stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Irwin niin kuin haluat

| Irwin niin kuin haluat Irwin Goodman |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1978
 Levy-yhtiö: Levytuottajat
Irwin Goodmanin muut julkaisut
|   | Irwin niin kuin haluat 1978 |   |
Irwin niin kuin haluat on vuonna 1978 julkaistu Irwin Goodmanin kokoelmalevy. Kyseessä on Hymy-lehden mainosjulkaisu, minkä vuoksi vinyyli- ja kasettipainokset ovat hyvin harvinaisia.
Kappaleiden 3, 6, 8 ja 13 muusikot tunnistamattomia.
Kappaleet

St. Pauli ja Reeperbahn – 3.27
Viuhahdus – 2.41
Kun ei rahat riitä – 3.31
Poing poing poing – 3.14
Haistakaa paska koko valtiovalta – 2.34
Työmiehen lauantai – 2.11
Hämärä laulu – 2.28
Ryysyranta – 3.30
Häirikkö – 3.55
Vain Elämää – 3.04
Manu, vippaa muutama markka – 3.12
Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo – 2.36
Juhlavalssi – 3.36
Isaak I Komnenos

Isaak I Komnenos (1007—1061) oli Bysantin keisari 1057–1059. Hän oli ensimmäinen Komnenos-suvun keisareista. Hänen isänsä oli Manuel Komnenos, joka oli ollut upseerina keisari Basileios II:n armeijassa. Ennen kuolemaansa isä oli jättänyt Isaakin ja tämän veljen Johanneksen keisarin huostaan. Basileios huolehti poikien kasvatuksesta, ja heidät nimitettiin korkeisiin sotilasvirkoihin. Basilieoksen kuoleman jälkeen seuranneiden heikkojen keisareiden aikana Isaak pääsi armeijan ja aateliston suosioon. Kun aatelisto kapinoi vuonna 1057, Isaak valittiin uudeksi keisariksi.[lähde? ]
Isaakin tärkein tavoite oli valtakunnan raha-asioiden järjestely. Isaak sairastui sotaretkellä unkarilaisia ja petsenegejä vastaan vuonna 1059. Hän nimitti veljensä Johanneksen sijaan seuraajakseen Konstantinos Dukaksen. Isaak parani mutta ei pyrkinyt takaisin valtaan vaan vietti loppuelämänsä luostarissa.[lähde? ]
Kirjallisuutta

John Julius Norwich: Byzantium: The Apogee.  Viking, 1991.  ISBN 0-394-53779-3.
Georg Ostrogorsky: History of the Byzantine State.  Rutgers University Press, 1969.  ISBN 0-8135-1198-4.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Mikael VI | Bysantin keisari | Seuraaja: Konstantinos X Dukas |
Inga-Brita Castrén

Inga-Brita Castrén (26. maaliskuuta 1919 Helsinki – 31. joulukuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen teologian ja filosofian maisteri. Hän sai Helsingin yliopiston teologian kunniatohtorin arvon vuonna 2000.
Helsingin Sanomien nekrologi luonnehti Inga-Brita Castrénia 1900-luvun ekumeenisen liikkeen uranuurtajiin kuuluvaksi henkilöksi, joka oli pitkän uransa aikana mukana muovaamassa kirkon ja kristittyjen yhteyspyrkimyksiä ja niitä palvelevia järjestöjä.
Castrén toimi 1950-luvulla Suomen kristillisen ylioppilasliiton (SKY) naistyön ja ulkoasiain sihteerinä vuosina 1943–1953. Sen jälkeen hänen uransa johti merkittäviin kansainvälisiin tehtäviin. Hän toimi Genevessä ylioppilaiden kristillisen maailmanliiton WSCF:n Afrikan työn sihteerinä 1959–1962, NNKY:n maailmanliiton ekumeenisen työn sihteerinä 1962–1969 sekä Kirkkojen maailmanneuvoston lähetyskasvatussihteerinä 1969–1973. Suomessa hän toimi Seurakuntaopiston konferenssitoiminnan sihteerinä ja Suomen ekumeenisen neuvoston (SEN) pääsihteerinä 1974–1984.
Hänen isänsä oli korkeimman hallinto-oikeuden presidentti, pääministeri Urho Castrén.
Tuotanto

