stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gifhorn

| Gifhorn |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Gifhorn
 Koordinaatit: 52°29′N, 10°33′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Ala-Saksi
Hallintopiiri:   Gifhorn
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  104,84 km²
Korkeus:  50–68 m
Väkiluku (31.12.2015):  41 905
 
 Stadt Gifhorn Kotisivut  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gifhorn on kaupunki Saksassa, Ala-Saksin osavaltion itäosassa Lüneburgin nummialueen eteläreunalla. Vuonna 2005 väkiluku oli noin 43 000 (muutos vuodesta 1990: +10,44%) ja pinta-ala lähes 105 km². Lähikaupunkeja ovat Hannover, Braunschweig, Wolfsburg sekä pittoreski Celle. Gifhorn sijaitsee keskiaikaisten kauppareittien Vanha suolatie (Alte Salzstraße) ja Kornstraße risteyksessä.
Pyhän Nikolain kirkko Gifhornissa.
Varhaisin maininta Gifhornista on vuodelta 1196. Useista kaupunkia tuhonneista suurpaloista huolimatta Gifhornissa on säilynyt merkittäviä historiallisia rakennuksia, kuten Sankt-Nikolai-Kirche ("Pyhän Nikolain kirkko", rakennettu 1734–1744) ja Schloss Gifhorn, renessanssilinna 1500-luvulta. Kaupunki on tullut kuuluisaksi erityisesti tuulimyllyistään, siellä on aiheeseen liittyvä museo, Mühlenmuseum. Kaupungin teollistuminen sai alkunsa turpeennostosta ympäröivältä suomaalta. Wolfsburgissa sijaitsevan Volkswagenin autotehtaan läheisyys näkyy Gifhornin elinkeinorakenteessa; kaupungissa on monia autoalan palveluntuottajia.
Saksan kahtiajaon aikana Gifhorn sijaitsi aivan rajan tuntumassa Saksan liittotasavallan puolella. Kaupunki sai osansa DDR:stä paenneista ihmisistä. 1960-luvun siirtolaisuus Etelä-Euroopasta Saksaan taasen näkyy edelleen Gifhornin huomattavana kreikkalaisvähemmistönä. Kaupungissa on myös turkkilaisia.
Gifhorn on Hannover - Wolfsburg- ja Uelzen - Braunschweig -rautateiden risteyksessä. Siellä on kaksi rautatieasemaa: Bahnhof Gifhorn sekä Bahnhof Gifhorn-Stadt. Lähin moottoritieristeys on A2/A391. Allerjoki virtaa kaupungin halki.
Gifhorn on samannimisen seutukunnan (Landkreis Gifhorn) keskus. Seutukunnan asukasluku oli vuonna 2005 noin 175 000 ja pinta-ala 1 563 km².
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stadt Gifhorn (saksaksi)
Landkreis Gifhorn (saksaksi)
Ville Mattila (taidemaalari)

Ville Mattila työpaikallaan mainos­toimistossa.
Johan Wilhelm (Ville) Mattila (7. lokakuuta 1884 Suursaari – 12. toukokuuta 1959) oli suomalainen taidemaalari ja viulunrakentaja.
Mattila kiinnostui taiteesta tavattuaan Suursaarella käyneitä taiteilijoita. Mattila osallistui useisiin kansatieteellisiin tutkimusretkiin suomensukuisten kansojen keskuuteen ja hänen tuotantoonsa kuuluu kansatieteellisiä piirroksia ja Suursaari-aiheisia maalauksia.
Mattila kävi Taideteollista keskuskoulua 1899–1900 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulua 1900–1907 osallistuen näyttelyihin vuodesta 1904 lähtien. Mattila piti yksityisnäyttelyitä 1920-luvulta 1950-luvulle asti. Hän asui 1915–1919 Yhdysvalloissa ja Suomeen palattuaan Oulunkylässä. Vuodesta 1926 lähtien hän toimi mainospiirtäjänä. Vuonna 1911 Mattila sai viulunrakentamisessa ensimmäisen palkinnon Suomessa ja hän harrasti myös valokuvausta.
Mattilan vanhemmat olivat kalastaja Juho Mattila ja Maria Helena Tolsa. Kuvataiteilija Jorma Mattila oli hänen poikansa.
Teoksia

