stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karvarousku
Aiheesta muualla

Wikikirjaston Sienikirjassa on  aihe:
Luontonetti: Karvarousku
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Karvarousku (Lactarius torminosus) (Arkistoitu – Internet Archive)
Luontoportti: Karvarousku (Lactarius torminosus)
Rogers Mushrooms: Lactarius torminosus (englanniksi)
Suomalaiset kauppasienet
haaparousku
kalvashaaparousku
haavanpunikkitatti
herkkutatti
isohapero
kangasrousku
kangastatti
karvarousku
kantarelli
kartiohuhtasieni
koivunpunikkitatti
korvasieni
kosteikkovahvero
kuusenleppärousku
lampaankääpä
mustatorvisieni
männynherkkutatti
männynpunikkitatti
männynleppärousku
suppilovahvero
tammenherkkutatti
rusko- ja vaaleaorakas
siitake
tryffelit
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Lactarius torminosus:  Wikidata: Q865540  AusFungi: 60030109  BioLib: 60025  CoL: 3RSBZ  EoL: 188308  EPPO: LACTTO  Fungorum: 228133  GBIF: 5248619  iNaturalist: 351313  IRMNG: 11321258  MycoBank: 228133  NatureServe: 2.881170  NBN: NHMSYS0001486101  NCBI: 152948  NZOR: a971ceb5-9123-4ac4-b9a5-f253683adc0a  Observation.org: 13529  Open Tree of Life: 40244  Plazi: 4A1534B5-69F1-CA21-2B82-C39AD8D24D18  Laji.fi: MX.72276 
Agaricus torminosus:  Wikidata: Q59531115  AusFungi: 60030110  CoL: 5TQ3X  Fungorum: 242956  GBIF: 5248620  IRMNG: 11337529  MycoBank: 242956  NZOR: ddec52ec-eab5-4dc9-b841-81134d5b70fb 
Wikikirjasto
Kasolaba

| Kasolaba> Κασωλάβα |
| --- | --- |
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  ?
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kaaria
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kasolaba (m.kreik. Κασωλάβα, Kasōlaba, lat. Casolaba) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta sen arvellaan sijainneen pohjoiseen Halikarnassoksesta.
Myöskään Kasolaban historiasta ei tiedetä paljoakaan. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kasolaba kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–447/446 eaa. sekä mahdollisesti vielä vuonna 425/424 eaa. Kasolaba on luetteloitu nykytutkimuksessa kreikkalaisten polisten eli kaupunkivaltioiden joukkoon, mutta on epäselvää, missä määrin se oli kreikkalainen kaupunki vielä arkaaisella ja klassisella kaudella. Sen väestö vaikuttaa olleen pitkälti kaarialaista vielä 300-luvulla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Kasōlabeus (Κασωλαβεύς).
Kashii (1940)

| Kashii / 香椎 |
| --- | --- |
 Kashii

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mitsubishi, Jokohama
Kölinlasku:  4. lokakuuta 1939
Laskettu vesille:  15. lokakuuta 1940
Palveluskäyttöön:  15. heinäkuuta 1941
Loppuvaihe:  upotettu 12. tammikuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 985 t (kuiva) 6 279 t (kuormattu)
Pituus:  129,77 m (kokonaispituus)
Leveys:  15,95 m
Syväys:  5,75 m
Koneteho:  8 000 shp
Nopeus:  18 solmua
Miehistöä:  315
Aseistus
Aseistus:  4 × 140 mm/50 tykkiä kaksoistorneissa 4 × 127 mm/40 ilmatorjuntatykkiä 4 × 25 mm type 96 -ilmatorjuntatykkiä 8 × 13 mm ilmatorjuntakonekivääriä 4 × 533 mm torpedoputkea 1 × kellukekone
Kashii (jap. 香椎) oli keisarillisen Japanin laivaston Katori-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Mitsubishin Jokohaman telakalta. Sen köli laskettiin 4. lokakuuta 1939 ja alus laskettiin vesille 15. lokakuuta 1940. Alus otettiin palvelukseen 15. heinäkuuta 1941.
Palvelus

