stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nichiren
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nichiren Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Herkut lisukkeineen

| Herkut lisukkeineen Kikka |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2000
 Julkaistu: 2000
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 33.49
 Levy-yhtiö: Motley
Kikan muut julkaisut
| Ota vaatteet pois 1994 | Herkut lisukkeineen 2000 |   |
Herkut lisukkeineen on Kikan studioalbumi vuodelta 2000. Levy jäi hänen viimeiseksi studiolevykseen.
Kappaleet

Liekkiin syttyä saa – 3.47 (säv. S. Takkinen, san. Mika-Jukka Tomunen, sov. S. Takkinen)
Kesä kuumasti kuumottaa – 3.05 (säv. S. Takkinen, san. V. T. Solmio, sov. S. Takkinen)
Kun syliisi painaudun – 2.38 (säv. H.Örsti, san. Tomunen, sov. S. Takkinen)
Herkut lisukkeineen – 3.10 (säv. S. Takkinen, san. V. T. Solmio, sov. S. Takkinen)
Tangokuningas – 2.47 (säv. S. Takkinen, san. V. T. Solmio, sov. S. Takkinen)
Tahdon sua villimmin – 4.11 (säv. T. J. Untamo, san. M. K. Mansikki)
Sinua varten – 2.46 (säv. S. Takkinen, san. Mika-Jukka Tomunen, sov. S. Takkinen)
Tänään tyyny kastuu – 4.11 (säv. S. Takkinen, san. Mika-Jukka Tomunen, sov. S. Takkinen)
Hän on Kultaa! – 3.26 (säv. S. Takkinen, san. V. T. Solmio, sov. S. Takkinen)
Sukkula Venukseen (Unplugged) – 3.23 (säv. Inari Katramo, san. Kirsi Sunila, sov. S. Takkinen)
Pseudonyymejä

Levyn kappaleiden itseasialliset säveltäjät ja sanoittajat ovat piiloutuneet taiteilijanimien taakse; "Kirsi Sunila" on Juha Vainion taiteilijanimi, "Inari Katramo" on Veikko Samulin taiteilijanimi, ja "S. Takkinen" on Pauli Hanhiniemi. "M. K. Mansikki", "V.T. Solmio", ja "T.J. Untamo" ovat myös taiteilijanimiä. "Sukkula Venukseen (unplugged)" oli Kikan omien sanojen mukaan "kunnianosoitus" vanhoille tekijöille, ja siksi se oli laitettu albumille.
Singlet

Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Hän on Kultaa!" ja nimikkokappale "Herkut Lisukkeineen". Tämän jälkeen julkaistiin ainoastaan single "Moottoripyörä on moottoripyörä" vuonna 2002, joka jäi Kikan viimeiseksi julkaisuksi.
Kiihkeät tuulet

| Kiihkeät tuulet Kikka |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1990
 Julkaistu: 1990
 Tuottaja(t): Inari Katramo
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 36.41
 Levy-yhtiö: AXR
Kikan muut julkaisut
| Mä haluun viihdyttää 1989 | Kiihkeät tuulet 1990 | Kikka 3 1991 |
Singlet albumilta Kiihkeät tuulet
 ”Kiihkeät tuulet”
Kiihkeät tuulet on Kikan eli Kirsi Viilosen albumi vuodelta 1990. Albumi on Kikan studioalbumeista myydyin julkaisu, ja sitä myytiin pelkästään ennakkoon 20 000, ja platinaa se myi vuoteen 1991 mennessä. Levyä on myyty Suomessa 72 642 kappaletta.
Kappaleiden tekijöiksi merkityt salanimet Inari Katramo ja Kirsi Sunila ovat todellisuudessa säveltäjä-sovittaja-tuottaja Veikko Samuli ja sanoittaja Juha Vainio.
Kappaleet

