stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johan Samuel Pajula
Elämä ja ura > Haut kirkkoherraksi

Sortovuosina Pajula haki Juvan kirkkoherran virkaa saaden kirkkoherranvaalissa äänestäneiden seurakuntalaisten ehdottoman enemmistön tuen. Juva kuului Savonlinnan hiippakuntaan, jonka piispana toimi O. I. Colliander, Pajulan vanha vastustaja teologisesta tiedekunnasta.  Tuomiokapituli ehdottikin kirkkoherranvirkaan myöntyväisyysmiehenä tunnettua Josua Johanssonia (1850–1909), joka oli beckiläinen ja arkkipiispa Gustaf Johanssonin veli.  Niin sanottu keisaripitäjämenettely käsiteltiin senaatin talousosastossa, ja Linderin myöntyväisyyssenaatti, jonka päätöksen vahvisti Nikolai Bobrikov, valitsi Juvan kirkkoherraksi Josua Johanssonin.
Pajula työskenteli Iitin kirkkoherrana vuosina 1905–1918. Hakiessaan kirkkoherraksi Pajula sai jälleen vaalissa äänestäneiden seurakuntalaisten enemmistön äänet. Näin hänestä tuli kirkkoherra beckiläisiin kuulumattoman piispan Herman Råberghin johtamaan Porvoon hiippakuntaan. Hän toimi myös Porvoon hiippakunnan lääninrovastina ja tuomiokapitulin asessorina. Iitissä Pajula oli ”lihava, komia ja aika hyvä”, ja kerrotaan tarinaa hänen suunnattomista ruumiinvoimistaan. Pajula oli Iitin kautenaan synninpaheita vastaan saarnaava kirkkoherra, kiinnostunut diakonia-, lähetys- ja pyhäkoulutyön kehittämisestä, hän opiskeli englantia sekä oli kiinnostunut paikallishistoriasta ja keräsi materiaalia Iitin pitäjänhistoriaa varten.  Pajulaa kiinnosti myös sukututkimus; hänen isoäitinsä Johanna Maria oli Kuhmalahden von Qvanteneita. Iitin kautenaan hän kiinnostui myös uudesta tutkimusaiheesta, Pohjanmaan mystikkojen kopiokirjoista, joista hän ehti esitelmöidä Suomen kirkkohistoriallisessa seurassa ja julkaista aiheesta artikkelin. Pajula näyttää tulleen hyvin toimeen perinteisen maaseutuväestön kanssa, mutta paikallisen työväestön, ainakin sen johdon, kanssa välit ilmeisesti katkesivat.
Elämä ja ura > Harrastukset ja aatemaailma

