stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kim Källström
Ura

Junioriurallaan Källström pelasi vuodet 1989–1990 Sandvikens IF:ssä ja vuodet 1990–1996 Partille IF:ssä. Vuonna 1997 hän siirtyi BK Häckenin riveihin, jossa teki ammattilaisdebyyttinsä kaudella 1999. Källström jatkoi Häckenissä vuoteen 2002 asti ja pelasi ensin kauden 1999 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ja kaudet 2000 ja 2001 Allsvenskanissa; viimeisellä Häckenissä pelaamallaan kaudella hän viimeisteli 24 Allsvenskan-ottelussa kahdeksan maalia, enemmän kuin edellisillä seurassa pelaamillaan kausilla yhteensä.
Vuonna 2002 Källström siirtyi 12,5 miljoonan kruunun siirtosummalla Ruotsin menestyksekkäimpiin seuroihin lukeutuvaan Djurgårdens IF:ään, jossa hän pelasi kaksi kautta ja voitti seurassa Ruotsin mestaruuden kahdesti ja Ruotsin Cupin kerran, vuonna 2002. Källström kuului seuransa avainpelaajiin ja on ollut molemmilla kausilla Djurgårdenin paras maalintekijä 12 Allsvenskan-osumalla kaudella 2002 ja 14 liigaosumalla kaudella 2003; koko liigan maalipörssissä hän oli kaudella 2002 jaetulla sijalla neljä ja kaudella 2003 sijalla kaksi. Menestyksekkäiden Ruotsissa pelattujen vuosien jälkeen Ligue 1 -seura Rennes hankki Källströmin riveihinsä joulukuussa 2003 18 miljoonan kruunun siirtokorvauksella. Hän pelasi seurassa kolme kautta, minkä jälkeen Ranskan liigaa 2000-luvun alun dominoinut Lyon hankki hänet riveihinsä toukokuussa 2006. Källström pelasi Lyonissa vuoteen 2012 asti. Heinäkuussa 2012 hän siirtyi venäläisseura Spartak Moskovaan.
Tammikuussa 2014 Källström siirtyi Spartakista lainalle Arsenaliin. Lääkärintarkastuksessa paljastui selkävamma, jota Källström jäi parantelemaan Lontooseen. Lopulta Källström pelasi vain kolmessa ottelussa Arsenal-paidassa ja palasi lainasopimuksensa umpeuduttua kesällä 2014 takaisin Spartakiin. Kesällä 2015 Källström siirtyi sveitsiläiseen Grasshopperiin.
Debyyttinsä aikuisten maajoukkueessa Källström teki helmikuussa 2001 Suomea vastaan pelatussa ottelussa. Arvokisadebyyttinsä hän teki vuoden 2004 EM-kisoissa, joissa hän tuli kolmeen otteluun kentälle vaihdosta ja esiintyi avauskokoonpanossa Italian joukkuetta vastaan pelatussa viimeisessä alkulohko-ottelussa. Hän oli mukana Ruotsin joukkueessa myös vuoden 2006 Saksan MM-kisoissa ja oli avauskokoonpanossa kolmessa ottelussa ja tuli yhdessä ottelussa kentälle vaihdosta. Lisäksi hän pelasi Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa EM-kisoissa 2008 ja 2012.
Kim Källströmin serkku on Ruotsia jääpallon MM-kisoissa vuonna 2015 edustanut Johan Östblom.
Meriitit

FA Cup: 2014
Ranskan mestaruus (2): 2007, 2008
Ranskan cup (2): 2008, 2012
Trophée des Champions (2): 2008, 2012
Ruotsin mestaruus (2): 2002, 2003
Ruotsin cup: 2002
Aiheesta muualla

