stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tasavallan päivä (Intia)

Tasavallan päivä on Intian perustuslain voimaantulon vuosipäivä, 26. tammikuuta. Intian perustuslaki tuli voimaan sanottuna päivänä vuonna 1950. Laki korvasi vuonna 1935 annetun lain Intian hallituksesta (engl. Government of India Act 1935)
Perustuslain hyväksyi Intian perustuslakia säätävä kokous 26. marraskuuta 1949, ja se astui voimaan 26. tammikuuta 1950 samanaikaisesti demokraattisen hallintojärjestelmän kanssa, ja se vahvisti lopullisesti, että Intia on itsenäinen tasavalta. Päivä valittiin lain voimaantulopäiväksi, koska samana päivänä vuonna 1930 Intian kansalliskongressi oli julistanut Intian itsenäiseksi (Purna Swaraj) ja hylännyt brittihallinnon sen sijaan tarjoaman dominion aseman.
Päivä on yksi Intian virallisista juhlapäivistä, joista kaksi muuta ovat itsenäisyyspäivä ja Gandhi Jayanti.
Käännös suomeksi
Tapio Kaitaharju

Ilmari Tapio Kaitaharju (18. kesäkuuta 1923 Hamina – 28. tammikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja henkiparantaja.
Kaitaharju lähti vapaaehtoisena jatkosotaan vuonna 1941 ja hän pääsi ylioppilaaksi sodan aikana 1942. Kaitaharju haavoittui polveen sodan loppuvaiheissa 1944 ja sodan jälkeen hän asettui asumaan Kouvolaan. Hän oli valtion rautateiden palveluksessa ja toimi viimeksi liikennetarkastajana. Eläkkeelle jäätyään Kaitaharju muutti vaimonsa Ailin kanssa Helsingin Munkkiniemeen.
Kaitaharju aloitti kirjallisen uransa kirjoittamalla pakinoita Kouvolan Sanomiin nimimerkillä Antinpoika. Omia kirjoja hän alkoi julkaista 1970-luvulta alkaen. Kaitaharju käsitteli kirjoissaan muun muassa ihmisen ja luonnon välistä suhdetta sekä rajatietoon liittyviä aiheita. Keskeisiä aiheita olivat yhteys henkimaailmaan ja luonnonhenkiin. Kaitaharju toimi henki- ja kaukoparantajana.
Teoksia

Parantava voima.       Alea-kirja, Helsinki 1972, 3. painos 1975
Tuhoutuuko ihminen.       1974
Avartuva elämä.       1975
Rajan tuntumasta.     Alea-kirja, Helsinki 1979 , sisältää teokset Parantava voima (1972) 4. painos, Tuhoutuuko ihminen (1974) 2. painos, Avartuva elämä (1975) 3. painos.
Maaäidin kirja ; kuv. Liisa Kuningas.     Gummerus 1980, 2. painos 1984
Ystävien kesken ; kuv. Matti Waskilampi.      Gummerus 1982
Edessämme ratkaisujen ajat.     Kirjayhtymä, Helsinki 1986
Yhteytemme elämän energioihin.            Arator, Helsinki 1991
Me suomalaiset.        Arator, Helsinki 1992
Sivustakatsojana tässä ajassa.      Arator, Helsinki 1997
Toisin tietäminen : Tapio Kaitaharju 80 v. ; toimittajat Esko Paakkola, Kari Turunen ; kirjoittajat Tapio Kaitaharju ym.      Arator, Helsinki 2003
Aiheesta muualla