Avoimuuteen sidottu : näköaloja ja kokemuksia kansainvälisessä ekumeenisessa työssä. Muistelmat. Kirjaneliö 1990.
Missä kutsu kansallasi, siinä sullakin osasi : nuorten kohtaloita sodan aikana. 1991 (yhteisjulkaisu)
Anna meidät toisillemme : hartauksia yhteisellä tiellä. 1994
Työtytöt : naisten vapaaehtoinen työpalvelu 1941-1945. 1997 (yhteisjulkaisu).
Ilmojen sotaherra

| Ilmojen sotaherra> The Warlord of the Air |
| --- | --- |
 Suomennoksen kansikuva.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Michael Moorcock
Kansitaiteilija:  Davis Meltzer
Kieli:  englanti
Genre:  tieteiskirjallisuus, vaihtoehtohistoria
Kustantaja:  Ace Books
Julkaistu:  1971
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  187
Suomennos
Suomentaja:  Laura Nieminen
Kansitaiteilija:  Juhani Jokinen
Kustantaja:  Vaskikirjat
Julkaistu:  2013
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  314
ISBN:  978-952-5722-13-0
Sarja: Nomad of Time / Oswald Bastable
Seuraava:  Leviatan maan päällä
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ilmojen sotaherra (engl. The Warlord of the Air) on Michael Moorcockin vuonna 1971 ilmestynyt vaihtoehtohistoriallinen tieteisromaani. Teoksen julkaisi Ace Books ja se sai kaksi jatko-osaa. Suomennoksen julkaisi Vaskikirjat vuonna 2013. Ilmojen sotaherra on seikkailuromaani, jossa päähenkilö Oswald Bastable joutuu vuodesta 1902 vuoteen 1973. Tässä todellisuudessa maailmansotia ei ole käyty ja 1900-luvun suuria vallankumouksia ei ole tapahtunut. Maailmanrauhan takana on siirtomaavallan jatkuminen.
Sisältö

Kirjan päähenkilö kapteeni Oswald Bastable eksyy Tiibetissä olevaan salaperäiseen "Tulevan Buddhan temppeliin". Äkkiä alueelle iskee maanjärityys ja Bastable pyörtyy.
Herättyään ja kiivettyään ylös rauniosta hän saa tietää kuluvan vuoden olevan 1973. Kirjan vaihtoehtohistoriassa 1800-luvun imperiumit eivät ole hajonneet: Britannian, Ranskan Yhdysvaltain, Venäjän ja Japanin suurvallat ovat jakaneet suurimman osan maailmasta keskenään ja ylläpitävät valtaansa valtavilla taisteluilmalaivoilla. Bastable pestautuu ilmapoliisiksi, mutta aikaansaa skandaalin ja joutuu eroamaan.
Työtä etsivä Bastable pestautuu hämäräperäiselle The Rover -nimiselle rahti-ilmalaivalle. Pian käy ilmi, että alus kuuluu siirtomaavaltaa ja sortoa vastustavalle kielletylle vasemmistopuolueelle. Kiinan yllä "Ilmojen sotaherra" O. T. Shaw miehineen valtaa aluksen hyödyntääkseen sitä vallankumouksessa. Aluksi vasemmistolaisuutta vastustanut Bastable muuttaa mielensä ja liittyy Shaw`n joukkoihin.
Shaw on hankkinut liittolaisikseen suuren joukon hyljeksittyjä tiedemiehiä, jotka ovat keksineet ja rakentaneet Shaw’n tukikohdassa muun muassa lentokoneita ja atomipommin, jonka hän pudottaa suuresta ilmalaivasta Hiroshimaan. Pommituslennolla ovat mukana myös Vladimir Iljitš Uljanov ja Bastable, jonka räjähdys sinkoaa takaisin omaan aikaansa.
Moorcockin romaani arvostelee utopian takana olevaa rasismia ja kolonialismia. Tässä kirja heijastaa 1960-luvun vasemmistolaista ajatusmaailmaa ja arvostelua Vietnamin sotaa kohtaan.
Uusviktoriaanisen tai uusedvardiaanisen ympäristön vuoksi teos on yhdistetty myöhemmin syntyneeseen steampunk-suuntaukseen. Moorcockin mielestä suuri osa steampunkista on pikemminkin ”höyryoopperaa” kuin alkuperäisen kyberpunkin tavoin yhteiskuntakriittistä tieteiskirjallisuutta. Vastaava tilanne on valtavirran lajityyppifantasiassa, josta Moorcock on usein kirjoittanut arvostelevasti.
Aiheesta muualla

