stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Max von Sydow
Elämä

Von Sydowin vanhemmat olivat Lundin yliopiston professori Carl Wilhelm von Sydow ja paronitar Greta Rappe. Max von Sydow pääsi ylioppilaaksi vuonna 1947 ja opiskeli Dramatenin näyttelijäkoulussa vuosina 1948–1951. Hänen oppilastovereitaan olivat muun muassa Ingrid Thulin, Allan Edwall ja Margaretha Krook. Myöhemmin von Sydow oli kiinnitettynä Dramateniin 13 vuoden ajan vuodesta 1960 lähtien.
Elokuvadebyyttinsä von Sydow teki vuonna 1949 Alf Sjöbergin elokuvassa Hän oli vain äiti. Hän työskenteli 1955–1960 Malmön kaupunginteatterissa, missä ohjaajana toimi Ingmar Bergman. Von Sydowin myöhemmän maineen pohjusti pääsy Bergmanin ympärilleen keräämään kiinteään työryhmään, jonka muita näyttelijäjäseniä olivat muun muassa Gunnar Björnstrand, Erland Josephson, Ingrid Thulin, Harriet Andersson ja Bibi Andersson. Von Sydow näytteli kaikkiaan yhdessätoista Bergmanin valkokangaselokuvassa ja kahdessa televisioelokuvassa vuosina 1956–1970.
Kansainvälisen uran käynnisti nimirooli George Stevensin Jeesus-elämäkerrassa Mies Nasaretista vuodelta 1965. Myöhemmin von Sydow työskenteli muun muassa John Hustonin, Sydney Pollackin, John Boormanin, Woody Allenin, Bertrand Tavernierin, Lars von Trierin, Steven Spielbergin, Wim Wendersin, Ridley Scottin ja Martin Scorsesen ohjauksessa. Hän piti uransa kohokohtana pääroolia Bille Augustin ohjaamassa elokuvassa Pelle Valloittaja vuodelta 1987, josta hän oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
Von Sydow näytteli Lor San Tekkaa vuonna 2015 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Star Wars: The Force Awakens.
Von Sydow oli naimisissa kahdesti. Eroon päättyneestä avioliitosta Christina Olinin kanssa (vuosina 1951–1996) hänellä on kaksi lasta. Liiton Cathrine Breletin kanssa hän solmi vuonna 1997.
Elokuvia > Ruotsalaisia elokuvia

| Vuosi | Elokuva | Alkukielinen nimi | Ohjaaja | Rooli | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1949 | Hän oli vain äiti | Bara en mor | Alf Sjöberg | Nils | esikoiselokuva |
| 1951 | Neiti Julie | Fröken Julie | Alf Sjöberg | tallirenki | August Strindberg -filmatisointi |
| 1962 | Peukaloisen retket | Nils Holgerssons underbara resa | Kenne Fant | peukaloisen isä | Selma Lagerlöf -filmatisointi |
| 1970 | Maastamuuttajat | Utvandrarna | Jan Troell | Karl Oskar Nilsson | Vilhelm Moberg -filmatisointi |
| 1971 | Raivaajat | Nybyggarna | Jan Troell | Karl Oskar Nilsson | Maastamuuttajien jatko-osa |
| 1991 | Hyvä tahto | Den goda viljan | Bille August | Johan Åkerblom | tv-sarja, Ingmar Bergmanin käsikirjoitus |
Elokuvia > Ingmar Bergmanin ohjaamat elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Alkukielinen nimi | Rooli | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957 | Seitsemäs sinetti | Det sjunde inseglet | ritari Antonius Block |  |
| 1957 | Mansikkapaikka | Smultronstället | bensiiniasemanomistaja |  |
| 1958 | Elämän kynnyksellä | Nära livet | Harry Andersson |  |
| 1958 | Kasvot | Ansiktet | hypnootikko Albert Emanuel Vogler | perustuu G. K. Chestertonin näytelmään |
| 1960 | Neidonlähde | Jungfrukällan | herra Töre |  |
| 1961 | Kuin kuvastimessa | Såsom i en spegel | perheen isä Martin |  |
| 1963 | Talven valoa | Nattvardsgästarna | kalastaja Jonas Persson |  |
| 1968 | Suden hetki | Vargtimmen | taidemaalari Johan Borg |  |
| 1968 | Häpeä | Skammen | Evan mies Jan |  |
| 1969 | Intohimo | En passion | Andreas Winkelman |  |
| 1971 | Kosketus | Beröringen / The Touch | Andreas Vergérus | englannin kielellä |
Lisäksi von Sydow näytteli Bergmanin televisioelokuvissa Herr Sleeman kommer (1957) ja Rabies (1958).
Elokuvia > Kansainvälisiä elokuvia