Alus upotettiin 12. tammikuuta 1945.
Kashi (1944)

| Kashi / 樫 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fujinagata
Kölinlasku:  5. toukokuuta 1944
Laskettu vesille:  13. elokuuta 1944
Palveluskäyttöön:  30. syyskuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  5. lokakuuta 1945
Loppuvaihe:  Yhdysvalloille 7. elokuuta 1947 romutettu 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 260 t (normaali) 1 530 t (kuormattu)
Pituus:  92,5 m (vesiraja) 100,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,35 m
Syväys:  3,30 m
Koneteho:  19 000 shp
Nopeus:  27,8 solmua
Miehistöä:  211
Aseistus
Aseistus:  3 × 127 mm/40 type 89 24 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 610 mm torpedoputkea 36 × type 2 syvyyspommia
Kashi (jap. 樫) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1944 valmistunut Matsu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1944. Alus laskettiin vesille 13. elokuuta ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 30. syyskuuta.
Palvelus

Palvelukseenoton jälkeen alus suojasi saattueita ja kuljetti materiaalia. Se osallistui Leytenlahden taisteluun. Sotatoimien päättyessä alus oli Kuren laivastotukikohdassa. Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se siirrettiin 1. joulukuuta kuljettamaan sotilaita takaisin Japaniin. Alus luovutettiin sotakorvauksena Yhdysvalloille 7. elokuuta 1947. Romutus saatiin päätökseen 20. maaliskuuta 1948 Kasado Senkyolla.
Kaskaspistiäinen

| Kaskaspistiäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Osalahko::  Myrkkypistiäiset Aculeata
Yläheimo::  Mesipistiäismäiset Apoidea
Heimo::  Petopistiäiset Crabronidae
Alaheimo::  Bembicinae
Suku::  Velhohukat Argogorytes
Laji::  mystaceus
Kaksiosainen nimi
 Argogorytes mystaceus  Linnaeus 
Katso myös
   Kaskaspistiäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaskaspistiäinen eli pistevelhohukka (Argogorytes mystaceus) on petopistiäislaji.
Yksilöt ovat väriltään keltamustajuovikkaita. Erityistuntomerkkejä ovat hyvin pitkät tuntosarvet koirailla ja pieni kampa naaraan etunilkoissa. Kaskaspistiäiset pesivät maahan ja saalistavat kaskaita toukkien ruuaksi.
Suomessa kaskaspistiäistä tavataan Kuusamon korkeudelle asti. Maan etelä- ja keskiosassa se on yleinen.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pistevelhohukka (Argogorytes mystaceus)
Funet:  Kaskaspistiäinen (Argogorytes mystaceus)
Insects.fi: Kuvia Argogorytes mystaceus (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Argogorytes mystaceus (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q916103  BioLib: 70097  BOLD: 386877  CoL: 5W2SM  EoL: 3798513  EUNIS: 239307  Fauna Europaea: 197017  Fauna Europaea (new): 327ddeab-b364-436b-93d8-c26f0f616529  GBIF: 4494634  iNaturalist: 451476  ITIS: 1049181  NBN: NHMSYS0000875446  NCBI: 2494826  Open Tree of Life: 3264478  Laji.fi: MX.204526
Kásoksen lentoasema

Kásoksen lentoasema (kreik. Δημοτικός Αερολιμένας Κάσου, Dimotikós Aeroliménas Kásou, IATA: KSJ, ICAO: LGKS, YPA: ΔΑΚΑ) on kunnallinen lentoasema Kásoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee Kásoksen pohjoisrannikolla saaren pääkylän Fryn länsipuolella.
Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1983. Lentoaseman kiitotiellä on pituutta 982 metriä ja leveyttä 25 metriä. Asema sijaitsee 11 metrin korkeudessa merenpinnasta. Lentoasemalla on yksi matkustajaterminaali sekä kolme lentokoneen pysäköintipaikkaa.
Lentoasemalle on säännöllisiä lentoja muun muassa Kárpathokselta, Kreetalta ja Ródokselta. Lentoasemalta on matkaa Fryhin noin kilometri. Kylään pääsee lentoasemalta muun muassa taksilla.
Marian Kasprzyk

