stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
André Wetzel
Ura pelaajana

Wetzel aloitti ammattilaisuransa HFC Haarlemin joukkueessa vuonna 1972. Hän edusti seuraa kolme kautta, kunnes siirtyi 1975 FC Amsterdamin paitaan. Hän edusti pientä amsterdamilaisjoukkuetta kolmen kauden ajan ja pelasi seurassa yli 100 ottelua. 1978 hän siirtyi ADO Den Haagiin, josta kolmen kauden jälkeen Stormvogels Telstariin, jossa päätti uransa vuonna 1982.
Ura valmentajana

Peliuransa jälkeen Wetzel oli pitkään poissa aktiivisesta toiminnasta jalkapallon parissa, kunnes hän vuonna 1997 siirtyi ADO Den Haagin apulaisvalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä kolme kautta siirtyen vuonna 2000 Jan Poortvlietin apulaiseksi FC Den Boschiin. Wetzel toimi kaudella 2000/01 myös Alankomaiden U21-maajoukkueessa apulaisvalmentajana ja jatkoi tehtävässä myös kaudella 2001/02 jätettyään FC Den Boschin.
2002–2004 Wetzel toimi Willem II Tilburgin apulaisvalmentajana seuran edetessä KNVB Cupin finaaliin kauden 2003/04 päätteeksi. Kesällä 2004 hän siirtyi Willem II:n päävalmentajaksi, mutta vain kuukauden pestin jälkeen hän jätti seuran ja suuntasi Al-Jazira Clubin peräsimeen, mutta pesti Arabiemiirikunnissa jäi myös muutamaan kuukauteen.
Wetzel palasi valmennustehtäviin vuonna 2005 siirryttyään Belgian 2.divisioonassa pelanneen KV Mechelenin päävalmentajaksi.Yhden kauden jälkeen Wetzel palasi takaisin kotimaahansa siirtyen VVV-Venlon päävalmentajaksi. Wetzelin johdolla VVV sijoittui kaudella 2006/07 Eerste Divisiessä toiseksi ja nousi näin ollen pääsarjatasolle. Sarjanousija ei kuitenkaan onnistunut uusimaan sarjapaikkaansa, vaan putosi kauden 2007/08 jälkeen takaisin Eerste Divisiehen. Putoamiskarsinnoissa VVV hävisi juuri ADO Den Haagille, jonka päävalmentajaksi Wetzel kesällä 2008 siirtyi. Pesti ADO:n päävalmentajana jäi yhteen kauteen ja kesällä 2009 hänet korvasi päävalmentajana Raymond Atteveld. Wetzel jatkaa seurassa teknisenä johtajana.
Joulukuussa 2011 Wetzel palasi valmennustehtäviin HBS Craeyenhoutin päävalmentajana. Hän jätti joukkueen kesällä 2016.
Lokakuussa 2017 Wetzelistä tuli Tweede Divisiessä pelaavam AFC:n päävalmentaja. Hän valmensi seuraa kauden loppuun saakka. Kesällä 2018 Wetzelin ura jatkui HVV Den Haagin päävalmentajana.
Ammunta kesäolympialaisissa 2004 – naisten skeet

| Ammunta kesäolympialaisissa 2004 > Kivääri |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 m ilmakivääri |   | Miehet |   | Naiset |
| 50 m pienoiskiväärin makuu |  | Miehet |  |  |
| 50 m pienoiskiväärin asentokilpailu |  | Miehet |  | Naiset |
Pistooli
| 10 m ilmapistooli |  | Miehet |  | Naiset |
| 25 m olympiapistooli |  | Miehet |  |  |
| 25 m urheilupistooli |  |  |  | Naiset |
| 50 m vapaapistooli |  | Miehet |  |  |
Haulikko
| Skeet |  | Miehet |  | Naiset |
| Trap |  | Miehet |  | Naiset |
| Kaksoistrap |  | Miehet |  | Naiset |
Riistamaali
| 10 m olympiakivääri |  | Miehet |  |  |
Naisten skeet ammuttiin Ateenan 2004 kesäolympialaisissa 19. elokuuta. Kilpailun voitti Unkarin Diána Igaly tuloksella 97 (72+25).
| --- | --- |
Kultaa:  Diána Igaly Unkari (HUN)
Hopeaa:  Wei Ning Kiina (Kiina)
Pronssia:  Zemfira Meftəhəddinova Azerbaidžan (AZE)
Peruskilpailu

