stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johann Nikolaus Forkel

Johann Nikolaus Forkel
Johann Nikolaus Forkel (22. helmikuuta 1748 Meeder – 20. maaliskuuta 1818 Göttingen) oli saksalainen urkuri, säveltäjä ja musiikkitieteilijä.  Forkelia pidetään modernin musiikkitieteen isänä. Hänen lukuiset sävellyksensä eivät ole saavuttaneet laajaa suosiota.
Forkel syntyi suutarin pojaksi Meederin kylässä lähellä Coburgin kaupunkia. Hänen varhaisesta musiikkikoulutuksestaan ja erityisesti piano-opinnoistaan vastasi kaupungin kanttori, Johann Heinrich Schulthesius.  Teini-ikäisenä hän toimi kuorolaisena Lüneburgissa samalla kun hän opiskeli Göttingenin yliopistossa oikeustiedettä.  Forkel toimi yliopistossa yli 50 vuotta lukuisissa tehtävissä, muun muassa musiikin teorian opettajana, urkurina ja lopulta koko musiikinopetuksen johtajana.
Forkelia pidetään usein modernin musiikkitieteen ja musiikinhistorian isänä, koska hän alkoi ensimmäisenä käyttää alalla tiukkoja akateemisia tutkimusmenetelmiä ja vaatimuksia. Hänen vuosien saatossa keräämänsä yksityiskirjasto muodostaa nykyisin tärkeän osan Berliinin kuninkaallisen kirjaston kokoelmaa.
Forkel oli Johann Sebastian Bachin suuri ihailija ja hän kirjoitti ensimmäisen Bachin elämäkerran vuonna 1802. Nykyisin elämäkertaa pidetään arvokkaana lähteenä, koska Forkelin oli mahdollista keskustella Bachin poikien Carl Philipp Emanuelin ja Wilhelm Friedemannin kanssa, joilta hän onnistui keräämään paljon tietoa, joka muutoin olisi kadonnut.
Muita merkittäviä Forkelin kirjoja ovat:
Über die Theorie der Musik (Göttingen, 1777)
Musikalisch kritische Bibliothek (Gotha, 1778)
Allgemeine Geschichte der Musik (Leipzig, 1788).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Johann Nikolaus Forkel International Music Score Library Project (englanniksi)
Erstausgabe der Bach-Biographie (Arkistoitu – Internet Archive) (PDF; 30,3 MB)
Jatko-osa

Jatko-osa on elokuvan, kirjan tai jonkin muun fiktiivisen tarinan osa, joka jatkaa ajallisesti edellisen tarinan jälkeisistä tapahtumista. Useissa tapauksissa jatko-osa jatkaa tarinaa samoilla hahmoilla ja samoissa paikoissa, mutta uudella tarinalla. Jatko-osat saattavat johtaa sarjaan elokuvia tai kirjoja, jolloin yhdellä tarinalla saattaa olla useita jatko-osia.
Jotkut teokset voivat olla niin sanottuja hengellisiä jatko-osia jollekin edelliselle teokselle. Ne eivät jatka alkuperäisen teoksen tarinaa mutta sisältävät kuitenkin huomattavan määrän samankaltaisia piirteitä kuin mitä alkuperäisteoksessa esiintyi.
Ichthyopterygia

| Ichthyopterygia |
| --- | --- |
 Utatsusaurus
 Triaskausi - Liitukausi 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Alaluokka::  Diapsidit Diapsida
Ylälahko::  †Ichthyopterygia  Owen, 1840
Lahkot
 Ichthyosauria  Grippidia 
Katso myös
   Ichthyopterygia Wikispeciesissä   Ichthyopterygia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ichthyopterygia on sukupuuttoon kuollut hieman haita ja valasta muistuttavien diapsidisten matelijoiden ryhmä. Ryhmä sisältää varsinaiset kalaliskot (Ichthyosauria) sekä niille läheistä sukua olevat muodot kuten esimerkiksi Grippidia.
Luokittelu

Alaluokka: Diapsida
Ylälahko: Ichthyopterygia
Heimo: Parvinatatoridae
Heimo: Utatsusauridae
Eoichthyosauria
Lahko: Grippidia
Lahko: Ichthyosauria
Aiheesta muualla

