stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emuulampi
Maantietoa

Lampi on 410 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 48 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,3 metriä ja suurin syvyys on 2,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Karankajärven valuma-alueella (14.66), jonka Vihanninjoen valuma-alueeseen (14.664) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 206,3 metriä mpy.
Hernando (Mississippi)

| Hernando |
| --- | --- |
 DeSoton piirikunnan oikeustalo.

 Koordinaatit: 34°49′51″N, 89°59′37″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Mississippi
Piirikunta:  DeSoto
Hallinto:  
 – Pormestari:  N.C. Tom Ferguson
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  66,9 km²
 – Josta vettä:  0,3 km² 
Korkeus:  116 m
Väkiluku (2010):  14 090
 – Väestötiheys:  210 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6 (kesäaika UTC-5)
Motto::  Mississippi's Front Porch
 
 www.cityofhernando.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hernando on kaupunki Mississippin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 14 090. Kaupunki on DeSoton piirikunnan hallintokeskus. Hernando on osa Memphisin suurkaupunkialuetta.
Kuvia kaupungista

Hernandon keskustaa.
Hirsirakennus Ranskan vallan ajalta.
DeSoton piirikunnan museo.
Vesitorni Hernandosta.
Hietamäen kirkko

Hietamäen kirkko voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Hietamäen kappeli, entinen kirkkorakennus Mietoisissa Varsinais-Suomessa
Hietamäen kirkko, entinen kirkkorakennus Hietamäellä Inkerinmaalla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hietamäen kirkko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heikki Tuominen (geologi)

Heikki Ville Tuominen (23. kesäkuuta 1914 Turku – 21. lokakuuta 1985 Espoo) oli suomalainen geologi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston geologian ja mineralogian professori 1968–1981. Hän tutki rakennegeologiaa ja kivien metamorfoosia.
Hietamies

Hietamies on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Eve Hietamies (s. 1964), kirjailija ja toimittaja, Heikki Hietamiehen ja Laila Hirvisaaren tytär
Heikki Hietamies (s. 1933), toimittaja, juontaja, kirjailija
Laila Hirvisaari (ent. Hietamies (1938–2021), kirjailija, Heikki Hietamiehen puoliso
Leena Hietamies (s. 1953), toimittaja ja kirjailija
Mirja Hietamies-Eteläpää (o.s. Hietamies, 1931–2013), maastohiihtäjä.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hiirenhäntälepakot

| Hiirenhäntälepakot |
| --- | --- |
 Isohiirenhäntälepakko (Rhinopoma microphyllum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Lepakot Chiroptera
Heimo::  Hiirenhäntälepakot Rhinopomatidae  Bonaparte, 1838
Suku::  Rhinopoma  E. Geoffroy, 1818
Lajit
 Isohiirenhäntälepakko (Rhinopoma microphyllum)  Pikkuhiirenhäntälepakko (Rhinopoma hardwickii)  Rhinopoma macinnesi  Rhinopoma muscatellum 
Katso myös
   Hiirenhäntälepakot Wikispeciesissä   Hiirenhäntälepakot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiirenhäntälepakot (Rhinopomatidae) on lepakkoheimo, johon kuuluu vain yksi suku, Rhinopoma. Hiirenhäntälepakoihin kuuluu vain neljä lajia, jotka elävät kuivilla ja puolikuivilla alueilla Pohjois-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa.
Nämä lepakot ovat saaneet nimensä pitkästä hännästään, joka on lähes kokonaan ilman lentopoimua. Hiirenhäntälepakot ovat harmaanruskeita. Kasvot ja vatsan takaosa ovat karvattomia. Kooltaan heimon lajit ovat 5–9 senttimetriä ilman häntää, joka on 4–8 senttimetriä pitkä, ja painoltaan eläimet ovat 6–14 grammaa.
Hiirenhäntälepakot käyttävät ravinnokseen hyönteisiä. Ne asuvat kuivilla tai puolikuivilla ja puuttomilla alueilla. Päivät ne nukkuvat luolissa, kivien koloissa ja rakennuksissa. Niitä on tavattu Egyptissä jopa pyramideista. Hiirenhäntälepakot muodostavat muutaman tuhannen yksilön yhdyskuntia, jotka ovat jakautuneet pienempiin ryhmiin.
Hasdai Crescas

