stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
James Blake (muusikko)

Blake vuonna 2021
James Blake (s. 26. syyskuuta 1988) on englantilainen, Lontoosta kotoisin oleva elektronisen musiikin tuottaja ja laulaja-lauluntekijä. Vuonna 2011 Blake tuli toiseksi BBC:n Sound of 2011 -äänestyksessä. Blaken omaa nimeään kantava esikoisalbumi julkaistiin Britanniassa 7. helmikuuta 2011. Hänet tunnetaan myös nimellä "Harmonimix", erityisesti julkaistessaan mixejä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  Europeana  IdRef
Västanlid

| Västanlid |
| --- | --- |

Sijainti:  Siuntio, Uusimaa
Koordinaatit:  60°10′32.9″N, 024°06′49.2″E
Rakennustyyppi:  Nuorisoseurantalo
Valmistumisvuosi:  1961
Omistaja:  Västra Sjundeå Ungdomsförening r.f.
Julkisivumateriaali:  laudoitus
Kerrosluku:  1
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Västanlid on Siuntiossa, Uudellamaalla sijaitseva nuorisoseurantalo, jonka omistaa vuonna 1933 perustettu ruotsinkielinen nuorisoseura Västra Sjundeå Ungdomsförening. Talo sijaitsee Lappersin kylässä.
Västanlidin rakennus on valmistunut vuonna 1961 ja taloa käytetään seuran kokoontumistilana sekä vuokrataan erilaisiin juhlatilaisuuksiin. Seuran toiminta ja seuratalo olivat vuonna 2013 uhattuina, sillä Västanlid oli huonossa kunnossa ja yhdistys talousvaikeuksissa. Toiminta kuitenkin saatiin vilkastumaan.
Yhdistys on aktiivinen, ja siellä järjestetään mm. lavatansseja ja lasten discoja ympäri vuoden.
Keskustaopiskelijat

| Keskustaopiskelijat ry |
| --- | --- |
 Liiton logo
Perustettu:  1937
Pääsihteeri:  Arttu Laaksonen
Puheenjohtaja:  Lauri Salo
Varapuheenjohtajat:   Fanny Storgårds (1. vpj)  Leea Putula (2. vpj) 
Liittohallitus:   Milja Tikkanen  Anniina Lehmus  Aleksi Sipilä  Marjut Leiviskä  Mikko Miettinen (varajäsen)  Marko Soini (varajäsen) 
Aiheesta muualla
www.keskustaopiskelijat.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Keskustaopiskelijat ry (KOL) (ent. Keskustan Opiskelijaliitto, KOL) on Suomessa toimiva korkeakouluopiskelijoille tarkoitettu poliittinen opiskelijajärjestö. KOL on myös yksi Suomen Keskustan sisarjärjestöistä. KOL on myös jäsenenä Pohjoismaiden Keskustanuorissa ja Euroopan liberaalinuorissa.
Keskustaopiskelijoiden tavoitteena on kasvattaa opiskelijoita aktiiviseen kansalaisuuteen ja edistää opiskelijoiden asemaa ja ajattelua yhteiskunnassa vaikuttamalla keskustan sisällä ja laajemmin erilaisissa opiskelijayhteisöissä. Ylioppilas- ja opiskelijakuntien edustajistovaaleihin keskustaopiskelijat asettavat omia paikallisia ehdokkaitaan, ja esimerkiksi vuoden 2015 ylioppilaskuntien edustajistovaaleissa keskustaopiskelijat saavuttivat suuremman kannatuksen kuin kokoomuksen tai SDP:n opiskelijajärjestöjen listat.
Periaateohjelmassaan Keskustaopiskelijat määrittelee olevansa äärikeskustalainen järjestö, joka uskoo kansanvaltaiseen yhteiskunnalliseen hajauttamiseen, antimaterialismiin, sosiaali- ja sivistysliberalismiin ja ympäristön kanssa tasapainossa elävään ihmiseen ja yhteiskuntaan.
Politiikka

