stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marni Nixon
Ura

Margaret McEathronina syntynyt Marni Nixon aloitti laulu-uransa nuorena kuoroissa. Hänen äänensä kuultiin valkokankaalla ensimmäisen kerran elokuvassa Joan of Arc (1948), jossa 18-vuotias Nixon lauloi Ingrid Bergmanin kuulemat enkelten äänet.  Ensimmäisen ääniroolinsa hän teki seuraavana vuonna toimimalla Margaret O'Brienin lauluäänenä elokuvassa Salainen puutarha (1949).
Nixon lauloi Deborah Kerrin äänenä elokuvissa Kuningas ja minä (The King and I, 1956) ja Unohtumaton rakkaus (An Affair to Remember, 1957). Komediassa Herrat pitävät vaaleaveriköistä (Gentleman Prefer Blondes, 1953) hän lauloi korkeat nuotit Marilyn Monroen puolesta tunnuslaulussa Diamonds Are a Girl's Best Friend.  Musikaalielokuvassa West Side Story (1961) Nixon esitti päätähti Natalie Woodin Marian laulut. Hän lauloi myös osan Rita Morenon lauiluista West Side Storyssa.
Nixon sai runsaasti huomiota laulaessaan Audrey Hepburnin esittämän Elizan roolin elokuvassa My Fair Lady (1964). Aiemmin elokuvamaailma oli pysytellyt hiljaa siitä tosiasiasta, etteivät monet tähtinäyttelijät laulaneet omilla äänillään, ja Nixonin kaltaiset ääninäyttelijät olivatkin työskennelleet nimettöminä. Nyt lehdistö kuitenkin kaivoi Nixonin esiin ja esitteli yleisölle. Tätä pidetään syynä siihen, miksi Audrey Hepburn ei saanut Oscar-ehdokkuutta muuten erittäin onnistuneesta roolisuorituksestaan Elizana.
Seuraavana vuonna Nixon näytteli ja lauloi yhtenä nunnista (sisar Sophiana) elokuvassa The Sound of Music (1965). Elokuvan päätähti oli Julie Andrews, joka oli näytellyt ja laulanut menestyksellä My Fair Ladyn alkuperäisessä näyttämöversiossa mutta menettänyt elokuvaroolin laulutaidottomalle Audrey Hepburnille. Monet pelkäsivät, että Andrews suhtautuisi penseästi Hepburnin haamulaulajaan, mutta kun Nixon ja Andrews ensi kertaa tapasivat Sound of Musicin merkeissä, Andrews kätteli Nixonia sydämellisesti ja totesi: "Rakastan töitäsi!" Itse asiassa Nixon oli jo laulanut Andrewsin tähdittämässä elokuvassa Maija Poppanen (1964) yhden animaatiohahmon roolin. Kun Nixon harjoitteli Elizan rooliin, hän sai arvokkaina pitämiään neuvoja roolin tekemisestä juuri Andrewsilta. He harjoittelivat yhdessä Sound of Musicin kulisseissa muun muassa tohvelin heittämistä oikealla tavalla kohtausta varten, jossa Elizan tulee heittää tohvelinsa tietyllä tavalla.
Kun Hollywoodin musikaalit alkoivat työllistää Nixonia vähemmän, hän alkoi luoda uraa teatterissa, Eliza Doolittlena My Fair Ladyssa ja Fraulein Schneiderina Cabaret'ssa. 1970-luvun lopussa ja 1980-luvun alussa hän juonsi lasten televisio-ohjelmaan nimeltä Boomerang. 1990-luvulla Nixon lainasi äänensä isoäiti Fan rooliin Walt Disneyn animaatioon Mulan ja toimi Joan Robertsin sijaisena Heidi Schillerin roolissa Broadwaylla Stephen Sondheimin näytelmässä Follies. Hän on myös levyttänyt Jerome Kernin ja Arnold Schönbergin lauluja.
Yksityiselämä

Yksi Marni Nixonin kolmesta aviomiehestä oli Ernest Gold, joka loi tunnuslaulut elokuvaan Exodus ja tv-sarjaan Hulluna sinuun (Mad About You). He saivat yhdessä kolme lasta, joista yksi on laulaja ja laulujen sanoittaja Andrew Gold (1951-2011). Hän kuoli 86-vuotiaana rintasyöpään.
Aiheesta muualla