Kiihkeät tuulet – 3.44 (säv. Inari Katramo, san. Kirsi Sunila, sov. Inari Katramo)
Apinamies – 2.32 (säv. T.Cole, G. Hall, S. Wolfe, san. Pertti Reponen, sov. Inari Katramo)
Viimeinen yö – 4.04 (säv. Inari Katramo, san. Kirsi Sunila, sov. Inari Katramo)
Tee se hiljaa – 3.40 (säv. Inari Katramo, san. Kirsi Sunila, sov. Inari Katramo)
Osassa toisen – 4.11 (säv. Inari Katramo, san. Kirsi Sunila, sov. Inari Katramo)
Tule pian kulta – 3.38 (säv. Inari Katramo, san. Kirsi Sunila, sov. Inari Katramo)
Aito frendi – 3.43 (säv. Inari Katramo, san. Kirsi Sunila, sov. Inari Katramo)
Anna mun tulla – 3.28 (säv. Inari Katramo, san. Kirsi Sunila, sov. Inari Katramo)
Rakkaus rajua on – 4.07 (säv. Inari Katramo, san. Kirsi Sunila, sov. Inari Katramo)
Vastarakastunut – 3.14 (säv. D. Van Day, T. Bazar, san. Raul Reiman, sov. Inari Katramo)
Levy julkaistiin alun perin myös vinyyliversiona. Kappalejärjestys on LP-versiolla hieman erilainen.
Kappaleet > Vinyyliversion A-puoli

Kiihkeät Tuulet
Apinamies
Viimeinen Yö
Tee Se Hiljaa
Osassa Toisen
Kappaleet > Vinyyliversion B-puoli

Tule Pian Kulta
Aito Frendi
Anna Mun Tulla
Rakkaus Rajua On
Vastarakastunut
Kappaleet > Käännösversiot

Kappale "Apinamies" on käännösversio kappaleesta "Big Fat Oranguman", jonka alkuperäisenä säveltäjinä ovat Tony Cole, Graeme Hall, ja Steve Wolfe, ja johon Pertti Reponen on tehnyt suomenkieliset sanat. Kappale "Vastarakastunut" taas on käännösversio Dollar-yhtyeen vuonna 1979 julkaissusta kappaleesta "Love's Gotta Hold On Me". Albumi julkaistiin alun perin vinyylinä.
Gerald Bull

| Gerald Vincent Bull |
| --- | --- |
Gerald Bull valokuvassa vuodelta 1964. Gerald Bull valokuvassa vuodelta 1964.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1928 North Bay, Kanada
Kuollut: 22. maaliskuuta 1990 Bryssel, Belgia
Ammatti:  asesuunnittelija
Gerald Vincent Bull (9. maaliskuuta 1928 North Bay – 22. maaliskuuta 1990 Bryssel) oli Kanadassa syntynyt aseiden suunnittelija, joka erikoistui etenkin tykkien kehittämiseen. Monesti häntä pidetäänkin 1900-luvun johtavana tykkien suunnittelijana . Monet edelleen käytössä olevat pitkän kantaman tykit ja niiden ammukset hyödyntävät Bullin kehittämiä ratkaisuja. 1980-luvulla Bull työskenteli Irakin diktaattori Saddam Husseinin kanssa niin sanotun supertykin kehittämiseksi ja ilmeisesti työnsä takia hän joutui salamurhaajan uhriksi asunnossaan Brysselissä.
Elämäkerta > Kanadassa

Gerald Vincent Bull syntyi North Bayssä Kanadan Ontariossa 9. maaliskuuta 1928. Perheessä oli kymmenen lasta. Bullin äiti kuoli Bullin ollessa vain 3-vuotias ja asianajajana työskennellyt isä hylkäsi perheen Bullin kasvaessa tätinsä luona. Myöhemmin hän osoittautui lahjakkaaksi opiskelijaksi ja hänestä tuli siihenasti nuorin Toronton yliopistosta tohtorinarvon saanut henkilö. Vuonna 1951 hän aloitti työnsä Canadian Armament and Research Development Establishmentissa eli CARDE:ssa. Bull menestyi insinöörinä ja hän kehitti esimerkiksi halvan vastineen tuulitunnelille käyttäen pienoismallin ampuvaa putkea ja suurnopeuskameraa. Hänet ylennettiin nopeasti aerofysiikan yksikön johtajaksi. Bullin urakehitystä alkoi kuitenkin pian haitata hänen inhonsa byrokratiaa kohtaan ja hän erosi CARDE:n palveluksesta vuonna 1961. Sittemmin hän omistautui haaveelleen suunnitella maailman paras tykki ja hän pyrki työllistymään kenelle tahansa, joka tarjosi mahdollisuuden haaveen toteuttamiseen.
Elämäkerta > HARP ja Etelä-Afrikka

