stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gant

| GANT |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Yksityinen
Perustettu:  1949
Perustaja:  Bernard Gantmacher
Avainhenkilöt:  Patrik Söderström, CEO Thomas Dunaker, CFO
Toimiala:  Vähittäismyynti
Tuotteet:  Asusteet Vaatteet Jalkineet Kodintekstiilit Silmälasit Rannekellot
Emoyhtiö:  Maus Frères
Kotisivu:  fi.gant.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gant on kansainvälinen vaatemerkki, jonka pääkonttori on Tukholmassa, Ruotsissa. Yhtiön perusti Bernard Gantmacher vuonna 1949, ja sen päätoimipaikka sijaitsi alun perin New Havenissa, Connecticutissa.
Gantia pidetään merkkinä, joka toi kauluspaidat massamarkkinoille. Yhtiö toi markkinoille myös palkitun nappilistan sekä paitojen takana olevan ripustuslenkin.
Historiaa > Varhainen historia

Bernard Gant saapui New York Cityyn vuonna 1914. Hän oli juutalainen siirtolainen Ukrainasta. Gantmacher meni farmaseutiksi opiskellessaan töihin vaatetehtaaseen ompelemaan paidankauluksia. Muutamaa vuotta myöhemmin hän tapasi tulevan vaimonsa Rebeccan Rosen, samassa yhtiössä työskennelleen nappi- ja napinreikäasiantuntijan. Gantmacherin palattua asepalveluksesta ensimmäisen maailmansodan aikana pari avioitui ja perusti Par-Ex Shirt Companyn liikekumppaninsa Morris Shapiron kanssa. Yhtiö valmisti paitoja eri merkeille, kuten Brooks Brothers, J. Press ja Manhattan. Vuonna 1927 yhtiö siirtyi Connecticutin New Haveniin. Parin kaksi lasta, vuosina 1921 ja 1926 syntyneet Marty ja Elliot, palasivat perheyhtiöön päätettyään opintonsa Connecticutin yliopistossa ja taivuttelivat isänsä valmistamaan paitoja omalla merkillään. Huhtikuussa 1949 GANT-merkki lanseerattiin. Isän kuoltua vuonna 1955 Gantin veljekset ottivat yhtiön toiminnan hoitaakseen.
Gantin pukupaidat olivat suosittuja yhdysvaltalaisten miesopiskelijoiden keskuudessa 1960-luvun alussa ja puolivälissä.[citation needed] Paidat tunnettiin kauluksen takaosassa olevasta napista, ripustuslenkistä ja vastalaskoksesta. 1960-luvulla Gant loi Yale Co-op -paidan, joka oli myynnissä vain Yalen yliopiston kampuksen myymälässä. Vuonna 1968 Gantin veljekset myivät yhtiön Consolidated Foodsille, mutta pysyivät yhtiön palveluksessa. Vuonna 1971 yhtiö lanseerasi ensimmäisen urheiluvaatteiden tuotesarjansa ja vuonna 1974 Rugger-merkkinsä. Vuonna 1979 Gantista tuli vaatevalmistaja The Palm Beach Companyn tytäryhtiö ja se lopetti toimintansa New Havenissa.
Historiaa > 1981-2000

Vuosina 1980/1981 Gant siirtyi kansainvälisille markkinoille, kun Pyramid Sportswear of Swedenille annettiin oikeus suunnitella ja markkinoida Gantia Yhdysvaltojen ulkopuolella. Aluksi Pyramid tarjosi Gant-merkkiä vain Ruotsissa, mutta se laajensi tarjontansa nopeasti kansainväliseksi. Vuonna 1995 Phillips-Van Heusen hankki Gant-merkin Yhdysvalloissa konkurssiin joutuneelta urheiluvaatevalmistajalta nimeltä Crystal Brands, Inc. Vuonna 1997 Gant avasi ensimmäisen liikkeensä Yhdysvalloissa. Phillips-Van Heusen myi Gant-liiketoimintansa vuonna 1999 Pyramid Sportswear of Swedenille 71 miljoonalla dollarilla.
Historiaa > 2001–nykypäivä

