stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moustapha Akkad
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moustapha Akkad Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola  Portugali 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  IdRef
Leo (arkkipiispa)

| Arkkipiispa Leo |
| --- | --- |

 Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa
 16. joulukuuta 2001–1. joulukuuta 2024 
Edeltäjä:  Johannes
Seuraaja:  Elia
Henkilötiedot
Koko nimi:  Leo Makkonen
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1948 (ikä 76) Pielavesi, Suomi
Ammatti:  pappi, piispa
Vanhemmat:  Aleksanteri ja Jeudokia Makkonen
Puoliso:  Anita Makkonen (k. 1977)
Lapset:  Tanja
Muut tiedot
Koulutus:  teologian maisteri teologian tohtori honoris causa
Uskonto:  kristinusko
Kirkkokunta:  Ortodoksinen
Leo, siviilinimeltään Leo Makkonen; s. 4. kesäkuuta 1948 Pielavesi, on eläkkeellä oleva Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa. Leo eläköityi joulukuun 2024 alussa.
Ura > Varhainen elämä ja opinnot

Leo Makkosen vanhemmat Aleksanteri ja Jeudokia Makkonen olivat tulleet Pielavedelle evakkoina Salmista Laatokan Karjalasta. Leo Makkonen kirjoitti ylioppilaaksi Pielaveden yhteiskoulusta 1967. Ylioppilaskirjoitusten ja Kainuun prikaatissa suoritetun varusmiespalveluksen jälkeen hän opiskeli aluksi yhteiskuntatieteitä silloisessa Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa Tampereella yhden lukuvuoden, kunnes hän vaihtoi ortodoksiseen pappisseminaariin.
Makkonen suoritti ortodoksisen pappiskandidaatin tutkinnon Kuopiossa Suomen ortodoksisessa pappisseminaarissa. Vuonna 1995 hän suoritti teologian kandidaatin tutkinnon ja sai teologian maisterin arvon. Hän on arkkipiispa Hermanin ohella arkkipiispana toinen valkoisen papiston jäsen.
Leo aloitti jo Oulun metropoliittana toimiessaan valmistella teologian väitöskirjaa arkkipiispa Paavalista. Työ oli kesäkuussa 2009 kesken.
Ura > Kirkollinen ura

Leo Makkonen vihittiin diakoniksi ja papiksi 1973 ja piispaksi 1979. Hän on toiminut ortodoksisen nuorisotyön linjanjohtajana uskonnonopettajana Itä-Karjalan kansanopistossa 1972–1973, sen jälkeen ensin Ilomantsin ja sitten Turun piirin matkapappina 1973–1979. Vuonna 1979 hänet valittiin Suomen ortodoksisen kirkon apulaispiispaksi nimikkeellä Joensuun piispa. Hän täytti kanonisen naimattomuusehdon, koska oli jäänyt leskeksi vuonna 1977.
Leo valittiin 1979 Oulun hiippakunnan piispaksi nimikkeellä Oulun metropoliitta 1.1.1980 alkaen, ja 1996 hänet valittiin Helsingin hiippakunnan piispaksi nimikkeellä Helsingin metropoliitta. Lokakuussa 2001 hänet valittiin Karjalan ja koko Suomen arkkipiispaksi ja hän aloitti tehtävässä virallisesti 16. joulukuuta samana vuonna. Arkkipiispan istuimen siirryttyä Helsinkiin Leo siirtyi vuoden 2018 alusta sinne ja sai virkanimikkeekseen Helsingin ja koko Suomen arkkipiispa. Vuonna 2024 Leo ilmoitti jäävänsä eläkkeelle toiveenaan jo pääsiäisen aikaan. Hänen seuraajakseen valittiin  marraskuussa 2024 ortodoksisessa kirkolliskokouksessa metropoliitta Elia (astuu virkaan 15.12.2024) .
Ura > Luottamustoimet, järjestötoiminta, rikostutkinta ja kirkon työsuhderiidat

