stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauri Stålhammar

Lauri Stålhammar (20. syyskuuta 1900 – 13. heinäkuuta 1992 Sysmä) oli suomalainen sotaveteraani, jonka helsinkiläiset Marko Tapani Puranen ja Marko Juhani Orre ryöstivät ja surmasivat hänen ollessaan 91-vuotias. Ryöstösaalis oli noin 18 000 markkaa. Tapaus sai paljon huomiota lehdistössä.
Puranen ja Orre saatiin kiinni vasta 12 vuotta myöhemmin. Vuoden 2005 kesällä Heinolan käräjäoikeus tuomitsi ryöstön suunnitelleen Purasen 2,5 vuodeksi vankeuteen törkeästä ryöstöstä ja muista rikoksista. Orre tuomittiin 9,5 vuodeksi vankeuteen taposta ja törkeästä ryöstöstä. Molemmat valittivat tuomioista Kouvolan hovioikeuteen, mutta päätös pysyi siellä samana. 
Purasta oikeudessa edusti Aarno Arvela.
Kiinankarhunputki

| Kiinankarhunputki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Karhunputket Angelica
Laji::  sinensis
Kaksiosainen nimi
 Angelica sinensis  (Oliv.) Diels 
Katso myös
   Kiinankarhunputki Wikispeciesissä   Kiinankarhunputki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kiinankarhunputki (Angelica sinensis) on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon, karhunputkien (Angelica) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi, jonka haarova varsi voi kasvaa 40–100 cm korkeaksi.
Kiinankarhunputki kasvaa metsissä ja pensastiheiköissä 2500–3000 metrin korkeudella merenpinnasta. Länsi- ja Luoteis-Kiinassa lajia tavataan ylänköjen viileillä ja kosteilla paikoilla.
Kiinankarhunputkea käytetään yleisesti yrttinä kiinalaisessa lääkinnässä ja tähän tarkoitukseen sitä tavallisesti kerätään luonnosta, mutta toisinaan myös kasvatetaan. Lajia kerrotaan käytetyn naisten ravitsemuksen hoitoon jo tuhansien vuosien ajan. Kasvilla on huomattu olevan erityisesti verta parantava vaikutus.
Lääkinnässä kasvista käytetään erityisesti sen juurta, jossa on hyvin selvästi erottuva, makean pistävä aromi, minkä vuoksi juurta käytetään lisäämällä sitä ruokaan ruoanvalmistusvaiheessa. Juuret kerätään syksyllä tai talvella ja kuivataan myöhempää käyttöä varten. Juurella on muun muassa kipua lievittäviä, kolesterolia laskevia ja tukoksia estäviä vaikutuksia. Joidenkin tietojen mukaan kasvi sisältäisi B12-vitamiinia, minkä myötä sitä voisi käyttää anemian torjuntaan. Kiinankarhunputken juuri on myös yksi ainesosa perinteisestä neljän ainesosan keitosta, jonka muut ainesosat ovat pikkusoilio (Rehmannia glutinosa), kiinanpioni (Paeonia lactiflora) sekä Ligusticum wallichii -rantaputkilaji.
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Angelica sinensis (englanniksi)
Flora of China: Angelica sinensis (englanniksi)
Kerstin Gier

| Kerstin Gier |
| --- | --- |
 Kerstin Gier vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1966 (ikä 58) Bergisch Gladbach, Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Aiheesta muualla
kerstingier.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kerstin Gier (s. 8. lokakuuta 1966 Bergisch Gladbach, Saksa) on saksalainen kirjailija, joka tunnetaan erityisesti nuorille suunnatusta Rakkaus ei katso aikaa -fantasiatrilogiastaan. Trilogian ensimmäinen osa Rubiininpuna (saks. Rubinrot) oli Der Spiegel -lehden bestseller-listalla vuoden, ja myyntiluvut Saksassa ylittävät miljoonan kappaleen rajan. Lontooseen sijoittuva fantasiatrilogia seuraa 16-vuotiasta Gwendolyn Shepherdia, joka saa tietää kantavansa sukunsa aikamatkustusgeeniä. Kirjoista on tehty Saksassa elokuva. Suurinta osaa Gierin aikuisille suunnatusta tuotannosta ei ole käännetty suomeksi, tai edes englanniksi, sillä hän on tehnyt merkittävimmän uransa nimenomaan nuortenkirjailijana.
Gier on opiskellut muun muassa kieliä, musiikkitiedettä ja psykologiaa.
Tuotanto > Suomennettu tuotanto