The Warlord of the Air. The Complete Review. (englanniksi)
Juri Nummelin: Zeppeliineillä vallankumousta vastaan. Helsingin Sanomat 27.7.2013.
Insestinen pornografia

Insestinen pornografia on pornografian alalaji, joka kuvaa insestiä eli sukulaisten keskinäistä seksuaalista vuorovaikutusta. Insestisen pornografian näyttelijöinä voi olla todellisia sukulaisia, mutta yleensä on vain palkattu toisiaan muistuttavia esiintyjiä, joiden esitetään olevan sukulaissuhteessa. Insesti on useissa maissa laitonta.
Luultavasti kuuluisin insestisen pornografian edustaja on Taboo-elokuvasarja. Sarjan ensimmäinen elokuva julkaistiin vuonna 1980 ja sen pääosassa näytteli Kay Parker. Elokuvalle kuvattiin monta jatko-osaa.
Indoarjalaiset kielet

Indoarjalaisten kielten levinneisyys eteläisessä Aasiassa.
Indoarjalaisten kielten puhuma-alue eteläisessä Aasiassa suhteessa muihin eteläisen Aasian kieliryhmiin.
Tärkeimpien nykyaikaisten indoarjalaisten kielten puhuma-alueet.
Indoarjalaiset kielet ovat indoeurooppalaisten kielten indoiranilaiseen haaraan kuuluva kieliryhmä. Indoarjalaiset kielet jakautuvat kronologisesti kolmeen ryhmään:
muinaisindoarja, käytännössä Rigvedan ja muun Veda-kirjallisuuden kieli sekä klassillinen sanskrit.
keski-indoarja, jonka kirjallinen muoto on pāli.
nykyindoarja, joita on yli 200.
Indoarjalaisia kieliä puhuu yhteensä noin 800 miljoonaa ihmistä lähinnä Intiassa, Bangladeshissa, Pakistanissa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Suurimmat kielet ovat hindi ja urdu (yhteensä n. 320 miljoonaa puhujaa), bengali (n. 200 miljoonaa), pandžabi (n. 100 miljoonaa) ja marathi (n. 70 miljoonaa).
Inshallah

Inshallah tai inšallah (arab. إِنْ شَاءَ ٱللَّٰهُ‎, ’in šā’a llāh)  on muslimien käyttämä ilmaisu, joka tarkoittaa ”jos Jumala [niin] tahtoo”. Sitä käyttävät sekä muslimit että muut arabian puhujat viittaamaan tapahtumiin, joiden toivoo toteutuvan tulevaisuudessa. Toinen samanlainen lausahdus on ”mashallah” (kuten Jumala on tahtonut).
Sanonnat ilmaisevat islamiin kuuluvaa uskoa kohtaloon: mikään ei toteudu, ellei Jumala niin tahdo. Sanontaa inshallah käytetään usein myös ironisesti tai kohteliaana keinona torjua henkilölle esitetty pyyntö. Lause voi siten tarkoittaa tilanteen mukaan joko kyllä, ehkä tai ei. Tämä ilmenee jo Sunan ibn Majah -kokoelmaan sisältyvästä hadithista, joka kertoo Muhammedin lausuneen: ”Kuka tahansa, joka lausuu valan ja lisää siihen inshallah, voi tehdä niin tai näin rikkomatta valaansa.” Toinen ibn Majahin välittämä hadith toteaa kuitenkin: ”Se, joka vannoo valan ja lisää inshallah, ei koskaan riko valaansa.”
Fraasi inshallah esiintyy myös Koraanissa: ”Älä sano mistään ’teen sen huomenna’ lisäämättä: ’Jos Jumala niin tahtoo’.” (Koraani 18: 23–24). Lause esiintyy myös pojan vastauksessa Abrahamille, kun Abraham kertoo tälle unesta, jonka mukaan hänen olisi uhrattava tämä Jumalalle (Koraani 37:102). Vaikka sanonta yleensä latinalaisin aakkosin kirjoitetaan yhteen, arabiassa se kirjoitetaan kolmena sanana: ’in shā’a llāh.
Inshallah on siirtynyt myös eräisiin muihin kieliin, kuten espanjan sanaan ojalá (toivottavasti) tai italian nuorisoslangissa käytettyyn ilmaisuun scialla (ota rauhallisesti).
Ira Losco

