stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Eliot Gardiner

Gardiner Wrocławissa.
John Eliot Gardiner (s. 20. huhtikuuta 1943 Fontmell Magna, Dorset, Englanti) on brittiläinen kapellimestari, joka on tunnettu barokkimusiikin tulkinnoistaan periodi-instrumenteilla.
Gardinerin suurimpia musiikillisia kiintymyksenkohteita on Claudio Monteverdi, ja hän perusti säveltäjän kunniaksi Monteverdi Orchestran vuonna 1968. Vuonna 1977 sen jäsenistä muodostettiin Englannin barokkisolistit -orkesteri. Vuonna 1990 hän perusti uuden orkesterin klassisen ja romantiikan ajan musiikin esittämiseen, nimeltään Orchestre Révolutionnaire et Romantique. Gardiner on tehnyt suuren määrän levytyksiä paitsi barokin ajan musiikista, josta hänet parhaiten tunnetaan, myös klassisen ja romantiikan ajan musiikista. Gardiner sai aatelisarvon vuonna 1998.
Teoksia

Gardiner, John Eliot: Musiikkia taivaan holveissa: Johann Sebastian Bach – muotokuva.  ((Music in the Castle of Heaven: A Portrait of Johann Sebastian Bach, 2013.) Suomentanut Sampsa Laurinen)  Helsinki:  Fuga, 2015.  ISBN 978-952-93-5106-0.
Le boucher, la star et l'orpheline

| Le boucher, la star et l'orpheline |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jérôme Savary
Käsikirjoittaja:   Jean Bach  Jérôme Savary  Roland Topor 
Tuottaja:  Christian Geray-Bellile
Pääosat:   Gérard Croce  Valérie Kling  Rosa Fumetto  Elisabeth Mortensen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Falby Blum International  Films d'Aventure et d'Amour  Les Films Christian Fechner 
Ensi-ilta:  19. helmikuuta 1975
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Le boucher, la star et l'orpheline (kansainvälinen nimike The Butcher, the Star and the Orphan) on vuonna 1975 julkaistu Jérôme Savaryn ohjaama ranskalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Gérard Croce, Valérie Kling, Rosa Fumetto ja Elisabeth Mortensen. Sivuosissa ovat muun muassa Christopher Lee, Micheline Presle, Delphine Seyrig ja Michel Simon.
Elokuvan käsikirjoittajina toimivat Jean Bach, Jérôme Savary ja Roland Topor ja tuottajana Christian Geray-Bellile. Le boucher, la star et l'orpheline sai ensi-iltansa Ranskassa 19. helmikuuta vuonna 1975.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gérard Croce  | … |  Teurastaja Maurice   |
|  Valérie Kling  | … |  Marguerite   |
|  Rosa Fumetto (nimellä Patricia Novarini)  | … |  Eulalie   |
|  Elisabeth Mortensen  | … |  Orpo   |
|  Christopher Lee  | … |  Satanus / Van Krig   |
|  Micheline Presle  | … |  Tähti Belladonna   |
|  Delphine Seyrig  | … |  Leski   |
|  Michel Simon  | … |  L'érotologue   |
|  Jean-Pierre Lombard  | … |  Fanfrolini   |
|  Armand Meffre  | … |  Fernand   |
|  Jean Eskenazi  | … |  Tuottaja   |
|  Jean-Paul Muel  | … |  Runoilija Lamuse   |
|  Copi  | … |  Sulhanen   |
|  Roland Topor  | … |  Komisario Labelote   |
|  Jacqueline Sandra  | … |  Laulaja   |
|  Xavier Bonastre  | … |  Brigadier Raboudif   |
Aiheesta muualla

Le boucher, la star et l'orpheline Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Le boucher, la star et l'orpheline AllMoviessa. (englanniksi)
Jelena Naimušina

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 1980 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Fort Worth 1979 | joukkuekilpailu |  |
Jelena Arkadjevna Naimušina (ven. Елена Аркадьевна Наимушина, 19. marraskuuta 1964 Askiz, Venäjän SFNT – 14. maaliskuuta 2017) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Naimušina voitti Neuvostoliiton joukkueessa joukkuekilpailun olympiakultaa Moskovassa 1980 ja joukkuekilpailun MM-hopeaa Fort Worthissa 1979. Hän kuoli 52-vuotiaana 14. maaliskuuta 2017.
John Linus Paschang

