stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sigrún Eðvaldsdóttir

Sigrún Eðvaldsdóttir (s. 13. tammikuuta 1967) on islantilainen viulisti. Hän aloitti opintonsa Gígja Jóhannsdóttirin johdolla ja valmistui vuonna 1984 Reykjavíkin musiikkikorkeakoulusta, jossa hänen opettajanaan oli Guðný Guðmundsdóttir. Vuonna 1988 hän sai Philadelphian Curtis Academy of Musicista kandidaatin arvon. Sigrún on osallistunut lukuisiin viulukilpailuihin ja muun muassa päässyt pronssisijalle Sibelius-viulukilpailussa vuonna 1990.
Sigrúnista tuli Islannin sinfoniaorkesterin ensimmäinen konserttimestari vuonna 1998. Hän sai samana vuonna Islannin Haukan ritarikunnan ristin. Henry Roth mainitsi hänet kirjassaan Violin Virtuosos from Paganini to the 21st Century yhtenä kiinnostavimmista tulevaisuuden viulisteista. Haukur Tómassonin viulukonsertto vuodelta 1997 on hänelle sävelletty.
Kamarimusiikin alalla Sigrún on muun muassa toiminut Miami-jousikvartetin perustajana vuonna 1998, esiintynyt Kuhmon Kamarimusiikki -tapahtumassa ja tehnyt vuodesta 1986 lähtien kansainvälistä yhteistyötä pianisti Selma Guðmundsdóttirin kanssa.
Seututie 434

Seututie 434 on Etelä-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Puumalan Luukkosenkylästä Juvan kirkonkylään. Tieosuus on mäkinen ja mutkainen ja nopeusrajoitus on pääosin 80 kilometriä tunnissa.
Reitti ja tieyhteydet

Luukkosenkylä (kantatie 62)
Ryhälä (yhdystie 15165)
Sairalanmäki (seututie 435)
Kaskii (seututie 436)
Lauteala (yhdystie 15164)
Kiiskilänniemi (yhdystie 15166)
Järvenpää (yhdystie 15158)
Kettula (yhdystie 15163)
Juva (valtatie 14)
Saikai

| Saikai (西海市) |
| --- | --- |
 Saikain silta
 lippu:  Symboli
 Saikain sijainti Nagasakin prefektuurissa
 Saikai
 Koordinaatit: 32°55′59″N, 129°38′35″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Nagasakin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  241,59 km²
Väkiluku (03/2019):  27 719
 – Väestötiheys:  114,7 as./km²
 
 https://www.city.saikai.nagasaki.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saikai (jap. 西海市, Saikai-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Nagasakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Nagasakin ja Sasebon suurkaupunkien välimaastossa ja käsittää Nishisonogin niemimaan pohjoisosan. Kaupunkia ympäröi kolmelta puolelta meri: lännessä Gotō-nadan merialue, pohjoisessa Sasebonlahti ja idässä Ōmuranlahti. Siihen kuuluu lukuisia saaria, joista merkittävimpiin lukeutuvat Ōshima, Kakinourashima, Matsushima ja Gotōsaariin kuuluva Tairajima. Saikaissa on 27 719 asukasta (maaliskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 241,59 neliökilometriä.
Saikain kaupunki perustettiin vuonna 2005 aiemman Saikain maaseutukaupungin ja neljän muun maaseutukaupungin, Ōseton, Ōshiman, Sakiton ja Seihin, kuntaliitoksen myötä. Ōshima ja Sakito ovat aiempia hiilikaivoskaupunkeja, joissa harjoitettiin kaivostomintaa Meiji-kaudelta Shōwa-kaudelle saakka. Nykyisin merkittävin elinkeino on maatalous, joka tuottaa esimerkiksi riisiä, mikan-mandariineja ja muita hedelmiä ja kasviksia. Kaupungissa harjoitetaan myös karjankasvatusta, kalastusta ja helmien viljelyä. Osa kaupungista kuuluu Saikain kansallispuistoon.
Kuvia

