stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Poccistraßen metroasema
Rakenneongelmat

Vuosina 2015-2016 aseman katossa havaittiin jopa 39 millimetrin vajoamista, minkä vuoksi kattojen sisäverhous poistettiin ja tukipylväiden asennus aloitettiin, jotta katto ei vajoaisi enempää.
Tulevaisuus

Jos U9-linja rakennetaan, asema aiotaan korvata uudella asemalla yhdessä Implerstraßen metroaseman kanssa.
Prang

Khmeriläisen temppelin prang Phimaissa Nakhon Ratchasimassa.
Angkor Watin prangeja.
Wat Chai Watthanaramin prangeja Ayutthayassa.
Prangin muotoon rakennettu stupa Bangkokin Wat Mahathatissa.
Prang on khmeriläisessä ja thaimaalaisessa uskonnollisessa rakennustaiteessa esiintyvä tornimainen rakennelma, joka sijaitsee temppelin tai watin cellan yläpuolella. Prang on hindulaisen mytologian jumalten asuinpaikan Meru-vuoren vertauskuva.
Khmerien prang muistuttaa ulkomuodoltaan porrastettua kukkanuppua, jonka edessä on yleensä itään katsova eteishalli, mandapa. Cellassa, joka on pieni huone prangin uumenissa, oli hindulaisen jumalan, Shivan, Vishnun tai Brahman kuva. Suurissa temppeleissä, kuten Angkor Watissa, prangeja saattaa olla useita, joista yksi on muita hallitsevampi keskusprang.
Sukhothain ja Ayutthayan kuningaskunnissa prangista kehittyi suippo, maissintähkää muistuttava torni, jonka cellaan noustiin jyrkkiä portaita pitkin, eikä sen edustalla enää ollut varsinaista eteishallia. Siamilaisessa prangissa eteishallista oli enää jäljellä symmetrisesti prangin jokaiselle neljälle sivulle upotetut nissimäiset syvennykset, joissa saattoi olla Buddhan kuvapatsaita.
Khmeriläinen ja siamilainen prang eroavat rakennusmateriaaliltaan: khmeriläinen prang rakennettiin hiekkakivestä tai lateriitista, kun taas Thaimaassa käytetään tiiltä, joka verhotaan stukkokerroksella. Tunnetuimpia esimerkkejä siamilaisesta prangista on Wat Arunin Chao Phraya -jokea siluetillaan dominoiva torni Bangkokissa.
Aiheesta muualla

Prang temppeliarkkitehtuurissa(englanniksi)
Power Rangers: SPD (videopeli)

| Power Rangers: SPD |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Natsume
Julkaisija:  THQ
Julkaistu:   6. syyskuuta 2005
Lajityyppi:  Tappelupeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  Game Boy Advance
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Power Rangers: SPD on vuoden 2005 syyskuussa julkaistu videopeli, joka perustuu samannimiseen televisiosarjaan Power Rangers S.P.D. Pelin julkaisi THQ Game Boy Advancelle. Pelissä voi pelata kuudella eri Power Rangerilla, joilla on omat erikoisliikkeensä. Mukana on myös ajopelikenttiä, jossa voi ajaa punaisen, keltaisen tai vaaleanpunaisen Rangerin ajoneuvoilla, sekä Megazordilla. Mukana on myös heidän mekaaninen koira RIC, jolla on oma pelattava kenttä. *Sininen Ranger omaa erikoiskykynä "I love the mountains" luoda suojakilven. *Punainen Ranger on ainut joka käyttää lyöntejä ja potkuja taistellessa. Hänen erikoiskykynsä on kyky kulkea seinien läpi. *Vihreä Ranger omaa erikoiskykynä energiasignaalien havaitsemisen. *Keltainen Ranger omaa erikoiskykynä moninkertaistaa itsensä, jonka avulla hänen Sininen Rangerhyökkäykset ovat kolme kertaa tehokkaammat. *Vaaleanpunainen Ranger omaa erikoiskykynä metallisen käden, jolla hän voi lyödä "I love the mountains" läpi teräsovista ja tuhota viholliset yhdellä iskulla.
Pocatello

