stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palava enkeli
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Riitta Viiperi  | … |  sairaanhoitaja Tuulikki Merinen   |
|  Eeva Eloranta  | … |  Katariina, potilas   |
|  Tom Wentzel  | … |  psykiatri Johan Kukkola, "Juhana"   |
|  Juuso Hirvikangas  | … |  Mikko   |
|  Elina Hurme  | … |  Karin   |
|  Helena Notkonen  | … |  Saimi, potilas   |
|  Yrjö Pelkonen  | … |  Veikko   |
|  Marja-Leena Kouki  | … |  Maila   |
|  Hellevi Seiro  | … |  Leila   |
|  Vieno Saaristo  | … |  Tuulikin äiti   |
|  Ritva Arvelo  | … |  ylihoitajatar   |
|  Marjatta Lohikoski  | … |  psykologi   |
|  Carl Mesterton  | … |  ylilääkäri   |
|  Annikki Viitala  | … |  sairaanhoito-opiston rehtori   |
|  Jussi Parviainen  | … |  nuori mies diskossa   |
|  Ilse Stubbs  | … |  apuhoitaja   |
|  Lasse Lind  | … |  Eversti, potilas   |
|  Katja Kiuru  | … |  tulta pyytävä potilas   |
|  Nina Mattila  | … |  pillerit torjuva potilas   |
|  Aila Pervonsuo  | … |  potilas   |
|  Kristiina Kalla  | … |  Juhanan naisystävä   |
|  Tuovi Sundell  | … |  vanha naispotilas   |
|  Heikki Leppänen  | … |  poliisi   |
|  Pauli Tervo  | … |  poliisi   |
|  Pekka Kirjanen  | … |  poliisi   |
|  Raimo Häyrinen  | … |  radioselostajan ääni   |
|  Heikki Harma  | … |  tiskijukan ääni   |
Paulo Roberto

| Paulo Roberto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Paulo Roberto Marqués Roris
Syntynyt: 12. elokuuta 1967 (ikä 57) Rio de Janeiro, Brasilia
Kansalaisuus:   Espanja
Futsalpelaaja
Pelipaikka:  kärkipelaaja
Pituus:  175 cm
Paino:  74 kg
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
1988–1992 1992–1994 1994–2005:  Marsanz Torrejón Redislogar Madrid ElPozo Murcia
Maajoukkueet
1994–2001:  Espanja
| Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.MM-kilpailut  | Maa:  Espanja> Miesten futsal. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Guatemala 2000 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Espanja 1996 |  |  |
|  Kultaa | Venäjä 2001 |  |  |
|  Hopeaa | Espanja 1999 |  |  |
Paulo Roberto Marqués Roris (s. 12. elokuuta 1967 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialaissyntyinen espanjalainen uransa päättänyt futsalpelaaja. Pelipaikaltaan 175 senttimetriä pitkä ja 74 kilogrammaa painava Paulo Roberto oli kärkipelaaja eli pivot.
Paulo Roberto pelasi Espanjan futsalmaajoukkueessa vuodet 1994–2001. Vuonna 2000 hän oli mukana saavuttamassa kultaa MM-kilpailuista Guatemalasta. Hän teki turnauksessa neljä osumaa. EM-kilpailuista Paulo Roberto saavutti kultaa vuosilta 1996 ja 2001 sekä hopeaa vuodelta 1999.
Seuratasolla Paulo Roberto edusti pisimpään ElPozo Murciaa, vuodet 1994–2005. Hän voitti seuran paidassa yhden Espanjan mestaruuden ja kaksi Espanjan cupia. Vuodet 1992–1994 Paulo Roberto edusti Redislogar Madridia ja vuodet 1988–1992 Marsanz Torrejónia.
Paulo Roberto sai Espanjan kansalaisuuden vuonna 1991, sillä hänen isänisänsä oli kotoisin Espanjasta. Uransa jälkeen Paulo Roberto toimi neljä vuotta ElPozo Murcian teknisenä johtajana.
Parnassius mnemosyne perkele