Leo on ollut jäsenenä Suomen ortodoksisen kirkon kirkolliskokouksessa vuodesta 1975 ja ortodoksisessa kirkollishallituksessa vuodesta 1980.
Makkonen perusti vuonna 2005 ortodoksisen kulttuurisäätiön, Karjalan hiippakunnan säätiön.lähde? Hän myös johti Karjalan Kielen Seuraa, joka meni kuitenkin konkurssiin. Siihen johtaneista syistä on käynnistetty laaja rikostutkinta.
Leon arkkipiispuuteen on liittynyt vakavia henkilöristiriitoja, joihin liittyviä asioita on selvitelty myös oikeudessa.
Näkemyksiä

Arkkipiispa Leo on tuominnut jyrkin sanoin Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan helmikuussa 2022. Maaliskuun alussa 2022 Leo tuomitsi Moskovan ja koko Venäjän patriarkan Kirillin sunnuntaina 6. maaliskuuta pitämän saarnan, jossa tämä osoitti tukensa Venäjän johdon toimille Ukrainassa. Moscow Times -lehden mukaan Kirill oli muun muassa sanonut Ukrainan sodassa olevan ”kysymys siitä, mille puolelle Jumalaa ihmiskunta asettuu”. Leon mielestä Venäjän ukrainalaiseen siviiliväestöön kohdistamat julmuudet Butšassa ja muualla Ukrainassa ”eivät edusta enää sodan kauheuksia vaan äärimmäistä inhimillistä pahuutta”.
Yksityiselämä

Arkkipiispa Leo on leski ja yhden lapsen isä. Leo toteutti 60-vuotispäivänään elämänikäisen haaveensa, kun hän rakennutti synnyinkyläänsä Pielavedelle tsasounan, jonka hän juhlapäivänään vihki käyttöön.
Tunnustukset

Arkkipiispa Leolle on myönnetty kunniatohtorin arvo Joensuun yliopiston teologisessa tiedekunnassa (2004) sekä ranskalaisessa Pyhän Sergein instituutissa (2005).
Pyhän karitsan ritarikunnan suurmestari, 2001
Suomen Leijonan ritarikunnan 1. luokan komentajamerkki 2006.
Pyhän Henrikin risti 2008
Teokset

Mustelmat.  Helsinki:  Karjalan Kielen Seura, 2014.  ISBN 978-952-5790-41-2
Tehtävä Roomassa.  Helsinki:  Karjalan Kielen Seura, 2014.  ISBN 978-952-5790-47-4
Metsätähti ja mies joka metsään lähti.  Helsinki:  Karjalan Kielen Seura, 2015.  ISBN 978-952-5790-53-5
Selfie.  Helsinki:  Karjalan Kielen Seura, 2015.  ISBN 978-952-5790-50-4
Auringolla sen ollessa korkeimmalla.  Helsinki:  Karjalan Kielen Seura, 2016.  ISBN 978-952-5790-59-7
Katso eteesi, ylös ja korkealle.  Helsinki:  Karjalan Kielen Seura, 2017.  ISBN 978-952-5790-61-0
Mustelmat II.  Helsinki:  Karjalan Kielen Seura, 2017.  ISBN 978-952-5790-64-1
Kun usva häviää.  Helsinki:  Karjalan Kielen Seura, 2018.  ISBN 978-952-5790-83-2
Luulen tuulen tulevan.  (Kuvittaja: Ilona Pelgonen)  Helsinki:  Karjalan Kielen Seura, 2019.  ISBN 978-952-5790-88-7
Damaskoksen pronssinen leijona.  Kuopio:  Icasos, 2022.  ISBN 978-952-7412-27-5
Mogadishun taksiasema.  Kuopio:  Icasos, 2023.  ISBN 978-952-7412-36-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Riikonen, Juha: / Leo (1948–). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  4.9.2015. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Arkkipiispan kanslian kotisivut.[vanhentunut linkki]
Arkkipiispa Leon kotisivut.
Leo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Suomen ortodoksisen kirkon arkkipiispat
Antoni (1892–1898) |
Nikolai (1898–1905) |
Sergei (1905–1917) |
Serafim (1921–1925) |
Herman (1925–1960) |
Paavali (1961–1987) |
Johannes (1987–2001) |
Leo (2002–)
Viipurin piispat / Helsingin metropoliitat
Aleksanteri |
Johannes |
Tiihon |
Leo |
Ambrosius
Oulun ortodoksisen hiippakunnan metropoliitat
Leo |
Ambrosius |
Panteleimon |
Elia
Suomen ortodoksisen kirkon apulaispiispat
Kiprian (Šnitnikov) |
Serafim (Lukjanov) |
Herman (Aav) |
Aleksanteri (Karpin) |
Paavali (Olmari) |
Johannes (Rinne) |
Leo (Makkonen) |
Aleksi (Rantala) |
Tiihon (Tajakka) |
Ambrosius (Jääskeläinen) |
Panteleimon (Sarho) |
Arseni (Heikkinen) |
Sergei
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Las Tablas

