stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jermell Charlo

| Jermell Charlo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jermell De’Avante Charlo
Syntynyt: 19. toukokuuta 1990 (ikä 34) Richmond, Texas, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Iron Man
Pituus:  180  cm
Paino:  70 kg
Painoluokka:  Ylempi välisarja
Kätisyys:  Oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  32
Voitot:  31
– tyrmäysvoitot:  15
Tappiot:  1
Jermell Charlo (s. 19. toukokuuta 1990 Richmond, Texas) on yhdysvaltalainen ylemmän välisarjan nyrkkeilijä ja WBC-liiton hallitseva mestari painoluokassaan.
Ammattinyrkkeilyura

Charlo aloitti ammattinyrkkeilemisen vuonna 2007. Uran alkuvuodet Charlo otteli tuntemattomampia iskijöitä vastaan, kunnes kohtasi 21. toukokuuta 2016 John Jacksonin WBC-liiton mestaruusottelussa ja voitti tämän kahdeksannessa erässä tyrmäyksellä tuomarin keskeyttäessä ottelun.
Aiheesta muualla

Ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
| --- | --- |
Edeltäjä: John Jackson: Nyrkkeilyn ylemmän välisarjan WBC liiton mestari 2016 -
James Harden

| James Harden |
| --- | --- |
 Harden vuonna 2022.
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Edward Harden Jr.
Syntynyt: 26. elokuuta 1989 (ikä 35) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pituus:  196 cm
Paino:  100 kg
Nyk. joukkue:  Los Angeles Clippers
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  3. varaus 2009 (Oklahoma City Thunder)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2007–2009:  Arizonan valtionyliopisto
Seurajoukkueet
2009–2012 2012–2021 2021–2022 2022–2023 2023–:  Oklahoma City Thunder Houston Rockets Brooklyn Nets Philadelphia 76ers Los Angeles Clippers
Maajoukkueet
:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
James Edward Harden jr. (s. 26. elokuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2009 lähtien. Hän edusti vuosina 2009–2012 Oklahoma City Thunderia ja vuosina 2012–2021 Houston Rocketsia. Tammikuussa 2021 hän siirtyi Brooklyn Netsiin. Helmikuussa 2022 hän siirtyi pelaajakaupan myötä Philadelphia 76ersiin ja marraskuussa 2023 pelaajakaupassa Los Angeles Clippersiin.[lähde? ]
Ura

Hardenin varasi NBA:han vuoden 2009 varaustilaisuudessa kolmannella vuorolla Oklahoma City Thunder. Yliopistotasolla hän pelasi vuosina 2007–2009 Arizonan valtionyliopistossa.
Heittävänä takamiehenä pelaava Harden palkittiin kaudella 2011–2012 kauden parhaana kuudentena pelaajana. Kaudella 2009–2010 hänet valittiin tulokkaiden kakkostähdistöjoukkueeseen.
Oklahoma City Thunder ylsi kaudella 2011–2012 NBA:n finaaleihin, mutta hävisi mestaruuden Miami Heatille. Kauden jälkeen Thunder pyrki tekemään jatkosopimuksen Hardenin kanssa (hänen aiempi sopimuksensa seuran kanssa olisi päättynyt vuonna 2013), mutta ei tässä onnistunut. Lokakuussa 2012, juuri ennen kauden 2012–2013 alkua, Harden siirtyi Houston Rocketsiin pelaajakaupassa, jossa Rockets sai hänen lisäkseen Cole Aldrichin, Daequan Cookin sekä Lazar Haywardin ja jossa Thunder sai vaihdossa Jeremy Lambin, Kevin Martinin, kaksi ensimmäisen kierroksen varausvuoroa sekä toisen kierroksen varausvuoron.
Maaliskuussa 2015 Harden paranteli NBA:n piste-ennätystään 50:een.
Harden on NBA-historian ensimmäinen pelaaja, joka teki tripla-tuplassaan yli 50 pistettä, 15 levypalloa ja 15 korisyöttöä. Hänen lukemansa 1. tammikuuta 2017 olivat 53 pistettä, 17 korisyöttöä ja 16 levypalloa.
Heinäkuussa 2017 Harden teki Rocketsin kanssa nelivuotisen ja 160 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Vuodenvaihteessa 2018–2019 Harden teki vähintään 30 pistettä useammassa peräkkäisessä ottelussa kuin kukaan yli 50 vuoteen.
Ura > Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 2012 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Espanja 2014 |  |  |
Harden teki ensiesiintymisensä Yhdysvaltain koripallomaajoukkueessa vuonna 2012. Hän oli tuona vuonna osa Lontoon olympialaisten miesten koripalloturnauksen voittanutta joukkuetta. Harden pelasi myös Espanjan MM-kilpailuissa 2014, missä Yhdysvallat voitti jälleen kultaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Harden Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 2012
4 Chandler |
5 Durant |
6 James |
7 Westbrook |
8 Williams |
9 Iguodala |
10 Bryant |
11 Love |
12 Harden |
13 Paul |
14 Davis |
15 Anthony |
Valmentaja Krzyzewski
Yhdysvaltain joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2014
4 Curry |
5 Thompson |
6 Rose |
8 Gay |
9 DeRozan |
10 Irving |
11 Plumlee |
12 Cousins |
13 Harden |
14 Davis |
15 Drummond |
18 Faried |
Valmentaja Krzyzewski
Johan Wilhelm Åkerstedt

