stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kris Kristofferson
Muusikon ura

Kristofferson muutti Nashvilleen 1965 ja julkaisi ensimmäisen albuminsa Monument Recordsilla 1970. Hän oli kuitenkin noussut singlelistoille jo 1960-luvun viimeisinä vuosina.
Ennen oman levytysuransa etenemistä Kristofferson tuli tunnetuksi lähinnä lauluntekijänä muille esittäjille. Hänen sävellyksiään tulkitsivat menestyksellä useat kuuluisuudet, kuten Ray Price, Waylon Jennings, Bobby Bare, Johnny Cash, Sammi Smith, Janis Joplin, Joe Simon, O. C. Smith, Jerry Lee Lewis, Patti Page ja Peggy Little. Suomalaisartisteista Kristoffersonin tuotantoa ovat esittäneet käännöstekstein muun muassa Kari Tapio ja Freud Marx Engels & Jung.
Kristoffersonin tunnetuimpiin lauluihin kuuluvat ”Me and Bobby McGee”, ”Sunday Mornin’ Comin’ Down” ja ”Help Me Make It Through the Night”. Hänet on otettu Nashville Songwriters Hall of Fameen 1977, Songwriters Hall of Fameen 1985 ja Country Music Hall of Fameen 2004. Hänen tuoreimmat albuminsa ovat Comin’ To Your City (2005) ja This Old Road (2006). Hän julkaisi albumeita lisäksi osana The Highwaymen -superyhtyettä (Kris Kristofferson, Johnny Cash, Waylon Jennings, Willie Nelson).
Näyttelijän ura

Kristoffersonilla oli rooleja muiden muassa elokuvissa Pat Garrett ja Billy the Kid (1973), Alice ei asu enää täällä (1974), Tähti on syttynyt (1976), Merimies jonka aallot hylkäsivät (1976), Raivopäät (1978), Portti ikuisuuteen (1980), Kuolemanleikki (1989), Tappava salaisuus (1997), Blade (1998), Blade II (2002), Blade: Trinity (2004) ja Sidottu (2005). Televisiossa hän esiintyi muun muassa minisarjoissa Miehitetty Amerikka (1987) ja Texas Rising (2015).
Yksityiselämä > Avioliitot

Kristoffer oli naimisissa kolme kertaa:
Frances Beerin kanssa (1961–1969, ero, kaksi lasta)
Rita Coolidgen kanssa (1973–1980, ero, yksi lapsi)
Lisa Meyersin kanssa (1983–2024, viisi lasta)
Yksityiselämä > Kuolema

Kristofferson kuoli 28. syyskuuta 2024 kotonaan Mauin saarella Havaijilla perheensä ympäröimänä. Hän oli kuollessaan 88-vuotias.
Diskografia > Albumit

Kristofferson (1970; julkaistu uudelleen vuonna 1971 nimellä Me & Bobby McGee)
The Silver Tongued Devil and I (1971)
Border Lord (1972)
Jesus Was a Capricorn (1972)
Full Moon (1973)
Spooky Lady’s Sideshow (1974)
Breakaway (1974)
Who’s to Bless and Who’s to Blame (1975)
Surreal Thing (1976)
Easter Island (1978)
Natural Act (1978)
Shake Hands with the Devil (1979)
To the Bone (1981)
The Winning Hand (1982)
Music from Songwriter (1984)
Repossessed (1986)
Third World Warrior (1990)
Live at the Philharmonic (1992)
A Moment of Forever (1995)
The Austin Sessions (1999)
Broken Freedom Song: Live from San Francisco (2003)
Comin’ to Your City (2005)
This Old Road (2006)
Closer to the Bone (2009)
Feeling Mortal (2013)
Diskografia > Albumit The Highwaymenin kanssa