Tomi Salla : Parantaja Tapio Kaitaharjua haastattelemassa, Elonpyörä 2/1972 (teosofia.net)
Sušilovo

| Sušilovo Сушилово |
| --- | --- |
 Sušilovo
 Koordinaatit: 58°24′58″N, 33°37′17″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Borovitši
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  101 km²
Väkiluku (2011):  800
 
 sushilovoadm.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sušilovo (ven. Сушилово) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Borovitšin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Borovitšin, Okulovkan ja Kresttsyn välisen maantien varrella 20 kilometriä Borovitšista luoteeseen. Kylässä on reilut 200 ja kunnassa vajaat 800 asukasta (vuonna 2011).
Sušilovon kunnan pinta-ala on 101 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Borovitšin piirin Sušanin, idässä Borovitšin ja etelässä Travkovon kuntiin sekä lännessä Okulovkan piiriin. Pinta-alasta 54,9 % on metsää ja 41,4 % maatalousmaata. Seudulla virtaavat Mstan sivujoet Šegrinka, Šilokata ja Sivelba. Kunnan alueella on kaksi luonnonmuistomerkkiä.
Kuntaan kuuluu 22 kylää: Bobovik, Bolšoi Vjaznik, Derjagino, Domanino, Gainovo, Gorodok, Horomy, Ijevkovo, Ilovatik, Kotovo, Lebedka, Makarovo, Maslovka, Ovsjannikovo, Pavluškovo, Perelogi, Podborje, Sadovka, Šegrinov, Soinskoje, Sušilovo ja Vystavka. Neljässä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Novgorodin Derevan viidenneksen Šegrinon pogostaan kuulunut Sušilovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1495. 1900-luvun alussa se kuului Šegrinon volostiin. Vuonna 1910 volostissa oli 90 kylää ja 5 900 asukasta. Seudulla sijaitsivat Šegrinon, Brodnikin ja Jurjevon vanhat pogostat sekä kolme kartanoa. Sušilovon kyläneuvostoalue perustettiin vuonna 1927. Neuvostoaikana siellä toimi Rodina-niminen kolhoosi.
Sušilovosta on maantie- ja linja-autoyhteydet Borovitšiin ja Novgorodiin. Tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous ja puunjalostus. Kunnan alueella toimii maatalousyritys ja pieni sahalaitos. Lisäksi on 353 pientä yksityisviljelmää.
Kylän palveluihin kuuluvat lastentarha ja alakoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Vähittäiskaupasta vastaa Borovitšin piirin kulutusosuuskunta sekä kaksi yksityisyrittäjää.
Sušilovon kylä koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Seudun nähtävyyksiin kuuluvat 1800-luvulla rakennettu Šegrinon kirkko ja Maslovkan kylän kartanoalue.
Aiheesta muualla

Sušilovon kunnan sivusto (venäjäksi)
Sušilovon kunta Borovitšin piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Tapoa

| Tapoa |
| --- | --- |
 Provinssin sijainti Burkina Fasossa
Valtio:  Burkina Faso
Hallintoalue:  Est
Departementteja:  8
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Diapaga
Pinta-ala:  14 572 km²
Väkiluku (2018):  506 868
 – väestötiheys:  34,78 as./km²
Tapoa on yksi Burkina Fason provinsseista. Se sijaitsee Burkina Fason itäosassa Estin hallintoalueella, viidensadan kilometrin päässä pääkaupunki Ouagadougousta. Tapoan pääkaupunki on Diapaga ja suurin kaupunki on Kanchari. Provinssissa on arviolta 506 868 asukasta (vuonna 2018) ja sen pinta-ala on 14 572 neliökilometriä. Sillä on yhteistä rajaa Beninin ja Nigerin kanssa.
Burkina Fason pääministeri Paramanga Ernest Yonli on kotoisin Tapoasta.
Departementit

Botou
Diapaga
Kantchari
Logobou
Namounou
Partiaga
Tambaga
Tansarga
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tapoa Wikimedia Commonsissa
Burkina Fason provinssit
Balé
Bam
Banwa
Bazèga
Bougouriba
Boulgou
Boulkiemdé
Comoé
Ganzourgou
Gnagna
Gourma
Houet
Ioba
Kadiogo
Kénédougou
Komondjari
Kompienga
Kossi
Koulpélogo
Kouritenga
Kourwéogo
Léraba
Loroum
Mouhoun
Nahouri
Namentenga
Nayala
Noumbiel
Oubritenga
Oudalan
Passoré
Poni
Sanguié
Sanmatenga
Séno
Sissili
Soum
Sourou
Tapoa
Tuy
Yagha
Yatenga
Ziro
Zondoma
Zoundwéogo
Suðuroy

