stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Soima
Soimat kalassa ja rahtia kuljettamassa

Aluksia käyttivät erityisesti Laatokan rantojen talonpojat ja kalastajat. Soimilla harjoitettiin rahdinkuljetusta Laatokan rannoilta Pietariin saakka. Keisarikunnan pääkaupunkiin kuljetettiin enimmäkseen puutavaraa, mutta myös kalaa ja maataloustuotteita, erityisesti voita. Paluumatkalla aluksissa kuljetettiin kaupungin ylellisyystuotteita ja etenkin viljaa.
Kalastajat käyttivät soimia niin pyyntimatkoilla kuin kuljettaessaan saaliitaan markkinoille. Kalastajia varten rakennettiin erityisiä kalasoimia, jotka olivat varustettu aluksen keskelle sijoitetulla vesisäiliöllä. Kalasoimilla kalastajat pystyivät kuljettamaan saaliinsa elävänä aina Pietariin saakka.
Soimilla järjestettiin toisinaan myös purjehduskilpailuja.
Aika ajaa soimien ohi

Soimat säilyttivät asemansa Laatokan merkittävimpänä purjealustyyppinä aina höyrykoneiden ja moottoriveneiden aikakaudelle saakka. Uudemmat alustyypit syrjäyttivät soimat 1900-luvun ensimmäisillä vuosikymmenillä. Laatokalle 1890-luvulla saapuneet höyryhinaajien vetämät lotjat hallitsivat alueen rahtiliikennettä suvereenisti jo 1910-luvulla. Laatokan viimeiset soimat poistuivat käytöstä kalastajien siirtyessä moottoriveneiden käyttöön 1920- ja 1930-luvuilla.
Aiheesta muualla

Soima Ahtiainen-suvun muistelmia
Laatokan perinteisiä purjealuksia J.A. Atkinsonin piirroksessa vuodelta 1804. Kuvassa vasemmalla soima. (Museovirasto)
Zoltán Tagscherer

Zoltán Tagscherer (s. 13. toukokuuta 1976 Budapest) on unkarilainen maastohiihtäjä.
Tagscherer kilpaili kolmissa olympialaisissa. Salt Lake Cityssä 2002 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 39:nneksi ja vapaan 30 kilometrillä 66:nneksi, Torinossa 2006 vapaan hiihtotavan sprintissä 44:nneksi ja perinteisen 15 kilometrillä 76:nneksi sekä Vancouverissa 2010 vapaan 15 kilometrillä 81:nneksi.
Tagscherer kilpaili kuusissa MM-kilpailuissa 2001–2011. Hän sijoittui parhaimmillaan 39:nneksi vapaan hiihtotavan sprintissä Lahdessa 2001 sekä 16:nneksi vapaan hiihtotavan parisprintissä Sapporossa 2007.
Tagscherer kilpaili maailmancupissa vuosina 2002–2011. Ainoan maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 30:s Changchunin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2007.
Zoltán Szécsi

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | vesipallo |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | vesipallo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 2003 | vesipallo |  |
Zoltán ”Szescka” Szécsi (s. 22. joulukuuta 1977 Budapest) on unkarilainen vesipalloilija. Hän kuului maajoukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden  Barcelonassa 2003.
Szésci joukkueineen on voittanut myös kultaa kaksissa olympiakisoissa (Sydney 2000, Ateena 2004). Hän teki debyyttinsä maajoukkueessa vuonna 1998.
Ympyrähullut

Ympyrähullut, Matti Kalkamo ja Heli Ryhänen 2012
Ympyrähullut (suunnitteluaikainen nimi Uudet tulokkaat) on Huittisissa niin kutsutun miljoonaristeyksen liikenneympyrässä sijaitseva Matti Kalkamon ja Heli Ryhäsen tekemä taideteos vuodelta 2012. Teos on Ryhäsen tekemän Doris-patsaan vieressä Lauttakylänkadun ja Risto Rytin kadun risteyksessä. Huittisten kaupungin tilaama teos koostuu kuudesta valaisinpylväästä ja kahdesta pronssiin valetusta hahmosta. Teos maksoi noin 50 000 euroa ja se nimettiin nimikilpailun tuloksena Ympyrähulluiksi. Teos sai vuonna 2012 ympäristötaidepalkinnon Ympäristötaiteen säätiöltä.
Kommentteja teoksesta