| Sijoutus | Urheilija | Maa | 1 | 2 | 3 | Yhteensä | Uusinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Diána Igaly |  Unkari | 23 | 24 | 25 | 72 |  |
| 2 | Zemfira Meftəhəddinova |  Azerbaidžan | 25 | 24 | 22 | 71 |  |
| 3 | Wei Ning |  Kiina | 22 | 24 | 24 | 70 |  |
| 4 | Lauryn Mark |  Australia | 24 | 22 | 23 | 69 |  |
| 5 | Connie Smotek |  Yhdysvallat | 24 | 22 | 22 | 68 | 2 |
| 6 | Kim Rhode |  Yhdysvallat | 24 | 20 | 24 | 68 | 1+2 |
| 7 | Ri Hyon-ok |  Pohjois-Korea | 24 | 22 | 22 | 68 | 1+1 |
| 8 | Chiara Cainero |  Italia | 24 | 19 | 24 | 67 |  |
| 9 | Svetlana Demina |  Venäjä | 23 | 21 | 23 | 67 |  |
| 9 | Kim Yeun-hee |  Etelä-Korea | 24 | 21 | 22 | 67 |  |
| 9 | Maarit Lepomäki |  Suomi | 23 | 22 | 22 | 67 |  |
| 12 | Andrea Stranovska |  Slovenia | 23 | 22 | 21 | 66 |  |
Finaali

|  | Urheilija | Maa | Perus- kilpailu | Finaali | Yhteensä | Uusinta hopeasta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Diána Igaly |  Unkari | 72 | 25 | 97 |  |
| 2 | Wei Ning |  Kiina | 70 | 23 | 93 | 2 |
| 3 | Zemfira Meftəhəddinova |  Azerbaidžan | 71 | 22 | 93 | 1 |
| 4 | Lauryn Mark |  Australia | 69 | 23 | 92 |  |
| 5 | Kim Rhode |  Yhdysvallat | 68 | 23 | 91 |  |
| 6 | Connie Smotek |  Yhdysvallat | 68 | 22 | 90 |  |
Anastasija Vasyljeva

| Anastasija Vasyljeva |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. tammikuuta 1992 (ikä 32)
Kansalaisuus:   Ukraina
Tennispelaaja
Pituus:  182  cm
Paino:  69 kg
Kätisyys:  vasen
Palkintorahat:  234 775 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  129. (11.8.2014)
Voitot/tappiot:  367–271
Nelinpeli
Paras sijoitus:  145. (19.10.2015)
Voitot/tappiot:  310–196
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Anastasija Vasyljeva (s. 18. tammikuuta 1992 Harkova) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 129 elokuussa 2014 ja nelinpelissä sijalla 145 lokakuussa 2015. Hän on voittanut urallaan yhdeksän ITF-turnausta kaksinpelissä ja 27 ITF-turnausta nelinpelissä.
Aiheesta muualla

Anastasija Vasyljeva WTA:n sivuilla (englanniksi)
Anastasija Vasyljeva ITF:n sivuilla (englanniksi)
All-Star Superman (elokuva)

