stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Columbus (Georgia)

| Columbus |
| --- | --- |
 Chattahoocheejoen vartta.
 vaakuna
 Columbus ja Muscogeen piirikunta Georgian kartalla
 Columbus
 Koordinaatit: 32°29′32″N, 84°56′25″W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:  Georgia
Piirikunta:  Muscogee
Väkiluku (2010):  189 885
 – Metropolialue:  294 865
 
 www.columbusga.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Columbus on kaupunki Yhdysvaltojen Georgian osavaltiossa Chattahoocheejoen varrella lähellä Alabaman vastaista rajaa. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 189 885.
Maantiede

Columbus sijaitsee Georgian osavaltion länsiosassa Chattahoocheejoen varrella. Joen toisella puolella on Alabaman osavaltio ja Phenix Cityn kaupunki. Kaupunki on käsittänyt vuodesta 1971 koko Muscogeen piirikunnan alueen. Kaupungilla ja piirikunnalla on yhteinen hallinto.
Historia

Georgian osavaltio teetätti Columbuksen kaupunkisuunnitelman ja huutokauppasi sen tontit vuonna 1828. Mahdollisesti sen nimi annettiin Washington Irvingin tuolloin hyvin luettujen Kristoffer Kolumbuksesta kertovien tarinoiden mukaan. Chattahoocheejoen vesivoiman avulla paikkakunta alkoi teollistua ja rautatiet saapuivat 1850-luvulla. Sen asukasluku oli vuonna 1860 9 621. Heistä orjia oli 3 547. Väkiluvultaan se oli Georgian kolmanneksi suurin ja teolliselta tuotannoltaan etelän kymmenenneksi suurin kaupunki.
Etelävaltioiden erotessa Pohjoisvaltioista suurin osa Columbuksen äänestäjistä kannatti sisällissotaan johtanutta eroa. Henry L. Benning oli tunnettu columbuslainen kenraali Etelävaltioiden puolella. Teollinen tuotanto kasvoi sodan kuluessa asevoimien tarpeita varten. Kaupungissa rakennettiin esimerkiksi ironclad CSS Muscogee. Pohjoisvaltioiden joukkojen edetessä Atlantan suunnalla taistelussa haavoittuneita tuotiin Columbukseen, jossa tavallisia rakennuksia muutettiin sairaaloiksi. James H. Wilsonin johtama ratsuväki poltti kaupungin tehtaat 17. huhtikuuta 1865.
Sotaa seurasi jälleenrakennuksen aika. Kaupunkiin muutti nyt vapautensa saaneita entisiä orjia ja kaakkoinen kaupunginosa "Sixth and Eighth"  tuli tunnetuksi mustan kulttuurin keskuksena. Sen asukkaisiin lukeutui esimerkiksi "bluesin äiti" Ma Rainey. Myös teollisuus toipui sodan tuhoista ja etenkin tekstiilitehtaat kasvattivat tuotantoaan nopeasti. Tekstiilityöläisten ammattiliitto National Union of Textile Workers siirsi päätoimistonsa Columbiaan. Asevoimien Fort Benning perustettiin vuonna 1922 ja sen toiminta laajentui toisen maailmansodan aikana. Fort Benningin toiminta helpotti tilannetta esimerkiksi 1930-luvun laman aikana. Toisaalta kaupunki tuli tunnetuksi lempinimellä "Sin City" sotilaita varten ilmestyneiden bordellien ja uhkapelaamisen takia. Kaupungin alamaailman liiketoimintaan puututtiin Alabaman julkisen syyttäjä Albert Pattersonin murhan jälkeen 1954.
Columbuksen kaupungin ja Muscogeen piirikunnan hallinnot yhdistettiin vuonna 1968. Piirikunnan alueet kaupungin ulkopuolella liitettiin Columbukseen vuoteen 1971 mennessä.
Talous

