stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
NAND-portti
Muiden porttien toteuttaminen NAND-portilla

Alla näkyvässä piirikaaviossa on muodostettu järjestyksessä NOT-, AND- ja OR-portit käyttämällä NAND-portteja. NOR-portin pystyy toteuttamaan lisäämällä NAND-portin kuvassa viimeisenä näkyvän OR-portin lähtöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NAND-portti Wikimedia Commonsissa
Floyd, Thomas L.: Digital Fundamentals 7th ed.  Prentice Hall, 2000.  (englanti)
Lempi Tuomi

| Lempi Tuomi |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 5.9.1922–17.10.1923  
Ryhmä/puolue:  SSTP
Vaalipiiri:  Vaasan itäinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1882 Virrat
Kuollut: 24. maaliskuuta 1958 (75 vuotta) Jyväskylä
Ammatti:  ompelija
Lempi Maria Tuomi (o.s. Kuusela, 27. elokuuta 1882 Virrat – 24. maaliskuuta 1958 Jyväskylä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SSTP:n kansanedustajana 1922–1923. Vuosina 1923–1924 hän oli vankilassa poliittisen toimintansa vuoksi.
Elämä

Tuomen vanhemmat olivat Pihlajavedeltä kotoisin ollut suutari Kalle Kuusela (1858−1940) ja Maria Vilhelmiina Widgren (1856−1909). Kansakoulun ja käsityökurssin käytyään hän työskenteli ompelijana. Tuomi lähti työväenliikkeeseen vuonna 1906, jolloin hän oli perustamassa puolisonsa Onni Tuomen johtamaa Uurasen työväenyhdistystä. Vuonna 1908 pariskunta muutti Jyväskylään, jossa Tuomi oli mukana Jyväskylän työväenyhdistyksen toiminnassa ja kuului muun muassa SDP:n piiritoimikuntaan.
Sisällissodan jälkeen Tuomi oli Jyväskylän sosialidemokraattisen naisyhdistyksen puheenjohtaja vuosina 1919−1920. Vuonna 1922 hänet valittiin kansanedustajaksi kommunistisen SSTP:n listoilta. Tuomen kansanedustajantoimi lakkautettiin lokakuussa 1923, kun puolueen eduskuntaryhmä oli vangittu hieman aikaisemmin suuren kommunistijutun yhteydessä. Kesäkuussa 1924 hän sai vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Vapauduttuaan Tuomi jätti päivänpolitiikan, mutta oli edelleen mukana muun muassa sosialidemokraattisen työläisnaisliiton toiminnassa.
Perhe

Lempi Tuomen puoliso oli kansanedustaja Onni Tuomi, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1905. Pariskunnalla oli seitsemän lasta, joista Lempi Tuomi joutui sisällissodan jälkeen huolehtimaan yksinään puolison paettua Neuvosto-Venäjälle. Heidän pojanpoikansa oli kommodori Osmo Tuomi.
Musa Bakare

Musa Bakare (s. 24. kesäkuuta 1971) on nigerialainen entinen uimari.
Bakare osallistui Barcelonan olympialaisiin 1992, joissa hän oli 50 metrin vapaauinnissa jaetulla 41. sijalla ja 100 metrin perhosuinnissa 52. tilalla. Hän jatkoi uraansa 2000-luvulle ja muun muassa voitti kaksi mitalia vuoden 2003 Afro-Aasian kisoista.
Navio da República Portuguesa

Navio da República Portuguesa eli suomeksi Portugalin tasavallan alus, joka lyhennetään N.R.P. tai NRP, on Portugalin laivastossa palveluksessa olevien alusten käyttämä aluksen nimen etuliite.
Portugalin kuningasjan laivastossa ei ollut käytössä standardoitua menetelmää ilmaista palveluksessa olevaa alusta. Tasavaltaa muodostettaessa 5. lokakuuta 1910 kaikki laivaston alukset saivat virallisen etuliitteen. Heinäkuusta 1981 merivoimien hallinnassa olevat, mutta sotalaivaksi luokittelemattomat alukset, saivat etuliitteekseen port. Unidade Auxiliar da Marinha UAM eli vapaasti suomennettuna yhdistynyt tukilaivasto.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Navio da República Portuguesa
Musa

