Suomen Sisu
Historia ja poliittinen toiminta > Alkuvaiheet

Suomen Sisun perustajat tapasivat helsinkiläisessä Burning Books -kirjakaupassa. Kauppa perustettiin 1996 myymään sotilasalaa ja historiaa käsitteleviä kirjoja. Kaupassa tapasivat eri henkilöt, jotka olivat kiinnostuneita nationalismista ja harvinaisista keskustelunaiheista, kuten toisen maailmansodan tapahtumien tarkastelusta häviäjän eli kansallissosialistien näkökulmasta.
Suomen Sisun perustivat (myöhempi puheenjohtaja) Teemu Lahtinen, Burning Books -kirjakaupan Mikko Mikonmaa, Jura Jukola sekä Mika Purjesalo. Lahtinen oli nuorena kiinnostunut isänmaallisuudesta aatteena. Hän oli ollut mukana 1990-luvun Isänmaallisen Kansallis-Liiton toiminnassa paikallistasolla. Lahtinen oli luonnostelemassa liikkeen mahdollista nuorisotoimintaa, jonka nimeksi ehdotettiin Isänmaallista nuorisoa. IKL:n toiminnan hiipuessa vuonna 1998 Lahtinen alkoi muutaman muun kanssa suunnitella uutta kansallismielistä nuorisojärjestöä. Mikko Mikonmaa oli antikommunistisen, ANC:tä arvostelevan Etelä-Afrikan ystävät ry:n perustajajäsen. Hän toimi myös Inkeriläiset ja Karjalaiset heimoveteraanit ry:ssä, Itsenäisyyden puolesta ry:ssä ja aluepalautuksia vaativassa Tarton rauha ry:ssä. Helsingin keskustelupiiristä syntyi Suomen Sisu, jonka nimivaihtoehtoina olivat myös Nuorhakkapeliitat ja Suomalainen nuoriso.
Suomen Sisu perustettiin 6. marraskuuta 1998. Suomalaisuuden liitolla oli ollut tapana järjestää marraskuun kuudentena omia tilaisuuksiaan, koska tällöin on ruotsalaisuuden päivä. 1900-luvun alussa aitosuomalaiset viettivät marraskuun kuudetta Kustaa II Adolfin kuolinpäivän sijasta hakkapeliittain päivänä. Perustamisen yhteydessä järjestö antoi julkilausuman: ”Suomen Sisun tarkoituksena on koota yhteen kansallisesti ajatteleva suomalainen nuoriso ja kasvattaa jäsenistään Suomen kansaa, kieltä, kulttuuria, luontoa, historiaa ja sukulaiskansoja kunnioittavia kansalaisia. Yhdistys suojelee ja edistää toiminnallaan suomalaisuutta, isänmaallisuutta, perhearvoja ja kiintymystä kotimaahan sekä vastustaa epäkansallisia ilmiöitä.”
Suomen Sisun nuoret perustajajäsenet aloittivat yhteistyön Suomalaisuuden liiton kanssa. Sisusta tuli Suomalaisuuden liiton nuorisojärjestö, ja se sai tätä kautta muun muassa tilat käyttöönsä. Ensimmäisen vuoden aikana Suomen Sisu harjoitti perinteistä oikeistolaista, suomalaismielistä toimintaa. Verkkosivuillaan sisulaiset linkittivät maanpuolustusta, Karjalaa ja pakkoruotsia käsitteleviin sivustoihin. Yhdistys järjesti tilaisuuksia itsenäisyyspäivänä, Kalevalan päivänä ja suomalaisuuden päivänä. Lisäksi vierailtiin Bobi Sivénin haudalla ja Virossa. Vuonna 1999 Sisu julkaisi tarrasarjan, jossa otettiin kantaa maahanmuuttoon, Karjalan palauttamisen puolesta, pakkoruotsia vastaan ja suomensukuisten kansojen heimoyhteistyön puolesta.
Äärioikeisto Suomessa -kirjan kuvauksen mukaan järjestö alkoi pian ottaa vaikutteita ulkomaisesta oikeistoradikalismista. Sisun verkkosivuille lisättiin 1990-luvun lopussa luettelo, jonne jäsenet saivat tehdä ehdotuksia suositeltavasta kirjallisuudesta. Listaan sisältyi rotujen väitettyihin eroihin liittyvää kirjallisuutta sekä brittiläisen holokaustin kieltävän historioitsija David Irvingin kirjoja. Kirjojen joukossa olivat muun muassa natsipuolueen pääideologi Alfred Rosenbergin Uutta Eurooppaa kohti, American Nazi Partyn perustajan George Lincoln Rockwellin White Power ja Ku Klux Klanin entisen suurmestarin David Duken My Awakening. Luettelo poistettiin myöhemmin sivuilta, mutta sen sisältö herätti sittemmin julkisuudessa huomiota. Lisäksi linkitettiin natsiskinialakulttuurille keskeisiin white power -musiikkisivustoihin. Sisun sivuilla esiteltiin eurooppalaisia äärioikeistopuolueita ”kansallismielisille tutustumisen arvoisina” Järjestö myi sivustollaan ”LOL-diversity” -paitaa, jossa vasemmalla on musta ja oikealla valkoinen hymyilevä kasvo. Näiden välissä on puoliksi musta ja puoliksi valkoinen symboli, joka on surullinen.
