stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mutkattomat

| Mutkattomat> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1975–
Tyylilaji:  tanssi-ja iskelmämusiikki
Laulukieli:  Suomi
Jäsenet:  Eki Jantunen, solisti, kitara   Jani Böhm, harmonikka, laulu   Jani Varpujärvi, koskettimet/basso, laulu   Jari Makkonen, rummut  
Entiset jäsenet:  Hannu Tuominen, rummut, laulu   Pekka Melander, harmonikka, laulu  
Levy-yhtiö:  Mutkamusic, 2009-   VL-Musiikki, 2006–2009   Finnlevy, 1989-   Polarvox, 1983–1987   PSO, 1975–1983  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mutkattomat -yhtye syntyi vuonna 1975. Perustajina olivat kaverukset Pekka Melander (harmonikka), Hannu Tuominen (rummut) ja Erkki Jantunen (basso /laulu). Sen vakio-ohjelmistoon sijoitetut omat kappaleet, kuten Jätkän humppa alkoivat kiinnostaa sen ajan humppakansaa. Yleisradio ryhtyi soittamaan vuonna 1976 levytettyä Jätkän humppaa ahkerasti. Varsinkin Metsäradion toivottujen listalla kappale oli mukana vuosikausia.
Jätkän humppa oli yhtyeen omaa tuotantoa, sillä sen kirjoittajina ovat hovisäveltäjäksi leimautuneetlähde? Paavo Melander ja Tupa-Uuno (= Uuno Tupasela). Tuottaja Timo Lindströmistä tuli Mutkattomien vakiotuottaja. Vuonna 1977 julkaistun ensimmäisen LP-levyn jälkeen Mutkattomat -tuottajina toimivat Lindströmin johdolla muiden muassa Jori Sivonen ja Kaj Westerlund. Peruskokoonpanolla levytettiin kaikkiaan kuusi albumillista mutkatonta musiikkia.
Yhtyeenä 'original' Mutkattomat-trio on ollut mukana muun muassa radio-ohjelmissa Lavalauantai ja Sävelsilta (Radio Suomi, tuottaja Veijo Miettinen) sekä TV-sarjan Rakas kallis auto vakiobändinä (MTV3, tuottaja Markku Veijalainen). Nykyisin alkuperäistrio Hanski-Eki-Peku esiintyy keskimäärin kerran vuodessa.
Eki Jantunen & Mutkattomat

Eki Jantunen & Mutkattomat on esiintynyt vuodesta 1987 eri puolilla Suomen tanssitaloilla, -lavoilla ja laivoilla. Vierailuja on tehty yhtyeenä tai solistina vuosien varrella myös ulkomaille muun muassa Ruotsiin, Neuvostoliittoon, Marokkoon, Turkkiin, Espanjaan, Kreikkaan ja Viroon. Ensilevytys Jätkän humppa on kulkenut yhtyeen käyntikorttina, ja se on ollut Suomen soitetuimpien kappaleiden kärkiviisikossa (Teosto). Yhtye on palkittu valtakunnallisella Kullervo Linna -palkinnolla (1993).
Mutkattomien solisti Jantunen laajensi alaansa juontotehtäviin radiossa ja televisiossa. Televisiossa niitä ovat olleet Toivotaan – toivotaan 1986–1990 (MTV3, tuottajana Irja-Liisa Ailio), Tanssit Stadissa 1994–1996 (TV1, tuottajana Heikki Kahila), Kultainen ja Hopeinen Harmonikka, Valkea Ruusu (tuottajana Matti Ristimäki) ja Resiinaralli (MTV3). Radiossa (Radio Suomi) juonto-ohjelmia ovat 1980–1992 olleet Puhelinlangat, Toivekonsertit, Radioiltamat, Tanssiorkestereiden Suomenmestaruuskilpailut (SMORK, tuottajana Veijo Miettinen) sekä  Juhlanpaikka-radiosarja (Suomen Sävelradio 2001–2002).
Pitkäaikaisia juontokohteita ovat olleet Ylläs Soikoon ja SMORK (1990–2002) sekä Olavi Virta -laulukilpailu eri vuosina 1990, 2000- ja 2010-luvuilla.
Popista humppaan

