stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koston enkeli (vuoden 2024 elokuva)

| Koston enkeli |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Keke Soikkeli
Käsikirjoittaja:  Keke Soikkeli
Tuottaja:   Keke Soikkeli  Marko Hartama 
Pääosat:   Vivi Wahlström  Karoliina Tuominen  Hannele Lauri  Sara Cha­fak 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Nordic Films
Levittäjä:  Kuusan Kino
Ensi-ilta:  25.12.2024
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koston enkeli on Keke Soikkelin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen kauhuelokuva, joka sai ensi-iltansa joulukuussa 2024.
Elokuvassa maalta rauhaa hakevat nuoret naiset törmäävät salaperäisen muinaiskultin menoihin. Elokuvan ikäraja on 16 vuotta.
Elokuva on Soikkelin toinen elokuvateatterilevityksen saanut kauhuelokuva heikon vastaanoton saaneen Tuomion saaren ohella. Koston enkeliä on kuvattu Kouvolassa, Kuusankoskella, Korialla ja Iitissä.
Elokuvassa näyttelevät muun muassa Vivi Wahlström, Karoliina Tuominen ja Hannele Lauri.
Elokuvan on tuottanut Nordic Films ja sen levittää elokuvateattereihin Kuusan Kino.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien elokuvakriitikko Tero Kartastenpää kirjoitti elokuvasta: "Koston enkeli kauhistuttaa ainoastaan huonoudellaan". Hän antaa elokuvalle yhden tähden, "koska nollaa ei voi antaa".
Episodin Hannu Liekso totesi elokuvasta, että "Käsikirjoitus on täysin harrastelijatasoa. Vaikka hyväksyisikin sen sisäisen maailman, pitäisi joku punainen lanka logiikassa säilyttää. Näin ei todellakaan ole. Se pomppii asiasta toiseen oudosti, tapahtumat ja hahmot on huonosti motivoitu. Dialogi on kammottavan kökköä eikä millään tapaa luontevaa. Näyttelijäohjaus on vajavaista ja jopa elokuvan pari ammattilaista on laitettu ylinäyttelemään. Kaikista muista paistaa täydellinen osaamattomuus ja kankeus, mitä tulee ilmaisuun. Niin kutsutut kauhuelementit ovat kliseisiä ja tuskin pelottaisivat edes esikoululaista."
Film-O-Holicin Esa Karell oli sitä mieltä, että elokuvaa "vaivaa yliyrittäminen. Aivan kuin tekijät haluaisivat vääntää rautalangasta osaavansa tehdä ’oikeaakin’ elokuvaa sen sijaan, että tekisivät sitä, mistä itse nauttivat ja minkä he hallitsevat." Näyttelijätyötä Karell kehui: "Näyttelijöistä Hannele Lauri vetää mainiosti häijyn kylä-äidin roolin. Samoin Vivi Wahlström pääosan Niinana parantaa juoksuaan loppua kohden. Selvästi mukavaa vähän ylirevitellä roolissa, jossa lienee ollut tarkoituskin lipsua koomisuuden puolelle."
Turun Sanomien Henri Rehnström puolestaan luonnehtii elokuvaa enemmän Kummeliksi kuin vakavasti otettavaksi kauhuelokuvaksi.
Vastaanotto > Tähdet

Film-o-holic, Esa Karell
FilmFIN, Jussi U. Pellonpää
Episodi, Hannu Liekso
Helsingin Sanomat, Tero Kartastenpää
Turun Sanomat, Henri Waltter Rehnström
Aiheesta muualla

Koston enkeli -elokuvan traileri Youtubessa.
Aku

| Aku |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  7. tammikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Aukusti, Kusti
Vastineita eri kielissä:  August
Nimen alkuperä:  August
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aku on suomalainen miehen etunimi, lyhentymä latinankielisestä sanasta Augustus, joka tarkoittaa kunnianarvoisaa. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan vuoden 2019 loppuun mennessä Aku on Suomessa annettu nimeksi 3 452 miehelle ja muutamalle naiselle.
Tunnettuja Akuja

