stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1975
Mestaruussarja > Ottelut

| Joukkue | SMJ | ViV | KM | KPL | JK | IPV | HP | HT | UPV | NJ | JLo | OL |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Seinäjoen Maila-Jussit |  | 1–2 | 5–3 | 8–1 | 6–4 | 8–3 | 9–0 | 5–1 | 9–6 | 14–3 | 19–2 | 6–2 |
| Vimpelin Veto | 1–9 |  | 8–4 | 5–3 | 8–2 | 0–8 | 6–3 | 3–1 | 7–4 | 10–16 | 10–6 | 7–5 |
| Kankaanpään Maila | 8–5 | 3–4 |  | 3–2 | 6–8 | 3–8 | 5–2 | 7–2 | 7–5 | 11–5 | 8–3 | 12–9 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 3–6 | 4–1 | 6–4 |  | 6–2 | 7–5 | 4–0 | 10–4 | 7–3 | 12–2 | 8–4 | 5–3 |
| Jyväskylän Kiri | 3–6 | 6–8 | 8–2 | 10–7 |  | 14–2 | 5–4 | 2–5 | 12–4 | 11–9 | 12–2 | 12–5 |
| Imatran Pallo-Veikot | 3–13 | 8–3 | 2–6 | 6–3 | 6–8 |  | 10–0 | 7–5 | 4–3 | 14–1 | 9–1 | 20–2 |
| Haminan Palloilijat | 1–0 | 2–1 | 7–5 | 5–4 | 7–3 | 11–5 |  | 12–7 | 2–4 | 6–6 | 8–4 | 9–9 |
| Hyvinkään Tahko | 3–9 | 1–11 | 6–12 | 6–2 | 10–7 | 7–4 | 8–5 |  | 4–0 | 4–1 | 4–11 | 12–7 |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 5–6 | 3–1 | 5–9 | 1–2 | 6–6 | 5–1 | 8–2 | 6–11 |  | 19–4 | 11–0 | 4–1 |
| Nurmon Jymy | 1–8 | 9–9 | 5–9 | 4–3 | 5–8 | 2–4 | 7–5 | 13–9 | 0–3 |  | 6–2 | 9–8 |
| Jyväskylän Lohi | 2–9 | 4–9 | 6–7 | 4–9 | 7–7 | 8–7 | 6–6 | 10–8 | 3–10 | 4–2 |  | 5–2 |
| Oulun Lippo | 3–10 | 4–5 | 6–8 | 3–11 | 2–7 | 3–5 | 4–7 | 8–8 | 8–6 | 11–5 | 16–7 |  |
Seinäjoen Maila-Jussit: Veijo Parhiala, 
Mauri Pyhälahti, 
Markku Vainio, 
Voitto Hautala, 
Aulis Peltomäki, 
Tapio Ristilä, 
Juhani Ristilä, 
Masa Ala-Nikkola, 
Mauri Soini, 
Jouko Sivunen, 
(Timo Heimonen, 
Kyösti Heikkilä, 
Jouni Kari, 
Raimo Ryssy).
Pelinjohtaja Paavo Mäntylä
Tehotilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Lyödyt | Tuodut | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Seppo Uusi-Oukari | Kankaanpää | 46 | 16 | 62 |
| 2. | Aulis Peltomäki | Seinäjoki | 24 | 28 | 52 |
| 3. | Veijo Parhiala | Seinäjoki | 8 | 42 | 50 |
| 4. | Rauli Rapo | Imatra | 16 | 31 | 47 |
| 5. | Voitto Hautala | Seinäjoki | 33 | 14 | 47 |
| 6. | Jorma Pajunen | Kankaanpää | 10 | 36 | 46 |
| 7. | Tero Rancken | Oulu | 14 | 31 | 45 |
| 8. | Ilpo Kytösalmi | Imatra | 14 | 27 | 41 |
| 9. | Markku Järviaho | Vimpeli | 21 | 18 | 39 |
| 10. | Jari Koski | Kiri | 23 | 16 | 39 |
Naisten SM

