Benito Mussolini

| Benito Mussolini |
| --- | --- |
 Benito Mussolini vuonna 1930.
Italian 27. pääministeri
 31. lokakuuta  1922 – 25. heinäkuuta 1943  
Monarkki:  Viktor Emanuel III
Edeltäjä:  Luigi Facta
Seuraaja:  Pietro Badoglio
Italian Duce
 24. joulukuuta 1925 – 25. heinäkuuta 1943  
Italian sosiaalisen tasavallan Duce
 23. syyskuuta  1943 – 25. huhtikuuta 1945  
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. heinäkuuta 1883 Predappio, Italian kuningaskunta
Kuollut: 28. huhtikuuta 1945 (61 vuotta) Giulino di Mezzegra, Italian sosiaalinen tasavalta
Ammatti:  lehtimies, novellisti, opettaja
Arvonimi: Il Duce
Puoliso:  Rachele Mussolini (vih. 1915)
Tiedot
Puolue:  Italian sosialistinen puolue (1901–1914) Kansallinen fasistipuolue (1921–1943)
Uskonto:  ateisti
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Italian kuningaskunta
Puolustushaara:  Regio Esercito
Palvelusvuodet:  1915–1917 (aktiivipalvelus)
Sotilasarvo:  Primo Maresciallo dell’Impero
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota
  [ Muokkaa Wikidatassa ]   
Benito Amilcare Andrea Mussolini (ital.  [beˈniːto mussoˈliːni]; (ohje) 29. heinäkuuta 1883 Predappio – 28. huhtikuuta 1945 Giulino di Mezzegra) oli italialainen poliitikko ja fasismin keskeinen perustaja. Mussolini toimi nimellisesti Italian pääministerinä 1922–1943, mutta käytännössä hän perusti valtaan päästyään maahan yksipuoluediktatuurin. Hän käytti arvonimeä Il Duce (”johtaja”).
Mussolinin ura alkoi sosialistiaktivistina ja hän johti sosialistista sanomalehteä vuodesta 1912 alkaen. Hänet kuitenkin erotettiin Italian sosialistipuolueesta ensimmäistä maailmansotaa kannattavien mielipiteidensä vuoksi. Hän perusti oman sanomalehden, jonka linja oli nationalistinen ja sosialismin vastainen. Karismaattisena puhujana Mussolini perusti Fasci Italiani di Combattimento -järjestön, josta kehittyi Italian fasistipuolue. Sodanjälkeisen Italian poliittiseen maaperään upposivat Mussolinin antikommunismi sekä lupaukset ratkaista Italian köyhyys- ja työttömyysongelmat. Mussolinin tukijoiden marssi Roomaan lokakuussa 1922 johti fasistien valtaannousuun, ja Mussolinista tuli ensin Italian pääministeri ja vuodesta 1925 diktaattori. Elintason nousu, teollistaminen ja työttömyystyöt takasivat kansansuosion.
Mussolini toteutti Italian Libyassa alistavaa siirtomaapolitiikkaa, miehitti Etiopian 1935–1936, tuki kansallismielisiä Espanjan sisällissodassa 1936–1937 ja liitti Albanian protektoraattina Italian yhteyteen 1939. Mussolini suhtautui aluksi epäillen Adolf Hitlerin johtamaan Saksaan, vaikka natsien aate oli saanut vaikutteita Mussolinilta. 1930-luvun loppuun mennessä Mussolinista oli tullut Hitlerin liittolainen ja Italiasta riippuvainen Saksan sotilaallisesta avusta. Suurvaltapyrkimyksiensä toteuttamiseksi Mussolini vei maansa toiseen maailmansotaan akselivaltojen puolelle. Sodan aikana italialaiset hyökkäsivät muiden muassa Egyptiin, Kreikkaan ja Jugoslaviaan.
Italian joukot kärsivät raskaita tappioita ja Mussolinin kansansuosio romahti. Kun Italia oli häviämässä sotaa, Mussolini syrjäytettiin vuonna 1943. Saksalaiset nostivat hänet vielä pohjoisitalialaisen Italian sosiaalisen tasavallan nukkehallitsijaksi. Mussolinin yrittäessä paeta Sveitsiin huhtikuussa 1945 kommunistipartisaanit ottivat hänet kiinni ja surmasivat.