stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ja’far al-Sadiq
Oppi imaameista

Oppi imaamien ketjusta sisälsi ajatuksen, että muslimin tuli ennen muuta olla uskollinen imaamille, joka oli Alin ja hänen vaimonsa Fatiman, Muhammedin tyttären jälkeläinen. Maailmassa tuli myös aina olla imaami, jotka Jumala oli asettanut tehtäväänsä jo luomisen alussa. Periaate liitettiin uskontunnustukseen sanoilla Ali wali Allah (Ali on Jumalan ystävä). Šiialaisten jakautuminen 12-šiialaisiin ja 7-šiialaisiin perustellaan suhtautumisella Ja'farin poikiin. Ja'farin vanhimman pojan Ismaelin kerrotaan kuolleen ennen isäänsä, jolloin imaamien ketju olisi katkennut. Ismaelin kannattajat kuitenkin katsovat, ettei imaamiketju voinut katketa, joten Ismael vain kätkeytyi tullakseen uudelleen esiin vasta Tuomiopäivänä. Näistä 7-šiialaisista tai ismaeliiteista poiketen 12-šiialaiset katsovat, että Ja'farin pojista Mūsā al-Kāẓim oli hänen seuraajansa imaamina. Hekin joutuivat päätymään 12. imaamin jälkeen tilanteeseen, missä imaamien ketju katkesi jälkeläisen puutteeseen. Ratkaisu oli sama kuin ismaeliiteilla: viimeinen imaami, Muhammed al-Mahdi vain kätkeytyi ilmaantuakseen uudelleen Tuomiopäivänä.
Terroristinen tarkoitus

Terroristinen tarkoitus on Suomen rikoslaissa esiintyvä määre.
Rikoslain 34 a luvun 6. pykälän mukaan rikoksentekijällä on terroristinen tarkoitus, jos hänen tarkoituksenaan on:
aiheuttaa vakavaa pelkoa väestön keskuudessa;
pakottaa oikeudettomasti jonkin valtion hallitus tai muu viranomainen taikka kansainvälinen järjestö tekemään, sietämään tai tekemättä jättämään jotakin;
oikeudettomasti kumota jonkin valtion valtiosääntö tai muuttaa sitä tai horjuttaa vakavasti valtion oikeusjärjestystä taikka aiheuttaa erityisen suurta vahinkoa valtiontaloudelle tai valtion yhteiskunnallisille perusrakenteille; tai
aiheuttaa erityisen suurta vahinkoa kansainvälisen järjestön taloudelle tai sellaisen järjestön muille perusrakenteille.
Terroristinen tarkoitus koventaa rikoksesta määrättävää tuomiota.
|  | perusmuotoinen | terroristinen tarkoitus |
| --- | --- | --- |
| laiton uhkaus | sakkoa tai alle 2 v. vankeutta | 4 kk – 3 v. vankeutta |
| vaaran aiheuttaminen | sakkoa tai alle 2 v. vankeutta | 4 kk – 4 v. vankeutta |
| törkeä varkaus | 4 kk – 4 v. | 4 kk – 6 v. vankeutta |
| törkeä pahoinpitely | 1 - 10 v. | 2 – 12 v. vankeutta |
| surma | 4 - 10 v.  | 4 – 12 v. vankeutta |
| tappo | vähintään 8 v.   | 8 v. tai elinkautinen |
| murha | elinkautinen  | elinkautinen |
Alleghe Hockey

