stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdistyneen kuningaskunnan Falklandin sodan sotalaivat

Brittiläisiä merimiehiä suojavarusteissa
Yhdistyneen kuningaskunnan Falklandin sodan sotalaivat listaa Yhdistyneen kuningaskunnan Falklandin sotaan osallistuneet sotalaivat sekä muut alueelle lähetetyt alukset. Luettelossa on myös mainittu alusten sotatoimissa kärsimät tappiot.
Royal Fleet Auxiliary

Tankkerit
RFA Olna (A123)
J.A. Bailey
RFA Olmeda (A124)
G.P. Overbury
RFA Tidespring (A75)
S. Redmond
RFA Tidepool (A76)
J.W. Gaffrey
RFA Blue Rover (A270)
D.A. Reynolds
RFA Appleleaf (A79)
G.P.A. McDougall
RFA Brambleleaf (A81)
M.S.J. Farley
RFA Bayleaf (A109)
A.E.T. Hunter
RFA Plumleaf (A78)
R.W.M. Wallace
RFA Pearleaf (A77)
J. McCulloch
Maihinnousualus (huolto) (engl. Landing Ship Logistic,LSL
RFA Sir Bedivere (L3004) – Douglas A-4B Skyhawkin pommittama
P.J. McCarthy
RFA Sir Galahad (L3005) – Douglas A-4B Skyhawkien hyökkäyksen kohteen 24. toukokuuta ja 8. kesäkuuta, upotettu hautamuistomerkiksi torpedoimalla (†48)
Paul J.G. Roberts
RFA Sir Geraint (L3027)
D.E. Lawrence
RFA Sir Lancelot (L3029) – Douglas A-4B Skyhawkin pudottama räjähtämätön pommi
Christopher A. Purtcher-Wydenbruck
RFA Sir Percivale (L3036)
A.F. Pitt
RFA Sir Tristram (L3505) – Douglas A-4B Skyhawkin ilmapommitus 8. kesäkuuta (†2)
G.R. Green
Tukilaivat
RFA Regent (A486)
J. Logan
RFA Resource (A480)
B.A. Seymour
RFA Fort Austin (A386)
kommodori Sam C. Dunlop
RFA Fort Grange (A385)
D.G.M. Averill
RFA Stromness (A344) – A-4C:n maalina 24. toukokuuta
J.B. Dickinson
Helikopteritukialus
RFA Engadine (K08)
D.F.Freeman
Royal Maritime Auxiliary Service

RMAS Typhoon (A95)
RMAS Goosander (A94)
Aseistus

Ilmatorjuntaohjukset
Sea Slug
Sea Cat
Sea Wolf
Sea Dart
Merimaaliohjukset
Aérospatiale MM38 Exocet
Ikara
Laivatykistö
4.5" (114 mm) L/55 Mark 8 laivatykki
4.5" (114 mm) L/45 Mark 6 laivatykki
Bofors 40 mm L/60 Mark 9 ilmatorjuntatykki
Oerlikon 20 mm ilmatorjuntatykki
L7A2 7.62 mm GPMG konekivääri
Limbo Mark 10 sukellusveneentorjuntaheitin
Torpedot
Mark 24 Tigerfish
Mark 8
Aiheesta muualla

Naval-history.net - Royal Navy
Naval-history.net - Royal Fleet Auxiliary
Naval-history.net - Kauppalaivaston alukset
Kuvagalleria (Arkistoitu – Internet Archive)
HMS Invincible 1982 Etelä-Atlantilla.
Bristol-ryhmä
HMS Antelope palaa 23. toukokuuta San Carloksen edustalla
HMS Endurance
Atlantic Conveyor
HMS Cardiffin Sea Dart -ohjusten laukaisualusta
Yhdysvaltain siirtokunta-aika

Yhdysvaltain siirtokunta-aika kattaa Yhdysvaltain historiassa aikakauden ensimmäisen englantilaisen siirtokunnan perustamisesta vuonna 1587 Yhdysvaltain itsenäistymiseen vuonna 1776.
Ensimmäiset siirtokunnat

