stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laguunisumu
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laguunisumu Wikimedia Commonsissa
Messier 8: Lagoon Nebula Messier Objects.  20.2.2015. Viitattu 14.3.2021. (englanniksi)
Lagoon Nebula – Messier 8 Constellation Guide.  24.3.2014. Viitattu 14.3.2021. (englanniksi)
Plotner, Tammy: Messier 8 (M8) – The Lagoon Nebula Universetoday.  21.3.2016. Viitattu 14.3.2021. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  ε Sgr, σ Sgr, ζ Sgr, δ Sgr, λ Sgr, π Sgr, γ2 Sgr, η Sgr, φ Sgr, τ Sgr, ξ2 Sgr, ο Sgr, μ Sgr, ρ1 Sgr, β1 Sgr, α Sgr, ι Sgr, β2 Sgr, θ1 Sgr, 62 Sgr, υ Sgr, X Sgr, 59 Sgr, 52 Sgr, γ1 Sgr, ω Sgr, 4 Sgr, 21 Sgr, 60 Sgr, ν1 Sgr, ψ Sgr, 56 Sgr, 43 Sgr, 11 Sgr, ν2 Sgr, 61 Sgr, ξ1 Sgr, χ1 Sgr, 55 Sgr, 29 Sgr, 15 Sgr, 54 Sgr, θ2 Sgr, Gl 783, 7 Sgr, 28 Sgr, χ3 Sgr, 14 Sgr, 24 Sgr, 50 Sgr, 18 Sgr, κ1 Sgr, 51 Sgr, κ2 Sgr, 33 Sgr, 63 Sgr, Y Sgr, ρ2 Sgr, 57 Sgr, 9 Sgr, HD 169830, 16 Sgr, RS Sgr, 63 Oph, 26 Sgr, HD 179949, 6 Sgr, 30 Sgr, 53 Sgr, 25 Sgr, 65 Sgr, RY Sgr, 17 Sgr, χ2 Sgr, HD 190647, Ross 154, Pistoolitähti, S2
Eksoplaneetat:  HD 169830 b, HD 169830 c, HD 179949 b, HD 190647 b
Messierin luettelo
Likolampi (Ähtäri, Rämälä)

| Likolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°35′00″N, 24°22′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Niemisjoen valuma-alue (35.47)
Laskuoja:  oja Pemuun 
Järvinumero:  35.472.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  194,2 m  
Rantaviiva:  0,827 km  
Pinta-ala:  4,768 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolampi 
Likolampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Rämälän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,8 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Niemisjoen valuma-alueella (35.47), jonka Niemisveden alueeseen (35.472) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 194,2 metriä mpy.
Likud

| Likud הַלִּכּוּד |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1973
Puheenjohtaja:  Benjamin Netanjahu
Ideologia:   konservatismi  kansallisliberalismi  sionismi  kansalliskonservatismi 
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Knesset:  36 (2020)
Suurin edustajamäärä:  48 (vuoden 1981 vaaleissa)
Kansainväliset jäsenyydet:  – International Democrat Union
Kotisivu:  www.likud.org.il
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Likud (hepr. ‏הַלִּכּוּד‎, HaLikud, yhtenäisyys, liitto tai kokoomus) on vuonna 1973 perustettu keskusta-oikeistolainen puolue Israelissa. Sen muodostivat Vapaa keskusta, Laam ja Gahal saman vuoden vaaleja varten. Sen puheenjohtaja on Benjamin Netanjahu. Likud tunnetaan tiukasta linjastaan Palestiinan- ja Lähi-idän kysymyksissä.
Vuonna 1984 Likud muodosti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen työväenpuolueen kanssa. Herut ja liberaalipuolue liittyivät Likudiin 1988. Viime vuosina puolueen tunnetuin henkilö oli puolueen johdossa ja vuoden 2006 alkuun saakka pääministerinä toiminut sittemmin koomaan vaipunut Ariel Sharon.
21. marraskuuta 2005 Ariel Sharon jätti Likudin ja perusti uuden  Kadima-puolueen. Lähdön motivaationa olivat suuret erimielisyydet puolueen sisällä Ariel Sharonin hallituksen harjoittamasta politiikasta, joka sisälsi muun muassa vetäytymisen Gazan kaistalta ja eräistä Länsirannan siirtokunnista. Suuri osa Likudin jäsenistä knessetissä ja Israelin hallituksessa siirtyi heti tai seuraavien viikkojen aikana Kadimaan. Jäljelle jääneet valitsivat puolueen johtajaksi sen oikean siiven johtohahmon Benjamin Netanjahun.
Vuoden 2009 vaaleissa Likud sai 27 paikkaa knessetiin tullen toiseksi Kadiman jälkeen.
2013 vaaleissa Likud piti yhteislistaa selvennä Jisrael Beiteinun kanssa. Lista sai 31 paikkaa, joista 20 oli likudilaisia. Neuvottelujen jälkeen muodostettiin Netanjahun III hallitus. Hallituskoalitioon kuuluivat Likudin ja Jisrael Beiteinun lisäksi Yesh Atid, Juutalainen koti ja Hatnua.
Vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Likud säilytti paikkansa suurimpana puolueena 30 paikalla.
Likud-puoluetta vuodesta 2005 johtanut Benjamin Netanjahu on toiminut Israelin pääministerinä yhtäjaksoisesti vuodesta 2009 lähtien. Israel on ajautunut vuonna 2019 sisäpoliittiseen umpikujaan ja maassa järjestetään vuonna 2020 jo kolmannet parlamenttivaalit vuoden sisällä, sillä vaalit  johtivat toistuvasti lähes tasatulokseen Likudin ja Benny Gantzin johtaman Sininen ja valkoinen -liittouman välille.
Puheenjohtajat