| Vuosi | Elokuva | Alkukielinen nimi | Maa | Ohjaaja | Rooli | Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1965 | Mies Nasaretista | The Greatest Story Ever Told | Yhdysvallat | George Stevens ym. | Jeesus | elämäkertaelokuva Jeesuksesta |
| 1973 | Manaaja | The Exorcist | Yhdysvallat | William Friedkin | isä Merrin | Golden Globe -ehdokkuus parhaasta sivuosasta |
| 1977 | Manaaja II: Luopio | Exorcist II: The Heretic | Yhdysvallat | John Boorman | isä Merrin | Manaajan ensimmäinen jatko-osa |
| 1980 | Flash Gordon – iskevä salama | Flash Gordon | Iso-Britannia, Yhdysvallat | Mike Hodges | Ming | Alex Raymondin sarjakuviin perustuva tieteiselokuva |
| 1981 | Pako voittoon | Escape to Victory | Yhdysvallat | John Huston | Majuri Karl Von Steiner |  |
| 1982 | Conan – barbaari | Conan the Barbarian | Yhdysvallat | John Milius | kuningas Osric | pääosassa Arnold Schwarzenegger |
| 1983 | Älä kieltäydy kahdesti | Never Say Never Again | Englanti | Irvin Kershner | Ernst Stavro Blofeld | James Bond -elokuva, pääosassa Sean Connery |
| 1984 | Dyyni | Dune | Yhdysvallat | David Lynch | tohtori Kynes | Frank Herbertin Dyynin filmatisointi |
| 1986 | Hannah ja sisaret | Hannah and Her Sisters | Yhdysvallat | Woody Allen | Frederick |  |
| 1987 | Pelle Valloittaja | Pelle erobreren | Tanska | Bille August | Lasse Karlsson, isä | parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuus 1989 parhaan miespääosan European Film Awards 1988 |
| 1993 | Tarpeellista tavaraa | Needful Things | Yhdysvallat | Fraser Clarke Heston | Leland Gaunt | Stephen King -filmatisointi |
| 1995 | Judge Dredd – tuomari | Judge Dredd | Yhdysvallat | Danny Cannon | päätuomari Fargo |  |
| 1996 | Hamsun | Hamsun | Norja | Jan Troell | Knut Hamsun | elämäkertaelokuva Knut Hamsunin vanhuusvuosista |
| 2002 | Minority Report | Minority Report | Yhdysvallat | Steven Spielberg | Lamar Burgess | Philip K. Dick -filmatisointi |
| 2007 | Perhonen lasikuvussa | Le Scaphandre et le papillon | Ranska | Julian Schnabel | Papinou | Jean-Dominique Bauby -filmatisointi |
| 2010 | The Wolfman | The Wolfman | Yhdysvallat | Joe Johnston | matkustaja junassa |  |
| 2010 | Suljettu saari | Shutter Island | Yhdysvallat | Martin Scorsese | tohtori Jeremiah Naehring | Dennis Lehane -filmatisointi |
| 2010 | Robin Hood | Robin Hood | Iso-Britannia, Yhdysvallat | Ridley Scott | sir Walter Loxley |  |
| 2011 | Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä | Extremely Loud and Incredibly Close | Yhdysvallat | Stephen Daldry | The Renter | Ehdolla Parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon 2012. |
| 2015 | Star Wars: The Force Awakens | Star Wars: The Force Awakens | Yhdysvallat | J. J. Abrams | Lor San Tekka |  |
| 2018 | Kursk | Kursk | Belgia, Ranska | Thomas Vinterberg | Vladimir Petrenko |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Max von Sydow Nationalencyklopedinissa
Max von Sydow Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Max von Sydow Elonetissä.
Max von Sydow NNDB:ssä
Max von Sydowin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Max von Sydowin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Kokonhalli

| Kokonhalli |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Porvoo
Avattu:  1983
Omistaja:  Porvoon kaupunki
Käyttäjät
 Porvoon Tarmo 
Katsojakapasiteetti
 530 (1080) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kokonhalli on vuonna 1983 valmistunut monitoimihalli Porvoossa, jossa koripallojoukkue Porvoon Tarmo pelaa kotiottelunsa. Kokonhallin katsomokapasiteetti on 530 katsojaa, mutta se voidaan tarvittaessa laajentaa 1080 katsojaan lisätuoleilla.
Aiheesta muualla

