stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Islannin asutushistoria
Asutuksen historia > Skandinaaviasutus

Kirjallisten lähteiden mukaan Islannin asutus alkoi vuonna 874 Ingólfur Arnasonista, sillä hän oli ensimmäinen, joka purjehti Islantiin asuttamistarkoituksella. Arkeologiset löydöt todistavat laajamittaisen ihmisasutuksen alkaneen saarella näihin aikoihin, ja että koko maa asutettiin muutaman seuraavan vuosikymmenen aikana 800-luvun loppuun mennessä. Asutuksen aikana maahan muuttaneiden ihmisten määrä on arviolta 4300 ja 24000 välillä, joista ensiasukkaita oli arviolta 311-436.
Kirjallisissa lähteissä norjalaista muuttoliikettä painotetaan, mutta geneettisen todistusaineiston perusteella Islannin kantaväestön muodostivat irlantilaiset, skotit ja skandinaavit: mitokondriaalisen DNA:n ja Y-kromosomien tutkimukset näyttävät, että 62 % islantilaisesta äitilinjasta tuli Skotlannista ja Irlannista (ja suurin osa lopuista Skandinaviasta), kun taas 75 % isälinjasta oli peräisin Skandinaviasta (ja suurin osa lopuista Irlannista ja Brittein saarilta). Arkeologisten todisteiden perusteella Islannin ensiasukkaisiin kuului isompi osa uudisasukkaita Irlannista ja Brittein saarilta: erään tutkimuksen mukaan Islannin asuttajilla oli 56 % skandinaavista alkuperää, kun Islannin nykyväestöllä se on 70 %. On ajateltu olevan todennäköistä, että useimmat irlantilais- ja skottiasuttajat tulivat orjina ja lisääntyivät täten vähemmän kuin korkeampiluokkaiset skandinaavit, minkä vuoksi heitä on vähemmän nykyajan islantilaisväestön esivanhempina.
Islannin asuttamiselle on esitetty useita syitä:
Käytettävä maa olisi ollut houkuttelevaa viikinkiajan skandinaaveille, etenkin Islannin silloisen verrattaen lämpimän ilmaston vuoksi.
Arvokkaat luonnonvarat, kuten mursunluu, tekivät Islannista houkuttelevan niille, jotka havittelivat kaupankäynnillä tienaamista.
Suuri viikinkien maahantunkeutumisen vastustus Brittein saarilla ja Manner-Euroopassa 800-luvun lopulla ajoi viikingit etsimään rauhanomaisia maita.
Keskiaikaiset lähteet painottavat sitä, kuinka Harald Kaunotukan Norjan keskittäminen ja maanviljelijöille määrätyt raskaat verot kannustivat maanviljelijöitä muuttamaan Islantiin.
Akateeminen kirjallisuus ei tue ajatusta siitä, että väestönpaine olisi ajanut muuttoa Islantiin.
Kirjallisten lähteiden mukaan jotkut asuttajat ottivat maata vapaasti, toiset ostivat sitä aiemmilta asuttajilta, joillekin aiemmat asuttajat lahjoittivat maata, ja jotkut ottivat maat muilta väkivallalla tai sillä uhkaamalla. Maita tuskin vuokrattiin asutusajalla. Keskiajan tutkija Hans Kuhnin mukaan maat annettiin tai otettiin vapaasti, sillä aiemmat asuttajat eivät tarvinneet niin laajoja maa-alueita. Historioitsija Gunnar Karlsson huomauttaa, että aiempien asuttajien oli järkevää kannustaa uusia asettumaan lähialueille helpottaakseen karjan ja orjien hoitoa ja taatakseen avunsaannin hätätilanteessa.
Asutuksen historia > Asutusaika loppuu

Ari Viisas väittää Islantilaisten kirjassa, että maa oli "täysin asutettu" vuoteen 930 mennessä. Landnámabók vastaavasti kertoo kaiken käytettävän maan olleen viety noin kuudessakymmenessä vuodessa; siinä mainitaan 1500 maatilaa ja paikannimeä, ja yli 3500 ihmistä, geografisesti järjesteltynä.
Täten Islannin historian jaksotuksessa vuotta 930 pidetään asutusajan loppuna. Alltingin perustamisen myötä alkaa Islannin kansainyhteisön aika.
Arkeologisten todisteiden mukaan maahanmuuttajia tuli maahan kuitenkin lisää koko 900-luvun ajan. Erään tutkimuksen kirjoittajat spekuloivat, että "jatkuvaa maahanmuuttoa saatettiin tarvita väestön ylläpitoon".
Sivu Landnámabókista Árni Magnússon -instituutissa Reykjavíkissa.
Suomen urheilu 1974

