stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lopen kirkonkylä

| Lopen kirkonkylä |
| --- | --- |
 Lopen kunnantalo kirkonkylässä.
 Lopen kirkonkylä
 Koordinaatit: 60°43.065′N, 24°26.339′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Kanta-Häme
Kunta:  Loppi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä, taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,18 km²
Väkiluku (2017):  2 207
 – Väestötiheys:  307,4 as./km²
Postinumero:  12700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lopen kirkonkylä on 2 207 asukkaan kylä ja Lopen kunnan hallinnollinen keskustaajama. Se sijaitsee Forssan ja Riihimäen välisen kantatien varrella, Loppijärven pohjoisrannalla. Taajaman itäpuolella kulkee kantatieltä alkava, etelään päin Helsingin suuntaan kulkeutuva seututie 132, jonka varrella sijaitsee noin 12 kilometrin päässä kirkonkylästä Läyliäisten kylä.
Kirkonkylästä löytyy peräti kaksi kirkkoa: Loppijärven rannalla sijaitseva Lopen vanhana kirkkona tunnettu Santa Pirjon puukirkko sekä kylän keskustan tuntumassa sijaitseva Lopen uudempi punatiilikirkko.
Aiheesta muualla

Lopen kunta
Häme-Wiki - Loppi (Arkistoitu – Internet Archive)
Lopen kylät
Hunsala
Joentaka
Kormu
Launonen
Lopen kirkonkylä
Läyliäinen
Ourajoki
Pilpala
Räyskälä
Sajaniemi
Salonkylä
Teväntö
Topeno
Vojakkala
Kanta-Hämeen maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset
Lombard Log Hauler

Museoitu Lombard Log Hauler.
Lombard Log Hauler (suom. Lombardin tukin kiskoja) oli ensimmäisiä käytännössä toimineita telaketjuvetoisia kulkuneuvoja. Tämän veturia ulkoisesti muistuttaneen, tukkipuiden siirtoa varten rakennetun koneen kehitti ja rakensi seppä Alvin Orlando Lombard. Hän valmisti metsätyökaluja Yhdysvaltojen Mainessa ja oli siksi tietoinen kaadetun puuston kuljetusongelmista.
Vuosina 1901-1917 Lombardin paja valmisti yhteensä 83 työkonetta. Alun perin konetta valmistettiin höyrykoneella, myöhemmin dieselmoottorilla varustettuna. Takana olivat vetävät telaketjut ja edessä joko jalakset tai pyörät. Kulkuneuvo painoi noin 10 tonnia ja sen huippunopeus oli noin 11 km/h. Vaihteita löytyi kolme eteen ja yksi taakse.
Lou Taylor Pucci

| Lou Taylor Pucci |
| --- | --- |
 Pucci vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lou Taylor Pucci
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1985 (ikä 39) Seaside Heights, New Jersey, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Lou Taylor Pucci (s. 27. heinäkuuta 1985 Seaside Heights, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Pucci on näytellyt muun muassa elokuvissa Kultainen nuoruus (2005), Ilopilleri (2005), Fast Food Nation (2006), The Go-Getter (2007), Explicit Ills (2008), Carriers (2009), The Story of Luke (2012), Evil Dead (2013) ja Spring (2014).
Aiheesta muualla

Lou Taylor Pucci Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Viralliset kotisivut
Ashutosh Gowariker

| Ashutosh Gowariker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1964 (ikä 60) Kolhapur, Maharashtra, Intia
Ammatti:  elokuvaohjaaja elokuvatuottaja elokuvakäsikirjoittaja näyttelijä
Puoliso:  Sunita Gowariker
Ohjaaja
Aktiivisena:  1984–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Allmovie
Ashutosh Gowariker (s. 15. helmikuuta 1964 Kolhapur, Maharashtra, Intia) on intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja, -käsikirjoittaja ja näyttelijä.
Gowariker aloitti uransa näyttelemällä; jo vuonna 1984 hänet nähtiin Ketan Mehtan elokuvassa Holi. Debyyttiohjauksensa Pehla Nasha hän teki vuonna 1993.
Kansainväliseen maineeseen Gowariker nousi ohjauksellaan Lagaan – olipa kerran Intiassa (2001), joka oli Oscar-ehdokkaana. Myöhemmin ilmestyivät kriitikoiden ylistämät Swades (2004) ja Jodhaa Akbar (2008).
Filmografia > Ohjaaja

