stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
GP3-kausi 2013
Tallit ja kuljettajat

| Talli | Nro | Kuljettaja | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- |
|  ART Grand Prix | 1 |  Conor Daly | Kaikki |
|  ART Grand Prix | 2 |  Facu Regalia | Kaikki |
|  ART Grand Prix | 3 |  Jack Harvey | Kaikki |
|  MW Arden | 4 |  Carlos Sainz Jr. | Kaikki |
|  MW Arden | 5 |  Robert Vişoiu | Kaikki |
|  MW Arden | 6 |  Daniil Kvjat | Kaikki |
|  Carlin | 7 |  Luís Sá Silva | Kaikki |
|  Carlin | 8 |  Nick Yelloly | Kaikki |
|  Carlin | 9 |  Eric Lichtenstein | 1-5 |
|  Carlin | 9 |  Alexander Sims | 6-8 |
|  Jenzer Motorsport | 10 |  Samin Gómez | Kaikki |
|  Jenzer Motorsport | 11 |  Patric Niederhauser | Kaikki |
|  Jenzer Motorsport | 12 |  Alex Fontana | Kaikki |
|  Marussia Manor Racing | 14 |  Tio Ellinas | Kaikki |
|  Marussia Manor Racing | 15 |  Ryan Cullen | Kaikki |
|  Marussia Manor Racing | 16 |  Dino Zamparelli | Kaikki |
|  Status Grand Prix | 17 |  Jimmy Eriksson | Kaikki |
|  Status Grand Prix | 18 |  Adderly Fong | 1-3, 5-8 |
|  Status Grand Prix | 18 |  Alexander Sims | 4 |
|  Status Grand Prix | 19 |  Josh Webster | Kaikki |
|  Bamboo Engineering | 20 |  Lewis Williamson | 1-7 |
|  Bamboo Engineering | 21 |  Melville McKee | 1-7 |
|  Bamboo Engineering | 21 |  Alice Powell | 8 |
|  Bamboo Engineering | 22 |  Carmen Jordá | Kaikki |
|  Trident | 23 |  Giovanni Venturini | Kaikki |
|  Trident | 24 |  David Fumanelli | 1-7 |
|  Trident | 24 |  Robert Cregan | 8 |
|  Trident | 25 |  Emanuele Zonzini | Kaikki |
|  Koiranen GP | 26 |  Patrick Kujala | Kaikki |
|  Koiranen GP | 27 |  Aaro Vainio | 1-7 |
|  Koiranen GP | 27 |  Dean Stoneman | 8 |
|  Koiranen GP | 28 |  Kevin Korjus | Kaikki |
Tallit ja kuljettajat > Tallimuutokset

Suomalainen Koiranen Motorsport-talli korvasi Ocean Racing Technologyn.
Bamboo Engineering korvasi Atech CRS GP-tallin.
ART Grand Prix palasi perinteiseen nimeensä oltuaan ennen nimillä "Lotus ART" ja "Lotus GP"
Kuljettajamuutokset

