stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henschel Hs 126
Tekniset tiedot

Lähde: [lähde? ]
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 2
Pituus: &&&&&&&&&&&&&010.090000010,90 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&014.050000014,50 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.08000003,80 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&031.060000031,60 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&02030.&&&&002 030 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&03090.&&&&003 090 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × BMW 132 -yhdeksänsylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0650.&&&&00650 kW (&&&&&&&&&&&&0870.&&&&00870 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0356.&&&&00356 km/h 3 000 metrissä
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0998.&&&&00998 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&08530.&&&&008 530 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&0550.&&&&00550 m/min
Siipikuormitus: &&&&&&&&&&&&&097.080000097,80 kg/m²
Teho-painosuhde: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”&”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”&”.0,21 kW/kg
Aseistus
2 × 7,92 mm -konekivääriä
Hirado (1911)

| Hirado / 平戸 |
| --- | --- |
 Hirado vuonna 1918.

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kawasaki, Kōbe
Kölinlasku:  10. elokuuta 1910
Laskettu vesille:  29. kesäkuuta 1911
Palveluskäyttöön:  17. kesäkuuta 1912
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1940
Loppuvaihe:  romutettu 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 121 t
Pituus:  144,8 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,2 m
Syväys:  5,1 m
Koneteho:  22 500 hv
Nopeus:  26 solmua
Miehistöä:  414
Aseistus
Aseistus:  8 × QF 6″/L40 tykkiä 4 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä 2 × 7,7 mm Lewis-pikakivääriä 3 × 45 cm torpedoputkea
Hirado (jap. 平戸) oli keisarillisen Japanin laivaston toukokuussa 1911 valmistunut Chikuma-luokan panssarikansiristeilijä. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1940, ja se romutettiin vuonna 1947.
Valmistus

Hirado tilattiin Kawasakin telakalta Kōbesta osana vuoden 1907 hankintoja. Kölinlasku tapahtui 10. elokuuta 1910. Alus laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1911, ja valmistui 17. kesäkuuta 1912.
Palvelus

Hirado lähti 1. lokakuuta 1914 kontra-amiraali Tsuchiyaman johtaman 2. japanilaisen etelämeren laivueen mukana Sasebosta kohti Rabaulia. Laivueen lippulaivana oli taistelulaiva Satsuma ja siihen kuului Hiradon lisäksi Yahagi. Laivueen tehtävänä oli suojata Australian rannikkoa Tyynellämerellä olevalta amiraali Graf Speen johtamalta Saksan Itä-Aasian laivueelta.
Alus poistettiin virallisesti alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940 ja se nimettiin Hai Kan No. 11:ksi.
Robinson Crusoe

| Robinson Crusoe |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Daniel Defoe
Kieli:  englanti
Kustantaja:  W. Taylor
Julkaistu:  1719
Suomennos
Suomentaja:  O. T. Andefelt
Julkaistu:  1847
ISBN:  951-0-11379-4 (6., tark. p.)

Seuraava:  The Further Adventures of Robinson Crusoe
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Robinson Crusoe on Daniel Defoen ensimmäinen ja tunnetuin romaani. Teos julkaistiin vuonna 1719. Romaani oli myyntimenestys jo omana aikanaan, ja sitä on kutsuttu maailman ensimmäiseksi bestselleriksi. Teoksen mukaan on saanut nimensä kokonainen kirjallisuuden laji, robinsonadit[lähde? ].
Kirjan ensimmäinen suomenkielinen versio ilmestyi jo 1847 Otto Tandefeltin suomentamana mukaelmana, nimellä Robinpoika Kruuse. Vuonna 1961 julkaistun mukaelman maahantuonti ja levittäminen kiellettiin nk. Kynäbaari-jutussa[lähde? ]. Kirjan uusin suomennos vuodelta 2000 on Juhani Lindholmin laatima.
Kirjan koko alkukielinen nimi kuuluu: The Life and Strange Surprising Adventures of Robinson Crusoe of York, Mariner: who lived Eight and Twenty Years, all alone in an uninhabited Island on the coast of America, near the Mouth of the Great River of Oroonoque; Having been cast on Shore by Shipwreck, wherein all the Men perished but himself. With An Account how he was at last as strangely deliver'd by Pirates. Written by Himself.
Sisältö