Marni Nixon, the Singing Voice Behind the Screen, Dies at 86 (Marni Nixonin muistokirjoitus The New York Timesissä (englanniksi)
Mihaela Loghin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mihaela Loghin 1980-luvulla. |  Mihaela Loghin 1980-luvulla. |  Mihaela Loghin 1980-luvulla. |  |
Maa:   Romania
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | kuulantyöntö |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Hopeaa | Rooma 1975 |  kuulantyöntö  |  |
|  Pronssia | Meksiko City 1979 |  kuulantyöntö |  |
Mihaela Loghin (s. 1. kesäkuuta 1952 Roman) on entinen romanialainen kuulantyöntäjä.
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui kuudenneksi. Oman ennätyksensä tasan 21 metriä hän työnsi Formiassa kesäkuussa 1984. Samana vuonna hän voitti hopeaa Los Angelesin olympialaisissa. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1986 hän voitti pronssia.
Marnie – vaarallisella tiellä

| Marnie – vaarallisella tiellä> Marnie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alfred Hitchcock
Käsikirjoittaja:  Jay Presson Allen
Tuottaja:  Alfred Hitchcock
Säveltäjä:  Bernard Herrmann
Kuvaaja:  Robert Burks 
Leikkaaja:  George Tomasini
Tuotantosuunnittelija:  Robert F. Boyle
Pääosat:   Tippi Hedren  Sean Connery 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Geoffrey-Stanley Productions  Universal Pictures 
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  1964
Kesto:  130 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marnie – vaarallisella tiellä on Alfred Hitchcockin ohjaama elokuva vuodelta 1964. Se kertoo mieleltään epävakaasta Marniesta (Tippi Hedren), joka varastelee ja  pelkää miehiä ja punaista väriä, ja hänen esimiehestään ja myöhemmin aviomiehestään Mark Rutlandista (Sean Connery).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tippi Hedren  | … |  Margaret ”Marnie” Edgar   |
|  Sean Connery  | … |  Mark Rutland   |
|  Diane Baker  | … |  Lil Mainwaring, Markin  entinen käly   |
|  Martin Gabel  | … |  Sidney Strutt, Marnien entinen esimies   |
|  Louise Latham  | … |  Bernice Edgar, Marnien äiti   |
|  Bob Sweeney  | … |  Markin serkku Bob   |
|  Alan Napier  | … |  Mr. Rutland, Markin isä   |
|  Mariette Hartley  | … |  Susan Clabon, Marnien työtoveri   |
|  Bruce Dern  | … |  merimies Marnien lapsuudesta   |
|  Meg Wyllie  | … |  rouva Turpin   |
|  Kimberly Beck  | … |  Jessica ”Jessie” Cotton, jonka lapsenvahti Bernice on (kreditoimaton)   |
|  Melody Thomas Scott  | … |  nuori Marnie (kreditoimaton)   |
Arviot

Ilja Rautsi (Helsingin Sanomat) luonnehtii elokuvaa arviossaan ”jaksoittain tiukaksi psykodraamaksi, joka äityy paikoin ristiriitaisen ilkeäksi”.
Aiheesta muualla

Marnie – vaarallisella tiellä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Matinpoika

| Matinpoika> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. marraskuuta 1987 (ikä 36)
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  rap
Levy-yhtiöt:  Yellowmic Records GBR Ent. Överdog
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Paul Mattsson, (s. 7. marraskuuta 1987), taiteilijanimeltään Matinpoika, on helsinkiläinen rap-artisti. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa Vasta kohta julkaistiin 13. lokakuuta 2010 Yellowmic Recordsin kautta. Matinpoika on mukana Green Buddha Recordsissa ja kuuluu Helsinki Poetry Connection -lavarunousyhteisöön, joka edistää runouden, rap-lyriikan ja spoken word -kulttuurin asemaa Suomessa. Hän esiintyy mm. Helsinki Poetry Connection -kollektiivin toiminnasta kertovassa, Max Simbergin, ohjaamassa dokumentissa Vapauta sana.
Paul Mattsson on ohjannut rap-musiikkiin erikoistuneesta levykaupasta kertovan ''The Funkiest - Mitä kuuluu?'' -dokumentin, joka esitettiin mm. Flow'ssa 2011. Hän on leikannut yhdessä Santiago Torresin kanssa GBR:n (Green Buddha Records) musiikkivideon PB2 Tiiseri/Intro, ohjannut oman musiikkivideonsa Kitaramies, ohjannut, kuvannut ja leikannut yhdessä Catarina Diehlin kanssa Heiniksen ja Ezkin musiikkivideon Musta Aurinko sekä ollut mukana kuvaamassa Ruger Hauerin musiikkivideota Jenkem. Levyjen Vasta Kohta sekä  Parasta Buddhaa 2 kannet ovat hänen käsialaansa.
Diskografia > Albumit

