stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sinisuusimppu
Ravinto ja elintavat

Sinisuusimpun ravintoa ovat pääosin pienet eläimet kuten kymmenjalkaiset, pienet kalat, mustekalat ja välillä se syö myös monisukasmatoja, piikkinahkaisia tai meduusoja. Naaras saavuttaa sukukypsyyden yleensä noin 21 ja koiras noin 26 senttimetrin mittaisena.
Sinisuusimppu akvaariossa.
Siina Pylkkä

Siina Elina Pylkkä (s. 26. tammikuuta 1984 Helsinki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija, joka sijoittui pronssille alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2003 4x100 metrin pikaviestissä. Hän edusti Viipurin Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Merja Järvinen.
Pylkkä oli mukana voittamassa SM-pronssia pikaviestistä vuonna 2004. Sisäratojen SM-kilpailuista hän saavutti hopeaa 60 metrin juoksusta vuonna 2002.
Ennätyksikseen Pylkkä juoksi 60 metrillä ajan 7,48 vuonna 2002, 100 metrillä ajan 11,76 vuonna 2004 ja 200 metrillä ajan 24,87 vuonna 2001. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2005 jälkeen.
Street-yksipyöräily

Street-yksipyöräily (yksipyöräilijöiden keskuudessa lyhyesti vain street) on yksi uusimmista yksipyöräilyn muodoista, jossa ajetaan yleensä 20-tuumaisilla trial-yksipyöräisillä käyttäen hieman lyhyempiä kampia (yleensä 125-137 mm).
Lajia harrastetaan tyypillisesti urbaanissa ympäristössä hyödyntäen tempuissa esimerkiksi portaita, kaiteita ja penkkejä. Katuyksipyöräilyn uusin laji on Flatland eli tasamaan temppuilu. Siinä temppuillaan taitavasti tasamaalla käyttäen hyödyksi rengasta ja kampia. Xavier Collos ja Loic Baud ovat taitavia tässä, mutta myös muita hyviä on ympäri maapallon. Tähän on myös kehitelty omia yksipyöräisiä, esim. Koxx-onen Black Domina on suosittu. Flat-yksipyöräisissä on kevyempi runko ja paremmat kammet, joissa pystyy taiteilemaan tavallisia kampia paremmin.
Kilpailut

Ensimmäinen Street Freestyle -yksipyöräilykilpailu järjestettiin vuonna 2006 UNICON (IUF:n järjestämä MM-mestaruuskilpailu ja yksipyöräilytapahtuma) XIII:ssä, Sveitsissä, jossa Xavier Collos (Ranska) voitti Streetin maailmanmestaruuden.
Aiheesta muualla

Yksipyoraily.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Työväenjärjestöjen Tukisäätiö

| Työväenjärjestöjen Tukisäätiö |
| --- | --- |
Perustettu:  1978
Kotipaikka:  Helsinki
Tarkoitus:  Tutkimusta ja kulttuuria palvelevat järjestöt
Hallitus:   Heikki Niinimäki (pj.)  Paula Ojala-Ruuth  Jorma Pikkarainen  Matti Tokkari  Ossi Viljakainen 
Työväenjärjestöjen Tukisäätiö on vuonna 1978 perustettu Vasemmistoliiton piirissä toimiva säätiö. Säätiön perusti kansandemokraatisten järjestöjen varainhankintaan osallistunut Finn-Arpa ry.
Säätiön tarkoitus on tukea työväen aatteellisten järjestöjen toimintaa avustamalla järjestöjä toimitilojen hankkimisessa ja myöntämällä niille taloudellista avustusta. Säätiön hallitus on koottu talouden ja politiikan ammattilaisista, jotka ovat toimineet muissa vasemmistoliittolaisissa organisaatioissa.
Säätiön taseessa oli 2000-luvun puolivälissä runsaat puoli miljoonaa euroa. Vuonna 2015 tasearvo oli hieman yli miljoona euroa. Omaisuus on sijoitettu asunto- ja liikehuoneistoihin. Avustuksia tukisäätiö on jakanut 2010-luvulla keskimäärin 10 000 euroa vuodessa. Tukea on osoitettu alkuaikoina SKP:n ja SKDL:n piiri- ja paikallisjärjestöille. 200-luvulla säätiö on tukenut Kansan Arkiston ja Kansan Uutisten toimintaa. 2010-luvulla tuen saajien kohteiksi on mainittu työväenjärjestöjen tapahtumat, työväentalojen korjaukset, TUL:n urheilutoiminta, työväen kulttuuritominta, työväen lehdistö sekä työväenjärjestöjen historiankirjoitus.
TrSS St David (1906)

