stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Venäjän kansanäänestys 2020

Venäjällä järjestettiin kansanäänestys 25. kesäkuuta – 1. heinäkuuta 2020, joka käsitteli perustuslakiin tehtäviä muutoksia.
Kansanäänestys järjestettiin myös Venäjän miehittämällä Krimin niemimaalla, jossa äänestysaktiivisuus oli väitetysti yli 90 %.
Kysymys kansanäänestys-statuksesta

Virallisesti Venäjällä ei käytetty nimitystä kansanäänestys, koska sitä ei toteutettu maan vaalilakien mukaisesti. Sen sijaan Venäjän viranomaiset kutsuivat sitä "yhteisvenäläiseksi äänestykseksi (ven. общероссийское голосование, obštšerossijskoje golosovanije)". Vuonna 1993 säädetyn lain mukaan Venäjän perustuslain muutosten hyväksyminen ei vaadi virallisen kansanäänestyksen järjestämistä.
Normaalisti kansanäänestyksessä vaadittaisiin yli 50 prosentin äänestysaktiivisuus, jotta tulos olisi laillinen. Tätä ei kuitenkaan sovellettu tällä kertaa, minkä vuoksi kansanäänestystä ei kutsuttu kansanäänestykseksi.
Keskeinen sisältö ja kysymyksenasettelu

Aiemmin voimassa olevan perustuslain nojalla Putinin presidenttikausi päättyisi vuonna 2024. Kansanäänestystä pidettiin yleisesti kikkailuna, jonka turvin Putin voisi halutessaan pysyä vallassa aina vuoiteen 2036 asti, joskin presidentinvaalien kautta.
Putinin kanslia toimitti duumalle tammikuussa 2020 listan ehdotetuista muutoksista perustuslakiin:
Venäjän perustuslaki on ensisijainen suhteessa kansainväliseen lakiin
Duumalla on valta hyväksyä pääministeriehdokkaat
Korkeisiin virkoihin valittavilla henkilöillä ei saa olla ulkomaan kansalaisuutta tai pysyvää oleskelulupaa
Presidenttivaaliehdokkaiden vaadittu asumisaika Venäjällä pidennetään 10 vuodesta 25 vuoteen
Liittoneuvostolla on oikeus ehdottaa tuomareiden erottamista presidentille
Lakien täytäntöönpanosta vastaavien virastojen johtajat nimittää presidentti liittoneuvoston kanssa ensin neuvoteltuaan
Vähimmäispalkka ei saa olla vähimmäistoimeentuloa pienempi
Eläkkeet siirtyvät normaalin verotuksen piiriin
Liittoneuvoston statuksen ja roolin vahvistaminen
Korkeimmalle oikeudelle valta tarkastaa lakiesityksien perustuslaillisuus ennen kuin presidentti vahvistaa nei laeiksi
Poistetaan ilmaus "peräkkäinen" presidentin virkakausien määrää käsittelevistä artikkeleista
Määritellään avioliitto "miehen ja naisen väliseksi liitoksi"
Suojataan venäjän kielen asema perustuslaissa
Kansanäänestyksessä äänestäjältä kysyttiin, hyväksyvätkö he muutosehdotukset. Vaihtoehdot olivat joko "kyllä" tai "ei". Esitettävä kysymys oli seuraavanlainen:
Вы одобряете изменения в Конституцию Российской Федерации?
Hyväksyttekö muutokset Venäjän federaation perustuslakiin?
Tulokset

| Vaihtoehto | Ääniä | Osuus (%) |
| --- | --- | --- |
| Kyllä | 57 747 288 | 78,56 |
| Ei | 15 761 978 | 21,44 |
Hylättyjä ääniä: 604 951
Annettuja ääniä: 74 114 217
Rekisteröityneitä äänestäjiä: 109 190 337
Lähde:
Vaalivilppi

Yksi merkki vaalivilpistä oli se, että uudistettu perustuslaki oli saatavilla jo ennen kuin kansanäänestyksen tulos oli virallisesti selvillä.
Myös koronaviruspandemian takia asetettuja poikkeusoloja käytettiin hyväksi äänestystuloksen vääristelyyn. Ihmisiä on esim. rekisteröity äänestäjäksi ilman heidän suostumustaan ja työntekijöitä painostettiin äänestämään. Lisäksi muutosehdotuksia tukeva puoli sai kampanjarahoitusta julkisista varoista.
Galleria