Suðuroy
Beinisvørð ja Suðuroyn länsiranta Beinisvørðin kukkulalta kuvattuna.
| --- | --- |
Sijainti:  Fámjin, Hvalba, Hov, Porkeri, Sumba, Tvøroyri ja Vágur Färsaaret Tanska
Saariryhmä:  Färsaaret
Korkein kohta:  Gluggarnir, 610 m
Pinta-ala:  165 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  4 702
Suurin kaupunki:  Tvøroyri
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Suðuroy on Färsaarten eteläisin saari. Se on pinta-alaltaan Färsaarten saarista neljänneksi suurin. Saaren pinta-ala on 165 neliökilometriä ja asukasluku noin 4 702 (2013). Sen suurin kaupunki on Tvøroyri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suðuroy Wikimedia Commonsissa
Suðuroyn kartta
Taiga Ishikawa

| Taiga Ishikawa 石川 大我 |
| --- | --- |

 Sangiinin edustaja
 22. heinäkuuta 2019–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1974 (ikä 50)  Tokio, Japani
Tiedot
Puolue:  Rikken-minshutō (2018–)
Muut puolueet:  Shakai minshu-tō (2018 asti)
Tutkinnot:  Meiji Gakuin -yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Taiga Ishikawa (jap. 石川 大我, Ishikawa Taiga, s. 3. heinäkuuta 1974 Tokio) on japanilainen aktivisti ja poliitikko. Vuonna 2019 hänestä tuli ensimmäinen avoimesti homoseksuaali edustaja Japanin parlamentin ylähuoneeseen. Hän edustaa perustuslaillista demokraattista puoluetta.
Tausta ja yksityiselämä

Ishikawa syntyi Tokiossa vuonna 1974. Hän on valmistui Meiji Gakuin -yliopistosta pääaineenaan oikeustiede.
Ishikawa tuli ulos kaapista vuonna 2002. Hänestä tuli nopeasti tunnettu sateenkaariaktivisti, joka lobbasi mm. lakimuutosta, jonka nojalla japanilaiset saivat mennä naimisiin ulkomaalaisten kanssa sellaisissa maissa, joissa samaa sukupuolta olevien avioliitto on laillinen..
Aktivistina Ishikawa on myös ollut mukana perustamassa yleishyödyllistä yhdistystä, joka järjesti tapahtumia homoseksuaaleille miehille Japanin isoissa kaupungeissa.
Poliittinen ura

Vuonna 2011 hänet valittiin Tokion Toshiman kaupunginosan valtuustoon. Hän uusi paikkansa vuonna 2015.
Aikaisemmin Ishikawa kuului sosiaalidemokraattiseen puolueeseen ja pyrki mm. sen johtoon, mutta ei tullut valituksi. Vuonna 2018 hän jätti puolueen.
Ishikawa valittiin Japanin alahuoneeseen vuoden 2019 vaaleissa. Yksittäisen vaalipiirin sijaan Ishikawa nousi parlamenttiin puolueen koko maassa saadun kannatuksen perusteella. Hän ilmoitti kampanjoidessaan ja valituksi tultuaan pyrkivänsä laillistamaan samaa sukupuolta olevien avioliiton Japanissa.
THQ Nordic