Ensimmäinen Eki Jantusen ja Hanski Tuomisen perustama yhtye oli nimeltään The Spellingers. Myöhemmin muun muassa kokoonpanolla Arto ja Ari Näveri, Jorma Haakana, Hannu Tuominen ja Erkki Jantunen esiinnyttiin yhtyenimillä The Face, The Free ja The Freeband. Poppia soitettiin eri kokoonpanoilla kymmenisen vuotta teinikonvissa, klubeissa ja erilaisissa tapahtumissa. Pop-yhtyeenä saavutettiin pronssia popyhtyeiden SM-kisoissa 1968.
Mutkattomasti 45 vuotta

Eki Jantunen & Mutkattomat on julkaissut yhteensä 21 albumia, joista viimeisimmät ovat nimeltään suoraan tansseista taltioitu kokonaisuus Tanssilavakeikka (Radio Suomi / Lavalauantai  -taltiointi, Orimattilan Kehräämö 2005).lähde? Uutuusalbumi Rakkaus ravistaa - Eki Jantunen & Mutkattomat 45 vuotta ilmestyi ilmestyä juhlavuonna 2020. Juhlavuonna 2020 Eki Jantunen & Mutkattomat esiintyy kokoonpanolla Eki Jantunen (solisti/kitara), Jani Böhm (harmonikka), Jani Varpujärvi (koskettimet/basso), Jari Makkonen (rummut).
Solisti on palkittu muun muassa Vuoden kaupunkilaisena (Orimattila 2003) ja Vuoden taiteilijana (Lahden Piirin Karjalaiset 2004). Levytettyjä lauluja on noin 300. Eki Jantusen kynänjälki musiikin säveltäjänä, sanoittajana tai sovittajana on yli sadassa levytetyssä laulussa.
Diskografia > Albumit

Ilo irti (1977)
Mutkattomat tanssit (1978)
Mutkattoman suoraa (1979)
Tanssiaistunnelmia (1980)
Maalta lähtis en (1981)
Mutkatonta menoa (1983)
Energiaexpertiltä onnistuu (1985)
Ja hevosella pääsee (1987)
Ruusuja sinulta (1989)
Ylläskaltio (1990)
Rytmimme tää (1992)
Riijuureissu (1994)
Kesä kaunein (1996)
Nauravat suut (1999)
Juhlanpaikka (2001)
Jätkän humpasta - tunteiden tulvaan (2004)
Karjalaisil kesäjuhlil (2005)
Suomalainen metsä (2006)
Kultaiset kymmenet (2009)
Tanssilavakeikka (2013)
Huntin humppa (2017)
Diskografia > Kokoelmat

Mutkattomat 20 suosikkia 1977-1981 (1997)
Mutkattomat Tähtisarja 30 suosikkia 1975-2010 (2011)
Aiheesta muualla

Mutkattomien esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Eki Jantusen ja Mutkattomat-yhtyeen sivusto
Rugby kesäolympialaisissa 1900

| Rugby union kesäolympialaisissa 1900 |
| --- | --- |
 
Joukkueet:  3
Isäntämaa:   Ranska
Kaupungit:  Pariisi
Ajankohta:  14.10.-28.10.1900
 
Mitalistit
–  Kulta:   Ranska
–  Hopea:   Saksa ja  Iso-Britannia
–  Pronssi:  ei jaettu
 
  1908 →
Vuoden 1900 kesäolympialaisten rugby järjestettiin 14. – 28. lokakuuta 1900 Pariisissa. Tämä oli ensimmäinen kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 47 osanottajaa kolmesta eri maasta. Joukkueita oli kolme, ja rugby järjestettiin ainoastaan miehille. Pelin muotona oli rugby union.
Maiden edustajina turnauksessa toimivat seurajoukkueet; Yhdistyneestä kuningaskunnasta Moseley Wanderers, Ranskasta Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques ja Saksan keisarikunnasta SC 1880 Frankfurt.
Ottelut

Otteluita pelattiin ainoastaan kaksi. Ensimmäisessä ottelussa kohtasivat Ranskan ja Saksan joukkueet, toisessa ottelussa Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueet. Ranska voitti kummatkin ottelut ja saavutti näin olympiakultaa.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14. lokakuuta |  Ranska | 27 | – | 17 |  Saksa | Pariisi |

| 28. lokakuuta |  Ranska | 27 | – | 8 |  Iso-Britannia | Pariisi |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät | Välierät |   |   | Loppuottelu | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   |   |   |   |   |   |    Ranska |    Ranska | 27 |
|   |    Ranska |    Ranska | 27 |   |   |    Iso-Britannia |    Iso-Britannia | 7 |
|   |    Saksa |    Saksa | 17 |   |  |  |  |  |
Ottelut > Lopputulokset

