stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolme pientä porsasta (lyhytelokuva)
Aiheesta muualla

Kolme pientä porsasta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kolme pientä porsasta Aku Ankka -lehden toimitus. Viitattu 17.11.2014.
Kontrabassokonsertto (Aho)

Kalevi Ahon Konsertto kontrabassolle ja orkesterille on vuoden 2005 konsertto, jossa soolosoittimena on käytetty kontrabassoa.
Koska kontrabasson hiljainen ääni voi helposti peittyä orkesterin äänten alle, on Ahon konsertossa käytetty kevyttä orkestraatiota. Orkesteria on voimakkaammin käytetty välisoitoissa ja huippukohdissa. Kontrasteja teokseen on luotu esimerkiksi erityisen korkeaäänisten lyömäsoitinten käytöllä. Teoksen viisi ilman välissä pidettäviä taukoja esitettävää osaa ovat myös luonteiltaan voimakkaasti toisistaan poikkeavia. Solistisissa kontrabassoteoksissa usein käytettyä nostettua sooloviritystä ei Ahon konsertossa ole. Kontrabassokonserton säveltämistä Aholta pyysi Eero Munter, jolle teos on myös omistettu. Aho lainasi Munterilta kontrabasson ennen teoksen säveltämistä saadakseen instrumenttiin läheisemmän tuntuman.
Sinfonia Lahti kantaesitti Ahon kontrabassokonserton Eero Munterin toimiessa solistina ja Osmo Vänskän johtaessa orkesteria loppuunmyydyssä konsertissa 6. joulukuuta 2005. BIS-levymerkillä ilmestyi vuonna 2013 levytys, jossa on muun muassa Ahon kontrabassokonsertto Munterin ja Jaakko Kuusiston johtaman Sinfonia Lahden soittamana.
Osat

Moderato, Passionato
Cadenza I (Pizzicato)
Presto – Tranquillo – Presto
Misterioso (Cadenza II)
Andante – Allegro ritmico
Kongon tasavalta kesäolympialaisissa 2000

Kongon tasavalta osallistui Sydneyn kesäolympialaisiin vuonna 2000 viiden urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat judoon, uintiin ja yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi juoksija Marien Michel Nqouambi.
Osallistujat > Judo

Kevin Nqapoula-Mbembo - Miesten alle 66 kg
Osallistujat > Uinti

Mariel Micheö Nqouambi - Miesten 100 metrin vapaauinti
Monika Bakale - Naisten 100 metrin selkäuinti
Osallistujat > Yleisurheilu

Benjamin Youla - Miesten 400 metrin juoksu
Léontine Tsiba - Naisten 800 metrin aitajuoksu
Kotakari (Oulunsalo)

Kotakari
| --- | --- |
Sijainti:  64°56.5′N, 025°13.0′E, Oulu Pohjois-Pohjanmaa Suomi
Vesialue:  Liminganlahti
Merialue:  Perämeri
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kotakari on saari Perämereen kuuluvalla Liminganlahdella. Saari sijaitsee rantamatalikolla lähellä Liminganlahden pohjoisrantaa Oulun kaupungissa. Lähin toinen saari on kaakossa sijaitseva Kammonkari.
Saaren kasvillisuutta hoidetaan niittämällä, ja tämän vuoksi kasvillisuudessa on nähtävillä selvä raja. Saarella kasvaa pääosin korkeaa pensaikkoa. Aiemmin saarta on käytetty myös lampaiden laitumena, mutta laiduntaminen on lopetettu, sillä lampaat pääsivät karkuun rantamatalikkoa pitkin mantereelle.
Kotakari on tärkeä lintujen pesimäalue, ja se on maihinnousukiellossa lintujen pesimäaikana 1. toukokuuta – 31. heinäkuuta välisenä aikana.
Konekauppa-Osakeyhtiö Aatra

