stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Herbert Kroemer

| Herbert Kroemer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1928 Weimar, Saksa
Kuollut: 8. maaliskuuta 2024 (95 vuotta)
Kansalaisuus:  Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Göttingenin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Fritz Sauter ja Richard Becker
Instituutti:  Kalifornian yliopisto, Santa Barbara Coloradon yliopisto
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (2000)
Herbert Kroemer (Herbert Krömer) (25. elokuuta 1928 – 8. maaliskuuta 2024) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen fyysikko, joka tutki ja kehitti puolijohdekomponentteja kuten transistoreja. Hän sai yhdessä Žores Alfjorovin kanssa puolet Nobelin fysiikanpalkinnosta vuonna 2000 puolijohteiden heterostruktuurien kehittämisestä nopeisiin ja optoelektroniikan komponentteihin. Toinen puoli palkinnosta meni Jack Kilbylle. Näiden kolmen työ loi perustaa modernille mikropiirien, tietokoneiden ja informaatioteknologian aikakaudelle.
Herbert Krömer varttui saksalaisessa Weimarin kaupungissa. Hänen vanhempansa olivat kunnianhimoisia ja määrätietoisia ja halusivat tarjota lapsilleen mahdollisimman hyvän koulutuksen. Lahjakkaalla Herbert-pojalla oli koulussa tylsää ja hän keksi kaikenlaisia koiruuksia, josta seurasi lukuisia päiväkirjamuistutuksia.
Krömer väitteli vuonna 1952 (vain 24-vuotiaana) Göttingenin yliopistossa. Hän työskenteli ensin puolijohdeasiantuntijana Saksan teleliikennelaitoksella ja siirtyi sieltä Yhdysvaltoihin RCA:n laboratorioihin. Siellä hän kirjoitti ensimmäiset julkaisunsa heterostruktuurisista bipolaarisista transistoreista. Hän jatkoi työskentelyään Varian Associatesilla Kaliforniassa. Vuonna 1966 hänestä tuli sähkötekniikan professori Coloradon yliopistossa, ja vuodesta 1976 hänen työnantajansa oli Kalifornian yliopisto, Santa Barbara.
Krömerin vuonna 1957 julkaisemat tulokset heterostruktuurisista transistoreista eli sellaisista, joissa yhdistetään kahta puolijohdetta olivat ylivertaisia aikaisempiin rakenteisiin verrattuna varsinkin silloin kun tarvittiin korkeita taajuuksia. Žores Alfjorovin ryhmä sovelsi Krömerin tuloksia käytännössä vuonna 1966. Myöhemmin osoitettiin että uudentyyppiset transistorit saattoivat toimia satakertaisilla taajuuksilla aikaisempiin verrattuina, ja ne toimivat paremmin myös vahvistimina. Alfjorov rakensi myös heterostruktuureja hyödyntävän laserin. Valokuitu pohjautuu näihin keksintöihin, joita sovelletaan monissa elektronisissa laitteissa.
Hepopimelo

| Hepopimelo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Pimelot Heptapteridae
Suku::  Goeldiella
Laji::  eques
Kaksiosainen nimi
 Goeldiella eques  (Müller & Troschel, 1849) 
Katso myös
   Hepopimelo Wikispeciesissä   Hepopimelo Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hepopimelo (Goeldiella eques) on pimeloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Etelä-Amerikasta. Toisinaan sitä pidetään akvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö

Hepopimelo voi kasvaa suurimmillaan noin 30 cm pitkäksi. Lajin ruumis on pitkänomainen, litteäpäinen ja kuono on pitkä. Kuonossa on kolme viiksisäieparia, joista yksi on erityisen pitkä. Kalalla on pitkä rasvaevä. Hepopimelo on väriltään ruskeankirjava ja pilkullinen. Kiduskannesta selkäevään kulkee tummanruskea juova ja toinen juova on kyljessä. Vatsa on muuta ruumista vaaleampi.
Levinneisyys ja elintavat

Hepopimeloa tavataan rannikkojoista Guyanasta ja Amazonin alueelta. Lajin ravintoa ovat kalat ja selkärangattomat eläimet.
Herbert Koschel