| All-Star Superman |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sam Liu
Käsikirjoittaja:  Dwayne McDuffie
Perustuu:  All-Star Superman (sarjakuva)
Tuottaja:  Bruce Timm
Säveltäjä:  Christopher Drake
Leikkaaja:  Margaret Hou
Pääosat:  James Denton Christina Hendricks Anthony LaPaglia
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Animation
Levittäjä:  Warner Bros. Home Entertainment
Ensi-ilta:  22. helmikuuta 2011
Kesto:  76 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Budjetti:  3 500 000 USD
Tuotto:  4 165 984 USD
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
All-Star Superman on vuonna 2011 suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva. Se perustuu Grant Morrisonin ja Frank Quitelyn tekemään DC Comicsin 12-osaiseen All-Star Superman sarjakuvaan, jossa Teräsmies tekee kuolemaa Luthorin huijattua häntä omaksumaan liikaa auringon sädettä, jonka myötä hänen solurakenteensa on hajoamassa. Teräsmies päättää saavuttaa jäljellä olevan vuoden aikana pyrkimänsä tehtävät, kuten pelastaa eräs planeetta, opettaa Luthorille ihmisyydestä ja antaa Lois Lanelle päiväksi hänen supervoimansa.
Elokuvan ohjaa Sam Liu ja käsikirjoituksesta vastaa Dwayne McDuffie. Pääosassa ääninäyttelevät muun muassa James Denton, Christina Hendricks ja Anthony LaPaglia.
All-Star Superman on kymmenes peräkkäinen elokuva Warner Premieren ja Warner Bros. Animationin tuottamista DC universumin alkuperäisistä animaatioelokuvista, jonka aloitti Superman: Doomsday vuonna 2007.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Denton  | … |  Teräsmies/Clark Kent   |
|  Christina Hendricks  | … |  Lois Lane   |
|  Anthony LaPaglia  | … |  Lex Luthor   |
|  Edward Asner  | … |  Perry White   |
|  Obba Babatunde  | … |  tuomari, Bibliobot   |
|  Steve Blum  | … |  Atlas, kenraali Sam Lane, astronautti #1   |
|  Linda Cardellini  | … |  Nasthalthia   |
|  Cathy Cavadini  | … |  Floral, Cat Grant   |
|  Frances Conroy  | … |  Martha Kent   |
|  Chris Cox  | … |  Lead Agent   |
|  Alexis Denisof  | … |  Dr. Quintum   |
|  John DiMaggio  | … |  Samson, Ultra-Sphinx   |
|  Robin Atkin Downes  | … |  Solaris   |
|  Michael Gough  | … |  Parasiitti   |
|  Matthew Gray Gubler  | … |  Jimmy Olsen   |
|  Finola Hughes  | … |  Lilo   |
|  Kevin Michael Richardson  | … |  Steve Lombard   |
|  Fred Tatasciore  | … |  Krull   |
|  Arnold Vosloo  | … |  Bar-El   |
Tuotanto

Elokuvan vastaavan tuottajan Bruce Timmin mukaan elokuvaan ei otettu kaikkia tarinapätkiä sarjakuvista, koska elokuvan piti kestää hieman yli 70 minuuttia, jonka vuoksi heidän piti lyhentää tarinaa. Sarjakuvan piirrostyyli oli liian hankala siirtää animaatioksi, jonka myötä he pyysivät mukaan alkuperäisen sarjakuvan piirtäneen Frank Quitely, jotta elokuvan hahmot saataisiin mahdollisimman lähelle piirtäjän alkuperäistä työtä.
Lois Lane ja Teräsmies.
Aleksandr Malyškin

| Aleksandr Malyškin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1892 Bogorodskoje, Penzan kuvernementti, Venäjä
Kuollut: 1938 (45–46 vuotta) } Moskova, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Pääteokset:  Ljudi iz zaholustja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aleksandr Malyškin (1892 Bogorodskoje, Penzan kuvernementti, Venäjä – 1938 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen prosaisti ja runoilija. Taustaltaan talonpoikainen Malyškin opiskeli Pietarin yliopistossa. Hän osallistui punaisten joukoissa sisällissotaan. Hän kuului 1920-luvulla kirjailijaryhmä Perevaliin ja oli perustamassa kirjailijaliittoa. Hänen  ensimmäinen huomiota herättänyt teoksensa on sisällissota-aiheinen Panedije Daira (1923), pääteos tuotantotoimintaa sosialistisen realismin hengessä käsittelevä keskeneräinen Ljudi iz zaholustja (1937–1938). Hän joutui vankileirille, jossa kuoli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksandr Malyškin Wikimedia Commonsissa
Andy Goram