Marian Kasprzyk
Marian Krzysztof Kasprzyk (s. 22. syyskuuta 1939 Kołomań) on entinen puolalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja.
Kasprzyk saavutti Rooman 1960 olympialaisissa pronssia 63,5 kilogramman sarjassa. Hän voitti Tokion 1964 olympialaisissa kultaa 67 kilogramman sarjassa. Hän voitti loppuottelussa Neuvostoliittoa edustaneen liettualaisen Ričardas Tamulisin tuomariäänin 4–1. Hän oli mukana vielä Méxicon 1968 olympialaisissa mutta ei enää menestynyt.
Kasprzyk saavutti Belgradin EM-kilpailuissa 1961 pronssia 63,5-kiloisten sarjassa.
Paarmat

| Paarmat |
| --- | --- |
 Sokkopaarma (Chrysops relictus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Siipikantaiset Pterygota
Ylälahko::  Neoptera
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Kärpäset Brachycera
Heimo::  Paarmat Tabanidae  Latreille, 1802
Alaheimot
 Chrysopsinae  Pangoniinae  Tabaninae 
Katso myös
   Paarmat Wikispeciesissä   Paarmat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paarmat (Tabanidae) on kärpäsiin kuuluva hyönteisheimo. Paarmoja on maailmassa noin 2 500 lajia, joista Suomessa esiintyy 39. Paarmanaaraat käyttävät ravinnokseen ihmisen ja muiden suurten nisäkkäiden verta.
Tuntomerkit

Paarmojen paras tuntomerkki on niiden siipisuonitus. Paarmojen siiven kärkeen tulee Y-mäisesti kahtia haarautuva suoni, jonka haarat yhtyvät siiven reunaan sen kärjen eri puolilla. Paarman silmät ovat hyvin suuret ja täyttävät koko pään. Tuntosarvet ovat pitkät ja sojottavat eteen.
Suomessa tavattavat paarmasuvut eroavat toisistaan ulkonäöltään. Suppupaarmat ovat pieniä ja harmahtavia. Levossa ne pitävät siipiään laskostettuina ruumiin päällä supussa. Sokkopaarmat ovat värikkäitä, niiden ruumiissa on mustia ja vaaleita raitoja ja läiskiä, ja niiden silmät ovat vihreät ja säihkyvät auringonvalossa. Sokkopaarmat pitävät siipiään kolmiomaisesti. Varsinaiset paarmat ovat suurikokoisia, harmahtavan tai rusehtavan sävyisiä, ja monella lajilla on takaruumiissa oranssinrusehtavat läiskät.
Esiintyminen Suomessa

