stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauppa, Teollisuus ja Säästäväisyys

| Kauppa, Teollisuus ja Säästäväisyys |
| --- | --- |

Nimi:  Kauppa, Teollisuus ja Säästäväisyys
Tekijä:  Emil Wikström
Valmistumisvuosi:  1891
Taiteenlaji:  veistos
Sijainti:  Linnankatu 18 -liiketalon julkisivu
Paikkakunta:  Turku
Koordinaatit:  60°26′55″N, 22°15′56″E
Kauppa, Teollisuus ja Säästäväisyys ovat Emil Wikströmin Turun Säästöpankille tekemät kolme veistosta, jotka asetettiin paikalleen pankkirakennuksen julkisivuun vuonna 1891.
Patsaat ovat tilaustyö, jonka Wikström sai itselleen tarjouskilpailun perusteella. Kuvanveistäjä asui tuolloin Pariisissa ja tuli Turkuun kesällä 1890 tekemään veistokset. Kipsimallit valmistuivat loppuvuodesta 1890. Sementtiin valetut veistokset olivat valmiit kesällä 1891.
Emil Wikström, Kauppa (1891).
Emil Wikström, Teollisuus (1891).
Emil Wikström, Teollisuus (1891).
Emil Wikström, Säästäväisyys (1891).
Rakennus

Vuonna 1822 perustettu Sparbanken i Åbo – Turun Säästöpankki rakennutti itselleen liikepalatsin Linnankadun ja Kristiinankadun kulmaan, rakennus valmistui vuonna  1891. Kolmikerroksisen, uusrenessanssityylisen talon suunnitteli arkkitehti Sebastian Gripenberg. Veistokset sijoitettiin julkisivussa olleisiin syvennyksiin toisen kerroksen korkeudelle. Talon laajennus vuodelta 1912 on Birger Brunilan ja Valter Jungin käsialaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kauppa, Teollisuus ja Säästäväisyys Wikimedia Commonsissa
| n k Perustiedot Wikidatassa: Kauppa, Teollisuus ja Säästäväisyys (Q16336095)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: patsas
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Turku
koordinaatit: 60°27′N 22°16′E﻿ / ﻿60.45°N 22.27°E﻿ / 60.45; 22.27

Turun Säästöpankin talo vuonna 2006.
Luettelo pikkuplaneetoista: 249001–250000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
249001:stä ja päättyen 250000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Ossi Kauppi

Ossi Ensio Kauppi (19. huhtikuuta 1929 Tampere – 16. huhtikuuta 2000 Tampere) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Kauppi pelasi urallaan Tampereen Ilveksessä, TBK:ssa ja Tapparassa. Hän voitti kuusi perättäistä Suomen mestaruutta, joka on ennätys, vuosina 1950–1955. Mestaruuksista kolme ensimmäistä tuli Ilveksessä ja jälkimmäiset TBK:ssa. Kauppi pelasi SM-sarjassa yhteensä 68 ottelua saldolla 16+9.
Maajoukkueessa Kauppi esiintyi 46 kertaa. Hän ehti pelata kolmet MM-kisat ja yhdet olympiakisat.
Saavutukset ja palkinnot

6 Suomen mestaruutta (1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1955)
1 SM-hopea ja 1 -pronssi
Vuoden jääkiekkoilija (1953)
Lynces Academicin parhaan puolustajan patsas (1951, 1953)
Suomen Jääkiekkoleijona #22
Kaupunkineuvos

Kaupunkineuvos (ruots. stadsråd) on Suomen tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 4. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 19 300 euroa tai 4 800 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1939 Eetu Kekomäelle, joka oli ammatiltaan nuorempi lehtori.
Vuosien 1918–2013 aikana kaupunkineuvoksen arvonimi on myönnetty 119 henkilölle.
Luettelo pikkuplaneetoista: 252001–253000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
252001:stä ja päättyen 253000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 253001–254000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
253001:stä ja päättyen 254000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Kaupallinen avaruustoiminta

