stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turun kaupunginteatteri
Henkilökunta > Aiempia näyttelijöitä

| --- | --- |
 Ilmari Aarre-Ahtio (1963–)  Hemmo Airamo)  Antti Aro (1983–)  Maria Aro (1977–1981)  Markku Blomqvist (–1971), 1977–1981)  Bjarne Commondt (–1969)  Kristiina Elstelä (–1983)  Petra Frey (1971–1973)  Sirkku Grahn (1967–)  Kaarlo Gustafsson (1969–)  Riitta-Liisa Helminen (1981–)  Heidi Herala (1987–1991)  Jarno Hiilloskorpi (1963–1965)  Aimo Hiltunen (–1965)  Dick Holmström (–1991)  Juha Hyppönen (1969–1973)  Mauno Hyvönen (1961–)  Pirkko Hämäläinen (1983–)  Susanna Indrén (1991–)  Ritva Juhanto (1963–)  Ismo Kallio (–1961)  Kaija Kangas (1983–1984)  Tapani Kansa (1976–1977)  Eeva Kantanen (1963–)  Kirsti Karhi (–1967)  Salme Karppinen)  Usko Keskinen (1977–)  Eero Keskitalo (–1965)  Kari Kihlström (1983–)  Heikki Kinnunen (1971–1977)  Svante Korkiakoski (1969–1971)  Pertti Koivula (–1991)  Ulla Koivuranta (1991–)  Marja-Leena Kouki (1986–1991)  Mikko Kouki (1991–)  Tapio Kouki (1973–)  Heidi Krohn (1973–)  Mika Kujala (1991–)  Rauno Kuosmanen (–1963)  Hannele Lauri (–1983)  Hannu Lauri (–1983)  Vesa-Matti Loiri (1973–)  Tamara Lund (1963–1967)  Inke Maattola (–1973) :  Seppo Maijala (1987–1991)  Maija-Liisa Majanlahti (1987–)  Sanna Majanlahti (–1991)  Kapo Manto (1963–)  Pentti Marttinen (1967–1971)  Juha Muje (1971–1981, 1981–1985)  Maarita Mäkelä (1967–1971)  Taito Mäkelä (–1969)  Senni Nieminen (–1969)  Ilari Paatso (1967–)  Liisa Paatso (1967–1973)  Marja Packalén (1973–)  Pirkko Peltomäki (1963–1965)  Jotaarkka Pennanen (–1983)  Esko Pesonen (–1967,) 1969–)  Rose-Marie Precht (1971–1977)  Topi Reinikka (1963–1967)  Mikko Reitala (–1991)  Rauha Rentola (–1963)  Tiina Rinne (–1961)  Laila Räikkä (–1971)  Ossi Räikkä (–1971)  Ritva Räty (–1977)  Risto Saanila (1963–)  Emil Saarinen (–1971)  Helmer Salmi (–1971)  Esko Salminen (1971–)  Riitta Salminen (1991–)  Henriikka Salo (–1991)  Rami Sarmasto (1961–1963)  Elis Sella (–1963)  Seela Sella (1961–1965)  Anita Sohlberg (–1965)  Marja-Leena Syvänen (–1967)  Paavo Tuominen (–1973)  Juhani Tyynelä (–1969)  Matti Varjo (–1969), 1971–)  Vesa Veijalainen (–1983)  Sirkka-Liisa Wilén (1961–1965)  Arno Virtanen (1969–)
Kirjallisuus

Terho, Henri & Oinonen, Paavo & Ylitalo, Jan-Erik: Teatteria Turussa 1970-luvulta 2000-luvulle (k&h-kustannus, 2008)
Aiheesta muualla

