stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M4 Sherman
Käyttö > Moottorit

Yhdysvalloissa panssarivaunumoottorien kehitys oli laiminlyöty, joten vaunut jouduttiin varustamaan sinänsä laadukkailla, mutta lähinnä siviilimarkkinoilta peräisin olevilla ja osittain varsin erikoisilla voimanlähteillä. Shermanissa käytettiin viittä erilaista moottori- ja voimansiirtoratkaisua ja joidenkin vaunujen runkoa oli jossain tapauksissa jatkettava. Lisäksi pääasialliset viisi tuotantomallia eroavat rungon valmistustavaltaan. Lisäksi vaunua kehitettiin sen eliniän kuluessa muun muassa uudella aseistuksella, tornilla ja ripustuksella.
Suurin osa Yhdysvaltain käyttämistä Shermaneista oli varustettu lentobensiinillä käyvillä, Continental Motorsin lisenssillä valmistamilla Wright R-975 Whirlwind -tähtimoottoreilla, josta oli lähtöisin vaunun korkea profiili. Voima välitettiin takana olevasta moottorista vaunun eteen vetäviin telapyöriin. Tähtimoottorin akseli lähti moottorin keskeltä ja kulki vinosti alas eteenpäin. Jotta akseli mahtuisi vaunun lattian alle, piti siitä tehdä suhteellisen korkea. Bensiinimoottoria on pidetty myös syynä Shermanin maineeseen syttyä helposti tuleen. Tutkimusten mukaan pääasiallinen vaunun tuleen syttyminen johtui kuitenkin osumasta ammusvarastoon, eikä Sherman tässä suhteessa juurikaan eronnut muista panssarivaunuista.
Yksi erikoisimmista moottoriratkaisuista on Chrysler A57 Multibank, joka oli valmistettu yhdistämällä viisi Chryslerin kuusisylinteristä 250 kuutiotuuman moottoria yhden akselin ympärille planeettavaihteella. Tuloksena oli 21-litrainen 470 hv moottori, joka oli melko pienikokoinen, mutta painoi yli 2,3 tonnia. Syynä erikoiseen ratkaisuun oli olemassa olevien tuotantolinjojen hyödyntäminen. Moottoria käytettiin 109 M3A4 ja 7 500 M4A4-vaunussa, jotka toimitettiin lähinnä brittien käyttöön.
Laadukkaimpana M4:n moottoriratkaisuista Yhdysvaltain armeija piti nestejäähdytteistä V-8 Ford GAA -moottoria, ja sitä käyttänyt alatyyppi M4A3 oli laajimman jatkokehityksen kohteena. Ford ja Continental-moottoreissa ei ollut äänenvaimentimia, joten vihollisen tiedustelijoiden oli helppo havaita vaunujen liike. Äänen naamiointiin käytettiin säännöllisesti lentokoneiden ylilentoa tai tykistön ampumia keskityksiä. Äänenvaimentimet tulivat tuotantoon huhtikuussa 1945, jolloin sota Euroopassa oli käytännössä ohi.
Käyttö > Muut käyttäjät