| Puheenjohtaja | Puheenjohtaja | Puheenjohtajana | Puheenjohtajana |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Menachem Begin | 1973 | 1983 |
|  | Jitzhak Shamir | 1983 | 1993 |
|  | Benjamin Netanjahu | 1993 | 1999 |
|  | Ariel Sharon | 1999 | 2005 |
|  | Benjamin Netanjahu | 2005 | Virassa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Likud Wikimedia Commonsissa
Likoset

| Likoset |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Asikkala
Koordinaatit:  61°08′48″N, 25°20′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Teuronjoen valuma-alue (35.83)
Laskujoki:  Koskurinjoki 
Järvinumero:  35.836.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  141,3 m  
Rantaviiva:  0,508 km  
Pinta-ala:  1,267 ha  
 fiLikoset 
Likoset  on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Viitailan kylän lähellä sijaitseva lampi. Lähistöllä on kolme lampea, joista suurin on Likoset.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee harjualueella ja lampien välistä vaikuttaisi kulkevan harjun harjanne. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä. Etelässä mäen päällä sijaitsee kaksi maataloa ja lännessä vastaavasti vapaa-ajan asunto.
Vesistösuhteet

Lampi kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Teuronjoen valuma-alueeseen. Se jaetaan vielä Mustajoen valuma-alueeseen, johon lampi kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 141,3 metriä mpy. Lampeen ei ole johdettu ojia, mutta siihen on kaivettu laskuoja. Se alkaa Koskurinjokena, mutta muuttuu Vähäjoeksi, joka yhdyttyään Isojokeen, jatkaa se Mustajokena laskien Pääjärveen.
Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa lammella ei ollut vielä laskuojaa, mutta seuraavassa vuoden 1984 kartassa oli pelto-oja kaivettu lammen läheisyyteen asti. Viimeisen kartan jälkeen on oja yhdistetty lampeen ja lammen viereen on ilmestynyt mökki.
Lubomirski

| Lubomirski |
| --- | --- |
 vaakuna
Maa:   Puola
Kansallisuus:  puolalainen
Lubomirski on puolalainen aatelissuku, jonka jäseniä on asunut myös
Itävallassa ja Venäjällä.
Elossa olevat sukuhaarat polveutuvat Stanisław Lubomirskistä (1583-1649), joka voitti
useita Turkkia vastaan käytjä taisteluja. Hänen ansiostaan suku sai
vuonna 1647 saksalaisen valtakunnanruhtinaan arvon.
Hänen pojastaan Jerzy Sebasyan Lubomirskista tuli puolalainen suurmarsalkka.
Suvun tunnettuja jäseniä > Aikajärjestyksessä

