stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maanjäristys
Mittaaminen > Rekisteröinti

Maanjäristysten rekisteröimiseen tarkoitettua laitetta kutsutaan seismometriksi tai seismografiksi. Seismometri on laite, jossa on löysästi kiinnitetty massa ja induktiokela. Massa ja siihen kiinnitetty magneetti jäävät jälkeen maanpinnan liikkeestä, jolloin kelan ja magneetin välisestä suhteellisesta liikkeestä syntyy kelaan pieni sähkövirta. Sitä vahvistamalla ja sopivalla laitejärjestelyllä se saadaan näkyvään muotoon. Elektroniikkaa ja tietokoneita hyödyntävät seismografit voivat mitata jopa senttimetrin sadasmiljoonasosan suuruiset liikahdukset.
Kallioperän liikettä pitää havainnoida kolmessa suunnassa, jotta sen liike pystyttäisiin havaitsemaan täydellisesti. Suunnat eli komponentit ovat pystysuunnan vertikaaliliike sekä pohjois- ja itäsuuntainen horisontaaliliike. Aikaisemmin seismografit piirsivät paperille värähtelyä osoittavan käyrän, mutta seismogrammit tallentuvat nykyään tietokoneelle. Ne välittyvät myös tiedonsiirtolinjaa pitkin keskusasemille, joissa eri asemien rekisteröinnit kerätään talteen.
Seisminen monipisteasema koostuu keskusasemasta ja laajalle alueelle sijoitetuista seismometreistä, joita voi olla jopa useita satoja. Ne on sijoitettu optimietäisyyksien päälle, ja niiden rekisteröintitietojen avulla voidaan saada tietoja jopa pienimmistäkin seismisistä tapahtumista.
Vaikutukset > Geomorfologiset muutokset

Maanjäristyksillä on voimaa aiheuttaa suuria geomorfologisia muutoksia. Maanjäristysten seurauksena maa voi liikkua siirrosalueilla, pinta nousta, laskea tai kallistua, pohjaveden virtaus muuttua, maaperä vettyä. Lisäksi maanjäristykset voivat aiheuttaa maanvyöryjä ja mutavyöryjä.
Vaikutukset > Tsunamit ja seiche-ilmiö

Merellä tapahtuva maanjäristys voi aiheuttaa tsunamin, joka syntyy, kun meressä oleva vesipatsas menee epätasapainoon. Maanjäristyksen lisäksi myös merenalaiset maanvyöryt ja tulivuorenpurkaukset voivat aiheuttaa tsunameita.
Kun merellisten laattojen subduktiovyöhykkeellä toinen laatta työntyy toisen alle, se taivuttaa jälkimmäisen laatan reunaa. Se aiheuttaa jännitystilan, jonka lauetessa laattareunan yläpuolella oleva vesipatsas nousee ylöspäin ja siirtyy epävakaaseen tilaan. Kun aiheutunut tila pyrkii tasoittumaan syntyy tsunami.
Seiche-ilmiöllä viitataan tilanteeseen, jossa esimerkiksi lähes kokonaan maan ympäröimien lahtien tai järvien vesi päätyy rytmiseen liikkeeseen. Tällainen heiluriliike voi kestää muutamasta tunnista jopa muutamaan päivään.
Varautuminen > Ennustaminen ja ennakointi