| Alleghe Hockey |
| --- | --- |

Perustettu:  1933
Kaupunki:   Italia, Alleghe
Kotiareena:  Stadio Alvise De Toni
– kapasiteetti:  2500
Sarjataso:  Italian Hockey League
Värit:           
Päävalmentaja:   Juhani Matikainen
Mestaruudet:  Alpenliga 1993
Hopeaa:  2 (1985, 2002)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Joukkueen aikaisempi logo.
Joukkueen logo 2007-2015.
Alleghe Hockey on jääkiekkojoukkue Alleghesta, Italiasta. Joukkue pelaa Italian IHL:ssä, joka perustettiin vanhan Serie B:n tilalle kaudeksi 2017–2018. Joukkuetta valmentaa suomalainen Juhani Matikainen.
Joukkue perustettiin vuonna 1933. Vuonna 1956 joukkue lakkautettiin, mutta vanhan joukkueen tilalle perustettiin Mount Civetta Alleghe HC. Joukkueen nimi kuitenkin vaihtui jo muutaman kauden jälkeen takaisin alkuperäiseen muotoon Alleghe Hockey.
Joukkueen parhaimmat sijoituksen ovat kausilta 1984/85 ja 2001/02, kun joukkue saavutti Serie A:n hopeaa.  Kaudella 1992/93 joukkue voitti Alpenligan mestaruuden kukistamalla finaalissa HC Bolzanon numeroin 7-4.
Lisäksi joukkue on voittanut Serie B:n mestaruuden kausilla 1962/63, 1963/64, 1969/70 ja 2014/15 sekä Serie C:n mestaruuden kausilla 1968/69 ja 2013/14.
Joukkue kaudella 2024-2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 |  | Mathias De Nardin | L | 2025 | Pieve di Cadore, Italia |  |
| 37 |  | Tommaso Zanardi | L | 2024 | Belluno, Italia |  |
| 90 |  | Gianni Scola | L | 2025 | Bolzano, Italia |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 |  | Nicola Soppelsa | L | 2025 | Feltre, Italia |  |
| 23 |  | Milos Ganz (C) | L | 2025 | Falcade, Italia |  |
| 24 |  | Matteo Da Tos |  | 2025 | Belluno, Italia |  |
| 42 |  | Marco Lorenzini | R | 2024 | Belluno, Italia |  |
|   |  | Oleksandr Aleksandrov | L | 2025 | Harkova, Ukraina |  |
|   |  | Soel Costantin | L | 2025 | Val di Zoldo, Italia |  |
|   |  | Ivan Šamardin | L | 2025 | Harkova, Ukraina |  |
|   |  | René Vallazza | L | 2025 | Pieve di Cadore, Italia |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 |  | Juho Mäkelä | L | H | 2025 | Huittinen, Suomi |
| 4 |  | Diego Iori | L | VLH | 2025 | Cavalese, Italia |
| 10 |  | Loris De Val | L | H | 2025 | Falcade, Italia |
| 20 |  | Godstime Dariz | L | H | 2024 | Belluno, Italia |
| 22 |  | Francesco Soppelsa | L | H | 2025 | Belluno, Italia |
| 26 |  | Matthias Manfroi |  | H | 2025 | Feltre, Italia |
| 34 |  | Thomas Angoletta |  | H | 2025 | Feltre, Italia |
| 66 |  | Riccardo Dell'Osbel | R | H | 2025 | Belluno, Italia |
| 86 |  | Marwin Martini | L | H | 2025 | Belluno, Italia |
|   |  | Giacomo Alessio | L | VLH | 2025 | Pieve di Cadore, Italia |
|   |  | Erik Caldart | L | H | 2025 | Agordo, Italia |
|   |  | Cristian Fattor |  | H | 2024 | Belluno, Italia |
|   |  | Nicolò Fontanive |  | H | Juniori | Belluno, Italia |
|   |  | Totte Moberg | L | KH / VLH | 2025 | Hyvinkää, Suomi |
|   |  | Valeri Podolski | L | H | 2025 | Moskova, Venäjä |
Suomalaiset seurassa > Pelaajat

Jorma Valtonen
Jani Forsström
Joni Haverinen
Markku Tähtinen
Pasi Järvinen
Juuso Riksman
Sami Wikström
Ville Uusitalo
Juha Lampinen
Iippo Suutarinen
Sami Wahlsten
Panu Heinistö
Jari Kontio
Suomalaiset seurassa > Valmentajat