Shermaneita toimitettiin laina- ja vuokralain nojalla myös Neuvostoliittoon. Neuvostoliitto suosi M4A2-mallia, joka oli ainut dieselmoottorilla varustettu. Neuvostoliittoon toimitettiin 1991 M4A2:ta 75 mm tykillä ja 2 kpl M4A4:ta. 2 095 kappaletta 76 mm tykillä aseistettua M4A2-vaunua 2915:stä valmistetusta toimitettiin Neuvostoliittoon kesästä 1944 lähtien. Näistä käytettiin nimiä М4 tai em-tša (sanoista ем-четыре). Neuvostoarmeija pyrki keskittämään vaunut tiettyihin yksiköihin ja niiden käyttäjien olivat etenkin 1., 8. ja 9. mekanisoitu kaartinarmeija. Kaartinarmeijat olivat eliittijoukkoja ja usein hyökkäyksen kärjessä. Tästä huolimatta Shermanin käytöstä Neuvostoliitossa ei ole paljonkaan tietoja. Merkittävimmät tiedot tästä ovat lähtöisin Neuvostoliiton sankari Dmitri Lozan kirjoittamasta muistelmakirjasta Commanding the Red Army's Sherman Tanks.
Vapaan Ranskan joukot saivat vuoden 1945 alkuun mennessä 382 M4A2-vaunua ja 274 M4A2-vaunua 75 mm tykillä ja Brasilia sai 53 vaunua.
Myös Saksa käytti kaapattuja Shermanneja niin kutsuttuina Beutepanzereina.  Tässä käytössä vaunun nimenä toimi Panzerkampfwagen M4-748 (a).
Shermanista valmistettiin lukuisia erikoismalleja, kuten miinanraivausvaunu Sherman Crab, amfibiovaunu Duplex Drive, liekinheitinvaunu Zippo ja raketinheitinvaunu T34 Calliope, ”höyryurut”. Normandian maihinnousussa useat Shermanit varustettiin kellukkeilla, joiden turvin ne ajettiin veteen suhteellisen kaukana rannasta. Suuri osa vaunuista kuitenkin upposi merenkäynnissä ja saksalaisten tykistötulessa. Eräät Shermanit varustettiin miinanraivauskalustolla (Sherman Crab), ja joidenkin keulaan kiinnitettiin Normandian pensasaitojen repimiseen tarkoitetut aurankärjet. Lukuisilla eri malleillaan Sherman lieneekin sodan monipuolisin panssarivaunu ja tämän vuoksi Shermannia on vaikea yleistää vain yhdeksi vaunuksi.
Jos Euroopan rintamilla Shermanissa olikin puutteita, niin Kaakkois-Aasia oli Shermanien valtakuntaa. Kaikkiin japanilaisiin panssareihin verrattuna Sherman oli täysin ylivoimainen. Usein vaunut eivät edes tarvinneet panssariammuksia vaan japanilaisia jouduttiin ampumaan sirpalekranaateilla – joilla normaalisti tuhottiin jalkaväkeä ja muita panssaroimattomia tai kevyesti panssaroituja maaleja – koska panssariammukset yleensä läpäisivät kevyesti panssaroidut japanilaisvaunut räjähtämättä mennen vain kevyesti panssaroidun japanilaisvaunun läpi ja tullen toiselta puolen ulos. Yhdysvaltain armeijan joukot Tyynellämerellä toisessa maailmansodassa tai merijalkaväki eivät käyttäneet lainkaan 76 mm tykeillä varustettuja vaunuja, joille ei ollut tarvetta japanilaisten huonojen panssarien vuoksi. Ainoa etu japanilaisilla vaunuilla oli että niiden pienen koon ansioista niitä kyettiin käyttämään ympäristöissä, kuten viidakoissa, joissa suurempien Shermannien käyttö oli mahdotonta.
Käyttö > Jälkiarviot Shermanista

