stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dragostea din tei

| ”Dragostea din tei” O-Zone |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: DiscO-Zone
 B-puoli: ”Dragostea din tei (DJ Ross radio RMX)”
 Julkaistu: Romania (2003) muu Eurooppa (2004)
 Formaatti: CD single, CD maxi, 12" maxi
 Tuottaja(t): Dan Bălan
 Tyylilaji: eurodance
 Kesto: 03.34
 Levy-yhtiö: Ultra Records, Polydor Records
O-Zonen muut singlet
| ”Numai tu” 2003 | ”Dragostea din tei” 2003 | ”Despre tine” 2004 |
Dragostea din tei (ääntäminen romaniaksi: [ˈdraɡoste̯a din ˈtej]  kuuntele ääntämys (ohje)) on moldovalaisen O-Zone-yhtyeen menestynein single. Romanian kielellä laulettu kappale nousi singlelistojen kärkeen monissa Euroopan maissa, ja siitä tuli vuoden 2004 kesähitti.
Ranskassa single oli listakärjessä 15 viikkoa ja Saksassa 14. Lisäksi kappale sijoittui ykköseksi muun muassa Itävallassa, Tanskassa, Alankomaissa, Irlannissa, Norjassa ja Sveitsissä. Suomessa single sijoittui parhaimmillaan toiselle sijalle, ja Britanniassa se oli sijalla kolme.
19-vuotias yhdysvaltalainen  Gary Brolsma julkaisi vuonna 2004 Newgrounds-sivustolla videon nimeltä Numa Numa, jossa hän tanssii tuolissaan musiikin tahdissa ja on laulavinaan kappaletta. Brolsma sai videon takia lisänimen Numa Numa Guy. Hänet kutsuttiin Good Morning America -ohjelmaan, ja The New York Times kirjoitti hänestä.
Romanialainen laulaja Haiducii on tehnyt kappaleesta oman versionsa. Suomalainen laulaja Frederik on tehnyt ”Dragostea din tei” -kappaleesta suomalaisen version nimellä ”Kumimies”. Rap-artisti T.I.:n single ”Live Your Life” (feat. Rihanna) on samplattu ”Dragostea din tei” -kappaleesta.
Kaj Turunen

| Kaj Turunen |
| --- | --- |
 Turunen elokuussa 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1960 (ikä 63) Lohja
Poliitikko
Puolue:  kokoomus
Entiset puolueet:   Perussuomalaiset (–2017)  Sininen tulevaisuus (2017–2018) 
Asema:  Kansanedustaja (2011–2019)
Vaalipiiri:  Kaakkois-Suomen vaalipiiri
Kotipaikka:  Savonlinna
Puoliso:  Erja Helena Turunen (1984–)
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Kaj Valentin Turunen (s. 27. joulukuuta 1960 Lohja) on suomalainen entinen kokoomuksen kansanedustaja ja yrittäjä. Hän edusti aiemmin perussuomalaisia ja sinistä tulevaisuutta. Turusen poliittinen ura alkoi nuorisopoliitikkona SKDL:n riveissä.
Elämä

