stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AppleTalk

AppleTalk on Applen tietoliikenneprotokollapino tietokoneiden väliseen lähiverkkoon. Se julkaistiin Macintoshin mukana vuonna 1984 ja poistettiin 2009 Mac OS X v10.6:ssa TCP/IP:n syrjäytettyä sen. Linuxissa on täysi tuki AppleTalkille.
AppleTalk-protokollapino
AppleTalkiin kuuluu useita protokollia, jotka sijaitsevat OSI-mallin eri kerroksissa. AppleTalkissa on oma reititysprotokollansa Datagram Delivery Protocol (DDP).
Anne-Marie Trevelyan

| Anne-Marie Trevelyan |
| --- | --- |

Yhdistyneen kuningaskunnan liikenneministeri
 6. syyskuuta 2022–  
Edeltäjä:  Grant Shapps
Yhdistyneen kuningaskunnan kansainvälisen kehityksen ministeri Board of Traden puheenjohtaja
 15. syyskuuta 2021 – 6. syyskuuta 2022  
Edeltäjä:  Liz Truss
Seuraaja:  Kemi Badenoch
Yhdistyneen kuningaskunnan apulaiselinkeinoministeri
 8. tammikuuta 2021 – 15. syyskuuta 2021  
Edeltäjä:  Kwasi Kwarteng
Seuraaja:  Greg Hands
Yhdistyneen kuningaskunnan kansainvälisen kehityksen ministeri
 13. helmikuuta 2020 – 2. syyskuuta 2020  
Edeltäjä:  Alok Sharma
Seuraaja:  virka lakkautettu
Yhdistyneen kuningaskunnan apulaispuolustusministeri
 16. joulukuuta 2019 – 13. helmikuuta 2020  
Edeltäjä:  Mark Lancaster
Seuraaja:  James Heappey
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsen
 7. toukokuuta 2015– Berwick-upon-Tweedin vaalipiiri  
Edeltäjä:  Alan Beith
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1969 (ikä 55) Lontoo
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Tiedot
Puolue:  Konservatiivipuolue
Aiheesta muualla
www.teamtrevelyan.co.uk
Anne-Marie Belinda Trevelyan (os. Beaton; s. 6. huhtikuuta 1969) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenenä vuodesta 2015 ja liikenneministerinä vuodesta 2022 lähtien. Aiemmin hän on toiminut  kansainvälisen kaupan ministerinä ja Board of Traden puheenjohtajana, apulaispuolustusministerinä, kansainvälisen kehityksen ministerinä sekä apulaiselinkeinoministerinä.
Ura

Anne-Marie Beaton syntyi Lontoossa. Hän opiskeli Oxfordin polyteknisessä korkeakoulussa ja työskenteli tilintarkastajana Price Waterhousella. Hän oli ehdolla Castle Morpethin hallintopiirin valtuustoon vuosina 1999 ja 2003 muttei tullut valituksi. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa hän oli ehdolla Berwick-upon-Tweedin vaalipiirissä mutta hävisi liberaalidemokraattien Alan Beithille.
Ura > Poliittinen ura

Trevelyan valittiin alahuoneeseen vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Berwick-upon-Tweedin vaalipiiristä 41,1 prosentin ääniosuudella. Vuoden 2017 vaaleissa hänet valittiin suuremmalla, 52,5 prosentin ääniosuudella.
Vuoden 2016 EU-kansanäänestyksessä Trevelyan kannatti brexitiä eli Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista.
Vuonna 2018 Sergei ja Julija Skripalin myrkytystapauksen jälkimainingeissa Trevelyania kritisoitiin siitä, että hän oli vastaanottanut 50 000 punnan lahjoituksen venäläiseltä liikemieheltä Aleksander Temerkolta ennen vuoden 2015 vaaleja. Trevelyanin mukaan Temerko oli Britannian kansalainen, ja tämä oli lahjoittanut konservatiivipuolueen paikallisyhdistykselle 7 240 puntaa.
Ura > Hallituksessa

