stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Käärmesaari (Ukraina)
Historia

Käärmesaari mainitaan historiallisissa lähteissä jo antiikin ajoilta. Antiikin kreikkalaiset liittivät tarinoissaan Leuken saaren etenkin tarinaan Akhilleuksen kuolemasta. Tarun mukaan Akhilleus haudattiin Käärmesaarelle. Ehkä ensimmäinen maininta on 700-luvulla eaa. kirjoittaneen miletoslaisen Arktinoksen runoudessa. Miletoslaiset siirtolaiset olivat tuoneet alueelle Akhilleuksen kultin, jonka pyhin paikka Mustallamerellä Käärmesaari eli muinaiskreikaksi Leuke oli. Nimi tarkoitti valkoista saarta. Mahdollisesti jo 500-luvulla eaa. ja historiallisten lähteiden perusteella viimeistään 400-luvulla saarelle rakennettiin Akhilleuksen temppeli. Temppeli oli pystyssä vielä 200-luvulla jaa. Sen rauniot löydettiin 1800-luvun alkupuolella.
Saarta alettiin myöhemmin kutsua nimellä Fidonísi. Antiikin jälkeen saari oli ensin osa Bysantin valtakuntaa. Keskiajalta lähtien sitä hallitsivat myös Genova, Venetsia, Valakia ja Moldavia. Kun kaksi viimeisintä alistettiin osmaneille saaresta tuli osa Osmanien valtakuntaa. Osmanit hallitsivat saarta aina 1700-luvun lopulle saakka, jolloin sen valtasi tuolloin kohti Balkania leviämään pyrkinyt Venäjä. Saari vallattiin vuosien 1768–1774 Venäjän–Turkin sodan yhteydessä, vaikka se ei varsinaisesti ollut osa sodan päättänyttä Kutšuk Kainardžin rauhaa. Vuosien 1787–1792 Venäjän–Turkin sodan aikana sen tuntumassa käytiin Venäjän ja osmanien laivastojen välinen Fidonísin taistelu. Amiraali Fjodor Ušakov johti taistelun voittanutta venäläislaivastoa. Vuosien 1828–1829 sodan jälkeen saari miellettiin osana Venäjään liitettyä Bessarabiaa. Saarelle rakennettiin vuonna 1843 valmistunut majakka, sekä rajavartijoiden asema. Majakan rakennuttamiseen käytettiin muinaisen temppelin raunioita. Venäjä menetti saaren Krimin sodan jälkeen. Se kävi kuitenkin jälleen sodan osmaneja vastaan niin sanotussa Turkin sodassa vuosina 1877–1878. Tällä kertaa saaresta tuli osa sodan yhteydessä itsenäistynyttä Romaniaa.
Historia > Nykyaika

