stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kvantittuminen

Bohrin atomimallissa atomin ydintä kiertävien elektronien pyörimismäärä on kvantittunut.
Kvantittuminen merkitsee ilmiötä, jossa fysikaalinen suure, kuten energia tai spin, voi saada vain diskreettejä arvoja jatkuvan jakauman sijaan, tai se ilmenee vain tietyn suuruisina paketteina, kvantteina.
Pohjan teorialle kvantittumisesta loi saksalainen fyysikko Max Planck, joka tutki 1900-luvun alussa mustan kappaleen säteilyä. Mustalla kappaleella tarkoitetaan kohdetta, joka absorboi kaiken siihen osuvan säteilyn ilman heijastuksia, niin kuin musta pinta absorboi kaiken siihen osuvan valon. Täysin mustaa kappaletta ei tästä huolimatta ole olemassa. Kun kappale lämmitetään kuumaksi, se säteilee eri aallonpituuksilla tietyllä jakaumalla, jonka laskemiseen tunnettiin kaksi kaavaa. Ongelmana oli, että Wilhelm Wienin vuonna 1894 keksimä Wienin siirtymälakina tunnettu kaava toimi tarkasti korkeissa lämpötiloissa, jolloin kappaleen säteily oli suurienergistä ja lyhytaaltoista, kun taas Rayleigh-Jeansin lakina tunnettu klassisesta mekaniikasta johdettu kaava toimi hyvin matalissa lämpötiloissa ja suurilla aallonpituuksilla. Max Planck sai yhdistettyä nämä kaavat matemaattisesti ja kertoi tuloksestaan lokakuussa 1900 Berliinissä pitämässään esitelmässä.
Planckin kaava perustui yksinomaan kokeellisiin tuloksiin, ja teoreettisen selityksen esittäminen havaitulle aallonpituusjakaumalle osoittautui suureksi ongelmaksi. Seuraavassa Saksan fyysikkoseuran kokouksessa saman vuoden joulukuussa Planck ilmoitti päätyneensä johtopäätökseen, että jostakin tuntemattomasta syystä kappaleen seinien värähtelijät eli atomit luovuttavat ja vastaanottavat energiaa vain tietynkokoisina paketteina, kvantteina, joiden energia on nhv (jossa v on taajuus ja n = 1, 2, 3, ...). Planckin vakioksi nimetylle vakiolle h on mitattu arvo h=6,626069×10-34 J·s. Planck sai energiakvantin keksimisestä Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1918.
Vuonna 1905 Albert Einstein tutki Heinrich Hertzin vuonna 1887 keksimää valosähköistä ilmiötä, jossa metallista irtoaa elektroneja, kun sitä valaistaan tietyn aallonpituuden alittavalla valolla. Einstein keksi että tuleva valo absorboituu kvantteina, ja vain tietyn energian ylittävä valopaketti, fotoni, pystyy irrottamaan elektronin metallista. Tämä oli mielenkiintoinen ajatus, koska Thomas Young oli osoittanut jo 1803, että valon taipuminen hilassa todistaa sen olevan aaltoliikettä. Valon täytyy siis olla yhtä aikaa aaltoliikettä ja hiukkasia. (Katso: aalto-hiukkas-dualismi)
Kokeet vahvistivat ilmiön, ja Einstein sai valosähköisen ilmiön selvittämisestä Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1921, kolme vuotta Planckin jälkeen.
V.I.P.

| V> I.P. Jane |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : loppuvuosi 2005 – alkuvuosi 2006
 Julkaistu: 12. huhtikuuta 2006
 Tuottaja(t): Erno Laitinen, Jussi Nikula, Double N
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 33.36
 Levy-yhtiö: EMI Finland
Listasijoitukset
  17.
Janen muut julkaisut
| Perhonen 2005 | V.I.P. 2006 |   |
Singlet albumilta V.I.P.
 ”V.I.P./Sivuoireita” Julkaistu: 2006  ”Sade sotki parvekkeen” Julkaistu: 2006
V.I.P. on Popstars2-televisio-ohjelmassa muodostetun Jane-tyttöbändin toinen albumi vuodelta 2006. Albumilla ei enää esiinny alkuperäiskokoonpanoon kuulunut Daniela Lainela. Albumi sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan 17. sijalle. Kappaleesta ”V.I.P.” kuvattiin musiikkivideo.
Jane yritti päästä Euroviisuihin Suomen edustajaksi albumin kappaleilla ”V.I.P.” ja ”Sivuoireita”.
Albumilla on Janen jäsenten, Mia Huovilan, Tea Hiillosteen ja Eeva-Leena Tiaisen (o.s. Rautio), soolokappaleet. Hiilloste on kirjoittanut albumin päätöskappaleen ”Menin lankaan”, joka onkin hänen soolokappaleensa ”Liian pitkien teiden” lisäksi. Huovilan soolokappaleina ovat toisena singlenä julkaistu ”Sade sotki parvekkeen” sekä V.I.P.-singlelläkin ollut ”Sivuoireita”. Tiaisellakin on kaksi soolokappaletta, ”Tyhjää” ja ”Valkoiset valheet”.
Kappaleet

