stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ramadin ensimmäinen taistelu
Taistelu

6. huhtikuuta 2004 Ramadin turvallisuuden ylläpidosta vastasi 1. merijalkaväkidivisioonan 4. rykmentin 2. pataljoona. Merijalkaväki sai tiedustelutiedon, jonka mukaan joukko kapinallisia oli vallannut hallinnollisen rakennuksen ja merijalkaväki eteni kaupunkiin tukemaan paikallisia amerikkalaisille myötämielisiä irakilaisia rakennuksen jälleenvaltaamiseksi. Kaupunkiin etenevät amerikkalaiset väijytettiin useissa eri paikoissa, joista verisin oli kaupungin torilla. Kapinalliset olivat tuoneet erään rakennuksen katolle raskaan konekiväärin ja ottivat kiväärein ja singoin asemat muista rakennuksista. Amerikkalaiset saapuivat torille viiden ajoneuvon kolonnana, joista ensimmäisen raskas konekivääri tuhosi. Amerikkalaiset jäivät loukkuun ja vahvistusten saapuessa kapinalliset olivat jo vetäytyneet. Yhteenotossa kuoli kymmenen merijalkaväen sotilasta.
Raskaat taistelut jatkuivat seuraavien päivien aikana. Merijalkaväki jäi edelleen kiinni kapinallisten väijytyksiin, mutta suuremmilta tappioilta vältyttiin. Samaan aikaan kapinallisille aiheutettiin huomattavia tappioita. Merijalkaväki alkoi lopulta suorittaa etsintöjä talo talolta, mikä johti useiden asekätköjen löytymiseen ja epäiltyjen kapinallisten pidätyksiin.
Seuraukset

Taistelujen loppuessa 10. huhtikuuta 16 merijalkaväen sotilasta oli kaatunut ja 25 haavoittunut. Kapinallisten tarkkoja tappioita ei tunneta. Joidenkin arvioiden mukaan noin 250 kapinallista sai surmansa ja satoja haavoittui. Kapinalliset osoittivat taistellun aikana kykenevänsä asettamaan taitavia väijytyksiä, käyttämään hyväkseen ympäristön suojaa ja suojatulta.
Kapinallisten toiminnan kiihtyessä Ramadissa ja muualla Irakissa alettiin kyseenalaistaa amerikkalaisjoukkojen määrän riittävyys, sekä paikallisten amerikkalaisten puolelle voittamiseen tähdänneen politiikan toimivuus. Merijalkaväki voitti Ramadin taistelun, mutta kapinaliike ei sammunut kokonaan.
Rakkaustarina

| Rakkaustarina> Love Story |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Arthur Hiller
Käsikirjoittaja:  Erich Segal
Tuottaja:  David Golden Howard G. Minsky
Säveltäjä:  Francis Lai
Kuvaaja:  Dick Kratina
Leikkaaja:  Robert C. Jones
Pääosat:  Ali MacGraw Ryan O’Neal
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Love Story Company Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1970
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Oliver's Story
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakkaustarina (Love Story) on yhdysvaltalainen romanttinen elokuva vuodelta 1970. Se kertoo nuoresta parista (Ali MacGraw ja Ryan O’Neal), joka joutuu kohtaamaan vakavan sairauden, kuoleman ja anteeksiantamisen vaikeuden.
Arthur Hillerin ohjaaman elokuvan on käsikirjoittanut Erich Segal, joka muokkasi käsikirjoituksesta myös samana vuonna ilmestyneen romaanin Love story: Rakkauskertomus.
Rakkaustarina sai seitsemän Oscar-ehdokkuutta vuoden 1970 gaalassa:
Paras elokuva – Howard G. Minsky
Paras ohjaus – Arthur Hiller
Paras naispääosa – Ali MacGraw
Paras miespääosa – Ryan O’Neal
Paras miessivuosa – John Marley
Paras alkuperäinen käsikirjoitus – Erich Segal
Paras musiikki – Francis Lai (voitto)
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ali MacGraw  | … |  Jennifer Cavelleri-Barrett   |
|  Ryan O’Neal  | … |  Oliver Barrett IV   |
|  John Marley  | … |  Phil Cavelleri   |
|  Ray Milland  | … |  Oliver Barrett III   |
|  Russell Nype  | … |  Dean Thompson   |
|  Katharine Balfour  | … |  Rva. Barrett   |
|  Sydney Walker  | … |  Tri. Shapely   |
|  Robert Modica  | … |  Tri. Addison   |
|  Walker Daniels  | … |  Ray Stratton   |
|  Tommy Lee Jones  | … |  Hank Simpson   |
|  John Merensky  | … |  Steve   |
|  Andrew Duncan  | … |  Reverend Blaufelt   |
Jatko-osa

