stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daniel Negreanu
Pokeriura > WPT-voitot

| Tapahtuma | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 2004 Borgata Poker Open | $ 10,000 No Limit Hold'em Final Day | 1 117 400 |
| 2004 Five-Diamond World Poker Classic | $ 15,000 World Poker Tour Championship - No Limit Hold'em | 1 770 218 |
Yksityiselämä

Negreanu meni naimisiin Lori Lin Weberin kanssa 19. elokuuta 2005 ja pariskunta asui Las Vegasissa, Nevadassa. Marraskuussa 2007 Negreanu ilmoitti blogissaan pariskunnan eroavan. Vuoden 2019 toukokuussa Negreanu meni uusiin naimisiin Amanda Leathermanin kanssa Californiassa
Kirjallisuutta

Daniel Negreanu: Hold'em pokeri - voittamisen taito.  Readme.fi, 2007.  ISBN 978-952-5655-76-6
Daniel Negreanu: Daniel Negreanu's Power Hold'em Strategy.  Cardoza, 2007.  ISBN 1-58042-204-7
Daniel Negreanu: More Hold'em Wisdom for all Players.  Cardoza, 2008.  ISBN 978-1580422246
Aiheesta muualla

Full Contact Poker (viralliset kotisivut)
Esittely PokerStarsin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Daniel Negreanu The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
WPT:n profiili
Daniel Negreanu: "Tips on how to read your opponents" (Arkistoitu – Internet Archive) (Monterey Herald)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Puola
Luettelo pikkuplaneetoista: 168001–169000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
168001:stä ja päättyen 169000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nemean stadion

| Nemean stadion |
| --- | --- |
 Nemean stadion.
Sijainti:  Archaía Neméa, Neméa, Korinthia, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°48′24″N, 22°42′53″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen stadion
Valmistumisvuosi:  noin 330 eaa.
Tilavuus:  noin 30 000–40 000 henkeä
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nemean stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Nemean pyhäkköalueella Kreikassa. Sitä käytettiin paikalla järjestetyissä Nemean kisoissa. Stadionin arkeologinen kohde sijaitsee Neméan kunnassa lähellä nykyistä Archaía Neméan kylää.
Historia

Nemean stadion rakennettiin klassisen kauden ja hellenistisen kauden taitteessa noin vuonna 330 eaa. Sitä käytettiin Nemean kisoissa, jotka olivat yhdet panhelleenisistä kisoista. Rakentamisajankohta sijoittuu aikaan, jolloin kisat palasivat Nemeaan oltuaan välillä Argoksessa. Stadionia käytettiin ainakin vuoteen 271 eaa. saakka, jolloin kisat palasivat jälleen Argokseen, sekä joitakin yksittäisiä kertoja tämänkin jälkeen. Roomalaisella ajalla ja keskiajalla stadionin aluetta käytettiin pääasiassa laiduntamiseen ja maanviljelyyn.
Stadionin alueen arkeologiset kaivaukset tehtiin vuosina 1974–1981. Ne suoritti American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu Ateenassa Stephen Millerin johdolla.
Rakennelma

