stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seppo Markkula

| Seppo Markkula |
| --- | --- |
 Seppo Markkula ja Mix Lex Pepper.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. tammikuuta 1961 (ikä 63) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Raviohjastaja
Kotirata:  Porin ravirata
Lisenssi:  D
Voittosumma:  5 885 284,00 €
Starttien määrä:  18 612
Voittoja:  1 903
1000. voitto:  2010
Tilastot päivitetty:  21. Joulukuuta 2022
Seppo Markkula (s. 17. tammikuuta 1961 Helsinki) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Porissa ja toimii lainaohjastajana. Hän on ohjastanut raveissa 32 vuotta ja ajanut yli 14 000 lähtöä, joista hän on voittanut yli 1500. Tuhannennen voittonsa hän ajoi tammikuussa 2010. Vuonna 2013 Markkula ajoi eniten voittoja urallaan, 123 kappaletta. Voittorahoja hän on kerännyt koko uransa aikana yli neljä miljoonaa euroa. Yksi parhaita Markkulan valmentamia ja ohjastamia hevosia oli Joyeuse d'Or joka juoksi useita Suomen ennätyksiä.
Markkulan viimeisin menestyshevonen on Janne Ranta-Krenkun valmentama tamma She Loves You, jolla hän on saavuttanut useita suurkilpailuvoittoja.  Seppo Markkula on ohjastamisen lisäksi aiemmin myös valmentanut hevosia. Oma valmennustalli hänellä oli Kokemäellä, yksityisvalmentajana Markkula toimi Arto Huhtasalon tallilla Laviassa sekä valmentanut Porin raviradalla sekä Upplands Väsbyssä Ruotsissa. Seppo Markkula aloitti hevosten parissa työskentelyn Aarne Nymanin tallilla ja myöhemmin Raineri Puikkosen tallilla.
Suurkilpailuvoittoja

Tammahambo 2010 – She Loves You, 10 000 euroa
Pilvenmäki Special 2011 – Motivated Hanover, 8 000 euroa
Ponsse-ajo 2011 – She Loves You, 10 000 euroa
Villinmiehen tammakilpailu 2011 – She Loves You, 33 000 euroa
Derbyn tammachampion 2011 – She Loves You, 10 000 euroa
Pori, St.Leger 2011 – She Loves You, 22 000 euroa
Pori, Kultaloimi 2012 – Express Type, 13 000 euroa
Arvid Åvallin Tammaderby 2012 – She Loves You, 20 000 euroa
Solvalla, 5v-Tammaeliitti 2012 – She Loves You , 22 140 euroa
Suomen Mestaruus 2012 – She Loves You , 30 000 euroa
Pori, St.Leger 2012 – Express Type, 33 000 euroa
Jokimaa Tekee Tähtiä 2012 – Relax Ax, 10 400 euroa
Biofarm Cup 2015 – Gisela Luxi, 10 000 euroa
SHKL Cup 2021 - Deep Blue Font, 10 000 euroa
Pikkupelimanni 2021 - Vieskoff, 10 000 euroa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seppo Markkula Wikimedia Commonsissa
Fredrik Guseff

Fredrik Guseff (s. 1980 Kemiö[lähde? ]) on suomalainen poliitikko Suomen ruotsalaisesta kansanpuolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2016 lähtien RKP:n puoluesihteerinä. Ennen puoluesihteeriyttään Guseff toimi Svenska Bildningsförbundin johtajana vuodesta 2012 lähtien. Guseff on työskennellyt myös RKP:n puoluetoimistolla ja vaalianalyytikkona. Guseff toimi Svensk Ungdomin puheenjohtajana vuosina 2003–2005.
Guseff on kotoisin Kemiönsaaren Vestlaxista, josta hänen äitinsä suku on kotoisin. Guseff on toiminut Kemiön kunnanvaltuutettuna kaksi kautta vuosina 2001–2008. Guseff on ollut RKP:n ehdokas eduskuntavaaleissa 2003.
Siri Pettersen