Neuvostoliitto esitti uhkavaatimuksen kesäkuussa 1940 tuolloin Romanian hallitseman Bessarabian evakuoimiseksi. Molotov-Ribbentropin sopimuksen perusteella Saksa vaati Käärmesaarta itselleen sotilaskäyttöön. Toisen maailmansodan aikana sen lähettyvillä upposi kaksi neuvostoliittolaista sukellusvenettä. Neuvostoliiton laivasto valtasi saaren 28. elokuuta 1944. Sodan päätyttyä saari oli periaatteessa Romaniaa, mutta käytännössä sitä miehitti Neuvostoliitto. Maat sopivat tarkemmin välisistään rajoista vuonna 1948. Sopimusta ei ratifioitu, mutta saari luovutettiin Neuvostoliitolle. Saaresta tuli suljettu sotilasalue. Neuvostoliitto rakennutti sille tutka- ja viestitukikohdan, ja vuonna 1961 solmitun sopimuksen jälkeen saari jäi Neuvostoliitolle, tosin Romania ei ratifioinut sopimusta.
Kysymys saaren omistuksesta nousi esiin jälleen Neuvostoliiton romahtaessa. Saaren hallinta siirtyi vuonna 1991 itsenäistyneelle Ukrainalle. Asiaan vaikutti erityisesti ympäröivältä merialueelta tehdyt öljy- ja kaasulöydökset. Romanian ja Ukrainan kiista saareen liittyen koski saaren hallinnan perusteella Ukrainaan kuuluvaa mannerjalustaa. Romania piti Käärmesaarta luotona, kun taas Ukraina piti sitä saarena. Erolla on merkitystä kansainvälisen lain ja mannerjalustan hallinnan puolesta. Asian ratkaisi 3. helmikuuta 2009 Kansainvälinen tuomioistuin antamallaan mannerjalustan jakopäätöksellä. Romania ei ole virallisesti allekirjoittanut päätöstä. Romania sai päätöksellä lähes 80 prosenttia kiistanalaisesta alueesta ja siten osuuden mahdollisista kaasu- ja öljyvaroista. Ukrainan edustajan Volodymyr Vasylenkon mukaan lähes kaikki meren pohjassa olevat öljy- ja kaasuvarannot päätyivät kuitenkin Ukrainan haltuun. Ukrainan presidentti Viktor Juštšenko piti päätöstä ”oikeudenmukaisena ja lopullisena” ja toivoi, että se avaisi ”uusia mahdollisuuksia hedelmälliseen yhteistyöhön kaikilla Romanian ja Ukrainan keskinäisillä yhteistyön alueilla”.
Historia > Nykyaika > Käärmesaaren taistelu ja miehitys

Ukrainan rajavartiolaitos tiedotti venäläisten joukkojen vallanneen saaren 24. helmikuuta 2022 Venäjän hyökätessä Ukrainaan. Ukrainan asevoimat ilmoitti tehneensä miehityksen kuluessa useita tykistö-, ohjus- ja ilmaiskuja saarelle, jonne venäläiset olisivat halunneet sijoittaa esimerkiksi ilmatorjuntaa ja tiedustelulaitteistoa. Tämä oli erityisen tärkeää, kun venäläiset olivat menettäneet ohjusristeilijä Moskvan huhtikuussa ja yhteysaluksen, jossa oli Tor-ilmatorjuntajärjestelmän kalustoa. Venäläiset vetivät kuitenkin 30. kesäkuuta joukkonsa saarelta väittäen vetäytymistä hyvän tahdon eleeksi. Monet asiantuntijat pitivät kuitenkin käytännön syynä saaren hankalasti järjestettävissä olevaa puolustusta. Ukrainan edustajan mukaan venäläiset poistuivat kun Ukraina oli kohdistanut saarelle tykistön tulitusta 2S222 Bohdana telatykillä. Tiedot ovat toistaiseksi ristiriitaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Käärmesaari (Ukraina) Wikimedia Commonsissa
Saaren kartta.
Antiikin aikaisen temppelin alttarin kappale Käärmesaarelta.
Saari ja sen majakka piirroksessa vuodelta 1896.
Valokuva vuodelta 2014.
Leo Kalervo

Leo Kalervo Eklin (kirjailijanimi Leo Kalervo) (27. syyskuuta 1924 Leppävesi, Laukaa – 22. kesäkuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Vapaana kirjailijana vuodesta 1958 toiminut Leo Kalervo sai Valtion kirjallisuuspalkinnon kolmesti (1961, 1967 ja 1978), Kirjailijaliiton tunnustuspalkinnon 1985 ja Pro Finlandia -mitalin 1973. Hänen tuotantonsa aiheena on muuttuva maaseutu.

