stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joutsalainen

Joutsalainen on mekaaninen nosturi, jota käytettiin yleisesti Suomessa puutavara-autoissa ennen kuin hydrauliset kuormaimet alkoivat 1970-luvulta lähtien yleistyä.
Massey Ferguson 175 ja joutsalainen kuormain savotalla Hyrynsalmella talvella 1967.
Mekaaninen kuormain saa käyttövoimansa auton moottorin pyörittämästä voimanulosottoakselista, joka pyörittää vaijerikelaa. Kuormausvaijerin toisessa päässä on ”tukkisaksi”. Nosturin pystytolppa ja puomi on tuettu auton nokkaan menevillä vaijereilla.
Mekaaniset kuormaimet vaativat kaksi käyttäjää. Yleensä auton kuljettaja käytti kuormainta kuorman päällä seisten ohjausköyden avulla ja maassa seisova apulainen huolehti tukkien kiinnittämisestä kuormaimen sakseen.
Joutsalainen sai nimensä Joutsassa toimineesta Österbergin konepajasta, joka oli kuormainten merkittävä valmistaja. Nimitys laajeni tarkoittamaan muitakin samalla periaatteella toimivia kuormaimia Suomessa. Toinen merkittävä valmistaja Suomessa oli tamperelainen Kone ja Terä Oy, jonka nostin oli Record-merkkinen.
1960-luvulla joutsalaiset poistuivat käytöstä ja niiden tilalle tulivat hydrauliset kuormaimet, jotka aluksi sijoitettiin ohjaamon taakse ja myöhemmin auton perään.
Aiheesta muualla

Kuva: Kontio-Sisu ja Joutsa-puominosturi Metsätehon kokoelma.  mahdollisesti 1960-luku. Lusto - Suomen metsämuseo. Viitattu 6.9.2020.
Kuva: Thames-merkkinen kuorma-auto ja joutsalainen-puominosturi Enson kokoelma.  ehkä 1950-luku. Lusto - Suomen metsämuseo. Viitattu 6.9.2020.
Joku muu, mikä

| Joku muu, mikä Maija Vilkkumaa |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 13. lokakuuta 2017 
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t): Jurek Minna Koivisto Eppu Kosonen Samuli Sirviö
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 24.03
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 38. 
Maija Vilkkumaan muut julkaisut
| Aja! 2015 | Joku muu, mikä 2017 | Maija! Hitit 1999–2019 2019 |
Singlet albumilta Joku muu, mikä
 ”Kaivopuiston jää” Julkaistu: 30. maaliskuuta 2016  ”Mä en oo sun ainoo” Julkaistu: 2. maaliskuuta 2017  ”Hyvä ihminen” Julkaistu: 11. elokuuta 2017  ”Mul ei oo rahaa” Julkaistu: 6. lokakuuta 2017  ”Pyörii” Julkaistu: 11. lokakuuta 2017
Joku muu, mikä on Maija Vilkkumaan EP-levy, joka julkaistiin 13. lokakuuta 2017. Se julkaistiin vain digitaalisessa muodossa, lukuun ottamatta kolmen kappaleen vinyylipainosta, joista kaksi jaettiin Vilkkumaan Facebook-sivuilla olleissa kilpailuissa. EP sijoittui Suomen virallisella albumilistalla sijalle 38.
Vilkkumaa julkaisi maaliskuussa 2016 ”Kaivopuiston jää” -singlen, jonka myötä Joku muu, mikä -EP alkoi muodostua asteittain. Vilkkumaa päätti kirjoittaa niin monta uutta kappaletta kuin luontevasti syntyy ja tehdä niistä kokonaisuuden ajattelematta kuitenkaan, että niistä muodostuisi albumi. Myös kappaleet ”Mä en oo sun ainoo”, ”Hyvä ihminen”, ”Mul ei oo rahaa” ja ”Pyörii” julkaistiin singleinä. Lisäksi kappaleeseen ”Unisex” tehtiin musiikkivideo.
EP:n julkaisun myötä Vilkkumaa lähti samannimiselle kiertueelle.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Unisex | Maija Vilkkumaa, Minna Koivisto | Koivisto | 3.00 |  |  |  |  |  |
| 2. | Avgår från spår (välisoitto)  | Vilkkumaa |  | 0.26 |  |  |  |  |  |
| 3. | Hyvä ihminen | Vilkkumaa | Jurek | 3.46 |  |  |  |  |  |
| 4. | Sun pitää vaan päättää (välisoitto)  | Vilkkumaa |  | 0.26 |  |  |  |  |  |
| 5. | Mul ei oo rahaa | Vilkkumaa | Samuli Sirviö | 3.48 |  |  |  |  |  |
| 6. | Kaivopuiston jää | Vilkkumaa | Eppu Kosonen | 4.16 |  |  |  |  |  |
| 7. | Onko ok (välisoitto)  | Vilkkumaa |  | 0.43 |  |  |  |  |  |
| 8. | Pyörii | Vilkkumaa, Jurek | Jurek | 3.41 |  |  |  |  |  |
| 9. | Mä en oo sun ainoo | Vilkkumaa | Sirviö | 3.57 |  |  |  |  |  |
Joutsan Pommi

