stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaasan Palloseura
Historia > Vuodet Veikkausliigan kärkijoukkueena

VPS:n nouseva suhdanne oli herättänyt Pohjanmaalla jalkapallobuumin. Hietalahden stadionin yleisömäärät olivat liigan parhaita, ja niiden avulla VPS:llä oli varaa uusiin pelaajahankintoihin. Kauden 1997 tulijoita olivat RoPSin Tomi Kinnunen, JJK:n Ville Priha sekä takavuosien maalikuningas Kimmo Tarkkio. Näiden hankintojen myötä VPS:n ennustettiin olevan jopa mitalijoukkue. VPS karkasikin HJK:n kanssa muilta haastajilta. Joukkueet kohtasivat Vaasassa 9. heinäkuuta, mutta ottelu päättyi maalittomaan tasapeliin, minkä myötä HJK pysyi VPS:n edellä, ja asetelmat säilyivät loppuun asti. Hopeasija oli VPS:n ensimmäinen mitali sitten vuoden 1949.
Menestystä oli tarkoitus jatkaa kaudella 1998. Maalivahti Jussi Jääskeläinen oli siirtynyt Boltoniin, mutta VPS sai siirrosta ison summan rahaa, ja merkittävimpiä hankintoja oli MyPasta saapunut Juuso Kangaskorpi. VPS aloitti kauden vahvasti, ja seitsemän ottelun voittoputki nosti vaasalaiset juhannuksen aikoihin sarjakärkeen. Piikkipaikka säilyi alkusyksyyn saakka, jolloin alkoivat seuran sisäiset ongelmat. Seurajohto myi Juha Reinin ja Toni Kinnusen kesken kauden Belgiaan, ja päävalmentaja Hannu Touru ilmoitti jättävänsä joukkueen kauden jälkeen. Yhdestätoista viimeisestä liigaottelustaan VPS voitti vain kaksi. Ohitse pääsivät FC Haka ja PK-35, joista jälkimmäisen VPS onnistui kuitenkin vielä ohittamaan, voittamalla päätöskierroksella mestaruuden jo varmistaneen FC Hakan maalein 1–0. Joukkue sijoittui siten toisen kerran peräkkäin hopealle.
Kahden hopean jälkeen VPS:n tavoitteena oli Suomen mestaruus kaudella 1999. Uudeksi päävalmentajaksi Hannu Tourun tilalle tuli ruotsalainen Sören Cratz, joka toi mukanaan kolme ruotsalaista pelaajaa. Merkittävin suomalainen vahvistus oli Tommi Kautonen. Mitalitaistelun sijaan VPS valahti sarjan häntäpäähän, ja päävalmentaja Cratz joutui lähtemään kesäkuussa. Loppukauden valmentajana toimi Kimmo Lipponen. Runkosarjassa VPS sijoittui toiseksi viimeiseksi ja tilanne oli sama putoamissarjan jälkeen. Joukkue joutui liigakarsintaan, jossa se kuitenkin voitti helsinkiläisen Atlantiksen yhteismaalein 3–2, ja säilyi sarjassa.
Historia > Valuminen häntäpäähän ja Ykköseen