Suomen Sisu joutui vuonna 2000 eroamaan Suomalaisuuden liitosta lehtijulkaisujen vuoksi, joissa oli väitetty Sisun olevan muun muassa ”natsihenkinen”. Suomalaisuuden liitto pelkäsi menettävänsä valtionapunsa. Lehdistön kiinnostuksen taustalla oli mahdollisesti Sisun järjestämä mielenosoitus Euroopan unionin komission edustuston edessä. Mielenilmaisulla tuettiin Jörg Haiderin Itävallan vapauspuoluetta, joka oli vaalivoittonsa jälkeen Euroopan unionin boikotissa. Teemu Lahtisen mukaan järjestöjen erossa oli kyse myös linjariidoista. Sisun mielestä Suomalaisuuden liitossa keskityttiin liikaa pakkoruotsiin. Lahtisen mukaan järjestöjen erkaantumisesta oli jo sovittu aiemmin ja käsky erota tuli yllätyksenä. Järjestöjen välit kiristyivät vähäksi aikaa, mutta myöhemmin Suomen Sisun jäseniä on ollut Suomalaisuuden liiton hallituksessa. Myöhemmin vuonna 2000 Suomen Sisu otti käyttöön uuden toimintamallin ja julkaisi periaateohjelman. Silloin liikkeeseen tuli myös myöhemmin politiikassa tunnetuksi tullut Jussi Halla-aho.
Teemu Lahtisen mukaan järjestön alkuaikoina suvaittiin laajasti erilaisia näkemyksiä. 2000-luvun alkuvuodet olivat linjaristiriitojen aikaa. Lahtisen mukaan Sisu on sallinut myös kansallissosialistien mukanaolon, mutta nämä ovat kuitenkin aina olleet selvästi vähemmistönä. 2000-luvun alussa yhdistys tuli tunnetuksi holokaustin kiistävistä jäsenistään, mutta yhdistyksen mukaan heitä ei enää ole jäseninä.
Alkuvuosinaan Suomen Sisu toimi eräänlaisena sateenvarjotoimijana radikaalinationalistiselle liikehdinnälle. Milla Hannulan mukaan Sisun keskustelupalstalla kokoontuneet näkivät uhkana ennen kaikkea ”tänne väen väkisin hankitun viidennen kolonnan eli koko ajan kasvavan ja maan sisälläkin nopeasti lisääntyvän ei-integroituvan maahanmuuttoväestön kasvattamisen”.
Sisun julkaisujen mukaan järjestö haluaa suojella suomalaista elämäntapaa ja vastustaa rajoittamatonta maahanmuuttoa, koska jokaisella kansalla ja kulttuurilla on oikeus olemassaoloonsa ja oikeus hallita itseään. Siksi kulttuurien sekoittumiseen tulisi suhtautua varovaisesti ”yltiösuvaitsevaisuuden” sijaan. Epäonnistuneen monikulttuurisuuden tunnuskuviksi Suomen Sisun sivuilla mainittiin maahanmuuttajien korkeat työttömyys- ja rikollisuusluvut, etniset mellakat ja esikaupunkien ghettoutuminen. Järjestön mielestä jokainen länsimaisen kulttuurin suojelua vakavissaan ehdottava leimataan rasistiksi, etnosentriseksi tai itsekkääksi kulttuuri-imperialistiksi. Esimerkiksi heinäkuussa 2005 Suomen Sisun keskustelupalstan aiheita olivat muun muassa maahanmuuttajien aiheuttamat ongelmat (rikollisuus, väkivaltaisuus, koulutushaluttomuus, työttömyys), ääri-islamilaisuus, terrori-iskut sekä juutalais- ja neekerivitsit. Suurin osa kirjoittajista oli vakioväkeä.
Itävallan vapauspuolueen ja Jean-Marie Le Penin Kansallisen rintaman vaalimenestys herätti jäsenissä kiinnostusta. Sisun edustajia on vieraillut Ruotsissa muun muassa Kansallisdemokraattien tilaisuuksissa. Järjestön 10-vuotishistoriikin mukaan ”Ruotsi on maa, jossa monikulttuurisuus ja poliittinen korrektius ovat menneet pelottavan pitkälle, ja se sopii mainiosti varoittavaksi esimerkiksi virheistä, joita ei tule tehdä.”
Milla Hannulan mukaan Suomen Sisun keskustelusivuilla keskusteltiin paljon rodun käsitteestä ja väitetyistä rotujen välisistä älykkyyseroista. Hannulan mukaan kysyttiin, ”onko valkoisilla oikeus pyrkiä säilymään maapallolla tilanteessa, jossa muut rodut lisääntyvät voimakkaasti”. Keskusteluun tuolloin osallistunut Hannula koki, että älykkyyskeskustelu sai liikaa huomiota. Hänen mielestään myös palstan linja myös mustamaalasi koko ajatuksen suvaitsevuudesta ja syrjinnän vastaisuudesta. ”Rotukysymyksen merkitystä sisulaiselle nationalismille ei siis voida sivuuttaa”, Hannula totesi.