Johan Wilhelm Åkerstedt
Johan Wilhelm Åkerstedt (3. maaliskuuta 1838 Tammisaari – 6. tammikuuta 1909 Tukholma) oli suomalainen kauppias ja kauppaneuvos.
Åkerstedt syntyi Tammisaaressa Jacobina Theresia Wilhelmina Åkerstedtin aviottomana lapsena. Hän kävi koulun siellä ja oli sitten notaarina laamanninoikeudessa. Vuonna 1861 hänet valittiin Joensuun kaupungin kasööriksi ja hänen virkatehtäviinsä kuului Joensuussa myös tuulaakimaksujen keräys ja vaakamestarin tehtävät. Åkerstedt toimi myös kruununkasöörinä Joensuussa. Hän alkoi toimia lisäksi ulkomaisten vakuutusyhtiöiden asiamiehenä ja paikallisen sahan kirjanpitäjänä.
Åkerstedt meni naimisiin 1866 joensuulaisen, Kiihtelysvaarasta kotoisin olleen kauppias Simon Parviaisen (1812–1877) tyttären Anna Johanna Parviaisen kanssa. Vuonna 1873 hän muutti vaimonsa kanssa Pietariin jossa he alkoivat hoitaa Simon Parviaisen 1866 Pietariin perustamaa ensimmäisen luokan kauppaliikettä yhdessä Åkerstedtin langon Janne Parviaisen (1840–1902) kanssa. Ostrovin saarella Pietarissa toiminut toiminimi Parviainen & Co harjoitti leipätukkukauppaa ja vaatekauppaa sekä Suomeen suuntautunutta viljakauppaa. Parviaiset olivat myös osaomistajina Joensuun ja Pietarin välillä liikennöineissä laivoissa. Åkerstedtistä tuli ajan myötä Parviainen & Co:n yksi osakas.
Åkerstedt pääsi Pietarissa ensimmäisen luokan kauppakillan jäseneksi. Hän toimi jonkin aikaa vuonna 1883 Suomen kauppa-asiamiehenä Pietarissa ja vuonna 1884 hän sai kauppaneuvoksen arvonimen. 1800-luvun lopulla Parviainen & Co aloitti rakennustarvikkeiden valmistuksen ja perusti oman konepajan.
Åkerstedtin vaimo kuoli vuonna 1902 ja hän itse muutti takaisin Suomen puolelle Viipuriin vuonna 1908. Hän kuoli tammikuun alussa 1909 ollessaan Tukholmassa.
Jesse Pintado

