stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Magneettimiehen kuolema

| Magneettimiehen kuolema Pekka Streng & Tasavallan Presidentti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1970
 Studio : Finnvox
 Julkaistu: joulukuu 1970   (1976 LP:n uusintapainos)   (1982 LP:n uusintapainos)   (2003 remasteroitu CD)   (2011 LP:n uusintapainos)   (2019 LP:n uusintapainos)
 Formaatti: LP-levy (LRLP 28 / AOP-19ALB09)   CD-levy (LRCD 28)
 Tuottaja(t): Måns Groundstroem
 Tyylilaji: progressiivinen rock, psykedeelinen rock, folkrock
 Kesto: 37.06
 Levy-yhtiö: Love Records   Ainoa Productions Oy (2019)
 Levymerkki: Love Records   Ainoa (2019)
Pekka Strengin muut julkaisut
|   | Magneettimiehen kuolema 1970 | Kesämaa 1972 |
Tasavallan Presidentin muut julkaisut
| Tasavallan Presidentti 1969 | Magneettimiehen kuolema 1970 | Tasavallan Presidentti 1971 |
Magneettimiehen kuolema on Pekka Strengin debyyttialbumi, joka julkaistiin joulukuussa 1970. Strengin taustalla soittaa Tasavallan Presidentti -yhtye. Levyä tehdessään syöpää sairastanut Streng arveli kuolevansa pian, ja levyn oli määrä jäädä hänen ainoakseen. Sairaus ja kuoleman odotus kuvastuvat vahvasti sanoituksista. Streng pääsi tehohoidon vuoksi kuitenkin remissioon ja virkistyi kovasti. Levyn menestys ja läheisten huolenpito auttoivat: Streng eli odotettua pidempään ja ehti tehdä vielä toisen albumin Kesämaa.
”Sisältäni portin löysin” lienee Strengin tunnetuin kappale. Tasavallan Presidentti levytti kappaleesta toisen version Eero Raittisen laulamana vuonna 1972. Streng pettyi tähän versioon, koska se oli hänen mielestään liian paljon alkuperäisen kaltainen. Eero Raittinen levytti kappaleen vielä uudelleen vuonna 1994. Myös Matti Salminen ja Vesa-Matti Loiri ovat tehneet kappaleesta omat versionsa. Kappaleen erityispiirteenä on voimakas kaikuefektin käyttö lauluäänen kanssa.
Levyn kansikuvan, kuten kaksi vuotta myöhemmin ilmestyneen Kesämaan kansikuvan maalasi Pekka Strengin sisko Sonja.
Albumin alkuperäinen vinyylipainos joulukuulta 1970 on keräilyharvinaisuus, josta keräilijät ovat maksaneet parhaimmillaan lähes 400 euroa. Vuosien 1970–1976 välillä julkaistiin Love Recordsin toimesta kaksi uusintapainosta vinyylille, joiden tarkkoja julkaisuvuosia ei tiedetä. Vuonna 1976 julkaistiin jo neljäs uusintapainos vinyylilevylle ja kahdeksan vuoden päästä vuonna 1982 viides. Vuonna 2003 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä remasteroituna ja tällöin mukana oli kolme bonuskappaletta. Albumista julkaistiin vuonna 2011 kuudes uusintapainos vinyylille ja vuonna 2019 Ainoa Productions julkaisi seitsemännen uusintapainoksen 300 kappaleen numeroituna painoksena.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pekka Streng, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Gilgames – 1.58 (suom. san. Gilgamesh-eepoksen mukaan Pekka Streng)
Kylmä kaupunki – 3.07
Olen erilainen – 3.43
Pitkä kieli – 4.26
Makea Sandra – 3.18
Laulu hyönteisestä joka nukahti ruusun vuoteeseen – 1.48 (san. tuntematon, suom. san. Eeva-Liisa Manner)
Kappaleet > B-puoli

Takaisin virtaan – 7.07
Olen eläin – 3.04
Ahnehtiva Kud – 2.49
Olen väsynyt – 2.00
Sisältäni portin löysin – 5.06
Kappaleet > Vuoden 2003 remasteroidun CD-painoksen bonuskappaleet