| Parnassius mnemosyne perkele |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Ritariperhoset Papilionidae
Alaheimo::  Apolloperhoset Parnassiinae
Suku::  Parnassius
Laji::  Pikkuapollo mnemosyne
Alalaji::  perkele
Kolmiosainen nimi
 Parnassius mnemosyne perkele  Bryk, 1921 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Parnassius mnemosyne perkele on pikkuapollon (Parnassius mnemosyne) alalaji, jota esiintyy Suomessa. Suomessa on tavattu kaikkiaan kolme ulkonäöltään ja levinneisyydeltään toisistaan poikkeavaa pikkuapollon maantieteellistä alalajia, P. m. perkeleen lisäksi P. m. ugrofennica ja P. m. karjala. Alalaji perkele on näistä Lounais-Suomen sisämaassa esiintyvä. Pikkuapolloa tavataan Suomessa nykyään lounaisrannikkoa ja Ahvenanmaata lukuun ottamatta hyvin harvoissa paikoissa, tosin Someron Rekijokilaaksossa Häntälän-Talvisillan alueella pikkuapollo on runsas ja alueen pikkuapollot edustavat f. perkelettä.
Ulkonäkö

Parnassius mnemosyne perkele muistuttaa selvimmin P. m. ugrofennicaa, mutta on väriltään kirjaillumpi. Alalajin koirailla etusiipien etureunan lasitäplä on epäselvä ja naarailla selvempi. Lisäksi naaraalla on etusiipien takareunan lähellä epäselvä varjotäplä. Takasiivissä koiraalla on usein epäselvä keskitäplä, ja samoin takanurkkatäplän aihe. Naaraalla sen sijaan takasiipien keskitäplä ja takanurkkatäplä ovat hyvin kehittyneet. Naaraan takasiivissä on myös epäselvä etureunan täplä.
Aiheesta muualla

Parnassius of the World: Luettelo pikkuapollon alataksoneista.
1475

| --- | --- |
Vuosisadat: 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku
Vuosikymmenet: 1390-luku · 1400-luku · 1410-luku · 1420-luku · 1430-luku · 1440-luku 1450-luku · 1460-luku · 1470-luku · 1480-luku · 1490-luku · 1500-luku
Vuodet: 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409 1410 · 1411 · 1412 · 1413 · 1414 · 1415 · 1416 · 1417 · 1418 · 1419 1420 · 1421 · 1422 · 1423 · 1424 · 1425 · 1426 · 1427 · 1428 · 1429 1430 · 1431 · 1432 · 1433 · 1434 · 1435 · 1436 · 1437 · 1438 · 1439 1440 · 1441 · 1442 · 1443 · 1444 · 1445 · 1446 · 1447 · 1448 · 1449 1450 · 1451 · 1452 · 1453 · 1454 · 1455 · 1456 · 1457 · 1458 · 1459 1460 · 1461 · 1462 · 1463 · 1464 · 1465 · 1466 · 1467 · 1468 · 1469 1470 · 1471 · 1472 · 1473 · 1474 · 1475 · 1476 · 1477 · 1478 · 1479 1480 · 1481 · 1482 · 1483 · 1484 · 1485 · 1486 · 1487 · 1488 · 1489 1490 · 1491 · 1492 · 1493 · 1494 · 1495 · 1496 · 1497 · 1498 · 1499 1500 · 1501 · 1502 · 1503 · 1504 · 1505 · 1506 · 1507 · 1508 · 1509
Tapahtumia

Keisari Fredrik III tunnusti Kölnin keisarilliseksi vapaakaupungiksi.
Krimin kaanista tuli osmanien sulttaanin vasalli.
Uspenskin katedraalin rakennustyöt alkoivat Moskovan Kremlissä Aristotele Fioravantin johdolla.
Olavinlinnan rakennustyöt alkoivat.
Syntyneitä

6. maaliskuuta – Michelangelo, italialainen kuvanveistäjä, maalari, arkkitehti ja runoilija (k. 1564)
29. kesäkuuta – Beatrice d’Este, Milanon herttuatar, herttua Ludovico Sforzan puoliso (k. 1497)
13. syyskuuta – Cesare Borgia, italalainen kardinaali, poliitikko ja kondottieeri, paavi Aleksanteri VI:n avioton poika (k. 1507)
11. joulukuuta – Giovanni di Lorenzo de' Medici, Leo X, paavi (k. 1521)
24. joulukuuta – Thomas Murner, saksalainen runoilija ja satiirikko (k. 1537)
Diego de Almagro, espanjalainen konkistarodi (k. 1538)
Gunilla Bese, Viipurin linnanpäällikkö 1511–1513 (k. 1553)
Pierre Gringore, ranskalainen runoilija (k. 1538 tai 1539)
Gendun Gyatso, Tiibetin toinen dalai-lama (k. 1541)
Vasco Núñez de Balboa, espanjalainen tutkimusmatkailija ja konkistadori (k. 1519)
Francisco Pizarro, espanjalainen konkistadori, inkavaltakuinnan valloittaja (k. 1541)
Kuolleita

