stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuutytönkorento
Levinneisyys ja elinympäristö

Kuutytönkorentoa elää Keski- ja Pohjois-Euroopan itäosissa, paikoin Irlannissa ja Ranskassa sekä Pohjois-Aasiassa Kamtšatkan niemimaalle asti. Suomessa laji elää lähes koko maassa, mutta sen yleisyys vaihtelee alueittain. Se elää Etelä- ja Keski-Suomessa harvinaisena ja yleisempänä Pohjois-Lapissa ainakin Inarijärven alueella. Muun muassa Lappeenrannan seudulta on 2000-luvulla löytynyt suurilukuisia esiintymiä. Toisaalta lajista ei tunneta havaintoja laajoilta alueilta Kainuusta ja Keski-Lapista. Ahvenanmaalta sitä ei ole havaittu.
Suomessa kuutytönkorennon elinympäristöt keskittyvät etelässä varsinkin suurille soistuneille lammille, joilla kasvaa paljon kelluslehtisiä kasveja, ja Inarijärven seudulla mäntyvaltaisten sora- ja hiekkamaiden matalille lampareille.
Elintavat

Kuutytönkorennon lentoaika ajoittuu toukokuun lopulta heinäkuun lopulle päälentoajan ollessa kesäkuussa. Etelä-Suomen varhaisen ja lyhyen lentoajan vuoksi laji saattaa vaikuttaa todellista harvinaisemmalta.
Naaras
Kura

| Kura |
| --- | --- |
 Kura Tbilisin kohdalla
Alkulähde:  Itä-Turkki
Laskupaikka:  Kaspianmeri
Maat:  Turkki, Georgia ja Azerbaidžan
Pituus:  1 364 km
Kura (turk. Kura, georg. მტკვარი, Mtkvari, azer. Kür) on joki Etelä-Kaukasiassa. Sen lähde on Itä-Turkissa, mistä se virtaa Georgian kautta Azerbaidžaniin, jossa siihen yhtyy oikealta sivujoki Araks, ja laskee Kaspianmereen. Joen pituus on 1 364 kilometriä.
Joidenkin määrittelyjen mukaan Kura muodostaa Aasian ja Euroopan rajan Suramin solan kohdalta alkaen.
Vanhoissa asiakirjoissa joki tunnetaan nimellä Kyrus (kreikaksi Kyros). Joen georgialainen nimi Mtkvari tarkoittaa ”hidasta”.
Kura oli aiemmin purjehduskelpoinen Tbilisiin asti, mutta siihen rakennettujen vesivoimaloiden myötä joki on madaltunut ja sen virtaus on hidastunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kura Wikimedia Commonsissa
Lapinrinne

Lapinrinne on alue Korkalovaaran kaupunginosassa Rovaniemen kaupungissa Lapin läänissä. Lapinrinne on pääosin omakotitaloaluetta, joka on rakennettu suurimmaksi osaksi 1980-luvulla. Lapinrinne sijoittuu Korkalovaaran pohjoisrinteelle, ja sitä reunustavat etelässä Rakkatie, idässä Kairatie sekä pohjoisessa kantatie 79. Kantatien ja Myllypuron väliin jäävää aluetta kutsutaan Ahokankaaksi. Lapinrinteen viereisiä alueita ovat mm. Vennivaara, Ylikylä ja Sahanperä.
Lapinrinteeltä löytyy entinen Lapin Ammattiopiston toimipiste jossa toimii nykyisin mm. Monitoimikeittiö sekä Vaaralammen koulu, K-Market, päiväkoti sekä Ravintola Kairakrouvi.
Rovaniemen keskustasta Lapinrinteelle kulkee paikallisliikenteen bussilinja numero 3.
Kristian Lumijärvi