| Sija | Maa |
| --- | --- |
:  Ranska
:  Saksa
:  Iso-Britannia
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  RanskaWladimir Aïtoff A. Albert Léon Binoche Jean Collas Jean-Guy Gauthier Auguste Giroux Charles Gondouin Constantin Henriquez J. Hervé Victor Larchandet Hubert Lefèbvre Joseph Olivier Alexandre Pharamond Frantz Reichel André Rischmann Albert Roosevelt Émile Sarrade |  SaksaAlbert Amrhein Hugo Betting Jacob Herrmann Willy Hofmeister Hermann Kreuzer Arnold Landvoigt Hans Latscha Erich Ludwig Richard Ludwig Fritz Müller Eduard Poppe Heinrich Reitz August Schmierer Adolf Stockhausen Georg Wenderoth | Ei pronssimitalistia |
|  RanskaWladimir Aïtoff A. Albert Léon Binoche Jean Collas Jean-Guy Gauthier Auguste Giroux Charles Gondouin Constantin Henriquez J. Hervé Victor Larchandet Hubert Lefèbvre Joseph Olivier Alexandre Pharamond Frantz Reichel André Rischmann Albert Roosevelt Émile Sarrade |  Iso-BritanniaF. C. Bayliss J. Henry Birtles James Cantion Arthur Darby Clement Deykin L. Hood M. L. Logan H. A. Loveitt Herbert Nicol V. Smith M. W. Talbot Joseph Wallis Claude Whittindale Raymond Whittindale Francis Wilson | Ei pronssimitalistia |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ranska | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 2. |  Saksa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 1 | 0 | 1 |
Ottelu Ranska-Saksa.
Ranskan kultaa voittanut rugbyjoukkue vuonna 1900.
Pitch Perfect

| Pitch Perfect |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jason Moore
Käsikirjoittaja:  Kay Cannon
Perustuu:  Mickey Rapkinin romaaniin Pitch Perfect: The Quest for Collegiate A Cappella Glory
Tuottaja:  Elizabeth Banks Paul Brooks Max Handelman
Säveltäjä:  Christophe Beck Mark Kilian
Kuvaaja:  Julio Macat
Leikkaaja:  Zach Chemberlene
Pääosat:  Anna Kendrick Skylar Astin Rebel Wilson Anna Camp
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   5. lokakuuta 2012  8. maaliskuuta 2013
Kesto:  112 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  17 000 000 dollaria
Tuotto:  115 350 426 dollaria
Seuraaja:  Pitch Perfect 2
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pitch Perfect on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Jason Mooren ohjaama elokuva. Sen pääosissa ovat Anna Kendrick, Anna Camp, Brittany Snow ja Rebel Wilson. Elokuva perustuu Mickey Rapkinin romaaniin Pitch Perfect: The Quest for Collegiate A Cappella Glory.
Elokuvan jatko-osa Pitch Perfect 2 sai ensi-iltansa vuonna 2015 ja kolmas osa Pitch Perfect 3 vuonna 2017.
Elokuva voitti MTV Movie Awards -palkinnot parhaasta musikaalisesta hetkestä ja parhaasta läpimurron tehneestä esiintyjästä (Rebel Wilson). Teen Choice Awards -palkintogaalassa elokuva voitti neljä palkintoa: paras komediaelokuva, paras naisnäyttelijä komediaelokuvassa (Rebel Wilson), paras miesnäyttelijä komediaelokuvassa (Skylar Astin) sekä paras elokuvapahis (Adam DeVine).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anna Kendrick  | … |  Beca Mitchell   |
|  Skylar Astin  | … |  Jesse Swanson   |
|  Anna Camp  | … |  Aubrey Posen   |
|  Brittany Snow  | … |  Chloe Beale   |
|  Rebel Wilson  | … |  Fat Amy (Fat Patricia)   |
|  Ester Dean  | … |  Cynthia-Rose Adams   |
|  Alexis Knapp  | … |  Stacie Conrad   |
|  Hana Mae Lee  | … |  Lilly Onakuramara   |
|  Ben Platt  | … |  Benji Applebaum   |
|  Adam DeVine  | … |  Bumper Allen   |
|  Utkarsh Ambudkar  | … |  Donald   |
|  Freddie Stroma  | … |  Luke   |
|  Jinhee Joung  | … |  Kimmy-Jin   |
|  Christopher Mintz-Plasse  | … |  Tommy   |
|  John Michael Higgins  | … |  John Smith   |
|  Elizabeth Banks  | … |  Gail Abernathy-McKadden   |
|  John Benjamin Hickey  | … |  Dr. Mitchell   |
Aiheesta muualla