Maanjäristyksiä ei pysty ennustamaan, jos sillä tarkoitetaan lyhyen ajanjakson, kuten vuoden sisällä tietyssä paikassa tapahtuman maanjäristyksen ajoittamista etukäteen. Ennakointi on kuitenkin mahdollista, jolloin esimerkiksi voidaan arvioida muutaman vuosikymmenen aikana tapahtuvaa järistystä. Tieteelliset ennustamismenetelmät perustuvat geofysikaalisten ilmiöiden seurantaan. Suuria maanjäristyksiä edeltää usein:
tietyllä kaavalla toistuvat esijäristykset
maan pintakerrosten deformoituminen
siirroslinjoilla tapahtuvat epätavalliset maanjäristyksettömät eli aseismiset maankuoren liikkeet
laattojen välisen puristuksen muuttuminen
laattojen lukkiutuminen
kallion hienorakenteen muuttuminen siirroslinjan lähellä
pohjaveden virtauksen muuttuminen
kaasujen vapautuminen maasta
sähköisiä ja magneettisia häiriöitä.
Joskus ennakoinnissa päästään kohtalaiseen tarkkuuteen. Esimerkiksi Turkissa on havaittu maanjäristysten seuraavan toisiaan muutaman vuoden välein, ja aina noin saman verran edellistä lännempänä. Vuoden 1999 voimakas järistys oli surullinen todiste tutkijoiden tuloksille. Seuraavan suurjäristyksen Turkissa ennustetaan sattuvan Istanbulin lähellä.
Suurta maanjäristystä seuraa usein heikompia jälkijäristyksiä. Niiden esiintymisessä on usein joitakin säännönmukaisuuksia. Järistysalueella jälkijäristyksiin on hyvä varautua, ja voimakkaiden järistysten jälkeen niitä on jopa tuhansia usean vuoden aikana.
Maapallolla on tiettyjä seutuja, joilla järistyksiä sattuu tiheään. Alttiita alueita ovat esimerkiksi Turkki, Iran, Kalifornia ja Japani. Voimakas järistys voi tuhota kokonaisen kaupungin, jos se sattuu sijaitsemaan lähellä järistyskeskusta. Tuhoja yritetään lieventää rakentamalla maanjäristyksen kestäviä rakennuksia ja muita rakenteita.
Merkittäviä maanjäristyksiä

1556 – Shaanxin maanjäristys, Kiina (8,2 yksikköä), 830 000 kuollutta
1755 – Lissabonin maanjäristys, Portugali (8,7 yksikköä), 70 000 kuollutta
1906 – San Franciscon maanjäristys (7,8 yksikköä), yli 3 000 kuollutta.
1923 – Suuri Kantōn maanjäristys, Tokio-Jokohama, Japani (8,3 yksikköä), 143 000 kuollutta
1960 – Suuri chileläinen maanjäristys (9,5 yksikköä)
1964 – Etelä-Alaska (9,2 yksikköä), 250 kuollutta.
1999 – İzmitin maanjäristys, Turkki, 17 480 kuollutta, 7,5 yksikköä
2003 – Bamin maanjäristys, Iran (6,7 yksikköä), 45 000 ihmistä kuoli, 30 000 loukkaantui ja 100 000 jäi kodittomaksi. Bamin historiallinen kaupunki tuhoutui täysin.
2004 – Intian valtameren maanjäristys, Sumatran rannikko, Indonesia (9,0 Mw)
2008 – Sichuanin maanjäristys, Kiina (7,9 yksikköä) 70 000 kuollutta ja 5 milj. jäi kodittomaksi.
2010 – Haitin maanjäristys (7,0 yksikköä), kuolonuhreja oli 28. tammikuuta varmistettu 170 000, mutta maan hallitus arvioi, että lopullinen määrä on 200 000.
2010 – Chilen maanjäristys: voimakkuus 8,8 yksikköä, kuolonuhreja yli 500.
2011 – Japanin maanjäristys: voimakas maanjäristys (9,0 yksikköä) aiheutti tuhoisan tsunamin, kuolonuhreja noin 16 000.
2023 – Turkin ja Syyrian maanjäristys (7,8 yksikköä): Yli 20 000 kuollutta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MVnet :: Tutkielmat :: Lukio :: Endogeeniset hasardit – Perustietoa maanjäristyksistä, tsunameista ja tulivuorista suomeksi
Helsingin yliopiston seismologian laitos - tietoa maanjäristyksistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Maanjäristysten mittaamisen FAQ - USGS (englanniksi)
Euro-Mediterranean Seismological Centre
USGS Earthquakes map Maailmanlaajuinen kartta tuoreista järistyksistä
Leaving Las Vegas

