stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leros (kaupunki)
Historia

Leroksen saari on ollut asuttu jo esihistoriallisella ajalla viimeistään 2000-luvulla eaa. Sen varhaisiksi asukkaikai mainitaan kaarialaiset, lelegit, minolaiset ja foinikialaiset. Uudestaan saari on asutettu antiikin ajalla viimeistään 600-luvulla eaa. Sen nimen on selitetty tulevan sanasta leuros (λευρός), mikä viittaa sen suhteelliseen tasaisuuteen ainakin Kalymnaan verrattuna. Saaren alkuperäisiä asukkaita antiikin ajalla olivat todennäköisesti doorilaiset. 500-luvulla eaa. Leros saattoi olla tyrannia.
Myöhempi Leroksen kaupunki oli Miletoksen siirtokunta ja näin joonialaisten asuttama, päin vastoin kuin etelänpuoleiset naapurisaaret, jotka säilyivät doorilaisena alueena. Siirtokunnan perustaminen saattoi liittyä Joonian kapinaan. Herodotoksen mukaan Hekataios neuvoi kapinan puhjettua Aristagorasta perustamaan saarelle linnoituksen siltä varalta, että kapinalliset ajettaisiin pois Miletoksesta. Näin Leros saattoi olla jo tuolloin eli noin 495 eaa. Miletoksen hallussa, tai Miletos valtasi sen viimeistään tässä yhteydessä.
Leros myös säilyi läpi historiansa Miletoksen alaisena poliksena ja miletoslaisten asuttamana 400-luvulta eaa. aina roomalaiselle kaudelle saakka. Se saattoi olla alussa klassisella kaudella Miletoksen klerukhia, kun taas myöhemmin hellenistiseltä kaudelta lähtien se oli Miletoksen demos. Kaupunki esiintyy Ateenan johtaman Deloksen meriliiton jäsenenä ja sen verotusluetteloissa vuonna 454/453 eaa. Se viittaa tuolloin oletettavasti niihin miletoslaisiin, jotka pysyivät uskollisina Ateenalle Miletoksen kapinoitua.
Leroksesta olivat kotoisin muun muassa satiirikko Demodokos ja historioitsija Ferekydes. Ferekydes kirjoitti saaren historian, joka on kuitenkin kadonnut. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Lerios (Λέριος). Antiikin kirjallisuudessa leroslaiset esitettiin huonoluonteisiksi. Fokylides kirjoitti: ”Λέριοι κακοί, οὐχ ὁ μὲν, ὓς δ᾽οὔ, Πάντες, πλὴν Προκλέους: καὶ Προκλέης Λέριος, Lerioi kakoi, ūkh ho men, hys d᾽ū, Pantes, plēn Prokleūs: kai Prokleēs Lerios”, ”Leroslaiset ovat pahoja, eivät jotkut, vaan kaikki, paitsi Prokles, ja Prokles on leroslainen.”
Leroksen kaupunki säilyi olemassa varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle saakka. Sen piispa mainitaan Konstantinopolin toisen kirkolliskokouksen osanottajien joukossa vuonna 553.
Leroksella ei ole suoritettu juurikaan järjestelmällisiä arkeologisia kaivauksia.
Rakennukset ja löydökset

