stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Homoseksuaalisuus ja buddhalaisuus
Aasian buddhalaisuus > Mahajana

Zenbuddhalaisuus ei tee mitään eroa seksuaalisen suuntautumisen perusteella. Zen-etiikan mukaan on tärkeämpää olla manipuloimatta, hyväksikäyttämättä ja vahingoittamasta toista riippumatta tämän seksuaalisesta suuntautumisesta..
Taiwanilainen munkki Hsing Yun on opettanut, että ketään ei saisi syrjiä seksuaalisen suuntautumisen perusteella. Hsing on yksi kiinalaisen buddhalaisuuden tunnetuimmista opettajista ja mm. Fo Guang Shan -järjestön perustaja. Taiwan laillisti samaa sukupuolta olevien avioliitot vuonna 2019, ja on toistaiseksi ainoa Aasian maa, joka on tehnyt niin.
Vuonna 2017 Jogye-sääntökunta, Etelä-Korean suurin buddhalainen järjestö, osallistui virallisesti eteläkorealaiseen Korea Queer Culture Festival -tapahtumaan.
Aasian buddhalaisuus > Vajrayana

Dalai-lama, geluk-koulukunnan johtaja, sanoi 1990-luvulla, että homoseksuaalisuus on epäsopivaa, muttei kuitenkaan väärin. Hän perusteli tätä sillä, että homoseksuaalisia tekoja tekevä mies ei käytä sukuelintään sille kuuluvalla tavalla. Sittemmin hän on sanonut olevansa avoimempi tulkitsemaan buddhalaisia tekstejä. Vuonna 2014 dalai-lama sanoi, että samaa sukupuolta olevien avioliitto on "OK" kunhan vain parin oma uskonto hyväksyy sen. Samassa Larry Kingin tekemässä haastattelussa hän sanoi, että seksuaaliseen suuntautumiseen perustuva syrjintä on väärin..
Vuonna 2020 bhutanilainen lama, Dzongsar Jamyang Khyentse Rinpoche, sanoi, että koska buddhalaiset tekstit eivät suoranaisesti tuomitse homoseksuaalisuutta, vaan ennemminkin "seksuaalisen kaltoinkohtelun", seksuaalisen suuntautumisen ei tulisi olla ongelma. Hän nosti myös esille, että Bhutanin tulisi sallia homoseksuaalisuus ja kumota sen kieltävät lait, jotka ovat intialaista perua, joka puolestaan on brittiläistä perua.. Bhutan parlamentti laillisti homoseksuaalisuuden joulukuussa 2020.
Aasian buddhalaisuus > Theravada

Munkkien ja nunnien noudattamien luostarisääntöjen (vinya) mukaan näiden tulee elää selibaatissa ja pidättäytyä kaikista seksuaalisista suhteista. Theravadan maallikkojen seuraamat viisi periaatetta kieltävät "seksuaalisen laiminlyönnin". Varhaiset buddhalaiset tekstit määrittelevät tällaisiksi teoiksi mm. aviorikoksen. Theravadalle keskeinen Pāli-kaanon ei kuitenkaan mainitse mitään homoseksuaalisuudesta.
Kahden miehen välinen suostumuksellinen seksi on ollut Thaimaassa laillista vuodesta 1956. Myös homoseksuaalit miehet voivat alkaa munkeiksi samoilla ehdoilla kuin heterotkin. Theravada-munkki, Ajahn Brahm, on sanonut, että buddhalaisuus ei ole koskaan jakanut ihmisiä eri ryhmiin seksuaalisen suuntautumisen perusteella. Konservatiivisimmissa piireissä homoseksuaalisuus nähdään rangaistuksena; henkilön aikaisemman elämän huono karma on vaikuttanut siihen, että tämä syntyy homoseksuaaliksi.
Länsimainen buddhalaisuus