Kalervo kertoo esikoisteoksessaan Malttamaton nuoruus nuoren kamppailusta pahaa sairautta vastaan. Jouko Tyyri on tiivistänyt Kalervon kirjallisen sanoman sanoihin "maa ja maltti". Tyyrin näkemys Kalervosta on, että tämä on kuin maratoonari: pääsee vauhtiin vasta parin sadan sivun jälkeen. Kalervo kehitti ihmisen sisäisestä kriisistä kumpuavaa muutosta teoksessa Pelivara (1961) ja sen jälkeisissä teoksissa.
Kalervoa oli luonnehdittu vanhakantaiseksi maalaisrealistiksi, mutta vähitellen ilmeni, että hän oli osunut ajan hermoon. Ekologinen ajattelu liikkui samoilla linjoilla kuin Kalervo esimerkiksi romaanissa Maa kuuntelee sinua (1977), jossa raskas ruumiillinen työ saa kunnian koneiden edellä. Teoksessa Vuonna 1932 (1978) hän korostaa perustyön merkitystä aikakauden talouslamassa.
Novellikokoelmassa Elämän koulussa (1986) Kalervo kuvaa tarkasti maalaiselämää, ja romaanin Syömäköyhä (1983) päähenkilö on maaseutua kiertävä halkokauppias, jonka varovaisuus on eduksi talouslaman iskiessä mutta haitaksi naisten iskennässä. Muistelmiaan hän kirjasi teoksiin Itseäni jäljittämässä (1981) ja Hyötysuhde (1989).
Kalervo kävi Suomen osuuskauppakoulun ja Alkio-opiston.
Leo Kalervo Eklin kuoli kesäkuussa 2011 86-vuotiaana sairastettuaan pitkään Alzheimerin tautia.
Teokset

Malttamaton nuoruus: romaani parantolasta. Gummerus 1957
Pyörille rakennettu. Gummerus 1958
Päivän tauot: kuunnelma. 1960
Pelivara. Gummerus 1961
Sadepäivän rapsodia eli kuunnelma siitä, miten eräs torstaipäivä kului vuonna 1962. 1964
Novelli Kesäpäivä teoksessa Seitsemän novellia. Weilin + Göös 1963
Tyttö, poika ja voileivät. Gummerus 1963
Esko on hyvä lähtemään: radiokertomus erään vapaaehtoisen vaiheista. 1965
Mallia/22: kuunnelma. 1966
Kiinnitys menneeseen. Weilin + Göös 1967
Etsijöitä: kuunnelma. 1968
Tuppisuu suomalainen. Weilin + Göös 1969
Iltamien jälkeen: kuunnelma. 1970
Zadig, kuunnelma. 1973
Pihlamäkeläiset. Weilin + Göös 1974
Maa kuuntelee sinua. Weilin + Göös 1977
Peltikatto, kuunnelma. 1977
Vuonna 1932. Weilin + Göös 1978
Syömäköyhä. Weilin + Göös 1983
Pihlamäkeläiset, näytelmä. 1981
Itseäni jäljittämässä. Weilin + Göös 1981
Elämän tositteita, kuunnelma. 1982
Elämän koulussa: kertomuksia. Weilin + Göös 1986
Hyötysuhde. Gummerus 1989
Ajan kanssa silmäkkäin: muistiinmerkintöjä kahdelta vuosikymmeneltä. Gummerus 1996
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1962, 1968 ja 1979
Sokeain kuunnelmapalkinto 1970 (radiokuunnelmasta Iltamien jälkeen)
Pro Finlandia -mitali 1973
Maakuntakirjailijat ry:n palkinto 1984
Suomen kirjailijaliiton tunnustuspalkinto 1984
Aiheesta muualla

Leo Kalervo Kirjasampo.fi:ssä
Laulurastas

| Laulurastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Rastaat Turdus
Laji::  philomelos
Kaksiosainen nimi
 Turdus philomelos  Brehm, 1831 

Katso myös
   Laulurastas Wikispeciesissä   Laulurastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Video laulurastaasta.
Laulurastas (Turdus philomelos) on varpuslintuihin kuuluva rastaslaji.
Koko ja ulkonäkö