Riimikirja vol. 1: Pojan tarina (2006)
Vasta kohta (2010)
Nostalgia EP (2015)
Diskografia > Musiikkivideot

Tervetuloo, tervemenoo (Juno, mukana Matinpoika, 2010)
Vasta kohta -tiiseri (2010)
Ku sä leijut siel (mukana Pyhimys, 2010)
PB2 Tiiseri/Intro] (GBR, mukana Heinis &Rauhatäti, 2011)
Kitaramies (2012)
Musta aurinko (Heinis & Ezk, mukana Matinpoika, 2013)
Pacille (2014)
Houmi (2015)
Lamput Sammuu (Hurtta, Likanen Etelä, Matinpoika, 2018)
Diskografia > Mukana kokoelmilla

Pyhimys - Vieras (Monsp, 2010)
GBR - ''Parasta buddhaa'' (GBR, 2010)
GBR - ''Parasta buddhaa 2'' (GBR, 2012)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Juno | "Tähän asti" | Usko, toivo, rakkaus EP |  | 2004 |
| Ikirouta | "Mitä tehdä" | Hallittu kaaos | MCA | 2005 |
| Pyhimys | "Koksunviljelijän sessari" | Pyhimysteeri? The Pink Album | El, Verbaali & Viitta | 2005 |
| Juno | "Pohjan tähden alla" | Älä koskaan luota hippiin | Veejay | 2006 |
| Juno | "Helsingin pörssi" | StreetBlaster |  | 2007 |
| Juno | "Kun me näännytään" | StreetBlaster | Elia & El | 2007 |
| Juno | "Sheriffin rintamerkki" | StreetBlaster |  | 2007 |
| Hulabaloo | "Afghanistan" | Sirkusteltta |  | 2008 |
| Juno | "Esivedos" | 13 | Pyhimys | 2008 |
| Juno | "Postapocalyptica" | V-Tyyli |  | 2010 |
| Juno | "Tervetuloo, tervemenoo" | V-Tyyli |  | 2010 |
| Pyhimys | "Automaattiaseita / Jalkapalloa" | Vieras |  | 2010 |
| Juno | "Toiselta laidalta" | J.K x 2 Tunti terapiaa |  | 2010 |
| Heinis & Ezk | "Jäähy" | Vuos10nen |  | 2010 |
| Noah Kin | "Killed by Radio" | No Matter the Season | Armen Jamz | 2011 |
| Heinis | "Myrskyy" | Tarantino |  | 2011 |
| Likane-Arska | "America" |  |  | 2012 |
| Juno | "Täs sitä ollaa" (Spotifyn bonuskappale) | 050187 | VilleGalle | 2013 |
| Heinis & Ezk | "Musta aurinko" | Eläin |  | 2014 |
| Adi L Hasla & Heinis | "Kuumotus" | #HASLA |  | 2015 |
| Hurtta | "Lamput sammuu" |  | Likanen etelä | 2018 |
Diskografia > Ohjaus, kuvaus, leikkaus

PB2 Tiiseri/Intro (GBR, mukana Heinis ja Rauhatäti, 2011)
Kitaramies (2012)
Musta aurinko (Heinis & Ezk, mukana Matinpoika, 2013)
Jenkem (Ruger Hauer, 2013)
Diskografia > Helsinki Poetry Connection

Vapauta sana -dokumentti (ohjaus Max Simberg, mukana Harri Hertell, Suvi Valkonen ja Matinpoika, 2010)
Huomenta Suomi (HPC:n toiminnasta kertomassa Herri Hertell, Matinpoika ja Suvi Valkonen, 2010)
Aiheesta muualla