Pettymykseen päättyneen kauden 1999 jälkeen VPS oli pakotettu säästökuurille, joka lopetti kolme vuotta jatkuneen ammattilaisuuspanostuksen. Kaudelle 2000 nuorentuneen joukkueen valmentajaksi tuli Jukka Ikäläinen. Uusia runkopelaajia olivat maalivahti Henri Sillanpää ja puolustaja Janne Hietanen. Kausi sujui sarjan tyvipäässä. Sijoitus oli lopulta kymmenes eli kolmanneksi viimeinen.
Kauden 2001 läpimurtopelaajia olivat Henri Scheweleff ja Keijo Huusko. VPS viihtyi koko kauden keskikastissa ja sijoittui loppukirin ansiosta kuudenneksi. Kauden päätteeksi Jukka Ikäläinen luopui päävalmentajan paikastaan ja tilalle tuli Keijo Paananen, joka oli juuri nostanut FF Jaron Veikkausliigaan.
Kaudeksi 2002 VPS menetti kaikkiaan neljä pelaajaa ulkomaille. Korvaaviin pelaajiin ei juurikaan ollut varaa, ja jo hyvissä ajoin selvisi, että VPS viettää loppukauden karsintasarjassa kolmen muun Veikkausliigan häntäpään joukkueen ja Ykkösen neljän kärkijoukkueen kanssa. Kahdeksasta joukkueesta kuudelle parhaalle oli tarjolla Veikkausliigan paikka, mutta sekin muodostui VPS:lle vaikeaksi. Päätösottelussa joukkueen oli pakko voittaa kotonaan FC Jazz, mutta 1–1-tasapelin myötä VPS putosi Ykköseen.
Historia > Uusi tuleminen Veikkausliigaan

Paluu Veikkausliigaan onnistui kolmannella yrittämällä. Syksyllä 2005 Jari Pyykölän valmentama ryhmä sijoittui Ykkösessä FC Hongan jälkeen toiseksi ja voitti liigakarsinnassa RoPSin vierasmaalisäännön turvin. Nousijajoukkueen kaudella 2006 tärkein hankinta oli joukkueeseen palannut maalivahti Henri Sillanpää. Alkuvaikeukisen jälkeen VPS vakiinnutti paikkansa sarjan keskikastissa. Putoamisen uhka hellitti loppukesästä, ja lopullinen sijoitus oli yhdeksäs.
Kausi 2007 alkoi kriisillä, kun ensimmäisestä kahdeksasta liigaottelusta ei kertynyt yhtäkään voittoa, ja kahden peräkkäisen murskatappion jälkeen päävalmentaja Jari Pyykölä erotettiin. Loppukauden valmentajaksi valittiin Janne Lindberg. Kurssi kääntyi sen verran, että VPS sijoittui lopulta kymmenenneksi.
Uudeksi valmentajaksi kaudelle 2008 tuli naapuriseura VIFK:sta Tomi Kärkkäinen. Joukkuetta vaivasivat maalinteko-ongelmat, sillä se sai 26:ssa ottelussa tehdyksi vain 18 maalia. Puolustus toimi kuitenkin niin hyvin, ettei sarjasta putoaminen ollut missään vaiheessa uhka. Yhdestoista tila sivusi silti VPS:n seurahistorian heikointa sijoitusta.
Kauden 2009 kuudella ensimmäisellä kierroksella VPS sai kerättyä vain yhden pisteen. Valmennustehtäviin tulivat Tomi Kärkkäisen tilalle Petri Vuorinen ja Juha Reini, joista jälkimmäinen toimi myös urheilutoimenjohtajana. Kaksikon johdolla joukkue nousi lopulta kahdeksanneksi.
Tommi Pikkaraisen valmentama VPS lähti Veikkausliigan kaudelle 2010 putoajaehdokkaana, kun tärkeistä pelaajista Henri Sillanpää ja Jani Lyyski olivat lähteneet Ruotsiin. VPS kuitenkin vältti selvästi putoamisen sijoittuen kymmenenneksi. Kausi 2019 sujui alavireisesti, ja joukkueen putoaminen Ykköseen varmistui jo toiseksi viimeisellä kierroksella. Kaudet 2020 ja 2021 VPS pelasi Ykkösessä, mutta nousi kauden 2021 päätteeksi Ykkösen mestarina takaisin Veikkausliigaan Jukka Karjalaisen tilalle alkukaudesta tulleen Jussi Nuorelan valmentamana.VPS sijoittui kaudella 2022 kahdeksanneksi. Vuonna 2023 VPS oli alkukaudesta sarjan häntäpäässä, mutta nousi loppukauden voittoputken ansiosta lopulta kolmanneksi.
Seuratunnukset > Seuravaakunat

