stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hypnoosi (näytelmä)

| Hypnoosi / Lihaa ja rakkautta |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jouko Turkka
Kansitaiteilija:  Jaakko Ollikainen
Kieli:  suomi
Genre:  näytelmä
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1987
Sivumäärä:  163 s.
ISBN:  951-1-09218-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hypnoosi on Jouko Turkan kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä Helsingin kaupunginteatterin päänäyttämöllä 28. joulukuuta 1985. Näytelmä esitettiin kolmetoista kertaa ja sen näki hieman alle 5 500 katsojaa.
Turkan ohjausassistenttina toimi Hannele Rubinstein. Näytelmässä esiintyivät Anja Haahdenmaa, Eeva-Liisa Haimelin, Rauni Ikäheimo, Kirsti Ortola, Saara Pakkasvirta, Eila Pehkonen, Eero Pikkarainen, Marjatta Raita, Markku Riikonen, Satu Silvo, Raili Tiensuu, Matti Tuominen ja Antti Virmavirta.
Suomen Teatteriopisto esitti näytelmän vuonna 2006. Näytelmän ohjasi Rauli Jokelin.
Hiyō-luokka

| Hiyō-luokka / 飛鷹型航空母艦 |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  24 150 t (standardi)
Pituus:  219,32 m (kokonaispituus)
Leveys:  26,7 m
Syväys:  8,15 m
Koneteho:  56 250 shp
Nopeus:  25,5 solmua
Miehistöä:  1 187-1 224
Aseistus
Meritorjunta:  48-53 lentokonetta
Ilmatorjunta:  12 × 127 mm/40 type 89 24 × 25 mm type 96
Hiyō-luokka (jap. 飛鷹型航空母艦, hiyō-gata kōkūbokan) oli keisarillisen Japanin laivaston kahden lentotukialuksen muodostama alusluokka, jonka alukset valmistuivat toisen maailmansodan aikana. Kummankin aluksen rakennustyöt aloitettiin loistoristeilijöinä, jotka keisarillisen Japanin laivasto lunasti muutostöitä varten 1941.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hiyō | Kawasaki, Kōbe | 30. marraskuuta 1939 | 24. kesäkuuta 1941 | 31. heinäkuuta 1942 | upotettu 20. kesäkuuta 1944 |
| Junyō  | Mitsubishi, Nagasaki | 20. maaliskuuta 1939 | 26. kesäkuuta 1941 | 3. toukokuuta 1942 | romutettu 1946-1947 |
Hiyaman kehitystoimisto

| Hiyaman kehitystoimisto 檜山振興局 |
| --- | --- |
 Esashin satamaa
 Hiyaman kehitystoimiston sijainti Hōkkaidōssa
Valtio:  Japani
Alue:  Hokkaidō
Prefektuuri:  Hokkaidō
Kuntia:  7
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Esashi
Pinta-ala:  2 630,29 km²
Väkiluku (1.1.2021):  34 261
 – väestötiheys:  13 as./km²
 
Kehitystoimiston internetsivut
Hiyaman kehitystoimisto (jap. 檜山振興局, Hiyama shinkōkyoku) on yksi Japanin Hokkaidōn prefektuurin aluehallinnon yksiköistä. Hiyaman kehitystoimiston hallinnoima alue sijaitsee Oshiman niemimaalla Hokkaidōn eteläosassa. Siihen kuuluu kaksi toisistaan erillistä osaa Oshiman niemimaan Japaninmeren puoleisella rannikolla. Alueeseen kuuluu myös Okushirin saari. Alueen pinta-ala on 2 630,29 neliökilometriä, ja siellä on 34 261 asukasta (vuonna 2021). Alueen pääkaupunki on Esashi.
Hiyaman kehitystoimisto perustettiin vuonna 2010, kun Hokkaidōn aliprefektuurit korvattiin yleiskehitys- ja kehitystoimistoilla. Hiyaman kehitystoimistoa edelsikin Hiyaman aliprefektuuri, joka oli perustettu vuonna 1897. Hiyama on Hokkaidōn yleiskehitys- ja kehitystoimistoista pienin. Seutu on harvaan asuttua ja sen väkiluku on laskussa. Historiallisesti merkittäviä elinkeinoja ovat kalastus, maanviljely ja metsätalous.
Hiyaman kehitystoimisto hallinnoi seitsemää kuntaa, jotka ovat kaikki maaseutukaupunkeja.
Assabu
Esashi
Imakane
Kaminokuni
Okushiri
Otobe
Setana
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiyaman kehitystoimisto Wikimedia Commonsissa
Hiyaman kehitystoimiston internetsivut (japaniksi)
Hernani (Espanja)

