stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rautakausi Turussa
Ristiretkiaika (noin 1050–1200)

Esineistölöytöjen perusteella polttamatta hautaaminen oli yleistynyt Turussa ja Varsinais-Suomessa yleensäkin käytännössä katsoen yksinomaiseksi tavaksi haudata vainajat. Olot vaikuttavat muutenkin jatkuneen viikinkiajalta sellaisenaan ilman suurempia kulttuurisia muutoksia, lukuun ottamatta muutamia muutoksia ajan korujen koristelussa ja metalliornamentiikassa. Jyrkän rajan vetäminen Viikinkiajan ja sitä seuranneen ristiretkiajan välille onkin monessa mielessä mahdotonta. Esineistössä alkaa kuitenkin yhä enemmän esiintyä kristinuskon symboleja, kuten ristejä ja krusifiksejä. On selvää ettei arkeologinen tutkimus pysty kertomaan tarkkoja tietoja ajan väestön uskonnosta ja uskomuksista, mutta esineistö jota hautoihin on vainajien mukaan laitettu osoittaa, että usko elämän jatkuvuuteen kuoleman jälkeen lienee ollut voimakas.
Turun rautakauden aikaisissa kalmistoissa on myös joitakin kuppikiviä jotka liittyvät ajan kulttiin ja osoittavat palvontapaikkojen olemassaolon. Näitä kulttipaikkoja, pyhiä lehtoja, mainitaan myös Paavi Gregorius IX:n kirjeessä vuodelta 1229, jossa hän siirtää piispanistuimen Nousiaisista Turun Koroisiin. Pohjois-Euroopan vähän tunnetut alueet tulivat kirkollisen kiinnostuksen kohteeksi rautakauden lopulla. Lännen kirkon intresseihin kuuluivat myös Baltia ja Suomi, joiden asema määriteltiin Roomassa 1100-luvun alussa pidetyssä kokouksessa. Bysantin kirkon käännytystyö eteni totunnaisia kauppareittejä pitkin Karjalaan, mutta novgorodilaisilla oli myös valtapyrkimyksiä Baltiassa ja Hämeessä. Lännen kirkko vakiinnutti asemansa Turun seudulla ja muualla lounaisessa Suomessa 1100-luvulla ja 1200-luvun alussa.
Useat tutkijat ovat olettaneet esinelöytöjen ja joidenkin kirjallisten lähteiden perusteella, että Turun seudulla on ollut käytössä pitäjälaitos jo ennen vieraan vallan saapumista. Turun seudulla on arveltu pitäjiä olleen yksi kussakin jokilaaksossa: Lieto Aurajoella, Räntämäki eli Maaria Vähäjoella ja Raisio Raisionjoella. Pitäjälaitoksen merkkejä ovat alueen yhteiset kulttipaikat, puolustuspaikat ja yhteinen oikeuslaitos. Arkeologisesti todistettavia ovat erityisesti linnavuoret, muista kertovat ensisijaisesti paikannimet, esimerkiksi Käräjäluoto Kaarinassa. Turun seutu oli esihistoriallisen ajan päättyessä Suomen tiheimmin asuttuja ja vauraimpia alueita, sen yhteydet ulkomaille olivat vilkkaat ja sen yhteiskunta oli järjestäytynyt. Oli sen vuoksi luonnollista, että alueesta ja Turusta muodostui Suomen alueen kirkollinen ja hallinnollinen keskus. Paavi valittaa vielä noin vuonna 1170, että suomalaiset pitävät linnansa omissa käsissään, mistä on päätelty Liedon Vanhalinnan olleen vielä suomalaisten käsissä, ennen ruotsalaisten alueen valtausta. Ilmeisesti Vanhalinnan säilyi puolustuksen keskuksena vielä siihen asti, kunnes Turun linna 1200-luvulla valmistui.
Ristiretkiaika (noin 1050–1200) > Pyhän Eerikin legenda