| TrSS St David (1906) |
| --- | --- |

Nykyinen reitti:  1906 – 1932: Fishguard – Rosslare
Operaattori:  Great Western Railway
Rakennustelakka:  John Brown and Company
Rakennusnumero:  370
Vesillelasku:  25. tammikuuta 1906
Status:  Romutettiin vuonna 1933
Tekniset tiedot
Pituus:  106,9 m
Bruttovetoisuus:  2,529 brt
Nopeus:  23 kn
Sisaralukset:  TrSS St George ja TrSS St Patrick
TrSS St David oli Great Western Railwaylle vuonna 1906 rakennettu matkustaja-alus.
Historia

Aluksen rakensi John Brown and Company Great Western Railwaylle. se oli  yksi kolmesta uudesta aluksesta. Kaksi muuta sisaralusta olivat TrSS St George ja TrSS St Patrick.
Vuodesta 1914 vuoteen 1919 se toimi sairaalalaivana. Se uudistettiin vuonna 1925.
20. elokuuta 1927 laiva törmäsi sen sisaralukseen TrSS St Patrickiin Fishguardin satamassa.
Vuonna 1932 laiva sai uuden nimen Rosslare. Laiva romutettiin syyskuussa 1933.
Sjarhei Drozd

| Sjarhei Drozd |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1990 (ikä 34) Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Dinamo Minsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  13
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Lokomotiv Jaroslavl-2 (RUS-3) Šinnik Babruisk (BXL) H’K Keramin-Minsk (BXL) H’K Šah’tsjor Salihorsk (BLR-Cup) H’K Njoman Hrodna (BXL)
Sjarhei Mikalajevitš Drozd (valkoven. Сяргей Мікалаевіч Дрозд; ven. Сергей Николаевич Дрозд, Sergei Nikolajevitš Drozd; s. 14. huhtikuuta 1990 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Dinamo Minskissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Seuraura

Drozd siirtyi jo varhain juniorina Venäjälle ja Lokomotiv Jaroslavliin. Hän debytoi seuran miesten kakkosjoukkueessa vain 15-vuotiaana maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa kaudella 2005–2006. Kaudeksi 2008–2009 Drozd palasi kotimaahansa ja siirtyi Ekstraligan Šinnik Babruiskiin. Hän oli Valko-Venäjän cupissa joukkueen paras maalintekijä neljällä osumallaan. Drozd vaihtoi kesken kauden H’K Keramin-Minskiin. Hän edusti joukkuetta myös Continental Cupissa. Ekstraligassa Drozd teki kauden aikana yhteensä 30 runkosarjaottelussa tehot 8+10=18. Tammikuussa 2009 hän siirtyi KHL-joukkue Dinamo Minskiin, jossa Drozd pelasi 11 runkosarjaottelua tehden yhden maalin.
WHL-joukkue Tri-City Americans varasi Drozdin 67. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2009. Hän aloitti kauden 2009–2010 kotimaassaan H’K Šah’tsjor Salihorskin joukkueessa, jossa Drozd pelasi kaksi Valko-Venäjän cupin ottelua. WHL-kauden kynnyksellä hän siirtyi kuitenkin Americansiin. Drozd eteni joukkueen kanssa aina Ed Chynoweth Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Calgary Hitmen otteluvoitoin 4–1. Kaudeksi 2010–2011 hän palasi Dinamo Minskin KHL-joukkueeseen, jossa Drozdin ensimmäinen täysi kausi toi 28 runkosarjaottelussa tehot 1+2=3.
Kaudella 2012–2013 Drozd oli Nadežda Cupissa kolmella osumallaan Dinamon paras maalintekijä Geoff Plattin ja Janne Niskalan kanssa. Kaudella 2013–2014 hän jakoi kuudella osumallaan koko turnauksen maalipörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Drozd pelasi osan kaudestaan myös Ekstraligaa H’K Njoman Hrodnan riveissä. Kaudella 2016–2017 hän edusti Dinamoa myös Spengler Cupissa. Kaudella 2017–2018 Drozd jakoi KHL:n runkosarjassa joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Dzmitryi Znaharenkan kanssa lukemalla +7.
Ura > Maajoukkueura