Kansanäänestyksessä käytetty äänestyslipuke
Kansanäänestyksen kunniaksi julkaistu postimerkki
Varsominen

Tamman utare minuutteja ennen varsan syntymää.
Varsominen tarkoittaa hevoseläimen synnytystapahtumaa.
Tamman tiineys kestää yleensä noin 11 kuukautta, mutta normaali vaihteluväli on 2 viikkoa molempiin suuntiin. Tamma varsomisen ajankohtaan vaikuttaa, mikäli olosuhteet eivät ole otolliset. Hevonen lienee ainoa nisäkäs, joka voi vaikuttaa synnytysajankohtaan näin paljon. Ilmiö on perua ajalta, jolloin hevoset elivät vielä villeinä laumoissa. Lauman liikkuessa, vaaran uhatessa tai sään ollessa huono ei varsa välttämättä jäisi henkiin; niinpä varsomisen lykkäämisestä saattoi koitua hyötyä niin tammalle kuin varsallekin. Hevosten kasvattajille tämä ilmiö on tuttu siitä, että tamma tuntuu varsovan aina silloin kun sitä vähiten odottaisi: englannin kielessä on jopa sanonta "vahdattu tamma ei koskaan varso" (a watched mare never foals).
Varsomisen eteneminen

Varsominen alkaa kun tamman hormonitoiminta muuttuu tietyllä tavalla. Kohdunsuu alkaa avautua ja utare valmistautuu maidontuotantoon. Hevoset tunnetaan ihmisen kannalta äkkiarvaamatta tapahtuvista varsomisista; ensimmäinen ja mahdollisesti ainoa selkeä ulkoinen varsomisen merkki ennen polttoja on utareen täyttyminen ja nännien päihin juuri ennen itse varsan syntymistä ilmestyvät niinkutsutut vahatipat.
Tamma pyrkii vetäytymään varsomista varten rauhalliseen paikkaan, jossa saa olla yksin ja piilossa mahdollisilta pedoilta. Tallissa varsovat tammat häiriintyvät herkästi ihmisten touhuamisesta ja varsovat silloin kun häiriön todennäköisyys on pienin. Sopivan paikan löydettyään tamma käy makuulle ponnistamaan. Yleensä varsat syntyvät yöllä tai aamuyöstä.
Tamman rakenne on ihanteellinen poikasten synnyttämisen kannalta: lantiokanava viettää alaspäin eikä siinä ole kohoumia, joiden ohi varsan pitäisi puristua. Yleensä tamman tarvitsee ponnistaa voimakkaasti vain kerran tai pari, ja varsa "solahtaa" ulos verrattain kevyesti ja nopeasti. Varsa syntyy yleensä pää ja etujalat edellä. Takaperin syntyminen on varsalle terveysriski, ja saattaa synnytyksen pitkittyessä johtaa hapenpuutokseen.
Varsan synnyttyä tamma nousee seisomaan ja alkaa nuolla varsaa kuivaksi. Varsomistapahtuma jatkuu vielä jonkin aikaa ja kohtuun jääneet jälkeiset tulevat ulos varsan jo synnyttyä. Varsomisen katsotaan päättyneen täysin kun kohtu lakkaa supistelemasta ja jälkeiset ovat poistuneet kohdusta.
Varsa nousee jo muutaman tunnin sisällä syntymästään jaloilleen imemään emänsä maitoa ja liikkumaan. Mittasuhteiltaan varsat näyttävät hiukan hullunkurisilta, koska niiden jalat ovat syntyessä lähes yhtä pitkät kuin aikuisenakin, mutta varsa saa pitkät koivet nopeasti hallintaansa ja pystyy hyvin pian jo seuraamaan emäänsä täyttä laukkaakin.
Kesyhevostammat ovat joskus aggressiivisia ja välinpitämättömiä varsaansa kohtaan, ja tällöin ihmisen on hyvä auttaa tamma alkuun esimerkiksi pitelemällä sitä aloillaan ja estämällä sitä potkimasta kun varsa opettelee imemään sen maitoa. Yleensä uuden emän ja varsan voi jättää karsinaan kahdestaan muutamaksi päiväksi, jotta varsa saa luoduksi hyvän suhteen emäänsä. Ihminenkään ei saisi tarpeettomasti häiritä emän ja vastasyntyneen varsan suhdetta, jottei emä hylkää varsaansa.
Kaksoset

