stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikko Heiskanen (kenraali)

| Mikko Heiskanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1963 (ikä 61) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Komentajuudet:  Itä-Suomen viestipataljoona 2002–2004 Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskus 2014–2015
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Ylennykset:  eversti 2010 prikaatikenraali 2015 kenraalimajuri 2020 kenraaliluutnantti 2022
Aiheesta muualla
CV
Mikko Petteri Heiskanen (s. 12. huhtikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen kenraaliluutnantti evp. Hän toimi viimeiseksi Puolustusvoimien sotatalouspäällikkönä 1. tammikuuta 2023 – 31. lokakuuta 2024.
Heiskanen kävi kadettikoulun vuosina 1983–1986 ja suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuosina 1992–1995. Hän toimi Jääkäriprikaatissa opetusupseerina ja varapäällikkönä vuosina 1986–1988 sekä komppanian päällikkönä ja prikaatin viestipäällikkönä vuosina 1988–1990. Viestirykmentissä hän työskenteli opetusupseerina vuosina 1990–1991 ja 1995–1997 sekä Kadettikoulussa viestiopettajana 1991–1992. Vuonna 1997 hän siirtyi Pääesikuntaan osastoesiupseeriksi sekä vuodesta 2000 alkaen vanhemmaksi osastoesiupseeriksi. Vuosina 2001–2002 hän palveli osastoesiupseerina SFOR-joukoissa Bosnia-Hertsegovinassa.
Vuonna 2002 Heiskanen määrättiin Karjalan prikaatiin Itä-Suomen viestipataljoonan komentajaksi. Vuosina 2004–2006 hän toimi johtamisjärjestelmäedustajana Naton ja Euroopan unionin Suomen edustustoissa, vuosina 2007–2010 Kehitysosaston osastopäällikkönä Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskuksessa sekä vuosina 2010–2014 Pääesikunnan johtamisjärjestelmäosaston apulaisosastopäällikkönä.
Vuonna 2014 Heiskanen nimitettiin Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäkeskuksen johtajaksi. Vuonna 2015 hänet nimitettiin kenraalin virkaan ja ylennettiin prikaatikenraaliksi. Vuosina 2016–2021 hän toimi Puolustusvoimien johtamisjärjestelmäpäällikkönä ja vuosina 2021–2022 Suomen sotilasedustajana EU:ssa ja Natossa.
Heiskanen siirtyi reserviin 31. lokakuuta 2024.
Ylennykset: luutnantti 1986, yliluutnantti 1988, kapteeni 1991, majuri 1995, everstiluutnantti 2002, eversti 2010, prikaatikenraali 2015, kenraalimajuri 2020, kenraaliluutnantti 2022.
North American Baptist Conference

| North American Baptist Conference |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  evankelikalismi
Teologia:  baptismi
Hallinto:  kongregationalismi
Yhteistyötahoja:  National Association of Evangelicals
Toiminta-alue:   Yhdysvallat
Päätoimipaikka:  Roseville, Kalifornia
Perustettu:  1947
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
North American Baptist Conference (lyh. NAB) on yhdysvaltalainen baptistinen kirkkokunta. Kirkkokunta on suurin saksalaistaustaisten seurakuntien järjestö Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kirkkokuntaan kuuluu yhteensä yli 400 yhteistyöseurakuntaa, jotka on jaettu 12 maantieteelliseen alueeseen. NAB:n ulkomaisiin lähetyskenttiin kuuluvat muun muassa Kamerun, Brasilia, Japani, Unkari, Romania, Aasia ja Nigeria.
Heikki Saari (toimittaja)

Heikki Saari (19. syyskuuta 1955 Kortesjärvi – 15. huhtikuuta 2018 Lahti) oli suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Saari työskenteli toimittajana muun muassa Ilta-Sanomissa ja Seurassa. Hän työskenteli ensin yleis- ja rikostoimittajana, mutta työ painottui myöhemmin politiikkaan. Vuodesta 2007 lähtien hän julkaisi useita mediamaailmaa ja politiikkaa käsitteleviä tietokirjoja. Kuollessaan hänellä oli valmisteilla suomalaista mediaa käsittelevä väitöskirja.
Teokset