Drozd edusti Valko-Venäjää MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2011, 2015, 2016 ja 2017. Hän pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa.
Drozd pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010, joista molemmat turnaukset päättyivät lohkohopeaan. Hän voitti tehoilla 7+4=11 koko vuoden 2009 turnauksen maalipörssin sekä jakoi pistepörssin toisen sijan Itävallan Stefan Ulmerin ja joukkuetoverinsa Ihar Ravenkan kanssa edellään vain Ranskan Stéphane Da Costa. Vuoden 2010 turnauksessa Drozd toimi Valko-Venäjän kapteenina. Hän oli tehoilla 4+5=9 joukkueen paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Ihar Ravenkan kanssa.
Drozd pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hänellä oli koko turnauksen paras aloitusprosentti (64,06%). Valmennus valitsi Drozdin joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös Sveitsiä vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Valko-Venäjän ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Drozd pelasi myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuosina 2006 ja 2007. Hän jakoi tehoilla 5+2=7 koko jälkimmäisen turnauksen maalipörssin voiton Canada Westin Mike Connollyn ja Zac Dalpen kanssa sekä oli Valko-Venäjän paras pistemies.
Työväenluokan sankari

| ”Työväenluokan Sankari” Juho ja Mika |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 14. maaliskuuta 2014
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.27
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
Listasijoitukset
  Radiosoittolista: 76.
Juhon ja Mikan muut singlet
|   | ”Työväenluokan sankari” 2014 | ”Maalta kaupunkiin” 2014 |
Työväenluokan sankari on Juho ja Mika -yhtyeen single, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 2014. Kappale ylsi Radiosoittolistan sijalle 76.
Kappaleet

Työväenluokan sankari – 3.27
Tqibulin piirikunta

Tqibulin piirikunta (georg. ტყიბულის რაიონი, Tqibulis raioni) on piirikunta Imeretin hallintoalueella Georgian länsiosassa. Piirikunnassa on noin 20 839 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 479 neliökilometriä. Sen keskus on Tqibulin kaupunki. Piirikunta sijaitsee Okriban alueella Kutaisin tasangon ja Ratšan vuoristoalueen välissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tqibulin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Georgian kaupungit ja piirikunnat
Shokkikäytävä

| Shokkikäytävä> Shock Corridor |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Samuel Fuller
Käsikirjoittaja:  Samuel Fuller
Tuottaja:  Samuel Fuller
Säveltäjä:  Paul Dunlap
Kuvaaja:  Stanley Cortez
Leikkaaja:  Jerome Thoms
Tuotantosuunnittelija:  Eugène Lourié
Lavastaja:  Charles S. Thompson
Pääosat:   Peter Breck  Constance Towers  Gene Evans  James Best 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Allied Artists Pictures Corporation  Columbus Films, Inc. 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1963
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shokkikäytävä (Shock Corridor) on Samuel Fullerin tuottama, käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1963.
Juoni

Elokuvassa Pulitzer-palkinnosta unelmoiva journalisti Johnny Barrett (Peter Breck) tekeytyy psyykkisesti sairaaksi naisystävänsä Cathyn (Constance Towers) avulla, joka tekeytyy Johnnyn sisareksi, johon hän muka kohdistaa insestisiä aikeita. Näin Johnny pääsee mielisairaalaan tutkimaan siellä tapahtuneeksi epäiltyä murhaa. Häneen kohdistetaan ankaria terapiatoimenpiteitä, kuten sähköšokkihoitoa. Muita laitoksen hoidokkeja ovat Korean sodassa kommunistiksi aivopesty mies, joka luulee nyt elävänsä Yhdysvaltain sisällissotaa; entinen lahjakas musta opiskelija, joka kannattaa nyt mustiin kohdistuvaa rotusyrjintää; sekä kuusivuotiaan tasolle taantunut ydinfyysikko. Johnny Barrett onnistuu lopulta selvittämään tapauksen, voittaa Pulitzerin jutullaan mutta tulee itse oikeasti mielisairaaksi ja jää sairaalaan.
Tuotanto