Highwayman (1985)
Highwayman 2 (1990)
The Road Goes On Forever (1995; uudelleen 2005)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kris Kristofferson Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Marion Jones

| Marion Jones |
| --- | --- |
 Marion Jones Sydneyn olympialaisten 4 × 400 metrin viestin palkintojenjakotilaisuudessa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. lokakuuta 1975 (ikä 49) Los Angeles, Kalifornia
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen  belizeläinen
Yleisurheilija
Pituus:  178 cm
Paino:  68 kg
Laji:  pikajuoksu, koripallo
Ennätykset:  100 m:10,65 (1998) 200 m:21,62 (1998) 400 m:49,59 (2000) pituushyppy:731 cm (1998)
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|       Hylätty | Sydney 2000 | 100 metriä |  |
|       Hylätty | Sydney 2000 | 200 metriä |  |
|       Hylätty | Sydney 2000 | 4×100 metriä |  |
|       Hylätty | Sydney 2000 | 4×400 metriä |  |
|       Hylätty | Sydney 2000 | Pituushyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1997 | 100 metriä |  |
|  Kultaa | Ateena 1997 | 4×100 metriä |  |
|  Kultaa | Sevilla 1999 | 100 metriä |  |
|  Pronssia | Sevilla 1999 | pituushyppy |  |
|       Hylätty | Edmonton 2001 | 100 metriä |  |
|       Hylätty | Edmonton 2001 | 200 metriä |  |
Marion Jones (s. 12. lokakuuta 1975 Los Angeles) on yhdysvaltalainen entinen yleisurheilija ja koripalloilija. Jones menetti vuonna 2007 viisi Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 ja kaksi Edmontonin MM-kisoissa 2001 saavuttamaansa mitalia dopingin käytön takia. Seuraavan vuoden alussa hänelle langetettiin kuuden kuukauden ehdoton vankeusrangaistus viranomaisille valehtelun vuoksi.
Jonesilla on sekä Yhdysvaltain että Belizen kansalaisuus. Hänen isänsä on afroamerikkalainen ja äitinsä belizeläinen.
Ura

Ennen yleisurheilu-uraansa Jones pelasi koripalloa ja voitti siinä yliopistomestaruuden. Jones loukkaantui ennen Atlantan olympialaisia 1996, minkä jälkeen hän päätti keskittyä täysipainoisesti yleisurheiluun.
Heti ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan Ateenan MM-kisoissa 1997 Jones voitti sadalla metrillä maailmanmestaruuden ja sijoittui pituushypyssä kymmenenneksi. Sevillan MM-kisoissa 1999 Jones osallistui neljään lajiin ja tavoitteli kaikissa kultaa. Voitettuaan sadalla metrillä kultaa ja pituudessa pronssia hän loukkaantui kesken 200 metrin juoksun.
Sydneyn olympialaisista 2000 Jones voitti viisi mitalia, joista kolme kultaisia (100 metriä, 200 metriä ja 4 x 400 metriä). Noihin aikoihin Jones oli naimisissa yhdysvaltalaisen kuulantyöntäjän C. J. Hunterin kanssa, joka joutui jättämään kisat väliin nandrolonikäryä seuranneen kilpailukiellon takia. Pari erosi vuosi tämän jälkeen.
Edmontonin MM-kisoissa 2001 Jones hävisi sadalla metrillä Ukrainan Žanna Pintusevitš-Blockille, ensimmäistä kertaa yli kuuteen vuoteen. Hän kuitenkin voitti kultaa 200 metrillä ja pikaviestissä.
Vuosi 2003 jäi Jonesilta väliin raskauden takia. Hän sai pojan pikajuoksija Tim Montgomeryn kanssa. Ateenan olympialaisissa 2004 Jones sijoittui pituushypyssä viidenneksi ja juoksi Yhdysvaltain pikaviestijoukkueessa, joka kuitenkin pudotti alkuerissä kapulan.
Jones on naimisissa entisen huippujuoksijan Obadele Thompsonin kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta.
Jonesin elämästä on tehty dokumenttielokuva Marion Jones – Vapaalla jalalla (Life after), 2009.
Ura > Dopingtapaus