Aku Ahjolinna (s. 1946), balettitanssija
Aku Aittokallio (s. 1955), runoilija ja tietokirjailija
Aku Alho (s. 1997), jääkiekkoilija
Aku Antila (1889–1959), näyttelijä
Aku Granqvist, Aku Hakosalo (1873–1930), näytelmäkirjailija
Aku Hirviniemi (s. 1983), näyttelijä
Aku Inkeroinen (s. 1985), salibandyn pelaaja
Aku Jaakkola, toimitusjohtaja ja purjelentäjä
Aku Kauste (s. 1979), curlingpelaaja
Aku Keidas (1892–1970), näyttelijä ja teatterinjohtaja
Aku Kestilä (s. 1994), jääkiekkoilija
Aku Kettunen (s. 1997), pesäpalloilija
Aku Kiuru (1922–2009), maastohiihtäjä
Aku Kopakkala, psykologi ja kirjailija
Aku Korhonen (1892–1960), näyttelijä
Aku Korvenoja (1891–1962), kokoomuslainen poliitikko
Aku Koskenvuo (s. 2003), jääkiekkoilija
Aku Kostia (1884–1959), notaari ja kanslianeuvos
Aku Kuusisto (1893–1970), diplomi-insinööri, Tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtaja 1949–1961
Aku Käyhkö (1887–1945), näyttelijä
Aku Laitinen (s. 1971), näyttelijä ja ääninäyttelijä
Aku Louhimies (s. 1968), elokuvaohjaaja
Aku Marsio (1882–1938), diplomi-insinööri ja Helsingin kaupungin sähkölaitoksen toimitusjohtaja
Aku Meriläinen (s. 1985), mediataiteilija ja videosuunnittelija
Aku Nikander (s. 1990), maastohiihtäjä
Aku Paasi (1895–1937/1938), punaupseerikoulun oppilas, yksi Kuusisen klubin murhien tekijöistä
Aku Partanen (s. 1991), kilpakävelijä
Aku Pekkarinen (s. 1985), jääkiekkoilija
Aku Pellinen (s. 1993), moottoriurheilija
Aku Peltonen (1886–1954), näyttelijä
Aku Päiviö (1879–1956), suomalaissyntyinen runoilija ja toimittaja
Aku Rautala (1896–1931), kirjailija
Aku-Kimmo Ripatti (1931–1994), kirjailija
Aku Rissanen (1881–1946), toimittaja, sosiaalidemokraatti ja aktivisti
Aku Räkköläinen (1911–2004), pikajuoksija
Aku Räty (1897–1965), maallikkosaarnaaja
Aku Räty (s. 2001), jääkiekkoilija
Aku Sajakorpi (s. 1976), näyttelijä ja laulaja
Aku Sipola (s. 1989), näyttelijä
Aku Snellman, oik. August Sampola (1896–1961), toimittaja ja kirjailija
Aku Sumu (1907–1988), poliitikko, ministeri ja ammattiyhdistysjohtaja
Aku Syrjä (s. 1959), Eppu Normaali -yhtyeen rumpali
Aku Toivonen (s. 1964), muusikko ja toiminnanjohtaja
Aku Valtakoski (1888–1945), näyttelijä ja teatterinjohtaja
Aku Vikström (s. 1972), yritysjohtaja
Aku Visala, teologian tohtori
Aku Vuontela (1895–1958), jääkärimajuri
Aku Vuorelainen (1885–1935), näytelmäkirjailija
Tunnettuja Akuja > Kuvitteellisia Akuja

Aku, Samurai Jackin arkkivihollinen
Aku Ankka, sarjakuvahahmo
Akusti "Aku" Koskela, henkilöhahmo Täällä Pohjantähden alla -trilogiassa sekä samannimisissä elokuvissa
Aku Aku, pelihahmo, joka esiintyy Crash Bandicoot -pelisarjassa
Aku Juppi Kaalikoski, hahmo televisiosarjassa Pulttibois
Tunnettuja Akuja > Muita Akuja

