stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Indonesian historia
Itsenäisyyden alku > Sukarnon vuodet

Indonesian itsenäisyyden alkuajat olivat vaikeita, sillä maa oli edelleen jakautunut tasavaltaa ja liittovaltiota kannattaneiden sekä kommunistien ja islamistien välille. Sukarnon politiikka ajautui yhä enemmän autoritaariseen suuntaan, ja samalla parlamentaarinen päätöksenteko kävi mahdottomaksi. Maan hallinto keskitettiin yhä vahvemmin Jakartaan, jolloin Itä-Indonesiassa katsottiin, että alankomaalaisen imperialismin tilalle oli tullut Jaavan imperialismi. Maassa puhkesi useita kapinoita jaavalaista hallintoa vastaan. Etelä-Molukkien tasavalta julistautui itsenäiseksi vuonna 1950. Acehissa puhkesi kapina vuonna 1953 ja muita kapinoita Sumatralla ja Sulawesillä. Kapinat kukistettiin armeijan avulla vuoteen 1962 mennessä, ja Sukarno alkoi hallita maata yhä itsevaltaisemmin. Hän otti käyttöön ohjatun demokratian, jossa kiellettiin poliittisia puolueita.
Sukarno puuttui myös naapurimaiden sisäpolitiikkaan. Vuonna 1962 perustettiin Malesian liittovaltio, johon liittyivät Malaija, Pohjois-Borneo, Sarawak ja Singapore. Alkujaan Malaijan pääministerin Tunku Abdul Rahmanin ehdottamaan liittoon ehdotettiin myös Bruneita, joka kuitenkin jättäytyi sen ulkopuolelle. Sukarno ei hyväksynyt Borneon pohjoisten osien Sarawakin ja Pohjois-Borneon liittämistä Malesiaan, vaan hänen näkemyksensä mukaan alueet kuuluivat Indonesian vaikutuspiiriin, ja hän vaati alueita liitettäväksi Indonesiaan. Kun Bruneissa puhkesi kapina joulukuussa 1962 maan hallinnon ja kapinallisten välillä, Sukarno asettui tukemaan kapinallisia. Brittijoukot kuitenkin kukistivat kapinan nopeasti.
Brunein kapina oli Konfrontasiksi sanotun Indonesian ja Malesian välisen konfliktin alkusysäys. Se alkoi tammikuussa 1963, kun Sukarno ei hyväksynyt Malesian liittovaltion perustamista vaan katsoi, että kyseessä oli Britannian uuskolonialistinen juoni, jonka tarkoitus oli hallita Malaijien saaristoa. Konfrontasi kärjistyi, kun Indonesia lähetti Malakansalmelle partioaluksia takavarikoimaan singaporelaisia ja malesialaisia kalastusaluksia ja Borneolla Malesian ja Indonesian rajalla käytiin aseellisia yhteenottoja.
Itsenäisyyden alku > Sotilasvallankaappaus

Yhteenotot Malesian ja Alankomaiden kanssa sekä sisäiset ristiriidat ja alati heikkenevä taloudellinen tilanne, joka osaltaan johtui kalliiksi käyneestä sotimisesta, johti Sukarnon hallinnon murenemiseen. Varoja ohjattiin yhä enemmän ruoantuotannon sijasta sotimiseen, vaikka joillakin Indonesian alueilla oli pulaa elintarvikkeista. Heikkenevässä taloudellisessa tilanteessa Sukarno kääntyi yhä enemmän kommunistien puoleen, ja vallassa pysyäkseen hän tasapainoili kommunistien ja armeijan välillä. Kommunismin leviämisen uhka Indonesiassa ja pitkittynyt Konfrontasi vahvasti kommunisminvastaista Malesiaa vastaan ärsyttivät eritoten Yhdysvaltoja, joka lopetti Indonesian taloudellisen tukemisen, mikä vaikeutti Indonesian tilannetta entisestään. Indonesian armeijassa ei myöskään hyväksytty Sukarnon veljeilyä kommunistien kanssa.
Maan surkea taloudellinen tilanne johti vallankaappausyritykseen vuonna 1965. Tilanne kärjistyi 30. syyskuuta, kun korkea-arvoisia armeijan upseereita kidnapattiin ja murhattiin. Armeija syytti tapauksesta kommunistipuolue PKI:n kannattajia, kun taas PKI:n mukaan kyse oli armeijan sisäisestä välikohtauksesta, jota käytettiin oikeutuksena heidän vainolleen. Vallankaappausyrityksen takana olivat maan ilmavoimat. Tapauksen jälkeen Indonesian armeijan johtaja kenraali Suharto katsoi, että orastava kommunismi oli kukistettava. Indonesian puolustusvoimat suorittivat kommunistien pidätyksiä ja teloituksia. Mielenosoittajat polttivat 8. lokakuuta kommunistijohtaja Aiditin talon. Armeija kukisti PKI:n verisesti, ja satojatuhansia kommunisteja surmattiin. Kenraali Suharto astui armeijan komentajan virkaan 16.10.1965. PKI:n toiminta kiellettiin  18.10.1965 ja armeija otti Indonesiassa vallan itselleen.
Itsenäisyyden alku > Muutokset maan johdossa ja suhde Kiinaan

