stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gossau (St. Gallen)
Liikenne

Moottoritie A1 ja SBB:n rautatie Winterthurista Sankt Galleniin kulkevat Gossaun kautta. Gossausta lähtee myös SBB:n rautatie pohjoiseen Weinfeldeniin ja SOB:n rautatie etelään Herisauhun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gossau (St. Gallen) Wikimedia Commonsissa
Dora, Cornel: Gossau (SG) (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  18.3.2013. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
| n k Sankt Gallenin kantonin hallintoalueet ja kunnat |
| --- | --- |
Hallintoalue (saks. Wahlkreis) ja kunnat (77 kpl, 1.1.2013–)
 Rheintal: Altstätten •  Au • Balgach • Berneck • Diepoldsau • Eichberg • Marbach • Oberriet • Rebstein • Rheineck • Rüthi • St. Margrethen • Widnau
 Rorschach:  Berg • Goldach • Mörschwil •  Rorschach • Rorschacherberg • Steinach • Thal • Tübach • Untereggen
 Sarganserland: Bad Ragaz • Flums •  Mels • Pfäfers • Quarten • Sargans • Vilters-Wangs • Walenstadt
 See-Gaster: Amden • Benken • Eschenbach • Gommiswald • Kaltbrunn •  Rapperswil-Jona • Schänis • Schmerikon • Uznach • Weesen
 St. Gallen: Andwil • Eggersriet • Gaiserwald • Gossau • Häggenschwil • Muolen • St. Gallen • Waldkirch • Wittenbach
 Toggenburg: Bütschwil-Ganterschwil • Ebnat-Kappel • Hemberg • Kirchberg • Lichtensteig • Lütisburg • Mosnang • Neckertal • Nesslau • Oberhelfenschwil • Wattwil • Wildhaus-Alt St. Johann
 Werdenberg:  Buchs • Gams • Grabs • Sennwald • Sevelen • Wartau
 Wil: Degersheim • Flawil • Jonschwil • Niederbüren • Niederhelfenschwil • Oberbüren • Oberuzwil • Uzwil •  Wil • Zuzwil
Grana Padano

Grana Padanoja
Grana Padano on italialainen, raakamaidosta valmistettu puolirasvainen, kova juusto. Grana Padanoa on valmistettu Pojoen laaksossa 1100-luvulta alkaen.
Grana Padanon paino on 24–40 kilogrammaa, ja sen läpimitta on 35–45 senttimetriä. Juusto kypsyy 12–24 kuukauden ajan. Väriltään Grana Padano on valkeaa tai oljenkeltaista.
Ominaisuuksiltaan Grana Padano muistuttaa parmesaania (Parmigiano Reggiano), johon se myös usein harhaanjohtavasti sekoitetaan. Grana Padano on kuitenkin halvempaa ja miedompaa kuin parmesaani.
Grana Padanon maku on mieto, hiukan hapokas ja aromaattinen. Sen rasvapitoisuus on 32 % kuiva-aineesta. Se sopii nautittavaksi siivutettuna tai kypsänä raastettavaksi. Viiniksi sen kanssa sopii punaviini.
Vuoden 2017 lopulla eläintensuojelujärjestö Compassion in World Farming julkaisi videomateriaalia, joka paljasti, että Grana Padanon ja parmesaanin tuotannossa käytettyjä lypsylehmiä kohdellaan erittäin huonosti. Lehmät olivat nälkiintyneitä, vammautuneita, ylirasitettuja ja ne elivät saastaisissa oloissa. Eläinsuojelijat vaativat juustojen tuottajilta parannuksia eläinten oloihin. Parmigiano Reggianon alueen maataloustuottajien järjestö valmistelee lehmien olosuhteita valvovaa sertifiointijärjestelmää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.granapadano.com/
Kiinankeihäskuusi

