stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amerikan Samoan jalkapallomaajoukkue

Amerikan Samoan jalkapallomaajoukkue edustaa Amerikan Samoaa kansainvälisissä maajoukkuekilpailuissa. Amerikan Samoan jalkapalloliitto on FIFAn Oseanian maanosaliiton OFC:n jäsen.
Amerikan Samoan maajoukkue on eräs huonoimmista maajoukkueista. Se on voittanut vain yhden virallisen maaottelun. Marraskuussa 2011 se voitti Tongan maalein 2–1. Epävirallisista otteluista Amerikan Samoa on saavuttanut yhden voiton Wallis ja Futunaa vastaan, joka ei ole OFC:n tai FIFAn jäsen, maalein 3–0 vuonna 1983. Sen nimissä on myös jalkapallomaajoukkueiden yhdessä ottelussa päästettyjen maalien ennätys, kun 2002 MM-kisojen karsintaottelussa vuonna 2001 se hävisi Australialle maalein 31–0. Joukkue ei ole koskaan selviytynyt arvokisojen lopputurnaukseen.
Amerikan Samoa on FIFA-rankingin viimeisellä jaetulla sijalla kahdeksan muun maan kanssa. 70 000 asukkaan Amerikan Samoalla jalkapallo on varsin pieni laji, suositumpia ovat manner-Yhdysvalloissakin suositut amerikkalainen jalkapallo, baseball ja koripallo.
Aiheesta muualla

Maajoukkue Amerikan Samoan jalkapalloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
OFC:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Amerikan Samoa |  Cookinsaaret |  Fidži |  Niue1 |  Kiribati1 |  Mikronesia1 |  Papua-Uusi-Guinea |  Salomonsaaret |
|  Samoa |  Tahiti |  Tonga |  Tuvalu1 |  Uusi-Kaledonia |  Uusi-Seelanti |  Vanuatu |  |
Australia oli OFC:n jäsen vuoteen 2005 saakka; vuodesta 2006 lähtien se on kuulunut AFC:hen.
1 Maa ei ole kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäsen.
Amerikan Samoan kansallispuisto

Sijainti kartalla
| --- | --- |
Sijainti:  Amerikan Samoa, Yhdysvallat
Lähin kaupunki:  Pago Pago
Pinta-ala:  36 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  National Park of American Samoa 
Tyyppi:  Yhdysvaltain kansallispuisto, kansallispuisto 
Perustettu:  31. lokakuuta 1988
Kävijämäärä:  1239 (2006)
Hallinto:  National Park Service
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Amerikan Samoan kansallispuisto (engl. American Samoa National Park) on Yhdysvaltain Amerikan Samoan territoriossa sijaitseva kansallispuisto. Se perustettiin 31. lokakuuta 1988 suojelemaan Amerikan Samoan sademetsiä, koralliriuttoja ja muita ainutlaatuisia luonnonvaroja, jotka ovat nyt suosittuja matkailijoiden keskuudessa.
Kansallispuisto on Yhdysvaltain eteläisin ja ainoa, joka sijaitsee eteläisellä pallonpuoliskolla.
Kansallispuisto ulottuu kolmelle tuliperäiselle saarelle ja on noin 36 km²:n laajuinen. Sen alueesta on 10 km² vesialuetta.
Aluetta hallinnoi Yhdysvaltain National Park Service.
Ofu Beach.
Aiheesta muualla

Amerikan Samoan kansallispuiston viralliset sivut (englanniksi)
Yhdysvaltain kansallispuistot
Acadia
American Samoa
Arches
Badlands
Big Bend
Biscayne
Black Canyon of the Gunnison
Bryce Canyon
Canyonlands
Capitol Reef
Carlsbad Caverns
Channel Islands
Congaree
Crater Lake
Cuyahoga Valley
Death Valley
Denali
Dry Tortugas
Everglades
Gates of the Arctic
Glacier
Glacier Bay
Grand Canyon
Grand Teton
Great Basin
Great Sand Dunes
Great Smoky Mountains
Guadalupe Mountains
Haleakalā
Hawaii Volcanoes
Hot Springs
Isle Royale
Joshua Tree
Katmai
Kenai Fjords
Kings Canyon
Kobuk Valley
Lake Clark
Lassen Volcanic
Mammoth Cave
Mesa Verde
Mount Rainier
North Cascades
Olympic
Petrified Forest
Pinnacles
Redwood
Rocky Mountain
Saguaro
Sequoia
Shenandoah
Theodore Roosevelt
Virgin Islands
Voyageurs
Wind Cave
Wrangell-St. Elias
Yellowstone
Yosemite
Zion
Alueellinen puolustusjärjestelmä

