stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
USS Bang (SS-385)

| USS Bang |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin laivastontelakka, Kittery, Maine
Kölinlasku:  30. huhtikuuta 1943
Laskettu vesille:  30. elokuuta 1943
Palveluskäyttöön:  4. joulukuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  1. lokakuuta 1972
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 550 t (pinnalla) 2 463 t (sukellus)
Pituus:  95,02 m
Leveys:  8,31 m
Syväys:  5,13 m
Koneteho:  5 400 shp (pinnalla) 2 740 shp (sukellus)
Nopeus:  20,25 solmua (pinnalla) 8,75 solmua (sukellus)
Miehistöä:  80-81
Aseistus
Aseistus:  1 × 5"/25 tykki 1 × Bofors 40 mm 1 × Oerlikon 20 mm 10 × 21" torpedoputkea
USS Bang (runkonumero SS-385) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1943 vesillelaskettu Balao-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Portsmouthin laivastontelakalta Kitterystä Mainesta, missä köli laskettiin 30. huhtikuuta 1943. Alus laskettiin vesille 30. elokuuta kumminaan Robert W. Neblettin puoliso ja otettiin palvelukseen 4. joulukuuta ensimmäisenä päällikkönään Antone R. Gallaher.
Palvelus

Palvelukseenoton jälkeen alus oli miehistöineen neljä viikkoa koulutuksessa New Englandissa. Se lähti 8. helmikuuta 1944 New Londonin sukellusvenetukikohdasta Panaman kanavan kautta Pearl Harboriin, missä miehistönkoulutus jatkui. Maaliskuun lopulla miehistön todettiin olevan valmis. Alus lähti 29. maaliskuuta 1944 ensimmäiselle partiomatkalleen USS Parchen ja USS Tinosan kanssa. Alukset pysähtyivät vuorokaudeksi Midwaylle tankkaamaan, minkä jälkeen ne jatkoivat Luzoninsalmeen ja Formosan (Taiwan) lounaispuolelle.
Sukellusveneet jakoivat havaintonsa järjestäen yhteisvoimin hyökkäyksiä. Bang havaitsi 29. huhtikuuta etelään matkanneen 12 aluksen saattueen, mistä se upotti 1930 tonnin rahtialuksen Takegawamarun. Sukellusvene seurasi saattuetta ja upotti seuraavana aamuna 2859 tonnin rahtialuksen Nittatsumarun, minkä jälkeen suojaavat alukset pudottivat tuloksetta syvyyspommeja.
Tinosa havaitsi 3. toukokuuta pohjoiseen matkanneen 10 aluksen saattueen, jonka perään Bang lähti. Tultuaan lentokoneen havaitsemaksi ja saattajien hyökkäyksen maaliksi se joutui sukeltamaan. Pimeän tultua kolme sukellusvenettä hyökkäsivät pinnalta, jolloin Bang upotti 5947 tonnin Kinreimarun. Aluksen päällikkö ilmoitti upottaneensa myös hävittäjän, mutta sitä ei kyetty sodan jälkeen todentamaan. Torpedojen loputtua Bang poistui 6. toukokuuta partioalueelta ja saapui 14. toukokuuta Midwaylle, missä se kiinnittyi USS Proteukseen huollettavaksi.
Alus lähti 6. kesäkuuta toiselle partiomatkalleen Mariaanien länsipuolelle. Matkalla alueelle se kohtasi 14. kesäkuuta pohjoiseen matkaavan tankkerin, joka vaurioitui sukellusveneen laukaisemasta torpedosta.
Ennen sotatoimien päättymistä alus teki kaikkiaan kuusi partiomatkaa.
Sotatoimien päättyessä alus oli huollettavan telakalla, mistä vapauduttuaan se sijoitettiin New Londonin sukellusvenetukikohtaan. Alus poistettiin 12. helmikuuta 1947 palveluksesta ja siirrettiin Atlantin laivaston reserviin, mistä se palautettiin 1. helmikuuta 1951 palvelukseen.
Alus oli New Londonin sukellusvenetukikohdassa, kunnes se poistettiin 15. toukokuuta 1952 palveluksesta ja siirrettiin modernisoitavaksi Portsmouthin laivastontelakalle. Alus palautettiin 4. lokakuuta 1952 palvelukseen Guppy IIA -tyypin veneenä.
Alkuvuodesta 1972 alus päätettiin luovuttaa Espanjalle viideksi vuodeksi. Alus huollettiin, minkä jälkeen aloitettiin New Londonissa espanjalaisen miehistön koulutus. Alus poistettiin 1. lokakuuta 1972 palveluksesta ja luovutettiin Espanjalle.
Espanjan laivasto

