stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eduard Kokoity

| Eduard Kokoity Кокойты Эдуард Kokojty Eduard |
| --- | --- |
 Eduard Kokoity vuonna 2009.
Etelä-Ossetian 2. presidentti
 18. joulukuuta 2001 – 10. joulukuuta 2011  
Edeltäjä:  Ljudvig Tšibirov
Seuraaja:  Vadim Brovtsev (vt.)
Henkilötiedot
Syntynyt: Kokoity Džabejy fyrt Eduard 31. lokakuuta 1964 (ikä 59)  Tskhinvali, Georgian SNT, Neuvostoliitto (nykyään Etelä-Ossetia, Georgia)
Puoliso:  Madina Tolparova
Tiedot
Puolue:  Yhtenäisyyspuolue
Uskonto:  itäortodoksi
Kokoity Džabejy fyrt Eduard (oss. Кокойты Джабейы фырт Эдуард, Kokojty Džabejy fyrt Eduard, georg. ედუარდ ჯაბეს ძე კოკოითი, Eduard Džabes dze Kokoiti, ven. Эдуа́рд Джабе́евич Коко́йты, Eduard Džabejevitš Kokoity, s. 31. lokakuuta 1964 Tskhinvali, Etelä-Ossetian AA, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on osseettipoliitikko, Venäjän, Nicaraguan ja Venezuelan tunnustaman Etelä-Ossetian presidentti vuosina 2001–2011.
Kokoity on entinen painija ja Neuvostoliiton olympiajoukkueen jäsen. Hän oli vuoteen 1989 Tskhinvalin komsomolin pääsihteeri. Vuonna 1992 hän muutti Moskovaan, jossa harjoitti liiketoimintaa. Hän palasi vuonna 2001 Etelä-Ossetiaan, jossa hänet marras-joulukuussa 2001 valittiin tasavallan presidentiksi. Kokoity sai merkittävää tukea maan merkittävimpiin kuuluvalta Tedejevin klaanilta. Hänen valintansa jälkeen Tedejevit saivat haltuunsa tullilaitoksen ja liikenteen Transkaukasian valtatiellä. Vuonna 2003 Kokoity erotti Albert Tedejevin asemastaan turvallisuusneuvoston johdossa ja määräsi heidän yksityisarmeijansa riisuttavaksi aseista.
Kokoity valittiin toiselle kaudelle marraskuussa 2006. Myöhemmin Georgian hallitsemilla alueilla järjestettiin oma äänestys, jossa Kokoityn erottama entinen pääministeri Dmitri Sanakojev valittiin Georgian tukeman "Etelä-Ossetian väliaikaisen hallinnollisen entiteetin" johtoon.
Vuonna 2011 Kokoityn entiset ministerit syyttivät häntä korruptiosta ja vwnäjän tukirahojen väärinkäytöksistä ja vaativat ennenaikaiset vaalit.
Paraná (joki)

| Paraná |
| --- | --- |
 Näkymä Paranájoelle Rosariossa, Argentiinassa.
Alkulähde:  Paranaiban ja Granden yhtymäkohta
Laskupaikka:  Río de la Plata
Maat:   Brasilia  Paraguay  Argentiina
Pituus:  4 880 km
Valuma-alue:  2 800 000 km²
Paranán pääuoma, sivujoet ja valuma-alue.
Paraná (esp. Río Paraná, port. Rio Paraná) on joki Etelä-Amerikassa. Se virtaa läpi Brasilian, Paraguayn ja Argentiinan ja laskee Río de la Platan estuaariin. Joen pituus on noin 4 880 km, ja sen valuma-alueen pinta-ala on 2,8 miljoonaa neliökilometriä. Paraná on Amazonin jälkeen maanosansa toiseksi pisin joki.
Etymologia

Joen nimitys "Paraná" on lyhennys tupí-guaraní-kielen sanoista pará rehe onáva, joka tarkoittaa meren sukulainen tai mereen sekoittuva vesi.
Luonto