Sellaisissa länsimaisissa yhteiskunnissa, joissa homoseksuaalisuuteen suhtaudutaan hyväksyvästi, paikalliset buddhalaisetkin ovat melko suvaitsevaisia. Esimerkiksi yhdysvaltalainen zen-mestari Soeng Hyang on parisuhteessa toisen naisen kanssa.
Australian kansallinen buddhalainen kattojärjestö otti kantaa samaa sukupuolta olevien avioliiton laillistamisen puolesta vuonna 2012.
Euroopan Buddhalaisella Unionilla on oma verkostonsa (Rainbow Sangha) seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluville. Sen tavoitteena on koota yhteen vähemmistöistä ja buddhalaisuudesta kiinnostuneet henkilöt sekä kamppailla eheytyshoitoja vastaan.
Samaa sukupuolta olevan parin buddhalaiset häät Taiwanissa.
Hongkongin alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Hongkongin alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Hongkongia alle 18-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue pelaa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailujen 3. divisioonassa.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

2014 – 3. divisioonan B-lohko, 3.
2015 – 3. divisioonan B-lohko, 3.
2016 – 3. divisioonan B-lohko, 3.
2017 – 3. divisioonan B-lohko, 2.
2018 – 3. divisioonan B-lohko, 2.
2019 – 3. divisioonan B-lohko, 2.
2020 – 3. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2021 – 3. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2022 – 3. divisioonan B-lohko; 4. Joukkue vetäytyi kisoista.
2023 – 3. divisioonan B-lohko
Sijoitukset > Challenge Cup of Asia

2012 - 5. (Joukkue ei pelannut yhtään ottelua.)
Ihmeiden luostari

Ihmeiden luostari Venäjän keisari Nikolai II:n kruunajaisseremonioissa vuonna 1896.
Ylienkeli Mikaelin ihmeen luostari (ven. Чудов монастырь, Tšdov Monastyr) oli Aleksei Moskovalaisen vuonna 1365 Moskovan Kremliin perustama luostari. Sitä on kutsuttu  myös Tšudovan luostariksi. Aleksei Moskovalainen haudattiin luostariin.
Luostari suljettiin vuonna 1918 ja purettiin vuonna 1929. Venäjän presidentti Vladimir Putin ehdotti vuonna 2014, että luostari rakennettaisiin uudelleen. Suunnitelmasta luovuttiin vuonna 2016.
Hymne monégasque

Hymne Monégasque ("Monacon hymni") on Monacon kansallislaulu. Theophile Bellando kirjoitti laulun sanat ja sävelsi sen melodian vuonna 1841. Myöhemmin Castil-Blaze muokkasi melodiaa. Vuonna 1848 Monacon kansalliskaarti otti Bellandon sävelmän tunnuksekseen nimellä Kansalliskaartin marssi. Vuonna 1896 Charles Albrecht laati laulusta pianosovituksen nimeltä Air National de Monaco.
Joitakin vuosia myöhemmin Francois Bellini laati laulusta orkesteriversion. Sitä käytettiin jonkin aikaa kansallislauluna, mutta versio osoittautui liian pitkäksi ja mutkikkaaksi yleisön laulettavaksi. Nykyinen versio hymnistä syntyi vuonna 1914, jolloin Léon Jehin sävelsi sen ruhtinas Albertin 25-vuotisen hallituskauden juhlaan. Vuonna 1931 Louis Notari kirjoitti lauluun monegassinkieliset sanat. Nykyään tämä paikallisella kielellä kirjoitettu versio on ruhtinaan antamalla asetuksella säädetty ainoaksi viralliseksi. Laulussa on alun perin ollut useita säkeistöjä, mutta nykyään virallisissa yhteyksissä esitetään vain ensimmäinen. Käytännössä laulua lauletaan virallisten tilaisuuksien ulkopuolella hyvin harvoin.
Sanat

Monegassinkielin virallinen versio
A MARCIA DE MUNEGHU / INU NACTIONALE
Ranskalaiset sanat
HYMNE MONÉGASQUE
Epävirallinen suomalainen käännös (ranskalaisen version pohjalta)
Aiheesta muualla