| THQ Nordic |
| --- | --- |

Edeltäjä:  THQ
Kotipaikka:   Wien, Itävalta
Toimiala:  videopeliteollisuus
Emoyhtiö:  Embracer Group
Kotisivu:  thqnordic.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
THQ Nordic GmbH (ennen Nordic Games GmbH) on itävaltalainen pelitalo.
Nordic Gamesin emoyhtiöksi perustettiin Nordic Games Publishing AB, joka sai nimen THQ Nordic AB vuonna 2016 kun tavaramerkki siirtyi yhtiön omistukseen. Vuonna 2019 emoyhtiön nimeksi muutettiin Embracer Group AB.
Embracer on myös noteerattu Nasdaqissa ja Tukholman pörssissä.
Yritys omistaa oikeuksia peleihin, jotka ovat aiemmin olleet DTP Entertainmentilla, JoWooD Productionsilla, DreamCatcher Interactivella, Cryo Interactivella, The Adventure Companylla, Digital Realitylla ja NovaLogicilla.
Historia

Yritys osti konkurssiin menneeltä THQ:lta oikeuden nimen käyttöön ja nimesi itsensä uudelleen vuonna 2016.
Elokuussa 2019 yhtiö ilmoitti emoyhtiön nimeämisestä uudelleen THQ Nordic AB:sta Embracer Group AB:ksi.
Vuonna 2021 yhtiö on hankkinut Kaikon, Appeal Studiosin ja Massive Miniteamin sekä on myös perustanut uusia tytäryhtiöitä kuten THQ Nordic Francen ja Gate 21:n.
Pelit

Yhtiöllä on oikeudet muun muassa seuraaviin peleihin ja sarjoihin:
AquaNox
The Black Mirror
Comanche -sarja
Darksiders
de Blob
Delta Force -sarja
Destroy All Humans!
Jagged Alliance
Men of Valor
North & South
Rally Trophy
Sine Mora
SpellForce -sarja
Supreme Commander
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:THQ Nordic
Käännös suomeksi
Roivainen

Roivainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Hannu Roivainen, lentopalloilija
Heikki Roivainen (1900–1983), sammaltutkija
Irene Roivainen (s. 1955), Suomen Setlementtiliiton puheenjohtaja, kunnallispoliitikko (vihreä), ma. professori
Päivi Roivainen (s. 1989), maastohiihtäjä
Raija Roivainen (s. 1938), laulaja, laulupedagogi
Teemu Roivainen (s. 1986), laulaja, vuoden 2014 tangokuningas
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
THX 1138

| THX 1138 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Lucas
Käsikirjoittaja:   George Lucas  Walter Murch 
Tuottaja:  Lawrence Sturhahn
Säveltäjä:  Lalo Schifrin
Kuvaaja:  David Myers
Leikkaaja:  George Lucas
Tuotantosuunnittelija:  Michael Haller
Pääosat:   Robert Duvall  Donald Pleasence  Don Pedro Colley 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  1971
Kesto:  86 min / 88 min (Director's Cut)
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
THX 1138 on George Lucasin ensimmäinen pitkä elokuva. Se valmistui vuonna 1969 ja julkaistiin 1971. Tieteiselokuva perustuu Lucasin college-aikana tehtyyn lyhytelokuvaan Electronic Labyrinth THX 1138:4EB (1967), jonka pohjalta Lucas laajensi tarinan pitkäksi elokuvaksi Francis Ford Coppolan hankkiman niukan rahoituksen turvin. THX 1138 sijoittuu maanalaiseen dystopiaan, ja se jakaa teemoja muun muassa Aldous Huxleyn teoksen Uljas uusi maailma (1932) kanssa.
Juoni

Elokuvan maailmassa seksi on kielletty, kun taas huumeiden käyttö on pakollista. Robert Duvall esittää elokuvassa nimen sijasta numeroa kantavaa miestä, joka saa vääriä huumeita ja päätyy rakastelemaan naisystävänsä kanssa. Mies joutuu vankilaan, josta pakenee.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti elokuvan tv-esityksen 1984 alla, ettei elokuvan tarina ole kummoinenkaan, mutta se näyttää jo Lucasin visuaalisia kykyjä kuvauksensa ja lavastuksensa osalta. Hänestä THX 1138 on kelpo pieni tieteiselokuva, joka ”on puutteineenkin vakuuttavampi kuin Lucasin myöhäisemmät mammuttituotokset”.
Ohjaajan versio 2004