| Las Tablas |
| --- | --- |
 Las Tablasin keskusaukiota ja Santa Libradan kirkko
 Las Tablas
 Koordinaatit: 7°46′0″N, 80°16′30″W 
Valtio:   Panama
Maakunta:  Los Santos
Väkiluku (2010):  8 945
Aikavyöhyke:  UTC-5
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Las Tablas on pienehkö kaupunki Panamassa. Se sijaitsee maan lounaisosassa Azueron niemimaalla. Kaupunki sijaitsee rannikkoalangolla ja sen satama Mensabé sijaitsee muutaman kilometrin päässä lännessä Panamanlahden rannalla. Las Tablasissa oli vuonna 2010 vajaat 9000 asukasta.
Maantiede

Las Tablas on Los Santosin maakunnan pääkaupunki Azueron niemimaalla Panaman lounaisosassa. Matkaa Panamanlahden rannikolle on muutama kilometri. Maan pääkaupunki Panama on noin kolmen ja puolen tunnin matkan päässä. Ympäröivä seutu on rannikkotasankoa ja vuoristoseutua. Sää seudulla on viileämpi kuin Panamassa yleensä.
Historia

Las Tablasin perusti espanjalainen konkistadori Jacinto Barahona alkujaan seudun kultakaivosten takia. Kaupungissa on edelleen siirtomaa-ajan espanjalaista arkkitehtuuria ja ehkä huomattavin yksittäinen kohde on Santa Liradan kirkko.
Talous ja liikenne

Lisäksi Las Tablas on alueella kasvatetun sokeriruo'on, maissin, riisin ja kahvin sekä hevosten kaupan keskus. Tämän ohella monet paikallsiet työskentelevät paikallis- ja maakuntahallintoon liittyvissä tehtävissä kaupungin toimistoissa.
Las Tablasista pohjoiseen johtava tie yhdistyy Pan-Amerikan valtatiehen. Jonkin matkaa pohjoiseen sijaitsee myös Mensabén satama.
Väestö ja kulttuuri

Las Tablasin asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 8 945 ja vuonna 2000 7 980.
Kaupunkia on pidetty panamalaisen kansankulttuurin keskuksena. Las Tablasin päänähtävyys on kaupungin pääaukiolla sijaitseva Santa Libradan kirkko. Paikalla järjestetään vuosittain 22. heinäkuuta musiikkia ja tanssia sisältävä juhla Festival Nacional de la Pollera. Las Tabasin karnevaali on puolestaan vuotuinen viisipäiväinen tapahtuma, josta on tullut tunnettu Panamassa. Sen aikana kaupungin kahden pääkadun Calle Arriban ja Calle Abajon asukkaat järjestävät kilpailuja toisiaan vastaan. Entisen presidentin mukaan nimetty Belisario Porrasin museo esittelee paikallista historiaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Las Tablas Wikimedia Commonsissa
Ilmakuvassa.
Santa Liradan kirkko.
Murgaryhmä Las Tablasin karnevaalissa.
Henrik Schück

