stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Suomen suurimmista aurinkovoimaloista

Tämä on luettelo Suomen suurimmista aurinkovoimalaitoksista. Oheiseen taulukkoon on listattu valmistuneita, teholtaan vähintään 0,5 MWp:n (MW = megawattia, p = peak eli huippuarvo) suuruisia suomalaisia aurinkoenergiaa Suomessa kerääviä voimalaitoksia.
Suomen suurimmatkin aurinkovoimalat ovat kansainväliseen mittakaavaan verrattuna pienehköjä, lähinnä kiinteistö- tai yrityskohtaisiin tarpeisiin rakennettuja, usein alle 5 MWp:n hankkeita.
Aiheesta muualla

Aurinkosähkövoimalat kartalla (Motiva)
Suomen suurimman aurinkovoimalan titteli vaihtui jälleen (4/2016) (rakennuslehti.fi)
James Norton

| James Norton |
| --- | --- |
 Norton televisiosarjan Grantchester kuvauksissa vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1985 (ikä 39) Lontoo, Iso-Britannia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Tommy Lee Royce (Happy Valley) Sidney Chambers (Grantchester)
Aiheesta muualla
IMDb 
James Geoffrey Ian Norton (s. 18. kesäkuuta 1985 Lontoo, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Happy Valley, Grantchester sekä Sota ja rauha.
Yksityiselämä

James Norton syntyi Lontoossa opettajaperheeseen ja asui lapsuutensa Maltonin kaupungissa North Yorkshiressa. Norton on kuvaillut lapsuuttaan Howardian Hillsin alueella idylliseksi.
Nuorena Norton matkusteli Nepalissa ja kiinnostui buddhalaisuudesta ja hindulaisuudesta. Kokemustensa innoittamana hän päätyi opiskelemaan teologiaa Fitzwilliam Collegessa Cambridgen yliopistossa.
Kesällä 2006 Norton opetti draamaa viiden muun näyttelijän kanssa lapsille Intiassa kahdessatoista koulussa.
Ura

Norton esiintyi opiskeluvuosinaan monenlaisissa näytelmissä, kuten klassikkoteoksissa Paljon melua tyhjästä ja Lokki sekä moderneissa näytelmissä Some Explicit Polaroids ja Volpone: Sex, Lies and Videotape. Hän myös ohjasi Arthur Millerin Tulikoe-näytelmän tuotannon. Hän haki neljään maan suurimpaan teatterikouluun, ja hänet hyväksyttiin RADA- ja Guildhall School of Music and Drama -kouluihin. Hän valitsi RADAn ja valmistui kolmen vuoden kuluttua vuonna 2010.
Nortonin ensimmäinen elokuvarooli oli hyvin pieni sivurooli Carey Mulliganin hahmon poikaystävänä elokuvassa An Education (2009). Vuonna 2013 hän esitti elokuvassa Rush formulakuljettaja Guy Edwardsia ja elokuvassa Belle päähenkilö Bellen kosijaa Oliver Ashfordia.
Norton on esittänyt vuodesta 2014 lähtien rikoksia tutkivaa pappia Sidney Chambersia 1950-luvulle sijoittuvassa televisiosarjassa Grantchester. Se oli hänen ensimmäinen pääroolinsa. Norton sai roolistaan psykopaatti Tommy Lee Roycena televisiosarjassa Happy Valley, varjojen laakso (2014–2016) parhaan miessivuosan Bafta-ehdokkuuden.
Vuonna 2015 Norton liittyi jäseneksi The Royal Theatrical Support Trust -säätiöön, jossa ovat mukana myös esimerkiksi näyttelijät Judi Dench ja Ian McKellen.
Vuonna 2016 Norton esiintyi yhdessä päärooleista prinssi Andrei Bolkonskina BBC:n suurtuotannossa Sota ja rauha, joka on Leo Tolstoin samannimisen romaanin filmatisointi.
Filmografia > Elokuva