Laulurastas on selkäpuolelta harmaanruskea, rinta ja kyljet ovat mustapilkkuiset ja vatsa valkoinen. Kainalohöyhenet ovat kellahtavat (vrt. punakylkirastas). Jalat ovat pitkät, suuret silmät ovat tummat. Pituus on 20–22 cm, siipien kärkiväli 33–36 cm ja paino 60–70 g.
Ääni on kova tiksahdus ”tsik”. Varoittaa pesällä kiihkeällä säksätyksellä. Laulu on erittäin melodista ja monimuotoista. Koiras esittää sitä yleensä kuusen latvasta, ja tyyninä iltoina laulu kuuluu satojen metrien päähän. Kesä–heinäkuussa laji voi laulaa läpi yön.
Vanhin suomalainen rengastettu laulurastas on ollut 13 vuotta, 7 kuukautta ja 16 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut brittiläinen vähintään 17 vuoden ja 8 kuukauden ikäinen yksilö.
Laulurastaan kuvaili tieteelle saksalainen Christian Ludwig Brehm.
Levinneisyys

Laulurastasta tavataan lähes koko Euroopassa. Välimerenmaissa kanta on hajanainen. Esiintyy myös paikoin Lähi-idässä ja keskisellä Venäjällä Kiinan rajoille asti. Euroopan populaatio on kooltaan 40–71 miljoonaa yksilöä. Suomessa laji pesii koko maassa, Lapissa harvalukuisempana. Suomen pesimäkannaksi on arvioitu 981 000 – 1 175 000 paria. Lajia esiintyy myös luontaisen levinneisyysalueensa ulkopuolelle istutettuna vieraslajina Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Laulurastas muuttaa syys–lokakuussa Länsi- ja Etelä-Eurooppaan sekä Pohjois-Afrikkaan. Pääosa laulurastaistamme talvehtii Iberian niemimaalla. Keväällä se palaa huhti–toukokuussa, päämuuton sattuessa vapun tienoille. Se on yömuuttaja, ja hyvinä muuttoöinä voi taivaalta kuulla sen tiksahduksia satamäärin.
Elinympäristö

Suomessa kuusivaltaiset havu- ja sekametsät. Voi pesiä varttuneessa havupuutaimikossa, jos sen tuntumassa on muutamia korkeita havupuita laulupuiksi. Etelä-Euroopassa laji on tavallinen puistojen ja puutarhojen pesimälintu, ja paljon pelottomampi kuin suomalaiset lajitoverinsa. Muuttoaikoina hyvin runsas ulkosaariston luodoilla.
Lisääntyminen

Sukukypsä 9–12 kk:n iässä. Pesä tavallisesti matalalla nuoressa kuusessa tai katajassa, toisinaan korkeammalla, jopa 10 metrin korkeudella. Pesä on tehty ohuista risuista, sammalista ja jäkälästä, ja sen sisäpuoli on muurattu lahosta havupuusta ja linnun syljestä muodostuneella vahvalla massalla. Naaras munii tavallisesti 5 munaa toukokuun alkupuolella, joskus jo huhtikuun puolivälissä. Naaras hautoo noin 2 viikkoa. Poikaset lähtevät pesästä noin 2 viikon ikäisinä. Molemmat emot osallistuvat niiden ruokintaan. Tavallisesti laulurastaspari munii toisen pesyeen kesä–heinäkuussa.
Laulurastas hylkää munapesänsä erittäin herkästi.
Ravinto

Laulurastas on kaikkiruokainen ja syö hyönteisiä, matoja, nilviäisiä, etanoita ja kotiloita sekä marjoja ja hedelmiä.
Aiheesta muualla