Hevosen tiineyksistä erittäin suuri osa on yksittäistiineyksiä. Mahdolliset kaksoset ovat harvoin tarpeeksi kookkaita ja vahvoja selvitäkseen edes ensimmäisistä elinpäivistään, eikä tamman maitokaan välttämättä riitä kovin hyvin kahdelle varsalle. Toinen kaksosvarsoista saattaa olla toista huomattavasti kookkaampi ja parempikuntoinen ja jäädä henkiin. Joissain tapauksissa tamma kieltäytyy hoitamasta ja imettämästä toista kaksosvarsaansa. Kaksoset ovat usein liian heikkoja selvitäkseen edes ihmisen intensiivisessä hoidossa, ja hevoskasvattajat pyrkivätkin eläinlääkärin avustuksella välttämään kaksosvarsatapaukset. Toisinaan kuitenkin syntyy myös hyväkuntoisia ja vahvoja kaksosvarsoja.
Vieroitus

Hevosten kasvatuksessa varsat tavallisesti vieroitetaan noin 6 kuukauden iässä, jolloin ne ovat jo oppineet syömään emänsä maidon ohella korsirehua (kuten ruohoa) ja ihmisen tarjoamia rehuja. Vieroittamisen alussa tamma ja varsa voidaan laittaa vierekkäisiin karsinoihin, jotta ne voivat kuulla ja haistaa toisensa. Vieroituksen edetessä välimatkaa pidennetään, ja tamma saatetaan esimerkiksi viedä ulkoilemaan ilman varsaansa. Näin tamma ja varsa oppivat olemaan erossa toisistaan hätääntymättä ja rauhallisina. Kun varsa on noin 14 kuukauden ikäinen, sen on aika lähteä uuteen kotiin, mikäli kasvattaja aikoo myydä sen.
Jos tamman ja varsan annetaan olla jatkuvasti yhdessä, varsa saattaa jatkaa emänsä maidon imemistä usean vuoden ikäänkin. Viimeistään uuden varsan saadessaan emä kuitenkin lakkaa imettämästä edellistä varsaa ja ottaa siihen muutenkin enemmän etäisyyttä, vaikka välit hyvänä säilyisivätkin.
Vastasyntynyt varsa ponnistaa seisomaan minuuttien sisällä syntymästä. Takaosan päällä jälkeisiä.
Parin tunnin ikäiset pirteät kaksosvarsat.
Vjatšeslav I

Vjatšeslav I (1083–1155) oli Kiovan Venäjän ruhtinas vuosina 1139 ja 1151–1154. Hän oli  Vladimir Monomahin poika ja Jaropolk II:n veli, ja hallitsi Smolenskin (vuodesta 1107), Turaun (1125–32, 1134–46) ja Perejaslavin (1132–4, 1142) pieniä ruhtinaskuntia.
Ensi kerran hän nousi valtaan Kiovassa vuonna 1139 veljensä Jaropolk II:n kuoltua, mutta menetti pian valtansa Vsevolod II:lle. Seuraavan kerran Vjatšeslav nousi valtaan veljenpoikansa Izjaslav II:n kanssahallitsijaksi 1151 ja hallitsi kuolemaansa asti 1154.
Velhon morsian

Velhon morsian (jap. 魔法使いの嫁 Mahō Tsukai no Yome) on japanilainen manga, jonka on luonut Kore Yamazaki. Sarjaa julkaistaan Mag Gardenin Monthly Comic Garden -lehdessä. Sitä on ilmestynyt tähän mennessä 15 pokkarin verran. Suomessa mangaa julkaisee Punainen jättiläinen.
Sarja kertoo orvosta tytöstä nimeltä Chise Hatori, jolla on kyky nähdä yliluonnollisia asioita. Kallopäinen velho Elias Ainsworth ostaa hänet huutokaupasta ja ottaa hänet asumaan luokseen lähelle Lontoota. Chisestä tulee Eliaksen oppilas ja morsian.
Sarjasta tehty 24-osaisen animesarjan on tarkoitus alkaa lokakuussa 2017. Sarjasta on tehty myös kolmiosainen OVA.
Aiheesta muualla

