stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pernell Whitaker

| Pernell Whitaker> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. tammikuuta 1964 Norfolk, Virginia
Kuollut: 14. heinäkuuta 2019 (55 vuotta) Virginia Beach, Virginia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Sweet Pea
Pituus:  168 cm
Paino:  60 kg
Painoluokka:  kevytsarja ylempi kevytsarja välisarja ylempi välisarja
Kätisyys:  vasenkätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  46
Voitot:  40
– tyrmäysvoitot:  17
Tappiot:  4
Ratkaisemattomat:  1
Ei tuomiota/ mitätöity:  1
Pernell Whitaker (2. tammikuuta 1964 – 14. heinäkuuta 2019) oli yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilijä, jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista. The Ring -lehti julkaisi vuonna 2002 listan 80 parhaasta nyrkkeilijästä vuosilta 1922–2002. Whitaker oli listan kymmenes. Hänet tunnettiin puolustusvoittoisesta tyylistään. Whitaker voitti olympiakultaa kevytsarjassa 1984 Los Angelesissa. Ammattilaisurallaan hän saavutti maailmanmestaruuden neljässä eri painoluokassa ja hänet valittiin Ring Magazinen vuoden nyrkkeilijäksi 1989.
Hänellä oli neljä lasta, Dominique, Pernell Jr., Dantavious ja Devon, jo eroon päättyneestä avioliitostaan Rovanda Whitakerin kanssa.
Whitaker kuoli jäätyään auton yliajamaksi kotikaupungissaan Virginia Beachissa.
Aiheesta muualla

Ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
Pernilla Nordlund

Pernilla Nordlund
Pernilla Nordlund (s. 10. lokakuuta 1990) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Suomessa Nordlund pelasi vaasalaisissa Vasa IFK:ssa ja FC Sportissa. Vuonna 2010 hän siirtyi Uumajaan, Ruotsiin, jossa pelasi Umeå IK:ssa ja Umeå Södrassa.
Suomen maajoukkueessa Nordlund pelasi 22 maaottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi helmikuussa 2011 Venäjää vastaan.
Nordlund lopetti uransa vuonna 2013. Hän asuu Uumajassa ja työskentelee ympäristöopin ja terveystiedon opettajana lukiossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pernilla Nordlund Wikimedia Commonsissa
Paula Paatero

| Paula Paatero> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Paula Nikulainen (o.s.)
Syntynyt: 20. toukokuuta 1877 Pietari
Kuollut: 17. lokakuuta 1926 (49 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Paula Paatero (20. toukokuuta 1877 Pietari – 17. lokakuuta 1926) oli suomalainen näyttelijä.
Ura

Paatero aloitti uransa Kansanteatterissa ja liittyi vuonna 1899 Suomalaiseen Maaseututeatteriin, jossa hän työskenteli näyttelijänä kahdeksan vuotta. Myöhemmin hän toimi seuranäyttämöjen ohjaajana ja uransa lopussa Etelä-Karjalan Nuorisoseurapiirin vakinaisena näyttämöllisenä neuvojana.
Alkuun Paatero näytteli tyttörooleja, ja tuonnempana aikuisempia naisia, kuten rouva Virta kappaleessa Windsorin iloiset rouvat ja nimismiehen rouva kappaleessa Pastori Jussilainen. Paateron näyttelijäominaisuuksista mainitaan vilkaseleisyys, elämänilo ja raikas nauru.
Paula Paateron puoliso oli näyttelijä Iivari Paatero.
Pariisi–Roubaix 2014

Vuoden 2014 kilpailun osanottajia.
Pariisi–Roubaix 2014 oli järjestyksessään 112. maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 257 kilometrin reitillä Compiègnesta Roubaix'hin 13. huhtikuuta 2014. Kilpailussa ajettiin 28 mukulakiviosuutta, yhteispituudeltaan 51,1 kilometriä.
Niki Terpstra voitti kilpailun karattuaan kärkiryhmästä kuusi kilometriä ennen maalia. John Degenkolb sijoittui toiseksi ja Fabian Cancellara kolmanneksi.
Tulokset