Matti Kalkamo kuvaa teosta näin: ”Teos on vapaa tulkinnoille mutta itse näen sen dialogina kahden eri-ikäisen hemmon välillä. Tai ehkä maan tasolla oleva muistelee itseänsä nuoruuden humuvuosina, voimainsa tunnossa.” Teoksen palkinnut Ympäristötaiteen säätiö on arvostanut teoksessa huumoria, liikuttavuutta ja koskettavuutta. Säätiö on pitänyt teosta tasokkaana ja ammattimaisena sekä kuvannut teosta luontevalla tavalla osaksi ympäristöään asettuvaksi.
Yksityiskohtia teoksesta

Pylväässä kiipeilevä hahmo
Kiipeilijää tarkkaileva hahmo
Aiheesta muualla

Ympyrähullut on vuoden 2012 ympäristötaideteos; Ympäristötaiteen säätiö; STT 26.2.2013[vanhentunut linkki]
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2014

| Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2014 |
| --- | --- |
Sijainti:  Eugene (Oregon)  Yhdysvallat
Kilpailupaikka:  Hayward Field
Osallistujamaita:  175
Kilpailulajeja:  44
Vuoden 2014 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut käytiin 22.–27. heinäkuuta Eugenessa, Yhdysvalloissa. Kaikkiaan kisat olivat 15:nnet. Yhteensä 44 lajissa oli 1546 osallistujaa 175 maasta.
Mitalistit

Käytetyt lyhenteet:
WJR = alle 20-vuotiaiden maailmanennätys
AJR = alle 20-vuotiaiden maanosan ennätys
NJR = alle 20-vuotiaiden maan ennätys
WJL = alle 20-vuotiaiden kauden kärkitulos
CR = kilpailuennätys
PB = henkilökohtainen ennätys
SB = kauden paras
Mitalistit > Miehet