Pehla Nasha (1993)
Baazi (1995)
Lagaan – olipa kerran Intiassa (Lagaan, 2001)
Swades (2004)
Jodhaa Akbar (2008)
What’s Your Raashee? (2009)
Khelein Hum Jee Jaan Sey (2010)
Mohenjo Daro (2016)
Panipat (2019)
Filmografia > Tuottaja

Swades (2004)
Jodhaa Akbar (2008)
What’s Your Raashee? (2009)
Khelein Hum Jee Jaan Sey (2010)
Everest (2014)
Panipat (2019)
Filmografia > Näyttelijä

Holi (1984)
Naam (1986)
Länsi on länttä (West Is West, 1987)
Kachchi Dhoop (1987)
Kamla Ki Maut (1989)
Gawaahi (1989)
Circus (1989)
Goonj (1989)
Salim Langde Pe Mat Ro (1989)
Ek Ratra Mantarleli (1990)
Indrajeet (1991)
Jaanam (1992)
Chamatkar (1992)
Kabhi Haan Kabhi Naa (1993)
Vazir (1994)
Sarkarnama (1998)
Woh (1998)
C.I.D. (1998–1999)
Ventilator (2016)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Ashutosh Gowariker Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ashutosh Gowariker Elonetissä.
Ashutosh Gowariker Allmoviessa (englanniksi)
Lomavren

| Lomavren> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Armenia  Syyria  Azerbaidžan  Venäjä
Puhujia:  50
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalainen kielikunta
Kieliryhmä:  indoarjalaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  -
ISO 639-2:  -
ISO 639-3:  rmi
 Ohje 
Lomavren (arm. Լոմավրեն) on romanikieli, jota puhutaan Armeniassa ja Syyriassa. Se on saanut voimakkaita kieliopillisia ja ääntämyksellisiä vaikutteita armenian kielestä. Kielellä oli vuoden 2004 arvion mukaan 50 puhujaa Armeniassa. Syyriassa asuvien puhujien määrää ei tiedetä, mutta se on äärimmäisen uhanlainen ja vaarassa hävitä kokonaan.
Kielellä ei ole kirjallista muotoa.
Leonid Dobytšin

Leonid Dobytšin (ven. Леони́д Ива́нович Добы́чин) (17. kesäkuuta (J: 5. kesäkuuta) 1894 Ludza, Vitebskin kuvernementti — 28. maaliskuuta 1936) oli venäläinen kirjailija.
Varhainen elämä

Dobytšin syntyi Ludzan kaupungissa paikallisen lääkärin perheeseen, ja hän vietti lapsuutensa Daugavpilsin kaupungissa. Hän aloitti 1911 opinnot Pietarin polyteknisessä yliopistossa ja valmistui sieltä vuonna 1916. Vuonna 1918 hän muutti Brjanskin kaupunkiin, jossa hän työskenteli opettajana sekä tilastotieteilijänä. Myöhemmin Dobytšin muutti Leningradiin, jossa hän aloitti kirjallisen uran.
Teokset

Dobytšin aloitti kirjallisen uransa kirjoittamalla tarinoita leningradilaiseen aikakauslehteen Sovremennikiin. Tämän jälkeen Dobytšin kirjoitti vuonna 1927 ensimmäisen tarinakokoelmansa Встречи с Лиз ja tämän jälkeen vuonna 1931 kokoelman Портрет. Dobytšinin varhaistuotanto pyrki kuvailemaan uuden vallankumouksellisen maailman ja vanhan vallan kohtaamista. Dobytšin kirjallisen uran pääteos on vuonna 1935 julkaistu Город Эн. Teoksessa Dobytšin kuvaa venäläisen periferian elämää lapsen elämän kautta.
Myöhempi elämä ja kuolema