Lähde: Cyclingnews
|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Niki Terpstra |  Alankomaat | Omega Pharma-Quick Step | 6.09.01 |
| 2 | John Degenkolb |  Saksa | Giant-Shimano | + 0.20 |
| 3 | Fabian Cancellara |  Sveitsi | Trek Factory Racing | + 0.20 |
| 4 | Sep Vanmarcke |  Belgia | Belkin Pro Cycling Team | + 0.20 |
| 5 | Zdeněk Štybar |  Tšekki | Omega Pharma-Quick Step | + 0.20 |
| 6 | Peter Sagan |  Slovakia | Cannondale Pro Cycling Team | + 0.18 |
| 7 | Geraint Thomas |  Yhdistynyt kuningaskunta | Team Sky | + 0.20 |
| 8 | Sebastian Langeveld |  Alankomaat | Garmin-Sharp | + 0.20 |
| 9 | Bradley Wiggins |  Yhdistynyt kuningaskunta | Team Sky | + 0.20 |
| 10 | Tom Boonen |  Belgia | Omega Pharma-Quick Step | + 0.20 |
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, Belkin Pro Cycling Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Cycling Team, Team Europcar, FDJ.fr, Garmin-Sharp, Giant-Shimano, Katjuša, Lampre-Merida, Lotto-Belisol, Movistar Team, Omega Pharma-Quick Step, Orica-GreenEDGE,  Team Tinkoff-Saxo, Team Sky, Trek Factory Racing
UCI Continental Circuits -joukkueet: Bretagne-Séché Environnement, Cofidis, IAM Cycling, UnitedHealthcare, Team NetApp - Endura, Topsport Vlaanderen - Baloise, Wanty - Groupe Gobert
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pariisi–Roubaix 2014 Wikimedia Commonsissa
Pete Desjardins

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pete Desjardins vuonna 1926. |  Pete Desjardins vuonna 1926. |  Pete Desjardins vuonna 1926. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten uimahypyt
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | 3 m ponnahduslauta |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | 3 m ponnahduslauta |  |
Ulise Joseph "Pete" Desjardins (12. huhtikuuta 1907 St. Pierre, Kanada – 6. toukokuuta 1985 Miami) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja.
Desjardins syntyi Kanadassa Manitobassa, mutta hänen perheensä muutti Miami Beachille Yhdysvaltoihin hänen ollessaan nuori poika. Desjardins aloitti siellä uimahyppyjen harjoittelun ja saatuaan maan kansalaisuuden hän pääsi vuoden 1924 olympialaisiin Yhdysvaltain joukkueessa. Hän voitti kisoissa hopeaa kolmen metrin ponnahduslaudalta ja sijoittui kuudenneksi suorissa kerroshypyissä.
Amsterdamin olympialaisissa 1928 Desjardins sai kultaa sekä ponnahduslaudalta että kymmenen metrin kerroshypyistä. Hän oli ponnahduslaudalla huippuvireessä saaden kahdesta hypystään täydet kymmenen pistettä. Desjardins oli kerroshypyissä ennemmin onnekas voittaessaan kultaa, sillä hopeaa saaneen egyptiläishyppääjä Farid Simaikan kunniaksi soitettiin jo maan kansallislaulu ennen kuin kultamitali annettiin Desjardinsille. Viidestä tuomarista neljä oli arvostellut hänet Simaikaa paremmaksi ja ajan säännöillä Desjardins oli siis voittaja. Hän säilytti molempia kultamitalejaan Stanfordin yliopistossa saatuaan tuplamestaruuden vuonna 1924 olympialaisissa menestyneen Albert Whiten tavoin.
Desjardins voitti yhteensä kolmetoista AAU:n mestaruutta, joista viisi vielä high school -opiskelijana. Hän valmistui myöhemmin Stanfordin yliopistosta taloustieteistä. Desjardins julistettiin uimahyppyammattilaiseksi vuoden 1928 olympiakisojen jälkeen, sillä hän oli esiintynyt vesishow'ssa Miamissa. Hän jatkoi niissä esiintymistä toisen maailmansodan puhkeamiseen saakka, ja palasi areenoille vielä 1960-luvulla.
G.R.L.

