stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dmitri Borichev
Ura

Borichev aloitti uransa Vaasan Kiiston junioreissa. Hän oli voittamassa kaudella 2005 Seinäjoki-Lentiksen B-pojissa SM-hopeaa. Kaudella 2006 Borichev nousi Kiiston edustusjoukkueeseen ja pelaamaan SM-liigaa. Tuolloin ei vielä peliaikaa kentällä auennut paljon, mutta kaudella 2007 Borichev oli jo Kiiston avauskuusikon pelaaja. Hän pelasi sekä keskitorjujan että myös hakkurin peliroolissa Kiiston riveissä. Hän pelasi myös kaudella 2008 Kiiston paidassa molemmissa roolissa, mutta SM-liigakarsinnoissa Borichev pelasi lopulta hakkurin roolissa ollen pistepörssissä peräti neljännellä sijalla.
Kauden 2008 jälkeen Borichev muutti pois kotiseuduiltaan Vaasasta pelasi liigassa Keski-Savon Paterin riveissä. Kaudella 2009–2010 hän jatkaa Paterin sarjapaikalle tulleen Saimaa Volleyn joukkueessa.
Ura > Nuorten maajoukkue

Borichev on nähty myös pelaamassa nuorten maajoukkueessa kaudella 2007. Hän osallistuu myös sotilaiden MM-kisoihin suomen maajoukkueessa vuonna 2008.
Muuta

Borichevin veli Kirill on myös liigatason lentopalloilija.
Saavutukset

Liigakarsintojen pistepörssin 4. sija
A-poikien SM-turnauksen paras pelaaja 2008
B-poikien SM-hopea 2005
Joukkueet

2006-2008 Vaasan Kiisto
2008-2009 Keski-Savon Pateri
2009-2010 Saimaa Volley
2010-2011 Liiga- Riento
2011-2012 Vaasan Kiisto
2012-2013 Akaa-Volley
2013-2014 Kokkolan Tiikerit
2014-2015 Akaa-Volley
2015-2016 Akaa-Volley
2016-2017 Akaa-Volley
Aiheesta muualla

Esittely Saimaa Volleyn sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Edoardo Sanguineti

| Edoardo Sanguineti |
| --- | --- |
 Edoardo Sanguineti vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1930 Genova, Italia
Kuollut: 18. toukokuuta 2010 (79 vuotta) Genova, Italia
Kansalaisuus:  Italia
Ammatti:  runoilija, kirjailija, kielenkääntäjä ja poliitikko
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Palkinnot
 Librex Montale, 2006 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Edoardo Sanguineti (9. joulukuuta 1930 Genova, Italia – 18. toukokuuta 2010 Genova, Italia) oli italialainen runoilija, kirjailija, kielenkääntäjä ja poliitikko. Hän oli Genova kaupunginvaltuustossa vuosina 1976–1979 ja istui vuosina 1979–1983 maansa parlamentin edustajainhuoneessa sitoutumattomana kommunistipuolueen listalta.
Sanguineti kuului 1960-luvulla Gruppo 63 -kirjailijaryhmään. Hän voitti vuonna 2006 Librex Montale -palkinnon.
Vielä vuonna 2007 Sanguineti oli ehdolla Genovan pormestariksi.
Django (vuoden 1966 elokuva)

