stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kemiallinen tasapaino

Kemiallinen tasapaino on tilanne, jossa jatkuvasti reagoivan seoksen pitoisuudet eivät muutu ajan kuluessa. Käytännössä tämä johtuu siitä, että vaikka vastakkaisiin suuntiin etenevät reaktiot olisivat nopeita, ne ovat yhtä nopeita, jolloin nettoreaktiota ei tapahdu. Kemiallisessa tasapainossa reaktion Gibbsin energian muutos on 0.
Tasapainoreaktioissa reaktionuolena käytetään kaksisuuntaista puolinuolta.
Kemiallisen tasapainon reaktionopeudet esimerkkireaktiolle ovat seuraavanlaiset, kun [A] ja [B] ovat reagenssien pitoisuudet:
Nettoreaktionopeus on siis:
Tasapainossa nettoreaktio on nolla:
Vakio k1/k-1 määritellään tasapainovakioksi. Massavaikutuksen lain mukaan se on kullekin kemialliselle reaktiolle ominainen vakio. Yleiselle tapaukselle voidaan johtaa:
missä osoittaja on tuotteiden ja nimittäjä lähtöaineiden mukaan määriteltyjen termien tulo; termit ovat komponenttien konsentraatiot potenssiin komponenttien stoikiometriakertoimet. Potenssiin korotus seuraa siitä, että komponentin A:n todennäköisyys osua tilavuuselementtiin kerran on suhteessa [A]:han. Jos tilavuuselementtiin pitää osua kaksi A-molekyyliä kerrallaan reaktiota varten,  tämän todennäköisyys on ensimmäisen ja toisen elementtiin osumisen tulo, eli [A] kertaa [A], eli [A]2.
K:n mittaamalla voi johtaa tasapainokonsentraatio toiselle reagenssille, kun toinen pitoisuus tiedetään.
Esimerkiksi ammoniakille stoikiometriakertoimet ovat 1 typelle, 3 vedylle ja 2 ammoniakille:
josta
missä K on vakio, kun olosuhteet (lämpötila, paine) pidetään samana.
Tasapainon paikkaa voi muuttaa muuttamalla lämpötilaa ja painetta.
Kemiallinen tasapaino on äärimmäisen tärkeä elävän luonnon kemiassa, koska sen takia puskuriliuosten happamuus pysyy vakiona, esimerkkinä veri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kemiallinen tasapaino Wikimedia Commonsissa
Khorāsān-e Shomali

Provinssi Iranin kartalla.
Khorāsān-e Shomali eli Pohjois-Khorasan on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan koillisosassa. Provinssin pääkaupunki on Bojnūrd. Vuonna 2011 provinssissa eli 867 727 asukasta.
Se on yksi kolmesta provinssista, jotka muodostettiin vuonna 2004 kun Khorasanin provinssi jaettiin osiin. Sen nimi tarkoittaa paikkaa, josta aurinko on kotoisin, ja viittaa Khorasanin sijaintiin maan koillisosassa.
Provinssin pinta-ala on 28 434 neliökilometriä. Paikallishallintoa varten provinssi jakautuu kahdeksaan aliprovinssitason kuntaan (šahrestan, tilanne alkuvuonna 2013):
Esfarayen
Bojnurd
Jajarm
Raz & Jargalan
Shirvan
Faruj
Garmeh
Maneh ja Samalqan
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khorāsān-e Shomali Wikimedia Commonsissa
About North Khorasan Province (englanniksi) (untoldiran.com)
Iran Provinces: North Khorasan (Botschaft der Islamischen Republik Iran in Berlin) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (iranbotschaft.com)
Khorasan: Behind the Mysterious Name of the Newest Terrorist Threat (25.9.2014) (englanniksi) (time.com)
Northern Khorasan (Central Asia in the Early Middle Ages, Introduction to the history of the regions) (englanniksi) (kroraina.com)
Iranin provinssit
Ālborz
Ardabīl
Āzārbāyjān-e Gharbī
Āzārbāyjān-e Sharqī
Būšehr
Chahār Mahāl ja Bakhtīārī
Esfahan
Fārs
Gīlān
Golestan
Hamadān
Hormozgān
Īlām
Kermān
Kermānšāh
Khorāsān-e Junoubi
Khorāsān-e Razavi
Khorāsān-e Shomali
Khūzestān
Kohgiluye ja Buyer-Ahmad
Kordestān
Lorestān
Markazī
Māzandarān
Qazvīn
Qorn
Semnān
Sīstān ja Balūchestān
Teheran
Yazd
Zanjān
Kehittyneet luukalat

