stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Etelä-Carolinan piirikunnista

Etelä-Carolinan piirikunnat.
Tämä on luettelo Etelä-Carolinan osavaltion piirikunnista. Etelä-Carolinassa on 46 piirikuntaa.
| Piirikunta | Hallintokeskus | Perustettu | Väkiluku (2020) |
| --- | --- | --- | --- |
| Abbevillen piirikunta | Abbeville | 1785 | 24 295 |
| Aikenin piirikunta | Aiken | 1871 | 168 808 |
| Allendalen piirikunta | Allendale | 1919 | 8 039 |
| Andersonin piirikunta | Anderson | 1826 | 203 718 |
| Bambergin piirikunta | Bamberg | 1897 | 13 311 |
| Barnwellin piirikunta | Barnwell | 1798 | 20 589 |
| Beaufortin piirikunta | Moncks Corner | 1769 | 187 117 |
| Berkeleyn piirikunta | Moncks Corner | 1882 | 229 861 |
| Calhounin piirikunta | St. Matthews | 1908 | 14 119 |
| Charlestonin piirikunta | Charleston | 1769 | 408 235 |
| Cherokee piirikunta | Gaffney | 1897 | 43 273 |
| Chesterfieldin piirikunta | Chesterfield | 1798 | 43 273 |
| Chesterin piirikunta | Chester | 1785 | 32 294 |
| Clarendonin piirikunta | Manning | 1855 | 31 144 |
| Colletonin piirikunta | Walterboro | 1800 | 38 604 |
| Darlingtonin piirikunta | Darlington | 1785 | 62 905 |
| Dillonin piirikunta | Dillon | 1910 | 28 292 |
| Dorchesterin piirikunta | St. George | 1868 | 161 540 |
| Edgefieldin piirikunta | Edgefield | 1785 | 25 657 |
| Fairfieldin piirikunta | Winnsboro | 1785 | 20 948 |
| Florencen piirikunta | Florence | 1888 | 137 059 |
| Georgetownin piirikunta | Georgetown | 1769 | 63 404 |
| Greenvillen piirikunta | Greenville | 1786 | 525 534 |
| Greenwoodin piirikunta | Greenwood | 1897 | 69 351 |
| Hamptonin piirikunta | Hampton | 1878 | 18 561 |
| Horryn piirikunta | Conway | 1801 | 351 029 |
| Jasperin piirikunta | Ridgeland | 1912 | 28 791 |
| Kershaw’n piirikunta | Camden | 1798 | 65 403 |
| Lancasterin piirikunta | Lancaster | 1798 | 96 016 |
| Laurensin piirikunta | Laurens | 1785 | 67 539 |
| Leen piirikunta | Bishopville | 1902 | 16 531 |
| Lexingtonin piirikunta | Lexington | 1785 | 293 991 |
| Marionin piirikunta | Marion | 1800 | 29 183 |
| Marlboron piirikunta | Bennettsville | 1785 | 26 667 |
| McCormickin piirikunta | McCormick | 1914 | 9 526 |
| Newberryn piirikunta | Newberry | 1785 | 37 719 |
| Oconeen piirikunta | Walhalla | 1868 | 78 607 |
| Orangeburgin piirikunta | Orangeburg | 1769 | 84 223 |
| Pickensin piirikunta | Pickens | 1826 | 131 404 |
| Richlandin piirikunta | Columbia | 1799 | 416 147 |
| Saludan piirikunta | Saluda | 1896 | 18 862 |
| Spartanburgin piirikunta | Spartanburg | 1785 | 327 997 |
| Sumterin piirikunta | Sumter | 1798 | 105 556 |
| Unionin piirikuta | Union | 1798 | 27 244 |
| Williamsburgin piirikunta | Kingstree | 1802 | 31 026 |
| Yorkin piirikunta | York | 1798 | 282 090 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luettelo Etelä-Carolinan piirikunnista Wikimedia Commonsissa
Myllylampi (Jyväskylän Keljonkangas)

| Myllylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°11′54″N, 25°42′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ristiselän alue (14.23)
Tulo-oja:  Myllyoja Kaijanlammesta
Laskupuro:  Myllyoja Päijänteeseen 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125 m 
Rantaviiva:  530 m 
Pinta-ala:  0,65 ha  
Keskisyvyys:  1,4 m  
 fiMyllylampi 
Myllylampi on Jyväskylän Keljonkankaalla Valimontien ja Tekolammentien välillä sijaitseva tekolampi, joka muodostui 1940-luvulla, jolloin Kaijanlammesta Päijänteeseen laskevaa Myllyojaa (Keljonpuroa) padottiin.
Myllylammen pinta-ala on 0,65 hehtaaria ja sen rantaviiva on noin 530 metriä pitkä. Muodoltaan pitkä ja kapea lampi sijaitsee Keljonkankaan pohjoisosassa ja sen rannat ovat tiheästi rakennettuja. Sen keskisyvyys on 1,4 metriä.
Lammen vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy., mutta korkeutta voidaan säädellä sen pohjoispäässä olevalla padolla. Lampea on kunnostettu ruoppaamalla vuonna 2005, jonka ajaksi se kuivattiin avaamalla pato. Samoin on tehty myös vuonna 2021.
Salla Ikonen

Salla Ikonen (s. 1985) on suomalainen katutaiteilija. Ikonen on opiskellut media-assistentiksi ja hän on toiminut aiemmin graafisena suunnittelijana ja tehnyt erilaisia media-alan töitä.
Ura

Katutaiteilijana Ikonen aloitti Multicoloured Dreams -katutaidekollektiivissa vuonna 2011 ja oli ryhmän aktiivinen jäsen, taiteilija ja organisoija vuoteen 2015. Sen jälkeen hän on  työskennellyt yrittäjänä. Ikosen maalausten aiheena ovat luonto, eläimet ja ihmiset. Hän pyrkii teoksissaan unenomaisuuteen, mutta sisällyttää niihin myös realismia. Ikonen asuu Vihdissä. Ikonen on tehnyt yli 100 seinämaalausta yli kymmeneen eri maahan.
Suomessa Ikosen töitä on muun muassa Vantaalla, jossa eräs isoimmista töistä olivat Myyrmäen rautatieaseman seinämaalaukset, joiden toteuttamisessa Ikonen oli mukana yhtenä Multicoloured Dreams -ryhmän kymmenestä taiteilijasta. Hakunilassa on Ikosen työ White stallion vuodelta 2016. Tampereen Hiedanrannassa on Ikosen työ vuodelta 2017. Mikkelissä on muraali Fantasy forest, se on vuodelta 2015.
Kuvia Ikosen teoksista

Fantasy forest, 2015, Mikkeli.
White stallion, 2016, Vantaa.
Seinämaalaus Hiedanrannassa, 2017, Tampere
Nikolai Makarov (kenraali)

Nikolai Makarov 2012.
Nikolai Makarov (ven. Никола́й Его́рович Мака́ров, s. 1949) on entinen venäläinen armeijakenraali, asevoimien komentaja ja varapuolustusministeri.
Makarov sai Suomessa julkisuutta kesäkuussa 2012 kommentoidessaan Suomen Nato-yhteistyötä ja sotilasharjoituksia esitelmässään Maanpuolustuskurssiyhdistyksen tilaisuudessa. Makarovin mukaan Suomen liittyminen Natoon olisi sotilaallinen uhka Venäjälle. Hän piti myös pohjoismaista puolustusyhteistyötä uhkana Venäjälle. Puolustusministeri Stefan Wallin katsoi, että vapaassa maassa saa esittää mielipiteitä. Ulkoministeri Erkki Tuomioja kommentoi, ettei Nato-yhteistyö ole kenellekään uhka, ja katsoo Makarovin kuuluvan niihin kenraaleihin, jotka yhä elävät kylmän sodan aikaa. Lausunnot käsitellään hänen mukaan venäläisten kanssa. Asiaan otti kantaa myös pääministeri Jyrki Katainen, jonka mukaan Suomi kantaa itse vastuun turvallisuudesta.
Vladimir Putin antoi marraskuussa 2012 potkut kenraali Makaroville. Syytä Makarovin potkuille ei ole kerrottu. Makarovin tilalle nousi kenraalieversti Valeri Gerasimov.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nikolai Makarovin elämäkerta (englanniksi)
Nikolai Makarovin elämäkerta (venäjäksi)
Rferl.org (englanniksi)
Juhani Vähähyyppä

