stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1985
A-sarja > Mitalisarja

Jokainen joukkue lähti mitalisarjaan nollasta pisteestä.
| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | TCH | CAN | URS | USA |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Tšekkoslovakia | 3 | 3 | 0 | 0 | 18-6 | 6 |  | 5-3 | 2-1 | 11-2 |
|  Kanada | 3 | 2 | 0 | 1 | 9-8 | 4 | (4-4) |  | 3-1 | 3-2 |
|  Neuvostoliitto | 3 | 1 | 0 | 2 | 12-8 | 2 | (5-1) | (9-1) |  | 10-3 |
|  Yhdysvallat | 3 | 0 | 0 | 3 | 7-24 | 0 | (3-1) | (4-3) | (1-11) |  |
Suluissa alkusarjan keskinäiset ottelut, joilla ei ollut vaikutusta loppusarjataulukkoon.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 29.4. |  Kanada | 3-2 |  Yhdysvallat |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 29.4. |  Tšekkoslovakia | 2-1 |  Neuvostoliitto |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.5. |  Kanada | 3-1 |  Neuvostoliitto |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.5. |  Tšekkoslovakia | 11-2 |  Yhdysvallat |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.5. |  Tšekkoslovakia | 5-3 |  Kanada |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.5. |  Neuvostoliitto | 10-3 |  Yhdysvallat |  |  |


|  |  |  |      |  |  |
A-sarja > Putoamissarja

Putoamissarjaan jäivät kaikki alkusarjan pisteet voimaan.
| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | TCH | CAN | URS | USA | FIN | SWE | FRG | DDR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 10 | 4 | 2 | 4 | 39-33 | 10 | 0-5 | 2-5 | 1-5 | 8-3 |  | 6-1 | 4-5 | 6-2 |
|  Ruotsi | 10 | 4 | 0 | 6 | 37-40 | 8 | 2-7 | 3-6 | 2-6 | 3-4 | 0-5 |  | 5-2 | 7-2 |
|  Länsi-Saksa | 10 | 3 | 1 | 6 | 28-41 | 7 | 1-6 | 0-5 | 2-10 | 3-4 | 3-3 | 2-3 |  | 4-1 |
|  Itä-Saksa | 10 | 0 | 2 | 8 | 16-64 | 2 | 1-6 | 1-9 | 0-6 | 5-5 | 4-4 | 0-11 | 0-6 |  |
Alemman loppusarjan ottelut on kursivoitu. Itä-Saksa putosi B-sarjaan.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.4. |  Suomi | 6-2 |  Itä-Saksa |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.4. |  Ruotsi | 5-2 |  Länsi-Saksa |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.4. |  Ruotsi | 7-2 |  Itä-Saksa |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.4. |  Länsi-Saksa | 5-4 |  Suomi |  |  |


|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.5. |  Suomi | 6-1 |  Ruotsi |  |  |

|  | (2-1, 3-0, 1-0)  | (2-1, 3-0, 1-0)  | (2-1, 3-0, 1-0)  |  |  |
|  |  Hannu Järvenpää − 01:03  Pekka Arbelius − 10:44 Esa Tikkanen − 23:24 Kari Suoraniemi − 26:52 Christian Ruuttu − 37:39 Hannu Järvenpää − 55:45 |  1-0 1-1 2-1 3-1 4-1 5-1 6-1 |   08:48 − Peter Gradin     |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2.5. |  Länsi-Saksa | 4-1 |  Itä-Saksa |  |  |


|  |  |  |      |  |  |
A-sarja > Lopputulokset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
:  Tšekkoslovakia
:  Kanada
:  Neuvostoliitto
4.:  Yhdysvallat
5.:  Suomi
6.:  Ruotsi
7.:  Länsi-Saksa
8.:  Itä-Saksa
Euroopan-mestaruus

