stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Belgrade Arena
Historiaa

Hallin suunnittelu alkoi jo vuonna 1989, koska tarkoituksena oli rakentaa pääareena silloiselle Jugoslavialle myönnettyä vuoden 1994 koripallon MM-turnausta varten.
Vuonna 1991 rakennukselle oli valittu paikka. Kilpailussa uuden vähintään 20 000 istumapaikkaa omaavan areenan suunnittelun voitti belgradilaisen arkkitehti Vlada Slavica Energoprojektista. MM-turnaukseen oli kuitenkin aikaa enää kolme vuotta, ja megarakennuksen rakentamiseen olisi tarvittu liki ennätyssuoritus. Projekti jaettiin 126 yrityksen tehtäväksi ja pääurakoitsijoina toimivat Energoprojekt Visokogradnja ja GP Napred. Seuraavana vuonna Jugoslavian hajoaminen oli alkanut, ja YK:n sanktioiden takia hallihankkeesta vetäytyi sen päätukija, yhdysvaltalainen HOK-yhtiö. Hallin rakennustyöt jatkuivat silti edelleen.
Vuoden 1993 Kroatian sodan takia Jugoslavia menetti vuodelle 1994 tarkoitetut MM-kilpailut. Kilpailut järjestettiin lopulta Hamiltonissa ja Torontossa, Kanadan Ontariossa.
Huolimatta ongelmista hallin rakennustyöt jatkuivat vielä vuoteen 1995, jonka jälkeen seurasi muutaman vuoden tauko. Rakennustyöt jatkuivat taas vuonna 1998. Belgradille myönnettiin kansainvälinen pöytätennisturnaus vuodelle 1999. Tässä vaiheessa rakennus oli jo muodossaan ja sisätiloja viimeisteltiin. Taas kerran Belgrad menetti turnauksen, tällä kertaa Kosovon sodan johdosta.
Vuonna 2000 Serbia ja Montenegro sai uuden vakaan hallinnon, ja areena voitiin ottaa käyttöön. Vuonna 2005 areenalla pelattiin koripallon EM-kilpailuiden otteluja.
Alkuvuoteen 2006 asti areena sai toimia suurtapahtumien järjestäjänä tilapäisluvalla. Palosuojausjärjestelmät eivät täyttäneet eurooppalaisvaatimuksia. Halli avattiin uudelleen marraskuussa 2006 vaatimukset täyttävänä.
Tapahtumat

Ensimmäinen areenalla järjestetty tapahtuma oli Serbian sosialistisen puolueen ja Jugoslavian vasemmiston viimeisen vaalikampanjan mielenosoitus, joka pidettiin 20. syyskuuta 2000 ennen Jugoslavian vuoden 2000 parlamenttivaaleja. Rakentaminen ei ollut tuolloin vielä valmis. Ensimmäinen tapahtuma hallin täyttäessä kaikki vaatimukset oli 50 Centin konsertti 6. marraskuuta 2006.
Vuonna 2008 areena isännöi Eurovision laulukilpailua. Helmikuussa 2008 keskusteltiin viisujen siirtämisestä muualle johtuen Kosovon itsenäisyysjulistuksen aiheuttamista mellakoista, mutta EBU päätti myöhemmin puhelinkonferenssissa, että kilpailut säilytetään Belgradissa järjestäjän luvattua, että se pystyy huolehtimaan turvallisuudesta.
Muita areenalla järjestettäviä suuria tapahtumia ovat lukuisat urheilutapahtumat, kuten esimerkiksi vuoden 2016 futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut, lentopallon Euroopan mestaruuskisat 2005 ja pöytätenniksen Euroopan mestaruuskisat 2007.
Areenalla ovat esiintynyt muun muassa David Copperfield, Phil Collins, 50 Cent, Rihanna, Rolling Stones, ZZ Top, Iron Maiden, Rammstein, Jennifer Lopez sekä joukko paikallisia artisteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Belgrade Arena Wikimedia Commonsissa
Beogradska arena
2012 Euroopan miesten käsipallon mestaruuskisat
Frans von Pfaler