Jarmo Kuuvistu
Jukka Jalonen
Pyry Eskola
Juhani Matikainen
Aiheesta muualla

http://www.alleghehockey.com
https://www.eliteprospects.com/team/221/alleghe
Ismailiitit

Suuntaukset
12-šiialaisuus
Ismailiitit
Zaidilaisuus
Talonväki
Muhammad
Ali ibn Abi Talib
Fatima Zahra
Hasan
Husain
Uskomukset ja tavat
Šiialaiset imaamit
Taqiyya
Ghulat
Ghadir Khumm
Karbalan taistelu
Katso myös
Šiialaisuuden historia
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Jumala
Jumalan ykseys
Muhammed
profeetat
Islamin viisi peruspilaria
uskontunnustus
rukous
paasto
almuvero
pyhiinvaellus
Koraani
Aleksanteri Suuri Koraanissa
Koraanin historiallis-kriittinen tutkimus
Koraanin käännökset
Luettelo Koraanin suurista
Muhammed Koraanissa
Polta Koraani -päivä
Raamattu ja Koraani
Sanaan käsikirjoitukset
Suura
Väkivalta Koraanissa
Kirjoitukset
Koraani
sunna
hadith
fiqh
šaria
Luettelo šarialain käytöstä maantieteellisesti
kalam
sira
Luettelo profeetta Muhammedin elämäkerroista
Islamin suuntaukset
sunnalaisuus
šiialaisuus
Ibadilaisuus
suufilaisuus
Ahmadiyya
Kulttuuri ja yhteiskunta
islamilainen arkkitehtuuri
islamilainen filosofia
islamilainen kalenteri
islamilainen taide
islamilainen tiede
islamilaiset pyhäpäivät
islam ja naiset
islam ja politiikka
islamin suhtautuminen muihin uskontoihin
jihad
moskeija
luettelo muslimienemmistöisistä valtioista
Muuta aiheeseen littyvää
Allah
islamin historia
islamin kritiikki
islamofobia
Historiallis-kriittinen islamin tutkimus
islam Suomessa
Šarian historia
Ismailiitit eli ismaililaiset tai seitsemänšiialaiset on šiiamuslimien toiseksi suurin ryhmä – suurin on etenkin Iranissa vaikuttava kaksitoistašiialaisuus.
Ismailiitit elävät Etelä-Aasiassa, Syyriassa, Saudi-Arabiassa, Jemenissä, Kiinassa, Tadžikistanissa, Afganistanissa ja Itä-Afrikassa. Viime aikoina heitä on emigroitunut myös Amerikkaan ja Eurooppaan.
Sekä ismailiitit että kaksitoistašiiat hyväksyvät kuusi ensimmäistä imaamia, jotka periytyvät Muhammedin tyttären Fatiman kautta. Suunnat ovat keskenään eri mieltä seitsemännestä imaamista, joka ismailiittien mukaan oli kuudennen imaamin Ja’far al-Sadiqin vanhin poika Isma’il ibn Ja’far, kaksitoistašiiojen käsityksen mukaan hänen nuorempi poikansa Musa al-Kazim. Ismailiitit ovat jakautuneet useisiin suuntauksiin, joista muutama on säilynyt nykypäivään.
Tausta ja suuntauksia

