stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Parasite!
Aiheesta muualla

Parasite! Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Parasite! Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Mustasch
| --- | --- |
Studioalbumit:   Above All  Ratsafari  Powerhouse  Latest Version of the Truth  Mustasch  Sounds Like Hell, Looks Like Heaven  Thank You for the Demon  Testosterone  Silent Killer  Killing It for Life  A final warning - Chapter one 
EP:t:   The True Sound of the New West  Parasite! 
Kokoelmat:   Lowlife Highlights  Singles A’s & B’s  The New Sound of the True Best 
Singlet:   ”I Hunt Alone”  ”Down in Black”  ”Black City”  ”6:36”  ”Dogwash”  ”I’m Alright”  ”Double Nature”  ”Bring Me Everyone”  ”Spreading the Worst”  ”Mine”  ”The Challenger”  ”California Love”  ”Feared and Hated”  ”Alle Männer”  ”Be Like a Man”  ”Midnight Runner”  ”Änglahund”  ”Hound From Hell”  ”Lawbreaker”  ”Fire”  ”Winners”  ”Blood in Blood out”  ”What is Wrong”  ”Where Angels fear to tread”  ”Before a Grave”  ”You are killing me”  ”Contagious”
Nashi (1919)

| Nashi / 梨 |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kawasaki, Kobe
Kölinlasku:  2. helmikuuta 1918
Laskettu vesille:  26. elokuuta 1919
Palveluskäyttöön:  10. joulukuuta 1919
Tekniset tiedot
Uppouma:  864 t (normaali) 1 036 t (kuormattu)
Pituus:  85,3 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,9 m
Syväys:  2,4 m
Koneteho:  21 500 ihp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  148
Aseistus
Aseistus:  3 × 120 mm/45 type 3 4 × 533 mm torpedoputkea
Nashi (jap. 梨) oli keisarillisen Japanin laivaston Momi-luokan hävittäjä maailmansotien välillä.
Valmistus

Alus tilattiin Kawasakin Koben telakalta, missä köli laskettiin 2. helmikuuta 1918. Alus laskettiin vesille 26. elokuuta 1919 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 10. joulukuuta.
Napaseutu

| Napaseutu |
| --- | --- |

Tyyli:  tilannekomedia
Kestoaika:  24 min / jakso
Luoja(t):  Neil Hardwick  (käsikirjoitus ja ohjaus)   Raila Leppäkoski (käsikirjoitus)
Pääosissa:  Ritva Valkama   Sanna-Kaisa Palo
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  12. maaliskuuta – 28. joulukuuta 1994
Jaksoja:  18
Aiheesta muualla
IMDb 
Napaseutu on suomalainen 18-osainen komediasarja, joka esitettiin MTV3:lla 1994. Käsikirjoituksen tekivät Raila Leppäkoski ja Neil Hardwick. Hardwick myös ohjasi sarjan.
Sarjan päähenkilöt ovat Alma (Ritva Valkama) ja hänen tyttärensä Bertta (Sanna-Kaisa Palo). Kaikissa sarjan jaksoissa tapahtumapaikkana on heidän asuntonsa.
Sarjan kymmenen esimmäistä osaa kuvattiin Ylen studiolla, jonka MTV3 joutui vuokraamaan, kun kaikki sen omat studiot olivat varattuja. Seuraavat kahdeksan osaa kuvattiin Linnanmäen Peacock-teatterissa.
Nelson Island

Nelson Island
| --- | --- |
Sijainti:  62°17′S, 59°02′W
Saariryhmä:  Eteläiset Shetlandinsaaret
Korkein kohta:  150  m 
Pinta-ala:  200 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  Ei vakituista asutusta
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Nelson Island on Eteläisiin Shetlandinsaariin kuuluva saari Eteläisessä jäämeressä. Se sijaitsee noin 120 kilometriä Antarktiksen niemimaasta pohjoiseen ja noin 800 kilometriä Kap Hornista etelään. Saaren pinta-ala on noin 200 neliökilometriä ja arviolta 90% siitä on jään peitossa. Saarella sijaitsee Eco-Nelson niminen tutkimusasema.
Nandita Kumar

