stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Crusader (H60)
Valmistus

Alus tilattiin 15. heinäkuuta 1930 vuoden 1930 laivasto-ohjelmassa Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 12. syyskuuta 1930. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1931 ja valmistui 2. toukokuuta 1932. Alus otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta 1932 vastaanottotestien päätyttyä.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 2. hävittäjälaivueeseen, jossa se oli seuraavat vuodet koulutuksessa osallistuen sekä laivueen että laivaston harjoituksiin. Alus siirrettiin 30. heinäkuuta 1934 Portsmouthin telakalle, josta se palasi 4. syyskuuta palvelukseen. Alus jatkoi tämän jälkeen laivueensa mukana normaalia laivastopalvelusta Kotilaivastossa. Se määrättiin heinäkuussa 1935 laivueen mukana Välimeren laivastoon Italian hyökättyä Etiopiaan. Alus siirtyi elokuussa Aleksandriaan, josta se siirrettiin edelleen Punaisellemerelle valvomaan Italian laivaston liikkeitä. Alus viipyi laivueen mukana Punaisellamerellä aina maaliskuuhun 1936.
Alus siirrettiin 27. huhtikuuta huollettavaksi telakalle , mistä alus palasi palvelukseen 30. toukokuuta. Alus oli kotivesillä, kunnes se vielä heinäkuun aikana määrättiin osallistumaan Espanjan rannikon partiointiin. Alus aloitti elokuussa partioinnin Biskajanlahdella. Alus myös evakuoi pakolaisia Espanjan satamista. Se palasi kuukauden lopulla kotimaahan lepoon. Alus avusti syyskuussa taistelulaiva  HMS Royal Oakin koeajoja.
Joulukuussa alus määrättiin lentotoiminnan varmistusalukseksi lentotukialus HMS Courageousille, missä tehtävässä alus oli aina maaliskuun 1937 loppuun. Alus siirrettiin 30. maaliskuuta huollettavaksi Portsmouthin telakalle, mistä se palasi 27. huhtikuuta. Alus määrättiin toukokuussa osallistumaan kuningas Yrjö VI kruunajaisten yhteydessä pidettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä. Alus otti osaa 27. toukokuuta katselmukseen yhdessä 141 muun aluksen kanssa. Katselmuksen jälkeen alus jatkoi Courageousin lennonvarmistustehtävässä huhtikuuhun 1938, vaikka tieto siirrosta Kanadan laivastolle julkistettiin tammikuussa.
Alus siirrettiin 28. huhtikuuta huollettavaksi Sheernessin telakalle, jossa se valmisteltiin siirtoa varten. Alus otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta Kanadan laivastossa nimellä HMCS Ottawa sen ollessa edelleen huollettavana.
Axel Milliam

| Axel Milliam> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. toukokuuta 1994 (ikä 30) Turku
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Kristian Harju (Salatut elämät)
Aiheesta muualla
IMDb 
Axel Milliam (s. 6. toukokuuta 1994 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän on valmistunut näyttelijätaiteiden kandidaatiksi lontoolaisesta koulusta.
Milliam on esiintynyt Salatut elämät -saippuasarjassa vuodesta 2021 alkaen. Alun perin hän haki sarjasta toista roolia, mutta tehtyään vaikutuksen sarjan tuotantoon, hänelle tarjottiin Kristian Harjun roolia, joka kirjoitettiin suoraan hänelle.
Milliam sai keväällä 2023 roolin kansainvälisestä Dali-elokuvasta, jonka kuvaukset alkoivat syksyllä 2023.
Yksityiselämä

Milliamilla on elokuussa 2021 syntynyt poika ja toinen lapsi, joka syntyi toukokuussa 2024.
Filmografia

