stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Richard Powers

Richard Powers (s. 18. kesäkuuta 1957 Evanston, Illinois) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän sai vuonna 2006 National Book Awardin teoksesta The Echo Maker (suom. Muistin kaiku) ja vuonna 2019 Pulitzer-palkinnon teoksesta The Overstory (suom. Ikipuut). Hän on ollut Booker-palkintoehdokkaana teoksillaan Orfeo, The Overstory ja Bewilderment (suom. Hämmästys).
Powersin esikoisromaani Three Farmers on Their Way to a Dance ilmestyi vuonna 1985 ja oli ehdolla National Book Critics Circle Awardin saajaksi. Vuonna 1989 hän sai MacArthur Fellowship -apurahan. Hän on kirjoittanut myös julkaisuihin kuten Harper’s Magazine, The New Yorker ja Yale Review.
Powersin tuotannossa toistuvia teemoja ovat tiede ja tutkimus sekä musiikki. Hän on opiskellut Illinois’n yliopistossa fysiikkaa ja kirjallisuutta. Hän valmistui kandidaatiksi 1978 ja maisteriksi 1980. Powers on työskennellyt tietokoneohjelmoijana ja opettanut luovaa kirjoittamista Stanfordin yliopistossa.
Tuotanto > Suomentamattomat teokset

Three Farmers on Their Way to a Dance (1985)
Prisoner’s Dilemma (1988)
The Gold Bug Variations (1991)
Operation Wandering Soul (1993)
Galatea 2.2 (1995)
Gain (1998)
Plowing the Dark (2000)
Orfeo (2014)
Tuotanto > Suomennetut teokset

Laulut joita lauloimme.  (The Time of Our Singing, 2003)  Suomentanut Markku Päkkilä. Helsinki:  Gummerus, 2008.  ISBN 978-951-20-7315-3.
Muistin kaiku.  (The Echo Maker, 2006)  Suomentanut Sari Karhulahti. Helsinki:  Gummerus, 2009.  ISBN 978-951-20-7873-8.
Suopeus.  (Generosity, 2009)  Suomentanut Reijo Salminen. Helsinki:  Gummerus, 2011.  ISBN 978-951-20-8245-2.
Ikipuut.  (The Overstory, 2018)  Suomentanut Sari Karhulahti. Helsinki:  Gummerus, 2021.  ISBN 978-951-24-1844-2.
Hämmästys.  (Bewilderment, 2021)  Suomentanut Antero Tiittula. Helsinki:  Gummerus, 2022.  ISBN 978-951-24-2770-3.
Aiheesta muualla

Richard Powersin verkkosivut (englanniksi)
Richard Powers Gummeruksen verkkosivuilla
Riigikogun vaalit 2007

Riigikogun vaalit eli Viron parlamentin vaalit järjestettiin 4. maaliskuuta 2007. Parlamenttivaaleissa käytössä olevan viiden prosentin äänikynnyksen ylitti kuusi puoluetta. Äänestysprosentiksi muodostui 61,9 %. Tallinnassa äänestysprosentti oli 65,8 % ja Itä-Virumaalla 52,2 %. Kahdessatoista vaalipiirissä oli 970 ehdokasta, joista valittiin kansanedustajiksi 101 (10,4 %). Viro käytti vaaleissa ensimmäisenä maailmassa internetäänestystä ja lasketuissa ennakkoäänissä oli mukana 30 000 internetääntä. Reformipuolue ja keskustapuolue olivat vaaleja edeltäneiden mielipidetiedustelujen kärjessä.
Vaaliteemat ja kampanjointi