| Ira Losco |
| --- | --- |
 Losco vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1981 (ikä 43)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1998-
Tyylilajit:  pop
Aiheesta muualla
www.iralosco.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ira Losco (s. 31. heinäkuuta 1981 Sliema[lähde? ]) on maltalainen poplaulaja.
Losco on Maltan musiikkimaailman suuria tähtiä. 15 vuotta kestäneen uransa aikana hän on saanut 20 palkintoa ja julkaissut viisi albumia.
Losco aloitti uransa vuonna 1997 yhtyeessä Tiara. Hän siirtyi vuonna 2000 soolouralle. Hän edusti vuonna 2002 Maltaa Euroviisuissa kappaleellaan "7th Wonder", Kappale sijoittui kilpailussa toiseksi saatuaan 12 pistettä vähemmän kuin voittanut Latvian kappale. Losco edusti maata myös vuoden 2016 kilpailussa kappaleella Walk on Water. Hän sijoittui kilpailussa sijalle 12.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ira Losco Wikimedia Commonsissa
Ilkka Heilä

| Ilkka Heilä |
| --- | --- |
 Ilkka Heilä vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1956 Tammisaari
Ammatti:  sarjakuvapiirtäjä
Ilkka Heilä (s. 1956 Tammisaari) on suomalainen sarjakuvapiirtäjä, joka piirtää B. Virtanen -sarjakuvaa.
Heilän sarjakuvia ilmestyi jo 1970-luvun alussa Sarjis-lehdessä. Työskentely postissa kuitenkin syrjäytti taiteellisten taipumusten ammatillisen toteuttamisen lähes kahdeksi vuosikymmeneksi, kunnes hän kehitti B. Virtanen -sarjansa Bulls-syndikaatin ja sanomalehti Uuden Suomen järjestämään sarjakuvakilpailuun vuonna 1989. Tämän sarjan ansiosta Heilä kykeni lopulta 1990-luvulla siirtymään täysipäiväiseksi sarjakuvataiteilijaksi. Heilä sai Puolen kilon Kritiikin punnuksen vuonna 1994 ja hänet kruunattiin Vuoden tärkeäksi kaarinalaiseksi vuonna 2001. Suomen sarjakuvaseuran Puupäähatun Heilä sai vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ronkainen, Timo: Puupäähattu Ilkka Heilälle  20.4.2006. Kvaak.
Indianan lippu

Indianan lippu (1917–)
Indianan lippu on Yhdysvaltain osavaltio Indianan virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on sinisellä taustalla kultainen soihtu, jota ympäröi 19 kultaista tähteä. Tähtien lukumäärä symboloi sitä, että Indiana oli 19. osavaltio joka liittyi Yhdysvaltoihin. Soihdun yläpuolella oleva suurempi tähti symboloi itse osavaltioita, ja sen yläpuolella on teksti ”Indiana”. Lipun mittasuhteina käytetään joko 2:3 tai 3:5.
Nykyinen lippu otettiin käyttöön 11. toukokuuta 1917, ja sen on suunnitellut suunnittelukilpailun voittanut Paul Hadley. Lipun ominaisuudet standardisoitiin vuonna 1955.
Ilonen (järvi)

| Ilonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°31′20″N, 26°31′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Nuottasenjokeen 
Järvinumero:  14.719.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,9 m  
Pituus:  390 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  1,133 km  
Pinta-ala:  6,662 ha  
Suurin syvyys:  9,8 m  
Saaria:  1 
 fiIlonen 
Ilonen  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Pirttimäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 390 metriä pitkä, 220 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 6,7 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Lummukan valuma-alueeseen (14.719) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 133,9 metriä mpy.
Isabelle White

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Naisten uimahypyt. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Naisten uimahypyt. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Naisten uimahypyt. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Naisten uimahypyt. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | 10 m kerroshypyt |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bologna 1927 | 10 m kerroshypyt |  |
Isabelle White (1. syyskuuta 1894 Willesden – 24. kesäkuuta 1972 Muswell Hill) oli brittiläinen uimahyppääjä ja olympiamitalisti.
White voitti Tukholman olympialaisissa 1912 pronssia kymmenen metrin kerroshypyissä ja oli samalla maansa ensimmäinen uimahyppyjen olympiamitalisti. Hän sijoittui vuoden 1920 kisoissa neljänneksi ja oli kuudes Pariisissa 1924. White voitti EM-kisoissa 1927 kultaa 10 metrin kerroshypyissä, mutta putosi karsinnassa Amsterdamin olympialaisissa 1928.
Ilkka Hanski (muusikko)

Ilkka Hanski (s. 1. joulukuuta 1952) on suomalainen jazz-basisti ja bassonsoiton opettaja.
Hanski opiskeli kontrabassonsoittoa Sibelius-Akatemiassa Olli Kososen johdolla. Hän on soittanut sekä kontra- että sähköbassoa monissa jazz- ja rock-kokoonpanoissa, kuten Piirpaukessa ja Tapiola Big Bandissä sekä Jukka Tolosen, Eero Koivistoisen, Jukka Linkolan ja Vladimir Shafranovin yhtyeissä. Hän on säestänyt muun muassa Archie Sheppiä,  Buck Claytonia, Mark Murphyä ja Bob Brookmeyeria heidän Suomen-vierailuillaan.
Ilkka Hanski on opettanut bassonsoittoa muun muassa Helsingin pop- ja jazzkonservatoriossa. Vuonna 2018 häneltä ilmestyi 400-sivuinen oppikirja Jazzbasso, Perusteet ja improvisointi.
Hanskille myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Ilkka Hanski Discogs-levytystietokannassa
Islannin kansallismuseo

Pysyvän näyttelyn keskeinen nähtävyys on Valþjófsstaður-ovi, ja sen kaiverrus, joka kuvaa tunnettua ritarisaagaa, jossa ritari surmaa lohikäärmeen ja vapauttaa näin leijonan, josta tulee hänen kumppaninsa.
Islannin kansallismuseo (isl. Þjóðminjasafn Íslands) on museo Reykjavíkissa Islannissa. Se perustettiin nimellä Forngripasafnið eli Antiikkikokoelma 24. helmikuuta 1863, mutta sen nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1911. Vuonna 1950 museo siirtyi nykyiselle paikalleen, Suðurgata-kadun varteen, mitä ennen se sijaitsi Reykjavíkin eri ullakoilla, mukaan lukien kulttuuritalon ullakolla noin 40 vuoden ajan.
Museon pysyvä näyttely käsittelee Islannin historiaa ja sisältää noin 2 000 esinettä aina Islannin asuttamisesta nykypäivään.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (islanniksi ja englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:National Museum of Iceland
Käännös suomeksi
If I Should Fall from Grace with God