Hasdai ben Abraham Crescas (hepr. ‏חסדאי קרשקש‎, n. 1340, Barcelona – 1410/1411) oli espanjalainen juutalainen filosofi ja halakhan eli juutalaisen lain opettaja. Hänet tunnetaan Maimonideen, Gersonideen ja Joseph Albon ohella juutalaisen rationalismin pääedustajana, ja hänen luonnollista lakia ja vapaata tahtoa koskevat ajatuksena voidaan nähdä Baruch Spinozan näkemysten edeltäjinä.
Teoksia

Or Hashem tai Or Adonai (Herran valo)
Kristillisten periaatteiden kumoaminen (polemiikkia ja filosofiaa)
Pääsiäissaarna (uskonnonfilosofiaa ja halakhaa)
Aiheesta muualla

Sadik, Shalom: Hasdai Crescas The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Henrik Achtman

Henrik Achtman (noin 1718 – 7. heinäkuuta 1765 Teuva) oli suomalainen kappalainen ja uskonnollisen kirjallisuuden suomentaja.
Achtmanin vanhemmat olivat porilainen suutari Matts Achtman (k. 1749) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Hebla Johansdotter Sneck. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1739. Achtman vihittiin papiksi 1743.
Achtman toimi armovuodensaarnaajana Närpiön seurakuntaan kuuluneessa Teuvan kappelissa 1743 ja hän oli kappalaisena siellä vuodesta 1744 alkaen.
Achtman oli naimisissa Margareta Sireliuksen (k. 1795) kanssa.
Suomennoksia

Johann Baudewin : Wanhembain ja lasten sieluin-pelastus, joca, sangen tarpellisexi ylösrakennuxexi saxan kielellä, muutamia wuosia ennen tätä, on cocohonpandu d. Joh. Baudewienildä, ja sitten ruotzin kielestä suomexi käätty Henric Achtmannilda, cappalaiselda Närpiösä ja Östermarkisa. Turusa, prändätty directeur. ja cuningallisen kirjan-präntäjäldä suuren ruhtinan. Suomes Jacob Merckellildä, wuonna 1752, toinen ylöspano J. C. Frenckell ja poika, Turku 1824, kolmas ylöspano Turku 1826 (alkuteos Eltern und Kinder Seelen-Rettung)
Henrik (Preussin prinssi, 1726–1802)

Prinssi Henrik, Johann Heinrich Tischbeinin maalaama muotokuva vuodelta 1769.
Henrik (Friedrich Heinrich Ludwig; 18. tammikuuta 1726 Berliini – 3. elokuuta 1802 Rheinsberg) oli Preussin prinssi ja kenraali Preussin armeijassa. Hän oli kuningas Fredrik Suuren nuorempi veli.
Henrik oli kuningas Fredrik Vilhelm I:n kolmastoista lapsi. Hänen äitinsä oli kuningatar Sophia Dorothea. Henrik osallistui ensimmäiseen (1740–1742) ja toiseen (1744–1745) Sleesian sotaan. Seitsenvuotisessa sodassa (1756–1763) hän komensi vuodesta 1758 alkaen menestyksekkäästi yhtä Itävaltaa vastaan sotineista preussilaisista armeijoista. Hänen Freibergin taistelussa vuonna 1762 saavuttamansa voitto joudutti Hubertusburgin rauhan solmimista. Fredrik Suuri totesi myöhemmin Henrikin olleen ainut Preussin kenraaleista, joka ei tehnyt sodan aikana yhtäkään virhettä. Myöhemmin kuningas uskoi veljelleen erilaisia diplomaattisia tehtäviä. Henrik muun muassa neuvotteli Pietarissa Puolan ensimmäisestä jaosta. Baijerin perimyssodan aikana vuonna 1778 hän johti 80 000 miehen vahvuisen armeijan hyökkäystä Böömiin, mutta joutui pian perääntymään muonavarojen huvettua. Fredrik Suuren viimeisinä elinvuosina Henrik vieraili tämän edustajana Pariisissa, jossa hän yritti huonolla menestyksellä heikentää Ranskan ja Itävallan välistä liittoa. Henrik jäi syrjään Preussin politiikasta veljensä kuoltua vuonna 1786.
Henrik yritti huonolla menestyksellä saada itselleen omaa valtakuntaa. Hänen toiveensa Puolan kruunusta kaatui Fredrik-veljen vastustukseen. Katariina Suuren Henrikille lupaama Moldavian ja Valakian kuningaskunta sekä ehdotus hänen kruunaamisestaan Yhdysvaltain kuninkaaksi eivät myöskään toteutuneet.
Henrikin puoliso oli vuodesta 1752 Wilhelmine von Hessen-Kassel. Kyseessä oli kulissiavioliitto, sillä Henrik oli homoseksuaali. Henrik vietti suuren osan elämästään vetäytyneenä Rheinsbergin linnaan, joka oli hänen asuntonaan vuodesta 1744. Hänet on haudattu linnan puistossa olevaan pyramidinmuotoiseen mausoleumiin. Nykyinen Humboldt-yliopiston päärakennus Berliinissä rakennettiin alkujaan Henrikin yksityispalatsiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henrik (Preussin prinssi) Wikimedia Commonsissa
Emäkit