Reformipuolueen vaalikampanja pohjautui pääosin veropopulismiin. Puolueen tärkeimpiin vaalilupauksiin kuului niin sanottu "verovapaa perjantai", jonka tarkoituksena oli laskea Viron silloinen 22 % tasavero neljän vuoden kuluessa 18 prosenttiin. Edgar Savisaaren johtama keskustapuolue vastusti voimakkaasti "verovapaata perjantaita", ja hyökkäsi kampanjassaan sitä vastaan. Keskusta lähti vaaleihin lupaamalla palkkauudistusta, jossa julkisen sektorin työntekijöiden palkkoja olisi asteittain nostettu 25 000 kruunuun kuussa. Keskustapuolue vaati ainoana puolueena, että maan pitää parantaa suhteita Venäjään ja vetää virolaisjoukot Irakista kesäkuuhun 2007 mennessä.
Erityisesti Savisaarta vastaan hyökättiin rajusti. Taustalla on se, että häntä pidetään eräänlaisena politiikkaan liittyvän korruption ruumiillistumana ja Venäjän etujen edustajana Virossa. Reformipuolue halusi tehdä vaaleista pääministerivaalin, jossa asetettiin vastakkain liberaali ja länsimielinen Andrus Ansip sekä Edgar Savisaar. Savisaaren valtaan nousulla pelottelivat myös sosiaalidemokraatit ja Isänmaan ja Res Publican liitto. Reformipuolue kävi lopulta eräiden arvioiden mukaan erittäin henkilökeskeisen vaalikampanjan, jonka kärjessä oli puolueen johtaja Andrus Ansip.
Tulokset

Reformipuolue voitti Andrus Ansipin johdolla vaalit 27,8 % ääniosuudella, toiseksi tullut Viron keskustapuolue, jota luonnehdittiin reformipuoluetta hiukan vasemmistolaisemmaksi sai 26,1 % äänistä. Kolmanneksi suurin puolue oli konservatiivinen Isänmaan ja Res Publican liitto. Kolmen suurimman puolueen yhteenlaskettu äänimäärä kuitenkin romahti viime vaaleihin verrattuna. Viron sosiaalidemokraattinen puolue nosti kannatustaan reilusti viime vaaleihin verrattuna. Parlamenttiin nousi myös uusi puolue, vihreät, joka sai 7,1 % äänistä.
Vaalien sitoutumattomat ehdokkaat olivat Vello Burmeister, Tõnu Hallik, Svetlana Ivnitskaja, Aare Kambla, Kalev Kodu, Koit Luus ja Niina-Inessa Stepanova.
| Puolueet | Puolueet | Äänet> Ääniä | Äänet> % | Äänet> +/– | Paikat | Paikat> +/– |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Viron reformipuolue | 153 044 | 27,8 | +10,1 | 31 | +12 |  |  |
|  | Viron keskustapuolue | 143 518 | 26,1 | +0,7 | 29 | +1 |  |  |
|   | Isänmaan ja Res Publican liitto | 98 347 | 17,9 | –6,7 | 19 | –10 |  |  |
|  | Sosiaalidemokraattinen puolue | 58 363 | 10,6 | +3,6 | 10 | +4 |  |  |
|  | Viron vihreät | 39 279 | 7,1 | Uusi | 6 | +6 |  |  |
|  | Viron Kansanliitto | 39 215 | 7,1 | –5,9 | 6 | –7 |  |  |

|  | Viron kristillisdemokraattien puolue | 9 456 | 1,7 | +0,6 | 0 | 0 |  |  |
|  | Perustuslakipuolue | 5 464 | 1,0 | –1,2 | 0 | 0 |  |  |
|  | Viron itsenäisyyspuolue | 1 273 | 0,2 | –0,4 | 0 | 0 |  |  |
|  | Viron venäläinen puolue | 1 085 | 0,2 | ±0 | 0 | 0 |  |  |
|  | Viron vasemmistopuolue | 607 | 0,1 | –0,3 | 0 | 0 |  |  |
|  | Sitoutumattomat ehdokkaat | 563 | 0,1 | –0,3 | 0 | 0 |  |  |

| Yhteensä | Yhteensä | 550 214 | 100 % |  | 101 |  |  |  |

Lähde: IPU (englanniksi)
Aiheesta muualla

Riigikogun kotisivut. (viroksi) (englanniksi) (venäjäksi)
Liisan seikkailut peilimaailmassa

| Liisan seikkailut peilimaailmassa> Through the Looking-Glass, and What Alice Found There |
| --- | --- |
 Suomennoksen toisen painoksen kansi
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Lewis Carroll
Kuvittaja:  John Tenniel
Kieli:  englanti
Genre:  lastenkirjallisuus
Kustantaja:  Macmillan
Julkaistu:  1871
Sivumäärä:  224
Suomennos
Suomentaja:  Kirsi Kunnas & Eeva-Liisa Manner
Kuvittaja:  John Tenniel
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1974
Sivumäärä:  283 (2 romaania)
ISBN:  951-20-0783-5