Nuorena lyseolaisena ja opiskelijana Pajula kävi ravintoloissa ja juhli toisen suomenmielisten tavoin. Opiskeluaikaan hän alkoi kerätä kirjastoaan, johon kuului muun muassa ruotsinkielinen Koraani. Suomenkielisen koulun käynyt opiskelija piti uusien suomenkielisten koulujen perustamista tärkeänä ja kävi kuuntelemassa säätyjen valtiopäiväkeskusteluja suomenkielisten koulujen perustamisesta. Jyrkän fennomaaniopiskelijan arvio asiasta oli: ”papit ja talonpojat puhuivat kuin miehet, vaan aateliset ja porvarit olivat ikään kuin maansa kavaltajia, ruotsinkiihkoisia”. Opiskeluaikanaan Pajula kuului Hämäläisosakuntaan sekä Suomalaiseen Nuijaan. Opiskelijaelämään kuului, että hän osallistui opiskelijoiden laulutervehdyksiin Elias Lönnrotille, Snellmanille ja Yrjö Koskiselle ja oli mukana 350 opiskelijan kunnioittaessa J. L. Runebergiä hänen hautajaisissaan Porvoossa. Kuntoillakseen hän harrasti voimistelua sekä luistelua.
Uskonnollisen käänteensä jälkeen Pajula omaksui pietistisen tapakulttuurin samalla kiihkeydellä kuin hän oli omaksunut suomenmielisyyden.  Hänen uskonnollista kantaansa on muisteltu naiviksi. Tutkimuksissaan hän oli uudenaikainen, ja tunsi hyvin alansa kansainvälistä kirjallisuutta. Pajula ei kuulunut varsinaisesti mihinkään herätysliikkeeseen ja hän tunsi yhtäläistä vastenmielisyyttä sekä konservatiivista beckiläisyyttä että liberaalia uudenaikaista teologiaa kohtaan. Käsityöläistaustainen Pajula oli perustuslaillinen aikana, jolloin luterilaisen kirkon sekä Helsingin yliopiston säätyläistaustaiset johtomiehet oli myöntyväisyysmielisiä.  Opiskelijana hän edusti muuttuvaa suomalaista yhteiskuntaa, yliopistolliselle opintielle lähtenyttä säätyläistön ulkopuolista väkeä, jonka koulutuksen mahdollistama säätykierto nosti maistereiksi, tohtoreiksi ja tutkijoiksi.
Eino Leinon kertoman perusteella tiedämme Pajulan olleen Hämeenlinnassa eläinsuojelumies, ja yrittäneen vedota Hämeenlinnan markkinaväkeen hevosten hyvän kohtelun puolesta.  Samanmielisille uskonnollisille oppilailleen hän oli leikkisä ja isällinen opettaja. Yksi osa Pajulan, tämän hiljaisen kristillisyyden edustajan, aatemaailmaa oli antisemitismi.  Juutalaisvastaiset asenteet olivat 1800-luvun lopun vuosikymmeninä yleisiä esimerkiksi valtiopäivien pappissäädyssä, mutta Pajula näyttää omaksuneen viholliskuvakseen, saksalaisen Adolf Stöckerin (1835–1909) ajatuksia seuraillen, ”modernit juutalaiset”, mistä aiheesta hän julkaisi kirjoituksen Teologisessa Aikakauskirjassa vuonna 1897.
Elämä ja ura > Kuolema

Pajula murhattiin Iitissä 1. toukokuuta 1918 vappupäivän vastaisena yönä noin puolitoista viikkoa Iitissä asuneiden tunnettujen tolstoilaisten Akseli ja Eelo Isohiiden murhien jälkeen. Tarina, että Pajula olisi kuollut puolustaessaan kirkkoviinejä, on tuulesta temmattu. Pappilaa oli ryöstetty, mutta saamistaan varoituksista huolimatta Pajula pysyi virkapaikallaan, kun arveli kirkkoherrana toimineensa nuhteettomasti. Paikkakunnan ulkopuoliset punaiset hakivat hänet yöllä pappilasta, murhasivat ja upottivat pistimin hakatun, runnellun ruumiin järveen.  Urajärven rannalta löydettiin verijälkiä, ja ruumis löydettiin järveä naarattaessa. Pajulalta ryöstettiin muun muassa hänen vihkisormuksensa. Pajulan hauta sijaitsee Iitin kirkkomaalla.
Lýsi

| Lýsi Lýsin kunta Λύση Δήμος Λύσης Akdoğan |
| --- | --- |
 Lýsin Neitsyt Marian (Panagía) kirkko.
 Lýsi
 Koordinaatit: 35°06′19″N, 33°40′52″E 
Valtio:   Kypros
Alue:  Famagusta
Hallintovallan käyttäjä (de facto):   Pohjois-Kypros
Alue:  Gazimağusa
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä ja kunta
Väkiluku (2011):  2 471
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.demoslysis.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lýsi (kreik. Λύση, turk. Akdoğan) on kylä ja kunta (Δήμος Λύσης, Dímos Lýsis) Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Gazimağusan alueeseen. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Famagustan alueeseen. Kylän ja kunnan väkiluku on 2 471 (2011).
Bysanttilaisaikainen Pyhän Eufemianoksen (Ágios Effimianós) kirkko.
Lýsin kylä sijaitsee Kyproksen itäisissä sisäosissa linnuntietä noin 24 kilometriä länteen Famagustan kaupungista.
Aiheesta muualla