Musa voi tarkoittaa:
Banaanit (Musa), banaanikasvien (Musaceae) heimoon kuuluva suku
Musa, Porin kaupunginosa
Musan Salama, MuSa, porilainen urheiluseura.
Musa, henkilöitä:
Musa, islamilainen nimitys profeetta Moosekselle
Musa, Persian kuningas noin 2 eaa. – 4 jaa
Musa ibn Nusain (640-715), arabialainen sotapäällikkö
Musa, Il-kaanien hallitsija 1336–1337
Ahmed Musa (s. 1992), nigerialainen jalkapalloilija
Amr Musa (s. 1936), Arabiliiton entinen pääsihteeri
Christopher Gwabin Musa (s. 1967), Nigerian puolustusvoimien komentaja
Džanan Musa (s. 1999), bosnialainen koripalloilija
Said Musa (s. 1944), Belizen pääministeri
Musa, 1970-luvulla ilmestynyt suomalainen musiikkilehti
kivi, Tampereen murteella
slangisanana: musiikki
Lancia Musa, automalli
Radio Musa, tamperelainen radiokanava.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Musa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Naisten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1948

Vuoden 1948 naisten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut käytiin Turussa, Suomessa 13.–14. helmikuuta. Kilpailurata sijaitsi Turun Urheilupuistossa, ja järjestäjänä toimi Turun Toverit ja Turun Riento. Osallistujia oli 12, joista neljä Suomesta ja Neuvostoliitosta, kaksi Tšekkoslovakiasta sekä yksi Norjasta ja Ruotsista.
Neuvostoliiton naiset Marija Isakovan johdolla esiintyivät ensimmäistä kertaa MM-kisoissa.
Tulokset

| Sija | Kilpailija | Maa | 500 m | 3000 m | 1000 m | 5000 m | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 03 1. | Marija Isakova |  Neuvostoliitto | 50,2 (2.) | 5.34,9 (1.) | 1.42,8 (1.) | 9.49,8 (3.) | 216,397 |
| 03 2. | Lidija Selihova |  Neuvostoliitto | 49,7 (1.) | 5.54,7 (6.) | 1.45,3 (2.) | 10.10,9 (7.) | 222,557 |
| 03 3. | Zoja Holšhevnikova |  Neuvostoliitto | 50,7 (3.) | 5.51,5 (4.) | 1.48,2 (4.) | 9.59,6 (4.) | 223,343 |
| 02 4. | Randi Thorvaldsen |  Norja | 51,4 (4.) | 5.55,3 (7.) | 1.45,5 (3.) | 10.07,8 (6.) | 224,147 |
| 02 5. | Eevi Huttunen |  Suomi | 52,7 (6.=) | 5.48,8 (3.) | 1.50,4 (6.) | 9.49,6 (2.) | 224,493 |
| 01 6. | Verné Lesche |  Suomi | 51,7 (5.) | 5.38,5 (2.) | 1.57,9 (8.) | 9.39,5 (1.) | 225,017 |
| 04 7. | Tatjana Karelina |  Neuvostoliitto | 52,7 ( 6.=) | 5.53,0 (5.) | 1.49,8 (5.) | 10.01,1 (5.) | 226,543 |
| 05 8. | Drahuna Vokurková |  Tšekkoslovakia | 54,7 (8.) | 6.18,6 (8.) | 1.56,1 (7.) | 10.55,3 (8.) | 241,380 |
| 04 9. | Margit Laakso |  Suomi | 54,8 (9.) | 6.30,0 (9.) | 1.59,6 (9.) | 11.11,4 (9.) | 246,740 |
| 08 10. | Ulla Larsson |  Ruotsi | 58,0 (10.) | 6.55,7 (11.) | 2.07,1 (11.) | 11.56,2 (11.) | 262,453 |
| 06 11. | Marcela Kloudová |  Tšekkoslovakia | 1.08,6 (12.) | 6.40,7 (10.) | 2.04,9 (10.) | 11.22,6 (10.) | 266,093 |
| 07 12. | Toini Nieminen |  Suomi | 1.02,8 (11.) | 7.29,6 (12.) | 2.14,4 (12.) | 12.54,8 (12.) | 282,413 |
Lempilapset

| ”Lempilapset” Eturivi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”30%”
 Julkaistu: kevät 2000
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tyylilaji: elektroninen musiikki kokeellinen musiikki
 Kesto: 05.31
 Levy-yhtiö: Verdura
Lempilapset on suomalaisen kokeellisen musiikin yhtyeen Eturivin 7" vinyylisingle, joka julkaistiin keväällä 2000.
Kappaleet