Daniel Defoen romaani Robinson Crusoe kertoo yhden miehen selviytymistarinan autiosaarella. Tapahtumat sijoittuvat 1600-luvulle. Yhdeksäntoistavuotias Robinson karkaa kotoaan ja hyppää laivaan, joka suuntaa kohti Afrikkaa. Alus haaksirikkoutuu lähelle autiosaarta. Robinson selviää ainoana hengissä, koiraa ja kahta kissaa lukuun ottamatta. Saarella Robinson pitää tarkkaa päiväkirjaa seikkailustaan.
Defoe on saattanut perustaa romaaninsa skotlantilaisen merenkulkijan Alexander Selkirkin tositapaukseen, joskin hän sijoitti tapahtumat toiseen paikkaan (Crusoe joutui Etelä-Amerikan pohjoisrannikon edustalla olevalle saarelle, Selkirk sen sijaan eräälle Tyynenmeren saarelle). Crusoe pelastautuu lopulta saareltaan ja jättää sinne entisistä laivakapinallisista koostuvan siirtokunnan. Defoe kirjoitti myös jatko-osan, joissa Robinson Crusoe palaa saarelleen, kiertää maailman Madagaskarin, Etelä-Aasian ja Siperian kautta.
Kirja on melkein koko ajan ihmisen kamppailua luontoa vastaan. Laivamatkalle sattui kaksi myrskyä. Ensimmäisen myrskyn aikana Robinson tulee merisairaaksi. 1600-luvun tekniikalla yksikään myrsky ei ollut helppo, vaan mitä tahansa saattoi tapahtua, kuten kävi Robinsonin laivan osuttua toiseen myrskyyn – laiva haaksirikkoutui. Luonto voitti ihmisen.
Sisältö > Tapahtumia Crusoen elämässä ennen haaksirikkoa

Robinson Crusoe lähtee esikuvansa Selkirkin tapaan kotoaan ristiriitaisissa tunnelmissa – hän on varakkaan englantilaisen puritaaniperheen poika, joka vanhempiaan uhmaten lähtee merille. Robinson joutuu monenlaisiin seikkailuihin jo ennen saarelle joutumistaan: hän on vähällä menettää henkensä rajussa myrskyssä. Hän joutuu maurien vangiksi ja orjaksi – mutta vaarallisten ja värikkäitten alkuvaiheitten jälkeen hän päätyy Brasiliaan plantaasin omistajaksi. Crusoe elelee vaurastuen maatilallaan nelisen vuotta, kunnes eräitten uudisasukkaitten ja liikemiesten ehdotuksesta hän valmistautuu lähtemään Afrikkaan.
Matkan tarkoituksena on käydä Guinean rannikolla ostamassa ”kaikenlaisella rihkamalla, kuten tekohelmillä, leluilla, veitsillä, saksilla, lasinpalasilla ja kirveillä – kaikenlaista, kuten suurin määrin neekereitäkin, joita Brasiliassa tarvittiin”.
Sisältö > Tapahtumia Crusoen elämässä saarella

Saarella Robinson kerää laivan hylystä suuren saaliin, jonka avulla hän tulee toimeen jonkin aikaa ja pystyy asettumaan saarelle. Pian Robinsonille tulee kuitenkin ongelmia, kuten maanjäristyksiä ja niitä seuraava myrsky. Nuori Robinson ei ole tottunut sellaisiin kotimaassaan, mutta selviää kuitenkin nokkeluutensa ansiosta.
Luonto ei kuitenkaan pelkästään koettele Robinsonia, vaan tuottaa myös yhtä ja toista hyödyllistä. Saarelta löytyy erilaisia ravintokasveja, kaakaopuitakin. Paremman puutteessa Robinson kesyttää seurakseen Poll-nimisen papukaijan. Hän rakentaa saarelle erilaisia rakennuksia ja toteuttaa aikansa kolonialistista asennemaailmaa valjastamalla luonnon omaan käyttöönsä.
Noin tarinan puolessavälissä Robinson kohtaa ensimmäisen kerran lähisaarten alkuasukkaita. Löytäessään rannalta miehen jalanjäljen hän ensin järkyttyy ja pitää sitä paholaisen tekona. Hän uskaltautuu kuitenkin tutkimaan asiaa ja näkee alkuasukkaiden suorittavan saarella ihmisuhreja. Robinson pelastaa pakoon yrittävän uhrattavaksi tuodun nuoren miehen takaa-ajajien käsistä ja nimeää hänet Perjantaiksi. Ajan kuluessa Robinson opettaa nuorukaiselle englantia, käännyttää hänet kristinuskoon ja kouluttaa toimimaan palvelijanaan.
Sisältö > Crusoen pelastuminen saarelta