| Leaving Las Vegas |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mike Figgis
Käsikirjoittaja:  Mike Figgis
Tuottaja:  Lila Cazès   Annie Stewart
Säveltäjä:  Anthony Marinelli
Kuvaaja:  Declan Quinn
Pääosat:  Nicolas Cage   Elisabeth Shue   Julian Sands   Richard Lewis
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  1995
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leaving Las Vegas on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Mike Figgisin ohjaama draamaelokuva, jossa pääosia näyttelevät Nicolas Cage ja Elisabeth Shue. Elokuva perustuu John O'Brienin samannimiseen romaaniin, joka on osittain omaelämäkerrallinen.
Kaksi viikkoa projektin alkamisen jälkeen O'Brien teki itsemurhan. Projektin keskeyttämistä harkittiin, mutta elokuva päätettiin tehdä hyvänä muistona O'Brienille.
Leaving Las Vegas antaa tinkimättömän realistisen kuvauksen alkoholismista. Nicolas Cagen hahmo on lähes koko elokuvan ajan voimakkaasti humalassa, ja niissä harvoissa kohtauksissa, joissa hän ei juopottele, hän kokee voimakkaita vieroitusoireita.
Elokuva oli ehdokkaana monissa gaaloissa näyttelijäntyöstä, ohjauksesta ja käsikirjoituksesta. Oscareita Leaving Las Vegasille tuli yksi, ja se meni Nicolas Cagelle parhaasta miespääosasta. Yhteensä elokuva oli ehdolla neljään Oscariin. Lisäksi Cage voitti miespääosan Golden Globen ja SAG-palkinnon.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Leaving Las Vegasin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni

Ben Sanderson (Cage) on alkoholisoitunut Hollywoodin käsikirjoittaja, joka on menettänyt kaiken jatkuvan juomisensa takia. Menetettyään perheensä ja työnsä hän päättää tehdä lopun elämästään alkoholia juomalla Las Vegasissa.
Saavuttuaan Las Vegasiin Ben tapaa Seran (Shue), joka on prostituoitu. Heidän välilleen kehkeytyy syvä ystävyys- ja ymmärryssuhde. Seran täytyy luvata Benille, ettei yritä saada tätä lopettamaan juomista, ja Ben ei saa kritisoida Seran ammattia.
Lopulta vietettyään paljon aikaa keskenään he tulevat turhautuneiksi toistensa tapoihin. Sera rukoilee Beniä menemään tapaamaan lääkäriä alkoholisminsa takia. Ben vihoissaan, mutta liian juovuksissa kertoakseen tunteitaan, lähtee ja makaa toisen naisen kanssa. Sera heittää tämän jälkeen Benin lopullisesti ulos ja jatkaa prostituoidun ammattiaan. Kolme teini-ikäistä raiskaa ja hakkaa hänet. Saatuaan häädön asunnostaan Sera saa viimeisen puhelun Beniltä tämän kuolinvuoteelta. Sera menee tapaamaan Beniä, ja he rakastelevat viimeisen kerran ennen Benin kuolemaa.
Rooliluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nicolas Cage  | … |  Ben Sanderson   |
|  Elisabeth Shue  | … |  Sera   |
|  Julian Sands  | … |  Yuri, Seran latvialainen parittaja   |
|  Richard Lewis  | … |  Peter   |
|  Steven Weber  | … |  Marc Nussbaum   |
|  Kim Adams  | … |  Sheila   |
|  Emily Procter  | … |  Debbie   |
Palkintoja > Oscarit

Paras miespääosa: Nicolas Cage
Ehdokkaana:
Paras naispääosa: Elisabeth Shue
Paras ohjaus: Mike Figgis
Paras sovitettu käsikirjoitus: Mike Figgis
Palkintoja > Baftat

Ehdokkaana:
Paras miespääosa: Nicolas Cage
Paras naispääosa: Elisabeth Shue
Paras sovitettu käsikirjoitus: Mike Figgis
Palkintoja > Golden Globet

Paras miespääosa draamaelokuvassa: Nicolas Cage
Ehdokkaana:
Paras draamaelokuva
Paras naispääosa draamaelokuvassa: Elisabeth Shue
Paras ohjaus: Mike Figgis
Aiheesta muualla