Seuravaakunasta on ollut käytössä eri versioita vuosikymmenten aikana. Ensimmäisen 40 aikana peliasuissa ei ollut lainkaan seuravaakunaa. 1960-luvun alussa pelipaidasssa oli seuran nimeä kuvaavat VPS-kirjaimet. 1970-luvulla käyttöön tuli nykyisinkin käytössä oleva pallotunnus. Vuosien varrella seuran käytössä on ollut myös raitatunnus, jossa alkuperäisen pallotunnuksen taustalla on ollut raitakilpi ja sen alaosassa seuran perustamista kuvaava vuosiluku 1924. Raitatunnuksesta luovuttiin keväällä 2016 ja seura palasi tulloin käyttämään tuttua pallotunnusta.
Raitatunnus oli käytössä vuoteen 2016 asti.
Nykyisin käytössä oleva pallotunnus (1970-luku ja 2016–)
Seuratunnukset > Värit

Raitapaita sekä musta ja valkoinen väritys hyväksyttiin Vaasan Palloseuran väreiksi seuran ensimmäisessä vuosikokouksessa vuonna 1925. Seuran pelipaidan väriksi päätettiin musta-valkoraita ja housujen väriksi musta. Nykyisin kotipeliasu perustuu tähän samaan väriyhdistelmään. Vieraspeliasu on kokonaan musta.
Pelipaidan väritys vaihtui vuonna 1948, kun seura vaihtoi valkoiseen pelipaitaan. Paluu alkuperäiseen raitaan tapahtui yllätyksenä vuoden 1970 paikallispelissä Vasa IFK:ta vastaan, kun seura otti jälleen käyttöön raidallisen peliasun. Tuolloin paikallisvastustaja VIFK oli paikallispelin alla mainostanut uusia peliasujaan, joten VPS:ssä tehtiin vaivihkaa omat ratkaisunsa ja VPS marssi kentälle raitapaidoissa. Vieraspeliasun väri seurassa on vaihdellut useaan otteeseen ennen nykyistä kokonaan keltaista asua. Esimerkiksi kaudella 1994 vierasasu oli vihreä. Vuosina 2006–2007 se oli puolestaan vaaleansininen. Kauden 2007 vierasottelun FC Interiä vastaan VPS joutui pelaamaan Interin punaisilla vieraspaidoilla, koska tuomarin mielestä VPS:n kakkosasu oli liian samankaltainen kuin Interillä.
Stadion

Ensimmäiset toimintavuotensa VPS pelasi kotiottelunsa Hietalahden hiekkakentällä, jossa oli kuitenkin niukasti vapaata kaikkien muidenkin seurojen harjoitellessa siellä. Niinpä VPS rupesikin suunnittelemaan omaa kenttää. Seura vuokrasi kaupungilta tätä varten maa-aluetta. VPS:n uusi Vöyrinkaupungin Pallokenttä valmistuikin vuonna 1928. Istuinpaikkoja kentän katsomossa oli 400 hengelle. Se oli koko Pohjanmaan ensimmäinen nurmikenttä. Kaupunki uhkaili kuitenkin vähän väliä VPS:aa vuokrasopimuksen purkamisella ja lopullisesti Pallokenttä lakkautettiin sen mentyä sotien aikana huonoon kuntoon.
Nykyisin Vaasan Palloseuran kotikenttänä toimii ainoastaan jalkapallokäytössä oleva Hietalahden jalkapallostadion eli sponsorinimeltään Lemonsoft Stadion. Sen katsojakapasiteetti vuonna 2016 valmistuneen laajennuksen jälkeen on 5 900.
Talvisin VPS harjoittelee Fennia Arenalla entisen Botnia-hallin sijaan.
Stadionilla on VIP-ravintola ja yhdeksän aitiota.
Kannattajat

