stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Åvikin lasitehdas
Kirjallisuutta

Annala, Vilho: Suomen lasiteollisuus 1681–1931. I osa. Ruotsin vallan aika 1681–1809, s. 29–54.  Helsinki:  Otava, 1931.
Annala, Vilho: Suomen lasiteollisuus vuodesta 1681 nykyaikaan. II osa. Kehitys vuoden 1809 jälkeen. Ensimmäinen nide, s. 56–70.  Helsinki:  Suomen lasiteollisuusliitto, 1948.
Fewster, Derek Andrew: Samhället kring pottorna. Åviks glasbruk som struktur 1748–1833.  (Examensavhandling i Finlands och Skandinaviens historia)  Helsingfos:  Historiska institutionen vid Helsingfors universitet, 1991.
Haggrén, Georg: Åvik. Teoksessa: Tiirakari, Leeni & Manu Kärki: Someron kartanot, s. 44–63.  Somero:  Amanita, 2011.  ISBN 978-952-5330-45-8
Otto Virtanen (tennispelaaja)

| Otto Virtanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. kesäkuuta 2001 (ikä 23)
Kansalaisuus:   Suomi
Tennispelaaja
Pituus:  191 cm
Paino:  82 kg
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  435 073 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  91. (11.11.2024)
Voitot/tappiot:  8–8
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2025)
Ranskan avoimet:  1. kierros (2024)
Wimbledon:  2. kierros (2024)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2024)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  248. (3.4.2023)
Voitot/tappiot:  1–0
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Otto Virtanen (s. 21. kesäkuuta 2001 Hyvinkää) on suomalainen tennispelaaja. Hän sijoittui junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan kuudenneksi tammikuussa 2019. ATP-rankingissa hän on ollut kaksinpelissä parhaimmillaan sijalla 91 marraskuussa 2024. Seuratasolla hän edustaa HVS-Tennistä. Virtasen isä Pasi Virtanen on myös entinen tennispelaaja, ja hänen veljensä Panu pelaa myös tennistä. Virtasen valmentajana toimii sekä isä Pasi että ruotsalainen Peter Carlsson.
Ura

Virtanen osallistui touko-kesäkuussa 2018 Ranskan avointen poikien kaksinpelin karsintoihin mutta hävisi heti avauskierroksella Luka Pavlovicille. Heinäkuussa hän pääsi suoraan Wimbledonin pääsarjaan. Siellä junioreiden maailmanlistan sijalla 58 ollut Virtanen eteni kaksinpelissä kolmannelle kierrokselle voitettuaan ensimmäisellä kierroksella junioreiden maailmanlistalla kolmantena olleen Sebastian Kordan ja toisella kierroksella Thiago Agustín Tiranten. Kolmannella kierroksella hän hävisi Anton Matusevichille. Turnauksen nelinpelissä hän voitti mestaruuden turkkilaisen Yankı Erelin kanssa. Virtanen on viides suomalainen, joka on voittanut Grand Slam -turnauksen junioritasolla.
Elokuussa 2018 Virtanen saavutti ammattilaistasolla ensimmäisen turnausvoittonsa nelinpelissä voitettuaan Helsingissä pelatun ITF-turnauksen Patrik Niklas-Salmisen kanssa. Turnauksen kaksinpelissä hän eteni myös loppuotteluun, jossa hävisi Karl Fribergille. Yhdysvaltain avoimissa Virtanen hävisi kaksinpelin toisella kierroksella ja nelinpelissä Erelin parina avauskierroksella. Joulukuussa 2018 Virtanen voitti epävirallisena alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruusturnauksena pidetyn junioreiden Orange Bowl -turnauksen. Loppuottelussa hän voitti Zane Khanin. Virtanen on turnauksen ensimmäinen suomalaisvoittaja. Turnausvoiton jälkeen Virtanen nousi junioreiden maailmanlistalla 30 sijaa sijalle 13 ja nousi kauden 2019 alkaessa sijalle kuusi.
Orange Bowl -voittonsa ansiosta Virtanen oli suosikki tammikuussa 2019 Australian avoimissa. Hän eteni poikien sarjassa puolivälieriin, jossa hävisi italialaiselle Giulio Zeppierille erin 0–2 (3–5, 6–7).
Virtanen voitti ammattilaisuransa ensimmäisen turnauksen Virossa pelatussa 15 000 dollarin ITF-turnauksessa marraskuussa 2020 kukistamalla sen loppuottelussa venäläisen Yan Sabanin suoraan kahdessa erässä 6–3, 6–0. Toisen ITF-turnausvoittonsa Virtanen saavutti Nur-Sultanissa helmikuussa 2021. Syyskuussa 2021 Virtanen voitti ITF25-turnauksen Jönköpingissä.
Virtanen voitti ensimmäisen ATP Challenger Tourin turnauksensa marraskuussa 2022 kukistamalla Bergamossa finaalissa saksalaisen Jan-Lennard Struffin erin 6–2, 7–5. Peräti 19 ässää finaalissa syöttänyt Virtanen ei hävinnyt Bergamon turnauksessa erääkään. Virtanen nousi voittonsa ansiosta maailmanlistalla ikäisissään sijalle 28. Toisen turnausvoittonsa ATP Challenger -tasolla Virtanen saavutti maaliskuussa 2023 Luganossa ja kolmannen maalis-huhtikuussa Lillessä. Virtanen pääsi ensimmäistä kertaa urallaan pelaamaan miesten Grand Slam- turnausta Yhdysvaltain avoimissa karsintojen kautta. Hän hävisi ensimmäisellä kierroksella argentiinalaiselle Tomás Martín Etcheverrylle yli neljätuntisessa ottelussa.
Heinäkuussa 2024 Virtanen eteni ensimmäistä kertaa urallaan Grand Slam- turnauksessa toiselle kierrokselle voitettuaan Wimbledonissa Max Purcellin suoraan kolmessa erässä. Toisella kierroksella Virtanen hävisi 12:nneksi sijoitetulle Tommy Paulille erin 2–3 (6–4, 3–6, 7–5, 5–7, 4–6).
Pelityyli