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | URS | TCH | FIN | SWE | FRG | DDR |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Neuvostoliitto | 5 | 5 | 0 | 0 | 32-6 | 10 |  | 5-1 | 5-1 | 6-2 | 10-2 | 6-0 |
|  Tšekkoslovakia | 5 | 4 | 0 | 1 | 25-9 | 8 |  |  | 5-0 | 7-2 | 6-1 | 6-1 |
|  Suomi | 5 | 1 | 2 | 2 | 13-17 | 4 |  |  |  | 5-0 | 3-3 | 4-4 |
|  Ruotsi | 5 | 2 | 0 | 3 | 18-20 | 4 |  |  |  |  | 3-2 | 11-0 |
|  Länsi-Saksa | 5 | 1 | 1 | 3 | 14-22 | 3 |  |  |  |  |  | 6-0 |
|  Itä-Saksa | 5 | 0 | 1 | 4 | 5-33 | 1 |  |  |  |  |  |  |
Euroopan-mestaruuskisojen sarjataulukko laskettiin eurooppalaisten joukkueiden keskinäisistä alkusarjan otteluista.
B-sarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | POL | SUI | ITA | AUT | JPN | NED | NOR | HUN |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Puola | 7 | 6 | 1 | 0 | 37-13 | 13 |  | 2-2 | 7-1 | 5-0 | 8-0 | 4-3 | 6-4 | 5-3 |
|  Sveitsi | 7 | 5 | 1 | 1 | 29-13 | 11 |  |  | 5-1 | 5-1 | 4-1 | 2-6 | 2-1 | 9-1 |
|  Italia | 7 | 5 | 0 | 2 | 29-22 | 10 |  |  |  | 4-1 | 6-4 | 5-2 | 6-2 | 6-1 |
|  Itävalta | 7 | 3 | 0 | 4 | 18-24 | 6 |  |  |  |  | 8-3 | 4-2 | 2-5 | 2-0 |
|  Japani | 7 | 3 | 0 | 4 | 31-36 | 6 |  |  |  |  |  | 4-3 | 8-5 | 11-2 |
|  Alankomaat | 7 | 3 | 0 | 4 | 36-25 | 6 |  |  |  |  |  |  | 8-2 | 12-4 |
|  Norja | 7 | 2 | 0 | 5 | 28-38 | 4 |  |  |  |  |  |  |  | 9-6 |
|  Unkari | 7 | 0 | 0 | 7 | 17-54 | 0 |  |  |  |  |  |  |  |  |
Puola nousi A-sarjaan. Norja ja Unkari putosivat C-sarjaan.
C-sarja

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | FRA | YUG | CHN | ROM | DEN | BUL | PRK | ESP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ranska | 7 | 6 | 1 | 0 | 54-13 | 13 |  | 2-1 | 4-4 | 8-3 | 6-2 | 10-2 | 12-0 | 12-1 |
|  Jugoslavia | 7 | 6 | 0 | 1 | 36-13 | 12 |  |  | 7-3 | 5-2 | 4-3 | 4-0 | 8-2 | 7-1 |
|  Kiina | 7 | 5 | 1 | 1 | 45-22 | 11 |  |  |  | 6-4 | 6-1 | 10-4 | 6-1 | 10-1 |
|  Romania | 7 | 4 | 0 | 3 | 51-29 | 8 |  |  |  |  | 5-0 | 11-3 | 18-5 | 8-2 |
|  Tanska | 7 | 3 | 0 | 4 | 16-23 | 6 |  |  |  |  |  | 6-1 | 3-1 | 1-0 |
|  Bulgaria | 7 | 2 | 0 | 5 | 27-45 | 4 |  |  |  |  |  |  | 8-1 | 9-3 |
|  Pohjois-Korea | 7 | 1 | 0 | 6 | 18-56 | 2 |  |  |  |  |  |  |  | 8-1 |
|  Espanja | 7 | 0 | 0 | 7 | 9-55 | 0 |  |  |  |  |  |  |  |  |
Ranska ja Jugoslavia nousivat B-sarjaan.
Kalervo Eriksson