G.R.L. vuonna 2013. Vasemmalta oikealle: Natasha Slayton, Paula Van Oppen, Simone Battle, Emmalyn Estrada ja Lauren Bennet.
G.R.L. oli Robin Antinin perustama yhdysvaltalais-brittiläis-kanadalainen tyttöbändi. Yhtye koostui Emmalyn Estradasta, Paula Van Oppenista, Lauren Bennettistä ja Natasha Slaytonista.
Alkuperäiseen yhtyekokoonpanoon kuului myös laulaja Simone Battle, mutta hän kuoli 5. syyskuuta 2014 tehtyään itsemurhan. Syyn itsemurhalle kerrottiin olevan Battlen taloudellisten ongelmien aiheuttama masennus. Yhtye lopetti toimintansa 2. kesäkuuta 2015, kun Battlen kuolemasta oli kulunut melkein yhdeksän kuukautta.
Diskografia > Singlet

Johtavana yhtyeenä
Vacation (2013)
Show Me What You Got (2013)
Ugly Heart (2014)
Lighthouse (2015)
Vierailevana yhtyeenä
Wild Wild Love (2014)
Diskografia > Musiikkivideot

| Vuosi | Video | Ohjaaja |
| --- | --- | --- |
| 2013 | Vacation | Hannah Lux Davis |
| 2014 | Wild Wild Love | David Rousseau |
| 2014 | Ugly Heart | Chris Marrs Piliero |
| 2015 | Lighthouse | Daniel Carberry |
| 2017 | Are We Good? | Kenny Wormald & Trent Dickens |
Käännös suomeksi
Pariisi–Roubaix 2009

Tom Boonen voittajana Roubaix’n velodromilla
Pariisi–Roubaix 2009 oli järjestyksessään 107. maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 259 kilometrin reitillä Compiègne–Roubaix 12. huhtikuuta 2009. Kilpailureitillä oli 27 mukulakiviosuutta, yhteispituudeltaan 52,9 kilometriä.
Kilpailun kärkeen muodostui noin 50 kilometriä ennen maalia kuuden ajajan ryhmä: Tom Boonen, Juan Antonio Flecha, Leif Hoste, Thor Hushovd, Filippo Pozzato ja Johan Van Summeren. 25 kilometriä ennen maalia Boonen kärsi rengasrikon. Kymmenen kilometriä myöhemmin, Carrefour de l'Arbren mukulakiviosuudella, Flecha kaatui vieden Hosten ja Van Summerenin mukanaan. Hetkeä myöhemmin myös Hushovd kaatui ja Boonen pääsi karkuun. Pozzato ajoi häntä takaa kymmenen sekunnin päässä. Boonen pysyi kärjessä maaliin saakka voittaen Pariisi–Roubaix'n kolmannen kerran. Pozzato oli toinen ja Hushovd kolmas.
Kilpailussa tapahtui myös onnettomuus, kun järjestäjien moottoripyörä ajautui katsojien päälle noin 60 kilometriä ennen maalia. Tilanteessa loukkaantui kymmenen katsojaa, joista kolme vakavasti.
Tulokset

