stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vanha kirkkopuisto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vanha kirkkopuisto Wikimedia Commonsissa
Helsingin historiaa ikuistettu. Kaupungin I ja III kirkon ja Ruttoisten hautausmaan muistomerkit paljastettiin eilen, Helsingin Sanomat, 07.11.1938, nro 301, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Muistotaulu vuoden 1710 ruttoepidemian uhreille Vanhan kirkkopuiston portilla.
Puiston itäkulma
Helsingin ensimmäisen kirjapainon perustaneen Jakob Simeliuksen hautakivi Bulevardin ja Yrjönkadun kulmauksessa.
Viron vapaussodassa kaatuneiden suomalaisten sankarihauta ja sen muistomerkki.
Riukiunkurppa

| Riukiunkurppa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Lehtokurpat Scolopax
Laji::  mira
Kaksiosainen nimi
 Scolopax mira  (Hartert, 1916) 
Katso myös
   Riukiunkurppa Wikispeciesissä   Riukiunkurppa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Riukiunkurppa (Scolopax mira) on Japanin Riukiu- eli Ryūkyūsaarten kotoperäinen kahlaajalintu. Laji elää Iso-Amamin, Tokuno-shiman, Okinawan ja Tokashikin saarilla. Lajin holotyypin kuvaili Ernst Hartert Iso-Amamilta vuonna 1916.
Luka Modrić

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Luka Modrić edustamassa Kroatiaa MM-kilpailuissa 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi: Luka Modrić
Syntymäaika: 9. syyskuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Zadar, Jugoslavia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 172 cm
Seura
Seura: Real Madrid
Pelinumero: 10
Junioriseurat
2002–2003: Dinamo Zagreb
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2008 | Dinamo Zagreb | 112 | (31) |
| 2003–2004 | → Zrinjski (laina) | 22 | (8) |
| 2004–2005 | → Inter Zaprešić (laina) | 18 | (4) |
| 2008–2012 | Tottenham Hotspur | 127 | (13) |
| 2012– | Real Madrid | 384 | (30) |
Maajoukkue
| 2006– | Kroatia | 184 | (27) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. maaliskuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. joulukuuta 2024.
Luka Modrić (s. 9. syyskuuta 1985 Zadar, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia ja Kroatian A-maajoukkuetta. Häntä pidetään laajalti yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista keskikenttäpelaajista.
Modrić aloitti uransa Dinamo Zagrebin akatemiajoukkueessa, josta liittyi myöhemmin seuran edustusjoukkueeseen. Hän voitti joukkueessa muun muassa kolmesti Kroatian pääsarjamestaruuden, kahdesti Kroatian cupin ja kerran Kroatian Super cupin. Hän liittyi parin lainasiirron ja Tottenham Hotspurissa vietettyjen vuosien jälkeen uransa merkittävimpään joukkueeseen Real Madridiin vuonna 2012. Hän on voittanut joukkueessa useita mestaruuksia, kuten kuudesti Mestarien liigan, viidesti Seurajoukkueiden MM-kilpailut, UEFA Super Cupin ja Espanjan supercupin sekä neljästi Espanjan pääsarjamestaruuden ja kahdesti Copa del Reyn.
Modrić on voittanut merkittävimpänä vuoden 2018 Kultaisen pallon. Hän voitti samana vuonna myös Fifan The Best -palkinnon, ja hänet valittiin Uefan vuoden miespelaajaksi.
Seurajoukkueura

