stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aalto-keskus
Historia

Hallinto- ja kulttuurikeskus syntyi kahden arkkitehtuurikilpailun pohjalta. Seinäjoen kirkosta ja seurakuntakeskuksesta järjestettiin arkkitehtuurikilpailu 1951. Alvar Aallon ehdotus "Lakeuksien risti" -suunnitelma voitti kilpailun. Rakennustyö alkoi syksyllä 1957 ja kirkko valmistui keväällä 1960. Suuri seurakuntakeskus rakennettiin vuosina 1964–1966.
Seinäjoen seurakunnan rakentaessa kirkkoa, Seinäjoen kauppala alkoi toteuttaa omaa osuuttaan hallinto- ja kulttuurikeskuksesta. Kauppala järjesti suunnittelukilpailun vuonna 1958. Kilpailun voitti Alvar Aallon ja Elissa Aallon ehdotus. Seinäjoen kaupungintalon rakentaminen aloitettiin 1961 ja talo valmistui 1962. Kaupunginkirjasto-maakuntakirjasto rakennettiin 1964–1965 ja virastotalo 1967–1968 useiden valtion virastojen toimitiloiksi. Teatteritalon rakentaminen viivästyi. Rakennus valmistui Elissa Aallon johdolla 1987.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aalto-keskus Wikimedia Commonsissa
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
A. P. Møller-Mærsk

| A>  P. Møller-Mærsk A/S |
| --- | --- |

Osake:  OMXC: MAERSK A OMXC: MAERSK B
Markkina-arvo:   35,4 mrd. USD (31.12.2017)
ISIN:  DK0010244508
Perustettu:  1904
Toimitusjohtaja:  Søren Skou
Puheenjohtaja:  Jim Hagemann Snabe
Kotipaikka:  Kööpenhamina, Tanska
Toimiala:  konglomeraatti
Liikevaihto:   30,9 mrd. USD (2017)
Liikevoitto:   641 milj. USD (2017)
Tilikauden tulos:   –1,1 mrd. USD (2017)
Henkilöstö:   75 813 (keskim. 2017)
Omistaja:  A. P. Møller Holding A/S (51,23 %)
Kotisivu:  www.maersk.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
A. P. Møller-Mærsk A/S on tanskalainen konglomeraatti, jonka tärkein liiketoiminta-alue on logistiikka. Yhtiö tunnetaan paremmin nimellä Mærsk (tai kansainvälisessä asussaan Maersk). A. P. Møller-Mærsk on maailman suurin rahtilaivavarustamo sekä laivaston koolla että TEU-määrällä mitattuna. Se on myös liikevaihdolla mitattuna Tanskan suurin yritys.
Historia

Maerskin historia alkaa vuodesta 1904, jolloin A. P. Møller yhdessä isänsä Peter Mærsk Møllerin kanssa perustivat osakeyhtiön, joka osti höyrylaiva Svendborgin. Pieni varustamo kasvoi vähitellen, mutta toimintavapautensa säilyttämiseksi A. P. Møller perusti vuonna 1912 erillisen varustamoyhtiön, joka sai nimekseen Dampskibsselskabet af 1912 (suom. vuoden 1912 höyrylaivayhtiö). A. P. Møller pysyi kuitenkin sekä Svendborgin että Dampskibsselskabet af 1912:n johdossa. Näitä kahta yhtiötä johdettiin rinnakkain aina vuoteen 2003 saakka, jolloin ne yhdistettiin ja nykyinen A. P. Møller-Mærsk A/S muodostettiin.
A. P. Møller kuoli 88-vuotiaana 12. kesäkuuta 1965, jolloin hänen poikansa Mærsk Mc-Kinney Møller (1913–2012) otti toimitusjohtajan tehtävät hoitaakseen. Mc-Kinney Møllerin aikana Maersk-konsernista muotoutui kansainvälinen konglomeraatti, joka toimi muun muassa lentoliikenteessä, vähittäiskaupassa, it-alalla sekä teollisuudessa. Toimitusjohtajan paikasta Mc-Kinney Møller luopui vuonna 1993, minkä jälkeen hän jatkoi vielä yhtiön hallituksen puheenjohtajana vuoteen 2003 saakka. Mc-Kinney Mølleriä seurasi toimitusjohtajana Jess Søderberg, joka toimi tehtävässä vuoteen 2007 saakka.
Konsernin toimitusjohtajaksi nimitettiin kesällä 2016 Søren Skou, joka oli ennen nimitystä toiminut Maersk Linen toimitusjohtajana vuodesta 2012. Skou seurasi tehtävässä Nils Smedegaard Andersenia, joka oli työskennellyt toimitusjohtajana vuodesta 2007.
Historia > Tunnus