Kokonhallin kotisivu
| n k Perustiedot Wikidatassa: Kokonhalli (Q11872175)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: monitoimihalli
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Porvoo
Šiialaiset imaamit

Ali tappaa demonit Zulfiqar-miekallaan.
Šiialaiset imaamit ovat islamilaisessa šiialaisuudessa samaan aikaan sekä uskovien hengellisiä että maallisia johtajia. Šiialaisuus jakautuu 7-šiialaisuuteen ja uskovien määrältä suurempaan 12-šiialaisuuteen sen mukaan, kuinka monen imaamin esiintymiseen suuntauksissa uskotaan.
Oppi imaameista

Imaamin tehtävänä on ohjata muslimeita tulkitsemalla Jumalan lakia ja kaitsemalla heidän uskonnollista elämäänsä. Tässä häntä auttoi imaamin läheinen yhteys Jumalaan, mikä ilmeni inspiraatiossa (ilhām). Se oli eri asia kuin ainoastaan Muhammedille kuuluva yhteyden muoto eli ilmestykset (waḥy).  Jumalan armo ja oikeudenmukaisuus ilmenee siinä, että maailma ei koskaan ole ilman imaamia, sillä muuten ihmisillä ei olisi ketään, joka ohjaisi heitä. Imaamit valittiin jo luomisen alussa, ja he ovat eräiden oppineiden mukaan olleet aina olemassa valona. He ovat synnittömiä ja parhaita kaikista luoduista. Jokaisen imaamin syntymää edelsivät ihmeet.
7-šiialaisuus

Šiiat uskovat, että Abu Bakrin tullessa Muhammedin jälkeen uskovien yhteisön (umma) johtajaksi, Alille siirtyi myös Muhammedin uskonnollinen auktoriteetti, ja hänestä tuli ensimmäinen imaami. Sen jälkeen asema siirtyi isältä pojalle. 7-šiialaisuudessa imaamien ketju katkeaa seitsemänteen imaamiin, joka kätkeytyi tullakseen lopun aikoina Mahdina uudelleen esille. Imaamien ketju on 7-šiialaisuudessa seuraava:
Ali ibn Abi Talib (600–661), myös nimellä Ali Amir al Mo'mineen
Hasan ibn Ali (625–669/670), myös nimellä Hasan al Mujtaba (edellisen poika)
Husain ibn Ali (626–680), myös nimellä Husayn al Shaheed (toinen poika)
Ali Zayn al-Abidin (658–713), myös nimellä Ali Zainul Abideen (edellisen poika)
Muhammad al-Baqir (676–743), myös nimellä Muhammad ibn Ali (edellisen poika)
Ja'far al-Sadiq (703–765), myös nimellä Jafar ibn Muhammad (edellisen poika)
Musa ibn Jafar (745–799), myös nimellä Musa al Kazim (edellisen poika)
12-šiialaisuus

Šiialaisuuden suurimmassa koulukunnassa, 12-šiialaisuudessa imaamien lukumäärä 12 rinnastuu moniin muihin uskonnollisiin yhteyksiin, joissa luku 12 esiintyy (kuten Israelin 12 heimoa, Jeesuksen 12 opetuslasta, Muhammedin 12 seuraajaa). Imaamien ketju katkesi 12. imaamin kohdalla, sillä tämä kätkeytyi tullakseen takaisin Mahdina vasta lopun aikojen koittaessa. 12-šiialaisilla imaamien ketju jatkuu seuraavasti:
12-šiialaisuuden mukaan kahdestoista imaami aloitti "pienen kätkeytymisen" vuonna 874 minkä jälkeen hän lähetti neljän henkilön kautta viestejään ihmisille. Luvussa esiintyy rinnastus neljään oikeaan johdettuun kalifiin. Vuonna 941 hän aloitti "suuren kätkeytymisen", minkä jälkeen häneltä ei ole enää tullut viestejä. Kätkeytymiseen oli luonnollinen syy, sillä kahdennellatoista imaamilla ei ollut tämän työtä jatkavaa poikaa, ja toisaalta maailma ei voinut olla ilman imaamia. Kahdestoista imaami palaa lopun aikoina Mahdin hahmossa taistelemaan Antikristusta ja roomalaisia vastaan.  Hän tuo mukanaan oikeudenmukaisuuden ja ajaa pois vääryyden.
Historiatieteen näkemyksiä