Edeltävä:  Liisan seikkailut ihmemaassa
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Liisan seikkailut peilimaailmassa (engl. Through the Looking-Glass) on Lewis Carrollin kirjoittama lasten fantasiaromaani vuodelta 1871. Kirja on suomennettu myös nimellä Alice Peilintakamaassa, ja se on jatkoa romaanille Liisan seikkailut ihmemaassa (1865).
Taustaa

Edeltäjänsä tavoin Liisan seikkailut peilimaailmassa perustuu peliin: ihmemaata hallitsivat pelikortit, ja peilimaailmaa hallitsevat šakkipelin hahmot. Monet romaanin aihelmat viittaavat peiliin, kuten vastakohdat, ajan kulku takaperin jne. Romaaniin sisältyy kuuluisa nonsenseruno ”Pekoraali” (engl. Jabberwocky), joka koostuu lähinnä Carrollin sepittämistä uudissanoista ja sekamuodosteista eli ”sanataskuista”. Šakkinappuloiden lisäksi hahmoina esiintyy englantilaisista lastenloruista tuttuja hahmoja, kuten Tyyris Tyllerö sekä Tittelitom ja Tittelityy.
Romaanin juoni perustuu šakkiotteluun, jonka siirrot on kuvattu romaanin alkusivulla. Liisa on alussa sotilas eli talonpoika, mutta kun hän on edennyt šakkilaudan vastakkaiseen reunaan, hänestä tulee kuningatar.
Kaikkiaan romaani on käännetty 65 kielelle.
Filmatisoinnit

Vuonna 1973 James MacTaggart ohjasi elokuvan Alice Through the Looking Glass. Liisan osassa on Sarah Sutton ja punaista kuningatarta esittää Judy Parfitt.
John Hendersonin ohjaama versio Alice Through the Looking Glass julkaistiin 1998. Kate Beckinsale on Liisa, valkoisena kuningattarena on Penelope Wilton ja Siân Phillips punaisena kuningattarena. Geoffrey Palmer taas on valkoinen kuningas.
James Bobin ohjasi elokuvan Liisan seikkailut peilimaailmassa (2016), alkuperäiseltä nimeltä Alice Through the Looking Glass. Liisaa esittää Mia Wasikowska, ja nimekkääseen esiintyjälistaan kuuluu muun muassa Helena Bonham Carter, Anne Hathaway, Johnny Depp, Rhys Ifans, Richard Armitage, Timothy Spall (ääni) ja Alan Rickman (ääni).
Viitteitä populaarikulttuurissa > TV ja elokuvat

Muutamien kirjafilmatisointien lisäksi Through the Looking Glass -nimellä on tehty lukuisia lyhytelokuvia, mutta etenkin tuonnimisiä tehtyjä TV-sarjojen jaksoja.
Muun muassa TV-scifisarja Farscapen ensimmäisen kauden (1999) 17. jakso on nimeltään Through the Looking Glass. Elävä avaruusalus Moya jumittuu hätätilanteen seurauksena neljään eri ulottuvuuteen, joista John Chrichtonin (Ben Browder) pitää löytää hänen kanssaan aluksen jakavat kumppaninsa.
Angel-sarjan toisen tuotantokauden (2001) 21. jaksossa Through the Looking Glass Angel ja kumppanit ovat edelleen vankeina Pylea-nimisessä ulottuvuudessa.
Through the Looking Glass eli Peili on nimeltään myös Lost-sarjan kolmannen kauden (2007) kaksiosainen päätösjakso, siis episodit 22. ja 23.
Fringe – rajamailla -sarjan viidennen kauden (2012) 6. jakso on nimeltään Through the Looking Glass and What Walter Found There. Jakson nimi siis mukailee alkuperäistä Liisa Peilimaailmassa -kirjan nimeä Through the Looking-Glass, and What Alice Found There. Walter viittaa sarjan päähenkilöön Walter Bishopiin, jota näyttelee John Noble (mm. Denethor Taru Sormusten Herrasta -elokuvatrilogiassa). Sarjan muut päätähdet ovat Anna Torv (Olivia Dunham) ja Joshua Jackson (Peter Bishop).
Vuonna 2019 alkoi TV-sarja Batwoman, jonka päähahmolla Kate Kanella (Ruby Rose) on kuolleeksi luulti kaksoissisar Beth Kane alias Alice (Rachel Skarsten), joka johtaa joukkiota nimeltä Wonderland Gang.
Kuvituksia