Sukarno vapautti 21. helmikuuta 1966 puolustusministeri Nasutionin tehtävistään ja nimitti hänen tilalleen kenraali Haji Sarbinin. Sukarnon hallituksessaan toteuttamat muutokset aiheuttivat levottomuuksia ja Jakartassa astui 26. helmikuuta 1966 voimaan ulkonaliikkumiskielto. Kommunisteja vastustavat opiskelijat mellakoivat Indonesian ulkoministeriössä 8. maaliskuuta 1966. Presidentti Sukarno luovutti 12.3.1966 vallan 45-vuotiaalle armeijan esikuntapäällikölle kenraali Suhartolle, joka järjesti seuraavana päivänä Jakartan kaduilla sotilasparaatin. Presidentti Sukarno vakuutti 16. maaliskuuta 1966, että hänellä oli yhä oikeus johtaa maataan. Kommunismia vastustavat opiskelijat aloittivat uudelleen hallituksen vastaiset mielenosoitukset 17. maaliskuuta 1966. Seuraavana päivänä Indonesian armeija sulki 15 presidentti Sukarnon ministeriä ja avustajaa turvasäilöön. Presidentti Sukarno nimitti 27. maaliskuuta 1966 kuusimiehisen puhemiehistön johtamaan Indonesian uutta hallitusta. Huhtikuun 15. päivä 1966 Sukarno hyväksyi ehdotuksen uusien parlamenttivaalien järjestämisestä. Kiina lähetti Jakartassa sattuneiden kiinalaisvastaisten mellakoiden johdosta Indonesialle 16. huhtikuuta 1966 nootin, jossa sotilashallitusta nimitettiin hitlertyyppisten pikkuroistojen kuppikunnaksi. Kaksi päivää myöhemmin Kiina ilmoitti lopettavansa taloudellisen avun antamisen Indonesialle.
Indonesian korkein valtiollinen elin kansalliskokous nimitti 21. kesäkuuta 1966 kenraali Suharton hallituksen toimivaksi päämieheksi. Neuvoa-antava kansalliskongressi päätti 5. heinäkuuta 1966 poistaa presidentti Sukarnolta elinikäisen presidentin arvonimen. Sukarno nimitti 25. heinäkuuta 1966 kenraali Suharton Indonesian uuden hallituksen viisijäsenisen puhemiehistön johtajaksi. Sukarno jatkoi presidenttinä vuoteen 1967, mutta käytännön valta oli siirtynyt Suhartolle.
Suharton valtakausi > Uusi järjestys

Suharto nousi virallisesti Indonesian presidentiksi vuonna 1968. Hän johti niin sanottua uuden järjestyksen politiikkaa. Käytännössä Suharton uusi järjestys (Orde baru) oli jatkoa Sukarnon ohjatulle demokratialle, mutta ilman kommunisteja. Yhdysvallat tuki Suhartoa ja rohkaisi tekemään investointeja Indonesiaan. Ne olivat merkittävä tekijä seuraavan kolmen vuosikymmenen taloudellisessa kasvussa mutta myös hallinnon suorittamissa kommunisminvastaisissa joukkoteurastuksissa.
Suharton aikana armeijan määräysvalta vahvistui ja Indonesiasta tuli armeijan hallitsema valtio. Armeijan upseereita nimitettiin siviilihallinnon ja oikeusjärjestelmän virkoihin sekä kansallisen öljy-yhtiön Pertaminan johtoon. Suharto itse hoiti korkeimpia virkoja. Presidentin tehtävien lisäksi hän hoiti puolustusministerin ja turvallisuusministerin tehtäviä. Puoluepolitiikka sivuutettiin Orde baru -politiikassa, eikä Indonesiassa ollut Suharton aikana demokratiaa. Ainoat sallitut puolueet olivat Indonesian demokraattinen puolue (PDI) ja Muslimien yhdistynyt kehityspuolue. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin mukaan Indonesiassa oli 1977 noin 100 000 poliittista vankia.
Kommunismin vastaisena maana Indonesia sai Yhdysvaltain tuen, ja maahan tuli muun muassa monikansallisten japanilaisten yhtiöiden sijoituksia, joilla oli merkittävä rooli maan talouskasvussa. Indonesia koki Suharton kauden alkuvuosikymmeninä taloudellisen nousukauden, mikä tuki Suharton suosiota 1970- ja 1980-luvuilla.
Suharton valtakausi > Irian Jaya ja Itä-Timor