Columbus on edelleen yksi Yhdysvaltojen etelän suurista tekstiiliteollisuuden keskuksista. Muita teollisuuden aloja ovat esimerkiksi elintarvike-, elektroniikka-, lentokone- ja metalliteollisuus. Chattahoochee on vesiväylä Meksikonlahdelle. Fort Benningin sotilastukikohta sijaitsee hieman kaupungista etelään.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Columbuksessa aikavälillä 2014–2018 olivat 45 389 USD ja henkilöä kohden 25 318 USD. 21,1 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 189 885 ja vuoden 2019 arvion mukaan 195 769. Suuremman metropolialueen asukasluku oli 294 865. Kaupungin asukkaista 44 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 40,7 %), 45,8 % afroamerikkalaisia, 7,86 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 2,4 % aasialaisia. 8,6 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 5,3 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Columbus (Georgia) Wikimedia Commonsissa
Ilotulistus.
Keskustaa vuonna 1880.
Government Center.
Liberty (albumi)

| Liberty Duran Duran |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1989–1990
 Julkaistu: 20. elokuuta 1990
 Tuottaja(t): Duran Duran, Chris Kimsey
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 50.32
 Levy-yhtiö: Capitol/EMI
Duran Duranin muut julkaisut
| Decade: Greatest Hits 1989 | Liberty 1990 | Duran Duran 1993 |
Liberty on Duran Duranin vuonna 1990 julkaistu studioalbumi.
Liberty oli ensimmäinen Duran Duran -albumi, jolla mukana lauluja tekemässä oli muukin kuin joku viidestä alkuperäisjäsenestä. Kitaristi Warren Cuccurullo ja rumpali Sterling Campbell olivat liittyneet yhtyeen virallisiksi jäseniksi ja laulut on merkitty myös heidän nimiinsä.
Levyltä julkaistiin kaksi singleä: "Violence Of Summer (Love's Taking Over)" (heinäkuu 1990) ja "Serious" (lokakuu 1990).
Kappalelistaus

Violence of Summer (Love's Taking Over) – 4.22
Liberty – 5.01
Hothead – 3.31
Serious – 4.21
All Along the Water – 3.50
My Antarctica – 5.01
First Impression – 5.28
Read My Lips – 4.30
Can You Deal with It – 3.47
Venice Drowning – 5.13
Downtown – 5.23
Lappajärven museo

| Lappajärven kotiseutumuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Kotiseutumuseo, paikallismuseo 
Osoite:  Kotiahonkuja 5, 62600 Lappajärvi  
Sijainti:  Lappajärvi 
Perustettu:  1997  
Ylläpitäjä:  Lappajärvi-seura ry  
Koordinaatit:  63°12′40″N, 23°38′10″E
 fiLappajärven kotiseutumuseo 
  
Lappajärven museo on Lappajärvi-seuran ylläpitämä paikallismuseo Lappajärvellä. Seura kunnosti hankkimansa vanhan käräjätalon museota varten vuonna 1997.
Museossa oli alun alkaen suunnitelmana esitellä vaihtuvia näyttelyitä sekä sijoittaa kahteen yläkerran huoneeseen pysyvät näyttelyt, jotka ovat Lappajärven sotaveteraanien perintö sekä Lappajärven seurakunnan vanha historiahuone. Vaihtuvat näyttelyt ovat lappajärveläiseen elämän menoon liittyviä ja yleensä esillä kaksi kesää.
Näyttelyt

”Sukkulalla sukkelaan”
2003 ”Särvintä kraaterijärvestä”
2006 ”Vainoista vapauteen”
2009 ”Kansa koulussa”
2011 ”Lappajärven Veikot, 100 urheilun vuotta”
2015 ”Kunniallista kunnallista”
2017  ”Rakuunat tuloo - Lappajärven ratsukoulu”
2018 ”Väinö Tuomaalan muistonäyttely”
2019 "40 vuotta Lappajärven Lappajärven patokapinasta"
2022 "Kansantaitelija Erkki Lahti" ja "Lappajärven Karvalan kylä"
Kirjallisuutta

