stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula 1 -kausi 2001
Kilpailukalenteri

| Nro | Kilpailun virallinen nimi | Kilpailu | Rata | Päivämäärä | Aika> Paik. | Aika>  | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Qantas Australian Grand Prix | Australian Grand Prix | Albert Park Grand Prix Circuit, Melbourne | 4. maaliskuuta | 14:00 | 05:00 | Raportti |
| 2 |  Petronas Malaysian Grand Prix | Malesian Grand Prix | Sepang International Circuit, Kuala Lumpur | 18. maaliskuuta | 15:00 |  ? | Raportti |
| 3 |  Grande Prêmio Marlboro do Brasil | Brasilian Grand Prix | Autódromo José Carlos Pace, São Paulo | 1. huhtikuuta | 16:30 |  ? | Raportti |
| 4 |  Gran Premio Warsteiner di San Marino | San Marinon Grand Prix | Autodromo Enzo e Dino Ferrari, Imola | 15. huhtikuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 5 |  Gran Premio Marlboro de España | Espanjan Grand Prix | Circuit de Catalunya, Montmeló, Espanja | 29. huhtikuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 6 |  Großer A1 Preis von Österreich | Itävallan Grand Prix | A1-Ring, Spielberg | 13. toukokuuta | 15:00 | 15.00 | Raportti |
| 7 |  Grand Prix de Monaco | Monacon Grand Prix | Circuit de Monaco, Monte Carlo | 27. toukokuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 8 |  Grand Prix Air Canada | Kanadan Grand Prix | Circuit Gilles Villeneuve, Montreal | 10. kesäkuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 9 |  Warsteiner Grand Prix of Europe | Euroopan Grand Prix | Nürburgring, Nürburg | 24. kesäkuuta | 13:30 |  ? | Raportti |
| 10 |  Mobil 1 Grand Prix de France | Ranskan Grand Prix | Circuit de Nevers Magny-Cours, Magny-Cours | 1. heinäkuuta | 14:00 | 15:00 | Raportti |
| 11 |  Foster's British Grand Prix | Britannian Grand Prix | Silverstone Circuit, Silverstone | 15. heinäkuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 12 |  Großer Mobil 1 Preis von Deutschland | Saksan Grand Prix | Hockenheimring, Hockenheim | 29. heinäkuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |

| 13 |  Marlboro Magyar Nagydíj | Unkarin Grand Prix | Hungaroring, Mogyoród | 19. elokuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 14 |  Foster's Belgian Grand Prix | Belgian Grand Prix | Circuit de Spa-Francorchamps, Spa | 2. syyskuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 15 |  Gran Premio Campari d'Italia | Italian Grand Prix | Autodromo Nazionale Monza, Monza | 16. syyskuuta | 15:00 | 15:00 | Raportti |
| 16 |  SAP United States Grand Prix | Yhdysvaltain Grand Prix | Indianapolis Motor Speedway, Indianapolis | 30. syyskuuta | 14:00 |  ? | Raportti |
| 17 |  Fuji Television Japanese Grand Prix | Japanin Grand Prix | Suzuka Circuit, Suzuka | 14. lokakuuta | 16:00 |  ? | Raportti |
Tallit ja kuljettajat > Uudet kuljettajat

Juan Pablo Montoya debytoi Williamsilla.
Kimi Räikkönen debytoi Sauberilla.
Enrique Bernoldi debytoi Arrowsilla.
Fernando Alonso debytoi Minardilla.
Tallit ja kuljettajat > Tallivaihdokset

Jenson Button siirtyi Williamsilta Benettonille.
Nick Heidfeld siirtyi Prostilta Sauberille.
Gastón Mazzacane siirtyi Minardilta Prostille.
Tallit ja kuljettajat > Paluun tehneet kuljettajat

Olivier Panis palasi yhden välivuoden jälkeen BAR:lle.
Tallit ja kuljettajat > Poistuneet kuljettajat

Pedro Diniz lopetti uransa kauden 2000 jälkeen.
Johnny Herbert lopetti uransa kauden 2000 jälkeen.
Alexander Wurz ei saanut jatkosopimusta.
Mika Salo ei saanut jatkosopimusta.
Ricardo Zonta ei saanut jatkosopimusta.
Pedro de la Rosa ei saanut jatkosopimusta.
Marc Gené ei saanut jatkosopimusta.
Tallit ja kuljettajat > Kauden aikana vaihtuneet kuljettajat

