stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Radiator
Kokoonpano

Pera Kallio – laulu, huuliharppu
Ile Kallio – kitara, taustalaulu
Maukka Siirala – basso
Jyrtsä Rautakoura – rummut
Bill Carson – rummut (kappale B2)
Kokoonpano > Tuotanto

Ile Kallio – tuottaja
Richard Stanley – tuottaja
Ian Churches – äänittäjä
Studio Sebastian – kannen suunnittelu
Aiheesta muualla

Radiator discogs.com -sivustolla
Boliviandoggi

| Boliviandoggi> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Bolivia
Määrä:  ei Suomessa
Alkuperäinen käyttö:  metsästys- ja taistelukoira
Nykyinen käyttö:  vahtikoira
Muita nimityksiä:  Perro de Presa Boliviano, Bolivian Bulldog, Mute Bulldog
FCI-luokitus:  ei
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  45,7 cm
Väritys:  ruskea, musta tai brindle
Boliviandoggi (perro de presa boliviano) on bolivialainen koirarotu. Se on hyvin harvinainen.
Ulkomuoto

Boliviandoggi on lyhytkarvainen ja melko pienikokoinen. Sen pää on samanlainen kuin monilla bulldoggeilla, mutta sen kuono on paljon kapeampi. Runko on lihaksikas, rintakehä syvä ja selkälinja suora. Häntä on yleensä luonnonpitkä, mutta se voidaan joskus myös typistää. Yleisimmät värit ovat ruskea, musta ja brindle. Säkäkorkeus on noin 45,7 cm, mutta myös pienempiä yksilöitä esiintyy.
Luonne ja käyttäytyminen

Rodun toinen nimi mute bulldog viittaa sen haukkumattomuuteen.
Alkuperä

Boliviandoggin uskotaan polveutuvan alkukantaisista sademetsäkoirista, eteläamerikkalaisista työkoirista sekä espanjalaisista bulldoggeista ja mastiffeista. 1800-luvulla osa kantakoirista vietiin Brasiliaan, jossa siitä syntyi paikallisia linjoja. Koska koira ei hauku, sitä pidettiin erityisen hyvänä taistelu- ja metsästyskoirana. Epäillään ettei nykyään olisi jäljellä puhdasrotuisia yksilöitä.
Būšehr (provinssi)

| Bušehrin provinssi استان بوشهر‎‎, Ostān-e Būšehr |
| --- | --- |

 Sijainti Iranin kartalla
 Koordinaatit: 28.9°N, 50.8°E 
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bušehr (195 222 as., 2011)
Pinta-ala  ():  22 742 km²
Väkiluku (2011)  ():  1 032 949
 – väestötiheys:  45,4 as./km²
BKT (2012):  212 663 mrd IRR  eli noin 12,97 mrd EUR (31.3.2012 kurssein; 3,42 % Iranin BKT:stä)
 – asukasta kohti:  12 560 EUR
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  IR-06
 