V.I.P. – 2.57
Sade sotki parvekkeen – 3.40
Tuli – 3.18
Valkoiset valheet – 3.52
Liian pitkät tiet – 4.06
Velkaa – 2.55
Tyhjää – 3.29
Miljoona huolta – 3.25
Sivuoireita – 3.05
Menin lankaan – 4.49
Arvostelut

Stara.fi:
Lisääntymiselimistö

Lisääntymiselimistö on eliöillä sukupuolielinten muodostama elimistö, jonka tarkoitus on suvullinen lisääntyminen. Lisääntymiselimistö on välttämätön lajin jatkamista varten.
Esimerkiksi ihmisen lisääntymiselimistöllä on neljä tarkoitusta: tuottaa sukupuolisoluja, kuljettaa niitä ja pitää ne elossa, kasvattaa jälkeläinen raskauden aikana ja tuottaa hormoneita. Sukupuolirauhaset tuottavat hormoneita, jotka ovat vastuussa lisääntymiselimistön toiminnasta ja sukupuolelle ominaisten sukupuolielinten kehityksestä, sekä sukupuolisoluja eli siittiöitä ja munasoluja. Muut lisääntymiselimistön elimet ovat toissijaisia sukupuolielimiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lisääntymiselimistö Wikimedia Commonsissa
Leechjärvi

| Leechjärvi |
| --- | --- |
 Leechjärvi ja patoallas
Valtiot:   Yhdysvallat
Paikkakunta:  Minnesota
Koordinaatit:  47°10′00″N, 94°22′00″W
Laskujoki:  Leech Lake River (en) 
Mittaustietoja
Pinta-ala:  451 km²
Suurin syvyys:  46 m
 fiLeechjärvi 
Leechjärvi on järvi, joka sijaitsee keskisessä Pohjois-Minnesotassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Bemidjistä kaakkoon, pääasiassa Leech Laken intiaanireservaatissa ja kokonaan Chippewan kansallismetsässä. Se on vesivarasto. Järvi on Minnesotan kolmanneksi suurin järvi. Sen pinta-ala on 451 km², ja syvimmillään se on 46 metriä syvä.
Lita Grey

| Lita Grey |
| --- | --- |
 Grey vuonna 1925
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1908
Kuollut: 29. joulukuuta 1995 (87 vuotta)
Aiheesta muualla
IMDb
Lita Grey (oik. Lillita Louise MacMurray; 15. huhtikuuta 1908 – 29. joulukuuta 1995) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja Charlie Chaplinin toinen vaimo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lita Grey Wikimedia Commonsissa
Tummaliejukana

| Tummaliejukana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Liejukanat Gallinula
Laji::  tenebrosa
Kaksiosainen nimi
 Gallinula tenebrosa  (Gould, 1846) 
Katso myös
   Tummaliejukana Wikispeciesissä   Tummaliejukana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tummaliejukana (Gallinula tenebrosa) on oseanialainen rantakana. Siitä tunnetaan kolme alalajia, joista nimialalaji tenebrosa elää Australiassa, neumanni Uuden-Guinean pohjoisosassa, ja frontata Indonesiassa. John Gould kuvaili lajin holotyypin Etelä-Australiasta vuonna 1846.
Lakanlampi

| Lakanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki
Koordinaatit:  60°57′31″N, 27°17′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Harjunjoen–Lappalanjärven alue (14.18)
Laskujoki:  Kortelamminviepä Kortelammiin 
Järvinumero:  14.187.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  77,2 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  1,05 km  
Pinta-ala:  5,498 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLakanlampi 
Lakanlampi  on Etelä-Karjalassa Luumäellä Kannuskosken kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,5 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Saunajoen valuma-alueeseen (14.187) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 77,2 metriä mpy.
Tunisian alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Tunisian alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue on Tunisian jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Tunisiaa kansainvälisissä jalkapallon alle 17-vuotiaiden maajoukkuekilpailuissa. Tunisia selvisi ensimmäisen kerran alle 17-vuotiaiden MM-kisoihin vuonna 1993.
Arvokisat > Maailmanmestaruuskilpailut