Suomen urheilu 1974 käsittelee vuoden 1974 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Riitta Salin | Yleisurheilu |
| 2. | Juhani Suutarinen | Ampumahiihto |
| 3. | Hannu Siitonen | Yleisurheilu |
| 4. | Heikki Mikkola | Moottoripyöräily |
| 5. | Pentti Kahma | Yleisurheilu |
| 6. | Nina Holmén | Yleisurheilu |
| 7. | Juha Mieto | Hiihto |
| 8. | Markku Taskinen | Yleisurheilu |
| 9. | Jaakko Minkkinen | Ammunta |
| 10. | Mona-Lisa Pursiainen | Yleisurheilu |
Lähde: 
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Riitta Salin | Yleisurheilu |
| 2. | Nina Holmén | Yleisurheilu |
| 3. | Mona-Lisa Pursiainen | Yleisurheilu |
| 4. | Helena Takalo | Hiihto |
| 5. | Pirkko Helenius | Yleisurheilu |
| 6. | Outi Borgenström | Suunnistus |
Lähde:
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa Juhani Suutarinen voitti kaksi kultamitalia, 10 ja 20 kilometrillä, joista lyhyempi matka oli ensi kertaa MM-kilpailujen ohjelmassa. Viestissä Suomen joukkue Simo Halonen, Heikki Flöjt, Juhani Suutarinen ja Heikki Ikola saavutti hopeaa.
Autourheilu

Jyväskylän suurajojen voittajaksi ajoi neljännen kerran urallaan Hannu Mikkola Ford Escortilla.
Jalkapallo

Suomen miesten maajoukkue aloitti kautensa pelaamalla kesäkuussa Oulussa Tanskan kanssa tasan 1–1, voittamalla elokuussa Oslossa Norjan 1–2 ja pelaamalla neljä päivää myöhemmin Reykjavikissa Islannin kanssa tasan 2–2. Euroopan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa Suomi hävisi syyskuussa Helsingin olympiastadionilla tuoreelle maailmanmestaruuskilpailujen pronssimitalistille Puolalle 1–2 ja tuoreelle MM-kilpailujen hopeamitalistille Alankomaille 1–3 sekä Poznańissa Puolalle 3–0. Olavi Laaksosen 13-vuotinen päävalmentajakausi päättyi tähän.
Suomen naisten maajoukkue hävisi heinäkuussa Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa Maarianhaminassa Ruotsille 0–1 ja Finströmissä Tanskalle 0–5 sekä elokuussa vieraskentällä Boråsissa pelatussa maaottelussa Ruotsille 1–0. Joukkuetta valmensi Juhani Nirkkonen.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Kuopion Palloseura, hopeaa sai Lahden Reipas ja pronssille sijoittui Helsingin Jalkapalloklubi.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai Turun Palloseura ja pronssille sijoittui Kemin Into.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Helsingissä. Suomen maalivahti Stig Wetzell antoi dopingtestissä positiivisen näytteen ja Suomi menetti pelaamansa voiton Tšekkoslovakiasta ja sijoittui kuuden joukkueen turnauksessa neljänneksi.
Suomen-mestaruuden voitti Helsingin IFK, hopeaa sai tamperelainen Tappara ja pronssille sijoittui Tampereen Ilves.
Jääpallo

Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran kemiläinen Veitsiluodon Vastus, hopeaa sai Warkauden Pallo -35 ja pronssille sijoittui Oulun Luistinseura.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti espoolainen Playboys, hopeaa sai helsinkiläinen Pantterit ja pronssille sijoittui Turun NMKY.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Nokian Urheilijat, hopeaa sai helsinkiläinen Työväen Mailapojat ja pronssille sijoittui toinen helsinkiläisseura Karhun Pojat.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Helsingin IFK, hopeaa sai Sparta ja pronssille sijoittui kolmas helsinkiläisseura Kiffen.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Katajanokan Haukat, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Riihimäen Pallonlyöjät.
Lentopallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Karhulan Rateko, hopeaa sai hämeenlinnalainen Luolajan Kajastus ja pronssille sijoittui Kuopion Sale.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Lahden Kimmo, hopeaa sai helsinkiläinen Poliisien Palloseura ja pronssille sijoittui Luolajan Kajastus.
Moottoripyöräily

Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjassa Teuvo Länsivuori saavutti pronssia 500-kuutioisten pyörien luokassa.
Motocrossin maailmanmestaruussarjassa Heikki Mikkola voitti kultaa 500-kuutioisten pyörien luokassa.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailuissa Suomen ainoat mitalistit olivat 30 kilometrin hiihdossa hopeaa saavuttanut Juha Mieto ja 10 kilometrillä pronssille hiihtänyt Helena Takalo.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa miesten viestijoukkue, johon kuuluivat Hannu Mäkirinta, Markku Salminen, Risto Nuuros ja Seppo Väli-Klemelä, saavutti hopeaa ja naisten henkilökohtaisessa kilpailussa Outi Borgenström oli pronssilla.
Yleisurheilu

Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1.–8.9. Roomassa, Italiassa Suomi voitti neljä kultaa, yhden hopean ja viisi pronssia ja sijoittui mitalitilastossa viidenneksi. Kultaa voittivat saavuttamisjärjestyksessä Nina Holmén 3 000 metrin juoksussa, Riitta Salin 400 metrin juoksussa sähköajanoton maailmanennätyksellä 50,14, Pentti Kahma kiekonheitossa ja Hannu Siitonen keihäänheitossa. Hopeaa sai naisten 4 × 400 metrin viestijoukkue. Pronssille ylsivät Pirkko Helenius pituushypyssä, Markku Taskinen 800 metrin juoksussa, Mona-Lisa Pursiainen 200 metrin juoksussa, Lasse Virén 5 000 metrin juoksussa ja miesten 4 × 400 metrin viestijoukkue.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Antti Kalliomäki saavutti hopeaa seiväshypyssä.
Keski-Afrikka

Keski-Afrikan valtiot YK:n määritelmän mukaan.
Keski-Afrikka on maantieteellinen alue Afrikan keskiosissa.
Valtiot

Keski-Afrikan muodostavat Yhdistyneiden kansakuntien määritelmän mukaan seuraavat valtiot: Angola, Gabon, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Kongon demokraattinen tasavalta, Kongon tasavalta, Päiväntasaajan Guinea, São Tomé ja Príncipe sekä Tšad.
Maantiede

Keski-Afrikka rajautuu lännessä Atlantin valtamereen, pohjoisessa Länsi-Afrikan ylänköihin sekä idässä Itä-Afrikan hautavajoamaan ja Afrikan suuriin järviin.
Keski-Afrikan maantiedettä hallitsee Kongon allas, jonka halki alueen pisin joki Kongojoki virtaa. Altaan pohjois- ja eteläpuolella on ylänköjä. Idässä Ruwenzorivuorten korkein huippu, Mount Stanleyn Margherita Peak kohoaa 5 108 metrin korkeuteen. Atlantin kapea rannikkovyöhyke on enimmäkseen hiekkaista ja suoraa, eikä poukamia ole kovinkaan paljon. Alueen pohjoisosissa vuoret yltävät merenrannalle asti. Etelärannikko on hyvin kalaisaa.
Ilmasto

Keski-Afrikan trooppinen ilmasto on enimmäkseen kuumaa ja sateista. Sateita tulee päiväntasaajan leveyksillä tasaisesti koko vuoden ajan, mutta alueen pohjois- ja eteläosissa on sadekausi ja kuiva kausi. Kongon altaassa on vuoden ympäri 21–27 celsiusastetta. Ylängöillä ja vuorilla on viileämpää kuin alangoilla.
Kasvillisuus ja eliöstö

Keski-Afrikan hallitsevia kasvillisuustyypejä ovat trooppinen sademetsä ja savanni. Idässä on vuoristoalueiden kasvillisuutta. Sademetsä on eliöstöltään hyvin monimuotoinen. Siellä elää muun muassa suuria kädellisiä, kuten simpansseja ja gorilloja.
Väestö

