stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Josemaría Escrivá
Kirjoitukset > Suomeksi käännetyt kirjat

Tie (espanjankielinen alkuteos Camino) sisältää mietteitä kristillisestä vaelluksesta.
"Lue nämä neuvot hitaasti. Mietiskele rauhassa näitä ajatuksia. Ystävän, veljen ja isän luottamuksella lausun sinulle nämä asiat puoliääneen. Jumala kuulee keskustelumme..." (esipuheesta)
Jumalan ystäviä (espanjankielinen alkuteos Amigos de Dios) sisältää saarnoja inhimillisistä ja kristillisistä hyveistä.
Kristus kulkee lähelläsi (espanjankielinen alkuteos Es Cristo que pasa) koostuu saarnoista kirkkovuoden varrelta.
Pyhä ruusukko (espanjankielinen alkuteos Santo Rosario) on ruusukko-rukouksen mietiskelyä.
Via Crucis on ristin tien asemien mietiskelyä.
Kirjoitukset > Elämäkerta

Josemaría Escriván elämäkerta suomeksi on Jumalan tahdissa (ranskankielinen alkuteos Au Pas de Dieu)
Muuta kirjallisuutta

Jumalan tahdissa. Pyhä Josemaría, Opus Dein perustaja. Francois Gondrand,  (Okeanos, 2005).
Vägen till Opus Dei. Om grundaren och verket. Erik Kennet Pålsson (Bokförlaget Catholica, Helsingborg, 1989).
Ordinary Work, Extraordinary Grace. My Spiritual Journey in Opus Dei. Scott Hahn (Doubleday, 2006).
Opus Dei. Life and Work of its Founder Josemaría Escrivá. Peter Berglar (Scepter Publishers, Princeton, NJ, 1994).
Opus Dei. Leadership and Vision in Today's Catholic Church. Vittorio Messori (Regnery Publishing, Washington D.C.,1997).
The Founder of Opus Dei (3 Vols.) Andres Vazquez de Prada.
The Canonical Path of Opus Dei. The History and Defense of a Charism. Amadeo de Fuenmayor, Valentin Gomez-Iglesias and Jose Luis Illanes (Scepter Publishers, Princeton, NJ, 1994).
Aiheesta muualla

Opus Dei
Pyhän Josemarían kirjoja
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat 2  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Rinkaby

| Rinkaby |
| --- | --- |
 Rinkabyn kirkko
 Rinkaby
 Koordinaatit: 55°59′01″N, 14°16′17″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Kunta:  Kristianstad
Väkiluku (31.12.2023):  748
Rinkaby on taajama Kristianstadin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 748 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rinkaby Wikimedia Commonsissa
Eetu Koivistoinen

| Eetu Koivistoinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Koippa
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Luulaja
Sarja:  SHL
Pelinumero:  13
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Salamat (II-div.) KeuPa HT (Mestis) Lukko (SML) HIFK (SML)
Eetu Koivistoinen (s. 13. heinäkuuta 1995 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Ruotsin SHL-liigan Luulajaa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Koivistoinen osaa pelata myös laidassa.
Ura > Maajoukkeura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Piešťany 2012 | jääkiekko |  |
Koivistoinen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Koivistoinen on pelannut 37 poikien maaottelua. Hän on toiminut Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Suomen A-maajoukkueessa Koivistoinen on pelannut kolme ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksessa 5. marraskuuta 2020 Helsingin Hartwall Arenassa alle 20-vuotiaiden maajoukkuepelaajista koottua Venäjää vastaan. Koivistoinen merkittiin heti Suomen ykkössentteriksi laidoilleen Aleksi Saarela ja Jere Innala.
Muuta

