stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juho Markkanen (jääkiekkoilija)

| Juho Markkanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 2002 (ikä 22) Edmonton, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  JoKP
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  30
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Ketterä (Mestis) SaiPa (SML) HC Lugano (NL) Eisbären Berlin (DEL) HPK (SML)
NHL-varaus:  112. varaus, 2020 Los Angeles Kings
Juho Markkanen (s. 6. huhtikuuta 2002 Edmonton, Alberta, Kanada) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-joukkue Joensuun Kiekko-Pojissa.
Ura > Maajoukkueura

Markkanen valittiin Suomen alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2021 turnaukseen, mutta hän putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä Markkanen on pelannut viisi nuorten ja kuusi poikien maaottelua.
Muuta

Markkasen isä Jussi pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 135 NHL-ottelua, yhteensä 507 SM-liigaottelua sekä viitenä kautena Sveitsissä ja kaksi kautta Venäjällä. Hän edusti Suomea Salt Lake Cityn olympiakisoissa 2002 sekä kaksissa MM-kilpailuissa. Jussi kuului aiemmin SaiPan osaomistajiin. Hän toimi vuosina 2018-2023 SaiPan toimitusjohtajana ja nykyään Jääkiekon SM-liiga Oy:n urheilujohtajana.
Osmo Jokinen

Osmo Jokinen (20. huhtikuuta 1938 Turku – 19. tammikuuta 1985) oli suomalainen Turussa vaikuttanut vapaa toimittaja ja runoilija. Hän oli muun muassa järjestämässä Turun Runoseminaaria vuonna 1962.
Toimittajana Jokinen avusti Yleisradiota vuodesta 1958 ja Helsingin Sanomia vuodesta 1975. Hän kirjoitti myös muun muassa Turun ylioppilaslehteen ja Katsaukseen sekä opetti Laajasalon opistossa. Koulutukseltaan hän oli merkonomi.
Teoksia

Nollapiste : runoja. Akateeminen kustannusliike, Helsinki 1964, 3. painos 1965
Nollapiste : runoja – Nulpunt : gedichten ; kääntänyt ja toimittanut Hubert van den Berg, jälkisanat Janna Kantola. Vantilt, Nijmegen 2004
Thomas and the Magic Railroad

| Thomas and the Magic Railroad |
| --- | --- |
 Elokuvan kansikuva.
Ohjaaja:  Britt Allcroft
Käsikirjoittaja:  Britt Allcroft
Tuottaja:  Britt Allcroft
Säveltäjä:  Hummie Mann
Kuvaaja:  Paul Ryan
Leikkaaja:  Ron Wisman
Koreografi:  Christine Wild
Erikoistehosteet:   Peter Hutchinson  Bill Neil 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Gullane Entertainment Mansaari
Levittäjä:  Destination Films Netflix Fandango at Home
Kesto:  86 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Thomas and the Magic Railroad (suom. Tuomas ja Taikarautatie) on brittiläis-yhdysvaltalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa vuonna 2000. Se perustuu Tuomas Veturi -sarjaan ja sen yhdysvaltalaiseen spinoff-sarjaan nimeltä Shining Time Station. Elokuvan ohjasi alkuperäisen sarjan luonut Britt Allcroft.
Elokuva on saanut pääosissaselvennä heikkoja arvosteluja eri medioissa.
Elokuvaa ei ole esitetty Suomessa, eikä siihen ole tehty suomenkielistä dubbausta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alec Baldwin  | … |  Mr. Conductor   |
|  Peter Fonda  | … |  Burnett Stone   |
|  Mara Wilson  | … |  Lily Stone   |
|  Michael E. Rodgers  | … |  C. Junior   |
|  Cody McMains  | … |  Patch   |
|  Robert Tinkler  | … |  Older Patch   |
|  Didi Conn  | … |  Stacy Jones   |
|  Russell Means  | … |  Billy Twofeathers   |
|  Lori Hallier  | … |  Mrs. Stone   |
|  Laura Bower  | … |  Tasha Stone  |
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eddie Glen  | … |  Tuomas   |
|  Kevin Frank  | … |  Henri, Dodge, Lassi ja Harald   |
|  Neil Crone  | … |  Jori, Diesel 10, Splatter ja Arokierijä   |
|  Susan Roman  | … |  Jaska  |
|  Linda Ballantyne  | … |  Pekka   |
|  Colm Feore  | … |  Topi   |
|  Britt Allcroft  | … |  Lady   |
|  Shelley-Elizabeth Skinner   | … |  Anni ja Klaara  |
Aiheesta muualla