ost-boushehr.ir
Bušehr (pers. ‏استان بوشهر‎‎‎, Ostān-e Būšehr) on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan lounaisosassa, Persianlahden itärannalla. Sen naapurialueita ovat Khūzestān luoteessa, Kohgiluye ja Buyer-Ahmad pohjoisessa, Fars idässä ja Hormozgān kaakossa. Provinssin pääkaupunki on Būšehr (195 222 as., 2011), Persianlahteen työntyvällä niemellä sijaitseva satama- ja ydinvoimalakaupunki.
Persianlahden suuntaisen provinssin sisäosat ovat osa  Zagrosvuoristoa.
Rannikonsuuntaisen provinssin sisäosa koostuu osasta pitkää Zagrosvuoristoa. Myös vesitienä käytetty Shāpūr-joki virtaa alueen läpi Persianlahteen. Sademäärä on melko pieni ja sateet ovat epäsäännöllisiä. Silti maatalous on tärkeä elinkeino; viljelykasveihin kuuluvat vehnä, kaura, taatelipalmu, mango ja sitrushedelmät.  Bušehrin provinssi on merkittävää kaasu- ja öljyteollisuusaluetta.
Provinssin pinta-ala on 22 742 neliökilometriä, mikä on 1,4 prosenttia Iranin pinta-alasta. Väestö (2011) koostui 247 026  ruokakunnasta, joihin kuului yhteensä 1 032 949 asukasta, mikä edustaa 1,37 prosenttia Iranin väestöstä. Heistä kaupunkilaisiksi kirjattiin 704 393 ja maaseutuväestöksi 325 993 henkeä. Vailla pysyvää asuinpaikkaa oli 2 563 asukasta.
Alueen henkeä kohti laskettu BKT-osuus (12 560 EUR/as. vuonna 2012) on Iranin korkeimpia, huomattavasti maan keskiarvotason (5 054 EUR/vuosi) yläpuolella.
Provinssi jakautuu kymmeneen aliprovinssitason kuntaan eli šahrestaniin.
Busherin kaupunkia vuonna 1973.
Provinssissa oli alkuvuonna 2013 yhteensä kymmenen (10) aliprovinssitason hallintoaluetta (šahrestan), jotka jakautuivat 24 piirikuntaan (bakhsh). Näissä oli 36 kaupunkia ja 46 alimman aluehallinnollisen tason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen). Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Bušehr
Tangestan
Jam
Dashtestan
Dashti
Dayyer
Deylam
Asalouye
Kangan
Genaveh
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Būšehr (provinssi) Wikimedia Commonsissa
Iranin provinssit
Ālborz
Ardabīl
Āzārbāyjān-e Gharbī
Āzārbāyjān-e Sharqī
Būšehr
Chahār Mahāl ja Bakhtīārī
Esfahan
Fārs
Gīlān
Golestan
Hamadān
Hormozgān
Īlām
Kermān
Kermānšāh
Khorāsān-e Junoubi
Khorāsān-e Razavi
Khorāsān-e Shomali
Khūzestān
Kohgiluye ja Buyer-Ahmad
Kordestān
Lorestān
Markazī
Māzandarān
Qazvīn
Qorn
Semnān
Sīstān ja Balūchestān
Teheran
Yazd
Zanjān
Mustang (elokuva)

| Mustang |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Deniz Gamze Ergüven
Käsikirjoittaja:   Alice Winocour  Deniz Gamze Ergüven 
Tuottaja:  Charles Gillibert
Säveltäjä:  Warren Ellis
Kuvaaja:   David Chizallet  Ersin Gok 
Leikkaaja:  Mathilde van de Moortel
Pääosat:   Güneş Nezihe Şensoy  Doğa Zeynep Doğuşlu  Tugba Sunguroglu  Elit İşcan  Ilayda Akdogan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Turkki  Saksa  Ranska  Qatar 
Tuotantoyhtiö:  CG Cinéma
Levittäjä:  Mozinet
Ensi-ilta:  20. marraskuuta 2015
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  turkki
Tuotto:  1,86 milj. dollaria (USD)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustang on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut Deniz Gamze Ergüvenin ohjaama draamaelokuva. Elokuva tehtiin monikansallisena tuotantona Turkissa, Ranskassa, Saksassa ja Qatarissa. Sen käsikirjoittivat  Alice Winocour ja Deniz Gamze Ergüven.
Mustang kertoo viidestä siskoksesta, jotka asuvat konservatiivisessa kylässä Pohjois-Turkissa. Elokuva kertoo, kuinka siskosten odotukset elämältä törmäävät kyläyhteisön konservatiivisiin käsityksiin naisten roolista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Güneş Şensoy  | … |  Lale    |
|  Doğa Doğuşlu  | … |  Nur    |
|  Elit İşcan  | … |  Ece   |
|  Tuğba Sunguroğlu  | … |  Selma    |
|  İlayda Akdoğan  | … |  Sonay   |
|  Nihal Koldaş  | … |  isoäiti   |
|  Ayberk Pekcan  | … |  Erol   |
|  Erol Afşin  | … |  Osman   |
Lähde:
Vastaanotto

Mustangin vastaanotto oli pääosin hyvä. Metacritic on antanut elokuvalle arvosanan 81/100, joka perustuu 19 kriitikon arvosanojen keskiarvoon. Yhdysvaltalainen TIME-lehti kehui erityisesti elokuvan kuvausta ja valitsi elokuvan yhdeksi vuoden 2015 parhaista elokuvista.
Elokuva on tuottanut kansainvälisesti noin 1 860 000 Yhdysvaltain dollaria.
Aiheesta muualla