John Tenniel, 1871
John Tenniel, 1899 engl. laitos
John Tenniel, 1871
John Tenniel, 1871
Peter Newell, 1902 engl. laitos
Peter Newell, 1902 engl. laitos
Peter Newell, 1902 engl. laitos
Bessie Pease Guttman, 1909 engl. laitos
Bessie Pease Guttman, 1909 engl. laitos
Kirjallisuutta

Gardner, Martin: The Annotated Alice: The Definitive Edition.  New York:  W. W. Norton & Co., 2000.  ISBN 0-393-04847-0.
Jaques, Zoe – Giddens, Eugene: Lewis Carroll’s Alice’s Adventures in Wonderland and Through the Looking-Glass: A Publishing History.  Farnham:  Ashgate, 2013.  ISBN 978-1-4094-1903-7.
Arvosteluja

Korhonen, Kuisma: Nokkelis kokkelis [sic] ja monkerias. Helsingin Sanomat, 29.4.2010.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 19.2.2019.
Lång, Markus: Alicen retki kuvastimen taa. Parnasso, 2010, nro 3, s. 54–55.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.4.2011.
Ristisorsat

| Ristisorsat |
| --- | --- |
 Ristisorsa (Tadorna tadorna) (naaras)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Ristisorsat Tadorna  Boie, 1822
Katso myös
   Ristisorsat Wikispeciesissä   Ristisorsat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ristisorsat (Tadorna) on sorsien heimoon kuuluva lintusuku.
Ristisorsiin (Tadorna) kuuluvia lajeja

Amurinsorsa (Tadorna cristata)
Australiansorsa (Tadorna tadornoides)
Kapinsorsa (Tadorna cana)
Paratiisisorsa (Tadorna variegata)
Ristisorsa (Tadorna tadorna)
Ruostesorsa (Tadorna ferruginea)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 3., uudistettu painos (2018)
Rajasthan

| Rajasthan |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Sijainti
Valtio:   Intia
Rajasthanin piirikunnat:  33 piirikuntaa
Perustettu:  1. marraskuuta 1956
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Jaipur
 – Kuvernööri:  Kalraj Mishra
 – Pääministeri:  Ashok Gehlot
Pinta-ala:  342 239 km² (1.)
Väkiluku (2011):  68 548 437 (8.)
Kielet:  hindi, rajasthani, gudžarati
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  IN-RJ
Rajasthan (hindiksi राजस्‍थान) on pinta-alaltaan Intian suurin osavaltio. Se rajoittuu lännessä Pakistaniin, lounaassa Gujaratiin, Madhya Pradeshiin kaakossa, Uttar Pradeshiin ja Haryanaan koillisessa ja Punjabiin pohjoisessa. Osavaltion pinta-ala on 342 239 km² ja asukasluku oli 68 548 437 vuonna 2011 väestönlaskennan mukaan. Osavaltion pääkaupunki on Jaipur, muita merkittäviä kaupunkeja on Jodhpur, Udaipur, Kota, Ajmer, Bikaner, Bhilwara ja Alwar.
Rajasthan tunnettiin aiemmin nimellä Rajputana, hallitsevan luokan rajputien mukaan. Intian ollessa brittien hallinnassa Rajasthan muodostui monista pienistä itsenäisistä valtioista, joiden päämies oli maharadža. Vuonna 1948 nimellisesti itsenäiset valtiot liitettiin itsenäiseen Intiaan, mutta ylelliseen elämään tottuneet maharajat saivat pitää arvonimensä, omaisuutensa ja saivat lisäksi vuosittaisen stipendin valtiolta, kunnes 1970-luvun alussa Indira Gandhi poisti nämä etuoikeudet.
Hallinto