VPS:n kannattajayhdistys VPS Fan Club Ry perustettiin vuonna 1998 ollen näin ensimmäisiä suomalaisia järjestäytyneitä jalkapallokannattajaryhmiä. Sen oli tarkoitus lisätä suomalaista katsomokulttuuria ja tuoda otteluihin tunnelmaa. VPS:n 2000-luvun alun vaikeina vuosina kannattajien ydinjoukko pysyi edelleen seuralle uskollisena ja samalla kannattajayhdistyksen nimi vaihdettiin Geezers Hietalahdeksi. Geezerit tunnetaan asiantuntevina ja lojaaleina kannattajina. VPS:n virallinen kannustusbiisi on Lehtimäen Lehmipoikien kappale (1-2-3-4 VPS), joka on coverversio Tom Robinson Bandin kappaleesta "2-4-6-8 Motorway". Kuningas Pähkinä & Setä Tamu ovat tehneet Hietalahden ottelupäivästä kertovan VPS-aiheisen "Seuraa raitaa" -hittikappaleen, jota on toistettu mm. Spotifyssä yli miljoona kertaa. Kappale julkaistiin 8.7.2016 loppuunmyydyssä Elisa-stadionin avausottelussa VPS - FC Lahti. Mukana kappaleella laulaa myös Geezers Hietalahti.
Pelaajat ja valmentajat > Nykyinen joukkue

Tilanne 10. tammikuuta 2025.
Pelaajat ja valmentajat > Entiset päävalmentajat

Alla on listattu vain varsinaiset valmentajat. Vuosina 1924–1944 joukkueen kapteeni kuului johtokuntaan ja vastasi harjoitusten johtamisesta. Vuodesta 2021 lähtien VPS:n päävalmentaja on ollut Jussi Nuorela
Saavutukset > Saavutukset

Suomen mestaruus: 2 (1945, 1948)
SM-hopea: 5 (1932, 1941, 1949, 1997, 1998)
SM-pronssi: 3 (1938, 2013, 2023)
Suomen Cup, hopea: 1 (1972)
Liigacup: 2 (1999, 2000)
Liigacup, hopea: 2 (1997, 2014)
Saavutukset > Eurocup-ottelut

| Kausi | Kilpailu | Kierros | Vastustaja | 1>  ottelu | 2>  ottelu | Yhteismaalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998–1999 | UEFA Cup | 1Q |  Havnar B Tórshavn | 0–2 | 4–0 | 4–2 |
|  |  | 2Q |  Grazer AK | 0–0 | 0–3 | 0–3 |
| 1999–2000 | UEFA Cup | Q |  St. Johnstone FC Perth | 1–1 | 0–2 | 1–3 |
| 2014–2015 | UEFA Europa League | 1Q |  IF Brommapojkarna | 2–1 | 0–2 | 2–3 |
| 2015–2016 | UEFA Europa League | 1Q |  AIK Fotboll | 2–2 | 0–4 | 2–6 |
| 2017–2018 | UEFA Europa League | 1Q |  NK Olimpija Ljubljana (2005) | 1–0 | 1–0 | 2–0 |
|  |  | 2Q |  Brøndby IF | 0–2 | 2–1 | 2–3 |
| 2024–2025 | UEFA Conference League | 1Q |  FK Žalgiris | 1–2 | 1–0 | 1–3 |
Aiheesta muualla