| Hernani |
| --- | --- |

 vaakuna
 Hernani
 Koordinaatit: 43°15′58″N, 1°58′30″W 
Valtio:   Espanja
Itsehallintoalue:   Baskimaa
Maakunta:   Gipuzkoa
Comarca:  Donostialdea
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Luis Intxauspe (EH Bildu)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  39,81 km²
Väkiluku (2017):  20 003
 – Väestötiheys:  502 as./km²
 
 www.hernani.eus 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hernani on kunta ja kaupunki  Gipuzkoan maakunnassa Baskimaassa Espanjassa. Kaupunki sijaitsee vajaan yhdeksän kilometrin päässä maakunnan pääkaupungista Donostiasta. Vuoden 2017 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 20 003.
Kuvia

San Joan eliza (oik.) ja kaupungintalo (vas.).
Gudarien plaza
San Agustin komentua
Chillida-Leku -museo
Tiede- ja teknologiapuisto
Näkymä Hernanin keskustasta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hernani (Espanja) Wikimedia Commonsissa
Illalla taas

| ”Illalla taas” Anni Lahe |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 12. lokakuuta 2018
 Formaatti: digitaalinen
 Tekijä(t): Anni Lahe Rafael Elivuo Samuli Turunen
 Tuottaja(t): Samuli Turunen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.16
 Levy-yhtiö: Sony Music
Anni Lahen muut singlet
| ”Maistan sut” 2018 | ”Illalla taas” 2018 | ”Mä en halua rakastaa sua enää” 2019 |
Illalla taas on Anni Lahen kappale, joka julkaistiin singlenä 12. lokakuuta 2018. Se on Lahen ensimmäinen Sony Musicin kautta julkaistu kappale.
Head First (Uriah Heepin albumi)

| Head First Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuu – maaliskuu 1983
 Julkaistu: toukokuu 1983
 Formaatti: LP, C-kasetti, CD
 Tuottaja(t): Ashley Howe
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal, AOR
 Kesto: 37.21
 Levy-yhtiö:  Bronze Records    Mercury Records
Listasijoitukset
  19. (viikko 25/1983)    46. (18. kesäkuuta 1983)    56. (1983)    159. (1983)
Uriah Heepin muut studioalbumit
| Abominog 1982 | Head First 1983 | Equator 1985 |
Head First on brittiläisen rockyhtye Uriah Heepin viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1983. Basisti Bob Daisley jätti Uriah Heepin ennen levyn julkaisua ja siirtyi Ozzy Osbournen yhtyeeseen. Vuosina 1976–1981 yhtyeessä soittanut basisti Trevor Bolder palasi yhtyeeseen. Albumin tuotti Ashley Howe.
Peter Goalby toimi kappaleiden pääsäveltäjänä. Kuten edellinen studioalbumi Abominog, myös Head First sisältää yhtyeen ulkopuolisten henkilöiden säveltämiä kappaleita. Levyn kappaleista kolme ei ole yhtyeen omia sävellyksiä. Kappale ”Roll-Overture” on instrumentaali.
Head First oli korkeimmillaan brittilistan sijalla 46, Yhdysvalloissa sijoitus oli 159. Kappaleet ”Stay on Top” ja ”Lonely Nights” julkaistiin singleinä.
Kappaleet