Kuuntele Monacon kansallislaulu (Arkistoitu – Internet Archive)
https://www.youtube.com/watch?v=MxrQfRPvETQ
I, I

| i, i Bon Iver |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. elokuuta 2019
 Tyylilaji: folk, electronica
 Kesto: 39.43
 Levy-yhtiö: Jagjaguwar
Listasijoitukset
  9.
Bon Iverin muut julkaisut
| 22, A Million 2016 | i, i 2019 |   |
Singlet albumilta i, i
 ”Hey, Ma” Julkaistu: 3. kesäkuuta 2019  ”U (Man Like)” Julkaistu: 3. kesäkuuta 2019  ”Jelmore” Julkaistu: 11. heinäkuuta 2019  ”Faith” Julkaistu: 11. heinäkuuta 2019
I, I (tyyliteltynä i, i) on yhdysvaltalaisen folkyhtye Bon Iverin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 9. elokuuta 2019.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Yi | 0.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | iMi | 3.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | We | 2.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Holyfields, | 3.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Hey, Ma | 3.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | U (Man Like) | 2.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Naeem | 4.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Jelmore | 2.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Faith | 3.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Marion | 2.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Salem | 3.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Sh'Diah | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | RABi | 3.32 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 39.34 |  |  |  |  |  |  |  |
I-1-luokka

| I-1-luokka / 伊一型潜水艦 |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 970 t (standardi) 2 135 t (pinnalla) 2 791 t (sukellus)
Pituus:  93,9 m (vesiraja) 97,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,2 m
Syväys:  5,0 m
Koneteho:  6 000 bhp (pinnalla) 2 600 shp (sukellus)
Nopeus:  18 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  92
Aseistus
Meritorjunta:  6 × 53 cm torpedoputkea]
Ilmatorjunta:  2 × 14 cm/40 ilmatorjuntatykkiä
I-1-luokka (jap. 伊一型潜水艦, I-ichi-gata sensuikan) tai tyypin J1 sukellusvene (jap. 巡潜1型潜水艦, Junsen ichi-gata sensuikan) oli Keisarillisen Japanin laivaston neljän sukellusveneen muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| I-1 | Kawasaki, Kōbe | 12. maaliskuuta 1923 | 15. lokakuuta 1924 | 10. maaliskuuta 1926 | upotettu 29. tammikuuta 1943 |
| I-2 | Kawasaki | 6. elokuuta 1923 | 23. helmikuuta 1925 | 24. heinäkuuta 1926 | upotettu 7. huhtikuuta 1944 |
| I-3 | Kawasaki | 1. marraskuuta 1923 | 8. kesäkuuta 1925 | 30. marraskuuta 1926 | upotettu 9. joulukuuta 1942 |
| I-4 | Kawasaki | 17. huhtikuuta 1926 | 22. toukokuuta 1928 | 24. joulukuuta 1929 | upotettu 20. joulukuuta 1942 |
Illinois-luokka

| Illinois-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  12 450 t
Pituus:  114,40 m
Leveys:  22,02 m
Syväys:  7,16 m
Koneteho:  10 000 ihp (suunniteltu)
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  536
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 13"/35 tykkiä 14 × 6"/40 tykkiä 16 × 6 naulan tykkiä 6 × 1 naulan tykkiä 4 × 18" torpedoputkea
Illinois-luokka oli Yhdysvaltain laivaston kolmen 1900-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama predreadnought taistelulaivaluokka.
Suunnittelu

Alukset pohjautuivat edeltäneeseen Kearsarge-luokkaan, mutta niiden ulkonäköpoikkesi merkittävästi. Aluksille oli tehty etukansi, joka ylsi aina komentosiltaan, mikä nosti keulan vapaan korkeuden 5,97 metriin. Alusten savuhormit olivat myös vierekkäin, mikä oli ainoa kerta Yhdysvaltain laivaston taistelulaivoilla.
Alukset

Alusten hankinta vahvistettiin 10. kesäkuuta 1896 annetulla lailla.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| USS Illinois | Newport News Shipbuilding and Drydock Company | 10. helmikuuta 1897 | 4. lokakuuta 1898 | 16. syyskuuta 1901 |  |
| USS Alabama | William Cramp and Sons | 2. joulukuuta 1896 | 18. toukokuuta 1898 | 16. lokakuuta 1900 |  |
| USS Wisconsin | Union Iron Works | 9. helmikuuta 1897 | 26. marraskuuta 1898 | 4. helmikuuta 1901 |  |
Idänukonputki