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Sarja | Televisiosarjat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2021– | Salatut elämät | Kristian Harju |
| 2021 | Nyrkki | viestimies Mäntymaa |
| 2022 | Sininen enkeli | julkkis kuntosalilla |
Beiyangin laivasto

| Beiyangin laivasto |
| --- | --- |

Valtio:  Qing-dynastia
Puolustushaarat:  merivoimat
Osa joukkoa:  Kiinan keisarillinen laivasto
Sodat ja taistelut:  Ensimmäinen Kiinan–Japanin sota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Ding Ruchang
Beiyangin laivasto (suom. Pohjoinen laivasto[lähde? ]) oli yksi Qing-dynastian keisarillisen laivaston neljästä aluelaivastosta.
Beiyangin laivasto perustettiin 1871, jolloin neljä pohjoisten provinssien alusta siirrettiin valvomaan pohjoisia vesialueita. Aluksi se oli heikoin alueellisista laivastoista, mutta tämä muuttui, kun Li Hongzhang keskitti pääosan alusten hankintaan suunnitelluista varoista sille. Vuonna 1884 laivasto oli toiseksi suurin heti Nanyangin laivaston jälkeen, ja vuonna 1890 laivasto oli suurin.
Muista alueellisista laivastoista poiketen Beiyangin laivasto koostui pääosin ulkomailta hankituista sotalaivoista. Dingyuanin ja Zhenyuanin hankinnan aikoihin laivaston voima tuli julkisuuteen.
Alusten hankinta päättyi lähes täysin vuonna 1888, kun valtion varat suunnattiin muualle. Varojen puutteessa miehistöjen koulutus ja alusten ylläpito jäivät puutteellisiksi, mikä näkyi jouduttaessa sotaan Japania vastaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Beiyang Fleet
Benoît de Sainte-Maure

| Benoît de Sainte-Maure |
| --- | --- |
 Miniatyyri Le roman de Troiesta.
Henkilötiedot
Kuollut: 1100-luku
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: muinaisranska
Tuotannon kieli: muinaisranska
Pääteokset:  Le roman de Troie
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Benoît de Sainte-Maure oli muinaisranskalainen 1100-luvulla elänyt kirjailija. Hän on kirjoittanut keskiaikana laajalle levinneen Le roman de Troie, joka käsittelee Troijan sotaa perin mielivaltaisessa keskiaikaisessa asussa. Laaja runopukuinen Chronique des ducs de Normandie, jonka kertomus ulottuu vuoteen 1135, lienee myös hänen tekemänsä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Benoît de Sainte-Maure Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Benoît de Sainte-Maure on Wikiaineistossa
Hakikat

Lehden etusivu joulukuussa 2023.
Hakikat (ХIакъикъат, ”Totuus”) on Venäjällä Dagestanin tasavallan pääkaupungissa Mahatškalassa ilmestyvä avaarinkielinen sanomalehti.
Ensimmäiset avaarinkieliset lehdet Zaman (”Aika”) ja Avaristan ilmestyivät helmikuun vallankumouksen jälkeen Temir-Han-Šurassa vuonna 1917. Ensimmäinen bolševikkilehti Haltulel tšagi (”Työkansa”) perustettiin samassa kaupungissa vuonna 1918, mutta se lakkasi puna-armeijan jouduttua vetäytymään Dagestanista.
Vuonna 1921 Temir-Han-Šurassa alkoi ilmestyä VKP(b):n Dagestanin aluekomitean ja vallankumouskomitean äänenkannattaja Bagaral  mugrul (”Punaiset vuoret”), joka lakkasi seuraavana vuonna uuteen talouspolitiikkaan siirtymisen aiheuttamien rahoitusvaikeuksien takia. Vuonna 1923 Gunibissa perustettiin avaarinkielinen lehti Magarulav (”Vuoristolainen”), joka sittemmin siirtyi Hunzahiin ja vuonna 1927 Mahatškalaan. Aikaisemmin arabialaisella kirjaimistolla ilmestynyt, sisällöltään ja levikiltään vaatimaton lehti alkoi vuonna 1927 siirtyä latinalaisiin aakkosiin, mikä karkotti suuren osan sen lukijoista.
Lehti sai vuonna 1931 nimen Sotsializmajalul bairah (”Sosialismin lippu”) ja vuonna 1934 nimen Magarul bolševik (”Vuorten bolševikki”). Se siirtyi kyrilliseen kirjaimistoon vuonna 1938. Vuonna 1951 lehdelle annettiin nimi Dagistanalul pravda (”Dagestanin pravda”) ja vuonna 1957 nimi Bagarab bairah (”Punalippu”).
Bagarab bairah toimi neuvostoajan loppupuolella NKP:n Dagestanin aluekomitean sekä Dagestanin ASNT:n korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattajana. Viidesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 37 000 kappaletta vuonna 1970.
Lehti sai nimen Hakikat vuonna 1991. Kerran viikossa ilmestyvän lehden painosmäärä oli 4 400 kappaletta vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Lehden sivusto
HMS Creole (R82)