Sankarikoira Aku, poliisikoira, joka virantoimituksessa pelasti vanhempi konstaapeli Seppo Pitkäsen hengen.
Aku-Aku, Thor Heyerdahlin kirja
Aku Ankkuli, rock-yhtye
AKU., Sanoma Magazines Finlandin aikakauslehti
Aku, hyppyrimäki Jyväskylässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aku Wikimedia Commonsissa
Tähdet, tähdet (9. tuotantokausi)

| Tähdet, tähdet (9>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Suomi
Esittäminen
Verkko:  Nelonen
Kaudet
 ← Edellinen 8. tuotantokausi
Tähdet, tähdet -televisiosarjan yhdeksäs tuotantokausi esitetään Nelosella huhtikuussa 2025. Kaudella kilpailijoina ovat laulajat Mika Ikonen, Sonja Lumme, Nina Tapio ja Emma Salokoski, hip hop -artisti Ramses II, näyttelijät Yasmine Yamajako, Mikko Töyssy, Ronja Alatalo ja Chike Ohanwe, koomikko Fathi Ahmed sekä muusikko Kärtsy Hatakka.
Ohjelman juontajana jatkaa Susanna Laine. Vakiotuomareina kaudella jatkavat Sami Yaffa, Juuso Mäkilähde ja Lilli Paasikivi.
Comairin lento 5191

| Comairin lento 5191 |
| --- | --- |
 Koneen hylky onnettomuuden jälkeen
Yhteenveto
Päivämäärä:  27. elokuuta 2006
Onnettomuustyyppi:  Putosi hetki nousunsa jälkeen
Tapahtumapaikka:  Lexington, Yhdysvallat
Kuolleita:  49
Loukkaantuneita:  1
Eloonjääneitä:  1
Lentokone
Konetyyppi:  Bombardier CRJ200
Lentoyhtiö:  Comair (Delta Connection)
Rekisteritunnus:  N431CA
Matkustajia:  47
Miehistöä:  3
Comairin lento 191 (OH191), joka tunnetaan myös nimellä Delta Air Linesin lento 5191 (DL5191), oli 27. elokuuta 2006 aloitettu Comairin reittilento Delta Connection -nimellä Lexingtonista Kentuckystä Blue Grass -lentoasemalta Atlantan Hartsfield-Jackson Atlantan kansainväliselle lentoasemalle. Noin klo 10.19 (UTC) reittilennolla ollut suihkukone syöksyi maahan hieman nousunsa jälkeen Lexingtonissa.
Lentokone

Onnettomuuskone oli malliltaan Bombardier CRJ100, rekisteritunnukseltaan N431CA ja valmistenumeroltaan 7472. Se oli valmistunut tammikuussa 2001 ja toimitettu Comairille uutena. Sillä oli lennetty onnettomuuspäivään mennessä 14 536 tuntia yhteensä 12 048 lennolla. Lentokone oli varustettu kahdella General Electricin CF34-3A1-suihkuturbiinimoottorilla.
Miehistö

Lennon kapteenina toimi 35-vuotias Jeffrey Clay. Hän oli liittnyt lentoyhtiölle marraskuussa 1999, ja hänet ylennettiin kapteeniksi tammikuussa 2004. Hänellä oli 4 710 tunnin lentokokemus. Perämiehenä toimi 44-vuotias James Polehinke. Hän oli lentänyt lentoyhtiölle maaliskuusta 2002, ja hänellä oli 6 564 tunnin lentokokemus.
Molemmilla lentäjilla oli voimassaoleva liikennelentäjät lupakirja, ja heidän tuli terveystarkastustensa perusteella käyttää näköä korjaavia linssejä lentämisen aikana.
Onnettomuuden syy

Turman syy on se, että lentokone lähti väärältä, lyhyemmältä kiitotieltä, jota ei ollut tarkoitettu kaupallisen lentoliikenteen käyttöön. Tämän vuoksi lentokone ei saanut tarpeeksi vauhtia noustakseen ilmaan, vaan se jatkoi nousukiitoa kiitotien päätyttyäkin ja osui mm. piikkilanka-aitoihin ja puihin.
Väärälle kiitotielle lentokone päätyi, koska lentäjät ja miehistö eivät kiinnittäneet tarpeeksi huomiota ympäristöönsä.
Aiheesta muualla