Purola, Urpo: Lappajärven käräjätalo.  Lappajärvi-seura, 2010.  ISBN 978-952-99099-8-8.
Lauri Karila

Lauri Viktor Karila (16. maaliskuuta 1891 Pori – 23. joulukuuta 1966) oli suomalainen kääntäjä ja elokuvatuottaja.
Karila johti vuonna 1926 perustettua Kulttuurifilmi Oy Kurki-yhtiötä joka tuotti 16 millimetrin kaitafilmejä kansanvalistustarkoituksiin. Yhtiö tuotti muun muassa vuonna 1930 valmistuneen 9 minuutin pituisen Helsingin nähtävyyksiä ja katuelämää esitelleen filmin Helsinki ulkoasiainministeriön ja Helsingin kaupungin tilauksesta. Kulttuurifilmi Oy Kurki sulautui vuonna 1936 Suomi-Filmiin kaitafilmilainaamoksi.
Karila tuli ylioppilaaksi Porissa ja opiskeli Suomen Keisarillisessa Aleksanterin yliopistossa vuodesta 1910 ja valmistui filosofian kandidaatiksi historiallis-kielitieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1914. Toimittuaan aluksi yhteiskoulun opettajana ja johtajana sekä liikealalla Suomessa ja ulkomailla hän tuli myöhemmin Kulttuurifilmi Oy Kurjen toimitusjohtajaksi ja vuonna 1936 Suomi-Filmin kaitafilmiosaston johtajaksi. Karila julkaisi muun työnsä ohella teosofisia artikkeleita ja toimitti Teosofi lehteä.
Teoksia

Opetus-elokuvaluettelo. N:o 1. Kulttuurifilmi Kurki, Helsinki 1928
Opetus-elokuvaluettelo. N:o 2. Helsinki 1929
Opetus-elokuvaluettelo. N:o 3. Kulttuurifilmi Kurki, Helsinki 1930
Opetus-elokuvaluettelo. N:o 4, Kaitafilmit. Valtioneuvosto, Helsinki 1934
Opetuselokuvaluettelo n:o 5. Suomi-filmi, Helsinki 1939
Suomi-filmin elokuvaluettelo toim. Lauri Karila. Suomi-filmi, Helsinki 1940
Suomennoksia

Barbra Ring : Pikku herrasmies ; norjankielestä suomentanut Lauri Karila. Kariston nuorisonkirjoja n:o 17. Karisto 1919 (alkuteos Raedharen)
Dikken Zwilgmeyer : Mies puolestaan ; norjankielestä suomentanut Lauri Karila. Kariston nuorisonkirjoja 19. Karisto 1920 (alkuteos Lille Jan Bluhme)
Gunnar Jörgensen : Toveripiirissä ; tanskankielestä suomentanut Lauri Karila. Kariston nuorisonkirjoja 20. Karisto 1920 (alkuteos Flemming)
Edgar Rice Burroughs : Tarzan : apinain kuningas : seikkailukirja Afrikan aarniometsistä ; 16. englantilaisesta painoksesta suom. Lauri Karila. Kariston nuorisonkirjoja 29. Karisto 1921, 11. painos 1964 (alkuteos Tarzan of the apes)
Oliver Lodge : Raymond eli haastelua haudan takaa : todisteita muistin ja tunteen säilymisestä kuoleman jälkeen ; 12. englantilaisesta pain. suom. Lauri Karila. Elämän arvoja, ajattelulukemisto 20. Vuosisadan ihmisille 7. Karisto 1922
Waldo Ralph Trine : Parhaan saavuttaminen ; seitsemännestä englanninkielisestä painoksesta suom. Lauri Karila. Elämän arvoja, ajattelu-lukemisto 20. Vuosisadan ihmisille 10. Karisto 1924 (alkuteos The winning of the best)
Edgar Rice Burroughs : Talttumaton Tarzan ; englannink. suom. Lauri Karila. Kariston nuorisonkirjoja 54. Karisto 1924, 7. painos 1949 (alkuteos Tarzan the untamed I)
Burchard Jessen : Aamiaislehti ; norjankielestä suom. Lauri Karila. Karisto 1927 (alkuteos "Frokostbladet")
Hans Nyvold : Hollantilaistalo : kuvaus Norjan rannikolta. Karisto 1927
Gilbert Rogers : Huijaus ; englanninkielestä suom. Lauri Karila. Satakunnan Kirjateollisuus, Pori 1927
Émile Coué : Kuinka parannan itseni suggestiolla : ainoa Couén itsensä kirjoittama esitys maailmankuulusta parannustavastansa ; ranskankielestä suomentanut L. K. Satakunnan Kirjateollisuus, Pori 1927, uudet painokset Sallinen & Virtanen, Pori 1972, 1976, 1977, 1978, 1989 (alkuteos La maîtrise de soi-même)
H. Courths-Mahler : Perinnön vuoksi ; saksankielestä suomentanut L. K. Satakunnan Kirjateollisuus, Pori 1927 (alkuteos Scheine-Ehe)
Liikunnan ja kansanterveyden edistämissäätiö