Frans Carl Fredrik Josef von Pfaler (19. elokuuta 1865 Tampere – 3. maaliskuuta 1937 Bryssel, Belgia) oli Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, joka toimi Viipurin läänin kuvernöörinä vuosina 1910–1917.
Von Pfaler kirjoitti vuonna 1880 ylioppilaaksi Helsingissä ja kävi 1881–1887 Haminan kadettikoulun, minkä jälkeen hän palveli upseerina Venäjän Henkikaartissa sekä myöhemmin ratsuväessä. Hän osallistui ratsumestarina Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905 ja sai 1906 ylennyksen everstiksi. Vuonna 1910 von Pfaler nimitettiin Viipurin läänin kuvernööriksi, ja hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1912. Hän erosi helmikuun vallankumouksen jälkeen 1917 kuvernöörinvirastaan ja sotapalveluksesta. Eläkepäiviään hän vietti Brysselissä.
Bolivian vaakuna

Bolivian vaakuna
Bolivian vaakuna on Bolivian tunnus lipun, moton ja hymnin ohella.
Vaakunan yläpuolella on Bolivian kansallislintu Andienkondori. Sen takana on laakeripuun ja oliivipuun oksista sidottu seppele, joka symboloi voittoa sodassa (laakeripuu) ja rauhaa sekä kansan mainetta (oliivipuu). Vaakunan molemmin puolin on kolme Bolivian lippua. Vaakunan oikealla puolella oleva kirves symboloi Bolivian valtion auktoriteettia kun taas vasemmalla puolella oleva punainen fryygialaismyssy symboloi vapautta. Vaakunan ovaalin muotoisen kehyksen taivaansininen väri symboloi Bolivian Tyynenmeren sodassa menettämää rantaviivaa. Siihen on kirjoitettu kultaisin kirjaimin BOLIVIA ja kymmenen tähteä, jotka kuvaavat Bolivian departementtejä ja Chilelle Tyynenmeren sodassa menettämää departementtiä. Vaakunaan on kuvattu vuoret Cerro Rico takana ja Cerro Menor edessä. Vehnälyhde kuvan etualalla symboloi Bolivian ruokavarojen yltäkylläisyyttä, palmu maan kasvillisuuden rikkautta, laama maan eläimistön rikkautta ja vasemmalla sijaitseva aurinko tasavallan syntyä ja loistoa.
Etelä-Amerikan vaakunat
| --- | --- |
Vaakunat:   Argentiina  Bolivia  Brasilia  Chile  Ecuador  Guyana  Kolumbia  Paraguay  Peru  Suriname  Uruguay  Venezuela 
Itsehallintoalueet:   Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret  Falklandinsaaret 
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Fredrik Magnus von Kohl

Fredrik Magnus von Kohl (3. tammikuuta 1821 Viipuri – 1893) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen ratsuväenkenraali.
Von Kohlin vanhemmat olivat kenraalimajuri Karl Johan von Kohl ja Katarina Elisabet Wrangel. Fredrik Magnus von Kohl tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1835 ja määrättiin sieltä valmistuttuaan kornettina palvelukseen krenatöörisapööripataljoonaan 1843. Hänet siirrettiin 1849 sapööripataljoonaan ja 1850 Henkivartioväen sapöörieskadroonaan. Aliluutnantiksi von Kohl ylennettiin 1852, luutnantiksi 1854 ja aliratsumestariksi 1856, jolloin hänet myös merkittiin ratsastavan tykistön upseeriluetteloihin. Von Kohl erosi sotapalveluksesta everstinä 1860, mutta palasi myöhemmin palvelukseen Venäjän armeijan intendenttihallintoon. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1870 ja kenraaliluutnantiksi 1881. Von Kohl palveli 1881–1892 Varsovan, Tiflisin ja Kasanin sotilaspiirien apulaisintendenttinä. Eron sotapalveluksesta hän sai ratsuväenkenraalina vuonna 1892.
Blues är allt jag har