Kristian Lumijärvi (sukunimi vuoteen 1907 Laxfeldt, 13. marraskuuta 1880 Kylmäkoski – 15. helmikuuta 1957 Sippola) oli suomalainen työkalumestari ja sosialidemokraattien kansanedustaja 1930-luvulla.
Palvelija Vilhelmiina Laxfeldtin poikana syntynyt Lumijärvi työskenteli maa-, metsä- ja puutyöläisenä. Ennen vuotta 1919 hän asui myös ulkomailla Saksassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja viimeksi kuuden vuoden ajan Englannissa. Palattuaan Suomeen Lumijärvi oli Uudenmaan sosialidemokraattisen piirin toimitsijana noin 10 vuotta sekä Viipurin läänin itäisen ja läntisen vaalipiirin sosialidemokraattien piirisihteerinä. Sotien jälkeen hän oli Työtehoseuran palveluksessa työkalumestarina opastaen metsätyömiehiä työkalujen kunnostuksessa.
Lumijärvi oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1933–1936 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa ja oli myös Espoon kunnanvaltuuston jäsenenä.
Lumijärvi oli naimisissa vuodesta 1912 Alma Matilda Vuoren kanssa.
Kotisatama

| Kotisatama |
| --- | --- |
Kestoaika:  45 minuuttia
Pääosissa:  Jaakko Selin
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  1. syyskuuta 2006 – 14. joulukuuta 2007
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  47
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Production House
Kotisatama on vuosina 2006–2007 Yle TV1-kanavan perjantai-illoissa esitetty suomalainen tv-ohjelmasarja, jossa Jaakko Selin jututti ulkomailla asuvia suomalaisia, Suomeen muuttaneita muunmaalaisia tai muulla tavoin tiettyyn maahan, kaupunkiin tai kulttuuriin vahvoja siteitä solmineita henkilöitä. Kukin jakso keskittyi tiettyyn paikkaan tai kulttuuripiiriin.
Jaksot ja vieraat > Syksy 2006

1.9.2006 Kreikka: kirjailija Anja Snellman, Merja Tuominen-Gialitaki, kuopiolaiset Heikki ja Eila Elo.
8.9.2006: Taiwanissa varttunut Jouni Hilvo, Pekingissä kiinalaista lääketiedettä opiskeleva Petra Vallisaari, Suomessa asuva taiji-kouluttaja Wei Huo.
15.9.2006: Ranskan Pyreneillä asuneet teatteriohjaaja Otso Kautto ja varhaiskasvattaja Marianna Kautto, Bretagnesta kotoisin oleva Nicolas Baron, parfymööri Max Perttula ja vaatekauppias Kaarina Kivilahti.
22.9.2006 Japani: torniolaiset Naoko ja Veli-Matti Söderström, vaihto-oppilaita majoittavat Anne ja Jukka Olsson kertovat ja ikebana-taitaja Marketta Forsell.
29.9.2006 Espanja: viinitilan osakkaat Risto ja Soile Soikkeli, talvet Espanjassa viettävä kirjailija Raija Oranen, flamencotanssija Marianna Verdecia säestäjineen.
6.10.2006 Afganistan: 22 vuotta Kabulissa asunut Liisa Kingma, Suomeen 17-vuotiaana muuttanut Zarmina Razai, kuvataiteilija Philip von Knorring, toimittaja Kaius Niemi, sanakirjanlaatija Enzo Shijaku, ruokaa laittava Runo Afgal ja rubabinsoittaja Fahim Hasan.
13.10.2006: Kuubaan muuttanut Tytti Kotilainen, tytär Leona Kotilainen, suomenkuubalainen it-insinööri Gabriel Rosell, salsatanssijat Marika ja Ramon Silverio sekä toimittaja, matkanjärjestäjä Folke West.
20.10.2006: Albaniassa asuvat Irma Heinonen ja Leila Farin sekä sieltä Suomeen muuttaneet Ibadet Fazliova ja Harun Osmani.
27.10.2006: Virosta kesämökin ostaneet Riitta ja Ande Päiväläinen sekä Sikke Sumari ja Mirja von Knorring, virolaiset liikemiehet Gunnar Okk ja Valdar Liive.
3.11.2006: Keniassa asuvat Riku ja Kati Häyrynen, vuorikiipeilijä Pekka Peltonen ja suomalaistunut kenialaisjuoksija Wilson Kirwa.
10.11.2006: Malesiassa asuvat Ahti Aintila ja Salmieh Hassan-Aintila sekä Anitta Jokinen ja Niina Nordström.
17.11.2006: Brasiliassa tavanneet matkaopas Satu Tiainen ja capoeirista Gharronne Silva, biologit Ilari Sääksjärvi ja Matti Salo, Suomessa asuva brasilialaismuusikko ja -ravintoloitsija Sergio Machado sekä Hyvinkään Pelastusarmeijassa työskentelevät Rodrigo ja Deborah Miranda.
24.11.2006: Unkarissa vaellusta ja ratsastusta harrastavat Marjukka ja Kari Taivassalo, unkarilaisiin käsitöihin ihastunut Kaisa Väyrynen sekä isänsä puolelta unkarilainen kokki Sami Garam.
1.12.2006: irokeesisukuinen Tukholman yliopiston vertailevan uskontotieteen dosentti Thomas McElwain ja vaimonsa Ritva McElwain, intiaanikulttuurien tutkija Juha Hiltunen, navajoterapiaan tutustunut Markku Backman, Polvijärvellä luomusaippuaa valmistava yhdysvaltalainen Christina Harle-Silvennoinen sekä Yovan Nagwetch Wabanag-yhtyeineen.
8.12.2006 joulukulttuuria eri maista, vieraina joulukoristeita keräilevä Piippa Tandefelt, Yhdysvaltojen Minnesotasta kotoisin oleva Angie Pohja, joulupukkikeikoistaan eri maihin kertova Timo Pakkanen, vironvenäläinen Irina Louste sekä entinen Lucia-neito Anna-Charlotta Thibblin ja Helsingin laulun kuoro.
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirittäret

| Jyväskylän Kirittäret |
| --- | --- |

Koko nimi:  Jyväskylän Kirittäret
Perustettu:  2005
Entiset nimet:  Kirittäret   2005-
Kaupunki:  Jyväskylä
Kenttä:  Hippoksen pesäpallostadion
– kapasiteetti:  1850
Naisten sarjataso:  Superpesis
Värit:                

Toiminnanjohtaja:  Laura Nuutinen
Puheenjohtaja:  Henna Virkkunen
Naisten pelinjohtaja:  Mattias Kitola
Omistaja:  Jyväskylän Kirittäret ry.
Naisten SM-mitalit
Kultaa:  12 (2003, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2016, 2018, 2019, 2020, 2022)
Hopeaa:  8 (2001, 2002, 2004, 2011, 2012, 2014, 2015, 2021)
Pronssia:  1 (2013)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirittärien vanha logo
Kirittärien logo 2012–2013
Jyväskylän Kirittäret on Jyväskylässä toimiva naisten Superpesisseura. Se eriytyi vuonna 2005 Jyväskylän Kiristä omaksi seurakseen, mutta Kirittärien nimeä on käytetty jo vuodesta 1999 alkaen. Seuran virallinen nimi oli vuosina 2005–2021 Jyväskylän Pesis ry, kunnes Kirittäret otettiin myös seuran viralliseksi nimeksi.
Joukkueen kotipelit pelataan Jyväskylän Hippoksen pesäpallostadionilla.
Saavutukset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |  |
| 1990 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 5. |  |
| 2000 | 9. | 2. | 2. | 1. | 2. | 1. | 1. | 1. | 1. | 1. |  |
| 2010 | 1. | 2. | 2. | 3. | 2. | 2. | 1. | 5. | 1. | 1. |  |
| 2020 | 1. | 2. | 1. |   |   |   |   |   |   |   |  |
| Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. | Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. | Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. | Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. | Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. | Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. | Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. | Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. | Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. | Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. | Pääsarja, 2. korkein mustalla, 3. korkein sinisellä. |  |
Saavutti Jyväskylän Kirin nimellä Suomen mestaruuden vuosina 1957, 1989, 1996 ja 1997, hopeaa vuonna 1958 sekä pronssia vuosina 1937, 1950, 1956, 1959, 1966, 1980, 1995 ja 1998. Kirittäret-nimeä on käytetty vuodesta 1999 lähtien, mutta pelasi vuodet 1999–2004 Jyväskylän Kirin lisenssillä.
Nimellä Kirittäret on saavutettu
Kultaa: 2003, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2016, 2018, 2019, 2020, 2022
Hopeaa: 2001, 2002, 2004, 2011, 2012, 2014, 2015, 2021
Pronssia: 2013
Halli-SM:ssä Kirittäret ovat saavuttaneet
Kultaa: 2003, 2004, 2005, 2006, 2008, 2010, 2015, 2016
Hopeaa: 1999, 2001, 2009, 2011, 2012, 2014, 2018, 2019, 2021
Pronssia: 2007
Kirittärien yleisöennätys on 3 781  viidennessä finaaliottelussa 15. syyskuuta 2012.
Pelinjohtajat

