stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yoshito Watabe

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Watabe Ramsaussa 2016. |  Watabe Ramsaussa 2016. |  Watabe Ramsaussa 2016. |  |
Maa:   Japani
Yhdistetty
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Lahti 2017 | parisprintti |  |
Yoshito Watabe (jap. 渡部善斗, Watabe Yoshito; s. 4. lokakuuta 1991 Hakuba) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän on olympia- sekä MM-mitalisti.
Watabe sijoittui Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 suurmäen Gundersen-kilpailussa 12:nneksi ja normaalimäessä 16:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 15:s ja Falunin MM-kilpailuissa 2015 seitsemäs. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 15:nneksi ja voitti parisprinttikilpailussa pronssia. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kymmenes. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Watabe sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 16:nneksi. Pekingin oiympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia sekä oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kolmastoista ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 25:s.
Watabe kilpaili yhdistetyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Val di Fiemmessä tammikuussa 2009. Maailmancupin pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran tammikuussa 2010 oltuaan Schonachin normaalimäen kilpailussa 27:s. Kymmenen parhaan joukossa Watabe debytoi Ramsaussa joulukuussa 2011 oltuaan kahdeksas. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Oslossa maaliskuussa 2013.
Yoshiton isoveli Akito on myös yhdistetyn hiihtäjä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yoshito Watabe Wikimedia Commonsissa
Watchguard

Watchguard Technologies on yhdysvaltalainen tietoturvaratkaisuja tarjoava yhtiö. Yhtiö tarjoaa muun muassa palomuurilaitteita ja VPN-ratkaisuja pienille ja keskisuurille yrityksille maailmanlaajuisesti. Yhtiön päämaja sijaitsee Seattlessa ja yhtiö on perustettu vuonna 1996.
Yhtiön tuotteisiin kuuluvat punaiset Firebox-palomuurilaitteet.
Aiheesta muualla

Watchguardin kotisivut
William Withering

| William Withering |
| --- | --- |
 William Withering.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1741 Wellington, Shropshire, Englanti
Kuollut: 6. lokakuuta 1799 (58 vuotta) Sparkbrook, Englanti
Kansalaisuus:  Iso-Britannia
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Edinburghin yliopisto
Tutkimusalue:  lääketiede, kasvitiede] ja mineralogia
Tunnetut työt:  Digitaliksen käyttöönotto sydänläkkeenä.
William Withering (17. maaliskuuta 1741 Wellington, Shropshire, Englanti – 6. lokakuuta 1799 Sparkbrook, Englanti) oli brittiläinen lääkäri, kasvitieteilijä ja mineralogi. Hän opiskeli Edinburghissa lääketiedettä ja oli kiinnostunut myös kasvitieteestä. Valmistuttuaan hän toimi lääkärinä ensin Staffordissa ja muutti sitten Birminghamiin vuonna 1775. Hänestä tuli Birminghamin kaupunginsairaalan ylilääkäri ja Matthew Boultonin omalääkäri. Hän liittyi Boltonin Lunar societyyn ja oli sen muiden jäsenten tavoin kiinnostunut monista tieteistä ja taiteista. Withering keksi kokeilla sormustinkukista eristettyä digitalista sydänlääkkeeksi. Royal Societyn jäseneksi hänet nimettiin ansioistaan mineralogian alalla.
Witheringin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä With..
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Withering Wikimedia Commonsissa
Norman, Jeremy M.: William Withering and the Purple Foxglove: A Bicentennial Tribute. Journal of Clinical Pharmacology, Lokakuu 1985, 25. vsk, nro 7.  HistoryofScience.com. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 12.10.2020. (englanniksi)
Lee, M. R.: William Withering (1741-1799), a biographical sketch of a Birmingham Lunatic. The James Lind Library.  2005. Viitattu 12.10.2020. (englanniksi)
Welsh rabbit