Vuonna 2004 Lucas teki THX 1138:sta ohjaajan version, jonka visuaalista antia paranneltiin tietokonegrafiikalla. Ohjaajan versio julkaistiin myös suomeksi tekstitettynä VHS-kasettina 2004 ja Blu-ray-videona 2010.
Suomi kesäolympialaisissa 1932

Suomi saavutti kesäolympialaisissa 1932 25 mitalia, joista viisi oli kultaisia, kahdeksan hopeisia ja kaksitoista pronssisia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui seitsemänneksi.
Mitalistit > Kultaa

Lauri Lehtinen (5 000 m)
Volmari Iso-Hollo (3 000 m esteet)
Matti Järvinen (Keihäänheitto)
Hermanni Pihlajamäki (Vapaapaini 61 kg)
Väinö Kokkinen (Kreikkalais-roomalainen paini 79 kg)
Mitalistit > Hopeaa

Volmari Iso-Hollo (10 000m)
Ville Pörhölä (Moukarinheitto)
Matti Sippala (Keihäänheitto)
Akilles Järvinen (Kymmenottelu)
Kyösti Luukko (Vapaapaini 79 kg)
Väinö Kajander (Kreikkalais-roomalainen paini 72 kg)
Onni Pellinen (Kreikkalais-roomalainen paini 87 kg)
Heikki Savolainen (Voimistelu - rekki)
Mitalistit > Pronssia

Lauri Virtanen 2 (5 000 m ja 10 000 m)
Armas Toivonen (Maraton)
Eino Penttilä (Keihäänheitto)
Aatos Jaskari (Vapaapaini 56 kg)
Eino Leino (Vapaapaini 72 kg)
Lauri Koskela (Kreikkalais-roomalainen paini 61 kg)
Bruno Ahlberg (Nyrkkeily 66,6 kg)
Heikki Savolainen (Voimistelu - moniottelu ja nojapuut)
Einari Teräsvirta (Voimistelu - rekki)
Heikki Savolainen, Mauri Noroma, Ilmari Pakarinen, Einari Teräsvirta, Martti Uosikkinen (Voimistelu - joukkuekilpailu)
Tarhatulppaani

| Tarhatulppaani |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit   (Tracheobionta)
Kaari::  Siemenkasvit   (Spermatophyta)
Luokka::  Yksisirkkaiset   (Monocotyledoneae)
Lahko::  Liliales
Heimo::  Liljakasvit Liliaceae
Suku::  Tulppaanit Tulipa
Laji::  gesneriana
Kaksiosainen nimi
 Tulipa gesneriana  L. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tarhatulppaanit ovat sipulikasveja, jotka kuuluvat tulppaanien (Tulipa) sukuun. Ne ovat tunnettuja kauniista, suurista ja värikkäistä kukistaan. Tarhatulppaanit ovat monivuotisia kasveja, jotka kukkivat keväällä ja niiden kukat ovat usein terälehdiltään eri sävyisijä, kuten punaisia, keltaisia, valkoisia,oransseja ja pinkkejä.
Tarhatulppaanit ovat alun perin peräisin Keski-Aasiasta ja ne ovat levinneet laajalti eri puolille maailmaa. Ne viihtyvät parhaiten aurinkoisilla ja hyvin vettä läpäisevillä paikoilla, mutta ne sietävät myös osittaista varjoa. Tarhatulppaanit ovat yleensä kylmänkestäviä ja ne pärjäävät hyvin viileämmässä ilmastossa.
Kasvatus

Tarhatulppaanien sipulit istutetaan yleensä syksyllä ennen maan pakkasten alkua 10–15 cm syvyyteen minkä jäljeen ne peitetään mullalla.
Vettä läpäisevä ja ravinteikas maaperä on tärkeää tarhatulppaanien menestyksen kannalta. Maaperän tulisi olla kohtalaisen kosteaa, mutta ei märkää. Valoisuuden suhteen mielellään.
Tarhatulpaanit hyötyvät kevyestä lannoituksesta kasvukaudella ja kastelusta kuivina kausina. Lakastuneet kukat kannataa poistaa innostaakseen kasvia kukkimaan lisää.
Taikuri Luttinen