Henrik Schück vuonna 1906.
Johan Henrik Emil Schück (2. marraskuuta 1855 Tukholma – 3. lokakuuta 1947)  oli ruotsalainen kirjallisuudentutkija. Hän oli Adolf Schückin isä.
Schück oli professorina Lundin yliopistossa 1890–1898 ja Uppsalan yliopistossa 1898–1920. vuosina 1913–1947 hän oli Ruotsin akatemian jäsen. Vuonna 1919 hän oli mukana perustamassa Bellmanssällskapetia.
Schück oli historiallisen tutkimussuunnan viimeisiä suuria edustajia. Hän ei ollut lainkaan kiinnostunut tekstianalyysistä.
Schück on haudattu Uppsalan vanhalle hautausmaalle.
Teokset

Yleinen kirjallisuudenhistoria (10 osaa, 1960–61)
Bidrag till svensk bokhistoria (1900)
Folknamnet Geatas i den fornengelska dikten Beowulf (1907)
Konungastyrelsens författare. Samlaren 1908, s. 45-55. Almqvist & Wiksells Boktryckeri-Aktiebolag, Upsala 1909.
En medeltida balladstrof. Samlaren 1908, s. 56-63. Almqvist & Wiksells Boktryckeri-Aktiebolag, Upsala 1909.
Studier i Beowulfsagan (1909)
"Den äldsta kristna konungalängden i Sverige" Uppsala universitets årsskrift 1914
"Upsala ÖD" Uppsala universitets årsskrift 1914
Engelbrekt (1915)
Huvuddragen av Sveriges litteratur (3 osaa, 1917–1918 Karl Warburgin kanssa)
Anteckningar till Svenska akademiens historia 1883–1912 (1999)
Aiheesta muualla

http://www.learning4sharing.nu/henrikschuck-196281.html
http://www.ne.se/henrik-schuck
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Carl Gustaf Malmström | Ruotsin akatemia, tuoli 3 1913–1947 | Seuraaja: H. S. Nyberg |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 2 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Kuningaskuluttaja

| Kuningaskuluttaja |
| --- | --- |
Tyyli:  Tutkivan journalismin kuluttajaohjelma
Kestoaika:  30 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  1990 – 2016
Tuotanto
Tuottaja(t):  Maarit Puttonen
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Kuningaskuluttaja oli Yle TV1:llä vuosina 1990–2017 esitetty suomenkielinen kuluttaja-asioihin keskittyvä televisio-ohjelma, jota tehtiin noin 25 vuoden ajan. Ohjelman jokaisessa jaksossa paneuduttiin ajankohtaisiin aiheisiin kulutuksen, tuotevastuun ja kilpailun aloilta. Lisäksi katsojat saivat lähettää oman kysymyksensä ohjelmaan. Kuningaskuluttaja alkoi vuonna 1990 ja jatkui vuoteen 2016, jolloin se siirtyi tauolle ja lopulta Yle lopetti sen tuotannon ja esittämisen maaliskuussa 2017.
Ennen vuoden 1993 kanavauudistusta ohjelman jaksoilla oli jopa miljoona katsojaa, mutta sen jälkeen katsojamäärät notkahtivat tilapäisesti, kunnes lähtivät taas kasvuun. Suosittuja aiheita ohjelman alkuvuosina olivat mainonta, heikkenevät ja kallistuvat puhelin- ja pankkipalvelut, vakuutukset, autokauppa, kodinkoneiden korjaus, apteekkipalvelut ja matkailukysymykset.
Ohjelman alkuvuosien tekijöitä olivat Jaakko Kyläsalo, Pertti Klemola ja tuottaja Vesa Saarinen. Myöhempiä tekijöitä olivat muun muassa toimitussihteeri Ville Alijoki, tuottaja Mari Kiukas, ohjaajat Maija Virtanen ja Matti Heimonen ja toimittaja Terhi Simola. Vuonna 1992 Kuningaskuluttajaa alettiin tehdä Helsingin TV 1:n asiaohjelmien ryhmän lisäksi TV 2:n alaisuudessa toimivassa Kuopion aluetoimituksessa..
Ohjelman verkkosivun ja sosiaalisen median päivitys lopetettiin maaliskuussa 2017. Verkkomateriaalit jäivät saataville toistaiseksi. Kuningaskuluttajan toimittajat siirrettiin muiden sisältöjen tekijöiksi.
Aiheesta muualla