Heinäkuussa 2019 Trevelyan nimitettiin puolustushankinnoista vastaavaksi parlamentaariseksi alivaltiosihteeriksi. Joulukuussa hänet nimitettiin apulaispuolustusministeriksi. Helmikuussa 2020 hänet nimitettiin kansainvälisen kehityksen ministeriksi. Ennen nimitystään hän on useasti ilmaissut skeptisyytensä kehitysapua kohtaan.
Syyskuussa 2020 kansainvälityksen kehityksen ministeriö yhdistettiin ulkoministeriöön, ja Trevelyan menetti virkansa hallituksessa. Tammikuussa 2021 hänet nimitettiin apulaiselinkeinoministeriksi ja syyskuussa kansainvälisen kaupan ministeriksi.
Syyskuussa 2022 pääministeri Liz Truss nimitti Trevelyanin liikenneministeriksi.
Anni-Maija Koskinen

Anni-Maija "Annis" Koskinen (os. Suominen) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt teattereissa (mm. Lahden kaupunginteatteri, Kemin kaupunginteatteri, Keski-Uudenmaan teatteri, Teatteri Imatra) sekä televisio- ja elokuvatuotannoissa. Lisäksi Koskinen työskentelee ääninäyttelijänä ja laulajana. Koskinen on dubannut mm. Gisellen (Amy Adams) roolin Disney-elokuvissa Lumottu sekä Lumottu 2.
Koskinen kuuluu suomalaiseen Ketunhautaintie-yhtyeeseen, jonka ovat perustaneet tauolle jääneen Seamus-bändin jäsenet vuonna 2020. Hän on kirjoittanut kappaleita bändeilleen (Ketunhautaintie, Seamus, Linnuntie, Kaisla ja Leone) sekä säveltänyt muutamia musiikkiteatteriteoksia.
Anni-Maija Koskinen on valmistunut Lahden ammattikorkeakoulusta, Musiikki- ja draamainstituutista musiikkiteatterin suuntautumisvaihtoehdosta. Lisäksi hän on opiskellut pop/jazz-musiikkia Karelia-ammattikorkeakoulussa.
Filmografia > Dubbaukset

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2011 | Virta | Ensihoitaja |
| 2022 | Made in Finland | Henriikka - Kairamon sihteeri |
Elokuvat
| 2021 | Kontakti | Minna Kovaleff |
Lyhytelokuvat
| 2021 | Raja | Senni |
| 2022 | Lipuntarkastaja | Pirkko |
| 2022 | Yhteentörmäys | Jenni |
| 2022 | Tapaus Aksa | Sari Tykki |
Diskografia

Ketunhautaintie:
Kirjastoauto, single (2023)
Ruuhka, single (2023)
SAMA TAHI LAIN HARI (same shit different day), single (2023)
Seamus:
Always/Never, albumi (2013)
Million ways to fuck up, albumi (2009)
Sydney 5 miles, albumi (2006)
Annis: Hetkee, single (2017)
Leone: Dusk, single (2011)
American Federation of Labor

| American Federation of Labor |
| --- | --- |

Perustettu:  1886
Lakkautettu:  1955
Perustaja:  Samuel Gompers
Tyyppi:  ammattiliitto
Infobox OKNimi-testi OK: 
American Federation of Labor (AFL) oli yksi ensimmäisistä ammattiliitoista Yhdysvalloissa. Sen perusti Samuel Gompers Columbuksessa, Ohiossa vuonna 1886. AFL oli suurin ammattiliitto Yhdysvalloissa ennen CIO:n syntymistä vuonna 1932. Myöhemmin molemmat järjestöt yhdistyivät AFL-CIO ammattijärjestöksi vuonna 1955.
AFL ajoi konservatiivista työolojen parantamista ilman poliittisia tavoitteita ja kannatti mieluummin ammattiryhmien mukaista järjestäytymistä kuin koko teollisuudenalan kattavia suuria ammattijärjestöjä. AFL:n rinnalla toimi radikaalisempia keskusliittoja, kuten syndikalistis-anarkistinen Industrial Workers of the World (IWW)-järjestö sekä kommunisteja lähellä ollut Congress of Industrial Organizations.
Historia

AFL oli ensimmäinen ammattiliittojen suuri valtakunnallinen keskusjärjestö. Vuonna 1893 AFL hyväksyi marxilaisen, kaikkien tuotantovälineiden kansallista vaatineen ohjelman. Ohjelmasta luovuttiin pian, mutta osa AFL:n jäsenliitoista tuli tällä aikaa sosialistien hallitsemaksi.
Ensimmäisen maailmansodan aikaan AFL levitti sotapropagandaa Social Democratic Leaguen kanssa.
Maailmansodan jälkeen AFL julisti uudistusohjelman, jolle ei kuitenkaan tullut suoraa tukea. AFL vaati uusia järjestelyjä, jotka olisivat antaneet työläisille enemmän päätösvaltaa tuotantolaitoksissa. Monopolien valtiollista omistusta sen sijaan ei haluttu.
Puheenjohtajat