| Pocatello |
| --- | --- |
 Pocatellon Idahon kartalla
 Pocatello
 Koordinaatit: 42°52′30.8″N, 112°26′50.2″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Idaho
Piirikunta:  Bannockin piirikunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Roger W. Chase
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  73.1 km²
 – Josta vettä:  0 km² 
Korkeus:  1 360 m
Väkiluku (2005):  51 466
 – Väestötiheys:  723.8 as./km²
 – Metropolialue:  83 303
Aikavyöhyke:  UTC-7
 – Kesäaika:  UTC-6
Lempinimi::  US Smile Capital
Motto::  Gateway to the Northwest
 
 http://www.pocatello.us/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pocatello on kaupunki kaakkoisessa Idahossa, Yhdysvalloissa. Se on Bannockin piirikunnan suurin kaupunki. Pieni osa siitä kuuluu myös Powerin piirikuntaan.
Pocatello nimettiin shoshonien samannimisen päällikön mukaan. Eurooppalaiset asettuivat alueelle 1800-luvun alussa. Kaupunki perustettiin virallisesti vuonna 1889. Läheinen Alamedan kaupunki yhdistettiin siihen vuonna 1962.
United States Census Bureaun mukaan Pocatellon pinta-ala on 73,1 km², josta kaikki on maata. Vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan kaupungissa oli 51 466 asukasta, 19 334 taloutta ja 12 973 perhettä. Asukastiheys oli 703,7/km². Kaupungissa on muun muassa Idahon valtionyliopisto.
Ystävyyskaupungit

[lähde? ]
Iwamizawa
Kwaremanguel
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (englanniksi)
Stuttgartin lentoasema

Lentokenttäalue ilmasta kuvattuna
Stuttgartin lentoasema (saks. Flughafen Stuttgart) (IATA: STR, ICAO: EDDS) on kansainvälinen lentoasema Saksassa, 13 kilometriä etelään Stuttgartista.
Lentoasema sijaitsee kolmen kaupungin – Leinfelden-Echterdingenin, Stuttgartin ja Filderstadtin – rajalla. Lentoasema on Saksan seitsemänneksi vilkkain lentoasema ja Baden-Württembergin päälentoasema. Lentoasemaa käytti vuonna 2006 10 104 958 matkustajaa.
Lentoasema on tärkeä solmukohta saksalaislentoyhtiöille Germanwingsille ja TUIflylle.
Historia

Lentoasema syrjäytti vuonna 1939 entisen Böblingenissä sijainneen lentoaseman. Vuonna 1945 Yhdysvaltain armeija ryhtyi käyttämään kenttää. Vuonna 1948 kenttä siirtyi takaisin Saksan haltuun.
Lentoaseman kiitotietä on pidennetty useaan otteeseen toisen maailmansodan jälkeen. Kiitotie oli vuonna 1948 1 800 metriä pitkä, vuonna 1961 2 250 metriä ja vuonna 1996 3 345 metriä pitkä.
Vuonna 1938 valmistuneen terminaalirakennuksen uudistustyöt on saatu päätökseen vuonna 2004, jonka jälkeen lentoasemalla on neljä terminaalia ja kapasiteetti 12 miljoonaa matkustajaa.
Sijainti

Stuttgartin lentoasema sijaitsee 30 minuutin päässä Stuttgartin päärautatieasemalta. Matka taittuu S-Bahn -verkoston linjoilla S2 tai S3. Lentoasema sijaitsee Autobahn 8 -moottoritien läheisyydessä ja tämä mahdollistaa hyvät yhteydet Karlsruheen, Stuttgartiin ja Müncheniin.
Lentoyhtiöt ja kohteet > Terminaali 1

