stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyuria
Diskografia > Studioalbumit

Calliphora Vomitoria Introitus (2005,  Crash Music)
Oubliette Ontology (2007,  Violent Journey Records)
Incarnadine Revelry (2012,  Violent Journey)
Cult of Vesalius (2015,  Retromingent Vigilante)
Diskografia > EP:t

Baroquean Menuets for Oesophagus (1999,  omakustanne)
Sublime Metrics Reallocation (2003,  omakustanne)
Diskografia > Demot

Pyuria (1997)
Suprapubic Pain (1998)
Aiheesta muualla

Pyuria Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Pyuria Myspacessa (englanniksi)
Roy Worters

| Roy Worters |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. lokakuuta 1900 Toronto, Ontario, Kanada
Kuollut: 7. marraskuuta 1957 (57 vuotta)
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Shrimp
Pelipaikka:  maalivahti
Pituus:  160 cm
Paino:  61 kg
Aik. seurat:  Pittsburgh Pirates   Montreal Canadiens   New York Americans
Hockey Hall of Fame
 1969 
Roy ”Shrimp” Worters (19. lokakuuta 1900 Toronto, Kanada – 7. marraskuuta 1957) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi 1925–1937 National Hockey Leaguessa seuroinaan Pittsburgh Pirates, Montreal Canadiens ja New York Americans.
160-senttinen Roy Worters oli lyhyin NHL:ssä koskaan esiintynyt pelaaja. Ammattilaisuransa huippuvaiheessa New York Americansissa hänellä oli kuitenkin onni pelata suurikokoisten, suojelevien puolustajien takana. Sellaiset pelaajat kuin Lionel ”Big Train” Conacher, ”Bullet” Joe Simpson ja Mervyn ”Red” Dutton takasivat hänen fyysisen koskemattomuutensa.
Wortersista tuli 1928–1929 ensimmäinen Hart Trophyn voittanut maalivahti hänen johdettuaan Americansin toiselle sijalle Canadian Division -lohkossa. Hän sai parhaan maalivahdin palkinnon 1930–1931, mutta Americansin kenttäpelaajat eivät saaneet tehtyä tarpeeksi maaleja joukkueen viemiseksi pudotuspeleihin.
Kaudella 1936–1937 Americansilla oli viimein toimiva hyökkäys, mutta Worters joutui leikauspöydälle ja lopetti uransa sen jälkeen.
Hän kuoli kurkkusyöpään vuonna 1957.
Saavutuksia

Hart Memorial Trophy 1929 (paras pelaaja)
NHL:n kakkostähdistössä 1932 ja 1934
Vezina Trophy 1931 (paras maalivahti)
Hockey Hall of Fameen 1969
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Howie Morenz | Hart Memorial Trophyn voittaja 1929 | Seuraaja: Nels Stewart |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Cecil Thompson | Vezina Trophyn voittaja 1931 | Seuraaja: Charlie Gardiner |
Rock Goddess

| Rock Goddess |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1978–
Tyylilaji:  Heavy metal, NWOBHM
Kotipaikka:  Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  Englanti
Jäsenet:  Tracey Lamb, Basso   Jody Turner, Kitara   Julie Turner, Rummut   Donnica Camon, Kosketinsoittimet  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rock Goddess on englantilainen naismuusikoista koostuva NWOBHM heavy metal -yhtye.
Diskografia

Yhtyeen perustajajäsenet olivat sisarukset Jody Turner (kitara) ja Julie Turner (rummut). He perustivat isänsä tuella Rock Goddess -yhtyeen ollessaan vasta yhdeksän- ja kolmetoistavuotiaat. Yhtyeen täydennykseksi värvättiin sisarusten koulutoverit Tracey Lamb (basso) ja Donnica Camon (kosketinsoittimet). Esikoisalbumin jälkeen Lamb erosi yhtyeestä ja hänen tilalleen basistiksi otettiin Dee O'Malley. Tultuaan raskaaksi O'Malley jätti yhtyeen 1986 ja hänet korvasi Julia Longman sekä kosketinsoittimiin vaihtui Becky Axten. Yhtye levytti vielä kolmannen albumin 1987, joka kuitenkin virallisesti julkaistiin vain Ranskassa, jonka jälkeen yhtye hajosi.
Turnerin sisarukset ovat yrittäneet koota uudelleen Rock Goddess:n 1990-luvulla mutta uudelleenlämmitys ei ottanut tulta.
Diskografia > Albumit