Suomessa esiintyy 39 paarmalajia, jotka kuuluvat kuuteen sukuun. Niistä ihmisen kannalta merkittävimpiä ovat sokkopaarmat, suppupaarmat ja varsinaiset paarmat. Noin puolet Suomen lajeista esiintyy koko maassa. Osa lajeista esiintyy vain etelämmässä, ja pari lajia vain Lapissa. Pohjoisen Suomen olosuhteet ovat paarmoille hyvät, sillä siellä on runsaasti soita ja kosteikkoja. Tämän vuoksi monia lajeja tavataan siellä muuta Suomea runsaslukuisempina.
Suomen paarmalajit suvuittain:
Sokkopaarmat (Chrysops )
Pihasokkopaarma (Chrysops caecutiens)
Haarasokkopaarma (Chrysops divaricatus)
Mustasokkopaarma (Chrysops nigripes)
Jäännesokkopaarma (Chrysops relictus)
Ruskosokkopaarma (Chrysops rufipes)
Synkkäsokkopaarma (Chrysops sepulcralis)
Täpläsokkopaarma (Chrysops viduatus)
Suppupaarmat (Haematopota )
Etelänsuppupaarma (Haematopota italica)
Tummasuppupaarma (Haematopota crassicornis)
Suppupaarma (Haematopota pluvialis)
Vannepaarmat (Heptatoma )
Pitkäsarvipaarma (Heptatoma pellucens)
Tuhkapaarmat (Atylotus )
Keltatuhkapaarma (Atylotus fulvus)
Nevatuhkapaarma (Atylotus plebeius)
Laiduntuhkapaarma (Atylotus rusticus)
Pikkutuhkapaarma (Atylotus sublunaticornis)
Hybomitra
Lapinpaarma (Hybomitra arpadi)
Viisaanpaarma (Hybomitra astuta)
Kultapaarma (Hybomitra auripila)
Täpläpaarma (Hybomitra bimaculata)
Pohjanpaarma (Hybomitra borealis)
Viirupaarma (Hybomitra distinguenda)
Juovapaarma (Hybomitra expollicata)
Suopaarma (Hybomitra kaurii)
Tummaolkapaarma (Hybomitra lundbecki)
Kiiltopaarma (Hybomitra lurida)
Leveäotsapaarma (Hybomitra montana)
Valjupaarma (Hybomitra muhlfeldi)
Mustasarvipaarma (Hybomitra nigricornis)
Kevätpaarma (Hybomitra nitidifrons)
Kuusvyöpaarma (Hybomitra sexfasciata)
Rusosarvipaarma (Hybomitra solstitialis)
Keltavyöpaarma (Hybomitra tarandina)
Etelänpaarma (Hybomitra tropica)
Nautapaarmat (Tabanus )
Syysnautapaarma (Tabanus autumnalis)
Vaaleanautapaarma (Tabanus bovinus)
Kirjonautapaarma (Tabanus bromius)
Neliönautapaarma (Tabanus cordiger)
Pikkunautapaarma (Tabanus maculicornis)
Tummanautapaarma (Tabanus sudeticus)
Elintavat

Paarma viihtyy vesistöjen ja kosteikkojen läheisyydessä, sillä sen toukat elävät matalassa vedessä ja rantalietteessä. Vahvana lentäjänä se pystyy siirtymään kauas synnyinsijoiltaan.
Kun paarman toukka kuoriutuu noin viikon kuluttua muninnasta, se putoaa veteen tai kosteaan rantalietteeseen. Toukka kehittyy aikuiseksi hitaasti – kahdessa tai kolmessa vuodessa – ja pohjoisessa jopa sitäkin hitaammin. Se luo nahkansa monta kertaa. Toukka syö muita hyönteisiä ja selkärangattomia. Sokkopaarman toukka on erikoistunut kuolleisiin ja mätäneviin eläinten ja kasvien jätteisiin.
Aikuisen paarman elinikä on kaksi tai kolme viikkoa. Suomessa varhaisimmat paarmat alkavat lennellä toukokuun lopulla. Niitä esiintyy eniten keskikesällä, ja heinäkuun lopussa ne alkavat vähetä. Paarmat lentelevät erityisesti aurinkoisella ja heikosti tuulisella säällä.
Koiraat järjestävät soidintanssin alkukesällä auringonnousun aikaan. Ne kokoontuvat parviin, joissa on enintään 20 yksilöä. Ne leijailevat noin puolen metrin välein ja tönivät toisiaan syrjemmälle. Naaraat seuraavat koiraiden lentelyä ja valitsevat paritteluun parhaan ja rohkeimman koiraan.
Naaraat etsivät veriannosta, josta saamallaan ravinnolla ne tuottavat joukon munia, munien ne sopivalle alustalle. Koiraiden ainoa tehtävä on löytää parittelukumppani. Ne eivät siksi tarvitse verta, vaan ne syövät kukkien mettä ja kirvojen mesikastetta. Paarmat syövät myös erilaista nestemäistä eläinperäistä ainesta.
Veriateriaa etsivä paarma löytää kohteensa hyvän kaukonäkönsä avulla. Lähietäisyydellä se suunnistaa iholle lämmön ja hienhajun ohjaamana. Paarman suuosat muistuttavat rosoreunaista pistopuukkoa. Niillä naaras puree kohteensa ihoon reiän, josta se imee verta. Varsinaisten paarmojen purema on suurempi ja kivuliaampi kuin muiden paarmasukujen. Puremasta jää iholle verta vuotava haava, joka aiheuttaa paukaman ja kutinaa. Herkimmät ihmiset voivat saada pahojakin iho-oireita. Haava voi tulehtua, jos muut kärpäset pääsevät tuomaan siihen bakteereita. Nauta voi kärsiä paarmoista niin pahoin, että se laihtuu ja sen maidontuotanto laskee huomattavasti. Suomessa paarmat levittävät jänisruttoa ja pernaruttoa, joista ei ihmiselle kuitenkaan ole kovin suurta vaaraa. Tropiikissa paarmat levittävät ihmiseen ja karjaan paljon pahempia tauteja, kuten uniloisia ja onkokerkiaaseja.
Uhat

