stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dol Guldur

Dol Guldur taiteilijan tulkintana.
Dol Guldur oli fiktiivinen Sauronin  linnoitus J. R. R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta.
Dol Gulduria kutsuttiin ennen nimellä Amon Lanc (kalju mäki), ja se oli Oropherin johtamana pohjoisesta, Mustilta vuorilta tulleiden salohaltioiden pääkaupunki. Kun Sauron valtasi Amon Lancin, Thranduil, Oropherin poika johti kansansa Metsävirran yli perustaen uuden asutuksen.
Linnoitus sijaitsi eteläisessä Synkmetsässä. Sitä kutsuttiin myös nimellä Noituuden Mäki.
Dol Guldurin perusti Sauron palatessaan Keski-Maahan noin vuonna 1000 Kolmatta Aikaa, ja myös hänen henkilöllisyytensä oli pitkään tuntematon.
Synkmetsän asukkaat uskoivat siellä olevan noituuden lähteen olevan yksi Ulairista, Sormusaaveista, mutta Valkoinen Neuvosto pelkäsi pitkään, että voima Dol Guldurissa saattoi olla Sauron. Vuonna 2063 Gandalf Harmaa meni Dol Gulduriin ja Sauron, ei vielä kovin voimakkaana, pakeni itään. Vuonna 2460 Sauron palasi linnoitukseen juuri kun Sméagol oli löytänyt Valtasormuksen.
Vuonna 2845 Thráin II, Durinin heimon johtaja, jolla oli viimeinen kääpiöiden seitsemästä Mahtisormuksesta, vangittiin Dol Guldurin tyrmään. Vuonna 2850 Gandalf meni jälleen Dol Gulduriin ja löysi mieleltään järkkyneen ja kuolevan Thráinin, jolta Gandalf sai kartan ja avaimen annettavaksi Thorin Tammikilvelle, vaikka Thráin ei kyennyt sanomaan omaa tai poikansa nimeä ennen kuolemaansa. Gandalf vahvisti että Dol Guldurin päällikkö oli itse Sauron, joka hallitsi edelleen Mordoria Minas Morgulin kautta Sormusaaveiden avulla.
Gandalf palasi Valkoiseen Neuvostoon ja sanoi nämä sanat: ”On käynnyt niin kuin olemme pelänneet. Voima joka siellä asuu ei ole yksi Ulairista niin kuin monet ovat luulleet, se on itse Sauron.” Hän kehotti hyökkäämään Dol Gulduriin, mutta Saruman, joka oli alkanut etsiä Valtasormusta ei hyväksynyt sitä. Vuonna 2941 Saruman viimein hyväksyi hyökkäyksen, mikä tapahtui samaan aikaan kuin Ereborin matka. Tämä oli ennakoivaa suunnittelua Gandalfilta, jotta Sauron ja Smaug eivät yhdistäisi voimiaan kuten muutoin voisi tapahtua. Sauron pakeni näennäisesti Mordoriin, sillä suunnitelmansa oli nyt valmis. Dol Guldur pysyi miehitettynä Barad-dûrin luutnantin Sauronin suun johtamana.
Sormuksen sodan aikana Dol Guldurin joukot tekivät kolme hyökkäystä Lórieniin, aiheuttaen vahinkoa metsälle, mutta heidät torjuttiin Nenyan voiman avulla, jota vain Sauron olisi pystynyt uhmaamaan. Lórienin haltiat, joita johti Galadriel, tuhosivat ja puhdistivat  Dol Guldurin Sauronin tuhon jälkeen. Uudelleennimetystä Amon Lancista tuli Celebornin johtaman Itäisen Lórienin valtakunta vähäksi aikaa.
Gordon Strachan

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gordon David Strachan
Syntymäaika: 9. helmikuuta 1957 (ikä 67)
Syntymäpaikka:   Edinburgh, Skotlanti, Britannia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 168 senttimetriä
Seura
Seura: -
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1971–1977 |  Dundee FC | 69 | (13) |
| 1977–1984 |  Aberdeen FC | 183 | (55) |
| 1984–1989 |  Manchester United | 160 | (33) |
| 1989–1995 |  Leeds United AFC | 197 | (37) |
| 1995–1997 |  Coventry City FC | 26 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 635 | (138) |
Maajoukkue
| 1979 |  Skotlanti U-21 | 1 | (0) |
| 1980–1992 |  Skotlanti | 50 | (5) |
Valmennusura
1996–2001:  Coventry City FC
2001–2004:  Southampton FC
2005–2009:  Celtic FC
2009–2010:  Middlesbrough FC
2013–2017:  Skotlannin maajoukkue
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Gordon David Strachan (s. 9. helmikuuta 1957) on skotlantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hänen poikansa Gavin Strachan on myös ammattilaisjalkapalloilija. Hän toimi Skotlannin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana vuosina 2013–2017.
Ura pelaajana