Espanjan laivasto otti aluksen palvelukseen luovutuspäivänä 1. lokakuuta 1972 nimellä Cosme García (runkonumerolla S34). Espanja lunasti aluksen vuonna 1974 ja se romutettiin vuonna 1983.
Trace Adkins

Trace Adkins vuonna 2009.
Trace Adkins esiintymässä vuonna 2002.
Tracy Darrell ”Trace” Adkins (s. 13. tammikuuta 1962) on yhdysvaltalainen countrymusiikin laulaja-lauluntekijä. Hän syntyi Sareptassa, Louisianassa.
Adkins sai 1990-luvulla levytyssopimuksen Capitol Recordsilta. Hänen ensimmäiseltä albumiltaan (Dreamin’ Out Loud, 1996) nousi countrylistan ykköseksi single ”(This Ain’t) No Thinkin’ Thing”.
Adkins sai vuonna 2001 tuomion rattijuopumuksesta. Pian hän piti tilapäistä taukoa esiintymisestä vammautettuaan itsensä traktorionnettomuudessa. Chrome-albumin julkaisun jälkeen hänet otettiin alkoholivieroitukseen.
Adkinsin toinen yhdysvaltalaisen countrylistan ykkössijalle noussut single ”Ladies Love Country Boys” ilmestyi vuonna 2006.
Adkins oli mukana Donald Trumpin The Celebrity Apprentice -ohjelmasarjassa. Hän pääsi finaaliin, mutta hävisi Piers Morganille.
Studioalbumit

Dreamin’ Out Loud (1996)
Big Time (1997)
More... (1999)
Chrome (2001)
Comin’ On Strong (2003)
Songs About Me (2005)
Dangerous Man (2006)
X (2008)
Cowboy’s Back in Town (2010)
Proud to Be Here (2011)
Love Will... (2013)
The King’s Gift (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Trace Adkins Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi)
Tietokonetyypit

Tietokoneet voidaan luokitella monin eri tavoin kuten koon, rakenteen ja käyttötarkoituksen mukaan.
Neljän tyypin luokittelu

Tietokoneet voidaan luokitella neljään tyyppiin seuraavasti:
Supertietokone
Suurtietokone
Minitietokone
Mikrotietokone
Sukupolviluokittelu

Tietokoneet voidaan luokitella tekniikan mukaan sukupolviin seuraavasti:
Ensimmäisen sukupolven tietokoneet käyttivät muun muassa elektroniputkia, releitä ja mekaanisia komponentteja toimintoihinsa.
Toisen sukupolven tietokoneet siirtyivät aiemmista tekniikoista diskreetteihin transistoreihin.
Kolmannen sukupolven tietokoneet perustuivat mikropiireihin.
Neljännen sukupolven tietokoneet perustuivat mikroprosessoriin.
Toiminnon mukaan

Palvelin
Työasema
Sulautettu järjestelmä
"informaatiopääte" - mobiililaite kuten kämmentietokone tai älypuhelin
Käyttötavan mukaan

Julkinen tietokone - julkaisessa käytössä oleva tietokone esimerkiksi informaatiokioskissa tai nettikahvilassa, voi olla esimerkiksi kevyt asiakaspääte
Henkilökohtainen tietokone - vain yhden henkilön käytössä oleva tietokone, esimerkiksi kotitietokone
Jaettu tietokone - yhteisessä käytössä oleva tietokone, jossa on usealle käyttäjälle eri tunnukset
Näyttötietokone - vain näyttävät tietoa julkisesti esimerkiksi kaupoissa ja rautatieasemalla
Soveltuvuuden mukaan