Herbert Georg Koschel (9. joulukuuta 1921 Bunzlau – 2. elokuuta 1980 Koblenz) oli saksalainen keihäänheittäjä.
190-senttinen ja 90-kiloinen Koschel heitti ennätyksensä 77,80 metriä vuonna 1956. Hän sijoittui Helsingin kesäolympialaisten 1952 loppukilpailussa 12:nneksi ja Melbournen kesäolympialaisten 1956 loppukilpailussa neljänneksi jäätyään lähes viisi metriä pronssimitalista. Bernin EM-kilpailuissa Koschel oli 12:s, ja hän voitti kolme peräkkäistä Länsi-Saksan mestaruutta vuosina 1952–1954. Koschel kuoli vuonna 1980 auto-onnettomuudesta saamiinsa vammoihin.
Aiheesta muualla

Herbert Koschel Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Heinrich Isaac

Heinrich Isaacin Chansonnier.
Heinrich Isaac (noin 1450 – 26. maaliskuuta 1517) oli alankomaalainen säveltäjä.
Elämä

Isaacin lapsuudesta ja nuoruudesta ei ole kovin paljoa tietoa. Hänen tiedetään aloittaneen säveltäminen viimeistään 1470-luvulla. 1480-luvun alkupuolella hän toimi hovisäveltäjänä Innsbruckissa. Vuonna 1485 hän lähti Firenzeen urkuriksi, kuoromestariksi ja opettajaksi Lorenzo de’ Medicin lapsille. Vuonna 1497 Isaacin tiedetään toimineen keisari Maximilian I:n palveluksessa. Hän matkusteli myös Saksassa, jossa useat säveltäjät ottivat vaikutteita hänen musiikistaan. Vuonna 1514 Isaac palasi Firenzeen ja kuoli siellä kolme vuotta myöhemmin.
Musiikki

Isaac sävelsi monenlaista musiikkia, kuten messuja, motetteja, erilaisia lauluja sekä soitinmusiikkia. Hän oli yksi aikansa arvostetuimmista säveltäjistä.
MIDI-tiedosto
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Eviva España

”Eviva España” on alkujaan hollanninkielinen musiikkikappale, jonka sävelsi Leo Caerts ja sanoitti Leo Rozenstraten. Sen alkuperäinen esittäjä on belgialaislaulaja Samantha, joka äänitti sen vuonna 1971.
Ilmestyessään kappaleesta muodostui hitti Belgiassa, ja se oli Julio Iglesiasin ”Un canto a Galician” jälkeen vuoden myydyin single. Sittemmin kappaletta on myyty yli 40 miljoonaa kopiota eri maissa eri versioina. Sen ovat äänittäneet muun muassa espanjalainen Manolo Escobar, ruotsalainen Sylvia Vrethammar, alankomaalainen Imca Marina, saksalainen James Last ja norjalainen Gro Anita Schønn. Escobarin versio ”Y viva España” kuultiin myös vuoden 1973 elokuvassa Me has hecho perder el juicio. Vexi Salmen sanoittaman suomenkielisen version ”Eviva Espanja” äänitti ensimmäisenä Marion Rung vuonna 1973. Jope Ruonansuu levytti kappaleesta oman version vuonna 1996 nimellä "Halvari lentokoneeseen".
Laulun nimessä on kielivirhe: eviva ei espanjaksi tarkoita yhtään mitään. Espanjaksi "eläköön" on viva. Luonnollisesti espanjalaiset itse huomasivat asian välittömästi, ja laulun nimi on espanjaksi joko Y viva España ("Siis eläköön, Espanja!) tai Que viva España (Oi, eläköön, Espanja!)
Henrik Flöjt

Henrik Flöjt (24. toukokuuta 1952 Kajaani – 26. syyskuuta 2005 Kajaani) oli suomalainen ampumahiihtäjä, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Henrik Flöjt edusti kotimaassa Kainuun Ärjyä, Kajaanin Suunnistajia ja Kainuun Hiihtoseuraa. Hänen isoveljensä Heikki Flöjt oli ampumahiihdon MM-mitalisti.
Saavutuksia > Olympialaiset