Menestyksekkäällä pelaajaurallaan Strachan edusti Dundeeta, Aberdeenia, Manchester Unitedia, Leeds Unitedia ja Coventry Citya. Hän oli mukana voittamassa Aberdeenille Cup-voittajien Cupia ja UEFA Super Cupia 1983.
Skotlannin maajoukkuetta Strachan edusti 50 kertaa ja teki maaotteluissa viisi maalia. Keskikentällä pelannut skotti tunnettiin aggressiivisesta pelityylistään ja hän kuuluu Skotlantilaisen jalkapallon Hall of Fameen.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Skotlannin mestaruus: 1980, 1984
Skotlannin Cup: 1982, 1983, 1984
FA Cup: 1985
FA Charity Shield: 1992
Cup-voittajien Cup: 1983
UEFA Super Cup: 1983
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Skotlannin mestaruus (3): 2006, 2007, 2008
Skotlannin Cup: 2007
Skotlannin Liigacup: 2006, 2009
FA Cup
Hopeaa 2003
Skotlannin vuoden valmentaja (2): 2006, 2007
David Cienciala

| David Cienciala |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. joulukuuta 1995 (ikä 28) Třinec, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  HC Třinec (ČEL) LHK Jestřábi Prostějov (Tšekki2) HC Frýdek-Místek (Tšekki2/Tšekki3) BK Mladá Boleslav (ČEL) HC Slovan Ústí nad Labem (Tšekki2)
David Cienciala (s. 1. joulukuuta 1995 Třinec, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija.
Ura > Seuraura

Cienciala on HC Třinecin oma kasvatti. Hän voitti kaudella 2010–2011 koko Tšekin C-juniorisarjan pistepörssin tehoilla 36+41=77. Kaudeksi 2012–2013 Cienciala siirtyi Suomeen ja Rauman Lukon B-nuoriin, joiden paras pistemies ja maalintekijä hän oli tehoilla 32+28=60. Cienciala sijoittui koko B-nuorten SM-sarjan maalipörssissä toiseksi edellään vain Bluesin Teemu Pulkkinen ja jakoi pistepörssin neljännen sijan Kärppien Sebastian Ahon kanssa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi sarjan parhaana hyökkääjänä Esa Peltonen -palkinnolla ja valittiin tähdistökentälliseen. Kauden 2013–2014 Cienciala pelasi Lukon A-nuorissa.
Heinäkuussa 2014 Cienciala teki kaksivuotisen sopimuksen kasvattajaseuransa HC Třinecin Extraliga-joukkueen kanssa. Hänen tulokaskautensa toi 32 runkosarjaottelussa kolme maalia ja 18 playoff-ottelussa kaksi maalia. Cienciala voitti kauden päätteeksi Extraliga-hopeaa. Cienciala pelasi ison osan kaudestaan miesten pelejä myös lainalla sarjatasoa alempana 1. Národní Hokejová Ligan LHK Jestřábi Prostějovissa, jossa hän teki 17 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7.
Ura > Maajoukkueura

Cienciala on pelannut kymmenen nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Muuta

Ciencialan isä Roman oli entinen alempien sarjojen jääkiekkoilija ja juniorivalmentaja. Hän menehtyi äkillisesti vuonna 2012.
Gornergletscher

