stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joakim Oldorff
Saavutukset > Suomen mestaruuskilpailut

Miesten kaksinpeli
| Vuosi | Paikka | Vastustaja | Pisteet | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | Energia Arena, Vantaa, Finland |  Eetu Heino | 21–15, 21–16 | Kultaa |
| 2022 | Energia Arena, Vantaa, Finland |  Kalle Koljonen | 13–21, 13–21 | Hopeaa |
| 2023 | Energia Arena, Vantaa, Finland |  Kalle Koljonen | 21–8, 15–21, 21–9 | Kultaa |
| 2024 | Energia Arena, Vantaa, Finland |  Eliel Melleri | 21–18, 21–19 | Kultaa |
| 2025 | Energia Arena, Vantaa, Finland |  Kalle Koljonen | 21–12, 16–21, 21–17 | Kultaa |
Miesten nelinpeli Tony Lindelöfin kanssa
| Vuosi | Paikka | Vastustaja | Pisteet | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | Energia Arena, Vantaa, Finland |  Henri Aarnio, Marko Pyykönen | 21–15, 21–16 | Kultaa |
| 2023 | Energia Arena, Vantaa, Finland |  Anton Kaisti, Joonas Korhonen | 18–21, 13–21 | Hopeaa |
Aiheesta muualla

Shun Yang puts on shoddy show against 16-year-old Finn The Star, 8.10.2019
Teini-ikäiset Nella Nyqvist ja Joakim Oldorff mittaavat tasonsa sulkapallon aikuistähtiä vastaan Yle, 15.2.2021
Espoolainen Joakim Oldorff, 20, etsii tilaa, "jossa kaikki on mahdollista" Länsiväylä, 5.11.2023
Wahbi Khazri

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. helmikuuta 1991 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Ajaccio, Ranska
Pelipaikka: Hyökkäävä keskikenttäpelaaja, hyökkääjä
Pituus: 176 cm
Seura
Seura:  AS Saint-Étienne
Pelinumero: 10
Junioriseurat
1995–2003 2004–2009: JS Ajaccio SC Bastia
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2009–2014 2014–2016 2016– 2017–2018 2018- |  SC Bastia  Bordeaux  Sunderland →  Stade Rennais  AS Saint-Étienne | 128 (22) 52 (14) 38 (3) 29 (11) 39 (14) |
Maajoukkue
|  ?–2008 2009 2010 2012 2013– |  Tunisia U-19  Tunisia U-21  Tunisia U-20  Ranska U-21  Tunisia |  1 (1) 1 (0) 1 (0) 39 (14) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. heinäkuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. kesäkuuta 2018.
Wahbi Khazri (s. 8. helmikuuta 1991 Ajaccio, Korsika, Ranska) on tunisialainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä ja hyökkäävänä keskikenttäpelaaja pelaava Khazri edustaa Ligue 1:ssä pelaavaa AS Saint-Étienneä.
Ura

Khazri aloitti jalkapalloilun 4-vuotiaana paikallisessa junioriseurassa JS Ajacciossa, josta hän siirtyi vuonna 2004 SC Bastian junioreihin. Khazri nostettiin Bastian edustusjoukkueeseen kaudella 2008–2009 ja pelasi ensimmäisen ottelunsa 20. helmikuuta 2009 Amiens SC:tä vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki toisessa ottelussaan Montpellier’ta vastaan. Khazri pelasi kauden aikana yhteensä 13 ottelua tehden niissä kolme maalia. Toisella kaudellaan (2009–2010) Khazri pelasi yhteensä 31 kertaa ja onnistui maalinteossa kahdesti. Bastia putosi kauden päätteeksi Ranskan kolmanneksi korkeimmalle tasolla.
Khazri oli nostamassa Bastiaa takaisin Ranskan Ligue 2 -tasolle, kun joukkue voitti Championat Nationalin kahdeksan pisteen erolla Amiensiin. Khazri teki kauden aikana viisi maalia.
Kaudella 2011–2012 Khazri jatkoi menestystä Bastian kanssa, kun joukkue voitti myös Ligue 2:n. Khazri teki kauden aikana kymmenen maalia pelaamissaan 33 ottelussa. Khazri teki muun muassa kaksi maalia Arlesia ja Guingampia vastaan.
Kaudella 2012–2013 Khazri pääsi ensimmäistä kertaa pelaamaan Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä. Hän pelasi avausottelunsa 11. elokuuta 2012 Sochaux'ia vastaan, jossa Khazri tuli vaihdosta kentälle. Hänen avausmaalinsa syntyi Bordeaux'ia vastaan 28. lokakuuta 2012. Bastia voitti myös ottelun maalein 3–1. Khazri teki pian toisen maalinsa seuraavassa ottelussaan Lyonia vastaan, jonka Bastia kuitenkin hävisi 5–2.
Ura > Bordeaux