Näkymä Suursaarelta, 1922
Elina Pulli

Elina Pulli (s. 17. kesäkuuta 1964 Helsinki) alias Pulina Elli on kirjailija ja Espoon kaupungin kulttuuripalveluiden erityisasiantuntija. Espoossa asuva Pulli on koulutukseltaan filosofian maisteri (kirjallisuus) ja kasvatustieteiden maisteri.
Pulli on kirjoittanut loru- ja kuvakirjoja lapsille ja vauvoille, viihdettä aikuisille ja äänikirjoja lasten äänikirjasarjaan. Hän on käsikirjoittanut liikuntaleikkejä televisioon, sanoittanut lauluja ja tehnyt pelejä lasten liikkumisen edistämiseen. Pulli esiintyy lavarunotapahtumissa taiteilijanimellä Pulina Elli.
Pulli kuuluu Espoon kirjailijat ry:een.
Teokset > Romaanit ja novellit lapsille ja aikuisille

Mieletön mummofulness. Äänikirja. 2024 Storytel Original. Lukija Krista Putkonen-Örn
Kuumottava pesänjako. Äänikirja. 2023 Storytel Original. Lukija Krista Putkonen-Örn
Momolu, kausi 2. Lasten äänikirjasarja. 2022 Storytel Original. Lukija Antti LJ Pääkkönen. Hahmojen luoja Leena Fredriksson
Momolu. Lasten äänikirjasarja. 2021 Storytel Original. Lukija Antti L. J. Pääkkönen. Hahmojen luoja Leena Fredriksson
Aapelinkatu 8, kausi 2. Lastenromaani. Storytel Original. Lukija Paavo Kerosuo. Kannen kuva Jii Roikonen
Aapelinkatu 8. Lastenromaani. 2018 Storytel Original. Lukija Paavo Kerosuo. Kannen kuva Jii Roikonen
Paljuhaave. Novelli rikosantologiassa Tulipunainen mekko. 2018 Varjokustannus
Tukkasurma 2015 . Dekkari, 250s. 2015 Schildts&Söderströms. Kansi Elina Varsta
Teokset > Romaanit ja novellit lapsille ja aikuisille > Loru- ja runokirjat lapsille ja opettajille

Lorukylpy. Runoja lapsille. 2022 Lasten keskus. Kuvittaja Matti Pikkujämsä
Päivärytmi. Tilausrunoja. 2022 Tampereen kaupunki. Lukuhanke. Kuvittaja Eveliina Netti
Saunasankarit. Tarina ja loruja saunomisesta. Kuvakirja. 2020 Aviador. Kuvittaja Minna Mäkipää
Runomatkaopas. Opettajan käsikirja. Harjoituksia ja työpajoja lapsille. 2019 Aviador. Muut kirjoittajat Pirkko Ilmanen, Riika Kotka, Johanna Venho. Kuvittaja Minna Mäkipää
Sylityksin vauvan kanssa. Lorukirja. Liikkumaan houkuttelevia loruja. Lorukirja. 2019 SanomaPro Oppi&Ilo. Kuvittaja Mikko Hiltunen
Vauvan kanssa. Loruja ja leikkiohjeita ensimmäiseen vuoteen. Puuhakortit. 2019 Oppi&Ilo. Kuvittaja Mikko Hiltunen 8.
Sylisampo. Runoja lapsille. 2018 Lasten keskus. Kuvittaja Karoliina Pertamo
Loruloikkia ja muita liikuntaleikkejä varhaiskasvatuksessa. 2016 PS-kustannus. Kuvittaja Iina Majaniemi
Kukkuluuruu -lorukirja äitiyspakkauKseen 2016
Liikkumaan houkuttelevia loruja. 2016 Lasten keskus 14 s. Kuvittaja Karoliina Pertamo
Vauvan kanssa -lorukirja äitiyspakkaukseen 2015
Liikkumaan houkuttelevia loruja. 2014 SanomaPro Oppi&Ilo, 18 s. Kuvittaja Mikko Hiltunen
Loruttele sylitellen -lorukirja äitiyspakkaukseen 2014
Liikkumaan houkuttelevia loruja. 2014 SanomaPro Oppi&Ilo, 18 s. (uusi, muokattu ja käännetty versio 2011 julkaistusta). Kuvittaja Terese Bast
Loruttele sylitellen . Liikkumaan houkuttelevia loruja. 2011 Tammi oppimateriaalit, 18 s. Kuvittaja Terese Bast
Sydänrumpu. Lasten terveyteen (ravinto, liikunta, uni) liittyviä loruja. 2006 Suomen sydänliitto, lahjakirja 50s. Kuvittaja Virpi Penna
Loruloikkaa CD. Liikkumaan houkuttelevia lastenlauluja. 2005 Nuori Suomi ry. Säveltäjä Kari Mäkiranta
Loruloikkaa! Kielen oppimista tukevia ja liikkumaan innostavia loruja. 2004 Tammi, oppikirja 121 s. Kuvittaja Tuija Holttinen
Teokset > Romaanit ja novellit lapsille ja aikuisille > Liikunta- ja leikkikirjat lapsille