|  | Ajaja | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Tom Boonen | Quick·Step - Innergetic | 6.15.54 |
| 2 |  Filippo Pozzato | Katjuša | + 47 |
| 3 |  Thor Hushovd | Cervélo TestTeam | + 1.17 |
| 4 |  Leif Hoste | Silence-Lotto | s.a. |
| 5 |  Johan Van Summeren | Silence-Lotto | + 1.22 |
| 6 |  Juan Antonio Flecha | Rabobank | + 2.14 |
| 7 |  Heinrich Haussler | Cervélo TestTeam | + 3.13 |
| 8 |  Sylvain Chavanel | Quick·Step - Innergetic | + 3.15 |
| 9 |  Manuel Quinziato | Liquigas | + 5.00 |
| 10 |  Matti Breschel | Team Saxo Bank | + 5.29 |
Mukulakiviosuudet

| Sektori | Ajetut kilometrit | Paikka | Pituus |
| --- | --- | --- | --- |
| 27 | 98 | Troisvilles–Inchy | 2,2 |
| 26 | 104,5 | Viesly–Quiévy | 1,8 |
| 25 | 107 | Quiévy–Saint-Python | 3,7 |
| 24 | 112 | Saint-Python | 1,5 |
| 23 | 119,5 | Vertain–Saint-Martin-sur-Écaillon | 2,3 |
| 22 | 126,5 | Capelle-sur-Écaillon–Le-Bruat | 1,7 |
| 21 | 138,5 | Verchain-Maugré–Quérénaing | 1,6 |
| 20 | 141,5 | Quérénaing–Maing | 2,5 |
| 19 | 144,5 | Maing–Monchaux-sur-Écaillon | 1,6 |
| 18 | 156 | Haveluy–Wallers | 2,5 |
| 17 | 164 | Trouée d'Arenberg | 2,4 |
| 16 | 176,5 | Hornaing–Wandignies-Hamage | 3,7 |
| 15 | 184 | Warlaing–Brillon | 2,4 |
| 14 | 187,5 | Tilloy–Sars-et-Rosières | 2,4 |
| 13 | 194 | Beuvry-la-Forêt–Orchies | 1,4 |
| 12 | 199 | Orchies | 1,7 |
| 11 | 205 | Auchy-lez-Orchies–Bersée | 2,6 |
| 10 | 210,5 | Mons-en-Pévèle | 3 |
| 9 | 216,5 | Mérignies–Pont-à-Marcq | 0,7 |
| 8 | 219,5 | Pont-Thibaut–Ennevelin | 1,4 |
| 7 | 225,5 | Templeuve–L'Épinette | 0,2 |
| 7 | 226 | Templeuve–Moulin-de-Vertain | 0,5 |
| 6 | 232,5 | Cysoing–Bourghelles | 1,3 |
| 6 | 235 | Bourghelles–Wannehain | 1,1 |
| 5 | 239,5 | Camphin-en-Pévèle | 1,8 |
| 4 | 242 | Carrefour de l'Arbre | 2,1 |
| 3 | 244,5 | Gruson | 1,1 |
| 2 | 251 | Willems–Hem | 1,4 |
| 1 | 257,5 | Roubaix | 0,3 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi) (ranskaksi)
Pariisi–Roubaix 2015

Pariisi–Roubaix 2015 oli järjestyksessään 113. maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 253 kilometrin reitillä Compiègne–Roubaix 12. huhtikuuta 2015.
John Degenkolb voitti kilpailun oltuaan Roubaix'n velodromilla paras seitsemän ajajan loppukirissä. Hän oli tavoittanut irtiotossa olleet Greg Van Avermaetin ja Yves Lampaertin muutama kilometri ennen maalia. Kärkiryhmään tulivat mukaan vielä Zdeněk Štybar, Lars Boom, Martin Elmiger ja Jens Keukeleire. Etixx-Quick Step -tallin Lampaert yritti velodromilla vetää joukkuetoveriaan Štybaria voittoon, mutta Degenkolb ohitti hänet viimeisessä kaarteessa. Štybar sijoittui toiseksi ja Van Avermaet kolmanneksi.
Kilpailussa nähtiin vaaratilanne, kun suuri osa pääjoukosta ylitti tasoristeyksen, vaikka puomit olivat laskeutuneet lähestyvän junan vuoksi. Kilpailunjohtaja Thierry Gouvenou ilmoitti, ettei ajajia rangaista tilanteesta, vaikka UCI:n sääntöjen mukaan heidät olisi pitänyt hylätä.
Tulokset

