stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liikunnan Riemu

| Liikunnan Riemu |
| --- | --- |

Perustettu:  2011
Entiset nimet:  FC Liikunta
Kotiareena:  Liikuntatieteellinen tiedekunta
Paikkakunta:  Jyväskylä
Värit:  Musta ja turkoosi
Lajit:  futsal, jalkapallo, jääkiekko, taitoluistelu, tanssillinen voimistelu,  pöytätennis, voimistelu, koripallo, lentopallo, salibandy, alamäkiluistelu, kamppailulajit, uinti, lentopallo, pesäpallo
Jäseniä:  289
Puheenjohtaja:  Heidi Korhonen
Liikunnan Riemu on vuonna 2011 perustettu jyväskyläläinen urheiluseura. Sen jäsenistö koostuu pääasiassa Jyväskylän yliopiston opiskelijoista. Seuran tarkoituksena on tarjota jäsenilleen mahdollisuuksia toteuttaa omia urheiluharrastuksiaan kilpailu- tai harrastusmielessä edullisesti sekä levittää liikunnan sanomaa opiskelijoiden, henkilökunnan ja alumnien sekä koko yliopiston keskuuteen. Liikunnan Riemulla on myös lasten liikuntakerho, joka liikuttaa jyväskyläläisiä alakouluikäisiä lapsia.
Seuran lajivalikoimaan kuuluvat mm. futsal, alamäkiluistelu, jääkiekko, taitoluistelu, salibandy, joukkuevoimistelu, voimistelu, koripallo, jalkapallo, lentopallo sekä vesipallo. Suurin osa jaostoista on nimetty eläinten mukaan.lähde?
Värit ja logot

Seuran pääväri on turkoosi. Muut värit ovat musta ja valkoinen. Palloilujoukkueet ovat pelanneet vaihtelevasti turkooseilla/sinisillä, mustilla ja valkoisilla pelipaidoilla.
Joukkueen logon suunnitteli ja toteutti vuonna 2011 Jaakko Ropponen. Logossa oleva rakennus kuvaa liikuntatieteellisen tiedekunnan rakennusta Jyväskylän seminaarimäellä.
Historia

Seuran historia pohjautuu vuonna 2005 perustettuun jalkapallojoukkueeseen nimeltä FC Liikunta. Joukkue on moninkertainen opiskelijoiden jalkapallon Suomen mestari, minkä ansiosta se on päässyt useaan kertaan edustamaan Suomea myös opiskelijoiden EM-kilpailuissa. Riemun opiskelijoiden arvokilpailuihin osallistuvasta jalkapallojoukkueesta käytetään edelleen usein FC Liikunta -nimeä.
FC Liikunnan toiminnan myötä huomattiin liikuntatieteellisen tiedekunnan opiskelijoiden keskuudessa tarvetta useamman lajin kilpa- ja harrastetoimintaa tarjoavalle yleisseuralle. Liikunnan Riemun perustamiskokous pidettiin Jyväskylässä 15.3.2011.
Perustamisen jälkeen seura on kasvattanut  jäsenmääräänsä ja lajivalikoimaansa. Kaudella 2016–2017 seurassa oli 280  jäsentä. Joukkueita toimii useissa lajeissa yhteensä 17.
Futsal

Liikunnan Riemun edustusjoukkue pelaa Futsal Liigassa kaudella 2020-2021. Riemu pelaa kotiottelunsa Jyväskylän monitoimitalolla.
Seura nousi ensimmäistä kertaa Suomen futsalin pääsarjaan keväällä 2013 voitettuaan karsintaotteluissa liigajoukkue FC Jazzin, kaudella 2009–2010 joukkue pelasi vielä Keski-Suomen kolmosdivisioonassa.
Doug Patey

