stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jakob Serenius
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jakob Serenius Wikimedia Commonsissa
Börje Bergfeldt, Serenius, Jakob, Svenskt biografiskt lexikon  (ruotsiksi)
Ivan Frgić

| Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Jugoslavia> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | 57 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | México 1978 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Katowice 1974 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Göteborg 1977 | 57 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ludwigshafen 1975 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Helsinki 1973 | 57 kg |  |
Ivan Frgić (18. heinäkuuta 1953 Sombor, Serbian ST – 31. lokakuuta 2015) oli Jugoslaviaa edustanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
57 ja 62 kilogramman painoluokissa kilpaillut Frgić saavutti painijanurallaan olympiahopeaa Montréalissa 1976 hävittyään suomalaiselle Pertti Ukkolalle. Lisäksi hän voitti kolme MM- ja kaksi EM-mitalia.
Frgić kuoli 62-vuotiaana 31. lokakuuta 2015.
Jaakkola (Kerava)

Keravanjoen koulun Jaakkolan toimipiste (entinen Jaakkolan koulu) on Jaakkolantien varressa.
Jaakkola on asuinalue Alikeravan kaupunginosassa Keravalla. Se sijaitsee pääradan ja Lahden moottoritien välissä. Pohjoisessa aluetta rajaa Ahjontie ja etelässä Keravantie. Keravanjoki kulkee alueen itäpuolella. Alikeravantien itäpuoli on niin sanottu Vanha Jaakkola, jossa kerrostalojen lisäksi on pientaloja ja useita vanhoja rakennuksia, kuten Yli-Jaakkolan tilan päärakennus vuodelta 1870. Länsipuolen 'Uudessa Jaakkolassa' on monia yrityksiä, mutta liikerakennuksien tilalle on 2000-luvun myötä tullut yhä enemmän kerrostaloja asuinnoksi.
Jaakkolassa sijaitsee muun muassa Keravanjoen koulun Jaakkolan toimipiste, sekä Ali-Keravan koulu, joka perustettiin vuonna 1889. Vanhassa Jaakkolassa sijaitsevat myös Keravan ensimmäiset kerrostalot, jotka rakennettiin 1950-luvulla, sekä vuoden 1974 asuntomessualue. Alueella sijaitsi myös luultavasti Keravan vanhin rakennus, autioitunut Muonamiehen mökkinä tunnettu entinen kyläsepän talo 1700-luvun lopulta, joka kuitenkin lopullisesti tuhoutui tulipalossa syksyllä 2020.
Historia

Jaakkola on Ancylusjärven muinaisrantaa, jossa viereisen Pisinmäen tulisijalöytöjen perusteella on liikkunut ihmisiä jo kymmenen tuhatta vuotta sitten. Tilanimi Jaakkola on merkitty jo vanhimpiin 1540-luvun maakirjoihin. Samuel Brotheruksen maanmittareiden vuoden 1702 kartassa, jossa luetellaan Ali-Keravan verotettavat tilat, sen löytää nimellä Jackilla[lähde? ].
Jaakkolan isäntä Henrik Henrikinpoika otti tilanhoitoapulaiseksi Erkki Jaakonpojan 1736. Erkistä tuli Ali-Jaakkolan isäntä, kun tila jakautui ja tila oli Jaakkola-suvulla leski Hedvig Jaakkolaan asti 1879, jolloin isännäksi tuli vävy August Öhberg, myöhemmin Saarivuori. Yli-Jaakkola periytyi Johan Jaakkolalta Amanda M. Skogsterille 1867, joka avioitui 1883 Lukas Gaffkinin (myöh. Aimola) kanssa.
Suomen itsenäistymisen aikoihin Ali- ja Yli-Jaakkolan kotipalstat alkoivat tonttikauppojen myötä pilkkoutua pienempiin palstoihin johtaen lopulta nykyiseen tiheän asutuksen rakenteeseen. Jaakkolan maisemalle keskeinen, Jaakkolantien ja Keravanjoen välinen pelto ei ole varsinaisesti Jaakkolan maita, vaan kuuluu edelleen vanhaan Jurvalan tilaan.
Yli-Jaakkolan tilan päärakennus vuodelta 1870 eli "Lindellin talo" toimii yhä asuinrakennuksena.
Itä-Aasian museo

