Masutatsu Ōyama
Varhaisvuodet

Ōyaman alkuperäinen nimi oli Choi Young-Eui, hän syntyi Japanin vallan alla Gimjessä, nykyisin Etelä-Koreaa. Lapsena hänet lähetettiin Mantšuriaan, Kiinaan asumaan siskonsa maatilalla. Ollessaan 9-vuotias hän oppi maatilla työskenneeltä maanviljelijältä Chakurikia, kiinalaista kenpoa, jota hän harjoitteli noin kaksi vuotta. Ōyaman elämäkerrankirjan mukaan se oli hänen ensimmäinen oppimansa kamppailulaji. Ōyama palasi 12-vuotiaana Koreaan, jossa hän jatkoi kamppailulajien harjoittelemista tyylillä joka oli sekoitus kenpoa, kungfuta ja jujutsua.
Maaliskuussa 1938 Ōyama palasi Japaniin veljensä perässä, joka liittyi Keisarillisen Japanin armeijan Yamanashi lentosotakouluun. Tuolloin hän muutti nimensä Masutatsu Ōyamaksi, joka on käännettynä "Baedal", joka puolestaan oli muinainen Korean kuningaskunta, joka Japanissa tunnettiin nimellä Muinais-Choseona. Hän harjoitteli tuona aikana myös judoa ja nyrkkeilyä. Hän otti sen jälkeen yhteyttä Gigō Funakoshin Shōtōkan kouluun ja ryhtyi harjoittelemaan karatea. Myöhemmin Ōyama hyväksyttiin Shotokanin perustajan Gichin Funakoshin oppilaaksi. Hän harjoitteli Funakoshin opissa neljä vuotta, ja ensimmäisen kahden vuoden jälkeen hän saavutti 2. danin arvon. Ōyama harjoitteli vielä toiset kaksi vuotta, jonka jälkeen hän oli saavuttanut 4. danin mustan vyön Shotokanissa. Hän jatkoi judon harjoittelemista myös samaan aikaan erittäin aktiivisesti ja saavutti lajissa 4. danin arvon.
Sodan loputtua 1945 Ōyama jätti lentosotakoulun ja aloitti Eiwa Karate tutkimuskeskuksen Suginami osastolla, mutta sulki sen pian huomattuaan olevansa ei toivottu korealainen. Hän löysi paikan asua Tokiossa, jossa hän tapasi myös tulevan vaimonsa. Ōyama pääsi 1946 Waseda yliopistoon opiskelemaan urheilutieteitä. Myöhemmin hän kävi Takushoku yliopistoa. Tämän jälkeen Ōyama siirtyi harjoittelemaan Gōjū-ryū karatea korealaisen So Nei Chun oppiin, joka oli tyylisuunnan perustajan Chōjun Miyagin pitkäaikaisimpia oppilaita. Ōyama joutui sittemmin Japanin poliisin ahdistelemaksi, kun hän liittyi korealaiseen puolueeseen Japanissa, joka halusi Korean yhdistymistä. Ōyama kierteli samaan aikaan pitkin Tokiota haastaen riitaa Yhdysvaltain armeijan poliisien kanssa ollessaan turhautunut poliittiseen tilaan.
Hänen ystävä ja opettaja So Nei Chu ehdotti Ōyamaa menemään yksin vuoristoon harjoittelemaan mieltään ja kehoaan. Hän aikoi viettää kolme vuotta Minobu vuorella Yamanashissa. Ōyama rakensi hökkelin vuoren läheisyyteen ja sai kuukausittain vieraakseen ystävänsä Tateyamasta. Hän alkoi kuitenkin epäröimään päätöstään ja lähetti kirjeen Solle, joka ehdotti hänelle vuorelle vetäytymistä. Hän rohkaisi vastakirjeessä Ōyamaa olemaan vielä vuorella ja ehdotti ajamaan toisen kulmakarva pois, jotta häntä ei houkuttaisi tulemaan takaisin ihmisten ilmoille. Ōyama oli vuorilla lopulta 14 kuukautta, kunnes palasi Tokioon harjoittelun päätteeksi. Palattuaan takaisin hän antoi suurta arvostusta Miyamoto Musashin kirjoittamalle The Book of Five Rings kirjalle, joka oli hänen ainoa luettava teos vuoristossa. Paluun myötä hän voitti 1947 Japanin karatemestaruuden. Ōyama oli kuitenkin suunniltaan ettei ollut päässyt alkuperäiseen tavoitteeseensa harjoitella vuoristossa kolme vuotta, jonka myötä hän palasi takaisin vuorille. Tällä kertaa Ōyama matkasi vuonna 1948 Kiyosumi vuorelle, jossa hän harjoitteli yhteensä 18 kuukautta. 1949–1950 Ōyama jatkoi Gōjū-ryūn harjoittelemista Asakusa dojolla, jossa häntä opettivat muun muassa Gogen Yamaguchi ja tyylisuunnan perustajan poika Kei Miyagi. Hän saavutti 6. danin arvon ja alkoi kehittämään omaa tyyliään karatesta, jossa olisi tärkeää olla muun muassa iskuja kestävä keho.