| Laji: | Kultaa: | Kultaa: | Hopeaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m (-0,6) |  Kendal Williams | 10,21  PB |  Trayvon Bromell | 10,28 |  Yoshihide Kiryu | 10,34 |
| 200 m (+2,3) |  Trentavis Friday | 20,04w |  Divine Oduduru | 20,25w |  Michael O'Hara | 20,31w |
| 400 m |  Machel Cedenio | 45,13 WJL |  Nobuya Kato | 46,17 SB |  Abbas Abubakar Abbas | 46,20 |
| 800 m |  Alfred Kipketer | 1.43,95 WJL |  Joshua Tiampati Masikonde | 1.45,14 PB |  Andreas Almgren | 1.45,65 NJR |
| 1 500 m |  Jonathan Kiplimo Sawe | 3.40,02 SB |  Abdi Waiss Mouhyadin | 3.41,38 |  Hillary Cheruiyot Ngetich | 3.41,61 SB |
| 5 000 m |  Yomif Kejelcha | 13.25,19 PB |  Yasin Haji | 13.26,21 PB |  Moses Letoyie | 13.28,11 |
| 10 000 m |  Joshua Kiprui Cheptegei | 28.32,86 |  Elvis Kipchoge Cheboi | 28.35,20 |  Nicholas Mboroto Kosimbei | 28.38,68 |
| 3 000 m estejuoksu |  Barnabas Kipyego | 8.25,57 |  Titus Kipruto Kibiego | 8.26,15 |  Evans Rutto Chematot | 8.32,61 PB |
| 110 m aitajuoksu (99 cm) (+0,5) |  Wilhem Belocian | 12,99 WJR |  Tyler Mason | 13,06 AJR |  David Omoregie | 13,35 |
| 400 m aitajuoksu |  Jaheel Hyde | 49,29 WJL |  Ali Khamis Khamis | 49,55 NJR |  Tim Holmes | 50,07 |
| Korkeushyppy |  Mikhail Akimenko | 224 PB |  Dzmitry Nabokau | 224 PB |  Woo Sang-hyeok | 224 PB |
| Seiväshyppy |  Axel Chapelle | 555 WJL |  Daniil Kotov | 550 PB |  Oleg Zernikel | 550 PB |
| Pituushyppy |  Wang Jianan | 808 (+1,5) |  Lin Qing | 794 (+1,6) |  Shotaro Shiroyama | 783w (+2,4) |
| Kolmiloikka |  Lázaro Martínez | 17,13 (+0,7) CR |  Max Heß | 16,55 (+1,4) PB |  Mateus de Sá | 16,47 (+1,5) NJR |
| Kuulantyöntö (6 kg) |  Konrad Bukowiecki | 22,06 WJL |  Denzel Comenentia | 20,17 PB |  Braheme Days, Jr. | 20,01 |
| Kiekonheitto (1,75 kg) |  Martin Marković | 66,94 WJL |  Henning Prüfer | 64,18 PB |  Sven Martin Skagestad | 63,21 |
| Moukarinheitto (6 kg) |  Ashraf Amgad Elseify | 84,71 WJL |  Bence Pásztor | 79,99 |  Ilya Terentyev | 76,31 |
| Keihäänheitto |  Gatis Cakšs | 74,04 PB |  Matija Muhar | 72,97 |  Andrian Mardare | 72,81 |
| Kymmenottelu (99 cm:n aidat, 6 kg:n kuula & 1,75 kg:n kiekko) |  Jirí Sýkora | 8135 pst. CR |  Cedric Dubler | 8094 pst. AJR |  Tim Nowak | 7980 pst. NJR |
| 10 000 m kävely |  Daisuke Matsunaga | 39.27,19 CR |  Diego García | 39.51,59 NJR |  Paolo Yurivilca | 40.02,07 NJR |
| 4 × 100 m |  Yhdysvallat  Jalen Miller Trayvon Bromell Kendal Williams Trentavis Friday | 38,70 WJL |  Japani  Takuya Kawakami Yoshihide Kiryu Yuki Koike Masaharu Mori | 39,02 SB |  Jamaika  Raheem Robinson Michael O'Hara Edward Clarke Jevaughn Minzie | 39,12 SB |
| 4 × 400 m |  Yhdysvallat Josephus Lyles Tyler Brown Ricky Morgan Michael Cherry | 3.03,31 WJL |  Japani Julian Jrummi Walsh Kaisei Yui Takamasa Kitagawa Nobuya Kato | 3.04,11 AJR |  Jamaika Twayne Crooks Martin Manley Nathon Allen Jaheel Hyde | 3.04,47 SB |
Mitalistit > Naiset

