stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charles Manson
Cielo Driven murhat > Aiemmin Polańskien talolla

Jo aiemmin keväällä Manson itse oli käynyt tutkimassa paikkoja tarkoituksenaan löytää ennen Polańskeja talossa asunut Terry Melcher. Tämä oli kuitenkin jo muuttanut toisaalle, mutta sitä Manson ei tiennyt. Taloa lähestyvä epäilyttävän näköinen henkilö oli tällöin kiinnittänyt Taten valokuvaajan, Shahrokh Hatamin, huomion.
Hatamin mennessä kysymään, mitä kulkija etsi, kertoi epäluuloisen oloinen Manson hakevansa henkilöä, jonka nimeä Hatami ei kuitenkaan tunnistanut (Melcher). Manson kuuli rakennuksen olevan Polańskien käytössä ja sai neuvon kysyä asiaansa pihan perälle sijoitetusta pihatalosta. Taten tullessa katsomaan, kuka ovella oikein oli, lähti Manson sanaakaan sanomatta pihatalolle. Siellä hän viipyi muutaman minuutin ja poistui.
Myöhemmin samana iltana Manson kuitenkin saapui takaisin Polańskien pihapiiriin kävellen tällä kertaa suoraan pihatalolle. Siellä talon omistava Rudi Altobelli kertoi hänelle Melcherin muuttaneen Malibuun ja väitti, ettei tiennyt tämän uutta osoitetta. Manson oli tavannut Altobellin jo aikaisemmin ja tiesi myös hänen olevan viihdealalla. Manson olisi halunnut neuvotella mahdolliseen levytyssopimukseensa liittyvistä asioista. Rudi Altobelli oli kuullut Mansonin esityksiä jo aiemmalla tapaamiskerralla Dennis Wilsonin luona eikä ollut kovin vakuuttunut tämän kyvyistä.
Altobelli kertoi lähtevänsä ulkomaille seuraavana päivänä, mikä oli totta, mutta valehteli matkan kestävän yli vuoden, kun Manson yhä yritti ehdottaa neuvottelujen jatkamista tämän palattua. Altobelli sanoi toivovansa, ettei Manson häiritsisi enää talon asukkaita. Tämän jälkeen Manson poistui.
Cielo Driven murhat > Varsinainen murhayö

Mansonin määräämä joukko lähti 8. elokuuta 1969 Spahn Ranchista ja saapui keskiyön tienoilla Benedict Canyonissa sijaitsevalle Polańskien talolle. Varmuuden vuoksi he olivat katkaisseet puhelinlinjat läheisestä tolpasta, ja hälyttimiä tai sähköaitaa välttääkseen he kiipesivät pihaan portin vieritse mäkeä pitkin. Polański itse oli parhaillaan Lontoossa työstämässä seuraavaa elokuvaansa. Hän oli kuitenkin pyytänyt ystäviään pitämään seuraa vaimolleen Sharon Tatelle, joka oli viimeisillään raskaana.
Hiipivä joukko tuli kuitenkin yllätetyksi heti alkuunsa, kun Steven Parent oli samaan aikaan poistumassa pihatalosta Taten talonmiehen, William Garretsonin, luota. Joukkio ampui hänet portin kulmalle. Pakoauton kuljettajana toiminut Kasabian kauhistui surmatyöstä niin, että hänen katsottiin parhaaksi jäädä pitämään ulkopuolelle vahtia siksi aikaa, kun muut menisivät taloon. Kasabiania Parentin surmaaminen järkytti niin pahoin, että hän suunnitteli karkaavansa paikalta kokonaan.
Tex Watson oli onnistunut rikkomaan ikkunan toiselta puolen taloa ja hivuttautunut sen kautta sisälle taloon. Hän avasi oven sisältä päin ja päästi loput joukosta sisään. Watson herätti sohvalla nukkuneen Voytek Frykowskin potkaisemalla tätä päähän toisten alkaessa etsiä talosta muita ihmisiä.
Tunkeutujat siirsivät löytämänsä henkilöt olohuoneeseen ja kysyivät, oliko kenelläkään heistä rahaa. Folgers Coffee Companyn perijä Abigail Folger vastasi myöntävästi, ja hänet vietiin makuuhuoneeseen tyhjentämään laukkuaan. Hetkeä myöhemmin hän sai kamppailtua itsensä vapaaksi mutta jäi jälleen kiinni ja sai surmansa kymmenistä veitseniskuista. Kuuluisa hiusmuotoilija Jay Sebring köytettiin kaulastaan yhteen Sharonin kanssa, ja Watson ampui hänet, kun hän yritti puolustaa Tatea. Voytek Frykowski sai lakanalla sidotut kätensä vapaiksi ja kamppaili ankarasti tunkeutujia vastaan. Myös hänet tapettiin aseella päähän lyöden ja kymmeniä kertoja puukottaen.
Viimeiseksi puukotettiin kuoliaaksi olohuoneessa armoa anellut, yhdeksännellä kuulla raskaana ollut Sharon. Nämä 16 tappavaa veitseniskua kertoi langettaneensa Susan Atkins, mutta myöhemmin Charles ”Tex” Watson tunnusti tehneensä varsinaisen surmatyön Atkinsin vain pidellessä Tatea aloillaan.
Oikeudenkäynti ja vankeus

