stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Apulanta
Historia > Punk-tyylin muuttumisesta läpimurtoalbumiin ”Ehjä”

Apulannalta ilmestyi vuonna 1995 myös Hajonnut-EP. Nyt yhtye oli muuttanut tyyliään raskaammaksi ja ensimmäisellä pitkäsoitolla käytetyt koskettimet oli korvattu kitaravallilla. Myös sanoituksia oli muutettu rankemmiksi ensimmäisen albumin hempeistä rakkauslyriikoista. Hajonnut-EP sisälsi yhtyeen ensimmäisen hitin, joka oli nimeltään ”Mitä kuuluu”. Kappaleesta tehtiin myös yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo. Videon ohjasi yhtyeen basisti Tuukka Temonen, joka ohjasi myöhemmin musiikkivideoita myös monille muille artisteille. EP:llä oli "Mitä kuuluu":n lisäksi kolme muuta kappaletta: ”Poistuisitko mun elämästäni”, ”Veritahrat (english mix)” ja ”SS-kerho”. EP menestyi hyvin ja yhtyeen jäsenet saivat siitä lisää uskoa yhtyeeseen. Vuonna 1996 julkaistiinkin toinen albumi, Ehjä, joka jatkoi musiikillisesti samaa linjaa kuin Hajonnut-EP. Albumi myi kultaa ensimmäisenä Apulannan levynä. Albumin myötä Apulanta räjäytti itsensä vihdoin suuren yleisön tietoisuuteen.
Vuonna 1997 ilmestyi kolmas pitkäsoitto, Kolme. Musiikilliselta tyyliltään albumi oli hyvin samankaltainen kuin Ehjä. Kuitenkin levyllä oli joitakin erilaisia sävyjä, kuten hardcore punkia oleva kappale ”Kalamiehen toveri”. Kolme sisälsi Apulannan historian suurimman hitin, singlenä kolminkertaista platinaa myyneen Anna mulle piiskaa. Albumi itse myi Apulannan edellisen pitkäsoiton tavoin kultaa. Myöhemmin Toni Wirtanen on todennut, että Kolme oli ehkä liiankin samankaltainen Ehjä-albumin kanssa, ja luonnehti sitä ”päivitysversioksi” Ehjästä.
Yhtyeen neljäs albumi Aivan kuin kaikki muutkin ilmestyi vuonna 1998. Musiikkityyliä oli nyt muutettu rauhallisemmaksi ja vähemmän punkiksi, se oli pitkälti alternative rockia. Apulanta koki, että Hajonnut-EP:n, Ehjän ja Kolmen viitoittama tie oli kuljettu loppuun ja yhtyeen olisi löydettävä uusi suunta ja aikuistuttava musiikillisesti. ”Teit meistä kauniin” -kappaleesta tuli yksi yhtyeen menestyneimmistä singleistä ja se pysyi singlelistan ykkösenä peräti 19 viikkoa. Albumin kappaleita ei haluttu nimetä. Muutamille kappaleille, joihin kuuluvat ”Hallaa” ja edellä mainittu ”Teit meistä kauniin”, on kuitenkin annettu nimi singlejulkaisun yhteydessä. Albumin teon aikoihin Apulannassa oli syviä konflikteja ja yhtye jopa aiottiin hajottaa, mutta kriiseistä kuitenkin selvittiin. Riitojen syynä olivat muun muassa Toni Wirtasen ja Tuukka Temosen jatkuvat näkemyserot.
Historia > Vuodet 2000–2005

