stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emanuel Lasker
Elämä > Vakiinnuttamisen aika

Lasker halusi tuoreena maailmanmestarina vakiinnuttaa heti asemansa, sillä monet uskoivat hänen voittaneen mestaruuden vahingossa. Ottelun jälkeen hän palasi Saksaan, jossa sairastui lavantautiin ja oli vähällä kuolla. Lasker oli vielä toipilas, kun ensimmäinen tilaisuus suuren turnauksen voittoon ilmaantui vuonna 1895. Englannissa järjestettiin suurturnausta Hastingsiin. Paikalla oli monia huippuja ja Laskerin pahimmat kilpailijat Steinitz, Tšigorin ja Tarrasch. Turnauksessa oli yhteensä 22 pelaajaa, jotka pelasivat yksinkertaisen sarjan. Turnauksen voitti 23-vuotias yhdysvaltalainen pelaaja Harry Nelson Pillsbury, ja Tšigorin tuli toiseksi. Lasker jäi kolmanneksi pisteen päähän voittajasta. Tarrasch ja Steinitz jäivät sijoille neljä ja viisi. Lasker ei ollut tyytyväinen kolmanteen tilaansa ja ilahtuikin, kun Venäjällä haluttiin järjestää otteluturnaus Hastingsin viiden parhaan kesken. Vain Tarrasch joutui jäämään pois turnauksesta. Turnaus alkoi Pietarissa seuraavan vuoden puolella. Lasker voitti turnauksen selvästi kahden pisteen erolla Steinitziin. Pillsbury jäi kolmanneksi ja kotiyleisön suosikki Tšigorin viimeiseksi. Kolmannen kierroksen pelissään Lasker voitti Pillsburyn mustilla pelissä, jota piti itse koko uransa parhaana suorituksena.
Laskerin seuraava suuri koitos oli Nürnbergin vuoden 1896 kansainvälinen turnaus, jossa oli taas parhaat pelaajat mukana. Lasker otti johtopaikan käsiinsä heti alkumetreillä eikä luopunut siitä enää. Hän voitti turnauksen pisteillä 13½ unkarilaisen Géza Maróczyn ollessa toinen pisteen perässä. Voitto oli merkittävä, sillä Lasker oli voittanut selvästi sekä Tarraschin, että Steinitzin.
Huolimatta Laskerin selvästä paremmuudesta Steinitz haastoi hänet maailmanmestaruusotteluun vielä vuoden 1896 lopulla. Ottelu sovittiin alkavaksi marraskuussa, mutta voittajasta ei ollut missään vaiheessa epäselvyyttä. Lasker voitti Moskovassa ensimmäiset neljä peliä, jonka jälkeen Steinitz pyysi lykkäystä heikentyneen terveydentilansa takia. Ottelussa pidettiin taukoa kaksi kuukautta, minkä jälkeen Lasker jatkoi vahvoja otteitaan. Hän voitti seuraavista seitsemästä pelistä kolme, ja neljä peliä päättyi tasan. Steinitz sai taisteltua kahdesta seuraavasta pelistä voitot, mutta se ei enää vaikuttanut lopputulokseen. Seuraava peli päättyi tasan, ja Lasker voitti kuudennentoista ja seitsemännentoista pelin. Lopputulos oli selvä: 10–2 Laskerin hyväksi.
Tässä vaiheessa Lasker jätti shakinpeluun useaksi vuodeksi ja keskittyi keskeneräisiin opintoihinsa. Hän opiskeli vuodesta 1897 lähtien Heidelbergin yliopistossa ja siirtyi kolmen vuoden kuluttua Erlangenin yliopistoon.