A-puoli
The Other Side of Midnight – 3.55 (säv. Mick Box/Bob Daisley/Peter Goalby/Lee Kerslake/John Sinclair)
Stay on Top – 3.35 (säv. T. Jackson)
Lonely Nights – 4.07 (säv. Bryan Adams/Vallance)
Sweet Talk – 3.51 (säv. Box/Daisley/Goalby/J. & L. Sinclair/Kerslake)
Love Is Blind – 3.38 (säv. Carbone/Zito)
B-puoli
Roll-Overture – 2.18 (säv. Box/Daisley/Goalby/Sinclair)
Red Lights – 2.57 (säv. Box/Daisley/Goalby/Sinclair)
Rollin' the Rock – 5.31 (säv. Box/Daisley/Goalby/Sinclair)
Straight Through the Heart – 3.39 (säv. Box/Daisley/Goalby/Sinclair/Kerslake)
Weekend Warriors – 3.50 (säv. Box/Daisley/Goalby/Sinclair/Kerslake)
Kappaleet > Expanded De-Luxe Edition -bonuskappaleet (Sanctuary 2004)

Playing For Time – 4.26 (EP-kappale, säv. Box/Daisley/Goalby/Sinclair/Kerslake)
Searching – 4.53 (demo, säv. Goalby)
The Other Side of Midnight – 4.36 (Live, säv. Box/Daisley/Goalby/Sinclair/Kerslake)
Lonely Nights – 6.45 (Live, säv. Adams/Vallance)
Angel – 5.21 (Live, säv. Box/Daisley/Goalby/Sinclair/Kerslake)
Kokoonpano

Peter Goalby – laulu
Mick Box – kitarat
Bob Daisley – bassokitara
Lee Kerslake – rummut
John Sinclair – kosketinsoittimet, syntetisaattori, kitarat, taustalaulu
Arvostelut

Allmusic () linkki
Idunviritys

Idunviritys eli vernalisaatio on viileän ilmaston kasvien ominaisuus, jonka takia ne vaativat kylmän kauden ennen kuin kukkasilmut lähtevät kehittymään. Tämä estää seuraavan kevään silmuja puhkeamasta edellissyksynä lämpimän  jakson koittaessa. Kasvihuoneoloissa idunviritys täytyy joskus tehdä keinotekoisesti, jotta kasveja saataisiin kukkimaan.
Aiheesta muualla

Turun sanomat: Molekyyli muistuttaa kasveja talvehtimisesta ja kukkimisesta
Héctor Herrera

Héctor Herrera -nimisiä henkilöitä:
Héctor Belo Herrera, uruguaylainen miekkailija
Héctor Miguel Herrera, meksikolainen jalkapalloilija
Héctor Herrera Ortiz, kuubalainen keskimatkojen juoksija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Héctor Herrera”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hutsulštšynan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Ivano-Frankivskin alue, Ukraina
Pinta-ala:  322,71 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto, Karpaatten suojelualue Ukrainassa 
Perustettu:  14.5.2002
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hutsulštšynan kansallispuisto eli Hutsulienmaan kansallispuisto (ukr. Національний природний парк «Гуцульщина», Natsionalnyi pryrodnyi park "Hutsulštšyna") on kansallispuisto Ukrainan Ivano-Frankivskin alueella. Vuonna 2002 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 322,71 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hutsulštšynan kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Natsionalnyi pryrodnyi park "Hutsulštšyna" (ukrainaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: uk:Гуцульщина (національний природний парк)
Käännös suomeksi
Illallinen