Sarjan arvostelu Animelehti.fissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Viirit

Viirit
| --- | --- |
Muut nimet:  Острова Виргины, Ostrova Virginy
Sijainti:  59°58.4′N, 26°58.5′E Jaaman piiri Leningradin alue Venäjä
Merialue:  Suomenlahti
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Viirit (ven. Острова Виргины, Ostrova Virginy) ovat kaksi asumatonta Suomenlahden ulkosaarta Venäjän Leningradin alueen länsiosassa:
Itä-Viiri (ven. Южный Виргин, Južnyi Virgin, "Etelä-Viiri")
Länsi-Viiri (ven. Северный Виргин, Severnyi Virgin, "Pohjois-Viiri")
Viirit sijaitsevat noin 12 km Suursaaresta lounaaseen ja saman verran Ruuskerin itäpuolella. Hallinnollisesti ne ovat osa  Jaaman piiriä.
Historia

Ennen sotia Suomeen kuuluessaan Viirit olivat osa Suursaaren kuntaa, joka oli talvisodan päättäneessä Moskovan rauhassa 1940 Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella.
Saaret olivat osa joulukuussa 2017 perustettua Itäisen Suomenlahden luonnonpuistoa.
Majakka

Länsi-Viirin pohjoispäässä sijaitsevan majakan valo näkyy 4 sekunnin välein.
Aiheesta muualla

о. северный Виргин, Panoramio
Viirinkankaan kerhotalo

| Viirinkankaan kerhotalo> Viirinkankaan Kerhotalo |
| --- | --- |
Osoite:  Väinämöisentie 40
Sijainti:  Rovaniemi
Valmistumisvuosi:  1965
Rakennuttaja:  Viirinkankaan Järjestöyhdistys ry
Omistaja:  Viirinkankaan Järjestöyhdistys ry
Runkorakenne:  lauta
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viirinkankaan Kerhotalo on sijainnut Rovaniemellä.
Historia

Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainoilla. Talon piirustukset on KtK:n Lapin piirijärjestön arkistossa.
Rakennus

Vuonna 1965 rakennettu talo on lautarakenteinen. Ulkovuoraus on mineriittiä ja kiveä. Katteena on huopaa. Sisäseinät ja sisäkatto ovat paneelia. Talossa on keskuslämmitys, vesijohto, viemäri ja wc:t.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, voimailusali ja huoneen ja keittiön asunto.
Toimintaa työväentalolla

Talo on ollut omassa käytössä. Siellä on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, elokuvia, urheiluharjoituksia ja juhlia.(1982)
Wacław z Szamotuł

Wacław z Szamotuł
Wacław z Szamotuł (n. 1524 Szamotuły – n. 1560 Pińczów) oli puolalainen säveltäjä.
Wacław z Szamotuł opiskeli Lubrański-akatemiassa ja Krakovan yliopistossa. Hän työskenteli sihteerinä Hieronim Chodkiewiczille ja sitten säveltäjänä Sigismund II:n hovissa. Wacław kääntyi protestanttisuuteen noin vuonna 1550 ja työskenteli vuodesta 1555 kuolemaansa Mikołaj Radziwiłłin hovissa. Wacławin tuotantoon kuuluu monia hengellisiä a cappella -teoksia.
Wadi Fira

Wadi Fira on yksi Tšadin 22 hallinnollisesta alueesta. Se on muodostettu aluehallinnon uudistuksessa 2002 entisen Biltinen prefektuurin tilalle. Vuonna 2008 alueella oli 264 522 asukasta.
Alueen pääkaupunki on Biltine. Se sijaitsee maan itäosassa, Sudanin vastaisella rajalla.
Rajan takaa Sudanista alueelle on levinnyt etnisiä levottomuuksia sekä pakolaisia. Vuoden 2007 lokakuussa sinne julistettiin hätätila. EU:n EUFOR-rauhanturvajoukot ovat menossa alueelle vuonna 2008.
Unwelcome

| Unwelcome Arsis |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Audiohammer Studios
 Julkaistu: 30. huhtikuuta 2013
 Tuottaja(t): Mark Lewis
 Tyylilaji: tekninen death metal melodinen death metal
 Kesto: 36.37
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Arsisin muut julkaisut
| Lepers Caress 2012 | Unwelcome 2013 | Visitant 2018 |
Unwelcome on Arsisin viides studioalbumi, joka julkaistiin 30. huhtikuuta 2013.
Kappaleet