1985–1991 - Ei osallistunut
1993 - Ensimmäinen kierros
1995–2005 - Ei osallistunut
2007 - Neljännesvälierät
2009 - Ei selviytynyt karsinnoista
2011 - Ei selviytynyt karsinnoista
2013 - Neljännesvälierät
2015 - Ei selviytynyt karsinnoista
2017 - Ei selviytynyt karsinnoista
2019 - Ei selviytynyt karsinnoista
Aiheesta muualla

Tunisian alle 17-vuotiaiden maajoukkue Goalzz sivustolla (englanniksi)
Tunisian jalkapallo
| --- | --- |
Miesten sarjat::  Ligue 1 • Ligue 2 • Ligue 3 • Ligue Amateur 4 • Tunisian jalkapalloliiga (1921–1957)
Miesten cupit::  Tunisian cup • Liigacup (1999–2007) • Supercup (1993–2001)
Maajoukkueet::  Tunisian maajoukkue • Tunisian A' maajoukkue • Tunisian olympiajoukkue • Tunisian alle 20-vuotiaiden maajoukkue • Tunisian alle 17-vuotiaiden maajoukkue • Tunisian naisten maajoukkue
Liitot::  Tunisian jalkapalloliitto
Palkinnot::  Kultainen pallo
Tucker Poolman

| Tucker Poolman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1993 (ikä 31) Dubuque, IA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  193 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Colorado Avalanche
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Winnipeg Jets (NHL) Manitoba Moose (AHL) Vancouver Canucks (NHL)
NHL-varaus:  127. varaus, 2013 Winnipeg Jets
Tucker Poolman (s. 8. kesäkuuta 1993 Dubuque, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchen organisaatiossa. Hän laukoo oikealta.
Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Poolman on hyvärunkoinen ja ulottuva puolustaja, jolla on myös suhteellisen hyvät hyökäyspään taidot. Hänen tulisi kuitenkin lisätä voimaa. Sivuston mukaan Poolman on edelleen henkisellä tasolla varsin raakile. Hän osaa pelata myös hyökkääjänä ja Poolmania on tämän ja ison kokonsa myötä verrattu hänen nykyiseen joukkuetoveriinsa Dustin Byfuglieniin.
Ura

Poolman syntyi Iowan Dubuquessa, mutta kasvoi Minnesotan East Grand Forksissa. Hän kävi kotikaupungissaan myös high schoolin. Kaudeksi 2011–2012 Poolman siirtyi NAHL-junioriliigan Wichita Falls Wildcatsiin, jonka paras syöttäjä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 7+22=29. Omaha Lancers varasi Poolmanin 38. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa 2012. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013, jolloin Poolman oli Lancersin toiseksi paras maalintekijä Connor Chathamin jälkeen 14 osumallaan, joilla hän sijoittui myös koko USHL:n puolustajien maalipörssissä toiseksi edellään vain Muskegon Lumberjacksin Michael Brodzinski. Poolman pelasi kauden aikana myös USHL/NHL Top Prospects Gamessa.
Winnipeg Jets varasi Poolmanin viidennellä kierroksella 127. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kaudella 2013–2014 hän nousi Omaha Lancersin USHL-joukkueen kapteeniksi. Poolman voitti koko liigan puolustajien maalipörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 15+26=41. Hän pelasi kauden aikana myös USHL:n tähdistöottelussa. Poolman palkittiin kauden päätteeksi liigan parhaana yhdysvaltalaispelaajana Dave Tyler Junior Player of the Year Awardilla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Vuosina 2014–2017 Poolman kävi Pohjois-Dakotan yliopistoa. Freshman -vuotenaan 2014–2015 hän oli joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja kahdeksalla osumallaan. Poolman voitti NCHC:n runkosarjan mestaruuden, Penrose Cupin, kuten myös Sophomore -vuotenaan 2015–2016, jolloin hän voitti myös koko NCAA:n mestaruuden. Junior -vuotenaan 2016–2017 Poolman oli UND:n paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja tehoilla 7+23=30. Hän voitti myös joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Poolman valittiin kauden päätteeksi NCHC:n parhaaksi puolustavaksi puolustajaksi, ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja finaaleiden tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2017 Poolman teki vuoden mittaisen ja 1,775 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa. Hän otti syksyn harjoitusleirin päätteeksi paikan seuran NHL-joukkueen vahvuudesta. Poolman teki NHL-debyyttinsä runkosarjan kolmannella kierroksella 9. lokakuuta 2017 vieraissa Edmonton Oilersia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.02 minuuttia. Kolmen pelaamansa ottelun jälkeen Poolman lähetettiin AHL-joukkue Manitoba Moosen vahvuuteen marraskuussa. Seitsemän siellä pelatun ottelun jälkeen Jets kutsui hänet takaisin NHL-vahvuuteensa Tobias Enströmin loukkaannuttua. Poolman teki NHL-uransa avausmaalin 23. joulukuuta 2017 vieraissa New York Islandersia vastaan.
Heinäkuussa 2021 Poolman solmi neljän vuoden ja arvoltaan 10 miljoonan dollarin sopimuksen Canucksin kanssa.
Lokakuussa 2024 Canucks kauppasi Poolmanin ja neljännen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa Colorado Avalancheen vaihdossa Erik Brännströmiin.
Muuta