| Blues är allt jag har Rolf Wikström |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syys–lokakuu 1991, MNW Studio, Tukholma, Ruotsi
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Rolf Wikström
 Tyylilaji: blues
 Levy-yhtiö: MNW (MNWCD 227), (MNWP 227)
Rolf Wikströmin muut julkaisut
| Som ett fladdrande ljus 1990 | Blues är allt jag har 1992 | Som vattnet flyter i floden 1972–1992 1993 |
Blues är allt jag har on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin neljästoista albumi, joka julkaistiin vuonna 1992 levymerkillä MNW.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.
| --- | --- |
 CD-versio Gamle Lightnin' – 3.14  Reser runt – 3.38  Kom till mig kvinna – 4.04  Jag tror jag kommer bli galen – 5.32  En helvetes vacker kvinna (Funk) – 3.41  Det bor en hund – 2.36 (säv. Stefan Sundström)  Behöver nån att älska – 4.38  Hej å hå – 3.30  Allt kommer att bli så bra – 4.00  Jag vill bara älska med dig (I just wanna make love to you) – 2.53 (säv. Willie Dixon, san. Wikström)  Dina ögons språk – 5.50  Vecka läggs till vecka – 4.05  Blues är allt jag har – 3.54  En helvetes vacker kvinna (blues) – 3.38 :  LP-versio Gamle Lightnin' – 3.14  Reser runt – 3.38  Kom till mig kvinna – 4.04  Jag tror jag kommer bli galen – 5.32  En helvetes vacker kvinna (Funk) – 3.41  Hej å hå – 3.30  Allt kommer att bli så bra – 4.00  Jag vill bara älska med dig (I just wanna make love to you) – 2.53 (säv. Willie Dixon, san. Wikström)  Dina ögons språk – 5.50
Kokoonpano

Rolf Wikström – kitara, laulu
Bernt Andersson – huuliharppu, urut, sähköpiano, piano
Per-Ola Claesson – sello
Ingemar Dunker – rummut (1–5, 7–8, 10–13)
Björn Inge – rummut (1–5, 7–14)
Alar Surna – lyömäsoittimet (3, 5, 9)
Backa Hans Eriksson – basso
Alm Nils Ersson – alttoviulu
Leila Forstén – viulu
Peter LeMarc – kuoro (3, 7)
Gunilla Markström – viulu
Totta Näslund – laulu (2, 13)
Pelle Piano – piano, klavikordi, urut (3)
Kayo Shekoni – laulu (3)
Aiheesta muualla

Blues är allt jag har discogs.com -sivustolla
Fredrik Lönnbeck

Fredrik Waldemar Lönnbeck (26. maaliskuuta 1854 Tammisaari – 5. marraskuuta 1914 Tukholma) oli suomalainen toimittaja ja vapaakirkollinen johtaja.
Fredrik Lönnbeckin vanhemmat olivat värjäri Henrik Lönnbeck ja Aqvilina Eleonora Lindgrén ja puoliso vuodesta 1885 Ida Castalia Lindström. Lönnbeck kävi alkeiskoulun ja opiskeli Haminan kadettikoulussa, mutta lähti merille vuonna 1868. Vapaakirkollisen uskonnollisen herätyksen hän sai Liverpoolissa 1879 ja työskenteli vuoteen 1883 Englannissa. Suomeen asetuttuaan Lönnbeck ryhtyi toimimaan vapaakirkollisen asian puolesta, muun muassa järjestäen 1883 ensimmäisen yleisen vapaakirkollisen kokouksen ja perustaen ja julkaisten lehtiä Lekmannen (1884–1885) ja Tro och lif (1885–1887). Hän laati Suomen vapaakirkollisten ohjelman, De frikyrkliga program, joka hyväksyttiin marraskuussa 1889 Tampereella. Seuraavasta vuodesta Lönnbeck alkoi julkaista vapaakirkollista viikkolehteä Evangelisk kristendomen, mutta päädyttyään erimielisyyksiin liikkeen muiden johtohenkilöiden kanssa lopetti lehden 1898. Vuodesta 1900 alkaen hän työskenteli Ruotsissa ja julkaisi siellä uskonnollista kuukausilehteä Facklan.
Birger Kivelä