Uudet kuljettajat
Samin Gómez: Formula Abarth (Jenzer Motorsport) → Jenzer Motorsport
Eric Lichtenstein: Britannian Formula Ford → Carlin
Jack Harvey: Britannian F3 (Carlin) → ART Grand Prix
Daniil Kvjat: Formula Renault Alps & Eurocup Formula Renault (Koiranen Motorsport) → MW Arden
Carlos Sainz Jr.: Britannian F3 & FIA European F3 Championship (Carlin) → MW Arden
Emanuele Zonzini: Formula Abarth (Euronova Racing) → Trident Racing
Jimmy Eriksson: Saksan F3 (Lotus) → Status Grand Prix
Kevin Korjus: Formula Renault 3.5 (Tech 1 Racing) & (Lotus) → Koiranen GP
Patrick Kujala: Eurocup Formula Renault & Formula Renault Alps (Koiranen Motorsport) → Koiranen GP
Luís Sá Silva: Formula 3 Euroseries (Angola Racing Team) → Carlin
Dino Zamparelli: Formula 2 → Marussia Manor Racing
Josh Webster: Formula Renault BARC (MGR Motorsport) → Status Grand Prix
Adderly Fong: Auto GP World Series, Britannian F3 & Indy Lights → Status Grand Prix
Melville McKee: Formula Renault Alps & Eurocup Formula Renault (Interwetten.com Racing) → Bamboo Engineering
Ryan Cullen: Britannian Formula Ford → Marussia Manor Racing
Dean Stoneman: Porsche Carrera Cup UK → Koiranen GP
Paluun tehneet kuljettajat
Nick Yelloly: Formula Renault 3.5 (Comtec Racing) → Carlin
Alexander Sims: Blancpain Endurance Series → Status Grand Prix & Carlin
Robert Cregan: GP3 (Ocean Racing Technology) → Trident
Alice Powell: Britannian Formula 3 → Bamboo Engineering
Poistuneet kuljettajat
Mitch Evans: MW Arden → GP2 (Arden International)
António Félix da Costa: Carlin → Formula Renault 3.5 (Arden Caterham)
Daniel Abt: Lotus GP → GP2 (ART Grand Prix)
Matias Laine: MW Arden → Formula Renault 3.5 (P1 Motorsport)
William Buller: Carlin → European Formula 3 Championship & Formula Renault 3.5 (Zeta Corse)
Marlon Stöckinger: Status Grand Prix → Formula Renault 3.5 (Lotus)
Dmitri Suranovitš: Marussia Manor Racing → European Formula 3 Championship (Fortec Motorsports)
Alex Brundle: Carlin → FIA World Endurance Championship
Antonio Spavone: Trident Racing → Auto GP World Series (Super Nova International)
Vicky Piria: Trident Racing → European F3 Open (BVM Racing)
Kevin Ceccon: Ocean Racing Technology → GP2 (Trident Racing)
Ethan Ringel: Atech CRS GP → Indy Lights
Tamás Pál Kiss: Atech CRS GP → Auto GP World Series (MLR71 & Zele Racing)
Alice Powell: Status Grand Prix  → Britannian F3
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Robert Vişoiu: Jenzer Motorsport → MW Arden
David Fumanelli: MW Arden → Trident Racing
Aaro Vainio: Lotus GP → Koiranen GP
Facu Regalia: Jenzer Motorsport & Atech CRS GP → ART Grand Prix
Carmen Jordá: Ocean Racing Technology → Bamboo Engineering
Lewis Williamson: Status Grand Prix → Bamboo Engineering
Kilpailukalenteri

Kaudella ajettiin yhteensä 16 kilpailua 8:lla eri radalla. Kilpailut ajettiin Formula 1 kisaviikonloppujen yhteydessä lukuun ottamatta kahta kilpailulähtöä, jotka ajettiin kesäkuun puolessa välissä F1-viikonlopun ulkopuolella Espanjan Valenciassa. Kausi alkoi 11. toukokuuta Espanjan Barcelonassa ja päättyi 3. marraskuuta Abu Dhabin Yas Marinan radalla.
| Kisa | Sijainti | Rata | Päivä | Paalupaikka | Voittanut kuljettaja | Nopein kierros | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Montmeló, Espanja | Circuit de Catalunya | 11. toukokuuta |  Tio Ellinas† |  Tio Ellinas |  Tio Ellinas | Raportti |
| 2 |  Montmeló, Espanja | Circuit de Catalunya | 12. toukokuuta |  Kevin Korjus* |  Aaro Vainio |  Kevin Korjus | Raportti |
| 3 |  Valencia, Espanja | Valencia Circuit | 16. kesäkuuta |  Conor Daly |  Conor Daly |  Carlos Sainz Jr. | Raportti |
| 4 |  Valencia, Espanja | Valencia Circuit | 16. kesäkuuta |  Robert Vişoiu* |  Robert Vişoiu |  Carlos Sainz Jr. | Raportti |
| 5 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 29. kesäkuuta |  Kevin Korjus |  Jack Harvey |  Jack Harvey | Raportti |
| 6 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 30. kesäkuuta |  Giovanni Venturini* |  Giovanni Venturini |  Daniil Kvjat | Raportti |
| 7 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 6. heinäkuuta |  Facu Regalia |  Facu Regalia |  Facu Regalia | Raportti |
| 8 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 7. heinäkuuta |  Alexander Sims* |  Melville McKee |  Melville McKee | Raportti |
| 9 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 27. heinäkuuta |  Aaro Vainio |  Aaro Vainio |  Aaro Vainio | Raportti |
| 10 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 28. heinäkuuta |  Robert Vişoiu* |  Robert Vişoiu |  Facu Regalia | Raportti |
| 11 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 24. elokuuta |  Carlos Sainz Jr. |  Daniil Kvjat |  Daniil Kvjat | Raportti |
| 12 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 25. elokuuta |  Tio Ellinas* |  Alexander Sims |  Alexander Sims | Raportti |
| 13 |  Monza, Italia | Autodromo Nazionale Monza | 7. syyskuuta |  Daniil Kvjat |  Daniil Kvjat |  Daniil Kvjat | Raportti |
| 14 |  Monza, Italia | Autodromo Nazionale Monza | 8. syyskuuta |  Patric Niederhauser* |  Jack Harvey |  Conor Daly | Raportti |
| 15 |  Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat | Yas Marina Circuit | 2. marraskuuta |  Daniil Kvjat |  Daniil Kvjat |  Daniil Kvjat | Raportti |
| 16 |  Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat | Yas Marina Circuit | 3. marraskuuta |  Patrick Kujala* |  Tio Ellinas |  Nick Yelloly | Raportti |