Lempilapset – 5.31
30% – 6.50
Aiheesta muualla

Lempilapset finnmusic.net -sivustolla
Lempilapset discogs.com -sivustolla
Lohikko

Lohipuro virtaa Narilan sillan ali syyssateiden jälkeen.
Lohikko on kylä Kankaanpään kaupungissa. Kylä sijaitsee noin neljän kilometrin päässä Kankaanpään keskustasta.
Lohikossa toimi vuoteen 2018 asti vanhainkoti, jonka vanhin osa valmistui 1941 ja uudempi 1960-luvulla. Rakennuksessa on noin 100 huonetta, ja sen huoneistoala on noin 4000 neliömetriä. Talvisodan aikana vielä rakenteilla olleessa rakennuksessa toimi Helsingistä pakoon lähtenyt Pallo-paita, joka valmisti sotilaille lumipukuja. Lohikon vanhainkoti tuli tunnetuksi vuonna 2022, kun venäläiset yrittivät ostaa vanhainkotia. Puolustusministeriö esti kaupan, koska Niinisalon varuskunta sijaitsee lähellä vanhainkotia.
Lohikon entinen vanhainkoti 2022
Kylässä toimi myös tiilitehdas Lohikon Tiili 1949–1991 ja sen vieressä Piiparin tiilitehdas.  Lohikon Tiilen omistaja ja toimitusjohtaja 1960–1980 oli teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Toivo Lepistö. Hän myi yrityksensä keväällä 1980 Partekille. Lohikossa on nykyään joitakin pienyrityksiä. Lohikossa sijaitsevassa Kyynärjärven koulussa on noin 40 oppilasta.
Muistolaatta

Simo Häyhän muistolaatta Rautjärven kunnassa.
Muistolaatta on muistomerkki, joka on tyypillisesti seinään, kiveen, hautaan tai muuhun pintaan kiinnitetty laatta, joka voi sisältää paikkaan liittyvää historiallista tietoa tekstin, kuvan, symbolin tai näiden kaikkien muodossa. Se voi esimerkiksi kertoa tietyssä kiinteistössä asuneesta tunnetusta henkilöstä. Muistolaatta voidaan tehdä metallista, keramiikasta, kivestä, puusta tai muista materiaaleista.
Kaiverruksen sijasta hautakiveen voidaan asentaa muistolaatta. Niitä valmistetaan usein muun muassa messingistä, alumiinista, ruostumattomasta teräksestä ja kaiverrusmuovista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muistolaatta Wikimedia Commonsissa
Lempieläimiä

| Lempieläimiä Vuokko Hovatta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : HIP Studiot, Helsinki
 Julkaistu: 27. helmikuuta 2008
 Tuottaja(t): Kerkko Koskinen, Tuure Kilpeläinen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 42.12
 Levy-yhtiö: Sony BMG
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3.
Vuokko Hovatan muut julkaisut
|   | Lempieläimiä 2008 | Liaani 2010 |
Lempieläimiä on Vuokko Hovatan ensimmäinen sooloalbumi. Se julkaistiin 27. helmikuuta 2008. Albumi sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan kolmanneksi.
Levyllä on muun muassa Vuokko Hovatan euroviisukarsintakappale ”Virginia” sekä Aki Sirkesalon ennen julkaisematon sävellys ”Lumottu veli”.
Kappaleet

Virginia – 3.03 (säv. Kerkko Koskinen, san. Anna Viitala)
Syleily – 3.42 (säv. Tuure Kilpeläinen, san. Aulikki Oksanen)
Mustaa jäätä – 3.20 (säv. Kerkko Koskinen, san. Aulikki Oksanen)
Juhlat – 3.59 (säv. ja san. Tuure Kilpeläinen)
Marjalude – 3.33 (säv. Tuure Kilpeläinen, san. Aulikki Oksanen)
Odota kun rutistan sua – 3.10 (säv. Kerkko Koskinen, san. Sami Keski-Vähälä)
Lumottu veli – 3.58 (säv. Aki Sirkesalo, san. Aulikki Oksanen)
Helise taivas – 3.33 (säv. Tuure Kilpeläinen, san. Aulikki Oksanen)
Lempieläimiä – 2.57 (säv. Kerkko Koskinen, san. Aulikki Oksanen)
Sairas veri – 4.11 (säv. ja san. Tuure Kilpeläinen, Timo Kiiskinen)
Hiljaiset vuodet – 3.48 (säv. Tuure Kilpeläinen, san. Paula Vesala)
Tuuli – 2.58 (säv. Kerkko Koskinen, san. Boris Pasternak)
Arviot