Poolmanin pikkuveli Colton pelaa puolustajana Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa. Veljekset pelasivat siellä samaan aikaan kaudella 2016–2017. Heidän isänsä Mark Poolman toimii UND:n kuntovalmentajana.
Lisää verta historiaan

| Lisää verta historiaan Kohu-63 |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 1982
 Julkaistu: lokakuu 1982
 Tyylilaji: punk, hardcore punk
 Kesto: 28.29
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Kohu-63:n muut julkaisut
| Valtaa ei loistoa (MLP) 1982 | Lisää verta historiaan 1982 | 3 vuotta myöhemmin (EP) 1986 |
Lisää verta historiaan on punkyhtye Kohu-63:n esikoisalbumi. Se julkaistiin lokakuu 1982 levymerkillä Poko Records.
Kappaleet

Rakkaus on sairautta – 1.48
Lisää verta historiaan – 1.47
Sotaa – 1.00
Valtaa III – 1.30
Turmellus – 2.48
Ihmisii? (a.k.a. Poliisit on verisii persereikii) – 1.48
Teillä ei oo maailmaa – 1.55
Tulevaisuus lohduttaa – 2.21
Tääkö on vapautta – 1.31
Me ollaan jumalia – 1.17
Olet täydellinen – 1.52
Valtaa IV – 1.31
Kyllästynyt – 2.25
Näytä niille – 1.26
Kaatakaa rauhanjuna – 1.36
Punakaartilaisten marssi – 1.54
Kokoonpano

Lättä – laulu
Simo – kitara
Kulppi – basso
Futu – rummut
Live in Europe

Live in Europe voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Live in Europe, Rory Gallagherin albumi vuodelta 1972
Live in Europe, Creedence Clearwater Revivalin albumi vuodelta 1973
Live in Europe, Piirpauke-yhtyeen albumi vuodelta 1983
Live in Europe, Transatlanticin albumi vuodelta 2003
Live in Europe, Flying Colorsin albumi vuodelta 2013
Live in Europe 1979, Uriah Heepin albumi vuodelta 1986
Live in Europe 1993, Deep Purple -julkaisu vuodelta 2006
Tina Live in Europe, Tina Turnerin albumi vuodelta 1988
Metallica – Live in Europe, Metallica-julkaisu vuodelta 2008.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Live in Europe”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vaaleanpunainen kohina

Vaaleanpunaisen kohinan spektri
Vaaleanpunainen kohina eli 1/f -kohina on kohinaa, jonka kohinateho ei ole jakaantunut tasan eri taajuuksille, vaan siten että jokaisella taajuusdekadilla on yhtä paljon kohinatehoa. Kohinan teho on kääntäen verrannollinen
taajuuteen ja kohinataso laskee noin 3 dB:iä oktaavia kohden. Vaaleanpunaisen kohinan kohinataso siis laskee taajuuden kasvaessa ja vastaavasti sen kohinataso kasvaa taajuuden pienentyessä, eli sen kohinateho on voimakkaampaa matalilla taajuuksilla.
Vaaleanpunaisen kohinan nimi juontuu siitä, että sen spektrin muoto (taajuusriippuvuus 1/ƒ1) on välimuoto valkoisesta (taajuusriippuvuus 1/ƒ0) ja punaisesta kohinasta (taajuusriippuvuus 1/ƒ2). Vaaleanpunainen kohina on yleistä. Sitä esiintyy luonnossa ja useissa systeemeissä, eikä sen laskemiseksiselvennä ole voitu johtaa tarkkaa matemaattista kaavaa.[lähde? ]
Kroatian ralli 2022