Kaupallinen avaruustoiminta on avaruustoimintaa, jossa toimijana on kaupalliselta pohjalta toimiva yritys. Toistaiseksi kaupallinen toiminta on ollut lähinnä tietoliikennesatelliiteilla tehtävää tiedonvälitystä. Lisäksi esimerkiksi satelliittikaukokartoituksen kuva-aineistoa myydään kaupallisesti.
Avaruuden taloudellista hyödyntämistä on kaavailtu venäläisen Konstantin Tsiolkovskin 1900-luvun alun teorioista alkaen. 1960-luvulta alkaen sääsatelliitit, tietoliikennesatelliitit ja 1970-luvulta alkaen paikannussatelliitit ovat muodostaneet kaupallisen avaruustoiminnan pääosan. 1980-luvulla arveltiin avaruusasemien ja jopa lyhyiden sukkulalehtojen mahdollistavan esimerkiksi lääkkeiden teollisen valmistuksen tai läpimurtoon johtavan tutkimuksen avaruudessa mutta toistaiseksi tämä ei ole toteutunut.
Perusmarkkina: kantorakettilaukaisut ja tietoliikennesatelliitit

Vuosina 2005–2006 Venäjä teki puolet maailman kantorakettilaukaisuista ollen suurin kaupallinen toimija alalla. Vuoden 2005 tilastojen mukaan tulot laukaisuista jakautuivat seuraavasti
Arianespace ansaitsi 490 miljoonaa dollaria vain viidestä Ariane 5 laukaisusta. Ariane 5-laukaisun hintana on pidetty 170 miljoonaa euroa (vuoden 2005 valuuttakursseilla noin 200 miljoonaa dollaria), mutta hinta vaikuttaa olevan alle 100 miljoonaa dollaria.
Venäläiset organisaatiot ansaitsivat 350 miljoonaa dollaria kahdeksasta laukaisusta.
Venäläis-ukrainalais-yhdysvaltalainen Sea Launch ansaitsi 280 miljoonaa dollaria neljästä Zenit-laukaisusta. Tästä tuloutuu nettiartikkelin mukaan 25 % Venäjälle, mutta toisaalta raketin osista on 70 % venäläisvalmisteisia.
Yhdysvaltalaiset yhtiöt ansaitsivat 70 miljoonaa dollaria ilmeisesti Delta II -laukaisusta.
Vuosina 2005, 2006 ja 2007 Venäjä on johtanut rakettilaukaisuliiketoiminnassa. Vuonna 2007 se teki 26 laukaisua, joka on noin 40 % kaikista.
Tietoliikennesatelliittien markkina on kaupallinen, yksityiset yritykset operoivat tietoliikennesatelliitteja ja niiden transpondereita vuokrataan TV-ohjelmia välittäville yhtiöille tai satelliitit ja palvelu ovat samassa yhtiössä. Suuret tietoliikennesatelliittiyhtiöt INTELSAT, EUTELSAT, INMARSAT on kaikki perustettu valtioillisten omistajien varaan ja valtioiden subventoihin. Ne on yksityistetty 1990-luvulla, joten niiden pitkän aikavälin toimivuutta markkinoiden ehdoilla ei ole koeteltu. Vuonna 2010 onkin alettu Länsi-Euroopassakin enenevästi puhua siitä, että yksityiset satelliittioperaattorit vuokraisivat asevoimille tietoliikennekapasiteettia, joka kuulostaa subventioilta. Tietoliikennesatelliittien liiketoimintaan ovat kuuluneet myös geostationaarisen radan satelliittipaikkojen myynti – etenkin Tyynenmeren pienet ekvaattorilla sijaitsevat saarivaltiot ovat tehneet näin.
Satelliittipaikannus GPS on luonut suuren päätelaite-, kartta- ja palvelumarkkinan.
Elon Muskin avaruusyhtiö SpaceX tekee kierrätettävällä Falcon Heavy -kantoraketillaan avaruuslentoja 90 miljoonalla dollarilla. Nasan tulevan SNS-kantoraketin lennon kulut ovat miljardi dollaria. Jeff Bezosin avaruusyhtiö Blue Origin on tulossa markkinoille 2020-luvulla. SpaceX:n suunnittelema 106-metrinen Big Falcon -kantoraketti voisi kyydittää Marsiin ja takaisin yli sadan ihmisen siirtokunnan elämiseen varusteineen, joilla voi aloittaa elämän Marsissa. Sillä voisi myös lentää Lontoosta Sidneyyn alle tunnissa avaruuden kautta.
Tulevaisuuden näkymiä