Maerskin käyttämä tunnus, valkoinen seitsemänsakarainen tähti vaaleansinisellä pohjalla, juontaa juurensa vuoteen 1886, jolloin A. P. Møllerin isä, kapteeni Peter Mærsk Møller matkusti aluksella puolisonsa Anna Møllerin kanssa, joka sairastui matkan aikana vakavasti. Kapteeni Mærsk Møller näki tuolloin taivaalla tähden, mikä täytti hänet toivosta.
Myöhemmin kirjoittamassaan kirjeessään Annalle hän selitti tähtitunnuksen merkitystä, joka koristi tuolloin Mærsk Møllerin ensimmäisen höyrylaivan, S. S. Annan, savupiippua: "Pieni tähti savupiipussa on muistutuksena siitä illasta, jolloin rukoilin niin alakuloisesti ja ahdistuneesti pyytäen merkkiä, jonka voisin nähdä harmaalla ja pilvisellä taivaalla muistutuksena siitä, että Herra kuulee rukouksemme."
Valkoinen tähti pidettiin yhtiön alusten tunnuksena, kun Peter Mærsk Møller ja A. P. Møller perustivat höyrylaivayhtiö Svendborgin vuonna 1904. Nykyisen Maerskin logon on suunnitellut tanskalaisarkkitehti Acton Bjørn vuonna 1973.
Liiketoiminta

A. P. Møller-Mærsk on jakanut toimintonsa vuodesta 2016 kahteen liiketoiminta-alueeseen, jotka ovat Kuljetus ja logistiikka ja Energia. Kuljetus ja logistiikka -segmentin sisälle lukeutuvat Maersk Linen, APM Terminalsin, Damcon, Svitzerin ja Maersk Container Industryn liiketoiminnot. Energia-segmenttiin puolestaan sisältyy Maersk Oilin, Maersk Drillingin ja Maersk Supply Servicen toiminnot. Liiketoimintojensa järjestelyn yhteydessä A. P. Møller-Mærsk kertoi luopuvansa kahden vuoden sisällä energia-segmentin liiketoiminnoista ja keskittyvänsä tulevaisuudessa logistiikkaan.
Konserni kertoi elokuussa 2017 myyvänsä Maersk Oilin ranskalaisyhtiö Totalille yhteensä 7,45 miljardin dollarin kauppahintaan. Kaupan odotettiin tulevan päätökseen vuoden 2018 ensimmäisen neljänneksen aikana. Myöhemmin vuoden 2017 lopulla A. P. Møller-Mærsk myi viimeisen 19 prosentin osuutensa tanskalaisesta Dansk Supermarked -kauppaketjusta Salling-säätiölle. Maersk oli aiemmin keväällä 2014 myynyt säätiölle 50 prosentin omistuksen Dansk Supermarkedista, jonka A. P. Møller oli perustanut yhdessä Sallingin perheen kanssa vuonna 1964. Aiemmin vuonna 2015 A. P. Møller-Mærsk oli myynyt 20 prosentin omistusosuutensa Danske Bankista. A. P. Møller-Mærskin omistamista Danske Bankin osakkeista 85 prosenttia osti konsernin pääomistaja A. P. Møller Holding A/S.
Maersk toimi aiemmin myös lentoliikenteessä Maersk Air -lentoyhtiön kautta, jonka yhtiö myi islantilaiselle halpalentoyhtiö Sterlingille vuonna 2005.
Yritys pyrkii olemaan hiilineutraali vuonna 2050.
Omistus