Rock Goddess (1983)
Hell Hath No Fury (1984)
Young And Free (1987)
This Time (2019)
Diskografia > EP:t

It's More Than Rock and Roll (2017)
Diskografia > Singlet

Heavy Metal Rock 'n' Roll (1982)
My Angel (1983)
I Didn't Know I Loved You (Till I Saw You Rock and Roll) (1984)
Love Has Passed Me By (1986)
Aiheesta muualla

MusicMight bio[vanhentunut linkki]
Radisson Blu Plaza Hotel

Radisson Blu Plaza Hotel Rautatientorilta nähtynä, oikealla Casino Helsinki.
Radisson Blu Plaza Hotel on Radisson Blu -ketjuun kuuluva hotelli Helsingin keskustassa Kluuvin kaupunginosassa Rautatientorin koilliskulmassa. Hotellin rakennus on entinen SOK:n pääkonttori, ja se käsittää koko Vilhonkadun puoleisen sivun korttelia ulottuen Mikonkadulta Vuorikadulle. Talon Vuorikadun puoleisessa osassa on kauppakeskus ja toimistoja.
Hotellissa on 302 huonetta. Hienoin huone on kulmatornin huipulla sijaitseva kaksikerroksinen sviitti.
Historia

Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta SOK osti osoitteissa Vilhonkatu 5–7 sijainneet kaksi tonttia rautakauppias Emil Leschiltä. Lesch oli rakennuttanut vuonna 1902 Vuorikadun kulmatontille nelikerroksisen talon, jonka oli suunnitellut arkkitehti John Settergren. SOK:n pääkonttorin suunnittelivat arkkitehtiveljekset Kauno S. Kallio ja Oiva Kallio. Settergrenin suunnittelema Vuorikadun kulmatalo muutettiin osaksi yhtenäistä rakennuskokonaisuutta. Sisätilojen pohjapiirroksen suunnitteli SOK:n arkkitehti Elias Paalanen. Peruskivi muurattiin joulukuussa 1917, mutta Suomen sisällissota viivästyttyi rakennustöitä niin, että talo valmistui vasta vuonna 1921. Aiemmin muilla tonteilla oli ollut kaksikerroksisia puutaloja. Mikonkatu 23:ssa säilyi pitkään vuonna 1865 valmistunut puutalo.
Rakennuksen arkkitehtuuri jäljittelee pääosin keskieurooppalaista ja italialaista renessanssityyliä, mutta siihen on yhdistetty vaikutteita myös barokki- ja empiretyylistä sekä itämaisesta arkkitehtuurista. Sisustuksen suunnittelivat Kallion veljekset yhdessä siskonsa Toini Kallion kanssa. He suunnittelivat taloon muun muassa huonekaluja ja art deco -tyylisiä esineitä. Sisätiloista komeimpiin kuuluvat eteishalli, lasikattoinen näyttelyhalli ja hallintoneuvoston kokoushuone, jotka ovat nykyään Museoviraston suojelemia. Eteishallin seiniä koristavat tammipaneelit toteutti kuvanveistäjä Johannes Haapasalo ja vuonna 1930 valmistuneet ikkunoiden lasimaalaukset taidemaalari Juho Rissanen. Paneelien veistokset ja ikkunamaalaukset esittävät kauppaa, teollisuutta, maataloutta ja metsästystä. Pääsisäänkäynti oli tuolloin Rautatientorin puoleisessa kulmassa. SOK:n pääkonttorin ohella rakennuksessa toimivat vakuutusyhtiöt Elonvara ja Tulenvara sekä 1950-luvulle saakka Suomen Osuuskauppakoulu.
SOK:n pääkonttori toimi rakennuksessa vuoteen 1991, jolloin se siirtyi uusiin tiloihin Vallilaan. SOK pysyi rakennuksen omistajana ja muutti sen 1990-luvun lopussa Radisson SAS Plaza Hotel -hotelliksi. Muutostyöt suunnitteli arkkitehti Ilmo Valjakka, joka piirsi myös hotellin uuden sisäänkäyntirakennuksen viereiselle tontille osoitteeseen Mikonkatu 23. Uudisrakennus valmistui ja hotelli avattiin syksyllä 1999. Rakennuksen historialliset julkisivut jäivät entiselleen, mutta sisätilat uudistettiin perinpohjaisesti. Entinen eteishalli on nykyään Juhon sali -niminen hotellin juhlatila ja baari, näyttelysali puolestaan on ravintola, jossa järjestetään toisinaan taidenäyttelyitä. SOK:n hallintoneuvoston kokoushuone on vuokrattava kokoustila. Plaza-hotelli on yksi Helsingin edustushotelleja, ja sinne on majoitettu muun muassa Suomen EU-puheenjohtajakauden delegaatteja ja yleisurheilun EM-kisojen urheilijoita.
Talon Vuorikadun puoleinen osa muutettiin vuonna 1993 vuokrattaviksi toimistotiloiksi ja alimmat kerrokset kauppakeskukseksi, johon tuli aluksi Velhonlinna-niminen lastentavaratalo. Vuonna 1996 Velhonlinnan tilalle tuli Tarjoustalo, joka muutettiin vuonna 2015 Tokmannin myymäläksi. Vilhonkadun ja Vuorikadun kulmassa olevan sisäänkäynnin yhteyteen tuli yksi vuonna 1995 avatun Kaisaniemen metroaseman (nykyinen Helsingin yliopiston metroasema) sisäänkäynneistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Radisson Blu Plaza Hotel Wikimedia Commonsissa
Hotelli Radissonin sivulla
Talon Vuorikadun puoleinen pääty.
Ruokonen (Viitasaari, Mäntylä)

| Ruokonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°04′20″N, 26°06′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskupuro:  puro Jouhtiseen 
Järvinumero:  14.427.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,9 m  
Pituus:  920 m  
Leveys:  540 m  
Rantaviiva:  2,984 km  
Pinta-ala:  34,417 ha  
Saaria:  1 
 fiRuokonen 
Ruokonen  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Mäntylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 920 metriä pitkä, 540 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 34 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Suotajärven valuma-alueeseen (14.427) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 128,9 metriä mpy.
Sami Nurmi

| Sami Nurmi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1967 (ikä 57) Riihimäki
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1992–
Sotilasarvo:  kenraalimajuri
Kunniamerkit:  SL K Sot.am. NATO-mitali IFOR/SFOR
Ylennykset:  eversti 2016 prikaatikenraali 2021 kenraalimajuri 2024
Aiheesta muualla
CV
Sami Heikki Nurmi (s. 6. huhtikuuta 1967 Riihimäki) on suomalainen kenraalimajuri, joka työskentelee puolustusvoimien strategiapäällikkönä.
Nurmi valmistui Kadettikoulusta vuonna 1992 ja suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 2001. Hän on aiemmin toiminut urallaan muun muassa pataljoonan komentajana Uudenmaan prikaatissa 2012–2013, vanhempana osastoesiupseerina puolustusministeriössä 2013–2015, esikuntapäällikön avustajana Euroopan unionin sotilasesikunnassa Brysselissä 2016–2018, Puolustusvoimien viestintäjohtajana 2018–2019, valtakunnallisten maanpuolustuskurssien johtajana 2019–2021 ja puolustusministeriössä kansallisen puolustuksen yksikön johtajana 2021–2024.
SEATO

| Kaakkois-Aasian sopimusjärjestö> Southeast Asia Treaty Organization |
| --- | --- |