2005–2006: Armi Ahola
2007–2008: Katja Saari
2009–2010  Jussi Viljanen
2011       Marjut Hylkilä
2012      Jussi Viljanen
2013      Armi Ahola
2014–2016  Jussi Viljanen
2017 Jukka-Pekka Karttunen
2018–2021 Jussi Viljanen
2022 Jussi Viljanen, Mattias Kitola (8.7.2022 ->)
2023 Mattias Kitola
Junioritoiminta

Vuosina 2005–2015 seuran juniorijoukkueet pelasivat Jyväskylän Pesiksen nimellä. Vuodesta 2016 eteenpäin myös juniorit ovat pelanneet Kirittärien nimellä, ja vuodesta 2018 alkaen toiminnasta on vastannut Jyväskylän Kiri&Kirittäret Juniorit ry.
| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
B-tytöt: 
| B-tytöt |  Hopeaa | 2013, 2021 | 2 |  |
| B-tytöt |  Pronssia | 2014 | 1 |  |
C-tytöt: 
| C-tytöt |  Hopeaa | 2012 | 1 |  |
| C-tytöt |  Pronssia | 2011, 2019 | 2 |  |
D-tytöt: 
| D-tytöt |  Kultaa | 2010 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 7 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Palkitut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Etenijäkuningatar: Terhi Rönkä (2002, 2004)  Paula Järvi (2003, 2005, 2006)  Jenni Tolonen (2008)  Virpi Hukka (2014, 2015, 2016, 2018, 2019)  |  Lyöjäkuningatar: Ulla Mäkinen (2000, 2003)  Kirsi Hänninen (2004)  Katja Saari (2005)  |  Kärkilyöntikuningatar: Ulla Mäkinen (2000, 2003)  Terhi Rönkä (2004)  Katja Saari (2005)  Paula Rautiainen (2006, 2007)  Emma Körkkö (2016, 2017, 2018, 2019)  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vuoden lukkari: Katja Saari (2005)  Kaisa Salmela (2006, 2008, 2009, 2010)  Noora Patrikainen (2014, 2016)  Mari Mantsinen (2018, 2020, 2022)  |  Vuoden pesäpalloilija: Katja Saari (2001, 2003, 2005)  Kirsi Hänninen (2004)  Paula Rautiainen (2006, 2007)  Niina Rinkinen (2008)  Johanna Vikman (2009)  Emma Nieminen (2016, 2020)  Virpi Hukka (2018)  |  Vuoden tulokas: Noora Patrikainen (2014)  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kultainen maila: Paula Rautiainen (2005, 2006, 2007)  Niina Rinkinen (2008)  Tiina Tolonen (2012)  Emma Nieminen (2016)  Virpi Hukka (2018)  Siri Eskola (2019) |  Kultainen räpylä: Katja Saari (2005)   Johanna Vikman (2007)   Niina Rinkinen (2008)  Emma Nieminen (2015, 2016, 2017, 2018, 2020)  Eeva Mäki-Maukola (2023)  |  Pudotuspelien arvokkain pelaaja: Johanna Vikman (2009)  Niina Rinkinen (2010)  Tiina Tolonen (2014)  Virpi Hukka (2016)  Emma Sallinen (2018)  Siri Eskola (2019)  Ella Korpela (2020)  Eeva Mäki-Maukola (2022) |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Naisten Itä-Länsi-valinnat