| Nandita Kumar |
| --- | --- |
 Nandita Kumar vuonna 2017 Kiasmassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1981 Mauritius
Kansalaisuus:   Intia
Taiteilija
Ala:  Mediataide
Nandita Kumar (s. 1981 Pamplemousse, Mauritius) on intialainen taiteilija. Hän asuu Mumbaissa ja Aucklandissa. Hänen teoksensa koostuvat videoista, interaktiivisista veistoksista, maalauksista ja animaatioista. Teokset käsittelevät muun muassa ihmisen suhdetta luontoon, kaupungistumista ja teknologiaa. Kumar oli mukana Kiasman Ars 17 -näyttelyssä Helsingissä.
Napa-alue

Napa-alueiden sijainti.
Napa-alueilla tarkoitetaan Maan maantieteellisiä napoja ympäröiviä alueita. Napa-alueiden keskuksina ovat pohjois- ja etelänapa. Etelänapaa ympäröi Etelämanner, pohjoisnapaa Pohjoinen jäämeri, joka on tosin enimmäkseen ympärivuotisen jään peitossa. Etelämannerta peittää mannerjäätikkö.
Pohjoista napa-aluetta kutsutaan usein arktiseksi alueeksi tai vain Arktikseksi ja eteläistä Antarktikseksi. Antarktiksen rajaksi määritellään usein 60. eteläinen leveyspiiri tai siihen käsitetään kuuluvan vain Etelämanner. Arktiselle alueelle on useita määritelmiä: joskus rajaksi määritellään pohjoinen napapiiri, joskus 60. pohjoinen leveyspiiri tai metsänraja.
Ilmasto

Maan pyörähdysakselin kallistuskulma on syynä siihen, että napa-alueet ovat muita maapallon alueita kylmempiä. Napa-alueille saapuva auringonsäteily joutuu kulkemaan ilmakehässä pidemmän matkan ennen pääsyä maan pinnalle ja se leviää laajemmalle alueelle kuin päiväntasaajalla. Vuotuinen vaihtelu päivän pituudessa on suuri: talvella kaamosaikaan aurinko ei nouse lainkaan, kesällä se paistaa ympäri vuorokauden. Lisäksi jäällä ja lumella on korkea albedo eli ne heijastavat suuren osan auringonsäteilystä takaisin.
Napa-alueiden ilmastoa luonnehtivat äärimmäisen kylmät lämpötilat ja pienet sademäärät. Sadanta on vähäistä siksi, että kylmä ilma ei voi sisältää yhtä paljon vesihöyryä kuin lämmin. Maailman kylmin lämpötila −89,2 °C on mitattu Etelämantereella, Vostokin tukikohdassa. Nykyään napa-alueet ovat lämpenemässä, todennäköisesti ihmisen aiheuttaman ilmaston lämpenemisen vuoksi. Ilmaston lämpeneminen pienentää erityisesti pohjoisen merijään peittävyyttä.
Maan maantieteellisten napojen lähellä sijaitsevat myös magneettiset navat. Aurinkotuulen hiukkasten törmääminen Maan ilmakehään lähellä magneettisia napoja aiheuttaa revontulet.
Muut taivaankappaleet

Aurinkokunnan muiden planeettojen ja kuiden napa-alueilla on myös kiinnostavia piirteitä. Maan Kuun napa-alueilla arvellaan olevan vesijäätä kraattereissa, joihin suora auringonvalo ei koskaan osu. Marsin napa-alueet ovat hiilidioksidijään ja vesijään peitossa. Uranuksen pyörähdysakselin poikkeuksellinen kallistuskulma puolestaan aiheuttaa sen, että Uranuksen vuosikymmeniä kestävän vuoden aikana molemmat navat osoittavat vuorotellen suoraan Aurinkoon.
Jäätikkövirta Grönlannissa.
Nadežda Durova

