stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ateenan tyrannia
Peisistratoksen tyrannia

560-luvulle eaa. tultaessa, eli noin yhden sukupolven kuluttua Solonin uudistuksista, Ateena oli jälleen lähellä sisällissotaa. Tässä tilanteessa Peisistratos nosti itsensä kaupungin tyranniksi vuonna 561/560 eaa. sekä aristokraattisten ystäviensä että köyhien kansalaisten tuella. Peisistratos esiintyi tavallisen kansan edustajana aristokraatteja vastaan.
Peisistratos syrjäytettiin vallasta melko pian, ja ajettiin maanpakoon. Hän nousi uudelleen tyranniksi vuosiksi 559–556 eaa., jonka jälkeen hänet syrjäytettiin jälleen ja ajettiin kymmenen vuotta kestäneeseen maanpakoon. Lopulta hän nousi tyranniksi tukevammin kolmannella kerrallaan vuonna 546 eaa.
Peisistratos jätti Solonin lait ainakin muodollisesti voimaan, ja lähinnä katsoi, että arkonteiksi valittiin hänen tukijoitaan, sekä ympäröi itsensä henkivartijoilla. Peisistratosta ylistettiin usein hyvästä hallinnostaan. Aristoteles kuvaa hänen hallintoaan ennemmin maltilliseksi ja lakien mukaiseksi kuin tyrannimaiseksi, ja sanoo monien verranneen Peisistratoksen aikaa Kronoksen ajan kulta-aikaan. Toisaalta monet kansalaiset pakenivat kaupungista tai ajettiin maanpakoon.
Vaikka vanhat lait pidettiin voimassa, Peisistratos teki kuitenkin useita yhteiskunnallisia uudistuksia. Hän järjesti rahoitusta köyhille maanviljelijöille työkalujen hankkimista varten, ja perusti maanviljelytuotteiden verotuksen tämän ja muiden valtion toimintojen rahoittamiseksi. Tällainen suora verotus oli harvinaista Ateenan historiassa. Tuomarit laitettiin kiertelemään Attikan maaseudulla, jolloin maanviljelijöiden ei tarvinnut jättää viljelyksiään käydäkseen kaupungissa oikeusjuttujen vuoksi.
Tyrannian kausi merkitsi Ateenalle kehitystä monilla aloilla, kuten kaupassa sekä taiteessa, arkkitehtuurissa ja muilla kulttuurin aloilla. Ateena kehittyi Kreikan johtavaksi talousmahdiksi, ja muun muassa sen keramiikka alkoi syrjäyttää korinttilaisen keramiikan. Kuten useimmat kreikkalaiset tyrannit, myös Peisistratos rakennutti useita temppeleitä ja muita julkisia rakennuksia. Hän aloitti useiksi vuosisadoiksi kesken jääneen Olympoksen Zeuksen temppelin rakennuttamisen sekä perusti oletettavasti myös Apollon Patrooksen temppelin. Peisistratos myös paransi kaupungin vesihuoltoa rakennuttamalla lähdekaivoja, kuten Enneakrunoksen.
Peisistratoksen poikien tyrannia

Peisistratoksen kuoltua vuonna 527 eaa. Ateenan tyrannina jatkoi hänen poikansa Hippias. Hän jakoi keskeiset virat sukulaisilleen ja ystävilleen, mutta salli myös joidenkin kilpailevien aristokraattien toimimisen viroissa yhteiskunnallisia paineita vähentääkseen. Esimerkiksi vuonna 525/524 eaa. arkonttina toimi Ateenan demokratian myöhempi perustaja Kleisthenes ja vuonna 524/523 eaa. Miltiades vanhempi.
Hippiaan ohella tyrannina toimi myös hänen veljensä Hipparkhos. Aristoteles sanoo Hippiaan hallinneen ensisijaisesti, koska oli vanhempi ja valtiomiesmäisempi, kun taas Hipparkhos oli nuorempi ja kiinnostuneempi huvituksista. Politiikassa toimi myös vanhemman Peisistratoksen pojanpoika, Hippiaan poika Peisistratos nuorempi, joka toimi arkonttina vuonna 522/521 eaa. ja vihki Kahdentoista jumalan alttarin ja Apollon Pythioksen alttarin.
Harmodios ja Aristogeiton murhasivat Hipparkhoksen Panathenaia-juhlilla vuonna 514 eaa., ja he olivat suunnitelleet myös Hippiaan itsensä murhaamista. Heidät saatiin kiinni ja teloitettiin. Murhan ensisijaiseksi syyksi esitetään antiikin lähteissä rakkausriita, mutta se nähtiin varsin pian poliittisena tekona.
Murhan jälkeen Hippiaan hallinto muuttui julmemmaksi. Aristoteleen mukaan hän teloitutti ja karkotti ihmisiä kostoksi veljensä murhasta, epäili kaikkia ja katkeroitui. Alkmaionidien suku teki useita yrityksiä tyrannian kukistamiseksi. Vuonna 510 eaa. nämä saivat Kleomeneen johtaman Spartan armeijan tuen Hippiaan syrjäyttämiseen vallasta. Tämä vaati alkmaionideilta muun muassa Delfoin oraakkelin lahjomisen, jotta se antoi spartalaisille sopivia ennuslauseita. Hippias karkotettiin kaupungista. Herodotos näki alkmaionidien teon tosiasiallisena syynä tyrannian päättymiseen Harmodioksen ja Aristogeitonin teon sijasta.
Tyrannian jälkeen