Joutsan Pommi on vuonna 1916 perustettu joutsalainen urheiluseura. Nykyään seuran toiminta keskittyy pääasiassa yleisurheiluun ja maastohiihtoon sekä kuntourheiluun, mutta seuran ohjelmassa on sen historian aikana ollut yli 20 urheilumuotoa. Pommi perustettiin alun perin Joutsan Nuorisoseura ry:n voimistelu- ja urheilujaostoksi.
Seuran merkittävimpiä vuosittaisia tapahtumia ovat Joutsan Hiihdot sekä Joutsan Joutopäivät yhteydessä järjestettävä Joutohölkkä. Kesällä järjestetään alueellisia sekä kansallisia yleisurheilukilpailuja. Vuonna 2017 seura järjesti yhdessä Joutsan kunnan kanssa hiihdon Keski-Suomen maakuntaviestin.
Pommi oli maastohiihdon kilpaurheilussa vuonna 2005 Suomen paras seura. Menestys juontui pitkälti seuraan vuonna 2002 perustetun Hiihtotiimin varaan. Tunnetuimpia Joutsan Pommin riveissä hiihtäneitä ovat Mika Myllylä, Sami Repo, Matti Heikkinen, Aino-Kaisa Saarinen ja Riitta-Liisa Roponen (o.s. Lassila).  Omista juniorihiihtäjistä kansallista arvokisamenestystä ovat saavuttaneet viime vuosikymmeninä mm. Petri Teittinen, Tomi Oittinen, Tuuli Liukkonen sekä ampumahiihtäjät Suvi Minkkinen ja Noora Pura . Muita seuroja nykyisin edustavia Pommin kasvatteja ovat Riikka-Liisa sekä Veli-Matti Räsänen. Ampumahiihtäjä Suvi Minkkinen on ollut mukana ampumahiihdon maailmancupissa sijoittuen talvella 2022 parhaimmillaan sijalle 18. Hän on myös edustanut Suomea MM- ja olympiatasolla.
Yleisurheilussa seuran kulta-aikaa olivat 1960-70 -luvut. Tuolloin seuralla oli mm. maaottelu- sekä arvokisaedustajia. Arvokisoissa mukana olivat keskimatkojen juoksija Juhani Sams sekä pituushypyssä Heikki Mattila. Kansallisesti menestyneitä Pommin edustajia ovat viime vuosikymmenten aikana olleet kymmenottelija Janne Lahtinen sekä korkeushyppääjä Tommy Heino.
Vuoden 2006 90-vuotisjuhlien jälkeen seura on keskittynyt omaan junioritoimintaan hiihdossa ja yleisurheilussa. Kansallisesti menestyneitä hiihtäjiä on ollut sekä junioreissa, että ikämiessarjoissa. Seurassa toimintamuotoina ovat olleet kesäinen yleisurheilukoulu, talven hiihtokoulu sekä jälleen viime vuosina läpi vuoden toimineet junioreiden harjoitusryhmät molemmissa lajeissa. Vuosina 2020-2022 nuoret yleisurheilijat ovat saavuttaneet viisi sm-mitalia. Hiihdossa menestystä on tullut kansallisella tasolla. Piirin ja aluetasolla mitalisijoja on tullut 2020 -luvulla kymmeniä.
Seuran puheenjohtajana on syksystä 2015 asti toiminut Marko Hartonen. Seura juhli satavuotista taivaltaan 29.10.2016.
Aiheesta muualla