Stadion sijaitsee Nemean Zeuksen pyhäkköalueen kaakkoispuolella noin 500 metriä kaakkoon Zeuksen temppelistä. Stadion oli rakennettu suurin piirtein pohjois-eteläsuunnassa. Eteläpää on kaivettu rinteeseen ja pohjoispää puolestaan sijoitettu keinotekoiselle tasanteelle.
Stadionin juoksuradan pituus eli stadionmitta oli 600 jalkaa eli 178 metriä. Stadionin pohjoispäätä ei ole kaivettu kokonaan esille, joten nykyisin stadionin kentästä on näkyvissä noin 125 x 30 metrin kokoinen alue. Juoksuradassa oli etäisyysmerkit aina 100 jalan välein. Stadionin lähtöviiva oli tehty kivestä. Lähtöpaikalla oli lähetyslaitteisto (hyspleks), jolla varmistettiin, että kaikki juoksijat pääsivät lähtemään kilpaan yhtä aikaa. Se koostui puisista paaluista, jotka poikkituki sitoi toisiinsa. Se pystyttiin laskemaan alas köysitaljalla lähtömerkin hetkellä.
Stadionin katsomoon mahtui noin 30 000–40 000 henkeä. Katsomossa oli ainoastaan joitakin kiinteitä istuinrivejä lähtöviivan lähellä. Muutoin yleisö istui suoraan maassa rinteeseen tehdyillä tasanteilla. Juoksurataa kiersi vesikanava, josta sai juomavettä.
Stadioniin kuului sen länsipuolella sijainnut urheilijoiden riisuutumis- ja pukeutumistila (apodyterion), jossa oli peristyyli- eli pylväspiha. Sieltä johti noin 36 metriä pitkä ja 2,5 metriä korkea holvattu käytävä (kryptē eisodos) suoraan portille, josta kilpailijat astuivat stadionille. Tunnelissa on lukuisia graffiteja, joissa esiintyy urheilijoiden nimiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nemean stadion Wikimedia Commonsissa
Nemean stadionia.
Stadionin holvattu sisäänkäynti.
Apodyterionin eli urheilijoiden pukeutumistilan rauniot.
Neoptolemos

Neoptolemos surmaa Priamoksen. Yksityiskohta attikalaisesta mustakuviotekniikalla koristellusta amforasta Vulcista, n. 520–510 eaa.
Neoptolemos (m.kreik. Νεοπτόλεμος, lat. Neoptolemus), joskus myös Pyrrhos (m.kreik. Πύῤῥος, lat. Pyrrhus), oli kreikkalaisessa mytologiassa Akhilleuksen ja prinsessa Deidameian poika.
Hänen isänsä ja Aiaksen kuoltua Troijan sodassa kreikkalaisten sotaonni kääntyi eikä heillä ollut merkkiäkään voitosta. Kreikkalaiset kaappasivat troijalaisen tietäjän, Helenoksen. Hän kertoi, että kreikkalaiset voisivat voittaa sodan jos heillä olisi Herakleen myrkytetyt nuolet, he onnistuisivat varastamaan palladionin sekä mikäli Akhilleuksen poika osallistuisi sotaan.
Odysseus saikin Neoptolemoksen osallistumaan sotaan tarjoamalla tälle isänsä varustuksen sekä Hermionen, Menelaoksen ja Helenan tyttären, käden. Neoptolemoksella olikin hyvin tärkeä osa sodassa sillä hän surmasi Priamoksen ja Astyanaksin sekä uhrasi Polyksenen isänsä haudalla.
Sodan loputtua hän meni naimisiin Hermionen kanssa, mutta he eivät saaneet yhtään lasta. Myöhemmin Hermionen rakastettu, Orestes, murhasi Neoptolemoksen ja meni Hermionen kanssa naimisiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neoptolemos Wikimedia Commonsissa
Nelinopeus

Nelinopeus on fysiikassa, varsinkin suhteellisuusteoriassa nelivektori eli neli­ulotteisen aika-avaruuden vektori, joka vastaa kolmi­ulotteisessa avaruudessa määriteltyä nopeutta.
Suhteellisuusteoriassa neliulotteisen aika-avaruuden pisteitä, tai pisteitä tietyllä hetkellä, nimitetään tapahtumiksi. Jokaista kohdetta esittää siihen liittyvä käyrä aika-avaruudessa, kohteen maailmanviiva, joka voidaan parametrisoida kohteen itseis­ajalla. Nelinopeus on kohteen neli­sijainnin muutosnopeus tällä käyrällä itseis­ajan suhteen. Kappaleen nopeus sitä vastoin on sen sijainnin muutos­nopeus kolmi­ulotteisessa avaruudessa sellaisena kuin sen havaitsee inertiaalijärjestelmässä oleva havaitsija oman aikansa suhteen.
Nelinopeus on näin ollen kohteen maailman­viivan normalisoitu ajan­luontoinen tulevaisuuteen osoittava tangenttivektori, ja se on kovariantti vektori. Vaikka se on vektori, kahden neli­nopeuden summa ei yleensä ole minkään kohteen mahdollinen neli­nopeus, minkä vuoksi mahdolliset neli­nopeudet eivät muodosta vektori­avaruutta.
Minkä tahansa kohteen nelinopeuden itseisarvo on aina valon­nopeuden (c) suuruinen. Koordinaatiston suhteen levossa olevan kohteen neli­nopeus on aika­koordinaatin suuntainen.
Nopeus

