stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Malesian Grand Prix 2010
Kilpailu > Johtokierrokset

| Nro | Kuljettaja | Johtokierrokset | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- |
| 5 |  Sebastian Vettel | 1–22, 25–56 | 54 |
| 6 |  Mark Webber | 23–24 | 2 |
Muuta

Lucas di Grassin uran paras sijoitus.
Jaime Alguersuarin uran ensimmäiset MM-pisteet
Nico Hülkenbergin uran ensimmäinen MM-piste
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malesian Grand Prix 2010 Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan Malesian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Sepang International Circuit (1999–2017)
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2010
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Bahrain |  Australia |  Malesia |  Kiina |  Espanja |  Monaco |  Turkki |  Kanada |  Eurooppa |  Britannia |
|  Saksa |  Unkari |  Belgia |  Italia |  Singapore |  Japani |  Korea |  Brasilia |  Abu Dhabi |  |
Mary Hartman, Mary Hartman

| Mary Hartman, Mary Hartman |
| --- | --- |
Kestoaika:  30 min
Pääosissa:  Louise Lasser
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  amerikanenglanti
Verkko:  syndikoitu
Esitetty:  6. tammikuuta 1976 – 1977
Tuotantokausia:  2
Tuotanto
Tuottaja(t):  Norman Lear
Aiheesta muualla
IMDb 
Mary Hartman, Mary Hartman on yhdysvaltalainen saippuaoopperoita parodioiva televisiosarja, jota esitettiin 1976–1977. Nimiroolia esittäneen Louise Lasserin poistuttua sarjasta, se sai uudeksi nimekseen Forever Fernwood. Sarjassa käsiteltiin arkaluonteisia aiheita, kuten masturbaatiota ja impotenssia, ja se oli liian kiistanalainen suurten yhdysvaltalaisten televisioverkkojen esitettäväksi, joten sitä esitettiin syndikoidusti noin 90 aseman kautta eri puolilla Yhdysvaltoja. Suomessa sarjaa esitti MTV kaikkiaan 60 jakson verran.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Louise Lasser  | … |  Mary Hartman   |
|  Greg Mullavey  | … |  Tom Hartman   |
|  Mary Kay Place  | … |  Loretta Haggers   |
|  Graham Jarvis  | … |  Charlie Haggers   |
Mike Bailey

Michael Bailey (s. 27. helmikuuta 1942 Wisbech, Cambridgeshire) on entinen englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Mike Bailey pelasi Gorlestonin amatöörijoukkueessa ennen kuin 16-vuotiaana siirtyi kesällä 1958 Charltoniin. Maaliskuussa 1959 hän allekirjoitti seuran kanssa ammattilaissopimuksen ja pelasi ensiottelunsa lontoolaisjoukkueessa seuraavana kaudella (1959/1960). Baileyn ensiesitys oli ikimuistoinen siinä mielessä, että ottelussa Plymouth Argylea vastaan hänen piti vartioida Plymouthin Wilf Carteria, joka viimeisteli ottelussa viisi maalia. Ottelu päättyi Plymouthin 6–4 voittoon.
1960-luvulla Bailey nousi Charltonin kapteeniksi ja pelatessaan siellä hän edusti Englantia viidessä alle 23-vuotiaiden maaottelussa ja kahdessa A-maaottelussa Yhdysvaltoja ja Walesia vastaan 1964. Lupaavasti alkanut maajoukkueura päättyi kuitenkin alkuunsa hänen loukkaantuessa pahasti lokakuussa 1964 murtaessaan jalkansa ottelussa Middlesbroughia vastaan. Bailey ehti pelata Charltonissa kaikkiaan 169 ottelua ennen maaliskuussa 1966 tapahtunutta siirtoa Wolverhampton Wanderersiin siirtosumman ollessa 40 000 puntaa.
Bailey aloitti pitkän uransa Wolvesissa 12. maaliskuuta 1966 kotiottelussa Southamptonia vastaan ja oli joukkueen kantavia voimia Wanderersissa kaudella 1966/67, kun joukkue nousi 1. divisioonaan. 1974 hän toimi joukkueen kapteenina Liigacupin finaalissa Manchester Cityä vastaan. Kesään 1977 mennessä Bailey oli edustanut Wolverhamptonia 436 ottelussa, joissa teki 25 maalia.
1977 Bailey siirtyi NASL-sarjaan Minnesota Kicks-joukkueeseen 15 000 punnan siirtosummalla. Myöhemmin hän toimi Hereford Unitedin pelaaja-valmentajana ja lopetettuaan peliuransa palasi Charltoniin toimien joukkueen valmentajana vuosina 1979–1981. Kaudella 1980/1981 hän nosti joukkueen 2. divisioonaan ja siirtyi sitten Brightonin valmentajaksi. Brightonissa hän valmensi joukkueen kaudella 1981/1982 sen kaikkien aikojen parhaimpaan liigasijoitukseen Brightonin sijoittuessa ylimmän sarjaportaan lopputaulukossa sijalle 13.
Matti Luukkainen