Elämä > Mestaruuden menetys

Nuori kuubalainen suurmestari José Raúl Capablanca oli viettänyt ensimmäisen maailmansodan Yhdysvalloissa, jossa hän oli voittanut turnauksen toisensa jälkeen. Häntä pidettiin Laskerin vahvimpana haastajana, etenkin vuoden 1919 voitetun Hastingsin turnauksen jälkeen. Capablanca oli jo ennen sotaakin haastanut Laskeria maailmanmestaruusottelun ja uusi haasteensa sodan loputtua. Lasker vastasi haasteeseen ja esitti ehtonsa, joihin haastaja ei kuitenkaan suostunut. Kaksi vuotta pelaajat kiistelivät ottelusta, ja sinä aikana yleinen mielipide asettui kuubalaisen haastajan puolelle. Osa Laskerin vaatimuksista oli kohtuuttomia, kuten se, että haastajan pitäisi saada vähintään kahden pisteen johto voittaakseen ottelun. Myös mahdollisia pelipaikkoja oli harvassa. Lopulta Lasker kyllästyi jälleen kerran arvosteluun ja päätti luovuttaa maailmanmestarin arvonimen kuubalaiselle ilman ottelua. Hän lähetti Capablancalle kirjeen, jossa kertoi luopuvansa maailmanmestaruusottelusta hänen hyväkseen. Capablanca ei kuitenkaan halunnut voittaa titteliä pelaamatta. Hän ehdotti Laskerille, että ottelu pelattaisiin Havannassa, jossa oli kerätty 20 000 dollarin pelipalkkio. Lasker saisi joka tapauksessa 11 000 dollaria ottelusta. Lasker antoi periksi suuren rahasummanlähde? takia ja suostui otteluun. Otteluehdot julkistettiin 9. elokuuta 1920. Maailmanmestaruuteen vaadittiin kahdeksan voittoa tai pistejohto 24 pelin jälkeen. Yksityiskohdista sovittiin myöhemmin.
Ottelu alkoi vuoden 1921 maaliskuun puolivälissä. Lasker ei kuitenkaan valmistautunut otteluun kunnolla, vaan piti sitä välttämättömänä tapahtumana, jonka lopuksi kuubalainen nousisi maailmanmestariksi. Lasker sanoi ottelusta myöhemmin seuraavasti:
»Ajatus ottelusta oli huolestuttanut minua niin pitkään, niin usein ja niin turhaan, että siitä oli jo tullut minulle taakka. Kaikki ilo ottelusta oli jo mennyt, ja jäljellä oli enää epämiellyttävä kokemus.»
Neljä ensimmäistä peliä olivat Laskerin painostusta, mutta Capablanca puolusti hyvin, ja kaikki päättyivät tasan. Viidennessä pelissä Lasker pelasi mustilla ja uhrasi laadun saavuttaakseen hyökkäyksen. Capablanca kuitenkin puolusti tarkasti ja voitti loppupelissä Laskerin tehtyä virheen. Ottelu jatkui taas neljällä tasapelillä. Kymmenennessä pelissä Lasker antoi Capablancan pelata liian vapaasti ja lopulta joutui antautumaan loppupelissä. Yhdestoistakin peli päättyi kuubalaisen voittoon. Seuraavat kaksi peliä päättyivät taas tasan. 14. pelissä Lasker ajautui aikapulaan, minkä jälkeen hän menetti laadun ja Capablanca vei värinsä voittoon. Tässä vaiheessa Capablanca johti ottelua 4–0 kymmenellä tasapelillä. Lasker olisi halunnut vaihtaa pelikaupunkia, koska tunsi olonsa sairaaksi, mutta kun siihen ei suostuttu, hän luovutti ottelun.
Lasker palasi ottelun jälkeen Eurooppaan, jossa hän vietti monta kuukautta Karlsbadissa kylpylässä lepäämässä.
Shakkiperintö > Vahvuus

Laskerin voittoprosentti peleissään on korkeampi kuin kenelläkään muulla maailmanmestarilla: 66 prosenttia. Kaikista maailmanmestaruusotteluidensa peleistä hän voitti 52, pelasi tasan 44 ja hävisi 16. Hän on myös ollut shakin maailmanmestari pisimpään. Hänen mestaruutensa kesti noin 27 vuotta.
