stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Troldhaugen

Troldhaugen
Troldhaugen oli säveltäjä Edvard Griegin koti Bergenissä Norjassa. Talo toimii nykyään museona.
Troldhaugenin suunnitteli Griegin serkku, arkkitehti Schack Bull. Grieg asui siellä vaimonsa Nina Griegin kanssa vuosina 1885–1907. Heidän hautansa sijaitsee talon pihalla.Talon läheisyydessä on laakso, johon rakennettiin vuonna 1985 pieni konserttitalo.
Tälle kodille on omistettu eräs Griegin rakastetuimpia sävellyksiä, Hääpäivä Troldhaugenilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (norjaksi), (englanniksi), (saksaksi), (ranskaksi)
Tatra T85

| Tatra T85, T85A ja T85/91 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekkoslovakia  Saksa
Valmistaja:  Závody Tatra a.s. /Ringhoffer Tatra a.s., Kopřivnice
Valmistusvuodet:  T85: 1936–1938 T85A: 1939–1941
Tuotantomäärä:  314, joista 224 säiliöautoja ja 90 kuorma-autoja
Suunnittelija:  Hans Ledwinka
Mitat ja massat
Kantavuus:  4 000–6 000 kg
Omamassa:  6 000 kg
Akseliväli:  Tatra T85 ja T85A: 2 800 + 1 180 mm;  3 000 + 1 180 mm;  3 500 + 1 150 mm; Tatra T85/91:  4 000 + 1 400 mm
Suurin sallittu perävaunun massa:  5 000 kg
Moottori, voimansiirto ja alusta
Iskutilavuus:  moottori T85: 8 143 cm³; moottori T91: 4 849 cm³
Teho:  moottori T85: 58,8 kW /1500 1/min; moottori T91: 44,16 kW /2100 1/min
Polttoaine:  moottori T85: bensiini; moottori T91: dieselöljy
Kulutus:  moottori T85: 45–50 l/100 km; moottori T91: 35 l/100 km
Vetotapa:  6×4; tasauspyörästöissä lukot
Vaihteisto:  4+1; 3. ja 4. vaihde synkronoitu; sekä 2-portainen alennusvaihde
Jarrut:  Tatra-Knorr -paineilmakäyttöiset rumpujarrut
Tatra T85 oli tšekkoslovakialaisen Tatran valmistama auto, josta oli kuorma- ja säiliöautosovellukset. Autoja käytettiin myös linja-autojen alustoina.
Aloite T85:n kehittämisestä tuli Tšekkoslovakian armeijalta. Suunnitteluvaiheessa oli tehty V 700 -prototyyppi, jota armeija testasi syyskuusta 1935 lähtien. Tässä saatujen kokemusten pohjalta laadittiin lopullinen, tuotantovalmis T85. Autossa oli käytetty samoja teknisiä ratkaisuja kuin malleissa T26/30, T72 ja T82.
Kolmiakselinen auto oli varustettu vetävällä telillä. Sen alkuperäiseksi käyttötarkoitukseksi oli suunniteltu 3 000–4 000 kg suuruisten kuormien nopeat siirrot maastossa ja teillä, ja siitä tehtiin myös tykinvetoautosovellus. Suurin osa T85-malleista kuitenkin päätyi säiliöautojen alustoiksi.
Teknisiä tietoja > Moottorimallit

Auton voimanlähteenä oli nelisylinterinen, nelitahtinen, vesijäähdytteinen kansiventtiilimoottori. Moottorimalleja oli kaksi; moottori T85 oli 8,1-litrainen bensiinimoottori, T91 taas oli 4,8-litrainen dieselmoottori. Bensiinikäyttöisen mallin kaasuttimena joko Solex 46 MOVLS tai Zenith 48KB. Sen sytytysjärjestelmä oli 12-volttinen ja Scintillan valmistama. Dieselmoottorilla varustettujen autojen mallinimi oli T85/91.
Teknisiä tietoja > Voimansiirto ja runkorakenne

