stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olkikulmumittari
Koko ja ulkonäkö

Siipien pohjaväri on kellertävän harmaa ja siivillä on yksittäisten tummien siipisuomujen tuottamaa pisteytystä. Etusiiven poikki kulkee viisi ja takasiiven poikki neljä kellanruskeaa poikkiviirua, mikä antaa tiheäjuovaisen vaikutelman. Kaikissa siivissä on selvä, musta keskipilkku, minkä lisäksi siipien ulkoreunassa, ripsien tyvellä on rivi mustia pisteitä. Siipien alapinnat ovat selvästi mustakehnäiset. Siipiväli 16–18 mm.
Lähinnä samannäköinen laji on vaaleakulmumittari (Idaea pallidata).
Levinneisyys ja lentoaika

Levinneisyysalue yltää Espanjasta ja Britteinsaarilta Euroopan, Venäjän ja Keski-Aasian poikki Länsi-Siperiaan. Suomessa havainnot keskittyvät Ahvenanmaalle sekä maan lounais-, etelä- ja itäosiin, levinneisyyden ulottuessa Itä-Suomen sisämaassa pitkälle Pohjois-Savoon ja -Karjalaan. Länsirannikkoa pitkin olkikulmumittaria tavataan aivan Perämeren pohjukkaan saakka, mutta Keski- ja Pohjois-Suomen sisämaasta laji näyttää puuttuvan. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuulta elokuun alkupuolelle, mutta lennon huippu sijoittuu selvästi heinäkuuhun.
Elinympäristö ja elintavat

Olkikulmumittari elää erityisesti kuivemmissa ympäristöissä, kuten kuivemmilla niityillä ja hiekkamailla. Sitä tavataan myös erilaisissa kulttuuriympäristöissä. Laji on esiintymiseltään jokseenkin paikoittainen ja sitä tavataan yleensä yksitellen, mutta hyvällä paikalla esiintymä saattaa olla runsaslukuinen. Perhoset aloittavat lennon hämärän laskeuduttua, mutta saattavat häiriöstä lähteä liikkeelle myös päivällä. Laji tulee hyvin valolle. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Ravintokasvi

Toukka syö monien ruohovartisten kasvien ja varpujen kuihtuneita osia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Olkikulmumittari (Idaea sylvestraria)
Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Vlindernet (hollanniksi)
Ohje eräiden Scopula- ja Idaea-lajien tunnistamiseksi (hollanniksi)
Paattisten kotiseutumuseo

| Paattisten kotiseutumuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Museo, kotiseutumuseo 
Osoite:  Paattistentie 2019, 21330 Turku  
Sijainti:  Turku 
Koordinaatit:  60°35′31″N, 22°22′55″E
 fiPaattisten kotiseutumuseo 
Paattisten kotiseutumuseo on Turun Paattisilla sijaitseva kulttuurihistoriallinen paikallismuseo. Paattisten kotiseutumuseo syntyi vuonna 1928 maanviljelijä Vilho Poson toimesta ja museon kokoelma oli hänen omistamassaan rakennuksessa. Kokoelma siirrettiin vuonna 1968 Paattisten kirkon vieressä olevaan pitäjänmakasiiniin. Manttaaliomistajayhdistys oli luovuttanut lainamakasiinin Paattisten kunnalle.
Lainamakasiini oli alun perin perustettu 1874 Iskoisten (Kirkonkylän) maille. Lainamakasiiniin on liittynyt ”suuri rottasota”.
Paattisten kotiseutumuseo aloitti toimintansa pitäjänmakasiinissa vuonna 1968. Vuonna 1973 Paattisten kunnan liittyessä Turun kaupunkiin vastuu kotiseutumuseosta siirtyi Turun kaupungin historialliselle museolle, nykyiselle Turun museokeskukselle.
Lainamakasiinin lisäksi kotiseutumuseoon kuuluu sinne siirretty yksi Paattisten pappilan aitoista. Kotiseutumuseon osoite on Paattistentie 857.
Kotiseutumuseon nykyinen perusnäyttely on hyvin tyypillinen. Paattisten kotiseutumuseo ei ole säännöllisesti auki, vaan avaa ovensa muutamia kertoja kesässä.
Kirjallisuutta