Laskerin Elo-luvun arvioksi on esitetty 2 720. Chessmetricsin tilastojen mukaan Laskerin parhaaksi vahvuusluvuksi on arvioitu 2 878. Chessmetricsin mukaan hän oli maailman paras pelaaja yhteensä 24 vuotta 4 kuukautta, mikä on enemmän kuin kellään muulla pelaajalla. Samalla sivustolla hänet rankataan kolmen vuoden huippuvahvuuslukujen vertailussa maailman kaikkien aikojen neljänneksi parhaaksi pelaajaksi Kasparovin, Fischerin ja Capablancan jälkeen. Laskerin vahvuuslukuun Chessmetricsin vertailuissa vaikuttaa negatiivisesti hänen taukonsa kilpapelaamisesta.
Shakkiperintö > Pelityyli

»Jos näet hyvän siirron, etsi parempi.» 
(Emanuel Lasker.)
Laskerin pelityylin on sanottu olleen enemmän psykologinen kuin objektiivinen. Usein hän valitsi siirrokseen psykologisesti vaikuttavimman siirron sen sijaan, että olisi pelannut teoreettisesti. Siksi monet sen ajan mestarit eivät voineet ymmärtää, miten Lasker pärjäsi niin hyvin siirroilla, jotka eivät edes olleet parhaita mahdollisia. Lasker tutki, millaisia asemia ja tilanteita vastustaja tapasi pelata ja johdatteli pelin aivan erilaisiin muotoihin, joissa vastustaja tunsi olonsa epämukavaksi. Laskerin on sanottu usein vieneen pelin niin monimutkaisiin asemiin, että hänellä itsellänsäkään ei ollut mitään hallintaa tilanteesta, vaan hän odotti vastustajan tekevän virheen sekavan aseman vuoksi. On myös sanottu, että Lasker houkutteli vastustajan esiin ja painosti häntä tekemään virheitä hakematta itse aktiivisesti hyökkäystä.
Lasker ei ollut pelaajana avausteoreetikko. Hän keskittyi enemmän keski- ja loppupeliin, joissa hän olikin aivan aikansa huippua. Hän ei huolestunut, vaikka joutui välillä avauksissa epäedullisiin asemiin, vaan uskoi niiden olevan puolustettavissa taitojensa avulla. Hän ei opetellut pitkiä avauslinjoja ulkoa, vaan keskittyi avausten pääperiaatteiden osaamiseen.
Vladimir Kramnikin mukaan Lasker oli nykyajan shakin uranuurtaja. Tarkasteltaessa hänen edeltäjänsä Steinitzin pelejä ne ovat selvästi aikansa tuotteita, mutta Lasker pelasi paljon pelejä, jotka olisivat voineet olla nykypelaajien tuotoksia. Hän ymmärsi, että shakissa etuun voivat johtaa useat erityyppiset elementit ja yhden tyyppinen etu voidaan muuntaa toisenlaiseksi. Esimerkiksi strateginen etu voidaan muuntaa taktiseksi ja päinvastoin. Hän oli ensimmäinen, joka ymmärsi psykologisten seikkojen tärkeyden ja kiinnitti niihin huomiota. Hän muokkasi pelistrategiansa vastustajan pelityylin mukaan.
Vuonna 1964 Chessworld-lehti julkaisi artikkelin, jossa tuleva maailmanmestari Bobby Fischer luetteli kymmenen historian parasta shakinpelaajaa. Lasker ei kuitenkaan ollut mukana listalla, ja Fischer kuvaili häntä lehdessä sanoilla: "kahvilapelaaja, joka ei tiennyt avauksista mitään eikä ymmärtänyt asemallista shakkia". Pal Benko kuitenkin sanoi Fischerin myöhemmin harkinneen sanojaan uudestaan ja sanoneen, että "Lasker oli tosiaan suuri pelaaja".
Shakkiperintö > Vaikutus

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Tässä tilanteessa Lasker uhrasi molemmat lähettinsä ja voitti pelin 38. siirron kohdalla. Peli jatkui: 15.Lxh7+ Kxh7 16.Dxh5+ Kg8 17.Lxg7 Kxg7 18.Dg4+ Kh7 19.Tf3 e5 20.Th3+ Dh6 21.Txh6+ Kxh6 22.Dd7 voittaen lähetin.
