stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhteinen sävel – ”Ei aika mennyt koskaan palaa”
Kappaleet

Mustat silmät – 3.01 (venäläinen kansanlaulu, suom. san. Saukki ja Kerttu Mustonen), laulu: Paula ja pojat
Älä kiiruhda – 3.08 (säv. Arno Babadzanjan, san. Jevgeni Jevtušenko, suom. san. Saukki), laulu: Paula
Ei aika mennyt koskaan palaa – 3.08 (säv. B. L. Anderschewsky, suom. san. Jussi Raittinen), laulu: Pauli
Valkoakaasiat – 3.37 (venäläinen kansansävelmä, suom. san. Martti Vuori), laulu: Tuure
Vaikene sydän – 2.24 (säv. Kirill Vla Molchanov, suom. san. Tamara Lund), laulu: Vuokko
Kasakkapartio – 2.52 (venäläinen kansanlaulu, suom. san. Sauvo Puhtila), laulu: kaikki
Solnishka – 3.14 (säv. trad., san. trad.), laulu: Vuokko ja Tuure
Rakastan elämää – 3.26 (säv. E. Kolmanovsky, suom. san. Pauli Salonen), laulu: Paula ja Kerkko
Kaksi kitaraa – 3.16 (venäläinen kansanlaulu, suom. san. Reino Helismaa), laulu: Paula ja Vuokko
Sininen huivi – 3.18 (säv. Grigori Ponomarenko, san. Margarita Agashina, suom. san. Timo Tyrväinen), laulu: Vuokko
Unohtumaton ilta – 3.09 (säv. & san. Vasilij Solovjev-Sedoi, suom. san. Kristiina), laulu: Tuure
Moskovan valot – 3.29 (säv. T. Khrennikov, suom. sana. Pauli Salonen), laulu: Kerkko
Kaikki sovitukset Kerkko Koskinen.
Kokoonpano

Paula Koivuniemi – laulu
Pauli Hanhiniemi – laulu, taustalaulu
Vuokko Hovatta – laulu, taustalaulu
Tuure Kilpeläinen – laulu, taustalaulu
Kerkko Koskinen – kapellimestari, piano, laulu, taustalaulu
Antti Lehtinen – rummut, perkussiot
Antti Lötjönen – basso
Jaakko Kääriäinen – kitarat, mandoliini
Teemu Mattson – trumpetti, flyygelitorvi
Pepa Päivinen – tenorisaksofoni, baritonisaksofoni, huilu, alttohuilu, piccolo, klarinetti
Antti Rissanen – pasuuna
Keijo Silventoinen – oboe, englannintorvi
Pauliina Kokkonen – taustalaulu
Maija Linkola – viulu
Ilkka Lehtola – viulu
Eriikka Maalismaa – viulu
Paula Nykänen – viulu
Mikaela Palmu – viulu
Laura Airola – viulu
Arvostelut

Dome.fi:
Soundi:
Ylivieskan keskustaajama

J. Kärkkäisen tavaratalo vuonna 2007.
Ylivieskan uusi kirkko heinäkuussa 2021.
Ylivieskan keskustaajama (alkujaan Ylivieskan kirkonkylä) on Ylivieskan kaupungin hallinnollinen keskus. Keskustaajaman alueella asui vuoden 2022 lopussa 12 543 asukasta.
Keskustaajaman läpi virtaa Kalajoki, jonka etelärannalle Ylivieskan keskusta-alue on ajan saatossa rakentunut. Ylivieskan keskustaajamassa risteävät kantatiet 63, 86 ja valtatie 27. Keskustaajamassa sijaitsee rautatieasema, jossa pysähtyvät kaikki rataosan Seinäjoki–Oulu henkilöjunat, ja josta erkanee Iisalmelle johtava Iisalmi-Ylivieska-rata. Viime vuosina varsinkin päivittäistavarakauppa on investoinut useita uusia liiketiloja Ylivieskan keskustaajamaan. Keskustaajamassa sijaitsevat muun muassa J. Kärkkäisen, Citymarketin ja Prisma -ketjujen tavaratalot.
Vuonna 2016 tuhopoltossa tuhoutunut vuonna 1786 valmistunut kirkko sijaitsi Ylivieskan keskustaajamassa. Vuonna 2021 vanhan kirkon paikalle valmistui uusi Pyhän Kolminaisuuden kirkko.
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1952