Entinen suomalainen tennisammattilainen Jarkko Nieminen kuvaa Virtasta raamikkaaksi pelaajaksi, jonka vahvuuksiin kuuluvat muun muassa kämmenlyönti sekä syöttö.
Aiheesta muualla

Otto Virtanen (tennispelaaja) ATP:n sivuilla (englanniksi)
Otto Virtanen (tennispelaaja) ITF:n sivuilla (englanniksi)
Empyreum

Gustave Doré: Empyreum. Dante Alighierin Jumalaisen näytelmän kuvitusta.
Empyreum (lat., m.kreik. , empyreon 'tulikehä') on tulitaivas, johon antiikin filosofit uskoivat tulen kerääntyneen ja josta taivaan valoilmiöt ovat lähtöisin. Se on antiikin luonnonfilosofien mukaan taivaan uloin osa ja kristillisten filosofien mukaan valon tyyssija, Jumalan ja enkelien asuinsija, Dantella autuaiden olinpaikka, Jumalanrauhan taivas.
Olavi Koponen

| Olavi Koponen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1951
Ammatti:  arkkitehti
Arkkitehti
Aktiivisena:  1993–
Taidesuuntaus:  puuarkkitehtuuri
Merkittävät työt:  Kotilo-talo (2016)
Palkinnot
 arkkitehtuurin valtionpalkinto (2020) 
Olavi Koponen (s. 1951) on suomalainen arkkitehti, joka on erikoistunut puuarkkitehtuuriin.
Olavi Koponen syntyi vuonna 1951, ja hän valmistui vuonna 1993 arkkitehdiksi Tampereen teknillisestä korkeakoulusta. Hän oli opiskellut myös yhteiskuntatieteitä Moskovassa.
Koposen suunnittelemaa Kolinportin liikenneasemaa (1992) Juuassa on sanottu aikakautensa kenties merkittävimmäksi lajityyppinsä edustajaksi ja se on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Rakennuksen purkamista suunnitellaan.
Koponen alkoi herättää huomiota 2000-luvun alussa puusta rakennetuilla pientaloilla ja loma-asuinnoilla. Koposen puutöitä pidetään persoonallisina, ja hän on itse kuvannut niitä tulkinnoiksi luonnon ja ihmisen suhteesta. Koposen 2000-luvun alun suunnitelmia on muun muassa Espoossa oleva Kotilo-talo. Se rakennettiin vuoden 2006 Kauklahden asuntomessualueelle ja palkittiin seuraavana vuonna puuarkkitehtuurin Puupalkinnolla.
Olavi Koposen suunnittelema Kotilo-talo.
Koponen muutti vuonna 2010 Ranskan Grenobleen, missä hän on työskennellyt R2k Architecte -toimistossa. Koposen partneri toimistossa on ranskalainen Veronique Klimine. Ranskassa Koponen on jatkanut puuarkkitehtuurin parissa, ja hänen suunnitelemiaan ovat muun muassa Limeil-Brévannesin koulukeskus ja tenciniläinen päiväkoti.
Koponen palkittiin Arkkitehtuurin valtionpalkinnolla vuonna 2020.
Relander (suku)

