stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaasan hovioikeus

| Vaasan hovioikeus Vasa hovrätt |
| --- | --- |

 C. A. Setterbergin suunnittelema Vaasan nykyinen hovioikeudentalo.
Perustettu:  21. elokuuta 1776
Tehtävä:  Tuomioistuin
Ministeriö:  Oikeusministeriö
Päätoimi­paikka:  Hovioikeudenpuistikko 0 Vaasa
Valtio:  Suomi
Presidentti:  Sakari Laukkanen
Alaisvirastot:   Etelä-Pohjanmaan käräjäoikeus  Keski-Suomen käräjäoikeus  Pohjanmaan käräjäoikeus  Satakunnan käräjäoikeus 
Aiheesta muualla
Sivusto
Turun hovioikeuden sinetti 1623–.
Vaasan hovioikeus (ruots. Vasa hovrätt) on toiseksi vanhin Suomen viidestä hovioikeudesta. Se on perustettu vuonna 1775 Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n päätöksellä. Hovioikeus aloitti varsinaiset istunnot 21.8.1776. Aluksi sillä oli toimitilat Vanhassa Vaasassa, jonne ne valmistuivat 1786. Vuonna 1862 Vaasan hovioikeus muutti nykyisille sijoilleen Vaasan kaupunkiin, kun C. A. Setterbergin suunnittelema punatiilitalo Hovioikeudenpuistossa valmistui. Vanha hovioikeudentalo muutettiin kirkoksi, ja se toimii edelleen Mustasaaren seurakunnan kirkkona.
Hovioikeuteen perustettiin II osasto keisari Aleksanteri I:n päätöksellä 1818. Vuonna 1962 perustettiin vesioikeuksien ylioikeudeksi vesiylioikeus, joka toimi Vaasan hovioikeuden jaostona vuoteen 1987 saakka.
Vaasan hovioikeudessa oli vuonna 2020 yhteensä 60 virkaa. Annettuja ratkaisuja oli 1 142.
Historia > Kuninkaallinen Vaasan hovioikeus 1776–1808

Vaasan hovioikeus perustettiin vuonna 1776, jolloin Ruotsin kuningas Kustaa III teki esitykset hallinnollisesta ja oikeudellisesta jaotuksesta. Vaasan hovioikeudenneuvoksiksi Kustaa III nimitti Turun hovioikeuden nuorimman hovioikeudenneuvoksen Adolf Fredrik Silversparren, ylisotatuomari Adolf Tandefeltin ja viisi asessoria. Hovioikeuden ensimmäiseksi presidentiksi nimettiin vuonna 1776 tuolloin 41-vuotias kreivi Arvid Fredrik Kurck. Hovioikeus vihittiin käyttöön Tukholman linnassa 28. kesäkuuta 1776 ja hovioikeus aloitti varsinaiset istunnot 21. elokuuta 1776.
Suomen sodan käynnistyessä 1808 venäläiset joukot saapuivat myös Vaasaan. Venäjän armeijan ylipäällikkö kreivi Buxhoevden antoi hovioikeudelle käskyn jatkaa toimintaa keskeytyksettä. Hovioikeuden jäsenet vannoivat uskollisuudenvalan keisarille lukuun ottamatta kanneviskaali Anders Johan Bergwaldia, joka vangittiin ja tuomittiin kuolemaan mutta sittemmin armahdettiin. Hovioikeus jäi osin kuitenkin sodan jalkoihin, kun venäläiset sotilaat surmasivat vahtimestari Abraham Wilénin. Tuolloinen hovioikeuden presidentti Reuterholm siirtyi tapauksen jälkeen sivuun tehtävästään.
Historia > Keisarillinen Vaasan hovioikeus 1808–1917