Pilvilinna (Wolkenschloss, 2017). Suomentanut Heli Naski. Gummerus Kustannus. 2019.
Rubiininpuna (Rubinrot, 2009). Suomentanut Riitta Virkkunen. Gummerus Kustannus. 2012.
Safiirinsini (Saphirblau, 2010). Suomentanut Riitta Virkkunen. Gummerus Kustannus. 2013.
Smaragdinvihreä (Smaragdgrün, 2010). Suomentanut Ilona Nykyri. Gummerus Kustannus. 2014.
Lupaus – Unien ensimmäinen kirja (Silber - Das erste Buch der Träume, 2013). Suomentanut Heli Naski. Gummerus Kustannus. 2015.
Vala – Unien toinen kirja (Silber – Das zweite Buch der Träume, 2014). Suomentanut Heli Naski. Gummerus Kustannus. 2015.
Liitto – Unien kolmas kirja (Silber – Das dritte Buch der Träume, 2015). Suomentanut Heli Naski. Gummerus Kustannus. 2016.
Päivänvalolla ei näe.  (Was man bei Licht nicht sehen kann, 2021)  Suomentanut Heli Naski. Gummerus, 2023.  ISBN 978-951-24-3104-5.
Tuotanto > Suomentamaton tuotanto

Jungs sind wie Kaugummi – süß und leicht um den Finger zu wickeln, 2009
Die Mütter-Mafia, 2005
Die Patin, 2006
Gegensätze ziehen sich aus, 2009
Das Mütter-Mafia Buch – die Kunst, den Alltag zu feiern, 2010
Die Mütter-Mafia und Friends, 2011
Auf der anderen Seite ist das Gras viel grüner, 2011
In Wahrheit wird viel mehr geloge, 2009
Für jede Lösung ein Problem, 2006 (engl. For Every Solution, A Problem, 2013)
Lügen, die von Herzen kommen, 2007
Ach, wär ich nur zu Hause geblieben, 2007
Ein unmoralisches Sonderangebot, 2004
Ehebrecher und andere Unschuldslämmer, 2000¨
Die Braut sagt leider nein, 1998
Fisherman‘s Friend in meiner Koje, 1998
Die Laufmasche 17 gute Gelegenheiten, den Traummann zu verpassen, 1997
Männer und andere Katastrophen, 1996
Aiheesta muualla

Kerstin Gierin kotisivut
Kuustonen

Kuustonen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja suomalaisia nimenkantajia ovat:
Mikko Kuustonen (s. 1960), laulaja-lauluntekijä, kitaristi
Iina Kuustonen, (s. 1984), näyttelijä, Mikko Kuustosen tytär
Minka Kuustonen, (s. 1985), näyttelijä, Mikko Kuustosen tytär
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kiinankaali