| Liikunnan ja kansanterveyden edistämissäätiö   LIKES |
| --- | --- |

Perustettu:  1970
Kotipaikka:  Jyväskylä
Liikunnan ja kansanterveyden edistämissäätiö (LIKES) oli Jyväskylässä perustettu, vuosina 1970–2021 toiminut säätiö, jonka tarkoituksena oli liikunnan ja terveyden edistäminen ja niiden tutkimuksen tukeminen.
Säätiö piti historiansa aikana yllä Jyväskylän uimahallia ja saneerasi sen kylpyläksi vuonna 1991. Lisäksi säätiö rakennutti Jyväskylään Hippos-hallin ja harjoitusjäähallin 1992. Kilpa- ja huippu-urheilun tutkimuskeskus KIHU perustettiin Likesin yhteyteen 1991. Omaksi säätiöksi se irtautui 1999. Likes järjesti myös liikuntalääketieteen erikoislääkärikoulutusta ja piti liikuntapoliklinikkaa, joka vuonna 2010 myytiin Mehiläiselle. Säätiö järjesti Suomen liikuntatieteen tietopalvelun vuoteen 2005, jolloin tehtävä siirtyi Jyväskylän yliopiston kirjastolle.
LIKES-tutkimuskeskus toteutti monitieteistä tutkimusta. Hankkeista tunnetuimpia oli 1970-luvulla alkanut Meteli-tutkimus. Säätiö koordinoi valtakunnallisia liikunnan edistämisohjelmia, kuten Liikkuva koulu- ja Kunnossa kaiken ikää -ohjelma. Tutkimuskeskuksen keskeinen rahoittaja oli opetus- ja kulttuuriministeriö.
Tutkimuskeskuksen toiminta siirtyi Jyväskylän ammattikorkeakoulun alaisuuteen vuoden 2022 alusta, minkä jälkeen säätiö purettiin.
Aiheesta muualla

LIKES-tutkimuskeskus
Lentomäen maailmanmestaruuskilpailut 2012

Lentomäen maailmanmestaruuskilpailut 2012 järjestettiin Vikersundissa, Norjassa, 23. – 26. helmikuuta 2012.
Henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa voittanut Robert Kranjec.
Henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa voitti Robert Kranjec 408,7 pisteellä. Toiseksi sijoittui Rune Velta ja kolmanneksi Martin Koch. Joukkuekilpailun mestaruuden voitti Itävalta, toiseksi sijoittui Saksa ja kolmanneksi Slovenia.
Henkilökohtainen kilpailu

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Kilpailija | Pisteet |
| Kultaa |  Robert Kranjec (Slovenia) | 408,7 |
| Hopeaa |  Rune Velta (Norja) | 405,7 |
| Pronssia |  Martin Koch (Itävalta) | 386,2 |
Joukkuekilpailu