Comairin kotisivut (englanniksi)
Kuvia onnettomuuskoneesta (N431CA) - Airliners.net (englanniksi)
MSNBC.com webpage on the crash (englanniksi)
Onnettomuuskoneen kaltainen Comairin CRJ100.
Onnettomuuspaikka   Kiitotie 4/22   Kiitotie 8/26
Oulu Sinfonia

Oulu Sinfonia ja ylikapellimestari Rumon Gamba. Kuva: Veera Uutinen.
Oulu Sinfonia (engl. Oulu Sinfonia) eli Oulun kaupunginorkesteri on perustettu vuonna 1937. Siinä soittaa 61 muusikkoa.
Oulussa on harrastettu säännöllistä konserttitoimintaa jo 1820-luvulta asti, ensimmäiset pyrkimykset pysyvän orkesterin saamiseksi ovat vuodelta 1856, jolloin musiikillisen kapellin musiikkiyhtiön osakemerkinnät suoritettiin. Toiminta kuitenkin hiipui, ja Oulun Soitannollisen Seuran perustaminen vuonna 1901 oli piristysruiske orkesteritoiminnalle. Huippukauttaan tämä orkesteri eli talvella 1910–1911, jolloin sitä johti säveltäjä Toivo Kuula. Orkesterin toiminta hiipui vähitellen rahojen huvetessa, mutta esimerkiksi Jean Sibelius ehti käydä orkesteria johtamassa 1914.
Syyskuussa 1934 Oulun Musiikkiyhdistys ry:n toiminta alkoi, ja Oulun orkesterin toiminta alkoi virallisesti maaliskuussa 1937. Vuodesta 1954 lukien orkesteri on saanut käyttää itsestään nimeä kaupunginorkesteri, ja orkesteri kunnallistettiin vuonna 1961.
Tunnettuja kapellimestareita sekä ja Oulun kaupunginorkesterin kehittäjiä ovat olleet Urpo Pesonen, Paavo Rautio, Onni Kelo ja myöhemmiltä vuosilta Ari Angervo, Peeter Lilje ja Arvo Volmer, jonka johdolla orkesteri levytti 1998–2005 Leevi Madetojan koko orkesterituotannon. Syksystä 2005 kevääseen 2008 ylikapellimestarina toimi Dmitri Slobodeniouk. Syksystä 2010 syksyyn 2013 orkesterin taiteellinen johtaja oli kapellimestari Anna-Maria Helsing. Häntä seurasi ruotsalainen Johannes Gustavsson, jonka kausi ylikapellimestarina jatkui vuoteen 2021. Vuodesta 2022 orkesterin ylikapellimestarina on englantilainen Rumon Gamba. Orkesterin nimikkosäveltäjänä toimi vuosina 1997–2007 Olli Kortekangas.
Oulu Sinfonia soittaa vuonna 1983 valmistuneessa 816-paikkaisessa Madetojan salissa. Oulun kaupunginorkesteri nimettiin uudelleen Oulu Sinfoniaksi kesän 2005 alussa.
Aiheesta muualla

Oulun Sinfonian kotisivut
Laulu Dneprille

Laulu Dneprille (ukr. Реве та стогне Дніпр широкий, Reve ta stohne Dnipr šyrokyi) on ukrainalainen Danylo Kryžanivskyinn sävellys. Teksti on Ukrainan kansallisrunoilijan Taras Ševtšenkon runo. Suomenkielisen tekstin on kirjoittanut Reino Helismaa.
Ševtšenkon jäsenyys ukrainalaishenkisessä salaseurassa Kyrilloksen ja Metodioksen seurassa oli paljastunut, ja hänet määrättiin armeijapalvelukseen määräämättömäksi ajaksi. Perusteluna oli myös, että hän oli arvostellut Venäjän keisaria. Kun hän viimein vapautui palveluksesta, hän ei saanut palata Ukrainaan ja oli lopun elämäänsä poliisivalvonnassa. Hän kirjoitti runon hyvästelyksi lähtiessään ikuiseen karkotukseen.
Kryžanivskyin sävellys painettiin ja julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1886.
Laulusta on tehty suomeksi runsaasti levytyksiä: sen ovat levyttäneet muun muassa KOM-teatteri, Tapio Rautavaara ja Matti Salminen
Runo alkaa suomeksi sanoilla: "Viimeisen kerran katson Dnjepriin ennenkuin lähden täältä pois."
Aiheesta muualla