Koivistoisella on kaksi pikkuveljeä; Jesse ja Osku. Jesse on pelannut jalkapalloa maalivahtina ja Osku pelaa jääkiekkoa hyökkääjänä Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Bodens HF:ssä. Veljesten isä Tommi Koivistoinen pelasi jalkapalloa maalivahtina ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta sekä yhden Suomen Cupin. Eetu Koivistoisen avovaimo Kerttu Höydén on pelannut yli sata ottelua Naisten Superpesiksessä. Parilla on vuonna 2017 syntynyt poika.
Eetu Koivistoinen on itsekin harrastanut jalkapalloa mm. Raittius- ja urheiluseura Zoomissa vuonna 2014.
Dansband

| Dansband |
| --- | --- |
Alkuperä:  Country, pop, rock and roll, swing, iskelmä
Alkuperämaa:   Ruotsi
Kehittymisen ajankohta:  1970-luku
Tyypillisiä soittimia:  kitara, basso, rummut, koskettimet, saksofoni, haitari, steel-kitara
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  dansbandspop
Dansband on ruotsalainen termi, jota käytetään "dansbandmusik"-tyylin tanssimusiikkia esittävästä yhtyeestä. Tanssi tapahtuu yleensä pareissa. Myös jitterbug- ja foxtrot-tansseja voidaan esittää dansband-yhtyeen musiikin tahdissa. Yhtyeiden pääasialliset vaikutteet ovat 1950- ja 1960-lukujen rock-musiikissa.
Termit dansband ja dansbandmusik otettiin käyttöön noin 1970, jolloin ruotsalaisessa pop-musiikissa kehittyi oma tyylinsä. Tyyli kehittyi pääasiassa Ruotsissa, mutta on levinnyt myös Tanskaan, Norjaan ja Suomen ruotsinkielisille alueille.
Dansband-yhtye matkustaa yleensä bussilla ja esiintyy useita kertoja viikossa vuoden ympäri. Useat yhtyeet on nimetty laulajan mukaan, ja nimen perään on liitetty sana orkester. Tapa juontaa vanhojen tanssiorkestereiden nimeämiskäytännöstä, jotka usein nimettiin kapellimestarin mukaan.
Yhtyeiden pääkohderyhmää ovat keski-ikäiset aikuiset. Musiikki esitetään yleensä elävän yleisön edessä paikoissa, joissa yleisö on kiinnostunut tanssimisesta eikä halua keskittyä ainoastaan kuuntelemaan yhtyeen esiintymistä.
Tunnettuja yhtyeitä

Arvingarna, Ruotsi
Barbados, Ruotsi
Berth Idoffs, Ruotsi (1958–)
Black Jack, Ruotsi
Chiquita, Ruotsi
Elisa’s, Ruotsi
Flamingokvintetten, Ruotsi
Kjell Roos band ("Roosarna"), Ruotsi
Larz-Kristerz, Ruotsi
Lasse Stefanz, Ruotsi
Lotta & Anders Engbergs orkester, Ruotsi (1989–1994)
Lotta Engbergs orkester, Ruotsi (1994–2002)
Ole Ivars, Norja
Rolandz, Ruotsi
Scotts, Ruotsi
Sten & Stanley, Ruotsi
Streaplers, Ruotsi
Sven-Ingvars, Ruotsi
Thorleifs, Ruotsi
Tommys, Suomi
Vikingarna, Ruotsi
Wizex, Ruotsi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dansband Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Dansband
Käännös suomeksi
Sami Huovila

| Sami Huovila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntymäaika:  5. heinäkuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka:  Jyväskylän maalaiskunta
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  paloesimies, tubettaja
Puoliso(t):  Sanna Huovila
Lapset:  2
Youtube-tiedot
Kanavan nimi:  Palomies Sami
Luoja:  Sami Huovila
Tyylilajit:  Palomies videot, pelivideot
Tilaajamäärä:  yli 41 tuhatta (tammikuu 2025 )
Katselukerrat:  2,9 milj. (tammikuu 2025 )
Kanavan sisällön kieli:  suomi
Muiden kanavien nimet:  FaijaRektaa
Muiden kanavien tilaajamäärät:  35,5 tuhatta (tammikuu 2025 )
Muiden kanavien katselukerrat:  1,9 milj. (tammikuu 2025 )
Sami Huovila (s. 5. heinäkuuta 1977 Jyväskylän maalaiskunta), on suomalainen palomies, tubettaja ja televisiopersoona. Huovila on perustanut kaksi kanavaa Youtubeeen, Palomies Sami -kanavan vuonna 2013 ja FaijaRektaa -kanavan vuonna 2019. Hänen poikansa on tubettaja Tixtuu eli Tito Huovila.
Ura