Vuoden 1150 tienoilla Suomeen purjehti Pyhän Eerikin legendan mukaan Ruotsista kuningas Eerik Pyhän johtama sotajoukko, johon kuului englantilaissyntyinen piispa Henrik. Eerikin tarkoituksena oli laajentaa valtakuntaansa ja kerätä veroja kuninkaanvallan lujittamiseksi. Piispa Henrikin tehtävänä oli käännyttää pakanalliset suomalaiset kristinuskoon ja liittää heidät Rooman kirkon vaikutuspiiriin. Näiden kertomusten todenperäisyys on kyseenalainen, mutta roomalaiskatolinen kirkko jatkoi käännytystyötään ja länsimaisen kulttuurin levittämistä Suomessa 1100-luvun lopulla ja 1200-luvun alussa. Seurakuntia perustettiin ja kirkkoja rakennettiin hartauden harjoituksen keskuksiksi. Rooman kirkon asema vakiintui vähitellen Varsinais-Suomen lisäksi myös muualla Suomessa ja kirkollisen kehityksen seurauksena Suomeen tulvi sekä läntisiä että Bysantin kirkon tuomia itäisiä kulttuurivaikutteita.
Galleria

Härkätietä Liedon Vanhalinnassa.
Kolme ruotsalaisten tekemää ristiretkeä Suomeen. Kartassa kuvatut ensimmäiset ja toisen ristiretken reitit ja kohteet ovat vain oletettuja.
Piispa Henrik ja Lalli. Missale Aboense -kirjan kuvitusta vuodelta 1488.
C. A. Ekmanin maalaus Piispa Henrikin murhasta.
Linnasmäen linnavuoren muurin kiviperustaa Turun Räntämäessä.
Viikinkien asuttamat alueet sekä retket.
Tarun mukaan piispa Henrik kastoi ensimmäiset suomalaiset kristinuskoon Turun Kupittaan lähteellä.
Kaiverrus ensimmäisten ristiretkeläisten saapumisesta Suomeen Pyhän Henrikin sarkofagissa.
Håvard Flo

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 4. huhtikuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Stryn, Norja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 188 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1989 | Stryn | – | (–) |
| 1990–1994 | Sogndal | 81¹ | (20¹) |
| 1994–1996 | Aarhus GF | 53 | (27) |
| 1996–1999 | Werder Bremen | 55 | (5) |
| 1999–2001 | Wolverhampton Wanderers | 38 | (9) |
| 2001–2008 | Sogndal | 183 | (69) |
| 2010 | Sogndal | 20 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 430 | (133) |
Maajoukkue
| 1992–2004 | Norja | 27 | (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Håvard Flo (s. 4. huhtikuuta 1970 Stryn) on norjalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.
Flo pelasi urallaan Norjan pääsarjassa 143 ottelua ja teki 46 maalia edustaen Sogndalia, jossa hän pelasi myös kuusi kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Hän pelasi lisäksi Tanskan Superliigan Aarhus GF:ssä (53 ottelua ja 27 maalia), Saksan Bundesliigan Werder Bremenissä (55 ottelua ja viisi maalia) ja Englannin 1. divisioonan Wolverhampton Wanderersissa (38 ottelua ja yhdeksän maalia). Flo voitti Tanskan Cupin Aarhus GF:ssä kaudella 1995–1996.
Norjan maajoukkueessa Flo pelasi vuosina 1992, 1996–1999 ja 2003–2004 yhteensä 27 A-maaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Hän oli mukana MM-kilpailuissa 1998.
Flo on jalkapalloilija Per-Egil Flon setä, ja myös hänen serkkunsa Jostein Flo, Jarle Flo ja Tore André Flo ovat entisiä jalkapalloilijoita.
Håvard Gimse