Moottorin takana oli kuiva yksilevyinen kytkin, josta voima välittyi neliportaiseen vaihteistoon. Autossa oli lisäksi kaksinopeuksinen alennusvaihde. Voimansiirtoakseli kulki kantavana rakenteena toimineen keskusputkirungon sisällä. Telin molemmat akselit olivat vetäviä ja niillä oli tasauspyörästöjen lukot.
Teknisiä tietoja > Alusta

Etuakselilla oli erillisjousitus joka oli toteutettu päällekkäisin kolmiotuin. Jousituksena oli poikittain asennettu puolielliptinen lehtijousi. Taka-akseleilla oli heilurityyppinen erillisjousitus. Niiden välillä oli pitkittäin asennetut puolielliptiset lehtijouset, jotka oli keskeltä kiinnitetty runkoon ja päistään kumpaankin taka-akseliin. Lehtijouset toimivat samalla telin keinuvipuina.
Autossa oli käyttöjarruina Tatra-Knorr -paineilmakäyttöiset rumpujarrut. Seisontajarru oli rakennettu keskusputkirungon takapäähän ja vaikutti kahden jarrukengän välityksellä voimansiirtoakselin päässä olleeseen jarrurumpuun.
Tšekkoslovakian armeijan kuorma-autot

Tšekkoslovakian armeija tilasi ensimmäiset 50 kuorma-autoa vuonna 1936. Niistä luovutettiin 48 samana vuonna 23. joulukuuta mennessä. Tilatusta erästä kaksi puuttuvaa yksilöä oli poimittu linjalta testikäyttöön. Yhtä kokeiltiin säiliöauton alustana ja toinen oli Chema Lutín -nimisen kemiantekniikan yrityksen kokeiltavana kemikaalikuljetusautona. Armeijan toimituksesta puuttumaan jääneet autot toimitettiin 12. kesäkuuta 1937.
Kuorma-autoista saatujen hyvien kokemusten perusteella armeija päätti tehdä kaksi uutta tilausta. Vuonna 1937 tehtyyn tilaukseen saatiin osa vaiheista tehtyä, mutta seuraavana vuonna tulleen tilauksen töitä ei ehditty edes aloittaa ennen kuin Saksa Münchenin sopimuksen nojalla syksyllä 1938 otti haltuunsa Tšekkoslovakian sudeettialueet, missä Tatran tehdaskin sijaitsi.
Säiliöautot

Säiliöautoversion testeistä saatujen hyvien kokemusten pohjalta Tšekkoslovakian puolustusministeriö päätti tilata 168 säiliöautoa. Malli oli tarkoitettu ilmavoimien käyttöön, ja sen tyyppimerkintä armeijassa oli letecká automobilová cisterna vz.37 (ilma-alusten säiliöauto vz.37). Auton huippunopeus oli 50 km/h ja se kykeni kuljettamaan 4 400 litraa polttoainetta.
Vuonna 1937 Chema Lutín kehitti oman säiliöautoyhdistelmänsä chemický zasobovací automobil vz.30 ja vlečným vozem vz.38 (säiliöjakeluauto vz.30 ja perävaunu vz.38). Onnistuneesti suoritettujen kokeiden jälkeen armeija tilasi Tatran kanssa 54 erikoisvalmisteista koria, joista armeija ehti saada 40 ennen Münchenin sopimusta.
T85:stä tehtiin säiliöperävaunumuunnelma T110, jonka prototyyppi V 742 valmistui 1938. Perävaunussa oli ohjaamo kuten autossakin, mutta moottorin sijaan edessä oli vetoaisa. Yhtään vaunua ei ehditty toimittaa Tšekkoslovakian armeijalle. Sen sijaan niitä myytiin Romaniaan 24 kappaletta.
T85A