Pikaluistelun EM-kilpailut 1952 käytiin 2.-3. helmikuuta Östersundissa, Ruotsissa. Kilpailu käytiin vain miesten sarjassa ja mitalit jaettiin neljän matkan yhteispisteiden perusteella.
Ystävänpäiväkortti

Ystävänpäiväkortti on postikortti, joka lähetetään ystävälle ystävänpäivänä. Niiden historia ulottuu 1400-luvulle asti. Ystävänpäiväkortit olivat aluksi suosittuja erityisesti Englannissa, jossa sijaitsevassa British Museumissa historian tiettävästi ensimmäinen ystävänpäiväkortti on näytteillä. 1800-luvulla ystävänpäiväkortteja alettiin valmistaa tehtaissa ja vuosisadan lopussa niitä valmistettiin pääasiassa koneiden avulla. Vuonna 1850 yhdysvaltalainen taiteilija Esther Howland alkoi markkinoida ystävänpäiväkortteja myös Yhdysvaltoihin. 1900-luvulla yhdysvaltalainen postikorttiyhtiö Norcross alkoi yhtenä ensimmäisistä yrityksistä valmistaa ystävänpäiväkortteja. Kaikki vuoden juhlapyhät mukaan lukien yhdysvaltalaiset lähettävät eniten postikortteja toisilleen juuri ystävänpäivänä.
Ystäväni krokotiili

| Ystäväni krokotiili> Mon ami crocodile |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Fred Bernard
Kieli:  Ranska
Suomennos
Suomentaja:  Pirkko Talvio-Jaatinen
Kustantaja:  Nemo
Julkaistu:  2007
Sivumäärä:  48
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ystäväni krokotiili (ransk. Mon ami crocodile) on Fred Bernardin kirjoittama ja kuvittama lastenkirja. Se julkaistiin suomeksi vuonna 2007 ja sen on kääntänyt ranskasta Pirkko Talvio-Jaatinen.
Kirjan pohjalta on tehty myös samanniminen animaatioelokuva Ystäväni krokotiili.
Youth

| Youth |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paolo Sorrentino
Käsikirjoittaja:  Paolo Sorrentino
Tuottaja:   Nicola Giuliano  Francesca Cima  Carlotta Calori 
Säveltäjä:  David Lang
Kuvaaja:  Luca Bigazzi
Leikkaaja:  Cristiano Travaglioli
Pääosat:   Michael Caine  Harvey Keitel  Rachel Weisz  Paul Dano  Jane Fonda 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia Yhdistynyt kuningaskunta Ranska Sveitsi
Tuotantoyhtiö:   Indigo Film  Number 9 Films  Film4  Canal+  France Télévisions  Barbary Films  Mediaset Premium 
Levittäjä:   StudioCanal  Pathé  Medusa Film 
Ensi-ilta:  20. toukokuuta 2015 (Cannes)
Kesto:  124 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  12,8 miljoonaa euroa
Tuotto:  24 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Youth on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Paolo Sorrentino. Se on Sorrentinon toinen englanninkielinen elokuva, ja sen pääosia esittävät Michael Caine ja Harvey Keitel.
Youth sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2015, jossa se kilpaili Kultaisesta palmusta. David Lang oli elokuvasta ehdolla parhaan laulun Oscar- ja Golden Globe -palkintoihin sekä Jane Fonda parhaan naissivuosan Golden Globe -palkintoon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Caine  | … |  Fred Ballinger   |
|  Harvey Keitel  | … |  Mick Boyle   |
|  Rachel Weisz  | … |  Lena Ballinger   |
|  Paul Dano  | … |  Jimmy Tree   |
|  Jane Fonda  | … |  Brenda Morel   |
|  Roly Serrano  | … |  Diego Maradona   |
|  Alex Macqueen  | … |  kuningattaren lähettiläs   |
|  Ian Keir Attard  | … |  kuningattaren lähettilään avustaja   |
|  Luna Mijović  | … |  nuori hieroja   |
|  Robert Seethaler  | … |  Luca Moroder   |
|  Tom Lipinski  | … |  rakastunut käsikirjoittaja   |
|  Chloe Pirrie  | … |  käsikirjoittajatyttö   |
|  Alex Beckett  | … |  älyllinen käsikirjoittaja   |
|  Nate Dern  | … |  hauska käsikirjoittaja   |
|  Mark Gessner  | … |  ujo käsikirjoittaja   |
|  Ed Stoppard  | … |  Julian Boyle   |
|  Paloma Faith  | … |  oma itsensä   |
|  Mark Kozelek  | … |  oma itsensä   |
|  Mădălina Diana Ghenea  | … |  Miss Universum Joyce Owens   |
|  Sumi Jo  | … |  oma itsensä   |
|  Viktoria Mullova  | … |  oma itsensä   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Youth Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Youth Elonet.
Ystäväni krokotiili (elokuva)