Gornergletscher (etualalla) sekä muita siihen liittyviä Monte Rosan sivujäätiköitä nähtynä Gornergratin ja Hohtällin väliseltä harjanteelta elokuussa 2012.
Gornergletscher on vuoristojäätikkö Sveitsissä, Wallisin kantonissa, Monte Rosan massiivin kupeessa, viitisen kilometriä Zermattin kylästä kaakkoon.
Jäätikkö oli vuonna 1973 pinta-alaltaan 59,7 neliökilometriä ja pituudeltaan 13,5 kilometriä. Muiden Alppien jäätiköiden tapaan jäätikkö pienenee jatkuvasti; vuosisadan kuluessa se on lyhentynyt noin 2,5 kilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gornergletscher Wikimedia Commonsissa
G. I. Joe (sarjakuvalehti)

| G>  I. Joe |
| --- | --- |
 G. I. Joe sarjakuvan ensimmäinen numero.
Kustantaja:  IDW Publishing
Julkaisuaika:  lokakuu 2008 – toukokuu 2015
Lehtien määrä:  196
Päähahmo(t):  Action Force
Luoja(t):  Hasbro
G. I. Joe on IDW Publishingin kustantama sarjakuvalehti, joka perustuu Hasbron samannimiseen lelusarjaan. Sarjakuva koostuu pääsarjakuvan lisäksi lyhytsarjakuvista ja muutamista hieman pidemmistä noin 10 numeroa kestäneistä sarjakuvista. IDW loi uudenlaisen taustan ja sisällön G. I. Joe universumiin, joka poikkeaa suurilta osin alkuperäisestä Larry Haman Marvelille tekemästä sarjakuvasta.
Lisensointi

Devil's Due kustantamon menetettyä oikeudet G. I. Joen sarjakuvan tekemiseen tammikuussa 2008. Hasbro ilmoitti 29. toukokuuta 2008 myyneensä lisenssin IDW:lle, joka julkaisi ensimmäisen sarjakuvan lokakuussa 2008. Myöhemmin ilmoitettiin Larry Haman olevan myös mukana sarjakuvan tekemisessä.
Sarjakuvat

Ensimmäinen numero oli G. I. Joe nro 0, joka julkaistiin lokakuussa 2008. Se sisälsi kolme itsenäistä tarinaa, jotka toimivat ennakkoesityksinä tuleville sarjakuville.
Sarjakuvat > G. I. Joe

G. I. Joe on IDW:n julkaiseman sarjakuvan pääsarja, jonka käsikirjoittajana toimii Chuck Dixon. Sarjakuvasta on julkaistu 21 numeroa heinäkuuhun 2010 mennessä.
Sarjakuvat > G. I. Joe: Origins

G. I. Joe: Origins on Larry Haman käsikirjoittama sarjakuva, joka tarkastelee G. I. Joe ryhmän muodostumista. Sarjakuvasta on julkaistu 17 numeroa heinäkuuhun 2010 mennessä.
Sarjakuvat > G. I. Joe: Cobra

G. I. Joe: Cobra oli 4-osainen minisarjakuva, joka seurasi tarkemmin Cobran roolia. Tarinan käsikirjoitti Christos Gage ja kuvitti Antionio Fuso.
Sarjakuvat > G. I. Joe: Cobra II

G. I. Joe: Cobra II oli alun perin suunniteltu olevan edeltäjänsä tavoin 4-osainen minisarjakuva, mutta kesäkuussa 2010 sarjakuvaa päätettiin jatkaa. Sarjakuvasta on julkaistu 6 numeroa heinäkuuhun 2010 mennessä.
Sarjakuvat > G. I. Joe: Hearts And Minds

G. I. Joe: Hearts And Minds oli 5-osainen minisarjakuva, jonka käsikirjoitti Max Brooks. Jokaisessa numerossa oli kaksi tarinaa, jotka keskittyivät vuorotellen G. I. Joen ja Cobran elämään.
Sarjakuvat > G. I. Joe: The Cobra War

G. I. Joe: Cobra Specialin toisessa numerossa esiteltiin proosatarina vuoden 2011 alussa julkaistavasta G. I. Joe: The Cobra Warista.
Gramvoúsan linnoitus

| Gramvoúsan linnoitus> Φρούριο Γραμβούσας |
| --- | --- |
 Gramvoúsan linnoitus.
Sijainti:  Ímeri Gramvoúsa, Kíssamos, Chaniá, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°36′32″N, 23°34′33″E
Rakennustyyppi:  linnoitus
Valmistumisvuosi:  1584
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gramvoúsan linnoitus (kreik. Φρούριο Γραμβούσας, Froúrio Gramvoúsas), myös Gramvoúsan linna (kreik. Κάστρο Γραμβούσας, Kástro Gramvoúsas), on  linnoitus Kreetan edustalla sijaitsevalla pienemmällä Ímeri Gramvoúsan saarella Kreikassa.
Historia