Nadežda Durova
Nadežda Andrejevna Durova (ven. Наде́жда Андре́евна Ду́рова); (17. syyskuuta 1783 Kiova, Venäjän keisarikunta – 2. huhtikuuta 1866 Jelabuga, Venäjän keisarikunta) oli Venäjän ensimmäinen naisupseeri. Hän toimi myös kirjailijana.
Suku ja koulutus

Nadežda Durova syntyi ratsuväen upseerin perheeseen. Hänen äitinsä oli pettynyt ettei saanut poikaa, ja antoi tyttärensä husaarin kasvatettavaksi. Durova meni 18-vuotiaana sarapulilaisen virkamiehen kanssa naimisiin ja synnytti lapsen, mutta palasi muutaman vuoden päästä vanhempiensa luokse.
Sotilasura

Vuonna 1806 hän karkasi kotoa ja liittyi kasakkarykmenttiin tilanomistajan poika Aleksandr Durovin nimellä. Vuonna 1807 hän värväytyi Aleksandr Sokolovin nimellä ulaanirykmenttiin ja osallistui Preussin sotaretkeen, josta hänet palkittiin Pyhän Yrjön ristillä. Durova kirjoitti Preussista isälleen, joka lähetti Aleksanteri I:lle pyynnön etsiä tyttärensä. Keisari kutsui Durovan Pietariin ja ylensi hänet upseeriksi. Samalla Durovalle annettiin nimi Aleksandr Andrejevitš Aleksandrov, jota hän kantoi lopun ikänsä.
Durova osallistui vuoden 1812 isänmaalliseen sotaan, haavoittui Borodinon taistelussa ja palveli sen jälkeen Mihail Kutuzovin lähettinä. Hän osallistui myös vuosien 1813–1814 sotaretkiin ja sai rohkeudestaan useita ansiomerkkejä. Durova erosi armeijan palveluksesta aliratsumestarina vuonna 1816. Sen jälkeen Durova asui muutaman vuoden setänsä luona Pietarissa ja muutti sitten Jelabugaan, jossa hän ”tekemisen puutteessa” ryhtyi kirjoittamaan muistelmiaan.
Kirjallinen ura ja perintö

Durovan muistelmat Kavalerist-devitsa (”Ratsumiestyttö”) ilmestyivät vuodesta 1836 lähtien Sovremennik-lehdessä ja myöhemmin erillisinä kirjoina. Hän kirjoitti myös romanttisia kertomuksia, jotka pian unohdettiin. Vuonna 1842 ilmestyi ensimmäinen hänelle omistettu kirja, mutta sen sankari kuoli lopulta unohdettuna Jelabugassa. Elämänsä aikana hän oli rajojen rikkoja: pukeutui miesten vaatteisiin, leikkasi hiuksensa lyhyiksi, poltti tupakkaa ja käytti itsestään maskuliinimuotoja. Durova myös haudattiin testamenttinsa mukaisesti miesten puvussa sotilaallisin kunnianosoituksin. Myöhemmin hänestä on tehty romaaneja, näytelmä, ooppera ja Eldar Rjazanovin elokuva Husaarit (Gusarskaja ballada, 1962).
Nils Östensson

Nils Östensson
Nils Holger Östensson (29. huhtikuuta 1918 Transtrand – 24. heinäkuuta 1949 Risberget, Norja) oli ruotsalainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa oli Sälens IF.
Ensimmäisen arvokisamitalinsa Östensson saavutti Ruotsin hopealle sijoittuneessa viestijoukkueessa 1941 Cortinan MM-kisoissa. Seitsemän vuotta myöhemmin St.Moritzin olympialaisissa hän voitti viestikultaa ja hopeaa henkilökohtaisesta 18 kilometrin kilpailusta.
Vuonna 1949 Östensson voitti Holmenkollenin kisoissa sekä 18 että 50 kilometrin matkat. Saman vuoden kesällä hän sai surmansa moottoripyöräonnettomuudessa vain 31 vuoden ikäisenä.
Musiikkivuosi 1953