Alueellinen puolustusjärjestelmä on Suomen ja eräiden muiden valtioiden valitsema sotilaallisen maanpuolustuksen perusratkaisu, jossa korostetaan maan puolustamista alueen syvyydessä vihollista kuluttaen.
Puolustusjärjestelmän rakenne > Alueelliset joukot

Suomen alueellisessa puolustusjärjestelmässä sodan ajan puolustusvoimat jakautuvat kahteen luonteeltaan erilaiseen osaan: alueellisiin ja operatiivisiin joukkoihin. Alueelliset joukot ovat jalkaväkiprikaateja, erillisiä komppanioita, vartiokomppanioita ja -pataljoonia sekä torjuntapataljoonia, jotka perustetaan kunkin alueen reserviläisistä. Niiden tehtävänä on kaikissa olosuhteissa toimia omalla alueellaan torjuen vihollisen maahanlaskuja ja erikoisjoukkotoimintaa. Mikäli alueelliset joukot joutuvat voimakkaan hyökkäyksen kohteeksi, ne viivyttävät ja kuluttavat vihollista väistyen tämän tieltä pyrkien välttämään tuhoutumisen. Tämän jälkeen ne siirtyvät sissitoimintaan häiriten vihollisen huoltoyhteyksiä. Maakuntajoukot muodostavat alueellisten joukkojen vahvimman osan.[lähde? ]
Puolustusjärjestelmän rakenne > Operatiiviset joukot

Operatiiviset joukot koostuvat valmiusprikaateista, panssariprikaatista, jääkäriprikaateista, helikopteripataljoonasta ja mekanisoiduista taisteluosastoista, erikois- ja aselajijoukoista ja ilmatorjuntajoukoista sekä meri- ja ilmavoimista. Näiden yksiköiden, jotka perustetaan kriisin varhaisessa vaiheessa, tehtävänä on suojata liikekannallepano sekä estää ja torjua strateginen isku. Rannikoilla maihinnousuyritykset torjutaan käyttäen hyväksi saaristoa. Varsinaisessa kriisissä joukot siirretään painopistealueille, jossa ne alueellisten joukkojen tukemina torjuvat vihollisen hyökkäyksen alueen syvyydessä. Tämän jälkeen ne tuhoavat vastahyökkäyksellä vihollisen, jonka taistelukyky on heikentynyt pitkällisten taisteluiden ja huoltoyhteyksien pitenemisen ja häirinnän seurauksena. Yleisjoukkoja käytetään siis taistelujen ratkaisuun niin strategisella tasolla koko valtakunnan mittakaavassa, kuin myös taktisissa painopisteissä. [lähde? ]
Järjestelmän muutos