Δήμος Λύσης. Lýsin kreikkalaisen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Famagustan alue
| --- | --- |
Kunnat (dímos):  Agía Nápa · Akanthoú · Derýneia · Famagusta (Ammóchostos) · Lefkónoiko · Lýsi · Paralímni · Sotíra
Yhdyskunnat (koinótita):  Acherítou · Áchna · Afáneia · Agía Triáda · Ágios Andrónikos Gialoúsas · Ágios Andrónikos Trikómou · Ágios Charíton · Ágios Efstáthios · Ágios Geórgios Spatharikoú · Ágios Iákovos · Ágios Ilías · Ágios Nikólaos Lefkonoíkou · Ágios Sérgios · Ágios Symeón · Ágios Theódoros Karpasías · Agkastína · Alóa · Árdana · Arnadí · Ártemi · Ássia · Avgolída · Avgórou · Bogázi · Davlós · Eftakómi · Égkomi · Flamoúdi · Frénaros · Gaïdourás · Galáteia · Galinóporni · Gastriá · Génagra · Geráni · Gialoúsa · Goúfes · Gýpsou · Kalopsída · Knódara · Koilánemos · Kóma tou Gialoú · Kómi Kepír · Kontéa · Kornókipos · Koróvia · Koúklia · Krídia · Lápathos · Leivádia Trikómou · Leonárisso · Limniá · Liopétri · Lythrágkomi · Makrásyka · Mántres Trikómou · Marátha · Marathóvounos · Melánarka · Meloúnta · Miliá · Monarká · Mousoulíta · Néta · Óvgoros · Patríki · Peristeróna · Perivólia tou Trikómou · Pigí · Platáni · Platanissós · Prasteió Mesaorías · Psyllátos · Pyrgá · Rizokárpaso · Santaláris · Sínta · Spatharikó · Strongylós · Stýlloi · Sýgkrasi · Távrou · Tziáos · Tríkomo · Trypiméni · Vasíli · Vathýlakas · Vatylí · Vitsáda · Voukolída
Kyproksen kunnat
| --- | --- |
Famagustan alue:  Agía Nápa · Akanthoú · Derýneia · Famagusta (Ammóchostos) · Lefkónoiko · Lýsi · Paralímni · Sotíra
Kyrenian alue:  Karavás · Kyrenia (Kerýneia) · Lápithos
Lárnakan alue:  Aradíppou · Athiénou · Dromolaxiá-Meneoú · Lárnaka · Léfkara · Livádia
Limassolin alue:  Ágios Athanásios · Germasógeia · Káto Polemídia · Limassol (Lemesós) · Mésa Geitoniá · Ýpsonas
Nikosian alue:  Ágios Dométios · Aglantziá · Dáli · Égkomi · Géri · Kythréa · Lakatámeia · Latsiá · Mórfou · Nikosia (Lefkosía) · Stróvolos · Tséri
Páfoksen alue:  Geroskípou · Páfos · Pégeia · Póli
Jurassic Park (SNES)

| Jurassic Park |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ocean Software
Julkaisija:  Ocean Software JP Jaleco
Suunnittelija:  J.H. Beard C. Kerry
Säveltäjä:  Jonathan Dunn
Pelisarja:  Jurassic Park
Julkaistu:  NA marraskuu 1993EU 29. joulukuuta 1993JP 24. kesäkuuta 1994
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Super Nintendo Entertainment System
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Ensimmäisen persoonan näkymä Velociraptorista vierailijakeskuksen sisällä.
Jurassic Park on Ocean Softwaren kehittämä ja julkaisema Jurassic Park -elokuvaan ja Michael Crichtonin romaaniin perustuva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin Super Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1993.
Suurin osa pelistä pelataan ylhäältä päin muistuttaen Zelda-pelejä. Kun pelaaja menee rakennuksen sisään, kuvakulmaksi muuttuu ensimmäinen persoona. Peli yhdisti kaksi eri kuvakulmaa sekä 3D-pelaamisen neljännen sukupolven konsolille ja oli yksi ensimmäisiä pelejä jossa oli surround-ääni (Dolby Pro Logic).
Pelaaminen