Luettelossa on A. P. Møller-Mærsk A/S:n osakkeenomistajat, joilla on vähintään yli viisi prosenttia yhtiön äänimäärästä tai osakkeista. Yhteensä konsernilla on noin 87 000 rekisteröityä osakkeenomistajaa. A. P. Møller-Mærsk A/S on Mc-Kinney Møllerin perheen hallinnassa. Perheen patriarkka oli Mærsk Mc-Kinney Møller, mutta näkyvimpiä hahmoja ovat hänen tyttärensä Ane Mærsk Mc-Kinney Uggla ja tämän puoliksi ruotsalaiset lapset.
| Omistaja | Osakemäärä | Äänimäärä |
| --- | --- | --- |
| 1. A. P. Møller Holding A/S | 41,51 % | 51,23 % |
| 2. A. P. Møller og Hustru Chastine Mc-Kinney Møllers Familiefond | 8,84 % | 13,12 % |
| 3. Den A. P. Møllerske Støttefond | 3,11 % | 5,99 % |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maersk (englanniksi)
A. P. Møller Fonden (tanskaksi)
A. P. Møller poikansa Mærsk Mc-Kinney Møllerin kanssa DanBritKem-tehtaan vihkiäisissä 19. kesäkuuta 1962
Theodor Bruun (nuorempi)

Theodor Bruun nuorempi hovijuhlapuvussa
Theodor Bruun (16. syyskuuta 1859 Pietari – 13. syyskuuta 1923 Summa) oli suomalainen vapaaherra ja virka- ja valtiopäivämies.
Bruunin vanhemmat olivat vapaaherra, ministerivaltiosihteeri Theodor Bruun ja Maria von Fock ja puoliso vuodesta 1891 Mary Edith Henley. Bruun tuli ylioppilaaksi Tartossa ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi Tarton yliopistosta 1884. Pietariin palattuaan Bruun toimi siellä senaatin virkamiehenä. Kun Theodor Bruun vanhemmasta tuli ministerivaltiosihteeri ja yliopiston v.t. kansleri, Theodor Bruun nuorempi hoiti kanslerin sihteerin tehtävää. Vuonna 1896 hän tuli ministerivaltioaihteerin viraston virkamieheksi ja 1900 Suomen passiviraston päälliköksi Pietariin. Hän toimi myös Suomen Pankin tilintarkastajana Pietarissa. Bruun sai muun muassa kollegiasessorin, kamariherran ja todellisen valtioneuvoksen arvonimet.
Bruun osallistui aatelissäädyssä edustajana valtiopäiville 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli myös valtiopäivien seremoniamestari 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
The New Times