Taikuri Luttinen
Taikuri Luttinen (oik. Jarmo Toivo Luttinen, s. 3. heinäkuuta 1957 Helsinki) on suomalainen taikuri. Luttinen esiintyy yritystilaisuuksissa sekä taikurina että kouluttajana. Hän tuli suomalaisille tutuksi Yle TV2:n lastenohjelmassa Pikku Kakkosessa esitetystä Taikuri Luttinen – Luikuri Tattinen -sarjastaan, joka alkoi vuonna 1995. Ennen Pikku Kakkosta hän esiintyi TV2:n ohjelmassa Pikku posteljooni. Luttinen on toiminut taikurina ammattimaisesti vuodesta 1982 lähtien. Nykyään (vuonna 2021) hän esittää myös stand upia.
Luttinen on opiskellut ammattikoulussa sähköasentajaksi ja hakeutui Helsingin Teknilliseen kouluun lukemaan tietoliikennetekniikkaa, mutta hänen opintonsa jäivät toisena lukuvuotena kesken, kun hän ryhtyikin taikuriksi. Luttinen aloitti uransa esiintymällä presidenttiehdokas Kalevi Kivistön vaalitilaisuudessa vuonna 1981.
Saavutuksia

Viihdetaikuuden Suomen mestaruus 1997
Viihdeohjelmien Suomen mestaruus 1998
Ravintolataikuuden Suomen mestaruus 1998
Vuoden Taikuri 2003
Valinta 2004–2005 Hyvän mielen lähettilääksi
Viihdetaiteen Mestari 2005
Julkaisuja

Luttinen, Jarmo; Ekerodde, Maija: Taikuri Luttinen : temppukirja.  Helsinki:  Tammi, 1997.  ISBN 951-31-1070-2.
Aiheesta muualla

Taikuri Luttisen kotisivut
Luikuri Tattisen kotisivut
Suomi kesäolympialaisissa 1948

Suomi saavutti kesäolympialaisten 1948 urheilulajeissa 20 mitalia, joista kahdeksan oli kultaisia, seitsemän hopeisia ja viisi pronssisia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui kuudenneksi. Lisäksi Suomi saavutti taidelajeissa kaksi kultamitalia, yhden hopean ja yhden pronssin.
Keihäänheitossa hopeaa saavuttanut Kaisa Parviainen oli ensimmäinen suomalainen henkilökohtaisen olympiamitalin saanut naisurheilija. Taidelajeihin kuuluneessa lyriikkakirjallisuudessa kultaa voittanut Aale Tynni oli ensimmäinen suomalainen henkilökohtaisen olympiakultamitalin saanut nainen.
Mitalistit > Kultaa

Tapio Rautavaara (Keihäänheitto)
Lenni Viitala (Vapaapaini 52kg)
Veikko Huhtanen, Paavo Aaltonen, Kalevi Laitinen, Olavi Rove, Einari Teräsvirta, Heikki Savolainen, Ale Saarvala ja Sulo Salmi (Voimistelu - joukkuekilpailu)
Paavo Aaltonen (Voimistelu - hyppy ja hevonen)
Veikko Huhtanen (Voimistelu - moniottelu ja hevonen)
Heikki Savolainen (Voimistelu - hevonen, kolme suomalaista jakoi kullan)
Aale Tynni (Taidelajit - lyriikkakirjallisuus)
Yrjö Lindegren (Taidelajit - asemakaava-arkkitehtuuri)
Mitalistit > Hopeaa