Pitkälle menevää aurinkokunnan hyödyntämistä edustaisi kaivostoiminta avaruudessa, käytännössä lähinnä asteroidien mineraalivarojen hyödyntäminen. Tämä on kuitenkin YK:n avaruustoiminnan periaatteiden vastaista samaan tapaan kuin esimerkiksi Etelämantereen käyttäminen teolliseen toimintaan. Tässä kaupallista toimintaa on lähinnä taivaankappaleiden tai niiden osien (ts. omistusta kuvaavien "osakekirjojen" myynti) nettimyynti ilman mitään juridista perustetta. Liiketoimintaa on etenkin Yhdysvalloissa syntynyt asteroidien ja esimerkiksi Kuun "maa"-alueiden myynnistä, joka on YK:n avaruussopimuksen vastaista toimintaa. Vuonna 2007 Kiina kielsi tällaisen "maakaupan".
On esitetty myös avaruuspohjaista sähköntuotantoa. Aurinkoenergiaa kerättäisiin avaruudessa olevilla suurilla aurinkopaneelisatelliiteilla ja tämä energia lähetettäisiin edelleen mikroaalloilla maan päälle. Neuvostoliiton on arveltu testanneen langatonta sähkönsiirtoa avaruudesta maahan 1970-luvun lopulla.
Virgin Galacticin SpaceShip Two ja emoalus White Knight Two
Luettelo pikkuplaneetoista: 256001–257000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
256001:stä ja päättyen 257000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Esko Kausti

Esko Kausti
Esko Kausti (3. syyskuuta 1916 – 24. kesäkuuta 1944) oli talvi- ja jatkosotaan osallistunut suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 136.
Luutnantti Kausti johti jatkosodassa panssarintorjunta-joukkuetta. Joukkue tuhosi Neuvostoliiton 26 raskasta hyökkäysvaunua kahden päivän aikana kesäkuussa 1944. Kausti osallistui taisteluihin käyttäen panssarintorjuntatykkejä ja muita pienempiä lähitorjuntavälineitä.
Kausti kaatui kesäkuussa 1944 27-vuotiaana ollessaan tuhoamassa hyökkäysvaunua. Hänet nimitettiin kaatumisensa jälkeen Mannerheim-ristin ritariksi numero 136.
Luettelo pikkuplaneetoista: 26001–27000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen 26001:stä ja päättyen 27000:een. Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Kaustisen vaakuna

Kaustisen vaakuna
Kaustisen kunnanvaakuna on saanut aiheensa kunnan historiasta. Vaakunan viulu viittaa paikkakunnan edelleen jatkuvaan kansansoittajaperinteeseen ja sen ristit Kuorikoskien kirkonrakentajasukuun, joka rakensi lukuisia kirkkoja neljän sukupolven ajan ja tunnettiin laajalti ympäri maata.
Vaakunan on vanhan vaakunan pohjalta suunnitellut Ilmari Wirkkala, ja se vahvistettiin käyttöön 25. lokakuuta 1950. Vaakunan selitys on ”sinisessä kultaisin naularistein sirotellussa kentässä vastapalkeittain asetettu kultainen viulu”.
Kauppaoikeus

Oikeuden vaaka
Oikeusjärjestys
Julkisoikeus
Valtiosääntöoikeus
Hallinto-oikeus
Finanssioikeus
Rikosoikeus
Prosessioikeus
Eurooppaoikeus
Kansainvälinen oikeus
Yksityisoikeus
Henkilöoikeus
Varallisuusoikeus
Perhe- ja jäämistöoikeus
Työoikeus
Kauppaoikeus
Ympäristöoikeus
Urheiluoikeus
Lääkintä- ja bio-oikeus
Kansainvälinen yksityisoikeus
Oikeuden yleistieteet
Oikeusteoria
Oikeushistoria
Oikeussosiologia
Oikeustaloustiede
Oikeuden ja sukupuolen tutkimus
Oikeusinformatiikka
Kauppaoikeus on siviilioikeuden ala, jonka keskeisimpiä alueita ovat yhteisöoikeus, kuluttajaoikeus, kansainvälistä kaupankäyntiä koskevat säännöt (UNIDROIT, CISG) sekä markkinaoikeus. Nykyisin kauppaoikeuteen luetaan vakiintuneesti myös aineettomia oikeuksia käsittelevä immateriaalioikeus, joka aikaisemmin on yleensä mielletty varallisuusoikeuden osaksi. Kauppaoikeuden tehtävänä on myös tutkia yritys- ja elinkeinotoimintaa koskevia lainkäyttö- ja täytäntöönpanonormeja.
Kaiken kaikkiaan kauppaoikeus muodostaa oikeudenalana melko heterogeenisen kokonaisuuden, jonka eri osa-alueiden keskinäiset yhteydet eivät aina ole ilmeiset.
Yhteisöoikeus