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | An Education | An Education | Opiskelija |
| 2012 | Cheerful Weather for the Wedding | Cheerful Weather for the Wedding | Owen |
| 2013 | Rush | Rush | Guy Edwards |
| 2013 | Belle | Belle | Oliver Ashford |
| 2014 | Northmen - A Viking Saga | Northmen - A Viking Saga | Bjorn |
| 2014 | Mr. Turner | Mr. Turner | Francis Willoughby |
| 2014 | Bonobo | Bonobo | Ralph |
| 2017 | Flatliners | Flatliners | Jamie |
| 2019 | Pikku naisia | Little Women | John Brooke |
| 2019 | Mr. Jones | Mr. Jones | Gareth Jones |
| 2021 | Things Heard & Seen | Things Heard & Seen | George Claire |
Filmografia > Televisio

| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | George Gentlyn tutkimukset | Inspector George Gently | James Blackstone | 1 jakso |
| 2012 | Äitini, vakooja | Restless | Kolia | Televisioelokuva |
| 2013 | Pemberleyn kartanon tragedia | Death Comes to Pemberley | Henry Alveston | Minisarja |
| 2013 | Doctor Who | Doctor Who | Onegin | jakso "Kylmä sota" |
| 2013 | Blandings | Blandings | Jimmy Belford | 1 jakso |
| 2013 | By Any Means | By Any Means | Michael Prence | 1 jakso |
| 2014–2016 | Happy Valley, varjojen laakso | Happy Valley | Tommy Lee Royce | 12 jaksoa |
| 2014–2016 | Grantchester | Grantchester | Sidney Chambers | 12 jaksoa |
| 2015 | Bloomsburyn ryhmä - elämä ja rakkaus | Life in Squares | Nuori Duncan Grant | Minisarja |
| 2015 | Lady Chatterleyn rakastaja | Lady Chatterley's Lover | Sir Clifford Chatterley | Televisioelokuva |
| 2016 | Sota ja rauha | War & Peace | Andrei Bolkonski | 6 jaksoa |
| 2018 | McMafia | McMafia | Alex Godman | 8 jaksoa |
| 2019–2020 | Christine Keelerin tapaus | The Trial of Christine Keeler | Stephen Ward | 6 jaksoa |
| 2021 | The Nevers | The Nevers | Hugo Swann | 6 jaksoa |
Aiheesta muualla

James Norton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  IdRef 
Norton elokuvassa Bonobo (2014).
Ainsley Maitland-Niles

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ainsley Cory Maitland-Niles
Syntymäaika: 29. elokuuta 1997
Syntymäpaikka: Goodmayes, Lontoo, Englanti
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja, keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 senttimetriä
Seura
Seura: Arsenal
Pelinumero: 15
Junioriseurat
2003–: Arsenal
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014– | Arsenal | 72 | (1) |
| 2015–2016 | → Ipswich Town | 30 | (1) |
| 2021 | → West Bromwich | 15 | (0) |
| 2022 | → AS Roma | 8 | (0) |
| 2022–2023 | → Southampton FC | 22 | (0) |
Maajoukkue
| 2014 | Englanti U17 | 3 | (0) |
| 2014–2015 | Englanti U18 | 4 | (1) |
| 2015–2016 | Englanti U19 | 11 | (2) |
| 2016–2017 | Englanti U20 | 16 | (1) |
| 2017–2018 | Englanti U21 | 4 | (0) |
| 2017–2018 | Englanti | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. kesäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. kesäkuuta 2021.
Ainsley Cory Maitland-Niles (s. 29. elokuuta 1997 Goodmayes) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Pelipaikaltaan molempijalkainen Maitland-Niles on oikean laidan keskikenttäpelaaja..
Ura > Seurajoukkueura