Šiialaisten kuudes imaami Ja’far al-Sadiq nimitti poikansa Isma’ilin seuraajakseen, mutta tämä kuoli ennen isäänsä vuonna 755, ja imaamiksi tuli Musa al-Kazim. Kun tämä imaamilinja oli menettänyt kannatustaan ja yhdestoista imaami vuonna 873 tai 874 kuollut ilman perillistä, oli kahdestoista imaami ensimmäinen, joka oli "kätkeytynyt". Osa šiialaisista alkoi pitää kätkeytyneenä imaamina Isma’ilia, jonka maanpäällisenä edustajana esiintyi Abdullah al-Akbar. Tätä vanhakantaista ismailiittiryhmää nimitettiin myöhemmin karmaateiksi. Karmaatit, joita heidän vastustajansa pitivät erityisen fanaattisina, tekivät ryöstöretken Mekkaan ja pitivät vuosikymmeniä hallussaan Kaaban pyhää kiveä. Karmaattivaltio hävisi 1300-luvulla. Monet ismailiitit ovat panenteisteja.
Vuonna 899 ismailiittiliikkeen johtaja julistautui kätkeytyneeksi imaamiksi, Abdullah al-Mahdiksi, mikä johti välirikkoon karmaattien kanssa. Imaamin seuraajat siirtyivät Pohjois-Afrikkaan, missä Abdullah al-Mahdi julistautui koko muslimiyhteisön hallitsijaksi vuonna 910. Hänen perustamansa ismaililainen fatimidien kalifaatti valloitti Abdallahin seuraajien aikana suurimman osan Pohjois-Afrikasta ja laajoja alueita Lähi-idästä, sekä uhkasi vakavasti abbasidien sunnalaista kalifikuntaa. Fatimidit kukistettiin vuonna 1171.
Fatimidien aikana syntyi useita erillisiä ismailiittiliikkeitä. Osa ismailiiteista ryhmittyi vuonna 1021 kadonneen kalifin al-Hakimin taakse. He siirtyivät Libanoniin ja Syyriaan, missä liike on säilynyt nykypäiviin asti lähes omaksi uskonnokseen eriytyneenä druusilaisuutena.
Kruununperillinen Nizarin syrjäyttäminen ja murha vuonna 1094 sai puolestaan monet Iranin ismailiitit liittymään Nizarin imaamiuden taakse. Nizarit perustivat Iraniin ja Syyriaan puoli-itsenäisiä kaupunkivaltioita, joista tunnetuin oli Hasan-i Sabbahin Alamut. Sen asukkaista, assassiineista, on Euroopassa kerrottu erilaisia legendoja. Mongolikaani Hülegün hyökkäys vuonna 1256 tuhosi Alamutin ja suuren osan nizarien kirjallisuudesta, mutta liike on jatkanut olemassaoloaan nykyaikaan saakka lähestyen islamin valtavirtaa. Liikkeen johdossa ovat 1800-luvulta olleet perinnöllistä Agha Khan -titteliä käyttävät imaamit, joiden katsotaan polveutuvan Alamutin imaameista.
Kalifi al-Amirin murha ja hänen yksivuotiaan poikansa Tayyibin katoaminen vuonna 1130 olivat alkuna tayyibi-liikkeelle, joka pitää Tayyibia kätkeytyneenä imaamina. Tayyibien merkittävin ryhmä da'ubit, jolla on jäseniä noin puoli miljoonaa, elää nykyisin Intiassa. Lisäksi on pienemmät ryhmät Jemenissä ja Itä-Afrikassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ismailiitit Wikimedia Commonsissa
Kuwaitin naisten jääkiekkomaajoukkue

Kuwaitin naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Kuwaitia naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue koottin ensimmäistä kertaa vuonna 2007, mutta sen toiminta hiipui. Kuwaitin naisten maajoukkue osallistui ensimmäisen kerran naisten kansainväliseen turnaukseen lokakuussa 2017. Tuolloin maassa oli 443 rekisteröityä pelaajaa, joista naisten osuus oli 246 kiekkoilijaa. Miehiä oli vähemmän, vajaat sata.
Joukkue osallistui keväällä 2019 IIHF:n Women’s Challenge Cup of Asian 1. divisioonan kilpailuihin Abu Dhabissa Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa. Syksyllä 2019 naisjääkiekkoilijoita oli runsaat 200. Naisten maajoukkueessa pelasi kolmoissiskokset, ja heidän lisäkseen joukkuueessa pelasi kaksi muuta heidän siskoaan.
Tammikuussa 2023 rekisteröityjä naisjääkiekkoilijoita oli 165, ja miehiä oli edelleen vähemmän, 130. Toisin kuin miesten maajoukkuetta, Kuwaitin naisten jääkiekkomaajoukkuetta ei ollut tuolloin sijoitettu maailmanrankingissa. Vuoden 2025 alussa naisjääkeikkoilijoita oli 150, eikä joukkuetta ollut sijoitettu rankingiin.
Sähköverkko