VPS:n virallinen sivu
| n k Jalkapallon Suomen-mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1908: Unitas  1909: PUS  1910: ÅIFK  1911: HJK  1912: HJK  1913: KIF  1914: ei pelattu  1915: KIF  1916: KIF  1917: HJK  1918: HJK  1919: HJK  1920: ÅIFK  1921: HPS  1922: HPS  1923: HJK  1924: ÅIFK  1925: HJK  1926: HPS  1927: HPS  1928: TPS  1929: HPS  1930: HIFK  1931: HIFK  1932: HPS  1933: HIFK  1934: HPS  1935: HPS  1936: HJK  1937: HIFK  1938: HJK  1939: TPS  1940: järjestettiin cup-kilpailu  1941: TPS  1942: HT  1943: ei pelattu  1944: VIFK  1945: VPS  1946: VIFK  1947: HIFK  1948: VPS  1949: TPS  1950: I-Kissat  1951: KTP  1952: KTP  1953: VIFK  1954: Pyrkivä  1955: KIF  1956: KuPS  1957: HPS  1958: KuPS  1959: HIFK  1960: Haka  1961: HIFK  1962: Haka  1963: Reipas  1964: HJK  1965: Haka  1966: KuPS  1967: Reipas  1968: TPS  1969: KPV  1970: Reipas  1971: TPS  1972: TPS  1973: HJK  1974: KuPS  1975: TPS  1976: KuPS  1977: Haka  1978: HJK  1979: OPS  1980: OPS  1981: HJK  1982: Kuusysi  1983: Ilves  1984: Kuusysi  1985: HJK  1986: Kuusysi  1987: HJK  1988: HJK  1989: Kuusysi  1990: HJK  1991: Kuusysi  1992: HJK  1993: Jazz  1994: TPV  1995: Haka  1996: Jazz  1997: HJK  1998: Haka  1999: Haka  2000: Haka  2001: TamU  2002: HJK  2003: HJK  2004: Haka  2005: MyPa  2006: TamU  2007: TamU  2008: FC Inter  2009: HJK  2010: HJK  2011: HJK  2012: HJK  2013: HJK  2014: HJK  2015: SJK  2016: IFK Mariehamn  2017: HJK  2018: HJK  2019: KuPS  2020: HJK  2021: HJK  2022: HJK  2023: HJK  2024: KuPS 
| n k Veikkausliiga |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: KuPS
Joukkueet (2025):  AC Oulu  FC Haka  FC Inter  FF Jaro  Gnistan  HJK  IFK Mariehamn  Ilves  KTP  KuPS  SJK  VPS 
Tilastot ja palkinnot:  Vuoden pelaaja Vuoden maalivahti  Vuoden puolustaja  Vuoden keskikenttäpelaaja  Vuoden hyökkääjä  Vuoden tulokas  Vuoden valmentaja  Kuukauden pelaaja 
Hietalahden jalkapallostadion
Geezersien logo
Luettelo Viron vaakunoista

Tämä artikkeli on luettelo Viron vaakunoista. Luettelossa ovat ensin Viron maakuntien vaakunat ja niiden jälkeen sekä kuntien että kaupunkien vaakunat. Kaupunkien nimet on lihavoitu. Viimeisenä luettelossa on entisten kuntien vaakunoita.
Viron tasavallan vaakunasta on oma artikkeli.
Maakuntien vaakunat

Harjumaa
Hiidenmaa
Itä-Virumaa
Jõgevamaa
Järvamaa
Läänemaa
Länsi-Virumaa
Põlvamaa
Pärnumaa
Raplamaa
Saarenmaa
Tartumaa
Valgamaa
Viljandimaa
Võrumaa
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Harjumaa

Anija
Harku
Jõelähtme
Keila
Kiili
Kose
Kuusalu
Loksa
Lääne-Harju
Maardu
Raasiku
Rae
Saku
Saue
Tallinnan suuri vaakuna
Tallinnan pieni vaakuna
Viimsi
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Harjumaa > Tallinnan kaupunginosien vaakunat

Haabersti
Kesklinn
Kristiine
Lasnamäe
Mustamäe
Nõmme
Pirita
Põhja-Tallinn
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Hiidenmaa

Hiidenmaa
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Itä-Virumaa

Alutaguse
Jõhvi
Kohtla-Järve
Lüganuse
Narva
Narva-Jõesuu
Sillamäe
Toila
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Jõgevamaa

Jõgeva
Mustvee
Põltsamaa
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Järvamaa

Järva
Paide
Türi
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Läänemaa

Haapsalu
Lääne-Nigula
Vormsi
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Länsi-Virumaa