Katso: Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1975
Palkinnot

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pesäpalloilija | Markku Vainio | Seinäjoen Maila-Jussit |
| Vuoden lukkari | Mauri Pyhälahti | Seinäjoen Maila-Jussit |
| Lyöjäkuningas | Seppo Uusi-Oukari | Kankaanpään Maila |
| Etenijäkuningas | Veijo Parhiala | Seinäjoen Maila-Jussit |
| Tehopelaaja | Seppo Uusi-Oukari | Kankaanpään Maila |
| Vuoden naispesäpalloilija | Marja Solakivi | Puna-Mustat |
| Vuoden naislukkari | Helena Iivanainen | Jyväskylän Kiri |
| Lyöjäkuningatar | Tuula Rantanen | Puna-Mustat |
| Etenijäkuningatar | Marja Solakivi | Puna-Mustat |
| vuoden tuomari | Matti Vanhala |  |
| Fair Play -joukkue |  | Vimpelin Veto |
Ansiomerkit

| Palkinto | Henkilö |
| --- | --- |
PPL:n kultainen ansiomerkki no 31: Sulo Lipsanen
Aiheesta muualla

https://kotisivukone.fi/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/jyvskyln_kiri_1930-2007.xls (latautuva Excel-taulukko)
http://mrasilainen.com/sarjat/ottelut/N_SM_1931-2009.xls (Arkistoitu – Internet Archive)
Yūbari

| Yūbari (夕張市) |
| --- | --- |
 Shūparojärvi
 lippu:  symboli
 Yūbarin sijainti Hokkaidōn prefektuurissa
 Yūbari
 Koordinaatit: 43°03′24″N, 141°58′26″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Hokkaidō
Prefektuuri:  Hokkaidōn prefektuuri
Yleiskehitystoimisto:  Sorachin yleiskehitystoimisto
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  763,07 km²
Väkiluku (11/2020):  7 468
 – Väestötiheys:  10 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kukka:  Alppiruusu
 
 https://www.city.yubari.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yūbari (jap. 夕張市, Yūbari-shi) on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Sorachin yleiskehitystoimiston alueella Hokkaidōn keskiosassa. Kaupunki on rakentunut Yūbarivuorten lounaisosaan Yūbarijoen yläjuoksulle; koillisessa kaupungin alue nousee 1 668 metriä korkealle nimikkovuorelleen Yūbarille. Yūbarissa on 7 468 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 763,07 neliökilometriä.
Yūbari on saanut nimensä Yūbarijoelta ja sitä kautta ainun kielestä; nimi merkitsee mineraalivesilähdettä. Yūbari kehittyi 1890-luvulta lähtien merkittävänä hiilikaivoskaupunkina Ishikarin hiilikenttien eteläosassa. Kaupunkioikeudet Yūbarille myönnettiin vuonna 1943. Kaupungin huippukaudella 1960-luvulla siellä oli yli 100 000 asukasta ja sen kaivokset tuottivat 30 miljoonaa tonnia hiiltä vuodessa. Sen jälkeen kaivostoiminta on kuitenkin ajettu vähitellen alas ja kaupungin väkiluku on laskenut murto-osaan aiemmasta. 1980-luvulla kaivoksissa tapahtui useita vakavia kaasuonnettomuuksia, ja viimeinenkin kaivos suljettiin vuonna 1990. Kaupungissa viljellään meloneja ja esimerkiksi kiinanjamssia.
Yūbariin on kaivosten sulkemisen jälkeen rakennettu turistien houkuttelemiseksi useita nähtävyyksiä, kuten vuonna 1980 avattu Yūbarin hiilikaivosmuseo. Yūbarivuori ja Shūparon tekojärvi tunnetaan kauniista maisemistaan. Yūbaria palvelee JR Hokkaidōn Sekishō-linja. Kaupungin keskustaan johtanut haaralinja lakkautettiin vuonna 2019.
Kuvia

Yūbarin kaupungintalo
Näkymä Yūbarivuorelta
Yūbarin meloneja
Yūbarin rautatieasema vuonna 1918
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yūbari Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Yū Suzuki

| Yū Suzuki> 鈴木裕 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. toukokuuta 1958 (ikä 66)
Kansalaisuus:   Japani
Ammatti:  Pelisuunnittelija, tuottaja
Pelisuunnittelija
Tunnetuimmat työt:  Out Run, Shenmue, Virtua Fighter ja Hang-On
Yū Suzuki (jap. 鈴木裕, s. 10. toukokuuta 1958) on yksi Segan tärkeimmistä videopelituottajista. Hän on myös yksi peliteollisuuden tunnetuimmistä nimistä, mikä johtuu pääasiallisesti hänen työstään kolikkopelien parissa 1980-luvulla. Suzuki johti aikaisemmin myös Segan maineikasta AM2-ryhmää.
Ura

