stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vartija
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan koulutus > Ammatillinen koulutus turvallisuusalalla > Vartijan ammattitutkinto

Vartijan ammattitutkinnosta käytetään yleisesti lyhennettä VAT. Aikaisemmin Valtioneuvoston asetus yksityisistä turvallisuuspalveluista (534/2002) 9§ 2.mom määritti että koulutuksen suorittaneen vartijan tuli kiinnittää A-kirjain olkapoletteihinsa merkiksi suoritetusta vartijan ammattitutkinnosta. Uuden lain yksityisistä turvallisuuspalveluista 2017 määräämänä A-kirjainta ei enää 1.4.2017 alkaen saa käyttää.
VAT:n pakolliset osat ovat vartijan työn perusteet, vartijan peruskurssi, vartioimistoiminta turvallisuusalalla, pelastustieto, turvallisuustekniikka ja uhkatilanteiden hallinta. Lisäksi opiskelija opiskelee kaksi valinnaista osaa seuraavista: vastaanottopalvelu, paikallisvartiointi, piirivartiointi ja hälytystehtävät, myymäläturvallisuus, järjestyksenvalvonta, kuljetusturvallisuus, henkilöturvallisuus, yrittäjyys.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan koulutus > Ammatillinen koulutus turvallisuusalalla > Turvallisuusvalvojan erikoisammattitutkinto

Turvallisuusvalvojan erikoisammattitutkinto on turvallisuusalan ylempi asiantuntija- ja esimiestutkinto joka mahdollistaa koulutuksen suorittaneen henkilön hakea sisäministeriöltä hyväksyntää vartioimisliikkeen vastaavaksi hoitajaksi.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan koulutus > Vuosittainen voimankäytön kertauskoulutus

Vartioimisliikkeen on vuosittain järjestettävä vartijoille voimankäytön kertauskoulutus joka sisältää teorian lisäksi käytännön harjoitteita. Vartioimisliikkeen tulee ylläpitää rekisteriä kertauskoulutuksen suorittaneista henkilöistä. Kouluttajana tulee olla henkilö joka on saanut vartijan voimankäyttökouluttajan kouluttajakoulutuksen poliisiammattikorkeakoulussa.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan asu

Vartijan tulee olla vartioimistehtävää suorittaessaan pukeutunut vartijan asuun. Asun on oltava muiden samassa yrityksessä sisällöltään samankaltaisia tehtäviä suorittavien vartijoiden osalta yhteneväinen. Vartijan asu ei saa muistuttaa viranomaisilla käytössä olevia vaatetuksia.
Vartijan asun vasemmassa rintamuksessa on oltava merkittynä sanapari vartija, väktare. Lisäksi rintamuksessa on oltava vartioimisliikkeen nimi tai vakiintunut liikemerkki. Päällystakin, haalarin ja sadeasun selässä on oltava merkitty "vartija" tai "väktare", mikä voidaan merkitä myös päähineeseen. Vartijan asussa ei saa olla näkyvillä muita merkkejä, tekstejä tai kuvioita kuin edellä mainitut. Vartijan asun käytöstä voidaan kuitenkin tietyin edellytyksin poiketa.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan asu > Asematunnukset ja arvomerkit

Asetuksen mukaan vartijan asussa käytettävät arvomerkit on kiinnitettävä olkapoletteihin. Jotkin vartiointiliikkeet Suomessa käyttävät olkapoleteissaan muitakin vartijan asemaa osoittavia merkkejä. Yleisin merkintätapa lienee olkapoletteihin merkityt pysty- tai vaakaviivat. Kaikki yritykset eivät olkapoletteja käytä, eikä niiden käyttö ole pakollista. Merkinnät ovat yrityskohtaisia, ja ne saattavat osoittaa vartijan tehtävää, arvoa, työnjohdollista oikeutta tai työsuhteen kestoa.
Alla olevassa listassa on merkitty joitakin käytössä olevia suhteellisen yleisiä tehtävätunnuksia. Merkinnät ja tehtävän sisältö vaihtelevat yrityksittäin.
| olkapoletti | merkitys  |
| --- | --- |
1 kapea nauha: vanhempi vartija
2 kapeaa nauhaa: ylivartija
3 kapeaa nauhaa: kohde-esimies
4 kapeaa nauhaa: vuoroesimies
1 leveä nauha: palveluesimies toimihenkilö
2 leveää nauhaa: palvelu- tai kenttäpäällikkö
3 leveää nauhaa: aluepäällikkö tai yksikön johtaja
4 leveää nauhaa: toimitusjohtaja tai varatoimitusjohtaja
Vartioimisliikkeen vastaava hoitaja (vartioimisliike) voi tietyissä tilanteissa lain sen mahdollistaessa määrittää toimeksiantokohtaisesti tehtävän jossa vartija voi käyttää muuta kuin vartijan asua. Tällainen voi olla esimerkiksi rikoksen paljastamiseen liittyvä toimeksianto.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan estäminen