Heti tyrannian päättymisen jälkeen ylimystösuvut alkoivat jälleen kamppailla vallasta. Kahdeksi pääosapuoleksi muodostuivat Kleistheneen ja Isagoraan puolueet, joiden välinen kamppailu ajoittuu vuosiin 508–507 eaa. Isagoras oli johdossa siihen saakka, kunnes Kleisthenes ehdotti uutta demokraattista valtiomuotoa, ja sai sille kansan tuen. Isagoras kutsui spartalaiset jälleen apuun. Kleisthenes lähti maanpakoon, ja Kleomenes ajoi Ateenasta pois tämän lisäksi 700 perhettä. Kansa ei kuitenkaan sallinut Kleistheneen valtiomuodon kumoamista, vaan kutsui Kleistheneen takaisin. Isagoras ja spartalaiset saarrettiin joksikin aikaa Akropoliille, kunnes heidät saatiin ajettua pois.
Näin Kleisthenes selviytyi voittajaksi, ja ateenalaiset siirtyivät hänen johdollaan demokratiaan. Valtiomuoto uudistettiin, ja valta ja virkatehtävät hajautettiin kansalle tyrannien nousun estämiseksi, ja tätä hajauttamista laajennettiin edelleen myöhemmin 400-luvulla eaa. Kleisthenes otti käyttöön myös ostrakismin, joka mahdollisesti epäilyttävien demokratiaa uhkaavien pyrkyreiden karkottamisen jo ennen mitään varsinaisia valtiorikoksia. Sillä pyrittiin estämään ennen kaikkea uusien tyrannien nousu.
Vuonna 337/336 eaa. tyranniaa vastaan säädettiin laki. Tämä tapahtui heti vuoden 338 eaa. Khaironeian taistelun jälkeen, jolloin demokratian tulevaisuus oli epävarma. Laissa säädettiin, että mahdollisen tyrannin kaapattua vallan kaupungissa tämän murhaaja vapautettaisiin murhasyytteistä demokratian palauduttua. Laki kielsi myös areiopagin neuvostoa kokoontumasta tyrannian aikana, ja määräsi, että jos joku neuvoston jäsenistä kuitenkin osallistuisi kokoukseen, tämä menettäisi kansalaisoikeutensa ja omaisuutensa.
Harmodiosta ja Aristogeitonia ateenalaiset kunnioittivat pitkään sankareina ja tyranninmurhaajina. Näille muun muassa pystettiin patsaat Agoralle sekä perustettiin jonkinlainen heeroskultti. Tyrannia ja tyrannit saivat huonon maineen paitsi Ateenassa myös ajan kuluessa laajemmin koko Kreikassa, ja niin tyrannia sai nykyisenkaltaiset mielleyhtymänsä.
Peisistratoksen paluu Ateenaan Athenea esittävän naisen kanssa.
Harmodios ja Aristogeiton murhaavat tyranni Hipparkhoksen. Piirretty noin vuodelle 475–470 eaa. ajoittuvan attikalaisen stamnoksen kuvituksen pohjalta.
Aarne Pehkonen