Kohteen rata kolmiulotteisessa avaruudessa inertiaalisessa vertailu­järjestelmässä voidaan esittää kolmen koordinaatti­funktion avulla:
x^{i}(t),\;i\in \{1,2,3\} ajan  t funktiona:
missä luvut  x^{i}(t) tarkoittavat sijainnin kolmea avaruudellista koordinaattia hetkellä t.
Nopeuden  {\vec {u}} (käyrän tangentin) komponentit missä tahansa maailman­viivan pisteessä ovat
Suhteellisuusteoria

Einsteinin suhteellisuusteorian mukaan tietyn vertailu­järjestelmän suhteen liikkuvan kohteen radan määrittelee neljä koordinaatti­funktiota  x^{\mu }(\tau ),\;\mu \in \{0,1,2,3\}, missä  x^{0} merkitsee aika­koordinaattia kerrottuna valon­nopeudella, ja jokainen funktio riippuu yhdestä parametrista  \tau , jota sanotaan kohteen itseis­ajaksi.
Suhteellisuusteoria > Aikadilaatio

Aikadilaatiosta tiedetään, että
missä  \gamma  on Lorentzin tekijä, joka määritellään seuraavasti:
ja  u on nopeusvektorin euklidinen normi  {\vec {u}}:
Suhteellisuusteoria > Nelinopeuden määritelmä

Nelinopeus on maailman­viivan tangentin suuntainen neli­vektori. Nelinopeus missä tahansa maailman­viivan pisteessä  \mathbf {x} (\tau ) määritellään seuraavasti:
missä  \mathbf {x}  on nelivektorilla ilmaistu maailmanviivan pisteen sijainti aika-avaruudessa ja  \tau  itseisaika.
Nelinopeutta ei voida määritellä valon­nopeudella liikkuville kohteille kuten fotoneille eikä myöskään valoa nopeammin liikkuville takyoneille, mikäli sellaisia on olemassa, sillä niiden maailman­viivan tangentti olisi paikan­luontoinen.
Suhteellisuusteoria > Nelinopeuden komponentit

Aika t ja koordinaattina ilmaistu aika   x^{0} vastaavat toisiaan yhtälön
mukaisella tavalla. Jos tästä otetaan derivaatta kohteen itseis­ajan  \tau \,, suhteen, saadaan nopeuden komponentti  U^{\mu }\, tapauksessa μ = 0:
Käyttämällä ketjusääntöä komponenteille  \mu =i=1, 2, 3,  saadaan:
missä on käytetty yhteyttä
Täten nelinopeudelle  \mathbf {U}  saadaan:
Tiettyyn sileän aika-avaruuden alueeseen liittyvien mittakeppien ja synkronoitujen kellojen termein voidaan sanoa, että neli­nopeuden kolme paikan­luontoista komponenttia määrittelevät kohteen itseis­nopeuden  \gamma {\vec {u}}=d{\vec {x}}/d\tau , toisin sanoen sen, kuinka nopeasti kohteen sijainti muuttuu vertailu­järjestelmän suhteen, kun aika mitataan itseisaikana sellaisen kellon avulla, joka kulkee kohteen mukana.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Four-velocity
Käännös suomeksi
Nemean kisat

