stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
José Mallorquí

| José Mallorquí> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. helmikuuta 1913 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
José Mallorquí y Figuerola (12. helmikuuta 1913 Barcelona – 7. marraskuuta 1972 Madrid) oli tuottelias espanjalainen kirjailija, jolla oli yli 30 salanimellä satoja romaaneja eri aiheista. J. Mallorquína hänet tunnetaan kansainvälisesti 192-osaisesta kirjasarjastaan El Coyote. Useista hänen teoksistaan on tehty elokuva. Hän oli myös kirjailijoiden Eduardo Mallorquí ja César Mallorquí isä.
José Mallorquí y Figuerola syntyi 12. helmikuuta 1913 Barcelonassa , Espanjassa, hän oli Eulalia Mallorquí y Figuerolan ja José Serra y Farrén poika. Hän opiskeli sisäoppilaitoksissa 14-vuotiaaksi.
Vuonna 1931, kun hän oli 18-vuotias, hänen äitinsä kuoli ja hän sai perinnön, joka antoi hänelle mahdollisuuden olla tekemättä työtä. Vuonna 1933 hän aloitti ranskan ja englannin kääntäjänä.
Hän avioitui 23. joulukuuta 1936 Leonor del Corral y Abuínin kanssa, joka kuoli 1. kesäkuuta 1971 luusyöpään. Hän aloitti romaaniensa julkaisemisen useilla salanimillä: José Mallorquí Figuerola, José Mallorquí, J. Mallorquí, Leonor del Corral, Martin Blair, JF Campos, PJ Carr, E. Carrel, J. Carter, Amadeo Conde, León Coppel, Bruce Dolsen, Carlos Enríquez, E. Mallory Ferguson, J. Figueroa Campos, José Antonio de Figueroa, JE Granada, A. Guardiola, Enrique Guzmán Prado, J. Hill, Leland R. Kitchell, Juan Montoro, Carter Mulford, J. North, Ray Pennell, A. Sloane, Clarence D. Taylor ja AM Torre.  Hän kirjoitti monista aihepiireistä, lännentarinoista lähtien, jotka tekivät hänestä kuuluisan jännitykseen, fantasiaan ja romanssiin. Hän teki itsemurhan 7. marraskuuta 1972 kotonaan Madridissa, kärsiessään diabeteksesta, niveltulehduksesta ja Leonorin kuoleman aiheuttamasta masennuksesta.
Mallorquí kirjoitti satoja romaaneja ja useita suosittuja sarjoja: El Coyote, Los Bustamante, 3 hombres buenos, Jíbaro, Lorena Harding, Adelita, Duke, La Doña, Capitán Pablo Rido ja Lee Terrell .
José Manuel Estepa Llaurens

José Manuel Estepa Llaurens.
José Manuel Estepa Llaurensin vaakuna
José Manuel Estepa Llaurens (1. tammikuuta 1926 Andújar – 21. heinäkuuta 2019) oli espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi Madridiin 27. kesäkuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Tisilin titulaaripiispaksi 5. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vicente Enrique y Tarancón, jota avustivat Marcelo González Martín ja José López Ortiz.
Estepa Llaurens sai 30. heinäkuuta 1983 nimityksen Espanjan sotilasarkkipiispaksi ja Velebusduksen titulaariarkkipiispaksi. 18. marraskuuta 1989 hän sai nimityksen Italican titulaariarkkipiispaksi, mutta hän erosi 7. maaliskuuta 1998. Hän jatkoi toimintaansa sotilasarkkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 30. lokakuuta 2003.
Estepa Llaurens ylennettiin kardinaaliksi 20. marraskuuta 2010, jolloin hänet nimitettiin San Gabriele Arcangelo all'Acqua Traversan kardinaalipapiksi. Hänet asetettiin virkaansa 29. huhtikuuta 2011. Hänellä ei kuitenkaan ollut mahdollisuutta äänestää tulevissa konklaaveissa, koska hän oli jo yli 80-vuotias kardinaaliksi päästessään.
Estepa Llaurens opiskeli filosofiaa Salamancan paavillisessa yliopistossa ja teologiaa Rooman Paavillisessa gregoriaanisessa yliopistossa, jossa hän sai tohtorinarvon pastoraaliteologiassa. Hän sai myös lisensiaatin pastoraalisessa katekeesissa Pariisin Institut catholiquessa. Estepa Llaurens on julkaissut lukuisia kirjoja ja artikkeleita varsinkin sielunhoidosta.
Arktinos