Vuonna 2002 ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Dinamo Zagrebin kanssa tehnyt Modrić aloitti ammattilaisuransa lainalla Bosnia ja Hertsegovinan pääsarjan Zrinjski Mostarissa 2003. Seuraavana vuonna hän siirtyi lainalle Kroatian pääsarjan Inter Zaprešićin riveihin. Dinamon riveissä Modrić pelasi vuodesta 2005 lähtien. Hän saavutti seurassa kolme liigamestaruutta ja kaksi cup-mestaruutta.
Kesällä 2008 Modrić siirtyi Tottenham Hotspuriin 16,5 miljoonan punnan siirtosummalla. Hänestä tuli seuraavilla kausilla yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista, ja Modrić herätti kiinnostusta Chelsean ja Manchester Unitedin kaltaisissa huippuseuroissa.
Lopulta Modrić siirtyi toisten brittiseurojen sijaan Espanjaan, maan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaan Real Madridiin. Tällä kertaa siirtosummaksi muodostui 33 miljoonaa puntaa; tuplasti Tottenhamin aikanaan Dinamolle maksanut summa.
Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kroatia.Jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Kroatia> Jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Venäjä 2018 | jalkapallo |  |
|  Pronssia | Qatar 2022 | Jalkapallo |  |
Kroatian maajoukkueessa Modrić debytoi vuonna 2006. Hän oli mukana Kroatian joukkueessa vuosien 2006, 2014, 2018 ja 2022 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2008, 2012, 2016 ja 2021 EM-kilpailuissa. Vuoden 2008 EM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen toisena kroatialaispelaajana Davor Šukerin jälkeen. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa hän voitti hopeaa Kroatian joukkueessa ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2022 MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia.
Modrić on tehnyt arvokilpailuissa viisi maalia: EM-kilpailuissa 2008 ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Itävaltaa, EM-kilpailuissa 2016 ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Turkkia, MM-kilpailuissa 2018 kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Nigeriaa ja Argentiinaa sekä kesän 2021 EM-kilpailuissa kolmannessa alkulohko-ottelussa Skotlantia vastaan.
Modrić pelasi 135. maaottelunsa maaliskuussa 2021 ja nousi yksinään eniten maaotteluita pelanneeksi kroatialaiseksi ohi Darijo Srnan. Hän on pelannut toukokuun 2024 loppuun mennessä 174 maaottelua ja tehnyt niissä 24 maalia.
Yksityiselämä

Modrić on naimisissa Vanja Bosnićin kanssa. Heillä on Ivano-niminen poika ja Ema-niminen tytär.
16. joulukuuta 1991 serbit teloittivat perheen kotikylässä Zaton Obravackissa Luka Modrićin isoisän, jonka mukaan Luka on saanut nimensä.
Saavutukset > Seurajoukkue

Dinamo Zagreb:
Kroatian-mestaruus: 2006, 2007, 2008
Kroatian cupin voitto: 2007, 2008
Real Madrid :
Espanjan pääsarjamestaruus: 2016–2017, 2019–2020, 2021–2022, 2023–2024
Mestarien liiga: 2013–2014, 2015–2016, 2016–2017, 2017–2018, 2021–2022, 2023–2024
Euroopan supercup: 2014, 2016, 2017, 2022, 2024
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 2014, 2016, 2017, 2018, 2022
Espanjan cup: 2013–2014, 2022–2023
Espanjan supercup: 2012, 2017, 2019–2020, 2021–2022, 2023–2024
Saavutukset > Maajoukkue

Kroatia :
MM-kilpailut: hopeaa 2018, pronssia 2022
Saavutukset > Henkilökohtainen

Kultainen pallo 2018
The Best FIFA Men’s Player (1): 2018
Uefan vuoden miespelaaja (1):
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailun 2018 paras pelaaja.
Kroatian vuoden jalkapalloilija: 2007, 2008, 2011, 2014, 2016, 2017, 2018
Kroatian vuoden miesurheilija 2018
John Vanbrugh

| John Vanbrugh |
| --- | --- |
 John Vanbrugh. Godfrey Knellerin maalaama muotokuva suunnilleen vuosilta 1704–1710.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1664
Kuollut: 1726 (61–62 vuotta)
Kansalaisuus:  Englanti
Ammatti:  arkkitehti, näytelmäkirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
John Vanbrugh (kastettu 24. tammikuuta 1664 Lontoo – 26. maaliskuuta 1726 Lontoo) oli englantilainen arkkitehti ja näytelmäkirjailija. Hän vei englantilaisen barokkityylin huippuunsa Blenheimin palatsissa Oxfordshiressä. Hän oli myös yksi Englannin restauraation ajan tapakomedian huomattavista näytelmäkirjailijoista.
Nuoruus

