stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eva Turner

Eva Turner (10. maaliskuuta 1892 Oldham, Englanti – 16. kesäkuuta 1990 Lontoo, Englanti) oli brittiläinen sopraano. Hän opiskeli Dan Roothamin ja Albert Richards Broadin johdolla. Hän teki debyyttinsä Carl Rosa Opera Companyssa Tannhäuserin esityksessä vuonna 1916 ja työskenteli yhtiön kanssa vuoteen 1924 saakka. Tämän jälkeen kapellimestari Ettore Panizza kutsui Turnerin Italiaan.
Turner esitti Turandotin nimiroolin Bresciassa 1926 vain kuukausi sen kantaesityksen jälkeen. Franco Alfano piti häntä ihanteellisena Turandotin osaan, johon hänet läheisimmin yhdistetäänkin.
Kesäkuussa 1928 Turner debytoi Covent Gardenissa Turandotina, ja samana vuonna hän esiintyi ensimmäistä kertaa Chicagon oopperassa Aidan roolissa. Lisäksi hän esiintyi esimerkiksi Lissabonissa ja Buenos Airesissa. Myöhemmin Turner opetti laulua sekä Yhdysvalloissa että Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikomentaja vuonna 1962.
Aiheesta muualla

Eva Turnerin muistosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
F1-toons

F1-toons on suomalaisen sarjakuvapiirtäjän Antti Vuorijärven piirtämä ja käsikirjoittama yksiruutuinen sarjakuva.  Sarjakuva kertoo humoristisesti Formula 1 -autourheilusarjan ajankohtaisista tapahtumista ja lajissa työskentelevistä henkilöistä. Piirroksissa käytetään tehokeinoina huoliteltua ulkoasua, mielleyhtymiä ja vertauskuvia. Sarjakuvan piirrostyylissä esiintyy ranskalaisen sarjakuvapiirtäjän Maurice de Beveren piirrostyylille ominaisia piirteitä sekä vaikutteita poptaidemaalari Roy Lichtensteinilta. Antti Vuorijärvi on piirtänyt sarjakuvaa vuodesta 1998 lähtien ja sitä on julkaistu Vauhdin Maailmassa, F1-maailmassa, Urheiluviikko.net:ssä ja sarjakuvan omilla verkkosivuilla. Sarjakuva ilmestyy suomeksi ja osittain myös englanniksi.
Aiheesta muualla

F1-toons (Arkistoitu – Internet Archive)
Ferrari F2005

| Ferrari F2005 |
| --- | --- |
 F2005 ja Michael Schumacher
Talli:  Ferrari
Suunnittelija(t):  Aldo Costa Rory Byrne
Kuljettajat:  1.  Michael Schumacher 2.  Rubens Barrichello
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Shell
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  vapaasti hengittävä Ferrari 055 3,0 l 90° V10
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Bahrainin GP 2005
Kilpailuja:  17
Voittoja:  1
Paalupaikkoja:  1
Nopeimpia kierroksia:  3
Palkintosijoja:  8
MM-pisteitä:  100
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
F2005 on auto, jolla Ferrari-talli kilpaili Formula 1-sarjassa kaudella 2005. Autoa ajoivat Michael Schumacher ja Rubens Barrichello.
Ferrari aloitti kauden perinteiseen tapaan vanhalla autolla (F2004M), jonka vauhti osoittautui kuitenkin riittämättömäksi. Uusi auto tuotiin pikavaudilla radalle, mutta ei tuottanut silti merkittävää parannusta vauhtiin. Ainoa voitto saavutettiin Yhdysvaltain Grand Prix'sta, jolloin Schumacher voitti.
Schumacher USA:n GP:n harjoituksissa.
Teknisiä tietoja

Runko: Hiilikuitukomposiitti
Moottori: Ferrari V10
Polttoaine: Shell
Renkaat: Bridgestone
Fennistiikka