2. marraskuuta – Bartolommeo Colleoni, italialainen kondottieeri (s. 1400)
10. joulukuuta – Paolo Uccello, italialainen taidemaalari (s. 1397)
Theodoros Gaza, kreikkalainen humanisti (s. 1398)
1474

| --- | --- |
Vuosisadat: 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku
Vuosikymmenet: 1390-luku · 1400-luku · 1410-luku · 1420-luku · 1430-luku · 1440-luku 1450-luku · 1460-luku · 1470-luku · 1480-luku · 1490-luku · 1500-luku
Vuodet: 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409 1410 · 1411 · 1412 · 1413 · 1414 · 1415 · 1416 · 1417 · 1418 · 1419 1420 · 1421 · 1422 · 1423 · 1424 · 1425 · 1426 · 1427 · 1428 · 1429 1430 · 1431 · 1432 · 1433 · 1434 · 1435 · 1436 · 1437 · 1438 · 1439 1440 · 1441 · 1442 · 1443 · 1444 · 1445 · 1446 · 1447 · 1448 · 1449 1450 · 1451 · 1452 · 1453 · 1454 · 1455 · 1456 · 1457 · 1458 · 1459 1460 · 1461 · 1462 · 1463 · 1464 · 1465 · 1466 · 1467 · 1468 · 1469 1470 · 1471 · 1472 · 1473 · 1474 · 1475 · 1476 · 1477 · 1478 · 1479 1480 · 1481 · 1482 · 1483 · 1484 · 1485 · 1486 · 1487 · 1488 · 1489 1490 · 1491 · 1492 · 1493 · 1494 · 1495 · 1496 · 1497 · 1498 · 1499 1500 · 1501 · 1502 · 1503 · 1504 · 1505 · 1506 · 1507 · 1508 · 1509
Tapahtumia

Kastilian kuninkaan Henrik IV:n kuoltua puhkesi Isabellan ja Juana (Johanna) Beltranejan välille sisällissota. Kummallakin oli tukenaan aviomiehet, Isabellan Aragonian Ferdinand ja Juanan Portugalin Alfonso V.
Syntyneitä

Ludovico Ariosto, runoilija
Kuolleita

27. marraskuuta – Guillaume Dufay, säveltäjä
12. joulukuuta – Henrik IV, Kastilian kuningas
Paulo Radmilovic

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Paolo Radmilovic |  Paolo Radmilovic |  Paolo Radmilovic |  |
Maa:   Iso-Britannia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Vesipallo
|  Kultaa | Lontoo 1908 | miehet |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | miehet |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | miehet |  |
Uinti
|  Kultaa | Lontoo 1908 | 4×200 m vapaauintiviesti |  |
Paulo Francesco Radmilovic (5. maaliskuuta 1886 Cardiff – 29. syyskuuta 1968 Weston-super-Mare) oli walesilainen vesipalloilija ja uimari, joka voitti molemmissa lajeissa olympiakultaa.
Radmilovic syntyi Cardiffissa Dubrovnikista lähtöisin olleen kroaatin Antun Radmilovićin kolmantena poikana. Hänen äitinsä oli Cardiffissa syntynyt irlantilaisten jälkeläisten tytär. Radmilovic debytoi Walesin vesipallomaajoukkueessa 15-vuotiaana vuonna 1901. Hän urheili kansainvälisellä tasolla vesipallossa ja uinnissa lähes 30 vuotta.
Paulo Radmilovicin olympiaura alkoi uimarina Ateenan välikisoissa vuonna 1906. Siellä hän sijoittui neljänneksi 100 metrin vapaauinnissa ja viidenneksi 400 metrillä. Lontoon olympialaisissa 1908 hän voitti kultaa Britannian vesipallojoukkueessa, joka löi finaalissa Belgian 9–2 Radmilovicin tehdessä kaksi maalia. Hänestä tuli ensimmäinen walesilainen olympiakultamitalisti. Kaksi päivää myöhemmin hän kilpaili toisella osuudella 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, koska yksi kilpailijoista oli sairastunut. Kisa päättyi dramaattisesti, kun ankkuriosuudella ylivoimaisesti johtanut Unkarin Zoltán Halmay lähes menetti tajuntansa ja brittien Henry Taylor ui neljän sekunnin voittoon. Radmilovic ui myös kolme henkilökohtaista vapaauintimatkaa, mutta ei saavuttanut finaalipaikkoja.
Kolmannen olympiakultansa Radmilovic voitti Tukholman kisoista 1912. Brittien vesipallojoukkue kukisti finaalissa itävaltalaiset maalein 8–0. Radmilovicim neljäs kulta tuli kiihkeässä vesipallofinaalissa Belgiaa vastaan vuoden 1920 Antwerpenin kisoista. Radmilovic oli mukana myös vuosien 1924 ja 1928 olympialaisissa, mutta ei saavuttanut niistä mitaleita. Radmilovicin neljä olympiakultaa säilyi brittien ennätyksensä vuoteen 2000, jolloin soutaja Steve Redgrave voitti viidennen olympiakultansa.
Radmilovic valittiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1967.
AC Sauvo