| Django – kostaja Nimeni on Django> Django |
| --- | --- |
 Elokuvan italialainen juliste.
Ohjaaja:  Sergio Corbucci
Käsikirjoittaja:  Sergio Corbucci Bruno Corbucci José Gutiérrez Maesso Franco Rossetti Piero Vivarelli
Tuottaja:  Sergio Corbucci Manolo Bolognini
Säveltäjä:  Luis Enriquez Bacalov
Kuvaaja:  Enzo Barboni
Leikkaaja:  Nino Baragli Sergio Montanari
Tuotantosuunnittelija:  Carlo Simi
Pääosat:  Franco Nero Loredana Nusciak José Bódalo Eduardo Fajardo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia  Espanja
Levittäjä:  Euro International Film Netflix
Ensi-ilta:   6. huhtikuuta 1966  2. marraskuuta 1966  21. syyskuuta 1967  3. elokuuta 1984
Kesto:  93 minuuttia (alkuperäinen italialainen versio)
Alkuperäiskieli:  italia englanti espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Django (Suomessa ainakin nimillä Django, Nimeni on Django ja Django – kostaja) on Sergio Corbuccin ohjaama spagettiwestern vuodelta 1966. Sen pääroolissa on Franco Nero, joka myöhemmin näytteli useissa muissakin lännenelokuvissa samantapaista antisankaria. Antisankarin nimi viittaa jazzmuusikko Django Reinhardtiin, joka tunnettiin sormivammastaan huolimatta kitaravirtuoosina.
Raa’an väkivaltansa takia – elokuvassa kuolee yhteensä 138 ihmistä – elokuva kiellettiin aikanaan monissa maissa, muun muassa Suomessa. Suomen-ensi-iltansa elokuva sai vuonna 1984, ja Britanniassa vasta 1993. Elokuva saavutti Euroopassa suurta taloudellista menestystä ja sai runsaasti epävirallisia jatko-osia. Yhteensä Django-elokuvia on tehty yli 30, mutta alkuperäisen lisäksi Franco Nero esittää pääosaa vain Nello Rossatin ohjaamassa Django - teloittajan paluussa (1987). Vuonna 2014 ilmoitettiin, että tekeillä oli uusi jatko-osa Django Lives, jossa Nero esittäisi ikääntyvää Djangoa vuoden 1915 Yhdysvalloissa.
Quentin Tarantinon elokuva Django Unchained on lainannut nimensä Djangosta. Myös Nero nähdään elokuvassa pienessä roolissa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Franco Nero  | … |  Django   |
|  Loredana Nusciak  | … |  Maria   |
|  José Bódalo  | … |  Kenraali Hugo Rodriguez   |
|  Eduardo Fajardo  | … |  Majuri Jackson   |
|  Ángel Álvarez  | … |  Baarimikko Nathaniel   |
|  Gino Pernice (nimellä Jimmy Douglas)  | … |  Jonathan   |
Kohtalo Suomessa

Valtion elokuvatarkastamo kielsi Djangon kaupallisen esittämisen ja levittämisen Suomessa antamalla elokuvalle 27.3.1968 ennakkotarkastuksessa ikärajan KK (Kokonaan kielletty). Toukokuussa 1968 ennakkotarkastukseen annettiin varsin reippaasti lyhennetty versio (noin 3 minuuttia), mutta tarkastamo pysytti kieltopäätöksensä. Valitus valtion elokuvalautakuntaan kesäkuussa ei muuttanut kieltoa. Uusi yritys kiellon poistamiseksi oli syksyllä 1969, mutta tarkastamo ei edelleenkään sallinut elokuvaa. Vasta 1984 uudessa ennakkotarkastuksessa tarkastamo hyväksyi elokuvan ikärajalle K16, kun elokuvasta oli leikattu 9 sekuntia.
Django restauroitiin vuonna 2018 Italiassa 4K-resoluutiossa suoraan kameranegatiivista, ja tämä lyhentämätön versio on julkaistu Suomessa blu-rayna ja Ultra HD Blu-rayna, joskin julkaisussa on ainoastaan englanninkielinen ääniraita.
Django (Franco Nero). Taustalla näkyy myös Nathaniel (Ángel Álvarez).
Elisa Orlandi

Elisa Orlandi (1811–1834) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän aloitti uransa 18-vuotiaana ja tulkitsi 26. joulukuuta 1830 Milanon Teatro Carcanossa Gaetano Donizettin oopperan Anna Bolenan kantaesityksessä Giovanna Seymourin roolin. Hän loi myös Donizettin oopperan Il furioso nell' Isola di San Domingo Eleanoran roolin 2. tammikuuta 1833 Teatro Vallessa, Roomassa. Orlandi tulkitsi lisäksi Gioacchino Rossinin, Vincenzo Bellinin ja Giacomo Meyerbeerin oopperarooleja.
Orlandi kuoli jo 23-vuotiaana näyttämön takana, kun hänellä oli tarkoituksenaan esiintyä Bellinin Normassa.
Elisa Markula