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Joukkue | Pisteet |
| Kultaa |  Itävalta  Thomas Morgenstern   Andreas Kofler   Gregor Schlierenzauer   Martin Koch | 1648,4 |
| Hopeaa |  Saksa  Andreas Wank   Richard Freitag   Maximilian Mechler   Severin Freund | 1625,2 |
| Pronssia |  Slovenia  Jernej Damjan   Jurij Tepeš   Jure Šinkovec   Robert Kranjec | 1582,4 |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Itävalta | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 1 |  Slovenia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3 |  Saksa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 3 |  Norja | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 2 | 2 | 2 | 6 |
Liikunnan tuet

Liikunnan tuet tarkoittavat Suomessa ja tässä artikkelissa valtiovallan antamaa rahallista tukea urheilulle.
Perheet rahoittavat liikuntaa suoraan kahdella miljardilla eurolla vuodessa, kunnat 600-700 miljoonalla eurolla ja valtio 150 miljoonalla.  Vuodesta 2001 vuoteen 2012 lasten liikunnan hinta on jopa kolminkertaistunut. Helsingin Sanomien mukaan seuratoiminnan kylkiäiset ovat tulleet liian kalliiksi paitsi perheille myös julkiselle sektorille.
Vuonna 2010 urheilusponsorointiin käytettiin 100 miljoonaa euroa, sitten hieman vähemmän. Jääkiekko sai tästä 20 %. Yritykset tukevat nyt mieluummin yhteiskuntavastuukohteita: lapsia, nuoria ja järjestöjä. Urheilun osuus sponsoroinnista oli 2012 enää 55 %. Mainonnan kokonaismäärästä käytettiin urheiluun 5 %, Ruotsissa 15 % ja Norjassa 16 %.
Opetus- ja kulttuuriministeriö tukee liikuntaa 130 miljoonalla eurolla (2010), josta 19 miljoonaa euroa on huippu-urheiluun käytettäviä veikkausvoittovaroja (valmennus, antidoping, koordinaatio ja urheilija-apurahat). Taiteen ja kulttuurin tuki on 384 miljoonaa ja nuorisotyön 59 miljoonaa euroa. Yli 60 % (huippu?)urheilijoista elää lähinnä opintotuella. Myös yritysten, kuntien, perheiden, viestimien ja katsojien tuki on tärkeää. Sponsorituki (huippu?)urheilijoille on 50 miljoonaa euroa.
Toimivia urheiluseuroja on arviolta 6000 - 9000 ja niiden vapaaehtoistyössä yli miljoona kansalaista.
Kunnat omistavat noin 70 % liikuntapaikoista. Kuntien liikuntapalvelut rahoitetaan veroin, asiakasmaksujen osuus on vähäinen.
Terveysliikunta vai kilpaurheilu

Liikuntatieteellisen seuran tutkimuspäällikkö Teijo Pyykkösen mukaan Suomessa urheilujärjestöjen ja liikuntaa kansanterveyden edistäjänä painottavien välillä on voimakas ristiriita. Hallinto on pyrkinyt edistämään terveysliikuntaa mutta järjestöt ovat onnistuneet estämään tätä suurelta osin. Siksi Pyykkösen mielestä terveysliikunnan edistäminen tulisi siirtää opetus- ja kulttuuriministeriöltä sosiaali- ja terveysministeriölle. Kansanterveyttä painottaneet ovat syyttäneet järjestöjä siitä, että ne väittävät edistävänsä terveysliikuntaa mutta suosivatkin kilpaurheilua.
Laskettelukeskus Myllymäki