Sukarnon ja Suharton politiikkaa yhdisti myös halu luoda yhtenäinen valtio Sumatralta Uudelle-Guinealle asti. Sukarnon kukistumisen jälkeen Konfrontasi päättyi ja Indonesia luopui aluevaatimuksistaan Malesialta. Indonesia laajeni Suharton aikakaudella, kun Uuden-Guinean saaren länsiosassa sijainnut Irian Jaya siirrettiin vuonna 1964 Alankomailta Indonesialle. Alueella syntyi Vapaa Papua -liike (OPM), joka olisi halunnut liittää Irian Jayan Papua-Uuteen-Guineaan, mutta kansanäänestyksellä ja osin paikallisia päälliköitä painostamalla alue liitettiin Indonesiaan vuonna 1969. OPM:n toiminta taas tukahdutettiin sotilaallisesti.
Timorin saari oli vuoteen 1975 asti jaettu Indonesian hallitsemaan länsiosaan ja Portugalin itäosaan. Itä-Timor oli köyhää siirtomaa-aluetta, mutta sen itsenäisyysliike edistyi vuonna 1974, kun maassa tapahtui vallankaappaus. Vuonna 1975 maassa syttyi sisällissota, mutta Portugali ei katsonut tarpeelliseksi puuttua Itä-Timorin tapahtumiin vaan antoi alueen itsenäistyä vuonna 1975. Indonesia yritti alun perin liittää Itä-Timorin itseensä rauhanomaisin keinoin. Vasemmistolainen vallankumouksellinen liike pääsi kuitenkin sisällissodassa voitolle, jolloin Indonesian armeija aloitti maahantunkeutumisen joulukuussa 1975. Suharton hallinto ei voinut hyväksyä sitä että, Indonesian kaakkoisosaan saattaisi syntyä pieni kommunistinen valtio. Indonesian hyökkäyksessä Itä-Timoriin ja sitä seuranneessa miehityksessä sai seuraavan kahden vuosikymmenen aikana surmansa kymmeniätuhansia ihmisiä. Arvioiden mukaan Itä-Timorin 650 000 asukkaasta 100 000 – 250 000 kuoli miehityksen aikana vallinneessa nälänhädässä.
Itä-Timor liitettiin Indonesiaan vuonna 1976, mutta sissivastarinta Indonesian miehitystä vastaan jatkui. Monet YK:n maat tuomitsivat Indonesian toimet Itä-Timorissa, mutta kylmän sodan hengessä Yhdysvallat ei puuttunut Indonesian suorittamiin julmuuksiin eikä näin vaarantanut kommunisminvastaisen Suharton kanssa luotuja suhteita. Indonesian eteläinen naapurimaa Australia ei puolestaan halunnut vaarantaa suhteita Indonesiaan Timorinmeren öljyvarojen hyödyntämisen takia.
Suharton valtakausi > Suharton kukistuminen