Hopeaa viestissä Innsbruckissa 1976
Saavutuksia > Maailmanmestaruuskilpailut

Kultaa viestissä Anterselvassa 1975
Saavutuksia > Suomen mestaruuskilpailut

Kultaa 10 kilometrillä 1975
Kultaa viestissä 1972 ja 1975
Pronssia 10 kilometrillä 1977
Pronssia viestissä 1973 ja 1974
Hopeaa viestissä 1982, Sotkamon Jymyn joukkueessa
Hook N Sling

| Anthony Maniscalco |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Ammatti:  musiikkituottaja, DJ
Muusikko
Taiteilijanimi:  Hook N Sling
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2007–
Tyylilajit:  House
Levy-yhtiöt:  Axtone Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Hook N Sling (oikealta nimeltään Anthony Maniscalco) on australialainen musiikintuottaja ja DJ.
Vuonna 2007 Hook N Sling oli ehdolla ARIA Music Awardsissa. Vuonna 2011 hänen kappaleensa "Take You Higher" nousi The Hype Machine -verkkopalvelun suosituimmaksi kappaleeksi.
Diskografia > Singlet

2008: The Best Thing
2009: Working Kings Cross
2010: Gotta Make A Move (feat. Snob Scrilla)
2011: Diamonds In The Sky (& TV Rock feat. Rudy)
2011: Edge Of The Earth (& Richard Dinsdale & Sam Obernik)
2011: Take You Higher (& Goodwill)
2012: Surrender (with Evermore)
2012: Reason (& NERVO)
2013: Don't You Know
2013: Magnet (& Chris Willis)
2014: Tokyo by Night (Axwell Remix)
2022: Il rimanente (& Eterno)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Erkki Vähämaa

Erkki Vähämaa oli Kajaanin kaupunginjohtaja 2002–2009, jolloin hän jäi eläkkeelle. Aikaisemmin hän oli Sotkamon kunnanjohtaja. Hän on koulutukseltaan arkkitehti. Puolangan kunnanjohtaja Aaro Mikkonen teki Vähämaan valinnasta kaupunginjohtajaksi valituksen Oulun hallinto-oikeudelle. Mikkosen mukaan Kajaanin kaupunginvaltuusto valitsi Vähämaan virheellisessä järjestyksessä, koska kaupunginjohtajan valintaa valmistelemaan valittu työryhmä oli valittu virheellisesti eikä se edustanut valtuustossa edustettuina olleiden puolueiden voimasuhteita.
Esbjörn Christian Reuterholm

Esbjörn Christian Reuterholm
Esbjörn Christian Reuterholm (12. maaliskuuta 1710 Tukholma – 20. tammikuuta 1773 Siuntio) oli ruotsalaissyntyinen Suomessa tiloja omistanut poliitikko.
Reuterholmin vanhemmat olivat Nils Esbjörnsson Reuterholm ja Hedvig Sofia von Leopold ja puoliso vuodesta 1744 Maria Gyllenstierna af Lundholm. Reuterholm palveli sotakollegiossa vuoteen 1728, kunnes ryhtyi viljelemään tilaa Skånessa. Vuonna 1754 hän osti Siuntiosta Fleming-suvulle kuuluneet tilukset. Reuterholm oli puoluekannaltaan myssy, ja hän osallistui valtiopäiville 1734, 1755–1756 ja 1760–1761, ja edusti varsin jyrkkiä kantoja muun muassa talonpoikien vapauksien asiassa. Vuosien 1765–1766 säätyvaltiopäivillä hän osallistui tarmokkaasti omalta osaltaan hattujen vastaiseen toimintaan, joskin valtiopäivillä 1769–1770 myssyt puolestaan kukistettiin. Reuterholm palasi uudelleen myssyneuvostoon 1771, kun tilanne muuttui päinvastaiseksi seuraavilla valtiopäivillä. Reuterholm vietiin kuitenkin Kustaa III:n vallankappauksen jälkeen kesällä 1772 Suomen tiluksiltaan Viaporiin vankeuteen Jakob Magnus Sprengtportenin määräyksestä. Hän sairastui ja kuoli seuraavan vuoden tammikuussa.
Holland Roden

| Holland Roden |
| --- | --- |
 Holland Roden Comic-Conissa vuonna 2014
Henkilötiedot
Koko nimi:  Holland Marie Roden
Syntynyt: 7. lokakuuta 1986 (ikä 38) Dallas, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2004–
Merkittävät roolit:  Lydia Martin (Teen Wolf)
Aiheesta muualla
IMDb 
Holland Marie Roden (s. 7. lokakuuta 1986) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan vuonna 2011 alkaneesta televisiosarjasta Teen Wolf, jossa hän esittää Lydia Martinia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Holland Roden Wikimedia Commonsissa
Holland Roden Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Etumoottorirakenne