Jesse Pintado (12. heinäkuuta 1969 Meksiko – 27. elokuuta 2006 Alankomaat) oli meksikolaissyntyinen kitaristi.
Pintado muistetaan etenkin grindcore-yhtyeistä Terrorizer ja Napalm Death. Jesse Pintado oli yksi extrememusiikin uranuurtajista 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa.
Päihdeongelmien kanssa erityisesti 1990-luvulla taistellut Pintado raitistui ja muutti Alankomaiden Ridderkerkiin. Terrorizerin riveissä hän ehti levyttää vuonna 2006 uuden, eräänlaisen comeback-albumin Darker Days Ahead. Hän kuitenkin menehtyi äkillisesti hollantilaisessa sairaalassa akuuttiin maksan vajaatoimintaan.
Aiheesta muualla

http://www.terrorizer.us/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.metal-archives.com/band.php?id=1022
J. A. Torvelainen

Jalmari Aleksanteri (Hjalmar Aleksander) Torvelainen (23. helmikuuta 1878 Viipuri – 8. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen asemapäällikkö ja muistelmakirjailija joka käytti nimimerkkiä J. A. T.
Torvelaisen vanhemmat olivat vaunumestari August Torvelainen ja Karolina Seppänen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 Viipurin reaalilyseosta.
Torvelainen meni valtion rautateiden palvelukseen 1901 tullen harjoittelijaksi Viipurin rautatieasemalle. Vuonna 1903 hänet nimitettiin sähköttäjäksi Taavetin rautatieasemalle ja 1907 2. luokan kirjuriksi Kaitjärven rautatieasemalle. Torvelainen toimi sittemmin muun muassa 2. luokan linjakirjurina 8. liikennejaksossa ja vt. asemapäällikkönä useilla rautatieasemilla. Hänet nimitettiin vuonna 1931 Perälän asemapäälliköksi.
Suomen sisällissodan aikana Torvelainen oli Karjalan kannaksella Ollilan rautatieasemalla 2. luokan kirjurina. Marraskuussa 1917 Torvelainen oli osallistunut virkamieslakkoon. Hän muisteli kirjassaan Kapinatalvena  Kannaksella kohtaamistaan Heikki Kaljusen kanssa. Torvelainen joutui vangituksi 31. tammikuuta 1918 kieltäydyttyään noudattamasta Kaljusen määräystä ja hänet vietiin Terijoen rautatieasemalle Kaljusen kuulusteltavaksi. Hänet vietiin lopulta Viipurin lääninvankilaan vankeuteen vaikka Kaljunen olikin uhannut häntä kuulustelujen aikana useita kertoja ampumisella. Torvelainen joutui myös todistamaan Terijoella, kuinka Kaljunen ampui pakoon yrittäneen vangin ja samalla vahingossa yhden punakaartilaisen. Torvelainen vapautui yhdessä muiden lääninvankilan valkoisten vankien kanssa huhtikuun lopulla 1918.
Torvelainen osallistui Viron vapaussotaan 1919 ja oli aluksi pääesikunnassa esikuntakomendantin käytettävänä ja myöhemmin Pohjan Poikain rykmentissä intendentin apulaisena. Hän osallistui myös Aunuksen retkeen 1919 toimien pataljoonan kansliapäällikkönä. Vuonna 1918 Torvelainen oli jäsenenä komiteassa, joka tutki punaisten puolella sisällissotaan osallistuneita rautatieläisiä. Totvelainen toimi sanomalehtien kirjeenvaihtajana ja hän kirjoitti muistelmateoksen vaiheistaan sisällissodan aikana.
Torvelainen joutui 19. joulukuuta 1931 kyyditetyksi Teuvalla. Torvelaisen mukaan kyse oli yksityisestä kostotoimenpiteestä, jossa kyydityksen tekijät oli johdettu harhaan. Häntä uhkasi samaan aikaan myös virasta erottaminen koska hän oli heinäkuussa 1931 juopotellut Perälän asemalla asemamiesten kanssa. Lehtiuutisen siteeramien paikkakuntalaisten mukaan Torvelainen oli viettänyt Teuvalla juopottelevaa ja paheellista elämää, seurustellut paikkakunnan kommunistien kanssa ja ollut itsekin mielipiteiltään kommunisti. Teuvan kihlakunnanoikeus tuomitsi huhtikuussa 1932 Torvelaisen kahdesta eri juopuneena virkatoimessa esiintymisestä viralta pantavaksi ja korvaamaan valtiolle jutun todistajapalkkioita. Vaasan hovioikeus kumosi kuitenkin heinäkuussa 1932 kihlakunnanoikeuden päätöksen ja vapautti Torvelaisen korvausvastuusta koska syytettä ei ollut näytetty toteen luotettavilla todisteilla.
Teoksia