28 vuotta haaksirikon jälkeen saarelle saapuu laiva ja Robinson Crusoe lähtee saarelta. Palattuaan Englantiin hän menee naimisiin, ja vieläpä varsin rikkaana miehenä.
Suomennoksia

Robinson Crusoe.  Suomentanut Väinö Hämeen-Anttila (suomennoksen tarkistanut ja korjannut Päivö Taubert). Helsinki:  WSOY, 1983.  ISBN 951-0-15048-7.
Robinson Crusoe.  Suomentanut Juhani Lindholm. Saatesanan kirjoittanut Petri Tamminen. Seitsentähdet. Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-15864-3.
Kirjallisuutta

Sagulin, Merja: Jälkiä ajan hiekassa: Kontekstuaalinen tutkimus Daniel Defoen Robinson Crusoen suomenkielisten adaptaatioiden aatteellisista ja kirjallisista traditioista sekä subjektikäsityksistä.  (Diss. Publications of the University of Eastern Finland. Dissertations in Education, Humanities, and Theology,  6)  Joensuu:  Itä-Suomen yliopisto, 2010.  ISSN 1798-5633.  ISBN 978-952-61-0165-1.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robinson Crusoe Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Robinson Crusoe on Wikiaineistossa
Robinson Crusoe Tunturisusi. Viitattu 24.4.2020.
Parkkinen, Jukka: Mieheksi selviytymisen tarina Jukka Parkkisen sivu. Viitattu 24.4.2020.
"Crusoe" IMDb. Viitattu 24.4.2020. (englanniksi) Robinson Crusoe -elokuvia IMDb:ssä.
Robinson Crusoe pelastaa Perjantain.
Hirvilammi (Lahti)

| Hirvilammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Lahti
Koordinaatit:  60°59′54″N, 25°55′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arrajoen valuma-alue (14.16)
Laskuoja:  oja Kalliojärveen 
Järvinumero:  14.163.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,9 m  
Pituus:  170 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,527 km  
Pinta-ala:  1,148 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHirvilammi 
Hirvilammi  on Päijät-Hämeessä Lahdessa Kumian kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Iso-Kukkasen–Kärkjärven alueeseen (14.163) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 117,9 metriä mpy.
Henschel Hs 123

| Henschel Hs 123 |
| --- | --- |

Tyyppi:  syöksypommittaja maataistelukone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Henschel
Ensilento:  8. toukokuuta 1935
Esitelty:  1936
Henschel Hs 123 oli saksalainen syöksypommittajaksi suunniteltu lentokone. Sen aseistuksena olivat konekiväärit ja kevyet pommit.
Koneen suunnittelu alkoi vuonna 1933, jolloin sen huomattiin olevan ylivoimainen kilpailijaansa Fieseler Fi 98:aan nähden. Mutta kaksi kolmesta prototyypistä menetettiin kun siivet irtosivat syöksyssä. Siksi suunniteltiin uusi prototyyppi, jossa tämä ongelma oli korjattu. Koneesta tehtiin parannettu versio, Hs 123B, jossa oli parempi moottori, parempi aseistus ja suljettu ohjaamo avoimen sijasta. Tästä huolimatta Luftwaffe valitsi mieluummin Junkers Ju 87 Stukan ja siksi koneen ura syöksypommittajana kesti vain vuoden. Sitä alettiin kuitenkin käyttää maataistelukoneena vuoteen 1944 saakka. Koneita rakennettiin 602 kappaletta.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&08.03300008,33 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&010.050000010,50 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&03.02000003,20 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&024.085000024,85 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&01500.&&&&001 500 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&02215.&&&&002 215 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × BMW 132Dc -yhdeksänsylinterinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0656.&&&&00656 kW (&&&&&&&&&&&&0880.&&&&00880 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0341.&&&&00341 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0860.&&&&00860 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&09000.&&&&009 000 m
Nousukyky: &&&&&&&&&&&&0900.&&&&00900 m/min
Aseistus
2 × 7,92 mm MG 17 -konekivääriä tai 2 × 20 mm MG FF -konetykkiä
450 kg pommeja
Humbe

