Rooma (antiikin kaupunki)
Historia > Myöhäisantiikista keskiajalle > Barbaarivalloitukset

Visigootit piirittivät Roomaa Alarikin johdolla vuosina 408 ja 409, ja onnistuivat lopulta valtaaman kaupungin kolmannella yrityksellään vuonna 410. Tämä oli ensimmäinen kerta sitten gallien hyökkäyksen, kun kaupunki joutui kokonaan vihollisen käsiin. Vaikka gootit ryöstivätkin kaupungin, se ei vaikuta muutoin kärsineen kovin suuria tuhoja lukuun ottamatta joitakin tulipaloja lähellä Porta Salariaa, josta he olivat tulleet kaupunkiin, ja jotka levisivät jonkin verran. Gootit poistuivat kaupungista jo kuuden päivän jälkeen. Lähes puoli vuosisataa myöhemmin, Maxentiuksen aikana vuonna 455, Rooman valtasivat Geiserikin johtamat vandaalit. Tällä kertaa kaupunkia ryösteltiin kaksi viikkoa, mutta nytkään se rakennuksille ei vaikuta koituneen erityisen suurta tuhoa.
Kristinusko vakiintui Rooman valtauskonnoksi samoihin aikoihin barbaarivalloitusten kanssa. Roomalaiset kuitenkin kunnioittivat pitkään vanhoja temppeleitä, erityisesti Capitoliumin Juppiterin temppeliä. Keisari Majorianuksen (hallitsi 457–461) edikti vuodelta 457 kuitenkin osoittaa, että roomalaiset olivat jo aloittaneet vanhojen rakennusten hävittämisen. Osa temppeleistä säilyi, koska ne muutettiin kirkoiksi. Osa tuhottiin jos ei muutoin niin purkamalla ne rakennusmateriaalin uudelleenkäyttöä varten. Virkamiehet myönsivät tähän lupia auliisti. Majorianuksen edikti kielsi suurten rangaistusten uhalla vanhojen rakennusten purkamisen tai luvan antamisen siihen ilman keisarin tai senaatin erillislupaa.
Ricimer valtasi Rooman Olybriuksen aikana vuonna 472. Tälläkin kertaa itse kaupungin rakennukset kärsivät vain vähän tuhoa. Ostrogoottien Teoderik vieraili Roomassa vuonna 500 tultuaan Italian hallitsijaksi. Hän ihaili kaupunkia ja piti sitä valtakuntansa kruununjalokivenä, ja pyrki pitämään huolta sen rakennuksista ohjaamalla varoja julkisten rakennusten ja kaupunginmuurien kunnostamiseen, nimittämällä tähän vastuulliset virkamiehet ja kieltämällä kaupunkilaisia tuhoamasta vanhan ajan rakennuksia ja taideteoksia. Barbaarien kerrotaan ihailleen erityisesti Monte Cavallon dioskuurien hevosia, ja he kunnostuttivat Sacra vian pronssiset norsuveistokset. Teoderikin sihteerin Cassiodoruksen kirjeet osoittavat, että Rooma oli kärsinyt vain vähän barbaarivalloituksista. Tuohon aikaan esimerkiksi Circus maximus oli edelleen vahingoittumaton, ja Ludi circenses -juhlaa vietettiin siellä edelleen. Kaupungin termit ja akveduktit toimivat ja olivat edelleen käytössä. Teatterirakennukset olivat vaurioituneet lähinnä kunnostuksen puutteen vuoksi, ja Teoderik kunnostutti ne.
