stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anssi Kippo
Diskografia tuottajana

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Agonizer  Anal Thunder  Apshell  Arkona  Armour  Atakama  Atomica  Behexen  Blind Secrecy  Blood Stain Child  Cain's Offering  Carcadial  Carcosa  Children of Bodom  Craydawn  Dark Secret Love  Disco Ensemble  Dissector  Divercia  Dizzy  Dorgmoth |  Endstand  Ensiferum  Entwine  Empyreon  Evemaster  Felikss Kigelis  Flippin Beans  Freak Throne  Frozen Paradise  Grenouer  Hanna Pakarinen  Hate Trend  Hellbound  Horizon 8  Horna  ID Exorcist  Ikinae  Impaled Nazarene  Insomnium  KillVille  Lullacry  Malpractice |  Marble Arch  Mind Infection  Mir Detyam  Misanthrope (ranskalainen yhtye)  Misanthrope (venäläinen yhtye)  Mistreat  Morning After  Mors Principium Est  Neglected Fields  Norther  Nothnegal  Nurja  Rattle  The Republic Of Desire  ROCK  Rotten Sound  Save  Serpico  Severnie Vrata  The Shot  Sinamore  Smak |  Solerrain  Stam1na  Svartby  Symbol Of Obscurity  T55  Tacere  Tartharia  Tearfall  Tela  Tent  Teräsbetoni  To/Die/For  Turning Page  Twilightning  Unholy  Virtuocity  Wax Angel  Widescreen Mode  Yearning  Zymotic Symphony |
Aiheesta muualla

Astia-studion virallinen kotisivu
Disintegration

| Disintegration The Cure |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : talvi 1988–1989, Hookend Recording- studiolla
 Julkaistu: toukokuu 1989
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): David M. Allen, Robert Smith
 Tyylilaji: goottirock, alternative rock, darkwave
 Kesto: 71.47
 Levy-yhtiö: Fiction Records
The Curen muut julkaisut
| Kiss Me, Kiss Me, Kiss Me 1987 | Disintegration 1989 | Wish 1992 |
Disintegration on The Curen kahdeksas studioalbumi vuodelta 1989. Albumi on toinen osa Robert Smithin "trilogiaa", johon kuuluvat myös albumit Pornography ja Bloodflowers. Vuonna 2002 kaikki kolme albumia soitettiin livenä kokonaisuudessaan ja julkaistiin Trilogy-DVD:nä vuonna 2003.
Levyn vinyyliversio ei sisällä kappaleita "Last Dance" ja "Homesick" tilan puutteen vuoksi.
South Parkin jaksossa "Mecha-Streisand" Kyle Broflovski julistaa Disintegrationin maailman parhaaksi levyksi huutamalla: "Disintegration is the best album ever!".
Levystä on äskettäinmilloin? julkaistu kolmen CD:n 20-vuotisjuhlaversio.
Kappaleet

Plainsong – 5:12
Pictures of You - 7:24
Closedown – 4:16
Lovesong – 3:28
Last Dance – 4:42 (*)
Lullaby – 4:08
Fascination Street – 5:16
Prayers for Rain – 6:04
The Same Deep Water as You – 9:18
Disintegration – 8:18
Homesick – 7:06 (*)
Untitled – 6:30
(*) Vain kasetti- ja CD-versioissa.
Kokoonpano

Robert Smith – kitara, koskettimet, laulu, tuottaja, teknikko
Simon Gallup – bassokitara, koskettimet
Porl Thompson – kitara
Roger O'Donnell – koskettimet
Boris Williams – rummut
Laurence Tolhurst – "muut soittimet", ei soittanut levylle mitään
Kokoonpano > Tuotanto

Dave Allen – teknikko, tuottaja
Richard Sullivan – avustava teknikko
Roy Spong – avustava teknikko
Ari Ainasoja