Welsh rabbit ja paistettu kananmuna.
Welsh rabbit tai Welsh rarebit on brittiläinen ruokalaji, jonka perusaineosat ovat paahtoleipä ja sulatettu juusto.
Welsh rabbit mainitaan historiallisissa lähteissä tiettävästi ensimmäisen kerran vuonna 1725, jolloin John Byrom mainitsi sen lyhyesti teoksessaan Literary Remains. Muodossa Welsh rarebit sama ruokalaji esiintyy ensimmäisen kerran vuonna 1785. Kymriksi Welsh rabbit on caws wedi’ i bobi tai lyhyemmin caws pobi. Molemmat viittaavat paistettuun juustoon ja pobi tarkoittaa tarkkaan ottaen uunia. Nimestä welsh huolimatta ruokalajin alkuperä ei välttämättä ole Walesista. Nimityksenä englantilaisten joskus halventavasti käyttämä welsh saattaa viitata ruokalajin asemaan köyhemmän väen "huonompana" ruokana. Juustoa käytettiin usein etenkin koska se oli halvempaa kuin liha.
Hannah Glasse julkaisi ruokalajin reseptin teoksessaan The Art of Cookery Made Plain and Easy. Glasse selitti tuolloin sen sisältävän paahdettua leipää ja juustoa. Hän mainitsi myös kaksi hyvin samanlaista reseptiä, joita hän kutsui nimillä English rabbit ja Scotch rabbit. Charlotte Mason kopioi Glassen reseptit teokseensa Lady’s Assistant' vuonna 1786. Mary Eaton selitti puolestaan teoksessaan The Cook and Housekeeper’s Dictionary (1823), että valmistuksessa tulisi käyttää erityisesti Gloucester-juustoa. Isabella Beeton ehdotti joko Gloucester- tai Cheshire-juuston käyttöä teoksessaan Book of House­hold Management (1861).
Welsh rabbit oli vielä 1700- ja 1800-luvuilla tyypillinen majatalojen ruoka. Nykyisin Welsh rabbit on puolestaan yleensä kotona syötävä ruokalaji. Perinteiset reseptit sisälsivät usein sinappia, olutta tai maitoa. Nykyisin leivän ja juuston lisäksi eri resepteissä saatetaan käyttää esimerkiksi Worcesterkastiketta, paprikaa tai cayennepippuria. Tavallinen ruokajuoma annoksen yhteydessä on olut tai hieman harvemmin punaviini.
Ydinsulkusopimus

Ydinsulkusopimus on kansainvälinen valtiosopimus, jonka tavoitteena on rajoittaa ydinaseiden leviäminen.
Historia > Tausta

Vuonna 1957 perustettiin Yhdistyneiden kansakuntien (YK) alaisuuteen Kansainvälinen atomienergiajärjestö (IAEA), jonka tehtäväksi asetettiin niin ydintekniikan sotilaallisen käytön estäminen ja vähentäminen, kuin ydintekniikan rauhanomaisen käytön edistäminen. IAEA:n perustaminen antoi toivoa kehityskulusta, joka johtaisi ydintekniikan hyödyntämiseen rauhan eikä sodan tehtävissä. Kylmä sota oli kuitenkin edelleen kylmimmillään, ja ydinsodan uhka oli kaukana pelkästä teoreettisesta mahdollisuudesta. YK:n jäsenvaltiot etsivät mahdollista pakotietä umpikujalta vaikuttavasta tilanteesta.
Vuonna 1961 Irlanti esitti YK:n yleiskokoukselle, että kansainvälisellä sopimuksella tehtäisiin laittomaksi ydinaseiden hankkiminen. Rohkealta vaikuttava ehdotus hyväksyttiin YK:n yleiskokouksen päätöslauselmaksi. Vuonna 1965 Genevessä aseistariisuntakonferenssi aloitti neuvottelut sellaisen sopimuksen luonnostelemiseksi. Koska sopimus kieltäisi ”ydinaseiden hankkimisen”, muttei olemassa olevien ”ydinasearsenaalien säilyttämistä” (täten sulkien väylän ydin­aseiden leviämiseltä), sopimusta alettiin kutsua ydinsulkusopimukseksi.
Historia > Allekirjoitus