Relander on suomalainen suku, johon on kuulunut useita tieteen, politiikan ja talouselämän vaikuttajia. Suomessa on ollut muitakin Relander-nimisiä sukuja, joilla ei ole todennettua yhteyttä tähän Hirvensalmelta lähtöisin olevaan sukuun. Suvun ensimmäinen tunnettu jäsen on vuonna 1690 Hirvensalmen lukkarina mainittu Anders Relander. Suvussa kulkeneen perimätiedon mukaan Anders Relander olisi alkujaan ollut lähtöisin Saksan Pommerista. Hänen neljästä pojastaan – Jöran, Anders, Isak ja Gustav – saivat alkunsa suvun neljä päähaaraa. Lukkarin toimen peri perheen vanhin poika, ensimmäisen päähaaran kantaisä Jöran Relander (k. 1729). Kaikkiaan Anders Relanderin jälkeläiset toimivat Hirvensalmen lukkareina neljän sukupolven ja yli 150 vuoden ajan. Suvun liki kaikki merkkihenkilöt kuuluvat Jöran Andersinpojasta polveutuvaan laajimpaan sukuhaaraan, mutta myös muun muassa kolmannesta päähaarasta, Iisakin sukuhaarasta, löytyy merkkihenkilöitä (Jari Valkonen ja Seppo Yläsaari).
Jäseniä

Andreas Relander (1829–1902), Venäjän konsuli Kööpenhaminassa ja Stettinissä, todellinen valtioneuvos
Konrad ReijoWaara, vuoteen 1906 Relander (1853–1936), terveysvalistaja, lääkintöneuvos, valtiopäiväedustaja
Evald Relander (1856–1926), suomalainen opettaja ja koulun- ja pankinjohtaja, maanviljelysneuvos
Oskar Relander (1863–1930), seminaarinjohtaja, yhteiskunnallinen vaikuttaja
Felix Fridolf Relander (1864–1925), Venäjän luterilaisen kirkon piispa, inkeriläisen kulttuurin edistäjä ja tutkija
Hugo Magnus Johannes Relander (1865–1947), vakuutusjohtaja, valtiovarainministeri, F. F. Relanderin pikkuserkku
Erika Relander (1879–1937), opettaja, taidemaalari, Oskar Relanderin sisarpuoli
Lauri Kristian Relander (1883–1942), poliitikko, tasavallan presidentti (puoliso Signe Relander), Evald Relanderin poika
Erik Julius Relander (1892–1979), korkeimman oikeuden kansliapäällikkö, Hugo Relanderin poika
Tauno Relander (1892–1977), lääkintöneuvos, sukututkija, Oskar Relanderin poika
Ilmari Relander (1894–1932), jääkärieversti, Oskar Relanderin poika
Allan Ferdinand Relander (1901–1990), merenkulkuneuvos, merikapteeni, merenkulkija, alan kouluttaja ja hallintomies
Erkki Osmonsalo, vuoteen 1906 Relander (1894–1949), poliittisen historian professori
Ilmari Felix Relander (1910–1997), kauppaneuvos, F. F. Relanderin pojanpoika
Ragnar Relander (1910–1970), suomalainen kuvataiteilija, presidentti Lauri Kristian Relanderin poika
Eeva Tapio o.s. Relander (1927–2019), kasvipatologian professori, Tauno Relanderin tytär
Seppo Yläsaari (1935–2001), korroosiotutkimuksen ja materiaalikemian professori Teknillisessä korkeakoulussa
Timo Relander (1941–2016), Teollisuuden Keskusliiton toimitusjohtaja, Tilastokeskuksen pääjohtaja
Äitinsä puolelta sukuun kuuluu muun muassa kasvipatologian professori Jari Valkonen (1964–2024).
Niemenmäki

