stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pele Koljonen
Pelaajaura

Koljonen on Kuopion Palloseuran kasvatti. Hän teki Veikkausliiga-debyyttinsä 13. elokuuta 2006 ottelussa KuPS–HJK. Kaudella 2006 hän edusti myös KuPSin Kakkosessa pelannutta reservijoukkuetta KuPS Akatemiaa.
Koljonen vakiinnutti paikkansa KuPSin edustusjoukkueen avauksessa kaudella 2007 pelaten Ykkösessä 25 ottelussa. Koljonen oli kahdeksalla maalillaan sarjan 10. paras ja joukkueensa toiseksi paras maalintekijä KuPSin noustessa takaisin Veikkausliigaan. Kaudella 2009 Koljonen valittiin Veikkausliigan elokuun tähdistöjoukkueeseen KuPSin hyökkääjä Dickson Nwakaemen ohella.
Kaudeksi 2010 Koljonen siirtyi Myllykosken Palloon, jonka kanssa hän teki kaksivuotisen sopimuksen. Ensimmäisellä MYPA-kaudellaan hän teki kuusi maalia 24 ottelussa. Maaliskuussa 2011 Koljonen loukkaantui taklaustilanteessa MYPAn ja Kolmosen Nokian Palloseuran välisessä Suomen cupin ottelussa. Hän ei palannut pelikentille kauden 2011 aikana, ja nilkan nivelhaarukan repeämä päätti lopulta hänen uransa pääsarjatasolla. Kaikkiaan Koljonen ehti pelata Veikkausliigassa 76 ottelussa, joissa hän teki 17 maalia.
Koljonen teki paluun kentille kaudella 2012 edustaen Nelosessa pelannutta kuopiolaista MPR:ää 13 ottelussa tehden niissä 25 maalia. Lisäksi Koljonen esiintyi kaudella 2012 myös Kolmosen SC KuFu-98:ssa neljässä ottelussa. Kaudella 2013 Koljonen toimi MPR:n pelaajavalmentajana pelaten 11 ottelussa ja tehden 17 maalia.
Seurajoukkueiden ohella Koljonen pelasi Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Valmennusura

Koljonen on toiminut kaudesta 2013 alkaen pelaamisen ohella Manhattan Project Kuopion päävalmentajana.
Vuonna 2016 Koljonen aloitti B-junioreiden  valmentamisen Iisalmelaisessa Pallo-Kerho 37 ssä, joita hän valmenti vuoden 2017 loppuun.
Tällä hetkellä (2023) hän toimii Lapa-95 seuran valmentajana. Hän valmentaa Lapassa ainakin P12-joukkuetta.
Yksityiselämä

Pele ja hänen kaksoisveljensä Ali ovat jalkapalloilija Atik Ismailin poikia. Pele meni kihloihin syyskuussa 2015 Petra Kapasen kanssa, jonka entinen puoliso on jääkiekkoilija Sami Kapanen.
Julistus kaikkinaisen uskontoon ja elämänkatsomukseen perustuvan suvaitsemattomuuden ja syrjinnän poistamisesta

Julistus kaikkinaisen uskontoon ja elämänkatsomukseen perustuvan suvaitsemattomuuden ja syrjinnän poistamisesta on YK:n yleiskokouksen 25. marraskuuta 1981 antama julkilausuma. 
Julistuksen mukaan kasvatuksen tulee tukea rauhaa, suvaitsevuutta, toisten yleistä hyväksyntää ja ihmisoikeuksien kunnioittamista ottamalla erityisesti huomioon uskonnon ja elämänkatsomuksen vapaus. Valtioiden tulee toteuttaa kouluopetus kunnioittaen uskontojen ja elämänkäsitysten moninaisuutta. Julistus on julkaistu suomeksi teoksessa Elämänkatsomustieto koulussa (Helsingin yliopisto, 1992).
Historia