| Matti Luukkainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Matti Veikko Luukkainen
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1937 Ruskeala
Kuollut: 18. toukokuuta 2021 (84 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:  Suomen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto, Turun yliopisto
Instituutti:  Turun yliopisto
Tutkimusalue:  saksan kieli
Matti Veikko Luukkainen (18. maaliskuuta 1937 Ruskeala – 18. toukokuuta 2021 Espoo) oli saksalaisen kirjallisuuden ja kulttuurin tuntija, joka toimi Turun yliopiston saksan kielen professorina 1997–2001.
Luukkainen syntyi maanviljelijäperheeseen Laatokan Karjalassa, josta sota-ajan evakontie vei Sääminkiin. Luukkainen kirjoitti ylioppilaaksi 1956 Joensuun lyseosta ja lähti opiskelemaan germaanista ja pohjoismaista filologiaa sekä Rooman kirjallisuutta Helsingin yliopistoon. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1961 tärkeimpänä opettajanaan germaanisen filologian professori Emil Öhmann.
Työuransa Luukkainen aloitti 1962 assistenttina Jyväskylän yliopistossa germaanisen filologian professori Erik Erämetsän oppiaineessa. Vuosina 1969–1975 Luukkainen toimi Helsingissä Töölön yhteiskoulun saksan kielen vanhempana lehtorina hankkien käytännön kokemusta koulujen kieltenopetuksesta. Hän oli myöhemmin yksi 1990- ja 2000-luvulla monena painoksena ilmestyneen Viel Erfolg! -nimisen saksan kieliopin kirjoittajista. Helsingin yliopiston lehtorina hän työskenteli 1975–1991.
Luukkainen väitteli filosofian tohtoriksi 1982 Turun yliopistossa aiheenaan tuhat vuotta vanha saksan kieli. Väitöskirja oli nimeltään Untersuchungen zur morphematischen Transferenz im Frühdeutschen dargestellt an den Tegernseer Vergilglossen. Ein Beitrag zur Transferenzlexikologie. Seuraavana vuonna hänestä tuli Helsingin yliopiston dosentti. Tampereen yliopiston apulaisprofessorina Luukkainen työskenteli 1991–1997 ja Turun yliopiston saksan kielen professorina hän toimi 1997–2001.
Mike Amodeo

| Mike Amodeo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1952 (ikä 72) Toronto, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Italia  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1972–1983
Aik. seurat:  Winnipeg Jets (1996)   Ottawa Nationals   Toronto Toros   Rochester Americans   Tulsa Oilers   Örebro IK
NHL-varaus:  102. varaus, 1972 California Golden Seals
Michael Anthony Amodeo (s. 22. kesäkuuta 1952 Toronto, Ontario, Kanada) on italian-kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan 300 ottelua WHA:ssa ja 19 NHL:ssä. Joukkueet olivat Ottawa Nationals, Toronto Toros ja Winnipeg Jets.
Käännös suomeksi
Malesian Grand Prix 2009

|  Malesian Grand Prix 2009  |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2009. 