Vasta kahdennentoista imaamin ajoista eli 800-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta alkaen alkaa löytyä historiallisia lähteitä, jotka kertovat šiialaisuudesta. Sillä perusteella nykyisen šiialaisuuden syntyaikana voi pitää 800-lukua.
Oppi 12. imaamin kätkeytymisestä sopi šiiojen poliittiseen tilanteeseen, sillä he olivat vähemmistönä usein vainottuja. Se johti kehittämään myös opin siitä, että oman uskon kätkeminen hätätilanteessa (taqiyya) oli luvallista. Tämä oppi kuuluu toisaalta myös sunnalaisuuteen.
Ilmaköysirata

Pendeliköysiradan vaunu Italiassa
Ilmaköysirata, joskus riippuköysirata tai ilmahissi, on köysirata, jossa jonkintyyppiset vaunut (korit, hytit, gondolit, tuolit, tms.) kulkevat ilmassa vaijereiden varassa. Tällainen köysirata rakennetaan pylväiden varaan ja se voi ylittää suuriakin korkeuseroja ja esteitä. Vaunua liikuttaa vaijeri, joka saa voimansa aseman moottorista. Erilaisia ilmaköysiratoja käytetään etenkin vuoristoisilla alueilla, jossa ne ovat hyvä liikkumiskeino. Ilmaköysiratoja on erilaisia ja niiden tyypit menevät helposti sekaisin eri kielissä ja kielten välillä.
Tyypit > Pendeliköysirata

Pendeliköysirata, myös kabiinihissi (engl. aerial tramway, saks. Pendelseilbahn) on lähes aina kahden aseman välillä edestakaisin kulkeva ilmaköysirata, jossa on yleensä yksi tai kaksi tukivaijeria ja yksi vetävä propulsiovaijeri. Vaunu roikkuu ja kulkee tukivaijereilla pyörien varassa ja on kiinnitetty vetovaijeriin, joka vetää vaunua vaijeriradalla sekä pysähtyy ja vaihtaa suuntaa aina pääteasemalla. Erotuksena gondolihissiin, Pendeliköysiradassa ei siis ole jatkuvasti lenkkiä kiertävää useiden koppien vetovaijeria vaan vaijerissa voi olla vain yksi tai kaksi vaunua, jotka ovat kiinteästi osana sitä. Liikkuvaa vetovaijeria kierretään pääteasemalla pyörän avulla jatkuvasti viereiselle linjalle, jolla se jatkaa kulkuaan vastakkaiseen suuntaan. Jos radalla on kaksi vaunua, ovat ne samalla vaijerilla, mutta omilla linjoillaan matkan ääripäissä niin, että kun toinen lähtee ylös, toinen tulee alas ja vaunut ovat aina samaan aikaan paikallaan eri päiden asemilla sekä kohtaavat radan puolivälissä. Kuljetuskapasiteetti vaunua kohden on suuri, isoimmissa jopa 200 henkilöä, mutta jatkuvasti kulkevaan gondolihissiin verrattuna odotusaika asemalla on pitkä.
Tyypit > Gondolihissi

Gondolihissi koostuu gondoleista eli kopeista, jotka kulkevat liikkuvan vaijerin mukana. Vaijeri kulkee vähintään kahden aseman välissä. Pääteasemilla kaapelia pyörittää suuri rengas ja siihen kytketty moottori. Vaijeri muodostaa siis kehän, joka pyörii asemien välillä, pilareiden varassa. Vaijerissa on kiinnitettynä useita, jopa kymmeniä gondoleita. Joissain malleissa gondolit voidaan ottaa asemalla hitaaseen liikkeeseen irti vetovaijerista ja puristaa sitten takaisin kiinni, jotta matkustajat ehtivät poistua ja tulla sisään hidastamatta koko radan liikennettä. Yhteen gondoliin mahtuu ihmisiä muutamasta muutamaan kymmeneen. Gondolihissejä käytetään paljon suurissa hiihtokeskuksissa, mutta myös kaupunkiliikenteen muotona.
Gondolihississä voi olla pelkän yhden sijaan myös kaksi tai kolme vaijeria, jolloin varsinaisen liikkuvan vetokaapelin lisäksi on kiinteät tukivaijerit, joita pitkin hissi rullaa. Tukivaijerit lisäävät vakautta, vaijerin maksimijänneväliä sekä gondolin suurinta mahdollista kokoa ja massaa eli kapasiteettia. Kolmivaijerisen järjestelmän gondoli voi olla kapasiteetiltaan 40 ihmistä, mikä on paljon tavalliseen gondoliin verrattuna. Tällainen vaijeriratkaisu muistuttaa teknisesti pendeliköysirataa.
Tyypit > Funitel

