Loviisa Ulriika
Avioliitto > Leskikuningatar

Aadolf Fredrik kuoli vuonna 1771 ja Lovisa Ulrika suri häntä syvästi. Myöhemmin samana vuonna hän kuitenkin matkusti Berliiniin, tapasi perheensä ensimmäistä kertaa lähdön jälkeen ja osallistui pääkaupungin henkiseen elämään veljensä Fredrik II:n valtakunnassa. Berliinissä ollessaan hän sai tietää poikansa Kustaa III:n johtamasta vallankumouksesta. Voidaan siis sanoa, että Lovisa Ulrikan poliittiset ponnistelut vihdoin toteutuivat ja hän oli valtavan hämmästynyt poikansa saavutuksesta. Siitä huolimatta ei kestänyt kauan, kun mielipide-erot ilmenivät heidän kahden välillä. Tärkeä tekijä tässä oli ilmeisesti Kustaa III:n poliittinen tarve etääntyä hänestä – hänen ei voitu nähdä, kuten hänen isänsä oli ollut, riippuvainen naisen vaikutuksesta. Heidän henkilökohtainen suhteensa oli ollut monimutkainen pitkään ja se katkesi täydellisesti muutamaa vuotta myöhemmin.
Leskikuningatar Lovisa Ulrikan välit vanhimpaan poikaansa huononivat entisestään. Vuonna 1778 tapahtui täydellinen välirikko, jonka syynä olivat Lovisa Ulrikan levittämät huhut, joiden mukaan Kustaa III ei olisi poikansa Kustaa Aadolfin oikea isä, vaan kreivi Adolf Fredrik Munck af Fulkila. Äiti ja poika sopivat välinsä herttuatar Charlottan välittämänä vasta kun äiti teki kuolemaa kesällä 1782.
Drottningholmin linna on edelleen tärkein säilynyt Lovisa Ulrikan muistomerkki, jota hän itse uudisti. Hän oli saanut sen häälahjaksi puolisoltaan ja säilytti palatsin pääpiirteissään Ruotsin suurvalta-ajan muistomerkkinä, kokoontumisia varten sisustetuissa tiloissa esiteltiin hänen toimintaansa taiteen, tieteen ja kirjallisuuden aloilla. Hän rakennutti vuonna 1760 upean kirjaston. Nämä heijastivat hänen henkilökohtaisia ​​kiinnostuksen kohteitaan samalla kun ne tarjosivat arvovaltaa ja olivat osa vakiintuneita varhaismodernin ruhtinasrooleja. Lovisa Ulrikaan vaikuttivat myös valistusajatus ruhtinaskokoelmista laajempaa tarkoitusta palvelevaksi. Hän toimi myös useiden taiteilijoiden ja kirjailijoiden suojelijana. Vuonna 1753 hän perusti Kongliga Svenska Vitterhets-academienin (Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia) tarkoituksenaan edistää ruotsinkielen kehitystä, historiallista tutkimusta ja kaunopuheisuutta. Akatemia välitti hänen kulttuuriset intressinsä hovista julkisuuteen. Hän ei kaihtanut toimimasta auktoriteettina akatemian piirissä tavalla, joka tuohon aikaan oli naiselle merkittävää.
Teatteritaide oli hovikulttuurin kannalta keskeinen ja hänen rakennuttamansa Drottningholmin linnanteatteri ja Ulriksadalin linnan teatteri olivat siten tärkeä osa yrityksen edustustehtävää. Italialaisia ​​oopperasarjoja esittivät tunnetut italialaiset laulajat, ranskalaisia ​​laulajia, tanssijoita ja näyttelijöitä palkattiin, ja myös hovin jäsenet esiintyivät. Toinen näkyvä elementti Drottningholmi n ympäristössä on Kina slott, joka on itsessään ainutlaatuinen esimerkki 1700-luvun miljööstä, jossa on yhdistävä kiinalainen teema. Lisäksi siellä oli Kantonin tehdaskaupunki, joka tunnettiin myös nimellä Drottningholms Halloch Manufakturrätt, jossa työstettiin ja valmistettiin korkealaatuisia tekstiilejä ja rautaa. Kuningatar oli myös erittäin kiinnostunut utilitaristisesta viljelystä, peltoviljelystä ja puiden istutuksesta Drottningholmissa ja osoitti siten kiinnostuksensa tuolloin tärkeää maanparannusaiheeseen.
Poliittisen eliitin ja kuningasparin välillä vallitsi yksimielisyys siitä, että kuningasperheen oli suotavaa toimia tieteen, taiteen ja kirjallisuuden suojelijana sekä edistää imagoa Ruotsista terveenä ja kulttuurisesti korkeatasoisena rakennustöiden ja toimeksiantojen avulla. Lovisa Ulrikalle politiikka pysyi päätoimialueena ja siinä hän uskoi täyttävänsä todellisen velvollisuutensa Ruotsin kuningattarena.
Lovisa Ulrika kuoli influenssaan 61-vuotiaana heinäkuussa 1782 Svartsjön linnassa. Hänen on haudattu Riddarholmin kirkkoon. Hänen kuolinvuoteelleen saapuivat lapset Kustaa III, mukanaan poikansa kruununprinssi Kustaa, jonka isoäiti näki ensimmäistä kertaa sekä nuorin poika Fredrik Aadolf ja tytär Sofia Albertina. Miniä Hedvig Elisabet Charlotta toimi välittäjänä Kustaa III:n ja Lovisa Ulrikan neljä vuotta kestäneessä välirikossa joka saatiin viime hetkillä sovituksi.