Myös Jonesin nimi esiintyi tiuhaan BALCO-laboratorion dopingpaljastusvyyhdissä. Laboratorion johtaja Victor Conte kertoi välittäneensä Jonesille viittä erilaista kiellettyä ainetta Sydneyn olympiakisojen aikoihin. Washington Post -lehden mukaan hän antoi EPOa sisältäneen doping-näytteen kesällä 2006 Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa. Jonesin B-näyte osoittautui kuitenkin negatiiviseksi, joten häntä ei rangaistu kiellettyjen aineiden käytöstä.
Lokakuussa 2007 Jones myönsi käyttäneensä urheilussa kiellettyjä aineita kahden vuoden ajan, vuodesta 1999 lähtien. Jonesin valmentaja Trevor Graham uskotteli aineen olevan pellavasiemenöljyä, ja Jones kiisti tuolloin tienneensä käyttäneensä kiellettyjä aineita. Aineen oli valmistanut BALCO-laboratorio.
Jones toteutti KOK:n ja Yhdysvaltain olympiakomitean vaatimuksen luopua kaikista viidestä olympiamitalistaan 8. lokakuuta 2007.  Hän sai myös kahden vuoden kilpailukiellon, ja Yhdysvaltain olympiakomitea vaatii takaisin noin 100 000 dollaria hänelle maksettuja rahoja. 11. tammikuuta 2008 Jones sai newyorkilaisessa oikeusistuimessa puolen vuoden ehdottoman vankilatuomion. Syynä tuomioon oli se, että hän oli valehdellut viranomaisille dopingtutkinnan yhteydessä. Rangaistus oli ankarin mahdollinen. Jones sai myös kahden kuukauden tuomion harhaanjohtamisesta Tim Montgomeryn šekkipetostapauksen tutkinnassa. Lisäksi hänelle määrättiin 400 tuntia yhdyskuntapalvelua, ja vankeustuomion suoritettuaan Jones oli vielä kahden vuoden ajan erityistarkkailussa. Oikeusdokumenttien mukaan Jones oli käyttänyt dopingaineina tetrahydrogestrinonia, erytropoietiinia sekä  somatotropiinia.
7. maaliskuuta 2008 Jones ilmoittautui Carswell Federal Medical Center -vankilaan, Teksasin Fort Worthissa aloittaakseen kuuden kuukauden tuomion kärsimisen. Vankilassa ollessaan hän joutui vankilatappelun takia 1,5 kuukaudeksi eristysselliin.
Ura > Koripalloura

Jones varattiin WNBA-liigaan Phoenixin joukkueeseen vuonna 2003. Vuonna 2010 hän teki sopimuksen WNBA-liigassa pelaavan Tulsa Shock -joukkueen kanssa. Ensimmäisen WNBA-ottelunsa hän pelasi 15. toukokuuta 2010. Hän pelasi lopulta yhteensä 47 WNBA-ottelua vuosina 2010–2011 tehden niissä keskimäärin 2,6 pistettä ja ottaen 1,3 levypalloa.
Saavutuksia > 100 m

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nuorten MM-kisat 1992 | 5. sija | 11,58 | Soul | 17. syyskuuta | 1992 |
| MM-kisat 1997 | kultaa | 10,83 (0,4) | Ateena | 3. elokuuta | 1997 |
| IAAF:n Grand Prix -finaali 1998 | 1. sija | 10,83 (0,4) | Moskova | 5. syyskuuta | 1998 |
| Yleisurheilun maailmancup 1998 | 1. sija | 10,65 (1,1) | Johannesburg | 12. syyskuuta | 1998 |
| MM-kisat 1999 | kultaa | 10,70 (-0,1) | Sevilla | 22. elokuuta | 1999 |
| Kesäolympialaiset 2000 | hylätty | 10,75 (-0,4) | Sydney | 23. syyskuuta | 2000 |
| IAAF:n Grand Prix -finaali 2000 | 1. sija | 11,00 (1,6) | Doha | 5. lokakuuta | 2000 |
| MM-kisat 2001 | hylätty | 10,85 (-0,3) | Edmonton | 6. elokuuta | 2001 |
| IAAF:n Grand Prix -finaali 2002 | hylätty | 10,88 (1,4) | Pariisi | 14. syyskuuta | 2002 |
| Yleisurheilun maailmancup 2002 | hylätty | 10,90 (-0,3) | Madrid | 20. syyskuuta | 2002 |
Saavutuksia > 200 m

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nuorten MM-kisat 1992 | 7. sija | 24,09 | Soul | 19. syyskuuta | 1992 |
| Yleisurheilun maailmancup 1998 | 1. sija | 21,62 (-0,6) | Johannesburg | 1. syyskuuta | 1998 |
| MM-kisat 1999 | 1. sija välierässä | 22,45 (0,0) | Sevilla | 24. elokuuta | 1999 |
| Kesäolympialaiset 2000 | hylätty | 21,84 (0,7) | Sydney | 28. syyskuuta | 2000 |
| MM-kisat 2001 | hylätty | 22,39 (-0,8) | Edmonton | 10. elokuuta | 2001 |
Saavutuksia > Pituushyppy