Ari Ainasoja (s. 14. tammikuuta 1957 Turku) on suomalainen muusikko. Hän on valmistunut musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1989. Ainasojan pääinstrumentti on basso. Lisäksi hän on osallistunut erilaisiin projekteihin niin laulajana, säveltäjänä ja sanoittajana, sekä tuottajana ja äänittäjänä. Ainasoja toimii tällä hetkellä Suopellon koulun musiikin opettajana.
Ainasojan ura musiikin parissa alkoi 1970-luvun alkupuolella: hän oli mukama muun muassa yhtyeissä Cruisin, Turku Bigband ja Anu. Freelancer-säestäjänä hän on toiminut muun muassa Annikki Tähdelle, Tapio Rautavaaralle, Irwin Goodmanille, Matille ja Tepolle sekä Anneli Saaristolle.
Teatterimusiikkia Ainasoja on soittanut muun muassa Turun Kesäteatterissa sekä Turun ja Helsingin ruotsalaisessa teatterissa useita vuosia eri musikaaleissa.
Ainasoja perusti A cappella -lauluyhtyeen Mumbo Jumbo vuonna 1991. Yhtye oli suomalaisen pop a cappellan pioneereja ja esiintyi useilla festivaaleilla, kuten Pori Jazzissa, teki runsaasti tv-esiintymisiä  ja äänitti kaksi albumia sekä singlen. Ainasojan taiteilijanimeksi muodostui Mumbo Jumbossa Archie Always. Hän on käyttänyt tätä taiteilijanimeä myöhemminkin.
Ainasoja on säveltänyt useita kappaleita ja käsikirjoittanut kolme musikaalia: Kantojen Valtakunta, Putket Hehkuu ja Anteroinen. Archie Always nimellä on julkaistu kaksi albumia: Putket hehkuu (1998) ja Mouth Made Music (2008). Viimeisin albumi Kesästä jouluun (2013) on julkaistu Ari Ainasojan nimellä.
Ainasoja on toiminut musiikin opettajana eri kouluasteilla musiikkileikkikoulusta musiikkiopistoihin. Kaarinan lukio valmisti ensimmäisen musikaalinsa Ainasojan johdolla 1993, ja Ainasoja johti lukion musiikkiteatterilinjaa tämän jälkeen 2010-luvulle asti.
Ari (Italia)

| Ari |
| --- | --- |

Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Marcello Salerno
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,39 km²
Väkiluku (31.12.2017):  1 148
 – Väestötiheys:  101 as./km²
Postinumero:  66010
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ari on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 1 148 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 1 165 asukasta.
Aritz Elustondo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Aritz Elustondo Irribarria
Syntymäaika: 28. maaliskuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Beasain, Espanja
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 178 cm
Paino: 72 kg
Seura
Seura: Real Sociedad
Pelinumero: 6
Junioriseurat
: Real Sociedad
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2013 | → Beasain (laina) | 29 | (0) |
| 2013–2015 | Real Sociedad B | 59 | (6) |
| 2015– | Real Sociedad | 190 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. elokuuta 2023.
Aritz Elustondo Irribarria (s. 28. maaliskuuta 1994 Beasain, Gipuzkoa, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitapuolustaja. Elustondo edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Sociedadia.
Elustondo on Real Sociedadin kasvatti. Hänet lainattiin seuran junioreista Beasainiin kaudeksi 2012–2013. Palatessaan kesällä 2013 Elustondo siirtyi Real Sociedadin kakkosjoukkueeseen. Kaudet 2013–2014 ja 2014–2015 hän lukeutui kakkosjoukkueen runkopelaajiin pelaten niiden aikana yhteensä 55 sarjaottelua Segunda División B:ssä. Elustondo pelasi ensimmäisen pääsarjatason ottelunsa 17. tammikuuta 2015, kun Real Sociedad hävisi kotonaan Rayo Vallecanolle 0–1. Yhteensä Elustondo pelasi kaudella 2014–2015 neljä sarjaottelua ja teki yhden maalin. Hän onnistui maalinteossa kolmannessa pääsarjaottelussaan 31. tammikuuta joukkueensa hävitessä Real Madridille vieraissa 1–4.
Atomium