Mansonin pidätetty "Perheenjäsen” Susan Atkins tunnusti osallisuutensa murhiin eräälle sellitoverilleen, joka kertoi tunnustuksesta poliisille. Manson ja muita kultin jäseniä vangittiin ja Manson tuomittiin yhdessä kolmen muun kanssa kuolemaan. Tuomitut valittivat kuitenkin tuomiostaan, jota ei pantu täytäntöön ennen kuin Kalifornian osavaltio lakkautti kuolemantuomion vuonna 1972 ja tuomio muutettiin elinkautiseksi vankeusrangaistukseksi. Vankeutensa aikana Manson teki yhteensä 12 hakemusta ehdonalaiseen vapauteen, mutta niistä kaikki hylättiin. Manson oli julkisuudessa vielä useaan otteeseen vankilatuomionsa jälkeenkin ja esimerkiksi vuonna 1975 yksi hänen kulttinsa jäsenistä, Lynette Fromme, tuomittiin elinkautiseen vankeuteen presidentti Gerald Fordin salamurhan yrityksestä. Vankeutensa aikana Manson antoi neljä haastattelua televisiossa. NBC Newsin Dan Snyderin ja CBS:n Charlie Rosen Mansonin haastattelu sai Emmy-palkinnon. Manson kuoli Bakersfieldin sairaalassa 19. marraskuuta 2017. Vankilaviranomaisten mukaan kuolema johtui luonnollisista syistä. Manson oli siiretty vankilasta sairaalaan saman kuun alussa.
Manson populaarikulttuurissa

Taiteilijanimellä toimiva Marilyn Manson on valinnut kyseisen sukunimen sillä perusteella, että nimessä yhdistyy Kaunotar & hirviö - teema. Sama toistuu myös Marilyn Mansonin yhtyeen jäsenillä.. Myös Kasabian ja elektroyhtye Spahn Ranch ovat valinneet nimensä Mansonin ympärille muodostuneen kultin vuoksi.
Manson väitti Beatlesin Valkoisen tuplan monien kappaleiden, kuten Helter Skelterin, inspiroineen häntä, ja näiden perusteella hän vakuuttui rotu- ja ydinsodan olevan lähellä.  Albumin kappaleet sisälsivät Mansonin mukaan piiloviestejä liittyen alkavaan rotusotaan, ja hän muodostikin kappaleiden sanoituksista omia johtopäätöksiään.
Yksityiselämä