Vuonna 1939 esiteltiin parannettu versio T85A, joka ei kuitenkaan paljon poikennut T85-mallista. Toisen maailmansodan aikaan kaikkiaan 220 T85A-säiliöautomuunnelmaa palveli menestyksekkäästi Wehrmachtissa Luftwaffen käyttämillä lentokentillä tunnuksella Kfz.384.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Teknisiä tietoja ja kuvia T85:stä (tšekiksi) ja (englanniksi)
Tatra T85 -kuorma-auto.
Troka

Troka on Kaustisella vuonna 1993 perustettu, perinteistä suomalaista kansanmusiikkia soittava yhtye. Yhtye saavutti huomattavaa suosiota jo perustamisvuonnaan esiintyessään Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla. Samana vuonna 1993 yhtye voitti Mäntsälän pelimannimestarikilpailussa ensimmäisen sijan. Yhtyeen soinnissa on myös vaikutteita perinteisestä klassisesta jousikvartettityylistä.
Yhtyeen jäsenet ovat:
Ville Ojanen (viulu, viola ja mandoliini)
Matti Mäkelä (viulu)
Johanna Juhola (harmonikka)
Timo Alakotila (harmoni, piano)
Antti Järvelä (kontrabasso)
Diskografia

Troka, (1994) Olarin Musiikki OMCD54
Smash, (1999) Kansanmusiikki-instituutti KICD63
Raharinki, (2006) Troka, TROKACD001
Time to Pretend

| ”Time to Pretend” MGMT |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Oracular Spectacular
 B-puoli: ”Weekend Wars”
 Julkaistu: 3. maaliskuuta 2008
 Formaatti: CD, vinyyli, digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Andrew VanWyngarden, Ben Goldwasser
 Tuottaja(t): Dave Fridmann, MGMT
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 04.19
 Levy-yhtiö: Columbia Records
MGMT:n muut singlet
|   | ”Time to Pretend” 2008 | ”Electric Feel” 2008 |
Time to Pretend on yhdysvaltalaisen rockyhtye MGMT:n kappale, joka julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen debyyttialbumilta Oracular Spectacular 3. maaliskuuta 2008. Kappale on yhtyeen jäsenten Andrew VanWyngardenin ja Ben Goldwasserin kirjoittama ja sille kuvattiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Time to Pretend” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 35. Singlen B-puolena julkaistiin liveversio kappaleesta ”Weekend Wars”.
Kappaleet > CD ja vinyyli

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Time to Pretend | 4.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Weekend Wars (BBC Radio 1 session)  | 4.34 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 8.53 |  |  |  |  |  |  |  |
Kappaleet > Vuoden 2009 digitaalinen lataus

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Time to Pretend | 4.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Future Reflections (Triple J live recording)  | 4.10 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 8.31 |  |  |  |  |  |  |  |
Trokoidi

Sykloidi (yleisemmin trokoidi) vierivän ympyrän piirtämänä
Trokoidi on käyrä, jonka Gilles de Roberval kehitti. Se on suoraa L pitkin vierivän ympyrän säteen keskelle kiinnitetyn pisteen liikerata. Siinä ympyrän keskipiste C on yhdensuuntainen suoran L kanssa.selvennä
Se on polkupyörän pinnaan kiinnitetyn heijastimen liikerata.
Trokoidin (x-akselin suuntaisen) parametriesitys on:
Jossa θ tarkoittaa vierivän ympyrän kulmaa, r on vierivän kehän säde ja a on piirtävän pisteen etäisyys vierivän kehän keskipisteestä.
Sykloidi on trokoidin erikoistapaus, jossa  r=a (alla ylin tilanne). Muita trokoideja saadaan, kun  r>a (keskimmäinen tilanne) ja  r<a (alin tilanne).
Kolmenlaisia trokoideja. Ylinnä: r = a, keskellä: r > a ja alinna: r < a
Hypotrokoidi on isomman ympyrän sisällä vierivän ympyrän piirtämä käyrä.
Aiheesta muualla