Dome.fi:
Rumba: positiivinen
Soundi:
Lohjan satamarata

| Lohjan satamarata |
| --- | --- |

Perustiedot
Reitti:  Ventelä–Pitkäniemi
Avattu:  1928
Purettu:  2020
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  VR
Tekniset tiedot
Pituus:  5 km
Raiteiden lkm:  1
Raideleveys:  1 524 mm
Sähköistys:  ei
Lohjan satamarata oli noin viiden kilometrin pituinen rautatie, joka ulottui Lohjan rautatieasemalta Pitkäniemen teollisuusalueelle Lohjanharjun länsipuolelle. Se rakennettiin vuosina 1927–1928. Satamarata korvasi Lohjan sähkörautatien vuonna 1930, jolloin kaikki liikenne siirtyi satamaradalle. Satamaradan liikenne koostui lähinnä tavarajunista, jotka kuljettivat lastia Pitkäniemen paperitehtaille. Radan varrella sijaitsi yksi asema, Tytyrin seisake (ent. Lohjan kauppala).
Tavarajunaliikenne päättyi satamaradalla vuonna 2010, jonka jälkeen sillä kulki vain satunnaista museojunaliikennettä. Lohjan Satamaratayhdistys, jonka tarkoitus oli muun muassa harjoittaa radalla museo- ja elämysliikennettä, oli olemassa vuosina 1998–2008. Viimeinen satamaradalla kulkenut juna oli Keitele-museon järjestämä lättähattukyyti Rovastinkadun ylikulkusillan kupeeseen eli entiselle Tytyrin seisakkeelle elokuussa 2012. Sitä edelsi viikkoa aiemmin Tka7-veturilla radantarkastusajo, joka ajettiin Lohjanjärven liikennepaikalle asti. Tämän jälkeen Lohjanjärven liikennepaikalle ei enää ajettu. Satamarata suljettiin seis-levyllä Lohjan rautatieasemalta keväällä 2013. Virallisesti rataosa suljettiin 5. lokakuuta 2014, kun sen kunnossapito lopetettiin. Perusteita lakkautukselle olivat muun muassa kunnossapitokustannukset ja ympäristölle haitallisten ratapölkkyjen ja muiden ratarakenteiden säilyttäminen käyttämättöminä luonnossa. Yhdelläkään alueen teollisella toimijalla ei ollut ajankohtaisia tarpeita rautatiekuljetuksille, vaikka yritykset toivoivatkin radan säilyttämistä. Vuoden 2018 katselmuksessa rata todettiin heikkokuntoiseksi, ja sen käyttöönotto olisi vaatinut vähintään päällysrakenteen uusimisen sekä muita nykyvaatimusten mukaisia päivityksiä.
Kesäkuun alkupuoliskolla 2020 satamaradalle johtava vaihde purettiin Lohjan asemalta. Syksyllä 2020 rata purettiin kokonaan. Tytyrin seisakkeen lähelle jätettiin kuitenkin lyhyt muistoraide ja vesiviskuri, eikä kalkkitehtaan kivistä lastauslaituria ja Mondille johtavaa raiteistoa purettu.[lähde? ] Paikalle päätettiin rakentaa kivituhkapintainen pyöräilyn ja jalankulun väylä, jota on kutsuttu myös Kaaribaanaksi. Sen ensimmäinen osa Pitkäniemestä Lohjan museolle avattiin kesällä 2021. Seuraavana kesänä valmistui toinen osa museolta Ventelään, Lempolantien liittymään asti. Sen kokonaispituus on 4,5 kilometriä. Vaikka uusi kulkuväylä rakennettiin, on rataosuuden alkuosa Lohjan rautatieasemalta entiselle Tytyrin seisakkeelle kaupungilla vain vuokralla, ja se säilytetään kaavassa rautatiealueena esimerkiksi mahdollista kaupunkijunaa varten.
Rata erotti Anttilan Moisiosta Joukahaisenkadun kohdalta lähtien Kurjenkadulle saakka.
Entisen Tytyrin seisakkeen kupeeseen jätettiin muistoksi 110 metriä kiskoja ja 1950-luvulla valmistunut vesiviskuri.
Turvalaitteet