Isku tajuntaan! Suomen iltapäivälehdistön lyhyt historia.  Johnny Kniga, 2007.
Kaunis on kuolla.  WSOY, 2008.
Hämeen Härkätie.  Multikustannus, 2009.
Median jahtaamat.  Moreeni, 2010.
Eero Heinäluoma – Tasavallan vahva mies.  Minerva, 2013.
Kotiryssät. Suomalaista suhdetoimintaa neuvostoaikaan.  Minerva, 2014.
Jacke. Jacob Södermanin elämä.  Siltala, 2014.
Aiheesta muualla

Siltala-kustantamon kirjailijaesittely
Paul Stanley

| Stanley Bert Eisen |
| --- | --- |
 Paul Stanley vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1952 (ikä 72)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Paul Stanley
Aktiivisena:  1970–
Tyylilajit:  hard rock   glam rock  heavy metal   soul
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Kiss   Paul Stanley's Soul Station   Wicked Lester   Rainbow
Levy-yhtiöt:  Casablanca Records   Mercury Records   Sanctuary Records   Universal Music Group
Aiheesta muualla
www.paulstanley.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hahmotelma ”Starchildin” meikkikuviosta.
Stanley Bert Eisen, tunnettu paremmin taiteilijanimellään Paul Stanley, (s. 20. tammikuuta 1952 New York) on yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä, taiteilija ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten rockmusiikkia esittävän Kiss-yhtyeen rytmikitaristina sekä basisti Gene Simmonsin ohella yhtyeen toisena laulajana ja keulahahmona. Stanley ja Simmons perustivat Kissin vuonna 1973 New Yorkissa heidän aiemman Wicked Lester -yhtyeensä hajottua hieman aiemmin. Stanley on säveltänyt ja sanoittanut valtaosan yhtyeen suurimmista hiteistä, ja hän on myös toiminut tuottajana viidellä Kissin studioalbumilla.
Stanley soittaa useimmiten Washburn Guitarsin valmistamilla kitaroilla, ja Washburn on myös valmistanut Stanleyn nimikkokitaroita sekä muita soittotarvikkeita. Erityisesti vielä 1970-luvulla hän suosi Gibsonin valmistamia Epiphone-kitaroita. 1990-luvulta lähtien hän on soittanut myös muun muassa Ibanezin valmistamilla Iceman-kitaroilla. Monster Tour -kiertueella Stanley käytti Washburnin hänelle suunnittelemia Firebird-kitaroita.
Lapsuus- ja nuoruusvuodet

Paul Stanley kasvoi Ylä-Manhattanilla vaatimattomissa oloissa. Stanleyn lisäksi hänen juutalaisperheeseensä kuuluivat äiti, isä ja sisko. Stanleyn äiti oli saksalainen ja isä oli syntynyt Yhdysvalloissa venäläis-unkarilais-puolalaiseen perheeseen. Perhe oli köyhä ja Stanleyn kertoman mukaan hänen isoäitinsä raskaalla työllä hankkima polkupyörä oli ainoa rahallisesti arvokas asia jonka hän sai. Perhe asui yhden makuuhuoneen asunnossa. Vuonna 1960 Stanleyn perhe muutti Queensiin. Samassa naapurustossa asui myös Chaim Witzin (Gene Simmonsin) perhe.
Stanley joutui juutalaisen syntyperänsä vuoksi usein tappeluihin. Hän oli nuorena myös sulkeutunut, eikä halunnut viettää aikaansa suuressa joukossa, joka johtui osakseen siitä, että hän oli muiden lasten vanhemmille sellainen poika, jonka kanssa kukaan ei halunnut lastaan tekemisiin. Koulun hän kävi omien sanojensa mukaan puoliväkisin. Hän menestyi erityisen hyvin vain kuvaamataidossa.
Lapsuus- ja nuoruusvuodet > Taiteellinen lahjakkuus