Ensimmäinen brittien siirtokunta nykyisten Yhdysvaltojen alueella oli Roanoke nykyisessä Pohjois-Carolinassa. Walter Raleigh lähetti saarelle runsaat sata siirtolaista vuonna 1587, mutta kun brittilaivoja saapui uudestaan paikalle 1590, siirtokunta oli kadonnut. Vuonna 1607 britit perustivat nykyiseen Virginiaan Jamestownin siirtokunnan. Kaupunki kasvoi osin siksi, että siirtolaiseksi lähtevä sai ilmaisen laivamatkan ja lopulta 100 eekkeriä maata vastineeksi siitä, että hän suostui tekemään sopimuspalvelijana seitsemän vuoden ajan töitä London Company -yhtiölle määränpäässä. Jamestown kärsi aluksi vakavaa puutetta ja nälänhätää. Vuosien kuluessa siirtokunnan talous kehittyi, ja vuonna 1619 sen valitsema edustuslaitos kokoontui ensimmäisen kerran. Siirtokunnan kuolleisuus säilyi kuitenkin korkeana, ja asukasluku kasvoi vain hitaasti. Vuonna 1622 intiaanit tappoivat lähes 350 uudisasukasta. Virginiaan oli tullut 1600-luvun puoliväliin mennessä jo noin 40 000 englantilaista siirtolaista. Ensimmäiset orjat tuotiin viimeistään vuonna 1619.
Uskonnolliset pakolaiset Euroopasta

Uskonnollista vainoa Hollantiin paenneiden Pohjois-Englannin separatististen pilgrimien, eli ‘pyhiinvaeltajien’ (puritaanistien), oli vuonna 1620 alun perin tarkoitus matkata Mayflower -laivalla Virginiaan. Myrskyn vuoksi he purjehtivat paljon pohjoisemmaksi ja laskivat ensiksi maihin nykyisen Cape Codin niemellä. Lopulta he perustivat siirtokunnakseen Plymouthin nykyisessä Massachusettsissa. Paikalliset intiaanit auttoivat heitä selviytymään talvesta ja seuraavasta kesästäkin, ja pyhiinvaeltajat viettivät vuoden 1621 sadonkorjuujuhlaa yhdessä intiaanien kanssa ensimmäisenä kiitospäivänä.
Vuosista 1628–1629 alkaen Amerikkaan alkoi muuttaa Englannin valtiokirkkoja vastustaneita puritaaneja, jotka perustivat ensimmäisen siirtokuntansa 1630. Seuraavan vuosikymmenen aikana puritaaneja saapui Uuteen-Englantiin Bostonin eteläpuolelle 15 000 – 20 000. He kehittivät oman hallintojärjestelmänsä ja alkoivat perustaa pieniä kaupunkeja. Puritaaneilla on katsottu olleen vaikutuksensa koko amerikkalaisen kansanvallan syntyyn, mutta toisaalta heidän ankarat säädöksensä kahlitsivat ajattelun ja toiminnan vapautta.
Kanadaan oli asettunut ranskalaisia ja itärannikolle turkiskauppaa hallitsevia hollantilaisia. Englantilaiset siirtokunnat saivat kuitenkin tukea emämaastaan ja olivat siksi kilpailijoitaan elinvoimaisempia. Englannin hallituksen tavoitteet Pohjois-Amerikassa olivat sekä taloudellisia että uskonnollisia, kun kiusalliset eriuskoiset kuten puritaanit ja kveekarit muuttivat Uuteen-Englantiin. Lähtijät tavoittelivat aluksi lähinnä uskonnonvapautta, mutta myöhemmin tulijat etsivät myös vapaan ja vauraan elämän ehtoja, joita Eurooppa ei kyennyt antamaan.
Koulutuksen kehitys

Massachusettsin siirtokunnassa arvostettiin olosuhteiden ankaruudesta huolimatta koulutusta. 1636 perustettiin ensimmäinen college tulevan sukupolven papiston kouluttamiseksi. Vuonna 1638 John Harvard lahjoitti testamentilla uudelle oppilaitokselle kirjaston ja puolet maatilastaan. Siitä lähtien Yhdysvaltain ensimmäinen yliopisto kantoi hänen nimeään. Myös alempiin koulutusasteisiin kiinnitettiin huomiota. Jo vuonna 1624 annettiin säädös koulutuksesta college-tason alapuolella, mutta se osoittautui tehottomaksi. Viisi vuotta myöhemmin, todettuaan että "muuan tuon vanhan harhaanjohtajan Saatanan tärkeimmistä keinoista on pitää ihmiset tietämättöminä kirjoituksista", Massachusettsin lainsäätäjäkunta vaati jokaista viidenkymmenen talouden kuntaa ”heti nimittämään lukemisen ja kirjoituksen opettajan ja huolehtimaan hänen palkkauksestaan”. Jokaisen sadan talouden kunnan oli lisäksi järjestettävä latinan opetus yliopistoon aikoville. Näitä säädöksiä myös jäljiteltiin muissa Uuden Englannin siirtokunnissa, paitsi Rhode Islandissa. Näin Amerikassa ensimmäisenä englanninkielisistä maista määrättiin oppivelvollisuus voimaan.
Kolmetoista siirtokuntaa