Minin moottori poikittain auton edessä.
Pitkittäin asennettu etumoottori.
Etumoottorirakenne on auton rakenne, jossa moottori ylettyy etuakselin eteen ja on yksi perinteisimmistä auton suunnittelutavoista. Edessä moottori jättää tilaa matkustajilla ja matkatavaroille sekä suojaa kuljettajaa onnettomuudessa. Haittapuolena on epätasainen painon jakautuminen, jolloin auton käyttäytyminen ei ole ideaalista. Moottori voidaan sijoittaa pitkittäin tai poikittain.
Etuvetoinen poikittainen etumoottorirakenne.
Etuvetoinen pitkittäinen etumoottorirakenne.
Etumoottorinen takavetoinen rakenne.
Evita (elokuva)

| Evita |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alan Parker
Käsikirjoittaja:   Alan Parker  Oliver Stone 
Tuottaja:   Robert Stigwood  Andrew G. Vajna 
Säveltäjä:  Andrew Lloyd Webber
Kuvaaja:  Darius Khondji
Leikkaaja:  Gerry Hambling
Pukusuunnittelija:  Penny Rose
Pääosat:   Madonna  Antonio Banderas  Jonathan Pryce  Jimmy Nail  Victoria Sus 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hollywood Pictures
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 14. joulukuuta 1996  Suomi 28. helmikuuta 1997 
Kesto:  134 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  55 000 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Evita on vuonna 1996 ilmestynyt Alan Parkerin ohjaama musikaalielokuva, joka perustuu samannimiseen teatterimusikaaliin. Se kertoo Evitana tunnetusta Argentiinan presidentin puolisosta Eva Perónista. Elokuvan pääosissa ovat Madonna, Antonio Banderas ja Jonathan Pryce.
Elokuva voitti Oscarin parhaasta laulusta, Andrew Lloyd Webberin säveltämästä ja Tim Ricen sanoittamasta kappaleesta "You Must Love Me". Se oli ehdokkaana myös neljässä muussa kategoriassa. Elokuva voitti lisäksi kolme Golden Globe -palkintoa kategorioissa paras elokuva, paras naispääosa ja paras tunnusmelodia.
Etuoikeus (patentti)

Patentti- tai hyödyllisyysmallihakemuksen etuoikeus saman hakijan aiemmasta hakemuksesta tarkoittaa, että hakemusta kohdellaan kuin se olisi jätetty yhtaikaa sen aiemman kanssa. Tällöin muiden näiden välillä tekemiä hakemuksia ei katsota esteiksi mainitulle hakemukselle (sitä varhaisemmiksi keksinnöiksi).
Etuoikeutta voi pyytää enintään vuotta vanhemmasta hakemuksesta. Jos siis ensin tekee vaikkapa suomalaisen patenttihakemuksen, on melkein vuosi aikaa päättää, haluaako hakea samalle keksinnölle suojaa muistakin maista. PCT-hakemuksella voi tätä miettimisaikaa jatkaa 30 kuukauteen asti useimmissa maissa.
Etuoikeutta voi pyytää esimerkiksi toiseen maahan tehtyyn hakemukseen, eurooppapatenttihakemukseen tai kansainväliseen patenttihakemukseen (PCT-hakemus).
Myös mallisuoja- ja tavaramerkkihakemuksiin voidaan liittää eräänlainen etuoikeus.
Honkapirtti

| Honkapirtti |
| --- | --- |

Osoite:  Albert Ravilan raitti, 20100 Turku
Koordinaatit:  60°25′43″N, 22°8′52″E
Valmistumisvuosi:  1943
Omistaja:  Turun kaupunki
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  hirsi
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Honkapirtti on Turun Ruissalossa sijaitseva kaksikerroksinen, karjalaistyylinen hirsirakennus, jonka on alun perin veistänyt lounaissuomalainen jalkaväkirykmentti 14 jatkosodan asemasotavaiheen aikana Uhtualla. Talo pystytettiin ensin reservikomppanian alueelle Uhtuan länsipuolelle ja siirrettiin sitten Turkuun rintaman paluukuljetuksina vuonna 1943. Talossa toimii kahvila.
Historiaa