Konekauppa-Osakeyhtiö Aatra oli suomalainen vuosina 1908–1924 toiminut yritys, joka harjoitti maanviljelys- ja tehdaskoneiden sekä työvälineiden kauppaa. Lisäksi Aatra oli autojen ja moottoripyörien maahantuoja ja yhtiö valmisti myös itse Leijona-merkkisiä polkupyöriä.
Aatran edeltäjä oli Tampereella 1904 perustettu Maanviljelys- ja Konekauppa K. V. Tolvi & Kumpp. Maisteri Ilmari Kovero perusti koneita ja konetarvikkeita myyneen liikkeen liikekumppaniensa kanssa ja muutti sen sitten osakeyhtiöksi nimeltä Maanviljelys- ja Konekauppa-Oy. Syksyllä 1906 perustettiin Helsinkiin liikkeen teknillinen osasto josta Aatran pääliike sai sitten alkunsa. Kovero oli Aatran toimitusjohtajana lokakuuhun 1909 saakka. Tampereen liike jäi toimimaan haaraliikkeenä sen jälkeen kun Aatran pääliike siirtyi Helsinkiin. Viipurin haarakonttori avattiin jo huhtikuussa 1909. Vuosina 1911–1916 Aatra omisti myös vuonna 1908 perustetun Tyrvään Sähkölaitos Oy:n, jolla oli oma voimalaitos Hartolankoskessa.
Aatra osti 1911 Helsingistä nykyisen Mikonkatu 19:n tontin ja sillä sijainneen puutalon. Paikalle rakennettiin Aatran viisikerroksinen liiketalo joka valmistui 1912. Myöhäisjugendia edustaneen talon suunnitteli arkkitehtitoimisto Palmqvist & Sjöström (arkkitehdit W. G. Palmqvist ja Einar Sjöström).
Aatran toimialoihin kuuluivat
maanviljelyskonekauppa (muun muassa Massey-Harris-niittokoneet, Thule-kylvökoneet, Tulewa-lapiorullaäkeet ja Express-separaattorit)
tehdaskoneiden kauppa ja tehdaslaitosten asennus- sekä suunnittelutoiminta (paperi- ja massateollisuuden koneet, sähkökoneet, sähkötarvikkeet ja kokonaiset sähkölaitokset, sahakoneistot ja puunjalostuskoneet, myllykoneistot ja myllykivet, imukaasumoottorit ja imukaasumoottorilaitokset, turveteollisuuden laitokset ja koneet, patolaitteiden ja vesirakenteiden rakentaminen)
rakennustarvikkeiden kauppa
väkirehu- ja siemenkauppa
autojen maahantuonti vuosina 1913-1919 (automerkit Hansa, Daimler, Buick-Bedford), tämä liiketoiminta myytiin sitten Wilho Giers Oy:lle
moottoripyörien maahantuonti vuosina 1912-1914 (moottoripyörämerkit BSA, Douglas, Triumph, James) sekä Leijona-merkkisten polkupyörien valmistus
Vuonna 1919 Aatralla oli Helsingin pääliikkeen ohella sivukonttorit Tampereella, Turussa, Viipurissa, Lahdessa, Oulussa, Jyväskylässä ja Kokkolassa sekä lisäksi edustajia ja asiamiehiä eri puolilla Suomea. Yhtiön palveluksessa oli 150 henkilöä. Vuonna 1918 Aatra osti Lahdessa toimineen Itä-Hämeen Maanviljelyskauppa Oy:n. Vuosina 1913–1923 yhtiön toimitusjohtajana ja yhtenä pääomistajana oli Frans Viktor Roos (1871–1959). Aatralla oli myös oma asiakaslehti Aatra, jota julkaistiin 1914 ja 1918–1923.
Aatra joutui talousvaikeuksien vuoksi keskeyttämään väliaikaisesti maksunsa marraskuussa 1923 ja samaan aikaan tehtiin päätös yhtiön lopettamisesta asteittain. Yhtiö sai akordin ja sen toiminta päättyi keväällä 1924. Rake ja maanviljelyskoneiden kauppaa harjoittanut P. Sidorow Suomalainen Kalustokauppa Osakeyhtiö ostivat Aatran tavaravaraston. Aatran Tampereen liikkeen toiminta jatkui vielä toiminimellä Konekauppa Aatra.
Aiheesta muualla

Aatran asiakaslehden vuosikerrat, Kansalliskirjasto, digitaaliset aineistor
Kotakari (Haukipudas)

