stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reijo Mikkolainen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | jääkiekko |  |
Reijo Kalevi Mikkolainen (s. 14. toukokuuta 1964 Pirkkala) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä.
Mikkolainen aloitti uransa SM-liigassa Tapparassa, jossa hän pelasi kaudet 1983–1989 voittaen neljä Suomen-mestaruutta. Tämän jälkeen hän siirtyi TPS:ään, jossa voitti mestaruudet vuosina 1990, 1991 ja 1993. TPS:ssä hän pelasi kauteen 1993–1994 asti, jonka jälkeen siirtyi Tampereen Ilvekseen. Ilveksestä hän siirtyi kesken kauden 1995–1996 takaisin Tapparaan, jossa pelasi vain loppukauden siirtyen seuraavaksi kaudeksi Saksan pääsarjaan EC Peitingiin. Kauden 1997–1998 hän pelasi vielä Saksan 2. Bundesliigassa, jonka jälkeen hän lopetti uransa.
Maajoukkueurallaan Mikkolainen edusti Suomea vuoden 1988 talviolympialaisissa, jossa Suomi saavutti ensimmäisen (mikäli Euroopan-mestaruuskilpailuja ei oteta huomioon) jääkiekon arvokisamitalinsa voittamalla turnauksessa olympiahopeaa. Mikkolainen teki hattutempun ottelussa Ranskaa vastaan. Hänestä tuli pitkäksi aikaa viimeisin suomalaispelaaja, joka on tehnyt olympialaisissa hattutempun, kunnes Sakari Manninen teki hattutempun Slovakiaa vastaan Suomen ensimmäisessä ottelussa Pekingin olympialaisissa vuonna 2022. Mikkolainen oli mukana myös vuosien 1987, 1989 ja 1990 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hänet on nimitetty Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 163. Seitsemän Suomen-mestaruuden lisäksi hänellä on yksi SM-hopea.
Muuta

Mikkolaisen isoisoisä Kalle Mikkolainen voitti joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoon kesäolympialaisissa 1908.
Aiheesta muualla

Reijo Mikkolainen The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Reijo Mikkolainen Eurohockey.com. (englanniksi)
Mikkolaisen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla
Suomen joukkue – Olympialaiset 1988
1 Lindfors |
2 Numminen |
3 Blomqvist |
4 Lumme |
6 Ruotanen |
7 Saarinen |
9 Eloranta |
10 Susi |
11 Suikkanen |
13 Torkki |
14 Helminen |
15 Järvi |
16 Virtanen |
17 Laine |
18 Tuomisto |
19 Myllys |
20 Ojanen |
21 Lehtonen |
24 Mikkolainen |
26 Keskinen |
27 Laitinen |
29 Ruotsalainen |
30 Tammi |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1987
1 Kamppuri |
2 Numminen |
3 Laksola |
5 Kuusisto |
6 Ruotanen |
7 Jutila |
8 Ojanen |
10 Susi |
12 Jalonen |
13 Jalo |
14 Kurkinen |
15 Järvi |
16 Virtanen |
17 Järvelä (C) |
19 Myllys |
20 Ruuttu |
22 Seppo |
23 Virta |
24 Mikkolainen |
25 Summanen |
26 Torkki |
29 Skriko |
30 Tammi |
Valmentaja Rauno Korpi
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1989
1 Ketterer |
2 Narvanmaa |
3 Blomqvist (C) |
4 Lehtonen |
5 Kuusisto |
7 Saarinen |
9 Eloranta |
10 Susi |
11 Tikkanen |
12 Jalonen |
14 Järvinen |
15 Järvenpää |
17 Kurri |
19 Lindfors |
20 Vilander |
22 Vuori |
23 Virta |
24 Mikkolainen |
26 Keskinen |
29 Ruotsalainen |
30 Tammi |
31 Järvi |
33 Seppo |
Valmentaja Pentti Matikainen
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 1990
1 Ketterer |
3 Rautio |
4 Lumme |
5 Kuusisto |
6 Ruotanen (C) |
7 Saarinen |
8 Laksola |
9 Leime |
11 Järvenpää |
13 Jalo |
14 Järvinen |
15 Arbelius |
19 Lindfors |
20 Vilander |
21 Ruuttu |
22 Vuori |
23 Henriksson |
24 Mikkolainen |
25 Summanen |
26 Keskinen |
28 Helminen |
29 Tirkkonen |
30 Tammi |
Valmentaja Pentti Matikainen
Sarah Gilbert

