stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sailor Jerry
Sailor Jerry Ltd.

Vuonna 1999, Mike Malone ja Don Ed Hardy perustivat yhteistyönä Philadelphiaan vaateyrityksen jonka
nimeksi tuli Sailor Jerry Ltd. Yritys tuottaa Sailor Jerryn tatuoinneilla painettuja miesten sekä naisten vaatteita. Tuotteisiin kuuluvat myös Sailor Jerry -henkiset oheistuotteet kuten tuhkakupit, pelikortit, taskumatit, lasit ym. Lähes kaikki Sailor Jerry -tuotteet ovat pääosin USA:ssa valmistettuja.
Vuonna 2002, Converse lisensoi useita Sailor Jerryn tatuointeja joista tehtiin printit Hi-Top-, Oxford- ja SkidGrip Deck -kenkiin.
Vuodesta 2010 lähtien Sailor Jerry -vaatteet sekä oheistuotteet on virallisesti lanseerattu myös Suomen markkinoille.
Sailor Jerry Rum
HMS Queen Elizabeth (1913)

| HMS Queen Elizabeth |
| --- | --- |
 HMS Queen Elizabeth Dardanelleilla 1913

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Kölinlasku:  21. lokakuuta 1912
Laskettu vesille:  16. lokakuuta 1913
Palveluskäyttöön:  15. tammikuuta 1915
Poistui palveluskäytöstä:  7. heinäkuuta 1948
Loppuvaihe:  myytiin romutettavaksi Dalmuiriin
Tekniset tiedot
Uppouma:  33 020 t
Pituus:  195,34 m
Leveys:  10,72 m
Syväys:  10,31 m
Koneteho:  75 000 shp
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  950–1300
Aseistus
Aseistus:  8 × BL 15"/42 Mk I -tykkiä  12 × 6" Mk XII -tykkiä  2 × 3" ilmatorjuntatykkiä  4 × 3 naulan (47 mm) kunnialaukaustykkiä  4 × 21" torpedoputkea
HMS Queen Elizabeth (viirinumero 00) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth -luokan taistelulaiva. Alus oli nimetty kuningatar Elisabet I:n mukaan. Se laskettiin vesille 1913 ja otti osaa kumpaankin maailmansotaan. Alus romutettiin 7. heinäkuuta 1948.
Valmistus

Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 21. lokakuuta 1912. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1913 ja otettiin palvelukseen 15. tammikuuta 1915.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta HMS Queen Elizabeth (1913) Wikimedia Commonsissa
Queen Elizabeth -luokan taistelulaivat
Queen Elizabeth 1941
Georgie Fame

Georgie Fame ja basisti Rick Brown vuonna 1966.
Georgie Fame (alun perin Clive Powell, s. 26. kesäkuuta 1943 Leigh, Lancashire) on brittiläinen rhythm and blues- ja jazzlaulaja sekä kosketinsoittaja, joka sai 1960-luvun puolivälissä kolme levymyyntilistojen ykköstilaa hiteillään ”Yeh, Yeh” (1964), ”Get Away” (1966) ja ”The Ballad of Bonnie and Clyde” (1967).
Clive Powell aloitti pianotunnit seitsemän vuoden iässä ja tuli laulajana tunnetuksi jo varhaisteininä. 16-vuotiaana hän sai managerikseen Larry Parnesin, joka vaati häntä ottamaan käyttöön keksimänsä taiteilijanimen Georgie Fame. Hän sai paikan kosketinsoittajana Billy Furyn taustayhtyeessä, mutta kun solistin ja yhtyeen tiet erosivat, Fame nousi laulusolistiksi ja kokoonpanoa alettiin markkinoida nimellä Georgie Fame and the Blue Flames. Sen esikoisalbumi, live-äänitys Rhythm And Blues at the Flamingo ei menestynyt, mutta toinen albumi Fame at Last nousi LP-myyntitilaston 15. tilalle ja yhtye pääsi esiintymään television Ready Steady Go! -ohjelmassa.
Georgie Famen manageriksi vaihtui nuori Ronan O’Rahilly, jolla oli oma klubi ja joka oli toiminut lyhyen aikaa The Rolling Stonesin managerina ennen Andrew Oldhamia. Kun Georgie Fame ja muut hänet suojattinsa eivät saaneet radiosoittoa BBC:n kanavilla, O’Rahilly perusti oman radioaseman, josta tuli legendaarinen merirosvoradio Radio Caroline.
1970-luvun alussa Georgie Fame työskenteli entisen The Animals -yhtyeen jäsenen Alan Pricen kanssa, ja he saivat hitin kappaleestaan ”Rosetta”. Fame on jatkanut esiintymisiä tähän päivään asti ja toiminut muun muassa Van Morrisonin tuottajana ja yhtyeen jäsenenä sekä Bill Wymanin Rhythm Kings -yhtyeessä. Fame on tehnyt yhteistyötä myös Count Basien, Eric Claptonin, Muddy Watersin ja Joan Armatradingin kanssa.
Käännös suomeksi
HMS Queen Mary