| Laji: | Kultaa: | Kultaa: | Hopeaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Pronssia: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m (-1,0) |  Dina Asher-Smith | 11,23 |  Ángela Tenorio | 11,39 |  Kaylin Whitney | 11,45 |
| 200 m (+2,4) |  Kaylin Whitney | 22,82w |  Irene Ekelund | 22,97w |  Ángela Tenorio | 23,15w |
| 400 m |  Kendall Baisden | 51,85 |  Gilda Casanova | 52,59 |  Olivia Baker | 53,00 |
| 800 m |  Margaret Nyairera Wambui | 2.00,49 PB |  Sahily Diago | 2.02,11 |  Georgia Wassall | 2.02,71 |
| 1 500 m |  Dawit Seyaum | 4.09,86 |  Gudaf Tsegay | 4.10,83 |  Sheila Chepngetich Keter | 4.11,21 PB |
| 3 000 m |  Mary Cain | 8.58,48 PB |  Lilian Kasait Rengeruk | 9.00,53 |  Valentina Chepkwemoi Mateiko | 9.00,79 PB |
| 5 000 m |  Alemitu Heroye | 15.10,08 |  Alemitu Hawi | 15.10,46 PB |  Agnes Jebet Tirop | 15.43,12 |
| 3 000 m estejuoksu |  Ruth Jebet | 9.36,74 |  Rosefline Chepngetich | 9.40,28 PB |  Daisy Jepkemei | 9.47,65 SB |
| 100 m aitajuoksu (+1,9) |  Kendell Williams | 12,89 CR |  Dior Hall | 12,92 PB |  Nadine Visser | 12,99 NJR |
| 400 m aitajuoksu |  Shamier Little | 55,66 |  Shona Richards | 56,16 NJR |  Jade Miller | 56,22 PB |
| Korkeushyppy |  Morgan Lake | 193 |  Michaela Hrubá | 191 NJR |  Irina Ilieva | 188 |
| Seiväshyppy |  Alayna Lutkovskaya | 450 CR |  Desiree Freier | 445 AJR |  Eliza McCartney | 445 NJR |
| Pituushyppy |  Akela Jones | 634 (-2,7) |  Nadia Akpana Assa | 631 (-0,4) |  Maryse Luzolo | 624 (-1,5) |
| Kolmiloikka |  Rouguy Diallo | 14,44w (+3,3) |  Liadagmis Povea | 14,07w (+3,3) |  Li Xiaohong | 14,03w (+2,6) |
| Kuulantyöntö |  Guo Tianqian | 17,71 |  Raven Saunders | 16,63 |  Emel Dereli | 16,55 |
| Kiekonheitto |  Izabela da Silva | 58,03 WJL |  Valarie Allman | 56,75 |  Navjeet Kaur Dhillon | 56,36 PB |
| Moukarinheitto |  Al'ona Shamotina | 66,05 |  Réka Gyurátz | 64,68 |  Iliána Korosídou | 63,67 |
| Keihäänheitto |  Ekaterina Starygina | 56,85 SB |  Sofi Flinck | 56,70 |  Sara Kolak | 55,74 |
| Seitsenottelu |  Morgan Lake | 6148 pst. PB |  Yorgelis Rodríguez | 6006 pst. |  Nadine Visser | 5948 pst. |
| 10 000 m kävely |  Anežka Drahotová | 42.47,25 WJR |  Wang Na | 44.02,64 PB |  Ni Yuanyuan | 44.16,72 PB |
| 4 × 100 m |  Yhdysvallat Teahna Daniels Ariana Washington Jada Martin Kaylin Whitney | 43,46 WJL |  Jamaika Sashalee Forbes Kedisha Dallas Saqukine Cameron Natalliah Whyte | 43,97 SB |  Saksa Lisa Marie Kwayie Lisa Mayer Gina Lückenkemper Chantal Butzek | 44,65 SB |
| 4 × 400 m |  Yhdysvallat Shamier Little Olivia Baker Shakima Wimbley Kendall Baisden | 3.30,42 WJL |  Yhdistynyt kuningaskunta Shona Richards Loren Bleaken Sabrina Bakare Cheriece Hylton | 3.32,00 SB |  Saksa Laura Müller Hannah Mergenthaler Laura Gläsner Ann-Kathrin Kopf | 3.33,02 SB |

Miesten 10 000 metrin voittaja Joshua Kiprui Cheptegei
Naisten seitsenottelun ja korkeushypyn voittaja Morgan Lake
Ympyriäislampi (Heinola)

| Ympyriäislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°09′05″N, 26°01′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ruotsalaisen alue (14.14)
Laskuoja:  oja Pitkälampeen 
Järvinumero:  14.142.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,2 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,727 km  
Pinta-ala:  2,861 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYmpyriäislampi 
Ympyriäislampi  eli myös Ympyriäisenlampi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Myllykylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (14.142) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,2 metriä mpy.
Silene stenophylla

| Silene stenophylla |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Kohokit Silene
Laji::  stenophylla
Kaksiosainen nimi
 Silene stenophylla  Ledeb. (1842) 
Katso myös
   Silene stenophylla Wikispeciesissä   Silene stenophylla Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silene stenophylla on Venäjällä Siperian tundralla kasvava valkokukkainen kohokkilaji. Kasvia esiintyy Itä-Siperiassa Amurista Kamtšatkalle ja Tšukotkaan.
Vuonna 2012 uutisoitiin, että tutkijat ovat onnistuneet kasvattamaan kasvin yksilöitä 30000 vuotta sitten Siperiassa ikiroutaan säilöytyneistä siemenistä. Laboratoriossa lisätyt yksilöt eivät muistuttaneet ulkonäöltään täsmälleen lajin nykyisin eläviä yksilöitä.
Sileeni