Vanbrughin isoisä oli flaamilainen kauppias, ja hänen isänsä Chesterissä toiminut liikemies. Vanbrugh kävi siellä King's Schoolia. Vuonna 1686 nuori Vanbrugh määrättiin asepalvelukseen jalkaväkirykmentissä. Vuonna 1690 Vanbrugh vieraili Ranskan Calaisissa, jossa hänet pidätettiin englantilaisena agenttina. Vanbrugh joutui vankilaan Pariisin Bastiljiin, jossa hän kirjoitti ensimmäisen luonnoksen komedianäytelmästään The Provok’d Wife . Vapauduttuaan vuonna 1692 hän palveli vielä sotilaana kuusi vuotta.
Näytelmäkirjailija

Vanbrughin ensimmäinen komedianäytelmä, The Relapse: Or Virtue in Danger oli jatko-osa Colley Cibberin Love's Last Shiftille. Se sai ensi-iltansa vuonna 1696 ja oli erittäin menestyksekäs. Hänen seuraava merkittävä teoksensa The Provok'd Wife (1697) oli myös menestys. Vuonna 1698 kirkonmies Jeremy Collier hyökkäsi kirjoituksessaan teatterin moraalittomuutta vastaan. Kirjoitus kohdistui erityisesti Vanbrughiin, jonka näytelmät olivat rehevämpiä ja uskaliaampia kuin esimerkiksi William Congreven kaltaisten aikalaisten näytelmät. Vanbrugh ja muutamat muut näytelmäkirjailijat vastasivat kritiikkiin, mutta eivät saaneet kannatusta. Tapauksen jälkeen Vanbrugh lakkasi julkaisemasta uusia teoksia. Vasta vuoden 1700 jälkeen hän kirjoittui sarjan vapaita ja eloisia muunnelmia ranskalaisista teoksista, jotka olivat enemmän farsseja kuin komedioita, kuten The Country House (ensiesitys 1703) ja The Confederacy (1705).
Vanbrughin komedioissa on iloista ja rohkeaa huumoria ja henkilöt sekä tapahtumat ovat eloisia. Niissä ei yhdisty hienostunut komedia ja farssi erityisen taitavasti, lisäksi ajan mieltymys siveettömyyteen saa yliotteen. Hänen parhaita näytelmiään ovat Relapse, or virtue in danger (1697), The provoked wife (1698) ja Confederacy (1705). Näytelmät julkaistiin vuonna 1719.
Kuvagalleria

Vanbrughin suunnitelma Castle Howardia varten. Suunnitelmassa ollutta länsisiipeä ei kuitenkaan lopulta rakennettu.
Blenheimin palatsin länsifasadi
Grimsthorpen linna
Seaton Delaval Hall
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Vanbrugh Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB  EUTA  Structurae  Trove 2 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef 
Castle Howard
Valtion lentokonetehdas

| Valtion lentokonetehdas |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  valtionyhtiö
Perustettu:  1921
Lakkautettu:  1945 (yhdistettiin Valmetiin)
Kotipaikka:  Suomenlinna (1921–1936) Tampere (1936–1945)
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
VL Tuisku.
Valtion lentokonetehdas tai Ilmailuvoimien lentokonetehdas oli suomalainen lentokonevalmistaja, joka toimi 1920-luvun alusta aina 1950-luvun alkuun, jolloin yhtiön toiminnot siirtyivät Valmetille. Lentokonetehdas aloitti toimintansa 1921 ilmavoimien alaisuudessa nimellä Ilmailuvoimien Lentokonetehdas (IVL tai I.V.L.). Yhtiön nimi vaihtui lopulliseen Valtion lentokonetehdas -muotoonsa 23. helmikuuta 1928, jolloin tehdas siirtyi ilmavoimien alaisuudesta puolustusministeriön alaisuuteen. Yhtiöstä ja sen tuotteista käytettiin tästä eteenpäin lyhennettä VL (toisinaan VLT).
VL Myrsky, tehtaan ainoa oma sarjatuotantoon päässyt hävittäjä.
Toiminta Helsingin saarilla