Paattisten taloja ja tarinoita. Paattisten kulttuurimaisema ja vanhat rakennukset. Varsinais-Suomen rakennuskulttuuri. 2009.
Perälä, Väinö. Paattinen 1359-1959. Paattisten kunta. 1959.
Drake, Knut. Menneisyys, nykyisyys, tulevaisuus : Turun kaupungin historiallinen museo - Turun maakuntamuseo 1881-1981. 1995.
Kolehmainen, Alfred ; Laine, Veijo A. SUOMALAINEN TALONPOIKAISTALO. Otava 1979.
Kolehmainen, Alfred ; Laine, Veijo A., Suomalainen aitta. Otava 1983.
D.O. Manzanilla-Sanlúcar de Barrameda

D.O. Manzanilla de Sanlúcarin viljelyalueet.
D.O. Manzanilla - Sanlúcar de Barrameda on viinialue ja laatumerkintä Andalusiassa, Espanjassa. Alue käsittää vain Sanlúcar de Barramedan kunnan, ja se on erotettu D.O. Jerez-Xérès-Sherrystä omaksi alueekseen vuonna 1964.
Valmistusmenetelmät

Manzanilla-viinin tuotantomenetelmät ovat samat kuin fino-tyyppisen sherryn. Itse asiassa eri D.O.:sta huolimatta manzanilla on fino-tyyppistä sherrya, joka on valmistettu Sanlúcar de Barramedassa. Manzanillan hieman finosta poikkeavan luonteen selitetään johtuvan kaupungin hieman erilaisesta, kosteammasta paikallisilmastosta.
Ottosson

Ottosson on muun muassa seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:
Anna Ottosson (s. 1976), alppihiihtäjä ja olympiamitalisti
Axel Ottosson (s. 1996), jääkiekkoilija
Jan Ottosson (s. 1960), maastohiihtäjä ja olympiavoittaja
Kristofer Ottosson (s. 1976), jääkiekkoilija
Peter Ottosson (s. 1965), jääkiekkoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
On the Way to the Sky

| On the Way to the Sky Neil Diamond |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1981
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Neil Diamond
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 42.02
 Levy-yhtiö: CBS / Sony
Neil Diamondin muut julkaisut
| The Jazz Singer 1980 | On the Way to the Sky 1981 | Love Songs 1981 |
On the Way to the Sky on laulaja-lauluntekijä Neil Diamondin studioalbumi vuodelta 1981. Levyä on valmistanut Filippiineillä Blackgold Records Corporation saatuaan lisenssin yhtiöiltä CBS ja Sony Inc. (Tokio, Japani). LP-levyllä ei ole muita tietoja tuotannosta eikä levyllä esiintyvistä muusikoista.
Kappaleet

Yesterday's Songs – 2.51 (säv. N. Diamond)
On the Way to the Sky – 3.47 (säv. N. Diamond – C. Bayer Sager)
Right by You – 3.37 (säv. N. Diamond – R. Bennett – D. Rhone)
Only You – 4.39 (säv. N. Diamond – T. Hensley – A. Lindgren)
Save Me – 3.23 (säv. N. Diamond)
Be Mine Tonight – 2.39 (säv. N. Diamond)
The Drifter – 4.55 (säv. N. Diamond)
Fear of the Marketplace – 4.18 (säv. N. Diamond)
Rainy Day Song – 4.31 (säv. N. Diamond – G. Becaud)
Guitar Heaven – 3.37 (säv. N. Diamond)
Love Burns – 3.45 (säv. T. Hensley – A. Lindgren)
Singlet

Seuraavassa on albumilta poimitut singlet julkaisupäivämäärineen sekä Billboardin listasijoituksineen:
Yesterday's Songs / Guitar Heaven (7. marraskuuta 1981) #11
On the Way to the Sky / Save Me (13. helmikuuta 1982) #27
Be Mine Tonight / Right by You (22. toukokuuta 1982) #35
Arviot

Allmusic:
Ottó Boros

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | Vesipallo |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | Vesipallo |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | Vesipallo |  |
Ottó Boros (5. elokuuta 1929 Békéscsaba – 18. joulukuuta 1988 Szolnok) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Szolnoki Dózsaa ja pelasi maalivahtina. Boros voitti urallaan kolme olympiamitalia, kultaa vuosina 1956 ja 1964 sekä pronssia vuonna 1960.
Châtelet