Lehden kansi 24. huhtikuuta 1959.
The New Times (ven. Новое время) on venäjänkielinen lehti, joka ilmestyy Venäjällä. Se ilmestyy nykyisin ainoastaan verkossa. Lehti suhtautuu kriittisesti venäläisiin vallanpitäjiin.
Nikolai Aleksejev New Timesin studiohaastattelussa kolmannen Moskovassa järjestetyn pride-tapahtuman jälkeen 2. kesäkuuta 2008.
Lehti sai 22 miljoonan ruplan (300 000 euroa) suuruisen sakon, kun se moskovalaisen tuomioistuimen mukaan ilmoitti ulkomailta tulleesta rahoituksesta liian myöhään. Sakko vastaa lehden vuotuista budjettia. Lehden tueksi perustetulle pankkitilille tuli lukijoiden lahjoituksia yli sakon määrä. Lehden päätoimittajan Jevgenija Albatsin mukaan sakkojen tarkoitus oli kaataa lehti.
Lehden taustalla on säätiö, joka on saanut lahjoituksia venäläisiltä, mutta viranomaiset määrittelivät sen vuonna 2014 ”ulkomaiseksi agentiksi”, ja se määrättiin kesällä 2018 kertomaan rahoituksestaan. Päätoimittajan mukaan niin tehtiin. Tutkinta lopetettiin mutta aloitettiin uudestaan. Vaikka tuomari ilmoitti syksyllä syyteoikeuden vanhentumisesta, oikeus totesi lokakuussa toisin ja langetti sakon, josta lehti aikoo valittaa. Tilanteen arvellaan johtuvan kriittisestä Putin-juttusarjasta, jonka lehti julkaisi presidentinvaalien jälkeen.
The Doors (elokuva)

| The Doors |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Oliver Stone
Käsikirjoittaja:  J. Randall Johnson   Oliver Stone
Tuottaja:  Bill Graham   Sasha Harari   A. Kitman Ho
Kuvaaja:  Robert Richardson
Leikkaaja:  David Brenner   Joe Hutshing
Pääosat:  Val Kilmer   Meg Ryan   Kyle MacLachlan   Frank Whaley   Kevin Dillon   Kathleen Quinlan   Billy Idol   Josh Evans
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  TriStar Pictures
Levittäjä:  TriStar Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1991
Kesto:  140 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  38 000 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Doors on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut elokuva, joka kertoo The Doors -yhtyeestä ja sen edesmenneestä laulajasta Jim Morrisonista. Sen ohjasi Oliver Stone ja Morrisonia esitti Val Kilmer. Muissa osissa olivat muun muassa Meg Ryan Pamela Coursonina, Kyle MacLachlan Ray Manzarekina, Frank Whaley Robby Kriegerinä, Kevin Dillon John Densmorena ja Kathleen Quinlan Patricia Kennealyna.
Kritiikki

Elokuva on saanut runsaasti kritiikkiä The Doorsin muilta jäseniltä fiktiivisyytensä vuoksi. Erityisesti Ray Manzarek on ilmaissut inhonsa elokuvaa kohtaan vuosien aikana. Hän jopa kutsuu Oliver Stonea "Anti-Doorsiksi". Manzarekin mukaan elokuva keskittyy pelkästään ja liioitellusti Jim Morrisonin sekoiluun ja alkoholismiin, eikä tuo riittävästi esille muun muassa Morrisonin syvällistä persoonaa, sekä taitoja runoilijana.
Akhet

Egyptinkielinen sana Akhet merkitsee ”horisonttia” tai ”tulvakautta”. Erityisesti ensimmäisessä merkityksessään se esiintyy muinaisen egyptin paikannimissä ja mm. Horemakhet-jumalan nimessä. Tulvakausi akhet oli ensimmäinen egyptiläisten kolmesta vuodenajasta.
Horisontti

Egyptin sana akhet merkityksessä ”horisontti” kirjoitetaan hieroglyfein
Esimerkiksi Kheopsin pyramidi oli muinaisegyptiläiseltä nimeltään Akhet Khufu, ”Khufun horisontti”, ja faarao Akhenaten nimesi uuden pääkaupunkinsa Akhetateniksi, Atonin horisontiksi. Hieroglyfimerkki on tulkittu kahden kukkulan välistä nousevaksi auringoksi.
Tulvakausi

Tulvakautta merkitsevä sana akhet kirjoitetaan hieroglyfein
Akhet oli muinaisegyptiläisten kolmesta vuodenajasta ensimmäinen, joka merkitsi Niilin rantamaan hedelmöittävän tulvan alkamista. Se kesti heinäkuun puolivälistä marraskuun puoleenväliin, ja sitä seurasivat vuodenajat peret ja shemu.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Akhet (hieroglyph and season)
Käännös suomeksi
Telenius