Paarmat ovat hyönteissyöjälintujen, petokärpästen, petopistiäisten, ampiaisten ja sudenkorentojen ruokaa. Loispistiäiset munivat paarman munien sisään.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Paarmat (Tabanidae)
Ötökkätieto: Paarmat (Tabanidae)
Suomen luonto, Suomessa elävien paarmalajien epäviralliset suomenkieliset nimet: Viisaanpaarma ja juhannuspaarma, 6.6.2014
Hyönteismaailma.fi - Paarmat (Arkistoitu – Internet Archive) Oy Transmeri Ab
ITIS: Tabanidae (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Tabanidae (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q228241  Wikispecies: Tabanidae  ADW: Tabanidae  AFD: TABANIDAE  BioLib: 17474  BOLD: 465  BugGuide: 117  CoL: GVW  EoL: 9018  EPPO: 1TABAF  Fauna Europaea: 10963  Fauna Europaea (new): 84b6dde3-6e59-4dc4-a264-66c8bb30d2b2  GBIF: 6919  iNaturalist: 47821  IRMNG: 105702  ISC: 105617  ITIS: 130934  NBN: NBNSYS0000050594  NCBI: 7205  NZOR: 1e9e99d2-b796-44e6-805e-ada83cd1aee9  Open Tree of Life: 555817  Paleobiology Database: 138863  WoRMS: 493907
Kaspiannokkasärki

| Kaspiannokkasärki> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Cyprinidae
Alaheimo::  Särjet Leuciscinae
Suku::  Chondrostoma
Laji::  oxyrhynchum
Kaksiosainen nimi
 Chondrostoma oxyrhynchum  Kessler, 1877 
Synonyymit
 Chondrostoma oxyrhynchum oxyrhynchum Kessler, 1877  Alburnus alasanicus Kamensky, 1901  Chondrostoma schmidti Berg, 1910  Chondrostoma leptosoma Berg, 1914  Chondrostoma cyri leptosoma Berg, 1914 
Katso myös
   Kaspiannokkasärki Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kaspiannokkasärki (Chondrostoma oxyrhynchum) on särkien (Cyprinidae) heimoon ja särkien (Leuciscinae) alaheimoon kuuluva kalalaji.
Kaspiannokkasärjen pituus on yleensä maksimissaan 46 senttimetrin luokkaa (SL). Sillä on selkäevässään yleensä 8½ haarautunutta ja peräevässään 9–10½ haarautunutta ruotoa. Lajilla on kylkiviivallaan 56–73 suomua.
Kaspiannokkasärkeä tavataan ainoastaan Kaspianmeren läntisellä valuma-alueella, missä sen levinneisyysalue ulottuu Kuma-joen valuma-alueelta Samur-joen valuma-alueelle.
Kaspiannokkasärki saavuttaa sukukypsyyden kahden vuoden iässä, milloin se on yleensä noin 120 senttimetrin mittainen. Sen lisääntymisaika on maalis-huhtikuussa. Naaras laskee munat ilmeisesti monessa osassa ja ne kiinnittyvät pohjasoraan. Kaspiannokkasärjen ravintoa on pääasiassa detritus (kuollut eliöperäinen aines veden pohjalla), mutta se syö myös perifyyttisiä leviä ja pohjalla eläviä selkärangattomia, jotka ovat kalan tärkeää ravintoa etenkin sen ensimmäisen elinvuoden aikana.
Kassaatio