Tietokoneet voidaan jaotella eri tarkoituksiin soveltuvuuden mukaan:
yleiskäyttöinen tietokone, jossa sama laitteisto soveltuu useisiin tarkoituksiin tietokoneohjelman mukaan
täsmäkäyttöinen tietokone, jossa laitteisto on suunniteltu tiettyyn käyttöön kuten automaatiojärjestelmässä
Teknisen ratkaisun mukaan

Tietokoneet voidaan jaotella teknisen ratkaisun mukaan:
Analoginen tietokone - jatkuvaa analogista tietoa käsittelevä
Digitaalinen tietokone - diskreettejä digitaalisia arvoja käsittelevä
Hybriditietokone - yhdistelmä, jota käytetään esimerkiksi puolustusvälineteollisuudessa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bell’s Law for The Birth and Death of Computer Classes (PDF) (englanniksi)
Törmäsjärvi (järvi Ylitorniolla)

| Törmäsjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Ylitornio 
Koordinaatit:  66°23′39″N, 24°10′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Harjusoja 
Järvinumero:  67.927.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,8 m  
Rantaviiva:  12,2954 km  
Pinta-ala:  8,12098 km²  
Tilavuus:  0,05297515647 km³  
Keskisyvyys:  6,49 m  
Suurin syvyys:  18,87 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiTörmäsjärvi 
Törmäsjärvi  on Lapissa Ylitorniolla Törmäsjärven kylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Tornionjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 812 hehtaaria eli 8,1 neliökilometriä. Se sijaitsee Tengeliönjoen eteläpuolella metsämaaston matalassa painaumassa. Järven lounaispuolella virtaa pienempi Kallijoki, joten järven valuma-alue jää pieneksi. Se on 4,3 kilometriä pitkä ja 2,8 kilometriä leveä. Järven lähiympäristä on alavaa metsämaata. Järven länsirannoille ulottuvat Talasmaan ja Vajovaaran loivat rinteet. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 53 miljoonaa kuutiometriä eli 0,053 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 6,5 metriä ja suurin syvyys on 18,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven keskellä, missä on suppea yli 15 metriä syvä syvänne.
Järven rantaviivan pituus on 12 kilometriä ja vain sen etelä- ja lounaisrannassa on kiinteää asutusta, joka muodostaa Törmäsjärven kylän. Rannoille on rakennettu yli 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet seututieltä 930 ja yhdystieltä 18582. Kylässä sijaitsee leirikeskus. Monelle järven autiolle rannalle on merkitty hiekkarantaa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Lohijärven alueella (67.92), jonka Törmäsjärven valuma-alueeseen (67.927) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,8 metriä mpy.
Koska se on valuma-alueensa latvajärviä, valuu siihen vesiä vain sen omalta valuma-alueelta. Järven lähialueita on ojitettu tiheästi ja esimerkiksi Törmäsvaaran rinteiltä on johdettu ojat järveen. Järven valuma-alueella ei ole olemassa muita järviä tai lampia.
Järven laskujoki on Harjusoja, joka lähtee pohjoisrannasta kohti pohjoista. Se laskee 2,5 kilometrin päässä Tengeliönjokeen Majamaalompolon länsipäähän Törmäsnivan niskan kohdalle. Tengeliönjoen reitti yhtyy Tornionjokeen, joka laskee Itämeren Pohjanlahteen.
Timo Werner

