stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lehmuksen putiikki
Yhdysvaltojen-yhteyksiä

Suomen mahdollisuuksien hankkia ajanmukaista sotamateriaalia ja -kalustoa ollessa rajoitettuja, oli löydettävä keinoja seurata kehitystä muilla tavoin. Lehmus lähetettiin puolustusministeri Skogin ja puolustusvoimain komentajan, kenraali Heiskasen aloitteesta selvittämään tilannetta Yhdysvalloissa. Lehmus on itse arvellut hallituksen hyväksyneen matkan.
Lehmus informoi isäntiään kertoen, ettei Suomi voi laajemmin hankkia materiaalia Lännestä. Sen sijaan kehitystä havainnollistavien näytteiden saaminen olisi tärkeää. Esillä olivat infrapunatähtäimet, tutkat ja säteilynsuojatekniikka. Matkansa jälkeen Lehmus esitti Skogille kirjallisen raportin, joka hävitettiin saman tien.
Hankinnan rahoitus muodostui ongelmalliseksi. Lehmusta ja Skogia  puolustusministerinä seuranneen Päiviö Hetemäen keskusteluissa 1955 tuli esille  ulkopuolisen, yksityisen rahoituksen mahdollisuus. Tämän toimintamallin toteutuminen ja siihen liittyvien epäselvien menettelytapojen paljastuminen johtivat myöhemmin Lehmuksen erottamiseen kansliapäällikön tehtävästä.
Lampi

Lampi Claude Monet’n maalauksessa, 1916–1919.
Puolangan Kalliolampea syksyllä 2008. Lammen pinta-ala on runsaat 10 ha.
Kotalampi Jyväskylän Keltinmäessä. Lammen pinta-ala on runsaat 2 ha.
Lampi Puolassa.
Lampi West Yellowstonessa Montanassa.
Lampi on järveä pienempi makean veden allas.
Lampi vesistönä

Lammen kokorajaa on vaikea tarkasti määritellä, erityisesti suhteessa pikkujärveen. Lampea pienempiä ovat kuitenkin lammikko ja lätäkkö, joille on tyypillistä, että niissä on vettä vain osan vuotta. Lammet ovat niin matalia, että niissä ei esiinny lämpötilan kerrostuneisuutta toisin kuin järvissä, vaan koko vesimassa sekoittuu tuulen takia. Pohjoisessa ne saattavat jäätyä pohjaa myöten, josta seuraa talvinen happikato.
Erään määritelmän mukaan vesialue on lampi jos läpimitta on alle 200 m.
Lampi paikannimissä

Paikannimien perusosina lampi ja järvi esiintyvät vaihtelevasti. Joskus samoillakin paikkakunnilla voi olla pinta-alaltaan suurempia nimessään perusosan lampi sisältäviä vesimuodostumia kuin pienimmät nimessään perusosan järvi sisältävät vesimuodostumat. Useiden kymmenien neliökilometrien kokoisten vesimuodostumien nimenä ei lampi kuitenkaan esiinny. Kunnan nimen loppuosana lampi on paljon harvinaisempi kuin järvi.
Lammen ekologiaa

Kalattomissa lammissa perustuotanto keskittyy pohjan lähellä elävään levämattoon ja sen mikrobimassoihin.  Ajoittain sekoittuminen riuhtaisee levämassaa pintaan. Eläinplankton syö tätä, ja hyönteiset, muun muassa sääskentoukat ja kovakuoriaiset, toimivat petoina. Lammessa voi elää myös kaloja, esimerkiksi ruutanoita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lampi Wikimedia Commonsissa
Zeitgeist (albumi)

| Zeitgeist The Smashing Pumpkins |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 2006 – helmikuu 2007
 Julkaistu: 10. heinäkuuta 2007
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Billy Corgan, Jimmy Chamberlin, Terry Date, Roy Thomas Baker
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 52.22
 Levy-yhtiö: Reprise Records
Listasijoitukset
  2.
The Smashing Pumpkinsin muut julkaisut
| Machina II/The Friends & Enemies of Modern Music 2000 | Zeitgeist 2007 | Teargarden by Kaleidyscope 2009 |
Singlet albumilta Zeitgeist
 ”Tarantula” Julkaistu: 21. toukokuuta 2007  ”That's the Way (My Love Is)” Julkaistu: 10. syyskuuta 2007
Zeitgeist on The Smashing Pumpkinsin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 10. heinäkuuta 2007.
Kappaleet