Thomas and the Magic Railroad Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k The Railway Series ja Tuomas Veturi |
| --- | --- |
The Railway Series:  The Railway Series  Wilbert Awdry  Poplar Publishing 
Tuomas Veturi:  Tuomas Veturi  Britt Allcroft  HIT Entertainment  Thomas and the Magic Railroad  Kaikki veturit töihin!  Jack and the Sodor Construction Company  Suuri löytöretki  Raiteiden sankari  Pelastustehtävä Usvasaari  Dieselien päivä  Sinivuoren salaisuus  Rautateiden kuningas  Tarina urheudesta  The Adventure Begins  Taru Sodorin kadonneesta aarteesta  Suuri junakisa  Matka mantereelle  Bubbling Boilers  Suuri maailma! Suuret seikkailut!  Digs & Discoveries  Marvellous Machinery  All Star Parade  Purtilot 
Täyttä höyryä eteenpäin:  Sodorin kilpa-ajot  Vartiovuoren arvoitus 
Hahmot ja paikat:  Tuomas  Edvard  Henri  Jori  Jaska  Pekka  Topi  Duck  Terho ja Taneli  Emilia  Herra Päätarkastaja  Vuoristoveturit  Old Stuck-up  Sodorin saari
ManpowerGroup

ManpowerGroup® on yhdysvaltalainen henkilöstövuokrausyritys. Konserni työllistää 600 000 ihmistä eri osaamisalueilla ja toimialoilla 80 maassa.lähde?
Manpower®, Experis®, Talent Solutions sekä Proservia palvelevat 400 000 asiakasorganisaatiota tarjoamalla HR-ratkaisuja henkilöstövuokrauksesta rekrytointiin ja ulkoistetuista palveluratkaisuista uramuutospalveluihin.
Vuonna 2020 yhtiö pääsi 11. kerran World’s Most Ethical Companies® -listalle. {{https://www.worldsmostethicalcompanies.com/honorees/}}
Yksiköitä > Manpower

Manpower® on Yhdysvalloissa vuonna 1948 perustettu rekrytointiin, henkilöstövuokraukseen ja henkilöarviointeihin erikoistunut kansainvälinen henkilöstöalan yritys, joka toimii 80 maassa ympäri maailmaa.
Suomessa Manpower välittää työvoimaa mm. seuraaviin toimintoihin: toimisto-, asiakas- ja assistenttipalvelut; myynti, markkinointi ja viestintä; henkilöstöhallinto; taloushallinto, rahoitus ja vakuutus; kauppa; tekniikka ja tuotekehitys; tuotanto ja logistiikka.
Suomessa Manpower aloitti toimintansa vuonna 1997.[1] Vuonna 2020 Manpowerilla on Suomessa yhdeksän aluetoimistoa.
Yksiköitä > Experis

Experis™ on asiantuntija- ja johtotason henkilöstöratkaisuihin erikoistunut kansainvälinen yritys. Suomessa Experis aloitti toimintansa 1.10.2012.
Experis on Suomessa erikoistunut IT- ja insinöörialan henkilöstöratkaisuihin sekä taloushallinnon, myynnin, markkinoinnin, viestinnän, juridiikan, kyberturvallisuuden ja henkilöstöhallinnon osaamisalueisiin. Globaalisti Experis toimii yli 50.ssä maassa.
Yksiköitä > Talent Solutions

Talent Solutions auttaa yrityksiä parantamaan niiden henkilöstöresursointia sekä osaamisen hallintaa ja kehittämistä. Joustavien ja skaalautuvien rekrytointipalveluiden sekä työntekijän uran elinkaaripalveluiden avulla Talent Solutions pystyy tukemaan organisaatioita laaja-alaisesti. Talent Solutions tarjoaa globaaleja, dataan perustuvia ratkaisuja osaamisen houkuttelusta sen hallintaan, kehittämiseen ja pysyvyyden varmistamiseen.
Yksiköitä > Proservia