Pyramid Sportswearin – josta tuli Gant Pyramid Aktiebolag – tekemän hankinnan myötä Gantista tuli maailmanlaajuinen merkki. Keväällä 2006 Gantista tuli pörssiyhtiö, ja se oli listattuna Tukholman pörssin O-listalla, kunnes sen osakkeet poistettiin listalta 20. maaliskuuta 2008, kun sen osti sveitsiläinen vähittäismyyntikonserni Maus Frères. Marraskuussa 2010 Gant palasi New Haveniin, jossa se avasi vähittäismyymälän.
Toiminnot

Gant toimii 70 maassa, ja sen tuotteita on saatavilla 4 000 valikoidulta jälleenmyyjältä ja 583 Gant-myymälästä eri puolilta maailmaa. "House of Gant" -muotimallistot on jaettu kolmeen tuotesarjaan: GANT, GANT Diamond G ja GANT Rugger.
Aiheesta muualla

GANT Merkki
GANT Sustainability
Grupo Imagen

| Grupo Imagen |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  korporaatio
Perustettu:  1962
Kotipaikka:   Ciudad de México, Meksiko
Toimiala:  joukkotiedotusväline
Kotisivu:  www.imagen.com.mx
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grupo Imagen on meksikolainen mediayhtiö, joka on perustettu vuonna 1962. Grupo Imagen on Grupo Empresarial Ángelesin omistuksessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (espanjaksi)
Gunilla Cleve

Augusta Gunilla Cleve (5. elokuuta 1871 Helsinki − 6. elokuuta 1955 Vehkalahti) oli suomalainen koulunjohtaja, raittiusihminen, Martta-yhdistysaktiivi, kunnanvaltuutettu ja talousneuvos.
Gunilla Cleven vanhemmat olivat kasvatusopin professori Zacharias Cleve ja Vilniemen kartanon perijätär Helena Emilia os. Melart.
Gunilla Bese

Gunilla Bese (n. 1475–1552 tai 1553 Benhamra, Vadan pitäjä, Ruotsi) oli Viipurin linnanpäällikkö 1511–1513.
Besen vanhemmat olivat valtaneuvos Juhana Bese ja Karin Gädda. Hän saapui Viipuriin 1499 miehensä Eerik Tuurenpoika Bielken mukana, joka oli saanut läänityksekseen Viipurin ja Savonlinnan. Bielken kuoltua 1511 Bese toimi linnanpäällikkönä tilanteessa, jossa venäläiset olivat uhanneet rikkoa 1510 solmitun välirauhan. Bese ryhtyi omatoimisesti rauhanneuvotteluihin ja sodan uhka väistyi. Kun Ruotsin valtaneuvostossa valtaa pitänyt puolue päätti antaa Bielken läänitykset Niilo Bonpoika Gripille, lastensa etua valvonut Bese kieltäytyi päästämästä tätä Viipuriin. Kirjeenvaihto Hämeenlinnassa oleskelleen Sten Sturen kanssa johti siihen, että Bese sai pitää läänityksensä vuoteen 1513, jolloin hän luovutti ne vävylleen Tönne Erikinpoika Tottille, saatuaan vastineeksi muita läänityksiä Ruotsista.
Gent–Wevelgem 2019

Gent–Wevelgem 2019 oli järjestyksessään 81. maantiepyöräilyn miesten Gent–Wevelgem-kilpailu. Se käytiin 249,5 kilometrin reitillä Gentistä Wevelgemiin 31. maaliskuuta 2019. Kilpailu kuului UCI World Touriin 2019.
Alexander Kristoff voitti massakiriin päättyneen kilpailun, jossa 28 ensimmäistä pyöräilijää sai saman ajan. John Degenkolb sijoittui toiseksi ja Oliver Naesen kolmanneksi.
Samana päivänä ajettiin myös kuudes naisten Gent–Wevelgem. Se käytiin 136,5 kilometrin reitillä Ieperistä Wevelgemiin. Kilpailu kuului UCI Women's World Touriin 2019.
Kirsten Wildin voittamassa kilpailussa 87 ensimmäistä pyöräilijää sai saman ajan. Lorena Wiebes sijoittui toiseksi ja Letizia Paternoster kolmanneksi.
Miesten kilpailun tulokset

Lähde: Pro Cycling Stats
Miesten kilpailuun osallistuneet joukkueet

Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailun tulokset

Lähde: Pro Cycling Stats
Naisten kilpailuun osallistuneet joukkueet

Lähde: Pro Cycling Stats
MIDI

MIDI (lyhenne englannin kielen sanoista Musical Instrument Digital Interface, joka tarkoittaa musiikkisoittimien digitaalista liitäntää tai rajapintaa) on tekninen standardi tiedonsiirtojärjestelmälle, joka on suunniteltu välittämään viestejä elektronisten musiikkilaitteiden välillä.
Yleistä