Lohjan satamaradalla ei varsinaisesti ollut muita turvalaitteita kuin tasoristeyksiä. Tasoristeyksiä oli yhteensä neljä, ja ne sijaitsivat Lempolantiellä, Kurjenkadulla ja Karstuntiellä. Siltoja rataosalla oli kolme. Niistä yksi on Moisionkadun rautatiesilta, joka kunnostettiin puukantiseksi kevyen liikenteen sillaksi kesällä 2022.
Lempolantien tasoristeys oli toteutettu puolipuomein, kevyen liikenteen kokopuomein sekä liikennevalo-ohjauksella. Varoituslaitoksen valkoinen valo ei ollut päällä jos liikennevalot toimivat, mutta tarpeen tullen punainen valo syttyi vilkkumaan, jos oli tulossa juna. Samalla liikennevalot vaihtuivat punaisiksi. Tämä tasoristeys on sijainnut kahdella eri paikalla, ennen nykyistä paikkaa se sijaitsi muutamia metrejä lähempänä Lohjanjärven liikennepaikkaa.
Karstuntien tasoristeys oli toteutettu puolipuomein sekä kevyen liikenteen kokopuomein. Karstuntie oli myös sijainnut kahdella paikalla, niin kuin edellä mainittu Lempolantie. Karstuntien vanha varoituslaitos oli toteutettu ääni- ja valovaroituslaittein. Karstuntien varoituslaitos kärsi usein toimintahäiriöistä. Esimerkiksi vuonna 2012 Lohjan satamaradalla ei ollut ollut ajoa vuoteen, minkä takia Karstuntien varoituslaitoksen puomit nousivat ennen kuin juna oli ollut ylikäytävällä asti. Ruoste kiskoissa oli sekoittanut virtapiirit, minkä takia tasoristeys saattaa tehdä erilaisia virheitä toiminnassa.
Kumpikin tasoristeyslaitos purettiin vuonna 2015, eikä sen jälkeen Lempolantiellä liikennevalotkaan olleet enää toiminnassa. Tasoristeyksien eteen oli sijoitettu junaa varten tasoristeysopastin, joka kertoo, onko varoituslaitos hälyttänyt tarpeeksi.
Kuvia

Lohjan satamarata marraskuussa 2014.
Satamaradan raiteet Mondin päässä.
Venteläntien ylittävä rautatiesilta.
Lohjan satamaradan seislevy pystytettiin keväällä 2013. Seuraavana vuonna rataosa lakkautettiin virallisesti.
”Kaaribaanan” eli pyöräilyn ja jalankulun väylän rakennustöitä Anttilan ja Moision kaupunginosien rajalla toukokuussa 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lohjan satamarata Wikimedia Commonsissa
Narvalaisuus

Suomen ja Karjalan lestadiolaisuuden sukupuu joka sisältää myös kuolleet haarat.
Venäjän ja Inkerin (ei niinkään Karjalan) lestadiolaisuuden sukupuu joka sisältää myös kuolleet haarat.
Narvalaisuus on lestadiolaisuuden haara, joka sai nimensä syntysijastaan Narvasta. Narvalaisuus syntyi Narvan kaupungissa vuonna 1898 alkunsa ja vaikutti 1900-luvun alussa myös Suomessa ja Venäjällä. Narvalaisuus sai paljon kannatusta erityisesti Pietarissa, jossa melkein kaikki lestadiolaiset olivat liittyneet uusheräykseen. Pian kuitenkin valtaosa Pietarin uusheränneistä liittyi narvalaisuuteen. Pietarissa oli lestadiolaisia eri arvioiden mukaan noin 700-1 500 ennen 1890-luvun lopun suurta hajaannusta. Narvalaisuus levisi myös Helsinkiin.
Narvalaisuus muotoutui erilaiseksi kuin uusheräys, koska kielimuuri johti väärinymmärryksiin ja toivottomuuteen Narvan lestadiolaisten keskuudessa, kun he kuulivat Pietarissa käyneeltä Juri Jegorilta, että Pietarin lestadiolaiset vaativat heiltä uutta heräämistä ja sanoivat, että heidän entinen uskonsa on kuollutta uskoa. Tuossa hämmennyksen tilassa Narvan lestadiolaisyhteisön opit ja käytännöt muodostuivat omalaatuisiksi "Narvan Katrin" (oik. Katariina Olli) johdolla, joka sai erityisen uskonnollisen heräyksen.  Siitä lähtien narvalaisuuden tunnusmerkkejä olivat julkirippi, ilmestykset ja rajut liikutukset. Ilmestyksistä ja näyistä tuli niin tärkeitä asioita, että Narvan Katri oli huutanut: ”Kirjoittakaa ylös, mitä minä sanon, niin siitä tulee toinen Raamattu”. Narvalaisuus levisi jossakin määrin myös Suomeen, aina Nivalan ja Ylivieskan korkeudelle asti, mutta enimmäkseen Etelä-Suomeen.
Suunnat