Indonesian vahvan talouskasvun ansiosta maahan syntyi keskiluokka, jonka tyytymättömyys Suharton politiikkaan kasvoi kasvoi. Hallinto oli hyvin korruptoitunutta, demokratiaa ei ollut ja Suhartoa syytettiin nepotismista ja lähipiirin monopoleista. Tyytymättömyys kasvoi erityisesti PDI:ssä, jota johti vuodesta 1993 alkaen Sukarnon tytär Megawati Sukarnoputri.
Aasian talouskriisi iski vuosina 1997–1998 pahiten juuri Indonesiaan, mikä lisäsi tyytymättömyyttä Suharton hallintoa kohtaan. Indonesiassa syntyi mielenosoituksia inflaation, työttömyyden ja ruokapulan vuoksi, jotka olivat seurausta maan valuutan, Indonesian rupian arvon romahtamisesta. Mielenosoitukset äityivät väkivaltaisiksi, ja niissä sai surmansa useita ihmisiä. Kriisin aikana useilla maan alueilla esiintyi myös itsenäisyyspyrkimyksiä, jotka tukahdutettiin sortotoimin.
Armeija taivutteli kriisin aikana Suharton eroamaan tehtävästään Jusuf Habibien hyväksi. Suharto erosi tehtävästään toukokuussa 1998. Habibie oli edeltäjäänsä liberaalimpi ja salli suuremman sananvapauden. Habibie lupasi myös järjestää maan neuvoa antavassa kongressissa (MPR) vaalit, joissa valittaisiin presidentti. Habibie ei kuitenkaan ollut Suharto-yhteyksiensä ja jatkuvien korruptioskandaalien myötä suosittu, ja vuonna 1999 MPR:ssä Indonesian presidentiksi valittiin Abdurrahman Wahid.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Indonesian historia Wikimedia Commonsissa
Aasian valtioiden historia
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Afganistan |  Arabiemiraatit |  Armenia |  Azerbaidžan |  Bahrain |  Bangladesh |  Bhutan |  Brunei |
|  Etelä-Korea |  Filippiinit |  Georgia |  Indonesia |  Intia |  Irak |  Iran |  Israel |
|  Itä-Timor |  Japani |  Jemen |  Jordania |  Kambodža |  Kazakstan |  Kiina |  Kirgisia |
|  Kuwait |  Laos |  Libanon |  Malediivit |  Malesia |  Mongolia |  Myanmar |    Nepal |
|  Oman |  Pakistan |  Palestiina |  Pohjois-Korea |  Qatar |  Saudi-Arabia |  Singapore |  Sri Lanka |
|  Syyria |  Tadžikistan |  Taiwan |  Thaimaa |  Turkki |  Turkmenistan |  Uzbekistan |  Venäjä |
|  Vietnam |  Hongkong |  Macao |  |  |  |  |  |
Indonesialaiset alukset tekivät kauppamatkoja Afrikkaan asti jo ensimmäisellä vuosisadalla. Borobuduriin kaiverrettu laiva noin vuodelta 800.
Borobudurin buddhalainen pyhäkkö Yogyakartan lähellä on jäänne Sailendra-kuninkaiden dynastiasta.
Prambananin hindulainen temppelialue on jäänne Mataramin kuningaskunnan kukoistuksesta.
Wringin Lawang edustaa Majapahitien arkkitehtuuria.
Muskotti on lähtöisin Indonesian Bandasaarilta. Se oli aiemmin yksi maailman arvokkaimmista tuotteista ja houkutteli eurooppalaisia siirtomaavaltoja Indonesiaan.
Teen varastointia hollantilaisten hallitsemassa Bataviassa.
Sukarno oli Indonesian nationalismin johtohahmo ja maan ensimmäinen presidentti.
Suharto oli Indonesian presidentti vuosina 1967–1998.
Slottsskogen

| Slottsskogen |
| --- | --- |
 Slottsskogen
 Koordinaatit: 59°41′28″N, 17°36′28″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Uppsalan lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Håbo
Väkiluku (2021):  1 746
Slottsskogen on taajama Håbon kunnassa Uppsalan läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 746 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Slottsskogen Wikimedia Commonsissa
Söderskogen

| Söderskogen |
| --- | --- |
 Söderskogen
 Koordinaatit: 59°40′41″N, 17°35′23″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Uppsalan lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Håbo
Väkiluku (2021):  381
Söderskogen on taajama Håbon kunnassa Uppsalan läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 381 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Söderskogen Wikimedia Commonsissa
MotorSport Evening

| MotorSport Evening |
| --- | --- |
Tyyli:  Moottoriurheilumakasiini
Kestoaika:  30 minuuttia
Pääosissa:  Erkki Vanhanen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Urheilu+kanava
Esitetty:  2007 – 2008
MotorSport Evening oli suomalainen moottoriurheilupainoitteinen televisio-ohjelma. Ohjelmaa esitettiin  keskiviikkoisin Urheilu+kanavalla vuosina 2007–2008. Ohjelmaa juonsi kansainvälisiä ja suomalaisia moottoriurheilu-uutisia koostanut Erkki Vanhanen. lähde?
Pohjoismainen lääkärinsihteeriyhdistysten yhteistyöelin

