stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unkarin vallankumous
Seuraukset

Unkarin vallankumous oli päättynyt unkarilaisten tappioon. Ratkaisevia tekijöitä olivat vähemmistöt Unkaria vastaan kääntänyt vihamielinen politiikka vähemmistöjä kohtaan, sekä Venäjän väliintulo ja siten Unkarin vihollisten saavuttama murskaava ylivoima. Vallankumous muodosti lopputuloksestaan huolimatta sittemmin unkarilaisen sankaritarinan ja osan kansallista mytologiaa. Osa unkarilaisista kapinallisista muutti ulkomaille ja jatkoi taistelua keisaria vastaan. Unkarilaisia toimi esimerkiksi Italiassa Giuseppe Garibaldin joukoissa.
6. lokakuuta 1849 kolmetoista unkarilaista kenraalia teloitettiin Aradissa kapinallisina. Myöhemmin teloitettiin myös vallankumoushallituksen pääministeri Lajos Batthyány ja toistasataa upseeria ja alempaa rivimiestä. Tuhannet saivat vankeustuomion ja kymmenet tuhannet määrättiin vuosien pakkotyöhön. Juutalaisia rangaistiin tuesta kapinallisille niin sanotulla Haynaun sakkoverolla. Unkarin sotilashallinto kesti heinäkuuhun 1850 saakka, jolloin Haynau lähetettiin eläkkeelle. Euroopan olojen vakiinnuttua keisari julisti lopulta yleisen armahduksen vallankumoukseen osallistuneille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Unkarin vallankumous Wikimedia Commonsissa
Väkijoukko Kansallismuseolla 15. maaliskuuta 1848.
Taistelu Pákozdissa syyskuussa 1848.
Budan linnan valtaus maaliskuussa 1849.
Taistelu Temesvárissa elokuussa 1849.
Unkarilaisten antautuminen Világossa 13. elokuuta 1849.
Petrus Dacus

Petrus Dacus de Finlandia oli Turun Pyhän Olavin luostarin dominikaaniveli, joka lähetettiin Tanskan Århusiin opiskelemaan logiikkaa vuonna 1291. Hän on ensimmäinen suomalainen, jonka tiedetään opiskelleen ulkomailla.
Ville Hautala

Ville Veikko Hautala (s. 19. marraskuuta 1968 Lapua) on suomalainen yleisurheilija. Hän menestyi parhaiten estejuoksijana mutta kilpaili myös keski- ja kestävyysmatkoilla sekä maastojuoksussa.
Hautala edusti Suomea estejuoksussa Barcelonan olympialaisissa 1992, Stuttgartin MM-kisoissa 1993, Helsingin EM-kisoissa 1994 ja Göteborgin MM-kisoissa 1995.
Seuratasolla Hautala edusti Lapuan Virkiää ja Lahden Ahkeraa. Oman juoksu-uransa jälkeen Ville Hautala on toiminut valmennustehtävissä Lahden Ahkerassa ja Suomen Urheiluliitossa.
Ville Hautalan lapset Janna, Wilho, Walte ja Wäinö ovat kaikki kestävyysjuoksijoita. Pisimmälle urallaan on edennyt Wilho, joka vuonna 2020 sijoittui estejuoksussa Kalevan kisoissa hopealle ja neljänneksi Ruotsi-ottelussa. Walte on edustanut estejuoksussa Suomea Ruotsi-ottelussa M18-sarjassa Tampereella 2018 ja Pohjoismaiden mestaruuskisoissa M20-sarjassa Kristiansandissa 2019. Wäinö edusti Suomea estejuoksussa Ruotsi-ottelussa M18-sarjassa 2019. Tytär Janna on juossut Kalevan kisoissa esteitä ja 800 metriä.
Suomen mestaruudet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Matka | Vuosi | Aika |
| 3 000 m esteet | 1992 | 8.42,89 |
| 3 000 m esteet | 1993 | 8.39,10 |
| 3 000 m esteet | 1994 | 8.52,39 |
| 3 000 m esteet | 1995 | 8.49,22 |
| maastojuoksu (pitkä rata) | 1998 | 37.58 |
| tiejuoksu 20 km | 1990 | 1.02.36 |
| puolimaraton | 1998 | 1.07.20 |
| puolimaraton | 1999 | 1.04.40 |
| maraton | 1997 | 2.27.10 |
Ennätyksiä

