin mukaan.
Väestö ja saaret

Saarten väestö koostuu pääoasin saarten alkuperäisasukkaista, trobriandeista. He puhuvat asstronesialaisiin malaijo-polyneisialaisiin kieliin kuuluvaa kilivilaa (kiriwinaa).  Saarilla asuu 12 000 asukasta, joista suurin osa asuu suurimmalla, pinta-alaltaan 290.5 km² olevalla Kiriwinalla, jolla sijaitsee mm. hallituksen asema, Losuia. Muilla saarilla kuin Kiriwinalla on vain joitain satoja asukkaita. Muista saarista suurimpia ovat Kaileuna, Vakuta ja Kitava. Näiden lisäksi saaristoon kuuluu yli sata pienempää saarta. Kiriwinalla on 60 kylää, muilla kolmellaa suuremmalla saarella on vain 8 kylää. Väestötiheys saaristossa on keskimäärin on 100 as/neliömaili, viljellyillä alueilla 130 as/neliömaili.
Ilmasto ja ympäristö

Trobriandsaarilla  on kuuma ja kostea monsuuni-ilmasto. Saarilla kasvaa sademetsää, joka luokitellaan omaksi ekoalueekseen.
Kulttuuri

Trobriandien yhteiskunta koostuu matrilineaarisista klaaneista ja suvut ovat aina joko päällikkösukuja tai tavallista kansaa. Korkein päällikkö on Omarakanan kylässä. Jos päälliköllä on monta vaimoa, hän saa näiden sukulaisilta paljon jamssia. Koska jamssi ei kasva kuivana aikana eikä se myöskään säily muutamaa kuukautta kauempaa, antaa tämä päällikölle valtaa. Jos päällikkö on heikko, ei hän saa vaimoja eikä siten jamssia ja valtaa. Trobriandit tunnetaan simpukankuorilla koristelluista kaula-renkaista, jotka kiertävät kylästä toiseen päälliköltä toiselle. Toinen kaula-rengas kiertää myötäpäivään, toinen vastapäivään. [lähde? ]
Trobriandit aloittavat seksin jo nuorena. Yhdyntää ei silti osata nimetä lasten syntymisen syyksi, vaan raskauden uskotaan johtuvan esi-isien hengistä. Trobriandit syövät useimmiten yksin, koska pähkinän jauhamista lukuun ottamatta seurassa syöminen on tabu.[lähde? ]
Saarilla käytiin aikoinaan sotia viljelymaasta kylien kesken. Monesti sodat kyläryhmien välillä alkoivat sadonkorjuuaikaan, jolloin päällikön voima tai heikkous näkyi. Nykyäänkin yhteenottoja on, mutta hallitus pyrkii estämään ne. Kun sodat ovat kiellettyjä, trobriandit korvaavat ne kriketillään, joka on varsinaista krikettiä aggressiivisempi laji.[lähde? ]
Kulttuuri > Viljely, kalastus, kauppa

Noin  60 % saarten 440 km² maapinta-alasta on viljelykelpoista. Trobriandit viljelevät monia kasveja ja pitävät mm. sikoja kotieläiminään. Pääosin trobriandien talous perustuu kuitenkin jamssin viljelyyn. Tämä on mahdollista Kiriwinassa, jossa sataa ympäri vuoden. Kuivuus on harvinaista, mutta sitä esiintyy kyllin usein aiheuttaakseen pelkoa asukkaissa. Kuivuuden varalta joten jamssia on tarvetta varastoida. Jamssia viljellään kaskeamalla. Sitä viljellään omaan käyttöön ja kauppatavaraksi. Jamssin viljely on työlästä: miehet viljelevät aina varastoitavan kauppatavarajamssin. Kaskettu pelto kestää 3–5 vuotta. Miehet polttavat kasken ja muokkaavat pellon ja naiset kitkevät ja korjaavat sadon. Kyläpäällikkö ja poppamies valvovat jamssin viljelyä. Trobriandsaarien rannikolla kalastetaan ja kalaa ja jamssia vaihdetaan kaupassa Kiriwinan etelä- ja pohjoisosan välillä. Saarten sisäinen kauppa on vapaata, mutta kalliita kanootteja vaativa kaukokauppa on päälliköiden valvonnassa. Kaukokaupalla haetaan esimerkiksi savea ja ruokaa huonoina vuosina. Muualta tuodaan myös keramiikkaa ja kivikirveitä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trobriandsaaret Wikimedia Commonsissa
Abéché