Laskettelukeskus Myllymäki on talviurheilukeskus Lappeenrannassa noin kuuden kilometrin päässä Joutsenon taajamasta. Keskus perustettiin vuonna 1984. Myllymäessä on 30 000 – 40 000 vuosittaista kävijää, joista 30–40 prosenttia on venäläisiä. Se on Ruokolahden FreeSkin ja Rautjärven Konka Skin ohella yksi kolmesta Etelä-Karjalan laskettelukeskuksesta.
Keskuksessa on kuusi valaistua laskettelurinnettä, neljä hissiä, lastenrinne ja lastenhissi. Rinteiden pituudet ovat 300–600 metriä ja korkeusero suurimmillaan 70 metriä. Rinteet ovat vaikeusasteeltaan helppoja (sininen) ja keskivaikeita (punainen). Myllymäen ympäristössä on kolmen, viiden ja kymmenen kilometrin maastohiihtoladut, joista viiden kilometrin latu on valaistu, ja keskuksesta lähtee ladut myös Kiukkaanlammelle ja Joutsenon urheilukeskukseen. Myllymäen palveluihin kuuluvat muun muassa hiihtokoulu, suksihuolto, välinevuokraus, kahvio-ravintola, sauna ja laavu.
Myllymäki on Mylläri Snow Club -freestyleseuran pääpaikka. Myllymäen maastossa käytiin Joutsenon Kullervon järjestämät vuoden 1998 hiihdon SM-kilpailut. Kullervo on järjestänyt alueella myös pienempiä kansallisen tason hiihtokilpailuja. Myllymäki toimi myös Kullervon ja Lappeen Riennon järjestämän suunnistuksen vuoden 1989 Jukolan viestin eli Raja-Jukolan kilpailukeskuksena.
Vuodesta 2010 alkaen Myllymäen rinneyrittäjänä on toiminut Jyri Paunonen, jota ennen rinneyrittäjänä oli Antti Koivisto 14 vuoden ajan. Keväällä 2015 Paunosen TurTek Oy osti keskuksen liiketoiminnan sekä koneet, kaluston ja rakennukset 80 000 eurolla Lappeenrannan Yritystila Oy:n alaiselta Kiinteistö Oy Etelä-Karjalan Laskettelukeskukselta. Alueen maapohjan omistaa kaupunki, ja se on vuokrattu yrittäjälle.
Keskus saa lumetusvetensä läheisestä Myllypurosta, jonka pieni virtaama on aiheuttanut lumetusongelmia. Myllypuron vedenottamoa käyttävät myös Lappeenrannan ja Imatran kaupungit talousveden ottoon.
Aiheesta muualla

Myllymäen sivusto
Myllymäki GoSaimaa-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Myllymäki Lumipallo-sivustolla
Suomen talviurheilukeskukset
| --- | --- |
Pohjois-Suomi:   Hetta Hiihtomaa (Enontekiö)  Iso-Syöte (Pudasjärvi)  Kallinkangas (Keminmaa)  Kirintövaara (Posio)  Levi (Kittilä)  Luosto (Sodankylä)  Olos (Muonio)  Ounasvaara (Rovaniemi)  Paljakka (Puolanka)  Pallas (Muonio)  Pyhä (Pelkosenniemi)  Ristivuori (Merijärvi)  Ruka (Kuusamo)  Ruskotunturi (Oulu)  Saariselkä (Inari)  Salla (Salla)  Saukkovaara (Ristijärvi)  Suomu (Kemijärvi)  Taivalvaara (Taivalkoski)  Ukkohalla (Hyrynsalmi)  Vuokatti (Sotkamo)  Ylläs (Kolari) 
Keski-Suomi:   Hasa (Juva)  Himos (Jämsä)  Häkärinteet (Hankasalmi)  Joupiska (Seinäjoki)  Juupavaara (Juupajoki)  Kasurila (Siilinjärvi)  Kaustinen (Kaustinen)  Kiuaskallio (Kurikka)  Koli (Lieksa)  Laajavuori (Jyväskylä)  Lakis (Vimpeli)  Lekotti (Savonlinna)  Louekallio (Sievi)  Maarianvaara (Kaavi)  Mustavaara (Kontiolahti)  Paavonrinteet (Saarijärvi)  Parra (Teuva)  Puijo (Kuopio)  Pukkivuori (Virrat)  Purnu (Hartola)  Pääskyvuori (Heinävesi)  Riihivuori (Muurame)  Ruunarinteet (Savonlinna)  Savivuori (Viitasaari)  Simpsiö (Lapua)  Tornimäki (Mikkeli)  Sotkanrinteet (Kauhajoki)  Tahko (Kuopio)  Varkaus Ski Center (Varkaus)  Vuorenmaa (Soini) 
Etelä-Suomi:   Alhovuori (Lohja)  Ellivuori (Sastamala)  Hiittenharju (Harjavalta)  Hirvensalo (Turku)  Jämi (Jämijärvi)  Granin mäki (Kauniainen)  Kalpalinna (Janakkala)  Klaukkalan tornikeskus (Nurmijärvi)  Kokonniemi (Porvoo)  Konka Ski (Rautjärvi)  Korkeakangas (Valkeakoski)  Meri-Teijo Ski (Salo)  Messilä (Hollola)  Mielakka (Kouvola)  Mustavuori (Tampere)  Myllymäki (Lappeenranta)  Peuramaa (Kirkkonummi)  Påminne (Raasepori)  FreeSki (Ruokolahti)  Ruosniemi (Pori)  Salomonkallio (Nakkila)  Sappee (Pälkäne)  Serena Ski (Espoo)  Solvalla-Swinghill (Espoo)  Sveitsi (Hyvinkää)  Talma Ski (Sipoo)  Uuperinrinteet (Hamina)  Vihti Ski Center (Vihti)
C-luokka (risteilijä)