Pöydän ääreen kokoontunutta illallisseuruetta esittävä Adolph von Menzelin maalaus Die Tafelrunde vuodelta 1850.
Illallinen eli illalliset tai illalliskutsut on illalla syötävä vieras- tai juhla-ateria, jolle osallistuu usein monta henkeä.
Illallinen nautitaan monissa maissa vasta iltakahdeksan jälkeen. [lähde? ] Se on vakioaterioista juhlallisin.
Tyypillinen illallinen sisältää neljästä kuuteen ruokalajia, jotka ovat arvokkaista raaka-aineista valmistettuja ja kevyitä. Illallisen ohjelmanumerona voi olla salissa tapahtuva ruoanvalmistus. Illallinen on usein johonkin tapahtumaan liittyvän tai muuten juhlallisen iltaruokailun nimi. Sana voi tarkoittaa myös koko tapahtumaa, ei vain ateriaa.
Hans im Glück

Hans im Glück on lauta- ja korttipelejä julkaiseva yhtiö, jonka toimipiste sijaitsee Münchenissä, Saksassa. Hans im Glück on julkaissut useita suosittuja lautapelejä, vaikka on kooltaan pieni verrattuna alan suuriin pelitaloihin. Yhtiön nimi tulee Grimmin veljesten sadusta, joka sanatarkasti käännettynä tarkoittaa Hans Onnekas. Rio Grande Games on julkaissut monia yhtiön saksaksi julkaisemia pelejä englanninkielisinä.
Historiaa

Yhtiön perustajat Bernd Brunnhofer ja Karl-Heinz Schmiel aloittivat pelien tuottamisen autotalliin perustamassaan työpajassa vuonna 1983. Neljä vuotta myöhemmin Schmiel jätti yrityksen ja Brunnhofer on siitä lähtien ollut päävastuussa Hans im Glückin peleistä toimien toimittajana ja julkaisijana. Hans im Glückin ensimmäinen kaupallinen menestys oli Drunter & Drüber, joka sijoittui Deutscher Spiele Preis -listan kolmannelle sijalle vuonna 1991.
Hans im Glück on tunnettu maailmanlaajuisesti julkaisemiensa pelien loistavasta laadusta. Pelitalon toistaiseksi suurin hitti on ollut miljoonia kappaleita myynyt Carcassonne. Vuonna 1993 Hans im Glück tuli osaksi Berliner Blatz -peliyritystä, joka julkaisee pelejä nimellä Schmidt Spiele. Hans im Glück on julkaissut yli 70 lauta- ja korttipelinimikettä.
Palkittuja pelejä

Drunter & Drüber – Spiel des Jahres 1991
Modern Art – Deutscher Spiele Preis 1993
Manhattan – Spiel des Jahres 1994
El Grande – Spiel des Jahres 1996, Deutscher Spiele Preis 1996
Euphrat und Tigris – Deutscher Spiele Preis 1998
Carcassonne – Spiel des Jahres 2001, Deutscher Spiele Preis 2001
Amun-Re – Deutscher Spiele Preis 2003
Saint Petersburg – Deutscher Spiele Preis 2004
Aiheesta muualla

Hans im Glück (Arkistoitu – Internet Archive)in kotisivu
BoardGameGeekin lista Hans im Glückin peleistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Idylli (albumi)

| Idylli Anki |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1968
 Julkaistu: 1968
 Tyylilaji: folk rock
 Levy-yhtiö: PSO
Ankin muut julkaisut
| Vielä pois 1968 | Idylli 1968 | Ennen aurinkoa 1972 |
Idylli on Ankin neljäs soololevy. Anki laulaa levyllä 15 eri kielellä eri kielialueitten suosikkisävelmiä. Levy on julkaistu myös Saksassa nimellä Anki vuonna 1971 (Vogue Schallplatten, LDVS 17251). C-kasettijulkaisun nimi oli Anki laulaa 15 kielellä (Pso-c 7002).
Kappaleet