Ōshiman silta
Näkymä Seihin alueelle
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saikai Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Sigrun Krause

| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa.Naisten hiihto. Olympialaiset  | Maa:   Itä-Saksa> Naisten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Innsbruck 1976 | 4 × 5 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Falun 1974 | 4 × 5 km |  |
Sigrun Krause (s. 28. tammikuuta 1954) on entinen itäsaksalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1970-luvulla. Hän voitti pronssia 4 × 5 km viestissä vuoden 1976 talviolympialaisissa Innsbruckissa.
Hän voitti myös hopeaa 4 × 5 km viestissä vuoden 1974 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Falunissa.
Krausen poika on maastohiihtäjä Jens Filbrich.
Käännös suomeksi
Salibandyn C-tyttöjen SM-sarja

| T16 SM-sarja |
| --- | --- |

Laji:  salibandy
Maa(t):   Suomi
Perustettu:  1993
Joukkueita:  8
Hallitseva mestari:  Nibacos/SB Vaasa
Eniten mestaruuksia:  Erä (6)
Sarjataso:  1.
Alempi taso:  1. divisioona
Sivusto:  T16 sivut
T16 SM-sarja  on salibandyn alle 16 -vuotiaiden tyttöjen korkein sarjataso. Sarja pelataan turnausmuotoisena yhdessä 8 joukkueen lohkossa. Peliaika otteluissa on 3x15 minuuttia juoksevaa peliaikaa.
Sarjajärjestelmä > Runkosarja

SM-sarjassa pelataan kaksinkertainen  sarja. Peliaika on 3 x 15 minuuttia juoksevalla ajalla.
Sarjajärjestelmä > Pudotuspelikarsinta

SM-sarjan joukkueet sijoilta 7.-8. sekä 1.divisioonan joukkueet sijoilta 1.-2. pelaavat
pudotuspelikarsinnan yksittäisinä otteluina. Peliaika
3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa ja tarvittaessa 20 minuutin jatkoaika tehokkaalla peliajalla.
Jatkoaika päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Mikäli jatkoaikakaan ei tuo ratkaisua,
lauotaan rangaistuslaukauskilpailu viidellä parilla.
Karsinnan otteluparit:
SM 7. - 1.div. 2.
1.div. 1. - SM 8.
Kotietu SM-sarjan 7.sijoittuneella sekä 1.divisioonan voittajalla.
Sarjajärjestelmä > Pudotuspelit

SM-sarjan runkosarjan 1.-6. sijoittuneet sekä pudotuspelikarsinnasta tulevat 2 joukkuetta
jatkavat pudotuspeleihin. Pudotuspelien kaikki vaiheet pelataan paras kolmesta-järjestelmällä.
Peliaika pudotuspeleissä 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa ja tarvittaessa 20 minuutin
jatkoaika, joka päättyy ensimmäiseen hyväksyttyyn maaliin. Varsinaisen peliajan ja jatkoajan
välillä on viiden minuutin erätauko. Mikäli peli on jatkoajan jälkeen tasan, lauotaan
rangaistuslaukauskilpailu viidellä parilla.
Puolivälierät: Runkosarjan voittaja saa valita ensin vastustajan sijoilta 7.-8.(pudotuspelikarsinnasta tulevat
joukkueet)
Runkosarjan 2. sijoittunut saa valita vastustajan sijoilta 6.-8. valitsematta jääneistä joukkueista.
Runkosarjan 3. sijoittunut saa valita vastustajan sijoilta 5.-8. valitsematta jääneistä joukkueista.
Runkosarjan 4. sijoittunut saa vastaansa valitsematta jääneen joukkueen.
Ottelupareissa runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue toimii kotijoukkueena 1. ja
mahdollisessa 3. puolivälieräottelussa.
Välierät: Välieriin selviävät puolivälierien voittajat.
Välierissä vastakkain pelaavat runkosarjassa parhaiten sijoittunut joukkue ja huonoiten
sijoittunut joukkue sekä runkosarjassa toiseksi parhaiten sijoittunut joukkue ja toiseksi
huonoiten sijoittunut joukkue.
Runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue toimii kotijoukkueena 1. ja mahdollisessa 3.
välieräottelussa.
Finaalit: Finaaliotteluihin selviävät välieräparien voittajat. Runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue
toimii kotijoukkueena 1. ja mahdollisessa 3.finaaliottelussa.
Pronssiottelu: Pronssiottelussa pelaavat välieräparien häviäjät. Runkosarjassa paremmin sijoittunut joukkue
toimii kotijoukkueena pronssiottelussa.
Saijō