Vuonna 2000 julkaistiin Nick Trianin tuottama Plastik-niminen albumi. Apulannan mukaan Aivan kuin kaikki muutkin -albumin jälkeen oli vaikea lähteä luomaan uutta levyä. Jäsenet eivät halunneet tehdä samankaltaista levyä kuin Aivan kuin kaikki muutkin, ja uutta tyyliä oli vaikea löytää. Yhtye käyttikin ensimmäistä kertaa ulkopuolista tuottajaa. Peloista huolimatta Plastik menestyi hyvin. Se oli kokeellisempi kuin aikaisemmat levyt ja siinä oli esimerkiksi Pro Tools -kokeiluita sekä syntentisaattoreita. Albumilta julkaistiin yksi yhtyeen menestyneimmistä singleistä Käännä se pois.
Heinola 10 -albumi julkaistiin vuonna 2001, ja siitä tuli Apulannan ensimmäinen platinalevy. Levyn musiikkiin oli tehty joitakin uudistuksia, kuten 7-kielisen kitaran ja 5-kielisen basson käyttö. Myös tyyli oli raskaampi kuin Apulannalla aiemmin.
Edellisen albumin kanssa tyylillisesti samankaltainen Hiekka ilmestyi vuonna 2002. Albumi myi platinaa. Tämän jälkeen Apulanta ei kahteen ja puoleen vuoteen julkaissut studioalbumia. Rumpali Sipen olkapääleikkaus johti keikkataukoon. Vuonna 2004 ilmestyi Pudota-EP. Se menestyi erittäin hyvin myyden platinaa ja pysyi singlelistan ykköspaikalla yhdeksän viikkoa. EP:n suurin hitti oli ”Vasten mun kasvojani”.
Historia > Maineen jatkumista tähän päivään, 2005–

Vuonna 2005 Apulannan kokoonpano muuttui ensimmäisen kerran yli kymmeneen vuoteen. Basisti Tuukka Temonen erosi yhtyeestä ja siirtyi päätoimisesti videoalalle. Tilalle tuli vuodesta 2001 keikkakitaristina toiminut Parta-Sami Lehtinen. Samana vuonna ilmestyi myöhemmin platinaa myynyt ja Apulannan menestynein pitkäsoitto Kiila. Singlejä julkaistiin levyltä kaksi: Armo ja Pahempi toistaan. Tyyli oli melko raskasta rockia ja alternative rockia.
Helmikuussa 2007 ilmestynyt yhdeksäs albumi Eikä vielä ole edes ilta osoitti, että yhtye on palaamassa punk-juurilleen. Jopa hieman heavy-tyylisiä kappaleita on sisällytetty mukaan. Albumin singleraita ”Koneeseen kadonnut” oli singlelistan ensimmäisellä sijalla kuusi viikkoa. Toni Wirtasen mukaan sanoitukset kietoutuvat täysin eri aiheiden ympärille kuin aikaisemmin, ne käsittelevät tällä levyllä mm. mielenterveysongelmia. Sanoitusten hän sanoo olevan vaikeimmat kirjoittaa koko Apulannan historiassa. Kirjoitusprosessi kesti kauemmin kuin minkään muun albumin yhteydessä.
Alusta asti Apulannan julkaisujen julkaisijana toiminut Levy-yhtiö jäi toimintatauolle loppuvuodesta 2009. Siitä lähtien Apulanta on julkaissut levynsä omakustanteina.
Yhtye julkaisi kesäkuussa 2008 Kesä-EP:n. Kymmenes albumi Kuutio ilmestyi 5. marraskuuta 2008. Senkin musiikkityylissä näkyvät Apulannan punk-juuret, mutta toisaalta jotkin kappaleet ovat sävellyksellisesti huomattavasti monimutkaisempia kuin aikaisemman pitkäsoiton kappaleet, muun muassa Apulannan ehkä kokeellisin kappale ”Kuution palaset”. Singlejä julkaistiin jälleen kaksi, Vauriot ja Ravistettava ennen käyttöä, jotka molemmat nousivat singlelistan ykkösiksi.
Vuonna 2014 Sami Lehtinen erosi yhtyeestä ja hänen tilalleen liittyi Ville Mäkinen. Mäkinen soitti jo Apulannan levyillä Plastik ja Heinola 10 Moog-syntetisaattoria.
Yhtyeen toinen muistelmateos, Kaikki Yhdestä Pahasta, ilmestyi 2014.
Vuonna 2015 Apulanta teki 2 loppuunmyytyä jäähallikonserttia Espoon Barona Areenalla. Keikkojen yhteydessä yhtye julkaisi uuden kappaleen "Sun kohdalla". Apulanta julkaisi uuden singlen Tivoli 17. heinäkuuta 2015, joka on Apulannan järjestämän Veikkauksen sponsoroiman sanoituskilpailun voittaja. 18. syyskuuta 2015 Apulanta julkaisi toisen singlen "Valot pimeyksien reunoilla" albumilta Kunnes siitä tuli totta. Kappaleesta tuli suuri radiohitti, ja se on ollut yhteensä yhdeksän viikkoa Suomen virallisen radiosoittolistan ykköstilalla. Julkaisuviikostansa lähtien kappale oli samaisella listalla 11 viikkoa peräkkäin viiden soitetuimman kappaleen joukossa. Yhtye julkaisi albumin Kunnes siitä tuli totta lokakuun 9. päivä vuonna 2015 ja se oli myynyt marraskuun 26. päivään mennessä kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Apulanta teki A30-nimisen 30-vuotisjuhlakonserttinsa Helsingin olympiastadionilla 2. heinäkuuta 2022.
Apulanta julkaisi seuraavan albumin Sielun kaltainen tuote vasta 2022. Sen kappaleita ovat: ”Lokin Päällä Lokki”, ”60 Uutta Ongelmaa” ja ”9 väärää kättä”.
Apulanta teki vuonna 2023 ennätyksen Ilosaarirock-festarilla, kun heistä tuli eniten Ilosaaressa esiintynyt artisti. He olivat olleet Ilosaarirockissa 15 kertaa.lähde?
Talous ja politiikka