France: Chanson Pour L' Etrangere – 2.13 (säv. C. Romuald)
Spain: Canario – 1.56 (säv. O. Martina)
Brasil: O' Cangaceiro – 2.09 (säv. Turner, san. De Nascimento)
U.S.A: Hard Lovin' Looser – 2.50 (säv. D. Farina)
Germany: Die Seerauber-Jenny – 3.40 (säv. K. Weil, san. B. Brecht)
Ireland: Come All Ye Fair – 1.40 (säv. trad.)
Sweden: Vindarna Sucka – 2.08 (säv. trad.)
Finland: Idylli – 2.46 (säv. E. Tauro, san. E. Elstelä)
Czechoslovakia: Lampa – 3.41 (säv. Ondracek, san. Vrba)
Hungary: Mindenkinek Van Egy Alma – 2.47 (säv. Feynes)
Greece: O Kaimos – 2.55 (säv. M. Theodorakis, san. Christodoulou)
Israel: Hava Nagila – 3.45 (säv. Idelsohn)
Italy: Non Ho Leta – 2.14 (säv. M. Panseri, san. Nisa)
Bulgaria: Kogato Sam Sam – 2.00 (säv. B. Kirov)
U.S.S.R.: Fanari – 3.16 (säv. J. Tatlan)
Himeran taistelu (480 eaa.)

Italialaisen Giuseppe Sciutin maalaus Himeran taistelusta.
Himeran taistelu käytiin vuonna 480 eaa. kreikkalaisten ja karthagolaisten välillä Sisilian saarella.
Taistelun tausta

Ympäri välimerta levittäytyneet kreikkalaiset alkoivat 700-luvulla eaa. asuttaa Sisilian saaren eteläosaa. He perustivat myös Sisiliaan kaupunkeja, kuten Naksoksen ja Syrakusan. Myöhemmin Karthago laajensi alueitaan ja kaupankäyntiä pohjoiseen Sisiliaan. Tärkeä kaupunki oli Himera, joka oli yksi harvoista kreikkalaisista kaupungeista saaren pohjoispuolella Karthagon alueella. Karthagolla oli myös sopimus Persian kuningas Kserkseen kanssa tuhota koko Kreikka. Tämä johti Kreikan ja Persian samoihin aikoihin käymään Salamiin taisteluun ja Thermopylain taisteluun.
Taistelu

Himeran taistelu sai alkunsa Karthagon kuningas Hamilkar I:n purjehtiessa 200 sotalaivan kanssa kohti Sisiliaa. Välimerellä oli myrskyisää, ja osa laivoista upposi jo matkalla. Karthagolaiset perustivat kaksi leiriä lähelle Himeran kaupunkia. Vastassaan heillä oli Himeran tyranni Theron, joka määräsi kaupungin puolustettavaksi ja pyysi apujoukkoja Syrakusan tyrannilta Gelonilta. Kun Gelon saapui joukkojensa kanssa, he saivat saarrettua satoja maaseutua ryöstelleitä karthagolaisia. Tämän Jälkeen kreikkalaiset Hyökkäsivät Karthagon toiseen leiriin vuorilla ja pakottivat karthagolaiset taistelemaan. Pitkä taistelu ei hyödyttänyt kumpaakaan osapuolta.
Taistelun käännekohta

Himeran taistelussa käännekohtana voidaan pitää sitä, kun Gelon sai kaapattua viestintuojan, joka oli tuomassa viestiä Hamilkarille. Siten Gelon sai tiedon tulevasta ratsuväestä. Hän laati suunnitelman, jolla pääsisi tuhoamaan Hamilkarin. Hän päätti käskeä miehensä tekeytymään karthagolaisiksi päästäkseen leiriin sisään ja tuhotakseen sen. Suunnitelma toimi, ja Gelonin joukot polttivat karthagolaisten leirin surmaten myös Hamilkarin itsensä. Loput karthagolaiset joukot antautuivat.
Lopputulos

Himeran taistelu päättyi kreikkalaisten ylivoimaiseen voittoon. Karthago teki rauhansopimuksen ja maksoi suuren sotakorvauksen. Samalla Kreikkalaiset saivat antautuneista karthagolaisista orjia.
Idän Tähden Järjestö