Mustang Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Brainchild

| Brainchild Circle of Dust |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1992
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Scott Albert, Circle of Dust
 Tyylilaji: Industrial metal
 Kesto: 50.56
 Levy-yhtiö: R.E.X. Records
Circle of Dustin muut julkaisut
| Metamorphosis 1993 | Brainchild 1994 | Disengage 1998 |
Brainchild on yhdysvaltalaisen Circle of Dust -yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1992 eri nimellä ja nykyisellä nimellä vuonna 1994. Brainchild on yksi 1990-luvun merkittävimmistä kristillisistä industrial metal -julkaisuista.
Äänityshistoria ja yleiskatsaus

Circle of Dustin johtohahmo Scott Albert äänitti albumin alun perin sivuhankkeena R.E.X. Records -levy-yhtiön omistajan Doug Mannin kanssa. Albumi julkaistiin nimellä Mindwarp Brainchild-yhtyenimen alla vuonna 1992. Circle of Dust tuli kuitenkin tunnetummaksi nimeksi muutamaa kuukautta aiemmin julkaistun esikoisalbuminsa myötä, joten Mindwarp vaihdettiin Brainchild-nimeen ja siitä tuli virallisesti Circle of Dustin albumi. Lisäksi albumi äänitettiin ja miksattiin uudelleen. Mindwarpin painosta oli levitetty lähinnä kristillisiin kirjakauppoihin. Brainchild kuitenkin julkaistiin vuonna 1994 maallisille markkinoille.
Muutama albumin kappale sai kaupallista huomiota: osaa "Deviate"-kappaleesta käytettiin nykyisin lakanneen MTV Sports -ohjelman tunnusmusiikkina ja "Telltale Crimesta" kuvattiin musiikkivideo Tennesseen vankilassa, joka lakkautettiin epäinhimillisen olosuhteiden vuoksi.
Musiikillisesti albumia luonnehtii raskas, synkkä ja kaoottinen äänimaisema sekä runsas ääninäytteiden sovitus. Brainchildin ilmaisu on verrattavissa  myöhempään Ministryn metallisempaan ja aggressiivisempaan tuotantoon. Useilla kappaleilla kitarariffit painottuvat thrash metaliin. Tämän vuoksi No Life 'til Metal -sivuston kirjoittaja Scott Waters on luonnehtinut Brainchildia "industrial thrash metaliksi". Albumi tunnetaan ääninäytteistään, jotka ovat peräisin aikalaisista uutislähetyksistä ja tieteiselokuva Blade Runnerista. Jälkimmäisestä näytteitä on sovitettu varsinkin doom metal -vaikutteiseen "Pale Reflection" -kappaleeseen. Sanoitusten teemat ovat kantaa ottavia: esimerkiksi apokalyptinen "Descend" kertoo Yhdysvaltojen lamasta, joka laskee maata raunioihinsa, ja että siitä ovat vastuussa niin pahantekijät kuin ne, jotka eivät tee mitään asialle.
Brainchild sai pääasiassa myönteisiä arvioita arvostelijoilta ja merkittävää huomiota sekä kristillisissä että maallisissa musiikkipiireissä. The Whipping Post -webzinen ja HM Magazinen kriitikko Matt Morrow nimittää albumia "industrial metalin klassikoksi". R.E.X. Recordsin rajallisten resurssien vuoksi Brainchild kuitenkin jäi kulttialbumiksi.
Kappaleet

"Cranial Tyrant" (4:06)
"Telltale Crime" (4:19)
"Prayers of a Dead Man" (6:14)
"Regressor (Aggressive Mix)" (6:14)
"Enshrined" (4:05)
"Course of Ruin" (5:03)
"Descend" (5:32)
"Deviate" (4:02)
"Pale Reflection" (5:08)
"Aggressor (Regressive Mix)" (5:50)
Muusikot