John Linus Paschang (5. lokakuuta 1895 Hemingford – 21. maaliskuuta 1999) oli Nebraskan osavaltiossa toiminut yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Omahan hiippakuntaan 12. kesäkuuta 1921 ja nimitettiin Grand Islandin hiippakunnan johtoon 28. heinäkuuta 1951. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gerald Thomas Bergan, jota avustivat Louis Benedict Kucera ja Edward Joseph Hunkeler. Paschang asetettiin virkaansa 11. lokakuuta.
Paschang osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 25. heinäkuuta 1972.
John Lee

| John Henry George Lee> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1864 Abbotskerswell, Devon, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 19. maaliskuuta 1945
Ammatti:  hovimestari
John Henry George ”Babbacombe” Lee oli englantilainen hovimestari, joka tuomittiin kuolemaan työnantajansa Emma Keysen murhasta vuonna 1885. Hänet tunnetaan siitä, että häntä yritettiin helmikuun 23. päivänä hirttää kolme kertaa, mutta hän jäi kaikilla kolmella kerralla eloon, koska hirttoluukkua ei saatu toimimaan. Lopulta viranomaiset luopuivat kuolemantuomiosta ja hänelle annettiin elinkautinen.
Aiheesta muualla

The Man They Could Not Hang BBC:n artikkeli. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Babbacombe Lee
Käännös suomeksi
Kärcher

| Alfred Kärcher Vertriebs-GmbH |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  GmbH & Co. KG
Perustettu:  2. tammikuuta 1935
Perustaja:  Alfred Kärcher
Toimitusjohtaja:  Hartmut Jenner (2001–)
Tuotteet:  Painepesurit, höyrypuhdistimet, pölynimurit, pumput, siivouskoneet
Liikevaihto:  2,33 miljardia euroa (2016)
Henkilöstö:  11862 (2016)
Kotisivu:  www.kaercher.com/int/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kärcherin tuotteita
Alfred Kärcher GmbH & Co. KG, yleisesti tunnettu nimellä Kärcher, on saksalainen, maailmanlaajuisesti toimiva vuonna 1935 perustettu perheyritys, joka tunnetaan siivous- ja puhdistuslaitteistaan, kuten painepesureista, höyrypuhdistimista ja pölynimureista.
Historia

Kärcherin perusti keksijä Alfred Kärcher (1901–1959) vuonna 1935 Stuttgart-Bad Cannstattiin. Vuonna 1939 yrityksen pääkonttori muutti nykyiseen sijaintiinsa Winnendeniin. Ensimmäinen Kärcherin painepesuri luotiin vuonna 1950. Alfred Kärcherin kuoltua vuonna 1959 Irene Kärcher jatkoi yritystä aina kuolemansa asti vuoteen 1989.
Vuonna 1974 yrityksen väri vaihdettiin sinisestä keltaiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kärcher Wikimedia Commonsissa
Kärcherin kotisivut (suomeksi)
John Locke (muusikko)

John Locke vuonna 1975
John Tilden Locke (25. syyskuuta 1943 Los Angeles, Kalifornia – 4. elokuuta 2006 Ojai, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kosketinsoittaja. Hänet muistetaan parhaiten kalifornialaisen Spirit-yhtyeen kosketinsoittajana. Locke oli mukana myös Nazareth-yhtyeessä 1980-luvun alkupuolella.
Nazareth
| --- | --- |
Studioalbumit:   Nazareth  Exercises  Razamanaz  Loud ’N’ Proud  Rampant  Hair of the Dog  Close Enough for Rock ’N’ Roll  Play ’n’ the Game  Expect No Mercy  No Mean City  Malice in Wonderland  The Fool Circle  2XS  Sound Elixir  The Catch  Cinema  Snakes ’N’ Ladders  No Jive  Move Me  Boogaloo  The Newz  Big Dogz  Rock 'n' Roll Telephone  Tattooed on My Brain  Surviving the Law 
Livealbumit:   It's Naz  Live at the Beeb  Homecoming 
Kokoelmat:   Greatest Hits  Hot Tracks  The Ballad Album  The Ballad Album Vol II  From the Vaults  Greatest Hits Volume II  The Very Best of Nazareth  Maximum XS  The Anthology
John Lee Hancock

John Lee Hancock
John Lee Hancock (s. 15. joulukuuta 1956) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat The Rookie – syntynyt syöttämään (2002), Elämä pelissä (2009), Saving Mr. Banks (2013), The Founder (2016) ja The Little Things (2021). Hän on toiminut elokuva-alalla vuodesta 1987.
Aiheesta muualla