(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu ensimmäisen kilpailun kahdeksannesta sijasta.
† = Kevin Korjus ajoi paalupaikalle, mutta hän oli saanut harjoituksista 10 lähtöruudun rangaistuksen keltaisten lippujen noudattamatta jättämisestä, eikä päässyt starttaamaan paalupaikalta. Tio Ellinas joka oli toiseksi nopein aika-ajoissa, pääsi lähtemään paalupaikalta.
Kuljettajien loppupisteet

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Pisteet | Kisat | Voitot | Paalut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6 |  Daniil Kvjat | MW Arden | 168 | 16 | 3 | 2 |
| 2 | 2 |  Facu Regalia | ART Grand Prix | 138 | 16 | 1 | 1 |
| 3 | 1 |  Conor Daly | ART Grand Prix | 126 | 16 | 1 | 1 |
| 4 | 14 |  Tio Ellinas | Marussia Manor Racing | 116 | 16 | 2 | 1 |
| 5 | 3 |  Jack Harvey | ART Grand Prix | 114 | 16 | 2 | 0 |
| 6 | 7 |  Nick Yelloly | Carlin | 107 | 16 | 0 | 0 |
| 7 | 28 |  Kevin Korjus | Koiranen GP | 107 | 16 | 0 | 1 |
| 8 | 9/18 |  Alexander Sims | Carlin/Status Grand Prix | 77 | 8 | 1 | 0 |
| 9 | 27 |  Aaro Vainio | Koiranen GP | 75 | 14 | 2 | 1 |
| 10 | 4 |  Carlos Sainz Jr. | MW Arden | 66 | 16 | 0 | 1 |
| 11 | 20 |  Lewis Williamson | Bamboo Engineering | 44 | 16 | 0 | 0 |
| 12 | 5 |  Robert Vișoiu | MW Arden | 44 | 16 | 2 | 0 |
| 13 | 11 |  Patric Niederhauser | Jenzer Motorsport | 33 | 16 | 0 | 0 |
| 14 | 21 |  Melville McKee | Bamboo Engineering | 31 | 14 | 1 | 0 |
| 15 | 23 |  Giovanni Venturini | Trident | 26 | 16 | 1 | 0 |
| 16 | 27 |  Dean Stoneman | Koiranen GP | 20 | 16 | 0 | 0 |
| 17 | 12 |  Alex Fontana | Jenzer Motorsport | 18 | 16 | 0 | 0 |
| 18 | 16 |  Dino Zamparelli | Marussia Manor Racing | 13 | 15 | 0 | 0 |
| 19 | 24 |  David Fumanelli | Trident | 6 | 14 | 0 | 0 |
| 20 | 26 |  Patrick Kujala | Koiranen GP | 5 | 15 | 0 | 0 |
| 21 | 18 |  Adderly Fong | Status Grand Prix | 2 | 14 | 0 | 0 |

Käännös suomeksi
Tikal

| Tikal |
| --- | --- |
 Tikal Temppeli II
Maailmanperintökohde
Sijainti:  El Petén, Guatemala  17°13′19″N, 89°37′22″W
Kriteerit:  I, III, IV, IX, X
Tunnusnumero:  64
Valintahistoria
Valintavuosi:  1979
 