Sarah Gilbert
Sarah Gilbert (s. 1962) on brittiläinen professori, joka johtaa rokotteita tutkivaa tutkimusryhmää Oxfordin yliopiston Jenner-instituutissa. Hänellä oli merkittävä rooli Astra Zenecan ja Oxfordin yliopiston COVID-19 -rokotteen kehittämisessä.
Gilbert on tutkinut rokotteita malariaa, influenssaa ja tuberkuloosia vastaan. Tavoitteena on aktivoida rokotetun henkilön T-imusolut reagoimaan haluttuihin antigeeneihin.
Vuonna 2014 Gilbert johti ensimmäisen ebolarokotteen kehitystä. MERS-hengitysoireyhtymän leviämisen aikaan hän matkusti Saudi-Arabiaan kehittämään rokotetta MERSiä aiheuttavaa koronavirusta vastaan. Tämä rokote oli toisessa testivaiheessa, kun COVID-19-virus levisi Eurooppaan. Gilbert päätti käyttää MERSiin kehitettyä lähestymistapaa COVID-19-rokotteen kehittämiseen. The Royal Society of Arts palkitsi Gilbertin Albert-mitalilla vuonna 2021.
Satu Pusila

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ammunta.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ammunta.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 1990 | Kaksoistrap |  |
|  Kultaa | Perth 1991 | Kaksoistrap |  |
|  Kultaa | Fagnano 1994 | Kaksoistrap |  |
|  Kultaa | Barcelona 1998 | Trap |  |
|  Hopeaa | Fagnano 1994 | Kaksoistrap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Tampere 1999 | Trap |  |
|  Pronssia | Budapest 1987 | Trap |  |
|  Pronssia | Nikosia 1995 | Trap, joukkue |  |
|  Pronssia | Tampere 1999 | Kaksoistrap, joukkue |  |
Satu Pusila (s. 25. huhtikuuta 1962 Orimattila) on suomalainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.
Satu Pusila on saavuttanut MM-kilpailuissa useita mitaleita. Näistä kirkkaimpia ovat kaksoistrapin kolme kultaa (1990, 1991 ja 1994) ja trapin kulta (1998). Vuonna 1998 hänet valittiin Suomen vuoden naisurheilijaksi.
Sarah Gregorius

Sarah Gregorius
Sarah Gregorius (s. 6. elokuuta 1987) on uusiseelantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Uuden-Seelannin naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 98 maaottelua ja tehnyt niissä 35 maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Uuden-Seelannin kaikissa kolmessa ottelussa avauskokoonpanossa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2010.
Gregorius edustaa seuratasolla kotimaassaan Miramar Rangersia.
Saamelaisliike

Saamelaisliike on järjestöjen syntymiseen sekä etniseen tiedostamiseen ja politiikkaan liittyvä käsite. Saamelaisten parissa oli satunnaisia järjestäytymispyrkimyksiä 1800-luvun lopulla, mutta ne eivät kantaneet pitkälle. Valtiotkaan eivät tukeneet näitä pyrkimyksiä, sillä ne pelkäsivät järjestäytymisen heikentävän valtioiden assimilaatiopolitiikkaa. Toisaalta saamelaiset eivät itsekään pitäneet järjestöjä vielä silloin tarpeellisina. 1900-luvun alkupuolella perustettiin varhaisimmat järjestöt eteläsaamelaisten alueella, ensin Ruotsissa ja sitten Norjassa. Koko 1900-luku on ollut etnisen tietoisuuden heräämisen ja järjestäytymisen voimistumisen kautta.
Sadan vuoden kuluessa saamelaisista on tullut yksi maailman järjestäytyneimmistä kansoista, sillä erilaisia järjestöjä (aatteellisia, kulttuurisia, paikallisia, kansainvälisiä) arvioidaan olevan lähemmäs sata. Saamelaisilla oli voitettavanaan useita esteitä, ennen kuin saamelaiset saattoivat perustaa ensimmäisen yhteisen sosiaalis-poliittisen fooruminsa. Saamelaiset joutuivat ahdinkoon lisääntyvän uudisasutuksen, maanviljelyksen ja teollisuuden tunkeutuessa yhä syvemmälle Saamenmaan maille. Suurin este oli kuitenkin se, että kolonialistisen politiikan vuoksi saamelaiset olivat hajaantuneina neljään eri valtioon.
Saamelaisen järjestäytymisen pyrkimyksenä on ollut koota eri valtioissa hajallaan asuvat saamelaiset yhteen yli valtakuntien rajojen tapahtuvan yhteistyön kautta ja tehdä omaa saamelaispolitiikkaa. Vasta toisen maailmansodan jälkeen kansainvälinen suhtautuminen vähemmistöjen oikeuksiin ja ihmisoikeuskysymyksiin muuttuu, kun niitä asioita aletaan käsitellä sekä Euroopan neuvostossa että YK:ssa. YK:n ihmisoikeuksien julistus hyväksyttiin 1948, ja se otettiin vastaan vakavasti pohjoismaissa, erityisesti Norjassa. Toinen kansainvälisesti merkittävä askel otettiin, kun ILO:n uudistettu sopimus alkuperäis- ja heimokansoista hyväksyttiin 1989.
Rengas (ajoneuvo)