Telenius on suomalainen sukunimi.
Tunnettuja Teleniuksia

Vera Telenius (1912−1991), suomalainen laulaja
Antti Telenius (s. 1945), suomalainen muusikko, edellisen poika
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Telenius”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Theodor Bruun

Theodor Bruun 1880-luvulla.
Theodor Bruun (ven. Фёдор Антóнович Брун; 18. toukokuuta 1821 Hamina – 3. syyskuuta 1888 Vehkalahti) oli suomalainen vapaaherra ja Suomen ministerivaltiosihteeri vuosina 1881–1888.
Thoeodor Bruun oli haminalaisen Bruunin kauppiassuvun neljättä sukupolvea. Hänen isänsä oli kauppaneuvos Anthon Bruun ja äitinsä Jacobina Catharina Stewen. Bruun valmistui ylioppilaaksi Pietarissa 1839 ja opiskeli sen jälkeen yliopistossa oikeustieteitä. Hän valmistui lakitieteen kandidaatiksi ja toimi vuosina 1844–1859 keisarin kansliassa eriasteisissa viroissa. Vuonna 1872 hänet ylennettiin kanslian toisen osaston päällikön apulaiseksi, jota virkaa hän hoiti vuoteen 1881 saakka. Vuonna 1881 Bruun nimitettiin Aleksanteri III:n valtaannousun myötä Suomen ministerivaltiosihteeriksi ja Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston vt. kansleriksi.
Bruun nautti venäläisessä virkakunnassa huomattavaa arvostusta, mutta hän ei ilmeisesti koskaan täysin sisäistänyt Suomen valtio-oikeudellista asemaa. Venäläisestä ajattelutavastaan huolimatta Bruun nosti esiin tarpeen Suomen perustuslakien kodifikaatiosta. Valtiollisten virkatoimiensa ohella Bruun osallistui aatelissäädyn edustajana valtiopäiville 1863–1864 ja 1877–1878.
Ministerivaltiosihteerinä Bruun päätyi tasapainoilemaan Suomen ja Venäjän intressien välillä. Hänen vallitseviin tosiasioihin mukautuva reaalipoliittinen linjansa herätti kuitenkin epäluuloja ja tyytymättömyyttä sekä suomalaisten että venäläisten keskuudessa. Häntä pidettiin Suomessa venäläismielisenä.
Bruun sai todellisen valtioneuvoksen arvon vuonna 1860 ja hänet aateloitiin vuonna 1863. Salaneuvos hänestä tuli vuonna 1868. Vuonna 1883 hän sai vapaaherran arvon ja vuonna 1885 todellisen salaneuvoksen arvon. Bruunin hautamuistomerkki on Haminan Hietakylän hautausmaan eteläosassa.
Theodor Bruunin ja Maria von Fockin poika oli isänsä kaima, virka- ja valtiopäivämies Theodor Bruun.
890

| --- | --- |
Vuosisadat: 600-luku · 700-luku · 800-luku · 900-luku · 1000-luku
Vuosikymmenet: 790-luku · 800-luku · 810-luku · 820-luku · 830-luku · 840-luku 850-luku · 860-luku · 870-luku · 880-luku · 890-luku · 900-luku
Vuodet: 790 · 791 · 792 · 793 · 794 · 795 · 796 · 797 · 798 · 799 800 · 801 · 802 · 803 · 804 · 805 · 806 · 807 · 808 · 809 810 · 811 · 812 · 813 · 814 · 815 · 816 · 817 · 818 · 819 820 · 821 · 822 · 823 · 824 · 825 · 826 · 827 · 828 · 829 830 · 831 · 832 · 833 · 834 · 835 · 836 · 837 · 838 · 839 840 · 841 · 842 · 843 · 844 · 845 · 846 · 847 · 848 · 849 850 · 851 · 852 · 853 · 854 · 855 · 856 · 857 · 858 · 859 860 · 861 · 862 · 863 · 864 · 865 · 866 · 867 · 868 · 869 870 · 871 · 872 · 873 · 874 · 875 · 876 · 877 · 878 · 879 880 · 881 · 882 · 883 · 884 · 885 · 886 · 887 · 888 · 889 890 · 891 · 892 · 893 · 894 · 895 · 896 · 897 · 898 · 899 900 · 901 · 902 · 903 · 904 · 905 · 906 · 907 · 908 · 909
Tapahtumia