| Saijō (西条市) |
| --- | --- |
 Ishizuchivuori Saijōsta käsin
 lippu:  Symboli
 Saijōn sijainti Ehimen prefektuurissa
 Saijō
 Koordinaatit: 33°55′10″N, 133°10′52″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Shikoku
Prefektuuri:  Ehimen prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  509,98 km²
Väkiluku (10/2019):  109 071
 – Väestötiheys:  213,9 as./km²
 
 https://www.city.saijo.ehime.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saijō (jap. 西条市, Saijō-shi) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Ehimen prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Seton sisämeren Hiuchinmeren rannikolla. Kaupungin pohjoisosat kuuluvat Dōzenin tasankoon, eteläosat nousevat Ishizuchivuorille, joiden korkein huippu Ishizuchi (1982 m) on koko Länsi-Japanin korkein vuori. Vuorilta kaupungin läpi mereen virtaavat Kamo- ja Nakayamajoet. Etelässä kaupunki rajautuu Kōchin prefektuuriin. Saijōssa on 109 071 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 509,98 neliökilometriä.
Saijō kehittyi Edo-kaudella Saijōn daimiokunnan linnanaluskaupunkina ensin Hitotsuyanagi-klaanin ja myöhemmin vuodesta 1670 Matsudaira-klaanin hallinnassa. Kauden loppupuolelle mennessä paikkakunnalle syntyi kukoistava japaninpaperin tuotanto. 1900-luvulla Saijōsta kasvoi merkittävä teollisuuskaupunki, jonne sijoittui etenkin 1960-luvulta lähtien muun muassa elintarvike-, teräs-, laivanrakennus- ja elektroniikkateollisuutta sekä lämpövoimaloita. Teollisuus toimii erityisesti merenrannan laajoilla täyttömaa-alueilla. Sen lisäksi kaupungissa harjoitetaan riisin, vihannesten, hedelmien ja nori-merilevän viljelyä sekä kalastusta. Erityisesti ohran ja kakien (atagogaki) tuotantomäärät ovat maan suurimpia. Kaupunkioikeudet Saijōlle myönnettiin toisen maailmansodan keskellä vuonna 1941. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Tōyon kaupunki sekä Komatsun ja Tanbaran maaseutukaupungit.
Saijōssa on lukuisia lähteitä (uchinuki), minkä vuoksi sille on annettu lempinimi ”veden pääkaupunki” (mizu no miyako). Hyvälaatuisen veden ansiosta kaupunkiin kehittyi myös sitä hyödyntävää alkoholiteollisuutta. Saijōssa sijaitsee viisi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Yokomine-ji (temppeli nro. 60), Kōon-ji (temppeli nro. 61), Hōju-ji (temppeli nro. 62), Kichijō-ji (temppeli nro. 63) ja Maegami-ji (temppeli nro. 64). Merkittävä temppeli on myös ruskastaan tunnettu Kōryū-ji, jonka päähalli on rakennettu Muromachi-kauden alkupuolella. Muita nähtävyyksiä ovat Hōkoku-jin temppelin puutarha 1400-luvun puolivälistä, Saijō-festivaali paraateineen ja Ishizuchi-jinjan pyhäkkö. Kaupunki toimii lähtöpaikkana Ishizuchivuorelle suuntautuvalle retkeilylle ja sen eteläosat kuuluvat Ishizuchivuoren puolikansallispuistoon. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelevat myös useat kuumat lähteet (onsen). Saijōta palvelee JR Shikokun Yosan-linja.
Kuvia