Liikkua, leikkiä ja luoda. Liikuntaideoita varhaiskasvatukseen. 2017 Lasten Keskus. Kuvittaja Jii Roikonen
Vauhtia ja vipinää. Liikkumaan houkutteleva lautapeli. 2016 Sanoma Pro Oppi&Ilo. Kuvitus Ville Granroth
Hyppisleikkejä. Leikkiohjeita hyppynaruhyppelyyn (tekemiskortipakka). 2014 SanomaPro Oppi&Ilo, 50 korttia. Kuvittaja Mikko Hiltunen
Lupa liikkua. Liikuntaleikkejä ja tuokioita varhaiskasvatukseen. 2013 Lasten Keskus, käsikirja ammattilaisille, 191 s. Kuvittaja Jii Roikonen
Twist-leikkejä. Leikkiohjeita twist –hyppelyyn (tekemiskorttipakka). 2013 SanomaPro Oppi&Ilo, 50 korttia. Kuvittaja Mikko Hiltunen
Vauvan kanssa. Iloista puuhaa ensimmäiseen vuoteen, vinkkejä vauvan vanhemmille. 2013 SanomaPro Oppi&Ilo, 50 korttia. Kuvittaja Mikko Hiltunen
Telmivät tenavat. Liikkumaan houkutteleva lautapeli. 2012 SanomaPro Oppi&Ilo. Kuvitus Ville Granroth
Sporttilajeja. 2011 Tammi oppimateriaalit, lasten tietokirja 48 s. Kuvittaja Jii Roikonen
Temppuja taaperoille, Liikuntaleikkejä 1-3 -vuotiaille. 2007 Tammi, oppikirja 99 s. Kuvittaja Virpi Penna
Tempputornissa tapahtuu, Liikkumaan innostavia tarinoita ja toimintavinkkejä. 2006 Tammi, oppikirja 126 s. Kuvittaja Jii Roikonen
Tempputorni. Liikkumaan houkutteleva lautapeli. 2005 Martinex oy. Kuvittaja Jii Roikonen
Kehokekkerit CD . Kahdeksan liikkumaan houkuttelevan lasten laulun sanoitus (muut biisit instrument.) 2013 Nuori Suomi ry. Säveltäjä Kari Mäkiranta
Lumella jäällä leikkien joka säällä, Leikkejä, pelejä ja harjoitteita hiihdon ja luistelun opetukseen. 2004 Tammi, Oppikirja 97 s. Kuvittaja Tuija Holttinen
Opi liikkuen liiku leikkien, Liikuntaa esiopetukseen. 2001 Tammi, Oppikirja 140 s. Kuvittaja Tuija Holttinen
Vau mitkä välineet, Uusia leikkejä tutuilla välineillä. 2001 Tammi, Oppikirja 101 s. Yhdessä Päivi Lamposen kanssa. Kuvittaja Tuija Holttinen
Tieto taito Temppu – lautapeli. 1997, Peliko oy. Kuvittaja Tuija Holttinen
Liiku ja kehity. 1995 Lasten keskus, Oppikirja 112 s. Yhdessä Mikael Kokljuschkinin kanssa.
Temppurata. Liikkumaan houkutteleva lautapeli. 1992, Nelostuote. Kuvittaja Pikku kakkosen lavastaja
Teokset > Romaanit ja novellit lapsille ja aikuisille > Tilaustyöt