Vuonna 1986 YK:n Ihmisoikeuskomitea asetti erityisselvittäjän tutkimaan mitä jäsenvaltiot olivat tehneet toteuttaakseen julistusta. Vuonna 1994 Ihmisoikeuskomissio kannusti erityisselvittäjää kiinnittämään huomiota opetuksen alalla tapahtuvaan syrjintään. Samalla linjalla oli YK:n yleiskokouksen päätöslausuma vähän yli viikkoa aiemmin.
Julistuksen 20-vuotispäivänä YK järjesti Madridissa kansainvälisen kokouksen ajatuksenvapauden turvaamisesta ja syrjinnän torjumisesta koskien opetusta. Konferenssi antoi asiaa koskevan suosituksen 23.–25.11.2001, jonka perustana on YK:n yleiskokouksen 20 vuotta aiemmin antama julistus.
Suosituksen sisältö

Suosituksen lähtökohtana ovat yhteiset perusvapaudet ja perusoikeudet, maailmanrauha ja periaate ihmisoikeuksien yleisyydestä, jakamattomuudesta ja riippumattomuudesta. Periaatteet on ilmaistu Yhdistyneitten Kansakuntien yleismaalimallisessa ihmisoikeuksien julistuksessa, Kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevassa kansainvälisessä yleissopimuksessa sekä julistuksessa kaikkinaisen uskontoon tai elämänkatsomukseen perustuvan suvaitsemattomuuden ja syrjinnän poistamisesta, jotka kaikki tunnustavat ajatuksen, omantunnon, uskonnon tai elämänkatsomuksen vapauden. Samalla tavalla lähtökohtana on UNESCOn vuoden 1960 sopimus kaikkinaisen syrjinnän poistamisesta opetuksen alueella sekä vuoden 1962 lisäpöytäkirja, UNESCOn vuoden 1974 kansainvälisyyskasvatussuositus ja YK:n Taloudellisia ja sosiaalisia oikeuksia koskeva yleissopimus sekä Lapsen oikeuksien sopimus. Uskonnon tai elämänkatsomuksen vapaus rinnastaa teistiset, ei-teistiset ja ateistiset katsomukset.
Julistuksen mukaan kasvatuksen tulee tukea rauhaa, suvaitsevuutta, toisten yleistä hyväksyntää ja ihmisoikeuksien kunnioittamista ottamalla erityisesti huomioon uskonnon ja elämänkatsomuksen vapaus. Valtioiden tulee toteuttaa kouluopetus kunnioittaen uskontojen ja elämänkatsomusten erilaisuutta ja moninaisuutta.
Edellisen perustella opetuksen tulee sisältää
tietoja uskonnon ja elämänkatsomuksen vapaudesta
aineistoja jotka lisäävät uskonnollista ja elämänkatsomuksellista suvaitsevuutta
ihmisten ja kansojen välistä vuorovaikutusta lisäävää ainesta
sukupuolten tasavertaisten mahdollisuuksien huomioon ottamisen.
Lähtökohtana on lapsen vanhempien ja laillisen huoltajan tahdon kunnioittaminen koskien lapsen uskonnollista ja elämänkatsomuksellista kasvatusta.
Valtioiden tulisi tukea
erilaisten aineistojen tuottamista, jotka palvelevat uskontoon tai elämänkatsomukseen perustuvan syrjinnän poistamista
kansainvälistä kulttuurivaihtoa
kansalaisjärjestöjen pyrkimyksiä toteuttaa tämän suosituksen tavoitteita.
Kirjallisuutta

Elo, Pekka & Honkala, Satu & Simola, Hannu: Elämänkatsomustieto koulussa: Opetuksen perusteita etsimässä.  Helsinki & Lahti:  Helsingin yliopisto, Lahden tutkimus- ja koulutuskeskus, 1992.  ISBN 951-45-6212-7
Aiheesta muualla

Declaration on the Elimination of All Forms of Intolerance and of Discrimination Based on Religion or Belief (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Declaration on the Elimination of All Forms of Intolerance and of Discrimination Based on Religion or Belief United Nations. Viitattu 11.8.2023.
Kluuvi