Ponssen metsätyökoneen peräkärryn renkaat pitoketjuineen.
Renkaita, jotka on yleensä valmistettu kumista, käytetään ajoneuvoissa pyörän suojana ajotien epätasaisuudesta aiheutuvien iskujen vaimentamiseen ja kitkan avulla pyörän akselin vääntö­momentin välittämiseen tienpintaan.
Suomalaisessa arkikäytössä autonrenkaiden päätyypit ovat kesärenkaat ja talvirenkaat. Talvirenkaiden päätyypit ovat kitkarengas ja nastarengas. Autojen ohella renkaita käytetään myös monissa muissa ajoneuvoissa kuten traktorit ja muut työkoneet, moottoripyörät, mopot, polkupyörät jne.
Historia

Rengasteollisuuden alkuna voidaan pitää ilmatäytteisen renkaan keksimistä. Keksinnön sai nimiinsä John Boyd Dunlop vuonna 1888. Ilmatäytteinen rengas on joustavampi kuin täyskuminen ja sen ajomukavuus on parempi. Ilmatäytteinen on myös kevyempi kuin täyskuminen.
Autojen renkaat ovat kehittyneet rakenteellisesti kapeista, nykyisiä polkupyörän renkaita muistuttavista renkaista leveiksi. Niissä käytetään kumin lisäksi myös muita materiaaleja, kuten teräsvanteita (vyörenkaat) ja kudosvahvisteita. Erillisen sisärenkaan käytöstä on luovuttu, jos rengas pystytään kiinnittämään ilmatiivisti vanteeseen.
Alkujaan renkaisiin käytettiin vain luonnonkumia. Autojen merkityksen kasvaessa luonnonkumista tuli tärkeä kauppatavara, jolle alettiin 1930-luvulla kehittää synteettistä korvaavaa materiaalia. Toisen maailmansodan aikana käynnistyi synteettisten kumien teollinen tuotanto. Nykyään renkaisiin käytettävästä kumista hieman yli puolet on luonnonkumia.
Kumin säästämisen vuoksi renkaissa käytettiin puuvillaa ennen toista maailmansotaa. Tämän korvasi viskoosi, jolloin renkaasta voitiin tehdä ohuempi vastaavalla vahvuudella. Nailon otettiin käyttöön aluksi lentokoneiden renkaissa, koska se on vahvempi, joustavampi ja toimii viileämpänä, joka soveltuu suuriin nopeuksiin ja suuriin kuormituksiin. Myös aramidikuituja käytetään renkaissa niiden kestävyyden lisäämiseen.
Michelin esitteli teräsvyöllisen radiaalirenkaan Euroopassa vuonna 1948. Radiaalirenkaissa pintakuvio kestää pidempään, ohjattavuus on parempi ja vierintävastus on pienempi. Pienempi vierintävastus parantaa polttoainetaloutta. Yhdysvalloissa radiaalirenkaat yleistyivät vuoden 1973 öljykriisin vaikutuksesta, jolloin ne korvasivat ristikudosrenkaat. Radiaalirenkaassa punokset asetetaan 90 asteen kulmassa (kohtisuoraan) renkaan kulkusuuntaan nähden. Lisäksi renkaaseen asetetaan teräsvyö (kutsutaan vyörenkaaksi tästä johtuen), joka pitää renkaan pinnan tasaisena.
Renkaiden valmistus