Kotakari
| --- | --- |
Sijainti:  65°6′N, 025°12.9′E, Oulu Suomi
Vesialue:  Perämeri 
Pinta-ala:  3,7 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kotakari on asumaton laaja ja matala saari Oulun kaupungin alueella Perämerellä, noin kaksi ja puoli kilometriä Virpiniemen merivartioasemalta etelään. Muut läheiset saaret ovat Hietakari, Kellon Kraaseli, Munakari ja Mustakari. Saari on pääosin lehtimetsän peitossa. Saaren keskiosassa on vanhoja kuusi-sekametsiä ja muutamia katajaniittyjä.
Saaressa kulkeminen on varsinkin saaren sisäosissa ja ruovikkoisella sekä rämeikköisellä koillisrannalla hankalaa. Saaren luonnonympäristön vuoksi saari ei houkuttele retkeilyyn.
Matalan saaren korkein kohta on noin viisi metriä merenpinnan yläpuolella. Saarelle tunnusomaisia ovat myös laajat laskuveden paljastamat ranta-alueet. Rantaniityistä johtuen alueella tavataan paljon sukeltajasorsia ja muutamia uhanalaisia lintulajeja mm. merikotka, ruskosuohaukka ja pohjantikka.
Saaressa on yksityiskäytössä oleva kota sekä parisenkymmentä pientä mökkiä, mutta ei lainkaan pysyvää asutusta. Saaren itärannalla Pultavanletossa on venevalkama.
Maannousun myötä Pultavanleton, Pikku Eeranleton ja Aapanleton pikkusaaret ovat kasvaneet kiinni Kotakariin. Kotakarista on laskuveden aikaan maayhteys myös eteläpuolella sijaitsevaan Eeranlettoon ja pohjoispuolella sijaitsevaan Hietakariin.
Kolunlampi (Äänekoski)

| Kolunlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°35′00″N, 25°39′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Niiniveden valuma-alue (14.34)
Laskuoja:  oja Hujakkoon 
Järvinumero:  14.341.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,1 m  
Pituus:  430 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,92 km  
Pinta-ala:  2,323 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKolunlampi 
Kolunlampi  on Keski-Suomessa Äänekoskella Kolunpohjan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,3 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Niiniveden valuma-alueella (14.34), jonka Niiniveden lähialueeseen (14.341) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 96,1 metriä mpy.
Konohana-ku

| Konohana-ku (此花区) |
| --- | --- |
 Konohana ōhashi -silta
 Konohanan suuralueen sijainti.
 Koordinaatit: 34°40′59″N, 135°27′08″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osakan prefektuuri
Kaupunki:  Osaka
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,45 km²
Väkiluku:  64 873
 – Väestötiheys:  4 199 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Konohana-ku (jap. 此花区) on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin luoteisosassa Yodogawa-joen suulla Osakanlahden rannalla. Etelässä se rajautuu Ajigawa-jokeen. Siihen kuuluvat Maishiman ja Yumeshiman saaret. Konohanan suuralueen pinta-ala on 15,45 neliökilometriä ja siellä on noin 64 873 asukasta.
Suuralueen itäosa on pääosin asuinaluetta. Länsiosa meren rannalla on vuorostaan ollut aiemmin teollisuusaluetta, jossa on toiminut etenkin kemianteollisuutta. Viime vuosina teollisuutta on kuitenkin muuttanut alueelta pois ja sen painopiste on siirtynyt tutkimukseen ja tuotekehitykseen. Lisäksi rannikkoa on kehitetty virkistys- ja viihdealueena: Maishiman saarelle on rakennettu useita urheilulaitoksia ja Osakanlahden rannalle avattiin vuonna 2002 Universal Studios Japan -teemapuisto.
Suuraluetta palvelevat JR Westin Osakan ympyrälinja ja Sakurajima-linja sekä Hanshin-rautateiden Namba-linja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konohana-ku Wikimedia Commonsissa
Konohanan suuralueen internetsivut (japaniksi) (englanniksi) (koreaksi) (kiinaksi)
Osakan suuralueet
Abeno-ku
Asahi-ku
Chūō-ku
Fukushima-ku
Higashinari-ku
Higashisumiyoshi-ku
Higashiyodogawa-ku
Hirano-ku
Ikuno-ku
Jōtō-ku
Kita-ku
Konohana-ku
Minato-ku
Miyakojima-ku
Naniwa-ku
Nishi-ku
Nishinari-ku
Nishiyodogawa-ku
Suminoe-ku
Sumiyoshi-ku
Taishō-ku
Tennōji-ku
Tsurumi-ku
Yodogawa-ku
Kromograniini A