Doomsday Clock – 3.44
7 Shades of Black – 3.17
Bleeding the Orchid – 4.03
That's the Way (My Love Is) – 3.48
Tarantula – 3.51
Starz – 3.43
United States – 9.52
Neverlost – 4.20
Bring the Light – 3.40
(Come On) Let's Go! – 3.19
For God and Country – 4.24
Pomp and Circumstances – 4.21
Kappaleet > Bonuskappaleet

Death from Above – 4.06
Stellar – 6.22
Zeitgeist – 2.49
Listasijoitukset > Albumi

| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 2007 | US Billboard 200 | 2 |
| 2007 | Uuden-Seelannin RIANZ albumilista | 1 |
| 2007 | Kanadan albumilista | 1 |
| 2007 | Britannian albumilista | 4 |
| 2007 | Irlannin albumilista | 5 |
| 2007 | Sveitsin albumilista | 5 |
| 2007 | Italian albumilista | 5 |
| 2007 | Saksan albumilista | 7 |
| 2007 | Alankomaiden albumilista | 7 |
| 2007 | Australian albumilista | 7 |
| 2007 | Portugalin albumilista | 7 |
| 2007 | Brasilian albumilista | 21 |
Listasijoitukset > Singlet

| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | "Tarantula" | US Billboard Hot 100 | 54 |
| 2007 | "Tarantula" | Modern Rock Tracks | 2 |
| 2007 | "Tarantula" | Mainstream Rock Tracks | 6 |
| 2007 | "Tarantula" | Latvian singlelista | 13 |
| 2007 | "Tarantula" | Hot Digital Songs | 44 |
| 2007 | "Tarantula" | Irlannin singlelista | 44 |
| 2007 | "Tarantula" | Mainstream Pop 100 | 50 |
| 2007 | "Tarantula" | UK Singles Chart | 59 |
| 2007 | "Doomsday Clock" | US Billboard Hot 100 | 97 |
| 2007 | "Doomsday Clock" | Mainstream Pop 100 | 81 |
| 2007 | "That's the Way (My Love Is)" | Modern Rock Tracks | 23 |
| 2007 | "That's the Way (My Love Is)" | Mainstream Rock Tracks | 32 |
| 2007 | "That's the Way (My Love Is)" | UK Singles Chart | 94 |
Arvostelut

AllMusic:
Desibeli.net:
Soundi:
V2.fi:
Hyundai Xcent

| Hyundai Xcent |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia
Valmistaja:  Hyundai
Valmistusvuodet:  2014–2020
Muut nimet:  Hyundai Grand i10 Sedan
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  B-segmentti
Seuraaja:  Hyundai Aura
Teknisesti samankaltaisia:  Hyundai i10 (IA/IB) Kia Picanto (TA)
Tekniset tiedot
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,1–1,2 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Hyundai Xcent on Hyundain vuosina 2014–2020 valmistama pieni sedan-korinen automalli, joka perustuu tekniikaltaan toisen sukupolven Hyundai i10:een. Meksikossa sitä myytiin nimellä Hyundai Grand i10 Sedan. Mallin seuraajaksi tuli Hyundai Aura.
Facelift-mallin Hyundai Grand i10 Sedan.
Keväällä 2017 uudistettiin auton keulan ilmettä sekä takavaloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hyundai Xcent Wikimedia Commonsissa
Nouseva intonaatio

Nouseva intonaatio on hallitusti tai hallitsemattomasti puhuttaessa tapahtuva väliaikainen äänentason muutos korkeammaksi. Yleensä se on sijoitettu painotukseksi lauseen tai sanan loppuun.
Useissa indoeurooppalaisissa kielissä nouseva intonaatio on foneeminen merkiten kysymyslauseen. Suomeen tätä tapaa on alettu lainata vasta äskettäin.
Árpád

| Árpád |
| --- | --- |
 Árpád kuvattuna teoksessa Chronicon Pictum.
Unkarilaisten ruhtinas
Valtakausi:  890–907
Edeltäjä:  Álmos
Seuraaja:  Zoltán