Paraná-joen yläjuoksulla on paljon vesiputouksia ja monipuolinen kasvisto ja eläimistö. Siellä tavataan yli 300 kalalajia, joista noin 50 on endeemisiä. Vesiputousten eristämät populaatiot ovat kehittyneet omiksi lajeikseen. Kalalajien joukossa on kaksi piraijalajia, Serrasalmus spilopleura ja Serrasalmus marginatus.
Ebba zu Solms-Braunfels

Ebba Charlotta Louisa zu Solms-Braunfels (o.s. Lavonius, 19. helmikuuta 1850 Helsinki – 31. heinäkuuta 1927 Frascati, Latium, Italia) oli Oulun läänin kuvernöörinä toimineen  Alexander Lavoniuksen ja tämän puolison Rosina Lavoniuksen tytär. Vuonna 1889 hän avioitui saksalaisen prinssin Albrecht zu Solms-Braunfelsin kanssa.
Päivi Honkakoski on julkaissut Ebban elämään perustuvan satukirjan "Prinsessa Ebba".
Aiheesta muualla

Elämäkerta Braunfelsin linnan sivuilla
Ebba Witt-Brattström

Ebba Witt-Brattström Göteborgin kirjamessuilla 2014.
Ebba Marcelle Witt-Brattström (s. 1. kesäkuuta 1953 Tukholma) on ruotsalainen kirjallisuudentutkija. Hän on toiminut vuodesta 2012 lähtien pohjoismaisen kirjallisuuden professorina Helsingin yliopistossa. Hän on ollut perustamassa ruotsalaista Feministinen aloite -puoluetta.
Kirjallisuuden maailmassa on Witt-Brattströmin mukaan usein vähätelty naisia. Tutkimuksissaan hän pyrkii palauttamaan tähän tasapainon. Hän oli Ruotsissa Södertörns högskola -yliopiston ensimmäinen naispuolinen professori (2000–2012). Vuosina 2008–2011 hän oli Berliinin Humboldt-yliopiston Dag Hammarskjöld -professori. Hänen tutkimuskohteitaan ovat muun muassa modernismin läpimurto, dekadenssi, 1930-luvun ruotsalainen proletaarimodernismi, modernistinen lyriikka, 1970-luvun kirjallisuus, kirjalliset sukupuolidialogit. Moa Martinson, Edith Södergran, Victoria Benedictsson, Pyhä Birgitta, Ola Hansson, Laura Marholm ja August Strindberg.
Witt-Brattströmin puoliso oli 1989–2014 kirjallisuudentutkija Horace Engdahl..
Helsingin yliopiston professorina Witt-Brattström on ohjannut neljäätoista väitöstutkijaa. Hän jää eläkkeelle kesäkuussa 2021. Talousvaikeuksiensa vuoksi yliopisto ei voi toistaiseksi julistaa pohjoismaisen kirjallisuuden professuuria haettavaksi.
Teoksia

Moa Martinson: Skrift och drift i trettiotalet (Norstedts 1987)
Stabat Mater – Julia Kristeva, i urval (antologia, Natur och Kultur 1990)
Ur könets mörker (Norstedts 1993)
Hundra skrivande kvinnor I–III (oppikirja; Birgitta Svanbergin kanssa, Natur och Kultur 1995, 1997, 2000)
Ediths jag: Edith Södergran och modernismens födelse (Norstedts 1997)
Vaxdukshäftet: Edith Södergrans ungdomsdiktning i urval (antologia, Norstedts 1997)
Ur könets mörker Etc. (Norstedts 2003)
”I dig blev den store guden en liten pilt.” Heliga Birgittas Himmelska uppenbarelser i urval. (antologia, Norstedts 2003)
Å alla kära systrar! (Norstedts 2010)
Emmy Alasalmi

| Emmy Alasalmi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. tammikuuta 1994 Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  161 cm
Paino:  65 kg
Seura
Seura:  AIK
Sarja:  Ruotsin naisten jääkiekon pääsarja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Emmy Alasalmi (s. 17. tammikuuta 1994 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän teki pääsarjadebyyttinsä kaudella 2009–2010. Alasalmi laukoo oikealta. Hän pelasi juniorina Viggbyholms IK:ssa.
P-tyypin asteroidi