| Kluuvi> Gloet |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Kluuvi korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Eteläinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  02
Pinta-ala:  0,90 km² 
Väkiluku:  666 (31.12.2022)
Postinumero(t):  00100, 00170
Lähialueet:  Etu-Töölö Kamppi Kaartinkaupunki Kruununhaka Linjat Siltasaari
Kluuvi (ruots. Gloet) on kaupunginosa, joka käsittää pääosan Helsingin ydinkeskustasta. Kluuvi kuuluu Vironniemen peruspiiriin. Kaupunginosan rajat ovat lännessä Mannerheimintie ja Karamzininranta, etelässä Pohjoisesplanadi, idässä Unioninkatu sekä pohjoisessa Pitkäsilta, Kaisaniemenlahti, Eläintarhanlahti ja Töölönlahti.
Kluuvissa sijaitsee muun muassa Helsingin päärautatieasema, Helsingin keskustan Stockmann- ja Sokos-tavaratalot, Postitalo, Ateneumin taidemuseo ja Helsingin yliopiston keskustakampus. Kluuvin koillisosaa, jossa sijaitsevat muun muassa Kaisaniemenkatu ja Kaisaniemen puisto, kutsutaan Kaisaniemeksi, mutta se ei ole virallisesti minkään kaupunginosan nimi.
Rakennuksia ja palveluja

Kluuvi muodostaa yhdessä viereisen Kampin kaupunginosan itäisimpien osien kanssa Helsingin liikekeskustan. Kluuvissa toimii paljon palveluja sekä useiden suuryritysten ja tärkeimpien liikepankkien pääkonttoreita. Lähes kaikki Kluuvin asunnot on aikojen saatossa muutettu liiketiloiksi. 2010-luvulla toimistoja on muutettu yhä enenevässä määrin takaisin asunnoiksi muun muassa Mikonkadulla (Lackmanin talo) ja Vuorikadulla (useita kohteita). Kun samaan aikaan Töölönlahden alueelle on valmistunut uusia asuntoja, Kluuvin asukasluku on lähtenyt jälleen kasvuun: vuonna 2013 se oli 514 ja vuonna 2020 se oli 699 henkeä. Työpaikkoja Kluuvissa oli vuonna 2014 runsaat 24 081 kappaletta.
Rakennuksia ja palveluja > Kauppakeskukset ja tavaratalot

Helsingin keskeisimpiin liikekatuihin kuuluva Aleksanterinkatu kulkee pääosin Kluuvin alueella. Kluuvissa sijaitsevat myös Stockmannin ja Sokoksen tavaratalot sekä kauppakeskukset Kluuvi, Citycenter ja Kämp Galleria.
Rakennuksia ja palveluja > Kulttuurirakennukset

Kluuvissa sijaitsevia kulttuurirakennuksia ovat Ateneumin taidemuseo, Kansallisteatteri, Musiikkitalo, nykytaiteen museo Kiasma ja keskustakirjasto Oodi sekä elokuvateatterit Maxim ja Kinopalatsi.
Rakennuksia ja palveluja > Oppilaitokset

Pääosa Helsingin yliopiston keskustakampuksesta sijaitsee Kluuvin alueella. Keskustakampuksella toimivat humanistinen, teologinen, oikeustieteellinen, valtiotieteellinen ja käyttäytymistieteellinen tiedekunta, Avoin yliopisto sekä yliopiston keskushallinto. Myös Helsingin yliopiston Kaisaniemen kasvitieteellinen puutarha sijaitsee Kluuvissa.
Alueella sijaitsee vain yksi peruskoulu, Kaisaniemen ala-asteen koulu, jossa toimii normaalin perusopetuksen lisäksi musiikin ja nykytanssin painotusluokkia.
Rakennuksia ja palveluja > Liikenne

Kluuvissa sijaitsee Helsingin päärautatieasema, josta lähtevät kaikki pääkaupunkiseudun lähijunat ja joka on myös Suomen merkittävin kaukojunien lähtöpaikka. Lisäksi asemalta lähtee junia Venäjän Pietariin ja Moskovaan.
Helsingin metron asemista Rautatientorin ja Helsingin yliopiston metroasema sijaitsevat Kluuvin alueella. Useimmat Helsingin raitiovaunulinjat kulkevat alueen kautta. Rautatientorilta lähtee busseja muun muassa Pohjois- ja Koillis-Helsinkiin ja Vantaalle.
Historia