Syntynyt:  n. 845
Kuollut:  907
Lapset:  Liüntika Tarkatzus Jelek Jutotzas Zoltán
Suku:  Árpád
Isä:  Álmos
Árpád (k. 907) oli 800-luvun lopulla elänyt unkarilaisten päällikkö, joka tunnetaan unkarilaisten Karpaattien altaalle suuntautuneen muuttoliikkeen ("maahantulo", unk. honfoglalás) johtajana. Árpádista on vain vähän todellista tietoa aikalaislähteissä, mutta myöhemmissä taruissa, niihin perustuvissa keskiaikaisissa kronikoissa ja tästä nousevassa kansallisessa perinteessä Árpádilla on tärkeä asema sen kuningassuvun kantaisänä, joka hallitsi Unkarin kuningaskuntaa aina vuoteen 1301 saakka.
Árpád ja unkarilaisten maahantulo

Bysantin valtakunnan keisari Leo VI solmi unkarilaisten kanssa vuonna 894 liiton bulgaareja vastaan, ja ilmeisesti tähän sotaan liittyen unkarilaiset valtasivat Transilvanian ja Tiszan laakson. Tähän liittyy myös ensimmäinen historiatieto Árpádista: Bysantin keisarin lähettilään kerrotaan tavanneen unkarilaisten päälliköt Árpádin ja Kurszánin. (Mikäli Álmos tuolloin oli vielä elossa, Árpád saattoi näissä neuvotteluissa toimia kende-isänsä edustajana, Kurszán taas olisi saattanut olla gyula-alikuningas.)
Unkarilaisten sotiessa muualla Etelköz joutui petšenegien hyökkäyksen kohteeksi, mikä puolestaan käynnisti Árpádin johtaman muuttoliikkeen Karpaattien solien läpi Karpaattien altaaseen vuosina 895–896. Alueella ei ollut unkarilaisten saapuessa pysyviä valtiomuodostelmia, vaan hajanaista slaavi- ja avaariasutusta. Alueelle siirtyneitä unkarilaisia oli eri arvioiden mukaan 250 000–500 000. Unkarissa muuttoliikkeeseen viitataan termillä honfoglalás (’kotimaan valtaus’). Termin rauhanomaisuudesta huolimatta valloitukseen lienee liittynyt aseellisia yhteenottoja paikallisia vastaan, mutta valloituksen luonteesta kertovia lähteitä on vain vähän. Unkarilaisissa lähteissä tapahtumat kuvataan sarjana loistavia voittoja paikallisia hallitsijoita vastaan, mutta myöhemmillä kronikoitsijoilla on tuskin ollut todenmukaista käsitystä tilanteesta. Toisaalta unkarilaisten maahantuloon ja Árpádiin liittyy myös taru valkoisesta hevosesta, jolla Árpád osti uuden maansa slaavihallitsija Svatoplukilta: tarinan mukaan Svatoplukille luvattiin hevonen, riimu ja satula turvetta, ruohotukkoa ja vesitilkkaa vastaan, eikä Svatopluk ymmärtänyt tällä kaupalla myyvänsä tulokkaille koko maansa.
Unkarilaiset tarut ja kronikat esittävät kaikki Árpádin unkarilaisten maahantulon aikaisena johtajana. Länsieurooppalaisissa lähteissä häntä ei mainita laisinkaan, sitä vastoin "unkarilaisten kuninkaana" Cussal, jonka baijerilaiset surmasivat vuonna 902 tai 904. Esimerkiksi paljon myöhemmin kirjoittanut Johannes Aventinus mainitsee Cusala-nimisen henkilön unkarilaisten muuttoaallon johtajana. Tämä Cussal saattaisi olla sama henkilö kuin bysanttilaisen lähetystön tapaama päällikkö Kurszán. Jotkut tutkijat ovat arvelleet, että Kurszán oli unkarilaisten kende, kun taas Árpád oli gyula. Toisaalta taas Árpádin puuttumisen läntisistä lähteistä voisi selittää se, että hän oli nimenomaan ylikuningas kende, joka ei puuttunut maallisiin asioihin, ja siksi länsieurooppalaisiin historialähteisiin olisi jäänyt vain sotapäällikkö-gyula Kurszánin nimi.
Árpádin elämästä ei tiedetä juuri mitään. Gesta Hungarorum kuvailee häntä urheana sotapäällikkönä ja anteliaana hallitsijana, joka mielellään järjesti komeita juhlia, mutta tämä luultavasti kertoo enemmän 1200-luvun eurooppalaisista hallitsijaihanteista ja tuonaikaisen Unkarin kuninkaan Andreas II:n elämäntyylistä.
Árpádin kuolema ja jälkeläiset