KOL:n suuret poliittiset tavoitteet ja linjat määrittelee vuosittain pidettävä liittokokous, johon KOL:n osastoilla on oikeus jäsenmääränsä perusteella lähettää äänivaltaisia edustajia. Tällä hetkellä KOL:la on voimassa olevat ohjelmat koulutus-, sosiaali-, ympäristö-, ja kaupunkipolitiikasta ja kansainvälisistä asioista. Ohjelmien valmistelusta liittokokouksen käsiteltäväksi vastaa liittohallitus. Liiton poliittisen linjan määrittelystä vastaa liittokokousten välissä liittohallitus, mikäli liitolla ei ole asiaan liittokokouksen hyväksymää linjaa tai Suomen poliittinen tilanne on liittokokouspäätösten jälkeen oleellisesti muuttunut.
Politiikka > Koulutuspolitiikka

Keskustaopiskelijoiden koulutuspolitiikka perustuu mahdollisuuksien tasa-arvoon, jossa keskiössä on kaikkien yhtäläinen mahdollisuus kouluttautua ja kasvaa ihmisenä. Sivistys ja koulutus nähdään sekä yksilön että yhteisön etuna. snellmannilaisessa hengessä koulutuksen tarjoaminen kaikille nähdään erityisen tärkeänä Suomen kaltaiselle pienelle maalle. Keskustalainen kansanliike on KOL:n mukaan pohjimmiltaan sivistysliike, jossa itsensä kehittäminen on aatteen keskiössä. Ihminen pystyy itse kehittämään itseään, ja yhteisön vastuulla on tukea, motivoida ja antaa mahdollisuuksia tähän. Tärkeimpinä konkreettisina keinoina tämän toteuttamiseen liitto näkee maksuttoman koulutuksen tarjoamisen kaikille ja kaikki koulutusasteet käsittävän ja alueellisesti kattavan koulutusverkon.
Politiikka > Sosiaalipolitiikka

Opintotukea keskustaopiskelijat pyrkivät kehittämään kohti negatiivista tuloveroa, joka on yksi perustulon muodoista. Opintotuen tulisi joustaa työelämän suuntaan, kannustaa päätoimiseen opiskeluun ja perheen perustamiseen, antaa mahdollisuus monenlaiseen opiskeluun ja tukea heikoimmassa asemassa olevia opiskelijoita, jotta mahdollisuuksien tasa-arvo voisi täysimääräisesti toteutua. KOL kannattaa myös YTHS:n laajentamista ammattikorkeakouluopiskelijoille. Keskustaopiskelijat ovat vaatineet opiskelijoiden siirtämistä yleisen asumistuen piiriin.
Politiikka > Ympäristöpolitiikka

Ihmisten kulutustottumusten radikaali ja omaehtoinen muuttuminen ja lainsäädännölliset toimenpiteet ovat keskustaopiskelijoiden mielestä ympäristöpolitiikan perusta. Keskeisimmiksi ympäristöongelmiksi on KOL:n ympäristöpoliittisessa ohjelmassa määritelty ilmastonlämpeneminen, materiakeskeinen kulutuskulttuuri, puhtaan ja monimuotoisen luonnon turvaaminen ja uusiutuvan energian vallankumouksen ja vihreän teollisuuden toteuttaminen. Keinoiksi näiden ongelmien ratkaisuun keskustaopiskelijat esittävät mm. valtiolle ja alueille maksettavaa kaivosveroa, ulkomaisen lihan kulutuksen puolittamista, kivihiilen ja öljyn energiakäytön kieltämistä vuoteen 2030 mennessä ja globaaleja rajuja päästöleikkauksia.
Politiikka > Kansainväliset asiat

Perinteisessä ulko- ja turvallisuuspolitiikassa keskustaopiskelijat tukevat Suomen sotilaallista liittoutumista puolustusliitto Natoon.
Keskustaopiskelijat vaativat Pohjolasta alkavaa ydinaseriisuntaa ja esittävät myös YK:n turvallisuusneuvoston roolin muuttamista siten, että pysyvistä jäsenyyksistä luovuttaisiin. KOL nostaa kuitenkin modernit kybersodankäynnit muodot perinteisten turvallisuusuhkien rinnalle ja esittää kybersotaa säätelevää kansainvälistä sopimusjärjestelmää. Kansainvälisen koulutuspolitiikan osalta KOL tukee Bolognan prosessin jatkokehittämistä, mutta vastustaa Euroopan unionin vallan kasvattamista koulutuksen järjestämiseen ja rahoittamiseen liittyvissä kysymyksissä. Kansainvälisessä taloudellisessa yhteistyössä keskustaopiskelijat vaativat kansainvälistä veroyhteistyötä lisättäväksi veronkierron ja -välttelyn torjumiseksi ja ympäristönsuojelun edistämiseksi.  Vapaakauppasopimukset eivät myöskään saa johtaa siihen tilanteeseen, että isot yritykset valtaavat markkinat hintakilpailulla ja heikentävät julkisen sektorin palvelutuotantoa sekä paikallisten yritysten mahdollisuuksia menestyä ja kasvaa.
Historia > 1930-luku

