stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauris Dārziņš
Ura

Dārziņš päätti monen muun latvialaisen tavoin lähteä nuorena hakemaan kehitystä ulkomailta. Hänen agenttinsa, suomalainen Kristian Kaukinen, suositteli Rauman Lukkoa ja Dārziņš siirtyi 16-vuotiaana Lukon junioreihin. Hän edusti hyvin tehoin Lukon junioreita B- ja A-junioreiden SM-liigassa vuosina 2001–2004. Nashville Predators varasi Dārziņšin vuoden 2003 NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 268.
Vuonna 2004 Dārziņš pohti ratkaisua SM-liigan ja Pohjois-Amerikan välillä, ja päätyi siirtymään kanadalaisen WHL-liigan Kelowna Rocketsiin, mikä oli sekä Nashvillen että agentin suosittelema vaihtoehto. Paljon fyysisemmässä liigassa Dārziņš loukkaantui ja joutui leikkaukseen, mutta kahden WHL-kauden aikana hän myös kehittyi fyysisemmäksi kiekolliseksi pelaajaksi.
Kaudeksi 2006–2007 Dārziņš palasi Suomeen SM-liigaan Tampereen Ilvekseen, jota hänen maanmiehensä Kaspars Astašenko suositteli. Ilveksessä pelasi myös Dārziņšille WHL:stä entuudestaan tutut Mikko Kuukka, Sami Sandell ja Tuukka Rask. Dārziņš pelasi vain 13 ottelua Ilveksen paidassa, kun hän jo siirtyi Tšekin Extraligaan pelaamaan Vsetínská Hokejován joukkueeseen.
Kaudella 2007–2008 Dārziņš pelasi yhden ottelun tšekkiläisessä HC Ocelaři Třinecissä, ja muutoin koko kauden HK Gomelin joukkueessa Valko-Venäjän Extraligassa. Valko-Venäjältä Dārziņš palasi Latviaan Dinamo Riian joukkueeseen, joka oli juuri perustettu uutta KHL-liigaa varten. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi Ak Bars Kazaniin.
Romans Sauss

Romans Sauss (s. 27. kesäkuuta 1989 Krāslava) on latvialainen lentopalloilija, joka edustaa Suomen Mestaruusliigassa pelaavaa Kokkolan Tiikereitä. Pelipaikaltaan Sauss on hyökkääjä tai vastaanottaja. Hän on 192 senttimetriä pitkä ja painaa 85 kilogrammaa.
Sauss aloitti uransa vuonna 2007 kotimaansa pääsarjan Lase-R:ssä. Hän voitti kaudella 2007-2008 sekä 2008-2009 maansa mestaruuden ja kaudella 2008-2009 myös maan cupin. Hänet valittiin myös kausilla 2006-2007 ja 2007-2008 liigan parhaaksi omalla pelipaikallaan. Vuonna 2009 Sauss vaihtoi seuraa kotimaassaan, hän siirtyi Biolars/Olaine Ozolniekin riveihin. Kaudella 2009-2010 Sauss voitti Latvian mestaruuden ja hänet valittiin koko liigan parhaimmaksi pelaajaksi. Seuraavan kauden eli kauden 2010-2011 Sauss vietti Saksassa ABC Titansin riveissä ja kauden 2011-2012 hän pelasi Mestaruusliigassa Saimaa Volleyn paidassa. Seuraavaksi Sauss siirtyi Sveitsin pääsarjan EN Gas & Oil Luganon riveihin, jossa hän voitti kaudella 2012-2013 sekä Sveitsin mestaruuden että cupin. Kaudeksi 2013-2014 Sauss palasi Suomeen, nyt Kokkolan Tiikereiden riveihin. Vuonna 2014 hän voitti seuran kanssa Suomen cupin ja oli liigassa toinen.
Sauss on pelannut myös Latvian lentopallomaajoukkueessa. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 349 senttimetrin korkeuteen ja blokki 327 senttimetrin korkeuteen.
Jeļena Rubļevska