Laulaja Toni Wirtasen mukaan yhtyeen pitkäaikainen linja on, ettei yhtye ota julkisesti kantaa poliittisiin kysymyksiin. Yhtyeen entinen basisti Tuukka Temonen oli avoimesti kokoomuslainen jo yhtyeessä ollessaan, joskin erosi puolueesta 2014.  Vuonna 2004 esitetyn televisiosarjan Toni Wirtanen Undercover osassa EuroToni Wirtanen yrittää päästä europarlamenttivaaleissa Kokoomuksen ehdokkaaksi. Rumpali Sipe Santapukki oli vuonna 2012 mukana Sauli Niinistön vaalikampanjassa. Wirtanen ärsyyntyi siitä, koska ei tahtonut yhtyeen nimen tulevan liitetyksi politiikkaan.
Julkisuudessa syyskuussa 2014 olleen tiedon mukaan yhtyeen liikevaihdosta 86 prosenttia tuli tuolloin arvopaperikaupasta. Yhtye keskittyy erityisesti asuntosijoittamiseen. Apulanta oy omistaa Tampereella Niemenrannan klubitaloksi kutsutun, arkkitehti Birger Federlayn suunnitteleman suojellun arvorakennuksen, joka entisöidään.
Apulandia

Apulandia on Lahden Hennalassa sijaitseva Apulannan kahvila ja museo. Apulanta-aiheinen museo tarjoaa matkan yhtyeen menneisyyteen. Näyttelyn käytäviltä löytyy harvinaisia keräilyesineitä, tarinoita, videoita, kuvia, julisteita, soittimia, kultalevyjä, lavasteita, vaatteita ja muistoja Apulannan pitkän uran varrelta.
Jäsenet > Nykyiset

Toni Wirtanen: laulu ja kitara (1991–)
Simo ”Sipe” Santapukki: rummut ja taustalaulu (1991–)
Ville Mäkinen: bassokitara ja kontrabasso (2014–)
Jäsenet > Entiset

Antti Lautala: laulu ja kitara (1991–1994)
Mandy Gaynor: bassokitara, pasuuna ja laulu (1992–1993)
Tuukka Temonen: bassokitara (1993–2004)
Sami Lehtinen: bassokitara ja taustalaulu (2005–2014)
Jäsenet > Kiertuemuusikot > Kitaristit

Jani Törmälä (kesän 1997 suurimmilla festareilla, 1998 ja 2000 TV-esiintymiset Jyrkissä)
Sami Yli-Pihlaja (Aivan kuin kaikki muutkin -kiertue, kesäkiertue ja Torremolinos 2000 -kiertue 1998–1999 sekä kesäkiertue 2000).
Marzi Nyman (Plastik-kiertue keväällä 2000)
Markus Hukari (Viivakoodit-kiertue keväällä 2001)
Sami Lehtinen (2001–2004)
Pauli Hauta-aho (2015-)
Jäsenet > Kiertuemuusikot > Kosketinsoittajat

Jarkko Jousala (ainakin Viivakoodit-kiertueella)
Antti Pitkäjärvi (2007–)
Jäsenet > Kiertuemuusikot > DJ:t