Pelissä pelaaja ohjaa Alan Grantia ja tarkoituksena on suorittaa tiettyjä tehtäviä ja paeta saarelta. Tehtäviä voivat olla Velociraptorien pesän tyhjentäminen munista tai bunkkerin generaattorin käynnistäminen, mikä mahdollistaa esimerkiksi porttien avaamisen ja sulkemisen. Ympäri saarta olevat hahmot voivat kommunikoidan pelaaja kanssa antamalla ohjeita, tosin jotkin neuvot ovat tahallisesti ilkeitä. Peli tukee SNES Mousea kun pelataan ensimmäisestä kuvakulmasta tai kun operoidaan tietokonepäätteitä. Pelin ääniraita koostuu erilaisista musiikeista, jotka vastaavat aluettä mitä pelaaja kulloinkin tutkii (paitsi kaksi Tyrannosaurus rexiä, joilla on oma tunnusmusiikki). Pelin läpäisy vie yleensä 2–3 tuntia, tosin jotkut tehtävät – kuten kaikkien 18 raptorin munan kerääminen - voivat hidastaa pelaajan etenemistä. Pelissä ei ole mahdollista tallentaa, mutta mahdollisuuksia jatkaa pelissä kuolemisen jälkeen on rajattomasti. Niinpä pelaaja joutuu pelaamaan pelin yhdeltä istumalta läpi.
Muita Jurassic Park -pelejä on tehty NES:lle, Game Boylle, Sega Mega Drivelle, Sega Game Gearille, DOS:lle ja Commodore Amigalle. Missään niistä ei ole samanlaista pelitapaa, vaikka ne sijoittuvat samaan tarinaan. Kaikki paitsi versiot Sega Genesikselle, Game Gearille and Sega CD:lle on kehittänyt ja julkaissut Ocean Software.
Pelissä esiintyvät dinosaurukset

Dilophosaurus
Gallimimus
Pachycephalosaurus
Procompsognathus
Triceratops
Tyrannosaurus rex
Velociraptor
| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Allgame: 
Electronic Gaming Monthly: 7.25/10
GamePro:
Aiheesta muualla

Jurassic Park MobyGamesissa (englanniksi)
Maaliskuun lauluja

Maaliskuun lauluja -teoksen kansikuva (1896)
Maaliskuun lauluja on runoilija Eino Leinon esikoisteos, joka julkaistiin vuonna 1896. Leino oli teoksen valmistuessa vasta 18-vuotias. Teosta painettiin 1000 kappaletta, joista myytiin ensimmäisenä vuonna 302 kappaletta. Maaliskuun lauluja -teoksen kustansi Otava.
Aiheesta muualla

