Ankerias
Uhat ja suojelu

Uusien, jokivesiin vaeltavien ankeriaiden määrä on pudonnut yhteen prosenttiin 1980-lukua edeltävältä tasolta. Suomen sisävesissä ankeriaita esiintyi aiemmin luontaisesti, mutta nykyisin kanta on käytännössä täysin riippuvainen istutuksista. Koko Euroopan ankeriaskanta on romahtanut ilman yksittäistä selvää syytä. Mahdollisiksi tekijöiksi on arvioitu ylikalastusta, sisämaan elinympäristöjen katoamista, vesivoimaloiden rakentamista, ilmastonmuutosta ja merivirtojen muutosta, tauteja ja saasteita.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on määritellyt ankeriaan äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Uhanalaisuutensa vuoksi ankeriaan pyynti on paikoin kiellettyä. Suomessa ankeriaan pyynti on kiellettyä lokakuun alusta tammikuun loppuun. WWF:n kalaoppaassa ankerias on punaisella listalla. Ankerias lisättiin uhanalaisten eläin- ja kasvilajien kauppaa säätelevän kansainvälisen CITES-sopimuksen liitteeseen II kesäkuussa 2007. Ankeriaan uhanalaisuusluokitus astui voimaan maaliskuussa 2009. Tämän jälkeen ankeriaan kansainvälinen kauppa on sopimusvaltioissa erityisluvanvaraista.
Ankeriaan kalastusrajoitukset ovat muuttuneet. Ankerias on rauhoitettu koko vuoden merialueella vapaa-ajankalastuksessa, siis myös heinäkuussa. Sisävesillä kaikessa kalastuksessa ja merialueen kaupallisessa kalastuksessa ankerias on rauhoitettu koko vuoden paitsi heinäkuussa.
Elokuusta kesäkuuhun ankerias on täysin rauhoitettu kaikelta kalastukselta koko Suomessa. Vapaa-ajankalastajat saavat pyytää ankeriasta sisävesillä heinäkuussa, mutta merialueilla eivät silloinkaan. Kaupalliset kalastajat saavat pyytää ankeriasta heinäkuussa niin sisävesillä kuin merialueilla.
Ennen tätä vuotta kalastus merialueella heinäkuussa oli sallittua myös vapaa-ajankalastajille. Muutos ankeriaan rauhoitusajassa merialueen vapaa-ajankalastuksessa perustuu Euroopan unionin neuvoston asetukseen (EU) 2023/194. Asetuksen mukaan ankeriaan vapaa-ajankalastus on Itämerellä kuten EU:n muillakin merialueilla (pl. Mustameri) kielletty koko vuoden. Neuvoston asetus on Suomessa sellaisenaan voimassa ilman sen sisällyttämistä kansalliseen lainsäädäntöön.
Ankerias on lajina äärimmäisen uhanalainen ja sen elinkierto on poikkeuksellinen. Kala kutee Sargassomerellä, josta se vaeltaa eri elinvaiheita läpikäyden makeaan veteen kasvamaan useisiin Euroopan ja Afrikan Pohjois-Atlanttiin laskeviin vesistöihin. Suomen ankeriaat ovat pääosin istutuksista peräisin.
Kansainvälisen merentutkimusneuvoston mukaan ankeriaaseen ei tulisi kohdistua minkäänlaista ihmisen aiheuttamaa kuolleisuutta sen uhanalaisuuden vuoksi. Tästä syystä Euroopan unionin ankeriasta koskevat kalastusrajoitukset ovat tiukentuneet vuosi vuodelta. Suomessa ankeriaan kalastus on tiukasti säänneltyä ja vuodesta 2022 lähtien laji on ollut rauhoitettu miltei kokonaan. Ankerias on Suomessa harvinainen saalislaji, jota on pyydetty lähinnä vapaa-ajankalastuksessa.
Ankeriasta on viime vuosikymmeninä Suomessa istutettu runsaasti myös vesiin, joista sillä ei ole vaellusyhteyttä kudulle. Näiden vaellusesteiden yläpuolelle istutettujen ankeriaiden pyyntiin rauhoitusaikana voi ELY-keskus myöntää poikkeuslupia sisävesille. Tulevaisuudessa Suomessa on kuitenkin pyrittävä edistämään ankeriaan vaellusta merelle ja vältettävä istutuksia vesistöihin, joista ankerias ei pääse kudulle. Maa- ja metsätalousministeriö on vuodeksi 2023 antanut ELY-keskuksille toiminnalliseksi tavoitteeksi edistää ankeriaan alasvaellusratkaisuja rakennetuissa vesistöissä.
Ankeriasta koskevat rauhoitusajat ovat nähtävissä Kalastusrajoitus.fi-karttapalvelussa kesäkuun loppuun mennessä. ELY-keskukset voivat myöntää rauhoitukseen poikkeuksia, mutta eivät kuitenkaan merialueen vapaa-ajankalastukseen.