| HMS Creole |
| --- | --- |
 HMS Creole

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Kölinlasku:  3. elokuuta 1944
Laskettu vesille:  22. marraskuuta 1945
Palveluskäyttöön:  14. lokakuuta 1946
Poistui palveluskäytöstä:  Pakistanille 1958 nimellä Alamgir
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 854 t (standardi) 2 575 t (max)
Pituus:  110,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,9 m
Syväys:  3,05 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  186
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 4,5" Mk IV yksiputkisina CP Mk V -asennuksina 2 x Bofors 40 mm kaksiputkisena Mk IV Hazemayer -asennuksena 2 x yksiputkista QF 2 naulan Mk XV 2 x yksiputkista Oerlikon 20 mm 4 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Creole (viirinumerot R82 ja D82) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cr-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1944. Alus laskettiin vesille 22. marraskuuta 1945 ja valmistui 14. lokakuuta 1946.
Palvelus

Alus valmistui myöhään toista maailmansotaa varten, joten viirinumero vaihdettiin pian valmistumisen jälkeen D82:een. HMS Crispinin lisäksi Creole oli ainoa Cr-luokan alus, joka palveli Yhdistyneen kuningaskunnan laivastossa. Kumpikin alus oli 3. koulutuslaivueessa Londonderryn satamassa. Vuonna 1953 alus osallistui kuningatar Elisabeth II kruunajaisten yhteydessä järjestettyyn laivastokatselmukseen. Vuonna 1954 alukset siirrettiin reserviin.
PNS Alamgir

Creole myytiin 29. helmikuuta 1956 Pakistanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä PNS Alamgir. Alus luovutettiin 1958 Southamptonissa virallisesti Pakistanin laivastolle. Alus oli Pakistanin laivastossa, kunnes se romutettiin vuonna 1982.
Aune Mäkinen-Ollinen

Sylvi Aune Amalia Mäkinen-Ollinen, o.s. Mäkinen (2. elokuuta 1900 Tammela – 5. huhtikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies ja opettaja.
Henkilöhistoria

Mäkinen-Ollisen vanhemmat olivat kouluneuvos Kaarlo Kristian Mäkinen ja opettaja Amalia Serafia Pinni ja puoliso vuodesta 1927 pääjohtaja Ilmo Ollinen (1900–1967). Mäkinen-Ollinen tuli yliopppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1919 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1925 ja lisensiaatiksi 1948, varatuomarin arvon hän sai 1934. Mäkinen-Ollinen oli valtiovarainministeriön ylimääräinen notaari 1925, valtion tapaturmalautakunnan sihteeri 1925–1934, valtion tapaturmatoimikunnan sihteeri 1935–1938, sosiaaliministeriön nuorempi hallitussihteeri 1938 - 1946 ja vanhempi hallitussihteeri 1956–1967 ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun huoltolainsäädännön yliopettaja 1946–1956. Hänellä oli myös useita oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustoimia, Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1957–1958.
Julkaisuja

Kansaneläkelaki, 1937
Nykyhetken kysymyksiä kansainvälisen yksityisoikeuden alalta, 1943
Huoltolautakunnan lakikirja, 1944
Huoltolait, 1945
Kunnan huoltotoimi, 1945
Freedom and Welfare, 1953 (toim.)
Nuoriso-oikeus, 1954
Nordiska medborgares sociala rättigheter, 1959, 1963 (toim.)
Nordic co-operation in the Social and Labour Field, 1965 (toim.)
Laki sosiaalihuollon hallinnosta pykälittäin selitettynä 1966
Aiheesta muualla