Maitland-Niles on Arsenal FC:n kasvatti. Hän on pelannut seuran juniorijoukkueissa vuodesta 2003 lähtien. Debyytti edustusjoukkueessa tapahtui joulukuussa 2014, kun Maitland-Niles tuli puoliajalla vaihdosta kentälle Aaron Ramseyn tilalle Mestareiden liigan ottelussa Galatasaray SK:ta vastaan. Valioliigassa hän debytoi neljän päivän kuluttua Newcastle Unitedia vastaan tullen vaihdosta kentälle viimeisiksi minuuteiksi Alex Oxlade-Chamberlainin tilalle. FA Cupissa hän käväisi yhdessä ottelussa kentällä Arsenalin voittaessa mestaruuden.
Kauden 2015–2016 Maitland-Niles pelasi lainalla Mestaruussarjan Ipswich Townissa. Hän pelasi 30 ottelua ja teki yhden maalin.
Kaudella 2016–2017 Maitland-Niles pääsi Valioliigassa kentälle vain yhden ottelun loppuhetkiksi. FA Cupin mestaruuden voittaneessa Arsenalissa hän pelasi kolme ottelua. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Valioliigassa 15 ottelua ja seuraavalla kaudella 16 ottelua. Ensimmäisen valioliigamaalinsa hän teki joulukuussa 2018 Arsenalin hävitessä vieraskentällä Liverpoolille 5–1. Eurooppa-liigassa hän pelasi samalla kaudella kymmenen ottelua, mukaan lukien tappiollinen finaali.
Kaudella 2019–2020 Maitland-Niles pelasi 20 ottelua Valioliigassa ja viisi peliä Arsenalin voittamassa FA Cupissa. Seuraavan kauden aluksi hän oli voittamassa FA Community Shieldiä. Hän pelasi Arsenalissa alkukaudella 2020–2021 kaikkiaan 11 valioliigaottelua. Kevätkauden hän oli lainalla saman sarjan West Bromwichissa, jossa pelasi 15 liigaottelua. Syyskaudella 2021 hän pelasi Arenalissa kahdeksan valioliigaottelua. Tammikuusta akaen hän oli lainalla AS Romassa, jossa pelasi kahdeksan Serie A:n ottelua sekä kolme ottela Konferenssiliigassa, jonka Roma voitti. Kaudella 2022–2023 hän pelasi lainalla Southamptonissa 22 valioliigaottelua.
Ura > Maajoukkueura

Maitland-Niles edusti vuonna 2014 Englannin alle 17-vuotiaita, jossa otteluita kertyi kolme. Englannin alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi neljä ottelua ja teki yhden maalin. Alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi muun muassa vuoden 2016 EM-kilpailuissa. Vuonna 2017 hän pelasi alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa. Hän pelasi vielä neljä ottelua alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2017–2018. Ensimmäisen ottelunsa Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi Kansojen liigan ottelussa Tanskaa vastaan syyskuussa 2020.
Muuta

Maitland-Nilesin äidille Jule Nilesille langetettiin porttikielto Arsenalin harjoituskeskukseen huhtikuussa 2015. Syynä tähän oli riita Arsenalin edustajan Dick Law'n kanssa. Lehtitietojen mukaan rouva Niles oli lyönyt Law'ta.
Maatiaissika

Maatiaissika on sukupuuttoon kuolleesta suomalaisesta maatiaissiasta jalostettu tuotantorotu, jonka kehitys alkoi 1900-luvun alussa.
Maatiaissika on valkoinen ja luppakorvainen. Sen ruumiinrakenne on pitkä, ja sillä on suuret kinkut. Täysikasvuinen emakko painaa 170–200 kilogrammaa ja porsii keskimäärin 12 porsasta kaksi kertaa vuodessa.
Noin kolmannes suomalaisessa sikataloudessa käytetyistä emakoista on maatiaisikoja, noin kolmannes Yorkshireä ja loput risteytyksiä.
Sodankylän ravirata

| Sodankylän ravirata |
| --- | --- |
Sijainti:  Kemijärventie 380, Sodankylä
Koordinaatit:  67.405905°N, 26.668496°E
Omistaja:  Lapin Ravi ry
Sodankylä ravirata on Sodankylässä sijaitseva ravirata. Se sijaitsee Mantovaarassa valtatie 5:n varrella noin kolme kilometrin päässä Sodankylän kirkonkylästä. Radan omistaa Lapin Ravi ry. Sodankylän ravirata on niin sanottu kesärata, jolla kilpaillaan ainoastaan kesäkaudella. Radalla järjestetään yhdet totoravit vuosittain.
Aiheesta muualla