MIDI mahdollistaa esimerkiksi tietokoneiden, syntetisaattoreiden, äänikorttien ja rumpukoneiden välisen viestinnän ja tiedonvaihdon.
Myös useat soittamisen opetteluun käytetyt ohjelmistot kuten Guitar Pro ja TuxGuitar, sekä nuotinnusohjelmistot kuten Sibelius, Rosegarden, MuseScore, Dinothesus ja Finale, hyödyntävät MIDI-rajapintaa.
General MIDI on standardi MIDI-laitteiden yhtenäistämiseksi. Lähinnä General MIDI määrittää eri soitinäänet ja niiden sijainnin; esimerkiksi yleensä rummut/perkussiot ohjataan kanavalla 10. Itse MIDI voi ohjata melkoisen määrän eri toimintoja.
Nykyisin yleisesti käytössä ovat tietokoneissa VST-instrumentit ja -efektit. Niitä ohjataan joko MIDI:llä tai sekvensseri-ohjelman automaatio-toiminnolla. Sekvensseriin voi nykyisin syöttää nuottidataa vaikkapa pelkästään kanavalla yksi. Sekvenseriohjelmassa näitä kanavia tai raitoja voi olla esimerkiksi 48, tai rajattomasti, riippuen tietokoneen tehosta. Yleisimpiä MIDI-sekvenssereitä ovat Cubase, Reason, Ableton Live, Reaper, SONAR, FL Studio sekä LMMS.
Yleistä > Kytkentätapoja

DIN
USB
Historia

1970-luvun lopulla elektroniset musiikintekovälineet alkoivat yleistyä niiden hinnan laskemisen seurauksena. Kuitenkin useimmat laitteet eri valmistajilta olivat yhteensopimattomia keskenään ja ne tarvitsivat useita lisälaitteita toimiakseen yhdessä. Vuonna 1981 ääni-insinööri ja syntetisaattorisuunnittelija Dave Smith esitteli Audio Engineering Societylle suunnittelemansa MIDI-standardin ratkaisuna tähän ongelmaan. Ehdotus herätti laajaa kiinnostusta. MIDI-standardimäärittely 1.0 on kirjoitettu vuonna 1982, mutta on päivitetty useita kertoja sen jälkeen.
Nykyään Dave Smithin yleensä sanotaan olevan MIDI:n isä. MIDI-teknologia on tätä nykyä standardisoitu ja sitä ylläpitää MIDI Manufacturers Association (MMA).
1980-luvulla MIDI-tuki oli saatavana Rolandin valmistamana laajennuksena NEC PC-98:lle.
Atari ST oli ensimmäinen tietokone, jossa oli integroitu MIDI-tuki.
MIDI 2.0 -standardi on julkaistu vuonna 2020. Uudessa standardissa 7-bittiset arvot on laajennettu 32-bittisiksi. MIDI 1.0 oli yksisuuntainen lähettäjältä vastaanottajalle ja 2.0:ssa viestit voivat kulkea kahteen suuntaan: MIDI-CI viesteillä laitteet voivat konfiguroida toisensa automaattisesti. MIDI 1.0 oli alun perin rajattu laitteistototeutukseen, mutta 2.0:ssa käytetään pakettimuotoa (Universal MIDI Packet), jolloin se voidaan toteuttaa erilaisten digitaalisten väylien kanssa (kuten USB ja Ethernet).
Käyttö tietokoneissa > SoundFont

SoundFont on standardi sample-tiedostoille, joita tarvitaan äänen syntetisointiin. Standardi juontaa Creative Labsin AWE32:een, joka käytti EMU8000-piiriä.
Käyttö tietokoneissa > MIDI-tiedostomuoto