Vuonna 2014, 80-vuotiaana, Manson sai luvan mennä naimisiin 26-vuotiaan Afton Elaine ”Star” Burtonin kanssa. Manson purki kihlauksen, kun hänelle selvisi morsiamen suunnitelleen tekevänsä rahaa hänen ruumiillaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Charles Manson and the Manson Family TruTV
Charles Manson Reign of Terror: 40 Years Later ABC News 2009
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Suomen euroviisukarsinta 1967

| Eurovision laulukilpailu 1967>  Suomen euroviisukarsinta |
| --- | --- |
Päivämäärä:  11. helmikuuta 1967
Tapahtumapaikka:  Ylen tv-studio 2, Pasila, Helsinki
Juontaja(t):  Jaakko Jahnukainen
Kapellimestari:  Ossi Runne
Valintamenetelmä:  12-jäseninen tuomaristo
Kilpailumenetelmä:  Avoin sävellyskilpailu
Kappaleiden määrä
Alkukarsinnoissa:  2480
Voittaja:  Fredi ”Varjoon – suojaan”
Suomi Eurovision laulukilpailussa 
 ◄ 1966  1968 ► 
Suomen euroviisukarsinta 1967 käytiin lauantaina 11. helmikuuta. Suora lähetys TV-ohjelma 1:ssä alkoi kello 19.25. Voittajaksi suurten konkareiden joukosta nousi liki tuntematon Fredi (Matti Siitonen). Voittajasävelmän säveltänyt Lasse Mårtenson sai karsinnoissa kaksoisvoiton, sillä kaksi parhaaksi tullutta sävelmää olivat hänen käsialaansa. Karsinnassa kukin artisti sai lähettää kaksi laulua.
Esittäjät ja sävelmät

| Esittäjä | Sävelmä | Lauluntekijä(t) | Semifinaali | Finaali |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Fredi | Varjoon – suojaan | Lasse Mårtenson (säv.), Alvi Vuorinen (san.) | 30 p. | 45 p. |
| Danny | Sua kutsun, Maarit | Lasse Mårtenson (säv.), Alvi Vuorinen (san.) | 20 p. | 36 p. |
| Fredi | Oi tuntematon | Börje Sundgren (säv.), Sauvo Puhtila (san.) | 18 p. | 27 p. |
| Danny | Keskiyöllä | Jorma Panula (säv.), Sauvo Puhtila (san.) | 17 p. |  |
| Laila Kinnunen | Unohdusta ei ole | Valto Laitinen (säv. & san.) | 10 p. |  |
| Laila Kinnunen | Revontuli | Lasse Mårtenson (säv.), Lilli Fougstedt (san.), Juha Vainio (san.) | 8 p. |  |
| Marion Rung | Goodbye | Reino Markkula (säv.), Sauvo Puhtila (san.) | 5 p. |  |
| Marion Rung | Kesän laulu | Börje Sundgren (säv. & san.) | 0 p. |  |
Palanneet artistit

| Artisti | Aikaisemmat vuodet (sijoitus)  (Suomen karsinnat) | Aikaisemmat vuodet (sijoitus)  (Eurovision laulukilpailu) |
| --- | --- | --- |
| Danny | 1966 (8.) | - |
| Laila Kinnunen | 1961 (1.) 1966 (2.) | 1961 (jaettu 10.) |
| Marion Rung | 1962 (1., 2.) | 1962 (jaettu 7.) |
Chris Pronger