Rikoslain 17 luvun 6 §:n mukaisesti järjestystä ylläpitävän henkilön vastustamisesta säädetään seuraavasti: Joka käyttämällä tai uhkaamalla käyttää väkivaltaa estää tai yrittää estää järjestystä ylläpitävää henkilöä suorittamasta hänelle lain tai asetuksen nojalla kuuluvaa tehtävää tai muuten vaikeuttaa sanotun tehtävän suorittamista, on tuomittava, jollei laissa muualla säädetä ankarampaa rangaistusta, järjestystä ylläpitävän henkilön vastustamisesta sakkoon tai vankeuteen enintään kuudeksi kuukaudeksi.
Ns. "väkivallaton vastustaminen" on oikeuskäytännön mukaan päiväsakolla rangaistava teko, väkivaltaisesta vastustamisesta maksimirangaistus on puoli vuotta vankeutta. Tämän vuoksi järjestystä ylläpitävän henkilön vastustaminen on peruste kiinniotolle.
Poliisille tuli tietoon vuonna 2016 yhteensä 2 645 järjestystä ylläpitävän henkilön vastustamista suomessa.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Toimeksiantosopimus

Toimeksiantosopimus on sopimusasiakirja, jonka vartioimisliike tekee sopimuksen vartiointipalvelusta tilaajan kanssa. Lain mukaan sopimuksen on sisällettävä vähintään seuraavat asiat: Toimeksiantajan nimi ja osoite, vartioimisliikkeen nimi ja osoite, vartioimistehtävät joita sopimus koskee, alueet sekä kohteet joita sopimus koskee, toimeksiannosta suoritettava korvaus ja määräytymisperusteet sekä alkamispäivä ja kesto.
Toimeksiantosopimus voidaan tehdä koskien seuraavan laatuisia vartioimistehtäviä: omaisuuden vartioiminen, henkilön koskemattomuuden turvaaminen, vartioimiskohteeseen tai toimeksiantajaan kohdistuneiden rikosten paljastaminen sekä järjestyksenvalvonta, jolloin tehtävää hoitamaan tulee asettaa järjestyksenvalvoja.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Tapahtumailmoitus

Yksityisistä turvallisuuspalveluista annettu laki vaatii, että vartija tekee tapahtumailmoituksen aina, kun hän käyttää lain sallimia valtuuksiaan. Vartijan on tapahtumailmoituksessa mainittava nimensä ja vartioimisliike, jonka palveluksessa hän on, tapahtuma-aika ja -paikka, onko hän ottanut jonkun kiinni, tehnyt jollekin turvallisuustarkastuksen tai poistanut jonkun vartioimisalueelta, onko hän käyttänyt käsirautoja, patukkaa, teleskooppipatukkaa, kaasusumutinta tai koiraa taikka ottanut esille ampuma-aseen tai käyttänyt sitä sekä toimenpiteen kohteena olleen henkilön tai hänen itsensä tilanteessa saamat vammat.
Tapahtumailmoituksessa voidaan tarvittaessa mainita toimenpiteen kohteena olleen henkilön tuntomerkit sekä havaintoja kohdehenkilön käyttäytymisestä ja tilasta. Tapahtumailmoituksessa on lisäksi oltava tarkempi selostus tapahtumasta sekä tapahtuman johdosta suoritetuista toimenpiteistä. Vartijalle on siis laissa annettu myös oikeus tehdä merkintöjä tapahtuneesta rikoksesta, rikoksentekijästä, henkilö- ja yhteystiedoista ja tämän tuntomerkeistä henkilörekisterilain tätä estämättä. Näitä merkintöjä ei kuitenkaan saa käyttää muussa yhteydessä. Vartiointiliike ei saa pitää rikoksesta epäillyistä erillistä rekisteriä.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan oikeudet ja velvollisuudet > Vartijan tehtäväalueen rajaaminen

