stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tim Hunt
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
CV Nobel-komitean sivulla (englanniksi)
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
Tim Kang

Yila Timothy ”Tim” Kang (s. 16. maaliskuuta 1973 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Kimball Chona televisiosarjassa Mentalist (2008–2015). Kang on näytellyt myös televisiosarjoissa Monk, Kova laki: Rikollinen mieli, Hädän hetkellä, Sopranos ja Vampyyripäiväkirjat sekä elokuvissa Robot Stories (2003), Flight Safety (lyhytelokuva, 2004), What Remains (lyhytelokuva, 2006), Rambo (2008) ja Mister Green (lyhytelokuva, 2010).
Aiheesta muualla

Tim Kang Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Timo Tuomivaara

Timo Tuomivaara (7. huhtikuuta 1938 Posio – 3. elokuuta 2004 Rovaniemi), "Pohjolan Houdini", oli suomalainen kahlekuningas ja taikurimestari.
Tuomivaara aloitti esiintyvän taiteilijan uransa jo kuusivuotiaana löydettyään kotinsa ullakolta Ilmari Jäämaan kirjoittaman kirjan Taikurin kirja. Tuomivaara koki sykähdyttävän hetken vuonna 1952 Rovaniemen Kansantalossa. Iltamien pääesiintyjänä oli taikurimestari Solmu Mäkelä, jonka esiintyminen teki nuoreen 14-vuotiaaseen taikuriin niin voimakkaan vaikutuksen, että hän ei sen jälkeen epäröinyt antautua päätoimisesti esiintyvän taiteilijan ammattiin.
Tuomivaara esiintyi laajoilla kiertueilla eri puolella Suomea 1950-luvun lopulta 1980-luvulle saakka. Hän esiintyi samoissa huveissa myös Repe Helismaan, Tapio Rautavaaran ja Esa Pakarisen kanssa, mutta teki myös omia Haaste-kiertueitaan. Yleisö sai tuoda näytöksiin omia lukkojaan ja ketjujaan, joihin Tuomivaara sidottiin, mutta kerta toisensa jälkeen hän vapautui kahleistaan.
Tuomivaarasta tuli hetkessä kuuluisa, kun hän esiintyi television Jatkoaika-ohjelmassa. Hänet kahlittiin käsi- ja jalkarautoihin ja lisäksi postisäkkiin ja upotettiin jopa uima-altaaseen. Tämän Suomen televisiossa esitetyn vapautumisen jälkeen esiintymispyyntöjä sateli kaikkialta. Samana vuonna hän teki kiertueen muun muassa Japaniin, ja esiintyi sielläkin laajoille yleisöryhmille.
Tuomivaara keräsi kiertuevuosiensa aikana laajan kokoelman erilaisia lukkoja ja kahleita sekä kahlekuninkaan rekvisiittaa. Usean tuhannen kilon painoiset välineet ovat löytäneet tiensä alan näyttelyihin ja odottavat lopullista sijoituspaikkaansa.
Tuomivaaralle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 1999.
Suomen Taikapiiri jakaa vuosittain Timo Tuomivaaran nimeä kantavan palkinnon periksiantamattomasta ja sitkeästä puurtamisesta taikuuden ja estradiviihteen parissa. Se koostuu Tuomivaaran luovuttamista western-käsiraudoista puualustaan kiinnitettynä. Palkinnon suunnitteli ja toteutti Kimmo Viskari. Timo Tuomivaaran toivomuksesta ensimmäinen palkinnon saaja oli taikuri Solmu Mäkelä.
Aiheesta muualla

Timo Tuomivaaran muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Toivakan kirkonkylä