Stanley harrasti piirtämistä ja maalaamista jo hyvin nuorena. Pikkupoikana hän osasi piirtää dinosauruksia jo hämmästyttävän hyvin ja tarkasti. Koulunsa päätyttyä hän pyrkikin New Yorkin taidekouluun.
Nykyäänkin Stanley harrastaa aktiivisesti maalaamista. Hän on esitellyt töitään muun muassa taidenäyttelyissä.
Lapsuus- ja nuoruusvuodet > Musiikki-innostus

Stanley pääsi New Yorkin taidekorkeakouluun, mutta musiikki alkoi pian kiinnostaa enemmän kuin kuvaamataito. Pian hän erosikin koulusta ja päätti ryhtyä muusikoksi. Ensimmäinen yhtye, jossa hän oli tosissaan mukana, oli nimeltään Uncle Joe. Stanleyn  ensimmäinen kunnon kitara oli japanilainen, akustinen kitara, vaikka hän haaveilikin sähkökitarasta.
Musiikkiura > Sooloura

Paul Stanleyn omaa nimeä kantanut ensimmäinen sooloalbumi Paul Stanley ilmestyi vuonna 1978 samaan aikaan muiden Kissin jäsenten soololalbumien kanssa.
Vuonna 1985 Stanley valittiin tuottajaksi heavy metal-yhtye W.A.S.P:n toiselle studioalbumille The Last Command, mutta koska Gene Simmons oli keskittynyt tuolloin enemmän näyttelijänuraansa kuin Kissin uuteen studioalbumiin, Stanleyn aika ei ilmeisesti riittänyt kahden eri yhtyeen albumien tuottamiseen. Vuonna 1987 Stanleyn oli puolestaan määrä tuottaa hard rock -yhtye Guns N’ Rosesin debyyttialbumi Appetite for Destruction, mutta hän halusi muokata albumin materiaalia sekä yhtyeen rumpali Steven Adlerin rumpusettiä.
Stanley teki myös pienimuotoisen soolokiertueen vuonna 1989. Hänen sooloyhtyeessään soittivat muun muassa Eric Singer, Bob Kulick ja Gary Corbett.
Paul Stanleyn toinen sooloalbumi ilmestyi vasta 28 vuotta ensimmäisen jälkeen, vuonna 2006. Albumi oli nimeltään Live to Win. Suomessa se julkaistiin 25. lokakuuta 2006.
Stanley on myös laulanut Torontossa vuonna 1999 esitetyssä musikaalissa Oopperan kummitus oopperan kummituksen osan. Stanley keikkailee nykyään Paul Stanley's Soul Station -nimisen taustayhtyeensä kanssa, joka esittää cover-versioita vanhoista soul-kappaleista.
Soitinvälineet

Stanley käytti vuoteen 2015 asti Washburnin kitaroita, mutta vaihtoi takaisin Ibanezin Iceman-kitaroihin vuonna 2015. Hän käyttää Randallin vahvistimia. 1970-luvulla Stanley käytti Ace Frehleyn tapaan Marshallin valmistamia kitaravahvistimia.
Aiemmin kitaroita Stanleylle ovat valmistaneet muun muassa myös Gibson, Ibanez, B.C. Rich ja Silvertone. Paul Stanleyn kitaroita on sanottu kaikkien aikojen erikoisimmiksi malleiksi. Vuonna 1998 Stanley loi Randallin kanssa Randall Paul Stanley Colossus -kitaranupit. Vahvistin ei ikinä menestynyt kunnolla, mutta Stanley käyttää sitä nykyisinkin.
Yksityiselämä