Laulurastas Radio Suomen viikon luontoäänenä
Pulliainen, Erkki & Marjakangas, Arto 1978: Kaksi laulurastaan Turdus philomelos poikkeuksellista munintaa. – Lintumies 1.1978 s. 21–22. LYL.
Suomen lintu-opas WSOY 2005, Pertti Koskimies
LuontoPortti: Laulurastas (Turdus philomelos)
ITIS: Turdus philomelos (englanniksi)
Laulurastaan munia pesässä.
Lion Air

| Lion Air |
| --- | --- |
 IATA: JT  –  ICAO: LNI 
Kutsukoodi:  LION INTER
Perustettu:  1999
Laivaston koko:  75
Kohteiden määrä:  60
Tunnuslause:  We make people fly
Solmukohdat:  Juanda (Surabaya) Soekarno-Hatta (Jakarta)
Kotipaikka:  Jakarta, Indonesia
Kanta-asiakasohjelma:  Lion Passport
Yhtiön sivut:  www.lionair.co.id
Lion Airin MD-82 Sultan Syarif Qasim II:n kansainvälisellä lentoasemalla.
PT Lion Mentari Airlines, toimii nimellä Lion Air, on indonesialainen lentoyhtiö. Yhtiö lentää kotikaupungistaan Jakartasta Singaporeen, Vietnamiin, Malesiaan ja Saudi-Arabiaan. Yhtiön kotikenttä on Soekarno-Hattan kansainvälinen lentoasema.
Lion Air tilasi helmikuussa 2012 yhdysvaltalaiselta Boeingilta 230 matkustajalentokonetta. Kyseessä on yksi suurimmista kaupallisessa lentoliikenteessä tehdyistä konekaupoista. Kaupan arvo on lähes 18 miljardia euroa. Sopimukseen sisältyy optio 150 koneen ostamisesta.
Lion Airin thaimaalainen tytäryhtiö Thai Lion Air lensi ensimmäisen lentonsa 4. joulukuuta 2013.
13. huhtikuuta 2013 Lion Airin lento 904 osui veteen ennen kiitotietä Balilla. Kukaan ei kärsinyt henkilövahinkoja.
29. lokakuuta 2018 Lion Airin lento 610 syöksyi mereen pian noustuaan Jakartasta. Onnettomuudessa kuoli koneen kaikki 189 ihmistä.
Käännös suomeksi
Lion

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Lion voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Lion-en-Sullias, kunta Loiret'n departementissa Ranskassa.
Lion-sur-Mer, kunta Calvadosin departementissa Ranskassa.
P. Lion, 1980-luvun italodiskoartisti.
Willie ”The Lion” Smith (1893–1973), yhdysvaltalainen jazzpianisti.
HMS Lion, usean aluksen nimi.
Lion-luokka, taisteluristeilijöitä.
Lion-luokka, taistelulaivoja.
Leijona (The Lion), Jack Cardiffin ohjaama elokuva vuodelta 1962.
Lion, Garth Davisin ohjaama elokuva vuodelta 2016.
Lion Air, indonesialainen lentoyhtiö.
Lion Music, suomalainen levy-yhtiö.
Lion, japanilainen hammastahnan ja pesuaineen valmistaja.
Lion, suklaapatukka.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lion”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lego Rock Band

| Lego Rock Band |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Harmonix Traveller's Tales (TT Fusion) Backbone Entertainment (DS)
Julkaisija:  MTV Games Warner Bros Interactive Entertainment
Jakelija:  MTV Games, Time Warner
Ohjaaja:  Mike Taylor, David Reynolds
Pelisarja:  Rock Band
Julkaistu:  NA 3. marraskuuta 2009AUS 25. marraskuuta 2009EU 27. marraskuuta 2009
Lajityyppi:  rytmipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 7
Alusta:  PlayStation 3, Xbox 360, Wii, Nintendo DS
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Lego Rock Band on Harmonixin kehittämä musiikkipeli, joka on osa Rock Band -pelisarjaa. Aivan kuten muissakin Rock Band -peleissä, pelaajaa saa itse valita soittimensa. Peliin sisältyy virtuaalisten Lego-rakennuspalikoiden kokoamista ja pelaaja voi suunnitella itse Lego-minihahmon, jolla hän pelaa. Peli ja sen 45 kappaletta sisältävä ääniraita ovat saaneet kiitosta perheystävällisyydestä. Kappaleita on myös mahdollista siirtää Rock Band -pelistä toiseen. Lego Rock Bandin pelaaminen on pääasiassa samanlaista kuin muissakin Rock Band -peleissä.
Vastaanotto