Huovila työskentelee Keski-Suomen pelastuslaitoksella paloesimiehenä. Hän on ollut vuonna 2013 kolme kuukautta kansainvälisessä henkilövaihdossa Yhdysvalloissa, Floridassa, Jacksonvillessä.
Vuonna 2018 Huovila osallistui kilpailuun Suomen paras palomies -ohjelmassa, mutta hän reväytti takareitensä ja joutui keskeyttämään kilpailun. Huovila osallistui vuoden 2017 joulukuussa hyväntekeväisyyteen Jussi Sintosen, Anton Khreliatsen, Brother Christmasin ja Kristoffer Ignatiuksen kanssa Tampereen yliopistollisessa sairaalassa. Suomen paras palomies -ohjelman kautta he pääsivät lahjoittamaan 3 000 euroa hematologian ja onkologian osastolle, jossa hoidetaan syöpää sairastavia lapsia.
Huovila on ollut poikansa Tito ”Tixtuu” Huovilan kanssa striimaajana suomalaisessa e-urheiluorganisaatiossa KOVA Esportsissa.
Ura > Youtube-kanavat

Vuonna 2013 Huovila perusti Palomies Sami -kanavan YouTubeen. Kanavalleen hän kuvaa videoita harjoituksista ja työtehtävistä. Kanavalla on lokakuussa 2024 yli 41 000 tilaajaa.
Vuonna 2019 Huovila perusti hänen toisen Youtube-kanavan, koska pelivideot poikkesivat liikaa palomies-aiheisista videoista. Kanavan nimi on FaijaRektaa. Kanavalle Huovila on kuvannut videoita pelistä Counter-Strike: Global Offensive. Kanavalla on lokakuussa 2024 yli 35 000 tilaajaa. Molemmille kanaville Huovila ei ole kuitenkaan julkaissut videoita 2022 vuoden jälkeen.
TV-ohjelmat

| Ohjelma | Vuosi |
| --- | --- |
Suomen paras palomies: 2018
Aiheesta muualla

Palomies Sami -kanava Youtubessa
FaijaRektaa -kanava Youtubessa
Lapsikuoro Jippii

Jippii-lapsikuoro esiintymässä Juhannuskonferenssissa vuonna 2009.
Jippii-kuorot ovat suomalaisia ja nykyisin myös muissa maissa toimivia lapsikuoroja. Ne toimivat seurakunnissa ja kouluissa useiden eri kirkkokuntien alaisuudessa. Kuorotoiminta on maksutonta, ja kaikki halukkaat lapset ja lapsikuorot voivat tulla mukaan. Jippii-lauluissa kaikuu evankeliumi, ja laulujen kautta lapset osallistuvat lähetystyöhön.
Jippii-kuorot Suomessa

Suomessa Jippii-kuorotoiminnassa on mukana noin sata lapsikuoroa, jotka toimivat itsenäisesti omilla paikkakunnillaan. Kuorojen mukana Jippii-orkestereissa soittaa kymmeniä ammattimuusikkoja. Toiminnan tueksi on julkaistu nuotit ja musiikkitaustat Jippii-lauluista. Muutamia kertoja vuodessa järjestetään suurempia yhteiskonsertteja. Vuonna 2017 Suomen 100-vuotis- ja uskonpuhdistuksen 500-vuotisjuhlien kunniaksi Jippii-kuorot järjestivät ympäri Suomen kulkeneen Ristin maa 2017 -kiertueen yhdessä King's Kids -lähetysliikkeen kanssa. Suomeksi on julkaistu 12 Jippii-levyä, viimeisimpänä Raamatun punainen lanka-levyn vuonna 2021. Vuonna 2025 Jippii julkaisee 52 laulua, jotka on sävelletty suoraan Raamatun tekstiin. Valtaosan sävellyksistä ovat tehneet Tuomas ja Nyyti Kannisto.
Jippii-kuorot muissa maissa