| AC Sauvo |
| --- | --- |

Perustettu:  2008 (Sauvon Urheilijat 1952)
Kaupunki:  Sauvo, Suomi
Kenttä:  OP-Hakkispaana
Sarja:  Vitonen (Turku ja Ahvenanmaa), Ylälohko
Päävalmentaja:   Mikko Laihinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
AC Sauvo on omalla nimellään, mutta Sauvon Urheilijoiden alaisuudessa hallinnollisesti toimiva jalkapallojaosto. Sen miesten edustusjoukkue pelaa Turun ja Ahvenanmaan Vitosessa, ylälohkossa. Myös jalkapallojaosto toimi Sauvon Urheilijoiden nimellä vuoteen 2007 asti. Seuran miesten edustus, kakkos ja ikämiesjoukkueissa, naisten edustusjoukkueessa ja 4 juniorijoukkueessa on yhteensä noin 200 jalkapalloilijaa.
Aiheesta muualla

AC Sauvon kotisivut
Patu digua

| Patu digua> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Lahko::  Hämähäkit Araneae
Osalahko::  Araneomorphae
Yläheimo::  Araneoidea
Heimo::  Symphytognathidae
Suku::  Patu
Laji::  digua
Kaksiosainen nimi
 Patu digua  Forster & Platnick, 1977 
Katso myös
   Patu digua Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Patu digua on ehdokas pienimmäksi tunnetuksi hämähäkkilajiksi. Sitä esiintyy ainoastaan Kolumbiassa.
Lajin koiras on pienikokoisin toistaiseksi tunnettu hämähäkki. Se on täysikasvuisena vain 0,37 millimetrin pituinen, mikä runsas puolet kookkaimman tunnetun bakteerilajin (Thiomargarita namibiensis) koosta. Naaraspuolista P. digua -yksilöä ei kuitenkaan ole toistaiseksi löydetty – tai tunnistettu sellaiseksi. Koska hämähäkkinaaraat saattavat olla huomattavastikin koiraita kookkaampia, kysymys siitä onko P. digua pienikokoisin laji, on toistaiseksi avoin.
Paavo J. Paavola

Paavo J. Paavola vuonna 1972.
Paavo Johannes Paavola (1. joulukuuta 1935 Punkaharju – 18. tammikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen juristi, oikeustieteen lisensiaatti ja varatuomari, joka tuli tunnetuksi valtakunnansovittelijana.
Paavolan isä on asemamies Bruno Paavola ja äiti postinkantaja Aili o.s. Haikonen. Äidinpuoleisen suvun juuret ovat nykyisen rajan takaisessa Karjalassa, minkä vuoksi Paavola on ollut aktiivisesti mukana Karjalan liiton toiminnassa. Lainopin kandidaatin tutkinnon Paavola suoritti 1959, sai varatuomarin arvon 1962 ja valmistui oikeustieteen lisensiaatiksi 1966.
Paavola aloitti lakimiesuransa syyttäjänä Tampereen raastuvanoikeudessa ja myöhemmin asianajotoimiston lakimiehenä. Hän on toiminut Lauritsalan kauppalansihteerinä 1966 ja Lappeenrannan kaupunginsihteerinä 1967. Paavola oli Paperiteollisuuden työntekijäliiton lakimiehenä 1967–1969 ja SAK:n lakimiehenä 1970, valtakunnansovittelija 1971–1979, tulopoliittinen virkamies 1975–1976, Kunnallisen sopimusvaltuuskunnan johtaja 1979–1987, Kunnallisen työmarkkinalaitoksen johtajana 1987–1993.
Paavola oli Helsingin kaupunginvaltuutettu 1977–1980.
Paavolan ensimmäinen vaimo oli psykiatri Eeva-Liisa Paavola, o.s. Vaarnila (k. 1973), jonka kanssa hänellä on kaksi tytärtä. Toinen vaimo on sairaanhoidon opettaja Aino Paavola, o.s. Kärki.
Aiheesta muualla