Peli sai keskinkertaisen vastaanoton kriitikoilta. Game Informer antoi pelille 8 pistettä 10:stä kiittäen pelin uusia modeja kuten: "Super Easy modea", kritisoiden soundtrackiä hitiksi ja hudiksi, koska ladattavia lisäkappaleita ei ollut pelissä. Jack DeVries IGN:stä antoi pelin PlayStation 3 ja Xbox 360 versioille pisteet 7.0/10, kutsuen sitä "ihanaksi" ja "pirun söpöksi", mutta silti kertoi pelin olevan "puolet pelistä koko hinnalla" pääasiassa lyhyen soundtrackin takia. Wii versio sai huonomman arvion pistein 5.5/10, koska "peli näytti hirveältä" ja "vaikealukuista tekstiä" Toisaalta pelin DS versio sai vaikuttavat 8.4 pistettä IGN:n Craig Harrisilta, kuka arvioi pelin näyttävän tuoreelta ja uudelta verrattuna konsoliversioihin. GameTrailers antoi pelille pisteitä 7.9 kritisoiden lisäominaisuuksien puutetta kuten verkkopeliä, ja kutsui Lego esitystä pinnaliseksi. Peli myi arviolta 600 000 kappaletta maaliskuuhun 2010 mennessä.
Lego Rock Band oli ehdolla "Parhaaksi perhepeliksi" Academy of Interactive Arts & Sciences:sa mutta hävisi sen The Beatles: Rock Bandille. Ehdokkaina olivat mukana myös Guitar Hero 5, Wii Fit Plus ja Wii Sports Resort.
| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: (DS) 78.86%   (PS3) 76.4%   (X360)73.4%   (Wii) 69.5%
Metacritic: (DS)80/100   (PS3)75/100   (X360) 71/100   (Wii) 70/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
1UP.com: B+   (X360)B+
Eurogamer: (PS3) 7/10   (X360)7/10
Game Informer: (PS3) 8/10   (X360) 8/10   (Wii) 8/10
GamePro: (PS3)    (X360)   (WII) 
GameSpot: (PS3) 7.5/10   (X360)7.5/10   (Wii)7/10
GamesRadar: (DS) 8/10   (PS3) 8/10   (X360) 8/10   (Wii)7/10
IGN: (DS) 8.4/10   (PS3) 7/10   (X360) 7/10   (Wii) 5.5/10
Official Nintendo Magazine: (Wii)58%
TeamXbox: (X360)8.3/10
Kätilö (elokuva)

| Kätilö |
| --- | --- |
 Elokuvan virallinen teatterijuliste
Ohjaaja:  Antti J. Jokinen
Käsikirjoittaja:  Antti J. Jokinen Katja Kettu
Perustuu:  Katja Ketun romaaniin Kätilö
Tuottaja:  Markus Selin   Jukka Helle
Pääosat:  Krista Kosonen   Lauri Tilkanen Pirkka-Pekka Petelius Tommi Korpela
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Solar Films
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:  4. syyskuuta 2015
Kesto:  119 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi, saksa
Budjetti:  1 803 780 €
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kätilö on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Antti J. Jokinen. Se perustuu Katja Ketun samannimiseen romaaniin vuodelta 2011 ja kertoo suomalaisnaisen ja suomalais-saksalaisen SS-upseerin välille kehittyvästä rakkaudesta keskellä Lapin sotaa. Elokuvan pääosissa ovat Krista Kosonen, Lauri Tilkanen, Pirkka-Pekka Petelius ja Tommi Korpela.
Krista Kosonen palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Jussilla ja Pirkka-Pekka Petelius parhaan miessivuosan Jussilla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Krista Kosonen  | … |  Helena   |
|  Lauri Tilkanen  | … |  Johannes   |
|  Pirkka-Pekka Petelius  | … |  Jouni   |
|  Leea Klemola  | … |  Aune   |
|  Seppo Pääkkönen  | … |  Björne   |
|  Elina Knihtilä  | … |  Heta   |
|  Tommi Korpela  | … |  Gödel   |
|  Johannes Brotherus  | … |  Aleksei   |
Tuotanto