Kauppaoikeuden oikeudenaloista yhteisöoikeus tutkii yritys- ja elinkeinotoiminnan oikeussäännösten sisältöä ja systematiosi niitä. Keskeisimmät ovat säännökset yritys- ja elinkeinomuodoista kuten avoin yhtiö (ay), kommandiittiyhtiö (ky), osakeyhtiö (oy/oyj) ja osuuskunta. Yhteisöoikeuden kannalta mielenkiintoisimpia uudistuksia on valmisteilla oleva osakeyhtiölain uudistus, jonka myötä nykyistä osakeyhtiölakia pyritään selkeyttämään. Yhteisöoikeuden piiriin kuuluvat myös esimerkiksi kirjanpito- ja tilintarkastuslain säännökset.
Kuluttajaoikeus

Nykyään myös useimmat kuluttajansuojalakia koskevat säännökset kuuluvat kauppaoikeuden alaan. Valitusti systematisointiperusteesta riippuen ainakin niin sanotusta kollektiivista kuluttajaoikeutta käsittelevät kysymykset kuuluvat kauppaoikeuden piiriin. Sen sijaan kuluttajakauppaa käsittelevät oikeussäännöt (erityisesti kuluttajansuojalain 5 luku) on saatettu lukea vaihtoehtoisesti velvoiteoikeuteen.
Kuluttajaoikeuden tarkoituksena on tarkastella kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välisiä suhteita, jolloin lähtökohtana on suojata heikommaksi osapuoleksi katsottavan kuluttajan etuja ja asemaa. Kuluttajansuojalaki on pakottavaa oikeutta, eli elinkeinonharjoittaja ei voi sopimusehdoilla tms. vapauttaa itseään lain säännöksistä. Esimerkiksi takuuajan rajoittaminen ei näin ollen ole mahdollista, vaan kuluttajalla on oikeus vedota tavaran virheeseen kohtuullisen ajan kuluessa ostohetkestä lukien. Tämä oikeus kuluttajalla on riippumatta siitä, minkäpituisen takuun myyjä olisi tuotteelle antanut. Kuluttaja voi myös virheen sattuessa vedota mm. kuluttajariitalautakuntaan, jonka käsittely on maksuton ja jossa kuluttaja voi helposti edustaa itse itseään.
Markkinaoikeus

Markkinaoikeus tutkii terveitä ja toimivia markkinoita häiritseviä ilmiöitä, joista merkittävimpinä ovat kilpailua rajoittavat toimenpiteet sekä määräävän markkina-aseman väärinkäyttö. EU-oikeuden harmonisointi on vaikuttanut myös Suomessa kansallisen kilpailunrajoituslainsäädännön uudistamiseen, joka astui voimaan uusien jäsenmaiden liityttyä jäseniksi 1.5.2004. Uusien säännösten mukaan muun muassa kilpailuviraston tulee soveltaa mahdollisuuksien mukaan Rooman sopimuksen 81 ja 82 artikloissa säädeltyjä Euroopan kilpailusäännöksiä. Markkinaoikeuteen kuuluu myös tavaroiden vapaan liikkuvuuden turvaaminen EU-maiden välillä.
Kirjallisuutta

Hoppu, Esko; Hoppu, Kari: Kauppa- ja varallisuusoikeuden pääpiirteet, 2. painos.  WSOYpro, 2004.  ISBN 951-670-095-0
Kaupunki meressä