| Mitalit> Maa:   Latvia.Nykyaikainen viisiottelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Latvia.Nykyaikainen viisiottelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Latvia.Nykyaikainen viisiottelu. Olympialaiset  | Maa:   Latvia> Nykyaikainen viisiottelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | Yksilö |  |
| MM–kilpailut  | MM–kilpailut  | MM–kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kaoshiung 2013 | Sekaviesti |  |
Jeļena Rubļevska (s. 23. maaliskuuta 1976, Riika) on latvialainen nykyaikainen viisiottelija. Rubļevska on osallistunut urallaan neljiin olympialaisiin. Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Neljä vuotta myöhemmin Ateenassa Rubļevska voitti olympiahopeaa. Pekingissä hän sijoittui 23. Lontoossa Rubļevska oli kahdeksas. Hänellä on myös yksi MM–hopea, jonka hän saavutti sekaviestissä Kaoshiungissa 2013.
Yuanmoun ihminen

| Yuanmoun ihminen |
| --- | --- |
 Yuanmoun ihmisen kipsattuja hampaita.
 Pleistoseeni 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Yläheimo::  Ihmisapinat Hominoidea
Heimo::  Isot ihmisapinat Hominidae
Suku::  Ihmiset Homo
Laji::  erectus
Alalaji::  yanmouensis
Kolmiosainen nimi
 Homo erectus yuanmouensis  Hu ym., 1973 
Katso myös
   Yuanmoun ihminen Wikispeciesissä   Yuanmoun ihminen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valokuvasta hahmoteltu hiilipiirros Yuanmoun ihmisen toisesta löydetystä etuhampaasta.
Yuanmoun ihminen (kiin. 元谋人, pinyin: Yuánmóu Rén, engl. Yuanmou Man) on eräs pystyihmisen sisarlaji Homo erectus yuanmouensis. Sen ainoat jäänteet löydettiin Etelä-Kiinssa Yunnanin maakunnassa olevassa Chuxiongin autonomisessa prefektuurissa, missä sijaitsee Yunnan-Guizhoun tasanko. Tasangon sedimenttien alta löytyi runsaasti eläinten fossiileja ja eräästä kohdasta huomattiin kaksi ihmisen etuhammasta. Tätä kohdetta kutsutaan nimellä Yuanmoun löytöpaikaksi sen lähellä olevan kaupungin mukaan.
Löytäminen ja tunnistaminen

Vuonna 1965 olivat geologit (Geological Mechanics Research Institute) tutkimassa muinaisia sedimenttejä Danawun kylässä lähellä Yuanmoun kaupunkia, kun he löysivät runsaasti eläinten fossiileja. Fossiilien joukossa oli myös kaksi ihmisen etuhammasta. Vuonna 1973 pekingiläinen arkeologian laitos Institute of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology tutki kohteen tarkemmin, mutta ei löytänyt enää lisää ihmisenjäänteitä. Lähellä löytöpaikkaa löytyi kuitenkin kolme työstettyä kiveä. Niiden yhteydestä hampaisiin ei kuitenkaan ole varmuutta. Hampaat kuvaili Hu vuonna 1973 ja Zhou ja Hu uudelleen vuonna 1979. He tulivat siihen johtopäätökseen, että hampaat kuuluivat pystyihmiselle (Homo erectus).
Ajoitus