Talo sai alkunsa, kun rintamamiesten keskuudessa nousi huoli kaatuneiden aseveljien omaisista ja sodassa vammautuneista sotainvalideista. Syntyi ajatus rauhan koitettua kotiseudulle siirrettävästä rakennuksesta, jonka toiminnoilla voitaisiin rahoittaa aseveljien ja heidän perheidensä avustustoimintaa.
Turun kaupunki luovutti Honkapirtille tontin Ruissalosta, jonne talon pystyttivät uudelleen lomalla olleet rintamamiehet ja palveluksesta jo lomautetut ikäluokat. Talon hallinnointia varten perustettiin yhdistys JR 14 Aseveljet ry, joka kuitenkin jouduttiin pian lakkauttamaan rauhanehtojen mukaisesti ja muiden aseveliyhdistysten tavoin. Yhdistys lahjoitti talon Turun kaupungille. Turku kaavaili vuonna 2008 talon myymistä, mutta hankkeesta luovuttiin.
Honkapirtti on malliltaan ja tyyliltään aito Vienan karjalaistalo. Rakennukseen käytetyt kelohirret olivat 16-metrisiä ja latvastaan silloinkin 12-tuumaisia. Rakennuksen yläkerrassa on 20 hengen kokoontumistila ja alakerrassa kahvila. Kahvila tarjoilee päivittäin lounaaksi hernekeittoa ja pannukakkua.
Honkapirtti veistettiin ja pystytettiin alustavasti Uhtualla.
Muistokyltti pystytyksestä Ruissaloon 1943.
Honkapirtissä on kahvila.
Aiheesta muualla

Honkapirtin kotisivu
Helsingin Suunnistajat

Seuran logo
Helsingin Suunnistajat ry. (HS) on vuonna 1943 perustettu suunnistuksen erikoisseura sekä kilpasuunnistajille että harrastesuunnistajille ja kuntoilijoille. Seuraan kuuluu 800 jäsentä, joista yli viidesosa on alle 21-vuotiaita. Jäsenistä 60 % asuu Helsingissä ja 35 % Espoossa ja Vantaalla. Helsingin Suunnistajat on voittanut muun muuassa Jukolan viestin kahdeksan kertaa.
Iltarastit ja Firmaliiga

Seuran järjestämät viikoittaiset Iltarastit ovat jo vuosia olleet suurelle yleisölle näkyvin osa seuran toimintaa. Vuosittain Iltarasteilta kirjataan kaikkiaan 22 000 suoritusta yhteensä noin 50 tilaisuudesta.
Iltarastit ovat kaikille suunnistuksesta kiinnostuneille tarkoitettuja avoimia tapahtumia. Ne eivät ole suunnistuskilpailuja vaan jokainen osanottaja voi itse valita suunnistamansa matkan ja lähtöajan. Iltarastien lisäksi seura järjestää keväisin ja syksyisin kolmiosaisen Firmaliiga-sarjakilpailun.
Helsinki O-Games ja muut kilpailut

Helsinki O-Games (HOG, ennen Suunto Games) on seuran vuosittain järjestämä kaksipäiväinen suunnistustapahtuma.
Lisäksi seura on järjestänyt muita huomattavia suunnistuskilpailuja, kuten Jukolan viestin Vierumäellä 1984, Suunnistuksen maailmancupin osakilpailun Salmissa 1992 ja Nuorten Jukolan Helsingin keskuspuistossa 2003.
Suunnistajien henkilökohtaisia saavutuksia

Olli Ojanaho: 1 MM-pronssi, 1 MM-viestihopea, lukuisia nuorten arvokisamitaleja.
Tuomas Heikkilä: 1 EM-pronssi, 1 EM-viestipronssi
Aiheesta muualla