| --- | --- |
 Kirsi Hänninen (1999, 2004)  Paula Lahjalahti (1999)  Ulla Mäkinen (1999, 2000, 2001, 2002, 2003)  Marjo Sipiläinen (1999)  Taru Ylä-Autio (2000)  Paula Järvi (2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007)  Marja Miesperä (2001)  Terhi Rönkä (2001, 2002, 2003, 2004)  Katja Saari (2001, 2002, 2003, 2004, 2005)  Kati Rantala (2002)  Johanna Vikman (2002, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013)  Maaru Seppä (2004, 2005, 2006, 2007, 2009)  Mervi Koistinen (2005, 2006, 2007)  Silja Rehunen (2005, 2006, 2007, 2008)  Niina Rinkinen (2005, 2006, 2008, 2009  Kaisa Salmela (2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011)  Jenni Tolonen (2007, 2008, 2009, 2010)  Riitta Holappa (2008, 2009, 2010)  Laura Nuutinen (2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014)  Susanna Ylä-Kero (2009)  Tiina Tolonen (2010, 2012, 2013, 2014, 2015) :  Essi Voutila (2010)  Elina Mäki (2011, 2012)  Jaana Paakkonen (2011)  Henna Kytösalmi (2012)  Susanna Puisto (2012)  Marjukka Urpelainen (2012, 2013, 2015, 2016, 2017, 2018)  Aino-Maija Haapamäki (2013)  Kira Andersson (2014, 2015, 2016)  Virpi Hukka (2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019)  Mira Kolehmainen (2014, 2015)  Emma Körkkö (2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022)  Noora Patrikainen (2014, 2015, 2016)  Aino-Kaisa Mantere (2016)  Mari Mantsinen (2017, 2019, 2022)  Iina Valkeejärvi (2017)  Eeva Mäki-Maukola (2018, 2019, 2022)  Siri Eskola (2019, 2021)  Ella Korpela (2019, 2021, 2022)  Jutta Myllyniemi (2021)  Laura Toikkanen (2021)  Venla Karttunen (2022)  Sara Kujanen (2022)
Aiheesta muualla

Joukkueen kotisivut
Kirittärien tilastoja (UrheiluSuomi.com)
Jyväskylän Pesiksen logo
Kiri&Kirittäret Juniorien logo
Lahden Kaleva

Lahden Kaleva on suomalainen urheiluseura. Se perustettiin vuonna 1925 nimellä Nyrkkeily- ja Urheiluseura Kaleva. Kaleva on Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseura. Sen nykyiseen ohjelmistoon kuuluvia lajeja ovat nyrkkeily, hiihto, uinti ja suunnistus. Kalevalla on toimintaa myös kuntoliikunnassa. Seuraa ovat edustaneet muun muassa yleisurheilijat Valto Olenius ja Soini Nikkinen sekä nyrkkeilijät, isä ja poika Esa ja Ville Hukkanen.
Kivipää-palkinto

Kivipää-palkinto on suomalainen kirjallisuuspalkinto, joka perustettiin vuonna 1999.
Palkinto voidaan myöntää joko yksittäisestä teosta, teoksesta tai kokonaisesta elämänurasta. Palkinto jaetaan Mikael Agricolan päivänä.
Palkitut

Nihil Interit, 2000
Leif Salmén 2001
Eero Ojanen 2002 teoksesta Kauneuden filosofia
Juha Hurme 2003
Aiheesta muualla