| Elisa Markula> Henkilötiedot.Muut tiedot |
| --- | --- |
Yritys:  VR
Asema:  Toimitusjohtaja
Hallitusjäsenyydet:  Olvi
Tutkinnot:  Kauppatieteiden maisteri, Turun kauppakorkeakoulu
Elisa Johanna Markula (s. 1966) on Olvin hallituksen jäsen ja VR:n toimitusjohtaja 30. elokuuta 2022 lähtien. Kesäkuussa 2021 Markula nimitettiin lääketukku Oriolan toimitusjohtajaksi, josta hän erosi 2022. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri. Ennen Oriolaa hän on toiminut Tikkurilan toimitusjohtajana sekä työskennellyt Paulig-konsernin kahviliiketoiminnan johtajana, että Legon, Snellmanin, SCA:n ja Fazerin palveluksessa. Markula nimitettiin VR:n toimitusjohtajaksi 26. elokuuta 2022.
Elisa Pauna

Elisa Pauna (s. 15. joulukuuta 2000) on suomalainen pesäpalloilija. Pauna edustaa Superpesiksessä pelaavia Porin Pesäkarhuja. Paunan kasvattajaseura on Pöytyän Urheilijat. Hän pelaa sisäpelissä etenijänä tai vaihtajana ja ulkokentällä kopparina. Pauna on pelannut urallaan 23 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kolme tavallista juoksua, tuonut 20 juoksua ja kerännyt 55 kärkilyöntiä. Pauna on pelannut urallaan kymmenen Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden tavallisen juoksun, tuonut kolme juoksua ja kerännyt 15 kärkilyöntiä. Pauna on pelannut urallaan kolme Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on tuonut neljä juoksua ja kerännyt 11 kärkilyöntiä. Lisäksi Pauna on pelannut Pöytyän Urheilijoiden joukkueessa 56 Ykköspesiksen runkosarjaottelua. Tilastot päivitetty 21. syyskuuta 2021.
Elvi

| Elvi |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  27. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  17. syyskuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Elviira
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elvi on suomalainen naisen etunimi, Elviira-nimen lyhentymä.
Elviiran nimipäivä on suomalaisessa almanakassa vuodesta 1929 lähtien ollut 27. kesäkuuta.
Suomessa nimi Elvi on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 12 531 henkilölle, joista suurin osa on 1900-luvun alkupuolella syntyneitä.
Tunnettuja Elvejä

Elvi Maarni, taidemaalari
Elvi Mela, oik. Hilda Rintanen, kirjailija
Elvi Minkkinen, juoksija
Elvi Riihijärvi, kirjailija
Elvi Saari, teologi ja joogaopettaja, Viittakiven opiston ensimmäinen rehtori
Elvi Saarnio, näyttelijä
Elvi Sinervo, kirjailija, runoilija ja suomentaja
Elvi Valtakoski, näyttelijä
Kuvitteellisia Elvejä

Elvi Räppääjä, henkilö Risto Räppääjä -kirjoissa
Duke Nalon

| Duke Nalon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1951–1953
Talli(t):  Kurtis Kraft
Kilpailuja:  3
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  1
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1951
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1953
Dennis "Duke" Nalon (2. maaliskuuta 1913 – 26. helmikuuta 2001) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500-, Midget cars- ja Sprint car -kuljettaja.
Ura