Erkki Kataja (Seiväshyppy)
Kaisa Parviainen (Keihäänheitto)
Kelpo Gröndahl (Kreikkalais-roomalainen paini 87kg)
Olavi Rove (Voimistelu - hyppy)
Veikko Huhtanen (Voimistelu - nojapuut)
Kurt Wires (Melonta - kajakkiyksiköt 10000m)
Pauli Janhonen (Vapaakivääriammunta)
Kalervo Tuukkanen (Taidelajit - orkesterimusiikki)
Mitalistit > Pronssia

Reino Kangasmäki (Kreikkalais-roomalainen paini 52kg)
Paavo Aaltonen (Voimistelu - moniottelu)
Veikko Huhtanen (Voimistelu - rekki)
Ture Axelsson ja Nils Björklöf 2 (Melonta - kajaakkikaksikot 1000m ja 10000m)
Ilmari Niemeläinen (Taidelajit - asemakaava-arkkitehtuuri)
THW Kiel

Turnverein Hassee-Winterbek Kiel, yleensä lyhyesti THW Kiel, on saksalainen käsipalloseura, jonka kotikaupunki on Kiel. Seura on perustettu vuonna 1904. Seura pelaa Saksan Bundesliigassa, joka on Saksan korkein sarjataso. THW Kiel on voittanut sarjan 21 kertaa, mikä tekee siitä liigan menestyneimmän joukkueen.
THW Kiel pelaa kotiottelunsa Sparkassen-Arenalla, jolle mahtuu 13 000 katsojaa. Seuran pelivärit ovat musta ja valkoinen. Seuran presidentti on Uwe Schwenker ja valmentaja islantilainen Alfreð Gíslasonmilloin?.
Saavutukset

Saksan Bundesliiga: 21 voittoa vuosilta 1957, 1962, 1963, 1994, 1995, 1996, 1998, 1999, 2000, 2002, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2020
Saksan cup: 11 voittoa vuosilta 1998, 1999, 2000, 2007, 2008, 2009, 2011, 2012, 2013, 2017, 2019
Saksan Supercup: 10 voittoa vuosilta 1995, 1998, 2005, 2007, 2008, 2011, 2012, 2014, 2015, 2020
Mestareiden liiga: 4 voittoa vuosilta 2007, 2010, 2012, 2020
EHF Cup: 4 voittoa vuosilta 1998, 2002, 2004, 2019
EHF Champions Trophy: 1 voitto vuodelta 2007
Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnaus: kerran finalisti, vuonna 2004
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus: 1 voitto vuodelta 2011
Kuuluisia pelaajia

Magnus Wislander
Henning Fritz
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu
Renren

| Renren Inc |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen
ISIN:  US7598921028
Perustettu:  joulukuu 2005
Perustaja:  Wang Xing, Wang Huiwen, Lai Binqiang
Toiminta-alue:  Kiina
Toimiala:  pikaviestintä
Henkilöstö:  4,602
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
| Renren |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Renren Inc.
Julkaisija:  Renren Inc.
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  joulukuu 2005
Vakaa versio:  Windows: 14.0.0 (7. maaliskuuta 2018; 4 vuotta sitten) iOS: 9.4.4 (8. maaliskuuta 2019; 3 vuotta sitten)  Android: 9.4.9 (30. huhtikuuta 2019; 3 vuotta sitten)
Tiedot
Käyttökielet:  kiina
Aiheesta muualla
[renren.com Verkkosivusto]
Renren (joka tunnettiin aiemmin nimellä Xiaonei Network) on kiinalainen yhteisöpalvelu, joka muistuttaa Facebookia. Se on suosittu opiskelijoiden keskuudessa. Renren Inc:n pääkonttori sijaitsee Chaoyangin alueella Pekingissä, ja sillä on lisätoimistoja Shanghaissa ja Guangzhoussa . Renren järjesti 740 miljoonan dollarin listautumisannin New Yorkin pörssissä huhtikuussa 2011.
Historia