Aune Mäkinen-Ollinen Biografiasampo.
Helen Frankenthaler

| Helen Frankenthaler |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1928 New York
Kuollut: 27. joulukuuta 2011 (83 vuotta) Darien, Connecticut
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  taidemaalari
Taiteilija
Salanimi:  Motherwell, Mrs. Robert Burns‏
Taidesuuntaus:  abstrakti ekspressionismi
Kuuluisimpia töitä:  Mountains and Sea (1952)
Palkinnot
 National Medal of Arts (2001) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Helen Frankenthaler (s. 12. joulukuuta 1928 New York – 27. joulukuuta 2011 Darien, Connecticut) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän oli Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsen vuodesta 1974, ja hänet palkittiin National Medal of Artsilla vuonna 2001.
New Yorkissa syntynyt Frankenthaler opiskeli Dalton Schoolissa Rufino Tamayon johdolla ja Bennington Collegessa Vermontissa. Hän oli naimisissa taiteilijakollegansa Robert Motherwellin kanssa, kunnes otti avioeron vuonna 1971.
Frankenthalerin tyylin katsotaan tavallisesti edustavan abstraktia ekspressionismia. Hänen tunnetuimpien teostensa joukkoon lukeutuu Mountains and Sea (1952).
Frankenthaler kuoli pitkän sairauden jälkeen joulukuussa 2011.
Avalanche (albumi)

| Avalanche Mountain |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu-helmikuu 1974
 Julkaistu: 27. heinäkuuta 1974
 Tuottaja(t): Felix Pappalardi
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 41.29
 Levy-yhtiö: Windfall
Listasijoitukset
  # 102
Mountainin muut julkaisut
| Twin Peaks 1974 | Avalanche 1974 | Go For Your Life 1985 |
Avalanche on Mountain-yhtyeen neljäs ja viimeinen studioalbumi sen varsinaisena toiminta-aikakautena. Yhtye tosin oli jonkin aikaa ollut hajonneena vuosien 1972 ja 1973 aikana. Avalanche on edeltäjiään hieman kitaravoittoisempi ja varsinaista kosketinsoittajaa ei käytetä. Rumpaliksi oli palannut Corky Laing ja toiseksi kitaristiksi otettiin David Perry. Albumi ei menestynyt enää aiempien studioalbumien tapaan ja yhtye hajosi vuoden 1975 Ison-Britannian kiertueen jälkeen.
Kappaleet

Whole Lotta Shakin' Goin' On – 5.05 (säv. David/Williams)
Sister Justice – 3.58 (säv. Pappalardi/Collins/Day)
Alisan – 4.40 (säv. West)
Swamp Boy – 2.55 (säv. Pappalardi/Collins)
(I Can't Get No) Satisfaction – 5.16 (säv. Jagger/Richards)
Thumbsucker – 3.20 (säv. Pappalardi/Collins)
You Better Believe it – 5.48 (säv. Laing/West)
I Love to See You Cry – 3.45 (säv. Pappalardi/West/Collins)
Back Where I Belong – 2.57 (säv. Laing/West)
Last of the Sunshine Days – 3.45 (säv. Pappalardi/Collins)
Muusikot

Leslie West: kitara, laulu
Felix Pappalardi: basso, laulu, kosketinsoittimet
Corky Laing: rummut
David Perry: rytmikitara
Avalanche (videopeli)

| Avalanche |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Atari
Julkaisija:  Atari
Jakelija:  Atari
Suunnittelija:  Dennis Koble
Ohjelmoija:  Dennis Koble
Julkaistu:  1978
Lajityyppi:  toimintapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  kolikkopeli, Atari 8-bit
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Avalanche on Atarin kehittämä toimintapeli, joka on julkaistu vuonna 1978 kolikkopelinä ja myöhemmin Atarin 8-bittisille mikrotietokoneille.
Peli on inspiroinut useita jäljittelijöitä kuten Kaboom! Atari 2600:lle.
Pelaaminen

