stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tselina

Tselina-O (1970).
Tselina on venäläinen sotilaallinen satelliittijärjestelmä, jonka satelliitit ovat erikoistuneita elektronisten signaalien tiedusteluun (ELINT, Electronic Intelligence)
Historiaa

Tselina-satelliittien kehitystyö alkoi varhain 1960-luvulla. Tavoitteena oli kehittää Maata kiertäville radoille satelliitteja, jotka pystyisivät kaappaamaan strategisesti mielenkiintoisia radiosignaaleja ja paikallistamaan myös niiden lähteet. Ensimmäisen Tselina-sukupolven suunnitteli 1960-luvulla Neuvostoliitossa tieteellinen instituutti TSNII-KS. Järjestelmän varsinainen kehitys pääsi käyntiin vuonna 1964. Ensimmäiseen suunnitelmaan kuului pareittain toimivat Tselina-satelliitit, epätarkempi Tselina-O ja tarkempi Tselina-D. Näistä Tselina-O etsisi signaalit ja Tselina-D paikantaisi ja tutkisi tarkemmin löydetyt signaalit.
Ensimmäisiä kokeellisia satelliitteja koetettiin laukaista avaruuteen Kapustin Jarin avaruuskeskuksesta vuosina 1965 ja 1966. Tselina-O -satelliitin testaus aloitettiin Plesetskin avaruuskeskuksessa vuonna 1967. Ensimmäinen laukaisu kesäkuussa 1967 kuitenkin epäonnistui ja tiettävästi ensimmäinen onnistunut laukaisu tehtiin 30. lokakuuta 1967 Kosmos 3 -raketilla. Varsinaisia Tselina-satelliitteja saatiin avaruuteen 1970-luvun alussa. Ensimmäinen Tselina-D -sarjan satelliitti Kosmos 389 laukaistiin avaruuteen 18. joulukuuta 1970. Useiden viivästysten ja teknisten ongelmien vuoksi järjestelmä saavutti operatiivisen vaiheen vuonna 1976.
Tselina-O -satelliitin kehitys lopetettiin vuonna 1984 ja kaikki teknologia yhdistettiin Tselina-D -satelliittiin. Näin siis yksi satelliitti kykeni tekemään kahden satelliitin työn. Viimeinen Tselina-O -sarjan satelliitti laukaistiin avaruuteen 31. maaliskuuta 1982 (Kosmos 1345).
Tselina 2

Pian 1970-luvun alussa alettiin hahmottelemaan Tselina-satelliittijärjestelmän toista sukupolvea, olisi edeltäjäänsä entistäkin tarkempi. Sen varsinainen kehitystyö alkoi vuonna 1976. Tämä johti ensimmäisen satelliitin valmistumiseen 1. joulukuuta 1980. Muutamaa vuotta myöhemmin avaruuteen laukaistiin Kosmos 1603 -satelliitti Baikonurin avaruuskeskuksesta, joka oli Tselina-järjestelmän toisen sukupolven ensimmäinen edustaja. Tselina 2 -satelliitit korvasivat edeltäjänsä lopullisesti vuonna 1994. Viimeisin Tselina 2 -sarjan satelliitti, Kosmos 2428, laukaistiin avaruuteen kesäkuussa 2007.
Tekniikkaa

Ensimmäiset Tselina-satelliitit laukaistiin noin 500 km:n korkeuteen. Kevyempi Tselina-O laukaistiin 550 km:n korkuiselle radalle, jonka ratatason kaltevuus Päiväntasaajaan nähden oli 74 asetta. Raskaampi ja tarkempi Tselina-D laukaistiin noin 550 km:n korkeuteen radalle, jonka kaltevuus Päiväntasaajaan nähden oli 82,5 astetta. Aluksi satelliitit laukaistiin kuudelle erilaiselle ratatasolle, joiden välinen etäisyys oli 30 astetta. Myöhemmin ratatasojen määrää laskettiin kolmeen, jossa etäisyys oli 60 astetta. Ensimmäisen sukupolven Tselina-satelliitit välittivät signaalinsa suoraan maa-asemille.
Toinen sukupolven Tselina 2 -satelliitit laukaistiin hieman korkeammille radoille, jossa ratakorkeus on keskimäärin 830 km. Nyt ratatason kaltevuus Päiväntasaajaan nähden oli 71 astetta. Tselina 2 -sarjan satelliitit välittivät signaalinsa geostationaarisille satelliiteille, joista signaali välitettiin Maahan.
Téra (departementti)