| Kiinankeihäskuusi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Paljassiemeniset Pinophyta
Lahko::  Cupressales
Heimo::  Sypressikasvit Cupressaceae
Alaheimo::  Cunninghamioideae
Suku::  Keihäskuuset Cunninghamia
Laji::  lanceolata
Kaksiosainen nimi
 Cunninghamia lanceolata  (Lamb.) Hook., 1827 
Katso myös
   Kiinankeihäskuusi Wikispeciesissä   Kiinankeihäskuusi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kiinankeihäskuusi (Cunninghamia lanceolata) on sypressikasvien heimon keihäskuusten (Cunninghamia) sukuun kuuluva havupuulaji. Laji kasvaa luonnonvaraisena itäisen ja kaakkoisen Aasian vuoristometsissä. Kiinankeihäskuuseen luokitellaan usein kuuluvaksi kaksi muunnosta ja lajia pidetään usein keihäskuusten suvun ja siten koko alaheimon Cunninghamhioideae ainoana nykyisin elävänä lajina. Eräät kasvitieteilijät luokittelevat kuitenkin lajin muunnoksen Cunninghamia lanceolata var. konishii omaksi lajikseen taiwaninkeihäskuusi (Cunninghamia konishii).
Kuvaus

Kiinankeihäskuusi on kasvuympäristöstä riippuen puu tai pensas. Se voi kasvaa 50 metriä korkeaksi ja rungon rinnankorkeusläpimitaltaan kolme metriä leveäksi. Latvus on yleensä kartiomainen. Oksat haarautuvat yleensä säteittäin, ja ne ovat kärjistään riippuvia. Kiinankeihäskuuset ovat usein monirunkoisia, mutta voivat olla myös yksirunkoisia.
Kaarna on pitkittäin uurteista ja hilseilee epäsäännöllisinä liuskoina. Sen väri vaihtelee tummanharmaasta punaruskeaan. Kaarnan hilseilevän ulkokerroksen alta paljastuva sisempi kerros on tuoksuvaa ja väriltään punertavaa tai kellertävää.
Kapeat lehdet ovat tasasoukan suikeita, jäykkiä ja suoria tai hieman sirppimäisiä. Ne ovat tavallisesti 0,8–6,5 senttimetriä pitkiä ja 1,5–5 millimetriä leveitä. Lehdet ovat usein piikkikärkisiä ja laidoiltaan hienohampaisia. Hampaita on tavallisesti 18–55 lehden kummallakin sivulla. Lehdillä on erottuva 0,3–1,2 millimetriä leveä keskisuoni. Lehdet ovat asettuneet kierteisesti, mutta yleensä kääntyneet verson sivuille kaksirivisesti. Lehtien kummallakin pinnalla on ilmarakojuovia. Muunnoksella var. lanceolata ilmaraot muodostavat tavallisesti 16–28 juovaa lehtien alapinnalla. Taiwaninkeihäskuusella eli muunnoksella var. konishii juovia on yleensä vähemmän. Lehtien kanta on johteinen.
Kiinankeihäskuusi on yksikotinen ja erilliset hede- ja emikukinnot eli kävyt kasvavat samoissa kasviyksilöissä. Hedekävyt kasvavat tavallisesti 1–3, joskus viidessäkin 8–20 kävyn ryhmässä versojen kärjissä. Ne ovat pitkänpyöreän kartiomaisia ja koostuvat useista kierteisesti asettuneista hedelehdistä. Emikävyt kasvavat 1–4 kävyn ryhmissä versojen kärjissä. Ne ovat pölytysvaiheessa noin 12 millimetriä pitkiä ja 8 millimetriä leveitä. Siementen kypsyessä kävyt ovat munanmuotoisia tai lähes pallomaisia, 1,8–4,5 senttimetriä pitkiä ja 1,2–4 senttimetriä leveitä. Muunnoksen var. lanceolata kävyt ovat tavallisesti yli 2,5 senttimetriä pitkiä ja muunnoksen var. konishii pienempiä, yleensä alle 3 senttimetriä pitkiä. Keihäskuusten emikävyissä on pienet emilehdet ja suuret suojuslehdet, joita on usein kutsuttu kirjallisuudessa epätarkasti käpysuomuiksi. Suojuslehdet ovat usein vahapintaisia, teräväkärkisiä ja muodoltaan leveänpuikeita tai kolmiomaisia. Siemenet ovat pitkänpyöreitä tai kapeanpuikeita. Ne ovat kyljistään lenninsiivellisiä ja 5–6 millimetriä pitkiä.
Hedekäpyjä.
Nuori emikäpy.
Kypsiä käpyjä.
Johteisia lehtikantoja ja vaaleita ilmarakojuovia.
Luokittelu