Vartija työskentelee vartioimisliikkeen palveluksessa, ja hänen oikeutensa ovat voimassa vain toimeksiantosopimuksessa määritetyllä alueella tai tietyssä nimetyssä tehtävässä, joskaan lain suoma kiinniotto-oikeus ei pääty vartioimisalueen rajalle ja vartioimisalueen ulkopuolellakin vartija voi käyttää pakkokeinolain mukaista yleistä kiinniotto-oikeutta.
Vartijan oikeudet perustuvat yksityisistä turvallisuuspalveluista annettuun lakiin, (LYTP, 1085/2015). Yleinen kiinniotto-oikeus perustuu pakkokeinolain (806/2011) 2 luvun 2 §:än. Pakkokeinolain 2:3 § määrittelee yleisen kiinniotto-oikeuden yhteyteen voimakeinojen käyttömahdollisuuden kiinniottamisen toimittamiseksi.
Vartija työskentelee hyvin pitkälle jokamiehen oikeuksien voimin. Lisäksi uudessa laissa on vartijalle annettu poistamisoikeus, oikeus voimakeinojen käyttöön sekä oikeus turvallisuustarkastuksen suorittamiseen kiinnioton yhteydessä jotka eivät ole jokamiehenoikeuksia. Lisäksi vartijalla on pakkokeinolain mukainen yleinen kiinniotto-oikeus, joka on sisällöltään lähes sama myös yksityisistä turvallisuuspalveluista annetussa laissa.
Lisäksi vartijat saattavat suorittaa myös tehtäviä, joihin heillä ei ole lainsäädännössä annettua oikeutta. Tällaisia saattavat olla esimerkiksi ajoneuvoihin tai työntekijöihin kohdistuvat tarkastukset. Tällaiset toimet ovat toimenpiteen kohteelle vapaaehtoisia ja lainsäädännöllisesti tällainen toimenpide suoritetaan loukatun suostumuksella.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan oikeudet ja velvollisuudet > Velvollisuus ilmoittaa törkeistä rikoksista

Yksityisistä turvallisuuspalveluista annettu laki velvoittaa vartijaa ilmoittamaan poliisille eräät törkeät, jo tapahtuneet rikokset. Ne ovat rikoslain 15 luvun 10 §:n 1 momentissa mainittuja rikoksia: Suomen itsemääräämisoikeuden vaarantaminen, maanpetos, törkeä maanpetos, vakoilu, törkeä vakoilu, valtiopetos, törkeä valtiopetos, raiskaus, törkeä raiskaus, törkeä lapsen seksuaalinen hyväksikäyttö, murha, tappo, surma, törkeä pahoinpitely, ryöstö, törkeä ryöstö, törkeä ihmisryöstö, panttivangin ottaminen, törkeä tuhotyö, törkeä terveyden vaarantaminen, ydinräjähderikos, aluksen kaappaus, törkeä ympäristön turmeleminen sekä törkeä huumausainerikos. Tavallisella kansalaisella edellä mainittujen rikoksien ilmoitusvelvollisuus on vain silloin, kun rikokset ovat vielä estettävissä.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan oikeudet ja velvollisuudet > Poistaminen

Vartijalla on oikeus poistaa henkilö vartioimisalueeltaan, jos poistettava ei noudata alueen omistajan, haltijan tai tämän edustajan antamaa poistumiskehotusta tai jos on ilmeistä ettei poistettavalla ole oikeutta oleskella alueella ja vartija on kehottanut häntä poistumaan. Kysymyksessä on erioikeus, jota ei ole tavallisella kansalaisella.
Poistamistoimenpide saattaa johtaa siihen, että vartijalle tulee velvollisuus huolehtia toimenpiteessä kohteen turvallisuudesta siten kuin rikoslain 21 luvussa 14 ja 15 §:ssä säädetään heitteillepanosta sekä pelastustoimen laiminlyönnistä.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan oikeudet ja velvollisuudet > Pääsyn estäminen

Vartijalla on oikeus estää toimialueelleen pääsy siinä tapauksessa että poistamisoikeus täyttyisi mikäli henkilö siirtyisi vartioimisalueelle ja poistamiseen on lainmukainen peruste. Vartijan ei siis tarvitse odottaa henkilön tunkeutumista alueelle jos hänet sieltä joka tapauksessa voitaisiin poistaa.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan oikeudet ja velvollisuudet > Kiinniottaminen