Dj Infekto
Diskografia

Attack of the A.L. People (1995)
Ehjä (1996)
Kolme (1997)
Aivan kuin kaikki muutkin (1998)
Plastik (2000)
Heinola 10 (2001)
Hiekka (2002)
Kiila (2005)
Eikä vielä ole edes ilta (2007)
Kuutio (kuinka aurinko voitettiin) (2008)
Kaikki kolmesta pahasta (2012)
Kunnes siitä tuli totta (2015)
Sielun kaltainen tuote (2022)
Kirjallisuutta

Kostiainen, Pasi: Apulanta: Maalin alta.  Helsinki:  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-23261-0
Väntänen, Ari: Apulanta: Kaikki yhdestä pahasta.  Helsinki:  Like, 2014.  ISBN 978-952-01-1054-3
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apulanta Wikimedia Commonsissa
Apulannan virallinen sivusto
Apulannan suomalainen fanisivusto
Apulanta Last.fm:ssä (englanniksi)
Apulanta Desibeli.net-sivustolla
Tuotanto ruodinnassa: Apulanta KaaosZine.
Apulanta YLEn Elävässä arkistossa
| n k Apulanta |
| --- | --- |
 Toni Wirtanen  Simo ”Sipe” Santapukki  Ville Mäkinen   Antti Lautala  Mandy Gaynor  Tuukka Temonen  Sami Lehtinen 
Albumit:  Attack of the A.L. People  Ehjä  Kolme  Aivan kuin kaikki muutkin  Plastik  Heinola 10  Hiekka  Kiila  Eikä vielä ole edes ilta  Kuutio (kuinka aurinko voitettiin)  Kaikki kolmesta pahasta  Kunnes siitä tuli totta  Sielun kaltainen tuote 
EP:t:  Mikä ihmeen Apulanta?  T.S. ♥ A.L.  Tuttu TV:stä  Hajonnut EP  Pudota  Armo EP  Kesä-EP 
Kokoelmat:  Singlet 1993–1997  Syitä ja seurauksia – 30 parasta  Singlet 2004–2009 
Kirjat:  Apulanta: Maalin alta  Apulanta: Kaikki yhdestä pahasta 
Elokuvat:  Teit meistä kauniin 
Muuta:  Apulannan diskografia 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Apulanta 12. syyskuuta 2007 Hartwall Areenalla Elämä lapselle -konsertissa.
Mia Ehrnrooth

| Mia Ehrnrooth> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mia Mikela Ehrnrooth
Syntynyt: 21. tammikuuta 1987 (ikä 38)
Ammatti:  näyttelijä, malli, yrittäjä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Cindy Rintala (Salatut elämät)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Mia Mikela Ehrnrooth (s. 21. tammikuuta 1987) on suomenruotsalainen näyttelijä, malli ja yrittäjä.
Ehrnrooth näytteli vuosina 2009–2014 televisiosarjassa Salatut elämät kosmetologi Cindy Rintalaa. Hän teki pikapaluun sarjaan marraskuussa 2016. Vuonna 2020 uutisoitiin Ehrnroothin palaavan Cindyn rooliin seuraavana vuonna. Hän näytteli samaa roolia myös vuonna 2010 kuvatussa nettisarjassa Lillukanvarsia. Ehrnrooth vierailee vuonna 2022 yhdysvaltalaisessa saippuasarjassa Kauniit ja rohkeat Alyssa-nimisen naisen roolissa. Jakso esitetään Yhdysvalloissa syys-lokakuussa 2022 ja Suomessa alkuvuodesta 2023.
Syksyllä 2013 Ehrnrooth kilpaili Dancing on Ice -jäätanssiohjelmassa.
Ehrnrooth on toiminut myös mallina. Hänellä on nettikauppa, joka myy sukkia.
Yksityiselämä

Mia Ehrnrooth kuuluu tunnettuun aateliseen Ehrnroothin sukuun. Purjehduksen olympiamitalisti Tuuli Petäjä-Sirén on Ehrnroothin serkku. Ehrnrooth avioitui vuonna 2012, mutta liitto päättyi eroon vuonna 2016. Helsingissä asuvat Ehrnrooth ja hänen nykyinen puolisonsa Joel Roos saivat esikoispojan tammikuussa 2018 ja heidät vihittiin lokakuussa 2018. Ehrnroothin raskaudesta julkaistiin Mamma Mia – Meille tulee vauva -sarja Viafreellä.
Kesäkuussa 2019 Ehrnrooth ilmoitti odottavansa toista lasta, joka syntyi joulukuussa 2019.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Elokuva | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2015 | Bunny the Killer Thing | Lara Jessica Svensson |
Televisio
| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| 2009–2014,  2016, 2021– | Salatut elämät | Cindy Rintala |
| 2010–2011 | Lillukanvarsia | Cindy Rintala |
| 2014 | Kämppikset | Pike |
| 2019 | Sorjonen | nainen |
| 2022 | Sininen enkeli | julkkis kuntosalilla |
| 2022 | Exit | Mette von Hasselfeldt |
| 2022 | Kauniit ja rohkeat | Alyssa |
Aiheesta muualla