Keski-Afrikan kansoja ovat esimerkiksi bayat, fangit, pygmit, teket, kongot, ovimbundut, chokwet, azandet, mongot, kubat, lubat, lundat ja bembat.
Talous

Keski-Afrikassa on rikkaat mineraaliesiintymät.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keski-Afrikka Wikimedia Commonsissa
| n k Maapallon alueet |
| --- | --- |
 Afrikka:  Eteläinen Afrikka  Itä-Afrikka  Keski-Afrikka  Länsi-Afrikka  Pohjois-Afrikka 
 Amerikka:  Etelä-Amerikka  Keski-Amerikka  Latinalainen Amerikka  Pohjois-Amerikka  Väli-Amerikka 
 Aasia:  Etelä-Aasia  Etu-Aasia  Itä-Aasia  Kaakkois-Aasia  Keski-Aasia  Pohjois-Aasia 
 Eurooppa:  Etelä-Eurooppa  Itä-Eurooppa  Keski-Eurooppa  Länsi-Eurooppa  Pohjois-Eurooppa 
 Oseania:  Australaasia  Melanesia  Mikronesia  Polynesia 
 Napa-alueet:  Antarktis  Arktis 
 Valtameret:  Atlantin valtameri  Eteläinen jäämeri  Intian valtameri  Pohjoinen jäämeri  Tyynimeri
Suomen urheilu 1960

Suomen urheilu 1960 käsittelee vuoden 1960 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Veikko Hakulinen | Hiihto |
| 2. | Kalevi Hämäläinen | Hiihto |
| 3. | Eugen Ekman | Voimistelu |
| 4. | Niilo Halonen | Mäkihyppy |
| 5. | Pentti Linnosvuo | Ammunta |
| 6. | Eeles Landström | Yleisurheilu |
| 7. | Antti Tyrväinen | Ampumahiihto |
| 8. | Jorma Limmonen | Nyrkkeily |
| 9. | Veli Lehtelä – Toimi Pitkänen | Soutu |
| 10. | Jussi Rintamäki | Yleisurheilu |
Lähde: 
Erillisellä naisten listalla kuusi parasta olivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Eevi Huttunen | Pikaluistelu |
| 2. | Toini Pöysti | Hiihto |
| 3. | Iiris Sihvonen | Pikaluistelu |
| 4. | Siiri Rantanen | Hiihto |
| 5. | Eeva Ruoppa | Hiihto |
| 6. | Eila Hanelius | Suunnistus |
Lähde:
Olympialaiset

Squaw Valleyn talviolympialaisissa Suomi saavutti kaksi kultamitalia, kolme hopeaa sekä kolme pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli kuudes.
Rooman kesäolympialaisissa Suomi saavutti yhden kultamitalin, yhden hopean sekä kolme pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli 17:s. SVUL:n ja TUL:n välisten riitojen vuoksi TUL:n urheilijoita ei valittu lainkaan kisoihin.
Paralympialaiset

Rooman paralympialaisiin Suomi osallistui kolmen hengen joukkueella. Tauno Valkama saavutti kultaa 50 metrin vapaauinnissa.
Ampumahiihto

Squaw Valleyn talviolympialaisissa ampumahiihto oli ensi kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa ja Antti Tyrväinen sijoittui ainoana lajina kilpaillulla 20 kilometrillä hopealle.
Ammunta

Rooman kesäolympialaisten ampumakilpailuissa Pentti Linnosvuo saavutti hopeaa olympiapistooliammunnassa kolmen parhaan kesken käydyn uusinnan jälkeen.
Autourheilu

Jyväskylän suurajot kilpailtiin kymmenennen kerran ja voittajaksi ajoi Carl-Otto Bremer.
Jalkapallo

Suomen maajoukkue pelasi kuusi maaottelua. Viimeisessä olympiakarsintaottelussaan toukokuussa Helsingin olympiastadionilla Suomi voitti Saksan liittotasavallan 3–2. Karsinnat vuoden 1962 maailmanmestaruuskilpailuihin Suomi aloitti syyskuussa häviämällä kotiottelunsa Ranskalle 1–2. Helsingin Palloseuran Kai Pahlman teki vuoden maaotteluissa kolme maalia, joista kaksi rangaistuspotkusta. Helsingin IFK:n Hannu Kankkonen teki kaksi maalia vierasottelussa Norjaa vastaan.
Suomen-mestaruuden voitti Valkeakosken Haka, hopeaa sai Turun Palloseura ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Kiffen.
Jääkiekko

