stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Päärnäinen
Henkilöitä

Kuukkarista ovat kotoisin tai siellä ovat vaikuttaneet muun muassa kirjailijat Lauri Levola ja Kari Levola, taiteilija Henry Merimaa sekä Deep Turtle -yhtye. Myös YleX-radiokanavan juontaja Juuso Kallio on asunut Kuukkarissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Päärnäinen Wikimedia Commonsissa
Päärnäinen Pori-tiedossa (poritieto.com)
Porin kaupunginosat
1. Linna | 2. Teljä | 3. Malminpää | 4. Karhunpää | 5. Itätulli | 6. Päärnäinen | 7. Aittaluoto | 8. Isosanta | 9. Riihiketo | 10. Tiilinummi | 11. Tiilimäki | 12. Uusikoivisto | 13. Kuninkaanhaka | 14. Herralahti | 15. Tupala | 16. Koivula | 17. Kalaholma | 18. Isojoenranta | 19. Sunniemenranta | 20. Koivistonluoto | 21. Karjaranta | 22. Käppärä | 23. Musa | 24. Tikkula | 25. Vähärauma | 26. Liinaharja | 27. Liikastenmäki | 28. Tuorsniemi | 29. Pietniemi | 30. Ulasoori | 31. Leppäkorpi | 32. Isomäki | 33. Tiiliruukki | 34. Kyläsaari | 35. Uusiniitty | 36. Pihlava | 37. Rieskala | 38. Metsämaa | 39. Enäjärvi | 40. Harmaalinna | 41. Kartano | 42. Impola | 43. Vanhakoivisto | 44. Väinölä | 45. Metallinkylä | 46. Mikkola | 47. Sampola | 48. Paratiisinmäki | 49. Luotsinmäki | 50. Murtosenmutka | 51. Ruosniemi | 52. Toejoki | 53. Pormestarinluoto | 54. Hyvelänviiki | 55. Lotskeri | 56. Hyvelä | 57. Kirjurinluoto | 58. Hanhiluoto | 59. Hevosluoto | 60. Yyteri | 61. Kaanaa | 62. Uniluoto | 63. Karhuluoto | 64. Herrainpäivät | 65. Mäntyluoto | 66. Kirrinsanta | 67. Kaanaankorpi | 68. Huvilaranta | 69. Viikinäinen | 70. Raatimiehenluoto | 71. Reposaari | 72. Parkkiluoto | 73. Tahkoluoto | 74. Isokatava | 75. Vähäkatava | 76. Tyltty | 77. Lukkarinsanta | 78. Tuulikylä | 79. Paarnoori | 80. Honkaluoto | 81. Finpyy | 82. Lahdenmaa | 83. Hakalanvainio | 84. Länsimetsä | 85. Mäntylä | 86. Palstakallio | 87. Lehtola | 88. Kotometsä | 89. Klasipruuki | 90. Perko | 91. Susikoski | 92. Salaplakkari
Qingbang

Du Yuesheng, Qingbangin pääjohtaja 1930-luvulla. Lempinimeltään ”Isokorva”.
Qingbang (kiin. 青帮) oli tunnetuin useista Kiinassa 1900-luvun alussa toimineista triadeista, eli salaseuramaisista rikollisjärjestöistä. Se koostui useista löyhästi toisiinsa liittyneistä järjestöistä. Qingbang vaikutti etenkin Shanghain kaupungissa ja toimi esimerkiksi oopiumin salakuljetuksessa, parituksessa, ryöstöissä, kiristyksissä, sieppauksissa ja uhkapeleissä. Järjestön toiminta loppui kommunistien tultua valtaan Kiinan sisällissodan jälkeen.
Qingbangin nimi tarkoittaa suomeksi ”Vihreää joukkoa”.
Historia