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| MM-kisat 1997 | 10. sija | 663 (0,0) | Ateena | 9. elokuuta | 1997 |
| IAAF:n Grand Prix -finaali 1998 | 1. sija | 713 (0,7) | Moskova | 5. syyskuuta | 1998 |
| Yleisurheilun maailmancup 1998 | 2. sija | 700 (0,3) | Johannesburg | 13. syyskuuta | 1998 |
| MM-kisat 1999 | pronssia | 683 (-0,2) | Sevilla | 23. elokuuta | 1999 |
| kesäolympialaiset 2000 | hylätty | 692 | Sydney | 29. syyskuuta | 2000 |
| kesäolympialaiset 2004 | hylätty | 685 | Ateena | 27. elokuuta | 2004 |
Vuoden 2000 kesäolympialaisten mitalit hylättiin tunnustettujen dopingrikkeiden vuoksi.
Henkilökohtaiset ennätykset

(suluissa tuulilukema)
100 m: 10,65 (1,1), Johannesburg, 12. syyskuuta 1998
200 m: 21,62 (-0,6), Johannesburg, 11. syyskuuta 1998
300 m: 35,68, Walnut, 22. huhtikuuta 2001
400 m: 49,59, Walnut, 16. huhtikuuta 2000
pituushyppy: 731 (1,9), Eugene, 31. toukokuuta 1998 ja (-0,1), Zürich, 12. elokuuta 1998
Osmo Ikonen

| Osmo Ikonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1980 (ikä 44) Korpilahti
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  pop, R&B, soul
Soittimet:  laulu sello basso kitara koskettimet rummut viulu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Osmo Olavi Ikonen (s. 18. huhtikuuta 1980 Korpilahti) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja multi-instrumentalisti. Hän on julkaissut kolme sooloalbumia: Stories from Within (2008), Heaven or Hell is Just a State of Mind (2010) ja Yhden miehen armeija (2021) sekä EP:n Let It Out (2015). Ikonen säveltää ja tuottaa musiikkia sekä soittaa ja laulaa useissa kokoonpanoissa. Hän on toiminut  Sunrise Avenuen kosketinsoittajana vuodesta 2009 lähtien.
Ura > Nuoruus

Ikonen aloitti sellon soittamisen kuusivuotiaana, mutta kiinnostui myöhemmin basson- ja pianonsoitosta. Hän opiskeli Kaustisen musiikkilukiossa ja muutti myöhemmin Helsinkiin opiskellakseen Sibelius-Akatemiassa.
Ura > Sooloura alkaa

Ikonen sai levytyssopimuksen sovittaessaan J. Karjalaisen kappaletta Essi Wuorelan levyä varten ja tuottajien kuultua hänen laulamansa demon kappaleesta. Hänen ensimmäinen singlensä Storm julkaistiin digitaalisena 17. maaliskuuta 2008 ja CD:nä 26. maaliskuuta 2008.
Pienlevy-yhtiö Van Gogh Records julkaisi Ikosen debyyttialbumin Stories from Within 21. toukokuuta 2008. Levynjulkaisukeikka järjestettiin Ravintola Bellyssä, Helsingissä. Albumi on tyylilajiltaan R&B- ja popvaikutteista modernia soulia. Se valittiin radioasema YleX:n viikon albumiksi viikolla 21/2008. Albumi julkaistiin myös ulkomailla. Ikonen sävelsi, sanoitti ja tuotti albumin sekä soitti sillä useita soittimia. Albumilla vierailevat mm. kitaristi Petteri Sariola sekä rap-artistit Axl Smith ja Redrama. Hänen toinen albuminsa, Heaven or Hell is Just a State of Mind, julkaistiin helmikuussa 2010..
Osmo Ikonen solmi singlesopimuksen "Heaven or hell" -kappaleesta Universal Music Germanyn kanssa vuonna 2010. Keväällä ja kesällä 2011 Kappale soi laajalti radioissa Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä ja oli parhaimmillaan kuudenkymmenenviiden soitetuimman radiosinglen joukossa. Kappale valittiin myös brittien BBC2-radiokanavan soittolistalle syksyllä 2011 ja se soi siellä seitsemän viikkoa. Ikosella on levytysopimus brittiläisen Conehead-levy-yhtiön kanssa.
Ikonen solmi singlesopimuksen myös "Stay true" -kappaleesta italialaisen Planet records -yhtiön kanssa ja se soi laajalti Italiassa kesällä 2011.
Ura > Eurovision laulukilpailu

