Platonin poliittinen filosofia
Platonin poliittiset teokset > Kolme dialogia valtiollisesta tiedosta

Valtion keskeinen kysymys on eettinen: se käsittelee ennen kaikkea oikeudenmukaisuutta ja sen suhdetta onnellisuuteen (eudaimonia). Samalla se käsittelee sitä, millainen valtio on kaikkein oikeudenmukaisin ja mahdollistaa onnellisuuden. Platonin Sokrates hahmottelee ihannevaltion, jonka hyve vertautuu yksittäisen ihmisen hyveeseen. Tämän perusteella hän esittää väitteitä siitä, kuinka hyvä ja huono valtio ovat järjestetyt. Samalla Sokrates esittää, että on aina parempi toimia oikeudenmukaisesti kuin epäoikeudenmukaisesti. Valtio käsittelee myös paljon muita kuin poliittisen filosofian ja etiikan alan kysymyksiä. Samalla kun kysymys kuuluu, kuinka tieto voisi valtiossa hallita, käsitellään laajasti muun muassa tiedon olemusta.
Valtiomies pyrkii muodostamaan ”valtiomiehen” määritelmän, vastakohtanaan ”sofisti” ja ”filosofi”. Platonin mukaan hallitseminen vaati tietynlaista tietoa, ja valtiomies oli se henkilö, jolla tällainen tieto oli. Tieto koski sitä, kuinka hallitaan oikeudenmukaisesti ja hyvin. Platonin mukaan tällaisen tiedon tulee johtaa politiikkaa. Sofistit sen sijaan ainoastaan antoivat sen kuvan, että heillä oli tällaista tietoa.
Lait on Platonin viimeinen teos. Siinä hän hahmottelee Magnesia-nimisen ihannevaltion poliittisen järjestelmän ja lait. Samalla se käsittelee poliittisen filosofian, etiikan ja teologian keskeisiä kysymyksiä. Dialogi käyttää ateenalaisia ja spartalaisia lakeja taustana lakien valinnalle. Samalla Lait käsittelee muun muassa jumalallista lakia ja luonnollista lakia sekä luonnonoikeutta; järjen merkitystä lainsäätämisessä; filosofian, uskonnon ja politiikan välisiä suhteita; sekä liikunnan, musiikin ja tanssin roolia kasvatuksessa. Teos on kuitenkin usein jäänyt Valtion varjoon. Lakien voidaan nähdä ennakoivan Aristoteleen poliittista filosofiaa ja myöhempää oikeusfilosofiaa.
Valtion ydin voidaan nähdä siinä, että se pyrkii osoittamaan, että sekä valtion että sielun terveydelle on oleellista, että kummankin hallitseva osa perustaa toimintansa järkeen ja tietoon. Valtiomies pyrkii hahmottelemaan, millaista tämä hallitsemisessa käytettävä tieto olisi. Lait puolestaan pyrkii osoittamaan, kuinka tämä tieto voidaan saattaa osaksi valtion itsensä rakennetta. Valtiota ja Lakeja on Platonin muita dialogeja pidemmän pituutensakin vuoksi pidetty usein Platonin poliittisen filosofian pääesityksinä; Valtiomies puolestaan on lyhyempi ja abstraktimpi, mutta sen merkitys on siinä, että se tutkii niitä filosofisia, erityisesti tietoteoreettisia, perusteita, joiden päälle Valtio ja Lait rakentuvat.
Koska sekä Valtio että Lait esittävät hahmotelman ihannevaltiosta, voidaan kysyä, mikä niiden välinen suhde on. Usein on ajateltu, että Valtio esittää, millainen ihanteellinen valtio parhaimmillaan olisi, kun taas Lait esittää sen, millainen valtio olisi paras, jos ihmisluonnon suhteen ei tehdä yhtä optimistisia oletuksia. Tällöin voidaan joko katsoa, että Platon piti Valtion ihannevaltiota alun perinkin hankalana toteuttaa, tai että hän muutti näkemyksiään ihmisluonnosta dialogien välillä.
Valtiomiehessä Platon tekee sen tärkeän huomion, ettei tieto hyvästä yleisesti riitä; valtiomiehellä on oltava tietoa hyvästä ajassa. Tällaisen olosuhteiden mukaan muuttuvan tiedon on myös käytävä yli lakien, joiden säädökset ovat muuttumattomia.