Kaupunkikeskus
Nykyisen Agía Marínan ympäristöstä on löydetty joitakin klassiselle kaudelle ajoittuvia jäänteitä. Niitä on suhteellisen vähän, mutta niiden perusteella kaupunkikeskus sijoitetaan yleensä kyseiselle paikalle. Se on ollut asuttu arkaaiselta kaudelta 600-luvulta eaa. aina varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle saakka. Löytöihin lukeutuu muun muassa joonialaisia kapiteeleja, piirtokirjoituksia, hautoja sekä keramiikkaa arkaaiselta kaudelta lähtien. Leroksen kaupunkia ei oltu ympäröity muureilla, mikä kuvaa sen asemaa Miletoksen alaisena poliksena.
Kaupungin akropoliiksi eli yläkaupungiksi ja linnavuoreksi mainitaan joskus sama Kástron kukkula, jolla nykyisin sijaitsee keskiaikainen Pantélin linna. Paikalla on saattanut olla antiikin aikana pyhäkkö, mutta sieltä ei ole löydetty jäänteitä antiikin aikaisista linnoitteista.
Artemis Parthenoksen temppeli
Leroksen tärkein pyhäkkö oli omistettu Parthenokselle, joka tulkitaan usein Artemiin epiteetiksi saarella. Kyseessä saattoi olla paikallinen jumalatar, joka myöhemmin yhdistettiin yleiskreikkalaiseen Artemiihin. Jumalatar esiintyy myös nimillä Parthenos Iokallis ja Parthenos Leria. Kreikkalaisessa mytologiassa pyhäkön paikka oli sama, jossa Meleagroksen sisaret muutettiin helmikanoiksi, ja siksi pyhäkössä pidettiin kyseisiä lintuja myöhemminkin.
Artemiin temppeli sijaitsi saaren pohjoisosissa, missä sijaitsee edelleen Parthéni-niminen kylä. Siellä on edelleen vanhan kirkon rauniot, ja kyseisen kirkon uskotaan olleen rakennettu temppelin paikalle sen kiviä uudelleenkäyttäen. Kirkko oli omistettu Pyhälle Georgiokselle (Pyhä Yrjö, Ágios Geórgios). Temppeli vaikuttaa olleen leroslaisten hallintokeskus, ja siellä säilytettiin poliksen virallisia asiakirjoja.
Temppelin länsipuolelta on löydetty asutuksen jäänteitä. Sitä on joskus ehdotettu Leroksen kaupunkikeskuksen paikaksi, mutta jäänteiden perusteella paikka on ollut liian pieni kaupungiksi. Temppelin paikan läheltä on löydetty myös tornin jäänteet.
Palaiókastro
Saaren eteläosissa nykyisen Xirókampoksen kylän pohjoispuolella sijaitsevalla Palaiókastron kukkulalla (myös Kástro ton Lepídon) on linnoituspaikka, josta on löydetty muuria tai mahdollisesti tornin jäänteet. Paikan historian katsotaan alkavan 300-luvulta eaa., vaikka sitä on sanottu myös saaren varhaisimmaksi akropoliiksi ja olleen käytössä viimeistään arkaaisella kaudella 500-luvulta eaa. lähtien. Nykyisin kukkulalla on Neitsyt Marialle (Panagía) omistettu kirkko.
Muut löydökset
Agía Marínan läheltä on löydetty Asklepioksen pyhäköksi oletetut rauniot. Asklepioksen nimi on säilynyt paikalla olleen lähteen nimessä Palaiaskloúpi. Useissa rakennuksissa, erityisesti kirkoissa, eri puolilla saarta on käytetty antiikin aikaisten rakennusten osia. Varhaiselta bysanttilaiselta kaudelta saarelta on löydetty useiden basilikakirkkojen raunioita.
Jaakko Leppo

| Jaakko Leppo |
| --- | --- |
 Jaakko Leppo vuonna 1940.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1902 Vihti
Kuollut: 9. kesäkuuta 1951 Helsinki
Ammatti:  toimittaja
Vanhemmat:  Niilo Ahlgren ja Lyydi Kajaan
Puoliso:  Liisi Hellin Hyväriläinen
Sukulaiset:  Heikki Leppo (veli) ja Matti Leppo veli)
Muut tiedot
Koulutus: Mikkelin suomalainen yhteiskoulu
Niilo Jaakko Johannes Leppo (ent. Ahlgren; 10. marraskuuta 1902 Vihti – 9. kesäkuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän työskenteli jatkosodan aikaan Valtion tiedoituslaitoksen (VTL) Ulkomaanosasto II:n (Lehtimiestoimisto) päällikkönä.
Perhetausta

Lepon vanhemmat olivat toimitusjohtaja Niilo Ahlgren ja Lyydi Kajaan. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Liisi Hellin Hyvärisen kanssa. Hänen veljiään olivat suurlähettiläs Heikki Leppo ja finanssiopin professori Matti Leppo.
Opinnot