Piltin oma kasviskirja. Tilauskirja kasviksista Piltti mainoskampanjaan. 2013 SanomaPro Oppi&Ilo, 14 s. Kuvittaja Mikko Hiltunen
Missä leipä kasvaa? 1997 Lasten Keskus, Lasten tietokirja 29 s. Yhdessä MTK:n ja Suomen leipätiedotuksen kanssa. Kuvittaja Tuulia Hyrske
Teokset > Romaanit ja novellit lapsille ja aikuisille > Elina Pullin sanoittamia lauluja Teoston listoilla

Vauhtivarpaan kengät:  säv. Kari Mäkiranta
Naisentahtinen ystävyys: säv. Kari Mäkiranta
En yksin jää: säv. Kari Mäkiranta
Iskelmämies:  säv. Kari Mäkiranta
Napa taivaisiin: säv. Esa Lamponen
Misha Jaari

Misha Jaari (KTK, Huk s. 1972) on suomalainen elokuvatuottaja ja ravintolayrittäjä. Jaari on tuottanut elokuvia 2000-luvun alusta alkaen. Opiskeluaikana hän tuotti muun muassa Dome Karukosken, Taneli Mustosen ja Ari Matikaisen lyhytelokuvat.
Jaari perusti vuonna 2007 Bufo-tuotantoyhtiön yhdessä tuottaja Mark Lwoffin ja käsikirjoittaja Vesa Virtasen kanssa. Yhtiön ensimmäinen pitkä elokuva oli Jörn Donnerin draama Kuulustelu. Yhtiö on tuottanut toistakymmentä pitkää elokuvaa sekä useita lyhytelokuvia.
Bufon ohjaajin ovat kuuluneet Jörn Donnerin (Kuulustelu, Armi elää) lisäksi mm. Pirjo Honkasalo (Betoniyö), Zaida Bergroth (Hyvä poika), Veiko Õunpuu (Viimeiset) ja Ilja Rautsi (lyhytelokuva Night of the Living Dicks).
Jaari sai yhdessä Mark Lwoffin kanssa parhaan elokuvan Jussi-palkinnon Pirjo Honkasalon elokuvasta Betoniyö. Elokuva sai kaikkiaan kuusi Jussi-palkintoa. Sama elokuva toi tuottajaparille Vuoden elokuvatuottaja -palkinnon 2014. Toinen vuoden elokuvatuottaja -palkinto tuli Aki Kaurismäen elokuvasta Kuolleet lehdet.
Bufo-konserniin kuuluu myös elokuvien levitysyhtiö B-Plan Distribution Oy, joka on levittänyt elokuvateattereihin valtaosin kotimaisia elokuvia.
Jaari omistaa kumppaniensa kanssa ravintolan B-Smokery ja baarin B-Side Bar Helsingin Teurastamolla.
Pitkiä elokuvia tuottajana

Kuulustelu (2009)
Hyvä poika (2011)
Betoniyö (2013)
Korso (2014)
Ruotsalainen hetki (2014)
Armi elää! (2015)
Ihmisen osa (2018)
Viimeiset (2020)
Dinosaurus (2021)
Donner - Privat (2021)
Guled & Nasra (2021)
The Innocents (2021)
Veden vartija (2022)
Kuolleet lehdet (2023)
Aiheesta muualla

Misha Jaari Elonetissä.
Misha Jaari Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tellervo Koivisto

| Tellervo Koivisto |
| --- | --- |
 Tellervo Koivisto Helsingin kirjamessuilla 2017.
Suomen tasavallan presidentin puoliso
 27.1.1982–1.3.1994  
Edeltäjä:  Sylvi Kekkonen
Seuraaja:  Eeva Ahtisaari
Kansanedustaja
 22.1.1972–26.09.1975  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Helsingin kaupungin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. tammikuuta 1929 (ikä 95) Punkalaidun
Puoliso:  Mauno Koivisto (vih. 1952; k. 2017)
Lapset:  Assi Koivisto
Tiedot
Puolue:  SDP
Koulutus:  ekonomi (1953)
Taimi Tellervo Koivisto (o.s. Kankaanranta; s. 2. tammikuuta 1929 Punkalaidun) on suomalainen ekonomi, entinen kansanedustaja ja presidentti Mauno Koiviston leski.
Nuoruus ja perhe