| If I Should Fall from Grace with God The Pogues |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : RAK Studios, The Townhouse
 Tuottaja(t): Steve Lillywhite
 Levy-yhtiö: Pogue Mahone Records
The Poguesin muut julkaisut
| Rum, Sodomy & Lash  | If I Should Fall from Grace with God 1988 | Peace and Love  |
If I Should Fall from Grace with God on The Poguesin studioalbumi vuodelta 1988.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | If I Should Fall from Grace with God | Shane MacGowan | 2.20 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Turkish Song of the Damned | Shane MacGowan, Jem Finer | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Bottle of Smoke | Shane MacGowan, Jem Finer | 2.47 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Fairytale of New York | Shane MacGowan, Jem Finer | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Metropolis | Jem Finer | 2.50 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Thousands Are Sailing | Philip Chevron | 5.28 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Fiesta | Shane MacGowan, Jem Finer | 4.13 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Medley: The Recruiting Sergeant/The Rocky Road to Dublin/The Galway Races | trad., sov the Pogues | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Streets of Sorrow/Birmingham Six | Terry Woods/Shane MacGowan | 4.39 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Lullaby of London | Shane MacGowan | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Sit Down by the Fire | Shane MacGowan | 2.17 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Broad Majestic Shannon | Shane MacGowan | 2.55 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Worms | trad., sov. Andrew Ranken/James Fearnley | 1.01 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Andrew Ranken − rummut, lyömäsoittimet, huuliharppu, laulu
Spider Stacy − tinapilli, laulu
James Fearnley − harmonikka, piano, mandoliini, dulcimer, kitara, sello, lyömäsoittimet
Shane MacGowan − laulu, kitara
Darryl Hunt − basso, lyömäsoittimet, laulu
Philip Chevron − kitara, mandoliini, laulu
Jem Finer − banjo, mandola, saksofoni
Terry Woods − cittern, concertina, mandola, tenoribanjo, dulcimer, kitara, laulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Kirsty MacColl − laulu kappaleessa 4
Eli Thompson − trumpetti
Brian Clarke − alttosaksofoni
Joe Cashman − tenorisaksofoni
Paul Taylor − pasuuna
Chris Lee − trumpetti
Ron Kavana − tenoribanjo, lusikat, mandola
Siobhan Sheahan − harppu
Fran Byrne − bodhran
Kokoonpano > Kuoro

The Pogues
The Man from the Indian Take-away
Brian Sheridan
John Lawlor
Ron Kavana
Joe Cashman
Paul Verner
Steve Lillywhite
Paul Scully
Frank Murray
Kokoonpano > Tuotanto

Steve Lillywhite − tuottaja
Chris Dickie, Roy Spong, Nick Lacey − äänittäjät
Jaakko Paavela

Jaakko Paavela (s. 17. kesäkuuta 1939 Suojärvi) on suomalainen varatuomari, joka työskenteli erityisesti matkailun ja viestinnän alalla, pisimpään MTV:n varatoimitusjohtajana 1972–1999. Hän oli 1980-luvulla luomassa MTV:n uutisia, suomalaista paikallisradiotoimintaa, television Kolmoskanavaa, vuoden 1993 tv-kanavauudistusta sekä Aamulehti-yhtymän ja MTV:n fuusiota 1998. Hän toimi fuusiosta syntyneen Alma Median hallintojohtajana ja viestintäasiantuntija vuoteen 2000. Paavela sai viestintäneuvoksen arvonimen 1995.
Jaakko Paavela syntyi Laatokan Karjalan Suojärvellä ja kävi koulunsa Helsingissä. Hän tuli ylioppilaaksi 1958 ja valmistui lainopin kandidaatiksi 1958. Hän työskenteli kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön eri tehtävissä vuoteen 1967.
Paavela nimitettiin vuonna 1967 ensimmäiseksi matkailuasioihin keskittyväksi kauppa- ja teollisuusministeriön ylitarkastajaksi. Pian perustettiin matkailuneuvosto, jonka puheenjohtaja Paavela oli 1969–1972. Vuonna 1971 hänet nimitettiin KTM:n matkailutoimiston toimistopäälliköksi. Keväällä 1972 Paavela siirtyi matkailualalta viestintäalalle, kun hänet nimitettiin Mainostelevision varatoimitusjohtajaksi.
Paavela oli Karjalan Liiton hallituksen jäsen vuosina 1988–1996 ja 2000–2015.  Suomen Ladun puheenjohtajana hän toimi vuosina 1983–1995 ja nimettiin järjestön kunniapuheenjohtajaksi. Hänen nimeään kantavan rahaston stipendi myönnetään vuosittain yhdelle Suomen Ladun jäsenyhdistykselle.
Jaakko Paavelan isoveli oli rautatiehallituksen pääjohtaja ja 1970-luvun loppupuolen valtiovarainministeri Paul Paavela.
Inga Arpalahti