1886–1894: Samuel Gompers
1894–1895: John McBride
1895–1924: Samuel Gompers
1924–1952: William Green
1952–1955: George Meany
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta American Federation of Labor Wikimedia Commonsissa
Applause

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Applause voi tarkoittaa seuraavia:
Applause, Rouben Mamoulianin ohjaama varhainen äänielokuva vuodelta 1929
Applause, vuonna 1970 Broadwayllä ensiesitetty musikaalinäytelmä
”Applause”, Lady Gagan kappale vuodelta 2013.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Applause”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anya Rozova

| Anya Rozova> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. tammikuuta 1989 (ikä 35) Pietari, Neuvostoliitto
Malli
Taiteilijanimet:  Anya Kop
Pituus:  178 cm
Aiheesta muualla
Kotisivut
Anya Rozova (ven. Аня Розова, s. 3. tammikuuta 1989), myös Anya Kop, on yhdysvaltalainen malli. Hän tuli toiseksi Huippumalli haussa -televisiosarjan 10. tuotantokaudella.
Rozova syntyi Venäjällä, mutta hänet adoptoitiin neljävuotiaana Yhdysvaltoihin. Hän kasvoi Havaijilla. Esiinnyttyään Huippumalli haussa -sarjassa vielä nimellä Anya Kop, hän vaihtoi sukunimensä alkuperäiseen venäläiseen nimeensä.
Aiheesta muualla

Anya Rozova Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anya Rozova Fashion Model Directory -sivustolla (englanniksi)
Anthony Parker (täsmennyssivu)

Anthony Parker -nimisiä henkilöitä ovat:
Anthony Parker, yhdysvaltalainen koripalloilija
Tony Parker, ranskalainen koripalloilija
Anthony Parker, yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Anthony Parker”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Andrei Lavrov

Andrei Lavrov (ven. Андрей Лавров) on seuraavien henkilöiden nimi:
Andrei Lavrov (s. 1987), venäläinen alamäkiluistelija
Andrei Lavrov (s. 1962), venäläinen käsipalloilija ja lajin kolminkertainen olympiavoittaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Andrei Lavrov”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valfrid Hedman

Elias Johan Valfrid (Walfrid) Hedman (12. helmikuuta 1872 Hämeenlinna – 25. maaliskuuta 1939) oli suomalainen Hämeenlinnassa asunut opettaja ja kääntäjä, joka tunnettiin monipuolisesta kielitaidostaan.
Hedmanin vanhemmat olivat torikauppias Elias Hedman ja Karolina Eldman. Perhe asui aluksi Parolannummen leirikentän läheisyydessä mutta muutti myöhemmin Lukiokadulle Hämeenlinnaan. Hedman pääsi 15-vuotiaana suoraan Hämeenlinnan lyseon kolmannelle luokalle. Hän menestyi hyvin kieliopinnoissa, mutta matematiikan opiskelu osoittautui niin hankalaksi, että Hedman joutui lopettamaan koulun kuudennen luokan jälkeen. Hän opiskeli sen jälkeen kaikkia eurooppalaisia ja useita itämaisia kieliä kuten arabiaa, turkkia ja sanskritia. Hedmanin arvellaan hallinneen 20:stä jopa 70:een eri kieltä.
Hedman toimi englanninkielen opettajana Hämeenlinnan suomalaisilla jatkoluokilla 1902–1903 ja ruotsalaisessa yhteiskoulussa 1906–1909. Hedman oli Hämeen lääninhallituksen kielenkääntäjänä 1918–1939, ja hän opetti englantia ja saksaa Hämeenlinnan kauppakoulussa 1924–1929.
Hedman suomensi myös noin sata pääasiassa Kariston kustantamaa kaunokirjallista ja muuta teosta eri kieliltä.
Hedmanin lapsuudenystävä kirjailija Larin-Kyösti julkaisi 1934 Hedmanista muistelmaesseen teoksessaan Kotoisilta kujilta. Hän kuvasi Hedmania myös 1948 ilmestyneen Unta ja elämää -teoksensa luvussa ”Naapurin poika”.
Teoksia