|  Kroatian ralli 2022 |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 2022. 
Ajankohta:  21.– 24. huhtikuuta 2022
Pituus:  20 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Kalle Rovanperä    Jonne Halttunen
Toinen:   Ott Tänak    Martin Järveoja
Kolmas:   Thierry Neuville    Martin Wydaeghe
Kroatian ralli 2022 oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2022. Kilpailu ajettiin 21.– 24. huhtikuuta 2022.
Tapahtumia

Kalle Rovanperä johti rallia lähes 90 sekunnilla ennen lauantaiaamua, jolloin rengasrikko söi aikaa. Rovanperä nousi jälleen puolen minuutin johtoasemaan ja oli johdossa ennen kuin sade toiseksi viimeisellä erikoiskokeella söi johtoaseman. Ott Tänak ajoi pehmeämmillä renkailla ja otti 1,4 sekunnin johtoaseman ennen viimeistä erikoiskoetta. Viimeisellä erikoiskokeella tiet kuivuivat, mutta olivat yhä mudan ja kuran peitossa. Rovanperä kuitenkin käänsi aseman 4,3 sekunnin voittoon ja koko kilpailun voitoksi. Rovanperällä ja Tänakilla oli molemmilla kaksi sadekelin rengasta mukana, mutta Tänakilla oli lisäksi sateella paremmin toimivia pehmeämpiä renkaita kun taas Rovanperällä oli kovempia renkaita. Thierry Neuville ja Martijn Wydaeghe kärsivät laturin ongelmista ja he joutuivat työntämään autoaan 800 metriä huoltoon perjantaina. Oliver Solberg ajoi ulos erikoiskokeella 9 ja erikoiskoe keskeytettiin kun osa autoista oli jo ajanut erikoiskokeen.
Yohan Rossel voitti WRC2-sarjan kilpailun Citroën C3 Rally2 -autolla. Zoltán László voitti WRC3-sarjan kilpailun Ford Fiesta Rally3 -autolla. Lauri Joona voitti JWRC-sarjan kilpailun Ford Fiesta Rally3 -autolla.
Kilpailijat

| Rally1-autot> Nro | Rally1-autot> Kuljettaja | Rally1-autot> Kartanlukija | Rally1-autot> Talli | Rally1-autot> Auto | Rally1-autot> Mestaruuskilpailu | Rally1-autot>  | Rally1-autot>  | Rally1-autot>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 |  Oliver Solberg |  Elliott Edmondson |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 N Rally1 | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 4 |  Esapekka Lappi |  Janne Ferm |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota GR Yaris Rally1 | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 7 |  Pierre-Louis Loubet |  Vincent Landais |  M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 | kuljettaja, kartanlukija |  |  |  |
| 8 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 N Rally1 | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 11 |  Thierry Neuville |  Martijn Wydaeghe |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 N Rally1 | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 16 |  Adrien Fourmaux |  Alexandre Coria |  M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 18 |  Takamoto Katsuta |  Aaron Johnston |  Toyota Gazoo Racing WRT NG | Toyota GR Yaris Rally1 | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja/talli |  |  |  |
| 33 |  Elfyn Evans |  Scott Martin |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota GR Yaris Rally1 | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 42 |  Craig Breen |  Paul Nagle |  M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 44 |  Gus Greensmith |  Jonas Andersson |  M-Sport Ford WRT | Ford Puma Rally1 | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 69 |  Kalle Rovanperä |  Jonne Halttunen |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota GR Yaris Rally1 | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
Lähde:
Tulokset

| Merkintä | Luokka |
| --- | --- |
WRC: Rallin MM-sarjaan osallistuja, oikeutettu valmistajien pisteisiin.
WRC: Osallistuja MM-sarjaan, ei valmistajan pisteille.
WRC2: Rekisteröitynyt osallistuja WRC-2 -mestaruuteen
WRC3: Rekisteröitynyt osallistuja WRC-3 -mestaruuteen