| Niemenmäki> Näshöjden |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Niemenmäki korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Läntinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  30.5
Pinta-ala:  0,27 km² 
Väkiluku:  1 346  (2019)
Väestötiheys:  4985 as./km²
Osa-alueet:  On itse osa Munkkiniemen peruspiiriä
Postinumero(t):  00350
Lähialueet:  Etelä-Haaga, Ruskeasuo, Pikku Huopalahti, Vanha Munkkiniemi, Espoo, Tali, Pitäjänmäki
Niemenmäki (ruots. Näshöjden) on Munkkiniemen kaupunginosaan ja peruspiiriin kuuluva pieni (pinta-ala 0,27 km²) osa-alue Länsi-Helsingissä, Munkkivuoren itäpuolella.
Pieni Niemenmäki on 1960-luvun alun kerrostaloalue. Lännessä Niemenmäen erottaa Munkkivuoresta jyrkkä mäki. Idässä maasto laskeutuu loivasti Pikku Huopalahteen. Korkeat 7–10-kerroksiset pistetalot ovat mäen päällä, lamellitalot idässä.
Niemenmäen asuntokanta koostuu 1960-luvulla rakennetuista kerrostaloista. Asuintaloista pohjoiseen, Lapinmäentien pohjoispuolella on vuonna 1969 valmistunut, arkkitehti Heikki Castrénin johdolla suunniteltu Pohjolan toimitalo.
Asukkaita Niemenmäessä on 1275 (1. tammikuuta 2017) ja työpaikkoja 286 (31. joulukuuta 2015).
Niemenmäkeä rajaa lännessä vilkas Huopalahdentie, idässä puisto- ja puutarha-alue sekä Pikku Huopalahti (meri). Puutarha-alue sijaitsee ainakin osin entisen Pikku-Huopalahden kaatopaikan alueella, mutta viljelypalstojen kohdalta maa on vaihdettu puhtaaseen.
Niemenmäen lähistöllä sijaitsevat muun muassa Munkkivuoren ostoskeskus, Pikku Huopalahti (kaupunginosa ja merenlahti), Etelä-Haaga, Talin keilahalli ja liikuntapuisto tenniskeskuksineen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Niemenmäen satelliittikuva. Pohjois-etelä -suuntainen Huopalahdentie rajaa Niemenmäkeä lännessä.
YTV reittiopas - Niemenmäen joukkoliikenneyhteydet. (Arkistoitu – Internet Archive) Aseta lähtöaika ja paikka löytääksesi Niemenmäkeen pääkaupunkiseudulta.
| n k Helsingin kaupunginosat  ja niiden osa-alueet suurpiireittäin |
| --- | --- | --- |
| Eteläinensuurpiiri |  1. Kruununhaka  2. Kluuvi  3. Kaartinkaupunki  4. Kamppi  5. Punavuori  6. Eira  7. Ullanlinna  8. Katajanokka  9. Kaivopuisto  13. Etu-Töölö  14. Taka-Töölö  20. Länsisatama Hernesaari  Jätkäsaari  Lapinlahti  Ruoholahti  31. Lauttasaari Koivusaari  Kotkavuori  Myllykallio  Vattuniemi  52. Suomenlinna  |  |
| Läntinensuurpiiri |  15. Meilahti  16. Ruskeasuo Pikku Huopalahti  Vanha Ruskeasuo  18. Laakso  29. Haaga Etelä-Haaga  Kivihaka  Lassila  Pohjois-Haaga  30. Munkkiniemi Kuusisaari  Lehtisaari  Munkkivuori  Niemenmäki  Talinranta  Vanha Munkkiniemi  32. Konala  33. Kaarela Hakuninmaa  Honkasuo  Kannelmäki  Kuninkaantammi  Malminkartano  Maununneva  46. Pitäjänmäki Marttila  Pajamäki  Pitäjänmäen yritysalue  Reimarla  Tali  |  |
| Keskinensuurpiiri |  10. Sörnäinen Hanasaari  Kalasatama  Sompasaari  Vilhonvuori  11. Kallio Linjat  Siltasaari  Torkkelinmäki  12. Alppiharju Alppila  Harju  17. Pasila Itä-Pasila  Keski-Pasila  Länsi-Pasila  Pohjois-Pasila  21. Hermanni Hermanninmäki  Hermanninranta  Kyläsaari  22. Vallila  23. Toukola Arabianranta  Toukola  24. Kumpula  25. Käpylä  26. Koskela  27. Vanhakaupunki  |  |
| Pohjoinensuurpiiri |  28. Oulunkylä Maunula  Maunulanpuisto  Metsälä  Patola  Pirkkola  Veräjälaakso  Veräjämäki  34. Pakila Itä-Pakila  Länsi-Pakila  35. Tuomarinkylä Haltiala  Paloheinä  Torpparinmäki  Tuomarinkartano  |  |
| Koillinensuurpiiri |  36. Viikki Latokartano  Viikinmäki  Viikinranta  Viikin tiedepuisto  37. Pukinmäki  38. Malmi Ala-Malmi  Malmin lentokenttä  Pihlajamäki  Pihlajisto  Tattariharju  Ylä-Malmi  39. Tapaninkylä Tapanila  Tapaninvainio  40. Suutarila Siltamäki  Tapulikaupunki  Töyrynummi  41. Suurmetsä Alppikylä  Heikinlaakso  Jakomäki  Puistola  Tattarisuo  |  |
| Kaakkoinensuurpiiri |  19. Mustikkamaa-Korkeasaari  42. Kulosaari  43. Herttoniemi Herttoniemenranta  Herttoniemen yritysalue  Länsi-Herttoniemi  Roihuvuori  44. Tammisalo  48. Vartiosaari  49. Laajasalo Hevossalmi  Jollas  Kruunuvuorenranta  Tullisaari  Yliskylä  50. Villinki  51. Santahamina  53. Ulkosaaret Itäsaaret  Länsisaaret  Aluemeri  |  |
| Itäinensuurpiiri |  45. Vartiokylä Itäkeskus  Marjaniemi  Myllypuro  Puotila  Puotinharju  Roihupelto  Vartioharju  47. Mellunkylä Kontula  Kivikko  Kurkimäki  Mellunmäki  Vesala  54. Vuosaari Aurinkolahti  Kallahti  Keski-Vuosaari  Meri-Rastila  Mustavuori  Niinisaari  Nordsjön kartano  Rastila  Uutela  |  |
| Östersundominsuurpiiri |  55. Östersundom  56. Salmenkallio  57. Talosaari  58. Karhusaari  59. Ultuna Landbo  Puroniitty  |  |
Helsingin alueellinen jako
Malin presidentti