Tikal (tai Tik'al) on suurin maya-kulttuurin muinaisista kaupungeista, jotka nykyisin ovat rauniokaupunkeja. Se sijaitsee El Peténin departementissa Pohjois-Guatemalassa. Tikal on osa Guatemalan Tikalin kansallispuistoa ja se on Unescon maailmanperintöluettelossa. Lähimmät suuret nykykaupungit ovat noin 30 kilometrin päässä sijaitsevat Flores ja Santa Elena.
Tikal oli yksi maya-kulttuurin keskeisistä paikoista. Vanhimmat suuret rakennelmat ovat 300-luvulta eaa. Kaupunki oli suuruutensa huipulla mayojen niin sanotulla klassisella kaudella noin 200–850. Tieteilijät ovat arvioineet kaupungin asukasluvun olleen suurimmillaan 100 000–200 000. Tämän ajan jälkeen ei enää rakennettu uusia merkittäviä monumentteja, joitakin palatseja poltettiin ja väkiluku alkoi laskea, kunnes alue hylättiin vuoteen 900 mennessä.
Kaupungin hylkäämiseen vaikuttivat mm. kuivuus ja saastuminen. Tikalin lähellä ei ollut luontaisia vesistöjä, vaan sen asukkaat olivat riippuvaisia tekoaltaista, jotka täyttyivät sadekaudella. Kaupungin loppuaikoina nämä altaat olivat saastuneet eloperäisestä jätteestä, myrkyllisestä elohopeasta, ja syanobakteereista. Sadevesi virtasi altaisiin temppeleiltä ja hautapaikoilta, jotka oli koristeltu sinooperillä, ja sinooperi sisältää elohopeaa. Niinpä altaista otetun keittoveden mukana kaupungin johtajasuvuille syötettiin elohopeaa. Kun ruokia valmistettiin altaiden reunalla satojen vuosien ajan, päätyivät ruoan jätteet altaisiin ja lannoittivat veden, joka muodosti ihanteellisen kasvupaikan myrkyllisille syanobakteereille.
Nimi "tikal" merkitsee "äänien paikkaa" tai "kielien paikkaa" mayojen kielessä. Se saattaa olla myös kaupungin alkuperäinen nimi vaikkakin paikkaan viitataan myös nimillä Mutal ja Yax Mutal.
Steela Tikalista
Toisin kuin monet muut mayojen rauniokaupungeista, Tikalin sijainti ja olemassaolo ei unohtunut alueella, vaan oli tiedossa. Joitakin epäsuoria mainintoja Tikalista alkoi olla kirjallisuudessa 1600-luvulta lähtien jatkuen John Lloyd Stephensin kirjoituksissa 1800-luvun alussa. Alueen syrjäisestä sijainnista johtuen ensimmäinen tiederetkikunta vieraili Tikalissa vasta vuonna 1848. Useat retkikunnat tutkivat, kartoittivat ja valokuvasivat aluetta 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa.lähde?
Vuonna 1951 Tikaliin avattiin pieni kiitotie. Vuosina 1956–1970 Pennsylvanian yliopisto suoritti alueella laajoja kaivauksia. Vuodesta 1979 arkeologista toimintaa on johtanut Guatemalan hallitus.
Vuonna 2018 arkeologit löysivät lasermittauksilla Tikalista muun muassa 30 metriä korkean pyramidin. Merkittävämpi löytö oli suuri määrä rakennuksia ja 14 kilometriä pitkä muuri. Niinpä Tikal on osa suurempaa asutuskeskusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tikal Wikimedia Commonsissa
Tikalin kansallispuiston kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data 
Muut:  NARA  IdRef
Nadežda Udaltsova

Aleksandr Drevin: Nadežda Udaltsovan muotokuva, vuodelta 1923.
Nadežda Andrejevna Udaltsova (ven. Наде́жда Андре́евна Удальцо́ва, 10. tammikuuta 1886 (J: 29. joulukuuta 1885) Orjol, Venäjä – 25. tammikuuta 1961 Moskova, Venäjä) oli venäläinen taidemaalari ja opettaja. Hänen teoksensa ovat kubismia ja suprematismia.
Elämäkerta