Peliä pelataan kierrettävällä nupilla, jolla ruudulla näkyviä "sankoja" liikutetaan vasemmalle ja oikealle. Putovia kiviä on tarkoitus kerätä sankoihin, josta saa pisteitä. Kolmesta ohimenevästä kivestä peli loppuu.
Aiheesta muualla

Avalanche MobyGamesissa (englanniksi)
Avalanche Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Avalanche Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Avalanche Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Halo (LUM!Xin kappale)

|  Halo |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  LUM!X, Pia Maria
Levy-yhtiö:  Spinnin’ Records
Tyylilaji:  tanssipop
Julkaistu:  11. maaliskuuta 2022
Sanoittaja(t):  Anders Nilsen Gabry Ponte Luca Michlmayr Rasmus Flyckt Sophie Simmons
Tuottaja(t):  LUM!X, Gabry Ponte
Euroviisutiedot
Vuosi:  2022
Maa:  Itävalta
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  15.
Pisteet semifinaalissa:  42
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Amen” (2021) 
 ”Who the Hell is Edgar?” (2023) ► 
Halo on itävaltalaisen DJ:n LUM!X:in ja laulajan Pia Marian kappale. He edustivat Itävaltaa Eurovision laulukilpailussa 2022 Torinossa. LUM!X ja Pia Maria esittivät kappaleensa kilpailun ensimmäisen semifinaalin toisella puoliskolla.
Kappale kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui viideksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Aurinkoenergiatorni

Euroopan ensimmäinen aurinkoenergiatorni Espanjassa Sevillan lähistöllä sijaitsevassa PS10-aurinkoenergiavoimalassa on 115 metriä korkea. Torni 
tuottaa 11 MW sähköä.
Aurinkoenergiatorni PS10-aurinkoenergiavoimalassa
Aurinkoenergiatorni on aurinkoenergian hyödyntämiseen suunniteltu rakennelma. Tornin ympärillä on liikuteltavia peilejä, joiden avulla aurinkoenergia ohjataan tornin huipulle, jossa kuumuus absorboidaan ja siirretään höyrygeneraattoriin.
Griffin

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Griffin voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Griffin, kaupunki Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa
Griffin Music, kanadalainen levy-yhtiö
aarnikotkan englanninkielinen nimi
Griffin (1655), 12-tykkinen alus
HMS Griffin (1690), 8-tykkinen polttolaiva
HMS Griffin (1712), 44-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Griffin (1778), 12-tykkinen kutteri
HMS Griffin (H31), G-luokan hävittäjä
Sukunimi

Andy Griffin (s. 1979), englantilainen jalkapalloilija
Bartholomew Griffin (k. 1602), englantilainen runoilija
Blake Griffin (s. 1989), yhdysvaltalainen koripalloilija
Dale Griffin (1948–2016), brittiläinen rumpali
David Griffin (s. 1943), englantilainen näyttelijä
Eddie Griffin (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä
Eddie Griffin (1982–2007), yhdysvaltalainen koripalloilija
Eric Griffin (s. 1976), yhdysvaltalainen rock-kitaristi
Forrest Griffin (s. 1979), yhdysvaltalainen vapaaottejija
Gavin Griffin (s. 1981), yhdysvaltalainen peluri
James Anthony Griffin (s. 1934), yhdysvaltalainen katolinen piispa
Johnny Griffin (1928–2008), yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti
Kathy Griffin (s. 1960), yhdysvaltalainen näyttelijä
Katie Griffin (s. 1977), kanadalainen laulaja
Kelsey Griffin (s. 1987), yhdysvaltalainen koripalloilija
Kenneth C. Griffin (s. 1968), Citadel Investment Groupin johtaja
Marion Mahony Griffin (1871–1961), yhdysvaltalainen arkkitehti
Merv Griffin (1925–2007), yhdysvaltalainen televisioesiintyjä, muusikko, näyttelijä ja liikemies
Michael D. Griffin (s. 1949), Nasan ent. pääjohtaja
Nick Griffin (s. 1959), brittiläinen poliitikko
Patty Griffin (s. 1964), yhdysvaltalainen laulaja
Robert Griffin III (s. 1990), yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Robert P. Griffin (1923–2015), yhdysvaltalainen poliitikko ja senaattori
Roger Griffin, brittiläinen yhteiskuntateoreetikko
Tod Griffin (1919–2001), yhdysvaltalainen näyttelijä
Tyrone Griffin, Jr. (s. 1982), taiteilijanimeltään Ty Dolla Sign, yhdysvaltalainen muusikko
W. E. B. Griffin (s. 1929), yhdysvaltalainen sota- ja rikoskirjailija
Sukunimi > Kuvitteellisia henkilöitä