| Doug Patey> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. joulukuuta 1956 (ikä 68) Toronto, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1976–1979
Seurat:  Dayton Gems (IHL) Washington Capitals (NHL) Hershey Bears (AHL) Cincinnati Stingers (CHL) Houston Apollos (CHL) SaPKo (I-div.)
NHL-varaus:  73. varaus, 1976 Washington Capitals
WHA-varaus:  66. varaus, 1976 Phoenix Roadrunners
Douglas Edward Patey (s. 20. joulukuuta 1956 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 45 ottelua tehopistein 4+2=6 ja keräten kahdeksan jäähyminuuttia. Patey pelasi suurimman osan urastaan kuitenkin farmisarjoissa. Hän laukoi oikealta.
Ura

Patey pelasi junioriliiga OMJHL:n (nyk. OHL) Sault Ste. Marie Greyhoundsissa vuosina 1974–1976. Kaudella 1974–1975 hän oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä 31 osumallaan ja kaudella 1975–1976 Greyhoundsin kolmanneksi paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 45+65=110. Patey sijoittui sekä kymmenenneksi sekä OMJHL:n maali- että syöttöpörssissä.
Washington Capitals varasi Pateyn 73. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1976. Samana kesänä hänet varasi myös WHA-joukkue Phoenix Roadrunners. Patey siirtyi Capitalsin organisaatioon jo seuraavaksi kaudeksi 1976–1977 ja teki joukkueessa NHL-debyyttinsä pelattuaan 37 runkosarjaottelua tehopistein 3+1=4. Noin puolet kaudestaan hän pelasi IHL-joukkue Dayton Gemsissa. Kauden 1977–1978 Patey pelasi lähes kokonaan AHL-joukkue Hershey Bearsissa, jonka paras pistemies ja maalintekijä hän oli tehoilla 27+33=60. Patey pelasi kauden aikana myös kaksi NHL-ottelua. Kaudella 1978–1979 hän oli 22 osumallaan Bearsin kolmanneksi paras maalintekijä. Patey pelasi kauden aikana kuusi NHL-ottelua.
Edmonton Oilers varasi Pateyn omassa NHL:n laajennusvaraustilaisuudessaan 15. pelaajana kesällä 1979. Hän pelasi kauden 1979–1980 kuitenkin CHL:ssä Cincinnati Stingersin ja Houston Apollosin joukkueissa. Kaudella 1980–1981 Patey pelasi I-divisioonajoukkue Savonlinnan Pallokerhossa tehden 12 ottelussa tehot 12+6=18. SaPKo jäi hänen viimeiseksi seurakseen.
Muuta

Pateyn isoveli Larry pelasi omalla urallaan yli 700 NHL-ottelua.
Raymond Sawada

| Raymond Sawada |
| --- | --- |
 Sawada (valkoisessa paidassa) AHL-joukkue Texas Starsin riveissä tammikuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. helmikuuta 1985 Richmond, BC, Kanada
Kuollut: 10. huhtikuuta 2023 (38 vuotta) Richmond, BC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ray
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–2016
Aik. seurat:  Iowa Stars (AHL) Manitoba Moose (AHL) Dallas Stars (NHL) Texas Stars (AHL) St. John’s IceCaps (AHL) Colorado Eagles (ECHL) Tappara (SML) Belfast Giants (EIHL) Oji Eagles (ALIH)
NHL-varaus:  52. varaus, 2004 Dallas Stars
Raymond Masao Sawada (19. helmikuuta 1985 Richmond, Brittiläinen Kolumbia, Kanada – 10. huhtikuuta 2023) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän oli pelityyliltään voimahyökkääjä, joka laukoi oikealta.
Thaon kieli