Liitto sai alkunsa tarkalleen 23. huhtikuuta 1937 Helsingissä, nimeksi tuli Maalaisliittolaiset ylioppilaat. Syynä liiton perustamiselle oli maalaisliittolaisesti ajattelevien tyytymättömyys Akateemisessa Karjalaseurassa (AKS) noussutta oikeistosuuntausta vastaan. Samalla haluttiin tuoda esiin puoluetunnukset, joita AKS:ssa ei oltu katsottu hyvällä. Ensimmäisen tilaisuuden puhujina olivat mm. Saksan vastustajana tunnetun ulkoministeri Rudolf Holsti sekä poliittisen uransa alussa ollut Urho Kekkonen, joka oli joutunut teoksensa Demokratian itsepuolustus (1934) ja muiden näkemystensä johdosto AKS:n oikeistosiiven hampaisiin.
Sotavuodet katkaisivat toiminnan opiskelijapolitiikassa pitkälti 1960-luvulle saakka. Maalaisliittolaiset Ylioppilaat vaihdettiin Akateemiset Maaseudun Nuoret –nimeen.
Historia > 1960-luku

Vuonna 1966 perustettiin nyt itsenäisenä organisaationa toiminut Keskustan Opiskelijaliitto. Seuraavat vuodet tulivat olemaan hyvin aktiivista yhteiskunnallisen ja opiskelijapoliittisen vaikuttamisen aikaa. Keskustan sisäisessä vaikuttamisessa KOL hakeutui niin sanotun Ryhmä 70:n linjoille. Ryhmä 70:n oli keskustan uudistamiseen tähdännyt ryhmä, johon kuului koulutettuja ja aatteesta kiinnostuneita ihmisiä, jotka olivat pettyneitä puolueen jämähtäneeseen tilanteeseen.
Korkeakoulupolitiikassa KOL otti äärimmäisen radikaalin linjan. Kun suuret ikäluokat tulivat opiskelemaan, niin heidän suunnastaan nousi halu saada opiskelijat mukaan yliopistojen hallintoon. Käynnissä olleessa hallintouudistuksessa KOL kannatti niin sanottua mies ja ääni -mallia, jossa yliopistojen korkein päätösvalta olisi käytännössä siirtynyt opiskelijoille itselleen. Myös opetusministeri Johannes Virolainen kannatti mies ja ääni -mallia. Kuitenkaan muiden puolueiden vastustuksesta johtuen KOL ja keskusta eivät saaneet tahtoaan läpi, vaan tyytyminen oli niin sanottuun yliopistohallinnon kolmikantamalliin. joka toteutettiin eri yliopistoissa 1970-luvun aikana.
Historia > 1970-luku

Opiskelijoiden pääsy vaikuttamaan omiin asioihinsa oli kuitenkin merkittävä muutos verrattuna aiempaan tilanteeseen. Tämän seurauksena myös erilaisten opiskelijajärjestön yhteiskunnallinen merkitys lisääntyi. Suomen ylioppilaskuntien liitosta (SYL) tuli suuren jäsenmääränsä kautta voimakas yhteiskunnallinen vaikuttaja. Myös KOL:n panos suuntautui 1970-luvulla aiemmin epäpoliittiseen SYL:oon, kun hallintouudistustaistelu oli käyty loppuun. SYL:n johto olikin oikeastaan koko 1970-luvun KOL:n edustajien miehittämä. Vuosina 1973-74 SYL:n puheenjohtajana toimi muuan Jorma Ollila, joka on myöhemmin luonut menestyksekästä uraa liike-elämän puolella.
Pragmaattisen valtapolitiikan ohella myös aatepoliittiset kysymykset nousivat 1970-luvulla aiempaa voimakkaammin esille. Liiton entinen pääsihteeri Paavo Väyrynen nousi vuonna 1970 kansanedustajaksi aluepolitiikkaan ja aatteeseen nojanneella ohjelmalla. Samaan aikaan Nuoren Keskustan Liiton sisällä heräsi ekologinen ajattelu. Myös KOL oli merkittävä vaikuttaja puolueen politiikan uudistamisen tähdänneessä työssä.
Historia > 1980-luku