Esitettyään vuonna 1936 teoksensa Город Эн Leningradin kirjailijaliitolle Dobytšin joutui ankaran kritiikin kohteeksi teoksensa sisällöstä. Liiton silmissä Dobytšin oli venäläisen formalismin pääedustaja, jota vastaan Pravda oli samana vuonna aloittanut hyökkäyksen kaikilla taiteen aloilla. Teoksen vuoksi liitto syytti Dobytšinia luokkaviholliseksi. Sen jälkeen Dobytšin katosi niin julkisesta kuten myös kirjallisesta elämästä. On oletettu, että Dobytšin teki itsemurhan samana vuonna.
Linus Johansson

| Linus Johansson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1992 (ikä 31) Ljungby, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Färjestad BK
Sarja:  SHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  IF Troja-Ljungby (Allsv.) Nittorps IK (Ruotsi I) Olofströms IK (Ruotsi I) Storhamar Dragons (Norja) Mora IK (Allsv.) Djurgårdens IF (SHL) HK Sotši (KHL) HK Neftehimik Nižnekamsk (KHL)
Linus Johansson (s. 30. marraskuuta 1992 Ljungby, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin pääsarja SHL-seura Färjestad BK:ssa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Johanssonin aiemman seuran, SHL-joukkue Djurgårdens IF:n toimitusjohtaja Joakim Erikssonin mukaan hän on taitava kahden suunnan sentteri, jolla on hyvä koko ja taito mennä vastustajan maalille.
Ura > Seuraura

Johansson on IF Troja-Ljungbyn kasvatti. Hän oli kaudella 2008–2009 15 osumallaan seuran J18-junioreiden paras maalintekijä. Kaudella 2010–2011 Johansson toimi Troja-Ljungbyn J20-junioreiden varakapteenina. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 10+18=28. Johansson debytoi samalla kaudella myös Troja-Ljungbyn miesten joukkueessa pelattuaan kaksi ottelua Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Yhdysvaltoihin NAHL-junioriliigan Topeka RoadRunnersiin. Tammikuussa 2012 Johansson vaihtoi samassa liigassa pelaavaan Minot Muskiesiin, mutta hän ei pelannut siellä otteluakaan ja palasi noin viikkoa myöhemmin kotimaahansa Troja-Ljungbyn J20-junioreihin.
Kaudeksi 2012–2013 Johansson siirtyi Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle maan I-divisioonan Nittorps IK:hon, jonka sisäisen tehotilaston hän voitti lukemalla +9. Johansson vaihtoi kuitenkin kesken kauden, tammikuussa 2013 samassa sarjassa pelaavan Olofström IK:n riveihin kevääseen 2014 asti ulottuvalla sopimuksella. Kaudella 2013–2014 hän nousi joukkueen kapteeniksi. Johansson oli tehoilla 18+40=58 Olofströmin paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Felix Maegaard Scheelin jälkeen. Hän pelasi kauden aikana myös viisi ottelua lainalla sarjatasoa ylempänä Allsvenskan-joukkue IK Oskarshamnissa.
Johansson siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Norjan GET-ligaenin Storhamar Dragonsiin. Hänen ensimmäinen miesten pääsarjakautensa toi 31 runkosarjaottelussa tehot 12+30=42 ja 16 playoff-ottelussa tehot 6+12=18. Johansson voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudeksi 2015–2016 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi Allsvenskan-joukkue Mora IK:hon. Johansson oli joukkueen neljänneksi paras pistemies tehoilla 11+17=28 ja hän voitti Moran sisäisen tehotilaston lukemalla +12. Johanssonilla oli myös koko Allsvenskanin paras aloitusprosentti (62,1%).
Kaudeksi 2016–2017 Johansson siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Djurgårdens IF:ään. Hän teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 22. syyskuuta 2016 vieraissa Leksands IF:ää vastaan. Johansson sai ottelussa jääaikaa 13.55 minuuttia. Hän teki myös SHL-uransa avausmaalin ja Johansson keräsi yhden kahden minuutin jäähyn. Hänen ensimmäinen kautensa liigassa toi 46 runkosarjaottelussa tehot 9+6=15 ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Kaudella 2016–2017 Johansson oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies tehoilla 9+17=26. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Färjestad BK:hon. Johansson nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Kaudella 2019–2020 hän teki SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 9+19=28. Johansson voitti myös Mestarien liigan jäähypörssin 44 minuutillaan.
Johansson siirtyi kaudeksi 2020–2021 kaksivuotisella sopimuksella KHL-joukkue HK Sotšiin. Hän teki kahdeksassa ottelussa tehot 1+1=2, kunnes marraskuussa 2020 Johanssonin sopimus purettiin. Joulukuussa hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella jatkamaan KHL-uraansa Neftehimik Nižnekamskiin.
Ura > Maajoukkueura