MIDI-tiedostomuoto on suunnattu tiedon välitykseen eri ohjelmien kesken samalla tai eri tietokoneilla. Tiedostomuoto koostuu lohkoista (engl. chunk), joiden alussa on neljällä merkillä tyyppitieto sekä 32-bittinen pituus lohkolle. Lohkojen rakenne on samanlainen IFF:n kanssa ja tieto voitaisiin sijoittaa IFF-tiedostoon, mutta MIDI-tiedosto ei ole IFF-tiedosto.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MIDI Manufacturers Association (englanniksi)
The Classical Midi Connection - Klassista musiikkia MIDI-tiedostoina (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sound Midi. (Arkistoitu – Internet Archive)
Gunilla Andersson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gunilla Andersson vuonna 2022. |  Gunilla Andersson vuonna 2022. |  Gunilla Andersson vuonna 2022. |  |
Maa:  Ruotsi
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ruotsi 2005 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2007 | jääkiekko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Venäjä 1996 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Tanska 1993 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Latvia 1995 | jääkiekko |  |
Gunilla Victoria Andersson (s. 26. huhtikuuta 1975 Skutskär, Älvkarleby, Ruotsi) on ruotsalainen maajoukkuetasolla 1990-, 2000- ja 2010-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka on ollut puolustaja. Hän pelasi Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa, 2002 Salt Lake Cityssä, jolloin Ruotsin joukkue saavutti pronssia, 2006 Torinossa, jolloin Ruotsi saavutti hopeaa sekä 2010 Vancouverissa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Suomessa 1992, Yhdysvalloissa 1994, Kanadassa 1997, Suomessa 1999, Kanadassa 2000, Yhdysvalloissa 2001, Kanadassa 2004, Ruotsissa 2005, Kanadassa 2007, Suomessa 2009 sekä Sveitsissä 2011. EM-kilpailuissa Andersson edusti Ruotsia Tanskassa 1993, Latviassa 1995 ja Venäjällä 1996. Seuratasolla hän edusti urallaan MB Hockeytä, Haninge HC:tä sekä Segeltorps IF:tä pelaten kymmenen kautta Ruotsin naisten jääkiekon pääsarjatasolla.
Mari Fasting

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mari Fasting MM-kisoissa 2010. |  Mari Fasting MM-kisoissa 2010. |  Mari Fasting MM-kisoissa 2010. |  |
Maa:   Norja
Naisten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sotkamo 2013 | viesti |  |
|  Hopeaa | Inverness 2015 | pitkä matka |  |
|  Hopeaa | Inverness 2015 | viesti |  |
|  Pronssia | Lausanne 2012 | viesti |  |
Mari Fasting (s. 1. maaliskuuta 1985) on norjalainen suunnistuksen maailmanmestari.
Fasting voitti nuorten MM-kilpailuissa 2005 pitkän matkan ja viestin maailmanmestaruuden. Aikuisten sarjassa hän saavutti viestissä pronssia Lausannen MM-kilpailuissa 2012 ja voitti viestissä kultaa toisen osuuden juoksijana Sotkamon MM-kilpailuissa 2013. Hän sijoittui MM-kilpailujen keskimatkalla kuudenneksi jo Aarhusissa 2006 mutta ensimmäisen henkilökohtaisen MM-mitalinsa hän sai vasta Invernessissä 2015, jolloin hän sai viestin lisäksi pitkältä matkalta hopeaa.
Seuratasolla Fasting edustaa Halden SK:ta, jonka joukkueessa hän voitti Venlojen viestin 2012 ja 2016.
Saavutuksia > MM-kilpailut

2006 keskimatkalla kuudes
2009 sprintissä hylkäys
2010 pitkällä matkalla yhdeksäs
2011 keskimatkalla 12., pitkällä matkalla hylkäys, viestissä neljäs
2012 keskimatkalla 29., pitkällä matkalla 14., viestissä pronssia
2013 keskimatkalla 19., pitkällä matkalla kahdeksas, viestissä kultaa
2014 keskimatkalla viides, pitkällä matkalla ja viestissä neljäs
2015 keskimatkalla kymmenes, pitkällä matkalla hopeaa, viestissä hopeaa
2016 keskimatkalla yhdeksäs, pitkällä matkalla seitsemäs, viestissä kuudes
Saavutuksia > EM-kilpailut

2006 sprintissä 17., pitkällä matkalla hylkäys
2008 keskimatkalla 31., pitkällä matkalla hylkäys, viestissä neljäs
2012 keskimatkalla kahdeksas, pitkällä matkalla seitsemäs, viestissä viides
2014 keskimatkalla 16., viestissä kuudes
Saavutuksia > Avoimet PM-kilpailut

2009 keskimatkalla 61., pitkällä matkalla 18., viestissä pronssia
Saavutuksia > Nuorten MM-kilpailut