| HMS Queen Mary |
| --- | --- |
 HMS Queen Mary

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  6. maaliskuuta 1911
Laskettu vesille:  20. maaliskuuta 1912
Palveluskäyttöön:  syyskuu 1913
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutui Skagerrakin taistelussa 31. toukokuuta 1916
Tekniset tiedot
Uppouma:  26 770 t (tyhjä) 31 650 t (kuormattu)
Pituus:  214,4 m
Leveys:  27 m
Syväys:  8,5 m
Koneteho:  75 000 shp
Nopeus:  27,5 solmua
Miehistöä:  997 – 1 275
Aseistus
Aseistus:  8 × BL 13,5"/45 Mk V -tykkiä 16 × BL 4"/50 (101,6 mm) Mk VII -tykkiä 1 × 3"/20 ilmatorjuntatykki 1 × QF 6 naulan Hotchkiss 2 × 21" torpedoputki
HMS Queen Mary oli Britannian kuninkaallisen laivaston muunnettu Lion-luokan taisteluristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Vickersiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 6. maaliskuuta 1911. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1912. Valmistuminen viivästyi teollisuudessa olleiden ongelmien vuoksi, jolloin alus otettiin palvelukseen syyskuussa 1913.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 1. taisteluristeilijäviirikköön. Elokuussa 1914 alus liitettiin Suureen laivastoon, jossa se  osallistui 28. elokuuta 1914 Helgolandin taisteluun. Alus oli huollossa Doggermatalikon taistelun aikana. Pian taistelun jälkeen alus kuitenkin palasi palvelukseen.
Alus otti osaa Skagerrakin taisteluun. Alus käytti kaikkiaan noin 150 kranaattia, joista neljä osui SMS Seydlitziin, jolloin Queen Maryyn osui SMS Derfflingerin ampuma kranaatti Q-torniin oikeanpuolimmaisen tykin putken yläpuolelle. Tykki joutui epäkuntoon, mutta vasemman puoleinen jatkoi tulitoiminta normaalisti. Sitten kaksi 12 tuuman kranaattia osui alukseen, toinen A- ja B-tornien väliin ja toinen Q-torniin. Lähes välittömästi A- ja B-tornien ammusvarastot räjähtivät kello 17:26 tuhoten aluksen etuosan etummaiseen mastoon asti. Aluksessa tapahtui lisää räjähdyksiä upottaen sen nopeasti 38 minuuttia taistelun alkamisen jälkeen. Aluksen upotessa sai surmansa 1 266 miehistönjäsentä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maritimequestin kuvagalleria HMS Queen Mary
Lion-luokan taisteluristeilijät
Britannian Kuninkaallisen laivaston alusluokat I maailmansodassa
| --- | --- |
Vesilentokoneiden emälaivat  ja lentotukialukset:  HMS Anne • HMS Argus • HMS Ark Royal • HMS Ben-my-Chree • HMS Campania • HMS Empress • HMS Engadine • HMS Furious • HMS Manxman • HMS Nairana • HMS Pegasus • HMS Raven II • HMS Riviera • HMS Vindex • HMS Vindictive
Dreadnought taistelulaivat:  HMS Dreadnought • Bellerophon • St. Vincent • HMS Neptune • Colossus • Orion • King George V • HMS Erin • HMS Agincourt • Iron Duke • HMS Canada • Queen Elizabeth • Revenge
Linjalaivat:  Royal Sovereign • Majestic • Canopus • Formidable • Duncan • King Edward VII • Swiftsure • Lord Nelson
Taisteluristeilijät:  Invincible • Indefatigable • Lion • HMS Queen Mary • HMS Tiger • Renown • Courageous • Admiral
Panssariristeilijät:  Cressy • Drake • Monmouth • Devonshire • Duke of Edinburgh • Minotaur
Raskaat risteilijät:  Hawkins
Kevyet risteilijät:  Town • Arethusa • C • Danae • Emerald
Panssarikansiristeilijät:  Apollo • Astraea • Eclipse • Blake • Pearl • Edgar • Powerful • Diadem • Arrogant • Pelorus • Highflyer • Challenger • Topaze
Tiedusteluristeilijät:  Adventure • Forward • Pathfinder • Sentinel • Boadicea • Blonde • Active
Laivueenjohtajat:  HMS Swift • Faulknor • Marksman • Shakespeare • Scott • Parker
Hävittäjät:  A • B • C • D • E • F • G • H • I • K • L • Amiraliteetin M • Hawthornen M • Thornycroftin M • Yarrowin M • R • S • Talisman • V&W
Monitorit:  Marshal Ney • Abercrombie • Lord Clive • Humber • Gorgon • M15 • M29 • Erebus
Sluupit:  Flower • Racecourse • Hunt • 24
Sukellusveneet:  A • B • C • D • E • F • G • H • J • K • L • M • HMS Nautilus • R • S • V
Muut:
Guido Gozzano