Gramvoúsan linnoitus rakennettiin venetsialaisvallan aikana vuosina 1579–1584. Se tuhoutui jo vuonna 1588 salaman sytytettyä linnoituksen ruutivaraston. Linnoitus rakennettiin uudestaan vuonna 1630. Gramvoúsan linnoitus säilyi Soúdan ja Spinalóngan tavoin venetsialaisten hallussa vielä senkin jälkeen kun turkkilaiset olivat vallanneet muun Kreetan vuonna 1669. Gramvoúsan turkkilaiset onnistuivat valtaamaan lopulta vuonna 1692 lahjomalla sen komentajan.
15 sfakiálaista kapinallista onnistui valtaamaan linnoituksen Kreikan vapaussodan aikaan 2. elokuuta 1824, ja näin siitä tuli ensimmäinen Kreetan osa, joka vapautui turkkilaisvallasta. Tämän jälkeen se toimi kapinallisten keskuksena. Ajan kuluessa kapinalliset, joiden oli hankala saada elantoa muutoin, ryhtyivät harjoittamaan merirosvousta linnoitus tukikohtanaan. Englantilais-ranskalaiset joukot valtasivat linnoituksen 19. tammikuuta 1828 merirosvouksen lopettamiseksi. Tämän jälkeen linnoitus oli kreikkalaisten, englantilaisten ja ranskalaisten yhteisessä hallinnossa. Muhammad Alin egyptiläiset valtasivat linnoituksen vuonna 1831, jonka jälkeen se autioitui.
Rakennelma

Linnoitus on rakennettu Ímeri Gramvoúsan saaren korkeampaan länsipäähän suhteellisen tasalakiselle kukkulalle, ja sijaitsee noin 137 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna. Sen itäpuolella on saaren luonnonsatamalahti. Linnoitus on pohjakaavaltaan epäsäännöllisen kolmion muotoinen. Siinä on muureja ja bastioneja itä- ja eteläsivuilla, kun taas länsisivulla sitä suojaa jyrkkä luonnonkallio. Sisäänkäynti on itäsivulta holvatun portiikin kautta. Muurien, jotka on tehty paikallisesta kalkkikivestä, yhteispituus on 272 metriä.
Linnoituksen alueella on varuskuntarakennusten raunioita. Paremmin säilyneisiin rakennelmiin lukeutuvat muun muassa kaksi suurta sadevesisäiliötä, ammusvarasto sekä Neitsyt Marian ilmestykselle (Evangelismós) tai ”Merirosvojen Neitsyt Marialle” (Panagía Kleftrína, Panagía Kléftissa) omistettu kirkko. Vuonna 1588 linnoituksessa kerrotaan olleen 24 tykkiä ja myöhemmin turkkilaisaikana 66 tykkiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gramvoúsan linnoitus Wikimedia Commonsissa
Gramvoúsan linnoitusta.
”Merirosvojen Neitsyt Marian” (Panagía Kleftrína) kirkko.
Danevirke