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Timo Werner
Syntymäaika: 6. maaliskuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Stuttgart, Saksa
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  Tottenham Hotspur (lainalla RB Leipzigista)
Junioriseurat
2002–2013:  VfB Stuttgart
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2016 |  VfB Stuttgart | 95 | (13) |
| 2014 |  VfB Stuttgart II | 1 | (1) |
| 2016–2020 |  RB Leipzig | 127 | (78) |
| 2020–2022 |  Chelsea | 56 | (10) |
| 2022– |  RB Leipzig | 35 | (11) |
| 2024– | →  Tottenham | 13 | (2) |
Maajoukkue
| 2010–2011 |  Saksa U15 | 4 | (3) |
| 2011–2012 |  Saksa U16 | 5 | (2) |
| 2012–2013 |  Saksa U17 | 18 | (16) |
| 2013–2015 |  Saksa U19 | 14 | (10) |
| 2015–2016 |  Saksa U21 | 7 | (3) |
| 2017– |  Saksa | 57 | (24) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. kesäkuuta 2024.
Timo Werner (s. 6. maaliskuuta 1996 Stuttgart) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa kesään 2025 saakka Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria lainalla Saksan Bundesliigan RB Leipzigista. Werner on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Wernerin kasvattajaseura on VfB Stuttgart, johon hän liittyi kuusivuotiaana vuonna 2002. Debyytti seuran edustusjoukkueessa Bundesliigassa tapahtui elokuussa 2013 Bayer Leverkusenia vastaan. Jo tuota aiemmin Werner oli debytoinut Eurooppa-liigan karsintaottelussa bulgarialaista PFC Botev Plovdivia vastaan elokuun 2013 alussa tullen nuorimmaksi Stuttgartin pelaajaksi, joka on pelannut virallisen ottelun. Avausmaalinsa Bundesliigassa Werner viimeisteli syyskuussa 2013 Eintracht Frankfurtin verkkoon. Saman vuoden marraskuussa 2013 Werneristä tuli kaikkien aikojen nuorin kahdesti samassa Bundesliiga-ottelussa maalinteossa onnistunut, kun hän osui kahdesti SC Freiburgin verkkoon 3-1 -voitossa. Avauskaudellaan sarjassa hän pelasi 30 ottelua ja teki neljä maalia. Kaudella 2014–2015 Werner oli jo yksi joukkueen avainpelaajista.
Werner siirtyi RB Leipzigiin vuonna 2016. Siellä hän teki kausittain Bundesliigassa 21, 13, 16 ja 28 maalia. Viimeksi mainitulla kaudella hän oli koko sarjan toiseksi paras maalintekijä. Hän teki hattutempun elokuussa 2019 Borussia Mönchengladbachia, marraskuussa 2019 Mainzia ja toukokuussa 2020 jälleen Mainzia vastaan. Mestarien liigan 14 ottelussa hän teki seitsemän maalia ja Eurooppa-liigan kuudessa ottelussa neljä osumaa.
Kesällä 2020 Werner siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Chelseaan. Debyyttikaudellaan hän pelasi Valioliigassa 35 ottelua, joissa teki kuusi ja syötti 12 maalia. Mestarien liigan 12 ottelussa hän teki neljä maalia, joista viimeisen toisessa välieräottelussa Real Madridia vastaan. Hän oli avauskokoonpanossa voitokkaassa loppuottelussa Manchester Cityä vastaan. Hän pelasi myös tappioon päättyneessä FA Cupin finaalissa.
Kaudella 2021–2022 Werner pelasi 21 valioliigaottelua, joista 15 avauskokoonpanossa, ja viimeisteli neljä maalia. Mestarien liigassa hän teki viidessä pelaamassaan ottelussa neljä maalia. Hän oli voittamassa UEFA Super Cupia ja seurajoukkueiden maailmanmestaruutta.
Werner palasi RB Leipzigiin 20 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2022. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Bundesliigassa 27 ottelua ja teki yhdeksän maalia. Mestarien liigassa hän teki kaksi maalia pelaamissaan kahdeksassa ottelussa. Leipzigin voittamassa Saksan cupissa hän teki alkukierroksilla yhteensä viisi maalia. Seuraavan kauden syyspuolella hän pelasi kahdeksan bundesliigaottelua ja teki kaksi maalia. Hän siirtyi tammikuussa lainalle Valioliigan Tottenhamiin, jossa pelasi loppukauden aikana 13 liigaottelua ja teki kaksi maalia.
Maajoukkueura