Nimimerkillä J. A. T.:
Helsingin kansallisklubi 1899-1929.    Helsingin kansallisklubi, Helsinki 1929
Kapinatalvena kannaksella : rautatieläisen muistelmia v. 1918.    Tekijä, Vaasa 1931
Jesse Peltomäki

| Mitalit> Maa:   Suomi.Poikien ammunta.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Poikien ammunta.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Poikien ammunta.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Poikien ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Plzeň 2008 | 25 m urheilupistooli |  |
Jesse Peltomäki (s. 1. maaliskuuta 1989 Kuortane) on suomalainen pistooliampuja. Hän edustaa Kuortaneen Kuntoa ja häntä valmentaa isänsä Reino Peltomäki.
Peltomäki sijoittui Belgradin EM-kilpailuissa 2005 neljänneksi poikien 25 m vakiopistoolissa. Seuraavana vuonna hän oli Zagrebin MM-kilpailuissa viides poikien 25 m urheilupistoolissa ja kuudes 25 m vakiopistoolissa. Vuonna 2008 Peltomäki saavutti pronssia poikien urheilupistoolissa nuorten EM-kilpailuissa Plzeňissä tuloksella 575 ja oli lisäksi kuudes 50 metrin pistoolissa.
Ennätykset

| Laji | Ennätys | Ennätys | Päivä | Paikka | Paikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Y20-sarjan 50 m pistooli | SE | 558 | 24.5.2008 | Laukaa |  |
| Y20-sarjan 50 m pistooli | FSE | 655,1 | 24.5.2008 | Laukaa |  |
| Y20-sarjan 10 m ilmapistooli | FSE | 675.4 | 8.12.2007 | Turku |  |
| Y17-sarjan 10 m ilmapistooli | SE | 570 | 17.12.2006 | Oulu |  |
| Y17-sarjan 25 m pienoispistooli | SE | 578 | 11.6.2006 | Hollola |  |
| Y17-sarjan 25 m vakiopistooli | SE | 560 | 28.4.2006 | Viro |  |
| Y17-sarjan 25 m olympiapistooli | SE | 537 | 8.5.2005 | Viro |  |
| Y17-sarjan 50 m vapaapistooli | SE | 537 | 4.8.2006 | Laukaa | SM |
| Y15-sarjan 10 m ilmapistooli | SE | 372 | 26.1.2003 | Kirkkonummi |  |
| Y15-sarjan 25 m pienoispistooli | SE | 388 | 10.8.2003 | Jyväskylä | SM |
SE=Suomen ennätys, FSE=Finaali Suomen ennätys, SM=Suomen mestaruuskilpailut, Y20=Yleinen, alle 20-vuotiaat, Y17=Yleinen, alle 17-vuotiaat, Y15=Yleinen, alle 15-vuotiaat
Johan William Forsman

Johan William Forsman (20. lokakuuta 1788 Kaskinen – 4. helmikuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen juristi, valtiopäivämies ja Vaasan hovioikeuden presidentti.
Forsmanin vanhemmat olivat Kaskisten järjestysmies, pormestari Vilhelm Forsman (k. 1815) ja Johanna Kristina Welin. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1805 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1808. Forsman sai varatuomarin arvon 1811.
Forsman oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina vuodesta 1814, ylimääräisenä viskaalina vuodesta 1818, notaarina vuodesta 1819, varakanneviskaalina vuodesta 1820 ja hovioikeuden apujäsenenä 1820–1824. Hän sai kihlakunnantuomarin arvonimen 1819 ja oli vuodesta 1822 Iisalmen tuomiokunnan tuomarina ja vuodesta 1827 Ala-Karjalan tuomiokunnan tuomarina. Hänet kutsuttiin 1839 senaatin oikeusosaston jäseneksi, ja vuosina 1856–1862 hän toimi Vaasan hovioikeuden presidenttinä. Forsman sai aatelisarvon 1856 ja oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867. Laamannin arvonimen Forsman sai 1834, valtioneuvoksen arvon 1844 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1855.
Forsman oli naimisissa 1815–1859 Elisabet Charlotta Böckerin (k. 1859) kanssa. Heidän poikiaan olivat senaattori Wilhelm Forsman, senaatin esittelijäsihteeri, valtioneuvos Carl Fredrik Forsman ja Viipurin hovioikeuden presidentti Paul Emil Forsman.
Jessie Cave