Suomen puolustusvoimien supistamisen seurauksena alueellinen puolustusjärjestelmä on muuttunut. Vaikka perusdoktriini on pysynyt samana, uhkakuvamallit ja joukkorakenne ovat muuttuneet. Aiemmin Puolustusvoimat varautui pääasiallisesti torjumaan laajamittaista hyökkäystä maan alistamiseksi, mutta tämän uhkakuvamallin rinnalle on sittemmin noussut strateginen isku valtakunnan ydinalueen Helsingin lamauttamiseksi.
Strategisen iskun uhkakuva on alkujaan ruotsalainen. Se on mahdollistanut puolustusbudjetin ohjaamisen 50 %:sti hankintoihin ja samalla supistamaan jalkaväkiprikaateja Keski- ja Pohjois-Ruotsissa niitä tukevine aselajeineen, kuten kenttätykistöä. Ruotsi lopetti varusmiesten kouluttamisen vuonna 2006 tykkimiehiksi ja siirtyi asevelvollisuuteen, jossa 1/7 ikäluokasta ruotsalaismiehiä suorittaa aseellisen palveluksen. Suomessa strategisen iskun käsitteen toi voimakkaasti esille puolustusvoimien komentaja Gustav Hägglund, ja sillä perusteltiin myös hanketta hankkia taisteluhelikoptereita sekä merivoimille ilmatyynyalukset. Ruotsissa ajatus on laajentunut kokonaismaanpuolustukseksi, jossa puolustusvoimien ensisijaisiin tehtäviin kuuluvat kansainväliset tehtävät. Suomessa puolestaan 95 % puolustustoimista tähtää maan alueen puolustamiseen. Suomessa hankintoihin käytetään 1/3 puolustusbudjetista.
Samalla joukkorakennetta on kehitetty. Kylmän sodan loppuvuosina Suomen puolustusvoimien sodan ajan vahvuus oli yli 700 000 sotilasta, mutta suurin osa joukoista olisi jouduttu varustamaan toisen maailmansodan aikaisella aseistuksella.[lähde? ] Vuonna 2023 sodan ajan vahvuus oli 280 000 sotilasta. Kaikille joukoille kyetään takaamaan varsin hyvä perusvarustuksen taso. Jokaiselle taistelijalle riittää rynnäkkökivääri ja kaikki joukot voidaan varustaa panssarintorjunta-aseistuksella. Yleisjoukoille kyetään jakamaan jopa kaikkein ajanmukaisinta materiaalia. Tämän lisäksi alueellisten joukkojen kokoonpanoa on muokattu maavoimien uuden taistelutavan mukaiseksi.
Nykyaikaisen sodankäynnin 40–50 kilometriä syvän rintaman vuoksi on maavoimien iskuvoimaa ryhdytty ajattelemaan uudella tavalla. Suuria panssariyhdistelmiä pidetään alttiina ilmavaaralle, minkä vuoksi toisesta panssariprikaatista ja kahdesta panssarivaunupataljoonasta on luovuttu.
Valmiuden kohottaminen

Valmiuden kohottaminen tapahtuu alueellisessa puolustusjärjestelmässä joustavasti ja suhteellisen huomaamattomasti. Valmiuden kohottamisen alkuvaiheissa ilma- ja meripuolustuksen johtokeskusten henkilöstöä lisätään ja hävittäjätorjunnan valmiutta kohotetaan. Samalla meripuolustuksen ohjusyksiköt kohottavat valmiuttaan ja hajaantuvat toiminta-alueilleen. Miinanlaskuun valmistaudutaan. Maavoimissa varustaudutaan yksiköiden perustamiseen ja kohotetaan varuskuntien vartiointia. Nämä toimenpiteet voidaan tehdä aloittamatta liikekannallepanoa. Jokaisella yksiköllä on oikeus kohottaa valmiutensa itsenäisesti tilanteen vaatimusten mukaiseksi, mikäli yhteydet ylempään johtoportaaseen ovat katkenneet. Vuonna 2016 voimaan astuneen Asevelvollisuuslain muutoksen myötä reserviläinen voidaan kutsua kertausharjoituksiin välittömästi jos kyse on sotilaallisen valmiuden joustavasta kohottamisesta ja Suomen turvallisuusympäristössä ilmenevä välttämätön tarve tätä edellyttää. Varsinainen liikekannallepano alkaa tärkeimpien esikuntien ja yksiköiden kertausharjoituksilla, joissa luodaan sodanajan yleisjoukkojen runko. Jos tarve vaatii, valmiutta kohotetaan perustamalla tarvittavassa laajuudessa muut yksiköt. Tämä on kuitenkin erittäin kallista ja vaatii valmiuslain ja puolustustilalain käyttöönottoa, minkä vuoksi kynnys täyteen liikekannallepanoon on korkea.
Aiheesta muualla

Valtioneuvoston ulko- ja turvallisuuspoliittinen selonteko v. 2004
Tietoja Suomen kokonaismaanpuolustuksesta. Kappale 5. Sotilaallinen maanpuolustus (Arkistoitu – Internet Archive)
Turvallisuuspoliittinen katsaus. Kadettikunta ry.
Aoshima