Vuonna 1968 neuvottelut saatettiin päätökseen, ja 1. kesäkuuta samana vuonna ydinsulkusopimus avattiin allekirjoituksille. Irlanti sai sopimusta esittäneenä maana kunnian allekirjoittaa sen ensimmäisenä ja myös Yhdysvallat ja Neuvostoliitto allekirjoittivat sopimuksen ensimmäisten joukossa. 40 muun maan allekirjoitettua sen sopimus astui voimaan 5. maaliskuuta 1970. Sittemmin lähes kaikki maailman maat ovat liittyneet ydinsulkusopimukseen ja vuonna 2023 allekirjoittajia oli 191. Sopimuksen noudattamista valvoo IAEA pitämällä kirjaa fissiileistä materiaaleista ja tekemällä tarkastuksia ydinlaitoksiin allekirjoittajamaissa.
Uusien ydinaseiden hankkimisen estäminen on ydinsodan estämisen kannalta vasta osittainen saavutus, mutta sopimuksessa painotetaankin, että se on laadittu ”uskoen, että ydinaseistuksen leviäminen vakavasti lisäisi ydinasesodan vaaraa”. Sopimuksen ja sen valvonnan pääasiallisena tavoitteena on siis estää ydinaseiden leviäminen ja sen sijaan taata ydintekniikan rauhanomaisen käytön edistyminen. Siten sopimuksen mukaan ”kaikki sopimuksen osapuolet ovat oikeutettuja osallistumaan tieteellisten tietojen mahdollisimman täydelliseen vaihtoon sekä yksin tai yhteistoiminnassa muiden valtioiden kanssa atomienergian rauhanomaisen käytön edelleenkehittämiseen”.
Edelleen sopimuksen allekirjoittajat sitoutuvat lainvoimaisesti ydinaseriisuntaan, sillä sopimuksen solmineet valtiot ilmoittavat siinä ”tarkoituksenaan olevan päästä niin pian kuin mahdollista ydinasekilpailun lopettamiseen ja ryhtyä tehokkaisiin toimenpiteisiin ydinaseriisunnan saavuttamiseksi”.
Käytännössä

Yksikään ydinsulkusopimuksessa mukana olevista maista ei ole tähän päivään mennessä hankkinut ydinasetta. Sopimuksen nojalla IAEA pystyy ulottamaan tarkastuksensa ja kaukovalvontalaitteilla tapahtuvan valvonnan kaikkiin allekirjoittajamaihin, joten asia voidaan myös varmentaa.
Ydinsulkusopimusta ei kuitenkaan ole täysin poikkeuksetta noudatettu, sillä Irakin väitettiin havittelevan ydinasetta sopimuksen vastaisesti, ja IAEA:n tarkastukset eivät voineet Irakin toimien takia varmistaa väitteitä ennen vuosina 1990–1991 käytyä Persianlahden sotaa. Sodanjälkeiset tarkistukset osoittivat, että Irakilla oli sotilaallinen ydinohjelma, joka purettiin IAEA:n valvonnassa 1990-luvulla. Ennen vuosina 2003–2011 käytyä Irakin sotaa Yhdysvallat ja Yhdistynyt kuningaskunta väittivät Irakin käynnistäneen ohjelman uudelleen, mutta tästä ei ole sodan jälkeen esitetty mitään todisteita. Nykyään Yhdysvaltain hallitus ei aja aktiivisesti väitettä, jonka mukaan Irakilla olisi ennen vuoden 2003 sotaa ollut ydinohjelma.
Ydinsulkusopimus kattaa lähes kaikki maailman maat, poikkeuksia on vain kolme: Israel, Pakistan ja Intia. Ydinsulkusopimuksen ulkopuolisista maista Israel on tiettävästi hankkinut ydinaseen, mutta ei virallisesti kiellä eikä myönnä aseen olemassaoloa. Ydinenergiaa Israel sitä vastoin ei käytä. Intia ja Pakistan hankkivat ydinaseen 1990-luvun lopulla. Niiden ydinaseiden olemassaolo on varmennettu, sillä maat ovat tehneet ydinkokeita. Etelä-Afrikka oli vuoteen 1991 saakka ydinsulkusopimuksen ulkopuolella ja hankki oman ydinaseen 1980-luvulla. Se kuitenkin luopui aseestaan todistettavasti ennen apartheid-hallinnon päättymistä vuosina 1990–1991. Nykyään Etelä-Afrikka on ydinsulkusopimuksen jäsen ja työskentelee aktiivisesti ydinaseriisunnan puolesta.
Ydinsulkusopimuksen 10.1 artiklan mukaan kaikilla sopimusmailla on oikeus erota sopimuksesta kolmen kuukauden irtisanomisajalla, mikäli maan kansallinen turvallisuus vaatii sitä välttämättä. Ilmoitus irtisanoutumisesta on toimitettava YK:n turvallisuusneuvostolle sekä kaikille muille sopimusmaille. Tähän mennessä ainoa oikeuttaan käyttänyt maa on Pohjois-Korea, joka irrottautui ydinsulkusopimuksesta vuonna 2003 ja on tämän jälkeen hankkinut ydinaseita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ydinsulkusopimus Wikimedia Commonsissa
Ydinsulkusopimus
Madame Xanadu