CARDE:lta erottuaan Bull myi Yhdysvalloille idean satelliittien laukaisusta tykkien avulla. Hän aloitti kokeet osana amerikkalais-kanadalaista High Altitude Research Project eli HARP-ohjelmaa. Bull rakennutti Vermontin ja Quebecin vastaiselle rajalle pienen koekeskuksen ja käytti kokeissaan muunneltua Yhdysvaltain laivaston 16-tuumaista tykkiä. Tykkiin rakennettiin 36 metriä pitkä piippu ja se saattoi ampua noin 180 kilon painoisen kappale 180 kilometrin korkeuteen. Kanadan hallitus ei lopulta kiinnostunut hankkeesta vaan lopetti sen rahoituksen ilmeisesti joidenkin Bullin CARDE:lle jääneiden vihamiesten vaikutuksesta.
Bull ei lannistunut takaiskussta vaan etsi jälleen töitä eri tahoilta. Vuonna 1967 hän perusti Space Research Corporation of Quebec -nimisen yhtiön, joka sai sopimuksia Yhdysvaltain armeijalta ja myi onnistuneesti myös osana HARP-hanketta kehitettyjä pitkän kantaman ammuksia Israeliin. Vuonna 1976 yhtiö perusti Euroopan osastonsa nimeltä Space Research Corporation International, josta 45 % omisti belgialainen ammustenvalmistaja Poudreries Reunies de Belgique. Uuden rahoituksen turvin Bull kehitti 150 mm GC-45-tykin. Asiakas tykille löytyi Etelä-Afrikasta, joka halusi päihittää Kuuban Angolassa käyttämät neuvostoliittolaiset M-46 -kenttäkanuunat. Vuonna 1977 Etelä-Afrikka osti 20 % osuuden Space Research Corporation of Quebecistä ja alkoi valmistaa Bullin GC-45-tykkiä nimellä G5. Tykillä oli olemassa olleista tykeistä pisin kantama aina 1900-luvun loppuun saakka. Menestystä seurasi kuitenkin jälleen takaisku. Yhdistyneet kansakunnat olivat asettaneet Etelä-Afrikalle aseidenvientikiellon ja Bull tuomittiin Yhdysvalloissa laittomasta aseiden välityksestä kuudeksi kuukaudeksi vankilaan. Vararikon kokenut Bull muutti tuomionsa jälkeen Belgian Brysseliin, jossa hän teki yhteistyötä Kiinan ja Irakin kanssa.
Elämäkerta > Irakin supertykki