Källströmin esittely Ruotsin jalkapalloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruotsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Isaksson |
2 Nilsson |
3 Mellberg |
4 Lučić |
5 Edman |
6 Linderoth |
7 Alexandersson |
8 A. Svensson |
9 Ljungberg |
10 Ibrahimović |
11 Larsson |
12 Alvbåge |
13 Hansson |
14 Stenman |
15 K. Svensson |
16 Källström |
17 Elmander |
18 Jonson |
19 Andersson |
20 Allbäck |
21 Wilhelmsson |
22 Rosenberg |
23 Shaaban |
Valmentaja Lagerbäck
Ruotsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Isaksson |
2 Nilsson |
3 Mellberg |
4 Hansson |
5 Stoor |
6 Linderoth |
7 Alexandersson |
8 Svensson |
9 Ljungberg |
10 Ibrahimović |
11 Elmander |
12 Shaaban |
13 Wiland |
14 Majstorović |
15 Granqvist |
16 Källström |
17 H. Larsson |
18 S. Larsson |
19 Andersson |
20 Allbäck |
21 Wilhelmsson |
22 Rosenberg |
23 Dorsin |
Valmentaja Lagerbäck
Ruotsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Isaksson |
2 Lustig |
3 Mellberg |
4 Granqvist |
5 M. Olsson |
6 Elm |
7 Larsson |
8 Svensson |
9 Källström |
10 Ibrahimović |
11 Elmander |
12 Wiland |
13 J. Olsson |
14 Hysén |
15 Antonsson |
16 Wernbloom |
17 Safari |
18 Holmén |
19 Bajrami |
20 Toivonen |
21 Wilhelmsson |
22 Rosenberg |
23 Hansson |
Valmentaja Hamrén
Ruotsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Isaksson |
2 Lustig |
3 Johansson |
4 Granqvist |
5 Olsson |
6 Forsberg |
7 Larsson |
8 Ekdal |
9 Källström |
10 Ibrahimović |
11 Berg |
12 Olsen |
13 Jansson |
14 Lindelöf |
15 Hiljemark |
16 Wernbloom |
17 Augustinsson |
18 Lewicki |
19 Kujović |
20 Guidetti |
21 Durmaz |
22 Zengin |
23 Carlgren |
Valmentaja Hamrén
King’s Kids

Logo
King’s Kids Suomi on osa kansainvälistä Missionuoret (YWAM, Youth With A Mission) -lähetystyöliikettä.
King’s Kids International perustettiin vuonna 1976. Sen perustajat olivat Dale ja Carol Kauffman. Suomeen liike tuli vuonna 1987 Arja Virtasen kutsumana, ja ympärivuotinen toiminta alkoi Porissa vuonna 1989.
King’s Kidsin tavoite on johtaa lapsia ja nuoria henkilökohtaiseen kokemukseen Jeesuksesta ja tehdä yhdessä toisten kanssa Hänet tunnetuksi kaikille ihmisille. He tekevät työtään yhdessä perheiden ja paikallisyhteisöjen kanssa kautta maan.
Tunnuslause

King’s Kidsien tarkoituksena on johtaa lapset, nuoret ja perheet maailmanlaajuisesti Jumalan todistettuun tuntemiseen, tuoda iloa Jumalan sydämelle ja yhdessä tehdä Hänet tunnetuksi kaikille kansoille.
Aiheesta muualla

King’s Kids Suomi
King’s Kids International
King’s Lynn

| King’s Lynn |
| --- | --- |
 King’s Lynn Great Ouse -joen ylitse nähtynä.
 King’s Lynn
 Koordinaatit: 52°45′N, 0°24′E 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Itä-Englanti
Kreivikunta:  Norfolk
Hallintopiiri:  King’s Lynn and West Norfolk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14,6 km²
Väkiluku (2020):  48 556
 – Väestötiheys:  3 324 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
King’s Lynn on satamakaupunki Itä-Englannissa, Norfolkin kreivikunnassa. Kaupunki sijaitsee 156 kilometrin päässä Lontoosta pohjoiseen. Vuonna 2020 asukkaita oli noin 48 000. King’s Lynnin pääelinkeino on kalateollisuus.[lähde? ]
Tunnettuja henkilöitä