Håvard Gimse (s. 15. syyskuuta 1966 Kongsvinger) on norjalainen pianisti. Hän sai diplominsa Berliinin Hochschule der Künstestä vuonna 1995. Siellä hänen opettajanaan oli toiminut Hans Leygraf. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan kotimaassaan Jiri Hlinkan johdolla.
Gimse voitti Jugend Musiziert -kilpailun vuonna 1987. Hän on saanut Prinsessa Astridin musiikkipalkinnon (1985), Steinway-palkinnon (1995), Grieg-palkinnon (1996), Gammleng-palkinnon (2001) ja Norjan Sibelius-seuran palkinnon (2004). Kritikerprisenin hän sai Ludwig van Beethovenin sellosonaattien tulkinnoistaan Truls Mørkin kanssa Bergenin kansainvälisellä festivaalilla 2011. Hänelle on myönnetty myös Diapason d'Or ja Gramophonen Editor Choice -tunnustus. Spellemann-ehdokkuuden hän sai vuonna 2011 viulisti Henning Kraggerudin kanssa tekemistään Schubert- ja Schumann-levytyksistä.
Gimse on esiintynyt sellaisten pohjoismaisten orkesterien kuin Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin, Oslon filharmonikkojen, Bergenin filharmonikkojen, Radion sinfoniaorkesterin (Suomi), Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin ja Norrköpingin sinfoniaorkesterin kanssa. Pohjoismaiden ulkopuolisista orkestereista hän on työskennellyt esimerkiksi Baltimoren sinfoniaorkesterin, Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin, Royal Philharmonic Orchestran, Liverpoolin kuninkaallisen filharmonisen orkesterin, Japanin filharmonikoiden, Prahan sinfoniaorkesterin, hr-Sinfonieorchesterin ja Belgian kansallisen orkesterin kanssa. Gimse on konsertoinut muiden muassa Wigmore Hallissa, Carnegie Hallissa, Brysselin Palais des Beaux-Artsissa, Amsterdamin Concertgebouwissa, Pietarin musiikkisalissa, Prahan Suk-salissa ja Konzerthaus Berlinissä.
Gimsen ohjelmistoon kuuluu kymmeniä konserttoja. Hän on levyttänyt esimerkiksi Sonylle, Chandosille ja Naxokselle. Hänen levyttämiensä teosten joukossa ovat olleet Edvard Griegin ja Geirr Tveittin konsertot sekä Jean Sibeliuksen soolopianotuotanto. Gimse on työskennellyt Elverumin festivaalin taiteellisena johtajana, Oslon kamarimusiikkifestivaalin taiteellisen lautakunnan jäsenenä ja Norjan valtiollisen musiikkikorkeakoulun pianonsoiton professorina. Hänen veljensä on sellisti Øyvind Gimse.
Renegade (artisti)

| Karl René Malmström |
| --- | --- |
 Renegade @ Walter's, Montego Bay, Jamaika
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1961 (ikä 63) Helsinki
Muusikko
Taiteilijanimi:  Renegade Papa Rene Sir Rappa Rene Ranking Carl
Laulukielet:  englanti, suomi
Tyylilajit:  reggae
Soittimet:  rummut, laulu
Yhtyeet:  Negus Rocketeers Maria Aleksandra & Rootward Rockers Don Jusa & Kapinaliitto The Groundsound Band Suhinators Saganor Levitators Soon Come Bu Bu Man Papa Jahmani's Hi-Fi RMY LYK Big Band 
Levy-yhtiöt:  JHWH Music Productions OY
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Renegade @ Mbar 2013
Renegade (oikealta nimeltään Karl René Malmström s. 19. toukokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen reggae-artisti ja kasvatustieteen maisteri. Hän asuu Helsingin Lauttasaaressa.  
Renegaden pääinstrumetti on rummut mutta hän on levyttänyt myös laulajana, toasterina ja sound systemin mikkimiehenä.
Ura rumpalina

Renegade aloitti rumpujen soittamisen Lauttasaaren Yhteiskoulun Big Bandissä ja koululaisorkestereissa. Vuonna -79 hän oli mukana perustamassa Suomen ensimmäisiin reggae-kokoonpanoihin kuuluvaa Soon Come -orkesteria. Soon Come ei julkaissut olemassaolonsa aikana levyä, vaikka kolmen singlen verran materiaalia saatiin master-nauhalle asti. Tämän jälkeen Renegade soitti RMY-yhtyeessä, joka julkaisi singlen Quartsikello/Sarjakuvasankari(JP-musiikki1980). 90-luvun alkupuolella Renegade soitti Levitators-yhtyeessä keikoilla perkussioita ja vuorotteli orkesterin vakiorumpalin Ossi "Pupa Massive" Helinin kanssa rumpusetin soittoa Helinin toustatessa.
Vuonna 1992 Renegade oli mukana perustamassa yhdessä Mike Thomasin ja Mohammed "Momo Cat" Quiatin kanssa Saganor-orkesteria, joka oli ensimmäinen kansainvälinen reggae-bändi Suomessa. Saganor ei julkaissut suosiostaan huolimatta levyä. 90-luvun lopulle osui myös lyhyt pyrähdys rumpalina dance-artisti Bu Bu Manin taustabändissä.
Vuonna 2007 Renegade liittyi rumpaliksi The Groundsound Bandiin, joka toimi sekä Momo Catin että James ”Plookie” Thomasin taustabändinä. Renegade on soittanut myös Don Jusa & Kapinaliitto -kokoonpanossa, sekä soittaa nykyisin Maria Aleksandra & Rootward Rockes -kokoonpanossa, että Negus Rocketeers -kokoonpanossa. Tämän lisäksi hän on toiminut sessiorumpalina Studio Redissä.
Ura toasterina ja laulajana