André Waterkeyn, Atomium, 1958 Brysselissä.
Atomium on insinööri André Waterkeyn sekä arkkitehtien André ja Jean Polak suunnittelema monumentti, joka rakennettiin Brysselin vuoden 1958 maailmannäyttelyä varten. Se on raudan kiderakenteen 165-miljardikertainen suurennos, kaikkiaan 102 metriä korkea. Alkuperäisen suunnitelman mukaan monumentti piti pystyttää vain puoleksi vuodeksi, mutta sittemmin siitä on tullut kuuluisa turistinähtävyys.
Monumentti koostuu yhdeksästä halkaisijaltaan 18-metrisestä teräksella katetusta pallosta, sekä niitä yhdistävistä putkikäytävistä. Pallot on sijoitettu toisiinsa nähden siten, että ne muodostavat kärjellään seisovan kuution, jonka yksi avaruuslävistäjä on pysty­suorassa; kahdeksan palloa on tämän kuution kärki­pisteissä ja yksi sen keski­pisteessä. Tämä vastaa täsmälleen sitä, miten kiteessä yhden alkeis­kopin muodostavat atomit ovat sijoittuneet toisiinsa nähden raudassa tai muussa sellaisessa aineessa, jolla on tilakeskinen kuutiollinen kiderakenne.
Pystysuorassa yhdysputkessa kulkee hissi, jolla pääsee ylimmäiseen palloon ja vinoissa putkissa menee portaita sekä liukuportaita. Ylimmässä pallossa on Belgium Taste -ravintola.
Keväällä 2006 Belgia julkaisi kahden euron erikoisrahan, jonka kuvapuolelle oli lyöty kuva Atomium-monumentista.
Maisemanvapaus

Atomiumista otettujen kuvien julkaiseminen ilman lupaa oli kiellettyä aikaisemman Belgian maisemanvapautta koskevan lain rajoitusten takia. Pysyvistä kuvataiteen ja arkkitehtuurin teoksista otettujen kuvien ei-kaupallinen julkaiseminen on kuitenkin ollut mahdollista Belgiassa vuonna 2016 tulleen uuden lainkohdan takia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Atomium Wikimedia Commonsissa
Atomiumin viralliset sivut
Webcam Atomium (Arkistoitu – Internet Archive)
Arvid Bremer

Arvid Zebor Bremer (13. marraskuuta 1870 Sääksmäki – 18. helmikuuta 1948 Porvoo) oli suomalainen virkamies, kauppias,  yritysjohtaja ja maanviljelijä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Bremerin vanhemmat olivat ratainsinööri Hugo Raimund Bremer, Viktor Zebor Bremerin poika, ja Olga Josefina von Bonsdorff ja puoliso vuodesta 1901 Signe Amanda Svartström. Bremer kävi kuusi luokkaa oppikoulua Helsingin ruotsinkielisessä reaalilyseossa 1881–1887 ja valmistui Helsingin kauppakoulusta 1888. Hän oli konttoristi J. E. Cronvallilla Helsingissä, harjoittelija Valtionrautateiden liikenneosastolla, Perkjärvellä rautatieaseman sähköttäjä vuodesta 1892 ja toinen kirjuri 1897–1899, Haminan yksityisen rautatien Metsäkylän aseman asemapäällikkö 1899–1905, SOK:n pääkonttorin valvoja Helsingissä vuodesta 1905 ja Viipurissa konttorin hoitaja 1906–1915 sekä Savo-Karjalan Tukkuliikeen toimitusjohtaja 1915–1940. Bremer oli myös puutavarakauppias ja omisti maatiloja, muun muassa Sännäsin tilan Karjaalla, jota hän viljeli vuodesta 1940. Bremer sai kauppaneuvoksen arvonimen 1928. Taiteilija Aino von Boehm maalasi kauppaneuvos Arvid Bremerin muotokuvan vuonna 1931.
Marina Klimova