Martin Brundle (s. 1959), brittiläinen Formula 1 -kuljettaja
Joan G. Robinson (1910–1988), englantilainen lasten- ja nuortenkirjailija
George Russell (s. 1998), brittiläinen Formula 1 -kuljettaja
Roger Taylor (s. 1949), brittiläinen muusikko
George Vancouver (1757–1798), brittiläinen upseeri ja tutkimusmatkailija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta King’s Lynn Wikimedia Commonsissa
Keisai Eisen

| Keisai Eisen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1790
Kuollut: 1848 (57–58 vuotta)
Kansalaisuus:  Japani
Taiteilija
Ala:  kuvataide
Taidesuuntaus:  ukiyo-e
 Nimikirjoitus
Keisai Eisen (jap. 渓斎 英泉; 1790 Edo – 1848 Edo) oli japanilainen kuvittaja ja puupiirrospainokuvien suunnittelija ukiyo-e-tyylisuunnassa Edo-kaudella. Hänet tunnetaan erityisesti bijingan (kirjaimellisesti ’kauniiden naisten kuvat’) tekijänä. Eisen eli hyvin värikkään elämän. Hän oli myös maankulkija, useilla nimillä kirjoittanut kirjailija, bordellinpitäjä ja kosmetiikkakauppias.
Elämä ja ura

Eisen syntyi edolaiseen samurai-perheeseen. Hänen isänsä oli tunnettu shodō-kalligrafi Shigeharu. 20-vuotiaana Eisen menetti vanhempansa ja hänestä tuli kulkuri. Hän opiskeli kabuki-teatterikirjailija Namiki Gohei II:n (1768–1819) johdolla ja kirjoitti myös itse näytelmiä. Myöhemmin Eisenistä tuli Kikukawa Eizanin oppilas.
Eisen suunnitteli kahdentoista kuvan bijinga-sarjoja yli 50 eri kustantajan kanssa. Hän oli yhdessä Utagawa Kunisadan ja Utagawa Kuniyoshin kanssa yksi kolmesta suunnittelijasta, jotka varhaiset ukiyo-esta kirjoittaneet taidehistorioitsijat nimesivät ”dekanteiksi”. Näkemyksen mukaan he edustivat rappeutunutta ukiyo-eta. Myöhemmät kriitikot ja historioitsijat ovat kyseenalaistaneet näkemyksen ja nostaneet kaikki kolme ukiyo-en mestareiden joukkoon.
Muun bijingan tavoin Eisenin työt sijoittuivat Edon Yoshiwaran ilotalokorttelien ”kelluvaan maailmaan”. Hänen työnsä erosi kuitenkin merkittävästi aiemmasta bijingasta. Aiemman idealisoidun naiskauneuden tilalle oli tullut realistisempi, joskus karikatyyrinen näkökulma. Eleganssin tilalla oli nyt avoimempi seksuaalisuus, jota joidenkin ukiyo-esta kirjoittaneiden on ollut vaikea hyväksyä.
Eisen työskenteli  myös muissa genreissä. Hän suunnitteli maisemakuvia, myös sarjan 69 Kison maantien levähdyspaikkaa (Kiso Kaidō Rokujūkyū Tsugi) yhteistyössä Utagawa Hiroshigen kanssa. Eisen suunnitteli sarjan 24 ensimmäistä kuvaa, Hiroshige loput. Eisen oli erittäin tuottelias kirjankuvittaja. Häneltä tunnetaan yli 400 kuvakirjaa. Eisen suunnitteli myös yksityisesti tilattuja surinomo-sarjoja, joita tilattiin yleensä annettavaksi eteenpäin lahjoina. Useimpien muiden ukiyo-e-mestareiden tavoin hän suunnitteli myös eroottisia shunga-kuvia. Eisenin työtahti oli niin tiivis, että hänen tuotantonsa kärsi välillä epätasaisuudesta. Hänen parhaat työnsä ovat kuitenkin ukiyo-en mestariteoksia. Eisen julkaisi vuonna 1833 myös oman uudistetun laitoksensa klassisesta aiemmasta ukiyo-e-historiikista. Hän kuoli 58-vuotiaana vuonna 1848.
Galleria