Danevirke merkittynä Olaus Magnuksen Carta marinaan.
Danevirken sijainti kartalla.
Danevirke tai Dannevirke, myös Danewerk, Dannewirk tai Dannewerk (muinaisnorjaksi Danavirki) on tanskalaisten alun perin viikinkiajalla rakentama puolustusvalli Etelä-Schleswigissä, nykyisessä Saksassa. Lännessä se päättyy Hollingstedtiin ja idässä Hedebyhyn, lähelle nykyistä Schleswigin kaupunkia. Se toimi vuosisatojen ajan Tanskan puolustusmuurina etelästä tulevia hyökkäyksiä vastaan.
Alkuperäinen Danevirke oli mahtava maavarustus, joka erotti Jyllannin niemimaan mantereesta. Perimätiedon mukaan Tanskan kuningas Godfred aloitti vallin rakentamisen noin 808, sillä hän pelkäsi frankkien hyökkäyksiä pohjoiseen. Radiohiiliajoituksen perusteella on kuitenkin saatu selville, että Danevirken ensimmäinen vaihe on peräisin jo 650-luvulta. Godfredin johdolla varustuksia kohennettiin, ja valleja rakennettiin myöhemmin useissa eri vaiheissa aina vuoteen 1200 saakka. Saksan kuningas Henrik I murtautui Danevirken läpi vuonna 934. Tämän jälkeen Harald Sinihammas laajensi vallituksia, mutta Otto II valloitti ne taas vuonna 974.
Keskiajalla maavallia vahvistettiin hirsivarustuksin, ja Danevirkeä käytettiin sotajoukkojen kokoontumispaikkana. Kuningas Valdemarin aikana Danevirkeä vahvistettiin tiilimuurein. Suojavarustukset alkoivat vähitellen rappeutua 1400-luvulla, kun Schleswig-Holstein liitettiin Tanskaan.
Ensimmäisen Saksan–Tanskan sodan aikana vuonna 1848 tanskalaiset korjasivat Danevirkeä kovalla kiirellä, mutta Preussin tykistö oli vanhoille varustuksille liikaa ja preussilaiset valloittivat Danevirken 23. huhtikuuta 1848. Vuodesta 1850 lähtien puolustuslinjaa vahvistettiin ja korjattiin perusteellisesti, ja tanskalaiset pitivät Danevirkeä valloittamattomana. Toisessa Saksan–Tanskan sodassa vuonna 1864 preussilaiset kuitenkin kiersivät linnoitetun linjan koillisesta. Tanskalaiset vetäytyivät taisteluitta, ja Preussin joukot tuhosivat Danevirken.
Tuhosta huolimatta Danevirkestä on jäänyt jäljelle runsaasti melko hyvin säilyneitä raunioita. Alueella on tehty useita arkeologisia kaivauksia, joissa on löydetty muun muassa arvokkaita riimukirjoituksia sekä suuren varuskuntakaupungin jäänteet. Varuskunta on saattanut olla Sliasthorp, joka oli kuningas Godfredin tukikohta, kun hän jälleenrakensi Danevirkeä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Danevirke Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Saksassa
Aachenin tuomiokirkko
Alppien paalutalot
Augustusburg ja Falkenlust
Bamberg
Bauhaus-kohteet Weimarissa ja Dessaussa
Bayreuthin oopperatalo
Bergpark Wilhelmshöhe
Berliinin modernistiset asuinalueet
Corveyn luostari
Darmstädter Künstlerkolonie Mathildenhöhe
Dessau-Wörlitzin puutarha
Fagus-Werk
Hedeby ja Danevirke
Hildesheimin tuomiokirkko ja Mikaelinkirkko
Karpaattien ja Saksan pyökkimetsät
Kaupungintalo ja Rolandin patsas Bremenin torilla
Keski-Reinin laakson yläosa
Kölnin tuomiokirkko
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Lorschin luostari
Luther-muistomerkit Eislebenissä ja Wittenbergissä
Lyypekki
Maulbronnin luostari
Messelin kaivoksen fossiilialue
Museumsinsel Berliinissä
Muskaunpuisto (jaettu Puolan kanssa)
Naumburgin katedraali
Quedlinburg
Rammelsbergin kaivokset, Goslar ja Ylä-Harzin vesihuoltojärjestelmä
Regensburg
Reichenaun luostarisaari
Roomalaiset monumentit, tuomiokirkko ja Liebfrauen-kirkko Trierissä
Rooman rajalinjat (jaettu Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa)
Sanssouci, Neues Palais, Charlottenburgin linna
Speicherstadt ja Kontorhausviertel Hampurissa
Speyerin tuomiokirkko
Stralsund ja Wismar
Vattimeri (jaettu Alankomaiden ja Tanskan kanssa)
Völklingenin rautaruukki
Wartburgin linna
Weimar
Wiesin pyhiinvaelluskirkko
Würzburgin linna
Zollvereinin hiilikaivokset Essenissä
Gose (olut)

Saksalaista gose-olutta.
Gose on vanha perinteinen saksalainen oluttyyli Goslarin kaupungista. Tässä suodattamattomassa pintahiivaoluessa on 50–60 % mallastettua vehnää (loput ohraa). Maultaan se on sitrusmaisen hapan, humalaa käytetään vähän, sen sijaan gosea voidaan maustaa esimerkiksi korianterilla. Gosen tunnusomainen suolainen maku tulee joko paikallisesta vedestä tai siihen lisätystä suolasta. Sen maku muistuttaa hieman Berliner Weisse -vehnäolutta. Alkoholipitoisuus on 4–5 tilavuusprosenttia.
Gosea on valmistettu 1700-luvulta lähtien Leipzigissa, mutta DDR:n aikana sen teko loppui. 1990-luvun puolivälistä lähtien gosen panemisen perinnettä on elvytetty.
Aiheesta muualla