Châtelet voi tarkoittaa seuraavia:
Châtelet, kunta Belgiassa
Le Châtelet, Mont Blancin massiiviin kuuluva vuorenhuippu Sveitsin Alpeilla
Place du Châtelet, aukio Pariisissa
Théâtre du Châtelet, teatteri Pariisissa
Châtelet’n metroasema, metroasema Pariisissa
Châtelet – Les Hallesin rautatieasema, maanalainen RER-asema Pariisissa
Grand Châtelet, entinen linnoitus Pariisissa
Henkilöitä
Émilie du Châtelet (1706–1749), ranskalainen matemaatikko, fyysikko ja kirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Châtelet”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Orlyn lentoasema

Orlyn lentoasema (ransk. Aéroport de Paris-Orly) on 14 kilometriä Pariisista etelään Orlyssa ja osittain Villeneuve-le-Roissa sijaitseva lentoasema. Orlysta lennetään lentoja Euroopan, Lähi-idän, Afrikan ja Karibian kaupunkeihin. Lentoasemalla on kaksi terminaalia, läntinen ja eteläinen.
Ennen Charles de Gaullen lentoaseman rakentamista Orlyn lentoasema oli Pariisin päälentoasema.
Orlyn lentoasema avattiin Pariisin eteläpuolelle Le Bourget’n lentoaseman toissijaiseksi lentoasemaksi vuonna 1932. Vuosina 1947–1964 Orlyn lentoasemalla oli Yhdysvaltain ilmavoimien ja Naton sotilastukikohta.
Orlylta on metro- ja linja-autoyhteys Pariisin keskustaan.
Katso lähdekoodikysely ja lähteet.
Terminaalit ja lentoyhtiöt > Eteläterminaali

Aigle Azur (Alger, Annaba, Batna, Constantine, Djerba, Lissabon, Marrakesh, Oran, Porto, Setif, Tamanrasset)
Airlinair (Aurillac, Béziers, Brive La Gaillarde, Castres-Mazami)
Air Algérie (Alger, Annaba, Batna, Constantine, Oran, Setif)
Air Caraibes (Fort de France, Pointe-a-Pitre)
Air Comores International (Moroni)
Air Europa (Alicante, Barcelona, Madrid, Palma de Mallorca, Sevilla)
Air Ivoire (Abidjan)
Air Malta (Malta)
Air Mauritanie (Nouakchott)
Air Sénégal International (Cap Skirring, Dakar, Saint-Louis)
Cubana de Aviación (Havanna, Santiago de Cuba)
easyJet (Ateena], Barcelona, Berliini-Schönefeld, Madrid, Milano-Linate, Napoli, Nizza, Pisa, Rooma-Ciampino, Toulouse)
Egyptair (Kairo, Luxor)
Jet4you (Agadir, Fez, Marrakesh)
Karthago Airlines (Djerba, Monastir, Tunis)
L'Avion (Newark)
MyAir (Venetsia)
Norwegian Air Shuttle (Bergen, Helsinki, Oslo, Stavanger, Tukholma)
Royal Air Maroc (Agadir, Casablanca, Essaouira, Fez, Marrakesh, Oujda, Rabat)
Syrian Arab Airlines (Damaskos)
Thomsonfly (Bournemouth, Coventry, Doncaster-Sheffield)
TUIfly (Hannover, Stuttgart)
Tunisair (Djerba, Monastir, Tunis)
Turkish Airlines (Istanbul)
Twin Jet (Cherbourg, Epinal, Jersey)
Terminaalit ja lentoyhtiöt > Länsiterminaali