2002 keskimatkalla 27., pitkällä matkalla 104.
2004 keskimatkalla 19., pitkällä matkalla 14.
2005 keskimatkalla 51., pitkällä matkalla ja viestissä kultaa
Saavutuksia > Maailmancup

2006 kokonaiskilpailussa 25.
2007 kokonaiskilpailussa 43.
2008 kokonaiskilpailussa 41.
2009 kokonaiskilpailussa 42.
2010 kokonaiskilpailussa 17.
2011 kokonaiskilpailussa 17.
2012 kokonaiskilpailussa 19.
2013 kokonaiskilpailussa 15.
2014 kokonaiskilpailussa 16.
2015 kokonaiskilpailussa 17.
2016 kokonaiskilpailussa 17.
Parhaat osakilpailusijoitukset toinen (Tasmaniassa ja Skotlannin MM-kilpailuissa 2015), kolmas (Sveitsissä 2010, Norjassa 2013 ja 2014)
Saavutuksia > Venlojen viesti

2008 neljäs (Fredrikstad SK)
2010 neljäs (NTNUI)
2011 neljäs (NTNUI)
2012 voitto (Halden SK)
2013 toinen (Halden SK)
2014 kuudes (Halden SK)
2016 voitto (Halden SK)
Halikon käädyt

Halikon käädyiksi kutsutaan kolmea 1100-luvulla valmistettua hopeakorua, jotka löytyivät Halikosta vuonna 1887. Kalevala Koru Oy on käyttänyt käätyjä suunnitellessaan omia tuotteitaan. Nykyään käätyjä säilytetään Kansallismuseossa Helsingissä.
Käädyt löysi halikkolainen Karl Ollikkala kaivaessaan mäestä hiekkaa. Ne oli piilotettu saviastiaan. Tuntemattoman kirkkoruhtinaan arvellaan piilottaneen käädyt maahan jonkin vaaran uhatessa. Toinen mahdollisuus on, että ne on ryöstetty ja kätketty.
Käädyissä on 1082 grammaa aitoa hopeaa. Ne ovat kolme ristinriipusta, joista komein on 96 cm kullattu krusifiksi. Sen keskellä on Jeesus oikealla puolellaan Neitsyt Maria ja vasemmalla Johannes. Samanlaisia krusifikseja on löydetty Reinin alueelta. Yksityiskohdat ovat kuitenkin ainutlaatuisia: krusifiksin ketjussa on lisäksi pyhäinjäännösrasia, johon on kuvattu leijona. Kaksi muuta ristiä ovat onttoja, kenties pyhäinjäännössäiliöitä. Ristit on luultavasti valmistettu Gotlannissa.
Saviruukusta löytyi myös 36 hopeista filigraanihelmeä, jotka ovat alkuaan muodostaneet kaulanauhan.
Greg Pankewicz

| Greg Pankewicz> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. lokakuuta 1970 (ikä 54) Drayton Valley, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Panks
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–1999
Seurat:  Regina Pats (WHL)  Knoxville Cherokees (ECHL) New Haven Senators (AHL)  Ottawa Senators (NHL)  P.E.I. Senators (AHL) Manitoba Moose (IHL)  Calgary Flames (NHL)  Houston Aeros (IHL)  Pensacola Ice Pilots (ECHL)  Colorado Eagles (CHL)
Greg Pankewicz (s. 3. lokakuuta 1970 Drayton Valley, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Pohjois-Amerikassa ammattilaisena 18 kautta vuosina 1991–2009, mutta vain 21 ottelua NHL:ssä.
Ura