| Marina Klimova |
| --- | --- |
 Klimova ja Ponomarenko
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1966 (ikä 58) Jekaterinburg, Neuvostoliitto
Taitoluistelija
Pituus:  165
Pari:  Sergei Ponomarenko
Luisteluseura:  Spartak, Moskova
Aloittanut:  1983
Lopettanut:  1996
Marina Vladimirovna Klimova (ven. Марина Владимировна Климова; s. 22. heinäkuuta 1966) on taitoluistelija, joka edusti Neuvostoliittoa jäätanssissa parinsa Sergei Ponomarenkon kanssa. He olivat maailman huipulla 1990-luvun alussa.
Klimovan ja Ponomarenkon suurkisamenestys alkoi 1984, jolloin he saivat pronssia sekä EM-kisoissa että Sarajevon olympialaisissa. Natalja Bestemjanova ja Andrei Bukin olivat heidän edellään vuoden 1988 olympialaisissa, mutta näiden lopetettua uransa Klimovasta ja Ponomarenkosta tuli ykköspari, joka voitti kultamitalin 1992 Albertvillen olympialaisissa ja monia muita arvokisamitaleita.
Klimovaa epäiltiin dopingista vuonna 1991.
B-näyte oli puhdas, mutta tapaus muutti lajin testauskäytäntöjä.
Klimova ja Ponomarenko menivät naimisiin vuonna 1984. He jatkoivat uraansa valmentajana ja koreografina Yhdysvalloissa. Heidän poikansa Anthony kilpailee jäätanssissa kanadalaisen parinsa Christina Carreiran kanssa.
Antikviteettikollegio

Antikviteettikollegio oli Ruotsissa 1666 perustettu virasto, joka tutki Ruotsin varhaishistorian ja muinaisjäännösten lisäksi oikeustiedettä, kirkkohistoriaa ja sukutiedettä sekä Islannin ja Norjan vanhaa kirjallisuutta. Antikviteettikollegio perustettiin Magnus Gabriel De la Gardien aloitteesta Uppsalassa, josta se muutti 1690 Tukholmaan. Kollegio muodostettiin 1692 Antikviteettiarkistoksi, joka alistettiin 1786 Ruotsin kuninkaallisen kaunokirjallisuusakatemian alaiseksi. Jo 1780 sen arkistoja siirrettiin Kuninkaalliseen kirjastoon.
Antikviteetti

Sana antikviteetti (lat. antī'quitās, muinaisuus) tarkoittaa muinaisiin oloihin kuuluvaa asiaa, muinaismuistoa ja muinaisesinettä, jolla on erityinen taiteellinen tai historiallinen arvo.
Metiokhos

Metiokhos (m.kreik. Μητίοχος, Mētiokhos, lat. Metiochus) voi viitata seuraaviin:
Metiokhos (500-luku eaa.), ateenalainen sotilas, Miltiades vanhemman poika
Metiokhos (400-luku eaa.), ateenalainen reettori
Metiokhos, toinen päähenkilö romaanissa Metiokhos ja Parthenope
Arthur Balfour

| Arthur Balfour |
| --- | --- |

Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
 11. heinäkuuta 1902 – 5. joulukuuta 1905  
Monarkki:  Edvard VII
Edeltäjä:  Robert Gascoyne-Cecil
Seuraaja:  Henry Campbell-Bannerman
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1852 Whittingehame House, Itä-Lothian, Skotlanti
Kuollut: 19. maaliskuuta 1930 (81 vuotta) Surrey, Englanti
Ammatti:  Kansanedustaja
Tiedot
Puolue:  Konservatiivi
Uskonto:  Skotlannin kirkko, Anglikaani
 Nimikirjoitus
Arthur James Balfour (25. heinäkuuta 1848 – 19. maaliskuuta 1930) oli Balfourin ensimmäinen jaarli, brittiläinen valtiomies ja Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri 1902–1905. Hänet muistettaneen parhaiten vuoden 1917 Balfourin julistuksesta, jossa Britannia ilmoitti tukevansa ”kansallisen kodin” perustamista juutalaisille Palestiinaan.
Balfour nousi konservatiivien riveissä parlamenttiin vuonna 1874 Hertfordin edustajana. Vuonna 1891 hänestä tuli valtiovarainministeri. Lyhyen oppositiokauden jälkeen hän palasi samaan asemaan vuonna 1895.
Balfour seurasi vuonna 1902 pääministerinä setäänsä Lordi Salisburyä, joka oli myös hänen poliittinen oppi-isänsä. Pääministerikausi jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä kabinetti hajosi erimielisyyteen vapaakaupasta. Balfourilla oli erimielisyyksiä myös kuninkaan kanssa. Hän jatkoi kuitenkin puoluejohtajana oppositiosta käsin. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän nousi ulkoministeriksi. Tässä asemassa hän antoi 2. marraskuuta 1917 Balfourin julistuksen, jonka mukaan Britannian hallitus tukee sionistien pyrkimystä oman juutalaisvaltion perustamiseksi Palestiinaan.
1920-luvulla Baldwin toimi pitkään lordipresidenttinä (Lord President of the Council) muun muassa Stanley Baldwinin hallituksessa.
Oz (yhtye)