KOL:lle 1980-luku oli identiteetin etsinnän aikaa. Ratkaisu löytyi uusista vaihtoehtoliikkeistä, joiden kanssa KOL hakeutui yhteistyöhön. Erityisesti uudet ekologiset liikkeet tekivät nousuaan, joiden kanssa yhteistyö oli ajoittain hyvinkin tiivistä. Tämän johdosta KOL oli nostamassa ekologisia kysymyksiä puolueen ohjelmaan. Ehkä merkittävin saavutus oli se, että Turun puoluekokouksessa vuonna 1980 keskusta hyväksyi ensimmäisenä suomalaisena puolueena ydinvoiman lisärakentamista vastustavan kannan. Ekologisten kysymyksien rinnalla tärkeä teema oli perustuloajattelun kannattaminen, jonka kautta ihmisten luovuudelle uskottiin löytyvät uusia mahdollisuuksia. Maininnanarvoisena saavutuksena on todettava myös Juha Kuisman ja Alpo Rusin vuonna 1980 julkaisema Avaus Äärikeskustaan -teos. Siinä nuoret ajattelijat hyökkäävät ihmisen ja luonnon välineellistämistä sekä keskustan ylhäältä alaspäin kulkevaa päätöksentekoa vastaan.
Organisaatio > Liittohallitus

KOL:n liittohallitukseen kuuluvat tällä hetkellä puheenjohtaja, kaksi varapuheenjohtajaa sekä neljä muuta jäsentä. Liittohallitus valitaan liittokokouksessa vuodeksi. Lisäksi liitolla on pääsihteeri.
Organisaatio > Osastot

| --- | --- |
 Helsingin Keskustaopiskelijat (HEKO)  Joensuun Keskustaopiskelijat (JOKE)  Jyväskylän Keskustaopiskelijat (JOK)  Kajaanin Keskustaopiskelijat (KaKO)  Kuopion Keskustaopiskelijat (KUKO)  Lappeenrannan Opiskelevat Keskustalaiset (LOK) :  Oulun Keskustaopiskelijat (OKO)  Rajattomat Keskustaopiskelijat (RAKE)  Rovaniemen Keskustaopiskelijat (ROKE)  Tampereen Keskustaopiskelijat (TOK)  Turun Keskustaopiskelijat (TUKO)  Vaasan Keskustaopiskelijat (VAKO)
Organisaatio > Osastot > Entiset osastot

Hämeenlinnan Opiskelevat Keskustanuoret
Otaniemen Keskustaopiskelijat (OKE)
Porin Opiskelevat Keskustanuoret
Savonlinnan Keskustaopiskelijat (SAKE)
Seinäjoen Keskustaopiskelijat (SEKO)
Tampereen Keskustalaiset tekniikan opiskelijat (KeTo)
Turun Kauppakorkeakoulun Keskustaopiskelijat
Åbo Akademin Keskustaopiskelijat – Centern Studenter vid Åbo Akademi
Talous > Rahoitus

| Rahoituksen lähde | 2023 | 2022 | 2021 | 2020 | 2019 | 2018 | 2017 | 2016 | 2015 | 2014 | 2013 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille | 59 800 € | 59 800 € | 61 000 € | 61 000 € | 62 000 € | 68 000 € | 68 000 € | 65 000 € | 57 900 € | 59 640 € | 60 000 € | 61 000 € |
FK Šah’tsjor Salihorsk

FK Šah’tsjor Salihorsk on jalkapalloseura Salihorskin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Valko-Venäjän jalkapalloliigassa. Salihorskilla on neljä Valko-Venäjän mestaruutta, jotka se on voittanut vuosina 2005, 2020, 2021 ja 2022. Seura on pelannut useammalla kaudella Euroopan sisäisissä turnauksissa. Se pelasi kaudella 2006–2007 Mestarien liigan karsintakierroksilla, mutta hävisi heti ensimmäisellä kierroksella. Eurooppa-liigassa se ei ole edennyt toista karsintakierrosta pidemmälle.
Carl Allén