| Humbe |
| --- | --- |
 Humbe
 Koordinaatit: 16°41′05″S, 14°54′10″E 
Valtio:   Angola
Alue:  Cunenen provinssi
Korkeus:  1110 m
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Humbe oli roomalaiskatolinen lähetysasema eteläisessä Angolassa, n. 10 km myöhemmin perustetusta Forte Roçadasin sotilaslinnakkeesta, josta sittemmin kehittyi Xangongon kaupunki. Nykyisin tämä alue kuuluu Cunenen maakuntaan.
Humbe perustettiin n. 1882  Kunenejoen sivujoen rannalle Ombadjan ovamboheimon asuinalueen tuntumaan. Se perustettiin sen jälkeen, kun katoliset olivat epäonnistuneet yrityksissään perustaa ensin lähetysasema Ambomaalle Olukondan suomalaisen lähetysaseman kylkeen ja sitten 1879 Omaruruun Hereromaalle eli Lounais-Afrikan keskiosiin.
Portugalilaisten yritykset alistaa Ombadja ja Oukwanyama valtaansa olivat aluksi epäonnisia, ja vuonna 1904 he kärsivät tuntuvan tappion. Tämän seurauksena he perustivat Forte Roçadasin linnakkeen paikkaan, joka nykyään tunnetaan nimellä Xangongo.
Vuonna 1915 portugalilaiset saavuttivat suuren voiton Manguassa Humben ja Ondjivan välillä. Tätä voittoa he pitävät suurimpana koko siirtomaahistoriansa aikana.
Hirakawa

| Hirakawa (平川市) |
| --- | --- |
 Seibi-kan
 lippu:  symboli
 Hirakawan sijainti Aomorin prefektuurissa
 Hirakawa
 Koordinaatit: 40°35′03″N, 140°33′59″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Aomorin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  346,01 km²
Väkiluku (10/2020):  30 764
 – Väestötiheys:  89 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninmustamänty
 – Kukka:  Omenapuun kukka
 – Lintu:  Idänsilkkikerttunen
 
 https://www.city.hirakawa.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hirakawa (jap. 平川市, Hirakawa-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Aomorin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Tsugarun tasangon eteläreunalla. Kaupungin länsirajalla virtaa Hirajoki, jolta se on saanut nimensä. Etelässä kaupunki rajautuu Akitan prefektuuriin. Hirakawassa on 30 764 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 346,01 neliökilometriä.
Hirakawa on kaupunkina suhteellisen nuori: se perustettiin vuonna 2006 liittämällä yhteen Hirakan ja Onoen maaseutukaupungit sekä Ikarigasekin kyläkunta. Kaupungin alue on luonteeltaan maaseutumainen, ja siellä viljellään riisin lisäksi omenoita ja koristekukkia. Vuoristoalueilla harjoitetaan metsätaloutta.
Hirakawan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Seitō Moriyoshin Meiji-kaudella rakennuttama Seibi-enin puutarha ja Saruka-jinjan šintolainen pyhäkkö. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelevat useat kuumat lähteet (onsen), kuten Ikarigaseki-onsen ja Nurukawa-onsen. Osa kaupungin alueesta kuuluu Towadan–Hachimantain kansallispuistoon. Hirakawaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Ōu-päälinja ja Kōnan-rautateiden Kōnan-linja.
Kuvia