| Oz> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1977– 
Tyylilaji:  heavy metal
Kotipaikka:  Nakkila, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Vince Kojvula, laulu   Peppi Peltola, basso   Mark Ruffneck, rummut   Johnny Gross, kitara   Juzzy Kangas, kitara  
Levy-yhtiö:  RCA   Black Mark   Wave   Tyfon Grammofon   Kräk   AFM  
Aiheesta muualla
www.ozofficial.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oz on suomalainen heavy metal -yhtye. Nakkilassa perustettu yhtye tunnetaan erityisesti vuonna 1983 julkaistusta Fire in the Brain -albumistaan sekä seuraavana vuonna ilmestyneeltä Turn the Cross Upside Down -EP:stä. Yhtye mainitaan monissa yhteyksissä virheellisesti ruotsalaiseksi, koska yhtye piti Tukholmaa majapaikkanaan 1980-luvulla.
Historia > 1977–1991

1970-luvun lopulla perustettu yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa The Oz vuonna 1982. Bändin jäsenet tuolloin olivat laulaja Eero Hämäläinen, kitaristi Kari Elo, basisti Tauno Vajavaara ja rumpali Pekka Mark. Albumin myötä yhtye keikkaili ahkerasti ja yhtyeen lavarakennelma ja PA olivat Suomen isoimpia tuohon aikaan koostuen muun muassa lukuisista Marshall-kaapeista ja tappovälineistä ja lisäksi yhtyeen keikat päättyivät monesti kaaokseen. Levyn julkaisun jälkeen Oz esiintyi myös televisiossa Yle TV2:n Iltatähti-ohjelmassa.
Vuonna 1983 yhtye vaihtoi paria soittajaa ja muutti Ruotsiin paremman suosion toivossa ja lisäksi yhtyeen levy-yhtiö Tyfon Grammofon oli ruotsalainen, mikä helpotti muuttoa. Elo ja Vajavaara saivat lähteä ja tilalle tulivat kitaristit, taiteilijanimistään huolimatta suomalaiset Speedy Foxx ja Spooky Wolff (entinen jäsen yhtyeessä Noitawaimo), sekä basisti Jukka Homi (nyk. Jukka Lewis), josta tuli yhtyeen pääsäveltäjä. Samana vuonna julkaistu Fire In The Brain -albumi saikin suosiota sävellystensä ansiosta. Yhtyeen imago ja musiikki oli muuttunut raskaammaksi ja vaikutteita oli otettu muun muassa Acceptilta ja Judas Priestilta. Sen lisäksi yhtyeen jäsenet olivat ottaneet käyttöön englanninkieliset taiteilijanimet. Laulaja Hämäläisestä tuli Ape De Martinez (vaihtoehtoisesti Ape De Martini) ja rumpali Pekka Markista Mark Ruffneck. Jukka Homi tunnettiin tästä lähtien nimellä Jay C. Blade. Fire In The Brain julkaistiin myös aina Pohjois-Amerikkaa ja Japania myöten. Pienen menestyksen myötä yhtye pääsi suuren RCA-levy-yhtiön listoille.
Vuonna 1984 julkaistu EP Turn The Cross Upside Down aiheutti hämmennystä yhtyeen keskuudessa. Legendan mukaan EP:stä saatu rojaltisumma oli 666 kruunua, jonka jälkeen basisti Jay C. Blade lopetti saatanallisista aiheista kirjoittamisen. Myöhemmin samana vuonna julkaistiin kolmas albumi III Warning, joka kärsi huonosta tuotannosta tuottajan ollessa eri linjoilla yhtyeen kanssa. Albumin julkaisun jälkeen yhtye sai kutsun tulla lämmittely-yhtyeeksi Venomin Amerikankiertueelle, mutta homma kariutui yhtyeen amerikkalaismanagerin ja levy-yhtiön sotkuihin.
Vuonna 1986 Oz julkaisi vielä hyviä arvosteluja saaneen Decibel Storm -albumin, joka herätti kiinnostusta yhdysvaltalaisessa Atlantic Recordsissa. Lupauksista huolimatta sopimusta ei syntynyt ja yhtye hajosi 1987 jäsenten kyllästyttyä menestyksen puutteeseen.
Vuonna 1990 Oz kokoontui kahta jäsentä lukuun ottamatta täysin uudella kokoonpanolla ja teki albumin Roll The Dice (1991). Paluu jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä uudet musiikkisuuntaukset hallitsivat musiikkimarkkinoita eikä klassinen heavy metal ollut enää juurikaan valtavirtaa. Yhtyeen jäsenistä Ape De Martinez jatkoi esiintymisiä ruotsalaisissa yhtyeissä ja rumpali Mark Ruffneck kouluttautui kemian tohtoriksi. Basisti Jay C. Blade muutti 1980-luvun lopulla Yhdysvaltoihin ja soitti siellä eri yhtyeissä, kunnes palasi Suomeen ja liittyi Yö-yhtyeeseen basistiksi 1990-luvun lopussa.
Historia > Paluu (2010–)