| Kiinankaali |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Kaalit Brassica
Laji::  rapa
Alalaji::  pekinensis
Kolmiosainen nimi
 Brassica rapa ssp. pekinensis  (Lour.) Hanelt 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiinankaali (salaattikiinankaali) (Brassica rapa Pekinensis-ryhmä, syn. Brassica pekinensis) on lehtivihanneksena käytettävä nauriin lajikeryhmä. Salaattikiinankaalille läheinen lajikeryhmä on pinaattikiinankaali (Brassica rapa Chinensis-ryhmä).
Kiinankaalin lehdissä on paksut mehevät lehtiruodit. Sitä käytetään raakana silppuna salaateissa ja keitettynä tai höyrytettynä useissa itämaisissa ruokalajeissa, muun muassa kevätkääryleiden täytteessä. Kiinankaalin suurimpia käyttäjiä maailmassa ovat korealaiset, joiden kansallisruoassa kimchissä kiinankaali on oleellinen ainesosa.
Kiinankaalia alettiin viljellä Kiinassa 400-luvulla. Eurooppaan se on tuotu 1800-luvulla, Suomeen se rynnisti edullisena keskitalven salaattiaineena 1960-luvulla. Suosituimmillaan se oli 1980-luvulla, usein yhdistettynä punaisen paprikan ja vihreiden herneiden kanssa. Helsingin Sanomien pakinoitsija Pii kirjoitti vuonna 1988: ”Eikö kukaan voisi tehdã mitãän tukahduttavalle, painostavalle ja mauttomalle kiinankaalivirralle, jolla meitä piinataan lähes kaikissa ruokapaikoissa ja jopa hienoissa ravintoloissa salaatin nimellä?”
Prosymidonia sisältävien fungisidien käytön kiinankaaliviljelmillä on todettu saavan aikaan mustia täpliä kaalinlehtiin.
Kiinankaali kukkii.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Brassica pekinensis (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Suomalaiset hyötypuutarhakasvit
| --- | --- |
Juurekset:   lanttu  mustajuuri  nauris  palsternakka  porkkana  piparjuuri  punajuuri  retiisi  selleri 
Kaalit:   keräkaali  kiinankaali  kukkakaali  kyssäkaali  lehtikaali  punakaali  parsakaali  ruusukaali  kurttu- eli savoijinkaali 
Kurkkukasvit:   kurkku  kesäkurpitsa  kurpitsa  spagettikurpitsa 
Mausteet:   basilika  humala  kirveli  krassi  kumina  kurkkuyrtti  kynteli  lipstikka  meirami  minttu  persilja  rakuuna  rosmariini  salvia  sitruunamelissa  tilli  timjami 
Mukulakasvit:   maa-artisokka  peruna 
Palkokasvit:   herne  härkäpapu  tarhapapu 
Sipulit:   hillosipuli  ilmasipuli  jättisipuli  purjo  sipuli  ruohosipuli  ryvässipuli  valkosipuli  vihersipuli 
Muut kasvikset:   endiivi  fenkoli  latva-artisokka  lehtisalaatti  lehtiselleri  mangoldi  maissi  paprika  parsa  pinaatti  raparperi  tomaatti
Kivarinjärvi (järvi)

| Kivarinjärvi |
| --- | --- |
 Järveä länsirannalta kohti Jokelansaarta
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Puolanka
Koordinaatit:  64°53′27″N, 27°34′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kiiminkijoki
Järvinumero:  60.051.1.006 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,5 m 
Rantaviiva:  13,78 km 
Pinta-ala:  2,621 km² 
Tilavuus:  0,0107136 km³ 
Keskisyvyys:  4,09 m 
Suurin syvyys:  11 m 
 fiKivarinjärvi 
Kivarinjärvi on järvi Puolangan kunnassa noin neljän kilometriä kuntakeskuksesta luoteeseen. Kivarinjärven kylä sijaitsee järven etelärannalla.
Järvi on itä–-länsisuunnassa neljä kilometriä pitkä ja enimmillään 1,2 kilometriä leveä. Siitä työntyy itään 400 metriä leveä Nurkkalahti. Järven pinta-ala on 2,62 neliökilometriä, ja sen rantaviivan pituus on 13,8 kilometriä. Järven tilavuudeksi on laskettu 10,7 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0107 kuutiokilometriä. Keskisyvyys on 4,09 metriä ja syvin kohta 11 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven länsiosassa. Järvellä on kaksi saarta: Jokelansaari ja Pikkusaari. Jokelansaari on niistä suurin ja sijaitsee järven keskiosassa.
Kivarinjärvi sijaitsee Kiiminkijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 60) Puolankajärven valuma-alueella (60.05), jonka Kivarinjärven alueeseen (60.051) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 137,5 mpy.
Järvi on Kiiminkijoen alkulähde. Joki alkaa järven pohjoispäästä. Järven eteläpäähän laskee Keskijoki, joka tuo vettä Isosta Puutiojärvestä ja edelleen muun muassa Puolankajärvestä.
Järven rannoilla on peltoja, taloja ja vapaa-ajan asuntoja. Kantatie 78 kulkee järven koillispuolelta ja seututie 837 eteläpuolelta. Länsipään Lehtolanlahdella on veneenlaskupaikka ja kota.
Kaukasianpihta