John Lee Hancock Elonetissä.
John Lee Hancockin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1990-luku: Hard Time Romance (1991)
2000-luku: The Rookie - syntynyt syöttämään (2002) · The Alamo (2004) · Elämä pelissä (2009)
2010-luku: Saving Mr. Banks (2013) · The Founder (2016) · The Highwaymen (2019)
Käpäläsaniaiskasvit

| Käpäläsaniaiskasvit |
| --- | --- |
 Kanariankäpäläsaniainen (Davallia canariensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Käpäläsaniaiskasvit Davalliaceae  M.R.Schomb. ex A.B.Frank
Katso myös
   Käpäläsaniaiskasvit Wikispeciesissä   Käpäläsaniaiskasvit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Käpäläsaniaiskasvit (Davalliaceae) on Polypodiales-lahkoon kuuluva saniaisheimo. Siihen kuuluu viisi sukua ja noin 50 lajia.
Heimon lajeja ei kasva Suomessa luonnonvaraisina.
Sukuja

Araiostegia
Davallia – käpäläsaniaiset
Davallodes
Humata
Paradavallodes
Aiheesta muualla

Laji.fi: Davalliaceae
Flora of China: Davalliaceae (englanniksi)
Joselininniemi

Joselininniemi on Tampereen Pyynikinharjulla Pyhäjärven rannassa sijaitseva niemi. Joselininniemessä toimii nykyisin Pyynikin kesäteatteri.
Joselininniemi lienee alkuaan ollut Likosaari-niminen saari. Vuonna 1857 kauppias Robert Magnus Lindholm (1817–1863) vuokrasi niemen Tampereen kaupungilta 50 vuodeksi rakentaakseen sinne huvilansa. Hän nimesi niemen Kaisaniemeksi vaimonsa Katarinan (Kaisa) mukaan. Lindholmin leski myi vuonna 1874 niemen huvilarakennukset ja vuokraoikeuden kauppias Gustaf Oskar Sumeliukselle (1835–1895). Sumelius rakensi aivan niemen kärkeen huvilan, johon kuului myös näkötorni. Alueen vuokrasopimus päättyi 1907, ja huvilarakennus purettiin joskus 1910-luvulla.
Joselininniemi on saanut nykyisen nimensä ravintoloitsija Emanuel Joselinin (1836–1873) mukaan, joka rakensi vuonna 1867 paikalle hotelli-ravintolan Pyynikin tulitikkutehtaan isännöitsijältä, kauppias Knut Oskar Laurénilta (1836–1874) vuokraamalleen maalle. Hän oli pitänyt jo aiemmin vuosina 1864–1866 kesäravintolaa paikalla olleessa Laurénin huvilassa. Uudessa ravintolassa järjestettiin musiikki- ja juhlatilaisuuksia, ja sen lähiympäristössä pidettiin kesäisin soutu- ja uintikilpailuja sekä talvikausina hiihto- ja luistelukilpailuja. Kaupungin ja Viikinsaaren väliä kulkeneet laivat pysähtyivät Joselinin ravintolan laiturissa ja maitsekin ravintolaan oli hyvä tieyhteys kaupungista. Joselinin kuoltua 1873 hänen leskensä Emilia Sofia Joselin (1839–1910) piti ravintolaa vielä yli 20 vuoden ajan. Ravintolan toiminta päättyi 18. joulukuuta 1897 ravintolarakennuksen tuhouduttua tulipalossa kun eräissä häissä kattokruunu putosi lattialle sytyttäen palon.
Liikkeenharjoittaja Johan Vihtori Saloharju (1866–1957) piti vielä kesäisin vuosina 1905–1907 kahvilaa ravintolan palolta säästyneessä soittopaviljongissa. Joselininniemen kärjessä sijaitsi Pyynikin laivalaituri, jossa Laukontorin ja Viikinsaaren väliä liikennöineet laivat poikkesivat. Joselininniemen itäpuolella ollut lahti sai Emanuel Joselinin aikana nimen Viipurinlahti, ja sitä käytettiin purjeveneiden laituripaikkana.
Näyttelijöiden Yrjö Kostermaan ja Toivo Mäkelän perustama Tampereen Kesäteatteri aloitti toimintansa Joselininniemellä vuonna 1948. Teatterin nimeksi muuttui vuonna 1955 Pyynikin kesäteatteri, kun Tampereen Teatterikerho ry tuli teatterin vetäjäksi. Arkkitehti Reijo Ojasen suunnittelema teatterin 792-paikkainen pyörivä katsomo valmistui 1959, ja se otettiin käyttöön 16. kesäkuuta 1959. Katsomon katos valmistui vuonna 2005.
Joselininniemen lahdenpoukamassa kesäteatterin ja Pyhäjärven rantapolun välissä sijaitsee  1920-luvulla rakennettu betoninen vesiallas. Paikalla oli aiemmin luonnonlähde. Altaaseen sijoitettiin 1950-luvulla Matti Hauptin pronssiveistos Kultakutri ja asennettiin suihkulähde, sen reunat kivettiin ja altaan ympäristöön sijoitettiin penkkejä ja kukkaistutuksia. Kultakutri-veistos siirrettiin vuonna 2016 Tammerkosken Konsulinsaareen ja altaassa ollut suihkulähde poistettiin käytöstä. Altaassa on vielä jäljellä veistoksen jalustana ollut kivi.
Lapjärvi (Kouvola, Hartola)

| Lapjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°08′59″N, 26°30′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskujoki:  joki Pikojaan 
Järvinumero:  14.942.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,4 m  
Pituus:  610 m  
Leveys:  570 m  
Rantaviiva:  1,907 km  
Pinta-ala:  12,912 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLapjärvi 
Lapjärvi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Hartolan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 610 metriä pitkä, 570 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 12,9 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Huhdasjärven alueeseen (14.942) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 75,4 metriä mpy.
Kuutamourakat

| Kuutamourakat Viikate |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1997–2003
 Tuottaja(t): Kaarle Viikate
 Tyylilaji: heavy metal, folk rock
 Kesto: 77.29
 Levy-yhtiö: Longplay Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 16.
Viikatteen muut julkaisut
| Kuolleen miehen kupletti 2004 | Kuutamourakat 2004 | Unholan urut 2005 |
Kuutamourakat on suomalaisen heavy metal -yhtye Viikatteen vuonna 2004 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää kaikki yhtyeen omakustanteena julkaisemat äänitteet vuosilta 1998–2003. Mukana ovat EP:t ”Vaiennut soitto” (1998), sekä ”Roudasta rospuuttoon” (1999). Lisäksi levy sisältää vinyylisinglet ”Odotus” (2001) ja ”Iltatähden Rusko” (2003), sekä alun perin jo vuonna 1997 äänitetyn ”Piinaava Hiljaisuus” -vinyylisinglen ja KLV-yhtyeen kanssa äänitetyn split-singlen, joka on myös julkaistu alun perin vuonna 1997.
Kaarle Viikate on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut albumin kappaleet lukuun ottamatta kappaletta ”Iltatähden rusko”, jonka Arvo Viikate sävelsi, ja Kaarle Viikate sanoitti ja sovitti.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Kappaleet

Asfaltin tuoksu – 3.49
Aamun hiljainen hetki – 3.48
Hanget – 4.23
Vaiennut soitto – 3.30
Taival – 2.03
Pihamaa – 3.14
Siipien havinaa – 4.09
Kylymä – 3.56
Roudasta rospuuttoon – 2.50
Viimeinen säkeistö – 3.50
Revennyt esirippu – 1.41
Koiran tuokio – 3.52
Samean veden kalastaja – 4.48
Elonkorjuu – 3.50
Odotus – 4.24
Syytetyn penkillä – 3.50
Tarina sokeasta miehestä – 3.19
Iltatähden rusko – 4.08
Tutut tulet – 2.54
Hiljaisten seiväshyppääjien kerho – 3.37
Öljyvärejä – 4.42
Kokoonpano

Kaarle Viikate – laulu ja kielisoittimet
Simeoni Viikate – lyömäsoittimet
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Kuutamourakat Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Kuutamourakat Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
José Moreira de Melo