| Arktinos Miletoslainen> Ἀρκτῖνος ὁ Μιλήσιος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 700-luku eaa.? Miletos
Kuollut: 700-luku eaa.?
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (eeppinen)
Aikakausi:  antiikki
Kirjallinen suuntaus: eeppinen runous
Pääteokset:  Aithiopis, Troijan tuho
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Arktinos Miletoslainen (m.kreik. Ἀρκτῖνος ὁ Μιλήσιος, Arktīnos ho Milēsios, lat. Arctinus Milesius; 700-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija, joka oli kotoisin Miletoksesta. Hän oli yksi kyklisistä runoilijoista.
Dionysios Halikarnassoslainen kutsui Arktinosta kaikkein varhaisimmaksi kreikkalaiseksi runoilijaksi, minkä vuoksi jotkut sijoittivat hänet jopa aikaan ennen Homerosta. Ne antiikin aikaiset kirjailijat, jotka antavat hänelle jonkun ajoituksen, sijoittavat hänet olympiadien alkuun. Arktinoksen isän nimi oli Teles, ja varhaisempiin esi-esiin kuului Nautes. Arktinosta kutsuttiin Homeroksen oppilaaksi, ja ainakin hän on aikansa runoilijoista se, jonka voi parhaiten katsoa ansainneen tällaisen nimityksen.
Teokset

Arktinoksen nimiin laitettiin antiikin aikana seuraavat teokset, joista on säilynyt nykyaikaan vain katkelmia:
Aithiopis (Αἰθιοπίς) – viisi kirjaa käsittänyt eepos, joka oli tavallaan jatkoa Homeroksen Iliaalle. Sen päähenkilöt olivat aithiopialaisten kuningas Memnon sekä Akhilleus, joka surmasi hänet. Eepoksesta tunnetaan tiivistelmä Proklokselta.
Troijan tuho (Ἰλίου περσίς, Iliū persis) – kaksi kirjaa käsittänyt eepos, joka kertoi Troijan valtaamisesta ja tuhoamisesta sekä tätä seuranneista tapahtumista kreikkalaisten lähtöön saakka. Myös tästä eepoksesta tunnetaan tiivistelmä Proklokselta. Leskheen nimiin laitetun Pienen Iliaan loppu tunnetaan samalla nimellä, mutta se eroaa muutoin Arktinoksen runoelmasta.
Titanomakhia (Τιτανομαχία) – eepos, joka kertoi jumalten alkuperästä ja titanomakhiasta. Jotkut laittoivat eepoksen Eumeloksen ja jotkut Arktinoksen nimiin.
Jurot nuorisojulkkikset (kappale)

| ”Jurot nuorisojulkkikset” Hassisen kone |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Rumat sävelet
 Äänitetty : joulukuu 1980, Studio 55, Turku
 Julkaistu: helmikuu 1981
 Tuottaja(t): Pantse Syrjä
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 03.27
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  18. (helmikuu 1981)
Hassisen koneen muut singlet
| ”Rappiolla” 1980 | ”Jurot nuorisojulkkikset” 1981 | ”On jouluyö, nyt laulaa saa” 1981 |
Jurot nuorisojulkkikset on helmikuussa 1981 ilmestynyt Hassisen koneen kolmas single. Kappale on myöhemmin samana vuonna julkaistulta yhtyeen toiselta albumilta Rumat sävelet. Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 18.
Singlen B-puolen kappaleet eivät olleet mukana Rumat sävelet -albumilla, mutta ne on myöhemmin julkaistu bonuskappaleina levyn CD-versiolla sekä useilla kokoelmilla. Raha ratkaisee on Irwin Goodmanin säveltämä ja Vexi Salmen sanoittama laulu, joka alun perin ilmestyi Irwinin albumilla Ei tippa tapa vuonna 1966.
Kappaleet