Turun kaupunginteatterin sivut.
Sveanmaanruotsi

Sveanmaanruotsi (ruots. sveamål) on yksi ruotsin kielen kuudesta murrealueesta. Sveanmaanruotsia puhutaan Upplannin, Gästriklandin, Södermanlandin, Västmanlandin ja Närken maakunnissa Sveanmaan pääalueella Ruotsissa. Useimmiten omaksi kielekseen laskettavissa Taalainmaan murteissa (dalmål) on piirteitä sveanmaanruotsista ja norjan kielestä.
Luokittelu

sveanmaanruotsi (sveamål)
välisveanmaanruotsi (mellansvenska mål)
närkenruotsi (närkingska)
yläsveanmaanruotsi (uppsvenska mål)
gästriklandinruotsi (gästrikemål)
tukholmanruotsi (stockholmska)
upplanninruotsi (uppländska)
välimurteet
södermanlandinruotsi (sörmländska)
västmanlandinruotsi (västmanländska)
Taalainmaan murteet (dalmål) (Lasketaan usein omaksi kielekseen. Piirteitä norjasta.)
Ks. Taalainmaan murteet, kuten älvdalska
Aiheesta muualla

Institutet för språk och folkminnen: Dialekter
Institutet för språk och folkminnen: Lyssna på dialekter
Susanna Taivalsalmi

| Susanna Taivalsalmi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1982 (ikä 42) Tampere, Suomi
Ammatti:  kirjailija, runoilija
Kirjailija
Esikoisteos:  Pieni verenkuva (2007), Kirjallinen pelonteko (2010), Irvikissanpäivät (2011), Räyhähenkikoira ja akaattityttö (2016), Valkoinen tyttö (2020)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Susanna Taivalsalmi (3. toukokuuta 1982) on tamperelainen, sittemmin helsinkiläistynyt runoilija ja kirjailija.
Ura runoilijana ja kirjailijana

Taivalsalmi julkaisi esikoisrunokokoelmansa Pieni verenkuva voitettuaan 14. valtakunnallisen Runo-Kaarina -kirjoituskilpailun vuonna 2007. Kaarinan kaupungin runokirjat julkaisi kirjan lokakuussa 2007 Turun kirjamessuilla. Taivalsalmen runous pohjautuu esikoisteoksessa vahvaan kristilliseen kuvastoon. Teoksen suurina teemoina ovat rakkaus ja kuolema. Usein hänen runonsa käsittelevät myös ristiriitaisia suhteita toisiin ihmisiin ja ruumiillisuuteen.
Alun perin Taivalsalmi on koulutukseltaan yo-datanomi. Kirjoittamista hän opiskeli tamperelaisessa kirjoittajakoulu Viita-akatemiassa vuosina 2003–2006 opettajanaan kirjailija Vuokko Tolonen. Taivalsalmi toimi koulun opiskelijoiden perustaman kirjoittajayhdistys Viitapiiri ry:n hallituksessa vuosina 2003–2010. Hän on ollut myös kirjailijayhdistys Pirkkalaiskirjailijat ry:n jäsen. Ensimmäiset runonsa hän julkaisi kirjoittajayhteisö aukea.netissä ja on sivuston jäsen edelleen.lähde? Ennen Runo-Kaarina -voittoa Taivalsalmi palkittiin Pirkanmaan kirjoituskilpailussa vuonna 2005 tekstistään Getsemane. Vuonna 2006 hän sai kilpailussa kunniamaininnan tekstistä Estä lapsia tulemasta meidän tykömme.
Omina kirjallisina esikuvinaan Taivalsalmi pitää muiden muassa Saila Susiluotoa, Pablo Nerudaa, Federico Garcia Lorcaa, A. W. Yrjänää ja Saima Harmajaa.
Palkinnot

Pirkanmaan kirjoituskilpailu, Lyriikka-sarja, toinen sija 2005 kokoelmasta ”Getsemane”
Pirkanmaan kirjoituskilpailu, Lyriikka-sarja, kunniamaininta 2006 kokoelmasta "Estä lapsia tulemasta meidän tykömme"
14. esikoisrunokokoelmakilpailu Runo-Kaarinan voitto 2007 teoksella Pieni verenkuva
Teokset