Nalon aloitti kilpailemisen 17-vuotiaana Midget cars -sarjassa 1930-luvulla voittaen useita kilpailuja, kunnes toinen maailmansota keskeytti kilpa-ajot ja hän siirtyi asepalvelukseen sodanaikaisena lentomekaanikkona palaten sodan jälkeen jatkamaan kilpauraansa Indianapolis Motor Speedwayllä. Hän sekä aloitti, että lopetti kilpa-ajajan uransa voitolla kyseisessä sarjassa. Hän voitti myös vuoden 1938 East Coastin AAA Sprint Car -sarjan mestaruuden.
Hän osallistui yhteensä 10 Indianapolis 500 -kilpailuun kausilla 1938, 1940–41, 1946–49 ja 1951–53. Hän ajoi kahdesti paalupaikalle vuoden 1949 ja 1951 kilpailuissa, joista jälkimmäinen on laskettu mukaan F1-tuloksiin. Ensimmäisessä kilpailussa hän keskeytti kierroksella 23 ja jälkimmäisessä putosi kymmenenneksi. Hän ajoi kolmanneksi vuoden 1948 kilpailussa.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1951 | Jean Marcenac (yksityinen Kurtis Kraft) | Kurtis Kraft | Novi | SUI  | 500 10 | BEL  | FRA  | GBR  | GER  | ITA  | ESP  |  | - | 0 |
| 1952 | Lewis W. Welch (yksityinen Kurtis Kraft) | Kurtis Kraft | Novi | SUI  | 500 25 | BEL  | FRA  | GBR  | GER  | NED  | ITA  |  | - | 0 |
| 1953 | Jean Marcenac (yksityinen Kurtis Kraft) | Kurtis Kraft | Novi | ARG  | 500 11 | NED  | BEL  | FRA  | GBR  | GER  | SUI  | ITA  | - | 0 |
Muuta

Nalon sai lempinimekseen "The Iron Duke" ja hän kuului Chicagon jengiin yhdessä Tony Bettenhausenin kanssa. Kilpauransa jälkeen Nalon vieraili usein kilpa-autokisoissa sekä ajoi itse turva-autoa Indianapoliksen radalla vuosina 1981 ja 1983.
Palkinnot

Eläessään Nalon valittiin National Midget Auto Racing Hall of Fameen vuonna 1987 ja National Sprint Car Hall of Fameen vuonna 1991. Kuolemansa jälkeen hänet nimettiin vuonna 2015 Motorsports Hall of Fame of Americaan.
Kuolema

Nalon joutui vuoden 1949 Indianapolis 500 -kilpailussa kolariin, josta hän selvisi pidättämällä hengitystään palavassa autossa. Hänen jalkansa kuitenkin paloivat pahoin hänen noustessaan ulos autosta, minkä seurauksena ne vaivasivat häntä aina kuolemaansa asti. Nalon kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2001.
Elektroakustinen musiikki

Elektroakustinen musiikki on musiikkia, joka koostuu elektronisesti tuotetuista tai käsitellyistä äänistä.
Historia

sähkömusiikki sai alkunsa sähkösoittimien ja äänentallennuksen kehittymisen myötä 1900-luvun alkupuolella. Toisen maailmansodan jälkeen Ranskassa ja Saksassa syntyi kaksi toisistaan poikkeavaa koulukuntaa: Ranskassa Pierre Schaefferin johdolla Musique Concrète, konkreettisen musiikki ja Saksassa Elektronische Musik, elektroninen musiikki. Molempia tyylejä kuvataan yleiskäsitteellä elektroakustinen musiikki.
Pierre Schaeffer oli ranskalainen radiotyöntekijä, joka alkoi 1940-luvun lopulla tehdä äänenmuokkauskokeiluja lakkalevyillä. Schaeffer kokeili, miten ääntä voi muokata esimerkiksi tekemällä toistuvia lenkkejä lakalla, jotka luuppasivat ääntä. Pierre Henryn kanssa hän kehitti ensimmäisen elektroakustisen musiikkigenren, Musique Concrèten, konkreettisen musiikin
Konkreettinen musiikki koostui erilaisista nauhoitetuista eli konkreettisista äänistä. Schaeffer piti sitä vastakohtana nuotteihin kirjoitetulle eli abstraktille musiikille.
Samoihin aikoihin syntyi Saksassa toisenlainen elektronimusiikin koulukunta. Elektronische Musik perustui elektronisesti tuotettuihin ääniin. Koulukunnan pioneereja olivat muun muassa Karlheinz Stockhausen ja Herbert Eimert.
Elisa Neuvonen