Juopunut Silenos
Sileenit (kreikaksi silenoi) ovat kreikkalaisessa mytologiassa luonnonhenkiä – puoliksi ihmisiä ja puoliksi hevosia poiketen siten satyyreista, jotka ovat puoliksi vuohia. Sileenit ovat yleensä ihmishahmoisia, mutta heillä on hevosen jalat, takapää, häntä ja korvat. Kentaureista sileenit eroavat kuitenkin siten, että heillä oli ainoastaan hevosen takajalat – vieläpä hyvin ihmismäiset sellaiset – hevosen koko kaulan alapuolisen ruumiin sijaan.
Sileenit viihtyivät viininjumala Dionysoksen seurassa, ja heidät kuvattiinkin usein kaljupäisiksi ja pyöreämahaisiksi juopottelijoiksi.
Joissain yhteyksissä sileeneiksi nimitetään yleensäkin vanhempia satyyreja. Molempien heimojen kantaisä on Silenos.
Sojuz TMA-08M

Sojuz TMA-08M (ven. Союз ТМА-08M) oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 28. maaliskuuta 2013 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle.
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 35:n täydennysmiehistönä. 
Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan syyskuussa 2013.
Miehistö

Pavel Vinogradov, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
Aleksandr Misurkin, Venäjän avaruusjärjestö
Christopher J. Cassidy, NASA
Miehistö > Varamiehistö

Oleg Kotov, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
Sergei Rjazanski, Venäjän avaruusjärjestö
Michael S. Hopkins, NASA
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sojuz TMA-08M Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sojuz TMA-07M | Sojuz-avaruuslento | Seuraaja: Sojuz TMA-09M |
Ympyriäinen Kotajärvi

| Ympyriäinen Kotajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°18′57″N, 25°10′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Ammajaan 
Järvinumero:  35.786.1.039
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  153,8 m  
Rantaviiva:  0,581 km  
Pinta-ala:  1,914 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYmpyriäinen Kotajärvi 
Ympyriäinen Kotajärvi  on Päijät-Hämeessä Padasjoella  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 153,8 metriä mpy.
Zoltán Verrasztó

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | 200 m selkäuinti |  |
|  Pronssia | Moskova 1980 | 400 m sekauinti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Cali 1975 | 200 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1973 | 200 m selkäuinti |  |
|  Pronssia | Länsi-Berliini 1978 | 200 m selkäuinti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Jönköping 1977 | 200 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Wien 1974 | 200 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Jönköping 1977 | 100 m selkäuinti |  |
|  Pronssia | Wien 1974 | 100 m selkäuinti |  |
Zoltán Verrasztó (s. 5. maaliskuuta 1956 Budapest) on unkarilainen uinnin olympiamitalisti sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Hän edusti Központi Sportiskola- ja Budapesti Honvéd Sportegyesület -seuroja.
Verrasztó sijoittui 200 metrin selkäuinnissa seitsemänneksi Münchenin olympialaisissa 1972. Hän saavutti samassa lajissa hopeaa Belgradin MM-kilpailuissa 1973 ajalla 2.05,89. Wienin EM-kilpailuissa 1974 hän sai hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.04,96 ja pronssia 100 metrin selkäuinnissa ajalla 58,78 sekä sijoittui kuudenneksi 200 metrin sekauinnissa.
Verrasztó voitti 200 metrin selkäuinnin maailmanmestaruuden Calissa 1975 ajalla 2.05,05. Lisäksi hän oli viides 200 metrin sekauinnissa ja kahdeksas 100 metrin selkäuinnissa. Hän ui 400 metrin sekauinnin maailmanennätyksen 4.26,00 Long Beachissa 2. huhtikuuta 1976. Montrealin olympialaisissa 1976 hän sijoittui 200 metrin selkäuinnissa kahdeksanneksi.
Verrasztó voitti 200 metrin selkäuinnin Euroopan-mestaruuden Jönköpingissä 1977 ajalla 2.03,88 sekä sai hopeaa 100 metrin selkäuinnissa ajalla 58,48. Saman vuoden Sofian universiadeissa hän saavutti kultaa 200 metrin selkäuinnissa, hopeaa 400 metrin sekauinnissa ja pronssia 100 metrin selkäuinnissa.
Verrasztó saavutti 200 metrin selkäuinnin MM-pronssia Länsi-Berliinissä 1978 ajalla 2.03,90. Moskovan olympialaisissa 1980 hän sai hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.02,40 ja pronssia 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.24,24.
Zoltán Verrasztó on olympiauimari Gabriella Verrasztón veli sekä Evelyn ja Dávid Verrasztón isä.
Shlomo Argov