Markus Allan: Laulu Dneprille Yle.fi
Oliko laulu Dneprille (Kristallivirta) kielletty Neuvostoliitossa? Kirjastot.fi
Rolf Wolfshohl

Rolf Wolfshohl
Rolf Wolfshohl (27. joulukuuta 1938 – 18. syyskuuta 2024) oli saksalainen kilpapyöräilijä. Hän voitti vuonna 1965 Espanjan ympäriajon, vuosina 1960, 1961 ja 1963 cyclocrossin maailmanmestaruuskilpailut sekä vuonna 1968 Pariisi–Nizza-ajon.
Wolfshohl oli vuoden 1967 Ranskan ympäriajossa 15. etapin ykkönen ja sijoittui vuonna 1968 kokonaiskilpailun kuudenneksi.
Ernő Gerő

| Ernő Gerő |
| --- | --- |
 Ernő Gerő vuonna 1955.
Unkarin työväenpuolueen pääsihteeri
 18. heinäkuuta 1956 – 25. lokakuuta 1956  
Edeltäjä:  Mátyás Rákosi
Seuraaja:  János Kádár
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1898 Terbegec, Itävalta-Unkari
Kuollut: 12. maaliskuuta 1980 (81 vuotta) Budapest, Unkari
Ammatti:  poliitikko
Puoliso:  Erzsébet Fazekas
Tiedot
Puolue:  Unkarin kommunistinen puolue Unkarin työväenpuolue
Ernő Gerő [ˈɛrnøː ˈɡɛrøː] (syntymänimeltään Ernő Singer, 8. heinäkuuta 1898 Terbegec, Itävalta-Unkari – 12. maaliskuuta 1980 Budapest) oli unkarilainen kommunistijohtaja toisen maailmansodan jälkeen ja Unkarin pääministeri lyhyen aikaa vuonna 1956.
Gerő syntyi juutalaisperheeseen Terbegecissä, Unkarissa, nykyisessä Slovakian Trebušovicessa. Hän muutti Unkarista Neuvostoliittoon Béla Kunin kommunistihallituksen kaaduttua vuonna 1919. Molemmilla kerroilla Neuvostoliitossa ollessaan hän oli aktiivinen KGB:n agentti. Hän toimi Kominternissa Ranskassa ja taisteli Espanjan sisällissodassa.
Ernő Gerő palasi maanpakolaisuudesta Neuvostoliitosta Unkariin keväällä 1945. Hänestä tuli maaliskuussa 1945 Unkarin kansallisneuvoston jäsen maaliskuu-toukokuu 1945. Kansallisneuvosto oli vielä kuningaskuntana toimineen Unkarin korkein valtiollinen elin. Marraskuussa 1945 pidetyissä Unkarin vaaleissa Unkarin kommunistipuolue sai vain 17 % äänistä, kun taas pienviljelijäpuolue sai 57 %. Kuitenkin Neuvostoliiton komentaja Unkarissa, marsalkka Kliment Vorošilov määräsi muodostamaan koalitiohallituksen, jossa kommunistit saivat tärkeimmät virat. Kommunistit ottivat vallan 1947, ja pääministeriksi nousi Mátyás Rákosi. Vuonna 1956 Nikita Hruštšov arvosteli Rákosia stalinismia koskevassa salaisessa puheessa ja tämä joutui eroamaan. Gerő valittiin Unkarin pääministeriksi 18. heinäkuuta 1956. Neuvostoliiton johto pakotti kuitenkin myös Gerőn eroamaan pääministerin virasta 25. lokakuuta 1956, Unkarin kansannousun toisena päivänä. János Kádár valittiin hänen tilalleen. Gerő asui Neuvostoliitossa vuoteen 1961 saakka.
Kansan kolme periaatetta (hymni)