Muuten mustavalkoisen Shokkikäytävän hallusinaatiojaksoissa Fuller käytti Brasiliassa liki 10 vuotta aiemmin kuvaamaansa värimateriaalia, jota oli tarkoitus käyttää hänen 20th Century Foxin kanssa kaavailemaansa elokuvaan ”Tigrero”. Brasilian viidakoihin sijoittuva elokuva ei kuitenkaan toteutunut liian kalliiden vakuutusmaksujen vuoksi. Mika Kaurismäki teki kariutuneesta filmiprojektista vuonna 1994 ensi-iltansa saaneen dokumentin Tigrero – elokuva joka ei valmistunut.
Vastaanotto ja jälkimaine

Shokkikäytävä valittiin vuonna 1996 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Shokkikäytävän vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Suomen ensi-iltansa Shokkikäytävä sai vasta helmikuussa 1975. Televisiossa se on esitetty Yle TV1 -kanavalla joulukuussa 1992 ja Yle Teemalla marraskuussa 2016.
Aiheesta muualla

Shokkikäytävä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tummakäärmeenpää

| Tummakäärmeenpää> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Channoidei
Heimo::  Käärmeenpäät Channidae
Suku::  Channa
Laji::  melasoma
Kaksiosainen nimi
 Channa melasoma  Bleeker, 1851 
Katso myös
   Tummakäärmeenpää Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tummakäärmeenpää (Channa melasoma) on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji. Pieter Bleeker kuvaili lajin tieteelle vuonna 1851.
Ulkonäkö ja koko

Lajin pohjaväritys on tumma. Selkä on lähes musta, vatsa on vaaleampi ja harmaa. Lajin pisin tavattu yksilö oli 30 senttimetrin mittainen.
Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää trooppisissa olosuhteissa. Sen uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen. Tummakäärmeenpäätä tavataan Mekong-joessa Thaimaasta Indonesiaan sekä Filippiineillä.
Ulla Bergh

Ulla Margareta Bergh-Snellman (o.s. Bucht, 1914 Vaasa – 1997) oli suomalainen itseoppinut tekstiilitaiteilija ja vaatesuunnittelija, joka tuli tunnetuksi tilaustyönä toteutetuista naisten neuleasuista. Kauppakorkeakoulussa opiskellut Ulla Bergh jatkoi äitinsä Inez Buchtin vuonna 1928 perustaman Taidekutomon (oik. Ab Konststickeri Oy) toimintaa 1930-luvun keskivaiheilla ja suuntasi sen tuotannon kohti yksilöllisempää haute couture -tyyliä.
Ulla Berghin Taidekutomo (myöhemmin nimellä Neulottua-Stickat Ulla Bergh) oli 1930-luvulta 1970-luvulle toimineen Salonkijaosto ry:n ainoa jäsenyritys, joka teki pelkästään neulevaatteita. Salonkijaosto oli suomalaisten, lähinnä helsinkiläisten muotisalonkien eli korkeatasoisten tilausompelimojen yhdistys.
Bergh lopetti ateljeensa toiminnan 1970-luvun lopulla sen tultua tappiolliseksi.
Universaali tiiviste

Universaali tiiviste on hajautusalgoritmi, jolla on tiettyjä matemaattisia ominaisuuksia. Täydellinen tiiviste on hajautusalgoritmi, jossa kaikki haut suoritetaan O(1) ajassa.
Hajautusalgoritmia käytetään säilömään tiedot, jotka on kerran laskettu jotta niitä ei tarvitse laskea uudelleen. Lisäksi on useita sovelluksia muun muassa kryptografiassa. Hajautusalgoritmi laskee tiivisteen, jonka haittana on että tietylle joukolle S on N elementtiä, jotka viittaavat samaan. Monet yksinkertaiset hajautusalgoritmit toimivat hyvin käytännössä tyypilliselle joukolle S. Törmäysten välttämiseksi hajautusalgoritmissa voidaan käyttää huolella valikoitua satunnaisuutta, jolloin suorituskyvyn voidaan ennakoida olevan hyvä ja saadaan universaali tiiviste.
Aiheesta muualla