Autonrenkaat valmistetaan kokoamalla erillisistä komponenteista (kuten innerliner, kaapelit, tekstiilikoordi, teräsvyö, JLBselvennä, sivupinnat) rengasaihio, joka vulkanoidaan paineen alla muotissa. Tämä valmistustapa antaa mahdollisuuden käyttää eri kumiseoksia renkaan kyljissä (sivupinta), rungossa ja kulutuspinnassa.
Materiaalien sekoitus:  Luonnonkumin ja synteettisen kumin seokseen lisätään nokea, rikkiä ja kemikaaleja, jotta se täyttää kumiseokselle asetetut vaatimukset. Massaa sanotaan pääeräksi. Se leikataan määrämittoihin ja sen jälkeen jäähdytetään. Osaa kumista työstetään lisää ja pääerä menee pursotusvaiheeseen.
Pintakumin pursotus:  Kuumuus tekee kumista joustavaa, jolloin siitä voidaan muotoilla pursotuskoneella haluttuun muotoon kahta erilaista kumiseosta sekä renkaan pintakumiksi että kylkiosiin. Pursotuskone tuottaa kumilevyä, joka sitten jäähdytetään ja leikataan määrämittaan.
Runkokoordin teko:  Koordilaadut, kuten rayon, nylon ja polyester kalanteroidaan samaan aikaan kun kuitukangas kumitetaan. Kun tämä on tehty, kumitettu koordi leikataan oikeassa kulmassa määräpituuteen ja -leveyteen käytettäväksi runkokoordina.
Renkaiden käytöstä

Ilmatäytteisiä renkaita on ajoneuvoissa, kuten autoissa, polkupyörissä ja moottoripyörissä. Renkaita on erityyppisiä, kuten traktorinrenkaita, monster truckin-renkaita, polkupyöränrenkaita, autonrenkaita, kilparenkaita (esimerkiksi moottoriurheilussa käytettyjä) sekä solukumitäytteisiä puhkeamattomia renkaita, joita käytetään sotilasajoneuvoissa. Tavallisesti autoissa käytetään ilmatäytteisiä renkaita, joihin täytyy laittaa sopivat rengaspaineet.
Joissakin tapauksissa renkaiden täyttöön voidaan käyttää typpeä ilman sijaan, jolloin paine renkaan sisällä on tasaisempi. Puhdas typpi ei sisällä kosteutta toisin kuin tavallinen ilma, jossa on happea ja pieniä määriä muita kaasuja. Esimerkiksi ammattilaistason kilpailuissa voidaan käyttää typpeä renkaan täyttämiseen.
Rengaspaineet

Henkilöauton rengaspaineiksi suositellaan usein ilmanpainetta 1,8–2,7 baaria etupyörille ja 1,8–3,0 baaria takapyörille. Mitä suurempi massa henkilöautolla on kuljetettavana, sitä korkeampi täytyy rengaspaineen olla. Polkupyörällä painesuositus vaihtelee 2:n ja 15 baarin välillä.
Liian korkea tai matala rengaspaine voi aiheuttaa renkaan epätasaista kulumista. Vanhanaikaiset ristikudosrenkaat kuluvat keskeltä, jos paine on liian korkea, ja reunoilta, jos paine on liian matala. Nykyaikaisissa teräsvyörenkaissa liian pieni rengaspaine kuluttaa rengasta keskeltä ja liian suuri paine reunoilta. On tärkeää, että rengaspaineita tarkkaillaan ja että ne pidetään oikeina riippuen kuormasta ja rengastyypistä.
Henkilöautoissa rengaspaineiden ohjearvot löytyvät auton ohjekirjasta. Talvella renkaiden painetta kannattaa nostaa 0,2 baaria korkeammaksi kuin ohjekirja suosittaa, jos ohjekirjassa ei erikseen anneta talvirengaspainesuositusta.
Matkustajalentokoneissa renkaat voidaan paineistaa 200 psi:n paineeseen (noin 12 baaria).
Radiaalirenkaan rakenteen poikkileikkauskuva.
Saukkoaapa