| Chris Pronger |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. lokakuuta 1974 (ikä 50) Dryden, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Prongs
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  198 cm
Paino:  100 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2012
Aik. seurat:  Hartford Whalers St. Louis Blues Edmonton Oilers Anaheim Ducks Philadelphia Flyers
NHL-varaus:  2. varaus, 1993 Hartford Whalers
Hockey Hall of Fame
 2015 
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Anaheim Ducks | 2007  |
Christopher Robert ”Chris” Pronger (s. 10. lokakuuta 1974 Dryden, Ontario) on kanadansuomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Pronger pelasi NHL-urallaan yhteensä 1 167 runkosarjaottelua, ja hän sai kauden 1999–2000 jälkeen sekä arvokkaimman pelaajan palkinnon Hart Memorial Trophyn että parhaan puolustajan palkinnon James Norris Memorial Trophyn. Pronger oli voittamassa Stanley Cupia kaudella 2006–2007. Hän on myös jääkiekon maailmanmestari ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Pronger valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 2015. Helmikuussa 2020 St. Louis Blues ilmoitti jäädyttävänsä Prongerin pelinumeron 44.
Hän on eniten NHL:ssä laukonut suomalaistaustainen puolustaja 2 610 laukauksellaan ja eniten voittomaaleja tehnyt suomalaistaustainen puolustaja 31 voittomaalillaan. Kaikkien puolustajien osalta hän on näissä tilastoissa 29. ja jaetulla 37. sijalla. Lisäksi hän on tehnyt enemmän ylivoimapisteitä kuin kukaan muu suomalaistaustainen puolustaja, 374. Puolustajien ylivoimapistetilastossa hän on 17:s. Sama koskee myös suomalaistaustaisten puolustajien tehotilaston lukemaa +183, jolla hän on kaikkien puolustajien joukossa 36. sijalla.
Ura > OHL

Ennen ammattilaisuraansa Pronger edusti kaksi kautta, vuodet 1991–1993, OHL-juniorisarjan Peterborough Petesiä. Vuonna 1992 hänet nimettiin OHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Vuonna 1993 hänelle myönnettiin Canadian Hockey Leaguen vuoden puolustajan palkinto ja hänet nimettiin sekä Canadian Hockey Leaguen että OHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Vuonna 1993 hän oli mukana voittamassa OHL:n mestaruutta, J. Ross Robertson Cupia, ja pelasi myös Memorial Cupin loppuottelussa.
Ura > Maajoukkue

Pronger on edustanut Kanadaa neljissä talviolympialaisissa, Naganossa 1998, Salt Lake Cityssä 2002, Torinossa 2006 ja Vancouverissa 2010. Kanada voitti olympiakultaa vuosina 2002 ja 2010. Lisäksi hän on edustanut Kanadaa jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1997 ja jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1993. Kanada voitti kultaa molemmissa turnauksissa. Pronger on voittanut urallaan maailmanmestaruuden, Stanley Cupin ja olympiakullan, joten hän kuuluu niin sanottuun kolmen kullan klubiin.
Perhe

Prongerin isoveli Sean on myös entinen NHL-jääkiekkoilija. Kanadassa varttuneiden Prongereiden äiti Eila on kotoisin Porista, mutta muutti jo kaksivuotiaana Pohjois-Amerikkaan. Äiti Eila ei opettanut Chris Prongerille suomea, jota Pronger puhuu omien sanojensa mukaan "järkyttävän huonosti". Chris Pronger on naimisissa ja hänellä on vaimonsa Laurenin kanssa kaksi poikaa ja yksi tytär. Joulukuussa 2024 Pronger kävi perheensä kanssa Suomessa tutustumassa suomalaisiin juuriinsa.
Uppsalan yliopisto