Juhani Vähähyyppä (s. 1948 Kannus) oli Lappajärven kunnanjohtaja 2007–2012.  Ennen valintaansa Lappajärven kunnanjohtaksi Vähähyyppä toimi kunnanjohtajana Pornaisissa 2003–2007 ja Hyrynsalmella 2001–2003.
Trøftskogenin kappeli

| Trøftskogenin kappeli Trøftskogen kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2001.
Sijainti:  Nord-Odal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1931
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  80
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trøftskogenin kappeli (norj. Trøftskogen kapell) on Nord-Odalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1931.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trøftskogenin kappeli Wikimedia Commonsissa
Blainen piirikunta

Blainen piirikunta (Blaine County) on neljän piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
Blainen piirikunta, Idaho
Blainen piirikunta, Montana
Blainen piirikunta, Nebraska
Blainen piirikunta, Oklahoma
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Blainen piirikunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Brian Curran

| Brian Curran> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1963 (ikä 61) Toronto, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  196 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1983–1998
Brian Phillip Curran (s. 5. maaliskuuta 1963 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän edusti NHL-urallaan Boston Bruinsia, New York Islandersia, Toronto Maple Leafsia, Buffalo Sabresia ja Washington Capitalsia. Curran toimi viimeksi Drumheller Dragons -joukkueen päävalmentajana.
Curran pelasi puolustajana ja laukoi vasemmalta. Curran pelasi NHL:ssä yhteensä 381 ottelua, joissa hän teki 7 maalia ja 40 tehopistettä. Rangaistusminuutteja hän keräsi NHL:ssä yhteensä 1361.
Porin keskiaaltoasema

Porin keski- ja lyhytaaltoasema toukokuussa 2024.
Porin keskiaaltoasema otettiin käyttöön kesällä 1988 taajuudella 963 kHz. Lähettimen teho oli 600 kW, ja se kuului juuri valmistuneeseen Porin lyhytaaltoasemaan. Preiviikin kylässä sijaitseva keskiaaltoasema korvasi Turun 100 kW:n lähettimen, joka oli käyttänyt samaa taajuutta. Uuden lähettimen kuuluvuusalueeksi määriteltiin koko pohjoinen Itämeri ja erityisesti Tukholman seutu.
Keski- ja lyhytaaltolähetykset Porista päättyivät 31.12.2006 Yleisradion lähetysten osalta. Porin lyhytaaltokeskuksen omistanut Digita Oy joutui etsimään itselleen uusia asiakkaita, kun sopimus Yleisradion kanssa oli päättynyt kyseisessä vuodenvaihteessa. Tähän saakka Yleisradio oli ollut käytännössä Porin lyhyt- ja keskiaaltoaseman ainoa asiakas.
11. toukokuuta 2009 julkaistiin tieto, jonka mukaan Radio86 on aloittanut kiinalaiseen kulttuuriin keskittyvän radiokanavan lähetykset taajuudella 963 kHz. Digita toimittaa palvelun Porin keskiaaltoasemalta. Radio86 Tampereelta ja China Radio International Kiinasta tuottavat ohjelmia eri kielillä kanavalle. Kuuluvuusalueeksi on määritelty Pohjoismaat ja Baltia.
Trentemøller

| Trentemøller |
| --- | --- |
 Trentemøller vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anders Trentemøller Andersen
Syntynyt: 16. lokakuuta 1974 (ikä 50) Vordingborg, Tanska
Ammatti:  muusikko, tuottaja, remixaaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Businessman P.O.Q Run Jeremy
Aktiivisena:  1997–
Tyylilajit:  alternative, indietronica, minimal, electronica, tekno, chillout, ambient
Soittimet:  syntetisaattori
Levy-yhtiöt:  In My Room, Poker Flat Recordings, Audiomatique, hfn music
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anders Trentemøller Andersen (s. 16. lokakuuta 1974 Vordingborg, Tanska) on tanskalainen elektronisen musiikin tuottaja ja multi-instrumentalisti. Hän asuu tällä hetkellä Kööpenhaminassa. Trentemøller julkaisi vuonna 2006 esikoisalbuminsa The Last Resort, joka sijoittui useissa eri mielipidekyselyissä yhdeksi sen vuoden parhaimmista albumeista, antaen hänelle enemmän näkyvyyttä. Trentemøller kokosi yhteen ensimmäisen liveyhtyeensä vuonna 2007, mistä lähtien hän on pitänyt noin kolmeasataa show’ta ympäri maailmaa.
Diskografia > Studioalbumit