Renrenin, jonka nimi oli tässä vaiheessa Xiaonei.com, perusti joukko opiskelijoita, mukaan lukien Wang Xing, Wang Huiwen ja Lai Binqiang Tsinghuan yliopistosta ja Tianjinin yliopistosta joulukuussa 2005. Joseph Chen, joka oli itse yrittänyt perustaa ChinaRen-nimisen opiskelijayhteisösivuston jo vuonna 1999 ja myi sen vuonna 2000, osti Xiaonein uuden yrityksensä Oak Pacificin kautta lokakuussa 2006.
Vuonna 1970 Kiinassa syntynyt Chen muutti perheensä kanssa Yhdysvaltoihin, missä hän opiskeli Massachusetts Institute of Technologyssa ja suoritti myöhemmin MBA-tutkinnon Stanfordin yliopistossa.  Hän jatkaa hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana.
Maaliskuussa 2008 Xiaonei julkaisi WAP-versionsa, jota käyttäjät pystyivät käyttämään matkapuhelimien kautta. Xiaoneissa on pikaviestipalvelu (Rénrénzhuōmiàn, kiina: 人人桌面), joka on suunniteltu tyypillisesti XMPP:tä käyttäville käyttäjille, joka on suositumpi kuin Facebook-chat.
Elokuussa 2009 Xiaonei muutti virallisesti nimensä Renreniksi sekä verkkotunnuksensa www.renren.com:ksi. Ja myös logo on muuttunut kiinalaisesta sanasta "xiaonei" kiinalaiseksi sanaksi "renren" ("ren", joka tarkoittaa "ihmisiä" tai "henkilöitä" ja "kaikkia", kun sitä käytetään kahdesti peräkkäin). Tämä nimenmuutos "koulun sisällä" (Xiaonei 校内) "kaikkiin" (renren 人人) heijasti Oak Pacificin laajentumispyrkimyksiä – olla enemmän kuin opiskelijoille omistettu verkosto, mutta sen sijaan Kiinan suurin sosiaalisen verkoston verkkosivusto.
Huhtikuussa 2011 yhtiö haki SEC:lle nostaakseen 584 miljoonaa dollaria Yhdysvaltain listautumisannissa  tarjoten Renrenin osakkeita New Yorkin pörssissä. Yrityksen liikevaihto vuonna 2010 oli 76 miljoonaa dollaria.
Aluksi käyttäjät pystyivät käyttämään sivustoa vain tietyistä korkeakouluille kuuluvista IP-osoitteista. Tämä tehtiin kannustamaan käyttäjiä käyttämään todellista identiteettiään palvelussa.
Yritysasiat

Renren Inc:n pääkonttori sijaitsee Jing An Centerin (S: 静安中心, T: 靜安中心, P: Jìng'ān Zhōngxīn ) 23. kerroksessa Chaoyangin alueella Pekingissä. Renrenin Shanghain toimisto sijaitsee SOHO Zhong Shan -aukiolla (S: SOHO中山广场, T: SOHO中山廣場, P: SOHO Zhōngshān Guǎngchǎng ) Shanghain Changningin alueella . Renrenin Guangzhoun toimisto sijaitsee China Shine Plazassa (S: 耀中广场, T: 耀中廣場, P: Yàozhōng Guǎngchǎng ) Tianhen alueella, Guangzhoussa.
Helmikuussa 2011 Renren ilmoitti ennen listautumista, että sillä oli 160 miljoonaa rekisteröityä käyttäjää. Myöhemmin, huhtikuussa 2011, sen täytyi päivittää lausuntonsa "yhteensä 31 miljoonaan aktiiviseen kuukausittaiseen käyttäjään".
Avoin alusta

Heinäkuussa 2007 Xiaonei julkisti virallisesti avoimen alustansa, jolloin kolmannet osapuolet pystyvät integroitua alustaan tekemällä muutoksia ja lisäämällä toimintoja. Xiaonein luetellut sovellusliittymät ovat melko samanlaisia kuin Facebookin tarjoamat sovellusliittymät, ja osa Xiaonein kehittäjistä kehittää Facebookin SDK:n pohjalta.