José Moreira de Melo (s. 3. elokuuta 1941) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin 27. tammikuuta 1968 papiksi Patos de Minasiin. Hänet nimitettiin Itapevan hiippakunnan piispaksi 17. tammikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Bosco Oliver de Faria, jota avustivat Benedito de Ulhôa Vieira ja José Lambert Filho.
Jelena Nikolić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jelena Nikolić |  Jelena Nikolić |  Jelena Nikolić |  |
Maa:   Serbia
Naisten lentopallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Osaka 2006 | naiset |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Italia/Serbia 2011 | naiset |  |
|  Hopeaa | Belgia/Luxemburg 2007 | naiset |  |
|  Pronssia | Alankomaat/Belgia 2015 | naiset |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Pronssia | Baku 2015 | lentopallo |  |
Jelena Nikolić-Nenadić (serb. Јелена Николић-Ненадић; s. 13. huhtikuuta 1982 Belgrad) on serbialainen lentopalloilija ja olympiamitalisti.
Nikolić kuului Serbian naisten lentopallomaajoukkueeseen vuoden 2008 olympialaisissa Pekingissä ja vuoden 2016 olympialaisissa Rio de Janeirossa. Joukkue sijoittui viidenneksi 2008 ja saavutti hopeaa 2016. MM-kilpailuissa Nikolić edusti Serbia-Montenegroa ja saavutti pronssia 2006. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 2007, kultaa 2011 ja pronssia 2015. Euroopan kisoissa hän kuului pronssia saavuttaneeseen joukkueeseen 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jelena Nikolić Wikimedia Commonsissa
Jelena Nikolić Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Le affinità elettive

| Le affinità elettive |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Paolo Taviani  Vittorio Taviani 
Käsikirjoittaja:   Paolo Taviani  Vittorio Taviani 
Perustuu:  Johann Wolfgang von Goethen romaaniin Vaaliheimolaiset (Die Wahlverwandtschaften, 1809)
Tuottaja:   Jean-Claude Cecile  Grazia Volpi 
Säveltäjä:  Carlo Crivelli
Kuvaaja:  Giuseppe Lanci
Leikkaaja:  Roberto Perpignani
Tuotantosuunnittelija:  Gianni Sbarra
Pääosat:   Isabelle Huppert  Jean-Hugues Anglade  Marie Gillain  Fabrizio Bentivoglio 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia  Ranska 
Tuotantoyhtiö:   Filmtre  Gierre Film 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:   1996-5-1616. toukokuuta 1996 (Ranska)  1996-5-1717. toukokuuta 1996 (Italia)  
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Le affinità elettive (ransk. Les Affinités électives; engl. The Elective Affinities) on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Paolo ja Vittorio Tavianin ohjaama ja käsikirjoittama italialais-ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Jean-Hugues Anglade, Marie Gillain ja Fabrizio Bentivoglio. Elokuva sijoittuu 1800-luvun alun Toscanaan ja kertoo paroni Edoardon (Anglade) ja paronitar Carlottan (Huppert) avioliiton tuhoutumisesta heidän rakastuttuaan toisiin ihmisiin.
Paolo ja Vittorio Taviani sovittivat elokuvan käsikirjoituksen Johann Wolfgang von Goethen romaanin Vaaliheimolaiset (Die Wahlverwandtschaften, 1809) pohjalta. Elokuvan tuottajina olivat Jean-Claude Cecile ja Grazia Volpi. Le affinità elettive sai ensi-iltansa Ranskassa, Cannesin elokuvajuhlilla 16. toukokuuta 1996. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Italiassa 17. toukokuuta 1996 ja Ranskassa 11. kesäkuuta 1997. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Italiassa Filmauro ja Ranskassa AFMD. Elokuva sai muun muassa kaksi David di Donatello- ja viisi Nastro d’argento -ehdokkuutta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Isabelle Huppert  | … |  paronitar Carlotta   |
|  Jean-Hugues Anglade  | … |  paroni Edoardo   |
|  Marie Gillain  | … |  Ottilia   |
|  Fabrizio Bentivoglio  | … |  Ottone   |
|  Massimo Popolizio  | … |  markiisi   |
|  Laura Marinoni  | … |  markiisitar   |
|  Consuelo Ciatti  | … |  emännöitsijä   |
|  Stefania Fuggetta  | … |  Agostina   |
|  Massimo Grigo  | … |  hotellipalvelija   |
|  Adelaide Foti  | … |  hotellinpitäjä   |
|  Giancarlo Carboni  | … |  lääkäri   |
|  Gavino Bondioli  | … |  riistanhoitaja   |
|  Giancarlo Giannini  | … |  kertoja (ääni)   |
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Nastro d’argento | Paras miessivuosa | Massimo Popolizio | Ehdokkuus |
| Nastro d’argento | Paras musiikki | Carlo Crivelli | Ehdokkuus |
| Nastro d’argento | Paras kuvaus | Giuseppe Lanci | Ehdokkuus |
| Nastro d’argento | Paras lavastus | Gianni Sbarra | Ehdokkuus |
| Nastro d’argento | Paras puvustus | Lina Nerli Taviani | Ehdokkuus |
| David di Donatello | Paras lavastus | Gianni Sbarra | Ehdokkuus |
| David di Donatello | Paras puvustus | Lina Nerli Taviani | Ehdokkuus |
| Grolla d’oro | Paras tuottaja | Grazia Volpi | Voitto |
| Cabourgin elokuvajuhlien Kultainen joutsen | Paras naisnäyttelijä | Marie Gillain | Voitto |
| Gramadon elokuvajuhlien Kultainen Kikito | Paras elokuva | Paolo ja Vittorio Taviani | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Le affinità elettive Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Le affinità elettive Elonet.
Le affinità elettive AllMoviessa. (englanniksi)
Le affinità elettive Archivio del Cinema Italianossa (italiaksi)
Le affinità elettive AlloCinéssä (ranskaksi)
Le affinità elettive UniFrancessa (ranskaksi)
José Napoleón Duarte