Sana kluuvi (ruotsiksi glo, määräisessä muodossa gloet) merkitsee kluuvifladaa eli matalaa ja umpeutuvaa lahtea. Nykyisen Kluuvin alueella sijaitsikin vielä 1800-luvun alussa pitkä ja kapea Kluuvinlahti, joka ulottui Töölönlahdelta Esplanadin puiston tienoille. Lahti oli jäännös salmesta, joka oli aikoinaan yhdistänyt Töölön­lahden ja Eteläsataman, mutta sen kapein kohta oli maankohoamisen vuoksi sulkeutunut jo 1500-luvulla. Samalla sen itäpuolella sijainnut saari muuttui niemeksi, joka sai nimen Vironniemi. Lahti täytettiin vähitellen 1800-luvulla.
Kluuvissa sijaitseva Vilhonkatu on nimetty vuonna 1836 todennäköisesti senaattori Otto Wilhelm Klinckowströmin mukaan. Klinckowström valvoi 1830-luvulla Kaisaniemen puiston järjestelyä. Kadun aikaisempana nimenä oli vuodesta 1820 Wästra Mellan Gatan. Kadun suomenkielisenä nimenä oli vuodesta 1909 Vilhelminkatu, josta se muutettiin nykyiseksi vuonna 1928. Fabianinkatu puolestaan on nimetty kenraalikuvernööri Fabian Steinheilin muistoksi. Keisari Aleksanteri I määräsi vuonna 1819 Steinheilin ja valtioneuvos Johan Albrecht Ehrenströmin antamaan nimet Helsinkiin suunnitelluille uusille kaduille ja tavallaan he toimivat siten kaupungin ensimmäisenä kadunnimikomiteana. Kadun epävirallisena suomenkielisenä nimenä oli vuoteen 1909 Faapianinkatu.
Merkittävän osan Kluuvin länsiosasta, päärautatieaseman länsipuolelta vei aikaisemmin Töölön tavara­rata­piha ja VR:n makasiinit. Niiden tilalle on rakennettu 2000-luvulla Kansalaistori, Musiikkitalo, keskustakirjasto Oodi ja Töölönlahden puisto.
Urheilu

Kluuvissa toimivia urheiluseuroja ovat muun muassa jalkapalloseura SAPA, jonka juniorijoukkueiden kotikenttä Kaisaniemen puisto on, sekä koripallojoukkue HNMKY, jonka juniorijoukkueiden kotisali on Vuorikadulla. Junioreiden käsipallo-, jääpallo- sekä jääkiekkojoukkueista harrastajamääriltään suosituin Kluuvissa on HIFK.
Rikollisuus

MTV3:n vuoden 2009 selvityksen mukaan Kluuvi on väkilukuun suhteutettuna koko Suomen väkivaltaisin kaupunginosa. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että alhaisesta väkiluvusta huolimatta Kluuvissa vierailee päivittäin runsaasti ihmisiä ja erityisesti alueella on Suomen mittakaavassa hyvin vilkasta yöelämää.
Kuvia