Udaltsova varttui upseeriperheessä. Käytyään vuonna 1908 taidekeräilijä Sergei Šuskinin luona hän päätti omistautua taiteelle. Häntä kiehtoi erityisesti ranskalainen jälki-impressionismi. Hän sai luettavakseen Vincent van Goghin kirjeitä, ja hän luki myös Paul Cézannen elämäkerran.
Vuonna 1912 Udaltsovan unelmat toteutuivat, kun hän matkusti yhdessä ystävättärensä, taidemaalari Ljubov Popovan, kanssa Pariisiin opiskelemaan maalaustaidetta. Opettajiensa Jean Metzingerin ja Henri Le Fauconnierin mielestä Udaltsova oli lahjakkain venäläinen opiskelija. Tyyliltään Udaltsovan työt edustivat uutta taidesuuntausta, kubismia.
Paluu Venäjälle ja Moskovaan tapahtui jo vuonna 1913. Siellä Udaltsova alkoi saada mainetta yhtenä maan eturivin taiteilijoista. Hänen töitään oli esillä ensimmäisen kerran vuonna 1914, ja uusi näyttely oli jo vuonna 1915. Vuosina 1916–1917 hänen työnsä lähestyivät suprematismia, koska hän työskenteli Kazimir Malevitšin taiteilijaryhmässä. Samaan taiteilijaryhmään kuului myös Nina Genke-Meller. 1910-lukua voi pitää hänen parhaana kautenaan.
Venäjälla puhkesi kaksi vallankumousta vuonna 1917. Vuosina 1917–1919 Udaltsova oli aktiivinen vallankumouksellinen. Hän teki tuolloin paljon opetustyötä, mutta toisin kuin monet muut vasemmistolaiset taiteilijat, hän ei luopunut omasta taiteellisesta työstä. 1920–1930-lukujen taitteessa hän teki paljon maisemamaalauksia matkustellessaan Altaivuoristossa yhdessä latvialaistaustaisen taidemaalarimiehensä Aleksandr Drevinin kanssa. Tyyliltään teokset ovat ekspressionismia.
Aleksandr Drevin pidätettiin ja ammuttiin vuonna 1938. Bolševikit olivat murhanneet Udaltsovan isän jo vuonna 1918. Totuus aviomiehen kohtalosta selvisi Udaltsovalle vasta vuonna 1956.
Udaltsovan ura ajautui Stalinin vainojen vuoksi sivuraiteelle. Toisen maailmansodan aikana hän maalasi hävittäjälentäjien muotokuvia. Poliittisesti epäluotettavaksi ja formalistiksi julistettuna hän ei saanut myöskään opettaa. Hän sai kuitenkin pitää oman näyttelyn vuonna 1945, mutta se jäi viimeiseksi. Sen jälkeen hänen taiteellinen työnsä rajoittui kodin seinien sisäpuolelle. Hän yritti ryhtyä realistiksi siinä kuitenkaan onnistumatta. Stalinin jälkeisen suojasään aikana hänen töitään nähtiin ryhmänäyttelyssä vuonna 1958lähde?.
Nadežda Udaltsovan poika Andrei Drevin (1921–1996) oli kuvanveistäjä.
Aiheesta muualla

Biography and works of Nadezhda Udaltsova (Archive.org) (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Museum of Modern Art  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Paul Bourget

| Paul Bourget |
| --- | --- |
 Paul Bourget
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. syyskuuta 1852 Amiens, Ranska
Kuollut: 25. joulukuuta 1935 (83 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Paul Bourget (2. syyskuuta 1852 Amiens, Ranska – 25. joulukuuta 1935 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, 1800-luvun lopun luetuimpia kirjailijoita Ranskassa.
Bourget esiintyi aluksi runoilijana, jossa kuvastui Charles Baudelairen ja Percy Bysshe Shelleyn vaikutus. Pääpaino hänen tuotannossaan on kuitenkin psykologisilla romaaneilla ja aikakauden hengenelämää käsittelevillä kirjoitelmilla. Hänen pessimistisistä, seurapiirien sielunelämää ja eroottisia ristiriitoja tutkivista romaaneistaan ovat mainittavia Le disciple, Notre coeur, La terre promise, Cosmopolis. Oltuaan jossakin vaiheessa Leo Tolstoin ihailija Bourget muuttui myöhemmin kiihkokatoliseksi kirjailijaksi.
Bourget’n esseekokoelmat Essais de psychologie contemporaine, Nouveaux essais, Études et portraits saivat suurta suosiota henkevän psykologisen analyysinsä vuoksi. Hänen myöhempää esseekokoelmaansa Sociologie et littérature leimaa kirkollinen käsityskanta. Myöhemmistä romaaneista, joista myös kuultaa hänen taantumuksellinen ja katolinen hengensuuntansa, ovat mainittavia L’étape ja näytelmä Un divorce. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän julkaisi sotaa käsittelevät romaanit Le sens de la mort (1915; suom. Kuoleman tarkoitus, 1919), Lazarine (1916), Le justicier (1918).
Suomennetut teokset