Taiteilijan näkemys P-tyypin asteroidista 87 Sylviasta sekä sen kuista Romuluksesta ja Remuksesta.
P-tyypin asteroideilla on alhainen albedo ja punertava spektri. On ehdotettu että ne ovat koostunut orgaanisesta silikaatista, hiilestä ja vedettömistä silikaateista, ja mahdollisesti myös vesijäästä niiden ytimessä. P-tyyppejä löydetään asteroidivyöhykkeen ulkopuolilta. On olemassa 33 tunnettua P-tyypin asteroidia.
Luokittelu

Varhainen asteroidiluokittelu-systeemi perustettiin David J. Tholenin diplomityöstä vuonna 1975. Tämä diplomityö oli perustettu 110 asteroidin havainnoista. U-tyypin luokittelua käytettiin asteroideille jotka eivät sopineet C ja S-tyyppisiin asteroideihin. Vuonna 1976, jotkut näistä U-tyypin asteroideista joilla oli epätavallinen albedo merkittiin M-tyyppisiksi.
Noin vuonna 1981, M-tyypin asteroideista ilmestyi sivuhaara asteroideille joiden spektra oli samanlainen kuin M-tyyppien, mutta niillä oli myöskin alhainen albedo. Niitä ensin sanottiin X-tyypin asteroidiksi, sitten DM-tyyppi (dark M) tai PM (pseudo-m), ennen kuin ne sai oman ainutlaatuisen luokan, P-tyyppi (jossa P ilmaisee "pseudo-m").
Ominaisuudet

P-tyypin asteroidit ovat yksi tummimista kappaleista Aurinkokunnassa. Niiden albedo on alhainen ja näyttävät olevan rikkaita orgaanisissa aineissa, niin kuin hiilipitoiset kondriitit. Niiden värit ovat jokseenkin punaisempia kuin S-tyypin asteroidit. Niiden punainen väri voi aiheutua orgaanisista aineista jotka liittyy kerogeeniin.
C, D ja P-tyypin asteroidit hallitsevat asteroidivyöhykkeen uloimpaa osaa. Nämä ovat primitiivisiä asteroideja joiden materiaalit voisivat olla muuttuneet veden takia. P-tyyppeihin kuuluu 46 Hestia, 65 Cybele, 76 Freia, 87 Sylvia, 153 Hilda ja 476 Hedwig.
Aiheesta muualla

Asteroid Moonlight Developments.  2017. Arkistoitu 10.8.2018. Viitattu 10.8.2018.
Asteroidiluokat (Tholenin luokittelu)
C-tyyppi (Alaluokat B · F · G) · S-tyyppi · X-tyyppi (Alaluokat M · E · P)
Pienemmät luokat: A-tyyppi · D-tyyppi · T-tyyppi · Q-tyyppi · R-tyyppi · V-tyyppi
Emil Hildebrand

Emil Hildebrand vuonna 1910.
Henrik Robert Theodor Emil Hildebrand (22. lokakuuta 1848 Tukholma – 24. elokuuta 1919  Tukholma) oli ruotsalainen historioitsija ja arkistonhoitaja.
Hän oli Bror Emil Hildebrandin poika. Hänestä tuli filosofian tohtori Uppsalassa 1875, ja tämän jälkeen alkoi loistava ura. Vuosina 1901–1916 hän oli Riksarkivetin päällikkö. Hänen aikanaan perustettiin Ruotsin maakunta-arkistot (landsarkiv).
Aiheesta muualla