Werner on pelannut lähes kaikissa Saksan ikäkausimaajoukkueissa. Alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuosina 2012–2013 pelannut Werner teki joukkueelle 18 ottelussa 16 maalia. Hän pelasi neljä ottelua Saksan hopeajoukkueessa ikäluokan EM-kilpailuissa 2012. Alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi 11 ottelua ja teki yhdeksän maalia vuosina 2013–2015. Ikäluokan EM-kilpailuissa 2015 hän viimeisteli kolmessa ottelussa yhden maalin. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi seitsemän ottelua ja teki kolme maalia.
Miesten maajoukkueessa Werner pelasi ensimmäisen kerran ystävyysottelussa Englantia vastaan maaliskuussa 2017. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsinnassa San Marinoa vastaan saman vuoden kesäkuussa. Hän oli Maanosaliittojen cupin  2017 paras maalintekijä kolmella maalillaan. Lisäksi hän syötti Lars Stindlin tekemän voittomaalin loppuottelussa Chileä vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Saksan kaikki kolme ottelua. Vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa hän pelasi kolmessa ottelussa. Hän joutui jättämään MM-kilpailut 2022 väliin nilkan nivelsidevamman vuoksi. Yhdessätoista pelaamassaan MM-karsintaottelussa hän on tehnyt kahdeksan maalia ja viidessä EM-karsintapelissä kaksi osumaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Timo Werner Wikimedia Commonsissa
Tottenham Hotspur – Englannin Valioliiga
1 Vicario |
3 Reguilón |
6 Drăgușin |
7 Son |
8 Bissouma |
9 Richarlison |
10 Maddison |
13 Udogie |
14 Gray |
15 Bergvall |
16 Werner |
17 Romero |
19 Solanke |
20 Forster |
21 Kulusevski |
22 Johnson |
23 Porro |
24 Spence |
28 Odobert |
29 Sarr |
30 Bentancur |
33 Davies |
37 Van de Ven |
40 Austin |
41 Whiteman |
45 Devine |
Valmentaja Postecoglou
Saksan joukkue – Maanosaliittojen cup 2017
1 Trapp |
2 Mustafi |
3 Hector |
4 Ginter |
5 Plattenhardt |
6 Henrichs |
7 Draxler |
8 Goretzka |
9 Wagner |
10 Demirbay |
11 Werner |
12 Leno |
13 Stindl |
14 Can |
15 Younes |
16 Rüdiger |
17 Süle |
18 Kimmich |
19 Sané |
20 Brandt |
21 Rudy |
22 ter Stegen |
23 Demme |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Neuer |
2 Plattenhardt |
3 Hector |
4 Ginter |
5 Hummels |
6 Khedira |
7 Draxler |
8 Kroos |
9 Werner |
10 Özil |
11 Reus |
12 Trapp |
13 Müller |
14 Goretzka |
15 Süle |
16 Rüdiger |
17 Boateng |
18 Kimmich |
19 Rudy |
20 Brandt |
21 Gündoğan |
22 Ter Stegen |
23 Gómez |
Valmentaja Löw
Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Neuer |
2 Rüdiger |
3 Halstenberg |
4 Ginter |
5 Hummels |
6 Kimmich |
7 Havertz |
8 Kroos |
9 Volland |
10 Gnabry |
11 Werner |
12 Leno |
13 Hofmann |
14 Musiala |
15 Süle |
16 Klostermann |
17 Neuhaus |
18 Goretzka |
19 Sané |
20 Gosens |
21 Gündoğan |
22 Trapp |
23 Can |
24 Koch |
25 Müller |
26 Günter |
Valmentaja Löw
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Toukohärät

| Toukohärät |
| --- | --- |
 Isotoukohärkä (Meloe proscarabaeus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Pimikkökuoriaismaiset Tenebrionoidea
Heimo::  Toukohärät Meloidae  Gyllenhal, 1810
Alaheimoja, tribuksia ja sukuja (Euroopassa)
 Meloinae Cerocomini Cerocoma  Epicautini Epicauta  Lyttini Alosimus  Berberomeloe  Cabalia  Lagorina  Lydus  Lytta  Muzimes  Oenas  Teratolytta  Trichomeloe  Meloini Meloe  Physomeloe  Mylabrini Actenodia  Croscherichia  Hycleus  Mylabris  Semenovilia  Nemognathinae Nemognathini Apalus  Cochliophorus  Ctenopus  Euzonitis  Leptopalpus  Nemognatha  Sitaris  Sitarobrachys  Stenoria  Zonitis  Stenoderini Stenodera 
Katso myös
   Toukohärät Wikispeciesissä   Toukohärät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toukohärät (Meloidae) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva heimo. Heimoon kuuluu neljä alaheimoa, 120 sukua ja 2 500 lajia.
Elinympäristö ja ulkonäkö