Vaasan hovioikeus nimettiin Keisarilliseksi Vaasan hovioikeudeksi 25. elokuuta 1808 kreivi Buxhoevdenin käskyn jälkeen. Yhteydet Ruotsiin loppuivat 1809 Haminan rauhan yhteydessä. Hovioikeutta uudistettiin 1818 perustamalla II osasto.
Sortovuodet vaikuttivat osaltaan kuitenkin Vaasan hovioikeuden toimintaan. Enemmistö hovioikeudesta kieltäytyi antamasta vastauksia asevelvollisuuslain perusteella esitettyihin kysymyksiin palveluksesta vapautettavista oikeudenkäyttöpiirissä. Kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov joutuikin erotuttamaan niskoittelevia jäseniä. Vasta 1905 marraskuun manifestin myötä lähes kaikki hovioikeudesta erotetut palasivat virkoihinsa.
Historia > Vaasan hovioikeus 1917–

Vaasan hovioikeuden toimivallan muuttuminen Suomen itsenäisyyden aikana on muuttunut lähinnä juttumäärän tasaamisesta johtuvista seikoista. Vuonna 1962 perustettiin vesioikeuksien ylioikeudeksi vesiylioikeus, joka toimi yhtenä Vaasan hovioikeuden jaostona vuoteen 1987 asti. 1970-luvulla hovioikeuteen perustettiin vielä kaksi ylimääräistä jaostoa, jotka vahvistivat henkilökunnan määrää.
Presidentit

Hovioikeuden toimintaa johtaa hovioikeuden presidentti. Vaasan hovioikeuden presidentteinä ovat toimineet:
Presidentit > Kuninkaallinen Vaasan hovioikeus

kreivi Arvid Fredrik Kurck (Kurki) 1776–1781
kreivi Carl Bonde af Björnö 1781–1788
Carl Johan Gyllenborg 1789–1791
Johan von Carlsson 1792–1794
Jöran Wilhelm Lode 1795–1796
Presidentit > Keisarillinen Vaasan hovioikeus 1808

vapaaherra Axel Christian Reuterholm 1796–1808
Erik Johan Bergenheim 1811–1816
Karl Fredrik Rotkirch 1817–1832
Carl Adam Adlerstjerna 1833–1841
Ernst Fredrik Brander 1841–1856
Johan Wilhelm Forsman 1856–1862
Selim Ekbom 1862–1886
Robert August Montgomery 1886–1887
Gustaf Wilhelm Råbergh 1887–1890
Johan Carl Emil af Frosterus 1890–1900
Nils Isak Fellman 1900–1902
Henrik Gustaf Borenius 1902–1909
Frans Viktor Eriksson 1910–1915
Presidentit > Vaasan hovioikeus 1917

Karl Söderholm 1917–1923
Kaarlo Yrjö Benedictus Ignatius 1923–1927
Axel Johan Alfons Cederberg 1927–1933
Hugo Albert Malmberg 1933–1934
Bror Justus Gräsbeck 1935–1953
Felix Johansson 1953–1957
Karl Eero Harald Corell 1957–1970
Paavo Alkio 1970–1972
Eero Ivar Rewell 1972–1975
Hanni Ritva Soilikki Hyöky (ensimmäinen nainen hovioikeuden presidenttinä) 1975–1989
Erkki Kustaa Rintala 1989–1998
Rolf Ingvar Krook 1998–2004
Mikko Johannes Könkkölä 2005–2009
Olli Ilmari Varila 2009–2014
Tapani Päiviö Vasama 2014–2023
Sakari Laukkanen 2023–
Hovioikeus on jaettu kahteen osastoon, joita johtavat hovioikeudenlaamannit.
Hovioikeuspiiri