Rajasthanin hallinnollinen keskus sijaitsee Jaipurissa, josta löytyy Rajasthanin yksikamarinen ja 200-paikkainen lainsäädäntökokous eli Vidhan Sabha. Lainsäätäjät valitaan vaaleilla aina viiden vuoden välein. Osavaltion päämies on presidentin nimittämä kuvernööri, jonka virka on enimmäkseen symbolinen. Osavaltiohallitusta johtaa osavaltion pääministeri.
Hallinnollisesti Rajasthan jakautuu 33 piirikuntaan.
Nähtävyyksiä

Mehrangarhin linnoitus, Jodhpur
Hawa Mahal, "tuulten palatsi", Jaipur
Laxmi Niwasin palatsi, Bikaner
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rajasthan Wikimedia Commonsissa
Intian osavaltiot ja territoriot
Osavaltiot: Andhra Pradesh | Arunachal Pradesh | Assam | Bihar | Chhattisgarh | Goa | Gujarat | Haryana | Himachal Pradesh | Jammu ja Kashmir | Jharkhand | Karnataka | Kerala | Länsi-Bengali | Madhya Pradesh | Maharashtra | Manipur | Meghalaya | Mizoram | Nagaland | Odisha | Punjab | Rajasthan | Sikkim | Tamil Nadu | Telangana | Tripura | Uttarakhand | Uttar Pradesh
Liittovaltion alueet: Andamaanit ja Nikobaarit | Chandigarh | Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu | Lakshadweep | Puducherry
Pääkaupunkialue: Delhi
Riuttajärvi

Riuttajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Riuttajärvi, järvi Hyrynsalmella
Riuttajärvi, eteläisempi Lieksan kahdesta samannimisestä järvestä
Riuttajärvi, pohjoisempi Lieksan kahdesta samannimisestä järvestä
Riuttajärvi, järvi Pälkäneellä
Riuttajärvi, järvi Ylöjärvellä
Vähä Riuttajärvi, järvi Ylöjärvellä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Risto Leskinen

| Risto Leskinen |
| --- | --- |

oikeuskansleri
 1970–1982  
Edeltäjä:  Jaakko Enäjärvi
Seuraaja:  Kai Korte
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1915 Joensuu
Kuollut: 18. syyskuuta 1996 (81 vuotta) Helsinki
Risto Jalmari Leskinen (21. helmikuuta 1915 Joensuu – 18. syyskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi eduskunnan oikeusasiamiehenä vuosina 1962–1970 ja oikeuskanslerina 1970–1982 eläkkeelle siirtymiseensä saakka.
Leskinen suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1939 ja lainopin kandidaatin tutkinnon 1948. Vuosina 1944–45 hän toimi asianajajana Jyväskylässä, josta siirtyi korkeimpaan oikeuteen eri esittelijänvirkoihin toimien samalla oikeusministeriön lainvalmistelukunnan jäsenenä ja lainsäädäntöneuvoksena. Hän toimi myös eduskunnan perustuslakivaliokunnan sihteerinä 1955–61.
Leskinen vihittiin oikeustieteen kunniatohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1980.
Leskisen tytär Kati Hidén oli korkeimman oikeuden jäsen vuosina 1993–2015.
Aiheesta muualla

Hidén, Mikael: / Leskinen, Risto (1915–1996). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  11.10.2005. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jaakko Enäjärvi | Oikeuskansleri 1970–1982 | Seuraaja: Kai Korte |
René Malaise

René Malaise 1920-luvulla.
René Edmond Malaise (29. syyskuuta 1892 Tukholma, Ruotsi – 1. heinäkuuta 1978 Rasta, Ekerön kunta, Ruotsi) oli ruotsalainen entomologi, tutkimusmatkailija ja taiteenkeräilijä. Hänet tunnetaan parhaiten hyönteispyydyksestä, joka tunnetaan nimellä Malaise-pyydys, sekä systemaattisesta hyönteiskokoelmastaan.
Tutkimusmatkailijana