Elokuva sai heikkona pidetyn jatko-osan Oliverin tarina (1979).
Aiheesta muualla

Rakkaustarina Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Parhaan draamaelokuvan Golden Globe -palkinnon saaneet elokuvat |
| --- | --- |
1951–1970:  Paikka auringossa (1951)  Suuri maailmansirkus (1952)  Näin hänen kuolevan (1953)  Alaston satama (1954)  Eedenistä itään (1955)  Maailman ympäri 80 päivässä (1956)  Kwai-joen silta (1957)  Kahlitut (1958)  Ben-Hur (1959)  Spartacus (1960)  Navaronen tykit (1961)  Arabian Lawrence (1962)  Kardinaali (1963)  Becket (1964)  Tohtori Živago (1965)  Kunnian mies (1966)  Yön kuumuudessa (1967)  Leijona talvella (1968)  Tuhannen päivän kuningatar (1969)  Rakkaustarina (1970) 
1971–1990:  Kovaotteiset miehet (1971)  Kummisetä (1972)  Manaaja (1973)  Chinatown (1974)  Yksi lensi yli käenpesän (1975)  Rocky (1976)  Käännekohta (1977)  Keskiyön pikajuna (1978)  Kramer vastaan Kramer (1979)  Tavallisia ihmisiä (1980  Kultalampi (1981)  E.T. (1982)  Hellyyden ehdoilla (1983  Amadeus (1984)  Minun Afrikkani (1985)  Platoon – nuoret sotilaat (1986)  Viimeinen keisari (1987)  Sademies (1988)  Syntynyt 4. heinäkuuta (1989)  Tanssii susien kanssa (1990) 
1991–2010:  Bugsy (1991)  Naisen tuoksu (1992)  Schindlerin lista (1993)  Forrest Gump (1994)   Järki ja tunteet (1995)  Englantilainen potilas (1996)  Titanic (1997)  Pelastakaa sotamies Ryan (1998)  American Beauty (1999)  Gladiator (2000)  Kaunis mieli (2001)  Tunnit (2002)  Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003)  Lentäjä (2004)  Brokeback Mountain (2005)  Babel (2006)  Sovitus (2007)  Slummien miljonääri (2008)  Avatar (2009)  The Social Network (2010) 
2011–:  The Descendants (2011)  Argo (2012)  12 Years a Slave (2013)  Boyhood (2014)  The Revenant (2015)  Moonlight (2016)  Three Billboards Outside Ebbing, Missouri (2017)  Bohemian Rhapsody (2018)  Taistelulähetit – 1917 (2019)  Nomadland (2020)
HMS Ranger (1895)

| HMS Ranger |
| --- | --- |
 HMS Ranger

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company, Hebburn
Kölinlasku:  29. elokuuta 1894
Laskettu vesille:  28. toukokuuta 1895
Palveluskäyttöön:  helmikuu 1896
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 20. toukokuuta 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  310 t (kevyt) 340 t (max)
Pituus:  62,18 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,79 m
Syväys:  2,62 m
Koneteho:  4 000 ihp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  53
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 x QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 x 18" torpedoputkea
HMS Ranger oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Sunfish-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnista, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 31. maaliskuuta 1895. Köli laskettiin 29. elokuuta 1894 telakkanumerolla 327 ja alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1895. Alus valmistui helmikuussa 1896.
Palvelus