Avioero: romaani (Un divorce), suom. L. Onerva, Otava 1925. Sarja: Otavan uusi romaanisarja, 24.
Kuoleman tarkoitus (Le sens de la mort), suom. Aune Krohn, Porvoo: WSOY 1919. Sarja: Suomen kristillisen ylioppilasliiton julkaisuja, 7.
Toinen rakkaus, suom. Timo Tuura, Hämeenlinna: Karisto 1909. Sarja: Kirjallisia pikkuhelmiä, n:o 21.
Luvattu maa (La terre promise), suom. Gertrud Colliander, Helsinki: Otava 1909. Sarja: Otavan romaanisarja, n:o 42. Otavan 2 markan kirjasto, 2.
Opetuslapsi (Le disciple), suom. Veikko Valtonen, WSOY 1941
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Bourget Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 2 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Gregor Biber

| Gregor Biber> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. elokuuta 2006 (ikä 18) Krems, Itävalta
Kansalaisuus:   Itävalta
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Rögle BK
Sarja:  SHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
NHL-varaus:  98. varaus, 2024 Utah Hockey Club
Gregor Biber (s. 9. elokuuta 2006 Krems, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hänen kätisyytensä on vasen. Biber edustaa SHL-joukkue Rögle BK:ta. Hänellä on sopimus joukkueen kanssa kauden 2025–2026 loppuun saakka.
NHL-joukkue Utah Hockey Club varasi hänet neljännellä kierroksella 98. varausvuorolla vuoden 2024 NHL:n varaustilaisuudessa. Biberin kasvattajaseura on UEC Krems.  Biber on pelannut 25 SHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja yhden syötön eli yhteensä kaksi tehopistettä. Biber on edustanut Itävallan A-maajoukkuetta kolmessa ottelussa. Kaikki uran tilastot päivitetty 11. joulukuuta 2024.
Pernilla Böckerman

| Pernilla Böckerman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 2000 (ikä 24)
Ammatti:  somevaikuttaja
Muut tiedot
Lempinimet:  Piippu
Pernilla "Piippu" Fanny Matilda Böckerman (s. 12. maaliskuuta 2000) on kilpailu-uransa vuonna 2024 lopettanut suomalainen fitness-urheilija ja somevaikuttaja. Böckermanilla on junioreiden bikini fitness -maailmanmestaruus pituusluokassaan vuodelta 2021 ja myös ikäluokkansa sisäsoudun 500 metrin SM-ennätyksiä. Vuonna 2023 Böckerman ja tanssinopettaja Anssi Heikkilä voittivat Tanssii tähtien kanssa -ohjelman 16. tuotantokauden.  Pernilla Böckerman on koulutukseltaan merkonomi.
Elämä ja ura > Fitness-urheilijana

Böckerman voitti junioreiden bikini fitness -maailmanmestaruuden pituusluokassaan marraskuussa 2021 Espanjassa järjestetyissä MM-kisoissa. Böckermania on valmentanut fitness-urheilussa Johanna Hermans. Näyttelijä Iina Kuustonen päätyi myös Hermansin valmennettavaksi Punttikomedia-elokuvan rooliaan varten, ja Böckerman toimi välikätenä.
Böckermanilla on myös ikäluokkansa sisäsoudun 500 metrin SM-ennätyksiä.
Elämä ja ura > Sosiaalisen median vaikuttajana