Stanisław Lubomirski (1583–1649), sotapäällikkö, Rutenian voivodi
Jerzy Sebastyan Lubomirski (1616–1667), sotamarsalkka
Hieronim Augustyn Lubomirski (k. 1706), kruununsuursotapäällikkö
Stanisław Lubomirski (kirjailija) (1640–1702), suurmarsalkka, kirjailija, teologi, historioitsija ja runoilija
Józef Lubomirski (1839–1895), ruhtinas ja kirjailija
Stefan Lubomirski (1862–1941), prinssi ja urheiluvaikuttaja, Puolan olympiakomitean ensimmäinen puheenjohtaja
Kazimierz Lubomirski (1869–1930), prinssi, diplomaatti ja urheiluvaikuttaja
Suvun tunnettuja jäseniä > Aakkosjärjestyksessä

Hieronim Augustyn Lubomirski (k. 1706), kruununsuursotapäällikkö
Jerzy Sebastyan Lubomirski (1616–1667), sotamarsalkka
Józef Lubomirski (1839–1895), ruhtinas ja kirjailija
Kazimierz Lubomirski (1869–1930), prinssi, diplomaatti ja urheiluvaikuttaja
Stanisław Lubomirski (1583–1649), sotapäällikkö, Rutenian voivodi
Stanisław Lubomirski (kirjailija) (1640–1702), suurmarsalkka, kirjailija, teologi, historioitsija ja runoilija
Stefan Lubomirski (1862–1941), prinssi ja urheiluvaikuttaja, Puolan olympiakomitean ensimmäinen puheenjohtaja
Liina Nora

Liina Nora (s. 2. joulukuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut juniorisarjoissa ja Naisten Kakkosessa lahtelaista FC Kuusysiä. Kaudella 2021 hän edusti Kansallisessa liigassa pelaavaa vantaalaista Tikkurilan Palloseuraa. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa huhtikuussa 2021 Pallokerho-35:tä vastaan. Hän pelasi kauden aikana 23 liigaottelua, joissa kaikissa täydet minuutit, ja saavutti SM-hopeaa. Kaudella 2022 Nora voitti Kuopion Palloseuran joukkueessa Suomen-mestaruuden. Hän pelasi kauden aikana 20 liigaottelua.
Lubomír Bauer

Lubomír Bauer (s. 23. joulukuuta 1947 Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen hyökkääjä. Hän pelasi 18 kautena Tšekkoslovakian mestaruussarjassa 584 liigaottelua ja teki 147 maalia.[lähde? ] Bauer pelasi Kladnon huippuketjussa Eduard Novákin ja Milan Novýn kanssa 1970-luvulla. Hän pelasi kaudella 1971–1972 Tšekkoslovakian maajoukkueessa.
Seuraura

TJ Kladno 1965–1968
Dukla Jihlava 1968–1970
TJ Kladno 1970–1983
Mitaleja

seitsemän Tšekkoslovakian mestaruutta 1969, 1970, 1975, 1976, 1977, 1978, 1980
Universiadihopeaa 1968
Luettelo (veistos)

Luettelo on Tiina Raitasen veistos, joka sijaitsee Helsingin Munkkisaaressa Telakkakadun ja Munkkisaarenkadun risteyksessä, Euroopan kemikaaliviraston edustalla. Materiaaleja siinä ovat betoni ja metallit, kuten haponkestävä teräs, pronssi ja alumiini. Teos koostuu kahdesta osasta, betoniin valetusta reliefistä ja toisiinsa nojaavista ja limittäin asettuvista muotoista. Teoksen korkeus yli neljä metriä. Se paljastettiin 2. marraskuuta 2022.
Teoksessa voi havaita Tiina Raitasen veistoksille ominaisen työskentelytavan, jossa hän muotintaa ja valaa löydettyjä esineitä. Luettelo -teoksen lähtökohtina ovat olleet Euroopan kemikaaliviraston työmaalta löytyneet esineet, joita ovat muun muassa naula, hiomapaperi, muovi- ja metallikappaleet.
Teos on toteutettu Helsingin kaupungin prosenttiperiatteella.
Teoksen sisältöön ovat vaikuttaneet paikan historia ja nykyisyys. Tiina Raitasen mukaan:
”Kemikaalivirasto toimii tiedon tallentajana ja välittäjänä. Veistoksen asetelma kuvaa tiedon kerroksellista vaikutusta ja järjestelmällisen tallentamisen tärkeyttä. Lainsäädännöllä pyritään suojelemaan ihmistä ja ympäristöä haitallisilta kemikaaleilta, olivatpa ne sitten teollisuuden kemikaaleja tai päivittäiskemikaaleja kiinteässä, liuosten tai aerosolien olomuodossa. Veistokseni erilaiset muodot ja materiaalit ilmentävät tätä kemikaalien suurta kirjoa.”
Kuvia teoksesta