| Kansan kolme periaatetta 三民主義 |
| --- | --- |
 Kansallislaulun sanat ja nuotit
Valtio:   Taiwan
Säveltäjä:  Cheng Maoyun
Sanoittaja:  Hu Hanmin Tai Chi-tao Liao Zhongkai Shao Yuanchong
Sävelletty:  1943
   Kansallislaulu soitettuna 
Kansan kolme periaatetta (perint.: 三民主義; yksink.: 三民主义; pinyin: Sān Mín Zhǔyì), virallisesti Kiinan tasavallan kansallislaulu (kiin.: 中華民國國歌; pinyin: Zhōnghuá Míngúo gúogē), on Taiwanin kansallislaulu. Se käyttää samannimistä oppia osoittaakseen, miten uuden valtion ja sen kansan tavoitteet ja toiveet saavutetaan ja säilytetään.
Historia

Laulun sanoja oli tekemässä useita kuomintang-puolueen jäseniä:
Hu Hanmin (胡漢民, Hú Hànmín),
Tai Chi-tao (戴季陶, Dài Jìtáo),
Liao Zhongkai (廖仲愷, Liào Zhòngkǎi) ja
Shao Yuanchong (邵元沖 Shào Yuánchōng).
Laulun sanat esitettiin julkisesti ensimmäistä kertaa 16. heinäkuuta 1924 Sun Yat-senin aloittaessa luentonsa näillä sanoilla Whampoan sotilasakatemian avajaistilaisuudessa Kantonissa. Vuonna 1928 kuomintang päätti tehdä sanoista puolueen tunnuslaulun ja avasi julkisen kilpailun sanoihin sopivan sävellyksen tekijöille. 139 muusikkoa lähetti ehdotuksensa, valittu sävellys oli Cheng Maoyunin käsialaa. 1920- ja 1930 -luvuilla Kiinan tasavallan opetusministeriö alkoi suunnitella uusia sanoja kansallislaululle, mutta ilmoitti vuonna 1937 käyttävänsä kuomintangin puoluelaulun sanoja toistaiseksi.
Kuimintangin jäsenet esittivät San Min Chu-I:tä kansallislauluksi 24. maaliskuuta 1930, mutta monet vastustivat puolueen symbolin asettamista edustamaan koko valtiota. Niinpä perustettiin kansallislaulukomitea (國歌編製研究委員會), joka päätyi tukemaan kuomintangin ehdotusta. 3. kesäkuuta 1937 keskuskomitea (中央常務委員會) hyväksyi sävelmän, josta tehtiin virallinen kansallislaulu 1943.
Vuoden 1936 kesäolympialaisissa San Min Chu-I valittiin kauneimmaksi kansallislauluksi.
Sanoitus