Turunen valmistui rakennusmieheksi Savonlinnan ammattikoulusta vuonna 1978. Hän on toiminut yrittäjänä jo nuoresta. Hän perusti ensimmäisen yrityksensä jo 18-vuotiaana toimien ravintoloissa tiskijukkana taiteilijanimellä DJ-Valentin. Hän on toiminut muun muassa kahvilayrittäjänä, torikauppiaana ja jäätelökioskiyrittäjänä. Turunen oli 1980-luvulla mukana myös puusepänliikkeessä, joka meni konkurssiin. Hän on suorittanut yrittäjän erikoisammattitutkinnon Jyväskylän ammattikorkeakoulussa vuonna 2008 sekä johtamisen erikoisammattitutkinnon vuonna 2011 Jyväskylän ja Pohjois-Karjalan ammattikorkeakouluissa.
Turusen äänimäärä eduskuntavaaleissa 2011 oli 2 631 ja 2015 eduskuntavaaleissa 6 929 ääntä. Turunen on myös Savonlinnan kaupunginvaltuustossa. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Turunen sai 545 ääntä ja putosi eduskunnasta.
Edellisellä kaudella eduskunnassa Turunen oli lakivaliokunnan, talousvaliokunnan, tulevaisuusvaliokunnan "Innostunut yhteiskunta" -jaoston sekä Suomen Pohjoismaiden neuvoston valtuuskunnan jäsen. Vuonna 2014 Turunen valittiin perussuomalaisten eduskuntaryhmän toiseksi varapuheenjohtajaksi.
Sipilän hallituksen aikana Turunen johti talousvaliokuntaa, hän on puhemiesneuvoston jäsen, suuren valiokunnan varajäsen sekä sosiaali-ja terveysvaliokunnan varajäsen. Lisäksi Turunen on jäsenenä kansainvälisten asiain foorumissa ja Suomen teollisuussijoitus Oy:ssä.
Vaalimenestys > Eduskuntavaalit

2011: 2 631 ääntä (Etelä-Savon vaalipiiri, valittiin) (PS)
2015: 6 929 ääntä (Kaakkois-Suomen vaalipiiri, valittiin) (PS)
2019: 545 ääntä (Kaakkois-Suomen vaalipiiri, ei valittu) (kok)
Vaalimenestys > Kuntavaalit

2012: 625 ääntä (Savonlinna, valittiin)
2017: 384 ääntä (Savonlinna, valittiin)
Yksityiselämä

Turunen on ollut naimisissa Erja Helena Turusen kanssa vuodesta 1984 lähtien. Heillä on kolme lasta.
Nils Nilsson Skum

| Nils Nilsson Skum |
| --- | --- |
 Nils Nilsson Skum 65-vuotiaana Šiškássa Norrkaitumin lapinkylässä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1872 Jukkasjärvi
Kuollut: 27. joulukuuta 1951 (79 vuotta) Jällivaara
Taiteilija
Ala:  poronhoitaja, piirtäjä, taidemaalari, kuvanveistäjä, käsityöläinen
Skumin ateljeekota
Nils Nilsson Skum (13. huhtikuuta 1872 Jukkasjärvi – 27. joulukuuta 1951 Jällivaara) oli ruotsinsaamelainen poronomistaja ja piirtäjä. Hän kuvasi saamelaisten arkea teoksessa Same sita – lappbyn (1938). Postuumisti julkaistiin hänen teoksensa Valla renar (1955).
Skum tuli tunnetuksi piirtäjänä ja taidemaalarina, mutta hän oli myös taitava käsityöläinen ja kuvanveistäjä. Hän teki hirvi- ja poroaiheisia veistoksia. Niiden lisäksi hän valmisti hyvin paljon puukkoja. Skumin läpimurto suuren yleisön tietoisuuteen oli Same sita – lappbyn. Se on kuvateos, joka syntyi Skumin ja Nordiska museetin intendentin Ernst Mankerin yhteistyön tuloksena. Skum piirsi teokseen satakunta lyijykynä- ja liitupiirustusta, joita täydensivät Skumin saamenkieliset tekstit ja Israel Ruongin käännökset.
Teokset

Same sita – lappbyn, 1938, toim. Ernst Manker
Valla renar, 1955
Ernst Manker (1893–1972); Boken om Skum, LT förlag, Stockholm, 1956 (2. p. 1965)
Aiheesta muualla

Nils Nilsson Skum,  Samer.se
Nordiska museet: Nils Nilsson Skumin esittely (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Taiteenala:  KulturNav 2  RKD Artists  ULAN
Seppo Maijala

| Seppo Maijala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1944 (ikä 80) Lempäälä
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1969–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Seppo Johannes Maijala (s. 16. huhtikuuta 1944 Lempäälä) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt niin televisiossa kuin teatterissakin. Televisiossa hänen roolejaan ovat olleet muun muassa Kotikadun Raine Aarnio, Reinikaisen konstaapeli Jänkälä ja Sydänjään Simo.
Maijala on naimisissa Heidi Heralan kanssa ja pariskunnalla on neljä lasta. Seppo Maijalalla on myös tytär ensimmäisestä avioliitostaan. Sekä Maijala että Herala ovat Helsingin Kaupunginteatterin näyttelijöitä.
Aiheesta muualla