Pitch Perfect Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Monsterit-yliopisto

| Monsterit-yliopisto> Monsters University |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Dan Scanlon
Käsikirjoittaja:  Daniel Gerson Robert L. Baird Dan Scanlon
Tuottaja:  Kori Rae
Säveltäjä:  Randy Newman
Leikkaaja:  Greg Snyder
Pääosat:  Billy Crystal John Goodman Steve Buscemi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures
Levittäjä:  Fórum Hungary Netflix Disney+
Ensi-ilta:   21. kesäkuuta 2013  2. elokuuta 2013
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  270 000 000 dollaria
Tuotto:  743 559 607 dollaria
Edeltäjä:  Monsterit Oy
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Monsterit-yliopisto (Monsters University) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Dan Scanlonin ohjaama 3D-animaatioelokuva. Se on esiosa vuoden 2001 elokuvalle Monsterit Oy ja perustuu aikaan ennen kuin Masi ja Tare pääsivät Monsterit Oy:hyn.
Äänirooleissa

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomalainen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Billy Crystal | Antti Pääkkönen | Matias "Masi" Pallopää |
| John Goodman | Jussi Lampi | Tarmo "Tare" Karvanen |
| Steve Buscemi | Taisto Oksanen | Räähkä Poks |
| Helen Mirren | Heidi Herala | Dekaani Varjomaa |
| Bob Peterson | Inkeri Wallenius | Raisa |
| Nathan Fillion | Ilkka Villi | Jonni Vaaramo |
| Joel Murray | Peik Stenberg | Don Carlton |
| Alfred Molina | Pertti Sveholm | Professori Kantti |
| Dave Foley & Sean Hayes | Jarkko Valtee & Kimmo Vehviläinen | Tero & Turo |
| Pete Sohn | Tuomas Uusitalo | Toni "Pöpi" Töppö |
| Charlie Day | Santtu Karvonen | Arvi |
| John Krasinski | Aku Laitinen | Frank McCay |
| Bill Hader | Peter Pihlström | Etanamonsteri |
| Julia Sweeney | Eija Vilpas | Teija Töppö |
| John Ratzenberger | Mikko Kivinen | Jeti |
| Tyler Labine | Sami Kuronen | Oppilaskunnan varapuheenjohtaja |
| Aubrey Plaza | Susanna Laine | Oppilaskunnan puheenjohtaja |
| Bobby Moynihan | Ilari Hämäläinen | Keke |
| Beth Behrs | Susa Saukko | PNK Carrie |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Monsterit-yliopisto Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Monsterit-yliopisto Box Office Majossa (englanniksi)
Monsterit-yliopisto Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Monsterit-yliopisto Metacriticissä (englanniksi)
| n k Pixar |
| --- | --- |
Elokuvat:  Toy Story – leluelämää (1995)  Ötökän elämää (1998)  Toy Story 2 (2001)  Monsterit Oy (2001)  Nemoa etsimässä (2003)  Ihmeperhe (2004)  Autot (2006)  Rottatouille (2007)  WALL-E (2008)  Up – kohti korkeuksia (2009)  Toy Story 3 (2010)  Autot 2 (2011)  Urhea (2012)  Monsterit-yliopisto (2013)  Inside Out – mielen sopukoissa (2015)  Kunnon dinosaurus (2015)  Doria etsimässä (2016)  Autot 3 (2017)  Coco (2017)  Ihmeperhe 2 (2018)  Toy Story 4 (2019)  Eteenpäin (2020)  Soul – Sielun syövereissä (2020)  Luca (2021)  Punainen (2022)  Lightyear (2022)  Elemental (2023)  Inside Out – mielen sopukoissa 2 (2024) 
Tulevat elokuvat:  Elio (2025)  Hoppers (2025)  Toy Story 5 (2026)  Ihmeperhe 3
Intamin