| Nemean kisat> τά Νέμεα |
| --- | --- |
 Pankration, yksi kisojen lajeista. Kuvitusta amforassa, n. 332–331 eaa.
Tyyppi:  urheilukisat Zeuksen kunniaksi
Päivämäärä:  olympiadin 2. ja 4. vuosi nykyisen heinä-elokuun aikaan
Järjestämistiheys:  joka toinen vuosi
Tapahtumapaikka:  mm. Nemean stadion
Paikkakunta:  Nemea / Argos Kreikka
Ensimmäisen kerran:  573 eaa. (tunnettu)
Järjestäjä:  Kleonai / Argos
Nemean kisat (m.kreik. τά Νέμεα, ta Nemea tai τά Νέμεια, ta Nemeia) olivat antiikin kreikkalaiset Zeus-jumalan kunniaksi järjestetyt urheilukilpailut. Ne järjestettiin Nemean pyhäkköalueella Argoliin maakunnassa joka toinen vuosi vuodesta 573 eaa. lähtien. Kisat olivat yhdet neljästä panhelleenisistä kisoista, nykyaikaisten olympialaisten edeltäjistä.
Mytologia ja historia

Kreikkalaisen mytologian mukaan kisat saivat alkunsa Nemean kruununprinssin Ofelteen hautajaiskisoista, jotka Thebaa vastaan hyökänneet seitsemän sotapäällikköä järjestivät käärmeen kuristaman Ofeltes-vauvan muistoksi. Herakleen kerrottiin omistaneen kilpailut Zeukselle sen jälkeen, kun hän oli kukistanut Nemean leijonan, joskin tämä kytkös kehitettiin vasta ajanlaskun alun tienoilla.
Todellisuudessa kisoja tiedetään pidetyn vasta arkaaiselta kaudelta 500-luvulta eaa. alkaen. Alun perin kisat olivat paikalliset, ja ne järjesti Kleonain kaupunki, joka sijaitsi Nemean lähellä ja jonka alaisuudessa pyhäkköalue oli. Kisoja alettiin järjestää panhelleenisinä eli yleiskreikkalaisina vuodesta 573 eaa. lähtien. Tästä alkaa myös kisojen historiallisesti tunnettu aika. Jossain vaiheessa 400-luvun eaa. loppupuolta kisat olivat Argoksen alaisuudessa. Vuonna 415 eaa. kisat siirrettiin kokonaan Argokseen.
Kisat palasivat Nemeaan jälleen noin vuonna 330 eaa. Sen seurauksena pyhäkköalueella suoritettiin laajoja rakennusohjelmia, joiden osana muun muassa Nemean stadion uusittiin kokonaan. Kisat siirrettiin lopullisesti Argokseen vuonna 271 eaa. Aratos Sikyonilainen yritti palauttaa kisat Nemeaan vuonna 235 eaa., mutta tämä ei onnistunut. Vuonna 145 eaa. Mummius järjestytti kisat alkuperäisellä paikallaan viimeisen kerran. Tämän jälkeen kisat järjestettiin Argoksessa koko roomalaisen kauden. Seurauksena alkuperäinen Nemean pyhäkköalue stadioneineen hylättiin.
Kisat

Nemean kisat pidettiin aina samana vuonna Isthmian kisojen kanssa,  aina vuotta ennen Olympian kisoja ja vuosi niiden jälkeen, toisin sanoen aina olympiadin toisena ja neljäntenä vuotena. Olympian kisojen tavoin myös Nemeassa kisailtiin Zeuksen kunniaksi. Kisat pidettiin nykyisen heinä-elokuun aikaan.
Kisojen ollessa Nemeassa ne järjestettiin Nemean stadionilla Zeuksen pyhäkköalueen vieressä. Stadion on kaivettu suureksi osaksi esiin, ja sen rauniot ovat säilyneet suhteellisen hyvässä kunnossa aina meidän päiviimme asti.
Ennen kisoja urheilijat uhrasivat Zeuksen temppelillä ylijumalalle ja vannoivat tälle valansa. Kisoissa lajeina olivat muun muassa stadionjuoksu (n. 178 metriä) ja muut juoksulajit, nyrkkeily, pankration, jousiammunta, paini, kiekonheitto, keihäänheitto ja kilpa-ajot. Voittaja kruunattiin villisellerin lehdistä tehdyllä seppeleellä. Voittajien kunniaksi kirjoitettiin runoja. Pindarokselta tunnetaan 11 hymniä Nemean voittajien kunniaksi.
Uudelleen henkiin herätettyjä Nemean kisoja järjestetään Nemean stadionilla vuodesta 1996 lähtien joka neljäs vuosi. Kisojen järjestäminen liittyy alueen arkeologisiin kaivauksiin ja tutkimushankkeisiin, joita johtaa Kalifornian yliopisto Berkeleyssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nemean kisat Wikimedia Commonsissa
Nemean stadion, kisojen tapahtumapaikka.
Uudelleen henkiin herätettyjä Nemean kisoja varten rakennettu antiikkista jäljittelevä juoksijoiden lähetysjärjestelmä (hyspleks).
Luettelo pikkuplaneetoista: 173001–174000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
173001:stä ja päättyen 174000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 182001–183000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
182001:stä ja päättyen 183000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 152001–153000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
152001:stä ja päättyen 153000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 178001–179000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
178001:stä ja päättyen 179000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nelisormimangusti