Ylärivissä (vas.): Carl Allén, Verner Järvinen ja Anton Svahn. Alarivissä (vas.): Kelpo Vohlonen, Heikki Pennola ja Knut Lindberg.
Carl Johan Allén (28. huhtikuuta 1874 Helsinki – 9. heinäkuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen painija ja painivalmentaja. Häntä pidetään painiurheilun suomalaisena uranuurtajana, joka 1800–1900-lukujen vaihteessa levitti lajia eri puolille maata. Hän oli Suomen ensimmäinen painivalmentaja, kun hän toimi Helsingin Atleettiklubin valmentajana. Allénin valmennettaviin kuuluivat muun muassa painin ensimmäiset suomalaiset olympiamitalistit Verner Weckman ja Yrjö Saarela. Vuonna 1904 hän julkaisi Suomen ensimmäisen kamppailulajien käsikirjan, joka ilmestyi samaan aikaan ruotsiksi ja suomeksi. Varsinaiselta ammatiltaan Allén oli koneteknikko.
Saavutukset

SM-kisoissa Allén voitti hopeaa ensimmäisissä painin SM-kisoissa vuonna 1898. Hän hävisi kolme tuntia kestäneen loppuottelun Pietarin Atleettiklubin Georg Hackenschmidtille. Kahtena seuraavana vuonna Allén voitti Suomen mestaruuden kreikkalais-roomalaisen painin avoimessa sarjassa vuosina 1899 ja 1900.
Teokset

Handbok i brottning och atletik, Yrjö Weilin, Helsinki, 1904.
Käsikirja painissa ja atletiikassa (suom. K. W. Natunen ja Väinö Solstrand), Yrjö Weilin, Helsinki, 1904.
Kanarianmänty

| Kanarianmänty |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Männyt Pinus
Laji::  canariensis
Kaksiosainen nimi
 Pinus canariensis  C.Sm., 1825 
Katso myös
   Kanarianmänty Wikispeciesissä   Kanarianmänty Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanarianmänty (Pinus canariensis) on mäntylaji, joka kasvaa vain Espanjassa Kanariansaarilla. Sitä esiintyy usealla saarella ja yleisimpänä Teneriffalla, missä sitä tavataan Pico del Teide -vuoren rinteillä laajalla mäntymetsävyöhykkeellä.
Kanarianmänty voi kasvaa satoja vuosia vanhaksi. Siitä voi tulla jopa 60 metriä korkea, mutta yleensä puut ovat 25–40 metriä korkeita. Neulaset ovat 15–30 senttimetriä pitkiä. Ne keräävät vettä tiivistyvästä ilman kosteudesta. Yksittäiset neulaset pysyvät puissa useita vuosia. Kävyt ovat 10–20 senttimetriä pitkiä. Siemenet ovat 11–15 millimetriä pitkiä ja niillä on noin kahden senttimetrin mittainen siipi.
Aiheesta muualla

Makaronesian kasvit: Pinus canariensis – kanarianmänty
iNaturalist: Pinus canariensis
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pinus canariensis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Pinus canariensis (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q756191  Wikispecies: Pinus canariensis  APDB: 131107  APNI: 120996  Calflora: 9381  CoL: 4J245  Ecocrop: 8620  EoL: 323436  EPPO: PIUCA  EUNIS: 150577  FloraBase: 19058  FNA: 242414081  FoAO2: Pinus canariensis  FoIO: PINCAN  GBIF: 5285243  GRIN: 28425  iNaturalist: 47560  IPNI: 262832-1  IRMNG: 10222763  ITIS: 565621  IUCN: 39603  NCBI: 49510  NZOR: f0a9c289-e877-4595-bca4-60148bcda857  NZPCN: 4779  Observation.org: 120655  Open Tree of Life: 97777  PFI: 8581  PPE: pinus-canariensis  Plant List: kew-2563095  PLANTS: PICA15  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:262832-1  SANBI: 3475-1  Tropicos: 24900368  VicFlora: 909c3016-cbea-4ee0-85a8-f5b4fee1c5dd  WFO: wfo-0000482232
Toivo Salmela

| Toivo Salmela> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Toivo Alvar Salmela
Syntynyt: 1. toukokuuta 1937 Tampere
Kuollut: 18. syyskuuta 1975 (38 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
Elonet
    