Lapin Ravi ry Facebookissa
Jussi Teittinen

Jussi Teittinen (s. 1966 Mikkeli) oli Heinolan kaupunginjohtaja maaliskuusta 2014 lokakuuhun 2017. Hän ehti toimia Seutukaupunkiverkoston puheenjohtajana toukokuusta 2017 Heinolan kaupunginjohtajan virasta irtisanotumiseensa asti.
Aiemmin Teittinen oli Mäntyharjun ja sitä ennen Tuusniemen kunnanjohtaja. 
Hän oli Pälkäneen kunnanjohtaja maaliskuusta 2019 tammikuun 2021 loppuun, joskin viimeiset puoli vuotta hän oli pääosin virkavapaalla. Hän on toiminut myös Orimattilan seudun kansanterveystyön kuntayhtymän hallintojohtajana. Heinolan kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan marraskuussa 2013 hän sai 30 ääntä 43:sta. Valitusten vuoksi hän joutui aloittamaan Heinolan kaupunginjohtajana väliaikaisessa virkasuhteessa.
Johannes Ilmari Auerbach

Johannes Ilmari Auerbachin muotokuva Dörte Helmin maalauksessa vuodelta 1919. Veistos esittää Hugo Hertwigiä.
Johannes (Jean, Joannès) Ilmari Auerbach, käytti Ranskassa asuessaan nimeä Jean Ilmari tai Joannès Ilmari ja Englannissa nimeä John Ivor Allenby (24. toukokuuta 1899 Breslau, Saksan keisarikunta – 7. helmikuuta 1950 Oxford, Iso-Britannia)  oli saksalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari.
Auerbachin vanhemmat olivat pianisti Max Auerbach (1872–1965) ja opettaja Käthe Auerbach (1871–1940). Perhe oli kääntynyt juutalaisuudesta kristinuskoon 1898. Hänen setänsä oli professori ja fyysikko Felix Auerbach. Hän sai toisen nimensä Ilmari kasteessa kastekumminsa, suomalaisen professori Ilmari Krohnin mukaan. Hän käytti Ilmari-nimeä myös sukunimenään jonkin aikaa 1920-luvulla ja hänen molemmat poikansa saivat saman nimen.
Auerbach oli koulusta päästyään lyhyen aikaa sotimassa länsirintamalla. Sodan jälkeen hän opiskeli jonkin aikaa Bauhausissa Weimarissa. Vuonna 1921 hän sai tehdäkseen Karl Ernst Osthausin hautamuistomerkin Meranossa Italiassa. Auerbach työskenteli vuodesta 1924 lähtien kuvanveistäjänä Pariisissa. Hän sai teoksistaan palkintoja näyttelyissä mutta ei menestynyt taloudellisesti. Auerbach joutui pakenemaan Ranskasta jalan Saksaan 1932 sen jälkeen, kun hänen ateljeensa rakennustöissä tapahtui kuolemantapaus. Hän oli vangittuna keskitysleireillä Saksassa 1933–1935 osallistuttuaan Hitlerin valtaantulon jälkeen vastarintatoimintaan. Vapauduttuaan Auerbach oli 1935–1936 Hampurissa työssä Jüdischer Kulturbundissa ja osallistui juutalaisten taiteilijoiden näyttelyihin. Vuonna 1936 Auerbach meni naimisiin taidehistorioitsija Ingeborg Fraenckelin kanssa, ja he siirtyivät toukokuussa 1936 Englantiin. He asuivat sitten Caprilla Italiassa ja siirtyivät vuonna 1937 Maltan kautta Kyprokselle, joka oli tuolloin Englannin kruununsiirtomaa. Auerbach palasi vaimonsa kanssa Lontooseen lokakuussa 1938. Auerbach oli Britannian sotaministeriön War Office palveluksessa vuoteen 1946 saakka, ja tämän jälkeen hän opetti kuvanveistoa Oxfordin taideakatemiassa. Hän muutti vuonna 1946 nimekseen John Ivor Allenby ja sai Ison-Britannian kansalaisuuden. Hän kuoli sydänkohtaukseen 50-vuotiaana vuonna 1950.
Veistoksia

Torso, 1927, terrakottateos, myös marmorina ja pronssina
Naisvartalo, 1926, kipsimalli marmoria varten
Naisen pää, 1927, terrakottatyö
Pojan pää, 1927, pronssiveistos
Kissa, 1928, terrakottatyö, myös pronssina
Pronssitaulu sotilasmuistomerkkiin Jenan hautausmaalla
Käännös suomeksi
Carita Maisila