Hovioikeus käsittelee tuomiopiirinsä käräjäoikeuksien ratkaisuista tehdyt valitukset ja kantelut.
| Käräjäoikeus | Tuomiopiiri | Pääkanslia |
| --- | --- | --- |
| Etelä-Pohjanmaan käräjäoikeus | Alajärven, Alavuden, Kauhajoen, Kauhavan, Kurikan, Lapuan, Seinäjoen ja Ähtärin kaupungit sekä Evijärven, Ilmajoen, Isojoen, Isonkyrön, Karijoen, Kuortaneen, Lappajärven, Soinin, Teuvan ja Vimpelin kunnat. | Seinäjoki |
| Keski-Pohjanmaan käräjäoikeus | Kokkolan ja Kannuksen kaupungit sekä Halsuan, Kaustisen, Lestijärven, Perhon, Toholammin ja Vetelin kunnat. | Kokkola |
| Keski-Suomen käräjäoikeus | Jyväskylän, Jämsän, Keuruun, Saarijärven, Viitasaaren ja Äänekosken kaupungit sekä Hankasalmen, Joutsan, Kannonkosken, Karstulan, Kinnulan, Kivijärven, Konneveden, Kyyjärven, Laukaan, Luhangan, Multian, Muuramen, Petäjäveden, Pihtiputaan, Toivakan ja Uuraisten kunnat. | Jyväskylä |
| Pohjanmaan käräjäoikeus | Kaskisten, Kristiinankaupungin, Närpiön, Pietarsaaren, Uudenkaarlepyyn ja Vaasan kaupungit sekä Korsnäsin, Kruunupyyn, Laihian, Luodon, Maalahden, Mustasaaren, Pedersören ja Vöyrin kunnat. | Vaasa |
| Satakunnan käräjäoikeus | Harjavallan, Huittisten, Kankaanpään, Kokemäen, Porin, Rauman ja Ulvilan kaupungit sekä Euran, Eurajoen, Jämijärven, Karvian, Merikarvian, Nakkilan, Pomarkun, Siikaisten ja Säkylän kunnat. | Pori |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaasan hovioikeus Wikimedia Commonsissa
| n k Suomen hovioikeudet |
| --- | --- |
Nykyiset:  Helsingin hovioikeus  Itä-Suomen hovioikeus  Rovaniemen hovioikeus  Turun hovioikeus  Vaasan hovioikeus 
Entiset:  Kouvolan hovioikeus (1978–2014) 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF 
Mustasaaren kirkko, entinen hovioikeudentalo
Vaasan hovioikeuden tuomiopiiri käsittää Länsi-Suomen (lukunottamatta Pirkanmaan maakuntaa) ja Satakunnan maakunnan
Rockwell B-1 Lancer

| B-1 Lancer |
| --- | --- |
 B-1B Tyynenmeren yllä
Tyyppi:  Strateginen yliäänipommikone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  North American Rockwell/Rockwell International Boeing
Ensilento:  23. joulukuuta 1974
Esitelty:  1. lokakuuta 1986
Tila:  Käytössä
Pääkäyttäjät:  Yhdysvaltain ilmavoimat
Valmistusmäärä:  B-1A: 4 B-1B: 100 
Valmistusvuodet:  1973–74, 1983–88
B-1B Lancer lennossa siivet taitettuna
Rockwell B-1 Lancer on pitkän matkan strateginen pommikone, jota käyttää Yhdysvaltain ilmavoimat. Yhdessä B-52 Stratofortress -koneiden ja B-2 Spirit -häivepommittajien kanssa se muodostaa Yhdysvaltain pitkän matkan ilmavoimien selkärangan.
Historiaa