Kuva teoksesta risteyksen suuntaan.
Kuva viistosti Munkkisaarenkadun suunnasta.
Kuva Munkkisaarenkadun suunnasta.
Teos Telakkakadun suunnasta.
Vaaleaan betoniin valettu reliefiosa,
Reliefiosan toinen puoli.
Naula, yksityiskohta teoksesta.
Metallisen osan reuna.
Kiiltävän metalliosan heijastus.
Lähdekerrostuma

Lähdekerrostuma on mineraaleja sisältävästä vedestä lähteiden tai purojen reunoille saostunut yleensä amorfinen kerrostuma. Kalkkituffi ja travertiini ovat yleisesti kerrostuman aineksina. Edellistä saostuu kylmissä lähteissä ja travertiinia kuumissa lähteissä. Tavallista ainesta ovat myös kuumissa lähteissä erottuva geysiriitti ja rautahydroksidi, jota saostuu kellanruskeaksi ruosteeksi rautapitoisesta lähdevedestä.
Loviisan satama

Loviisan sataman sijainti
Loviisan satama (ruots. Lovisa hamn, LOCODE: FI LOV) on Loviisan Valkossa (ruots. Valkom) Suomenlahden pohjoisrannalla sijaitseva rahtisatama, joka on erikoistunut puutavaraan ja irtolasteihin. Satamassa on myös huvivenelaitureita.
Satama sijaitsee lähellä Helsingistä Loviisan kautta itään Venäjän rajalle kulkevaa E18-valtatietä. Satamaan johtaa rautatieyhteys: siellä on Lahti–Loviisa-radan päätepiste, Loviisan sataman ratapiha.
Satamaan johtaa 9,5 metrin syväväylä. Sataman laituripaikkojen 1–6 kulkusyvyys vaihtelee 7,3 metristä 9,5 metriin.
Sataman rahtimäärä

| Satama | Rahti  2012 (t) | Rahti  2010 (t) |
| --- | --- | --- |
| Rahtiliikenne (tonnia) | 1 034 697 | 1 147 860 |
Aiheesta muualla

Loviisan merenkulkumuseo - Itä-Uudenmaan museoita
Lovisa (Google book) (s. 41 – 42) Report for the year 1905 - Foreign commerce of Russia and trade of the consular district of St. Petersburg.  05/1906. London:  Harrison and Sons. Viitattu 08/2010. (englanniksi) (Lyhyt raportti Valkon satamasta, rahtimaksuista, rautatiestä, sekä populaatiosta. Rahtitilasto.)
Valkon satama (Arkistoitu – Internet Archive) - Merenkulkulaitos
Suomen raja-asemat
| --- | --- |
Maaraja-asemat:  Haapovaara | Imatran Pelkola | Inari | Karesuvanto | Karikangas | Karigasniemi | Karttimo | Kilpisjärvi | Kivilompolo | Kivipuro | Kokkojärvi | Kolmikanta (Imatra) | Kurvinen | Kuusamo | Leminaho | Muonio | Niirala (Tohmajärvi) | Nuijamaa-Brusnitšnoje (Lappeenranta) | Nuorgam | Näätämö | Onkamo | Parikkala | Pello | Puitsi | Rajakangas | Raja-Jooseppi-Lotta (Sodankylä) | Ruhovaara | Salla | Santio (Virolahti) | Tornio-Haaparanta | Uukuniemi | Vaalimaa-Torfjanovka (Virolahti) | Vainikkala-Lužaika (Lappeenranta) | Valkeavaara | Vartius-Lyttä (Kuhmo) | Virtaniemi
Lentoasemat:  Enontekiö | Helsinki-Vantaa | Ivalo | Joensuu | Jyväskylä | Kajaani | Kemi-Tornio | Kittilä | Kokkola-Pietarsaari | Kuopio | Kuusamo | Lappeenranta | Maarianhamina | Mikkeli | Oulu | Pori | Rovaniemi | Savonlinna | Tampere-Pirkkala | Turku | Vaasa
Satamat:  Eckerö | Färjsundet | Hamina | Hanko | Haukipudas | Helsinki | Inkoo | Kalajoki | Kaskinen | Kemi | Kemiö | Kirkkonummi | Kokkola | Kotka | Kristiinankaupunki | Lappeenranta | Loviisa | Långnäs | Maarianhamina | Merikarvia | Naantali | Nuijamaa | Olkiluoto | Oulu | Parainen | Pernaja | Pietarsaari | Pohja | Pori | Porvoo | Raahe | Rauma | Salo | Sipoo | Taalintehdas | Tammisaari | Tornio | Turku | Uusikaupunki
Rautatieasemat:  Helsingin rautatieasema | Kouvolan rautatieasema | Vainikkalan rautatieasema
Love You To