Juron nuorisojulkkikset – 3.27
Raha ratkaisee – 1.57
Läskit lompakot – 3.43
Muusikot

Ismo Alanko – laulu, kitara
Reijo Heiskanen – kitara
Jussi Kinnunen – basso
Harri Kinnunen – rummut
Baabelin torni (Brueghelin maalaus)

Pieter Brueghel vanhempi: Baabelin torni (n. 1563), Wienissä oleva suurempi versio.
Pieter Brueghel vanhempi: Baabelin torni (n. 1565?), Rotterdamissa oleva pienempi versio.
Baabelin torni on flaamilaisen taidemaalarin Pieter Brueghel vanhemman maalaus, josta on olemassa kaksi jossain määrin erilaista versiota. Niistä toinen on päivätty vuodelle 1563 ja toinen on päiväämätön. Ilmeisesti on ollut olemassa myös kolmas versio, joka on kadonnut. Maalaus esittää Raamatun kertomusta myyttisen Baabelin tornin rakentamisesta.
Wienin taidehistoriallisessa museossa oleva suurempi kahdesta versiosta on 155 senttimetriä leveä ja 113 senttimetriä korkea. Se on signeerattu vuodelle 1563. Maalaus oli vuodesta 1566 Antwerpenin kaupungin omistuksessa, mutta päätyi myöhemmin keisari Rudolf II:lle ja edelleen arkkiherttua Leopold Vilhelmin kokoelmaan. Maalauksen pienempi versio on Rotterdamin Museum Boijmans Van Beuningen -museossa. Sekin kuului aikanaan keisari Rudolfille, ja myöhemmin sen tiedetään kuuluneen Espanjan kuningas Filip V:n vaimolle, kuningatar Elisabetille. Van Beuningen -museo sai maalauksen hankkiessaan rotterdamilaisen liikemiehen D. G. van Beuningenin taidekokoelman vuonna 1958. Tämän maalauksen mitat ovat 60 × 74,5 senttimetriä.
Maalaus lienee saanut innoitusta Rooman Colosseumista. Brueghel vieraili Roomassa vuosina 1552–1553. Maalauksen suuremmassa versiossa on etualalle kuvattu ihmisryhmä, jonka keskushahmon jotkut ovat arvelleet olevan kuningas Nimrod. Pienemmässä versiossa tornin rakentaminen näyttää olevan selvästi pitemmällä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baabelin torni (Brueghelin maalaus) Wikimedia Commonsissa
Toren van Babel (hollanniksi) Museum Boijmans Van Beuningen
Anne Sofie von Otter