USMP Berkeley's ichthyosaur introduction (englanniksi)
Ryosuke Motani's detailed Ichthyosaur homepage, with vivid graphics (englanniksi)
Ancestral Ichthyosaurs - Palaeos (englanniksi)
Ichthyosauria - cladogram (Mikko's Phylogeny Archive) (englanniksi)
Utatsusaurusksen fossiileita
Jatkoaika (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Jatkoaika voi tarkoittaa seuraavia:
jatkoaika, joidenkin urheilulajien lisäaika, joka pelataan kun ottelussa varsinaisen peliajan jälkeen vallitsee tasatilanne
Jatkoaika.com, jääkiekkoaiheinen internet-portaali
Jatkoaika, suomalainen 1960-luvun televisiosarja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jatkoaika”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
John Allen Muhammad

| John Allen Muhammad |
| --- | --- |
 John Allen Muhammadista hänen armeijaan menonsa yhteydessä otettu kuva 1990-luvun alusta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1960 Baton Rouge, Louisiana
Kuollut: 10. marraskuuta 2009 (48 vuotta) Greensville Correctional Center, Greensvillen piirikunta, Virginia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Muut tiedot
Rikokset:  murha
Uhrit:  10 (Washington DC:n alueella) 7 muualla
Rangaistus:  kuolema
John Allen Muhammad (aik. John Allen Williams, 31. joulukuuta 1960 – 10. marraskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Hän ampui autonsa tavaratilaan tehdystä aukosta ainakin kymmenen satunnaista uhria kolmen viikon aikana lokakuussa 2002. Sala-ampumista kutsutaan nimellä Beltwayn ampumistapaukset.
John Allen Muhammad ja hänen alaikäinen suojattinsa ja rikoskumppaninsa Lee Boyd Malvo pidätettiin 24. lokakuuta 2002 kansalaisvihjeen perusteella. Oikeudenkäynti alkoi lokakuussa 2003 ja hänet todettiin seuraavassa kuussa syylliseksi. Hänet tuomittiin kuolemaan 9. maaliskuuta 2004. Korkeimman oikeuden hylättyä armonanomuksen John Allen Muhammad teloitettiin myrkkyruiskeella 10. marraskuuta 2009 Greensvillen rangaistuslaitoksessa Jarrattissa Virginiassa.
Tausta

Muhammad oli Persianlahden sodan veteraani. Hän vaihtoi syntymänimensä John Allen Williamsista Muhammadiksi vuonna 2001. Hän oli Nation of Islamin jäsen.
Ystävien mukaan Muhammad avusti Louis Farrakhanin ”Miljoonan miehen marssin” turvajärjestelyissä 1995, mutta Farrakhan on julkisesti sanoutunut irti Muhammadin toimista.
Muhammad oli eronnut kahdesti, ja hänellä oli voimassa oleva lähestymiskielto entiseltä vaimoltaan. Hänet oli pidätetty lähestymiskiellon rikkomisesta aseistettuna.
Henry Aho

| Henry Aho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. syyskuuta 1979 Kaskinen
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  Kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: Suomen kieli
Aikakausi:  2008-
Esikoisteos:  Rundilla (2008)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Henry Aho (s. 18. syyskuuta 1979 Kaskinen) on teuvalainen kirjailija ja toimittaja.
Ura

Aho on julkaissut useita teoksia, muun muassa novelleja, romaaneja, lastenkirjoja ja nuortenkirjoja, elämäkertoja ja antologioita. Hän on myös tehnyt pari näytelmää ja äänikirjaa. Ahon esikoisteos on novellikokoelma Rundilla. Hän on julkaissut suuren osan teoksista Nordbooksin ja Reunan kustantamana. Muita kustantajia Ahon teoksille on muun muassa olleet Paasilinna, BoD, Varjo[vanhentunut linkki], Haamu ja Atrain&Nord.
Aho on myös tehnyt töitä toimittajana Tejuka-lehdessä kesäsijaisena sekä freelancerina vuodesta 2018 lähtien. Hän on kirjoittanut pakinoita sekä kolumneja muun muassa Pohjalainen-lehteen.
Aho kuuluu Suomen Kirjailijaliittoon, Nuorisokirjailijaliittoon sekä Pohjanmaan kirjailijoihin.
Televisio