Funitel (yhdistelmä ranskankielisistä sanoista funiculaire ja téléphérique) on gondolihissin tapainen, mutta siinä käytetään yhden sijasta kahta vierekkäistä kiertävää yläpuolista vetovaijeria, joiden väli on noin vaunun levyinen. Tämä tekee funitel-radasta vakaan myös tuulisella säällä.
Tyypit > Funifor

Funifor on edestakaisin kulkeva ilmaköysirata, jossa on kaksi tukivaijeria ja vetovaijeri, joka kierretään kulkemaan takaisin vastakkaiseen suuntaan pääteasemalla. Vetovaijeria ei kierretä horisontaalisesti vierekkäiselle linjalle vaan se kierretään pyörillä vertikaalisesti kulkemaan suoraan tulevaa vaunua vastaan. Funiforissa voi siis olla vain yksi vaunu, mutta siihen voidaan lisätä väliasemia. Kaksi rataa voidaan rakentaa vierekkäin ja tällöin pendeliratoihin nähden etuna on, että ratoja voidaan ajaa itsenäisesti ja vaikka samaan suuntaan tai pysäyttää toinen, koska linjat eivät ole osa samaa vaijeria. Ratatyypin patentin omistaa Doppelmayr-Garaventa.
Tyypit > Tuolihissi

Tuolihissi on kevyt gondolityyppinen ilmaköysirata, jossa on koppien sijasta pelkät penkit. Yksinkertaisten hitaiden tuolihissien lisäksi on kehitetty nopeita, joissa tuolin voi joidenkin gondolihissien tapaan irrottaa vetovaijerista ja puristaa sitten takaisin asemalla poistumista ja istumista varten.
Tyypit > Tavaraköysirata

Ilmaköysiratoja on rakennettu myös tavarankuljetukseen. Radat ovat yleensä gondolihissityyppisiä ja niitä käytetään esimerkiksi kaivosalueilla materiaalien kuljettamiseen.
Emirates Air Line -gondolihissi Lontoossa
Funitel Ischglissä
Funifor
96 kilometriä pitkä entinen Kalklinbanan-kalkkiköysirata Ruotsissa
Moision sairaala

| Moision sairaala |
| --- | --- |
 Moision sairaalan päärakennus eli A-rakennus Mikkelissä. Kuvan etualalla Panu Patomäen suihkulähdeveistos Kesä (1977).
Osoite:  Moisiontie 9, 50520 Mikkeli
Sijainti:  Mikkeli
Rakennustyyppi:  Psykiatrinen sairaala
Valmistumisvuosi:  1930 (ensimmäinen rakennusvaihe)
Suunnittelija:  Axel Mörne
Omistaja:  yksityisessä omistuksessa
Käyttäjä:  Etelä-Savon hyvinvointialue (vuoteen 2023 asti)
Tyylisuunta:  klassismi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Moision sairaala oli vuosina 1927–2023 toiminut psykiatrinen sairaala, joka sijaitsi Mikkelin Annilassa ja kuului Etelä-Savon sairaanhoitopiiriin sekä muutaman viikon ajan sen seuraajaan Etelä-Savon hyvinvointialueeseen. Sairaalassa toimi myös sairaalamuseo, jonka kokoelmat on sittemmin varastoitu. Sairaalassa on ollut enimmillään 500–600 potilaspaikkaa. Sairaalassa oli viimeisinä vuosinaan noin 60 potilasta. Moision sairaala lakkautettiin ja psykiatriset palvelut siirrettiin Mikkelin keskussairaalan alueelle alkuvuodesta 2023. Moision sairaalassa tapahtui syksyllä 2021 kolmen potilaan itsemurha, jotka saivat laajaa mediajulkisuutta. Sairaalarakennukset ovat olleet tyhjillään sairaalan lopettamisesta lähtien, mutta tammikuussa 2025 uutisoitiin, että sairaalarakennukseen tulee lähiaikoina majoitus- ja hyvinvointipalveluita.
Arkkitehtuuri