Suzuki syntyi Iwaten prefektuurissa.
Suzuki opiskeli ohjelmointia Okayaman yliopistossa. Yliopistossa hän opiskeli kolmiulotteisen talon tekoa ja halusi tehdä peleissä samaa.
Suzuki aloitti uransa Segalla vuonna 1983 ja hänen ensimmäinen projektinsa oli Champion Boxing. Moottoripyöräpeli Hang-On (1985) suunniteltiin kolmiulotteisena ja muutettiin sitten kaksiulotteiseksi sen ajan laitteistolle. Pelin kolikkopelikabinetista tehtiin versio, jossa oli jäljennös kilpamoottoripyörästä.
Vuoden 1986 loppua kohden AM2 julkaisi kuuluisaksi tulleen Out Runin, joka muistetaan sen ikonisesta musiikista ja sen asemasta edustaen Segaa. Peli myös oli yksi harvoista, joissa kilpailemisen sijaan keskityttiin ajamiseen.
Vuonna 1993 Suzuki kehitti Virtua Fighterin, joka oli kolmiulotteista grafiikkaa hyödyntävä taistelupeli. Peli saavutti aikanaan suunnattoman suosion.
Suzukin Shenmue Sega Dreamcastille toi uutta henkeä jo kaavoisiinsa kangistuneeseen seikkailupeligenreen. Pelin tarina, grafiikka ja pelimekaniikka olivat edellä aikaansa ilmestyessään ja 47–70 miljoonan Yhdysvaltain dollarin budjetillaan se oli aikanaan kallein ikinä tehty videopeli.
Myöhemmin Suzuki kehitti F355 Challengen, jonka konseptina oli ajosimulaattori pelin sijaan. Ferrarin henkilöstö piti pelistä ja peli on myös Ferrari-museossa.
Vuonna 2003 Suzuki hyväksyttiin kuudentena henkilönä Academy of Interactive Arts and Sciences Hall of Fameen. Ensimmäinen henkilö, joka vastaanotti kyseisen kunnian, oli Nintendon tunnettu Shigeru Miyamoto.
Vuonna 2017 Suzuki työskenteli Shenmue 3:n kehittämisessä. Sarjan kolmas osa jatkaa edellisen pelin tapahtumien jälkeen ja Suzuki on tutkinut 1980-luvun Kiinaa pelin ajankohdan vuoksi.
Pelit

Hang-On
Out Run
Space Harrier
After Burner
Virtua Fighter
Shenmue
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
7 (Enrique Iglesiaksen albumi)

| 7 Enrique Iglesias |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 2003
 Tuottaja(t): Enrique Iglesias & Jimmy Iovine
 Tyylilaji: Pop
 Kesto: 53.40
 Levy-yhtiö: Interscope
Enrique Iglesiasin muut julkaisut
| Quizás 2002 | 7 2003 | Insomniac 2007 |
Singlet albumilta 7
 ”Addicted” Julkaistu: 13. lokakuuta 2003  ”Not in Love” Julkaistu: 7. helmikuuta 2004
7 (Seven) on espanjalaissyntyisen poplaulajan, Enrique Iglesiasin vuonna 2003 julkaistu albumi. Kyseessä on hänen seitsemäs täyspitkä julkaisunsa.
Levyn ensimmäinen hitti oli kappale ”Addicted”, josta albumilla on neljä eri versiota. Albumin suurin hitti oli toinen single, paljon radiosoittoakin saanut kappale ”Not In Love”, jonka Iglesias nauhoitti myös duettona Kelisin kanssa.
Kappaleet

Not In Love
The Way You Touch Me
Say It
California Callin'
Addicted
Break Me Shake Me
Free
Be Yourself
Wish You Were Here (With Me)
You Rock Me
Roamer
Live It Up Tonight
Adicto
Addicted (Metro Mix)
Addicted (Glam As You Mix)
Enrique Iglesias
| --- | --- |
Studioalbumit::   Enrique Iglesias (1995)  Vivir (1997)  Cosas Del Amor (1998)  Enrique (1999)  Escape (2001)  Quizás (2002)  7 (2003)  Insomniac (2007)  Euphoria (2010)  Sex and Love (2014)  Final (Vol. 1) (2021)  Final (Vol. 2) (2024) 
Kokoelmat::   95/08 Exitos (2008)  Greatest Hits (2008)
Ylikiimingin seurakunta