| Guido Gozzano |
| --- | --- |
 Guido Gozzano
Henkilötiedot
Syntynyt: 1883 Torino, Italia
Kuollut: 1916 (32–33 vuotta) Torino, Italia)
Kansalaisuus:  Italia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Esikoisteos:  La via del rifugio
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Guido Gozzano (1883 Torino, Italia – 1916 Torino, Italia) oli italialainen kirjailija.
Gozzano on yhdistetty krepuskolaarisiin runoilijoihin, jopa keskeisenä hahmona, mutta toisin kuin muut, hän käyttää perinteistä runomittaa, ja hänen lyriikkansa on realistista. Ensimmäiset runot hän julkaisi 1904, esikoiskokoelma La via del rifugio ilmestyi 1907. Kokoelmassa I colloqui (1911) ilmestyi esikoiskokoelman merkittävimpiä runoja uudelleen muokattuina. Hän kirjoitti viimeisinä elinvuosinaan myös novelleja, esseitä ja matkakuvauksia, jotka on julkaistu postuumisti kokoelmassa Verso la cula del mondo (1917). Hän kuoli tuberkuloosiin.
Gozzanon tuotannosta on Elina Vaaran suomentamana Speranza-mummon ystävästä (L'amica di Nonna Speranza) osat II–IV antologiassa Italian kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY 1945).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guido Gozzano Wikimedia Commonsissa
San Pablon lahti

| San Pablon lahti> San Pablo Bay |
| --- | --- |
 Näkymä San Pablon lahdelle.
 fiSan Pablon lahti 
Valtio:  Yhdysvallat
Merialue:  Tyynimeri
Pinta-ala:  233 km²
Suurin syvyys:  22 m
San Pablon lahti on Tyynestämerestä erkaneva lahti Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Joissakin yhteyksissä se luetaan osaksi San Franciscon lahtea. Lahti on pyöreähkö ja läpimitaltaan noin 20 kilometriä. Sen eteläreuna yhdistyy San Franciscon lahteen ja itäreuna Carquinezinsalmen kautta Suisun Bayhyn. Lahti on suhteellisen matala lukuun ottamatta noin 180 metriä leveää ja 10 metriä syvää laivaväylää, joka johtaa San Franciscon lahdelta Mare Islandin salmeen ja Carquinezinsalmeen.
San Pablon lahti yltää neljän piirikunnan alueelle, ja sen ympäristössä sijaitsee useita asutuskeskuksia: länsi-lounaassa Novato ja San Rafael Marinin piirikunnassa; itä-kaakossa Richmond, San Pablo, Pinole, Hercules ja Rodeo Contra Costan piirikunnassa; sekä koillisessa Vallejo Solanon piirikunnassa. Sen sijaan luoteisrannalla Sonoman piirikunnassa ei ole juurikaan asutusta.
Grace Quan on jäljennös China Campin ravustajien käyttämistä veneistä.
Lahden pohjoisrannalla on San Pablo Bay National Wildlife Refugen suojelualue, joka perustettiin vuonna 1974 kosteikkojen, muuttolintujen ja uhanalaisten lajien, kuten räikkäluhtakanan ja marskimaanvaivaishiiren, suojelemiseksi. Lahden lounaisrannalla sijaitsee puolestaan historiallinen China Camp State Park, jonka paikalla oli 1880-luvulla kiinalaisten siirtolaisten perustama kalastajakylä.
Lahti sai nimensä suuresta Rancho San Pablon maatilasta, joka sijaitsi nykyisen Richmondin, El Sobranten ja Pinolen alueella. Maatilan perustivat vuonna 1815 San Franciscossa sijainneen espanjalaisen Mission Doloresin lähetysaseman asukkaat ja se oli nimetty Paavalin mukaan (esp. Pablo).
HMS Hannibal (1854)