Aho on osallistunut muutamaan tv-kilpailuun, nämä ovat Oikea kysymys vuonna 2008, Versus vuonna 2018, sekä Mental Samurai Suomi vuonna 2020. Ahosta tuli ensimmäinen Suomen Mental Samurai ja hän oli myös ensimmäisen kauden ainut voittaja.
Yksityiselämä

Ahon vanhemmat ovat Kari Aho ja Marja-Liisa Aho. Ennen kirjailijana toimimista hän on ollut koneistaja, asentaja, hitsaaja ja NDT-tarkastaja. Aho on käynyt ammattikoulun, sekä korkeakoulu-/yliopisto-opintoja (Kirjoittamisen perusopinnot). Kirjoittamisen lisäksi Aho katselee paljon elokuvia ja ajelee moottoripyörällä. Aho myös harrastaa biljardia ja snookeria.
Teokset > Novellikokoelmat

Rundilla, Nordbooks, 2008.
Koivistonkylän karhubongarit, Nordbooks, 2009.
Hotelli ikuisuus (Yhdessä Jaana Ala-Huissin kanssa.), Haamu, 2014.
Harmillisia juttuja, Atrain&Nord, 2018.
Teokset > Romaanit

Tappamisen taide, Mediapinta, 2010.
Kaksoissielut (Yhdessä Anu Mäntylän kanssa.), Nordbooks, 2011.
Tulilintu, Nordbooks, 2013.
Ruuvit löysällä, Nordbooks, 2014.
Karvat pesuvadissa, Nordbooks, 2015.
Käytetyt kumit, Nordbooks, 2016.
Ukko ja Hyrrä, Reuna-kustantamo, 2016.
Soldiers of Parra, Nordbooks, 2017.
Himon hinta (Yhdessä Jasu Rinneojan kanssa.), Kvaliti, 2018.
Penikka, Atrain&Nord, 2020.
Soldiers of Parra ja mustat suomileijonat, Atrain&Nord, 2021.
Kissanhiekanvaihtaja: osa 1, Atrain&Nord, 2022.
Kissanhiekanvaihtaja: osa 2, Atrain&Nord, 2023.
Teokset > Lastenkirjat

Salaperäisten minivampyyrien joulu, Paasilinna, 2014.
Minivampyyrit ja sihisevien liskojen saattue, Paasilinna, 2015.
Minivampyyrit ja kauhutarinoiden yö, Reuna-kustantamo, 2016.
Nellyn ja Noelin satumaiset seikkailut, BoD, 2016.
Minivampyyrit ja Okto Pussi, Reuna-kustantamo, 2017.
Harmonia Farmi ja rokkitähti Mikko Luustonen, Nordbooks, 2019.
Teokset > Nuortenkirjat

Vanhan aseman salaisuus, Nordbooks, 2011.
Arvet, Reuna-kustantamo, 2015.
Hukkuneiden laakso osa 1. Tutkimattomilla vesillä, Reuna-kustantamo, 2017.
Hukkuneiden laakso osa 2. Paluu Uppelukseen, Reuna-kustantamo, 2019.
147 Maximum Break — Tarina snookerista, Atrain&Nord, 2024.
Teokset > Elämäkerrat

Havulaavuilta politiikan pyörteisiin. Keijo Upan elämäkerta, Nordbooks, 2018.
Kaamea heittäjä. Pauli Nevalan elämäkerta, Nordbooks, 2019.
Teokset > Antologiat