Gesta Hungarorum kertoo Árpádin kuolleen vuonna 907: hänet olisi haudattu nykyisen Óbudan alueelle paikkaan, johon unkarilaiset myöhemmin kristinuskoon käännyttyään rakensivat Neitsyt Marialle omistetun kirkon (Fejéregyház). Luultavasti tämä kuolinvuosi, samoin kuin unkarilaisten maahantulovuosi, on kronikassa sijoitettu liian myöhäiseksi, eikä kertomuksella hautapaikasta ja kirkosta liene historiallista perustaa.
Árpádin väitetty kuolinvuosi 907 osuu yksiin ns. Pozsonyn taistelun kanssa, josta kertovat historialähteet tosin ovat niukkoja ja epävarmoja: taistelusta on kaksi lyhyttä mainintaa saksalaisissa aikalaislähteissä ja pitempi selostus vasta 1500-luvun alussa kirjoitetussa baijerilaisen humanistin Johannes Aventinuksen kronikassa. Tässä taistelussa, jonka on arveltu tapahtuneen nykyisen Bratislavan luona, unkarilaiset voittivat lännestä hyökkäävän Itä-Frankian armeijan. Ajankohdan perusteella on ajateltu, että Árpád, kenties yhdessä vanhempien poikiensa kanssa, olisi saanut surmansa tässä taistelussa, ja tätä ajatusta levitettiin mm. vuonna 2020 Unkarin hallituksen perustaman Unkarilaisuudentutkimuksen Instituutin tuottamassa animaatioelokuvassa (josta instituutti sittemmin sanoutui irti). Árpádin kuoleman ja Pozsonyn taistelun välistä yhteyttä ei kuitenkaan tue yksikään lähde.
Gesta Hungarorumin mukaan Árpádilla olisi ollut poika Zolta (unkarilaisessa perinteessä myös Zoltán), jonka Árpád olisi jo eläessään määrännyt seuraajakseen. Konstantinos Porfyrogennetos taas kertoo Árpádilla olleen viisi (tai neljä) poikaa: Tarkacsu (Tarhos), Liüntika (Levente; tämä saattoi olla Tarkacsun toinen nimi), Jeleg (Üllő), Jutocsa (Jutas) ja Zaltas (Zolta, Zoltán).
Vaikka Árpádin poika Zolta (Zoltán) mainitaankin kronikoissa Árpádin seuraajana, todellisuudessa Árpádin lähimpien seuraajien nimistä ei ole varmuutta, ja unkarilaisten ruhtinaan valta heikkeni merkittävästi Árpádin kuoleman jälkeen. 900-luvun puolessavälissä Konstantinos Porfyrogennetos mainitsee unkarilaisten "nykyisenä" ruhtinaana Árpádin pojan Jutocsan pojan Falicsin, mutta tätä olisi seurannut Árpádin nuorimman pojan Zoltánin poika Taksony, Gézan isä. Árpádista polveutuvien Unkarin hallitsijoiden asema vakiintui Gézan valtakaudella vuosina 972–997, ja Árpádien hallitsijasuku hallitsi Unkarin kuningaskuntaa sittemmin aina vuoteen 1301 saakka.
Árpád unkarilaisessa kulttuurissa