| Kehittyneet luukalat |
| --- | --- |
 Aurinkokeijukala (Lipogramma trilineatum)
 Myöhäispermikausi – Nykyaika (Holoseeni)  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Kladi::  Kehittyneet luukalat Neopterygii  Regan, 1923
Katso myös
   Kehittyneet luukalat Wikispeciesissä   Kehittyneet luukalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kehittyneet luukalat (Neopterygii) on viuhkaeväisten kalojen kladi, joka sisältää valtaosan nykyisistä kaloista, noin 33 300 tunnettua lajia.
Kehittyneet luukalat on erittäin menestynyt ja monimuotoinen kalaryhmä. Niiden anatomia mahdollistaa nopean liikkumisen ja niillä on kevyemmät suomut ja ruodot sekä voimakkaammat leuat kuin alkukantaisemmilla kaloilla.
Varhaisin kehittyneen luukalan fossiili on permikauden lopulta tunnettu Acentrophorus, joka kuului luuhaukikaloihin. Kehittyneet luukalat jaetaan kahteen nykyään elävään pääryhmään: luukiillesuomuiset (Holostei) ja varsinaiset luukalat (Teleostei). Luukiillesuomuisiin luetaan luuhaukikalat ja amiakalat, varsinaisiin luukaloihin luetaan kaikki muut kehittyneet luukalat.
Varsinaiset luukalat, joihin kuuluu 96 %  kaikista nykykaloista, jaetaan edelleen noin 40 lahkoon. Lahkojen luettelo on sivulla viuhkaeväiset.
Luokittelu

Kladi: Kehittyneet luukalat (Neopterygii)
Lahko: †Pycnodontiformes
Osaluokka: Luukiillesuomuiset Holostei
Lohko: Ginglymodi
Lohko: Halecomorphi
Osaluokka: Teleosteomorpha
Lohko: †Aspidorhynchei
Lohko: Varsinaiset luukalat (Teleostei)
Kihniön kirkko

| Kihniön kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Kuruntie 14, Kihniö
Koordinaatit:  62°12′12.9″N, 023°11′00.3″E
Seurakunta:  Kihniön seurakunta
Rakentamisvuosi:  1917
Suunnittelija:  Ilmari Launis
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kihniön sankarihaudat
Kihniön kirkko on puurakenteinen, vuosina 1915–1917 rakennettu pitkäkirkko Kihniössä. Kirkon piirustukset on laatinut arkkitehti Ilmari Launis. Kirkon alttarin puoleisessa päädyssä on sakaristo, joka on hieman muuta kirkkorakennusta matalampi. Toisessa päädyssä on molemmilla sivuilla pienet eteiset joiden kautta sisäänkäynti kirkkoon tapahtuu.
Sisältä kirkko on kolmilaivainen. Keskilaivan katto on taitettu mutta sivulaivat ovat tasakattoiset. Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan käsialaa vuodelta 1939. Kirkon alttaritaulun on maalannut Germund Paaer ja se on nimeltään Minä seison oven takana ja kolkutan.
Solda järv

| Solda järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Koordinaatit:  57°53′22″N, 27°26′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Järveen tulevat joet:  Kalkuna oja
Laskuoja:  Kamnitsa oja
Järvinumero:  VEE2130300
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  63,4 m  mpy. 
Pituus:  0,385 km  
Leveys:  0,125 km  
Rantaviiva:  0,873 km  
Pinta-ala:  3,6 ha  
Tilavuus:  0,0001188 km³  
Keskisyvyys:  3,3 m  
Suurin syvyys:  9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSolda järv 
Solda järv on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Oravan kylässä sijaitseva järvi. Se on yksi Oravan kylässä sijaitsevasta kolmesta järvestä.
Maantietoa