C-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston risteilijäluokka, joka jakaantui seitsemään alaluokkaan ja käsitti yhteensä 28 alusta. Alaluokat olivat: Caroline-, Calliope-, Cambrian-, Centaur-, Caledon-, Ceres- ja Carlisle-luokka.
Alukset oli suunniteltu palvelemaan Pohjanmeren kovissa olosuhteissa, vaikka ne olivatkin suhteellisen pienikokoisia ja kiikkeriä.
Caroline-luokka

Caroline-luokan kuusi alusta tilattiin heinä-elokuussa 1913 vuoden 1913 hankintaohjelmassa, jossa oli kaikkiaan kahdeksan risteilijän hankinta. Alukset laskettiin vesille 1914-1915 ja saatiin palvelukseen vuoden 1915 aikana.
Alusten aseistuksena olivat kaksi perään sijoitettua yksiputkista kuuden tuuman tykkiä, kahdeksan nelituumaista ja kaksi kuusinaulaista tykkiä. Alusten ilmatorjunta-aseistus käsitti neljä kolminaulaista ilmatorjuntatykkiä.
Calliope-luokka

Calliope-luokan kaksi alusta täydensivät vuoden 1913 hankintaohjelman. Alukset tilattiin heinä-elokuussa 1914. Aluksissa oli hieman paksumpi panssarointi kuin edellisessä luokassa.
Cambrian-luokka

Cambrian-luokan alukset tilattiin syyskuussa 1914 vuosien 1914-15 hankintaohjelmassa. Ne saatiin palvelukseen 1915-1916. Aluksissa oli kaksi savutorvea aiemman kolmen sijaan. Luokan aluksissa oli neljä kuuden tuuman tykkiä yksittäin asennettuina.
Centaur-luokka

Centaur-luokan alusten kerrotaan usein olevan Turkin laivaston tilaamia aluksia, mutta todellisuudessa luokan alukset tilattiin joulukuussa 1914 Kuninkaalliselle laivastolle ja ainoastaan niiden valmistusmateriaalina käytettiin kahteen Turkin tilaamaan alukseen hankittua materiaalia.
Alukset saatiin palvelukseen 1916. Alusten tykkiaseistukseen oli lisätty yksi kuusituumainen edeltäneeseen Cambrian-luokkaan verrattuna.
Caledon-luokka