| Shlomo Argov> Israelin Britannian-suurlähettiläs |
| --- | --- |
 1979–1982  
Israelin Alankomaiden-suurlähettiläs
 1977–1979  
Israelin Meksikon-suurlähettiläs
 1971–1974  
Henkilötiedot
Koko nimi:  שלמה ארגוב
Syntynyt: 14. joulukuuta 1929 Jerusalem, Palestiinan brittiläinen mandaatti
Kuollut: 23. helmikuuta 2003 (73 vuotta) Jerusalem, Israel
Ammatti:  diplomaatti
Tiedot
Tutkinnot:  Georgetownin yliopisto (kandidaatti)   London School of Economics (maisteri)
Shlomo Argov (hepr. ‏שלמה ארגוב‎; s. 14. joulukuuta 1929 Jerusalem – 23. helmikuuta 2003 Jerusalem) oli israelilainen diplomaatti, joka työskenteli muun muassa Israelin Britannian-suurlähettiläänä (1979–1982). Britannian lisäksi hän toimi Israelin suurlähettiläänä Meksikossa ja Alankomaissa.
Argov tunnetaan erityisesti häneen kohdistuneesta attentaattiyrityksestä, joka osaltaan edesauttoi Libanonin sodan syttymistä. Murhayrityksen seurauksena Argov halvaantui ja joutui luopumaan urastaan diplomaattina. Tästä huolimatta Argov otti myöhemmin voimakkaasti kantaa Libanonin sotaa vastaan.
Elämänvaiheet > Varhainen elämä

Shlomo Argov syntyi vuonna 1929 Jerusalemissa sukuun, joka oli asunut Jerusalemin alueella jo useiden sukupolvien ajan. Argov palveli Israelin asevoimien Palmah-joukoissa vuosina 1947–50. Palmah-joukkojen mukana Argov osallistui Israelin itsenäisyyssotaan, jossa hän haavoittui Safedin kaupungissa käydyssä taistelussa.
Sotilaspalveluksen jälkeen hän lähti opiskelemaan politiikan tutkimusta Georgetownin yliopistoon Washingtoniin, josta hän sai kandidaatin tutkinnon vuonna 1952. Opiskelun lisäksi Argov työskenteli osa-aikaisesti Israelin Yhdysvaltain-suurlähetystössä, jossa hän myös tapasi tulevan vaimonsa Havan. Pariskunta meni naimisiin vuonna 1953.
Georgetownin yliopistossa suoritetun tutkinnon jälkeen Argov opiskeli taloustieteitä ja kansainvälisiä suhteita London School of Economicsissa, josta hän valmistui vuonna 1954 maisteriksi.
Elämänvaiheet > Ura diplomatian parissa

Argovin varsinainen diplomaattiura alkoi vuonna 1959, kun hänet nimitettiin Israelin Nigerian-konsulaatin ylimmäksi edustajaksi. Vuonna 1962 Argov siirtyi Israelin New Yorkin -konsulaattiin. Kolme vuotta myöhemmin Argov palasi takaisin Jerusalemiin, kun hänet nimitettiin Israelin ulkoministeriön Yhdysvaltain suhteita hoitaneen osaston apulaispäälliköksi. Vuonna 1968 Argov siirtyi jälleen Yhdysvaltoihin, tällä kertaa Washingtonin-suurlähetystöön.
Ensimmäisen suurlähettilään virkansa Argov sai vuonna 1971, kun hänet nimitettiin Israelin Meksikon-suurlähettilääksi. Kolme vuotta myöhemmin Argov palasi jälleen takaisin Jerusalemiin, tällä kertaa työskennelläkseen pääministeri Yitzhak Rabinin alaisessa tiedotusvirastossa. Argov kuitenkin siirtyi takaisin diplomaattitehtäviin jälleen vuonna 1977, kun hänestä tuli Israelin Alankomaiden-suurlähettiläs.
Syyskuussa 1979 Israelin pääministeri Menachem Begin nimitti Argovin Israelin Britannian-suurlähettilääksi. Nimitys oli mielenkiintoinen, koska oikeistolainen Begin oli poliittiselta kannaltaan hyvin eri linjoilla kuin Argov, joka tunnettiin Britannian työväenpuolueen kannattajana. Britannian suurlähettiläänä Argov esiintyi mielellään julkisuudessa varsinkin silloin, kun brittilehdistö kohteli hänen mielestään Israelia epäoikeudenmukaisesti.
Elämänvaiheet > Murhayritys