Sällskapet Emil Hildebrands Vänner
Pablo Hernández (espanjalainen jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Pablo Hernández Domínguez
Syntymäaika: 11. huhtikuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Castellón, Espanja
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 173 senttimetriä
Seura
Seura: Rayo Vallecano
Pelinumero: 14
Junioriseurat
1997–2003: Castellón
2003–2004: Valencia
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2007 | Valencia B | 16 | (4) |
| 2004–2005 | → Onda (laina) | 28 | (5) |
| 2006–2007 | Valencia | 1 | (0) |
| 2007 | → Cádiz (laina) | 22 | (4) |
| 2007–2008 | Getafe | 28 | (3) |
| 2008–2012 | Valencia | 110 | (16) |
| 2012–2014 | Swansea City | 57 | (5) |
| 2014– | Al-Arabi | 13 | (6) |
| 2015 | → Al-Nasr (laina) | 12 | (3) |
| 2015– | → Rayo Vallecano (laina) | 19 | (1) |
Maajoukkue
| 2009–2010 | Espanja | 4 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. huhtikuuta 2016.
Pablo Hernández Domínguez (s. 11. huhtikuuta 1985 Castellón de la Plana, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Rayo Vallecanoa ja on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.
Ura

Hernández pelasi juniorina Castellónissa ja Valenciassa. Vuosina 2004–2007 hän pelasi Valencian B-joukkueessa sekä lainalla Tercera Divisiónin Ondassa ja Segunda Divisiónin Cádizissa. Ensiesiintymisensä Valencian edustusjoukkueessa Hernández teki kauden 2005–2006 päätösottelussa Osasunaa vastaan.
Heinäkuussa 2007 Hernández siirtyi Getafeen osana kauppaa, jossa toiseen suuntaan siirtyi puolustaja Alexis. Jo tammikuussa 2008 Valencia kuitenkin ilmoitti käyttävänsä sopimuksessa olleen miljoonan euron takaisinostopykälän ja ostavansa Hernándezin kauden jälkeen takaisin. Hän solmi Valencian kanssa kuusivuotisen sopimuksen kesäkuussa 2008. Getafessa Hernández ylsi kaudella 2007–2008 Copa del Reyn loppuotteluun, jossa juuri Valencia vei voiton, ja UEFA Cupin puolivälieriin.
Elokuussa 2012 Hernández siirtyi Englannin Valioliigan Swansea Cityyn 5,55 miljoonan punnan siirtosummalla ollen seuran silloinen ennätysostos. Hän oli voittamassa Englannin liigacupin mestaruutta helmikuussa 2013. Elokuussa 2014 Hernández siirtyi Qatar Stars Leaguen Al-Arabiin.
Espanjan maajoukkueessa Hernández debytoi 20. kesäkuuta 2009 Maanosaliittojen cupin ottelussa Etelä-Afrikkaa vastaan. Hänet valittiin turnaukseen korvaamaan loukkaantunut Andrés Iniesta.
Aiheesta muualla

Pablo Hernándezin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Espanjan joukkue – Maanosaliittojen cup 2009
1 Casillas |
2 Albiol |
3 Piqué |
4 Marchena |
5 Puyol |
6 Hernández |
7 Villa |
8 Xavi |
9 Torres |
10 Fàbregas |
11 Capdevila |
12 Busquets |
13 López |
14 Alonso  |
15 Ramos |
16 Llorente |
17 Güiza |
18 Riera |
19 Arbeloa |
20 Cazorla |
21 Silva |
22 Mata |
23 Reina |
Valmentaja Del Bosque
Eldorado (täsmennyssivu)