The Last Resort (2006)
Into the Great Wide Yonder (2010)
Live In Copenhagen (2013)
Lost (2013)
Fixion (2016)
Obverse (2019)
Memoria (2022)
Diskografia > Kokoelma-albumit

The Trentemøller Chronicles (2007)
Harbour Boat Trips 01 (2009)
Reworked/Remixed (2011)
Late Night Tales (2011)
Lost Reworks (2014)
Early Worx (2014)
Harbour Boat Trips 02 (2018)
Diskografia > Singlet ja EP:t

2003 – Trentemøller EP
2004 – Beta Boy
2005 – Physical Fraction
2005 – Kink
2005 – Polar Shift
2005 – Serenetti
2006 – Sunstroke
2006 – Nam Nam E.P.
2006 – Rykketid
2006 – Always Something Better
2007 – An Evening With Bobi Bros (woith DJ Tom) / 25 Timer (with Vildtand, Krede, Buda)
2007 – African People
2007 – Moan
2007 – Gamma (with Buda)
2007 – Moan (Dub & Instrumental)
2007 – Take Me Into Your Skin (Nudisco Edit)
2008 – Miss You (Remixes)
2008 – Live in Concert EP (Live at Roskilde 2007)
2009 – Vamp / Miss You
2009 – Rauta EP (with DJ Lab)
2010 – Sycamore Feeling
2010 – ... Even Though You’re With Another Girl
2010 – Silver Surfer, Ghost Rider Go!!!
2011 – Shades Of Marble (Remixes)
2011 – Raincoats / Tide (with Efterklang)
2012 – My Dreams
2013 – Never Stop Running
2013 – Candy Tongue
2013 – Gravity
2014 – Deceive
2016 – River in Me
2016 – Redefine
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trentemøller Wikimedia Commonsissa
Varsinaissuomalainen osakunta

Varsinaissuomalainen osakunta (VSO) on yksi Helsingin yliopiston osakunnista. Osakunta aloitti toimintansa 1.7.1906. Vuosipäiväänsä osakunta kuitenkin viettää maaliskuun 26. päivänä, jona päivänä vuonna 1640 annettiin Turun Akatemian perustamiskirja.
Kanta-alue

Varsinaissuomalaisen osakunnan kanta-alue käsittää Varsinais-Suomen maakunnan.
Tunnukset

Osakunnan värit ovat keltainen, punainen ja vihreä. Yhdistelmässä punainen väri on keskellä kaksi kertaa niin leveänä kuin keltainen ja vihreä.
Osakunnan lipussa on keltaisella pohjalla tyylitelty Varsinais-Suomen vaakuna. Nykyisen lipun on suunnitellut heraldikko Harri Rantanen.
Varsinaissuomalaisten laulu
Tunnettuja osakunnan (entisiä) jäseniä

Erik Ahlman
Matti Ali-Melkkilä
Elsi Borg
Mikko Erich
Rafael Erich
Juha Föhr
Martti Haavio, inspehtori 1951–1956
Elina Haavio-Mannila, inspehtori 1972–1978, kunniajäsen 2006
Heikki Haavisto
Auli Hakulinen
Lauri Hakulinen
Uno Harva
Olavi Honka
Ilmari Honkanen
Martti Jukola
Jouko Kajanoja
Ilkka Kantola
Eino Kilpi
Volter Kilpi
Esko Kiviranta
Väinö Kolkkala
Aku Korvenoja
Reino Kuuskoski
Reino R. Lehto
Sakari T. Lehto
Aleksi Lehtonen
Tamara Lund
Tauno V. Mäki
Einar Mäkinen
Paavo Paalu
Lauri Posti
Heikki Ritavuori, osakunnan 1. kuraattori 1906–1907
Eero Rydman
E. N. Setälä, osakunnan 1. inspehtori 1906–1929
Vilho Setälä
V. J. Sukselainen, kuraattori 1931–1934, kunniajäsen 1973
Antero Svensson
Jaakko Tuominen
Kari Uoti
Mauno Vannas
Unto Varjonen
A. K. Cajander, virkaatekevä inspehtori 1917
Aiheesta muualla