Renegade debytoi toasterina nimellä Sir Rappa Rene Levitators-yhtyeen rytmialbumilla Take A Ride, joka julkaistiin vuonna 1987. Seuraavat julkaisut olivat El Vital Soundin 7" singlellä jälleen yhteistyössä Levitatorsin ja sen laulajien Teacherin sekä Natty-J:n kanssa.
Vuonna 2004 Renegade liittyi Suhinators-kokoonpanoon ja on mukana yhtyeen nimeä kantavalla Suhinators-esikoisalbumilla tällä kertaa laulajana kappaleellaan Vampire Style.
Renegade on esiintynyt myös Papa Jahmani’s Hi-Fi -sound systeemissä.
Renegade keikkailee laulajana Maria Aleksandran kanssa.
Esiintymiset Jamaikalla

Jamaikan matkojensa yhteydessä Renegade on esiintynyt jamaikalaisyleisölle sekä rumpalina että toasterina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Groundsound Band Myspacessa (englanniksi)
Suhinators Myspacessa (englanniksi)
Don Jusa & Kapinaliitto (Arkistoitu – Internet Archive)
Elvital Sound feat. Renegade MySpace -sivustolla
Iria

Iria voi viitata seuraaviin:
Iria, antiikin aikainen kaupunki Liguriassa Italiassa
Íria, kylä Náfplion kunnassa Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Iria”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ikuisesti lohikäärmeitä

| Ikuisesti lohikäärmeitä> Dragons forever |
| --- | --- |
 Englanninkielisen DVD-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Sammo Hung
Käsikirjoittaja:  Gordon Chan Leung Yiu Ming Szeto Chuek Hon
Tuottaja:  Raymond Chow Leonard Ho Barney Wu
Säveltäjä:  James Wong Michael Lai
Kuvaaja:  Chi-Ming Leung
Leikkaaja:  Peter Cheung Joseph Chiang
Tuotantosuunnittelija:  Oliver Wong
Pääosat:  Jackie Chan Sammo Hung Yuen Biao Deannie Yip Pauline Yeung Yuen Wah
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Hongkong
Tuotantoyhtiö:  Orange Sky Golden Harvest
Levittäjä:  Orange Sky Golden Harvest Netflix
Ensi-ilta:  10. tammikuuta 1988 (Hongkong)
Kesto:  90 min.
Alkuperäiskieli:  kantoninkiina, dubattu englanniksi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ikuisesti lohikäärmeitä (飛龍猛將; Fei lung maang jeung; Dragons forever) on hongkongilainen vuonna 1988 valmistunut toimintaelokuva. Siinä esiintyvät Jackie Chan, Sammo Hung ja Yuen Biao. Nämä kolme näyttelijää, jotka tunnetaan myös nimellä Three Brothers[lähde? ], ovat käyneet kiinalaisen ooppera-akatemian yhdessä. Tämä on viimeinen elokuva, jossa kaikki kolme esiintyvät yhdessä. Elokuvan ohjasi Sammo Hung. Yuen Wah esittää elokuvassa päävihollista ja nyrkkeilijä Benny Urquidez hänen oikeaa kättään. Elokuva kuvattiin aikavälillä syyskuu - marraskuu 1987.
Suomen televisioesityksissä elokuvasta on käytetty myös nimeä Lohikäärmeen haaste.
Näyttelijät