Gilgames – 4.54 (demo)
Makea Sandra – 3.57 (Yleisradion ohjelmasta Kreivi von Krolockin hymyn variaatiot (10.7.1969), sov. Soulset)
Laulu hyönteisestä joka nukahti ruusun vuoteeseen – 1.15 (Yleisradion ohjelmasta Kreivi von Krolockin hymyn variaatiot (10.7.1969), sov. Soulset)
Kokoonpano > Pekka Streng & Tasavallan Presidentti

Pekka Streng – laulu, akustinen kitara
Måns Groundstroem – basso, piano
Jukka Tolonen – kitara, piano
Pekka Pöyry – tenorisaksofoni, huilu
Károly Garam – sello
Esko Rosnell – rummut, bongo, tabla
Vesa Aaltonen – rummut, bongo
Kokoonpano > Soulset (yhtye Yleisradion ohjelmassa Kreivi von Krolockin hymyn variaatiot)

Seppo Paroni Paakkunainen – huilu
Pekka Laitinen – basso, kellopiano
Mike Koskinen – trumpetti
Ilpo Saastamoinen – kitara
Harri Saksala – taustalaulu ("Makea Sandra")
Kiti Neuvonen – taustalaulu ("Makea Sandra")
Edward Vesala – rummut ("Makea Sandra")
Calle Lindholm – taustalaulu ("Makea Sandra")
Kokoonpano > Tuotanto

Sonja Streng – piirros
Erkki Hyvönen – äänitys (Finnvox 1970)
Måns Groundstroem – tuottaja
Joonia Streng – vuoden 2003 CD-painoksen tuotanto, valokuva (vuoden 2003 CD-painoksen sisäkansi, Joonia Strengin kotiarkisto)
Lasse Streng – vuoden 2003 CD-painoksen tuotanto
Suonna Kononen – vuoden 2003 CD-painoksen tuotanto
Pauli Saastamoinen – vuoden 2003 CD-painoksen uudelleen masterointi (Finnvox maaliskuussa 2003)
Kirjallisuutta

Dimery, Robert (toim.): 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.  ((1001 Albums You Must Hear Before You Die, 2006.) Suomalaisen laitoksen päätoimittaja Jake Nyman. Kääntäjät: Esa Kuloniemi ym)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36217-4.
Tasavallan Presidentti
| --- | --- |
Studioalbumit:  Tasavallan Presidentti | Magneettimiehen kuolema | Tasavallan Presidentti | Lambertland | Milky Way Moses | Six Complete
Livealbumit:  Still Struggling for Freedom | Pop-Liisa 1: Tasavallan Presidentti 1973 | Live in Lambertland | Changing Times and Movements | State Visit | The Lost 1971 Studio Session | Live at Ruisrock 1971
Kokoelmat:  Classics
EP:t:  Six
Singlet:  ”Time Alone with You” | ”Solitary” | ”Sisältäni portin löysin” | ”Drinking”
DVD:t:  Six + Live!
Katso myös:  Diskografia
Centre Pompidou-Metz

| Centre Pompidou - Metz |
| --- | --- |

Sijainti:  Metz, Ranska
Koordinaatit:  49°6′29″N, 6°10′48″E
Valmistumisvuosi:  2010
Suunnittelija:  Shigeru Ban Jean de Gastines
Omistaja:  Metzin kaupunki
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Centre Pompidou Metz eli Metzin Pompidou-keskus on modernin ja nykytaiteen museo, joka avattiin 12. toukokuuta 2010. Se sijaitsee Metzissä Ranskassa. Siellä on esillä veistoksia, maalauksia ja grafiikkaa.
Museon peruskivi laskettiin 7. marraskuuta 2006. Keskus kuuluu uuteen alueeseen, jonka Metzin kaupunki on rakentanut Seillen rannalle. Alueella on yritystoimintaa, kauppaa ja asuntoja, ja kaikessa on otettu huomioon ympäristönäkökohdat. Rakennuksen arkkitehtuurin innoittajana on ollut perinteinen kartionmuotoinen kiinalainen olkihattu. Puuosien rakentaminen pääsi alkuun huhtikuussa 2009, kun betoniset rakenteet oli saatu valmiiksi.
Puuosat muodostavat uudenlaisen elementin, joka koostuu 16 kilometristä liimapuuta. Se kulkee ristiin siten, että syntyy kuusikulmainen verkko. Se saa pinnalleen lasikuitukalvon, joka on pinnoitettu teflonilla. Se on itsepuhdistuvaa, suojaa suoralta auringonvalolta mutta on yöllä läpinäkyvää.
Arkkitehti Shigeru Ban kertoo saaneensa hyvin paljon vaikutteita Alvar Aallon arkkitehtuurista: "Alvar Aallon arkkitehtuuri opetti minulle tavan käyttää luonnon materiaaleja ja yhdistää niitä esimerkiksi betoniin."
Avajaisnäyttely: "Chefs d'oeuvres?"