Musiikkivuosi 1953 käsittelee vuoden 1953 tärkeitä musiikkitapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Elvis Presley tekee ensimmäiset nauhoituksensa
Frank Sinatra aloittaa nauhoitukset Capitol Records -levy-yhtiön kanssa
Bill Haley & His Comets nauhoittaa ”Crazy Man, Crazy” -kappaleen, ensimmäisen rock and roll -singlen Billboard-listalla
Levytukku julkaisi ensimmäiset suomalaiset vinyylilevyt
Olavi Virta saa ensimmäisen ykköshittinsä kappaleella ”Tulisuudelma”
Olavi Virta levyttää yhden vuoden aikana 80 levyäselvennä (epävirallinen Suomen ennätys)
Julkaisuja

Country Girl – Bing Crosby
Dean Martin Sings – Dean Martin
Requested By You – Frank Sinatra
Ner tamid

Ner tamid eli ikuinen liekki.
Ner tamid (hepr. ‏נר תמיד‎ eli ikuinen liekki) on juutalaisen synagogan pyhimmän osan  aron ha'kodeš en, eli pyhän kaapin etupuolelle ripustettu jatkuvasti palava valo.  Se voi olla kynttilä, öljylamppu tai sähkövalo.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Naoya Kondō

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Naoya Kondō
Syntymäaika: 3. lokakuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Utsunomiya, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Tokyo Verdy
Pelinumero: 3
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2015 2016–2018 2019– | Kashiwa Reysol JEF United Chiba Tokyo Verdy | 246 (11) 110 (8)  |
Maajoukkue
| 2012 | Japani | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Naoya Kondō (jap. 近藤 直也, Kondō Naoya; s. 3. lokakuuta 1983 Utsunomiya) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kondō debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 2012.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Naomi Ackie

| Naomi Ackie> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1991 (ikä 32–33) Walthamstow, Lontoo
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Naomi Ackie (s. 1991 Walthamstow, Lontoo) on brittiläinen näyttelijä joka tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa: I Wanna Dance: The Whitney Houston Movie (2022), Star Wars: The Rise of Skywalker (2019) ja Lady Macbeth (2016).
Elämä

Ackie syntyi Walthamstowissa Itä-Lontoossa perheensä nuorimmaksi lapseksi, ja hänellä on vanhempi veli ja sisko. Hänen isänsä oli töissä Transport for Londonilla ja hänen äitinsä työskenteli julkisessa terveydenhuoltojärjestelmässä (NHS). Hän kiinnostui näyttelemisestä osallistuttuaan koulunsa joulunäytelmään 11-vuotiaana, ja koulunsa päätettyään hän pääsi opiskelemaan Royal Central School of Speech and Drama teatterikorkeakouluun Lontoossa, ja valmistui sieltä vuonna 2014. Vuonna 2015 hän näytteli Doctor Whon jaksossa, ja sai ensimmäiseen roolinsa pitkään elokuvaan Lady Macbeth vuonna 2016.
Filmografia

| Vuosi | Elokuvan nimi | Nimi suomeksi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | I Wanna Dance With Somebody | I Wanna Dance: The Whitney Houston Movie | Whitney Houston |
| 2021 | The Score |  |  |
| 2020 | The Corrupted |  | Grace |
| 2019 | Star Wars Episode IX The Rise of Skywalker | Star Wars: The Rise of Skywalker | Jannah |
| 2019 | The Corruptor |  | Grace |
| 2018 | The Arrival |  |  |
| 2018 | Yardie |  | Mona |
| 2016 | Lady Macbeth | Lady Macbeth | Anna |
Aiheesta muualla

Naomi Ackie Hamilton Hodell. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
Inquire below to book Naomi Ackie CAA Speakers. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
Hicklin, Aaron: ‘Star Wars’ actress Naomi Ackie on her meteoric rise to fame The New York Post.  5.12.2019. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
Elias, Naomi: How Naomi Ackie Embodied Whitney Houston in I Wanna Dance with Somebody Elle.  23, 2022. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
Naomi Ackie EW. Viitattu 5.1.2023. (englanniksi)
Paul Samson