Pohjoismainen lääkärinsihteeriyhdistysten yhteistyöelin (ruots. Nordisk Läkarsekreterar Organisationssamarbete, NoLo) on vuonna 1995 perustettu organisaatio. Yhdistykset tapaavat vuosittain ja kaikille avoin kongressi järjestetään joka kolmas vuosi vuorotellen eri Pohjoismaissa. Suomesta yhteistyöelimeen kuuluvat Terveydenhuollon Sihteerit ry ja Suomen vastaanottohoitajat ja osastonsihteerit ry.
NoLon tavoitteena on
vahvistaa ja kehittää osastonsihteerin ammattia
vahvistaa, lisätä ja tukea pohjoismaisten ammattiyhdistysten yhteistyötä
yhtenäistää osastonsihteerin koulutusta Pohjoismaissa
lisätä mahdollisuuksia ja tiedottaa jatkokoulutuksista
kehittää osastonsihteerin työnkuvaa
lisätä ammattikunnan näkyvyyttä
Aiheesta muualla

http://nolo.yhdistysavain.fi/%5Bvanhentunut+linkki%5D
http://www.terveydenhuollonsihteerit.fi/
Avery Jenkins

| Avery Jenkins> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1978 Hinckley, Ohio
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Frisbeegolfaaja
Kätisyys:  Oikea
Ura
Ammattilaisuran alku:  2000
Voitot:  60
Muut saavutukset:  maailmanmestaruus 2009
Tämänhetkinen rating:  1021 (sija 68) (lokakuu 2021)
Korkein rating:  1032 (syyskuu 2009)
Palkintorahat:  235 635,02 $
Avery Jenkins (s. 1978) on yhdysvaltalainen frisbeegolfaaja ja lajin maailmanmestari vuodelta 2009.
Jenkins on ottanut ammattilaisuransa aikana 59 voittoa sekä kerännyt palkintorahoja yli 228 000 dollaria.
Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto

| Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto |
| --- | --- |
Toimiala:  Taide- ja kulttuurialojen ammattiliitto
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  4 225 (25.11.2024)
Puheenjohtaja:  Antti Mattila
Jäsenlehti:  Meteli
Aiheesta muualla
Teme
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto (Teme) on suomalainen kulttuurialojen ammattiliitto, joka SAK:n jäsen. Teme edustaa elokuvan, teatterin, tanssin, sirkuksen, median ja tapahtuma-alan työntekijöitä, suunnittelijoita ja taiteilijoita. Temessä on 4 200 jäsentä.
Temen jäsenpalveluihin kuuluu mm. TES- ja työsuhdeneuvonta, työttömyysturvaneuvonta, vapaa-ajan vakuutus, työllistymispalvelut Työtäkaikille.fi -työtorilla, Kopioston jäsenyys ja tekijänoikeusneuvontaa, koulutusta ja työelämätaitoja.
Järjestö perustettiin 12. marraskuuta 1973 nimellä Suomen teatterityöntekijäin yhteisjärjestö STY ry, jonka perustivat Suomen Teatteriohjaajien Liitto, Suomen Lavastustaiteilijain Liitto, Suomen Teatteriopettajien Liitto ja Suomen Teatteritekninen Liitto. Vuosina 1998–2013 liitto toimi nimellä Teatteri- ja mediatyöntekijät ja se hyväksyttiin SAK:n jäsenliitoksi huhtikuussa 2007. Teme vaihtoi nimensä Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitoksi 40-vuotisjuhlissaan 2013 ja vuonna 2023 Teme juhli 50-vuotista taivaltaan Suomen suurimpana taide- ja kulttuurialojen ammattiliittona.
Jäsenjärjestöt

Temeen kuuluu seitsemän kulttuurialan järjestöä:
Elokuvan ja median ammattiliset ELMA
Elokuvakoneenhoitajien yhdistys EKH (siirtyivät 1.1.2014 PAM:ista Temeen)lähde?
Lavastus- ja pukusuunnittelijat LP
Suomen Tanssi- ja Sirkustaiteilijat STST (ent. Suomen Tanssitaiteilijain Liitto vaihtoi nimensä STST:ksi 14.4.2013)lähde?
Suomen teatteriohjaajat ja dramaturgit STOD
Suomen valo-, ääni- ja videosunnittelijat SVÄV (ent SVÄL vaihtoi nimensä 23.2.2015)lähde?
Teatterialalan Ammattilaiset TAM
Puheenjohtajat