 SEATO:n jäsenvaltiot sinisellä, jäsenvaltioiden siirtomaat vaaleansinisellä.
Perustettu:  8. syyskuuta 1954
Lakkautettu:  30. kesäkuuta 1977
Tyyppi:  sotilasliitto
Päämaja:  Bangkok, Thaimaa
Toiminta-alue:  Kaakkois-Aasia
Jäsenet:   Australia  Filippiinit  Pakistan  Ranska  Thaimaa  Uusi-Seelanti  Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat
Viralliset kielet:  englanti
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaakkois-Aasian sopimusjärjestö (engl. Southeast Asia Treaty Organization, SEATO) oli vuosina 1955–1977 toiminut Kaakkois-Aasian ja lounaisen Tyynenmeren maiden alueellinen puolustusliitto, joka perustettiin vastustamaan kommunismin leviämistä alueella. Perustamisen taustalla olivat Korean sota, kommunistien valtaannousu Pohjois-Vietnamissa sekä kommunistien kansannousuyritykset Filippiineillä ja Malaijassa. SEATO muodostettiin Trumanin doktriinin johdosta kylmän sodan aikana.
SEATO perustettiin sopimuksella, joka allekirjoitettiin Manilassa Filippiineillä 8. syyskuuta 1954 ja astui voimaan 19. helmikuuta 1955. Perustajavaltiot olivat Australia, Filippiinit, Pakistan, Ranska, Thaimaa, Uusi-Seelanti, Yhdistynyt kuningaskunta ja Yhdysvallat. Ranskan Indokiinasta muodostetut uudet valtiot Vietnam, Kambodža ja Laos eivät voineet vuoden 1954 Geneven konferenssin päätösten vuoksi liittyä SEATO:on, mutta ne kuuluivat silti Manilan sopimuksen mukaan SEATO:n suojeluksessa olleeseen alueeseen. Aloitteen puolustusliiton perustamisesta teki Yhdysvaltain ulkoministeri John Foster Dulles. Järjestön keskuspaikka oli Bangkokissa Thaimaassa.
SEATO:lla ei ollut omia sotavoimia, mutta sen jäsenvaltiot järjestivät yhteisiä sotaharjoituksia. Pakistan irtautui SEATO:sta vuonna 1968 ja Ranska veti taloudellisen tukensa pois siltä vuonna 1975, mikä merkitsi lopun alkua toiminnalle. Viimeiset SEATO:n sotaharjoitukset pidettiin helmikuussa 1976 ja järjestö lakkautettiin virallisesti 30. kesäkuuta 1977.
Sopimuksen sisältö

SEATO:n sopimusalue käsitti sen aasialaisten jäsen­valtioiden (Filippiinien, Pakistanin ja Thaimaan) alueet kokonaisuudessaan sekä lounaisella Tyynellämerellä merialueen, jonka pohjois­rajana oli leveyspiiri 21°30’ pohjoista leveyttä. Näin ollen esimerkiksi Brittiläinen Hongkong ja Taiwan jäivät sopimus­alueen ulko­puolelle. Sopimukseen liittyneessä pöytäkirjassa sanottiin lisäksi, että Kambodža ja Laos sekä ”Vietnamin valtion lain­käytön alainen vapaa territorio” (Etelä-Vietnam) eivät kuuluneet sopimus­alueeseen.
Sopimuksessa osapuolet julistivat, että sopimus­alueella tapahtuva aseellinen hyökkäys sopimuksen jäsentä, valtiota tai territoriota vastaan olisi vaaraksi kaikkien rauhalle ja turvallisuudelle. Sopimus­valtiot sitoutuivat siihen, että sellaisen hyökkäyksen sattuessa ne olisivat ryhtyneet toimen­piteisiin kohdatakseen yhteisen vaaran valtio­sääntöjensä mukaisesti. Nämä toimenpiteet oli heti saatava YK:n turvallisuusneuvoston tietoon.
Myös siinä tapauksessa, että jonkin sopimus­jäsenen mukaan jonkin osapuolen, valtion tai territorion loukkaa­matto­muutta, alueellista koske­matto­muutta, itsenäisyyttä tai poliittista riippu­matto­muutta olisi uhattu muulla tavalla kuin väkivalloin tai jos sopimus­vyöhykkeen rauha olisi ollut muulla tavoin uhattuna, osapuolten oli viipymättä aloitettava neuvottelut ryhtymisestä yhteisen puolustautumisen edellyttämiin toimen­piteisiin. Sopimus ei kuitenkaan ehdottomasti velvoittanut puuttumaan asioihin sotilaallisesti, jos jokin sopimus­osa­puoli olisi joutunut aseellisen hyökkäyksen kohteeksi.
Toiminta