Pedro de la Rosa korvasi Luciano Burtin Jaguarilla Espanjan kilpailusta eteenpäin.
Luciano Burti korvasi Gastón Mazzacanen Prostilla Espanjan kilpailusta eteenpäin.
Ricardo Zonta korvasi Heinz-Harald Frentzenin Jordanilla Kanadan ja Saksan osakilpailuissa.
Jean Alesi korvasi Heinz-Harald Frentzenin Jordanilla Unkarin kilpailusta eteenpäin.
Heinz-Harald Frentzen korvasi Jean Alesin Prostilla Unkarin kilpailusta eteenpäin.
Alex Yoong korvasi Tarso Marquesin Minardilla kauden kolmessa viimeisessä osakilpailussa.
Tomáš Enge korvasi Luciano Burtin Prostilla kauden kolmessa viimeisessä osakilpailussa.
Sääntömuutokset

FIA pyrki hidastamaan autoja sekä parantamaan niiden turvallisuutta tekemällä sääntömuutoksia. Kun edellisellä kaudella auton etusiiven tuli olla 5 cm korkeamalla kuin auton pohja, sääntö muutettiin kaudelle 2001 niin, että siiven korkeus tuli olla 10 cm lukuun ottamatta 50 senttimetrin osuutta siiven keskiosassa. Muutos vähensi etusiiven aiheuttamaa pitovoimaa huomattavasti. Takasiipeen kohdistui myös uusia rajoituksia. Takasiiven yläosassa sai tästä kaudesta lähtien olla vain kolme tasoa ja alaosassa yksi taso, kun aiemmin tasojen määrää ei ollut rajoitettu. Alaosan ainoa taso sai olla myös korkeintaan 7,5 cm korkeudella takasiiven alaosasta.
Turvallisuutta parannettiin suurentamalla auton rungon kokoa ja vahvistamalla rungon pystysuuntaisia tasoja. Sivutörmäystestin kriteereitä tiukennettiin. 780 kilogramman massa törmäsi testissä auton sivuun nyt 10 metrin sekuntinopeudella, kun aiemmin vauhti oli 7 m/s. Kuljettajan päätä suojaavan roll barin piti myös kestää moninkertaisia voimia aiempaan verrattuna.
FIA salli Espanjan GP:stä lähtien luistoneston ja lähtöavun käytön autoissa.
Tulokset > Osakilpailut

| Nro | Kilpailu | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Australian Grand Prix |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 2 |  Malesian Grand Prix |  Michael Schumacher |  Mika Häkkinen |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 3 |  Brasilian Grand Prix |  Michael Schumacher |  Ralf Schumacher |  David Coulthard |  McLaren-Mercedes | Raportti |
| 4 |  San Marinon Grand Prix |  David Coulthard |  Michael Schumacher |  Ralf Schumacher |  Williams-BMW | Raportti |
| 5 |  Espanjan Grand Prix |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 6 |  Itävallan Grand Prix |  Michael Schumacher |  David Coulthard |  David Coulthard |  McLaren-Mercedes | Raportti |
| 7 |  Monacon Grand Prix |  David Coulthard |  David Coulthard |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 8 |  Kanadan Grand Prix |  Michael Schumacher |  Ralf Schumacher |  Ralf Schumacher |  Williams-BMW | Raportti |
| 9 |  Euroopan Grand Prix |  Michael Schumacher |  Juan Pablo Montoya |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 10 |  Ranskan Grand Prix |  Ralf Schumacher |  David Coulthard |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 11 |  Britannian Grand Prix |  Michael Schumacher |  Mika Häkkinen |  Mika Häkkinen |  McLaren-Mercedes | Raportti |
| 12 |  Saksan Grand Prix |  Juan Pablo Montoya |  Juan Pablo Montoya |  Ralf Schumacher |  Williams-BMW | Raportti |
| 13 |  Unkarin Grand Prix |  Michael Schumacher |  Mika Häkkinen |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 14 |  Belgian Grand Prix |  Juan Pablo Montoya |  Michael Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
| 15 |  Italian Grand Prix |  Juan Pablo Montoya |  Ralf Schumacher |  Juan Pablo Montoya |  Williams-BMW | Raportti |
| 16 |  Yhdysvaltain Grand Prix |  Michael Schumacher |  Juan Pablo Montoya |  Mika Häkkinen |  McLaren-Mercedes | Raportti |
| 17 |  Japanin Grand Prix |  Michael Schumacher |  Ralf Schumacher |  Michael Schumacher |  Ferrari | Raportti |
Televisiointi