Lähde: Le Tour de France
|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika | World Tour -pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | John Degenkolb |  Saksa | Giant-Alpecin | 5.49.51 | 100 |
| 2 | Zdeněk Štybar |  Tšekki | Etixx-Quick Step | sama aika | 80 |
| 3 | Greg Van Avermaet |  Belgia | BMC Racing Team | sama aika | 70 |
| 4 | Lars Boom |  Alankomaat | Astana Team | sama aika | 60 |
| 5 | Martin Elmiger |  Sveitsi | IAM Cycling | sama aika | 50 |
| 6 | Jens Keukeleire |  Belgia | Orica-GreenEDGE | sama aika | 40 |
| 7 | Yves Lampaert |  Belgia | Etixx-Quick Step | + 7 | 30 |
| 8 | Luke Rowe |  Yhdistynyt kuningaskunta | Team Sky | + 28 | 20 |
| 9 | Jens Debusschere |  Belgia | Lotto Soudal | + 29 | 10 |
| 10 | Alexander Kristoff |  Norja | Katjuša | + 31 | 4 |
Mukulakiviosuudet

Kilpailussa ajettiin seuraavat 27 mukulakiviosuutta.
| Sektori | Paikka | Ajetut kilometrit | Pituus km |
| --- | --- | --- | --- |
| 27 | Troisvilles–Inchy | 98,5 | 2,2 |
| 26 | Viesly–Quiévy | 105 | 1,8 |
| 25 | Quievy–Saint-Python | 108 | 3,7 |
| 24 | Saint-Python | 112,5 | 1,5 |
| 23 | Vertain–Saint-Martin-sur-Écaillon | 120,5 | 2,3 |
| 22 | Verchain-Maugré–Quérénaing | 130 | 1,6 |
| 21 | Quérénaing–Maing | 133,5 | 2,5 |
| 20 | Maing–Monchaux-sur-Écaillon | 136,5 | 1,6 |
| 19 | Haveluy–Wallers | 149,5 | 2,5 |
| 18 | Trouée d’Arenberg | 158 | 2,4 |
| 17 | Wallers–Hélesmes | 164 | 1,6 |
| 16 | Hornaing–Wandigniess | 170,5 | 3,7 |
| 15 | Warlaing–Brillon | 178 | 2,4 |
| 14 | Tilloy–Sars-et-Rosières | 181,5 | 2,4 |
| 13 | Beuvry-la-Forêt–Orchies | 188 | 1,4 |
| 12 | Orchies | 193 | 1,7 |
| 11 | Auchy-lez-Orchies–Bersée | 199 | 2,7 |
| 10 | Mons-en-Pévèle | 204,5 | 3,0 |
| 9 | Mérignies–Avelin | 210,5 | 0,7 |
| 8 | Pont-Thibaut–Ennevelin | 214 | 1,4 |
| 7 | Templeuve - Moulin-de-Vertain | 220 | 0,5 |
| 6 | Cysoing–Bourghelles | 226,5 | 1,3 |
| 6 | Bourghelles–Wannehain | 229 | 1,1 |
| 5 | Camphin-en-Pévèle | 233,5 | 1,8 |
| 4 | Carrefour de l'Arbre | 236,5 | 2,1 |
| 3 | Gruson | 238,5 | 1,1 |
| 2 | Willems–Hem | 245,5 | 1,4 |
| 1 | Roubaix | 252 | 0,3 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 52,7 |
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
UCI Pro -joukkueet: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale-Garmin, Etixx-Quick Step, FDJ, Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Team Tinkoff-Saxo, Trek Factory Racing
UCI Continental Circuits -joukkueet: Bretagne-Séché Environnement, Bora-Argon 18, Cofidis,  Team Europcar, MTN Qhubeka, Topsport Vlaanderen - Baloise, Unitedhealthcare, Wanty - Groupe Gobert
HMS Naiad