Yhtiö jatkoi 1920-luvun lopun ajan toimintaa Suomenlinnassa ja Santahaminassa tehdastiloissa. Suomenlinna oli uusien lentokoneiden rakentamista varten ja Santahamina lentokoneiden ja moottoreiden peruskorjausta varten. Lentokonetehdas käytti Suomenlinnassa Suomenlinnan telakan aluetta ja rakennuksia 66, 67, 68, 74, 76, 77, 79, 105, 108 ja 110. Näistä rakennukset 76 ja 110 on kokonaan purettu, minkä lisäksi rakennuksesta 79 on purettu osa ja 105 jaettu kahtia (nykyisin rakennukset C35 ja C36). Lentokonetehtaan ensimmäinen johtaja (1921–1932) oli luutnantti Asser Järvinen, joka opiskeli vuosina 1923–1925 lentokoneenrakennusta Ranskassa, joka tuohon aikaan oli Euroopan parhaita ilmailun kouluttautumispaikkoja.
Muutto Tampereelle

Uutta paikkaa alettiin 1930-luvun alussa etsiä etäämpää Neuvostoliiton rajasta. Tehtaan sijainti rannikolla Helsingin edustalla oli sotilasstrategisesti huono. Suomenlinnan tehdastilat olivat myös liian pienet esim. Blenheimin kokoisten pommikoneiden kokoonpanoon sarjatuotantona tai suuremman konemäärän huoltoon ja korjauksiin. Suomenlinnassa ei myöskään ollut lentokenttää – se oli toiminut merikoneiden kokoonpanotehtaana, mutta ei maakoneiden, joiden koelennotkin jouduttiin tekemään talvisin jäältä.
Tehtaan uudesta sijoituspaikasta syntyi 1930-luvulla kova kilpailu useiden kuntien kesken. Tuleva uusi lentokonetehdas tarvitsi myös lentokentän, jonka rakennustyöt antaisivat työtä maailmanlaajuisen lamakauden aikana sadoille työttömille. Toisaalta kentän rakentaminen työllisyysmäärärahoilla merkitsi tehtaan rakentamiskustannusten alenemista – se sai kentän ja muuta infrastruktuuria puolustusministeriön kannalta ilmaiseksi.
Tampere näki lentokonetehtaassa mahdollisuuden työpaikkojen luomiseen ja mahdollisuuden rakennuttaa Tampereelle lentokenttä valtion avustuksella. Mannerheim vastusti Tamperetta perustelunaan, että teollisuuskaupunkina se joutuisi mahdollisessa sodassa pommitusten kohteeksi. Hän ajoi Vaasaa tehtaan kotipaikaksi.
Valtioneuvosto teki vuonna 1931 päätöksen lentokonetehtaan sijoittamisesta Parolaan, joka ei ollut merkittävästi kauempana Neuvostoliitosta kuin Suomenlinna, mutta tosin olisi mahdollistanut tehdasrakennusten hajauttamisen ja piilottamisen metsiin. Parolan ympärille olisi myös voinut rakentaa ilmatorjuntatykistöllä syvemmän suojauksen. Tämä sai Tampereen lupaamaan omaa panostusta lentokentän rakentamiseen. Puolustusministeriö puolsi lentokonetehtaan sijoittamista Parolan sijasta Tampereelle. 
Valtion lentokonetehdas siirrettiin Tampereelle, Härmälään, vuonna 1936.
Tehtaalle rakennettiin Suomen ensimmäinen tuulitunneli vuonna 1939. Sen mittalaitteet hankittiin Saksasta.
Se valmisti sekä Suomessa suunniteltuja koneita että ulkomaisia malleja lisenssillä. Suomen ilmavoimille kehitettiin ja rakennettiin Tampereella
koulukone VL Paarma (1931, Berger)
harjoituskone VL Tuisku (1934, Ylinen)
koulukone VL Viima (1936, Ylinen)
harjoitushävittäjä VL Pyry (1939, Ylinen, ensimmäinen Tampereella suunniteltu lentokone)
hävittäjä VL Humu, suomalainen puusiipinen versio Brewsteristä (1942)
hävittäjä VL Myrsky (1942, mm. Wegelius )
hävittäjä VL Pyörremyrsky (1943–1945, Verkkola)
Toisen maailmansodan aikana tehtaalla koottiin englantilaisia Bristol Blenheim -pommikoneita ja huollettiin muun muassa saksalaisia Ju 88 -pommikoneita.
Tampereen tehtaan työntekijämäärä kasvoi vuoden 1936 665 henkilöstä vuoden 1941 1 697 henkilöön.
Hajasijoitus sota-aikana