Johansson on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa 15 ottelua tehopistein 2+2=4. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksen 8. marraskuuta 2019 Prahan Tipsport Arenalla pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Johansson merkittiin Ruotsin nelossentteriksi laidoilleen toiset debytantit Emil Larsson ja Linus Fröberg. Hän avasi maalitilinsä A-maajoukkueessa heti kahdella osumalla Beijer Hockey Gamesissa 9. helmikuuta 2020 Göteborgissa Suomea vastaan.
Muuta

Johanssonin isoveli Joel ja pikkuveli Tom ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Tom pelaa puolustajana IF Troja-Ljungbyn Hockeyettan-joukkueessa ja hän on pelannut aiemmin myös yhden SHL-ottelun Karlskrona HK:ssa kaudella 2017–2018. Joel pelasi omalla urallaan puolustajana Tanskan ja Norjan pääsarjatasoilla sekä Ruotsin ja Saksan alemmissa sarjoissa.
Lisa Ortiz

| Lisa Ortiz |
| --- | --- |
 Lisa Ortiz vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. joulukuuta 1974 (ikä 49) New York
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Elisabeth Ortiz
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:  Deedlit (Record of Lodoss War) Lina Inverse (Slayers) Amy Rose (Sonic X) Musa & Icy (Winx) Tony Tony Chopper (One Piece)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Lisa Ortiz (s. 11. joulukuuta 1974 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tuli tunnetuksi uransa alkuvaiheessa dubattuaan Record of Lodoss Warissa Deedlittiä ja Slayersissä Lina Inverseä. Hän opiskeli teatteria Hofstra yliopistossa ja on sen jälkeen esiintynyt teatterissa ääninäyttelemisen ohella. Dubbausten ohella Ortiz on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja niin animaatioihin kuin videopeleihin. Hänellä oli muun muassa pieniä rooleja Grand Theft Auto: Vice Cityssä ja animaatiosarjassa Eläköön Pinata.
Aiheesta muualla

Lisa Ortiz Anime News Networkissa (englanniksi)
Lisa Ortiz Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lisa Ortiz CrystalAcidsissa (englanniksi)
Love Deluxe

| Love Deluxe Sade |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1992
 Julkaistu: 26. lokakuuta 1992
 Tuottaja(t): Sade, Mike Pela
 Tyylilaji: ambient, cool jazz, trip hop
 Kesto: 45.47
 Levy-yhtiö: Epic
Saden muut julkaisut
| Stronger Than Pride 1988 | Love Deluxe 1992 | The Best of Sade 1994 |
Singlet albumilta Love Deluxe
 ”No Ordinary Love” Julkaistu: 8. lokakuuta 1992  ”Feel No Pain” Julkaistu: 28. marraskuuta 1992  ”Kiss of Life” Julkaistu: 12. huhtikuu 1993  ”Cherish the Day” Julkaistu: 31. heinäkuuta 1993
Love Deluxe on Saden neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 1992.
Helsingin Sanomissa Ilkka Mattila kirjoitti monien muiden jazzahtavaa pehmosoulia esittävien artistien menneen Sadesta jo ohikin niin, että tämä uutuusalbumi ”kelpaa muutamaa poikkeusta lukuunottamatta parhaiten laadukkaiden hotellien ja ravintoloiden taustamusiikiksi”.
Kappaleet