| Uppsalan yliopisto> Uppsala universitet |
| --- | --- |
  
 Vuonna 1625 valmistunut Gustavianum on yliopiston vanhin pystyssä oleva rakennus ja entinen päärakennus.
 lat. Universitas regia upsaliensis 
 engl. Uppsala University 
Motto:  Gratiae veritas naturae (Totuus Jumalan armosta ja luonnosta)
Perustettu:  1477
Tyyppi:  Julkinen
Budjetti:  6,75 miljardia Ruotsin kruunua
Rehtori:  Eva Åkesson
Henkilökunta:  7 083 (2017)
Opiskelijoita:  41 470 (2016)
Sijainti:  Uppsala,  Ruotsi
Yhteistyö:  Coimbra-ryhmä
Sivusto:  www.uu.se
Uppsalan yliopisto (ruots. Uppsala universitet) on Uppsalan kaupungissa Ruotsissa sijaitseva julkinen yliopisto. Se on perustettu vuonna 1477, ja se on siten Pohjoismaiden vanhin yliopisto. Yliopistojen välisessä vertailussa Uppsalan yliopisto on toistuvasti valittu Pohjoismaiden parhaimmaksi yleisyliopistoksi, ja sillä on pitkä historia Nobel-palkittujen tutkijoiden yliopistona. Uppsalan yliopistossa ovat työskennelleet myös monet tunnetut ruotsalaistutkijat, kuten kasvitieteilijä Carl von Linné ja celsius-asteikon kehittänyt Anders Celsius.
Uppsalan yliopistossa on yhdeksän tiedekuntaa, joissa opiskeli vuonna 2017 noin 41 500 opiskelijaa. Yliopisto on rekisteröityjen opiskelijoiden määrässä mitattuna Ruotsin kolmanneksi suurin, sijoittuen Tukholman yliopiston ja Göteborgin yliopiston taakse. Valtaosa Uppsalan yliopiston opiskelijoista opiskelee Uppsalan kaupungissa, mutta yliopisto toimii myös Gotlannin saarella Visbyn kaupungissa, jonka korkeakoulu liitettiin osaksi yliopistoa vuonna 2013.
Eurooppalaisista yliopistoista Uppsalan yliopisto on osa Coimbra-ryhmää, joka koostuu pääasiassa vanhemmista ja kansainvälisesti hyvin menestyneistä yliopistoista. Uppsalan yliopistolla on ollut 2000-luvulla myös useita kahdenvälisiä kumppanuussopimuksia ulkomaisten yliopistojen kanssa, joihin ovat lukeutuneet muun muassa Harvardin yliopisto ja Cornellin yliopisto. Kumppanuussopimukset ovat mahdollistaneet vaihto-opiskelijoiden liikkumisen yliopistojen välillä.
Historia