Sherman-vaunua ympäröi useita myyttejä ja nämä myytit ovat antaneet vaunulle negatiivisen maineen. Monet näistä myyteistä eivät kuitenkaan pidä paikkaansa.
Yksi yleisimmistä myyteistä on vaunun tulenherkkyys ja tästä johtuneet lempinimet Tommy Cooker ja Ronson. Britit antoivat vaunulle ironisen lempinimen "Ronson" suositun tupakansytytinmerkin mukaan. Toinen lempinimi "Tommy Cooker" viittasi ensimmäisen maailmansodan aikaiseen kenttäkeittimeen. Shermannin tuleensyttymisherkkyydestä on syytetty bensiinimoottoria, mutta sekä britit että saksalaiset käyttivät myös vaunuissaan ensisijaisesti bensiinimoottoreita. Tutkimusten mukaan osumat ammusvarastoon olivat yleisin syy tuleensyttymiselle ja Shermannin todennäköisyys syttyä tuleen ei ollut juurikaan suurempi kuin muiden aikansa vaunujen. Myöhemmissä Sherman-malleissa otettiin käyttöön niin kutsutut märät ammusvarastot, jotka vähensivät vaaraan ammusvaraston syttymiselle. Tärkein syy oli kuitenkin brittien tapa pakata vaunut täyteen ylimääräistä polttoainetta ja ammuksia toimintasäteen ja suorituskyvyn kasvattamiseksi. Tämä räikeä turvallisuusmääräyksien rikkominen kuitenkin kostautui sitten vaunun saadessa osuman.
Yhdysvaltain 3. panssaridivisioonan huoltojoukkojen upseerina toimineen Belton Y. Cooperin kirjoittama muistelmakirja Death Traps on myös vastuussa suuresta osasta Shermanin huonoa mainetta, sillä kirjaa käytetään usein lähteenä ja muun muassa History Channel on tehnyt näin, osana ohjelmasarjaa Engineering Disasters.  Sekä amatööri- että ammattilaishistorioitsijat ovat kuitenkin kutsuneet kirjaa epäluotettavaksi tiedonlähteeksi.
Yksi usein mainittu Shermannin huono puoli on sen korkea profiili. Shermannin useimmat mallit ovat kuitenkin vain kuusi senttimetriä korkeampia kuin Panzer IV. Märällä ammusvarastolla varustetut Shermannit ovat huomattavasti tätä korkeampia mutta edelleen kaksi senttiä matalampia kuin Panther.
Toisen maailmansodan jälkeen

Ranska sai sodan jälkeen vielä 1200 76 mm M4A1-vaunua. Viimeiset Shermanit jäivät Ranskasta palveluksesta vuonna 1967, mutta nämä olivat 105 mm haupitseilla varustettuja tulitukimalleja.
Japanille toimitettiin 264 M4A3E8-vaunua, jotka muodostivat Itsepuolustusvoimien selkärangan pitkälle 1970-luvulle.
Korean sodan puhjetessa Yhdysvallat huomasi että sillä oli kova puute panssarivaunuista. Niinpä Yhdysvallat päätti vielä päivittää noin tuhat vanhaa M4A1 ja M4A3-vaunua 76 tykillä ja muilla parannuksilla. Näitä toimitettiin lähinnä liittolaisille. Suurimman osan näistä vaunuista sai Pakistan, mutta niitä toimitettiin lisäksi mm. Jugoslaviaan, Tanskaan ja Portugaliin. Pakistan käytti vaunuja sodissaan Intiaa vastaan, etenkin 1965.
1950-luvulla Shermaneita myytiin muun muassa Irakille.
Toisen maailmansodan jälkeen > Israel