Haljala
Kadrina
Rakvere
Rakvere
Tapa
Vinni
Viru-Nigula
Väike-Maarja
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Põlvamaa

Kanepi
Põlva
Räpina
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Pärnumaa

Häädemeeste
Kihnu
Lääneranna
Põhja-Pärnumaa
Pärnu
Saarde
Tori
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Raplamaa

Kehtna
Kohila
Märjamaa
Rapla
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Saarenmaa

Muhu
Ruhnu
Saarenmaa
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Tartumaa

Elva
Kambja
Kastre
Luunja
Nõo
Peipsiääre
Tartto
Tartto
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Valgamaa

Otepää
Tõrva
Valga
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Viljandimaa

Mulgi
Põhja-Sakala
Viljandi
Viljandi
Nykyisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Võrumaa

Antsla
Rõuge
Setomaa
Võru
Võru
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Harjumaa

Aegviidu
Keila
Kernu
Nissi
Padise
Paldiski
Saue
Saue
Vasalemma
Kehra
Kose
vuosien 1997–2013 vaakuna korvattu toisella
Kõue
Loksa
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Hiidenmaa

Emmaste
Hiiu
Käina
Kärdla
Kõrgessaare
Pühalepa
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Itä-Virumaa

Alajõe
Aseri
Avinurme
Iisaku
Illuka
Kiviõli
Kohtla
Kohtla-Nõmme
Lohusuu
Mäetaguse
Narva-Jõesuu
Sonda
Tudulinna
Vaivara
Vaivaran yhdistyttyä Narva-Jõesuun kanssa, uuden kunnan vaakunaksi tuli Vaivaran vaakuna
Jõhvi
nykyään Jõhvin kunnan vaakuna
Jõhvi
vuoteen 2005 ollut vaakuna korvattu Jõhvin kaupungin vaakunalla
Lüganuse
vuosien 1997–2013 vaakuna korvattu Maidlan vaakunalla
Maidla
Lüganusen vaakuna 2013-2017
Püssi
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Jõgevamaa

Jõgeva
Jõgeva
Kasepää
Mustvee
Pajusi
Pala
Palamuse
Puurmani
Põltsamaa
Põltsamaa
Saare
Tabivere
Torma
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Järvamaa

Albu
Ambla
Imavere
Järva-Jaani
Kareda
Koeru
Koigi
Paide
Roosna-Alliku
Väätsa
Kabala
Oisu
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Läänemaa

Haapsalu
Hanila
Kullamaa
Lihula
Martna
Noarootsi
Nõva
Ridala
Oru
Risti
Taebla
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Länsi-Virumaa

Kunda
Laekvere
Rakvere
Rägavere
Rakke
Tapa
Sõmeru
Vihula
Avanduse
Lehtse
Saksi
Tamsalu
2005-2017Tamsalun kunnan vaakuna
Tamsalu
vuosien 1993–2005 vaakuna korvattu Tamsalun kaupungin vaakunalla
Tapa
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Põlvamaa

Ahja
Kanepi
Kõlleste
Laheda
Mikitamäe
Mooste
Orava
Põlva
Valgjärve
Vastse-Kuuste
Veriora
Värska
Põlva
2013-2017Põlvan kunnan vaakuna
Põlva
vuosien 1995–2013 vaakuna korvattu Põlvan kaupungin vaakunalla
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Pärnumaa

Are
Audru
Halinga
Koonga
Paikuse
Sauga
Sindi
Surju
Tahkuranna
Tootsi
Tori
Tõstamaa
Varbla
Vändra (kauppalakunta)
Vändra
Kaisma
Kilingi-Nõmme
Lavassaare
Saarde
vuosien 1994–2005 vaakuna korvattu toisella
Tali
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Raplamaa

Juuru
Järvakandi
Kaiu
Kehtna
Käru
Raikküla
Vigala
Loodna
Märjamaa
kauppalakunnan vaakuna
Rapla
2003-2017 Raplan kunnan vaakuna
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Saarenmaa