Unwelcome – 3.41
Carve My Cross – 4.14
Handbook for the Recently Deceased – 3.48
Choking on Sand – 3.18
Let Me Be the One – 3.10
Sunglasses at Night – 3.58 (säv. Corey Hart)
Martyred or Mourning – 4.09
No One Lies to the Dead – 3.05
I Share in Shame – 3.36
Scornstar – 3.38
Kokoonpano

James Malone – laulu, kitara
Brandon Ellis – kitara
Noah Martin – bassokitara, taustalaulu
Shawn Priest – rummut
Ryan Knight – kitarasoolo (kappale 7)
Nick Cordle – kitarasoolo (kappale 9)
Mark Lewis – tuottaja, äänittäjä
Eyal Levi – äänittäjä
Mark Riddick – grafiikka, layout
Arvostelut

About.com:
Metal Blast:
Metalholic.com: 8.1/10
Aiheesta muualla

Albumi Unwelcome Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Unwelcome discogs.com -sivustolla
Unwound

| Unwound |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1991–2002
Tyylilaji:  post-hardcore, indie rock, noise rock, math rock, post-rock
Kotipaikka:   Olympia (Washington), Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Justin Trosper, laulu, kitara   Vern Rumsey, basso   Sara Lund, rummut   Brandt Sandeno, rummut/perkussiot, koskettimet   David Scott Stone, kitara  
Levy-yhtiö:  Kill Rock Stars   Gravity Records   Matador Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Unwound oli yhdysvaltalainen post-hardcore yhtye, joka perustettiin Washingtonissa vuonna 1991. Yhtyeeseen kuuluivat Justin Trosper (laulu, kitara), Vern Rumsey (basso), ja Brandt Sandeno (rummut). He kaikki kuuluivat aiemmin myös Giant Henry -yhtyeeseen. Brandt Sandeno lähti Unwoundista vuonna 1992 ja hänet korvasi Sara Lund. Tämä kokoonpano pysyi samana yhtyeen hajoamiseen asti 2002. Yhtye oli Kill Rock Stars -yhtiön leivissä koko 1990-luvun. Unwoundin soundi oli dissonoiva ja kulmikas yhdistettynä epätavallisiin kitaraääniin. Yhtyeen tyyli oli pääosin post-hardcore ja noise rock. Unwound oli kiertueella usein ja soitti "kaikenikäisten" klubikeikkoja.
Diskografia > Studioalbumit

Unwound (1995)
Fake Train (1993)
New Plastic Ideas (1994)
The Future of What (1995)
Repetition (1996)
Challenge for a Civilized Society (1998)
Leaves Turn Inside You (2001)
Diskografia > Kokoelmat

A Single History: 1991–1997 (1999)
Further Listening (1999)
Big Baby (2012)
Kid Is Gone (2013)
Rat Conspiracy (2014)
No Energy (2014)
Empire (2015)
What Was Wound (2016)
Diskografia > Livealbumit

Live Leaves (2012)
Diskografia > EP:t

The Light at the End of the Tunnel Is a Train (1997)
Live in London (1999)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Wacoro

| Wacoro |
| --- | --- |
 Wacoro
 Koordinaatit: 12°36′3″N, 6°41′36″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Koulikoron alue
Piiri:  Dioïlan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  15 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wacoro on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Dioïlan piirissä Malissa. Se sijaitsee 25 kilometriä Dioïlasta koilliseen. Kunnassa on 15 000 ja kylässä 9 200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Wacoron kunta rajoittuu koillisessa Dioïlan piirin Nangolan, etelässä Kaladougoun ja luoteessa Kérélan kuntiin. Etelässä virtaa Banin alkujoki Baoulé.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat bambaroita, djulia ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, puuvilla, seesami ja maapähkinä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Wacław Geiger