Mitä tahansa edestä löytyy, novelli Pääkalloverhot, Nordbooks, 2009.
Sanoja Rakkaudesta, novelli Äänetön rakkaus, BoD, 2011. (Kirjoituskilpailu 20 parhaan joukossa.)
Taksi, novelli Raide 5, Elisa kirja/CrimeTime, 2012. (Kirjoituskilpailun 1. sija.)
Joulukalenteri, novelli Pukkikeikalla, Reuna-kustantamo, 2014.
Riistetty elämä, novellit Nimettömät ja Suljettujen ovien takana, Nordbooks, 2014.
Viimeinen laukaus, novelli Päätepysäkki, Putki-kustannus, 2014.
Metsällä, novelli Aikuisuuden tuoksu, Maahenki, 2015. (Kirjoituskilpailun 5. sija.)
Joulukalenteri: Lusijan tarinoita, novelli Neljä konvehtia, Reuna-kustantamo, 2015.
Joulukalenteri: Joku voi tulla ikkunan taa, novelli Lumilinna, Reuna-kustantamo, 2016.
Pienin ehdoin, novelli Vain rauhaa rakastavat huomioidaan, Scarabe-kustannus, 2017.
Koivulehto, novelli Juhannusssauna, Helmivyö, 2017.
Meliwas ja muita kaupunkeja, novelli Kaikkein kauneimmat saapuvat myöhässä, Suomen tieteis- ja fantasiakirjoittajat, 2017. (Kirjoituskilpailu 13 parhaan joukossa.)
Runo 100, nimetön runo, Reuna-kustantamo, 2017.
Matkamuisto, novelli Huora, Lector-kustantamo, 2018.
Tulipunainen mekko, novelli Midnight Mover, Varjo-kustantamo, 2018.
Joulukalenteri: Pukin pimeä puoli, novellit Tontut ja Pukki, Reuna-kustantamo, 2018.
Juhannusmorsian, novelli Balls to the wall, Varjo-kustantamo, 2019.
Joulukalenteri: Tapahtuu näinä päivinä, novelli Eräs keskustelu…, Reuna-kustantamo, 2019.
Lukemisen löytöretkiä lakeudelle, novelli Älylätkä, Lukeva kunta -hanke, 2021.
Rata 20 kertojaa, novelli Päätepysäkki, Reuna-kustantamo, 2021, (Kirjoituskilpailu 20 parhaan joukossa.)
Teokset > Äänikirjat

Kun kansilaudoille liukui lohikäärme, novelli Johdatus, Usva-verkkolehti, 2013.
Oksu Poksu -satukokoelma, Storytel, 2018.
Teokset > Näytelmät

Minivampyyrien Mahtitattiretki, Pappilankankaalla Teuvalla, 2017.
Minivampyyrien Mato-onkiretki, kesäteatteri Tanulassa Teuvan Perälässä, 2022.
Joonialainen dimetri

Joonialainen dimetri on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe, yksi niin kutsutuista joonialaisista säkeistä eli koloneista.
Säe koostuu kahdesta ionicus a minoresta, eli sen kaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu):
Säettä esiintyy muun muassa Anakreonilla yhdessä anakreonteuksen kanssa.
Johann Nepomuk Karl

| Johann Nepomuk Karl |
| --- | --- |
 
Liechtensteinin ruhtinas
Valtakausi:  17. joulukuuta 1732 – 22. joulukuuta 1748
Edeltäjä:  Josef Johann Adam
Seuraaja:  Josef Wenzel I

Syntynyt:  8. heinäkuuta 1724
Kuollut:  22. joulukuuta 1748 (24 vuotta) Vyškov, Böömin kuningaskunta
Puoliso:  Maria Josefa
Suku:  Liechtenstein
Isä:  Josef Johann Adam
Äiti:  Marie Anna
Uskonto:  roomalaiskatolilainen
Johann Nepomuk Karl (8. heinäkuuta 1724 – 22. joulukuuta 1748) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1732 vuoteen 1748.
Vaimo ja lapset

Josef Johann Adam meni 19. maaliskuuta 1744 naimisiin serkkunsa, Harrach-Rohraun kreivitär Maria Josefan kanssa. He saivat kolme lasta:
Prinsessa Maria Anna (lokakuu 1745 – 27. huhtikuuta 1752)
Prinssi Josef Johannes Nepomuk Xaver Gotthard Adam Franz de Paula Frederick (5. toukokuuta 1747 – 20. toukokuuta 1747)
Prinsessa Maria Antonia Josefa Teresia Walburga (postuumisti; 13. kesäkuuta 1749 – 28. toukokuuta 1813)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johann Nepomuk Karl Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Josef Johann Adam |  Liechtensteinin ruhtinas 1732-1748 | Seuraaja: Josef Wenzel I |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Johann Nepomuk Karl, Prince of Liechtenstein
Käännös suomeksi
John Guillermin