Scott Albert – ohjelmointi, laulu
Doug Mann – kitara, taustalaulu
Rakkauden sinfonia

| Rakkauden sinfonia Fredi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 10.7.1973 (1)   25.10.1973 (11, 12)   31.10.1973 (5, 6)   6.11.1973 (10)   26.11.1973 (2)   28.11.1973 (4, 8)
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: LP-levy (SFLP 9546)   C-kasetti (FDE 167)
 Tuottaja(t): Vexi Salmi
 Tyylilaji: iskelmä, soft rock, poprock
 Kesto: 43.46
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Finnlevy
Listasijoitukset
  Suomi: 3. (joulukuu 1973)
Fredin muut julkaisut
| Niin paljon kuuluu rakkauteen 1972 | Rakkauden sinfonia 1973 | Avaa sydämesi mulle 1974 |
Singlet albumilta Rakkauden sinfonia
 ”Rakkauden sinfonia” / ”Muukalainen” Julkaistu: 1973
Rakkauden sinfonia on suomalaislaulaja Matti Siitosen eli Fredin neljäs studioalbumi vuodelta 1973. Albumin tuotti Vexi Salmi, joka teki sanoitukset lähes kaikkiin kappaleisiin. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat singlenäkin julkaistut ”Muukalainen” ja nimikkokappale ”Rakkauden sinfonia”, joka oli parhaimmillaan Suomen singlemyynnin listaykkösenä.
Levy menestyi hyvin ja nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan kolmanneksi. Kultalevyraja ylittyi vuonna 1976 ja levyä on myyty vuoteen 2013 mennessä noin 27 800 kappaletta. Se on täten Fredin neljänneksi myydyin albumi.
Albumi julkaistiin Finnlevy-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina. Vinyylilevystä on kaksi erilaista painosta, jossa toisessa kansitekstit ovat valkoisella, toisessa punaisella. Sitä ei ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.
Kappaleet > A-puoli

Rakkauden sinfonia – 4.26 (alkup. ”Lonely Lovers Symphony”, säv. Giorgio Moroder – Pete Bellotte, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Tulen vielä takaisin – 2.40 (säv. Matti Siitonen, san. Vexi Salmi, sov. Pentti Lasanen)
Kiviset kadut – 3.15 (alkup. ”Goodbye Yellow Brick Road”, säv. Elton John – Bernie Taubin, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Luokkasormus – 3.02 (säv. Matti Siitonen, san. Vexi Salmi, sov. Antti Hyvärinen)
Kortit – 4.20 (alkup. ”Solitaire”, säv. Neil Sedeka – Phil Copy, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Tahdon kotiin matkaltain – 4.11 (säv. Matti Siitonen, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Kappaleet > B-puoli

Muukalainen – 4.20 (alkup. ”Starman”, säv. David Bowie, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Istun ullakolla yksinäin – 4.00 (säv. Matti Siitonen, san. Vexi Salmi sov. Antti Hyvärinen)
Sata kelloa – 2.58 (alkup. ”Cento Campane”, säv. F. Fiorentini – R. Grano, san. Saukki, sov. Nacke Johansson)
O’le – 2.55 (alkup. ”Get Down”, säv. Gilbert O’Sullivan, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Clair – 2.58 (säv. Gilbert O’Sullivan, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Kun syömmes särkynyt on – 4.41 (säv. säv. Matti Siitonen, san. Vexi Salmi, sov. Pentti Lasanen)
Kokoonpano > Muusikoita

Fredi – laulu
Arto Alaspää – taustalaulu (1, 6)
Matti Bergström – basso (3, 9, 11)
Maija Hapuoja – taustalaulu (9)
Antero Jakoila – kitarat (11)
Nacke Johansson – kapellimestari (ainakin 1, 7)
Heikki Jäntti – huuliharppu (11)
Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (2, 4–6, 8, 10–12)
Heikki Laurila – kitarat (1, 4–6, 8, 10)
Kai Lind – taustalaulu (1)
Eero Lupari – kitarat (1, 7)
Matti Oiling – rummut ja lyömäsoittimet (7)
Jaakko Raulamo – sello (5, 6)
Esko Rosnell – rummut ja lyömäsoittimet (1, 3, 6, 10, 11)
Staffan Stenström – sello (9)
Arno ”Nono” Söderberg – kitarat (6)
Irma Tapio – taustalaulu (1)
Jorma Ylönen – viulu (9)
Tuotanto