Osakunnan sivut
Indian Airlinesin lento 814

| Indian Airlinesin lennon 814 kaappaus> Yhteenveto |
| --- | --- |
Päivämäärä:  24. joulukuuta-31. joulukuuta 1999
Onnettomuustyyppi:  lentokonekaappaus
Tapahtumapaikka:  Nepalin ilmatila
Lähtöpaikka:   Katmandun kansainvälinen lentoasema, Katmandu, Nepal
Määränpää:   Indira Gandhin kansainvälinen lentoasema, Delhi, Intia
Kuolleita:  1
Eloonjääneitä:  188
Lentokone
Konetyyppi:  Airbus A300B2-101 
Lentoyhtiö:   Indian Airlines
Rekisteritunnus:  VT-EDW
Matkustajia:  174
Miehistöä:  15
Indian Airlinesin lento 814 kaapattiin 24. joulukuuta 1999 reitillä Kathmandu–Delhi. Kone oli matkalla Katmandun kansainväliseltä lentoasemalta Delhin kansainväliselle lentoasemalle. Lentokoneen saapuessa Intian ilmatilaan kello 5.30 viisi pakistanilaista kaappasi koneen. Kaapparit puukottivat 25-vuotiasta intialaista Rupin Katyalia, joka myöhemmin kuoli vammoihinsa. Lopulta kone laskeutui Kandahariin, Afganistaniin, jossa kaapparit vaativat kolmen muslimiterroristin vapauttamista Intian vankiloista.
Kaappaus

Indian Airlinesin lennon 814 kaapparit tunnistettiin pakistanilaisiksi henkilöiksi nimeltä Ibrahim Athar, Shahid Akhtar Sayed, Sunny Ahmed Qazi, Mistri Zahoor Ibrahim ja ”Shakir”. 
Lennon stuertti Anil Sharma kertoi myöhemmin että aseistuneet miehet uhkasivat räjäyttää koneen, ellei lentokapteeni Devi Sharan lentäisi länteen, kuten he vaativat.
Kaapparit halusivat koneen Lucknow’n yläpuolelle ja lentää sieltä Lahoreen. Pakistanin viranomaiset eivät halunneet ottaa konetta vastaan, ja kapteeni Sharan vakuutti, ettei polttoaine riitä Lahoreen saakka, joten koneen piti laskeutua Intian Amritsariin. Amtritsarissa henkilökunta toivoi, että kaappaus loppuisi pian. He pyysivät tarkka-ampujia lentokentälle ampumaan lentokoneen renkaat tyhjiksi. Pyyntöön ei suostuttu tuntemattomasta syystä. Amritsarin poliisia pyydettiin odottamaan Intian erikoisjoukkoja. Kaapparit pyysivät polttoainetäydennystä. Ensin Intian hallitus ei suostunut, mutta kun 25-vuotias Rupin Katyal puukotettiin, täydennykseen suostuttiin, kuitenkin niin ettei se tapahtuisi aivan heti. Katyal kuoli myöhemmin vammoihinsa. Kaapparit uhkasivat tappaa kaikki matkustajat, ellei kapteeni nousisi 30 sekunnin kuluessa. Intian erikoisjoukot olivat saapumassa, mutta joutuivat liikenneruuhkaan Amtritsarissa. Polttoaineen vähyydestä huolimatta Airbus A300 nousi kohti Lahorea.
Kun kone lähestyi Lahorea, lennonjohto ei suostunut antamaan sille laskeutumislupaa. Valot ja muut navigointivälineet sammutettiin. Toimintaa kritisointiin jälkeenpäin etenkin Ison-Britannian ja Yhdysvaltain hallituksia myöten pelkuruutena. Kun kone lähestyi Lahorea, varapilotti huomasi omituisia valoja. Hän tajusi, ettei kone laskeutuisi kiitotielle vaan maantielle. Kapteeni onnistui lisäämään korkeutta ja välttämään onnettomuuden. Lennonjohto salli lopulta koneen laskeutumisen Lahoren lentoasemalle. Muutaman sekunnin kuluttua laskeutumisesta kone päästi loput polttoaineesta ulos. Kone tankattiin välittömästi. Pakistanin viranomaiset eivät sallineet koneen jäämistä, koska eivät halunneet sekaantua kriisiin, jotta heitä ei leimattaisi terrorismin tukijoiksi. Lahoresta kaapattu kone lensi Dubain kansainväliselle lentoasemalle, Yhdistyneisiin arabiemiraatteihin. Dubain lentoasemalla 25 matkustajaa vapautettiin ja puukotetun Katyalin ruumis luovutettiin viranomaisille. Dubaista kone matkasi kohti pohjoista ja laskeutui Kandahariin Talibanin hallitsemaan islamistiseen Afganistaniin.
Kandahar