Madame Xanadu, oikealta nimeltään Nimue Inwudu, on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä mystikko ja supersankari. Hahmossa on viittauksia Nimueen, Arthurin mytologian velhoon, jonka Sir Thomas Maloryn Le Morte d'Arthur teki tunnetuksi. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Doorway to Nightmare #1 tarinassa helmikuussa 1978 ja hänet loivat David Michelinie ja Michael William Kaluta. Hahmo on tullut tunnetuksi Oikeuden Puolustajien liittolaisena ja Justice League Dark ryhmän perustajana.
Muussa mediassa > Animaatiossa

Madame Xanadu esiintyi Young Justice animaatiosarjassa jaksossa "Denial", jossa häntä ääninäytteli Cree Summer. Tämä versio on New Orleansissa toimiva huijari, joka huijaa pahaa-aavistamattomia asiakkaita hienoilla tempuilla. Todistettuaan Abra Kadabran sieppaavan Kent Nelsonin, Xanadu innostuu aloittamaan todellisen taikuuden harjoittamisen.
Muussa mediassa > Televisiossa

Madame Xanadu esiintyi televisiosarjassa Swamp Thing, jossa häntä esitti Jeryl Prescott.
Videopeleissä

Madame Xanadun taikakauppa esiintyy DC Universe Online -pelissä Metropolisin Chinatownissa.
Madame Xanadu mainittiin Lumoojattaren toimesta Injustice 2 -pelissä.
Vjatšeslav Bronnikov

| Vjatšeslav Bronnikov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Vjatšeslav Nikolajevits Bronnikov
Syntynyt: 16. helmikuuta 1980 (ikä 44) Kirov
Jääpallon pelaaja
Pituus:  176 cm
Seura:   Kirovin Rodina
Pelipaikka:  hyökkääjä
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1997– | Rodina |  |  |
Maajoukkue
| 2004– | Kazakstan |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. helmikuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. helmikuuta 2013.
Vjatšeslav Nikolajevits Bronnikov (s. 16. helmikuuta 1980) on kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kirovin Rodinaa. Hän lukeutuu myös Kazakstanin maajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin.
Bronnikovin kasvattajaseura on Kirovin Rodina, missä hän on pelanut koko uransa eli vuodesta 2004 lähtien. Rodinassa hän saavutti pronssia kaudella 2005–2006.
Kazakstanin maajoukkueessa Bronnikov debytoi kaudella 2004–2005. Hän on saavuttanut kolmesti maailmanmestaruuspronssia. Lisäksi hän on ollut useita kertoja maansa tärkein maalintekijä MM-kisoissa.
Saavutukset

Seurajoukkueessa
Venäjän mestaruuspronssia: 1976
Maajoukkueessa
MM-pronssia: 2005, 2012, 2013
Warrap

| Warrap |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:   Etelä-Sudan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kuajok
Pinta-ala:  31027 km²
Väkiluku (2008):  972 928
Warrap (arab. واراب‎, Warab) on Etelä-Sudanin osavaltio. Osavaltion pääkaupunki on Kuajok. Warrapissa oli Sudanin vuoden 2008 kiistellyssä väestönlaskennassa 972 928 asukasta, ja sen pinta-ala on 31 027 neliökilometriä.
Warped Tour