Tellervo Kankaanranta syntyi Punkalaitumen kunnassa Satakunnassa maanviljelijä Johannes Einari Kankaanrannan (1895–1988) ja emäntä Olga Maria Kallentytär Kankaanrannan (o.s. Saarinen) (1895–1951) tyttärenä.
Kankaanranta kirjoitti ylioppilaaksi Huittisissa toimineesta Lauttakylän yhteiskoulusta vuonna 1949 ja valmistui ekonomiksi Turun kauppakorkeakoulusta 1953. Hän kohtasi tulevan puolisonsa Mauno Koiviston itsenäisyyspäivän aattona 1950 Turussa, kun molemmat olivat menossa ylioppilaskunnan tiloissa järjestettäviin tansseihin, jotka kuitenkin oli peruttu, ja he päättivät mennä viettämään iltaa muualle. Tuohon aikaan Koivisto työskenteli Turun satamatyökonttorin hoitajana ja opiskeli sosiologiaa Turun yliopistossa. Pari kihlautui maaliskuussa 1951. He menivät naimisiin 22. kesäkuuta 1952 Punkalaitumen kirkossa.
Vuonna 1957 syntyi Koivistojen ainoa lapsi, tytär Assi. Samana vuonna perhe muutti Helsinkiin. Sosiologian alalta tohtoriksi väitellyt Mauno Koivisto päätyi Helsingin Työväen Säästöpankin toiseksi johtajaksi ja pari vuotta myöhemmin toimitusjohtajaksi.
Yhteiskunnallinen vaikuttaja ja poliitikko

Mauno Koiviston luodessa uraa ensin pankkimaailmassa ja sitten valtakunnanpolitiikassa Tellervo Koivisto ei tyytynyt edustuspuolison rooliin vaan oli itsekin yhteiskunnallisesti aktiivinen.lähde?
1960–1970-luvun taitteessa hän osallistui sukupuolten tasa-arvoa ajaneen Yhdistys 9:n toimintaan.lähde? Vuosina 1968–1972 hänellä oli Suomen Kuvalehdessä oma pakinapalsta ”Rouva Koiviston päiväkirja”. Pakinoissaan Koivisto käsitteli humoristisesti elämäänsä pääministerin puolisona sekä esitteli ajatuksiaan naisen asemasta.
Vuoden 1972 eduskuntavaaleissa Tellervo Koivisto valittiin kansanedustajaksi SDP:n listalta. Hän luopui kuitenkin eduskuntatyöstä yhden kauden jälkeen. Vuoden 1976 kunnallisvaaleissa Koivisto pyrki ja pääsi Helsingin kaupunginvaltuustoon, koska piti vaikuttamismahdollisuuksiaan kunnallispolitiikassa suurempina.lähde?
Mauno Koiviston osallistuessa presidentinvaaleihin 1982 Tellervo Koivisto oli valitsijamiehenä. Koska useat äänestäjät halusivat varmistaa äänten menevän Mauno Koivistolle, Tellervo oli vaalien ylivoimainen ääniharava. Miehensä noustua tasavallan presidentiksi hän kuitenkin jätti kaikki poliittiset luottamustehtävänsä.
Tasavallan presidentin puolisona