| Thao> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Taiwan
Virallinen kieli:   Taiwan (kansalliskieli)
Puhujia:  4 (2014)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  länsiformosalaiset kielet
ISO 639-3:  ssf
 Ohje 
Thaon kieli on Keski-Taiwanissa Auringon ja Kuun järven kaakkoisrannan kylissä puhuttu kuoleva austronesialainen kieli. Thaojen etniseen ryhmään kuului 300 henkilöä vuonna 2007. Thaon kielen murteita ovat brawbaw ja shtafari. Vuonna 2014 puhujia oli vain neljä. Suurin osa kielen puhujista on siirtynyt minnan-kiinaan.
Thaoa kirjoitettiin latinalaisin aakkosin. Sanakirja ja kielioppi on julkaistu. Kieleen on otettu lainoja bununin kielestä.
Taiwanin valtio nosti thaon yhdessä muiden saaren aboriginaalikielten kanssa kansallisen kielen asemaan vuonna 2017.
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Dentaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Uvulaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m |  | n |  | ŋ |  |  |
| Klusiili | p | b | t | d |  |  | k | q | ʔ |
| Frikatiivi | f | θ | s | z | ʃ |  |  | h |
| Lateraali |  |  | ɫ | l |  |  |  |  |
| Tremulantti |  |  | r |  |  |  |  |
| Puolivokaali | w |  |  | j |  |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Queen

| Queen |
| --- | --- |

 Queenin klassisen kokoonpanon muodostaneet kitaristi Brian May, laulaja Freddie Mercury, basisti John Deacon ja rumpali Roger Taylor.
Tiedot
Toiminnassa:  1970–
Tyylilaji:  hard rock, glam rock, poprock, heavy metal, progressiivinen rock
Kotipaikka:  Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Brian May, kitara, laulu (1970–)  Roger Taylor, rummut, laulu (1970–) 
Entiset jäsenet:  Freddie Mercury, laulu, piano (1970–1991)  John Deacon, basso (1971–1997)  Mike Grose, basso (1970)  Barry Mitchell, basso (1970–1971)  Doug Bogie, basso (1971) 
Levy-yhtiö:  EMI   Parlophone   Elektra   Capitol   Hollywood   Island  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Queen on vuonna 1970 perustettu englantilainen rockyhtye ja yksi kaikkien aikojen suosituimmista yhtyeistä. Queenin klassiseen kokoonpanoon kuuluivat Freddie Mercury (laulu, piano, kosketinsoittimet), Brian May (kitara), Roger Taylor (rummut) ja John Deacon (bassokitara). Mercuryn kuoltua AIDSiin marraskuussa 1991 yhtye vaipui hiljaiseloon. Myös Deacon jättäytyi sittemmin syrjään yhtyeen toiminnasta.
Queen aktivoitui laulaja Paul Rodgersin kanssa uudistuneella kokoonpanolla vuonna 2004. Paul Rodgersin ja Queenin yhteistyö päättyi kahden maailmankiertueen ja yhden studioalbumin jälkeen vuonna 2009. Queen on kiertänyt 2010-luvulla yhdessä Adam Lambertin kanssa esiintyen nimellä Queen + Adam Lambert.
Queenia on kutsuttu muun muassa stadionrockin, glam rockin ja progressiivisen rockin edelläkävijäksi. Queen vaikutti merkittävästi myös raskaan rockin ja heavy metalin kehitykseen 1970-luvulla. Yhtye on maailmanlaajuisesti julkaissut 18 listaykkösalbumia, 17 listaykkössingleä ja kymmenen listaykkös-DVD:tä. Niitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 300 miljoonaa kappaletta.
Queenin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Bohemian Rhapsody”, ”Somebody to Love”, ”We Will Rock You”, ”We Are the Champions”, ”Don’t Stop Me Now”, ”Another One Bites the Dust”, ”Radio Ga Ga”, ”I Want to Break Free”, ”A Kind of Magic”, ”I Want It All”,”Who Wants to Live Forever” ja ”The Show Must Go On”.
Historia > Queenin synty