Lasker vaati otteluistaan suuria esiintymispalkkioita. Yksi syy tähän oli entisen maailmanmestarin Steinitzin ja muiden pelaajien kohtalo. He olivat kaikki eläneet lähes koko elämänsä köyhinä, eikä Lasker halunnut samaa kohtaloa itselleen. Laskerin ponnistelut nostivat myös tulevien pelaajien palkkioita.
Yksi Laskerin merkittävimmistä peleistä oli Johann Baueria vastaan. Se pelattiin Amsterdamissa vuonna 1889. Lasker esitteli pelissä ensimmäistä kertaa lähettiparin uhrauksen vastustajan kuningasasemaan. Hän toisti manööverin useasti myöhemminkin, ja nykyään se tunnetaan hyvin.
Vuonna 1895 Lasker esitteli Evansin gambiittiin uuden puolustuksen mustalle, joka käytännössä lopetti sen käytön turnauspeleissä. Jatkossa 1.e4 e5 2.Rf3 Rc6 3.Lc4 Lc5 4.b4 Lxb4 5.c3 La5 6.d4 d6 7.0-0 Lb6 8.dxe5 dxe5 9.Dxd8+ Rxd8 10.Rxe5 Le6 musta torjuu valkean hyökkäyksen ja saa pienen loppupeliedun.
Laskerin mukaan on nimetty joitakin avausmuunnelmia:
Kuningatargambiitti, Laskerin puolustus: 1.d4 d5 2.c4 e6 3.Rc3 Rf6 4.Lg5 Le7 5.e3 O-O 6.Rf3 h6 7.Lh4 Re4
Hollantilainen puolustus, Laskerin muunnelma: 1.d4 f5 2.e4 fxe4 3.Rc3 Rf6 4.Lg5 g6 5.f3
Skandinaavinen puolustus, Laskerin muunnelma: 1.e4 d5 2.exd5 Dxd5 3.Rc3 Da5 4.d4 Rf6 5.Rf3 Lg4 6.h3
Aljechinin puolustus, Laskerin muunnelma: 1.e4 Rf6 2.e5 Rd5 3.c4 Rb6 4.c5 (Tunnetaan myös kahden sotilaan hyökkäyksenä.)
Sisilialainen puolustus, Lasker-Dunne-muunnelma: 1.e4 c5 2.g3
Sisilialainen puolustus, Lasker-Pelikan-muunnelma: 1.e4 c5 2.Rf3 Rc6 3.d4 cxd4 4.Rxd4 Rf6 5.Rc3 e5
Ranskalainen puolustus, Laskerin muunnelma: 1.e4 e6 2.d4 d5 3.Rc3 Rf6 4.Lg5 Lb4 5.e5 h6 6.Ld2 Lxc3
Venäläinen peli, Laskerin muunnelma: 1.e4 e5 2.Rf3 Rf6 3.Rxe5 d6 4.Rf3 Rxe4 5.De2
Slaavilainen puolustus, Laskerin muunnelma: 1.d4 d5 2.c4 c6 3.Rf3 Rf6 4.Rc3 dxc4 5.a4 Lf5 6.e3 Ra6
Laskerin mukaan on nimetty myös Laskerin ansa: 1.d4 d5 2.c4 e5 3.dxe5 d4 4.e3 Lb4+ 5.Ld2 dxe3.
Vuonna 2001 perustetun Emanuel Lasker Societyn tarkoitus on vaalia, tutkia ja popularisoida Laskerin kulttuurista ja henkistä perintöä. Siinä on jäsenenä muun muassa noin 80 suurmestaria.