| Abéché |
| --- | --- |
 Abechen kauppatori
 Abéché
 Koordinaatit: 13°49′59″N, 20°50′05″E 
Valtio:   Tšad
Väkiluku (2010):  77 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Abéché (arab. أبشي‎, ’Abišī) on Tšadin neljänneksi suurin kaupunki ja Ouaddaïn alueen pääkaupunki. Vuonna 2010 kaupungissa arvioitiin olevan noin 77 400 asukasta. Viimeisimmässä väestönlaskennassa 1993 heitä oli 54 628.
Ennen vuotta 1912 se oli Wadain kuningaskunnan pääkaupunki. Siihen aikaan se oli alueen suurin kaupunki 28 000 asukkaallaan. Ranskalaisten siirtomaavallan alkuvuosina kaupungissa riehui useita kulkutauteja ja väkiluku romahti kuuteen tuhanteen.
Kaupungissa on lentokenttä, josta on säännöllinen yhteys maan pääkaupunkiin N’Djamenaan, johon on 600 kilometriä.
Abéché on toiminut monien Darfurin konfliktin pakolaisia tukevien avustusoperaatioiden keskuksena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abéché Wikimedia Commonsissa
Medcezir

| Medcezir |
| --- | --- |
 Medcezir:n mainosjuliste
Tyyli:  Draama
Kestoaika:  100-120 minuuttia
Luoja(t):  Josh Schwartz
Pääosissa:  Çağatay Ulusoy Serenay Sarıkaya Barış Falay  Mine Tugay Hazar Ergüçlü Taner Ölmez
Alkuperämaa:   Turkki
Alkuperäiskieli:  turkki
Verkko:   Star TV
Esitetty:  13. syyskuuta 2013 – 12. kesäkuuta 2015
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  77
Aiheesta muualla
IMDb 
Medcezir on turkkilainen televisiosarja, joka on Turkin katsotuimpia sarjoja. Sen ensimmäinen jakso näytettiin 13. syyskuuta 2013. Sarja on uusi versio palkitusta yhdysvaltalaisesta sarjasta O.C..
Näyttelijät > Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Çağatay Ulusoy  | … |  Yaman Koper   |
|  Serenay Sarıkaya  | … |  Mira Beylice   |
|  Barış Falay  | … |  Selim Serez   |
|  Mine Tugay  | … |  Ender Serez   |
|  Hazar Ergüçlü  | … |  Eylül Buluter   |
|  Taner Ölmez  | … |  Mert Asım Serez   |
ATP Buenos Aires