Irakin–Iranin sotaa käyvä Saddam Hussein kiinnostui Bullin tykeistä iranilaisten päihittämiseksi. Vuonna 1985 Irakille toimitettiin 200 GC-45-tykkiä, jotka aseidenvientikiellon kiertämiseksi lähetettiin irakin liittolaismaa Jordanian kautta. Tykit valmisti lisenssillä Itävallan valtionyhtiö Voest-Alpine. Vuonna 1987 Irakilaiset suostuteltiin rahoittamaan toinen hanke, jolle Bull antoi nimen Project Babylon. Baby Babylon-nimistä pientä prototyyppiä kokeiltiin Mosulin lähistöllä. Valmiin tykin oli tarkoitus painaa 2 100 tonnia ja uutisoinnin mukaan tykin oli tarkoitus valmistua koeammuntoja varten vuoteen 1991 mennessä. Tykkiä varten tilattiin osia alihankkijoilta, joille annettiin erilaisia selityksiä osien käyttötarkoituksesta. Joitakin osia kutsuttiin öljyputkiksi kuvitteelliselle Irakin teollisuus ja mineraaliministeriölle ja joidenkin osien väitettiin olevan osa patoporttia.
Bull luovutti tietoja hankkeesta Israelin ja Yhdistyneen kuningaskunnan tiedustelupalveluille. Kansainvälinen media ja myös Irakin hallituksen tahot esittivät tykkiä käytettävän mahdollisesti Israelia vastaan, mutta on epäselvää olisiko se ollut käytännössä mahdollista. Tykki ei kuitenkaan ollut ainoa Bullin hanke, vaan hän oli kehittämässä Irakille myös neuvostoliittolaiseen Scud-ohjukseen perustuvaa monivaiheista pitkän kantaman ohjusta. Ohjuksella voitaisiin tehdä iskuja Iranissa, mutta myös mahdollisesti Israeliin. Israelissa hanketta pidettiin uhkana etenkin, kun Irak oli käyttänyt sodan aikana kemiallisia aseita Irania vastaan. Joidenkin lähteiden mukaan Bullia varoitettiin luopumaan hankkeistaan, mutta hän ei ilmeisesti varoituksista välittänyt.
22. maaliskuuta 1990 Bull löydettiin asunnostaan Brysselissä pääsään viisi ampumahaavaa. Murha oli tehty 7.65 mm pistoolilla ja laukaukset oli ammuttu lähietäisyydeltä. Bullilla oli asunnossaan noin 20 000 dollaria käteistä, johon ei oltu koskettu. Bullin naapurit eivät kuulleet laukaisuja. Seuraavassa kuussa Britannian tulli takavarikoi Irakiin lähetettyjä öljyputkiksi nimettyjä tykin osia Teesportin satamassa. Kaikkiaan 52:ta tykin osasta 44 oli kuitenkin lähetetty jo aikaisemmin Irakiin. Yhdistyneiden kansakuntien tarkastajat tuhosivat supertykin Irakissa Persianlahden sodan jälkeen. Bullin vaikutus muiden tykkien kehityksessä oli huomattava. Etelä-Afrikan G5 haupitsista johdettuja tykkejä on edelleen käytössä eri maiden asevoimissa ja vielä vuoden 2000 jälkeen kehitetyt pitkän kantaman tykit ja niiden ammukset perustuvat suurelta osin Bullin kehittämille ratkaisuille.
HARP-ohjelman osana rakennettu tykki.
Irakin niin sanotun supertykin kaksi osaa koottuna Fort Nelsonin sotamuseossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Dientamoeba fragilis

| Dientamoeba fragilis |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eukarya
Kaari::  Excavata
Pääjakso::  Metamonada
Luokka::  Parabasalia
Lahko::  Trichomonadida
Heimo::  Monocercomonadidae
Suku::  Dientamoeba
Laji::  fragilis
Kaksiosainen nimi
 Dientamoeba fragilis  Jeeps et Dobell, 1918 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dientamoeba fragilis on yksisoluinen siimaeliö, joka elää nisäkkäiden ruoansulatuskanavassa. Se voi aiheuttaa ihmisellä vatsaoireita, kuten vatsakipuja ja ripulia. Oireet kestävät yleensä 1–2 viikkoa. Tartunta ei ole vaarallinen. Lajin elinkiertoa ei vielä tunneta täysin, mutta se tarttuu ulosteesta suuhun.
Elinkierto

Lajin D. fragilis koko elinkiertoa ei ole vielä määritelty, mutta kliinisten tutkimusten perusteella siitä on tehty oletuksia. Laji löydettiin jo 1900-luvun alussa, mutta sen kykyä levitä ja liikkua ilman näkyviä siimoja tai juurijalkaa ei ollut vielä vuonna 2012 selvitetty.
Vuonna 2014 ihmisen ulosteista löydettiin lajin trofotsoiitteja, mutta niiden tutkimista pitää vielä jatkaa. D. fragilis -lajilla ei ole kystavaihetta. D. fragilis todennäköisesti päätyy elimistöön ulosteesta suuhun. Suurin osa tartuntoista on tullut suoraan ulosteesta, mutta laji saattaa levitä myös zoonoosina.
Oireet ja hoito