Osa avajaisnäyttelystä "Chefs d'oeuvres?" avattiin jo lokakuussa 2008. Ensimmäinen näyttely keväällä 2010 sisältää Pariisin Pompidou-keskuksesta lainattuja mestariteoksia (800 kappaletta), muun muassa:
La Femme à la guitare, Georges Braque,
La Tristesse du Roi, Henri Matisse,
L'Aubade, Nu couché et musicien, Pablo Picasso,
Le Violon d'Ingres, photographie, Man Ray,
La Maison tropicale,  Jean Prouvén arkkitehtoninen prototyyppi.
Rakennustyömaa
Betonirakenne
Liimapuurakenne
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Centre Pompidou-Metz
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Centre Pompidou-Metz
Käännös suomeksi
Carin ter Beek

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Köln 1998 | nelonen i.p. |  |
|  Pronssia | Luzern 2001 | nelonen i.p. |  |
Carin Anuschka ter Beek (s. 29. joulukuuta 1970 Groningen) on alankomaalainen soutaja. Hän on saavuttanut olympiahopeaa ja kaksi MM-pronssia.
Sydneyn olympialaisissa 2000 ter Beek saavutti kahdeksikossa hopeaa Alankomaiden hävittyä Romanian venekunnalle 2,95 sekunnilla. Perämiehettömässä nelosessa hän saavutti MM-pronssia Kölnissä 1998 ja Luzernissa 2001. Kahdeksikossa hän oli MM-kilpailuissa parhaimmillaan neljäs St. Catharinesissa 1999.
Charlene Attard

Charlene Attard (s. 31. tammikuuta 1987 Pietà) on maltalainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa. Hän edustaa seuratasolla Pembroke Athletaa.
Attard osallistui sisäratojen MM-kisoissa 2006 60 metrin matkalle, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Hän ei päässyt läpi alkueristä myöskään Osakan MM-kilpailuissa 2007, joissa hän putosi 100 metrillä jäätyään eränsä seitsemänneksi. Attard juoksi Pekingin olympialaisissa 2008 saman matkan ajassa 12,20 sekuntia ja putosi ensimmäisellä kierroksella.
Ennätykset

Lähde: IAAF
100 m: 11.93 s (2007)
200 m: 24,52 (2007)
60 m (sisäradat): 7,77 (2006)
Catharine Lumby

Catharine Lumby vuonna 2013.
Catharine Lumby on australialainen New South Walesin yliopiston journalismin professori ja Journalism and Media Research Centren johtaja.  Hän on työskennellyt toimittajana ja on kirjoittanut seitsemän kirjaa. Tutkijana hän on ollut kiinnostunut erityisesti media- ja sukupuolitutkimuksesta.
Lumbylle on ollut tyypillistä "itsestäänselvyyksien" ja auktoriteettiin perustuvien näkemysten kyseenalaistaminen. Hän on puolustanut tabloidisaatiota sanoen, että se on mahdollistanut monien feministiliikkeen ajamien asioiden tulemisen julkiseen keskusteluun.  Hän on kritisoinut tunnettua feministiä Germaine Greeriä ylimielisestä ja välinpitämättömästä suhtautumisesta nuorten naisten elämään.  Kath Alburyn ja Alan McKeen kanssa kirjoittamassaan kirjassa "The Porn Report" hän on analysoinut, että pornoelokuvissa ei yleisesti esineellistetä naista enempää kuin miestä, vaan näissä elokuvissa naiset näyttäytyvät suurin piirtein yhtä usein kuin miehetkin aktiivisempana osapuolena.
Carina Appel