Kurtisaani, noin 1808.
Kurtisaani, noin 1810–1820.
Vesilohikäärme, noin 1830–1848.
Karppi nousemassa ylös vesiputousta, 1840-luvun alku.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keisai Eisen Wikimedia Commonsissa
Maisema yhdessä Hiroshigen kanssa toteutetusta sarjasta 69 Kison maantien levähdyspaikkaa: Mochizukin asema, noin 1835, 24,8 x 37,8 cm. Metropolitan Museum of Art, New York.
Kunnallisvaalit 2008

Vuoden 2008 kunnallisvaalit järjestettiin sunnuntaina 26. lokakuuta. Ennakkoäänestys järjestettiin Suomessa 15.–21. lokakuuta ja ulkomailla 15.–18. lokakuuta. Ehdokashakemukset tuli jättää viimeistään 16. syyskuuta.
Vaaleissa valittiin 10 412 valtuutettua 332 kunnanvaltuustoon 38 509 ehdokkaan joukosta. Pääasiassa lukuisten kuntaliitosten vuoksi valtuutettuja valittiin 1 554 vähemmän kuin edellisvaaleissa.
Kunnallisvaalien vaalikamppailu pääsi käyntiin vasta juuri ennen vaalipäivää, koska Kauhajoen koulusurmat, Georgian sota ja Yhdysvalloista alkanut talouskriisi veivät pääosan yleisestä huomiosta lokakuun ajan. Puolueiden ja niiden puheenjohtajien väittelystä nousi esille muutama keskeinen aihe. Pääkaupunkiseudulla keskusteltiin keskustan puheenjohtajan, pääministeri Matti Vanhasen väljää rakentamista kannattaneesta, kotikuntansa mukaan nimeämästä ”Nurmijärven mallista”, jota hän suositteli pääkaupunkiseudun kunnille. Vanhanen leimasi tiivistä kaupunkirakentamista kannattaneet SDP:n ja kokoomuksen ”betonipuolueiksi”. Toiseksi keskeiseksi vaaliteemaksi nousivat maahanmuuttajat, kun muut puolueet syyttivät perussuomalaisia muukalaisvihamielisyyden lietsomisesta. Perussuomalaiset kiistivät syytökset, vaikka moni puolueen ehdokkaista kampanjoikin avoimesti maahanmuuttajavastaisilla tunnuksilla. Eniten huomiota herättäneitä ehdokkaita oli PS:n helsinkiläinen ehdokas, maahanmuuttopolitiikkaa näkyvästi kritisoinut filosofian tohtori Jussi Halla-aho, joka nousi Helsingin kaupunginvaltuustoon lähes 3 000 äänellä. Professori Tuomo Martikainen piti perussuomalaisten menestystä Euroopasta Suomeen rantautuneen oikeistopopulismin nousuna.
Sähköisen äänestyksen kokeilu