Aegean Airlines (Ateena, Thessaloniki)
Austrian Airlines
Austrian Arrows (Wien)
British Airways (Lontoo-Heathrow)
LOT Polish Airlines (Varsova)
Lufthansa (Frankfurt, Hampuri)
Lufthansa Regional
Air Dolomitin operoimana (München)
Augsburg Airwaysin operoimana (München)
Contact Airin operoimana (Geneve, Hannover, Lontoo-City, München, Torino)
Eurowingsin operoimana (Bilbao, Bremen, Düsseldorf, Pariisi-Charles de Gaulle)
Lufthansa CityLinen operoimana (Barcelona, Bryssel, Düsseldorf, Frankfurt, Hannover, Lontoo-Heathrow, Marseille, Milano-Malpensa, München, Pariisi-Charles de Gaulle, Wien)
Scandinavian Airlines System (Kööpenhamina)
Swiss International Air Lines
Swiss European Air Linesin operoimana (Zürich)
Turkish Airlines (Ankara, Istanbul-Atatürk, Izmir)
Qatar Airways (Doha)
Lentoyhtiöt ja kohteet > Terminaali 2

Germanwings (Ankara, Ateena, Barcelona, Bastia, Belgrad, Berliini-Schönefeld, Budapest, Dresden, Düsseldorf, Hampuri, Istanbul-Sabiha Gökçen, Krakova, Lissabon, Lontoo-Stansted, Madrid, Malta, Pariisi-Charles de Gaulle, Rooma-Leonardo da Vinci, Split, Thessaloniki, Varsova, Wien, Zagreb)
Lentoyhtiöt ja kohteet > Terminaali 3

Air France (Pariisi-Charles de Gaulle)
HOP!in operoimana (Lyon)
Alitalia
Aer Lingus (Dublin)
Alitalia Expressin operoimana (Milano-Malpensa)
Carpatair (Timişoara)
Condor Airlines (Ankara, Faro, Fuerteventura, Funchal, Hurghada, Jerez de la Frontera, Lanzarote, Las Palmas, Malaga, Palma de Mallorca, Santa Cruz de la Palma, Teneriffa-eteläinen)
Czech Airlines (Praha)
Delta Air Lines (Atlanta)
European Air Express (Münster-Osnabrück)
Flybe (Birmingham)
KLM (Amsterdam)
KLM Cityhopperin operoimana (Amsterdam)
LGW (Dortmund)
TUIfly (Agadir, Antalya, Bari, Bilbao, Bodrum, Hania, Dalaman, Djerba, Dubrovnik, Faro, Fuerteventura, Funchal, Hannover, Iraklion, Hurghada, Ibiza, Jerez, Kerkyra, Kos, Lanzarote, Larnaca, Las Palmas, Leipzig, Luxor, Mahon, Manchester, Marrakesh, Milano-Bergamo, Monastir, Napoli, Olbia, Palermo, Palma de Mallorca, Patras, Pisa, Rodos, Rijeka, Sharm el Sheikh, Tukholma-Arlanda, Teneriffa, Thessaloniki, Thira, Venetsia)
Tunisair (Monastir)
Lentoyhtiöt ja kohteet > Terminaali 4

Nouvelair (Monastir)
Onur Air (Ankara, Antalya, Istanbul-Atatürk, Izmir)
Pegasus Airlines (Adana, Ankara, Antalya, Istanbul-Sabiha Gökçen, Kayseri)
Sky Airlines
SunExpress (Antalya, Istanbul-Atatürk, Izmir)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stuttgart Airport Homepage (Arkistoitu – Internet Archive)
Saksan lentoasemat
Augsburg
Karlsruhe–Baden-Baden
Bindlacher-Berg
Berlin-Schönefeld
Berlin-Tegel
Berliini–Brandenburg
Bitburg
Borkum
Braunschweig
Bremen
Bremerhaven
Köln/Bonn
Dortmund
Dresden
Düsseldorf
Düsseldorf-Mönchengladbach
Emden
Erfurt
Frankfurt am Main
Frankfurt-Egelsbach
Frankfurt–Hahn
Hampuri
Hannover
Heide-Büsum
Uetersen
Helgoland
Heringsdorf
Hof-Plauen
Ingolstadt-Manching
Kassel-Calden
Kiel
Leipzig-Altenburg
Leipzig-Halle
Lyypekki
Mannheim
Memmingen
Münster-Osnabrück
München
Nürnberg
Paderborn-Lippstadt
Rostock
Saarbrücken
Siegerland
Stuttgart
Weeze
Sylt
Zweibrücken
Terminaalirakennus sisältä.
Pirkko Tanskanen