| Nelisormimangusti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Feliformia
Heimo::  Mangustit Herpestidae
Suku::  Suricata  Desmarest, 1804
Laji::  suricatta
Kaksiosainen nimi
 Suricata suricatta  (Schreber, 1776) 
 Nelisormimangustin levinneisyys
Alalajit 
 Suricata suricatta iona  Suricata suricatta marjoriae  Suricata suricatta suricatta 
Katso myös
   Nelisormimangusti Wikispeciesissä   Nelisormimangusti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nelisormimangusti (Suricata suricatta) on Kalaharissa elävä mangustilaji. Se on sukunsa ainoa laji ja on mangusteista suurin ja tunnetuimpia.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut, että lajin suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin surikaatti.
Koko ja ulkonäkö

Nelisormimangusti muistuttaa mangustin ja näätäeläimen välimuotoa. Muista mangusteista sen erottaa kärsämäinen kuono, pidemmät jalat, nelivarpaiset käpälät, suhteellisen ohutkarvainen häntä ja hampaistosta puuttuvat ensimmäiset välihampaat. Käpälät ovat paras tuntomerkki, koska sen kynnet ovat huomiota herättävän suuret ja voimakkaat. Peukalot ja isovarvas puuttuvat. Laji on pieni, pitkäjalkainen eläin, kokonaispituus yli 50 senttimetriä, josta häntä yli kolmannes, painoa on yli 700 g. Karkeakarvaisen turkin pohjaväri on kellertävän harmaa ja selässä on 8-10 poikkijuovaa. Raajat ja vatsapuoli ovat vaaleammat ja kuononkärki, silmänympärystät, korvat ja hännänpää ovat mustat. Eläin astuu liikkuessaan koko anturalla, pystyssä se on varpaillaan, jolloin häntä on tukena.
Levinneisyys ja elinympäristö

Nelisormimangusteja tavataan vain Kalaharissa, eteläisessä Afrikassa. Alue on kuivaa, kuumaa ja hiekkaista elinympäristöä, jossa kasvaa pitkää heinää ja puita.
Elintavat