Elokuvan viralliset kotisivut
Leaving Las Vegas Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Viimeinen keisari

| Viimeinen keisari> The Last Emperor |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bernardo Bertolucci
Käsikirjoittaja:  Bernardo Bertolucci   Mark Peploe
Tuottaja:  Jeremy Thomas
Säveltäjä:  Ryuichi Sakamoto   David Byrne   Cong Su
Kuvaaja:  Vittorio Storaro
Leikkaaja:  Gabriella Cristiani
Tuotantosuunnittelija:  Ferdinando Scarfiotti
Pukusuunnittelija:  James Acheson
Pääosat:  John Lone,  Joan Chen,  Peter O'Toole
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia, Hongkong, Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Recorded Picture Company
Levittäjä:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  160 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  25 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viimeinen keisari (The Last Emperor) on Bernardo Bertoluccin ohjaama italialainen elämäkertaelokuva Kiinan viimeisestä keisarista Pu Yista. Elokuva voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon.
Elokuvan pääosia esittävät John Lone, Joan Chen, Peter O'Toole, Ruocheng Ying, Victor Wong, Dennis Dun, Ryuichi Sakamoto, Maggie Han, Ric Young, Vivian Wu ja Chen Kaige. Elokuva perustuu suurelta osin Pu Yin 1960-luvulla kirjoittamaan, samannimiseen muistelmateokseen. Elokuvaa pidetään uskottavana kertomuksena hänen elämästään, vaikka osa hahmoista muodostuu useammasta todellisesta henkilöstä. Suurin osa tapahtumista ja ihmisistä vastaa kuitenkin todellisia tapahtumiakenen mukaan?.
Elokuva oli ensimmäinen, jolle saatiin Kiinan hallitukselta lupa kuvata Kielletyssä kaupungissalähde?.
Viimeinen keisari voitti useita palkintoja. Parhaana elokuvana se palkittiin Oscar-, BAFTA- ja Golden Globe -gaalassa. Yhteensä se voitti yhdeksän Oscaria (jokaisen johon se oli ehdolla), kolme BAFTAa ja neljä Golden Globea. Lisäksi elokuva ansaitsi muun muassa Grammyn parhaasta elokuvamusiikistalähde? ja yhdeksän Italian elokuva-akatemian jakamaa David di Donatello -palkintoa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Viimeisen keisarin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Lone  | … |  Pu Yi aikuisena    |
|  Joan Chen  | … |  Wan Jung   |
|  Peter O'Toole  | … |  Reginald Johnston   |
|  Ying Ruocheng  | … |  vankilanjohtaja   |
|  Victor Wong  | … |  Chen Pao Shen   |
|  Dennis Dun  | … |  iso-Li    |
|  Ryūichi Sakamoto  | … |  Amakasu Masahiko   |
|  Maggie Han  | … |  Idän jalokivi (Kawashima Yoshiko)   |
|  Ric Young  | … |  vankilan kuulustelija    |
|  Vivian Wu  | … |  Wen Xiu   |
|  Chen Kaige  | … |  keisarillisen kaartin kapteeni   |
|  Fan Guang  | … |  Pu Ji   |
|  Lisa Lu  | … |  Cixi   |
|  Jade Go  | … |  Ar Mo, imettäjä   |
|  Basil Pao  | … |  prinssi Chun, Pu Yin isä   |
|  Henry O  | … |  hovimarsalkka   |
|  Cary-Hiroyuki Tagawa  | … |  eunukki Tšang   |
|  Richard Vuu  | … |  Pu Yi 3-vuotiaana   |
|  Tijger Tsou  | … |  Pu Yi 8-vuotiaana   |
|  Wu Tao  | … |  Pu Yi 15-vuotiaana   |
Palkintoja > Oscarit

Paras elokuva
Paras ohjaus: Bernardo Bertolucci
Paras sovitettu käsikirjoitus: Mark Peploe, Bernardo Bertolucci
Paras kuvaus: Vittorio Storaro
Paras leikkaus: Gabriella Cristiani
Paras lavastus: Ferdinando Scarfiotti, Bruno Cesari, Osvaldo Desideri
Paras puvustus: James Acheson
Paras musiikki: Ryuichi Sakamoto , David Byrne, Cong Su
Paras äänitys: Bill Rowe, Ivan Sharrock
Palkintoja > BAFTAt