Proservia tuottaa skaalautuvia ja korkealaatuisia Service Desk-, Lähituki-, ja Elinkaaripalveluita asiakkaille ja loppukäyttäjille. Globaalin organisaation ansiosta Proservia pystyy palvelemaan sekä paikallisia että kansainvälisiä asiakkaita.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Manpower Finland
ManpowerGroup Finland
Manpower.com
ManpowerGroup.com
experis.fi
experis.com
manpowergroupsolutions.com
Aamun hauta

| Aamun hauta Uranus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Microvox
 Julkaistu: 1975
 Tuottaja(t): Kari Kantalainen
 Tyylilaji: rock, funk, soul
 Levy-yhtiö: BASF (20 25729-0)
Aamun Hauta on Uranus-yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1975.
Kappaleet > A-puoli

Kun tulin Stadiin (Boogie on Reggae Woman) – 3.18 (säv. Stevie Wonder)
Täältä ikuisuuteen – 3.25 (säv. Pertti Hurmalainen)
Svengikone – 2.45 (säv. Kantalainen, Eero Raivio, Vesa Majanen)
Hellyys rajaton – 3.10 (säv. Edward Stycz, Mansi Stycz)
Fantastinen nainen (I Can Understand it) – 5.18 (säv. Bobby Womack)
Kappaleet > B-puoli

Aamun hauta (Dock of the Bay) – 4.05 (säv. Otis Redding, Steve Cropper)
Malta en (lopettaa) (I Can’t Stop) – 2.59 (säv. Dan Penn, Roger Hawkins)
New Production – 5.30 (säv. Raivio)
Pluto – 2.54 (säv. Lucjan Czaplicki, Majanen, Kantalainen)
Kokoonpano

Pertti Hurmalainen – basso
Lucjan Czaplicki – huilu, saksofoni, huuliharppu
Eero Raivio – kitara, laulu
Eero Lyttinen – trumpetti
Edward Stycz – piano, laulu
Jari Unha – rummut
Mod (nuorisokulttuuri)

Modeja skootterilla parkatakeissaan.
Mod (engl. the Mods, sanasta ”modernist”) on Lontoossa 1950-luvun lopulla syntynyt nuorisokulttuuri, joka vaikutti pääasiassa 1960-luvulla. Mod-kulttuuri elpyi 1970-luvun lopun Britanniassa ja on nykyisin kultti-ilmiö monissa eri maissa.
Modien vaatetus sai vaikutteita Yhdysvalloista, Ranskasta, Italiasta ja Länsi-Intiasta. Tunnusmerkkinä olivat myös italialaiset skootterit. Modit suosivat yhdysvaltalaista jazzia, rhythm and blues -musiikkia sekä soulia. Modien suosimista paikoista tärkeimpiä olivat Carnaby Street ja myöhemmin King’s Road. Shepherd’s Bush ja Soho olivat konserttien ja yökerhojen keskuksia. Suosituimpien yökerhojen listalla olivat myös The Scene, The Flamingo ja The Marquee. Alun perin mod-kulttuuri yhdistettiin yökerhoissa juhlimiseen, usein huumeiden vaikutuksen alaisena. Julkisuudessa alettiin käyttää 1960-luvun puolivälissä termiä mod kuvaamaan kaikkea suosittua, muodikasta ja modernia.
1970-luvun lopulla Isossa-Britanniassa syntyi uusi mod-liike nimeltään mod revival. Sitä seurasi liikkeen elvytys Pohjois-Amerikassa 1980-luvun alussa, erityisesti eteläisessä Kaliforniassa. Samoihin aikoihin Ruotsissakin syntyi vastaavanlainen mod revival pop-yhtyeiden, kuten The Moderns Mops ja Babysnakes, myötä. Modit kokoontuivat muun muassa Ystadissa ja Öölannilla. Nykyään liike ilmenee skootterikerhon (Stockholm Mods Scooter Club) myötä, ja kannattajat käyvät juhlimassa yökerhoissa.
Historia