Paul Suominen 1973-1976
Raija-Sinikka Rantala 1976-1977
Heikki Mäkelä 1977-1983
Liisi Tandefelt 1983-1985
Ossi Räikkä  1985-1987
Veli-Pekka Niiranen 1987-1991
Antti Einari Halonen 1991-1993
Kaija Siikala 1993-1995
Samppa Lahdenperä 1995-2003
Minna Sirnö 2005-2009
Reija Hirvikoski 2009-2016
Kalle Ropponen 2016-2019
Atro Kahiluoto 2019-2021
Essi Santala ja Antti Nieminen 2021-2022
Antti Mattila 2022-
Aiheesta muualla

Temen kotisivut
| n k Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK |
| --- | --- |
Puheenjohtajat:  Hämäläinen (1969–1974)  Oivio (1974–1981)  Viinanen (1981–1990)  Ihalainen (1990–2009)  Lyly (2009–2016)  Eloranta (2016–) 
Jäsenliitot:  Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto Suomen Lentoemäntä- ja Stuerttiyhdistys  Ilmailualan Unioni  Julkisten ja hyvinvointialojen liitto Aliupseeriliitto  Rajaturvallisuusunioni  Tulliliitto  Vankilavirkailijain Liitto  Kaupanalan esimiesliitto  Palvelualojen ammattiliitto Pam  Paperiliitto  Posti- ja logistiikka-alan unioni  Rakennusliitto  Rautatiealan Unioni RAU  Suomen Elintarviketyöläisten Liitto  Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni  Suomen Merimies-Unioni  Suomen Muusikkojen Liitto  Suomen Sosialidemokraattinen Sanomalehtimiesliitto  Sähköalojen ammattiliitto  Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto  Teollisuusliitto  Yleinen Lehtimiesliitto 
| n k Työväen Sivistysliiton jäsenjärjestöt |
| --- | --- |
Jäsenet:  Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT  Eläkkeensaajien Keskusliitto  Ensi- ja turvakotien liitto  Finlands Svenska Socialdemokrater  Hyvinvointilomat  Julkisten ja hyvinvointialojen liitto  Kotien Puolesta Keskusliitto  Nuorten Kotkien Keskusliitto NKK  Palvelualojen ammattiliitto Pam  Paperiliitto  Posti- ja logistiikka-alan unioni  Rautatiealan Unioni RAU  Demarinuoret  Sosialidemokraattiset Opiskelijat  Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK  Suomen Merimies-Unioni  Suomen retkeilyliitto  Suomen Sosialidemokraattinen Puolue  Suomen Sosialidemokraattinen Sanomalehtimiesliitto  Suomen Työväen Musiikkiliitto  Suomen Työväentalojen liitto  Sähköalojen ammattiliitto  Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto  Teollisuusliitto  Työväen Akatemian Kannatus  Työväen Arkiston Säätiö  Työväen Näyttämöiden Liitto  Työväen Urheiluliitto TUL  Vanhus- ja lähimmäispalvelun liitto
Motor Forum

| Motor Forum |
| --- | --- |
 ohjelman alkutunnus 2001–2003
Tyyli:  Moottoriurheilumakasiini
Kestoaika:  30 minuuttia
Pääosissa:  Tomi Tuominen Timo Pulkkinen Miiro Koivula
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  21. tammikuuta 2001 – 3. joulukuuta 2006
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  AKK Sports Oy
Aiheesta muualla
IMDb 
Motor Forum oli suomalainen moottoriurheilupainoitteinen televisio-ohjelma. Ohjelman ensimmäinen jakso nähtiin MTV3-kanavalla 21. tammikuuta 2001. Ohjelmaa juonsi Tomi Tuominen ja muita toimittajia ohjelmassa oli Timo Pulkkinen ja Miiro Koivula. Ohjelma oli jatkoa PTV4- ja myöhemmin vielä Nelonen-kanavalla nähdylle Paalupaikka-ohjelmalle, jota oli tekemässä osin sama porukka kuin myöhemmin Motor Forumia. lähde?
Michael Rimmer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Michael Rimmer Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. |  Michael Rimmer Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. |  Michael Rimmer Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2010 | 800 m |  |
Michael John Rimmer (s. 3. helmikuuta 1986 Southport, Englanti) on brittiläinen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti hopeaa 800 metrin juoksussa Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän oli kahdeksas. Hän on edennyt välieriin olympialaisissa Pekingissä 2008 ja Riossa 2016 sekä MM-kilpailuissa Osakassa 2007, Berliinissä 2009 ja Moskovassa 2013.
Rimmerin ennätys 800 metrillä on 1.43,89 ja 1 500 metrillä 3.38,91.
Talletussuoja