Suurjännitelinjan pylväs
Sähköverkko on siirto- ja jakeluverkko voimalaitoksissa tuotetun sähköenergian toimittamiseksi sähkön kuluttajille.
Mitä suuremmalla jännitteellä sähköä siirretään, sitä pienempi virta ja myös pienempi siirtohäviö eli sähköä menee hukkaan vähemmän.
Sähköverkoissa käytetään vaihtovirtaa, koska sen jännitettä on helpompi muuntaa muuntajalla.
Euroopassa sähköverkko toimii 50 Hz:n ja muun muassa Yhdysvalloissa 60 Hz:n taajuudella.
Siirtotapoja

Sähköä voidaan siirtää tarvittavissa energiamäärissä ja  etäisyyksissä ainoastaan johdoissa. Tähän tehtävään voi käyttää joko ilmajohtoja tai maakaapeleita. Molemmilla järjestelmillä on hyvät ja huonot puolensa.
Ilmajohtojen etuina ovat pienemmät kustannukset, helpompi sijoitettavuus ja rikkinäisen linjan nopeampi korjattavuus. Ilmajohtojen haittoja ovat suuremmat ympäristön aiheuttamat häiriöt (esim. voimalinjalle kaatunut puu tai myrskyn kaatama sähköpylväs) selvennä, jälkien jättäminen paikalliseen maastoon ja mahdollisena vaaran lähteenä toimiminen ihmisille ja työkoneille: esimerkiksi pylväisiin kiipeäminen tai koneen osuminen ilmassa kulkevaan johtoon.
Maakaapeleilla on pienempi tilantarve, ne ovat paremmin suojassa ympäristön häiriöiltä ja ovat väestön paremmin hyväksymiäkenen mukaan?. Maakaapeleille on luonteenomaista myös moninkertaiset perustamiskustannukset ilmalinjoihin nähden, suuremmat korjausviiveet vian sattuessa ja herkkyys teknisille ongelmille suurilla välimatkoillaselvennä.
Siirtoverkkotyypit