Ishizuchi-jinjan pyhäkön Kuchinomiya
Yokomine-ji
Kamojoki
Vaunut Saijō-festivaalissa
Ishizuchivuoren köysirata
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saijō Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Shawn Vanzant

| Shawn Vanzant |
| --- | --- |
 Vanzant vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Shawn Vanzant
Syntynyt: 19. lokakuuta 1988 (ikä 35) Tampa, Florida, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  183 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2007–2011:  Butlerin yliopisto
Seurajoukkueet
2011–2012 2012 2012–2013 2013 2013–2014 2014–2015 2015– 2015:   UU-Korihait  Ura Basket  Springfield Armor  Tampa Bay Rebels  Island Storm  Moncton Miracles  Belfast Star →  Hibernia Basketball
Shawn Vanzant (s. 19. lokakuuta 1988 Tampa, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Ura

Vanzant muutti Tampaan vuonna 1997 ja hän pelasi paikallisessa lukiossa koripalloa. Hänen isänsä oli köyhä yksinhuoltaja, jolla ei ollut varaa elättää häntä. Tämän takia Vanzant muutti veljensä luokse asumaan, joka kuitenkin vietti vankilassa pitkiä aikoja. Myöhemmin Vanzant muutti toisen perheen luokse. Vuonna 2007 hän siirtyi Butlerin yliopistoon. Yliopiston joukkueessa Vanzant pelasi kaksi kertaa NCAA:n loppuottelussa. Kaudella 2010–2011 hän oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies 8,1 pisteen keskiarvolla. Kaudeksi 2011–2012 Vanzant siirtyi Korihaihin. Hän ei edustanut seuraa koko kautta, vaan edusti loppukaudesta myös I-divisioonassa kaarinalaista Ura Basketia. Kaudeksi 2012–2013 Vanzant siirtyi NBA:n D-liigan Springfield Armoriin. Loukkaantuminen vaivasi kuitenkin hänen kauttaan ja hän siirtyi loppukautena FBA-sarjan Tampa Bay Rebelsiin.
Vuosina 2013–2015 Vanzant pelasi Kanadassa ja vuodesta 2015 Irlannissa.
Aiheesta muualla

ESPN:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Shawne Merriman

| Shawne Merriman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1984 Washington, D.C.
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Lempinimi:  "Lights Out"
Pituus:  193 cm
Paino:  118 kg
Pelipaikka:  puolustuksen linja / tukimies
Pelinumero:  56
Pelaajaura
Seurat:  San Diego Chargers   Buffalo Bills
NFL-varaus:  12. varaus, 2005 San Diego Chargers
Pääsarjaura:  2005–2013
Aiheesta muualla
www.shawnemerriman.com
Shawne DeAndre Merriman (s. 25. toukokuuta 1984, Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon ammattilaispelaaja. Hän oli pelipaikaltaan puolustuksen linjamies sekä tukimies. Hän pelasi kahdeksan kautta NFL-liigassa vuosina 2005–2013 edustaen San Diego Chargersia ja Buffalo Billsiä.
Merriman valittiin urallaan kolmesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Pelaajaura

San Diego Chargers varasi Marylandin yliopistossa pelanneen Merrimanin vuoden 2005 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Varaustilaisuutta edeltäneissä testeissä Merriman oli tehnyt puolustuksen linjamiehien uuden ennätyksen korkeushypyssä.
Merrimanista tuli heti tulokaskaudellaan San Diegon tähtipuolustaja. Hänet valittiin kolme kertaa peräkkäin Pro Bowliin 2005, 2006 ja 2007. Merriman loukkaantui kauden 2008 ensimmäisessä ottelussa ja joutui olemaan koko kauden sivussa, eikä ollut enää tämän jälkeen entisensä. San Diego laittoi Merrimanin vapaiden pelaajien waivers-listalle 2010, josta Buffalo Bills poimi hänet. Merriman pelasi kaksi rikkonaista kautta Buffalossa.
Maaliskuussa 2013 Merriman ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Muuta