Kuningaskuluttajan verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Monoteismi

Jumalan olemassaolo
Agnostisismi
Ateismi
Deismi
Henoteismi
Monoteismi
Panenteismi
Panteismi
Polyteismi
Teismi
Jumalatodistukset
Kaikkivaltius
Kaikkivoipaisuuden paradoksi
Kosmologinen todistus
Luonnollinen teologia
Ontologinen todistus
Pahan ongelma
Teleologinen todistus
Jumalausko
Usko
Uskonnollisuus
Uskonnon alkuperä
Uskonto
Uskovainen
Jumaluusoppi
Teologia
Uskonnonfilosofia
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Monoteismi eli yksijumalaisuus on uskoa yhteen persoonalliseen Jumalaan.
Abrahamilaiset uskonnot juutalaisuus, kristinusko ja islam näkevät itsensä monoteistisina uskontoina. Myös zarathustralaisuus on ollut tärkeä monoteistinen uskonto, ja sen uskotaan vaikuttaneen länsimaiseen yksijumalaisuuteen. Lisäksi hindulaisuudessa palvotaan yhtä Jumalaa, joka voi olla Vishnu, Shiva tai Devi, joskin hänet tunnetaan monella nimellä. Sikhiläisyys on hindulaisuuttakin selkeämmin intialainen yksijumalainen uskonto.
Syntyhistoria

Monoteismi muotoutui Lähi-idässä Jahvea palvoneiden israeliittien parissa, vaikka sitä olikin esiintynyt jo faarao Akhenatenin Egyptissä. Egyptologi Jan Assmannin mukaan siirtyminen polyteismistä eli monijumalaisuudesta monoteismiin on yksi ihmiskunnan historian suurimmista vallankumouksista.  Israeliittien eli myöhempien juutalaisten uskonto oli aluksi henoteistinen tai monolatrinen, sillä he palvoivat Jahvea mutta tunnustivat muidenkin kansojen omat jumalat. Jotkut israeliitit olivat polyteisteja, jotka palvoivat Jahven lisäksi esimerkiksi Baalia. Israeliitit tekivät Raamatun mukaan kuitenkin liiton Jahven kanssa, ja sen jälkeen monet juutalaiset profeetat haastoivat monijumalaisuuden. Lopulta Jahve alettiin nähdä ei vain israeliittien vaan koko maailman ainoana Jumalana.
Wilhelm Schmidtin teorian mukaan monoteismi on ihmisen jumalkäsityksen alkuperäinen muoto, josta monijumalaisuus on vain rappeutuma. Vaikka tätä teoriaa ei pysytäkään todentamaan oikeaksi, luonnonkansoilla tiedetään usein olleen käsitys ylijumalasta, joka loi maailman ja joka määräilee muita jumalia ja valvoo ihmisen moraalia.
Piirteitä