B-1-projekti alkoi jo vuonna 1965. Tarkoitus oli luoda ääntä nopeampi pitkän matkan pommittaja, joka korvaisi B-58 Hustlerin. Konetyyppiä edelsi XB-70 Valkyrie. Ensimmäinen prototyyppi teki ensilentonsa 23. joulukuuta 1974. Kone pystyi yli 2,5 Machin vauhtiin. Tämä B-1A-malli ei kuitenkaan koskaan päässyt tuotantoon. Projekti lopetettiin vuonna 1977. Yhteensä neljä konetta valmistui.
Presidentti Reagan käynnisti B1-projektin uudelleen vuonna 1981, jolloin tarkoitus oli kehittää uusi häivepommittaja. Tästä syntyikin sittemmin B-2 Spirit. B-1-koneen kehitystä jatkettiin omaan suuntaansa, ja konetyyppi teki ensilentonsa lokakuussa 1984. Ensimmäinen kone luovutettiin kesäkuussa 1985. Koneen hinnaksi muodostui noin 200 miljoonaa dollaria kappaleelta. USAF:llä on seitsemisenkymmentä B-1-konetta käytössä, tähän mennessä on 100 lentokonetta valmistettu tyyppiä B-1B. Koneessa on muuttuvageometrinen siipi, eli tilanteen mukaan sen siivet joko levitetään tai vedetään koneen runkoa vasten (yliääninopeudessa).
Kone suunniteltiin lentämään matalalla maastoa seuraten suurella nopeudella ja tunkeutumaan kohteeseen tutkan alapuolelta. Koneen suunnittelussa on myös jonkin verran tavoiteltu häiveominaisuuksia, ja sen tutkamaalipinta on koneen kokoon nähden pieni mutta huomattavasti suurempi kuin varsinaisissa häivekoneissa F-117:ssä, B-2:ssa ja F-22:ssa
Kone pystyy kantamaan suuremman asekuorman kuin B-52.
Koneen virallinen kutsumanimi on Lancer, mutta lentäjille se on "Bone" (B one).
Toimintaan B-1 osallistui ensi kerran Irakissa joulukuussa 1998 (Operaatio aavikkokettu). Sen jälkeen konetta on käytetty Kosovossa, Afganistanissa ja Irakissa. Vuonna 2014 kone suoritti pommituslentoja Isis-järjestöä vastaan ainakin Kobanên kaupungin hallinnasta käytyjen taisteluiden aikana.
Tekniset tiedot

Lähde: lähde?
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 4
Pituus: &&&&&&&&&&&&&044.081000044,81 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&041.067000041,67 m suorana, &&&&&&&&&&&&&023.084000023,84 m taitettuna
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&010.036000010,36 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&0181.0200000181,2 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&087100.&&&&0087 100 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&0148000.&&&&00148 000 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&0216000.&&&&00216 000 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&04.&&&&004 × General Electric F101-GE-102 -suihkumoottoria; &&&&&&&&&&&&&064.094000064,94 kN  per moottori kuivana, &&&&&&&&&&&&0136.0920000136,92 kN jälkipolttimella
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&01329.&&&&001 329 km/h (Mach &&&&&&&&&&&&&&01.02500001,25)
Lentomatka: &&&&&&&&&&012000.&&&&0012 000 km ilman välitankkausta, 5 543 km keskimääräisellä pommikuormalla
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&018300.&&&&0018 300 m
Siipikuormitus: &&&&&&&&&&&&0816.&&&&00816 kg/m²
Teho-painosuhde: 0,37:1
Aseistus
3 pommikuilua, max 34 000 kg; Mahdollisia kuormia:
84 × Mk-82
84 × Mk-62
30 × CBU-87/89
30 × CBU-97
30 × CBU-103/104/105 WCMD
24 × GBU-31 JDAM GPS
24 × Mk 84
24 × AGM-158 JASSM
24 × AGM-69 SRAM, ydinase, poistettu 1993
12 × AGM-154 JSOW
Toisin kuin muut pommikoneet, B-1 voi kantaa useita erityyppisiä pommeja samanaikaisesti (yhtä lajia kussakin pommikuilussa).
6 ulkopuolista kiinnityspistettä (27 000 kg) – START-sopimus rajoittaa käyttöä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.netti.fi/~halle/planes/usa/b-1.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
B-1B lähdössä lentoon Al Udeidin lentotukikohdasta, Qatarista.
Uusi valta (Taiwan)