Pirkko Numminen (o.s. Tanskanen, s. 1941) on suomalainen pikaluistelija. Uransa jälkeen hän opiskeli liikuntatiedettä valmistuen liikuntatieteen tohtoriksi.
Pikaluistelijaura

Pirkko Tanskanen edusti pikaluistelussa TUL:n tamperelaisseuraa Tampereen Kilpa-Veljet (TK-V) ja uransa lopulla vuodesta 1960 toista tamperelaisseuraa Tampereen Sisua. Hän aloitti uransa vuonna 1953 nuorten sarjoissa. Vuonna 1957 hän kilpaili 16-vuotiaana Suomessa järjestetyissä naisten MM-kisoissa Imatralla sijoituksen ollessa 14. Hän edusti Suomea kaikkiaan neljä kertaa eli vuoden 1957 jälkeen 1958 Ruotsin Kristinehamnissa, 1960 Ruotsin Östersundissa ja 1961 Norjan Tönsbergissä. Paras sijoitus yhteispisteissä tuli vuosien 1957- ja 1960-kisoissa eli 14. Paras matkakohtainen sijoitus oli vuoden 1960 MM-kisojen 1 500 metrin 12. sija.
Kansallisesti Tanskanen saavutti liittonsa TUL:n mestaruuden vuonna 1960. Tähän aikaan TUL:ssa ja Suomen naisten luistelumaajoukkueessa kova kanssakilpailija oli Valkeakosken Iris Sihvonen. SM-kisoissa Tanskanen saavutti 1961 SM-hopeaa. Yhteispisteissä Tanskanne oli paras, mutta Sihvosen kolme matkavoittoa toivat hänelle mestaruuden. Tanskanen saavutti kisassa matkavoiton ja Suomen mestaruuden 3 000 metrillä. Sihvosen lisäksi kovia kanssakilpailijoita oli uraansa aloittelava samanikäinen helsinkiläinen Kaija Mustonen. Tanskanen päätti uransa kauden 1961 jälkeen.
Pikaluistelijaura > Henkilökohtaiset ennätykset

500 metriä 50,0 (Valkeakoski, 17.2.1960)
1 000 metriä 1.43,4 (Valkeakoski, 17.2.1960)
1 500 metriä 2.40,1 (Tampere, 23.2.1960)
3 000 metriä 5.58,6 (Pälkäne, 28.2.1960)
Ammatillinen ura

Vuonna 1964 jääkiekkoilijana ja jääkiekkovalmentajana tunnetun Kalevi Nummisen kanssa avioitunut Pirkko Tanskanen aloitti opiskelun Jyväskylän yliopistoon siirtyneen liikuntatieteellisen tiedekunnan 1. vuosikurssilla syksyllä 1963. Pirkko ja Kalevi Nummisella on kolme lasta, joista keskimmäinen lapsi Teppo on tullut tunnetuksi ammattijääkiekkoilijana. Hän valmistui 3-vuotisen opiskelun jälkeen liikuntatieteiden kandidaatiksi ja toimi sen jälkeen liikunnanopettajana Tampereella.
Pirkko Numminen jatkoi ammatillista uraansa suorittamalla liikuntatieteiden tohtorin tutkinnon Jyväskylän yliopistossa 1990-luvulla.
Pietarin sotilaallinen vallankumouskomitea

Pietarin sotilaallinen vallankumouskomitea (ven. Петроградский военно-революционный комитет, Petrogradski vojenno-revoljutsionnyi komitet) oli syksyllä 1917 Pietarin neuvoston alaisuudessa toiminut elin, jota bolševikit käyttivät tärkeänä välineenään lokakuun vallankumouksen toteuttamisessa.
Perustamisen tausta