MathWorld: Trochoid (englanniksi)
Tomi Joutsen

| Tomi Joutsen |
| --- | --- |
 Tomi Joutsen Ankkarockissa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Lohja
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  Amorphis 2005– Sinisthra 1999−
Tyylilajit:  progressiivinen metalli, melodinen death metal, folk metal, goottimetalli, heavy metal
Soittimet:  laulu (puhdas & murina), soittanut myös kitaraa ja rumpuja
Yhtyeet:  Amorphis, Sinisthra, Feelings (rummut), Käsi, Corpse Molester Cult (Nykyään Dead Talks)
Levy-yhtiöt:  Nuclear Blast Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tomi Joutsen (s. 30. huhtikuuta 1975 Lohja) on suomalainen muusikko, joka on syntynyt ja asuu edelleen Lohjalla. Hänet tunnetaan parhaiten Amorphis-yhtyeestä, jonka laulajana hän on toiminut vuodesta 2005 korvaten edellisen laulajan Pasi Koskisen. Hän laulaa myös Sinisthra-yhtyeessä, jonka hän perusti yhdessä Markku Mäkisen kanssa Nevergreen-nimisenä vuonna 1999.
Tomi Joutsen toimi myös Lohjan nuorisotoimessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tomi Joutsen Wikimedia Commonsissa
Torino FC

Torino Football Club on torinolainen jalkapalloseura, joka pelaa Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa. Seuran perustivat muutamat Juventuksen jäsenet vuonna 1906 nimellä Associazione Calcio Torino. Jäsenet eivät olleet tyytyväisiä Juventukseen, joten he perustivat oman seuran. Uuteen seuraan liittyi kaksi vanhempaa torinolaisseuraa Internazionale Torino ja Unione Sportiva Torinese. Joukkueen nimi muuttui vuonna 1970 Torino Calcioksi, ja nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 2005. Seuran lempinimiä ovat muun muassa Granata (seuran tunnusvärin mukaan) ja Il Toro (härkä)
Torino FC:n ensimmäinen Scudetto tuli kaudella 1927–1928, mutta seuran varsinainen kulta-aika osui 1940-luvulle, jolloin se voitti viisi Italian mestaruutta. Tuota kulta-ajan joukkuetta kutsutaan Grande Torinoksi. Silloista kokoonpanoa pidetään yhtenä Serie A:n historian parhaista. Kaikki Grande Torinon pelaajat yhtä lukuun ottamatta kuolivat Supergan lento-onnettomuudessa vuonna 1949.
Kauden 2004–2005 päätteeksi Torino Calcio varmisti nousun Serie A:han FC Messina Peloron kanssa. Italian Jalkapalloliitto FIGC ei kuitenkaan päästänyt seuroja Serie A:han niiden talousvaikeuksien vuoksi. FC Messina Peloron protesti meni siviilioikeudessa läpi, Torino Calcion ei. Niinpä Torino Calcion olemassolo oli vaakalaudalla. Italiassa on kuitenkin sääntö, jonka mukaan lopettavan seuran luonnollinen jatkaja saa aloittaa sarjapykälää alempaa. Niin syntyi organisaatio nimeltä Torino FC, joka aloitti suoraan Serie B:stä, koska Torino Calcio olisi noussut Serie A:han. Torino FC nousi heti ensimmäisen Serie B -kauden jälkeen Serie A:han, jossa se pelasi kolme kautta ennen putoamistaan takaisin kakkostasolle keväällä 2009. Se nousi Serie A:han jälleen keväällä 2012.
Seura on voittanut Italian mestaruuden seitsemän kertaa, joista viimeisin kaudella 1975–1976 ja Italian Cupin viisi kertaa, joista viimeisin kaudella 1992–1993. Paras saavutus eurokentillä on UEFA Cupin finaali 1991–1992, jossa se kuitenkin hävisi Amsterdamin AFC Ajaxille.
Saavutukset

Scudetto: 1927–28, 1942–43, 1945–46, 1946–47, 1947–48, 1948–49, 1975–76
Italian Cup: 1935–36, 1942–43, 1967–68, 1970–71, 1992–93
Entisiä pelaajia