| Ystäväni krokotiili> Lyle, Lyle, Crocodile |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Will Speck  Josh Gordon 
Käsikirjoittaja:  Will Davies
Perustuu:  Ystäväni krokotiili
Tuottaja:   Josh Gordon  Hutch Parker  Will Speck 
Säveltäjä:   Matthew Margeson  Benj Pasek & Justin Paul 
Kuvaaja:  Javier Aguirresarobe
Leikkaaja:  Richard Pearson
Lavastaja:   Grace Wang  Greg Papalia 
Koreografi:  Shannon Holtzapffel
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Sony Pictures Animation
Levittäjä:  Sony Pictures Releasing InterCom
Ensi-ilta:   Yhdysvallat:  7. lokakuuta 2022  Suomi:  4. marraskuuta 2022 
Kesto:  107 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ystäväni Krokotiili on animoitu elokuvamusikaali, jonka ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 7. lokakuuta 2022 ja Suomessa 4. marraskuuta 2022. Se kertoo uuteen kouluun muuttaneen pojan ja ullakolla asuvan laulavan krokotiilin välisestä ystävyydestä.
| Alkuperäinen näyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Shawn Mendes | Lauri Mikkola | Lyle Krokotiili |
| Constance Wu | Anna-Maija Tuokko | Rouva Primm |
| Javier Bardem | Santeri Kinnunen | Hector P. Valenti |
| Winslow Fegley | Vertti Uusitalo | Josh Primm |
| Scoot McNairy | Markus Niemi | Herra Primm |
| Brett Gelman | Iikka Forss | Herra Grumbs |
Åsa Linderborg

Åsa Lindeborg syyskuussa 2018.
Åsa Linderborg (s. 20. toukokuuta 1968 Västerås) on ruotsalainen historioitsija, kirjailija ja Aftonbladetin kulttuuritoimittaja.
1980-luvulla Linderborg toimi Vasemmistopuolue kommunistit -puolueessa. Vuonna 1987 hänet valittiin Kommunististen nuorten Mälardalenin alueen asiamieheksi. Linderborg on myöhemmin toiminut vasemmistopuolueen luottamustoimissa Uppsalassa.
Vuonna 2001 Linderborg väitteli filosofian tohtoriksi Uppsalan yliopistosta. Väitöskirjan aiheena oli Ruotsin sosialidemokraattien historiankirjoitus ideologisen vallankäytön voimavarana.
Linderborgin omaelämäkerrallinen esikoisteos Minua ei omista kukaan oli August-palkintoehdokkaana 2007.
Suomennetut teokset

Minua ei omista kukaan.  (Mig äger ingen, 2007)  Suomentanut Leena Peltomaa. Like, 2008.  ISBN 978-952-01-0144-2.
Étienne-Louis Boullée