Aoshima voi tarkoittaa:
Aoshima Bunka Kyozai, japanilainen pienoismallien valmistaja
Maantiede

Aoshima, Japanin saari Ehimen prefektuurin Ōzun kaupungissa
Aoshima, Japanin saari Miyazakin prefektuurin Miyazakin kaupungissa
Henkilöt

Chiho Aoshima (s. 1974), japanilainen poptaiteilija
Fumiaki Aoshima (s. 1968), japanilainen jalkapalloilija
Yukio Aoshima (1932–2006), japanilainen poliitikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aoshima”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Archie Mountbatten-Windsor

| Archie Mountbatten-Windsor |
| --- | --- |
Syntynyt:  6. toukokuuta 2019 (ikä 5) Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Koko nimi:  Archie Harrison Mountbatten-Windsor
Suku:  Windsor
Isä:  prinssi Harry, Sussexin herttua
Äiti:  Meghan, Sussexin herttuatar
Archie Harrison Mountbatten-Windsor (s. 6. toukokuuta 2019 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on prinssi Harryn, Sussexin herttuan ja hänen puolisonsa Meghanin, Sussexin herttuattaren ensimmäinen lapsi. Hän on Charles III:n lapsenlapsi ja kuudentena kruununperimysjärjestyksessä.
Prinssi esiteltiin julkisuudessa ensi kerran 8. toukokuuta ja lapsen nimi Archie Harrison Mountbatten-Windsor julkistettiin. Archiella on yksi nuorempi sisarus Lilibet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Archie Mountbatten-Windsor Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Prinssi Harry, Sussexin herttua | Yhdistyneen kuningaskunnan kruununperimysjärjestys 7. | Seuraaja: Lilibet Mountbatten-Windsor |
Arne Carlsson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Arne Carlsson |  Arne Carlsson |  Arne Carlsson |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten jääkiekko
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Wien 1967 |  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1969 |  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1970 |  |  |
|  Hopeaa | Moskova 1973 |  |  |
|  Pronssia | Bern ja Geneve 1971 |  |  |
|  Pronssia | Düsseldorf ja München 1975 |  |  |
Arne Carlsson (s. 5. tammikuuta 1943 Uppsala) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Grenoblen talviolympialaisissa 1968 sekä kuudesti MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti neljä MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia. Carlsson edusti seuratasolla Almtuna IS:ää, Västra Frölunda IF:ää ja Södertälje SK:ta.
Ariston (tragediakirjailija)

| Ariston> Ἀρίστων.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 400-luku eaa. Ateena
Kuollut: 300-luku eaa.?
Ammatti:  näytelmäkirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  klassinen kausi
Tyylilajit:  tragedia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ariston (m.kreik. Ἀρίστων, Aristōn, 400/300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen tragediakirjailija, joka oli kotoisin Ateenasta. Hän oli tragediakirjailija Sofokleen poika.
Aristonin äiti oli Theoris Sikyonlainen. Tämän vuoksi hän ei ollut Sofokleen laillinen poika eikä oikeutettu perimykseen. Tämä aiheutti sukuriitaa hänen velipuolensa Iofonin kanssa. Aristonin poika oli Sofokles nuorempi, joka kirjoitti tragedioita isoisänsä tavoin.
Aristonia itseäänkin pidetään yleensä tragediakirjailijana, koska tämänniminen henkilö mainitaan tragediakirjailijoiden joukossa. Tarkkaan ottaen ei ole kuitenkaan täyttä varmuutta, että kyseessä on sama henkilö.
Ariston Keoslainen