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Matka | Aika | Pvm | Paikkakunta |
| 3 000 m | 7.56,77 | 20.8.1996 | Tampere, Suomi |
| 3 000 m esteet | 8.29,00 | 10.7.1993 | Oslo, Norja |
| 5 000 m | 14.04,21 | 23.8.1994 | Oulu, Suomi |
| 10 000 m | 29.13,69 | 4.9.1999 | Göteborg, Ruotsi |
| Puolimaraton | 1.04.40 | 24.4.1999 | Oulainen, Suomi |
| Maraton | 2.16.36 | 27.9.1992 | Berliini, Saksa |
Vidova gora

Vidova gora
| --- | --- |
Sijainti:   Kroatia
Korkeus merenpinnasta:  778 m
Prominenssi:  778  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vidova gora on vuori Bračin saarella Kroatiassa. Se on 778 metriä korkea, ja on samalla Kroatian saariston korkein kohta. Vuorelle lähtee patikointireittejä kolmesta eri kaupungista: Bolista, Nerežišćestä ja Praznicasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vidova gora Wikimedia Commonsissa
Vantaankosken koulu

| Vantaankoskenkoulu |
| --- | --- |
 Vantaankosken koulua (Isotammentie 15).
Sijainti:  Isontammentie 15-17, 01730 Vantaa
Koordinaatit:  60.2934°N, 24.8527°E
Tyyppi:  suomenkielinen yläkoulu
Lakkautettu:  2019, 2021
Rehtori:  Kaisa Maliniemi, apulaisrehtori Maria Hohka,
Luokat:  7–9
Oppilaita:  n. 640 (2018)
Verkkosivut
Vantaankosken koulua (Isontammentie 17).
Koulu purettuna elokuussa 2022 (Isontammentie 15)
Vantaankosken koulu oli Vantaan Kivistön suuralueen Myllymäen kaupunginosan kaakkoiskulmassa toiminut yläkoulu (luokka-asteet 7–9), jossa oli myös pajaluokka. Oppilaita oli noin 640 ja opettajia 40. Koulussa oli mahdollisuus opiskella musiikkiluokalla tai luonnontiedepainotteisesti. Vantaankosken koulu osallistui KiVa- ja Liikkuva koulu -hankkeisiin. Koulun toiminta loppui vuoden 2019 kevätlukukauden päätyttyä.
Koulurakennukset sijaitsivat kolmessa eri katuosoitteessa:
Isontammentie 15, 01730 Vantaa
Isontammentie 17, 01730 Vantaa
PAJA-luokat: Ojahaanrinne 4, 01600 Vantaa
Koulu sijaitsi linnuntietä noin 600 metriä Vantaanjoen Vantaankosken länsipuolella, Kehä III:n ja Hämeenlinnanväylän risteysalueen luoteispuolella, noin 500 metriä Kehäradan Vehkalan rautatieasemasta itään.
Kohut

Koulu nousi julkisuuteen muun muassa tammikuussa 2009 niin sanotun ”kalapalakiistan” johdosta, koulupojan otettua yhden ylimääräisen kalapuikon kielloista huolimatta. Myöhemmin samassa kuussa koulu evakuoitiin ase-epäilyn takia. Epäilty ase osoittautui kuitenkin käsiaseen malliseksi sytyttimeksi. Samana vuonna koulu jouduttiin evakuoimaan, kun wc-istuin sytytettiin tuleen. Vuonna 2018 koululla tapahtui jälleen ase-epäily, jonka yhteydessä oli esitetty uhkaava viesti.
Suunniteltu lakkauttaminen ja tulipalo