Ikarigaseki-onsen
Saruka-jinja
Hisayoshin pato
Sarukan puistoa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hirakawa Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Heikki Hippa

Heikki Antero Hippa (s. 11. kesäkuuta 1943) on suomalainen, myös Ruotsissa vaikuttanut hyönteistieteilijä. Hippa suoritti filosofian tohtorin tutkinnon Turun yliopistossa vuonna 1978 ja työskenteli sen jälkeen Turun yliopiston eläinmuseossa, kunnes siirtyi 1980-luvun puolivälissä Helsingin yliopiston eläinmuseoon ja myöhemmin Ruotsin luonnonhistorialliseen museoon Tukholmassa, missä hän toimi entomologian professorina. Hipan tärkeimpiä tutkimuskohteita ovat kaksisiipisten lahkoon kuuluvat hyönteiset, etenkin harsosääsket ja kukkakärpäset mutta hän on tutkinut myös hämähäkkejä ja kuvannut näitä noin 30 lajia.
Aiheesta muualla

Wikispecies: Taxon authorities: Heikki Hippa Viitattu 10.9. 2013.
Selected list of publications by Heikki Hippa Naturhistoriska Riksmuseet. Viitattu 8.9.2013. (englanniksi)
Mänty, Nadja: Lämpimät ilmat piristävät hyönteisiä Sisu-uutiset.  3.8.2006. Tukholma:  Sveriges Radio. Viitattu 8.9.2013.
Heikki Hirvas

Heikki Juhani Hirvas (2. elokuuta 1943 Helsinki – 5. lokakuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen geologi. Hän toimi Geologian tutkimuskeskuksessa yli 40 vuoden ajan erikoisalanaan moreenistratigrafia ja malminetsinnälliset maaperätutkimukset.
Hirvas oli Geologian tutkimuskeskuksen tutkimusassistentti 1967–1968 ja geologi 1968–1998, sekä YK:n asiantuntijageologi kultatutkimuksissa Perun Andeilla. Hän teki tutkimusmatkan Antarktikselle Vestfold Hillsin alueelle 1988–1989. Hän palasi GTK:n toimialapäälliköksi 1998, ja oli vt. maaperägeologian professori vuodesta 2001. Hirvas osallistui Karijoella Susiluolan tutkimuksiin koko tutkimusten ajan.
Hirvas oli maaperägeologian dosentti Oulun yliopistossa.
Hirvaksen puoliso oli Marju Rosa Sallinen.
Julkaisut

Pleistocene Stratigraphy of Finnish Lapland, 1991, väitöskirja
Yli 100 julkaisua ja raporttia. Yli 60 aiheena moreenistratigrafia ja malminetsintää palveleva maaperätutkimus.
Hughes (Alaska)

| Hughes |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 66°2′39″N, 154°15′25″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Yukon-Koyukuk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,09 km²
 – Josta vettä:  0 km² (0 %)
Väkiluku:  78
 – Väestötiheys:  9,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-9
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hughes on pieni kaupunki Alaskassa. Sen asukasluku oli 78 väestönlaskennassa vuonna 2000. Näistä 78,21% edusti etnisesti Amerikan alkuperäiskansoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hughes (Alaska) Wikimedia Commonsissa
Hughes Google Localissa
Rumble (Transformers)

| Rumble |
| --- | --- |
Ensiesiintyminen:  The Transformers (1984)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Rumble
Ryhmäsidokset:  Decepticonit
Muuntautumismuodot:  C-kasetti
Näyttelijä(t):  Frank Welker (1984-1986) Keith Silverstein (2010, 2012, 2014)
Rumble on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
The Transformers

Rumble ja hänen veljensä Frenzy ovat Soundwaven C-kaseteiksi muuntautuvia apureita. He molemmat käyttävät aseenaan täristimiä, joilla he voivat aiheuttaa maanjäristyksiä.
War for Cybertron

War for Cybertronissa Rumble esiintyy Autobottikamppanjan toisen tason lopussa pomovastustaistelussa Soundwavea vastaan.
Ääninäyttelijät