Paras elokuva
Paras puvustus: James Acheson
Paras maskeeraja: Fabrizio Sforza
Ehdokkaana:
Paras miessivuosa: Peter O'Toole
Paras ohjaus: Bernardo Bertolucci
Paras leikkaus: Gabriella Cristiani
Paras kuvaus: Vittorio Storaro
Paras tuotantosuunnittelu: Ferdinando Scarfiotti
Paras musiikki: Ryuichi Sakamoto, David Byrne, Cong Su
Paras äänitys: Bill Rowe, Ivan Sharrock, Les Wiggins
Parhaat erikoistehosteet: Giannetto De Rossi, Fabrizio Martinelli
Palkintoja > Golden Globet

Paras draamaelokuva
Paras ohjaaja: Bernardo Bertolucci
Paras käskirjoitus: Mark Peploe, Bernardo Bertolucci, Enzo Ungari
Paras musiikki: Ryuichi Sakamoto, David Byrne, Cong Su
Ehdokkaana:
Paras miespääosa draamaelokuvassa: John Lone
Pilkkunahkajäkälä

| Pilkkunahkajäkälä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Nahkajäkälät Peltigerales
Heimo::  Nahkajäkälät Peltigeraceae
Suku::  Nahkajäkälät Peltigera
Laji::  aphthosa
Kaksiosainen nimi
 Peltigera aphthosa  (L.) Willd. 
Katso myös
   Pilkkunahkajäkälä Wikispeciesissä   Pilkkunahkajäkälä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pilkkunahkajäkälä (Peltigera aphthosa) on nahkajäkälien sukuun kuuluva jäkälä, joka kasvaa vuotamaisina, pyöreäliuskaisina levyinä tuoreissa metsissä ja kosteilla kallioilla tyypillisesti kivien pinnalla tai maassa sammalten seassa. Sen reunat kähertyvät ylöspäin. Se on päältä vihreä, mustapilkkuinen, alapinta on reunoilta vaalean harmaa, keskeltä mustanruskea. Kastuneena se erottuu erikoisen eloisan vihreän yläpintansa ansiosta muusta pohjakerroksesta, kuivana väri himmenee. Pienet rupimaiset kyhmyt pisteyttävät yläpintaa. Liuskat ovat 1,5–3 senttimetriä leveitä ja ne ovat pyöristyneitä. Kasvustot ovat yleensä 10–20 senttimetriä leveitä.
Pilkkunahkajäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy tenuioriinia (C26H24O10), metyyligyroforaattia (C25H22O10) ja triterpenoideja, kuten zeoriinia (C30H52O2) ja dolikorritsiinia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pilkkunahkajäkälä (Peltigera aphthosa)
Luopioisten kasvisto: Pilkkunahkajäkälä (Peltigera aphthosa)
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Pilkkunahkajäkälä (Peltigera aphthosa)[vanhentunut linkki]
ITIS: Peltigera aphthosa (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Peltigera aphthosa (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Peltigera aphthosa (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Peltigera aphthosa (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Peltigera aphthosa (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Peltigera aphthosa, the Green dog lichen (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Peltigera aphthosa:  Wikidata: Q618326  Wikispecies: Peltigera aphthosa  BioLib: 166107  CoL: 76F95  FEIS: pelaph  GBIF: 2601143  iNaturalist: 119675  IndexFungorum: 399278  IRMNG: 10780263  ITIS: 191224  MycoBank: 399278  NatureServe: 2.123464  NCBI: 52881  Open Tree of Life: 1003026  PLANTS: PEAP60  SpeciesFungorum: 399278  Tropicos: 100386869  Laji.fi: MX.66299 
Lichen aphthosus:  Wikidata: Q21976033  CoL: 6Q7SY  GBIF: 3423980  IndexFungorum: 393737  IRMNG: 10399853  MycoBank: 393737  SpeciesFungorum: 393737  Tropicos: 100386868
Ien

