stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mauno Oittinen
Kuvia julkisista teoksista

Jaakko, 1938, Helsinki.
Matti, 1938, Helsinki.
Tervakosken sankarimuistomerkki, 1940, Janakkala.
Elias Lönnrot, 1942, Kajaani.
Kanali Helm, 1947, Rauma.
Hitsaajat, 1962, Hyvinkää.
Siirtolaismonumentti, 1967, Hanko.
Istuva tyttö, 1971, Helsinki.
Misääri

Misääri (< ransk. misère 'kurjuus') on jonkin korttipelin muoto, jossa tavallisesta poiketen pyritään välttämään pisteiden tai tikkien saantia. Joissakin peleissä (esimerkiksi lupaus) misääri tarkoittaa pelikierrosta, jossa pienempi kortti voittaa suuremman.
Misääripelejä

Bismarck
Hertta
Herttamisääri
Kasino
Skat
Michelle Collins

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sevilla 1999 | 4×400 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Maebashi 1999 | 4×400 m |  |
Michelle Collins (s. 12. helmikuuta 1971 Canal Zone, Panama) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Collins karsiutui Stuttgartin MM-kisoissa 1993 400 metrin juoksun välierissä ajalla 52,60. Vuonna 1999 hän voitti Pan-Amerikan kisoissa hopeaa sekä 400 metrillä että 4 x 400 metrin viestijuoksussa. Samana vuonna sisäratojen MM-kilpailuissa Maebashissa hän sijoittui 4×400 metrin viestissä kolmanneksi. Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa hän karsiutui 400 metrin välierissä ajalla 50,67, mutta oli voittamassa 4 x 400 metrin viestissä MM-hopeaa. Hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 alkuerissä ja Edmontonin MM-kisoissa 2001 välierissä. Vuonna 2003 hän voitti MM-kultaa Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa ja kultaa Yhdysvaltain-mestaruuskisoissa 200 metrin juoksuissa, mutta sai seuraavana vuonna kahdeksan vuoden kilpailukiellon sekaantumisestaan Balco-skandaaliin. Kilpailukielto lyheni myöhemmin neljään vuoteen. Collinsin tulokset helmikuun alusta 2002 mitätöitiin.
Collins alkoi 2007 tehdä yhteistyötä Yhdysvaltain antidopingtoimikunnan USADA:n kanssa ja tunnusti käyttäneensä tetrahydrogestrinonia ja erytropoietiinia. Vastineeksi yhteistyöstä USADA esitti, että Collinsin kilpailukiellosta poistettaisiin vuosi. Collinsin kilpailukielto päättyi lopulta hieman alkuperäistä aikaisemmin, 14. toukokuuta 2008.
Ennätykset

100 metrin juoksu: 11,19 (2000)
200 metrin juoksu: 22,57 (2000)
400 metrin juoksu: 50,11 (2000)
Mistä tulemme? Keitä olemme? Mihin menemme?