Árpádin nimeä on pidetty johdannaisena turkkilaisperäisestä sanasta árpa ’ohra’. Se on yhä käytössä etunimenä, vaikka sen suosio on viime vuosikymmeninä laskenut; vuonna 2011 se oli Unkarissa 86:nneksi yleisin poikien etunimi, jonka sai ensimmäiseksi etunimekseen 97 poikaa.
Unkarilaisessa kansallisessa historiankirjoituksessa Árpádia on pidetty Unkarin valtion perustajana ja hänen jälkeläisistään alkanutta kuningassukua "kansallisena dynastiana", vaikka historiantutkija András Gerőn mukaan termiä "Árpád-suku" (Árpád-ház) ei itse asiassa liene käytetty ennen 1700-lukua.
Árpádin nimeen yhdistetään myös ns. Árpád-raitojen (Árpád-sáv) nimitys. Kapea punavalkoinen tai puna-hopeinen vaakaraidoitus esiintyy ensimmäisen kerran Árpád-sukuisen kuningas Imren sinetissä vuodelta 1202, ja sen esikuvan arvellaan tulleen kuninkaan aragonialaisen puolison vaakunasta. Vuodesta 1295 Árpád-raidat ovat kuuluneet Unkarin vaakunaan, ja niitä on pidetty erityisesti Árpád-dynastian symbolina. Toisen maailmansodan aikaan raidat tultiin tuntemaan Ferenc Szálasin johtaman hungaristiliikkeen ja fasistisen Nuoliristipuolueen tunnuksena, ja tämän takia Árpád-raidoitusta ovat viime aikoinakin käyttäneet symboliikassaan unkarilaiset uusnatsit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Árpád Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Árpád johtamassa unkarilaisten maahantuloa. Yksityiskohta Árpád Fesztyn maalauksesta 1890-luvulta.
Seitsemän päällikköä, osa Budapestin Sankarien aukiolla sijaitsevaa Unkarin tuhatvuotisjuhlan 1896 kunniaksi pystytettyä muistomerkkiä. Edessä Árpád, hänen vasemmalla puolellaan Tas, Huba ja Előd, oikealla Kond, Ond ja Töhötöm.
Árpádin patsas Ráckevessa.
Intonaatio

Intonaatio on puheen sävelkulkua. Se on yksi prosodian osatekijöistä.
Intonaatio voidaan jakaa tavu-, sana- ja lauseintonaatioon. Tyypillisempää on kuitenkin puhua intonaatiosta vasta viimeksi mainitulla eli sanaa laajemmalla tasolla, jolloin intonaatio ja lauseintonaatio ovat synonyymeja. Lause ei välttämättä ylipäänsä ole hyvä nimitys puhutusta kielestä puhuttaessa, koska toisin kuin kirjoitettu kieli, se ei välttämättä koostu syntaktisesti määriteltävissä olevista lauseista. Muita mahdollisia termejä sille kokonaisuudelle, jonka intonaation katsotaan muodostavan puheen jonkinlaisen rakenne-elementin, ovat lausuma ja puhunnos.
Sävelkieliksi kutsutaan kieliä, joissa sanojen tai morfeemien merkityksiä erotetaan kontrastiivisesti tonaalisin keinoin. Tavu- tai sanaintonaatiota kutsutaan tooniksi. Erilaisia sävelkieliä ovat mm. ruotsi, slovenia, mandariinikiina ja joruba.
Lauseintonaatiolla voidaan ilmaista puhefunktiota eli sitä, onko lause toteamus vai kysymys. Toteamus lausutaan suomessa yleensä laskevalla intonaatiolla. Monessa Euroopan kielessä kysymyslause lausutaan lopussa nousevalla intonaatiolla, mutta suomessa kysymyslauseenkin intonaatio on laskeva; tosin lause myös aloitetaan korkeammalta eli siinä on ns. korkea aloitus (engl. high initial pitch). Lauseintonaatiolla puhuja voi lisäksi ilmaista suhtautumisensa sanomaansa tai ilmaista onko hän aikeissa jatkaa puheenvuoroaan.
Suomenkielisessä puheessa yhden intonaatiojakson sävelkulku on yleensä tasaisen laskeva ns. deklinaatiolinja, jonka aiemmin ajateltiin selittyvän suoraan fysiologisesti keuhkojen ilmanpaineen vähittäisenä laskuna puhunnoksen aikana, mutta nykyään yleensä selitetään fonologisesti asetetuksi tonaaliseksi päämääräksi. Painolliset tavut muodostavat intonaatiojakson sisällä sävelkulkuun pieniä nousuja. Tämän mukaisesti suomen sävelkulkua on luonnehdittu monotoniseksi. Intonaatiojaksot voidaan erottaa toisistaan myös taukojen, värähdyslaajuuden heikkenemisen sekä viimeisen tavun pitenemisen perusteella. Yksi intonaatiojakso kestää suomen kielessä noin puolitoista sekuntia.
Peugeot 407