Jackie Chan - Jackie Lung (sijaisnäyttelijä Chin Kar Lok)
Sammo Hung - Wong Fei-Hung / Luke Wang
Yuen Biao - Tung Te-Biao / Timothy
Pauline Yeung - Wen Mei-Ling / Nancy Lee
Yuen Wah - Hua Hsien-Wu / Päällikkö Wah
Chang Ling - Jackien assistentti
Chan Lung - Huligaani (ei mainittu)
Chen Jing - Arms buyer
Roy Chiao - Judge Lo Chun-Wai
Chin Kar Lok - Huligaani (ei mainittu)
Billy Chow - Huligaani
Chung Fat - Huligaani (ei mainittu)
Fung Hark-On - Huligaani (ei mainittu)
Stanley Fung - Psykiatri
Lay Kah - Huligaani
Phillip Ko - Huligaani
Kuen Chan Fu - Thug (ei mainittu)
Crystal Kwok - Jackien assistentti
Lam Wai - Huligaani
Lee Kar Ding - Huligaani
Lau Kar Wing - Huligaani
Kong Lung - Huligaani (ei mainittu)
Lo Lieh - Gangsteri
Lung Kong	- Arms buyer
Shing Fui-On - Mao Shih-Cheng
Shum Wai - Jackien pomo
James Tien - Head of Security
Benny Urquidez - Huligaani (sijaisnäyttelijä Mars (näyttelijä))
Sam Wai - Huligaani
Wan Wong Yu - Huligaani
Dick Wei - Huligaanien johtaja
Woo Fung - Mies, asianajaja
Wu Ma - Gentleman
Deannie Yip - Miss Yip
Lau Chau Sang - Huligaani (ei mainittu)
Chan Tat-kwong
Johnny Cheung
Benny Lai
Rocky Lai
Nicky Li
Palkinnot ja ehdokkuudet

1989 Hong Kong Film Awards
Ehdokkuus: Paras toimintakoreografia
Renegade (Hammerfallin albumi)

| Renegade Hammerfall |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : WireWorld Studio, Nashville
 Julkaistu: 9. lokakuuta, 2000
 Tuottaja(t): Michael Wagener
 Tyylilaji: heavy metal power metal
 Kesto: 46.44
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  Suomi – 34. 
HammerFallin muut julkaisut
| Legacy of Kings 1998 | Renegade 2000 | Crimson Thunder 2002 |
Renegade on heavy metal -yhtye Hammerfallin kolmas albumi. Se on myös yhtyeen ensimmäinen julkaisu, jonka teossa rumpali Anders Johansson on ollut mukana. Albumi julkaistiin vuonna 2000.
Kappaleet

Templars of Steel – 05.24
Keep The Flame Burning – 04.40
Renegade – 04.21
Living in Victory – 04.43
Always Will Be – 04.49
The Way of The Warrior – 04.07
Destined for Glory – 05.10
The Champion – 04.57
Raise the Hammer (Instrumental) – 03.22
A Legend Reborn – 05.11
Kokoonpano

Joacim Cans – laulu
Oscar Dronjak – kitara
Stefan Elmgren – kitara
Magnus Rosén – basso
Anders Johansson – rummut
Arvostelut

Metalliluola: 7½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Renegade (Hammerfallin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Renegade (Hammerfallin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
REZ

| REZ> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Bo Fredrik Sterner
Syntynyt: 11. tammikuuta 1998 (ikä 26)
Kansalaisuus:   Ruotsi
Ammatti:  ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  REZ
Aktiivisena:  2015–
Nyk. joukkue:  Ninjas in Pyjamas
Rooli:  kivääripelaaja tarkkuuskivääripelaaja
Peli:  Counter-Strike 2
Fredrik ”REZ” Sterner (s. 11. tammikuuta 1998) on ruotsalainen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hän on pelannut vuodesta 2017 Ninjas in Pyjamasille. Hänen roolinsa on useimmiten kivääripelaaja, mutta joskus myös tarkkuuskivääripelaaja.
Ura

REZ aloitti uransa vuoden 2016 tammikuussa Cringe Godsin riveissä, mutta hän viipyi siellä vain kaksi kuukautta. Seuraavaksi hän siirtyi hieman yli vuodeksi Epsilon eSportsiin. Heidän paras voittonsa oli A-tason turnauksesta World Cyber Arena 2016 World Finals. Hän siirtyi kesäkuussa 2017 viimeisimpään joukkueeseensa Ninjas in Pyjamasiin. He ovat voittaneet monia turnauksia, mutta heidän paras voittonsa on S-tason turnaus Intel Extreme Masters XII - Oakland. Lisäksi heidän A-tason turnausvoittojansa ovat olleet DreamHack Open Valencia 2017, Europe Minor Championship - London 2018, Intel Extreme Masters XVI - Fall: Europe ja viimeisimpänä kesäkuussa 2022 Global Esports Tour Dubai 2022.
Saavutukset

