Viime jääkausi Suomessa
Jääkauden päättyminen Suomessa

Jääkauden päättyminen oli varsinkin alussa hidasta, jää vetäytyi ja laajeni samoilla alueilla monia kertoja. Jää liikkui hitaasti taaksepäin jo 22 000 kalenterivuotta sitten.

Noin 19 000 vuotta sitten jäätikön reuna alkoi vetäytyä hieman aikaisempaa nopeammin.
Mutta noin 16 500 vuotta sitten tuli hyvin kylmää ja jää eteni taas pitkälle Saksan sisämaahan.

Jään reuna vetäytyi Pohjois-Saksasta viimeisen kerran noin 15 200–14 700 vuotta sitten.
Näihin aikoihin Tanskan ja Ruotsin välillä oli kuivaa maata. Jää oli siis vielä noin 14 000 radiohiilivuotta sitten hieman Saksan ja Puolan pohjoisrannikon eteläpuolella ja Etelä-Ruotsin länsirannikon tasalla Malmön lähellä. Jää oli Äänisen eteläreunalla noin 14 250 vuotta sitten, ja pohjoisreunalla 12 750 vuotta sitten.
Asutus oli noin 15 000 vuotta sitten siirtynyt Tanskaan. 14 700 vuotta alkoi valtava Bölling-lämpeneminen. Noin 14 000 vuotta sitten jään reuna oli Etelä-Skandinaviassa, ja Pohjois-Saksassa oli ohut Baltian jääjärven alku ja Skåne jäätön. Jään raja oli juuri Etelä-Ruotsin Skånessa Kristiansandissa, Bornholmin pohjoispuolella, Latviassa Talsin kaupungin lähellä ja Virossa Tarton seuduilla. Hieman pohjoisempana Etelä-Ruotsissa jää kulki juuri Vänernin eteläkärjessä Uddevallan ja Vänersborgin välillä. Norja oli jäässä rannikoita myöten.
Baltian jääjärvi, joka oli jäätikön sulamisvesistä muodostunut Itämeren suolaton edeltäjä, kävi mannerjäätikön sulaessa ja maan kohotessa monia vaiheita.lähde? Välillä Itämeri oli järvi, välillä meri.
Sulavan mannerjään reuna saapui Suomen etelärannikolle noin 13 000 vuotta sitten tai hieman tämän jälkeen, kun sulaminen eteni hyvin nopeasti lämpimällä Alleröd-kaudella. Jään reuna vetäytyi noin 50 km Salpausselkien pohjoispuolelle Heinolan seuduilla. Pian ilmasto viileni kylmään nuorempaan dryaskauteen noin 12 600 vuotta sitten. Pohjois-Eurooppa jäähtyi melko äkkiä noin 10 astetta  kun jäätikön sulamisvedet patosivat Golfvirran. Noin 12 250–11 300 vuotta syntyi kaksi valtavaa pitkää soraharjua melkein paikallaan pysyttelevän jäätikön reunaan jään sulamisvesien kuljettamasta sorasta. Ensimmäiset Salpausselät syntyivät 200 vuodessa, toiset noin 500–600 vuotta myöhemmin. Salpausselkien edustalla oli vuoden keskilämpötila −6, eli 10–11 astetta nykyistä alempi.
Jäätikön edessä kasvoi Kaakkois-Suomessa muun muassa matalaa ruohomaista kasvillisuutta: marunaa (Artemisia), savikkaa (Chenopodium) ja ruusukasveja (Rosaceae), joiden jälkeen pian yleistyivät heinät ja sarat, suolaheinä ja myöhemmin kanerva. Suomea lähin eteläinen ihmisasutus oli tuolloin Puolassa ja Valko-Venäjällä Swidryn kulttuurin alueella. Norjan rannikolla olivat Fosnan ja Komsan kulttuurit.
Kylmä Salpausselkien syntykausi päättyi noin 11 560 vuotta sitten eli 10 000 radiohiilivuotta sitten, ja alkoi lämmin holoseenikausi, joka oli kuitenkin alussa vielä viileä. Holoseenin alussa jäätä oli Suomessa huomattavia määriä, ja suuri osa jään alta paljastunutta maata veden alla. Viimeistään III Salpausselän synnyn aikoihin Baltian jääjärvi tyhjeni Atlanttiin Keski-Ruotsissa Vätternin itäpuolella olevan salmen kautta. Atlantilta virtasi suolaista merivettä, joka muutti aikaisemman järven Yoldiamereksi.