Vuonna 2010 Oz kokoontui uudelleen. Yhtyeen kokoonpano vahvistui comebackin myötä Popedan kitaristilla Costello Hautamäellä, sekä Yössä ja Popedassa niin ikään kitaroineella Markku Petanderilla. Vanhoina jäseninä jatkoivat Ape De Martini, Jay C. Blade ja Mark Ruffneck. Uusi kokoonpano levytti albumin Burning Leather (työnimeltään Greatest Blitz), joka sisältää vanhojen Oz-kappaleiden uudelleennauhoituksia sekä muutaman uuden kappaleen. Se julkaistiin marraskuussa 2011.
Hautamäki ja Petander jättivät yhtyeen pian sen paluun jälkeen ja heidät korvasivat kiertueilla Michel Santunione ja John Berg. Yhtyeen alkuperäislaulaja Ape De Martini lähti yhtyeestä vuonna 2016 ja hänen tilalleen tuli porilainen Vince Koivula. Yhtyeen toisella paluun jälkeen tehdyllä levyllä Transition State (2017) kitaroita soittavat Johnny Cross ja Juzzy Kangas, basistina toimii vuonna 2013 lähteneen Jay C. Bladen korvannut Peppi Peltola.
Nykyinen kokoonpano

Vince Koivula – laulu
Juzzy Kangas – kitara
Johnny Gross – kitara
Peppi Peltola – basso
Mark Ruffneck – rummut
Entiset jäsenet

Kari Elo – kitara (1982)
Tauno Vajavaara – basso (1982)
Esa Niva – kitara (1982–1983)
Spooky Wolff – kitara (1983–1987)
Speedy Foxx – kitara (1983–1987)
Tobbe Moen – basso (1990)
Michael Lundholm – kitara (1990–1991)
Fredrik Thörnholm – basso (1990–1991)
Jörgen Schelander – kosketinsoittimet (1990–1991)
Ape De Martinez (Eero Hämäläinen) – laulu
Jay C. Blade (Jukka Lewis) – basso, laulu
Michel Santunione – kitara (live)
John Berg – kitara (live)
Costello Hautamäki – kitara
Markku Petander – kitara
Diskografia > Studioalbumit

The Oz (julkaistu myös nimellä Hey You / Heavy Metal Heroes, 1982)
Fire In The Brain (1983)
III Warning (1984)
Decibel Storm (1986)
Roll The Dice (1991)
Burning Leather (2011)
Transition State (2017)
Forced Commandments (2020)
Diskografia > Singlet ja EP:t

Second-Hand Lady / Rather Knight (1982)
Turn The Cross Upside Down (1984)
Diskografia > Kokoelmilla

Scandinavian Metal Attack (1984)
Scandinavian Metal Attack II (1985)
The Power Of Metal Hammer (1986)
Aiheesta muualla