Karkkilassa, Kauniaisissa ja Vihdissä kokeiltiin sähköistä äänestystä, jossa hävisi 232 annettua ääntä. Tämän vuoksi näiden kuntien vaalituloksesta tehtiin Helsingin hallinto-oikeuteen viisi valitusta, muun muassa Effi ry:n avustama ryhmävalitus. Hallinto-oikeudessa valitukset hylättiin, mutta korkein hallinto-oikeus määräsi näiden kuntien vaalit uusittaviksi. Kolmessa kokeilukunnassa järjestettiin uudet vaalit sunnuntaina 6. syyskuuta 2009.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Äänioikeutetut | 4 191 662 | +91 798 |  |
| Äänestysaktiivisuus | 61,3 % | +2,7 |  |
| Äänestäneet | 2 565 413 | +162 153 |  |
| Hylätyt äänet | 16 178 | +1 048 |  |
Suurpuolueista parhaiten menestyi Kansallinen Kokoomus, joka oli äänimäärältään maan suurin puolue. Kokoomus lisäsi äänimääräänsä edellisiin vaaleihin verrattuna monia kymmeniätuhansia. Suomen Sosialidemokraattinen Puolue menetti taas äänimääräänsä ja valtuutettujen määrää, mutta oli valtuutettujen määrällä mitattuna kokoomusta suurempi. SDP sai vaaleissa yli 541 000 ääntä. Suomen Keskusta oli ylivoimaisesti valtuutettumääräisesti mitattuna vieläkin suurin puolue: valtuutettujen määrä oli liki puolitoistakertainen kokoomukseen ja SDP:hen verrattuna, vaikka saikin näitä vähemmän ääniä. Kokoomuksen lisäksi Vihreä liitto pärjäsi vaaleissa hyvin ja kasvatti äänimääränsä 52 000 äänellä. Valtuutettuja ei silti ole kuin 370, mikä on melko pieni määrä vieläkin vasemmistoliittoon verrattuna. Perussuomalaiset moninkertaistivat äänimääränsä. Valtuutettuja tuli 443. RKP:n valtuutettujen määrä väheni, ja äänimäärä pieneni yli 4 000:lla äänellä. Kristillisdemokraattien äänimäärä lisääntyi 11 000:lla, mutta valtuutettujen määrä silti väheni.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Puolue | Puolue | Valtuutetut | Valtuutetut | Äänet | Äänet | Äänet | Äänet |
| Puolue | Puolue | Valtuutetut | Valtuutetut | Lukumäärä | Lukumäärä | Osuus | Osuus |
|   | Kansallinen Kokoomus | 2 020 | −58 | 597 727 | +76 315 | 23,45 % | +1,6 |
|   | Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 2 066 | −519 | 541 187 | −34 635 | 21,23 % | −2,9 |
|   | Suomen Keskusta | 3 518 | −907 | 512 220 | −31 665 | 20,09 % | −2,7 |
|   | Vihreä liitto | 370 | +56 | 227 999 | +52 066 | 8,94 % | +1,6 |
|   | Vasemmistoliitto | 833 | −154 | 223 673 | −4 685 | 8,77 % | −0,8 |
|   | Perussuomalaiset | 443 | +337 | 137 497 | +116 080 | 5,39 % | +4,5 |
|   | Suomen ruotsalainen kansanpuolue | 511 | −125 | 119 896 | −4 115 | 4,70 % | −0,5 |
|   | Suomen Kristillisdemokraatit | 351 | −40 | 106 639 | +11 973 | 4,18 % | +0,2 |
|   | Suomen Kommunistinen Puolue | 9 | −7 | 13 986 | +1 142 | 0,55 % | +0,0 |
|   | Suomen Senioripuolue | 2 | +1 | 2 618 | +1 376 | 0,10 % | +0,1 |
|   | Itsenäisyyspuolue | 2 | -- | 1 482 | +254 | 0,06 % | +0,0 |
|   | Rauhan ja Sosialismin puolesta – Kommunistinen Työväenpuolue | 0 | −1 | 1 063 | −185 | 0,04 % | −0,0 |
|   | Köyhien Asialla | 1 | +1 | 1 059 | +260 | 0,04 % | +0,0 |
|   | Suomen Työväenpuolue | 0 | −1 | 711 | −1 546 | 0,03 % | −0,1 |
|  | Muut | 286 | −134 | 61 478 | −16 959 | 2,41 % | −0,9 |
|  | Yhteensä | 10 412 | −1 554 | 2 549 235 | +161 105 | 100 % |  |
Lähde: Tilastokeskus 2009
Ääniharavat > Absoluuttisesti eniten henkilökohtaisia ääniä saaneet