Carita Maisila (s. 1984 Mynämäki) on Mynämäen kunnanjohtaja. Maisila valittiin kunnanjohtajan virkaan tammikuussa 2023. Sitä ennen hän toimi Marttilan kunnanjohtajana vuosina 2012–2023. Marttilan kunnanjohtajaksi hänet valittiin tammikuussa 2012, ja tehtävässä aloittaessaan hän oli 27-vuotias. Aiemmin Maisila on työskennellyt Suomen Kuntaliitossa asiantuntija- ja tutkimustehtävissä sekä kansanedustaja Timo Kauniston eduskunta-avustajana.
Maisila on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri ja hän valmistui vuonna 2011 Tampereen Yliopiston kauppa- ja hallintotieteiden tiedekunnasta, kunta- ja aluejohtamisen koulutusohjelmasta pääaineenaan kunnallispolitiikka. Ylioppilaaksi Maisila kirjoitti Mynämäen lukiosta.
Maisila on toiminut vuonna 2008 Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan (TAMY) hallituksessa sekä vuosina 2008-2009 Tampereen yliopiston hallituksessa. Vuosina 2009-2011 Maisila toimi Suomen Keskustanuoret ry:n varapuheenjohtajana ja Pohjola-Nordenin nuorisoliiton (PNN) varapuheenjohtajana vuonna 2011.
Syksyllä 2020 Carita Maisila valittiin Vuoden nuoreksi johtajaksi Suomen nuorkauppakamarin järjestämässä kilpailussa. Hän oli ensimmäinen kyseisen tunnustuksen saanut kuntajohtaja.
Joulukuussa 2020 Maisila haki Naantalin kaupunginjohtajan virkaa, mutta hän ei tullut valituksi tehtävään.
Maisila toimi vuosina 2017−2021 Paimionjoki-yhdistyksen puheenjohtajana.
Carita Maisilan äiti on kunta- ja aluepoliitikko Päivi Maisila.
Brock Peters

Brock Peters (oikealla) elokuvassa Kuin surmaisi satakielen.
Brock Peters (2. heinäkuuta 1927 – 23. elokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa Tom Robinsonin roolissa elokuvassa Kuin surmaisi satakielen (1962). Hän kuoli haimasyöpään Los Angelesissa 78-vuotiaana.
Peters syntyi New Yorkissa nimellä George Fisher; hänellä oli afrikkalaista ja länsi-intialaista taustaa. Hän esiintyi jo vuonna 1949 Porgy ja Bess -teoksessa ja päätti opintonsa City College of New Yorkissa.
Peters oli myös hyvin lahjakas laulaja ja hän esiintyi mm. Porgy ja Bess -oopperan nimiosassa vuonna 1964; tästä esityksestä tehtiin levytys.
Peters esiintyi myöhemmän uransa aikana muun muassa Batman-animaatiosarjassa ja Star Trek: Deep Space Ninessa. Hän teki myös amiraali Cartwrightin roolin elokuvassa Star Trek VI – Tuntematon maa.
Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Aiheesta muualla

Brock Peters Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  SNAC  IdRef
Nisse Wasenius

| Nisse Wasenius |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ernst Nils Otto Wasenius
Syntynyt: 18. elokuuta 1907 Helsinki
Kuollut: 15. marraskuuta 1945 (38 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Nisse
Laji:  ammunta
Seura:  Helsingfors Skytteförening
Ernst Nils "Nisse" Otto Wasenius (18. elokuuta 1907 Helsinki – 15. marraskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen ampuja. Helsingfors Skytteföreningiä edustanut Nisse Wasenius osallistui kolmiin MM-kisoihin, joissa saavutti kahdeksan joukkuemitalia, joista kolme oli joukkuekultaa, kolme joukkuehopeaa ja kaksi joukkuepronssia vuosien 1935, 1937 ja 1939 MM-kisoissa. Vuoden 1935 MM-kisoissa hän oli mukana Suomen joukkueessa, joka voitti vapaakiväärin joukkuekilpailun ja sai arvostetun Argentiina-pokaalin.
Muu toiminta ja tunnustukset