Ikonen osallistui yhdessä kuuron rap-artisti Signmarkin kanssa vuoden 2009 Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintoihin kappaleella "Speakerbox". He sijoittuivat karsintojen finaalissa toiselle sijalle. Ikonen yritti Euroviisuihin uudestaan vuonna 2010 kappaleellaan "Heaven or Hell", muttei päässyt jatkoon. Osmo Ikonen on myös osallistunut vuoden 2011 Eurovision laulukilpailun Puolan kilpailukappaleen "Jestem" englanninkielisen version "First Class Ticket to Heaven" tekoon.
Ikonen esiintyi itsenäisyyspäivän vastaanotolla presidentinlinnassa joulukuussa 2011 yhdessä Kaartin Soittokunnan Combo-yhtyeen kanssa. Ikonen on myös ollut soittamassa ja laulamassa bändin kokoonpanossa Ylen tv-ohjelmassa "Linnan jatkot" vuodesta 2014 asti. Hänen siskonsa Aili Ikonen puolestaan esiintyi Kaartin Combon solistina Linnan juhlissa.
Ura > Kansainväliset kilpailut

Osmo Ikonen on ottanut osaa seuraaviin kansainvälisiin laulukilpailuihin, jotka ovat tavoittaneet satoja miljoonia ihmisiä television välityksellä:
• Çeşme International Song Contest – Izmir, Turkki 2009 (3. sija kappaleella "Storm")
• Asia New Singer Competition – Shanghai, Kiina 2010 (3. sija kappaleella "Heaven or hell")
• Crimea Music fest – Jalta, Krim, Ukraina 2011 (5. sija kappaleella "Veden alla")
Ura > Nykytilanne

Sunrise Avenuen lisäksi Ikonen soittaa selloa Emma-palkitussa Oddarrang-yhtyeessä ja bassoa The Northern Governors -yhtyeessä.  Lisäksi hän on tuttu kasvo monista tv-ohjemista, kuten Lauantaiprojekti, Ilta Annen ja Hannahin kanssa, Make up, The Voice of Finland ja Tähdet, tähdet. Hänet tunnetaan parhaiten neljä kertaa Kultaisella Venlalla palkitun SuomiLOVE-ohjelman solistina ja sovittajana.
Osmo Ikonen on vieraillut lukuisilla levyillä soittajana sekä laulajana ja hän on ollut mukana kirjoittamassa kappaleita muun muassa Elastiselle, Sunrise Avenuelle, Anna Abreulle, Cheekille ja Fintelligensille.
Ikonen keskittyy tekemään soolotuotantoa suomeksi ja häneltä ilmestyi suomenkielinen sooloalbumi Yhden miehen armeija heinäkuussa 2021.
Soolotuotanto > Albumit

Stories from within (2008)
Heaven or hell is just a state of mind (2010)
Let It Out (EP, 2015)
Yhden miehen armeija (2021)
Soolotuotanto > Singlet

Diary (2008)
Storm (2008)
All by myself (2008)
What'ya think of that? (2008)
One day it will all make sense (2013)
Rubba Dubba Love (2015)
Tuhat ja sata kertaa (2016)
Me ei mahduta samaan tilaan (2017)
Leikitään että rakkaus voi kuolla (2020)
Mä voi skippaa taivaan (2021)
Aina (2021)
Gloria (2021)
Yhden miehen armeija (2021)
Aiheesta muualla

Fono.fi – Osmo Ikonen
Sunrise Avenue
|  Samu Haber  Raul Ruutu  Sami Osala  Riku Rajamaa  Osmo Ikonen >  Juho Sandman  Sami Heinänen  Janne Kärkkäinen  Jukka Backlund  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  On the Way to Wonderland  Popgasm  Out of Style  Unholy Ground  Heartbreak Century 
Muut julkaisut:  Acoustic Tour 2010  Out of Style – Live Edition  Fairytales – Best of 2006–2014 
Muuta: Diskografia
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Kasvillisuusvyöhyke