Ariston Keoslainen (m.kreik. Ἀρίστων ὁ Κεῖος, myös tunnettu nimellä Ariston Julislainen; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän toimi koulun johtajana noin vuodesta 230 eaa. lähtien ja toimi siis todennäköisesti Lykon Troaslaisen seuraajana. Häntä ei tule sekoittaa lähes saman nimiseen stoalaiseen filosofiin, Ariston Khioslaiseen.
Aristonin teoksiin sisältyy dialogeja sekä Herakleitoksen, Sokrateen ja Epikuroksen elämäkerrat. Sen lisäksi hän on tallettanut peripateettisen koulukunnan johtajien testamentit. Eräistä teoksista ei tiedetä, onko ne kirjoittanut Ariston Keoslainen vai hänen stoalainen kaimansa. Teoksista on säilynyt katkelmia.
Aotaka (1903)

| Aotaka |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kuren laivastoarsenaali
Laskettu vesille:  helmikuu 1903
Palveluskäyttöön:  1. elokuuta 1903
Poistui palveluskäytöstä:  1. huhtikuuta 1922
Tekniset tiedot
Uppouma:  152 t
Pituus:  45 m
Leveys:  4,9 m
Syväys:  1,5 m
Koneteho:  4 200 ihp
Nopeus:  30 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykki 2 × 2,5 naulan -tykkiä 3 × 360 mm torpedoputkea
Aotaka oli keisarillisen Japanin laivaston 1903 valmistunut Hayabusa-luokan torpedovene.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1897 hankintoja Kuren laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille helmikuussa 1903 ja valmistui 1. elokuuta.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1922.
André Jousseaume

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jousseaume vuonna 1933. |  Jousseaume vuonna 1933. |  Jousseaume vuonna 1933. |  |
Maa:   Ranska
Kouluratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Lontoo 1948 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | yksilökilpailu |  |
André René Jousseaume (27. heinäkuuta 1894 Yvré-l'Évêque – 26. toukokuuta 1960 Chantilly) oli ranskalainen kouluratsastuksen olympiavoittaja, joka kilpaili myös kenttäratsastuksessa.
Jousseaume voitti kouluratsastuksessa joukkuekilpailun olympiakultaa Los Angelesissa 1932 ja Lontoossa 1948 sekä olympiahopeaa Berliinissä 1936. Yksilökilpailussa hän saavutti Lontoossa olympiahopeaa ja Helsingissä 1952 olympiapronssia. Lontoossa Jousseaume kilpaili myös kenttäratsastuksessa. Lisäksi Jousseaume sijoittui olympiatasolla yksilökilpailussa viidenneksi vuosina 1932, 1936 ja Tukholmassa 1956 sekä joukkuekilpailussa neljänneksi vuonna 1952 ja kuudenneksi vuonna 1956.
Aiheesta muualla

André Jousseaume Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Ari Härkönen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. marraskuuta 1962 (ikä 61)
Syntymäpaikka: Oulu, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Junioriseurat
1970–1981: OTP
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1980–1986 | OTP | 97 | (2) |
| 1987–1990 | OLS | 96 | (13) |
| 1992 | FC Oulu | 2 | (0) |
| 1992–1993 | FC 1991 | 33 | (3) |
| 1994–1995 | OPS | 31 | (5) |
| 1996 | Tervarit |  |  |
| 1997–1998 | FC Raahe |  |  |
| 1999 | OLS | 17 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 276 | (23) |
Valmennusura
1996: Tervarit
1997–1998: FC Raahe
1999–2001: OLS
2003–2004: AC Oulu
2005–2006: AC Oulu (apuvalm.)
2007–2008: OPS-jp
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ari Härkönen (s. 25. marraskuuta 1962 Oulu) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimii Suomen Palloliiton Pohjois-Suomen nuorisopäällikkönä. Peliurallaan hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Härkönen on Oulun Työväen Palloilijoiden (OTP) kasvatti. Edustusjoukkueessa Härkönen debytoi syksyllä 1980 OTP:n riveissä Valkeakoskella, ja pelasi kauteen 1986 asti seurassa SM-sarjaa sekä I divisioonaa. Sen jälkeen hän oli nostamassa Oulun Luistinseuraa (OLS) alasarjoista aina I divisioonaan kauteen 1990 mennessä. Oulussa tapahtuneen jalkapallovoimien eli OTP:n ja OLS:n yhdistämisen myötä Härkönen oli mukana uusissa seuroissa FC Oulu ja FC 1991, jotka pelasivat 1990-luvun alussa Veikkausliigaa ja I divisioonaa. Sen jälkeen hän pelasi vielä uudessa oululaisseurassa Tervareissa.
Härkönen toimi 1990-luvun puolivälissä pelaajavalmentajana niin Tervareissa kuin FC Raahessa. Kausina 1999–2001 hän toimi Ykkösessä ja Kakkosessa pelanneen OLS:n päävalmentajana. Härkösestä tuli keväällä 2003 toimintansa aloittaneen uuden oululaisen yhteistyöseuran AC Oulun ensimmäinen päävalmentaja. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi sivuun toimestaan, mutta toimi vielä kaksi vuotta joukkueen valmennusryhmässä. Kausina 2007–2008 Härkönen valmensi Kakkosessa pelannutta OPS-jp:tä.
Härkönen pelasi urallaan yhteensä 32 pääsarjaottelua ja teki yhden maalin. Vuodesta 2010 lähtien Härkönen on toiminut Suomen Palloliiton Pohjois-Suomen piirin nuorisopäällikkönä. Jalkapallon ulkopuolella hän on työskennellyt yli 25 vuotta pankkialan tehtävissä.
Auktoriteetti