| HMS Hannibal |
| --- | --- |
 HMS Hannibal

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Deptfordin telakka
Laskettu vesille:  31. tammikuuta 1854
Loppuvaihe:  romutettu 1904
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 735 bm
Pituus:  66 m
Leveys:  18 m
Koneteho:  purjeet
Aseistus
Aseistus:  91 tykkiä
HMS Hannibal oli Britannian kuninkaallisen laivaston Albion-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1840 Woolwichin telakalta. Tilaus uudistettiin 19. kesäkuuta 1847 John Edyen suunnitelmien mukaiseksi. Köli laskettiin joulukuussa 1848. Aluksen tilaus uudistettiin 23. syyskuuta 1852 potkurikäyttöisenä taistelulaivana, jonka muutostyöt aloitettiin vielä samana päivänä. Alus laskettiin vesille 31. tammikuuta 1854 ja valmistui 22. kesäkuuta.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta 1854 laivasto-osaston kommodorin aluksena ensimmäisenä päällikkönään Frederick William Grey. Osaston tehtävänä oli kuljettaa 10 000 ranskalaista sotilasta Ahvenanmaalle. Myöhemmin alus siirrettiin Mustallemerelle. John Charles Dalrymple Hay vastaanotti aluksen päällikkyyden 25. tammikuuta 1855, jolloin se oli kontra-amiraali Houston Stewartin lippulaivana Mustallamerellä ja myöhemmin Välimerellä. Alus poistettiin palveluksesta 20. marraskuuta 1856 Portsmouthissa.
Alus palautettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1858 Portsmouthin vartioaluksena päällikkönään George Fowler Hastings. Se kuljetti Garibaldin sotilaita Italiassa ja saapui Napoliin heinäkuussa 1860. Alus muutettiin 1874 proomuksi ja myytiin romutettavaksi 12. huhtikuuta 1904.
Guido Guinicelli

| Guido Guinicelli> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  myös Guinizelli, Guinizzelli, Guinizello
Syntynyt: 1230  Bologna 
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Aikakausi:  1200-luku
Aiheet:  rakkaus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Guido Guinicelli, myös Guinizelli, Guinizzelli ja Guinizello (noin 1230–1240 Bologna – 1276 Monselice) oli italialainen runoilija.
Guinicelli oli huomattavin runoilijailmiö ennen Dantea, joka sanoo häntä italialaisen runouden isäksi. Häneltä on säilynyt ainoastaan seitsemän canzonea ja viisi sonettia. Ne käsittelevät rakkautta ja tarjoavat miellyttäviä kuvia ja henkeviä, syviä ajatuksia. Guinicelli oli bolognalaisen koulukunnan johtaja. Häntä sanotaan myös välittäjäksi sisilialaisesta koulukunnasta dolce stil novoon, jonka perustajana häntä pidetään. Parhaan Guinicellin runojen laitoksen on toimittanut Tommaso Casini kokoelmassa Le Rime dei poeti Bolognesi del secolo XIII (1881).
Suomennetut runot

Canzone, suom. Saima Harmaja, teoksessa: Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 6: Italian kirjallisuuden kultainen kirja, s. 39–41. WSOY 1945
Ylistää tahdon armastani tässä, suom. Aale Tynni, teoksessa: Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, s. 69 (1957); s. 79 (1974, 2004). WSOY 1957, 1974, 2004
Guido Eskolin

Guido Anton Eskolin (10. heinäkuuta 1912 Helsinki – 24. lokakuuta 1978) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut nuortenkirjailija.
Teoksia