| Järjestys | Valtuutettu | Puolue | Äänet | Valtuusto |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Osmo Soininvaara | Vihreät | 8 614 ääntä, | Helsingin kaupunki |
| 2. | Timo Soini | Perussuomalaiset | 8 206 ääntä | Espoon kaupunki |
| 3. | Jan Vapaavuori | Kokoomus | 7 642 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 4. | Marjatta Stenius-Kaukonen | Vasemmistoliitto | 5 828 ääntä | Tampereen kaupunki |
| 5. | Maria Guzenina-Richardson | SDP | 5 192 ääntä | Espoon kaupunki |
| 6. | Rakel Hiltunen | SDP | 5 021 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 7. | Hanna Tainio | SDP | 4 402 ääntä | Tampereen kaupunki |
| 8. | Eero Heinäluoma | SDP | 4 383 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 9. | Paavo Arhinmäki | Vasemmistoliitto | 4 024 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 10. | Outi Ojala | Vasemmistoliitto | 3 987 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 11. | Tuija Brax | Vihreät | 3 923 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 12. | Sari Sarkomaa | Kokoomus | 3 866 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 13. | Anni Sinnemäki | Vihreät | 3 557 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 14. | Arto Bryggare | SDP | 3 518 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 15. | Jaana Pelkonen | Kokoomus | 3 518 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 16. | Ilkka Kanerva | Kokoomus | 3 137 ääntä | Turun kaupunki |
| 17. | Harry Bogomoloff | Kokoomus | 3 021 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 18. | Jussi Halla-aho | Perussuomalaiset | 2 977 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 19. | Suvi Rihtniemi | Kokoomus | 2 563 ääntä | Helsingin kaupunki |
| 20. | Sirpa Asko-Seljavaara | Kokoomus | 2 553 ääntä | Helsingin kaupunki |
Ääniharavat > Suhteellisesti eniten henkilökohtaisia ääniä saaneet

Jorma Tikkanen (KESK), 17,29 % koko kunnan äänimäärästä, Himanka
Pia Harmokivi (KD), 15,78 % koko kunnan äänimäärästä, Artjärvi
Anna-Maja Henriksson (RKP), 13,60 % koko kunnan äänimäärästä, Pietarsaari
Jouko Huumarkangas (KESK), 13,25 % koko kunnan äänimäärästä, Kyyjärvi
Pekka Nyman (VIHR), 12,82 % koko kunnan äänimäärästä, Pelkosenniemi
Muuta

Nuorin valittu kunnanvaltuutettu oli jalasjärveläinen Kaisa Pihlaja. Hän täytti 18 vuotta 26. lokakuuta 2008 eli vaalipäivänä.
Aiheesta muualla

Oikeusministeriön viralliset vaalisivut
Yleisradion vaalisivusto
Vaalimaatti 2008 tietoa puolueiden vaaliohjelmista
Kodin1

Kodin1:n logo
Aiempi logo
Kodin1 (aiemmin Kodin Ykkönen) on BHG Groupiin kuuluva verkkokauppa. Aiemmin Kodin1 oli Anttila Oy:hyn kuulunut tavarataloketju, jonka myyntiartikkeleihin kuului laajat valikoimat sisustukseen, remontointiin, asumiseen ja vapaa-aikaan liittyviä tuotteita.
Vuosina 1996–2015 Kodin1 kuului Keskolle yhdessä Anttilan kanssa. Tämän jälkeen Anttila Oy:n omistaja oli luxemburgilainen, Saksasta johdettu pääomasijoitusrahasto 4K Invest. Heinäkuun 19. päivänä 2016 Anttila haettiin ja asetettiin konkurssiin, minkä seurauksena myös Kodin1 ajautui konkurssiin.
Kodin Ykkönen kuului Keskon kanta-asiakasjärjestelmään, K-Plussaan.
Historia