| Malin presidentti |
| --- | --- |
 Président de la République du Mali
 
 
 Nykyinen Assimi Goïta (vt.) 25. toukokuuta 2021 lähtien
Virka-asunto:  Koulouban palatsi
Kauden pituus:  5 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  20. syyskuuta 1960
Ensimmäinen:  Modibo Keïta
Kotisivut:  
Presidentiksi valittu Ibrahim Boubacar Keïta äänestää Bamakossa vuonna 2018.
Keïtan vastaehdokas Soumaïla Cissé Niafunkéssa.
Keïtan ja Cissén kannatus maan eri osissa vaalien toisella kierroksella.
Malin presidentti on Malin valtionpäämies. Vuoden 1992 perustuslain mukaan tasavallan presidentti (ransk. président de la république) valitaan enintään kahdeksi viiden vuoden kaudeksi suoralla, tarvittaessa kaksivaiheisella kansanvaalilla.
Presidentti nimittää pääministerin ja vahvistaa tämän ehdottaman hallituksen kokoonpanon. Hän hyväksyy hallituksen eronpyynnön ja voi hajottaa kansalliskokouksen. Presidentti vahvistaa kansalliskokouksen hyväksymät lait tai palauttaa ne uudelleen käsiteltäviksi. Hän johtaa toimeenpanovaltaa, toimii maan asevoimien päällikkönä ja voi tarvittaessa julistaa poikkeustilan.
Elokuun 2020 vallankappauksen jälkeen Malin presidenttinä toimii sotilaiden nimittämä Bah N’Daw. Sotilaat syrjäyttivät hänet toukokuussa 2021. Väliaikaiseksi presidentiksi nousi varapresidenttinä toiminut Assimi Goïta.
Historia