Leppo valmistui ylioppilaaksi  Mikkelin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1922. Tämän jälkeen hän suoritti varusmiespalveluksen. Hänet ylennettiin reservin vänrikiksi 1923. Hän opiskeli kieliä, historiaa ja estetiikkaa eri yliopistoissa Suomessa ja ulkomailla. Hän teki opiskeluaikana 1920-luvun lopulla useita matkoja ulkomaille: Ruotsiin, Englantiin, Ranskaan, Saksaan ja Tanskaan. Opiskelujen aikana hän oli Ylioppilaslehden taide- ja kirjallisuusarvostelijana.
Toiminta ennen sotia

Ennen toista maailmansotaa Lepolla oli lukuisia luottamustoimia. Työuransa hän teki lehtitoimittajana. Hän oli Mikkelin Sanomien kesätoimittajana vuonna 1927. Vakituinen työ hänellä oli Karjala-lehden ulkomaanosaston toimittajana vuosina 1927–1930 ja saman lehden toimitussihteerinä vuosina 1930–1937. Hän pakinoi lehtiin nimimerkeillä ”Veli Punnus”, ”Mr. Matti”, ”Mr. Jolp”, ”Niilo Leppänen” ja ”J. L.” Hän osallistui puolustusvoimien ensimmäiselle tiedotushenkilöstön kertausharjoituskurssille vuonna 1937.
Toiminta talvi- ja jatkosodassa

Talvisodan Leppo toimi Pääesikunnan sanomatoimistossa. Välirauhan aikana hän toimi Finlandia Uutistoimiston toimitusjohtajana. Hän toimi jatkosodan aikaan Valtion tiedoituslaitoksen (VTL) Ulkomaanosasto II:n (Lehtimiestoimisto) päällikkönä. Toimiston tehtäviin kuului ulkomaalaisten sotakirjeenvaihtajien isännöinti ja tarkkailu. Heille järjestettiin vierailuja rintamalle, ja heidän kirjoituksiaan ja puhelujaan tarkkailtiin. Talvisodan kynnyksellä hän kirjoitti kirjan Propaganda – ratkaiseva ase. Lisäksi Leppo toimi tärkeimpien kirjeenvaihtajien, kuten Curzio Malaparten, rintamaoppaana. Leppo kävi vielä 1944 useaan otteeseen Saksassa tutustumassa natsien propagandakoneiston toimintaan. Sotilasarvoltaan hän oli talvisodan alkaessa luutnantti.
Leppo on suomentanut operetin Erämaan laulu tekstit vuonna 1947.
Kirjallista tuotantoa

Propaganda – ratkaiseva ase. Helsinki, Otava, 1939.
Viipurilaisia. Lahti, Kustannusosakeyhtiö Kivi, 1946.
Lete

| Lete> Λήτη.Sijainti |
| --- | --- |
 Lete
Koordinaatit:  40°44′41″N, 22°58′41″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Dervéni, Oraiókastro, Thessaloniki, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Mygdonia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lete (m.kreik. Λήτη tai Λητή, Lētē) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Mygdoniassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijaitsi nykyisen Oraiókastron kunnan alueella lähellä nykyistä Dervéniä.
Maantiede

Lete sijaitsi noin 11 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Thessalonikista. Se oli rakennettu lähelle solaa, joka oli ainoa luonnollinen kulkutie Thermainlahden pohjukan tasangoilta Bolbe-järven alueelle. Samasta solasta nykyinen paikka on saanut nimen Dervéni, mikä on peräisin turkin kielen solaa tarkoittavasta sanasta.
Historia

Lete sai Stefanos Byzantionlaisen mukaan nimensä siellä olleesta Letolle omistetusta temppelistä. Kaupungin historiasta tiedetään vain vähän. Lete löi omaa babylonialaisen standardin mukaista hopearahaa arkaaisen kauden lopulla noin vuosina 530–480 eaa. Makedonian valtakunnan osaksi kaupunki on tullut aikaisintaan klassisen kauden alussa vuoden 480 eaa. jälkeen. Klassisen kauden lopulla leteläisiä tiedetään olleen Aleksanteri Suuren ratsuväessä.
Lete on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen ja klassisen kauden polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkein tähän viittaava seikka on rahan lyöminen. Erään noin vuodelle 119 eaa. ajoitetun piirtokirjoituksen mukaan kaupungilla oli tuohon aikaan oma neuvosto ja kansankokous.
Kaupungin väestö koostui osaksi kreikkalaisista ja osaksi seudun paikallisesta ei-kreikkalaisesta väestöstä eli barbaareista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Lētaīos (Ληταῖος).
Rakennukset ja löydökset