| Anne-Sofie von Otter |
| --- | --- |
 Anne Sofie von Otter vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. syyskuuta 1955 (ikä 69) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  laulaja
Puoliso:  Benny Fredriksson
Sukulaiset:  Fredrik von Otter
Muusikko
Aktiivisena:  1983–
Tyylilajit:  ooppera 
Levy-yhtiöt:   DGG  EMI Classics  Polygram  Elektra  Archiv  Naïve 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anne-Sofie von Otter (s. 9. toukokuuta 1955 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hänelle on myönnetty arvonimi hovsångerska (suom. hovilaulaja) vuonna 1995. Hän on erityisen tunnettu housurooleistaan.[lähde? ]
Von Otterin isä oli diplomaatti, ja von Otter asui lapsuudessaan Tukholman ohella Bonnissa ja Lontoossa. Opiskeltuaan Tukholmassa ja Lontoon Guildhallissa (muun muassa Vera Rozsan johdolla) hänet kiinnitettiin Baselin oopperaan, jossa hän teki 1983 oopperadebyyttinsä Alcinan roolissa Haydnin oopperassa Orlando paladino. Hänen ensiesiintymisensä Covent Gardenissa oli 1985 ja Metropolitan-oopperassa 1988 Cherubinon roolissa. Milanon La Scalassa von Otter debytoi 1988. Oopperalavoilla von Otter on saavuttanut huomattavaa menestystä Mozartin, Händelin ja Monteverdin oopperoiden rooleissa. Konserttilaulajana hänet tunnetaan Mahlerin, Brahmsin, Griegin, Wolfin ja Sibeliuksen tulkitsijana. Hänen vakituisena pianistinaan on toiminut ruotsalainen Bengt Forsberg (s. 1952).[lähde? ]
Anne-Sofie von Otter on Ruotsin kahdeksannen pääministerin Fredrik von Otterin pojanpojan tytär.[lähde? ] Hän oli naimisissa näyttelijä, teatteriohjaaja ja -johtaja Benny Fredrikssonin kanssa, joka teki itsemurhan maaliskuussa 2018. Heillä on kaksi lasta[lähde? ].
Valikoitu diskografia > Liedmusiikki ja laulut

Johannes Brahms Lieder (DGG,  1991) (Bengt Forsberg, piano)
Edvard Grieg Songs (DGG,  1993) (Bengt Forsberg, piano)
Speak Low: Songs by Kurt Weill (DGG,  1995) (John Eliot Gardiner, kapellimestari)
Frauenliebe und –leben (DGG,  1996) (Bengt Forsberg, piano)
Des Knaben Wunderhorn (DGG,  1999) (Thomas Quasthoffin kanssa, Claudio Abbado, kapellimestari)
Valikoitu diskografia > Ooppera

Richard Strauss: Der Rosenkavalier (EMI Classics,  1991) (Bernard Haitink, kapellimestari)
Georg Friedrich Händel: Agrippina (Polygram,  1991) (John Eliot Gardiner, kapellimestari)
Jules Massenet: Werther (Elektra,  1997) (Kent Nagano, kapellimestari)
Georg Friedrich Händel: Ariodante (Archiv,  1999) (Marc Minkowski, kapellimestari)
Claude Debussy: Pélleas et Mélisande (2000,  Naïve) (Bernard Haitink, kapellimestari)
Richard Strauss: Ariadne auf Naxos (2002) (Giuseppe Sinopoli, kapellimestari)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotisivut (englanniksi)
Anne Sofie von Otter Elonetissä.
Anne Sofie von Otter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Justvikin kirkko

| Justvikin kirkko Justvik kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2017.
Sijainti:  Kristiansand, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1996
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  275
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Justvikin kirkko (norj. Justvik kirke) on Kristiansandin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1996.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Justvikin kirkko Wikimedia Commonsissa
Astyra

Astyra voi viitata seuraaviin:
Astyra, antiikin aikainen kaupunki Myysiassa Vähässä-Aasiassa
Astyra, antiikin aikainen kaupunki Troaksessa Vähässä-Aasiassa
Astyra, katkojen suku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Astyra”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Juhinat

| Juhinat |
| --- | --- |
 Mustatöyhtöjuhina (Yuhina nigrimenta)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rillit Zosteropidae
Suku::  Juhinat Yuhina  Hodgson, 1836
Katso myös
   Juhinat Wikispeciesissä   Juhinat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juhinat (Yuhina) on rillien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmin suku luettiin timalien heimoon. Juhinoiden sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan 10 lajia. Lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.selvennä
Juhinoihin kuuluvia lajeja

Burmanviiksijuhina (Yuhina humilis)
Kanelitöyhtöjuhina (Yuhina everetti)
Mustatöyhtöjuhina (Yuhina nigrimenta)
Punaperäjuhina (Yuhina occipitalis)
Ruskotöyhtöjuhina (Yuhina bakeri)
Taiwaninjuhina (Yuhina brunneiceps)
Valkoniskajuhina (Yuhina diademata)
Valkoviirujuhina (Yuhina castaniceps)
Viiksijuhina (Yuhina flavicollis)
Viirukurkkujuhina (Yuhina gularis)
Aiheesta muualla