| Intamin AG |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö (Aktiengesellschaft)
Perustettu:  1967
Kotipaikka:  Wollerau, Sveitsi  pääkonttori: Schaan, Liechtenstein
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Tuotteet:  huvipuistolaitteet
Kotisivu:  www.intamin.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Intamin on sveitsiläis-liechtensteinilainen huvipuistolaitteita ja kuljetuslaitteistoja valmistava yritys. Yhtiö on perustettu vuonna 1967. Se on valmistanut muun muassa Särkänniemen vuoden 2001 uutuuslaitteen Tornadon. Muita Intaminin valmistamia laitteita Suomessa ovat Panoraama, Hurjakuru, Kirnu, Koskiseikkailu, Half Pipe, Taiga ja Swingi, jotka kaikki sijaitsevat joko Särkänniemessä tai Linnanmäellä.
Teknologia > Laukaisuteknologia

Intamin on yksi parhaista esimerkeistä huvipuistoteknologian kehittämisessä. Intamin on kehittänyt mm. Lineaari-induktiomoottorin (LIM)lähde? sekä hydraulisen laukaisun, jolla junat voidaan laukaista lähtöasemalta jopa 200 km/h vauhdilla yli sadan metrin korkeuteen. Hydraulinen laukaisu ei ole kuitenkaan vielä täydellinen; radoissa tulee usein virheitä laukaisussa, joskus vakaviakin.
Teknologia > Korkeus

Intamin valmistaa hyvin massiivisia laitteita. Intamin on valmistanut esimerkiksi entisen Kingda Ka -vuoristoradan Six Flags Great Adventure -puistolle. Vuoristorata on maailman korkein käytöstä poistettu vuoristorata ja aikajärjestyksessä maailman toinen 'stratacoaster' eli vuoristorata, joka menee yli 400 jalan (122 metriä). Edellinen ennätyskorkea vuoristorata oli alkuperäinen versio Top Thrill Dragsterista Cedar Pointissa, sekin Intaminin valmistama.
Teknologia > Turvakaaret ja rata

Intamin valmisti aikoinaan vuoristoratoja, joissa oli ns. lap-bar -mekanismi uloslentojen estämiseksi. Kun kyseinen mekanismi oli havaittu liian epäturvalliseksi, Intamin alkoi käyttää ns. over-shoulder -mekanismia.
Intamin on valmistanut radan, jossa oli valmistuessaan eniten ylösalaisin meneviä käännöksiä maailmassa; Colossus-radassa Thorpe Parkissa Englannissa on 10 ylösalaista käännöstä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Intamin Wikimedia Commonsissa
Zikkurat

1200-luvulla eaa. rakennettu Tšogha Zanbil on suurin ja yksi parhaiten säilynyt zikkurat. Se sijaitsee Iranissa lähellä Susaa.
Säilyneet zikkuratit kartalla
Zikkurat tai zikkurrat on porraspyramidia muistuttava mesopotamialainen temppelitorni, joka muodostuu useista terassimaisista, ylöspäin pienenevistä kerroksista ja jonka huipulla oli varsinainen temppeli. Zikkurateja rakennettiin muinaiseen Mesopotamiaan vuosien 2200 eaa. ja 500 eaa. välillä. Zikkurateja on säilynyt 25 kappaletta. Niistä osa on sumerilaisia, osa babylonialaisia ja osa assyrialaisia.
Zikkuratit kuuluvat maailman vanhimpiin uskonnollisiin rakennuksiin. Ne toimivat mesopotamialaisten uskontojen temppelikompleksien osana, mutta niiden tarkkaa uskonnollista tarkoitusta ei tunneta.
Zikkuratin sisus on savitiiltä, ja sen ulkopuoli päällystettiin poltetulla tiilellä. Pohjapiirustukseltaan zikkurat oli yleensä neliömäinen tai suorakulmainen, mitoiltaan keskimäärin 50 × 50 tai 50 × 40 metriä. Säilyneet zikkuratit ovat rapistuneet huipulta, eikä yksikään niistä ole enää alkuperäisen korkuinen.
Zikkuratissa on useita porrasmaisia ylöspäin kapenevia tasanteita, joiden seinät kallistuvat sisäänpäin. Sisäkammioita ei ollut. Kattotasanteella on luultavasti ollut jonkinlainen pyhäkkö. Zikkuratin huipulle johtivat usein kolminkertaiset ulkoportaat tai kiertävä ramppi. Lähes puolessa säilyneistä zikkurateista ei kuitenkaan ole portaita tai muitakaan nousuun tarkoitettuja rakenneosia. Zikkuratin ulkoseinille istutettiin usein puita ja pensaita, mihin viittaa myös Babylonin riippuvien puutarhojen nimitys.
Parhaiten säilynyt zikkurat on Urin zikkurat, joka sijaitsee nykyisessä Irakissa. Suurin on Tšogha Zanbil nykyisen Lounais-Iranin alueella, pinta-alaltaan 102 × 102 metriä ja korkeudeltaan 24 metriä, puolet alkuperäisestä. Myyttisen Baabelin tornin uskotaan olleen Marduk-jumalalle pyhitetty zikkurat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zikkurat Wikimedia Commonsissa
RIFT