Kihelkonna
Kuressaare
Laimjala
Leisi
Lääne-Saare
Mustjala
Orissaare
Pihtla
Pöide
Salme
Torgu
Valjala
Kaarma
Kärla
Lümanda
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Tartumaa

Alatskivi
Elva
Haaslava
Kallaste
Kambja
Konguta
Laeva
Meeksi
Mäksa
Peipsiääre
Piirissaare
Puhja
Rannu
Rõngu
Tähtvere
Vara
Võnnu
Ülenurme
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Valgamaa

Helme
Hummuli
Karula
Palupera
Puka
Põdrala
Sangaste
Taheva
Tõlliste
Valga
Õru
Pühajärve
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Viljandimaa

Abja
Halliste
Karksi
Kolga-Jaani
Kõo
Kõpu
Mõisaküla
Tarvastu
Võhma
Paistu
Pärsti
Saarepeedi
Suure-Jaani
nykyään Põhja-Sakalan kunnan vaakuna
Viiratsi
Entisten kuntien ja kaupunkien vaakunat > Võrumaa

Antsla
Haanja
Lasva
Meremäe
Misso
Mõniste
Rõuge
Sõmerpalu
Urvaste
Varstu
Vastseliina
Võru
Sõmerpalu
vuodesta 1997 käytössä ollut vaakuna korvattu toisella
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Kommunvapen i Estland – Lisäksi sv:Galleri över landskapsvapen i Estland ja sv:Upphörda kommunvapen i Estland.
Käännös suomeksi
Wilder Cartagena

Wilder Cartagena pelaamassa Orlando Cityn joukkueessa vuonna 2024.
Wilder José Cartagena Mendoza (s. 23. syyskuuta 1994 Lima) on perulainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen ja edustaa MLS-liigassa pelaavaa Orlando Cityä sekä Perun A-maajoukkuetta.
Cartagena on edustanut Yhdysvaltain lisäksi seuratasolla Etelä-Amerikassa, Euroopassa ja Aasiassa. Hän on voittanut Orlando Cityn kanssa Lamar Hunt U.S. Open Cupin kaudella 2021–2022. Hän on pelannut Perun A-maajoukkueessa 40 ottelua tammikuulle 2025 mennessä ja kuulunut joukkueen kokoonpanoon merkittävimpänä MM-kilpailuissa 2018, jossa hän pelasi hieman yli kymmenen peliminuuttia yhdessä ottelussa.
Piirin kirkko

| Piirin kirkko |
| --- | --- |
 Piirin kirkko tammikuussa 2025.
Hiippakunta:  Lapuan hiippakunta
Seurakunta:  Seinäjoen seurakunta
Suunnittelija:  Jonas Cedercreutz ja Helge Railo
Materiaali:  Tiili
Istumapaikkoja:  Noin 70
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piirin kirkon kirkkosali talvella 2025
Piirin kirkko on Seinäjoen Törnävällä sijaitseva kirkkorakennus. Törnävän piirimielisairaalan käyttöön oli jo 1920-luvulla ollut tarkoitus rakentaa kirkko, mutta hanke viivästyi ja sairaalan liittovaltuusto sai päätettyä rakentamisesta vuonna 1949. Kirkko valmistui vuonna 1950 alun perin siunauskappeliksi, mutta vihittiin kirkoksi vuonna 1964. Kirkko omistettiin vuonna 1934 kuolleen Edvard Björkenheimin muistolle, jota varten oli kerätty oma rahasto. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Jonas Cedercreutz ja Helge Railo, joiden käsialaa ovat myös osa muista sairaala-alueen rakennuksista. Rakennustöissä oli myös mukana sairaalan potilaita. Rakennus on on suojeltu niin sisä- kuin ulkopuolisin osin ja se on säilynyt hyvin alkuperäisessä asusssaan.
Kirkko on yksityisessä omistuksessa, mutta se on vuokralla Seinäjoen seurakunnalla. Kirkossa järjestetään jumalanpalveluksia ja muita kirkollisia tilaisuuksia. Kirkkoon mahtuu noin 70 ihmistä. Kirkkosalin lisäksi rakennukseen kuuluu sakasti sekä aiemmin käytössä olleet ruumishuone ja obduktiotila.
Luettelo Parkanon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Parkanon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Parkanon kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
T-34