Merriman valittiin yleisöäänestyksellä EA Sportsin vuonna 2008 ilmestyneen NFL Tour -pelin kanteen.
Ammattilaisuransa jälkeen Merriman on perustanut oman Lights Out -vaatemerkin.
Seututie 435

Seututie 435 on Savonlinnan Kallislahdesta Sulkavan kirkonkylän ohitse Sulkavan Siikakoskelle johtava seututie.
Reitti ja tieyhteydet

Kallislahti (vt 14)
Pihlajalahti (yt 15190, yt 15191)
Nuutila (yt 15187)
Iitlahti (st 438)
Kesämäki (yt 4351, yt 4371)
Pieksuu (yt 15181)
Pieksänlahti (st 436), yt 15179)
Sairalanmäki (st 434, yt 15182)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seututie 435 Wikimedia Commonsissa
Saikanlammi (eteläinen)

| Saikanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°31′04″N, 24°47′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarhianjoen alue (35.63)
Laskujoki:  Saikanjoki 
Järvinumero:  35.639.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  200,6 m  
Rantaviiva:  1,956 km  
Pinta-ala:  8,798 ha  
Keskisyvyys:  0,7 m  
Suurin syvyys:  2 m  
Saaria:  1 
 fiSaikanlammi 
Saikanlammi  on Keski-Suomessa Multialla Karhilan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella on kartan mukaan yksi saari. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Saikanjoen valuma-alueeseen (35.639) se kuuluu.
Sinchi Roca

Sinchi Roca
Sinchi Roca oli toinen Sapa Inca, joka nousi valtaan noin vuonna 1230. Hän kuului Húrin dynastiaan.
Sinchin Rocan isä oli Manco Cápac ja äiti kuningatar Mama Ocllo (Mama Uqllu). Hänen lapsensa oli Lloque Yupanqui.
Sinchi Roca on tunnettu Teuotihin tarinasta. Teuotihi oli inka-diplomaatti, joka lähetettiin läheiseen valtakuntaan antamaan tärkeää viestiä. Hänet kuitenkin tapettiin välittömästi saapuessaan. Sota päättyi Sinchin ratkaisevaan voittoon Mauedipin taistelussa. Vaikka inka-legendan mukaan tämä johti Cuzcon hallitsevuuteen ympäröivien laaksojen ympärillä.
Safiiritetra

| Safiiritetra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Tetrakalat Characiformes
Heimo::  Tetrat Characidae
Suku::  Hyphessobrycon
Laji::  columbianus
Kaksiosainen nimi
 Hyphessobrycon columbianus  Zarske & Géry, 2002 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Safiiritetra eli kolumbiantetra (Hyphessobrycon columbianus) on tetroihin kuuluva kala, jota on alettu kasvattaa myös akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö

Safiiritetra muistuttaa vartalon muodoltaan lahnaa. Sen vartalo on metallinhohtoinen sininen, ja suuret evät kirkkaan punaiset. Kala kasvaa noin 7 cm pitkäksi.
Alkuperä

Safiiritetra on kotoisin Etelä-Amerikasta: sen kotipaikkoja ovat tieteellisen nimen mukaisesti Kolumbia, Rio Acandi, Darién, ja Atlantinpuoleinen rannikkoseutu. Se elää pienissä puroissa. Useimmat kaupoissa myytävät safiiritetrat ovat vankeudessa syntyneitä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Kala sopii seura-akvaarioihin. Jotkut ovat havainneet sen olevan aggressiivinen muita lajeja kohtaan, toiset todenneet rauhalliseksi.
Ravinto

Safiiritetra on pääosin lihansyöjä.[lähde? ]
Seututie 438

Seututie 438 on Etelä-Savossa kulkeva seututie. Tie kulkee Sulkavan, Savonlinnan, Puumalan ja Ruokolahden kunnissa. Tie muodostaa yhteyden Sulkavalta Imatralle. Sen alkupisteet ovat seututie 435 Sulkavan Iitlahden läheisyydessä ja Virmutjoki Ruokolahdella. Tiellä oli lossiyhteys Vekaransalmella lokakuuhun 2019 asti, jolloin uusi Vekaransalmen silta valmistui. Tien pituus on noin 61 kilometriä. Seututie 438 kulkee myös noin neljä kilometriä Vilkaharjua pitkin sekä Lohilahden kylän läpi, joka on tieosuuden ainut taajama.
Reitti ja tieyhteydet