Koko uransa alus palveli kotivesillä, kunnes se myytiin 20. toukokuuta 1920 romutettavaksi Riddle and Companylle.
Rangaistuspartio

| Rangaistuspartio> Wheels of terror The Misfit Brigade |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gordon Hessler
Käsikirjoittaja:  Nelson Gidding
Perustuu:  Sven Hassel: Kuolema telaketjuilla
Tuottaja:   Just Betzer  Benni Korzen 
Säveltäjä:  Ole Høyer
Kuvaaja:  Đorđe Nikolić
Leikkaaja:  Robert Gordon
Pääosat:   Oliver Reed  Bruce Davison  David Carradine 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Betzer-Korzen Productions
Ensi-ilta:  23. helmikuuta 1987
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rangaistuspartio (Wheels of terror tai The Misfit Brigade) on Sven Hasselin teoksesta Kuolema telaketjuilla tehty elokuva vuodelta 1987. Sen on ohjannut Gordon Hessler.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Roope Lehtinen kutsuu Rangaistuspartiota raa’aksi sotaelokuvaksi aivottoman toiminnan ystäville. Hän antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Aiheesta muualla

http://www.leffatykki.com/elokuva/kuolema-telaketjuilla
Viorel Moldovan

Viorel Dinu Moldovan (s. 8. heinäkuuta 1972 Bistrița) on romanialainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän pelasi Romanian maajoukkueessa 70 ottelua ja teki niissä 25 maalia vuosina 1993–2005. Hän on vielä vuoden 2018 lopulla neljänneksi eniten maaottelumaaleja tehnyt romanialainen. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana.
Moldovan edusti ammattilaisuransa alkuvuosina kotimaassaan Gloria Bistrițaa ja Dinamo Bukarestia. Vuonna 1995 hän siirtyi Sveitsiin Neuchâtel Xamaxiin ja kausina 1996–1998 hän edusti Grasshopper Zürichiä, joka voitti Sveitsin-mestaruuden vuonna 1998. Moldovan oli Sveitsin liigan paras maalintekijä kausilla 1995–1996 ja 1996–1997. Kevätkaudella 1998 hän pelasi myös Englannin Valioliigassa Coventry Cityn joukkueessa. Kaudet 1998–2000 hän edusti turkkilaisseura Fenerbahçea ja kaudet 2000–2004 ranskalaista Nantesia, jonka riveissä hän voitti Ranskan-mestaruuden vuonna 2001. Vuonna 2003 hän pelasi yhden ottelun Arabiemiraateissa Al-Wahdan joukkueessa. Kausina 2004–2007 Moldovan edusti vielä sveitsiläisseura Servetteä sekä kotimaassaan Politehnica Timișoaraa ja Rapid Bukarestia. Rapidin joukkueessa hän voitti Romanian cupin vuosina 2006 ja 2007.
Moldovan pelasi Romanian maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa syyskuussa 1993. Hän pelasi vuoden 1996 EM-kilpailuissa kaksi ottelua, vuoden 1998 MM-kilpailuissa neljä ottelua ja vuoden 2000 EM-kilpailuissa neljä ottelua. MM-kisoissa 1998 hän teki maalin sekä Englantia että Tunisiaa vastaan. EM-kisoissa 2000 hän teki maalin Saksaa vastaan tasapeliin 1–1 päättyneessä alkulohko-ottelussa. Huhtikuussa 1996 hän teki maaottelussa Georgiaa vastaan hattutempun. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2005 MM-karsintaottelussa Makedoniaa vastaan.
Moldovan on toiminut valmentajana kotimaansa lisäksi Ranskassa Auxerren joukkueessa muutaman kuukauden ajan vuonna 2016. Hän on ollut Romanian alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja ja muun muassa vuoden 2016 EM-kilpailuissa Romanian miesten maajoukkueen apulaisvalmentaja. Vuodesta 2018 hän on valmentanut Chindia Târgovișten joukkuetta.
Mari Molid

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mari Molid vuonna 2014. |  Mari Molid vuonna 2014. |  Mari Molid vuonna 2014. |  |
Maa:   Norja
Naisten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rio 2016 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Brasilia 2011 |  |  |
|  Kultaa | Tanska 2015 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tanska/Norja 2010 |  |  |
Mari Kristine Søbstad Molid (s. 8. elokuuta 1990 Trondheim) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa syyskuusta 2010 alkaen 107 maaottelua ja tehnyt niissä 57 maalia. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja voitti maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 ja Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 2010. Seuratasolla hän edustaa tanskalaista Randers HK:ta.
Ranskan ensimmäinen tasavalta