Taivalsalmi, Susanna: Pieni verenkuva.  Kaarina:  Kaarinan kaupungin runokirjat, 2007.  ISBN 978-952-99890-1-0
Taivalsalmi, Susanna: Kirjallinen pelonteko.  Tampere:  Kustannusliike Robustos, 2010.  ISBN 978-952-5758-08-5
Taivalsalmi, Susanna: Irvikissanpäivät.  Tampere:  Kustannusliike Robustos, 2011.  ISBN 978-952-5758-13-9
Taivalsalmi, Susanna: Räyhähenkikoira ja Akaattityttö.  Helsinki:  Kustannusliike Robustos, 2016.  ISBN 978-952-5758-39-9
Taivalsalmi, Susanna: Valkoinen tyttö.  Helsinki:  Kustannusliike Robustos, 2020.  ISBN 978-952-5758-75-7
Aiheesta muualla

Taivalsalmi Kirjasammossa
Makia

| Makia Clothing Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2001
Perustaja:  Joni Malmi
Puheenjohtaja:  Sebastian Koreneff
Avainhenkilöt:  Totti Nyberg (luova ja kaupallinen johtaja) Jesse Hyväri (pääsuunnittelija) Mika Martikainen (operatiivinen johtaja) Joni Malmi (brand director) 
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  vaatteiden vähittäiskauppa
Liikevaihto:   9,4 milj. € (2019)
Tilikauden tulos:   0,7 milj. € (2019)
Kotisivu:  makia.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Makia Clothing Oy (lyhyemmin Makia) on suomalainen vuonna 2001 perustettu vaatealan yritys, joka toimii Helsingin Katajanokalla. Vuonna 2015 yrityksen liikevaihto oli noin 3,3 miljoonaa euroa, ja sen vaatteita myytiin yli 300:ssa eri kivijalka- ja verkkokaupassa 26 maassa.
Yritys on saanut julkisuutta urheilutapahtumien kautta. Se on tehnyt markkinointisopimuksen Kimi Räikkösen kanssa. Sotšin talviolympialaisissa Makia oli Zimbabwen yksijäsenisen joukkueen virallinen vaatettaja.
Makia sai Vuoden suomalainen muotiteko -palkinnon vuonna 2011. Yrityksen brändiä on pyritty kehittämään punavuorelaiseksi hakemalla vaatteisiin vaikutteita muun muassa Hietalahden telakan historiasta.
Toukokuussa 2017 yritys avasi 150 neliömetrin myymälän Helsingin Lasipalatsiin.
Historiaa