Alvar Kolanen – kansivalokuvat
Finnlevy / Vexi Salmi – tuotanto
Harry Bergman – äänitys (ainakin 1, 2, 4, 8, 10, 11)
Jukka Teittinen – äänitys (ainakin 4–6, 8, 10, 11)
Kari Tamminen – äänitys (ainakin 11)
Muna (tuoli)

Kangasverhoiltu Muna-tuoli.
Jacobsenin Muna- ja Joutsen-tuoleja.
Muna eli Egg on tanskalaisen arkkitehti Arne Jacobsenin suunnittelema nojatuoli, josta on tullut kansainvälinen muotoiluklassikko. Jacobsen suunnitteli tuolin vuonna 1958 osaksi suunnittelemansa Kööpenhaminan SAS Royal -tornihotellin sisustusta. Hotellia varten syntyi alun perin myös toinen samanhenkinen tuoli, Joutsen.
Ulkopinnaltaan linnunmunan muotoa muistuttavaa korkeaselkäistä, pyörivää ja kallistuvaa lepotuolia valmistetaan sekä nahka- että kangasverhoiltuna. Tuolin istuinosan sisus muodostuu teräs- ja lasikuituvahvisteisesta polyuretaanirungosta. Tähtimäinen jalkaosa on alumiinia. Jacobsen suunnitteli tuolin lisäksi myös samaa muotokieltä noudattavan korkeaselkäisen sohvan, mutta sitä on valmistettu vain vähän. Tuolin saumattomaan nahkaverhoiluun tarvitaan yksi kokonainen naudanvuota tuolin molemmin puolin, kun taas sohvan verhoilupinnat piti tehdä kahdesta vierekkäisestä vuodasta ja niitä yhdistävästä ommellusta saumasta sohvan keskellä. Tuolin lisäksi on saatavissa samanhenkinen rahi. Niitä, kuten muitakin aitoja Jacobsenin kalusteita, valmistaa Fritz Hansen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:Egg (chair) & de:Ei (Sessel)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muna (tuoli) Wikimedia Commonsissa
Video aidon Muna- ja Joutsen-tuolin rakenteesta (englanniksi)
Radiance of the Seas

| Radiance of the Seas |
| --- | --- |
 Radiance of the Seas Alaskan Juneaussa 2011.
Tyyppi:  risteilyalus
Lippuvaltio:   Bahama
Kotipaikka:  Nassau
IMO-numero:  9195195
Tunnuskirjaimet:  2GTE-24
Omistaja:  Radiance of The Seas Inc, Monrovia, Liberia (Royal Caribbean International)
Rakennustelakka:  Jos L. Meyer Werft, Papenburg, Saksa
Rakennusnumero:  655
Tilattu:  24. kesäkuuta 1998
Kölinlasku:  syyskuu 1999
Vesillelasku:  15. lokakuuta 2000
Luovutettu:  9. maaliskuuta 2001
Tekniset tiedot
Pituus:  293,20 m
Leveys:  32,20 m
Syväys:  8,10 m
Bruttovetoisuus (GT):  90 090
Koneisto:  2 × General-Eletric Marine-Fincantieri kaasuturbiinia
Koneteho:  57 400 kW
Nopeus:  24,0 kn
Hyttipaikkoja:  2 100
Matkustajia:  2 100
Miehistö:  859
Sisaralukset:  Jewel of the Seas, Brilliance of the Seas ja Serenade of the Seas
Lähteet:  
MS Radiance of the Seas on Royal Caribbean Internationalin vuonna 2001 Saksassa valmistunut Radiance-luokan risteilyalus. Aluksen kotisatama on Nassau Bahamalla, ja se on ensimmäinen Royal Caribbeanille rakennettu kaasuturbiinialus. Kaasuturbiini mahdollistaa suuremmat nopeudet kuin muilla aluksilla, ja se saastuttaa ilmaa huomattavasti vähemmän kuin alukset, joissa ei ole kaasuturbiinimoottoria.
Rakentaminen