HMS Naiad on ollut usean Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
HMS Naiad (1797), 38-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Naiad (1890), Apollo-luokan panssarikansiristeilijä
HMS Naiad (93), Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä
HMS Naiad (F39), Leander-luokan fregatti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Naiad”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Permikausi

| Permikauden jako> kausi | Permikauden jako> epookki | Permikauden jako> vaihe | Permikauden jako> ikä (mvs) |
| --- | --- | --- | --- |
| Trias | varhais | Indus | nuorempi |
| Permi | Loping | Changxing | 252,2–254,1 |
| Permi | Loping | Wuchiaping | 254,1–259,8 |
| Permi | Guadalupe | Capitan | 259,8–265,1 |
| Permi | Guadalupe | Word | 265,1–268,8 |
| Permi | Guadalupe | Road | 268,8–272,3 |
| Permi | Cisural | Kungur | 272,3–283,5 |
| Permi | Cisural | Artinsk | 283,5–290,1 |
| Permi | Cisural | Sakmara | 290,1–295,0 |
| Permi | Cisural | Assel | 295,0–298,9 |
| Kivihiili | Pennsylvania | Gžel | vanhempi |
Permikauden jako ICS:n mukaan tammikuussa 2013.
Permikausi oli geologinen ajanjakso paleotsooisen maailmankauden lopulla noin 300 – 245 tai 280 – 248 miljoonaa vuotta sitten. Kauden aikana vallitsi kylmä ja kuiva monsuuni-ilmasto.  Havupuut levittäytyivät laajalle alueelle permikauden aikana. Synapsidit ja matelijat kehittyivät. Kauden nimi tulee Venäjän Permin aluepiiristä.  Kausi päättyi eläinten suureen joukkotuhoon.  Permikautta seurasi triaskausi.
Maantiede ja ilmasto

Merenpinta oli permikaudella alhaalla. Maapallolla oli jättiläismantereet Pangea ja Gondwana sekä valtava meri Panthalassa. Pangea oli C-kirjaimen muotoinen ja sen sisäpuolella sijainneessa Tethysmeressä oli pieniä saaria. Pangea säilyi suunnilleen samana koko permikauden ajan.. Pangean yhtenäinen maamassa muutti merivirtoja sekä ilmastoa. Ilmasto oli monsuunityyppinen ainakin mantereen rannikolla ja kuiva laajoilla alueilla mantereen sisäosissa. Ilmasto oli nykyistä kylmempi kauden alussa sekä mantereinen. Laajoja jäätiköitä oli noin 299–280 miljoonaa vuotta sitten, Permin Gzhelian-kaudelta Artiskian-kaudella asti. Yhä Rhodian-kaudella oli suurin osa Etelämantereesta jäässä.  Ilmasto lämpeni runsaasti kauden alkupuolella ja saavutti nykyisen tason kauden keskivaiheilla, minkä jälkeen lämpötilan nousu jatkui hieman hitaammin. Samalla ilmakehän kosteus väheni ja laski nykyiselle tasolle. Pangeassa oli laajoja aavikoita ja subtrooppinen vyöhyke oli huomattavasti nykyistä laajempi. Permikauden alkupuolella päiväntasaajan seudulla kasvoi trooppista sademetsää tai savannia, mutta seutu aavikoitui kauden loppuun mennessä. Subtrooppinen kuivuusvyöhyke ulottui täten noin 40. pohjoiselta leveysasteelta 40. eteläiselle leveysasteelle.
Kasvillisuus

Käpypalmut ilmestyivät ja yleistyivät permikauden aikana. Eteläisen Gondwanan lauhkealla vyöhykkeellä kasvoi kapealehtisiä Glossopteris-suvun siemensaniaispuita sekä -pensaita. Ne hävisivät kauden lopun joukkotuhossa.
Eläimistö