| Siri Pettersen |
| --- | --- |
 Siri Pettersen vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1971 (ikä 52) Raisivuono, Norja
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  kirjailija
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Siri Pettersen (s. 28. lokakuuta 1971 Raisivuono) on norjalainen kirjailija.
Pettersen on kirjoittanut Korpinkehät-fantasiatrilogian, jonka käännösoikeudet on myyty muun muassa Suomeen, Ruotsiin, Tanskaan, Puolaan, Tšekkiin ja Brasiliaan. Teokset ammentavat skandinaavisesta mytologiasta ja kansanperinteestä. Trilogian avausosa Odininlapsi voitti norjalaisen fantasiakirjallisuuspalkinto Fabelprisenin. Se oli myös ehdolla Tähtifantasia-palkinnon saajaksi 2016. Vuonna 2022 Pettersenin Vardari-trilogian avausosa Rautasusi oli myös ehdolla Tähtifantasia-palkinnon saajaksi.
Pettersen on työskennellyt myös graafisena suunnittelijana ja sarjakuvapiirtäjänä.
Teokset

Odininlapsi.  (Odinsbarn, 2013)  Suomentanut Eeva-Liisa Nyqvist. Helsinki:  Jalava, 2015.  ISBN 978-951-887-515-7.
Mätä.  (Råta, 2014)  Suomentanut Eeva-Liisa Nyqvist. Helsinki:  Jalava, 2016.  ISBN 978-951-887-528-7.
Mahti.  (Evna, 2015)  Suomentanut Eeva-Liisa Nyqvist. Helsinki:  Jalava, 2016.  ISBN 978-951-887-535-5.
Rautasusi.  (Jernulven)  Suomentanut Eeva-Liisa Nyqvist. Helsinki:  Jalava, 2021.  ISBN 978-951-887-612-3.
Kupla.  (Bobla)  Suomentanut Eeva-Liisa Nyqvist. Helsinki:  Jalava, 2018.  ISBN 978-951-887-572-0.
Aiheesta muualla

Siri Pettersenin kotisivut (englanniksi)
Seututie 813

Seututie 813 on Raahen Pattijoen taajamasta Siikajoen taajaman Siikajoenkylän ja Lumijoen kautta Liminkaan johtava seututie. Tie haarautuu valtatieltä 8 Pattijoella ja kulkee Perämeren rantaa Siikajoenkylän ja Lumijoen läpi Liminkaan, jossa se liittyy jälleen valtatiehen 8. Tien pituus on noin 54 kilometriä.
Ennen nykyisen, Revonlahden kautta kulkevan valtatien linjauksen valmistumista seututie 813 oli osa valtatietä 8.
Pattijoelta Limingan keskustan Krankantien risteykseen johtava tieosuus on osa Vehmaan ja Tornion välistä Pohjanlahden rantatie -matkailutietä. Krankantieltä matkailutie jatkuu kulkien Limingan keskustan halki Kedonperälle, jossa se yhtyy valtatielle 8, ja jatkuu Haaransillan kiertoliittymän jälkeen seututielle 847.
Nähtävää reitin varrella

Siikajoenkylä
Siikajoen kirkko
Tauvon majakka
Lumijoki
Hailuotolaiva-kahvila ja kalastajasatama Lumijoen Varjakassa (n. 8 km Lumijoen kirkonkylältä)
Lumijoen kirkko
Lumijoen kunnantalo
Lumijoen uusi kirjastorakennus Hiidenkivi
Liminka
Liminganlahden luontokeskus (Virkkula)
Rantakylän virkistysalue
Rantakylän kappeli
Limingan kirkko
First Dates

First Dates on brittiläinen tositelevisioformaatti. Formaattiin perustuvaa sarjaa esitetään 11 eri maassa. First Dates Suomi on First Datesin suomalainen versio. Suomalaisen version ensimmäinen jakso esitetään MTV3-kanavalla syksyllä 2019.
Sevilla Atlético

Sevilla Atlético on espanjalaisen jalkapalloseuran Sevilla FC:n reservijoukkue. Se pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Primera División RFEF, jonne se putosi keväällä 2018.
Joukkueen tunnuksessa esiintyy Sevillan katedraalin kellotorni Giralda.
Historia