Air France (Ajaccio, Alger, Annecy, Aurillac, Avignon, Bastia, Biarritz, Bordeaux, Brest, Brive La Gaillarde, Calvi, Cayenne, Clermont Ferrand, Figari, Fort-de-France, Hassi Messaoud, Lannion, Limoges, Lorient, Lourdes-Tarbes, Lyon, Marrakech, Marseille, Metz-Nancy, Montpellier, Mulhouse-Basel, Nizza, Pau, Perpignan, Pointe-a-Pitre, Quimper, Rennes, Rodez, St. Denis-Reunion, Strasbourg, Toulon, Toulouse)
CCM Airlines (Ajaccio, Bastia)
Clickair (Sevilla, Valencia)
Iberia (Barcelona, Madrid, Sevilla, Valencia)
TAP Portugal (Faro, Funchal, Lissabon, Porto)
Twin Jet
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orlyn lentoasema Wikimedia Commonsissa
Pariisi-Orlyn lentoasema – viralliset verkkosivut
Ranskan lentoasemat
| --- | --- |
Suuret kansainväliset:   Lyon  Marseille  Nizza  Pariisi-Charles de Gaulle  Pariisi-Orly  Toulouse 
Muut kansainväliset:   Ajaccio  Angers  Avignon  Basel-Mulhouse-Freiburg  Bastia  Beauvais  Bergerac  Béziers  Biarritz  Bordeaux  Brest  Brive  Caen  Calvi  Carcassonne  Chambéry  Clermont-Ferrand  Deauville  Dinard  Dole  Figari  Grenoble  La Rochelle  Le Touquet  Lille  Limoges  Metz/Nancy  Montpellier  Nantes  Nîmes  Perpignan  Poitiers  Quimper  Rennes  Rodez  Saint-Étienne  Strasbourg  Tarbes/Lourdes  Toulon  Tours  Vatry 
Vain kotimaanlentoja:   Agen  Annecy  Aurillac  Castres  Épinal  Île d’Yeu  Lannion  Le Havre  Le Puy  Lorient  Pau  Périgueux 
Muut:   Pariisi-Le Bourget
On the Wings of a Russian Foxbat

| On the Wings of a Russian Foxbat Deep Purple |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 26. tammikuuta 1976 ja 27. helmikuuta 1976
 Julkaistu: heinäkuu 1995
 Tuottaja(t): Mike Howell Simon Robinson
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: Connoisseur Collection
Deep Purplen muut livealbumit
| Come Hell or High Water 1994 | On the Wings of a Russian Foxbat 1995 | California Jamming 1996 |
On the Wings of a Russian Foxbat on Deep Purplen livealbumi, joka on alun perin nauhoitettu King Biscuit Flower Hourin radiolähetykseen. Se on nauhoitettu vuoden 1976 Amerikan-kiertueella, pian ennen yhtyeen hajoamista. Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä King Biscuit Flower Hour Presents: Deep Purple in Concert.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Burn  Lady Luck  Gettin' Tighter  Love Child  Smoke on the Water / Georgia on My Mind  Lazy / Homeward Strut :  CD 2 This Time Around  Tommy Bolin Guitar Solo  Stormbringer  Highway Star / Not Fade Away  Smoke on the Water  Georgia on My Mind  Going Down  Highway Star / Not Fade Away 
"Homeward Strut", alun perin Tommy Bolinin soololevyltä, on joissain painoksissa virheellisesti nimellä "The Grind" (myös Tommy Bolinin soolokappaleita).
CD 1, CD 2 kappaleet 1–4 Long Beach Arena, Kalifornia, USA 27.2.1976. CD 2 kappaleet 5–8 Springfield, Massachusetts, USA 26.1.1976.
Albumin erikoinen nimi viittaa tuolloin käynnissä olleeseen kylmään sotaan.
Kokoonpano

Tommy Bolin – kitara, laulu
David Coverdale – laulu
Glenn Hughes – basso, laulu
Jon Lord – urut, kosketinsoittimet
Ian Paice – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Ottó Hellmich

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | Joukkuevoimistelu |  |
Ottó Hellmich (6. huhtikuuta 1874 Budapest – 4. heinäkuuta 1937 Budapest) oli unkarilainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Óbudai Torna Egylet. Hellmich oli 38-vuotiaana mukana Unkarin joukkueessa, joka sai hopeaa Tukholman olympialaisissa 1912 eurooppalaisen tyylin kilpailussa.
Oscarshall

| Oscarshall |
| --- | --- |

Sijainti:  Oslo, Norja
Valmistumisvuosi:  1852
Suunnittelija:  Johan Henrik Nebelong
Omistaja:  Norjan valtio
Haltija:  Norjan hallitsija
Tyylisuunta:  uusgotiikka
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oscarshall on Bygdøyn niemellä Oslossa sijaitseva linnamainen palatsi, jonka Ruotsi-Norjan kuningas Oskar I rakennutti vuosina 1847–1852. Sen suunnitteli tanskalainen arkkitehti Johan Henrik Nebelong. Rakennuksen omistaa Norjan valtio, ja se on kulloisenkin monarkin käytettävissä. Oscarshall toimii myös museona ja on avoinna yleisölle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oscarshall Wikimedia Commonsissa
Châtenay (Ain)

| Châtenay |
| --- | --- |
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Rhône-Alpes
Departementti:  Ain
Arrondissementti:  Bourg-en-Bresse
Kantoni:  Chalamont
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14,95 km²
Väkiluku (1999):  308
 – Väestötiheys:  20,6 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Châtenay on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 308 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Châtenayn pinta-ala on 15 neliökilometriä.
Olli Kunnari