Järvi on 385 metriä pitkä, 125 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Se sijaitsee Oravan kylän länsipäässä ja sen etelärantaan ulottuu kylän asutusta ja peltomaita. Järven itäpäässä on ruopattu lahti eteläpuolella sen ohittavalle tielle asti. Muualla on sen ympäristö matsämaata. Järven syvyys on 9 metriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 3,3 metriä. Lähes kaikkia rantoja kiertää kapea suovyöhyke.
Luontoarvoja ja luokittelu

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 5) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on vaalea (vir. pehme- ja heledaveeline järv). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehemeävetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. pehmeveeline miksotroofne tai pehmeveeline segatoiteline, PE). Silloin veden kalkkipitoisuus on vähäinen, mutta veden ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Vesistösuhteita

Solda järv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen lasku-uoma Rebasmäe oja on Mädajõen sivuhaara. Järvi on yksi Oravassa sijaitsevasta kolmesta järvestä . Muut kaksi ovat Mustjärv ja Orava järv. Orava järvestä tulee Soldan itäpäähän oja ja vastaavasti länsipäästä jatkaa Mustjärveen toinen oja. Etelärantaan tulee etelästä Kalkuna oja, joka on pelto-oja. Laskuojaa kutsutaan Kamnitsa ojaksi ja se on Rebasmäe ojan sivuhaara. Vesireitti jatkuu Rebasmäe ojasta Mädajõgeen, joka yhtyy Võhandu jõgeen 20 kilometrin päässä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä. Tämä ei ole viranomaisten määrittämä arvo!
1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Katajamäen työväentalo

| Katajamäen työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Katajamäki, Pielavesi
Valmistumisvuosi:  1915
Rakennuttaja:  Katajamäen Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katajamäen työväentalo oli Pielaveden kunnan Katajamäen kylässä sijainnut työväentalo. Talo ei ole enää yhdistyksen omistuksessa, ja se on saatettu purkaa.
Historiaa

Katajamäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1909. Talo valmistui vuonna 1915 omalle tontille maantien varteen. Talo ilmeisesti ostettiin suutari Lyytiseltä, joten mahdollisesti se siirrettiin eri paikasta omalle tontille. Hirsirakenteisessa talossa oli juhlasali näyttämöineen sekä talonmiehen asunto. Yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen vuonna 1921, ja sen omaisuus takavarikoitiin. Vuonna 1932 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla, ja valtio myi talon Katajamäen nuorisoseuralle. Vuonna 1945 yhdistys liittyi SKDL:n ja hankki talonsa takaisin, mutta talo on sittemmin jälleen myyty. Vuonna 1981 talo oli edelleen pystyssä, mutta sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Katajamäki

Katajamäki tarkoittaa seuraavia:
Katajamäki, televisiosarjalle NaapurilähiöNaapurilähiö suunniteltu nimi
Sukunimi

Aimo Katajamäki (s. 1962), graafinen suunnittelija, kuvittaja ja kuvataiteilija
Antti Katajamäki (1938–2014), arkkitehti
Ari Katajamäki, basisti
Kosti Katajamäki (s. 1977), ralliautoilija
Pasi Katajamäki (s. 1957), päätoimittaja
Sakari Katajamäki (s. 1974), kirjallisuustieteilijä
Unto Katajamäki, kirjailija, rehtori.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Katajamäki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kihniön esinemuseo

| Kihniön esinemuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Esinemuseo
Sijainti:  Kuruntie 18, Kihniö
Perustettu:  1945
Ylläpitäjä:  Kihniön kunta
Kotisivut:  Kihniön esinemuseo
Koordinaatit:  62°12′07″N, 23°11′02″E
 fiKihniön esinemuseo 
    