Elokuvan kuvaukset alkoivat 13. toukokuuta 2014 Liettuassa, missä elokuvaa kuvattiin kuusi viikkoa. Elokuvaa kuvattiin myös Lapissa ja Pohjois-Norjassa. Liettuaan rakennettiin elokuvaa varten kuvauspaikaksi vankileiri.
Krista Kosonen leikkasi pitkät hiuksensa Helenan roolia varten ja opetteli vahvan murteen. Elina Knihtilä laihdutti elokuvaa varten kymmenen kiloa ja leikkasi pitkät hiuksensa näyttääkseen sotavangilta. Elokuvassa natsiupseeria näyttelevä Tommi Korpela laihdutti rooliaan varten 20 kiloa.
Vastaanotto

Etelä-Suomen Sanomien Jarmo Valkolan mielestä Jokinen tarjoaa persoonallisen ja tarkasti jäsennellyn vision Lapin sodasta: ”Se on paitsi Kososen tulkitseman naisen visio myös historiallisesti orientoitunut elokuva, jossa saksalaisten läsnäolo jättää moninaiset jälkensä suomalaiseen todellisuuteen.” Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä Pertti Avola pitää Kätilöä ”monin tavoin epäonnistuneena” elokuvana, joka sortuu hollywoodmaiseen pintakiiltoon ja juonen sekavuuteen. Elokuvaa kannattelevat hänen mukaansa Krista Kososen sekä Tommi Korpelan, Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Leea Klemolan roolityöt. Länsi-Savon Tuukka Vartiaisen mielestä Kätilö on tukehtua emotionaaliseen pauhuun, musiikkiin ja komeisiin kuviin, mutta Helenan ja Johanneksen suhde jää tunnetasolla etäiseksi.
Palkinnot

Krista Kosonen sai parhaan naispääosan palkinnon Shanghain kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla. Kosonen palkittiin roolistaan myös parhaan naispääosan Jussilla. Pirkka-Pekka Petelius palkittiin roolistaan parhaan miessivuosan Jussilla.
International Historical Film Festivalilla Belgian Waterloossa elokuva palkittiin lokakuussa 2015 parhaan elokuvan palkinnolla ja Krista Kosonen parhaan naisnäyttelijän palkinnolla.
Aiheesta muualla

Kätilö Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kunnas, Kaja: Krista Kosonen Kätilö-kuvauksista: En ole ikinä nähnyt näin väkivaltaisia unia Helsingin Sanomat.  6.6.2014. Arkistoitu 20.7.2014. Viitattu 2.1.2015.
Kätilö

| Kätilö |
| --- | --- |
 Kätilö työssään
Tyyppi:  Ammatti
Toimiala:  Terveydenhuolto
Koulutus:  Ammattikorkeakoulu
Työpaikka:  Neuvola, Sairaala, Terveyskeskus, Yksityinen terveydenhoito
Lähinimikkeitä:  Apulaisosastonhoitaja, Bioanalyytikko, Ensihoitaja, Fysioterapeutti,  Osastonhoitaja, Röntgenhoitaja, Sairaanhoitaja, Terveydenhoitaja,
Kätilö äitiysklinikalla Senegalissa
Kätilö on yhteisnimitys terveydenhoidon ammattilaisille, jotka hoitavat odottavien äitien opastusta raskauden aikana, avustavat äitiä synnytyksen aikana, hoitavat äitiä ja lasta synnytyksen jälkeen sekä hoitavat naistentautipotilaita. Ennen vanhaan kätilöä kutsuttiin ”lapsenpäästäjäksi”.
Koulutus