John Guillermin (11. marraskuuta 1925 Lontoo – 27. syyskuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän syntyi Lontoossa ja opiskeli Cambridgen yliopistossa. Hän teki eniten suuren budjetin toiminta- ja seikkailuelokuvia. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Olin Montyn kaksoisolento (1958), Tarzanin suuri seikkailu (1959), Tarzan seikkailee Intiassa (1962), Toreadorien valssi (1962), Kunnian kotkat (1966), Viimeinen silta yli Reinin (1969), Liekehtivä torni (1974), King Kong (1976), Kuolema Niilillä (1978) ja King Kong elää (1986). 1980-luvulla Guillermin alkoi työskennellä pienemmissä hankkeissa.
Guillermin ohjasi 1950-luvun lopulla viisitoista jaksoa The Adventures of Aggie -tilannekomediaa.
Guillermin sai vuonna 1980 Evening Standard British Film Awardin Kuolema Niilillä -elokuvasta. Muiden muassa Elmo Williams ja David L. Wolper ovat kuvanneet häntä vaikeaksi ja vaativaksi ohjaajaksi.[lähde? ]
Guillermin meni vuonna 1956 naimisiin Maureen Connellin kanssa. Parille syntyi kaksi lasta, Michelle ja Michael-John. Pari erosi sittemmin.[lähde? ]
Aiheesta muualla

John Guillermin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Guillermin
Käännös suomeksi
Hirvijärvi (Kangasniemi)

| Hirvijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°07′48″N, 26°19′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lievestuoreenjärven valuma-alue (14.39)
Laskuoja:  oja Iso-Häppälään 
Järvinumero:  14.394.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,1 m  
Pituus:  1,7 km  
Leveys:  1 km  
Rantaviiva:  5,508 km  
Pinta-ala:  67,931 ha  
Saaria:  3 
 fiHirvijärvi 
Hirvijärvi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä Häppälänmäen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 68 hehtaaria, se on 1,7 kilometriä pitkä ja 1,0 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta.  Sen rantaviivan pituus on 5,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Lievestuoreenjärven valuma-alueella (14.39), jonka Hohonjoen valuma-alueeseen (14.394) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 151,1 metriä mpy.
Imaginations from the Other Side

| Imaginations from the Other Side Blind Guardian |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sweet Silence Studios, Kööpenhamina, Tanska
 Julkaistu: 1995
 Tuottaja(t): Flemming Rasmussen
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 48.56
 Levy-yhtiö: Virgin
Blind Guardian muut julkaisut
| Tokyo Tales 1993 | Imaginations from the Other Side 1995 | The Forgotten Tales 1996 |
Imaginations from the Other Side on Blind Guardianin vuonna 1995 julkaistu albumi. Tällä albumilla Blind Guardian otti tyylillisesti suunnan kohti melko puhdasta power metalliakenen mukaan?. Albumin tuotti Metallicankin kanssa yhteistyötä tehnyt Flemming Rasmussen.
Albumilta julkaistiin Blind Guardianin ensimmäinen single, A Past and Future Secret. Japanin versiossa julkaistiin kaksi bonuskappaletta.
Kappaleet

Imaginations from the Other Side – 7:18
I'm Alive – 5:29
A Past and Future Secret – 3:47
The Script for My Requiem – 6:08
Mordred's Song – 5:28
Born in a Mourning Hall – 5:14
Bright Eyes – 5:15
Another Holy War – 4:31
And the Story Ends – 6:01
Kokoonpano

Hansi Kürsch - laulu, basso
André Olbrich - kitara
Marcus Siepen - kitara
Thomen Stauch - rummut
Aiheesta muualla