Warped Tour 2010. Huomaa Warped Tourille tyypilliset lähekkäin sijoitetut esiintymislavat.
Warped Tour oli vuosittainen musiikki- ja extreme-urheilukiertue. Kiertue kiersi vuosittain ympäri Pohjois-Amerikkaa. Kiertueella soitti vuosittain jopa yli 100 yhtyettä, minkä vuoksi yhtyeiden esiintymislavoja oli useita. Vuonna 2012 kiertue pysähtyi Pohjois-Amerikassa 41 kaupungissa, minkä lisäksi kiertue kävi lopuksi tekemässä vielä yhden esiintymisen Lontoossa.
Warped Tour järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1995. Kiertue tunnetaan usein myös nimellä Vans Warped Tour kiertuetta alusta asti sponsoroineen kenkävalmistaja Vansin mukaan. Warped Tour oli alkujaan tarkoitettu lähinnä punk rock-yhtyeille, mutta sittemmin kiertueen painopiste siirtyi post-hardcoreen, metalcoreen ja pop-punkiin. Tästä huolimatta kiertueella soitti loppuvaiheessakin yhä sen alkuajoilta tuttuja hardcore punk-yhtyeita, kuten Bad Religion, Anti-Flag, NOFX ja The Unseen.
Viimeinen Warped Tour järjestettiin vuonna 2019.
Vuonna 2008 Disco Ensemble pääsi mukaan osallistumaan kiertueelle, ensimmäisenä suomalaisena yhtyeenä.
Käännös suomeksi
Vuoden 1953 Atlantin hurrikaanikausi

Kartta kaikkien vuoden 1953 hurrikaanien ja trooppisten myrskyjen radoista, väritettynä Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikon mukaan: punainen 5, tummanoranssi 4, oranssi 3, keltainen 2, vaaleankeltainen 1. Sinisten pallukoiden avulla esitetään trooppinen myrsky.
Vuoden 1953 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 15. kesäkuuta – 15. marraskuuta 1953.
Neljästätoista myrskystä kuusi saavutti hurrikaanin voiman. Vain yksi ihminen sai myrskyissä surmansa, ja taloudelliset tuhot arvioitiin kuudeksi miljoonaksi Yhdysvaltain dollariksi. Hurrikaani Carol vaurioitti Uuden Englannin rannikon kalastuslaivastoa, ja Hazel lisäsi tulvatuhoja Floridassa.
| Myrsky | SSHS |
| --- | --- |
Trooppinen myrsky Alice: 
Trooppinen myrsky 2: 
Hurrikaani Barbara: 
Hurrikaani Carol: 
Trooppinen myrsky 5: 
Hurrikaani Dolly: 
Hurrikaani Edna: 
Trooppinen myrsky 8: 
Hurrikaani Florence: 3
Hurrikaani Gail: 1
Trooppinen myrsky 11: 0
Hurrikaani Hazel: 1
Trooppinen myrsky 13: 0
Trooppinen myrsky Irene: 0
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuoden 1953 Atlantin hurrikaanikausi Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Vuoden 1952 Atlantin hurrikaanikausi | Hurrikaanit Atlantilla | Seuraaja: Vuoden 1954 Atlantin hurrikaanikausi |
WTA Tournament of Champions