Päivämäärä:  5. huhtikuuta 2009
Sijainti:  Sepang International Circuit, Sepang, Malesia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,543 km
Kilpailun pituus:  31 (alun perin 56) kierrosta, 171,833 km
Sää:   Aluksi poutainen, kisan puolivälissä kaatosadetta
Paalupaikka
Kuljettaja:   Jenson Button   (Brawn)
Paaluaika:  1.35,181
Palkintokoroke
Voittaja:   Jenson Button   (Brawn)
Toinen:   Nick Heidfeld   (BMW Sauber)
Kolmas:   Timo Glock   (Toyota)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Jenson Button   (Brawn)
Kierrosaika:  1.36,641 (kierroksella 18)
Malesian Grand Prix 2009 (virallisesti 2009 Formula 1 Petronas Malaysian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2009 toinen osakilpailu, joka ajettiin 5. huhtikuuta Sepangin moottoriradalla Malesiassa.
Kilpailu lopetettiin rankkasateen vuoksi kierroksella 33, ja koska alle 75 % kisasta oli ajettu, pisteet puolitettiin ensimmäisen kerran sitten vuoden 1991 Australian GP:n. Puolikkaat pisteet jaettiin nyt viidennen kerran.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3. huhtikuuta | 10:00–11:30 | 05:00–06:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 28–31 °C | 33–42 °C | 58–68 % |
| 3. huhtikuuta | 14:00–15:30 | 09:00–10:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 30–33 °C | 37–48 °C | 50–67 % |
| 4. huhtikuuta | 14:00–15:00 | 09:00–10:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 31 °C | 40–47 °C | 67–71 % |
| 4. huhtikuuta | 17:00–18:00 | 12:00–13:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 30 °C | 36–40 °C | 76–79 % |
| 5. huhtikuuta | 17:00–19:00 | 12:00–14:00 | Kilpailu |  Epävakaa | 24–30 °C | 25–38 °C | 75–98 % |
Lähde:
Raportti > Aika-ajot

Brawn GP:n Jenson Button ajoi toisen perättäisen paalupaikkansa aika-ajoissa ennen Jarno Trullia. Kolmas ja neljäs olivat Sebastian Vettel ja Rubens Barrichello, mutta molemmat putosivat rangaistusten vuoksi taaksepäin, Vettel ruutuun 13 ja Barrichello ruutuun 8. Vettel sai kymmenen lähtöruudun rangaistuksen, koska kolaroi edellisessa kisassa Robert Kubican kanssa. Rubens Barrichello sai viiden lähtöruudun rangaistuksen, koska hänen autoonsa vaihdettiin perjantaina vaihdelaatikko.
Ferrarin Felipe Massa jäi jo ensimmäiseen aika-ajo-osioon sijalle 16, koska Ferrari teki taktisen virheen olettaessaan Massan tekemän ajan riittävän jatkoon. Räikkönen oli yhdeksänneksi nopein, mutta mainittujen rangaistusten vuoksi hänen lähtöruutunsa kilpailuun oli seitsemäs. McLarenin kaksikko Lewis Hamilton ja Heikki Kovalainen jäivät kymmenen parhaan ulkopuolelle ja starttaavat 12. ja 14. ruudusta. Aika-ajoissa oli myös sadekuurojen uhka, mutta sade alkoi vasta pian aika-ajojen päätyttyä.
Raportti > Kilpailu

Paalulta lähtenyt Button sai huonon startin ja putosi kolmanneksi. Neljännestä ruudusta lähtenyt Nico Rosberg nousi kärkeen ja johti kilpailun ensimmäiset 14 kierrosta ennen varikkokäyntiään. Hänen taktiikkansa ei sateen alettua kuitenkaan osunut kohdalleen ja Rosberg tippui lopputuloksissa kahdeksanneksi.
McLarenin Heikki Kovalainen keskeytti omasta ajovirheestä johtuneeseen ulosajoon avauskierroksella taistellelessaan Massan ja Hamiltonin kanssa. Kimi Räikkönen sijoittui 14:nneksi pahojen taktiikkavirheiden jälkeen. Räikkösen kisa meni pieleen, kun sateen alkamista odottanut Ferrari laittoi hänen autoonsa sadekelin renkaat, vaikka rata oli täysin kuiva. Sade alkoi vasta reilut kolme kierrosta Räikkösen renkaidenvaihdon jälkeen. Siinä vaiheessa Kimi oli pudonnut puolentoista minuutin päähän kärjestä ajettuaan sadekelin renkailla vielä kuivassa kelissä. Räikkösen Ferrari työnnettiin varikolle, kun kilpailu keskeytettiin ja auto eristettiin varikolla KERS-laitteen korkeajänniteakkuihin liittyvän vaaran takia.
Felipe Massakin jäi sunnuntaina ilman pisteitä, koska Ferrarin taktiikka epäonnistui myös Massan osalta, sillä hän haki 29. kierroksella autoonsa välikelin renkaat ja 30. kierroksella sadekelin renkaat. Hallitseva mestari Lewis Hamilton pystyi nousemaan kilpailun aikana 12. lähtoruudusta seitsemänneksi ja sai yhden pisteen.
Sade alkoi kierroksella 20 ja se muuttui vähitellen kaatosateeksi. Ennen kilpailun keskeytystä monet pyörähtelivät radalla ja ehtivät käymään varikolla useita kertoja. Toyotan Timo Glock hyötyi tilanteesta parhaiten ja nousi kisan lopussa kärkipaikalle ajettuaan välikelin renkailla, kun taas muut käyttivät täysiä sadekelin renkaita. Hän tippui kuiten kolmanneksi, sillä kavi vaihtamassa sadekelin renkaat juuri viimeisellä tuloksiin lasketulla kierroksella. BMW:n Nick Heidfeld sijoittui kilpailussa toiseksi 22,7 sekuntia Buttonille hävinneenä. Heidfeld selviytyi ainoana kärkikuljettajana vain yhdellä renkaidenvaihdolla ja varikkokäynnillä.
Kilpailu jouduttiin keskeyttämään kierroksella 33 kaatosateen alettua. Pisteet puolitettiin, koska kierroksista ehdittiin ajamaan alle 75 prosenttia. Voittoon kilpailussa ajoi jo toisen kerran perättäin Jenson Button, joka sai voitostaan 5 pistettä.
Tulokset