Olli Kunnari
Olli Kunnari (s. 2. helmikuuta 1982 Alahärmä) on entinen suomalainen lentopalloilija ja nykyinen lentopallovalmentaja. Ulkomailla Kunnari pelasi Ranskassa, Puolassa, Kreikassa ja Turkissa. Hänet valittiin Puolassa ja Ranskassa tähdistökentälliseen. Suomessa Kunnari oli vuoden pelaaja lentopalloliigassa vuosina 2004, 2012, 2013, 2014. Kunnari valittiin vuoden lentopalloilijaksi vuonna 2014. Hän pelasi Suomen lentopallomaajoukkueessa yli 250 A-maaottelua, ja kuului aloitusseitsikkoon A-maajoukkueen menestysvuosina.
Suomen mestaruuksien lisäksi Kunnari voitti Kreikan lentopalloliigan peliurallaan, joka päättyi keväällä 2020 VaLePan riveissä. VaLePan apuvalmentajaksi Kunnari nimitettiin kesällä. Kauden 2021–22 alla Kunnarista tuli Akaa-Volleyn päävalmentaja.
Kunnari nimitettiin Suomen miesten lentopallomaajoukkueen päävalmentajaksi helmikuussa 2024. Sopimus sisältää kaksi varsinaista vuotta sekä kaksi optiovuotta.
Lentopalloilijana Olli Kunnari tunnettiin erityisen monipuolisena pelaajana. Hän käytti hyökkäyksissään ja aloituksissaan usein niin sanottua tsekkilyöntiä. Kunnarin roolit yleispelaajana vaihtuivat myös useampaan kertaan urallansa. Ranskassa ja Puolassa hänellä oli enemmän vastuuta hyökkäyspelissä, kun Kreikassa ja Suomen A-maajoukkueessa Kunnari oli ennen kaikkea vastaanottopelin tukipilari.
A-maajoukkue

Olli Kunnari debytoi Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa vuonna 2002. Ensimmäisissä A-maaotteluissaan hän oli vielä lähinnä vaihtopelaaja, mutta paikka aloituskentällisessä vakiintui kuitenkin suhteellisen nopealla vauhdilla. Vuonna 2006 Kunnari oli keskeisessä roolissa viemässä Suomea vuosien tauon jälkeen takaisin lentopallon EM-lopputurnaukseen. Myöhemmin Suomi pelasi Moskovan vuoden 2007 EM-kisoissa historiallisesti tiensä välieriin asti.
Vuosina 2002-2015 Kunnari pelasi yhteensä 251 A-maaottelua. EM-lopputurnauksessa hän esiintyi kaikkiaan viidesti (2007, -09, -11, -13, -15) ja kertaalleen MM-lopputurnauksessa vuonna 2014. Lisäksi Kunnari pelasi lukuisina vuosina lentopallon Maailmanliigassa Suomen riveissä. Tammikuussa 2020 päivitetyillä tilastoilla hän oli kahdeksanneksi eniten maaotteluita pelannut suomalainen mieslentopalloilija.
Urheilusanomien toimittaja Jari Perkiö vuonna 2014, että Puolan MM-kisoissa vuonna 2014 Kunnari olisi mahtunut minkä tahansa maan aloituskentälliseen. Suomi tuli kisoissa yhdeksänneksi, mikä on maan historian paras tulos maailmanmestaruuskilpailuissa. YLE:n verkkoäänestyksessä Kunnari valittiin Suomen parhaimmaksi pelaajaksi. Kisat olivat Kunnarille eräällä tavalla maajoukkueuran huipennus, sillä niiden jälkeen hän veti maaotteluista happea ja puki maajoukkuepaidan enää vain kertaalleen ylleen EM-kisoissa 2015.
Saavutuksia > Henkilökohtaiset