| Emäkit |
| --- | --- |
 Peltoemäkki (Fumaria officinalis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Unikkokasvit Papaveraceae
Alaheimo::  Fumarioideae
Suku::  Emäkit Fumaria  L.
Katso myös
   Emäkit Wikispeciesissä   Emäkit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Emäkit (Fumaria) on unikkokasveihin (Papaveraceae), aiemmin emäkkikasveihin (Fumariaceae) sijoitettu kasvisuku. Siihen kuuluu noin 50 lajia, joista suurin osa kasvaa alkuperäisenä Euroopassa. Emäkit ovat kiurunkannusten (Corydalis) lähisukulaisia.
Emäkkilajeja

espanjanemäkki (Fumaria agraria)
ranskanemäkki (Fumaria bastardii)
valkoemäkki (Fumaria capreolata)
kanarianemäkki (Fumaria coccinea)
makaronesianemäkki (Fumaria montana)
isoemäkki (Fumaria muralis )
pohjanisoemäkki (Fumaria muralis subsp. boroei (tai subsp. boraei))
etelänisoemäkki (Fumaria muralis subsp. muralis)
peltoemäkki (Fumaria officinalis)
putkiliuskaemäkki (Fumaria parviflora)
pikkuemäkki (Fumaria vaillantii)
Tuntomerkkejä ja elinympäristö Pohjoismaissa

Pohjoismaissa kasvaa neljä emäkkilajia: isoemäkki, peltoemäkki, pikkuemäkki ja valkoemäkki. Ne ovat yksivuotisia, sinivihreitä ruohokasveja, joilla on pariliuskaiset lehdet. Emäkit ovat usein rikkakasveja esimerkiksi puutarhoissa ja pelloilla. Suomessa peltoemäkki on Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle asti yleinen muinaistulokaskasvi.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Emäkit (Fumaria)
Suomen Lajitietokeskus: Emäkit – Fumaria
ITIS: Fumaria (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Fumaria (englanniksi)
Flora of China: Fumaria (englanniksi)
Hiidenkylä

Hiidenkylä on Pyhäjärven kunnan eteläosassa sijaitseva maaseutukylä. Kylällä on yli 300 pysyvää asukasta, 120 taloutta, sekä yli 230 kesäasuntoa. Hiidenkylässä toimii matkailupalveluita tarjoava Marjoniemen lomakylä sekä useita maatiloja.
Aiheesta muualla

Hiidenkylän kyläyhdistyksen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Epi