| WTA Tournament of Champions> Tiedot |
| --- | --- |
Kiertue:  WTA-turnaus
Sijainti:  Sofia (2012–2014)  Bulgaria
Kilpailupaikka:  Armeets Arena
Kenttätyyppi:  Kova / sisäkentät
Palkintorahaa:  750 000 $
Virallinen sivusto
WTA Tournament of Champions oli vuosina 2009–2014 naisten tenniskauden viimeinen turnaus. Turnaus korvasi aiemman Balilla pelatun Commonwealth Bank Tennis Classic -turnauksen
Turnaus kisattiin ensimmäisen kerran Balilla, Indonesiassa marraskuussa vuonna 2009. Ensimmäisenä vuonna turnauksessa pelasi yhteensä kaksitoista pelaajaa: WTA-kiertueen parhaimmisto ja seuraavan sukupolven mestarit. Ensimmäisessä turnauksessa oli neljä lohkoa, joista jokaisessa pelasi kolme pelaajaa, ja jokaisesta lohkosta voittajat pääsivät välieriin. Vuoden 2009 turnaukseen valittiin kymmenen parhaiten rankattua pelaajaa niistä, jotka olivat voittaneet vuoden aikana vähintään yhden WTA International -turnauksen, ja jotka eivät olleet mukana WTA Tour Championships -turnauksessa. Kaksi pelaajaa pääsi turnaukseen myös villillä kortilla.
Turnauksen toisella kerralla, vuonna 2010 oli mukana kahdeksan pelaajaa, tällä kertaa ilman lohkoja. Turnaus alkoi pelaajien osalta puolivälieristä, josta voittaja pääsi välieriin, ja välierien voittajat finaaliin. Välierien häviäjät puolestaan pääsivät taistelemaan turnauksen kolmannesta sijasta. Vuonna 2010 turnaukseen pääsi kahdeksan parhaiten rankattua pelaajaa, jotka eivät osallistuneet WTA Tour Championships -turnauksen kaksinpeliin, ja jotka olivat voittaneet vähintään yhden WTA International -tason turnauksen. Lisäksi kaksi pelaajaa pääsi turnaukseen villillä kortilla.
Turnaus järjestettiin Balilla vuoteen 2011 asti. Vuosina 2012–2014 se pelattiin Bulgarian Sofiassa.
Vuodesta 2015 lähtien WTA Tournament of Championsin korvaa WTA Elite Trophy.
Tulokset > Kaksinpeli

| Paikka | Vuosi | Voittaja | Vastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Bali | 2009 |  Aravane Rezaï |  Marion Bartoli | 7–5, luovutus |
|  Bali | 2010 |  Ana Ivanović |  Alisa Kleibanova | 6–2, 7–6(5) |
|  Bali | 2011 |  Ana Ivanović |  Anabel Medina Garrigues | 6–3, 6–0 |
|  Sofia | 2012 |  Nadja Petrova |  Caroline Wozniacki | 6–2, 6–1 |
|  Sofia | 2013 |  Simona Halep |  Samantha Stosur | 2–6, 6–2, 6–2 |
|  Sofia | 2014 |  Andrea Petkovic |  Flavia Pennetta | 1–6, 6–4, 6–3 |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Turnaus WTA:n sivuilla
Matojärvi (Kuhmoinen)

| Matojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°33′58″N, 24°55′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Pirkonlahteen 
Järvinumero:  35.761.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,8 m  
Rantaviiva:  1,511 km  
Pinta-ala:  6,684 ha  
Saaria:  1 
 fiMatojärvi 
Matojärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Kangasjärven takana sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,7 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi luotomainen saari, joka sijaitsee järven länsirannan tuntumassa. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen itärannassa on vapaa-ajan asunto, jolle tulee metsäautotie Ylä-Sarkajärven ohittavalta yhdystieltä 16975.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pääskylänjoen suualueeseen (35.761) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 145,8 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme metsäojaa ja sen laskuoja yhtyy Palvajärven laskuojaan, joka laskee Pirkonlahteen ja Ylä-Sarkajärveen.
William A. Fraker

| William A>  Fraker.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. syyskuuta 1923 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 31. toukokuuta 2010 (86 vuotta) Los Angeles
Ammatti:  elokuvaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
William A. Fraker (29. syyskuuta 1923 Los Angeles, Kalifornia – 31. toukokuuta 2010 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Ennen kuvaajaksi päätymistään hän oli työskennellyt elokuvateollisuuden palveluksessa valokuvaajana, leikkaajana, avustavana kameramiehenä ja kameramiehenä. Frakerin ensimmäinen täyspitkä näytelmäelokuva kuvaajana oli vuonna 1967 valmistunut Paholaisen kolmikko. Fraker myös ohjasi joitain elokuvia. Niistä ensimmäinen oli Monte Walsh vuodelta 1970.
Fraker oli viidesti ehdokkaana parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi. Ehdokkuudet tulivat elokuvista Etsin sinua Mr. Goodbar (1977), Taivas saa odottaa (1978), 1941 – Anteeksi, missä on Hollywood? (1979), Sotaleikit (1983) ja Murphyn romanssi (1985). Elokuvasta 1941 – Anteeksi, missä on Hollywood? Fraker oli ehdolla myös parhaista erikoistehosteista.
Valikoitu filmografia