Matinpoika Myspacessa (englanniksi)
Matinpoika Mikseri.net -sivustolla
Merten paholaiset

| Merten paholaiset> Hell and High Water |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Samuel Fuller
Käsikirjoittaja:   Samuel Fuller  Jesse Lasky Jr. 
Tuottaja:  Raymond A. Klune
Säveltäjä:  Alfred Newman
Kuvaaja:  Joseph MacDonald
Leikkaaja:  James B. Clark
Tuotantosuunnittelija:  Leland Fuller
Pukusuunnittelija:  William Travilla
Pääosat:   Bella Darvi  Richard Widmark 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  1954
Kesto:  103 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Merten paholaiset (Hell and High Water) on Samuel Fullerin ohjaama elokuva vuodelta 1954.
Juoni

Richard Widmark esittää entistä yhdysvaltalaista sukellusveneupseeria, joka saa tehtäväkseen estää sukellusveneellä maailmanlaajuinen ydinsota.
Elokuva on Bella Darvin ainoa naispääosa.
Merten rakastavaiset

| Merten rakastavaiset> Arrastao les amants de la mer |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Antoine d’Ormesson
Perustuu:  Tristanin ja Isolden rakkaustarinaan
Tuottaja:  Antoine d’Ormesson
Säveltäjä:  Baden Powell
Pääosat:   Duda Cavalcanti  Pierre Barouh 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Ranska 
Tuotantoyhtiö:  Sumer Films
Ensi-ilta:  1967
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  portugali
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Unifrance
Infobox OKNimi-testi OK: 
Merten rakastavaiset (Arrastao les amants de la mer) on brasilialais-ranskalainen elokuva vuodelta 1967. Sen on ohjannut Antoine d’Ormesson. Elokuvassa keskiajalta periytyvä Tristanin ja Isolden rakkaustarina saa modernin tulkinnan.
Elokuvan tapahtumapaikka on Brasiliassa vuorten ympäröimässä köyhässä Guanabara Bayn kalastajakylässä Rio de Janeiron lähistöllä. Serkukset Marcos ja Jeronimo nousevat paikallista päättäjää vastaan, joka määrää säännöt ja hinnat. Tällä roistomaisella miehellä on tytär Emaïsa, joka on Marcosin rakastettu.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Duda Cavalcanti  | … |  Emaësa   |
|  Pierre Barouh  | … |  Geronimo   |
|  Cecil Thiré  | … |  Marcos   |
|  Jardel Filho  | … |  Manuel   |
|  Grande Otelo   | … |  Focinho   |
|  Yolanda Braga  | … |  Mana   |
Micah Jenkins

Micah Jenkins
Micah Jenkins (1. joulukuuta 1835 – 6. toukokuuta 1864), oli etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän kaatui Wildernessin taistelussa.
Jenkins syntyi Edisto Islandissa Etelä-Carolinassa. Hän valmistui ensimmäisenä luokastaan Etelä-Carolinan sotilasakatemiasta 1854. Hän värväytyi sisällissodan alettua Etelä-Carolinan rykmenttiin ja tuli heidän everstikseen. Hän taisteli David R. Jonesin alaisena ensimmäisessä Bull Runin taistelussa ja ansaitsi kunniaa itselleen Seven Pinesin taistelussa Virginian niemimaalla käydyissä taisteluissa 1862. Häntä pidettiin yhtenä sodan "poika"kenraaleista kun hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 22. heinäkuuta 1862 26-vuoden ikäisenä. Hän haavoittui myöhemmin toisessa Bull Runin taistelussa 1862. Wildernessin taistelussa Jenkins oli ratsastamassa kenraaliluutnantti James Longstreetin kanssa, kun molempiin osui omien joukkojen tulta 6. toukokuuta 1864. Jenkins kuoli päähaavaan muutamia tunteja myöhemmin. Hänet on haudattu Magnolian hautausmaahan Charlestoniin Etelä-Carolinaan.
Max Mosley

Max Mosley vuonna 1969.
Maxmilian Rufus Mosley (13. huhtikuuta 1940 Lontoo – 23. toukokuuta 2021) oli brittiläinen Formula 1 -sarjan vaikuttaja. Hän toimi Kansainvälisen autourheiluliiton (FIA) puheenjohtajana vuosina 1991–2009.
Nuoruus ja siirtyminen moottoriurheiluun