Paul Gauguin, Mistä tulemme? Keitä olemme? Mihin menemme?, 1897.
Mistä tulemme? Keitä olemme? Mihin menemme? (ransk. D’où venons-nous ? Que sommes-nous ? Où allons-nous ?) on ranskalaisen taidemaalarin Paul Gauguinin maalaus vuodelta 1897. Sen on sanottu olevan Gauguinin kunnianhimoisin teos.
Maalaus esittää joukkoa kirkkailla väreillä maalattuja ja veistoksellisia ihmishahmoja ajatuksiinsa vaipuneina. Maalaus ei kuvaa niinkään mitään konkreettista tapahtumaa vaan sielunmaisemaa. Taulun on tulkittu kuvaavan elämään ja kuolemaan liittyvää pohdintaa. Etualan hahmot edustavat oikealta vasemmalle katsottuina ihmisen eri elämänvaiheita syntymästä kuolemaan. Ensimmäisenä oikealla on elämän alkua edustava vastasyntynyt vauva, välissä nuoria miehiä ja naisia, ja viimeisenä vasemmalla elämän loppuun viittaava iäkäs nainen. Keskellä maalausta on nuorukainen, joka kurkottautuu poimimaan mangoa puusta. Mukana on myös arvoituksellisesti kätensä levittänyt itämainen jumalankuva, joka edustaa tuonpuoleista. Taustan unenomainen maisema on maalattu leiskuvilla väreillä. Maalauksen vasempaan ylänurkkaan on kirjoitettu ranskankieliset lauseet ”D’ou Venons Nous”, ”Que Sommes Nous” ja ”Où Allons Nous” (ilman kysymysmerkkejä).
Gauguin maalasi teoksen joulukuussa 1897, surressaan aiemmin samana vuonna tapahtunutta tyttärensä Alicen kuolemaa. Gauguin asui tuolloin Tahitilla Ranskan Polynesiassa. Hän teki suuren taulun valmiiksi yhdessä kuukaudessa maalaten kuumeisesti yötä päivää. Gauguin kaavaili suuresta sommitelmasta ilmeisesti jonkinlaista taiteellista testamenttia, sillä pian sen valmistumisen jälkeen hän yritti itsemurhaa arsenikilla. Hän kuitenkin jäi henkiin ja eli vielä kuusi vuotta. Gauguin piti teosta mestariteoksenaan ja ajatustensa summana. Hän lähetti taulun vuonna 1898 Pariisiin George-Daniel de Monfreidille näytteillepantavaksi.
Maalaus on tehty yksinkertaiselle säkkikankaalle. Sen leveys on ilman kehyksiä 374,6 senttimetriä ja korkeus 139,1 senttimetriä. Kehyksissä maalaus on yli neljä metriä leveä. Maalauksen on omistanut vuodesta 1936 Bostonissa toimiva Museum of Fine Arts.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mistä tulemme? Keitä olemme? Mihin menemme? Wikimedia Commonsissa
Michaela Meijer

Michaela Meijer (2019)
Michaela Meijer (s. 30. heinäkuuta 1993) on ruotsalainen seiväshyppääjä, joka edustaa Örgryte IS:ää. Hän hyppäsi Ruotsin ulkoratojen ennätyksen 483 cm Norrköpingissä elokuussa 2020. Sisäradoilla hän on hyppäsi Ruotsin ennätyksen 475 cm Bærumissa helmikuussa 2019.
Ura

Meijer saavutti hopeaa Brixenin alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2009. Lisäksi hän voitti Tallinnan alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 2015. Aikuisten arvokilpailuissa hän hyppäsi 2015 sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 455 cm ja jäi sillä tuloksella karsintaan. Hän selvisi Pekingin vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa finaaliin tuloksella 455 cm, mutta jäi finaalissa ilman tulosta. Vuonna 2016 hän sijoittui Amsterdamin Euroopan-mestaruuskilpailuissa viidenneksi tuloksella 455 cm. Samana vuonna käydyissä Rion kesäolympialaisissa hän jäi karsintaan tuloksella 445 cm. Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 455. Saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän oli kahdeksas. Hän karsiutui loppukilpailusta saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa. Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui yhdeksänneksi. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Istanbulin EM-hallikilpailuissa 2023 hän oli seitsemäs.
Mistä rakkaus alkoi

| Mistä rakkaus alkoi Tapani Kansa |
| --- | --- | --- |

Mistä rakkaus alkoi
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1977
 Julkaistu: 1977
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 43.03
 Levy-yhtiö: CBS
Listasijoitukset
  1. (kesäkuu 1977)
Tapani Kansan muut julkaisut
| Kesän lapsi 1976 | Mistä rakkaus alkoi 1977 | Rokkivaari Hotanen 1978 |
Mistä rakkaus alkoi on Tapani Kansan studioalbumi vuodelta 1977.
Kappaleet

A-puoli:
Kuinka rakkaus alkoi – 2.38  säv. P. Anka, san. Saukki, sov. K. Kuittinen
Sulle – 3.50  säv. V. Pallavicini - S. Cutugno - P. Delanoe, san. T. Kansa, sov. K. Kuittinen
Saimme rakkauden – 3.28  säv. N. de Leon, san. T. Kansa, sov. K. Kuittinen
Suudelmiin suljetut kirjeet – 3.34  säv. G. Geld, san. R. Routa, sov. K. Kuittinen
Poika varjoisalta kujalta – 4.03  säv. F. Fanciulli, san. T. Kansa, sov. Saukki
Jos sä lähdet pois – 4.07  säv./san. P. Cetera, san/sov. P. Wirsi
B-puoli:
Keskiyön aikaan – 3.16  säv. Chinn - Chapman, san/sov. J. Vainio
Olet laulu ajaton – 2.43  säv. F. Lopez Vidal, san. T. Kansa, sov. K. Kuittinen
Jääköön rakkaus – 2.30  säv. F. Bryant - B. Bryant, san. R. Helismaa, sov. K. Kuittinen
Mee pois – 3.37  säv. C. Porter, san. P. Kotilainen, sov. K. Kuittinen
Anteeksi on pyytää vaikeaa – 3.38  säv. E. John, san. T. Kansa, sov. K. Kuittinen
Saanhan viimeisen tanssin – 3.02  säv. D. Pomus - M. Schumann, san/sov. Saukki
R-A-K-A-S – 2.31  säv. J. Kuoppamäki, san. C. Johansson, sov. K. Kuittinen
Michaela Tabb