Epi
Epin kartta
| --- | --- |
Sijainti:  Shefa Vanuatu
Saariryhmä:  Uudet-Hebridit
Vesialue:  Korallimeri
Korkein kohta:  Mont Povare, 833 m
Pinta-ala:  444,91 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  5 207 (2009)
Suurin kaupunki:  Ringdove
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Epi eli Épi, aikaisemmin Tasiko tai Volcano Island on saari Shefan maakunnassa Vanuatussa. Sen pinta-ala on 444,91 neliökilometriä ja siellä on vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 5 207 asukasta. Saari on tuliperäinen. Epin korkeimman kohdan Mont Povaren korkeus on 833 m merenpinnasta. Saarella on myös mustia (tuliperäisiä) hiekkarantoja ja kolme pienehköä järveä.
Kielet

Saarella puhutaan lukuisia austronesialaisiin kieliin kuuluvia kieliä: bieria etelässä, maii lounaassa, baki lännessä, bierebo luoteessa, lamenu saaren luoteiskärjessä ja lewo idässä. Kielillä on puhujia muutamasta henkilöstä joihinkin satoihin.
Elinkeinot

Suurin osa saarella asuvista ihmisistä saa elantonsa maataloudesta. Aikaisemmin saarella oli paljon suuria tiloja, joissa tuotettiin kookospähkinöitä ja kopraa. Nykyään tilat ovat pienempiä, paitsi suuret plantaasit Valesdirissä, jossa tuotetaan kopraa, pihvilihaa ja kavajuurta. Pienemmillä tiloilla tuotetaan pääasiassa maapähkinöitä ja kavajuurta. Myös kalastus on tärkeä elinkeino.
Liikenne

Saarella on kaksi lentokenttää, Lamens Bayssa ja Valesdirissä. Saarelle pääsee myös laivalla. Saarella on teitä, mutta autoja on vain muutama.
Hildur Larsson

Hildur Larsson ateljeessaan vuonna 1916.
Hildur Augusta Sammallahti (o.s. Larsson, 9. syyskuuta 1882 Nederkalix, Ruotsi – 3. toukokuuta 1952 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen valokuvaaja ja yksi varhaisista Suomen Lapin kuvaajista. Hän työskenteli pääasiassa studiovalokuvaajana Rovaniemellä ja Kemijärvellä, minkä lisäksi hän otti uutiskuvia ja matkusteli kuvaamassa Lapin maisemia.
Metsäntarkastaja Nils Petter Larssonin ja Johanna Margreta Larssonin tyttäreksi Ruotsin Nederkalixissa eli Alakainuussa syntynyt Hildur sai oppia työskentelemällä Kemissä valokuvaaja Mia Greenin studiossa sekä valokuvaamoissa Ruotsin Haaparannalla ja etelämpänä Tukholman seudulla. Vuonna 1905 hän perusti Rovaniemen ensimmäisen valokuvausliikkeen, ja myöhemmin toisen Kemijärvelle. Rovaniemellä hänen oppilaansa oli Lyyli Autti (1898–1950). Isänsä kautta hän tunsi metsäpäällikkö Hugo Richard Sandbergin ja pääsi tämän avulla Kemi-yhtiön metsätöiden vakiokuvaajaksi.
Vuonna 1916 Hildur Larsson avioitui metsänhoitaja Eelis Sammallahden (1884–1956) kanssa. He muuttivat virkataloon Kolarin Sieppijärvelle, ja vaimo lopetti toimintansa valokuvaajana. Vuonna 1925 perhe muutti takaisin Rovaniemelle, ja viimeiset vuotensa Hildur Sammallahti asui Helsingissä. Hän kuoli vuonna 1952.
Sammallahden pariskunnalle syntyi Sieppijärvellä kolme lasta: Rakel (s. 1917), Hilkka (s. 1919) ja Lars (s. 1920). Larsin eli Lassen lapsia ovat valokuvaaja Pentti Sammallahti ja kielitieteilijä Pekka Sammallahti.
Hashitaka (1903)