SEATO järjesti yhteisiä sotaharjoituksia jäsenvaltioiden sotilaille jokaisena vuonna. Kambodžan, Laosin ja Vietnamin konfliktien ratkaisuissa olisi vaadittu yksimielisyyttä jäsenvaltioden keskuudessa, mutta sitä ei saavutettu Ranskan ja Filippiinien vastustaessa. Hyökkäystä Vietnamiin myöhemmin vastustivat Ranska ja Pakistan. Järjestön yhtenäisyys heikkeni vuoden 1973 alussa eräiden maiden erottua järjestöstä. Pakistan erosi 7. marraskuuta 1973 ja Ranska 30. kesäkuuta 1974.
Järjestön virallisena johtajana toimi pääsihteeri vuodesta 1957 lähtien. Diplomaatti Pote Sarasin toimi tässä virassa vuoteen 1964 asti.
Jäsenvaltiot

Australia
Filippiinit
Pakistan
Ranska
Thaimaa
Uusi-Seelanti
Yhdistynyt kuningaskunta
Yhdysvallat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SEATO Wikimedia Commonsissa
Southeast Asia Collective Defense Treaty (Manila Pact); September 8, 1954 (SEATO:n perustamissopimuksen teksti englanniksi) The Avalon Project: Documents in Law, History and Diplomacy. Yale Law School, Lillian Goldman Law Library.
SEATO:n jäsenvaltioiden johtajia Filippiinien presidentin Ferdinand Marcosin isännöimässä kokouksessa Manilassa 24. lokakuuta 1966.
Sami Norrbacka

| Sami Norrbacka> Henkilötiedot.Muusikko |
| --- | --- |
Tyylilajit:  Hard rock Heavy Metal
Soittimet:  basso
Yhtyeet:  Leverage (2009–)  Crossroads (2004–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sami Norrbacka on suomalainen basisti. Hän soittaa hard rock -yhtye Leveragessa ja jyväskyläläisessä coverbändissä nimeltä Crossroads.
Leverage
| Paolo Ribaldini • Tuomas Heikkinen • Mikko Salovaara • Marko Niskala • Sami Norrbacka • Valtteri Revonkorpi |
| --- | --- |
Diskografia:  Tides • Follow Down That River • Blind Fire • Circus Colossus • Determinus • Above the Beyond
Katso myös:  Brother Firetribe • Cashmir
Pyörrekivi

Kuva 1. Hiidenkirnuista kerättyjä pyörrekiviä, lähes kaikki ovat pyöristyneet miltei palloiksi.
Kuva 2. Hiidenkirnun poikkileikkaus. Kirnun pohjalla olevat tummat möykyt ovat pyörrekiviä joita veden virtaus pyorittää kirnussa.
Pyörrekivi eli jauhinkivi on kivi, joka voimakkaan virtauksen vaikutuksesta jauhaa kallioon pyöreän kuopan eli hiidenkirnun. Pyörrekiviä on nimitetty myös jauhinkiviksi. Useat pyörrekivet ovat jauhamisen seurauksena pyöristyneet huomattavasti.
Sami Niemi

Sami Niemi Lahdessa 2014.
Sami Niemi (s. 16. helmikuuta 1991 Rovaniemi) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä, joka edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa.
Niemi selviytyi joulukuussa 2007 karsinnasta Kuusamon maailmancupin osakilpailuun, jossa hän sijoittui 35:nneksi. Myöhemmin samassa kuussa hypättiin Sveitsin Engelbergissä kaksi kilpailua, joihin molempiin Niemi selviytyi mukaan, mutta hän jäi molemmissa osakilpailuissa ensimmäiselle kierrokselle. Hän tuli mukaan vuoden 2007–2008 Keski-Euroopan mäkiviikon kahteen viimeiseen kilpailuun, jotka molemmat hypättiin Bischofshofenissa huonojen sääolojen estäessä kilpailemisen toisen kilpailun alkuperäisessä kisakaupungissa Innsbruckissa. Ensimmäisessä kilpailussa Niemi jäi karsintaan, mutta toisessa kilpailussa hän selvitti tiensä toiselle hyppykierrokselle sijoittuen 27:nneksi ja saavuttaen uransa ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Mäkiviikon lopputuloksissa hän oli 57:s kerättyään 201,1 pistettä. Niemi oli mukana myös mäkiviikolla 2008–2009. Parhaimmillaan Niemi on sijoittunut maailmancupissa 24:nneksi Klingenthalissa marraskuussa 2014.
Niemi voitti kultaa joulukuussa 2013 Universiadeissa normaalimäessä. Hän voitti Universiadeissa myös suurmäen hopeaa ja sekajoukkuekilpailussa hopeaa Julia Kykkäsen kanssa. Niemi valittiin Vuoden opiskelijaurheilijaksi 2013.  Niemi voitti normaalimäen SM-kultaa maaliskuussa 2014 Rovaniemen Ounasvaaralla yhden kierroksen kilpailussa. Vuoden 2016 SM-kilpailuissa Taivalkoskella hän voitti pronssia.
Sacronocturn