Makian perustaja Joni Malmi opiskeli Helsingin ranskalais-suomalaisessa koulussa, voitti lukioaikana lumilautailussa junioreiden maailmanmestaruuden ja oli koulunsa ensimmäinen poikaoppilas, joka valitsi opinto-ohjelmaansa tekstiilityöt. Ylioppilaaksi päästyään hän ryhtyi laskemaan ammatikseen alan tuotteita markkinoivien yritysten rahoittamilla lautailuvideoilla, kunnes ryhtyi kehittelemään omaa vaatetusbrändiään.
Ensimmäinen Makia-nimeä kantanut tuote oli vuonna 2001 esitelty t-paita. Vuonna 2004 esiteltiin Jesse Hyvärin suunnittelema mallisto, mutta markkinointitoimet jäivät vähiin. Vuonna 2006 Malmi ja Hyväri aloittivat vakavamman yritystoiminnan Punavuorenkadun kellaritilassa, kolmantena kumppaninaan myyntikokemusta tuonut Totti Nyberg.
Makian alku oli riskipitoinen: mallisto oli jo valmiiksi tuotettuna varastossa ja sille oli tehty kallis tuoteluettelo, kun miehet alkoivat vasta myydä mallistoa kauppiaille. Kohderyhmä kuitenkin löytyi lautailumaailmasta ulos kasvaneista nuorista ammattilaisista. Makian kansainvälistymisen alkuun saamisessa apuun tuli nuori sijoittaja Sebastian Koreneff.
Alkuun Makian tuotteet valmistettiin Suomessa ja tunnettiin korkeasta laadustaan, mutta tuotannon äkillinen siirto Kiinaan romahdutti tuotteiden laadun ja toimitusvarmuuden vuonna 2011. Seuraavana vuonna Makia teki 2,4 miljoonan euron liikevaihdolla 1,4 miljoonan euron tappion. Tuotantoa siirrettiin Kiinasta Turkkiin, jossa valmistetaan vuoden 2017 paikkeilla yli puolet yrityksen tuotannosta. Takit teetetään yhä Kiinassa ja kengät Portugalissa.
Laatumielikuvan ohella Makian toimintaa vaikeuttivat epäonnistuneet yritykset päästä Yhdysvaltojen ja Australian markkinoille. Totti Nyberg oli välillä Burton-lumilautavalmistajan palveluksessa Itävallassa, mutta palasi Makian myyntijohtajaksi 2014 ja aloitti yrityksen kannattavuuden parantamisen. Lähes puolet mallistosta karsittiin pois ja monia myyntiedustajia eri maissa vaihdettiin. Jatkuvasti vaihtuvien mallistojen sijaan Makia alkoi panostaa pysyviin vakiotuotteisiin ja niiden korkeaan laatuun. Vuonna 2016 yhtiö kasvatti liikevaihtoaan yli 40 prosentilla 4,5 miljoonaan euroon ja oli selvästi voitollinen.
Toukokuussa 2021 kerrottiin, että Makian, Finlaysonin ja Vallila Interiorin omistus keskitetään uuteen holdingyhtiöön nimeltä Manna & Co. Näiden lisäksi uusi yhtiö on ostanut 20 prosenttia Sasta-yhtiöstä, ja mukaan tulee myös Finlaysonin tytäryhtiö Reino & Aino. Kunkin yhtiön keskeiset osakkaat jatkavat emoyhtiön omistajina, ja järjestely toteutetaan osin osakevaihdolla.
Yrityssaneeraus

Manna & Co on jätti 6. lokakuuta 2023 Helsingin käräjaoikeuteen hakemuksen yrityssaneeraukseen. Samalla jätettiin myös sen tytäryhtiöiden Finlaysonin, Makian ja Vallilan hakemukset saneerausmenettelyyn.
Helmikuussa 2025 Helsingin käräjäoikeus armahti yli 75 % Makia Clothingin veloista, jättäen vakuudettomille velkojille 1,6 miljoonaa euroa 7,3 miljoonasta eurosta. Saneerausohjelma mahdollistaa lisämaksuosuuksia, jos yhtiöt menestyvät.
Hildur

| Hildur |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  22. helmikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Hildan muunnelma
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hildur on alkujaan norjalais-islantilainen naisen etunimi, Hilda-nimen muunnelma. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Hildurin samoin kuin Hildan nimipäivä on 22. helmikuuta. Riikinruotsalaisessa kalenterissa nimipäivä on 18. tammikuuta.
Suomessa nimi Hildur on helmikuuhun 2025 mennessä annettu noin 1385 naiselle. Suosituimmillaan se oli 1900-luvun alussa. Vuosina 2010–2019 nimi annettiin 21 tytölle. Nimen on saanut 1960–1970-luvuilla muutama poikalapsikin.
Tunnettuja Hildur-nimisiä

Hildur Dixelius (1879–1969), ruotsalainen kirjailija
Hildur Forsman (1894–1965), suomenruotsalainen runoilija
Hildur Guðnadóttir (s. 1982), islantilainen säveltäjä ja muusikko
Hildur Kianto, o.s. Molnberg (1882–1941), suomalaisen kirjailija Ilmari Kiannon puoliso
Hildur Koskimies (1861–1960), suomalainen opettaja ja tietokirjailija
Hildur Lindberg (1904–1976), ruotsalainen näyttelijä
Hildur Sammallahti, o.s. Larsson (1882–1952), ruotsalais-suomalainen valokuvaaja
Hildur Sverrisdóttir (s. 1978), islantilainen poliitikko
Kuvitteellisia Hildur-nimisiä