Suomen-mestaruuden voitti Ilves, hopeaa sai Tappara ja pronssille sijoittui KooVee. Paras ei-tamperelainen seura oli neljänneksi sijoittunut Rauman Lukko.
Jääpallo

Suomen maajoukkue voitti helmikuussa kahdessa kotiottelussaan Ruotsin ja hävisi helmi-maaliskuussa kahdessa vierasottelussaan Neuvostoliitolle.
Suomen-mestaruuden voitti Oulun Palloseura, hopeaa sai Lappeenrannan Veiterä ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Käpylän Urheilu-Veikot.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Torpan Pojat, hopeaa sai Kotkan Työväen Palloilijat ja pronssille sijoittui Helsingin Kisa-Toverit.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin Työväen Uimarit, hopeaa sai Turun Riento ja pronssille sijoittui Tampereen Pyrintö.
Nyrkkeily

Rooman kesäolympialaisten nyrkkeilykilpailuissa Jorma Limmonen saavutti pronssia alle 57-kiloisten sarjassa. Hallitseva Euroopan-mestari Olli Mäki ei päässyt kisoihin SVUL:n ja TUL:n välisten riitojen vuoksi.
Pikaluistelu

Squaw Valleyn talviolympialaisissa naispikaluistelijat kilpailivat ensi kertaa olympialaisissa. Eevi Huttunen saavutti 3 000 metrillä pronssia ja Iiris Sihvonen sijoittui 1 500 metrillä kuudenneksi.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Squaw Valleyn talviolympialaisten pohjoismaisissa hiihtolajeissa suomalaisista voittivat kultaa Kalevi Hämäläinen 50 kilometrin hiihdossa sekä Toimi Alatalo, Eero Mäntyranta, Väinö Huhtala ja Veikko Hakulinen viestihiihdossa. Hopeaa saavuttivat Hakulinen 50 kilometrin hiihdossa ja Niilo Halonen mäkihypyssä. Pronssille sijoittuivat Hakulinen 15 kilometrillä ja naisten viestihiihtojoukkue Siiri Rantanen, Eeva Ruoppa, Toini Pöysti.
Soutu

Rooman kesäolympialaisten soutukilpailuissa Veli Lehtelä ja Toimi Pitkänen saavuttivat pronssia perämiehettömässä kaksikossa.
Voimistelu

Rooman kesäolympialaisten voimistelukilpailuissa Eugen Ekman voitti kultaa hevosella jakaen voiton neuvostoliittolaisen Boris Šahlinin kanssa.
Yleisurheilu

Rooman kesäolympialaisten yleisurheilukilpailuissa Eeles Landström saavutti pronssia seiväshypyssä. Väinö Kuisma sijoittui keihäänheitossa neljänneksi, Jussi Rintamäki 400 metrin aitajuoksussa ja Jorma Valkama pituushypyssä viidenneksi sekä Matti Sutinen seiväshypyssä kuudenneksi.
Viestikiltojen liitto

Viestikiltojen liitto on 3. maaliskuuta 1963 perustettu Suomen yhtätoista viestikiltaa edustava keskusliitto, jonka tarkoituksena on lisätä jäsentensä maanpuolustustahtoa ja viestimieshenkeä, vaalia viestialan perinteitä sekä tukea ja edistää jäsentensä vapaaehtoista maanpuolustustoimintaa. Yhdistyksen alkuperäinen nimi on ollut Viestikilta. Nykyinen nimi tuli voimaa 1989.
2017 perustettu Päijät-Hämeen Viestikilta on hyväksytty Viestikiltojen liiton jäseneksi, kun taas 2018 on lakkautettu yhdistysrekisteristä Pohjois-Karjalan Viestikilta 2018 pidetyllä jäsenkokouksella. Pohjois-Karjalan Viestikillan perinnettä jatkaa radioamatööriyhdistys Pohjois-Karjalan Radioamatöörit ry.
Etelä-Savo