Kaupungin keväällä 2016 julkistamissa suunnitelmissa on luopua huonokuntoisesta koulusta vuoden 2019 aikana edellyttäen, että suunnitellut uudet Aurinkokiven (Kivistössä) ja Ylästön yläkoulut saadaan rakennetuksi tuohon ajankohtaan mennessä. Vuonna 2019 uutisoitiin koulun sisäilmaongelmista, jotka aiheuttivat kroonisia silmä- ja hengitystieoireita.
15. marraskuuta 2019 koulu vaurioitui tulipalossa. Purettavaksi menevän matalan osan pihalla ollut auto oli täysin tulessa ja palo oli levinnyt rakennukseen. Koulun matalan osan sisäänkäynti ja kattorakenteet paloivat. Palo oli myös osin levinnyt koulun korkean osan kattoon. Tilanteesta ei aiheutunut henkilövahinkoja. Koulun koko oli noin 5 500 m² ja siitä vaurioitui noin 100 m². Koulurakennuksessa paloi myös elokuussa 2020.
Purettaessa rakennusjätteistä löytyi peruskiven muurauksessa 28. toukokuuta 1963 sinne piilotettu aikakapseli, jossa oli kolikoita, sanomalehti ja pergamentiksi kutsuttu asiakirja. Kupariin käärittyä kapselia osattiin etsiä kuntalaisen vihjeen perusteella. Aikakapseli luovutettiin Vantaan kaupunginmuseon haltuun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vantaankosken koulu Wikimedia Commonsissa
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Kalapuikot osoittautuivat ankaksi
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Asejäljitelmä säikäytti koulussa
Joonas Saha

Joonas Saha (s. 15. lokakuuta 1984 Seinäjoki) on jääkiekkotuomari. Saha tuomitsee pääsääntöisesti jääkiekon SM-liigaa ja Mestistä linjatuomarina. Hän tuli SM-liigaan tuomariksi kaudella 2007-2008. Nuorempana Saha pelasi jääkiekkoa B-junioreissa.
Joonas Romppanen

Jyri Joonas Romppanen (s. 21. marraskuuta 1968 Tampere) on palkittu suomalainen päätoimittaja.
Joonas Romppanen syntyi tutkimuspäällikkö Antti Romppasen ja kuvaussihteeri Päivi Hautamäen perheeseen. Hänen avopuolisonsa vuodesta 1999 on merkonomi Sari Pohjolainen. Romppanen tuli ylioppilaaksi 1987 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta 1990. Keski-Uusimaa-lehden tuottaja hän oli 1996–1997, konsernituottaja  1997–2001,  toimituspäällikkö 2001–2003 ja vt. päätoimittaja 2002–2003. Lehden päätoimittajaksi Romppanen nimitettiin maaliskuussa 2016. Hän toimii myös Viikkouutiset-ilmaisjakelulehden päätoimittajana. Aamupostin vastaavaksi päätoimittajaksi Romppanen tuli 2003 ja Riihimäen Seutu -lehden sekä Hyvinkään Viikkouutisten vastaavaksi päätoimittajaksi vuonna 2005. Bonnierin journalistipalkinto myönnettiin Romppaselle vuonna 2003.
Voi kuinka me sinua kaivataan

| ”Voi kuinka me sinua kaivataan” Eppu Normaali |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kahdeksas ihme
 B-puoli: ”Asustelaulu”
 Äänitetty : kevät–syksy 1985 MSL-studio, Lempäälä
 Julkaistu: 11. marraskuuta 1985
 Formaatti: 7" vinyyli
 Tekijä(t): san. Martti Syrjä, säv. ja sov. Mikko Syrjä
 Tuottaja(t): Mikko ”Pantse” Syrjä
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 05.02
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3. (11/1985)
Eppu Normaalin muut singlet
| ”Kitara, taivas ja tähdet” 1985 | ”Voi kuinka me sinua kaivataan / Asustelaulu” 1985 | ”Vuonna ’85” 1986 |
Voi kuinka me sinua kaivataan on suomirockyhtye Eppu Normaalin kappale yhtyeen vuonna 1985 julkaistulta Kahdeksas ihme -studioalbumilta. Kappaleen on säveltänyt yhtyeen kitaristi Mikko ”Pantse” Syrjä ja sanoittanut hänen veljensä, yhtyeen laulaja Martti Syrjä. B-puolen kappaleen ”Asustelaulu” on säveltänyt yhtyeen toinen kitaristi Juha Torvinen ja sanoittanut niin ikään Martti Syrjä.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Kappaleet

Voi kuinka me sinua kaivataan – 5.02 (säv.  ja sov. Mikko "Pantse" Syrjä, san. Martti Syrjä)
Asustelaulu – 3.13 (säv.  ja sov. Juha Torvinen, san. Martti Syrjä)
Aiheesta muualla