Wacław Geiger
Wacław Geiger (1907 Krakova – 1988) oli puolalainen säveltäjä, laulaja, kapellimestari ja kuoronjohtaja.
Geiger aloitti varhain pianon- ja viulunsoiton. Hän asui ensimmäisen maailmansodan aikana vuosien ajan Zakopanessa, jossa hän jatkoi musiikkikoulutustaan. Sitten hän opiskeli sävellystä, orkesterinjohtoa ja laulua Krakovan musiikkiseuran konservatoriossa. Geiger oli toisen maailmansodan jälkeen aktiivinen kulttuurivaikuttaja Krakovassa ja oli muun muassa Puolan radion ensimmäinen musiikillinen johtaja siellä. Hän palasi Zakopaneen vuonna 1963. Siellä hän perusti Karol Szymanowski -musiikkiseuran, johti paikallisia kuoroja ja toimi lauluopettajana. Geiger oli perehtynyt Tatravuorten kansanperinteeseen ja toimi tuomarina kansanperinteen festivaalilla vuosien ajan.
Geigerin teoksiin kuuluu muun muassa lauluja Jan Masurin, Aniela Gut-Stapińskan ja Hanka Nowobielskan sanoihin. Geigerin läheisiin ystäviin kuului myös runoilija Tadeusz Staich.
Vesiallergia

Vesiallergia on erittäin harvinainen nokkosihottumaa aiheuttava sairaus. Nimestään huolimatta se ei ole allergia, koska se ei perustu histamiinin vapautumiseen allergisessa reaktiossa, vaan se on enemmänkin yliherkkyyttä tislaamattomasta vedestä löytyville ioneille. Vesiallergia aiheuttaa kivuliaan reaktion vartaloon sen jouduttua kosketukseen veden kanssa.
Oireet

Vesiallergia aiheuttaa yleensä ihon kutiamista ja polttelemista kaikenlaisen vedelle altistumisen jälkeen. Suihkussa käynti saattaa aiheuttaa erittäin kuivat silmät. Lämpimämpi vesi yleensä pahentaa reaktiota. Vettä juodessa vesiallergikolla saattaa esiintyä hengitysvaikeuksia tai kurkun turpoamista. Kipu yleensä hellittää 10–120 minuutin kuluttua.
Aiheuttajat

Minkä vain veden olomuodon koskettaminen voi aiheuttaa oireiden esiintymisen. Myös oma tai toisen hiki voi aiheuttaa reaktion, joten kesällä on hyvä pysytellä viileässä hikoamisen välttämiseksi. Myös kyyneleet voivat aiheuttaa kipua. Useimmat vesiallergiasta kärsivät pyrkivät välttämään sadetta ja pitämään mukanaan sateenvarjoa kastumisen välttämiseksi. Kehon puhdistus on vaikeaa, koska vesiallergikot saattavat joutua ottamaan hyvin lyhyitä suihkuja vähentääkseen suihkun aiheuttamaa kipua.
Hoito

Vesiallergialle ei ole tunnettua hoitoa. Dermatologit suosittelevat veden välttämistä mahdollisuuksien mukaan: Lyhyitä suihkuja, viileässä pysyttelemistä ja sateen välttelemistä oireiden helpottamiseksi. Lääkäri voi määrätä vesiallergiselle antihistamiinia tai muita lääkkeitä.
Aiheesta muualla

About.com-sivuston artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
Valkoailakki

| Valkoailakki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Kohokit Silene
Laji::  latifolia
Alalaji::  alba
Kolmiosainen nimi
 Silene latifolia ssp. alba  (Mill.) Greuter & Burdet 
Katso myös
   Valkoailakki Wikispeciesissä   Valkoailakki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkoailakki (Silene latifolia subsp. alba) on Euroopassa ja Suomessa yleinen valkokukkainen kuivan paikan kohokkikasvi.
Ulkonäkö ja koko

Valkoailakki kasvaa 30–60 cm korkeaksi. Yläosastaan nystykarvainen ja tahmaton varsi on pysty ja haarova. Kasvin lehtien muoto vaihtelee puikeista puikean suikeisiin. Iltaisin aukeavat, heikkotuoksuiset kukat ovat kaksikotisia, eli heteet ja emit ovat eri yksilöissä. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on ulkoverhiötön. Teriö on valkoinen ja lisäteriöllinen. Terälehtien lavat ovat melko syvään kaksihalkoisia, ja niiden liuskat ovat 3–6 mm leveitä. Valkoailakki kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Hedelmä on kymmenliuskaisesti aukeava kota. Valkoailakki on yksi-, kaksi- tai lyhytikäinen monivuotinen kasvi.
Valkoailakki saattaa joskus risteytyä puna-ailakin (S. dioica) kanssa. Risteymä eli rusoailakki on kantalajejaan kookkaampi ja vankempi. Kukat ovat tavallisesti vaaleanpunaisia tai vaalean violetinpunaisia.
Levinneisyys