Eldorado tai El Dorado voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Eldorado, tarujen kaupunki Etelä-Amerikassa
Eldorado at Santa Fe, paikkakunta New Mexicon osavaltiossa Yhdysvalloissa
Eldorado, Electric Light Orchestran albumi
Eldorado, Neil Youngin ja The Restlessin EP
El Dorado, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1966
"El Dorado", Iron Maidenin single
"Eldorado", Leevi and the Leavingsin kappale vuodelta 1998
Eldorado, päivittäistavarakaupan tuotemerkki, jota Suomessa ylläpitää Tuko Logistics
Eldorado Business Tower, pilvenpiirtäjä São Paulossa, Brasiliassa
Cadillac Eldorado, Cadillacin automalli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eldorado”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Elia Millosevich

Elia Millosevich vuonna 1908.
Elia Filippo Francesco Giuseppe Maria Millosevich (5. syyskuuta 1848 Venetsia – 5. joulukuuta 1919 Rooma) oli italialainen tähtitieteilijä. Hän oli itseoppinut, mutta hänet tunnettiin taitavana matemaatikkona. Hän oli tunnettu pikkuplaneettojen ratojen laskemisesta. Millosevich sai kansainvälisestikin mainetta laskiessaan Eros asteroidin radan. Hän löysi alkuvuodesta 1891 asteroidit 303 Josephina, 12. helmikuuta ja 306 Unitas, 1. maaliskuuta.
Hänen isänsä Philip oli merikapteeni. Isä kuoli vuonna 1865, ja ilmeisesti tämän vuoksi Elia joutui jättämään koulunsa kesken. Hän kuitenkin jatkoi itsenäisesti opintojaan, ja vaikka hänellä ei ollut tutkintotodistusta, hän pääsi maaliskuussa 1872 suorittamaan kokeen tutkinnosta Padovan yliopistoon, jossa sai sen suoritettua ensimmäisellä kerralla. Samana vuonna hän meni naimisiin Vittoria Fantonin kanssa. He saivat kolme lasta yhdessä; Filippo, syntynyt 1873, Federico vuonna 1875 ja Emma vuonna 1878.
Millosevich julkaisi elämänsä aikana useita teoksia ja sai työstään palkintojakin. Hänen mukaansa on myös nimetty vuonna 1998 löydetty asteroidi, (69961) Milosevich. Sen löysivät Piero Sicoli ja Francesco Manca Sormanon Astronomisessa Observatoriossa.
Aiheesta muualla

Ricci, Pierpaolo: Names of asteroids in alphabetical order - They are listed all the numbered asteroids Pierpaoloricci.it. Viitattu 19.08.2018.
Emil Parkkinen

Emil Antinpoika Parkkinen (22. marraskuuta 1878 – 21. helmikuuta 1918 Varkaus) oli savonlinnalainen maanviljelijä ja Savonlinnan punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän otti miehineen osaa Varkauden taisteluun, jossa jäi vangiksi. Hänet teloitettiin ilmeisesti saman tien Huruslahden jäälle yhdessä piirisihteeri Matti Aution ja noin 50 muun kaartilaisen kanssa.
Opri

| Opri |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Edvin Laine
Käsikirjoittaja:  Olavi Veistäjä
Perustuu:  Kyllikki Mäntylän näytelmään Opri  (1953)
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Heikki Aaltoila
Kuvaaja:  Pentti Unho
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Karl Fager
Pääosat:  Rakel Laakso Elsa Turakainen Elna Hellman Liisa Pakarinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  1954
Kesto:  75 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Opri on Edvin Laineen ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1954. Se perustuu Kyllikki Mäntylän näytelmään Opri (1953) ja kertoo vanhainkodin asukkaista, joista nimihenkilö on vanhainkotiin joutunut hyväsydäminen karjalaisevakkomummo Opri, joka joutuu kohtaamaan ennakkoluuloja.
Elokuvan näyttelijät saivat vuonna 1955 yhteensä kolme Jussi-palkintoa. Rakel Laakso palkittiin parhaasta naispääosasta, Ossi Kostia parhaasta miessivuosasta poikamaisena "huru-ukkona" ja Elsa Turakainen parhaasta naissivuosasta.
Juoni