Sevilla Atléticon juuret ovat seurassa nimeltä Club Deportivo Puerto, josta tuli Sevilla FC:n sisarseura vuonna 1958. Vuonna 1960 nimeksi vaihtui Sevilla Atlético Club ja joukkue aloitti pelit alimmalla kansallisella sarjatasolla Tercera Divisiónissa, jossa se voitti lohkonsa 1960–1961 ja 1961–1962. Jälkimmäisellä kaudella joukkue voitti myös nousukarsinnan ja nousi Segunda Divisióniin, josta se kuitenkin putosi jo yhden kauden jälkeen. 1970-luvulla Sevilla Atlético joutui pelaamaan myös alueellisia sarjoja pudottuaan Tercera Divisiónista. Vuonna 1976 joukkue nousi takaisin Tercera Divisióniin ja siitä edespäin se liikkui Tercera Divisiónin, jossa se voitti lohkonsa viidesti 1980-luvulla, ja Segunda División B:n välillä.
1990-luvulla Espanjan kuninkaallinen jalkapalloliitto tiukensi reservijoukkueita koskevia sääntöjä, minkä seurauksena Sevilla Atlético sulautui emoseuraansa, vaihtoi nimekseen Sevilla B ja alkoi käyttää emoseuran värejä ja tunnusta. Vanha nimi, tunnus ja värit palasivat käyttöön liiton hyväksynnällä vuonna 2006.
Vuonna 2000 joukkueen valmentajaksi tuli Sevillan entinen pelaaja Manolo Jiménez, jonka johdolla joukkue nousi yhden kauden jälkeen Tercera Divisiónista Segunda División B:hen. Tulevan kuuden kauden aikana joukkue pääsi neljästi Segunda Divisiónin nousukarsintoihin sijoituttuaan lohkossaan kahdesti ensimmäiseksi ja kahdesti kolmanneksi. Kauden 2006–2007 karsinnoissa Sevilla Atlético voitti Universidad LPGC:n ja Burgosin, ja nousi lopulta toista kertaa historiassaan Segunda Divisióniin. Jiménez siirtyi pian kauden 2007–2008 alettua Sevillan edustusjoukkueen valmentajaksi. Hänet korvannut Fermín Galeote luotsasi Sevilla Atléticon Segunda Divisiónin yhdeksänneksi, joka on sen historian paras saavutus. Toinen kausi Segundassa sujui heikommin, ja joukkueen putoaminen takaisin Segunda B:hen varmistui jo kahdeksan kierrosta ennen sarjan päätöstä.  Sevilla Atlético sijoittui lopulta sarjan viimeiseksi voitettuaan kauden aikana vain kaksi ottelua. Kauden loppupuolella valmentajaksi tuli Diego Rodríguez.
Historiansa aikana Sevilla Atlético on pelannut kaikkiaan viisi kautta Segunda Divisiónissa, 28 kautta Segunda División B:ssä ja 24 kautta Tercera Divisiónissa.
Saavutukset

Segunda División B:n lohkovoitto: 2005, 2007
Tercera Divisiónin lohkovoitto: 1961, 1962, 1981, 1983, 1984, 1986, 1987, 1992, 2001
Kenttä

Sevilla Atlético pelaa yleensä kotiottelunsa seuran harjoituskeskuksessa Ciudad Deportiva José Ramón Cisneros Palaciosissa, jonka pääkentän yleisökapasiteetti on 2 500. Cisneros Palacios oli sevillalainen lakimies, joka toimi Sevilla FC:n puheenjohtaja vuosina 1968–1972 ja oli harjoituskeskuksen rakennuttaja. Joukkue pelaa ajoittain myös seuran stadionilla Ramón Sánchez Pizjuánilla, jonka kapasiteetti on 45 500.
Kenttä > Entisiä pelaajia

Alejandro Alfaro
Emiliano Armenteros
Salva Ballesta
Dani Bautista
Kepa Blanco
Diego Capel
José Ángel Crespo
Federico Fazio
Lolo
Jesús Navas
Diego Perotti
David Prieto
Antonio Puerta
Teemu Pukki
Sergio Ramos
José Antonio Reyes
Javi Varas
Aiheesta muualla

Sevillan virallinen sivusto
Someday (The Strokesin kappale)

| ”Someday” The Strokes |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Is This It
 Julkaistu: 23. syyskuuta 2002
 Tuottaja(t): Gordon Raphael
 Tyylilaji: indie rock garage rock
 Kesto: 03.13
 Levy-yhtiö: RCA Rough Trade
The Strokesin muut singlet
| ”Last Nite” 2001 | ”Someday” 2002 | ”12:51” 2003 |
Someday on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen debyyttialbumilta Is This It 23. syyskuuta 2002. ”Someday” nousi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 27.
Kappaleet