Kassaatio (ital. cassazione < lat. cassare 'peruuttaa') on ulkoilmasoittoon tarkoitettu sävellystyyppi, joka kukoisti 1700-luvun jälkipuoliskolla erityisesti Itävallassa. Kassaatio on sukua divertimentolle ja serenadille. Kassaatiossa on tavallisesti viisi osaa, ensimmäisenä useimmiten marssi.
Kassaatioita ovat säveltäneet muiden muassa Joseph Haydn, Michael Haydn, W. A. Mozart, Carl Ditters von Dittersdorf ja Antonio Salieri.
Uudemmista säveltäjistä mm. Jean Sibelius on säveltänyt Cassazionen op. 6 (1904), mutta tämä teos on yksiosainen, konsertoiva, ja sen työnimenä oli "Fantasia".
Kastelórizon lentoasema

Kastellórizon lentoasema (kreik. Δημοτικός Αερολιμένας Καστελόριζου, Dimotikós Aeroliménas Kastelórizou, IATA: KZS, ICAO: LGKJ, YPA: ΔΑΖΟ) on kunnallinen lentoasema Kastelórizon saarella Kreikassa.
Lentoliikenne asemalta alkoi vuonna 1986. Lentokentän kiitotiellä on pituutta 799 metriä ja leveyttä 25 metriä. Lentoasemalla on yksi matkustaja- ja rahtiterminaali sekä kolme lentokoneen pysäköintipaikkaa.
Kastelórizolle on mahdollista lentää ainoastaan enimmillään 20-paikkaisilla lentokoneilla. Lentoasemalle operoi kreikkalainen Olympic Air. Lentoasemalle on päivittäisiä lentoja heinä- ja elokuisin Ródoksen saarelta. Lentoaika saarten välillä on 20 minuuttia.
Lentoasemalta on matkaa Kastelórizon saaren ainoaan asutuskeskukseen Megístin kylään 2,5 kilometriä. Lentoasemalta pääsee Megístiin linja-autolla tai taksilla.
Luettelo pikkuplaneetoista: 165001–166000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
165001:stä ja päättyen 166000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 190001–191000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
190001:stä ja päättyen 191000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Alfred Kastler

| Alfred Kastler |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1902 Guebwiller, Saksa (nyk. Ranska)
Kuollut: 7. tammikuuta 1984 (81 vuotta) Bandol, Ranska
Kansalaisuus:   Ranskalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  École Normale Supérieure
Väitöstyön ohjaaja:  Pierre Daure
Instituutti:  Bordeaux'n yliopisto
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1966)
Alfred Kastler (3. toukokuuta 1902 – 7. tammikuuta 1984) oli ranskalainen fyysikko. Hän toimi professorina mm. Bordeaux'ssa ja Pariisissa. Kastler sai vuonna 1966 Nobelin fysiikanpalkinnon keksittyään ja kehitettyään optisia menetelmiä atomien värähtelyjen tutkimiseksi.
Kastler syntyi Elsassin Guebwillerissä vuonna 1902. Hänen syntyessään alue oli Saksaa, mutta vuonna 1918 se liitettiin Ranskaan. Hän opiskeli École Normale Superieuressa 1921–1926 ja ryhtyi lyseon opettajaksi. Vuonna 1931 hän siirtyi akateemiselle uralle, ja kesken saksalaismiehityksen vuonna 1941 hänet kutsuttiin Pariisiin kehittämään École Normale Superieuren fysiikanopetusta. Määräaikaisesta tehtävästä luotiin henkilökohtainen virka 1952.
Saksalaismiehityksen aikana ranskalaiset tiedemiehet olivat lähes eristyksissä muusta maailmasta, mutta sen päätyttyä Jean Brossel lähti MIT:hen missä hän oppi paljon Francis Bitteriltä. Brossel ja Kastler kehittivät yhdessä menetelmiä, joilla voitiin tutkia viritystilassa olevia atomeita.
Kastlerin kehittämä optisen pumppauksen menetelmä oli tärkeä askel maserin ja laserin kehitystyössä.
Karl Marxin elämäkerta