Mia Ehrnrooth Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ehrnrooth Suku geneanet.org:ssa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Antti Mäkijärvi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. joulukuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Espoo, Suomi
Pelipaikka: vasen laitahyökkääjä hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 cm
Junioriseurat
1998–2011: Honka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2011 | Pallohonka | 43 | (11) |
| 2011–2014 | Honka | 92 | (10) |
| 2015 | Ilves | 17 | (2) |
| 2015–2017 | VfB Oldenburg | 16 | (1) |
| 2018 | Honka | 18 | (0) |
| 2018 | → Honka Akatemia | 1 | (0) |
| 2019–2022 | KTP | 94 | (23) |
| Yhteensä | Yhteensä | 281 | (47) |
Maajoukkue
| 2008 | Suomi U15 | 3 | (0) |
| 2009 | Suomi U16 | 11 | (3) |
| 2010 | Suomi U17 | 4 | (1) |
| 2010–2011 | Suomi U18 | 12 | (0) |
| 2012 | Suomi U20 | 2 | (2) |
| 2012–2013 | Suomi U21 | 8 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Antti Mäkijärvi (s. 8. joulukuuta 1993 Espoo) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Mäkijärvi on FC Hongan kasvatti. Hän debytoi Veikkausliigassa seuran edustusjoukkueessa 15. toukokuuta 2011 ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Mäkijärvi siirtyi VfB Oldenburgiin Tampereen Ilveksestä elokuussa 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antti Mäkijärvi Wikimedia Commonsissa
http://www.lansivayla.fi/artikkeli/243404-honka-luottaa-potkuvirtuoosiin (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Boone Jenner

| Boone Jenner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1993 (ikä 31) Dorchester, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Columbus Blue Jackets
Sarja:  NHL
Pelinumero:  38
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
NHL-varaus:  37. varaus, 2011 Columbus Blue Jackets
Jenner vuonna 2012.
Boone Jenner (s. 15. kesäkuuta 1993 Dorchester, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsissa, joka varasi Jennerin vuonna 2011.
Jenner pelasi neljä kautta (2009–2013) Ontario Hockey Leaguen Oshawa Generals -joukkueessa, jossa hän saavutti 111 maalia ja 135 syöttöä 227:ssä pelatussa ottelussa. Blue Jackets nosti Jennerin joukkueeseen kaudeksi 2013–2014 hyvin menneen harjoituskauden ansiosta. Jenner teki ensimmäisen ja toisen maalinsa NHL:ssä Montreal Canadiensia vastaan 17. lokakuuta 2013. Hän oli koko kauden Blue Jacketsin joukkueessa pelaten 72 peliä, joissa teki 16 maalia ja antoi 13 maaliin johtanutta syöttöä. Jenner löysi kemiaa Nathan Hortonin ja Ryan Johansenin kanssa pelaten pääosin heidän kanssaan samassa ketjussa.
Kaudella 2015–2016 Jenner teki runkosarjassa tehot 30+19=49 ja oli Columbus Blue Jacketsin kolmanneksi paras pistemies. Kevään MM-kilpailuissa hän voitti kultaa Kanadan joukkueessa.
Heinäkuussa 2021 Jenner teki nelivuotisen ja arvoltaan 15 miljoonan dollarin jatkosopimuksen Blue Jacketsin kanssa.
Bojan Bogdanović

| Bojan Bogdanović |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Bojan Bogdanović
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1989 (ikä 35) Mostar, Bosnia ja Hertsegovina
Kansalaisuus:   Kroatia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  203 cm
Paino:  102 kg
Nyk. joukkue:   Utah Jazz
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  31. varaus 2011, Miami Heat
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2004–2006 2006–2009 2008–2009 2009–2011 2011–2014 2014–2017 2017 2017–2019 2019–:   HKK Zrinjski Mostar  Real Madrid Baloncesto → CB Murcia  KK Cibona  Fenerbahçe Ülker  Brooklyn Nets  Washington Wizards  Indiana Pacers  Utah Jazz
Maajoukkueet
2010–:   Kroatia
Aiheesta muualla
FIBA
Bojan Bogdanović (s. 18. huhtikuuta 1989 Mostar) on kroatialainen koripalloilija, joka edustaa kaudella 2019–2020 NBA-seura Utah Jazzia.
Ura