Jippii-lauluja alettiin kääntää viroksi jo ennen kuin ensimmäinen suomenkielinen levy valmistui, ja unkarinkielinen Jippii-äänite ilmestyi pian suomalaisen levyn jälkeen. Nyt Jippii-äänitteitä on tehty jo 60 kappaletta 39 kielellä. Laulujen käännösohjelmassa on yli sata kieltä. Laulut äänitetään paikallisten lasten kanssa kussakin maassa. Jippii-kuoroja on muun muassa Virossa, Latviassa, Liettuassa, Venäjällä, Albaniassa, Armeniassa, Brasiliassa, Madagaskarilla, Nepalissa, Intiassa, Laosissa ja Japanissa. Kansainvälisissä Jippii-konserteissa lapset laulavat samoja lauluja monilla eri kielillä. Vuoden 2014 lopussa julkaistu georgiankielinen levy on 35. Jippii-äänite ja oletettavasti ensimmäinen korkealaatuinen hengellinen lastenmusiikkilevy Georgiassa.
Historia

Jippii-toiminta alkoi vuonna 1998 Suomessa Fida International -lähetysjärjestön lapsityössä. Sittemmin Jippiimissio on itsenäistynyt omaksi toimijaksi. Ensimmäiset Jippii-laulut tehtiin vuonna 2000 ja ensimmäinen suomenkielinen Jippii-äänite nimeltään Jippii, Taivaan Isän hommissa julkaistiin vuonna 2001. Myös muunkielinen toiminta alkoi nopeasti, sillä viron-lähde? ja unkarinkieliset levyt julkaistiin pian suomenkielisen levyn jälkeen.
Muusikot

Jippii-kuoroille musiikkia ovat tehneet muun muassa Lasse Heikkilä, Jukka Salminen ja Tuomas Kannisto.
Jippiimissio ry

Jippii-kuorotoimintaa koordinoi Jippiimissio ry, joka myös tuottaa kuoroja varten erilaista materiaalia.
Aiheesta muualla

http://facebook.com/jippiimissio – Jippiimission Facebook-sivu
| n k Helluntaiherätys Suomessa |
| --- | --- |
 Historia 
Kirkot:  Finlands svenska pingstsamfund  Suomen Helluntaikirkko  Suomen Helluntaikansa 
Suurimmat seurakunnat:  Helsingin Saalem  Fila Church Helsinki  Jyväskylän helluntaiseurakunta  Kuopion helluntaiseurakunta  Lahden helluntaiseurakunta  Oulun helluntaiseurakunta  Pietarsaaren Elim  Seinäjoen helluntaiseurakunta  Tampereen helluntaiseurakunta  Turun helluntaiseurakunta  Vaasan helluntaiseurakunta  Vasa Sion  Luettelo seurakunnista 
Henkilöt:  Ball Barratt  Brofeldt  Castrén  Fellman  Ahonen  Andström  Antturi  Bengström  Bergstén  Haapala  Havupalo  Kallionpää  Klemetz  Korhonen  Korpi  Kunnas  Kukkula  Launonen  Lundin  Luoto  Manninen  Rosenberg  Sigfrids  Tuppurainen  Yli-Vainio  Ylppö  Yrjölä  Öhberg 
Järjestöt:  Elämä ja Valo  Evankelistakoti  Fida International  Finlands svenska pingstmission  Helluntaiseurakuntien musiikki  Helluntaiseurakuntien työntekijät HELP  Iso Kirja  Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö  Samaria-lähetys 
Media:  Aikamedia  Avainmedia  Finmedia  Hyvä Sanoma  Livet  Ristin Voitto  Taborförlaget 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Fifteen-leiri  Hengellinen laulukirja  Juhannuskonferenssi  Lapsikuoro Jippii  Royal Rangers  Syyspäivät  Youth Celebration 
Pohjoismaiden helluntaiyhteisö • Euroopan helluntaiyhteisö • Maailman helluntaiyhteisö • Assemblies of God • Helluntaiherätys Ruotsissa
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2008