Nisse Waseniuksen vanhemmat olivat hammaslääkäri Ernst Wasenius ja Aina Michelsson. Setä oli 1900-luvun alun urheilujohtaja Gösta Wasenius. Nisse Wasenius tuli ylioppilaaksi Svenska normalyceumista vuonna 1928 ja sen jälkeen opiskeli Helsingin yliopistossa hammaslääkäriksi valmistuen vuonna 1937 odontologian lisensiaatiksi. Sen jälkeen hänellä oma yksityislääkärin vastaanotto Helsingissä.
Argentiina-kiertopalkinnon voittanut Suomen vapaakiväärijoukkue eli vasemmalta Kullervo Leskinen, Einari Oksa, Sven Oskar Lindgren, Viktor Miinalainen ja Nisse Wasenius.
Joe Flacco

| Joe Flacco |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. tammikuuta 1985 Aubudon, New Jersey
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  198 cm
Paino:  111 kg
Pelipaikka:  pelinrakentaja
Seura
Pelinumero:  15
Seura:  Cleveland Browns
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  Baltimore Ravens   Denver Broncos   New York Jets
NFL-varaus:  18. varaus, 2008 Baltimore Ravens
Pääsarjaura:  2008–
Aiheesta muualla
joeflacco5.com
Joseph Vincent "Joe" Flacco (s. 16. tammikuuta 1985, Aubudon, New Jersey) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän on pelannut vuodesta 2008 lähtien NFL-liigassa edustaen useaa eri seuraa. Hänet muistetaan etenkin uransa alkuajasta Baltimore Ravensissa, jossa hän voitti kaudella 2012 liigan mestaruuden Super Bowlin ja hänet valittiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2023 Flacco pelaa Cleveland Brownsissa.
NFL-ura

Flacco pelasi ennen NFL:ää sekä Pittsburghin että Delawaren yliopistojen joukkueissa. Hänet varattiin vuoden 2008 NFL:n varaustilaisuuden ensimmäisen kierroksen 13. pelaajana, jolloin hänestä tuli kaikkien aikojen pienimmällä numerolla Delawaren yliopistosta varattu pelaaja.
Tulokaskautensa Flacco aloitti Ravensin kolmantena pelinrakentajana, mutta hänestä tuli aloittaja jo kauden ensimmäisessä ottelussa muiden pelinrakentajien Kyle Bollerin sekä Troy Smithin jouduttua sivuun. Hän onnistui myös vakiinnuttamaan paikkansa Ravensin aloittajana, ja johdatti joukkueen lopulta konferenssifinaaleihin, jossa Pittsburgh Steelers osoittautui kuitenkin vahvemmaksi.
Seuraavalla kaudella Flacco jatkoi vahvoja esityksiään, ja tällä kertaa pudotuspeleissä taival päättyi toisella kierroksella Indianapolis Coltsia vastaan. Kaudella 2012 joukkue eteni viimein Super Bowliin, jossa vastaan asettui NFC-konferenssin mestari San Francisco 49ers. Ravens voitti Super Bowlin ja Flacco palkittiin finaalin parhaana pelaajana.
Flacco pelasi 11 kautta Baltimoressa. Kaudella 2018 tulokas Lamar Jackson syrjäytti Flaccon aloittavan pelinrakentajan paikalta ja kauden jälkeen Baltimore myi Flaccon Denver Broncosiin. Flacco pelasi kaudella 2019 kahdeksan ottelua, kunnes hänen kautensa päättyi loukkaantumiseen. Kauden jälkeen Denver vaputti hänet sopimuksesta.
Kaudeksi 2020 Flacco siirtyi New York Jetsiin varamieheksi Sam Darnoldille. Kaudeksi 2021 Flacco teki sopimuksen Philadelphia Eaglesin kanssa. Hän ei pelannut otteluakaan Eaglesissa ja hänet kaupattiin takaisin Jetsiin kauden loppupuolella, kun Jetsin aloittava pelinrakentaja Zach Wilson loukkaantui. Kauden 2022 Flacco jatkoi Jetsissä Wilsonin varamiehenä.
Kauden 2023 alussa Flaccolla ei ollut pelaajasopimusta minkään seuran kanssa. Runkosarjan puolivälin jälkeen Cleveland Browns teki hänen kanssaan sopimuksen joukkueen alkuperäisen pelinrakentajan loukkaannuttua. Flacco palkattiin tulokaspelinrakentaja Dorian Thompson-Robinsonin varamieheksi ja mentoriksi. Thompson-Robinson sai kuitenkin jo seuraavassa ottelussa aivotärähdyksen ja Flaccosta tuli Brownsin ainoa pelinrakentaja. Flacco pelasi hyvin ja johdatti Brownsin pudotuspeleihin.
Muuta