| Toivakan kirkonkylä |
| --- | --- |
 Toivakan kirkonkylä
 Koordinaatit: 62.09793°N, 26.08254°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Keski-Suomi
Kunta:  Toivakka
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama, kirkonkylä
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,63 km²
Väkiluku (2019):  1 015
 – Väestötiheys:  279,6 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2019 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Toivakan kirkonkylä on kuntakeskus Toivakassa Keski-Suomessa, Saarisen etelärannalla, Leppäveden eteläpään itärannan läheisyydessä.
Nykyään kirkonkylä on pääosin omakotitaloaluetta, mutta siellä on myös rivitaloasutusta. Alueella on runsaasti palveluja, kuten peruskoulu, terveysasema, kirjasto, kirkko sekä Sale ja postipalvelut sisältävä K-Market.
Kunnan tärkeimpiin työnantajiin lukeutuu kirkonkylässä toimiva, betonielementtejä valmistava MH-Betoni Oy.
Toivakan kylä mainitaan asiakirjoissa muodossa Toiwacka by vuonna 1766. Toivakka kuului Rautalammin pitäjään, vuodesta 1628 lähtien Laukaaseen ja vuodesta 1693 lähtien Jyväskylän kappeliin. Toivakka oli 1500-luvulta lähtien osa Laukaan Leppäveden kylää. Pysyvästi Toivakka ja Oravasaari erotettiin Leppävedestä erillisiksi (rekisteri)kyliksi vuonna 1829 tuona vuonna tehdyn maankäytön tarkastuksen yhteydessä.
Leppäveden kylän alueella sijaitsi Toivakan uudistalo jo vuonna jo 1540; talon rinnakkaisnimenä on sittemmin ollut Alatalo. Talon isäntänä oli vuosina 1553–1574 Paavo Toivakainen. Hänellä oli savolainen sukunimi, joten suku oli ilmeisesti kotoisin Savosta. Toivakasta tuli Jyväskylän maaseurakunnan rukoushuonekunta vuonna 1871. Itsenäiseksi seurakunnaksi Toivakka erotettiin 1901. Kappelioikeudet se sai ehdollisena 1905. Itsenäisen seurakunnan asema ja ero Jyväskylän maaseurakunnasta toteutui vuonna 1909. Toivakan ensimmäinen kuntakokous oli tammikuussa 1910.
Toivakkatalo, Toivakan kunnanvirasto.
Toivakan koulukeskus on luokka-asteiden 1–9 yhtenäiskoulu.
Toivakan kirjasto.
Toivakan kirkonkylässä sijaitseva Sale.
Timo Tuppurainen

Timo Tuppurainen
Timo Tuppurainen (s. 1973) on suomalainen muusikko. Tuppuraisen instrumentit ovat sähkö- ja kontrabasso. Hän on soittanut muun muassa Lenni-Kalle Taipale Triossa vuosina 1995–1999, U-Street All Stars -yhtyeessä vuosina 2000–2004, Erja Lyytisen yhtyeessä vuosina 2003-2004 sekä Pipoka-yhtyeessä vuodesta 2000 lähtien. Nykyisiä orkestereita Tuppuraisella ovat muun muassa yhtyeet Hemma Beast, Kokko Quartet, Fusiotherapy, Arricone Big Band, Sin City, Antti Utriainen Expansion sekä The Blush.
Tuppurainen on toiminut teatterimuusikkona Kuopion Kaupunginteatterissa vuosina 1994–1995 sekä Suomen kansallisteatterissa vuosina 2003–2005 Reko Lundanin näytelmässä Ihmisiä hyvinvointivaltiossa. Hän on myös säveltänyt teatterimusiikkia muun muassa Vantaan näyttämön ja Vihdin teatterin näytelmiin.
Opinnot

Timo Tuppurainen on valmistunut Sibelius-akatemian jazzmusiikin koulutusohjelmasta musiikin maisteriksi vuonna 2004.
Sitä ennen hän on opiskellut Oulunkylän pop/jazz-konservatoriossa vuosina 1992-1995.
The Wanderer

| ”The Wanderer” Amorphis |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Circle
 Julkaistu: 12. huhtikuuta 2013
 Formaatti: CDS, digi
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 04.43
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Amorphiksen muut singlet
| ”Hopeless Days” 2013 | ”The Wanderer” 2013 | ”Death of a King” 2015 |
The Wanderer on suomalaisen Amorphiksen 13. single. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Nuclear Blast Records.
Kappaleet