Discogs
Valkea Kuorejärvi

| Valkea Kuorejärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  62°01′45″N, 26°01′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Laskuoja:  oja Isoon Kuorejärveen 
Järvinumero:  14.236.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  169 m  
Pituus:  310 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,808 km  
Pinta-ala:  3,4 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkea Kuorejärvi 
Valkea Kuorejärvi on Keski-Suomessa Joutsassa Rutalahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,4 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 169 metriä mpy.
Joonas Räsänen

| Joonas Räsänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. lokakuuta 1989 (ikä 34)
Uran tiedot
Seura:   Levi Ski Club
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2009-2019
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 13. huhtikuuta 2019 
| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten alppihiihto.Talviuniversiadit  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten alppihiihto.Talviuniversiadit  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten alppihiihto.Talviuniversiadit  | Maa:  Suomi> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Trentino 2013 | pujottelu |  |
Joonas Räsänen (s. 25. lokakuuta 1989) on suomalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka edusti Levi Ski Clubia.
Räsänen debytoi alppihiihdon maailmancupissa marraskuussa 2009 Levillä keskeyttäen kilpailun. Hän ei ole saavuttanut urallaan vielä yhtään maailmancupin pistettä. Räsänen on kilpaillut kuudessa maailmancupin osakilpailussa.
Räsänen voitti kultaa pujottelusta vuoden 2013 talviuniversiadeissa Trentinossa joulukuussa 2013. Samoissa kisoissa Räsänen oli suurpujottelun 18. Hän on osallistunut myös kaksiin nuorten MM-kilpailuihin.
Räsänen lopetti uransa alppihiihtäjänä huhtikuussa 2019.
United World Colleges

| UWC (United World Colleges) |
| --- | --- |

Sijainti:  Kanainvälinen toimisto Lontoossa ja Berliinissä
Tyyppi:  kansainvälinen koulu- ja opetusliike
Perustettu:  1962
Luokat:  Lukiokoulutus (kaikki koulut), peruskoulu (osa kouluista), lyhytkurssiohjelmat
Verkkosivut
United World Colleges (tai UWC) on maailmanlaajuinen kansainvälisyyttä ja maailmanrauhaa korostava verkosto, johon kuuluu 18 koulua, yli 150 kansallista UWC-valintakomiteaa sekä lukuisia lyhytohjelmakursseja. Koulut sijaitsevat Walesissa, Italiassa, Norjassa, Bosnia ja Hertsegovinassa, Alankomaissa, Intiassa, Hongkongissa, Singaporessa, Swazimaassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Costa Ricassa, Saksassa, Armeniassa, Thaimaassa, Japanissa sekä Tansaniassa. Kaikissa kouluissa 16–18-vuotias lukion ensimmäistä vuotta opiskeleva voi suorittaa IB-tutkinnon. Lisäksi Alankomaiden, Japanin, Singaporen, Swazimaan ja Tansanian kouluissa on lukion yhteydessä myös peruskoulu.
Opiskelijat UWC-kouluihin valitaan heidän ansioidensa ja potentiaalinsa perusteella kansallisten UWC-valintakomiteoiden toimesta. UWC-koulut ja kansalliset valintakomiteat myöntävät stipendejä ja apurahoja, ja hyväksyvät vain rajallisen määrän opinnoistaan itse maksavia opiskelijoita. UWC-liikkeen ideologiaan kuuluu erilaisten kulttuurien ymmärtäminen sekä palvelutoiminta. UWC-koulussa opiskeluun kuuluu tärkeänä osana eri kulttuurien kohtaaminen, palvelutyön tekeminen, harrastaminen ja sosiaalinen elämä.
Historiaa