http://www.joutsanpommi.fi
Johan August von Born

| Johan August von Born |
| --- | --- |
 Johan August von Born, Albert Edelfeltin maalaama muotokuva.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. elokuuta 1815 Porvoo
Kuollut: 29. lokakuuta 1878 (63 vuotta) Helsinki
Poliitikko
Asema:  senaattori 1865–1873   säätyvaltiopäivien maamarsalkka 1877–1878
Puoliso:  Hedvig Lovisa Francisca von Haartman
Johan August von Born (29. elokuuta 1815 Porvoo – 29. lokakuuta 1878 Helsinki) oli suomalainen virkamies ja vapaaherra. Hän toimi tullihallituksen pääjohtajana vuosina 1855–1865, senaattorina 1865–1873 ja säätyvaltiopäivien maamarsalkkana. Hän oli hyvin vanhoillinen ja virkavaltainen sekä jyrkkä ruotsinkielisyyden kannattaja.
Ura

Johan August von Born kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1832 ja suoritti tuomarintutkinnon 1834. Hän aloitti virkauransa Turun hovioikeuden auskultanttina ja siirtyi seuraavana vuonna senaatin ylimääräiseksi kopistiksi. Vuosina 1840–1842 von Born oli raharealisaation toimeenpanosta vastanneen senaatin väliaikaisen osaston sihteeri. Vuonna 1843 hänestä tuli valtiovaraintoimituskunnan protokollasihteeri sekä manufaktuurijohtokunnan sihteeri. Hän toimi samanaikaisesti sensuuriylihallituksen sihteerinä vuosina 1845–1850 ja asiamiehenä 1850–1855 sekä Saimaan kanavan rakennuskomitean sihteerinä 1845–1855.
Von Born kohosi senaatin talousosaston varapuheenjohtajana toimineen Lars Gabriel von Haartmanin suojatiksi. Von Haartman oli hänen vaimonsa setä ja lienee järjestänyt hänet vuonna 1855 tullihallituksen johtoon. Von Haartman kuoli vuonna 1859 ja määräsi testamentissaan von Bornin testamentin toimeenpanijaksi ja alaikäisten lastensa holhoojaksi. Samana vuonna tuli voimaan tullitaksauudistus, jonka oli valmistellut von Bornin johtama komitea. Hän oli myöhemminkin jäsenenä useissa merkittävissä komiteoissa. Von Born nimitettiin senaatin talousosaston jäseneksi 1865 ja seuraavasta vuodesta alkaen hän toimi maanviljelystoimituskunnan päällikkönä. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872 ja 1877–1878. Vuoden 1872 valtiopäivillä hän toimi varamaamarsalkkana ja 1877–1878 maamarsalkkana.
Politiikassa von Born tunnettiin innokkaana ruotsalaismielisenä. Hän muun muassa tuki 1870-luvun alussa kouluylihallituksen johtajan Casimir von Kothenin hanketta suomenkielisen normaalikoulun siirtämiseksi Helsingistä Hämeenlinnaan, minkä tarkoituksena oli suosia ruotsinkielistä opetusta.
Von Born palkittiin vuonna 1855 kamarijunkkarin ja 1861 valtioneuvoksen arvonimellä. Vuonna 1864 hänet korotettiin vapaaherraksi. Von Born pyysi eron senaatista terveydellisten syiden vuoksi vuonna 1873.
Yksityiselämä