Michaela Tabb tuomaroimassa German Masters -turnauksessa vuonna 2013.
Michaela Tabb (s. 11. joulukuuta 1967 Bath, Englanti) on uransa päättänyt poolpelaaja sekä pool- ja snookertuomari.
Tabb aloitti kilpauransa vuonna 1991 ja kuului Skotlannin kasipallomaajoukkueeseen vuosina 1992–2003. Hän toimi kapteenina, kun joukkue voitti Grand Slamin vuosina 1997 ja 1998. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän voitti Yhdistyneen kuningaskunnan mestaruuden vuonna 1997 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 1998.
Tabb aloitti tuomaroinnin poolin ammattilaiskisoissa vuonna 1997. Vuonna 2002 hän siirtyi snookertuomariksi, kun hän toimi tuomarina pääkiertueen Welsh Openissa. Seuraavana vuonna hän tuomitsi ensimmäisen maailmanmestaruusturnausottelunsa. Vuonna 2007 hänestä tuli ensimmäinen naistuomari pääkiertueturnauksen finaalissa ja vuonna 2009 pääsi hän tuomariksi maailmanmestaruuskilpailujen loppuotteluun. Toisen kerran hän oli MM-finaalissa vuonna 2012.
Maaliskuussa 2015 Tabb riitautui raha-asioissa World Snooker Associationin kanssa ja irtisanoutui pääkiertueen tuomarin tehtävistä. Syynä oli, että hän ainoana pääkiertueen tuomarina ei saanut 1000 punnan bonusta. Tabb syytti organisaatiota sukupuolisesta syrjinnästä. Tapaus sovittiin kaksi päivää ennen oikeudenkäynnin alkamista. Sen jälkeen Tabb tuomaroi Snooker Legends Tourilla. Kesällä 2017 hän aloitti World Pool Seriesin päätuomarina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michaela Tabb Wikimedia Commonsissa
Matthias Bamert

Matthias Bamert (s. 5. heinäkuuta 1942 Ersigen) on sveitsiläinen kapellimestari ja säveltäjä.
Bamert opiskeli Sveitsissä, Darmstadtissa ja Pariisissa. Hän tutustui muiden muassa Pierre Bouleziin ja Karlheinz Stockhauseniin, joihin muodostunut yhteys on kuultavissa hänen omissa teoksissaan 1970-luvulta. Hän toimi ensioboistina Salzburgin Mozarteum-orkesterissa vuosina 1965–1969, mutta siirtyi sitten orkesterinjohtotyöhön. Hän esimerkiksi avusti 1970-luvun alussa Leopold Stokowskia ja pääsi Clevelandin orkesterin nimikkokapellimestariksi sen silloisen musiikillisen johtaja Lorin Maazelin ohella. Vuosina 1977–1983 Bamert työskenteli Baselin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana ja vuosina 1985–1990 Skotlannin kuninkaallisen kansallisorkesterin päävierailijana. Vuosina 1992–1998 hän oli Luzernin festivaalin ja vuosina 1993–2000 London Mozart Playersin taiteellinen johtaja. Vuonna 2000 hänet nimitettiin päävierailijaksi Uuden-Seelannin sinfoniaorkesteriin. Sittemmin Bamert on toiminut johtoasemissa Länsi-Australian sinfoniaorkesterissa, Malesian filharmonisessa orkesterissa ja Sapporon sinfoniaorkesterissa.
Vuosina 1985–1990 Bamert johti Glasgow'n Musica Nova -nykymusiikkifestivaalia. Tämän työn yhteydessä hän johti muiden muassa Tōru Takemitsun, John Caskenin, James MacMillanin ja Wolfgang Rihmin teosten kantaesityksiä. Bamert on tullut tunnetuksi sekä standardiohjelmistoa johtavana kapellimestarina että työstään uuden musiikin ja aiempien aikakausien vähälle huomiolle jääneiden teosten parissa. Hänen levytyksiinsä kuuluu tulkintoja Hubert Parryn, Frank Martinin, Roberto Gerhardin, Wolfgang Amadeus Mozartin aikalaisten, Erich Wolfgang Korngoldin, Ernst von Dohnányin ja useiden alankomaalaissäveltäjien teoksista.
Mickey