"Kaupunki meressä" ("The City in the Sea") on Edgar Allan Poen runo. Lopullinen versio ilmestyi 1845, mutta siitä oli julkaistu aiemmin 1831 versio nimellä "The Doomed City", ja myöhemmin ilmestyi versio nimellä "The City of Sin". Runo kertoo kaupungista, jota hallitsee kuolema, ja siinä on tavanomaisia goottilaisen romaanin aineksia.
Vaikutteet

Poe on saanut vaikutteita useista teoksista, muun muassa Samuel Taylor Coleridgen Kubla Khanista, ja hänen on syytetty plagioineen runoon "The City in the Sea" vähemmän tunnettua runoa. Poe on saanut vaikutteita myös Josephuksen teoksesta Juutalaissodan historia, jossa kuvataan Gomorran kaupunkia.
Suomennos

Runo on ilmestynyt suomeksi Poen runojen suomennosvalikoimassa Rakkauden ja kuoleman lauluja, jonka on suomentanut Oskar Nousiainen.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta The City in the Sea on Wikiaineistossa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The City in the Sea
Käännös suomeksi
Kauriit

| Kauriit |
| --- | --- |
 Mustahäntäkauris (Odocoileus hemionus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Hirvieläimet Cervidae
Alaheimo::  Kauriit Capreolinae  Brookes, 1828
Synonyymit
 Odocoileinae Pocock, 1923 
Suvut
 Katso teksti 
Katso myös
   Kauriit Wikispeciesissä   Kauriit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hirvi (Alces alces).
Kauriit, aiemmin peurat (Capreolinae tai Odocoileinae) on sorkkaeläimiin kuuluva hirvieläinten heimon alaheimo, johon on luettu yhdeksän sukua ja 22 lajia. Siitä on käytetty myös nimeä varsinaiset hirvet  erotukseksi jalohirvistä eli jalokauriista (Cervinae).
Kauriiden elinympäristöä ovat pääasiassa taajat ja harvat metsät, mutta jotkin lajit elävät myös tundralla ja avoimilla ruohoaroilla. Kauriilla on pienempi pötsi kuin jalokauriilla, joten ne syövät enimmäkseen lehtiä, versoja, ruohoja ja muita ruuansulatuksessa helposti hajoavia kasvinosia. Tällaista vähän selluloosaa sisältävää ravintoa on saatavilla rajoitetusti, mistä johtuen useimmat kaurislajit eivät elä suurissa laumoissa. Esimerkiksi metsäkaurisuros hallitsee yksin reviiriään ja pyrkii aggressiivisesti estämään muita uroksia saapumasta sinne.
Kauriita elää luonnonvaraisina lähes kaikkialla maapallolla Saharan eteläpuolista Afrikkaa ja Oseaniaa lukuun ottamatta. Suomessa elää luonnonvaraisena neljä kauriiden alaheimon lajia: hirvi, metsäkauris, peura ja valkohäntäkauris (valkohäntäpeura). Hirvi on näistä lajeista selvästi kookkain. Kaikki Suomen kaurislajit ovat riistaeläimiä. Täpläkauris eli kuusipeura ei nimestään huolimatta kuulu kauuriiden alaheimoon vaan jalokauriisiin.
Suvut

Hirvet – Alces
Suokauriit – Blastocerus
Metsäkauriit – Capreolus
Hippocamelus  ("hemulit")
Piikkokauriit – Mazama
Valkohäntäkauriit – Odocoileus
Pampakauriit – Ozotoceros
Pudut – Pudu
Peurat – Rangifer
Aiheesta muualla

Cervidae: Capreolinae. Mikko's Phylogeny Archive.
Ultimate Ungulate: Subfamily Capreolinae (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q118722  Wikispecies: Capreolinae  ADW: Capreolinae  CoL: 626SC  iNaturalist: 846185  ITIS: 552369  MSW: 14200206  Paleobiology Database: 149381
Katujengi