Ensimmäinen Kodin Ykkönen avattiin Turun Länsikeskukseen vuonna 1991 nimellä Kodin Maailma. Hieman myöhemmin Anttila osti Kodin Maailman, ja ihmiset alkoivat kutsua Kodin Ykkösiä virheellisesti Kodin Anttilaksi, koska logossa ei huomattu ykköstä. Ensimmäinen Anttila-tunnuksella varustettu Kodin Ykkönen avattiin Vantaan Varistoon vuonna 1992. Vuosituhannen loppuun mennessä Kodin Ykkösiä oli avattu jo viisi. Myöhemmin Kodin Ykkönen esiintyi useimmiten ilman Anttila-tunnusta, mutta Anttila-tunnus on säilynyt puhekielessä tavaratalojen nimessä.
Anttila ja Kodin Ykkönen siirtyivät Keskon omistukseen vuonna 1996. Vuonna 2007 Kodin Ykkönen avasi oman verkkopalvelunsa.
Vuonna 2013 Suomessa toimi 12 Kodin Ykkönen -tavarataloa yhdeksällä paikkakunnalla. Vuonna 2014 Kesko ilmoitti sulkevansa Helsingin Ruoholahden, Kuopion Kolmisopin, Lappeenrannan ja Tampereen Lielahden Kodin Ykköset ja vähentävänsä sitä myötä noin 200 työntekijää. Lielahden tavaratalo avattiin kuitenkin uudelleen joulukuussa 2015.
16. maaliskuuta 2015 Kesko ilmoitti myyneensä Anttila Oy:n 4K INVEST -nimiselle pääomasijoittajalle. Kauppa käsitti 23 Anttila- ja kahdeksan Kodin1-tavarataloa, kaksi verkkokauppaa (NetAnttila ja Kodin1.com), Viron ja Latvian tytäryhtiöt sekä keskustoiminnot. Kauppahinta oli miljoona euroa. 4K INVEST on yritysten uudelleenjärjestelyihin erikoistunut Luxemburgiin rekisteröity pääomasijoitusrahasto, jota johdetaan Saksasta.
Historia > Konkurssi

Kesäkuussa 2016 Anttila ilmoitti aloittavansa yt-neuvottelut Kodin1-tavarataloissa, ja yhtiö alkoi selvittää Kodin1-tavaratalojen muuttamisia Anttiloiksi. Heinäkuun 19. päivänä 2016 Anttila haettiin ja asetettiin kuitenkin yllättäen konkurssiin. 2010-luvulla vaikeuksiin ajautuneen Anttilan tappiokierre ei katkennut 4K Investin omistuksessa. Vuonna 2015 Anttila teki yhä 54 miljoonan euron liiketappiota 246 miljoonan euron liikevaihdolla. Viimeisenä suljettiin Vantaan Variston Kodin1-tavaratalo 27. marraskuuta 2016.
Joulukuussa 2016 ruotsalaisen Bygghemman tytäryhtiö Trademax ilmoitti ostaneensa Kodin1-toiminimen. Ketjulla on myymälä Helsingin Roihupellossa.
Aiheesta muualla

Kodin1
Helsingin Kaisaniemen Kodin Ykkönen vuonna 2006.
Kynsijärvi (Posio)

| Kynsijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Posio 
Koordinaatit:  65°52′43″N, 28°16′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kynsijoki 
Järvinumero:  61.631.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  232,2 m  
Rantaviiva:  36,363 km  
Pinta-ala:  12,6767 km²  
Tilavuus:  0,01785877 km³  
Keskisyvyys:  1,41 m  
Suurin syvyys:  8 m  
Saaria:  5 
 fiKynsijärvi 
Kynsijärvi  on Lapissa Posiolla Iijoen vesistössä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1 300 hehtaaria eli 13 km². Se on 10 kilometriä pitkä ja 2,3 kilometriä leveä. Järvenselkä on melko avoin, mutta itäpäässä Tolpanniemi rajoittaa Alaperän näkymistä.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 18 miljoonaa m³ eli 0,018 km³. Järven keskisyvyys on 1,4 metriä ja suurin syvyys on noin 8 metriä. Syvin kohta sijaitsee järvenselän itäosassa. Järven länsiosassa on kaksi seitsemän metristä syvännettä.
Saaria on viisi, joista suurin on halkaisijaltaan 70-metrinen Koivusaari. Muita saaria ovat Mulkkupöllä ja Lapinpöllä.
Järven rantaviivan pituus on 36 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa alavaa metsä- tai suomaata. Peltorantoja on vain itäpäässä Kynsivaarassa ja lounaassa Hautavaaran itäpuolella. Järven länsipäässä kohoavat Lipeävaara ja Hautavaara vastaavasti noin 100 ja 75 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Kynsivaaran kylän lisäksi järvellä on sekä pientä haja-asutusta että vapaa-ajan asutusta. Taloille johtaa tiet Posion ja Taivalkoskea yhdistävältä seututieltä 863. Tiet ylittävät Tervajoen ja Kynsijoen pohjapatojen kohdalla.
Säännöstely