| Sacronocturn Christ Agony |
| --- | --- | --- |

Demon tiedot
 Äänitetty : lokakuussa 1990 Studio Pr, Olsztyn
 Julkaistu: 1990
 Tuottaja(t): Christ Agony Beyond Promotion
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 26.59
 Levy-yhtiö: Beyond Promotion
Christ Agonyn muut julkaisut
|   | Sacronocturn 1990 | Epitaph of Christ 1992 |
Sacronocturn on puolalaisen black metal -yhtyeen Christ Agonyn esikoisdemo, joka on julkaistu vuonna 1990. Demosta on olemassa kolme eri versiota.
Kappalelista

Necrodark – 4.10
Nocturnal Symphony – 8.34
Sacronocturn – 6.52
Introlast Night – 7.23
Kokoonpano

Cezar - kitara, laulu
Ash - basso, laulu
Zurek - rummut
Aiheesta muualla

Sacronocturn Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Sacronocturn Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Roland Emmerich

| Roland Emmerich |
| --- | --- |
 Roland Emmerich vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1955 (ikä 68) Stuttgart, Länsi-Saksa
Ammatti:  elokuvaohjaaja
Puoliso:  Omar De Soto
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Independence Day – Maailmojen sota Godzilla The Day After Tomorrow
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Saturn 1997 Independence Day – Maailmojen sota 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Roland Emmerich (s. 10. marraskuuta 1955 Stuttgart, Länsi-Saksa) on saksalainen Hollywoodissa menestynyt elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan menestyneistä katastrofielokuvistaan. Hänen sisarensa on elokuvatuottaja Ute Emmerich.
Emmerich opiskeli lavastusta Münchenin televisio- ja elokuvayliopistossa. Hänen opiskelijaelokuvansa Das Arche Noah Prinzip sai ensi-illan Berliinin elokuvajuhlilla 1984. Sen jälkeen Emmerich perusti oman tuotantoyhtiön, Centropoliksen, ja ohjasi fantasiaelokuvat Joey ja Haamujahti sekä suoraan videolle tehdyn toimintaelokuvan Rangaistussiirtola Moon 44.
Emmerich sai viimeisistä Saksassa ohjaamistaan elokuvista todella surkeat arviot, mikä oli hänen itsensä mukaan yhtenä syynä hänen lähtöönsä maasta. Emmerichin ensimmäinen Hollywood-elokuva oli Täydellinen sotilas (1992), jossa Jean-Claude Van Damme esitti kyborgia.
Vuoden 1994 Tähtiportti, joka yhdisteli muinaista Egyptiä ja tieteiselokuvaa, menestyi yllättäen. Seuraavaksi Emmerich ohjasi tieteiselokuvan Independence Day – Maailmojen sota, joka oli kesän 1996 menestynein elokuva. Godzilla (1998) menestyi paljon heikommin, minkä jälkeen Emmerich ohjasi maanläheisemmän sotaelokuvan Patriot.
The Day After Tomorrow  (2004) käsittelee ilmastonmuutoksen uhkaa ja 10,000 BC (2008) kertoo historian ensimmäisestä sankarista. 2012 puolestaan on seikkailuelokuva, jossa maailmaa kohtaa kataklysmi. Vuoden 2013 White House Down on Valkoiseen taloon sijoittuva toimintaelokuva, jossa poliisit joutuvat pelastamaan presidentin hengen.
Vuonna 2015 ensi-iltansa saanut Stonewall on Emmerichin henkilökohtaisin elokuva. Se kertoo Stonewallin vuoden 1969 mellakoista, jotka alkoivat poliisin ratsattua erään newyorkilaisen homobaarin.
Emmerich on naimisissa Omar De Soton kanssa.
Filmografia