Hildur Rúnarsdóttir, poliisi, Satu Rämön dekkarikirjasarjan nimihenkilö
Kulhia

Kulhia on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Liisa Kulhia (1925–1993), suomalainen kansalaisaktivisti ja kansanedustaja
Mikko Kulhia (1908–1989), suomalainen ilmailupioneeri ja lentokonerakentaja. Hänen rakentamiaan lentokoneita olivat:
Sakari Kulhia (1913–1995), suomalainen elokuvaaja, valokuvaaja, dokumenttielokuvien tekijä ja liikemies.
Kulhia voi tarkoittaa myös seuraavia Mikko Kulhian rakentamia lentokoneita:
Kulhia MK 1a
Kulhia MK 1b
Kulhia MK 2.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kulhia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tiger Rag

”Tiger Rag” on Original Dixieland Jass Bandin tunnetuksi tekemä jazzstandardi vuodelta 1917.
Kappaleen alkuperä on epäselvä, mutta yleensä tekijöiksi merkitään ensimmäisen nauhoituksen tehneen Original Dixieland Jass Bandin kokoonpano: Nick LaRocca, Eddie Edwards, Henry Ragas, Tony Sbarbaro ja Larry Shields. Sanat kirjoitti Harry Da Costa. Jelly Roll Morton puolestaan on sanonut haastattelussa säveltäneensä kappaleen vanhan ranskalaiset katrillin pohjalta. Toiset väittävät tosiasiallisen säveltäjän olleen pasunisti nimeltä Jack Carey.
ODJB:n alkuperäisen nauhoituksen jälkeen kappaleesta tuli suosittu standardi Dixieland-artistien keskuudessa, mutta se alkoi jäädä muodista swing-aikakauden alettua 1930-luvulla. Alkuperäisen nauhoituksen lisäksi yksi tunnetuimmista versioista on Art Tatumin virtuoosimainen pianosoolo vuodelta 1932. Natsi-Saksassa Tiger Ragin sävelmää esitettiin nimellä Schwarzer Panther.
Reino Helismaa teki kappaleeseen suomenkieliset sanat nimellä Tiikerinmetsästys ja sen levyttivät Pekka Tiilikainen "ja hänen tiikerinmetsästäjänsä" vuonna 1957.
Diskurssi

Morfologia · Syntaksi
Ortografia · Fonetiikka
Fonologia
Stilistiikka · Pragmatiikka
Dialektologia · Leksikologia
Historiallis-vertaileva kielitiede
Semantiikka
Kielifilosofia
Kielihistoria
Neurolingvistiikka
Psykolingvistiikka
Sosiolingvistiikka
Kieliteknologia
Käännöstiede
Diskurssianalyysi
Diskurssilla (lat. discursus, juosta ympäriinsä) tarkoitetaan yleisesti kirjoitettua ja puhuttua viestintää. Filosofiassa diskurssi tarkoittaa argumentatiivisesti välitettyä käsitteellistä ajattelua. Termin merkitys vaihtelee käyttäjän ja tarkastelun lähtökohtien (teoreettisen viitekehyksen) mukaan.
semantiikassa ja diskurssianalyysissä: keskustelun käsitteen laajennus eri modaalisuuksiin ja asiayhteyksiin (eli konteksteihin).
Tietyn tyyppiseen sosiaaliseen toimintaan liittyvä yhtenäinen kielenkäyttö. Esim. talousdiskurssi, lääketieteen diskurssi, uskonnollinen diskurssi. Pertti Alasuutari on käyttänyt diskurssista tässä merkityksessä sanaa puheavaruus.
Michel Foucault'lla: implisiittinen normisto, jolla voidaan puolustaa sosiaalisten ja poliittisten käytäntöjen legitimiteettiä.
Korpuslingvistiikka tutkii diskurssia ensimmäisessä merkityksessä. Kahdessa jälkimmäisessä merkityksessä diskursseja analysoidaan eri tieteellisissä perinteissä, jotka tutkivat kielen, sen rakenteen ja toiminnan suhteita. Näitä ovat muun muassa sosiologia, feminismi, antropologia, etnografia, kulttuurintutkimus, kirjallisuusteoria ja tieteen filosofia. Näiden alojen sisällä myös itse diskurssin käsite on diskurssin kohteena, eli siitä käydään keskustelua erikoistuneen tiedon pohjalta. Diskurssia voidaan havainnoida sekä puhutussa kielessä että kirjoitetussa ja merkkien kautta välitetyssä kielessä. Esimerkkejä diskursseista ovat suullisesti välitetty historia, pikaviestikeskustelut ja oppikirjat.
Koska diskurssit ovat teksti- tai viestintäkorpuksia (esim. feministinen diskurssi, rasistinen diskurssi), niillä on sekä diskurssin itsensä sisäisiä suhteita että suhteita muihin diskursseihin. Näin ollen diskurssi ei ole koskaan eristyksissä, vaan interdiskursiivisuus kuuluu sen perusolemukseen.
Käsitteen historiaa