Tillabérin alueen departementit.
Téra on departementti Nigerin Tillabérin alueella. Sen pinta-ala on 15 794 neliökilometriä. Asukkaita on 563 500 henkeä (vuonna 2010, arvio).
Téran departementti rajoittuu idässä Tillabérin alueen Tillabérin sekä etelässä Kollon ja Sayn departementteihin, lännessä Burkina Fasoon ja pohjoisessa Maliin. Sen hallinnollinen keskus on Téran kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu seitsemän maalaiskuntaa: Bankilaré, Dargol, Diagourou, Gorouol, Gothéye, Kokorou ja Mehana.
Seudun pääelinkeinoja on maanviljely (hirssi, durra) ja karjanhoito, joka pohjoisimmassa osassa perustuu paimentolaisuuteen. Nigerjoella harjoitetaan keinokasteluun perustuvaa riisin viljelyä.
Téné

| Téné |
| --- | --- |
 Téné
 Koordinaatit: 13°24′42″N, 4°34′59″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Sanin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  20 700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Téné on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Sanin piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 50 kilometriä Sanista koilliseen. Kunnassa on 20 700 ja keskuskylässä 4 800 asukasta (vuonna 2009).
Ténén kunta rajoittuu pohjoisessa Sanin piirin Baramandougoun, lännessä Fionin, lounaassa Somon, idässä Tominianin piirin Fangasson ja etelässä Tominianin kuntiin.
Kuntaan kuuluu 25 kylää.
Ténén kautta kulkee Ségoun ja Moptin välinen maantie RN6.
Trujillo

| Trujillo |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Trujillo
 Koordinaatit: 8°6′43.2″S, 79°1′43.68″W 
Valtio:  Peru
Alue:  La Libertad
Maakunta:  Trujillo
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Daniel Marcelo Jacinto
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  311,72 km²
Korkeus:  34 m
Väkiluku (2015):  799 600
 – Väestötiheys:  2 492 as./km²
 – Metropolialue:  935 147
 
 www.munitrujillo.gob.pe 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trujillo on kaupunki Luoteis-Perussa. Se sijaitsee Mochejoen alajuoksulla lähellä sen suuta Tyyneen valtamereen. Trujillo on La Libertadin alueen pääkaupunki. Se on Perun kolmanneksi suurin kaupunki.
Alueet

Trujillon kaupunkialueen (jossa on noin 270 000 asukasta) lisäksi Trujilloon kuuluvat seuraavat alueet: La Esperanza, El Milagro, El Porvenir, Florencia de Mora, Victor Larco Herrera, Huanchaco, Laredo, Moche ja Salaverry.
Ilmasto

Trujillon ilmasto on koko vuoden melko miellyttävä.  Lämpimintä on helmi-maaliskuussa, jolloin keskimääräinen päivän ylin lämpötila on noin 26 °C, viileintä syyskuussa, ylin lämpötila noin 20 °C. Sadetta saadaan vain viitisen millimetriä vuodessa.
Ilmastonsa vuoksi Trujilloa kutsutaan Perussa Ikuisen kevään kaupungiksi (esp. Ciudad de la Eterna Primavera).
Väestö

Vuoden 2005 väestönlaskennan mukaan asukkaita on 757 266 eli 2,9 % koko Perun väestöstä ja puolet Libertadin alueen väestöstä.[lähde? ]
Vuoden 2015 arvio on lähes 800 000 asukasta, Se on Perun kolmanneksi suurin kaupunki Liman ja Arequipan jälkeen.
Historia