Aarne Iisakki Pehkonen (s. 15. helmikuuta 1943 Liminka) on suomalainen maataloudentutkija. Hän on ollut Helsingin yliopiston maatalousteknologian professori vuodesta 1987. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet maataloustöiden rationalisointi ja energian käyttö. Sitä ennen hän oli 1974–1982 maatalouden työtieteen opettaja, 1980–1982 maatalousteknologian dosentti ja 1982–1987 maatalousteknologian apulaisprofessori.
Pehkonen valmistui ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1962 ja agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1969 pääaineenaan maanviljelystalous. Hän väitteli maatalous- ja metsätieteen tohtoriksi maatalousteknologian alalta vuonna 1978.
Alfonso III

Alfonso III tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Alfonso III, Asturian eli Leónin kuningas vuosina 866–910
Alfonso III, Portugalin kuningas vuosina 1248–1279
Alfonso III, Aragonian kuningas vuosina 1285–1291
Alfonso III d’Este, Modenan ja Reggion herttua vuosina 1628–1629.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alfonso III”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alfonso I

Alfonso I voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Alfonso I, Asturian kuningas vuosina 739–757
Alfonso I, Aragonian kuningas 1104–1134
Alfonso I, Portugalin kuningas 1128–1185
Alfonso I, Aragonian kuninkaan Alfonso V:n hallitsijanimi Napolin kuninkaana vuosina 1442–1458
Alfonso I d’Este, Ferraran herttua vuosina 1505–1534.
Alfonso Humberto Robles Cota

Alfonso Humberto Robles Cota (30. lokakuuta 1931 Los Mochis – 5. tammikuuta 2017) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. lokakuuta 1955 ja nimitettiin Tepicin hiippakunnan johtoon 12. tammikuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Luis Rojas Mena ja Adolfo Antonio Suárez Rivera.
Robles Cota jäi eläkkeelle 21. helmikuuta 2008.
Albertus Wielsma

| Mitalit> Miesten soutu. Olympialaiset .Maa:   Alankomaat | Mitalit> Miesten soutu. Olympialaiset .Maa:   Alankomaat | Mitalit> Miesten soutu. Olympialaiset .Maa:   Alankomaat | Miesten soutu> .Maa:   Alankomaat |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | perämiehetön nelikko |  |
Albertus Wielsma (19. joulukuuta 1883 Amsterdam – 26. maaliskuuta 1968 Amsterdam) oli alankomaalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja oli siellä mukana saamassa pronssia perämiehettömässä nelikossa.
Australopithecus garhi

| Australopithecus garhi |
| --- | --- |

 Plioseeni 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Isot ihmisapinat Hominidae
Alaheimo::  Homininae
Tribus::  Hominini
Alatribus::  Hominina
Suku::  Australopithecus
Laji::  garhi
Kaksiosainen nimi
 Australopithecus garhi  Asfaw et al, 1997 
Katso myös
   Australopithecus garhi Wikispeciesissä   Australopithecus garhi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Australopithecus garhi oli muinainen ihmisapinalaji, josta todisteita löysivät ensimmäisenä etiopialainen paleontologi Berhane Asfaw ja yhdysvaltalainen tutkija Tim White Etiopiasta vuonna 1996. Lajin jäänteiden on ajateltu olevan merkittävä linkki suvun Australopithecus ja ihmissuvun Homo välissä, mutta tutkijat ovat erimielisiä siitä onko  A. garhi vain ihmisten esi-isien kanssa kilpaillut laji ja edistynein suvustaan. Lajin fossiilit on ajoitettu 2,0–3,0 miljoonaa vuotta vanhoiksi.
Garhi on paikallista kieltä ja tarkoittaa "yllätystä".
Löydöt

A. garhin fossiileissa, esimerkiksi BOU-VP-12/130:ssa, on samanlaisia piirteitä kuin lajeilla Australopithecus afarensis ja Australopithecus africanus. Lajin aivokapasiteetti on noin 450 kuutiosenttimetriä, kuten muillakin Australopithecus-lajeilla. Lajin väli- ja takahampaissa on joitakin samoja piirteitä kuin lajilla Paranthropus boisei, ja ne ovat suurempia kuin muiden sukunsa lajien vastaavat hampaat, halkaisijaltaan noin 18 mm. A. garhi voisi olla Homo-suvun kantaisä, kuten lajin Homo habilis, jos sen yläleuka olisi muuttunut evoluution seurauksena nopeasti noin 200 000–300 000 vuodessa. Viimeaikaiset löydökset ovat sekoittaneet paljon teorioita ihmissukua edeltävistä lajeista.
Löydöt > Varhaisimmat kivityökalut