251 A-maaottelua vuosina 2002-2015
Vuosikymmenen (2010-luku) liigapelaaja lentopallon Mestaruusliigassa
Vuoden lentopalloilija 2012, 2014
Kauden liigapelaaja 2002, 2012, 2013, 2014
Mestaruusliigan tähtiseitsikossa 2004, -12, -13, -14, -16, -17, -18
Saavutuksia > Joukkueessa

Kreikan mestari 2010
Kreikan cupin hopea 2010
Puolan cupin hopea 2009
EM-lopputurnaus 4. sija 2007
Ranskan liigan pronssia 2007, 2008
Ranskan Cupin voitto 2007
Suomen mestaruus 2004, -12, -14, -17, -18, -19
SM-hopea 2016
SM-pronssi 2003, -13, -15
Joukkueet

2000–01:  Vammalan Lentopallo
2001–02:  Vammalan Lentopallo
2002–03:  Pielaveden Sampo
2003–04:  Pielaveden Sampo
2004–05:  Beauvais
2005–06:  Beauvais
2006–07:  Cannes
2007–08:  Cannes
2008–09:  AZS Olsztyn
2009–10:  Olympiakos SC
2010–11:  IBB Istanbul
2011–2020:  Vammalan Lentopallo
Norjan ympäristöpolitiikka

Norjan ympäristöpolitiikkaan liittyvät paikalliset ja maailmanlaajuiset ympäristökysymykset ja kansainväliset, valtiolliset ja kunnalliset sopimukset ja ohjauskeinot, keskustelu, tutkimus ja rahoitus. Ympäristöpolitiikkaan vaikuttavat puolueet, rahoittajat, asukkaat, yhteisöt, yhdistykset, kansalaisliikkeet ja lehdistö. Ympäristöpolitiikka vaikuttaa lajien monimuotoisuuteen ja kansanterveyteen.
Ympäristö

Norja on vuonojen, vuorten, vesiputousten, saarten, meren ja jäätiköiden maa. Norjalaiset ovat kuuluisia tutkimusmatkailijoita, merenkävijöitä ja naparetkeilijöitä. Golf-virta vaikuttaa ratkaisevasti Norjan ilmastoon.
Historia

Norja ympäristöpolitiikan vaikuttajiin sisältyy Arne Næss ja Erik Dammann.
Norjan pääministerin Gro Harlem Brundtland ansiosta syntyi Brundtlandin raportti Yhteinen tulevaisuutemme (Our Common Future) vuonna 1987, joka määritteli kestävän kehityksen.
Nobelin rauhanpalkinto

Norja jakaa vuosittain kansainvälisen Nobelin rauhanpalkinnon. Palkinnon myöntämisessä on huomioitu myös kansainvälisiä ympäristöpoliittisia vaikuttajia, esimerkiksi Mahatma Gandhi, Wangari Maathai, Al Gore ja IPCC.
UNEP

UNEP toimii myös Norjassa.
Valaat

Norja on pyytänyt valaita tieteellisiin tarkoituksiin. Kansainvälinen valaanpyyntikomissio (IWC: 1946) on laatinut kansainvälisen valaanpyyntisopimuksen (IWCR).
Metsäpolitiikka

Norja on tukenut taloudellisesti Brasilian sademetsien säilymistä.
Ilmastopolitiikka

Norjan ympäristö- ja kehitysyhteistyöministeri on Erik Solheim. Norjan hallitus kuvaa tavoitteekseen aiempaa kunnianhimoisempi kansainvälinen ilmastosopimus vuonna 2009. Norjan mielestä keskeistä neuvotteluissa on päästökauppa, metsäkadon vähentäminen, merenkulun ja lentoliikenteen päästöt (kasvaneet 50 % vuodesta 1997), hiilidioksidin talteenotto (Norja käyttää talteenottoa parantaakseen öljyntuotantoa) ja napa-alueiden ilmasto (Norja sijaitsee napa-alueen laidalla).
Kanadan vihreän puolueen johtajan Elisabeth Mayn ja Sierra Clubin johtokuntajäsenen Zoé Caron mukaan hiilidioksidin talteenottoa käytetään öljytuotannon tehostamiseksi, mikä aiheuttaa lopulta suuremman hiilipäästön. Lisäksi hiilensidonta ei ole varmaa, vaan sidottu hiilidioksidi saattaa vuotaa varastosta. Hiilensidonta voi ylläpitää fossiilisen energian käyttöä kestävien energiaratkaisujen käyttöönoton sijaan.
Kansainvälinen yhteistyö