Isojen sähkötehojen siirtäminen jakeluverkoissa pienin häviöin edellyttää suurten siirtojännitteiden käyttöä.
Korkeajännitteinen sähkönsiirto on perusteltua:
Suuria jännitteitä on teknisesti helpompi hallita kuin suuria virtoja
Suurempi virta vaatisi paksumpia ja raskaampia kaapeleita
Siirtohäviöitä saadaan pienemmiksi
Verkon rakennus- ja ylläpitokustannukset ovat pienemmät
Sähkönjakelualalla käytetään seuraavaa luokittelua sähköverkkojen jännitetasoista (nimellinen tehollinen jännite):lähde?
suurjännite > 36 kV
keskijännite 1–36 kV
pienjännite ≤ 1 kV
Suurjännitteen ja keskijänniteen raja voi vaihdella riippuen jakelujärjestelmästä.
Suurjänniteverkko on sähkönsiirron runkoverkko. Suurjänniteverkko kytkeytyy suuriin voimalaitoksiin. Nämä voimalaitokset huolehtivat perustarjonnan syöttämisestä verkkoon, minkä lisäksi verkossa voi olla myös siirtoyhteyksiä naapurivaltioiden verkkoihin, sekä nopeasti käynnistettävissä olevaa varavoimakapasiteettia.
Suurjänniteverkko huolehtii sähkönsiirrosta pitkillä etäisyyksillä. Johdot kulkevat kaupunkien sähköasemille ja raskaan teollisuuden laitoksiin. Tehoa on käytettävissä aina tuhanteen megawattiin asti.
Keskijänniteverkko siirtää sähkön suurjänniteverkosta 1–35 kV:n jännitteellä pienjänniteverkkoon johtaville jakelumuuntajille, jotka sijaitsevat esimerkiksi asutuksen läheisyydessä. Siirrettävät tehot ovat yleensä muutamien megawattien luokkaa. Pienimmät voimalaitokset syöttävät sähkönsä tähän verkkoon. Pieni- ja keskikokoiset teollisuuslaitokset, sekä suuret julkiset ja liikerakennukset liittyvät yleensä suoraan keskijänniteverkkoon ja käyttävät omia muuntokeskuksiaan.
Pienjänniteverkot vastaavat lopullisesta sähkön levityksestä pienkuluttajille ≤ 1 000 V jännitteellä. Keskijännite muunnetaan Euroopassa 230/400 volttiin toimitettavaksi asuin-, liike- ja virastokiinteistöille. Jakelumuuntaja sijaitsee kaupunkialueilla usein vain satojen metrien päässä käyttöpaikasta, kun taas maaseudulla etäisyys on usein muutama kilometri.
Näiden lisäksi sähköverkkoihin kuuluu korkeajännitteisiä tasavirtajohtoja. Niitä käytetään pitkillä siirtomatkoilla (erityisesti merikaapeleina) sekä yhdistämään eritaajuisia tai eritahtisia sähköverkkoja toisiinsa.
Sähköverkkojen synnyttämät sähkömagneettiset kentät

Virrallisen johtimen ympärille syntyy sähkömagneettinen kenttä.
Sähkömagneettinen säteily on energian aaltoina etenevää virtausta tietyn suuruisina pulsseina, joita kutsutaan säteilykvanteiksi eli fotoneiksi. Sähkömagneettiset aallot muodostuvat nopeasti värähtelevistä sähkö- ja magneettikentistä. Pulssien värähtely tapahtuu säteilyn etenemissuuntaa vastaan kohtisuorasti kaikkiin suuntiin.
Sähkömagneettista säteilyä on ympäristössä jatkuvasti ja kaikkialla. Ihminen altistuu pääsääntöisesti alle 100 kHz pientaajuisille kentille.
Merkittävimmät sähköverkoista aiheutuvat sähkömagneettiset altistukset ovat suurjännitejohtojen alla sekä muuntoasemien, muuntamoiden ja muuntajien läheisyydessä. Ne jakaantuvat sähkökentän aiheuttamiin sekä magneettikentän aiheuttamiin altistuksiin. Sähkökentästä syntyvät altistukset ovat vähäisempiä, sillä sähkökenttä vaimenee nopeasti kasvillisuuden ja rakennusten seinien vaikutuksesta. Magneettikenttää ne eivät juurikaan vaimenna.
Magneettikenttien keskiarvo asunnoissa ja työpaikoilla on noin 0.1 µT. Sähkökentän voimakkuus suoraan 110 kV siirtojohdon alla on 3kV/m.
Sosiaali- ja terveysministeriön asetuksen 294/2002 suositusarvot pitkäaikaiselle altistukselle ovat magneettikentälle 100 µT ja sähkökentälle 5 kV/m.  Jakeluverkon aiheuttamat magneettikentät eivät yleisesti ylitä rakennuksien omien sähköjärjestelmien aiheuttamia tasoja, poikkeuksena kuitenkin rakennukset, joiden sisään on sijoitettu muuntamo. Näitä kiinteistömuuntamoita on Suomessa noin 8 400. Kiinteistömuuntamoita on lähinnä kaupunkikeskustoissa, joissa tilan puute vaikeuttaa erillisten muuntamorakennusten rakentamisen.
Sähköverkkojen synnyttämät sähkömagneettiset kentät > Sähkö- ja magneettikenttien vaarat ja sähkömagneettisten häiriöiden synty