Paavo J. Paavolan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Erkki Sunila | Suomen valtakunnansovittelija 1971–1979 | Seuraaja: Kaarlo Sarkko |
Pekkolanlampi

| Pekkolanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°24′49″N, 26°51′53″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Vuorijärveen 
Taajamat:  Mäntyharjun asemanseutu
Järvinumero:  14.972.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,8 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  2,326 km  
Pinta-ala:  10,849 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPekkolanlampi 
Pekkolanlampi on Etelä-Savossa Mäntyharjulla sen asemanseudulla sijaitseva lampi.
Maantietoa

Pekkolanlampi on 1,0 kilometriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,8 hehtaaria. Se sijaitsee Mäntyharjun asemanseudun taajama-alueen sivulla pitkittäisessä notkossa. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä. Länsirannat ovat paria taloa lukuun ottamatta autiot, mutta lammen koillisrannalla on kymmenen omakotitaloa ja kolme rivitaloa. Itärannan eteläosassa on urheilupuisto, josta tulee rantaan kävelypolkuja. Koulukeskus sijaitsee lähistöllä lammen koillispuolella. Taajama-alueen seututie 368 ylittää notkon lammen pohjoispuolelta ja Kolkkalan ja Siirilahden välinen tie ohittaa lammen eteläpään. Länsipuolella on pieni metsäalue, jossa ei juurikaan esiinny asutusta.
Luontoarvoja

Vuonna 2011 tehdyssä vesistötutkimuksessa todettiin Pekkolanlampi olevan hyvässä virkistyskäyttöluokassa. Järvi todettiin samalla olevan rehevöityneessä tilassa, mikä selitettiin johtuvan vanhasta terveyskeskuksesta johdetun viemärin aiheuttamaksi. Lammen veden happitilanne oli päällysvedessä hyvä, mutta alusvedessä ilmeni jo hapenvajetta. Itärannalla sijaitsee uimaranta.
Historiaa

Vuonna 1940 julkaistussa Mäntyharjun seudun taloudellisessa kartassa näkyy lammen keskivaiheilla kummallakin rannalla peltopalstat. Länsipuolella peltoalue ulottuu kirkolle asti. Vuoden 1969 peruskartassa on länsipuolen rannan läheiset pellot metsitetty ja itäpuolinen pelto on lohkottu tonteiksi, joihin jo rakennettu omakotitaloja. Rantaan tulee tie, jossa on ilmeisesti uimaranta. Lammen eteläpäässä on kesämökkejä. Tämän jälkeen on kaakkoispuolelle rakennettu liikunta-alue, joka näkyy valmiina vuoden 1986 kartassa. Vuoden 1998 kartassa on edelliseen muutoksina vain muutaman talon rakentaminen rannan lähelle.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 83,8 metriä mpy. ja sen eteläpäästä alkaa lyhyt oja Vuorijärven Kolkkalanlahteen, jonka vedenpinta sijaitsee 83,0 metriä mpy. Laskuojassa on puolimatkassa pieni lammikko. Pekkolanlammen valuma-alue on pieni ja siihen laskee vain muutama oja.
AC Siena