Ylikiimingin seurakunta oli Ylikiimingin kunnan alueella toiminut seurakunta. Seurakunta perustettiin vuonna 1909, jolloin se itsenäistyi Kiimingin kirkkoherrakunnasta. Ylikiimingin seurakunta toimi itsenäisenä seurakuntana 98 vuoden ajan, ja se yhdistettiin Oulujoen seurakuntaan 1. tammikuuta 2007.
Historia

Ylikiimingin seutu kuului alun perin Iin pitäjään ja kappeliin. Ylikiiminkiin rakennettiin vuonna 1691 kookas hirsinen saarnahuone, joka sijaitse nykyisen kirkon itäpuolella. Saarnatupaan rakennettiin vuonna 1754 Heikki Väänäsen johdolla kellotapuli, jonka alaosa on edelleen olemassa hautausmaan reunalla.
Ylikiimingissä ei alun perin ollut omaa pappia, ja vuonna 1732 ylikiiminkiläiset anoivat menestyksekkäästi omaa kappalaista. Ensimmäinen pappi oli Danien Keckman.
Nykyisen Ylikiimingin kirkon rakennushanke käynnistettiin 1780-luvulla kirkkoherra Erik Siniuksen aloitteesta. Tuolloin vanha saarnahuone oli jo ränsistynyt ja huonokuntoinen. Saarnahuone purettiin ja uusi kirkko valmistui Jacob Rijfin johdolla vuonna 1786. Kirkon sisäosat ja sisustus maalattiin kuitenkin vasta 1840-luvulla.
Seurakunta itsenäistyi Kiimingin kirkkoherrakunnasta Ylikiimingin seurakunnaksi vuonna 1909. Aluksi jumalanpalveluksia järjestettiin epäsäännöllisesti. Ensimmäisen maailmansodan aikoihin seurakunnassa toimi oma sairaanhoitaja sekä diakonissa. Sodan jälkeen hengellinen elämä elpyi ja kirkonmenoja alettiin järjestää säännöllisesti.
Toisen maailmansodan jälkeen seurakuntatoiminta alkoi muodostua nykyiseen muotoonsa. Toiminta käsittää nykyisin nuoriso- ja lähetystyötä sekä kirkkomusiikkitoimintaa. Seurakuntatalo valmistui vuonna 1975.
1. tammikuuta 2009 tapahtuneen Oulun ja Ylikiimingin kuntaliitoksen varmistumisen myötä Ylikiimingin seurakunnan seurakuntatoiminnot yhdistettiin jo pari vuotta aiemmin 1. tammikuuta 2007 Oulun Oulujoen seurakunnan kanssa. Vuoden 2019 alusta lukien Ylikiimingin alue on kuulunut Kiimingin seurakuntaan.
Herätysliikkeet

Ylikiimingin seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Ylikiimingin alue on Oulun ympäristön tavoin liikkeen voimakasta yhtenäisen kannatuksen aluetta. Ylimkiimingin alueella sekä vanhoillislestadiolaisten kannattajamäärä että suhteellinen osuus paikkakunnan väestöstä on korkea.
Papisto > Kirkkoherrat

Seuraavat henkilöt hoitivat Ylikiimingin seurakunnan kirkkoherran virkaa:
1994–2006: Jouni Riipinen
Aiheesta muualla

Oulujoen seurakunta: Ylikiimingin seurakunnan historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulun historia
| --- | --- |
Oulun palot:   v. 1652 palo  v. 1655 palo  v. 1705 palot  v. 1715 palo  v. 1773 palo  v. 1822 palo  v. 1882 palo 
Merenkulku:   Fregatti Toivo  Hailuotolaiva  Kiikelin hylky  Laitakarin hylky  Hinaaja Oulu II  Sophia Marian hylky 
Teollisuuden historia:   Aittokoski Oy  Katri Antell  Merijal  Oulu Oy  Pateniemen saha  Tervahovi  Toppila Oy  Toppilan Mallasjuomatehdas  Typpi Oy  Ab Uleå Oy  Veljekset Åström 
Kuntaliitokset:   1965: Oulujoen kunta  2009: Ylikiimingin kunta  2013:  Haukiputaan kunta  Kiimingin kunta  Oulunsalon kunta  Yli-Iin kunta 
Katso myös:   Kierikkikeskus  Latokankaan kivikautinen asuinalue  Oulun kasarmi  Oulun kristalliyö  Oulun linna  Oulun valtaus  Pikku-Berliini  Rekikylän kivikautinen asuinpaikka  Typpi Oy:n räjähdysturma  Ylikiimingin seurakunta
233