Kaisaniemen puisto
Töölönlahden puisto
Kansalaistori ja keskustakirjasto Oodi
Elielinaukio ja Sanomatalo
Fabianinkatu
Mikonkatu
Keskuskatu
Kolmen sepän aukio
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kluuvi Wikimedia Commonsissa
| n k Helsingin kaupunginosat  ja niiden osa-alueet suurpiireittäin |
| --- | --- | --- |
| Eteläinensuurpiiri |  1. Kruununhaka  2. Kluuvi  3. Kaartinkaupunki  4. Kamppi  5. Punavuori  6. Eira  7. Ullanlinna  8. Katajanokka  9. Kaivopuisto  13. Etu-Töölö  14. Taka-Töölö  20. Länsisatama Hernesaari  Jätkäsaari  Lapinlahti  Ruoholahti  31. Lauttasaari Koivusaari  Kotkavuori  Myllykallio  Vattuniemi  52. Suomenlinna  |  |
| Läntinensuurpiiri |  15. Meilahti  16. Ruskeasuo Pikku Huopalahti  Vanha Ruskeasuo  18. Laakso  29. Haaga Etelä-Haaga  Kivihaka  Lassila  Pohjois-Haaga  30. Munkkiniemi Kuusisaari  Lehtisaari  Munkkivuori  Niemenmäki  Talinranta  Vanha Munkkiniemi  32. Konala  33. Kaarela Hakuninmaa  Honkasuo  Kannelmäki  Kuninkaantammi  Malminkartano  Maununneva  46. Pitäjänmäki Marttila  Pajamäki  Pitäjänmäen yritysalue  Reimarla  Tali  |  |
| Keskinensuurpiiri |  10. Sörnäinen Hanasaari  Kalasatama  Sompasaari  Vilhonvuori  11. Kallio Linjat  Siltasaari  Torkkelinmäki  12. Alppiharju Alppila  Harju  17. Pasila Itä-Pasila  Keski-Pasila  Länsi-Pasila  Pohjois-Pasila  21. Hermanni Hermanninmäki  Hermanninranta  Kyläsaari  22. Vallila  23. Toukola Arabianranta  Toukola  24. Kumpula  25. Käpylä  26. Koskela  27. Vanhakaupunki  |  |
| Pohjoinensuurpiiri |  28. Oulunkylä Maunula  Maunulanpuisto  Metsälä  Patola  Pirkkola  Veräjälaakso  Veräjämäki  34. Pakila Itä-Pakila  Länsi-Pakila  35. Tuomarinkylä Haltiala  Paloheinä  Torpparinmäki  Tuomarinkartano  |  |
| Koillinensuurpiiri |  36. Viikki Latokartano  Viikinmäki  Viikinranta  Viikin tiedepuisto  37. Pukinmäki  38. Malmi Ala-Malmi  Malmin lentokenttä  Pihlajamäki  Pihlajisto  Tattariharju  Ylä-Malmi  39. Tapaninkylä Tapanila  Tapaninvainio  40. Suutarila Siltamäki  Tapulikaupunki  Töyrynummi  41. Suurmetsä Alppikylä  Heikinlaakso  Jakomäki  Puistola  Tattarisuo  |  |
| Kaakkoinensuurpiiri |  19. Mustikkamaa-Korkeasaari  42. Kulosaari  43. Herttoniemi Herttoniemenranta  Herttoniemen yritysalue  Länsi-Herttoniemi  Roihuvuori  44. Tammisalo  48. Vartiosaari  49. Laajasalo Hevossalmi  Jollas  Kruunuvuorenranta  Tullisaari  Yliskylä  50. Villinki  51. Santahamina  53. Ulkosaaret Itäsaaret  Länsisaaret  Aluemeri  |  |
| Itäinensuurpiiri |  45. Vartiokylä Itäkeskus  Marjaniemi  Myllypuro  Puotila  Puotinharju  Roihupelto  Vartioharju  47. Mellunkylä Kontula  Kivikko  Kurkimäki  Mellunmäki  Vesala  54. Vuosaari Aurinkolahti  Kallahti  Keski-Vuosaari  Meri-Rastila  Mustavuori  Niinisaari  Nordsjön kartano  Rastila  Uutela  |  |
| Östersundominsuurpiiri |  55. Östersundom  56. Salmenkallio  57. Talosaari  58. Karhusaari  59. Ultuna Landbo  Puroniitty  |  |
Helsingin alueellinen jako
Helsingin päärautatieasema
Aleksanterinkatu ja Stockmannin tavaratalo jouluaikaan.
Makkaratalossa sijaitsee muun muassa kauppakeskus Citycenter.
Kaivokatu vuonna 1907.
Helsingin vanha asemarakennus valmistui vuonna 1861 ja purettiin vuonna 1919.
Vera Komisova

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 1980 | 100 m aidat |  |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | 4×100 m |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Meksiko City 1979 | 4 x 100 m |  |
|  Pronssia | Meksiko City 1979 | 100 m aidat |  |
Vera Jakovlevna Komisova (ven. Вера Яковлевна Комисова, o.s. Nikitina, s. 11. kesäkuuta 1953) on neuvostoliittolainen pika-aitajuoksija ja olympiavoittaja.
Vera Komisova voitti 100 metrin aitajuoksun olympiakultaa Moskovan 1980 olympialaisissa ajalla 12,56 s. Hän kukisti edellisten kisojen voittajan, itäsaksalaisen Johanna Klierin 0,07 sekunnilla. Komisova sai lisäksi olympiahopeaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Ateenan EM-kilpailujen 1982 aitajuoksussa hän sijoittui kuudenneksi ajalla 12,92 s.
Kolmivarvaskalastaja

| Kolmivarvaskalastaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Säihkylinnut Coraciiformes
Heimo::  Kuningaskalastajat Alcedinidae
Suku::  Pikkukalastajat Ceyx
Laji::  erithaca
Kaksiosainen nimi
 Ceyx erithaca  (Linnaeus, 1758) 
Alalajit
 C. e. erithaca  C. e. macrocarus  C. e. motleyi 
Katso myös
   Kolmivarvaskalastaja Wikispeciesissä   Kolmivarvaskalastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kolmivarvaskalastaja (Ceyx erithaca) on kuningaskalastajiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiasta.
Koko ja ulkonäkö