Maaliskuun lauluja -runoteos
Magnus Jacob Alopaeus

| Magnus Jacob Alopaeus |
| --- | --- |
 Piispa Alopaeus.
Porvoon piispa
 1809–1818 
Edeltäjä:  Zacharias Cygnaeus
Seuraaja:  Zacharias Cygnaeus nuorempi
Henkilötiedot
Koko nimi:  Zacharias Cygnaeus
Syntynyt: 16. joulukuuta 1743 Leppävirta
Kuollut: 8. elokuuta 1818 (74 vuotta) Porvoo
Kansalaisuus:  Suomen suuriruhtinaskunta
Ammatti:  piispa, historiantutkija
Vanhemmat:  Johan David Alopaeus Maria Anderssen
Puoliso:  Ulrika Juslenia (vih. 1772–1818)
Muut tiedot
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Magnus Jacob Alopaeus (16. helmikuuta 1743 Leppävirta – 8. elokuuta 1818 Porvoo) oli Porvoon piispana 1809–1818 sekä valtiopäivämiehenä Gävlessä 1792 ja Porvoossa 1809.
Alopaeus tuli 1770 Porvoon lukion matematiikan lehtoriksi ja eteni 1785 teologian lehtoriksi sekä nimitettiin 1794 tuomiorovastiksi. Ollessaan valtiopäiväedustajana Porvoossa 1809 Alopaeus otti neuvotteluihin innolla osaa, ja kun 1812 Suomeen liitettiin alueita, hahmotteli juuri Alopaeus ns. Vanhan Suomen seurakuntien liittämisen Porvoon hiippakuntaan.
Piispa Alopaeuksen pojista Per Johan ja Magnus toimivat tuomiorovasteina Porvoossa.
Magnus Jacob Alopaeuksen vaimo vuodesta 1772 oli Ulrica Juslén (syntynyt Turussa 24. toukokuuta 1752, kuollut Porvoossa 10. kesäkuuta 1823). Hänen isänsä oli Per Juslen (s.1717), veljensä Per Juslen (s.1739), isän setä Daniel Juslenius ja serkku Henrik Gabriel Porthan (s.1739).
Aiheesta muualla

Kari Tarkiainen: Alopaeus, Magnus Jacob (1743–1818). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu 1.3.1998. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Zacharias Cygnaeus | Porvoo piispa 1809-1818 | Seuraaja: Zacharias Cygnaeus nuorempi |
Luoshu

Historiallinen luoshu-kaavio
Luoshu-numerot
Luoshu (洛書; yksinkert. 洛书; pinyin: luòshū, "Luojoen kaavio"; kirjoitetaan myös 雒書 , valkoharjainen musta hevonen) eli yhdeksän palatsin kaavio (九宮圖 pinyin: jiǔgōngtú) on yksinkertainen 3x3 -taikaneliö.  Se on yksi kiinalaisen kosmologian teoreettisista kaavioista, jota käytetään lukuisten kiinalaisten oppien perustana.
Alkuperä

Luoshun alkuperästä on olemassa useita versioita.
Kiinassa jokien tulviminen aiheutti säännöllisesti suurta tuhoa.  Yksi tarinoista kertoo ajasta, jolloin Luojoki (洛水) tulvi. Sen varrella asuneet ihmiset uhrasivat joen hengelle lepyttääkseen sen vihaa.  Vedestä nousi kilpikonna, jonka kilvessä oli selkeitä kaartuvia merkkejä.  Merkit muodostivat 3x3 -ruudukon, jota kutsutaan taikaneliöksi.  Tätä käytettiin sittemmin tulvien taltuttamiseen.
Toisen version mukaan Yu Suuri (大禹 Dàyǔ) sai tehtäväkseen keksiä keinon, jolla hallita tulvia.  Kun hän oli tutkimassa jokivartta, hän näki kilpikonnan nousevan joesta.  Hän kiinnitti huomiota kilpikonnan kilven kuvioihin, jotka näyttivät muodostavan numeroita.
Myös Kiinan myyttinen esi-isä Fuxi esitetään mielellään luoshun keksijänä.
Kiinalaiset nykytutkijat ovat esittäneet, että luoshu kuvasi muinoin taivaankannen pyöreyttä ja hetu maan neliötä.  Luoshu olisi ollut varhaisten nomadien kompassi ja ilmastokartta.  Oikealla olevat seitsemän pistettä kuvaisivat Otavaa pohjoisessa ja alhaalla oleva yksi piste aamutähteä, Venusta, idässä.
Luoshun rakenne