Poikkileikkauskuva puhkeavasta hampaasta. A: hammas, B: ien. Ikenen yläosassa ientaskun hampaasta erottava vapaa ien, C: alveoliluu, D: parodontaaliligamentti.
Alahampaiden ientä.
Ien on hammasta ympäröivä pehmytkudos. Se koostuu vapaasta ikenestä, joka jatkuu ikenen reunasta hammasta vasten kiinnittyneeseen ikeneen. Ientä peittää kolme epiteeliä: oraali-ienepiteeli, sulkulaarinen epiteeli ja liitosepiteeli.
Ikenen yleisimpiä sairauksia on ientulehdus, jossa ien on punoittava, aristava ja turvonnut sekä vuotaa herkästi verta. Ientulehdus johtuu huonosta suuhygieniasta ja paranee vain suuhygieniaa tehostamalla. Pahimmillaan ja hoitamattomana ientulehdus voi johtaa hampaiden kiinnityskudostulehdukseen eli parodontiittiin, joka vaatii ammattimaista hoitoa. Parodontiitti voi johtaa hampaiden menetykseen.
Parodontium eli hammasta ympäröivät kudokset kiinnittävät hampaan leukaluuhun ja ienkudokseen, suojelevat hammasta purressa ja osallistuvat puolustusreaktioihin suun mikrobeja vastaan.
Parodontiumiin kuuluu liitosepiteeli, sulkulaarinen epiteeli, oraaliepiteeli, supra-alveolisäikeet, parodontaaliligamentti, juurisementti ja alveoliluu.
Ikenen sidekudos sisältää runsaasti kollageenista koostuvia säiemäisiä rakenteita, joiden tehtävänä on mm. stabiloida ja tukea sekä ientä että hampaita.
Ikenen säierakenteet

Dentogingivaaliset säikeet - kulkevat sementistä sidekudokseen, tukee junktionaalista epiteeliä ja ikenen sidekudosta
Alveologingivaaliset säikeet - kulkevat alveoliharjanteen kärjestä ikenen sidekudokseen, kiinnittää ikenen luuhun
Dentoperiosteaaliset säikeet - kulkevat hampaan kiille-sementti -rajan läheisyydestä alveoliharjanteeseen, kiinnittää hampaan luuhun ja suojaa parodontaaliligamenttia
Sirkulaariset säikeet - kulkevat vapaassa ja kiinnittyneessä ikenessä hampaan ympäri, ylläpitää ienreunan muotoa
Transseptaaliset säikeet - kiinnittyvät vierekkäisten hampaiden sementistä sementtiin, ylläpitävät vierekkäisten hampaiden keskinäistä suhdettä, suojaavat luuta hampaiden välissä
Periostogingivaaliset säikeet - kulkevat luusta kiinnittyneen ikenen sidekudokseen, kiinnittävät ikenen luuhun
Interpapillaarinen - kiinnittyneessä ikenessä hampaiden välissä ja ympärillä, tukevat hampaiden välistä ienkudosta eli "papillaa"
Transgingivaalinen - risteilee joka toisen hampaan välillä kasvojen- ja suun puoleisesti, ylläpitävät hampaiden sijaintia hammaskaarella
Intersirkulaarinen - kiinnittyneessä ikenessä epiteelin alaisessa sidekudoksessa, stabiloivat hammasta hammaskaarella
Intergingivaalinen - hampaiden vapaiden pintojen kiinnittyneellä ikenellä, tukevat kiinnittyneen ikenen muotoa
Semigingivaalinen - hampaan hammasvälien puoleisilta pinnoilta toisille, sekä kasvojen- että suun puolella, ei ilmeisesti erityistä funktiota
Afonso Alves