Kihniön esinemuseo, joka on Kihniön kunnan omistama ja  sivistystoimen ylläpitämä, on perustettu vuonna 1945 ja se sijaitsee kirkon lähellä olevassa lainajyvästömakasiinissa, makasiini on rakennettu 1921 ja se on Museoviraston suojelukohde. Museon kokoelmissa on yli 2500 esinettä pääasiassa 1800-luvulta, joitain esineitä on aina kivikaudelta saakka, ja ne ovat suurimmilta osin kauppias Tarmo Markkulan keräämiä, valtaosa esineistä onkin Markkulan kotiseudulta Satakunnasta. Kokoelmista löytyy muun muassa Matti Haapojan käsikalenteri, Kihniön kirkon alttaritaulu ja kello, maanviljelys- ja kotitalous esineistöä, aseita ja isovihanaikainen Kuivaston sänky. Pääosa Markkulan kokoelmasta liittyy paikalliseen maanviljelys,-metsästys,- ja kalastusvälineisiin.
Katajanmarjat

Lapsi- ja nuorisokuoro Katajanmarjat (alk. Porin työväen lapsi- ja nuorisokuoro Katajanmarjat) on vuonna 1975 perustettu porilainen kuoro, jonka johtajana toimii Länsi-Porin seurakunnan kanttori Leelo Lipping. Kuorossa laulaa noin 50 lasta ja nuorta. Vuonna 1991 Katajanmarjojen rinnalle perustettiin Nuorisokamarikuoro Balanssi, joka koostuu sen varttuneimmista laulajista. Balanssia johtaa Ognian Vassilev.
Katajanmarjat on julkaissut kuusi albumia, joista muutamalla levyllä säestäjänä toimii pianisti Juhani Romppanen. Kuoro on lisäksi ollut mukana muun muassa Suomen Työväen Musiikkiliiton 60-vuotisjuhlalevyllä vuonna 1980 ja laulanut Yö-yhtyeen albumilla Loisto.
Diskografia

Katajaiset (1978, yhdessä Porin Katajakuoronselvennä kanssa)
Laululle ruvetessa (1980)
Yksinäinen aisakello (1988)
Digu digu – Katajanmarjat 20 vuotta (1995)
Ad libitum – Vapaasti (2005)
Lasten jouluaatto – Children's Christmas Eve (2008)
Joulumarjat (2016)
Span 24 tunnin ajo 2011

Circuit de Spa-Francorchamps rata.
Span 24 tunnin ajo 2011 oli Blancpain Endurance Series -kauden 2011 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 30.–31. heinäkuuta Circuit de Spa-Francorchamps'n radalla Belgiassa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Greg Franchi, Timo Scheider ja Mattias Ekström.
Ken Mary