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2008 pelattiin Kiinassa, ottelupaikkakuntana toimi Harbin. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat, joka voitti finaalissa Kanadan 4–3. Suomi palasi mitalikantaan ensi kertaa sitten vuoden 2004 voittamalla pronssiottelussa Sveitsin maalein 4–1.
Loppusijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
:  Yhdysvallat
:  Kanada
:  Suomi
4.:  Sveitsi
5.:  Ruotsi
6.:  Venäjä
7.:  Japani
8.:  Kiina
9.:  Saksa
Kirsi Ståhlberg

| Kirsi Ståhlberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1980 (ikä 44) Kouvola, Suomi
Ammatti:  näyttelijä laulaja rekrytointikonsultti
Näyttelijä
Aktiivisena:  2008-
Merkittävät roolit:  Isabella Holm (Salatut elämät) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kirsi Hannele Ståhlberg (s. 15. kesäkuuta 1980 Kouvola) on suomalainen laulaja, näyttelijä ja rekrytointikonsultti.
Elämä

Ståhlberg asui nuoruudessaan Lappeenrannassa, mutta nykyisin Helsingissä. Ståhlberg näytteli draamasarjassa Salatut elämät Isabella Holmin roolissa syksystä 2007 loppuvuoteen 2013 asti (televisiossa 2008–2014). Hän on myös esiintynyt musikaaleissa ja muissa lauluproduktioissa. Ståhlberg oli mukana kahden lappeenrantalaisen ystävänsä kanssa Tenavatähti-kilpailussa vuonna 1992. Tyttöjen lauluyhtye kilpaili kappaleella Rinnakkain ja pääsi semifinaaliin sekä levyttämään Tenavatähti 1992 -kokoelmalevylle.
Ståhlberg valmistui muusikoksi Lahden ammattikorkeakoulusta musiikkiteatterin koulutusohjelmasta vuonna 2006 pääaineinaan laulu ja näyttelijän työ. Hän näytteli Timo Rautiainen & Neljäs Sektori -yhtyeen musiikkivideossa Piru minut periköön.
 Ståhlberg on toiminut vuodesta 2017 Ylellä rekrytointikonsulttina ja tekee sen lisäksi äänitöitä ja mainoksia.
Ståhlberg on naimisissa ja hän sai miehensä kanssa tyttölapsen marraskuussa 2014.
Roolit > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2008–2014 | Salatut elämät | Isabella Holm |
| 2013 | Mun ainoot 30 minsaa | Hanne |
Roolit > Nettisarjat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Vuosi | Nettisarja | Rooli |
| 2014 | Kämppikset | Anne Makkonen |
Aiheesta muualla

Kirsi Ståhlbergin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirsi Ståhlbergin blogi Kirsikankukkia
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Elisabet Fjodorovna

| Elisabet Jelisaveta Fjodorovna |
| --- | --- |
 Venäjän suuriruhtinatar Hessenin prinsessa
 Suuriruhtinatar Jelisaveta Fjodorovna 1887
Syntynyt:  Elisabeth Alexandra Luise von Hessen-Darmstadt und bei Rhein 1. marraskuuta 1864 Bassungen, Darmstadt, Hessen, Saksan liitto
Kuollut:  18. heinäkuuta 1918 (53 vuotta) Alapajevsk, Neuvosto-Venäjä
Hautapaikka:  Jerusalem, Israel
Puoliso:  Sergei Aleksandrovitš  (vih. 1884; k. 1905)
Suku:  Romanov (avioliiton kautta) Hessen
Isä:  Ludvig IV
Äiti:  Alice
Uskonto:  ortodoksisuus, aiemmin luterilaisuus
Nimikirjoitus:  
Elisabet Jelisaveta Fjodorovna (ven. Елизавета Фëдоровна, Jelizaveta Fjodorovna, synt. prinsessa Elisabeth "Ella" Alix Luise von Hessen und bei Rhein); (1. marraskuuta 1864 Bassungen, Darmstadt, Hessen – 18. heinäkuuta 1918 Alapajevsk, Neuvosto-Venäjä) oli Hessen-Darmstadtin prinsessa ja avioliiton kautta venäläinen suuriruhtinatar.
Prinsessa Elisabeth von Hessen, Alexander Bassano 1883
Hessenin suurherttua Ludwig ja suurherttuatar Alice lapsineen toukokuussa 1875. Vas. Ella, isä Ludwig sylissään Marie, äiti Alice, Victoria, Irene, Ernie ja Alix keskellä.
Suku