Kalervo Uolevi Eriksson (12. tammikuuta 1938 Helsinki – 25. tammikuuta 1987)  oli suomalainen alkoholitutkija ja dosentti, filosofian tohtori. Hänen väitöskirjansa Factors affecting voluntary alcohol consumption in the albino rat oli uraauurtava[lähde? ]: Eriksson kehitti kaksi rottakantaa, joiden avulla tutkittiin perinnöllistä taipumusta alkoholin käyttöön ja kulutukseen. AA-rottakannalla oli taipumus juoda suuria määriä alkoholia vapaaehtoisesti, kun taas ANA-rottakanta joi puolestaan hyvin vähän alkoholia. Lopulta ANA-kannan jälkeläiset miltei vieroksuivat alkoholin nauttimista. Kalervo Eriksson toimi Oy Alko Ab:n tuotanto- ja tutkimusjohtajana vuoteen 1987 saakka.
Kalervo Eriksson oli myös lintubongari ja luontokuvaaja. Hän julkaisi tieteellisen kirjoittamisensa ohessa useita lintukirjoja sekä muita luontoon liittyviä kirjoja ja artikkeleita. Hän oli myös useiden tietokirjojen toimituskunnissa mukana. Kalervo Eriksson luennoi laajasti alkoholifysiologiasta yliopistoissa sekä alkoholitutkimusta käsittelevissä konferensseissa. Kalervo Erikssonin poika on valokuvaaja Lauri Eriksson ja hänen isänsä oli heraldikko Olof Eriksson.
Julkaisut

Genetic factors and alcohol consumption in human being and laboratory animals. 13th International Institute on the Prevention and Treatment of Alcoholism, Zagreb 1967.
Alkoholismin etiologian biologinen selvittely eläinkokeilla. Alkoholipoli­tiikka 33: 183-189, 1968.
Effect of two diuretlc drugs on liquid consumption and free choice of alcohol in albino rats. Nature 213: 316—317, 1967.
Genetic selection for voluntary alcohol consumption in the albino rat. Science 159: 739-741, 1968.
Alcohol Imbibition and Behavior: A Comparative Genetic Approach
Factors affecting voluntary alcohol consumption in the albino rat. Ann. Zool. Fennici 6: 227-265, 1969.
The determination of the phenotype and the role of the genotype for voluntary alcohol consumption in selected strains of mouse and rat. 28th Int. Congr. Alcohol, 1: 109—110,1968, Washington. Toim. M. Keller & M. Majchrowicz.
Effects of ovarectomy and contraceptive hormones on voluntary alcohol consumption in the albino rat. Jap. J. Stud. Ale. 4: 1—5, 1969.
Inheritance of behaviour towards alcohol in normal and motivated choice situations in mice. Ann. Zool. Fennici 8: 400—405, 1971.
Behaviour of rats under the influence of ethyl alcohol in an open-field situation. Scandinavian Journal of Psychology 8: 257-267, 1967.
Alkoholi- ja morfiiniaddiktion periytymisestä. Alkoholikysymys 38: 86-91, 1970.
Biologisen alkoholitutkimuksen tavoitteista. Alkoholipolitiikka 35: 135-138, 1970.
Differences between the sexes in voluntary alcohol consumption and liver ADH-activity in inbred strains of mice. Metab. Clin. Exptl. 17: 1037-1042, 1968.
Alkoholismin syiden kokeellinen tutkimus. Duodecim 88: 235—239, 1972.
Alkoholifysiologia : alkoholin vaikutukset elimistöön ja terveyteen / toim. Kalervo Eriksson ja Olof Forsander, 1977
Animal models in alcohol research / edited by K. Eriksson, J. D. Sinclair, K. Kiianmaa, 1980
International Symposium : Biological Aspects of Alcohol Consumption September 1971, Helsinki / Edited by Olof Forsander abd Kalervo Eriksson.
Muuttolintujen matkassa, 1970
Kukkiva puutarha, 1972
Lapin luonto, 1972
Käytännön sieniopas, 1972.
K. V. Suonivaara

Kaarlo Wilhelm Suonivaara, sukunimi aik. Senvall (8. kesäkuuta 1874 Tampere – 29. tammikuuta 1937 Viipuri) oli suomalainen insinööri ja Viipurin teollisuuskoulun rehtori.
Suonivaaran vanhemmat olivat työnjohtaja Simeon Senvall ja Wilhelmina Andersin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Tampereen lyseosta ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1898.
Suonivaara oli aluksi lyhyen aikaan varikon hoitajana Tampereella. Hän oli sitten mekaanisten aineitten opettajana Oulun teollisuuskoulussa 1899–1905 ja koneosaston lehtorina Viipurin teollisuuskoulussa 1905–1918. Hän oli Viipurin teollisuuskoulun rehtorina vuodesta 1918 alkaen.
Suonivaara julkaisi oppi- ja harjoituskirjoja ja hän oli myös toimittamassa Teknillistä käsikirjaa. Hän teki opintomatkoja ulkomaille tutustuen teknilliseen opetukseen siellä ja julkaisi kirjoituksia teknillisistä kysymyksistä ja teknillisestä opetuksesta. Suonivaara toimi Viipurissa vuodesta 1913 alkaen höyrykattilain ja kauppalaivojen koneistojen katsastusmiehenä sekä 1914–1934 moottoriajoneuvojen katsastusmiehenä. Hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja toimi Viipurin Teknillisen Klubin varapuheenjohtajana ja oli klubin kunniajäsen.
Suonivaara oli naimisissa vuodesta 1902 Hanna Johanssonin kanssa. Heidän tyttärensä oli arkkitehti Tuulikki Suonivaara-Löyskä.
Teoksia