Von Bornin vanhemmat olivat senaattori, maaherra Samuel Fredrik von Born ja Katarina Elisabet von Morian. Hänen veljensä oli juristi, valtiopäivämies Karl Fredrik von Born. Johan August Von Born meni vuonna 1844 naimisiin Hedvig Lovisa Francisca von Haartmanin kanssa, joka oli lääkintöylihallituksen johtajan Carl Daniel von Haartmanin tytär. Pariskunnalle syntyi kymmenen lasta, joihin kuuluivat valtiopäivämies ja maamarsalkka Viktor Magnus von Born sekä Ruotsiin asettunut yhteiskunnallinen vaikuttaja Hanna Palme. Von Bornin tytär Fanny oli naimisissa tykistökenraali Axel Gadolinin kanssa, mutta perhe hylkäsi Fannyn, kun tämän salainen suhde eversti Fredrik Willehad von Wendtin kanssa paljastui.
Von Born peri isältään Gammelbackan kartanon Porvoossa ja – veljensä kuoltua lapsettomana vuonna 1867 – myös Suur-Sarvilahden kartanon Pernajassa. Molemmat kartanot periytyivät aikanaan hänen pojalleen Viktorille.
Johan August von Bornista polveutui von Bornin aatelissuvun vapaaherrallinen haara, joka sammui Suomessa vuonna 1975. Von Bornin lapsenlapsia olivat muun muassa poliitikot Ernst von Born ja Ernst von Wendt. Ruotsin pääministeri Olof Palme oli hänen tyttärensä Hannan pojanpoika.
Aiheesta muualla

Johan August von Born, Uppslagsverket.fi (vahvistaa kuolinajan)
Juana Bormann

Juana Bormann
Juana Bormann (tai Johanna Borman, 1893 – 13. joulukuuta 1945) oli keskitysleirivartija ja SS-nainen useilla keskitysleireillä. Sodan jälkeen hänet teloitettiin Hamelnin vankilassa sotarikoksista. Hän ei ollut sukua Martin Bormannille.
Oikeudessa Bormann kertoi liittyneensä SS:ään vuonna 1938 ”ansaitakseen paremmin”. Hän palveli ensin Lichtenburgin keskitysleirillä Saksissa SS Oberaufseherin Jane Bernigaun alaisena 49 muun SS-naisen kanssa. Vuonna 1939 hänet siirrettiin valvomaan työväkeä uuteen Ravensbrückin naistenleiriin Berliinin lähelle. Maaliskuussa 1942 Bormann valittiin yhdeksi niistä muutamista naisista, jotka lähetettiin vartijoiksi Auschwitzin leirille Puolaan. Pienikokoinen Bormann tuli tunnetuksi julmuudestaan. Uhrit kutsuivat häntä ”näädäksi” ja ”naiseksi koirien kanssa”. Lokakuussa 1942 Bormann siirtyi Auschwitz-Birkenauhun Aufseheriniksi. Hänen esimiehinään olivat muiden muassa Maria Mandel, Margot Drexler (Drechsel, Dreschel) ja Irma Grese.
Vuonna 1944 Bormann siirrettiin Hindenburgin (nykyään Puolan Zabrze) keskitysleirille Sleesiaan. Tammikuussa 1945 hän palasi Ravensbrückiin. Maaliskuussa hän saapui viimeiseen komennuspaikkaansa, Bergen-Belseniin, Cellen lähelle, missä hän palveli Josef Kramerin, Irma Gresen ja Elisabeth Volkenrathin alaisina. Bormann oli palvellut näiden kaikkien kanssa jo Birkenaussa. 15. huhtikuuta 1945 Britannian armeija vapautti Bergen-Belsenin, ja löysi yli 10 000 ruumista ja 60 000 eloonjäänyttä. Vapauttajat määräsivät koko SS-henkilöstön hautaamaan kuolleita. Armeija vangitsi Bormannin ja kuulusteli häntä, jonka jälkeen häntä syytettiin Belsen-oikeudenkäynnissä 17. syyskuuta 1945 – 17. marraskuuta 1945. Hänet todettiin syylliseksi ja hirtettiin Hamelnin vankilassa 13. joulukuuta 1945.
Aiheesta muualla

First Belsen Trial Aufseherin Johanna (Juana) Bormann (englanniksi)
Juana Bormannin lausunto oikeidenkäynnissä (englanniksi)
Joutoretki – Road trip kätkettyyn Suomeen

| Joutoretki – Road trip kätkettyyn Suomeen |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jantso Jokelin ja Touko Hujanen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2022
Sivumäärä:  250
ISBN:  978-951-1-42068-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Joutoretki – Road trip kätkettyyn Suomeen on Jantso Jokelinin ja Touko Hujasen matkakirja. Se ilmestyi 2022 Liken kustantamana. Teos on uudenlainen matkaopas salattuun ja tuntemattomaan suomalaisuuteen. Kirjan on kirjoittanut Jokelin, ja valokuvat  on ottanut Hujanen.
Matkakirja