Carina Appel (26. kesäkuuta 1967 Vaasa – 5. huhtikuuta 2012 Kristiinankaupunki) oli suomalainen valokuvaaja.
Appel toimi pitkään freelance- ja tv-kuvaajana Lähi-idän kriisialueilla, kuten Israelissa, Irakissa ja Afganistanissa. Hän asui vuodesta 2002 lähtien Jerusalemissa työskennellen muun muassa suomalaisen kirjeenvaihtajan Leena Reikon kanssa. Appelin asiakkaina oli pohjoismaisten yleisradioyhtiöiden lisäksi uutistoimisto AP. Lisäksi hän teki kuvareportaaseja Alma Median lehtiin. Vuonna 2003 hänen Irakissa ottamansa kuva oli ehdokkaana Pulitzer-palkinnon saajaksi. Ennen valokuvaajaksi ryhtymistään Appel oli kouluttautunut metsänhoitajan ja poliisin ammatteihin.
Carina Appel muutti takaisin Suomeen vuonna 2011 ja asettui asumaan Kristiinankaupunkiin Siipyyn kylään. Hän menehtyi henkirikoksen uhrina huhtikuussa 2012.
Carina Geber-Teir

Carina Anette Geber-Teir (o.s. Geber, s. 30. maaliskuuta 1972) on suomalainen viestintäjohtaja. Hän on työskennellyt vuodesta 2018 Cargotecin viestintäjohtajana. Aiemmin hän toimi OP:n viestintäjohtajana ja johtokunnan jäsenenä 2009 alkaen.
Geber-Teir valmistui ylioppilaaksi 1991 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1997. Hän toimi Suomen ulkoministeriön Eurooppa-tiedotuksen Pohjanmaan aluetiedottajana 1998–1999 ja Vaasan yliopiston kansainvälisten asioiden koordinaattorina 1999. Geber-Teir työskenteli sosiaali- ja terveysministeriön tiedottajana 1999–2001. Hän toimi Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varman viestintäpäällikkönä 2001–2002 ja viestintäjohtajana 2002–2009.
Geber-Teir on ollut Yleisradion hallituksen ja sen tarkastusvaliokunnan jäsen.
Carina

Carina voi tarkoittaa seuraavia:
Carina, Kölin tähdistön latinalainen nimi
Carina, naisen etunimi
Toyota Carina, automalli
Carina II, FM2000-yhtyeen studioalbumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Carina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Brighton and Hove High School

Brighton and Hove High School (BHHS) on vuonna 1876 perustettu itsenäinen yksityiskoulu 3–18-vuotiaille tytöille Brightonissa, Englannissa. Koulussa on noin 700 oppilasta, kun alkujaan oppilaita oli vain alle kaksikymmentä. Brighton and Hove High School muodostuu ala-asteesta, yläasteesta ja lukiosta. Koulu on yksi Girls' Day School Trust -säätiön kouluista.
Brighton and Hove High Schoolilla on kaksi sivutoimipistettä, yläaste ja lukio, jotka toimivat omina yksikköinään. Ala-aste sijaitsee Hovessa.
Brighton and Hove High School kannustaa oppilaitaan yksilöllisyyteen, ja se on tunnettu korkeasta akateemisesta tasostaan. Oppilaat voivat osallistua hyväntekeväisyystapahtumiin, kuten Duke of Edinburgh ja Young Enterprise Scheme. Koulu osallistuu myös GDST Minerva Prize -tapahtumaan, joka on suunnattu lukioille. Brighton and Hove High School sijoittui siinä ensimmäiseksi vuonna 2005.
Oppilaat on jaettu neljään tupaan: Grey, Gurney, Lyttelton ja Stanley. Tuvat kilpailevat toisiaan vastaan vuosittaisissa ja lukukautisissa tapahtumissa, kuten urheilutapahtumissa ja näytelmissä.
Tunnettuja opiskelijoita