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984–1986 | Frank Welker | The Transformers | The Transformers: The Movie |  |
| 2010, 2012, 2014 | Keith Silverstein |  |  | Transformers: War for Cybertron Transformers: Fall of Cybertron Transformers: Rise of the Dark Spark |
Aiheesta muualla

Lisätietoa Rumblesta TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
He elävät öisin

| He elävät öisin> They Live by Night |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nicholas Ray
Käsikirjoittaja:  Charles Schnee
Perustuu:  Edward Andersonin romaaniin Thieves Like Us
Tuottaja:  John Houseman
Säveltäjä:  Leigh Harline
Kuvaaja:  George E. Diskant
Leikkaaja:  Sherman Todd
Pääosat:   Farley Granger  Cathy O’Donnell 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures
Ensi-ilta:  1948, Suomessa 1951
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
He elävät öisin (They Live by Night) on Nicholas Rayn ohjaama yhdysvaltalainen film noir vuodelta 1948. Se perustuu Edward Andersonin romaaniin Thieves Like Us. Poliiseja pakenevasta rikollisesta nuorestaparista kertovan elokuvan pääosissa näyttelevät Farley Granger ja Cathy O’Donnell. Elokuva oli Nicholas Rayn ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Robert Altman ohjasi samasta tarinasta uusintaversion Varkaita kuten me (1972).
Aiheesta muualla

Varjola, Markku: He elävät öisin (1948). Kansallinen audiovisuaalinen instituutti – KAVI.  1976, 1986. Arkistoitu 10.10.2016. Viitattu 10.6.2022. (englanniksi)
He elävät öisin Internet Movie Databasessa (englanniksi)
He elävät öisin Elonet.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:They Live by Night
Käännös suomeksi
Henna Partanen

| Henna Partanen |
| --- | --- |
 Henna Partanen
Henkilötiedot
Poliitikko
Puolue:  Vihreät
Asema:  Espoon kaupunginvaltuutettu, Länsi-Uudenmaan aluevaltuutettu
Vaalipiiri:  Uusimaa
Kotipaikka:  Espoo
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Henna Partanen (s. 1981) on espoolainen arkkitehti ja poliitikko. Hän on toiminut kaupunginvaltuustossa vuodesta 2013. Nykyisin Partanen on Espoon kaupunginhallituksen 1. varapuheenjohtaja sekä Uudenmaan maakuntavaltuutettu. Aiemmin hän toimi myös Espoon kaupunginvaltuuston puheenjohtajana.
Partanen valittiin vuonna 2022 Länsi-Uudenmaan hyvinvointialueen valtuutetuksi .  Hän on lisäksi toiminut valtuuston väliaikaisen valmistelutoimielimen poliittisen seurantaryhmän jäsenenä.
Partanen on Vihreiden puoluehallituksen varajäsen.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Hyvinkään Mieslaulajat

Hyvinkään Mieslaulajat on 25. elokuuta 1953 perustettu mieskuoro. Se ilmoittaa tehtävikseen mieskuorolaulun harrastamisen ja tukemisen, konserttien järjestämisen ja tilaisuuksissa esiintymisen. Puheenjohtajana on vuodesta 2008 toiminut Kimmo Viljanen.
Henna Salmela

Henna Salmela (s. 1972) on suomalainen, vuonna 2005 pelaajauransa lopettanut pesäpalloilija. Hän löi Superpesis-urallaan 38 + 758 = 796 juoksua ja oli kaikkien aikojen lyöjätilaston ykkönen, kunnes toukokuussa 2013 Tanja Vehniäinen ohitti hänet. Vuosina 1999, 2001 ja 2002 Salmela voitti Superpesiksen lyöjäkuningatar-tittelin. Vuoden lukkariksi hänet valittiin vuosina 1993, 1994 ja 1995. Hänet palkittiin vuoden naispesäpalloilijana 1995. Salmela edusti pääsarjaurallaan Oulun Lippoa vuosina 1991–1999, Pattijoen Urheilijoita vuosina 2000–2002 ja Tyrnävän Tempausta vuosina 2003–2005. Hän on pelannut 12 kertaa Itä–Länsi-ottelussa.
Henna Salmelan serkku Kaisa Salmela on myös Itä–Länsi-tason pesäpalloilija.
Saavutukset