ITIS: Yuhina (englanniksi)
Atlantis Studios

Atlantis Studios on Tukholmassa, Karlbergsvägen-kadun varrella sijaitseva äänitysstudio. Sen alkuperäinen nimi oli Metronome Studios, ja muun muassa Abba levytti siellä uransa alussa. Studion paikalla oli alun perin huhtikuussa 1941 avattu elokuvateatteri. Sen toiminta päättyi vuonna 1959, minkä jälkeen tilat osti levy-yhtiö Metronome, joka rakennutti sinne musiikkistudion.
Aiheesta muualla

Atlantis Studios, Stockholm (Soundonsound.com) (englanniksi)
6 Echo Chambers That Shaped the Sound of Pop Music (Reverb.com) (englanniksi)
Jäsennys

Sanalla jäsennys on Wikipediassa seuraavat merkitykset:
Jäsentäminen, luonnollisen tai tietokonekielen rakenteen analyysi
Jäsentely, ajattelun tai kirjoituksen rakenteen suunnittelu tai kuvaus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jäsennys”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Justė Janulytė

Justė Janulytė (s. 1982 Vilna) on liettualainen säveltäjä. Hän on opiskellut sävellystä Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa Bronius Kutaviciusin ja Osvaldas Balakauskasin johdolla, Milanon konservatoriossa Alessandro Solbiatin johdolla sekä osallistunut useille sävellyksen mestarikursseille.
Justė Janulytė nousi kuuluisuuteen vuonna 2004, kun hänen valmistumisteoksensa White music 15 jousisoittajalle palkittiin vuoden parhaana kamarimusiikkiteoksena Liettuan säveltäjien liiton järjestämässä kilpailussa.
Suurin osa Justė Janulytėn teoksista on sävelletty "monokromaattiselle kokoonpanolle", eli kokoonpanolle, jossa on vain yhdentyyppisiä soittimia (esim. 24 huilua, 21 jousisoitinta, 16 laulajaa jne.) Hänen teoksensa ovat usein hitaasti eteneviä, asteittaisia muodonmuutoksia musiikillisissa parametreissa, esimerkiksi tekstuurissa, sointivärissä, rekisterissä, artikulaatiossa ja dynamiikassa.
Teoksia

Was there a Swan?, uruille ja orkesterille, 2019
Windharfe, cembalolle ja jousille, 2018
Here at the quiet limit..., mieskuorolle ja jousiorkesterille, 2018
Midnight Sun, soolosellolle ja jousille sordiinoilla, 2017
The Colour of Water, soolosaksofoneille ja kamariorkesterille, 2017
Harp is a Chord, cembalolle ja harmonikalle, 2016
Aiheesta muualla

http://www.justejanulyte.com (Justė Janulytėn viralliset verkkosivut, englanti.)
Arktinen keramiikkakeskus

Arktinen keramiikkakeskus Posiolla sijaitseva keramiikkakeskus. Keskus tunnetaan paremmin sen englanninkielisellä nimellä Arctic Ceramic Centre.
Historia