Ruhtinas Árpád aloitti hallituskautensa Unkarissa.
Syntyneitä

Konrad I, Saksan kuningas.
Olga (Kiova), Kiovan Venäjän ruhtinatar.
Kuolleita

Guthrum, tanskalaisten viikinkien kuningas.
Ahvenlampi (Rautalampi, Myhinkoski)

| Ahvenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°32′30″N, 26°46′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Olkilampeen 
Järvinumero:  14.712.1.037
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,5 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,874 km  
Pinta-ala:  1,981 ha  
Suurin syvyys:  9,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiAhvenlampi 
Ahvenlampi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Myhinkosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 410 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Hankaveden alueeseen (14.712) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 111,5 metriä mpy.
The Return of the King (vuoden 1980 elokuva)

| The Return of the King |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Jules Bass  Arthur Rankin Jr. 
Käsikirjoittaja:  J. R. R. Tolkien
Tuottaja:   Jules Bass  Arthur Rankin Jr. 
Säveltäjä:  Maury Laws
Pääosat:   Orson Bean  John Huston  William Conrad  Roddy McDowall  Theodore Bikel 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  American Broadcasting Company Netflix
Ensi-ilta:  11. toukokuuta 1980
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Return of the King on Jules Bassin ja Arthur Rankin Jr:n yhdessä ohjaama, televisioon tuotettu animaatioelokuva vuodelta 1980. Se perustuu J. R. R. Tolkienin romaaniin Taru sormusten herrasta, lähinnä sen kolmanteen osaan Kuninkaan paluu.
Sama tuotantoryhmä teki aiemmin, vuonna 1977, elokuvan The Hobbit Tolkienin Hobitti-teokseen perustuen.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Orson Bean   | … |   Frodo Reppuli, Bilbo Reppuli   |
|  Theodore Bikel   | … |   Aragorn   |
|  William Conrad   | … |   Denethor   |
|  John Huston   | … |   Gandalf   |
|  Roddy McDowall   | … |   Samvais Gamgi   |
|  Brother Theodore   | … |   Klonkku   |
|  Paul Frees   | … |   Elrond, örkki, uruk-hai   |
|  Don Messick   | … |   Théoden, Itäläinen komentaja, Sauronin Suu   |
|  John Stephenson   | … |   gondorilainen vartija, Angmarin noitakuningas   |
|  Casey Kasem   | … |   Meriadoc Rankkibuk   |
|  Sonny Melendrez   | … |   Peregrin Tuk   |
|  Nellie Bellflower   | … |   Éowyn   |
|  Glenn Yarbrough   | … |   Gondorin lauluniekka   |
Aiheesta muualla

The Return of the King Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tim Robertson

Tim Robertson (oikealla) sprintin palkintojenjaossa Doksyn MM-kilpailuissa 2021.
Tim Robertson (s. 1995) on uusiseelantilainen suunnistaja. Riian MM-kilpailuissa 2018 Robertson saavutti sprintissä MM-hopeaa ja Doksyn MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti sprintissä MM-pronssia. EM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on sprintin seitsemäs sija vuodelta 2016. Juniorien MM-kilpailuista hän on saavuttanut sprintistä kaksi MM-kultaa ja yhden MM-pronssin. Suunnistuksen maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa 16. sijalle. Robertson edustaa seuratasolla suomalaista Kooveeta.
Tim Ream