| ”Love You To” The Beatles |
| --- | --- | --- |

Kappaleen partituurin kansikuva
Kappaleen tiedot
 Albumilta: Revolver
 Julkaistu: 5. elokuuta 1966
 Tekijä(t): George Harrison
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: intialainen musiikki, raga rock
 Kesto: 03.09
 Levy-yhtiö: Parlophone
Love You To on brittiläisen rockyhtyeen The Beatlesin kappale, joka julkaistiin yhtyeen vuoden 1966 albumilla Revolver. Sen sanoitti ja sävelsi The Beatlesin soolokitaristi George Harrison. Kappale sisältää intialaisia soittimia kuten sitarin ja tablan. Muut The Beatlesin jäsenet eivät kontribuoineet kappaleeseen paljoa, vaan Harrison teki sen tablansoittajan Anil Bhagwatin sekä muiden Lontoon Asian Music Circlen intialaisten muusikoiden kanssa.
”Love You To” on The Beatlesin ensimmäinen kappale, joka perustuu kokonaan intialaiseen musiikkiin. Kappaleessa ”Norwegian Wood (This Bird Has Flown)” käytetään myös sitaria, mutta se perustuu vain osaksi intialaiseen musiikkiin.
”Love You To” esiintyy The Beatlesin vuoden 1968 elokuvassa Keltainen sukellusvene.
Kokoonpano

George Harrison – pää- ja taustalaulu, akustinen kitara, sitar, rytmikitara, soolokitara
Paul McCartney – taustalaulu
Ringo Starr – tamburiini
Anil Bhagwat – tabla
nimeämättömät muusikot Asian Music Circlestä – sitar, tanpura
Love Walks In

| ”Love Walks In” Van Halen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: 5150
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): -
 Tyylilaji: Progressiivinen rock Hard rock
 Kesto: 05.09
 Levy-yhtiö: Warner Music Group
Van Halenin muut singlet
| ”"Dreams"” (1986) | ”"Love Walks In"” (1986) | ”"When It's Love"” (1988) |
Love Walks In on hard rock -yhtye Van Halenin single, joka julkaistiin vuonna 1986. Kappale on myös mukana Van Halenin seitsemännellä studioalbumilla 5150, joka julkaistiin samana vuonna. Single ylsi Mainstream Rock Tracks -listan neljänneksi ja Billboard Hot 100 -listalla 22:ksi. "Love Walks In" on mukana Van Halenin livealbumilla Live: Right Here, Right Now ja The Best of Both Worlds -kokoelma-albumilla.
Love Walks In on Van Halenin tunnettu balladi, jolle Sammy Hagar tuo herkkyyttä. Kappaleen tempo on alhainen ja Eddien soittamat kosketinsoittimet saavat suurimman huomion. Livekeikoilla kappaleen aikana Sammy Hagar soitti kitaraa samaan aikaan, kun Eddie Van Halen soitti kosketinsoittimia.
Kokoonpano

Sammy Hagar – laulu
Eddie Van Halen – kitara, kosketinsoittimet
Michael Anthony – basso
Alex Van Halen – rummut
Lestelle-de-Saint-Martory

Lestelle-de-Saint-Martoryn kunnantalo
Lestelle-de-Saint-Martory on kunta Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnan väkiluku vuonna 2005 oli 377. Lestelle-de-Saint-Martoryn pinta-ala on 9 km².
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lestelle-de-Saint-Martory Wikimedia Commonsissa
Linger

Linger on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Andreas Linger (s. 1981), itävaltalainen ohjaskelkkailija, olympiavoittaja
Wolfgang Linger (s. 1982), itävaltalainen ohjaskelkkailija, olympiavoittaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Loviisan työväentalo

| Loviisan työväentalo |
| --- | --- |
 Loviisan työväentalo
Osoite:  Pernajankatu 4, 07900 Loviisa
Sijainti:  Loviisa
Koordinaatit:  60°27′27″N, 26°12′41″E
Valmistumisvuosi:  1910
Rakennuttaja:  Loviisan työväenyhdistys
Omistaja:  Loviisan Sosialidemokraattinen Kunnallisjärjestö ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Huoneistoala:  185 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loviisan työväentalo on Loviisan kaupungissa keskeisellä paikalla sijaitseva työväentalo.
Historiaa