Someday – 3.05
Alone, Together – 2.59
Is This It – 3.27
Soma (live) – 3.29
Sinikieliskinkki

| Sinikieliskinkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Scinciformata
Osalahko::  Skinkkimäiset Scincomorpha
Heimo::  Skinkit Scincidae
Alaheimo::  Egerniinae
Suku::  Tiliqua
Laji::  scincoides
Kaksiosainen nimi
 Tiliqua scincoides  (White, 1790) 
Alalajit
 Idänsinikieli (T. s. scincoides)  Lännensinikieli (T. s. intermedia)  Tanimbarinsinikieli (T. s. chimaerea) 
Katso myös
   Sinikieliskinkki Wikispeciesissä   Sinikieliskinkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinikieliskinkki (Tiliqua scincoides) on skinkkien heimoon kuuluva liskolaji. Se on kotoisin Australiasta sekä Tanimbarin ja Babarin saaristoilta Indonesiasta Molukkien provinssista.
Koko ja ulkonäkö

Sinikieliskinkin koko vaihtelee 28–68 sentin välillä. Selvästi havaittavia sukupuolieroja ei ole, mutta uroksella voi olla jykevämpi pää ja solakampi vartalo. Sen suomut ovat isot, kovat ja kiiltävät. Väritys vaihtelee lajikohtaisesti hyvinkin suuresti, pääväri on kuitenkin vaaleanruskean ja mustan välillä.
Someday (I Will Understand)

| ”Someday (I Will Understand)” Britney Spears |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Britney and Kevin: Chaotic
 Äänitetty : 2005
 Julkaistu: 21. syyskuuta 2005
 Tyylilaji: pop, soft rock
 Kesto: 03.34
 Levy-yhtiö: Jive Records
Britney Spearsin muut singlet
| ”Do Somethin’” 2005 | ”Someday (I Will Understand)” 2005 | ”Gimme More” 2007 |
Someday (I Will Understand) on Britney Spearsin kappale, joka julkaistiin singlenä hänen tosi-tv-sarjansa Britney and Kevin: Chaotic DVD:ltä. Kappaleen musiikkivideossa Spears on raskaana.
Listasijoitukset

| Lista (2005) | Kärkisija |
| --- | --- |
Itävallan singlelista: 32
Alankomaiden singlelista: 36
European Billboard Hot 100: 49
Suomen virallinen lista: 15
Saksan singlelista: 22
Ruotsin singlelista: 10
Sveitsin singlelista: 8
Skogskyrkogården

Skogskyrkogårdenin pyhä risti.
Skogskyrkogården on hautausmaa ja kirkkopuisto Tukholman Gamla Enskeden kaupunginosassa. Se vihittiin käyttöön vuonna 1920. Sen suunnittelivat arkkitehdit Gunnar Asplund ja Sigurd Lewerentz voitettuaan vuonna 1915 järjestetyn suunnittelukilpailun. Hautausmaa rakennettiin vaiheittain vuosina 1916–1940. Hautausmaata ympäröimään rakennettiin vuosina 1923–1932 alkujaan 3,6 kilometriä pitkä kivimuuri, jota on myöhemmin jatkettu. Hautausmaan pinta-ala on 102 hehtaaria ja siellä on noin 100 000 hautapaikkaa. Hautausmaan läheisyydessä on samanniminen metroasema.
Skogskyrkogården (sananmukaisesti ”Metsäkirkkomaa”) uudisti hautausmaiden suunnittelun Ruotsissa, kun luonnon merkitystä tunnelman luomisessa alettiin painottaa aiempaa enemmän. Haudat ovat metsäisellä hautausmaalla pääosin mäntyjen keskellä. Hautausmaalla on useita kappeleita. Gunnar Asplundin suunnittelema metsäkappeli valmistui 1920, Lewerentzin suunnittelema uusklassinen ylösnousemuskappeli 1926 ja Asplundin suunnittelema Pyhän ristin kappeli 1940. Johan Celsingin suunnittelema uusi krematorio on ollut rakenteilla vuodesta 2010 ja sen on tarkoitus valmistua vuonna 2014.
Skogskyrkogården otettiin Unescon maailmanperintöluettelon kohteeksi vuonna 1994, koska sillä on katsottu olleen merkittävä vaikutus hautausmaiden suunnitteluun kautta maailman.
Hautausmaalla on erilliset alueet muslimeille, ortodokseille, katolilaisille, bahai-uskon kannattajille ja mandealaisille. Skogkyrkogårdenin vieressä on juutalainen hautausmaa, joka ei kuitenkaan kuulu maailmanperintökohteeseen. Juutalaisella hautausmaalla on 1969 valmistunut S. I. Lindin suunnittelema kappeli.
Skogskyrkogårdeniin haudattuja tunnettuja henkilöitä