Teos kyseenalaistaa itsestäänselvän suomalaisen mielenmaiseman. Tekijät etsivät suomalaisuuden juuria merkillisistä perinteistä, joita suomalainen ei osaa itse ihmetellä.  Toimittajat kuvaavat Suomen tuntemattomimmat nähtävyydet, oudoimmat perinteet ja perhelomakohteet. Avaruustomu pöllähtää ja paljastaa fantastiset kohteet joihin kannattaa matkustaa. Mutta ei vaan matkustamisen vuoksi vaan aina voi matkoillaan oppia jotain uutta ja hyödyllistä. Ekologinen matkaaja matkustaa kotimaassa polkupyörällä. Hän ei etsi mukavuuksia, vaan sopivan haastavia kohteita ja vaivalla kohtaamiaan elämyksiä. Mieluummin valitsee vanhan mökin ja perinnehuussin kuin vesivessan ja kaikki turhat nykyajan mukavuudet, joita aito matkalainen on lähtenyt pakoon. Hyttyset karkotetaan perinteisellä puusaunan savuilla ja nautitaan kellunnasta aidoissa luonnon järvivesissä. Kalatkin todellinen eräseikkailija pyydystää perinteisellä mato-ongella. Toimittajat löytävät luonnon keskeltä myös turvapaikan rauhoittumiseen ja lopulta ymmärtävät, miksi Kaurismäen veljekset ja rillumarei-taiteilijat nostavat matkustajakodit arvoonsa.
Jonathan Eddolls

| Jonathan Eddolls> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. helmikuuta 1981 (ikä 43)
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Ammatti:  insinööri
Jonathan Eddolls (s. 1. helmikuuta 1981) on brittiläinen Williamsin Formula 1 -tallin insinööri. Eddolls on toiminut Williamsilla muun muassa Nick Heidfeldin, Nico Rosbergin, Rubens Barrichellon ja Bruno Sennan datainsinöörinä. Kaudet 2013–2016 hän toimi Valtteri Bottaksen kisainsinöörinä.
Jon Dahl Tomasson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jon Dahl Tomasson
Syntymäaika: 29. elokuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Kööpenhamina, Tanska
Pelipaikka: hyökkääjä, hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 senttimetriä
Seura
Seura:  Ruotsi
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1981–1985:  Solrød
1985–1992:  Køge
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1994 |  Køge | 48 | (28) |
| 1994–1997 |  Heerenveen | 78 | (37) |
| 1997–1998 |  Newcastle United | 23 | (3) |
| 1998–2002 |  Feyenoord | 122 | (55) |
| 2002–2005 |  Milan | 76 | (22) |
| 2005–2007 |  VfB Stuttgart | 30 | (8) |
| 2007–2008 |  Villarreal | 36 | (7) |
| 2008–2011 |  Feyenoord | 37 | (20) |
Maajoukkue
| 1997–2010 |  Tanska | 112 | (52) |
Valmennusura
2012–2013:  Excelsior (apuv.)
2013–2014:  Excelsior
2014:  Roda
2015–2016:  Vitesse (apuv.)
2016–2020:  Tanska (apuv.)
2020–2021:  Malmö
2022–2024:  Blackburn Rovers
2024–:  Ruotsi
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jon Dahl Tomasson (s. 29. elokuuta 1976 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on Tanskan maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä yhdessä Poul Nielsenin kanssa; hän teki 112 maaottelussa 52 maalia.
Maaliskuun 2024 alusta alkaen Tomasson on toiminut Ruotsin jalkapallomaajoukkueen valmentajana.
Ura pelaajana