Norjan ympäristöministeriöllä on kahdenkeskiset ympäristösopimukset Indonesian, Etelä-Afrikan ja Kiinan ympäristöministeriön kanssa.
Ympäristöjupakat > Telemarkin öljyonnettomuus 2009

Kiinalaisalus Full City ajoi myrskyssä kuuden metrin aalloissa karille Telemarkissa Langesundissa noin 125 kilometriä Oslosta lähes rannassa 30. heinäkuussa 2009. Tuulet kuljettivat öljyä 200 kilometrin matkan lounaaseen. Öljypuomeja oli kymmenen kilometriä. 5. elokuuta oli kerätty 200 tonnia öljyä merestä. Laivan omisti hongkongilainen yritys Casco. Norjan öljytuloja hallinnoiva valtiollinen eläkerahasto oli sijoittanut 400 miljoonaa kruunua Casco-yhtiöön.
Vuono Norjassa
OpenBSD

OpenBSD:n kirjautumiskehote.
Graafinen kirjautumisruutu.
OpenBSD ja työpöydän ikkunamanagerina cwm.
OpenBSD on Unixin kaltainen käyttöjärjestelmä, joka on yksi Berkeley Software Distributionin (BSD) johdannaisista. OpenBSD-projekti tunnetaan erityisesti sen painotuksesta tietoturvaan. Esimerkiksi laajalti käytetty OpenSSH-palvelinohjelmisto on OpenBSD-projektin ylläpitämä.
OpenBSD on forkattu NetBSD:stä kun Theo de Raadtia pyydettiin eroamaan NetBSD-projektista. Projektin tavoitteisiin kuuluvat siirrettävyys, standardisointi, virheettömyys, ennalta ehkäisevä turvallisuus ja integroitu salaus. Näiden painotusten vuoksi OpenBSD:tä käytetään varsinkin palvelimissa, mutta myös tavallisissa työpöytäkäyttöön tarkoitetuissa tietokoneissa.
Yleisin tapa asentaa OpenBSD on käynnistää tietokone muutaman megatavun kokoiselta käynnistys-CD:ltä ja sitten hakea varsinaiset tiedostot FTP-palvelimelta. Versioon 6.0 saakka OpenBSD oli saatavilla ja myynnissä virallisilla CD-levyillä.
OpenBSD:stä julkaistaan uusi versio kahdesti vuodessa kuuden kuukauden välein siten, että julkaisupäivät tähdätään touko- ja marraskuuhun. OpenBSD-projektin maskotti on pallokala nimeltään Puffy.
OpenBSD:ssä on mukana X.Orgiin perustuva graafinen ikkunointijärjestelmä Xenocara, joka sisältää vakiona kolme ikkunamanageria -- FVWM, twm ja OpenBSD:n oma cwm.
Vuonna 2014 ytimestä poistettiin tuki ladattaville ytimen moduuleille.
Taustaa

Unix-käyttöjärjestelmän omaan käyttöönsä kehittänyt AT&T ei saanut 1970-luvulla toimia kilpailulainsäädännön asettamien rajoitusten vuoksi tietokoneteollisuudessa. AT&T ei voinut myydä ohjelmistoaan muille ja julkaisi lähdekoodit nimellistä korvausta vastaan kaikille sitä pyytäville.
University of California (Berkeley) kehitti AT&T:n Unixiin omia muutoksia, jotka saivat nimen Berkeley Software Distribution (BSD). 1990-luvun alkupuolella BSD:stä poistettiin AT&T:n tekemät osat ja puuttuvat kirjoitettiin uudestaan. BSD:lle perustuva 386BSD johti muihin versioihin.
386BSD:stä kehittyivät FreeBSD ja NetBSD. Theo de Raadt oli yksi NetBSD-kehittäjistä, kunnes häntä pyydettiin lähtemään projektista.
Versiohistoria

OpenBSD 6.6 -versiossa esiteltiin automatisoitu järjestelmäpäivitys 'sysupgrade', joka helpottaa siirtymistä kahden perättäisen version välillä uudempaan.
Versiossa 7.0 on lisätty tuki 64-bittiselle RISC-V-suorittimelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta OpenBSD Wikimedia Commonsissa
OpenBSD-projekti
OpenBSD-päiväkirja