Kitaristi Brian May ja laulaja-basisti Tim Staffell olivat kuuluneet 1984-nimiseen yhtyeeseen. Se hajosi vuonna 1968, ja May ja Staffell päättivät perustaa uuden yhtyeen, johon liittyi rumpaliksi Roger Meaddows-Taylor (myöh. Roger Taylor). Uusi yhtye sai nimekseen Smile, ja sen ensimmäinen konsertti oli lokakuussa 1968 Pink Floydin lämmittelijänä. Yhtye pääsi myös levyttämään Mercury Recordsille ja julkaisi elokuussa 1969 Yhdysvalloissa singlen ”Earth”.
Laulaja-basisti Staffell jätti Smilen vuonna 1970, jolloin yhtye oli jälleen ilman laulajaa. Mayn ja Taylorin ystävä Freddie Mercury (ent. Farrokh Bulsara), ehdotti kuitenkin uuden yhtyeen perustamista. Maylla ja Taylorilla ei ollut mitään menetettävää, joten he suostuivat. Tosin he halveksuivat Mercuryn ajatusta nimetä yhtye Queeniksi (’kuningatar’), sillä musiikillinen ilmapiiri oli tuolloin hyvin maskuliininen. Mercuryn mielestä se oli kuitenkin vahva, yleismaailmallinen ja mahtipontinen nimi. Hän oli myös tietoinen sen homoseksuaalisesta sivumerkityksestä, joka kuitenkin oli hänen mukaansa vain yksi osa sitä.
Basistin löytäminen osoittautui vaikeaksi, ja vuoden 1971 aikana usea yrittäjä osoittautui sopimattomaksi. Lopulliseksi basistiksi saatiin lopulta John Deacon, jonka May ja Taylor olivat tavanneet yliopiston diskossa. Yhtye solmi vuonna 1973 levytyssopimuksen EMI-yhtiön kanssa.
Historia > 1970-luku – ”No synthesizers”

Queenin ensimmäinen albumi oli vuonna 1973 ilmestynyt Queen, jolla on raskasta rockia ja heavy metalia. Levy ei ollut suuri kaupallinen menestys. Albumi äänitettiin kiireessä pääasiassa yöaikaan. Julkaisun jälkeen Queen lähti Britannian-kiertueelle Mott the Hoople -yhtyeen lämmittelijänä.
Seuraavana vuonna 1974 ilmestynyt tummasävyinen Queen II menestyi yhtyeen kotimaassa saavuttaen listan viidennen sijan, ja Yhdysvalloissa se pääsi niukasti 50 myydyimmän joukkoon. Albumin äänitykseen oli panostettu huomattavasti esikoisalbumia enemmän. Queen II:lta löytyi myös yhtyeen ensimmäinen hitti ”Seven Seas of Rhye”, joka pääsi Britanniassa sijalle 10. Queen oli esittänyt kappaleen ennen sen julkaisua Top of the Pops -tv-ohjelmassa. Hyvä menestys niin albumi- kuin singlelistallakin siivitti Queenin tekemään ensimmäisen oman Britannian-kiertueensa sekä Amerikan-kiertueen, siellä jälleen Mott the Hooplen lämmittelijänä. Queenin kiertueen viimeiset esiintymiset jouduttiin kuitenkin perumaan kitaristi Brian Mayn sairastuttua hepatiittiin.
Edelleen 1974 julkaistu kolmas albumi Sheer Heart Attack ja erityisesti sen singlejulkaisu ”Killer Queen” nostivat Queenin suursuosioon. Ensisijaisesti hard rockia ja heavy metalia sisältäneen albumin äänitys oli aloitettu Brian Mayn yhä sairastaessa, joten hän joutui äänittämään kitara- ja lauluosuutensa muuta yhtyettä myöhemmin. Levy nousi brittilistalla toiseksi, ja ”Killer Queen” -single pääsi kymmenen myydyimmän tuntumaan Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla. Sheer Heart Attack -albumilla on myös konserttisuosikiksi noussut single ”Now I’m Here” sekä ”Stone Cold Crazy”, jota on pidetty yhtenä thrash metal -genren ensiaskeleista.
Historia > Suursuosio 1970-luvulla