Luoshu on 3x3 -ruudukko, jonka jokaisen pysty-, vaaka- ja vinorivin kolmen numeron summa on 15 eli 24 auringonjakson päivien määrä.  Tämä taikaneliö tunnetaan eurooppalaisessa magiassa Saturnuksen neliönä.
Alkuperäinen luoshu näyttää numerot valkoisin ja mustin pistein.  Valkoiset ovat parittomia eli yang, mustat parillisia eli yin.  Parittomat numerot 1, 3, 5, 7 kulkevat kaaviossa myötäpäivään eli yang-suuntaan.  Parilliset numerot 2, 4, 6, 8 kulkevat vastapäivään eli yin-suuntaan.  Parittomat numerot ovat "pääilmansuunnissa" ja parilliset kulmissa.  5 edustaa keskustaa, Kiinaa, keisaria.
Kun keskustan 5 jätetään pois laskuista, vastakkaiset numerot muodostavat kymmenen summan.  Tämä muodostaa yhteyden toiseen kaavioon, hetuun (河圖) eli jokikarttaan.  Kymmenen summan merkityksellisyys johtuu myös luoshu-numeroiden yhdistämisestä xiantian-baguaan.
Käyttö

Luoshu on yksi kiinalaisen kosmologian kaavioista, jota käytetään useilla elämänalueilla, tavallisimmin fengshuissa eli kiinalaisessa rakentamista säätelevässä opissa. Sen numerot liitetään trigrammeihin.  On kaksi tapaa yhdistää luoshu-numerot trigrammeihin: xiantian-bagua ja houtian-bagua. Numerot omaksuvat trigrammien luonteen ja ominaisuudet sekä houtian-baguan mukaiset ilmansuunta-, vuodenaika- ja vuorokaudenaikamääreet.
Luoshu-numeroilla on nimi ja elementti:
| Nimi kiinaksi | Nimi suomeksi | Elementti | Ilmansuunta | Vuodenaika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 一白 yībái | Yksi-valkoinen | vesi | pohjoinen | talvi |
| 二黑 èrhēi | Kaksi-musta | maa | lounas | syyskesä |
| 三碧 sānbì | Kolme-jade | puu | itä | kevät |
| 四綠 sìlǜ | Neljä-vihreä | puu | kaakko | kevätkesä |
| 五黃 wǔhuáng | Viisi-keltainen | maa | keskusta |  |
| 六白 liùbái | Kuusi-valkoinen | metalli | luode | syystalvi |
| 七赤 qīchì | Seitsemän-punainen | metalli | länsi | syksy |
| 八白 bābái | Kahdeksan-valkoinen | maa | koillinen | kevättalvi |
| 九紫 jiǔzǐ | Yhdeksän-violetti | tuli | etelä | kesä |

Numeroiden värinimitysten alkuperää ei ole voitu todentaa, mutta yleisesti niiden sanotaan kuvaavan luonnossa vallitsevia värejä vuodenkierron mukaan:
Keväällä nuori kasvullisuus on hennon jaden vihreää; kesän alussa kasvullisuuden väri vahvistuu; kesällä aurinko paahtaa niin, että kaikki näyttää violetin sävyiseltä; loppukesästä aurinko on paahtanut maan mustaksi, sato on korjattu ja musta multa paljastunut; syksyllä puiden lehdet muuttuvat punaisiksi, sadonkorjuun tuloksena saadaan punaista viiniä ja armeija kutsutaan vuodattamaan verta sotatoimissa; alkutalvesta kuura peittää maan; talvella saadaan lumipeite; lopputalvesta lumi alkaa kellertyä ennen sulamistaan.
Fengshuin tullessa muotiin lännessä monet sekoittivat tähtien värit ja elementtien värit.  Tähden väriä käytettiin virheellisesti tähden elementin värin sijasta.
Luoshun numerot edustavat Otavan tähtiä. Vaikka numerot yhdistetään astronomisiin tähtiin, sanaa "tähti" käytetään tässä yhteydessä tarkoittamaan qin eri ilmenemismuotoja eikä oikeita tähtiä.   "Tähdillä" luokitellaan mm. vuorien ja rakennusten muotoja.
Lýkaio