Idea Arktisesta Keramiikkakeskuksesta syntyi vuonna 2011. Keramiikkakeskuksen suunnitteluvaiheessa siitä käytettiin työnimeä "Ceramic Centre Lapland". Myöhemmin nimi vakiintui Arktiseksi keramiikkakeskukseksi (engl. Arctic Ceramic Centre). Keramiikkakeskuksen ideointivaiheessa tehtiin opintomatkoja jo olemassa oleviin kansainvälisiin keramiikkakeskuksiin ja toteutettiin kansainvälisiä ArctiClay-symposiumeja. Idea Arktisesta Keramiikkakeskuksesta jäsentyi ja kehittyi edelleen vuonna 2013 läpiviedyssä Lapin Keramiikkakeskus, Posio -hankkeessa. Hankkeen aikana parhaaksi toimintaympäristöksi tulevaa keramiikkakeskuksen toimintaa varten todettiin Posion Kirintövaarassa sijaitseva luontohotelli Kirikeskus. Tehdyn jatkosuunnitelman pohjalta Hotelli Kirikeskuksen yrittäjä Reijo Lantto päätti investoida suunnitelmassa esitettyjen tilojen rakentamiseen ja laitteiden hankintaan. Näin Kirikeskukseen syntyi Arktinen Keramiikkakeskus, joka toimi vuonna 2014 ensimmäistä kertaa kansainvälisen symposiumin pitopaikkana.
Keramiikkakeskuksen toiminnan tukemiseksi  ja edistämiseksi Posiolle perustettiin vuoden 2014 aikana Arktinen Keramiikkakeskus – Arctic Ceramic Centre ry -niminen yhdistys. Sen tavoitteena on luoda Arktisesta keramiikkakeskuksesta korkeatasoinen, kansainvälisesti tunnettu keraamikkojen ja myöskin muiden taiteilijoiden kohtaamis- ja työskentelypaikka.
Vuonna 2015 Arktinen keramiikkakeskus hyväksyttiin International Academy of Ceramics (IAC) – järjestön jäseneksi. Arktinen Keramiikkakeskus isännöi myös IAC:n kongressin Rovaniemellä ja Posiolla vuonna 2020 ensimmäistä kertaa Suomessa. Se kokoaa todennäköisesti noin 300 keramiikkataiteen toimijaa yhteen. Kongressin alustava teema on ”On the Edge”.
Aiheesta muualla

Arktisen keramiikkakeskuksen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Arktinen keramiikkakeskus Posion matkailusivuilla
José Manuel Flores

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: José Manuel Flores Moreno
Syntymäaika: 6. maaliskuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Cádiz, Espanja
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 187 senttimetriä
Seura
Seura: Lekhwiya
Pelinumero: 4
Junioriseurat
2004–2005: Cádiz
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2007 2007–2008 2007 2008 2008–2010 2010–2012 2011–2012 2012–2014 2014– | Cádiz B Cádiz → Portuense → Barcelona B Almería Genoa → Mallorca Swansea Lekhwiya |  3 (0) 19 (3) 13 (2) 47 (1) 15 (0) 33 (0) 57 (2) 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. elokuuta 2014.
José Manuel Flores Moreno eli Chico (s. 6. maaliskuuta 1987 Cádiz, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Qatar Stars Leaguessa pelaavaa Lekhwiyaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura

Chico aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa joukkueesta Cádizista. Hän pelasi vuodet 2005–2007 pääosin seuran reservijoukkueessa, mutta teki myös toisella kaudella 2006–2007 ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa.
Kaudella 2007–2008 hän pelasi lainalla kahdessa eri joukkueessa, kauden alkupuoliskon hän vietti Portuensessa ja jälkimmäisen Barcelonan reservijoukkueessa, joka nousi kauden päätteeksi Segunda División B:hen. Lainasopimuksiensa jälkeen hän teki sopimuksen Almerían kanssa.
Kaudella 2009–2010 Chico pelasi 27 ottelua, kun joukkue onnistui säilyttämään paikkansa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa vaivoitta sijoittuen 13. Hän kärsi kauden aikana myös loukkaantumisesta, joka piti hänet sivussa kuukauden ajan.
Heinäkuussa 2010 Chico siirtyi italialaisseura Genoaan 4 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen.
Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi lainasopimuksella Mallorcaan.
Heinäkuussa 2012 hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Swanseaan. Swansea voitti helmikuussa 2013 Englannin liigacupin mestaruuden, mutta nilkkavamma esti Chicon pelaamisen loppuottelussa. Elokuussa 2014 hän siirtyi Qatar Stars Leaguessa pelaavaan Lekhwiyaan, jota valmentaa häntä Swanseassakin valmentanut Michael Laudrup.
Bart van Roosmalen