Albumi A Night at the Opera nosti Queenin vuonna 1975 suursuosioon. Levy oli Britanniassa neljä viikkoa listaykkösenä ja Yhdysvalloissakin neljäntenä. Levyn teemasingle, Mercuryn kirjoittama kuusiminuuttinen rock-ooppera ”Bohemian Rhapsody”  muodostui Queenin läpimurtosingleksi ja oli Britannian listaykkönen yhdeksän viikon ajan vuodenvaihteessa 1975–76. A Night at the Opera muutti yhtyeen tyylilajin tyystin. Kitarariffit, sovitukset ja Mercuryn mahtipontinen laulu toivat yhtyeelle paljon uusia faneja. Levy oli sekoitus useita eri musiikkityylejä ja sai kehuja kriitikoilta. A Night at the Opera oli ilmestyessään maailman kallein albumi.
Menestys sai jatkoa vuonna 1976 julkaistulla A Day at the Races -albumilla, jonka nimi oli edellisen levyn tapaan lainattu Mercuryn ihailemien Marxin veljesten elokuvasta. Levyä myytiin pelkästään ennakkoon yli puoli miljoonaa kappaletta, ja se oli viikon ajan Britannian listaykkösenä. Levyn suurimpia hittejä olivat kappaleet ”Tie Your Mother Down” ja ”Somebody to Love”. Näistä jälkimmäinen nousi Yhdysvaltain listalla 11:nneksi ja Britanniassa toiseksi. Samana vuonna Queen soitti myös jättimäisen ilmaiskonsertin Lontoon Hyde Parkissa, jonne kerääntyi jopa 180 000 kuuntelijaa.
Vuonna 1977 julkaistu News of the World saavutti Britannian albumilistan nelostilan. Levy sisältää urheilupiireissä suositut kappaleet ”We Will Rock You” ja ”We Are the Champions” sekä John Deaconin säveltämän balladin ”Spread Your Wings”, josta tuli pieni hitti Britanniassa. Punk-henkisellä ”Sheer Heart Attack” -kappaleella Queen uudisti tyyliään. Albumilla yhtye oli siirtynyt soitossaan suoraviivaisempaan rock-ilmaisuun. Myös teatraaliset esiintymisvaatteet vaihdettiin yksinkertaisempaan rock-tyyliin.
Albumi Jazz julkaistiin 1978. Se sisälsi muun muassa menestyskappaleet ”Fat Bottomed Girls”, ”Don’t Stop Me Now”, ”Bicycle Race” ja Mercuryn säveltämän omaperäisen ”Mustaphan”. Albumin tuotti yhtyeen ensimmäiset levyt tuottanut Roy Thomas Baker. Levy pääsi Yhdysvalloissa kuudenneksi ja Britanniassa toiseksi. Albumi ei hyvästä kaupallisesta menestyksestä huolimatta voittanut kriitikoita puolelleen ja Rolling Stone -lehti kuvasi sitä kuuluisassa arvostelussaan ”fasistiseksi”. ”Fat Bottomed Girls” -singlen videon kuvauksia varten Queen vuokrasi käyttöönsä tennisstadionin Wimbledonista. Siellä yhtye järjesti tempauksen, jossa 65 alastonta naista pyöräili kilpaa stadionin ympäri. Myös singlen kannessa käytettiin alastoman naisen kuvaa, mikä kohdisti yhtyeeseen seksismisyytöksiä erityisesti Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Vuosi 1979 oli ensimmäinen, jolloin Queen ei julkaissut uutta studioalbumia. Sen sijaan markkinoille tuli kahden vinyylin konserttitallenne Live Killers, joka oli koostettu kevään 1978 Euroopan-kiertueelta. Albumi nousi kolmoseksi Britanniassa ja 20 joukkoon Yhdysvalloissa.
Historia > Freddie Mercuryn kuolema