Lýkaio-vuori.
| --- | --- |
Sijainti:  Arkadia, Peloponnesos, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 421 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lýkaio (kreik. Λύκαιο), antiikin Lykaion (m.kreik. Λύκαιον, lat. Mons Lycaeus), on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 1 421 metriä.
Lýkaio-vuori sijaitsee Arkadian alueyksikön ja Messenian alueyksikön rajalla Megalópolin kunnan ja Oichalían kunnan alueella. Sen luoteispuolella sijaitsee Palátoksen kylä, koillispuolella Kotílio, kaakkoispuolella Áno Karyés ja lounaispuolella Ágios Sóstis.
Historia

Vuoren nimi viittaa mahdollisesti susiin (kreik. lýkos). Kreikkalaisessa mytologiassa vuori on saanut nimensä Arkadian ensimmäisen kuninkaan Lykaonin mukaan. Kerrotaan, että ylijumala Zeus halusi tarkkailla ihmisten oikeamielisyyttä. Siksi hän saapui kuolevaiseksi naamioituneena Lykaonin vieraaksi tarkkaillakseen oikea- ja väärämielisiä, jolloin kuningas uhrasi jumalalle uhrilahjan. Kertomuksesta on erilaisia versioita, mutta lopulta Zeus kuitenkin muutti Lykaonin sudeksi kostoksi julmasta kohtelusta.
Antiikin aikana Lykaionvuorta pidettiin yhtenä ehdokkaana Zeuksen syntymäpaikaksi. Näkemys esiintyy muun muassa Kallimakhoksen Hymnissä Zeukselle. Vuorella oli Zeus Lykaioksen pyhäkköalue, jossa järjestettiin Plinius nuoremman mukaan urheilukilpailut jumalan kunniaksi. Varhaisimmat löydöt alueelta ovat neoliittiselta ja helladiselta kaudelta. Varhaisimmat merkit kulttitoiminnasta paikalla ovat mykeneläiseltä kaudelta ja varhaisimmat merkit Zeuksen kultista 1000-luvulta eaa. Useat antiikin aikaiset kirjailijat antavat ymmärtää, että paikalla olisi suoritettu myös ihmisuhreja. Vuoren eteläisellä huipulla 1 382 metrin korkeudella oli Zeukselle omistettu tuhka-alttari ja temenos-alue. Alempaa vuorenrinteeltä on löydetty myös muun muassa hippodromi (kooltaan 300 × 125 m), stadion, stoa, kylpylä, majoitustiloja sekä lähdekaivorakennuksia. Pausaniaan mukaan vuorella oli myös Panin pyhäkkö.
Alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia jo 1800- ja 1900-luvuilla ja jälleen vuodesta 2004 lähtien. Eräs tutkimusongelma on, onko paikalla jonkinlaista yhteyttä suhteellisen lähellä sijaitsevan Olympian Zeuksen kulttiin ja siellä järjestettyihin Olympian kisoihin. Erään teorian mukaan Zeuksen kultti olisi saattanut tulla Olympiaan juuri Lykaionvuorelta. Olympia ei kuitenkaan vaikuta syrjäyttäneen Lykaionia, vaan Lykaionin kisoja ja Olympian kisoja järjestettiin pitkään yhtä aikaa.
Lähellä vuorta sen eteläpuolella sijaitsi antiikin aikana Lykosuran kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lýkaio Wikimedia Commonsissa
Zeus Lykaioksen pyhäkön raunioita ja tuhka-alttarin paikka.
Luettelo jalkapallon Viron mestaruuden voittaneista joukkueista