Puolustusministeriön talvisodan aikana antaman käskyn mukaisesti lentokonetehdas hajasijoitettiin seuraavasti
Moottorikorjaamo Kokkolaan (VL3)
Puutyöosasto Kylmäkoskelle
varastoja Viialaan (sodan aikana koulukoneiden huolto ja Pyryjen rungot tehtiin Viialassa) ja Pirkkalaan.
Joulukuussa 1939 osa koneistusosastosta siirrettiin Poriin
Fokker-hävittäjäsarjan rakentaminen kokonaisuudessaan Kolhoon.
Talvisodan lopulla koneistusosaston osa palasi Porista Tampereelle, missä oli Vuoresvuoreen louhittu sitä varten 4 tunnelia. Tästä tuli Linnavuoren moottoritehdas, mutta se aloitti toimintansa 1943 kokoamalla VL Myrsky -hävittäjiä.
Karhumäen veljeksien Kuorevedelle rakentama tehdas (Veljekset Karhumäki) siirtyi sodan lopulla kokonaan VL:n haltuun. Kuorevedellä VL:n tuotanto alkoi vuonna 1941. Siitä tuli VL2, joka teki koneiden viimeistelyn ja koelennot. 1944 siellä työskenteli 750 ihmistä.
Jatkosodan loppu toi suuren muutoksen