Kotisivut
Fanisivu
Atomwaffen Division

Atomwaffen Division (AWD) on vuonna 2015 perustettu uusnatsiverkosto. AWD perustettiin valkoista ylivaltaa edustaneen, sittemmin lakkautetun Iron March -keskustelupalstan pohjalta. Southern Poverty Law Center pitää Atomwaffen Divisionia viharyhmänä. Liikkeeseen on vaikuttanut Siegen kirjoittanut James Mason, joka ihailee Charles Mansonia ja kannattaa ajatusta ”yksinäisten sutten” toteuttamista väkivaltarikoksista. Muita vaikutteita Atomwaffen Division on omaksunut Joseph Tommasilta, William Luther Piercelta ja Robert Jay Mathewsilta. Liikkeen toimintamalli on hajautettu ja perustuu erillisten solujen muodostamiseen jaetun idean pohjalta. Atomwaffen Division edustaa akselerationismia, johon liittyy uskomus väkivallasta tienä yhteiskuntien kaatamiseen ja uudenlaisen kansallissosialismiin pohjautuvan yhteiskuntamallin luomiseen. Akselerationistiset toimijat näkevät modernin yhteiskunnan liian rappeutuneena ollakseen pelastettavissa poliittisin keinoin.
James Masonin ideologinen vaikutus Atomwaffen Divisioniin on voimakas, ja liike on palauttanut Siege-kirjan monien uusnatsien suosioon.
Historia

Nimimerkkiä ”Odin” käyttänyt floridalainen Brandon Clint Russell ilmoitti Atomwaffen Divisionin perustamisesta Iron March -keskustelupalstalla 12. lokakuuta 2015. Marraskuussa 2015 aloitettiin mainoslehtisten jakaminen University of Central Floridassa. Kesäkuuhun 2017 mennessä niiden levittäminen oli laajentunut lukuisiin yliopistoihin eri puolilla Yhdysvaltoja.
Kesäkuussa 2016 Stephen Billingsleysta tuli ensimmäinen Atomwaffen Divisionin toimija, joka avoimesti paljasti henkilöllisyytensä. Hän oli osoittamassa mieltään Orlandon yökerhoammuskelun uhrien muistohetkeä vastaan, mutta riisui naamionsa poliisin saavuttua, teki natsitervehdyksen ja ilmoitti kuuluvansa ”nousevaksi kansallissosialistiliikkeeksi” kuvaamaansa Atomwaffen Divisioniin. Vuonna 2016 Atomwaffen Divisionin jäseniä liittyi myös White Lives Matter -mielenosoituksiin. Liike alkoi pitää myös tapaamisia, joissa harjoiteltiin aseiden käyttöä, kamppailulajeja, leireilyä ja selviytymistaitoja.
Toukokuussa 2017 Atomwaffen Divisionissa toiminut Devon Arthurs murhasi liikkeen kaksi jäsentä, jotka olivat Andrew Oneschuk ja Jeremy Himmelman. Arthurs oli kääntynyt uusnatsista islamistiksi ja kertoi vastustavansa Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa. Tutkinnan yhteydessä Atomwaffen Divisionin perustajahahmona pidetty Brandon Clint Russell jäi kiinni räjähteiden ja ampuma-aseiden hankinnasta. Pidätyksen jälkeen liikkeessä nousi esiin muita johtavia vaikuttajia. Iron March poistettiin verkosta vuonna 2017, ja saman vuoden kesäkuussa avattiin ensimmäinen Atomwaffen Divisionin oma nettisivusto. Sen sivuilla viitattiin ”Siege Culture” -sivustoon, jolla laajennettiin James Masonin Siege-kirjassa esiteltyjä ajatuksia. Sivulle palautettiin Iron March -keskustelupalstan aineistoja ja siellä julkaistiin muun muassa kirja Iron Gates. Teoksen takana on Joshua Caleb Sutterin johtama Martinet Press. Sutter johti vaimonsa kanssa Order of Nine Anglesiin kytkeytyvää Tempel ov Blood -esoteerikkoryhmää. Kävi kuitenkin ilmi, että Yhdysvaltain tiedustelu maksoi Sutterille äärioikeistoryhmiä koskevista tiedoista. Atomwaffen Divisionin seuraavia johtohahmoja olivat John Cameron Denton ja Kaleb James Cole, joiden aikana ryhmän sanoma alkoi omaksua esoteerisempia sävyjä. Kytkökset saatananpalvontaan saivat osan liikkeen jäsenistä etääntymään.