Tim Ream maaottelussa Trinidad ja Tobagoa vastaan kesäkuussa 2019.
Timothy Michael "Tim" Ream (s. 5. lokakuuta 1987 St. Louis) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia.
Ream edusti kotimaassaan Saint Louisin yliopiston Billikens-joukkuetta, Chicago Firen reservijoukkuetta ja New York Red Bullsia, joista viimeksi mainitun riveissä hän pelasi MLS:ssä kahtena kautena 58 runkosarjajoukkuetta ja viisi pudotuspeliä sekä teki yhden maalin syyskuussa 2010 Colorado Rapidsia vastaan. Tammikuussa 2012 hän siirtyi Englantiin, ensin Bolton Wanderersiin ja elokuussa 2015 Fulhamiin. Englannin-kausistaan hän on pelannut Valioliigassa neljä ja mestaruussarjassa kahdeksan. Valioliigassa hän pelasi Boltonissa 13 ottelua kaudella 2011–2012 sekä Fulhamissa 26 ottelua kaudella 2018–2019, seitsemän ottelua kaudella 2020–2021 ja 33 ottelua kaudella 2022–2023. Ainoan valioliigamaalinsa hän on tehnyt tapaninpäivänä 2022 Crystal Palacea vastaan. Mestaruussarjassa hän on pelannut 298 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Lisäksi hän on pelannut Fulhamissa kahdeksan nousukarsintaottelua, ja vuosien 2018 ja 2020 karsinnat tuottivat nousun Valioliigaan. Vuonna 2022 Fulham nousi Valioliigaan ilman karsintoja.
Ream on pelannut Yhdysvaltain maajoukkueessa 51 ottelua marraskuusta 2010 alkaen. Ainoan maaottelumaalinsa hän on tehnyt toukokuussa 2016 Puerto Ricoa vastaan. Hän on pelannut CONCACAF Gold Cupissa yhteensä yhdeksän ottelua vuosina 2011 ja 2019 Yhdysvaltain sijoittuessa hopealle sekä vuonna 2015, jolloin Yhdysvallat sijoittui neljänneksi. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täyden peliajan joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa.
The Rider

| The Rider |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Chloé Zhao
Käsikirjoittaja:  Chloé Zhao
Tuottaja:  Mollye Asher Sacha Ben Harroche Bert Hamelinck Chloé Zhao
Säveltäjä:  Nathan Halpern
Kuvaaja:  Joshua James Richards
Leikkaaja:  Alex O'Flinn
Pääosat:  Brady Jandreau Tim Jandreau Lilly Jandreau Lane Scott
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  Caviar Films Highwayman Films
Levittäjä:  Cinema Mondo
Ensi-ilta:  2017 (Cannes)  2018-11-2323. marraskuuta 2018   (Suomi)
Kesto:  104 min
Alkuperäiskieli:  englanti sioux espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Rider on Chloé Zhaon ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2017. Elokuva kertoo Brady Jandreaun esittämästä rodeoratsastajasta, joka saa vaikean aivovamman putoamisonnettomuudessa ja joutuu sen johdosta rakentamaan identiteettinsä uudelleen.
Ahvenlampi (Parkano, Viitalankylä)

| Ahvenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano
Koordinaatit:  62°04′22″N, 22°49′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kovesjoen valuma-alue (35.55)
Laskujoki:  oja Kovesjärveen 
Järvinumero:  35.554.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  150,8 m 
Rantaviiva:  0,945 km 
Pinta-ala:  0,05284 km² 
 fiAhvenlampi 
Ahvenlampi  on Pirkanmaalla Parkanossa Viitalankylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kovesjoen valuma-alueeseen. Ahvenlampi on osa Kovesjärven valuma-aluetta.