Vuoden 1991 Innuendo oli edeltäjiään suurempi menestys. Brittilistoilla sekä albumi että samanniminen ensisingle nousivat suoraan listaykkösiksi, ja Yhdysvalloissakin albumi saavutti listasijoituksen 30. Freddie Mercuryn vähenevää aikaa peilaten kappaleisiin ”Innuendo”, ”I’m Going Slightly Mad” ja ”The Show Must Go On” tuli synkkäteemaisia sanoituksia. Vuoden päätteeksi julkaistu toinen kokoelma Greatest Hits II muodostui suureksi menestykseksi, ja se on muun muassa Suomessa kaikkien aikojen myydyin ulkomainen levy.
Mercuryn terveydentilasta oli liikkunut huhuja läpi vuoden 1991. Mercury tiedotti lopulta 23. marraskuuta sairastuneensa AIDSiin julki, ja hän kuoli vain päivää myöhemmin kotonaan perheen ja ystävien läsnä ollessa. Musiikkimaailmalle tieto Mercuryn kuolemasta tuli yllätyksenä ja se järkytti yhtyeen faneja. Pian Mercuryn kuoleman jälkeen julkaistu tuplasingle ”Bohemian Rhapsody” / ”These Are the Days of Our Lives” nousi Britannian singlelistan kärkeen viiden viikon ajaksi. ”These Are the Days of Our Lives” -musiikkivideo oli Mercuryn viimeinen esiintyminen kameroiden edessä. Singlen myynnistä saadut yli miljoona puntaa lahjoitettiin Terence Higgins Trust -AIDS-säätiölle. Queenista tuli samalla ensimmäinen yhtye, jonka sama kappale on noussut kahdesti brittilistan ykköspaikalle – ”Bohemian Rhapsody” oli ollut kärjessä jo 1975. Vuoden 1991 joulukuussa Queenilla oli Britanniassa samanaikaisesti kymmenen albumia sadan myydyimmän joukossa.
”Bohemian Rhapsody” nousi vuonna 1992 Billboard Hot 100 -listan kakkoseksi yhteensä viiden viikon ajaksi. Taustalla oli kappaleen mukanaolo hiljattain ilmestyneessä komediaelokuvassa Wayne’s World. Elokuvan myötä ”Bohemian Rhapsodysta”  julkaistiin myös uusi musiikkivideo, joka palkittiin vuonna 1992 MTV Video Music Awardilla. Myös kokoelma Classic Queen menestyi hyvin Yhdysvalloissa nousten albumilistan neljänneksi, ja se on ylittänyt Yhdysvalloissa kolminkertaisen platinalevyn rajan.
Lontoon Wembley Stadiumilla järjestettiin 20. huhtikuuta 1992 Mercuryn muistoa kunnioittanut The Freddie Mercury Tribute Concert. Konsertissa oli 72 000 hengen yleisö, ja kansainvälistä suoraa lähetystä seurasi television välityksellä maailmanlaajuisesti yli miljardi katsojaa. Esiintymässä olivat Queenin kolmen muun jäsenen lisäksi muun muassa David Bowie, Elton John, Annie Lennox, Def Leppard, Guns N’ Roses ja Metallica. Konsertti tuotti miljoonia vastaperustetun Mercury Phoenix Trust -AIDS-yhdistyksen toiminnan hyväksi, ja Guinness World Records on listannut sen kaikkien aikojen suurimmaksi rock-hyväntekeväisyyskonsertiksi.
Historia > Mercuryn jälkeen