Suomessa Formula 1 -lähetyksiä esitti kaudella 2001 MTV3. Lauantaisin esitettiin viihdeohjelmaa Formula Cafe.
Selostaja:
Tomi Tuominen
Studioisäntä:
Sasha Ikonen
Asiantuntijat:
Jyrki Järvilehto
Mika Arpiainen
Varikkotoimittajat:
Timo Pulkkinen
Antti Haajanen
Pelit

Formula One 2001
F1 2001
Valentina Frascaroli

Frascaroli vuonna 1925
Valentina Frascaroli (oikealta nimeltään Valeria Frasca, 29. heinäkuuta 1890 Torino – 18. tammikuuta 1955 Neuilly-sur-Seine) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Valentina Frascarolin elokuvaura alkoi vuonna 1909 Itala Filmillä André Deedin Cretinetti-hahmon vastanäyttelijänä. Hän teki joukon Gribouilette-komedioita ranskalaiselle Pathé-yhtiölle ja työskenteli myös draamanäyttelijänä. Frascarolin yli sadasta elokuvasta on säilynyt vain muutamia. Niistä merkittävimpiä on sensuurin kieltämä poliittinen elokuva Il delitto della piccina vuodelta 1920.
Frascaroli oli naimisissa näyttelijä André Deedin kanssa.
Elokuvia

Isä, 1912
Tigre reale, 1916
Momi näkee unta sodasta, 1917
L’uomo meccanico, 1921
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Valentina Frascaroli (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Italia
Friz Freleng

| Friz Freleng |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1905 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat
Kuollut: 26. toukokuuta 1995 (89 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Puoliso:  Lily Freleng
Lapset:  Hope Freleng Sybil Freleng
Isadore "Friz" Freleng (21. elokuuta 1905 – 26. toukokuuta 1995) oli yhdysvaltalainen animaattori, sarjakuvapiirtäjä, ohjaaja ja tuottaja.
Varhainen ura

Freleng syntyi Kansas Cityssä, Missourissa. Valmistuttuaan lukiosta 1923 Freleng kutsuttiin Walt Disneyn tilalle Kansas City Film Ad Companyyn, jossa hän tutustui toisiin animaattoreihin, Hugh Harmaniin ja Ub Iwerksiin. Muutaman vuoden kuluttua Harman ja Iwerks muuttivat Kaliforniaan työskentelemään Disneyn perustamalle studiolle, ja Freleng seurasi perässä mutta ajautui pian riitoihin Walt Disneyn kanssa.
Freleng vaihteli studiosta toiseen, kunnes 1933 sai paikan Warnerilta. Siellä alle 30-vuotias Freleng kohosi pian pääohjaajaksi, ja hänet houkuteltiin muutamaksi vuodeksi Metro-Goldwyn-Mayerille. Vuonna 1939 Freleng palasi Warnerille ja alkoi saada lyhytanimaatioilleen Oscar-ehdokkuuksia. Vuonna 1945 syntyivät pitkäaikaiset animaatiohahmot Sylvesteri-kissa ja Viiksi-Vallu, jälkimmäinen Mike Maltesen kynästä esikuvana lyhyt ja punaviiksinen Freleng. Freleng perusti myöhemmin David H. DePatien kanssa oman tuotantoyhtiön DePatie-Freleng Enterprisesin, ja hän tuotti 1960-luvulla suositut Vaaleanpunainen pantteri -animaatiot.
26. toukokuuta 1995 Freleng kuoli luonnollisista syistä. Warner Bros -animoitu tv-sarja Sylvester ja Tipin Mysteerit oli omistettu hänen muistolleen.
Frampolin pommitus