Qingbangin perustamista edelsi Anqing daoyou -niminen järjestö, josta eronneet jäsenet perustivat Qingbangin. Edeltäjäjärjestö kukoisti 1800-luvun puolivälillä Shanghaissa taiping-kapinaa sinne paenneiden keskuudessa. Qingbang otti sittemmin haltuunsa Shanghain alamaailman hyödyntäen kaupungin monimutkaista hallintojärjestelmää. Kaupunki oli jaettu kolmeen osaan, kiinalaiseen Nanshiin, Ranskan hallitsemaan osaan ja kansainväliseen siirtokuntaan. Jokainen näistä hallitsi omaa aluettaan itsenäisesti. Qingbang saattoi pitää keskustaan yhdessä ja toimia vapaasti kahdessa muussa kun kunkin kaupunginosan viranomaisilta puuttui valta puuttua muiden kaupungin osien hallintaan. Järjestö oli soluttanut omia jäseniään myös korkeisiin virkoihin poliisissa.
Qingbangin vallan kasvaessa se alkoi ottaa 1920- ja 1930-luvuilla osaa myös tavalliseen taloudelliseen ja poliittiseen elämään. Tällä saralla tulivat tunnetuiksi etenkin järjestöä johtaneet Du Yuesheng (1888–1951), Huang Jinrong (1868–1953), Zhang Renkui (1859–1945), Gu Zhuxuan (1885–1956) ja Zhang Xiaolin (1877–1940). Järjestö liittoutui vaihtelevasti eri poliittisten tahojen, kuten sotalordien, kommunistien ja Kuomintangin kanssa välittämättä sen enempää poliittisesta ideologiasta. Järjestön ehkä tunnetuimmaksi yksittäiseksi poliittiseksi sotkeutumiseksi jäi viiden tuhannen kommunistien väitetyn tukijan surmaaminen valkoisena terrorina tunnetussa tapahtumassa 12. huhtikuuta 1927. Tästä verilöylystä alkoi Kiinan sisällissota kommunistien ja Kuomintangin välillä.
Järjestön pääjohtajana 1930-luvulla toiminut Du Yuesheng tuli tunnetuksi paikallisessa kaupunkiperinteessä hänen hallitessaan paikallista teollisuutta. Hän jopa neuvotteli sopimuksia ammattijärjestöjen ja hallituksen välillä. Kiinan–Japanin sodassa järjestö teki yhteistyötä japanilaismiehittäjien kanssa. Järjestön toiminta lakkasi, kun kommunistit valtasivat Shanghain Kiinan sisällissodassa vuonna 1949 ja suurin osa sen jäsenistä pakeni Hongkongiin ja Taiwaniin.
Shanghain kaupunkia valokuvassa 1920-luvulta.
Päämies (elokuva)

| Päämies> The Client |
| --- | --- |
 Suomenkielisen DVD-julkaisun kansikuva.
Ohjaaja:  Joel Schumacher
Käsikirjoittaja:  John Grisham (kirja) Robert Getchell Akiva Goldsman
Perustuu:  John Grishamin romaaniin Päämies (The Client)
Tuottaja:  Steven Reuther Arnon Milchan Mary McLagen Guy Ferland
Säveltäjä:  Howard Shore
Kuvaaja:  Tony Pierce-Roberts
Leikkaaja:  Robert Brown
Tuotantosuunnittelija:  Bruno Rubeo
Pääosat:  Susan Sarandon Brad Renfro Tommy Lee Jones
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   20. heinäkuuta 1994  16. syyskuuta 1994
Kesto:  119 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  45 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Päämies (The Client) on Joel Schumacherin ohjaama, John Grishamin romaaniin Päämies perustuva jännitys- ja draamaelokuva vuodelta 1994.
Juoni

11-vuotias Mark Sway ja hänen pikkuveljensä ovat metsässä leikkimässä, kun he tahtomattaan joutuvat todistamaan erään miehen itsemurhaa. Tätä ennen mies joi alkoholia ja nautti huumaavia lääkkeitä, ja humalassa kertoi Markille huippusalaisuuden, joka saattaa pojan mafian, FBI:n ja oikeusjärjestelmän hampaisiin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Susan Sarandon  | … |  Regina "Reggie" Love   |
|  Tommy Lee Jones  | … |  Roy Foltrigg   |
|  Brad Renfro  | … |  Mark Sway   |
|  Mary-Louise Parker  | … |  Dianne Sway   |
|  David Speck  | … |  Ricky Sway   |
|  Anthony LaPaglia  | … |  Barry "The Blade" Muldano   |
|  J. T. Walsh  | … |  Jason McThune   |
|  Anthony Heald  | … |  Larry Trumann   |
|  Bradley Whitford  | … |  Thomas Fink   |
|  Anthony Edwards  | … |  Clint Von Hooser   |
|  Micole Mercurio  | … |  Momma Love   |
|  Ossie Davis  | … |  Tuomari Harry Roosevelt   |
|  Will Patton  | … |  Kersantti Hardy   |
|  Dan Castellaneta  | … |  Slick Moeller   |
|  Ron Dean  | … |  Setä Johnny Sulari   |
|  Kim Coates  | … |  Paul Gronke   |
|  William H. Macy  | … |  Tri. Greenway   |
|  Kimberly Scott  | … |  Doreen   |
|  Walter Olkewicz  | … |  Jerome "Romey" Clifford   |
Vastaanotto