The Wanderer – 04.43
Kokoonpano

Tomi Joutsen – laulu
Tomi Koivusaari – rytmikitara
Esa Holopainen – soolokitara
Niclas Etelävuori – basso
Santeri Kallio – koskettimet
Jan Rechberger – rummut
Teruel

| Teruel |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Teruel
 Koordinaatit: 40°20′37″N, 1°6′26″W 
Valtio:   Espanja
Itsehallintoalue:  Aragonia
Maakunta:  Teruel
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  440,41 km²
Väkiluku (2015):  35 590
 – Väestötiheys:  81 as./km²
 
 www.teruel.es 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Teruel (aragoniaksi samoin Teruel, katalaaniksi Terol) on samannimisen maakunnan pääkaupunki Aragonian itsehallintoalueella Espanjassa. Vuonna 2015 kaupungin asukasluku oli noin 35 000.
Teruelissa ei ole ollut merkittävää islamilaisten läsnäoloa; maurilainen linnoitus sijaitsi kaupungissa kuitenkin jo 900-luvulla. Kristitty kuningas Alfonso II perusti Teruelin vuonna 1171.
Teruelissa on mudéjar-tyylisuuntausta edustavia rakennuksia, kuten Torre de El Salvador ja Torre de San Martín. Unescon maailmanperintöluetteloon on Teruelista otettu neljä mudéjar-rakennusta.
Museo de Arte Sacro, joka sijaitsee entisessä piispanpalatsissa, esittelee muun muassa uskonnollisaiheisia maalauksia ja veistoksia 1100-luvulta alkaen.
La Escalinata on monumentaalinen porraskäytävä, joka edustaa uus-mudéjar-tyylisuuntausta. La Escalinata yhdistää Paseo de Óvalon rautatieasemalle, ja se valmistui vuonna 1920.
Teruelissa sijaitseva Dinópolis on dinosauruksia esittelevä teemapuisto. Teruelin maakunnan alueelta on löydetty dinosaurusten fossiileja, muun muassa Riodevan alueelta Turiasaurus riodevensis -nimisen lajin jäänteitä.
Kirjailija Ernest Hemingwayn kuvaama Teruelin taistelu oli yksi Espanjan sisällissodan verisimmistä taisteluista vaatien yli 140 000 ihmisen hengen.
Kuvia

Kaupungintalo
Plaza del Torico
Catedral de Santa María de Mediavilla
Katedraalin kellotorni (1200-luku)
Iglesia de San Pedro
Torre de El Salvador (varhainen 1300-luku)
Torre de San Martín (1316)
Museo de Arte Sacro (Palacio Episcopal)
Teruelin yleisökirjasto
La Escalinata (1920)
Calle El Salvador
Calle José Torán
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teruel Wikimedia Commonsissa
Teruaki Kurobe

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Teruaki Kurobe
Syntymäaika: 6. maaliskuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Tokushima, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 177 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2004 2005 2006 2007 2008–2009 2010–2013 2014 | Kyoto Purple Sanga Cerezo Osaka Urawa Reds JEF United Chiba Avispa Fukuoka Kataller Toyama TTM Customs | 138 (62) 32 (5) 9 (0) 11 (0) 55 (4) 100 (22)  |
Maajoukkue
| 2003–2004 | Japani | 4 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Teruaki Kurobe (jap. 黒部 光昭, Kurobe Teruaki; s. 6. maaliskuuta 1978 Tokushima) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Kurobe debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2003. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Teruhito Nakagawa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Teruhito Nakagawa
Syntymäaika: 27. heinäkuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Kanagawa, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 161 cm
Seura
Seura: Yokohama F. Marinos
Pelinumero: 23
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2015– 2016 2017 | Yokohama F. Marinos →FC Machida Zelvia →Avispa Fukuoka | 63 (24) 12 (3) 18 (0) |
Maajoukkue
| 2019– | Japani | 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Teruhito Nakagawa (jap. 仲川 輝人, Nakagawa Teruhito; s. 27. heinäkuuta 1992 Kanagawa) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Nakagawa debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 2019.
Aiheesta muualla

Soccerway
The Incredible Machine

The Incredible Machine tarkoittaa seuraavia asioita:
The Incredible Machine, pelisarja ja sen ensimmäinen osa
The Incredible Machine, dokumenttielokuva
The Incredible Machine, Sugarlandin albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”The Incredible Machine”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tietokilpailun Suomen-mestaruuskilpailut