Frampolin pommitus oli Saksan ilmavoimien suorittama pommitus osana Puolan offensiivia toisen maailmansodan alussa 13. syyskuuta 1939.
Saksa hyökkäsi Puolaan 1. syyskuuta 1939. Luftwaffe aloitti siviilikohteiden pommittamiset jo varhain: Wielunin kaupungin pommitus oli toisen maailmansodan ensimmäinen väkivaltainen sotatoimi.
Frampol oli tuolloin pieni kolmen tuhannen asukkaan kaupunki, jossa ei ollut sotilaallisia kohteita tai merkittävää teollisuutta. Frampolin väestöstä noin puolet oli juutalaisia. 1700-luvun alussa perustetun Frampolin barokkikeskusta oli rakennettu täydelliseksi ja symmetriseksi geometriseksi ruudukoksi, jonka keskipisteenä seisoi kaupungintalo.
Koepommitus

Luftwaffe valitsi Frampolin koeluonteisen pommituksensa kohteeksi kaupungin erikoisen keskustan vuoksi ja siksi, ettei alueella sijainnut toimenpidettä mahdollisesti häiritseviä ilmatorjunta-aseita. Kaupungissa ei ollut edes Puolan armeijan joukkoja. Frampolin ruudukonmuotoinen kaava antoi mahdollisuuden mitata pommien aiheuttamia vahinkoja ilmakuvauksen avulla. Suuren neliönmuotoisen toriaukion keskellä oleva kaupungintalo tarjosi erinomaisen suunnistus- ja tähtäyspisteen saksalaisille lentäjille.
»Frampol valittiin koeluontoiseksi kohteeksi, koska hitaasti lentävät koepommikoneemme eivät vaarantuneet siellä ilmatorjuntatulen vuoksi. Myös keskeisesti sijoitettu kaupungintalo oli ihanteellinen orientaatiopiste miehistöille. Valinnassa me painotimme orientaation mahdollisuutta näkyvien maastomerkkien mukaan, ja myös kylän kokoa, joka takasi sen että pommit putosivat joka tapauksessa Frampolin alueelle. Toisaalta kohteen täytyi mahdollistaa havaintojen tekeminen koeiskuista, ja toisaalta antaa käsitys käytettyjen pommien tehokkuudesta.» 
(Luftwaffen analyytikko Harry Hohnewald)
13. syyskuuta 1939 saksalaiskoneet aloittivat useita tunteja kestäneen pommituksen. Iskun takana oli Wolfram von Richthofenin ja Alexander Löhrin johtaman erikoiskomennuskunnan (Fliegerführer z.b.V.) alaisen 8. lentoarmeijakunnan Dornier Do 17 -pommikoneet. Historioitsija Norman Daviesin mukaan sen aikana 125 pommikonetta pudotti Frampoliin 700 tonnia räjähteitä. Pommikoneita saattaneet hävittäjät harjoittivat maakohteiden tulittamista juokseviin siviileihin, jotka yrittivät paeta kaupungista. Kaupungin rakennuksista tuhoutui 90 prosenttia. Vain kaksi katua ja muutamia rakennuksia säilyi vaurioitta. Daviesin mukaan noin puolet kaupungin 3 000 asukkaasta kuoli pommituksen ansiosta, mutta uhrien määrästä ei ole varmuutta ja siitä on esitetty pienempiä lukuja.
Pommituksen jälkeen

Muutamia päiviä pommituksen jälkeen puna-armeijan joukot valtasivat kaupungin, jonka raunioille kaupungista paenneet joutuivat palaamaan. Myöhemmin Neuvostoliitto luovutti Frampolin takaisin saksalaisille ennen sotaa solmitun sopimuksen mukaisesti. Valtaosa kaupungin juutalaisväestöstä tuhottiin Puolan miehityksen aikana. Se ei koskaan toipunut toisen maailmansodan tuhoista ja siellä asuu tänään noin puolet siitä määrästä, joka asui kaupungissa ennen pommitusta.
Aiheesta muualla