Kolmivarvaskalastaja on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 12–14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Kolmivarvaskalastaja on värikäs lintu ja sillä on kolme alalajia ja eri värimuotoja. Lajin vatsa, kurkku ja kaula ovat väriltään ruskehtavanoranssit. Päälaki on violetti. Niskan väri vaihtelee violetista oranssiin ja selkä ja siivet ovat siniset tai mustat myös lukuisia välimuotoja tavataan. Linnun pyrstö on lyhyt. Kolmivarvaskalastajan nokka on kookas, muistuttaa muodoltaan keihäänkärkeä ja on väriltään punainen. Varpaita on kolme.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kolmivarvaskalastajaa tavataan Intiasta, Sri Lankasta, Kaakkois-Aasian maiden läpi Jaavan ja Borneon saarille sekä Filippiineille. Sen elinympäristöä ovat metsät ja mangrovemetsät jokien ja lampien läheisyydessä. Lajin ravintoa ovat pääasiassa hyönteiset, mutta se syö myös sammakoita ja liskoja. Kolmivarvaskalastajan pesimäkausi kestää helmikuulta syyskuulle.
Kolarin rautatieasema

Kolarin rautatieasema (lyh. Kli) on Suomen pohjoisin käytössä oleva rautatieasema. Se on Suomen rataverkkoon kuuluvan Tornion ja Kolarin välisen rautatien pohjoinen pääteasema, ja se sijaitsee Kolarin kunnassa Lapin maakunnassa. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 1 067,2 ratakilometriä mitattuna Oulun, Seinäjoen ja Haapamäen kautta. Tornion rautatieasemalle on matkaa 183 kilometriä. Asema on nykyisin rataverkon pohjoisin piste 18 kilometriä pohjoisemmaksi Rautuvaaraan ulottuneen osuuden poistuttua käytöstä.
Matkustajajuna Kolarin rautatieasemalla heinäkuussa 2016.
Historia

Kolari avattiin liikenteelle 1. joulukuuta 1966. Samana vuonna Kolariin rakennettiin asemarakennus, ja vuonna 1973 Kolariin rakennettiin toinen asemarakennus. Vuonna 1967 rakennettiin rata Kolarista pohjoiseen sementtitehtaalle Äkäsjoelle ja haararata kaivokselle Rautuvaaraan vuonna 1973, mutta molemmat radat lakkautettiin vuonna 2004.
Henkilöliikenne Kolariin alkoi vuonna 1985, kun yöjunaliikenne aloitettiin helmikuussa 1985. Liikenne lisääntyi, ja Kolariin valmistui vuonna 1998 Ilpo Väisäsen suunnittelema kolmas asemarakennus, jonka erityispiirteenä on kotamainen rakennelma. Vanhat asemarakennukset on purettu.
Liikenne

Kolari on rataosan pääteasema, ja siellä on sekä henkilö- että tavaraliikennettä. Henkilöliikennettä harjoitetaan pääasiassa hiihtosesongin aikaan, ja se palvelee Kolarin liikennetarpeiden lisäksi pääasiassa Levin, Ylläksen, Äkäslompolon, Pallaksen ja Muonion matkailua, joihin asemalta on junabussiyhteys. Asemalle on osan vuodesta myös autojunayhteys Helsingistä, Turusta ja Tampereelta. Vuonna 2019 aseman kautta kulki noin 71 000 matkustajaa.
Aseman lipunmyynti lakkautettiin 2. elokuuta 2014, mutta asemalla on lippuautomaatti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolarin rautatieasema Wikimedia Commonsissa
Finna.fi: Kuva Kolarin ensimmäisestä asemarakennukseta
Finna.fi: Kuva Kolarin toisesta asemarakennuksesta
| n k Perustiedot Wikidatassa: Kolarin rautatieasema (Q4412053)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: rautatieasema, maanpäällinen asema
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kolari
katuosoite: Asematie 7, 95900 Kolari
koordinaatit: 67°20′56″N 23°50′09″E﻿ / ﻿67.3489°N 23.8358°E﻿ / 67.3489; 23.8358