| Hashitaka |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kawasaki, Kobe
Laskettu vesille:  joulukuu 1903
Palveluskäyttöön:  27. helmikuuta 1904
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1923
Tekniset tiedot
Uppouma:  152 t
Pituus:  45 m
Leveys:  4,9 m
Syväys:  1,5 m
Koneteho:  4 200 ihp
Nopeus:  30 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykki 2 × 2,5 naulan -tykkiä 3 × 360 mm torpedoputkea
Hashitaka oli keisarillisen Japanin laivaston 1904 valmistunut Hayabusa-luokan torpedovene.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1897 hankintoja Kawasakin Koben telakalta. Alus laskettiin vesille joulukuussa 1903 ja valmistui 27. helmikuuta 1904.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1923.
Hildur Sverrisdóttir

| Hildur Sverrisdóttir |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 2017, 2021–  
Ryhmä/puolue:  Itsenäisyyspuolue
Vaalipiiri:  Reykjavíkurkjördæmi suður
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1978 (ikä 45) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  Islanti
Tiedot
Puolue:  Itsenäisyyspuolue
Hildur Sverrisdóttir (s. 22. lokakuuta 1978) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Alþingissä vuonna 2017 sekä vuodesta 2021 lähtien.
Hildur syntyi Tukholmassa. Hän valmistui lakimieheksi Reykjavíkin yliopistosta vuonna 2008 ja sai laillistetun asianajajan aseman vuonna 2009. Hän työskenteli lakimiehenä vuosina 2007–2012. Vuosina 2010–2016 hän toimi Reykjavíkin kaupunginvaltuuston varavaltuutettuna ja vuosina 2016–2017 valtuutettuna. Vuosina 2013–2016 hän toimi Fréttablaðiðilla kolumnistina. Vuosina 2018–2021 hän toimi turismi-, teollisuus- ja innovaatioministerin avustajana. Kansanedustaja Ólöf Nordalin kuoltua Hildur nousi Alþingiin hänen tilalleen ja istui parlamentissa saman vuoden parlamenttivaaleihin asti, joissa hän ei tullut valituksi. Vuoden 2021 parlamenttivaaleissa Hildur valittiin Alþingiin Reykjavíkurkjördæmi suður -vaalipiiristä. Hän toimii Parlamenttienvälisen liiton Islannin delegaation puheenjohtajana.
Eduard Bloch

Eduard Bloch
Eduard Bloch (30. tammikuuta 1872 Frauenberg, Itävalta-Unkari – 1. kesäkuuta 1945 New York, Yhdysvallat) oli juutalainen lääkäri, joka toimi Adolf Hitlerin perheen lääkärinä Itävallassa vuosina 1903–1907.
Bloch opiskeli lääketiedettä Prahassa, minkä jälkeen hän suoritti asepalveluksensa Itävallan armeijassa. Vuonna 1899 hänet komennettiin Linziin, jonne hän armeijasta päästyään päätti jäädä. Hän perusti yksityisen vastaanoton vuonna 1901.
Hitlereiden lääkäri

Hitlerin perheestä Blochin potilaana oli ensin tämän isä Alois Hitler, joka kuoli verensyöksyyn vuonna 1903. Seuraavaksi Hitlerin äiti Klara Hitler sairastui rintasyöpään. Tammikuussa 1907 pahasti heikenneen Klaran täytyi mennä Linzin laupeudensisarten sairaalaan, jossa hänelle tehtiin yli tunnin kestänyt suuri leikkaus. Tämän jälkeen perheen huonosta taloudellisesta tilasta huolimatta Bloch lääkitsi Klaraa lähes päivittäin ottaen vain minimaalisen palkkion ja joskus jopa täysin ilmaiseksi.
Wienissä oleskellut Adolf Hitler matkusti Linziin hoitamaan äitiään, pikkusiskoaan ja perheen taloutta marraskuussa 1907. Kolmekymmentä vuotta myöhemmin Bloch muisteli, että Hitler ”oli mitä hellimmin kiintynyt äitiinsä ja tarkkaili tämän jokaista liikettä voidakseen auttaa häntä pienimmissäkin asioissa”. Hoidoista huolimatta Klara Hitler kuoli 21. joulukuuta 1907, muutamaa päivää ennen jouluaattoa. Adolf Hitler kiitti Blochia, joka ei ottanut kuin pienen palkkion hoidosta, ja sanoi olevansa tohtorille ikuisesti kiitollinen (”Ich werde Ihnen ewig dankbar sein”). Bloch kertoi eläkkeelle jäätyään, ettei 40-vuotisen uransa aikana nähnyt toista niin surun murtamaa nuorta miestä. Hän sai Hitleriltä postikortin vuonna 1908 ja muistinsa mukaan myös yhden maalauksen lahjaksi.
Juutalaisvainojen aikaan