Vuonna 1983 Liu ja Ding sijoittivat etuhampaat eri maakerroksissa sukupuuttoon kuolleiden eläinten perusteella niin sanottuun Bruhnesin aikakauteen, joka on nuorempi kuin 730 000 vuotta ja missä hampaat olisivat todennäköisesti olleet 500 000–600 000 vuotta vanhat. Vuonna 1985 Qing epäili vahvasti heidän ajoitusmenetelmäänsä sijoittaen hampaat Olduvain kauteen noin 1 700 000 vuotta sitten. Tämä aikaisempi ajoitus on saanut riippumattonta tukea, kun saman löytökerroksessa löydetyn hevosen hampaan pinnasta saatiin elektronin spin-resonanssin ajoitusmenetelmällä sille 1 100 000–1 600 000 vuoden iän.
Vuonna 2002 Hyodonin tutkimusryhmä mittasi magnetostratigrafisesti kerroksen iäksi 790 000–780 000 vuotta. Koska se oli tehty harvalla näytteenotolla, päätettiin laatia uusi ajoitus ja vuosina 2003–2005 geologit Zhu Rixiang ja R. Potts mittasivat magneettikenttiä käyttäen tiheämpää näytteenottoa. Sen tuloksena saatiin ihmishampaiden kerrostumille iäksi 1 710 000–1 700 000 vuotta.
Vaikka ajoituksesta ei ole vielä päästy täyteen yksimielisyyteen, voidaan kuitenkin sanoa kohteen iän mahtuvan yli miljoonan vuoden pituiseen haarukkaan noin 1,7–0,5 miljoonaa vuotta sitten.
Antropologinen merkitys

Alkuun Yuanmonin ihminen edusti varhaisinta ihmisen elonmerkkiä Kiinassa. Nykyään asiaan suhtaudutaan varauksellisesti eikä Yuanmoun ihmistä tai löytöpaikkaa esiinny enää kaikissa varhaisimpien kohteiden luetteloissa. Vanhemmassa kirjallisuudessa se on ollut usein esillä.
Aiheesta muualla

china001.com: 元谋人（贾兰坡） (Arkistoitu – Internet Archive), valokuvat hampaista (kiinaksi)
chinabike.com: Yuanmou yuanren, 元谋猿人, Homo erectus yuanmouensis (kiinaksi)
Volkswagen Passat (B5)

| Volkswagen Passat B5 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina  Saksa  Slovakia  Ukraina
Valmistaja:  Volkswagen
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  1996–2005
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Muotoilija:  Hartmut Warkuß 
Edeltäjä:  Volkswagen Passat (B4)
Seuraaja:  Volkswagen Passat (B6)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A4 (B5) Škoda Superb (Typ 3U)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group B5
Moottori:  R4 VR5 V6 W8
Iskutilavuus:  1,6–4,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti 5-vaihteinen automaatti
Volkswagen Passat B5 on Volkswagenin Passat-mallin neljäs sukupolvi, jota valmistettiin vuosina 1996–2005. Se pohjautuu nimensä mukaisesti B5-pohjalevyyn, joka oli käytössä myös Audi A4:ssä ja Škoda Superbissa, joiden kanssa Passat jakoi suurimman osan tekniikastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Passat (B5) Wikimedia Commonsissa
Volkswagen Passat B5 Variant
Facelift-mallin Volkswagen Passat B5.
Facelift-mallin Volkswagen Passat Variant.
Volkswagen Passat W8
Jesse Heikkinen

Jesse Heikkinen on oululaislähtöinen kitaristi-laulaja sekä omakustannekirjailija. Hän on soittanut muun muassa Kauko Röyhkän ja Jukka Takalon yhtyeissä. Heikkisen sooloprojekti, Iterum Nata, julkaisi ensimmäisen levyn joulukuussa 2017. Hän on vaikuttanut myös muun muassa yhtyeissä Hexvessel, King Satan, The Aeon, Funksons sekä The Groke. Heikkinen julkaisi esikoisromaaninsa Illuusion pysyvyys vuonna 2016. Hän on muusikko Jarmo Heikkisen poika.
Heikkinen toimii laulaja-kitaristina progressiivista doom metallia soittavassa The Abbeyssa. Hän on myös yhtyeiden Henget ja Monachopsis Art säveltäjä-kitaristi.
Herberts Vasiļjevs