Talletussuoja turvaa tallettajan talletustilillä olevia varoja talletuspankin ollessa maksukyvytön. Talletussuojasta Suomessa vastaa Rahoitusvakausvirasto.
Talletussuojajärjestelmät on yhtenäistetty keskeisiltä osiltaan EU:n jäsenmaissa. Talletussuojasta säädetään EU:n talletussuojadirektiivillä (2014/49/EU), joka on saatettu osaksi kansallista lakia Rahoitusvakausviranomaisesta annetulla lailla.
Talletussuoja Suomessa

Talletussuojasta vastaa Suomessa talletussuojarahasto. Vuodesta 2015 alkaen rahastoa hallinnoi saman vuoden alussa perustettu Rahoitusvakausvirasto.
Talletussuojarahaston varoista korvataan pankin maksukyvyttömyystilanteessa tallettajan saamiset enintään 100 000 euroon asti. Ainoastaan tallettajan oman asunnon vaihtamiseen liittyviä varoja suojataan yli 100 000 euron. Suoja on henkilökohtainen, ei tilikohtainen. Suoja koskee erikseen jokaisen perheenjäsenen talletuksia ja erikseen jokaista talletustilin yhteisomistajaa. Kuolinpesää käsitellään erillisenä tallettajana, jolla on itsenäinen suoja riippumatta osakkaiden määrästä. Talletussuoja turvaa myös yrityksien talletuksia. Yksityisen elinkeinonharjoittajan talletukset lasketaan kuitenkin mukaan elinkeinonharjoittajan henkilökohtaiseen suojaan.lähde?
Kaikki Suomessa toimiluvan saaneet talletuspankit ovat kotimaisen talletussuojajärjestelmän piirissä. Tilien lukumäärästä riippumatta tallettajan talletukset yhdessä pankissa korvataan 100 000 euroon asti. Yhtenä pankkina pidetään talletussuojan osalta myös pankkeja, jotka vastaavat kokonaan tai osittain toistensa sitoumuksista tai velvoitteista. Tällaisia pankkeja ovat Suomessa OP Ryhmään, POP Pankki -ryhmään tai Säästöpankkiryhmään kuuluvat pankit.lähde?
Suojatut talletukset on määritelty laissa. Ainoastaan talletuksilla on niiden turvallisuutta lisäävä talletussuoja. Talletussuojan piiriin kuuluvia talletuksia ovat talletustilit, määräaikaistalletukset sekä muun muassa ASP-tilit, PS-tilit ja esimerkiksi asianajotoiminnassa käytetyt asiakasvaratilit. Talletussuoja on voimassa tilin mahdollisesta valuuttamääräisyydestä huolimatta. Tilimuodot, jotka ovat luonteeltaan sijoituksia, eivät kuulu talletussuojan piiriin.lähde?
EU:n talletussuojadirektiivi

EU- ja muissa ETA-maissa on voimassa talletussuojadirektiivi, joka säätelee tallettajien saamisten turvaamista. Direktiivin mukaan talletuspankin talletukset kuuluvat talletuspankin kotivaltion talletussuojajärjestelmän piiriin. Jos pankilla on sivuliikkeitä muissa EU- tai ETA-maissa, myös sivuliikkeen talletukset kuuluvat kotivaltion talletussuojan piiriin. Sen sijaan erillinen tytärpankki toisessa EU- tai ETA-maassa kuuluu paikalliseen talletussuojajärjestelmään. Se, mihin talletussuojajärjestelmään talletus kuuluu, ei siis riipu tallettajan kotivaltiosta tai kansallisuudesta, vaan talletuspankin kotivaltiosta. Esimerkiksi Ruotsissa talletussuojasta vastaa Riksgälden, Tanskassa Finansiel Stabilitet, Norjassa Bankenes sikringsfond ja Virossa Tagatisfond.lähde?