Pohjois-Amerikan itärannikolle oli 1740-lukuun mennessä muodostunut kolmentoista brittisiirtokunnan ketju pohjoisen New Hampshirestä etelän Georgiaan. Rannikosta 150 kilometriä sisämaahan oli asuttua aluetta; sen takana oli intiaanien ja ranskalaisten maata. Florida kuului tuolloin Espanjalle ja Kanada Ranskalle.
Vuodesta 1700 vuoteen 1760 kolmentoista siirtokunnan väestö kasvoi noin 250 000:sta yli puolentoista miljoonan – suunnaton määrä sen ajan mittapuulla ja suhteellisena kasvuvauhtina ainutlaatuinen maailmanhistoriassa. Kenties vieläkin hämmästyttävämpää oli kuitenkin muutamien tuhansien johtavien perheiden nopea erottuminen ja niiden varallisuuden ja vallan nopea kasvu. Amerikan paikallishallinto perustui harvainvaltaan, jonka edellytyksinä oli äänioikeuden rajaaminen vain melko suuren omaisuuden haltijoille sekä osanotto-oikeuden epääminen uudisasutukselta. Kokonaiset uudet suurehkot kaupungit jäivät ilman edustajia kokouksissa, tai ne saivat vain vähäisen edustuksen.
Englanti ja Ranska kilpailivat Pohjois-Amerikan herruudesta lähes kahden vuosisadan ajan. Suuren siirtomaasodan 1756–1763 jälkeen Pariisin rauhassa Ranska joutui luopumaan kaikista Pohjois-Amerikan omistuksistaan, ja se menetti Mississippin itäpuoliset alueet ja Kanadan Britannialle.
Brittisiirtokunnissa näkyi jo 1700-luvulla omaleimaisen amerikkalaisia piirteitä. Väestönkasvu oli nopeaa, ja amerikkalaisia oli vuoden 1775 tienoilla jo noin 2,5 miljoonaa. Amerikkalaisten keski-ikä oli korkeampi ja ravitsemustilanne parempi kuin eurooppalaisten. Syntyvyys oli korkea ja väestönkasvua vauhditti myös siirtolaisuus. Vuonna 1775 jo lähes kolmasosa amerikkalaisista oli syntyperältään ei-englantilaisia.
Talous

Nykyisten Yhdysvaltain alueelle tuotiin vuoteen 1770 mennessä 400 000 – 500 000 orjaa Afrikasta. Orjia oli kaikissa siirtokunnissa. Pohjoisessa heidän asemansa vastasi valkoisten palkollisten asemaa, mutta etelän plantaaseilla he elivät omistajilleen alistettuina. Orjakapinoita ei kuitenkaan juurikaan ollut.
Amerikkalaisten tehtävänä oli tuottaa emämaalle raaka-aineita kun englantilaiset pyrkivät Pohjois-Atlantin kaupalliseen hegemoniaan. Vastikkeeksi amerikkalaiset saivat brittiläisiä manufaktuurituotteita. Merkantilististen oppien mukaisesti siirtokuntien ja emämaan välinen merenkulku ja kauppa oli monopolisoitu amerikkalaisten ja englantilaisten yksinoikeudeksi, ja ulkomainen kilpailu oli kielletty. Tämä asetti tiettyjä esteitä siirtokuntien talouselämän kehitykselle, vaikka se takasikin hyvät markkinat amerikkalaisille tuotteille. Amerikkalaiset kävivät myös salakauppaa espanjalaisten ja ranskalaisten kanssa Länsi-Intian saarilla.
Siirtokuntien talouden perustana oli maatalous ja omavaraiset perheviljelmät, farmit. Maata oli runsaasti tarjolla. Pennsylvania tunnettiin “leipäkorina”, ja muista siirtokunnista saatiin tupakkaa, riisiä ja indigoa. Merenkulku, kalastus sekä rauta- ja tekstiiliteollisuus olivat keskittyneet Uuteen-Englantiin.
Uskonto ja hallinto