Itämaalaisia haaveiluja.  Kustannusyhtiö Osmo (Ventola ja Kumpp.), Helsinki 1906
Vihkonen kieli- ja kansatieteellisiä aiheita. Karisto 1907
Muita käännöksiä

Northern lights : a collection of short stories by Larin-Kyösti ; translated from Finnish by Alex Matson and Valfrid Hedman. Tekijä, Hämeenlinna 1937
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Valfrid Hedman on Wikiaineistossa
Valfrid Hedman ja hänen kirjansa Itämaisia haaveiluja (Arkistoitu – Internet Archive) Hämeenlinnan Lydia
Suomalainen kielinero, Seura, 05.02.1936, nro 6, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Anthony O’Connell

Anthony Joseph O’Connell (10. toukokuuta 1938 – 4. toukokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen katolisen kirkon pappi, joka toimi vuosina 1988–1998 Knoxvillen ja vuosina 1999–2002 Palm Beachin piispana.
O’Connell syntyi Lisheenissä, Irlannissa ja hänet vihittiin papiksi 30. maaliskuuta 1963 Jefferson Cityssä, Missourissa. Hänet vihittiin 8. syyskuuta 1988 Knoxvillen ensimmäiseksi piispaksi ja hän toimi piispana 10 vuotta, kunnes tuli nimitetyksi Palm Beachin kolmanneksi piispaksi.
O’Connell erosi piispanvirasta 13. maaliskuuta 2002, kun julkisuuten tuli epäilyjä, että hän olisi seksuaalisesti hyväksikäyttänyt oppilaita pappisseminaarissa Missourissa. O’Connell myönsi kaksi epäilyä tosiksi. Eronsa jälkeen hän muutti trappistiluostariin. Hän kuoli vuonna 2012.
Anthony Obame

| Mitalit> Maa:   Gabon.Miesten taekwondo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Gabon.Miesten taekwondo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Gabon.Miesten taekwondo. Olympialaiset  | Maa:   Gabon> Miesten taekwondo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | yli 80 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Puebla 2013 | yli 87 kg |  |
|  Pronssia | Tšeljabinsk 2015 | yli 87 kg |  |
|  Pronssia | Muju 2017 | yli 87 kg |  |
| Afrikan kisat  | Afrikan kisat  | Afrikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Brazzaville 2015 |  yli 87 kg |  |
|  Pronssia | Rabat 2019 |  yli 87 kg |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Tunis 2014 | yli 87 kg |  |
|  Kultaa | Agadir 2018 | yli 87 kg |  |
|  Hopeaa | Port Said 2016 | yli 87 kg |  |
|  Pronssia | Tripoli 2010 | alle 87 kg |  |
Anthony Obame Mylann (s. 10. syyskuuta 1988 Libreville) on gabonilainen taekwondoin. Hänestä tuli maansa ensimmäinen olympiamitalisti hänen voitettuaan hopeaa Lontoossa 2012.
Obame sai Afrikan-mestaruuskilpailuissa Tripolissa 2010 pronssia alle 87 kg:n sarjassa. Hän voitti Afrikan olympiakarsintaturnauksen yli 80 kg:n painoluokassa Kairossa 2012. Myöhemmin samana vuonna hän sai hopeaa opiskelijoiden MM-kilpailuissa yli 87 kg:n sarjassa Pocheonissa. Lontoon olympialaisissa hän saavutti hopeaa yli 80 kg:n painoluokassa. Hän voitti välieräottelussa kuubalaisen Robelis Despaignen pistein 7–6. Loppuottelu Italian Carlo Molfettaa vastaan päättyi jatkoajan jälkeen 9–9, ja Molfetta voitti kultamitalin tuomariäänestyksen perusteella.
Obame voitti maailmanmestaruuden yli 87 kg:n painoluokassa Pueblassa 2013 kukistettuaan loppuottelussa Iranin Sajjad Mardanin. Hän voitti Afrikan-mestaruuden yli 87-kiloisissa Tunisissa 2014. Hän sai samassa painoluokassa MM-pronssia Tšeljabinskissa 2015.
Obame saavutti yli 87-kiloisissa hopeaa Afrikan kisoissa 2015 ja Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui yli 80 kg:n painoluokassa avausottelun jälkeen. Hän saavuttii yli 87-kiloisissa MM-pronssia Mujussa 2017, voitti Afrikan-mestaruuden Agadirissa 2018 sekä sijoittui kolmanneksi Rabatin Afrikan kisoissa 2019.
.
Ammattiylpeys