Ranskan ensimmäinen tasavalta (virallisesti Ranskan tasavalta, ransk. République française) toimi vuosina 1792–1804 eli Ranskan suuren vallankumouksen ajan lukuun ottamatta sen alkuvuosia, jolloin monarkia vielä säilytettiin. Tasavalta loppui tosiasiassa vuonna 1799, mutta muodollisesti vasta 1804.
Tasavaltalaisuus sai Ranskassa suosiota porvarilisen lukeneiston keskuudessa 1700-luvun loppupuolella. Monet valistusfilosofit, esimerkiksi Voltaire, tosin kannattivat valistunutta itsevaltiutta tai vaativat korkeintaan kuninkaan yksinvallan poistamista. Vuoden 1789 vallankumous pyrki aluksi säätyjen erioikeuksien poistamiseen ja teki siitä periaatepäätöksen 4. elokuuta 1789. Vielä yli kaksi vuotta vallankumouksen puhkeamisen jälkeen 13. syyskuuta 1791 säädetty perustuslaki säilytti monarkian. Se jätti hallitsijalle toimeenpanovallan.
Tasavalta alkoi saada kannatusta Itävallan-sodan sytyttyä 1792. Itävalta ja Preussi olivat liittoutuneet keskenään, jolloin Ranska julisti 20. huhtikuuta 1792 sodan Itävallalle. Ranskan armeija menestyi siinä huonosti, ja tämän aiheuttama tyytymättömyys kohdistui kuningasperheeseen, varsinkin itävaltalaissyntyiseen kuningattareen Marie-Antoinetteen. Kun väkijoukko valtasi Tuileries’n palatsin 10. elokuuta 1792, kuningasperhe joutui pakenemaan Kansalliskonventtiin. Tämä merkitsi monarkian tosiasiallista loppua. Ranska julistettiin tasavallaksi kansalliskonventissa 22. syyskuuta 1792. Seuraavina vuosina 1792–1795 maata hallitsi Kansalliskokous. Kuningas Ludvig XVI ja kuningatar Marie-Antoinette mestattiin 1793.
Ranskan tasavallalle laadittiin vuoden I perustuslaki eli niin sanottu vuoripuolueen perustuslaki, joka kuitenkaan ei koskaan tullut voimaan. Vuonna 1795 vahvistettiin vuoden III perustuslaki, jolla maahan perustettiin direktoriohallitus.
Kenraali Napoleon Bonaparte sai tasavallan aikana vaikutusvaltaa ensin maan ulkopolitiikassa vuodesta 1796 alkaen. Hän teki ehdotuksia sotilaallisista operaatioista Italian kaupunkivaltioita ja Itävaltaa vastaan ja saavutti niissä menestystä. Vuonna 1799 Ranskalla oli kuitenkin vastassaan Turkin, Ison-Britannian, Itävallan ja Venäjän yhdistetyt voimat. Napoleon sai vihollisen uhkan avulla kannatusta verettömälle operaatiolle nimeltä Brumairekuun 18. päivän vallankaappaus. Se tapahtui 9. marraskuuta 1799 ja merkitsi direktorio­hallituksen kukistumista, kansalliskonventin hajottamista ja tosiasiallisesti Napoleonin yksinvaltaa. Tämä kirjattiin Vuoden VIII perustuslakiin (1799), jonka mukaan Napoleon hallitsi maata konsulina. Tasavallan muuttaminen perinnölliseksi keisarikunnaksi vuonna 1804 oli lopullinen päätepiste ensimmäiselle tasavallalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ranskan ensimmäinen tasavalta Wikimedia Commonsissa
Ranskan 5. armeija

| 5>  armeija |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1914-1918 1939-1940
Valtio:   Ranska
Puolustushaarat:  Maavoimat
Rooli:  kenttäarmeija
Koko:  armeija
Sodat ja taistelut:  Ensimmäinen maailmansota Toinen maailmansota
Ranskan 5. armeija (ransk. Ve Armée) oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. Louis Franchet d’Espèreyn alaisuudessa armeijan hyökkäys mahdollisti Marnen taistelun voiton 1914.
Toinen maailmansota

Armeija perustettiin 27. elokuuta 1939, jolloin se alistettiin Ranskan 2. armeijaryhmälle.
Komentajat

Armeijankomentajina olivat:
armeijankenraali Bourret 27. elokuuta 1939 -
Molekyyliorbitaaliteoria