Gunnar Asplund (1885–1940), arkkitehti
Tim Bergling (1989–2018), muusikko
Greta Garbo (1905–1990), näyttelijä
Pelle Lindbergh (1959–1985),  jääkiekko maalivahti
Ivar Lo-Johansson (1901–1990), kirjailija
Anton Nilson (1887–1989), vallankumouksellinen  agitaattori
Quorthon (1966–2004), muusikko
Lennart "Nacka" Skoglund (1929–1975), jalkapallonpelaaja
Marie Under (1883–1980), virolainen runoilija
Per Yngve Ohlin (1969–1991),  muusikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skogskyrkogården Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Ruotsissa
Birka ja Hovgården
Drottningholmin linna-alue
Engelsbergin ruukki
Etelä-Öölannin viljelyseutu
Falunin ja Stora Kopparbergetin teollisuusalue
Gammelstadin kirkkokylä
Grimetonin radioasema
Hälsinglandin koristellut maatalot
Höga kusten
Karlskronan sotilaskaupunki
Laponia
Skogskyrkogården
Struven ketju
Tanumin kalliopiirrokset
Visbyn hansakaupunki
Fredrik Hangasjärvi

Fredrik Hangasjärvi vuonna 2022.
Fredrik Hangasjärvi (s. Isaksson, 29. huhtikuuta 1973) on ruotsalainen harmonikansoittaja. Hän kuuluu Tornionlaakson meänkieliseen vähemmistöön, mikä on näkynyt hänen musiikkiurallaan. Hangasjärvi tunnetaan muun muassa yhtye Raj-Raj Bandin jäsenenä.
Elämä ja ura

Fredrik Hangasjärvi syntyi Kivijärvessä Pajalassa. Hän kasvoi sen länsipohjalaisessa yhteisössä, jossa puhuttiin meänkieltä. Fredrikin syntymäsukunimi oli Isaksson, jollaiseksi hänen sukunsa nimi oltiin ruotsalaistettu. Myöhemmin hän päätti vaihtaa sen Hangasjärveksi, joka oli ollut hänen suvussaan aiemmin käytetty nimi.
Hangasjärven suvussa ja asuinympäristössä oli paljon haitaristeja. Hän alkoi soittaa harmonikkaa itsekin jo 7-vuotiaana, ja hän on esiintynyt 12-vuotiaasta lähtien. 1990-luvulla hän perusti muiden Pajalan ympäristöstä olevien muusikoiden kanssa yhtyeen Raj-Raj Band. Se käyttää musiikissaan sekä ruotsia että meänkieltä. Hangasjärvi on halunnut elävöittää kieltään musiikin avulla ja tehdä kotiseutuunsa liittyvää musiikkia. Hän on hyödyntänyt meänkieltä esiintyessään myös muissa kokoonpanoissa, kuten suomalaisen Heidi Haapasaaren kanssa muodostamassaan duossa. Hän on esiintynyt lisäksi soolonakin.
Hangasjärvelle on myönnetty riksspelmanin kunnianimi vuonna 2013.
Skoghall

| Skoghall |
| --- | --- |
 Skoghalls Brukin kartonkitehdas Vänernin rannalla.
 Skoghall
 Koordinaatit: 59°20′N, 13°30′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Värmlannin lääni
Maakunta:  Värmlanti
Kunta:  Hammarön kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  10,61 km²
Väkiluku:  13 265
 – Väestötiheys:  1 250,2 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skoghall on Hammarön kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Värmlannin läänissä ja Värmlannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 13 265 asukasta.
Skoghallissa on Stora Enson pahvilaatikkotehdas, joka työllistää 950 ihmistä ollen kunnan suurin työnantaja, ja toisena tulee Akzo Nobelin kemiantehdas 150 työntekijällään. Skoghallin taajamasta on vain seitsemän kilometriä Karlstadin kaupunkiin.
Väestönkehitys

| Skoghallin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 9 141 | 9 141 |
| 1965 | 1965 |    | 9 137 | 9 137 |
| 1970 | 1970 |    | 9 870 | 9 870 |
| 1975 | 1975 |    | 9 914 | 9 914 |
| 1980 | 1980 |    | 11 304 | 11 304 |
| 1990 | 1990 |    | 12 525 | 12 525 |
| 1995 | 1995 |    | 12 898 | 12 898 |
| 2000 | 2000 |    | 12 742 | 12 742 |
| 2005 | 2005 |    | 12 810 | 12 810 |
| 2010 | 2010 |    | 13 265 | 13 265 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Skoghall kasvoi yhteen Lövnäsin kanssa vuonna 1970 ja siitä erotettiin Vidöåsen vuonna 1995.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Värmlannin läänin kuntien keskustaajamat
Georg Ullberg