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Andy Goram maalivahtina Skotlannin ja Hollannin välisessä ottelussa Euroopanmestaruuskilpailuissa vuonna 1996.Andy Goram maalivahtina Skotlannin ja Hollannin välisessä ottelussa Euroopanmestaruuskilpailuissa vuonna 1996.
Henkilötiedot
Koko nimi: Andrew Lewis Goram
Syntymäaika: 13. huhtikuuta 1964
Syntymäpaikka: Bury, Lancashire, Englanti
Kuolinaika: 2. heinäkuuta 2022 (58 vuotta)
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 175
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1981–1987 1987–1991 1991–1998 1998 1998 1998–2001 2001 2001 2001–2002 2002 2002–2003 2003–2004 | Oldham Athletic Hibernian Rangers Notts County Sheffield United Motherwell → Manchester United Hamilton Academical Coventry City Oldham Athletic Queen of the South  Elgin City | 195 (0)  138 (1) 184 (0) 001 (0) 007 (0) 057 (0) 002 (0) 001 (0) 007 (0) 004 (0) 019 (0) 005 (0) |
Maajoukkue
| 1985–1998 |  Skotlanti | 43 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Andrew Lewis Goram (13. huhtikuuta 1964 Bury, Lancashire, Englanti – 2. heinäkuuta 2022) oli skotlantilainen jalkapalloilija, joka pelasi  maalivahtina. Uransa Goram aloitti Oldham Athleticissa ja Hibernianissa, mutta parhaiten hänet muistetaan Rangersista 1990-luvulla. Vuonna 2001 Rangersin kannattajat äänestivät hänen joukkueen kautta aikojen parhaaksi maalivahdiksi.
Rangersin aikojen jälkeen hän pelasi muissa seuroissa, tunnetuimpana Motherwell, josta hän oli lainassa Manchester Unitediin. Goram harrasti myös krikettiä pelaten neljä ottelua Skotlannin maajoukkueessakin.
Goram pelasi myös krikettiä ja edusti Skotlantia lajin maajoukkuetasolla.
Toukokuussa 2022 Goramin uutisoitiin sairastavan terminaalivaiheessa olevaa ruokatorven syöpää, johon hän menehtyi.
Anders Wilhelm Orraeus

Anders Vilhelm Orraeus (5. marraskuuta 1761 Rantasalmi – 20. helmikuuta 1826 Helsinki) oli suomalainen senaattori, kihlakunnantuomari ja laamanni.
Orraeuksen vanhemmat olivat Rantasalmen kappalainen ja Iisalmen nimitetty mutta ei virkaan astunut kirkkoherra Mikael Orraeus (1726-1770) ja Elisabet Krogius. Hän kävi Rantasalmen triviaalikoulua ja Porvoon lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1777 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon. Orraeus sai varatuomarin arvon 1790.
Orraeus oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina 1786 ja varanotaarina 1786–1795. Hän oli Suur-Savon tuomiokunnan tuomarina 1795–1826 ja samalla Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1817–1826. Hän sai laamannin arvonimen 1826.
Orraeus oli naimisissa vuodesta 1798 Anna Dorotea Vigelstjernan kanssa.
Anders Wikstén

Anders Ismael Wikstén (24. marraskuuta 1863 Luumäki – 18. joulukuuta 1936 Espoo) oli suomalainen pankinjohtaja, joka toimi 1920-luvulla Kansallis-Osake-Pankin pääjohtajan J. K. Paasikiven varamiehenä.
Anders Wiksténin vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Anders Ulrik Wikstén (1824–1886) ja Fanny Viktorina Ehrnrooth (k. 1906). Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 Porvoon lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1888. Wikstén sai varatuomarin arvon 1891.
Wikstén oli aluksi tuomarin apulaisena Lappeen ja Jääsken tuomiokunnissa vuoteen 1896 saakka ja sitten 1896–1897 ylimääräisenä virkamiehenä Viipurin hovioikeudessa kunnes hän meni 1898 Kansallis-Osake-Pankin palvelukseen. Hän toimi pankin Viipurin konttorin lakiasiainhoitajana ja sitten pankin Kuopion konttorin johtajana kunnes hänet kutsuttiin vuonna 1900 pankin johtokunnan jäseneksi. Wikstén oli Kansallis-Osake-Pankin pääkonttorissa toimitusjohtajan apulaisena 1906–1929.
Wikstén oli myös Henkivakuutusyhtiö Salaman, Werner Söderström Oy:n, Helsingin Rakennusainekauppa Oy:n, G. W. Sohlberg Oy:n, Kotkan Verkatehdas Oy:n ja Barkerin Kutomotehtaat Oy:n johtokuntien jäsenenä sekä palovakuutusyhtiö Pohjolan ja Tapaturmavakuutus Oy Kullervon hallintoneuvostojen puhéenjohtajana. Hän harjoitti maanviljelyä Espoossa omistamassaan Oittaan kartanossa.
Wikstén oli mukana jääkäriliikkeen toiminnassa ja ensimmäisen maailmansodan aikana yksi saksalaisten ja itävaltalaisten Venäjältä paenneiden sotavankikarkurien tärkeimmistä Suomen halki Ruotsiin johtaneista etappiteistä kulki Wikstenin omistaman Oittaan kartanon kautta. 1930-luvulla Wikstén tuki Isänmaallista kansanliikettä ja toimi liikkeen taloudellisena neuvonantajana. Hän oli myös Helsingin Mustan Karhun johtokunnan puheenjohtajana.
Anders Wikstén oli naimisissa vuodesta 1899 Elna Amalia Alexandra Ehrnroothin kanssa.
Alevtina Šastitko