Jarl Birger ”Pelle” Kivelä (20. joulukuuta 1920 Helsinki – 27. syyskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen uimahyppääjä ja lajivaikuttaja.
Kivelän kilpaura ajoittui 1930-luvun lopun ja 1960-luvun väliselle ajalle. Hän voitti useita PM- ja SM-mitaleja ja sijoittui Helsingin kesäolympialaisissa 1952 10 metrin kerroshypyissä 13:nneksi, mikä oli Suomen uintilajiurheilijoiden paras sijoitus kyseisissä kisoissa. Hän kuului Uimahyppääjien kerho Härvelin perustajiin ja oli seuran ensimmäinen puheenjohtaja. Kivelä toimi Suomen Uimaliiton puheenjohtajana vuosina 1970–1973 ja nimitettiin myöhemmin liiton kunniapuheenjohtajaksi. Hän toimi myös Euroopan uimaliiton ja FINA:n uimahyppykomiteoissa. Uimahyppytuomarin tehtävässä hän toimi seitsemissä olympiakisoissa. Mastersikäisenä Kivelä voitti maailman- ja euroopanmestaruuksia. Kivelä kuoli 92-vuotiaana Helsingissä 27. syyskuuta 2013.
Aiheesta muualla

Muistokirjoitus Helsingin Sanomat (maksullinen)
Birger Kivelä Bio, Stats, and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
Caldwell Esselstyn

Caldwell Esselstyn
Caldwell Blackman Esselstyn Jr. (12. joulukuuta 1933 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lääketieteen tohtori, tietokirjailija ja Melbournen olympialaisissa 1956 kahdeksikoissa kultamitalille selviytynyt soutaja[lähde? ].
Esselstyn on kirjoittanut muun muassa kirjan Prevent and Reverse Heart Disease vuonna 2007 ja suosittelee kasvispohjaista, luonnollista ravintoa, mutta lisäksi hän on kehottanut välttämään soijapapua, pähkinää ja avokadoa. Hän on julkaissut paljon sydänsairauksien ehkäisyn ja hoidon alalta.[lähde? ]
Aiheesta muualla

websivu
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Caldwell Esselstyn
Käännös suomeksi
Caldwellin piirikunta (Louisiana)

Caldwellin piirikunta (engl. Caldwell Parish, ransk. Paroisse de Caldwell) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 9 918 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Columbian kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1838.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Caldwellin piirikunta (Louisiana) Wikimedia Commonsissa
Bilecikin maakunta

Bilecikin maakunta on maakunta Turkissa. Maakunnan pääkaupunki on Bilecik. Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 212 361.
Piirikunnat

Maakunta on jaettu 8 piirikuntaan.
Bilecik
Bozüyük
Gölpazarı
İnhisar
Osmaneli
Pazaryeri
Söğüt
Yenipazar
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bilecikin maakunta Wikimedia Commonsissa
Turkin maakunnat
Adana
Adıyaman
Afyonkarahisar
Ağrı
Aksaray
Amasya
Ankara
Antalya
Ardahan
Artvin
Aydın
Balıkesir
Bartın
Batman
Bayburt
Bilecik
Bingöl
Bitlis
Bolu
Burdur
Bursa
Çanakkale
Çankırı
Çorum
Denizli
Diyarbakır
Düzce
Edirne
Elazığ
Erzincan
Erzurum
Eskişehir
Gaziantep
Giresun
Gümüşhane
Hakkari
Hatay
Iğdır
Isparta
İstanbul
İzmir
Kahramanmaraş
Karabük
Karaman
Kars
Kastamonu
Kayseri
Kilis
Kırklareli
Kırıkkale
Kırşehir
Kocaeli
Konya
Kütahya
Malatya
Manisa
Mardin
Mersin
Muğla
Muş
Nevşehir
Niğde
Ordu
Osmaniye
Rize
Sakarya
Samsun
Şanlıurfa
Siirt
Sinop
Sivas
Şırnak
Tekirdağ
Tokat
Trabzon
Tunceli
Uşak
Van
Yalova
Yozgat
Zonguldak
Birger Ljungberg

| Birger Ljungberg |
| --- | --- |

Norjan puolustusministeri
 Nygaardsvoldin hallitus 28. helmikuuta 1942 – 20. maaliskuuta 1942 22. joulukuuta 1939 – 28. marraskuuta 1941  
Edeltäjä:  Oscar Torp Fredrik Monsen
Seuraaja:  Oscar Torp Oscar Torp
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1884 Fredrikstad, Norja
Kuollut: 20. huhtikuuta 1967 (82 vuotta) Fredrikstad, Norja
Ammatti:  upseeri, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Høyre
Birger Ljungberg (7. kesäkuuta 1884 Fredrikstad – 20. huhtikuuta 1967 Fredrikstad) oli norjalainen upseeri ja Høyren poliitikko. Hän toimi Norjan puolustusministerinä 1939–1941 sekä lyhyesti keväällä 1942.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Birger Ljungberg Wikimedia Commonsissa
Filippus Simonsson

