Costa Rica
Maantiede

Costa Rica sijaitsee Keski-Amerikan kannaksella, sen pohjoispuolella on Nicaragua ja kaakkoispuolella Panama. Sen koillisrannikkoa huuhtelee Karibianmeri ja lounaisrannikkoa Tyynimeri.
Costa Rican läpi kulkee kaksi vuorijonoa. Niistä pohjoisempi on Cordillera Volcánica ja eteläisempi Cordillera de Talamanca. Kolmeen osaan jakautuva Cordillera Volcánica on tunnettu tulivuoristaan. Cordillera de Talamanca on geologialtaan täysin erilainen: se on suuri graniittinen batoliitti. Siellä on myös maan korkein vuori Cerro Chirripó (3 819 m).
Vuoristojen väliin jää niin sanottu keskuslaakso, jonka Tyynenmeren ja Karibianmeren välinen vedenjakaja jakaa kahteen osaan. Itäinen osa virtaa Reventazónjokea pitkin Karibianmereen ja läntinen osa Grande de Tárcolesia pitkin Tyyneenmereen. Vuoristojen pohjois- ja eteläpuolelle jäävät rannikkotasangot, jotka kohoavat maksimissaan 120 metriin. Ne muodostavat viidesosan maan pinta-alasta. Tyynenmeren puoleinen rannikkotasanko on huomattavasti kapeampi.
Pääkaupunki San Jose sijaitsee maan keskiosassa tierra templadalla. Siellä yöt ovat paljon viileämpiä ja päivät vähemmän kuumia ja kosteita kuin merenpinnan tasalla. Karibianmeren puoleisella rannikolla sataa enemmän kuin Tyynenmeren rannikolla. Karibianmeren puolella koilliset pasaatituulet tuovat kosteutta tasaisesta ympäri vuoden, mutta Tyynenmeren rannikolla on selkeä sadekausi. Rannikon pohjoisosissa sadekausi on touko–lokakuussa ja eteläosissa huhti–joulukuussa.
Costa Rican pinta-alasta on suojeltuna suurempi osuus kuin minkään muun valtion alueesta. Maassa on 186 suojelualuetta, joista 32 on kansallispuistoja. Tunnetuimmat ovat Manuel Antonion kansallispuisto kauniine rantoineen, Braulio Carrillon kansallispuisto valtatien varteen ulottuvine sademetsineen, Tortugueron kansallispuisto vesieläimineen, Irazún kansallispuisto, josta näkee kirkkaalla säällä molemmat rannikot, ja Poásin kansallispuisto, jossa on vulkaanista toimintaa. Area de Conservación Guanacaste on Unescon maailmanperintöluettelossa, samoin kuin Kookossaari ja osittain Panaman puolelle ulottuva La Amistadin suojelualue.
Costa Rica on metsäinen maa, ja lähes 60 prosenttia sen pinta-alasta on metsän peitossa. Costa Rica on ensimmäinen tropiikin maa, joka on pystynyt kääntämään metsäkadon. Metsiä oli vuonna 1987 enää 40 prosenttia maan pinta-alasta, mutta sen jälkeen maa on onnistunut lisäämään metsäalaa. Kolmasosa maasta on tiheää ainavihantaa sademetsää, mutta maan luoteisosan kuivemmilla alueilla on myös avointa kesävihantaa metsää. Karibian rannikolla on palmuja ja Tyynenmeren puolella Nicoyan- ja Dulcenlahdella mangrovea.
Costa Ricassa elää 200 nisäkäslajia, joista noin puolet on lepakoita. Lajeja oli aiemmin enemmän, mutta ihminen on metsästänyt ne sukupuuttoon. Nykyisinkin suuret nisäkkäät ovat uhanalaisia, mutta suojeluohjelmien ja -alueiden ansiosta niiden kannat ovat alkaneet elpyä. Costa Ricassa elää kuusi uhanalaista kissaeläintä: jaguarundi, puuma, pitkähäntäkissa, tiikerikissa, oselotti ja jaguaari. Apinoihin kuuluvat uhanalainen panamansaimiri sekä kapusiiniapinat ja mölyapinat. Lepakkolajeista erikoisin on kaloja pyydystävä kalastajalepakko. Maassa elää kolme muurahaiskarhulajia: tamandua, isomuurahaiskarhu ja pikkumuurahaiskarhu. Rannikolla tavataan manaatteja.