Lecture 14: Universal Hash Function Family (PDF) (englanniksi)
Lecture 5 - Universal Hashing and Perfect Hashing (englanniksi)
Tōru Itō

Tōru Itō (jap. 伊藤 徹; s. 8. huhtikuuta 1966) on japanilainen entinen ohjaskelkkailija.
Sapporon yliopistossa opiskellut Itō oli henkilökohtaisen kilpailun 29. MM-kisoissa 1985 ja sijoittui 26:nneksi Calgaryn olympialaisissa 1988. Hän oli vuoden 1990 MM-kilpailuissa 31. nopein ja seuraavana talvena kisojen 34.
Tōru Fujisawa

Tōru Fujisawa (jap. 藤沢とおる, Fujisawa Tōru, s. 21. tammikuuta 1967 Hokkaidō) on japanilainen mangaka. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluu Great Teacher Onizuka, josta on tehty myös sovitukset televisioon ja elokuvaksi.
Tōru Iwatani

| Tōru Iwatani> 岩谷徹 |
| --- | --- |
 Iwatani vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tammikuuta 1955 (ikä 69) Tokio
Pelisuunnittelija
Tunnetuimmat työt:  Pac-Man Pole Position
Tōru Iwatani (jap. 岩谷徹, Iwatani Tōru, s. 25. tammikuuta 1955 Tokio) on japanilainen videopelisuunnittelija. Hänet tunnetaan muun muassa Pac-Man -pelin (1980) kehittäjänä.
Iwatani meni töihin Namcolle 1977 ja aloitti näin videopelien kehittämisen. Iwatani sai pian idean Pac-Manin kehittämiseen, joka julkaistiin Japanissa 10. toukokuuta vuonna 1980. Peli julkaistiin pian myös muissa maissa.
Pac-Manin nimi on lähtöisin syömiseen viittaamisesta äänestä paku paku. Pelin alkuperäinen kirjoitusmuoto oli Puck-Man, mutta peli nimettiin uudestaan koska P-kirjain oli helppo muuttaa F-kirjaimeksi raaputtamalla siitä osa pois.
Iwatani on kertonut kehityksen aikaisista haasteista ja muun muassa uuteen ideaan liittyvästä haasteesta, jossa perusajatuksen saa nopeasti hyväksytettyä, mutta "ylimääräiseksi" katsottujen osien tarpeellisuus on vaikeampaa. Iwatanin mukaan nuo osat ovat tarpeettomia vain tarkasteltuna erillään, mutta osana julkaistua peliä pelaajat eivät näe niitä tarpeettomina.
Aiemmin julkaistut videopelit olivat teemaltaan synkempiä kuten ammuntapeleissä: Iwatani suunnitteli pelin laajemmalle yleisölle ja pirteämmäksi.
Muita Iwatanin suunnittelemia pelejä olivat Pole Position (1982) ja Libble Rabble (1983).
Iwatani jätti työnsä Namcolla maaliskuussa 2007 päästäkseen lehtoriksi Tokion polytekniseen yliopistoon. Hän on myös ollut vierailevana professorina Osakan taideyliopistossa.
Tony Ayala, Jr.

| Tony Ayala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Tony Ayala
Syntynyt: 13. helmikuuta 1963 San Antonio, Texas
Kuollut: 12. toukokuuta 2015 (52 vuotta) San Antonio, Texas
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  El Torito
Painoluokka:  keskisarja
Kätisyys:  Oikea
Ammattilaistilastot
Ottelut:  33
Voitot:  31
– tyrmäysvoitot:  27
Tappiot:  2
Ratkaisemattomat:  0
Tony Ayala, Jr. (13. helmikuuta 1963 San Antonio, Texas – 12. toukokuuta 2015 San Antonio, Texas) oli yhdysvaltalainen keskisarjan nyrkkeilijä ja rikollinen. Hän aloitti nyrkkeilyuransa vuonna 1980 ja oli vuonna 1982 saanut 22 voittoa eikä hävinnyt kertaakaan. Hän oli tyrmännyt 19 vastustajaansa ja saanut vahvasta, aggressiivisesta kilpailutyylistään lempinimen ”El Torito”.
Kerran Ayala sylkäisi vastustajansa päälle, kun tämä makasi maassa Ayalan lyömänä. Hän myönsi nauttineensa myös kolmeen otteeseen heroiinia ennen ottelua. Voitettuaan Carlos Herreran loppuvuodesta 1982 Ayalan oli määrä kohdata maailmanmestari Davey Moore.
Rikokset