Newtonin hautamuistomerkki
Étienne-Louis Boullée, (12. helmikuuta 1728 Pariisi – 6. helmikuuta 1799 Pariisi) oli ranskalainen visionäärinen arkkitehti sekä arkkitehtuurin teoreetikko ja opettaja.
Boullée aikoi aluksi taidemaalariksi, mutta noudatti isänsä toiveita ja alkoi opiskella arkkitehtuuria. Boullée avasi oman arkkitehtitoimistonsa jo 19-vuotiaana. Hän suunnitteli 1760–70-luvuilla useita kaupunkipalatseja Pariisiin, joista tunnetuin on Hôtel de Brunoy. Vaikka hänen toteutuneet työnsä ovat kekseliäitä ja tyylipuhtaita uusklassismin esimerkkejä, on Boullée kuitenkin tunnetumpi arkkitehtuurin teoreetikkona ja opettajana. Boullée toimi arkkitehtuurin opettajana 50 vuotta, ja hänen oppilaisiinsa kuuluivat muun muassa Alexandre-Théodore Brongniart, Jean-Franƈois-Thérèse Chalgrin ja Jean-Nicolas-Louis Durand.
Merkittävissä julkisten monumenttien konseptisuunnitelmissaan Boullée pyrki arkkitehtonisilla muodoilla herättämään katsojissa yleviä tunteita, välittämään niiden kautta maailman suunnattomuuden ja mahtavuuden sekä kaiken takana piilevän jumalallisen järjen. Samalla hänen ajatteluunsa vaikutti myös ajalle tyypillinen antiikin, varsinkin muinaisen Egyptin monumenttien, palava ihailu.
Boulléen töille on ominaista antiikin esikuvien pelkistäminen geometrisiin muotoihin, jotka ilmentäisivät monumentaalirakennuksissa viileää, ihanteellista klassista arkkitehtuuria ja omaisivat samalla vaikuttavaa ilmaisuvoimaa. Kuuluisassa esseessään La Théorie des corps hän tutki geometristen muotojen vaikutusta aisteihin ja liitti kuutioon, pyramidiin, sylinteriin ja palloon ”luontaisia” symbolisia merkityksiä. Näistä palloa Boullée piti täydellisenä muotona. Boullée laati sarjan julkisten monumentaalirakennusten suunnitelmia. Niiden huipentuma oli vuoden 1784 suunnitelma suunnattomasta pallosta, joka olisi ollut brittiläisen fyysikon Isaac Newtonin hautamuistomerkki. Muistomerkin sisätilan oli määrä olla ontto, valtaisa pallomainen tila, joka olisi esittänyt maailmankaikkeutta.
Arkkitehtuuripiirroksissaan Boullée pyrki tekemään geometriset perusmuodot eläviksi käyttämällä dramaattisia valon ja varjon vaihteluita. Hän korosti rakennusten mystisyyttä hautaamalla osan rakennusmassasta. Boullée käytti rakennussuunnitelmissaan lisäksi vahvaa symboliikkaa. Esimerkiksi Palais Municipal lepää neljän pedestaaleja muistuttavan vartiotuvan päällä, korostaen sitä, että yhteiskunta nojaa lakiin.
Boulléeta on ajoittain syytetty megalomaaniksi suuruudenhullujen suunnitelmiensa vuoksi. Hänen suunnitelmiaan pitäisi kuitenkin ajatella pikemminkin visioina kuin vakavina toteutusehdotuksina. Boullée edelsi 1900-luvun arkkitehtuuria pyrkimyksessään luoda ainutkertaista ja omaperäistä arkkitehtuuria, joka heijastaisi uuden sosiaalisen järjestyksen ihanteita.
Suunnitelmia