Lentokonetehtaan viimeinen itse suunnittelema lentokone oli Pyörremyrsky, mutta sen valmistajan nimeksi tuli VMT (Valtion metallitehtaat), koska koneen koelennot tehtiin vasta sodan päätyttyä.
Tuolloin Suomessa uskottiin, että Neuvostoliitto laskisi rauhansopimuksen sallimaan Suomen asevoimien miesvahvuuteen myös puolustusministeriön omistamien asetehtaiden henkilökunnan. Asetehtaat siirrettiin 6. syyskuuta 1945 Kauppa- ja teollisuusministeriön hallintoon, erään tarinan mukaan Eduskunnan tehdessä asiasta päätökset vuorokaudessa.
Asetehtaista 29. syyskuuta 1946 syntynyt Valtion Metallitehtaat, VMT, oli siviiliyhtiö. Sen osana lentokoneteollisuus sai sotakorvaustoimituksista sellaiset laitteet, joiden suunnittelu oli suomalaiselle teollisuudelle erityisen vaikeaa. Toive, että Neuvostoliitto tilaisi sotakorvauksena koululentokoneita, ei toteutunut. Lentokoneiden suunnittelu ja rakentaminen päättyi lentokonetehtailla Tampereella ja Kuorevedellä kokonaan muutamaksi vuodeksi. Samoina vuosina Suomen Ilmavoimien lentokaluston huoltamiseenkin oli perin rajoitetusti resursseja. Suomen Pankki ei juurikaan antanut lupaa käyttää ulkomaanvaluuttaa lentokoneiden laiteostoja varten. 
Vuonna 1945 lentokonetehdas rupesi valmistamaan laskutikkuja, joiden materiaalina oli lentokoneiden potkureihin kehitetty kolupuu.
1. tammikuuta 1951 VMT:n lentokonetehtaasta tuli osa Valmetia. Lentokonetehdas hajosi sodanaikaisen rakenteensa mukaisesti
Tampereen lentokonetehdas alkoi valmistaa vetureita, aluksi osia esimerkiksi Tampellan vetureihin, mutta sittemmin tehdas suunnitteli omia dieselvetureita. Lentokonesuunnittelija DI Martti Vainio väitteli vuonna 1946 hävittäjän kaartotaistelukyvystä ja alkoi tämän jälkeen suunnitella vetureita.
Tämä aseteknologista luopuminen kävi läpi tulevan Valmetin, mutta erityisesti se vaikutti Valtion lentokonetehtaaseen. Sotakorvauksiin ei tullut lainkaan ilmailutuotteita, kuten oli jostain syystä toivottu, ja Ilmavoimien tilaukset likimain katosivat muutamaksi vuodeksi.
Lentokonetehtaan innovaatioista suurimmaksi tuli lukki (aiemmin lauta-auto). Se suunniteltiin neuvostoliittolaisten antaman valokuvan perusteella. Se oli kuva Neuvosto-Karjalassa toimineesta metsäteollisuuden lukista, joka oli perustunut amerikansuomalaisten Neuvostoliittoon mukanaan tuomaan valokuvaan, jossa oli vuonna 1915 Yhdysvalloissa nähty lukki. Lukki oli ja on ajoneuvo, jolla satamassa liikutellaan kontteja ja teollisuudessa puutavaraa ja teräslevyjä. Se on Cargotec-konserniin kuuluvan Kalmar Industriesin päätuotteita. Tehtaat sijaitsevat vuonna 2009 Valtion lentokonetehtaan tontilla Tampereella.
Linnavuori etsi osana VMT:tä ja Valmetia pitkään omaa tuotantoaan ja tuotettaan. Sen tuotanto pohjautui Valmetin traktoreiden dieselmoottoreihin, kunnes suihkukonekausi tuli Ilmavoimiin ja Linnavuoren tehdas siirtyi takaisin lentokonemoottoreihin.
Kuoreveden tehdas säilyi lentokonetehtaana. Vuonna 1967 kaikki Valmetin lentokonetoiminta siirtyi sinne lukuun ottamatta Linnavuoren moottoritehdasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Valtion lentokonetehtaan historia lyhyesti (englanniksi)
Kansalliskirjaston digitoidut aineistot: Valtion lentokonetehtaan tuoteluettelot
Lind, Mari; Antila, Kimmo; Liuttunen, Antti; Bergström, Matti: Liitoa - kiitoa - siirtoa. Tampereen lentokonetehdas 1936-2012. Cargotec 2013. ISBN 9789526766133
Ensimäinen Suomessa tehty lentokone valmistunut. Sen juhlallinen luovutus armeijalle, Suomen Kuvalehti, 18.11.1922, nro 46, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lentokonetehtaan päärakennuksella pidettiin eilen harjannostajaiset. Valtavan suuren tehdasrakennuksen betonoimistyö valmistunut. Tehtaan siirto Helsingistä Tampereelle tapahtuu v. 1936, Aamulehti, 04.11.1934, nro 298, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lentävien laivojen kaupunki. Pikavierailu valtion uudessa lentokonetehtaassa Tampereella, Hakkapeliitta, 12.05.1936, nro 19, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
20000 työtuntia ja 1500-2000 piirustusta tarvitaan jokaisen uuden lentokonetyypin konstruoimiseen. 98-prosenttisesti kotimaisia lentokoneita valmistetaan valtion uudessa lentokonetehtaassa Tampereella, Hakkapeliitta, 02.03.1937, nro 9, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Valtion lentokonetehtaan muistolaatta Suomenlinnassa (rakennus B5)
Potkurilavan valmistusta Valtion lentokonetehaalla joulukuussa 1941.
Lentokonetehtaan työhalli joulukuussa 1941.
Entistä lentokonetehtaan aluetta Tampereen Härmälässä. Vasemmalla tehtaan entinen hallintorakennus, keskellä lasivitriini, jossa museoituna Viima-harjoituslentokone, ja oikealla aikoinaan Ilmailuvarikon käytössä ollut varikkorakennus.
Valtion lentokonetehtaan työhalli Tampereella joulukuussa 1941.
Valtion lentokonetehtaan tuulitunneli joulukuussa 1941
VL Pyörremyrsky Keski-Suomen ilmailumuseossa.
Vapaasatama