Loviisan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Jäseniä oli 150, joista miehiä oli 109 ja naisia 41. Työväentalo valmistui vuonna 1910. Kansalaissodan aikana talo oli suojeluskunnan hallussa. Talossa oli myös punaisten vankila. Työväentalo saatiin takaisin toukokuussa 1919. Talon irtaimistoa oli rikottu ja hävitetty, ja sisustus oli huonossa kunnossa.
Työväenyhdistyksen toiminta alkoi hiipua taas 1950-luvun lopulla, ja työväenyhdistys myi työväentalon yksityishenkilölle vuonna 1965. Työväentaloa tarjottiin vuonna 1985 takaisin Loviisan sosialidemokraattiselle kunnallisjärjestölle, joka ostikin huonoon kuntoon menneen työväentalon takaisin itselleen.
Rakennus

Työväentalo kunnostettiin perinpohjaisesti sekä sisältä että ulkoa vuonna 1952. Talon perinpohjainen ja määrätietoinen kunnostus alkoi, kun talo oli saatu ostettua takaisin vuonna 1985. Talo kunnostettiin kokonaisuudessaan vuosina 1986–1990, ja sen varustus saatettiin nykyaikaiselle tasolle. Kunnostukseen saatiin 390 000 markkaa valtionavustusta. Myös Loviisan kaupunki on antanut taloudellista avustusta talon kunnostukseen ja toiminnan kustannuksiin.
Toimintaa työväentalolla

Toiminta työväentalolla alkoi niin vilkkaasti, että käyttövuoroja piti jakaa arpomalla. 1930-luvulla näyttämötoiminta kiinnosti monia ja yhdistyksellä oli myös aktiivinen nuorisokerho. 1950-luvulla työväentalolla järjestetyt iltamat ja juhlat olivat niin suosittuja, että kaikki halukkaat eivät mahtuneet mukaan. Työväentalo oli vuosina 1965–1985 varastona, kutomona ja tyhjillään. Nykyisin talo on edelleen eri yhdistysten ja toimijoiden aktiivisessa käytössä, ja sitä vuokrataan myös juhla- ja kokouskäyttöön.
Liina Röösgrén

Aliina Fredrika Kataja (aikaisemmin Kettunen, myöhemmin Röösgrén; 7. helmikuuta 1882 – 16. kesäkuuta 1945) oli suomalainen liikkeenharjoittaja ja kirjailija.
Röösgrénin esikoisteos oli kaksiosainen taiteilijaromaani Murtuneita toiveita.
Röösgrén oli ammatiltaan liikkeenharjoittaja ja ainakin 1920-luvulla hänellä oli asioimis- ja liiketoimisto Liina Röösgren Helsingissä. Röösgrénin aiemmat sukunimet olivat Kettunen ja Kataja. On epäselvää, oliko Röösgrén Katajan myöhempi virallinen sukunimi, mutta ainakin vuodesta 1924 vuoteen 1933 Helsingin ja ympäristön osoite- ja ammattikalenterissa hänet on kirjattu eri osoitteissa nimellä Röösgren, Liina, rouva, kirjailija. Vuoteen 1931 asti hän eli samassa taloudessa Helsingin kaupungin satamarakennusosaston insinöörin Josef Indus Röösgrenin (1880–1942), prokuristi Arne Röösgrenin (1907–1940), ja Eva Lidia Röösgrenin (1909–1981) kanssa. Röösgrén on haudattu Hietaniemen sankarihautausmaalle Eva Röösgrenin (myöhemmin Möller) puolison perhehautaan.
Teoksia

Murtuneita toiveita 1-2. Kirjakauppa Valo, Helsinki 1919
Kohtalon leikkiä. Paperikauppa Viertola, Helsinki 1923
Paholaisen voittokulku. Otto Andersin, Pori 1930
Lin Huiyin

| Lin Huiyin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1904 Hangzhou
Kuollut: 1. huhtikuuta 1955 Peking
Ammatti:  arkkitehti ja kirjailija
Puoliso:  Liang Sicheng
Lin Huiyin (kiin. 林徽因; 10. kesäkuuta 1904 – 1. huhtikuuta 1955) oli kiinalainen arkkitehti ja kirjailija.
Elämäkerta > Nuoruus