José Napoleón Duarte vuonna 1987.
José Napoleón Duarte Fuentes (23. marraskuuta 1925 – 23. helmikuuta 1990) oli elsalvadorilainen poliitikko ja El Salvadorin presidentti 1. kesäkuuta 1984 – 1. kesäkuuta 1989. Hän oli San Salvadorin pormestari ennen pyrkimistään presidentiksi vuonna 1972. Tuolloin hän hävisi, mutta vaaleja pidetään yleisesti vilpillisinä.
Käännös suomeksi
Jorma Rantanen (poliitikko)

Jorma Kaarlo Vilho Rantanen (s. 16. syyskuuta 1944 Hauho) on suomalainen kansanedustaja ja poliitikko. Rantanen toimi kansanedustajana kolme vaalikautta vuosina 1983–1991 ja 1995–1999. Hän edusti vuosina 1983–1991 Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä ja vuosina 1995–1999 Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään.
John ME

| John ME> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. joulukuuta 1974 (ikä 49)
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  rock, pop
Yhtyeet:  The Motorhomes
Levy-yhtiöt:  Sony Music, Epic Records
Aiheesta muualla
www.johnme.se
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John ME (oik. John Mattias Edlund Thysell, s. 12. joulukuuta 1974 Huskvarna, Småland, Ruotsi) on ruotsalainen artisti. Johnin soolodebyyttialbumi I Am John julkaistiin vuonna 2009. Hän tuli tunnetuksi rock-yhtye The Motorhomesin laulajana (1997–2004).
John ME esiintyi Helsingissä Kulttuuritehdas Korjaamolla 2.syyskuuta 2009.
Albumit

I Am John (2009)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Myspace
Language of the Lost

| Language of the Lost I Walk the Line |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syys–marraskuu 2009 Pekan Studio, Seawolf Studios ja Shing Studios
 Julkaistu: 24. helmikuuta 2010
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): I Walk the Line Pekka Laine
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 34.02
 Levy-yhtiö: Fullsteam
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 30.
I Walk the Linen muut julkaisut
| Black Wave Rising 2008 | Language of the Lost 2010 |   |
Singlet albumilta Language of the Lost
 ”Neon Lights” Julkaistu: tammikuu 2010  ”Sleepwalking (To the End of the World)” Julkaistu: tammikuu 2010 (promo)
Language of the Lost on punk rock -yhtye I Walk the Linen neljäs ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin 24. helmikuuta 2010 levymerkillä Fullsteam Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 30.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Desibeli : 
Imperiumi : 
Soundi : 

Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Ilkka Valpasvuo antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja kuvaili yhtyeen kykenevän antamaan tiukkuuden vastapainoksi myös hengittäviä melodioita, mikä antaa kokonaisuudelle myös popahtavia elementtejä. Imperiumin Mika Penttinen ylisti kitaristi Pekka Lainetta oikeanlaisen ja ajattoman äänimaailman löytämisestä albumia varten, ja piti rumpu- ja bassotyöskentelyä vapautuneena ja luovana. Soundin Jari Jokirinne antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja piti albumia yhtenäisenä sekä suositteli sitä myös punk rock -musiikkiin perhehtymättömille.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ville Rönkkö, ellei toisin mainittu.
Surrender – 2.59
Neon Lights – 3.46
Backfire – 3.33
Devil’s Tool – 2.55 (säv. Antti & Ville Rönkkö)
Kill Your Friends – 3.05
Sleepwalking (To the End of the World) – 3.21
Lost Frequency – 3.52
Every Stone Left Unturned – 3.31 (säv. Antti & Ville Rönkkö)
You Can’t Take It Away – 3.01
When the Roads Are Running Out – 3.58