Leten paikalta on tehty raunio- ja muita löytöjä. Edellä mainittu politiikkaa käsittelevä piirtokirjoitus mainitsee Leten nimen, mikä on mahdollistanut kaupungin paikallistamisen. Eräs löytö ovat Demeterille ja Korelle omistetun temppelin rauniot, joista on löydetty reliefejä ja piirtokirjoituksia.
Muutoin merkittävimmät löydöt kaupungin paikalta ovat hautoja. Löydettyjä hautausmaita on kaksi; toisen löydöt ajoittuvat 300-luvulle eaa. ja toisen 300–200-luvuille eaa. 15. tammikuuta 1962 löydettiin kuusi koskematonta hautaa, joista löytyi paljon pronssi- ja hopeaesineitä, keraamisia, lasisia ja alabasterisia astioita sekä aseita, koruja, rahoja ja muita esineitä. Tunnetuimpia löytöjä ovat niin kutsuttu Dervénin krateeri, pronssinen krateeri, jonka koristelu liittyy Dionysoksen kulttiin, sekä hautaroviosta löydetty niin kutsuttu Dervénin papyrus, jonka teksti käsittelee orfilaista theogoniaa. Se on ainoa Kreikasta löydetty papyrus ja voi olla myös yksi vanhimmista tunnetuista, sillä se ajoitetaan 300-luvun eaa. puoliväliin.
Dervénistä tehdyt löydöt ovat esillä Thessalonikin arkeologisessa museossa.
Dervénin krateeri, n. 330–320 eaa. Thessalonikin arkeologinen museo.
Dervénin papyrus. Thessalonikin arkeologinen museo.
Letopolites

| Letopolites> Λητοπολίτης𓈡 |
| --- | --- |
 Nomoksen sijainti.
Sijainti
 Letopolites
Koordinaatit:  30°15′0″N, 31°15′0″E
Valtio:  Egypti
Historia
Tyyppi:  nomos
Ajanjakso:  muinainen Egypti kreikkalainen ja roomalainen Egypti
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta
Alue:  Ala-Egypti
Numero:  2. (L02)
Pääkaupunki:  Letopolis
Aiheesta muualla
  Letopolites Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Letopolites (m.kreik. Λητοπολίτης νομός, Lētopolitēs nomos), egyptiläisittäin Khepesh (egypt. 𓈡, Ḥpš/Ḥm(?)), oli muinaisen Egyptin nomos eli maakunta tai hallintopiiri. Se sijaitsi Ala-Egyptissä ja oli numeroltaan kyseisen alueen toinen nomos.
Nomoksen alkuperäisen egyptinkielisen nimen suomennos on ”Härän reisi”. Nimestä esiintyy tutkimuksessa lukuisia erilaisia lukutapoja ja translitteraatioita, jo mainitun lisäksi myös muun muassa Khem ja Khensu. Tutkimuksessa nomokseen viitataan usein tunnuksella L02.
Maantiede

Letopoliteen nomos oli yksi Ala-Egyptin kahdestakymmenestä nomoksesta, ja se oli numeronsa mukaisesti alueen toinen nomos Niilin yläjuoksulta laskien, jos seurataan joen läntisintä Kanopoksen suuhaaraa. Nomos sijaitsi Niilin suiston eteläpään länsiosassa kyseisen suuhaaran varrella. Sen eteläpuolella eli yläjuoksulla päin sijaitsi Memfiteen nomos (L01), pohjoispuolella eli alajuoksulla päin Libyan nomos (L03) ja itäpuolella Prosopiteen nomos (L04) ja Athribiteen nomos (L10).
Nomoksen pääkaupunki (mētropolis) oli Letopolis eli egyptiläisittäin Khem/Sekhem(t) (nyk. Ausim). Sen muihin kaupunkeihin kuului Kerkasoros.
Historia