Seppo Maijala Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Seppo Maijala Elonetissä.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Adinatsolaami

| --- | --- |

Adinatsolaami
Systemaattinen (IUPAC) nimi
1-(8-kloori-6-fenyyli-4H-[1,2,4]triatsolo[4,3-a][1,4]bentsodiatsepin-1-yyli)-N,N-dimetyylimetanamiini
Tunnisteet
CAS-numero: 37115-32-5
ATC-koodi: N05AB07
PubChem CID: 37632
DrugBank: DB00546
Kemialliset tiedot
Kaava: C19H18N5Cl 
Moolimassa: 351,833
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 130–133 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: < 3 h
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: suun kautta
Adinatsolaami on bentsodiatsepiinijohdannainen lääkeaine, jolla on ahdistusta ja lihasjännitystä poistava, sedatiivinen ja antidepressiivinen vaikutus.
Adinatsolaamin kehitti tohtori Jackson B. Hester, joka etsi alpratsolaamille vastinetta, jolla olisi vielä suurempi antidepressiivinen vaikutus. Hester oli myös aiemmin kehittänyt alpratsolaamin. Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto hylkäsi adinatsolaamin (tuotenimeksi oli valittu tällöin Deracyn) myyntilupahakemuksen vuonna 1994 todeten, ettei lääkeyhtiön sille tarjoamien tutkimusten tulokset osoittaneet riittävää näyttöä lääkkeen tehosta paniikkikohtausten hoidossa. FDA ei ole vuoteen 2020 mennessä myöntänyt adinatsolaamille myyntilupaa Yhdysvalloissa.
Adinatsolaami on Suomessa luokiteltu huumausaineeksi.
Aiheesta muualla

PubChem: Adinazolam (englanniksi)
DrugBank: Adinazolam (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Adinazolam (englanniksi)
Ibn Sa’ud

| Ibn Sa’ud |
| --- | --- |
 
Saudi-Arabian kuningas
Valtakausi:  23. syyskuuta 1932 – 9. marraskuuta 1953
Seuraaja:  Sa’ud ibn Abdilaziz
Hijazin ja Najdin kuningas
Valtakausi:  8. tammikuuta 1926 – 23. syyskuuta 1932
Edeltäjä:   Husain ibn Ali, Hijazin kuningas
Najdin sulttaani
Valtakausi:  3. marraskuuta 1921 – 29. tammikuuta 1927
Najdin ja Hasan emiiri
Valtakausi:  13. tammikuuta 1902 – 3. marraskuuta 1921

Syntynyt:  15. tammikuuta 1876 Riad
Kuollut:  9. marraskuuta 1953 (77 vuotta) Taif
Puoliso:  22 vaimoa
Suku:  Saud
Isä:  Abdul Rahman bin Faisal Al Saud
Äiti:  Sara bint Ahmed Al Sudairi
Uskonto:  islam
Ibn Sa’ud (arab. عبد العزيز بن عبد الرحمن آل سعود‎, ‘Abd al-‘Azīz ibn ‘Abd ar-Raḥmān ’Āl Sa‘ūd, 15. tammikuuta 1876 – 9. marraskuuta 1953 Riad, Saudi-Arabia) oli Saudi-Arabian kuningaskunnan perustaja sekä sen ensimmäinen kuningas. Ibn Sa’ud aloitti maan öljyvarojen hyödyntämisen.
Vaimot ja jälkeläiset