D. fragilis elää suolistossa, mutta sen ei tiedetä olevan hyökkäävä, eikä se aiheuta solutuhoja. Yhdysvalloissa ja muissa kehittyneissä maissa D. fragilis -tartuntojen esiintyvyys on noin 2–5 prosenttia.
Oireita, jotka liittyvät D. fragilis -tartuntaan, ovat löysä uloste, ripuli ja vatsakipu. Lisäksi siihen saattaa liittyä painon tippumista, ruokahalun menettämistä, pahoinvointia ja väsymystä. Se ei aiheuta kaikissa ihmisissä oireita, mutta lapsilla oireita tulee jopa noin 90 prosentilla tartunnan saajista.
D. fragilis -tartuntaan ei liity kuolleisuutta. Oireet kestävät yleensä 1–2 viikkoa, mutta pitkittynyt tauti voi kestää jopa kuukausia. Tartuntaa voidaan hoitaa lääkityksellä.
Loinen elää vain suolistossa eikä se leviä sieltä muualle. Pitkittyneissä suolisto-oireissa voidaan ottaa ulostenäyte, nukleiinihappotutkimus (F-ParaNh0). Todetun infektion hoitoon käytetään metronidatsolia (Flagyl tai Trikozol). Jos oireet jatkuvat, voidaan toisena lääkkeenä käyttää paromomysiiniä (Humatin). Tämä on turvallinen erityislupavalmiste, joten määräämisen yhteydessä lääkärin tulee täyttää erityislupahakemuslomakkeen. jonka potilas toimittaa apteekkiin reseptin kanssa.
Aiheesta muualla

ITIS: Dientamoeba fragilis (englanniksi)
Eugene H. Johnson, Jeffrey J. Windsor and C. Graham Clark: Emerging from Obscurity: Biological, Clinical, and Diagnostic Aspects of Dientamoeba fragilis, Clinical Microbiology Reviews, 2004 Jul; 17(3): 553–570. doi:  10.1128/CMR.17.3.553-570.2004 (englanniksi)
Parasiittilöydösten määrä kasvaa Äänekoskella Yle, 2016
Jokelainen ym. Dientamoeba fragilis - a Commensal in Children in Danish Day Care Centers (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1834255  AFD: Dientamoeba_fragilis  GBIF: 3210229  IRMNG: 11270102  ITIS: 43840  NCBI: 43352  WoRMS: 637551
Kikka 3

| Kikka 3 Kikka |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1991
 Julkaistu: 1991
 Tuottaja(t): Inari Katramo
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 30.20
 Levy-yhtiö: AXR
Kikan muut julkaisut
| Kiihkeät tuulet 1990 | Kikka 3 1991 | Parhaat puoleni 1992 |
Singlet albumilta Kikka 3
 ”Sukkula Venukseen”  ”Onnen nainenkin silloin vasta saa”
Kikka 3 on Kikan albumi vuodelta 1991. Levy on myynyt Suomessa platinalevyyn oikeuttavan myyntimäärän (61 637 kappaletta).
Kappaleet