Tietokilpailun Suomen-mestaruuskilpailut on vuosittain syksyllä Suomessa järjestettävä tietokilpailutapahtuma. Tapahtumaan kuuluvat henkilökohtainen kilpailu ja enintään nelihenkisille joukkueille tarkoitettu joukkuekilpailu. Kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008. Järjestäjänä toimii Suomen tietokilpailuyhdistys ry. tai sen valtuuttamana paikallinen tietokilpailuyhdistys.
Kisaisännät

| Vuosi | Pitopaikka | Järjestäjä | Lähteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 (6.9.) | Tampereen yliopisto, Tampere | Suomen Tietokilpailuyhdistys |  |
| 2009 (19.9.) | Kirkkotorin koulutuskeskus, Oulu | Oulun Tietokilipailuyhistys |  |
| 2010 (18.9.) | Kokoushotelli Linnasmäki, Turku | Turun tietokilpailuyhdistys |  |
| 2011 (1.10.) | Etelä-Pohjanmaan Elinkeinotalo, Seinäjoki | Seinäjoen Seudun Visailijat |  |
| 2012 (29.9.) | Aamulehden tilat, Tampere | Suomen Tietokilpailuyhdistys |  |
| 2013 (21.9.) | Kirkkotorin koulutuskeskus, Oulu | Oulun Tietokilipailuyhistys |  |
| 2014 (13.9.) | Holiday Inn Turku, Turku | Turun tietokilpailuyhdistys |  |
| 2015 (19.9.) | Etelä-Pohjanmaan Elinkeinotalo, Seinäjoki | Seinäjoen Seudun Visailijat |  |
| 2016 (24.9.) | Aamulehden tilat, Tampere | Suomen Tietokilpailuyhdistys |  |
| 2017 (23.9.) | Oulun pääkirjasto, Oulu | Oulun Tietokilipailuyhistys |  |
| 2018 (22.9.) | Raittiusyhdistys Taimi II:n juhlasali, Turku | Turun tietokilpailuyhdistys |  |
| 2019 (20.10.) | Etelä-Pohjanmaan Elinkeinotalo, Seinäjoki | Seinäjoen Seudun Visailijat |  |
Henkilökohtainen kilpailu

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Kilpailijoita | Lähteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Jussi Suvanto (Tampere) | Tero Kalliolevo (Tampere) | Tuomas Tumi (Tampere) | 35 |  |
| 2009 | Tero Kalliolevo (Tampere) | Jussi Suvanto (Tampere) | Tuomas Tumi (Tampere) | 20 |  |
| 2010 | Tero Kalliolevo (Tampere) | Jussi Suvanto (Tampere) | Sakari Jussila (Oulu) | 29 |  |
| 2011 | Jussi Suvanto (Tampere) | Tero Kalliolevo (Tampere) | Jari-Pekka Vuorela (Tampere) | 38 |  |
| 2012 | Jussi Suvanto (Tampere) | Tero Kalliolevo (Tampere) | Timo Toivonen (Turku) | 36 |  |
| 2013 | Tero Kalliolevo (Tampere) | Jussi Suvanto (Helsinki) | Jari-Pekka Vuorela (Tampere) | 29 |  |
| 2014 | Tero Kalliolevo (Tampere) | Jussi Suvanto (Helsinki) | Tuomas Tumi (Tampere) | 28 |  |
| 2015 | Tero Kalliolevo (Tampere) | Jussi Suvanto (Helsinki) | Timo Toivonen (Turku) | 18 |  |
| 2016 | Tero Kalliolevo (Tampere) | Jussi Suvanto (Helsinki) | Tuomas Tumi (Tampere) | 14 |  |
| 2017 | Tero Kalliolevo (Tampere) | Jussi Suvanto (Helsinki) | Tuomas Tumi (Tampere) | 22 |  |
| 2018 | Tero Kalliolevo (Tampere) | Jari-Pekka Vuorela (Tampere) | Jari Hynninen (Tampere) | 17 |  |
| 2019 | Tero Kalliolevo (Tampere) | Jussi Suvanto (Helsinki) | Erkki Männikkö | 23 |  |
Joukkuekilpailu