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Luokka> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Kalle Rovanperä |  Jonne Halttunen | Toyota GR Yaris Rally1 | 2:48:21.5 | 0.0 | WRC |  |  |
| 2 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja | Hyundai i20 N Rally1 | 2:48:25.8 | +4.3 | WRC |  |  |
| 3 |  Thierry Neuville |  Martin Wydaeghe | Hyundai i20 N Rally1 | 2:50:42.5 | +2:21.0 | WRC |  |  |
| 4 |  Craig Breen |  Paul Nagle | Ford Puma Rally1 | 2:51:28.8 | +3:07.3 | WRC |  |  |
| 5 |  Elfyn Evans |  Scott Martin | Toyota GR Yaris Rally1 | 2:52:07.5 | +3:46.0 | WRC |  |  |
| 6 |  Takamoto Katsuta |  Aaron Johnston | Toyota GR Yaris Rally1 | 2:56:30.0 | +8:08.5 | WRC |  |  |
| 7 |  Yohan Rossel |  Valentin Sarreaud | Citroën C3 Rally2 | 2:58:22.5 | +10:01.0 | WRC2 |  |  |
| 8 |  Kajetan Kajetanowicz |  Maciej Szczepaniak | Škoda Fabia Rally2 Evo | 2:59:22.7 | +11:01.2 | WRC2 |  |  |
| 9 |  Emil Lindholm |  Reeta Hämäläinen | Škoda Fabia Rally2 Evo | 2:59:33.4 | +11:11.9 | WRC2 |  |  |
| 10 | Nikolai Grjazin | Konstantin Aleksandrov | Škoda Fabia Rally2 Evo | 3:00:10.0 | +11:48.5 | WRC2 |  |  |
| Lähde: | Lähde: | Lähde: | Lähde: | Lähde: | Lähde: | Lähde: |  |  |
Tulokset > Power Stage -sijoitukset

| Sija | Kuljettaja | Aika | Luokka | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Kalle Rovanperä | 9:01.8 | WRC | 5 |
| 2. |  Ott Tänak | +5.7 | WRC | 4 |
| 3. |  Elfyn Evans | +21.9 | WRC | 3 |
| 4. |  Craig Breen | +22.2 | WRC | 2 |
| 5. |  Emil Lindholm | +25.8 | WRC2 | 1 |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kroatian ralli 2022 Wikimedia Commonsissa
Rally-Maps.com erikoiskokeet kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 2022
Monte Carlo
Ruotsi
Kroatia
Portugali
Sardinia
Safari
Viro
Suomi
Ypres
Akropolis
Uusi-Seelanti
Katalonia
Japani
Rallin maailmanmestaruussarjan Kroatian rallit
| --- | --- |
2020-luku:   2021  2022  2023  2024 
Hyundai i20 N Rally1 Kroatian rallissa.
Kroatian ralli 2023

|  Kroatian ralli 2023 |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 2023. 
Ajankohta:  20.–23. huhtikuuta 2023
Pituus:  20 erikoiskoetta, 301,26 km

Yleiskilpailu
Palkintokoroke
Voittaja:   Elfyn Evans    Scott Martin  (Toyota Gazoo Racing WRT)
Toinen:   Ott Tänak    Martin Järveoja  (M-Sport Ford WRT)
Kolmas:   Esapekka Lappi    Janne Ferm  (Hyundai Shell Mobis WRT)
WRC2
Palkintokoroke
Voittaja:   Yohan Rossel    Arnaud Dunand  (PH Sport)
Kroatian ralli 2023 oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2023. Kilpailu oli kauden neljäs ja se järjestettiin 20.–23. huhtikuuta 2023. Kilpailun keskuspaikka oli Zagrebissa.
Kilpailuun ilmoitettu irlantilainen Hyundai Motorsportia edustanut kuljettaja Craig Breen kuoli ulosajossa rallia edeltävissä testeissä 13. huhtikuuta. Hänen kartanlukijansa James Fulton ei loukkaantunut tilanteessa. Breenin käyttämä numero 42 jäädytettiin loppukauden ajaksi ja tallin kolmas auto vedettiin pois Kroatian rallista. Tallin muissa autoissa oli Breenin muistolle käytössä erityinen väritys kilpailun aikana. Toyota ilmoitti, että vain Ogier ja Rovanperä keräävät valmistajien pisteitä kilpailusta ja talli veti Evansin pois valmistajien mestaruustaistosta huomion osoituksena Hyundaita kohtaan. Breenin auto pysyi huoltoalueen tallissa ja kaikilla kilpailijoilla oli autossa musta tarra Breenille.