Keihäskuusten sukua on perinteisesti yleensä pidetty kaksilajisena, jolloin mantereisen Aasian populaatiot on luokiteltu kiinankeihäskuusiksi ja Taiwanin saaren kanta taiwaninkeihäskuuseksi. Molekyylibiologisten tutkimusten perusteella kuitenkin osa Manner-Aasian puista on taiwaninkeihäskuusia, eikä lajeilla ole suurta geneettistä eroa. Nykyisin taiwaninkeihäskuusi luokitellaan usein kiinankeihäskuusen muunnokseksi Cunninghamia lanceolata var. konishii ja kiinankeihäskuusen muut populaatiot muunnokseksi Cunninghamia lanceolata var. lanceolata. Tässä luokituksessa kiinankeihäskuusi on keihäskuusten suvun ainoa nykyisin elävä laji.
Levinneisyys

Kiinankeihäskuusi kasvaa luontaisena eteläisessä Kiinassa, Taiwanissa, Vietnamissa, Laosissa sekä mahdollisesti Kambodžassa. Sitä esiintyy 200–2 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia on pitkään kasvatettu laajalti itäisessä Aasiassa, eikä sen alkuperäisestä levinneisyysalueesta ole varmuutta.
Muunnos Cunninghamia lanceolata var. lanceolata kasvaa eteläisessä Kiinassa ja Vietnamissa. Muunnos var. konishii kasvaa Taiwanilla, Kiinan Fujianin maakunnassa, Vietnamissa sekä Laosissa.
Elinympäristö

Kiinankeihäskuusi kasvaa monenlaisilla paikoilla. Muunnos var. lanceolata kasvaa usein valtapuulajina elinalueensa metsissä. Sitä kasvaa myös kivikkoisilla rinteillä ja teiden varsilla. Se menestyy parhaiten hyvin vettä läpäisevillä hiekkaisilla ja hiesuisilla mailla, ja kestää alimmillaan noin −18 – −12 celsiusasteen lämpötilaa. Taiwaninkeihäskuusi eli muunnos var. konishii kestää alimmillaan vain noin −7 – −1 celsiusasteen lämpötilaa.
Käyttö

Kiinankeihäskuusi on taloudellisesti arvokas nopeakasvuinen puu. Se on yksi Etelä-Kiinan tärkeimmistä sahapuista. Puuaines on helposti työstettävää, hyvin lahonkestävää, eivätkä termiitit vahingoita sitä. Puuta käytetään talojen, siltojen ja veneiden rakennukseen, valopylväisiin sekä huonekalujen valmistukseen. Siitä valmistetaan myös puukuitua.
Kiinankeihäskuusta käytetään myös laajalti koristepuuna. Sitä lisätään usein pistokkaista, mutta sitä voidaan kasvattaa myös siemenestä. Latvapistokkaista kasvatetut puut kasvattavat lajille tyypillisen kartiomaisen latvuksen, mutta sivuoksista otetut pistokkaat tuottavat leveälatvuksisia puita.
Versoja ja lehtiä.
Puun kaarnaa.
Kihnu

| Kihnu |
| --- | --- |
 Merenrantaa Kihnussa
 Kihnu sijaitsee Riianlahdella.
 Koordinaatit: 58°07′48″N, 23°59′24″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Pärnumaa
Kunta:  Kihnun kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17,33 km²
Väkiluku (1.1.2018):  702
 – Väestötiheys:  41 as./km²
 
 www.kihnu.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kihnu (ruots. Kynö, Kihnun murteella Kihnumua) on Virolle kuuluva Itämeren saari Riianlahdella 40 kilometrin päässä Pärnun kaupungista. Kooltaan se on Riianlahden saarista suurin. Lähin asuttu alue on Pärnun kaupunkiin kuuluva Manilaidin saari 7,5 kilometrin päässä. Kihnulla on noin 700 asukasta. Kihnu on ollut oma kuntansa vuodesta 1992 lähtien.
Maantiede