Ottelu Moorea vastaan jäi käymättä. 1. tammikuuta 1983 Ayala murtautui naapurinsa, nuoren naisopettajan asuntoon, ja häiritsi tätä seksuaalisesti. Nyrkkeilijä oli jo aiemmin saanut ehdollista vankeutta vastaavista teoista. Kolmannesta kerrasta hän sai kuitenkin 35 vuotta ehdotonta vankeutta. Syyttäjä suositteli koko tuomion istumista, sillä Ayalan voitiin katsoa olevan vaaraksi yhteiskunnalle.
Ayala pääsi vapauteen kuudentoista vuoden istumisen jälkeen vuonna 1999. Hän jatkoi nyrkkeilyuraansa voittaen kuusi ja häviten kaksi ottelua. Yori Boy Campasista tuli ensimmäinen Ayalan voittanut nyrkkeilijä Texasissa 28. heinäkuuta 2000.
Ayala kuitenkin jatkoi myös rikosuraansa. Hän tuli ammutuksi olkapäähänsä murtauduttuaan nuoren naisen asuntoon vuonna 2000. Hän sai lievän tuomion, mutta vuonna 2003 hän joutui epäillyksi lapsiseksistä oltuaan seksuaalisessa kanssakäymisessä 13-vuotiaan tytön kanssa. Tyttö kuitenkin kiisti tapahtuneen sittemmin, joten Ayala vapautui syytteistä.
Vuonna 2004 Ayala tuomittiin kymmeneksi vuodeksi vankilaan toistuneesta ehdonalaissääntöjen rikkomisesta.
Aiheesta muualla

http://www.boxrec.com/list_bouts.php?human_id=15471&cat=boxer
Univers

Univers
Univers on tunnettu ja laajalti käytössä oleva sans serif -kirjaintyyppi, jonka Adrian Frutiger suunnitteli vuonna 1957. Universin rationaalisen selkeät muodot tekevät siitä helppolukuisen ja mitä moninaisimpiin käyttötarkoituksiin sopivan.
Ranskalainen kirjasinvalimo Deberny & Peignot halusi vuonna 1954 lisätä valikoimaansa puhdaslinjaisen sans serif -kirjaintyypin, jossa olisi useita leikkauksia. Kirjapainon taiteellinen johtaja Frutiger piirsi uuden kirjaintyypin opiskeluaikaisten luonnostensa pohjalta. Deberny & Peignot julkaisi Universin vuonna 1957, ja myöhemmin Univers siirtyi Linotypen omistukseen. Vuonna 1997 Frutiger päivitti Universin yhdessä Linotypen henkilökunnan kanssa vastaamaan paremmin nykyaikaisia vaatimuksia. Lopputuloksena syntynyt Univers Next koostuu 59 kirjainleikkauksesta sekä neljästä Linotype Univers Typewriter -kirjainleikkauksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Univers Wikimedia Commonsissa
Typografia
| --- | --- |
Typografit ja kirjainmuotoilijat:   Jonathan Barnbrook  Saul Bass  Ed Benguiat  Morris Fuller Benton  Neville Brody  Frederic Goudy  Claude Garamond  Eric Gill  Tomi Haaparanta  Nicolas Jenson  Edward Johnston  Donald Knuth  Rudolf Koch  Sami Kortemäki  Zuzana Ličko  William Morris  Stanley Morison  Jan Tschichold  Carol Twombly  Wolfgang Weingart  Hermann Zapf  Gudrun Zapf-von Hesse 
Kirjaintyylit ja -lajit:   Anfangi  Antiikva  Arial  Baskerville  ITC New Baskerville  Calibri  Comic Sans  Egyptienne  Fraktuura  Garamond  Gill Sans  Helvetica  Palatino  Times Roman  Unsiaali  Verdana 
Merkit:   Alduksen lehti ❦  Asteriski *  Ät-merkki @  Englannin punta £  Ampersandi &  Jokerimerkki  Kappaleen merkki ¶  Luetelmamerkki  Luettelo matemaattisista merkeistä  Plus-miinusmerkki ±  Promille ‰  Prosentti %  Pykälämerkki §  Risti †  Ristikkomerkki #  Rub el Hizb ۞  Tekijänoikeusmerkki ©  Tilde ~  Valuuttamerkki ¤  Yläpuolinen indeksointipilkku 
Suuntaukset:   Amerikan uusi aalto  Dekonstruktivismi  Postmodernismi  Sveitsiläinen tyyli 
Muut aiheet:   Aakkoslaji  CamelCase  Glyyfi  Goottilaiset kirjaintyypit  Kapiteeli  Kirjain  Kirjaintyyppi  Kursiivi  Ligatuuri  Logo  Lorem ipsum  Orpo- ja leskirivit  Painokirjaimet  Sans-serif  Serif  TrueType  Web Open Font Format  X-korkeus  Yliviivaus  Ylleviivaus  Ylä- ja alaindeksi
Tr (Unix)