Vuonna 2015 Böckerman voitti Vuoden tulokas -palkinnon Tubeconissa, ja vuonna 2022 hän voitti Creator Awardsin Vuoden fitness -palkinnon.
Böckerman esiintyy myös Fitnesspäiväkirja-tositelevisiosarjassa.
Syyskuussa 2020 Yvette Suomi julkaisi Yvette x Pernilla Böckerman -vaatemalliston.
Kesäkuussa 2021 Böckerman, Roosa Björkstam ja Reetta Ylä-Rautio alkoivat julkaista 02210-podcastia Supla-äänisisältöpalvelussa. Böckerman, Björkstam ja Ylä-Rautio viettivät lapsuutensa Espoon Olarissa, jonka postinumeroon podcastin nimessä viitataan. Podcastin viimeinen jakso julkaistiin jouluna 2022.
Kesällä 2023 Böckerman ja hänen silloinen avopuolisonsa Arttu Kilpeläinen alkoivat julkaista Pernilla & Kyttä -podcastia Podimo-äänisisältöpalvelussa. Kilpeläinen on ammatiltaan poliisin tekninen rikostutkija.
Böckermania edustaa agentuuri Talent Management Agency Fament.
Elämä ja ura > Tanssikilpailijana

Vuonna 2022 Böckerman osallistui TTK: Tähtiopettajaa etsimässä -ohjelmaan. Seuraavana vuonna hän oli yksi Tanssii tähtien kanssa -ohjelman 16. kauden kilpailijoista ja Böckerman voitti kisan tanssinopettaja Anssi Heikkilän kanssa.
Fitness-saavutukset

| Sijoitus | Laji/Sarja | Tapahtuma | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Junior Women's Bikini 21-23 Years, +166 cm | IFBB World Bodybuilding Championships | 2021 |
| 2. | Women's Bikini -172 cm | IFBB World Bodybuilding Championships | 2021 |
| 2. | Junior Women's Bikini Overall | IFBB World Bodybuilding Championships | 2021 |
| 3. | Bikini fitness -170 cm | Fitness SM 2021 Nordic Fitness Expo | 2021 |
| 2. | Bikini fitness -172 cm | IFBB Nordic Championships | 2021 |
| 2. | Bikini fitness juniorit +169 cm | IFBB Nordic Championships | 2021 |
| 3. | Bikini fitness –169 cm | NOCCO Fitness SM | 2020 |
| 3. | Bikini fitness 20-23-vuotiaat –169 cm | NOCCO Fitness SM | 2020 |
| 6. | Junior Bikini Fitness 16-20 Years Open | EBFF Bodybuilding & Fitness Juniors Championship | 2019 |
| 1. | Bikini fitness -168 cm | Fitness Classic | 2019 |
| 2. | Bikini fitness juniorit SM +164 cm | Fitness Classic | 2019 |
Aiheesta muualla

Pernilla Böckerman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pernilla Böckerman Instagram
Pernilla Böckerman TikTok
Pernilla Böckerman YouTube
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Henkilöt:  Ritva 
Muut:  Hufvudstadsbladet
Redraman diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 4 |  |
| ↙EP:t | 3 |  |
| ↙Singlet | 17 |  |
| ↙Musiikkivideot | 10 |  |
Tämä on rap-artisti Redraman diskografia. Listasijoitukset albumeissa viittaavat Suomen viralliseen albumilistaan ja singleissä Suomen viralliseen single-, lataus- ja radiolistaan.
Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Everyday Soundtrack |  Julkaistu: 29. syyskuuta 2003  Formaatti: CD / LP / Digitaalinen  Levy-yhtiö: EMI Music Finland | #8  | – |
| Street Music |  Julkaistu: 28. syyskuuta 2005  Formaatti: CD / Digitaalinen  Levy-yhtiö: EMI Music Finland | #13  | – |
| The Getaway |  Julkaistu: 17. kesäkuuta 2009  Formaatti: CD / Digitaalinen  Levy-yhtiö: Rähinä Records | #23  | – |
| Reflection |  Julkaistu: 28. helmikuuta 2014  Formaatti: CD / Digitaalinen  Levy-yhtiö: Sony Music | #8  | 10 000+ (Kultaa) |
EP:t

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
Redrama EP:  Julkaistu: 2001  Formaatti: CD  Levy-yhtiö: Incredible Productions
Samma på svenska:  Julkaistu: 9. joulukuuta 2009  Levy-yhtiö: Rähinä Records
Pakkå ruåtsi:  Artistit: Redrama & Jesse P  Julkaistu: 15. lokakuuta 2011  Formaatti: Digitaalinen
Mixtapet

| Nimi | Julkaisutiedot |
| --- | --- |
Cabin Fever Diaries Vol. 1:  Julkaistu: elokuu 2011  Formaatti: Digitaalinen