Ammattiylpeys on työpsykologiaan liittyvä käsite. Ammattiylpeys on lähtökohtaisesti myönteinen tunne tai asenne työtä kohtaan. Se voi toisaalta olla ylpeyttä saavutuksista työssä, tai yhtä lailla ylpeyttä työn kautta välittyvästä asemasta. Ammattiylpeys voi liittyä työntekijän omaan suoriutumiseen, omaan asemaan tai omiin saavutuksiin työssään. Lisäksi se voi liittyä myös työntekijän asemaan myönteisesti koetun organisaation jäsenenä, asemaan myönteisesti koetun ammatin edustajana tai asemaan jonkin myönteisesti koetun työtehtävän suorittajana.
Sen lisäksi, että ammattiylpeyttä koetaan esimerkiksi myönteisenä pidetystä asemasta työelämässä tai onnistuneesta työtehtävästä, voidaan ylpeyttä kokea myös silloin, kun selvitään haastavana tai kielteisenä pidetystä tehtävästä. Esimerkiksi raskaasta, aliarvostetusta tai heikosti johdetusta työstä suoriutumisesta saatetaan kokea ylpeyttä juuri työn asettamien haasteiden ja niistä selviytymisen vuoksi.
Ammattiylpeys behavioraalisena ja sosiaalisena ilmiönä

Sen lisäksi, että ammattiylpeyden voidaan ajatella olevan yksilön sisäinen mielentila, voidaan sen myös ajatella näkyvän ulkoisena toimintana. Ammatistaan ylpeä henkilö voidaan esimerkiksi kuvata sellaisena, joka työskentelee kunniallisesti, tunnollisesti ja työlleen omistautuneesti. Toisaalta ammattiylpeys on myös usein sosiaalinen ilmiö, jota koetaan etenkin tilanteissa, joissa henkilö saa julkista arvostusta tai tunnustusta tekemästään työstä.
Myönteinen ylpeys ja hybrinen ylpeys

Vaikka ammattiylpeys nähdään usein myönteisessä valossa, voi se esiintyä myös aiheettomana, niin sanottuna hybrisenä ylpeytenä. Myönteinen ammattiylpeys näyttäytyy omanarvontuntona ja tyytyväisyytenä omalla työllä aikaan saatuihin saavutuksiin. Hybristä ylpeyttä taas kuvaa esimerkiksi tarpeeton ja katteeton rehvastelu.
Andrei Lankov

Andrei Lankov
Andrei Nikolajevitš Lankov (ven. Андре́й Никола́евич Ланько́в; s. 26. heinäkuuta 1963 Leningrad) on venäläinen historioitsija. Hän on erikoistunut Pohjois-Korean historian ja yhteiskunnan tutkimukseen.
Lankov oli opiskelijavaihdossa Kim Il-sungin yliopistossa Pohjois-Koreassa vuosina 1984–1985. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Leningradin valtionyliopistosta vuonna 1989. Lankov opetti Korean historiaa Australian kansallisessa yliopistossa vuosina 1996–2004. Vuonna 2004 hän aloitti opettamisen Soulin Kookmin-yliopistossa. Hän toimii siellä Korean tutkimuksen professorina.
Lankovin englanninkielisiin julkaisuihin kuuluvat From Stalin to Kim Il Sung: The Formation of North Korea, 1945–1960 (2003), Crisis in North Korea: The Failure of De-Stalinization, 1956 (2004), North of the DMZ: Essays on Daily Life in North Korea (2007) ja The Real North Korea: Life and Politics in the Failed Stalinist Utopia (2013). Lankov on kirjoittanut myös lukuisiin lehtiin. Vuonna 2017 julkaisu Foreign Policy sisällytti hänet Global Thinkers -listaansa. Lankov on kirjoittanut laajalti myös korean ja venäjän kielillä.
Andrei Labinski

Andrei Labinski
Andrei Markovitš Labinski (ven. Андре́й Ма́ркович Лаби́нский; 26. heinäkuuta 1871 Harkova – 8. elokuuta 1941 Moskova) oli venäläinen, myöhemmin neuvostoliittolainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.
Labinskin opettajiin kuului Stanislav Gabel. Hän teki debyyttinsä Mariinski-teatterissa vuonna 1897 ja lauloi siellä säännöllisesti vuosina 1899–1912. Vuonna 1907 hän loi siellä Vsevolodin roolin Nikolai Rimski-Korsakovin oopperassa Skazanije o nevidimom grade Kiteže i deve Fevronii. Labinski oli vuosina 1912–1924 Moskovan Bolšoi-teatterin esiintyjä. Hän opetti vuodesta 1920 Moskovan konservatoriossa. Labinskin tärkeiden roolien joukossa olivat Don José (Carmen), Lohengrin (Lohengrin), Berendei (Lumityttö), Sinodal (Demon) ja Sobinin (Elämä tsaarin puolesta).
Urho Riihikoski

| Urho Riihikoski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. joulukuuta 1930 (ikä 93) Kuru
Urho Arvi Riihikoski (s. 6. joulukuuta 1930 Kuru) on suomalainen eläinlääkäri ja tietokirjailija.
Riihikoski pääsi ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta vuonna 1951. Hän valmistui eläinlääketieteen lisensiaatiksi Tukholmassa vuonna 1959. Helsingin yliopisto myönsi Riihikoskelle myönnettiin eläinlääketieteen kunniatohtorin arvonimen vuonna 1995.
Riihikoski saavutti SM-pronssia 110 metrin aitajuoksussa Kalevan kisoissa vuonna 1951.
Terveydenhuolto

Urho Riihikoski oli edelläkävijä eläinten ennaltaehkäisevän terveydenhuollon aloittajana Suomessa. Toimiessaan Osuusteurastamoiden terveydenhuoltoeläinlääkärinä vuosina 1972–1991 hän aloitti vuonna 1972 tietotekniikkaan perustuvan  koodijärjestelmän turvin eläinsairauksien tilakohtaisen seurannan osuusteurastamoissa. Tämä antoi mahdollisuuden seurata lihantuotantoa harjoittavilla tiloilla esiintyviä tarttuvia tauteja ja loisten esiintymistä. Tieto eläinten sairauksista teki mahdolliseksi suunnitelmallisen eläinten terveydenhuollon.
Riihikoski aloitti ensimmäisenä teurastamoiden terveydenhuoltoeläinlääkäärinä vuonna 1971 Tampereella ja siirtyi 1986 Lihateollisuuden Tutkimuskeskukseen kehittämään yhtenäistä eläinten terveydenhuoltoa koko maahan. Hänen aloittamansa ja kehittämänsä koodijärjestelmä otettiin käyttöön kaikissa teurastamoissa vuonna 1972. Useat teurastamot palkkasivat terveydenhuoltoeläinlääkäreitä. Urho Riihikoski oli kehittämässä tietotekniikkaan perustuvaa sikaloiden ja lihanautakasvattamoiden tuotantotarkkailua.
Tilaraportit kehitettiin tuloslaskelmiksi, joilla seurattiin sairauksia, rehunkulutuista, kasvunopeutta ja taloudellista tulosta. Raporttien perusteella terveydenhuoltoeläinlääkärit ja muu maatalousneuvonta saivat aikaan nopeasti lisää tehokkuutta tuotantoon. Esimerkiksi lihasikojen kasvunopeus/vrk oli 1960 luvulla vain hieman yli 600 gramma vuorokaudessa. Komenkymmenen vuoden kuluttua 1990-luvulla se ylitti jo 900 gramman vuorokausimäärän parhaissa sikaloissa.
Julkaisut eläinten terveydenhuollosta