Ajatuksen yliopiston perustamisesta Pohjoismaihin esitti ensimmäisenä arkkipiispa Jakob Ulvsson. 1400-luvun aikana Ruotsissa oli tehty useita päätöksiä koulutuksen keskittämiseksi Uppsalaan, ja kesällä 1476 paavi Sixtus IV:lle lähetettiin virallinen pyyntö yliopiston perustamiseksi. Lupa yliopiston perustamiseen saatiin paavin bullan muodossa 27. helmikuuta 1477, ja jo samana syksynä yliopistossa aloitettiin luennot filosofiasta, juridiikasta ja teologiasta.
Kun yliopiston kantavana voimana toiminut Ulvsson kuoli vuonna 1515, yliopiston toiminta hiljeni huomattavasti 1500-luvulla. Eerik XIV ja Juhana III ryhtyivät yksittäisiin toimiin yliopiston toiminnan elvyttämiseksi, saavuttamatta kuitenkaan mainittavaa menestystä. Vuoden 1593 Uppsalan kokouksessa yliopiston toiminnan uudistamisesta tehtiin periaatepäätös, mutta ensimmäinen dokumentti toiminnan uudistamisesta allekirjoitettiin vasta vuonna 1595.
Yliopiston nousu merkittäväksi tiedekeskukseksi alkoi 1620-luvulla, kun Kustaa II Aadolf antoi yliopistolle merkittävän lahjoituksen, jolla toimintaa ja opiskelijoiden määrää oli mahdollista nopeasti kasvattaa. 1630-luvulle tultaessa yliopistossa opiskeli lähes tuhat opiskelijaa. Professori Olof Rudbeckin aikana Uppsalaan perustettiin kasvitieteellinen puutarha ja Gustavianumia laajennettiin anatomisia tutkimuksia varten.
1640-luvulla yliopistossa aloitettiin edelleen käytössä oleva osakunta-järjestelmä, jossa opiskelijat jakaantuvat yhdistyksiin kotikaupunkinsa perusteella. Virallisesti yliopisto tunnusti osakuntien olemassaolon vuonna 1663, jolloin jokaiselle osakunnalle asetettiin professori, joka tarkkaili ja oli vastuussa osakunnan toiminnasta.
1700-luvulla Uppsalan yliopisto nimitti Anders Celsiuksen tähtitieteen professoriksi ja Carl von Linnén lääketieteen professoriksi. Se että luonnontieteistä tunnettu Linné nimitettiin lääketieteen professoriksi, ei ollut yllättävää, sillä 1700-luvulla luonnontieteet ja lääketiede kuuluivat käytännössä samaan tieteenalaan.
1800-luvulla yliopisto laajeni nopeasti, kun yliopistonkirjasto Carolina Rediviva, observatorio sekä kemianlaitos valmistuivat. Myös osakunnat laajentuivat ja alkoivat rakentaa omia opiskelijatoimintaan soveltuvia rakennuksiaan. Samalla opiskelijaelämä vapautui ja muun muassa opiskelijalaulut yleistyivät. 1870-luvulla myös naisille sallittiin pääsy yliopistoon ja ensimmäinen nainen, Betty Pettersson, kirjautui yliopistoon vuonna 1872.
1900-luvulle yliopiston opiskelijamäärä alkoi kasvaa nopeasti ja myös opetattavien aineiden määrä lisääntyi. Siinä missä 1880-luvulla yliopistossa oli 1 500 opiskelijaa, oli määrä kolminkertaistunut 4 500 opiskelijaan vuonna 1945. Uusina aineina yliopistossa alettiin opettamaan arkeologiaa, taidehistoriaa ja useita kieliä. Filosofinen tiedekunta puolestaan jakaantui luonnontieteelliseen, humanistiseen ja yhteiskuntatieteelliseen tiedekuntaan. Myös opiskelijoiden määrä jatkoi kasvuaan, nousten 1960-luvun aikana 8 000 opiskelijasta 21 000 opiskelijaan. Nykyisin Uppsalan yliopistossa opiskelee noin 40 000 opiskelijaa.
Opiskelijaelämä

Historiallisesti yliopiston opiskelijat on jaettu opiskelijoiden kotikuntien perusteella osakuntiin. Ruotsissa järjestelmä on käytössä pelkästään Lundin ja Uppsalan yliopistoissa, eikä osakuntiin kuuluminen ole enää vuoden 2010 jälkeen ollut pakollista. Myöskään kotikunta ei ole enää rajoittava tekijä, vaan jokainen opiskelija voi valintansa mukaan kuulua yhteen tai useampaan osakuntaan. Jäsenyyden vastikkeena osakunnat järjestävät opiskelijatapahtumia ja voivat auttaa esimerkiksi opiskelija-asunnon löytämisessä.
Osakuntien määrä on vaihdellut eri vuosisatoina, mutta tällä hetkellä toiminnassa on 13 eri osakuntaan, joiden kaikkien historia ylettyy 1700-luvulle. Historian aikana pienemmät osakunnat ovat kuitenkin yhdistyneet keskenään.
Uppsalan yliopiston aktiivisia osakuntia ovat:
Stockholms nation
Uplands nation
Gästrike-Hälsinge nation
Östgöta nation
Västgöta nation
Södermanlands-Nerikes nation
Västmanlands-Dala nation
Smålands nation
Göteborgs nation
Kalmar nation
Värmlands nation
Norrlands nation
Gotlands nation
Tiedekunnat