| Herberts Vasiļjevs |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1976 (ikä 48) Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Krefeld Pinguine
Sarja:  DEL
Pelinumero:  23
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–
Aik. seurat:  Carolina Monarchs (AHL), Beast of New Haven (AHL), Florida Panthers (NHL), Kentucky Thoroughblades (AHL), Atlanta Thrashers (NHL), Orlando Solar Bears (IHL), Vancouver Canucks (NHL), Manitoba Moose (AHL), Amur Habarovsk (RSL), Nürnberg Ice Tigers (DEL)
Herberts Vasiļjevs (s. 23. toukokuuta 1976 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa DEL-seura Krefeld Pinguinea. Vasiļjevs on pelannut urallaan 51 NHL-ottelua tehoin 8+17=25. Jäähyminuutteja on tullut 52.
Ura

Vasiļjevs kasvoi Latvissa, mutta muutti 1990-luvun alussa Saksaan. Hän pelasi kaudella 1994–1995 42 ottelua DEL-liigan Krefeld Pinguinessa tehoin 4+5=9. Kauden jälkeen Vasiļjevs siirtyi Pohjois-Amerikkaan, jossa hän pelasi kuluvan kauden OHL-junioriliigassa Guelph Stormissa. Kaudeksi 1998–1999 hän teki vapaana agenttina sopimuksen NHL-seura Florida Panthersin kanssa.
Vasiļjevs pelasi Panthersissa ensimmäisellä NHL-kaudellaan viisi ottelua ilman tehopisteitä. Pääosan kaudesta hän vietti AHL-seura Kentucky Thoroughbladesissa, jossa hän pelasi 76 ottelua tehopisteillä 28+48=76. Seuraavaksi kaudeksi Vasiļjevs siirtyi Atlanta Thrashersiin, jossa hän pääsi pelaamaan seitsemän ottelua tehden ensimmäisen NHL-maalinsa. IHL-seura Orlando Solar Bearsissa hän pelasi 73 ottelua tehopisteillä 25+35=60. Kaudella 2000–2001 Vasiļjevs pelasi sen sijaan 21 NHL-ottelua tehoilla 4+5=9 ja 58 IHL-ottelua tehoilla 22+26=48. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Vancouver Canucksiin. Hän pelasi Canucksissa 18 NHL-ottelua tehoilla 3+2=5 ja farmijoukkue Manitoba Moosessa 31 AHL-ottelua tehoilla 12+14=26. Kauden 2002–2003 hän vietti kokonaan AHL:ssä tehden 69 ottelussa tehot 10+29=39.
Vasiļjevs palasi Eurooppaan kaudeksi 2003–2004 venäläisen Amur Habarovskin riveihin tehden Superliigassa tehot 4+7=11 pelaamissaan 37 ottelussa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi saksalaiseen Nürnberg Ice Tigersiin, jonka riveissä hän pelasi 39 ottelua tehoilla 15+23=38. Kaudeksi 2005–2006 Vasiļjevs siirtyi Krefeld Pinguineen, jossa hän oli pelannut jo kaudella 1994–1995. Hän on pelannut Pinguinessa kuusi kautta (2005–2011) suunnilleen piste/ottelu-tahdilla. Vasiļjevs toimi neljänä kautena (2007–2011) myös joukkueen kapteenina.
Turun Sanomien toimitalo

| Turun Sanomien toimitalo |
| --- | --- |

Osoite:  Kauppiaskatu 5
Sijainti:  Turku
Rakennustyyppi:  toimistotalo
Valmistumisvuosi:  1930
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Rakennuttaja:  TS-Yhtymä
Julkisivumateriaali:  betoni
Kerrosluku:  6
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turun Sanomien toimitalo on Turun keskustassa sijaitseva arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema toimisto- ja liikerakennus, joka rakennettiin Turun Sanomien käyttöön vuonna 1930. Se on Suomen ensimmäisiä funktionalismia edustavia rakennuksia ja tiettävästi jopa ensimmäinen kokonaan funktionalistinen rakennus.
Turun Sanomien toimitalo kuuluu yhdessä Aallon suunnittelemien Lounais-Suomen Maalaistentalon ja Standardivuokratalon kanssa Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Ne kuuluvat myös kansainvälisen Docomomo-järjestön hyväksymään suomalaisen modernismin 1920–1970-lukujen merkkiteosten listaan. Toimitalo suojeltiin asemakaavalla, joka vahvistettiin vuonna 2012.
Historia