Mercuryn kuolemaa seuraavina vuosina Brian May ja Roger Taylor keskittyivät soolohankkeisiinsa, kun taas John Deacon vetäytyi julkisuudesta. May julkaisi albumit Back to the Light (1992) ja Another World (1998), ja Taylor puolestaan levyt Happiness? (1994) ja Electric Fire (1998).
Queen palasi vielä studioon kooten vuonna 1995 julkaistun albumin Made in Heaven. Se nousi listaykköseksi muun muassa Britanniassa ja Suomessa. Levy perustui Freddie Mercuryn viimeisinä hetkinään tekemiin äänityksiin. Mukana on muun muassa Mercuryn kirjoittama kappale ”A Winter’s Tale”. Albumi julkaistiin vasta neljä vuotta Mercuryn kuoleman jälkeen, koska yhtyeen muut jäsenet pitivät materiaalia liian tunteellisena, ja Mercuryn kuolema oli yhä tuoreessa muistissa. Single ”Heaven for Everyone” pääsi Britanniassa listan toiseksi.
Queen julkaisi 1997 uuden singlen ”No-One But You (Only the Good Die Young)”, joka kuului kokoelma-albumille Queen Rocks. Samana vuonna basisti John Deacon jättäytyi Queenista. Vuonna 2001 Queen levytti yhdessä Robbie Williamsin kanssa Ritarin tarina -elokuvaan Queenin vanhan kappaleen ”We Are the Champions”. Deaconin mielestä Williams ei kuitenkaan onnistunut korvaamaan Mercurya, joten hän jättäytyi äänityksestä pois.
Historia > Queen + Paul Rodgers

May ja Taylor esiintyivät 2000-luvulla Queenin nimellä muutamaan otteeseen. Vuosina 2005−06 Queen palasi suurille konserttilavoille yhdessä Free- ja Bad Company -yhtyeissä laulaneen Paul Rodgersin kanssa. Euroopan, Japanin ja Pohjois-Amerikan kattaneella kiertueella kokoonpanoon Queen + Paul Rodgers kuuluivat myös Jamie Moses (komppikitara), Danny Miranda (bassokitara) ja sekä Spike Edney (kosketinsoittimet), joka oli soittanut Queenin kanssa satunnaisesti jo 1980-luvulla. Toukokuun 2005 Sheffieldin konsertista julkaistiin livetaltiointi Return of the Champions (CD ja DVD). Queen + Paul Rodgers soitti keikoillaan Queenin kappaleiden lisäksi myös Rodgersin tunnetuimpia kappaleita Freen ja Bad Companyn ajoilta.
Syksystä 2006 lähtien May, Taylor ja Rodgers työstivät uutta studioalbumia, joka oli tarkoitus julkaista vuoden 2008 aikana. Joulukuussa 2007 Queen + Paul Rodgers ilmestyi uusi single ”Say It’s Not True”, ensin ilmaisena verkkolatauksena ja sitten virallisena CD-singlenä. Syksyllä 2008 yhtye oli lähdössä jälleen Euroopan-kiertueelle. Freddie Mercurylle omistettu studioalbumi The Cosmos Rocks julkaistiin 15. syyskuuta 2008. Albumin julkaisun johdosta Queen teki 33 konsertin mittaisen Euroopan-kiertueen. Kiertue alkoi Moskovasta ja päättyi Lontoon Wembleylle.
The Cosmos Rocks ja sitä seurannut kiertue menestyi odotettua heikommin. Toukokuussa 2009 ilmoitettiin Queenin ja Paul Rodgersin yhteistyön päättymisestä. Päätökseen vaikutti Bad Companyn kesän 2009 paluukiertue, jolla Rodgers oli mukana.
Historia > Queen + Adam Lambert