Sähköverkon suunnittelun tärkeimpänä tavoitteena on ettei sähkönsiirto ja -jakelu aiheuta vaaraa ihmiselle eikä omaisuudelle tai kohtuuttomasti häiritse ympäristöä ja siellä olevaa laitteistoa.
Sähkön siirrossa aiheutuu häiriöitä esimerkiksi koronapurkauksina (lähinnä 400kV siirtojohdot). Koronapurkaus on jopa megahertsien taajuudella toistuvaa pulssivirtaa. Se aiheuttaa kohinaa radiotaajuuksille, jonka voi havaita autoradiossa siirtojohdon alla. Myös vioittunut tai väärin toimiva sähkölinjan eristys voi toimia häiriölähteenä.
Sähköverkkojen magneettikentät voivat aiheuttaa häiriöitä sähköä tai magneetteja hyödyntävissä laitteissa, mikäli niitä käytetään niiden välittömässä läheisyydessä. Kuitenkaan sähkö- ja magneettikenttien altistumisen myötä syntyneistä terveysvaikutuksista ei olla varmoja, sillä niistä ei ole saatu pitävää tieteellistä näyttöä, mutta niitä ei voida täysin sivuuttaa.
Altistuksen terveysvaikutukset
Sähkö- ja magneettikenttien aiheuttamia pitkäaikaisia vaikutuksia on ollut vaikea todentaa. Kuitenkin yli 7 000 kV/m ja 100 mT sähkö- ja magneettikentät aiheuttavat kammiovärinää. Tätäkin pienemmät voimakkuudet aiheuttavat jo lihasten nykimistä. WHO:n syöpätutkimuskeskuksen mukaan pitkäaikainen altistuminen yli 0.4 µT magneettikentälle lisää syöpäriskiä. Tutkijat ovat väitelleet mm. DNA-vaurioista ja hormonien tuotannon häiriöistä.
Joitain akuutteja vaikutuksia, kuten suuren tehotiheyden aiheuttama lämmön nousu, on pystytty todentamaan. Epäilyksiä pitkäaikaisista riskeistä on kuitenkin.
Altistuminen jaetaan kahteen luokkaan:
Pitkäaikaiseen altistumiseen, kuten olemiseen kenttien läheisyydessä esim. asuminen, pitkäaikaiseen työskentelyyn
Lyhytaikaiseen altistumiseen, kuten lyhytaikaiseen työskentelyyn, esim. marjastaminen ja sienestäminen.
Pitkäaikaisen altistumisen suositusarvot ovat magneettikentälle 100 µT ja sähkökentälle 5 kV/m.
Lyhytaikaisen altistumisen suositusarvot ovat magneettikentälle 500 µT ja sähkökentälle 15 kV/m.
STUK:n säteilysuositusten mukaan rakentamista voimajohtojen läheisyyteen tulee välttää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fingrid Oyj (tietoa kantaverkon tilasta ja oppaita)
Muissa maissa käytössä olevia jakeluverkon jännitteitä (Arkistoitu – Internet Archive)
Sähkönsiirtoa norjalaisittain
Sähköasema
Riitta Helevä