Sureños-jengiläisiä Yakimassa, Washingtonissa
Katujengi on nuorista koostuva järjestäytynyt ryhmä, jolla on oma ryhmäidentiteetti ja nimi. Katujengit toimivat omien kulmakuntiensa kaduilla ja ovat yleensä sekaantuneet laittomuuksiin ja väkivaltaan. Nuori voi ajautua katujengiin esimerkiksi saavuttaakseen paremman aseman, rahaa tai turvallisuutta. Katujengeihin kuulutaan yleensä vain lyhyen aikaa.
Katujengejä toimii etenkin Yhdysvalloissa. Muualla maailmassa kuten Euroopassa on myös katujengien kaltaisia nuorisojengejä, jotka kuitenkin eroavat yhdysvaltalaisista.
Suomeen katujengejä on poliisin mukaan alkanut muodostua 2020-luvulla. Poliisi ilmoitti havainneensa katujengejä pääkaupunkiseudulla toukokuussa 2021, ja joulukuussa 2022 poliisi ilmoitti turkulaisista katujengeistä. Suomen katujengit koostuvat pääasiassa nuorista maahanmuuttajataustaisista miehistä.
Määritelmä

Katujengillä ei ole yhtä yleisesti hyväksyttyä määritelmää. Eurogang Program -ohjelman määritelmä katujengille on: ”Katujengi on kestävä ja katusuuntautunut nuorisoporukka, jonka ryhmäidentiteettiin kuuluvat laittomuudet.” Määritelmä erottaa katujengit vankila- ja moottoripyöräjengeistä sekä terroristiryhmistä ja aikuisten rikollisliigoista.
Ryhmää kutsutaan usein katujengiksi, jos se täyttää kadulla toimimisen lisäksi nämä kriteerit:
Ryhmässä on vähintään kolme jäsentä, ja jäsenet ovat iältään yleensä 12–24-vuotiaita.
Jäsenillä on yhteinen identiteetti, joka liittyy yleensä nimeen ja usein muihinkin symboleihin.
Jäsenet itse pitävät ryhmäänsä jenginä, kuten myös ulkopuolisetkin.
Ryhmällä on pysyvyyttä, ja se on ainakin jonkin verran järjestäytynyt.
Ryhmä on sekaantunut tavallista enemmän rikolliseen toimintaan.
Katujengille on tyypillistä se, että se leimautuu tiettyyn kaupunginosaan tai asuinalueeseen ja saattaa kertoa "omistavansa" sen. Katujengi myös käyttää itsestään nimeä, joka voi viitata kaupunginosaan. Katujengin paikallisuus onkin yksi tekijä, joka erottaa sen muunlaisista rikollisryhmistä.
Luokittelu

Yhdysvaltalaiset katujengien tutkijat Cheryl Maxson ja Malcolm Klein loivat vuonna 2006 viisikohtaisen luokittelujärjestelmän katujengeille. Luokat kattavat 75–95 prosenttia kaikista Yhdysvaltain katujengeistä. Luokittelu perustuu jengien kokoon, alaryhmiin, ikähaarukkaan, pitkäikäisyyteen, territorialisuuteen ja rikollisuuden monimuotoisuuteen.
Perinteiset jengit (traditional) ovat suuria, pitkäikäisiä ja ikärakenteeltaan laajoja jengejä, joilla on selkeät alaryhmät ja yli sata jäsentä. Jengit ovat hyvin territoriaalisia ja puolustavat aluettaan tiukasti. Ne tekevät erityyppisiä rikoksia.
Uusperinteiset jengit (neotraditional) ovat perinteisten jengien tapaisia, mutta ne ovat uudempia ja siksi vielä niitä pienempiä, 50–100 jäsentä.
Tiiviit jengit (compressed) ovat uudehkoja ja pieniä jengejä, alle 50 jäsentä, eikä niillä ole alaryhmiä. Jengien territoriaalisuus vaihtelee. Jäsenet ovat keskenään melko samanikäisiä.
Kollektiiviset jengit (collective) ovat tiiviitä jengejä vanhempia ja suurempia, usein yli 100 jäsentä, ja ikärakenteeltaan laajempia.
Erikoisalajengit (specialty) muistuttavat tiiviitä jengejä, mutta ovat erikoistuneet johonkin tiettyyn rikollisuuden alaan.
Toiminta