Päätöksen sotilaallisen vallankumouskomitean perustamisesta teki Pietarin työläisten ja sotilaiden neuvoston toimeenpaneva komitea suljetuissa istunnoissaan 22. lokakuuta (J: 9. lokakuuta) ja 25. (12.) lokakuuta 1917, ja itse neuvosto hyväksyi sen 29. (16.) lokakuuta. Suunnitteluvaiheessa sen nimeksi aiottiin antaa ”vallankumouksellisen puolustuksen komitea”. Komitean alkuperäinen tarkoitus oli koota Pietarin työläiset ja sotilaat koordinoidusti suojelemaan pääkaupunkia mahdolliselta saksalaisten hyökkäykseltä. Se perustettiin alkujaan Pietarin neuvoston menševikkien ja sosialistivallankumouksellisten aloitteesta, ja sen oletettiin olevan lojaali väliaikaiselle hallitukselle. Neuvostossa enemmistön saavuttaneet bolševikit kuitenkin näkivät tilaisuuden tehdä komiteasta oman vallankumouksensa työkalu ja tukivat siksi sen perustamista. Komitean oli määrä päättää Pietarin puolustukseen tarvittavien joukkojen määrästä, pitää luetteloa puolustukseen varatuista joukoista, joita ei saisi siirtää pois kaupungista, laatia kaupungille puolustussuunnitelma sekä ylläpitää työläisten ja sotilaiden puolustusvalmiutta. Smolnassa päämajaansa pitänyt komitea johti sittemmin lokakuun vallankumouksessa käytettyjen joukkojen mobilisointia sekä toi Pietarin punakaartit, varuskuntien sotilaat ja Itämeren laivaston merisotilaat yhtenäisen käskyvallan alle.
Jäsenet ja johto

Pietarin sotilaallisen vallankumouskomitean jäsenet valittiin Pietarin neuvoston puheenjohtajistosta, ammattiliitoista, tehtaiden ja sotilaskasarmien paikallisista komiteoista, bolševikkipuolueen ja vasemmistososialistivallankumouksellisten sotilasorganisaatioista, Tsentrobaltista, Suomen alueen sotilaskomiteasta ja punakaartien päämajasta. Komitean kokoontuessa ensimmäisen kerran 2. marraskuuta (20. lokakuuta) siihen kuului 66 jäsentä, joista 48 oli bolševikkeja, 14 sosialistivallankumouksellisia ja 4 anarkisteja. Yksikään jäsen ei kuulunut väliaikaisen hallituksen tukijoihin. Komitea oli käytännössä Pietarin neuvoston puheenjohtajaksi lokakuun alussa valitun Lev Trotskin käskyvallan alainen. Sotilaallisen vallankumouskomitean puhemiehistö valittiin 3. marraskuuta (21. lokakuuta). Siihen tulivat bolševikit Nikolai Podvoiski, Vladimir Antonov-Ovsejenko ja Andrei Sadovski sekä vasemmistososialistivallankumoukselliset Pavel Lazimir ja G. N. Suharkov. Puheenjohtajaksi valittiin Lazimir, tuolloin vain 26-vuotias sotilas. Hän laati luonnoksen komitean ohjesäännöksi, jonka Trotski viimeisteli.
Bolševikkipuolue nimitti itselleen 29. (16.) lokakuuta oman ”sotilaallis-vallankumouksellisen keskuksen”, jota myöhempi Neuvostoliiton historiankirjoitus väitti myös sotilaallisen vallankumouskomitean todelliseksi johdoksi. Väite on ilmeisesti liioiteltu, ja sen tarkoituksena oli lähinnä korostaa Josif Stalinin muuten vähäistä roolia vallankumouksessa, sillä hän sattui olemaan kyseisen keskuksen jäsen.
Toiminta