| Ken Mary> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  hard rock, heavy metal
Soittimet:  rummut
Aiheesta muualla
www.sonicphish.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ken Mary on yhdysvaltalainen muusikko, joka on työskennellyt rumpalina, tuottajana ja laulajana. Hän on tehnyt musiikkia eri genreissä heavy metallista kuoromusiikkiin. Mary tunnetaan parhaiten työstään yhtyeissä Fifth Angel, Alice Cooper, House of Lords, Accept ja Bonfire.
Ken Maryn esikuvia rumpalina olivat muun muassa Buddy Rich, Louie Bellson, Neil Peart, John Bonham, Steve Gadd ja Tommy Aldridge. Hän opiskeli Seattlessa jazz- ja fuusio-rumpuopettajan Dick Stenslandin ohjauksessa.
Hänen ammattimuusikon uransa alkoi Fifth Angel yhtyeessä. Vuonna 1986, hän siirtyi Alice Cooperin kiertueelle. Mary oli mukana Alice Cooperin Nightmare Returns - ja Raise Your Fist And Yell Tour – maailmankiertueilla. Hän oli mukana Raise Your Fist And Yell sekä The Life And Crimes Of Alice Cooper albumeilla. Kiertueiden päättytyä, Mary liittyi House of Lordsiin ja työskenteli tiiviisti Kissin Gene Simmonsin kanssa.
Vuonna 1989 Ken Mary liittyi Acceptin kiertueelle, kun rumpali Stefan Kauffmannin joutui keskeyttämään kiertueen terveydellisistä syistä. Myöhemmin Mary työskenteli Acceptin basistin Peter Baltesin kanssa Don Dokkenin yhtyeessä.
Marylla on SonicPhish studio Phoenixissä.  Tällä hetkellä hän on arizonalaisen metalliyhtyeen Flotsam and Jetsamin rumpali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ken Mary Wikimedia Commonsissa
Maryn studion kotisivu[vanhentunut linkki]
Kenneth Erskine

Kenneth Erskine (The Stockwell Strangler; s. 1962) on brittiläinen sarjamurhaaja, joka valitsi uhreikseen ikääntyneitä henkilöitä Lontoossa. Hän käytti uhreja seksuaalisesti hyväkseen ja kuristi heidät asuntoihinsa. Seitsemän murhaa, joista Erskine tuomittiin elinkautiseen tammikuussa 1988, tapahtuivat vuoden 1986 huhtikuun ja heinäkuun välisenä aikana. Erskinea epäiltiin myös muista murhista.
Erskinen elinkautisesta suositeltiin istuttavaksi vähintään neljäkymmentä vuotta. Hänet kuitenkin siirrettiin Broadmoorin sairaalaan. Murhatuomiot on kumottu ja muutettu tuomioiksi tapoista, koska Erskine oli tehnyt teot skitsofreenikkona.
23. helmikuuta 1996 Erskine teki toisen kriminaalipotilaan kanssa hälytyksen ja riensi apuun, kun Paul Wilson kuristi sarjamurhaaja Peter Sutcliffeä.
Ken Morrow

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ken Morrow |  Ken Morrow |  Ken Morrow |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | jääkiekko |  |
Kenneth ”Ken” Morrow (s. 17. lokakuuta 1956 Flint, Michigan) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Morrow aloitti jääkiekkouransa Bowling Greenin yliopiston joukkueessa, jossa hän pelasi kaudet 1975–1979. Vuonna 1978 hän osallistui jääkiekon MM-kilpailuihin Yhdysvaltojen maajoukkueessa. Hänet nimitettiin myös 1980 talviolympialaisiin osallistuneeseen joukkueeseen, joka voitti sensaatiomaisesti olympiakullan. Olympiaturnauksen jälkeen hän siirtyi heti NHL:ään New York Islandersiin. Kausi päättyi Stanley Cupin voittoon ja Morrowista tuli ensimmäinen pelaaja, joka voitti samana vuonna olympiakultaa sekä Stanley Cupin. Morrow pelasi Islandersissa aina vuoteen 1990 saakka, jona aikana hän saavutti Stanley Cupin voiton yhteensä neljä kertaa. Hän joutui lopettamaan pelaajauransa polvivammojen vuoksi samana vuonna.
Urheilu-uransa jälkeen Morrow toimi valmentajana IHL-liigassa, kunnes kaudella 1991–1992 palasi Islandersiin apuvalmentajaksi. Myöhemmin hän siirtyi joukkueen pelaajatarkkailun johtajaksi. Hänet on nimitetty Yhdysvaltojen Hockey Hall of Fameen vuonna 1995.
Aiheesta muualla