Museorakennus, Tyghuset.
Itä-Aasian museo (ruots. Östasiatiska museet) on kulttuurihistoriallinen museo Tukholman Skeppsholmenilla. Se on yksi Ruotsin valtion neljästä maailmankulttuurien museosta. Itä-Aasian museon pohjana oli valtion itäaasialainen kokoelma, joka perustettiin 1926 Johan Gunnar Anderssonin Kiinasta tuomien esineiden ympärille.
Museorakennus sijaitsee Moderna museetin ja Skeppsholmenin kirkon vieressä. Kyseessä on Ruotsin laivaston käytössä ollut historiallinen rakennus, joka rakennettiin alun perin vuonna 1663 köydenpunomoksi. Se muutettiin 1699–1700 arkkitehti Nicodemus Tessin nuoremman suunnitelmien mukaan kuninkaallisten drabanttien talliksi ja myöhemmin laivaston ammus- ja tarvikevarastoksi. Myöhemmin sitä on useasti muutettu, viimeksi vuonna 1963 museokäyttöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Aasian museo Wikimedia Commonsissa
Museon kotisivu (ruotsiksi)
Tukholman seudun taidemuseot
Fotografiska
Hallwylin museo
Itä-Aasian museo
Liljevalchin taidehalli
Millesgården
Moderna museet
Ruotsin arkkitehtuurimuseo
Ruotsin kansallismuseo
Waldemarsudde
Jaakkola (Lehtimäki)

| Jaakkolankylä |
| --- | --- |
 Jaakkolankylä
 Koordinaatit: 62°54.369′N, 23°52.352′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Alajärvi
Entinen kunta:  Lehtimäki
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jaakkola (tai Jaakkolankylä) on kylä Alajärvellä, entisen Lehtimäen kunnan alueella. Kylän naapureita on Länsikylä ja Saarimaa etelässä, Rantakangas idässä, sekä Latojoki koillisessa.
Jaakkolankylä kuuluu Pohjois-Lehtimäen kyliin, joita ovat myös naapurikylät Rantakangas, Saarimaa ja Latojoki. Pohjois-Lehtimäen kylissä on yhteensä 150 asukasta (2007).
Vesistö

Jaakkolankylässä sijaitsevat Räyrinkijärvet (Iso-Räyrinki ja Vähä-Räyrinki) joiden epäillään syntyneen samasta meteoriitista kuin Lappajärvi. Tällöin nämä Räyrinkijärvet olisivat Lappajärven sivukraatereita.
Niin Iso-Räyringin kuin Vähä-Räyringinkin rannoilla on paljon vapaa-ajan asuntoja.
Itävallan perimyssota

Itävallan perimyssota käytiin vuosina 1740–1748, kun Maria Teresia seurasi isäänsä Kaarle VI:a Habsburgien maiden perijänä, Unkarin kuningattarena, Itävallan arkkiherttuattarena ja Parman herttuattarena.
Kaarle VI oli jo kauan valmistautunut siihen mahdollisuuteen, ettei hänelle syntyisi miespuolista perillistä, ja vuoden 1713 pragmaattisella sanktiolla määräsi, että nainen voisi olla perijä, jos kaikki miespuoliset sukuhaarat päättyisivät. Kaarle sai kaikki Euroopan suurvallat myöntymään sopimukseen, mutta hänen kuoltuaan sopimusta hyväksymätön Preussin Fredrik II Suuri hyökkäsi Sleesiaan joulukuussa 1740. Naista pidettiin heikkona hallitsijana ja muillakin ruhtinailla, kuten Baijerin Kaarle Albertilla oli vaatimuksensa kruunuun. Itävallan perimyssota nielaisi mukaansa 1739 alkaneen Britannian ja Espanjan välisen sodan Jenkinsin korvasta, jonka seurauksena näiden valtioiden siirtomaissa käymä konflikti rauhoittui sodan painopisteen siirryttyä Eurooppaan. Vuonna 1741 lähes kaikki Euroopan maat olivat mukana sodassa. Ranskan ja Itävallan välienselvittelyn näyttämönä olivat, kuten tavallista Alankomaat ja Italia. Ranskan ja Preussin kanssa olivat liitossa Espanja ja Baijeri. Itävaltaa taas tukivat Britannia ja Alankomaat, Ranskan perinteiset viholliset ja ajoittain Sardinia ja Saksi.
Sodan päätteeksi solmitussa Aachenin rauhassa Sleesia jäi Preussin haltuun, joten välienselvittelyä jatkettiin seitsenvuotisessa sodassa 1756–1763.
Itävallan parlamenttivaalit 2019