Kiinniotolla tarkoitetaan jokaista laillisessa tarkoituksessa toimeenpantua pakkokeinoa, jossa estetään henkilön poistuminen alueelta. Vartija tekee toimenpiteen kohteelle selväksi että hänen poistumisensa  tullaan estämään. Kiinniottoon ei välttämättä liity fyysistä kontaktia, vaan se voi tapahtua sanallisesti.
Lain yksityisistä turvallisuuspalveluista (LYTP) 16 §:n mukaan vartijalla on vartioimistehtävää suorittaessaan oikeus ottaa kiinni verekseltä tai pakenemasta tavattu rikoksentekijä, jos rikoksesta saattaa seurata vankeutta tai jos rikos on lievä pahoinpitely, näpistys, lievä kavallus, lievä luvaton käyttö, lievä moottorikulkuneuvon käyttövarkaus, lievä vahingonteko tai lievä petos. Myös näpistyksen yritys on kiinnioton peruste. Vartijan on lain mukaan luovutettava kiinniotettu viipymättä poliisille.
Lain mukaan kiinniotto-oikeus vartijalla (kuten myös pakkokeinolain mukainen yleinen kiinniotto-oikeus) syntyy myös kaikissa sellaisissa teossa joista saattaa seurata vankeutta.
Vartijalla on kiinniotto-oikeutta käyttäessään oikeus pitää henkilöä säilytyshuoneessa mikäli kiinni otettu käyttäytyy vaaraa-aiheuttavasti. Henkilöä ei kuitenkaan saa jättää tilaan yksin.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan oikeudet ja velvollisuudet > Turvallisuustarkastus

Kiinnioton yhteydessä vartija voi myös suorittaa turvallisuustarkastuksen vaarallisten esineiden tai aineiden pois ottamiseksi. Vaarallisia esineitä ovat yleisimmin erilaiset teräaseet ja huumeruiskut. Vaarallisilla aineilla tarkoitetaan esimerkiksi erilaisia sumutteita tai kemikaaleja, joilla saatetaan kyetä aiheuttamaan henkilövahinkoja. Mikäli kiinniotettu vastustaa tarkastusta, voi vartija käyttää suhteellisesti välttämättömiä voimakeinoja. Kiinniotettu sekä turvallisuustarkastuksessa pois otetut esineet ja aineet on luovutettava viipymättä poliisille.
Turvallisuustarkastuksen tekemiseen ei vaadita erillisiä perusteita, vaan vartija on vartioimistehtäviä suorittaessaan oikeutettu sen tekemiseen jokaisen kiinnioton yhteydessä.
Kun kiinniotto-oikeus on sidottu vartiointitehtävään, ei turvallisuustarkastukseen ole oikeutta jos vartija työvuorossaan vartiointityöhön liittymättömässä tilanteessa käyttää pakkokeinolain mukaista yleistä kiinniotto-oikeutta. Joissain tapauksissa turvallisuustarkastuksen suorittaminen em. tilanteessa saattaisi tulla kyseeseen hätävarjelun edellytysten täyttyessä.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan oikeudet ja velvollisuudet > Voimankäyttöoikeus

Voimankäyttöoikeus perustuu Yksityisistä turvallisuuspalveluista annetun lain 2 luvun 17 §:än.
Jos poistettava, kiinni otettava tai turvallisuustarkastuksen kohteeksi joutunut yrittää estää vartijaa suorittamasta em. lakiin perustuvia henkilöön kohdistuvia toimia, on vartijalla oikeus sellaisten voimakeinojen käyttämiseen joita voidaan pitää puolustettavana. Lisäksi vartija voi käyttää tilanteeseen nähden tarpeellisia voimakeinoja, esimerkiksi pakkotilan tai hätävarjelutilan ollessa kyseessä. Vartijan käyttämien voimakeinojen liioittelusta säädetään rikoslaissa.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Korotettu rikosoikeudellinen suoja

Vartijalla on lakiin perustuvia tehtäviä suorittaessaan korotettu rikosoikeudellinen suoja. Säädöstä ei kuitenkaan sovelleta mikäli teosta on muualla laissa säädetty ankarampi rangaistus.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Voimankäyttövälineet