Aikuisen pää on kokonaan näkyvissä ja niska on epätavallisen ohut. Selkäkilpi on etupäästä kapeampi kuin takapäästä, eikä siinä ole harjannetta. Selkäkilvet ovat usein värikkäitä. Jalat ovat pitkät. Jotkin lajit ovat lentokyvyttömiä. Puolustautumiskeinona toukohärät erittävät nivelistään kantaridiinia, joka on ihoa ärsyttävää myrkkyä.
Triunguliinit ovat pieniä, veneenmuotoisia ja kuusijalkaisia.
Suurin osa aikuisista on päiväeläimiä. Aikuiset toukohärät viihtyvät aurinkoisilla, avoimilla paikoilla, kuten niityillä ja hakkuuaukeilla. Ne elävät ryhmissä ja niitä esiintyy keväällä.
Elämänkierto

Toukohärkänaaras munii maahan, kivien alle tai kasveille suuren määrän munia kerralla, jopa tuhat. Munista kuoriutuu kuusijalkaisia toukkia, triunguliineja. Toukat hakeutuvat erakkomehiläisten pesiin. Eräät lajit kiipeävät kukkiin vaanimaan erokkomehiläisiä, joiden karvoihin kiinnittyineinä ne saavat kyydin pesään, toiset löytävät sinne omin voimin.
Pesässä niistä kehittyy matomaisia ja ne syövät isäntäeläimen munia, toukkia ja ruokavarastoja. Kuudennessa tai seitsemännessä toukkavaiheessa ne talvehtivat lepotilassa (diapaussi), jossa iho kovettuu, lihakset rappeutuvat ja hengitys vähenee. Sen jälkeen ne taas kuorituvat matomaisina toukkina ja koteloituvat. Jotkut lajit kaivavat itselleen kolon koteloitumista varten. Koteloista ne kuoriutuvat keväällä. Aikuiset elävät yleensä kolmisen kuukautta, jona aikana ne parittelevat ja munivat useita kertoja.
Tämä peruskuvio voi vaihdella lajeittain ja ympäristötekijöistä johtuen. Eräillä lajeilla ei toisinaan ole lepovaihetta ollenkaan tai ne voivat palata siihen uudestaan. Toisilla lajeilla ei ole erillistä lepomuotoa vaan ne talvehtivat munina, triunguliineina tai aikuisina. Joskus lepotila voi kestää yli vuodenkin.
Levinneisyys > Suomessa

Yleisintä lajia, sinitoukohärkää, tavataan koko maassa. Isotoukohärkä on uhanalainen, sitä on tavattu 2010-luvulla Hämeessä useina kesinä. Kaksi lajia, huhtihärkä ja typytoukohärkä, ovat hävinneet maasta elinympäristön umpeenkasvun takia.
Lajeja

Seuraavassa listassa on joitakin lajeja heimon noin 2500:sta lajista. Suomessa tavattavat on merkitty tähdellä (*) ja aiemmin tavatut kahdella (**).
Meloinae
Lyttini
Lytta vesicatoria, espanjankärpänen
Meloini
Meloe brevicollis, typytoukohärkä **
Meloe proscarabaeus, isotoukohärkä *
Meloe violaceus, sinitoukohärkä *
Nemognathinae
Nemognathini
Apalus bimaculatus, huhtihärkä **
Epicauta vittata -lajin vaiheet:

A: triunguliinitoukka

B, C: matomainen toukka

D: talvehtimiskotelo

E: kotelo

F: imago.
Tynnelsön linna

Tynnelsön linna
Tynnelsön linna on rakennus Ruotsissa Strängnäsin kunnassa Tynnelsön saarella. Se on viisikerroksinen ja rakennettu tiilistä.
Linnan vanhin osa on kellari, joka on todennäköisesti rakennettu 1300-luvulla. Rakennusta uudistettiin 1400-luvulla piispa Kort Roggea varten. Keskiaikainen rakennus uudistettiin kokonaan vuosina 1584-1619, jolloin siihen tehtiin esimerkiksi kolme tornia muistuttavaa lisärakennusta. Tältä ajalta on säilynyt ovia ja kattoja. Nykyisen ulkoasunsa linna sai 1820-luvulla, jolloin esimerkiksi purettiin eteläinen lisärakennus. Kamariherra E. Boström lahjoitti linnan vuonna 1940 Kungl Vitterhets Historie och Antikvitets Akademienille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Osevärdheter: Tynnelsö slott sover sin törnrosasömn (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Bebyggelseregistret (ruotsiksi)
Riksarkivet (ruotsiksi)
UNIKS Kazan