Perustajat
Helena Blavatsky
Henry Steel Olcott
William Quan Judge
Henkilöitä
Annie Besant
Alfred Percy Sinnett
Pekka Ervast
Organisaatio
Teosofinen Seura
Kansainvälinen Teosofinen Seura
Teoksia
Hunnuton Isis
Salainen oppi
Teosofian avain
Mahatmakirjeet
Muuta
Ruusu-Risti
Esoterismi
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Idän Tähden Järjestö, lyhennettynä I.T.J., oli Krishnamurtin ympärille vuonna 1911 perustettu järjestö, jonka Krishnamurti itse lakkautti vuonna 1929. Järjestön jäsenet uskoivat maailmanopettajan (Maitreya) pikaiseen saapumiseen.
Kesällä 1912 kirjoitettiin Suomesta Alcyonelle (nimi jolla Krishnamurti tunnettiin) ja pyydettiin lupa perustaa Idän Tähden Järjestön suomalainen osasto. Kirje nähtävästi katosi matkalla, ja siksi lähetettiin Intiaan uusi anomus. Lopulta lupa perustamiselle saapui Krishnamurtin sihteeriltä George Arundalelta. Suomen paikalliseksi edustajaksi tuli tohtori Willie Angervo Mikkelistä ja kirjeenvaihtajasihteeriksi Toivo Vitikka Oulunkylästä.
Rudolf Steiner ei hyväksynyt järjestöä, koska se puhui Kristuksen toisesta tulemisesta ja Steiner itse opetti ettei Kristus tule.
Suomeksi julkaistua Idän Tähti kirjallisuutta

G.V. Mustonen: Idän Tähti, 1913.
E.A. Wodehouse: Idän Tähden Järjestö, 1913.
E.A. Wodehouse: Kaivataanko uutta opettajaa?, 1916.
E.A. Wodehouse: Aikakausien laki, 1916.
E.A. Wodehouse: Murrosajan ristituulet, 1916.
E.A. Wodehouse: Rakentavia voimia, 1916.
Willie Angervo: Opettajaa odottaessa, 1916.
Väinö Valvanne: Uusi uskonto, 1916.
G.V. Mustonen: Mitä ajattelen suuren opettajan tulosta?, 1916.
J. R. Hannula: »Kavahtavat kai poikaani», 1916.
Hjalmar Arvidsson: Vanha ja uusi aika, 1916.
Helmi Jalovaara: Tulevaisuuden kodista ja kasvatuksesta.
Järjestö alkoi julkaista vuonna 1917 myös lehteä nimeltä Idän Tähti. Järjestön tiimoilta julkaistiin myöhemmin myös lehtiä Tähtilehti sekä Kansainvälinen Tähtilehti.
Hubert Velud

Hubert Velud
Hubert Velud (s. 8. kesäkuuta 1959 Villefranche-sur-Saône, Ranska) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Hän toimii TP Mazemben päävalmentajana.
Ura