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku
Vuosikymmenet: 190-luku · 200-luku · 210-luku · 220-luku · 230-luku · 240-luku 250-luku · 260-luku · 270-luku · 280-luku · 290-luku · 300-luku
Vuodet: 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209 210 · 211 · 212 · 213 · 214 · 215 · 216 · 217 · 218 · 219 220 · 221 · 222 · 223 · 224 · 225 · 226 · 227 · 228 · 229 230 · 231 · 232 · 233 · 234 · 235 · 236 · 237 · 238 · 239 240 · 241 · 242 · 243 · 244 · 245 · 246 · 247 · 248 · 249 250 · 251 · 252 · 253 · 254 · 255 · 256 · 257 · 258 · 259 260 · 261 · 262 · 263 · 264 · 265 · 266 · 267 · 268 · 269 270 · 271 · 272 · 273 · 274 · 275 · 276 · 277 · 278 · 279 280 · 281 · 282 · 283 · 284 · 285 · 286 · 287 · 288 · 289 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309
Öljyntorjunta-alus

Öljyntorjunta-alus Halli Pansiossa.
Öljyntorjunta-alus on öljyn torjuntaan rakennettu tai muutettu vene tai laiva, joka on varustettu öljyntorjuntalaitteistolla. Aluksella voidaan torjua kokonaan tai osittain vesistössä tapahtuneen öljyonnettomuuden tai pienemmän -päästön vahinkoja.
Suomen öljyntorjunta-alukset

Suomen valtiolla on yhteensä 19 öljyntorjunta-alusta joiden hallinta ja operointi jakaantuu pääsääntöisesti merivoimien, Meritaito Oy:n ja rajavartiolaitoksen, kesken. Osa kalustosta on niin sanottuja monitoimialuksia, joita käytetään pääsääntöisesti muuhun tarkoitukseen kuin öljyntorjuntaan.[lähde? ]
Öljyntorjuntavalmiudessa ovat heti kaikki rajavartiolaitoksen liikenteessä olevat monitoimialukset, neljän tunnin lähtövalmiudessa merivoimien päivystysvuorossa oleva öljyntorjunta-alus, sekä Meritaidon aluksista kolme on aina kuuden tunnin lähtövalmiudessa joka päivä klo 8-16 välisenä aikana.
Uudenkaupungin Työvene Oy:n toimitti Suomelle uuden monitoimialuksen 2011. Öta Louhi paransi oleellisesti talvitorjunta operointia. Hankinnan hinta oli 48 miljoonaa euroa.
Hylje peruskorjattiin ja päivitettiin vuonna 2015, jolloin aluksen öljynkeräyskalusto uusittiin ja aluksen pidennyksen johdosta öljynkeräyskapasitettia saatiin nostettua.
Suomen ympäristökeskus julkaisi joulukuussa 2007 Öljyntorjuntavalmius merellä -työryhmän loppuraportin, jossa vaaditaan Suomenlahdelle lisää öljyä avomereltä kerääviä öljyntorjunta-aluksia, jotka voivat liikkua myös vaikeissa jääoloissa.
| alus | sijoitus | toiminta-alue | talvikyky | keräin | puomit | tankki / m³ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hylje | Upinniemi |  |  |  |  |  |
| Halli | Turku | Saaristomeri | hyvä | puomit harjaerottelijoilla, skimmereitä, 2 * kauhaa | 200, 200 | 930, 180 |
| va Kummeli | Savonlinna | Järvisuomi |  |  |  | 70 |
| va Letto | Oulu | Pohjanlahti |  |  |  | 42,7 |
| va Linja | Pori | Saaristomeri |  |  |  | 77,4 |
| Öta Louhi | Upinniemi | Itämeri | Erinomainen | Fi-Fi,hinauskyky 65tbp, jääharjat, kemikaalitorjunta |  | 1057 / 186 |
| Vl Merikarhu | Helsinki | Suomenlahti |  |  |  | 40 |
| va Oili I | Helsinki | Suomenlahti | välttävä |  |  | 77 |
| va Oili II | Turku | Saaristomeri | välttävä |  |  | 77 |
| va Oili III | Maarianhamina | Ahvenanmaa | välttävä |  |  | 77 |
| va Oili IV | Vaasa | Pohjanlahti | huono |  |  | 30 |
| Vl Tavi | Helsinki | Suomenlahti |  |  | 600m |  |
| va Seili | Kotka | Suomenlahti | hyvä | välppä jäiden erotteluun |  | 196 |
| va Sektori | Turku | Saaristomeri |  |  |  | 108 |
| Svärtan | Maarianhamina | Ahvenanmaa |  |  |  | 52 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Öljy- ja kemikaalivahinkojen torjunta merialueilla (www.ymparisto.fi)
Akerin uutinen viron aluksesta[vanhentunut linkki]
Suomen öljyntorjuntavalmius puutteellinen YLE 31.10.2007
Valtion varustamoliikelaitos (Arkistoitu – Internet Archive)
Valtion öljyntorjunta-alukset
Ympäristöliiton kooste öljyonnettomuudesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Uudenkaupungin Työvene Oy:n öljyntorjunta-alukset
Monitoimialus nostaa merkittävästi Suomen öljyntorjuntavalmiutta[vanhentunut linkki]
EVA-316 – Historia ja ongelmat[vanhentunut linkki]
Ruotsin öljyntorjunta-alukset (ruotsiksi)
Ruotsin monitoimialukset (ruotsiksi)
Suomen tuki viron onnettomuudelle 2006[vanhentunut linkki]
Hylje ja Seili keräämässä öljyä Virossa 2006[vanhentunut linkki]
Meritaito Oy:n öljyntorjuntakalusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Šum