Svarta örn. Söderström, Helsingfors 1945
Savilahdentie

Savilahdentie ilmakuvassa. Savilahdentie kulkee kuvan oikeasta alakulmasta viistosti kohti kuvan keskiosaa. Tien varrella sijaitsevat etualalla muun muassa Microteknia ja Prisma, Savilahden rannassa Itä-Suomen yliopiston Kuopion kampus. Kuvan yläosassa tie muuttuu Puijonlaaksontieksi.
Savilahdentie on 2+2-kaistainen katu Kuopion Savilahdessa. Katu alkaa etelästä valtatie 5:n liittymästä ja loppuu Puijonlaaksontien ja Niiralankadun risteykseen. Tie kulkee koko matkan valtatie 5:n rinnalla ja jatkuu pohjoisessa Puijonlaaksontienä. Savilahdentien varrella sijaitsee mm. Itä-Suomen yliopiston Kuopion kampus. Linja-autolinjoista mm. 4, 16, 21, 23, 29 ja 48 käyttää Savilahdentietä.
Savilahdentietä Savilahden Prisma-hypermarketin kohdalla. Kuvassa muun muassa Technopolis Kuopion Bioteknian rakennuksia.
Savilahdentie keskiosaa, vasemmalle ryhmittymällä pääsee Itä-Suomen yliopiston Kuopion kampukselle.
Savilahdetien koillispäätä, Niuvantien risteys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Savilahdentie Wikimedia Commonsissa
Savilahti (Mikkeli)

| Savilahti |
| --- | --- |
Kaupunki:  Mikkeli
Koordinaatit:  61.6870°N, 27.2741°E
Kaupunginosa nro:  1
Postinumero(t):  50100
Lähialueet:  Urpola, Nuijamies, Kaukola, Maunuksela, Lähemäki, Kenkäveronniemi
Savilahti (myös nimellä Mikkelin keskustaajama) on Mikkelin 1. kaupunginosa. Se on saanut nimensä samannimisen lahden mukaan.
Mikkelin ydinkeskusta sijaitsee pääosin Savilahdessa ja sieltä löytyvät muun muassa Mikkelin tori (virallinen nimi Hallitustori), Kirkkopuisto, Mikkelin kaupungintalo, Mikkelin seutukirjasto, entinen Mikkelin lääninhallituksen talo ja virastokortteli, Mikkelin rautatieasema ja matkakeskus, Mikkelin satama, Kauppakeskus Akseli, Kauppakeskus Stella ja Mikkelin vankila.
Kaupunginosan rakennuksia kuvina

Mikkelin rautatieasema.
Mikkelin kaupungintalo.
Mikkelin vankila.
Savilahden Urheilijat

Savilahden Urheilijat (SavU) on vuonna 1946 perustettu jalkapalloseura Mikkelistä.
SavUn miesten edustusjoukkue pelaa Kolmosen Kaakkois-Suomen lohkossa. Parhaimmillaan joukkue pelasi Kakkosessa vuosina 1973–1974 ja 2002. Kolmosessa SavU on sijoittunut viime vuosina tasaisesti sarjan keskikastiin ilman mainittavaa putoamisvaaraa. Seuran kotikenttä sijaitsee Mikkelin vanhan maalaiskunnan alueella Rantakylässä.
SavU toimi perustamisensa jälkeen Mikkelin pitäjän keskusseurana, ja muun muassa Kalvitsan Urheilijat ja Voimistelu- ja Urheiluseura Myry liittyivät sen alaosastoiksi. Tuolloin SavU:n nimellä harjoitettiin myös yleisurheilua, hiihtoa ja pesäpalloa. 1970-luvun puolivälistä lähtien seura on keskittynyt jalkapalloon. SavU:lla ei ole nykyään minkäänlaista junioritoimintaa.
Kausina 2009 ja 2010 SavU teki farmisopimuksen Mikkelin Palloilijoiden kanssa. Kaudelle 2011 sitä ei enää jatkettu, mutta muuten yhteistyö seurojen välillä toimii edelleen. Lisäksi SavU teki kaudeksi 2011 farmisopimuksen Nelosessa pelaavan Ristiinan Pallon kanssa.
Aiheesta muualla

Savilahden Urheilijoiden sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Savilahden koulu