| ”Mickey” Toni Basil |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Word of Mouth
 B-puoli: ”Thief on the Loose”
 Julkaistu: 1982
 Tuottaja(t): Greg Mathieson Trevor Veitch
 Tyylilaji: uusi aalto purukumipop
 Levy-yhtiö: Chrysalis (Yhdysvalloissa) Radial Choice (Britanniassa) Virgin (Kanadassa)
Listasijoitukset
  Billboard Hot 100: 1.  Britannian singlelista: 1.  RPM: 1.  Recorded Music NZ: 2.  Dance Club Songs: 3.  Irlannin singlelista: 3.  Springbok Radio: 3.
Toni Basilin muut singlet
| ”Breakaway” 1966 | ”Mickey” 1982 | ”Nobody” 1982 |
Mickey on yhdysvaltalaisen laulajan ja koreografin Toni Basilin vuoden 1981 kappale hänen esikoisalbumiltaan Word of Mouth. Kappaleen sanoittivat Mike Chapman ja Nicky Chinn nimellä ”Kitty”. Sen äänitti ensimmäisenä brittiyhtye Racey vuonna 1979 julkaistettavaksi heidän esikoisalbumillaan Smash and Grab. Toni Basil muutti kappaleen nimen nimestä ”Kitty” nimelle ”Mickey” tehdäkseen kappaleen, joka kertoo miehestä.
Mickelsson

Mickelsson, Mickelson, Mikkelsson tai Mikkelson on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anders Mickelson (1939–1913), suomalainen kultaseppä
Anni Mikkelsson (s. 1987), suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja teatteriohjaaja
Brendan Mikkelson (s. 1987), kanadalainen jääkiekkoilija
Christian Mickelsson (s. 1984), ruotsalainen jääpalloilija
Eliel Mickelsson (1886–1963), suomalainen kansanedustaja (SDP) ja merikapteeni
George S. Mickelson (1941–1993), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko
Hannes Mikkelsson (s. 1989), suomalainen näyttelijä
Lasse Mikkelsson (s. 1957), suomalainen urheiluvalmentaja, liikuntavaikuttaja ja järjestöjohtaja
Meaghan Mikkelson (s. 1985), kanadalainen jääkiekkoilija
Phil Mickelson (s. 1970), yhdysvaltalainen golfaaja
Rauli Mickelsson (s. 1954), suomalainen politiikan tutkija
Tiina Mickelsson, suomalainen valokuvaaja
Tim Mikkelson (s. 1986), uusiseelantilainen rugbypelaaja
Tomi Mikkelsson (s. 1997), suomalainen jalkapallomaalivahti
Moira (nimi)

| Moira |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  mahdollisesti Maria
Infobox OKNimi-testi OK: 
Moira on naisen etunimi. Yhden selityksen mukaan se on muunnelma Maria-nimen kelttiläisestä muodosta Máire. Nimen pohjana voi toisaalta olla myös gaelin kielen sana ’suuri’ tai kreikan kielen sana ’kohtalo’. Kreikkalaisesta mytologiasta tunnetaan moirat eli kohtalonjumalattaret (Klotho, Lakhesis ja Atropos).
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2023 mennessä tilastoitu yhteensä 51 Moira-nimistä naista.
Tunnettuja Moira-nimisiä