1980-luvulla Stanley on yhdistetty naissuhteissaan muun muassa popmuusikko Samantha Foxiin. Vuonna 2001 Stanleyn vaimo Pamela Bowen haki avioeroa, ja liitto päättyi. Stanleyllä on yhdeksän vuoden liitosta Bowenin kanssa 6. kesäkuuta 1994 syntynyt poika.
Paul Stanley meni 19. marraskuuta 2005 naimisiin pitkäaikaisen naisystävänsä Erin Suttonin kanssa. Heillä on kolme yhteistä lasta: syyskuussa 2006 syntynyt poika, 28. tammikuuta 2009 syntynyt tytär ja 9. elokuuta 2011 syntynyt toinen tytär.
Stanleyn äänihuulet leikattiin onnistuneesti vuonna 2011 kesken Kissin Sonic Boom World Tour -maailmankiertueen. Lisäksi hänen lonkkansa on leikattu kahteen otteeseen vuonna 2004 Rock the Nation Tour -kiertueen jälkeen, sillä ensimmäinen leikkaus epäonnistui. Hän on todennut tulevansa tarvitsemaan tulevaisuudessa myös kolmannen leikkauksen. Stanleyn mukaan hänen lonkkavaivansa johtuvat osittain tuhansista konserteista, joissa hän on esiintynyt platform-jalkineissa 1970-luvulta lähtien.
Hän kärsii myös pysyvästä sydämen rytmihäiriöstä, minkä vuoksi hän on joutunut sairaalahoitoon useampaan otteeseen. Vuonna 2007 kesken Kissin Hit 'N Run -kiertueen soundcheckin Stanley sai vakavan sairauskohtauksen, jonka aikana hänen sydämensä löi 190 kertaa minuutissa eli lähes kolme kertaa kiivaammin kuin normaali syke. Tämän seurauksena Gene Simmons, soolokitaristi Tommy Thayer ja rumpali Eric Singer esiintyivät Kaliforniassa järjestetyssä konsertissa poikkeuksellisesti kolmihenkisenä.
Albumit > Sooloura

Paul Stanley  (1978)
Live to Win (2006)
One Live Kiss (2008, DVD)
Albumit > Kiss

Kiss (1974)
Hotter Than Hell (1974)
Dressed to Kill (1975)
Destroyer (1976)
Rock and Roll Over (1976)
Love Gun (1977)
Dynasty (1979)
Unmasked (1980)
Music from ”The Elder” (1981)
Creatures of the Night (1982)
Lick It Up (1983)
Animalize (1984)
Asylum (1985)
Crazy Nights (1987)
Hot in the Shade (1989)
Revenge (1992)
Carnival of Souls: The Final Sessions (1997)
Psycho Circus (1998)
Sonic Boom (2009)
Monster (2012)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Paul Stanleyn viralliset kotisivut
| n k Kiss |
| --- | --- | --- |
 Gene Simmons  Paul Stanley  Tommy Thayer  Eric Singer 
| Entiset jäsenet |  Ace Frehley  Peter Criss  Eric Carr  Vinnie Vincent  Mark St. John  Bruce Kulick  |  |
| Studioalbumit |  Kiss  Hotter Than Hell  Dressed to Kill  Destroyer  Rock and Roll Over  Love Gun  Dynasty  Unmasked  Music from The Elder  Creatures of the Night  Lick It Up  Animalize  Asylum  Crazy Nights  Hot in the Shade  Revenge  Carnival of Souls: The Final Sessions  Psycho Circus  Sonic Boom  Monster  |  |
| Livealbumit |  Alive!  Alive II  Alive III  Kiss Unplugged  You Wanted the Best, You Got the Best!!  Kiss Symphony: Alive IV  Kiss Alive! 1975–2000  Alive 35  Kiss Rocks Vegas  Off the Soundboard – Tokyo 2001  |  |
| Kokoelmat |  The Originals  The Originals II  Double Platinum  Killers  Chikara  Smashes, Thrashes & Hits  Greatest Kiss  The Box Set  The Very Best of Kiss  The Best of Kiss: The Millennium Collection  The Best of Kiss: The Millennium Collection, Vol. 2  Gold  The Best of Kiss: The Millennium Collection, Vol. 3  The Best of Kiss  Playlist Plus  Playlist Your Way  Jigoku-Retsuden – New Recordings Best  Ikons  |  |
| Videojulkaisut |  Animalize Live Uncensored  Exposed  Crazy Nights  X-treme Close-Up  Konfidential  Kiss My Ass: The Video  Kiss Unplugged  Psycho Circus 3-D Video  The Second Coming  Kiss Symphony: The DVD  Rock the Nation Live!  Kissology Volume One: 1974–1977  Kissology Volume Two: 1978-1991  Kissology Volume Three: 1992–2000  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Stanley esiintymässä Azkena Rock Festival-musiikkifestivaaleilla Espanjan Vitoria-Gasteizissa vuonna 2010.
Paul Stanleyn Farewell Tour -jäähyväiskiertueella käyttämä Washburnin valmistama kitara.
Paul Stanley ilman ”Starchild”-meikkiä.
Zalando