Tomasson aloitti ammattilaisuransa Køgessä, josta hän siirtyi alankomaalaisen Heerenveenin riveihin vuonna 1994. Vuonna 1997 hän siirtyi englantilaiseen Newcastleen, mutta ei onnistunut tekemään läpimurtoa. Hän palasikin vain vuoden jälkeen takaisin Alankomaihin tehdessään sopimuksen Feyenoordin kanssa. Feyenoordin riveissä Tomasson voitti Alankomaiden-mestaruuden kaudella 1998–99 ja UEFA Cupin vuonna 2002. Kesällä 2002 hän siirtyi ilmaisella siirrolla italialaiseen Milaniin ja voitti seuran riveissä Mestarien liigan ja Italian Cupin vuonna 2003 sekä Italian-mestaruuden vuonna 2004. Kesällä 2005 Tomasson siirtyi Saksaan Stuttgartin paitaan, ja tammikuussa 2007 kuusikuukautisella lainasopimuksella espanjalaiseen Villarrealiin. Kevätkauden jälkeen Tomasson siirtyi Villarrealiin miljoonan euron siirtosummalla.  Kausi 2007/08 ei kuitenkaan sujunut tanskalaiselta hyvin ja kauden jälkeen hän palasi ilmaissiirrolla Feyenoordiin. Hän pelasi Feyenoordissa kolme kautta, kunnes lopetti pelaajauransa vuonna 2011.
Ensimmäisen maaottelunsa Tomasson pelasi vuonna 1997. Hän kuului Tanskan joukkueeseen vuosien 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa sekä vuosien 2002 ja 2010 MM-kilpailuissa. Vuoden 2002 MM-kilpailuissa Tomasson teki neljä maalia ja vuoden 2004 EM-kilpailuissa kolme. Hänet on valittu Tanskan vuoden pelaajaksi vuosina 2002 ja 2004.
Ura pelaajana > Saavutukset pelaajana

Alankomaiden mestaruus: 1999
Alankomaiden supercup: 1999
Italian mestaruus: 2004
Italian cup: 2003
Italian supercup: 2004
Saksan mestaruus: 2007
UEFA Cup: 2002
Mestarien liiga: 2003
Tanskan vuoden jalkapalloilija (2): 2002, 2004
Ura valmentajana

Valmennusuransa Tomasson aloitti heinäkuussa 2011 SBV Excelsiorin apulaisvalmentajana. Seura putosi kauden päätteeksi Eerste Divisioniin. Kaudella 2012/13 Excelsior pelasi surkean kauden myös sarjaporrasta alempana ja kauden jälkeen Tomasson nousi seuran päävalmentajaksi.  Tapaninpäivänä 2013 hän jätti Excelsiorin ja siirtyi Eredivisiessä pelaavan Rodan päävalmentajaksi.  Rodan kausi sujui Tomassonin alaisuudessakin heikosti ja lopulta joukkue putosi Eredivisiestä. Kauden jälkeen Tomasson sai potkut seurasta.
Kesäkuussa 2015 Tomassonista tuli SBV Vitessen apuvalmentaja. Pesti jäi odotettua lyhyemmäksi, sillä jo maaliskuussa 2016 hän siirtyi Åge Hareiden valmennustiimiin Tanskan maajoukkueeseen.
Tammikuussa 2020 Tomasson jätti maajoukkueen apuvalmentajan tehtävät ja siirtyi Allsvenskan-seura Malmön päävalmentajaksi. Hän luotsasi debyyttikaudellaan Malmön Ruotsin mestariksi. Kaudella 2021/22 Tomasson johdatti Malmön Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Allsvenskanissa seura voitti toisen mestaruutensa tanskalaisen alaisuudessa. Mestaruus ratkesi maalieron turvin ennen AIK:ta. Tomasson jätti Malmön toisen mestaruuskautensa jälkeen joulukuun lopussa 2021.
Kesäkuussa 2022 Tomassonista tuli Englannin Mestaruussarjan Blackburn Roversin päävalmentaja. Hän jätti joukkueen helmikuussa 2024 kehnojen tulosten vuoksi. Maaliskuun alussa 2024 Tomasson aloitti Ruotsin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura valmentajana > Saavutukset valmentajana