| Copa Claro |
| --- | --- |

Tiedot
Kiertue:  ATP-turnaus
Sijainti:  Buenos Aires  Argentiina
Kilpailupaikka:  Buenos Aires Lawn Tennis Club
Kilpailuluokka:  ATP World Tour 250
Kenttätyyppi:  Massa
Kaavio:  32S / 32Q / 16D
Palkintorahaa:  493 670 $
Virallinen sivusto
Buenos Airesin ATP-turnaus (esp. Abierto de Buenos Aires) on vuosittain pelattava tenniksen miesten ammattilaisturnaus, joka järjestetään Buenos Airesissa, Argentiinassa. Turnaus kuuluu ATP World Tour 250-sarjaan ja se pelataan massakentillä 5000 katsojan Buenos Aires Lawn Tennis Clubilla, Palermon kaupunginosassa (barrio). Turnaus pelataan yleensä helmikuussa, ja siinä pelataan miesten kaksinpeli ja nelinpeli. Vuosien 1970 ja 1989 välillä turnaus oli osa Grand Prix -kirtuetta. Argentiinan Guillermo Vilas on turnauksen menestynein pelaaja kahdeksalla mestaruudellaan. Muista huippupelaajista turnauksessa ovat pelanneet vuosien varrella muun muassa Ivan Lendl, Björn Borg, Roy Emerson, Rod Laver, Gustavo Kuerten, Nicolás Massú, Ilie Nastase, Carlos Moyá, Juan Carlos Ferrero, Rafael Nadal, David Ferrer ja Tommy Robredo.
Turnauksen nykyinen nimi on Copa Claro, nimikkosponsorinsa Claron mukaan. Aiemmin turnaus tunnettiin nimillä South American Open, Copa AT&T ja Copa Telmex.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Turnauksen profiili ATP World Tourin sivuilla
Doha Pune Brisbane Sydney Auckland Montpellier Sofia Quito New York Buenos Aires Marseille Delray Beach São Paulo Marrakech Houston Budapest Estoril München Istanbul Geneve  Lyon Stuttgart 's-Hertogenbosch Antalya Eastbourne Båstad Umag Newport Atlanta Gstaad Los Cabos Kitzbühel Winston-Salem Pietari Metz Chengdu Shenzhen Moskova Tukholma Antwerpen
21 oppituntia maailman tilasta

| 21 oppituntia maailman tilasta |
| --- | --- |

Kirjailija:  Yuval Noah Harari
Julkaistu:  2018
Suomennos
Suomentaja:  Jaana Iso-Markku
Kansitaiteilija:  Eija Kuusela
Kustantaja:  Bazar
Julkaistu:  2018
Sivumäärä:  368
ISBN:  978-952-279-609-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
21 oppituntia maailman tilasta on israelilaisen historioitsijan Yuval Noah Hararin kirja, joka julkaistiin vuonna 2018. Esseistä koostettu kirja käsittelee nykyajan tärkeitä yhteiskunnallisia kysymyksiä.
Sisältö

Kirjassa Harari antaa viitekehyksen, jonka avulla voi hahmottaa ja suhteuttaa nykyajan tärkeimpiä yhteiskunnallisia kysymyksiä, haasteita ja pelkoja kuten terrorismia, ilmastonmuutosta, tekoälyn nousua, yksityisyyteen kajoamisia ja kansainvälisen yhteistyön hiipumista. Kirjan 21 lukua käsittelevät kukin omaa aihettaan, kuten työelämää, sotaa, nationalismia, uskontoa, maahanmuuttoa ja koulutusta. Harari pyrkii määrittelemään kunkin aiheen terminologian keskustelua varten ja tarjoamaan niihin historiallisen ja filosofisen näkökulman. Kirja käsittelee myös yksilötason asioita kuten sinnikkyyttä, nöyryyttä ja meditaatiota.
Harari esittää meditaatiota nykyajan ongelmien ratkaisuksi, sillä hänen mukaansa itsetuntemus on välttämätön taito 2000-luvun maailmassa. Hararin kahden aiemman kirjan tapaan myös 21 oppituntia pohtii ihmiselämän merkityksen ja sisällön löytämistä tulevaisuudessa, jolloin ihmisten ei enää ole pakko tehdä työtä selvitäkseen.
Vastaanotto