Diego de Almagro perusti kaupungin 1534 nimellä "Villa Trujillo" Francisco Pizarron syntymäpaikan, Espanjan Extremadurassa sijaitsevan Trujillon kunniaksi. 23. marraskuuta 1537 Espanjan kuningas Kaarle I antoi sille kaupunkioikeudet.
Kulttuuri

Trujillossa pidetään joka tammikuu kansallinen marinera-tanssikilpailu. Lokakuussa on kansainvälinen Festival Internacional de la Primavera, jossa on muun muassa maanosan kauneuskuningattarien kulkue sekä erikoisten autojen näyttely.
Nähtävyyksiä

Moche-kulttuuriin liittyvät kaksi suurta pyramidia, Huaca del Sol ja Huaca del Luna sijaitsevat Trujillon lähellä.
Chan Chanin rauniot ja museo ovat myös kaupungin välittämässä läheisyydessä Huanchacoon vievän tien varrella.
Trujillon katedraali on kaupungin keskustassa. Se on rakennettu alun perin vuosina 1647–1666. Vuosina 1768–1781 se rakennettiin uudelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trujillo Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Trujillo (Peru) Wikivoyagessa (englanniksi)
Koronaviruspandemia Fidžillä

| Fidžin koronaviruspandemia |
| --- | --- |
 Tapaukset Fidžillä (huhtikuu 2021)
Yleistä
Virus:  SARS-CoV-2
Tauti:  COVID-19
Lähtöpaikka:  Wuhan, Kiina
Tapaukset
Vahvistetut:  68 234
Kuolleet:  878
Rokotetut:  1 537 008
 Tiedot päivitetty viimeksi 26. syyskuuta 2022. 
Fidžin koronaviruspandemia on osa maailmanlaajuista koronapandemiaa. Maan ensimmäinen tapaus vahvistettiin 19. maaliskuuta 2020 fidžiläisellä lentoemännällä, joka oli ollut työnsä puolesta Yhdysvalloissa ja Uudessa-Seelannissa.
26. syyskuuta 2022 mennessä maassa oli varmistettu 878 koronaan liittyvää kuolemaa.
Maan ensimmäinen koronaan liittyvä kuolema varmistettiin 10. elokuuta 2020, kun 91-vuotias nainen Navuan kaupungista, Viti Levun saarella kuoli.
Rajoituksia ja toimia

Maan pääministeri Frank Bainimarama ilmoitti 16. maaliskuuta 2020, että kansainväliset risteilijät eivät pääse Fidžin satamiin. Nadin kansainvälinen lentokenttä suljettiin 25. maaliskuuta.
Huhtikuussa 2020 maan kaksi suurinta kaupunkia, Nadi ja Lautoka, määrättiin sulkutilaan. Kuun lopussa myös pääkaupunkiin määrättiin sulkutila.
Heinäkuussa 2021 Fidžin poliisi ilmoitti alkavansa pidättää ihmisiä, jotka eivät käytä kasvomaskia sellaisissa paikoissa, joissa se on määrätty pakolliseksi.
Rokotukset

Fidžin rokotustahti on ollut melko nopeaa, mikä on myös auttanut hillitsemään taudin leviämistä maassa.
Maaliskuussa 2021 Fidži sai ensimmäisenä Tyynenmeren valtiona 12 000 annoksen erän AstraZenecan rokotteita COVAX-ohjelman kautta. Rokotteet oli tarkoitus jakaa maan terveydenhuollon työntekijöille. Tämän jälkeen oli tarkoitus rokottaa armeijan, poliisin ja matkailualan työntekijät.
AstraZenecan lisäksi Fidži on hyväksynyt myös Modernan rokotteen käytettäväksi.
20. syyskuussa 2021 Fidžillä pantiin käytäntöön niin sanottu ”no jab, no job” -politiikka, jonka nojalla maan poliisilaitos erotti 11 poliisia ja kaksi siviilityöntekijää. Seuraavana päivänä Fidžin puolustusvoimat ilmoitti, että se aikoo myös erottaa kaikki työntekijät, jotka kieltäytyvät ottamasta rokotetta.
Kyläjärvi (suo Porissa)

| Kyläjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Pori
Koordinaatit:  61°31′47″N, 21°39′19″E
Mittaustietoja
 fiKyläjärvi 
Kyläjärvi on kuivatettu järvi, joka kuuluu nykyään Satakunnassa Porin Meri-Porissa olevaan Kyläsaaren kaupunginosaan. Järven vedenpinta laskettiin 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa siitä oli jäljellä enää lampi. Kuivatuksen seurauksena saatiin Kyläsaaren kylälle lisää niittyä laiduntamiseen ja talvirehuksi. Nykyisiin kartoihin on entisen järven paikalle piirretty Kyläjärvi niminen ja ojitettu metsäinen suo.
Maantieto

Nykyisissä kartoissa Kyläjärvi puolikuun muotoisena suona. Ilmeisesti loput kuivatetusta järvestä on raivattu myöhemmin pelloksi ja jäänyt sen jälkeen rakennusten, rautatien ja maanteiden alle. Lounaan suunnassa olevat metsät ovat kuivaa kangasta.
Varhaisempaa karttatietoa on Isonjaon kartoissa vuosilta 1766−1767 ja 1781 . Näiden mukaan järvi oli pyöreähkön muotoinen järvi. Karttojen epätarkkuudesta johtuen järven alkuperäistä kokoa ei voida varmuudella määrittää. Parempia 1800-luvun karttojakaan ei voi käyttää, koska ei tiedetä milloin järven kuivaus aloitettiin. Vuoden 1850 Claes Wilhelm Gyldeenin Porin kaupunkikartassa Kyläjärvi on piirretty lähes Enäjärven kokoiseksi järveksi. Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa Kyläjärven kylä on piirretty kauaksi järvestä. Järven ja kylän välissä on laidunmaata eli niittyjä. Varsinaiset pellot sijaitsivat kylän sisällä ja sen lähiympäristössä. Kalmbergin kartassa järven pieni koko viittaa siihen, että kuivausta toteutettiin jo vuonna 1856.
Historia

Vuoden 1688 Magnus Bergmanin kartassa Kyläsaaren kylän talot oli piirretty järven rannalla olevan harjanteen päällä rannan suuntaisena rivinä. Siinä kartassa kylän pellot sijaitsivat talojen toisella puolella ja niityt järven rannoilla.  Kyläjärven kuivaamisesta tehtiin anomus 1800-luvun alussa. Hankkeen etenemisestä ei tiedetä mitään, mutta järvenlasku on tehty jossakin vaiheessa 1800-lukua, koska vuonna 1904 suuri osa entistä järveä on piirretty niityksi. Vuoden 1904 kartassa niityn keskellä oli jäljellä enää pieni lampi.
Vaikka Kyläjärven laskusta ei ole säilynyt dokumentteja, voi järvenlaskun vaikeuksista saa hyvän käsityksen esimerkiksi Enäjärven tai Pyntösjärven hankkeista.
Krysokolla

Krysokolla
Krysokolla ((Cu,Al)2H2Si2O5(OH)4 · n H2O) on silikaattimineraali, joka on saanut nimensä kreikankielisistä sanoista, jotka tarkoittavat kultaa ja liimaa. Neulamaiset kiteet ovat ryhmissä. Se voi muodostaa suuria multamaisia rykelmiä. Mineraalin väri vaihtelee sinisestä vihreään ja viiru on väriltään valkoinen. Sillä voi olla lasinkiilto, mutta se on läpikuultava tai läpinäkymätön. Kidejärjestelmä on monokliininen. Kovuus on Mohsin kovuusasteikolla 2–4. Krysokollaa esiintyy samoissa paikoissa kuparin, kupriitin, atsuriitin ja malakiitin kanssa. Sitä on löydetty Australiasta, Chilestä, Perusta, Meksikosta, Yhdysvalloista, Venäjältä, Isosta-Britanniasta, Ranskasta, Saksasta ja Israelista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Coloria.net: Krysokolla
Oulun yliopisto, Geologinen museo: Krysokolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Webmineral: Chrysocolla Mineral Data (englanniksi)
Mindat: Chrysocolla (englanniksi)
Handbook of Mineralogy: Chrysocolla (pdf) (englanniksi)
Tuulivoima Yhdysvalloissa