Ida Lupino, näyttelijä
Amy Levy, runoilija ja kirjailija
Constance Garnett, kääntäjä
Martha Kearney, toimittaja
Suzy Menkes, International Herald Tribunen toimittaja, muotitoimittaja
Lindsay Northover, paronitar, poliitikko
Karen Pickering, uimari
Helen David, artisti
Aiheesta muualla

Brighton and Hove High Schoolin nettisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Brynolf

| Brynolf |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  16. elokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Brynolph
Vastineita eri kielissä:  Brunolf
Nimen alkuperä:  muinaisruotsalainen, panssaripaitainen susi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Brynolf on alun perin muinaisruotsalainen miehen etunimi. Nimi merkitsee panssaripaitaista sutta.  Nimen saksalainen vastine on Brunolf
Suomessa nimi Brynolf on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä henkilölle. Brynolfin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 16. elokuuta, ruotsalaisen pyhimyksen, Skaran piispa Brynolf Algotssonin muistopäivänä.  Nimi on ollut kalenterissa vuodesta 1702 saakka, aluksi kirjoitettuna Brynolph.
Tunnettuja Brynolfeja

Brynolf Algotsson (k. 1317), ruotsalainen piispa ja pyhimys
Brynolf Blomqvist (1855–1921), suomalainen arkkitehti
Brynolf Honkasalo (1889–1973), suomalainen rikosoikeuden professori
Brynolf Roiha (1870–1906), suomalainen maanviljelijä, tehtailija ja valtiopäivämies
Burman liiton sosialistinen tasavalta

Burman liiton sosialistinen tasavalta (vuosina 1962–1974 Burman liitto) oli Ne Winin johtama sotilasdiktatuuri nykyisen Myanmarin alueella vuosien 1962 ja 1988 välillä. Vuonna 1962 tapahtuneen vallankumouksen jälkeen sen toteuttanut Liiton vallankumouksellinen neuvosto julisti valtion uuden ideologian, "Burman tien sosialismiin".
Ne Win perusti Burman sosialistisen ohjelman puolueen, josta tuli Burman ainoa sallittu puolue.
Historia

Burmassa tapahtui vallankaappaus vuonna 1962, jonka jälkeen Ne Win ryhtyi johtamaan valtiota diktaattorina. Tämän lisäksi hän toimi myös Burman sosialistisen ohjelman puolueen pääsihteerinä ja maan pääministerinä.
Vuonna 1988 monet burmalaiset ryhtyivät protestoimaan demokratian puolesta. Heidän painostuksensa takia Win ja muut puolueen jäsenet erosivat vallastaan ja uusi monipuoluejärjestelmä otettiin käyttöön. Kuitenkin pian tämän jälkeen maan armeija kaappasi vallan johtavalta puolueelta, lopetti protestit verisesti ja perusti uuden sotilasjuntan.
Chris Thorpe

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten ohjaskelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten ohjaskelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten ohjaskelkkailu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten ohjaskelkkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | parikilpailu |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | parikilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lillehammer 1995 | parikilpailu |  |
|  Hopeaa | Altenberg 1996 | parikilpailu |  |
Chris Thorpe (s. 29. lokakuuta 1970) on entinen yhdysvaltalainen ohjaskelkkailija. Hän kilpaili vuosina 1989–2002 ja osallistui urallaan kolmiin talviolympialaisiin, joissa hän voitti kaksi mitalia miesten parikilpailussa.
Thorpe voitti myös kaksi hopeamitalia ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1995 ja 1996.
Hän lopetti uransa vuoden 2002 talviolympialaisten jälkeen ja toimii nykyään motivaattoripuhujana.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Chris Thorpe
Brynjulf Bull