Tutkimusmatkailijana Malaise osallistui Kamtšatkan niemimaan retkelle vuosina 1920–1922. Matkaseurueeseen kuuluivat myös Sten Bergman ja Eric Hultén. Kamtšatkasta lähdettyään ja erottuaan muista retkikunnan jäsenistä hän saapui Kamakuraan Japaniin elokuussa 1923. Hän oli silminnäkijänä  Japania koetelleessa suuressa maanjäristyksessä 31. elokuuta 1923. Toisen kerran hän matkasi takaisin Kamtšatkan niemimaalle vuonna 1924 kihlattunsa toimittaja, kirjailija ja tutkimusmatkailija Ester Blenda Nordströmin kanssa. Matka kesti aina vuoteen 1930 saakka. Hän meni naimisiin kihlattunsa Esterin kanssa elokuussa 1925, mutta he erosivat vuonna 1929.
Hyönteistutkijana

Vuonna 1933 Malaise avioitui Ebba Söderhellin kanssa, joka toimi biologian ja uskonnon opettajana Tukholmassa.
Malaise lähti vuonna 1933 vaimonsa kanssa tutkimusmatkalle Pohjois-Burmaan. Matkalla hän kehitti ja rakensi Malaise-pyydyksen vuonna 1934. Matkan aikana hän keräsi yli 100 000 hyönteistä, joista useat olivat tieteelle ennen tuntemattomia. Vuosina 1953–1958 hän johti Ruotsin luonnonhistoriallisen museon entomologian osastoa.
Malaise tutkaili myös geologisia kysymyksiä teoksessaan Atlantis, en geologisk verklighet ("Atlantis, geologinen tosiasia"). Kirjassa puolustetaan teoriaa, jonka mukaan uponnut Atlantiksen manner olisi aikoinaan auttanut eliölajeja siirtymään mantereelta toiselle. Elämän ehtoopuolella Malaise omistautui keräämään taideteoksia. Kokoelmaan kuului muiden muassa Rembrandtin maalauksia.
Teoksia

Jakter och jordbävningar: Öden och äventyr i fjärran Östern. Lindblad Förlag, Uppsala. 1924.
Bland underliga folk i Burma. ”Ymer” Swedish Society for Anthropology and Geography. 1936.
A new insect trap. Entomologisk Tidskrift. 1937.
Tenthredinoidea of South-Eastern Asia with a general zoogeographical review. Opuscula Entomologica. 1945.
Atlantis: En geologisk verklighet. AB Nordiska Bokhandeln, Stockholm. 1951.
New Oriental saw-flies (Hymen. Tenthr.). Entomologisk Tidskrift. 1961.
New genera and species of the subfamily Blennocampinae (Hym. Tenthred.). Entomologisk Tidskrift, 85 (1–2). 1964.
Atlantis: A Verified Myth. Affärstryckeriet i Norrtälje. 1973.
Kirjallisuutta

Sjöberg, Fredrik: Flugfällan.  Nora:  Nya Doxa, 2004.  ISBN 91-578-0448-6.
Vårdal, Hege – Taeger, Andreas: The Life of René Malaise: From the Wild East to a Sunken Island. Zootaxa, 2011, s. 38–52.  Artikkelin verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kuvasarja Kamtšatkan niemimaan retkestä 1925–1930. Etnografiska museet, Youtube.
Malaisen kehittämä hyönteispyydys.
Riman alta ja ohi maalin – Suomi-iskelmän hurjimmat harhalaakit