Vuoden 1960 perustuslain mukaan Malin valtionpäämies oli kansalliskokouksen valitsema hallituksen puheenjohtaja (président du gouvernement). Valtionpäämiehenä ja hallituksen puheenjohtajana toimi maan itsenäistymisestä lähtien Sudanin liiton pääsihteeri Modibo Keïta.
Vuoden 1968 vallankaappauksen jälkeen valtionpäämiehenä toimi Kansallisen vapautuksen sotilaskomitean puheenjohtaja Moussa Traoré. Syyskuusta 1969 lähtien hän oli myös hallituksen puheenjohtaja.
Vuonna 1974 hyväksyttiin uusi perustuslaki, jonka mukaan valtionpäämiehenä toimi suoralla kansanvaalilla valittava tasavallan presidentti. Hän johti toimeenpanovaltaa ja oli myös hallituksen puheenjohtaja. Perustuslaki loi maahan Malin kansan demokraattisen liiton yksipuoluejärjestelmän, joka toteutui käytännössä vuonna 1979. Samana vuonna presidentiksi valittiin ainoana ehdokkaana puolueen pääsihteeri Moussa Traoré. Hänet valittiin toiselle kuusivuotiskaudelle vuonna 1985.
Vuoden 1991 vallankaappauksen jälkeen valtionpäämiehenä toimi sotilasneuvoston ja sen korvanneen siirtymäkauden komitean puheenjohtaja Amadou Toumani Touré.
Vuonna 1992 järjestetyissä Malin ensimmäisissä demokraattisissa presidentinvaaleissa presidentiksi valittiin Adéma-PASJ:n ehdokas Alpha Oumar Konaré. Hänet valittiin toiselle kaudelle vuonna 1997.
Vuoden 2002 vaaleissa presidentiksi valittiin puolueettomana ehdokkaana esiintynyt Amadou Toumani Touré. Hänet valittiin uudelleen vuonna 2007.
Sotilaat syrjäyttivät Tourén vuoden 2012 vallankaappauksessa. Valtionpäämieheksi julistautui sotilaskomitean puheenjohtaja Amadou Haya Sanogo, joka joutui luovuttamaan vallan väliaikaiselle presidentille, kansalliskokouksen puheenjohtajalle Dioncounda Traorélle.
Vuonna 2013 järjestetyissä vaaleissa presidentiksi valittiin Rassemblement pour le Mali -puolueen ehdokas Ibrahim Boubacar Keïta. Hänet valittiin uudelleen vuonna 2018. Keïtan virkakauden oli määrä päättyä vuonna 2023, mutta hänet syrjäytettiin sotilasvallankaappauksessa elokuussa 2020.
Vallankaappauksen jälkeen valtionpäämiehenä toimi sotilaskomitean puheenjohtaja Assimi Goïta. Komitean siirtymäkauden presidentiksi valitsema Bah N’Daw vannoi virkavalansa 25. syyskuuta 2020 ja Goïtasta tuli samalla siirtymäkauden varapresidentti. Sotilaiden syrjäyttämä N’Daw ilmoitti erostaan 26. toukokuuta 2021, jolloin Goïtasta tuli väliaikainen presidentti.
Aiheesta muualla

Malin presidentin sivusto (ranskaksi)
Mulholland Drive

| Mulholland Drive |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Lynch
Käsikirjoittaja:  David Lynch
Tuottaja:  Pierre Edelman
Säveltäjä:  Angelo Badalamenti
Kuvaaja:  Peter Deming
Leikkaaja:  Mary Sweeney
Tuotantosuunnittelija:  Jack Fisk
Pääosat:   Justin Theroux  Naomi Watts  Laura Harring  Ann Miller  Robert Forster 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:  16. toukokuuta 2001 (Cannes)
Kesto:  146 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  15 miljoonaa dollaria
Tuotto:  20,1 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mulholland Drive (tyyliteltynä Mulholland Dr.) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut David Lynchin käsikirjoittama ja ohjaama surrealistinen neo-noir-elokuva, jonka pääosissa näyttelevät Naomi Watts, Laura Harring ja Justin Theroux. Elokuva nimitettiin Oscar-ehdokkaaksi parhaan ohjauksen kategoriassa vuonna 2002. Se kertoo kahden naisen peloista ja mielihaluista Los Angelesissa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Naomi Watts  | … |  Betty Elms / Diane Selwyn   |
|  Laura Harring  | … |  Rita / Camilla Rhodes   |
|  Ann Miller  | … |  Catherine ”Coco” Lenoix   |
|  Dan Hedaya  | … |  Vincenzo Castigliane   |
|  Justin Theroux  | … |  Adam Kesher   |
|  Brent Briscoe  | … |  Etsivä Neal Domgaard   |
|  Robert Forster  | … |  Etsivä Harry McKnight   |
|  Katharine Towne  | … |  Cynthia Jenzen   |
|  Lee Grant  | … |  Louise Bonner   |
|  Scott Coffey  | … |  Wilkins   |
|  Billy Ray Cyrus  | … |  Gene   |
|  Chad Everett  | … |  Jimmy Katz   |
|  Rita Taggart  | … |  Linney James   |
|  James Karen  | … |  Wally Brown   |
|  Lori Heuring  | … |  Lorraine Kesher   |
Tuotanto > Tausta pilottijaksona