| Uusi valta> 時代力量 |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  2015
Johtaja:  Chen Jiau-hua (pj.)
Ideologia:  progressivismi nuorisopolitiikka Taiwanilainen nationalismi
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Värit:  oranssi, keltainen, musta
Taiwanin parlamentti:  0 / 113
Kotisivu:  www.newpowerparty.tw
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uusi valta (kiin.: 時代力量; pinyin: Shídài Lìliàng; Pe̍h-ōe-jī: Sî-tāi la̍t-liōng, engl. New Power Party; NPP) on taiwanilainen keskustavasemmistolainen puolue. Sen puheenjohtajana on tähän saakka toiminut Chen Jiau-hua.
Olivos (Argentiina)

| Olivos |
| --- | --- |

 Olivos
 Koordinaatit: 34°30′0″S, 58°29′0″W 
Valtio:   Argentiina
Maakunta:   Buenos Aires
Perustettu:  1878
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jorge Macri
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Olivos on kaupunki Vicente Lópezissa, Buenos Airesin maakunnassa, Argentiinassa.
Argentiinan presidentin virka-asunto sijaitsee Olivosissa. Olivosissa kesät ovat lämpimiä, kosteita ja märkiä, kun taas talvet ovat kylmiä ja tuulisia. Olivos on perustettu vuonna 1878. Vuonna 1905 San Isidron läänit jaettiin, ja Olivosista tuli osa Vicente Lópezin paikallishallintoaluetta.
Olivos koki suurimman väestönkasvun 1940- ja 50- luvuilla, ja sillä on suuri ulkomaalainen väestö.
Liikenne

Olivosin liikenne koostuu pääasiassa junista, linja-autoista, takseista ja autoteistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olivos (Argentiina) Wikimedia Commonsissa
Öjersjö

| Öjersjö |
| --- | --- |
 Öjersjö
 Koordinaatit: 57°41′56″N, 12°08′04″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Partille
Väkiluku (2016):  4 394
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Öjersjö on entinen taajama Partillen kunnassa Länsi-Götanmaan läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 4 394 asukasta vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Öjersjö Wikimedia Commonsissa
Karl Henrik Råbergh

Karl Henrik Råbergh (16. huhtikuuta 1836 Turku – 11. syyskuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen juristi, pormestari, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Råberghin vanhemmat olivat pormestari Johan Wilhelm Råbergh  ja Karolina Kristina Borgeman ja puolisot vuodesta 1863 Isabella Fanny Matilda Taucher (k. 1869) ja vuodesta 1871 tämän sisar Irene Hilda Henrika Taucher (k. 1903). Råbergh tuli ylioppilaaksi Turussa ja suoritti tuomarintutkinnon 1857, varatuomarin arvon hän sai  1859. Råbergh toimi Tammisaaren pormestarina ja oli Turun hovioikeuden asessori 1872–1874, Raaseporin tuomiokunnan tuomari 1874–1887 ja asianajaja Helsingissä vuodesta 1887. Hän edusti Raaseporin tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1888.
Karl Henrik Råberghin veljiä olivat hovioikeuden presidentti Gustaf Wilhelm Råbergh ja piispa Herman Råbergh.
Lars Berndt Olsoni

Lars Berndt Olsoni (8. lokakuuta 1830 Pieksämäki – 2. tammikuuta 1880 Forssa) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Olsonin vanhemmat olivat kruununvouti, taloustirehtööri Karl Fredrik Olsoni ja Sofia Magdalena Ahnger ja puoliso vuodesta 1860 Hilda Karolina Viik (k. 1894). Olsoni tuli ylioppilaaksi 1849 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1859, tohtoriksi hän väitteli seuraavana vuonna. Olsoni toimi Oulussa linnan- ja lasaretinlääkärinä vuodesta 1860 ja Tammelan piirin piirilääkärinä vuodesta 1878. Hän oli porvarissäädyssä Oulun edustaja valtiopäivillä 1877–1878.
Julkaisuja