Lihan tuotantoa koskevat:
terveydenhuoltokoe 1975-76
tutkimus sikojen ja lihanautojen erikoissairauksien vastustamisesta 1979
kaksi kirjasarjaa ja valokuvilla täydennettyä lehteä: Eläinten terveydenhuolto ja sikalasairaudet 1975-76 ja Nautakarjan terveydenhuoltohuolto 7197-78
eläinten terveydenhuolto-osa Tuottava maa -teoksessa 1977
Oppikirjat:
Sikojen terveydenhoito 1980, täydennetty uusittu painos 1986;
Vasikan ja lihanaudan terveydenhoito 1982, venäjänkielimem käännös 1986
Kotieläinten terveydenhuolto 1982, täydennetty, uusittu painos 1991
Eläinlääkäri eläinten hyvinvointia edistämässä 2015.
Oppimateriaalit:
Sikalan terveydenhuolto-ohjeet, 1988
Video-ja diaohjelmia maatalousalan opetusta ja "vastuu ja taito kotieläinten hoidossa” informaatio-ohjelmaa varten
eläinten terveydenhuoltoa ja kotieläinten tuotantoa tehokkuutta ja etiikkaa kasvatuksessa
kirjoituksia opaskirjasissa ja maatalouden ammattilehdissä
Toimitustyöt:
Eläinten terveydenhuolto 25 vuotta 1998
Eläinten terveydenhuolto nyt ja tulevaisuudessa 1998
Kun flutteri unohtui 2003
Tapahtui työssäni 2005
Hämeen-Satakunnan eläinlääkäriseura 80 v 2010
Opintomatkat:
kotieläintuotantoa ja sen tehokkuutta kasvattavat kongressit Euroopassa, Meksikossa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Argentiinassa.
Työtehtävät

Yksityiseläinlääkäri. Muurame 1959 , Keski-Suomen Lihantuottajat Oy:n Jyväskylän mlk. teurastamo tarkastuseläinääkäri 1960-68, Korpilahden kunnaneläinlääkäri. 1962-68, Hämeen Osuusteurastamo Tampereen teurastamo tarkastuseläinääkäri  1968-72, Satahämeen Osuusteurastamo Tampereen teurastamo tarkastuseläinääkäri . 72-86, Satahämeen Osuusteurast. teurastamo tarkastuseläinääkäri  77-86. 
SEL valtuuskunnan jäsen 1975-83; koulutusvaliokunnan jäsen.80-81 KSES siht. 1961-62, HSES siht. 1969-70
Kotiseutututyö

Yhdessä kirjailija Kirsi Kunnaksen kanssa Urho Riihikoski käynnisti vuonna 1972 Vapaan kansalaisryhmän, joka aloitti vuonna 1825 valmistuneen Räikän talon suojelun Ylöjärvellä. Ylöjärven kunta vunta velvoitettiin suojelemaan rakennus Korkeimman hallinto-oikeuden päätöksellä vuonna 1991.
Teokset

Riihikoski on kirjoittanut mun muassa useita elänlääketieteellisiä oppikirjoja maatalousalalla toimiville ihmisille.
Eläinlääketiedettä sivuavat kirjat
Kotiseutu- ja kyläkirjat
Sukututkimuskirjat
Omat muistelmat
Filmi-, valokuva ja digikuva-arkistot
Tunnustuksia

Helsingin yliopiston kunniatohtori (1995)
Tiedonjyvä 1988 (Maataloustoimittajien tiedonvälityspalkinto)
Aiheesta muualla

U. Riihikosken kotisivut (riihikoski.com)
Urho Riihikosken YouTube kanavalle (youtube.com)
AppleGarden

AppleGarden on Timo Railon 1991 perustama Mac-käyttäjille suunnattu BBS-palvelu, joka toimi alkuun tekstipohjaisena, käyttäen Hermes BBS-ohjelmistoa.  Vuonna 1992 AppleGardenista tuli Suomen Macintosh-käyttäjien yhdistyksen fiMUG:n virallinen BBS. Pian tämän jälkeen ohjelmistoksi vaihtui graafinen FirstClass-ohjelmisto. Tekstipohjaisen AppleGardenin käyttäjämäärä oli enimmillään runsaat kolmesataa käyttäjää ja FirstClassin käyttöönoton jälkeen palvelu kasvoi varsin nopeasti yli kolmeentuhanteen käyttäjään.
Nykyään AppleGardenilla on noin kahdeksansataa käyttäjää, ja yhteyden voi ottaa modeemilla AppleGardenin kaksilinjaiseen soittosarjaan tai Internetin kautta. Enimmillään AppleGardenin soittosarjassa on ollut neljätoista linjaa ja rekisteröityneitä käyttäjiä yli kaksi tuhatta. Modeemisoittosarja lakkautettiin marraskuun 2005 lopussa, mutta purkki jatkaa toimintaa Internet-verkon kautta, johon se liitettiin kiinteällä yhteydellä 90-luvun jälkimmäisellä puoliskolla.
AppleGardenissa kirjoittajat esiintyvät omalla etunimellä ja sukunimellä. Keskusteluissa on noudatettu perinteisesti hyviä tapoja, muun muassa top-postaamisen käyttö on ollut harvinaista.