Suomen kielen puhuma-alat.
Suomen kielen tutkimus eli fennistiikka on humanistinen tieteenala, jonka opetus- ja tutkimuskohteita ovat muun muassa suomen kielen käyttö eri tilanteissa ja ympäristöissä, kielen rakenne lauseopilliselta, äänneopilliselta tai muoto-opilliselta kannalta sekä muu kielen vaihtelu. Kyseisiä osa-alueita voidaan lähestyä niin synkroniselta, nykytilannetta tutkivalta, kuin diakroniselta kannalta, jolloin keskitytään historialliseen muutokseen ja tutkitaan suomen kielen kehitystä.
Fennistiikkaa opiskellaan Suomessa Helsingin, Turun, Tampereen, Jyväskylän, Oulun, Itä-Suomen ja Vaasan yliopistoissa, joissa se kuuluu suomen kielen sekä osin myös suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen opetuskohteisiin. Vuosina 1902–2001 Suomessa tehtiin 126 fennistiikan alan väitöskirjaa.
Suomen ulkopuolella fennistiikkaa voi opiskella Saksassa Greifswaldin ja Kölnin yliopistoissa.
Ferrari F2004

| Ferrari F2004 |
| --- | --- |
 Michael Schumacher Yhdysvaltain GP:ssä 2004.
Talli:   Ferrari
Suunnittelija(t):   Ross Brawn  Rory Byrne
Kuljettajat:  1.  Michael Schumacher 2.  Rubens Barrichello
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Polttoaine:  Shell
Runko:  hiilikuitumonokokki
Moottori:  Ferrari 053/B/C V10
Voimansiirto:  Ferrari 7-vaihteinen puoliautomaattinen pituussuuntainen vaihdelaatikko
Kilpailuhistoria
Debyytti:  Australian Grand Prix 2004
Kilpailuja:  20
Voittoja:  15
Paalupaikkoja:  12
Nopeimpia kierroksia:  14
Palkintosijoja:  30
MM-pisteitä:  272
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  1
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  1
Ferrari F2004 on Ross Brawnin, Rory Byrnen ja Aldo Costan suunnittelema auto, jolla Ferrarin F1-talli kilpaili kaudella 2004. Auto oli radalla ylivoimainen. Sillä voitettiin 15 kisaa 18:sta. Michael Schumacher voitti 13 kilpailua ja toinen kuljettaja Rubens Barrichello kaksi. Ferrari voitti valmistajien sarjan ja Schumacher kuljettajien MM-tittelin. Kaudella 2004 valmistajien MM-sarjassa MM-pisteitä kertyi 262. Kauden 2005 kahdessa ensimmäisessä kilpailussa Ferrari käytti F2004M ja keräsi niissä 10 pistettä. F2004:ään perustuu A1 Grand Prix-sarjassa vuodesta 2008 käytetty "Powered by Ferrari" -auto.
Formula 1 -tulokset

| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Ferrari | Ferrari V10 | B |  | AUS | MAL | BHR | SMR | ESP | MON | EUR | CAN | USA | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | CHN | JPN | BRA |  | 262 | 1. |
| 2004 | Ferrari | Ferrari V10 | B |  Michael Schumacher | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | Kesk. | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 12 | 1 | 7 |  | 262 | 1. |
| 2004 | Ferrari | Ferrari V10 | B |  Rubens Barrichello | 2 | 4 | 2 | 6 | 2 | 3 | 2 | 2 | 2 | 3 | 3 | 12 | 2 | 3 | 1 | 1 | Kesk. | 3 |  | 262 | 1. |
| 2005 | Ferrari | Ferrari V10 | B |  | AUS | MAL | BHR | SMR | ESP | MON | EUR | CAN | USA | FRA | GBR | GER | HUN | TUR | ITA | BEL | BRA | JPN | CHN | 100 | 3. |
| 2005 | Ferrari | Ferrari V10 | B |  Michael Schumacher | Kesk. | 7 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 100 | 3. |
| 2005 | Ferrari | Ferrari V10 | B |  Rubens Barrichello | 2 | Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 100 | 3. |
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2004
Ferrari F2004
Williams FW26
McLaran MP14/MP4-19B
Renault R24
BAR 006
Sauber C23
Jaguar R5
Toyota TF104/TF104B
Jordan EJ14
Minardi PS04
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2005
Ferrari F2004M
Ferrari F2005
BAR 007
Renault R25
Williams FW27
McLaren MP4-20
Sauber C24
Red Bull RB1
Toyota TF105/TF105B
Jordan EJ15/EJ15B
Minardi PS04B
Minardi PS05
Ethel Thomson Larcombe