| Jessie Cave |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1987 (ikä 37)  Englanti, Iso-Britannia
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Lavender Brown  Harry Potter ja puoliverinen prinssi
Aiheesta muualla
www.pindippy.com
IMDb 
Jessie Cave (s. 5. toukokuuta 1987 Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä.
Hänet valittiin yli 7 000 hakijan joukosta Lavender Brownin rooliin elokuvassa Harry Potter ja puoliverinen prinssi.
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli/tehtävä | Laji | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Harry Potter ja kuoleman varjelukset osa 2 | Harry Potter and the Deathly Hallows: Part II | Lavender Brown | Elokuva |  |
| 2009 |  | The Science of Cool |  |  |  |
| 2009 | Harry Potter ja puoliverinen prinssi | Harry Potter and the Half-Blood Prince | Lavender Brown | Elokuva |  |
| 2008 | Mustesydän | Inkheart | Water nymph | Elokuva |  |
| 2008 |  | Summerhill | Stella | TV-elokuva |  |
Jm

Jm tarkoittaa seuraavia:
JM AB, ruotsalainen rakennusyhtiö
Air Jamaica, IATA-koodi JM, lentoyhtiö
Jamaika, ISO 3166-1 -koodi JM, valtio tai muu maantieteellinen alue
juoksumetri, jm, metrin pituinen erä jotakin tavaraa
jäänmurtaja, jm, laiva, jolla tehdään laivaliikennettä varten väyliä jäätyneeseen vesistöön.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jm”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ivar Johansson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ivar Johansson valmennustehtävissä |  Ivar Johansson valmennustehtävissä |  Ivar Johansson valmennustehtävissä |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 |  72 kg |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 |  79 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 1931 | 79 kg |  |
|  Kultaa | Rooma 1934 | 79 kg |  |
|  Kultaa | Kööpenhamina 1935 | 79 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 1937 | 79 kg |  |
|  Kultaa | Tallinna 1938 | 79 kg |  |
|  Kultaa | Oslo 1939 | 79 kg |  |
|  Hopeaa |  Tukholma 1930 | 79 kg |  |
|  Pronssia |  Dortmund 1929 | 75 kg |  |
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 |  79 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1934 | 79 kg |  |
|  Kultaa | Bryssel 1935 | 79 kg |  |
|  Hopeaa | München 1937 | 79 kg |  |
Ivar Valentin Johansson (31. tammikuuta 1903 Norrköping – 4. elokuuta 1979 Norrköping) oli ruotsalainen painija ja kolminkertainen olympiavoittaja, ammatiltaan poliisi.
Ivar Johansson on Kristjan Palusalun ohella ainoa painija, joka on yltänyt samoissa olympiakisoissa voittoon sekä vapaapainissa että kreikkalais-roomalaisessa painissa.
Los Angelesin kisoissa 1932 Johansson voitti ensin kultaa vapaapainin keskisarjassa (79 kg), jossa Suomen Väinö Kajander kärsi ainoana pistetappion Johanssonin selätettyä kolme aiempaa vastustajaansa. Voittonsa jälkeen Johanssonilla ei ollut aikaa juhlimiseen, vaan hän laihdutti itsensä 72-kiloiseksi osallistuakseen kreikkalais-roomalaisen painin välisarjaan. Siinä Johansson voitti toisen kultamitalinsa vaikka hävisikin ottelunsa Suomen Kyösti Luukkoa vastaan tuomariäänin 2–1.
Kolmannen kultamitalinsa Johansson sai neljä vuotta myöhemmin Berliinissä 1936 kreikkalais-roomalaisen painin keskisarjassa. Tuolloin hopeamitalille päätynyt Saksan Ludwig Schweickert hävisi tuomariäänin 2–1, neljänneksi sijoittunut Suomen Väinö Kokkinen 3–0, ja viimeisessä ottelussa pronssimitalisti, unkarilainen József Palotás selättyi ajassa 3.48.
Johansson hallitsi omaa sarjaansa myös EM-kisoissa: hän voitti molemmissa painimuodoissa yhteensä yhdeksän Euroopan mestaruutta ja jäi vain kahdesti himmeämmille mitaleille. Vuoden 1930 EM-kisoissa Väinö Kokkinen oli häntä parempi. Vuosina 1938–1939 vapaapainin EM-kisoja ei järjestetty, joten Johansson joutui noina vuosina tyytymään yhteen mestaruuteen. MM-kilpailujakaan ei hänen aktiivivuosinaan järjestetty.
Saavutuksia

Olympiakultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa Los Angelesissa 1932 (välisarja) ja Berliinissä 1936 (keskisarja)
Olympiakultaa vapaapainissa Los Angelesissa 1932 (keskisarja)
EM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1931, 1934, 1935, 1937, 1938 ja 1939 (keskisarja)
EM-kultaa vapaapainissa 1934, 1935, 1937 (keskisarja)
EM-hopeaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1930 (keskisarja)
EM-pronssia kreikkalais-roomalaisessa painissa 1929 (keskisarja)
Aiheesta muualla

Ivar Johansson – Sports Reference LLC. (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Johansson FILA:n tietokannassa (englanniksi)
Jacques-Yves Cousteaun bibliografia

Jacques-Yves Cousteau julkaisi urallaan yli 50 kirjallista teosta. Hänen teoksistaan vajaa puolet on yksittäisiä kirjoja ja loput ovat julkaistu kirjasarjoina, joista jälkimmäinen The Ocean World of Jacques Cousteau on myös suomennettu osittain nimellä Merten salaisuudet. Cousteaun viimeinen kirja oli hänen kuolemansa jälkeen julkaistu omaelämäkerrallinen L'Homme, la Pieuvre et l'Orchidée ("Ihminen, mustekala ja orkidea").
Yksittäiset kirjat

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | # | Nimike | Muut kirjoittajat |
| 1946 | 1 | Par dix-huit mètres de fond; histoire d’un film | Philippe Tailliez ja Frédéric Dumas |
| 1953 | 2 | Hiljainen maailma: Ihmiskalana meren syvyyksissä | Frédéric Dumas |
| 1957 | 3 | Le monde du silence; le voyage de Calypso |  |
| 1959 | 4 | Captain Cousteau’s Underwater Treasury | James Dugan |
| 1963 | 5 | Elävä meri | James Dugan |
| 1964 | 6 | Monde sans soleil |  |
| 1978 | 7 | Saumons, castors et loutres | Yves Paccalet |
| 1980 | 8 | Surprises de la mer | Yves Paccalet |
| 1981 | 9 | A la recherche de l'Atlantide | Yves Paccalet |
| 1981 | 10 | Cousteau Almanac: An Inventory of Life on Our Water Planet |  |
| 1981 | 11 | Français, on a volé ta mer | Henri Jacquier |
| 1983 | 12 | Jacques Cousteau's Calypso | Alexis Sivirine |
| 1984 | 13 | Jacques Cousteau's Amazon Journey | Mose Richards |
| 1985 | 14 | Du grand large aux Grands Lacs | Yves Paccalet |
| 1985 | 15 | Jacques Cousteau: The Ocean World |  |
| 1986 | 16 | Planète des baleines | Yves Paccalet |
| 1987 | 17 | Dauphins et la liberté | Philippe Diolé |
| 1987 | 18 | Mer blessée : la Méditerranée | Yves Paccalet |
| 1988 | 19 | The Whales | Yves Paccalet |
| 1988 | 20 | Mer de Cortez | Yves Paccalet |
| 1995 | 21 | L’île des esprits: Madagascar | François Sarano |
| 1997 | 22 | Namibie: Voyages au sud de l'Afrique | Denis Ody |
| 1997 | 23 | L'Homme, la Pieuvre et l'Orchidée | Susan Schiefelbein |
Kirjasarjat > The Undersea Discoveries of Jacques-Yves Cousteau