Poland 1939 - The Diary of Luftwaffe Atrocities (Arkistoitu – Internet Archive) Sivun alalaidassa ”ennen ja jälkeen”-kuva Frampolin pommituksesta.
Frampol - Encyclopedia of Jewish Communities in Poland, Volume VII (englanniksi)
HMS Frederick William

| HMS Frederick William |
| --- | --- |
 HMS Worcesterina

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Kölinlasku:  1. heinäkuuta 1841
Laskettu vesille:  24. maaliskuuta 1860
Palveluskäyttöön:  1. heinäkuuta 1864
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1953
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 502 t 3 241 bm
Pituus:  65 m (tykkikansi) 53,048 m (köli)
Leveys:  18 m
Syväys:  7,24 m
Koneteho:  500 nhp
Nopeus:  11,7 solmua
Miehistöä:  830
Aseistus
Aseistus:  alakansi: 30 x 8" 65 cwt tykkiä ykäkansi: 32 x 32 naulan 56 cwt tykkiä puolikansi/etukansi: 22 x 32 naulan 42 cwt tykkiä ja 2 x 68 naulan 95 cwt tykkiä
HMS Frederick William oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1860 vesillelaskettu 86-tykkinen potkurilla varustettu höyrykäyttöinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 12. syyskuuta 1833 Portsmouthin telakalta Queen-luokan 110-tykkisenä ensimmäisen luokan linjalaivana nimellä HMS Royal Sovereign. Amiraliteetti keskeytti työt aluksella 7. toukokuuta 1834. Alus nimettiin 12. huhtikuuta 1839 uudelleen HMS Royal Frederickiksi ja sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1841, mutta työt etenivät hitaasti. Tilaus uudistettiin 29. kesäkuuta 1848 paranneltuna Queen-luokan aluksena ja uudelleen 28. helmikuuta 1857 höyrykoneen asentamiseksi.
Edelleen rakenteilla olleen Windsor Castle -luokan aluksen suunnitelmat muutettiin 86-tykkiseksi toisen luokan linjalaivaksi 30. huhtikuuta 1859. Muutostyöt alkoivat 28. toukokuuta 1859, ja alus nimettiin HMS Frederick Williamiksi 28. maaliskuuta 1860. Alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1860 ja se valmistui kesäkuussa. Aluksen voimanlähteenä oli Maudslay, Sons and Fieldin valmistama 500 nhp:n höyrykone (2 276 hv), mikä mahdollisti 11,777 solmun nopeuden koeajoissa. Muutostöiden jälkeen aluksen aseistuksena oli alemmalla tykkikannella kolmekymmentä 8 tuuman 65 cwt:n tykkiä ja ylemmällä tykkikannella kolmekymmentäkaksi 32 naulan 56 cwt:n tykkiä. Lisäksi puolikannella ja keulakannella oli kaksikymmentäkaksi 32 naulan 42 cwt:n ja kaksi 68 naulan 95 cwt:n tykkiä.
Palvelus

Alus otettiin 1. heinäkuuta 1864 palvelukseen päällikkönään Edward Codd Portlandin vartiolaivana, missä tehtävässä se korvasi HMS Colossuksen. Alus siirrettiin 7. maaliskuuta 1865 Queenstownin vartiolaivaksi päällikkönään Edmund Heathcote. John James Kennedy vastaanotti 31. tammikuuta 1866 aluksen päällikkyyden. Alus poistettiin palveluksesta 31. elokuuta 1868.
Alus nimettiin 19. lokakuuta 1876 uudelleen HMS Worcesteriksi, ja se lainattiin Thames Nautical Training Collegelle kauppalaivaston henkilöstön koululaivaksi Greenhitheen. Alus palautettiin vuonna 1945 amiraliteetin hallintaan ja se myytiin heinäkuussa 1948 Frary Industriesille romutettavaksi. Alus haaksirikkoutui hinattaessa Thamesilla 30. elokuuta 1948. Hylky nostettiin toukokuussa 1953, ja se romutettiin Tennant and Hornella Graysissä.
Fredrikshamns Tidning

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Fredrikshamns Tidning oli Haminassa vuosina 1884–1910 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Lehden julkaisijana toimi ruotsinmielisten haminalaisten kauppiaspiirien perustama kirjapaino- ja lehtiyhtiö. Kielikysymyksessä Fredrikshamns Tidning pyrki tasapuolisuuteen ja Venäjän-politiikassaan se oli perustuslaillinen, mutta hyvin maltillinen. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden uutiset käsittelivät etupäässä Haminan ja sen lähiympäristön asioita. Kaupungin ruotsinkielisen väestön vähentyessä se lopetettiin tilaajien puutteen takia.
Päätoimittajina