Paul Samson (4. kesäkuuta 1953 – 9. elokuuta 2002) oli brittiläinen kitaristi ja laulaja, joka muistetaan parhaiten omaa nimeään kantaneesta yhtyeestään Samson. Samson-yhtye kuuluu 1980-luvun NWOBHM:in unohdettuihin nimiin, vaikka kyseinen bändi toimi astinlautana myöhemmin Iron Maideniin liittyneelle laulajalle Bruce Dickinsonille ja kilpaili aikanaan vakavissaan Def Leppardin, Saxonin ja Maidenin kanssa parhaimman brittimetallibändin paikasta. Paul itse oli Deep Purplen ihailija, ja hänen soitostaan voi paikoin kuulla vaikutteita Purple-kitaristi Ritchie Blackmorelta. Samsonin soitolle oli ominaista myös tietynlainen bluesmaisuus.
Alkuvaiheet

Paul Samsonin ensimmäinen yhtye oli 1969 perustettu dartfordilainen The Innocence, jossa hän toimi kitaristilaulajana. Bändin hajottua hän liittyi kokoonpanoon nimeltä Refugee, joka saavutti 1970-luvulla pienimuotoista menestystä Lontoossa ja pääsi lämmittelemään muutamia sen ajan suuruuksia (Magnum, Supertramp). Refugeen soittolista koostui enimmäkseen cover-kappaleista ja muutamista bändin jäsenten omista sävellyksistä. Paul jätti bändin elokuussa 1973 ja toimi sen jälkeen studiokitaristina pari kuukautta, kunnes perusti Kellyn muutamien Refugeen ex-jäsenien kanssa. Lopulta Kellykin hajosi, lähinnä sen soittajien muiden bändiprojektien vuoksi. Paul jatkoi jälleen studiokitaristina aina Front Roomin perustamiseen asti. Tässä kokoonpanossa hän tutustui ensimmäistä kertaa basisti Chris Aylmeriin, josta tulisi myöhemmin Samson-yhtyeen jäsen. Front Roomissa toimi vokalistina Dennis Wilcox (eli Dennis Wilcock), joka puolestaan liittyi Iron Maideniin, kun Front Room hajosi jo pari viikkoa perustamisensa jälkeen. Jäsenet ehtivät soittaa yhdessä vain yhden keikan tuona aikana. Aylmer perusti Maya-nimisen yhtyeen Paulin uudelleenlämmitellessä Kelly-bändiä. Maaliskuussa 1977 Samson otti osaa basistilaulaja John McCoyn ja rumpali Roger Huntin bändikyhäelmän, nimeltään McCoy, keikoille. Basisti McCoyn kanssa Paul kirjoitti muutamia kappaleita, joista osa päätyi aikanaan Samson-yhtyeen "Survivors"-levylle. Syyskuussa 1977 sekä Hunt että McCoy kuitenkin jättivät yhtyeen (McCoy tulisi toimimaan kuitenkin myöhemmin tuottajana ensimmäiselle Samson-levylle). Paul Samsonin jäätyä yksin hän hankki uudeksi basistiksi jo aiemmin tuntemansa Aylmerin ja rumpaliksi löytyi Clive Burr. Aylmerin ehdotuksesta "McCoy-projekti" uudelleennimettiin Samsoniksi, ja yhtyeen ensimmäinen keikka tällä nimellä ja kokoonpanolla oli Leas Cliff Hallissa Folkstonessa, missä he lämmittelivät Steve Gibbons Bandia. Paul toimi itse edelleen kitaristina ja laulajana.
Samson-yhtye