Tämä on luettelo miesten jalkapallon Viron pääsarjan mitalistijoukkueista.
| Kausi | Voittaja | 2>  sija | 3>  sija |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | FC Infonet Tallinn | FC Levadia Tallinn | JK Nõmme Kalju |
| 2015 | FC Flora Tallinn | FC Levadia Tallinn | JK Nõmme Kalju |
| 2014 | FC Levadia Tallinn | JK Sillamäe Kalev | FC Flora Tallinn |
| 2013 | FC Levadia Tallinn | JK Nõmme Kalju | JK Sillamäe Kalev |
| 2012 | JK Nõmme Kalju | FC Levadia Tallinn | FC Flora Tallinn |
| 2011 | FC Flora Tallinn | JK Nõmme Kalju | Trans Narva |
| 2010 | FC Flora Tallinn | FC Levadia Tallinn | Trans Narva |
| 2009 | FC Levadia Tallinn | JK Sillamäe Kalev | Trans Narva |
| 2008 | FC Levadia Tallinn | FC Flora Tallinn | Trans Narva |
| 2007 | FC Levadia Tallinn | FC Flora Tallinn | FC TVMK Tallinn |
| 2006 | FC Levadia Tallinn | Trans Narva | FC Flora Tallinn |
| 2005 | FC TVMK Tallinn | FC Levadia Tallinn | Trans Narva |
| 2004 | FC Levadia Tallinn | FC TVMK Tallinn | FC Flora Tallinn |
| 2003 | FC Flora Tallinn | FC TVMK Tallinn | FC Levadia Maardu |
| 2002 | FC Flora Tallinn | FC Levadia Maardu | FC TVMK Tallinn |
| 2001 | FC Flora Tallinn | FC TVMK Tallinn | FC Levadia Maardu |
| 2000 | FC Levadia Maardu | FC Flora Tallinn | FC TVMK Tallinn |
| 1999 | FC Levadia Maardu | JK Tulevik Viljandi | FC Flora Tallinn |
| 1998 | FC Flora Tallinn | JK Tallinna Sadam | FC Lantana Tallinn |
| 1997/98 | FC Flora Tallinn | JK Tallinna Sadam | FC Lantana Tallinn |
| 1996/97 | FC Lantana Tallinn | FC Flora Tallinn | JK Tallinna Sadam |
| 1995/96 | FC Lantana Tallinn | FC Flora Tallinn | Marlekor Tallinn |
| 1994/95 | FC Flora Tallinn | Lantana-Marlekor Tallinn | Trans Narva |
| 1993/94 | FC Flora Tallinn | FC Norma Tallinn | FC Nikol Tallinn |
| 1992/93 | FC Norma Tallinn | FC Flora Tallinn | FC Nikol Tallinn |
| 1992 | FC Norma Tallinn | Jõhvi Eesti Põlevkivi | FC TVMK Tallinn |
| 1939/40 | Tartu Olümpia | Estonia Tallinn | Esta Tallinn |
| 1938/39 | Estonia Tallinn | Tallinna Jalgpalli Klubi | Sport Tallinn |
| 1937/38 | Estonia Tallinn | Esta Tallinn | Kalev Tallinn |
| 1936 | Estonia Tallinn | Sport Tallinn | Puhkekodu Tallinn |
| 1935 | Estonia Tallinn | Tallinna Jalgpalli Klubi | Sport Tallinn |
| 1934 | Estonia Tallinn | Sport Tallinn | Puhkekodu Tallinn |
| 1933 | Sport Tallinn | Estonia Tallinn | Tallinna Jalgpalli Klubi |
| 1932 | Sport Tallinn | Puhkekodu Tallinn | Kalev Tallinn |
| 1931 | Sport Tallinn | Kalev Tallinn | Tallinna Jalgpalli Klubi |
| 1930 | Kalev Tallinn | Sport Tallinn | Tallinna Jalgpalli Klubi |
| 1929 | Sport Tallinn | Tallinna Jalgpalli Klubi | Kalev Tallinn |
| 1928 | Tallinna Jalgpalli Klubi | Tallinna Merkuur |  |
| 1927 | Sport Tallinn | Tallinna Jalgpalli Klubi |  |
| 1926 | Tallinna Jalgpalli Klubi | Sport Tallinn |  |
| 1925 | Sport Tallinn | Kalev Tallinn |  |
| 1924 | Sport Tallinn | Kalev Tallinn |  |
| 1923 | Kalev Tallinn | Tartu Ülikooli ASK |  |
| 1922 | Sport Tallinn | Kalev Tallinn |  |
| 1921 | Sport Tallinn | Tallinna Jalgpalli Klubi |  |