Lajin fossiilien läheltä on löytynyt Olduvain kulttuurin aikaisia kivityökaluja, ja ne on ajoitettu 2,5–2,6 miljoonaa vuotta vanhoiksi. Vuoden 1999 Science-lehden numero esittää niiden olevan vanhempia kuin lajin myöhempien ihmislajien esi-isän Homo habiliksen käyttämät. Antropologit ovat pitkään pitäneet työkalujen käyttöä vain suvun Homo ominaisuutena, mutta niitä ovat saattaneet käyttää muutkin samoihin aikoihin eläneet suvut.
Aiheesta muualla

Science in Africa (Arkistoitu – Internet Archive)
Archaeologyinfo.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Cas.bellarmine.edu (Arkistoitu – Internet Archive)
Berhane Asfaw, Tim White, Owen Lovejoy, Bruce Latimer, Scott Simpson, Gen Suwa: Australopithecus garhi: A New Species of Hominid From Ethiopia. Science 284, 1999, pp. 629–635. cas.bellarmine.edu (Arkistoitu – Internet Archive)
Ihmisen evoluutio
Albanian republikaaninen puolue

| Albanian republikaaninen puolue> Partia Republikane e Shqipërisë |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  10. tammikuuta 1991
Johto:   Fatmir Mediu (pj.) 
Ideologia:  kansalliskonservatismi
Poliittinen kirjo:  oikeisto
Albanian parlamentti:  0 / 140
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan konservatiivien ja reformistien allianssi
Kotisivu:  prsh.al
Infobox OKNimi-testi OK: 
Albanian republikaaninen puolue (alb. Partia Republikane e Shqipërisë) on vuonna 1991 perustettu albanialainen kansallismielinen oikeistopuolue, jota johtaa maan entinen puolustusministeri Fatmir Mediu. Puolue on Euroopan konservatiivien ja reformistien allianssin (ACRE) jäsen. Vuoden 2017 vaaleissa se menetti kaikki paikkansa Albanian parlamentissa.
Aiheesta muualla

Albanian republikaaninen puolue (Arkistoitu – Internet Archive) (albaniaksi)
Antti Juhana Mustonen

Antti Juhana Mustonen (8. joulukuuta 1810 Lieksa – 30. toukokuuta 1877 Joensuu) oli Joensuussa asunut kauppias ja teollisuusmies, joka kehitti voimakkaasti Pohjois-Karjalan saha- ja rautateollisuutta ja oli maakunnan merkittävin laivanvarustaja.
Henkilöhistoria

Lieksasta kotoisin ollut Mustonen ei päässyt käymään kouluja, mutta hän oppi vanhemmiltaan luku- ja laskutaidon perusteet. Mustonen aloitti kauppiaan uransa 14-vuotiaana saatuaan isänsä kuoltua 200 ruplan perinnön. Hän muutti vuonna 1848 perustettuun Joensuun kaupunkiin ja loi sinne vähitellen suuren kauppahuoneen, joka harjoitti sekä vähittäis- että tukkukauppaa.
Mustonen osti vuonna 1856 yhdessä Simo Parviaisen kanssa N. L. Arppen perustaman Utran sahan. Vastikään avattu Saimaan kanava ja Joensuun kaupungin vuonna 1860 saamat tapulioikeudet mahdollistivat sahatavaran viennin käynnistämisen. Vuonna 1872 Mustonen osti konkurssin tehneen viipurilaisen Tichanoffin kauppahuoneen Utrassa sijainneen sahalaitoksen. Tämä saha oli palanut, mutta Mustonen rakensi sen uudelleen, ja pian Utrasta tuli yksi Suomen merkittävimmistä sahatavaran vientikeskuksista. Mustonen perusti Utraan 1874 Utran lasitehtaan. 1870-luvulla Mustonen omisti useita kaupunkitaloja Joensuussa, 150 000 hehtaarin metsäomaisuuden, 5 sahaa, 5 rautaruukkia, konepajan, Utran lasitehtaan, ja hänellä oli myös 6 höyrylaivaa, 4 kuunaria ja 50 lotjaa. Mustosen laivat liikennöivät Joensuusta ja Puhoksesta Viipuriin, Pietariin, Pohjois-Saksaan, Englantiin ja Alankomaihin.
Mustonen sai vuonna 1874 ensimmäisenä pohjoiskarjalaisena kauppaneuvoksen arvon. Hän edusti Joensuuta porvarissäädyssä valtiopäivillä 1867.
Mustosen kuoltua hänen yritykselleen ei löytynyt jatkajaa, vaan se ajautui melko pian konkurssiin. Utran sahat ja metsäalueet siirtyivät 1881 englantilaisen yhtiön Egerton Hubbard & Co:n omistukseen, joka perusti tätä varten Aktiebolaget Utra Wood & Co nimisen osakeyhtiön. Vuonna 1902 Aktiebolaget W. Gutzeit & Co osti Utra Wood & Co:n omaisuuden, ja sen seurauksena Utran vesisahojen ja lasitehtaan toiminta lopetettiin vuosina 1905–1906.
Mustosen muistolaatta on Joensuussa Koskikatu 1:n seinässä, Koski- ja Rantakadun kulmassa, Taitokorttelin rakennuksessa.
Mustosen kanava