Kromograniini A on proteiini. Sitä testataan joskus kun, epäillään feokromosytoomaa. Sillä diagnosoidaan myös neuroendogrinologisia kasvaimia. Ennen näyttöön ottoa tarvitaan 8 tunnin paasto. Hoitava lääkäri antaa potilaalle ohjeet lääkityksen keskeyttämisestä ennen tutkimusta. Happosalpaajia ei saa käyttää kahteen viikkoon.
Kontrafagotti

Kontrafagotti
Kontrafagotti on matalaäänisin puupuhallinsoitin, joka on kooltaan fagottia suurempi, pituudeltaan kaksinkertainen, ja soi oktaavia matalammalta kuin fagotti.
Kontrafagotti kehitettiin 1600-luvun puolivälissä. Ludwig van Beethoven kirjoitti viidennessä sinfoniassaan erikseen kontrafagottiosuuden, ja myöhemmin soitinta on käytetty mm. Gustav Mahlerin, Richard Straussin ja Dmitri Šostakovitšin sinfonioissa kuten myös eräissä Alban Bergin, Benjamin Brittenin, Maurice Ravelin ja Paul Dukasin teoksissa. Tiettävästi ensimmäisen kontrafagottikonserton sävelsi Gunther Schuller vuonna 1978. Myös Kalevi Aho on säveltänyt soittimelle oman konserttonsa. Schullerin ja Ahon konsertot on omistettu Lewis Lipnickille. Daniel Dorff on säveltänyt kontrafagotille paitsi konserton, myös teokset A Deep Funk: Dance Set for Unaccompanied Contrabassoon ja Sonatina d'Amore, joista jälkimmäisessä on kaksi kontrafagottia.
Kontrafagotti on pääasiallisesti orkesterisoitin, ja se on monesti sinfoniaorkesterin matalaäänisin soitin. Soittimen putken pituus on miltei kuusi metriä.
Nuotinnus kontrafagotille tehdään kuten tavallisellekin fagotille. Soittimen esimuotona pidetään doppelfagottia, joka on peräisin 1500-luvulta.
Kontrafagotisteja

Christian Davidsson
Raimondo Inconis
Lewis Lipnick
Susan Nigro
Marion Reinhard
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Internet Contrabassoon Resource (Arkistoitu – Internet Archive)
Korvaussalaus

ROT13 on Caesarin salakirjoitusmenetelmä, jossa aakkosia siirretään 13 askelta.
Esimerkki korvaussalauksesta, jossa ei käytetä tunnettuja aakkosia.
Korvaussalaus on salausmenetelmä, jossa kirjaimia vastaavat toiset kirjaimet. Sen voi purkaa tietämällä käytettyjen aakkosten järjestys.
Julius Caesarin käyttämä Caesarin salakirjoitus on eräs korvaussalauksen muoto. Caesar ei keksinyt menetelmää, mutta teki sen tunnetuksi.
Merkistön ei tarvitse käyttää aakkosia vaan muitakin symboleja voidaan käyttää kuten tikku-ukkojen piirroksia.
Yksinkertaisimmassa muodossa merkit vain siirretään aakkosjärjestyksessä toiseen. Menetelmä on helppo murtaa kielen toistuvien merkkien myötä, mutta merkit voidaan myös korvata kahdella tai kolmella muulla merkillä monimerkillisessä muodossa.
Kotakari

Kotakari voi tarkoittaa:
Paikannimenä

Kotakari, saari Haukiputaalla.
Kotakari, saari Lieksassa.
Kotakari, saari Oulunsalossa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kotakari”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Korvatorven risa