Nimellä Kaarlo Vilho Senwall:
Mekaniikan oppikirja teollisuuskouluja varten. Tekijä, Tampere 1901
Mekaniikan esimerkkejä teollisuuskouluja varten. Tekijä, Tampere 1902
Nimellä K. V. Suonivaara:
Mekaniikan oppikirja teollisuuskouluja varten. 2. täyd. painos Tekijä, Viipuri 1908, 3. painos 1928, 4. uus. painos Kuopio 1941, 5. painos nimellä Mekaniikan oppikirja teknillisiä kouluja varten. 1, Statiikka. Lappeenranta 1947
Kai Brunila

Kai Daniel Brunila (3. huhtikuuta 1919 Helsinki – 26. lokakuuta 2001 Espoo) oli suomalainen toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Cab.
Kai Brunilan vanhemmat olivat arkkitehti Birger Brunila ja Olga Löfhjelm. Hän oli naimisissa 1943–1964 Gunhild Karlssonin (1923–1964) kanssa ja vuodesta 1965 May-Britt Lindroosin kanssa.
Kai Brunila pääsi ylioppilaaksi 1938 ja hän opiskeli 1938 City of London Collegessa. Sotavuosien jälkeen Brunila oli Hufvudstadsbladetin toimittajana 1945, Sport-Pressenin päätoimittajana 1945–1948, Hufvudstadsbladetin toimitussihteerinä 1949–1954 ja Nya Pressenin toimitussihteerinä 1954–1957. Hän oli myös Politiken-lehden Helsingin kirjeenvaihtajana 1948–1960 ja Stockholms-Tidningenin kirjeenvaihtajana 1953–1965.
Brunila toimi Kustannus oy Williamsin (entinen Kuvajulkaisut oy) toimitusjohtajana 1957–1975, Suomen PR-toimiston toimitusjohtajana 1962–1971 ja oy Maxi-Mainos Ab:n toimitusjohtajana 1969–1970. Hän oli vuodesta 1976 Nyky-lehdet oy:n johtokunnan puheenjohtajana. Brunila oli myös Englannin autoteollisuuden edustajana Suomessa 1960–1970.
Brunila oli Helsingin sanomalehtimiesyhdistyksen varapuheenjohtajana 1953–1958, Finlands svenska publicistförbundin hallituksen jäsenenä 1946–1970, Elokuva- ja viihdesäveltäjät ry:n varapuheenjohtajana 1967–1971 sekä Nordisk Revy Unionin presidenttinä 1970–1971.
Brunila teki 1959 musikaalin Onnenpotku yhdessä George de Godzinskyn ja Boris Grünsteinin kanssa. Hän teki myös 20 revyytä muiden kanssa sekä useita radio- ja tv-ohjelmia. Hän julkaisi 1986 muistelmansa nimellä Mina MaxiMemoarer.
Teoksia