Pankewicz pelasi juniorina jääkiekkoa WHL:n Regina Patsissä vuosina 1989–1991. Hän siirtyi ammattilaiseksi kaudeksi 1991–1992 pelaamaan ECHL:n Knoxville Cherokeesiin. Pankewicz teki joukkueessa 59 pelissä 80 pistettä. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi AHL:n New Haven Senatorsiin. Kauden päätteeksi hän solmi toukokuussa 1993 sopimuksen NHL:n Ottawa Senatorsin kanssa.
Pankewicz pelasi kaudella 1993–1994 lähinnä Ottawan farmijoukkueessa, AHL:n Prince Edward Island Senatorsissa, mutta myös kolme ottelua NHL:ssä. Seuraavalla kaudella (1994–1995) hän pelasi vain farmijoukkueessa. Pankewicz pelasi vuosina 1995–1998 kolmessa joukkueessa IHL:ssä ja AHL:ssä. Kaudella 1997–1998 hän teki IHL:ssä 42 maalia. Syyskuussa 1998 hän solmi sopimuksen NHL-seura Calgary Flamesin kanssa. Pankewicz pelasi Calgaryssä 18 ottelua ja farmijoukkueessa 30, kunnes hänet myytiin kesken kauden maaliskuussa 1999 San Jose Sharksiin. San Josessa Pankewicz pelasi vain farmijoukkueessa.
Pankewicz siirtyi kaudeksi 1999–2000 IHL:n Houston Aerosiin. Hän pelasi seurassa kaksi kautta, jonka jälkeen teki sopimuksen ECHL:n Pensacola Ice Pilotsin kanssa elokuussa 2001. Vuonna 2002 hänet valittiin kauden päätteeksi ECHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Pensacolassa Pankewicz pelasi vuoteen 2003 asti, jonka jälkeen hän siirtyi pelaamaan CHL:n Colorado Eaglesiin. Pankewicz oli seuran kapteeni vuosina 2004–2009. Hän oli vuosina 2004, 2005, 2006 ja 2009 joukkueen eniten pisteitä tehnyt pelaaja. Hänet valittiin CHL:n parhaaksi pelaajaksi vuonna 2005. Colorado voitti CHL:n mestaruuden vuosina 2005 ja 2007. Kaudella 2006–2007 Pankewicz pelasi olkapäävamman vuoksi vain 18 ottelua runkosarjassa. Hän pelasi pudotuspeleissä samalla kaudella 25 ottelua ja hänet valittiin pudotuspelien parhaaksi pelaajaksi.
Pankewicz lopetti jääkiekkouransa kauden 2008–2009 jälkeen. Colorado Eagles nimitti hänet seuran apulaisvalmentajaksi elokuussa 2009. Lopettaessaan uransa Pankewicz oli tehnyt toiseksi eniten tehopisteitä Coloradon historiassa (304 ottelussa 207+257=464). Pankewicz on myös seuran historian jäähytilaston toinen, edellä on vain tappelija Fraser Filipic.
»I've always been driven by the desire to be the best, and as a player, that drive led to a lot of success on the ice.» 
(Greg Pankewicz)
Aiheesta muualla

Colorado Eagles star faces a DUI charge  5.12.2008. Greeley Tribune:  greeleytribune.com. Arkistoitu 19.4.2009. Viitattu 3.11.2009. (englanniksi)
Garnett Spearsin murha

| Garnett-Paul Spears> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. joulukuuta 2008 Decatur, Alabama, Yhdysvallat
Kuollut: 23. tammikuuta 2014 Valhalla, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Vanhemmat:  Chris Hill, Lacey Spears
Garnett-Paul Thompson Spears (3. joulukuuta 2008 – 23. tammikuuta 2014) oli yhdysvaltalainen poika, jonka hänen äitinsä Lacey Spears myrkytti suolalla tämän ollessa viisivuotias. Henkirikos on yksi tunnetuimpia niin sanotun välillisen Münchhausenin oireyhtymän aiheuttamia tapauksia, joissa huoltaja kuvittelee sairauksia huollettavalleen.
Lacey Spears

Lacey Spears (s. 1987) vietti lapsuutensa Decaturissa, Alabamassa. Ennen lapsensa syntymää hän oli lapsenvahtina toimiessaan ottanut luvatta kuvia lapsista ja väitti heitä omakseen. Hän oli yksinhuoltaja ja julkaisi sosiaalisessa mediassa tietoja poikansa terveysongelmista. Lacey muutti Garnettin kanssa Floridaan asuakseen isoäitinsä Peggyn kanssa. 14 kuukautta ennen pojan kuolemaa he muuttivat Chestnut Ridgeen New Yorkin osavaltioon. Lacey väitti, että Garnettin isä oli poliisi nimeltä Blake, joka oli kuollut autokolarissa. Tämä väite todistettiin kuitenkin myöhemmin valheeksi. Pojan oikea isä oli Laceyn ystävä Chris Hill, joka olisi halunnut olla osa pojan elämää, mihin tämän äiti ei kuitenkaan suostunut.
Hän keksi pojalleen useita sairauksia ja vaivoja, joita tällä ei kuitenkaan ollut. Tämä viittaa Münchhausenin oireyhtymään.
Murha