1950-luvun lopun kylmän sodan vuosina joukko eurooppalaisia kokoontui suunnittelemaan uudenlaista koulua, jossa kasvatusta käytettäisiin maailmanrauhan varmistamiseen. Heitä olivat saksanjuutalainen kasvatustieteilijä Kurt Hahn, brittikenraali Lawrence Darwall ja lordi Louis Mountbatten. He halusivat eri maista tulevien nuorten kokoontuvan yhteen opiskelemaan muiden tärkeiden aineiden ohella kansainvälistä yhteisymmärrystä.
Ensimmäinen tämän ajatuksen mukainen koulu oli Walesin eteläosaan vuonna 1962 perustettu UWC Atlantic College, jonka 16–19-vuotiaat opiskelijat ja henkilökunta osallistuvat paikalliseen meri- ja maastopelastustoimintaan sekä vanhusten ja vammaisten ystävätoimintaan. Opiskelijat osallistuvat näihin palvelumuotoihin kahtena iltapäivänä viikossa. Vasta 1970-luvulla opinto-ohjelmaan tuli varsinaisia rauhankasvatus- ja -tutkimuskursseja (peace studies) ja vuosittaisia kansainvälisten kysymysten teemapäiviä, joihin saivat osallistua myös ympäristön asukkaat ja muiden paikallisten koulujen oppilaat. Kurssien ja teemapäivien kehittämiseen osallistuivat Bradfordin ja Yorkin yliopistot.
Lordi Mountbatten valittiin UWC-liikkeen puheenjohtajaksi 1967 ja hän oli mukana Singaporen UWC-koulun perustamisessa. Kanadan pääministeri ja Nobelin rauhanpalkinnon saaja Lester B. Pearson oli toivonut Atlantic College -tyyppisen koulun perustamista Kanadaan, ja vuonna 1974  Kanadan UWC-koulu on nimetty hänen mukaansa.
Vuonna 1978 lordi Mountbatten luovutti liikkeen johtajuuden Walesin prinssi Charlesille, joka toimi tehtävässä aina vuoteen 1995 saakka. Nelson Mandela, jonka omat lapset opiskelivat Waterford KaMhlaba UWC:ssa, valittiin UWC-liikkeen puheenjohtajaksi vuonna 1995 ja vuonna 1999 kunniapuheenjohtajaksi. Jordanian kuningatar Noor on toiminut UWC-liikkeen puheenjohtajana vuodesta 1995 alkaen.
Valtiosihteeri Pilvi Torsti oli yksi Bosnian UWC Mostarin perustajista ja toimii koulun taustasäätiön hallituksen puheenjohtajana. Entinen puolustusministeri Elisabeth Rehn toimi UWC Mostarin suojelijana sekä perustajajäsenenä. Suomen entinen ulkoministeri Pär Stenbäck on toiminut UWC Internationalin neuvoston puheenjohtajana vuodesta 2018 alkaen sekä Norjan UWC Red Cross Nordicin neuvoston puheenjohtajana vuodesta 2012 alkaen.
Opiskelu ja tutkinto > United World Collegesin koulut

United World College of the Atlantic (Llantwit Major, Wales), 1962
Lester B. Pearson United World College of the Pacific (Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada), 1974
UWC Singapore,  1971,
Waterford Kamhlaba United World College of Southern Africa (Mbabane, Swazimaa),  1963
Armand Hammer United World College of the American West (Montezuma, New Mexico), 1982
UWC Adriatic (Duino, Italia), 1982
Li Po Chun United World College (Wu Kai Sha, Hongkong), 1992
UWC Red Cross Nordic (Flekke, Norja), 1995
UWC Mahindra (Village Khubavali, Intia), 1997
UWC Costa Rica (Santa Ana, Costa Rica),  2000
UWC Mostar (Mostar, Bosnia ja Hertsegovina),  2006
UWC Maastricht (Maastricht, Alankomaat),  1984
UWC Robert Bosch (Freiburg, Saksa), 2014
UWC Dilijan (Dilijan, Armenia), 2014
UWC Changshu China (Changzhou, Kiina), 2015
UWC Thailand (Phuket, Thaimaa), 2008
UWC ISAK Japan (Karuizawa, Japani), 2014
UWC East Africa (Kilimanjaro ja Arusha, Tansania), 1969
Oppilasvalinnat Suomessa ja UWC-stipendit