Kaveringar. Vapenbrödernas och krigsinvalidernas förlag, Helsingfors 1942 (nimimerkillä Cab)
100 år på böljan med Björneborgs segelförening. Björneborgs segelförening, Vammala 1955
Porkala är vårt : en återblick i ord och bild. Schildt, Helsingfors 1955
Melbourneolympiaden 1956 ; text Stig Häggblom ; redigering Kai Brunila ; resultat Oscar Nissén ; bilder Associated Press och Ab Text & bilder. Hufvudstadsbladets förlag, Helsingfors 1957
Hbl's idrottsbok ; layout Kai Brunila ; text Stig Häggblom ; bilder Hbl pressfoto. Bildkonst, Helsingfors 1958
Näin tehdään miljoonia : meidän aikamme rikkaimmat ihmiset, kirj. Egon Jameson, Günter Schwill ; suomen osalta lisäykset kirj. Kai Brunila ; suom. Salme Sevelius. Union, Helsinki 1959 (lyhennetty saksankielisestä alkuteoksesta So macht man Millionen)
Finlands krig. Bokorama, Högänäs 1980
Jaakko Pöyry 1958-1983 ; toimituskunta Kai Brunila ym. Jaakko Pöyry, Helsinki 1984
Mina MaxiMemoarer. Söderström, Helsingfors 1986 (nimellä Cab Brunila)
Porkalas öden ; utg. av Kyrkslätts kommun. Kulturnämnden ; planering, text och red. Kai Brunila ; bilder Sigbritt Backman. Kyrkslätts kommun, Kyrkslätt 1986, suomeksi nimellä Porkkalan kohtalot ; julk. Kirkkonummen kunta. Kulttuurilautakunta ; suunnittelu, teksti ja toim. Kai Brunila] ; suom. Pekka Silvast ; kuvien keräys Sigbritt Backman. Kirkkonummen kunta, Kirkkonummi 1986
Julgrisarnas långdans : en kavalkad genom 100 år. Sällskapet Julgrisarna, Helsingfors 1987, lisäpainos 1997
Facklan brinner : Arbetets vänner huvudföreningens 100-årshistorik. Arbetets vänner, huvudföreningen, Helsingfors 1990
Revymakare. Söderström, Helsingfors 1998 (nimellä Cab Brunila)
Finland i krig. Andra delen, 1940-1944 ; kirj. Kai Brunila ym. ; toimittaja Henrik Ekberg ; kartat Tuuli Ryhänen. Schildt, Esbo 2000, 2. painos 2001
Käännöksiä

Martti Sinerma : Adolf Ehrnrooth : generalen, riddaren, människan. Editum, Esbo 1983 (alkuteos Adolf Ehrnrooth sodan ja rauhan näyttämöllä)
Jukka L. Mäkelä : Den 9 juni 1944 kl. 05.55 : den ryska storoffensiven på Näset. Editum, Esbo 1984 (alkuteos Teräsvyöry Kannaksella)
Jukka L. Mäkelä : Eld upphör! 4.9.1944 kl. 07.00 : den ryska storoffensiven på Näset hejdas. Editum, Esbo 1986 (alkuteos Teräsvyöry murtuu)
Jukka L. Mäkelä : Rök över Aunus. Editum, Esbo 1988 (alkuteos Aunuksen savut)
Pekka Silvast : Staden på Hangöudd : Hangö stadsfullmäktiges 100-årsfestpublikation. Hangö stad, Hangö 1990 (alkuteos Hankoniemen kaupunki)
Generalens testamente ; kirj. Adolf Ehrnrooth, Marja-Liisa Lehtonen ; ruotsinkiel. kääntänyt Kai Brunila. Söderström, Helsingfors 1994, 3. painos 2004 (alkuteos Kenraalin testamentti)
Jukka L. Mäkelä : 1944. Schildt, Helsingfors 2000, sisältää Den 9 juni 1944 kl. 05.55. alkuteos Teräsvyöry Kannaksella ja Eld upphörr! 4.9.1944 kl. 07.00. alkuteos Teräsvyöry murtuu.
Kargaja jõgi

| Kargaja jõgi |
| --- | --- |
Maat:  Viro
Maakunnat:  Tartumaa
Kunnat:  Peipsiäären kunta
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Koosa jõen valuma-alue
Pinta-ala:  192,8 km²  
Yhtyy:  Koosa jõgi (3 km joensuusta)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  metsäoja, Alatskivi
 :  58.5814°N, 27.0092°E
Laskupaikka:  Koosa jõgi, Praaga
 :  58.4392°N, 27.1986°E
Läpivirtausjärvet:  Koosa järv, Kivimetsa järv
Sivu-uomat:  Rehemetsa peakraav, Koosa oja
Taajamat:  Kivimetsa
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  77,5 m  mpy. 
Laskukorkeus:  30,1 m  mpy. 
Korkeusero:  47,4 m
Pituus:  34,6 km  
Kaltevuus:  1,37 m/km
Muuta
Kargaja jõgi on Virossa Tartumaalla Peipsiääressä virtaava 35 kilometriä pitkä Koosa jõen sivujoki.
Joen kulku