Alus tilattiin 24. kesäkuuta 1998 Jos L. Meyer Werftiltä Papenburgista Saksasta. Sen köli laskettiin syyskuussa 1999 telakkanumerolla 655 ja alus laskettiin vesille 15. lokakuuta 2000. Se aloitti koeajot tammikuussa 2001 ja alus luovutettiin 9. maaliskuuta Monroviaan Liberiaan rekisteröidylle Radiance of The Seas Inc:lle. Aluksen operoinnista vastaa Royal Caribbean Cruises Limited.
Käyttöhistoria

Alus kastettiin 6. huhtikuuta 2001 sen saavuttua Fort Lauderdaleen Floridaan. Se aloitti seuraavana päivänä ensimmäisen risteilynsä kulkien Panaman kautta Los Angelesiin. Alus liputettiin vuonna 2002 Bahamaan kotipaikkanaan Nassau.
Kesäkaudella Radiance of the Seas risteilee Alaskassa, keväisin ja syksyisin Havaijilla, ja talvisin Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Tilat

Radiance of the Seas on ensimmäinen risteilyalus, jossa on automaattisella gyroskoopilla stabiloitavat biljardipöydät. Aluksella on myös kymmenen ravintolavaihtoehtoa, kiipeilyseinä, minigolfrata, uima-altaita ja vesiliukumäki.
Royal Caribbean International -varustamon laivasto
| Käytössä olevat risteilyalukset |
| --- | --- |
Sovereign-luokka:  Majesty of the Seas
Vision-luokka:  Legend of the Seas · Splendour of the Seas · Grandeur of the Seas · Rhapsody of the Seas · Enchantment of the Seas · Vision of the Seas
Voyager-luokka:  Voyager of the Seas · Explorer of the Seas · Adventure of the Seas · Navigator of the Seas · Mariner of the Seas
Radiance-luokka:  Radiance of the Seas · Brilliance of the Seas · Serenade of the Seas · Jewel of the Seas
Freedom-luokka:  Freedom of the Seas · Liberty of the Seas · Independence of the Seas
Oasis-luokka:  Oasis of the Seas · Allure of the Seas · Harmony of the Seas · Symphony of the Seas · Wonder of the Seas
Quantum-luokka:  Quantum of the Seas · Anthem of the Seas
| Entiset laivat |
| --- | --- |
Moottorialukset:  Song of Norway (nyk. Ocean Pearl) · Nordic Prince (nyk. Aquamarine) · Sun Viking (nyk. Long Jie) · Song of America · Viking Serenade (nyk. Island Escape) · Empress of the Seas (nyk. Empress)
Sovereign-luokka:  Sovereign of the Seas · Monarch of the Seas
Aiheesta muualla

Official website
Elizabeth David

Elizabeth David (26. joulukuuta 1913 – 22. toukokuuta 1992) oli englantilainen ruokatietokirjailija, joka 1900-luvun puolivälissä vaikutti englantilaisten ruoanlaittoon kirjoittamillaan kirjoilla ja lehtiartikkeleilla, jotka esittelivät ja tekivät tutuiksi eurooppalaisia ruokakulttuureja sekä perinteisiä brittiläisiä ruokia.
Elizabeth David syntyi yläluokkaiseen perheeseen ja kapinoi aikakautensa sosiaalisia normeja vastaan. Hän opiskeli taidetta Pariisissa, ryhtyi näyttelijäksi ja lähti matkoihin erään naimisissa olleen miehen kanssa. He purjehtivat yhdessä Italiaan, jossa heidän veneensä takavarikoitiin. Saksa miehitti Kreikkaa vuonna 1940, ja he miltei jäivät loukkuun alueelle mutta pakenivat Egyptiin, jossa he erosivat. Elizabeth David ryhtyi sen jälkeen palvelemaan Ison-Britannian hallitusta johtaen Kairossa sijaitsevaa kirjastoa. Siellä ollessaan hän meni naimisiin, mutta avioliitosta ei tullut pitkäikäistä.
Sodan jälkeen David palasi Englantiin, ja tympääntyneenä yleiseen synkkyyteen ja kehnoon ruokaan hän kirjoitti Välimeren ruoasta useita lehtiartikkeleita, jotka herättivät yleisön mielenkiinnon. Vuonna 1950 hän kirjoitti kirjan A Book of Mediterranean Food. Hän vaati ruoka-aineita, kuten munakoisoja, basilikaa, viikunoita, valkosipulia, oliiviöljyä ja sahramia, joita oli melko vaikeaa saada käsiinsä niihin aikoihin jopa Lontoossakin. Silti muutamassa vuodessa paellasta, musakasta, ratatouillesta, hummuksesta ja gazpachosta tuli tavallisia ruokalajeja koko maassa niin ravintoloissa kuin kodeissakin.
Häneltä seurasi sittemmin kirjoja ranskalaisesta ja italialaisesta keittiöstä, ja kymmenessä vuodessa David oli iso vaikuttaja brittiläisessä ruokakulttuurissa. Hän vihasi syvästi huonoa kakkosluokan ruoanlaittoa ja klassisten ruokalajien ja ainesosien epäaitoja korvikkeita.
David avasi 1960-luvulla keittiötarvikkeita myyvän kaupan. Se jatkoi toimintaansa hänen nimellään huolimatta hänen lähdöstään yrityksestä 1973. David tunnetaan silti parhaiten julkaisemistaan artikkeleista ja kirjoista, joita painetaan yhä. Elizabeth Davidille myönnettiin myös kunniatohtorin arvo Essexin ja Bristolin yliopistosta sekä Chevalier de l’Ordre du Merite Agricole -palkinto.
Elämä ja ura > Lapsuus ja nuoruus