| UNIKS Kazan UNICS Kazan |
| --- | --- |

Liiga:  VTB United League ULEB Eurocup
Perustettu:  1991
Historia:  1991–
Areena:  Basket-Hall Arena kapasiteetti 7 500
Kotipaikka:  Kazan, Tatarstan, Venäjä
Värit:           
Presidentti:   Jevgeni Bogatšev
Päävalmentaja:   Andrea Trinchieri
Mestaruudet:   3 Venäjän cup  1 NEBL  1 FIBA Europe League  1 ULEB Eurocup 
Kotisivu:  www.unics.ru
UNIKS Kazan (Баскетбольный клуб УНИКС Казань) on venäläinen ammattilaiskoripalloseura, joka pelaa Venäjän koripallon pääsarjassa PBL:ssä. Seuran kotipaikka on  Tatarstanin tasavallan pääkaupunki Kazan. Seuran nimi UNIKS viittaa sanoihin "UNIversitet — Kultura — Sport" (yliopisto — kulttuuri — urheilu).
Historia

Seura on kehittynyt opiskelijajoukkueesta. Ammattilaisseurana se perustettiin vuonna 1991. Vuonna 1997 se kohosi korkeimmalle sarjatasolle Superliiga A-han. Tällä tasolla se on saanut hopeaa neljä kertaa (2001, 2002, 2004, 2007) ja pronssia kuudesti. Se voitti Venäjän cupin vuosina 2003, 2009 ja 2014.
Vuonna 2004 seura voitti EuroChallengen eli silloisen  FIBA Europe Leaguen. Kaudella 2007–2008 seura pääsi eurooppalaisessa ULEB Cupissa puolivälieriin. Kaudella 2010–2011 se voitti ULEB-cupin.
Vuosina 2009–2011 Kazan pelasi VTB United Leaguessa. Kaudella 2010–2011 se pelasi Venäjän PBL-sarjassa, voitti runkosarjan ja sijoittui lopulta kolmanneksi.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (venäjäksi)
Trygve Gulbranssen

Trygve Gulbranssen vuonna 1920.
Trygve Gulbranssen (1894 Kristiania, Norja – 1962 Hobøl, Norja) oli norjalainen kirjailija, liikemies ja maanviljelijä. Hänen merkittävin teoksensa on trilogia, joka koostuu teoksista Metsien humina, Tunturilta tulee ja Ainoa tie ja on käännetty kymmenille kielille.
Suomennetut teokset

Metsien humina (Og bakom synger skogene), suom. Lauri Hirvensalo, WSOY 1935
Tunturilta tulee (Det blåser fra Dauingfjell), suom. Lauri Hirvensalo, WSOY 1935
Ainoa tie (Ingen vei går utenom), suom. Lauri Hirvensalo, WSOY 1936
Trygve Haugeland

| Trygve Haugeland> Norjan ympäristöministeri |
| --- | --- |
 Korvaldin hallitus 18. lokakuuta 1972 – 5. maaliskuuta 1973  
Edeltäjä:  Olav Gjærevoll
Seuraaja:  Helga Gitmark
Suurkäräjäedustaja
 Länsi-Agderin vaalipiiri 1958–1961  
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1914 Lyngdal, Norja
Kuollut: 10. joulukuuta 1998 (84 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Keskustapuolue
Trygve Haugeland (18. maaliskuuta 1914 Lyngdal – 10. joulukuuta 1998) oli norjalainen keskustapolitiikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1958–1961 ja toimi Norjan ympäristöministerinä 1972–1973.
Aiheesta muualla

Trygve Haugeland Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)