Joki alkaa metsäpurona Padakõrve mägien ja Selgise mägien väliseltä metsäalueelta, jossa on runsaasti lähteitä. Se virtaa itään päin neljä kilometriä ja kääntyy ennen Alatsikivin peltoaluetta kohti etelää. Ennen Koosan kylää se kohtaa Metsakivin kylän, jossa uoman poikki on rakennettu maapato ja siihen säännöstelysulku. Padon taakse on muodostunut Metsakivi järv. Joki menettää luontaisen uomansa Koosan kylän lähellä, jossa se on muokattu koneellisesti kaivamalla se suorana virtaavaksi ojaksi. Täällä siihen yhtyy pohjoisesta Väänastu eli Saburi oja ja Koosasta tuleva Koosa oja . Vasta Vanaussaian kylällä se sukeltaa takaisin metsään ja uoma saa siellä takaisin sen mutkittelevan luonteensa. Hieman Kargajan kylän jälkeen joki saavuttaa Emajõe-Suursoo-alueen, jolloin siihen yhtyy vielä pohjoisesta tuleva Rehemetsa peakraavi. Suolla se ohittaa Koosa järven, jonka luusua sisälytetään Kargaja jõen pääuomaan, vaikka luusua haarautuukin siitä. Koosa järv on joen toinen, vaikkakin hyvin poikkeuksellinen, läpivirtausjärvi. Ja Koosa järveen laskeva Põdra ojaa voidaan silloin pitää joen sivuojana. Kargaja jõen alajuoksua, ennen sen yhtymistään Koosa jõgeen , kutsutaan myös nimellä Lagina jõgi.
Historiaa

Jokea on aiemmin käytetty tukkipuun uittamiseen.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Valuma-alue

Kargaja jõen valuma-alueen pinta-ala on viranomaistietojen mukaan ja Koosa järven valuma-alue mukaan lukien 193 neliökilometriä (km²). Koosa järven valuma-alue on 76 km², joten joen valuma-alue olisi erikseen 117 km². Kargaja jõgi tulee suolle pohjoisesta, missä sen valuma-alueen itäreuna yltää lähes Peipsijärven rantaan asti. Pohjoisessa sen rajana on Lahepera järveen laskevan Naelavere kraavin valuma-alue, ja luoteispuolella on rajana Kääpa jõen valuma-alue. Etelässä virtaavan Emajoen länsipuolella siihen yhtyy pohjoisesta tulevat lyhyet Saeveski oja ja Sääsekõrva oja, joiden valuma-alueet toimivat länsirajana.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Sivu-uomia

Kargaja jõen suurimpia sivu-uomia on lueteltu seuraavassa taulukossa. Virolaisessa vesistönimistössä kraav tarkoittaa kaivettua oja ja peakraav suurta kaivettua johto-ojaa.
| yhtyy Kargaja jõgeen (km suusta) | Nimi | Pituus (km) | Valuma-alue (km²) | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Põdraoja |  |  |  |
| 5 | Rehemetsa peakraav | 7 | 10 |  |
| 14 | Väänastu oja | 6 | 7 |  |
| 16 | Koosa oja | 8 | 19 |  |
|  | Lepiku kraav | 2 |  |  |
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Järviä

Valuma-alueen suurin järvi on Koosa järv, joka sijaitsee joelta noin kilometrin verran luoteeseen päin. Koosa järven vieressä puolen kilometrin päässä samalla suoalueella sijaitsee pieni Sirkjärv, joka on umpijärvi. Pohjoisempana sijaitsevassa Koosan kylässä on Koosa ojaan padottu Koosa paisjärv, joka yhtyy pian Kargaja jõgeen. Siitä 23 kilometriä pohjoiseen sijaitsee joen uomaan padottu Metsakivi järv, joka on Metsakiven kylän patojärvi.
Huomautuksia

