Arthur de Gobineau
Gobineaun teoriat > Rotuteoriat > Rotujen sekoittuminen ja sen seuraukset

Vaikka Gobineau olikin ylpeä ranskalaisuudestaan, hän ei hyväksynyt Ranskan vallankumousta ja hän piti monia Ranskan kolmannen tasavallan aikaisia ilmiöitä "demo­kraattisen rappion" ilmentyminä, toisin sanoen seurauksina siitä seka­sorrosta, joka seurasi, kun suuret kansanjoukot saivat poliittista valtaa. Tämän vuoksi Gobineau saikin aikansa Ranskassa eri tahoilta osakseen hyvin erilaisia arvioita. Gobineaun halveksunta alempia yhteis­kunta­luokkia kohtaan käy ilmi hänen kirjeistään, joissa hän käytti suurista kansan­joukoista nimitystä la boue ("muta", "lieju").
Alun perin Gobineau kirjoitti, että kun eurooppalainen kulttuuri on kehittynyt niin kuin se on, valkoisen rodun eri haarojen sekoittuminen on ollut sen väistämätön seuraus, joka johtaa enenevään kaaokseen. Toisaalta vaikka hän pitikin valkoisia roduista kauneimpana, hän uskoi, että aasialaisilla ja mustilla naisilla oli suunnaton seksuaalinen veto­voima valkoisiin miehiin (sitä vastoin syistä, joita hän ei koskaan ilmaissut, hän ei uskonut aasialaisilla ja mustilla miehillä olevan vastaavaa veto­voimaa valkoisiin naisiin.)  Tästä hänen mukaansa seurasi, että kaikkialla, missä valkoiset joutuivat läheisiin tekemisiin aasialaisten ja afrikka­laisten kanssa, tuloksena oli rotujen sekoittumista.
Gobineaun mukaan Ranskan taloudellinen sekasorto johtui suurelta osin rotujen sekaantumisesta. Essai-teoksensa lopussa hän ennusti, että "aasialainen" Venäjän keisarikunta tulisi pian Euroopan johtavaksi vallaksi, mutta että se menettäisi myöhemmin ylivalta-asemansa Kiinalle, sitten kun tämä on nykyaikaistunut, ja että lopulta kiinalaiset valloittaisivat Euroopan.  Gobineau varoittu Tocquevilleä "suuresta halusta avata Kiina", sillä ranskalaisten olisi hänen mukaansa pitänyt "pohtia huolellisemmin sellaisen veljeilyn seurauksia.  Ranskalaisilta arvostelijoilta Essai sai enimmäkseen kielteisiä arviointeja, mitä Gobineau piti todisteena rotu­teorioidensa oikeellisuudesta kirjoittaen: "...ranskalaiset, jotka ovat aina valmiita heittämään minkä tahansa tuleen – sanan­mukaisesti – ja jotka eivät kunnioita mitään sen enempää uskonnossa kuin politiikassakaan, ovat aina olleet maailman suurimpia pelkureita tieteellisissä asioissa." Myöhemmin nähdessään brittiläisen ja amerikkalaisen kulttuurin leviävän entistä laajemmalle sekä Saksan nousun hän muutti mieltään ja alkoi uskoa, että valkoinen rotu olisi pelastettavissa. Saksalais­syntyinen amerikkalainen historioitsija George Mosse on väittänyt, että Gobineau projisoi kaikki Ranskan keski- ja työväen­luokkaan kohdistuvat epäluulonsa aasialaisiin ja mustiin.  Davies teki Mossen päätelmistä yhteen­vedon, jonka mukaan Gobineaun kuvailema itse­riittoinen, materialistinen itä­maalainen kuvasti todellisuudessa kapitalismin vastustajan käsitystä Ranskan rahan­himoisesta keski­luokasta, kun taas hänen kuvittelemansa "aistillinen, älytön ja väki­valtainen neekeri" oli aristo­kraatin mielessään luoma irvikuva Ranskan köyhälistöstä. Kirjoittaessaan Ranskan talon­poikais­väestöstä Gobineau tyypillisesti korosti monissa anekdooteissaan, joiden hän väitti perustuvan omakohtaiseen kokemukseensa, että ranskalaiset maan­viljelijät olivat karkeaa, raakaa väkeä, joka ei kyennyt oppimaan eikä ajattelemaan muutoin kuin kaikkein alkeellisimalla tasolla. Amerikkalainen tutkija Michelle Wrigth panikin merkille, että Gobineaun käsitys Ranskan maalais­väestöstä oli hyvin saman­kaltainen kuin hänen käsityksensä mustasta rodusta.