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Perinteiset merkit  三民主義，吾黨所宗，   以建民國，以進大同。  咨爾多士，為民前鋒；  夙夜匪懈，主義是從。  矢勤矢勇，必信必忠；  一心一德，貫徹始終。   |  Pinyin Sānmín Zhǔyì, wú dǎng suǒ zōng,  Yǐ jiàn Mínguó, yǐ jìn Dàtóng.  Zī, ěr duó shì, wèi mín qiánfēng;  Sù yè fěi xiè, Zhǔyì shì cóng.  Shǐ qín shǐ yǒng, bì xìn bì zhōng;  Yì xīn yì dé, guànchè shǐ zhōng.   |  Epävirallinen suomennos Kansan kolme periaatetta, on oleva päämäärämme,  Luodaksemme vapaan maan, pyrkiäksemme maailmanrauhaan.  Eteenpäin toverit, olette kansan eturintama;  Pitäkää kiinni periaatteista, lepäämättä päivin ja öin.  Olkaa uutteria; olkaa urheita, vastatkaa luottamuksellisuudesta; vastatkaa uskollisuudesta;  Yksi sydän; yksi sielu, jatkamme yhdessä loppuun saakka.  |
Sanat ovat klassista kiinaa. Esimerkiksi:
ěr (爾) on kirjakielen vastine sanalle ”te” (你們, nǐmen),
fěi (匪) on ”ei” (不, bù),
zī (咨) on nykyisin käytöstä poisjäänyt interjektio ja
Sù (夙) on ”aamunkoitto” (黎明, límíng).
Täten ”San Min Chu-i” poikkeaa huomattavasti Kiinan kansantasavallan Vapaaehtoisten marssista, joka on kirjoitettu vuosia myöhemmin kokonaan puhekielellä.
”San Min Chu-i” on myös runollista kieltä, jonka tyyppi seuraa nelimerkkisiä runoja (四言詩), joita kutsutaan myös nelimerkkiseksi riimitetyksi proosaksi (四言韻文). Tällainen kirjallinen tyyli otettiin käyttöön Han-dynastian aikana. Kunkin rivin viimeisen merkin loppusointu on -ong (jotkut ovat pinyinillä -eng).
Runouden ytimekkyyden ja tiiviin luonteen sekä klassiselle kiinalle tyypillisen abstraktiuden vuoksi osalle sanoista on monia tulkintoja ja laulun kääntäminen muille kielille on erittäin vaikeaa. Laulussa kehotetaan seuraamaan tunnollisesti kansan kolmea periaatetta, joiden mukaisesti tasavalta perustetaan.
Virallinen käyttö

Laulua soitetaan usein Taiwanilla. Vuosikaudet sitä soitettiin ennen jokaista elokuvaesitystä. Fujianin maakunnassa sitä käytettiin ennen laittomasti Taiwanille muuttavien tunnistamiseen, sillä maahanmuuttajat eivät osanneet laulaa tätä laulua. Nykyisin tämä ei toimi, sillä maahanmuuttajien kerrotaan opettelevan laulu ennen siirtymisyritystä.
Taiwanin itsenäistymisen kannattajat ovat vastustaneet San Min Chu-I:tä kansallislauluna, sillä se on vahvasti assosioitunut kuomintangiin ja tehtiin alun perin manner-Kiinassa. Demokraattinen edistyspuolue on kuitenkin hyväksynyt sen käytön kansallislauluna, se tosin käyttää laulua selkeästi taiwanilaisissa yhteyksissä, esimerkiksi Taiwanin alkuperäisväestön laulamana tai taiwanin kielellä tai hakka-kielellä laulettuna. Vaihtoehtoiseksi kansallislauluksi on ehdotettu Vihreä Taiwan -nimistä laulua. Keskustelua kansallislaulun vaihtamisesta on käyty, ja erityisesti DPP:n kansanedustajat ovat kannattaneet tätä.
Laulun on kielletty manner-Kiinassa, eikä sen julkista esittämistä suositella myöskään Hongkongissa, vaikkei se varsinaisesti olekaan kielletty. Chen Shui-bianin valtaanastujaisissa vuonna 2000 kansallislaulun esitti suosittu laulaja A-Mei, minkä vuoksi tämän kiertue, levyt ja TV-mainokset kiellettiin manner-Kiinassa. Vastaava tilanne sattui vuonna 2016 Tsai Ing-wenin virkaanastujaisissa, kun Kiina kielsi paiwaneista koostuvan lapsikuoron esiintymisen Kiinassa näiden laulettua Taiwanin kansallislaulun.
Kansainvälisissä tapahtumissa San Min Chu-I:n sijasta esitetään Lipun laulu Kiinan kansantasavallan painostuksesta Taiwanin poliittisen tilanteen suhteen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuva Sun Yat-senin käsikirjoituksesta sotilasakatemian avajaisissa
Peugeot 405