Päätös Turun Sanomien uuden toimitalon rakentamisesta tehtiin syyskuussa 1927. Sopivaa arkkitehtia rakennuksen suunnittelijaksi etsinyt toimitusjohtaja Arvo Ketonen ja Alvar Aalto tapasivat ensimmäisen kerran seuraavan vuoden tammikuussa, ja sopimus toimitalon piirtämisestä tehtiin vielä saman kevään aikana. Turussa vuodet 1927–1933 asunut Aalto oli tuolloin 29-vuotias, eikä hän ollut tiettävästi koskaan nähnyt funktionalistista rakennusta todellisuudessa. Ketonen ja Aalto vierailivat Ruotsissa ja Norjassa tutustumassa paikallisiin lehtitaloihin ja etsimässä niistä vaikutteita Turun Sanomien rakennukseen. Sen suunnittelussa avustivat Aallon puoliso Aino Aalto sekä hänen toimistossaan työskennelleet norjalaiset arkkitehdit Erling Bjertnäs ja Harald Wildhagen. Lisäksi rakennesuunnittelussa oli mukana insinööri Emil Henriksson.
Piirustukset valmistuivat elokuussa 1928, ja rakennustyöt aloitettiin syyskuussa. Toimitalo rakennettiin Kauppiaskadulle aivan Turun kauppatorin tuntumaan. Se valmistui kahdeksassa kuukaudessa toukokuussa 1929, mutta vesi- ja lämpöjohtotöiden viivästymisen vuoksi rakennus otettiin käyttöön vasta tammikuussa 1930. Lehden toimitus ja kirjapaino pääsivät muuttamaan uusiin tiloihinsa kevättalven aikana.
Turun Sanomien toimitus oli Aallon suunnittelemassa toimitalossa vuoteen 2011 saakka, jolloin se muutti painotalon yhteyteen Artukaisten kaupunginosaan, noin kuuden kilometrin päähän keskustasta. Rakennukseen jäivät vielä Turun Sanomien asiakaspalvelu sekä tilat yhdelle keskustassa päivystävälle toimittajalle. Lehden painokone oli siirretty Artukaisiin jo vuonna 1978. Keväällä 2013 Turun Sanomien toimitalossa avattiin kahdessa kerroksessa toimiva ravintola.
Arkkitehtuuri

Väliseinien sijaan Aalto suunnitteli talon kantaviksi rakenteiksi tukipilarijärjestelmän, joka mahdollisti väliseinien siirtelyn kulloisenkin tarpeen mukaan. Painosalin katon korottamisen johdosta alkuperäisiä pylväitä ei kuitenkaan enää ole jäljellä kuin yksi, joka on säilytetty entisöitynä. Rakennuksessa on kuusi maanpäällistä kerrosta sekä kaksi sisäpihan puolella sijaitsevaa kellarikerrosta. Sen suunnittelussa on noudatettu sveitsiläisen arkkitehdin Le Corbusierin viittä perusperiaatetta, joihin pilarijärjestelmän lisäksi kuuluvat muun muassa vaakasuorat yhtenäiset nauhaikkunat sekä kattoterassi.
Toimitalon yläkerroksissa on yhteensä 47 asuntoa, joista yksi oli alun perin varattu TS-Yhtymän johtajalle Arvo Ketoselle. Katutasossa toimi asiakaspalvelukonttorin ohella ravintola Tarina. Kaksi muuta ravintolaa olivat työmaaruokala Vihreä Lyhty sekä kuudenteen kerroksen suunniteltu laaturavintola. Sen piti olla toisinto Helsingin Savoysta, jonka sisustuksen Aalto oli piirtänyt, mutta tilaa ei kuitenkaan otettu ravintolakäyttöön. Sen sijaan ylimmässä kerroksessa sijaitsevat TS-Yhtymän edustustilat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turun Sanomien toimitalo Wikimedia Commonsissa
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
Roberts Bukarts