Grande Torino (1940-luvun menestysjoukkue)
| --- | --- |
 Valerio Bacigalupo  Aldo Ballarin  Dino Ballarin  Milo Bongiorni  Eusebio Castigliano  Rubens Fadini  Guglielmo Gabetto  Ruggero Grava  Giuseppe Grezar  Ezio Loik :  Virgilio Maroso  Danilo Martelli  Valentino Mazzola (kapteeni)  Romeo Menti  Piero Operto  Franco Ossola  Mario Rigamonti  Giulio Schubert 
Muita
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Christian Abbiati   Robert Acquafresca   Jocelyn Angloma   Dino Baggio   Federico Balzaretti   Enzo Bearzot   Luca Bucci   Benito Carbone   Francesco Coco   Mark Edusei   Stefano Fiore   Fabio Galante  |   Francesco Graziani   Vince Grella   Robert Jarni   Wim Kieft   Samuel Kuffour   Denis Law   Cristiano Lucarelli   Cesare Maldini   Alex Manninger   Luca Marchegiani   Roberto Muzzi   Giuseppe Pancaro  |   Fabio Pecchia   Abédi Pelé   Gianluca Pessotto   Toni Polster   Paolo Pulici   Fabio Quagliarella   Claudio Sala   Vincenzo Scifo   Hakan Şükür   Nicola Ventola   Faas Wilkes  |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (italiaksi)
Serie A 2024–2025
Atalanta |  Bologna |  Cagliari | Como |  Empoli |  Fiorentina |  Genoa |  Inter |  Juventus |  Lazio |
  Lecce |  Milan | Monza |  Napoli |  Parma |  Roma |  Torino |  Udinese | Venezia |  Verona
Tom Kristensen

Tom Kristensen vuonna 2011.
Tom Kristensen (s. 7. heinäkuuta 1967 Hobro) on tanskalainen entinen kilpa-autoilija. Hän on yhdeksänkertainen Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja vuosilta 1997, 2000-2005, 2008 ja 2013.
Ura

Kristensen aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 1984. Hän voitti useita eri Karting-luokkien mestaruuksia. 1989 Kristensen siirtyi Saksan Formula 3 -sarjaan ja vuonna 1991 hän onnistui voittamaan sarjan mestaruuden. Vuonna 1993 Kristensen voitti Japanin Formula 3 -sarjan mestaruuden. Vuodet 1994-1995 Kristensen ajoi Japanin Formula 3000 sijoittuen viimeisenä vuotena sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi Japanin Touring Car -sarjaa. Vuodet 1996-1997 Kristensen kilpaili Formula 3000 -sarjassa sijoittuen viimeisenä vuotena sarjan kuudenneksi. Vuonna 1998 Kristensen toimi Formula 1 -talli Tyrrellin testikuljettajana. Samana vuonna hän kilpaili Saksan Supertouring -sarjassa.
Vuonna 2000 Kristensen kilpaili British Touring Car Championship -sarjassa. Hän voitti siellä kolme kilpailua sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuodet 2001-2002 Kristensen kilpaili American Le Mans Series -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2001 yhdessä Rinaldo Capellon kanssa.
Vuodet 2004-2011 Kristensen on kilpaillut DTM-sarjassa Audilla. Parhaaksi sijoitukseksi jäi sarjan kolmas sija vuosilta 2005 ja 2006. Vuonna 2007 Kristensen joutui vakavan näköiseen onnettomuuteen DTM-kilpailussa Hockenheimissa. Hän pyörähti, minkä jälkeen toinen kuljettaja osui hänen autoonsa. Hän oli kolme kilpailua sivussa ja palasi myöhemmin takaisin ajohommiin.
Vuodet 2012-2014 Kristensen kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa. Vuonna 2013 Kristensen voitti Allan McNishin ja Loïc Duvalin kanssa koko sarjan mestaruuden.
Le Mansin 24 tunnin ajo