Ruotsin mestaruus: 2020, 2021
Aiheesta muualla

Jon Dal Tomasson Football Database -sivustolla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Patrick Kluivert | Alankomaiden vuoden nuori pelaaja 1996 | Seuraaja: Boudewijn Zenden |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ebbe Sand Morten Wieghorst | Tanskan vuoden jalkapalloilija 2002 2004 | Seuraaja: Morten Wieghorst Christian Poulsen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Leon Vlemmings | SBV Excelsiorin päävalmentaja 7–12/2013 | Seuraaja: Marinus Dijkhuizen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ruud Brood | Rodan päävalmentaja 12/2013–2014 | Seuraaja: René Trost |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Uwe Rösler | Malmön päävalmentaja 2020–2021 | Seuraaja: Miloš Milojević |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tony Mowbray | Blackburn Roversin päävalmentaja 2022–2/2024 | Seuraaja: John Eustace |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jan Andersson | Ruotsin jalkapallomaajoukkueen päävalmentaja 3/2024– | Seuraaja: – |
Tanskan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Sørensen |
2 C. Poulsen |
3 Kjær |
4 Agger |
5 Kvist |
6 Jacobsen |
7 Jensen |
8 Grønkjær |
9 Tomasson |
10 Jørgensen |
11 Bendtner |
12 Kahlenberg |
13 Krøldrup |
14 J. Poulsen |
15 S. Poulsen |
16 Andersen |
17 Beckmann |
18 Larsen |
19 Rommedahl |
20 Enevoldsen |
21 Eriksen |
22 Christiansen |
23 Mtiliga |
Valmentaja Olsen
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2020 – naisten turnaus

Naisten jalkapalloturnaus Tokion olympialaisissa 2020 pelattiin 21. heinäkuuta – 6. elokuuta 2021. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta, joista yksi paikka oli varattu isäntämaa Japanille.
Hallitseva mestari Saksa ei päässyt olympiaturnaukseen.
Kanada voitti ensimmäisen olympiakultansa kukistamalla finaalissa Ruotsin rangaistuspotkukilpailussa 3–2 varsinaisen peliajan ja jatkoaikojen jälkeen pelin päätyttyä 1–1. Pronssia sai Yhdysvallat, joka voitti pronssiottelussa Australian 4–3.
Karsinnat

Syyskuussa 2017 Fifa päätti jakaa turnauksen kaksitoista paikkaa maanosaliittoillensa seuraavalla tavalla:
AFC 2 + 1 (isäntämaa Japani)
CAF 1,5
CONCACAF 2
CONMEBOL 1,5
OFC 1
UEFA 3
Jokainen maanosaliitto järjesti omat karsintaturnauksensa.
Karsinnat > Olympiaturnaukseen päässeet joukkueet

| Joukkue | Karsintatapa | Karsintapäivä | Aiempia esiintymisiä | Edellinen | Edellinen paras sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Japani | Isäntämaa | 01 7. syyskuuta 2013 | 4 | 2012 | Hopeaa (2012) |
|  Brasilia | Copa América Femenina 2018 voittaja | 02 22. huhtikuuta 2018 | 6 | 2016 | Hopeaa (2004, 2008) |
|  Uusi-Seelanti | OFC Women's Nations Cup 2018 voittaja | 03 1. joulukuuta 2018 | 3 | 2016 | Puolivälierät (2012) |
|  Iso-Britannia | MM-kilpailujen 2019 kolme parasta eurooppalaista | 04 28. kesäkuuta 2019 | 1 | 2012 | Puolivälierät (2012) |
|  Alankomaat | MM-kilpailujen 2019 kolme parasta eurooppalaista | 05 29. kesäkuuta 2019 | 0 | — | — |
|  Ruotsi | MM-kilpailujen 2019 kolme parasta eurooppalaista | 05 29. kesäkuuta 2019 | 6 | 2016 | Hopeaa (2016) |
|  Sambia | CAF:n erillisen karsintaturnauksen voittaja | 06 10. maaliskuuta 2020 | 0 | — | — |
|  Kanada | CONCACAF:n erillisen karsintaturnauksen loppuottelija | 07 9. helmikuuta 2020 | 3 | 2016 | Pronssia (2012, 2016) |
|  Yhdysvallat | CONCACAF:n erillisen karsintaturnauksen loppuottelija | 07 9. helmikuuta 2020 | 7 | 2016 | Kultaa (1996, 2004, 2008, 2012) |
|  Australia | AFC:n erillisen karsintaturnauksen loppuottelija | 08 11. maaliskuuta 2020 | 3 | 2016 | Puolivälierät (2004, 2016) |
|  Kiina | AFC:n erillisen karsintaturnauksen loppuottelija | 09 13. huhtikuuta 2021 | 5 | 2016 | Hopeaa (1996) |
|  Chile | CAF–CONMEBOL–karsintaottelun voittaja | 10 13. huhtikuuta 2021 | 0 | — | — |