Zalando IT Center (Dock 1), Phoenix-See, Dortmund
Zalando on saksalainen yritys, joka on erikoistunut kenkien, vaatteiden sekä muiden muoti- ja lifestyle-tuotteiden verkkomyyntiin.
Robert Gentz ja David Schneider perustivat Zalandon Berliinissä vuonna 2008. Yrityksen pääkonttori sijaitsee edelleen Berliinissä. Zalando on laajentanut toimintaansa 14:ään Euroopan valtioon. Zalando toimii Alankomaissa, Belgiassa, Isossa-Britanniassa, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa, Norjassa, Puolassa, Ranskassa, Ruotsissa, Saksassa, Suomessa, Sveitsissä ja Tanskassa.
Zalandon vahvuutena on valtava valikoima. Yhtiöllä on Saksassa yli 100 000 neliön keskusvarasto. Zalandon mukaan onnistuminen verkkokaupassa edellyttää tarkkaa näkemystä omista tavoitteista. On päätettävä ajoissa, millaisia kohderyhmiä ja liikevaihtoja tavoitellaan.
Yhtiön suurin omistaja on ruotsalainen pääomasijoittajayhtiö Kinnevik, joka omistaa 37,5 prosenttia Zalandon osakkeista. Vuonna 2012 Zalandon liikevaihto oli 1,15 miljardia euroa, joka oli kaksinkertaisesti edelliseen vuoteen verrattuna. Vuonna 2013 liikevaihto kasvoi edellisvuodesta 52 prosenttia ollen noin 1,8 miljardia euroa, mutta yritys teki edelleen 120 miljoonaa euroa tappiota.  Liikevaihto vuonna 2018 oli 5,388 miljardia euroa.
Vuonna 2018 Zalando kertoi, että yritys laittaa takaisin myyntiin 97 % asiakkaiden tuotepalautuksista ja kaikista myydyistä tuotteista vain 0,05 % päädytään tuhoamaan.
Neulaerakkokolibri

| Neulaerakkokolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Erakkokolibrit Phaethornis
Laji::  philippii
Kaksiosainen nimi
 Phaethornis philippii  (Bourcier, 1847) 

Katso myös
   Neulaerakkokolibri Wikispeciesissä   Neulaerakkokolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Neulaerakkokolibri (Phaethornis philippii) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää itäisen Perun, Bolivian pohjoisosan ja Brasilian länsiosan. Jules Bourcier kuvaili lajin holotyypin Boliviasta vuonna 1847.
Kuparierakkokolibri

| Kuparierakkokolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Erakkokolibrit Phaethornis
Laji::  subochraceus
Kaksiosainen nimi
 Phaethornis subochraceus  Todd, 1915 

Katso myös
   Kuparierakkokolibri Wikispeciesissä   Kuparierakkokolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuparierakkokolibri (Phaethornis subochraceus) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Bolivian Andien itärinteiden alangot sekä läheisen alueen Brasilian Mato Grossossa. Walter Edmond Clyde Todd kuvaili lajin holotyypin Bolivian Santa Cruz de la Sierrasta vuonna 1915.
OpFires

| OpFires |
| --- | --- |
 OpFiresin ensimmäinen koelaukaisu heinäkuussa 2022.
Tyyppi:  hypersoonisen liitokärjen sisältävä keskimatkan ballistinen ohjus
Valmistushistoria
Suunnittelija:  DARPA
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Koekäyttö:  2022–
OpFires (koko nimeltään Operational Fires) on kehitteillä oleva yhdysvaltalainen maasta laukaistava hypersooninen ohjus, jonka taistelukärkenä on jonkintyyppinen liitokärki. Järjestelmää kehittää DARPA, ja projektin tärkeimpänä kumppaniyhtiönä on Lockheed Martin.
Kehitys