Bogdanović aloitti koripallon HKK Zrinjski Mostarissa, josta Real Madrid osti hänet vuonna 2005. Hän pelasi kauden 2005–2006 kuitenkin vuokralla Mostarissa, mutta seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Real Madridiin. Seurassa Bogdanović pelasi lähinnä seuran kakkosjoukkueessa. Kaudeksi 2008–2009 Bogdanović myytiin lainalle CB Murciaan. Hän kärsi loukkaantumisista ja tammikuussa 2009 joukkue purki sopimuksen.
Kaudeksi 2009–2010 Bogdanović siirtyi KK Cibonaan nelivuotisella sopimuksella. Kesäkuussa 2011 hän siirtyi kuitenkin Fenerbahçe Ülkeriin ennen sopimuksen päättymistä. Bogdanović osallistui NBA:n vuoden 2011 varaustilaisuuteen, jossa Miami Heat varasi hänet tilaisuuden 31. pelaajana. Pian tämän jälkeen New Jersey Nets osti hänen pelioikeutensa Minnesota Timberwolvesilta, joka oli hankkinut pelaajaoikeudet Miamilta.
Bogdanović pelasi Fenerbahçessa kolmen kauden ajan, kunnes siirtyi kesällä 2014 NBA-seura Brooklyn Netsiin. Hän pelasi Brooklynissa 2,5 vuotta kunnes siirtyi kesken kauden 2016–2017 Washington Wizardsiin. Kaudeksi 2017–2018 hän siirtyi Indiana Pacersin joukkueeseen.
Aiheesta muualla

Euroliigan pelaajaprofiili (englanniksi)
ACB:n pelaajaprofiili[vanhentunut linkki] (espanjaksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Anton Šipulin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anton Šipulin |  Anton Šipulin |  Anton Šipulin |  |
Maa:   Venäjä
Miesten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | 4 × 7,5 km viesti |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | 4 × 7,5 km viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Hochfilzen 2017 | viesti |  |
|  Hopeaa | Hanty-Mansijsk 2011 | viesti |  |
|  Hopeaa | Nové Město 2013 | yhteislähtö |  |
|  Hopeaa | Kontiolahti 2015 | takaa-ajo |  |
|  Pronssia | Ruhpolding 2012 | takaa-ajo |  |
|  Pronssia | Nové Město 2013 | takaa-ajo |  |
|  Pronssia | Hochfilzen 2017 | sekaviesti |  |
Anton Vladimirovitš Šipulin (ven. Антон Владимирович Шипулин; s. 21. elokuuta 1987 Tjumen) on venäläinen uransa lopettanut ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja.
Nykyisin Slovakiaa edustava ampumahiihtäjä Anastasija Kuzmina on Šipulinin sisar.
Arvokilpailut

Šipulin saavutti nuorten MM-kilpailuissa kultaa sprintissä ja takaa-ajossa 2008 sekä hopeaa normaalimatkalla 2007 ja 2008. EM-kilpailujen nuorten sarjassa hän sai kultaa normaalimatkalla, sprintissä ja takaa-ajossa 2008 sekä hopeaa sprintissä ja pronssia takaa-ajossa 2007. EM-kisojen miesten sprintissä hän oli kolmas 2009.
Šipulin oli mukana Venäjän pronssia voittaneessa viestijoukkueessa Vancouverin olympialaisissa 2010 ja hopeajoukkueessa Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän nousi sprintin 13. sijalta takaa-ajossa pronssille. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän oli sprintissä seitsemäs ja nousi takaa-ajossa jälleen pronssille. Yhteislähtökilpailussa hän sai hopeaa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän hiihti ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa. Sprintissä hän sijoittui neljänneksi, yhteislähdössä 11:nneksi ja takaa-ajossa 14:nneksi. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän nousi sprintin 18. sijalta takaa-ajossa hopealle. Yhteislähtökilpailussa hän oli seitsemäs ja normaalimatkalla 16:s. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui takaa-ajossa ja yhteislähdössä yhdeksänneksi sekä normaalimatkalla 14:nneksi. Hochfilzen MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa, sai pronssia sekaviestissä, oli neljäs takaa-ajossa ja yhteislähdössä sekä seitsemäs normaalimatkalla.
Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Šipulin sai pronssia sprintissä 2012.
Maailmancup