Letopoliteen nomos oli olemassa egyptiläisellä nimellään Egyptin faaraodynastioiden kaudella. Kreikkalaisen nimensä se sai hellenistisellä kaudella eli Ptolemaiosten aikana, jolloin se nimettiin tuolloisen pääkaupunkinsa mukaan. Nimi oli käytössä Egyptin kreikkalais-roomalaisena aikana. Tutkimuksessa nomoksesta käytetään usein tunnusta L02, jolla siihen voidaan viitata nimenmuutoksista riippumatta.
Nomos on yksi Ala-Egyptin kahdeksasta vanhimmasta tunnetusta nomoksesta. Nomos tunnetaan Ptolemaios II Filadelfoksen aikaisesta tuloverotusta käsittelevästä papyruksesta (Papyrus Revenue Laws, Rev. pap.). Antiikin ajan kirjailijoista nomoksen mainitsevat Strabon, Plinius vanhempi ja Klaudios Ptolemaios. Se tunnetaan myös nomoksen lyömistä roomalaisaikaisista rahoista.
Nomoksen pääjumala oli Horus-Khentykhem. Tämä esiintyy myös faarao Senusret I:n niin kutsutussa Valkoisessa kappelissa nomoksen jumalana nimellä Khentykhem (”Khemin ensimmäinen”).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Letopolites Wikimedia Commonsissa
Muinaisen Egyptin nomokset
| --- | --- |
Ala-Egypti:  1. Memfites · 2. Letopolites · 3. Libya · 4. Prosopites · 5. Saites · 6. Ksoites · 7. Metelites · 8. Heroopolites · 9. Busirites · 10. Athribites · 11. Leontopolites · 12. Sebennytes · 13. Heliopolites · 14. Sethroites · 15. Hermopolites · 16. Mendesios · 17. Diospolites Kato · 18. Bubastites · 19. Tanites · 20. Arabia
Ylä-Egypti:  1. Ombites · 2. Apollonopolites · 3. Latopolites · 4. Pathyrites · 5. Koptites · 6. Tentyrites · 7. Diospolites Mikros · 8. Thinites · 9. Panopolites · 10. Antaiopolites · 11. Hypselites · 12. Hierakonpolites · 13. Lykopolites · 14. Kussites · 15. Hermopolites · 16. Antinoites · 17. Kynopolites · 18. Ankyropolites · 19. Oksyrhynkhites · 20. Herakleopolites · 21. Arsinoites · 22. Afroditopolites
Miekojärven alue

Miekojärven alue (vesistöaluetunnus 67.93) on Tengeliönjoen valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, 
jonka pinta-ala on 407,54 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 21,23 %. Vesistön alueen alarajana on Krunninniva, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 2 131,74 neliökilometriä ja sen järvisyys on 9,74 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Lohijärven alueeseen (67.92).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Miekojärven lähialue (67.931)
Alposjoen valuma-alue (67.932)
Koutusjoen valuma-alue (67.933)
Luomalanjoen valuma-alue (67.934)
Moinajärven valuma-alue (67.935)
Lampsijoen valuma-alue (67.936)
Kursunjoen valuma-alue (67.937)
Pessajoen valuma-alue (67.938)
Leukas (kaupunki)

| Leukas> Λευκάς.Sijainti |
| --- | --- |
 Leukas
Koordinaatit:  38°48′50″N, 20°42′40″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Lefkas, Jooniansaaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 657 eaa.–
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Leukas, Akarnania
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leukas (m.kreik. Λευκάς) eli Leukadia (Λευκαδία) (lat. Leucas tai Leucadia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Leukaksen (nyk. Lefkas, Lefkáda) saarella Kreikassa. Se sijaitsi Leukaksen saaren koillisosassa noin kaksi kilometriä etelään nykyisestä Lefkaksen kaupungista.
Maantiede

Leukaksen kaupunki sijaitsi rannikolla samannimisen saaren koillisosassa. Saari luettiin antiikin aikana osaksi Akarnaniaa. Kaupungissa oli akropolis eli linnavuori tai yläkaupunki. Alakaupunki sijaitsi rannikkotasangolla akropoliin itäpuolella sen ja rannikolla olevien laguunien välisellä alueella.
Leukaksen kaupungin lisäksi saarella oli ainakin kaksi muuta kaupunkia, Fara (Φαρά) ja Hellomenon (Ἑλλόμενον).
Historia