Järvi on säännöstelty yhdessä Kynsijärven, Kostonjärven, Tervajärven ja Unilammen kanssa, jotka kuuluvat saman säännöstelyluvan alle. Alun perin säännöstelylupa oli myönnetty Suomen valtiolle, mutta vuonna 1995 maa- ja metsätalousministeriö siirsi säännöstelyluvan Iijoen Voima Oy:lle. Säännöstelyn on toteuttanut Pohjolan Voima Oy ja sillä tasataan osaltaan Iijoen virtaaman vuosivaihteluita joessa olevien viiden voimalaitoksen sähköntuotantoa ajatellen. Nämä voimalaitokset ovat yläjuoksulta alajuoksulle päin lueteltuina Haapakosken-, Pahkakosken-, Kierikin-, Maalismaan- ja Raasakan voimalaitos.
Aiemmin Kynsijärven ja Tervajärven vedenpintoja säännösteltiin tukinuittoa silmällä pitäen. Kun uitto loppui 1988, ei säännöstelylle ollut enää tarvetta, mutta vedenpinnan vaihteluita haluttiin tasata. Siksi rakennettiin vuonna 1996 pohjapadot sekä Tervajokeen että Kynsijokeen. Pohjapadon ansiosta Kynsijärven keskikorkeus on jonkin verran noussut. Järven vedenpinnan korkeus on 232,2 metriä mpy. Ennen säännöstelyä korkeusvaihteluita oli metrin verran, mutta nykyään sen vaihtelee 1,0–1,3 metriä.
Luontoarvoja

Järveen istutetaan kalaa, koska se ei säännöstelyn vuoksi pysty sinne nousemaan ja vedenpinnan vaihtelut keväisin vaikuttavat kalojen kutemiseen. Samalla tarkkaillaan myös tavallisempia kalalajeja. Tarkkailun alla ovat hauki, muikku, ahven, siika, särki, made, taimen ja harjus, mutta järvessä esiintyy myös kirjolohi. Kalasto on sekä yksilö- että massana särkivoittoinen, mutta runsaasti saadaan myös muikkua. Siikaa saadaan nykyään vähemmän kuin 1980-luvulla, mutta haukikanta on säilynyt vahvana.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Iijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 61) Kostonjoen valuma-alueen (61.6) Kynsijärven alueella (61.63), jonka Kynsijärven lähialueeseen (61.631) järvi kuuluu.
Valuma-alue saa pääosan vedestänsä etelästä Unijoen valuma-alueelta (61.65), idästä Kurkijoen valuma-alueelta (61.66) ja pohjoisesta pieneltä Kaukuanjärven alueelta (61.632), joka laskee Tervajärven (282 ha) kautta Tervajoesta. Reitin vedet jatkavat matkaa Kynsijokea myöten Kostonjärveen ja siitä edelleen Kostonjokea myöten Taivalkoskelle Iijokeen.
Kynsijärven lähialueella on 20 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Kokkolampi (16 ha), Kulojärvi (168 ha), Lipeäjärvi (69 ha) ja Kihlonperä (18 ha), jotka Kynsijärveen laskevat Tervajärven kautta, Kalmonjärvi (34 ha), Karhu-Kalmo (16 ha) ja Savolaisenlampi (16 ha), jotka laskevat Kynsijärveen yhteistä Kalmonjokea myöten sekä Teerilampi (17 ha) Karjo-ojaa myöten.
Aiheesta muualla

Posion matkailu: Unijoen melontareitti (Arkistoitu – Internet Archive)