Associazione Calcio Siena on Italian Serie C:ssä pelaava sienalainen jalkapallojoukkue. Vuonna 1904 Sienaan perustettiin urheilun yleisseura nimeltä Società Studio e Divertimento. Seuran jalkapallojoukkue perustettiin vuonna 1908 nimellä Società Sportiva Robur. Nykyinen nimi otettiin käyttöön kaudella 1933–1934. Seuran lempinimiä ovat mm. Bianconeri (mustavalkoiset) ja Robur.
AC Siena pelasi Italian pääsarjatasolla Serie A:ssa kaudesta 2003–2004 kauteen 2009–2010, mikä olikin seuran ensimmäinen jakso Serie A:ssa sitten kauden 1945–1946. Kauden 2005–2006 päätteeksi AC Siena sijoittui Serie A:ssa 17. sijalle ja sitä uhkasi putoaminen Serie B:hen, mutta Italian jalkapalloskandaalin vuoksi sen sijoitus muuttui 15. sijaksi ja se säilytti paikan Serie A:ssa kaudelle 2006–2007. Tosin se joutui aloittamaan kauden -1 pisteestä. Keväällä 2010 Siena putosi Serie B:hen, nousi sieltä heti seuraavana keväänä takaisin mutta putosi jälleen keväällä 2013 alemmalle tasolle.
AC Sienalla ei ole suuria saavutuksia. Paras sijoitus Serie A:ssa on 13. sija kausilta 2003–2004 ja 2007–2008.
Entisiä pelaajia

Davide Baiocco
Leandro Cufré
Gianluca Curci
Tore André Flo
Abdelkader Ghezzal
Pinga
Roque Júnior
Alexandros Tziolis
Aiheesta muualla

Seuran viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Fan WebSite
Permo

Permo on kaupunginosa Pietarsaaressa. Permolla sijaitsee Permon päiväkoti ja Nesteen huoltoasema. Permon rintamamiestaloalueen suunnittelu aloitettiin vuonna 1946. Rintamamiestaloalue käsitti alun perin 94 asuintonttia ja viljelystilaa.
Parsoninkameleontti

| Parsoninkameleontti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Liskot Sauria
Heimo::  Kameleontit Chamaeleontidae
Suku::  Calumma
Laji::  parsonii
Kaksiosainen nimi
 Calumma parsonii  (Cuvier, 1824) 

Katso myös
   Parsoninkameleontti Wikispeciesissä   Parsoninkameleontti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Parsoninkameleontti (Calumma parsonii) elää Madagaskarilla. Se kuuluu kissankokoisena kahteen suurimpaan kameleonttilajiin, ja siitä tunnetaan useita hyvinkin paljon toisistaan poikkeavia kirkkaanvärisiä ja usein kirjavia ilmenemismuotoja.
Parsoninkameleontti kasvaa 47 – 68 cm pitkäksi.
1570-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku
Vuosikymmenet: 1490-luku · 1500-luku · 1510-luku · 1520-luku · 1530-luku · 1540-luku 1550-luku · 1560-luku · 1570-luku · 1580-luku · 1590-luku · 1600-luku
Vuodet: 1490 · 1491 · 1492 · 1493 · 1494 · 1495 · 1496 · 1497 · 1498 · 1499 1500 · 1501 · 1502 · 1503 · 1504 · 1505 · 1506 · 1507 · 1508 · 1509 1510 · 1511 · 1512 · 1513 · 1514 · 1515 · 1516 · 1517 · 1518 · 1519 1520 · 1521 · 1522 · 1523 · 1524 · 1525 · 1526 · 1527 · 1528 · 1529 1530 · 1531 · 1532 · 1533 · 1534 · 1535 · 1536 · 1537 · 1538 · 1539 1540 · 1541 · 1542 · 1543 · 1544 · 1545 · 1546 · 1547 · 1548 · 1549 1550 · 1551 · 1552 · 1553 · 1554 · 1555 · 1556 · 1557 · 1558 · 1559 1560 · 1561 · 1562 · 1563 · 1564 · 1565 · 1566 · 1567 · 1568 · 1569 1570 · 1571 · 1572 · 1573 · 1574 · 1575 · 1576 · 1577 · 1578 · 1579 1580 · 1581 · 1582 · 1583 · 1584 · 1585 · 1586 · 1587 · 1588 · 1589 1590 · 1591 · 1592 · 1593 · 1594 · 1595 · 1596 · 1597 · 1598 · 1599 1600 · 1601 · 1602 · 1603 · 1604 · 1605 · 1606 · 1607 · 1608 · 1609
Tapahtui vuosikymmenen aikana