Wadha’ bint Muhammad al-Hazzam
Turki (1900–1919)
Sa’ud  (12. tammikuuta, 1902 – 23. helmikuuta 1969); hallitsi vuosina 1953–1964
Munira
Tarfa bint Abdillah al-Šaikh Abdulwahhab
Khalid (syntyi 1903, kuoli onnettomuudessa)
Faisal (huhtikuussa 1904 – 25. marraskuuta 1975); hallitsi vuosina 1964–1975
Al-Anud (syntyi 1917)
Al-Jauhara bint Musa’id Al Sa’ud
Muhammad (1910–1988)
Khalid  (1913 – 13. kesäkuuta, 1982); hallitsi vuosina 1975–1982
Bazza (ensimmäinen Bazza-niminen vaimo)
Nasr (1919–1984)
Al-Jauhara bint Sa’d al-Sudairi
Bandari  (1928-2009)
Sa’d (1920–1993)
Musa’id (1923-2013)
Abdulmuhsin (1925–1985)
Hassa bint Ahmad al-Sudairi
Saad  (1915–1993)
Fahd  (1921 – 1. elokuuta, 2005); hallitsi vuosina 1982–2005
Sultan (syntyi 1928 – 22. lokakuuta 2011); kruununprinssi kuolemaansa asti
Abdulrahman (1931-2017)
Najef  (1934-2012)
Turki II (1934-2016)
Salman (syntyi 1936), vallassa 2015–
Ahmad (syntyi 1942 )
Lulwa  (1928-2009)
Jawahir  (kuollut 2023)
Latifa
Al-Jauhara
Mudi (kuoli nuorena)
Falwa (kuoli nuorena)
Šahida
Mansur (1921 – 2. toukokuuta 1951)
Miš’al (1926-2017)
Qumaša (1927-2011)
Mut’ib (1931-2019 )
Fahda bint al-Asi ibn Šuraim
Abdullah  (elokuu 1923 – 23. tammikuuta 2015 ); hallitsi vuosina 2005–2015
Nuf (kuollut 2015)
Sita (1930-2011)
Bazza (toinen Bazza-niminen vaimo)
Bandar (1923-2019)
Fawwaz (1934-2008)
Haya bint Sa’d al-Sudairi (1913 – 18. huhtikuuta 2003)
Badr (1932-2013)
Hassa
Abdulilah (syntynyt 1939 )
Abdulmajid (1943–2007)
Munayyir
Talal  (1931-2018)
Badr (1931–1932)
Mušari (1932 – 23. toukokuuta 2000)
Nawwaf (1932-2015)
Madawi  (1939-2017)
Mudi
Sultana (1928-2008)
Haya (1929-2009)
Majid (19. lokakuuta 1938 – 12. huhtikuuta 2003)
Sattam (1941-2013)
Nuf bint ibn Ša’lan
Thamir (1937 – 27. kesäkuuta, 1958 )
Mamduh (1940-2023 )
Mašhur (syntyi 1942)
Sa’ida al-Yamaniyya
Hidhlul (1941-2012 )
Baraka al-Yamaniyya
Muqrin (syntyi 15. syyskuuta 1945)
Hithlain
Hamad (1947–1990)
??
Fahd (1905–1919)
Sara  (1916 – kesäkuu 2000)
Šaikha (syntyi 1922)
Mahmud (syntyi 1927)
Talal (1930–1931)
Jiluwi (1942–1944)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ibn Sa’ud Wikimedia Commonsissa
Willy Falkman : Käynti Ibn Saudin luona, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 12.05.1929, nro 19, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Maanpakolaisesta Arabian yhdistäjäksi, Suomen Kuvalehti, 19.05.1934, nro 21, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ibn Saud, erämaan kuningas, Aamulehti, 30.07.1939, nro 201, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: – | Saudi-Arabian kuningas 1932–1953 | Seuraaja: Sa’ud ibn Abdilaziz Al Sa’ud |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  IdRef  İslâm Ansiklopedisi 
Ibn Sa’ud tapaa presidentti Rooseveltin ja William Leahyn risteilijä Quincylla.
Snooker Shoot-Out

Snooker Shoot-Out on snookerin ammattilaisturnaus joka pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1990. Turnausta on pelattu säännöllisesti vuodesta 2011 alkaen ja vuodesta 2017 alkaen se on ollut ranking-turnaus.
Ensimmäisenä turnauksen voitti walesilainen Darren Morgan. Hallitseva mestari on englantilainen Tom Ford.
Peliformaatti