Satoja Sherman-vaunuja oli lisäksi jäänyt Eurooppaan, jossa ne oli tuomittu romutettaviksi. Etenkin Israel osti näitä mustanpörssin vaunuja ja päivitti niitä Ranskan tuella. Israel käytti vaunuja 1990-luvulle ja lisäksi myi niitä eteenpäin Etelä-Amerikkaan ja Afrikkaan.
Ensimmäiset 35 Shermania ostettiin Israeliin italialaisesta romuvarastosta, mutta vain 14 saatiin toimintakuntoon vuonna 1948 alkaneeseen Israelin itsenäisyyssotaan. Koska romuvaunujen tykit oli deaktivoitu, kuusi aseistettiin 75 mm:n Krupp-tykeillä. Myöhemmin nämä vaunut varustettiin 105 haupitsein. 1950-luvun alkupuolella Israel hankki lisää M4-vaunuja eri lähteistä, ja Shermanista tuli Israelin panssarijoukkojen pääase.
Ranska pyrki myymään Israelilla kevyttä AMX-13-vaunua. Israelilaiset pitivät vaunua liian kevyesti panssaroituna, mutta tykin suorituskykyä hyvänä. AMX-13-vaunun tykistä lyhennetty malli 75 mm CN 75-50 saatiin asennettua Shermanin torniin, ja tästä mallista käytettiin Israelissa nimeä Sherman M-50 ja lempinimeä Super Sherman. Vaunut tulivat palvelukseen 1956 ja niitä päivitettiin vielä myöhemmin Continental R-975 ja  Cummins-dieselmoottorein ja HVSS-jousituksella.
Myöhemmin Shermanin T23-torniin saatiin asennettua vielä AMX-30-vaunun tykistä lyhennetty 105 mm Modèle F1 -tykki. Tällä tykillä varustettu vaunu tunnettiin nimellä M-51 Super Sherman. Nämä vaunut olivat Israelin käytössä kunnes ne 1970-luvun lopulla myytiin Chileen, jossa niitä päivitettiin vielä uudella moottorilla ja voimansiirrolla, kunnes käytettynä Alankomaista ostetut Leopard 1:t korvasivat ne 1990-luvun lopulla.
Shermaneita käytettiin vuonna 1956 ”Kadesh”-operaatiossa Siinailla Egyptin armeijaa vastaan, jolla oli oma, ranskalaisilla AMX-13-torneilla varustettu versionsa M-4:stä. Kuuden päivän sodassa 1967 Shermanit muodostivat Israelin panssarivoimien rungon, ja Jom kippur -sodassa 1973 ne olivat vieläkin eturintamakäytössä.
Korean sodassa

Sherman ja T-34-85 selvittelivät välejään Korean sodassa. Yhdysvaltalaisen 76 mm:n panssarikanuunan ja venäläisen 85 mm:n kanuunan suorituskyky oli suunnilleen sama, mutta yhdysvaltalaisten etuna oli Easy Eightin gyroskooppivakautettu ase. M4 Shermanin pienemmän kaliiperin tykkiä kompensoivat volframiytimiset M93-HVAP-alikaliiperiammukset, joita oli nyt saatavilla runsain mitoin. T-34-85:n etuna puolestaan oli matalampi profiili ja viistot sivupanssarit ja kyky liikkua pahoissakin maasto-olosuhteissa, mikä oli pitkään läntisten panssarivaunujen ongelma. Amerikkalaisten vaunujen paremmat radiot sekä miehistöjen parempi koulutus käänsivät lopulta vaa’an yhdysvaltalaisten eduksi.
Vuoden 1950 loppuun Yhdysvaltain panssarijoukot Koreassa olivat saaneet 1326 Sherman-vaunua, joista 679 oli 76 mm M4A3E8-mallia. Raskaimmat panssaritaistelut Koreassa käytiin elo–lokakuussa 1950. Marraskuun 1950 jälkeen pohjoiskorealaisilla ei juuri ollut panssareita ja amerikkalaisvaunuja käytettiin lähinnä jalkaväen tukena.
90 mm:n kanuunalla varustettu M26 Pershing tarjosi vastusta venäläisvaunuille, mutta panssaritaistelujen päätyttyä amerikkalaiset eivät pitäneet vaunusta sen heikon liikkuvuuden vuoksi. M26 oli 10 tonnia painavampi kuin Sherman, mutta käytti samaa moottoria ja sen liikkuvuus vuoristoisessa Koreassa oli heikko. Shermanin alustalle rakennettu M36 Jackson, jossa oli sama 90 mm kanuuna kuin Pershingissä, osoittautui Koreassa kaikkein tehokkaimmaksi aseeksi neuvostovaunuja vastaan. Myöhemmin amerikkalaisten sotilaiden suosikkivaunuksi tuli M24 Chaffee hyvän liikkuvuutensa ansiosta.
Korean sodan jälkeen M4 Sherman vedettiin Yhdysvalloissa pois etulinjan käytöstä ja korvattiin mm. M47 Pattonilla. Kansalliskaartissa vaunu oli käytössä vielä 1950-luvun lopulle.
Tekniset tiedot