Kristensen on voittanut Le Mansin 24 tunnin ajon peräti yhdeksän kertaa. Voitoista kuusi on tullut peräkkäisinä vuosina 2000–2005. Ensimmäinen voitto tuli vuonna 1997 TWR-Porschella, 2000-2002 Audi R8:lla yhdessä Frank Bielan ja Emanuele Pirron kanssa, 2003 Bentleyllä Rinaldo Capellon ja Guy Smithin kanssa, ja kaksi seuraavaa jälleen Audilla 2004 Capellon ja Seiji Aran kanssa ja 2005 JJ Lehdon ja Marco Wernerin kanssa. Vuonna 2008 voitto tuli Audilla Capellon ja Allan McNishin kanssa. Viiden vuoden tauon jälkeen vuonna 2013 Kristensen voitti jälleen Le Mansin kilpailun Audilla yhdessä Allan McNishin ja Loïc Duvalin kanssa. Menestyksensä ansiosta hän on saannut itselleen lempinimen "Mr Le Mans".
Le Mans voittojen lisäksi Kristensen on voittanut myös Sebringin 12 tunnin ajon kuuteen otteeseen. Hän on osallistunut urallaan myös Span 24 tunnin ajoon.
Vuonna 2002 Kristensen valittiin Tanskan vuoden urheilijaksi. Vuonna 2014 Kristensen ilmoitti lopettavansa kilpauransa vuoden päätteeksi.
Le Mansin 24 tunnin ajon tulokset

| Vuosi | Talli | Kanssa- kuljettajat | Auto | Luokka | Kierroksia | Sija | Luokan sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 |  Joest Racing |  Michele Alboreto  Stefan Johansson | TWR Porsche WSC-95 | LMP | 361 | 1. | 1. |
| 1998 |  Team BMW Motorsport |  Hans-Joachim Stuck  Steve Soper | BMW V12 LM | LMP1 | 60 | Kesk. | Kesk. |
| 1999 |  Team BMW Motorsport |  JJ Lehto  Jörg Müller | BMW V12 LMR | LMP | 304 | Kesk. | Kesk. |
| 2000 |  Audi Sport Team Joest |  Frank Biela  Emanuele Pirro | Audi R8 | LMP900 | 368 | 1. | 1. |
| 2001 |  Audi Sport Team Joest |  Frank Biela  Emanuele Pirro | Audi R8 | LMP900 | 321 | 1. | 1. |
| 2002 |  Audi Sport Team Joest |  Frank Biela  Emanuele Pirro | Audi R8 | LMP900 | 375 | 1. | 1. |
| 2003 |  Team Bentley |  Rinaldo Capello  Guy Smith | Bentley Speed 8 | LMGTP | 377 | 1. | 1. |
| 2004 |  Audi Sport Japan Team Goh |  Seiji Ara  Rinaldo Capello | Audi R8 | LMP1 | 379 | 1. | 1. |
| 2005 |  ADT Champion Racing |  JJ Lehto  Marco Werner | Audi R8 | LMP1 | 370 | 1. | 1. |
| 2006 |  Audi Sport Team Joest |  Rinaldo Capello  Allan McNish | Audi R10 TDI | LMP1 | 367 | 3. | 3. |
| 2007 |  Audi Sport North America |  Rinaldo Capello  Allan McNish | Audi R10 TDI | LMP1 | 262 | Kesk. | Kesk. |
| 2008 |  Audi Sport North America |  Rinaldo Capello  Allan McNish | Audi R10 TDI | LMP1 | 381 | 1. | 1. |
| 2009 |  Audi Sport Team Joest |  Rinaldo Capello  Allan McNish | Audi R15 TDI | LMP1 | 376 | 3. | 3. |
| 2010 |  Audi Sport Team Joest |  Rinaldo Capello  Allan McNish | Audi R15 TDI plus | LMP1 | 394 | 3. | 3. |
| 2011 |  Audi Sport North America |  Rinaldo Capello  Allan McNish | Audi R18 TDI | LMP1 | 14 | Kesk. | Kesk. |
| 2012 |  Audi Sport Team Joest |  Allan McNish  Rinaldo Capello | Audi R18 e-tron quattro | LMP1 | 377 | 2. | 2. |
| 2013 |  Audi Sport Team Joest |  Allan McNish  Loïc Duval | Audi R18 e-tron quattro | LMP1 | 348 | 1. | 1. |
| 2014 |  Audi Sport Team Joest |  Marc Gené  Lucas di Grassi | Audi R18 e-tron quattro | LMP1-H | 376 | 2. | 2. |
FIA WEC -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Luokka | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Audi Sport Team Joest | LMP1 | SEB 1 | SPA 3 | LMS 2 | SIL 3 | SÃO 3 | BHR 2 | FUJ 3 | SHA 2 | 159 | 2. |
| 2013 | Audi Sport Team Joest | LMP1 | SIL 1 | SPA 2 | LMS 1 | SÃO 2 | COA 1 | FUJ 2 | SHA 3 | BHR Kesk. | 162 | 1. |
| 2014 | Audi Sport Team Joest | LMP1 | SIL Kesk. | SPA 2 | LMS 2 | COA 2 | FUJ 5 | SHA 5 | BHR 5 | SÃO 3 | 117 | 4. |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tom Kristensen Wikimedia Commonsissa
Trae