1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu tai mitattu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen annettuja koordinaatteja.
Keltaperhoset

| Keltaperhoset |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arhtropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Kaaliperhoset Pieridae
Alaheimo::  Keltaperhoset Coliadinae  Swainson 1821
suvut
 Abaeis  Anteos  Aphrissa  Colias  Conepteryx  Eurema  Kricogonia  Nathalis  Phoebis  Pyrisitia  Zerene 
Katso myös
   Keltaperhoset Wikispeciesissä   Keltaperhoset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltaperhoset (Coliadinae) on kaaliperhosten heimoon kuuluva alaheimo. Siihen kuuluu noin 300 lajia. Pohjoismaissa ja Baltian alueella tavattavia lajeja ovat lapinkeltaperhonen (Colias hecla), suokeltaperhonen (Colias palaeno), tunturikeltaperhonen (Colias tyche) ja sitruunaperhonen (Gonepteryx rhamni) sekä satunnaisesti esiintyviä etelänkeltaperhonen (Colias croceus) ja vaaleakeltaperhonen (Croceus hyale).
K. W. Silfverberg

Karl Wiking Silfverberg, myös K. V. Silfverberg ja K. W. Silfverberg, (22. maaliskuuta 1883 Joensuu – 14. huhtikuuta 1965 Joensuu) oli suomalainen kirjailija.
Silfverberg tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1901. Hän oli Viitasaaren yhteiskoulun rehtori 1908–1909.
Teokset

Omalla nimellä:
Muutamia kasvatus-opillisia mietteitä, teoksessa Viitasaaren yhteiskoulu: kertomus lukuvuodelta 1907–1908. 1908
Arthur Schopenhauer ajattelijana ja ihmisenä. Otava 1911
Die Wirklichkeitsdualismus in seiner konkretesten Gestalt: eine erkenntnistheoretische Begriffsbestimmung; väitöskirja (Helsingin yliopisto). Helsingfors 1912
Siveyden alkeet luonnollisella pohjalla: käsikirja nuorisolle ja opettajille; mukaelma Jules Payot'n "Moraalin oppikirjasta". Helsinki: Vapaa ajatus, 1916–1917
Koulukysymys Suomen sos.-dem nuorisoliiton ohjelmassa: 6 liittokokoukselle; K. V. Silverbergin ja Hj. Eklundin esittämien alustusten sekä kokouksen päätöksen mukaan toim. Hj. Eklund. Pori: Suomen sos.-dem. nuorisoliitto, 1920
Sosialidemokratia ja sosialismi. Kuopio: Savon Kansa, 1922
Nimellä K. Silovuori:
Ihmisyyden filosofiaa: esseitä ja runoutta. Joensuu: Tekijä, 1929
Nimellä Veikko Säilävä:
Epäluulo: näytelmä 5 näytöksessä. Helsinki: Tekijä, 1920
Suomennoksia

Otto Gaupp: Herbert Spencer: kehitysopin filosofi; tekijän luvalla suomentanut K. W. Silfverberg; suomennoksen tarkastanut Arvi Grotenfelt. Kansanvalistusseuran elämäkertoja 17. Helsinki: Kansanvalistusseura  1911
Wilhelm Ostwald: Keksijät ja löytäjät. Kansanvalistusseuran toimituksia 161. Helsinki: Kansanvalistusseura  1912
William James: Pragmatismi: uusi nimitys eräille vanhoille ajattelutavoille. Otava 1913
Carl Ewald: Morsiusseppele y. m. juttuja ja seikkailuja: kansansatujen mukaan; tanskankielestä suomentanut K. W. Silfverberg. Kuopio: Suomen sos.-dem. nuorisoliitto, 1919
Willi Münzenberg: Sosialistinen nuoriso-internationale; suomentanut K. W. S. Tampere: Suomen sos.-dem. nuorisoliitto, 1920
Kaskinen (täsmennyssivu)

Kaskinen voi tarkoittaa seuraavia:
Kaskinen, Suomen kaupunki.
Aapo Kaskinen (s. 1982), muusikko
Anna-Mari Kaskinen (s. 1958), kirjailija, runoilija ja sanoittaja
Elias Kaskinen (s. 1992), laulaja ja lauluntekijä, Anna-Mari Kaskisen poika
Juho Kaskinen (1865–1932), kunnallisneuvos ja kansanedustaja
Kalle Kaskinen (s. 1974), jääkiekkovalmentaja
Knut Kaskinen (1897–1918), jääkärivänrikki
Olli Kaskinen (s. 1999), jääkiekkoilija
Teemu Kaskinen (s. 1976), kirjailija ja suomentaja
Tuuli Kaskinen (s. 1978), tutkija, Demos Helsingin toiminnanjohtaja.
Kaskinen, vuosina 1914–1916 ilmestynyt sanomalehti.