| Roberts Bukarts |
| --- | --- |
 Roberts Bukarts, 2023
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1990 (ikä 34) Jūrmala, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  181 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  HC Vítkovice
Sarja:  Tšekin pääsarja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  HK Riika 2000 (Latvia) Krylja Sovetov Moskova (Vysšaja Liga) Dinamo Riika (KHL) Dinamo-Juniors Riika (BXL) HK Riika (MHL) HK Liepājas Metalurgs (BXL) HC Zlín (ČEL) Třinec (ČEL) HC Sparta Praha (ČEL) HC Vítkovice (ČEL)
KHL-varaus:  13. varaus, 2009 Dinamo Riika
Roberts Bukarts (s. 27. kesäkuuta 1990 Jūrmala, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Muuta

Bukartsin veli Rihards Bukarts pelaa myös jääkiekkoa. Myös hänen isänsä Ralfs Bukarts pelasi jääkiekkoa.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2022

| Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2022 |
| --- | --- |
 Wilma Murto hyppää naisten seiväshypyn loppukilpailussa
Sijainti:  München Saksa
Kilpailupaikka:  Münchenin olympiastadion
Kilpailulajeja:  50
Avajaiset:  15. elokuuta 2022
Päättäjäiset:  21. elokuuta 2022
Kotisivu:  Virallinen sivusto
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2022 olivat 25:nnet yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne järjestettiin 15.–21. elokuuta 2022 Münchenissä, Saksassa. Kilpailupaikkana toimi Münchenin olympiastadion. Vuoden 2022 kisat olivat neljännet Saksassa järjestetyt yleisurheilun EM-kisat.
Yleisurheilun EM-kisat järjestettiin osana yhdeksän urheilumuodon EM-tapahtumaa Münchenissä.
Suomi palasi Münchenissä kuuden vuoden tauon jälkeen yleisurheilun ulkoratojen arvokilpailuissa mitalikantaan yhteensä neljällä mitalillaan. Seiväshyppääjä Wilma Murto ja estejuoksija Topi Raitanen voittivat Euroopan-mestaruudet, kolmiloikkaaja Kristiina Mäkelä hyppäsi hopeaa ja keihäänheittäjä Lassi Etelätalo saavutti pronssia. Edellisen kerran Suomi oli saavuttanut yhtä monta EM-mitalia vuoden 1982 kilpailuissa.
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Saksa | 7 | 7 | 2 | 16 |
| 2 |  Iso-Britannia | 6 | 6 | 8 | 20 |
| 3 |  Espanja | 4 | 3 | 3 | 10 |
| 4 |  Kreikka | 4 | 1 | 0 | 5 |
| 5 |  Alankomaat | 4 | 0 | 2 | 6 |
| 6 |  Puola | 3 | 6 | 5 | 14 |
| 7 |  Italia | 3 | 2 | 6 | 11 |
| 8 |  Norja | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 9 |  Ukraina | 2 | 1 | 2 | 5 |
| 10 |  Suomi | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 11 |  Kroatia | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 12 |  Sveitsi | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 13 |  Serbia | 1 | 2 | 1 | 4 |
| 14 |  Ruotsi | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 15 |  Israel | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 16 |  Turkki | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 17 |  Belgia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 17 |  Portugali | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 19 |  Albania | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 19 |  Liettua | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 19 |  Romania | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 22 |  Ranska | 0 | 4 | 5 | 9 |
| 23 |  Unkari | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 24 |  Tšekki | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 25 |  Irlanti | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 25 |  Slovenia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 27 |  Montenegro | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 28 |  Tanska | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 28 |  Viro | 0 | 0 | 1 | 1 |
Aiheesta muualla