Narvalaisuus jakaantui jo aivan alkuvaiheessa kahteen suuntaukseen. Narvalaisuus ja erityisesti sen kumpulaisuus-niminen haara painotti ns. sisäistä sanaa Raamatun kustannuksella. Hurmoksellisempi ja lainomaisempi kumpulaisuus sai nimensä Lappeenrantalaisen saarnaajan Aleksanteri Kumpulaisen (1861–1926) mukaan, ja toinen maltillisempi narvalaisuuden haara oli nimeltään lindströmiläisyys. Narvalaisuuden kumpulainen haara liittyy Suomen helluntaiherätyksen alkuhistoriaan.
Narvalaisuus jakaantui jo aivan alkuvaiheessa kahteen suuntaukseen, joiden nimet ovat lindströmiläisyys ja kumpulaisuus.
Suunnat > Kumpulalaisuus

Aleksanteri Kumpulaisen (1861-1926) johtama kumpulaisuus oli niistä hurmahenkisempi ja "lainomaisempi" painottaen ehdotonta julkirippiä. Kumpulaisessa narvalaisuudessa ilmeni hurmoksellisuutta ja ekstaattisia ilmiötä ja näkyjä. Seurakuntaan pääsyn edellytyksenä pidettiin varsinkin kumpulaisuudessa julkirippiä, jonka jälkeen ripittäytynyttä ihmistä pidettiin pyhänä. Helsingissä kumpulaisten narvalaisten saarnaajana toimi Johan Johansson (1864–1931).
Kumpulaiset narvalaiset kutsuivat Helsingin Rauhanyhdistykselle puhumaan norjalaisen Thomas Ball Barrattin, ja hän saapuikin Suomeen ensimmäisen kerran syksyllä 1911.
Suunnat > Lindströmiläisyys

Narvalaisuuden maltillisempi suuntaus lindströmiläisyys sai nimensä Pietarissa, Espoossa ja Viipurissa asuneen saarnaajan Karl Teodor Lindströmin (1857-1917) mukaan.
Historia