Monoteismi eroaa polyteismistä siinä, että monoteismin mukaan koko maailmankaikkeudella on yksi alkuperä, yksi laki, ja yksi merkityksen keskus. Jumala on maailmankaikkeuden luoja. Maailma loppuu, kun Jumalan suunnitelma on toteutettu, ja viimeisen tuomion jälkeen alkaa paratiisi. Maailman luomisen ja loppumisen välissä Jumala muokkaa historiaa ottamalla osaa maailman tapahtumiin – hän ilmestyy ihmisille, tekee ihmeitä, lähettää profeettoja, ohjaa pyhimyksiä ja sanelee pyhiä tekstejä. Samalla Jumala kuitenkin sallii ihmisille oman tahdon. Ihmisen odotetaan vastaavan Jumalalle oman uskonsa kautta.
Monoteismin mukaan kaikesta maailmassa määrää ylimmän älyn persoonallinen tahto, minkä monet ihmiset kokevat lohdullisena. Monoteismissa ihmisellä voi olla läheinen henkilökohtainen suhde Jumalaan, jota hän voi rukoilla ja palvella. Useimmissa monoteistisissa uskonnoissa Jumala on miespuolinen, ja häneen viitataan kielessä samoilla sanoilla kuin mieheen.
Muotoja

Monoteismin muotoja ovat esimerkiksi:
Teismi — viittaa yleensä uskomukseen henkilöityneestä jumalasta, jolla on oma havaittava persoonallisuutensa.
Deismi — yksijumalaisuuden muoto, joka uskoo yhden Jumalan olemassaoloon ja päätyy tähän tulokseen järjen kautta mutta hylkää kaikki uskonnolliset ilmestykset, kuten Raamatun tai Koraanin.
Panteismi — pitää kaikkeutta Jumalana. Ymmärrystavasta riippuen tämä voi tarkoittaa ateismia, deismiä tai teismiä.
Panenteismi — teismin muoto, joka uskoo kaikkeuden olevan osa Jumalaa mutta ei koko Jumala.
Suhde polyteismiin

Suurin osa monoteisteista on sitä mieltä, että jo määritelmältään monoteismi on yhteensopimaton polyteismin kanssa. Kaikissa monoteistisissa uskonnoissa on kuitenkin moneuteen viittaavia piirteitä. Tunnetuin esimerkki on kristinuskon kolminaisuusoppi. Kristinuskon ja islamin jumalat jakavat olinpaikkansa eli taivaan enkelien kanssa. Varsinkin islamin kansanomaisissa muodoissa profeetta Muhammedille annetaan usein hyvin korkea asema. Toisaalta Simo Parpolan mukaan muinaisessa assyrialaisessa uskonnossa monet jumalat voidaan nähdä vain yhden jumalan eli Assurin eri ilmentyminä.
Kirjallisuutta

Armstrong, Karen: Jumalan historia. 4000 vuotta juutalaisuutta, kristinuskoa ja islamia.  (A History of God. The 4000-year Quest of Judaism, Christianity and Islam, 1993.)  Suomentanut Markku Päkkilä. Jyväskylä:  Ajatus, 2007.  ISBN 978-951-20-7027-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Näkymä kristillisestä kirkosta Jerusalemin Temppelivuorelle, juutalaisuuden, kristinuskon ja islamin pyhälle paikalle.
Keravan lukio

| Keravan lukio |
| --- | --- |

 Keravan lukion ruokala
Sijainti:  Keskikatu 5, 04200 Kerava
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Perustettu:  2005
Rehtori:  Pertti Tuomi
Opiskelijoita:  noin 600
Verkkosivut
Keravan lukio on toisen asteen oppilaitos, jonka ainoa toimipiste on Nikkarin toimitila. Keravan lukio ja Nikkarin lukio yhdistettiin 1. elokuuta 2005 ja oppilaitoksen nimeksi otettiin Keravan lukio. Vanhassa Keravan lukion rakennuksessa jatkoi Sompion koulu. Lukiossa opiskelee lähes 600 opiskelijaa. Lukion rehtorina toimii Pertti Tuomi.
Historia