No Ordinary Love – 7.20
Feel No Pain – 5.08
I Couldn’t Love You More – 3.49
Like a Tattoo – 3.38
Kiss of Life – 5.50
Cherish the Day – 5.34
Pearls – 4.34
Bullet Proof Soul – 5.26
Mermaid – 4.23
Kokoonpano

Sade Adu – laulu
Stuart Matthewman – saksofoni, kitara
Andrew Hale – koskettimet
Paul S. Denman – basso
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Leroy Osbourne – laulu
Martin Ditchman – rummut, lyömäsoitin
Gavyn Wright – orkesteri johtaja
Tony Pleeth – sello
Louis Joxe

Louis Joxe vuonna 1959.
Louis Joxe (16. syyskuuta 1901 Bourg-la-Reine, Hauts-de-Seine – 6. huhtikuuta 1991) oli ranskalainen diplomaatti ja poliitikko. Hänet muistetaan erityisesti Algerian sodan päättäneiden ja Algerian itsenäistymiseen johtaneiden neuvottelujen johtamisesta 1960-luvun alussa.
Joxe opiskeli historiaa ja maantiedettä ja toimi aluksi opettajana, kunnes alkoi suuntautua kansainvälisiin tehtäviin. Hän osallistui Kansainliiton toimintaan Ranskan valtuuskunnan jäsenenä. Vuosina 1934–1939 hän toimi Ranskan puolivirallisen uutistoimiston Havasin ulkomaanosaston tarkastajana.
Toisessa maailmansodassa Joxe toimi kansallisen vapautuskomitean pääsihteerinä ja väliaikaishallituksen palveluksessa. Vuosina 1946–1952 toimi Ranskan ulkoministeriön kulttuuriosaston päällikkönä, minkä jälkeen hän oli suurlähettiläänä Neuvostoliitossa ja Länsi-Saksassa .
Joxe osallistui Indokiinan sodan rauhanneuvotteluihin 1954. Vuonna 1959 hänestä tuli pääministerin viraston valtiosihteeriksi. Seuraavana vuonna Joxe toimi lyhyesti opetusministerinä ja nimitettiin sitten vaikeaan Algerian-asioiden ministerin tehtävään. Hänellä oli merkittävä rooli Algerian itsenäisyyteen johtaneen Évianin sopimuksen laadinnassa.
Joulukuussa 1962 Joxe nimitettiin Georges Pompidoun hallituksen valtionhallinnon uudelleenorganisoinnista vastaavaksi ministeriksi. Hän toimi Pompidoun sijaisena valtion johdossa muun muassa Pariisin kevään 1968 opiskelijamellakoiden aikana, jolloin hänen katsottiin epäonnistuneen ja hän erosi ministerin tehtävistä.
Joxe vetäytyi julkisista tehtävistä 1989. Hänen poikansa on monissa poliittisissa tehtävissä toiminut Pierre Joxe, joka kuuluu sosialisteihin.
Käännös suomeksi
Linus Fröberg

| Linus Fröberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1993 (ikä 31) Karlstad, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Löwen Frankfurt
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Nor IK (Div.2) Brynäs IF (SEL) Färjestad BK (SEL/SHL) Södertälje SK (HA) BIK Karlskoga (HA) Växjö Lakers HC (SHL) HV71 (SHL) Luleå HF (SHL) TPS  (SML)
Linus Fröberg (s. 16. kesäkuuta 1993 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-liigan Löwen Frankfurtissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Fröberg osaa pelata myös laidassa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Saksa 2011 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Pronssia | Břeclav 2010 | jääkiekko |  |
Fröberg pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän voitti hopeaa. Fröberg pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2010, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Fröberg on pelannut 17 nuorten ja 29 poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Fröberg on pelannut 12 ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksen 8. marraskuuta 2019 Prahan Tipsport Arenassa pelatussa avausottelussa Tšekkiä vastaan. Fröberg merkittiin Ruotsin nelosketjun oikeaan laitaan Linus Johanssonin ja Emil Larssonin viereen.
Muuta