Hänen isänsä oli Oswald Mosley, British Union of Fascists -puolueen perustaja. Nuorena Max valmistui oikeustieteellisestä ja hänellä oli oma patentteihin erikoistunut lakifirma. 20-vuotiaana Mosley kiinnostui moottoriurheilusta ja ajoi F2-luokassa, mutta lopetti huomatessaan ettei hänestä tule maailmanmestaria. Hän siirtyi pyörittämään March Engineering -tallia ja toimi sittemmin tallipäällikköjen liiton lakimiehenä. 1980-luvulla hän harkitsi uraa politiikassa, mutta palasi moottoriurheilun pariin.
FISA-FOCA sota ja nousu FIA:n johtoon

Mosley osallistui kansainvälisen autoliitto FISA:n ja Formula 1 -tallien liiton FOCA:n väliseen valtataisteluun 1980-luvun alussa FOCA:n riveissä. Taistelun tuloksena laadittiin Mosleyn avustuksella ns. Concorde-sopimus, jolla FISA sai oikeuden laatia sarjan säännöt ja FOCA sai oikeudet järjestää sarjan televisiointioikeudet ja promootion. Vuonna 1991 Mosley nousi FISA:n johtoon ja pari vuotta myöhemmin järjestön tilalle tulleen FIA:n puheenjohtajaksi. Ayrton Sennan kuoleman jälkeen Mosley ajoi FIA:n johdossa kiivaasti turvallisuutta edistäviä sääntöjä Formula 1 -sarjaan ja pyrki edistämään myös maantieturvallisuutta. Näistä ponnisteluistaan Mosley palkittiin vuonna 2006 korkeimmalla siviilille myönnettävällä ranskalaisella kunniamitalilla, Légion d’Honneurilla.
Seksiskandaali 2008

Mosley sai maaliskuussa 2008 epätoivottua huomiota, kun News of the World -lehti julkaisi kuvia ja videon Mosleyn viisituntisista sadomasokistisista seksiorgioista viiden prostituoidun kanssa. Lehti väitti orgioiden olleen "natsihenkinen" osallistujien ollessa pukeutuneena keskitysleirivangeiksi ja upseereiksi.
Mosley järjesti FIA:n jäsenten kesken luottamusäänestyksen, jossa punnittiin Mosleyn luottamus seksiskandaalin jälkeen. Mosley katsoi äänestyksen olevan tarpeellinen, koska hän itse kieltäytyi eroamasta puheenjohtajan paikalta vapaaehtoisesti. Hän myös  haastoi News of the World lehden oikeuteen yksityisyytensä ja kunniansa loukkaamisesta. Mosley myös vihjaili paljastuksen takana olevan poliittisia syitä, ja hänet haluttaisiin skandaalin avulla kammeta FIA:n johdosta ja samalla riistää FIA:n määräysvalta F1:ssä. Mosley voitti 3. kesäkuuta pidetyn luottamusäänestyksen kuitenkin varsin selvin numeroin (103–55) ja sai näin luottamuslauseen jatkaa FIA:n puheenjohtajana vuoteen 2009. Heinäkuun 24 päivä 2008 Mosley voitti Lontoon korkeimmassa oikeudessa News of the Worldia vastaan käymänsä oikeudenkäynnin. Tuomari David Eady katsoi, että julkisuuteen tulleessa videossa ei ole mitään todisteita natseihin viittaavasta käytöksestä ja määräsi lehden maksamaan Mosleylle 76 000 euroa korvauksia yksityisyyden loukaamisesta. Mosley ilmoitti saman tien antavansa vahingonkorvaukset FIA:n säätiölle, joka tekee töitä liikenneturvallisuuden ja ympäristöasioiden eteen. Mosley itse katsoi tuomion kumonneen väitteet orgioiden natsikytköksistä.
Muuta