Etelä-Savossa Mikkelissä toimii Kaakkois-Suomen Viestikilta ry. Mikkelin varuskuntaan siirrettiin 1979 Kouvolan varuskunnasta 3. Erillinen Viestikomppania, joka lakkautettiin. Mikkeliin Karkialammille perustettiin maavoimaesikunta, jossa on myös viestisuunnitteluosia.
Kaakkois-Suomen Viestikilta ry, Mikkeli (Mikkelissä on toiminut 3. Erillinen Viestikomppania 1979-)
Mikkelissä toimii Mikkelin Seudun Radioamatöörit ry, joka suunnittelee ja toteuttaa yhdessä Pieksämäen Radioamatöörit ry:n kanssa Etelä-Savon varaverkkoa Mikkelin kaupungin Etelä-Savon pelastuslaitoksen kanssa. Mikkelin Seudun Radioamatöörit ry:ssä on jäseninä myös Kaakkois-Suomen Viestikillan jäseniä. Kaakkois-Suomen Viestikilta tekee radioperinnetyötä ja on mukana toisen maailmansodan jatkosodan aikaisen viestikeskus Lokin ylläpitämisessä.
Kaakkois-Suomen Viestikilta ry:n puheenjohtajina on toiminut mm. yli-insinööri Jorma Suomalainen. Kaakkois-Suomen Viestikillan nykyinen puheenjohtaja on insinöörimajuri evp Tapio Teittinen.
Hämeet

Hämeenlinnan seudun Viestikilta ry, Hämeenlinna (Hämeenlinnan seudulla toimii panssariprikaatin esikunta- ja viestikomppania)
Pirkanmaan Viestikilta ry, Tampere. Pirkanmaalla on Satakunnan lennoston viestitoimintaa ja Lylyn Viestivarikolla eikä Ilmavoimien viestikilta ei ole Viestikiltojen liiton jäsen.
Päijät-Hämeen Viestikilta ry, Lahti, yhdistyksellä on amatööriradioasema OI3PHV.
Viestikilta ry, Riihimäki, (Riihimäki on Suomen viestijoukkojen keskus. Siellä toimii mm. Viestirykmentti ja siihen kuuluvia viestialan yksikköjä, kuten Viestikoulu).
Keski-Suomi

Keski-Suomen Viestikilta ry, Keuruu (Keuruulla on toiminut Keski-Suomen Viestipataljoona)
Kymenlaakso

Kymen Viestikilta ry, Kouvola, (Kouvolassa on toiminut 3. Erillinen Viestikomppania -1979)
Kilta vaalii viestiperinteitä, järjestää retkiä, tutustumiskäyntejä ja esitelmätilaisuuksia. Kuukausittainen kiltailta järjestetään yhteistoiminnassa Auto-, Pioneeri- ja Viestikillan kanssa. Yhdistys on Karjalan Prikaatin kiltapiirin jäsen.
Pohjanmaa

Pohjanmaan Viestikilta ry, Vaasa
Pohjois-Karjala

Pohjois-Karjalan Viestikilta ry lakkautettiin jäsenkokouksen päätöksellä 2018. Sen perinnettä jatkaa Pohjois-Karjalan Radiokerho. Pohjois-Karjalassa oli aikaisemmin Pohjois-Karjalan Prikaati, jonka ja telelaitoksen toimintaan Pohjois-Karjalan Viestikilta ry:n toiminta aikaisempina vuosikymmeninä perustui.
Pohjois-Karjalan Viestikilta ry, Joensuu
Pohjois-Savo

Savo-Karjalan Viestikilta ry, Kuopio
Uusimaa

Uudenmaan Viestikilta ry, Helsinki
Varsinais-Suomi

Varsinais-Suomen Viestikilta ry, Turku, (Varsinais-Suomessa merivoimilla on viestitoimintaa ja siellä on toiminut 2. Erillinen Viestikomppania)
| Viestikiltojen liiton jäsenyhdistysten henkilöjäsenmäärän kehitys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Henkilöjäseniä |  |
| 2016 | 2016 |    | 471 | 471 |
| 2015 | 2015 |    | 482 | 482 |
| 2014 | 2014 |    | 534 | 534 |
| 2013 | 2013 |    | 562 | 562 |
| 2012 | 2012 |    | 591 | 591 |
Lähde: Viestikiltojen liiton toimintakertomus 2016
Muita viestikiltoja