Griffinin perhe animaatiosarjassa Family Guy
Peter Griffin, sarjan päähahmo, Griffinin perheen isä
Lois Griffin, Peter Griffinin vaimo, perheen äiti
Meg Griffin, Peter ja Lois Griffinin tytär
Chris Griffin, Peter ja Lois Griffinin poika
Stewie Griffin, Peter ja Lois Griffinin poika
Sukunimi > Kuvittelevia eläimiä

Brian Griffin, Family Guyn Griffin-perheen antropomorfinen lemmikkikoira
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Griffin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hauhon kirkonkylän työväentalo

| Hauhon kirkonkylän työväentalo |
| --- | --- |
 Hauhon kirkonkylän työväenyhdistyksen talo.
Sijainti:  Hauhon kirkonkylä, Hauho
Rakennustyyppi:  työväentalo
Valmistumisvuosi:  1907
Rakennuttaja:  Hauhon kirkonkylän Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hauhon kirkonkylän työväentalo oli Hauhon kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) kirkonkylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Hauhon kirkonkylän työväenyhdistys perustettiin tammikuussa 1906. Perustamistilaisuudessa yhdistykseen liittyi 44 jäsentä, ja vuoden lopulla jäsenluku lähestyi jo sataa. Heti seuraavana vuonna yhdistykselle alettiin rakentaa omaa toimitaloa, ja vuoden 1907 juhannusjuhlat vietettiin jo oman katon alla. Rakennushankkeesta syntynyttä velkaa lyhennettiin muun muassa arpajaisia järjestämällä.
Vuonna 1917 yhdistyksen jäsenmäärä nousi nopeasti 124:ään Venäjän vallankumouksen aiheuttaman innostuksen seurauksena. Sisällissodan aikaan talo ja yhdistyksen muu omaisuus takavarikoitiin. Yhdistys aloitteli vuonna 1919 toimintaansa uudelleen ja sai alkukesästä talonkin takaisin.
Vuonna 1931 kirkonkylän työväenyhdistys oli ”Hauhon johtava yhdistys” ja sen jäsenluku oli noin 30. Vuoteen 1936 mennessä yhdistys oli velaton, ja sille oli kertynyt melko runsaasti omaisuuttakin. Yhdistyksen tai talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Toimintaa työväentalolla

Talolla järjestettiin juhlia, iltamia, kokouksia sekä luento- ja puhetilaisuuksia. Yhdistyksellä oli myös pieni kirjasto jäsenten käyttöön. Lisäksi talolla järjestettiin piiritoimikunnan avustuksella luento- ja opastuskursseja. Yhdistyksen alla toimi myös näytelmäseura. Vuonna 1951 talolla pidettiin SKDL:n ja sosialidemokraattien yhteinen kokous.
Helen Elde

Helen Elde (ent. Jurkka, o.s. Mäkinen; s. 17. joulukuuta 1939 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hänen alkuperäinen nimensä on Helen Tuovi Mäkinen. Hän on ollut naimisissa näyttelijä Sakari Jurkan kanssa vuosina 1963–1978, ja heillä on kaksi lasta, näyttelijät Timo Jurkka ja Mikko Jurkka.
Elde on näytellyt seitsemässä elokuvassa sekä ohjannut ja käsikirjoittanut yhden elokuvan.
Elde sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 2008.
Filmografia