| Idänukonputki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Ukonputket Heracleum
Laji::  sibiricum
Kaksiosainen nimi
 Heracleum sibiricum  L. 
Muunnoksia
 H. sibiricum var. chaetocarpum  H. sibiricum var. sibiricum 
Katso myös
   Idänukonputki Wikispeciesissä   Idänukonputki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idänukonputki (Heracleum sibiricum, syn. Heracleum sphondylium subsp. sibiricum) on moni- tai kaksivuotinen sarjakukkaiskasvi ukonputkien suvussa. Sen lähisukuinen laji on etelänukonputki (Heracleum sphondylium), jonka alalajina idänukonputkea voidaan pitää. Idännukonputki on etelänukonputken tavoin melko kookkaaksi kasvava putkikasvi. Lajien erona on idänukonputken teriön kellanvihertävyys ja pikkusarjan laitakukkien teriöt ovat symmetrisempiä. Suomessa idänukonputki on yleinen tai melko yleinen koko maassa, paitsi Pohjois-Lapissa. Ahvenanmaalla se on katsottu alkuperäiseksi lehtokasviksi, muualla Suomessa tulokkaaksi. Muunnoksista var. chaetocarpum on harvinainen itäeurooppalainen uustulokas.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Idänukonputki – Heracleum sphondylium subsp. sibiricum
Kasviatlas 2021: Idänukonputken (Heracleum sphondylium subsp. sibiricum) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Idänukonputki (Heracleum sphondylium subsp. sibiricum)
iNaturalist: Idänukonputki (Heracleum sphondylium ssp. sibiricum)
Luopioisten kasvisto: Idänukonputki (Heracleum sphondylium ssp.sibiricum)
Pherobase: Floral volatiles of Heracleum sibiricum (englanniksi)
Human Emotions

| Human Emotions David Allan Coe |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1978, Columbia Studio, Pete's Place Nashville
 Julkaistu: marraskuu 1978
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: outlaw country, country
 Kesto: 32.20
 Levy-yhtiö: Columbia Records
David Allan Coen muut julkaisut
| Nothing Sacred 1978 | Human Emotions 1978 | Spectrum VII 1978 |
Human Emotions on yhdysvaltalaisen countrymuusikko David Allan Coen levy vuodelta 1978.
Kappaleet > Happy Side

When You Lay with Me (In a Field of Stone) – 2.54 (säv. David Allan Coe)
If This Is Just a Game – 3.29 (säv. Coe)
You Can Count on Me – 2.40 (säv. Coe)
Mississippi River Queen – 2.32 (säv. Coe)
Tomorrow Is Another Day – 2.42 (säv. Coe)
Kappaleet > Su-I-Side

Human Emotions (She Finally Crossed Over) – 4.28 (säv. Coe)
Love’s Cheatin’ Line – 4.07 (säv. Coe)
Whiskey and Women – 2.34 (säv. Coe)
Jack Daniel’s, If You Please – 3.17 (säv. Coe)
Suicide – 3.37 (säv. Coe)
Kokoonpano

David Allan Coe – laulu
The Nashville Edition – laulu
Janie Fricke – laulu
Pam Rose – laulu
Billy Sherrill – laulu
Tommy Allsup – kitara
Reggie Young – kitara
Jimmy Capps – kitara
Phil Baugh – kitara
Wesley Taylor – kitara
Lloyd Green – steel guitar
Pete Drake – steel guitar
Dale Seigfreid – steel guitar
Henry Strzelecki – basso
Ron Bledsoe – basso
Alan Hicks – basso
Kenny Malone – rummut
Jerry Carrigan – rummut
James Isbell – rummut
Hargus ”Pig” Robbins – piano
Farrell Morris – lyömäsoittimet
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Human Emotions discogs.com-sivustolla
Hongkong kesäolympialaisissa 2020

Hongkong osallistui omana joukkueenaan erillään Kiinasta Tokion kesäolympialaisiin vuonna 2020. Kiinan harjoittama politiikka Hongkongissa ja kaupungin autonomian nakertaminen ovat johtaneet Hongkongin oman olympiajoukkueen kyseenalaistamiseen.
Kaupunki voitti kisoissa ensimmäisen kultamitalinsa Hongkongin luovutuksen jälkeen vuonna 1997. Hongkongin voittaessa mitaleja soitetaan Kiinan kansallislaulu..
Mitalistit