Keravan yhteiskoulun historia alkaa vuodesta 1921, jolloin Keravan yhteiskoulu aloitti toimintansa. Se oli Keski-Uudenmaan ensimmäinen oppikoulu.lähde? Keravan yhteiskouluun saatiin lukioaste vuonna 1933 ja oppilasmäärä ylitti 200 oppilaan rajan seuraavana vuonna. Oma koulutalo otettiin käyttöön vuonna 1949. Vuonna 1972 yhteiskoulu saavutti 900 oppilaan määrän. Vuonna 1974 Keravan yhteiskoulun tiloissa aloitti iltalukio, Keski-Uudenmaan aikuislukio. Vuonna 1976 yhteiskoulussa siiryttiin peruskoulujärjestelmään ja se jakoi yhteiskoulun yläasteen opetusta antavaksi Sompion kouluksi ja lukiotason opetusta opettavaksi Keravan lukioksi. Samassa rakennuksessa toimi kolme eri koulua: Keravan lukio, Sompion koulu ja Keski-Uudenmaan aikuislukio.
Keravalle perustettiin vuonna 1967 toinen yhteiskoulu, joka oli Keravan kauppalan omistama yksityiskoulu.lähde? Vuonna 1973 otettiin käyttöön nykyisin käytössä oleva Nikkarin toimitila. Vuonna 1976 siirryttiin peruskoulujärjestelmään ja Keravan uusi yhteiskoulu jakaantui kahdeksi omaksi kouluksi: Kalevan yläasteeksi ja Nikkarin lukioksi. Vuonna 1993 Kalevan koulu muutti nimensä Nikkarin kouluksi. Vuonna 2005 Keravan lukio ja Nikkarin lukio yhdistyivät yhdeksi lukioksi. Peruskorjattu Nikkarin koulun aiempi rakennus valmistui syksyllä 2009. Rakennukseen muuttivat Keravan lukio ja Keski-Uudenmaan aikuislukio.
Keravan lukio ja aikuislukio

Elokuussa 2011 Keravan lukio ja Keski-Uudenmaan aikuislukio yhdistettiin. Uuden oppilaitoksen nimeksi tuli Keravan lukio ja aikuislukio. Sen sijaitsee Keravan keskustassa, rautatieaseman lähistöllä osoiteessa Keskikatu 5, Kerava. Oppilaitoksessa toimi aikoinaan päivälukio, aikuislukio ja aikuisten perusopetusyksikkö, jossa tarjottiin seuraavia opintoja: kymppiluokka, aikuisten perusopetus ja maahanmuuttajien perusopetus sekä kotoutumiskoulutus. Aikuisten perusopetus sekä kymppiluokka ovat siirtyneet osaksi Keski-Uudenmaan ammattioppilaitosta ja aikuisten lukiokoulutus on päättymässä. Oppilaitoksen nimeksi vaihdettiin 1. tammikuuta 2021 alkaen Keravan lukio.
Keravan lukion opiskelijoille on tarjolla koulun omia soveltavia kursseja pakollisten ja syventävien valtakunnallisten kurssisisältöjen lisäksi. Lukio-opintoihin voi sisällyttää kursseja myös Keravan ammatillisesta oppilaitoksesta ja aikuislukiosta. Useimpia oppiaineita opiskellaan etäopintoina netin kautta (Moodle-ympäristössä).
Keväällä 2014 Keravan lukio ja aikuislukio sijoittui Yleisradion kokoamalla Suomen lukioiden ranking-listalla 228. sijalle 442 listatusta lukiosta.
Alumnit

Tunnetuimpia Keravan lukiosta valmistuneita:
Antti Kaikkonen, poliitikko, ministeri (1993)
Aiheesta muualla