| T-34-76A |
| --- | --- |
 Esisarjan A-34-prototyyppivaunu.
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Tekniset tiedot
Tyyppi:  keskiraskas panssarivaunu
Pituus:  
– putki edessä:  5,92 m
– pelkkä runko:  6,68 m
Leveys:  3,00 m
Korkeus:  2,45 m
Taistelupaino:  30,9 t
Telaketjut:  500 mm
Maksiminopeus:  
– tiellä:  55 km/h
– maastossa:  30 km/h
Toimintasäde:  300 km (tiellä)
Pääase:  76,2 mm L-11-panssarivaunukanuuna
Muu aseistus:  2 × 7,62 mm DT-pikakivääriä
Panssarointi:  45 mm
Moottori:  V-2-34 V-12 Diesel 38,88l
– hevosvoimat:  500 hv
– kilowattia:  373 kW
Miehistö:  4 (johtaja/ampuja, ajaja, lataaja, radiomies/kk-ampuja)
| T-34-85 |
| --- | --- |
 T-34-85
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Tekniset tiedot
Pituus:  
– putki edessä:  8,15 m
– pelkkä runko:  ? m
Leveys:  3,00 m
Korkeus:  2,74 m
Taistelupaino:  35 t
Telaketjut:  500 mm
Maksiminopeus:  
– tiellä:  55 km/h
– maastossa:  30 km/h
Toimintasäde:  300 km (tiellä)
Pääase:  85 mm D-5T/(ZIS-53 myöhemmissä versioissa)-panssarivaunukanuuna
Muu aseistus:  2 × 7,62 mm DT-pikakivääriä
Panssarointi:  35–65 mm 75 mm (keula)
Moottori:  V-2-34 V-12
– hevosvoimat:  500 hv
– kilowattia:  373 kW
Miehistö:  5 (johtaja, lataaja, ajaja, ampuja, radiomies/kk-ampuja)
T-34 (lyhennys sanasta танк-34) on neuvostoliittolainen keskiraskas panssarivaunu, jonka valmistus alkoi vuonna 1940. T-34 oli neuvostojoukkojen pääkalustoa läpi toisen maailmansodan ja sitä käytettiin laajasti sen jälkeenkin.
T-34:ään saatiin vaikutteita 1930-luvun BT-sarjan vaunuista. Nopeat BT-vaunut olivat kevyesti panssaroituja ja aseistettuja. Ne perustuivat yhdysvaltalaisen suunnittelijan J. Walter Christien vaunuihin. Kyseiset vaunut myytiin Neuvostoliittoon, koska Yhdysvaltain armeija kieltäytyi ostamasta niitä. T-34-vaunussa käytettiin Christie-tyyppistä ratkaisua jousituksessa: jokaisen telapyörän vaappuvivussa oli rungon sisällä oma pystysuunnassa oleva kierrejousensa, paitsi etummaisissa telapyörissä, joissa oli kaksi kierrejousta sisäkkäin. Christien peruja oli myös telapyörästön toteuttaminen suurilla alatelapyörillä ilman ylätelapyöriä, muuten vaunu oli täysin uutta suunnittelua. Uuden muotoilun lisäksi vaunussa oli voimakas V12-dieselmoottori ja maastokelpoiset leveät telaketjut. Kaikki tämä tekivät T-34-vaunusta menestyksen. Sotamarsalkka Ewald von Kleist kuvaili vaunun ensi kertaa nähtyään T-34:n olleen ”maailman hienoin panssarivaunu” ja Heinz Guderian totesi T-34:n panssaroinnin olleen saksalaisten panssareihin verrattuna ylivertainen.