Saukkoaapa on asutusalue Pelkosenniemen kunnassa. Se sijaitsee Kemijärveltä 35 km Sodankyläntietä Vuostimon kohdalta Saukkoaavantielle. Kylä on aikanaan muodostunut siirtoväestä jotka on asutettu Saukkoaavantien varrelle. Pelkosenniemen kirkonkylään Pyhäjärventien (Pyhäntie) kautta on n. 12 km matka. Lähellä näkyy Pyhätunturi ympärillään kansallispuistoalue. Saukkoaavalta on latuyhteys tunturiin 7–8 km tietä pitkin 20 km, Suvannon kylään 10 km.
Kylälle rakennettiin koulu 1950-luvun alussa. Koulurakennuksessa on 3 luokkahuonetta ja kirjastohuone sekä keittiötila, jossa on suuri leivinuuni. Keittiössä oli pieni sivuhuone joka oli talonmiehen tai emännän asuntona, pihassa oli erillinen talo, jossa oli kahden opettajan neljän ja kolmen huoneen asunnot. Suuressa ulkorakennuksessa oli ulkohuoneet ja suuri varastotila (puuvaja) sekä sauna. Lämmitys toimi vesikeskuslämmityksellä, kattilahuone ja halkovarasto oli kellaritilassa. Koulusta muodostui kylän keskuspaikka jossa oli monenlaista toimintaa. Koulun opettajana on toiminut mm. Juha Tarkki, joka tuli opettajaksi 1956. Koulutoiminta lakkautettiin Saukkoaavalla 1960-luvulla. Muuttoliike etelän kaupunkeihin ja Ruotsiin vaikutti Pelkosenniemen väkimäärän vähenemiseen, varsinkin sivukyliltä kouluja lakkautettiin.
Koulu jäi tyhjäksi ja alkoi rapistua. 1981 Helluntaiherätyksen Raamattuopisto osti koulun ja remontoi sen kurssi- ja retkeilykäyttöön. 1990 Raamattuopisto keskitti toimintansa Keuruulle ja luopui Saukkoaavan paikasta, jolloin rakennus myytiin yksityisyrittäjälle. Yritys loppui konkurssiin vuonna 1998. Vuonna 2002 koulurakennus tuhoutui täysin tulipalossa. Asuintalo varjeltui palolta.
Pyöräily kesäolympialaisissa 2020 – miesten joukkuesprintti

Miesten joukkuesprintti Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 3. elokuuta Izun velodromilla. Kilpailuun osallistuu kahdeksan joukkuetta.
Karsinnat

Kilpailuun osallistuu kahdeksan joukkuetta. Joukkueet valitaan UCIn olympiakarsintarankingin perusteella.
Karsinnat > Kilpailuun osallistuvat maat

| Karsintatapa | Maa | Pyöräilijät |
| --- | --- | --- |
| Ranking |  Alankomaat |  |
| Ranking |  Australia |  |
| Ranking |  Iso-Britannia |  |
| Ranking |  Puola |  |
| Ranking |  Ranska |  |
| Ranking |  Saksa |  |
| Ranking |  Uusi-Seelanti |  |
| Ranking |  Venäläiset olympiaurheilijat |  |
Sestu

| Sestu (Sèstu) |
| --- | --- |

 Sestu
 Koordinaatit: 39.299°0′0″N, 9.091°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Cagliari
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  48,32 km²
Korkeus:  44 m
Väkiluku:  20 892
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09028
Suuntanumero(t):    070
Rekisterikilpi:  CA
 
 http://www.comune.sestu.ca.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sestu (sardiksi Sèstu) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella. Kunnassa on arviolta 20 892 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 48,32 neliökilometriä. Se sijaitsee 44 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sestu Wikimedia Commonsissa
Cagliarin metropolikaupunki
Assemini | Cagliari | Capoterra | Decimomannu | Elmas | Maracalagonis | Monserrato | Pula | Quartu Sant'Elena | Quartucciu | Sarroch | Selargius | Sestu | Settimo San Pietro | Sinnai | Uta | Villa San Pietro
Ritva Serimaa