Elisa Neuvonen Kalevan kisoissa 2020.
Elisa Pauliina Neuvonen (s. 19. maaliskuuta 1991 Saari) on suomalainen kilpakävelijä. Hän on edustanut vuodesta 2014 lähtien Lappeenrannan Urheilu-Miehiä ja hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2012 lähtien Marko Kivimäki.
Kalevan kisoista Neuvonen on voittanut 10 kilometrin kävelyssä kultaa vuosina 2016, 2017 ja 2018. Hopeaa hän saavutti 2022 ja pronssia 2019 sekä 2021. Vuoden 2020 Kalevan kisoissa Turussa Neuvonen sai hopeaa 10 000 metrin kävelyssä. SM-maantiekävelyissä hän on voittanut kultaa 20 kilometrin kävelyssä vuosina 2016, 2017, 2018, 2020, 2021 ja 2023, hopeaa 2015 ja 2024 ja pronssia 2014. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on ollut mukana voittamassa kultaa 3 × 3 000 metrin kävelyviestistä vuosina 2017 ja 2018, hopeaa 2016 sekä pronssia 2024. Sisäratojen SM-kilpailuista Neuvonen on saavuttanut 3 000 metrin kävelystä kultaa vuonna 2017, hopeaa 2020 ja 2023 sekä pronssia 2022.
Neuvonen sijoittui 2013 Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 20 kilometrin kävelyssä 15:nneksi. Vuoden 2017 kesäuniversiadeissa hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kolmanneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli 20 kilometrillä 23:s. Vuonna 2022 Neuvonen oli Eugenen MM-kisoissa 35 kilometrin kävelyssä 20:s SE-ajalla 2.57.42 ja Münchenin EM-kisoissa kymmenes ajalla 2.59.00.
Elektrodi

Elektrodi eli kohtio on sähköisen virtapiirin osa, jossa sähkö siirtyy väliaineeseen tai väliaineesta virtapiiriin.
Sähkökemiassa anodi on elektrodi, jolla tapahtuu hapettuminen ja katodi elektrodi, jolla tapahtuu pelkistyminen. Sähkövirta kulkee kennon sisällä katodista anodiin ja kennon ulkopuolella anodista katodiin.
Puhekielessä anodilla usein tarkoitetaan sähköisesti positiivista elektrodia ja katodilla negatiivista elektrodia. Elektroniputken positiivinen elektrodi on anodi ja negatiivinen elektrodi on katodi; ohjauselektrodi on nimeltään hila.
Lääketieteessä elektrodeja käytetään kehon virtojen välittämisessä mittalaitteelle, esimerkiksi EEG- ja EKG-tutkimuksissa. Yleisin elektrodityyppi on hopea-hopeakloridielektrodi, joka muuttaa kehon ionivälitteisen virran mittalaitteelle luettavaan elektronivälitteiseen muotoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elektrodi Wikimedia Commonsissa
Eclipse (Yngwie Malmsteenin albumi)

| Eclipse Yngwie Malmsteen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Criteria-studioilla Miamissa
 Julkaistu: 1990
 Tuottaja(t): Yngwie Malmsteen
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 48.58
 Levy-yhtiö: Polydor
Yngwie Malmsteenin muut julkaisut
| Odyssey 1988 | Eclipse 1990 | The Yngwie Malmsteen Collection 1991 |
Eclipse on kitaristi Yngwie J. Malmsteenin vuonna 1990 julkaisema, kuudes soololevy. Se on omistettu edesmenneelle näyttelijä Graham Chapmanille.
Kappaleet

Making Love – 4.56
Bedroom Eyes – 4.00
Save Our Love – 5.24
Motherless Child – 4.01
Devil In Disguise – 5.45
Judas – 4.25
What Do You Want – 3.58
Demon Driver – 3.41
Faultline – 5.07
See You In Hell (Don't Be Late) – 3.45
Eclipse – 3.45
Kaikki musiikki: Yngwie Malmsteen
Sanoitukset:
Yngwie Malmsteen (kappaleet 3, 4, 7 ja 10)
Yngwie Malmsteen ja Göran Edman (kappaleet 1, 2, 6 ja 9)
Yngwie Malmsteen ja Erica Nordberg (kappaleet 5 ja 8)
Kokoonpano

Yngwie Malmsteen - kitarat, kitarasyntetisaattori, taustalaulu
Göran Edman - laulu
Mats Olausson - koskettimet, taustalaulu
Svante Henrysson - basso, kontrabasso
Michael Von Knorring - rummut
Tuotanto