Vuonna 2002 Mosley kertoi poliittisista näkemyksistään F1 Racing -lehden haastattelussa. Mosley kertoi harkinneensa siirtymistä politiikkaan Konservatiivipuolueen riveissä 1980-luvulla, mutta luopui ajatuksesta isänsä menneisyyden vuoksi. Myöhemmin Mosley siirtyi Työväenpuolueen kannattajaksi. Haastattelussa Mosley kertoi luottavansa pääministeri Tony Blairiin, mutta Mosleyn mielestä Blair keskittyi liikaa Britannian ulkopuolisiin asioihin saarivaltion sisäisen asiainhoidon kustannuksella. Samassa haastattelussa Mosley sanoi haluavansa tulla muistetuksi FIA:n puheenjohtajana joka teki siviililiikenteestä turvallisempaa. Vuonna 2006 Mosley kertoi kolumnissaan F1 Racing -lehdessä pitäneensä suunnitelmia Irakin sodasta järjettöminä.
Vauhdin Maailman julkaisemassa F1 Maailmassa arvioitiin vuonna 2007 Max Mosleyn omaisuuden olevan noin 330 miljoonaa dollaria, hieman vähemmän kuin Michael Schumacherilla. Mosleyn kerrotaan rikastuneen Bernie Ecclestonen juridisena neuvonantajana. Mosleyn suku oli myös melko varakas. FIA:n puheenjohtajuudesta Mosley ei nostanut palkkaa.
Max Mosleyn poika Alexander Mosley oli arvostettu taloustieteilijä. Hänet löydettiin 6. toukokuuta 2009 kuolleena kodistaan 39-vuotiaana. The Guardianin mukaan kuoleman syyksi epäiltiin huumeiden yliannostusta. Kuoleman vuoksi Max Mosley peruutti seuraavana viikonloppuna pidettyyn Espanjan Grand Prix'hin suunnittelemansa vierailun.
Micaela Röman

Micaela Röman (o.s. Metso, s. 1970) on suomalainen juontaja, toimittaja ja tuottaja. Hän toimi vuonna 1996 MTV3:n Jyrki-nuortenohjelman juontajana ja on sen jälkeen työskennellyt suomenkielisellä puolella Yleisradiossa sekä FST:llä, missä hän on tuottanut Pohjoismainen videolista- ja Gogo-ohjelmia. Hän on myös toiminut tapahtumien juontajana. Römanin äidinkieli on ruotsi, mutta hän puhuu myös erinomaista suomea. Micaela Röman on työskennellyt Borgåbladetin ja Östra Nylandin päätoimittajana ja lehtien yhdistyessä tammikuussa 2015 Östnylandin päätoimittajana. Röman asuu Sipoossa.
Michael McKean

| Michael McKean |
| --- | --- |
 Michael McKean ja Jane Lynch vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1947 (ikä 76) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, kirjailija, säveltäjä, muusikko
Puoliso:  Susan Russell (1970–1993) Annette O’Toole (1999–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1973–
Merkittävät roolit:  Leonard ”Lenny” Kosnowski (Laverne & Shirley) David St. Hubbins (Hei me rokataan!) Mr. Green (Cluedo – pelaa henkesi edestä) State Trooper (Vauhdilla Chicagoon) Charles ”Chuck” McGill (Better Call Saul)
Aiheesta muualla
michaelmckean.com
IMDb 
Elonet
Michael McKean (s. 17. lokakuuta 1947 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
McKean syntyi New Yorkissa ja oli David Landerin opiskelutoveri Carnegie Mellon -yliopistossa. Hän esitti Lennyn roolin sarjassa Laverne and Shirley (1976–1983), jossa myös Landerilla oli merkittävä osa. Hänet tunnetaan lisäksi muun muassa Saturday Night Livestä ja Spinal Tapin jäsenenä.
McKean on tehnyt lukuisia vierailevia esiintymisiä eri televisiosarjoissa ja esiintynyt myös useissa elokuvissa, joista eräs oli Vauhdilla Chicagoon (1987). Hän on toiminut ääninäyttelijänäkin ja tehnyt elokuvamusiikkia niin suurella menestyksellä, että voitti vuonna 2004 Grammy-palkinnon. Hän on ollut myös Oscar-ehdokkaana.
Yksityiselämä

McKean oli vuosina 1970–1993 naimisissa Susan Russellin kanssa ja sai kaksi lasta. Tämän avioliiton päätyttyä eroon McKean meni 20. maaliskuuta 1999 uusiin naimisiin nykyisen puolisonsa Annette O’Toolen kanssa.
Aiheesta muualla