Jokainen frame kestää 10 minuuttia ja pelissä pelataan vain yksi frame.
Pelissä on aikaraja jonka sisällä lyönti on suoritettava. Ensimmäisten 5 minuutin aikana lyöntiin saa käyttää 15 sekuntia. Viimeiselle 5 minuutille lyöntiaikaa on 10 sekuntia per lyönti. Lyöntiajan ylittämisestä saa 5 pisteen rangaistuksen.
Pelaajan on joko pussitettava tai osuttava pallolla valliin lyönnillään.
Jokaisesta virheestä seuraa vapaa käsipallo.
Jos peliajan päätyttyä pistetilanne on tasan sininen pallo asetetaan omalle pisteelleen ja pallon pussittanut pelaaja voittaa.
Turnauksen voittajat

| --- | --- |
 1990  Darren Morgan  2011  Nigel Bond  2012  Barry Hawkins  2013  Martin Gould  2014  Dominic Dale  2015  Michael White  2016  Robin Hull  2017  Anthony McGill :  2018  Michael Georgiou  2019  Thepchaiya Un-Nooh  2020  Michael Holt  2021  Ryan Day  2022  Hossein Vafaei  2023/Tam  Chris Wakelin  2023/Jou  Mark Allen  2024  Tom Ford
Pompeo Batoni

Klemens XIII; Batonin muotokuvamaalaus
Pompeo Girolamo Batoni (25. tammikuuta 1708 Lucca – 4. helmikuuta 1787 Rooma) oli italialainen taidemaalari. Hän syntyi Luccassa, mutta muutti 1720-luvun lopulla Roomaan, jossa loi tärkeimmät teoksensa.
Battoni opiskeli Roomassa ja sai vaikutteita antiikin ja Rafaelin taiteesta. Hänen käsittelytapansa on akateemisen silkoista, sisäisesti köyhää kaunomaalausta, joka kuitenkin, ajan vaatimusten mukaisena, toi hänelle paljon tilauksia. Niinpä hän sai suorittaakseen runsaasti alttarimaalauksia lähinnä italialaisiin kirkkoihin mutta myös ylhäisten henkilöiden, kuten ruhtinaiden ja paavien, muotokuvia. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat Katuva Magdalena, Pyhä perhe, suuri alttaritaulu Neljä maanosaa palvomassa Jeesuksen sydäntä sekä antiikkisaiheiset Scipion kieltäytyminen, Thetis, Akilleus ja Chiron, Dariuksen perhe Aleksanterin edessä.
Varsinkin muotokuvillaan kansainvälistä kuuluisuutta saavuttanut Batoni oli kahdesti naimisissa ja sai kaksitoista lasta. Hän kuoli Roomassa 79-vuotiaana vuonna 1787.
Graffiti Suomessa

Graffiteja valmistusjätteineen Lahdessa
Ensimmäiset graffitit Suomeen ilmestyivät vuonna 1979 viikkoa ennen vappua Oulun yliopistokaupunkiin. Yhdessä yössä ilmestyi kaupungin eri puolille lukuisia erilaisia tageja, jotka sisälsivät erilaisia vaihtoehtofilosofisia viestejä. Kaupunginteatterin eteen oli maalattu kolmimetrisin kirjaimin: "Haluamme elämän teatteria." Oulun ohittavan moottoritien pinnassa luki valtavan kokoisin kirjoituksin: "Moottoritie jatkuu täältä ikuisuuteen." Purettavaksi tuomittu Oulun vanha paloasema oli saanut pintaansa ison tekstin: "Pysy pystyssä." Lukuisia muitakin tageja ilmestyi, muun muassa  anarkistimerkkejä.
Vaikutus