Sotilaallinen vallankumouskomitea lähetti välittömästi edustajansa kaikkiin Pietarin varuskuntiin ja sai nopeasti kasarmien sotilaat vannomaan uskollisuutta pelkästään komitealle ja sen ohjesäännölle. Komitean valtuutuksella Trotski saattoi määrätä asevarikot luovuttamaan aseita työläisten kaarteille. Vallankumouksen aattona 6. marraskuuta (24. lokakuuta) sotilaallisella vallankumouskomitella oli komissaarinsa Pietarin jokaisessa strategisesti tärkeässä laitoksessa, mukaan lukien tehtaat ja rautatieasemat. Komitean alaiset sotilaat kaappasivat bolševikkien määräyksestä vallan miehittämällä koko kaupungin neuvostovallan nimissä marraskuun 7. päivän aamuna.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Pietarin sotilaallinen vallankumouskomitea toimi joulukuuhun 1917 saakka osana uutta valtiovaltaa vastaten käytännössä Pietarin paikallishallinnosta ja tuotannon valvonnasta. Lisäksi se lähetti eri puolille Venäjää satoja komissaareja ja emissaareja perustamaan paikallisia sotilaallisia vallankumouskomiteoita sekä toteuttamaan kansankomissaarien neuvoston ensimmäisiä määräyksiä. Pietarin komitean puheenjohtajaksi vaihtui Podvoiski. Komitean tehtävät siirtyivät pian uusille kansankomissariaateille ja se lakkautettiin tarpeettomana 18. (5.) joulukuuta 1917.
Pirstotut puut

| Pirstotut puut |
| --- | --- |

Nimi:  Pirstotut puut
Tekijä:  Maija Nuotio
Valmistumisvuosi:  1975
Sijainti:  Olavi Pihan puisto
Paikkakunta:  Seinäjoki
Koordinaatit:  62°47'16.25"N, 22°50'55.78"E
Pirstotut puut on Seinäjoen keskustan Olavi Pihan puistossa (ent. Veteraanipuisto) sijaitseva veistos, joka on muistomerkki Taipaleen ja Vuosalmen taisteluille talvisodassa. Vuonna 1975 paljastetun patsaan on luonut kuvanveistäjä Maija Nuotio.
Veistoksen jalustaan on kaiverrettu teksti:
Taipaleen ja Vuosalmen raivoisissa taisteluissa 1939–1940 torjuivat Etelä-Pohjanmaan miehet osaltaan vihollisen ankarat hyökkäykset raskain menetyksin. Hinta oli kallis, mutta uhrin ansiosta isänmaa on vapaa. Pystyttivät aseveljet.
Profítis Daniíl

| Profítis Daniíl Προφήτης Δανιήλ |
| --- | --- |
 Profeetta Danielin kirkko.
 Kaupungin kartta, jossa Profítis Daniíl korostettuna.
Kaupunki:  Ateena, Attika, Kreikka
Suuralue:  4.
Koordinaatit:  37°59′00″N, 23°42′37″E
Lähialueet:  Akadimía Plátonos, Elaiónas, Gkázi, Kerameikós, Votanikós
Profítis Daniíl  (kreik. Προφήτης Δανιήλ) on kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan länsiosassa ja kuuluu kaupungin 4. suuralueeseen. Kaupunginosa on saanut nimensä sen alueella olevasta samannimisestä kirkosta, joka on omistettu profeetta Danielille.
Kaupunginosan pohjoispuolella sijaitsee Akadimía Plátonoksen kaupunginosa, itäpuolella Kerameikós, eteläpuolella Gkázi ja Votanikós, ja luoteispuolella Elaiónas.
Ateenan kaupunginosat ja alueet
Aérides
Ágios Artémios
Ágios Elefthérios
Ágios Loúkas
Ágios Nikólaos
Ágios Panteleímonas
Akadimía
Akadimía Plátonos
Akrópoli
Ampelókipoi
Anafiótika
Anáktora
Asteroskopeío
Attikí
Chílton
Elaiónas
Ellinoróson
Erythrós Stavrós
Evangelismós
Exárcheia
Filopáppou
Girokomeío
Gkázi
Gkráva
Gkýzi
Goudí
Goúva
Ilísia
Kallimármaro
Kansallispuutarha
Kerameikós
Klafthmónos
Kolokynthoú
Kolonáki
Kolonós
Koukáki
Kountouriótika
Kynosárgous
Kypriádou
Kypséli
Lampriní
Lófos Skouzé
Lykavittós
Makrygiánni
Metaxourgeío
Mets
Monastiráki
Néa Filothéi
Neápoli
Néos Kósmos
Omónoia
Pagkráti
Patísia
Pedíon Áreos
Pefkákia
Petrálona
Pláka
Plateía Amerikís
Plateía Koliátsou
Plateía Koumoundoúrou
Plateía Mavíli
Plateía Viktorías
Polýgono
Profítis Daniíl
Profítis Ilías
Promponás
Psyrí
Rizoúpoli
Rouf
Sepólia
Stathmós Larísis
Sýntagma
Thiseío
Thymarákia
Treis Géfyres
Váthi
Votanikós
Záppeio
Pyhtään lintuhoitola