The Guardianin Helen Lewisin mukaan 21 oppituntia maailman tilasta on esseemäisestä rakenteestaan johtuen hajanainen ja kärsii kirjailijan pyrkimyksestä olla kaikkien asioiden tuntija. Monet kirjan huomiot ovat Lewisin mukaan kierrätettyjä. Kirjan useiden yleistävien toteamusten joukossa on kuitenkin mieltä laajentavia huomioita, ja kirjan rakenne antaa Hararille mahdollisuuden yhdistellä odottamattomia ajatuksia ja häikäiseviä havaintoja tavalla, joka on tehnyt hänestä menestyskirjailijan.
The New York Timesissa kirjoittaneen Bill Gatesin mukaan 21 oppituntia on kiehtova teos, vaikka joistakin sen väitteistä ja aiheiden käsittelyn syvyydestä voikin olla eri mieltä.
Silvia Hosseini kirjoitti Suomen Kuvalehdessä teoksen olevan viihdyttävä ja parhaimmillaan terävä, mutta liian yksinkertaistava. Hosseinin mukaan Hararin ymmärrys on monista asioista pinnallista. Meditoinnin aseman maailman ongelmien ratkaisemisessa Hosseini kyseenalaistaa.
Aiheesta muualla

Kirja Bazar Kustannuksen sivulla.
5.0 (Kalle Kinoksen albumi)

| 5> 0 Kalle Kinos |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. lokakuuta 2021
 Levy-yhtiö: PME Records
Listasijoitukset
  25.
Kalle Kinoksen muut julkaisut
| Lamminpää EP 2015 | 5.0 2021 |   |
5.0 on tamperelaisen rap-artisti Kalle Kinoksen viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2021. Albumilta julkaistiin kaksi singleä. Ensin tuplasingle "Automaatti" / "5.0" ja toinen single "Ihan Muuten Vaan". Albumin julkaisijana toimi PME Records. Albumin vastaavana tuottajana toimi tuttuun tapaan Tiedemies, jonka kanssa Kinos on julkaissut Kalevacation ja Kalevacation 2 EP:t. Levyllä vierailee Tarbash Luoti, Eevil Stöö, Brädi, Silkinpehmee, Aina ja Olli Antonio.
Kappaleet

5.0 - 2:40
Ihan Muuten Vaan - 2:26
Kivi Pöytään - 2:55
Kiva Poika (feat. Tarbash Luoti & Eevil Stöö) - 5:10
Automaatti - 1:52
Älä Usko Kaikkee - 3:00
1 Planeetta - 2:51
Pyöräyttää (feat. Brädi & Silkinpehmee) - 4:36
Älä Koske / Älä Yski (feat. Aina) - 3:31
200 Vuoden Päästä (feat. Olli Antonio) - 2:56
Tuottajat

Tiedemies (1,2,3,4,6,7,8,10)
Tommi Palonen (9)
Kalifornia-Keke (5)
Agathaumas

| Agathaumas |
| --- | --- |
 Maalaus Agathaumaksesta.
 Myöhäisliitukausi Maastricht-vaihe  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  †Linnunlantioiset Ornithischia
Heimo::  †Ceratopsidae
Alaheimo::  †Chasmosaurinae
Tribus::  †Triceratopsini
Suku::  †Agathaumas  Cope, 1872
Laji::  sylvestris
Kaksiosainen nimi
 † Agathaumas sylvestris  Cope, 1872 
Katso myös
   Agathaumas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Agathaumas (nimen merkitys: ”suuri ihme”) oli sarvinaamoihin kuulunut kasvinsyöjädinosaurussuku. Se eli liitukauden loppupuolella Maastricht-vaiheella. Sukuun kuului yksi laji, tyyppilaji A. sylvestris. Agathaumaksen fossiileja on löydetty Wyomingista, Yhdysvalloista.
Koko

Agathaumaksen on kuviteltu olleen hyvin suuri ceratopsiani, mahdollisesti 10 metriä pitkä. Arvio ei ole kuitenkaan varma, jäänteiden vähäisyydestä johtuen.
Fossiilit

Agathaumaksen fossiileja on löydetty Wyomingista, Yhdysvalloista. Löydettyihin fossiileihin lukeutuu osittaisia jäänteitä, jotka sisältävät yhteensä 16 selän, kaulan ja hännän nikamaa, osittaisen lantion ja muutamia kylkiluita.
Nimi ja luokittelu