Leukas oli alun perin Korintin siirtokunta ja näin doorilaista aluetta. Se perustettiin Korintin tyranni Kypseloksen aikana noin 657–625 eaa. Leukaksen kaupungin kerrotaan korvanneen saaren mykeneläiseltä kaudelta periytyneen kaupungin nimeltä Nerikos (Νήρικος). Uuden kaupungin nimi oli alun perin Epileukadioi (Ἐπιλευκάδιοι), ja sen asutti 1 000 siirtokuntalaista. Toisaalta vielä Thukydides viittasi kaupunkiin Nerikoksen nimellä. Kreikkalaisessa mytologiassa Leukas sai nimensä heeros Leukadioksesta, joka oli Ikaroksen poika.
Leukaksen saari oli alun perin niemi, joka oli yhteydessä Akarnanian rannikkoon kannaksen välityksellä. Strabonin mukaan korinttilaiset siirtokuntalaiset kaivoivat kannaksen poikki kanavan (Dioryktos) kaupungin perustettuaan.
Persialaissodissa Leukas osallistui Salamiin meritaisteluun kolmella laivalla.
Peloponnesolaissodassa se oli Korintin ja Spartan puolella Ateenaa vastaan. Leukas kukoisti Korintin kanssa käydyn kaupan ansiosta. Se vei muun muassa viiniä ja oliiviöljyä sekä parfymoitua öljyä. Kaupunki löi omaa rahaa 400-luvulta ensimmäiselle vuosisadalle eaa. Kaupungin hallintomuoto oli alun perin aristokraattinen, mutta muuttui Aristoteleen mukaan myöhemmin demokraattisemmaksi, kun julkisista viroista poistettiin varallisuusvaatimukset.
300-luvulla eaa. Leukas oli edelleen Korintin puolella aina vuoteen 368 eaa. saakka. Saari päätyi Makedonian vallan alle vuonna 338 eaa. Makedonialaisvallan aikana Leukas oli koko Akarnanian merkittävin kaupunki, ja se toimi Akarnanian liiton keskuksena vuosina 230–189 eaa. Makedonian ja Rooman sodissa kaupunki oli Makedonian puolella. Roomalaiset valtasivat kaupungin vuonna 197 eaa. Kaupunki sai Roomalta vapaakaupungin oikeudet vuonna 167 eaa. Agrippa valtasi Leukaksen Octavianuksen ja Antoniuksen sodassa vuonna 31 eaa.
Leukas ilmeisesti säilyi ainakin jossain määrin asuttuna roomalaisella kaudella. Tuolloin, ensimmäisellä vuosisadalla eaa., kanava kaivettiin tai kunnostettiin uudestaan ja sen poikki rakennettiin kivinen silta. Toisaalta kaupunki taantui Nikopoliin perustamisen jälkeen, jolloin ainakin osa väestöstä siirrettiin sinne.
Leukas oli olemassa kaupunkina vielä varhaiskristillisellä ajalla. Tämä näkyy siitä, että kaupungin piispan tiedetään osallistuneen Nikean kirkolliskokoukseen vuonna 325 eaa.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungissa
Leukaksen kaupunki oli ympäröity linnoitusmuurilla. Osa muureista on säilynyt sekä akropoliilla että alakaupungin alueella. Akropolis oli oletettavasti varhaisemman Nerikoksen kaupungin paikka ja säilyi linnavuorena myös antiikin ajalla.
Kaupungin teatteri on löydetty, samoin hautausmaat, jotka sijaitsivat kaupungin lounaispuolella.
Korinttilaisten kaivama kanava eli Dioryktos oli kolme stadioninmittaa pitkä.
Muualla saaressa
Saaren eteläosasta Pyhän Johanneksen kirkon (Ágios Ioánnis Rodáki) luota on löydetty doorilaista tyyliä edustaneen temppelin rauniot. Eri puolilla saarta on vartiotornien raunioita.
Saaren itärannikolta, Stenósta Nydrín läheltä on löydetty niin kutsutut Nydrín pronssikautiset haudat, jotka ajoittuvat varhaiselle ja keskiselle helladiselle kaudelle. Paikalta on tunnistettu myös suurikokoisen rakennuksen paikka.
Saaren eteläpäässä Leukataksen (nyk. Lefkátas) niemellä sijaitsi Apollonille omistettu temppeli.
Esinelöydöt
Saarelta tehtyjä esinelöytöjä on näytteillä Lefkaksen arkeologisessa museossa.
Leukaksen lyömä stateeri, kuvituksessa Pegasos ja Athene, n. 320–306 eaa.
Michoacán