Uusi Kivipää-palkinto jakoon, (Arkistoitu – Internet Archive) Mtv, uutiset
M. G. Soikkeli: Kivipää-tonkka Nihil Interitille, Illusionisti
Laamat

| Laamat |
| --- | --- |
 Laama (Lama glama)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Kamelit Camelidae
Suku::  Laamat Lama  G. Cuvier, 1800
Katso myös
   Laamat Wikispeciesissä   Laamat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laamat (Lama) on kamelien heimoon kuuluva sorkkaeläinsuku. Sukuun kuuluvia lajeja ovat laama (Lama glama) ja guanako (Lama guanicoe), jota pidetään joskus laaman alalajina. Lisäksi alpakan on aiemmin katsottu kuuluvan laamojen sukuun, mutta nykyään se luokitellaan sukuun Vicugna.
Aiheesta muualla

Tätä et tiennyt laamasta – 5 outoa faktaa Andeilta Suomeen kotoutuneesta vartijaeläimestä Yle, 2021
Laamannikunta

Laamannikunta (ruots. lagsaga) on Ruotsissa käytössä ollut historiallinen oikeuspiiri, joka on tuomiokunnan vanhempi tyyppi. Alun perin laamannikunta tarkoitti aluetta, jossa tietty maakuntalaki oli voimassa ennen kuin ensimmäiset koko Ruotsia koskeneet lait säädettiin.
Ruotsin keskiaikaiset laamannikunnat

Keskiaikaisten rajojen mukainen Ruotsi (ilman Suomea) oli jaettu seuraaviin laamannikuntiin:
Itä-Götanmaan laamannikunta, johon kuului Itä-Götanmaan maakunta ja Smålandin maakunnan itäosasta pääosin nykyistä Kalmarin lääniä vastaava alue.
Länsi-Götanmaan laamannikunta, johon kuuluivat Länsi-Götanmaan ja Dalslandin maakunnat.
Närken laamannikunta, johon kuului Närken maakunta.
Södermanlandin laamannikunta, johon kuului Södermanlandin maakunta.
Tiohäradin laamannikunta, johon kuuluivat Smålandin maakunnan alueet Finnveden, Njudung ja Värend. Nimitys tulee siitä, että laamannikuntaan kuului kymmenen kihlakuntaa (härad).
Uplannin laamannikunta, joka muodostettiin 1200-luvun lopussa yhdistämällä Uplannin maakunnan Attundaland, Fjädrundaland, Tiundaland ja Roden sekä Gästriklandin maakunta, kaikki Mälarenin saaret Björkfjärdenistä itään ja kaikki Tukholman ulkopuoliset saaret Itämeressä. 1300-luvun aikana myös Norlannissa sijainneet maakunnat tulivat Uplannin laamannikunnan alaisuuteen.
Värmlannin laamannikunta, johon kuului Värmlannin maakunta.
Västmanlandin laamannikunta, johon kuuluivat Västmanlandin ja Taalainmaan maakunnat.
Öölannin laamannikunta, johon kuului Öölannin maakunta. Siellä sovellettiin Itä-Götanmaan maakuntalakia ennen oman maakuntalain tuloa ja Öölannin laamannin päätöksistä voitiin valittaa Itä-Götanmaan laamanille.
Vuonna 1559 perustettiin lisäksi Smålandin laamannikunta, johon tuli kuulumaan kaksitoista kihlakuntaa Smålandin maakunnan pohjois- ja itäosasta. Aikaisemmin ne olivat kuuluneet Itä-Götanmaan laamannikuntaan. Vuonna 1631 Smålandin laamannikunta ja Öölannin laamannikunta yhdistettiin Kalmarin läänin laamannikunnaksi.
Käännös suomeksi
Kiinan avaruustoiminta