Imaginations from the Other Side Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Imaginations from the Other Side Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
John Aloisi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: John Aloisi
Syntymäaika: 5. helmikuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka:  Adelaide, Australia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 senttimetriä
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Junioriseurat
:  AIS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1991 |  Adelaide City | 20 | (8) |
| 1991–1992 |  Adelaide City Force | 1 | (0) |
| 1992–1993 |  Standard Liège | 0 | (0) |
| 1993–1995 |  Royal Antwerp FC | 35 | (7) |
| 1995–1997 |  US Cremonese | 48 | (4) |
| 1997–1998 |  Portsmouth FC | 60 | (26) |
| 1998–2001 |  Coventry City FC | 41 | (10) |
| 2001–2005 |  CA Osasuna | 121 | (29) |
| 2005–2007 |  Deportivo Alavés | 58 | (16) |
| 2007–2008 |  Central Coast Mariners FC | 15 | (7) |
| 2008–2010 |  Sydney FC | 40 | (12) |
| 2010–2011 |  Melbourne Heart FC | 20 | (8) |
| Yhteensä | Yhteensä | 459 | (127) |
Maajoukkue
| 1992 |  Australia U20 | 6 | (1) |
| 2004 |  Australia U23 | 7 | (3) |
| 1997–2008 |  Australia | 55 | (27) |
Valmennusura
2011–2012:  Melbourne Heart FC (nuoret)
2012–2013:  Melbourne Heart FC
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
John Aloisi (s. 5. helmikuuta 1976) on australialainen entinen jalkapalloilija, ja nykyinen valmentaja. Aloisi valmensi 2012–2013 Australian A-Leaguessa pelaavaa Melbourne Heartia. Kotimaansa lisäksi hän on pelannut urallaan myös Belgiassa, Italiassa, Englannissa ja Espanjassa.
Aloisi kuului Australian maajoukkueeseen vuoden 2004 olympialaisissa, vuosien 1997, 2001 ja 2005 Maanosaliittojen cupissa sekä vuoden 2006 MM-kilpailuissa.
Seurat

Adelaide City (1991–1992)
Standard Liège (1992–1993)
Royal Antwerp (1993–1995)
Cremonese (1995–1997)
Portsmouth (1997–1999)
Coventry City (1999–2001)
Osasuna (2001–2005)
Deportivo Alavés (2005–2007)
Central Coast Mariners (2007–2008)
Sydney (2008–2010)
Melbourne Heart (2010–2011)
Howard Schultz

| Howard Schultz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1953 (ikä 71) Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Muut tiedot
Omaisuus:   3 miljardia USD (2018)
Yritys:  Starbucks
Aiheesta muualla
www.howardschultz.com
Howard Schultz (s. 19. heinäkuuta 1953 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen liikemies ja miljardööri, joka on Starbucks-kahvilaketjun pääomistaja ja pitkäaikainen pääjohtaja.
Schultz otti Starbucks-ketjusta vastuun vuonna 1980. Hän laajensi liikkeen 11 myymälästä 28 000 myymälän kokoiseksi kansainväliseksi pörssiyritykseksi.
Varhaiselämä

Schultz syntyi juutalaiseen perheeseen Brooklynissä, New Yorkissa vuonna 1953. Hänen isänsä oli sotaveteraani, joka ajoi työkseen kuorma-autoa. Kotiolot olivat vaatimattomat. Schultz sai opiskelupaikan urheilustipendillä Pohjois-Michiganin yliopistoon, mutta hänellä ei ollut motivaatiota urheilla. Hän teki sekalaisia töitä muun muassa baarimikkona ja opintojen jälkeen hiihtokeskuksessa Michiganissa. Hän toimi myös myynnissä Xeroxilla ja ruotsalaisessa Hammarplast-yhtiössä päivittäistavaratuotteiden parissa.
Ura ja Starbucks