Diskurssi-sana tulee ranskan sanasta discours, 'puhe', 'esitelmä', 'juttelu', 'jaarittelu', joka puolestaan on peräisin latinan sanasta discursus, 'ympäriinsä juokseminen'.
1960-luvulla diskurssien tarkastelu tuli myös tieteen huomion kohteeksi. Diskurssiteoreetikoista kenties tunnetuin, ranskalainen Michel Foucault määritteli käsitteen pyykittämällä rajaa strukturaaliseen kielitieteeseen, jossa on olennaista jako kielijärjestelmään (langue) ja yksittäisiin kielen puhuntoihin (parole). Foucaultin mukaan kielessä vaikuttaa näihin perusosiin palautumattomia sääntöjä, jotka ohjaavat merkitysten muotoutumista. Foucault sijoittikin diskurssin käsitteen kielijärjestelmän ja yksittäisten puhuntojen väliin. Tutkimuksen painopistealueeksi muodostui sen selvittäminen, miten ja miksi puhunnat vaihtelevat eri aikoina ja eri paikoissa.
Diskurssien tutkimus mahdollisti sekä lingvistiikkaa että yhteiskuntatieteitä hyödyntävän ja avartavan tutkimuksen. Diskurssianalyysia kehiteltiin alun perin tietoteorian piirissä, mutta se levisi sittemmin tieteellisen tiedon kehitystä koskevasta tutkimuksesta ennen kaikkea yhteiskunnallisen tiedon ja vallan muotojen tarkastelemisen välineeksi.
Määritelmiä

Foucault tarkoitti diskurssi-käsitteellä kunkin aikakauden kielessä ilmenevää ymmärrystä todellisuudesta. Foucault'n mukaan ”diskurssit ovat käytäntöjä, jotka systemaattisesti muokkaavat puhuntansa kohteita”. Diskurssin sisäiset säännöt määrittävät, mitä jostakin aiheesta on mahdollista sanoa, miten siitä voidaan puhua. Diskurssit ovat tässä ajattelussa myös tieto-opillisia järjestelmiä, jotka sisältävät tietyt ontologiset käsitykset. Esimerkiksi länsimainen tiede tai jotkut oppijärjestelmät, kuten vaikkapa marxismi, voidaan nähdä omina diskursseinaan.
Diskurssit nähdään usein vangitsevina siten, että diskurssin omaksuneen on vaikea ajatella toisin. Diskursseihin liittyy vahvasti vallan aspekti, koska erilaiset yhteiskunnalliset diskurssit määrittelevät, mikä on totta, mistä asioista voi puhua, ja miten asioista puhutaan.
Yksinkertaistetusti diskurssilla voidaan tarkoittaa kiteytynyttä ajattelutapojen, käsitysten (kuten arvot, normit ja asenteet) ja olettamusten kokonaisuutta, jota pidetään yllä erilaisten yhteiskunnallisten laitosten avulla. Diskursseista käydään aina kamppailua. Tämän vuoksi esiin saattaa nousta erilaisia vastadiskursseja, vaihtoehtoisia ajattelutapoja. Ajan myötä vastadiskurssi voi yleistyä ja jopa muodostua yleiseksi valtadiskurssiksi.
Diskurssien tutkimusta kutsutaan diskurssianalyysiksi. Se sisältää kirjavan joukon tutkimuskäytäntöjä eikä muodosta mitään yhtenäistä menetelmällistä kokonaisuutta. Tavallisesti puhutaan kahdesta pääsuuntauksesta, anglosaksisesta ja ranskalaisesta.
Esimerkkinä Suomi-kuva