Savilahden yhtenäiskoulu
Savilahden yhtenäiskoulu on Vähänkyrön kirkonkylässä Vaasassa sijaitseva yhtenäiskoulu. Koulussa on 348 oppilasta (2018).
Koulu aloitti toimintansa vuonna 1858 saman kylän Sallin talon yläkerrassa. Se on Pohjanmaan vanhin kansakoulu. Suurimpana vaikuttajana koulun perustamiselle oli Vähänkyrön silloinen kirkkoherra Jonas Anton Erlin. Koululle rakennettiin omat tilat Vähänkyrön kirkon viereen. 1990-luvulle paikkakunnalle rakennettiin uusi ala-aste, ja nykyisin vanha koulurakennus tunnetaan Savilahti-talona. Koulun nykyiset tilat remontoitiin ja laajennettiin vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Savilahden koulu Vähänkyrön kunnan sivuilla
Vähäkyrö-seuran kotisivut
Graziano Pellè

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Graziano Pellè
Syntymäaika: 15. heinäkuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: San Cesario di Lecce, Italia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 194 senttimetriä
Seura
Seura:  Shandong Luneng
Pelinumero: 7
Junioriseurat
2001–2004:  Lecce
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2007 |  Lecce | 12 | (0) |
| 2005 | →  Catania (laina) | 15 | (0) |
| 2006 | →  Crotone (laina) | 17 | (6) |
| 2006–2007 | →  Cesena (laina) | 37 | (10) |
| 2007–2011 |  AZ | 78 | (14) |
| 2011–2013 |  Parma | 12 | (1) |
| 2012 | →  Sampdoria (laina) | 12 | (4) |
| 2012–2013 | →  Feyenoord (laina) | 29 | (27) |
| 2013–2014 |  Feyenoord | 28 | (23) |
| 2014–2016 |  Southampton | 68 | (23) |
| 2016– |  Shandong Luneng | 28 | (8) |
Maajoukkue
| 2014– |  Italia | 20 | (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. lokakuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. helmikuuta 2017.
Graziano Pellè (s. 15. heinäkuuta 1985 San Cesario di Lecce, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän edustaa kiinalaista Shandong Lunengia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Pellè aloitti pelaajauransa kotikaupunkinsa jalkapalloseura Leccen junioriakatemiasta. Hän voitti junioriseuroissa pelatessaan kolme titteliä: kaksi Campionato Primaveran mestaruutta sekä vuoden 2002 Coppa Italia Primaveran. Ensimmäisen ottelunsa maan korkeimalla sarjatasolla Serie A:ssa hän pelasi 11. tammikuuta 2004 Bolognaa vastaan.
Tammikuussa 2005 Pellè siirtyi lainasopimuksella Serie B:ssä pelanneeseen Calcio Cataniaan. Hän pelasi lainan aikana yhteensä 15 ottelua, joiden aikana hän ei onnistunut maalinteossa. Kesällä 2005 Pellè oli edustamassa Italian alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän teki yhteensä neljä maalia, Italian pudottua lopulta puolivälierissä. Kaudeksi 2005–2006 hän palasi takaisin Lecceen, mutta siirtyi tammikuussa 2006 loppukauden kestävällä lainasopimuksella Crotoneen.
Kauden 2006–2007 Pellè pelasi lainalla Cesenassa. Hän teki pelaamissaan 37 ottelussa yhteensä 10 maalia ja tuli näin valituksi myös Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen vuoden 2007 Euroopan-mestaruuskilpailuihin. Hän osoitti kylmäpäisyyttään tekemällä rangaistuspotkukilpailussa maalin chippaamalla Portugalia vastaan taistelussa viidennestä sijasta, joka oikeutti paikan myös vuoden 2008 kesäolympialaisiin.
Kesällä 2007 Pellè teki sopimuksen alankomaalaisseura AZ Alkmaarin kanssa. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan 27 ottelua, joissa syntyi kolme maalia. 28. joulukuuta 2008 hän teki voittomaalin ottelussa NEC Nijmegeniä vastaan. 28. helmikuuta 2009 pelatussa ottelussa Groningeniä vastaan hän onnistui kaksi kertaa maalinteossa.
Pellè vapautettiin sopimuksestaan kesällä 2011 ja niin hän palasi takaisin kotimaahansa. Hänen uudeksi seurakseen varmistui lopulta Parma, joka ilmoitti solmineensa Pellèn kanssa monivuotisen sopimuksen. 31. tammikuuta 2012 hän siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella Sampdoriaan.
Seurajoukkueura > Feyenoord