Miehistö: 5
Aseistus: 75 mm, 76 mm kanuuna tai 105 mm:n haupitsi, 2 × 7,62 mm Browning M1919 konekivääri, 1 × 12,7 mm Browning M2 -konekivääri
Panssarointi: 12,5–75 mm
Moottori:
Nopeus: 40–48 km/h, moottorista ja mallista riippuen.
Muunnelmat > Brittien käyttämät nimitykset

Sherman I - M4
Sherman IB - M4, 105 mm haupitsi
Sherman IC - M4 Composite, 17-pdr (8 kg)
Sherman II - M4A1, 75 mm tykki.
Sherman IIA - M4A1, 76 mm.
Sherman III - M4A2, 75 mm.
Sherman IV - M4A3, 75 mm
Sherman IVB - M4A3, 105 mm haupitsi
Sherman IVC - M4A3, 17-pdr
Sherman V - M4A4, 75 mm
Sherman VC - M4A4, 17-pdr
Kirjallisuus

R. P. Hunnicutt, Sherman - A History of the American Medium Tank
Michael Green, James D. Brown - M4 Sherman at War
Steven J. Zaloga, M4 (76mm) Sherman Medium Tank 1943-65
Atmostech

| Atmostech Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1987
Toimiala:  kiinteistöautomatiikka
Henkilöstö:  300 (2008)
Atmostech Oy oli suomalainen rakennusautomaatioalan laitevalmistaja ja urakoitsija. Yritys toimi vuosina 1987-2006. Yritys perustettiin 12.11.1987 Espoossa. Perustajat: Tapani Spangar, Jari T Aalto, Kari Kuparinen, Tuija Seppänen, Juha-Pekka Virolainen.
Yritys suunnitteli ja valmisti ohjelmoitaviin mikroprosessoreihin perustuvia rakennusautomaatiojärjestelmien alakeskuksia tuotemerkeillä Atmos 44 ja Atmos 88 sekä toimi valtakunnallisesti automaatiourakoitsijana. Atmos 44 oli ensimmäisiä DDC-säätöön (Direct Digital Control) perustuvia rakennusautomaatiojärjestelmiä Suomessa. Atmostech käytti mikrotietokonetta ja Windows-käyttöjärjestelmää rakennusautomaatiossa ensimmäisten toimijoiden joukossa Euroopassalähde?. Yritys toimitti mikrotietokoneeseen perustuvia automaatiojärjestelmiä tuotemerkillä ATMOS Wan ja laajempia aluevalvontaurakoita tuotemerkeillä Atmos LAN jo vuodesta 1988 alkaen.
Yrityksellä oli voimakas kasvuvaihe 1990-luvulla pankkikriisistä huolimatta. 1.1.1990 yrityksessä oli 7 työntekijää, liikevaihto kasvoi n. 25 % vuosivauhtia. Yritys oli valtakunnallinen toimija 1991 alkaen, useita aluekonttoreita perustettiin eri puolelle Suomea. 1994 Atmostech oli kolmanneksi suurin rakennusautomaation toimittaja Landis+Gyrin ja Honeywellin jälkeen n. 20 % markkinaosuudella. 1997 työntekijöitä oli 43 ja liikevaihto 35 Mmk.
Toimitilat olivat aluksi Kuutamotie 8 Espoossa ja myöhemmin Atomitie 5 Pitäjänmäellä.
Merkittäviä asennuskohteita:
Nokian pääkonttori Espoo
Elcoteq pääkonttori Lohja
YIT:n pääkonttori Helsinki
Hotelli Grand Marina Katajanokalla
Aluevalvontaa toimitettiin useille kaupungeille: Helsinki, Savonlinna, Oulu, Espoo, Jyväskylä.
Perustajat myivät yrityksen 29.6.1998 tehdyllä kaupalla englantilaiselle Siebe PLC:lle joka melko pian sen jälkeen, vuonna 1999 sulautui englantilaisen BTR plc:n kanssa ja muutti nimensä muotoon Invensys plc. Myöhemmin Invensysin rakennusautomaatioliiketoiminnan osti Schneider Electric SA. Atmostech fuusioitui vuonna 2006 Schneider Electric SA:n tytäryhtiön TAC Finland Oy:n kanssa. Se käytti markkinointinimeä TAC Atmostech.
TAC Atmostech sulautui Schneider Electric Finland Oy:öön vuonna 2014.
Timation