| Trae |
| --- | --- |
 Trae Austinissa, Texasissa vuonna 2005.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1980 (ikä 44)
Ammatti:  rap-artisti
Muusikko
Taiteilijanimi:  Trae Trae Tha Truth
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1998–
Tyylilajit:  rap, gangsta rap
Yhtyeet:  Screwed Up Click Guerilla Maab ABN
Levy-yhtiöt:  Asylum Records Rap-a-Lot Records Grand Hustle Records
Aiheesta muualla
www.iamtrae.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Trae (oikealta nimeltään Frazier Othel Thompson, s. 3. heinäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen  rap-artisti. Houstonlainen rap-artisti Jay’Ton on Traen pikkuveli.
Trae on yksi Screwed Up Clickin, Guerilla Maabin ja S.L.A.B.in alkuperäisistä jäsenistä. Screwed Up Click ryhmän jäsenet olivat kotoisin Etelä-Houstonista. Z-Rolla ja Traella on myös A.B.N. (Assholes by Nature) niminen hip hop-yhtye.
Vuonna 2008 Trae palkittiin Houstonissa yhteisönsä eteen tehdystä työstä. Joten Houstonin Pormestari Bill White sekä Houstonin kaupungin valtuutettu Peter Brown myönsivät  hänen kunniakseen Houstonissa heinäkuun 22. pvä Trae päiväksi. Tällaista kunnianosoitus ei ole vielä myönnetty kenellekään muulle rap-artistille.
Vuonna 2008 ilmestyi ”Adventures of Trae Tha Truth” lyhyt animaatio sarja. Sarjoissa kerrotaan Traen elämästä. Ensimmäisessä osassa käsiteltiin Ozone Awardsissa Traen ja Mike Jonesin välillä tapahtunutta tappeluvälikohtausta. Sarjan jaksoja voi katsoa YouTubessa.
Houstonilainen paikallisradio 97.9 The Box (KBXX) on kieltänyt soittamasta Traen musiikkia tai mitään muutakaan musiikkia mikä liittyy Traehin. Lisää informaatiota löytyy seuraavasta linkistä:  Matt Sonzalan avoin kirje (englanniksi)
Diskografia > Sooloalbumit

| Albumi | Informaatio |
| --- | --- |
Losing Composure:  Julkaistu: 9. syyskuuta 2003
Same Thing Different Day:  Julkaistu: 25. heinäkuuta 2006
Restless:  Julkaistu: 10. heinäkuuta 2001
Life Goes On :  Julkaistu: 23. lokakuuta 2007
The Beginning :  Julkaistu: 14. lokakuuta, 2008
Street King :  Julkaistu: 12. heinäkuuta 2011
Tha Truth:  Julkaistu: 24. heinäkuuta 2015
Tha Truth, Pt. 2:  Julkaistu: 5. helmikuuta 2016
Tha Truth, Pt. 3:  Julkaistu: 21. heinäkuuta 2017
Hometown Hero :  Julkaistu: 16. maaliskuuta 2018
Exhale :  Julkaistu: 23. elokuuta, 2019
Life n Pain :  Julkaistu: 20. maaliskuuta 2022
Diskografia > Yhteisalbumit