Helsingin Suunnistajat ry
Fender Esquire

Fender Esquire
Syd Barrettin Fender Esquire
Fender Esquire on Leo Fenderin vuonna 1950 suunnittelema  maailman ensimmäinen sarjavalmisteinen lankkumallinen sähkökitara ja se valmistui vain hieman ennen kuuluisampaa sisarmalliaan Fender Telecasteria.
Se oli kaikessa yksinkertaisuudessaan vallankumouksellinen instrumentti, sillä kopan tilalla oli yhdellä soololovella umpipuinen lankku. Vaahterainen kaula muodostuu yhdestä kappaleesta. Varhaisessa Esquire-mallissa lankku oli tehty vaaleaksi viimeistellystä saarnesta.
Ainoa mikrofoni on kiinnitetty samaan paikkaan kuin kolme tallapalaa. Kielet kulkevat lankun läpi metallisiin holkkeihin. Kitarassa on äänenvoimakkuus- ja sävysäätimet, vipukytkin sävynsäätöön ja bakeliitista tehty plektrasuojus ("pleksi").
Vaahterakaula on kiinnitetty lankkuun metallisen pohjalevyn läpi kulkevilla ruuveilla, ja 21 nauhaa ja pisteotelautamerkit on kiinnitetty suoraan kaulan yläpintaan ilman erillistä otelautaa. Virityskoneistot on kiinnitetty riviin epäsymmetrisen lankun yläreunaan, jotta niihin olisi helppo ulottua.
Esquiren valmistus lopetettiin vuonna 1970. Sivusta katsoen huomaa, että Fender Esquiren ja Telecasterin lankku on laakeaa puulevyä, ja kaula on kiinnitetty neljällä ruuvilla metallisen aluslevyn läpi. Lankkuun on kaiverrettu urat mikrofonia ja johtimia varten.
Horatio Seymour

Horatio Seymour
Horatio Seymour (31. toukokuuta 1810 Onondaga, New York, Yhdysvallat − 12. helmikuuta 1886 Utica, New York) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi New Yorkin kuvernöörinä ja oli demokraattien presidenttiehdokas vuonna 1868.
Ura

Seymour valittiin Utican pormestariksi ja New Yorkin edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 1842. New Yorkin kuvernööriksi hänet valittiin ensimmäistä kertaa vuonna 1852. Kuvernöörinä Seymour kaatoi veto-oikeudellaan alkoholin kieltolain ja vastusti maahanmuuttovastaisia nativisteja. Hän hävisi vuoden 1854 kuvernöörinvaalin.
Seymour valittiin uudelleen kuvernööriksi vuonna 1862. Hän arvosteli presidentti Abraham Lincolnin politiikkaa, erityisesti Emancipation Proclamation -julistusta ja liittovaltiotason asevelvollisuutta. Seymour suhtautuikin jokseenkin myönteisesti New Yorkissa vuonna 1863 puhjenneisiin kutsuntojen vastaisiin mellakoihin. Vuonna 1864 hän hävisi jälleen kuvernöörinvaalin.
Vuonna 1868 Seymour valittiin demokraattien presidenttiehdokkaaksi, kun istuva demokraattipresidentti Andrew Johnson oli menettänyt kannatuksensa. Presidentinvaaleissa Seymour sai 47,3 prosentin kannatuksen ja hävisi republikaanien ehdokkaalle Ulysses S. Grantille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Horatio Seymour Wikimedia Commonsissa
Ernest Courant

Ernest David Courant (26. maaliskuuta 1920 Göttingen, Saksa – 21. huhtikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hän syntyi Saksan Göttingenissä matemaatikko Richard Courant’n poikana.
Courant valmistui Swarthmoren ja Rochesterin yliopistoista. Hän loi pitkän uran Brookhavenin kansallisessa laboratoriossa, mutta työskenteli myös Stony Brookin yliopistossa.
Courant voitti vuonna 1986 Enrico Fermi -palkinnon. Hän oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1976.
Ernest Courtot de Cissey