Tasavallan presidentin puolisona Tellervo Koivisto esiintyi julkisuudessa vain harvakseltaan eikä omaksunut samanlaista seremoniallista ”maan äidin” roolia kuin edeltäjänsä Alli Paasikivi ja Sylvi Kekkonen. Suurimman tarmonsa hän kohdisti sosiaalialan työhön ja hyväntekeväisyyteen.lähde?
1990-luvun lopulla Koivisto oli ensimmäisiä julkisuuden henkilöitä, joka puhui avoimesti masennuksesta ja myöhemmin koulukiusaamisesta. Myöhemmin hän on kertonut joutuneensa kouluvuosinaan uskonnonopettajansa Lauri Jokisen ahdistelemaksi.
Koiviston nuoruusvuosiin keskittyvä Anne Mattssonin kirjoittama ja Siltala-kustantamon julkaisema elämäkerta Tellervo Koivisto – elämäkerta ilmestyi tammikuussa 2017. Mauno Koivisto kuoli 12. toukokuuta samana vuonna. Heinäkuussa 2017 Koivisto ilmoitti vetäytyvänsä julkisuudesta. Hän kuitenkin osallistui Suomen 100-vuotisen itsenäisyyden kunniaksi itsenäisyyspäivän vastaanottoon 6. joulukuuta 2017.
Kunnianosoituksia

Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristi (1988)
Ruotsin Kuninkaallisen Pohjantähden ritarikunnan suurristi (1982)
Norjan Pyhän Olavin ritarikunnan suurristi
Tanskan Dannebrogin ritarikunnan suurristi
Islannin Haukan ritarikunnan suurristi
Pyhän Karitsan ritarikunnan suurristi Suomen ortodoksinen kirkko)
Henrik Purjehtijan ritarikunta (Portugali, 1991)
Marianmaan ristin ritarikunta (Viro, 2001)
Julkaisut

Elämän siivellä: Päiväkirjan lehtiä.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1970.
Päiväkirjan uudet sivut.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-16426-0
Kirjallisuutta

Korppi-Tommola, Aura: ”Koivisto, Tellervo (1929–)”, Suomen kansallisbiografia, osa 5, s. 282–283.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-446-0  / Teoksen verkkoversio.
Kuka kukin on 2001. Otava 2001.
Mattson, Anne: Tellervo Koivisto – elämäkerta.  Helsinki:  Siltala, 2017.  ISBN 978-952-234-306-2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tellervo Koivisto Wikimedia Commonsissa
Ylen Elävä arkisto: Tellervo Koivisto tarinoi verotuksesta
Koivisto, Tellervo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sylvi Kekkonen | Suomen tasavallan presidentin puoliso 1982–1994 | Seuraaja: Eeva Ahtisaari |
Tellervo ja Mauno Koivisto vuonna 1956.
Presidenttipari vierailulla Itä-Saksan Dresdenissä vuonna 1987.
Opioidikriisi

Aikajana kuolemantapauksista joihin liittyvät opioidit.
Yliannostuskuolemien lääkeainelöydökset 1999-2017.
Opioidikriisi eli opioidiepidemia on tilanne Yhdysvalloissa ja Kanadassa, jossa opioidien yliannostukseen kuolee joka vuosi ennätysmäisen paljon ihmisiä. Opioidiepidemia on Yhdysvaltojen historian pahin huume-epidemia: kuolleisuus on koko maassa 13,3/100 000 (2016). Länsi-Virginian osavaltiossa opioidien aiheuttama kuolleisuus on korkein: 43,4/100 000 (2016). Opioidiepidemia koskettaa erityisesti nuoria miehiä ikäluokassa 24–35 vuotta. Myös Kanadassa on opioidiepidemia. Vuonna 2017 kuolleisuus on koko maassa 10,9/100 000 ja korkein Brittiläisessä Kolumbiassa: 29,0/100 000. Kanadassa opioideihin kuolleista 78 prosenttia on miehiä ja Brittiläisessä Kolumbiassa 83 prosenttia.
Yhdysvalloissa opioidien yliannostukseen on kuollut 500 000 kansalaista 2000–2015. Rand Corporationin tutkimuksen mukaan opioidiepidemia johtuu pääasiassa OxyContin-lääkevalmisteen vuonna 2010 julkaistusta uudesta formulaatiosta, jonka oli tarkoitus vähentää opioidilääkkeiden väärinkäyttöä. Niissä osavaltioissa joissa oli alun perin korkeampi OxyContinin väärinkäytön ilmaantuvuus, oli myös myöhemmin suurempi heroiinikuolemien kasvu. Opioidilääkeaineiden tarjontapuolen muutos aiheutti kysyntäpuolen mukautumista uuteen tilanteeseen. Kriisi osoittaa sen että riippuvuusongelman ratkaisuun ei riitä pelkän tarjontapuolen ratkaisut tai ainakin tarjontapuolen ratkaisussa pitäisi huomioida kaikki opioidit (mukaan lukien heroiini).
Anne Casen ja Angus Deatonin mielestä amerikkalaiset valkoiset keski-ikäiset ihmiset ovat kadottaneet elämänsä narratiivin, jolla Deaton tarkoittaa jotain sellaista että he ovat menettäneet toivonsa, odotuksensa tai uskonsa edistykseen. Deatonin mukaan opioidiepidemia koskettaa erityisesti valkoisia keski-ikäisiä ihmisiä, sillä heillä on ollut muita korkeammat odotukset vakaasta työllisyydestä ja valoisasta tulevaisuudesta. Vertailukohta historiassa on Neuvostoliiton hajoamista edeltänyt ja romahduksenjälkeinen vastaavankaltainen tilastollinen ilmiö vuosina 1965–2005.
Historia