Uppsalan yliopistossa toimii yhdeksän tiedekuntaan, jotka jaetaan kolmeen tieteenalaan (ruots. vetenskapsområden), joita johtavat omat rehtorinsa. Jokainen tiedekunta koostuu instituutioista, jotka vastaavat tiedekunnan hallinnoinnista. Instituutioiden määrä tiedekuntien välillä eroaa kuitenkin suuresti, ja esimerkiksi oikeustieteellisessä tiedekunnassa ja kasvatustieteellisessä tiedekunnassa instituutioita on vain yksi. Luonnontieteellisessä- ja teknillisessä tiedekunnassa instituutioita on puolestaan siinä määrin, että ne on jaettu erillisiin osiin (ruots. sektionen), joita hallitaan erikseen.
Tiedekunnat > Humanistinen ja yhteiskuntatieteellinen tiedekunta

Teologinen tiedekunta
Oikeustieteellinen tiedekunta
Historiallis-filosofinen tiedekunta
Kielitieteellinen tiedekunta
Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta
Kasvatustieteellinen tiedekunta
Tiedekunnat > Lääketieteen ja farmasian tiedekunta

Lääketieteellinen tiedekunta
Farmasian tiedekunta
Tiedekunnat > Luonnontieteellinen- ja teknillinen tiedekunta

Luonnontieteellinen- ja teknillinen tiedekunta
Kampusalue

Historiansa aikana yliopiston kampusalue on laajentunut asteittain ja sisältää monia ikonisiksi muodostuneita rakennuksia. Yliopiston nykyinen päärakennus on arkkitehti Herman Holmgrenin suunnittelema ja valmistui vuonna 1887. Tätä ennen päärakennuksena toimi Gustavianum, joka rakennettiin vuosina 1622–1625 ja on vanhin edelleen pystyssä oleva yliopistorakennus. Nykyisin Gustavianumissa on museo, jossa esitellään muun muassa yliopiston historiaa eri vuosisadoilta. Gustavianumia vastapäätä on 118,7 metrin korkuinen Uppsalan tuomiokirkko, joka on Pohjoismaiden korkein tuomiokirkko.
Yliopiston kirjasto jakaantuu 11 kirjastorakennukseen, joista päärakennus on Carolina Rediviva. Päärakennuksen nimi, kirjaimellisesti ”elvytetty Carolina”, viittaa yliopiston vanhaan Academia Carolina -kirjastoon, joka toimi pääkirjastona vielä 1800-luvulla. Vuosien 1820 ja 1841 välillä rakennettu Carolina Rediviva on Ruotsin vanhin ja suurin yliopistokirjastorakennus. Kirjastossa säilytetään monia historiallisesti tärkeitä dokumentteja, kuten 500-luvulle ajoitettua Raamatun gootinkielistä käsikirjoitusta Codex Argenteusta, 1500-luvulla julkaistua Pohjoismaiden karttaa Carta marinaa ja Isaac Newtonin vuonna 1687 julkaisemaa kirjaa Philosophiae Naturalis Principia Mathematicaa.
Historiallisten rakennusten lisäksi Uppsalan yliopistoon kuuluu joukko uudempia, pääasiassa 1900-luvulla rakennettuja, yliopistotiloja. Instituutioille tarkoitetuista rakennuksista suurin on 1970-luvulla valmistunut Ekonomikum, joka on varattu kaupallisen alan opiskelijoiden käyttöön. Lisäksi Uppsalassa on yliopistollinen sairaala, jossa yliopistolla on useita lääketieteen tutkimustiloja.
Varsinaisten yliopistorakennusten lisäksi yliopisto on ylläpitänyt historiansa aikana useita puistoja, joita on harjoitetaan erityisesti luonnontieteen ja lääketieteen tutkimusta. Ruotsin ensimmäinen kasvitieteellinen puutarha Linnéträdgården oli yksi Euroopan johtavista kasvitieteellisistä puutarhoista Carl von Linnén aikana vuosina 1741–1778. Linnéträdgården lisäksi Uppsalassa on laajempi kasvitieteellinen puutarha, jossa kasvatetaan noin 9 000 kasvilajia. Vertailun vuoksi Turun yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa lajeja on noin 5 000.
Tunnettuja henkilöitä