Auktoriteetilla (lat. auctoritas, vaikutusvalta) tarkoitetaan tietojensa, asemansa tai persoonansa takia kunnioitettua, arvostettua ja käskyvaltaista henkilöä tai tällaisen henkilön asemaa. Auktoriteetti voi olla siis esimerkiksi sotilas, viranomainen kuten poliisi, tiedemies, opettaja, pappi, lapselle isä tai äiti jne.
Martti Haavio määritteli opettajan auktoriteetin vuonna 1948 seuraavasti:
»Opettajan auktoriteetilla tarkoitamme siis sitä henkistä voimaa, joka hänestä säteilee koululuokkaan, niin että hän voi ulkonaisesti ja sisäisesti johtaa sitä. Hänen katseensa ja sanansa saavat luokassa aikaan toivotun vaikutuksen» 
(Haavio, Martti 1948: Opettajapersoonallisuus, s. 28)
Auktoriteetti-käsitteen taustalla on latinan sana auctor. Sillä on tarkoitettu henkilöä (binomisen nimistön auktoria) joka on ensimmäisenä järjestelmällisesti kuvannut jonkin kasvi- tai eläinlajin. Sanalla viitataan myös muun muassa kirjan tekijään (vrt. engl. author), yleisemmin esimerkiksi (tiedon) lisääjään, aikaansaajaan tai alullepanijaan.[lähde? ]
Lääkäri voi kirjoittaa lääkettä osoittamatta sitä tietylle potilaalle. Tällöin määräys koskee ”lääkärin tai hammaslääkärin ammattinsa harjoittamisen yhteydessä tarvitsemaa lääkettä”, joka on määrätty auktoriteetin nojalla. Tämä ilmaistaan fraasilla pro auctore, ”reseptin tekijää varten”, mikä on kuitenkin eri asia kuin oma käyttö.[lähde? ]
Auktoriteetille antaa lisäpainoa hänen käyttämänsä kieli. Historiallisesti auktorin käsite oli jopa varattu nimenomaan latinaksi tai kreikaksi kirjoittaville. Muiden kielten käyttäjät tai itse kirjoittamisen teknisesti suorittavat eivät olleet auktoreita. Jälkimmäisestä käytetään nimitystä copista, alkutekstin kopioija.[lähde? ]
Auktoriteettiusko tarkoittaa sitä, että lähteen tietoihin uskotaan helposti ilman kritiikkiä sen omaaman arvostuksen vuoksi.[lähde? ]
Ari Hyytinen

Ari Tapani Hyytinen (s. 29. elokuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee professorina Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa ja toimii Yrjö Jahnssonin säätiön tutkimusjohtajana, Eduskunnan pankkivaltuuston neuvonantajana ja Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen Senior Fellow -tehtävässä. Hänen tutkimuksensa käsittelevät muun muassa yrittäjyyttä, pk-yritysten rahoitusta, tuottavuutta ja innovaatioita. Aiemmin Hyytinen on työskennellyt Valtiovarainministeriön taloustieteellisen neuvoston jäsenenä ja suomalaisyritysten taloudellisena neuvonantajana muun muassa tuotehinnoitteluun ja kilpailupolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä.
Koulutukseltaan Hyytinen on kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin kauppakorkeakoulussa vuonna 2001 otsikolla ”Essays on Bank Screening and Market Power in Loan Markets”.
Hyytinen on yksi Akateemisen talousblogin vakiokirjoittajista. Hänen ja Mika Malirannan kirjoittama kirja Yritysjohdon taloustiede: Yritykset taloudessa ja taloustieteessä oli valintakoekirjana kauppatieteellisen alan yhteisvalinnan valintakokeessa vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Ari Hyytisen kotisivu
Hyytisen tutkimukset IDEASissa
Anni Laakso