Vaikka vuoden 1915 lopulla Kuninkaallisella laivastolla oli 41 kevyttä risteilijää joko palveluksessa tai valmistumassa telakoilla, niin Suureen laivastoon riitti ainoastaan 24. Näistä aluksista viisi oli liitetty taistelulaivaviiriköihin tiedustelijoiksi ja kaksitoista hävittäjälaivueiden johtoaluksiksi. Tämän seurauksena päätettiin tilata joulukuussa 1915 kuusi paranneltua Centaur-luokan alusta, joiden suunnittelussa tuli ottaa huomioon sodassa saadut kokemukset esimerkiksi raskaammat  torpedoputket kannelle asennettuna.
Alukset on helposti erotettavissa edeltäneistä luokista suoran keulan vuoksi. Muut rakenteelliset erot olivat lähinnä merikelpoisuuden parantamiseen liittyviä kuten hieman pidennetty keulakansi ja 0,23 metrin leveyden lisäys kompensoimaan uppouman kasvua. Alukset osoittautuivat palveluksessa kestäviksi ja merikelpoisiksi. Tilauksen viides ja kuudes alus siirrettiin ennen valmistumista seuraavaan Ceres-luokkaan.
Ceres-luokka

Kun Ceres-luokka tilattiin maalis-huhtikuussa 1916 tehtiin päätös edeltäneistä  luokista saatujen kokemusten huomioon ottamisesta ja niiden seurauksena tehtävistä suuristakin muutoksista. Vaikka luokan aseistusta ei ollut tarkoitus muuttaa niin alusten leveyden kasvattaminen 0,2 metrillä ja aseiden uudelleen järjestäminen paransivat merkittävästi alusten tulivoimaa. Kolmijalkainen masto sekä komentosilta siirrettiin taaemmas, mikä mahdollisti aiemmin rajoittuneella ampuma-alalla varustetun kuusituumaisen siirtämisen B-tykiksi etukannelle. Tämä sekä pidennetty keula mahdollistivat etukannen aseille paremman näkyvyyden merenkäynnissä ja siten tehokkaamman tulitoiminnan.
Carlisle-luokka

Carlisle-luokan viisi alusta tilattiin kesä-heinäkuussa 1917. Alukset olivat periaatteessa edeltäneen Ceres-luokan kopioita, mutta niissä oli korotettu niin kutsuttu troolarikeula, jonka tehtävänä oli estää veden lentäminen tykkikannelle häiritsemään A- ja B-tykin tulitoimintaa.
Luokan alukset valmistuivat vasta ensimmäisen maailmansodan päätyttyä.
Ligue 2 (Algeria)

| Ligue 2 |
| --- | --- |

Laji:  Jalkapallo
Maa(t):   Algeria
Perustettu:  1962
Joukkueita:  16
Hallitseva mestari:  USM Bel-Abbès
Alempi taso:  Ligue nationale du football amateur
Sivusto:  LNF
Ligue 2 on Algerian jalkapallosarjojen toiseksi korkein sarjataso. Sarjassa pelaa 16 joukkuetta, jotka kohtaavat toisensa kahdesti, vieraissa ja kotona, jolloin otteluita kertyy joukkuetta kohden 30. Kauden päätteeksi sarjan kolme ensimmäistä joukkuetta nousee suoraan pääsarjaan ja kaksi viimeistä joukkuetta putoaa suoraan Ligue nationale du football amateuriin.
Sarja perustettiin samaan aikaan Algerian pääsarjan kanssa vuonna 1962. Sittemmin kaudesta 2010-2011 lähtien sarjasta tuli pääsarjan tavoin ammattilaissarja.
Lauri Kapanen

| Lauri Kapanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1985 (ikä 39) Suomi
Salibandyn pelaaja
Lempinimi:  Kapis
Pelipaikka:  hyökkääjä
Seura:  EräViikingit
Pelinumero:  18
Pituus:  181 senttimetriä
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 2002-2006 2006–2008 2008–2011 2010–2011 2011-2014 2014–2016 2016- | Tapanilan Erä Viikingit Tapanilan Erä Erä Akatemia FC Helsingborg Tapanilan Erä EräViikingit |  |  |
Maajoukkue
|  |  Suomi |  |  |

Lauri Elias Kapanen (s. 8. lokakuuta 1985) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa joukkuetta EräViikingit kaudella 2017-2018