Permikaudella kehittyi ensimmäistä kertaa Maan historiassa suuri maaeläimistö kasvin- ja lihansyöjineen.
Synapsidit ja matelijat olivat permikauden valtalajistoa, mutta dinosauruksia ei ollut vielä olemassa. Ensimmäiset synapsidit olivat matelijoiden ja sammakkoeläinten kanssa kilpaillut vesikalvollisten ryhmä.
Suuret maaeläimet olivat useimmiten synapsideja: näistä pelykosaureja tai terapsideja. Ensimmäiset arkosaurit ilmestyivät kauden loppupuolella.
Matelija- ja synapsidilajistokehittyi ja monipuolistui taajaan tahtiin permikauden aikana sammakkoeläinten lajimäärän pudotessa. Tunnetuin permikauden synapsidi on luultavasti hieman krokotiilia muistuttanut liskomainen Dimetrodon. Se käveli neljällä jalalla ja on tunnettu suuresta selkäevästään, joka toimi mahdollisesti lämmönsäätelijänä. Dimetrodon eli noin 280–260 miljoonaa vuotta sitten ja oli osapuilleen kaksi metriä pitkä. Muita kauden eläimiä olivat suurikokoinen arkosauri Postosuchus sekä kasveja syönyt Desmatosuchus. Alkeelliset terapsidit syrjäyttivät pelykosaurit noin 270–260,4 miljoonaa vuotta sitten keskisellä permikaudella. Guadalupe-epookin lopussa noin 260,4±0,7 miljoonaa vuotta sitten tapahtui permikauden joukkotuhoa edeltänyt joukkotuho.
Ammoniitit ja merisiilien kaltaiset piikkinahkaiset olivat yleisiä permikauden merissä. Permikerrostuma tunnetaan kovakuorisista ja yksisoluisista alkueläimistä fusulinideista.
Permikauden joukkotuho

Permikauden lopulla tapahtui permikauden joukkotuho, Maapallon elämän historian suurin tunnettu joukkotuho, jossa hävisi suurin osa merieläimistä sekä maalla eläneistä selkärankaisista. Joukkotuhon syytä ei tiedetä tarkasti: se saattoi johtua suuresta asteroiditörmäyksestä, Siperian laakiobasalttipurkauksista, mannerliikuntojen aiheuttamista muutoksista ilmastossa tai mahdollisesti kaikkien yhdistelmästä. Tulivuorten hiilidioksidin aiheuttama ilmastonlämpeneminen saattoi vapauttaa metaania syvänmeren metaaniklatraateista. Se kuumensi Maapalloa ja aiheutti syvänmeren hapettomuuden muuttamalla merivirtoja. Metaanin hapettuminen hiilidioksidiksi Maan ilmakehässä imi siitä happea. Syvänmeren hapettomuus suosi rikkibakteereita, joiden tuottama rikkivety myrkytti ilmaa, minkä vuoksi Maa muuttui hetkeksi erittäin epäystävälliseksi paikaksi elämälle.
Joukkotuho on edennyt luultavasti satojen tuhansien tai miljoonien vuosien aikana asteittain ja useina aaltoina. Pahin tuho tapahtui aivan kauden lopussa. Maan ilmakehän happipitoisuus laski joukkotuhosta johtuen miljoonien vuosien aikana noin 1,5-kertaisesta nykymäärästä prosenttiin, joka oli noin kaksi kolmasosaa nykyisestä. Planeetan eliöstö toipui permikauden joukkotuhosta hitaasti; toipuminen kesti kymmeniä miljoonia vuosia.
Permikauden jako