Itävallan parlamenttivaalit 2019 järjestettiin 29. syyskuuta 2019. Vaaleissa valittiin Itävallan kansallisneuvoston kaikki 183 jäsentä. Ennenaikaiset vaalit järjestettiin Kurzin hallituksen kaaduttua kesäkuussa 2019.
Sebastian Kurzin johtama ÖVP sai eniten paikkoja 71 paikalla. SPÖ ja FPÖ menettivät molemmat paikkoja edellisistä vaaleista, kun taas vihreät nousi parlamenttiin 26 paikalla.
Ilmari Manninen (Kansanvaltuuskunnan virkailija)

Frans Ilmari Manninen (3. toukokuuta 1886 – 20. marraskuuta 1946) oli suomalainen taidemaalari. Hän oli mukana vuoden 1918 sisällissodassa  punaisten puolella, Kansanvaltuuskunnan sisäasiainosaston erityisjaoston päällikkönä.
Toiminta sisällissodan aikana

Vuonna 1917 Tampereella pidettiin Työväen järjestyskaartien valtakunnallinen edustajakokous. Manninen toimi siellä Helsingin työväenjärjestöjen kolmantena edustajana. Hänet valittiin kokouksen varapuheenjohtajaksi, ja hän myös johti kokousta varsinaisen puheenjohtajan ollessa estyneenä. Kokouksessa hänet valittiin järjestyskaartien yleisesikuntaan, mutta tämän Tampereen kokouksen jälkeen Helsingin järjestyskaarti anasti vallan ja muodosti uuden esikunnan, jossa Manninen ei enää ollut. Sen jälkeen Suomen työväen toimeenpanevan komitean puheenjohtaja Eero Haapalainen määräsi Mannisen lähettien kirjuriksi. Hän sai Eero Haapalaiselta määräyksiä kirjallisesti tai puhelimitse ja jakoi ne alaisilleen eli läheteille toimeenpantaviksi.
Kansanvaltuuskunnan sisäasiainosaston alaisuuteen perustettiin erityisjaosto, jonka päälliköksi Manninen valittiin. Hänen tehtävänään oli muun muassa ehkäistä punakaartien rikoksia ja pelastaa vangittuja vihollisiksi epäiltyjä terrorilta ja kenttätuomioilta. Ilmari Manninen ei liittynyt koskaan Punakaarteihin eikä tarttunut aseisiin.
Valtiorikosoikeuden kuulustelupöytäkirjoissa todetaan Mannisen ansioksi, että helmikuussa 1918 hän onnistui pelastamaan Suomen lentäjäarmeijaosaston kapteenin Väinö Mikkolan, jonka venäläiset matruusit aikoivat tappaa.
Vähän ennen kuin valkoiset valtasivat Helsingin (11.–13.4.1918), Manninen pakeni Viipuriin junalla, jossa oli muitakin kansanvaltuuskunnan virkailijoita. Toukokuun 13. päivänä hän siirtyi osittain junalla ja osittain jalkaisin Lahteen, josta jonkin ajan kuluttua maaseudulle lähelle Mikkeliä ja syksyllä Helsinkiin. Helsingissä hän piileskeli ystäviensä luona ja käytti väärää nimeä. Juhannuksena 1919 Manninen matkusti Tampereelle sisarensa Tyyne Mannisen luo. Hän työskenteli Tampereella Ekbergin maalausliikkeessä nimellä Mäntylä.
Heinäkuussa 1919 tamperelainen piika ilmiantoi Ilmari Mannisen kirjeellä, jossa kertoi ”harjoittaneensa pidemmän ajan yksityistutkimuksia” Kirjeen lopussa lukee: ”Minä toivon myöhemmin ilmoittautuessani saavani tästä edes pienen palkkion”
Ilmari Manninen vietiin Helsingin lääninvankilaan, josta Hämeenlinnan sotilasvankileiriin elokuun lopulla. Hänelle langetettiin 12 vuoden kuritushuonerangaistus, jota hänet vietiin suorittamaan Tammisaaren vankileirille 11.9.1919. Rangaistus kuitenkin lyheni, ja Manninen pääsi palaamaan perheensä luokse Helsinkiin helmikuussa 1922.
Perhe