http://beeradvocate.com/beer/style/16/
Dolby Pro Logic

Dolby Pro Logic on tilaääniformaatti, jonka on kehittänyt yhdysvaltalainen Dolby Laboratories. Pro Logic on kotikäyttöön tarkoitettu laajennus elokuvateattereille suunnatusta Dolby Stereo -formaatista, joka oli laajasti käytössä 1970- ja 1980-luvuilla. Pro Logic sai nimensä prosessoripiiristä, joka osaa purkaa kaksikanavaiseen analogiaudioon tallennetun tiedon kuultavaksi monikanavaisena. Vaikka Pro Logic-järjestelmä oli kaukana täydellisestä, pystyttiin sillä taajuusvasteen ja kanavaerottelun puutteista huolimatta luomaan tilantuntua. Normaalia stereokuulokuvaa laajensivat kuulijan taakse sijoitettu surround-kanava ja lisäksi dialogin toistoon keskittynyt keskikaiutin.
Pro Logic syrjäytyi kuluttajamarkkinoilla vuosituhannen vaihteessa DVD-levyjen yleistyessä. Tilalle tulivat aidosti monikanavaiset Dolby Digital ja DTS-ääniformaatit, jotka eivät kaivanneet matriisiprosessointia. Tästä kehityksestä huolimatta Pro Logicista julkaistiin toinen versio vuonna 2000 nimellä Dolby Pro Logic II (DPL II), joka toi mukanaan täysikaistaisen viisikanavaisen äänen ja nelikanavaisena alaspäinyhteensopivuuden edeltäjäänsä. Formaattia on kehitetty edelleen viime vuosiin asti.
Gran Turismo PSP

| Gran Turismo PSP |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Polyphony Digital
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Suunnittelija:  Kazunori Yamauchi
Pelisarja:  Gran Turismo
Julkaistu:  1. lokakuuta 2009
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation Portable  Playstation Vita
Jakelumuoto:  Universal Media Disc
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Gran Turismo PSP (tunnetaan myös nimellä Gran Turismo 4 Mobile) on Polyphony Digitalin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema Gran Turismo -pelisarjaan kuuluva ajopeli. Peli julkaistiin PlayStation Portablelle 1. lokakuuta 2009. Pelistä on myös Playstation Vitalle ladattava versio Playstation Storesta.
Peli esiteltiin ensimmäisen kerran jo vuonna 2004. Pelin sanottiin jälkeenpäin olevan vielä suunnitteilla, ja että se julkaistaisiin 2007 vuoden loppupuolella. Vaikka peli oli pahasti myöhässä, sitä myytiin ensimmäisenä julkaisupäivänään yli 100 000 kappaletta. Pelissä on yli 800 autoa ja 35 rataa. Myös Ferrari, Lamborghini ja Bugatti tekevät debyytin pelisarjassa. Autoihin on käytetty runsaasti aikaa, ja pelistä löytyy myös sisäkuvakulma.
Vastaanotto

IGN antoi pelille arvosanan 6.8/10 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Gran Turismo MobyGamesissa (englanniksi)
Dolce vita

Dolce vita voi tarkoittaa:
Ihana elämä (La dolce vita), Federico Fellinin elokuva vuodelta 1960
”La dolce vita”, Anneli Saariston esittämä Suomen Eurovisioedustuskappale vuodelta 1989
”Dolce vita”, Gazebon Ryan Parisille säveltämä musiikkikappale vuodelta 1983
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dolce vita”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
David Cobeño

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: David Cobeño Iglesias
Syntymäaika: 6. huhtikuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Madrid, Espanja
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 187 senttimetriä
Seura
Seura: Rayo Vallecano
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2003 | Rayo Vallecano B |  ? | (?) |
| 2002–2003 | → Ponferradina (laina) | 3 | (0) |
| 2003–2005 | Real Madrid C |  ? | (?) |
| 2005–2006 | Real Madrid Castilla | 29 | (0) |
| 2006–2008 | Sevilla | 5 | (0) |
| 2007–2008 | → Almería (laina) | 17 | (0) |
| 2008–  | Rayo Vallecano | 130 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. elokuuta 2015.
David Cobeño Iglesias (s. 6. huhtikuuta 1982 Madrid) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa.
Ura