Nenäontelo Grayn anatomian mukaan.
Korvatorven risa (lat. tonsilla tubaria) sijaitsee korvatorvien takana nenäontelossa.
Korvausosakkeiden hallintoyhteisö

Korvausosakkeiden hallintoyhteisö eli Holding oli Suomessa vuosina 1945–1957 toiminut sodan jälkeisiä korvauksia hallinnoinut pörssilistattu yhteisö.
Hallintoyhteisö sai varoja vuoden 1945 omaisuudenluovutusverosta. Sen perusteella suurimpien yritysten oli luovutettava valtiolle 20 % verotettavasta omaisuudestaan. Vero tuli maksaa joko yrityksen omilla tai muiden yritysten osakkeilla. Hallintoyhteisö hallinnoi näin saatuja varoja. Siitä tuli monen pörssiyhtiön suurin osakas 20 prosentin omistusosuudella.
Varoja käytettiin toisen maailmansodan alueluovutusten aiheuttamien omaisuusmenetysten korvaamiseen. Menetyksiä kärsineille jaettiin korvauksina muun muassa hallintoyhteisön osuuksia. Osuus oli arvopaperi, jonka omistajalle suoritettiin vuotuinen kuoletus vuosina 1947–1957. Osuuksilla saattoi myös käydä kauppaa, jolloin rahat sai nopeammin käyttöönsä.
Hallintoyhteisön osuus oli listattu Helsingin pörssiin vuosina 1946–1956. Se oli joinain vuosina pörssin eniten vaihdettu arvopaperi.
Hallintoyhteisö lakkautettiin vuonna 1958 sen jälkeen, kun korvauksiin tarkoitetut varat oli jaettu.
Krommýdi

Prasonísian saaret: Krommýdi (vasemmalla), Práso (oikealla) ja Sfontíli (keskellä Prásoon sulautuneena). Taustalla Deloksen saarta.
| --- | --- |
Sijainti:  37°23′31″N, 25°18′10″E, Mýkonos Mýkonos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Prasonísia, Kykladit
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,019 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Krommýdi (kreik. Κρομμύδι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Prasonísian saariin, ja sijaitsee Mýkonoksen saaren lounaispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,019 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Krommýdi kuuluu Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Krommýdin länsipuolella sijaitsee Práson saari ja lounaispuolella Sfontílin saari.
Liiba laaba

| Liiba laaba Irina |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006–2007
 Julkaistu: 28. maaliskuuta 2007
 Tuottaja(t): Jyrki Tuovinen
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 42.27
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Irinan muut julkaisut
| Älä riko kaavaa 2005 | Liiba laaba 2007 | Miten valmiiksi tullaan 2009 |
Liiba Laaba on Irinan kolmas albumi. Se julkaistiin 28. maaliskuuta 2007. Albumi myi yhdessä päivässä kultaa ja oli samalla viikolla Suomen virallisen albumilistan ykkössijalla.
Kun albumin ensimmäinen single Pokka soitettiin YleX-radiokanavalla, Irina kertoi  albumin nimen "Liiba Laaba" tulevan diiba daabasta.
Kappaleet

Kaunis luonne – 3.46 (säv. Toni Wirtanen, san. Irina/Toni Wirtanen)
Pokka – 4.09 (säv. Toni Wirtanen, san. Irina/Toni Wirtanen)
Miksi hänkin on täällä – 4.01 (säv. Toni Wirtanen, san. Irina)
Selkä selkää vasten – 4.02 (säv. Knipi, san. Irina)
Onni – 4.34 (säv. Miika Colliander, san. Irina)
Liianko helppo – 3.18 (säv. Knipi, san. Irina)
Liiba laaba – 3.35 (säv. Toni Wirtanen, san. Irina/Toni Wirtanen)
Inhimillinen virhe – 4.11 (säv. Toni Wirtanen, san. Irina/Toni Wirtanen)
Vieras – 4.19 (säv. san, ja sov Antti Pitkäjärvi)
Näillä voimilla – 3.11 (säv. Antti Pitkäjärvi, san. Irina)
Minä – 4.41 (säv. Janne Kasurinen, san. Irina)
Kaikkien kappaleiden sovitus: Jyrki Tuovinen, Janne Kasurinen, Miika Colliander, Antti Pitkäjärvi, Jussi Saxlin sekä J Salonen; lisäksi kappaleet 1, 2, 3, 7 ja 8 sovitus myös Toni Wirtanen.
Kokoonpano