| Šum Шум |
| --- | --- |
 lippu
 Šum
 Koordinaatit: 59°52′20″N, 31°46′55″E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Leningradin alue
Piiri:  Kirovskin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  366,79 km²
Väkiluku (2011):  3 000
 
 Kunnan sivusto 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Šumin kunta Kirovskin piirin kartalla.
Šum (ven. Шум) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Kirovskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sarjajoen varrella 58 kilometriä Kirovskista itään. Kylässä on 1 700 ja kunnassa 3 000 asukasta (vuonna 2011).
Maantiede ja asutus

Šumin kunnan pinta-ala on 366,79 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Kirovskin piirin Naasian ja pohjoisessa Suhojen, idässä Olhavan piirin Kiselnjan ja etelässä Kirišin piirin Glaževon kuntiin. Pinta-alasta 76,1 % on metsää, 11,7 % maatalousmaata ja 3,3 % asuinaluetta.
Kunta sijaitsee Olhavan tasangolla. Sen alueella virtaa Lavajoki sekä joukko pieniä jokia kuten Sarja, Jutika, Olešnja, Tjaštševka, Rugala ja Marjinka. Varsinkin eteläosassa on paljon soita kuten Padrinskoje ja Tobinskoje. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve ja hiekka.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 28 kylää ja muuta asutuskeskusta: Babanovo, Dusjevo, Feliksovo, Gnori, Gorgala, Gorka, Kanzy, Karpovo, Koitšala, Kontsy, Kontsyn taajama, Mjondovo, Novyi Bytin asemataajama, Ovdakalo, Padrila, Peitšala, Pirgora, Ratnitsa, Retška, Ryndela, Sibola, Sopeli, Terjobuška, Tobino, Valdoma, Voibokalo, Voibokalon asemataajama ja Voipala. Šumin jälkeen suurimmat keskukset ovat runsaan 300 asukkaan Voibokalon ja Kontsyn taajamat sekä runsaan 200 asukkaan Novyi Byt. Ovdakalossa ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkevat Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie sekä Pietarin ja Olhavan välinen rautatie, jolla on Voibokalon, 95 kilometrin ja Novyi Bytin asemat. Lavrovon, Šumin ja Ratnitsan välillä on asfaltoitu maantie. Voibokalon asemalta on linja-autoyhteys Kirovskiin. Gorgalan lähellä sijaitsee kaksi huoltoasemaa.
Paikallisista työnantajista tärkeimpiä ovat erilaiset palvelut (90 % työpaikoista). Šumin maatalousyritys työllistää enää 15 henkeä. Kunnan alueella toimii myös armeijan varikko. Kolme neljäsosaa työvoimasta käy töissä kunnan ulkopuolella.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, pieni poliklinikka, posti ja pankki. Voibokalon asemataajamassa toimii keskikoulu. Gorkassa, Novyi Bytissa ja Voibokalon kylässä on lääkintäasemat. Šumissa ja eräissä muissa kylissä toimii joukko kauppoja, Šumissa ja Dusjevossa on pienet kahvilat.
Nähtävyydet