Virallinen kisasivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kilpailusivut european-athletics.com -sivustolla
Oppimispeli

Oppimispeli (engl. edugame) tai opetuspeli on peli, jossa on oppisisältöä. Oppimispelin ensisijainen tarkoitus on saada pelaaja viihtymään pelin parissa ja tarjota opetus sellaisessa muodossa, jossa se on mahdollisimman huomaamatonta eikä siten häiritse pelaajan uppoutumista peliin.[lähde? ]
Tunnettuja oppimispelejä ovat muun muassa Mario is Missing ja Carmen Sandiego -pelit, joissa opiskellaan maantietoa. Suomessa tehtiin 1980-luvun lopussa Hup-peli, jonka tarkoitus oli opettaa päihteiden kohtuukäyttöä suomalaisnuorille. 1990-luvulla ala-asteella pelattiin joskus Hurraa Henrietta! -nimistä matematiikka-aiheista peliä, jossa tavoitteena oli löytää Henrietta ja pelastaa hänet teloitukselta.[lähde? ]
Oppimispelit ovat viime aikoinamilloin? nousseet lähes trendi-ilmiön asemaan, mikä selittää merkittävien pelitalojen kiinnostuksen niitä kohtaan. Rovio on ilmaissut mielenkiintonsa viedä lintuhahmonsa oppimispelin muodossa itäänselvennä, jonne myös Samsung on suuntaamassa yhdessä Fingerprintin kanssa lapsille suunnatun Android-peliympäristönsä kanssa.
Historia

Varhaisia pelien käyttötapauksia oppimistarkoitukseen on The Oregon Trail (1971).
Oppimispelejä

Hup-peli
Mario is Missing
Ekapeli
Summanmutikka
Matikkaraketti (alk. Math Blaster)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laura Ermi & Satu Heliö, Hypermedialaboratorio, Tampereen yliopisto: Lapset oppijoina digitaalisissa peleissä
Mäyrä, Heliö ja Ermi: Pelien voima ja pelaamisen hallinta Lapset ja nuoret pelikulttuurien toimijoina
Videopelilajityypit
| --- | --- |
Toimintapeli:   Ammuntapeli ensimmäinen persoona  kolmas persoona  Shoot ’em up  Taktinen ammuntapeli  Valopistoolipeli  Beat ’em up  Taistelupeli 
Seikkailupeli:   Graafinen seikkailupeli  Tekstiseikkailupeli  Visual novel 
Toimintaseikkailupeli:   Hiiviskelypeli  Selviytymispeli  Selviytymiskauhupeli  Tasohyppely 
Tietokoneroolipeli:   Internet-roolipeli  Massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli  MUD  Roguelike  Taktinen roolipeli  Toimintaroolipeli 
Strategiapeli:   Valtiosimulaattori  Tykkipeli  Reaaliaikainen strategiapeli Tornipuolustuspeli  Reaaliaikainen taktiikkapeli  Vuoropohjainen strategiapeli  Vuoropohjainen taktiikkapeli 
Simulaatiopeli:   Kaupunginrakennussimulaattori  Liike-elämäsimulaattori  Rakentamissimulaattori  Sosiaalinen simulaatiopeli  Treffisimulaattori  Virtuaalinen eläintenhoito 
Kulkuneuvosimulaattori:   Ajopeli  Ajosimulaattori  Avaruuslentosimulaattori  Junasimulaattori  Lentopeli  Lentosimulaattori  Sukellusvenesimulaattori 
Muut lajityypit:   Hyötypeli  Managerointipeli  Musiikkipeli Rytmipeli  Oppimispeli  Partypeli  Pulmapeli  Urheilupeli