Timation oli Yhdysvaltain laivaston Naval Research Laboratoryn kehittämiä kokeellisia paikannussatelliitteja, joita kehitettiin vuodesta 1964 alkaen korvaamaan Transit. Timation perustui tarkkaan aikasignaaliin, kuten siitä kehitetty GPS myöhemmin. Ensimmäinen Timation-satelliitti laukaistiin 31.5.1967. Timation-2 lensi vuonna 1969. Timationin ja Yhdysvaltain ilmavoimien Project 621B-hankkeen tulokset yhdistettiin GPS:n perustaksi.
Aiheesta muualla

Timation Satellite Program (navy.mil) (Arkistoitu – Internet Archive)
Who invented the Global Positioning System? (thespacereview.com)
JBS (ruokayhtiö)

| JBS S> A. |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Alimentando o mundo com o que há de melhor
ISIN:  BRJBSSACNOR8
Perustettu:  1953
Kotipaikka:   São Paulo, Brasilia
Toimiala:  elintarviketeollisuus
Kotisivu:  www.jbs.com.br
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
JBS S.A. on brasilialainen elitarvikealan yritys. Sen pääkonttori sijaitsee São Paulossa. Se sai alkunsa José Batista Sobrinhon vuonna 1953 perustamasta lihakaupasta. Hänen poikansa Joesley ja Wesley Batista ovat sittemmin olleet yhtiön johdossa. JBS on maailman suurin liha-alan yhtiö.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (portugaliksi)
Miikkulainen

Miikkulainen voi viitata seuraaviin asioihin:
Miikkulainen, luterilainen seurakunta Inkerissä.
Miikkulainen, Juha Taskisen elokuva vuodelta 1992.
Sukunimi

Janne Miikkulainen, sukeltaja
Jarno Miikkulainen, jääkiekkoilija
Juha Miikkulainen, Pori Jazzin toimitusjohtaja
Markus Miikkulainen, Baysix-yhtyeen jäsen.
Matti Miikkulainen (s. 1944), teatterinjohtaja ja -ohjaaja
Risto Miikkulainen (s. 1961), suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen tietojenkäsittelyn tutkija, professori
Sukunimi > Kuvitteellisia henkilöitä

Nestori Miikkulainen, Juha ”Watt” Vainion laulussa ”Vanhojapoikia viiksekkäitä”
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Miikkulainen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alexander Rybak

| Alexander Rybak> Александр Рыбак |
| --- | --- |
 Alexander vuoden 2009 Euroviisujen lehdistötilaisuudessa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. toukokuuta 1986 (ikä 38) Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  laulaja, näyttelijä, viulisti, säveltäjä, pianisti
Muusikko
Taiteilijanimi:  Alexander Rybak 
Laulukielet:  englanti, venäjä, norja, valkovenäjä
Aktiivisena:  1991–
Tyylilajit:  pop, folk, klassinen
Soittimet:  laulu, viulu, piano
Levy-yhtiöt:  Universal Music Group 
Aiheesta muualla
alexanderrybak.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Alexander Rybak (valkoven. Алякса́ндр І́гаравіч Рыба́к, Aljaksandr Iharavitš Rybak, ven. Алекса́ндр И́горевич Рыба́к, Aleksandr Igorevitš Rybak, s. 13. toukokuuta 1986 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on norjalainen, neuvostoliittolaissyntyinen viulisti, laulaja, säveltäjä ja näyttelijä. Hän voitti vuoden 2009 Eurovision laulukilpailun Norjan edustajana. Voittokappale oli "Fairytale", jonka Rybak itse sävelsi ja sanoitti. Vuonna 2018 hän edusti Norjaa toistamiseen kilpailussa, kappaleella "That’s How You Write a Song".
Elämäkerta > Nuoruus

