Weimarinseisoja
Ulkonäkö

Kansainvälisen koiranjalostusliiton FCI:n rotumääritelmän mukaan weimarinseisoja on keskikokoinen tai suuri seisova lintukoira. Sen rakenteen tulee olla sulavalinjainen, lihaksikas, jäntevä ja työskentelyyn sopiva. Koiran tulee olla hieman säkäkorkeuttaan pidempi ja sukupuolileiman selkeä. Nahan pitäisi olla tiiviisti koiraa myötäilevä, ei kuitenkaan liian tiukka. Rotumääritelmän mukaan korkeus on uroksilla 59–70 cm ja nartuilla 57–65 cm; ihannekorkeus on uroksilla 62–67 cm ja nartuilla 59–63 cm. Urosten paino on noin 30–40 kg ja narttujen noin 25–30 kg.
Pään tulee olla sopusuhtainen runkoon verraten ja piirteiltään kuiva. Kuono-osan pitäisi olla hieman kalloa pidempi ja etenkin uroksilla voimakas sekä antaa sivusta katsottuna lähes kulmikas vaikutelma. Kuonon profiilin tulee olla suora tai hieman kupera. Otsapenger on vähäpiirteinen. Leukojen tulee olla vahvat, poskien lihaksikkaat, purennan täydellinen ja säännöllinen.
Kirsun pitäisi olla kookas ja ulottua sivusta katsottuna pidemmälle kuin alaleuan. Huulten tulee olla kohtalaisen syvät pienin huulitaskuin ja silmien pyöreät ja hiukan vinoasentoiset, silmäluomien tiiviit. Ihanneyksilön korvat ovat roikkuvat, kookkaat, pyöreähkökärkiset ja korkealle asettuneet. Kaulan tulee olla lihaksikas, kuiva, tarpeeksi pitkä, asennoltaan ryhdikäs, poikkileikkaukseltaan lähes pyöreä ja sivulta katsottaessa ylälinjasta kaareva. Liitoksen rintaan ja selkälinjaan tulee olla sulava.
Sään tulee erottua selkeänä, ja selän pitäisi olla suhteellisen pitkä, kiinteä ja lihaksikas. Koira ei saa olla takakorkea. Lantion tulee olla pitkä ja kohtalaisen viisto. Rintakehä on rotumääritelmän mukaan voimakas, riittävän syvä ja pitkä, ei liian leveä. Kylkiluut eivät saa olla tynnyrimäiset. Eturinnan tulee olla selkeä ja vatsaviivan loivasti nouseva. Vahva häntä kiinnittyy vastaaviin rotuihin verraten kohtalaisen alas. Sen asento on levossa laskeva, työskentelevällä tai tarkkaavaisella koiralla vaakasuuntainen tai korkeampi.
Raajojen tulee olla korkeat, jäntevät, yhdensuuntaiset ja suora-asentoiset, eikä etujalkojen asento saa olla leveä. Lapojen ja olkavarsien pitäisi olla pitkät, viistot ja voimakkaat. Tassujen tulee olla tiiviit ja vahvat kaartuvin varpain ja lujin päkiöin. Keskimmäiset varpaat ovat rotutyypillisesti pitkähköt. Takajaloissa ei tule olla kannuksia. Liikkeiden tulee olla kaikissa askellajeissa yhdensuuntaiset, matkaavoittavat ja joustavat. Laukan tulee olla pitkä ja matala, ravin suoraselkäinen. Peitsaus ei ole toivottavaa.
Lyhytkarvaisen weimarinseisoja karvan pitäisi olla lyhyttä, vastaaviin rotuihin verrattuna kuitenkin pitkähköä. Karvapeitteen tulee olla tiheä ja rungonmyötäinen. Niukka pohjavilla hyväksytään. Pitkäkarvaisen weimarinseisojan karva rotumääritelmän mukaan pehmeää ja pitkää (kyljissä 3–5 cm), rungonmyötäistä tai lievän laineikasta. Samettimainen karva korvien kärjissä sallitaan. Raajoissa on alaspäin lyhenevät hapsut, häntä on selkeän hapsukas. Varpaiden välit ovat karvaiset. Pohjavilla sallitaan. Tiheää pohjavillaa esiintyy satunnaisesti risteytystaustaisilla yksilöillä.
Väritykseltään weimarinseisojan tulee aina olla liila eli diluutti maksanruskea. Sinisiä eli diluutteja mustia syntyy joskus, mutta väritys ei ole rotumääritelmän hyväksymä. Rotumääritelmä kuvailee weimarinseisojan väritystä seuraavasti: hopea,- kauriin- tai hiirenharmaa tai niiden väliltä oleva sävy. Pää ja korvat usein hieman vaaleammat. Punertavankeltainen sävy on virhe, ruskeat merkit vakava virhe. Kirsu ja huulet lihanväriset, kynnet tumman tai vaalean harmaat, silmät pennulla taivaansiniset ja aikuisella koiralla vaalean tai tumman meripihkan väriset. Vain pienet valkoiset merkit rinnassa tai varpaissa sallitaan.