Muut elämänalueet

Lasker oli saksalaissyntyisen tiedemiehen Albert Einsteinin hyvä ystävä mutta ei silti uskonut valonnopeuden olevan vakio. Sen sijaan hän ilmoitti valon nopeuden tyhjiössä olevan ääretön. Itävaltalais-amerikkalaisen shakkimestari Hans Kmochin mukaan Lasker oli hänen tapaamistaan ihmisistä kaikkein epäkäytännöllisin ja myös talousasioissa täysin taitamaton. Lasker yritti ansaita muun muassa kyyhkyslakalla mutta ei onnistunut saamaan kyyhkysiään lisääntymään. Myöhemmin paljastui, että kaikki hänen kyyhkysensä olivat uroksia. Laskerin maine taitamattomana miehenä kiiri kauas, ja pian häntä huijattiin tarkoituksella kaupoissa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Lasker sijoitti suurimman osan rahoistaan Saksan markkaan ja menetti omaisuuden Saksan hyperinflaatiossa.
Vuonna 1924 Lasker palasi Berliiniin ja aloitti myös gon ja bridgen harrastamisen. Hän oli oppinut molemmat pelit jo muutama vuosi aikaisemmin. Lasker oli ensimmäisiä länsimaisia go-mestareita, ja hän piti go:ta jopa shakkia vaativampana. Laskerista tuli 1930-luvun alussa vahva kansainvälinen bridge-pelaaja, joka edusti Saksaa monissa kansainvälisissä kilpailuissa. Hän johti Saksan joukkuetta bridgen olympialaisissa. Lasker kuitenkin tunsi itsensä liian vanhaksi tavoittelemaan kummankaan pelin maailmanmestaruutta. Lasker kirjoitti kuitenkin bridgestä kirjoissaan Encyclopedia of Games ja Das verständige Kartenspiel.
Lasker kehitti maailmanmestaruuskautensa aikana myös uuden pelin, jota kutsutaan Lascaksi tai joskus myös Laskersiksi. Hän julkaisi vuonna 1911 peliä käsittelevän kirjan The Rules of Lasca, the Great Military Game. Lasca on hieman tammea muistuttava ruutulaudalla pelattava peli, jossa on tarkoitus vangita vastustajan nappulat. Lasker myös kehitti kiinnostavia sääntömuutoksia nim-peliin.
Lasker osallistui aikansa poliittiseen keskusteluun. Hän oli vapaan demokratian puolestapuhuja. Monien muiden aikansa saksalaisten älykköjen tavoin Lasker uskoi Saksan taistelevan ensimmäisessä maailmansodassa hyvän asian puolesta. Hän vertasi sotaa shakkipeliin. Lasker osoitti kunnioitusta Saksaa vastaan taisteleville maille, mikä oli siihen aikaan oli hyvin epätavallista.
Lasker paneutui myös golfin pelaamiseen ja kirjoitti yhden näytelmän.
Muut elämänalueet > Matematiikka ja filosofia

1880-luvun lopulla Lasker opiskeli Berliinin ja Göttingenin yliopistoissa filosofiaa ja matematiikkaa.
Shakkiuransa ollessa nousussa Lasker luennoi muun muassa New Orleansin Tulanen yliopistossa differentiaaliyhtälöistä. Vuonna 1901 Lasker esitteli väitöskirjansa Uber Reihen auf der Convergengrenze to Erlangen University, joka julkaistiin Philosophical Transactions -lehdessä. Erlangenin yliopisto myönsi Laskerille vuonna 1902 matematiikan tohtorin arvonimen hänen tutkimustöistään. Hänen opinnäytteensä käsitteli ideaalilukujen suppenemista.
Vuonna 1905 Lasker esitteli käsityksensä rengasteoriasta ja todisti niin kutsutun Lasker-Noether-teoreeman. Todistus julkistettiin Mathematische Annalen -lehden numerossa 60 vielä samana vuonna.
Shakin kannalta tärkein Laskerin kirjoittamista filosofisista teoksista on Kampf (suom. Taistelu). Siinä Lasker analysoi olemassaolon kamppailua sekä sitä, miten se ilmenee elämässä. Lasker antaa esimerkkeinä usein shakkiin liittyviä asioita. Hän pitikin shakkia kahden mielen välisenä taisteluna, mikä näkyi myös hänen pelityylissään. Lasker ei halunnut missään vaiheessa itseään pidettävän vain shakinpelaajana, mikä ilmeni hänen ponnistelussaan muun muassa matematiikan saralla.