Toivo Alvar Salmela (1. toukokuuta 1937 Tampere – 18. syyskuuta 1975) oli suomalainen näyttelijä.
Ura

Toivo Salmela syntyi Ahti Alvar Salmelan ja Martta Johanna Salmelan perheeseen. Hän opiskeli Suomen teatterikoulussa 1960–1963. Salmela sai kiinnityksen Jyväskylän kaupunginteatteriin 1963–1967, mistä hän siirtyi Kuopion Yhteisteatteriin 1967. Salmela aloitti Suomen Kansallisteatterissa 1975, mutta varhainen kuolema katkaisi uran.
Salmelan teatterirooleista mainittakoon Iivari (Nummisuutarit), Marik (Marik parka), Nino (Zorbas), Narri (Loppiaisaatto), luutnantti Saleva (Tohtori Finckelmann) ja Peter Petrus (Salainen rakkaus).
Salmelalla oli myös muutama elokuva- ja televisiorooli. Elokuvassa Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962) hän näytteli sivuroolin lättähattuna ja televisiotuotannossa Ruusubaletti (1968) hänen roolinaan oli onkimies.
Erik Molnár
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erik Molnár Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  IdRef
Yhdysvaltalainen sukellusvene NR-1

NR-1 oli 1969-2008 Yhdysvaltain laivaston käytössä ollut ydinkäyttöinen pienoissukellusvene, joka oli suunniteltu niin meritieteelliseen tutkimukseen kuin hylkyjen pelastamiseen.
Valmistus

Amiraali Hyman G. Rickover ajaman hankkeen pohjalta suunniteltu alus tilattiin General Dynamics Electric Boatilta Grotonista, joka sijaitsee Connecticutissa. Rickover nimesi aluksen johtamansa yksikön Naval Reactors divisionin mukaan.
Aluksen pituus oli 45 metriä ja painerungon pituus 29,3 metriä. Alus oli varustettu pyörillä tukemaan pohjassa liikkumista ja siinä oli keulassa manipulaattori. Keulassa ja perässä oli kahdet tunnelipotkurit ristiin asennettuina siten, että niillä pystyttiin paitsi säätämään sukellussyvyttä niin myös kääntämään alusta paikoillaan että siirtämään sivusuunnassa. Aluksessa oli 12 hengen miehistö, jolla se pystyi maksimissaan 30 päivän sukellukseen. Maksimi sukellussyvyys oli noin 900 metriä. Hitaan 4 solmun matkanopeuden vuoksi alus tarvitsi hinaus- ja huoltolaivan.
Palvelus

Aluksen kotisatamana oli Naval Submarine Base New Londonselvennä.
Aluksen ensimmäinen tehtävä oli Azoreilla, jossa sukellusveneille vaaraa aiheuttivat merenalaiset tulivuoret. Tulivuorten meteli häiritsi kaikuluotainten käyttöä. NR-1 avusti NATOa pystyttämään radiomajakoita helpottamaan sukellusveneiden navigointia ja kommunikointia.
Vuonna 1986 NR-1 osallistui avaruussukkula Challengerin onnettomuuden hylyn osien etsimiseen.
Varhainen NR-1 hahmotelma
NR-1 sivuprofiili
NR-1 joulukuussa 2008 hieman ennen sen poistamista käytöstä
Kirjallisuutta

Lee Vyborny ja Don Davis: Dark Waters: An Insider's Account of the NR-1, The Cold War's Undercover Nuclear Sub.  New American Library, 2003.  ISBN 0451207777
Sebastián Piñeran kuolema

| Sebastán Piñeran kuolema |
| --- | --- |

Yhteenveto
Päivämäärä:  6. helmikuuta 2024
Onnettomuustyyppi:  helikopterionnettomuus
Tapahtumapaikka:  Rancojärvi, Los Ríos, Chile
Kuolleita:  1
Eloonjääneitä:  3
Lentokone
Konetyyppi:  Robinson R44
Matkustajia:  3
Miehistöä:  1
Chilen entinen presidentti Sebastián Piñera kuoli helikopterionnettomuudessa 6. helmikuuta 2024 lomaillessaan Rancojärvellä noin 920 kilometriä Santiagosta. Piñera oli kuollessaan 74-vuotias.
Helikopterionnettomuus