| Michoacán (Estado Libre y Soberano de Michoacán de Ocampo) |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:   Meksiko
Osavaltio:  Michoacán
Perustettu:  22. joulukuuta 1823
Järjestys:  5.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Morelia
 – suurin kaupunki:  Morelia
 – Kuvernööri:  Salvador Jara Guerrero
 – Senaattorit:  Ascención Orihuela Bárcenas (PRI) Rocío Pineda Gochi (PRI) Raúl Morón Orozco (PRD) logo
Pinta-ala:  58 643 km²
Väkiluku (2014):  4 563 800
 – väestötiheys:  78 as./km²
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  58-61
 – ISO 3166:  MX-MIC
 
michoacan.gob.mx
Michoacán (koko nimi Michoacán de Ocampo) on osavaltio Meksikossa. Se sijaitsee Tyynen valtameren pohjoisrannikolla. Osavaltion pinta-ala on 59 864 neliökilometriä ja asukasluku noin 4,6 miljoonaa (2014). Michoacánin pääkaupunki on Morelia, joka tunnettiin aiemmin nimellä Valladolid. Osavaltio jakautuu 113 kuntaan. 19. syyskuuta 1985 Michoacánissa tapahtui magnitudin (Mw) 8,0 maanjäristys, jossa kuoli arviolta 6 000 – 30 000 ihmistä.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michoacán Wikimedia Commonsissa
| n k Meksikon osavaltiot |
| --- | --- | --- |
| Itä |  Hidalgo  Puebla  Tlaxcala  Veracruz  |  |
| Kaakko |  Campeche  Quintana Roo  Tabasco  Yucatán  |  |
| Keskusta |  Aguascalientes  México  Guanajuato  México (Distrito Federal)  Morelos  Querétaro  San Luis Potosí  Zacatecas  |  |
| Koillinen |  Coahuila  Nuevo León  Tamaulipas  |  |
| Lounas |  Chiapas  Guerrero  Oaxaca  |  |
| Luode |  Baja California  Baja California Sur  Chihuahua  Durango  Sinaloa  Sonora  |  |
| Länsi |  Colima  Jalisco  Michoacan  Nayarit  |  |
Miantonomoh-luokka

| Miantonomoh-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  3 455 t
Pituus:  78,8 m
Leveys:  16,1 m
Syväys:  3,9 m
Koneteho:  1 400 ihp
Nopeus:  9-10 solmua
Miehistöä:  150-167
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 15" tykki
Miantonomoh-luokka oli Yhdysvaltain laivaston neljän aluksen muodostama monitoriluokka.
Suunnittelu

Alusluokan suunnitteli hankinta- ja korjaustoimisto (engl. Bureau of Construction and Repair). Vaikka alukset olivat puurunkoisia, niitä pidettiin laivaston parhaina monitoreina. Alusten rungoissa ei ollut Ericssonin suunnittelemien monitorien laajennuksia ja niiden vapaakorkeus oli 0,79 metriä. Panssarointi koostui tuuman paksuisista levyistä ja niissä oli ohjaushytti kummankin tykkitornin katolla. Tykkitornien sisähalkaisija oli 7,01 metriä ja siten kaksi reilut viisi senttimetriä suurempi kuin Passaic-luokan aluksilla.  Ainoastaan USS Monadnock osallistui sisällissotaan.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| USS Miantonomoh | New York Navy Yard | 1862 | 15. elokuuta 1863 | 18. syyskuuta 1865 | romutettu 1875 |
| USS Agamenticus | Portsmouth Navy Yard | 1862 | 19. maaliskuuta 1863 | 5. toukokuuta 1864 | romutettu 1874 |
| USS Monadnock | Boston Navy Yard | 1862 | 23. maaliskuuta 1863 | 4. lokakuuta 1864 | romutettu 1874 |
| USS Tonawanda | Philadelphia Navy Yard | 1862 | 6. toukokuuta 1864 | 12. lokakuuta 1865 | romutettu 1874 |