Vuonna 1979 Samson joutui jälleen luopumaan jäsenestään Maidenin viedessä Burrin mukanaan. Paul nappasi tällöin Maidenissa aiemmin soittaneen Barry Grahamin yhtyeeseen. Graham otti Samsonissa käyttöön taiteilijanimen Thunderstick ja pukeutui tiukkaan, vartalonmyötäiseen leopardiasuun ja mustaan miekkailijamaskiin. Lisäksi hän useaan otteeseen vaati, että pääsisi soittamaan rumpusettiään valtavan häkin sisään livekeikoilla (tämä onnistui kuulemma yhden ainoan kerran). Samana vuonna Samsoniin liittynyt taidokas vokalisti Bruce Bruce, oikealta nimeltään Bruce Dickinson, on myöhemmin kommentoinut, että Thunderstick oli hänestä aikoinaan varsin halpa julkisuuskikka bändin maineen kasvattamiseksi. Thunderstick erosi yhtyeestä 1981 laulajan kanssa tulehtuneiden välien vuoksi, ja Dickinson itse lähti samana vuonna Iron Maideniin. Tämä oli musertava isku Samsonille, joka oli juuri hankkinut itselleen puolen miljoonan punnan sopimuksen. Samson sai kuitenkin uudeksi vokalistiksi Nicky Mooren ja uudeksi rumpaliksi tuli Pete Jupp. Vaikka yleisömäärät kasvoivat ja albumit "Before the Storm" ja "Don't let the mad get even" saivat kehuja, kukoistanut NWOBHM-aikakausi alkoi hiipua, ja lopulta vuonna 1984 yhtye hajosi.
Loppuaika

Paul Samson jättäytyi vaatimattomalle soolouralle, toimien studiokitaristina ja menestyen hieman musiikkituottajana. Hän saavutti myös kohtalaista suosiota bluesmuusikkona ollessaan Chicagossa. Vuonna 2002 Samson-yhtyettä heräteltiin jälleen henkiin, ja Paul työsti Mooren kanssa uutta albumia. Paul kuitenkin kuoli kesken äänitysten syöpään 9. elokuuta 2002. Levytyssessiosta syntynyt cd, "P.S...", tuli myyntiin 4. syyskuuta 2002 ja jäi viimeiseksi Paul Samsonin äänitteeksi.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (engl.) (Arkistoitu – Internet Archive)
BRN Metal pages (engl.) (Arkistoitu – Internet Archive)
Napapiiri

Pohjoinen ja eteläinen napapiiri
Napapiirit ovat maapallon pohjois- ja eteläosissa sijaitsevat kaksi leveyspiiriä, joiden kulmaetäisyys navoista on sama kuin Maan pyörimisakselin kaltevuus Maan ratatasoon nähden. Sen seurauksena napapiirien ja napojen välillä on aikoja, jolloin auringon keskipiste pysyy koko vuorokauden ajan horisontin ylä- tai alapuolella, mistä seuraavat kaamos ja yötön yö. Auringon ei-pistemäinen koko ja valon taittuminen ilmakehässä aiheuttavat sen, että kaamoksen ja yöttömän yön rajat eivät kuitenkaan ole täysin napapiirien kohdalla.
Maan pohjoisen napapiirin sijainti on noin 66,56° pohjoista leveyttä ja eteläisen napapiirin 66,56° eteläistä leveyttä. Koska Maan akselin kallistuskulma vaihtelee noin 41 000 vuoden jaksoissa, napapiirit liikkuvat noin 250 kilometrin vaihteluvälin sisällä. Nykyisin kallistuma pienenee, minkä vaikutuksesta napapiiri liikkuu pohjoiseen noin 14,5 metriä vuodessa. Nutaatio vaikuttaa napapiirien sijaintiin lyhyemmällä aikavälillä. Se mukaan lukien napapiirit ovat liikkuneet 2020-luvun alkuvuosina kohti päiväntasaajaa. Vuoden 2020 alussa napapiirien sijainti oli ± 66,5637820183°, ja vuoden 2024 alussa se on ± 66,5615884826°. Vuoden 2024 aikana napapiirit alkavat jälleen siirtyä kohti napoja.
Myös muilla planeetoilla on napapiirinsä: esimerkiksi Marsin napapiirit ovat 64,8° leveyspiireillä.
One Hot Minute