Karjalaisevakko, kunnalliskotiin joutuva iloinen mummo, on Rakel Laakson parhaana pidetty tulkinta. "Unennäkijäksi tähän maailmaan pantu" mummo saa kohdata erityisesti äreän Akviliinan ennakkoluuloja mutta hän opettaa tälle, ettei vihanpito yli kuoleman ole hyväksi. Akviliina marisee, että hyvähän Oprin oli, jos oli niin hyvä mies, että puhui tälle kuoleman ylikin, kun hänellä oli ollut sellainen, että aina sai pelätä henkeään, kun mies tuli juovuksissa kotiin. Opri vastaa:
»Sitähä se miulkii ol! Kylmäs aitas saip monet yöt pelätä ko mies rälläs ympär kyllää ja hakkas kottii tullessaa! Ja kaip se aiheestakkii ... en mie ees lasta hälle saanunna ... mutt nyt on hyvä! Hää kuunteloo ko mie puhun.»
Arviot

Aikalaisarviossa Juha Nevalaisen (Ilta-Sanomat) toteaa: "... se ei ole tyhjä ja yhdentekevä katsottava, niin kuin elokuvamme useimmiten." Laineen ohjaus sai monelta kiitosta, joskin Bengt Pihström (Nya Pressen) löysi siitä jatkuvuuden puutteen. Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) pitää onnistuneena ratkaisua, että näyttelijät ovat samoja, jotka esittivät roolejaan jo teatterissa.
2010-luvun arvioijankin mielestä Laineen ohjauksesta puuttuu punainen lanka ja tarina ei siksi etene sujuvasti. Näyttelijät vanhusten rooleissa saavat kuitenkin kiitosta ansiokkaasta tulkinnasta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rakel Laakso  | … |  Opri   |
|  Elsa Turakainen  | … |  Akviliina   |
|  Elna Hellman  | … |  Miina   |
|  Liisa Pakarinen  | … |  Tiina   |
|  Ossi Kostia  | … |  Otto Arolin, ent. käräjäkirjuri   |
|  Eero Roine  | … |  Alpertti, ent. maalari   |
|  Sylvi Salonen  | … |  kunnalliskodin johtajatar neiti Laine   |
|  Marjatta Kallio  | … |  Heinäsirkka, aputyttö   |
|  Kosti Klemelä  | … |  Jussi, renki   |
|  Esko Vettenranta  | … |  ylikonstaapeli Lauri Marto   |
|  Saimi Vuolle  | … |  Anttilan emäntä   |
|  Kunto Karapää  | … |  Mannolan nuori-isäntä Yrjö   |
|  Nestori Sarri  | … |  veitsenteroittaja   |
|  Kaarlo Saarnio  | … |  sokea hoidokki   |
|  Ida Salmi  | … |  Mannolan vanhaemäntä   |
|  Hannes Veivo  | … |  Vesi-Antti   |
|  Veikko Sinisalo  | … |  kylänpoikia   |
|  Usko Kantola  | … |  kylänpoikia   |
|  Paavo Hukkinen  | … |  kylänpoikia   |
|  Kyösti Erämaa  | … |  maanmittausinsinööri   |
|  Heimo Karppinen  | … |  maanmittausinsinöörin apulaisia   |
|  Enok Sikiö  | … |  maanmittausinsinöörin apulaisia   |
|  Irja Kuusla  | … |  hoidokki   |
|  Helmi Lehosti  | … |  hoidokki   |
|  Laina Laine  | … |  hoidokki   |
|  Hilly Lindqvist  | … |  hoidokki   |
|  Eino Noponen  | … |  hoidokki   |
|  Pentti Irjala  | … |  hoidokki   |
|  Kaarlo Halttunen  | … |  hoidokki   |
|  Jalmari Parikka  | … |  Tynkä-Taneli   |
|  Laila Rihte  | … |  tyttö tanssilavalla   |
|  Anu Kilpiö  | … |  tyttö tanssilavalla   |
|  Otto Noro  | … |  hoidokki   |
|  Veikko Mård  | … |  poika tanssilavalla   |
|  Osmo Pöntinen  | … |  kylänpoika   |
|  Fiinu Autio  | … |  Oprin mummo   |
|  Anni Rönkkö  | … |  siivooja   |
|  Rosi Rinne  | … |  hoidokki   |
|  Annikki Linnoila  | … |  hoidokki   |
|  Urho Lahti  | … |  hoidokki   |
|  Anton Soini  | … |  hoidokki   |
|  Fritz-Hugo Backman  | … |  apteekkari   |
Palkinnot