Kihnun saaren pinta-ala on 16,38 neliökilometriä. Koko Kihnun kunnan maapinta-ala on 16,88 neliökilometriä.  Saaren ympärillä on 56 asumatonta luotoa. Saari on seitsemän kilometriä pitkä ja 3,3 kilometriä leveä. Rantaviivaa saarella on 36,2 kilometriä. Maasto on hyvin tasaista ja saaren korkein kohta on vain 8,5 metriä merenpinnasta. Ilmasto on Viron keskimääräistä lämpimämpi, vuoden keskilämpötila on +5 °C ja heinäkuun keskilämpötila on +17 °C. Sadepäivien määrä vuodessa on keskimäärin 160 ja tuulennopeus 6 m/s.
Saarella on neljä kylää, Lemsi, Linaküla, Rootsiküla ja Sääre. Saaren itäosan Lemsissä on satama, jonka kautta liikenne mantereelle kulkee. Mantereelta päin saareen on meriliikennettä Pärnun ja Munalaidin satamista. Saareen on päässyt myös lentokoneella Pärnusta. Linakülassa on sairaala, koulu, kotimuseo ja kirkko sekä kunnan kylätalo "rahvamaja", jossa sijaitsee kunnanhallitus ja kirjasto. Saaren pohjoisosassa on Kihnun lentokenttä. Saaren eteläosan Rootsikülassa on majakka.
Luonto

Kihnun saari ja läheiset luodot ovat tärkeitä lintujen pesimäpaikkoja. Erityisesti Kihnun salmi eli mantereen ja Kihnun välinen merialue on tärkeä myös muuttolintujen kokoontumispaikkana. Sanglaidujen luodoilla on Viron suurin kyhmyjoutsenten yhdyskunta. Kihnun rantoja reunustavat niityt, joilla kasvaa katajia. Saarella tavataan myös muualla Virossa harvinaista vesitatarta. Nisäkkäitä saarella on vain vähän. Ennen runsaslukuiset jänikset ovat korvautuneet niiden perässä saarelle tulleilla ketuilla. Saarta ympäröivillä luodoilla on runsaasti hylkeitä. Niitä on aikoinaan metsästetty paljon, mutta tapa on vähentynyt suojelun myötä. Norppaa saa kuitenkin metsästää huhtikuusta toukokuuhun.
Historia

Kihnu mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1386, mutta asutusta siellä mainitaan olleen vasta vuonna 1518. Vanhimmat jäänteet ihmisasutuksesta saarelta ovat kuitenkin 3 000 vuoden takaa. Löytöjen vähäisyys viitannee siihen, että kyseessä oli kenties kalastajien tai hylkeenpyytäjien väliaikainen asutus. Baltian ristiretkien jälkeen 1200-luvulla saari liitettiin Saarenmaan-Läänemaan hiippakuntaan. Liivinmaan sodan aikana saari vaihtoi omistajaa useaan otteeseen, ja se kuului Tanskalle vuosina 1562–1565, Puolalle vuosina 1565–1575 ja vuosina 1582–1600 sekä Venäjälle vuosina 1575–1582. Vuosina 1600–1710 saari oli Ruotsin vallan alainen. Vasta tuolloin saarelle juurtui luterilainen usko.
Suuren Pohjan sodan aikana saari päätyi jälleen Venäjälle. Sodan aikana saarella puhkesi ruttoepidemia, joka tappoi 60 ihmistä. Vuosina 1846–1847 saarella suoritettiin maanjakouudistus, jonka aikana moni saarelainen kääntyi ortodoksiksi siinä toivossa, että he olisivat maanjaon yhteydessä paremmassa asemassa. Tässä yhteydessä saaren vuonna 1786 rakennettu luterilainen Pyhän Nikolain kirkko muutettiin ortodoksiseksi vuonna 1848. 1800-luvun toisella puoliskolla saarella yleistyi purjeveneiden käyttö ja sieltä liikennöitiin Pärnuun ja Riikaan. Ennen ensimmäistä maailmansotaa saarelaisilla oli yhteensä 60 purjevenettä. Tunnetuimpia kihnulaisia kapteeneja oli Enn Uuetoa eli Kihnu Jõnn (1848–1913). Hänen viimeinen komentama laiva oli nimeltään Rock city eli saaren motelli. Maailmansodan aikana suurin osa kihnulaisten veneistä tuhoutui. 1930-luvulla saaren väestö oli huipussaan, tuolloin siellä asui 1 200 henkilöä. Kihnun käydessä ahtaaksi sieltä muutti 22 perhettä eli 79 henkilöä Manilaidin saarelle Kihnun lähelle. Vuonna 1937 saaren satamaan rakennettiin kivinen aallonmurtaja. Toisen maailmansodan jälkeen saarella oli 600 asukasta. 378 kihnulaista oli paennut länteen. Neuvostoaikana saarella oli kaksi kolhoosiosastoa, jotka kuuluivat Pärnu Kalur ja Nõukogude Partisan -nimisiin kolhooseihin. Kolhoosit lopettivat toimintansa vuonna 1991 ja Kihnusta tuli oma kuntansa vuonna 1992.
Kulttuuri