Suomen oppilasvalinnan UWC-kouluihin suorittaa Suomen UWC-yhdistys yhdessä UWC-toimikunnan kanssa, jotka yhdessä muodostavat Suomen kansallisen UWC-valintakomitean. Stipendihakemuksien määrä vuosittain on noin 150 ja  stipendejä myönnetään kymmenkunta. Stipendihaku järjestetään vuosittain tammikuussa. Hakijan tulee olla ensimmäistä vuotta lukiossa opiskeleva, Suomen kansalainen ja/tai Suomessa vakituisesti asuva, sekä 16–19-vuotias UWC-kouluun lähtiessään. Hakemuslomake koostuu hakijan omaelämäkerrasta, perustelusta hakemukselle ja kouluvalinnoille, peruskoulun päättötodistuksen kopiosta, lukiossa suoritettujen kurssien arvosanakoosteesta, hakijan harrastuslistasta, kahdesta suosituksesta sekä huoltajan suostumuksesta.
Hakuajan päätyttyä Suomen UWC-yhdistys ja UWC-toimikunta valitsevat hakemusten perusteella haastatteluun kutsuttavat hakijat. Valituille hakijoille lähetetään kirjalliset haastattelukutsut noin kahta viikkoa ennen haastattelupäivää. Haastateltavia on noin kaksi kertaa enemmän kuin stipendejä kunakin vuonna on tarjolla. Helsingissä järjestettävään haastatteluun kuuluu henkilökohtainen haastattelu äidinkielellä, ryhmäkeskusteluosio ja kielitaitoa testaava englanninkielinen haastattelu. Haastattelut pidetään maaliskuun loppupuolella.
Stipendit on myöntänyt ja rahoittanut alusta saakka Suomen Kulttuurirahasto, Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö vuodesta 1971 vuoteen 2002 saakka, ja vuodesta 1998 alkaen rahoitukseen on osallistunut myös Svenska Kulturfonden. Myös UWC-alumnit ovat rahoittaneet joitakin stipendejä. Stipendit kattavat lukukausimaksut, ruoan ja asumisen kouluilla sekä pääosan matkakuluista koulun ja kodin välillä. Jokaisen stipendin rahallinen arvo on kymmeniä tuhansia euroja.
Suomalaisopiskelijoita on valittu UWC-kouluihin vuodesta 1966 lähtien. Ensimmäiset stipendiaatit valittiin Walesiin UWC Atlantic Collegeen ja myöhemmin suomalaisstipendiaatteja valittiin myös muihin uusiin UWC-kouluihin. Vuodesta 2007 alkaen Suomesta UWC-stipendiaatteja on valittu kymmeneen eri UWC-kouluun.
UWC-kouluissa opiskelleita henkilöitä > Tunnettuja suomalaisia alumneja, suluissa opiskeluvuodet ja koulu

Pentti Kouri: taloustieteilijä ja pääomasijoittaja (1966–1968, UWC Atlantic College Wales)
Jorma Ollila: Nokian pääjohtaja (1967–1969, UWC Atlantic College Wales)
Seppo Honkapohja: taloustieteilijä, Suomen Pankin johtokunnan jäsen (1968–1970, UWC Atlantic College Wales)
Miikka Ruokanen: dogmatiikan emeritusprofessori  (1970–1972, UWC Atlantic College Wales)
Heikki Joensuu: professori, syöpälääkäri ja -tutkija (1973–1975, UWC Atlantic College Wales)
Kirsti Narinen: diplomaatti, kiertävä suurlähettiläs Etelä-Kaukasiassa (1977–1979, Pearson College UWC, Kanada)
Ari Lahti: toimitusjohtaja, Suomen Palloliiton puheenjohtaja (1980–1982, UWC Atlantic College, Wales)
Pilvi Torsti: poliitikko, valtiosihteeri ja entinen kansanedustaja (1993–1995, UWC Adriatic, Italia)
Pirita Näkkäläjärvi: toimittaja, Yle Sámi Radion päällikkö (1995–1997, UWC Atlantic College Wales)
Iiris Suomela: poliitikko, kansanedustaja (2011–2013, UWC Atlantic College Wales)
UWC-kouluissa opiskelleita henkilöitä > Muita tunnettuja alumneja, suluissa opiskeluvuodet ja koulu

Ian Khama: Botswanan presidentti vuosina 2008–2018 (1966–1970, Waterford Kamhlaba UWC. Swazimaa)
Ghil'ad Zuckermann: israelilainen kielitieteilijä, professori (1987–1989, UWC Adriatic. Italia)
Julie Payette: entinen astronautti ja Kanadan kenraalikuvernööri (1980–1982, UWC Atlantic College. Wales)
Willem-Alexander: Alankomaiden kuningas (1983–1985, UWC Atlantic College.Wales)
Chrystia Freeland: Kanadan ulkoministeri (1984–1986, UWC Adriatic. Italia)
Kim Han-sol: entisen Pohjois-Korean hallitsijan Kim Jong-ilin pojanpoika (2011–2013, UWC Mostar, Bosnia Hertsegovina)
Aiheesta muualla