Mod-kulttuurin juuret ulottuvat 1950-luvun ”modernismiin”, jolla kuvaillaan nuorisoa, joka kuunteli modernia jazzia. Moderni jazz on yhteisnimike eri genreille, kuten cool jazz, hardpop ja modaalinen jazz. Monelle nämä genret tulivatkin tutuiksi, kun 1950-luvun loppupuolella bluesaalto pyyhkäisi Ison-Britannian ylitse. Yhdysvaltalaiset jazzartistit soittivat usein bluesklubeilla ja löysivät näin uutta yleisöä: nuoria, valkoisia miehiä. Tämä oli toista kuin Yhdysvalloissa, jossa rotuerottelu vielä vaikutti. Näiden nuorten sanotaan olevan ensimmäisiä brittiläisiä modeja ennen kuin käsite ”mod” edes oli olemassa.
Historia > 1960-luvun modit

Mod-kulttuurin katsotaan heijastaneen elintason kasvua, joka mahdollisti brittiläisille työväenluokan ja alemman keskiluokan nuorille oman ekslusiivisen tyylikultin luomisen. Modit pyrkivät kohti itsetietoisen modernia ja vauhdikasta elämäntapaa, johon kuuluivat nopeasti muuttuvien pukeutumiskoodien mukainen nuorekasta tyylikkyyttä tavoitteleva vaatetus, skootterit ja uudenlainen, valtavirrasta eroava populaarimusiikki. Modit olivat ensimmäinen eurooppalainen nuorisoliike, joka kuunteli jamaikalaista musiikkia (ska). Modien suosikkeja olivat myös eräät lontoolaiset rockyhtyeet, kuten The Who ja Small Faces. Mod-kulttuurin ”kultakautta” olivat vuodet 1963–1965.
Historia > Musiikki ja huumeet

Modit olivat kilpailunhaluisia ja he halusivat tehdä toisiinsa vaikutuksen vaatteilla, musiikilla ja tanssimisella. Klubeilla, erityisesti Sohossa modit tanssivat amerikkalaisen rhythm and bluesin ja soulin tahtiin. Nämä musiikinlajit tulivat mod-liikkeessä vähitellen jazzin tilalle. Koko yön auki olevat klubit, joissa ei ollut anniskelulupaa, olivat erityisen suosittuja, sillä brittiläiset pubit menivät kiinni jo kello 11 illalla. Jaksaakseen juhlia koko yön, reseptillä saatavasta laihdutukseen tarkoitetusta amfetamiinista tuli suosittua. Pillereitä kutsuttiin nimellä purple hearts (liilat sydämet) niiden ulkomuodon ja värin takia. Marihuanan käyttö oli myös tavallista. Alkoholin käyttö oli niukkaa modien keskuudessa – osittain siksi, että useat klubit eivät anniskelleet alkoholia ja osittain siksi, että alkoholin juominen esti skootterilla ajamisen. Juopumista paheksuttiin hieman kontrollin menettämisen vuoksi.
Historia > Yhtyeet

1960-luvun alkupuolella syntyi satoja brittiläisiä popyhtyeitä, joiden tyylivivahteena oli amerikkalainen rhythm and blues ja soul. Monista näistä yhtyeistä tuli myöhemmin hyvin menestyneitä. Ensimmäisten joukossa oli muun muassa Alexis Korners Blues Incorporated, joka seurasi Cyril Davies All-Starsin jalanjälkiä. Tämän lisäksi muun muassa The Pretty Things, The Rolling Stones, The Kinks ja The Animals nousivat suureen suosioon. Yöklubit, kuten Marquee, The Ealing Club ja Richmond Railway -hotelli olivat tärkeitä konserttipaikkoja 1960-luvun alkupuolella. Sen sijaan kaupallisina pidetyt Liverpool-yhtyeet, kuten The Beatles, eivät käyneet brittiläisille modeille. Kaksi yhtyettä, jotka liitettiin erityisesti yhteen mod-ilmiön kanssa olivat The Who ja Small Faces, molemmat heidän vaatetuksensa ja musiikin ansiosta. Nämä bändit muodostettiin kuitenkin vasta ensimmäisen aallon jälkeen kohti brittiläistä rhythm and blues -musiikkia. Samanaikaisesti popyhtyeiden menestys massamedioissa heikensi aikaisten modien tavoittelemaa eksklusiivisuutta. The Rolling Stones käänsi liikkeelle selkänsä jo ensimmäisen singlensä jälkeen.
Historia > Kovan luokan modit ja skinheadit