Ethel Thomson Larcombe
Ethel Thomson Larcombe (8. kesäkuuta 1879 Islington, Middlesex – 11. elokuuta 1965 Budleigh Salterton, Devon) oli brittiläinen naistennispelaaja. Hänet muistetaan parhaiten Wimbledonin naisten kaksinpelin mestaruudesta 1912.
Larcombe voitti Wimbledonin sekanelinpelin mestaruuden James Parken kanssa vuonna 1914.
Grand Slam -finaalit kaksinpelissä > Voitot (1)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Loppuottelun tulos |
| 1912 | Wimbledon |  Charlotte Cooper Sterry | 6–3, 6–1  |
Grand Slam -finaalit kaksinpelissä > Loppuotteluhäviöt (2)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Loppuottelun tulos |
| 1903 | Wimbledon |  Dorothea Douglass Chambers | 6–4, 4–6, 2–6  |
| 1914 | Wimbledon |  Dorothea Douglass Chambers | 5–7, 4–6  |
FDR

FDR voi viitata johonkin seuraavista:
Franklin D. Roosevelt, Yhdysvaltain presidentti 1933–1945
Finnish Depositary Receipt, ulkomaisen yhtiön osaketta vastaava talletustodistus, jolla käydään kauppaa Suomessa
Flight Data Recorder, lentoarvotallennin, mustan laatikon osa
False Discovery Rate, virheellisten löydösten osuus, tilastollisen hypoteesin testauksessa käytettävä mittaluku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”FDR”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
F. V. Jalander

Fredrik Wilhelm Jalander (27. syyskuuta 1844 Oulu – 22. marraskuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen lennätinpäällikkö, hovineuvos ja sanomalehtimies.
Jalanderin vanhemmat olivat Oulun postikonttorin konttorikirjuri Gustaf Fredrik Jalander (1807–1857) ja Matilda Bäckman (k. 1866).
Ruotsinkieliseen perheeseen syntynyt Jalander oli innokas suomalaisuuden kannattaja. Hän avusti 1880-luvun alussa Morgonbladetia ja siirryttyään lennätinvirkailijaksi Tampereelle toimi Aamulehden ensimmäisenä päätoimittajana vuosina 1881–1883. Tämän jälkeen Jalander siirtyi  Viipuriin, jossa hän perusti Viipurin Sanomat -lehden ja toimi sen päätoimittajana vuosina 1886–1887. Jalander asui viimeiset vuotensa Helsingissä, jossa hän julkaisi Uusi Suomi -nimisen lehden näytenumeron.
Jalander oli naimisissa Thecla Alexandra Forssellin kanssa. Heidän poikiaan olivat kenraalimajuri, maaherra Bruno Jalander ja apteekkari Yrjö Wilhelm Jalander.
Teoksia

Virkavaltaisuudesta ja kansanvaltaisuudesta. Helsinki: Wickström, 1887.
FDMA

audio, video, puhe, tieto
koodausmenetelmät
kanavanvaraus eli kanavointi
FDMA, TDMA, CDMA
CSMA/CD (Ethernet)
CSMA/CA (802.11)
modulointi
kantoaalto (mm. sähkötys)
AM (DSB-SC, SSB)
FM (FSK, GMSK)
PM (mm. PSK, QAM)
FHSS, DSSS (eivät tarvitse kanavointia)
siirtotie
radio
kaapeli (koaksiaali, Cat5, valokuitu)
Taajuusjakokanavointi eli FDMA (engl. frequency-division multiple access) on yksinkertainen radiotien kanavanvaraustekniikka. Sen toteutuksessa käytettävä taajuusalue jaetaan osa-alueisiin, joista käyttäjälle annetaan yksi alue yhteyden ajaksi. FDMA:ssa syötettävä data voi olla joko analogista tai digitaalista; signaali on aina analogista johtuen moduloinnista. Taajuusjakokanavointia käytetään muun muassa radioliikenteessä.
FDMA:n haittapuolena on, että se tuhlaa kaistaa. Yhteydelle annettu kanava on varattu vaikka dataa ei liikkuisikaan.
Estrelanvuoristokoira

| Estrelanvuoristokoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Portugali
Määrä:  Suomessa rekisteröity 1 209:  1 207 pitkäkarvaista ja 3 lyhytkarvaista
Alkuperäinen käyttö:  laumanvartija
Nykyinen käyttö:  seura- ja vahtikoira
Muita nimityksiä:  cão da Serra da Estrela, Estrela Mountain Dog, chien de la serra da Estrela, Serra-da-Estrela-Berghund, perro de la sierra de la Estrela, cane della Serra da Estrela, estrela mäestikukoer, Portuguese Mountain Dog, estrela
FCI-luokitus:  ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 2.2 Vuoristotyyppiset molossikoirat #173
Ulkonäkö
Paino:  uros 45–60 kg narttu 35–45 kg
Säkäkorkeus:  uros 65–73 cm narttu 62–69 cm
Väritys:  keltainen, punainen, sudenharmaa tai brindle - maskilla tai ilman
Estrelanvuoristokoira (port. cão da Serra da Estrela) on Portugalin Estrelanvuoristosta kotoisin oleva laumanvartijarotu. Lyhyt- ja pitkäkarvaisilla muunnoksilla on yhteinen rotumääritelmä. Rotu oli vuonna 2019 kotimaassaan suosituin portugalilainen rotu ja kaikkien rotujen rekisteröintilistalla sijalla 4. Suomessa syntyy vuodessa noin 50 pentua[lähde? ], ja koko kanta on yli 1 200 koiraa.
Ulkonäkö

Estrelanvuoristokoira on ruumiinrakenteeltaan melko suuri, pitkänomainen ja kaarevalinjainen. Sen kaartuva rintakehä ei ole kovin leveä. Rotu liikkuu sujuvasti, mahdollisimman vähällä vaivalla. Sillä on vahva raajaluusto, melko niukat kinnerkulmaukset ja soikeahkot käpälät. Lisäksi monilla estrelanvuoristokoirilla on kannukset. Rodulla on ominaista pitkä riippuva häntä, jonka päässä on J-koukku ja koiran seistessä häntä kohoaa melko korkealle.
Estrelanvuoristokoiralla on lyhyt kaula ja jykevä, lievästi kupera pää, jossa on loiva otsapenger. Rodulla on pitkä kuono ja sen huulet eivät riipu.  Sillä on keskikokoiset, soikeat silmät ja tiiviit luomet. Estrelanvuoristokoiralla on pienet, riippuvat, kolmiomaiset korvat, jotka taipuvat taaksepäin vasten päätä niin, että korvan tyvestä näkyy hieman korvan sisäpintaa.
Urosten säkäkorkeus vaihtelee 65–73 cm (2 cm korkeampi sallitaan) ja paino 45–60 kg välillä; nartuilla vastaavat mitat ovat 62–69 cm (2 cm korkeampi sallitaan) ja 35–45 kg.
Ulkonäkö > Karvapeite ja väritys

Estrelanvuoristokoirasta on kaksi karvamuunnosta: lyhyt- ja pitkäkarvainen. Karva on suoraa ja kevyesti laineikasta. Turkin vahvuus vaihtelee rungon eri osissa. Karva on lyhyempää raajoissa kintereiden alapuolella, samoin päässä. Korvientyvessä on pitempää karvaa, samoin hännässä, joka pitkäkarvaisella on hapsuinen. Pitkäkarvaisella estrelanvuoristokoiralla on pieni karvakaulus ja selvät hapsut raajojen takana. Pitkäkarvaisen estrelan runsas pohjavilla on peitinkarvaa vaaleampaa.
Väri on useimmiten kellanruskea (fawn) tai punaruskea ja harvemmin sudenharmaa. Myös brindle eri sävyissään (keltainen, punaruskea tai harmaa pohjaväri) mustin raidoin sallitaan. Päässä on usein tumma maski. Pienet valkoiset merkit sallitaan ainoastaan kaulan alapuolella, rinnassa ja käpälissä.
Pitkäkarvainen, fawn
Pitkäkarvainen, brindle
Lyhytkarvainen, brindle
Luonne ja käyttäytyminen