Kihnu on kuuluisa kansanpuvuistaan, jotka ovat edelleen yleisessä käytössä saarella. Vanhat tavat ovat säilyneet saarella pitkään sen eristäytyneisyyden vuoksi. Kulttuuriperintö on säilynyt erityisesti naisten keskuudessa, jotka ovat perinteisesti pysyneet kotona miesten lähdettyä merelle. Kansallispuvut tehdään villasta ja ne koristellaan värikkäillä raidoilla. Miehet pitävät naisista poiketen perinneasuja vain juhlatilaisuuksissa. Saaren kulttuuri valittiin vuonna 2008 Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Kulttuuri > Kieli

Kihnulla puhutaan omaa murrettaan, joka luokitellaan Viron saarimurteisiin kuuluvaksi. Tästä syystä kielitieteilijät ovatkin esittäneet, että kihnulaiset olisivat peräisin Saarenmaalta tai Muhusta. Voimakkaita vaikutteita on tullut myös Varblan ja Tõstamaan murteista. Murteessa on myös vaikutteita ruotsista, mistä syystä saarella on oletettu olleen myös ruotsalaisasutusta. Murre on muuttunut voimakkaasti vanhasta muodostaan sitä hyvin osaavien kuollessa pois. Kihnun paikallismurteen oma nimi on kihnu kiel – ei siis keel ('kieli'), kuten viron yleiskielessä.
Kuvia

Kihnun majakka
Kihnun kirkko
Vanha maalaistalo
Kihnun museo
Meripiikkiputki
Kirjallisuutta

Mäkeläinen, Tapio: Viro, kartanoiden, kirkkojen ja kukkaketojen maa.  Helsinki:  Tammi, 2004.  ISBN 951-31-2936-5
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kihnu Wikimedia Commonsissa
Massa, Silja: "Tehdään eikä valiteta" – Virossa on saari, jossa naiset ovat tottuneet pyörittämään arkea ilman miehiä Yle - Uutiset.  22.7.2018.
Kuusela, Matti: Pyörä vei Matti Kuuselan outoon Viroon, jossa voi törmätä Itä-Euroopan isoimpiin naispakaroihin ja kirkkoon tehtyyn koriskenttään Aamulehti.  26.8.2017. Arkistoitu 26.7.2018.
Lappalainen, Mirva: Kihnun saaren ihmeitä Lappalainen.ee.  4.8.2016. Arkistoitu 26.7.2018.
Anukatri: Kihnun ihmeelliset naiset Anun ihmeelliset matkat -blogi.  12.8.2013.
| n k  Pärnumaa |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit (linn, haldusüksus) (1) |  Pärnun kaupunki  |  |
| Kunnat (vald) (6) |  Häädemeesten kunta  Kihnun kunta  Läänerannan kunta  Põhja-Pärnumaan kunta  Saarden kunta  Torin kunta  |  |
| Epäitsenäiset kaupungit (linn, asustusüksus) (4) |  Kilingi-Nõmme  Lihula  Pärnu  Sindi  |  |
| Kauppalat (alev) (5) |  Lavassaare  Paikuse  Pärnu-Jaagupi  Tootsi  Vändra  |  |
| Pienkauppalat (alevik) (9) |  Are  Audru  Häädemeeste  Sauga  Tihemetsa  Tori  Tõstamaa  Virtsu  Võiste  |  |
| Entiset kaupungit ja kunnat (16) |  Are  Audru  Halinga  Häädemeeste  Koonga  Paikuse  Saarde  Sauga  Sindi  Surju  Tahkuranna  Tootsi  Tori  Tõstamaa  Varbla  Vändra  |  |
Hautausmaa
Kilpapyöräily

Porvoon kortteliajo on suomalainen maantiepyöräilykilpailu.
Kilpapyöräily on polkupyörän ajamista kilpaa teillä, maastossa tai kilpailua varta vasten rakennetulla radalla.
Historia