Tuulivoima Yhdysvalloissa kertoo tuulivoimaan liittyvistä seikoista Yhdysvalloissa.
AWEA:n mukaan Yhdysvallat oli maailman suurin tuulivoiman tuottaja vuonna 2008. Kapasiteetti vuoden 2008 lopussa oli 25 170 MW ja lisäys vuonna 2008 8 352 MW.
Yhdysvaltoihin asennetusta uudesta sähkökapasiteetista tuulivoiman osuus oli 35 % vuonna 2007 ja 42 % vuonna 2008.  Barack Obaman mukaan tuulivoima luo runsaasti uusia työpaikkoja ja uuden merkittävän teollisuusalan. Yhdysvaltojen energiaviraston mukaan tuulivoimapotentiaali on vähintään 20 % sähköstä vuoteen 2030 mennessä. Tuulivoimala-alaa edustavan AWEA:n mukaan tuulivoima on hinnaltaan kohtuullista ja se laskee sähkökustannuksia, vakauttaa hintoja, lisää energiaturvallisuutta ja luo satoja tuhansia uusia työpaikkoja Yhdysvaltoihin.
Sähköntuotanto

Yhdysvaltojen sähkön tuotanto jakautuu: 50 % hiilivoima, 20 % ydinvoima, 20 % maakaasu, 6 % vesivoima ja 4 % öljy ja muut uusiutuvat. Vuoden 2007 lopussa asennettu tuulivoiman arvioitiin tuottavan sähköä 48 000 GWh vuonna 2008, mikä on 1% Yhdysvaltojen sähkönkulutuksesta.
Tuki

Tuulivoimakapasiteetin lisäys on ollut suoraan verrannollinen energiatukeen. Vuosina 2006-2008 verotuki (the federal production tax credit PTC) oli ainoa tuulivoiman tuki: 1,9 c/kWh veroetu 10 vuoden ajan. Energia-ala on USA:ssa yleisesti vahvasti tuettu. GWEC:n mukaan uusiutuvan energian tuki on edellytys sen menestymiselle USA:ssa. PTC:tä jatkettiin lokakuussa 2008 vuoden 2009 loppuun. Tuulivoima-ala toivoo vakaampaa energiapolitiikkaa. Tukipolitiikasta johtuen asennukset vähenivät 93% vuonna 2000, 73% v. 2002 ja 77% v. 2004.
Kapasiteetti

| Tuulivoima> Vuosi | Tuulivoima> Yhteensä | Tuulivoima> Lisäys |
| --- | --- | --- |
| 1996 | 1 703 | 1 |
| 1997 | 1 711 | 8 |
| 1998 | 1 853 | 142 |
| 1999 | 2 512 | 659 |
| 2000 | 2 579 | 67 |
| 2001 | 4 273 | 1 694 |
| 2002 | 4 685 | 412 |
| 2003 | 6 357 | 1 672 |
| 2004 | 6 729 | 372 |
| 2005 | 9 149 | 2 420 |
| 2006 | 11 603 | 2 454 |
| 2007 | 16 818 | 5 215 |
| 2008 | 25 170 | 8 425 |
| 2009 | 35 159 | 9 922 |
| 2010 | 40 267 | 9 922 |
| 2011 | 46 916 | 9 922 |
| 2012 | 60 005 | 13 131 |
| 2013 | 61 110 | 9 922 |
| 2014 | 65 879 | 4 854 |
USA lisäsi tuulivoimakapasiteettia 45 % vuonna 2007. USA:n tuulivoimakapasiteetti kasvoi 5 244 MW vuonna 2007. Vuoden 2007 lopussa USA:n tuulivoimakapasiteetti oli 16 818 MW ja vuoden 2006 lopussa 11 603 MW. Vuonna 2008 kapasiteetin ennustetaan nousevan yhtä paljon kuin vuonna 2007.
Vuonna 2007 rakennettiin 14 uutta tuotantotehdasta USA:n.
Tuulivoima alueittain