Moira Kelly, yhdysvaltalainen näyttelijä
Moira Orfei, italialainen näyttelijä ja sirkustaiteilija
Moira Walley-Beckett, kanadalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja
Moira von Wright, suomalainen kasvatustieteilijä ja Åbo Akademin rehtori
Metsokangas

| Metsokangas |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Metsokangas korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Kaakkurin suuralue
Kaupunginosa nro:  28
Väkiluku:  6 356  31.12.2023
Työpaikkoja:  156 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Metsokangas
Metsokangas on Oulun 28. kaupunginosa. Se rajoittuu pohjoisessa Kaakkuriin, idässä Juurusojaan, etelässä Kempeleen kunnanrajalle Linnakankaan ja Ouluntullin alueisiin, ja lännessä Perävainioon ja Nelostiehen. Metsokangas kuuluu Kaakkurin suuralueeseen.
Pääosin Metsokangas on ollut rakentamatonta metsää ja viljelysmaata. Vuonna 2005 käynnistyivät Metsokankaan asuinalueiden rakennustyöt Iinatintien varressa. Ensimmäiset asuinalueet kohosivat pelto- ja metsämaisemaan Nelostien läheisyyteen. Vuoden 2009 aikana Oulun kaupunki myi 63 omakotitonttia Metsokankaan alueelta. Tämän jälkeen uusien omakotitalojen rakentaminen on laajentunut itään päin.
Alueen asukasluvun kehitys on voimakasta. Vielä vuoden 2008 alussa alueella asui 382 asukasta, kun vuoden 2009 alussa asukkaita oli 1 224 ja vuoden 2014 alussa jo yli 5 000.
Koulutus

Metsokankaalla sijaitseva Metsokankaan koulu sisältää sekä ylä- ja ala-asteen; koulussa opiskelee noin 1200 oppilasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Metsokangas Wikimedia Commonsissa
Oulun kaupunginosat ja suuralueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suuralueet | Kaupunginosat |  |
| 1. Keskusta | I Pokkinen • II Vaara • III Vanhatulli • IV Hollihaka • V Leveri • Myllytulli • Intiö • Raksila |  |
| 2. Höyhtyä | Höyhtyä • Karjasilta • Lintula • Mäntylä • Nokela |  |
| 3. Oulunsuu | Kontinkangas • Oulunsuu • Peltola • Värttö |  |
| 4. Kaukovainio | Hiironen • Kaukovainio |  |
| 5. Nuottasaari | Limingantulli • Nuottasaari • Äimärautio |  |
| 6. Kaakkuri | Kaakkuri • Kiviniemi • Metsokangas • Perävainio |  |
| 7. Maikkula | Hangaskangas • Heikkilänkangas • Iinatti • Juurusoja • Knuutila • Maikkula • Madekoski • Pikkarala |  |
| 8. Tuira | Hietasaari • Koskikeskus • Pikisaari • Toppilansaari • Tuira • Vihreäsaari |  |
| 9. Puolivälinkangas | Isko • Puolivälinkangas • Pyykösjärvi • Takalaanila • Välivainio |  |
| 10. Koskela | Alppila • Koskela • Taskila • Toppila |  |
| 11. Pateniemi | Rajakylä • Pateniemi • Herukka |  |
| 12. Kaijonharju | Kaijonharju • Kuivasjärvi • Liikanen • Linnanmaa • Ritaharju |  |
| 13. Myllyoja | Haapalehto • Hintta • Kirkkokangas • Kynsilehto • Laanila • Myllyoja • Parkkisenkangas |  |
| 14. Sanginsuu | Lapinkangas • Sanginjoki • Sanginsuu • Ulkosanki |  |
| 15. Korvensuora | Heikinharju • Korvenkylä • Korvensuora • Rusko • Ruskonselkä • Saviharju • Talvikangas |  |
| 16. Ylikiiminki | Jolos • Nuoritta • Vepsä • Vesala • Vuotto • Ylikiiminki |  |
| 17. Hiukkavaara | Haukkasuo • Hiukkavaara • Kivikkokangas · Niiles • Puolukkakangas • Saarela • Vanha Hiukkavaara |  |
| 20. Haukipudas | Haukipudas • Jokikylä • Martinniemi |  |
| 21. Kello | Kalimenkylä • Kello |  |
| 30. Kiiminki | Alakylä • Hannus • Huttukylä • Kiiminki |  |
| 31. Jääli | Jäälinkylä • Välikylä |  |
| 40. Oulunsalo | Kylänpuoli • Oulunsalo • Salonpää |  |
| 50. Yli-Ii | Pahkala • Tannila • Yli-Ii |  |
Mika Luukkanen

| Mika Luukkanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mika Kari Luukkanen
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1966 (ikä 58) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies
Pituus:  190 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1985–1989 1989–1991 1991–1996 1996–2000 2000–2001:   Pantterit  Helsingin NMKY  Pantterit  Torpan Pojat  Pantterit
Maajoukkueet
1989:   Suomi
Ottelut (pisteet):  10 (28)
Mika Kari Luukkanen (s. 17. kesäkuuta 1966 Helsinki) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Luukkanen tunnettiin hyvänä heittäjänä ja hän on SM-sarjan kaikkien aikojen tarkin kolmen pisteen heittäjä 45,4 % tarkkuudella.
Ura