Useina viikonloppuina kevään ja kesän aikana vuonna 1964 tapahtui useita yhteenottoja modien ja rokkareiden (nahkaan pukeutuneiden, moottoripyöräilijöiden ja vanhempien teinien, jotka kuuntelivat 1950-luvun rockmusiikkia) välillä. Levottomuudet tapahtuivat pääasiassa Britannian etelärannikolla sijaitsevissa kaupungeissa, kuten Brightonissa ja Clactonissa. Levottomuudet herättivät suurta huomiota brittimediassa ja edisti mod-kulttuurin leviämistä koko maahan. Samanaikaisesti liike leimattiin armeijan parkatakkeihin pukeutuneiksi nuoriksi, jotka aiheuttivat hankaluuksia. Aikaisempien modien oli vaikea samastua tähän kuvaukseen yksilöllisyyden painottamisen vuoksi. Osa on sitä mieltä, että alkuperäinen mod-kulttuuri katosi mellakoiden myötä vuonna 1964, sillä se menetti eksklusiivisuutensa.
1960-luvun jälkimmäisellä puoliskolla mod-kulttuuri hajautui yhä enemmän. Taidekoulutaustaiset keskiluokkaiset nuoret ottivat vaikutteita amerikkalaisesta hippiliikkeestä ja psykedelia korvasi rhythm and bluesin ja soulin pohjana monelle popyhtyeelle. Muut nuoret, jotka olivat lähinnä työväenluokasta, päättivät sen sijaan puhdistaa ja uudistaa mod-tyyliä. Tämä tarkoitti käytännössä vaatetuksen pelkistämistä urheiluhenkisemmäksi: farkut korvasivat prässihousut, pikeepaidat ja ruutupaidat tulivat muodollisten kauluspaitojen ja kravattien tilalle ja aiempaa yksinkertaisemmat ja lyhyemmät kampaukset nousivat suosioon. Tämän lisäksi esiteltiin vaatteita, joita ei ollut aiemmin yhdistetty mod-tyyliin, kuten esimerkiksi henkselit ja Dr. Martensin työsaappaat. Näiden tuloksena olivat aluksi niin sanotut ”kovan luokan modit” (hard mods, noin vuosina 1964–1967) ja myöhemmin ensimmäisessä skinhead-aallossa (1968–1972). Sana skinhead mainittiin ensimmäisen kerran brittiläisessä lehdistössä vuonna 1969.
”Scooter Boys” on käsite, joka kuvailee alakulttuuria, joka kehittyi skootteriseurojen ympärillä 1960-luvun loppupuoliskolla. 1960-luvun loppua kohden northern soul -niminen liike alkoi kehittymään jäljellä olevasta mod-liikkeestä Pohjois-Englannissa. Aiempi musiikkisekoitus yökerhoissa painottui selkeämmin nopeatahtiseen soul-musiikkiin, jollaista esimerkiksi levy-yhtiö Motown oli julkaissut. Yksi tärkeimmistä yökerhoista tämän kehityksen aikaan oli The Twisted Wheel Manchesterissä, joka toimi vuosina 1963–1971, ja myöhemmin Wigan Casino, joka oli toiminnassa vuodesta 1973 vuoteen 1981.
Historia > Modit Ruotsissa