| USA:n tuulivoima (MW)> Alue | USA:n tuulivoima (MW)> 2007 | USA:n tuulivoima (MW)> 2008 | USA:n tuulivoima (MW)> 2009 |
| --- | --- | --- | --- |
| Texas | 4 356 | 7 116 | 9 410 |
| Iowa | 1 273 | 2 790 | 3 670 |
| Kalifornia | 2 439 | 2 517 | 2 794 |
| Washington | 1 163 | 1 375 | 1 980 |
| Minnesota | 1 299 | 1 752 | 1 809 |
| Yhteensä | 16 818 | 25 170 | 35 159 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuulivoima Yhdysvalloissa Wikimedia Commonsissa
Installed U.S. Wind Capacity U.S. Department of Energy
American Energy, The Renewable Path to Energy Security Worldwatch Institute
Kyläkallio

| Kyläkallio |
| --- | --- |

Sijainti
 Kyläkallio
Koordinaatit:  61.1579167°N, 24.7715°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Hämeenlinna
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kyläkallio on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Tuuloksessa Juttilan kylässä sijaitseva mahdollinen muinaislinna. Muinaislinnaa ei ole tutkittu, joten ei ole varmaa, että paikkaa olisi käytetty puolustustarkoitukseen.
Linnavuori

Soikeanmuotoinen Kyläkallio sijaitsee Laurinkalliosta noin 300 metriä kaakkoon. Sen rautakautiset vallit olivat Hjalmar Appelgrenin vuoden 1891 kiireellisen tarkastuksen yhteydessä vielä nähtävissä kallion luoteispään kallionkielekkeen molemmin puolin. Hän havaitsi kivirivejä myös kallion ylemmillä tasoilla, kuten myös kivikasoja. Kivikasoja tutkiessaan hän havaitsi niissä hiiltä. Havaintojensa perusteella hän oletti Kyläkallion olleen linnoitettu pakopaikka. Appelgren myös totesi löytöjensä vastaavan Laatokalta lukuisasti löydettyjä muinaislinnoja.
Kyläkallio on osa merkittävää Tuuloksen alueen rautakautisen ja historiallisen ajan keskittymää. Kylän lähiympäristössä sijaitsevat myös Laurinkallio, Ryömänlinnan, Kestinpäänkallion ja Kitaruvenlinnan muinaislinnat. Kestipäänkallion nimi on mahdollisesti aikoinaan viitannut muukalaisiin.
Kuvagalleria

Kyläkallio kuvattuna sen eteläpuolelta
Kyläkallion luoteispään kallioita
Näkymä Kyläkalliolta Luopioistentielle
Kuutamo, kaiho ja katkeruus