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Vuosi | # | Nimike |
| 1970 | 1 | The Shark: Splendid Savage of the Sea |
| 1971 | 2 | Diving for Sunken Treasure |
| 1971 | 3 | Life and Death in a Coral Sea |
| 1972 | 4 | The Whale: Mighty Monarch of the Sea |
| 1973 | 5 | Octopus and Squid: The Soft Intelligence |
| 1973 | 6 | Three Adventures: Galápagos, Titicaca, the Blue Holes |
| 1974 | 7 | Diving Companions: Sea Lion, Elephant Seal, Walrus |
| 1975 | 8 | Dolphins |
Kirjasarjat > The Ocean World of Jacques Cousteau

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| # | Vuosi | Nimike |
| 1 | 1973 | Oasis in Space |
| 2 | 1973 | The Act of Life |
| 3 | 1973 | Quest for Food |
| 4 | 1973 | Window in the Sea |
| 5 | 1973 | The Art of Motion |
| 6 | 1973 | Attack and Defense |
| 7 | 1973 | Invisible Messages |
| 8 | 1973 | Instinct and Intelligence |
| 9 | 1973 | Pharaohs of the Sea |
| 10 | 1973 | Mammals in the Sea |
| 11 | 1973 | Provinces of the Sea |
| 12 | 1974 | Man Re-Enters Sea |
| 13 | 1973 | A Sea of Legends |
| 14 | 1973 | Adventure of Life |
| 15 | 1974 | Outer and Inner Space |
| 16 | 1974 | The White Caps |
| 17 | 1974 | Riches of the Sea |
| 18 | 1974 | Challenges of the Sea |
| 19 | 1974 | The Sea in Danger |
| 20 | 1974 | Guide to the Sea and Index |
Jessie Jacobs

Jessie Jacobs
Jessica Madison Jacobs  (14. marraskuuta 1990 – 10. toukokuuta 2008) oli australialainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi rooleistaan lastensarjoissa Tallijengi, Holly's Heroes ja Fergus McPhail.
Jacobs kuoli 17-vuotiaana jäätyään junan alle Cheltenhamin asemalla Melbournessa. Hän opiskeli Sandringham Collegessa.
Aiheesta muualla

Jessie Jacobs Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Hansen

James Hansen
James E. Hansen (s. 29. maaliskuuta 1941 Iowa) on yhdysvaltalainen ilmastontutkija ja entinen Nasan Goddard Institute for Space Studies johtaja.
Vuonna 2006 Hansen oli Time-lehden 100 vaikutusvaltaisimman henkilön listalla.
Hansen ja ilmastopolitiikka

Hansenin mukaan (2006) maailmalla on kymmenen vuotta aikaa muuttaa energiankulutustaan, jottei maapallo muutu toisenlaiseksi planeetaksi. Ilmakehän hiilidioksidipitoisuus 385 ppm merkitsee Hansenin ja hänen johtamansa yhdeksänjäsenisen tutkimusryhmän mukaan sitä, että maapallon keskilämpötila tulee nousemaan kuusi astetta. Kuuden asteen keskilämpötilan nousulla olisi katastrofaaliset seuraukset ihmiskunnalle. Jotta vältyttäisiin näin suurelta lämpenemiseltä, ilmakehän hiilidioksidipitoisuus pitäisi saada laskemaan takaisin 1980-luvun lopun tasolle 350 ppm.
Hansenin mukaan auringonvalo on tuonut maahan energiaa 240 W/m2 viime vuosisatoina, nettolämpenemisen energia ihmisen ilmansaasteista on 1,8 W/m2 ja meriin sitoutuu energiaa 0,6-0,8 W/m2.
Hansen varoitti vuonna 2008: Olemme pulassa, mikäli kasvihuonepäästöjä ei lähivuosina vähennetä todella ja muuteta päättäväisesti suuntaa... Tämä on viimeinen mahdollisuutemme.