Alexander syntyi Valko-Venäjän SNT:ssä, Neuvostoliitossa. Ollessaan neljävuotias Alexander muutti perheineen Norjaan. Saman ikäisenä Rybak alkoi soittaa pianoa ja viulua. Alexander on sanonut viulua lempisoittimekseen: "Viulu on tehnyt 20 vuodesta niin jännittävää." Alexanderin vanhemmat ovat klassinen pianisti Natallja Valjantsinauna Rybak ja Ihar Aljaksandravitš Rybak, joka on tunnettu klassinen viulisti ja on esiintynyt mm. Pinchas Zukermanin kanssa. Alexander on todennut: "Olen aina pitänyt viihdyttämisestä, ja jollain tavalla tämä on minun kutsumukseni". Kesällä 2010 Alexander osti asunnon Oslosta, jossa nykyään asuu.
Elämäkerta > Ura

Rybak on opiskellut Barratt Duen musiikki-instituutissa Oslossa 10-vuotiaasta lähtien. Euroviisumenestyksensä takia Rybak on ottanut pienen tauon opiskeluistaan instituutissa. Vuonna 2004 Rybak sai Anders Jahren kulttuuripalkinnon ja vuonna 2005 hän osallistui Norjan Idols-kilpailuun päästen semifinaaliin asti. Vuonna 2006 Rybak voitti Kjempesjansen-kilpailun omalla kappaleellaan "Foolin'". Rybak on tehnyt yhteistyötä mm. laulaja Morten Harketin ja Arve Tellefsenin kanssa. Vuonna 2007 Rybak esitti viulistia Oslo Nye Teaterin näytelmässä Fiddler on the Roof ja voitti roolistaan Hedda-palkinnon. Rybak näyttelee Levi-nimistä henkilöä Grete Salomonsenin elokuvassa Yohan.
Elämäkerta > Vuoden 2009 Eurovision laulukilpailu

Rybak voitti 54. Eurovision-laulukilpailun Moskovassa Venäjällä saatuaan yhteensä 387 pistettä, folk-henkisellä kappaleellaan "Fairytale". Rybak rikkoi Lordin ennätyksen saatuaan ensimmäisenä yli 300 pistettä. Rybak kirjoitti ja sävelsi kappaleen itse ja esitti sen yhdessä modernin folk-tanssiryhmä Frikarin kanssa.
Rybak voitti Norjan karsinnan ylivoimaisesti: hän sai parhaat pisteet kaikilta yhdeksältä äänestysalueelta saaden ääniä yhteensä 747 888, kun toiseksi tullut Tone Damli Aaberge sai vain 121 856 ääntä.
Rybakia pidettiin yhtenä kilpailun ennakkosuosikeista Turkin Hadisen ja Kreikan Sakis Rouvasin ohella. "Fairytale" on yksi Rybakin esikoisalbumin, Fairytales, kappaleista.
Rybakin musiikki on folkin, klassisen musiikin ja popin sekoitusta. Hänen instrumenttejaan ovat viulu ja piano.
Alexander Rybak vieraili Suomessa 12.7.2009 MTV3:n Pitkä kuuma kesä -ohjelmassa.Hän esitti kappaleen "Fairytale". Ohjelma kuvattiin Tampereen Särkänniemessä. Rybak esiintyi Suomessa toisen kerran 9.9.2009 Elämä lapselle -konsertissa, joka järjestettiin Pasilan Hartwall Areenalla. Rybak esitti ensimmäiset täyspitkät konserttinsa Suomessa 5. joulukuuta Helsingin kulttuuritalossa sekä 6. joulukuuta Tampere-talossa.
Vuonna 2010 Rybak vieraili Suomen euroviisukarsintojen finaalissa 30. tammikuuta. Rybak esiintyi karsinnan väliajalla, jolloin hän esitti osan uudesta "Europe Skies" -kappaleesta "Fairytalen" ohella.
Diskografia > Albumit