Susan Sarandon sai roolistaan Bafta-palkinnon ja Oscar-ehdokkuuden. Brad Renfro sai Young Artist -palkinnon.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä piti Päämiestä erittäin hyvin näyteltynä ja ohjaukseltaan sujuvana, mutta loppua kohti lässähtävänä. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Päämies Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Päämies Elonet.
Quiet, Please

Quiet, Please oli yhdysvaltalainen kauhukuunnelmasarja, jonka loi, käsikirjoitti ja ohjasi Wyllis Cooper, joka aikaisemmin oli luonut muun muassa kuunnelmasarjan Lights Out. Sarjan ensimmäinen jakso lähetettiin Mutual Broadcasting Systemin radioverkossa 8. heinäkuuta 1947. Mutualilta sarja siirtyi syyskuussa 1948 ABC:lle, joka esitti sitä heinäkuuhun 1949 saakka. Sarjan isäntänä ja jaksojen pääosien esittäjänä oli Ernest Chappel.
Aiheesta muualla

Quiet, Pleaselle omistettu sivusto (englanniksi)
Qaqortoq

| Qaqortoq Julianehåb |
| --- | --- |
 vaakuna
 Qaqortoqin sijainti Grönlannissa.
 Koordinaatit: 60°43′N, 46°02′W 
Valtio:  Tanska
Itsehallintoalue:  Grönlanti
Maakunta:  Kitaa (Länsi-Grönlanti)
Perustettu:  1774
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
Korkeus:  16 m
Väkiluku (2024):  3 047
 
 www.qaqortoq.gl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Qaqortoq (tansk. Julianehåb) [juliˈaːnəhoːʔb] on kaupunki Grönlannin lounaisosassa, joka kuuluu Kujalleqin kuntaan. Noin 3000 asukkaallaan Qaqortoq on Etelä-Grönlannin suurin ja koko Grönlannin neljänneksi suurin kaupunki.
Nimi Qaqortoq on läntistä grönlannin kieltä ja tarkoittaa valkoista.
Qaqortoqin perusti norjalainen kauppias Anders Olsen vuonna 1775. Lähellä Qaqortoqia ovat myös Hvalseyn ja Hvalseyn kirkon rauniot, kuuluisimmat skandinaavien rauniot Grönlannissa.
Kuuluisia asukkaita

Angu Motzfeldt, laulaja-lauluntekijä
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto Qaqortoqin kunta. (grönlanniksi) (tanskaksi) (englanniksi)
Qaqortoq talvella.
Pöllökkäät

| Pöllökkäät |
| --- | --- |
 Leimupöllökäs (Caligo atreus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Heinäperhoset Satyrinae
Tribus::  Brassolini
Suku::  Pöllökkäät Caligo  Hübner, 1819
Katso myös
   Pöllökkäät Wikispeciesissä   Pöllökkäät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pöllökkäät (Caligo) on lajimäärältään pieni keski- ja eteläamerikkalainen päiväperhossuku. Siihen kuuluvat perhoset ovat tyypillisesti varsin kookkaita ja siipien alapinnalla on näyttäviä silmätäpliä. Muutamat lajit ovat toukkina banaaniviljelmien merkittäviä tuholaisia.
Piirteitä