Šipulin sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kolmen parhaan joukkoon voitettuaan Antholzin pikakilpailun tammikuussa 2011. Samana viikonloppuna hän oli yhteislähtökilpailussa kolmas. Seuraavalla kaudella hän voitti Nové Měston takaa-ajokilpailun, oli toinen Antholzin yhteislähtökilpailussa ja kolmas Hanty-Mansijskin yhteislähdössä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi ja yhteislähtöcupissa viidenneksi.
Kaudella 2012–2013 Šipulin oli kolmas Östersundin takaa-ajokilpailussa. Antholzissa hän voitti sekä pikakilpailun että takaa-ajon. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli yhdeksäs ja takaa-ajocupissa kolmas. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui kolmanneksi Annecyn takaa-ajokilpailussa. Pokljukassa hän oli pikakilpailussa toinen ja voitti takaa-ajon. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli yhdeksäs ja takaa-ajocupissa neljäs.
Kaudella 2014–2015 Šipulin sijoittui Östersundin takaa-ajokilpailussa toiseksi. Pokljukassa hän voitti pikakilpailun sekä yhteislähdön ja oli takaa-ajossa toinen. Oberhofissa hän oli yhteislähtökilpailussa toinen ja Oslossa pikakilpailussa kolmas. Hanty-Mansijskissa hän oli yhteislähdössä ja pikakilpailussa toinen ja takaa-ajossa kolmas. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli toinen ja voitti yhteislähtöcupin. Pikakilpailun ja takaa-ajon cupeissa hän oli toinen.
Kaudella 2015–2016 Šipulin sijoittui kolmanneksi Hochfilzenin ja Pokljukan takaa-ajokilpailuissa sekä Ruhpoldingin normaalimatkalla. Anterselvassa hän voitti takaa-ajon ja oli Canmoressa pikamatkalla toinen. Presque Islessa Šipulin sijoittui pikamatkalla toiseksi ja takaa-ajossa kolmanneksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas. Takaa-ajon cupissa hän sijoittui toiseksi, yhteislähtöcupissa kolmanneksi, normaalimatkan cupissa neljänneksi ja pikakilpailucupissa viidenneksi.
Šipulin sijoittui kaudella 2016–2017 Pokljukassa kolmanneksi sekä pikakilpailussa että takaa-ajossa. Nové Městossa hän oli toinen pikakilpailussa ja takaa-ajossa. Anterselvassa hän voitti normaalimatkan ja sijoittui kolmanneksi yhteislähdössä. Pyeongchangin takaa-ajossa hän oli toinen. Oslossa hän sijoittui pikakilpailussa kolmanneksi ja voitti takaa-ajon. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa, normaalimatkojen ja takaa-ajon cupeissa toiseksi ja yhteislähtöcupissa kolmanneksi.
Kaudella 2017–2018 Šipulin sijoittui Le Grand-Bornandissa ja Antholzissa kolmanneksi takaa-ajokilpailussa. Kontiolahdella hän voitti pikakilpailun ja oli yhteislähdössä kolmas. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa ja takaa-ajocupissa kolmanneksi, pikakilpailucupissa neljänneksi ja yhteislähtöcupissa viidenneksi.
Šipulin lopetti uransa ampumahiihtäjänä joulukuussa 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anton Šipulin Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Boris Rousson

| Boris Rousson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1970 Val-d'Or, Québec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada  Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  oikea
Pituus:  189 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–2009
Seurat:  Binghamton Rangers (AHL) Lukko (SML) Färjestads BK (SEL) Kölner Haie (DEL) München Barons (DEL) Hamburg Freezers (DEL) Kassel Huskies (Saksa I/DEL)
Boris Rousson (s. 14. kesäkuuta 1970 Val-d'Or, Québec, Kanada) on kanadalais-saksalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän on nykyään DEL-joukkue Hamburg Freezersin apuvalmentaja.