UWC:n kansainvälinen verkkosivu (englanniksi)
Suomen UWC-yhdistyksen verkkosivut
UWC Suomen kulttuurirahaston sivuilla
Valkea Mustajärvi

| Valkea Mustajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°13′10″N, 25°07′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.787.1.046
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  135,9 m  
Rantaviiva:  2,024 km  
Pinta-ala:  13,129 ha  
Saaria:  3 
 fiValkea Mustajärvi 
Valkea Mustajärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi. Järvi kuuluu Evon retkeilyalueeseen .
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,1 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kolme saarta. Sen rantaviivan pituus on 2,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Ekojärven valuma-alueeseen (35.787) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135,9 metriä mpy.
Pankaj Mullick

Pankaj Mullick Phani Majumdarin elokuvassa Doctor (1940)
Pankaj Mullick (hindiksi पंकज मलिक, bengaliksi পঙ্কজ কুমার মল্লিক; 10. toukokuuta 1905 Kalkutta – 19. helmikuuta 1978 Kalkutta) oli intialainen laulaja ja säveltäjä, josta tuli intialaisen elokuvamusiikin edelläkävijä.
Mullick syntyi keskiluokkaiseen perheeseen ja sai koulutusta Intian niemimaan dhrupad-, khayal- ja tappa-musiikkiperinteissä. Hän tutustui runoilija Rabindranath Tagoren sisaruksenpoikaan, muusikko Dinendranath Tagoreen, jonka kautta pääsi syventymään elinikäiseksi intohimokseen muodostuneisiin Rabindra Sangeet -lauluihin. Mullick alkoi esittää niitä julkisesti ja ensimmäisenä yhdisti tablasäestyksen näiden laulujen esityksiin. Mullick loi pitkän uran Intian radion palveluksessa ja juonsi lähes 45 vuoden ajan viikoittaista musiikkiopetusohjelmaa All India Radiossa. Hänen tulkitseminaan Rabindra Sangeet -laulut saavuttivat massojen suosion.
Laulaja K. L. Saigal tuli kenties vuonna 1931 radioasemalle Kalkuttaan ja koelauloi Mullickille onnistuneesti, mistä alkoi kaksikon yhteistyö. Parivaljakko loi yhdessä suosituiksi tulleita lauluja. Vuonna 1931 Mullick pääsi R. C. Boralin kanssa soittamaan elävää tunnelmamusiikkia kahden mykkäelokuvan taustalla. Tämän jälkeen Mullickia ja Boralia pyydettiin säveltämään musiikki ensimmäiseen bengalinkieliseen äänielokuvaan (Dena Paona). Mullick ja Boral lanseerasivat intialaisessa elokuvateollisuudessa playbacklaulun. Itsenäisenä musiikkiohjaajana Mullick aloitti toimintansa elokuvassa Mukti (1937), jossa hän myös esiintyi ensimmäisen kerran näyttelijä-laulajana. Samassa yhteydessä käytettiin ensimmäistä kertaa Rabindranath Tagoren runoa elokuvassa.
Mullick toi intialaiseen elokuvamusiikkiin myös länsimaisen musiikkiperinteen piirteitä, kuten pianon ja muiden länsimaisten soittimien ja länsimaisen musiikin elementtien käytön. Mullickin laulujen joukossa ovat "Aayi bahaar", "Ye raatein ye mausam", "Hum chale watan", "Mein in phool sang", "So ja rajkumari", "Mein kya janoo" ja "Tere mandir ka hoon deepak". Mullick vaikutti merkittävästi muiden muassa O. P. Nayyariin, josta sanojensa mukaan tuli muusikko tämän ansiosta.
Mullick sai vuonna 1970 Padma Shrin ja vuonna 1972 Dadasaheb Phalke -palkinnon.
Aiheesta muualla

Pankaj Mullick Internet Movie Databasessa. (englanniksi)