Opioidiepidemia on kehittynyt kolmessa aallossa. Aluksi kansalaiset kehittivät riippuvuuden lääkärien määräämiin opioidilääkevalmisteisiin, myöhemmin kansalaiset siirtyivät heroiiniin ja viimeisessä aallossa fentanyyliin.
Historia > 1. aalto: opioidilääkevalmisteet

1990-luvun lopulla lääkeyhtiöt vakuuttivat lääketieteellisen yhteisön siitä, että potilaat joille määrätään opioideja kipulääkkeiksi eivät tule niistä riippuvaisiksi. Vuonna 1997 Yhdysvalloissa astui voimaan lakimuutos, joka mahdollisti suoraan kuluttajille suunnatun lääkkeiden markkinoinnin. Opioideja ei kuitenkaan saanut markkinoida suoraan kuluttajille, mutta lakimuutoksella saattoi olla yleisempi vaikutus lääkkeiden markkinointiin. Opioidilääkkeiden markkinointia kohdistettiin lääkäreille. Purdue Pharma -lääkeyritys oli saanut vuonna 1995 myyntiluvan oksikodonia sisältävälle OxyContin-lääkevalmisteelle, jonka vaikutusaika on 12 tuntia ja yhtiö väitti uudeksi ja vähemmän addiktoivaksi lääketyypiksi. Lääkäreille yhtiö antoi 7–30 päivän aloituskuponkeja, OxyContin-brändättyjä kalastushattuja ja pehmoleluja sekä CD-levyjä joiden nimi oli "“Get in the Swing with OxyContin.” OxyContinin lääkemääräykset muuhun kuin ei-syöpäkipuun kasvoi 670 000 vuodessa vuonna 1997 6,2 miljoonaan vuonna 2002. Vuosina 1996–2002 Purdue Pharma rahoitti noin 20 000 kipuun liittyvää koulutusta ja käynnisti monipuolisen kampanjan kannustaakseen opioidien pitkäaikaiskäyttöä krooniseen ei-syöpäkipuun. Lääkeyhtiöiden lääkäriedustajat sanoivat että lääketieteellisellä yhteisöllä on "opiofobia" ja väittivät että addiktio ja fyysinen riippuvuus ovat kaksi eri asiaa ja että jälkimmäinen on kliinisesti epämerkittävää.
Purdue Pharma myönsi 2007 syyllistyneensä OxyContinin harhaanjohtavaan markkinointiin ja maksoi 634 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria sakkoja.
Historia > 2. aalto: heroiiniin siirtyminen kun opioidilääkevalmisteiden väärinkäyttöpotentiaali pieneni