Irina – laulu
Janne Kasurinen – kitara
Miika Colliander – kitara
Antti Pitkäjärvi – kosketinsoittimet, taustalaulu
Jussi Saxlin – basso, taustalaulu
J. Salonen – rummut
Antti Untamala – viulu 1. kappaleessa
Singlet

Albumilta julkaistiin neljä singleä, Pokka, Miksi hänkin on täällä, Selkä selkää vasten ja viimeisenä Liiba laaba.
Singlet > Pokka

Albumin ensimmäinen single "Pokka" soitettiin ensimmäistä kertaa YleX:n aamulähetyksessä helmikuussa vuonna 2007. "Pokka" -kappaleelle on tehty myös musiikkivideo. Videolla esiintyy neljä erilaisiin vaatteisiin pukeutunutta Irinaa. Erikoisefektien avulla kaikki neljä Irinaa ovat videolla yhtä aikaa.
Videosta on kaksi eri versiota. Toinen on alkuperäinen ja toinen on The Voice-tv-kanavan oma versio. The Voicen versio oli alun perin osa huhtikuussa 2007 päättynyttä kilpailua, jossa piti tietää kenen neljästä Irinasta "pokka" pettää videon lopussa.
Singlet > Miksi hänkin on täällä

Albumin toisena singlenä julkaistiin kappale "Miksi hänkin on täällä" 4. kesäkuuta 2007. Kappaleelle on myös musiikkivideo, joka näytettiin ensimmäistä kertaa YLE Extra-kanavan Musiikki-tv ohjelmassa. Kappaleen videon aiheena on Irinan päivä, ja se on kuvattu kaitafilmikameralla. Videolla on myös vanhoja kaitafilmipätkiä Irinan enon arkistoista.
Singlet > Selkä selkää vasten

Irinan Liiba laaba levyn kolmas single on "Selkä selkää vasten". Se on paljon rauhallisempi, kuin kaksi edellistä singleä.
Singlet > Liiba laaba

Albumin viimeisenä, eli neljäntenä singlenä julkaistaan albumin nimikappale "Liiba laaba". Single oli 26. maaliskuuta 2008 alkaen ladattavissa viikon ajan Nokian musiikkikaupasta ilmaiseksi. Singlellä on mukana silloin ennen julkaisematon kappale "Pidä kii".
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1968–1969

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1968–1969 Lahden Sampo voitti seuran toisen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Työväen Maila-Pojat ja pronssia Karhun Pojat, molemmat Helsingistä.
Sarja pelattiin seitsemän joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Siitä putosi Turun Urheiluliitto ja seuraavaksi kaudeksi SM-sarjaan nousivat Helsingin Visa sekä Nokian Urheilijat.
Runkosarja

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  H |  K+ |  K- |  KE |  P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lahden Sampo  | 12 |  12  |  0  |  829  |  416  | +413 | 24 |
| 2 | Työväen Maila-Pojat  | 12 |  9  |  3  |  634  |  474  | +160 | 18 |
| 3 | Karhun Pojat  | 12 |  8  |  4  |  533  |  511  | +22 | 16 |
| 4 | Jyväskylän Kiri  | 12 |  5  |  7  |  560  |  611  | -51 | 10 |
| 5 | Pantterit  | 12 |  4  |  8  |  542  |  650  | -108 | 8 |
| 6 | Tampereen Ilves  | 12 |  3  |  9  |  430  |  632  | -202 | 6 |
| 7 | Turun Urheiluliitto  | 12 |  1  |  11  |  440  |  674  | -234 | 2 |
Luettelo Hattulan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Hattulan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Hattulan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Hattulaan on liitetty Tyrvännön kunta.
Ladon