| Brynjulf Bull |
| --- | --- |
 Bull vuonna 1982.
Oslon pormestari
 1963–1975 1959–1962 1951–1956  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Brynjulf Friis Bull
Syntynyt: 17. lokakuuta 1906 Kristiania, Norja
Kuollut: 19. toukokuuta 1993 (86 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Brynjulf Friis Bull (17. lokakuuta 1906 Kristiania – 19. toukokuuta 1993 Oslo) oli norjalainen juristi, työväenpuolueen poliitikko ja Oslon pormestari vuosina 1951–1956, 1959–1962 sekä 1963–1975. Hän on pisimpään Oslon pormestarina toiminut henkilö. Bullin aloitteesta kaupunki jaettiin kaupunginosiin, joilla on omat paikalliset valtuustonsa.
Bull esittelemässä Oslon kaupungintaloa Etiopian keisari Haile Selassielle vuonna 1954.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brynjulf Bull Wikimedia Commonsissa
Burmalainen harppu

| Burmalainen harppu> Biruma no tategoto |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Kon Ichikawa
Käsikirjoittaja:  Natto Wada
Tuottaja:  Masayuki Takaki
Säveltäjä:  Akira Ifukube
Kuvaaja:  Minoru Yokoyama
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani
Tuotantoyhtiö:  Nikkatsu
Levittäjä:  Netflix
Kesto:  116 minuuttia
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Burmalainen harppu on japanilainen elokuva vuodelta 1956. Se ajoittuu toisen maailmansodan loppuun. Burmassa taistellut sotamies Mizushima on järkyttynyt nähdessään, miten japanilaiset kaatuneet jätetään taistelukentille. Hän pukeutuu buddhalaiseksi munkiksi ja jää jälkeen hautaamaan toverinsa.
Elokuva oli Oscar-ehdokkaana.
Ohjaaja teki elokuvasta uuden version värifilmille vuonna 1985.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Shōji Yasui  | … |  Mizushima   |
|  Rentarō Mikuni  | … |  kapteeni Inouye   |
|  Tatsuya Mihashi  | … |  komentaja   |
|  Jun Hamamura  | … |  Ito   |
|  Taketoshi Naitō  | … |  Kobayashi   |
Charlottenburg

Charlottenburgin sijainti Charlottenburg-Wilmersdorfissa (iso kuva) ja Charlottenburg-Wilmersdorfin sijainti Berliinissä (pieni kuva)
Charlottenburgin kaupunginosan kartta
Charlottenburg on yksi Berliinin kaupunginosista (saks. Ortsteil). Se sijaitsee kaupungin läntisessä keskustassa Charlottenburg-Wilmersdorfin hallintoalueella (Bezirk). Vuoden 2011 lopussa Charlottenburgilla oli 119 857 asukasta. Kaupunginosan pinta-ala on 10,6 km² ja väestötiheys 11 307 as./km².
Charlottenburg perustettiin vuonna 1705 itsenäisenä kaupunkina. Se pysyi itsenäisenä vuoteen 1920 asti, jolloin se liitettiin Berliiniin. Vuosina 1920–2000 Charlottenburg oli samalla sekä kaupunginosa että oma hallintoalueensa. Vuonna 2001 Charlottenburgin hallintoalue yhdistettiin Wilmersdorfin hallintoalueen kanssa Charlottenburg-Wilmersdorfiksi. Charlottenburgin kaupunginosa jatkoi olemassaoloaan tämän uuden hallintoalueen alaisuudessa. Vuonna 2004 Charlottenburg-Wilmersdorfin kaupunginosat järjesteltiin uudelleen ja aikaisempi Charlottenburgin kaupunginosa jaettiin kolmeen: nykyiseen Charlottenburgiin, Westendiin ja Charlottenburg-Nordiin.
Suurin osa Berliinin läntisestä keskustasta ("City West") kuuluu Charlottenburgiin, muun muassa Breitscheidplatz, Keisari Vilhelmin muistokirkko, iso osa Kurfürstendammia ja Zoologischer Gartenin rautatieasema. Pääosa Charlottenburgista sijaitsee kuitenkin tästä luoteeseen. Kaupunginosan nähtävyyksiin kuuluu myös Charlottenburgin linna.
Centerpoint Energy Plaza