Mulholland Drive alkoi alun perin televisiosarjaan tähdänneestä projektista. Lynchin itsensä mukaan hän ei olisi halunnut tehdä enää televisiotuotantoja, mutta tuottaja Tony Krantz, joka osallistui myös Twin Peaksin tekemiseen, taivutteli hänet uuden televisiosarjan kehittämiseen. Elokuva kuvattiin alun perin vuonna 1999 kahdeksan miljoonan dollarin budjetilla pilottijaksoksi uudelle sarjalle, ja sarja oli tarkoitus tuottaa ABC-televisioyhtiölle. Lynchin on arvioitu kaavailleen sarjasta jopa menestyssarja Twin Peaksin seuraajaa.
Vaikka ABC oli aluksi kiinnostunut tuotannosta, Lynchin laatima pilottijakso oli kanavan edustajille pettymys, ja projekti keskeytettiin. Projektin hautaaminen oli Lynchille kova pettymys. Lynchin ystävä Pierre Edelman kuitenkin ehdotti, että pilottijaksosta olisi ehkä mahdollista laatia televisiosarjan sijaan täysmittainen elokuva. Noin vuoden kestäneiden neuvottelujen jälkeen Canal+ tarjosi Lynchille rahoituksen elokuvaprojektille. Rahoitus oli seitsemän miljoonaa dollaria, jolla oli tarkoitus rahoittaa yhteensä 45 minuuttia lisäkohtauksia pilottijakson laajentamiseksi.
Tuotanto > Roolitus

Roolitusta Lynchin mukaan hankaloitti se, että näyttelijöitä oltiin aluksi kiinnittämässä televisiosarjaan. Koska televisiosarjan roolit vaativat elokuvia pitkäaikaisempia sopimuksia, ”supertähdet” eivät Lynchin mukaan ole useinkaan halukkaita kiinnittymään niihin. Mulholland Driven näyttelijät valittiinkin alun perin niiden joukosta, jotka saattaisivat olla valmiita kiinnittymään televisiosarjaan ja jotka eivät olleet vielä kaikkein tunnetuimpia huipputähtiä.
Lynch valitsi pääosia näyttelevät Naomi Wattsin ja Laura Harringin alustavasti pelkkien kuvien perusteella. Ennen lopullista valintaa hän kutsui molemmat puolen tunnin mittaiseen haastatteluun, jossa hän myös kertoi, ettei ollut nähnyt kummankaan aiempia töitä. Harring kertoi joutuneensa pieneen autokolariin matkalla haastatteluun. Hän piti kohtalon oikkuna, että myös hänen roolihahmonsa joutuisi vastaavasti elokuvassa auto-onnettomuuteen. Watts puolestaan saapui omaan haastatteluunsa suoraan lennolta pukeutuneena arkisesti farkkuihin. Lynchin kerrotaan pyytäneen häntä saapumaan seuraavana päivänä paremmin ehostettuna uudestaan haastateltavaksi. Lopulta haastatteluja käytiin kolme, ja roolia Wattsille tarjottiin pari viikkoa myöhemmin.
Wattsin tavoin myös keskeiseen miesrooliin valittu Justin Theroux saapui Lynchin haastateltavaksi suoraan lennolta, hiukset sekaisin ja pukeutuneena kokomustiin vaatteisiin. Lynchin kerrotaan pitäneen tästä ulkoasusta ja kehittäneen Theroux’n näyttelemän roolihahmon Adam Kesherin puvustuksen ja hiustyylin tästä kohtaamisesta.