Filippus Simonsson oli baglien puolueen kannattama Norjan hallitsija vuosina 1207–1217. Simonsson oli birkebeinien tukeman kuningas Inge Bårdinpojan vastakuningas.
Filippus Simonsson oli Simon Kåressonin ja Margaretan poika. Flippuksen äiti Margareta oli Oslon piispa Nikolas Arnessonin sisar ja kuningas Inge Koukkuselän sisarpuoli. Baglit valitsivat Filippuksen jaarliksi vuonna 1204 ja kuninkaaksi vuonna 1207. Kvitsøyan sopimuksen jälkeen Filippus tunnusti kuningas Inge Bårdinpojan ylivallan, mutta sai hallittavakseen Opplandenen ja Vikenin alueet, joita hän hallitsi Ingen nimissä kuolemaansa saakka. Filippus oli naimisissa kuningas Sverre Sigurdinpojan tyttären Kristinin kanssa. Avioliitto oli osa baglien ja birkebeinien välistä sopimusta.
Blackstar Halo

| Blackstar Halo> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  heavy metal
Kotipaikka:   Tampere, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ville Hovi, laulu   Timo Eskelinen, kitara   Hannu Kumpula, kitara   Henri Rantanen, bassokitara (live)   Dino Kullberg, rummut  
Aiheesta muualla
blackstarhalo.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Blackstar Halo on suomalainen metalliyhtye Tampereelta. Se perustettiin nimellä Downfall, jona yhtye toimi vuosina 1998–2009.
Historia

Timo Eskelinen ja Kalle Tulonen perustivat yhtyeen vuonna 1998 nimellä Downfall. Vuonna 2000 yhtye solmi levytyssopimuksen Low Frequency Recordsin kanssa. Sopimuksen puitteissa julkaistiin EP Dark Parade vuonna 2001 ja täysimittainen levy My Last Prayer vuonna 2002. Vuonna 2005 sopimus purettiin molemminpuoleisessa yhteisymmärryksessä. Vuonna 2006 yhtye julkaisi omakustanne-EP:n nimeltä Downfall.
Vuonna 2009 yhtye vaihtoi nimensä Blackstar Haloksi, koska Downfall-nimisiä yhtyeitä on maailmanlaajuisesti lukuisia. Vuonna 2010 julkaistu Illuminated on toistaiseksi ainoa Blackstar Halo -nimellä julkaistu levy. Yhtye on ilmoittanut julkaisevansa vuonna 2019 "Siren" -nimisen levyn.
Diskografia > Studioalbumit

My Last Prayer (2002,  Low Frequency) (nimellä Downfall)
Illuminated (2010,  Artist Anonymous)
Siren (2019,  Inverse Records)
Diskografia > Muut albumit

Dark Parade (2001,  EP, Low Frequency Records) (nimellä Downfall)
Downfall (2006,  EP, omakustanne) (nimellä Downfall)
Illuminated (2009,  single)
Alice in Wonderland (2009,  single)
The Queen (2018,  single)
The King (2019,  single)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Soundi-lehden uutinen Blackstar Halosta
Blackstar Halo Meteli.net-sivustolla[vanhentunut linkki]
Francisco Suárez

Francisco Suárez
Francisco Suárez (5. tammikuuta 1548 Granada – 25. syyskuuta 1617 Lissabon) oli  espanjalainen myöhäisskolastikoksi kutsuttu teologi ja filosofi,  jonka mukaan kansainvälinen oikeus oli asetettua, positiivista oikeutta, jonka lähteitä olivat tapaoikeus ja valtioiden väliset sopimukset.
Commentariorum ac disputationum in tertiam partem divi Thomae (1590).
Operis de religione (1625).
De incarnatione, pars prima (1745).
De incarnatione, pars secunda (1746).
Prima pars Summae theologiae de Deo vno et trino
Bingoksi Lämmin