| Kuutamo, kaiho & katkeruus Viikate |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2000–2010
 Julkaistu: 4. toukokuuta 2011
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock, rautalankamusiikki
 Kesto: 215.39
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5.    Midprice: 10.
Viikatteen muut julkaisut
| Sound Pack 2010 | Kuutamo, kaiho & katkeruus 2011 | Petäjäveräjät 2012 |
Kuutamo, kaiho ja katkeruus on Viikate-yhtyeen kolmen CD:n kokoelma-albumi, joka julkaistiin 4. toukokuuta 2011. Kolmen CD:n digipack-version lisäksi kokoelmasta julkaistiin 64-sivuinen kirjaversio, joka sisältää kuvamateriaalia yhtyeen uran varrelta, tarinoita kappaleiden synnystä sekä soittajaesittelyt. Kirjaversio julkaistiin 18. toukokuuta. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Kokoelman ensimmäinen levy "Kuutamo" koostuu pääasiassa singleinä julkaistuista hittikappaleista sekä live-esiintymisten kautta yleisön suosikeiksi nousseista kappaleista.
Toinen levy "Kaiho" sisältää alun perin singlejen bonuskappaleina julkaistuja kappaleita sekä albumeiden vinyyliversioilla mukana olleita, aiemmin cd-muodossa julkaisemattomia kappaleita.
Kolmas levy "Katkeruus" sisältää kaikki yhtyeen levyttämät cover-kappaleet.
Kappaleet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  CD1: Kuutamo Tanssi – 3.30  Pohjoista viljaa – 3.59  Viina, terva & hauta – 4.02  Leimu – 3.57  Ei enkeleitä – 4.25  Ah, ahtaita aikoja – 4.00  Kuolleen miehen kupletti – 3.47  Unholan urut – 4.27  Ei ole ketään kelle soittaa – 4.04  Aaveissa vainko olet mun – 4.50  Hallamaat – 4.16  Tie – 4.01  Yönseutu – 4.49  Me olemme myöhäiset – 4.27  Uurastaja – 3.55  Hautajaissydän – 3.55  Kuu kaakon yllä – 6.12 Kokonaiskesto: 01:12:36 	   |  CD2: Kaiho Mintun ja Vernerin häävalssi – 3.57  Routaisten peltojen pehtoorit – 3.35  Arvovaltaa – 3.42  Nuori mies nimetön – 4.03 (live)  Lyijykomppania – 5.21  Synkkä valtaistuin – 3.35  Luomet lyijyä painaa – 4.09  Aamulinnut – 4.11  Varjoista – 4.18  Toistalo – 3.21  Sarkajako-twist – 4.02  Liperi-twist – 2.15  Korkeat kotkain tiet -twist – 4.12  Musta kuin puku – 4.36  Mies ja kuusi kantajaa – 4.53  Laituritanssit – 4.11  Oon peloissain – 4.09  Haaksirikoiset – 4.21  Hautajaissydän – 3.54 (instrumentaali) Kokonaiskesto: 01:16:45  |  CD3: Katkeruus Maria Magdalena – 4.49  Vaarallista – 4.48  Mandshurian kummut – 3.05  Teuvo, maanteiden kuningas – 4.30  Aimon virsi – 3.38  Rauta-airot – 3.54  Humppalaki – 2.09  Lyhdyn nään syttyvän – 3.12  Ensimmäinen runo – 3.52  Haaskalinnut saalistaa – 3.07  Köysistä parhain – 4.12  Kulkurin iltatähti – 2.26  Varjojen yö – 3.02  Laulu on iloni ja työni – 3.24  Pienet mainosvalot – 3.53  Olkoon humppa – 4.50  On aivan sama – 2.55  Vasten kuutamon siltaa – 4.42 Kokonaiskesto: 01:06:28  |
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Kuutamo, kaiho ja katkeruus Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Kuutamo, kaiho ja katkeruus Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tony Hawk’s Pro Skater 2

| Tony Hawk’s Pro Skater 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Neversoft
Julkaisija:  Activision
Jakelija:  App Store
Pelisarja:  Tony Hawk’s
Julkaistu:  2000
Lajityyppi:  Urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille ja kaikenikäisille  USK 6 
Alusta:  PlayStation, Nintendo 64, Sega Dreamcast, Windows, Macintosh, Game Boy Advance, Game Boy Color, Xbox, iPhone
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Tony Hawk’s Pro Skater 2 on vuonna 2000 PlayStationille julkaistu rullalautailuaiheinen videopeli. Peli on jatko-osa vuotta aikaisemmin ilmestyneelle Tony Hawk’s Pro Skater -pelille. Peli on julkaistu myöhemmin myös Nintendo 64:lle, Sega Dreamcastille ja Windowsille.
Pelin kulku