Tageilla oli valtava vaikutus, sillä pari vuotta myöhemmin Oulun kaupunginteatteri esitti kuin esittikin suositun kokeilevan teatterihistoriaa tehneet sarjansa "Elämänteatteria", ja poliitikot päättivät säilyttää vanhan paloaseman nuorisotaloksi, eikä moottoritietäkään rakennettu superleveäksi, vaan se sai inhimillisemmät mittasuhteet. Tapaus huomioitiin laajalti valtakunnan sanomalehdissä. Muun muassa kaikki Suomen iltapäivälehdet laittoivat uuden graffititaiteen ensimmäisen ilmentymän etusivuilleen ja lööppeihinsä otsikoin: "Kansainvälinen nuorisovillitys iski Suomeen." Asiasta myös keskusteltiin kiivaasti, ja jo silloin graffititaide sai omat sekä puolesta- että vastaanpuhujansa.
Tekijät jäivät, ilmeisesti saamansa odottamattoman suuren huomion vuoksi, ja ankarien rangaistusten pelossa tuntemattomiksi, mutta huhut kertovat heidän olleen silloisia arkkitehti- ja lääketieteenopiskelijoita, jotka nykyisin toimivat kunnioitettuina yhteiskuntamme jäseninä.lähde?
Nimimerkki Spinner teki ensimmäisen piissinsä Hip Hop Don't Stop keväällä 1984 Huopalahden aseman alla silloin hylättynä olleeseen alikulkutunneliin, joka tunnettiin nimellä Pulutunneli. Nimimerkit Blitz ja Shocky tekivät ensimmäiset piissinsä Katajanokan satama-alueelle syksyllä 1984.
Poliittisia iskulauseita on kuitenkin jo maalattu 1960-luvun lopulta asti. Biafran sodan aikana Helsingin Temppeliaukion kirkon perustuksiin maalattiin teksti "Biafra!" protestina kalliille kirkonrakentamiselle keskellä afrikkalaista nälänhätää. Jo 30 vuoden ajan on Helsingin Herttoniemessä, metroradan ja Itäväylän välissä näkynyt kallioon maalattu teksti FNL, jolla tuettiin Pohjois-Vietnamin tukemaa Vietnamin vapautusjärjestöä. Tekstin päälle kirjoitettiin myöhemmin "ALAS", mutta se on vuosien varrella haalistunut pois. Myös muualla Suomessa vastaavanalaisia, kuten "Tue FNL:ää"-tekstejä oli jo 1970-luvun alkupuolelta asti.
Kuvataiteilija ja graffititaidetta 25 vuotta tehnyt Tero Karvinen valittiin kesäkuussa 2011 Pirkanmaan läänintaiteilijaksi. Vantaan taidemuseo on päättänyt muuttaa koko toimintansa katutaiteeseen ja performanssiin keskittyväksi.
Kaupunkien suhtautuminen graffitiin > Helsingin kaupungin graffitipolitiikka