Iitlahti (seututie 435)
Tiimataipale
Lohilahti (yhdystie 4401)
Lieviskä
Eräjärvi
Virmutjoki (kantatie 62)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seututie 438 Wikimedia Commonsissa
Ely-keskus Vekaransalmen lossin korvaaminen sillalla.[vanhentunut linkki]
Rugby unionin Englannin valioliiga

Englannin valioliiga (engl. English Premiership, sponsorinimi Gallagher Premiership) on Englannin rugby unionin korkein sarjataso. Sarjaan osallistuu 12 joukkuetta ja sitä on pelattu vuodesta 1987.
Historia

Englannin rugby union -liitto RFU oli pitkään kielteinen sarjamuotoisia kilpailuja kohtaan, koska halusi säilyttää lajin amatööriurheiluna. Sarjakilpailujen sijaan joukkueet pelasivat toisiaan vastaan yksittäisiä ystävyysotteluita. Ainoat turnaus- ja sarjamuotoiset kilpailut olivat seurajoukkueiden pelaamat kreivikuntien cupit ja kreivikuntien edustusjoukkueiden mestaruusturnaus.
Vuonna 1972 RFU järjesti ensi kertaa seurajoukkueiden maanlaajuisen cup-kilpailun, joka tuolloin kulki nimellä RFU Club Competition ja nykymuodossaan nimellä Englannin-Walesin Cup. Sarjamuotoinen kilpailutoiminta aloitettiin vuonna 1987. Sarjajärjestelmä koostui kaikkiaan 108 sarjasta, joihin osallistui noin tuhat joukkuetta. Korkeimmalla sarjatasolla pelasivat Bath, Bristol, Coventry, Gloucester, Harlequins, Leicester, Moseley, Nottingham, Orrell, Sale, Wasps ja Waterloo, jotka sopivat keskenään otteluiden aikatauluista. Sarja oli odotettua parempi yleisömenestys, eikä RFU:n pelkäämää otteluiden väkivaltaistumista tapahtunut. Toisella kaudella RFU laati ohjelman. Sarjakauden aikana kukin joukkue kohtasi toisensa yhden kerran. Ottelut pelattiin lauantaisin.
Kaudeksi 1994–1995 liigassa siirryttiin kaksinkertaiseen sarjaan, jossa kukin joukkue kohtasi toisensa kahdesti: kerran kotona ja kerran vieraissa. Samalla kaudella Sky Sports -kanava ryhtyi näyttämään otteluita suorina lähetyksinä. Kaudella 1996–1997 sarja muuttui ammattilaisliigaksi.
Kaudeksi 2000–2001 luotiin uusi pudotuspelisysteemi, johon pääsi kahdeksan parasta joukkuetta. Englannin mestaruus meni kuitenkin runkosarjan voittajalle. Kesken kautta 2001–2002 päätettiin, että mestariksi julistettaisiin pudotuspelien voittaja, mutta kannattajien protestoinnin seurauksena päätös vedettiin takaisin. Sarjajärjestelmää muutettiin jälleen kaudeksi 2002–2003, kun kahdeksan joukkueen pudotuspeleistä luovuttiin ja päätettiin, että sarjakauden toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet joukkueet pelaisivat keskenään ottelun pääsystä Englannin mestaruusotteluun sarjan voittajaa vastaan. Uudelleen systeemiä muutettiin kaudeksi 2005–2006, kun myös sarjakauden voittaja joutui pelaamaan välieräottelun sarjan neljänneksi sijoittunutta vastaan.
Historia > Mestarit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1987–1988: Leicester Tigers  1988–1989: Bath  1989–1990: Wasps  1990–1991: Bath  1991–1992: Bath  1992–1993: Bath  1993–1994: Bath  1994–1995: Leicester Tigers  1995–1996: Bath  1996–1997: London Wasps  1997–1998: Newcastle Falcons  1998–1999: Leicester Tigers  1999–2000: Leicester Tigers |  2000–2001: Leicester Tigers  2001–2002: Leicester Tigers  2002–2003: London Wasps  2003–2004: London Wasps  2004–2005: London Wasps  2005–2006: Sale Sharks  2006–2007: Leicester Tigers  2007–2008: London Wasps  2008–2009: Leicester Tigers  2009–2010: Leicester Tigers  2010–2011: Saracens  2011–2012: Harlequins  2012–2013: Leicester Tigers |  2013–2014: Northampton Saints  2014–2015: Saracens  2015–2016: Saracens |
Historia > Sarjan nimet