| Peugeot 407 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Malesia  Ranska
Valmistaja:  Peugeot
Konserni:  PSA Peugeot Citroën
Valmistusvuodet:  2003–2011
Korimalli:  2-ovinen coupé 4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Peugeot 406
Seuraaja:  Peugeot 508
Teknisesti samankaltaisia:  Citroën C5 Citroën C6
Pohjalevy:  PSA PF3
Iskutilavuus:  1,8–3,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen automaatti
Peugeot 407 on Peugeot’n vuosina 2003–2011 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Peugeot 406:n. Mallin seuraajaksi tuli Peugeot 508.
Vuoden 2004 Euro NCAP -kolaritestistä 407 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Erikseen vuonna 2005 testattu coupé ansaitsi sekin viisi tähteä.
Peugeot 407 Coupé
Peugeot 407 esiteltiin sedan-korisena vuoden 2003 lopulla, farmarimalli SW seuraavana keväänä. Kaksiovisen coupén ensiesittely oli Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2005.
Facelift-mallin (2006) Peugeot 407 SW.
Vuonna 2006 etusäleikkö sai vaakasuuntaisen kromilistoituksen. Puskurien ja kylkien listat muuttuivat korinväriksiksi korkeimmassa Platinum-varustetasossa.
Facelift-mallin (2008) Peugeot 407.
Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 2008, jolloin auto sai uudet takavalot ja takapuskurin sekä korinväriset kylki- ja puskurilistat kaikkiin varustetasoihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peugeot 407 Wikimedia Commonsissa
Peugeot’n automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  108  208  301  308  408  508  2008  3008  5008  Rifter  Traveller 
Nykyiset hyötyajoneuvot:  Partner  Expert  Boxer  Pick Up  Landtrek 
Entiset mallit:  104  106  107  1007  201  202  203  204  205  206  207  301  302  304  305  306  307  309  401  402  403  404  405  406  407  504  505  601  604  605  607  806  807  4007  4008  Bipper  RCZ  Hoggar  iOn  D3  D4  J5  J7  J9
Opel Movano

Opel Movano on Opelin vuodesta 1997 lähtien valmistama suurikokoinen pakettiautomalli. Isossa-Britanniassa sitä myydään Vauxhall-merkkisenä.
Opel Movano A (1997–2010)

| Opel Movano A |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Opel
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1997–2010
Muut nimet:  Vauxhall Movano
Korimalli:  pakettiauto pikkubussi lava-auto
Seuraaja:  Opel Movano B
Teknisesti samankaltaisia:  Nissan Interstar I Renault Master II
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2,2–2,8 l
Teho:  82–148 hv
Polttoaine:  diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen robotti
Opel Movano esiteltiin sisarmalliksi samaan aikaan markkinoille tulleelle toisen sukupolven Renault Masterille. Toinen sisarmalli on vuonna 2002 esitelty Nissan Interstar. Movanoa valmistettiin Renault’n tehtaalla Ranskan Batillyssa. Pakettiauton lisäksi se oli saatavana myös pikkubussiversio Tourina ja lava-autona. Saatavilla oli kaksi eri akseliväliä ja korikorkeutta. Pikkubussia valmistettiin vain pidemmällä akselivälillä.
Moottorivaihtoehtoina olivat 2,2-, 2,5- ja 2,8-litraiset dieselmoottorit. Saatavana oli viisi- ja kuusivaihteisten manuaalivaihteistojen lisäksi myös kuusiportainen Easytronic-robottivaihteisto.
Vuonna 2003 Movanolle tehtiin sisarmalliensa tavoin perusteellinen uudistus, jossa sen ulkonäköä muutettiin enemmän pienempää Opel Vivaroa muistuttavaksi. Auto sai täysin uudet puskurit, ajovalot ja etusäleikön. Sisällä ohjauspyörä ja kojetaulu vaihdettiin uusiin.
Opel Movano B (2010–2021)