Michael McKean Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Michael McKean Elonetissä.
Micah McFadden

| Micah McFadden |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 2000 (ikä 24) Tampa, Florida
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  105 kg
Pelipaikka:  tukimies
Seura
Pelinumero:  41
Seura:  New York Giants
Sarja:  NFL
Pelaajaura
NFL-varaus:  146. varaus, 2022 New York Giants
Pääsarjaura:  2022–
Micah McFadden (s. 3. tammikuuta 2000) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. McFadden edustaa NFL-joukkue New York Giantsia. Hän pelaa tukimiehenä Giantsin puolustuksessa. Giants varasi McFaddenin viidennellä kierroksella 146. varausvuorolla vuoden 2022 varaustilaisuudessa, McFadden on pelannut 15 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on 47 taklausta, yksi pelinrakentajan säkitys ja yksi aiheutettu rähmäys.
Micah Hyde

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Micah Anthony Hyde
Syntymäaika: 10. marraskuuta 1974 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Lontoo,  Englanti
Pelipaikka: Keskikenttä
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: St Albans City
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1993–1997 |  Cambridge | 107 | (16) |
| 1995 | →  EuPa | 10 | (3) |
| 1997–2004 |  Watford | 252 | (24) |
| 2004–2006 |  Burnley | 102 | (1) |
| 2007–2008 |  Peterborough | 64 | (0) |
| 2009 |  Woking | 4 | (0) |
| 2009–2010 |  Barnet | 41 | (1) |
| 2010–2011 |  Billericay Town | - | (-) |
| 2011 |  Aveley | - | (-) |
| 2016 |  Ware | 1 | (0) |
Maajoukkue
| 2001–2004 |  Jamaika | 17 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Micah Anthony Hyde (s. 10. marraskuuta 1974 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, jolla on myös Jamaikan kansalaisuus. Hän pelasi Jamaikan maajoukkueessa 17 ottelua vuosina 2001–2004.
Englannin mestaruussarjassa Hyde pelasi viiden kauden ajan Watfordin riveissä sekä kolme kautta Burnleyn joukkueessa. Valioliigan otteluita hänelle kertyi Watfordissa kauden 1999–2000 aikana yhteensä 34. Hyde teki niissä kolme maalia.
Kesällä 1995 Micah Hyde pelasi lainasopimuksella kymmenen ottelun ajan Euran Pallossa.
Matias Myttynen

| Matias Myttynen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1990 (ikä 34) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Myde
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–2021
Seurat:  JYP (SML) HK Kaztsink-Torpedo (VHL) VIK Västerås HK (Allsv.) KalPa (SML) Kunlun Red Star (KHL) Vitjaz Podolsk (KHL) Dinamo Riika (KHL) Jokerit (KHL) Malmö Redhawks (SHL) Ilves (SML)
Matias Aleksanteri Myttynen (s. 12. maaliskuuta 1990 Tampere) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta pelasi myös laidassa.
Ura > Maajoukkueura

Myttynen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008. Hän on kuulunut myös [Suomen alle 17-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue|Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueen]] kapteenistoon.
Suomen A-maajoukkueessa Myttynen on pelannut kolme ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2018 Turun Marli Areenalla Valko-Venäjää vastaan. Myttynen merkittiin heti Suomen ykkössentteriksi laidoilleen toinen debytantti, Kasper Björkqvist sekä Veli-Matti Savinainen. Hän keräsi ottelussa kolme kahden minuutin jäähyä. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Myttynen teki kolmannessa ottelussaan 12. huhtikuuta 2018 Riiassa Latviaa vastaan. Hänen osumansa jäi Suomen 0–5-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Myttynen sai ottelussa myös syöttöpisteen Antti Suomelan tekemään maaliin.
Pelityyli

Myttynen on pelityyliltään kahden suunnan hyökkääjä. Hänen aiemman seuransa Kalevan Pallon silloisen urheilutoimenjohtaja Kimmo Kapasen mukaan Myttysellä on modernin keskushyökkääjän todella hyviä ominaisuuksia. Kapasen mukaan hän on isokokoinen, hyvin liikkuva, taitava ja pelaa vahvasti kahteen suuntaan. Myttystä on verrattu nuorempana Raimo Helmiseen.
Muuta

Myttynen on kihloissa aitajuoksija Lotta Haralan kanssa. Pariskunta esiintyi vuonna 2019 esitetyssä Lätkä Love -tositelevisiosarjassa.