Nimen Agathaumakselle antoi paleontologi Edward Drinker Cope vuonna 1872. Nimi tarkoittaa ”suurta ihmettä”, mikä viittaa dinosauruksen valtavaan kokoon. Cope luuli alun perin Agathaumaksen olevan hadrosauri, kunnes Othniel Charles Marsh kuvasi Triceratopsin vuonna 1889.
Suurin osa paleontologeista on sitä mieltä, että Agathaumas on hyvin kyseenalainen ceratopsianisuku siitä lähtien, kun se perustui osittaisten lonkkaluiden kuvaukseen. Muut myöhemmin sukuun johdetut jäänteet ovat sittemmin siirretty joko ceratopsianeihin Triceratops tai Monoclonius, tai hadrosauriin Thespesius. Agathaumauksen epävarmuus johtuu siitä, että lonkkaluut eri ceratopsianisukujen- ja lajien välillä eivät juurikaan vaihtele. Ainoa keino Agathaumaksen varmistamiseksi omaksi suvukseen olisi löytää lisämateriaalia, ihannetapauksessa kallo, joka kuuluisi samalle yksilölle, jonka lonkkaluut löydettiin.
Muuta

Taiteilija Charles R. Knight teki Agathaumaksesta maalauksen Copelle. Hän maalasi siitä mahtavannäköisen pedon, jolla yhdistyi Triceratopsin pitkähköt otsasarvet ja Styracosauruksen piikikäs kauluri.
3 Doors Down

| 3 Doors Down |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1996–
Tyylilaji:  fard rock, vaihtoehtorock, southern rock, post-grunge, poprock, heavy metal, alternative metal
Kotipaikka:  Escatawpa, Mississippi, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Brad Arnold,  laulu   Chris Henderson, rytmikitara   Greg Upchurch,  rummut, taustalaulu   Chet Roberts,  soolokitara, taustalaulu   Justin Biltonen,  basso  
Entiset jäsenet:  Matt Roberts,  soolokitara, taustalaulu   Todd Harrell,  basso   Daniel Adair,  rumpali  
Levy-yhtiö:  Universal Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
3 Doors Down (lyhennettynä 3DD) on vuonna 1996 Mississipin Escatawpassa perustettu yhdysvaltalainen rockmusiikkia soittava yhtye. Yhtyeen nykyisen kokoonpanon muodostavat laulaja Brad Arnold, rytmikitaristi Chris Henderson, rumpali Greg Upchurch, soolokitaristi Chet Roberts sekä bassokitaristi Justin Biltonen.
Historia

Yhtye sai julkisuutta vuonna 2000 menestyssinglellä "Kryptonite", joka sijoittui kolmen parhaan singlen joukkoon Billboard Hot 100-singlelistalla. Nopeasti suursuosion saavuttanut yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Universal Recordsin kanssa, ja yhtyeen debyyttialbumi The Better Life julkaistiin 8. helmikuuta 2000, ja se on myynyt Yhdysvalloissa kuusinkertaista platinaa.  12. marraskuuta 2002 julkaistu kakkosalbumi Away From The Sun oli myös menestys ja sijoittui kahdeksannelle sijalle Billboard 200-albumilistalla. Albumia seuranneen kahden vuoden kiertueen jälkeen vuonna 2005 julkaistu studioalbumi Seventeen Days sijoittui suoraan listojen kärkeen ja ylitti platinamyynnin ilmestymiskuukautensa aikana. Neljäs studioalbumi, 3 Doors Down julkaistiin 20. toukokuuta 2008, ja edeltäjänsä tapaan se ampaisi välittömästi listakärkeen. Yhtyeen viides studioalbumi, Time Of My Life, julkaistiin 19. heinäkuuta 2011.
Vuonna 2012 yhtye ilmoitti että Matt Roberts on jättänyt yhtyeen sairauden takia ja bändi on sanonut että hän pääsee takaisin yhtyeeseen, kun hän parantuu. Hänet korvaa väliaikaisesti Chet Roberts. Samalla bändi on ilmoittanut että Greatest Hits-kokoelmalevy on tulossa ja mukana on kolme uutta biisiä joista "One Light" julkaistiin singlenä.
3 Doors Down esittää vuosittain yli 300 konserttia ja on esiintynyt myös useiden festivaalitapahtumien pääesiintyjänä. Yhtye on myynyt maailmanlaajuisesti yli 16 miljoonaa albumia.
3 Doors Downin tunnetuimmat kappaleet ovat "Kryptonite", "Here Without You", "When I'm Gone", "Let Me Go", "It's not My Time" ja "When You're Young".
Jäsenet > Nykyiset