| Bingoksi Lämmin> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1978–
Tyylilaji:  punk, uusi aalto
Kotipaikka:  Alavus, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Seppo Lämmin, laulu   Juhani Lämmin, kitara   Riku Lämmin, basso   Antti Lämmin, rummut  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bingoksi Lämmin on Alavudelta kotoisin oleva vuonna 1978 perustettu punk- ja uuden aallon yhtye. Yhtyeen laulajana ja lauluntekijänä oli taipaleenkyläläinen Seppo Lämmin (oik. Samppala) yhdessä kitaristi Juhani Lämpimän (oik. Lautamaja), basisti Riku Lämpimän (oik. Perälä) ja rumpali Antti Lämpimän (oik. Järvenpää) kanssa.
Yhtye esiintyi vuoden 1979 rockin SM-kisoissa, joissa se sijoittui neljänneksi. Bingoksi Lämmin voitti SM-kisojen aluekarsinnan, joka pidettiin Vaasassa aiemmin keväällä, ennätyksellisen suurinumeroisesti. Bingoksi Lämmin oli mukana Kemun (Vaasan läänin kehittyvän musiikin yhdistys) julkaisemalla Provinssi-Rock-albumilla (KEMULP 1) ja Heikki ”Hector” Harman toimittamassa Yle TV1:n Tuubi-musiikkiohjelmassa. Lisäksi Bingoksi Lämmin on julkaissut omakustanteen The Early Years of Bingoksi Lämmin, joka valittiin Radiomafian Café Veijon Baarissa viikon nauhoitukseksi keväällä 1999.
Yhtyeen musiikkia on levyttänyt Bill Hota & The Pulvers (Rytmiä rupis, Olarin musiikki 1998 OMCD89 ja Palttua pikkuserkulle, Kansanmusiikki-instituutti 2002 KICD81).
Bingoksi Lämmin -yhtyettä voidaan pitää suomalaisen uuden aallon edelläkävijänä.
Julkaisut > Albumit

Provinssi-Rock (KEMULP 1, 1979)
”Lempiä isäntä”
”Tappeli”
The Early Years of Bingoksi Lämmin (omakustanne, painos 5 kpl, 1999)
Aiheesta muualla

Bingoksi Lämpimän sivut (Arkistoitu – Internet Archive).
Bingoksi Lämmin Myspacessa (englanniksi)
Tuubi Yle Areena
Bill Cantrell

| Bill Cantrell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1950, 1952
Talli(t):  Adams, Ewing
Kilpailuja:  2 (1 lähtö)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1950
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1952
William "Wild Bill" Cantrell (31. tammikuuta 1908 West Point, Kentucky – 22. tammikuuta 1996) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500- ja Powerboat-kuljettaja. Hän osallistui kolmeen Indianapolis 500 -kilpailuun kausina 1948–1950 (vuoden 1952 kilpailussa hän karsiutui eikä päässyt kilpailuun). Hän oli parhaimmillaan maalissa 16., vaikka keskeytti kaikissa kilpailuissaan. Hänet luokitellaan F1-kuljettajaksi, koska Indianapolis 500 kuului F1-sarjaan vuosina 1950–1960.
Cantrell voitti vuoden 1949 Hydroplane Gold Clubin Detroitissa ja ensimmäisen Indiana Governor’s Cup Racen vuonna 1954.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950 | Richard Palmer | Adams | Offenhauser  L4 | GBR | MON | 500 27 * | SUI | BEL | FRA | ITA |  | - | 0 |
| 1952 | Pat Clancy | Ewing | Offenhauser  L4 | SUI | 500 DNQ | BEL | FRA | GBR | GER | NED | ITA | - | 0 |
* Jaettu auto Bayliss Levrettin kanssa.
Frans von Schéele

1920.
Frans Alexander von Schéele  (31. heinäkuuta 1853 – 11. toukokuuta 1931) oli ruotsalainen filosofi. Scheele valmistui ylioppilaaksi Uppsalassa 1873, tuli dosentiksi 1885 (ensin estetiikan, sittemmin käytännöllisen filosofian) ja sai 1905 nimityksen Tukholman kansakoulujen tarkastajaksi. Hän julkaisi väitöskirjat S. Grubbes skönhetslära (1885) ja Kan Gud tänkas såsom vilja?" (1887). Lisäksi hän julkaisi muun muassa sielutieteen oppikirjan Det mänskliga själslifvet (1894-96), Filosofiska studier I (1899) ja kasvatusopilliset teokset Om allmänbildning ooh själfstudium (1905) ja Folkuppfostran och yrkesskolor (1911).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frans von Schéele Wikimedia Commonsissa
Försti