Vartijan voimankäyttövälineet ovat käsiraudat, kaasusumutin, vinyylipatukka, teleskooppipatukka sekä ampuma-ase. Koiraa ei luokitella voimankäyttövälineeksi vaan työvälineeksi.
Vartija saa kantaa työtehtävissään erikseen määriteltyjä voimankäyttövälineitä: kaasusumutinta, käsirautoja, sekä enintään 70 senttimetriä pitkää vinyylipatukkaa ja teleskooppipatukkaa. Ampuma-asetta (yleensä pistoolia tai revolveria) saa kantaa vain henkivartija- tai arvokuljetustehtävissä sekä yleisen edun kannalta merkittävän vartioimiskohteen vartioinnissa mikäli tehtävän suorittaminen sitä välttämättä edellyttää. Tällaisia kohteita ovat lähinnä ydinvoimalat, lentokentät tai räjähdetehtaat.
Vartija, joka on suorittanut voimankäytön yleisen osan koulutuksen saa kantaa vinyylipatukkaa ja käsirautoja. Ampuma-asetta, kaasusumutinta ja teleskooppipatukkaa saa kantaa ainoastaan vartija, joka on saanut sisäasiainministeriön vahvistamat vaatimukset täyttävän erityisen voimankäyttökoulutuksen ja osoittanut vuosittain, että hänellä on riittävä ampuma-aseen käsittelytaito ja ampumistaito. Päätöksen ampuma-aseen kantamisesta tekee vartioimisliikkeen vastaava hoitaja kunkin toimeksiannon osalta erikseen. Jos vartija on käyttänyt ampuma-asetta, vartioimisliikkeen on viivytyksettä ilmoitettava asiasta poliisille. Väliaikainen vartija ei saa kantaa voimankäyttövälineitä.
Tyypillinen OC-juovakaasusumutin.
Tyypillisiset ketjukäsiraudat.
Teleskooppipatukka avattuna (yllä) sekä suljettuna kuljetuskokoon (alla).
Vartijan on kannettava voimankäyttövälineitä asunsa alla siten, että ne eivät ole muiden havaittavissa. Jos voimankäyttövälineiden kantaminen vartijan asun alla ei ole mahdollista, niin niitä saadaan, ampuma-asetta lukuun ottamatta, kantaa vyöhön kiinnitettävissä umpikoteloissa. Patukka saadaan kuitenkin kantaa siltä osin näkyvissä kuin sen kantaminen asun alla tai umpikotelossa ei sen koon vuoksi ole mahdollista. Ampuma-asetta saa kantaa muiden havaittavissa olevalla tavalla vain, jos tehtävä tai tilanteen vaarallisuus poikkeuksellisesti sitä edellyttää. Jos vartioimistehtävässä käytetään muuta kuin vartijan asua, kaikki voimankäyttövälineet on kannettava asun alla.
Vartija voi pitää työssä mukanaan koiraa, jonka on suoritettava määräajoin tottelevaisuuskoe. Kokeesta tehdään merkintä koiraa pitävän vartijan vartijakorttiin. Koiran mukana pitämisestä päättää vartioimisliikkeen vastaava hoitaja. Koiraa ei ole merkitty vartijan voimankäyttövälineisiin, eikä sitä sellaisena saa käyttää. Väliaikainen vartija ei saa pitää mukanaan koiraa.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijaksi hyväksyminen

Vartijaksi hyväksymisen edellytyksiä ovat: Iältään täyttänyt 18, mutta alle 68 vuotta, on suorittanut vaaditut vartijaksi hyväksymistä edellyttävät koulutukset, tunnetaan rehelliseksi ja luotettavaksi, on henkilökohtaisilta ominaisuuksiltaan tehtävään sopiva, on taustaltaan nuhteeton. Lisäksi vartijaksi jo hyväksytystä henkilöstä voidaan tehdä turvallisuusselvitys joko perusmuotoisena tai suppeana riippuen siitä, miten tärkeä vartioitava kohde on. Tähän vaaditaan kuitenkin tarkastettavan suostumus. Turvallisuusselvitys tehdään suppeana ennen vartijaksi hyväksymistä. Rehellisyyttä ja luotettavuutta voi poliisi käytännössä kontrolloida ainoastaan erilaisten rekisterien avulla. Todetut rikokset ja jotkin epäillyt räikeämmät rikkeetkin voivat heikentää hakijan mahdollisuuksia saada vartijakortti.
Vakituisen vartijan hyväksyminen on voimassa viisi vuotta, ja se voidaan uusia, jos hakija täyttää edelleen vartijaksi hyväksymisen edellytykset. Väliaikaiseksi vartijaksi henkilö voidaan hyväksyä kalenterivuodessa enintään neljän kuukauden ajaksi, joka voi koostua yhdestä tai useammasta jaksosta. Poliisi antaa hyväksymälleen vartijalle vartijakortin jonka avulla vartija voi todistaa hyväksyntänsä vartijaksi. Kortti sisältää myös tiedot mahdollisesta voimankäyttökoulutuksesta.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan toimenpiteiden lainmukaisuus