Permikauden ajoitus on useiden geologisten kausien tapaan hieman epätarkkaa. Yleinen jakotapa on seuraava:
Loping-epookki : 260,4–251 miljoonaa vuotta sitten
Changxing-vaihe (253,8–251 miljoonaa vuotta sitten)
Wuchiaping-vaihe (260,4–253,8 miljoonaa vuotta sitten)
Guadalupe-epookki : 270,6–260,4 miljoonaa vuotta sitten
Capitan-vaihe (265,8–260,4 miljoonaa vuotta sitten)
Word-vaihe (268–265,8 miljoonaa vuotta sitten)
Road-vaihe (270,6–268 miljoonaa vuotta sitten)
Cisural-epookki : 299–270,6 miljoonaa vuotta sitten
Kungur-vaihe (275,6–270,6 miljoonaa vuotta sitten)
Artinsk-vaihe (284,4–275,6 miljoonaa vuotta sitten)
Sakmar-vaihe (294,6–284,4 miljoonaa vuotta sitten)
Assel-vaihe (299–294,6 miljoonaa vuotta sitten)
Toisessa jakotavassa Loping- ja Guadalupe-epookit yhdistetään yläpermiksi, jolloin Cisural-epookki muodostaa alapermin.
Yläpermi : 270,6–250 miljoonaa vuotta sitten
Tatar
Kazar
Alapermi : 299–270,6 miljoonaa vuotta sitten
Kungur-vaihe
Artinsk-vaihe
Sakmar-vaihe
Assel-vaihe
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
University of California offers a more modern Permian stratigraphy
Classic Permian strata in the Glass Mountains of the Permian Basin
Maapallon geologinen historia
Kookas synapsidi Dimetrodon oli permikauden hallitsevia petoja.
Permikauden eläimistöä nykyisen Venäjän alueelta.
Gone Home

| Gone Home |
| --- | --- |

Kehittäjä:  The Fullbright Company
Julkaisija:  The Fullbright Company
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store, itch.io, Nintendo eShop, Epic Games Store, App Store ja PlayStation Store
Suunnittelija:  Steve Gaynor
Taiteilija:  Karla Zimonja Kate Craig Emily Carroll
Säveltäjä:  Chris Remo
Pelimoottori:  Unity
Julkaistu:  15. elokuuta 2013
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Alkaen 17 vuotta  USK 6 
Alusta:  Windows Linux OS X PlayStation 4 Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Gone Home on yhdysvaltalainen ensimmäisen persoonan seikkailupeli, jonka on kehittänyt The Fullbright Company ja joka julkaistiin vuonna 2013. Peli sijoittuu taloon Portlandissa, Oregonissa vuonna 1995. Peluu koostuu tavallisten kotitalousesineiden tutkiskelusta, tavoitteena selvittää mitä talossa on tapahtunut.
Peli julkaistiin 15. elokuuta 2013 Windows-, OS X- ja Linux-alustoille. Konsoleille se saapui, kun se julkaistiin PlayStation 4- ja Xbox One-konsoleille 12. tammikuuta 2016.
Pelaaminen

Pelaaja astuu 21-vuotiaan Katie Greenbriarin rooliin. Pelin alussa hän on saapunut perheensä uuteen kotiin oltuaan vuoden Euroopassa, mutta talo on hänen saapuessaan tyhjillään. Pelaajan tehtävänä on selvittää, mitä on tapahtunut. Tämä tapahtuu kulkemalla huoneiden välillä ja tutkimalla ja keräämällä ympäristössä lojuvia esineitä, kirjeitä, päiväkirjamerkintöjä ja muita viestejä, joiden avulla on mahdollista saada lisää tietoa tapahtumista ja edetä pelistä. Katien pikkusisko Samantha toimii monien päiväkirjakatkelmien kertojana. Pelaaminen ja ympäristön tutkisteleminen tapahtuu ensimmäisen persoonan perspektiivissä.
Vastaanotto

Gone Home voitti vuonna 2014 British Academy Games Awardsin parhaan debyyttipelin palkinnon ja oli ehdolla parhaan tarinan kategoriassa. Sekä Kill Screen että Polygon valitsivat sen vuoden peliksi vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Pelin viralliset kotisivut