Narvalaisuus syntyi lestadiolaisuuden suuren hajaannuksen yhteydessä Viron Narvassa vuonna 1898, kun Viron Narvasta kävi lestadiolainen Juri Jegor Pietarissa, jossa melkein kaikki lestadiolaiset olivat juuri liittyneet uusheräykseen Muita lestadiolaisen suuressa hajaannuksessa syntyneitä ryhmiä olivat vanhoillislestadiolaisuus, esikoislestadiolaisuus, uusheräys ja samperilaisuus.
Narvalaisuus hiipui 1910-luvulla, ja sen kannattajia siirtyi mm uusheräykseen, helluntailaisuuteen, esikoislestadiolaisuuteen ja vanhoillislestadiolaisuuteen. Perimätiedon mukaan Pietarissa osa narvalaisista siirtyi paikallisesta lestadiolaisyhteisöstä erkaantuneeseen vapaakirkollisvaikutteiseen itsenäiseen lestadiolaishaaraan hajaannuksessa noin 1912. Pietarin lestadiolaiset kuuntelivat noihin aikoihin paljon Barrattin saarnoja. Viipurissa kumpulaiset narvalaiset tekivät sovinnon uusheräyksen kanssa 1913 eli liittyivät käytännössä uusheräykseen. Viipurissa kumpulalaiset narvalaiset olivat senkin jälkeen kuitenkin uusheräyksen sisällä keskenään paljon kanssakäymisessä ja järjestivät keskenään pieniä kotiseuroja aina talvisotaan asti. Viipurilainen K. T. Lindström jatkoi saarnaamista lindströmiläisten narvalaisten kotiseuroissa aina kuolemaansa asti 1917 luopumatta narvalaisuudesta, jonka jälkeen lindströmiläinenkin narvalaisuuden haara alkoi hiipua. Viimeistä narvalaisten säännöllistä seuratoimintaa esiintyi Terijoella, jossa heillä oli saarnaajana Axel M. Helsingius (1855-1925), joka saarnasi ruotsiksi ja joka toimi lindströmiläisten narvalaisten saarnaajana aina kuolemaansa asti.
Lindströmiläisyyden säännöllinen seuratoiminta loppui 1920-luvun puolivälin tienoilla Terijoella, vaikkakin yksittäisiä narvalaisia eli vielä vuonna 1945. Kumpulaisuuden jäljelle jääneet rippeet liittyivät käytännössä kokonaisuudessaan uusheräykseen sovintokokouksen seurauksena vuonna 1913, johon päättyi kumpulaisuuden olemassaolo itsenäisenä lestadiolaissuuntana. Tosin vielä talvisotaan asti kumpulainen suuntaus vaikutti uusheräyksen sisällä.
Lenny Krayzelburg

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 100 m selkäuinti |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 200 m selkäuinti |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Perth 1998 | 100 m selkäuinti |  |
|  Kultaa | Perth 1998 | 200 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Perth 1998 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
| MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  | MM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Kultaa | Ateena 2000 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Ateena 2000 | 50 m selkäuinti |  |
Lenny Krayzelburg  (jidd. ‏לעני קרײַזלבורג‎, ven. Ленни Крайзельбург, 28. syyskuuta 1975 Odessa, Ukraina) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti 100 ja 200 metrin selkäuintien ja 4 × 100 m sekauintiviestin olympiakultaa Sydneyn kesäolympialaisista vuonna 2000. Hän voitti myöhemmällä urallaan vielä 4 × 100 m sekauintiviestin olympiakullan Ateenasta 2004. Hän tosin ui vain alkuerissä, sillä loppukilpailuun hänet korvattiin Aaron Peirsolilla.
Krayzelburg syntyi silloisen Neuvostoliiton, nykyisen Ukrainan Odessassa syyskuussa 1975. Hän muutti vanhempineen Los Angelesin vuonna 1989. Krayzelburg sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1995.
Krayzelburg on voittanut urallaan myös kolme maailmanmestaruutta ja kaksi MM-hopeaa. Hän teki uransa aikana seitsemän maailmanennätystä.
Nasif Estefano

| Nasif Estefano |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1932 
Kansalaisuus:   Argentiina
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1960, 1962
Talli(t):  Maserati, De Tomaso
Kilpailuja:  2 (1 startti)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Argentiinan GP 1960
Viimeinen kilpailu:  Italian GP 1962
Nasìf Estéfano (18. marraskuuta 1932, Concépcion, Tucumán – 21. lokakuuta 1973, Aimogasta, La Rioja) oli Formula 1 -kuljettaja Argentiinasta.
Uransa aikana hän osallistui kahteen Grand Prix -osakilpailuun. Ensimmäinen niistä oli Argentiinan osakilpailu Maseratin autolla vuonna 1960. Hän sijoittui 14. sijalle jääden voittajasta 10 kierrosta ja ollen näin viimeinen maaliin tullut kilpailija. Hän osallistui myös Italian osakilpailun De Tomaton autolla vuonna 1962, mutta ei selvinnyt mukaan itse kilpailuun.
Lilija Šobuhova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Šobuhova Lontoon maratonilla 2011 |  Šobuhova Lontoon maratonilla 2011 |  Šobuhova Lontoon maratonilla 2011 |  |
Maa:   Venäjä
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2006 | 5 000 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Moskova 2006 | 3 000 m |  |
Lilija Šobuhova (ven. Ли́лия Шобухова, o.s. Volkova, s. 13. marraskuuta 1977) on venäläinen kestävyysjuoksija.