Hotel de Brunoy
Newtonin hautamuistomerkin läpileikkaus
Ranskan kansalliskirjasto
Egyptiläinen hautamuistomerkki
Suunnitelma Pariisin oopperaksi
Riemukaaren pohjapiirros
Édouard Balladur

| Édouard Balladur |
| --- | --- |
 Édouard Balladur
Ranskan 163. pääministeri
 29. maaliskuuta 1993 – 18. toukokuuta 1995  
Presidentti:  François Mitterrand
Edeltäjä:  Pierre Bérégovoy
Seuraaja:  Alain Juppé
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1929 (ikä 95)
Puoliso:  Marie-Josèphe Delacour
Tiedot
Puolue:  RPR
Édouard Balladur (s. 2. toukokuuta 1929, İzmir, Turkki) on ranskalainen gaullistipoliitikko (RPR, UMP), pääministeri 1993–1995.
Balladurin perhe on armenialaista pankkiiri- ja kauppiassukua, joka eli monia sukupolvia osmanien Smyrnassa (nyk. İzmir). Hän syntyi Izmirissa nykyisessä Turkissa, jossa Osmanien valtakunnan hajottua syttyi voimakkaita ulkomaalaisten ja kristittyjen vainoja. Tämän vuoksi hänen vanhempansa viiden lapsensa kanssa muuttivat Marseilleen vuonna 1935.
Politiikassa Balladur oli vuodesta 1964 pääministeri Georges Pompidoun neuvonantajana. Hän toimi hallituksen neuvottelijana vuoden 1968 työehtosopimuksia (Grenellen sopimukset) solmittaessa. Pompidoun tultua valituksi presidentiksi Balladur nimitettiin Élysée-palatsin virkamieskuntaan ja 1974 pääsihteeriksi. Pompidoun kuoleman jälkeen hän vetäytyi hyvin palkattuun teollisuusjohtajan tehtävään. Vuonna 1967 Balladur otettiin yleisradioyhtiö ORTF:n hallintoneuvostoon. Vuodet 1968–1980 hän oli Mont Blancin tunneliyhtiön johtokunnan johdossa, ja häntä kuultiin vuoden 1999 kuolemaan johtaneen onnettomuuden vuoksi. Hän oli myös Compagnie Générale d'Électricitén tytäryhtiön, myöhemmän Alcatelin johdossa 1977–.
Oikeiston voitettua 1986 Balladur oli Jacques Chiracin hallituksen valtiovarainministerinä 1986–1988, jossa hän aloitti laajan yksityistämisen ja vähensi sääntelyä Euroopan yhtenäisasiakirjan mukaan. Oikeiston voitettua 1993 vaalit, mutta Chiracin hävittyä rutkasti 1988 presidentinvaalit, Balladur oli presidentti François Mitterrandin nimittämänä pääministerinä 1993–1995. Pääministerinä hän ajoi läpi GATT-uudistukset ja vahvan frangin politiikkaa.
Vuoden 1995 presidentinvaaleissa Balladur pyrki presidentiksi gaullisti Chiracin ja sosialisti Lionel Jospin rinnalla. Balladur oli huono puhuja, häneltä puuttui puoluekoneiston tuki, ja häntä pidettiin "vanhan maailman" tuulahduksena tavoiltaan. Presidentinvaalissa hän jäi kolmanneksi ja erosi pääministerin paikalta. Vaikka Chirac ja Balladur julistivat olleensa ystäviä 30 vuotta, vaalikamppailu kiristi heidän välejään, eikä "balladurilaisia", kuten Nicolas Sarkozya enää päästetty Chiracin hallitukseen.
Balladur pyrki vuonna 1998 Île-de-Francen alueneuvoston puheenjohtajaksi ja vuonna 2001 Pariisin pormestariksi, muttei tullut valituksi. Hän ei lähtenyt ehdokaaksi enää vuoden 2007 kansalliskokousvaaleihin.
Aiheesta muualla