| Kaukasianpihta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Havupuut Pinophytina
Luokka::  Havupuut Pinopsida
Lahko::  Pinales
Heimo::  Mäntykasvit Pinaceae
Suku::  Pihdat Abies
Laji::  nordmanniana
Kaksiosainen nimi
 Abies nordmanniana  (Steven) Spach 
 Kaukasianpihdan levinneisyys, alalaji nordmanniana vihreällä ja alalaji equi-trojani ruskealla.
Katso myös
   Kaukasianpihta Wikispeciesissä   Kaukasianpihta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaukasianpihta eli nordmanninpihta (Abies nordmanniana) on pihtalaji, jota tavataan Mustanmeren itä- ja eteläpuolella olevilla vuorilla. Lajin tieteellinen nimi on annettu suomalaisen kasvitieteilijän Alexander von Nordmannin mukaan.
Ulkonäkö

Kaukasianpihta on suuri ainavihanta puu, jonka runko on noin 60 metriä korkea, ja joka on halkaisijaltaan yli 2 metriä. Suurin mitattu puu on luultavasti ollut 78 metriä korkea. Kaukasianpihta viihtyy 900–2 200 metrin korkeudessa vuorilla, joissa sataa yli 1 000 millimetriä.
Kaukasianpihdan lehdet ovat neulanmuotoisia, littanoita neulasia ja ne ovat 1,8–3,5 senttimetriä pitkiä ja 2 millimetriä leveitä. Neulaset ovat kiiltäviä ja tummanvihreitä. Kaukasianpihdan kävyt ovat 10–20 senttimetriä pitkiä ja 4–5 senttimetriä leveitä.
Käyttö

Kaukasianpihtaa käytetään erittäin paljon joulukuusena, sillä sen lehvästö tuoksuu miellyttävälle, neulaset eivät ole teräviä, eivätkä ne tipu pienimmästäkin kosketuksesta. Puu on pehmeää ja vaaleaa, ja sitä käytetään yleisesti rakennuksien ja paperin valmistuksessa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kaukasianpihta – Abies nordmanniana
Metla: Kaukasianpihta (Abies nordmanniana) (Arkistoitu – Internet Archive)
Arboretum Mustila: Kaukasianpihta (Abies nordmanniana) (Arkistoitu – Internet Archive)
The IUCN Red List (englanniksi)
Kivikko (täsmennyssivu)

Kivikko voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kivikko, kaupunginosa Helsingissä
Kivikko, kaupunginosa Kemissä
kivikko, maalaji
Sukunimiä

Heikki Kivikko, entinen hiihtäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kivikko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaukasiankirahvinkukka

| Kaukasiankirahvinkukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Dipsacales
Heimo::  Kuusamakasvit Caprifoliaceae
Alaheimo::  Dipsacoideae
Suku::  Kirahvinkukat Cephalaria
Laji::  gigantea
Kaksiosainen nimi
 Cephalaria gigantea  (Ledeb.) Bobrov 
Katso myös
   Kaukasiankirahvinkukka Wikispeciesissä   Kaukasiankirahvinkukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaukasiankirahvinkukka, myös kaukasiankirahvikukka, (Cephalaria gigantea) on monivuotinen isokokoinen ruohokasvi, jota käytetään koristekasvina.
Ulkonäkö

Kaukasiankirahvinkukka kasvaa 80–200 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pystykasvuinen ja runsaasti haarova. Lehdet ovat syvään pariliuskaiset tai parilehdykkäiset, lehdykkäpareja on 4–6. Latvakukinto on tyypiltään purtojuurikasveille tunnusomainen mykerö. Se on puolipallomainen, vaaleankeltakukkainen, teriö on neliliuskainen, kooltaan 15–20 millimetriä, reunakukkien teriö on muita kukkia suurempi. Verhiö on maljamainen, myötäkarvainen.
Levinneisyys