Pyhtään lintuhoitola on Suomessa, Pyhtäällä Kymeenlaakson maakunnassa. Hoitola perustettiin vuonna 1998. Hoitolassa on hoidettu vuosien saatossa tuhansia yksilöitä yli 120 eläinlajista. Hoitolassa hoidetaan lintujen ohella myös muita eläimiä, esimerkiksi oravia ja siilejä. Hoitola on tiiviissä yhteistyössä paikallisten viranomaisten kanssa, ja tavoitteena on että hoitolan neuvova, hoitava ja noutava pelastustyö säästää viranomaisten resursseja.
Hoitolan tilat on suunniteltu luonnonvaraisten lintujen hoitoon ja kuntoutukseen. Hoitolaan tulee vuosittain noin 400 hoitoa vaativaa eläintä. Noin 50% hoitoon tuoduista eläimistä voidaan vapauttaa takaisin luontoon. Pyhtään lintuhoitolan takana on voittoa tavoittelematon yhdistys Pyhtään lintuhoitola ry, joka on perustettu vuonna 2018. Lintutarha toimii ympäri vuoden ja yleisö voi käydä katselemassa ulkotarhoissa olevia eläimiä. Noin 20 eläintä on jäänyt Pyhtään lintuhoitolan vakiasukkaiksi, joita ei voida vapauttaa luontoon. Näihin lukeutuu pöllöjä, korppi, hiirihaukka ja albiino-orava.
Profítis Ilías (Ateena)

| Profítis Ilías Προφήτης Ηλίας |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Profítis Ilías korostettuna.
Kaupunki:  Ateena, Attika, Kreikka
Suuralue:  2.
Koordinaatit:  37°57′55″N, 23°44′48″E
Lähialueet:  Mets, Pagkráti, Výronas
Profítis Ilías (kreik. Προφήτης Ηλίας) on kaupunginosa Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan varsinaisen kaupunkialueen kaakkoislaidalla ja kuuluu kaupungin 2. suuralueeseen. Kaupunginosa on saanut nimensä sen alueella olevasta samannimisestä kirkosta, joka on omistettu profeetta Elialle. Profítis Ilías voidaan nähdä myös osana laajempaa Pagkrátin kaupunginosaa.
Kaupunginosan länsipuolella sijaitsee Metsin kaupunginosa, pohjoispuolella varsinainen Pagkrátin alue, eteläpuolella Výronaksen kaupunkiin kuuluva Néo Pagkráti (”Uusi Pagkráti”) ja itäpuolella Kaisarianín kaupunki.
Ateenan kaupunginosat ja alueet
Aérides
Ágios Artémios
Ágios Elefthérios
Ágios Loúkas
Ágios Nikólaos
Ágios Panteleímonas
Akadimía
Akadimía Plátonos
Akrópoli
Ampelókipoi
Anafiótika
Anáktora
Asteroskopeío
Attikí
Chílton
Elaiónas
Ellinoróson
Erythrós Stavrós
Evangelismós
Exárcheia
Filopáppou
Girokomeío
Gkázi
Gkráva
Gkýzi
Goudí
Goúva
Ilísia
Kallimármaro
Kansallispuutarha
Kerameikós
Klafthmónos
Kolokynthoú
Kolonáki
Kolonós
Koukáki
Kountouriótika
Kynosárgous
Kypriádou
Kypséli
Lampriní
Lófos Skouzé
Lykavittós
Makrygiánni
Metaxourgeío
Mets
Monastiráki
Néa Filothéi
Neápoli
Néos Kósmos
Omónoia
Pagkráti
Patísia
Pedíon Áreos
Pefkákia
Petrálona
Pláka
Plateía Amerikís
Plateía Koliátsou
Plateía Koumoundoúrou
Plateía Mavíli
Plateía Viktorías
Polýgono
Profítis Daniíl
Profítis Ilías
Promponás
Psyrí
Rizoúpoli
Rouf
Sepólia
Stathmós Larísis
Sýntagma
Thiseío
Thymarákia
Treis Géfyres
Váthi
Votanikós
Záppeio
Sota, nälkä, rutto, kuolema