1570
Ruotsin ja Venäjän välinen 25-vuotinen sota eli pitkä viha alkoi.
1572
Espanjalaiset valloittivat inkavaltakunnan viimeisen vapaan kaupungin Vilcabamban.
Gregorius XIII valittiin paaviksi.
1574
Henrik III nousi Ranskan kuninkaaksi.
Murat III nousi osmanivaltakunnan sulttaaniksi.
1576
Antwerpen tuhoutui Kahdeksankymmenvuotinen sotaan kuuluneessa taistelussa.
1578
Henrik I nousi Portugalin kuninkaaksi.
Šeksnan piiri

Šeksnan piiri Vologdan alueen kartalla.
Kartta piirin kuntarajoista.
Šeksnan piiri (ven. Шексни́нский райо́н, Šeksninski raion) on paikallinen itsehallintoalue Vologdan alueella Venäjällä. Vuonna 1965 perustetun piirin pinta-ala on 2 500 neliökilometriä ja asukkaita on 35 200 henkeä.
Sijainti ja luonto

Šeksnan piiri sijaitsee Vologdan alueen eteläosassa. Idässä se rajoittuu Vologdan piiriin, etelässä ja lännessä Tšerepovetsin piiriin sekä pohjoisessa Kirillovin piiriin. Pohjoisesta etelään seudun lävistävät Šeksnan ja Rybinskin tekoaltaat. Piirin alueella sijaitsee Šelomovskoje-suon rauhoitusalue ja Okunevo-järven luonnonmuistomerkki.
Hallinto

Piirin hallinnollinen keskus on Šeksnan kaupunkimainen taajama. Lisäksi siihen kuuluu Tšobsaran kaupunkimainen taajama sekä 15 maalaiskuntaa: Domšinskoje (keskuspaikka Nesterovo), Fominskoje, Jeremejevskoje (Knjaže), Jeršovo, Jurotškino, Kamešnik, Ljubomirovo, Nifantovo, Nikolskoje (Progress), Ramenje, Sizma, Tšaromskoje, Tšurovskoje, Ugolskoje (Pokrovskoje) ja Železnodorožnoje (Patša).
Piirin päämies on Vjatšeslav Lopunin.
Liikenne

Piirin läpi kulkevat Vologdan ja Uuden Laatokan välinen maantie, Pietari–Vologda-rautatie (Šeksnan, Tšobsaran ja Šelomovon asemat) sekä Volgan–Itämeren vesitie.
Talous

Metsä- ja elintarviketeollisuus muodostavat kumpikin puolet piirin teollisuustuotannosta. Metsäteollisuus tuottaa kuitu- ja lastulevyjä sekä sahatavaraa. Elintarviketeollisuus valmistaa maito-, liha- ja viljatuotteita. Piirissä toimii myös pellavanjalostuslaitos.
Piirin alueella on 18 maatalousyritystä ja 8 yksityistilaa. Maatalous on keskittynyt siipikarjan ja maidon sekä rehuviljan tuotantoon. Maatalousyrityksistä huomattavin on broilerintuotantoon erikoistunut Šeksnan suurkanala.
Kulttuuri

Piirissä toimii 25 yleissivistävää koulua, joista 8 on keskikouluja. Šeksnassa on ammattikoulu. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo ja keskuskirjasto haaraosastoineen, lasten taidekoulu, historian ja kulttuurin keskus, kansanperinnekeskus, kansanteatteri ja Tšobsaran musiikkikoulu.
Šeksnassa ja Sizmassa on Venäjän ortodoksisen kirkon seurakunnat, Šeksnassa toimii myös helluntaiseurakunta. Šeksnassa ilmestyy piirilehti Zvezda ja yksityinen Šeksnenskaja gazeta.
Aiheesta muualla

Šeksnan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi), (englanniksi), (saksaksi)
Šeksnan piiri Vologdan alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Babajevo •
Babuškin •
Belozersk •
Grjazovets •
Harovsk •
Kadui •
Kirillov •
Kitšmengski Gorodok •
Mežduretšje •
Nikolsk •
Njuksenitsa •
Šeksna •
Sjamža •
Sokol •
Tarnogski Gorodok •
Totma •
Tšagodoštša •
Tšerepovets •
Tšerepovets •
Ustjužna •
Ust-Kubinskoje •
Vašk •
Veliki Ustjug •
Verhovažje •
Vologda •
Vologda •
Vožega •
Vytegra