Justinianuksen sotapäällikkö Belisarius valtasi Rooman takaisin keisarilliseen komentoon vuonna 536. Hänen joukkonsa tulivat kaupunkiin Porta Asinariasta. Gootit pakenivat lukuun ottamatta johtajaansa Leuderista, joka päätti jäädä mieluummin vangiksi ja luovutti kaupungin avaimet Belisariukselle. Hänet lähetettiin viemään avaimet Justinianukselle Konstantinopoliin. Ostrogoottien uudeksi kuninkaaksi valittu Vitiges aloitti kuitenkin jo muutaman kuukauden päästä Rooman piirityksen, jota kesti 537–538. Belisarius kunnostutti kaupungin muurit. Myös akvedukteja linnoitettiin ja Tiberin poikki vedettiin ketju, ja Hadrianuksen mausoleumi (nykyinen Castel Sant’Angelo) muutettiin linnoitukseksi. Ainoastaan Porta Flaminian ja Porta Pincianan välinen osa muurista jätettiin ennalleen, koska sekä roomalaiset että gootit katsoivat sen olevan Pyhän Pietarin erityisessä suojeluksessa.
Gootit katkaisivat Rooman akveduktit vesihuollon estämiseksi ja piirittivät kaupunkia kuudella joukko-osastolla Porta Flaminialta Porta Praenestinalle. Seitsemäs joukko oli lähellä Vaticanusta vartioimassa Tiberiä ja Pons Milviusta. Gootit tekivät harhautushyökkäyksen Porta Salarialle, mutta päähyökkäys suuntautui Hadrianuksen mausoleumin linnoitukselle ja Porta Praenestinalle. Roomalaiset käyttivät Hadrianuksen mausoleumilla aseinaan jopa Praksiteleen ja Lysippoksen veistoksia, jotka heitettiin piirittäjien niskaan. Niin kutsuttu Barberinin fauni löydettiin 1600-luvulla Castel Sant’Angelon vallihautaa puhdistettaessa. Goottien piiritys kesti vuoden, mutta epäonnistui, ja he joutuivat vetäytymään.
Belisariuksen joukkojen poistuttua gootit keräsivät voimansa ja kävivät uuteen hyökkäykseen Totilan johdolla. Belisarius lähetettiin Italiaan uudelleen vuonna 544 korjaamaan Roomaan jätettyjen sotapäälliköiden virheet. Hän kuitenkin epäonnistui piirityksen murtamisessa ja joutui vetäytymään Ostiaan. Joulukuussa 546 jotkut Porta Asinariaa vartioineet isaurialaiset vartiomiehet päästivät gootit petoksellisesti sisään kaupunkiin. Rooma ryöstettiin jälleen, ja vaikuttaa tällä kertaa kärsineen enemmän tuhoja kuin aiemmilla kerroilla. Kolmasaosa kaupungin muureista tuhottiin eri kohdista ja monia taloja poltettiin. Totila uhkasi tuhota kaupungin muinaisjäänteitä ja jopa julisti hävittävänsä koko kaupungin ja muuttavansa sen laidunmaaksi. Belisarius sai hänet kuitenkin muuttamaan mielensä varoittamalla häntä tahraamasta mainettaan sellaisella barbaarisuudella.
Totilan lähdettyä joukkoineen Lucaniaan Belisarius valtasi Rooman sitä vartioimaan jätetyiltä goottijoukoilta ja korjautti kaupungin muurit hätäisesti. Totila palasi joukkoineen kiireellä takaisin, mutta hänen hyökkäyksensä torjuttiin kolmesti. Justinianus kuitenkin määräsi Belisariuksen etenemään Lucaniaan, ja niin hän jätti kaupunkia vartioimaan 3 000 parasta miestään Diogeneen johdolla. Eräät isaurialaiset pettivät kaupungin jälleen vuonna 549 avaamalla Porta Ostiensiksen Totilan joukoille. Totila, joka katsoi nyt saaneensa Italian tukevasti haltuunsa, näki nyt Rooman valtakuntansa pääkaupunkina, eikä enää ilmaissut haluja sen tuhoamiseksi. Sen sijaan hän jopa järjestytti kilipailut Circuksella.
Justinianuksen toinen sotapäällikkö Narses voitti Totilan Taginaen taistelussa vuonna 552. Tämän jälkeen hän marssi Roomaan ja lähetti jälleen sen avaimet Justinianukselle, jonka kaudella kaupunki oli menetetty ja vallattu takaisin peräti viidesti.