Brad Arnold – laulu (1996-), rummut (1996-2000)
Chris Henderson – rytmikitara (1998-)
Greg Upchurch – rummut, taustalaulu (2005–)
Chet Roberts – kitara, taustalaulu (2012–)
Justin Biltonen – basso (2013–)
Jäsenet > Entiset

Richard Liles – rummut (2000–2002)
Daniel Adair – rummut, taustalaulu (2002–2005)
Matt Roberts – kitara, taustalaulu (1996–2012)
Todd Harrell – basso (1996–2013)
Diskografia > Studioalbumit

The Better Life (2000)
Away From The Sun (2002)
Seventeen Days (2005)
3 Doors Down  (2008)
Time of My Life (2011)
Us and the Night (2016)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivusto
3 Doors Down Myspacessa (englanniksi)
Kitaristi Chris Hendersonin haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
3 Doors Downin haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Aarne Hellemaa (preparaattori)

Aarne Hellemaa, sukunimi vuoteen 1928 Hellman (30. heinäkuuta 1905 – 10. lokakuuta 1962) oli suomalainen Oulussa asunut eläinten täyttäjä (preparaattori) ja lintuasiantuntija. Hän oli lintutieteilijä Einari Merikallion serkku. Hellemaa täytti elämänsä aikana noin 22 000 eläintä.
Hellemaa kävi 1920-luvun loppupuolella taiteilija Jussi Mäntysen luona erikoiskurssin ja aloitti sitten eläinten täyttämisen. Hän toimitti täytettyjä eläimiä sekä Suomeen että  ulkomaille museoille ja yksityiskokoelmiin. Suurimmat täytetyt eläimet olivat kameli ja haikala. Hellemaa preparoi myös yli viisi metriä pitkän käärmeen, kenguruja, kymmeniä susia, teeriä ja metsoja sekä 115 maakotkaa. Pienin täytetty eläin oli 3 grammaa painanut kangassirriäisen poikanen. Hänelle lähetettiin eläimiä täytettäväksi myös ulkomailta. Kesäisin Hellemaa samoili Lapissa vaimonsa kanssa ja hän löysi tällaisellä retkellä vuonna 1935 harvinaisen heinätavin kokoelmiinsa. Kesällä 1935 hän kävi Petsamon Kalastajasaarennolla ja toi sieltä mukanaan 125 täytettyä lintua muun muassa tunturikihun ja siperianurpiaisen.
Hellemaa piti päiväkirjaa lintuhavainnoistaan ja täytettäväksi tulleista eläimistä. Hänen kokoelmansa ovat nykyisin Rovaniemen kaupungin museossa ja muistiinpanot Merikallion arkistossa Oulun yliopiston eläinmuseolla.
Julkaisuja

Eläinten täyttäminen: ohjekirja lintujen, nisäkkäiden, kalojen ja matelijoiden täyttämisessä ja taiteelliseen asuun saattamisessa sekä luurankojen, teeren- ja vesilinnunkuvien valmistamisessa. 2. tark. painos Otava 1956