Georg Edwin Ullberg (10. kesäkuuta 1884 Viipuri – 19. toukokuuta 1943) oli suomalainen kivipiirtäjä.
Ullberg opiskeli Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulussa 1897–1899 ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1904–1907. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1916.
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Georg Ullberg
Georg Ullbergin viivasyövytys Viipurin maaseurakunnan kirkosta vuodelta 1933 Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Seaborgium

Seaborgium (aiemmin unnilhexium) on alkuaine, jonka järjestysluku on 106 ja kemiallinen merkki Sg. Se kuuluu 6. ryhmään ja 7. jaksoon. Alkuaineen  tunnettujen isotooppien massaluvut ovat välillä 258–271 ja useimpien puoliintumisaika on alle yksi sekunti. Sen pysyvimmän havaitun isotoopin (269Sg) puoliintumisajaksi on arvioitu noin 3,1 minuuttia.
Seaborgium on radioaktiivinen metalli, jota ei esiinny luonnossa. Seaborgium on ydinreaktioilla keinotekoisesti valmistettu alkuaine, jolla ei ole kaupallista käyttötarkoitusta. Sitä tuskin pystytään valmistamaan niin merkittäviä määriä, että sen ominaisuuksia voitaisiin tarkemmin tutkia. Ei esimerkiksi tiedetä, minkä väristä se on, mutta sen arvellaan olevan metallin ja hopean valkoinen tai harmaa. Toistaiseksi sitä on onnistuttu valmistamaan vain muutama atomi.
Hapetusluku Sg+6:n arvellaan olevan pysyvin.
Seaborgiumia on onnistuttu valmistamaan vain hyvin pieniä määriä seuraavalla ydinreaktioon perustuvalla menetelmällä:
18 O + 249 Cf → 106 Sg + 41 n
Paul Scherrer Institutessa Sveitsissä seaborgiumin toista isotooppia onnistuttiin valmistamaan alkuaineiden kalifornium ja neon välisessä reaktiossa seuraavasti:
248 Cf + 22 Ne → 266 Sg + 41 n
Nimeämisriita

Seaborgium löydettiin Lawrence Berkeley National Laboratoryssa (LBNL) vuonna 1974 ja samaan aikaan Dubnan JINR:ssa (ОИЯИ).
Alkuaineiden 104–109 nimeäminen aiheutti kiivaita riitoja 1960-luvulta lähtien. Berkeleyn yhdysvaltalainen ryhmä halusi alkuaineen 106 nimeksi 'seaborgium', mikä oli kyseenalaista, koska Glenn T. Seaborg oli vielä elossa ja nimeäminen oli IUPAC:in sääntöjen vastaista. Vuonna 1994 IUPAC ehdotti alkuaineille nimiä, joissa 106 olisi nimetty "rutherfordiumiksi" Ernest Rutherfordin mukaan. American Chemical Society (ACS) vaati yhdysvaltalaiselle tutkijaryhmälle oikeutta nimetä löytämänsä alkuaine. Seaborg vastusti ehdotusta.
IUPAC päätti jakaa kunnian alkuaineen löytämisestä myös Neuvostoliiton Dubnan JINR:lle, mutta dubnalaiset eivät ehdottaneet 106:lle nimeä. Koska yhdysvaltalaiset oppikirjat käyttivät jo 104:sta nimeä rutherfordium, päätti 39. IUPACin yleiskokous Genevessä vuonna 1997 antaa alkuaineelle nimen 'seaborgium'.
Isotoopit

Seaborgiumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Sille tunnetaan 12 radioaktiivista isotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 258–271. Massalukujen 268–270 isotooppeja ei ole löydetty, pois sulkien massaluvun 269 isotooppi, joka löydettiin vuonna 2010. Isotoopeista vakain on 269Sg, jonka puoliintumisaika on noin 3,1 minuuttia. Seuraavaksi stabiileimmat ovat 271Sg, jonka puoliintumisajaksi on mitattu 3,1±1,6 minuuttia ja 267Sg (1,8±0,7 min). Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat alle minuutin, useimmiten vain joitain sekunnin murto-osia. Lisäksi seaborgiumilla on neljä tunnettua meta­stabiilia ydinisomeeriä.
Seaborgiumin isotoopit hajoavat lähes yksinomaan alfahajoamisella ja spontaanilla fissiolla. Vain 259Sg ja sen ydinisomeeri 259mSg hajoavat elektronisieppauksella ja vain 261Sg isotoopin tiedetään kykenevän β+-hajoamiseen. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden olemassaolo ja puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti varmentamaan (vuonna 2016):
| Isotooppi | Puoliintumisaika | Löytövuosi | Hajoamistyyppi ja intensiteetti |
| --- | --- | --- | --- |
| 258Sg | 2,7±0,5 ms | 1997 | α<20; SF=? |
| 259Sg | 402±56 ms | 1985 | α=97±0,1; SF<3; EC<1 |
| 259mSg | 226±27 ms |  ? | α=97±0,1; SF>3; EC<1 |
| 260Sg | 4,95±0,33 ms | 1984 | SF=60±3; α=40±3 |
| 261Sg | 183±5 ms | 1984 | α=98,1±0,4; β+=1,3±0,3; SF=0,6±0,2 |
| 261mSg | 9,3±1,8 μs | 2010 | IT=100 |
| 262Sg | 10,9±2,3 ms | 2001 | SF≈100; α ? |
| 263Sg | 940±140 ms | 1974 | α=87±0,8; SF=13±0,8 |
| 263mSg | 420±100 ms | 1995 | α=?; IT ? |
| 264Sg | 47±20 ms | 2006 | SF≈100; α ? |
| 265Sg | 9,2±1,6 s | 1994 | α>50; SF ? |
| 265mSg | 16,4±2,4 s | 1995 | α>65±1,6; SF ? |
| 266Sg | 390±110 ms | 2006 | SF=100 |
| 267Sg | 1,8±0,7 min | 2008 | SF=83; α=17 |
| 269Sg | 5±3 min 3,1(+3,7–1,1) | 2010 | α≈100; SF ? |
| 271Sg | 3,1±1,6 min | 2004 | α=70; SF=30 |
Kemialliset ominaisuudet

Jaksollisen järjestelmän sijaintinsa perusteella seaborgiumin oletetaan olevan kemiallisesti kromin, molybdeenin ja volframin kaltainen. Seaborgiumin on todettu muodostavan kuudenarvoisia Sg6+-ioneja sekä neutraaleja tai anionisia oksideja tai oksohalideja, kuten SgO2Cl2, joka on haihtuva yhdiste. Lisäksi on onnistuttu valmistamaan seaborgiumia sisältävä organometallinen karbonyylikompleksi Sg(CO)6, mitä pidetään merkittävänä saavutuksena raskaiden alkuaineiden organometallikemian tutkimukselle.
Aiheesta muualla

Luettelo seaborgiumin isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi)
The Royal Society of Chemistry (RSC): Seaborgium (englanniksi)
PeriodicTable: Seaborgium (Sg) (englanniksi)
PubChem: Seaborgium (englanniksi)
Sinikat

| Sinikat |
| --- | --- |
 Hohtosinikka
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Sinikat Sialia  Swainson, 1827
Katso myös
   Sinikat Wikispeciesissä   Sinikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinikat (Sialia) ovat rastaiden (Turdidae) heimoon kuuluvia keskikokoisia lintuja.
Sinikat esiintyvät ainoastaan Amerikan mantereella. Lintujen höyhenpuku on nimen mukaisesti sininen tai sinipunainen. Koiraat ovat naaraita värikkäämpiä, mutta muuten sukupuolet eivät eroa kuvioinnin tai koon mukaan toisistaan.
Lajit

Hohtosinikka, Sialia sialis
Purppurasinikka, Sialia mexicana
Vuorisinikka, Sialia currucoides
Aiheesta muualla

R.J. Schaefer: Sialia sialis Eastern Bluebird (wmw) (Video hohtosinikasta pylvään nokassa rapsuttamassa päätään) ibc.hbw.com.  27.9.2007. Internet Bird Collection. Viitattu 1.1.2008.[vanhentunut linkki]
ITIS: Sialia (englanniksi)