Khazri siirtyi neljän vuoden sopimuksella Bordeaux'iin. Hän pelasi avauskaudellaan 32 sarjaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia ollen joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Diego Rolánin jälkeen.
Toisella kaudella 2015–2016 Khazri pelasi joukkueessa jouluun saakka, kunnes siirtyi Englantiin tammikuussa 2016. Hän oli kauden päätteeksi seuransa kolmanneksi paras maalintekijä viidellä maalilla ja paras syöttäjä annettuaan seitsemän maaliin johtanutta syöttöä.
Ura > Sunderland

Tammikuussa 2016 Khazri siirtyi Sunderlandiin neljän vuoden sopimuksella. Avauskaudellaan hän pelasi 14 ottelua, joissa Khazri onnistui maalinteossa kahdesti.
Maajoukkueura

Maajoukkue tasolla Khazri on edustanut Tunisian alle 19- 20- ja 21-vuotiaiden maajoukkueita. Vuonna 2012 hän siirtyi edustamaan Ranskan alle 21-vuotiaita.
7. tammikuuta 2013 Khazri teki ensiesiintymisensä aikuisten tasolla pelatessaan ensimmäisen ottelunsa Tunisian paidassa Etiopiaa vastaan. Khazri valittiin myös tammi-helmikuussa pelattaviin 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin. Hän pelasi turnauksessa yhden ottelun Togoa vastaan. Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon.
Khazri teki ensimmäisen maaottelumaalinsa vapaapotkusta Sierra Leonea vastaan 2014 MM-karsinnoissa maaliskuussa 2013.
Kesäkuussa 2018 Khazri valittiin Tunisian maajoukkueeseen kapteeniksi 2018 MM-kilpailuihin Venäjälle. Hän teki turnauksessa avausmaalinsa Belgiaa vastaan, joka päättyi 5–2 tappioon. Khazri teki turnauksessa toisen maalin Panamaa vastaan, jonka Tunisia voitti 2–1.
Tilastot

| Seura | Kausi | Liiga> Ottelut | Liiga> Maalit | Cup> Ottelut | Cup> Maalit | Eurocup> Ottelut | Eurocup> Maalit | Yhteensä> Ottelut | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| SC Bastia | 2008–2009 | 13 | 3 | - | - | - | - | 13 | 3 |
| SC Bastia | 2009–2010 | 31 | 2 | 2 | 0 | - | - | 33 | 2 |
| SC Bastia | 2010–2011 | 34 | 5 | 4 | 1 | - | - | 38 | 6 |
| SC Bastia | 2011–2012 | 33 | 9 | 1 | 1 | - | - | 34 | 10 |
| SC Bastia | 2012–2013 | 17 | 3 | 3 | 0 | - | - | 20 | 3 |
| SC Bastia | Yhteensä | 128 | 22 | 10 | 2 | - | - | 138 | 24 |
| Uralla yhteensä | Uralla yhteensä | 128 | 22 | 10 | 2 | - | - | 138 | 24 |
Kati Kovács

Kati Kovács, Göteborgin kirjamessut, lokakuussa 1995.
Kati Kovács (oik. Marje Katalin Kovács, unk.   [kovaːtʃ], s. 26. joulukuuta 1963 Helsinki) on suomalainen sarjakuvataiteilija.
Naivistisella tyylillä piirtävä Kovács on yksi Suomen tunnetuimpia sarjakuvantekijöitä. Hänet on kutsuttu näyttelyihin ja hänen töitään on julkaistu eri puolilla Eurooppaa sekä Hongkongissa. Kovácsin töitä on käännetty ruotsiksi, saksaksi, ranskaksi ja unkariksi.
Kovács on palkittu muun muassa Suomen opetusministeriön taiteen Nuori Suomi -palkinnolla 1996, Puupäähatulla 1999 sekä Kemin pohjoismaisen sarjakuvakilpailun Grand Prix’llä 2001. Kemin sarjakuvakeskus myönsi hänelle vuoden 2004 sarjakuvapäiviensä pääpalkinnon Lempi Grand Prix'n. Vuonna 2014 Kovács sai ensimmäistä kertaa jaetun sarjakuvataiteen valtionpalkinnon. Ruotsissa hän sai Urhunden-palkinnon parhaasta ulkomaisesta käännösalbumista Karu cell vuonna 1998.
Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke 2025.
Ura

Kovács valmistui ylioppilaaksi vuonna 1982 ja opiskeli graafista suunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1984–1986. Vuodesta 1988 hän on ollut freelancesarjakuvapiirtäjä ja -kuvittaja.
Vuonna 1994 Like julkaisi Kovácsin esikoissarjakuva-albumin Vihreä rapsodia, joka on käännetty myös ruotsiksi ja unkariksi. Se on myöhemmin ilmestynyt myös Arktisen Banaanin kustantamana. Vuonna 1996 ilmestyi seuraava albumi Karu selli, joka on käännetty ruotsiksi ja saksaksi.
Albumien lisäksi Kovácsin tuotantoa on julkaistu esimerkiksi Helsingin Sanomissa (2002), Ilta-Sanomissa, Cosmopolitanissa (1999–2000), Me Naisissa, Kaks'Plussassa ja Rumbassa. Lisäksi hänen töitään on julkaistu useissa kotimaisissa antologioissa (esimerkiksi Napa, Suuri Kurpitsa, Sarjakuvastin) ja muun muassa ranskalaisessa Lapin-antologiassa ja slovenialaisessa Stripburgerissa. Suomessa Kovácsin albumeita ovat kustantaneet Like, Arktinen Banaani, Suomen yrityslehdet (Sarjamania) ja Asema.
Vuonna 2013 ilmestyi Kovácsin ideoima Virossa toteutettu pitkä nukkeanimaatio Lisa Limone & Maroc Orange, joka käsittelee siirtolaisuutta Euroopassa.
Yksityiselämä

Kovács on asunut Italiassa vuodesta 1986 lähtien. Hänen nimensä viittaa unkarilaisiin sukujuuriin: Kovácsin liikemiehenä toiminut isänisä muutti Unkarista Suomeen vuonna 1939.lähde? Kovácsilla on kaksi lasta.
Tuotanto

Vihreä rapsodia.  Helsinki:  Like, 1994.  ISBN 951-578-175-2
Karu selli.  Helsinki:  Like, 1996.  ISBN 951-578-271-6
Pahvilapsi.  Helsinki:  Like, 2001.  ISBN 951-578-592-8
Minne matka Laura Liha.  Helsinki:  Suomen Yrityslehdet, 2001.  ISBN 951-98181-8-9
Miestennielijäksi sirkukseen.  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2003.  ISBN 952-9809-57-3
Kallio, Pauli: Onnen lahjat.  (Kuvitus: Kati Kovács)  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2004.  ISBN 952-9809-71-9
Josef Vimmatun tarina.  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2004.  ISBN 952-9809-84-0
Silmä ulos.  Oulu:  Asema, 2005.  ISBN 952-99407-4-2
Kallio, Pauli: Väritetyt unet.  (Kuvitus: Kati Kovács)  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2007.  ISBN 978-952-5602-43-2
Viidakkonaisena Vatikaanin varjossa.  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2008.  ISBN 978-952-5602-83-8
Kallio, Pauli: Onnen lahjat 2: Tappele kuin mies!  (Kuvitus: Kati Kovács)  Tampere:  Suuri kurpitsa, 2009.  ISBN 978-952-9887-59-0
Kuka pelkää Nenian Ahnavia?  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2010.  ISBN 978-952-5768-62-6
Deltan kaksoset.  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2014.  ISBN 978-951-0-40422-5
Kamileen labyrintti.  Helsinki:  WSOY, 2016.  ISBN 978-951-0-41852-9
Quo vadis, Katalin?  Helsinki:  WSOY, 2019.  ISBN 978-951-0-43766-7
Eläimelliset aakkoset aikuisille.  Helsinki:  WSOY, 2021.  ISBN 978-951-0-46169-3
Kaya. Helsinki: WSOY, 2024. ISBN 978-951-0-50308-9.
Käännökset > Ruotsi

Grön rapsodi (1995)
Karu cell (1997)
Kartongbarnet (2002)
Mansslukerska på cirkus (2004)
Vem är rädd för Anniv Klammag? (2012)
Käännökset > Ranska

Sirkka, la petite fille de rues (2003)
Qui a peur d'Emad Ellieiv? (2013)
Käännökset > Saksa

Karussell (1998)
Käännökset > Unkari

Paprikás rapszódia (2009)
Körhintába zárva (2018)
Palkinnot

1996 Opetusministeriön Nuoren taiteen Suomi -palkinto
1998 Urhunden-palkinto parhaasta ulkomaisesta käännösalbumista Karu cell
1999 Puupäähattu
2001 Kemin pohjoismaisen sarjakuvakilpailun voitto albumilla Vuoteen omat - ja vieraat / Till sängs - eller ej!
2004 Kemin sarjakuvakeskuksen Lempi Grand Prix
2011 Jaettu 2. sija Sarjakuva-Finlandia (Kuka pelkää Nenian Anhavia?)
2014 Sarjakuvataiteen valtionpalkinto
2020 WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto
Aiheesta muualla

Mäkinen, Reima: Kati Kovács: Miestennielijäksi sirkukseen. Kvaak.fi 25.6.2003.
Laine, Jukka: Saparopään uudet seikkailut. Kvaak.fi 21.4.2008.
Kati Kovács Finnish Comics Infon sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO) 
Muut:  IdRef
Zodiac Killer

| Zodiac Killer |
| --- | --- |
 Todistajanlausuntoihin perustuva piirros murhaajasta.
Henkilötiedot
Syntynyt: Ei tietoja 
Murhat
Uhrien määrä:  7 kuollutta, 2 loukkaantunutta (väitti murhanneensa 37)
Maa:   Yhdysvallat
Osavaltiot:  Kalifornia
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Zodiac Killer on tuntematon sarjamurhaaja, joka toimi Pohjois-Kaliforniassa 1960-luvun lopulla. Väkivaltarikostensa lisäksi Zodiac lähetti 1970-luvun alkuvuosina sanomalehdille lukuisia kirjeitä ja kryptogrammeja. Tapaus on edelleen avoin useissa poliisilaitoksissa sekä Kalifornian oikeusministeriössä.
San Franciscon poliisi tarkisti sarjamurhaajaa etsiessään yli 2 500 henkilöä. Riittävän todistusaineiston puuttumisen vuoksi yhtäkään vastaan ei nostettu syytettä. Ajan verraten kehittymätön rikostutkinta sekä huono viestintä eri poliisilaitosten välillä on saattanut osaltaan mahdollistaa sen että varsinainen tekijä on päästetty menemään vaikka häntä olisikin kuulusteltu.
Uhrit

Zodiacin tiedetään varmuudella tappaneen viisi ihmistä San Franciscon lahden ympäristössä Napa Valleyssa, Beniciassa ja Vallejossa joulukuun 1968 ja lokakuun 1969 välisenä aikana. Uhrit olivat iältään 16–29-vuotiaita miehiä ja naisia. Surmattujen lisäksi kaksi uhreista jäi eloon. Myös viiden muun murhan tai katoamistapauksen epäillään liittyvän samaan tekijään.
Uhrit > Vahvistetut

David Arthur Faraday (17) ja Betty Lou Jensen (16) ammuttiin 20.12.1968 syrjäisellä maaseututiellä Benician ja Vallejon paikkakuntien rajalla. Koordinaatit: 38°5′41.61″N, 122°8′38.24″W
Darlene Elizabeth Ferrin (22) ja Mike Renault Mageau (19) ammuttiin 4.7.1969 puiston parkkipaikalla Vallejossa. Mageau jäi henkiin. Koordinaatit: 38°7′33.56″N, 122°11′27.94″W
Bryan Calvin Hartnell (20) ja Cecelia Ann Shepard (22) puukotettiin 27.9.1969 järven rannalla Napan alueella. Hartnell jäi henkiin. Koordinaatit: 38°33′48.29″N, 122°13′54.43″W
Paul Lee Stine (29) ammuttiin 11.10.1969 taksissa San Franciscossa. Koordinaatit: 37°47′19.47″N, 122°27′25.54″W
Uhrit > Mahdolliset

Robert Domingos (18) ja Linda Edwards (17) ammuttiin 4.7.1963 rannalla Santa Barbaran lähellä. Koordinaatit: 34°28′11.20″N, 120°10′7.14″W
Cheri Jo Bates (18) puukotettiin 30.10.1966 Riversidessa korkeakoulun piha-alueella. Koordinaatit: 33°58′19″N, 117°22′52″W
Kathleen Johns (22) siepattiin 22.3.1970 Modeston alueella, lähellä valtalie 580:tä. Johns pääsi pakoon. Koordinaatit: 37°38′16.14″N, 121°23′55.22″W
Donna Ann Lass (25) katosi 6.9.1970 Nevadan Statelinesta.
Hyökkäykset

Zodiac iski todistetusti neljä kertaa Pohjois-Kaliforniassa joulukuun 20. päivä 1968 ja lokakuun 10. päivä 1969 välisenä aikana surmaten viisi ja haavoittaen kaksi ihmistä. Kolme hyökkäyksistä suoritettiin ampuma-aseella ja yksi veitsellä.
Hyökkäykset > Lake Herman Road

Joulukuun 20. 1968 kello 23.14–23.20 Zodiac ampui .22-kaliiberisella puoliautomaattisella pistoolilla 16-vuotiaan Betty Lou Jensenin ja hänen 17-vuotiaan opiskelijatoverinsa David Arthur Faradayn heidän istuessaan parkeeratussa autossa maaseututien levennyksessä Lake Herman Roadilla Benician ja Vallejon paikkakuntien rajalla. Tekijä ampui Faradayta päähän lähietäisyydeltä; Jensen ehti paeta kauemmas mutta sai viisi luotia selkäänsä. Hälytysajoneuvojen saapuessa Faraday oli elossa, Jensen kuollut. Uhreille ei ollut tehty seksuaalista väkivaltaa eikä heitä ollut ryöstetty. Tutkijat keräsivät rikospaikalta yhteensä 10 hylsyä, mutta löysivät vain kahdeksan luotia. Täten voidaan pitää mahdollisena että tekijä on ampunut kaksi varoituslaukausta määrittämättömään suuntaan. Ulkopuolisia sormenjälkiä ei saatu.
Varsinaisella surmatyöllä ei ole todistajia, mutta tapahtuma-aikaan tiellä liikkuneiden autoilijoiden mukaan levikkeellä on Faradayn auton lisäksi nähty mahdollisesti vaalea, 60-luvun alkupuolen Chevrolet Impala.
Hyökkäykset > Blue Rock Springs

Heinäkuun 4. ja 5. välisenä iltana 1969 Michael Renault Mageau (19) ja Darlene Elizabeth Ferrin (22) joutuivat Zodiacin hyökkäyksen kohteiksi puistoalueella, Blue Rock Springs Parkin parkkipaikalla Vallejossa. Tappaja avasi tulen varoittamatta. Ferrin kuoli sairaalassa. Vakavista vammoistaan huolimatta Mageau selvisi ja kykeni kuvailemaan tapahtumia poliisille. Mageaun mukaan ampuja pysäköi Ferrinin auton taakse, lähestyi kaksikkoa voimakas taskulamppu kädessään ja alkoi tulittaa sisälle auton avoimesta matkustajanpuoleisesta ikkunasta. Tekijällä oli vaalea pompadour-tyylisesti kammattu tukka ja pyöreä, muttei lihava ulkomuoto. Mageau arvioi hänen olleen 26–30-vuotias. Ampumisen jälkeen tekijä poistui autolleen ja ajoi hitaasti ulos alueelta. Tekijän auto muistutti ulkomuodoltaan ja väriltään Ferrinin 1963 mallia olevaa kaksiovista ruskeaa Chevrolet Corvairia.
Kello 00.40, eli noin 40 minuuttia ammuskelun jälkeen tekijä soitti julkisesta puhelinkopista Vallejon poliisille, sanoen:
»Haluan tehdä ilmoituksen murhasta. Jos menette mailin itään Columbus Parkwayta pitkin, löydätte nuoret ruskeassa autossa. Heidät ammuttiin yhdeksänmillisellä Lugerilla. Tapoin myös ne nuoret viime jouluna. Hei hei...»
Puheluun vastannut päivystäjä Nancy Slover on kuvaillut soittajan ääntä monotoniseksi ja on vahvasti sitä mieltä että tämä on lukenut sanansa suoraan paperilta. Mies ei vaikuttanut päihtyneeltä, mutta lausui hyvästit pelottelevalla äänensävyllä. Rikospaikalta kerättiin yhteensä yhdeksän Winchester Western -merkkistä 9 mm puoliautomaattipistoolin hylsyä, mutta tutkijoiden mukaan on mahdollista, että laukauksia on ollut enemmän.
Darlene Ferrinillä oli laaja ystäväpiiri ja tutkimuksissa Vallejon poliisi keskittyikin aluksi henkilöihin jotka olivat tunteneet Darlenen. Sekä Ferrinin sisar että lastenvahti kertoivat tutkijoille miehestä, jota Darlene vaikutti pelänneen. Vihjeet eivät kuitenkaan ole johtaneet tekijän jäljille.
Hyökkäykset > Lake Berryessa

Syyskuun 27. 1969 Bryan Calvin Hartnell (20) ja Cecelia Ann Shepard (22) olivat piknikillä Berryessajärvellä (engl. Lake Berryessa) Napan piirikunnassa joutuessaan puukotuksen uhreiksi puoli seitsemän aikaan illalla. Tummansiniseen tuulitakkiin ja tummiin housuihin pukeutunut hyökkääjä oli peittänyt kasvonsa hupulla jonka rintaan oli huolellisesti ommeltu jo kirjeissä aiemmin esiintynyt Zodiac-symboli. Silmänreikien kohdalle mies oli kiinnittänyt klipsillä toimivat aurinkolasit. Hän kertoi olevansa vankikarkuri ja haluavansa Hartnellin auton avaimet. Uhaten paria aseella, hyökkääjä kehotti Shepardia sitomaan Hartnellin kädet mukanaan tuomalla pyykkinarulla, jonka jälkeen hän sitoi vielä Shepardin. Tämän jälkeen hyökkääjä puukotti molempia uhreja selkään ja keskivartaloon useita kertoja pitkällä veitsellä. Ennen menehtymistään Cecelia Shepard arvioi puukottajan painoksi 85–90 kiloa ja pituudeksi 180 cm. Bryan Hartnell piti hyökkääjää äänen perusteella alle 30-vuotiaana ja kertoi tällä olleen lievä korostus. Hupun reiästä Bryan oli nähnyt tukon ruskeita kiharia hiuksia. Puukotuksen jälkeen tekijä kirjoitti lähelle pysäköidyn Hartnellin auton oveen Zodiac-symbolin ja edellisten surmien päivämäärät. Kello 19.40 samana iltana Napan poliisilaitos vastaanotti läheisestä puhelinkopista soitetun puhelun:
»Haluan tehdä ilmoituksen murhasta — ei, kaksoismurhasta. He ovat kahden mailin päässä puiston päärakennuksesta pohjoiseen. He olivat valkoisessa Volkswagen Karmann Ghiassa. Minä tein sen.»
Rikospaikalta löydettiin koon 43 kengänjälkiä, jotka tutkinta jäljitti Yhdysvaltojen puolustusvoimissa käytettyihin ja armeijan kaupoista erikoisluvalla ostettavissa oleviin Wingwalker-saappaisiin. Myös Bryan Hartnellin auton taakse parkeeratusta ajoneuvosta saatiin renkaanjäljet. Ne osoittivat tekijän luultavimmin käyttäneen autoa, jonka renkaat olivat eri paria ja hyvin kuluneet. Tutkijat ottivat sormenjäljet myös puhelimesta, jota Zodiac oli käyttänyt ottaessaan yhteyttä Napan poliisiin.
Aiemmin samana päivänä järvellä aurinkoa ottaneet naiset kertoivat poliisille nähneensä tummiin pukeutuneen miehen, joka oli pysäköinyt heidän autonsa taakse ja seurannut heitä alas rannalle. Miestä kuvailtiin hieman alle 30-vuotiaaksi, ruumiinrakenteeltaan tukevaksi, hänellä oli tummat hiukset, ja hän ontui lievästi kävellessään. Myös rannalla ollut mies ja hänen poikansa ilmoittivat nähneensä naisten kuvausta vastaavan miehen. Tuntemattomasta miehestä tehtiin piirros.
Hyökkäykset > Presidio Heights

Lokakuun 11. 1969 taksinkuljettaja Paul Lee Stine (29) murhattiin oikeanpuoleisen korvan viereen ammutulla laukauksella autossaan San Franciscon yläluokkaisessa Presidio Heightsin kaupunginosassa. Tekijä käytti 9 mm puoliautomaattipistoolia.
Läheisessä talossa asuneet nuoret huomasivat Washington- ja Cherry-katujen sivuun pysähtyneen taksin, jonka matkustaja näytti kumartuneen lyyhistyneen kuljettajan ylle ja soittivat välittömästi poliisille. Partion saapuessa nuoret antoivat kuvauksen tekijästä sekä osoittivat suunnan, jonne hän oli poistunut jalan vain hetkeä aiemmin. Toinen lähestyvä poliisipartio joko näki tai pysäytti ja puhutti katua alas kävelleen valkoihoisen miehen, mutta jatkoi matkaa eteenpäin saadessaan virheellisesti sanellun radiosanoman tummaihoisesta taksiryöstäjästä. Myöhemmin poliisi Donald Fouke kuvaili miestä suunnilleen 40-vuotiaaksi ja mainitsi tällä olleen vaaleat, mahdollisesti ohimoilta harmaantuneet lyhyet hiukset ja paksusankaiset silmälasit. Päällään hänellä oli tumma parkatakki ja tummat housut.
Stinen lompakko ja avaimet oli viety, ja hänen paidastaan oli leikattu suurin osa irti. Murhaa seuranneena päivänä Zodiac lähetti sanfranciscolaiselle sanomalehdelle kirjeen, jossa ilmoitti tappaneensa Stinen — mukana oli myös verinen paidanpala. Poliisi teetti tekijästä silminnäkijähavaintoihin perustuvan piirroksen.
Mahdolliset hyökkäykset