Om organisk urethral-striktur, 1859 (väitöskirja)
Chateau Marmont

| Chateau Marmont |
| --- | --- |

 Chateau Marmont nähtynä Sunset Boulevardilta
Osoite:  8225 Marmont Lane sekä 8221 Sunset Boulevard
Sijainti:  West Hollywood, Los Angeles, Kalifornia
Koordinaatit:  34°5′53″N, 118°22′07″W
Rakennustyyppi:  Hotelli
Rakennustyöt aloitettu:  1927
Valmistumisvuosi:  1929
Suunnittelija:  Arnold A. Weitzman William Douglas Lee
Omistaja:  André Balazs
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chateau Marmont on Sunset Boulevardilla Los Angelesissa sijaitseva hotelli. Arnold A. Weitzmanin ja William Douglas Leen suunnittelema uusgoottilainen Chateau Marmont rakennettiin alun perin kerrostaloksi, mutta se muutettiin hotelliksi 1930-luvun laman myötä.
Hotellista on muodostunut sekä pitkä- että lyhytaikainen majoituspaikka kuuluisuuksille sen tarjoaman yksityisyyden ja kodinomaisen majoituksen ansiosta.
Hotellissa on yhteensä 63 huonetta, sviittiä, mökkiä ja bungalowta sekä baari ja ravintola.
Historia

Chateau Marmontin rakennutti alun perin asianajaja Fred Horowitz. Hän palkkasi arkkitehdit Arnold A. Weitzmanin ja William Douglas Leen suunnittelemaan ja rakentamaan kerrostalon, joka sai inspiraationsa Ranskassa sijaitsevasta Amboisen linnasta. Rakennusprojekti toteutettiin Horowitzin omistamalle tontille Sunset Stripillä, joka 1920-luvulla oli vielä pääosin joutomaata. Kerrostalon rakennustyöt alkoivat vuonna 1927 ja valmistuivat vuonna 1929.
Horowitz myi hotellin taikuri, tuottaja ja liikemies Albert E. Smithille vuonna 1931 750 000 dollarilla. Alkuperäinen suunnitelma oli, että Chateau Marmont toimisi ylellisenä asuinkerrostalona, mutta talouslaman iskettyä Smith muutti rakennuksen hotelliksi. Smith palkkasi mykkäelokuvanäyttelijä Ann Littlen hoitamaan kiinteistöä.Chateau Marmontin muutokseen hotelliksi vaikutti merkittävästi vuoden 1932 kesäolympialaisten järjestäminen Los Angelesissa ja tästä seurannut lisääntynyt majoitustarve. Alun perin kerrostaloksi tarkoitetun Chateaun asunnot muutettiin muutettiin olohuoneen sekä keittiön sisältäviksi hotellihuoneksi ja sviiteiksi. Hotelliin vaadittava kalustus hankittiin lama-aikana järjestetyista huutokaupoista ja likvidointi myynneistä. Tämä johti hotellin eklektiseen ja "nuhruiseen" sisustukseen josta se tunnetaan.
Smith myi hotellin vuonna 1942 350 000 dollarilla saksalaiselle pankkiiri Erwin Brettauerille. Brettauer lisäsi hotellin pihalle ulkouima-altaan kesällä 1947. Vuonna 1951 hän osti tontin hotellin luoteiskulmasta ja palkkasi ​​tunnetun modernistisen arkkitehti Craig Ellwoodin rakentamaan päärakennuksen jatkeeksi kaksi bungalowta, jotka avattiin vuonna 1952. Brettauer myi Chateau Marmontin vuonna 1963, ja kiinteistö kulki tämän jälkeen useiden omistajien kautta 1960-luvun ja 1970-luvun aikana. Hotellin nopeat omistajanvaihdot ja huono hallinto johti sen rapistumiseen.
Vuonna 1975 hotellin osti 1,1 miljoonalla dollarilla Sarlot-Kantarjian, Raymond Sarlotin ja Karl Kantarjianin omistama kiinteistökehitys- ja rakennusyritys. Pari kunnosti ja kohensi hotellia sekä osti Chateaun naapuritonteilla sijatsevia pientaloja ja muutti ne bungalowksi. Hotelli lisättiin vuonna 1976 Los Angelesin kulttuuris-historiallisten monumenttien listalle.
Vuonna 1990 hotellinpitäjä André Balazs osti hotellin 12 miljoonalla dollarilla Sarlotilta ja Kantarjianilta. Hän modernisoi hotellia huomattavasti mutta pyrki entisöimään sen historiallisia elementtejä ja pitämään hotellin omalaatuisen tunnelman.
Hotellia oltiin muuttamassa yksityisesksi "members only" hotelliksi mutta suunnitelma peruttiin vuonna 2022.
Tapahtumia hotellissa