Vielä vuonna 1937 Hitler tiedusteli Blochin vointia ja kutsui tätä jaloksi juutalaiseksi (edeljude). Kun natsit Itävallan Saksaan liittämisen jälkeen laajensivat juutalaisvainonsa myös Itävaltaan, Bloch kirjoitti Hitlerille pyytäen tältä suojelusta. Hitler teki kumppaneilleen selväksi, että Bloch tuli jättää rauhaan erityistapauksena. Bloch oli Linzin ainoa juutalainen, jolla oli erityisasema. Hitler kertoi päätöksensä syyksi, että ”jos kaikki juutalaiset olisivat kuin Bloch, mitään ongelmaa ei olisi”.
Bloch sai muuttaa esteettä Yhdysvaltoihin vuonna 1940. Siellä hän asettui Bronxiin, New Yorkiin. Yhdysvaltain tiedustelupalvelu OSS (Office of Strategic Services) haastatteli häntä Hitlerin lapsuudesta. Bloch kirjoitti myös muistelmansa, jotka julkaistiin Collier's Weekly -lehdessä. Muistelmissaan hän kirjoitti Klaran olleen hyvin uskovainen ja kiltti nainen, joka kääntyisi haudassaan, jos tietäisi mikä hänen pojastaan oli tullut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eduard Bloch Wikimedia Commonsissa
Blochin OSS-haastattelu englanniksi (Arkistoitu – Internet Archive)
Hiirenhäntänata

| Hiirenhäntänata |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Pikkunadat Festuca
Laji::  myuros
Kaksiosainen nimi
 Festuca myuros  L. (1753) 
Synonyymit
 Vulpia myuros (L.) C.C.Gmel. 
Katso myös
   Hiirenhäntänata Wikispeciesissä   Hiirenhäntänata Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiirenhäntänata (Festuca myuros, syn. Vulpia myuros) on yksivuotinen heinälaji häntänatojen suvussa, joka on läheistä sukua mm. raiheinille ja pikkunadoille. Hiirenhäntänata kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa oravanhäntänataa, mutta on kookkaampi ja vaaleanvihreä (oravanhäntänata himmeänvihreä). Se on mätästävä ja kapealehtinen. Kukinto on häntämäinen kapea hieman toispuolinen röyhy, tavallisesti nuokkuva. Tähkylöissä on kolmesta seitsemään kukkaa, vihneen pituus on 8–15 millimetriä.
Hiirenhäntänataa esiintyy alkuperäisenä tai tulokkaana ympäri maailman. Amerikassa, Australiassa ja valtamerten saarilla se on kokonaan tulokaslaji. Euroopassa hiirenhäntänata esiintyy alkuperäisenä Saksan ja Britannian korkeudelle. Pohjoismaissa se on harvinainen ja yleensä satunnainen. Suomessa laji on melko uusi satunnaistulokas.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hiirenhäntänata – Festuca myuros
Hiidenkivi (lehti)