Monet pöllökkäät lukeutuvat kookkaimpiin päiväperhosiin ja suvussa perhosen siipiväli vaihtelee 65–200 mm. Aikuiset perhoset lentävät yleensä vain lyhyitä matkoja hitaasti lähellä maanpintaa ja erityisesti koiraat tulevat imemään nesteitä maahan pudonneista mätänevistä hedelmistä. Levätessään perhoset ovat pää ylöspäin ja luottavat paitsi siipien alapintojen harmaan- ja ruskeankirjavaan suojaväriin, myös takasiipien alapinnoilla näkyviin suuriin silmätäpliin, jotka ilmeisesti pelottavat saalistajia, joskaan ei ole tiedossa mitä ne tarkalleenottaen jäljittelevät.
Vaikka perhosilla on takaruumiissaan tuoksua tuottavat rauhaset, ilmeisesti pöllökkäiden pariutuminen vaatii visuaalista kosiskelua. Naaraan täytyy ilmeisesti myös paritella useita kertoja saadakseen kaikki tuottamansa munat hedelmöitettyä. Munat naaras munii pieniksi ryhmiksi ravintokasvin lehtien alapinnoille. Toukat ovat hämärä- ja yöaktiivisia ja suojautuvat saalistajilta kemiallisten pelotteiden avulla. Toukat elävät pieninä vaeltelevina ryhminä, joiden yksilömäärä pienenee toukkien kasvaessa. Ravintokasveja ovat ainakin banaanikasvit (Musaceae), marantakasvit (Maranthaceae) sekä helikoniakasvit (Heliconiaceae). Erityisesti paahdepöllökäs (Caligo memnon) on Keski-Amerikassa huomattava banaaniviljelmien tuholainen syöden banaanikasvit jopa kokonaan lehdettömiksi. Toukat vaivaavat harvoin palmukasveja, mutta öljypalmuviljelmillä on todettu yksittäisen toukan syövän jopa 1500 cm2 lehteä.
Monien muiden perhoslajien tapaan koiraat valtaavat maastosta reviirin, jonka rajoja ne aktiivisesti partioivat, kuitenkin ilmeisesti vain hyvin lyhyen aikaa vuorokaudesta. Päiväperhosille epätyypilliseen tapaan pöllökkäät ovat aktiivisia aamu- ja iltahämärässä aamulennon päättyessä viimeistään ennen auringonnousua. Hämäräaktiivinen käyttäytyminen tuo niitä joskus yöperhosten tapaan kirkkaiden valojen luokse. Erikoisen käyttäytymisen taustalla saattaa olla se seikka, että pöllökkäät monista muista päiväperhosista poiketen kelpaavat linnuille saaliiksi.
Lajit

Sukuun kuuluu 18 lajia
etelänpöllökäs Caligo arisbe
leimupöllökäs Caligo atreus
himmeäpöllökäs Caligo beltrao
indigopöllökäs Caligo euphorbus
banaanipöllökäs Caligo eurilochus
pilvipöllökäs Caligo idomeneus
häivepöllökäs Caligo illioneus
kirjopöllökäs Caligo martia
paahdepöllökäs Caligo memnon
purppurapöllökäs Caligo oberthurii
viherpöllökäs Caligo oedipus
huntupöllökäs Caligo oileus
tummapöllökäs Caligo placidianus
välkepöllökäs Caligo prometheus
vasamapöllökäs Caligo superbus
vyöpöllökäs Caligo teucher
mayapöllökäs Caligo uranus
ecuadorinpöllökäs Caligo zeuxippus
Aiheesta muualla

Butterflies of America: kuvia (englanniksi)
Markku Savela (englanniksi)
Spect & Pauluch (2009) "Immature stages of Caligo illioneus illioneus (Cramer) (Nymphalidae: Morphinae: Brassolini)". Neotrop. entomol. 38(6) (portugaliksi)
Frederiksen & Warrant (2008) "Visual sensitivity in the crepuscular owl butterfly Caligo memnon and the diurnal blue morpho Morpho peleides: a clue to explain the evolution of nocturnal apposition eyes?". J. Exp. Biol. 211, 844 (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q857483  Wikispecies: Caligo  BioLib: 128915  BOLD: 7107  ButMoth: 4642.0  CoL: 924BF  EoL: 17392  EPPO: 1CALIG  GBIF: 1918071  iNaturalist: 55011  LepIndex: 145791  NCBI: 127325  Open Tree of Life: 401862
Heinz Raack

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 |  |  |
Heinz Raack (18. toukokuuta 1917 Berliini – 26. joulukuuta 2002 Berliini) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Raack pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1935–1942 yhteensä 15 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi yhdessä ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Rā’