Näyttelijä Jean Harlow ja hänen kolmas aviomiehensä Harold Rosson muuttivat hotelliin vuonna 1933. Harlown kerrotaan aloittaneen salasuhteen Clark Gablen kanssa asuessaan hotellissa aviomiehensä kanssa.
Led Zeppelinin rumpali John Bonham ajoi Harley Davidson moottoripyöräänsä pitkin hotellin aulaa repien sen kokolattiamaton.
Musiikkituottaja Rick Rubin asui hotellissa yhdeksän kuukautta 1990-luvulla muutettuaan New Yorkista Los Angelesiin.
Näyttelija Lindsay Lohan sai kiellon hotelliin vuonna 2012 koska ei pystynyt maksamaan yli 46 000 dollarin laskuaan.
Populaarikulttuurissa > Elokuvissa

Sofia Coppolan elokuva Somewhere (2010) sijoittuu hotelliin.
Hotelli esiintyy Damien Chazellen elokuvassa La La Land (2016).
Populaarikulttuurissa > Kirjallisuudessa

Hotelli esiintyy Charles Bukowskin romaanissa Hollywood (1989).
Eve Babitz kirjoittaa kokemuksistaan hotellissa romaaneissaan Eve's Hollywood (1974) ja Slow Days, Fast Company (1977).
Populaarikulttuurissa > Musiikissa

Ville Valo äänitti kappaleen "Song or Suicide" vokaalit hotellissa HIMin albumille Venus Doom (2007).
Lana Del Rey mainitsee hotellin kappaleessaan "Off To The Races" albumiltaan Born to Die (2014)
Kuolemat

Kirjailija F. Scott Fitzgerald kuoli sydänkohtaukseen asuessaan hotellissa vuonna 1940.
Näyttelijä ja koomikko John Belushi kuoli hotellissa 5. maalis­kuuta 1982 huumeiden yliannostukseen.
Valokuvaaja Helmut Newton kuoli auto-onnettumuudessa hotellin ajotiellä 23. tammikuuta 2004. Newton sai sydänkohtauksen ajaessaan Cadillakkiään alas hotellille johtavaa Marmont Lanea ja menetti autonssa hallinnan.
Kirjallisuutta

Shawn Levy: The Castle on Sunset: Life, Death, Love, and Art at Hollywood's Chateau Marmont. (2019)
Reggae Suomessa

Puppa J & Tasottavat
Reggaeta on soinut Suomessa 1970-luvulta lähtienlähde?.
Suomessa on esitelty reggaeta radio-ohjelmissa (Tero Kasken Roots & Culture, Kompostiradio), painetuissa julkaisuissa (Cool Runnings) sekä jamaikalaisten yhtyeiden esiintymisissä. Yleisradio esitti TV1:ssä 13.5.1973 Horace Ovénin ohjaaman Reggae-dokumenttiohjelman.
Suomalaisten muusikoiden esittämän reggaen historia ulottuu niin ikään 1970-luvulle asti.
1970-luku