| Bart van Roosmalen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1986 Utrecht
Kansalaisuus:   Alankomaat
Uran tiedot
Pituus:  176 cm
Laji:  alamäkiluistelu
Kilpauran kesto:  2010-
Saavutukset
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 24. tammikuuta 2015 
Bart van Roosmalen (s. 29. huhtikuuta 1986 Utrecht, Alankomaat) on alankomaalainen alamäkiluistelija ja jääkiekkoilija. Hänen paras yksittäinen sijoituksensa alamäkiluistelun Red Bull Crashed Ice-kilpailussa on kolmas hänen kotikilpailussaan Landgraafissa vuonna 2013. Roosmalen aloitti alamäkiluistelun erään kaverinsa kehotuksesta vuonna 2010 Quebecin osakilpailussa. Hän on pelannut myös jääkiekkoa Alankomaiden korkeimmalla sarjatasolla kaksi kautta. Nykyisinmilloin? Roosmalen kiekkoilee Utrechtin riveissä ykkösdivisioonassa. Hän on pelannut myös Alankomaiden jääkiekkomaajoukkueessa. Roosmalen on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kiloa.
Bart Swings

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bart Swings lokakuussa 2020. |  Bart Swings lokakuussa 2020. |  Bart Swings lokakuussa 2020. |  |
Maa:  Belgia
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | yhteislähtö |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | yhteislähtö |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Hamar 2013 | yhteispisteet |  |
|  Pronssia | Hamar 2022 | yhteispisteet |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Heerenveen 2023 | yhteislähtö |  |
|  Kultaa | Calgary 2024 | yhteislähtö |  |
|  Pronssia | Hamar 2021 | yhteislähtö |  |
|  Pronssia | Heerenveen 2023 | 5 000 m |  |
| Pikaluistelun EM-kilpailut  | Pikaluistelun EM-kilpailut  | Pikaluistelun EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Heerenveen 2020 | yhteislähtö |  |
|  Kultaa | Heerenveen 2022 | yhteislähtö |  |
|  Kultaa | Heerenveen 2024 | yhteislähtö |  |
|  Hopeaa | Minsk 2016 | yleisluistelu |  |
|  Pronssia | Heerenveen 2017 | yleisluistelu |  |
|  Pronssia | Hamar 2023 | yleisluistelu |  |
Bart Swings (s. 12. helmikuuta 1991) on belgialainen pikaluistelija. Hän voitti olympiakultaa yhteislähtökilpailussa Pekingissä 2022. Neljä vuotta aiemmin Pyeongchangin olympialaisissa hän saavutti samassa lajissa hopeaa.
Swings on voittanut maailmanmestaruuden yhteislähdössä 2023 ja 2024 sekä saavuttanut MM-pronssia yleisluistelussa 2013 ja 2022, yhteislähdössä 2021 sekä 5 000 metrillä 2023. Hän voitti yhteislähdön Euroopan-mestaruuden 2020, 2022 ja 2024 sekä sai yleisluistelussa EM-hopeaa 2016 sekä EM-pronssia 2017 ja 2023. Hän voitti yhteislähdön maailmancupin kaudella 2022–2023.
Juho Jokinen (jääkiekkoilija, 1986)

| Juho Jokinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1986 (ikä 38) Kalajoki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  TuTo (Mestis) TPS (SML) Kärpät (SML)
Juho Jokinen (s. 25. heinäkuuta 1986 Kalajoki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän on pelityyliltään peruspuolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu raamit ja suoritusvarmuus. Jokisen heikkouksiin kuuluu pelivarmuus ja virhealttius. Erilaiset loukkaantumiset ovat häirinneet hänen kehitystään ja ovat vaarantamassa Jokisen uraa. Jokinen on viimeksi pelannut kaudella 2011–2012, jolloin hän edusti SM-liigaseura Oulun Kärppiä sekä Mestis-seura Kiekko-Laseria.
Jokisen isoveli Jussi edustaa SM-liigassa pelaavaa Oulun Kärppiä.