Rā’-kirjaimen itsenäinen muoto.
Rā’ (arab. راء‎, rā’, pers. ‏ر‎, re) on arabialaisen kirjaimiston kymmenes kirjain. Se vastaa heprealaisen kirjaimiston kirjainta reš (ר). Kirjaimen äännearvo arabiassa ja persiassa on [r] ja pandžabissa [ɾ].
Rā’n itsenäinen muoto on ر, ja sanan keskellä se liittyy viivalla edelliseen kirjaimeen (esim. لر lr). Rā’-kirjainta ei koskaan liitetä sitä seuraavaan kirjaimeen.
Monissa kielessä käytetään rā’-kirjaimen muunnelmaa arabian äänteistöstä puuttuvan retrofleksisen [ɽ]-äänteen esittämiseen. Urdussa ja pandžabissa retrofleksiäänne merkitään lisäämällä rā’n päälle ṭā’-kirjaimen muotoinen tarke (ڑ), kurdissa käytetään v:n muotoista tarketta (ڒ), sindhissä rā’n päälle lisätään neljä pistettä (ڙ) ja paštussa rā’n alapuolelle piirretään pieni ympyrä (ړ). Arabian kirjain zāī (ز) ja persian že (ژ) on myös muodostettu rā’n pohjalta.
Queen-luokka (linjalaiva)

| Queen |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  3 082 90/94 bm (suunniteltu)
Pituus:  50,57 m (tykkikansi)
Leveys:  7,24 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Miehistöä:  950
Aseistus
Meritorjunta:  110 tykkiä
Queen-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahdeksan 110-tykkisen ensimmäisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Royal Frederick | Portsmouthin telakka | marraskuu 1833 | 15. toukokuuta 1839 | 3. huhtikuuta 1840 | nimetty uudelleen HMS Queeniksi 12. huhtikuuta 1839 romutettu 1871 |
| HMS Royal Sovereign | Portsmouthin telakka | 1. heinäkuuta 1841 |  |  | työt keskeytetty 7. toukokuuta 1834 nimetty uudelleen HMS Royal Frederickiksi 12. huhtikuuta 1839 tilaus uudistettu muuttuneen suunnitelman mukaisena 29. kesäkuuta 1848 tilaus uudistettu 28. helmikuuta 1857 potkurifregattina HMS Frederick William |
| HMS Algiers | Pembroken telakka |  |  |  | tilaus uudistettu muuttuneen suunnitelman mukaisena 26. joulukuuta 1840 91-tykkisenä Albion-luokan toisen luokan linjalaivana |
| HMS Victoria | Pembroken telakka | toukokuu 1844 |  |  | tilaus uudistettu muuttuneen suunnitelman mukaisena 29. kesäkuuta 1848 nimetty HMS Windsor Castleksi 6. tammikuuta 1855 tilaus uudistettu 28. helmikuuta 1857 potkurifregattina |
| HMS Prince of Wales | Portsmouthin telakka | 10. kesäkuuta 1848 |  |  | tilaus uudistettu 9. huhtikuuta 1856 potkurifregattina |
| HMS Royal Sovereign | Portsmouthin telakka | 17. joulukuuta 1848 |  |  | tilaus uudistettu 9. huhtikuuta 1856 potkurifregattina |
| HMS Windsor Castle | Pembroken telakka | 1. syyskuuta 1849 |  |  | tilaus uudistettu 19. tammikuuta 1852 potkurifregattina nimetty uudelleen HMS Duke of Wellingtoniksi 1. lokakuuta 1852 |
| HMS Marlborough | Portsmouthin telakka | 1. syyskuuta 1850 |  |  | työt keskeytetty 1. joulukuuta 1851 tilaus uudistettu 30. lokakuuta 1852 potkurifregattina |
Quail-luokka