Kaudeksi 2012–2013 Pellè siirtyi toistamiseen urallaan Alankomaihin, mutta tällä kertaa Feyenoordiin. Pellè sai lentävän alun kaudelle, kun hän onnistui ensimmäisten 14 ottelun aikana tekemään 15 maalia. Hän teki kaudella yhteensä 29 maalia 33:ssä ottelussa.
5. tammikuuta 2013 hän teki nelivuotisen sopimuksen Feyenoordin kanssa, joka alkoi 1. heinäkuuta 2013 lähtien. Pellè teki kahdella Feyenoord-kaudellaan yhteensä 55 maalia 66:ssa ottelussa.
Seurajoukkueura > Southampton

Heinäkuussa 2014 Pellè siirtyi jälleen entisen Feyenoord-valmentaja Ronald Koemanin alaisuuteen siirryttyään Southamptoniin 3-vuotisella sopimuksella. Siirtosumma oli 8 miljoonaa puntaa.
30. elokuuta Pellè teki ensimmäisen Valioliigamaalinsa tehden ottelun viimeisen maalin 3-1-voitossa West Hamista. Hän oli tehnyt debyyttimaalinsa Southamptonissa 26. elokuuta liigacupin ottelussa Millwallia vastaan. 27. syyskuuta Pellè teki So'tonin voittomaalin saksipotkulla 2-1-päättyneessä ottelussa Queens Park Rangersiä vastaan.
Saavutukset

Alankomaiden pääsarjamestaruus: 2008-09
Aiheesta muualla

Graziano Pellèn esittely Southamptonin virallisella sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Italian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Buffon |
2 De Sciglio |
3 Chiellini |
4 Darmian |
5 Ogbonna |
6 Candreva |
7 Zaza |
8 Florenzi |
9 Pellè |
10 Motta |
11 Immobile |
12 Sirigu |
13 Marchetti |
14 Sturaro |
15 Barzagli |
16 De Rossi |
17 Éder |
18 Parolo |
19 Bonucci |
20 Insigne |
21 Bernardeschi |
22 El Shaarawy |
23 Giaccherini |
Valmentaja Conte
Hans Riegel

Hans Riegel vuonna 2005
Johannes Peter ”Hans” Riegel (10. maaliskuuta 1923 – 15. lokakuuta 2013 Bonn, Saksa) oli saksalainen liikemies, Haribo-makeisyrityksen johtaja. Hans Riegel rakensi veljensä Paul Riegelin kanssa heidän isänsä perustaman yrityksen uudelleen päästyään kotiin Yhdysvaltain armeijan vankileiriltä toisen maailmansodan jälkeen. Hän vastasi tuotteiden markkinoinnista ja myynnistä, nostaen tunnetuksi isänsä 1920-luvulla kehittämän pienen nallemakeisen 1960-luvulla.
Hans Riegel johti Hariboa 67 vuotta ja yrityksestä tuli tänä aikana Euroopan suurin makeisyritys ja eräs Saksan parhaiten menestyneistä perheyrityksistä. Hän työskenteli yrityksessä säännöllisesti lähes kuolemaansa saakka ja kuvasi työtään viimeisessä haastattelussaan ”elämänsä iloksi ja koko sisällöksi”.
Hajógyárisaari

Vappukonsertti saarella.
Hajógyárisaari (suom. Telakkasaari) eli Óbudansaari on Tonavan saari, joka sijaitsee Óbudassa, Budapestin III osa-alueella. Saari on noin kilometrin levyinen ja viisi kilometriä pitkä, ja sen pinta-ala on 108 hehtaaria. Se oli alun perin tulville altis ranta-alue, joka erotettiin kanavalla mantereesta ja jota vahvistettiin läjittämällä kanavan kaivuumaat tulvien torjumiseksi.  Saarella on säilynyt mosaiikkeja ja muita jäänteitä palatsista ajalta, jolloin saaren lähellä oli roomalainen Aquincum, Ala-Pannonian pääkaupunki.
Saarella järjestetään joka kesä Sziget (suom. Saari) -niminen rock-festivaali. Vuonna 2008 festivaalissa oli yli 300 000 kävijää.
Saarelle on suunniteltu myös suurta viihdekeskusta, johon tulisi hotelli, kasino, urheiluhalli ja konferenssikeskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hajógyárisaari Wikimedia Commonsissa