Balladurin elämäkerta Ranskan valtion sivustolla (ranskaksi)
Yoshimitsu

| Yoshimitsu |
| --- | --- |
 Yoshimitsu Tekken 6 -pelissä
Luoja(t):  Namco
Näyttelijä(t):  Katsuhiro Harada Tomokazu Seki
Ensi- esiintyminen:  Tekken (1994)
Henkilötiedot
Ammatti:  Manji-klaanin johtaja
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Japani
Luonteenpiirteet:  nopeus, teleporttauskyky, maaginen katana
Suhteet
Tutut:  Kunimitsu Bryan Fury
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yoshimitsu (jap. 吉光, tarkoittaa hyvän onnen valoa)  on kuvitteellinen hahmo Tekken- ja Soul Calibur -videopelisarjoissa.
Hahmonpiirteet

Yoshimitsu on aavesamurai, jonka tehtävänä on varastaa rikkauksia ja aarteita auttaakseen köyhiä ja vähävaraisia. Hänen liikkeensä ovat jokaisessa pelissä nopeita ja arvaamattomia. Yoshimitsu käyttää itsensä mukaan nimettyä katanaa, sekä hän kantaa selässään lippua, niin kuin samurait tekivät sodassa. Hänen iästään on hyvin vähän tietoa, mutta japanilaisen Tekken 2 -opaskirjan mukaan hän on pelin aikana noin 50-vuotias.
Esiintymiset > Tekken-pelisarja

Yoshimitsu teki ensiesiintymisen vuonna 1994 julkaistussa Tekkenissä. Hän, Heihachi Mishima, Nina Williams ja Paul Phoenix ovat ainoita hahmoja jotka ovat esiintyneet kaikissa Tekken-peleissä. Yoshimitsu osallistui Iron Fist -turnaukseen syöttinä, jotta Kunimitsu, sekä muut Dura-Anti Manji -klaanin jäsenet pystyisivät varastamaan turnauksen varat huomaamattomasti. Yoshimitsu saa selville, että sumopainija Ganryu, joka on osallistunut petoksiin sekä muuhun korruptoituneeseen toimintaan, on myös ottanut osaa turnaukseen. Kyseinen halpamainen kunnioituksen puute sumokoodia vastaan saa Yoshimitsun suuttumaan. Hän päihittää Ganryun, varastaa hänen omaisuutensa ja jakaa kaiken köyhille. Kun Kunimitsu karkotettiin klaanista, ja hänen liittyessään Kazuya Mishiman puolelle, Yoshimitsu hyökkää Mishimoita vastaan. Hän menettää taistelussa toisen kätensä, jolloin tohtori Boskonovitch auttaa Yoshimitsua pakenemaan. Hän asettaa Yoshimitsulle myös mekaanisen proteesikäden.
Tekken 2:ssa Yoshimitsu kuulee että Mishiman perheyhtiö Mishima Zaibatsu on kidnapannut tohtori Boskonovitchin. Tämän seurauksena Yoshimitsu osallistuu toiseen Tekken -turnaukseen tarkoituksenaan pelastaa Boskonovitch. Kunimitsu palaa ja osallistuu uudestaan turnaukseen varastaakseen klaanin Tachi-miekan ja saadakseen siellä johtajan roolin. Yoshimitsu voittaa hänet taistelussa, ja jättää turnauksen saatuaan selville tohtori Boskonovitchin olinpaikan.
Tekken 3:ssa Boskonovitch loi Cold Sleep -koneen kun hän yritti luoda iankaikkista elämää. Tekniikka, jota ei ole vielä todistettu, käytettiin säilyttämään nuoren tyttärensä hengissä, joka yhtäkkiä kuoli. Yoshimitsu nosti tutkimusrahoitusta ja Manji-klaanin johtajana , hän auttoi köyhiä ja heikossa asemassa olevia. Yoshimitsu vieraili Boskonovitchin luona kuullessaan monien taistelulajien taitajien katoamisista. Yoshimitsua ihmetytti kun Boskonovitch kärsi salaperäisestä patologisesta organismista. Se uskoi olleen supistui aikana laboratoriokokeissa samalla kylmän Sleep kone. Boskonovitch väittää, että hän tarvitsee elävän Ogren verta . Kiitollisuudenvelassa Yoshimitsu osallistuu turnaukseen auttaakseen vanhaa ystävää joka pelasti hänen henkensä.Yoshimitsu esiintyy myös peleissä Tekken 4, Tekken 5, Tekken 5: Dark Resurrection, Tekken 6 ja Tekken 6: Bloodline Rebellion kostaakseen ystäviensä puolesta ja muodostaakseen yhteyden Zaibatsun- ja Manji-klaanin välille.
Esiintymiset > Soul Calibur -pelisarja