1970- ja 80-luvuilla Starbucks oli ensisijaisesti paikallinen, pieni paahtimo. Schultz meni Starbucksille töihin 80-luvun alussa. Vuonna 1987 hän osti Starbucks-brändin ja 17 myymälää omistajilta, jotka eivät uskoneet ketjuideaan.
Yhtiössä hän oli vaikuttunut yrityksen kahvitietoudesta ja ilmoitti halunsa työskennellä yhtiössä. Vuoden päästä hän oli jo markkinointijohtaja. Matkoillaan Italiassa hän huomasi kahviloiden sijainnin ja tärkeyden kulttuurissa. Hän halusi muuttaa yhtiön suunnan pelkästä papukahvin jauhamisesta, teestä ja mausteista kohti espresso-kulttuuria, johon kuului myös syöminen. Omistajat kieltäytyvät ja turhautunut Schultz päätti jättää yrityksen vuonna 1985. Hän avasi ensimmäisen kahvilansa lainaten muun muassa Starbucksin omistajilta. Vuonna 1986 hänellä oli riittävästi pääomaa ja liike nimeltä "Il Giornale" avattiin. Liikkeessä tarjottiin kahvin lisäksi jäätelöä, istumapaikkoja ja taustalla soi oopperamusiikki italialaiseen tapaan. Kaksi vuotta myöhemmin Starbucksin johto päätti keskittyä kahvipapuhin ja teen myyntiin ja luopua kahvilatoiminnoista. Schultz osti kahvilat 3,8 miljoonalla dollarilla ja vaihtoi samalla oman kahvilansa nimeksi Starbucks.
Schultz ei uskonut franchisetoimintaan ja piti omistajuuden kokonaan itsellään. Vuonna 1992 Starbucks listautui pörssiin. Vuonna 2000 Schultz siirtyi pois pääjohtajan tehtävistä ja keskittyi miettimään ainoastaan globaalia strategiaa, kunnes palasi vuonna 2008 takaisin pääjohtajan tehtäviin. Uusia myymälöitä avattiin, mutta niiden myynti sakkasi. Schultz irtisanoi monia johtotehtävissä olevia ja sulki satoja kannattamattomia myymälöitä. Hän keskittyi teknologiaan ja uuteen kanta-asiakasohjelmaan (Starbucks Reward Card) ja orgaaninen kasvu alkoi ja sijoittajat olivat tyytyväisiä.
Vuonna 2017 Schultz astui syrjään pääjohtajan tehtävistä ja siirtyi hallituksen puheenjohtajaksi
Presidentinvaalit 2020

Schultz kertoi aikeestaan osallistua Yhdysvaltain vuoden 2020 presidentinvaaleihin itsenäisenä ehdokkaana. Schultzin mukaan demokraattinen puolue oli siirtynyt liian vasemmalle ja puolueen ehdokkaiden sosialistiset ohjelmat, kuten julkinen terveydenhuolto ja koulutus, kasvattaisivat valtionvelkaa kestämättömällä tavalla, mikä tarkoittaisi, ettei niihin lupauksista huolimatta olisi varaa. Demokraattinen puolue pelkäsi, että Schultzin ehdokkuus veisi demokraattisen puolueen ehdokkailta sen verran ääniä, että Schultz tulisi auttaneeksi Donald Trumpin toiselle kaudelle. Schultzin mukaan hän ei halunnut Trumpin voittavan toista kautta. Dokumentaristi Michael Moore kannusti Yhdysvaltojen kansalaisia boikotoimaan Starbucks-kahvilaketjua, kunnes Schultz luopuisi aikeestaan osallistua vaaleihin.
Schultzin mukaan kapitalismin panettelu on oikeutettua, mutta sosialismi on hänen mielestään liian äärimmäinen vastaus. Hänen mielestään valtio ei voi ratkaista kaikkia amerikkalaisten ongelmia. Schultzin mukaan sosialismi ei sovi yhteen sen lupauksen kanssa, jota Yhdysvallat maana edustaa eikä niiden mahdollisuuksien kanssa, joita yhteiskunnassa täytyy luoda Yhdysvaltojen väestölle.
Eturistiriidan välttämiseksi Schultz lupautui myymään omistamansa Starbucksin osakkeet, jos hänet valittaisiin presidentiksi.
Omaisuus

Schultz on Forbesin miljardöörilistan sijalla 887. Lisäksi hän on Forbesin 400 rikkaimman amerikkalaisen listalla sekä The 100 Greatest Business Minds -listalla. Hänen netto-omaisuutensa arvioidaan olevan kolme miljardia Yhdysvaltain dollaria.