Mustonen suunnitteli kanavan rakentamista Puhokseen sekä yksityisen rautatien Pyhäjärven ja Laatokan välille. Hän teki suunnitelmistaan ehdotuksen vuonna 1875. Tie- ja vesikulkulaitosten ylihallitus puolsi anomusta seuraavana vuonna. Suunnitelman mukaan Puhoksen koski olisi ohitettu noin 600 metriä pitkällä kanavalla, johon tulisi 1,78 metrin syvyys. Sulku oli tarkoitus tehdä puusta, ja kanavan varrelle oli tarkoitus rakentaa telakka. Suunnitelma hyväksyttiin vuoden 1876 lopulla, ja työt käynnistyivät pian tämän jälkeen. Kaivu aloitettiin Pyhäjärven puolelta. Kanavaa kaivettiin noin 400 metriä ja jopa sulun paikkakin kaivettiin lähes täyteen leveyteen ja syvyyteen. Mustonen kuitenkin kuoli, ja työt keskeytettiin. Seuraavina vuosikymmeninä tehtiin ainakin kolme anomusta töiden jatkamiseksi, mutta niitä ei hyväksytty. Paikallisesti kaivanto tunnetaan nimellä Mustosen kanava.
Aiheesta muualla

Antti Juhana Mustosen elämäkerta Kansallisbiografiassa.
Esko Järvelin: Kolmen kauppaneuvoksen aikaa: Antti Juhana Mustonen, s. 47-74.  Joensuu:  Joensuu-seura, 1978.
L. Hämäläinen : Pohjois-Karjalan laivat purjehtivat Välimerelle saakka. Ensimmäinen Saimaan höyrylaiva kävi Lyypekissä jo 1860-luvulla, Helsingin Sanomat, 16.12.1938, nro 339, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
454

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku · 600-luku
Vuosikymmenet: 390-luku · 400-luku · 410-luku · 420-luku · 430-luku · 440-luku 450-luku · 460-luku · 470-luku · 480-luku · 490-luku · 500-luku
Vuodet: 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409 410 · 411 · 412 · 413 · 414 · 415 · 416 · 417 · 418 · 419 420 · 421 · 422 · 423 · 424 · 425 · 426 · 427 · 428 · 429 430 · 431 · 432 · 433 · 434 · 435 · 436 · 437 · 438 · 439 440 · 441 · 442 · 443 · 444 · 445 · 446 · 447 · 448 · 449 450 · 451 · 452 · 453 · 454 · 455 · 456 · 457 · 458 · 459 460 · 461 · 462 · 463 · 464 · 465 · 466 · 467 · 468 · 469 470 · 471 · 472 · 473 · 474 · 475 · 476 · 477 · 478 · 479 480 · 481 · 482 · 483 · 484 · 485 · 486 · 487 · 488 · 489 490 · 491 · 492 · 493 · 494 · 495 · 496 · 497 · 498 · 499 500 · 501 · 502 · 503 · 504 · 505 · 506 · 507 · 508 · 509
Tapahtumia

Rooman keisari Valentinianus murhasi Flavius Aëtiuksen.
Vandaalit ryöstivät Rooman.
Nedao-joen taistelu, Ardarikin johtamat gepidit lyövät hunnit.
Syntyneitä