Kappaleiden tekijöiksi merkityt salanimet Inari Katramo, Kirsi Sunila ja Sipi Castrén ovat todellisuudessa säveltäjä-sovittaja-tuottaja Veikko Samuli sekä sanoittajat Juha Vainio ja Ilkka Vainio. Kappale "Soita kelloain" on käännösversio kappaleesta "Ring My Bell", joka oli Anita Wardin ainoa listahitti.
Sukkula Venukseen – 2.39 (säv. Inari Katramo, san. Kirsi Sunila, Sipi Castrén, sov. Inari Katramo)
Kuuma linja – 3.50 (säv. Inari Katramo, san. Kristiina Sydänmaa, Sipi Castrén, sov. Inari Katramo)
Lainassa vain – 3.38 (säv. Inari Katramo, san. Kristiina Sydänmaa, Sipi Castrén, sov. Inari Katramo)
Onnen matka – 3.22 (säv. Inari Katramo, san. Kristiina Sydänmaa, Sipi Castrén, sov. Inari Katramo)
Geisha mä olen sun – 2.37 (säv. Inari Katramo, san. Kristiina Sydänmaa, Sipi Castrén, sov. Inari Katramo)
Onnen nainenkin silloin vasta saa – 3.30 (säv. Inari Katramo, san. Kristiina Sydänmaa, Sipi Castrén, sov. Inari Katramo)
Soita kelloain – 3.23 (säv. Frederick Knight, san. Paul Reiman, sov. Inari Katramo)
Se sattuu – 2.44 (säv. Inari Katramo, san. Kristiina Sydänmaa, Sipi Castrén, sov. Inari Katramo)
Hento nainen – 3.25 (säv. Inari Katramo, san. Kristiina Sydänmaa, Sipi Castrén, sov. Inari Katramo)
Kun rakkaus loppuu – 3.12 (säv. Klaus Weyner, san. Kristiina Sydänmaa, Sipi Castrén, sov. Inari Katramo)
Albumi julkaistiin alkuperäisesti vinyylinä. Kappaleiden järjestys oli silloin eri kuin CD-versiolla.
Kappaleet > Vinyylipainos > A-puoli

Onnen nainenkin silloin saa – 3.30
Hento nainen – 3.25
Se sattuu – 2.44
Sukkula Venukseen – 2.39
Lainassa vain – 3.38
Kappaleet > Vinyylipainos > B-puoli

Soita kelloain – 3.23
Geisha mä olen sun – 2.37
Onnen matka – 3.22
Kuuma linja – 3.50
Kun rakkaus loppuu – 3.12
Singlet

Albumilta julkaistiin kolme singleä; "Sukkula Venukseen / Apinamies", "Onnen Nainenkin Silloin Vasta Saa / Geisha Mä Olen Sun", ja "Kierrätä Pyöritä Mua / Kun Rakkaus Loppuu". Kappaletta "Kierrätä Pyörita Mua" ei julkaistu albumilla, mutta se löytyy Kikan myöhemmiltä kokoelmalevyiltä.
Heikki Autto

| Heikki Autto |
| --- | --- |
 Heikki Autto toukokuussa 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. elokuuta 1984 (ikä 40) Enontekiö
Poliitikko
Puolue:  Kokoomus
Asema:  Kansanedustaja (2011–2015, 2019–) Kaupunginvaltuutettu (2009–)
Vaalipiiri:  Lapin vaalipiiri
Kotipaikka:  Rovaniemi
Puoliso:  Saara Hannele Autto (2008–)
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Heikki Samuli Autto (s. 23. elokuuta 1984 Enontekiö) on suomalainen poliitikko. Hän on ollut kokoomuksen kansanedustaja vaalikaudella 2011–2015 ja uudestaan vuodesta 2019. Autto on toiminut vuodesta 2023 suuren valiokunnan puheenjohtajana.
Autto on toiminut Rovaniemen kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2009. Koulutukseltaan Autto on hallintotieteiden maisteri Lapin yliopistosta (2011).
Ura