Seudulla on useita toisen maailmansodan muistomerkkejä ja neuvostosotilaiden hautapaikkoja. Muita nähtävyyksiä ovat Gorgalan kartanon puistoalue ja Terjobuškan vuonna 1854 rakennetun kirkon rauniot.
Aiheesta muualla

Šumin kunnan sivusto (venäjäksi)
Piatra Neamț

| Piatra Neamț |
| --- | --- |
 Piatra Neamția köysiradalta nähtynä
 vaakuna
 Piatra Neamț
 Koordinaatit: 46°55′39″N, 26°22′15″E 
Valtio:  Romania
Piirikunta:  Neamț
Kehittämisalue:  Nord-Est
Historiallinen alue:  Moldavia
Ensimmäinen asiakirjamaininta:  
Hallinto:  
 – Pormestari:  Gheorghe Ștefan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  77.4 km²
Korkeus:  310 m
Väkiluku (2011):  77 393
 – Väestötiheys:  1 400 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.primariapn.ro 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piatra Neamț (unk. Karácsonkő) on kaupunki Itä-Karpaattien vuoriston keskellä Moldaviassa, Itä-Romaniassa. Neamțin piirikunnan pääkaupunki sijaitsee 350 km Bukarestista pohjoiseen. Vuonna 2011 siellä oli 77 400 asukasta. Alue on ollut asuttua kivikaudelta asti.
Piatra Neamțin teollisuus hyödyntää lähialueen luonnonvaroja. Siellä on lannoitetehdas, sellu- ja paperitehtaat sekä useita elintarvikealan tuotantolaitoksia. Kommunistiaikana kaupunki oli Romanian kemianteollisuuden tärkeimpiä keskuksia. Nykyisin vanha kemiantehdas on osa italialaista konsernia ja toimii vähäisellä kapasiteetilla.
Ștefan-torni Piatra Neamțin keskustassa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – miesten 400 m aj

| Lajit yleisurheilunMM-kilpailuissa 2019   |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | miehet | naiset |  |
| 200 m | miehet | naiset |  |
| 400 m | miehet | naiset |  |
| 800 m | miehet | naiset |  |
| 1 500 m | miehet | naiset |  |
| 5 000 m | miehet | naiset |  |
| 10 000 m | miehet | naiset |  |
| 100 m aj |  | naiset |  |
| 110 m aj | miehet |  |  |
| 400 m aj | miehet | naiset |  |
| 3 000 m ej | miehet | naiset |  |
| 4 × 100 m | miehet | naiset |  |
| 4 × 400 m | miehet | naiset | seka |
| Maraton | miehet | naiset |  |
| 20 km kävely | miehet | naiset |  |
| 50 km kävely | miehet | naiset |  |
| Korkeushyppy | miehet | naiset |  |
| Seiväshyppy | miehet | naiset |  |
| Pituushyppy | miehet | naiset |  |
| Kolmiloikka | miehet | naiset |  |
| Kuulantyöntö | miehet | naiset |  |
| Kiekonheitto | miehet | naiset |  |
| Moukarinheitto | miehet | naiset |  |
| Keihäänheitto | miehet | naiset |  |
| Seitsenottelu |  | naiset |  |
| Kymmenottelu | miehet |  |  |
n · k · 
Miesten 400 metrin aitajuoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 27.–30. syyskuuta.
Aikataulu

| Päivämäärä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 27. syyskuuta | 20.35 | Alkuerät |
| 28. syyskuuta | 18.05 | Välierät |
| 30. syyskuuta | 22.40 | Loppukilpailu |