Pohjan Viestikilta, entinen Viestikilta ry:n paikallisosasto 1969 ja 1992 alkaen oma yhdistyksensä
ryhmä Lappi
Kemi
Rovaniemi
ryhmä Kainuu
Kajaani
ryhmä Pohjanmaa
Ylivieska
Vesivehmaa

Vesivehmaan läpi kulkeva tie 3131
Vesivehmaa on yksi Asikkalan kylistä Päijät-Hämeessä. Etäisyys Vääksyyn on noin 10 km, Lahteen vajaat 20 km ja Heinolaan noin 30 km.
Vesivehmaa on Asikkalan toiseksi suurin osa heti keskustaajama Vääksyn jälkeen. Sen väkiluku on yli 700.
Kylässä on Vesivehmaan koulu, joka on rakennettu 1980. Koulussa on luokat 1–6, ja sen rehtorina toimii Markus Koskinen. Oppilaita on noin 90. Koululla menee hyvin verrattuna muihin Asikkalan ensimmäisten luokkien peruskouluihin, sillä se ei ole lakkautusuhan alla kuten moni muu koulu.lähde?
Vesivehmaan kylän historiasta on kirjoitettu kaksiosainen kirjasarja Vesivehmaan seudun kylien historia I ja II.
Museovirasto on määritellyt Toisen Salpausselän eteläpuoliseen viljelyvyöhykkeeseen sijoittuneen Vesivehmaan kylän valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Vesivehmaa tunnetaan populaarikulttuurissa Usko Kempin sanoittamasta ja Yrjö Saarnion säveltämästä Vesivehmaan jenkasta. Vesivehmaalla sijaitsee myös Jenkkapirtti, vuonna 1969 avattu kesätanssilava, jossa on paljon eloa kesäisin. Heti Jenkkapirtin läheisyydessä on urheilukenttä, jossa monet nuoret urheiluseura Vesivehmaan Vireen jäsenet kisailevat usein järjestetyissä kisoissa. Jukolan viesti kilpailtiin Vesivehmaalla vuonna 2002. Urheilukentän läheisyydessä on myös kuntopolku, jossa on talvella valaistu hiihtolatu.
Suomalainen sijaisnäyttelijä ja stuntmies Antti Pendikainen kuoli vuonna 2019 Vesivehmaalla järjestetyssä offroad-moottoripyörien cross country -kilpailussa menettäessään ajoneuvonsa hallinnan.
Muita nähtävyyksiä

Lahti-Vesivehmaan lentopaikka sijaitsee Vesivehmaalla ja kentällä toimii Päijät-Hämeen ilmailumuseo. Vierumäen ja Vääksyn välinen seututie 313 kulkee lentokentän ohi ja Vesivehmaan kylän läpi. Lahden ja Vääksyn välisiä linja-autojen vakiovuoroja liikennöidään Vesivehmaan kautta seututie 313:n reittiä. Körrin suoraksi kutsuttavalla valtatie 24:n osuudella kuuluu Vesivehmaan alueeseen motelli ja kahvila-ravintola huoltoaseman yhteydessä. Körrin vakiovuoropysäkin kautta kulkee osa Lahden ja Vääksyn välisistä linja-autoista.
Eräs Vesivehmaan nähtävyyksistä on ollut Tuohimestarin tupa. Tuvassa on noin 340 kappaletta monenlaisia tuohesta valmistettuja esineitä. Näitä ovat muun muassa yli puolentoista kuutiometrin vetoinen kontti ja 2,7 metriä pitkät virsut, jotka pääsivät Guinnessin Suureen ennätyskirjaan vuonna 1998.
Hämeen Rykmentin Vesivehmaan harjoitusalue sijaitsee kylässä. Hämeen Rykmentin myötä myös Vesivehmaan harjoitusalue lakkautettiin vuoteen 2015 mennessä Keuruun, Kirkonmaan, Jaamankankaan ja  Reilan harjoitusalueen tapaan.
Vesivehmaalla toimii Antin automuseo.
Kirjallisuutta

Mäkelä-Alitalo, Anneli: Vesivehmaan seudun kylien historia I, Gummerus 2005.
Husar, Reijo: Vesivehmaan seudun kylien historia II, Gummerus 2005.