Athniel Enckell (1884–1885)
Georg Lindén (1886)
Hugo Helenius (1887)
Viktor Kåhlman (1888)
Carl Schulman (1888–1890)
Wentzel Hagelstam (1890–1893)
Ernst Gråsten (1893–1895)
R. Enckell (1895)
Walter Sjöblom (1895–1897)
Verner Humble (1898–1900)
August Tranchant (1897–1900)
K. Wensströmin (1901–1903),
Carl von Diederichs (1904–1905),
Gabriel Sanden (1905–1907),
Nikolai Sergejeff (vastaava toimittaja 1906–1907),
Helge Wilén (1907–1908),
Gustaf Appelgren (vast. toim. 1908–1909)
Bruno Ehrstén (1908–1910).
Aiheesta muualla

Fredrikshamns Tidning digitoituna kansalliskirjastossa
Bruno Frietsch

| Bruno Frietsch |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. joulukuuta 1896 Hanko
Kuollut: 9. joulukuuta 1996 (100 vuotta) Kerava
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Laji:  ammunta
Bruno Engelbrecht Frietsch (2. joulukuuta 1896 Hanko – 9. joulukuuta 1996 Kerava) oli suomalainen ampuja. Hän voitti pienoiskiväärillä joukkuemaailmanmestaruuden vuonna 1939 ja edusti Suomea Berliinin olympialaisissa vuonna 1936. Hän on Jalmari Kivenheimon ja Aarne Kainlaurin ohella ainoa yli satavuotiaaksi elänyt suomalainen olympiaurheilija.
Frietsch sijoittui Berliinin 1936 olympialaisissa pienoiskiväärin makuuammunnassa kahdeksanneksi. Vuonna 1939 hän voitti maailmanmestaruuden pienoiskiväärin pystyasennon joukkuekilpailussa. Vuonna 1947 hän saavutti MM-hopeaa vapaakiväärin täysottelun joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisen Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vapaakiväärin makuuammunnassa vuonna 1936 oltuaan kaksi vuotta aiemmin hopealla.
Frietsch voitti vielä vuonna 1951 vapaakiväärin Suomen-mestaruuden tuloksella 1 120, joka oli sinä vuonna yksi maailman parhaista tuloksista.
Ampumaurheilun ulkopuolella Bruno Frietsch toimi Suomen Pankin konttorinjohtajana Porissa vuosina 1932–1942 ja Lahdessa vuosina 1942–1963.
Riitta Karjalainen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten hiihtosuunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Skellefteå 1990 | viesti |  |
|  Hopeaa | Borovets 1992 | viesti |  |
Riitta Elina Karjalainen (s. 26. toukokuuta 1968 Kokkola) on suomalainen suunnistaja ja hiihtosuunnistaja.
Suunnistuksen MM-kilpailuissa Bendigossa 1985 Karjalainen sijoittui viestissä kuudenneksi ja henkilökohtaisella matkalla 12:nneksi. Gerardmerin suunnistuksen MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui neljänneksi viestissä ja 12:nneksi henkilökohtaisella matkalla.
Skellefteån hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa 1990 Karjalainen voitti viestisuunnistuksen maailmanmestaruuden Mirja Linnainmaan ja Virpi Juutilaisen kanssa. Hän sijoittui pikamatkalla neljänneksi ja normaalimatkalla kuudenneksi. Borovetsin hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa 1992 hän voitti viestihopeaa joukkuetovereinaan Mirja Ojanen ja Virpi Juutilainen. Normaalimatkalla hän sijoittui 11:nneksi. Val di Nonin hiihtosuunnistuksen MM-kilpailuissa 1994 hän sijoittui pikamatkalla seitsemänneksi ja normaalimatkalla kahdeksanneksi.
Karjalainen voitti Tampereen Pyrinnön joukkueessa Tiomilan vuosina 1990 ja 1991. Hän edusti urallaan Lahden Suunnistajia, Tampereen Pyrintöä ja Ähtärin Urheilijoita. Häntä valmensi hänen isänsä Kyösti Karjalainen.
Freyr