| Karl Marx |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta, 1818 Trier, Preussi
Kuollut: 14. maaliskuuta 1883 (64 vuotta) Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Karl Heinrich Marx (5. toukokuuta 1818 Trier, Preussi – 14. maaliskuuta 1883 Lontoo, Englanti) oli preussilaissyntyinen yhteiskuntafilosofi. Marx tunnetaan erityisesti teoriasta, joka käsittelee työtätekevän ja omistavan luokan luokkaristiriitaa ja -taistelua. Karl Marxia pidetään uudenaikaisen sosialismin ja kommunismin perustajana.
Elämä > Päätoimittajana

Nuoren teologin Bruno Bauerin kanssa 1841 Marx aloitti kampanjansa oikeistohegeliläisiä ja kirkkoa vastaan. He kirjoittivat pamfletin Tuomiopäivän pasuuna Hegelin yllä.
Teoksen tekijöiden paljastumisen vuoksi vuonna 1842 Marx hylkäsi yliopistollisen maailman. Hän matkusti Kölniin ja solvasi Bonnin yliopiston professoreita ”haisunäädiksi, joiden äly ei riitä kuin umpikujien löytämiseen.” Kölnissä hän vietti aikaansa Tohtorikerholla ja muissa kapakoissa, missä liikkui boheemeja ja toisinajattelijoita. Köln oli Reininmaan vaurain ja edistynein kaupunki. Kapakoissa tapaamiensa henkilöiden avulla Marx siirtyi journalismin pariin, toimittaen kohua herättänyttä Rheinische Zeitung -lehteä. Lehti oli tarkoitettu kilpailijaksi vanhoilliselle Kölnische Zeitung -lehdelle ja sai rahoittajikseen tehtailijoita ja kauppakamarin puheenjohtajan.
Ensimmäiset Marxin laatimat lehtikirjoitukset ilmestyivät vuonna 1842. Toimituksessa Marx ystävystyi sosialisti Moses Hessin kanssa joka levitti Marxin mainetta eteenpäin. Myöhemmin Marx ja Hess riitaantuivat. Kirjoituksillaan Marx suututti ensiksi heikkona pitämänsä liberaalin opposition. Kun lehden levikki ja maine kasvoivat, hermostuivat myös Preussin viranomaiset. Marxin kirjoituksia pidettiin nenäkkäinä ja röyhkeinä ja maapäivien puhemies von Schaper vaati Berliinin sensuuriviranomaisilta toimintaa. Lehti lakkautettiin tammikuussa 1843. Marxin mahdollisuudet toimia Saksassa oli nyt tuhottu. Nuori mies oli tullut tietoiseksi siitä, että hänen kirjoituksiaan luetaan ja että niillä on merkitystä. Marxin ystävä Arnold Ruge muutti, Ranskaan ja perusti siellä Deutsche–französische Jahrbücher -nimisen julkaisun, johon hän pyysi Marxia mukaan. Marx laittoi ehdoksi, että hänen on saatava puolisonsa mukaansa.