Historian ensimmäinen pyöräilykilpailu järjestettiin Ranskassa toukokuussa 1869. Pyöräilykilpailuista tuli Euroopassa hyvin suosittuja 1870-luvulla. Maantiepyöräilyn tunnetuin kilpailu Ranskan ympäriajo ajettiin ensimmäisen kerran vuonna 1903.
Pyöräily on yksi viidestä urheilumuodosta, joka on ollut kaikkien kesäolympialaisten ohjelmassa. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa oli mukana neljä pyöräilylajia.
Lajimuotoja

Maantiepyöräilykilpailut järjestetään yleisillä teillä tai suljetuilla radoilla. Kilpailu voi tapahtua yhteislähtönä, jolloin kilpailijat ajavat ryhmässä, tai väliaikalähtönä. Kilpailu voi olla yksipäiväinen tai monipäiväinen, ja siinä voi olla useita tasoryhmiä tai ikäryhmiä. Parhaat maantiepyöräilijät kuuluvat ammattilaisjoukkueisiin. Maantiepyöräilyä valvovat eri maiden kansalliset järjestöt, jotka ovat Kansainvälisen pyöräilyliiton UCI:n alaisia.
Ratakilpailut ajetaan soikealla radalla, jonka kaarteet on kallistettu. Ratakilpailut voidaan jakaa sprinttiajoihin ja kestävyysajoihin. Erilaisia ratakilpailutyyppejä ovat muun muassa eräajo, aika-ajo, takaa-ajo, pistekilpailu ja scratch-ajo.
Maastoajokilpailut käydään asfaltoitujen teiden ja pyöräilyratojen ulkopuolella esimerkiksi merkityillä poluilla, maastossa tai alamäkeen. Maastoajokilpailuun voi kuulua suunnistamista kartan avulla.
Pyöräsuunnistuksessa kilpaillaan yleensä kahden hengen joukkuein.
Pitkänmatkan pyöräilykilpailu voi olla pituudeltaan 24 tuntia.
Cyclocross-kilpailuissa ajetaan maastoradalla maantiepyörän kaltaisilla pyörillä. Kilpailuradalla on esteitä, jotka edellyttävät myös pyörän kantamista.
BMX-racing on kilpailumuoto, jossa ajetaan BMX-pyörillä toisia kilpailijoita vastaan motocross-rataa muistuttavalla radalla.
Taitoa vaativia kilpapyöräilylajeja ovat esimerkiksi freestyle-BMX ja polkupyörätrial.
Osana muita lajeja

Maantiepyöräily muodostaa triathlonin keskimmäisen osuuden, joka täysimittaisessa triathlonissa on 180 kilometrin pituinen. Maastopyöräily on seikkailuajojen yksi osa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kansainvälinen pyöräilyliitto
Ratapyöräilykilpailut ajetaan kallistetulla soikeanmuotoisella radalla.
Kiistetty oikeus

| Kiistetty oikeus> Business as Usual |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lezli-An Barrett
Käsikirjoittaja:  Lezli-An Barrett
Säveltäjä:  The Style Council
Kuvaaja:  Ernie Vincze (käännä suomeksi)
Leikkaaja:  Henry Richardson
Pääosat:  Glenda Jackson John Thaw Eamon Boland
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Cannon Films Golan-Globus Mokworx
Levittäjä:  Cannon Films
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiistetty oikeus (Business as Usual) on Lezli-An Barrettin käsikirjoittama ja ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1987. Seksuaalisen häirinnän julkituonnista potkut saanutta Babsia esittää Glenda Jackson ja hänen aviomiestään, niin ikään työttömäksi joutunutta entistä pääluottamusmiestä, John Thaw. Babsin esimiestä näyttelee Eamon Boland.
Juoni