Kasvillisuustyyppinä oli alussa preboreaalinen tundra jolloin Suomessa kasvoi varpuja, pensaita ja koivua. Jäätikkö alkoi holoseenin alussa sulaa nopeasti pysähdellen vain muutamia kertoja paikoilleen. Tunnetuin pysähdys on Sisä-Suomen reunamuodostumat synnyttänyt preboreaalin kylmä heilahdus 11 200–11 100 vuotta sitten tai noin 9 700 radiohiilivuotta sitten. Jään reuna kulki suunnilleen kaukana Turun pohjoispuolella, Jyväskylästä Kuopion seudulle ja Kajaanin tienoille.
Viimeistään 11 900 asutusta oli Karjalan kannaksen eteläpuolella. Noin 10 800 Yoldiameren yhteys Atlanttiin katkesi maan kohoamisen takia. Syntyi Ancylusjärvi, jonka pinta nousi jäätikön sulamisvesien virratessa suureen järveen, joka peitti monia Länsi-Suomen ja Etelä-Suomen alueita. Viro oli asutettu 10 800–10 700 (tai 11 000) vuotta sitten, ja Suomeen saapui ihmisiä viimeistään 10 600 vuotta sitten. Asutus oli vakiintunut Etelä- ja Keski-Suomeen 10 200–9 900 vuotta sitten. Noin 10 500 vuotta sitten jään raja kulki Oulun tienoilla, ja Inarinjärvi sekä itäisin Lappi olivat jo jäättömiä. Lapissa oli asutusta 9 800–9 500 vuotta sitten. Tuolloin suuri osa Suomea oli Ancylusjärven peitossa. Käsivarren Lappiin syntyi hieman yli 10 000 vuotta sitten dyynikenttiä. Noin 10 000 vuotta sitten jäätä oli Suomessa enää pieni määrä Yllästunturin seuduille.
Jäätikkö vetäytyi Länsi-Lapista Ruotsiin 10 700–1 500 vuotta sitten. Kölivuoriston jäätikkö katkesi Etelä-Norjan ja Pohjois-Ruotsin peittäviin jäätiköihin noin 9 800 vuotta sitten. Tätä tapahtumaa on monesti pidetty jääkauden päättymisenä. Pohjois-Ruotsin Lapin jäätikkö hajosi moneen osaan viimeistään 9 600 kalenterivuotta sitten tai 8 500 radiohiilivuotta sitten. Lapin dyynikentät olivat aktiivisia suunnilleen 9 800–8 000 kalenterivuotta sitten. Ne asettuivat paikoilleen, kun ilmastonmuutos toi uuden kasvillisuuden. Keski-Lappiin tuli mänty 8 000 vuotta sitten, Käsivarren Lappiin vasta 7500 vuotta sitten.
Koko jäätikkö suli noin 9 500–8 500 kalenterivuotta sitten. Pieni jäätikkö Ruotsin Lapissa oli vielä 9 000 kalenterivuotta sitten. On varmaa, että jäätä ei ollut Pohjois-Ruotsissa suuria määriä enää 8 400 kalenterivuotta sitten. Joidenkin lähteiden mukaan Pohjois-Ruotsissa olisi ollut pieni jäätikkö vielä 8 900 vuotta sitten.
Noin 10 000–8 900 vuotta sitten oli kylmää, Lounais-Suomen pääasiallinen puulaji koivu ja 8 900–8 000 vuotta sitten mänty. Kuusi tuli vasta paljon myöhemmin männyn jälkeen. Tämän jälkeen alkoi nykyistä lämpimämpi kausi, jolloin Lounais-Suomessa kasvoi pähkinäpensasta ja jalavaa. 8 000 vuotta sitten alkoi hyvin lämmin atlanttinen lämpökausi jolloin Itämeri oli Litorinamerenä Tanskan salmien avautumisen jälkeen. Noin 2 500 vuotta sitten kuusi ja mänty palasivat pääasiallisiksi puulajeiksi. Kuusi oli alkanut levittäytyä idästä jo noin 6 000 vuotta sitten. Jääkauden sulaessa erottuivat nykyiset järvet maankohoamisen seurauksena erilleen Itämeren edeltäjästä. Näiden järvien lasku-uomat kulkivat alussa eri tavalla kuin nykyään. Esimerkiksi Saimaan laskujoki oli alussa pohjoisessa Pielaveden suunnalla.
