Russell Kirk
Elämä

Russell Kirk syntyi Plymouthissa, Michiganissa. Hänen isänsä oli rautatieinsinööri Russell Andrew Kirk ja äitinsä Marjorie Pierce Kirk. Kirk suoritti historiasta kandidaatintutkinnon Michigan State Universityssä ja maisterintutkinnon Duke Universityssä. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Yhdysvaltain asevoimissa ja oli kirjeenvaihdossa libertaarikirjailija Isabel Patersonin kanssa, joka auttoi muovaamaan hänen varhaista poliittista ajatteluaan. Hän oli vastaavanlaisessa kirjeenvaihdossa Albert Jay Nockin kanssa luettuaan tämän kirjan Our Enemy, the State. Sodan jälkeen hän siirtyi Skotlantiin St Andrewsin yliopistoon. Vuonna 1953 hänestä tuli ainoa yhdysvaltalainen, jolle oli myönnetty D.Litt (Doctor of Letters) -oppiarvo kyseisessä yliopistossa.
Kirk "laati toisen maailmansodan jälkeisen ohjelman konservatiiveille varoittamalla heitä, 'muutamista henkilöistä, joista jotkut olivat varsin tottumattomia suureen moraaliseen vastuuseen, ottamalla tehtäväkseen Nagasakin ja Hiroshiman väestöjen tuhoamisen. Tehtävämme on rajoittaa tällaisten hätiköityjen päätöksien mahdollisuutta.'"
Opintojensa päätyttyä Kirk otti viran aikaisemmassa opinahjossaan Michiganin osavaltion yliopistossa. Hän erosi sieltä vuonna 1959 tyytymättömänä opiskelijamäärän nopeaan kasvuun sekä yliopistourheilun ja teknisen koulutuksen painottamiseen perinteisten humanististen tieteiden kustannuksella. Tämän jälkeen hän viittasi halventavasti Michiganin yliopistoon nimityksillä "Cow College" tai "Behemoth-yliopisto". Myöhemmin hän kirjoitti akateemisten valtiotieteilijöiden ja sosiologien olevan "rodultaan typeriä koiria". Myöhemmällä iällään hän opetti vuoden Hillsdale Collegessa, jossa toimi humanististen tieteiden erittäin ansioituneena professorina (Distinguished Visiting Professor of Humanities).
Kirk kirjoitti usein kahteen amerikkalaiseen konservatiivilehteen, joiden perustamisessa hän oli ollut mukana: vuonna 1955 perustettu National Review sekä vuonna 1957 perustettu Modern Age, jonka ensimmäinen päätoimittaja hän oli vuosina 1957–59. Myöhemmin hänestä tuli Heritage -säätiön arvostettu jäsen (Distinguished Fellow) pitäen siellä useita luentoja.
Lähdettyään Michiganin yliopistosta Kirk palasi sukunsa kotiseudulle Michiganin Mecostaan, jossa hän kirjoitti monia kirjoja, akateemisia artikkeleita, esitelmiä sekä syndikoituja sanomalehtikolumneja, jolla hän vaikutti amerikkalaispolitiikkaan ja älylliseen ilmapiiriin. Vuonna 1963 Kirk kääntyi katolilaisuuteen ja meni naimisiin Annette Courtemanchen kanssa. He saivat neljä tytärtä. Kirkit tulivat tunnetuksi vieraanvaraisuudestaan ja he vastaanottivat Mecostan talossaan (tunnetaan nimellä "Piety Hill") monia politiikan, filosofian ja kirjallisuuden vaikuttajia sekä tarjosivat suojaa poliittisille pakolaisille, kulkureille ja muille. Heidän kodistaan tuli yliopisto-opiskelijoille eräänlainen konservatiivisen ajattelun seminaari. Piety Hillissä toimii nykyisin Russell Kirk Center for Cultural Renewal -opetuskeskus. Katolisuuteen kääntyneestä Kirkistä tuli Una Voce America -järjestön perustajajäsen.
Kirk ei aina pitänyt kiinni stereotyyppisestä "konservatiivisesta" äänestyskäyttäytymisestä. Huonoiksi presidenttivaihtoehdoiksi katsomiensa Franklin Rooseveltin ja Thomas Deweyn sijasta Kirk ”imperiumia” vastustaen äänesti sosialistipuolueen ehdokasta Norman Thomasia vuonna 1944. Vuoden 1976 presidentinvaaleissa hän äänesti Eugene McCarthya. Vuonna 1992 hän tuki republikaanien esivaaleissa Pat Buchanania istuvaa presidenttiä George H. W. Bushia vastaan, toimien Buchananin kampanjankomitean puheenjohtajana Michiganissa.
Kirk avusti Chronicles -lehteä. Vuonna 1989 presidentti Ronald Reagan palkitsi hänet Presidential Citizens Medalilla.