Flaccolla on henkilökohtaiset sponsorisopimukset urheiluvälinevalmistaja Reebokin sekä pizzeriaketju Pizza Hutin kanssa.
Baltimore Orioles varasi Flaccon veljen, Mike Flaccon, baseballin ammattilaisliigan MLB:n vuoden 2009 varaustilaisuudessa 31. kierroksella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joe Flacco Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Profiili Baltimore Ravensin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Matka Intiaan

| Matka Intiaan> A Passage to India |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Lean
Käsikirjoittaja:  David Lean
Tuottaja:  John Brabourne,   Richard B. Goodwin
Säveltäjä:  Maurice Jarre
Kuvaaja:  Ernest Day
Leikkaaja:  David Lean
Tuotantosuunnittelija:  John Box
Pääosat:  Judy Davis,   Victor Banerjee,   Peggy Ashcroft,   James Fox,   Alec Guinness
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  EMI Films Netflix
Ensi-ilta:  14. joulukuuta 1984 (US),   30. elokuuta 1985 (FI) 
Kesto:  161 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Matka Intiaan (A Passage to India) on David Leanin ohjaama ja käsikirjoittama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1984. Se pohjautuu E. M. Forsterin samannimiseen romaaniin.
Matka Intiaan oli ehdolla useaan palkintoon. Oscar-gaalassa elokuvalle annettiin kaksi palkintoa 11 ehdokkuudesta. Peggy Ashcroft sai Oscarin parhaasta naissivuosasta ja Maurice Jarre parhaasta elokuvamusiikista. Ashcroft ja Jarre voittivat myös Golden Globen ja Ashcroft lisäksi BAFTAn.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Matkan Intiaan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni

1920-luvun Brittiläiseen Intiaan sijoittuva elokuva seuraa nuoren, leskeytyneen tohtori Azizin, Ronnyn äidin rouva Mooren, sulhastaan tapaamaan tulleen Adela Questedin, tämän sulhasen tuomari Ronny Heaslopin ja koulutarkastaja Richard Fieldingin vuorovaikutusta kuvitteellisessa Chandraporen kaupungissa, joka jakautuu tiukasti kahtia brittiläisen eliitin ja alkuperäisväestön alaluokan välillä. Heidän suhteensa kiristyvät kulttuuristen jännitteiden ja henkilökohtaisten väärinkäsitysten vuoksi.
Ratkaisevat tapahtumat sattuvat monumentaalisella Marabar luola-alueella, jonne tehdään päiväretki.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Victor Banerjee  | … |  Tohtori Aziz H. Ahmed   |
|  Art Malik  | … |  Ali   |
|  Saeed Jaffrey  | … |  Hamidullah   |
|  Roshan Seth  | … |  Amritrao   |
|  Judy Davis  | … |  Adela Quested   |
|  Peggy Ashcroft  | … |  Rouva Moore   |
|  Alec Guinness  | … |  Professori Godbole   |
|  Nigel Havers  | … |  Tuomari Ronny Heaslop   |
|  James Fox  | … |  Richard Fielding   |
|  Richard Wilson  | … |  Turton   |
|  Antonia Pemberton  | … |  Rouva Turton   |
|  Michael Culver  | … |  McBryde   |
Palkintoja > Oscarit

Paras naissivuosa: Peggy Ashcroft
Paras elokuvamusiikki: Maurice Jarre
Ehdokkaana:
Paras elokuva
Paras naispääosa: Judy Davis
Paras ohjaus: David Lean
Paras sovitettu käsikirjoitus: David Lean
Paras kuvaus: Ernest Day
Paras leikkaus: David Lean
Paras lavastus: John Box, Hugh Scaife
Paras puvustus: Judy Moorcroft
Paras äänitys: Graham V. Hartstone, Nicolas Le Messurier, Michael A. Carter, John W. Mitchell