Happimolekyylin molekyyliorbitaalidiagrammi
Molekyyliorbitaaliteoria (MO-teoria) on malli, joka selittää elektronien käyttäytymistä molekyyleissä sallimalla niiden hajautumisen eli delokalisoitumisen koko molekyyliin. Mallissa molekyylin aaltofunktio  \phi (molekyyli) rakennetaan siten, että se käsittää kaikki molekyylin atomiytimet.
Molekyyliorbitaalin rakentaminen alkaa yleensä molekyyliin sitoutuvien atomien atomiorbitaalien yhdistämisellä (LCAO, linear combination of atomic orbitals). Kahden atomiorbitaalin yhdistymisen kannalta olennaista on niiden symmetria, peitto (overlap) ja energia. Yhdistämisen lopputuloksena saadaan sama- ja erivaiheisia molekyyliorbitaaleja. Samavaiheiset orbitaalit ovat molekyyliä sitovia (bonding) ja erivaiheiset hajottavia (antibonding). Hajottavat orbitaalit ovat vastaavia sitovia orbitaaleja korkeammilla energiatasoilla. Syntyvien molekyyliorbitaalien lukumäärä on sama kuin sen atomien atomiorbitaalien lukumäärä.
Elektronien sijoittuminen molekyyliorbitaaleille määrää molekyylin pysyvyyden. Sijoittuminen on aufbau-periaatteen mukaista, eli elektronit asettuvat aina ensin matalaenergisimmille orbitaaleille. Sitoville orbitaaleille asettuvat elektronit sitovat molekyyliä, hajottaville asettuvat hajottavat. Molekyylin muodostumisen kannalta on välttämätöntä, että sitovia elektroneja on enemmän kuin hajottavia. Kaksiatomisessa molekyylissä ydinten välistä kovalenttista vuorovaikutusta voidaan kuvata sidoskertaluvulla, joka määritellään
Sidoskertaluku 1 tarkoittaa yksinkertaista kovalenttista sidosta, 2 kaksoissidosta ja 3 kolmoissidosta. Sidoskertaluku ei kuitenkaan ole kaikissa sidoksissa kokonaisluku. Sidosentalpia kasvaa sidoskertaluvun kasvaessa, eli korkea sidoskertaluku kuvaa vahvaa sidosta.
Matemaattisesti MO-teoria on monimutkaisempi ja vähemmän intuitiivinen kuin lokalisoituneina sidosvuorovaikutuksina elektronien toimintaa mallintava valenssisidosteoria (VB-teoria). Useissa yhdisteissä MO-teoria kuvaa sitoutumista kuitenkin paremmin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Purdue University: Molecular Orbital Theory (englanniksi)
Rajuilma (yhtye)

| Rajuilma> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1980-luku–2008
Tyylilaji:  heavy metal
Kotipaikka:  Jyväskylä, Suomi
Laulukieli:  suomi
Levy-yhtiö:  Finnlevy / Kräk 1987   Power Records 1990  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rajuilma oli 1980-luvun alusta vuoteen 2008 saakka toiminut suomalainen heavy- ja hard rock -yhtye. Se julkaisi pitkän uransa aikana vain yhden täysimittaisen albumin, neljä singleä sekä yhden EP:n.
Historia > Yhtye muotoutuu

Basisti Hannu "Hane" Jääskeläinen sekä Rauno "Rane" ja rumpali Osmo "Opa" Rautiainen soittivat STT-nimisessä bändissä Pasi "Toope" Rintalan ja Seppo Paukamaisen kanssa. Yhtye esitti cover-versioita Sensuurin ja Ratsian sekä muun punkin ja uuden aallon yhtyeiltä. Lopulta tuli esiin ajatus omasta musiikista, jolloin Paukamainen lähti. Toope Rintala kyllästyi kinaan lauluosuuksista ja yhtye kutistui trioksi, jossa Rane oli sekä kitaristi että laulaja. Yhtye ehti viisimiehisenä koulubilekeikkojen lisäksi osallistua Keski-Suomen taidetapahtuman karsintaan. 
Jäljelle jäänyt trio alkoi miettiä uutta musiikillista linjaa. Tässä vaiheessa Suomen Tietotoimisto Oy lähetti yhtyeelle vaatimuksen välittömästä nimen vaihdosta sekaannuksien välttämiseksi. Opa ja Hane ideoivat Rajuilman saman nimisestä omasta varhaisvaiheen kappaleesta.
Musiikin tyyliksi muotoutui suomenkielinen heavy- ja hardrock. Musiikin vaikutteet tulivat brittiläsiltä New Wave of British Heavy Metal - yhtyeiltä.. Samalla keksittiin viedä sanoitukset äärimmilleen, jotta saataisiin aikaan jotakin liikettä. Trio teki ammattimaisessa studiossa demon 1984.
Historia > Triosta tunnetuimpaan kokoonpanoon