Muut elämänalueet > Julkaisut

Lasker julkaisi useita teoksia muun muassa shakista.
Elokuusta 1892 heinäkuuhun 1893 Lasker julkaisi ensimmäistä shakkilehteään The London Chess Fortnightly. Siitä ehti ilmestyä kaikkiaan 19 numeroa.
Vuonna 1896 Lasker kirjoitti kirjan Common Sense in Chess. Se perustui hänen Lontoossa pitämäänsä 12 luennon sarjaan. Saksankielinen versio kirjasta julkaistiin ensin ja englanninkielinen vuotta myöhemmin.
1901 Lasker julkaisi väitöskirjansa.
Vuosina1904–1907 Lasker julkaisi Lasker's Chess Magazine -lehteä, josta ilmestyi yhteensä kahdeksan numeroa.
Vuonna 1907 Lasker kirjoitti Kampf-nimisen teoksen Saksassa ja kirjoitti sen uudelleen englanniksi nimellä Struggle. Kirja käsitteli filosofiaa.
1910 Lasker julkaisi Pietarin 1909 turnauskirjan nimellä Der internationale Schachkongress zu St. Petersburg
1922 Mein Wettkampf mit Capablanca maailmanmestaruusottelusta Capablancan kanssa
1926 Lasker kirjoitti kirjan Lehrbuch des Schachspiels, joka julkaistiin myöhemmin englanniksi nimellä Lasker's Manual of Chess.
]1935 Alekhine-Bogoljubow Return Match
Vuonna 1940 Lasker kirjoitti viimeisen kirjansa The Community of the Future.
Laskerin matemaattisiin julkaisuihin kuuluivat muun muassa seuraavat:
About a Certain Class of Curved Lines Nature-lehdessä vuonna 1895
Metrical Relations vuonna 1895
An Essay on the Geometrical Calculus vuonna 1896
Reiten auf der Convergenzgrenze vuonna 1897
Merkittäviä pelejä

Emanuel Lasker vs Johann Hermann Bauer (1889) Ensimmäinen tunnettu peli, jossa lähettiparin uhraus avaa vastustajan linnoitusaseman auki
Harry Nelson Pillsbury vs Emanuel Lasker (1895) Laskerin itsensä mukaan hänen uransa paras peli
Wilhelm Steinitz vs Emanuel Lasker (1899) Lasker sai tästä pelistään Lontoon turnauksen ensimmäisen kauneuspalkinnon.
Emanuel Lasker vs José Raúl Capablanca (1914) Yksi shakkihistorian kuuluisimmista peleistä
Max Euwe vs Emanuel Lasker (1934) Lasker tekee asemallisen kuningattarenuhrauksen ja saavuttaa voiton.
Merkittävimmät kilpailutulokset > Turnausmenestys

Pisteissä on ensin Laskerin voitot plusmerkin jälkeen, tappiot miinusmerkin jälkeen ja lopuksi tasapelit =-merkin jälkeen.