Suomessa kätilö on hoitotyön ammattikorkeakoulututkinto.  Koulutus tapahtuu ammattikorkeakoulussa, hoitotyön koulutusohjelmassa. Kätilön tutkintonimike on Kätilö (AMK) ja tutkinto antaa myös sairaanhoitajan pätevyyden. Tutkinto on laajuudeltaan 270 opintopistettä ja se suoritetaan noin 4,5 vuodessa. Suomessa kätilö on laillistettu ammattihenkilö. Laillistuksen myöntää Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto Valvira.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/36/EY säätelee kätilökoulutusta. Se mahdollistaa sen, että työntekijä voi siirtyä EU:n sisällä maasta toiseen ja harjoittaa ammattiaan samoin oikeuksin kuin kyseisen maan kansalaiset. Direktiivissä määrätään, että kuinka monta raskausaikana tehtyä tutkimusta, synnytystä, riskiraskaden seurantaa, välilihan leikkaamista ja haavan ompelua, riskisynnyttäjän seurantaa ja hoitoa, terveen lapsivuoteisen naisen ja vastasyntyneen sekä erityishoitoa tarvitsevien vastasyntyneiden seuranta ja hoitoa tulee opintojen aikana suorittaa. Opintojen etenemistä seurataan Kätilöopiskelijan harjoittelun työkirjalla eli ”direktiivikirjan” avulla. Muita kätilökoulutusta säätäviä direktiivejä on 2013/55/EU.
Esimerkiksi Isossa-Britanniassa, Ruotsissa ja Saksassa kätilökoulutus tapahtuu yliopistoissa.
Työtehtävät

Kätilöt työskentelevät:
äitiys- ja perhesuunnitteluneuvoloissa
vastasyntyneiden lasten osastoilla
äitiys- ja naistentautien poliklinikoilla
naistentautien vuodeosastoilla
synnytyssaleissa
lapsivuode- ja perheosastoilla
perhesuunnittelupoliklinikoilla
Kätilöitä on alkanut toimimaan Suomessa myös yrittäjinä joillakin paikkakunnilla.
Alan edunvalvonta

Suomessa kätilöiden liittona on Suomen Kätilöliitto. Edunvalvonnasta huolehtii Tehy ry.
Koulutuksen kehittäminen

Opetus- ja kulttuuriministeriön sekä sosiaali- ja terveysministeriön työryhmä ehdottaa, että jatkossa ensihoitajien, terveydenhoitajien ja kätilöiden koulutusrakakennetta tultaisiin muuttamaan. Ehdotuksen mukaan ensin valmistutaan sairaanhoitajaksi, jonka jälkeen voisi suorittaa erillisen ensihoitajan, terveydenhoitajan tai kätilön koulutuksen. Uudistuksen tarkoitus on vähentää tarvetta suorittaa useita saman tasoisia ja saman alan ammattikokeakoulututukintoja. Jos esimerkiksi valmis sairaanhoitajan on halunnut opiskella ensihoitajaksi, terveydenhoitajaksi tai kätilöksi on tämä vienyt täysin ilman ammattikorkeakoulututkintoa olevan nuoren opiskelupaikan. Tämä lyhentää työuraa ja pahentaa työvoimapulaa. Ala on vetovoimainen, mutta sen säilyttämiseksi on kehitettävä  ammattikuvien vetovoimaa ja houkuttelevuutta. Alan kansainvälisten opiskelijoiden harjoittelumahdollisuuksia sekä kielen oppimista on kehitettävä yhteistyössä työelämän ja ammattikorkeakoulujen kanssa. Ehdotuksen toteutuminen riippuu siitä, että kirjataanko se seuraavaan hallitusohjelmaan.