Kaukasiankirahvinkukka esiintyy luonnonvaraisena Kaukasiassa. Laji on viljelykarkulaisena harvinainen Pohjoismaissa, sitä esiintyy karkulaisena Ruotsin ja Norjan eteläosassa, Suomessa satunnaisesti.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kaukasiankirahvinkukka – Cephalaria gigantea
Kit Kat

Kit Kat -suklaata.
KitKat on Nestlén valmistama suklaapatukka. Niitä myydään tavallisina patukoina ja pusseissa. KitKat muodostuu keksistä, joka on kuorrutettu suklaalla. 
Guinness World Recordsin mukaan KitKatilla on kaikkein eniten eri makuja, esimerkiksi wasabi, kurkku, suola ja vesimeloni.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kit Kat Wikimedia Commonsissa
Kit Katin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kuussaari

Kuussaari voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Kuussaari, saari Kiteellä
Kuussaari, saari Kittilässä
Kuussaari, saari Kolarissa Muonionjoessa
Kuussaari, saari Kolarissa Pasmajärvellä
Kuussaari, saari Kontiolahdella
Kuussaari, saari Kuopiossa
Kuussaari, saari Laukaassa
Kuussaari, saari Nurmeksessa
Kuussaari, saari Pelkosenniemellä Kemijoessa
Kuussaari, saari Pelkosenniemellä Kitisessä
Kuussaari, saari Pyhtäällä
Kuussaari, saari Rovaniemellä
Kuussaari, saari Varkaudessa.
Kivalo (täsmennyssivu)

Kivalo tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Kivalo, vaarajono Lapissa
Suomalainen sukunimi

Erkki Kivalo (vuoteen 1935 Mittler, 1920–2009), lääkäri, lääkintöhallituksen pääjohtaja
Hjalmar Appelgren-Kivalo (vuoteen 1906 Appelgren, 1853–1937), valtionarkeologi, professorin arvonimi
Pekka Kivalo (vuoteen 1935 Mittler, 1919–2017), kemisti ja professori, Erkki Kivalon veli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kivalo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kuuston ruukki

Kuuston ruukki sijaitsi Salossa Hamarjärvestä Kiskonjokeen laskevan pienen puron, Kuustonojan, varrella kapeassa ja jyrkkäreunaisessa laaksossa. Ruukki oli toiminnassa vuosien 1732–1830 välillä.
Ruukin perusti vuonna 1732 Claes Flemming Perniön Isokuuston verotalon maalle. Ruukkiin kuului kankirautapaja, jossa käytettiin raaka-aineena Teijon masuunin takkirautaa sekä Ruotsista Noran alueen kaivoksista tuotua rautaa. 1800-luvun alussa takkirautaa alettiin tuoda pääasiassa Ruotsista Grythyttanin ja Nya Kopparbergetin kaivosalueilta. Ruukin toiminta päättyi vuonna 1830, kun silloinen omistaja Carl Johan Sallmen siirsi ruukin Latokartanon Myllykosken rannalle.
Ruukin 22×25 metrin kokoisen kankivasarapajan harmaakiviset seinät ovat säilyneet maastossa enimmillään 2,5 metrin korkuisina. Pajarakennuksen sisällä on näkyvissä tiilinen ahjon pohja ja kankivasaran perustuksia. Pajan yläpuolella on maasta ja kivistä rakennetun padon rauniot. Padolta on johtanut pajaan kahden kivipilarin kannattama vesikouru. Pajan lähistöllä on myös kuonakasoja ja metsikössä sijaitsevat kolmen suurehkon rakennuksen kivijalat, joiden ympärillä on runsaasti syttä. Rakennukset ovat saattaneet toimia hiilivarastoina. Ruukin työväen asunnot ovat sijainneet pajan luoteispuolella paljaan kallion päällä.
Kiinanjalkalehti