| Ritva Serimaa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1957 Hamina
Kuollut: 12. huhtikuuta 2016 (58 vuotta) Hamina
Kansalaisuus:  Suomi
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Ritva Serimaa (o.s. Ström)  (20. syyskuuta 1957 Hamina – 12. huhtikuuta 2016 Hamina) oli suomalainen fyysikko ja professori. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1982 ja tohtoriksi hän väitteli 1990. Hän oli Helsingin yliopiston fysiikan dosentti vuodesta 1992. Hän tutki väitöskirjassa ja myöhemminkin röntgensäteilyn sironnalla tehtävää tutkimusta. Vuosina 1991–1993 hän oli Stanfordin yliopistossa tutkimassa synkrotronivalolähteellä, ja hänen yksi tutkimuskohteitaan oli Ruotsissa museoitu Vasa-laiva, joka on hajoamassa rikkiyhdisteiden vaikutuksesta. Hän oli vuodesta 2004 Helsingin yliopiston fysiikan professori, ensimmäinen nainen kyseisessä virassa.
Serimaa ohjasi 16 väitöskirjaa ja oli yhtenä tekijänä 230 vertaisarvioidussa tieteellisessä artikkelissa. Hän oli vuodesta 2010 Suomalaisen tiedeakatemian jäsen ja vuodesta 2011 Suomen Fyysikkoseuran puheenjohtaja, siinäkin tehtävässä ensimmäinen nainen.
Serimaa oli naimisissa fyysikko Olli Serimaan kanssa vuodesta 1982.
Aiheesta muualla

Ritva Serimaan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Käyttäjätunnuksella.
Riippaheinät

| Riippaheinät |
| --- | --- |
 Pleuropogon oregonus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Riippaheinät Pleuropogon  R.Br.
Katso myös
   Riippaheinät Wikispeciesissä   Riippaheinät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riippaheinät tai riipaheinät (Pleuropogon) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu kuusi lajia.
Riippaheinät ovat yksi- tai monivuotisia heiniä. Niiden varret voivat kasvaa 5–160 cm korkeiksi ja ne voivat olla kasvutavaltaan pystyjä tai tyveltä polveilevia. Lehtitupet ovat lähes kokonaan kiinni ja kielekkeet ovat kalvomaisia. Kukinto on varren päässä sijaitseva terttu, joskus röyhy. Tähkylöissä on 5–20, joskus jopa 30 kukkaa, joskin ylimmät kukat ovat heikosti kehittyneitä. Tähkylöiden kaleet voivat olla keskenään saman- tai erikokoisia, kuitenkin viereistä helvettä lyhyempiä. Ulkokaleet ovat yksisuonisia, mutta sisäkaleissa on yhdestä kolmeen suonta. Heteissä on kolme pontta.
Riippaheinistä yksi laji kasvaa luonnossa sirkumpolaarisesti arktisella alueella ja loput Pohjois-Amerikan Tyynenmeren puoleisella rannikolla Brittiläisen Kolumbian eteläosista Kalifornian keskiosiin. Nämä loput lajit on luokiteltu joskus omaan sukuunsa Lophochlaena, jota pidetään nykyisin kuitenkin riippaheinien alasukuna. Kanadassa riippaheiniä tavataan Brittiläisessä Kolumbiassa, Newfoundlandissa, Quebecissa, Ontariossa ja Nunavutissa. Yhdysvalloissa riippaheiniä tavataan Alaskan, Washingtonin, Oregonin ja Kalifornian osavaltioissa. Riippaheiniä tavataan myös Grönlannissa.
Lajeja

Pleuropogon californicus
Pleuropogon davyi (syn. Pleuropogon californicus var. davyi)
Pleuropogon hooverianus
Pleuropogon oregonus
Pleuropogon refractus
Pleuropogon sabinei – riippaheinä
Pyöräily kesäolympialaisissa 2016 – naisten maantieajo

Vuoden 2016 kesäolympialaisten pyöräilyn naisten maantieajo käytiin 7. elokuuta 2016 Rio de Janeirossa. Kilpailun voitti Alankomaiden Anna van der Breggen, toiseksi ajoi Ruotsin Emma Johansson ja kolmanneksi Italian Elisa Longo Borghini.
Kilpailua johtanut Alankomaiden Annemiek van Vleuten kaatui pahasti 11 kilometriä ennen maalia. Hän ajautui tiukassa mutkassa ulos radalta ja lensi pää edellä maahan. Hän mursi onnettomuudessa selkärankansa kolmesta kohdasta ja sai aivotärähdyksen.
Lopputulokset