Suomessa diskurssianalyysia on sovellettu kansallisten suurmiesten, kuten J. V. Snellmanin ja Z. Topeliuksen Suomi-kuvien tutkimukseen. Diskurssianalyyttisesta näkökulmasta suurmiesten tekstit eivät muodosta mitään yhtenäistä kansallista ohjelmaa, vaan heidän teksteihinsä kirjoittautuu useita aikansa diskursseja ja vastadiskursseja. Ne ovat areenoita, joissa suomalaisuudesta käydään kamppailua. Suomalaisuuteen perinteisesti liitetyt ja kansallista itsetuntoa kohottavat merkitykset, kuten ”suomalaiset ovat työteliäitä” muodostavat vain osan suurmiesten Suomi-kuvista. Esimerkiksi Topeliuksen teksteissä suomalaiset ovat päinvastaista: laiskajaakkoja, jotka makaavat päivät pitkät uuninpankolla. lähde tarkemmin?
Arvostelua

Diskurssianalyysia on sovellettu monin eri tavoin. Sen on toisinaan tullut merkitsemään mitä tahansa kielenkäytön alaan kuuluvaa tutkimusta, puhetta tai ylipäätään kielellistä esittämistä. Osa diskurssianalyytikoista on ajatellut käsitteen kantavan kielteisiä mielleyhtymiä ja siirtynyt tekemään tutkimustaan paljastamatta auliisti lähtökohtiaan. Diskurssien sijasta puhutaan esimerkiksi ajattelumalleista tai -tavoista, formaateista ja tulkintarepertuaareista.
Foucault-kriitikoiden mielestä Foucault ei tuottanut sellaista tarkoin määriteltyä käsitteistöä, jota voidaan soveltaa hedelmällisellä tavalla. Arvostelu kohdistuu Foucault'n ajattelun dynaamisuuteen. Hänen diskursseja koskevat käsitteensä ja teoriansa olivat jatkuvassa muutoksessa. Arvostelijoiden mielestä tämä dynaamisuus johtaa voittamattomiin ristiriitoihin, jopa tarkoitukselliseen hämäryyteen. Foucault ironisoi itse ajatusta, jonka mukaan hän olisi halunnut vaihtuvilla käsityksillään naruttaa lukijoita kuten dekonstruktionistit, joille vaikeaselkoisuudesta on tullut monesti jopa kunnia-asia.
Epäilemättä Foucault'n teorioita ei voi soveltaa yhdellä ainoalla tavalla. Tutkijan on työstettävä niitä edelleen ja määriteltävä keskeinen, omaa tutkimuskohdettaan palveleva käsitteistö. Valmiin käsitepakin puuttumista ei Päivi Kanniston (2007) mukaan kuitenkaan tarvitse nähdä esteeksi, vaan haasteeksi. Diskursseja tutkittaessa valmis menetelmäpaketti voi palvella korkeintaan tyydyttävästi, sillä analyysissa painottuu kulloisenkin aineiston erityisyys, sen selvittäminen, miksi jotkut lausumat, pikemmin kuin jotkut toiset, saavat sijaa esiintyä.
Papa Roachin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 10 |  |
| ↙Livealbumit | 1 |  |
| ↙Kokoelmat | 1 |  |
| ↙EP:t | 9 |  |
| ↙Singlet | 45 |  |
| ↙Videot | 1 |  |
| ↙Musiikkivideot | 47 |  |
Papa Roach on vuonna 1993 perustettu yhdysvaltalainen rock- ja metalliyhtye.
Studiolbumit