Queen esiintyi ensimmäistä kertaa pop-laulaja ja American Idol -tähti Adam Lambertin kanssa vuonna 2009 tämän ollessa kilpailemassa kyseisessä ohjelmassa. Queen teki vuonna 2012 Euroopan kiertueen Lambert solistinaan nimellä Queen + Adam Lambert. Yhteistyö Lambertin kanssa jatkui vuonna 2014 Yhdysvaltain kiertueella. Queen teki maailmankiertueet Lambertin kanssa vuosina 2015 ja 2016. Seuraavat kiertueet olivat 2017 Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Tämän jälkeen Queen + Adam Lambert konsertoi Las Vegasissa syyskuussa 2018.lähde? Yhtye aloitti vuonna 2019 The Rhapsody Tour -kiertueen, mutta se keskeytyi koronaviruspandemian takia. Kiertue jatkui kesällä 2022.
Musiikkityyli

Queenin musiikki luokitellaan yleensä rockiksi, mutta yhtye käytti musiikissaan elementtejä monista tyylilajeista. Tuotannon monipuolisuuteen vaikutti myös se, että kaikki jäsenet kirjoittivat omia kappaleita ja olivat multi-instrumentalisteja. Brian May ja Roger Taylor lauloivat osan itse kirjoittamista kappaleistaan.
Queenin alkuaikojen musiikki oli pääasiassa Led Zeppelin -tyyppistä hard rockia ja heavy metalia, jossa oli joukossa myös kokeellisempaa materiaalia, kuten music hall -aineksia ja absurdeja sanoituksia. Brittiläinen musiikkilehdistö luokitteli Queenin tuolloin yleisesti glam rock -yhtyeeksi, vaikka musiikissa oli muun muassa Black Sabbath -tyyppisiä heavy metal -vaikutteita sekä vivahteita progressiivisesta rockista. Vuonna 1975 ilmestynyttä albumia A Night at the Operaa on pidetty Queenin tuotannon huipentumana. Albumilla on myös yhtyeen suurin hitti ”Bohemian Rhapsody”, jossa sekoittuvat balladimusiikki, ooppera ja heavy metal. Vuonna 1977 ilmestyneellä albumilla News of the World musiikki ei ollut yhtä kokeellista ja ”glamourmaista” kuin aiemmin, ja levyllä oli muun muassa punk-vaikutteinen ”Sheer Heart Attack”.
Queen kokeili 1980-luvulla muun muassa funkia, konemusiikkia, rockabillya ja ZZ Top -tyylistä southern rockia. Kuitenkin yhtye säilytti musiikillisen perustansa, joka oli 1970-luvun raskaassa rockissa. Vuonna 1991 ilmestyneellä albumilla Innuendo Queen palasi juurilleen levyn kansikuvaa myöten. Albumin teemat olivat hyvin samantyyppiset kuin vuoden 1973 esikoisalbumilla Queen.
Perintö > Merkitys ja suosio

Queenia pidetään yhtenä rockhistorian merkittävimmistä ja uudentavimmista yhtyeistä. Se on toiminut musiikillisena vaikuttajana lukuisille yhtyeille ja artisteille, joihin lukeutuvat muun muassa Anthrax, Def Leppard, Extreme, Foo Fighters, Franz Ferdinand, Guns N’ Roses, Helloween, Kansas, Keane, Mika, Muse, Queensrÿche, Radiohead, Trent Reznor sekä Lady Gaga, joka otti taiteilijanimensä kappaleesta ”Radio Ga Ga”.
Queenin albumeja on myyty maailmanlaajuisesti yli 300 miljoonaa kappaletta. Yhtyeen kotimaassa Britanniassa sen kaikista albumeista 14 on ylittänyt platinalevyyn oikeuttavan myyntimäärän. Niistä menestynein on vuoden 1981 kokoelma Greatest Hits, jota on myyty heinäkuuhun 2010 mennessä 11-kertaista platinaa. Lisäksi kahdeksan albumia on myynyt kultaa. Yhdysvalloissa platinalevyyn on yltänyt 12 albumia.
Queen oli viettänyt heinäkuussa 2005 Britannian musiikkilistoilla yhteensä 1 322 viikkoa, millä mitattuna se oli kaikkien aikojen menestynein brittiläinen yhtye.