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Belgrad 1962 | Keihäänheitto |  |
Alevtina ”Alla” Šastitko (ven. Алевтина Шаститко; s. 22. huhtikuuta 1939 Leningrad) on Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän voitti pronssia Belgradin EM-kisoista 1962 tuloksella 51,20 metriä. Šastitko osallistui olympialaisiin kerran, Roomassa 1960. Tuolloin hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksellaan 50,92.
Henkilökohtaiset ennätykset

Keihäänheitto: 55,23 m (1960)
Angelo Carbone

Angelo Carbone (s. 23. maaliskuuta 1968 Bari) on italialainen uransa jo päättänyt jalkapalloilija.
Hän pelasi keskikenttäpelaajana. Carbone kiersi urallaan paljon: seitsemäntoista peliuransa vuoden aikana hän edusti kymmentä seuraa Italiassa. Hänen suurin menestyksensä on AC Milanista, jossa hän voitti kahden eri jakson (1990–1991, 1993–1994) aikana Mestarien liigan, Italian mestaruuden, Intercontinental Cupin ja UEFA Super Cupin. Italian miesten maajoukkueessa Carbone ei koskaan pelannut. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän voitti EM-pronssia vuonna 1990. Vuonna 2005 uransa lopettanut Carbone on ollut uransa jälkeen mukana muun muassa AC Milan Glorie -joukkueessa, joka pelasi Helsingissä HJK Legendoja vastaan.
Antiikki & Design

| Antiikki & Design |
| --- | --- |

 Ensimmäinen Antiikki-lehti vuodelta 1993.
Entiset nimet:  Antiikki Glorian Antiikki
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  antiikkiesineet, sisustus
Kustantaja:  Fokus Media
Perustettu:  1993
Päätoimittaja:  Mirva Saukkola
Kotikunta:  Helsinki
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Antiikki & Design (vuodesta 1993 Antiikki ja 1995−2014 Glorian Antiikki) on antiikkiesineisiin ja sisustamiseen keskittyvä lehti. A-lehdet perusti lehden vuonna 1993 nimellä Antiikki, ja vuonna 1995 se siirtyi Sanoma Magazinesille, jolloin lehden nimi muuttui Glorian Antiikiksi. Se kuului Gloria-lehtiperheeseen, kunnes kesäkuussa 2014 Sanoma Media Finland myi lehden Fokus Medialle. Lehden nimeksi vaihdettiin Antiikki & Design tammikuussa 2015. Lehden päätoimittaja on Mirva Saukkola.
Julkaisut ja päätoimittajat

Vuonna 1993 lehti ilmestyi yhden ainoan kerran eräänlaisena näytenumerona. Lehden nimi oli pelkkä Antiikki ja ensimmäisenä päätoimittajana toimi Leena Nokela. Seuraavana vuonna 1994 lehti ilmestyi neljä kertaa. Vuoden 1995 ensimmäinen ja järjestyksessä kuudes lehti julkaistiin vielä alkuperäisellä nimellään Antiikki, kunnes seitsemännen lehden nimeksi muutettiin Glorian Antiikki.
Angelo Colombo

Angelo Colombo (s. 24. helmikuuta 1961 Mezzago, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija.
Colombo muistetaan parhaiten ajastaan Milanissa vuosina 1987–1990. Hän voitti seuran riveissä muun muassa Euroopan cupin vuosina 1989 ja 1990, Intercontinental Cupin vuonna 1989 sekä Italian-mestaruuden vuonna 1988.
Colombo oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Anders Wilhelm Ramsay