Cobeño on Rayo Vallecanon kasvatti, mutta hän edusti ammattilaisuransa alkuvuosina myös Ponferradinaa, Real Madridia, Sevillaa ja Almeríaa. Real Madridissa hän toimi kaudella 2005–2006 kakkosjoukkue Castillan maalivahtina Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Ensiesiintymisensä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa Cobeño teki Sevillan kanssa 18. maaliskuuta 2007 ottelussa Celtaa vastaan. Hän oli kaudella 2006–2007 osa UEFA-supercupin, UEFA-cupin ja Copa del Reyn voittanutta joukkuetta, mutta toimi pääasiassa Andrés Palopin varamiehenä.
Kaudeksi 2008–2009 Cobeño palasi tuolloin Segundassa pelanneeseen Rayoon. Paluu oli onnistunut, sillä hän oli sarjan vähiten maaleja päästänyt maalivahti, mistä hänet palkittiin Zamora-palkinnolla. Cobeño onnistui myös kertaalleen maalinteossa 24. toukokuuta 2009 ottelussa Elcheä vastaan, kun hänen omalta rangaistusalueeltaan lähettämä avauspotku yllätti virkaveli Jaime Jiménezin. Kaudeksi 2011–2012 Cobeño nousi Rayon kanssa Primeraan. Kiistatonta ykkösmaalivahdin asemaa hän ei kuitenkaan ole Rayon Primera-kausilla onnistunut vakiinnuttamaan, vaan hän on joutunut jakamaan peliajan Joel Roblesin, Dani Giménezin, Rubén Martínezin, Toño Martínezin ja Cristian Álvarezin kanssa.
Kesällä 2012 Cobeño siirtyi romanialaiseen Vasluihin, mutta sopimus purettiin sopeutumisvaikeuksien vuoksi jo saman kesän aikana ja hän palasi Rayoon pelaamatta yhtään virallista ottelua Vasluissa. Kaudella 2015–2016 Cobeño toimii Rayon kapteenina.
Saavutukset

Seurajoukkue
Copa del Rey: 2006–2007
UEFA-cup: 2006–2007
UEFA-supercup: 2006
Henkilökohtaiset
Zamora-palkinto (Segunda División): 2008–2009
Aiheesta muualla

David Cobeño BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Rayo Vallecano – Primera División
1 Rubén |
2 Tito |
3 Casado |
4 Labaka |
5 Gálvez |
6 Rodri |
8 Adrián |
9 José Carlos |
10 Piti |
11 Domínguez |
13 Dani |
14 Nicki Bille |
16 Amat |
17 Trashorras |
18 J. Fuego |
19 Lass |
20 Vázquez |
21 Abu |
22 Sueliton |
23 Delibašić |
24 Arana |
25 Cobeño |
29 Léo Baptistão |
33 Perea |
Valmentaja Paco
Goseibai shikimoku

Goseibai shikimokun käsikirjoitus 1600-luvulta
Goseibai shikimoku (jap. 御成敗式目) oli Japanin Kamakura-sotilashallinnon laki, maan ensimmäinen muistiin kirjattu feodaalilaki. Sen saattoi voimaan kolmas shikken eli shōgunin sijaishallitsija Hōjō Yasutoki vuonna 1232. Sitä kutsutaan myös nimellä Jōei shikimoku (jap. 貞永式目) aikakausinimen mukaan.
Ennen Goseibai shikimokun ottamista käyttöön Kamakura-sotilashallinto kävi oikeutta ilman muodollisia lakeja. Jōkyū-kapinan jälkeen kasvava määrä maakiistoja hallituksen vasallien (gokenin), aatelisten ja talonpoikien välillä teki puolueettomat oikeudenkäynnit välttämättömiksi. Niinpä Hōjō Yasutoki kokosi lakikokoelman rungon 51 artiklaan ja kolmetoista neuvoston jäsentä (hyōjōshū) kirjoitti sen valmiiksi. Sanotaan, että lakiin otettiin 51 artiklaa, koska se oli tasan kolme kertaa enemmän kuin prinssi Shōtokun laatimassa 17 artiklan perustuslaissa.
Lisäartikloita, joita kutsutaan termillä tsuika (jap. 追加), otettiin käyttöön myöhemmin. Ashikaga-sotilashallinto otti myös käyttöön Goseibai shikimokun peruslaikseen. Edo-kaudella sitä käytettiin yleisesti lasten oppikirjana sotilasluokan säännöistä ja tavoista.