| Vuosi | Albumi | Listasija> GBR | Listasija> IRE | Listasija> NOR | Listasija> SWE | Listasija> GER | Listasija> RUS | Listasija> NLD | Listasija> SWI | Listasija> AUT | Listasija> FIN | Listasija> DEN | Listasija> BEL (Wallonia) | Listasija> BEL (Flanders) |  | Myynti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Fairytales Ensimmäinen studioalbumi  Julkaisupäivä: 29. toukokuuta 2009  Levy-yhtiöt: EMI, Universal  Genre: Pop | - | - | 1 | 2 | 16 | 1 | 29 | 65 | 46 | 17 | 38 | 65 | 23 |  NOR: 2x Platinaa  SWE: Kultaa  FIN: Kultaa |  NOR: 80,000  SWE: 20,000  FIN: 15,000  Maailmanlaajuisesti: TBA |
| 2010 | No Boundaries Toinen studioalbumi  Julkaisupäivä: 14. kesäkuuta 2010  Levy-yhtiöt: EMI, Universal  Genre: Pop | - | - | - | 11 | 8 | - | - | - | - | 32 | - | - | - |  NOR: -  SWE: -  FIN: - |  NOR: -  SWE: -  FIN: -  Maailmanlaajuisesti: TBA |
| 2011 | Visa vid Vindens Ängar Kolmas studioalbumi  Julkaisupäivä: 15. kesäkuuta 2011  Levy-yhtiöt: EMI, Universal  Genre: Pop | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - |  NOR: -  SWE: -  FIN: - |  NOR: -  SWE: -  FIN: -  Maailmanlaajuisesti: TBA |
| 2012 | Christmas Tales Joulualbumi  Julkaisupäivä: 23 November 2012  Levy-yhtiöt: EMI, Universal  Genre: Pop | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - | - |  NOR: -  SWE: -  FIN: - |  NOR: -  SWE: -  FIN: -  Maailmanlaajuisesti: TBA |
| 2015 | Trolle og den magiske fela |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2016 | I Came to Love You |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Single | Listasijoitus>  UK | Listasijoitus>  IRE | Listasijoitus>  NOR | Listasijoitus>  SWE | Listasijoitus>  FIN | Listasijoitus>  GRE | Listasijoitus>  DEN | Listasijoitus>  NL | Listasijoitus>  RUS | Listasijoitus>  SPA | Listasijoitus>  AUT | Listasijoitus>  AUS | Listasijoitus>  LAT | Listasijoitus>  GER | Listasijoitus>  SVK | Listasijoitus>  World | Listasijoitus>  EU | Listasijoitus>  Belgian Flanders | Listasijoitus>  Belgian Wallonia | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | "Europe skies" | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | No Boundaries |
| 2010 | "Oah" | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | No Boundaries |
| 2009 | "Fairytale" | 10 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 74 | 35 | 12 | 67 | 11 | 4 | 90 | 39 | 3 | 1 | 4 | Fairytales |
| 2009 | "Funny Little World" | — | — | 1 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | Fairytales |
| 2009 | "Roll With the Wind" | — | — | 16 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | Fairytales |
| 2006 | "Foolin`" | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | Fairytales |
| 2015 | "Котик" / "Kotik" |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |