stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etelä-Afrikan kulttuuri
Urheilu

Etelä-Afrikan suosituimmat urheilulajit ovat rugby, kriketti ja jalkapallo. Apartheidin aikana kaikki maan urheiluelämä oli täysin rotueroteltua ja tämän vuoksi muun muassa maailmanluokan kriketinpelaaja Basil D’Oliviera joutui muuttamaan Englantiin 1960-luvulla ja loi uran Englannin maajoukkueessa. Vuonna 1968 Englannin maajoukkueen tullessa maaotteluun Etelä-Afrikkaan maan hallitus esti D’Olivieran pääsyn maahan.
Urheilulla on myös ollut merkittävä asema maan apartheid-historian haavojen parantamisessa. Merkittävä hetki koettiin vuonna 1992, kun Etelä-Afrikka sai 32 vuoden tauon jälkeen osallistua jälleen olympialaisiin. Naisten 10 000 metrin kilpailussa voitosta kamppailivat eteläafrikkalainen Elana Meyer ja etiopialainen Derartu Tulu. Viime metreillä Tolu ohitti Meyerin ja hänestä tuli ensimmäinen afrikkalainen nainen, joka voitti olympiakultaa niin sanotussa "isossa lajissa". Kilpailun jälkeen Tolu, musta afrikkalainen, ja Meyer, afrikaaneri, syleilivät toisiaan kietoutuneena maidensa lippuihin yleisön hurratessa.
Eteläafrikkalaisia maailmanmestareita löytyy muun muassa uinnista, yleisurheilusta, lainelautailusta ja nyrkkeilystä.
Urheilu > Rugby

Rugby yhdistettiin Etelä-Afrikassa erityisen läheisesti apartheid-hallintoon ja afrikaanerinationalismiin. Vaikka peli kehitettiinkin alun perin brittiläisissä yksityiskouluissa ja sitä pelasi siirtomaissa korkea-arvoiset siirtomaavirkamiehet, Etelä-Afrikassa siitä muotoutui ennen kaikkea afrikaanerien pelaama peli. Mustille eteläafrikkalaisille se edusti apartheid-poliisin, -armeijan ja -hallituksen urheilulajia.
Vuonna 1995 presidentti Nelson Mandela pukeutui maan rugbymaajoukkueen Springboksien kapteenin Francois Pienaarin pelipaitaan ja juhli joukkueen, jossa oli vain yksi musta pelaaja, maailmanmestaruutta. Pienaarin ja Mandelan voitonhalausta pidetään merkittävänä maan kansanryhmien välisenä sovinnon merkkinä.
Urheilu > Jalkapallo

Mustien parissa ylivoimaisesti suosituin urheilulaji on jalkapallo. Monien mielestä maan suurin urheiluhetki on vuoden 1996 jalkapallojoukkueen Bafana Bafanan ("pojat") voitto jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Maan jalkapallojoukkueiden taso on viime vuosina parantunut ja eteläafrikkalaisia pelaajia pelaa enenevässä määrin suurissa eurooppalaisissa liigoissa.
Ruoka

Eteläafrikkalainen keittiö ilmentää maan monikulttuurista taustaa.Maan alkuperäisväestön ravinto koostuu edelleen pääasiassa riistasta, juureksista ja maissista sekä proteiinipitoisista hyönteisistä kuten heinäsirkoista. Natalin alueella intialaisesta ruuasta tuli hyvin suosittua ja myös alueen zulut ryhtyivät valmistamaan niistä omia muunnelmiaan. Monet eteläafrikkalaiset pitävät currya ja riisiä maan kansallisruokana. Maan afrikaanerien ruokakulttuurin, jonka juuret ovat hollantilaisessa keittiössä, keskeinen elementti on eräänlainen grillijuhla braai. Braain kuuluu yleensä ainakin poikkeuksellisen rasvainen korianterilla maustettu boerewors (suom. Maanviljelijän makkara).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etelä-Afrikan kulttuuri Wikimedia Commonsissa
Enoch Sontonga
Hugh Masekela
Johnny Clegg konsertoimassa la fête de l'Humanité-konsertissa Ranskassa.
Koos Kombuis
Olive Schreiner
Peter Abrahams
John M. Coetzee Varsovassa, Puolassa (7. kesäkuuta 2006)
Eteläafrikkalainen Stormers-rugbyjoukkue.
Euroopan olympiakomiteat

Euroopan olympiakomiteat (EOC) on eurooppalaisten olympiakomiteoiden yhteenliittymä. Järjestö pyrkii edistämään kilpa- ja huippu-urheilua sekä liikuntaa Euroopassa.
EOC järjestää neljän vuoden välein Euroopan kisat sekä kahden vuoden välein Euroopan nuorten olympiafestivaalit.
EOC:n jäsenkomiteat

| Maa | Maakoodi | Komitea |
| --- | --- | --- |
| Alankomaat | NED |  |
| Albania | ALB |  |
| Andorra | AND |  |
| Armenia | ARM |  |
| Azerbaidžan | AZE |  |
| Belgia | BEL |  |
| Bosnia ja Hertsegovina | BIH |  |
| Bulgaria | BUL |  |
| Espanja | ESP |  |
| Georgia | GEO |  |
| Irlanti | IRL |  |
| Islanti | ISL |  |
| Iso-Britannia | GBR |  |
| Israel | ISR |  |
| Itävalta | AUT |  |
| Kosovo | KOS |  |
| Kreikka | GRE |  |
| Kroatia | CRO |  |
| Kypros | CYP |  |
| Italia | ITA |  |
| Latvia | LAT |  |
| Liechtenstein | LIE |  |
| Liettua | LTU |  |
| Luxemburg | LUX |  |
| Malta | MLT |  |
| Moldova | MDA |  |
| Monaco | MON |  |
| Montenegro | MNE |  |
| Norja | NOR |  |
| Pohjois-Makedonia | MKD |  |
| Portugali | POR |  |
| Puola | POL |  |
| Ranska | FRA |  |
| Romania | ROU |  |
| Ruotsi | SWE |  |
| Saksa | GER |  |
| San Marino | SMR |  |
| Serbia | SRB |  |
| Slovakia | SVK |  |
| Slovenia | SLO |  |
| Suomi | FIN | Suomen Olympiakomitea |
| Sveitsi | SUI |  |
| Tanska | DEN | Tanskan urheiluliitto |
| Tšekki | CZE |  |
| Turkki | TUR |  |
| Ukraina | UKR |  |
| Unkari | HUN |  |
| Valko-Venäjä | BLR |  |
| Venäjä | RUS |  |
| Viro | EST |  |
Aiheesta muualla

https://www.eurolympic.org/
Luettelo Belizen kaupungeista

Tämä on luettelo Belizessä sijaitsevista kaupungeista.
Belizessä on kaksi suurkaupunkia (city) ja seitsemän kaupunkia (town). Vuonna 2022 kaupungeissa asui noin &&&&&&&&&&&&&042.020000042,2 prosenttia Belizen väestöstä. Kaupunkien asukasluvut (VL2022) käyvät ilmi oheisesta taulukosta:
Belizen kartta, jossa esitetään muun muassa kahdeksan kaupungin sijainti.
| Kaupunki | Luokitus | Alue | Väkiluku  (VL2022) |
| --- | --- | --- | --- |
| Belize City | city | Belize | &&&&&&&&&&063999.&&&&0063 999 |
| Belmopan | city | Cayo | &&&&&&&&&&020754.&&&&0020 754 |
| Benque Viejo del Carmen | town | Cayo | &&&&&&&&&&&07005.&&&&007 005 |
| Corozal | town | Corozal | &&&&&&&&&&&09815.&&&&009 815 (tai &&&&&&&&&&&09811.&&&&009 811) |
| Dangriga  (Stann Creek Town) | town | Stann Creek | &&&&&&&&&&&09927.&&&&009 927 (tai &&&&&&&&&&&09640.&&&&009 640) |
| Orange Walk (sis. San Lorenzo) | town | Orange Walk | &&&&&&&&&&014553.&&&&0014 553 |
| Punta Gorda | town | Toledo | &&&&&&&&&&&05406.&&&&005 406 (tai &&&&&&&&&&&05438.&&&&005 438) |
| San Ignacio | town | Cayo | &&&&&&&&&&012086.&&&&0012 086 (tai &&&&&&&&&&021111.&&&&0021 111 sis. Santa Elena: 8 587 as.) |
| San Pedro | town | Belize | &&&&&&&&&&015456.&&&&0015 456 |
Belizen suurimpia kaupunkeja
Ilmakuva Belize Citystä, Belizen väkirikkaimmasta kaupungista.
Belizen parlamentin rakennus pääkaupunki Belmopanissa, Belizen toiseksi suurimmasa kaupungissa.
Saaressa sijaitsevan San Pedron keskuskatua.
Orange Walk on Belizen neljänneksi suurin kaupunki.
San Ignacio, joka usein tulkitaan noin 21 000 asukkaan kaksoiskaupungiksi naapuritaajama Santa Elenan kanssa.
Lavenderin metroasema

Lavender on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Kallangissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 4. marraskuuta 1989. Asemaa käyttävät East West Linen junat.
Junat

| Pääteasema | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Viimeinen juna |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ma – la |  | su & yleinen vapaa |  | joka päivä |  |  |
East West Line
| EW1 Pasir Ris | 6:05 |  | 6:33 |  | 0:16 |  |  |
| EW33 Tuas Link | 5:52 |  | 6:18 |  | 23:47 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lavenderin metroasema Wikimedia Commonsissa
Lavenderin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Kallang | East West Line | Seuraava asema: Bugis |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lavender MRT Station
Käännös suomeksi
Evelyn Nwabuoku

Evelyn Nwabuoku (s. 14. marraskuuta 1985) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän oli Nigerian naisten maajoukkueen kapteeni vuoden 2015 MM-kilpailuissa ja pelasi myös vuoden 2019 MM-kilpailuissa.
Nwabuoku edustaa ranskalaisseura Guingampia. Aiemmin hän on pelannut myös Kazakstanissa ja Ruotsissa.
Kuninkaan puhe

| Kuninkaan puhe> The King’s Speech |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tom Hooper
Käsikirjoittaja:  David Seidler
Tuottaja:   Iain Canning  Emile Sherman  Gareth Unwin  Geoffrey Rush 
Säveltäjä:  Alexandre Desplat
Kuvaaja:  Danny Cohen
Leikkaaja:  Tariq Anwar
Tuotantosuunnittelija:  Eve Stewart
Pukusuunnittelija:  Jenny Beavan
Pääosat:   Colin Firth  Geoffrey Rush  Helena Bonham Carter  Guy Pearce  Timothy Spall  Derek Jacobi  Jennifer Ehle  Michael Gambon 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Australia  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  See-Saw Films Bedlam Productions
Levittäjä:   Momentum Pictures
Ensi-ilta:   23. joulukuuta 2010  24. joulukuuta 2010  7. tammikuuta 2011  21. tammikuuta 2011
Kesto:  121 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  15 milj. dollaria
Tuotto:  414 211 549 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuninkaan puhe (engl. The King’s Speech) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Tom Hooperin ohjaama brittiläinen historiallinen draamaelokuva. Sen on käsikirjoittanut David Seidler ja pääosissa ovat Colin Firth, joka esittää kuningas Yrjö VI:ta, Geoffrey Rush, joka esittää Lionel Logueta, sekä Helena Bonham Carter, joka esittää kuningatar Elisabetia.
Kuninkaan puhe oli lipputulo- ja arvostelumenestys ja elokuva sai yhteensä 12 Oscar-ehdokkuutta, joista se palkittiin neljässä kategoriassa paras elokuva, ohjaus, miespääosa (Colin Firth) ja alkuperäinen käsikirjoitus.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Colin Firth  | … |  Kuningas Yrjö VI   |
|  Geoffrey Rush  | … |  Lionel Logue   |
|  Helena Bonham Carter  | … |  Kuningatar Elizabeth   |
|  Guy Pearce  | … |  Kuningas Edvard VIII   |
|  Timothy Spall  | … |  Winston Churchill   |
|  Derek Jacobi  | … |  Cosmo Lang   |
|  Jennifer Ehle  | … |  Myrtle Logue   |
|  Anthony Andrews  | … |  Stanley Baldwin   |
|  Claire Bloom  | … |  Kuningatar Mary   |
|  Eve Best  | … |  Wallis Simpson   |
|  Freya Wilson  | … |  Prinsessa Elizabeth   |
|  Tim Downie  | … |  Gloucesterin herttua   |
|  Roger Hammond  | … |  Dr. Blandine Bentham   |
|  Ramona Marquez  | … |  Prinsessa Margaret   |
|  Michael Gambon  | … |  Kuningas Yrjö V   |
Kuvaukset ja julkaisu

Elokuva kuvattiin Lontoossa ja muualla Britanniassa joulukuussa 2009 ja vuoden 2010 alussa. Elokuva julkaistiin jouluaattona 24. joulukuuta 2010 Yhdysvalloissa, 7. tammikuuta 2011, Isossa-Britanniassa ja Suomessa 21. tammikuuta 2011.
Vastaanotto

Kuninkaan puhe sai Toronton filmifestivaalin yleisöpalkinnon vuonna 2010. Se oli ehdokkaana 14 BAFTA-sarjassa, ja sai lopulta seitsemän palkintoa. Elokuva sai myös parhaan brittiläisen independent-elokuvan BIFA-palkinnon. Lisäksi se sai 12 Oscar-ehdokkuutta ja seitsemän Golden Globe -palkintoa.lähde? Oscar-gaalassa elokuva sai parhaan elokuvan Oscarin lisäksi kolme muuta palkintoa.
Aiheesta muualla

Footage of King George VI stammering in the 1938 speech (Arkistoitu – Internet Archive)
Audio recording of the titular speech at the BBC Archives
Tom Hooperin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
2000-luku: Red Dust  (2004) · The Damned United (2009)
2010-luku: Kuninkaan puhe (2010) · Les Misérables (2012) · Tanskalainen tyttö (2016) · Cats (2019)
Firth ja Bonham Carter Yorkin herttuana ja  herttuattarena.
Daugavpils

| Daugavpils Väinänlinna |
| --- | --- |
 Ilmakuva Daugavpilsin linnoituksesta (Väinänlinna)
 lippu:  vaakuna
 Daugavpils
 Koordinaatit: 55°53′N, 26°32′E 
Valtio:  Latvia
Ensimmäinen maininta:  1275
Kaupunginoikeudet:  1582
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Žanna Kulakova
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  72,5 km²
Korkeus:  105 m
Väkiluku (2020)  ():  82 046
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.daugavpils.lv 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Daugavpils eli Väinänlinna (latg. Daugpiļs, saks. Dünaburg, ven. Даугавпилс, aiemmin Двинск, Динабург, Daugavpils, Dvinsk, Dinaburg) on kaupunki Latviassa. Siellä on 82 046 asukasta (2020), ja se on siten maan toiseksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Väinäjoen varrella maan kaakkoisosassa lähellä Valko-Venäjän ja Liettuan rajoja. Maan pääkaupunkiin Riikaan on noin 230 km.
Historia

Asutus nykyisen kaupungin seudulle muodostui ilmeisesti kauan ennen kirjoitettua historiaa. Paikkakunnan syntyyn liittyi sijainti Väinäjoen, tärkeän idäntien varrella. Se mainitaan saagoissa 400-luvulta, joissa kuvataan Gotlannin asukkaiden matkaa jokea pitkin Venäjälle ja edelleen Kreikkaan. Kauppareitistä todistavat Daugavpilsin lähistöltä jokivarresta löydetyt roomalaiset kolikot, jotka ovat ajanjaksolta 1. vuosisata eaa.– 4. vuosisata jaa.
Ensimmäinen kirjallinen maininta kaupungista on vuodelta 1275, jolloin saksalainen ritarikunta perusti Dünaburgin, Väinänlinnan linnoituksen. Se sijaitsi aluksi nykykaupungista 19 km ylävirtaan. Vuosina 1561–1772 asutus kuului pääosin Puola-Liettuaan. Iivana Julman joukot hävittivät linnoituksen ja siihen liittyneen asutuksen Liivinmaan sodassa vuonna 1577. Uusi asutus perustettiin samana vuonna nykypaikalle. Magdeburgin kaupunginoikeudet sijaintiaan vaihtanut Dünaburg sai 1582. Kaupunki oli Moskovan Venäjän hallussa 1656–1667 ja oli tällöin ortodoksisten marttyyripyhimysten (Boris ja Gleb) mukaan nimeltään Borisoglebsk (ven. Борисоглебск).
Puolan ensimmäisessä jaossa Dinaburg joutui 1772 Venäjän keisarikunnalle, jossa se aluksi oli osa Pihkovan kuvernementtiä. Vuodesta 1777 lähtien se oli kihlakuntakaupunki. Vuodesta 1802 se kuului Vitebskin kuvernementtiin. Venäläislinnoitus sai alkunsa 1810, ja se rakennettiin paljolti 1820- ja 1830-luvuilla. Vuonna 1840 kaupungissa asui 7 080 henkeä, joista 6 320 oli miehiä ja vain 760 naisia. 1860-luvun alussa siitä tuli Moskovaan, Riikaan ja Varsovaan johtavien rautateiden tärkeä risteysasema. Rautatien myötä Dinaburgista kehittyi teollisuuden ja liikenteen keskus. Tammikuussa 1893 keisari Aleksanteri III antoi kaupungille uuden venäläisen nimen Dvinsk. Vuoden 1897 väestönlaskennassa siellä oli 69 675 asukasta, ja se oli kuvernementin suurin kaupunki.
Latvian itsenäistymisen jälkeen kaupunki sai 1920 latvialaisen nimen Daugavpils (suom. Daugavan eli Väinäjoen linna). Toisessa maailmansodassa saksalaisjoukot miehittivät sitä 26. kesäkuuta 1941 – 27. heinäkuuta 1944, ja se tuhoutui pahoin sodan loppuvaiheessa.lähde?
Väestö

Latviassa suoritettiin väestönlaskenta myös vuosina 1920, 1925, 1930 ja 1935. Näiden tiedot puuttuvat toistaiseksi alla olevasta taulukosta.
Väestö > Asukasluvun kehitys

| Vuosi | 1840 | 1897 | 1939 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2000 | 2011 | 2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&&07080.&&&&007 080 | &&&&&&&&&&069675.&&&&0069 675 | &&&&&&&&&&052000.&&&&0052 000 | &&&&&&&&&&065459.&&&&0065 459 | &&&&&&&&&0100431.&&&&00100 431 | &&&&&&&&&0115731.&&&&00115 731 | &&&&&&&&&0126680.&&&&00126 680 | &&&&&&&&&0115265.&&&&00115 265 | &&&&&&&&&&093312.&&&&0093 312 | &&&&&&&&&&082046.&&&&0082 046 |

Neuvostohistorian jäljiltä Daugavpils on yhä Latvian venäläisvoittoisin kaupunki, vaikka maastamuuton ja paikkakunnalta muuton tuloksena väkiluku on pienentynyt merkittävästi. Vuoden 2011 väestönlaskennan 93 312 asukkaasta 53,6 % oli etnisen taustansa mukaan venäläisiä, 19,8 % latvialaisia, 14,2 % puolalaisia, 7,2 % valkovenäläisiä, 1,9 % ukrainalaisia, 1,0 % liettualaisia ja 2,4 % muita. Ehdoton enemmistö puhuu venäjää äidinkielenään.lähde?
Vuonna 2011 kaupungin asukkaista Latvian kansalaisia oli 75,3 %, Latviassa asuvia ei-kansalaisia (ei myönnettyä Latvian kansallaisuutta) 19,7 % ja muiden valtioiden kansalaisia 5,0 %. Muiden valtioiden kansalaisista (ulkomaalaisista) Venäjän kansalaisia oli 4,0 % ja Liettuan kansalaisia 0,5 %.
Koulutus ja kulttuuri

Daugavpils on Itä-Latvian Latgalen maakunnan koulutus- ja kulttuurikeskus. Kaupungissa on monia ammatillisia ja ylemmän asteen oppilaitoksia. Näistä tunnetuin on Daugavpilsin yliopisto, joka perustettiin 1990-luvulla opettajankoulutuslaitoksen pohjalle ja on Latvian toiseksi suurin yliopisto. Ylemmän asteen koulutusta tarjoaa kaikkiaan 12 eri tahoa, joista osa – kuten Latvian yliopisto, Riian teknillinen yliopisto tai Moskovan valtiollinen teollisuusyliopisto (MSTU) – on muualle sijoittuneiden yliopistojen tai korkeakoulujen sivutoimipisteitä.
Taidemaalari Mark Rothko syntyi silloisessa Venäjän Dvinskissä 1903, mutta muutti jo kymmenvuotiaana Yhdysvaltoihin.lähde?
Kaupungissa on useita arkkitehtuuriltaan, historialtaan ja kulttuuriltaan tärkeitä kohteita, muun muassa Daugavpilsin linnoitus (Väinänlinna). Tyypillistä Daugavpilsia on punatiiliarkkitehtuuri.lähde?
Edessä luterilainen, taustalla roomalaiskatolinen katedraali.
Daugavpilsin yliopiston päärakennus vasemmalla.
Tieliikennettä kantakaupungissa.
Daugavpilsin linja-autoasema.
Näkymä Daugavpilsin rautatieasemalta.
Ortodoksinen Boriksen ja Glebin kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daugavpils Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Infoa (venäjäksi)
Raitiotiet
| n k Latvian kunnat ja tasavallan kaupungit |
| --- | --- |
Tasavallan kaupungit:  Daugavpils  Jelgava  Jūrmala  Liepāja  Rēzekne  Riika  Ventspils 
Kunnat:  Ādažin kunta  Aizkrauklen kunta  Alūksnen kunta  Augšdaugavan kunta  Balvin kunta  Bauskan kunta  Cēsisin kunta  Dienvidkurzemen kunta  Dobelen kunta  Gulbenen kunta  Jēkabpilsin kunta  Jelgavan kunta  Krāslavan kunta  Kuldīgan kunta  Ķekavan kunta  Limbažin kunta  Līvānin kunta  Ludzan kunta  Madonan kunta  Mārupen kunta  Ogren kunta  Olainen kunta  Preiļin kunta  Rēzeknen kunta  Ropažin kunta  Salaspilsin kunta  Saldusin kunta  Saulkrastin kunta  Siguldan kunta  Smiltenen kunta  Talsin kunta  Tukumsin kunta  Valkan kunta  Valmieran kunta  Varakļānin kunta  Ventspilsin kunta 
| n k Latvian kaupungit |
| --- | --- |
Tasavallan kaupungit: Daugavpils ·  Jēkabpils ·  Jelgava ·  Jūrmala ·  Liepāja ·  Ogre ·  Rēzekne ·  Riika (latv. Riga) ·  Valmiera ·  Ventspils
Kunnalliset kaupungit: Ādaži ·  Ainaži ·  Aizkraukle ·  Aizpute ·  Aknīste ·  Aloja ·  Alūksne ·  Ape ·  Auce ·  Baldone ·  Baloži ·  Balvi ·  Bauska ·  Brocēni ·  Cēsis ·  Cesvaine ·  Dagda ·  Dobele ·  Durbe ·  Grobiņa ·  Gulbene ·  Iecava ·  Ikšķile ·  Ilūkste ·  Jaunjelgava ·  Kandava ·  Kārsava ·  Ķegums ·  Ķekava ·  Koknese ·  Krāslava ·  Kuldīga ·  Lielvārde ·  Līgatne ·  Limbaži ·  Līvāni ·  Lubāna ·  Ludza ·  Madona ·  Mārupe ·  Mazsalaca ·  Olaine ·  Pāvilosta ·  Piltene ·  Pļaviņas ·  Preiļi ·  Priekule ·  Rūjiena ·  Sabile ·  Salacgrīva ·  Salaspils ·  Saldus ·  Saulkrasti ·  Seda ·  Sigulda ·  Skrunda ·  Smiltene ·  Staicele ·  Stende ·  Strenči ·  Subate ·  Talsi ·  Tukums ·  Valdemārpils ·  Valka ·  Vangaži ·  Varakļāni ·  Viesīte ·  Viļaka ·  Viļāni ·  Zilupe
Väkilukukäyrä 1770–2010. lähde?
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2012

Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2012 oli 22. kausi nykyiselle Eurocup Formula Renault-sarjalle. Kausi alkoi Espanjan Alcañizin radalla ja päättyi Espanjan Barcelonassa. Sarjan mestaruuden voitti belgialainen Stoffel Vandoorne. Toiseksi sijoittui venäläinen Daniil Kvjat ja kolmanneksi brittiläinen Oliver Rowland.
Tallit ja kuljettajat

| Talli | Auton numero | Kuljettaja | Luokka |
| --- | --- | --- | --- |
|  Koiranen Motorsport | 1 |  Patrick Kujala | 1 |
|  Koiranen Motorsport | 2 |  Esteban Ocon | 1 |
|  Koiranen Motorsport | 3 |  Daniil Kvjat | 1 |
|  Koiranen Motorsport | 4 |  Stefan Wackerbauer | 1 |
|  Koiranen Motorsport | 60 |  Hans Villemi | 1 |
|  Josef Kaufmann Racing | 5 |  Pieter Schothorst | 1 |
|  Josef Kaufmann Racing | 6 |  Álex Riberas | 1 |
|  Josef Kaufmann Racing | 7 |  Stoffel Vandoorne | 1 |
|  Fortec Motorsports | 8 |  Mikko Pakari | 1 |
|  Fortec Motorsports | 9 |  Nick Cassidy | 1 |
|  Fortec Motorsports | 10 |  Ed Jones | 1 |
|  Fortec Motorsports | 44 |  Oliver Rowland | 1 |
|  Tech 1 Racing | 11 |  Paul-Loup Chatin | 1 |
|  Tech 1 Racing | 12 |  Matthieu Vaxivière | 1 |
|  Tech 1 Racing | 14 |  Óscar Tunjo | 1 |
|  Tech 1 Racing | 15 |  Roman Mavlanov | 1 |
|  KTR | 16 |  Miki Weckström | 1 |
|  KTR | 17 |  Yu Kanamaru | 1 |
|  KTR | 18 |  Ignazio D'Agosto | 1 |
|  EPIC Racing | 20 |  Alex Albon | 1 |
|  EPIC Racing | 21 |  Kevin Giovesi | 1 |
|  EPIC Racing | 22 |  Christof von Grünigen | 1 |
|  Interwetten.com Racing | 23 |  Timmy Hansen | 1 |
|  Interwetten.com Racing | 24 |  Melville McKee | 1 |
|  Interwetten.com Racing | 25 |  Guilherme Silva | 1 |
|  R-ace GP | 26 |  Nyck de Vries | 1 |
|  R-ace GP | 27 |  Pierre Gasly | 1 |
|  R-ace GP | 28 |  Andréa Pizzitola | 1 |
|  ARTA Engineering | 29 |  William Vermont | 1 |
|  ARTA Engineering | 30 |  Léo Roussel | 1 |
|  Manor MP Motorsport | 31 |  Johan Jokinen | 1 |
|  Manor MP Motorsport | 32 |  Jordan King | 1 |
|  Manor MP Motorsport | 33 |  Meindert van Buuren | 1 |
|  RC Formula | 36 |  Norman Nato | 1 |
|  RC Formula | 37 |  Javier Tarancón | 1 |
|  RC Formula | 45 |  Edolo Ghirelli | 1 |
|  Atech Reid GP | 38 |  Alessandro Latif | 1 |
|  Atech Reid GP | 39 |  Daniel Cammish | 1 |
|  Atech Reid GP |  |  Roman Beregech | 4 |
|  Mark Burdett Motorsport | 67 |  Gabriel Casagrande | 3 |
Kilpailukalenteri

Kauden 2012 kalenteri julkaistiin 10. lokakuuta 2011 Silverstonen kilpailu pudotettiin kalenterista ja tilalle tuli uusi Moskovan kilpailu.
| Kierros | Kierros | Rata | Maa | Päivämäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | R1 | Ciudad del Motor de Aragón, Alcañiz |  Espanja | 5. toukokuuta |
| 1 | R2 | Ciudad del Motor de Aragón, Alcañiz |  Espanja | 6. toukokuuta |
| 2 | R1 | Circuit de Spa-Francorchamps |  Belgia | 2. kesäkuuta |
| 2 | R2 | Circuit de Spa-Francorchamps |  Belgia | 3. kesäkuuta |
| 3 | R1 | Nürburgring |  Saksa | 30. kesäkuuta |
| 3 | R2 | Nürburgring |  Saksa | 1. heinäkuuta |
| 4 | R1 | Moscow Raceway |  Venäjä | 14. heinäkuuta |
| 4 | R2 | Moscow Raceway |  Venäjä | 15. heinäkuuta |
| 5 | R1 | Hungaroring, Mogyoród |  Unkari | 15. syyskuuta |
| 5 | R2 | Hungaroring, Mogyoród |  Unkari | 16. syyskuuta |
| 6 | R1 | Circuit Paul Ricard, Le Castellet |  Ranska | 29 Syyskuuta |
| 6 | R2 | Circuit Paul Ricard, Le Castellet |  Ranska | 30. syyskuuta |
| 7 | R1 | Circuit de Catalunya, Montmeló |  Espanja | 20. lokakuuta |
| 7 | R2 | Circuit de Catalunya, Montmeló |  Espanja | 21. lokakuuta |