Velud pelasi ammattilaisena Stade de Reimsin joukkueessa vuosina 1976–1989. Peliuransa loppupuolella hän toimi pelaajavalmentajana Châlons-sur-Marnessa sekä Gapissa. Veludin valmennusuran suurin saavutus on Nationalin mestaruus 2002 Clermont Footin peräsimessä.
Elokuussa 2008 hän siirtyi Nationalissa pelaavan AS Beauvais Oisen päävalmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi ja Velud sai potkut helmikuussa 2009 kehnon menestyksen vuoksi.
Lokakuun alussa 2009 Velud aloitti Togon maajoukkueen päävalmentajana.  8. tammikuuta 2010 Afrikan mestaruuskisoihin matkalla ollut Togon joukkue joutui aseellisen iskun kohteeksi Angolan pohjoisosassa.  Velud'n apuvalmentaja kuoli iskussa ja useita pelaajia loukkaantui vakavasti. Iskun jälkeen Togo ilmoitti vetäytyvänsä turnauksesta.  Pian tämän jälkeen Togon kuitenkin kerrottiin peruneen vetäytymispäätöksensä.  Lopulta Togon hallitus kuitenkin kielsi maajoukkueen osallistumisen kisoihin.
Toukokuun lopussa 2010 Velud ilmoitti jättävänsä Togon maajoukkueen ja siirtyvänsä Ranskan kolmannella sarjatasolla pelaavan US Créteil-Lusitanos'n päävalmentajaksi.  Velud valmensi Créteil'tä kauden 2010/11 ajan, kunnes siirtyi marokkolaisseura Hassania Agadirin valmentajaksi. Hän sai potkut seurasta lokakuun alussa 2011.  25. tammikuuta 2012 Velud allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen tunisialaisen Stade Tunisienin kanssa. Kauden 2011/12 jälkeen hän kuitenkin siirtyi ES Sétifin päävalmentajaksi. Hän luotsasi joukkueen Algerian mestariksi kaudella 2012/13 ja tuli valituksi maan parhaaksi valmentajaksi. Mestaruuden jälkeinen kausi alkoi joukkueelta kehnosti ja lopulta Velud sai syyskuussa 2013 potkut.  Marraskuussa hän jatkoi uraansa Algeriassa USM Algerin päävalmentajana.  Veludin johdolla USM voitti Algerian mestaruuden kaudella 2013/14. Seuraavalla kaudella tulostaso ei kuitenkaan seurajohtoa tyydyttänyt, ja kahdesti perättäin maan pääsarjan parhaaksi valittu valmentaja sai potkut seurasta helmikuussa 2015.
Kesäkuussa 2015 Velud jatkoi uraansa CS Constantinen peräsimessä. Pesti päättyi kuitenkin lyhyeen jo lokakuussa.
Tammikuussa 2016 Veludista tuli kinshasankongolaisen suurseura TP Mazemben päävalmentaja.
Seurat pelaajana
1967–1969 US Anse juniorit
1969–1976 Villefranche-sur-Saône juniorit
1976–1989 Stade de Reims
1989–1990 Châlons-sur-Marne
1990–1991 Gap FC
Seurat valmentajana
1989–1990 Châlons-sur-Marne (pelaajavalmentaja)
1990–1991 Gap FC (pelaajavalmentaja)
1991–1992 Paris FC (apulaisvalmentaja)
1992–1999 Paris FC
1999–2000 AS Nancy-Lorraine (maalivahtivalmentaja)
2000–2001 Gazélec Ajaccio
2001–2004 Clermont Foot
2004–2005 AS Cherbourg
2005–2006 US Créteil-Lusitanos
2006–2007 Sporting Toulon Var
2008–2/2009 AS Beauvais Oise
10/2009–2010 Togon maajoukkue
2010–2011 US Créteil-Lusitanos
2011 Hassania Agadir
1–6/2012 Stade Tunisien
2012–9/2013 ES Sétif
11/2013–2/2015 USM Alger
7–10/2015 CS Constantine
1/2016– TP Mazembe
Meriitit valmentajana
Algerian mestaruus: 2013, 2014
Algerian supercup: 2013
National: 2002
Algerian vuoden valmentaja: 2013, 2014
IV (Arttu Wiskarin albumi)

| IV Arttu Wiskari |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. marraskuuta 2016
 Tuottaja(t): Janne Rintala
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 40.13
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 14.
Arttu Wiskarin muut julkaisut
| Sirpaleet 2014 | IV 2016 | Suomen muotoisen pilven alla 2020 |
IV on Arttu Wiskarin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 2016. Kappaleen introssa kuullaan Jukka Virtasta.
Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 14.
Kappaleet

Intro: Jukka Virtanen – 0.09
Kuningaslohi – 3.37
Naapurini Kaj Mulqvist – 4.00 (feat. Aste)
Sadun alkkarit (#YOLO) – 3.38
Rikki – 3.21
Kahvimaito – 4.03
Kattokoukku – 3.58
Onko olemassa turhempaa kuin purjehdus – 3.32
Ahtisaari – 3.51
Psyykkikone – 2.53
Teresa Orlowski – 3.28
Ystävän remppa – 3.43
Arvostelut