Anders Wilhelm ja Carl Gustaf Ramsay.
Anders Wilhelm Ramsay (28. lokakuuta 1777 – 20. kesäkuuta 1808 Lemu) oli suomalainen majuri, joka kaatui Suomen sodassa. Hänen ja hänen veljensä Carl Gustaf Ramsayn kuolema toimi innoittajana J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden runolle ”Matkamiehen näky”. Heidän isänsä oli maaherra Otto Wilhelm Ramsay ja äitinsä Sofia Lovisa Ramsay, josta Runebergin runo varsinaisesti kertoo.
Ramsay oli vuodesta 1805 kapteeni Hämeen läänin jalkaväkirykmentissä. Kun sota vuonna 1808 puhkesi, hänet kutsuttiin yleisesikuntaan. Siikajoen taistelussa hän johti keskustaa, kun suomalaiset ryntäsivät yli joen. Revonlahden taistelun päätyttyä hän vei vihollisen liput Tukholmaan ja sai ylennyksen majuriksi. Hän tuli yliadjutanttina Eberhard von Vegesackin joukkojen mukana uudelleen Suomeen kesäkuussa 1808 ja kaatui Lemun taistelussa joukkojen perääntyessä.
Ramsayn perheen ystävä, runoilija Erik Gustaf Geijer kirjoitti Ramsaysta ja hänen veljestään sonetin ”Bröderna Ramsay”. Veljesten äiti haetutti heidän ruumiinsa Porvooseen sukuhautaan ja lyötti heidän muistokseen mitalin, mikä oli ainutlaatuista silloisessa Suomessa.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2018 – naisten viesti

| Ampumahiihto talviolympialaisissa 2018   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Normaalimatka |  | miehet |  |  |  | naiset |  |
| Pikakilpailu |  | miehet |  |  |  | naiset |  |
| Takaa-ajo |  | miehet |  |  |  | naiset |  |
| Yhteislähtö |  | miehet |  |  |  | naiset |  |
| Viesti |  | miehet |  | seka |  | naiset |  |
| n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  |  |  |  |  |
Ampumahiihdon naisten viesti talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 22. helmikuuta 2018 Alpensian ampumahiihtokeskuksessa Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Alex (papukaija)

Alex (1976 − 7. syyskuuta 2007) oli harmaapapukaija, jonka kielenkäyttöä eläinpsykologi Irene Pepperberg  tutki kolmenkymmenen vuoden ajan Arizonan yliopistossa ja myöhemmin Brandeisin yliopistossa.
Alexin sanavarasto käsitti noin sata sanaa, mutta vaikuttaa siltä, että yleisesti papukaijoista poiketen se myös ymmärtäisi puhumaansa. Alex pystyi kuvailemaan sille näytetyn esineen muotoa, väriä tai materiaalia. Se pystyi myös mainitsemaan kahden erillisen esineen eroja. Kun Alex oli väsynyt, se sanoi "I'm gonna go away" ("Menen pois."), ja kun tutkija esitti olevansa pahoittanut mielensä, Alex totesi "I'm sorry" ("Olen pahoillani.") Alex pystyi myös kysymään esimerkiksi banaania, ja mikäli sille tarjosi banaanin sijasta pähkinää, se saattoi pysytellä hiljaa, kysyä banaania uudelleen tai heittää pähkinän pois.
Alex-papukaija kuoli syyskuussa 2007. Lintu oli kuollessaan 31 vuoden ikäinen.
Aiheesta muualla

Alex Foundation (Arkistoitu – Internet Archive)
NY Times 'obituary' article
New York Times article
Alex Foundation
Listen to Nature (Arkistoitu – Internet Archive) artikkeli "The Language of Birds" ääniteesimerkki (Arkistoitu – Internet Archive) Alexin puheesta
Alex (papukaija), on season 12, episode  1 Scientific American Frontiers (simple). PBS. Arkistoitu 2006.
Angelo Cijntje