| Hiidenkivi |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Kustantaja:  Stellatum Oy
Julkaisija:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Suomen Kotiseutuliitto
ISSN:  ISSN 1236-794X
Perustettu:  1994
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  Kuusi kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
OCLC
Kotisivu
Hiidenkivi oli vuosina 1994–2012 ilmestynyt suomalainen kulttuurilehti. Sitä julkaisivat Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Suomen Kotiseutuliitto. Kuudesti vuodessa ilmestynyt lehti esitteli suomalaiseen kulttuuriin liittyvää tutkimustietoa yleistajuisesti ja ajankohtaisesti. Lehden aihepiirit olivat pääasiassa historian, suomen kielen ja kirjallisuuden, kotiseudun ja kulttuuriympäristön, kansanperinteen ja kulttuurintutkimuksen aloilta. Lehdessä oli myös laaja kirja-arvio-osasto.
Hiidenkivi perustettiin 1994, kun SKS:n lehti Elias, Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen Kieliposti ja Suomen Kotiseutuliiton Kotiseutu yhdistettiin.
Hiidenkiven viimeisenä päätoimittajia oli Outi Lauhakangas. Aiemmin päätoimittajana ovat olleet Pirkko Leino-Kaukiainen, Pirjo Hiidenmaa, Lasse Koskela, Panu Rajala, Heikki Ylikangas ja Esko Koivusalo. Lehteä kustansi Stellatum Oy.
Stellatum Oy sanoi kustannussopimuksen irti lehden julkaisijoiden kanssa vuonna 2012. Täten myös lehden ilmestyminen päättyi, sillä julkaisijoilla ei ollut mahdollisuutta lähteä itse kustantamaan lehteä asiakkailleen.
Vuodesta 2013 lähtien julkaisu on ilmestynyt vuosikirjamuotoisena nimellä Kotiseutu. Vuosikirjaa julkaisee Suomen Kotiseutuliitto.
Aiheesta muualla

Hiidenkivi (Arkistoitu – Internet Archive)
Hjalmar Brotherus

Ison tietosanakirjan täydennys­osien toimitus­kunta. Vasemmalta Hjalmar Brotherus, Reino Oittinen, Niilo J. Toivonen, Rafael Koskimies, L. Arvi P. Poijärvi, Heikki Waris, Matti Kosken­niemi, Jaakko Wuolijoki ja Ilmari Havu.
Hjalmar Viktor Brotherus (24. marraskuuta 1885 Helsinki – 25. heinäkuuta 1962 Helsinki) oli fysiikan professori ja Teknillisen korkeakoulun rehtori.
Brotherus oli Ilmalan leija-aseman johtaja 1912–1916, vakaustarkastaja 1916–1922, Teknillisen korkeakoulun professori 1922–1954, vararehtori 1928–1937 ja rehtori 1937–1940 sekä Helsingin yliopiston sovelletun fysiikan, myöhemmin fysiikan, dosentti 1916–1947. Hän sai tekniikan kunniatohtorin arvon 1954. Hänen tutkimuksensa käsittelivät pääasiassa valo-oppia ja sähkövirran kulkua kaasuissa.
Heinsuon koulu

Heinsuon koulu on Hollolassa sijaitseva koulu. Siellä toimii 5-9.luokat, eli se on yhtenäiskoulu. Koulu valmistui vuonna 2017 vanhan Hollolan yläasteen paikalle.
Hjalmar Björkqvist

Kustaa Hjalmar Björkqvist (6. heinäkuuta 1884 – 15. toukokuuta 1918) oli tamperelainen sähkömonttööri ja Tampereen punakaartin tiedusteluosaston päällikkö. Hän kuului punakaartin järjestävään komiteaan jo syksyllä 1917. Björkqvist otti osaa Tampereen taisteluun, jossa hän joutui valkoisten vangiksi. Hänet tuomittiin kenttäoikeudessa kuolemaan ja teloitettiin ampumalla Kalevankankaan vankileirissä.
Henrietta Rae

Henrietta Rae, päivämäärätön valokuva.
Henrietta Rae: The Lady with the Lamp.
Henrietta Emma Ratcliffe Rae (30. joulukuuta 1859 Hammersmith - 26. tammikuuta 1928 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari joka maalasi klassisia, vertauskuvallisia sekä kirjallisuudesta otettuja aiheita. Hänen tunnetuin työnsä on The Lady with the Lamp, joka esittää Florence Nightingalea. Rae oli myös aktiivinen feministi ja naisten äänioikeuden kannattaja.
Teoksia

Bakkantti,  vuodelta 1885.
Epäily, vuodelta 1886.
Azaleat,  vuodelta 1895.
Ofelia , vuodelta 1890.
Seireenit, vuodelta 1903.
Aiheesta muualla

Henrietta Rae Sightsize