Kilpailussa ja aika-ajoissa käyttivät KERSiä tallit Ferrari, McLaren, Renault ja BMW:n Nick Heidfeld.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika (1>  erä) | Aika (2>  erä) | Aika (3>  erä) | Aikasakot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 22 |  Jenson Button | Brawn-Mercedes | 1.35,058 | 1.33,784 | 1.35,181 |  |
| 2 | 9 |  Jarno Trulli | Toyota | 1.34,745 | 1.33,990 | 1.35,273 |  |
| 3 | 10 |  Timo Glock | Toyota | 1.34,907 | 1.34,258 | 1.35,690 |  |
| 4 | 16 |  Nico Rosberg | Williams-Toyota | 1.35,083 | 1.34,547 | 1.35,750 |  |
| 5 | 14 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 1.35,027 | 1.34,222 | 1.35,797 |  |
| 6 | 5 |  Robert Kubica | BMW Sauber | 1.35,166 | 1.34,562 | 1.36,106 |  |
| 7 | 4 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 1.35,476 | 1.34,456 | 1.36,170 |  |
| 8 | 23 |  Rubens Barrichello | Brawn-Mercedes | 1.34,681 | 1.34,387 | 1.35,651 | 5 lähtöruutua |
| 9 | 7 |  Fernando Alonso | Renault | 1.35,260 | 1.34,706 | 1.37,659 |  |
| 10 | 6 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 1.35,110 | 1.34,769 | – |  |
| 11 | 17 |  Kazuki Nakajima | Williams-Toyota | 1.35,341 | 1.34,788 | – |  |
| 12 | 1 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 1.35,280 | 1.34,905 | – |  |
| 13 | 15 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 1.34,935 | 1.34,276 | 1.35,518 | 10 lähtöruutua |
| 14 | 2 |  Heikki Kovalainen | McLaren-Mercedes | 1.35,023 | 1.34,924 | – |  |
| 15 | 11 |  Sébastien Bourdais | Toro Rosso-Ferrari | 1.35,507 | 1.35,431 | – |  |
| 16 | 3 |  Felipe Massa | Ferrari | 1.35,642 | – | – |  |
| 17 | 8 |  Nelson Piquet Jr. | Renault | 1.35,708 | – | – |  |
| 18 | 21 |  Giancarlo Fisichella | Force India-Mercedes | 1.35,909 | – | – |  |
| 19 | 20 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 1.35,951 | – | – |  |
| 20 | 12 |  Sébastien Buemi | Toro Rosso-Ferrari | 1.36,107 | – |  | – |
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 22 |  Jenson Button | Brawn-Mercedes | 31 | 55.30,622 | 1 | 5 |
| 2 | 6 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 31 | +22,722 | 10 | 4 |
| 3 | 10 |  Timo Glock | Toyota | 31 | +23,513 | 3 | 3 |
| 4 | 9 |  Jarno Trulli | Toyota | 31 | +46,173 | 2 | 2,5 |
| 5 | 23 |  Rubens Barrichello | Brawn-Mercedes | 31 | +47,360 | 8 | 2 |
| 6 | 14 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 31 | +52,333 | 5 | 1,5 |
| 7 | 1 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | 31 | +1.00,733 | 12 | 1 |
| 8 | 16 |  Nico Rosberg | Williams-Toyota | 31 | +1.11,576 | 4 | 0,5 |
| 9 | 3 |  Felipe Massa | Ferrari | 31 | +1.16,932 | 16 |  |
| 10 | 11 |  Sébastien Bourdais | Toro Rosso-Ferrari | 31 | +1.42,164 | 15 |  |
| 11 | 7 |  Fernando Alonso | Renault | 31 | +1.49,422 | 9 |  |
| 12 | 17 |  Kazuki Nakajima | Williams-Toyota | 31 | +1.56,130 | 11 |  |
| 13 | 8 |  Nelson Piquet Jr. | Renault | 31 | +1.56,713 | 17 |  |
| 14 | 4 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 31 | +2.22,841 | 7 |  |
| 15 | 15 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 30 | Ulosajo | 13 |  |
| 16 | 12 |  Sébastien Buemi | Toro Rosso-Ferrari | 30 | Ulosajo | 20 |  |
| 17 | 20 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 30 | +1 kierros | 19 |  |
| 18 | 21 |  Giancarlo Fisichella | Force India-Mercedes | 29 | Ulosajo | 18 |  |
| Kesk. | 5 |  Robert Kubica | BMW Sauber | 1 | Moottori | 6 |  |
| Kesk. | 2 |  Heikki Kovalainen | McLaren-Mercedes | 0 | Ulosajo | 14 |  |
Lähde:
Muuta