Das Arche Noah Prinzip (1984)
Joey (1985)
Haamujahti (1987)
Rangaistussiirtola Moon 44 (Moon 44, 1990)
Täydellinen sotilas (Universal Soldier, 1992)
Tähtiportti (Stargate, 1994)
Independence Day – Maailmojen sota (Independence Day, 1996)
Godzilla (1998)
Patriot (The Patriot, 2000)
The Day After Tomorrow (2004)
10,000 BC (2008)
2012 (2009)
Anonymous (2011)
White House Down (2013)
Stonewall (2015)
Independence Day: Uusi uhka (Independence Day: Resurgence, 2016)
Midway (2019)
Moonfall (2022)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roland Emmerich Wikimedia Commonsissa
Roland Emmerich Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Roland Emmerich Elonetissä.
Puukkosaharausku

| Puukkosaharausku |
| --- | --- |

 Eoseeni - Nykyaika (Holoseeni)  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Ylälahko::  Rauskut Batoidea
Lahko::  Saharauskukalat Pristiformes
Heimo::  Saharauskut Pristidae
Suku::  Anoxypristis  White & Moy-Thomas, 1941
Laji::  cuspidata
Kaksiosainen nimi
 Anoxypristis cuspidata  (Latham, 1794) 
Katso myös
   Puukkosaharausku Wikispeciesissä   Puukkosaharausku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Puukkosaharausku (Anoxypristis cuspidata) on suurikokoinen saharauskujen heimoon kuuluva kalalaji, sukunsa Anoxypristis ainoa. Se pystyy liikkumaan sekä meri- ja murtoveden että makean veden välillä. Laji oli aiemmin varsin yleinen ja laajalle levinnyt Indopasifisella merialueella, mutta kalastuksen paine ja elinympäristön tuhoutuminen ovat tehneet siitä kauttaaltaan uhanalaisen. Puukkosaharauskun nokka on hyvin kapea, ja kuonossa on yhteensä 16–29 paria tikarimaista hammasta. Kuonon tyviosasta hampaat puuttuvat. Pyrstön alimmainen puolisko on selvästi erottuva. Kalan ruumis on päältä harmaa, joskus vihertävän vivahteinen, ja alapuoli vaaleampi. Se voi kasvaa 4,7-metriseksi.
Aiheesta muualla

Anoxypristis cuspidata (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Pyörregalaksi

| Pyörregalaksi |
| --- | --- |
 Pyörregalaksi eli Messier 51 ja sen oikealla puolella oleva NGC 5195 kohtaavat toisensa
Historia
Löytäjä:  Charles Messier
Löytöpäivä:  13. lokakuuta 1773
Muut nimet:  Messier 51 (M51), NGC 5194
Ominaisuudet
Tyyppi:  Kierteisgalaksi
Etäisyys:  23 miljoonaa valovuotta
Havaitseminen
Tähdistö:  Ajokoirat
Rektaskensio:  13 h 30,0 min
Deklinaatio:  +47 : 16 (deg:m)
Suhteellinen kirkkaus:  9.6 mag
Pyörregalaksi (Messier 51, M51, NGC 5194) on kierteisgalaksi Ajokoirien tähdistössä. Sen etäisyyden arvioidaan olevan noin 23 miljoonaa valovuotta. Pyörregalaksilla on satelliittigalaksi NGC 5195 (M51b).
Pyörregalaksin löysi Charles Messier 13. lokakuuta 1773 ja sen kumppanin, galaksin NGC 5195, Pierre Méchain vuonna 1781. Pyörregalaksi on ensimmäinen galaksi, jonka havaittiin olevan spiraali. Tämä havainnon teki Lordi Rosse  vuonna 1845 teleskoopillaan.
Tarpeeksi pimeällä alueella pyörregalaksin voi havaita kiikareilla.
Ruokonen (Kuhmoinen)

| Ruokonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°35′37″N, 25°14′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.221.1.059
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,2 m  
Pituus:  310 m  
Leveys:  290 m  
Rantaviiva:  0,899 km  
Pinta-ala:  5,376 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRuokonen 
Ruokonen on Pirkanmaalla Kuhmoisissa kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.