Helsingissä graffitista tuli kunnallispoliittinen kysymys, kun Helsingin rakennusvirasto aloitti graffitien vastaisen Stop töhryille -kampanjan vuonna 1998. Tarkoituksena oli saada kaupungille siisti julkisivu Helsingin vuoden 2000 kulttuuripääkaupunkiuden ajaksi. Projektin tavoitteena on ollut nollatoleranssilinja ja maalattujen seinien välitön puhdistaminen. Kustannukset ovat vajaa miljoona euroa vuodessa. Rikosnimikkeenä töhriminen on vahingonteko tai äärimmäisessä tapauksessa törkeä vahingonteko.
Kampanjan johtohenkilöiden ja Helsingin kaupungin nuorisotoimen välit olivat 2008 niin jännittyneet, ettei nuorisotoimen edustajia kutsuttu Finlandia-talossa järjestettyyn kampanjan kymmenvuotisjuhlaan. Myös kaupunginvaltuutetut Paavo Arhinmäki ja Kimmo Helistö käännytettiin ovella. Kimmo Helistö teki myöhemmin tutkintapyynnön poliisille Daifu Servicen häntä koskevasta raportista, joka hänen mukaansa saattoi sisältää kunnianloukkauksen Samana iltana Vapaa Helsinki -verkosto järjesti juhlien vastatapahtuma Töhryfestin, jonka osana 500 mielenosoittajan kulkue marssi Kiasmalta Hakaniemen torille. Poliisi otti 27 mielenosoittajaa kiinni.
Stop töhryille kampanja on aiheuttanut joidenkin mukaan graffitin rakennemuutoksen suurista piisseistä kohti tageja. Kun taas yleisesti havaiten Helsinki on muuttunut kampanjan aikana siistimmäksi.lähde?
Helsingin poliisilaitoksen töhrimisiä selvittävä projektiryhmä esittää yli sadan töhryn tekemisestä epäillylle yli 20-vuotiaalle henkilölle vankeutta.
Helsingissä on 10 kaikille avointa maalauspaikkaa, 4 katutaidekonttia sekä tapahtumissa kiertävät katutaideauto ja -vaunu. Kaupungin eri toimijat järjestävät kymmeniä työpajoja. Maalikaupat ovat keskittyneet Sörnäisiin, josta löytyvät Decoväri, Geezers ja Make Your Mark. 
Keskeiset taidelaitokset tekevät erilaisia katutaiteen projekteja. Helsingin taidemuseo HAM pitää Kampin metroasemalla graffiteihin keskittynyttä näyttelytilaa. Amos Rexin työmaa-aidat ovat harrastemaalauskäytössä ja Nykytaiteenmuseo Kiasmassa on ollut jo vuodesta 2000 lähtien urbaanin taiteen festivaali, joka sisältää myös graffitia. Kiasma Wall maalaustapahtuma on tuotettu vuosina 2013, 2014 ja 2015.
Vuoden 2023 helmikuussa Helsinkiin rakennettiin kaksi uutta luvallista graffitiseinää Jätkäsaareen ja Hernesaareen. Jätkäsaaren seinästä tehtiin 30 metriä pitkä ja liikuteltava, jotta sen siirtäminen olisi helppoa esimerkiksi seinän sijainnille tehtävän rakennusurakan vuoksi. Myös Hernesaaren seinästä tehtiin liikuteltava ja se rakennettiin Löylyn vieressä olleelle tyhjälle tontille. Samoihin aikoihin Helsingissä raportoitiin olevan hieman yli 10 luvallista graffitiseinää.
Kaupunkien suhtautuminen graffitiin > Vantaan graffitipolitiikka

Myyrmäelle on pyritty hakemaan katutaidekaupunginosan ilmettä Myyrmäki-liikkeen ja Vantaan taidemuseon yhteisessä hankkeessa. Myyrmäestä löytyy kaksi avointa graffitiseinää, joista vanhan terveysaseman tontilla kauppakeskus Myyrmannin kupeessa oleva on Helsingin seudun suurimpia. Yhdessä alueen oppilaitosten kanssa on maalattu kymmenkunta alikulkutunnelia. Remontoidulla Myyrmäen rautatieasemalla paljastettiin maaliskuussa 2015 Suomen suurin julkiseen rakennukseen tehty katutaidetyö. Varhaisimmat graffitit toteutettiin Myyrmäenraitin alikulkutunneleihin 80-luvun lopulla ja 90-luvun alussa. Noilta ajoilta alueella pitkään asuvat muistavat muun muassa MYYRMÄKI-liikkeen logossa olevan nallen.
Takavuosina naapurikaupunginosassa Vantaan Martinlaaksossa oli osana Asuinyhteisöjen sosiaalinen kehittäminen -hanketta alahanke, Martinlaakson Töhry-projekti, jossa asukkaita kannustettiin ilmiantamaan töhrijät.
Aiheesta muualla