Paholaisen kolmikko (Games, 1967)
Rosemaryn painajainen (Rosemary's Baby, 1968)
Kultarynnäkön iloiset päivät (Paint Your Wagon, 1969)
Bullitt (1968)
Monte Walsh (1970) ohjaaja
Manaaja II: Luopio (Exorcist II: The Heretic, 1977)
Etsin sinua Mr. Goodbar (Looking for Mr. Goodbar, 1977)
Taivas saa odottaa (Heaven Can Wait, 1978)
1941 – Anteeksi, missä on Hollywood? (1941, 1979)
Sotaleikit (WarGames, 1983)
Murphyn romanssi (Murphy's Romance, 1985)
Taivaallinen rakastaja (Chances Are, 1989)
Street Fighter (1994)
Suhteet sekaisin (Town & Country, 2001)
Merja Korpela

Merja Korpela Kalevan kisoissa 2008
Merja Tuulikki Korpela (s. 15. toukokuuta 1981 Soini) on suomalainen uransa lopettanut moukarinheittäjä. Hän edustaa Soinin Sisua ja häntä valmentaa Harri Huhtala. Aiemmin häntä ovat valmentaneet Ilpo Kaukoranta (vuoteen 2002), Arto Rinta-aho (2002–2004), Jarmo Pöyry (2004–2007) ja Antti Vierula (2007–2009). Vuosina 2009–2010 hän valmensi itse itseään.
Korpela on kahdeksankertainen naisten moukarinheiton suomenmestari (2007–2014). Aikuisten arvokisoissa hänen paras sijoituksensa on seitsemäs sija Barcelonan EM-kilpailuissa 2010.
Ura > SM-kisat

Korpela hallitsi Suomen naisten moukarinheittoa vuosina 2007–2014. Hän on voittanut Kalevan kisoissa kahdeksan SM-kultaa (2007–2014), seitsemän SM-hopeaa (2002, 2004–2006, 2015–2017) ja neljä SM-pronssia (1999, 2001, 2003, 2018).
Korpelan kahdeksan suomenmestaruuden putki katkesi Porin Kalevan kisoissa 2015, kun 20-vuotias Inga Linna voitti suomenmestaruuden Korpelan tullessa toiseksi.
Ura > Arvokisat ja maaottelut

Korpela saavutti pronssia 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa Riiassa 1999 ja sijoittui neljänneksi saman ikäluokan MM-kilpailuissa Santiago de Chilessä 2000. 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän oli viides 2001 ja kuudes 2003. Korpela heitti Belgradin Universiadeissa 2009 neljänneksi ennätyksellään 69,56 m.
Aikuisten maaotteluissa Korpela on edustanut Suomea vuodesta 1999 lähtien. Ensimmäisen maaotteluvoittonsa hän sai vuoden 2008 Suomi–Ruotsi-maaottelussa Helsingissä. Hän on voittanut maaottelun moukarikilpailun myös vuosina 2009, 2011 ja 2013.
Korpela on moninkertainen arvokisaedustaja. Hänen paras tuloksensa on Barcelonan EM-kilpailuista 2010, joissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 68,21. Lisäksi Korpela on ollut EM-kisaedustajana Münchenissä 2002, Göteborgissa 2006, Helsingissä 2012 ja Zürichissä 2014. MM-kisaedustajana hän on ollut Osakassa 2007, Berliinissä 2009 ja Daegussa 2011 sekä olympiaedustajana Pekingissä 2008 karsiutuen joka kerta loppukilpailusta.
Saavutukset

Ennätys: 69,56 m
19-vuotiaiden EM-pronssia: 1999
EM-kilpailuissa seitsemäs: 2010
SM-kultaa: 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014
SM-hopeaa: 2002, 2004, 2005, 2006, 2015, 2016, 2017
SM-pronssia: 1999, 2001, 2003, 2018
Lähde