Estrelanvuoristokoira on luonteeltaan tyypillinen vuoristokoira, joka on rohkea ja omatoiminen mutta samanaikaisesti epäluuloinen vieraita kohtaan. Rotu on karaistunut ankarissa luonnonoloissa. Luonne on valpas ja tarkkaavainen, vahtimisvietti on voimakas. Omistajalla on hyvä olla kokemusta koirista, vaikka rotu onkin viime vuosikymmeninä muuttunut enemmän seurakoiramaiseksi.[lähde? ] Tämän seurauksena yksilöiden määrä on kasvanut.
Alkuperä

Jo vuosisatojen ajan syrjäisen Estrelanvuoriston rinteillä on käytetty tämäntyyppisiä koiria laumojen vartiointiin, suojeluun ja jopa vetokoirina. Rotua pidetään yhtenä Pyreneiden niemimaan vanhimmista. Kun lampaiden paimennus luonnonlaitumilla oli vielä yleistä, estrelat seurasivat keväisin laumoja viheriöiviltä alemmilta rinteiltä yhä ylemmäs vuoristoon. Lampaat kiipesivät kohti huippua sitä mukaa, kun laitumet kuivuivat. Koirien maine levisi Portugalissa, ja estreloja ostettiin innokkaasti muuallekin maahan.
Aiheesta muualla

Kennelliitto: Estrelanvuoristokoira
Ettore Arrigoni degli Oddi

Ettore Arrigoni degli Oddi vuonna 1919.
Ettore Arrigoni degli Oddi (1867–1942) oli italialainen kreivi ja lintutieteilijä.
Arrigoni oli Italian 1900-luvun alun johtava lintutieteilijä. Hän ajoi myös lintujen suojelua ja vaikutti 1920-luvulla Italian metsästyslakeihin ja -asenteisiin.
Arrigoni julkaisi vuonna 1902 teoksen Atlante ornitologico (Ulrico Hoepli, Milano), 1926 Testo esplicativo ed illustrativo delle disposizioni vigenti in materia venatoria (Tip. Seminario, Padova) ja 1929 Ornitologia Italiana (Ulrico Hoepli, Milano).
Arrigoni nimesi linnuista tikliin (Carduelis carduelis) alalajin tschusii ja käpytikan (Dendrocopos major) alalajin harterti vuonna 1902.
Eugeniusz Lokajski

Eugeniusz Lokajski kissan kanssa kaupunkitalon edustalla varhain syyskuussa 1944.
Eugeniusz Zenon Lokajski (14. joulukuuta 1908 Varsova – 25. syyskuuta 1944 Varsova) oli puolalainen yleisurheilija ja valokuvaaja. Lokajski otti Varsovan kansannoususta noin tuhat korvaamattoman arvokkaana pidettyä valokuvaa. Keihäänheitossa hän voitti Puolan mestaruuden 1934 ja sijoittui Berliinin olympialaisissa 1936 seitsemänneksi tuloksella 66,39 metriä.
Lokajskin henkilökohtainen ennätys keihäässä oli 31. toukokuuta 1936 Varsovassa heitetty 73,27 metriä.
Kuvat

Lokajski otti Varsovan kansannoususta muun muassa seuraavat valokuvat:
Hyökkäys.
Taistelun jälkeen.
Marszałkowska-katu.
Avioliitto.
F1-konepistooli

| F1 |
| --- | --- |

Tyyppi:  konepistooli
Valmistaja:  Lithgow Small Arms Factory
Valmistusmaa:  Australia
Valmistusvuodet:  1963 - 1976
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  9×19 mm Parabellum/Luger
Aseen pituus:  714 mm
Piipun pituus:  198 mm
Paino (tyhjänä):  ladattuna 4,3 kg, lataamattomana 3,7 kg
Lipas:  tankolipas
Kapasiteetti:  34 patruunaa
Tulinopeus (laukausta/min):  600-640 lks/min
F1 on australialainen konepistooli. F1 -konepistoolia valmistettiin Lithgow Small Arms Factoryn tehtaalla vuosien 1963 - 1976 välillä yli 400 000 kappaletta.
F1 on toimintamekanismiltaan massasulkuinen, avoimelta lukolta kerta- ja sarjatulta ampuva ja 9×19 mm Parabellum/Luger kaliiperinen. Sen rakenteen näkyvin erikoisuus on kaarevan lippaan sijoittaminen pystyyn aseen päälle hiukan vasemmalle kallistettuna.
Australian armeija korvasi F1-konepistoolit vuonna 1991 F88 -rynnäkkökivääreillä.
Aiheesta muualla