Ruotsissa käsite ”modit” yhdistetään lähinnä teinien hiustyylin muutokseen. The Beatlesin läpimurto vuonna 1963 sai monet pojat kasvattamaan hiuksiaan, kampaamaan ne sivulle tai suoraan eteenpäin ja he lopettivat myös hiusrasvojen käytön. Olkapäihin ulottuva tukka ei ollut enää poikkeavaa. Teini-ikäiset tytöt vaihtoivat hiuslakalla kiinnitetyt korkeat tupeeraukset kampauksiin, jossa hiukset laskeutuivat sivuille. Tyypillisiä ruotsalaisten modien vaatteita olivat farkut, suuret neulepaidat, koripallokengät (jotka muistuttivat yhdysvaltalaisia Converse All-Stars -kenkiä) sekä sandaalit, vakosamettiset takit ja samankaltaiset parkatakit, joita brittimodit käyttivät. Modeille oli myös tyypillistä, että he kirjoittivat tusseilla kenkiin, housuihin ja takkeihin. Modit tulivat ruotsalaisten tietoisuuteen ensimmäistä kertaa niin sanottujen mod-mellakoiden myötä, joita tapahtui Tukholman Hötorgetilla ja Göteborgin Götaplatsenilla kesällä 1965.
Brittien epäpoliittisista, pääosin työläisluokkalaisista modeista poiketen ruotsalaisilla modeilla oli selkeät vasemmisto- ja keskiluokkaprofiilit. Tämän lisäksi Ruotsin ja Britannian määritelmät käsitteestä ”modit” erosivat vahvasti toisistaan. Britanniassa käsite mod kuvaili selkeää alakulttuuria, kun taas Ruotsissa käsitteellä kuvattiin suuren suosion saanutta massamuotia. Ylipäätään käsitteet erosivat vahvasti tyyli-, musiikki- ja sukupolvimielessä.Esimerkki tästä on Stefan Jarlin dokumenttielokuva Dom kallar oss mods (1968), jossa teinit, joita kuvaillaan, muistuttavat enemmän muotitietoisia narkomaaneja ja yhdysvaltalaisia hippejä. Sen lisäksi mod-kulttuurin brittiläiset kannattajat olivat syntyneet 1940-luvun keskivaiheilla, kun taas ruotsalaiset modit vasta 1950-luvun alussa.
Historia > Mod-kulttuurin elpyminen

Mod-kulttuuri elpyi 1970-luvun lopun Britanniassa punkmusiikin suosion kasvaessa ja sen myötä syntyi uusi mod-aalto, ”The Mod Revival”. Tähän myötävaikuttivat mod-tyylin omaksunut rockyhtye The Jam, jonka esikoisalbumi ilmestyi vuonna 1977, sekä mod-kulttuuria kuvaillut elokuva Quadrophenia vuodelta 1979. Varsinkin The Jam -yhtyeen keulahahmona toimineella laulaja ja kitaristi Paul Wellerillä oli suuri vaikutus liikkeeseen. Lyhyessä ajassa syntyi myös uudistuneita modbändejä, kuten Secret Affair, Lambrettas, The Merton Parkas, Squire ja The Purple Hearts.
Myöhemmin yhtyeet kuten Dexys Midnight Runners ja Paul Wellerin myöhempi bändi The Style Council liitettiin siihen musiikki- ja elämäntyyliin, jota mod-liike kannatti. 1980-luvun lopussa monet aikaisemmat modit ottivat osaa niin sanottuun ”acid jazz” -aaltoon (sekoitus 1960- ja 1970-luvun jazz- ja housemusiikkia). Lisäksi 1990-luvun puolivälissä saapui uusi mod-aalto, kun brittiläiset popyhtyeet, kuten Blur ja Oasis sisällyttivät mod-viitteitä musiikkiinsa, levynkansiinsa sekä vaatevalintoihinsa. Vieläkin mod-liike on olemassa alakulttuurina useassa maassa ympäri maailman, Länsi-Euroopassa, Aasiassa (Japanissa, Koreassa ja Singaporessa), sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.
Historia > Analyysejä modeista

1960-luvun muotia ja alakulttuureita käsittelevässä kirjallisuudessa modeja on ollut hankala määritellä. Näin on osittain siksi, että modien ensimmäisistä vuosista puuttuu kirjallista ja kuvallista lähdemateriaalia. Mod-liike oli myös jatkuvasti muutoksessa. Terry Rawlings huomauttaa kirjassaan Mod: A Very British Phenomenon, että vuoden 1964 mellakoihin saakka modit olivat joukko yksilöitä, joilla ei ollut aikeena edes kuulua tiettyyn ryhmään. Sen sijaan pyrittiin luomaan omaperäistä tyyliä tiettyjen puitteiden pohjalta. Tavoitteena oli luoda uusia muunnelmia ja olla nimenomaan ensimmäisiä näissä. Samanaikaisesti on kuitenkin olemassa selviä rajoja siihen, mitä ei hyväksytä laisinkaan; tietty elitismi on ollut aina keskeinen osa mod-kulttuuria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mod (nuorisokulttuuri) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Mods
Target on mod-kulttuurin tunnus, joka pohjautuu Royal Air Forcen rengaskuvioon.
Lontoon Carnaby Street vuonna 1966
Käännös suomeksi
Unkarin demokraattinen foorumi