Taliban kieltäytyi yhteistyöstä Intian hallituksen kanssa ja otti koneen mielellään vastaan. He eivät sallineet Intian erikoisjoukkojen saapumista vapauttamaan konetta, koska eivät halunneet vieraita joukkoja maaperälleen. He eivät suostuneet vapauttamaan konetta myöskään itse. Myöhemmin saatiin selville, että Taliban ja Al-Qaida tukivat kaappausta. Taliban saartoi koneen tankeilla ja sotilailla peläten Intian erikoisjoukkojen yllätyshyökkäystä. Neuvottelut alkoivat Intian Kabulin-suurlähetystön ja kaappareiden välillä.
Vasta viikon kuluttua Intian hallitus lähetti Kandahariin neuvottelijaryhmän. Media Intiassa rupesi tukemaan tätä patrioottista päätöstä ja vaati pikaisia poliittisia neuvotteluita.
Vaatimuksena oli, että kolme pakistanilaista muslimiterroristia vapautettaisiin Intian vankiloista. Lopulta tähän suostuttiinkin. Vapautetut terroristit olivat Maulana Masood Azhar, 
Mushtaq Ahmed Zargar ja Ahmed Omar Saeed Sheikh. Intian ulkoministeri Jaswant Singh meni henkilökohtaisesti Kandahariin vankeineen, sai vaihdettua heidät kaapatun koneen matkustajiin ja salli sen jälkeen kaappaajille vapaan pääsyn koneesta. 31. joulukuuta vuonna 1999 vapautetut koneen panttivangit lensivät takaisin Intiaan erikoiskoneella. Kaapparit raporttien mukaan lähtivät maasta.  Yksi kaappareista salamurhattiin maaliskuussa 2022.
Anita Mui

Anita Muin prons­si­pat­sas, jo­ka si­jait­see Ave­nue of Stars -ka­dul­la Ho­ng­kongin Kowloonin alu­eel­la.
Anita Mui (kiin. 梅艳芳; 10. lokakuuta 1963 Mong Kok, Brittiläinen Hongkong – 30. joulukuuta 2003 Hongkong, Kiina) oli hongkongilainen viihdetaiteilija, joka voitti useita palkintoja niin näyttelijänä kuin laulajanakin. Hän kuului kantopopin merkkinimiin.
Näyttelijänä Mui esiintyi muun muassa elokuvissa Idän soturit (1993) ja The Legend of Drunken Master (1994).
Mui kuoli kohdunkaulan syöpään ollessaan 40-vuotias. Elokuva Lentävien tikarien talo (2004), jossa hänen piti alun perin näytellä mutta josta hän jättäytyi pois pari viikkoa ennen kuolemaansa, on omistettu hänen muistolleen.
Aiheesta muualla

Anita Mui Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Väinämö Killinen

Väinämö Killinen (29. huhtikuuta 1888 Kuopio – 9. marraskuuta 1941 Tilkan sotilassairaala, Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja insinöörikapteeni.
Killisen vanhemmat olivat Kuopion kuuromykkäin koulun johtaja, kansanedustaja Kustaa Killinen ja Matilda Josefina "Tilda" Lagus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1908 ja suoritti diplomiarkkitehtitutkinnon 1915 sekä reservin insinööriupseeritutkinnon 1928. Hänet ylennettiin reservin insinööriluutnantiksi 1928 ja reservin insinöörikapteeniksi 1941.
Killinen osallistui Suomen sisällissotaan suojeluskuntajoukoissa. Killisen Aseisiin-runo julkaistiin kuopiolaisessa aktivistien äänenkannattajassa Savon Jääkärissä 5. tammikuuta 1919 samaan aikaan kun vapaaehtoisia oltiin värväämässä Viron vapaussotaan.
Jatkosodan aikana Killinen palveli merivoimien esikunnassa. Hän kuoli tapaturmaisesti Helsingissä marraskuussa 1941 ja hänet haudattiin Helsinkiin.
Väinämö Killinen oli naimisissa Aino Ester Immosen kanssa. Heidän poikansa oli kommodori, STT:n toimitusjohtaja Kullervo Killinen. Killisen veljiä olivat Tullihallituksen pääjohtaja, ministeri Ilmari Killinen ja Kuopiossa ja Varkaudessa apteekkarina toiminut Kalervo Killinen (1879–1945). Killisen sisar oli oopperalaulaja ja suomentaja Tellervo Laurila.
Suunnittelutöitä