| RIFT |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Trion Worlds
Julkaisija:  Trion Worlds
Jakelija:  Ubisoft ja Steam
Säveltäjä:  Inon Zur
Pelimoottori:  Gamebryo
Julkaistu:  NA 1. maaliskuuta 2011
Lajityyppi:  massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli ja fantasiavideopeli (d)
Pelimuoto:  moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo OFLC: M
Alusta:  Windows
Hinnoittelutapa:  ilmaispeli, mikrotransaktiot
Jakelumuoto:  digitaalinen lataus, CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
RIFT (alun perin nimellä RIFT: Planes of Telara) on Trion Worldsin kehittämä ilmaiseksi pelattava massiivinen monen pelaajan verkkopeli (MMO).. Peli on julkaistu vuonna 2011 Windowsille. RIFT oli kuukausimaksullinen aina julkaisustaan kesään 2013 saakka, jolloin kuukausimaksut poistuivat, ja pelistä tuli ilmaiseksi pelattava.
Tammikuussa 2018 ilmoitettiin Rift Prime -version julkaisusta, joka palaa tilausmalliseen hinnoitteluun.
Pelialueet

Pelialueet on jaettu kolmeen osaan. Mathosia (Rift) muodostaa ensimmäisen alueen, jonne päästään, kun on opittu perustaidot opetusalueella. Mathosian alueeseen kuuluu myös erillinen saarialue Ember Isle, jonne pääsy aukeaa, kun pelaaja on saavuttanut määrätyn tason. Toinen pelialue (Rift: Storm Legion) käsittää mantereet Brevane ja Dusken sekä niitä yhdistävän pääkaupunkialueen Tempest Bay. Kolmas, syksyllä 2014 julkaistu Rift: Nightmare Tide käsittää mantereen Plane of Water.
Pelialueet > Mathosia

Freemach (taso: 6-20)
Meridian (Defiant Capital)
Silverwood (taso: 6-20), Pvp
Sanctum (Guard Capital)
Stonefield (taso: 20-26)
Gloamwood (taso: 20-26), Pvp
Scarlet Corge (taso: 27-29)
Iron Pine Peak (taso: 27-35)
Scarwood Reach (taso: 30-35)
Moonshade Highlands (taso: 35-40)
Droughtlands (taso: 36-44)
Shimmersand (taso: 43-50)
Stillmoor (taso: 45-50)
Embler Isle (taso: 50)
Pelialueet > Storm Legion

Tempest Bay (Empyreal Capital)
Pelialueet > Storm Legion > Brevane

Cape Jule (taso: 50-52)
City Core (taso: 52-53)
Eastern Holdings (taso: 54-56)
Ardent Domain (taso: 57-58)
Kingsward (taso: 59-60)
Ashora (taso: 60)
The Dendrome (taso: 60)
Pelialueet > Storm Legion > Dusken

Kingdom of Pelladane (taso: 50-52)
Seratos (taso: 53-56)
Morban (taso: 57-59)
Steppes of Infinity (taso: 60)
Pelialueet > Nightmare Tide

Goboro Reef (taso: 60-61)
Draumheim (taso: 62-63)
Tarken Glacier (taso: 64-65)
Aiheesta muualla

RIFT MobyGamesissa (englanniksi)
Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Rift (video game)
Käännös suomeksi
QR-koodi

QR-koodi, joka osoittaa sivulle "http://fi.m.wikipedia.org"
QR-koodi eli ruutukoodi on kaksiulotteinen kuviokoodi, johon on koodattu informaatiota. Matkapuhelimella QR-koodeja luetaan joko käyttöjärjestelmän sisäänrakennetulla lukuominaisuudella tai erillisillä, yleensä ilmaisilla sovelluksilla, jotka voi asentaa matkapuhelimeen joko valmistajan tai käyttöjärjestelmän sovelluskaupan kautta. Koodin lukemisen jälkeen puhelin toimii koodin sisältämän tiedon mukaan, esimerkiksi avaten tietyn www-sivun tai lisäten puhelimeen tietyn yhteystiedon.
Historia