| Päiväys | Pelipaikka | Sijoitus | Tulos | Tulos | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1889 | Breslau | 1. | 12/15 | +11−2=2 |  |
| 1889 | Amsterdam | 2. | 6/8 | +5−1=2 | Amos Burn voitti |
| 1890 | Berliini | 1.–2. | 6½/8 | +6−1=1 | jaettu ensimmäinen sija Berthold Laskerin kanssa |
| 1890 | Graz | 3. | 4/6 | +3−1=2 | Gyula Makovetz voitti |
| 1892 | Lontoo | 1. | 9/11 | +8−1=2 | James Masonin edellä |
| 1892 | Lontoo | 1. | 6½/8 | +5−0=3 | Joseph Henry Blackburnen edellä |
| 1893 | New York | 1. | 13/13 | +13−0=0 |  |
| 1895 | Hastings | 3. | 15½/21 | +14−4=3 | Harry Nelson Pillsbury voitti |
| 1895/96 | Pietari | 1. | 6½/8 | +6−1=1 | neljän pelaajan turnaus |
| 1896 | Nürnberg | 1. | 13½/18 | +12−3=3 | Géza Maróczyn edellä |
| 1899 | Lontoo | 1. | 23½/28 | +20−1=7 |  |
| 1900 | Pariisi | 1. | 14½/16 | +14−1=1 |  |
| 1904 | Cambridge Springs | 2.–3. | 11/15 | +9−2=4 | Frank James Marshall voitti turnauksen. |
| 1906 | Trenton Falls | 1. | 5/6 | +4−0=2 | neljän pelaajan turnaus |
| 1909 | Pietari | 1.–2. | 14½/18 | +13−2=3 | jaettu ensimmäinen sija Akiba Rubinsteinin kanssa |
| 1914 | Pietari | 1. | 13½/18 | +10−1=7 | José Raúl Capablancan edellä |
| 1918 | Berliini | 1. | 4½/6 | +3−0=3 | neljän pelaajan turnaus |
| 1923 | Mährisch-Ostrau | 1. | 10½/13 | +8−0=5 | Richard Rétin edellä |
| 1924 | New York | 1. | 16/20 | +13−1=6 | José Raúl Capablancan edellä |
| 1925 | Moskova | 2. | 14/20 | +10−2=8 | Jefim Bogoljubovin takana mutta  José Raúl Capablancan edellä |
| 1934 | Zürich | 5. | 10/15 | +9−4=2 | Aleksandr Alehin voitti |
| 1935 | Moskova | 3. | 12½/19 | +6−0=13 | Mihail Botvinnik ja Salo Flohr voittivat |
| 1936 | Moskova | 6. | 8/18 | +3−5=10 | José Raúl Capablanca voitti |
| 1936 | Nottingham | 7.–8. | 8½/14 | +6−3=5 | José Raúl Capablanca ja  Mihail Botvinnik voittivat |
Merkittävimmät kilpailutulokset > Ottelumenestys

Pisteissä on ensin Laskerin voitot plusmerkin jälkeen, tappiot miinusmerkin jälkeen ja lopuksi tasapelit =-merkin jälkeen.
| Päiväys | Vastustaja | Tulos | Pelipaikka | Pisteet | Pisteet | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1889 | E.R. von Feyerfeil | Voitto | Breslau | 1−0 | +1−0=0 | play-off-peli |
| 1889/90 | Curt von Bardeleben | Voitto | Berliini | 2½−1½ | +2−1=1 |   |
| 1889/90 | Jacques Mieses | Voitto | Leipzig | 6½−1½ | +5−0=3 |   |
| 1890 | Berthold Lasker | Tasapeli | Berliini | ½−½ | +0−0=1 | play-off-peli |
| 1890 | Henry Edward Bird | Voitto | Liverpool | 8½−3½ | +7−2=3 |   |
| 1890 | N.T. Miniati | Voitto | Manchester | 4−1 | +3−0=2 |   |
| 1890 | Berthold Englisch | Voitto | Wien | 3½−1½ | +2−0=3 |   |
| 1891 | Francis Lee | Voitto | Lontoo | 1½−½ | +1−0=1 |   |
| 1892 | Joseph Henry Blackburne | Voitto | Lontoo | 8−2 | +6−0=4 |   |
| 1892 | Henry Edward Bird | Voitto | Newcastle | 5−0 | +5−0=0 |   |
| 1892/93 | Jackson Showalter | Voitto | Logansport −Kokomo | 7−3 | +6−2=2 |   |
| 1893 | Celso Golmayo Zúpide | Voitto | Havanna | 2½−½ | +2−0=1 |   |
| 1893 | Andrés Clemente Vázquez | Voitto | Havanna | 3−0 | +3−0=0 |   |
| 1893 | A. Ponce | Voitto | Havanna | 2−0 | +2−0=0 |   |
| 1893 | Alfred Ettlinger | Voitto | New York | 5−0 | +5−0=0 |   |
| 1901 | Dawid Janowski | Voitto | Manchester | 1½−½ | +1−0=1 |   |
| 1903 | Mihail Tšigorin | Tappio | Brighton | 2½−3½ | +1−2=3 | Ricen gambiitti -ottelu |
| 1908 | Abraham Speijer | Voitto | Amsterdam | 2½−½ | +2−0=1 |   |
| 1909 | Dawid Janowski | Tasapeli | Pariisi | 2−2 | +2−2=0 | testiottelu |
| 1909 | Dawid Janowski | Voitto | Pariisi | 8−2 | +7−1=2 | näytösottelu |
| 1914 | Ossip Bernstein | Tasapeli | Moskova | 1−1 | +1−1=0 | näytösottelu |
| 1916 | Siegbert Tarrasch | Voitto | Berliini | 5½−½ | +5−0=1 |   |
| 1940 | Frank James Marshall | Tappio | New York | ½−1½ | +0−1=1 | näytösottelu |
Merkittävimmät kilpailutulokset > Maailmanmestaruusottelut

Pisteissä on ensin Laskerin voitot plusmerkin jälkeen, tappiot miinusmerkin jälkeen ja lopuksi tasapelit =-merkin jälkeen.