1730- ja 1740-lukujen herätysliike Great Awakening mursi Harvardin ja Yalen kasvattaman papiston valtaa, erotti kirkon valtiosta ja loi elintilaa myöhempien Yhdysvaltain lukuisille lahkoille ja uskonnollisille yhteisöille. Siirtokuntien itsehallintokäytännöt jäljittelivät yhä Britannian hallitusmuotoa. Eri nimillä tunnetut lainlaatijakunnat olivat yleensä kaksikamarisia laitoksia. Kuvernöörin apuna toimi neuvosto ja alahuoneena toimi asukkaiden valitsema edustajakokous. Valtaa käyttivät usein paikalliset mahtisuvut. Äänioikeutettujen määrä oli suurempi kuin Britanniassa, ja noin 50–70 prosenttia valkoisista täysi-ikäisistä miehistä oli äänioikeutettuja. Äänioikeuden ehtona oli tavallisimmin 50 eekkerin maaomaisuus tai 50 punnan muu varallisuus. Naiset, orjat, intiaanit ja juutalaiset eivät vielä 1700-luvulla saaneet äänestää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain siirtokunta-aika Wikimedia Commonsissa
Brittien alueet vuonna 1750 kartassa punaisella
Formula One 04

| Formula One 04 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  SCE Studio Liverpool
Julkaisija:  SCEE
Julkaistu:  EU 30. heinäkuuta 2004JP 22. syyskuuta 2004
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 3
Alusta:  PlayStation 2
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Formula One 04 oli Sonyn ensimmäinen Formula 1 -peli, joka sisältää uratilan. Siinä pelaaja käy läpi viiden vuoden F1 -uran (seuraavien vuosien pelit ovat käyttäneet samaa tapaa). Pelaaja aloittaa testaamalla F1 -autoa (joka ei ole minkään tallin väreissä). Jos testisuoritukset ovat hyviä, pelaaja pääsee Minardin tapaiseen pikkutalliin. Sieltä pelaaja yrittää nousta isompien tallien riveihin suoriutumalla hyvin sekä testeissä että kisoissa. Ensimmäistä kertaa peliä pystyi pelaamaan myös internetissä. Peli sisältää kaikki kauden 2004 -kuljettajat, tallit ja radat sekä uuden Bahrain International Circuit -radan Bahrainissa ja Shanghai International Circuit -radan Kiinassa.
Peli oli sarjan ainoa, jonka pelillisiä ominaisuuksia muutettiin pelin ilmestymisen jälkeen. Alkuperäisessä versiossa olleen bugin takia varikkokäynneillä oli todennäköistä, että tekoälyn ohjaama auto kiihdyttää yhtäkkiä pelaajan auton perään päättäen tämän kisan. Studio Liverpool poisti kyseisen vian pelin Platinum -versiosta lukuisten puhelinsoittojen takia. Pelin suomenkielisinä selostajina toimivat Oskari Saari ja Erkki Mustakari.
Formula One 04 julkaistiin Euroopassa (PAL) ja Japanissa (NTSC).
Dominic Thiem

| Dominic Thiem |
| --- | --- |
 Dominic Thiem vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. syyskuuta 1993 (ikä 31)
Kansalaisuus:   Itävalta
Tennispelaaja
Pituus:  185 cm
Paino:  79 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2011–2024
Palkintorahat:  30 146 603 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  3. (2.3.2020)
Turnausvoittoja:  17
Voitot/tappiot:  347–208
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  loppuottelu (2020)
Ranskan avoimet:  loppuottelu (2018, 2019)
Wimbledon:  4. kierros (2017)
Yhdysvaltain avoimet:  voitto (2020)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  67. (7.10.2019)
Voitot/tappiot:  40–78
Aiheesta muualla
www.dominicthiem.at ja www.dominicthiem.at/en
ITF
ATP
Dominic Thiem (s. 3. syyskuuta 1993 Wiener Neustadt) on itävaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan kolmas, jolle sijalle hän nousi ensimmäisen kerran maaliskuussa 2020.
Junioreiden maailmanlistalla Thiem oli parhaimmillaan toisena tammikuussa 2011.
Vuosina 2018 ja 2019 Thiem eteni Ranskan avointen miesten kaksinpelin loppuotteluun, joissa molemmissa hän hävisi Rafael Nadalille. Jälkimmäisessä loppuottelussa hän voitti yhden erän.
Thiem on voittanut 17 ATP-turnausta. Ensimmäisen Masters-tason ATP-turnausvoittonsa hän saavutti Indian Wellsissä maaliskuussa 2019 voitettuaan loppuottelussa Roger Federerin 3–6, 6–3, 7–5. Ensimmäisen grand slam -turnausvoittonsa Thiem saavutti Yhdysvaltain avoimissa 2020, missä hän päihitti loppuottelussa Alexander Zverevin viisieräisessä ottelussa.
Thiem lopetti uransa kauden 2024 jälkeen.
Aiheesta muualla