QR-koodin kehitti japanilainen Toyotan tytäryhtiö Denso Wave vuonna 1994. ”QR” on tavaramerkkinimi ja lyhenne sanoista Quick Response, 'nopea vaste'. Denso Wave kehitti QR-koodin alun perin liukuhihnateollisuuden nopeaksi tuotannonseurantavälineeksi. Yhtiöllä on teknologiaan yhä patentti, mutta sitä saa käyttää vapaalla lisenssillä, ja sen spesifikaatio on julkaistu kaikkien käytettäväksi.
QR-koodin ensimmäinen versio oli vain 21 × 21 pikseliä ja sisälsi informaatiota neljän merkin edestä. Teknologian kehittyessä QR-koodit kasvoivat, ja vuonna 2012 uusin versio oli 177 pikselin neliö, johon mahtui 1852 merkkiä. Vuosien mittaan QR-koodien käyttötarkoitukset ovat laajentuneet autoteollisuuden ulkopuolelle, ja niitä käytetään nykyisin hyvin monenlaisiin tarkoituksiin.
Käyttötarkoitukset

QR-koodeja käytetään monenlaisiin tarkoituksiin ja monenlaisissa yhteyksissä niin liike-elämässä kuin vapaa-ajallakin. QR-koodi voidaan painaa hyvin monenlaiseen tuotteeseen, kirjaan, mainokseen tai esitteeseen.
Usein QR-koodissa on linkki jollekin www-sivulle. Koodi voi sisältää myös esimerkiksi tavallista tekstiä, puhelinnumeron, tekstiviestin, osoitetiedon tai kalenteritapahtuman. Kaikkiaan QR-koodin sisältämiä erilaisia informaatiotyyppejä on yli kaksikymmentä.
Lukeminen

QR-koodeja voi lukea kameralla varustetulla tietolaitteella, kuten älypuhelimella, taulutietokoneella, pöytätietokoneella, kannettavalla tietokoneella tai erityisellä QR-koodien lukulaitteella. Lukulaitteessa täytyy myös olla asennettuna QR-koodien lukijasovellus tai -ohjelma.
Älypuhelimella QR-koodi luetaan käynnistämällä lukusovellus ja kohdistamalla puhelimen kamera QR-koodiin. Sovellus lukee QR-koodin sisältämän informaation ja toimii sen mukaisesti, kuten avaamalla siinä annetun www-osoitteen tai näyttämällä koodin sisältämän tekstin. Käyttöjärjestelmän kamera-appiin sisäänrakennettu QR-koodien lukuominaisuus on ollut Applen mobiililaitteissa iOS 11 -käyttöjärjestelmästäversiosta eteenpäin. Windows Phonessa vastaava ominaisuus oli jo vuonna 2012 osana käyttöjärjestelmän Bing Vision -appia.
Kirjoittaminen ja sijoitus

QR-koodeja voi kirjoittaa mobiilisovelluksella, selainpohjaisella pilvipalvelulla, tietokoneeseen asennettavalla kirjoitusohjelmalla tai QR-koodien lukulaitteella. QR-generaattorilla voi varsinaisen informaation lisäämisen lisäksi esimerkiksi muuttaa koodin tai sen taustan väriä, muotoilla pikseleitä, lisätä selitetekstin, valita virheenkorjaustason, upottaa koodin www-sivulle, valita staattisen ja dynaamisen koodin väliltä sekä seurata omien koodien lukutapahtumia. QR-generaattorit ovat yleensä ilmaisia, mutta moni niistä vaatii käyttäjän rekisteröitymisen.
QR-koodi sijoitetaan liikkumattomaan paikkaan, josta se on helppo lukea. Koodin on oltava kooltaan niissä rajoissa, että se mahtuu lukijalaitteen ikkunaan mutta on samalla riittävän suuri. Kahden metrin lukuetäisyydeltä suositeltava koko on noin 25 × 25 senttimetriä. Painotuotteessa QR-koodin tulisi olla 20 × 20 millimetriä resoluutiolla 200–400 pistettä tuumalla. Www-sivulla QR-koodin kooksi suositellaan vähintään 100 × 100 pikseliä.