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ryangelo Cijntje
Syntymäaika: 9. marraskuuta 1980 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Willemstad, Curaçao
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 167 cm
Junioriseurat
: vv Meeuwenplaat
: vv Spijkenisse
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2002 | Heerenveen | 0 | (0) |
| 2001 | → KuPS (laina) | 32 | (1) |
| 2002–2013 | BV Veendam | 309 | (5) |
| 2013–2014 | Groningen | 1 | (0) |
| 2014–2016 | ACV |  |  |
| 2016–2019 | Veendam 1894 |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 344 | (6) |
Maajoukkue
| 2004–2008 | Alankomaiden Antillit | 8 | (0) |
| 2011 | Curaçao | 6 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. elokuu 2020.
Ryangelo ”Angelo” Cijntje (s. 9. marraskuuta 1980 Willemstad, Curaçao) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden neljännellä sarjatasolla pelaavaa ACV:tä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Kaudella 2001 Cijntje pelasi lainalla Kuopion Palloseuran riveissä. Tuolloin KuPSin ja Heerenveenin välillä oli seurayhteistyösopimus.
Alireza Rezaei

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Rezaei vuonna 2010 |  Rezaei vuonna 2010 |  Rezaei vuonna 2010 |  |
Maa:   Iran
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | 120 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | New York 2003 | 120 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Bangkok 1998 | 130 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Tashkent 1999 | 130 kg |  |
|  Hopeaa | Ulaanbaatar 2001 | 130 kg |  |
|  Pronssia | Quilin 2000 | 130 kg |  |
Alireza Rezaei (pers. ‏عليرضا رضايی‎; s. 11. heinäkuuta 1976 Teheran) on iranilainen entinen vapaapainija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla teheranilaista Isadferdosia.
Rezaei voitti vuonna 1998 Aasian kisoissa kultaa alle 130-kiloisten sarjassa ja vei seuraavana vuonna Aasian-mestaruuden samassa painoluokassa. Hän sai vuonna 2000 pronssia maailmancupissa ja Aasian-mestaruuskilpailuissa, ja kaudella 2001 hän voitti Aasian-mestaruuskisojen hopeaa. Rezaei osallistui ensimmäisiin aikuisten MM-kisoihin 2002, jolloin hän sijoittui kolmanneksitoista. Hän voitti vuonna 2003 MM-kisojen pronssia ja kesällä 2004 hopeaa Ateenan olympialaisista. Rezaei voitti vuonna 2004 myös opiskelijoiden maailmanmestaruuden.
Alan Heard

Alan Heard (s. 7. helmikuuta 1942 Halifax) on kanadalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä István Anhaltin johdolla Montrealin McGill-yliopistossa sekä Roger Sessionsin ja Earl Kimin johdolla Princetonin yliopistossa. Lisäksi hän suoritti sävellysopintoja Berliinin Hochschule für Musikissa opettajanaan Boris Blacher. Heard toimi itse opetustehtävissä McGillin yliopistossa vuosina 1967–71. Lisäksi hän opetti Kirkland Collegessa New Yorkissa ennen liittymistään Länsi-Ontarion yliopiston henkilökuntaan vuonna 1976.
Varhaistuotannossaan Heard käytti hyödykseen sarjallisuutta ja aleatoriikkaa. 1970-luvun loppupuolella hän alkoi luoda pääasiassa tonaalista musiikkia.
Teoksia > Orkesterille

Symphonic Variations (1964)
Concerto for Clarinet and Orchestra (1966)
Sinfonia nello Stile Antico (1977)
Variations for Orchestra (1979)
Concerto Grosso (jousikvartetille ja jousiorkesterille, 1984)
Symphony No. 2 (1984)
Symphonic Étude for Small Orchestra (1989)
Teoksia > Kamarimusiikkia

String Quartet (1963)
String Trio (1965)
Three Comings (laulusarja, 1965)
Rondos (1967)
Voices (1969)
Timai 'A Cosmic March for Ten Instrumentalists (1973)
Prelude (1974, uudistettu 1978)
Double (1976)
Variations for String Quartet (1978)
Variations for Winds (1978)
Music for Brass (1979)
Fantasia Contrapuntistica (1980)
Partita Barocca (1981)
Quintet for Horn and String Quartet (1982)
Trio (1983)
Heardin tuotantoon kuuluu lisäksi muun muassa pianosonaatti (1966) ja kuoroteos Old Seawoman (1959, uudistettu 1978).