Försti voi tarkoittaa seuraavia:
försti, laivan yliperämies
Försti, sukunimenä:
Antti Försti (s. 1964), suomalainen lentopalloilija ja valmentaja
Johanna Försti (s. 1974), suomalainen laulaja
Matti Försti (s. 1963), suomalainen lentopalloilija ja valmentaja
Joska Försti (s.2002), suomalainen lentopalloilija
Kaisu Försti (s. 1933), suomalainen harmoninsoittaja ja mestaripelimanni.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Försti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Filippos V

Filippos V
Filippos V (m.kreik. Φίλιππος Ε΄, 238–179 eaa.) oli Makedonian kuningas 221–179 eaa. Hän oli Demetrios II:n poika ja kuului Antigonidien hallitsijasukuun. Isänsä kuollessa vuonna 230/229 eaa. Filippos oli vain yhdeksän vuotta vanha. Hänen serkkunsa Antigonos Doson toimi maan hallitsijana aina kuolemaansa asti vuonna 221/220 eaa. Filippos oli tällöin 18-vuotias.
Filippoksen hallituskauden aikana Makedonia taisteli Rooman valtakunnan kanssa Balkanin niemimaan herruudesta. Kynoskefalain taistelussa vuonna 197 eaa. roomalaiset kukistivat Filippoksen joukot perusteellisesti. Makedonia menetti Roomalle sodassa kärsimänsä tappion myötä kreikkalaiset alueensa, mutta Filippos sai pitää varsinaisen Makedonian. Rooman senaatti julisti vuonna 196 eaa. vapaiksi ja itsenäisiksi kaikki kreikkalaiset valtiot, jotka olivat aiemmin olleet kuningas Filippoksen alaisia. Filippoksen oli alistuttava Rooman senaatin päätöksiin napisematta.
Filippos kuoli vuonna 179 eaa., ja hänen seuraajakseen tuli hänen vanhin poikansa Perseus, josta tuli Makedonian viimeinen kuningas.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Antigonos III | Makedonian kuningas | Seuraaja: Perseus |
Fredrik Immanuel Palmroth

Fredrik Immanuel Palmroth (29. syyskuuta 1848 Kangasala – 8. marraskuuta 1900 Helsinki) oli suomalainen juristi, esittelijäsihteeri ja valtioneuvos.
Palmrothin vanhemmat olivat nimismies, kollegiasessori Fredrik Wilhelm Palmroth ja Karolina Nystedt. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan kymnaasista 1868 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon ja kameraalitutkinnon 1872. Palmroth sai varatuomarin arvon 1875.
Palmroth oli kanslistina valtion rautateiden koneosastolla vuodesta 1876 alkaen. Hän oli sen ohella kanslistina senaatin maanviljelystoimituskunnassa vuodesta 1879 ja vuodesta 1883 valtionvaraintoimituskunnassa. Vuonna 1885 hänet nimitettiin kauppa- ja teollisuustoimikunnan protokollasihteeriksi. Palmroth oli viimeksi senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskunnan esittelijäsihteerinä vuodesta 1890 alkaen. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1896.
Fredrik Immanuel Palmroth oli naimisissa vuodesta 1876 Naëma Fredrika Aline Essenin kanssa. Heidän poikansa oli kenraalimajuri Georg Palmroth.
Arne Mikk

| Arne Mikk |
| --- | --- |
 Arne Mikk Saarenmaan oopperapäivien taiteellinen johtaja
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1934 (ikä 90) Viljandi
Ammatti:  Ohjaaja
Siviilisääty:  Leski
Puoliso:  Reet Mikk
Arne Mikk (s. 18. huhtikuuta 1934 Viljandi, Viro) on virolainen kulttuurivaikuttaja, teatteripersoona, pitkäaikainen Viron kansallisooppera Estonian pääohjaaja, Saarenmaan oopperapäivien taiteellinen johtaja ja dosentti Viron Musiikkiakatemiassa.