| Kiinanjalkalehti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Happomarjakasvit Berberidaceae
Suku::  Jalkalehdet Podophyllum
Laji::  versipelle
Kaksiosainen nimi
 Podophyllum versipelle  Hance 
Synonyymit
 Dysosma versipellis (Hance) M.Cheng 
Katso myös
   Kiinanjalkalehti Wikispeciesissä   Kiinanjalkalehti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiinanjalkalehti (Podophyllum versipelle) on happomarjakasvien (Berberidaceae) heimoon, jalkalehtien (Podophyllum) sukuun kuuluva kasvilaji. Laji on jaettu kahteen alalajiin Podophyllum versipelle subsp. versipelle sekä Podophyllum versipelle subsp. boreale, joista jälkimmäinen on vielä jaettu kahteen muunnokseen: var. boreale ja var. sichuanense.
Ulkonäkö

Kiinanjalkalehti voi kasvaa 40–150 senttimetriä korkeaksi. Sillä on vankat juurakot, joista lähtee lukuisia juuria. Maasta kohoavat varret ovat kasvutavaltaan pystyjä, kaljuja, vaaleanvihreitä ja haarattomia.
Lehtiasento on vuorottainen ja alempien lehtien lehtiruodit ovat 12–25 cm pitkiä ja ylempien lehtien lehtiruodit 1–3 cm. Lehtilavat voivat kasvaa suurimmillaan noin 30 cm halkaisijaltaan oleviksi. Lehtilavat ovat ohuita ja paperimaisia sekä muodoltaan lähes pyöreitä, reunoiltaan 4–9 sahalaitaiseen ja teräväkärkiseen liuskaan jakautuneita. Lehtien yläpinnat ovat kaljuja ja alapinnat karvaisia.
Kiinanjalkalehden kukintona on viidestä kahdeksaan kukkaa sisältävä kukkarykelmä. Kukat ovat punaisia ja ne sijaitsevat lähes lehtihangoissa. Kukkien verholehdet ovat 0,6–1,8 cm pitkiä ja 3–8 mm leveitä. Terälehdet ovat puolestaan noin  2,5 cm pitkiä ja 0,8 cm leveitä. Kiinanjalkalehti kukkii maalis–kesäkuussa ja tuottaa hedelmiä touko–syyskuussa. Hedelmät ovat marjoja, joissa on lukuisia siemeniä. Marjat ovat noin 4 cm pitkiä ja halkaisijaltaan noin 3,5 cm.
Elinympäristö ja levinneisyys

Kiinanjalkalehti kasvaa metsissä, tiheiköissä ja bambumetsissä sekä varjoisilla ja märillä paikoilla purojen varsilla. Lajia tavataan 300–2400 metrin korkeudella merenpinnasta Kiinassa 11 maakunnan alueella.
Kepler-22b

| Kepler-22b |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys
Löytäminen
Löytäjä(t):  Borucki et al.
Löytöpäivä:  12. toukokuuta 2009
Havaintomenetelmä(t):  Ylikulkumenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  Kepler-22
Tähden etäisyys Auringosta:  620 vv
Tähden massa:  0,97
Tähden spektriluokka:  G5
Tähden metallisuus:  -0,29
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  0,849 AU
Kiertoaika:  0,791 v (289,862 vrk)
Inklinaatio:  89,764°
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  0,11 MJ (35 ME)
Säde:  0,21 RJ (2,4 RE)
Kepler-22b on eksoplaneetta, joka löydettiin Kepler-avaruusteleskoopilla 12. toukokuuta 2009. Planeetan löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 5. joulukuuta 2011. Planeetan löytäminen oli erityisen merkittävä tapahtuma, koska se oli löytöhetkellään pienin tunnettu (säde 2,4 Maan sädettä) auringonkaltaisen tähden elinkelpoisella vyöhykkeellä sijaitseva eksoplaneetta.
Kepler-22b kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä Kepler-22 noin 620 valovuoden päässä Maasta, Joutsenen tähdistön suunnalla. Se kiertää emotähteään 0,85 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 290 päivää. Planeetan massa vastaa noin 35 Maan massaa.
Löytäminen