Autto oli kokoomuksen ehdokas europarlamenttivaaleissa 2004. Hän sai 2 399 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa hän sai 2 450 ääntä.
Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Autto valittiin Rovaniemen kaupunginvaltuustoon 523 äänellä. Hänet valittiin valtuuston puheenjohtajaksi 12. tammikuuta 2009, jolloin hänestä tuli Suomen nuorin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Maaliskuussa 2009 Autto valittiin Pohjoismaiden konservatiivinuorten (ruots. Nordisk Ungkonservativ Union, NUU) puheenjohtajaksi. NUU on pohjoismaisten kokoomusnuorten, Baltian maiden sekä pohjoisten itsehallintoalueiden yhteistyöjärjestö.
Autto oli ehdolla jälleen vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa ja sai 17 169 ääntä muttei tullut valituksi. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2011 vaaleissa 5 025 äänellä Lapin vaalipiiristä. Ennen valintaansa kansanedustajaksi Autto työskenteli vuosina 2007–2010 kokoomuksen järjestösihteerinä ja vuodesta 2010 Suomen Yrittäjien elinkeinopoliittisena asiamiehenä. Hän jäi tehtävästä toimivapaalle tultuaan valituksi kansanedustajaksi.
Eduskunnassa Autto oli jäsen maa- ja metsätalousvaliokunnassa (2011–2015) ja tarkastusvaliokunnassa (2014–2015) sekä varajäsen liikenne- ja viestintävaliokunnassa, talousvaliokunnassa, tulevaisuusvaliokunnassa, hallintovaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa. Lisäksi hän oli jäsen kahden vuoden välein järjestettävän Arktisen alueen parlamentaarikkokonferenssin (CPAR) Suomen valtuuskunnassa (2011–2015) ja tulevaisuusvaliokunnan jaostossa ”Innostunut yhteiskunta” (2011–2015). Marraskuussa 2014 Autto valittiin Kemijoki Oy:n hallintoneuvostoon ympäristöministeriksi nousseen Sanni Grahn-Laasosen tilalle.
Autto putosi eduskunnasta vuoden 2015 vaaleissa. Kesäkuussa 2015 hän aloitti Lapin yliopiston yhteyspäällikkönä.
Palattuaan eduskuntaan kevään 2019 vaaleissa hänet valittiin maa- ja metsätalousvaliokunnan jäseneksi. Syyskuussa 2020 Porissa järjestetyssä kokoomuksen puoluekokouksessa Autto valittiin puoluevaltuuston puheenjohtajaksi. Syksyllä 2021 Autto valittiin eduskunnan liikenne ja viestintävaliokunnan jäseneksi sekä suuren valiokunnan varajäseneksi.
Yksityiselämä

Autto on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Sotilasarvoltaan hän on reservin kapteeni.
Aiheesta muualla

.aspx Heikki Autto Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Heikki Autton kotisivut
Yle: Seuraa kansanedustajaasi: Heikki Autto (kok.)
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (44):  Autto  Eestilä  Grahn-Laasonen  Harkimo  Heinonen  Hemmilä  Holmlund  Häkämies (2011–2012)  Jaskari  Jokinen  Kanerva  Katainen (2011–2014)  Kataja  Kauma  Kiuru  Kopra  Kurvinen  Lauslahti  Lehti  Lepomäki (2014–2015)  Matikainen-Kallström  Mäkelä  Mäkinen  Männistö  Mäntymaa  Orpo  Palola (2014–2015)  Pelkonen  Ravi  Risikko  Salolainen  Sankelo  Sarkomaa  Sasi  Satonen  Stubb  Suutari  Toivakka  Tolvanen  Urpalainen (2012–2015)  Vahasalo  Vapaavuori  Vikman  Virkkunen (2011–2014)  Virolainen  Wallinheimo  Zyskowicz 
1 2  Jyri Häkämies siirtyi marraskuussa 2012 Elinkeinoelämän keskusliiton toimitusjohtajaksi, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Anu Urpalainen.  1 2  Jyrki Katainen valittiin kesäkuussa 2014 komissaariksi Euroopan komissioon, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Elina Lepomäki.  1 2  Henna Virkkunen valittiin toukokuussa 2014 jäseneksi Euroopan parlamenttiin, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Mikael Palola.  
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (37):  Autto  Eestilä  Grahn-Laasonen  Häkkänen  Heinonen  Heikkinen  Ikonen (2019–2021)1  Jokinen  Kaleva (2021–2023)2  Kanerva (2019–2022)3  Kauma  Kaunisto  Keto-Huovinen  Kilpi  Kinnunen (2021–2023)1  Kiuru  Koulumies  Kopra  Laiho  Marttinen  Multala  Mykkänen  Orpo  Pelkonen  Risikko  Rydman (2019–2022)4  Sankelo  Sarkomaa  Satonen  Sirén  Sjöblom  Talvitie  Tolvanen  Valkonen (2022–2023)3  Valtonen  Vartiainen (2019–2021)2  Vestman  Vikman  Virolainen  Wallinheimo  Zyskowicz 
 1 Anna-Kaisa Ikonen siirtyi Tampereen pormestariksi elokuussa 2021, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Jari Kinnunen.  2 Juhana Vartiainen siirtyi Helsingin pormestariksi elokuussa 2021, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Atte Kaleva.  3 Ilkka Kanerva kuoli 14. huhtikuuta 2022, hänen tilalleen eduskuntaan nousi Ville Valkonen.  4 Wille Rydman erosi kokoomuksen eduskuntaryhmästä 22. kesäkuuta 2022 ahdistelukohun myötä. 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (48):  Aalto-Setälä  Autto  Castrén (2024–)  Eestilä  Fagerström  Grahn-Laasonen  Häkkänen  Hänninen  Heinonen  Heikkinen  Ikonen  Jukkola  Jäntti  Kaleva  Kauma  Kaunisto  Kaunistola  Keto-Huovinen  Kilpi  Kinnari  Kiuru  Kopra  Koulumies  Lahdenperä  Laiho  Limnéll  Lindberg  Marttinen  Multala  Mykkänen  Orpo  Paasi (2024–)  Partanen  Päivärinta  Risikko  Salla (2023–2024)  Sammallahti  Sarkomaa  Satonen  Sirén  Talvitie  Toveri (2023–2024)  Valkonen  Valtola  Valtonen  Vestman  Vikman  Väyrynen  Wallinheimo  Zyskowicz 
Lapin vaalipiirin kansanedustajat 2011–2015
Heikki Autto
Markus Lohi
Eeva-Maria Maijala
Markus Mustajärvi
Hanna Mäntylä
Johanna Ojala-Niemelä
Simo Rundgren
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
Prince Gloria