Kjaerbye, flusha ja olofmeister sanoivat REZiä mahdollisesti breakout-pelaajaksi vuonna 2017.
IEM Oakland 2017 MVP / HLTV.
Richard Cheese and Lounge Against the Machine

Richard Cheese and Lounge Against the Machine esiintymässä 2011.
Richard Cheese and Lounge Against the Machine on laulaja Richard Cheesen johtama yhtye, joka esittää Vegas-tyylisiä lounge-versioita nykypäivän pophiteistä.
Heidät tunnetaan parhaiten versiostaan Disturbedin ”Down with the Sickness” -kappaleesta, joka oli mukana elokuvassa Kuolleiden aamunkoitto (2004). Yhtye on toiminut vuodesta 2000.
Cheesen lisäksi yhtyeeseen kuuluvat:
Gordon Brie – basso
Buddy Gouda – rummut
Bobby Ricotta – kosketinsoittimet
Kaikki jäsenet käyttävät salanimiä – cheese on englannin juustoa tarkoittava sana, kun taas brie, gouda ja ricotta ovat juustolaatuja.
Julkaisut

Lounge Against the Machine (2000)
Tuxicity (2002)
I’d Like a Virgin (2004)
Aperitif for Destruction (2005)
The Sunny Side of the Moon: The Best of Richard Cheese (2006)
Aiheesta muualla

richardcheese.com
Irlannin singlelista

Irlannin singlelista (engl. Irish Single Chart, iiriksi Cairt Singil na hÉireann) on viikoittain julkaistava lista viikolla menestyneimmistä singleistä Irlannissa. Listaa alettiin julkaista 1. lokakuuta 1962. Kokoamisesta vastaa Irish Recorded Music Association.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Top 50 Singles (Arkistoitu – Internet Archive)
Ippécourt

| Ippécourt |
| --- | --- |
 Kirkko
 vaakuna
 Ippécourt
 Koordinaatit: 49°02′12″N, 5°12′42″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Bar-le-Duc
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,62 km²
Väkiluku (2017):  97
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55220
Suuntanumero(t):  55251
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ippécourt on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 97 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 10,62 neliökilometriä.
Ippécourtin väkiluku on kasvanut yhdellä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 96 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 95, eli siellä asui kaksi asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Kuvia

Näkymä Ippécourtiin
Ippécourtin louhos
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ippécourt Wikimedia Commonsissa
Irlannin rannikkovartiosto

Irlannin rannikkovartioston helikopteri
Rannikkovartioston  helikopteri esittelemässä pelastustoimintaa yhteistyössä meripelastusaluksen kanssa
Irlannin rannikkovartiosto (IRCG) (iiriksi Garda Cósta na hÉireann) on liikenneministeriön osa. Irlannin pelastusalue Irish Search and Rescue Region, johon kuuluu suurin osa Irlannin tasavaltaa ja osa Pohjois-Irlantia, on alue, joka kuuluu rannikkovartioston vastuualueeseen. Tämä alue rajoittuu Britannian pelastusalueeseen. IRCG:llä on käytössään kuusi Sikorsky S-61N -helikopteria.
Tehtävät

Rannikkovartioston vastuulla on:
Etsiminen ja pelastaminen
Merellinen viestintäverkko
Merellinen turvallisuusvalvonta
Vuoristo- ja luolapelastus
Saasteiden kerääminen meriympäristöstä ja materiaalinen pelastustoiminta
Rannikkovartiosto (Garda Cósta) ei kuulu Irlannin puolustusvoimiin, vaan se on kuljetusministeriön alainen.
Käännös suomeksi
Rautakello