Teoderik Suuri, ostrogoottien kuningas
Kuolleita

21. syyskuuta - Flavius Aëtius, roomalainen sotapäällikkö
Albanian presidentti

| Albanian presidentti |
| --- | --- |
 Presidenti i Republikës së Shqipërisë
 
 Nykyinen Bajram Begaj 24. heinäkuuta 2022 lähtien
Virka-asunto:  Presidentinlinna
Kauden pituus:  5 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  30. huhtikuuta 1991
Ensimmäinen:  Ramiz Alia
Kotisivut:  
Albanian presidentti on Albanian valtionpäämies. Parlamentti valitsee presidentin viisivuotiselle toimikaudelle. Sama henkilö voi toimia presidenttinä korkeintaan kaksi kautta. Ehdokkaan voi asettaa vähintään 20 kansanedustajan ryhmä. Ehdokkaan on saatava parlamentissa vähintään 60 prosentin kannatus yhdellä kolmesta äänestyskierroksesta tai yksinkertainen enemmistö kahdella lisäkierroksella. Presidentin tehtävä on suurelta osalta seremoniallinen.
Luettelo Albanian presidenteistä

| Presidentti | Virkakausi | Puolue |
| --- | --- | --- |
| Ahmet Zogu | 1925–1928 |  |
| Ramiz Alia | 1991–1992 | Albanian työn puolue |
| Sali Berisha | 1992–1997 | Albanian demokraattinen puolue |
| Rexhep Meidani | 1997–2002 | Albanian sosialistinen puolue |
| Alfred Moisiu | 2002–2007 | sitoutumaton |
| Bamir Topi | 2007–2012 | Albanian demokraattinen puolue |
| Bujar Nishani | 2012–2017 | Albanian demokraattinen puolue |
| Ilir Meta | 2017–2022 | Sosialistinen liike integraatiolle |
| Bajram Begaj | 2022–virassa | sitoutumaton |
A. M. Merikanto

Aleksius (Alex) M. Merikanto (26. joulukuuta 1876 Teisko – 5. syyskuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen karamellitehtailija ja Tampereella toimineen A. M. Merikannon karamellitehtaan perustaja ja omistaja.
Merikanto toimi aluksi leipurina Ruovedellä. Hän tuli vuonna 1893 Tampereelle leipuri- ja kondiittorioppiin Toivo V. Schroven liikkeeseen. Hänestä tuli kisälli 1896 ja oman liikkeensä hän perusti vuonna 1900. Merikanto omisti pitkään Musikan leipuriliikkeen Tampereella ja vuonna 1903 hän perusti A. M. Merikannon karamellitehtaan, joka aloitti toimintansa Tammelan kaupunginosassa Kullervonkatu 15:ssa. Merikanto oli perehtynyt sokerileipurin ammattiin työskenneltyään Helsingissä eri liikkeissä ja karamellitehtaissa. Karamellitehdas laajeni nopeasti niin että vuonna 1910 sille hankittiin oma toimitalo Pinninkatu 13:sta, jota laajennettiin vielä 1922 valmistuneella lisärakennuksella. Vuonna 1923 tehtaassa työskenteli 45 työntekijää. Tehdas sijaitsi rakennuksen alakerroksessa ja tehtaan konttori taas rakennuksen toisessa asuinhuonekerroksessa. Mestarin arvon Merikanto sai vuonna 1919. Hän oli Tampereen Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen valtuusmiehenä vuodesta 1921 alkaen ja kuului Ammattiklubin johtokuntaan.
Merikannon kuoltua hänen perustamansa karamellitehdas toimi vuoden 1930 lopulle saakka, jolloin se luovutettiin konkurssiin.
Aiheesta muualla