| Riitta Helevä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1951 (ikä 73–74) Oulu
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  kuvanveisto, pronssivalu
Palkinnot
 Kuvataiteen valtionpalkinto 1986 
Riitta Helevä (s. 1951 Oulu) on suomalainen kuvanveistäjä, joka työskentelee Oulussa. Hänelle annettiin Kuvataiteen valtionpalkinto vuonna 1986.
Helevän teosten lähtökohtana on maisema. Hän teki 1980-luvulla lakeus- ja kuumaisemia, joita valoi pronssiin Pikisaaren vanhan konepajan tiloissa. Pronssin oheen tulivat 1990-luvulla kipsi ja polyuretaani. Sittemmin teokset ovat saaneet installaation muotoa ja vaihtelevia pehmeitä materiaaleja.
Helevän näyttelyitä on ollut Oulun taidemuseossa 2023 ja 1983, Aineen taidemuseossa, Galleria Okrassa Vantaalla ja galleria Sculptorissa. Hänen teoksiaan on Oulun ja Aineen taidemuseoiden ohella Vantaan taidemuseo Artsissa ja Kansallisgalleriassa.
Helevä on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1975–1976 koulutuskeskuksessa ja vuosina 1976–1981 keramiikkataidetta tuote- ja ympäristösuunnittelun laitoksella.
Riitta Helevä kiinnostui kuvanveistosta 1970-luvulla taideleireillä, joissa ohjaajina olivat muun muassa Pirkko Nukari ja Tapio Junno. Helevä painottaa työskentelyssään materiaalien kestävyyttä.
Helevälle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2016.
Julkiset teokset

Helevän julkisia teoksia ovat muun muassa eduskunnan puhemiehenä ja ministerinä toimineen Kauno Kleemolan vuonna 1990 paljastettu muistomerkki Elämän pelto ja pöytä Kannuksessa ja Oulun Maikkulan torilla oleva corten-teräksinen veistos Kehrääjä, joka on paljastettu vuonna 1995.
Palava pensas -lähetyskynttelikkö, Oulun tuomiokirkko 1999
Siipi, Oulun tuomiokirkon kirkkotarha 2005
Elämän pelto ja pöytä Kannus 1990
Kehrääjä, Oulu 1995
Aiheesta muualla

Riitta Helevä taiteilijamatrikkelissa
Riitta Helevä Kansallisgallerian kokoelmissa
Rump rump rellaa, pihaveistos, 2004, Oulu.
Chris Mepham

Chris Mepham vuonna 2019.
Christopher James Mepham (s. 5. marraskuuta 1997 Lontoo, Englanti) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Sunderlandia lainalla Englannin Valioliigan Bournemouthista.
Mepham nousi Brentfordin junioreista mestaruussarjassa pelaavaan edustusjoukkueeseen pysyvästi kaudella 2017–2018 päästyään edellisenä kautena kentälle vain yhdessä FA Cupin ottelussa. Hän pelasi 1,5 kauden aikana mestaruussarjassa 43 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Tammikuussa 2019 Mepham siirtyi Bournemouthiin, jossa hän pelasi loppukauden aikana 13 ottelua. Hän teki Valioliigassa ensimmäisen maalinsa kauden 2019–2020 avausottelussaan Sheffield Unitedia vastaan. Se olikin hänen ainoa maalinsa kauden 12 valioliigaottelussa. Kaudella 2020–2021 Bournemouth pelasi mestaruussarjassa, jossa Mephamille kertyi 24 ottelua ja yksi maali sekä lisäksi kaksi valioliigakarsintaottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi mestaruussarjassa 22 ottelua. Kaudella 2022–2023 Bournemouth pelasi jälleen Valioliigassa ja Mepham pelasi 26 valioliigaottelua, joista 24 ottelua avauskokoonpanossa. Kaudella 2023–2024 hän oli Valioliigassa avauskokoonpanossa kuudessa ottelussa ja tuli neljä kertaa vaihdosta kentälle. Kauden 2024–2025 hän pelaa lainalla Sunderlandissa, jossa on 2. tammikuuta mennessä pelannut 19 mestaruussarjaottelua, kaikki avauskokoonpanossa.
Mepham pelasi Walesin maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Kiinaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 47 maaottelua, joista 45 ottelua avauskokoonpanossa ja 41 ottelua alusta loppuun. Otteluista yksitoista on ollut Kansojen liigan otteluita, 14 EM-karsintaotteluita, kahdeksan MM-karsintaotteluita, kolme kesän 2021 EM-kilpailujen otteluita ja kolme vuoden 2022 MM-kilpailujen otteluita.