Savon Sanomat:
IV (Wöyh!)

| IV Wöyh! |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. tammikuuta 2021
 Kesto: 30.39
 Levy-yhtiö: Kaskelotti, Playground
Listasijoitukset
  7. (albumilista)    4. (fyysinen albumilista)
Wöyh! -yhtyeen muut julkaisut
| KRTKRTK 2017 | IV 2021 | Tähti 2023 |
IV on Wöyh! -yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 29. tammikuuta 2021.
Kappaleet

Kaksi Planeettaa – 1.06
Jagodajaada – 2.28
Ukemi Tatami Totemi Tatami – 3.25
Wöyhötyksen Ytimeen – 1.25
Kuolemansäde – 3.26
Lopullinen Voitto – 3.14
Kosmoksen Viisaat I – 1.39
Kosmoksen Viisaat II – 3.37
Robottirakkautta – 3.32
Jaloilleen Nostetut Lentävät Lautaset – 2.05
W28Y8 – 4.38
Arvostelut

Desibeli.net:
Kaaoszine: 8/10
Imperiumi: 9/10
Soundi:
V2.fi:
Hotelli Pohjanhovi

| Hotelli Pohjanhovi |
| --- | --- |
 Pohjanhovi joulukuussa 2012.
Osoite:  Pohjanpuistikko 2
Sijainti:  Rovaniemi
Koordinaatit:  66°30′07″N, 025°44′16″E
Valmistumisvuosi:  1936, 1947
Suunnittelija:  Märta ja Pauli Blomstedt Aulis E. Hämäläinen
Omistaja:  Suomen Matkailuliitto[lähde? ]
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pohjanhovi 1930-uvun lopulla.
Hotellin sisätilat vuonna 1936.
Hotelli Pohjanhovi, usein vain Pohjanhovi, on Rovaniemellä sijaitseva suomalainen hotelli, joka avattiin vuonna 1936. Se toimii nykyisin nimellä Scandic Pohjanhovi.
Ensimmäinen hotelli Pohjanhovi

Funkistyylinen arkkitehtien Pauli Blomstedt ja Märta Blomstedt suunnittelema hotelli aloitti toimintansa 12. syyskuuta 1936. Hotellissa oli tällöin 36 huonetta sekä retkeilijöitä varten 50 hengen yhteismajoitustila. Hotellissa oli Lapin läänin ainoa hissi ja sähköistetty keittiö. Kalleimmissa huoneissa oli oma kylpyhuone, ja lämmin vesi oli käytettävissä kaikissa huoneissa. Hotellin yhteydessä oli myös kansainvälisen tason ravintola sekä erillinen kansanravintola. Hotellin ensimmäinen johtaja oli vuosina 1936–1940 Arvi Kalsta.
Talvisodassa Pohjanhovi toimi sotasairaalana. Jatkosodan aikana Pohjanhovissa pidettiin useita suomalaisten ja Pohjois-Suomessa toimineiden saksalaisten joukkojen sodanjohdon välisiä neuvotteluja. Hotellissa vierailivat sodan aikana muun muassa marsalkka C. G. E. Mannerheim, presidentti Risto Ryti, kenraalieversti Eduard Dietl, Hitlerin esikuntapäällikkö Alfred Jodl ja SS-valtakunnanjohtaja Heinrich Himmler. Hotelli Pohjanhovi tuhoutui kuitenkin Lapin sodan yhteydessä 10. lokakuuta 1944, kun saksalaiset joukot räjäyttivät sen maan tasalle. Erään silminnäkijän mukaan koko Pohjanhovi hypähti räjäytyksessä ilmaan ikkunat ehjinä ja sitten lysähti alas rauniokasaksi. Pohjanhovista säilyi vain maanalainen kellari, johon sodan päätyttyä perustettiin ravintola. Pohjanhovi rakennettiin uudelleen ja avattiin jälleen vuonna 1947.