Mannisella oli viisi lasta. Ilmari Manninen ja Hanna Lehtonen avioituivat Ilmarin palattua vuonna 1922 Tammisaaresta.
Taiteilijanura

Vuonna 1930 hän toteutti taiteilija Antti Salmenlinnan suunnitteleman Paavalinkirkon alttariholvin maalauksen sekä maalasi oman teoksensa, Jumalan karitsa -freskon  alttarikaaren yläosaan. Hän maalasi koristemaalaukset myös Vallilan vanhaan työväentaloon, joka kuitenkin purettiin vuonna 1972. Paavalinkirkon lisäksi muita hänen töitään koristemaalarina ei tiettävästi ole jäänyt jäljelle.
Ilmari Manninen opiskeli maalariksi Tampereella ja työskenteli Helsingissä ammatissa vuodesta 1904, liittyi maalarien ammattiosastoon ja seuraavana vuonna Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Hän toimi ammattiosastonsa johtokunnassa ja sen kirjurina vuosina 1909 ja 1910 sekä Maalarien liittotoimikunnan jäsenenä 1912 ja useissa luottamustoimissa sen jälkeen.
Taidemaalari Jalmari Ruokokoski maalasi vuonna 1917 Ilmari Mannisen muotokuvan. Maalaus Miehen muotokuva vuodelta 1917 löytyy Taidekoti Kirpilästä.
Jazva

Jazva.
Jazva (ven. Я́зьва) on joki Permin aluepiirissä Venäjällä. Sen kaksi ylähaaraa saavat alkunsa Kvarkuš-harjanteelta. Joki virtaa soisen alangon läpi ja laskee Krasnovišerskin kaupungin luona Kaman vesistöön kuuluvaan Višeraan. Joen pituus on 162 kilometriä ja sadealue 5 900 neliökilometriä.
Jazvan varrella asuu jazvan komia puhuva pieni komiryhmä.
Jackie Joyner-Kersee

| Jackie Joyner-Kersee |
| --- | --- |
 Jackie Joyner-Kersee vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1962 (ikä 62) East Saint Louis, Illinois
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Yleisurheilija
Pituus:  178 cm
Paino:  66 kg
Laji:  pituushyppy, 7-ottelu
Valmentaja:  Bob Kersee
Ennätykset:  7-ottelun maailmanennätys (24. syyskuuta 1988; 7 291 p)
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | 7-ottelu |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | pituus |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 7-ottelu |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | 7-ottelu |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | pituus |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | pituus |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 1987 | pituus |  |
|  Kultaa | Rooma 1987 | 7-ottelu |  |
|  Kultaa | Tokio 1991 | pituus |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1993 | 7-ottelu |  |
Jacqueline ”Jackie” Joyner-Kersee (o.s. Joyner, s. 3. maaliskuuta 1962 East Saint Louis, Illinois) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt yleisurheilija, maailmanmestari ja olympiavoittaja, jota on usein pidetty kaikkien aikojen naisyleisurheilijana. Hän kilpaili seitsenottelussa ja pituushypyssä.
Joyner-Kersee oli nuorena monipuolinen urheilija ja sai stipendin Kalifornian yliopistoon (UCLA), missä hän keskittyi alun perin pituushypyn lisäksi koripalloon. Seitsenottelua hän alkoi harjoitella vuonna 1981 Bob Kerseen valmennuksessa. He avioituivat vuonna 1986, jolloin Joyner otti käyttöön yhdistelmänimen. Joyner-Kersee valmistui yliopistosta vuonna 1985.
Los Angelesin olympialaisissa 1984 Joyner-Kersee sijoittui hopealle seitsenottelussa häviten kullan viidellä pisteellä. Neljä vuotta myöhemmin Soulissa 1988 hänestä tuli olympiavoittaja sekä seitsenottelussa että pituushypyssä. Joyner-Kersee uusi olympiavoittonsa Barcelonassa 1992 seitsenottelussa ja hyppäsi pituudessa pronssia. Hän voitti ensimmäisenä maailmassa kaksi peräkkäistä seitsenottelun olympiakultaa. Atlantassa 1996 hän saavutti pronssia pituushypystä. Seitsenottelussa hän ei voinut kilpailla loukkaantumisen vuoksi.
Vuoden 1987 yleisurheilun MM-kilpailuissa Joyner-Kersee voitti maailmanmestaruuden sekä seitsenottelussa että pituushypyssä. Hän uusi mestaruutensa Tokiossa 1991 pituushypyssä lyöden Heike Drechslerin kolmella sentillä. Vuoden 1993 MM-kisoissa oli jälleen seitsenottelun maailmanmestaruuden vuoro. Mestaruuteen riitti 6 837 pistettä.
Jackie Joyner-Kerseen veli on kolmiloikan olympiavoittaja Al Joyner. Tämän vaimo oli pikajuoksija Florence Griffith-Joyner.
Maailmanennätykset