Pelin periaate on sama kuin ennenkin. Pelaaja ohjaa yhtä pelin 13 rullalautailijasta ja yrittää suorittaa jokaisessa pelin kentässä erilaisia tehtäviä.
Jokaisessa kentässä on kolme eri pistetavoitetta, High Score-, Pro Score- ja Sick Score -tavoitteet. Tämän lisäksi kentistä löytyy SKATE -kirjainten ja Hidden tapen metsästystä. Loput tehtävistä ovat yleensä jonkin spotin vetämistä tietyn tempun kera, taikka erilaisten objektien keräilyä (kuten Hangarissa tynnyrien kaatelu, New Yorkissa tokenien kerääminen yms.).
Marseille, Skatestreet ja Bullring ovat turnauskenttiä, joissa tehtävien suorittamisen sijasta järjestetään pienimuotoinen kilpailu. Pelaajan tulee sijoittua kolmen kärkeen turnauksessa, jotta uusi kenttä avautuu pelattavaksi. Jos pelaaja onnistuu sijoittautumaan jokaisessa kilpailussa ykköseksi kultamitalisijoitukselle, pelaaja palkitaan loppuvideolla, jossa näytetään pelattavan hahmon erilaisia skeittiklippejä. Jokaisella pelihahmolla on erilainen loppuvideo.
Uudistukset

Uudistuksia ensimmäiseen osaan verrattuna on paljon. Pelissä edetään sitä mukaa, kun pelaaja saa kerättyä tarpeeksi rahaa. Rahaa saa joko tehtäviä suorittamalla tai sitten seteleitä kentistä keräämällä. Rahaa voi käyttää hahmon kehittämiseen, temppujen opetteluun ja uusien lautojen ostamiseen.
THPS2:ssa pelaaja voi määrittää jokaiselle hahmolle omat temput (flipit, grabit, lipit ja specialit) jokaiselle näppäinyhdistelmälle. Temppukirjasto on kattava ja valikoimasta löytyy n. sata erilaista temppua.
Lisäksi THPS2:een on lisätty manual-toiminto, jonka avulla voi linkittää flip-, grab- ja grind-temppuja yhdeksi comboksi. Mitä pidempään pystyy pitämään comboa yllä, sitä enemmän pisteitä saa. Mikäli menee combon aikana tekemään air-temppuja ramppiin, comboa ei voi jatkaa 'landauksen' jälkeen. Tämä ominaisuus tuli pelin jatko-osaan, Tony Hawk's Pro Skater 3:n.
Hahmot

Hahmot ovat pääosin samat, kuin vuonna 1999 ilmestyneessä Tony Hawk’s Pro Skaterissa, mutta pari lisäystä on tullut:
Tony Hawk
Bob Burnquist
Steve Caballero (vain THPS2)
Kareem Campbell
Rune Glifberg
Eric Koston (vain THPS2)
Bucky Lasek
Rodney Mullen (vain THPS2)
Chad Muska
Andrew Reynolds
Geoff Rowley
Elissa Steamer
Jamie Thomas
Bonushahmot:
Officer Dick
Private Carrera
Spider-Man
McSqueeb (80-luvun Tony Hawk)
Kentät

Hangar
School II
Marseille, Ranska
New York
Venice Beach
Skatehall
Philadelphia
Bullring, Meksiko
Salaiset kentät

Skate Heaven
Hoffman Bike Headquarters (vain N64-versiossa)
Hawaii Chopper Drop (ei N64 versiossa)
Sky Lines, Detroit, Michigan (ei N64 versiossa)
Downhill Jam, Phoenix, AZ (Tony Hawk’s Pro Skater -pelistä)
Skate Park, Chicago (Tony Hawk’s Pro Skater - pelistä)
Warehouse: Woodland Hills, CA (Tony Hawk’s Pro Skater -pelistä )