| Riman alta ja ohi maalin – Suomi-iskelmän hurjimmat harhalaakit Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1972–1993
 Julkaistu: 19. maaliskuuta 2015
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Rocket Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 20.
Riman alta ja ohi maalin – Suomi-iskelmän hurjimmat harhalaakit on 13. maaliskuuta 2015 julkaistu tuplakokoelma. Kokoelma esittelee 49 suomalaista iskelmälevytystä vuosilta 1972–1993. Artisteina kuullaan arvostettujen iskelmälaulajien lisäksi myös eri yhteyksistä tunnetuksi tulleita julkisuuden henkilöitä. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 20.
Kokoelmaa koostaessa päähuomion kohteena ovat olleet sellaiset camp-arvoa omaavat iskelmät, joita ei ole aiemmin julkaistu CD:llä ja joista monet ovat myös jo vuosien myötä unohtuneet suurelta yleisöltä. Yli puolia levyn kappaleista ei ole julkaistu aiemmin CD-muodossa.
Levyn mukana tulee 16-sivuinen kansibooklet, joka sisältää esittelyn jokaisesta kokoelman esityksestä.
Kappaleet > CD 1

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Desiderata | Esa Saario | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ei sorsan sorsaa | Kaius Tihtonen | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Tunnista toiseen | Helga Väänänen | 2.21 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sumo (Popcorn) | Seidat | 2.41 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Hei naapurit | Timo T. A. Mikkonen | 3.20 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Saapas | Tapani Kansa | 2.20 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tangatyttö | Einari | 2.24 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Rokkibaby | Rexi & Napoleon | 3.48 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kauhee rikos | Veijo Ullakko | 3.03 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Jungle Rock | Pasi ja Pekka | 2.53 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Olen dracula | Frederik | 3.02 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Suuri Star | Jarmo Kalke | 2.57 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Teräsmies | Jukka Kuoppamäki | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Maan vaiva | Leni | 4.30 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Taas, taas (Dance Bunny Honey Dance) | Cissy | 3.48 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Kapteeni aika | Eini | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Tule kanssani kylpyyn | Esko Koskinen | 2.50 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Nyt niin haluaisin | Danny & Armi | 3.28 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Automaattirakas | Stiina | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Kotia päin | Meiju | 4.29 |  |  |  |  |  |  |
| 21. | Hei kundi | Ira | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 22. | Retkussa on meidän meikkis (Under Fire) | Mona Carita | 3.25 |  |  |  |  |  |  |
| 23. | Rämpällään | The Pentti Puntti Band | 2.48 |  |  |  |  |  |  |
| 24. | Ihan neekeri | Eija Sinikka | 3.08 |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > CD 2

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Tiina Titityy | Jaana Wilenius | 2.37 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Satan in Love | Emilia | 3.22 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Pac-man-kuume | Tuijamaria | 3.31 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Oli kuu, oli ilta | Markku Arokanto | 2.26 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Panin tiikerin tankkiin | Minna Ikonen | 2.34 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Maitoo ja muskelimuroo | Jussi Salonen | 3.20 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Annappas kultani kerrankin | Berit & Matti Esko | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Tahdon miehen | Marja Koski | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Sulhasen tähden | Kike Elomaa | 3.12 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Villi yö (Life is Life) | Leo Luoto | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Tahdon lempeän nallekarhun | Helinä Ilkka | 2.52 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Tynamiitti tappaa | Eila Torvela | 2.52 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Sadepisaroita (People Say it's in the Air) | Jonna | 3.04 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Ota kii (You're My Heart, You're My Soul) | Seija Simola | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Anna rakas raju hetki | Nisa Soraya | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Mylly pyörimään (All Night Holiday) | Kake Randelin | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Ninja | Danny | 2.47 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Tahdon olla sun napakymppis | Kari Salmelainen | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Uffaffaa | Heikki Kinnunen | 1.52 |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Samantha ja Sabrina | Joel Hallikainen | 3.22 |  |  |  |  |  |  |
| 21. | Juokse pois | Ringa ja Tuija sekä lapset | 3.15 |  |  |  |  |  |  |
| 22. | Chicabum | CatCat | 2.54 |  |  |  |  |  |  |
| 23. | Sieltä sun täältä (Fata Morgana) | Tutti Frutti | 3.47 |  |  |  |  |  |  |
| 24. | Neekerin poika | Mikko Alatalo | 3.11 |  |  |  |  |  |  |
| 25. | Karaoke, daisarit ja koppa keppanaa | Eija Vilpas | 2.33 |  |  |  |  |  |  |