Vartijan toimenpiteen kohteeksi joutuvalla henkilöllä on oikeus saada tietoonsa mikä toimenpide on kyseessä, ja mihin lainkohtaan toimenpide perustuu. Toimenpiteen kohteelle on ilmaistava toimenpiteen peruste, vaikka sitä ei erikseen tiedusteltaisikaan. Lisäksi vartijan on esitettävä toimenpiteen kohteelle pyynnöstä vartijakortti, jossa on kuva, nimi ja tieto siitä, kuinka kauan vartijaksi hyväksyminen on voimassa. Vartijakortti on esitettävä vain toimenpiteen kohteelle. Jos toimenpiteen kohde pyytää korttia nähtäväkseen selvästi vain kiusanteko- tai painostustarkoituksessa, kortin voi jättää esittämättä. Kortin voi jättää esittämättä myös silloin, kun se on olosuhteiden pakosta mahdotonta. Mikäli vartija laiminlyö vartijakortin esittämisvelvollisuuden, saattaa hän syyllistyä vartioimisliikerikkomukseen.
Kohdehenkilöllä on oikeus saada myös vartioimisliikkeen vastaavan hoitajan yhteystiedot, ja halutessaan hän voi saada vastaavan hoitajan tarkistamaan toimenpiteen laillisuuden. Katsoessaan ettei vartijan suorittama toimenpide ollut lainmukainen, kohdehenkilöllä on oikeus saattaa asia poliisin tutkittavaksi tekemällä rikosilmoitus. Tällöin poliisi tutkii vartijan toiminnan laillisuuden, ja mikäli on aihetta epäillä rikosta, suorittaa myös esitutkinnan ja saattaa asian syyttäjälle syyteharkintaa varten. Kysymyksen vartijan toimenpiteen laillisuudesta ratkaisee viime kädessä tuomioistuin normaalissa rikosoikeudenkäyntimenettelyssä.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartijan toimenpiteiden lainmukaisuus > Rikosoikeudellinen virkavastuu

Vartija ei ole niin sanotussa hallinto-oikeudellisessa virkamiesasemassa. Heitä ei pidetä virkamiehinä siinä merkityksessä kuin mitä yleisesti ottaen virkamiehellä tarkoitetaan, sillä he ovat työsuhteessa. Tästä huolimatta vartijat toimivat rikosoikeudellisella virkavastuulla. Tämä merkitsee sitä, että heihin voidaan soveltaa rikoslain 40 luvun virkarikossäädöksiä. Virkavastuu johtuu siitä, että vartija käyttää tehtäviensä hoitamiseen julkista valtaa. Rikoslaissa olevan lainsäädännön sekä eduskunnan perustuslakivaliokunnan lausuntojen perusteella virkavastuu on selvä.
Virkavastuusäännösten avulla on ennen kaikkea haluttu korostaa sitä, että jos muille kuin viranomaistahoille annetaan julkisen vallan käyttämiseen liittyviä tehtäviä, liittyy vallan käyttöön myös erityinen vastuu. Niiden merkitys on kuitenkin varsin vähäinen. Vartijan toimenpiteiden lainmukaisuus voidaan tästä syystä kanteluteitse alistaa tarvittaessa eduskunnan oikeusasiamiehen tutkittavaksi.
Vartioimisliiketoiminta Suomessa > Vartiointialan työehtosopimus Suomessa

Vartiointialalla on yleissitova työehtosopimus (TES), Vartiointialan työehtosopimus 2008-2010 joka määrittelee vartiointialan palkat, työehdot sekä muut työehtosopimuksen piiriin kuuluvat seikat.
Muu vartioimistoiminta > Yövartija