Sarja on tunnettu historiansa aikana lukuisilla nimillä sarjan nimisponsorin mukaan:
Courage League: 1987–1997
Allied Dunbar Premiership: 1997–2000
Zurich Premiership: 2000–2005
Guinness Premiership: 2005–2010
Aviva Premiership: 2010–2018
Gallagher Premiership: 2018–
Sarjajärjestelmä

Sarjakausi kestää syyskuusta maaliskuuhun, jona aikana kukin 12 joukkueesta kohtaa toisensa kerran kotona ja kerran vieraissa. Näin jokainen joukkue pelaa runkosarjassa 22 ottelua. Ottelun voitosta saa neljä pistettä ja tasapelistä kaksi pistettä. Hävinnyt joukkue voi saada yhden pisteen, jos se häviää ottelun alle seitsemän pisteen erolla. Lisäksi yhden lisäpisteen saa, jos tekee ottelun aikana vähintään neljä try-maalia.
Runkosarjan neljä parasta joukkuetta pelaavat välierät, joissa voittaja kohtaa nelosen ja kakkonen kolmosen. Välierät pelataan paremmin sijoittuneen joukkueen kotikentällä. Välierien voittajat etenevät Twickenham-stadionilla pelattavaan loppuotteluun.
Runkosarjan viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa toiseksi korkeimmalle sarjatasolle (RFU Championship), jonka voittaja nousee pääsarjaan mikäli täyttää lisenssiehdot.
Joukkueet kaudella 2015–2016

| Joukkue | Stadion | Kapasiteetti | Kaupunki |
| --- | --- | --- | --- |
| Bath | Recreation Ground | 12 300 | Bath, Somerset |
| Exeter Chiefs | Sandy Park | 10 744 | Exeter, Devon |
| Gloucester | Kingsholm Stadium | 16 500 | Gloucester, Gloucestershire |
| Harlequins | Twickenham Stoop | 14 816 | Twickenham, Middlesex/Lontoo |
| Leicester Tigers | Welford Road | 24 000 | Leicester, Leicestershire |
| London Irish | Madejski Stadium | 24 161 | Reading, Berkshire |
| Newcastle Falcons | Kingston Park | 10 200 | Newcastle, Tyne and Wear |
| Northampton Saints | Franklin's Gardens | 13 600 | Northampton, Northamptonshire |
| Sale Sharks | AJ Bell Stadium | 12 000 | Salford, Suur-Manchester |
| Saracens | Allianz Park | 10 000 | Barnet, Lontoo |
| Wasps | Ricoh Arena | 32 609 | Coventry, Länsi-Midlands |
| Worcester Warriors | Sixways Stadium | 12 068 | Worcester, Worcestershire |
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Salibandyn C-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 2004

Salibandyn C-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 2004 järjestettiin huhtikuussa 2004 Espanjassa. MM-kisojen C-sarja järjestettiin tällöin ensimmäistä kertaa, sillä joukkueiden määrä B-sarjassa suureksi. MM-kisojen A- ja B-sarja järjestettiin toukokuun lopulla Ruotsissa.
C-sarjan voitti Japani, nousten vuodeksi 2006 MM-kisojen B-sarjaan.