Argov osallistui 3. kesäkuuta 1982 Lontoon Dorchester Hotellissa illalliselle, jossa oli mukana kymmeniä diplomaatteja. Kun Argov oli nousemassa autoonsa Park Lanella noin kello 23.00, kolme palestiinalaiseen Abu Nidal -militanttiryhmään kuulunutta miestä, Hussein Ghassan Said, Marwan al-Banna, ja Nawaf al-Rosan lähestyivät Argovia hänen autonsa kohti. Eräiden lähdeiden mukaan ryhmässä oli myös neljäs mies. Varusteina FB PM-63 konekiväri  Hussein Ghassan Said ampui Argovia kerran päähän . Argov selvisi hengissä, mutta vietti seuraavat kolme kuukautta koomassa ja oli loppuelämänsä halvaantunut. Argovin murhan järjestäjänä oli Irakin tiedustelupalvelu. . Heti iskun jälkeen murhayritykseen osallistujat ajoivat Lontoon Irakin suurlähetystöön jonne he jättivät aseet .
Yksi murhayrityksen tekijöistä Al-Banna oli Abu Nidalin serkku, toinen Said oli jordanialainen ja kolmas Al-Rosan oli  bagdadilainen Irakin tiedustelupalvelun everesti. Said, joka ampui Argovia, sai myös  luodista jonka Argovin turvamies oli ampunut häntä kohdin mutta hänkin, kuten Argov selviytyi. . Kaksi murhayrityksen tekijää pakeni paikalta ja heidät pidätettiin myöhemmin Lontoossa olevasta asunnosta. Heidän oli tarkoitus murhata myös PLO:n Britannian edustaja Nabil Ramlawi.
Israelin pääministeri Menachem Begin sanoi Argovin murhayrityksen jälkeen kabinetilleen, että hänen mielestään hyökkäys Israelin suurlähettilästä vastaan on samalla hyökkäys Israelin valtiota kohtaan. Murhayrityksen aikaan Israel ja Palestiinan vapautusjärjestö (PLO) olivat solmineet tulitaukosopimuksen, jonka mukaan PLO ei saisi hyökätä juutalaiskohteita vastaan missään päin maailmaa. Argovia vastaan hyökänneet henkilöt kuuluivat kuitenkin Abu Nidal -ryhmään, joka oli riidoissa Palestiinan vapautusjärjestön kanssa. Israelin mielestä PLO oli kuitenkin vastuussa myös Abu Nidal -ryhmän tekemistä väkivaltaisuuksista.
Israel kosti attentaattiyrityksen pommittamalla seuraavana päivänä Palestiinan vapautusjärjestön asevarastoja ja tukikohtia Libanonissa, minkä PLO kosti tykistö- ja raketti-iskuilla Israelia vastaan. Pian tämän jälkeen konflikti laajeni täysimittaiseksi sodaksi, joka päättyi lopullisesti vasta Israelin vetäytyessä Libanonista vuonna 2000. Israelin puolustusministerinä hyökkäyksen alkaessa toiminut Ariel Sharon kertoi myöhemmin muistelmissaan, että Israel oli suunnitellut Libanoniin hyökkäämistä jo kauan ennen Argovin murhayritystä ja että Argovin murhayritys vain laukaisi tilanteen.