Luukkanen aloitti koripallon Panttereiden juniorijoukkueissa, joista hän nousi edustusjoukkueeseen kaudeksi 1985–1986. Hän edusti seuraa vuoteen 1989 asti ennen siirtymistään Helsingin NMKY:hyn, jossa hän pelasi kahden kauden ajan. Vuodet 1991–1996 Luukkanen pelasi jälleen Panttereissa, jonka jälkeen hän siirtyi Torpan Poikiin. Kaudella 1996–1997 hänet valittiin SM-sarjan parhaaksi kuudenneksi pelaajaksi. Luukkanen pelasi Torpan Pojissa vuoteen 2000 asti, ja kauden 2000–2001 hän pelasi jälleen Panttereissa.
Saavutukset

SM-kulta: 1997, 1998
SM-hopea: 1992, 2000
SM-pronssi: 1989, 1990
Aiheesta muualla

Korisliigan pelaajaprofiili
FIBA Europen pelaajaprofiili (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jari Raitanen | Korisliigan paras kuudes pelaaja 1996–1997 | Seuraaja: Kari Hautala |
Metsälamminkankaan tuulivoimapuisto

| Metsälamminkankaan tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Vaala
Koordinaatit:  64°17′10″N, 26°44′35″E
Valmistunut:  2022 
Kustannus:  100 miljoonaa € 
Perustaja:  Lähituuli Oy  / Tuulisaimaa Oy 
Rakennuttaja:  OX2 
Omistaja:  Orrön Energy ja Sval Energi 
Operaattori:  OX2 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  1
Liittymisjännite:  110 V 
Korkeus:  130–155 m 
Pinta-ala:  5,0 km² 
Tuulivoimalat:  24 × GE Energy GE−158 (5,5 MW) 
Kapasiteetti:  132 MW  
Vuosituotanto:  400 GWh 
 fiMetsälamminkankaan tuulivoimapuisto 
Metsälamminkankaan tuulivoimapuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Vaalan etelärajan tuntumassa sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 24 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 132 megawattia ja vuosituotanto on noin 400 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston on rakentanut ja sitä operoi OX2, ja tuulipuiston omistaa Orrön Energy (entinen Lundin Energy) ja Sval Energi yhdessä. Tuulivoimapuisto oli valmistuessaan Suomen kolmanneksi suurin .
Yleistä

Metsälamminkankaan metsäalue sijaitsee Vaalan kunnan eteläosassa Siikalatvan ja Kajaanin vastaisella rajalla. Etäisyyttä Oulujärven rantaan on viisi kilometriä ja Vaalan kirkonkylään noin 30 kilometriä. Tuulipuiston pituus on 5,5 kilometriä, leveys 3 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 5,0 neliökilometriä. Voimalat sijaitsevat 130–155 metrin korkeudella mpy. Alueen hyvätuulialue oli keskimäärin 6,2 metriä sekunnissa 100 metrin ja 7,0 metriä sekunnissa 150 metrin korkeudella. Tästä arvioitiin muodostuvan 121 megawatin laskennallinen teho.
Tuulivoimalaitokset ovat yhdysvaltalaisen GE Energyn valmistamaa Cypresa alustalle suunniteltua GE-158-mallia, jonka napakorkeus on 151 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 158 metriä, ja jonka kapasiteetti on 5,5 megawattia.
Tuulivoimapuiston vaatimat huoltotiet on rakennettu seututien 879 ja yhdystien 8190 väliin. Seututieltä on yksi tienhaara ja yhdystieltä kaksi. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleilla tuotantoalueen eteläpuolella sijaitsevalle sähköasemalle. Sieltä yhteen kerätty sähkövirta johdetaan omaa 110 kilovoltin siirtolinjaa myöten Vuolijoella kulkevaa 400 kilovoltin linjaa seuraten kaakkoon päin Otanmäen Vuottolahdella sijaitsevalle sähköasemalle, jossa sähkö syötetään kantaverkkoon.
Historiaa