Morrow'n tilastot databasehockey.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Morrow legendsofhockey.netissä
Yhdysvaltain joukkue – Talviolympialaiset 1980
1 Janaszak |
3 Morrow |
5 Ramsey |
6 Baker |
8 Silk |
9 Broten |
10 Johnson |
11 Christoff |
15 Wells |
16 Pavelich |
17 O’Callahan |
19 Strobel |
20 Suter |
21 Eruzione |
23 Christian |
24 McClanahan |
25 Schneider |
27 Verchota |
28 Harrington |
30 Craig |
Valmentaja Brooks
Ken Mattingly

Ken Mattingly, Yhdysvaltain Apollo-ohjelmaan osallistunut astronautti.
Thomas Kenneth Mattingly II (17. maaliskuuta 1936 – 31. lokakuuta 2023) oli yhdysvaltalainen avaruuslentäjä. Mattingly valittiin Yhdysvaltain avaruusohjelmaan vuonna 1966. Hänen piti aluksi osallistua Apollo 13:n kuulennolle. Mattingly altistui kuitenkin vihurirokkovirukselle, ja hänen pelättiin sairastuvan lennon aikana, joten hänet korvasi Jack Swigert. Mattingly ei kuitenkaan sairastunut.
Kun Apollo-lento nro 13 joutui pahoihin teknisiin vaikeuksiin kuulennon alkuvaiheen aikana, aluksen happisäiliön räjähdyksen myötä, osa kuualuksen laitteista vikaantui samalla. Mattingly nousi keskeiseen rooliin pelastussuunnitelmaa mallinnettaessa.  Toiminnan mallintaminen ja ennalta harjoitteleminen maassa oli tarpeen esimerkiksi energian säästöä ja ilman puhdistusta varten. Alus ja sen miehistö saatiin pelastetuksi.
Mattingly osallistui kuulentoon Apollo 16, mikä tapahtui vuonna 1972. Hän toimi komentomoduulin ohjaajana, eikä siten siis laskeutunut kuuhun. Kuuhun laskeutumisen jälkeen, Mattingly suoritti avaruuskävelyn samalla lennolla joka oli neljäs, EVA4. Lentoa komensi John Young. Mattingly osallistui STS-lentoihin vielä 1980-luvulla, missä käytettiin avaruussukkulaa. Mattingly päätti avaruuspilotin uransa vuonna 1985. Hän oli myös Yhdysvaltain laivaston lentäjä sekä sotilasarvoltaan kontra-amiraali.
Apollo 13 -lentoon perustuvassa vuoden 1995 Hollywood-elokuvassa Mattinglyn roolissa nähdään Gary Sinise.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ken Mattingly Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Skärgård – saaristo – Archipelago & Myrskyluodon Maija