Pohjoisessa kehitys oli hitaampaa. Esimerkiksi Kilpisjärven seudulle tuli koivu 10 500–10 200 vs, mänty alkoi saapua 9 500 vs ja oli yleinen Lapissa 8 300 vs. Lämpimin ilmasto oli 6 800–5 700 vuotta sitten, jolloin Lappi oli kaksi astetta nykyistä lämpimämpi ja mänty oli jopa koivua ylempänä 6 100–4 000 vs. Näihin aikoihin lakuskasvillisuus suosi kuivia ja ravinneköyhiä oloja. Ilmasto alkoi viiletä, ja noin 3 000–2 500 vs Lapin metsänrajat olivat suunnilleen nykyisillä paikoilla.
| Jään reunan paikka | Lyhenne | Suhteellinen paikka (km) | Ajoitus (uusi systeemi) | Ajoitus (vanha systeemi) | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miltei koko   Skandinavia jäässä |  |  | 16 000 |  | Jää Saksassa Pommerin keskiosissa. Tanska jäätön, jään raja Ruotsin ja Tanskan salmessa. |
| Miltei koko  Baltia jäässä |  |  | 15 000 |  | Jää Gotlannin keskiosissa ja Etelä-Ruotsin keskiosissa, jää lähtenyt Pohjois-Saksasta ja Bornholmista. Laatokka ja Ääninen jäässä. |
| Viron pohjoisosa   jäässä |  |  | 14 000 |  | Jään raja kulkee Gotlannin halki ja Laatokan eteläpuolelta. |
| Viron pohjoisrannikko |  |  | 13 200? |  |  |
| Suomen etelärannikko |  |  | 13 000 | 11 700 |  |
| I Salpausselkä | I Ss |  | 12 250–12 250 | 10700-10900 | Radiohiiliajoitus noin 9700 BP uncal. joka on aina nuorempi kuin todellinen ikä |
| II Salpausselkä | II Ss |  | 11 790–11 590 | 10 200–10 400 | 9670+-100 bp uncal |
| III Salpausselkä | III Ss |  | 11 400–11 300 | noin 10 000 | n. 11 300–11 200 Yoldiameren alku. 9510-+160 bp uncal |
| Jää linjalla  Salo-Nurmes | ? | ? | 11 500 (11 200?) |  | Jää peittää vielä suuren osan Lappia. |
| Keuruun deglasiaatio | S-Sr |  | 11 350 |  | Jää vetäytyi Keuruun seuduille. |
| Sisä-Suomen   reunamuodostuma | S-Sr |  | 11 000–10 900 |  | Jää pysähtyi paikoilleen noin 100 vuodeksi. 9430-1160 bp uncal |
| Pohjanmaa  jään peitossa | ? | ? | 10 700. |  | Oulujärvi ja Lappi jään peitossa, Ancylusjärvi. |
| Jää vetäytyy pohjoisessa Suomen itärajalta | ? | ? | noin 10 600–10 500. | 9 500 | Pohjois- ja Etelä-Norjan jäätiköt vielä yhdessä. |
| Pohjanlahti vielä osin jäässä | ? | ? | 10 200 | 9 300–9 500 | Etelä-Norjan jäätikkö irtautui erilleen 10 200 vuotta sitten. |
| Tornionjoki jäässä |  |  | 10 000 | 8 800? | Jäätä vielä Länsi-Lapissa. |
| Jää kokonaan  sulanut |  |  | 9 500 |  | Jäätikkö katkesi kahtia Keski-Ruotsin tuntureilla noin 9 800 vuotta sitten, jonka jälkeen mannerjäätikön rippeet sulivat viimeistään 9 300 vuotta sitten. Ilmaston lämmetessä jopa Etelä-Norjan Jostedalsbreen-jäätikkö suli 9 000 vuotta sitten pois, jäätyäkseen uudestaan vasta 6 000 vuotta sitten. |
| Jää kokonaan  sulanut |  |  | 9 000–8 000 |  | Tanskan salmet avautuvat, Litorinameri ja atlanttinen lämpökausi. |