Joyner-Kersee paransi seitsenottelun maailmanennätystä neljä kertaa. Hän ylitti ensimmäisenä naisena 7 000 pisteen rajan Moskovan vuoden 1986 Hyvän tahdon kisoissa tehden uudeksi maailmanennätykseksi 7 148. Joyner-Kerseen Soulissa 1988 tekemä 7 291 pistettä on edelleen voimassa oleva ennätys.
13. elokuuta 1987 Joyner-Kersee hyppäsi pituutta 745 cm, joka sivusi Heike Drechslerin maailmanennätystä. Hän paranteli ennätystään vielä neljällä sentillä lukemiin 749 cm New Yorkissa 22. toukokuuta 1994. Tulos on edelleen Yhdysvaltain sekä Pohjois-Amerikan maanosan ennätys.
Maailmanennätykset > Henkilökohtaiset ennätykset

100 m: 12,06 (2001) (tuulitulos +2,7 m/s)
100 m aj: 12,61 (1988)
Pituushyppy: 749 cm AR, NR (1994) (maailmanlistan 2. paras tulos koskaan)
Korkeushyppy: 193 cm (1984)
200 m: 22,30 (1988)
400 m: 53,60 (1984)
400 m aj: 55,05 (1985)
kuula: 16,84 m (1987)
keihäs: 50,12 m / 43,33 m (1986 / 1998)
800 m: 2,08.51 (1988)
Io (ohjelmointikieli)

| Io |
| --- | --- |

Paradigma:  moniparadigma, olio, prototyyppipohjainen
Tyypitys:  vahva, dynaaminen
Muistinhallinta:  roskienkeruu
Julkaistu:  2002
Kehittäjä:  Steve Dekorte ym.
Kehitysversio:  20071010
Merkittävimmät toteutukset:  Io
Vaikutteet:  Smalltalk, NewtonScript, Self, Lua, Lisp, Act1
Käyttöjärjestelmä:  Windows, Mac OS X, Linux, FreeBSD, NetBSD, Irix, Solaris, Symbian, Syllable
Verkkosivu:  http://iolanguage.com/
Io on puhdas olio-ohjelmointikieli, joka on saanut vaikutteita Smalltalk-, Self-, Lua-, Lisp-, Act1- ja NewtonScript-ohjelmointikielistä. Io käyttää prototyyppipohjaista oliomallia Self- ja NewtonScript-kielten tavoin poistaen näin eron olioinstanssien ja luokkien välillä. Kaikki ovat olioita, kuten Smalltalkissa, ja tyypitys on dynaaminen. Kielessä ei ole lauseita, vaan kontrollivuon hallinta tehdään funktioilla, ja ohjelmat ovat vain datapuita. Io käyttää aktorimallia, nykykielissä harvinaista tekniikkaa, rinnakkaisuuden toteuttamiseen.
Huomattavia ominaisuuksia Io:ssa ovat tehokkuus, minimaalinen koko ja avoimuus ulkoisia resursseja käyttämällä. Io:a suoritetaan pienessä, siirrettävässä virtuaalikoneessa.
Historia

Steve Dekorte loi kielen maaliskuun 7. 2002 yritettyään auttaa ystävää tämän tekemän kielen optimoinnissa. Hän huomasi, ettei tiennyt juurikaan ohjelmointikielten toiminnasta, ja kirjoitti uuden pienen kielen ymmärtääkseen paremmin aiheeseen liittyviä ongelmia.
Filosofia