| Mitali | Nimi | Urheilumuoto | Laji | Päivämäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa | Cheung Ka-long | Miekkailu | Miesten floretti | 26. heinäkuuta |
| 2 Hopeaa | Siobhán Haughey | Uinti | Naisten 200 m vapaauinti | 28. heinäkuuta |
| 2 Hopeaa | Siobhán Haughey | Uinti | Naisten 100 m vapaauinti | 30. heinäkuuta |
| 3 Pronssia | Doo Hoi Kem Lee Ho Ching Minnie Soo Wai Yam | Pöytätennis | Naisten joukkuepeli | 5. elokuuta |
| 3 Pronssia | Grace Lau | Karate | Naisten kata | 5. elokuuta |
| 3 Pronssia | Lee Wai Sze | Pyöräily | Naisten eräajo | 8. elokuuta |
Joukkue

Hongkong lähetti Tokioon 46-henkisen joukkueen, jossa oli 18 miestä ja 28 naista.
Vigon piirikunnan oikeustalo

| Vigon piirikunnan oikeustalo |
| --- | --- |
 Vigon piirikunnan oikeustalo
Sijainti:  Terre Haute, Yhdysvallat
Koordinaatit:  39°27′57″N 87°24′52″W﻿ / ﻿39.465833333333°N 87.414444444444°W﻿ / 39.465833333333; -87.414444444444
Rakennustyyppi:  Piirikunnan oikeustalo (d)
Tyylisuunta:  Second Empire architecture in the United States and Canada (en) (käännä suomeksi)
Suunnittelija:  Samuel Hannaford (en)
Valmistumisvuosi:  1888
Omistaja:  Vigon piirikunta
 fiVigon piirikunnan oikeustalo 
  
Vigon piirikunnan oikeustalo (engl. Vigo County Courthouse) on oikeustalo Terre Hauten kaupungissa Indianan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vigon piirikunnan oikeustaloa alettiin rakentaa vuonna 1884 ja se valmistui vuonna 1888. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Samuel Hannaford.
Idäntörökki

| Idäntörökki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit
Suku::  Törökit Beckmannia
Laji::  eruciformis
Kaksiosainen nimi
 Beckmannia eruciformis  (L.) Host 
Katso myös
   Idäntörökki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idäntörökki (Beckmannia eruciformis) on heinälaji, jota esiintyy Itä-Euroopasta Siperiaan ja Keski-Aasiaan. Idäntörökin kukinto on pitkähkö ja kapea röyhy, jossa tähkylät ovat tiheinä ryhminä kahtena rivinä kasvavissa lyhyissä ja litteissä haaroissa. Tähkylä on 2–3 millimetrin kokoinen ja yksikukkainen, kukat ovat kaksineuvoisia. Ulkohelve on karvainen. Se muistuttaa saman suvun toista lajia amerikantörökkiä, josta eroaa kukkatuntomerkeissä. Suomessa idäntörökki on ollut harvinainen ja satunnainen uustulokas, jota on tavattu 1900-luvun alkupuolella.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Idäntörökki – Beckmannia eruciformis
Viita

Viita tai Wiita on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Frans Viita (s. 2006), jääkiekkoilija
John Wiita, Henry Puro (1888–1981), amerikansuomalainen toimittaja ja kommunistijohtaja
Jussi Viita (s. 1985), yleisurheilija
Katri Viita, Karin (Kaarina) Kaarna (1898–1972), suomalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja
Lauri Viita (1916–1965), runoilija
Milja Viita (s. 1974), kuvataiteilija
Raimo Viita (1928–2023), kenraali
Reijo Viita, oik. Reijo Viitanen (s. 1936), iskelmälaulaja
Silja Viita (s. 2001), koripalloilija
Veikko Viita (1919–2008), kirjailija
Vilho Viita (1895–1956), toimittaja, Lapuan liikkeen ja Isänmaallisen kansanliikkeen aktivisti
Ville Viita (s. 1989), pesäpalloilija.
Yrjö Viita (1892–1955), taidemaalari.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Herman Van Rompuy