F1 submachine gun
Aust 9mm F1 SMG - a Short History (Arkistoitu – Internet Archive)
Fernando Ocáriz Braña

Fernando Ocáriz
Monsignore Fernando Ocáriz Braña (s. 27. lokakuuta 1944) on espanjalainen katolinen pappi ja teologi ja Opus Dein nykyinen prelaatti. Paavi Franciscus nimitti hänet tähän tehtäväänsä 23.1.2017. Hän on julkaissut useita kirjoja ja hän on Vatikaanissa Uskonopin Kongregaation neuvonantaja.
Elämä

Fernando Ocáriz Braña syntyi Pariisissa 27.10.1944 José Ocáriz Gómezin ja Maria-Dolores Brañan nuorimpana lapsena kahdeksasta. Hän opiskeli fysiikkaa Barcelonan yliopistossa valmistuen vuonna 1966.
Fysiikan ohella hän opiskeli teologiaa Roomassa asuen vuonna 1960 Opus Dein perustajan pyhän Josemaría Escriván kanssa. Teologian lisensiaatiksi hän valmistui Paavillisesta Lateraaniyliopistosta 1969 ja teologian tohtoriksi Espanjassa Navarran Yliopiston vuonna 1971. Myöhemmin samana vuonna hänet vihittiin katoliseksi papiksi. Pappeutensa ensimmäiset vuodet hän omisti yliopisto-opiskelijoiden ja nuorten parissa tehtävään työhön.
Uskonopin Kongregaation konsultoiva jäsen hän on toiminut vuodesta 1986 ja erinäisten Rooman kuurian osastojen konsulttina vuodesta 2003 ja paavillisen uuden evankelioinnin konsiilin konsulttina vuodesta 2011. Vuodesta 1989 hän ollut paavillisen Teologisen Akatemian jäsen. Vuonna 2009 ilmoitettiin hänen osallistuvan opillisiin keskusteluihin Pius X pappien veljeskunnan ja Pyhän istuimen välillä. John Allen mukaan Ocáriz on Pyhän istuimen oppijulkaisun Dominus Iesus yksi tärkeimmistä laatijoista.
1980-luvun alussa kun Roomaan perustettiin paavillinen Santa Crocen yliopisto, oli Ocáriz yksi sen vakinaisista opettajista. Hän opetti teologian perusteita.
Javier Echevarria, Opus Dein edellinen prelaatti nimitti Ocárizen Opus Dein yleisvikaariksi 23.4.1994 ja vuonna 2014 Opus Dein apulaisvikaariksi. Hän toimi 22 vuotta edeltäjänsä läheisimpänä työkumppanina. Tänä aikana hän on matkustanut yhdessä Echevarrian kanssa yli 70 maahan. Suomessa Fernando Ocáriz kävi viimeksi 16.10.2016 yhdessä edeltäjänsä, piispa Javier Echevarien kanssa.
Javier Echevarrían kuoltua joulukuussa 2016, tuli Ocárizta Opus Dein sääntöjen mukaisesti sen väliaikainen johtaja. 23.1.2017 hänet valittiin uudeksi Opus Dein prelaatiksi.
Chester Newton

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | 61 kg |  |
Chester Willard Newton (18. syyskuuta 1903 Canby – 11. toukokuuta 1966 Oregon City) oli yhdysvaltalainen vapaapainija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla portlandilaista Multnomah AC:ta.
Newton opiskeli Oregonin osavaltionyliopistossa, jossa oli myös hänen arkkivihollisensa Robin Reed. Reed valmensi Newtonia jonkin aikaa yliopistossa, mutta tämän inho Newtonia kohtaan johti tilanteeseen, jossa painijat piti jakaa toisten koulujen kanssa. Reed yritti myös saada Newtonin vaihdettua kokonaan toiseen kouluun, mistä seurasi, että Reed erotettiin valmentajan tehtävästä. Newton ja Reed ottelivat vastakkain Pariisin olympialaisten alle 61-kiloisten sarjan finaalissa 1924, jossa Reed veti pidemmän korren. Newton ei voittanut uransa aikana yhtään maansa mestaruutta.
Newton kuoli vuonna 1966 liikenneonnettomuudessa, jossa hänen autonsa osui betoniseen alikulkutunneliin ja syttyi tuleen.
Ennevelin