Jussit 1955:
naispääosa: Rakel Laakso
naissivuosa: Elsa Turakainen
miessivuosa: Ossi Kostia
Aiheesta muualla

Opri, Elokuvauutiset (Arkistoitu – Internet Archive)
Opri-kuunnelma Yle Elävässä arkistossa
Eduard Künneke

Eduard Künneke (27. tammikuuta 1885 Emmerich – 27. lokakuuta 1953 Berliini) oli saksalainen säveltäjä, jonka tuotanto koostuu suurimmilta osin oopperoista ja opereteista. Hän opiskeli Berliinissä Max Bruchin johdolla. Künneken tytär oli näyttelijä ja laulaja Evelyn Künneke.

Künneken sävellyksistä meillä nykyisin tunnetuin lienee George de Godzinskyn tangoksi sovittama ja Olavi Virran levyttämä (sekä salanimellä sanoittama) ”Victoria Regia”, joka on alun perin neliosaisen Kukkaisihme- eli Das Blumenwunder -orkesterisarjan 2. osa.
Teoksia

Oopperoita
"Robins Ende", 1909
"Coeur As" 1913
"Nadja", 1931
"Walther von der Vogelweide", 1945
Operetteja
"Wenn Liebe erwacht", 1920
"Der Vetter aus Dingsda", 1921
"Die Ehe im Kreise", 1921
"Verliebte Leute", 1922
"Lady Hamilton", 1926
"Der Tenor der Herzogin", 1930
"Glückliche Reise", 1932
"Die lockende Flamme", 1933
"Die große Sünderin", 1935
"Zauberin Lola", 1937
"Hochzeit in Samarkand", 1938
"Hochzeit mit Erika", 1949
Nokia C22

| Nokia C22 |
| --- | --- |
Valmistaja:  HMD Global
Julkaistu:  25. helmikuuta 2023
Käyttöverkot:  2G, 3G ja 4G
Mitat:  164,6 × 75,9 × 8,6 mm
Paino:  190 g
Näyttö:  IPS LCD, 6,5"
Näytön kuvatarkkuus:  720 × 1 600 px
Suoritin:  Unisoc SC9863A -kahdeksan­ydinprosessori
Grafiikkapiiri:  IMG8322
Muisti:  64 Gt
Keskusmuisti:  2 tai 3 Gt
Takakamera:  13 Mpx pääkamera + 2 Mpx makrokamera
Etukamera:  8 Mpx
Radio:  FM-radio
Käyttöjärjestelmä:  Android 13 Go edition
Akku:  5 000 mAh
Liitännät:  USB-C, kuulokeliitäntä
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 256 Gt:n microSD-kortteja
Muuta:  sormenjälkitunnistin, IP52
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia C22 on HMD Globalin 25. helmikuuta 2023 julkaisema älypuhelin. Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,5 tuuman näyttö. Tallennustilaa on 64 gigatavua ja keskusmuistia on valittavana kaksi tai kolme gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään 256 gigatavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kaksi takakameraa, joista toinen on 13 megapikselin pääkamera ja toinen kahden megapikselin makrokamera. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5 000 milliampeerituntia, ja se tukee 10 watin latausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu puhelimen taakse, ja puhelimen IP-luokitus on 52. Käyttöjärjestelmänä on Android 13 Go edition.
Aiheesta muualla