Keravan lukion verkkosivut
Keravan koulut ja päiväkodit jpg-kartalla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ding Liren

| Ding Liren> 丁立人 |
| --- | --- |
 Ding Liren vuoden 2018 MM-ehdokasturnauksessa
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. lokakuuta 1992 (ikä 32) Wenzhou, Zhejiang, Kiina
Kansalaisuus:   Kiina
Shakinpelaaja
Titteli:  suurmestari (2009)
Maailmanmestari:  2023–2024
Elo-luku:  2 728 (joulukuu 2024)
Korkein Elo:  2 816 (marraskuu 2018)
Ding Liren (kiin. 丁立人, Dīng Lìrén, s. 24. lokakuuta 1992 Wenzhou) on kiinalainen shakin suurmestari. Hän piti hallussaan shakin maailmanmestaruutta vuosina 2023–2024.
Ura

Ding alkoi käydä shakkikerhossa Wenzhoussa nelivuotiaana. Hän sijoittui toiseksi 10-vuotiaiden ja 12-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Ding sai 12-vuotiaana tuloksen 3,5/7 aikuisten Kiinan mestaruusturnauksessa. Vuonna 2008 hän sijoittui mestaruusturnauksessa kuudenneksi tuloksella 5,5/11. Vuonna 2009 vasta 16-vuotias Ding voitti Kiinan mestaruuden kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana tuloksella 8,5/11. Hän sai suurmestarin arvon samana vuonna. Hän uusi Kiinan-mestaruutensa vuosina 2011 ja 2012.
Ding edusti Kiinaa vuoden 2012 shakkiolympialaisissa kolmannella pöydällä. Kaksi vuotta myöhemmin Ding pelasi kakkospöydällä kun Kiina voitti kultaa. Vuonna 2015 Ding oli Kiinan ykköspöydällä kun Kiina voitti joukkueiden maailmanmestaruuden.
Ding sijoittui vuoden 2012 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa kolmanneksi. Vuonna 2015 Ding nousi ensi kertaa maailman ranking-listan kymmenen kärkeen. Vuosina 2015 ja 2016 hän sijoittui jaetulle kakkossijalle vahvassa Tata Steel -turnauksessa Hollannissa. Vuonna 2017 Ding voitti Moskovan Grand Prix -turnauksen ja sijoittui toiseksi Fiden maailmancup-turnauksessa. Tämä sijoitus toi hänelle paikan vuoden 2018 MM-ehdokasturnaukseen, jossa hän sijoittui neljänneksi.
Ding teki vuosina 2017–2018 historiaa pelaamalla 100 tappiotonta turnauspeliä putkeen. Lokakuussa 2019 Magnus Carlsen rikkoi Dingin ennätyksen.
Dingin korkein vahvuusluku on 2 816 marraskuulta 2018, jolloin hän oli maailman rankinglistan sijalla 4. Ding nousi maailman rankinglistan kolmossijalle helmikuussa 2019 ja kakkossijalle ensi kertaa marraskuussa 2021.
Ding johdatti Kiinan maailmanmestaruuteen vuoden 2018 shakkiolympialaisissa ja oli ykköspöydän paras pelaaja. Vuonna 2019 hän voitti vahvan Sinquefield Cup -turnauksen Yhdysvalloissa ja sijoittui jälleen toiseksi Fiden maailmancupissa. Vuosina 2020–2021 pelatussa MM-ehdokasturnauksessa Ding sijoittui viidenneksi.
Vuonna 2022 Ding sijoittui MM-ehdokasturnauksessa kakkoseksi. Kun maailmanmestari Magnus Carlsen luopui mestaruudestaan, Ding pääsi MM-otteluun Venäjän Jan Nepomnjaštšia vastaan. Ding voitti vuonna 2023 pelatun MM-ottelun jatkopeleissä ja nousi ensimmäiseksi kiinalaiseksi shakin maailmanmestariksi.
Voitettuaan maailmanmestaruuden Ding piti terveyssyistä taukoa pelaamisesta. Hänen tuloksensa tauon jälkeen ovat olleet vaatimattomia. Ding kohtasi marras-joulukuussa 2024 maailmanmestaruusottelussa Intian Gukesh Dommarajun. Ding hävisi ottelun 6.5–7.5 ja menetti maailmanmestaruutensa.