| Ennevelin |
| --- | --- |
 Saint Quentinin kirkko
 vaakuna
 Ennevelin
 Koordinaatit: 50°32′32″N, 3°07′49″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Lille
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,9 km²
Väkiluku (2020):  2 295 
 – Väestötiheys:  231 as./km²
Kunnan numero:  59197
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ennevelin on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Lillen kaupungista etelään.
Historia

Ennevelinin tunnettu historia ulottuu keskiajalle. Aigremontin suku omisti alueen 1100-luvulta lähtien. Nykyään heidän linnastaan on jäljellä vain sen vieressä ollut maatila. Ennevelin on ollut maatalouskunta. 1800-luvulla sitä yritettiin teollistaa, mutta maatalous piti kuitenkin pintansa. Koko kunta sai sähkön vasta vuonna 1950 ja vuonna 1977 juomaveden.
Nähtävyydet

Saint Quentinin kirkko mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisesti vuonna 1106, mutta rakennus on vasta vuodelta 1442. Ranskalaiset sotilaat sytyttivät kirkon Kolmikymmenvuotisessa sodassa vuonna 1641. Tämän jälkeen kirkkoa on kunnostettu lukuisia vuosisatojen aikana. Vuonna 1852 arkkitehti Charles Leroy muutti kirkon keskilaivan ja kuorin uusgoottilaiseksi.
Urheilu

Kunnassa on Pariisi–Roubaix maantiepyöräkilpailussa käytettävä kivitieosuus eli pavé. Pont-Thibaut – Ennevelin osuuden pituus on 1 310 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ennevelin Wikimedia Commonsissa
Aigremontin maatila
Chester Gould

Chester Gould (20. marraskuuta 1900 – 11. toukokuuta 1985) oli yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija, jonka luomus on sankaripoliisi Dick Tracy. Gould kirjoitti ja piirsi Dick Tracyä vuosina 1931–1977. Sarjakuva on erityisen tunnettu groteskista, lähes hirviömäisestä konnagalleriastaan.
Chester Gould syntyi Oklahoman Pawneessa. Vuonna 1919 perhe muutti saman osavaltion Stillwateriin. Piirtäjän uransa Gould aloitti piirtämällä urheiluaiheisia pilapiirroksia City Daily Oklahomian -lehteen vuosina 1921–1923. Gould kävi Stillwaterissa vuoden ajan yliopistoa mutta muutti opiskelemaan Chicagoon, Illinoisiin. Hän valmistui yliopistosta vuonna 1923.
Ensimmäisen strippinsä Fillum Falbles hän teki William Randolph Hearstin levityssyndikaatille vuonna 1924.
Vuonna 1931 Chicago Tribune palkkasi hänet sarjakuvapiirtäjäksi ja Dick Tracy alkoi ilmestyä. Hän piirsi sanomalehtisarjakuvaansa seuraavat 46 vuotta. Gould ei yleensä hahmotellut juonta etukäteen vaan improvisoi tarinan kulun päivä kerrallaan.
Finch (romaani)

| Finch |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jeff VanderMeer
Kieli:  englanti
Genre:  fantasiaromaani
Kustantaja:  Underland Press
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  320
ISBN:  978-0980226010
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Finch on Jeff VanderMeerin fantasiaromaani vuodelta 2009. Romaani sijoittuu Ambergrisin kaupunkiin, joka oli tapahtumapaikkana VanderMeerin teoksissa Pyhimysten ja mielipuolten kaupunki (2001) ja Shriek: An Afterword (2006).
Aiheesta muualla

Viralliset sivut. (englanniksi)
Kimmo Lehtonen: Finch. Tähtivaeltaja 1/2012.