Io:n tavoite on tutkiskella konseptien yhdistämistä ja dynaamisia kieliä, joten kieli tapaa suosia yksinkertaisuutta ja joustavuutta tehokkuuden kustannuksella.
Ominaisuuksia

puhdas oliomalli, joka perustuu prototyyppipohjaiseen ohjelmointiin
poikkeusten käsittely
Perl-tyyliset säännölliset lausekkeet
inkrementaalinen roskienkerääjä, joka tukee heikkoja viittauksia
korkea siirrettävyys
tuki dynaamisesti linkitetyille kirjastoille lähes joka alustalla
itsehavainnointi, reflektio ja metaohjelmointi
aktorimalli
näennäisrinnakkaiset korutiinit
pieni virtuaalikone
korkeamman asteen funktiot
Syntaksi

Io:n syntaksi on hyvin läpinäkyvä. Yksinkertaisimmassa muodossa se koostuu yksittäisestä tunnuksesta:
teeJotain
Jos oletetaan, että teeJotain on metodi, yllä
oleva on metodikutsu ilman argumentteja, jolloin argumentteja erottavia sulkuja tarvita.
Jos teeJotain:n kutsu sisältää argumentteja, se näyttää tältä:
teeJotain(42)
Io on viestinvälitystä käyttävä kieli ja koska kaikki paitsi kommentit ovat Io:ssa viestejä, jokainen viesti lähetetään vastaanottajalle. Ylläolevaa kuvaa tätä tilannetta, mutta asia käy paremmin ilmi seuraavasta:
System version
Tämä esimerkki näyttää, kuinka viestinvälitys toimii Io:ssa; "version"-viesti lähetetään "System"-oliolle. Aiemmissa esimerkeissä vastaanottaja riippuu kontekstista.
Operaattorit ovat Io:n syntaksissa erikoistapaus, eivätkä toimi suoraan yllä esitetyllä tavalla. Io:n jäsennin poimii kielen tulkin määrittelemät operaattorit ja muuntaa ne tavallisiksi metodikutsuiksi. Esimerkiksi:
1 + 5 * 8 + 1
muunnetaan muotoon:
1 +(5 *(8)) +(1)
Esimerkki näyttää, kuinka operaattorien sitovuus on erilainen (kertolasku sitoo enemmän kuin yhteenlasku). Io:n sitovuustasot ovat vastaavat kuin C-kielessä.
Kaikki operaattorit Io:ssa ovat metodeita; operaattorien erikoiskohtelu jäsennettäessä on lähinnä mukavuusominaisuus.
Syntaksi > Metodit ja lohkot

Io:ssa on kaksi tapaa tehdä anonyymejä funktioita: metodit ja lohkot. Ne ovat lähes identtisiä, paitsi yhden ominaisuuden, näkyvyysalueen, osalta. Lohkoilla on leksikaalinen ja metodeilla dynaaminen näkyvyysalue.
Sekä metodit että lohkot ovat korkeamman asteen funktioita.
Syntaksi > Esimerkkejä

Hei maailma -esimerkki:
"Hei, maailma!" println
Uusia olioita luodaan kloonaamalla olioita. Io:ssa erityisesti kloonaus luo uuden tyhjän olion, ja eroavaisuudet sen ja vanhemman välillä luodaan uuteen olioon - tätä kutsutaan nimellä differentiaalinen perintä. Esimerkki tästä:
A := Object clone         // luo uuden tyhjän olion nimeltä "A"
Yksinkertainen ei-rekursiivinen kertomafunktio:
kertoma := method(n,
   if(n == 0, return 1)
   res := 1
   n to(1) foreach(i, res = res * i)
   res
 )
Esimerkki esittelee lukuvälin käyttöä, eikä käytä for-silmukkaa, joka on nopeampi.
Aiheesta muualla

Io:n kotisivu
Io Notes (Arkistoitu – Internet Archive)
Open Directory: Programming: Languages: Io
jEdit - "Programmer's Text Editor" sisältää syntaksinkorostuksen Io:lle
Jarmo Ratia