Tuulivoimapuiston alkuperäisinä kehittäjinä on mainittu Lähituuli Oy ja myöhemmin TuuliSaimaa Oy. Metsälamminkankaan tuulivoimapuistolle osoitettiin samalla nimellä Pohjois-Pohjanmaan vaihemaakuntakaavassa alue, jonne tuulivoimapuiston voisi rakentaa. Metsälamminkangas (numero 17, tv-1 369) oli yksi 35 tuulivoima-alueesta. Tuulivoimalle oli rajattu 10,9 neliökilometrin alue, josta lähimpään kiinteään asutukseen oli 3,6 kilometriä ja viiden kilometrin säteellä asui 115 asukasta ja löytyi 76 loma-asuntoa. Alle kilometrin etäisyydellä sijaitsi kolme vapaa-ajan asuntoa. Sitä oli edeltänyt tuulipuiston YVA-arviointiselostuksen anto syyskuussa 2014 sekä laajempi selvitys sisältäen melumallinnuksen, varjostusmallinnuksen, metsäpeura-arvioinnin ja Natura-arvioinnin että osayleiskaavan laadinnan ja hyväksymisen toukokuussa 2015 . Vaihemaakuntakaava hyväksyttiin maakuntahallituksessa tammikuussa 2016.
Vaalan kunnanvaltuuston päätöksestä hyväksyä tuulipuistolle osayleiskaava kesäkuussa 2015 tehtiin Pohjois-Suomen hallinto-oikeuteen valitus. Se tutki valituksen osittain ja antoi heinäkuussa 2017 päätöksen, jossa se hylkäsi osayleiskaavan voimaloiden 24, 25 ja 27 sijainnin (noin 100 metrin etäisyydellä Natura-aluetta) ja rajoitti tuulivoimalaitosten lukumäärän 24. Päätöksestä valitettiin korkeimpaan hallinto-oikeuteen saakka. Ne hylättiin maaliskuussa 2019 säilyttäen Pohjois-Suomen hallinto-oikeuden päätös.
OX2 hankki oikeudet Metsälamminkankaan tuulipuiston kehittämiseen vuonna 2019, ja investointipäätös sen rakentamisesta tehtiin tammikuussa 2020. Silloin allekirjoittivat OX2 ja ruotsalainen Lundin Energy rakentamissopimuksen. Siihen liittyi yksityinen energia-alan toimija Sval Energi myöhemmin mukaan. Sopimuksessa operointi jää OX2:lle. Lundin Energyn nimi muuttui myöhemmin Orrön Energyksi. Tuulipuiston rakennustyöt aloitettiin keväällä 2020 ja saatiin valmiiksi alkuvuodesta 2022.
Tuulipuisto luovutettiin omistajilleen Orrön Energylle (ent. Lundin Energy) ja Sval Energille maaliskuussa 2022. OX2 vastaa tuulipuiston teknisestä ja kaupallisesta hallinnoinnista.
Aiheesta muualla

Metsälamminkangas tuulipuisto, elokuu 2022, OX2
Mitch Kapor

Mitch Kapor
Mitchell David Kapor (s. 1950) on Lotus Development Corporationin perustaja sekä Lotus 1-2-3-ohjelmiston suunnittelija. Hänet tunnetaan yrittäjänä, sijoittajana, sosiaaliaktivistina ja hyväntekeväisyyden harrastajana. Mitch Kapor oli yksi tietoyhteiskunnan kansalaisoikeuksia puolustavan Electronic Frontier Foundationin (EFF) perustajista.
Michelle Dessler

| Michelle Dessler |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Reiko Aylesworth
Kesto:  24:n tuotantokaudet 2–5 24: The Game
Ensi- esiintyminen:  Kausi 2: 8:00am–9:00am
Viimeinen esiintyminen:  Kausi 5: 7:00am–8:00am
Henkilötiedot
Ammatti:  CTU:n agentti
Sukupuoli:  nainen
Kuolinsyy:  Conrad Haasin järjestämä autopommi
Suhteet
Sisarukset:  Danny Dessler
Puoliso(t):  Tony Almeida
Infobox OKNimi-testi OK: 
Michelle Dessler on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa 24. Häntä esittää Reiko Aylesworth. Michelle on CTU:lle työskentelevä liittovaltion agentti.