Vapaa talousalue (Vapaasatama tai  vapaakauppa-alue ) on talousalue  tai sen osa, joka käsittää maa- ja merialueen. Se on erotettu siihen liittyvän maan tullialueesta, ja se on samassa asemassa kuin ulkomaat. Vapaa talousalueen maahantuotuja tavaroita voi purkaa, varastoida, pakata uudelleen ja luvan perusteella jalostaakin sekä myös viedä edelleen muihin maihin ilman tullikäsittelyä. Vapaa talousalueen tarkoitus on edistää kauttakulkuliikennettä ja -kauppaa.
Historia

Varhainen vapaasatamajärjestelmä syntyi Italiassa 1500-luvulta alkaen. Livorno oli historian ensimmäinen vapaasatama 1547. Sitä seurasivat Genova (1596), Napoli (1633) ja Venetsia (1661). Marseille perustettiin Ranskan vapaasatamaksi vuonna 1669, mutta kansalliskokous (1792–1795) lakkautti sen.
Vapaa tahto

Vapaa tahto on kiistelty käsitys että ihmisellä on kyky tehdä harkittuja valintoja. Käsitetään, että vapaata tahtoa ei ole deterministisessä, täysin sitovien lainalaisuuksien määräämässä maailmassa, tai pelkän sattuman seurauksena syntyneissä valinnoissa. Vapaan tahdon olemassaoloa on filosofiassa pohdittu jo antiikin ajoista lähtien, ja sitä pohditaan filosofian lisäksi psykologiassa ja neurotieteissä edelleen.
Kirjallisuutta

Churchland, Patricia Smith: Neurofilosofia.  ((Brain-wise: Studies in Neurophilosophy, 2002.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki:  Terra Cognita, 2004.  ISBN 952-5202-81-X
Enqvist, Kari: Olemisen porteilla.  Helsinki:  WSOY, 1998).  ISBN 951-0-22915-6
Hofstadter, Douglas: Olen outo piiri.  ((I am a strange loop, 2007.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki:  Terra Cognita, 2009.  ISBN 978-952-5697-11-7
Visala, Aku: Vapaan tahdon filosofia.  Helsinki:  Gaudeamus, 2018.  ISBN 9789524954921
Sapolsky, Robert M.: Määrätty – Elämä ilman vapaata tahtoa. (Alkuteos Determined: A Science of Life without Free Will, suomentanut Kimmo Pietiläinen) Helsinki: Terra Cognita, 2024. ISBN 978-952-7367-36-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
O'Connor, Timothy: Free Will The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Timpe, Kevin: Free Will The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Swartz, Norman: Foreknowledge and Free Will The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Zagzebski, Linda: Foreknowledge and Free Will The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
| n k Vapaus |
| --- | --- |
Käsitteet:  Kognitiivinen vapaus  Moraalinen vastuu  Vapauden henkilöityminen Libertas  Negatiivinen vapaus  Positiivinen vapaus  Subjektiivinen oikeus  Omistajuus  Yhteiskunnallinen vapaus  Vapaa tahto 
Aloittain:  Akateeminen  Kansalaisvapaudet  Taloudellinen vapaus  Poliittinen vapaus  Älyllinen vapaus 
Oikeuksittain:  Ajatuksenvapaus  Aseiden omistaminen  Elämä  Kokoontuminen  Koulutuksenvapaus  Lehdistö  Liikkuminen  Omistaminen  Sananvapaus  Tiedonsaanti  Uskonto  Valinnanvapaus  Yhdistyminen