David, alun perin Elizabeth Gwynne, syntyi nelilapsisen perheen toiseksi lapseksi. Neljän tyttären perheen isä oli konservatiivipoliitikko Rupert Sackville Gwynne ja äiti Stella Ridley. Kummankin vanhemman suvulla oli huomattavaa omaisuutta, Gwynnet olivat rikastuneet koneteollisuudella ja maakeinottelulla, Ridleyt kivihiilellä. Hänen isänsä, jolla oli heikko sydän, halusi siitä huolimatta tavoitella vaativaa poliittista uraa, ja hänet valittiin kansanedustajaksi Eastbournen vaalipiiristä, ja hänestä tuli myös ministerin apulainen Andrew Bonar Law’n hallitukseen. Liika työskentely yhdessä uuvuttavien vapaa-ajan harrastusten parissa, pääasiassa autoilun, ratsastuksen ja aviorikosten, koitui hänen kohtalokseen vuonna 1924, 51-vuotiaana. Elizabeth ja hänen sisarensa Priscilla, Diana ja Felicite, jotka saivat vain vähän kiintymystä leskeksi jääneeltä äidiltään, vietiin sisäoppilaitokseen.
David piti teini-ikäisenä maalaamisesta, ja hänen äitinsä piti hänen lahjakkuuttaan kehittämisen arvoisena. David vietiin vuonna 1930 Pariisiin ja hän sai osallistua Pariisin yliopiston ranskalaisen sivistyksen opintokurssille, johon kuului historiaa, kirjallisuutta ja arkkitehtuuria. Hän majoittui erään ranskalaisen perheen luo, jonka suunnatonta omistautumista pöydän antimille hän kuvasi koomisesti kirjassaan French Provincial cooking. Siitä huolimatta jälkikäteen hän myönsi, että kyseinen kokemus oli ollut arvokkain osa hänen Pariisissa viettämästään ajasta. Stella Gwynnea ei innostanut tyttärensä aikainen paluu Englantiin tämän saatua tutkintotodistuksen Pariisin yliopistosta, ja lähetti hänet Pariisista Müncheniin vuonna 1931 opiskelemaan saksaa.
Englantiin palattuaan David suoritti haluttomasti yläluokkaisille nuorille naisille suunnatut sosiaaliset rituaalit debytanttina esittäytymisestä Englannin kuninkaallisen hovin luona tähän liittyvine tansseineen. Hänen jälkimmäisissä tapaamansa nuoret, kunnioitettavat englantilaismiehet eivät vetäneet puoleensa. David tuli siihen tulokseen, ettei hän ollut tarpeeksi hyvä taidemaalariksi, ja äitinsä harmiksi hän päätti sen sijaan ryhtyä näyttelijäksi. Hän liittyi Oxford Repertory Companyyn vuonna 1933 ja siirtyi sitä seuraavana vuonna Regent’s Parkissa sijaitsevaan Open Air Theatreen.