| Peugeot 405 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Argentiina  Azerbaidžan  Chile  Egypti  Indonesia  Iran  Iso-Britannia  Malesia  Puola  Ranska  Taiwan  Zimbabwe
Valmistaja:  Peugeot
Konserni:  PSA Peugeot Citroën
Valmistusvuodet:  1987–1997
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Peugeot 305
Seuraaja:  Peugeot 406
Teknisesti samankaltaisia:  Citroën BX
Tekniset tiedot
Mitat
Pituus:  4 408 mm (sedan)
Leveys:  1 694 mm (sedan)
Korkeus:  1 390–1 406 mm
Peugeot 405 on Peugeot’n vuosina 1987–1997 valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Ensimmäiset mallit olivat sedan-versioita, farmaria alettiin valmistaa kesästä 1988 eteenpäin. Peugeot 405 saapui markkinoille vuonna 1987, ja valittiin Euroopassa Vuoden autoksi 1988. Malli voitti autotoimittajien äänestyksen siihen asti suurimmalla äänimäärällä.
Peugeot 405 Break
Helsingin Sanomissa uutta 405-mallia verrattiin Mercedes-Benz 190 -malliin ja todettiin sen olevan sata kiloa kevyempi ja tilavampi. Keveys sanottiin auttavan myös polttoaineen kulutuksen vähentämisessä yhdessä aerodynaamisen muotoilun kanssa.
Peugeot 405 jatkoi Peugeot-automerkin suurta suosion kasvua Euroopassa, joka oli alkanut vuonna 1983 esitellystä 205-mallista. Kolmas tuon ajan suosikkimalli myös Suomessa oli pienempi perheauto Peugeot 309. Peugeot 405:n ansiosta Peugeot nousi vuonna 1988 Euroopan eniten markkinaosuuttaan kasvattaneeksi automerkiksi.
Moottorivaihtoehdot

Mallia valmistettiin usealla eri moottorilla, joista osa oli 16-venttilisiä ja turboahdettuja. Pienin ja hinnaltaan huokein moottorivaihtoehto oli 1,6-litrainen bensiinimoottori, jonka teho 92 hevosvoimaa. Diesel-koneita tähän automalliin oli tarjolla kahden kokoisia, sekä näistäkin turboahtimella varustetulla mallilla oleva. 1,8 -litran moottori oli saatavilla 110 hevosvoiman tehoisena kaasutinmoottorina, sekä 125 hevosvoimaisena ruiskutusmoottorina. 16-venttiilisen saman kokoluokan koneen teho on 160 hevosvoimaa. Hieman myöhemmin keväällä 1988 markkinoille saapui 70 hevosvoimainen 1,9 litran dieselmoottori, ja 90 hevosvoimainen 1,8 litran turbodieselmoottori.
Osa 405-malleista ehdittiin tuottaa ilman katalysaattoria. Polttoaineen suoran ruiskutuksen laajempi tulo käyttöön autotuotannossa, kompensoi katalysaattorin aiheuttamaa moottoritehon putoamista. Lainsäädäntö muuttui Suomessa siten, että pakokaasujen puhdistaminen tuli pakolliseksi. Kat-mallien esilletulo alkoi 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. lähde?
Edeltäjät ja seuraajat

Peugeot 405:n edeltäjiä olivat sekä Peugeot 305 että 309 ja 505, joka oli kori- ja moottorikooltaan jossain määrin tilavampi. Mallin seuraaja on Peugeot 406. PSA Peugeot Citroën lopetti mallin valmistuksen vuonna 1997. lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peugeot 405 Wikimedia Commonsissa
Peugeot’n automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  108  208  301  308  408  508  2008  3008  5008  Rifter  Traveller 
Nykyiset hyötyajoneuvot:  Partner  Expert  Boxer  Pick Up  Landtrek 
Entiset mallit:  104  106  107  1007  201  202  203  204  205  206  207  301  302  304  305  306  307  309  401  402  403  404  405  406  407  504  505  601  604  605  607  806  807  4007  4008  Bipper  RCZ  Hoggar  iOn  D3  D4  J5  J7  J9 
Peugeot 405 Mi16