Projekti uuden 500–5 500 kilometriin yltävän hypersoonisen ohjuksen kehittämiseksi alkoi DARPAn ja Yhdysvaltain maavoimien yhteistyönä vuonna 2017. Vielä tuolloin voimassa ollut INF-sopimus kielsi tämänkaltaiset keskimatkan risteily- ja ballistiset ohjukset, mutta väitetysti ei hypersoonisia. Nimi Operational Fires viittaa taktisen ja strategisen tason väliin jäävään operatiiviseen keskimatkan vaikutuskykyyn, joka projektissa yritetään luoda.
OpFiresin on tarkoitus olla niinikään hypersoonista, mutta pidemmän kantaman Long-Range Hypersonic Weaponia (LRHW) pienempi ja edullisempi, ja siten soveltuvampi suuren määrän ohjuksia vaativiin hyökkäyksiin. Järjestelmän tarkoitus on kyetä iskemään ohjuspuolustuksen läpi kohteisiinsa hyvin tarkasti ja nopeasti. Yksi täkeimpiä uusia ominaisuuksia on kiinteää ajoainetta käyttävä moottori, joka voidaan sammuttaa kesken lennon. Normaalisti tälläinen moottori on päällä kunnes ajoaine loppuu, joten uusi teknologia mahdollistaa iskut myös maksimikantamaa huomattavasti lähemmäksi, kun moottori voidaan sammuttaa halutussa kohdassa.
Järjestelmää kehittää DARPA, ja projektin pääyhteistyökumppanina on Lockheed Martin, joka muun muassa rakentaa ohjukset. Ohjusten laukaisumoottorit toimittaa Northrop Grumman. Ohjuksen ensimmäinen koelaukaisu tehtiin heinäkuussa 2022 White Sands Missile Rangessa.
Suunnittelu

OpFiresin kantama on suunnitellusti 1 609 kilometriä (1 000 mailia). Ohjus on hypersooninen eli se lentää yli viisinkertaisella äänennopeudella, mikä tarkoittaa, että se saavuttaa kantaman sisällä olevan kohteen teoreettisesti maksimissaan 20 minuutissa. Ohjus on kaksivaiheinen. Alemman vaiheen rakettimoottori laukaisee ohjuksen korkealle ilmaan ja ylempi vaihe kuljettaa sitä hypersoonisella nopeudella kohti maalia. Ylempi vaihe sisältää uudentyyppisen sammutettavan kiinteäajoaineisen rakettimoottorin.
OpFires-ohjuksen taistelukärkenä on liikkeisiin kykenevä liitokärki (boost-glide weapon), jonka muuttuva lentorata tekee torjunnasta vaikeaa. Ohjuksella voidaan tiettävästi kuljettaa erityyppisiä liitokärkiä. Liitolaite on todennäköisesti sama kuin AGM-183A ARRWissa.
OpFires-ohjus laukaistaan kontista, jota voi kuljettaa lähes mikä tahansa Palletized Load System -kuormajärjestelmän omaava asevoimien kuorma-auto. Tämä mahdollistaa hyvän käyttöjoustavuuden, koska ei tarvita varta vasten suunniteltua ohjuslavettia.
Venehautaus