Opioidilääkkeiden väärinkäyttöongelmaa pyrittiin ratkaisemaan siten että Food and Drug Administration (FDA) sanoi väärinkäyttöä estävien formulaatioiden ja hitaasti vapautuvien opioidilääkkeiden olevan prioriteetti. Purdue Pharma teki OxyContinista uuden formulaation jota ei pysty murskaamaan ja siten väärinkäyttämään. Tämä uusi formulaatio julkaistiin markkinoille elokuussa 2010. OxyContinia väärinkäyttävien osuus pieneni seuraavien kahden vuoden aikana huomattavasti, mutta valtaosa siirtyi muihin opioideihin, useimmiten heroiiniin. Heroiini oli myös halvempaa kuin reseptiopioidit. Katukaupassa lääkeopioidien tarjonta heikkeni ja niiden hinta oli 80 dollaria yhdestä 80 mg tabletista, kun taas vastaavasti heroiinille sama hinta oli $10. Vuonna 2014 suurin osa heroiinia käyttäneistä oli aloittanut OxyContinilla, Percocetilla tai Vicodinilla ja siirtyneet heroiiniin muiden reseptiopioidien käytön muodostuessa liian kalliiksi. Heroiini oli myös vahvempaa ja puhtaampaa kuin aikaisemmin, mahdollistaen sen käytön polttamalla tai nuuskaamalla, mikä kasvatti heroiinin potentiaalista käyttäjäkuntaa.
Historia > 3. aalto: fentanyylin yleistyminen

Fentanyyli on halvempaa kuin heroiini. Kun yhden päivän heroiiniannokset ovat maksaneet 100 dollaria, samalla summalla saa yli kolmeksi viikoksi fentanyyliä. Fentanyyliä on ostettu muun muassa sekä Internetin luvattomasti toimivista nettiapteekeista että pimeästä verkosta kryptovaluuttoja käyttäen.
Presidentti Donald Trump julisti opioidiepidemian kansalliseksi terveyskriisiksi lokakuussa 2017.
Opioidien väärinkäytön yleisyys ja kuolemantapaukset

Arviolta 11 miljoonaa yhdysvaltalaista väärinkäyttää opioideja. Yhdysvalloissa 1,5 prosenttia kaikista kuolemantapauksista aiheutuu opioideista. 20 prosenttia 24–35-vuotiaiden nuorten miesten kuolemantapauksista aiheutuu opioideista. Joka päivä 115 kansalaista kuolee opioidien yliannostukseen (2017), mutta lisäksi 7 000 kansalaista autetaan joka päivä ensiavussa opioidien väärinkäytön vuoksi (2015).
Opioidiepidemia on aiheuttanut hepatiitti C -tapausten kasvun. Se aiheuttaa maksakirroosia ja maksasyöpää sekä voi johtaa kuolemaan. Opioidiepidemiaan sidoksisa olevista hepatiitti C -tapauksista aiheutuvat kuolemantapaukset tulevat viiveellä.
Vaikutukset

Yhdysvalloissa väestön eliniän odote on laskenut opioidiepidemian vuoksi vuosina 2016 ja 2017.
Opioidiepidemia on aiheuttanut taloustieteilijöiden mukaan 1 000 miljardin dollarin taloudelliset menetykset Yhdysvaltojen yhteiskunnalle 2001–2017 ja opioidiepidemiasta aiheutuvat menetykset voivat olla 500 miljardia dollaria 2018–2020. Florence et. al (2013) tutkimuksen mukaan Yhdysvalloissa opioidien väärinkäytön kokonaiskustannukset olivat 78,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria vuodessa.
Tutkimuksen mukaan vuosien 2001–2015 aikana opioidilääkkeiden väärinkäyttö on muodostanut 44 prosenttia miesten osallistumisasteen laskusta. Naisilla vastaava väärinkäytön vaikutus osallistumisasteen laskuun on ollut 17 prosenttia. Toisaalta tutkimuksessa ei pystytty osoittamaan onko samaan aikaan esiintyvissä heikossa työmarkkinassa ja lääkeopioidien väärinkäytössä vain korrelaatio vaiko kausaatio.
Yrityksillä on vaikeuksia löytää työntekijöitä jotka suostuisivat pakolliseen huumetestiin tai pääsisivät siitä läpi.
Opioidiepidemia on parantanut elinsiirroissa käytettävien luovutuselinten saatavuutta.
Epidemian hillintä

Vox:n artikkelissa German Lopez sanoo, että suurin este epidemian pysäyttämiselle on se että addiktioon suhtaudutaan moraalin vajeena.