| Quail-luokka |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  356 t
Pituus:  66,45 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,55 m
Syväys:  2,90 m
Koneteho:  6 300 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  63
Aseistus
Meritorjunta:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
Quail-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka (engl. torpedo boat destroyer, TBD). Jäljellä olevat luokan alukset luokiteltiin 30 solmun nelisavuhormisina lokakuussa  1913 B-luokkaan.
Ulkomaisten alusten kasvaneet nopeudet määrittivät torpedovenehävittäjille suuremman 30 solmun nopeuden tarpeen. Amiraliteetti teki uudet tilaukset 30 solmun nopeuden omaavista aluksista, mutta ne eivät kyenneet saavuttamaan vaadittua nopeutta huonoissa olosuhteissa.
Alusten voimanlähteenä olivat 6 300 hevosvoiman Normand-kattilat, joiden avulla ne saavuttivat vaaditun 30 solmun nopeuden. Niiden aseistuksen rungon muodostivat 12 naulan tykki ja torpedoputket.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Quail | Laird, Son and Company, Birkenhead | 28. toukokuuta 1895 | 24. syyskuuta 1895 | kesäkuu 1897 | myyty romutettavaksi 23. heinäkuuta 1919 |
| HMS Sparrowhawk | Laird | 30. toukokuuta 1895 | 8. lokakuuta 1895 | kesäkuu 1897 | haaksirikkoutunut 17. kesäkuuta 1904 |
| HMS Thrasher | Laird | 30. toukokuuta 1895 | 5. marraskuuta 1895 | kesäkuu 1897 | myyty romutettavaksi 1919 |
| HMS Virago | Laird | 13. kesäkuuta 1895 | 19. marraskuuta 1895 | kesäkuu 1897 | myyty romutettavaksi 10. lokakuuta 1919 |
Pääteasema Brooklyn

| Pääteasema Brooklyn> Last Exit to Brooklyn |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Uli Edel
Käsikirjoittaja:  Desmond Nakano
Perustuu:  Hubert Selbyn romaaniin Päätepysäkki: Brooklyn (1964)
Tuottaja:  Bernd Eichinger
Säveltäjä:  Mark Knopfler
Kuvaaja:  Stefan Czapsky
Leikkaaja:  Peter Przygodda
Pääosat:  Stephen Lang Jennifer Jason Leigh Burt Young Peter Dobson Jerry Orbach
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia Länsi-Saksa
Tuotantoyhtiö:  Allied Filmmakers Bavaria Film Cinecom Pictures Neue Constantin Film
Levittäjä:  Constantin Film Netflix
Ensi-ilta:  12. lokakuuta 1989 (Länsi-Saksa) 5. tammikuuta 1990 (Iso-Britannia)
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  $1,730,005
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pääteasema Brooklyn (Last Exit to Brooklyn) on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut Uli Edelin ohjaama saksalais-brittiläinen draamaelokuva, joka perustuu Hubert Selbyn samannimiseen menestysromaaniin. Sen pääaiheita ovat prostituutio sekä työväenluokkaan kuuluvat erilaiset ihmiskohtalot lain molemmilla puolin.
Rosoinen jännityselokuva sijoittuu 1950-luvun Brooklyniin, jossa työväenluokan monenkirjavat ihmiset kohtaavat; Tralala on asiakkaaseen ihastuva prostituoitu ja Harry on ammattiyhdistysaktiivi, joka kamppailee seksuaali-identiteettinsä kanssa. Monet yrittävät etsiä omaa polkuaan huumeiden, rikosten ja väkivallan synkillä nurkilla.
Elokuvan pohjana toiminut romaani oli aikanaan kiistanalainen; se pantiin Italiassa myyntikieltoon ja sen ”epäsiveellisyyttä” puitiin yhdeksän päivää kestäneessä oikeudenkäynnissä. Kriitikoiden myönteisistä arvioista huolimatta kirja aiheutti julkaisunsa myötä paljon ristiriitoja, sillä se kertoi kaunistelematta yhteiskunnan vaietuista aiheista.
Myös elokuva saavutti kriitikoiden suosion. Rotten Tomatoes-sivuston arvioista 78% oli positiivisia. Rajallinen teatterilevitys kuitenkin esti elokuvan kaupallisen menestymisen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Stephen Lang  | … |  Harry Black   |
|  Jennifer Jason Leigh  | … |  Tralala   |
|  Burt Young  | … |  Big Joe   |
|  Peter Dobson  | … |  Vinnie   |
|  Jerry Orbach  | … |  Boyce   |
|  Stephen Baldwin  | … |  Sal   |
|  James Lorinz  | … |  Freddy   |
|  Sam Rockwell  | … |  Al   |
Tuotanto