Viikinkivenehauta Oseberg Norjassa. Kahden ihmisluurangon lisäksi haudasta löytyi 14 hevosen, yhden härän ja kolmen koiran jäänteet.
Venehautaus tarkoittaa rautakautista tapaa haudata vainaja veneessä polttamatta sitä. Vainaja ja mahdollisesti joitakin hänen läheisiään aseteltiin veneeseen makaamaan. Jos vainaja oli mies, mukaan aseteltiin hauta-antimiksi esimerkiksi tarve-esineitä, aseita ja taisteluvarusteita. Myös naiselle annettiin mukaan hänen ammattiinsa ja asemaansa liittyviä esineitä, esimerkiksi savikulhoja ja erilaisia koruja.
Arkkuhautaus saattaa olla samaa perinnettä, mikä on havaittu nuoremmalta kivikaudelta ja pronssikaudelta. Silloin hauta-arkkuna käytettiin puunrungoista koverrettuja ruuhia. Niitä saatettiin laittaa kaksi vastakkain niin, että syntyi arkku, tai sitten vainaja peitettiin ruuhella. Pronssikaudella laivalatomukset olivat veneen symboli. Myöhemmin samoilta alueilta löytyi venehautoja.
Venehautauksia voidaan ajatella olevan kolmenlaisia. Arkeologit ovat löytäneet maakummuista ja kiviröykkiöistä veneitä, jonne vainajat on haudattu veneen pohjalla makaamaan. Sitä tapaa kutsutaan (polttamattomiksi) venehautaukseksi. Tällaisia hautoja on verraten vähän. Mikäli vainaja seremonian jälkeen poltettiin veneessään, sitä kutsutaan polttovenehautaukseksi. Niitä on moninkertainen määrä polttamattomiin hautauksiin verrattuna. Kolmas vaihtoehto tunnetaan aikakirjoista ja myyteistä: Vainaja aseteltiin veneeseen ja jätettiin meren hoitoon, polttaen tai polttamatta. Tämä hautaamistapa syntyi Skandinaviassa varhain – kivikaudelta tunnetaan hautaaminen puunrungosta koverrettuihin veneisiin, ja pronssikaudella hautojen ympärille rakennettiin laivan tai veneen muotoisia kivikehiä.
Kun polttamaton venehauta oli katettu lankuilla kammioksi ja peitetty maalla, sen päälle kerättiin vielä kiviröykkiö tai maakumpu. Tapaa on käytetty eniten Itämeren ympäristössä. Se lienee alkujaan peräisin germaaneilta tai skandinaaveilta. Venehautauksia tehtiin roomalaiselta rautakaudelta viikinkiajan loppuun eli 300–1000 jaa., mutta kristilliseltä ajalta niitä ei enää tunneta. Eniten laivahautauksia tunnetaan viikinkiajalta, ja ne muodostavat 77 prosenttia kaikista venehaudoista (niistä 67 prosenttia on Norjassa).
Venehaudat eri maissa

Polttamattomat venehaudat ovat skandinaavinen erikoisuus erityisesti merovingiajan ja myöhäisrautakauden Norjassa ja Ruotsissa.
Venehaudat eri maissa > Norja

Norjalaiset ovat löytäneet runsaasti venehautoja. Niiden keskittymiä on Oslovuonon lähistöltä ja Norjan etelärannoilta, länsirannikon vuonoista, Trøndelagenista ja sen pohjoispuolelta. Niitä on yli 90. Norjalaiset jaottelevat kyseiset haudat vielä venehaudoiksi (båtgrav) ja laivahaudoiksi (skipsgrav). Vene muuttuu laivaksi, kun pituus ylittää 15 metriä.
Paljon venehautoja on löydetty erityisesti Vestfoldista, Østfoldista, Rogalandista ja Nordfjordista, mutta myös Etnestä, Steinkjerista, Buskerudista, Sogn og Fjordanesta, Verdalista, Namdalseidista, Trøndelagista ja Helgelandista. Venehaudat täplittävät Norjan rannikon Oslon seudulta aina Pohjois-Norjan Kvaløyhin saakka.
Erityisen kuuluisa venehauta on Vestfoldin Tønsbergistä löydetty Oseberg, joka kaivettiin esille vuonna 1904, ja Sandefjordista löydetty Gokstad sekä myös Østfoldin Fredrikstadista löydetty Tuneskipet (900 jaa.). Venehautauksia löytyy myös Gauselista Stavangerista.