| Päiväys | Vastustaja | Tulos | Pelipaikka | Pisteet | Pisteet | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1894 | Wilhelm Steinitz | Voitto | New York− Philadelphia−Montreal | 12−7 | +10−5=4 | Lasker nousi maailmanmestariksi. |
| 1896/97 | Wilhelm Steinitz | Voitto | Moskova | 12½−4½ | +10−2=5 |  |
| 1907 | Frank James Marshall | Voitto | New York−Philadelphia– Washington−Baltimore− Chicago−Memphis | 11½−3½ | +8−0=7 |  |
| 1908 | Siegbert Tarrasch | Voitto | Düsseldorf−München | 10½−5½ | +8−3=5 |  |
| 1910 | Carl Schlechter | Tasapeli | Wien−Berliini | 5−5 | +1−1=8 | Lasker säilytti mestaruutensa. |
| 1910 | Dawid Janowski | Voitto | Berliini | 9½−1½ | +8−0=3 |  |
| 1921 | José Raúl Capablanca | Tappio | Havanna | 5−9 | +0−4=10 | Lasker menetti maailmanmestaruutensa. |
Kirjallisuutta

Kasparov, Garry: My Great Predecessors, part I. 2003, Everyman Chess, ISBN 1-85744-330-6 (englanniksi)
Winter, Edward G. (toim.): World chess champions. 1981, ISBN 0-08-024094-1 (englanniksi)
Hannak, J.: Emanuel Lasker: The Life of a Chess Master. 1991, ISBN 0-486-26706-7 (englanniksi)
Whyld, Ken: The Collected Games of Emanuel Lasker. 1998, The Chess Player (englanniksi)
Chernev, Irving: Twelve Great Chess Players and Their Best Games. Dover, 1995, ISBN 0-486-28674-6 (englanniksi)
Soltis, Andrew: Why Lasker Matters. 2005, Batsford (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Emanuel Lasker Chessmetricsissä (englanniksi)
Emanuel Lasker ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Shakin maailmanmestarit
| --- | --- |
Kiistattomat (1886–1993)::  Steinitz  Lasker  Capablanca  Euwe  Alehin  Smyslov  Tal  Botvinnik  Petrosjan  Spasski  Fischer  Karpov  Kasparov 
FIDE:n maailmanmestarit 1993–2006::  Halifman  Ponomarov  Kasymdžanov  Topalov 
PCA:n maailmanmestarit 1993–2006::  Kasparov  Kramnik 
Yhdistymisen jälkeen 2006 alkaen::  Kramnik  Anand  Carlsen  Ding  Gukesh 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  Mathematics Genealogy Project  Scopus  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Steinitz ja Lasker vuoden 1894 maailmanmestaruusottelussa.
Emanuel Lasker
Emanuel Lasker
Emanuel Lasker (oikealla) ja José Raúl Capablanca Moskovan turnauksessa vuonna 1925.
Emanuel Lasker vuonna 1933.
Laskerin julkaiseman shakkilehden kansikuva vuoden 1906 marraskuulta.