Kolarin rautatieaseman sisätiloja vuonna 2021.
Kómma

| --- | --- |
Muut nimet:  Kóma (Κόμα)
Sijainti:  38°19′24″N, 21°21′42″E, Mesolóngi Aitolia-Akarnania, Länsi-Kreikka Kreikka
Vesialue:  Mesolóngin–Aitolikón laguunit, Patraksenlahti
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,002 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kómma (kreik. Κόμμα, myös Kóma, Κόμα) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Patraksenlahden ja Mesolóngin laguunin toisistaan erottavassa saariketjussa. Saaren pinta-ala on noin 0,002 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Kómma kuuluu Mesolóngin kuntaan, Aitolia-Akarnanian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kómman länsipuolella sijaitsee Schoiniásin saari ja itäpuolella Ágios Sóstisin saari.
Koljonvirta

Nykyinen Koljonvirran silta
Koljonvirta nähtynä sillalta etelään
Koljonvirta on Iisalmessa noin neljä kilometriä kaupungin keskustasta pohjoiseen sijaitseva lyhyt joki, jota pitkin Iijärven vedet laskevat Poroveteen.
Silta

Koljonvirran ylittää Koljonvirran silta, jota myöten Ouluntie ylittää virran. Ouluntie on nykyisin osa sekä Kalajoelta Iisalmeen johtavaa valtatietä 27 että Iisalmesta Raaheen johtavaa kantatietä 88. Ensimmäinen silta tälle kohdalle rakennettiin Kustaa III:n määräyksestä jo 1700-luvulla. Myöhemmin silta on useita kertoja rakennettu uudelleen: 1850-luvulla, 1800-luvun lopulla ja vuonna 1929. Nykyinen teräsbetoninen ontelopalkkisilta valmistui vuonna 1971.
Koljonvirran taistelu

Historiallisesti Koljonvirta tunnetaan ennen kaikkea sen varrella Suomen sodan aikana 27. lokakuuta 1808 käydystä Koljonvirran taistelusta. Siinä perääntymässä olleet Johan August Sandelsin johtamat ruotsalaisjoukot onnistuivat torjumaan ylivoimaisten venäläisten hyökkäyksen salmen yli.
Koljonvirran taisteluun liittyy Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoissa kolme runoa: Luutnantti Zidén, Sven Dufva ja Sandels.
Kohteita läheisyydessä

Koljonvirran länsirannalla sijaitsee Koljonvirran kartano, joka nykyisin toimii majatalona. Sen alueella toimii kesäisin myös leirintäalue.
Koljonvirran välittömässä läheisyydessä sen itäpuolella sijaitsee myös Mansikkaniemen entinen pikkupappila, joka on Juhani Ahon lapsuudenkoti. Nykyisin rakennuksessa toimii Juhani Ahon museo.
Museon pihapiiristä lähtee noin kilometrin pituinen viitoitettu polku, jonka varrella opastaulut kertovat Koljonvirran taistelusta ja sen vaikutuksista.
Alueella sijainneessa Rannan talossa asui lapsuudessaan myös kirjailijana ja yhteiskunnallisena vaikuttajana tunnettu Alli Nissinen.
Taistelupaikan läheisyyteen pystytettiin vuonna 1848 Mihail Dolgorukovin muistomerkki. Läheisellä Pölkkyniemellä on vuonna 1885 pystytetty Virran muistopatsas, joka alusta lähtien on käsitetty ennen kaikkea Johan August Sandelsin muistomerkiksi. Lisäksi alueella on Lions Clubin pystyttämä Koljonvirran taistelussa kaatuneiden sotilaiden muistomerkki.
Koljonvirran alueella toimii myös kesäteatteri.
Koljonvirta ympäristöineen kuuluu muodostaa valtakunnallisesti merkittävän kulttuuriympäristön, jonka nimenä on Koljonvirran historiallinen maisema.
Juhani Ahon museon rakennuksia
Mihail Dolgorukovin muistomerkki Koljonvirralla
Koljonvirran taistelussa kaatuneiden muistomerkki