| Herman Van Rompuy |
| --- | --- |
 Van Rompuy 2011
Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja
 1.12.2009–30.11.2014  
Edeltäjä:  Fredrik Reinfeldt
Seuraaja:  Donald Tusk
Belgian pääministeri
 30.12.2008–25.11.2009  
Monarkki:  Albert II
Varapääministeri:  Didier Reynders
Edeltäjä:  Yves Leterme
Seuraaja:  Yves Leterme
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1947 (ikä 76) Etterbeek, Belgia
Kansalaisuus:  belgialainen
Arvonimi: kreivi
Puoliso:  Geertrui Windels
Tiedot
Puolue:  Kristillisdemokraatit ja flaamit
Uskonto:  katolinen
 Nimikirjoitus
Herman Van Rompuy ( [ˈɦɛɾmɑn vɑn ˈɾɔmpœy̆] (ohje); s. 31. lokakuuta 1947 Etterbeek, Belgia) on kristillisdemokraattinen flaamipoliitikko, joka toimi Eurooppa-neuvoston ensimmäisenä pysyvänä puheenjohtajana vuosina 2009–2014. Hänen ensimmäinen 2,5-vuotinen virkakautensa alkoi 1. joulukuuta 2009. Maaliskuussa 2012 hänet valittiin jatkokaudelle, joka jatkui marraskuun loppuun 2014.
Van Rompuy toimi Belgian pääministerinä 2008–2009, mitä ennen hän oli Belgian parlamentin eli edustajainhuoneen puheenjohtaja. Hän toimi vuosina 1993–1999 talousarviosta vastaavana varapääministerinä. Vuonna 2004 Van Rompuy nimitettiin valtioministeriksi eli jäseneksi Belgialaisten kuninkaan johtamaan kruununeuvostoon, jonka muut jäsenet ovat maan hallituksen ministerit. Neuvosto on kokoontunut vain viidesti, viimeksi 1960.
Myös Van Rompuyn nuorempi veli Eric Van Rompuy on myös poliitikko ja toimi ministerinä Flanderin hallituksessa vuosina 1995–1999.
Pääministerinä

Yves Letermen hallituksen kaaduttua joulukuussa 2008 Fortis-pankkia koskeneen jupakan johdosta kuningas Albert II nimitti entisen pääministerin Wilfried Martensin selvittämään edellytyksiä uudelle hallitukselle. Hänen työnsä pohjalta kuningas pyysi 28. joulukuuta 2008 Herman Van Rompuyta muodostamaan uuden hallituksen. Belgian lehdistön mukaan Martensin päätehtävänä oli nimenomaan saada suostuteltua Van Rompuy hyväksymään hallitusvastuu. Van Rompuyn johtama hallitus aloitti 30. joulukuuta 2008.
Marraskuussa 2009 Van Rompuy valittiin ensimmäiseksi pysyväksi Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaksi. Belgialaisten kuningas Albert II hyväksyi Van Rompuyn eronanomuksen 25. marraskuuta, ja nimitti Yves Letermen hänen seuraajakseen.
Kritiikki

Vuonna 2011 brittiläinen europarlamentaarikko Gerard Batten esitti kirjallisen kysymyksen Rompuyn osallistumisesta kansainvälisten johtajien salaiseen Bilderberg-ryhmän kokoukseen.
Kunnianosoituksia

Leopoldin ritarikunta (Belgia, 2009)
Nousevan auringon ritarikunta (Japani, 2016)
Kansallisritarikunta (Benin, 2014)
Orania-Nassaun ritarikunta (Alankomaat, 2014)
Valkoisen kaksoisristin ritarikunta (Slovakia, 2014)
Romanian tähden ritarikunta (Romania, 2013)
Norsunluurannikon kansallinen ritarikunta (Norsunluurannikko, 2012)
Kunnialegioona (Ranska, 2011)
Lähde:
Vuonna 2015 kuningas Philippe aateloi Van Rompuyn kreiviksi. Titteli on henkilökohtainen.
Teokset