Maapallon kasvillisuusvyöhykkeet.
Kasvillisuusvyöhykkeet eli kasvillisuusalueet ovat kasvillisuudeltaan toisistaan eroavia alueita. Pääasiassa alueen kasvillisuus määrittyy ilmaston ja maannoksen perusteella. On olemassa useita eri tapoja jakaa maapallon kasvillisuus vyöhykkeisiin. Läheinen käsite biomi – tietynlainen eliöiden elinympäristö – vastaa kuivalla maalla sijaitessaan lähestulkoon kasvillisuusvyöhykettä, mutta ne ovat kuitenkin eri asioita.
Merkittävin kasvillisuuteen vaikuttava tekijä on ilmasto, jonka vuoksi kasvillisuusvyöhykkeet noudattavat melko tarkasti ilmastovyöhykkeitä. Vyöhykkeiden rajat ovat tavallisesti liukuvia. Merkittävimmät ilmastoon ja siten myös kasvillisuuteen vaikuttavat tekijät ovat lämpötila ja sademäärä, joihin vaikuttavat useat eri tekijät. Lisäksi kasvillisuusvyöhykkeisiin vaikuttaa suuresti maannos. Maannos taas riippuu geologian lisäksi suurelta osin kasvillisuudesta, koska maan pintakerros koostuu lähinnä maatuneista kasvinosista. Kasvillisuusvyöhykkeillä onkin usein niille ominainen maannos.
Kasvillisuusvyöhykkeisiin vaikuttavat tekijät

Merkittävin vaikutus kasvillisuuden tyyppiin on kullakin alueella vallitseva ilmasto, etenkin lämpötila ja sademäärä sekä niiden kausittaiset vaihtelut. Vuoristoisilla seuduilla kasvillisuus muuttuu vyöhykkeelliseksi: korkeammalle mentäessä ilma kylmenee ja kasvillisuus muuttuu vaatimattomammaksi samaan tapaan kuin päiväntasaajalta poispäin mentäessä; lisäksi vuorten vastakkaisilla rinteillä sade- ja lämpöolosuhteet voivat olla erilaiset.
Paikalliset kasvupaikkatekijät voivat luoda ympäristöstään poikkeavia, joskin tavallisesti pieniä kasvillisuusalueita. Näitä nimitetään biotoopeiksi tai suomeksi luontotyypeiksi. Seisova vesi tai pohjaveden sijainti lähellä maanpintaa luovat ympäristöään kosteampia luontotyyppejä, hyvin vettä läpäisevät karkeat maalajit taas ympäristöään kuivempia luontotyyppejä. Myös maan ravinnekoostumus voi vaikuttaa kasvillisuuteen – esimerkiksi kalkkipitoinen maaperä suosii tiettyjä kasveja, kun taas monet kasvit eivät kasva siinä lainkaan, ja karuilla, niukkaravinteisilla mailla on omat lajikokoonpanonsa. Maaperän suolaisuus vaikuttaa myös kasvillisuuteen merkittävästi. Paikalliset pienilmastot luovat omia kasvillisuusvyöhykkeitään.
Koska keskilämpötila ja -sademäärä vaihtelevat alueiden välillä liukuvasti, eivät kasvillisuusvyöhykkeidenkään rajat tavallisesti ole jyrkkiä. Esimerkiksi metsä voi muuttua aroksi siten, että ympäristöään kosteammilla paikoilla voi aron keskellä vielä kasvaa pieniä metsäsaarekkeita. Lauhkea lehtimetsävyöhyke ja pohjoinen havumetsävyöhyke sekoittuvat keskenään hemiboreaaliseksi sekametsävyöhykkeeksi.
Jako lämpövyöhykkeittäin