Dominic Thiem ATP:n sivuilla (englanniksi)
Dominic Thiem ITF:n sivuilla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Latvia  Puola 
Henkilöt:  DDB
Ruotomuura

| Ruotomuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Hypoedaleus
Laji::  guttatus
Kaksiosainen nimi
 Hypoedaleus guttatus  (Vieillot, 1816) 

Alalajit
 H. g. guttatus  H. g. leucogaster 
Katso myös
   Ruotomuura Wikispeciesissä   Ruotomuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruotomuura (Hypoedaleus guttatus) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Ruotomuura kasvaa 21–22 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat enimmäkseen toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää, selkä, siivet ja pyrstö ovat mustat. Niissä on runsaasti valkoisia pilkkuja, jotka ovat pyrstössä yhdistyneet juoviksi. Naaraalla pilkut voivat olla myös ruskehtavat. Ruotomuuran rinta on valkoinen ja alavatsa ja alaperä kellanruskeat. Naaraslinnulla kellanruskeaa on lisäksi kyljissä. Ruotomuuran nokka on kookas ja tukevahko.
Levinneisyys ja elintavat

Ruotomuuraa tavataan Brasilian eteläosista Paraguayhin ja Argentiinan pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja tiheiköt. Se liikkuu yleensä pareittain ja voi muodostaa muiden lintujen kanssa sekaparvia.
III Tri-Logy

| III Tri-Logy Kingston Wall |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Freakout Studios, Helsinki 1994
 Julkaistu: syyskuu 1994
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Pedro Cucaracha
 Tyylilaji: progressiivinen rock psykedeelinen rock taiderock elektroninen musiikki
 Kesto: 71.38
 Levy-yhtiö:  Trinity 1994  Zero 1995  Zen Garden 1998 (uudelleenjulkaisu)
Listasijoitukset
  8. (viikko 40/1994)
Kingston Wall:n muut julkaisut
| II 1993 | III Tri-Logy 1994 | Freakout Remixes 2000 |
Singlet albumilta Tri-Logy
 ”Štüldt Håjt” Julkaistu: 1994  ”The Real Thing” Julkaistu: 1994
III Tri-Logy (tai Tri-Logy) on suomalaisen rock-yhtye Kingston Wallin kolmas albumi, joka julkaistiin syksyllä 1994. Levy jäi yhtyeen viimeiseksi studioalbumiksi, sillä yhtye hajosi joulukuussa 1994.
Useat albumin kappaleet käsittelevät Petri Wallin ystävän Ior Bockin sukusaagaa. Saagan ydin on myös kuvattu albumin kansilehdessä. Kansilehden sisällä on myös paljon saagaan liittyviä sanoja ja symboleita.
Albumiin oli otettu mukaan erilaista tyyliä yhtyeen progressiiviseen ilmaisuun, johon vaikutti muun muassa australialainen soitin didgeridoo. Kyseinen soitin on mukana varsinkin ensimmäisillä raidoilla tuoden yhtenäisyyttä kappaleisiin. Albumiin otettiin myös vaikutteita elektronisesta musiikista, jonka voi kuulla parhaiten kappaleessa "Štüldt Håjt". Mukana albumilla oli myös aikaisemmilla albumeilla tuttu Sakari Kukko, joka soittaa saksofonia kaikilla yhtyeen albumeilla.
Kuten muutkin yhtyeen albumit, myös Tri-Logyn julkaisi remasteroituna Zen Garden (1998), ja albumi sisältää bonuslevyn, joka on myyty loppuun. Yhden levyn remasteroitu versio on kuitenkin yleisessä myynnissä.selvennä
Albumin tutuintaselvennä antia lienevät musiikkivideonakin julkaistu albumin avausraita "Another Piece of Cake" sekä albumin lopettava eeppinen raita "The Real Thing", joka julkaistiin myös singlenä nimellä "The Real Thing, Radio Edits". Single julkaistiin myös kappaleesta "Štüldt Håjt", jossa mukana oli myös albumin raita "Time" ja "Have You Seen the Pyg-mies?". Päättävä raita on yhtyeen pisin ensimmäisen albumin Kingston Wall I:n noin 20-minuuttiseksi paisuneen Mushrooms -kokonaisuuden jälkeen. Albumin ensimmäisestä raidasta ("Another Piece of Cake") alkaa soinnullinen jatkumo, joka jatkuu aina Štüldt Håjtiin. Tämä johtuu siitä, että kappaleiden loppua ja alkua ei saata niin helposti huomata, vaan jotkut voivat nähdä sen jatkuvan suoraan edellisen kappaleen lopusta seuraavan alkuun.lähde?
Albumilla on useita viittauksia yhtyeen aikaisempaan tuotantoon. Muun muassa Tri-Logyn kappaleiden sanoituksiin on kätketty useita yhtyeen ensimmäisten albumeiden raitojen nimiä, ja viimeisen raidan "The Real Thingin" loppupuoliskolla kuullaan Kingston Wallin toisen albumin Kingston Wall II raidalta "And It's All Happening" tuttua kitarateemaa.
Albumi nousi Suomen virallisella albumilistalla korkeimmillaan sijalle 8.
Arvostelut