Lin syntyi 10. kesäkuuta 1904 Hangzhoun kaupungissa Zhejiangin maakunnassa. Hänen sukunsa oli kotoisin Fujianissa ja monet sen jäsenet olivat toimineet hallinnon virkamiehinä tai oppineina. Lin varttui isovanhempiensa luona ja alkoi 8-vuotiaana käydä koulua Shanghaissa. Vuonna 1916 perhe muutti Pekingiin Linin isän Lin Changminin saatua viran oikeusministerinä. Vuosien 1920 ja 1921 välillä Lin matkusti isänsä mukana Euroopassa ja kävi koulua Lontoossa. Englannissa Lin kiinnostui arkkitehtuurista, minkä lisäksi hän alkoi seurustella runoilija Xu Zhimon kanssa. Lin päätti kuitenkin lopulta katkaista suhteensa jo avioliitossa olleeseen Xuhun, joka kirjoitti hänestä myöhemmin runossaan Ouran.
Xu Zhimo ja Hu Shi perustivat vuonna 1923 uudenkuun kirjallisuusseuran Pekingissä ja myös Lin otti osaa seuran toimintaan. Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaneen Rabindranath Tagoren vieraillessa toukokuussa 1924 Lin ja Xu esittivät tämän kunniaksi Tagoren näytelmän Chitrangadan pääosia. Lin toimi myöhemmän arkkitehdin uransa ohella myös kirjailijana ja hän julkaisi ensimmäisen runonsa huhtikuussa 1931 ja häntä voidaan pitää yhtenä ensimmäisistä nykyaikaisista kiinalaisista naisrunoilijoista. Runojen ohella Lin kirjoitti esseitä, näytelmiä ja novelleja kääntäen myös teoksia englannista.
Elämäkerta > Arkkitehtina

Rabindranath Tagoren vierailun jälkeen vuonna 1924 Lin matkasi kihlattunsa Liang Sichengin kanssa Yhdysvaltoihin opiskelemaan arkkitehtuuria. Liniä ei kuitenkaan tuolloin hyväksytty Pennsylvanian yliopiston arkkitehtuurin laitokselle, joka ei vielä tuolloin ottanut naisopiskelijoita. Sen sijaan Lin opiskeli yliopiston taidekoulussa, jossa oli mahdollista suorittaa arkkitehtuurin kursseja. Hän valmistui lopulta Yalen yliopistota pääaineenaan lavastus. Maaliskuussa 1928 Lin avioitui kihlattunsa kanssa Vancouverissa, minkä jälkeen pari palasi Kiinaan opettamaan Koillisessa yliopistossa Shenyangissa.
Vuosien 1930 ja 1945 välillä Lin ja Liang matkustivat ympäri Kiinaa tehden kenttätutkimuksia arkeologisilla kohteilla. Pari julkaisi yhteistyönä useita tieteellisiä julkaisuja, kuten Jin Fen gu jianzhu yucha jilue (1935) ja Zhongguo jianzhu shi(suom. Kiinalaisen arkkitehtuurin historia, 1942). Parin julkaisut tekivät kansallisesti ja kansainvälisesti tunnetuksi joitakin ennestään tuntemattomia kohteita. Heidän suurimpiin saavutuksiinsa kuuluu Foguangin buddhalaisen temppelin löytäminen. Tang-dynastian aikana valmistunut rakennus oli ikänsä puolesta puurakennukseksi harvinainen Kiinassa. Vuonna 1945 päättyneen Kiinan–Japanin sodan jälkeen Lin opetti Tsinghua-yliopistossa Pekingissä, jossa hänen miehensä oli ollut perustamassa arkkitehtuurin laitosta. Lin toimi myös Pekingin suunnittelukomitean johdossa. ja pyrki asemassaan suojelemaan vanhaa kaupunginmuuria, sekä muita Pekingin vanhoja rakennelmia. Kiinan hallinto tuhosi näihin aikoihin monia Pekingin historiallisia osia uusia rakennuksia varten. Tämän ohella hän oli mukana suunnittelemassa Kiinan kansantasavallan vaakunaa ja Kansan sankareiden muistomerkkiä Taivaallisen rauhan aukiolla. Lin kuoli tuberkuloosiin Pekingissä 2. huhtikuuta 1955.