Old Friends from Young Years (1997)
Infest (2000)
Lovehatetragedy (2002)
Getting Away With Murder (2004)
Paramour Sessions (2006)
Metamorphosis (2009)
The Connection (2012)
F.E.A.R (2015)
Crooked Teeth (2017)
Who Do You Trust? (2019)
Ego Trip (2022)
Livealbumit

Time for Annihilation (2010)
Kokoelmat

...To Be Loved: The Best of Papa Roach (2010)
Greatest Hits Vol. 2: The Better Noise Years (2021)
EP:t

Potatoes for Christmas (1994)
Caca Bonita (1995)
5 Tracks Deep (1998)
Let 'Em Know (1999)
The Rolling Stone Live (2004)
Live Session (2007)
Hit 3 Pack: Forever (2007)
Lifeline EP (2009)
Naked and Fearless: Acoustic EP (2009)
Singlet

Last Resort (2000)
Between Angels & Insects (2001)
Broken Home (2001)
She Loves Me Not (2002)
Time and Time Again (2002)
Getting Away with Murder (2004)
Scars (2004)
Take Me (2005)
...To Be Loved (2006)
Forever (2007)
Time Is Running Out (2007)
Reckless (2008)
Hollywood Whore (2008)
Lifeline (2009)
I Almost Told You That I Loved You (2009)
Kick in the Teeth ([2010)
Burn (2010)
No Matter What (2011)
Still Swingin (2012)
Where Did the Angels Go? (2012)
Leader of the Broken Hearts (2013)
Face Everything and Rise (2014)
Broken as Me (2014)
Never Have to Say Goodbye (2014)
Gravity (2014)
Help (2017)
Periscope" (feat. Skylar Grey) (2017)
American Dreams (2017)
Born for Greatness (2017)
Who Do You Trust? (2018)
Elevate (2018)
Come Around (2019)
The Ending (2020)
Domination (Kayzon & Sullivan Kingin kanssa) (2021)
Swerve (feat. Fever 333 & Sueco) (2021)
Kill the Noise (2021)
Dying to Believe (2021)
Stand Up (2022)
No Apologies (2022)
Cut the Line (2023)
Leave a Light On (Talk Away the Dark) (2023)
Even If It Kills Me (2025)
Singlet > Vierailevana artistina

Heart of a Champion (Remix) (Hollywood Undead feat. Papa Roach & Ice Nine Kills) (2020)
Singlet > Promosinglet

Dead Cell (2001)
Had Enough (2009)
One Track Mind (2011)
Before I Die (2013)
Warriors (2014)
Broken as Me (2015)
Never Have to Say Goodbye (2015)
Devil (2015)
Crooked Teeth (2016)
Periscope (feat. Skylar Grey) (2017)
Traumatic (2017)
Renegade Music (2018)
Not the Only One (2018)
Videoalbumit

Papa Roach: Live & Murderous in Chicago (2005)
Planetaariset rajat
Tarkempi kuvaus > Luonnon monimuotoisuuden väheneminen

Geneettisen monimuotoisuuden muutosta edustaa sukupuuttotahti, sukupuuttojen määrä miljoonaa lajivuotta kohti. Toiminnallista eheyttä mittaa fotosynteesin tuottaman energian ja materiaalien virta biosfääriin, net primary production NPP eli nettoalkutuotanto. Ihmisen osuus nettoalkutuotannosta on HANPP, human appropriation of the biosphere's NPP.  Raja ylitettiin 1800-luvun lopulla.