Moision sairaalan arkkitehtuurista vastasi Axel Mörne. Kuten muutkin 1920- ja 1930-luvuilla rakennetut piirimielisairaalat, Moision sairaala on suuri kivirakennus, joka ammentaa vaikutteita klassisesta arkkitehtuurista. Ensimmäisen rakennusvaiheen aikana (1927–1930) valmistuneet kaksi sairaalarakennusta sekä keittiörakennus luovat selkeärakenteisen ja tiiviin kokonaisuuden Moision sairaalan alueelle, ja näitä rakennuksia yhdistää keskeinen välikäytävä. Ensimmäisen rakennusvaiheen yhteydessä vuonna 1938 otettiin käyttöön lämpökeskus, joka oli toteutettu arkkitehti Martti Välikankaan suunnitelmien mukaan. Lämpökeskus ja vuonna 1956 valmistunut pesularakennus olivat jatkumoa Mörnen alkuperäiselle suunnitteluperiaatteelle, joka korosti talousrakennusten sijoittamista hoitorakennusten läheisyyteen siten, että ne täydensivät keskuspihaa tai muodostivat säännöllisiä rakennusryhmiä. Tämän historiallisesti, rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä sairaalarakennuskompleksi on Porrassalmen historiallisen kulttuuriympäristön valtakunnallisesti tärkeä osa. Moision sairaala-alueen kaava on suojeltu. Vaikka itse sairaalarakennukset ovat suojeltuja, vuonna 2024 valmisteilla olevaan uuteen asemakaavaan on tarkoitus sisällyttää alueelle merkittäviä uudisrakennusoikeuksia, jotka muuttaisivat toteutuessaan alueen ilmettä merkittävästi.
Sairaalamuseo

Moision sairaalamuseio avattiin sairaalan 60-vuotispäivien yhteydessä vuonna 1987. Sairaalan opastuksesta huolehtivat sairaalan entiset työntekijät vapaaehtoispohjalta. Museotoiminta käynnistyi virallisesti vuonna 2000, ja museo oli avoinna yleisölle kesäisin aina vuoteen 2019 asti. Yleisölle avoin sairaalamuseo suljettiin pysyvästi 31. heinäkuuta 2021. Museosta on kuitenkin luotu virtuaalinen esittely, joka on avoinna kaikille aina.
Osastot

Moision sairaalan osastot ovat vaihdelleet tarpeiden mukaan vuosien varrella. Nämä erikoissairaanhoidon osastot olivat toiminnassa Mielentaloon siirtyessä:
Osasto 1: Vastaanotto-osasto
Osasto 2: Mielialaosasto
Osasto 7: Pitkäaikaisosasto
Päihdepsykiatrian osasto, ent. Päihdeyksikkö
Nuorisopsykiatrian osasto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moision sairaala Wikimedia Commonsissa
Moision sairaalamuseon virtuaaliesittely
Porrassalmen historiallinen maisema (Moision sairaala sijaitsee tässä valtakunnallisesti merkittävässä rakennetussa kulttuuriympäristössä) (rky.fi)
| n k Perustiedot Wikidatassa: Moision sairaala (Q18660845)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: psykiatrinen sairaala
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Mikkeli
koordinaatit: 61°39′19″N 27°16′39″E﻿ / ﻿61.655251°N 27.277455°E﻿ / 61.655251; 27.277455

| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  ISNI
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1999

Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1999 Jyväskylässä 13.–14. helmikuuta. Moniotteluiden Suomen mestaruuksista kilpailtiin Mustasaaressa 6.–7. helmikuuta ja kiekonheiton, moukarinheiton sekä keihäänheiton talvimestaruuksista Kaustisella 6. maaliskuuta 1999.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m | Samsa Tuikka | 6,73 | Kim Lesch | 6,76 | Janne Hautaniemi | 6,78 |
| 200 m | Janne Hautaniemi | 21,48 | Tommi Hartonen | 21,63 (22-v. SE) | Kari Louramo | 21,87 |
| 400 m | Kari Louramo | 48,41 | Jaakko Aaltonen | 49,62 | Juha Lehto | 50,11 |
| 800 m | Wilson Kirwa | 1.51,51 | Juha Kukkamo | 1.51,90 | Pasi Laiho | 1.53,68 |
| 1 500 m | Juha Kukkamo | 3.50,13 | Jukka Savonheimo | 3.50,14 | Jari Matinlauri | 3.51,51 |
| 3 000 m | Tuomo Lehtinen | 8.14,06 | Ville Hautala | 8.15,61 | Juha Hellsten | 8.16,85 |
| 60 m aidat | Jarno Jokihaara | 8,03 | Antti Alaranta | 8,05 | Marko Ritola | 8,12 |
| 4 x 200 m viesti | Helsingin Kisa-Veikot | 1.27,46 SE | Oulun Pyrintö | 1.27,47 | Mikkelin Kilpa-Veikot | 1.32,19 |
| 5 000 m kävely | Valentin Kononen | 18.47,26 | Antero Lindman | 20.25,94 | Juha Kinnunen | 22.02,25 |
| Korkeushyppy | Mika Polku | 221 | Ari-Pekka Lattu | 219 | Jyrki Kulju | 219 |
| Seiväshyppy | Heikki Vääräniemi | 545 | Vesa Rantanen | 545 | Petri Peltoniemi | 539 |
| Pituushyppy | Niklas Rorarius | 755 | Kenneth Kastren | 747 | Samsa Tuikka | 744 |
| Kolmiloikka | Mikael Inkeroinen | 15,98 | Jani Parkkinen | 15,32 | Pasi Takki | 15,17 |
| Kuulantyöntö | Arsi Harju | 19,52 | Timo Aaltonen | 19,35 | Conny Karlsson | 18,79 |
| Kiekonheitto | Timo Tompuri | 60,11 | Timo Sinervo | 58,25 | Jouni Helppikangas | 57,19 |
| Moukarinheitto | Mikko Dannbäck | 70,42 | – | – | – | – |
| Seitsenottelu | Petri Nykänen | 5327 | Asko Kilpeläinen | 5269 | Petri Huovinen | 5074 |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m | Heidi Hannula | 7,33 (19-v. SE) | Sanna Kyllönen | 7,34 | Tanja Keränen | 7,51 |
| 200 m | Katja Salivaara | 24,63 | Tea Hytönen | 24,84 | Piia Peltosaari | 25,18 |
| 400 m | Milla Kelo | 57,29 | Terese Engström | 57,76 | Johanna Viramäki | 58,17 |
| 800 m | Marjo Venäläinen | 2.04,92 | Venla Lampén | 2.05,19 | Johanna Viramäki | 2.12,02 |
| 1 500 m | Marjo Venäläinen | 4.21,46 | Venla Lampén | 4.23,14 | Mari Järvenpää | 4.29,23 |
| 3 000 m | Riina Tolonen | 9.46,50 | Maria Söderström | 9.59,30 | Tuija Huoman | 10.01,88 |
| 60 m aidat | Manuela Bosco | 8,27 | Hanna Pennanen | 8,41 | Eveliina Peltola | 8,50 |
| 4 x 200 m viesti | Mikkelin Kilpa-Veikot | 1.40,50 | Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 1.42,43 | Lahden Ahkera | 1.43,70 |
| 3 000 m kävely | Elina Risto | 13.35,26 | Outi Sillanpää | 13.57,29 | Jonna Voronkoff | 13.58,02 |
| Korkeushyppy | Hanna Mikkonen | 180 | Piia Peltosaari | 178 | Pia Lindroth | 178 |
| Seiväshyppy | Teija Saari | 384 | Annu Mäkelä | 384 | Tiina Vilenius | 360 |
| Pituushyppy | Pamela Lindfors | 622 | Hanna Korell | 611 | Piia Peltosaari | 610 |
| Kolmiloikka | Hanna Pennanen | 13,16 | Anni Paananen | 13,06 | Sari Kulmala | 13,01 |
| Kuulantyöntö | Anna Rauhala | 17,11 | Mari Wahlman | 15,33 | Susanna Rajamäki | 14,48 |
| Kiekonheitto | Tiina Kankaanpää | 55,69 | – | – | – | – |
| Moukarinheitto | Mia Strömmer | 60,18 | Mari Närhi | 52,95 | – | – |
| Keihäänheitto | Taina Uppa | 61,29 | – | – | – | – |
| Viisiottelu | Tiia Hautala | 4379 | Piia Peltosaari | 4220 | Annu Montell | 4123 |