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Afonso Alves Martins Júnior
Syntymäaika: 30. tammikuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Belo Horizonte, Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–2002 2002–2003 2004–2006 2006–2008 2008–2009 | Atlético Mineiro Örgryte Malmö Heerenveen Middlesbrough | 6 (0) 39 (23) 55 (29) 39 (45) 42 (10) |
Maajoukkue
| 2007– | Brasilia | 8 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. helmikuuta 2008.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. lokakuuta 2007.
Afonso Alves Martins Júnior (s. 30. tammikuuta 1981 Belo Horizonte, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Alves aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan Atlético Mineiron joukkueessa. Vuonna 2002 hän siirtyi Ruotsiin Örgryten riveihin. Vuonna 2004 Alves siirtyi toisen ruotsalaisseuran Malmön joukkueeseen. Hän saavutti seurassa samana vuonna Ruotsin-mestaruuden. Vuonna 2006 Alves siirtyi Heerenveenin riveihin 4,5 miljoonalla eurolla. Hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Eredivisien maalikuninkuuden tehtyään peräti 34 maalia. Toukokuussa 2007 hänet valittiin ensimmäistä kertaa Brasilian maajoukkueeseen. Lokakuussa 2007 Alves teki seitsemän maalia Eredivisie-ottelussa Heraclesia vastaan.
Tammikuussa 2008 Alves siirtyi Englannin valioliigan Middlesbroughiin 12,7 miljoonalla punnalla, joka oli seuran siirtokorvausennätys. Kauden päätteeksi Middlesbrough putosi Englannin mestaruussarjaan mikä on toiseksi korkein sarjataso Englannin jalkapallossa. Syyskuussa 2009 Alves siirtyi pelaamaan Quatariin.
Aiheesta muualla

Profiili Middlesbroughin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Brasilian joukkue – Copa América 2007
1 Helton |
2 Maicon |
3 Alex |
4 Juan |
5 Mineiro |
6 Gilberto |
7 Elano |
8 G. Silva |
9 Vágner Love |
10 Diego |
11 Robinho |
12 Doni |
13 D. Alves |
14 A. Silva |
15 Naldo |
16 Kléber |
17 Josué |
18 Fernando |
19 Baptista |
20 Anderson |
21 A. Alves |
22 Fred |
Valmentaja Dunga
Suomen kielen äännerakenne

Suomen kielen äännerakenne käsittää suomen äännejärjestelmän eli foneemien, niiden yhdistämistä säätelevien sääntöjen eli fonotaksin, tavu- ja sanarakenteen ja prosodian eli painon ja sävelkulun kuvauksen.
Äännejärjestelmä > Vokaalit

Suomessa on kahdeksan vokaalia: /i/, /y/, /u/, /e/, /ø/, /o/, /æ/ ja /ɑ/. Oikeinkirjoituksessa niitä merkitään kirjaimilla i, y, u, e, ö, o, ä ja a. Se, että ne ovat itsenäisiä foneemeja, voidaan todistaa esimerkiksi minimipareilla mikin, mykin, mukin, mekin, mökin, mokin, mäkin ja makin.
|  | Etuvokaalit> laveat | Etuvokaalit> pyöreät | Takavokaalit> laveat | Takavokaalit> pyöreät |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| suppeat | i | y |  | u |
| puolisuppeat | e | ø |  | o |
| väljät | æ |  | ɑ |  |
Kielitypologisesti /i/, /u/, /e/, /o/ ja /ɑ/ ovat tavallisia, eli ne esiintyvät monissa maailman kielissä, mutta /y/, /ø/ ja /æ/ ovat harvinaisempia. Etenkin pyöreät etuvokaalit /y/ ja /ø/ ovat epätavallisia, koska yleensä pyöreät vokaalit ovat takavokaaleita. Maailman kielissä on tavallisimmin viisi vokaalifoneemia, joten suomessa vokaaleita on vähän keskimääräistä enemmän, mutta toisaalta esimerkiksi saksassa vokaaleita on jopa 14. Suomessa on kuitenkin melko paljon vokaaleita suhteessa konsonantteihin. Konsonanttifoneemeita on vain 1,6 yhtä vokaalifoneemia kohden, kun eri kielten mediaani on 3,6. Juoksevassa tekstissä vokaaleita esiintyy vielä enemmän, sillä suomenkielisessä kirjoitetussa tekstissä tai litteroidussa puheessa vokaaleita on 48–49 % kaikista kirjainmerkeistä.
Puolisuppeat vokaalit /e, ø, o/ ovat tarkemmin sanottuna keskisiä eli [e̞, ø̞, o̞].
Suomen vokaalifoneemeilla ei ole muita allofoneja, eli ne äännetään aina suurin piirtein samalla tavalla. Nasaalikonsonanttien välissä vokaalitkin tosin nasaalistuvat, esimerkiksi sanassa mamma, mutta painolla tai puhenopeudella ei ole vaikutusta vokaalien ääntämiseen.