tr on Unix-ohjelma merkkien muuntamiseen oletustulostusvirrasta.
GNU-projektin version ohjelmasta on toteuttanut Jim Meyering.
Käyttöesimerkki

echo 'wikipedia!' | tr 'a-z' 'A-Z'
Tulostaa:
WIKIPEDIA!
Aiheesta muualla

Open Groupin kuvaus (englanniksi)
Singlet

| Singlet Se |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1997 (CD)  2017 (vinyyli)   2018 (CD)
 Tyylilaji: Suomirock, uusi aalto
 Levy-yhtiö: Love Kustannus (1997)   Ainoa Productions (2017/2018)
 Levymerkki: Johanna (1997)   Ainoa Productions (2017/2018)
Sen muut julkaisut
| Lasi kirkasta vettä 1984 | Singlet 1997 |   |
Singlet on suomalaisen Se-yhtyeen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1997. Lokakuussa 2017 Ainoa Productions julkaisi levystä tuplavinyylipainoksen ja seuraavana vuonna CD-painoksen. Niillä on mukana on myös Yarin soolosingle "Hunajainen suu".
Kappaleet

Nyt – 2.43
Kasvoton kuolema – 2.21
Mä haluan elää – 2.55
Mitä me tehdään? – 6.01
Eloise – 4.55
En sinuun lankee – 3.24
Lui – 2.32
Noniin, noniin (- Sweet Jane -) – 4.35
Mmm... (- Queen Bitch -) – 3.01
Meillä vois tänään olla hauskaa (- Real Good Time Together -) – 2.16
Maria, Maria (- Corinna, Corinna -) – 3.10
Voin odottaa – 1.56
Joku muu – 2.40
Riitaa, riitaa, riitaa (- Trouble Trouble -) – 1.38
Onksunkoskaantehnytmieli – 3.47
Hyvää yötä – 4.19
Kadonneet – 3.59
Punaiset kengät – 2.57
Köyhän pikajuna – 2.36
Pitkä marssi – 3.57
Pienet lampaat (- I Can't Stand It -) – 2.58
Missä on taksi joka ajaa ympyrää – 2.47
Kappaleet > Vain vuoden 1997 painoksessa

Kuulut mulle vain (- You Belong To Me -) – 2.34
Kappaleet > Vain vuosien 2017 ja 2018 painoksissa

Hunajainen suu – 3.14
Ei mikään, ei mikään (- English Rose -) – 2.36
Tekijät > Muusikot

Yari: laulu, koskettimet, kitara
P.A. Ulmanen: Wurlitzer-sähköpiano, Farfisa-urut
Ari Puolanen: rummut
Jukka Peurasaari: kitara (1-10, 13, 14, 16)
Erkki Okkonen: basso (1-10)
Velkka Pylvinen: rummut (5, 9, 10)
Tumppi Varonen: rummut (7)
Eeva Koivusalo: basso (13-22)
Jim Pembroke: piano, laulu (23)
Pekka Aarnio: laulu (23)
Tekijät > Muut

Kansi: Juho Juntunen
Aiheesta muualla

Albumi Yarin sivuilla