| Rautakello> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  hard rock heavy metal
Kotipaikka:   Jyväskylä, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Tommi Hänninen, laulu   Markus Jämsen, kitara   Timo Tikka, basso   Petri Honkonen, rummut  
Entiset jäsenet:  Sami Ollikainen, basso, kitara, laulu (2002–2003)  Tomi Kankainen, basso, laulu (2002) 
Levy-yhtiö:  Poko Rekords, 2003–2004  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rautakello on jyväskyläläinen yhtyemuodossa vuonna 2002 perustettu rock-yhtye. Sen ensimmäinen albumi, 1., ilmestyi 6. kesäkuuta 2003. Siltä julkaistiin singleinä kappaleet ”Rautakello” ja ”Muisto”, joista ensimmäinen on julkaistu myös Poko Rekordsin Suomirokkia 8 -kokoelmalevyllä ja jälkimmäinen vuotta myöhemmin kokoelmalevyllä Suomirokkia 9. Levy-yhtiön myötävaikutuksella yhtye pääsi myös Pahat pojat -elokuvan DVD-julkaisun mukana tulleelle bonus-CD:lle kappaleella ”Polttomerkki”.
Demojen aikakausi

Yhtye sai alkunsa laulaja Tommi Hännisen aloitteesta tehdyistä demokappaleista. Demoa oli tarkoitus levittää ainoastaan ystäville ja tutuille. Ollikainen ja Jämsen olivat jo hyvin varhaisessa vaiheessa mukana Ollikaisen äänittäessä ja tuottaessa demoa ja Jämsenin soittaessa kitarat. Roolit sekoittuivat myöhemmin ja kaikki kolme osallistuivat lopulta sävellykseen, sovitukseen, tuotantoon ja soitantaan. Nimenä yhtyeellä oli tuolloin Kaulin.
Levy-yhtiö haussa

Ensimmäisen demon valmistuttua kesällä 2002 kolmikko päätti leikkimielellä lähettää valmistuneita demolevyjä levy-yhtiöille, ja pian Poko Rekords ottikin yhteyttä haluten kuulla lisää. Syksyllä valmistui toinen demo ja Pokon kiinnostus säilyi, joten yhtye alkoi etsiä harjoitustiloja ja täydentää kokoonpanoa siirtyäkseen studio-yhtyeestä live-soittoon kykeneväksi oikeaksi yhtyeeksi. Myös levy-yhtiö antoi ymmärtää että ilman keikkailevaa bändiä ei sopimusta synny. Rumpuja soittamaan värvättiin Petri Honkonen, joka oli yhtyeen jäsenille tuttu rumpali Äänekosken ajoilta. Bassoa soitti ensin Ollikainen, mutta tavoitteena oli löytää joku muu soittamaan bassoa, koska Ollikainen halusi keskittyä kitaraan. Aluksi basistiksi kiinnitettiin yhtyeen vanha ystävä Tomi Kankainen Äänekoskelta, mutta hyvin pian kävi selväksi että etäisyyden ja kiireiden vuoksi Kankainen ei kerkeäisi aktiiviseen bändiharjoitteluun Jyväskylässä. Kankaisen tilalle löytyi pian Saarijärven musiikkiopiston rehtorina toiminut Timo Tikka.
Levytys ja takaisku

Talvella yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Poko Rekords Oy:n kanssa ja muutti samalla nimensä Rautakelloksi levy-yhtiön pyynnöstä. Myös yhtyeen jäsenten mielestä uusi nimi oli parempi ja kuvaavampi. Keväällä 2003 valmistui levy, joka levy-yhtiön antamien tietojen mukaan menestyi keskinkertaisesti. Radiosoitto jäi kuitenkin vähäiseksi kuten myös esiintymiset vuonna 2003 (Tullikamarin klubi, Lutakko, Tullikamarin pakkahuone ja Tavastia). Vuoden 2003 lopussa kitaristi Ollikainen jäi pois yhtyeestä sulassa sovussa. Kun EMI:in kuuluva Poko Rekords sai vuoden 2004 alussa käskyn karsia pienimpiä ja heikommin menestyneitä artistejaan, yhtyeelle ilmoitettiin, ettei Pokolla ole kiinnostusta seuraavan levyn julkaisuun.
Julkaisut > Singlet

Rautakello (2003)
Muisto (2003)
Julkaisut > Albumit

1. (2003)
Kokoonpanot > Nykyiset jäsenet (2003-)

Tommi Hänninen – laulu
Markus Jämsen – kitara
Timo Tikka – basso
Petri Honkonen – rummut
Kokoonpanot > Entiset jäsenet

Sami Ollikainen – basso (2002), kitara (2002–2003), laulu
Tomi Kankainen – basso, laulu (2002)
Aiheesta muualla

Rautakello Myspacessa (englanniksi)
Rautakello Mikseri.netissä