Joukkuekilpailu on nimetty Esko Kivikosken muistokilpailuksi. Joukkueessa saa olla korkeintaan neljä henkeä.
| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Joukkueita | Lähteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | KVG (Tampere) | Bundesigel (Tampere) | Ukulit (Helsinki) | 14 |  |
| 2009 | Bundesigel (Tampere) | KVG (Tampere) | Turku (Turku) | 9 |  |
| 2010 | Bundesigel (Tampere/Rauma) | Kalpea Tympönen (Tampere) | Olmit (Helsinki) | 10 |  |
| 2011 | Kalpea tympönen (Tampere) | Turku A (Turku Palaa) (Turku) | Karhukopla (Rauma/Tampere/Kouvola) | 13 |  |
| 2012 | Bundesigel (Tampere) | Kalpea tympönen (Tampere) | Olmit (Helsinki) | 13 |  |
| 2013 | Bundesigel (Tampere) | Jukolan veljekset (Oulu) | Turku Ulos (Turku) | 11 |  |
| 2014 | 21. minuutti (Turku) | Bundesigel (Tampere/Rauma) | Kalpea tympönen (Tampere/Helsinki) | 9 |  |
| 2015 | Bundesigel (Tampere) | Juna kulkee taas (Turku/Helsinki) | Jukolan veljekset (Oulu) | 7 |  |
| 2016 | Juhola (Tampere) | Oobu (Turku) | Kolme muskottisoturia | 8 |  |
| 2017 | Bundesigel (Tampere) | Tom of South Finland (Turku/Helsinki) | Jukolan veljekset (Oulu) | 12 |  |
| 2018 | Bundesigel (Tampere/Rauma) | Kalpea tympönen (Tampere/Helsinki/Kotka/Tuusula) | Pimeä Turku, mukavaa visaa (Turku) | 7 |  |
| 2019 | Bundesigel (Tampere) | Sopimaton ehdotus | Jukolan veljekset (Oulu) | 9 |  |
Tor Johansson

Tor Alfons Johansson (5. elokuuta 1910 Dragsfjärd – 2. kesäkuuta 1986 Tammisaari) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Johanssonin vanhemmat olivat Augusti Johansson ja Aina Sjölund ja puolisot vuodesta 1936 Karin Emilia Alexandra Blomqvist ja vuodesta 1969 Kirsti Helena Jalava. Johansson kävi kansakoulun ja perusti 1946 Hankoon ensimmäisen yrityksensä, nimeltään Hangon Uuttaus, joka valmisti lämpökattiloita. Teräsputkien tuotantoon hän alkoi 1965 perustamassaan tehtaassa, josta syntyi sittemmin Oy Etna Rör Ab -yhtiö. Se oli Suomessa ensimmäinen ja pitkään ainoa tarkkuusteräsputkien valmistaja.
Siirrettyään tehtaansa Hangosta Tenholan Lappohjaan Johansson sai käyttöönsä myös sataman. Yritys vei tuotteitaan useaan maahan Euroopassa ja oli esimerkiksi kolmanneksi suurin Volvon alihankkija Suomessa. Täyttäessään 65 vuotta vuonna 1975 Johansson myi yrityksensä, mutta perusti saman tien Tammisaareen laivanvarustustusyhtiö Torlinesin. Hän oli tämän yhtiön johtokunnan puheenjohtaja aina kuolemaansa asti. Teollisuusneuvoksen arvonimen Johansson sai vuonna 1975.
Toivakan paloasema

Toivakan paloasema sijaitsee osoitteessa Toivakantie 49, Toivakka. Paloasemalla toimii Puolivakinainen Palokunta, Toivakan PVPK.
Keski-Suomen pelastuslaitoksen Toivakan paloasema sijaitsee Toivakassa osoitteessa Toivakantie 49.  Paloasema on Toivakan kunnan omistuksessa ja siellä tehtiin vuosina 2019-2020 peruskorjaus.  Tässä yhteydessä korjattin  mm.  sosiaalitilat,  paineilmahengityslaitehuoltotilat, kompressoritila ja kalustohallissa sijaitseva varustetaso. Kalustohalliin asennettiin ajoneuvojenpakokaasujen poistojärjestelmä.
Toivakassa toimii Toivakan puolivakinainen palokunta, Toivakan PVPK.
Aiheesta muualla

Keski-Suomen pelastuslaitos, verkkosivut
Toivakan paloasema Jyväskylän kaupungin karttapalvelussa, verkkosivu (Arkistoitu – Internet Archive)
The Voice