Kepler-avaruusteleskooppi löysi Kepler-22b:n havaitsemalla sen ylikulkuja emotähtensä yli. Planeetan olemassaolon varmistamiseksi ylikulkuja on havaittava ainakin kolme, joista ensimmäinen havaittiin toukokuussa 2009 ja viimeinen loppuvuodesta 2010. Sen löytämisestä tiedoitettiin 5. joulukuuta 2011. Planeetan löytänyttä NASAn työryhmää johti William Borucki.
Muita planeettoja kiertämästä samaa tähteä ei ole löydetty.
Elämän mahdollisuus

On arvioitu, että planeetalla saattaisi olla elämälle suotuisat olosuhteet. Kovin tarkkaa tietoa tästä ei kuitenkaan ole, sillä ei ole esimerkiksi varmaa, onko planeetta kivinen vai kaasujättiläinen. Planeetan maankaltaisuusindeksiksi (Earth Similarity Index) on laskettu 0,75, mikä tekee siitä yhden Maata eniten ominaisuuksiltaan muistuttavista eksoplaneetoista.
Mikäli planeetalla ei ole kaasukehää, sen pintalämpötila lienee noin 250 K (–23 °C). Muussa tapauksessa lämpötila voi olla useita kymmeniä asteita korkeampi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kepler-22b Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Tähdet:  Deneb, γ Cyg, ε Cyg, δ Cyg, Albireo A, ζ Cyg, ξ Cyg, τ Cyg, ι Cyg, κ Cyg, ο1 Cyg, η Cyg, ν Cyg, ο2 Cyg, ρ Cyg, 41 Cyg, 52 Cyg, σ Cyg, π2 Cyg, 33 Cyg, υ Cyg, 39 Cyg, θ Cyg, μ1 Cyg, λ Cyg, 63 Cyg, 47 Cyg A, φ Cyg, π1 Cyg, 8 Cyg, 59 Cyg, P Cyg, 30 Cyg, 57 Cyg, 55 Cyg, 72 Cyg, 15 Cyg, ψ Cyg, 28 Cyg, 29 Cyg, T Cyg, ω1 Cyg, 22 Cyg, 2 Cyg, 17 Cyg, 20 Cyg, 68 Cyg, 74 Cyg, 26 Cyg, 56 Cyg, 75 Cyg, Albireo B, 23 Cyg, 35 Cyg, 25 Cyg, 4 Cyg, 19 Cyg, 61 Cyg A, 71 Cyg, 70 Cyg, 27 Cyg, 60 Cyg, 9 Cyg, 14 Cyg, 51 Cyg, ω2 Cyg, 49 Cyg, 36 Cyg, V389 Cyg, 40 Cyg, V380 Cyg, 79 Cyg, 7 Cyg, Gl 777, 43 Cyg, 77 Cyg, DT Cyg, 49 Cyg, 42 Cyg, 69 Cyg, W Cyg, V460 Cyg, 16 Cyg A, 11 Cyg, 61 Cyg B, 76 Cyg, μ2 Cyg, CP Cyg, 44 Cyg, 16 Cyg, 48 Cyg, X Cyg, HD 185269, HD 188753, HD 187123, χ Cyg, R Cyg, U Cyg, 47 Cyg B, Cygnus X-1, RT Cyg, V1500 Cyg, V476 Cyg, V1668 Cyg, V1974 Cyg
Eksoplaneetat:  Gl 777 c, Gl 777 b, 16 Cyg Bb, HD 185269 b, HD 188753 b, HD 187123 b, Kepler-22b, Kepler-70b, Kepler-70c, Kepler-78b
Karhulampi (Rautalampi, Myhinpää)

| Karhulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°29′04″N, 26°47′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Pieneen Soidinlampeen 
Järvinumero:  14.718.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,1 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  240 m  
Rantaviiva:  0,924 km  
Pinta-ala:  5,473 ha  
Suurin syvyys:  10,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarhulampi 
Karhulampi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Myhinpään lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 360 metriä pitkä, 240 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,1 metriä mpy.