| Skärgård – saaristo – Archipelago & Myrskyluodon Maija Lasse Mårtenson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1977   (1978 LP Ruotsissa)   (1982 LP 2. painos)   (1988 CD)   (1995 CD)
 Formaatti: LP-levy (KOLP 1 / SALP 1007 / KEL 640)   C-kasetti (KOC 1)   CD-levy (KECD 640)
 Tyylilaji: instrumentaali, folk, jazz, maailmanmusiikki, viihdemusiikki
 Kesto: 32.27
 Levy-yhtiö: Kompass Records   Scranta Grammofon AB (1978)   Discophon Oy (1982, 1988)   Fazer Records (1995)
 Levymerkki: Kompass Records   Scranta (1978)   Kerberos (1982, 1988)   Fazer Records (1995)
Muut kannet
 Albumin takakansi.  Albumin ruotsalaisen painoksen kansikuva.
Listasijoitukset
  Suomi: 11. (toukokuu 1977)
Lasse Mårtensonin muut studioalbumit
| Lasse Mårtenson laulaa 1975 | Skärgård – saaristo – Archipelago & Myrskyluodon Maija 1977 | Elämänmeno 1978 |
Singlet albumilta Skärgård – saaristo – Archipelago & Myrskyluodon Maija
 ”Myrskyluodon Maija / Päivänkakkara” Julkaistu: 1976
Skärgård – saaristo – Archipelago & Myrskyluodon Maija on Lasse Mårtensonin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Albumi sisältää takakannen mukaan "sävelkuvia Saaristomeren 15 000 saaresta" ja musiikkia Åke Lindmanin televisiosarjasta Myrskyluodon Maija.
Albumi julkaistiin vinyylilevynä ja C-kasettina Suomessa vuonna 1977. Ruotsissa albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa vinyylilevynä seuraavana vuonna 1978. Suomessa albumista julkaistiin uusintapainos vinyylilevynä Kerberosin toimesta vuonna 1982 ja siitä kuuden vuoden päästä vuonna 1988 julkaistiin ensimmäinen CD-painos. Vuonna 1995 Fazer Records julkaisi albumin uudestaan CD-levynä.
Albumi ylitti kultalevyrajan vuonna 1978 ja sitä on myyty 26 000 kappaletta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Lasse Mårtenson, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Stormskärs Maja – 4.12 (Myrskyluodon Maija, tv-sarjasta Myrskyluodon Maija)
Minnen – 2.00 (Muistoja, tv-sarjasta Myrskyluodon Maija)
Äppelö – 2.11 (Äppelö)
Flundervalsen – 1.54 (Kampelavalssi)
Dömanskär – 2.36 (Dömanskär)
Jurmo – 2.20 (Jurmo, sov. Nacke Johansson)
Borstö – 2.00 (Borstö)
Kappaleet > B-puoli

Morgondimma – 4.33 (Aamu-usva, sov. Nacke Johansson)
Vänö – 2.26 (Vänö)
En sjökapten – 3.22 (Merikapteeni, sov. Nacke Johansson)
Mikaels drunkning – 1.49 (Mikael hukkuu, tv-sarjasta Myrskyluodon Maija)
Prästkragen – 1.25 (Päivänkakkara, tv-sarjasta Myrskyluodon Maija)
Stormskärs Maja II – 3.48 (Myrskyluodon Maija II)
Tuotanto

Sven Nikander - etukansi (Bogskär, Föglö)
Timo Kirves - takakansi (Jurmo, Korpo)
Aiheesta muualla

Åke Lindmanin Myrskyluodon Maija -televisiosarja Yle Areenassa
Keskustapuolue (täsmennyssivu)

Keskustapuolue voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
keskustapuolue, yleisnimitys poliittisen keskustan puolueille
Keskustapuolue, nykyisen Suomen Keskustan nimi vuosina 1965–1988
Keskustapuolue (isl. Miðflokkurinn), Islanti
Keskustapuolue (norj. Senterpartiet), Norja
Keskustapuolue (puol. Partia Centrum), Puola
Keskustapuolue (ruots. Centerpartiet), Ruotsi
Keskustapuolue (fääriksi Miðflokkurin), Färsaaret
Keskustapuolue (saks. Deutsche Zentrumspartei), Saksa
Keskustapuolue (unk. Centrumpárt), Unkari
Viron keskustapuolue (vir. Eesti Keskerakond)
Suomen Keskustapuolue, Suomessa vuosina 1961–1962 toiminut puolue.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Keskustapuolue”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ken Lovsin

| Ken Lovsin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. joulukuuta 1966 (ikä 57) Peace River, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1988–1994
Seurat:  Baltimore Skipjacks (AHL) Washington Capitals (NHL) Mora IK (Elitserien)
Kenneth "Ken" Lovsin (s. 4. joulukuuta 1966 Peace River, Alberta) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hartford Whalers varasi hänet vuoden 1987 täydennysdraftissa, mutta ei koskaan tehnyt hänen kanssaan pelaajasopimusta. Sen sijaan hän solmi vapaana pelaajana sopimuksen Washington Capitalsin organisaatioon. NHL-pelejä ei uralle kuitenkaan kertynyt kuin yksi ainoa.