Uppsalan yliopistossa on sen historian aikana työskennellyt ja opiskellut useita tunnettuja henkilöitä. Yliopiston tutkijoista yhdeksän ja alumneista viisi on saanut Nobelin palkinnon. Lisäksi yliopistossa ovat opiskelleet Ruotsin kuninkaalliset, kuten kruunuprinsessa Victoria. Monet kansainvälisesti tunnetut henkilöt, kuten YK:n entinen pääsihteeri Kofi Annan ja Etelä-Afrikan entinen presidentti Nelson Mandela, ovat olleet yliopiston kunniatohtoreita. Suomalaisista Uppsalan yliopistossa ovat väitelleet muun muassa Arno Kasvi ja Janne Holmén.
Tunnettuja henkilöitä > Professorit ja tutkijat

Olof Rudbeck (1630–1702) – anatomi
Anders Celsius (1701–1744) – tähtitieteilijä
Carl von Linné (1707–1778) – kasvitieteilijä
Erik Gustaf Geijer (1783–1847) – historioitsija
Allvar Gullstrand (1862–1930)
Nathan Söderblom (1866–1931)
Axel Hägerström (1868–1939) – filosofi
Ernst Trygger (1857–1943) – oikeustieteilijä, pääministeri
Robert Bárány (1876–1936)
The Svedberg (1884–1971)
Manne Siegbahn (1886–1978)
Östen Undén (1886–1974) – yliopiston kansleri, ulkoministeri
H. S. Nyberg (1889–1974) – seemiläisten kielten asiantuntija
Alva Myrdal (1902–1986)
Arne Tiselius (1902–1971)
Hugo Theorell (1903–1982)
Ingemar Hedenius (1908–1982) – filosofi
Kai Siegbahn (1918–2007)
Hans Rosling (1948–2017) – lääketieteilijä
Tunnettuja henkilöitä > Alumnit

Johan Oxenstierna (1612–1657) – valtakunnanmarsalkka
Magnus Gabriel De la Gardie (1622–1686) – drotsi
Carl Michael Bellman (1740–1795) – skaldi
Carl Jonas Love Almqvist (1793–1866)
Lars Levi Læstadius (1800–1861) – pappi, kasvitieteilijä ja herätysliikkeen johtaja
Gunnar Wennerberg (1817–1901) – skaldi, opetusministeri ja maaherra
Salomon Eberhard Henschen (1847–1930), kasvitieteilijä ja neurologi
August Strindberg (1849–1912) – kirjailija ja kuvataiteilija
Svante Arrhenius (1859–1927)
Hjalmar Branting (1860–1925) – pääministeri
Gustaf Fröding (1860–1911) – kirjailija ja runoilija
Erik Axel Karlfeldt (1864–1931)
Yngve Larsson (1881–1977) – poliitikko
Pär Lagerkvist (1891–1974)
Per Jacobsson (1894–1963) – pääjohtaja Kansainvälinen valuuttarahasto
Karin Boye (1900–1941) – kirjailija
Dag Hammarskjöld (1905–1961)
Hannes Alfvén (1908–1995)
Sverker Åström (1915-2012) – YK-diplomaatti
Sture Linnér (1917–2010) – YK-diplomaatti
Tage Danielsson (1928–1985) – kirjailija ja koomikko
Hans Blix (s. 1928) – ulkoministeri, IAEA:n puheenjohtaja
Jan Mårtenson (s. 1933) – YK:n varapääsihteeri
Anna Lindh (1957–2003) – ulkoministeri
Fredrik Lindström (s. 1963) – lingvisti, koomikko
Thomas Östros (s. 1965) – elinkeinoministeri
Anders Borg (s. 1968) – valtiovarainministeri
Nyamko Sabuni (s. 1969) – tasa-arvoministeri