Tavallisin jako kasvillisuusvyöhykkeisiin perustuu maapallon lämpövyöhykkeisiin. Se on varsin karkea ja epätarkka pienellä mittakaavalla, mutta suurilmastollisista syistä johtuen suurtenkin alueiden kasvillisuus on usein samankaltaista. Kasvillisuusvyöhykkeet eivät aina noudata lämpövyöhykkeiden rajoja: aavikoita on myös lauhkealla vyöhykkeellä. Alla esitettävät kasvillisuusvyöhykkeet jakautuvat edelleen alatyyppeihin. Viisi ensiksi mainittua vyöhykettä jäätiköstä havumetsiin määräytyvät lähinnä vuoden tai vuodenaikojen keskilämpötilan mukaan. Lehti- ja sekametisen ja arojen kohdalla vaikuttavat sekä vuotuinen sademäärä, että keskilämpötila. Eteläisemmät vyöhykkeet määräytyvät lähinnä sademäärän tai sateen kausittaisuuden mukaan.
Kylmä lämpövyöhyke:
jäätikkö – kasvitonta aluetta
kylmyys- eli polaariavikko – lähinnä jäkäliä ja yksisoluisia leviä, harvakseltaan muita kasveja
tundra – matalakasvuisia pensaita, ruohoja ja varpuja, voidaan jakaa alatyyppeihin pohjoisuuden mukaan.
Lauhkea lämpövyöhyke:
boreaalinen eli pohjoinen havumetsävyöhyke – havupuita ja eräitä kesävihantia lehtipuita, aluskasvillisuus lähinnä varpukasveja. Voidaan jakaa alatyyppeihin pohjoisuuden mukaan.
lehtimetsä – lähinnä kesävihantia jaloja lehtipuita, sekä muita kesävihantia lehtipuita, havupuut harvinaisempia. Uudessa-Seelannissa ainavihantia lehtipuita. Aluskasvillisuudessa lähinnä ruohokasveja. Voidaan jakaa alatyyppeihin pohjoisuuden ja sademäärän mukaan.
aro – puutonta ruohokasvillisuutta, tosin puistoarolla, sekä jokilaaksoissa on myös pensaita ja lehtipuita. Voidaan jakaa alatyyppeihin sademäärän mukaan.
Lämmin eli subtrooppinen lämpövyöhyke:
subtrooppinen sademetsä – ainavihantia lehtimetsiä, sadetta ympäri vuoden runsaasti.
nahkealehtinen eli välimerenkasvillisuus – kuivakesäinen vyöhyke, talvet viileitä ja runsassateisia. Kasvillisuus ainavihantaa matalaa kuivaa metsää ja matalampaa pensastoa, kasvien lehdet vahapintaisia ja nahkeita.
monsuunimetsä – Kesät kuumia ja erittäin sateisia, metsä tiputtaa lehtensä kuivaksi kaudeksi.
kuivuusaavikko – kuuma ja kasviton tai lähes kasviton alue. Kasveina saattaa olla esimerkiksi kaktuksia.
Kuuma eli trooppinen lämpövyöhyke:
savanni – ruohostoa ja harvakseltaan puita
trooppinen sademetsä – ainavihantia korkeita metsiä, jotka saavat jatkuvasti sadetta ja lämpöä
Alpiininen eli vuoristokasvillisuus on tundramaista kasvillisuutta, jota esiintyy vuorten rinteillä lauhkeasta trooppiselle vyöhykkeelle.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Kylmyysaavikko

Kylmyysaavikko (napa-aavikko, polaariaavikko) on kylmää ja kuivaa aluetta, joka on paljaana lumesta ja jäästä ainakin osan vuotta. Kasvillisuus koostuu lähinnä muutamista jäkälistä, sammalista ja yksisoluisista levistä. Vuoden lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on alle +10 °C. Kylmyysaavikoita on 76. leveysasteen pohjoispuolella, Etelämantereella sekä korkeiden vuoristojen huipuilla.
Kasvillisuusvyöhykkeet lyhyesti > Tundra

Tundralla maa on ikiroudassa ja vuoden lämpimimmän kuukauden keskilämpötila jää 0...+10 celsiusasteeseen. Lyhyt kesä mahdollistaa maanpinnan sulamisen, ja soita esiintyy laajalti, koska haihtuminen on vähäistä ja routa estää veden imeytymisen syvälle maahan. Maaperä on vähäravinteinen. Kaikki kasvit ovat monivuotisia ja useimmat ainavihantia lyhyen kasvukauden takia. Yksivuotiset ruohot eivät tundralla viihdy, sillä niiden tulisi lyhyen kesän aikana itää, kasvaa, kukkia ja siementää, mikä on lähes mahdotonta tundran lyhyessä viileässä kesässä. Kylmemmissä osissa kasvaa lähinnä vain sammalia ja jäkäliä. Lämpimämmissä osissa kasvaa niiden lisäksi matalia pensaita, eräitä monivuotisia ruohoja  ja kituliaita puita sekä pieniä varpuja. Tundraa on pohjoisella pallonpuoliskolla Euroopassa 70. leveysasteen pohjoispuolella, sekä Pohjois-Amerikassa ja Siperiassa 60. leveysasteen pohjoispuolella. Eteläisellä pallonpuoliskolla sitä on Etelämantereen suotuisimmilla alueilla ja muutamilla sitä ympäröivillä saarilla.