Pisteet puolitettiin ensimmäisen kerran sitten Australian GP:n vuonna 1991.
Jenson Button ylitti maalilinjan voittajana varikon sisääntulossa tullessaan vaihtamaan renkaita, koska 31. kierroksen jälkeiset tulokset jäivät lopputuloksiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malesian Grand Prix 2009 Wikimedia Commonsissa
Formula 1 -luokan Malesian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
Radat: Sepang International Circuit (1999–2017)
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2009
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Kiina |  Bahrain |  Espanja |  Monaco |
|  Turkki |  Britannia |  Saksa |  Unkari |  Eurooppa |  Belgia |
|  Italia |  Singapore |  Japani |  Brasilia |  Abu Dhabi |  |
Trulli, Barrichello, Hamilton ja Webber pysähtyneenä maalisuoralla kilpailun keskeydyttyä kierroksella 33.
Maryna Beh’-Romantšuk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Beh’ vuoden 2013 MM-kilpailuissa. |  Beh’ vuoden 2013 MM-kilpailuissa. |  Beh’ vuoden 2013 MM-kilpailuissa. |  |
Maa:   Ukraina
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Doha 2019 | pituushyppy |  |
|  Hopeaa | Budapest 2023 | kolmiloikka |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2022 | kolmiloikka |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 2022 | kolmiloikka |  |
|  Hopeaa | Berliini 2018 | pituushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Toruń 2021 | pituushyppy |  |
|  Pronssia | Glasgow 2019 | pituushyppy |  |
Maryna Oleksandrivna Beh’-Romantšuk (o.s. Beh’, ukr. Марина Олександрівна Бех-Романчук, s. 18. heinäkuuta 1995 Hmelnytskyin alue) on ukrainalainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja.
Pituushypyssä Beh’-Romantšuk on saavuttanut MM-hopeaa Dohassa 2019, EM-hopeaa Berliinissä 2018, sisäratojen Euroopan mestaruuden Toruńissa 2021 ja sisäratojen EM-pronssia Glasgow’ssa 2019. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän eteni loppukilpailuun, jossa jäi ilman tulosta, ja Tokion kesäolympialaisissa 2021 hän sijoittui viidenneksi, Eugenen MM-kilpailuissa 2022 kahdeksanneksi ja Münchenin EM-kilpailuissa 2022 neljänneksi. Kolmiloikasta Beh’-Romantšukilla on Euroopan-mestaruus Münchenistä 2022 ennätyksellään 15,02, MM-hopea Budapestista 2023 tuloksella 15,00 sekä sisäratojen MM-hopea Belgradista 2022. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kolmiloikassa 11:nneksi hypättyään karsinnassa 14,54 mutta loppukilpailussa vain 13,91. Pituushyppyennätyksensä 696 cm hän hyppäsi Toruńin hallikilpailussa helmikuussa 2020. Hänen aviomiehensä on huippu-uimari Myh’ailo Romantšuk.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maryna Beh’-Romantšuk Wikimedia Commonsissa
Mick Karn