Elisabetin eli Ellan vanhemmat olivat Hessen-Darmstadtin suurherttua Ludwig IV (1837–1892) ja prinsessa Alice, Hessenin suurherttuatar. Hänen äidinpuoleiset isovanhempansa olivat kuningatar Viktoria ja prinssi Albert. Hänellä oli kuusi sisarusta, joista kahdella veljellä oli perinnöllinen B-hemofilia. Elisabetin nuorin sisar oli keisari Nikolai II:n puoliso keisarinna Aleksandra Fjodorovna.
Nuoruudessaan prinsessa Elisabetiä pidettiin yhtenä Euroopan kauneimmista naisista ja hänellä oli paljon ihailijoita, joihin lukeutui myös hänen 19-vuotias serkkunsa, Saksan kruununprinssi ja tuleva keisari Vilhelm II, jonka kosinnasta hän 14-vuotiaana vuonna 1878 kieltäytyi. Häntä kosivat turhaan myös lordi Charles Montagu, Manchesterin herttua William Drogo Montagun poika; tuleva sotamarsalkka Henry Wilson sekä tuleva Badenin suurherttua Fredrik II, jonka isoäiti leskikeisarinna Augusta raivostui Elisabetin kieltäytymisestä niin että heidän välinsä huononivat pitkäksi aikaa.
Avioliitto

Elisabet avioitui suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitšin kanssa Talvipalatsin kirkossa Pietarissa 15. kesäkuuta 1884 ja otti nimen Elisabet (Jelisaveta) Fjodorovna. Heidän häissään 16-vuotias tuleva Nikolai II tapasi Elisabetin nuorimman sisaren Alixin eli tulevan puolisonsa Aleksandra Fjodorovnan.
Hän kääntyi vapaaehtoisesti ortodoksiseen uskoon vuonna 1891. Kaikki sukulaiset eivät tästä pitäneet ja pilkkasivat Elisabetiä tämän valinnasta, muun muassa luterilaisen uskonsa säilyttänyt suuriruhtinatar Maria Pavlovna katkera kosija, serkku Vilhelm II.
He asettuivat aluksi Pietariin Beloselski-Belozerskin palatsiin. Vuodesta 1892 he asuivat palatsissa Kremlissä Moskovassa, jonka kenraalikuvernööriksi Sergei Aleksandrovitš oli nimitetty, ja kesäisin sen lähistöllä Iljinskin palatsissa. Heillä ei ollut omia lapsia, mutta he toimivat vuodesta 1902 lähtien Sergein veljenpojan ja -tyttären, Dmitri Pavlovitšin ja Maria Pavlovnan kasvatusvanhempina näiden isän Pavel Aleksandrovitšin ollessa maanpaossa rakastajattarensa ja heidän lastensa kanssa.
Leskeys ja hyväntekeväisyystyö

Elisabetin puoliso suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitš, joka oli tunnettu taantumuksellisuudestaan ja antisemitismistään, mikä aiheutti 20 000 juutalaisen pakkokarkotuksen Moskovasta, kuoli pommi-iskussa salamurha-attentaatissa Moskovan Kremlissä 17. helmikuuta 1905.
Suruajan jälkeen Jelisaveta Fjodorovna ryhtyi vegetaristiksi, käytti edelleen surupukua, myi kaiken omaisuutensa vuonna 1909 vihkisormustaan myöten ja näiden varojen avulla omistautui köyhien ja kärsivien auttamiselle. Hän perusti vuonna 1908 Moskovaan Martan ja Marian naisluostarin (ven. Марфо-Мариинская обитель, Марфо-Мариинская обитель милосердия во владении великой княгини Елизаветы Фёдоровны; Marfo-Mariinskajan luostari, Marfo-Mariinskajan Armon luostari suuriruhtinatar Jelisaveta Fjodorovnan hallussa), jonka yhteydessä oli myös sairaala ja orpokoti, ja toimi itse sen abbedissana.
Vallankumous ja kuolema

Lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1918 Vladimir Lenin määräsi Tšekan pidättämään Elisabethin. He karkottivat hänet ensin Permiin, sitten Jekaterinburgiin, missä hän vietti muutaman päivän ja hänen seurakseen liittyi muita keisarillisen suvun jäseniä. Heidät kaikki vietiin Alapajevskiin 20. toukokuuta 1918, missä heidät majoitettiin Napolnaja-kouluun kaupungin laitamilla.
Hänet ja hänen seuranaan ollut nunna Varvara Jakovleva surmattiin Alapajevskin kaupungin läheisessä metsässä 18. heinäkuuta 1918, samassa yhteydessä kuin suuriruhtinas Sergei Mihailovitš, ruhtinaat Ioann Konstantinovitš, Konstantin Konstantinovitš, Igor Konstantinovitš, suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitšin poika runoilija Vladimir Palei ja suuriruhtinas Sergein sihteeri Fjodor Remez. Sergei Mihailovitšia lukuun ottamatta heidät työnnettiin elävinä ja sidottuina 20 metriä syvään kaivoskuiluun sekä perään heitettiin käsikranaatteja sekä tuleen sytytettyjä puiden oksia. Kuolinsyy oli nälkään nääntyminen tai pudotuksesta seuranneet vammat. Lenin tervehti uutista Elisabetin kuolemasta sanomalla: "hyveellinen kuninkaallinen on suurempi vihollinen maailmanvallankumoukselle kuin sata tyranni-tsaaria".
Ortodoksisessa kirkossa suuriruhtinatar Elisabet Fjodorovnaa on kunnioitettu vuodesta 1981 lähtien uusmarttyyrinä ja pyhänä. Hänet ja Varvara Jakovlevna haudattiin vuonna 1921 Jerusalemiin Maria Magdalenan kirkkoon Getsemaneen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elisabet Fjodorovna Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Suuriruhtinatar Jelisaveta Fjodorovna 1885 hovipuvussa. Hänen yllään olevat keisarinna Maria Aleksandrovnalta tämän pojan, Jelisavetan puoliso Sergei Aleksandrovitšin vuonna 1880 perimät smaragdit hän sai tältä häälahjoina 1884  pietarilaisen kultaseppäliike Bolinin valmistamina. Puvun miehustassa olevan suurista smaragdeista tehdyn stomacher eli corsage korun osti häneltä 1905 jälkeen Osmanien sulttaani Abd-ul-Hamid II. Seitsemällä smaragdilla koristellun tiaran ja kaulakorun peri ottotytär Maria Pavlovna nuorempi, joka myi ne vuonna 1922 Jugoslavian kuningas Aleksanteri I:lle, joka lahjoitti ne puolisolleen kuningatar Marialle häälahjana. Heidän poikansa Pietari II myi ne kultasepänliike Van Cleef & Arpelsille vuonna 1953.
Jelisaveta Fjodorovna nunnana 1918
Aaron Heino

| Aaron Heino |
| --- | --- |
 Aaron Heino Riihimäellä hänen veistoksensa One of a Kind paljstustilaisuudessa 11. syyskuuta 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1977 (ikä 46–47) Pori
Ammatti:  kuvanveistäjä
Taiteilija
Palkinnot
 Suomen taideakatemian palkinto (2019) 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Aaron Heino (s. 1977, Pori) on kuvanveistäjä, joka tunnetaan teostensa omaperäisestä, tunnistettavasta tyylistä, jossa pitkälle abstrahoidut muodot yhdistyvät karheisiin veistospintoihin ja kiiltäviin automaaleihin. Hänen teoksensa ovat viimeisteltyjä, elegantteja ja usein myös hauskoja.
Aaron Heino opiskeli ensin Taidekoulu Maassa, josta siirtyi Lahden taideinstituuttiin, josta valmistui vuonna 2006. Hänen ensimmäiset yhteisnäyttelynsä olivat vuonna 2016 Karkkilassa ja Somerolla. Vuonna 2019 Heinolle myönnettiin Suomen taideakatemian palkinto, johon liittyi yksityisnäyttely Emmassa ja taiteilijajulkaisu.
Aaron Heinon teoksia on muun muassa Gösta Serlachiuksen, Wihurin, Nelimarkan säätiön ja Lähivakuutuksen kokoelmissa, yksityiskokoelmissa sekä Suomen valtion ja Porin ja Lahden kaupunkien kokoelmissa.