Yoshimitsun ensiesiintyminen Soul-pelisarjassa on sarjan toisessa osassa, Soul Caliburissa. Yoshimitsun kieltäydyttyä vallanhaluisen lordin tarjouksesta liittoutua, käy ilmi, että hänen kylänsä on tuhottu. Yrittäessään taistella lordin joukkoja vastaan, Yoshimitsu menettää kätensä. Hän lähtee etsimään legendaarista Soul Edge miekkaa, voidakseen kostaa lordi Nobunagalle. Yoshimitsu totesi, että jos hän antaisi periksi vihalleen, hän ei olisi sen parempi kuin Oda Nobunaga tai Nightmare. Kun hän pääsee torniin jossa Soul Edge sijaitsee, hän käsittää että se on lukittu Soulcalibur mukanaan.
Soul Calibur II:ssa Yoshimitsu huomaa, että hänen katanaansa on tullut turmeltunutta energiaa tornista, joten hän päättää poistaa pahan voiman miekastaan. Kun Yoshimitsu on väsynyt korruption poistamisesta, Voldo varastaa miekan. Pelätessään tapahtumia joita voisi seurata miekan joutumisesta vääriin käsiin, Yoshimitsu lähtee saadakseen katanansa takaisin. Halutessaan tuhota kaikki palaset Soul Edgestä, jotka ovat levinneet ympäri maailmaa, Yoshimitsu muodostaa klaanin ritarillisista varkaista. Klaani tunnetaan Manjitou -nimellä, tehtävänään tehdä hyvää ja kerätä kaikki Soul Edgen palaset.
Yoshimitsu esiintyy jälleen Soul Calibur III:ssa varkaana, tehtävänään varastaa kaikki Soul Edgen palaset. Varkaus epäonnistuu, kun Tira, Nightmaren ja Soul Edgen palvelija väijyy varkaita ja vie kaikki Soul Edgen palaset. Yoshimitsu teki jälleen paluun Soul Calibur IV:ssä.
Aiheesta muualla

Yoshimitsu tekkenpedia.com sivulla (englanniksi)
Yoshimitsu soulcalibur.wikia sivulla (englanniksi)
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2018

| Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2018 |
| --- | --- |
 
Sijainti:  Birmingham  Yhdistynyt kuningaskunta
Kilpailupaikka:  Arena Birmingham
Kilpailulajeja:  26
Avajaiset:  1. maaliskuuta
Päättäjäiset:  4. maaliskuuta
Kotisivu:  Virallinen sivusto
Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut 2018 järjestettiin Birminghamissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa 1.–4. maaliskuuta.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m |  Christian Coleman | 6,37 CR |  Su Bingtian | 6,42 AIR |  Ronnie Baker | 6,44 |
| 400 m |  Pavel Maslák | 45,47 SB |  Michael Cherry | 45,84 |  Deon Lendore | 46,37 |
| 800 m |  Adam Kszczot | 1.47,47 |  Drew Windle | 1.47,99 |  Saúl Ordóñez | 1.48,01 |
| 1 500 m |  Samuel Tefera | 3.58,19 |  Marcin Lewandowski | 3.58,39 |  Abdalaati Iguider | 3.58,43 |
| 3 000 m |  Yomif Kejelcha | 8.14,41 |  Selemon Barega | 8.15,59 |  Bethwell Birgen | 8.15,70 |
| 60 m aj |  Andrew Pozzi | 7,46 SB |  Jarret Eaton | 7,47 |  Aurel Manga | 7,54 |
| 4 × 400 m |  Puola Karol Zalewski Rafał Omelko Łukasz Krawczuk Jakub Krzewina Patryk Adamczyk*   | 3.01,77 WIR |  Yhdysvallat Fred Kerley Michael Cherry Aldrich Bailey Vernon Norwood Marqueze Washington* Paul Dedewo* | 3.01,97 SB |  Belgia Dylan Borlée Jonathan Borlée Jonathan Sacoor Kevin Borlée     | 3.02,51 NIR |
| Korkeushyppy |  Danil Lysenko | 236 |  Mutaz Essa Barshim | 233 |  Mateusz Przybylko | 229 |
| Seiväshyppy |  Renaud Lavillenie | 590 |  Sam Kendricks | 585 |  Piotr Lisek | 585 |
| Pituushyppy |  Juan Miguel Echevarría | 846 WL |  Luvo Manyonga | 844 AIR |  Marquis Dendy | 842 PB |
| Kolmiloikka |  Will Claye | 17,43 WL |  Almir dos Santos | 17,41 PB |  Nelson Évora | 17,40 NIR |
| Kuulantyöntö |  Tomas Walsh | 22,31 CR |  David Storl | 21,44 SB |  Tomáš Staněk | 21,44 |
| Seitsenottelu |  Kévin Mayer | 6348 WL |  Damian Warner | 6343 NIR |  Maicel Uibo | 6265 PB |
* juoksivat alkuerissä
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m |  Murielle Ahouré | 6,97 WL |  Marie-Josée Ta Lou | 7,05 PB |  Mujinga Kambundji | 7,05 |
| 400 m |  Courtney Okolo | 50,55 PB |  Shakima Wimbley | 51,47 |  Eilidh Doyle | 51,60 SB |
| 800 m |  Francine Niyonsaba | 1.58,31 WL |  Ajeé Wilson | 1.58,99 PB |  Shelayna Oskan-Clarke | 1.59,81 PB |
| 1 500 m |  Genzebe Dibaba | 4.05,27 |  Laura Muir | 4.06,23 |  Sifan Hassan | 4.07,26 |
| 3 000 m |  Genzebe Dibaba | 8.45,05 |  Sifan Hassan | 8.45,68 SB |  Laura Muir | 8.45,78 SB |
| 60 m aj |  Kendra Harrison | 7,70 CR |  Christina Manning | 7,79 |  Nadine Visser | 7,84 |
| 4 × 400 m |  Yhdysvallat Quanera Hayes Georganne Moline Shakima Wimbley Courtney Okolo Joanna Atkins* Raevyn Rogers* | 3.23,85 CR |  Puola Justyna Święty-Ersetic Patrycja Wyciszkiewicz Aleksandra Gaworska Małgorzata Hołub-Kowalik Joanna Linkiewicz* Natalia Kaczmarek* | 3.26,09 NIR |  Iso-Britannia Meghan Beesley Hannah Williams Amy Allcock Zoey Clark Anyika Onuora*   | 3.29,38 SB |
| Korkeushyppy |  Marija Lasitskene | 201 |  Vashti Cunningham | 193 |  Alessia Trost | 193 SB |
| Seiväshyppy |  Sandi Morris | 495 CR |  Anželika Sidorova | 490 PB |  Aikateríni Stefanídi | 480 |
| Pituushyppy |  Ivana Španović | 696 WL |  Brittney Reese | 689 SB |  Sosthene Moguenara | 685 SB |
| Kolmiloikka |  Yulimar Rojas | 14,63 WL |  Kimberly Williams | 14,48 PB |  Ana Peleteiro | 14,40 PB |
| Kuulantyöntö |  Anita Márton | 19,62 WL |  Danniel Thomas-Dodd | 19,22 NIR |  Gong Lijiao | 19,08 SB |
| Viisiottelu |  Katarina Johnson-Thompson | 4750 SB |  Ivona Dadic | 4700 SB |  Yorgelis Rodríguez | 4637 NIR |
* juoksivat alkuerissä