| One Hot Minute Red Hot Chili Peppers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Kesäkuu 1994 – kesäkuu 1995 The Sound Factory, Hollywood, Kalifornia
 Julkaistu: 12. syyskuuta 1995
 Tuottaja(t): Rick Rubin
 Tyylilaji: Alternative rock Funk rock alternative metal Hard rock Heavy metal Psykedeelinen rock Funk Metal
 Kesto: 61.24
 Levy-yhtiö: Warner Bros
Red Hot Chili Peppersin muut julkaisut
| Blood Sugar Sex Magik 1991 | One Hot Minute 1995 | Californication 1999 |
Singlet albumilta One Hot Minute
 ”Warped” Julkaistu: 9. elokuuta 1995  ”My Friends” Julkaistu: 19. syyskuuta 1995  ”Aeroplane” Julkaistu: Maaliskuu 1996  ”Coffee Shop” Julkaistu: 1996  ”Shallow Be Thy Game” Julkaistu: 1996
One Hot Minute on Red Hot Chili Peppersin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 1995. Albumi on ainoa, jolla yhtyeen silloinen kitaristi, Dave Navarro soittaa. Albumia on usein pidetty yhtyeen kokeellisimpana. Yhtye sekoittaa albumilla punkia, funkia ja psykedeelistä rockia, luoden raskaahkon tyylin ja yleissoundin, jota yhtye ei tämän jälkeen ole käyttänyt.
Albumilta julkaistiin viisi singleä, jotka olivat: Warped, My Friends, Aeroplane, Coffee Shop ja Shallow Be Thy Game, joista kolmesta ensimmäisestä tehtiin musiikkivideo.
Albumi menestyi hyvin myyntilistoilla. Sitä on myyty Yhdysvalloissa yli 2 miljoonaa kappaletta ja saanut tuplaplatinaa. Tätä pidetään kuitenkin pettymyksenä, kun verrataan levyn kaupallista menestystä edeltävään Blood Sugar Sex Magikiin ja kolmeen seuraavaan albumiin (Californication, By the Way ja Stadium Arcadium).
Historia

Yhtyeen edellinen albumi Blood Sugar Sex Magik oli suuri menestys. Yhtye lähti maailmankiertueelle, mutta sen ollessa Aasiassa, kitaristi John Frusciante ilmoitti jättävänsä yhtyeen. Yhtyeen piti esiintyä noin kuukauden päästä vuoden 1992 Lollapalooza-festvaaleilla. Niinpä yhtye pyysi Arik Marshallia soittamaan Fruscianten tilalla loppu kiertueen ajan. Marshallin ensimmäinen esiintyminen yhtyeen kanssa oli 60 000 ihmisen edessä San Franciscon amfiteatterissa. Marshall harjoitteli konserttia varten viisi tuntia päivässä.
Marshall ei kuitenkaan sopinut kunnolla yhtyeeseen, joten hän sai lähteä yhtyeestä. Yhtye laittoi sanomalehteen ilmoituksen uuden kitaristin löytämiseksi. Ensimmäisenä päivänä koe-esityksiin saapui noin 5 000 kitaristia. Lopulta Jesse Tobias otettiin yhtyeeseen, mutta hänkään ei ollut siinä kauan.
Lopulta Dave Navarroa pyydettiin uudestaan liittymään yhtyeeseen. Tällä kertaa hän suostui, mutta hän oli kieltäytynyt yhtyeen edellisestä pyynnöstä, sen suuren työmäärän takia. Navarroa pyydettiin yhtyeeseen hänen persoonallisen soittotyylinsä vuoksi, jota yhtye tarvitsi.
Vuoden 1994 tammikuussa yhtyeen laulaja Anthony Kiedis oli ollut raittiina viisi ja puoli vuotta, kun hän taas retkahti huumeisiin. Albumin teon edetessä laulajan kierre vain syveni ilman, että kukaan hänen lähimmäisistään tai yhtyeessä edes tiesi tästä. Levyn joitakin sanoituksia leimaa Kiediksen vihjailu hänen retkahtamiseensa ja siihen, kuinka hän onnistui pitämään tämän salaisuutena. Levyn vokaaliosuuksien nauhoittaminen venyi Kiediksen keksiessä tekosyitä, jottei hänen tarvitsisi lopettaa huumekierrettään.