Tuottaja: Yngwie Malmsteen
Masterointi: Bob Ludwig (Masterdisk, New York)
Assistant engineers: Keith Rose ja Roger Hughes
Nauhoitus ja miksaus: Tom Fletcher
Kannen kuva: Image Bank ja Michael Johansson
Kannen suunnittelu: Tout Sullivan Thomas
Aiheesta muualla

Eclipse (Yngwie Malmsteenin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Eclipse (Yngwie Malmsteenin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
CONCACAF:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2002

| FIFA World cup 2002 > MM-karsinnat 2002 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maanosaliitto | MM-karsinnat |  |  |  |
| Aasia | AFC |  |  |  |
| Afrikka | CAF |  |  |  |
| Eurooppa | UEFA |  |  |  |
| Etelä-Amerikka | CONMEBOL |  |  |  |
| Pohjois- ja Keski-Amerikka | CONCACAF |  |  |  |
| Oseania | OFC |  |  |  |
|   ← 1998 |  2006 → |  |  |  |
Vuoden 2002 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Pohjois ja Keski-Amerikan, sekä Karibian maanosaliitosta CONCACAF:sta 35 maata. Joukkueet karsivat maanosan kolmesta kiintiöpaikasta Japanissa ja Etelä-Koreassa pelattavaan MM-lopputurnaukseen. Karsinnat pelattiin vuosina 2000-2001.
Alueen neljä FIFA-rankingin parasta maata Meksiko, USA, Jamaika ja Costa Rica pääsivät suoraan karsintojen viimeiselle kierrokselle. Kanada tuli mukaan Keski-Amerikan ja Karibian pudotuspelikierrokselle. Muut joukkueet jaettiin maantieteellisesti eri vyöhykkeisiin.
Karibian vyöhykkeellä 24 joukkuetta jaettiin kolmeen kahdeksan joukkueen lohkoon, joissa pelattiin pudotuspelijärjestelmällä lohkovoittajasta. Lohkojen voittajat selviytyivät karsimaan välieräkierrospaikasta Keski-Amerikan maiden ja Kanadan kanssa. Keski-Amerikan vyöhykkeellä kuusi joukkuetta jaettiin kahteen kolmen joukkueen lohkoon, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkovoittajat selviytyivät välieräkierrokselle ja lohkoissaan toiseksi sijoittuneet karsivat Karibian alueelta jatkoon päässeiden kanssa pääsystä välieräkierrokselle. Karibian ja Keski-Amerikan playoff-kierrokselle selviytyneet kuusi joukkuetta pelasivat kaksoisottelut kolmesta jaossa olevasta välieräkierrospaikasta.
Välieräkierroksella jäljellä olevat 12 joukkuetta jaettiin kolmeen neljän joukkueen lohkoon. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta selviytyivät finaalikierrokselle. Finaalikierroksella karsintojen kuusi parasta joukkuetta pelasivat kaksinkertaisen sarjan. Sarjan kolme parasta maata selviytyivät vuoden 2002 MM-kisoihin.
Karibian vyöhyke

Joukkueet jaettiin kolmeen lohkoon, joissa pelattiin pudotuspelit jatkoon pääsystä. Lohkovoittajat St. Vincent ja Grenadiinit, Trinidad ja Tobago ja Barbados selviytyivät Karibian ja Keski-Amerikan pudotuspelikierrokselle.
Karibian vyöhyke > Lohko 1 > 1. kierros

| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuuba  | 4–0 |  Caymansaaret | 4-0 | 0-0   |
| Saint Lucia  | 1-1 (1-3 rp.) |  Suriname | 1–0 | 0-1   |
| Aruba  | 6-4 |  Puerto Rico | 4-2 | 2-2   |
| Barbados  | 5-4 |  Grenada | 2-2 | 3-2   |
Karibian vyöhyke > Lohko 1 > 2. kierros

| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuuba  | 1-0 |  Suriname | 1-0 | 1-3   |
| Aruba  | 1-7 |  Barbados | 1-3 | 0-4   |
Karibian vyöhyke > Lohko 1 > 3. kierros

| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuuba  | 2-2 (4-5 rp.) |  Barbados | 1-1 | 1-1   |
Karibian vyöhyke > Lohko 2 > 1. kierros

| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Antigua ja Barbuda  | luov. |  Guyana | - | -   |
| Brittiläiset Neitsytsaaret  | 1-14 |  Bermuda | 1–5 | 0-9   |
| Saint Vincent ja Grenadiinit  | 14-1 |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret | 9-0 | 5-1   |
| Saint Kitts ja Nevis  | 14-0 |  Turks- ja Caicossaaret | 8-0 | 6-0   |
Karibian vyöhyke > Lohko 2 > 2. kierros

| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Antigua ja Barbuda  | 1-1 vm. |  Bermuda | 0-0 | 1-1   |
| Saint Vincent ja Grenadiinit  | 3-1 |  Saint Kitts ja Nevis | 1-0 | 2-1   |
Karibian vyöhyke > Lohko 2 > 3. kierros

| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Antigua ja Barbuda  | 2-5 |  Saint Vincent ja Grenadiinit | 2-1 | 0-4   |
Karibian vyöhyke > Lohko 3 > 1. kierros

| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Trinidad ja Tobago  | 6-1 |  Alankomaiden Antillit | 5-0 | 1-1   |
| Dominikaaninen tasavalta  | 6-1 |  Montserrat | 3-0 | 3-1   |
| Haiti  | 7-1 |  Dominica | 4-0 | 3-1   |
| Anguilla  | 2-5 |  Bahama | 1-3 | 1-2   |
Karibian vyöhyke > Lohko 3 > 2. kierros

| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Trinidad ja Tobago  | 4-0 |  Dominica | 3-0 | 1-0   |
| Haiti  | 13-0 |  Bahama | 9-0 | 4-0   |
Karibian vyöhyke > Lohko 3 > 3. kierros

| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Trinidad ja Tobago  | 4-2 |  Haiti | 3-1 | 1-1   |
Keski-Amerikan vyöhyke

Joukkueet jaettiin kahteen kolmen joukkueen lohkoon. Lohkovoittajat El Salvador ja Panama selviytyivät välieräkierrokselle ja lohkokakkoset Guaatemala ja Honduras jatkoivat Karibian ja Keski-Amerikan pudotuspeleihin karsimaan välieräpaikasta.
Keski-Amerikan/Karibian pudotuspelikierros

Keski-Amerikan ja Karibian pudotuspelikierroksella Karibian vyöhykkeen lohkovoittajat, Keski-Amerikan vyöhykkeen lohkokakkoset ja Kanada pelasivat kaksoisottelut pääsystä välieräkierrokselle.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuuba  | 0-1 |  Kanada | 0-1 | 0-0   |
| Antigua ja Barbuda  | 1-9 |  Guatemala | 0-1 | 1-8   |
| Honduras  | 7-1 |  Haiti | 4-0 | 3-1   |
Välieräkierros

Välieräkierroksella jäljellä olevat 12 joukkuetta jaettiin kolmeen lohkoon. Lohkojen kaksi parasta jatkoivat karsintojen finaalikierrokselle. Lohkossa 3 Guatemala ja Costa Rica sijoittuivat samalla pistemäärällä, maalierolla ja tehdyillä maaleilla jaetulle toiselle sijalle, jolloin maat pelasivat puolueettomalla kentällä uusintaottelun. Miamissa pelatun uusintaottelun perusteella Costa Rica selviytyi finaalikierrokselle.
Välieräkierros > Lohko 3

Uusinta lohkon 2. sijasta
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6.1.2001 | Costa Rica  | 5-2 |  Guatemala |   |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   | Miami Orange Bowl, Miami     |
|   |   |   |   | Miami Orange Bowl, Miami     |
Finaalikierros

Karsintojen finaalikierroksella kuusi parasta maata pelasivat kaksinkertaisen sarjan jonka kolme parasta maata, Costa Rica, Meksiko ja USA selviytyivät MM-lopputurnaukseen.
Käännös suomeksi