Fröbergin isä Thomas on entinen alempien sarjojen puolustaja, joka toimii nykyään SHL-joukkue IK Oskarshamnin General Managerina.
Lisa Nåbo

| Lisa Nåbo |
| --- | --- |
 Nåbo vuonna 2021
Ruotsin sosiaalidemokraattisen nuorisoliiton puheenjohtaja
 2021–  
Edeltäjä:  Philip Botström
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lisa Johansson Nåbo
Syntynyt: 27. marraskuuta 1994 (ikä 29) Linköping, Ruotsi
Ammatti:  poliisi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Lisa Johansson Nåbo (s. 27. marraskuuta 1994) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on toiminut Ruotsin sosiaalidemokraattisen nuorisoliiton puheenjohtajana syksystä 2021. Hän on koulutukseltaan poliisi. Nåbo on kotoisin Linköpingistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lisa Nåbo Wikimedia Commonsissa
Love Games (The Driftersin albumi)

| Love Games The Drifters |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1975
 Formaatti: LP-levy, C-kasetti
 Tyylilaji: Popsoul
 Levy-yhtiö: Bell Records
The Driftersin muut julkaisut
| The Drifters Now 1973 | Love Games 1975 | There Goes My First Love 1975 |
Love Games on yhdysvaltalaisen, nelimiehisen soulpopyhtye The Driftersin studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1975. Levy-yhtiö on Bell Records. Luettelonumerot ovat LP-levyn osalta 1C 062-96 446 ja C-kasetin osalta 1C 244-96 446.
Kappalelista

"Love Games"
"Like Sister and Brother"
"I'm Ready"
"If You're Gonna Love Me"
"The Cut Is Deep"
"I Can't Get Away from You"
"Kissin' in the Back Row of the Movies"
"I'm Free"
"I Can't Live without You"
"If It Feels Good"
"A Bleesing in Disguise"
"Down on the Beach Tonight"
Singlet listasijoituksineen

1973 Like Sister and Brother  Yhdistynyt kuningaskunta #7
1974 Kissin' in the Back Row of the Movies  Yhdysvallat #83 R&B-lista,  Yhdistynyt kuningaskunta #2
1974 Down on the Beach Tonight  Yhdistynyt kuningaskunta #7
1975 Love Games  Yhdistynyt kuningaskunta #33
Lähteet ja viitteet

The Driftersin singlen There Goes My First Love (Bell Records 1 C 006-96 819, 1975) kansipaperi.
Lionhead Studios

| Lionhead Studios |
| --- | --- |
Perustettu:  1997
Perustaja:  Peter Molyneux, Mark Webley, Tim Rance, Steve Jackson
Lakkautettu:  29. huhtikuuta 2016
Avainhenkilöt:  Peter Molyneux
Kotipaikka:  Lontoo, Englanti
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Omistaja:  Microsoft
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lionhead Studios oli brittiläinen pelitalo, jonka perustajiin kuului Peter Molyneux.
Historia

Yhtiö perustettiin vuonna 1997, ja sen perustajiin kuuluivat Peter Molyneux, Mark Webley, Tim Rance ja Steve Jackson.
Ajatus yhtiöstä kehittyi Molyneuxin vielä työskennellessä Bullfrog Productionsilla.
Microsoft osti yhtiön vuonna 2006. Yhtiö suljettiin vuonna 2016.
Pelit

Yhtiö kehitti tunnettuja pelisarjoja Fable ja Black & White.
Palkinnot ja huomionosoitukset