Jkl Trash – Nostalgia – suomalaista graffitia
Matti Vikman: Upeat kuvat: Pahamaineisista graffiteista on tullut arvostettua taidetta, joka saa tukirahaa – "Ainoa hankaluus naapurikateus"; Yle 25.4.2018
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Graffiti Suomessa Wikimedia Commonsissa
Maria Tolppanen

| Maria Tolppanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1952 (ikä 72) Kemi
Poliitikko
Puolue:  SDP (2016–)
Entiset puolueet:  Perussuomalaiset (2011–2016)
Asema:  kansanedustaja (2011–2019)
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Kotipaikka:  Vaasa
Eeva Maria Tolppanen (o.s. Leinonen, s. 24. marraskuuta 1952 Kemi) on suomalainen poliitikko ja toimittaja. Hän on toiminut Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 2013 alkaen ja toimi vuosina 2011–2019 kansanedustajana Vaasan vaalipiiristä. Hän on kesäkuusta 2016 edustanut SDP:tä kuuluttuaan aiemmin  perussuomalaisiin. Tolppanen työskenteli 30 vuoden ajan freelancetoimittajana Ylellä.lähde?
Elämä ja ura

Tolppanen valmistui nuorisotyöntekijäksi ja nuorisosihteeriksi vuonna 1973 ja sosionomiksi vuonna 1974. Hän työskenteli nuorisosihteerinä Sievissä 1973–1974, ohjaajana Lapin Nuorison Liitossa 1974–1975 ja lastentarhanopettajana Rovaniemellä 1976.
Tolppanen valmistui 1980 toimittajaksi Yleisradion ammattiopistosta. Hän työskenteli Ylen Rovaniemen toimituksessa 1977–1983 ja Vaasan toimituksessa 1986–2011. Vuodet 1983–1986 Tolppanen oli toimittajana Pohjolan Työ -lehdessä. Vuosina 1991–2011 hän oli oman yrityksensä Lappia Media Oy:n toimitusjohtaja ja toimittaja.
Tolppanen kuului aiemmin SDP:hen, mutta erosi puolueesta 1990-luvulla työskennellessään toimittajana. Hänet valittiin eduskuntaan perussuomalaisten ehdokkaana ensimmäisen kerran vuoden 2011 vaaleissa 2 855 äänellä. Kunnallisvaaleissa 2012 Tolppanen valittiin Vaasan kaupunginvaltuustoon. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa hänet valittiin toiselle kansanedustajakaudelle. Hän on ollut eduskunnassa muun muassa valtiovarainvaliokunnan varapuheenjohtaja (2015−2016) ja työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan jäsen (2011–2015). Hän toimi myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä 2011–2019.
Blogaaja.fi-sivusto sulki huhtikuussa 2016 Tolppasen blogin väittäen sen lietsovan vihaa ihmisryhmiä kohtaan. Kesäkuussa 2016 Tolppanen siirtyi perussuomalaisista SDP:hen, ja siirtymisen yhteydessä hän ilmoitti sitoutuvansa sosiaalidemokraattisen puolueen arvoihin ja puolueen rasisminvastaiseen julistukseen. Aiemmin Tolppasen maahanmuuttoa koskevat lausunnot olivat herättäneet keskustelua. Tolppanen ei lähtenyt ehdolle 2019 eduskuntavaaleissa.
Syyskuussa 2021 julkaistussa mielipidekirjoituksessa Tolppanen kirjoitti, että seksuaalisen häirinnän vähentämiseksi ”tytöille on myös hyvä kertoa, miten luonto toimii”. Tolppasen mukaan esimerkiksi tietyllä tavalla pukeutuminen ”voi antaa väärän viestin vastakkaiselle sukupuolelle”. Niitä, joiden mukaan tytöt saavat pukeutua haluamallaan tavalla, Tolppanen kehotti ”avaamaan silmänsä”. Muun muassa SDP:n varapuheenjohtaja Matias Mäkynen sekä Sosialidemokraattisten Nuorten puheenjohtaja Pinja Perholehto kommentoivat, että Tolppasen kirjoitus ei edusta puolueen linjaa tai arvoja.
Vaalimenestys > Eduskuntavaalit

2011: 2 855 ääntä (Vaasan vaalipiiri, valittiin, PS)
2015: 5 476 ääntä (Vaasan vaalipiiri, valittiin, PS)
2023: 1 585 ääntä (Vaasan vaalipiiri, ei valittu, SDP)