Anni Laakso on suomalainen kuvanveistäjä. Laakso opiskeli Kuvataideakatemiassa vuodesta 1990 lähtien ja suoritti kuvataiteen kandidaatintutkinnon vuonna 1995 ja kuvataiteen maisterintutkinnon 1997. Vuodesta 2012 lähtien Laakso on ollut Taideyliopiston Kuvataideakatemian tohtorikoulutusohjelmassa.
Ura

Helsingissä asuva Laakso on pitänyt Suomessa ja Suomen ulkopuolella lukuisia yksityisnäyttelyitä ja osallistunut myös kymmeniin yhteis- ja ryhmänäyttelyihin eri maissa. Laakso on työskennellyt 2000-luvulla useissa taiteilijaresidensseissä, viimeisimpiin kuuluu Villa Lante Roomassa.
Anni Laakso kuvaa töidensä olevan usein tilapäisiä veistoksia tai installaatioita erilaisissa paikoissa. Laakson mieltää teoksiensa tunkeutuvan jo olemassa olevaan tilaan. Hän käyttää löydettyjä materiaaleja ja pitää työssään tärkeänä omin käsin tekemistä. Töiden luonteesta johtuen ne ovat paikkasidonnaisia ja kehittävät vuoropuhelua ympäristönsä kanssa. Katselija voi astua sisään useisiin Laakson taideteoksiin.
Ura > Julkisia teoksia

Laakson julkisia veistoksia ovat muun muassa vuonna 2002 paljastettu Tytöt Kivikon palvelukeskuksessa Helsingissä ja ympäristötaideteos Puunhaltijankolo Leinelän päiväkodin pihassa Vantaalla. Teos on vuodelta 2011
Aiheesta muualla

Anni Laakson kotisivut (englanniksi)
Tytöt, 2002, Helsinki.
Puunhaltijankolo, 2011, Vantaa.
Anni Lahtinen

Anni Lahtinen (2. helmikuuta 1914 Kuhmalahti – 21. heinäkuuta 2009 Tampere) oli suomalainen kirjailija. Hän julkaisi romaaneja, novelleja, radiokuunnelmia, lehtikirjoituksia ja arvosteluja.
Lahtinen oli entinen sosiaalipäällikkö. Hänen ensimmäinen teoksensa Ystäväni Elviira, mustalaistyttö ilmestyi vuonna 1973. Hänelle myönnettiin Valtion kirjallisuuspalkinto 1981, taiteilijaeläke 1985 sekä Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1989.
Lahtinen antoi 90-vuotispäivänsä alla 2004 Aamulehdelle haastattelun, jossa hän ilmoitti, ettei halua kirjoittaa rajatulle lukijakunnalle.
Tuotantoa > Romaanit, nuortenkirjat

Ystäväni Elviira, mustalaistyttö (1973)
Kakstoista meren rannalla (1976)
Jättiläisen tasku (1980)
Voi elämän kevät! (1981)
Sinappia, olkaa hyvä! (1982)
Tuku tuku lampaitani (1983)
Tunturikurmitsa kutsuu (1984)
Kyyneliä joulupuurossa (1985)
Tukikohdan Mirja (1987)
Kyllä herra tohtori (1988)
Vetehisten kutsu: lastenromaani (1989)
Tuotantoa > Kuunnelmat

Hiiret (1971)
Ruotsinkävijä (1973)
Minkkiturkki (1975)
Matti ja Loukon Kehno (1976)
In Memoriam, Pertteli (1981)
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1981
Turun ja Porin läänin taidepalkinto
Porin kaupungin taidepalkinto
Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1989