Freyr, miekka ja karju Gyllenvorst. Jacques Reich.
Freyr (myös Frej tai Fröj) on skandinaavisessa mytologiassa rauhan, rikkauden, hedelmällisyyden, viljasadon, auringon ja sateen jumala.
Freyr on meren jumala Njordin poika ja rakkauden jumalattaren Freijan veli. Freyrin vaimo on Gerda. Freyr asuu Alfheimissa keijukaisten kanssa. Hän on vaanien ylin jumala ja yksi suosituimmista jumalista. Häntä kutsutaan usein ”maailman jumalaksi”. Freyr omistaa Skidblander-laivan ja Gyllenvorst-karjun, jolla hän ratsastaa taistelussa. Karju osaa lentää ilmassa ja kulkea veden päällä. Freyrin miekka on ylivertainen ja heiluttaa itse itseään.
Vuoden viimeisenä päivänä syötiin muinaisina aikoina usein Freyrille omistettu karju. Tämä muinainen tapa on siirtynyt osaksi nykyaikaista joulun viettoa ja jouluateriaa, myös Suomessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Freyr Wikimedia Commonsissa
Karjalan jääkäriprikaati

Karjalan jääkäriprikaati (ven. Каре́льская е́герская брига́да, Karelskaja jegerskaja brigada) oli Neuvosto-Karjalassa 1920–1930-luvulla toiminut puna-armeijan kansallinen joukko-osasto.
Lokakuussa 1925 Petroskoissa perustettiin erillinen Karjalan jääkäripataljoona, johon kuului kolme kiväärikomppaniaa ja yksi konekiväärikomppania. Pataljoonalla oli tiedustelu-, yhteys-, tykistö- ja pioneerijoukkueet, talousosasto ja soittokunta. Upseeristo koostui Pietarin kansainvälisen sotakoulun käyneistä suomalaisista, miehistö paikallisista asevelvollisista. Vuonna 1927 pataljoonassa oli yhteensä 722 sotilasta. Rivimiehistä karjalaisia oli 65 prosenttia ja venäläisiä 34 prosenttia. Koulutus oli tehokasta ja sotilaskuri ankaraa. Huolto ja kulttuuritoiminta oli järjestetty hyvin. Vuoden 1931 lopussa pataljoonan pohjalta muodostettiin erillinen Karjalan jääkäriprikaati, jonka komentajaksi nimitettiin Eyolf Mattsson. Maaliskuussa 1932 siihen kuuluivat Petroskoin ja Aunuksen kivääripataljoonat; sodan varalta reservissä oli kaksi pataljoonaa.
Jääkäriprikaati oli Neuvostoliiton turvallisuuselinten jatkuvan huomion kohteena. Jo vuonna 1930 OGPU pidätti joukon upseereita ja sotilaita. Vuosina 1932–1934 pidätettiin Aunuksen pataljoonan komentaja A. Hilden ja lähes koko upseeristo, joita syytettiin vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja osallistumisesta "Suomen pääesikunnan järjestämään salaliittoon". Turvallisuuspoliisi GPU väitti, että Karjalan armeija oli yhteydessä Akateemiseen Karjala-seuraan ja Suomen yleisesikuntaan, jonka alaisena armeijan väitettiin toimineen. Vainon kohteeksi joutuivat myös monet "kulakkien" ja Uhtuan kapinan osallistujien pojat. Prikaati lakkautettiin vuonna 1935 tapahtuneen Neuvosto-Karjalan suomalaisjohdon syrjäyttämisen jälkeen. Eyolf Mattson pidätettiin vuonna 1936 ja prikaatin viimeinen komentaja N. Kalvan ammuttiin vuonna 1938. Kaikkiaan rankaisutoimenpiteiden uhreiksi joutui yli 200 prikaatin upseeria ja rivimiestä.
Frick Collection

| The Frick Collection |
| --- | --- |

Sijainti:  Frick Madison, Manhattan, Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°46′16″N, 73°58′03″W
Rakennustyyppi:  Taidemuseo ja taidekokoelma (d)
Suunnittelija:  Carrère and Hastings (en) (käännä suomeksi)
Valmistumisvuosi:  1935
Rakennuttaja:  Henry Clay Frick
 fiThe Frick Collection 
The Frick Collection on taidemuseo Manhattanilla New Yorkissa. Pittsburghilainen miljonääri Henry Clay Frick keräsi korvaamattoman arvokkaan taidekokoelman, joka on näytteillä hänen kodissaan, 1600-luvun tyyliin rakennetussa palatsissa. Kokoelmassa on muun muassa Limogesin emalia, patsaita ja kuuluisien taidemaalareiden teoksia.
Frick Collection
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frick Collection Wikimedia Commonsissa