Merkintä ”SA” tarkoittaa, että ajaja sai saman loppuajan kuin hänen edellään maaliin tullut ajaja.
| Sija | Ajaja | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 01  | Anna van der Breggen |  Alankomaat | 3.51.27 |
| 02  | Emma Johansson |  Ruotsi | SA |
| 03  | Elisa Longo Borghini |  Italia | SA |
| 4 | Mara Abbott |  Yhdysvallat | + 0.04 |
| 5 | Lizzie Armitstead |  Iso-Britannia | + 0.20 |
| 6 | Katarzyna Niewiadoma |  Puola | SA |
| 7 | Flávia Oliveira |  Brasilia | SA |
| 8 | Jolanda Neff |  Sveitsi | SA |
| 9 | Marianne Vos |  Alankomaat | + 1.14 |
| 10 | Ashleigh Moolman-Pasio |  Etelä-Afrikka | SA |
| 11 | Megan Guarnier |  Yhdysvallat | SA |
| 12 | Evelyn Stevens |  Yhdysvallat | + 1.16 |
| 13 | Alena Amialiusik |  Valko-Venäjä | + 2.16 |
| 14 | Tatiana Guderzo |  Italia | + 2.19 |
| 15 | Amanda Spratt |  Australia | + 4.09 |
| 16 | Olga Zabelinskaja |  Venäjä | + 4.25 |
| 17 | Eri Yonamine |  Japani | + 4.56 |
| 18 | Christine Majerus |  Luxemburg | + 5.07 |
| 19 | Lisa Brennauer |  Saksa | SA |
| 20 | Elena Cecchini |  Italia | SA |
| 21 | Ellen van Dijk |  Alankomaat | SA |
| 22 | Rachel Neylan |  Australia | SA |
| 23 | Linda Villumsen |  Uusi-Seelanti | SA |
| 24 | Małgorzata Jasińska |  Puola | SA |
| 25 | Karol-Ann Canuel |  Kanada | SA |
| 26 | Pauline Ferrand-Prévot |  Ranska | SA |
| 27 | Emilia Fahlin |  Ruotsi | + 6.36 |
| 28 | Arlenis Sierra |  Kuuba | SA |
| 29 | Anisha Vekemans |  Belgia | SA |
| 30 | Na Ah-reum |  Etelä-Korea | SA |
| 31 | Claudia Lichtenberg |  Saksa | SA |
| 32 | Polona Bagatelj |  Slovenia | SA |
| 33 | Vita Heine |  Norja | + 7.07 |
| 34 | Daiva Tušlaitė |  Liettua | SA |
| 35 | Olena Pavluhina |  Azerbaidžan | + 7.38 |
| 36 | Hanna Solovey |  Ukraina | + 9.35 |
| 37 | Audrey Cordon |  Ranska | + 9.37 |
| 38 | Leah Kirchmann |  Kanada | + 10.02 |
| 39 | An-Li Pretorius |  Etelä-Afrikka | SA |
| 40 | Ana Sanabria |  Kolumbia | SA |
| 41 | Anna Plichta |  Puola | SA |
| 42 | Giorgia Bronzini |  Italia | + 10.06 |
| 43 | Trixi Worrack |  Saksa | SA |
| 44 | Romy Kasper |  Saksa | + 10.40 |
| 45 | Lotte Kopecky |  Belgia | SA |
| 46 | Martina Ritter |  Itävalta | SA |
| 47 | Ane Santesteban |  Espanja | + 11.32 |
| 48 | Shani Bloch |  Israel | SA |
| 49 | Gracie Elvin |  Australia | + 11.34 |
| 50 | Jennifer Cesar |  Venezuela | + 11.51 |
| 51 | Lotta Lepistö |  Suomi | + 12.07 |
| 52 | Nikki Harris |  Iso-Britannia | SA |
| 53 | Emma Pooley |  Iso-Britannia | + 17.45 |
Yli aikarajan
| – | Clemilda Fernandes |  Brasilia | OTL |
| – | Antri Christoforou |  Kypros | OTL |
Keskeyttäneet
| – | Annemiek van Vleuten |  Alankomaat | DNF |
| – | Kristin Armstrong |  Yhdysvallat | DNF |
| – | Katrin Garfoot |  Australia | DNF |
| – | Tara Whitten |  Kanada | DNF |
| – | Sara Mustonen |  Ruotsi | DNF |
| – | Ann-Sophie Duyck |  Belgia | DNF |
| – | Chantal Hoffmann |  Luxemburg | DNF |
| – | Carolina Rodríguez |  Meksiko | DNF |
| – | Paola Muñoz |  Chile | DNF |
| – | Jutatip Maneephan |  Thaimaa | DNF |
| – | Vera Adrian |  Namibia | DNF |
| – | Milagro Mena |  Costa Rica | DNF |
Diskattu
| – | Huang Ting-ying |  Kiinan Taipei | DNF |