AllMusic-sivuston Rob Caldwell arvelee, että Kingston Wall pyrki Tri-Logylla ”murtautumaan hard rock -muottinsa ulkopuolelle”, sillä yhtyeelle ominaisen acid rock -kitaran rinnalle on tuotu rumpukoneita ja syntetisaattoreja. Caldwellin mielestä albumi epäonnistuu Bockin sukusaagan käsittelemisessä eikä konsepti aukene ulkopuoliselle. ”Musiikillisesti albumi ei ole hirvittävän huono, mutta toisaalta se ei myöskään tarjoa muistettavia kappaleita.” Caldwell antaa Tri-Logylle arvosanaksi kaksi tähteä viidestä mahdollisesta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Kingston Wall, ellei toisin mainita.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Another Piece of Cake | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Welcome to the Mirrorland | 3.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I'm the King, I'm the Sun | 4.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Key: Will | 1.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Take You to Sweet Harmony | 3.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Get Rid of Your Fears | 2.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | When Something Old Dies | 1.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Alt-land-is | 5.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Štüldt Håjt | 8.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | For All Mankind | 6.17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Time | 7.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The Real Thing | 18.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 1998 rajoitetun painoksen bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Huom. | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Skies Are Open (live)  |  | 7.24 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Third Stone from the Sun (live, säv. ja san. J. Hendrix)  |  | 7.46 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Have You Seen the Pyg-mies? |  | 2.20 |  |  |  |  |  |  |
↑  Yhtyeen live-esitys Helsingin Lepakossa 5. joulukuuta 1994, joka oli yhtyeen viimeinen varsinainen keikka.
↑  Yhtyeen live-esitys Turun City Soundissa 13. marraskuuta 1994
↑  Alun perin julkaistu yhtyeen Štüldt Håjt -singlellä
Kokoonpano

| --- | --- |
Kingston Wall: Petri Walli – kitarat, laulu  Jukka Jylli – basso, taustalaulu  Sami Kuoppamäki – rummut Vierailijat: Sakari Kukko – saksofoni (kappaleessa "The Real Thing")  Kimmo Kajasto – syntetisaattorit  Carl Käki-Motion – Štüldt Håjt  Peter & Pan – Didgeridoo & munniharppu : Tuotanto: Pedro Cucaracha – tuotanto  Robert Palomäki, Tom Vuori – äänitys, miksaus  Otto Donner – editointi  Bruno Maximus – etukannen maalaus  Otso Pohto – Kingston Wall -logo  Kie von Hertzen – takakansi  Jouko Lehtola – valokuvat  Petteri Vilkki – graafinen suunnittelu, taitto
Aiheesta muualla

Tri-Logy yhtyeen virallisilla kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
"Another Piece of Cake" kappaleen musiikkivideo
Sincoranmuura

| Sincoranmuura |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Kapustarintamuurat Formicivora
Laji::  grantsaui
Kaksiosainen nimi
 Formicivora grantsaui  Gonzaga, Carvalhaes & Buzzetti, 2007 

Katso myös
   Sincoranmuura Wikispeciesissä   Sincoranmuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sincoranmuura (Formicivora grantsaui) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Sincoranmuuraa tavataan Serra do Sincorán vuoristossa Brasiliassa Bahian osavaltiossa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 600 km2. Lajin tunnettuja esiintymiä on vain neljä, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.