Herakles ja Ladon, roomalainen reliefi
Ladon (m.kreik. Λάδων, Ladôn) oli kreikkalaisessa mytologiassa käärmemäinen lohikäärme, jonka vanhemmiksi Hesiodos nimeää Forkyksen ja Keton. Yleisemmin se nimetään kuitenkin Tyfonin ja Ekhidnan lapseksi.
Ladonilla kerrottiin olevan sata päätä, jotka pystyivät puhumaan eri äänillä. Hera oli asetettanut Ladonin vartioimaan kultaista omenaa hesperidien puutarhaan, jossa lohikäärme oli kiertynyt omenapuun rungon ympärille eikä koskaan nukkunut. Herakles oli saanut yhdenneksitoista tehtäväkseen noutaa kultaisen omenan kuningas Eurystheukselle ja saadakseen omenan, Herakles tappoi Ladonin nuolillaan. Diodoros Sisilialainen kertoo, että joidenkin mielestä puutarhaa vartioikin Ladonin sijasta urhea lammaspaimen Drako, joka surmasi jokaisen omenoiden varastamista aikovan. Diodoros Sisilialainen kuitenkin jatkaa, että on itse kunkin oikeus muodostaa sellaisia mielipiteitä kuin haluaa.
Ladonin kuoltua Hera nosti sen kiitokseksi palveluksestaan Lohikäärmeen tähdistöksi.
Korvatrogoni

| Korvatrogoni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Trogonilinnut Trogoniformes
Heimo::  Trogonit Trogonidae
Suku::  Euptilotis
Laji::  neoxenus
Kaksiosainen nimi
 Euptilotis neoxenus  (Gould, 1838) 
Katso myös
   Korvatrogoni Wikispeciesissä   Korvatrogoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Korvatrogoni (Euptilotis neoxenus) on trogonien heimoon kuuluva pohjoisamerikkalainen lintu, ja sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää Yhdysvaltain Arizonan osavaltion eteläosan sekä Länsi-Meksikon Sierra Madre Occidentalin vuoriston. John Gould kuvaili lajin holotyypin Meksikosta vuonna 1838.
Koneeseennousukortti

American Airlinesin moderni, viivakoodillinen koneeseennousukortti.
Trans World Airlinesin vanhempi, viivakooditon koneeseennousukortti.
Koneeseennousukortti eli tarkastuskortti (engl. boarding pass) on lentoyhtiön lähtöselvityksessä matkustajalle antama dokumentti, joka sallii matkustajan nousta lentokoneeseen tietylle lennolle. Siihen on kirjattu vähintään matkustajan nimi, lennon numero, päivämäärä ja lähtöaika. Nykyään monet lentoyhtiöt antavat myös mahdollisuuden tehdä lähtöselvitys etukäteen internetissä ja tulostaa koneeseennousukortit itse.
Jos matkustajalla on sähköinen lentolippu, koneeseennousun yhteydessä yleensä riittää, että hän esittää koneeseennousukorttinsa. Jos lippu on paperinen, se täytyy joskus liittää koneeseennousukorttiin, jotta matkustaja saa nousta koneeseen. Koneeseennousukortit (tai tietty osa niistä) kerätään joskus matkustajilta lähtöportilla matkustajamäärän tarkastamiseksi. Nykyään on kuitenkin yleisempää skannata sen sijaan koneeseennousukorttiin painettu viivakoodi, QR-koodi tai vastaava. Aiemmin koneeseennousukortit tunnistettiin niissä olevalla magneettinauhalla, mutta niitä koskeva IATAn standardi vanheni vuonna 2010.
Sähköinen koneeseennousukortti

Useat lentoyhtiöt tarjoavat sähköisiä koneeseennousukortteja. Matkustaja saa sellaisen halutessaan sähköpostina tai tekstiviestinä puhelimessa tehtyään ensin lähtöselvityksen internetissä. Toinen vaihtoehto on käyttää lentoyhtiön tarjoamaa sovellusta, johon koneeseennousukortin saa ladattua.
Sähköisessä koneeseennousukortissa on samanlainen viivakoodi kuin tavallisessa koneeseennoousukortissa, joten se voidaan skannata lähtöportin viivakoodinlukijalla.