| Centerpoint Energy Plaza |
| --- | --- |
 Rakennus kuvattuna helmikuussa 2007.
Tiedot
Sijainti:  1111 Louisiana Street, Houston, Texas, Yhdysvallat
Avajaiset:  1974
Käyttötarkoitus:  toimistorakennus
Yritykset
Urakoitsija:  Gerald D Hines Interests
Tekniset tiedot
Kerroksia:  53
Korkeus
Kattokorkeus:  225,9 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Centerpoint Energy Plaza on Houstonissa Yhdysvalloissa sijaitseva 226 metriä korkea, 53-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennus valmistui vuonna 1974, ja se on tarkoitettu toimistokäyttöön. Rakennukseen tehtiin vuonna 1996 laajennus, jossa sen korkeutta lisättiin. Se on rakennettu kokonaisuudessaan teräksestä ja on saanut energiaystävällisyydestään hopeisen LEED-sertifikaatin.
Mihail Prohorov

| Mihail Prohorov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1965 (ikä 59) Moskova
Muut tiedot
Omaisuus:  13,2 miljardia dollaria 2012
Yritys:  Norilski nikel
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
mdprokhorov.ru
Mihail Dmitrijevitš Prohorov (ven. Михаи́л Дми́триевич Про́хоров, s. 3. toukokuuta 1965 Moskova) on venäläinen suurliikemies, oligarkki. Liike-elämän aikakauslehti Forbes listasi maaliskuussa 2007 hänet maailman 38. rikkaimmaksi henkilöksi. Venäläisen Finans-lehden mukaan Prohorov oli Venäjän rikkain ihminen talvella 2009. Hänen omaisuutensa oli 14,1 miljardin dollarin arvoinen.
Henkilöhistoria

Prohorovilla on loppututkinto Moskovan finanssi-instituutista. Vuonna 1992 Mihail Prohorov ja Vladimir Potanin saivat haltuunsa kahden suuren neuvostoajan pankin yritysasiakkaat. Tarkoitusta varten perustettiin Interros (Интеррос). Konsernilla oli toimintaa metalleissa, teknisessä rakentamisessa, maataloudessa ja medioissa. Vuoden 2007 alussa Mihail Prohorov ja Vladimir Potanin ilmoittivat yhteistyönsä päättymisestä. Prohorov oli määrä saada omistukseensa Polyus Gold -konserni, joka on Venäjän suurin kullan tuottaja.
Liikemiesura

Prohorov on omistanut yhdessä Vladimir Potaninin kanssa osuudet Norilski nikel -konsernista ja Polyus Gold -kaivosyhtiöstä. Prokhorov kuitenkin myi Norilskin osakkeensa ennen vuonna 2008 alkanutta taantumaa, mikä osoittautui hyväksi ajoitukseksi. Prokhorovin sijoitusyhtiö Renaissance Partners on pääosakkaana Uudenkaupungin soijajalostamossa.
Prokhorov toimi vuosina 2008–2014 Venäjän ampumahiihtoliiton puheenjohtajana.
Vuonna 2010 hän osti NBA-joukkue Brooklyn Netsin. Vuonna 2017 hän myi 49 prosentin osuuden Netsistä Joseph Tsaille. Kauppaan kuului myös optio Tsaille, jotta hän voi ostaa itselleen enemmistön Netsistä neljän vuoden sisällä.
RSPP:n työmarkkinakomitean puheenjohtajana Prohorov ehdotti talouslehti Kommersantin loppuvuodesta 2010 julkaisemassa dokumentissa Venäjän työlakien radikaalia liberalisointia ja työajan nostoa 60 tuntiin viikossa tai 12 tuntiin päivässä.
Prohorov valittiin kesäkuussa vuonna 2011 Pravoje delo -puolueen johtoon. Prohorov lähti puolueesta syyskuussa poliittisten kiistojen takia. Prohorov ilmoitti 12. joulukuuta 2011 lähtevänsä ehdokkaaksi vuoden 2012 Venäjän presidentinvaaleihin. Ehdokkuuden taustavoimiksi arveltiin julkisuudessa – esimerkiksi talouslehti Vedomostissa – Kremliä, joka siten haluaa heikentää ja hillitä protestihenkeä. Eri tiedotusvälineiden lähteet ovat esittäneet samansuuntaisia näkemyksiä.