Yövartijoita työskentelee erityisesti teollisuudessa, sairaaloissa ja vastaavissa laitoksissa. Heidän tehtävänsä ovat moninaisia ja painottuvat kunkin työpisteen luonteen mukaan. Tärkein tehtävä on huolehtia, ettei vartioidulle alueelle tule asiattomia. Lisäksi vartijat huolehtivat ovien lukituksesta.
Sairaaloissa tehtäviin saattoi aiemmin kuulua muun muassa happipullojen vaihtoa, vainajien siirtoja osastoilta ruumishuoneeseen, jätteenpolttouunien valvontaa ja vastaavia. Ennen keskuslukitusten käyttöön tuloa vartijoiden tehtäviin kuului myös ulko-ovien ja porttien sulkeminen illalla ja avaaminen aamulla.
Monissa paikoissa käytetään yhä niin sanottua vartijankelloa: se on mukana kannettava kellolaite, johon tehdään merkinnät eri puolilla vartioitavaa aluetta olevilla paikallisavaimilla vartiokierrosten aikana.
Aiemmin kelloissa oli päivittäin vaihdettava paperikiekko, johon kello merkitsi avaimen käyttöajat, mutta sittemmin käyttöön otettiin pitempiä ajanjaksoja rekisteröivä kello jossa merkinnät tulivat erilliselle paperinauhalle. Nykyään käytössä on pääasiassa tietokonepohjaisia laitteita, joilla luetaan entisten avainten paikalle sijoitettuja viivakoodeja tai magneettisia merkkejä.
Joissakin laitoksissa, mm. Suomen Pankissa, vartijat kantoivat aiemmin mukanaan erillisiä avaimia, joilla oli vedettävä määräajoin erillisissä pisteissä olevat kellot, jotka toimittivat automaattisesti hälytyksen jos jäivät vetämättä. Nykyään ne on korvattu numerokoodinäppäimillä. Vartiokierrokset kirjattiin erilliseen päiväkirjaan, joka sittemmin korvattiin itsejäljentävillä lomakkeilla. Nykyisin huomiot kirjataan tietokoneelle.
Muu vartioimistoiminta > Yövartija > Historia

Maaseudulla yövartijoita asetettiin Etelä-Pohjanmaan rintapitäjiin 1800-luvun alkuvuosina. Yövahtien asettamiseen vaikutti erityisesti se, että puukkojunkkariajan nuoret miehet ryhtyivät ottamaan laitumelta tai talleista toisten hevosia ja ajelivat niillä pitkin kyliä ja pitäjiä. Luvattomat hevosajelut olivat tunnettuja ainakin jo 1801 Ylihärmässä, josta villitys levisi naapuriseurakuntiin. Pian tämän jälkeen hevoshurjastelut kiellettiin useimmissa pitäjissä uhkasakoin, ja esimerkiksi vuosina 1840–1889 yli 450 eteläpohjalaista sai luvattomista ajeluistaan käräjäsakon. Eniten sakkoja jaeltiin Suur-Lapuan ja Kyrönmaan pitäjissä.
Varhaisin tieto yövahtien asettamisesta on Mustasaaresta vuodelta 1805, Kauhavalla niitä oli 1810 ja Laihialla vähän myöhemmin. Vahtien tehtävänä oli luonnollisesti tavallistenkin varkauksien estäminen, ja lopulta heidän toimialansa laajentui koskemaan kylän paloturvallisuutta etenkin syksyisin, jolloin tulipalovaara oli puintiriihien lämmittämisen takia erityisen suuri. Jurvan kylissä yövartijoita  kutsuttiin myös riihivartijoiksi, ja siellä vahtivuoro siirtyi aina tietyssä järjestyksessä talosta toiseen. Vartiossa oli tavallisesti kaksi miestä kerrallaan, jotka kuljettivat mukanaan vahtipomppaa eli oltermanninsauvaa muistuttavaa keppiä, joka tehtävän aamuyöllä päättyessä vietiin seuraavana vartiovuorossa olevan talon portaille.
Yövahdit olivat toiminnastaan vastuussa kylähallinnolle, joten oltermannit valvoivat heidän toimintaansa. Levottomissa pitäjissä vahdit saattoivat joutua nuorten miesten hyökkäysten kohteiksi, joten vakaviltakaan yhteenotoilta ei voitu välttyä. Siksi vahdit saatettiin varustaa asein ja jopa kiväärein. Kauhavalla vahdinpitoon määrättiin 1860-luvulla venäläisiä kasakkojakin.