Valkoailakkia tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Portugalia, Espanjaa, entisen Jugoslavian aluetta, Kreikkaa ja Bulgariaa. Laji puuttuu myös aivan pohjoisimmasta Euroopasta. Levinneisyysalue jatkuu läpi Euroopan Keski-Aasiaan asti, ja edelleen satunnaisena Siperiaan saakka. Sitä tavataan satunnaisena myös Turkissa. Valkoailakki on levinnyt laajalle alueelle myös Pohjois-Amerikkaan, mutta on siellä ihmisen mukanaan tuoma tulokaslaji. Paikoitellen sitä tavataan myös Grönlannissa sekä myös Uudessa-Seelannissa ja Tasmaniassa.
Suomessa valkoailakki esiintyy harvinaisena koko maassa, varsinkin Etelä- ja Itä-Suomessa. Runsaimmillaan laji on maan itäosissa. Valkoailakki on Etelä-Lappia myöten vakiintunut uustulokas, pohjoisempana se on satunnaisempi uustulokas. Suomeen laji lienee levinnyt alun perin varsinkin venäläisen sotaväen ja viljan mukana. Myöhemmin laji on levinnyt muun muassa länsieurooppalaisen heinänsiemenen mukana.
Elinympäristö

Valkoailakki kasvaa erilaisissa ihmisen muovaamissa kulttuuriympäristöissä, kuten pellon- ja tienpientareilla, kuivilla niityillä, kedoilla, asumusten seinustoilla, satama-alueilla, joutomailla ja radanvarsilla.
Kuvia

Valkoailakin lehti.
Valkoailakin kukka.
Valkoailakin siemenkota ja siemeniä.
Valkoailakin ja puna-ailakin risteymä (Silene × hampeana eli S. dioica × latifolia).
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Valkoailakin (Silene latifolia subsp. alba) levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Valkoailakki (Silene latifolia subsp. alba)
Luontoportti: Valkoailakki (Silene latifolia)
Pohjolan kasvien pauloissa: Silene latifolia subsp. alba - ilta-ailakki subsp. valkoailakki
Pohjolan kasvien pauloissa: Silene ×hampeana - rusoailakki (puna- ja valkoailakin risteymä)
United States Department of Agriculture (USDA): Silene latifolia (englanniksi)
Flora of China: Silene latifolia (englanniksi)
Valkoailakki kuvattuna Johann Georg Sturmin teoksessa Deutschlands Flora in Abbildungen (1796).
Vilhelm Rubruk

Vilhelm Rubrukin matkareitti Mongoliaan vuosina 1253–1255.
Vilhelm Rubruk (Willem van Rubroeck, noin 1215–1220 – 1293) oli flaamilainen tutkimusmatkailija ja munkki.
Vuosina 1253–1255 van Rubruk johti Ranskan kuninkaan Ludvig IX:n Mongolivaltakuntaan lähettämää diplomaattiseuruetta. He kulkivat Ranskasta ensin Palestiinaan, sitten Konstantinopolin kautta Krimille ja sieltä Donin arojen ja Keski-Aasian kautta keski-Mongoliaan. Vuonna 1254 lähetystö saapui Karakorumiin. Paluumatka tapahtui Kaukasian ja Vähän-Aasian kautta.
Rubruk kirjoitti matkastaan kuninkaalle osoitetun Itinerarium-matkakertomuksen. Teoksessa Rubruk selostaa sanatarkasti keskustelujaan niin suurkaanin kuin rahvaankin edustajien kanssa sekä tarjoaa muun muassa ensimmäiset laajat latinankieliset selonteot Keski-Aasian nestoriolaisuudesta ja buddhalaisuudesta.
Kirjallisuutta

Matka Mongoliaan vuosina 1253-1255: Veli Vilhelm Rubrukin matkakertomus Ranskan kuninkaalle Ludvig IX:lle. Turku: Faros, 2010.