Nokia C22 Nokian sivuilla
Emmonak

| Emmonak |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 62°46′38″N, 164°32′42″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Kusilvak
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,4 km²
 – Josta vettä:  2,9 km² (13.08 %)
Väkiluku:  767
 – Väestötiheys:  39,4 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-9
 
   
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Emmonak on kaupunki Länsi-Alaskassa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 767. Näistä 91,26% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Aiheesta muualla

Emmonak Google Localissa
Eemil Tanninen

Emil Edvard ”Eemil” Tanninen (3. syyskuuta 1870 Rantasalmi – 1. lokakuuta 1942 Sääminki) oli suomalainen liikemies, kauppaneuvos ja lahjoittaja.
Eemil Tannisen vanhemmat olivat maanviljelijä Gabriel Tanninen ja Henriikka Lajunen. Hän kävi kansakoulun ja meni sitten liikealalle aluksi kauppa-apulaiseksi. Vuonna 1894 Tanninen tuli viipurilaisen tukkuliikkeen Häkli, Lallukka ja Kumpp. Oy:n palvelukseen kauppamatkustajaksi. Liike myi viljaa, siirtomaatuotteita, kangastavaraa ja kotimaisia tehdastuotteita. Tannisesta tuli liikkeen prokuristi 1910, apulaisjohtaja 1912 ja kauppaneuvos Juho Lallukan kuoleman jälkeen toimitusjohtaja 1914. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1925. Häkli, Lallukka ja Kumpp. Oy:n palveluksessa Tanninen oli vuoteen 1930 saakka.
Tanninen oli 1916 mukana perustamassa Savo-Karjalan Osake-Pankkia Viipuriin ja 1917 mukana Savonlinnaan perustetun Itä-Suomen Kutomo Oy:n puuvillatehtaan hallinnossa. Puuvillatehdas siirtyi sittemmin Wilh. Schaumans Fanerfabrik Ab:lle ja se muutettiin Savonlinnan vaneritehtaaksi. Tanninen omisti myös vuodesta 1919 Kyrönniemen höyläämön ja Lehtiniemen sahan sekä maatilat Kerimäellä ja Säämingissä. Kaikkiaan Tanninen omisti lähes 90 tilaa useissa pitäjissä, tilojen yhteispinta-ala oli noin 4 000 hehtaaria. Hänellä oli omistuksessaan myös kiinteistöjä muun muassa Viipurissa ja Ensossa.
Tanninen oli viipurilaisen teollisuuden ja liikkeenharjoittajien Pamaus-seuran varapuheenjohtajana 1917–1918 ja myöhemmin seuran kunniajäsenenä. Tanninen teki lahjoituksia tieteellisiin, taiteellisiin ja hyväntekeväisyystarkoituksiin. Tannisella ja hänen ensimmäisellä puolisollaan Eevi Tannisella, o. s. Itkonen (1873–1940) on ollut vuodesta 1937 alkaen kaupallisen alan opintoja tukeva nimikkorahasto Suomen Kulttuurirahaston keskusrahastossa. Vuonna 1944 perustettiin Eevi ja Eemil Tannisen säätiö edistämään ja tukemaan taloudellista opiskelua sekä muuta yleishyödyllistä taloudellista, sivistyksellistä ja kulttuuria tukevaa toimintaa Itä-Suomen alueella.
Empire Falls

Empire Falls voi tarkoittaa seuraavia:
Empire Falls, Richard Russon Pulitzer-palkittu romaani vuodelta 2001
Empire Falls, romaaniin perustuva HBO:n minisarja vuodelta 2005
When the Empire Falls, suomalainen yhtye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Empire Falls”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.