Prince Gloria Super 6
Prince Gloria 1966
Prince Gloria on japanilaisen Prince Motor Companyn vuosina 1959–1967 valmistama automalli. Oy Rego Ab toi autoa Suomeen huhtikuusta 1965 alkaen nimellä PMC Gloria 6. Mallinimen numero 6 tarkoittaa sylinterien määrää.
Suomessa Gloria rekisteröitiin kuudelle. Etuistuin on yhtenäinen ja muovilla verhoiltu. Edessä tilaa on pituussuunnassa suhteellisen vähän, leveyssuunnassa taas on enemmän. Tavaratila on varsin tilava.
1988 cm³ kuusisylinterinen rivimoottori tuotti tehoa 78 kilowattia SAE brutto (106 hv). Suurin vääntömomentti 160 Nm SAE brutto.
Ohjaus on tehty kevyeksi, mutta se on myös tunnoton ja hidas. Vaihdevipu on kojetaulussa. Vaihteita on neljä, mutta TM:n koeajon mukaan kolmos- ja nelosvaihteen välitysten ero on liian iso.
Jousitus on melko pehmeä. Edessä ja takana n rumpujarrut, joiden tehossa on kuitenkin toivomisen varaa. Myöskään käsijarru ei ole kovin tehokas.
Kiihtyvyys on heikko. Prince Gloria 6 kiihtyi 0–80 km/h 13,2 sekunnissa ja 0-100 km/h 22,9 sekunnissa. Tekniikan Maailman numeron 3/1966 mukaan osasyy heikkoon kiihtyvyyteen johtuu vaihteiston hitaudesta, yhteen vaihtoon kuluu aikaa noin 1,0 sekuntia kun se yleensä sujuu noin 0,2 sekunnissa.
PMC Gloria 6 maksoi vuonna 1966 Suomessa 13 920 markkaa.
Mitat

| --- | --- |
Pituus: 4 650 mm
Leveys: 1 695 mm
Korkeus: 1 480 mm
Akseliväli: 2 680 mm
Raideleveys (edessä / takana): 1 380 / 1 400 mm
Tyhjäpaino: 1 400 kg