Sisäkuvia A. M. Merikannon karamellitehtaasta tehtaan lehti-ilmoituksessa, Aamulehti, 18.11.1923, nro 267 A, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
55 Cancri b

| 55 Cancri b |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys
Löytäminen
Löytäjä(t):  Paul Butler, Geoffrey Marcy
Löytöpäivä:  12. huhtikuuta 1996
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeus
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  55 Cancri A
Tähden etäisyys Auringosta:  40,3 ± 0,4 vv
Tähden massa:  0,95 ± 0,10 Auringon massaa
Tähden spektriluokka:  G8V
Tähden metallisuus:  0,29
Tähden luminositeetti:  0,63 / 0,0076
Tähden ikä:  7,4-8,7 mrd. vuotta
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  ~0,115 AU
Eksentrisyys:  0,014 ± 0,008
Kiertoaika:  14,65162 ± 0,0007 vrk
Periastronin pituus:  ~131,94°
Periastronin aika:  2,450,002,94749 ± 1,.2 JD
Massa:  0,824 ± 0,007 ME
55 Cancri b on tähteä 55 Cancri A kiertävä eksoplaneetta. Se on järjestyksessä toinen planeetta tähdestä lähtien. Planeetta on ns. kuuma jupiter. Planeetta oli neljäs löydetty eksoplaneetta. Sen löysivät Paul Butler ja Geoffrey Marcy 12. huhtikuuta 1996. Kuten suurin osa tunnetuista eksoplaneetoista, 55 Cancri b löydettiin säteisnopeusmenetelmän avulla. Planeetan löytämisestä ilmoitettiin yhdessä Ypsilon Andromedaea kiertävän sisimmän planeetan kanssa.
Ominaisuudet

Planeetan suuresta massasta johtuen planeetan otaksutaan olevan kaasujättiläinen, jolla ei ole kiinteää pintaa. Planeetasta tiedetään hyvin vähän, eikä sen sädettä, koostumusta tai lämpötilaa tiedetä. Planeetalla uskotaan olevan pilvetön ylempi ilmakehä.
Planeetalla ei luultavasti ole suuria kuita, sillä ne olisivat luultavasti jo paenneet kiertoradaltaan tai tuhoutuneet kappaleiksi johtuen aurinkokunnan iästä.
Aiheesta muualla

55 Cnc b Simbad. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
55 Cancri b Extrasolar Visions II haku solar-flux.forumandco.com. Arkistoitu 28.10.2018. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
55 Cancri b Open Exoplanet Catalogue. Arkistoitu 28.10.2018. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
55 (Rho1) Cancri 2 Solstation. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
Ehrenreich, David & Bourrier, Vincent & Bonfils, Xavier & Etangs, Alain Lecavelier des & Hébrard, Guillaume & Sing, David K. & Wheatley, Peter J. & Vidal-Madjar, Alfred & Delfosse, Xavier & Udry, Stéphane & Forveille, Thierry & Moutou, Claire: Hint of a transiting extended atmosphere on 55 Cancri b. Earth and Planetary Astrophysics, 2012, 547. vsk.  doi:10.1051/0004-6361/201219981.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 27.10.2018 (englanniksi).
| --- | --- |
Tähdet:  β Cnc, δ Cnc, ι Cnc A, α Cnc, γ Cnc, ζ1 Cnc, χ Cnc, 8 Cnc, ξ Cnc, ο1 Cnc, ρ2 Cnc, σ3 Cnc, κ Cnc, μ Cnc, θ Cnc, η Cnc, π Cnc, 57 Cnc, τ Cnc, 60 Cnc, σ2 Cnc, ν Cnc, 27 Cnc, φ1 Cnc, 3 Cnc, 15 Cnc, 45 Cnc, 49 Cnc, σ1 Cnc, ο2 Cnc, υ1 Cnc, ψ Cnc, 1 Cnc, ω Cnc, 50 Cnc, 66 Cnc, λ Cnc, 36 Cnc, 20 Cnc, 29 Cnc, 75 Cnc, 9 Cnc, 55 Cnc, 5 Cnc, 79 Cnc, RS Cnc, 28 Cnc, 67 Cnc, 21 Cnc, 25 Cnc, 46 Cnc, 12 Cnc, 53 Cnc, 61 Cnc, X Cnc, ε Cnc, φ2 Cnc, φ2 Cnc, FZ Cnc, 4 Cnc, υ2 Cnc, 54 Cnc, 39 Cnc, ψ1 Cnc, 34 Cnc, 81 Cnc, 24 Cnc A, 37 Cnc, 35 Cnc, ι Cnc B, 40 Cnc, 83 Cnc, 38 Cnc, 70 Cnc, 42 Cnc, 80 Cnc, R Cnc, 74 Cnc, 52 Cnc, 24 Cnc B, DX Cnc
Eksoplaneetat:  55 Cnc b, 55 Cnc c, 55 Cnc d, 55 Cnc e, 55 Cnc f, HD 73534 b