Rajuilma yhdisti musiikkiinsa avoimen satanistisia ja hedonistisia tekstejä, jotka Suomessa olivat 1980-luvulla ennenkuulemattomia. Erityisesti uskonnolliset ryhmittymät huolestuivat sanoitusten vaikutuksesta. Sana alkoi kiertää Rajuilman keikoista. Rane oli silti tyytymätön kokoonpanoon. Hän oli aiemmin tavannut kosketinsoittaja Petri "Bona" Ekarin ja kuultuaan tämän soittoa kertoi muille sopivan uuden jäsenen löytyneen. Bona oli soittanut pitkään ravintolayhtyeissä ja keikkoihin rutinoituneena hänestä tuli samalla yhtyeen käytännön asioiden hoitaja. Lopulta Rane totesi, että hän haluaa keskittyä joko lauluun tai kitaraan. Kokoonpanoon tuli ensin Hannu Forsbacka, jonka korvasi Jukka "Belle" Laurio. Kokoonpano Rane laulu ja kitara, Belle kitara, Bona kosketinsoittimet, Hane basso ja Opa rummut soitti ensimmäisen keikkansa Jyväskylän 24. tunnin Rock Marathon -tapahtumassa elokuussa 1985. Jonkin aikaa tämän jälkeen toiseksi kitaristiksi tuli Aki Vilkamaa samoilla treenikämpillä soittaneesta Quded Wezie:stä ja Rane keskittyi lauluun. Rajuilma osallistui Rock SM -välikarsintaan Jyväskylässä lokakuussa 1985. Yhtye sai lehdissä kritiikkiä poseeraamisesta ja "negatiivisista energioista", vaikka samalla myönnettiin tiukkuus, meininki ja vauhti. Eräässä haastattelussa Rane myönsi, että sanoituksista oli tulossa painolasti ja että yhtye ei ollut osannut arvioida, miten tosissaan ne otettaisiin, vaikka niiden tarkoitus huomion herättämiseksi oli saavutettu.
Historia > Levytyssopimus

1986 Rajuilma osallistui Rockin SM-kisojen karsintaan josta yhtye pääsi jatkoon Lahteen. Paikalla oli levy-yhtiöiden tarkkailijoita. Kiinnostunesita yhtiöistä valittiin Finnlevy, jonka Janne Louhivuori pyysi nauhaa ja antoi käyntikortin. Hän huomasi sekä yhtyeen lavaolemuksen että musiikin. Sopimus tehtiin Finnlevyn Kräk!-merkille, ja se olisi käsittänyt useita singlejä sekä albumin.  Albumia varten Finnlevy olisi halunnut Rajuilman siistivän sanoituksiaan, mihin yhtye ei kuitenkaan suostunut. Varmuutta tästä ei kuitenkaan ole.
Finnlevyn kanssa tehty levytyssopimus johti vain yhden singlen julkaisuun vuonna 1987. Kohua herättänyt kappale ”Naidaan” pääsi mukaan MTV:n suosittuun Levyraati-ohjelmaan. Sanoituksestaan johtuen se ei saanut juurikaan soittoa radiossa, vaikka singlen tuotti T.T. Oksala.
Singlen kritiikki oli lehdistössä negatiivista, vaikka energia ja toisaalta hauskuus huomattiin. Televisioesiintyminen toi yhtyeelle keikkoja. Sopimus päättyi heikkoon vastaanottoon.
Janne Louhivuori totesi sanoituksista, että vastaavia oli kuultu ulkomaisessa rockissa jo kauan, mutta että Suomessa oltiin jäljessä, viitaten esimerkkinä kappaleeseen "Shake Your Moneymaker".
Historia > Kriisi, uusi noste loppuu