Unkarin demokraattinen foorumi (unkariksi Magyar Demokrata Fórum, MDF) oli unkarilainen oikeistokonservatiivinen puolue, joka esitti merkittävää osaa Unkarin järjestelmänvaihdoksessa, demokratiaan ja monipuoluejärjestelmään siirtymisessä. Puolue lakkautettiin 2011.
Johtajat

Zoltán Bíró (1987–)
József Antall (1989–1993)
Lajos Für (1994–1996)
Sándor Lezsák (1996–1999)
Ibolya Dávid (1999–)
Vaalitulokset

| vuosi | ääniä % | paikkoja | ääniä | hallituspuolueet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | 24,73 % | 164 | 1 212 355 | MDF-FKGP-KDNP |
| 1994 | 11,73 % | 38 | 633 342 | MSZP-SZDSZ |
| 1998 | 3,12 % | 17 | 139 934 | FIDESZ-FKGP-MDF |
| 2002 | 41,07 %¹ | 188 (24) | 2 306 763 | MSZP-SZDSZ |
| 2006 | 5,04 % | 11 | 272 831 | MSZP-SZDSZ |
Yhteislista Fideszin kanssa, MDF:n paikat suluissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.mdf.hu/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Hidaslori

| Hidaslori |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Lorit Lorisidae
Suku::  Nycticebus
Laji::  coucang
Kaksiosainen nimi
 Nycticebus coucang  (Boddaert, 1785) 
 Hidaslorin levinneisyys
Katso myös
   Hidaslori Wikispeciesissä   Hidaslori Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hidaslori (Nycticebus coucang) on lorien heimoon kuuluva aasialainen puoliapinalaji. Sitä pidetään ainoana myrkyllisenä kädellisenä ja yhtenä harvoista myrkyllisistä nisäkkäistä.
Myrkyllisyys

Hidaslorin myrkky tunnettiin kansanperinnössä isäntämaissaan kaikkialla Kaakkois-Aasiassa vuosisatojen ajan, mutta länsimainen tiede kiisti sen 1990-luvulle asti. Niillä on kaksoiskomposiittimyrkky, joka koostuu syljestä ja olkavarren rauhasnesteestä. Molempien nesteiden on osoitettu olevan myrkyllisiä yksittäin ja muodostavat voimakkaamman myrkyn sekoitettuna. Luonnossa myrkytys johtuu lajinsisäisestä kilpailusta, jossa kaksi yksilöä taistelee parittelukumppanista, ruoasta tai reviiristä. Myrkytys ihmisillä on harvinainen, mutta voi aiheuttaa lähes tappavan anafylaktisen sokin.
Koko ja ulkonäkö

Hidaslorit ovat noin 35 senttimetrin pituisia ja niillä on tuuhea harmaa turkki ja lyhyet raajat, sekä pieni pää ja pienet korvat. Loreilla on suuret silmät, joita ympäröi tummat lautumat.
Levinneisyys

Hidaslori esiintyy Malesiassa, Indonesiassa ja Thaimaassa.
Ravinto

Hidaslorit syövät eläinravintoa ja hedelmiä.
Lisääntyminen

Hidaslorin raskaus kestää kuusi kuukautta, ja se synnyttää yöaikaan. Poikanen syntyy silmät avoinna ja osaa roikkua oksassa heti syntymänsä jälkeen.
Aiheesta muualla

ITIS: Nycticebus coucang (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Nycticebus coucang:  Wikidata: Q688601  Wikispecies: Nycticebus coucang  ADW: Nycticebus_coucang  ARKive: nycticebus-coucang  BOLD: 30412  CoL: 485JL  EoL: 326538  GBIF: 2436629  iNaturalist: 43627  IRMNG: 10220087  ITIS: 572890  IUCN: 163017685  MDD: 1001064  MSW: 12100114  NCBI: 9470  Observation.org: 85985  Open Tree of Life: 339043  Paleobiology Database: 234313  Paleobiology Database: 234313  Species+: 4303 
Tardigradus coucang:  Wikidata: Q122774358  GBIF: 9405843  ZooBank: 4A3D3306-44B6-4E95-8D41-CA504F5148A6