Useimmat katujengit ovat löyhemmin järjestäytyneitä kuin monet muut jengityypit, kuten vankilajengit ja rikollisjengit. Niiden johtajuus ja jäsenyys ovat tilapäisiä, uskollisuussäännöt helposti ohitettavia, ja jäsenten roolit epävirallisia. Katujengien harjoittama huumekauppa on myös yksittäisempää kuin rikollisjengeillä. Harvat katujengit esimerkiksi Yhdysvalloissa saavat yksittäisten jäsentensä harjoittamasta huumekaupasta tuloja, vaan myyjät pitävät rahat itsellään.
Katujengien aiheuttamat väkivallan aallot esiintyvät jaksoittaisesti. Ne leimahtavat usein kilpailusta tai selkkauksesta toisen katujengin kanssa ja saattavat johtaa koston kierteeseen.
Syntyminen ja yleistyminen

Katujengit ovat yleistymässä, sillä kaupungistuminen lisääntyy ja kadulla elävien lasten määrä kasvaa nopeasti. Vuonna 1999 YK arvioi, että jo 100 miljoonaa lasta elää kadulla ja moni näistä kaupunkinuorista ajautuu jengeihin muiden mahdollisuuksien puutteessa.
Katujengit muodostuvat etenkin Euroopassa usein maahanmuuttajista, jotka eivät sopeudu yhteiskuntaan kulttuurierojen vuoksi. Heille katujengit tarjoavat vaihtoehdon assimiloitumiselle ja samankaltaisten seuraa. Lisäksi joukkoviestintä ja muu tiedonvälitys levittää usein kaunisteltua tietoa yhdysvaltalaisista katujengeistä, mikä synnyttää jäljittelijöitä eri puolilla maailmaa. Nuorisokulttuurissa etenkin gangsta rap- ja hip hop -musiikki edistävät ja romantisoivat katujengien arvoja ja kulttuuria.
Jäsenet

Yhdysvaltalaisten tutkimusten mukaan suurin osa katujengiin liittyneistä nuorista on jengissä mukana yhdestä kahteen vuoteen ja vain joka kymmenes jäsen on mukana yli neljä vuotta. Jäsenet edustavat useimmin niitä etnisiä ryhmiä, jotka kyseisellä alueella ovat huono-osaisimpia, kuten latinot ja mustat. Naispuolisia katujengiläisistä on yhdysvaltalaisten viranomaisten tietojen mukaan viime vuosikymmeninä ollut tasaisesti 6–8 prosenttia. Kyselytutkimuksissa naisjengiläisten osuudeksi on saatu joskus yli 30 prosenttia. Lukujen erojen on arveltu johtuvan siitä, että pojat pysyvät jengeissä kauemmin kuin tytöt ja ovat mukana vielä vanhempinakin.
Nuoret liittyvät jengeihin yleensä niiden houkuttelevuuden vuoksi: jengin jäsenyys antaa mainetta ja asemaa, ystäviä, rahaa, huumeita, jännitystä sekä kulttuurista ylpeyttä ja yhteenkuuluvuutta kulmakunnan kanssa. Jengissä nuoret kokevat saavansa myös suojaa rikoksilta ja väkivallalta, ja jotkut voivat jopa pelätä olla liittymättä. Värväystä katujengit harjoittavat vain harvoin. Jengiin liitytään usein vähitellen, ja aluksi nuori usein vain hengailee jengiläisten kanssa, joiden joukossa on usein hänen vanhempia perheenjäseniään.
Vaikka moni liittyy katujengiin turvallisuutensa vuoksi, katujengiläiset kokevat tutkimusten mukaan enemmän väkivaltaa kuin jengien ulkopuolella olevat. Katujengissä väkivalta on kuitenkin ennalta-arvattavampaa kuin jengien ulkopuolella, minkä on arveltu tekevän siitä helpomman sietää. Pitkäaikainen jengiin kuuluminen johtaa usein koulun keskeyttämiseen, rikosrekisteriin ja vankeuteen sekä päihteiden käyttöön ja terveysongelmiin vielä kauan jengistä eroamisen jälkeenkin.
Katujengeistä on yleensä helppo lähteä. Jengiläisyyden jättäneet antavat syikseen jengielämästä ulos kasvamisen, pettymyksen jengielämään, vakiintumisen, työpaikan saamisen tai perheen perustamisen, jengielämän arvaamattomuuden tai väkivallan tai sen riskin alla elämisen. Jengistä lähtö tapahtuu usein hitaana erkanemisena, eikä siihen yleensä liity pelkoa kostosta.