1970-luvulla Suomessa julkaistiin yksittäisiä reggae-kappaleita.
Kirka levytti vuonna 1975 Bob Marleyn ”I shot the sheriff” -kappaleen suomeksi nimellä ”Taas nousen junaan”. Se julkaistiin Tiukka linja -albumilla. Samana vuonna Reijo Karvonen levytti ”Elmon parempi reggae” -kappaleen. Mikko Alatalon ”Saara” julkaistiin singlenä sekin vielä vuoden 1975 puolella. Donna-yhtye teki vuonna 1976 kappaleen ”Muinainen kaunotar”, joka oli yhtyeen oma sävellys Kimmo Koskimaan runoon. Se esitettiin Iltatähdessä, ja juontaja Mikko Alatalo kuvasi yhtyeen musiikkia korpireggaeksi tai korpisouliksi. Royals-yhtye levytti albumilleen Spring 76 Johnny Nashin ohjelmistosta lainatun kappaleen ”You Can't Go Halfway.” Danny julkaisi vuoden 1976 Elämän maku -albumillaan ”Reggae, Soul ja Rock'n Roll” -iskelmäkäännöksen brittiläisen Johnny Wakelinin saman nimisestä kappaleesta. Vuonna 1977 Avaruuslintu-yhtye levytti Marleyn ”No woman, no cry” -kappaleen Alatalon suomentamana nimellä ”Ei itketä ei”. Samana vuonna Juice Leskinen levytti ”Erggae reggaen” ja Juha Laitila ”Punatulkun reggaen”.
Ensimmäisiä pelkästään reggaeta soittaneita suomalaisia yhtyeitä oli Makeat varpaankynnet.
1980-luku

Top Ranking Eric & The Astronauts in Babylon -yhtyeen samanniminen albumi julkaistiin Johanna-levymerkillä vuonna 1980.
1980-luku > Yhtyeitä ja artisteja

Sten's Stoned
Papu ja Pojat
Dreadline
Top Ranking Eric & The Astronauts in Babylon
Levitators
Sanomaton puolukanvarpu
Hasse Walli
1980-luku > Sound systemejä

Know Love
1990-luku > Uusia yhtyeitä

Lions' Den (1990-luvun loppupuolelta)
Laulurastas (1990-luvun loppupuolelta)
Soul Captain Band (1990-luvun loppupuolella)
Saganor (1990-luvun alkupuolella)
Riddim Riders ( 1990-luvun alkupuolelta)
2000-luku

2000-luvun alussa perustettiin uusia kokoonpanoja, ja reggae toi itsensä tietoisuuteen pitkälti Soul Captain Bandin ensilevyn Jokaiselle Tulta saaman radiosoiton ja hyvän myynnin ansiostalähde?. Erityisen tunnetuksi tuli Soul Captain Bandin kappale ”Taistelun arvoinen”, jota soitettiin Radiomafiassa tehosoitossa vuonna 2001. Muita vuosituhannen alun yhtyeitä olivat mm. Dashing Waves sekä Jatavi.
2000-luku > Uusia yhtyeitä

Jukka Poika ja Jenkkarekka
Kapteeni Ä-ni
Mediata (a.k.a. Mediator)
Puppa J & Tasottavat
Jatavi
Nopsajalka
Paarma
Jalopeura
Ras Henry & Finjam Reggae Band
Roots Cultivation
Roots Ragga Band
Raappana
Posteljoona & Ystävät
Lord Est
Kaikukasti
Suhinators
Kosminen perhe
Natural Vibrations
Jahvice
Ras Kontti
Juurihoito Sound & Vision (Arkistoitu – Internet Archive)
Kokijamies
Salomo
Palosuo
Antti Karhu
Surviainen
Kaemo
Katajainen kansa
Temppeli
Korpivibes
Kandidaatti
Jenkki
Selassie Reggae High
2000-luku > Sound systemejä

Healing of the Nation
Cool Runnings
Ninja Force
Ghetto Blaster
Komposti
Ivah Sound
Jah Love
MPV
Spittin' Fiyah Sound
Step'in Sound
Super One
Pouta Sound
Black Bear
Family Sound
Laavameloni
Temppeli sound
Metsä sound
Riverside Rockers
Korpivibes Sound
Aiheesta muualla

www.fi-reggae.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Raappana
Salomo