Nelisormimangustit elävät perheryhminä, joita johtaa alfa-pari, jonka jälkeläisiä kaikki lauman jäsenet ovat. Laumassa saattaa olla jopa 30 yksilöä. Ne asuvat maahan kaivetussa kolossa, joka on usein vallattu maaoravilta. Sinne ne vetäytyvät yöksi nukkumaan ja suojaan pedoilta. Mangustien vihollisia ovat etenkin petolinnut ja vaippasakaalit.
Nelisormimangustien luultiin ennen olevan hyvin epäitsekkäitä ja menevän vahtiin, kun muut laumasta etsivät ruokaa ja vaarantavan henkensä, kun muut juoksevat karkuun. Nykyään tiedetään, että yksi mangusteista pitää vahtia vasta, kun se on syönyt kyllikseen, ja säntää heti varoitushuudon kuullessaan koloon suojaan ensimmäisenä. Poikasia ne kuitenkin jäävät vahtimaan. Usein emon lisäksi myös lauman muut naaraat voivat imettää poikasia.
Nelisormimangustien päivärytmi on seuraavanlainen: aamulla kylmän yön jälkeen ne paistattelevat pystyssä auringossa, jonka jälkeen ne lähtevät ruoanhakuun, ne tonkivat kuonollaan ja kaivavat maasta esiin hyönteisiä, skorpioneja, liskoja, käärmeitä, lintuja, munia ja pieniä nisäkkäitä.
Nelisormimangustien ei tarvitse juoda koskaan, vaan ne saavat tarvitsemansa nesteen ravinnosta. Mangustit ovat immuuneja skorpionin myrkylle, joten ne voivat syödä saaliin kokonaan, mukaan lukien myrkkypiikki. Keskipäivällä on niin kuuma, että ne lekottelevat varjossa tai kolossa; ne etsivät taas ruokaa, kunnes ovat kylläisiä. Yöksi ne menevät koloon nukkumaan.
Yleensä vain alfa-naaras saa poikasia, joita syntyy 2–5 kappaletta 11 viikon kantoajan jälkeen. Pentueita voi tulla kolmekin vuodessa, jos ruokaa on tarpeeksi. Elinikää nelisormimangustille voi kertyä 12–14 vuotta.
Fiktiossa

Tunnettu kuvitteellinen nelisormimangusti on Leijonakuningas-elokuvan ja Timon ja Pumba -piirrossarjan hahmo Timon.
Me mangustit-televisiosarjassa (Meerkat Manor) esiintyvät mangustit ovat nelisormimangusteja.
Aiheesta muualla

Meerkat Manor @ Animal Planet
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Suricata suricatta:  Wikidata: Q134015  Wikispecies: Suricata suricatta  ADW: Suricata_suricatta  CoL: 7B5YQ  EoL: 311580  EPPO: SURITE  GBIF: 2434126  iNaturalist: 41943  IRMNG: 11244376  ITIS: 621906  IUCN: 41624  MDD: 1006070  MSW: 14000678  NCBI: 37032  Observation.org: 85774  Open Tree of Life: 803645  Paleobiology Database: 232149  Paleobiology Database: 232149  TSA: 17067 
Viverra suricatta:  Wikidata: Q122789453  GBIF: 7481103  ZooBank: 6E70B1F4-B967-4861-BC1D-6AEAC06F3B44
Neomysiini

| --- | --- |

Neomysiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
 ?
Tunnisteet
CAS-numero: 1404-04-2
ATC-koodi: J01GB05
PubChem CID: 8378
DrugBank: DB00994
Kemialliset tiedot
Kaava:  ?
Moolimassa:  ?
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: noin 2–3 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: topikaalinen, oraalinen
Neomysiini on seos aminoglykosideihin kuuluvia orgaanisia yhdisteitä. Sitä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö

Neomysiini koostuu kolmesta yhdisteestä, jotka ovat neomysiini A, neomysiini B ja neomysiini C. Neomysiini A tunnetaan myös nimellä neamiini. Neomysiini B:n rakenteessa neamiini on muodostanut glykosidisidoksen neobiosamismiini B:n kanssa ja neomysiini C:ssä on neamiiniin liittyneenä neobiosamismiini C, joka on neobiosamismiini B:n epimeeri. Seoksessa suurin osa on neomysiini B:tä. Neomysiiniä tuottaa Streptomyces fradiae-aktinobakteerit ja sen eristivät Selman Waksman ja Hubert Lechevalier vuonna 1949. Neomysiini liukenee veteen, etanoliin ja metanoliin, mutta ei muihin orgaanisiin liuottimiin.
Neomysiinin vaikutusmekanismi on sama kuin muillakin aminoglykosidiantibiooteilla eli se sitoutuu bakteerien ribosomin 30S-alayksikköön, jolloin proteiinisynteesi estyy. Lääkeaine tehoaa erityisesti gramnegatiivisiin bakteereihin kuten enterobakteereihin. Lisäksi se tehoaa grampositiivisiin stafylokokkeihin, mutta streptokokit ovat sille vastustuskykyisiä. Neomysiiniä käytetään voiteena ihotulehdusten hoitoon usein yhdessä basitrasiinin ja polymyksiini B:n kanssa. Sitä voidaan käyttää myös ennen suolistoleikkausta bakteerien tappamiseksi. Eläinlääketieteessä neomysiiniä käytetään antibioottina esimerkiksi kissoilla ja koirilla ihotulehdusten ja kolibakteerin aiheuttaman suolistotulehduksen hoitoon
Haittavaikutukset