1960 – Oho, sanoi Eemeli (nainen iltamissa)
1961 – Tulipunainen kyyhkynen (Ritva / Erkin vaimo / Irja Huurre)
1965 – Woyzeck (Käthe)
1965 – Totuuden kosto (Sabine)
1977 – Viimeinen savotta (kunnalliskodin johtajatar)
1982 – Aidankaatajat eli heidän jälkeensä vedenpaisumus (vanhempi hoitaja)
1984 – Niskavuori (ruustinna)
1992 – Välkommen (ohjaus ja käsikirjoitus)
Aurinkoekseema

Aurinkoekseema, tunnetaan myös nimellä krooninen aktiininen dermatiitti, on harvinainen, hankalahoitoinen valoyliherkkyysihottuma (ultraviolettivalo), joka on yleensä voimakasasteinen ja hankala hoitaa. Aurinkoekseemaa esiintyy ensisijaisesti kasvoissa ja käsivarsissa (valolle alttiit kohdat), mutta se voi myös levitä muualle kehoon. Yleensä tauti on pahimmillaan kesällä, mutta voi muuttua ympärivuotiseksikin ajan kuluessa. Potilaalla on lisäksi usein myös tavallinen kosketusallergia. Tautia esiintyy enemmän miehillä. Mekanismia ei tunneta. Diagnoosin teko ei ole helppoa, sillä tauti muistuttaa monia muita ihosairauksia.
Barbro Svinhufvud

| Barbro Svinhufvud |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Dagmar Barbro Margareta Svinhufvud (o.s. Adams-Ray)
Syntynyt: 7. syyskuuta 1909 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 22. heinäkuuta 1991 (81 vuotta) Djursholm, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Puoliso:  Torkil Svinhufvud
Lapset:  4
Toimittaja
Koulutus:  Tukholman korkeakoulu
Televisio:  Sveriges Television
Radio:  Radiotjänst
Dagmar Barbro Margareta Svinhufvud (o.s. Adams-Ray; 7. syyskuuta 1909 Tukholma – 22. heinäkuuta 1991 Djursholm) oli ruotsalainen radio- ja televisiotoimittaja. Hän toimi urallaan muun muassa Ruotsin radion lastenohjelmien päällikkönä sekä Ruotsin television ulkomaisten ohjelmien osaston johtajana. Svinhufvud myös kirjoitti lastenkirjoja.
Opiskelu

Svinhufvud suoritti ylioppilastutkinnon Wallinska skolanissa Tukholmassa vuonna 1930 ja opiskeli teatteritiedettä Olga Björkegren Fåhraeusin, Julia Håkanssonin ja Gösta Ekmanin johdolla vuosina 1930–1933. Hän aloitti opinnot Tukholman yliopistossa syyskuussa 1933 ja opiskeli kesällä 1934 Bristolin yliopistossa sekä kesällä 1935 Pariisin Sorbonnessa.
Ura

Svinhufvud toimi Tukholman korkeakoulujen naisten opiskelijayhdistyksen puheenjohtajana syksystä 1936 syksyyn 1937 ja Tukholman yliopiston opiskelijayhdistyksen hallituksen puheenjohtajana vuosina 1936–1937. Hän suoritti maisterin tutkinnon Tukholman yliopistossa 6. marraskuuta 1937.
Svinhufvud työskenteli eri kouluissa, pääasiassa Tukholmassa. Hän aloitti työskentelyn Radiotjänstissä (nyk. Sveriges Raio) 6. lokakuuta 1941 ja perusti Ruotsin radion naisyhdistyksen vuonna 1943. Hän toimi lastenohjelmien osaston päällikkönä Radiotjänstissä 1. huhtikuuta 1953 alkaen.
Svinhufvudista tuli Ruotsin television ohjelmavastaava 1960 ja suunnittelupäällikkö marraskuussa 1961. Hän toimi Sveriges Radionin varajohtajana ulkomailla 12. helmikuuta 1963 alkaen ja kansainvälisenä johtajana syyskuusta 1964 lähtien. Hän toimi myös Sveriges Radionin ulkomaanohjelmien osaston johtajana 10. kesäkuuta 1969 – 1. heinäkuuta 1972.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barbro Svinhufvud Wikimedia Commonsissa