Ukkokoti, Niirala, Kuopio 1917
Haapajärven suojeluskuntatalo, Haapajärvi 1929
Suomen sodan aikaisen Toivalan taistelun muistomerkki, Toivala, Siilinjärvi 1933
Otamon kappeli, Sysmä 1939
Killisen suunnittelema Suomen sodan 1808–1809 muistomerkki, joka tunnetaan myös nimillä Sandelsin muistopatsas ja Toivalan taistelun muistomerkki, on paljastettu Siilinjärvellä vuonna 1933. Muistomerkki on paljastamisensa jälkeen siirretty kahdesti, vuosina 1962 ja 2009. Syynä ovat olleet tiehankkeet.
Maillingerstraßen metroasema

| Maillingerstraße |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  MA
Metrolinjat:  U1
Osoite:  Neuhausen
Paikkakunta:  München
Avattu:  8. toukokuuta 1983
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Maillingerstraße on Münchenin metron U1-linjan metroasema, joka avattiin 8. toukokuuta 1983.
Long Play (verkkojulkaisu)

Long Play on suomalainen hitaaseen journalismiin erikoistunut digitaalinen julkaisu, joka perustettiin tammikuussa 2013. Sitä julkaisee Long Play Media Oy, jonka osake-enemmistön omistavat julkaisun perustajat.
Long Play julkaisee tutkivaa journalismia, laajoja reportaaseja, henkilökuvia, esseitä ja muita pitkiä artikkeleita digitaalisessa muodossa. Maksulliset artikkelit ovat pidempiä kuin lehtiartikkelit, mutta lyhyempiä kuin kirjat. Toimitukseen kuuluivat vuonna 2024 Hanna Nikkanen, Ilkka Karisto, Karoliina Paananen, Anu Silfverberg ja Sonja Saarikoski.
Helsingin Sanomain Säätiö palkitsi vuonna 2013 Long Playn Uutisraivaaja-kilpailun 250 000 euron arvoisella palkinnolla. Vuonna 2020 Long Play sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon.
Vuonna 2024 Long Play laajentaa kulttuuriuutisointiaan. Kulttuuritoimituksen juttuja, joita tuottavat Sonja Saarikoski ja toimittaja Oskari Onninen, aletaan julkaista syksyllä 2024. Vuonna 2024 Long Play sai Koneen säätiöltä yli 300 000 euroa metsätoimituksen perustamiseksi. Metsätoimituksen on määrä "lisätä suomalaisen yleisön ymmärrystä siitä, miten vaikutusvalta ja raha liikkuvat metsään liittyvissä kysymyksissä, ja millaisia seurauksia sillä on ihmisille ja muille lajeille".
Päätoimittajat

Johanna Vehkoo 2013–2014
Anu Silfverberg 2014–2017
Hanna Nikkanen 2017–2019
Antti Järvi 2019–2021
Ilkka Karisto 2021–
Aiheesta muualla

Long Playn verkkosivut
Puheteknologian historiaa Suomessa

Puheteknologian historia Suomessa alkaa 1970-luvulla jolloin Suomessa tuli käyttöön yleiskäyttöiset mikroprosessorit.
Synte 2 -puhesyntetisaattori

Ensimmäinen suomalainen puheteknologiakeksintö oli maailman ensimmäinen kannettava mikroprosessoripohjainen sääntösynteesillä varustettu formanttipuhesyntetisaattori Synte 2. Se saatiin Euroka Oy:ssä tuotantoon jo 1970-luvun puolella.
Vocom Ky

Vocom ky oli ensimmäinen suomalaisen digitaalisen signaalinkäsittelyn ja puheteknologian yritys. Se toimi vuodesta 1980 vuoteen 2003 ja aluksi TTKK:n elektroniikan laitoksen tiloissa. Vocom ky:n tärkein tuote oli SPS2-puheanalyysijärjestelmä.