| Opel Movano B |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Opel
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2010–2021
Muut nimet:  Vauxhall Movano
Korimalli:  pakettiauto pikkubussi lava-auto umpikoriauto
Edeltäjä:  Opel Movano A
Seuraaja:  Opel Movano C
Teknisesti samankaltaisia:  Nissan Interstar II Renault Master III
Tekniset tiedot
Kuormatila:  8–17 m³
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2,3 l
Teho:  110–165 hv
Polttoaine:  diesel
Vetotapa:  etuveto takaveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen robotti
Mitat
Toisen sukupolven Movano esiteltiin vuonna 2010. Nissan vaihtoi mallinsa nimeksi NV400. Movano oli nyt ensimmäistä kertaa saatavana myös takavetoisena mallina. Saatavana oli neljä eri akselipituutta ja kolme korkeutta. Pakettiauton lisäksi valmistettiin seitsemänpaikkaista kaksikäyttöauto Crew Vania, pikkubussi Busia (16 tai 17 istuinta) sekä pakettiauton ja bussin yhdistelmämalli Combia (6 tai 9 istuinta). Valittavana oli myös normaali tai jatko-ohjaamollinen lava-auto sekä erillisellä tavaratilalla varustettu umpikoriauto. Tavaratilaa on korimallista riippuen 8–17 kuutiometriä.
Moottorina oli Renault’n 2,3-litrainen dieselmoottori, josta on yhteensä viisi tehovaihtoehtoa: 2,3 CDTI (110/125/150 hv) ja 2,3 CDTI BiTurbo (135/165 hv). Kaikki moottorit 125- ja 150-hevosvoimaisia lukuun ottamatta on varustettu start/stop-järjestelmällä. Etuvetoiseen oli valittavassa kaikki moottorit, mutta takavetoiseen sai vain 150-hevosvoimaisen CDTI:n ja molemmat BiTurbot. 125- ja 150-hevosvoimaisiin sai halutessaan kuusiportaisen Easytronic-robottivaihteiston. Vakiona kaikkien moottorien yhteydessä oli kuusivaihteinen manuaalivaihteisto.
Pakettiauton vakiovarustukseen kuului kuljettajan turvatyyny, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, ESP, teräsvanteet osittain peittävin pölykapselein, lämmitettävät sähköpeilit, kauko-ohjattu keskuslukitus, lämmitettävä neljässä suunnassa säädettävä kuljettajan istuin, ikkunaton liukuovi matkustajan puolella, manuaali-ilmastointi, sähköikkunat edessä, radio/CD-soitin ja ikkunaton väliseinä.
Kaksikäyttöautossa oli lisäksi nelipaikkainen takaistuin ja ikkunallinen liukuovi matkustajan puolella.
Combissa oli pakettiauton vakiovarusteiden lisäksi toisen ja kolmannen rivin istuimet kuudelle tai yhdeksälle hengelle sekä takaosan ilmastointi. Saatavana on kaksi korkeutta ja akselipituutta.
Busissa oli istuimet 16 tai 17 matkustajalle, etusumuvalot, digitaalinen ajopiirturi, matkustamon valaistus, sisään vetäytyvä sivuaskelma ja hattuhyllyt matkustamossa.
Vuonna 2019 Movanon ulkonäköä muokattiin vastaamaan uusia PSA-konsernin kanssa yhteistyössä kehitettyjä Combo- ja Vivaro-malleja. Sisällä kojelauta oli uusi, ja siihen sai kosketusnäytöllisen Intellilink 5.0 -tietoviihdejärjestelmän. Uusia turvallisuusvarusteita olivat kaistavahti, kuolleen kulman valvontajärjestelmä ja sivutuuliavustin.
Opel Movano C (2021–)

| Opel Movano C |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Opel
Konserni:  Stellantis
Valmistusvuodet:  2021–
Muut nimet:  Vauxhall Movano
Korimalli:  pakettiauto
Edeltäjä:  Opel Movano B
Teknisesti samankaltaisia:  Citroën Jumper II Fiat Ducato III Peugeot Boxer II Ram ProMaster Toyota Proace Max
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2,2 l
Käyttövoima:  diesel sähkö
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali
Kolmannen sukupolven Movano esiteltiin vuonna 2021. Se on Fiat Ducaton, Citroën Jumperin ja Peugeot Boxerin sisarmalli, mikä on seurausta Opelin siirtymisestä General Motorsilta Groupe PSA:n ja sitä kautta superkonserni Stellantiksen omistukseen. Movano C siirtyi siis vuonna 2010 markkinoille tullutta Movano B:tä neljä vuotta vanhemmalle alustalle, sillä Fiatin ja PSA-konsernin pakettiautoperheen mallit tulivat markkinoille jo vuonna 2006.
Saatavilla on neljä eri akselivälipituutta ja kolme korikorkeutta. Movanon voimanlähteenä on 2,2-litrainen dieselmoottori, voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto ja etuveto. Lisäksi saatavana on täyssähköinen malliversio Movano-e. Siihen on valittavissa joko 37 tai 70 kilowattitunnin akku. Pienemmällä akulla suurin toimintamatka on 117 kilometriä ja suuremmalla 224 kilometriä.