| Sota, nälkä, rutto, kuolema Lyijykomppania |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2.–4. heinäkuuta 2009 Studio Watercastle, Jyväskylä
 Julkaistu: 3. helmikuuta 2010
 Tuottaja(t): Lyijykomppania & Tuomo Valtonen
 Tyylilaji: heavy metal, doom metal
 Kesto: 37.21
 Levy-yhtiö: RAM Disc
Lyijykomppanian muut julkaisut
| Mennyt maailma (EP) 2007 | Sota, nälkä, rutto, kuolema 2010 | Tietoja epäonnistumisista ja päättämättömyyksistä, tai Väkivaltaa ja vääriä lääkkeitä 2018 |
Sota, nälkä, rutto, kuolema on Lyijykomppanian 3. helmikuuta 2010 ilmestynyt neljäs studioalbumi. Albumi on yhtyeen ensimmäinen, jolla soittaa vuonna 2007 yhtyeeseen liittynyt kitaristi Joni Rossi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt VIrtanen, sanoittanut Moilanen ja sovittanut Lyijykomppania, ellei toisin mainittu.
Intro: Neljä ratsastajaa – 2.06 (säv. Moilanen)
Kappaleet > I: Sota

Nomadit riistana – 3.57
Vapaustaistelijat – 3.29
Pirunkalan leuat – 5.30 (säv. Rossi)
Kappaleet > II: Nälkä

Kelttua ja rentaalia – 3.32 (säv. Rossi)
Viinanjuonnin yleisyydestä – 3.38
Pöydänaluksen murenet – 2.33
Kappaleet > III: Rutto

Pakoon kuolemaa – 2.35
Reipastellaan – 2.57
www.rutto.com – 3.15
Kappaleet > IV: Kuolema

Omenainkerääjien laulu – 3.41
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Petteri Virtanen – laulu, basso  Esa Moilanen – rummut  Joni Rossi – kitarat Vierailevat muusikot Tiina Rastas – viulu  Antti Heikinmäki – kosketinsoitin :  Tuotanto Arttu Sarvanne – äänittäjä  Tuomo Valtonen – miksaaja (Sundi Coop, Savonlinna, 20.–21. heinäkuuta 2009)  Jukka Jalkanen – valokuvat  Mika Kokkila – valokuvat  Lyijykomppania – kannet  Jarkko Rossi – kannet
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Keskisuomalainen: suopea
Aiheesta muualla

Lyijykomppanian kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Levykauppa Äx
Sota, nälkä, rutto, kuolema Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Sota, nälkä, rutto, kuolema Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Lyijykomppania
| --- | --- |
Studioalbumit:   Uimakoulu  Viimeinen voitelu  Harmaita säveliä  Sota, nälkä, rutto, kuolema  Tietoja epäonnistumisista ja päättämättömyyksistä, tai Väkivaltaa ja vääriä lääkkeitä  Tarpeettomia ikävyyksiä.  1993 - 1996 
EP:t:   Synkkää jynkytystä  Suden hetki  Kehitys kulkee perse edellä  Mennyt maailma 
Kokoelmat:  Lyijykomppania
Singlet:   ”Ohjelmanjulistus”  ”Helsinki tulessa! / Isä heiluu kirveellä”  ”Yksinäisen tähden harhailija / ART”  ”Kuolemaneskadroona”