Piñera omisti asunnon Rancojärven rannalta. Tapahtumapäivänä entinen presidentti oli ollut lounaalla järven toisella puolella sijaitsevassa asunnossa, jonka omisti liikemies José Cox. Hänen mukanaan olivat hänen siskonsa Magdalena, liikemies Ignacio Guerrero ja Ignacion poika Bautista.
Piñera itse ohjasi turmakopteria, jonka hän myös omisti. Helikopteri oli mallia Robinson R44.
Hetki kopterin nousun jälkeen muutaman metrin korkeuteen, mutta syöksyi järveen. Chilen santarmijoukot saivat tiedon helikopterionnettomuudesta 14:57 paikallista aikaa. Sää järvellä oli onnettomuuden aikaan myrskyisä.
Chilen laivaston sukeltajat paikansivat Piñeran ruumiin 28 metrin syvyydestä. La Nación -lehden mukaan Piñera selvisi itse kopterin putoamisesta, mutta menetti tajuntansa eikä siksi kyennyt avaamaan turvavyötään, mikä johti hänen hukkumiseensa. Valdivian kaupungissa tehdyn ruumiinavauksen jälkeen Piñeran kuolinsyyksi vahvistettiin hukkuminen.
Kopterin kolme muuta matkustajaa selvisivät ja uivat rantaan. Piñeran hallituksessa perheministerinä palvellut Karla Rubilar välitti julkisuuteen Piñeran viimeiset sanat, jotka hänen turmasta selvinneen siskonsa mukaan olivat:
Salten ustedes primero, porque, si salto yo con ustedes, el helicóptero nos caerá encima a todos (suom. Hypätkää te ensin, koska jos minä hyppään teidän kanssanne, helikopteri kaatuu meidän kaikkien päälle)
Hautajaiset

Tapahtumapäivän iltana klo 18:00 pidetyssä televisiopuheessa istuva presidentti Gabriel Boric ilmoitti kolmen päivän suruajan julistamisesta ja valtiollisten hautajaisten, joiden suunnittelukomitean johtoon nimitettiin ulkoministeri Alberto van Klaveren, järjestämisestä.
Hautajaiset pidettiin kolme päivää onnettomuuden jälkeen Santiagon katedraalissa. Siunaustilaisuuden jälkeen Piñera haudattiin santiagolaisella Parque del Recuerdo -hautausmaalla sijaitsevaan perhekryptaan.
Merkille pantavia siunaustilaisuuteen osallistuneita henkilöitä olivat mm. presidentti Boric sekä entiset presidentit Eduardo Frei Ruiz-Tagle ja Michelle Bachelet. Myös joitakin vuoden 2010 kaivosonnettomuudesta selvinneitä kaivostyöntekijöitä. Paikalla olivat myös Paraguayn ja Ecuadorin entiset presidentit Mario Abdo Benítez ja Guillermo Lasso.
Galleria

Robinson R44 - tyyppinen helikopteri, jota Piñera lensi
Kartta tapahtumapaikalta ja tapahtumien kulusta
Piñeran arkku, jonka ympärillä presidentit Boric, Ruiz-Tagle ja Bachelet sekä senaatin puhemies Juan Antonio Coloma.
Piñeran ruumis saapuu Santiagoon
Saarijärvi (Rovaniemi)

| Saarijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Lappi
Kunnat:  Rovaniemi
Koordinaatit:  66°48′33″N, 26°00′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kemijoen vesistö (65)
Järvinumero:  65.753.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  187,6 m 
Rantaviiva:  10,64 km 
Pinta-ala:  2,2 km² 
Tilavuus:  0,00819 km³ 
Keskisyvyys:  3,77 m 
Suurin syvyys:  14,5 m 
  [ ohje ]  
Saarijärvi on vaarojen ja soiden reunustama korpijärvi Rovaniemellä Lapissa. Sen pinta-ala on noin 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 35 kilometriä pohjoiskoilliseen.