Neomysiinin käyttöä rajoittaa sen suhteellisen suuri myrkyllisyys ja vakavat haittavaikutukset. Se on hyvin myrkyllistä korvien tasapainoelimille ja voi aiheuttaa sen pysyvän vaurioitumisen johtaen kuuroutumiseen. Lääkeaine on myös myrkyllistä maksalle. Vähemmän vakavia haittavaikutuksia ovat esimerkiksi huonovointisuus ja ripuli.
Luettelo pikkuplaneetoista: 15001–16000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 15001:stä ja päättyen 16000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Nenetsian luonnonpuisto

Nenetsian luonnonpuisto tai Nenetsian kansallinen luonnonpuisto (ven.  Не́нецкий (госуда́рственый приро́дный) запове́дник,  Nénetski (gosudárstvenyi priródnyi) zapóvednik) on useasta osasta koostuva luonnonpuisto Pohjois-Venäjällä Nenetsian autonomisen piirikunnan Zapoljarnyin piirin alueella ja sen edustalla Barentsinmeren kaakkoisrannalla.
Luonnonsuojelualueen hallinto sijaitsee Iskatelein kaupunkimaisessa taajamassa.
Alue

Luonnonpuisto on perustettu vuonna 1997 ja kattaa 3 134,0 neliökilometrin alueen, joka pitää sisällään 1 819,0 neliökilometriä merta. Alue koostuu yhteensä 12 eri osasta, jotka muodostavat neljä erillistä aluetta: Petšoran suisto, Zaharinin ranta (Захарьин берег), Neruta (Нерута) ja saaristo. Luonnonpuiston suojavyöhyke kattaa 2 692,0 neliökilometrin alueen, joka on enimmäkseen merta.
Kolme osaa Nenetsian luonnonpuistosta kuuluu kansainvälisesti merkittävänä pidettyihin Ramsarin sopimuksen määrittelemiin kosteikkoihin.
Eläimistö

Luonnonpuiston ydinosa sijaitsee Petšoran suistossa ja on tunnettu erityisesti linnustostaan. Alueen keskeisiin lintulajeihin kuuluvat pikkujoutsen, valkoposkihanhi, kiljuhanhi ja jääkuikka. Lintujen suurin muuttovirta saapuu toukokuun lopussa. Petšoran deltalla viihtyy kesäisin esimerkiksi noin 13 000–15 000 pikkujoutsenta.
Venäjän suojelulajiston punaisessa kirjassa lueteltu, kansainvälisesti puutteellisesti tunnettu atlantinmursu esiintyy alueella. Myös jääkarhuja tavataan vuosittain saarilla. Merialueella tavataan suurista nisäkkäistä myös norppia, partahylkeitä, halleja, maitovalaita ja miekkavalaita. Kaikkiaan alueella tavataan säännöllisesti 27 nisäkäslajia, 125 lintulajia, 42 kalalajia, yksi sammakkoeläinlaji, 111 hämähäkkilajia ja 105 muuta hyönteislajia.
Aiheesta muualla

Nenetsian luonnonpuiston kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Sijainti ja suojelualueen laajuus (kartalla) (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (nenetz.ru)
Nenetsian luonnonpuisto kartalla[vanhentunut linkki] (venäjäksi) (volkam.zapoved.ru)
Partahylje kuuluu Nenetsian luonnonpuiston nisäkäslajeihin. Kuvan hylje on valokuvattu Kanadassa.
Luettelo pikkuplaneetoista: 179001–180000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
179001:stä ja päättyen 180000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.