Rajuilma joutui erottamaan perustajajäsen Opa Rautiaisen ailahtelevan soittokunnon vuoksi, mikä turhautti hankalassa tilanteessa olevaa yhtyettä ja vaaransi keikkojen onnistumisen mahdolliseen palkkion menettämiseen saakka. Uudeksi rumpaliksi pyydettiin Heikki "Hessu" Kalilainen, jonka Bona tunsi entuudestaan jameista. Syksyllä 1989 Rajuilma pääsi Rock SM -finaaleihin, jossa yhtye herätti jälleen levy-yhtiöiden kiinnostuken. Yhtye valitsi Power-levy-yhtiön, ja albumin miksaajaksi tuli Mikko Karmila. Rajuilma-albumi myi muutamia tuhansia, mikä oli odotuksiin nähden pettymys. Osa jäsenistä alkoi vähitellen turhautua ja mielekkyys tuntui kyseenalaiselta. Harjoituksiin tulleet ongelmat aiheuttivat lisäksi jännitteitä yhtyeen sisällä ja loivat edelleen epävarmuutta keikkojen onnistumisesta. Maan talouskriisi aiheutti Power-levy-yhtiön konkurssin kaataen voimassa olleen levytyssopimuksen.
Kesällä 1991 Belle, Bona ja Hessu saivat tarpeekseen ja lähtivät yhtyeestä. Hane oli myös pettynyt, mutta jäi vielä yhtyeeseen.
Jäljelle jääneet Hane, Rane ja Aki etsivät uudeksi rumpaliksi Mika Parkatin ja kosketinsoittajaksi Seppo Laitisen. Parkatin tilalle tuli uudelleen Hessu Kalilainen. Kalilainen erosi kahden vuoden kuluttua 1998 ja nyt myös Hane Jääskeläinen lähti. Yhtye ei enää kehittynyt ja uusia sävellyksiä ei tullut. Lisäksi jo harjoituksien saamisesta sovitusti kokoon ei ollut varmuutta.
Rane Rautiainen ja Aki Vilkamaa etsivät uusiksi jäseniksi rumpali Mikko "Mixa" Hinkkasen ja Marko "Mako" Happosen, joka oli aiemmin soittanut Tarot-yhtyeen kitaristina nimellä Mako H. Rajuilmassa hän oli basisti.
Tämä kokoonpano teki Rajuilman viimeisen julkaisun, vuonna 2000 ulkopuolisen rahoituksen turvin omakustanteena ilmestyneen EP:n Synkkä arkipyhä.
Yhtye lopetti toimintansa kesällä 2008 kitaristi Aki Vilkamaan kuoltua. Rajuilma-LP:n kannet on kuvannut valokuvataiteilija Juha Metso.
Rajuilman tarina ikuistettiin kirjan kansien väliin vuonna 2017. Jyväskyläläinen toimittaja Juho Hämäläisen kirjoittama historiikki Rautaratsun selässä – Rajuilman nousu, uho ja tuho julkaistiin syyskuussa 2017.
Laulaja Rane Rautianen on vuodesta 2017 saakka tehnyt yhteistyötä Paha Kaksonen - yhtyeen kanssa. Myös muut jäsenet ovat vierailevina muusikoina soittaneet Rajuilman kappaleita
Pahan Kaksosen kanssa yksittäisillä keikoilla.
Diskografia > Albumit

Rajuilma (1990)
Diskografia > Singet ja EP:t

Naidaan (1987)
Piiskaa! (1990)
Avain taivaisiin (1990)
Kova biisi (1990)
Synkkä arkipyhä (EP, 2000)
Ranskan 4. armeija

| 4>  armeija |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1914-1918 1939-1940
Valtio:   Ranska
Puolustushaarat:  Maavoimat
Rooli:  kenttäarmeija
Koko:  armeija
Sodat ja taistelut:  Ensimmäinen maailmansota Toinen maailmansota
Ranskan 4. armeija (ransk. IVe Armée) oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan.
Toinen maailmansota

Armeija perustettiin 27. elokuuta 1939, jolloin se alistettiin Ranskan 2. armeijaryhmälle ja 6. kesäkuuta armeija siirrettiin osaksi 4. armeijaryhmää.
Komentajat

Armeijankomentajina olivat:
armeijankenraali Réquin 27. elokuuta 1939 -