12 Itä-Länsi-ottelua: 1991-1992, 1994-1997, 1999-2004
Vuoden pesäpalloilija: 1995
Superpesiksen lyöjäkuningatar (3): 1999, 2001, 2002
Vuoden jokeri (3): 2001, 2003, 2004
Vuoden lukkari (3): 1993, 1994, 1995
Kultainen räpylä: 1995
Hirvilahden kartano

Hirvilahden kartanon päärakennus, edestä katsottuna.
Hirvilahden kartanon päärakennus, takaa katsottuna.
Hirvilahti (ruots. Hirflax) on kartano Perniössä. Ensimmäinen maininta siitä löytyy vuodelta 1409.
Historia

Hirvilahti on vanhaa rälssisäteriä. Ensimmäinen maininta siitä löytyy vuodelta 1409, jolloin Perniön kirkon uskottuna miehenä oli Hirvilahden Jacob Galt.. On luultavaa, että Galt suku omisti Hirvilahden jo ennen vuotta 1409. Suku hallitsi vielä Hirvilahtea 1600-luvun alkupuolella. Perniön kirkon kuorin lattiassa ovat Olof Göransson Galtin (kuoli 1566) ja Matts Göransson Galtin (kuoli 1591) hautakivet. Viimeinen Galt-sukuun kuuluva Hirvilahden omistaja oli Göran Olofsson Galt (Yrjänä Olavinpoika Galt), joka oli mm. Halikon kihlakunnan voutina. Galt-suku on alkuperältään perniöläinen rälssisuku.
Hirvilahden omistajina on ollut Galt-suvun lisäksi muita aatelissukuja mm. Munck af Fulkila (Elin Mickelsdotter Munck, Göran Olofsson Galtin leski), Jägerhorn af Spurila (Christer Classon), Stråle af Ekna, numerolla 87 Ruotsin ritarihuoneella (Turun hovioikeuden asessori Lindorm Stråle), Lillie, Creutz (Maaherra Lorenz Creutz), Österling, Brummer ja von Torcken. Merkittävin heistä oli runsaasti maaomaisuutta omistanut sotamarsalkaksi ja sotakollegion presidentiksi kohonnut Axel Gustafsson Lillie, joka omisti Hirvilahden vuosina 1638–1662. Axel Lillien päätilana oli hänen vaimonsa Catarina Mörner'in huomenlahjaksi saama Löfstad'in kartano Ruotsissa. Axel Lillien kuoleman jälkeen Hirvilahti siirtyi hänen poikansa Kreivi Axel Axelsson Lillien hallintaan.
1600-luvun loppupuolella Perniössä siirryttiin ruukkien aikaan. Maaherra Lorenz Creutz perusti ruukkeja Perniöön Teijon–Kirjakkalan alueelle. Hän kasvatti maaomaisuutta Perniössä ja myös Hirvilahti siirtyi hänen omistukseensa vuosiksi 1679–1682. Hänen jälkeensä Hirvilahden omisti hovikamreeri Jonas Österling vuosina 1683–1691. Österlingin jälkeen Hirvilahden omistajaksi tuli vuosiksi 1694–1698 jo kolmas Lillie, kreivi Axel Johan Lillie, joka oli Axel Axelsson Lillien poika. Vuonna 1699 Hirvilahti siirtyi uudelleen Creutz-suvun hallintaan. Omistajaksi tuli Lorenz Creutzin veli  kreivi Johan Creutz. Ison reduktion seurauksena Hirvilahdesta tuli vuonna 1691 säteriratsutila.
1800-luvulla Hirvilahti oli kolmen sukupolven ajan Himberg-suvun hallussa. Vuonna 1912 Hirvilahden kartanon hankkivat omistukseensa Karl August ja Ida Nikander (myöh. Hirvilahti), jonka suvun hallussa kartano edelleen on.