Tositapaukseen perustuvassa tarinassa naistenvaateketjun Liverpoolissa sijaitsevan liikkeen viisikymppinen myymäläpäällikkö Babs (Jackson) mainitsee lopultakin esimiehelleen (Boland) tämän vuosia jatkuneesta myyjättärien käpälöinnistä ja saa potkut. Babs on ottanut työpaikan hiljattain, kun hänen pääluottamusmiehenä työskennelyt miehensä Kieran (Thaw) jäi työttömäksi lakkautetusta tehtaasta. Kieran on ay-taustansa vuoksi mediajulkkis, ja nyt hänen elämänmuutoksestaan ”kotiäidiksi” tehdään tv-dokumenttia. Isänsä kehotuksesta ja vasemmistoradikaalin veljensä ja ammattiyhdistyksen avustamana Babs nostaa laittoman irtisanomisensa mediajulkisuuteen. Ammattiyhdistys osoittaa viikkoja mieltä uuteen konseptiin remontoidun vaateliikkeen edessä ja estää asiakkaiden pääsyn kauppaan. Seksuaalista häirintää harrastaa myös poliisi tehdessään mielenosoituksesta pidätetylle naiselle perusteettoman ruumiintarkastuksen. Babs vaatii työpaikkansa palauttamista sillä uhalla, että mielenosoitukset laajenevat kaikkien ketjun myymälöiden eteen ympäri maata. Hän saa vaatimuksensa läpi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Glenda Jackson  | … |  Babs Flynn   |
|  John Thaw  | … |  Kieran Flynn   |
|  Cathy Tyson  | … |  Josie Patterson   |
|  Eamon Boland  | … |  herra Barry   |
|  James Hazeldine  | … |  Mark   |
|  Stephen McGann  | … |  Terry Flynn   |
|  Mark McGann  | … |  Stevie Flynn   |
Tuotanto

Elokuvan käsikirjoittaja-ohjaaja Lezli-An Barrett tuli tunnetuksi feministisistä mielipiteistään suffragettien toiminnasta kertovalla lyhytelokuvallaan An Epic Poem (1982). Hänen ensimmäinen pitkän elokuvan käsikirjoituksensa ei tahtonut ay-myönteisyytensä takia millään päästä tuotantoon Margaret Thatcherin ajan Britanniassa, kunnes Barrett sai suostuteltua pääosaan arvostetun näyttelijän Glenda Jacksonin. Sen myötä aiheesta kiinnostuivat israelilaistuottajat Menahem Golan ja Yoram Globus, ja heidän toimintaelokuvistaan tunnetun amerikkalaisyhtiönsä Cannon Filmsin Lontoon-osasto tuli elokuvan tuottajaksi.
Vastaanotto ja jälkimaine

Kiistetty oikeus sai Britanniassa ristiriitaisen vastaanoton. Sitä pidettiin toisaalta naiivina naisasian puolesta taisteluna, toisaalta sen näyttelijäsuorituksia kehuttiin. Suomessa elokuva ei tuotu teattereihin, vaan se julkaistiin VHS-videona 1988 ja esitettiin televisiossa maaliskuussa 1996 (Yle TV1) ja toukokuussa 2000 (Nelonen). Helsingin Sanomien televisiosivun esittelyssä Mikael Fränti koki elokuvan harvinaisen onnistuneena yrityksenä käsitellä poliittisia teemoja yleisöfilmissä: ”Liikaa ohjelmallisuutta vältetään, kannanotot esitetään raikkaasti.” Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kutsuu elokuvaa ehkä liiankin provokatiiviseksi toteutukseksi aiheestaan. Hän kehuu päteviä näyttelijöitä ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

ohjaajan YouTubeen lataama kopio elokuvasta (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Business as Usual (film)
Käännös suomeksi
Eugene Grazia

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Squaw Valley 1960 |  |  |
Eugene "Gene" Grazia (29. heinäkuuta 1934 West Springfield, Massachusetts, Yhdysvallat – 9. marraskuuta 2014 Pompano Beach, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalais-italialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän voitti olympiakultaa Squaw Valleyssa 1960.
Grazia edusti Italian maajoukkuetta vuoden 1953 maailmanmestaruuskilpailujen B-sarjassa pelatessaan Italiassa HC Milano Interin joukkueessa. Yliopistourallaan hän pelasi Michiganin osavaltionyliopiston joukkueessa. Hän pelasi IHL:ssä Toledo Mercurysin joukkueessa kaksi ottelua vuonna 1958 mutta muutoin hän pysyi alemmissa liigoissa. Hän edusti Yhdysvaltoja vuoden 1959 MM-kilpailuissa ja teki MM-turnauksen seitsemässä ottelussaan kaksi maalia. Hän voitti olympiakultaa Squaw Valleyn kisoissa 1960 ja pelasi turnauksessa kaksi ottelua ilman tehopisteitä.