Tammikuussa 2014 Garnett vietiin Nyackin sairaalaan New Yorkissa. Kaksi päivää myöhemmin hänen vointinsa huononi ja huomattiin, että pojan natriumtasot tasot olivat nousseet vaarallisen korkeiksi. Hänet myöhemmin siirrettiin Maria Faferin lastensairaalaan Valhallassa. Hänen vointinsa oli parantunut, mutta hänen aivonsa olivat jo turvonneet, minkä takia hänet laitettiin elintoimintojen ylläpitoon. 23. tammikuuta Garnett Spears julistettiin virallisesti kuolleeksi. Lääkärit epäilivät Laceyn myrkyttäneen poikansa suolalla, minkä vuoksi aloitettiin tutkinnat.
Tutkinta

Kotietsinnässä poliisit löysivät kaksi tiputuspussia. Kun ne tutkittiin tarkemmin, niistä löydettiin valtavia määriä suolaa. Samalla talosta löytyi useita suolapakkauksia. Lacey pidätettiin lähes viisi kuukautta lapsensa kuoleman jälkeen 17. kesäkuuta 2014.[lähde? ]
Oikeudenkäynti

Spearsin oikeudenkäynti alkoi helmikuussa 2015. Laceyn ei kerrottu osoittaneen juurikaan tunteita istuntojen aikana. Hänen asianajajansa väittivät, että Garnettin kuolema johtui sairaalan tekemästä hoitovirheestä. Oikeus kuitenkin totesi naisen syylliseksi poikansa murhaan. Hän sai 20 vuotta vankeutta toisen asteen murhasta.[lähde? ]
Maria Faferin lastensairaala, jossa murha tapahtui.
Halikon sairaalan hautausmaa

Halikon sairaalan hautausmaa.
Punaisten muistomerkki Halikon sairaalan hautausmaalla.
Halikon sairaalan hautausmaa on hautausmaa Halikon Märynummella Salossa entisen Halikon sairaalan yhteydessä.
Hautausmaa sijaitsee sairaalan läheisyydessä Vaskiontien (seututie 224) varressa. Sinne on haudattu sekä sairaalan potilaita että henkilökuntaa.
Halikon sairaala sai omistukseensa vuoden 1918 punavankien teloituspaikan sairaalan läheisyydessä. Hautausmaan perustamisesta silloista Halikon piirimielisairaalaa varten tehtiin anomus vuonna 1931, ja hautausmaa vihittiin käyttöön 19. kesäkuuta 1932. Perustamispäätöksen yhteydessä annettiin lupa säilyttää vuoden 1918 haudat paikoillaan ja pystyttää niille sairaalan johtokunnan hyväksymä muistokivi.
Hautausmaan suunnitteluun osallistui sairaalan päärakennuksen suunnitellut arkkitehti Axel Mörne. Hautausmaata ympäröi valkoinen lauta-aita ja sen edustalla aidan ulkopuolella seisoo noin kuuden metrin korkuinen metallinen risti. Aiemmin sen ja hautausmaan välissä oli kappelirakennus vuodelta 1962. Se purettiin vesivahingon takia vuonna 1992. Hautausmaan hautakivistä pääosa on yhteishautakiviä. Yksittäisiä hautakiviä on muutama, ilmeisesti sairaalan työntekijöille. Kivien perusteella ensimmäinen vainaja on haudattu hautausmaalle vuonna 1933, viimeinen vuonna 1967.
Hautausmaan perällä on vuonna 1918 paikalla teloitettujen punaisten haudalle vuonna 1941 pystytetty Punaisten muistomerkki. Muistomerkki on hiukan muuta hautausmaata korkeammalla reunakivien rajaamana, ja sen ympärille on istutettu punaisia kukkia. Punaisten muistomerkki hautausmaalle paljastettiin 3. marraskuuta 1940. Sen pystyttäjiksi mainitaan kiven vasemmalla sivulla "Salon ja ympäristön työväenjärjestöt".
Marikan kuolema

| Marikan kuolema |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Wallenius
Käsikirjoittaja:  Peter Wallenius
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio
Ensi-ilta:  2021
Kesto:  57 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marikan kuolema on Peter Walleniuksen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.
Elokuva on henkilödokumentti saattohoidossa olevasta Marikasta. Dokumentissa seurataan hänen elämänsä viimeisiä kuukausia kuolemaan saakka.