Elokuva on pääosin saksalaista tuotantoa, mutta se kuvattiin Yhdysvalloissa ja myös näyttelijät olivat amerikkalaisia.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi sanoo elokuvan tapahtumien yllä leijuvan jatkuvasti toivottomuutta ja väkivallan uhkaa. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Pääteasema Brooklyn Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Quietus

Macrianusten lyöttämä Antoninianus -kolikko, jossa Quietuksen kuva. Vasemmalla teksti "IMP C FVL QVIETVS AVG" (Imperator Caesar Fulvius Quietus Augustus, suom. Ylipäällikkö Caesar Fulvius Quietus Augustus). Oikealla "ROMA AETERNAE" (suom. ikuinen Rooma).
Titus Fulvius Junius Quietus (k. syksy 261) oli roomalainen usurpaattori eli vallananastaja. Hänen isänsä oli Fulvius Macrianus, joka oli yksi keisari Valerianuksen kenraaleista vuonna 260. Hänen veljensä oli Macrianus nuorempi. Quietuksen nuoruusvuosista ei ole juuri mitään tietoa. Epäluotettavan keisarien elämäkerran Historia Augustan mukaan Quietus toimi tribuunina Valerianuksen armeijassa, mutta asiasta ei ole varmaa tietoa, eikä se luultavasti ole totta.
Kesällä 260 roomalaiset kärsivät Carrhaen lähistöllä persialaisia vastaan suuren tappion. Valerianus vangittiin, ja persialaiset hyökkäsivät Syyriaan ja Vähään-Aasiaan. Tilanne oli sekasortoinen, mutta Macrianus vanhemman ja Ballistan (tai Callistuksen) vastatoimet Kilikiassa pysäyttivät persialaisten hyökkäyksen. Persian kuningas Sapor I joutui perääntymään takaisin itään. Macrianus vanhempi ja Ballista ansaitsivat tästä hyvästä sotilaidensa kunnioituksen, ja sotilaat päättivätkin huutaa Macrianus vanhemman keisariksi, vaikka Valerianuksen poika ja laillinen keisari Gallienus oli yhä elossa ja hallitsi valtakunnan läntisiä provinsseja. Macrianus vanhempi kuitenkin kieltäytyi kunniasta vedoten ikäänsä ja terveyteensä ja nimitti keisareiksi sen sijaan poikansa Macrianus nuoremman ja Quietuksen. Tämä tapahtui todennäköisesti ennen 17. syyskuuta 260.  Quietus otti keisarina nimen Imperator Caesar Titus Fulvius Junius Quietus Pius Felix Augustus (suom. Ylipäällikkö Caesar Titus Fulvius Junius Quietus, hurskas, menestyksekäs Augustus).
Macrianuksilla oli käytössään Valerianukselta jääneet kultavarat, jonka ansiosta voitiin lyödä kolikoita uusien keisarien kunniaksi. Kolikoissa kunnioitettiin armeijaa ja julistettiin voiton olevan varmaa. Molemmat keisarit nimitettiin myös konsuleiksi kuluvalle vuodelle, jolloin koko valtakunnassa oli vuonna 261 itse asiassa kolme konsuliparia: Gallian keisarikunnassa, Roomassa ja Macrianusten hallitsemassa Vähän-Aasian, Syyrian ja Egyptin provinsseissa.
Keväällä 261 Macrianus vanhempi päätti lähteä länteen valtaamaan Gallienuksen hallitsemia provinsseja. Hän otti nuoremman Macrianuksen mukaansa ja jätti Quietuksen ja Ballistan valvomaan idän provinsseja. Gallienuksen kenraalit Aureolus ja Domitianus kuitenkin löivät Macrianusten armeijan syksyllä 261 Illyriassa. Tappion jälkeen Macrianusten omat sotilaat murhasivat komentajansa.
Quietus menetti idässä pian kannatuksensa. Palmyralainen Septimius Odaenathus otti vallan, ja Quietus joutui perääntymään Ballistan kanssa Emesan kaupunkiin Syyriaan. Kaupunkilaiset kuitenkin surmasivat heidät jo syksyllä 261.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Quietus Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  DDB