The Voice voi viitata ainakin seuraaviin:
Musiikki

The Voice of Frank Sinatra, Frank Sinatran albumi
The Voice, Bobby McFerrinin albumi vuodelta 1984
The Voice, Vicious Rumorsin EP-levy vuodelta 1994
The Voice, Russell Watsonin albumi vuodelta 2001
The Voice, Vusi Mahlaselan albumi vuodelta 2003
The Voice, Mike Jonesin albumi vuodelta 2009
The Voice, Mavis Staplesin albumi
The Voice, Kokian albumi
The Voice, David Phelpsin albumi
”The Voice”, The Moody Bluesin kappale vuodelta 1981
”The Voice”, Ultravoxin kappale vuodelta 1981
”The Voice”, Eimear Quinnin kappale, vuoden 1996 Eurovision laulukilpailun voittaja
Musiikki > Nimityksenä laulajille

Whitney Houston
Steve Perry
Radio

The Voice, Bauer Media Oy:n omistama radioasema
Televisio

The Voice, entinen suomalainen digitaalinen televisiokanava
The Voice , maailmanlaajuinen laulajakykyjä etsivä televisioformaatti
The Voice of Holland, hollantilainen laulukilpailu
The Voice, yhdysvaltalainen laulukilpailu
The Voice, brittiläinen laulukilpailu
The Voice of Germany, saksalainen laulukilpailu
The Voice of Finland, suomalainen laulukilpailu
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”The Voice”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Toribash

Toribash on 3-D Turn Based kolmannen persoonan tappelupeli. Toribashin ideana on voittaa vihollispelaaja, jos vihollinen tulee hylätyksi (DQ) tai pisteillä. Taistelut tapahtuu niveliä liikuttelemalla frame by frame-tyylillä. Hampa on kehittänyt Toribashin vuonna 2003.[lähde? ]
Toribio de Mogrovejo

| Toribio de Mogrovejo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1538 Mayorga de Campos, Leon, Espanja
Kuollut: 23. toukokuuta 1606 Santa, Peru
Ammatti:  piispa
Pyhä Toribio Alfonso de Mogrovejo (1538 Mayorga de Campos, Leon, Espanja – 23. toukokuuta 1606 Santa, Peru) oli pyhimys, lakimies, professori ja piispa. Mies toimi professorina Salamancan yliopistossa, hänestä tuli inkvisition päätuomari Granadassa ja lähetettiin pappis- ja piispavihkimyksen jälkeen Peruun. Hän perusti ensimmäisen seminaarin läntisellä pallonpuoliskolla, taisteli alkuperäisväestön oikeuksien puolesta espanjalaisia vastaan sekä järjesti konsiileja ja synodeja Uudessa Maailmassa. Pyhimys perusti myös kouluja, kirkkoja ja sairaaloita sekä opetteli useita intiaanien murteita tukeakseen työtään heidän keskuudessaan. Paavi Innocentius julisti hänet autuaaksi 2. heinäkuuta 1679 ja paavi Benedictus XIII kanonisoi hänet 10. joulukuuta 1726. Mies eli seuraavien 14 paavin hallintokausien aikana: Paavali III (1534-1549), Julius III (1550-1555), Marcellus II (1555), Paavali IV (1555-1559), Pius IV (1559-1565), pyhä Pius V (1566-1572),Gregorius VIII (1572-1585), Sixtus V (1585-1590), Urban VII (1590), Gregorius XIV (1590-1591), Innocentius IX (1591), Klemens VIII (1592-1605), Leo XI (1605) ja Paavali V (1605-1621). Hän on Latinalaisen Amerikan piispojen, alkuperäiskansojen oikeuksien, Liman ja Perun suojeluspyhimys sekä hänen muistopäiväänsä vietetään 23. maaliskuuta, 19. helmikuuta ja aikaisemmin 27. huhtikuuta.
Tekonurmi

Salzburgin EM-Stadion Wals-Siezenheimilla käytetään tekonurmea
Tekonurmi on pelialusta jalkapallolle tai muille urheilulajeille, joita pelataan myös nurmialustalla. Tavallisesti tekonurmi valmistetaan synteettisestä materiaalista. Tekonurmi on monin paikoin käytössä erityisesti alueilla, joissa luonnonnurmen ympärivuotinen ylläpito on hankalaa.