De kentering der tijden, Lannoo, 1979
Hopen na 1984, Davidsfonds, 1984
Het christendom. Een moderne gedachte, Davidsfonds, 1990
Vernieuwing in hoofd en hart. Een tegendraadse visie, Davidsfonds, 1998
De binnenkant op een kier. Avonden zonder politiek, Lannoo, 2000
Dagboek van een vijftiger, Davidsfonds, 2004
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Herman Van Rompuyn kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Yves Leterme | Belgian pääministeri 2008–2009 | Seuraaja: Yves Leterme |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Fredrik Reinfeldt | Eurooppa-neuvoston puheenjohtaja 2009–2014 | Seuraaja: Donald Tusk |
Kaarle Suuren palkinnon saajat
| --- | --- |
1950–1975:  1950 Richard Coudenhove-Kalergi · 1951 Hendrik Brugmans · 1952 Alcide De Gasperi · 1953 Jean Monnet · 1954 Konrad Adenauer · 1956 Winston Churchill · 1957 Paul-Henri Spaak · 1958 Robert Schuman · 1959 George Marshall · 1960 Joseph Bech · 1961 Walter Hallstein · 1963 Edward Heath · 1964 Antonio Segni · 1966 Jens Otto Krag · 1967 Joseph Luns · 1969 Euroopan komissio · 1970 François Seydoux de Clausonne · 1972 Roy Jenkins · 1973 Salvador de Madariaga
1976–2000:  1976 Leo Tindemans · 1977 Walter Scheel · 1978 Konstantínos Karamanlís · 1979 Emilio Colombo · 1981 Simone Veil · 1982 kuningas Juan Carlos I · 1984 Karl Carstens · 1986 Luxemburgin kansa · 1987 Henry Kissinger · 1988 François Mitterrand, Helmut Kohl · 1989 Veli Roger (Taizé-yhteisö) · 1990 Gyula Horn · 1991 Václav Havel · 1992 Jacques Delors · 1993 Felipe González · 1994 Gro Harlem Brundtland · 1995 Franz Vranitzky · 1996 kuningatar Beatrix · 1997 Roman Herzog · 1998 Bronisław Geremek · 1999 Tony Blair · 2000 Bill Clinton
2001–:  2001 György Konrád · 2002 Euro-valuutta     · 2003 Valéry Giscard d’Estaing · 2004 Pat Cox, paavi Johannes Paavali II (erikoispalkinto) · 2005 Carlo Azeglio Ciampi · 2006 Jean-Claude Juncker · 2007 Javier Solana · 2008 Angela Merkel · 2009 Andrea Riccardi · 2010 Donald Tusk · 2011 Jean-Claude Trichet · 2012 Wolfgang Schäuble · 2013 Dalia Grybauskaitė · 2014 Herman Van Rompuy · 2015 Martin Schulz · 2016 paavi Franciscus · 2017 Timothy Garton Ash · 2018 Emmanuel Macron · 2019 António Guterres · 2020 Klaus Johannis · 2022 Svjatlana Tsih’anouskaja, Maryja Kalesnikava, Veronika Tsapkala · 2023 Volodymyr Zelenskyi, Ukrainan kansa · 2024 Pinchas Goldschmidt ja Euroopan juutalaisyhteisöt
Hildebrandslied

Hildebrandsliedin ensimmäinen sivu
Hildebrandslied eli Hildebrandinlaulu on sankaritaru kansainvaellusajalta. Se siirtyi suullisena perintönä sukupolvelta toiselle ja sai kirjallisen muodon todennäköisesti 800-luvun alkupuoliskolla, jolloin kaksi Fuldan luostarin munkkia kirjoitti sen muinaisyläsaksan kielellä. Tuolloin taru oli hioutunut taiteellisesti sangen korkeatasoiseen asuun: siitä oli vuosisatojen aikana kehittynyt alkusointuinen runo, josta on säilynyt katkelmana 68 säettä. Tarun loppu jäi kuitenkin kirjoittamatta muistiin, ja se on siten pysynyt arvoituksena. Arvellaan, että siitä puuttuu noin 20 säettä.
Hildebrandslied on vanhin säilynyt saksankielinen runoteos ja tyylilajissaan myös ainoa, joka on säilynyt jälkipolville. Siten se on ollut keskiaikaisen germaanisen kirjallisuudentutkimuksen keskeinen kohde. Hildebrandslied ei ole lied-sanan nykymerkityksestä poiketen varsinainen laulu.
Jacob ja Wilhelm Grimm julkaisivat Hildebrandsliedistä vuonna 1812 tieteellisen edition. Osa Grimmien julkaisusta oli vuoden 1945 jälkeen Yhdysvalloissa, mutta on sittemmin palautunut Saksaan, jossa sitä säilytetään Kasselin yliopistonkirjastossa.