Zodiaciin yhdistettiin myöhemmin myös Santa Barbaran lähellä 4. kesäkuuta 1963 tapahtunut kahden opiskelijanuoren Robert Domingosin ja Linda Edwardsin murhat, joissa tappaja oli käyttänyt puoliautomaattiasetta, todennäköisesti kivääriä. Motiiviton yllätyshyökkäys ja monet muut tapauksen tutkinnallisista syistä salatut yksityiskohdat muistuttavat myöhempiä Zodiacin veritöitä.
30. lokakuuta 1966 opiskelija Cheri Jo Bates (18) puukotettiin hengiltä Riversidessa sijaitsevan collegen kirjaston parkkipaikan takana. Surmatyö tehtiin pienellä veitsellä. Batesia ei ollut raiskattu eikä ryöstetty. Tapauksella ei ole silminnäkijöitä. Surmaa ei ole virallisesti voitu yhdistää Zodiaciin, vaikka tämä vuosia myöhemmin lähettämässään kirjeessään väitti tappaneensa tytön. Verityön jälkeen Riversiden poliisi sai nimettömän viestin, jossa on huomattavia tyylillisiä yhteneväisyyksiä ja kirjoitusvirheitä Zodiacin kirjeiden kanssa.
Zodiacin on epäilty surmanneen myös 6. syyskuuta 1970 South Lake Tahoessa Kaliforniassa lähellä Nevadan rajaa kadonneen sairaanhoitaja Donna Ann Lassin (26). Jotkut poliisitutkijat ovat yhdistäneet tapaukseen sarjamurhaaja Ted Bundyn.
22. maaliskuuta 1970 pienen lapsensa kanssa San Franciscon lahden alueella kulkevalta valtatieltä siepattu Kathleen Johns (22) pääsi pakenemaan sieppaajansa autosta. Poliisiasemalla nainen tunnisti Zodiacin etsintäkuulutuspiirroksesta.
Zodiacin kirjeet

Tekemiensä surmatöiden jälkeen Zodiac lähetti San Franciscon lehdistölle useita kirjeitä, jotka hän allekirjoitti aseen tähtäintä muistuttavalla ympyrän sisään piirretyllä ristisymbolilla. Kirjeissään Zodiac ivasi monesti poliisin kyvyttömyyttä saada häntä kiinni, esitti uhkauksia ja vaati viestiensä julkaisemista lehtien etusivuilla.
Zodiacin kirjeet > Tässä on Zodiac

Ensimmäiset Zodiacin nimellä lähetetyt kirjeet saapuivat vastaanottajilleen 1. elokuuta 1969. Kirjoittaja aloitti viestinsä lausahduksella "tässä on Zodiac" (engl. This is the Zodiac Speaking), jota hän käyttäisi lähes jokaisessa myöhemmässä kirjeessään. Kolme käytännössä identtistä kirjettä oli osoitettu San Francisco Chroniclelle, San Francisco Examinerille ja Vallejo Times-Heraldille. Kirjeissä kuvailtiin veritekoja Vallejon alueella Lake Herman Roadilla ja Blue Rock Springsissä. Todistaakseen olevansa tekijä, Zodiac sisällytti kirjeisiin runsaasti yksityiskohtia, jotka vain hän ja poliisi yksin voisivat tietää. Jokaisen kirjeen mukana saapui yksi kolmasosa 408 merkin mittaisesta salakirjoitetusta viestistä, jonka Zodiac väitti paljastavan hänen henkilöllisyytensä. Samalla Zodiac vaati kirjeen vastaanottaneita kolmea sanomalehteä julkaisemaan salakirjoituksen etusivullaan tai hän viettäisi seuraavan viikonlopun ajellen ympäriinsä surmaten ihmisiä.