Inga Maria Arpalahti (13. marraskuuta 1912 Äänekoski – 19. elokuuta 1999 Lempäälä) oli suomalainen runoilija.
Teoksia

Tulipunaiset unikot : runoja. WSOY 1947
Suomennoksia

Lis Husberg - Hans Lundkvist : Harrastelijan keramiikkaa; suom. Inga Arpalahti. Tammi 1971, 2. painos 1989 (alkuteos Keramik som hobby)
Jaakko Pahkamaa

Jaakko Pahkamaa (Sassi, Sikala)  (27. heinäkuuta 1824 Olhava – 29. syyskuuta 1904 Alatornio) oli suomalainen maanviljelijä, uskonnollinen vaikuttaja ja valtiopäivämies.
Jaakko Pahkamaan vanhemmat olivat Jaakko Pekanpoika ja Reetta Henrikintytär Sassi ja puolisot Eva Maria Sassi ja Anna Wuornos.  Pahkamaa oli maanviljelijä, mutta tuli tunnetuksi myös lestadiolaisuuteen vaikuttaneena puhujana. Hän oli talonpoikaissäädyssä Tornion tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1877–1878. Pahkamaa oli valtiopäivillä säädyn yksityisen valitusvaliokunnan ja lisätyn valitusvaliokunnan jäsen.
Ilmojärvi (Viitasaari, Ilmolahti)

| Ilmojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°00′17″N, 25°51′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Keiteleeseen 
Järvinumero:  14.421.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105 m  
Pituus:  860 m  
Leveys:  280 m  
Rantaviiva:  2,234 km  
Pinta-ala:  8,652 ha  
Tilavuus:  0,0003611 km³ 
Keskisyvyys:  4,17 m  
Suurin syvyys:  12 m  
Saaria:  1 
 fiIlmojärvi 
Ilmojärvi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Ilmolahden lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 860 metriä pitkä, 280 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,7 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 361 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,2 metriä ja suurin syvyys on 12,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105 metriä mpy.
IF Göta

| IF Göta |
| --- | --- |

Perustettu:  1904
Paikkakunta:  Karlstad
Värit:           
Lajit:  YleisurheiluEntiset lajit:  jääpallo, jääkiekko
Mestaruudet:  Jääpallo 3 (1932, 1935, 1937)
IF Göta tai Karlstad-Göta, on vuonna 1904 perustettu urheiluseura Karlstadista. IF Göta on yksi Ruotsin suurimmista yleisurheiluseuroista. Nykyisin seuran lajivalikoimaan kuuluu ainoastaan yleisurheilu. Aiemmin seuralla oli toimintaa myös jääpallossa ja jääkiekossa.
Jääpallo

Pääartikkeli: IF Göta Bandy
IF Göta oli 1930-luvulla yksi Ruotsin parhaista jääpalloseuroista, se voitti vuosikymmenellä kolme kertaa maan jääpallomestaruuden.
Jääkiekko

IF Göta on pelannut yhden kauden Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla, kaudella 1944-1945. Se hävisi kaikki kymmenen otteluaan.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:IF Göta
Käännös suomeksi
Ira Hammermann

Ira Susanna Hammermann (s. 1967) on suomalainen televisiojuontaja, joka esiintyi uudella MTV3-kanavalla sen aloittaessa vuoden 1993 alusta ja jatkoi eri ohjelmien juontajana läpi 1990-luvun. Hän palasi juontotehtäviin vuonna 2018 Yle Fem -kanavan ruotsinkielisessä ohjelmasarjassa Toivomus.