Jarmo Uolevi Ratia (s. 24. tammikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen virkamies, joka toimi Maanmittauslaitoksen pääjohtajana.
Jarmo Ratia syntyi yli-insinööri Yrjö Risto Ratian ja filosofian maisteri Aino Irja Lahden perheeseen. Hänen puolisonsa 1968–2001 oli lehtori Annikki Ojasti. Ratia tuli ylioppilaaksi 1965 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1968, varatuomarin arvon hän sai vuonna 1978. Ratia toimi Maanmittaushallituksen esittelijänä 1968–1970 ja pääjohtajana 1991–1993 sekä Maanmittauslaitoksen pääjohtajana vuodesta 1994. Hän oli tehtävästä virkavapaalla 1999–2000. Vesihallituksen esittelijä Ratia oli 1970–1972, ylijohtaja 1983–1991 ja va. pääjohtaja 1990–1991. Maa- ja metsätalousministeriössä hän toimi hallitussihteerinä 1973–1974, toimistopäällikkönä 1974–1983 ja kansliapäällikkönä 1999–2000. Ratia oli korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos vuonna 1984. Hän on sotilasarvoltaan reservin kapteeni ja kunniarajajääkäri vuodelta 2006. Pääjohtajan tehtävästä Ratia jäi eläkkeelle kesällä 2012. Hänen seuraajakseen nimitettiin Arvo Kokkonen.
Jarmo Ronkainen

Jarmo Ronkainen (s. 1967) on ollut Iisalmen kaupunginjohtaja toukokuun 2013 alusta. Aikaisemmin hän oli Haukiputaan kunnanjohtaja. Iisalmen valtuusto valitsi hänet yksimielisesti Iisalmen kaupunginjohtajaksi joulukuussa 2012. Haukiputaalla Ronkainen vastusti Haukiputaan liittymistä Ouluun. Hän on toiminut myös Oulun elinkeinojohtajana. Ronkainen on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri.
Jarmo Rautakoski

Jarmo Juhani Rautakoski (s. 8. elokuuta 1945 Huittinen) on pitkän syyttäjänuran tehnyt suomalainen juristi, joka jäi syksyllä 2009 eläkkeelle valtionsyyttäjän virasta. Hän oli toiminut valtakunnansyyttäjänviraston syyteasiainosaston päällikkönä vuodesta 1997. Ennen valtionsyyttäjäksi siirtymistä Rautakoski toimi pitkään kaupunginviskaalina Helsingissä.
Rautakoski teki syyteharkinnan Alpo Rusin asiassa, jossa hän päätti jättää syytteen nostamatta maanpetoksesta.
Rautakoski oli tuomarinvalintalautakunnan syyttäjiä edustava jäsen.
Karlskogan kunta

| Karlskogan kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Örebron lääni
Maakunta:  Värmlanti ja Närke
Keskustaajama:  Karlskoga
Kuntakoodi:  1883
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  468,24 km²
Väkiluku (31.12.2020)  ():  30 263
 – Väestötiheys:  64,6 as./km²
 
 www.karlskoga.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karlskogan kunta (ruots. Karlskoga kommun) on Örebron läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Värmlantiin ja Närkeen. Kunnan keskustaajama on Karlskoga.
Kunnan maapinta-ala on 468,24 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 30 263 henkeä (31.12.2020).
Kunnan vaakunassa on kuvattuna kaksi kultaista tykkiä ristissä ja neljä raudan merkkiä sinisessä kentässä. Ne kunnioittavat alueen teollista perinnettä; tunnettu aseyhtiö Bofors sai alkunsa Karlskogassa ja nykyään tehtaan toimintaa jatkaa Saab Bofors Dynamics.
Kuntaliitosta Degerforsin kanssa on suunniteltu.
Vuonna 2007 kunnassa oli 36,89 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 7,8 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Karlskogan maalaiskuntaan perustettiin Karlskogan taajaväkinen yhdyskunta perustettiin vuonna 1885. Vuonna 1925 kunnan eteläosa erotettiin Degerforsin maalaiskunnaksi. Taajaväkinen yhdyskunta lakkautettiin vuonna 1940, jolloin koko kunta muutettiin Karlskogan kaupungiksi. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Karlskogan ja Degerforsin rajoja ei muutettiin. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa siirryttiin yhteen kuntamuotoon ja kaupungista tehtiin jälleen kunta. Vanhan Lekebergin kunnan länsiosa liitettiin kuntaan samassa yhteydessä.