Yhtiön peli Fable II voitti BAFTA-palkinnon.
Käännös suomeksi
Lisa Randall

| Lisa Randall |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1962 Queens, New York City, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Howard Georgi
Instituutti:  Harvardin yliopisto, Princetonin yliopisto, MIT.
Tutkimusalue:  Fysiikka
Lisa Randall (s. 18. syyskuuta 1962 Queens, New York City, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen fyysikko.
Randall on erikoistunut teoreettiseen fysiikkaan. Hänen tutkimusaiheitaan ovat muun muassa hiukkasfysiikka, kosmologia ja säieteoria. Randall toimii nykyisin Harvardin professorina. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Princetonissa ja MIT:ssä.
Time-lehti nosti Randallin maailman sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen listalle vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Randall Harvardin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Louis François Auguste Souleyet

Louis François Auguste Souleyet (1811 – 1852 Martinique) oli ranskalainen eläintieteilijä ja lääkäri.
Souleyet toimi laivalääkärinä ja luonnontieteilijänä, yhdessä Joseph Fortuné Théodore Eydouxin kanssa, La Boniten maailmanympäripurjehduksella 1836–1837. Hän tutki Tyynenmeren nilviäisiä. Eydouxin kuoltua 1841 Souleyet kirjoitti valmiiksi retken eläintieteellisen raportin vuonna 1852.
Souleyet nimesi lukuisia uusi nilviäislajeja, sekä linnuista muun muassa punannokikanan. Des Murs nimesi viirupääkipuajan (Lepidocolaptes souleyetii) hänen kunniakseen.
Käännös suomeksi
Lorenzo di Credi

Perugino: Lorenzo di Credi
Lorenzo di Credi (noin 1459 – tammikuu 12, 1537) oli renessanssiajan italialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Aluksi hän vaikutti Leonardo da Vinciin,  ja myöhemmin hän sai vaikutteita tältä.
Elämä

Di Credi syntyi Firenzessä ja hän alkoi työskennellä Andrea del Verrocchion työpajassa. Mestarinsa kuoleman jälkeen hän työpajan johtaakseen. Hän viimeisteli Verrocchion maalauksen Piazza
Madonna Pistoian katedraaliin. Teos oli jäänyt kesken, Verrocchion lähdettyä Venetsiaan.
Hänen muita varhaisia teoksiaan ovat muun muassa Annunciazione (Marian ilmestys) Uffizissa, Madonna col Bambino (Madonna ja lapsi) Torinon Galleria Sabaudassa ja Adorazione del Bambino Venetsian Querini Stampaliassa. Myöhempiä töitä ovat Madonna e santi vuodelta 1493 (Musée du Louvre) ja Adorazione del Bambino Uffizissa. Fiesolessa hän uusi osia Fra Angelicon paneeleista San Domenicon kirkon alttareilla.
Di Credin kypsän kauden teokset (kuten Crocifissione (Ristiinnaulitseminen) Göttingenissä, Adorazione di pastori Uffizissa, Annunciazione (Marian ilmestys) Cambridgessa ja Pistoian Madonna ja Saints of Pistoia) vaikuttivat Fra Bartolomeo, Perugino ja nuori Raphael.
Yksi di Credin teoksista on saanut huomiota viime aikoina, kun tutkijat huomasivat yhdennäköisyyden Leonardo da Vincin Mona Lisan ja di Credin Caterina Sforzan muotokuvan kasvojen välillä. Caterina Sforza oli Forlìn ja Imolan kreivitär Romagnassa, myöhemmin hän oli Cesare Borgian vanki. Muotokuva, joka tunnetaan myös nimellä La dama dei gelsomini, on nyt Forlìn Pinacotecassa.
Caterina Sforza, 1480–1481
Madonna Dreyfus, 1475–1480
Adorazione, 1480
Madonna col Bambino e Santi, noin 1500–10
Franciscus Assisilainen
Aiheesta muualla

The Metropolitan Museum of Art Library: Leonardo da Vinci, Master Draftsman, näyttelyluettelo, joka sisältää myös aineistoa Lorenzo di Credistä
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lorenzo_di_Credi
Lorenzo di Credi: Nuoren naisen muotokuva
Käännös suomeksi