| Ernest Courtot de Cissey |
| --- | --- |

Ranskan pääministeri
 22. toukokuuta 1874–10. maaliskuuta 1875  
Presidentti:  Patrice de Mac-Mahon
Edeltäjä:  Albert de Broglie
Seuraaja:  Louis Buffet
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1810 Pariisi, Ranska
Kuollut: 15. kesäkuuta 1882 (71 vuotta) Pariisi, Ranska
Tiedot
 Nimikirjoitus
Ernest Louis Octave Courtot de Cissey (23. joulukuuta 1810 Pariisi – 15. kesäkuuta 1882 Pariisi) oli ranskalainen kenraali. Hän toimi myös Ranskan pääministerinä 1874–1875.
Cissey palveli nuorempana Algeriassa ja osallistui everstinä Krimin sotaan. Inkermanin taistelun jälkeen hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi ja vuonna 1863 divisioonankenraaliksi. Ranskan–Saksan sodassa hän toimi divisioonankomentajana ja osallistui Metzin luona elokuussa 1870 käytyihin taisteluihin, kunnes jäi marsalkka F. A. Bazainen joukkojen mukana saarroksiin. Bazainen antauduttua Cissey joutui sotavangiksi Saksaan, mistä hän palasi vuoden 1871 alussa ja osallistui Pariisin kommuunin kukistamiseen. Cissey valittiin Ranskan kansalliskokouksen jäseneksi ja Adolphe Thiers nimitti hänet sotaministeriksi, missä asemassa hän rupesi tarmokkaasti kehittämään armeijaa. Thiersin erottua Cissey jätti hallituksen ja siirtyi armeijakunnan komentajaksi Toursiin.
Cissey tuli 16. toukokuuta 1874 uuden hallituksen pää- ja sotaministeriksi. Hän jatkoi sotaministerinä myös kahdessa seuraavassa hallituksessa aina elokuuhun 1876 asti. Sen jälkeen hänet valittiin elinikäiseksi senaattoriksi. Cissey oli vielä 1878–1880 armeijakunnan komentajana Nantesissa. Hän joutui eroamaan jouduttuaan vakoilusyytösten kohteeksi, mutta parlamentin asettama tutkintakomitea totesi hänet syyttömäksi vuonna 1881.
Hilkkakutojat

| Hilkkakutojat |
| --- | --- |
 Mustahilkkakutoja (Pseudonigrita cabanisi)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Hilkkakutojat  Pseudonigrita  Reichenow, 1903
Katso myös
   Hilkkakutojat Wikispeciesissä   Hilkkakutojat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hilkkakutojat (Pseudonigrita) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmin suku luokiteltiin kuuluvaksi varpusiin Hilkkakutojien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia.
Lajit

Harmaahilkkakutoja (Pseudonigrita arnaudi)
Mustahilkkakutoja (Pseudonigrita cabanisi)
Aiheesta muualla

ITIS: Pseudonigrita (englanniksi)
Ernest Chapman

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Australian Helsingin soutujoukkue vuonna 1952. Chapman takarivissä ensimmäinen vasemmalta. |  Australian Helsingin soutujoukkue vuonna 1952. Chapman takarivissä ensimmäinen vasemmalta. |  Australian Helsingin soutujoukkue vuonna 1952. Chapman takarivissä ensimmäinen vasemmalta. |  |
Maa:   Australia
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | kahdeksikko |  |
Ernest William Chapman (11. huhtikuuta 1926 – 21. maaliskuuta 2013) oli australialainen soutaja ja olympiamitalisti.
Chapman kuului Australian olympiapronssia voittaneeseen kahdeksikkojoukkueeseen Helsingissä 1952. Yhdysvallat ja Neuvostoliitto olivat Australiaa nopeampia, ja neljänneksi soutaneen Ison-Britannian Australia voitti 1,7 sekunnin erolla.
Chapman kuoli 86-vuotiaana 21. maaliskuuta 2013.
Erkki Vuorela

Erkki Olavi Vuorela (12. lokakuuta 1913 Vilppula – 2. marraskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Vuorela työskenteli muun muassa Elannon mainostoimistossa sekä Taide-lehden toimitussihteerinä. Hän oli runoilija Einari Vuorelan veljenpoika.
Vuorela erotettiin vuonna 1948 Suomen Kirjailijaliitosta, koska hän oli rahapulassa toistuvasti julkaissut omissa nimissään setänsä Einari Vuorelan runoja ja tämän puolison Laura Sointeen satuja sekä myynyt saman runon yksinoikeudella kuuteen eri joululehteen. Hänet hyväksyttiin uudelleen liiton jäseneksi vuonna 1967.