| Artisti> ABN.ABN.Guerilla Maab.Guerilla Maab.Guerilla Maab.Guerilla Maab.S.L.A.B..S.L.A.B..S.L.A.B..S.L.A.B..S.L.A.B..S.L.A.B..S.L.A.B. | Albumi> Assholes by Nature.It Is What It Is.Rise.In the Mist of Guerillas.Resurrection.Year of the Underdawgs.Vol. 1.Vol. 2.Vol. 3.Vol. 4.4.5 Plex.The Anthem.7 Years And Runnin | Informaatio> Julkaistu:  2003.Julkaistu:  15. heinäkuuta 2008.Julkaistu:   1. heinäkuuta 1999.Julkaistu:  10. lokakuuta 2000.Julkaistu:  28. maaliskuuta 2002.Julkaistu: 2003.Julkaistu:  28. helmikuuta 2006.Julkaistu:  28. helmikuuta 2006.Julkaistu:  28. helmikuuta 2006.Julkaistu:  28. helmikuuta 2006.Julkaistu:  7. maaliskuuta 2006.Julkaistu:  7. maaliskuuta 2006.Julkaistu:  7. marraskuuta 2006 |
| --- | --- | --- |
Diskografia > Mixtapet

2005: Drama
2005: Return of the Streets (DJ Smallzin kanssa)
2006: Later Dayz
2006: On the Grind - Southwest General
2007: Tha Truth Show
2007: Asshole by Nature (DJ Screamin kanssa)
2007: I Am Houston (DJ Chuck T:n kanssa)
2008: The Streets of the South Pt. 1
2008: The Diary of the Truth
2008: Street's Advocate
2008: The Streets of the South Pt. 2
2009: Both Sides of the Fence (Rob G:n kanssa)
2009: The Incredible Truth
2010: Mr. Houston Pt.2
2010: Traebute
2010: Reasonable Drought (DJ Slim Chancesin kanssa)
2010: Late Night King (DJ Slim Chancesin kanssa)
2010: Can't Ban Tha Truth (DJ Evil Empiren ja DJ Folkin kanssa)
2010: King of the Streets, Vol. 2 (DJ Slim Chancesin kanssa)
2011: 48 Hours'
2011: Undisputed (Don Cannonin kanssa)
2011: King of the Streets, Vol. 3
2012: King of the Streets Freestyles
2012: Tha Blackprint (DJ Screamin kanssa)
2013: All-Star 2013: Take Flight (DJ Slim Chancesin kanssa)
Aiheesta muualla

Trae Myspacessa (englanniksi)
Torino 2006 (videopeli)

| Torino 2006 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  49Games
Julkaisija:  2K Sports
Pelisarja:  Winter Olympic Games
Julkaistu:  	Xbox & WindowsNA 24. tammikuuta 2006EU 8. syyskuuta 2006 PlayStation 2EU 27. tammikuuta 2006NA 8. syyskuuta 2006
Lajityyppi:  urheilu
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E     PEGI: 3
Alusta:  PlayStation 2, Xbox, Microsoft Windows
Jakelumuoto:  DVD, CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Torino 2006 on urheilupeli Torinon talviolympialaisista 2006.
Lajit

Pelissä on ohjekirjan mukaan 15 lajia, mutta todellisuudessa niitä on vähemmän. Eri lajeiksi voidaan tulkita:
Kelkkailu
Ampumahiihto
Pikaluistelu
Mäkihyppy
Alppihiihto
Maastohiihto
Yhdistetty