Mick Karn vuonna 1982.
Mick Karn, oik. Antony Michaelides (24. heinäkuuta 1958 Nikosia, Kypros – 4. tammikuuta 2011 Lontoo, Britannia), oli englantilainen multi-instrumentalisti ja lauluntekijä, joka oli Japan-yhtyeen basisti 1974–1982.
Michaelidesilla todettiin vuonna 2010 pitkälle edennyt syöpä, ja hän kuoli tammikuussa 2011.
Aiheesta muualla

Mick Karnin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Matti Möttönen

Matti Kaarlo Möttönen (17. toukokuuta 1935 Ristijärvi – 4. joulukuuta 1988 Espoo) oli suomalainen lääkäri ja professori. Hän oli vuosina 1977–1988 Helsingin yliopiston oikeuslääketieteen professori. Möttönen tutki väkivaltaan kuolleiden sairauksia. Hän kehitti menetelmän hukkumiskuoleman osoittamiseksi.
Möttönen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1954 ja palveli vuonna 1956 ensimmäisissä suomalaisissa YK:n rauhanturvajoukoissa Siinailla. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Turun yliopistosta 1964 ja väitteli vuonna 1969 tohtoriksi sydänveritulppien ja sepelvaltimoiden kovettumistaudin esiintymisestä suomalaisissa ruumiinavausaineistoissa. Väitöskirja oli osa vuosina 1964–1965 toteutettua kansainvälistä tutkimusta. Möttönen oli Turun yliopistossa vuodesta 1972 patologian ja vuodesta 1974 oikeuslääketieteen dosentti, kunnes hänet vuonna 1977 nimitettiin Helsingin yliopiston oikeuslääketieteen professoriksi. Hän oli Suomen oikeuslääketieteen yhdistyksen puheenjohtaja.
Matti Mäki

Matti Mäki (s. 17. maaliskuuta 1982 Oulu) on suomalainen kilpauimari ja uintivalmentaja. Hän edusti Suomea Ateenan olympialaisissa 2004, jossa hän oli 100 metrin selkäuinnin alkuerien 36. ajalla 57,57 ja 200 metrin selkäuinnin alkuerien 33. ajalla 2.06,29.
Uinnin lisäksi Mäki on harrastanut muun muassa seiväshyppyä ja balettitanssia. Uintiurallaan Mäki edusti Simmis Unitedia.
Mäki lopetti uintiuransa vuonna 2006 ja on sen jälkeen toiminut uintivalmentajana.
Matti Mäkinen (teollisuusneuvos)

Matti Wilhelm Mäkinen (24. tammikuuta 1920 Töysä – 22. helmikuuta 2017 Seinäjoki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Mäkisen vanhemmat olivat kaupanhoitaja Paavo Oskari Mäkinen ja Anja Senja Pennala ja puoliso vuodesta 1945 sairaanhoitaja Annikki Ellen Elisabet Rinta-Jouppi. Mäkinen tuli ylioppilaaksi Seinäjoen yhteislyseosta 1940 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun puunjalostusosastolta 1947. Hän oli Yhtyneet Paperitehtaat -yhtiön Simpeleen tehtaan käyttöinsinööri 1947–1957, teknillinen johtaja 1958–1962, isännöitsijä 1963–1972 ja tehtaanjohtaja 1972–1976. Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n johtokunnan jäsen Mäkinen oli 1962–1971, johtajiston jäsen 1971–1980 ja johtaja 1976–1980. Hän oli Simpeleellä kunnanvaltuuston jäsen 1961–1972, varapuheenjohtaja 1962–1964 ja puheenjohtaja 1965–1972. Mäkinen vaikutti osaltaan merkittävästi Simpeleen ja Rautjärven kuntien yhdistämiseen 1973 ja toimi yhdistymisen jälkeen Rautjärven kunnanvaltuuston puheenjohtajana 1973–1980. Hänellä oli myös useita muita yhteiskunnallisia ja liike-elämän luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonnimen Mäkinen sai 1979.
Matthias Erzberger

Matthias Erzberger vuonna 1919.
Matthias Erzberger (20. syyskuuta 1875 Buttenhausen, Württemberg – 26. elokuuta 1921 Schwartzwald, Baden) oli saksalainen keskustapoliitikko, joka muistetaan parhaiten ensimmäisen maailmansodan aikana esittämistään rauhanvaatimuksista sekä toimimisestaan sodan päättäneen Compiègnen aselevon saksalaisena allekirjoittajana. Erzberger toimi myös Saksan valtiovarainministerinä vuosina 1919–1920. Äärioikeistolainen terroristijärjestö Organisation Consul salamurhasi hänet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matthias Erzberger Wikimedia Commonsissa