Kiinan avaruustoiminta alkoi vuonna 1970, kun ensimmäinen kiinalainen satelliitti, Dong Fang Hong I, laukaistiin kiertoradalle.
Avaruusohjelmasta vastaa Kiinan avaruushallinto ja avaruuslaitteiden toteutuksesta China Aerospace Corporation. Hallinto luo avaruusohjelman ja yhtiömuotoinen osuus on vastuussa sen toteutuksesta. Kiinan avaruushallinto perustettiin vuonna 1993. Se on Kiinan Ilmailuministeriön (Ministry of Aerospace Industry) alainen.
Merkkipaalut

Ruutirakettien kehitys ja käyttö sodassa ja viihteenä 1200-luvulla, joka oli eräällä tavalla johdantoa kaikille – paljon myöhemmin toteutetuille – avaruusraketeille.
1970 Ensimmäinen kiinalainen satelliitti Dong Fang Hong I eli "Itä on punainen" laukaistiin maata kiertävälle radalle.
2003 Taikonautti Yang Liwei lensi avaruuteen Shenzhou 5 -avaruusaluksella.
2005 Kaksihenkinen lento, jonka miehistönä toimi Fei Junlong ja Nie Haisheng, lensi avaruuteen Shenzhou 6-aluksella
2007 Chang’e 1 -avaruusluotain lensi Kuun kiertoradalle.
2008 Kolmihenkinen lento, jolla tehtiin Kiinan ensimmäinen avaruuskävely. Shenzhou 7 -aluksen lentäjinä toimivat Zhai Zhigang (komentaja ja avaruuskävelijä), Liu Boming ja Jing Haipeng.
Vuoden 2008 alussa Kiinan avaruushallinto valitsi uusia taikonautteja. Valinta tehtiin ilmavoimien lentäjistä.  Kesällä 2009 Kiina etsi naistaikonauttia.
Kesäkuussa 2012 Kiina laukaisi kolmihenkisen miehistön avaruuteen lennolla Shenzhou 9. Lennolla oli mukana ensimmäinen naistaikonautti Liu Yang. Jing Haipeng lähti  ensimmäisenä taikonauttina toiselle avaruuslennolleen. Ensimmäinen Kiinan suorittama manuaalinen telakointi avaruudessa toiseen alukseen, Tiangong 1 -avaruuslaboratoriomoduuliin.
Kiinan tavoitteita

Kiinan avaruusohjelma on 2000-luvulla suunnattu myös miehitettyjen avaruuslentojen toteuttamiseen. Myös avaruustieteen määrä ja sen missioiden yhteistoteutus ESAn ja Venäjän avaruusjärjestön kanssa on lisääntynyt.
Vuonna 2009 Kiina aikoi laukaista 11. viisivuotissuunnittelman puitteissa 15 tai 16 avaruusalusta , joka on merkittävä kasvu vuosien 2006–2008 keskiarvosta kahdeksan per vuosi ja tätä aiemmasta 1,5 per vuosi. Syyskuussa 2010 Kiina ilmoitti tilaavansa hiilidioksidia mittaavan satelliittisarjan saksalaiselta OHB-yhtiöltä.
Vuoden 2011 lopussa Kiinan hallitus julkaisi avaruustoiminnan strategian ("White paper"), joka listaa yleisellä tasolla Kiinan tavoitteet, jotka ovat pitkälle samoja kuin alla – jo aiemmin – kuvatut. Uutta oli tavoite avaruusromun vähentämiseen, lähiavaruuden puhdistamiseen. Kansainvälisen yhteistoiminnan painoarvo oli kasvanut, suuntautuen pitkälle Venäjälle ja Etelän maihin (esim. Brasilia), joiden kanssa Kiinalla on aiemminkin ollut yhteistyötä.
Vuoden 2012 alussa kiinalaiset ilmoittivat laukaisevansa 22 satelliittia vuonna 2012.  Määrä on Kiinan avaruushistorian suurin ja on noin kaksinkertainen Länsi-Euroopan laukaisujen määrään verrattuna ja on samaa suuruusluokkaa kuin Yhdysvaltain satelliittilaukaisujen määrä. Elokuussa 2012 Kiina julkisti uusia tavoitteitaan avaruustieteessä vuosille 2014–2016, joka on uusi suuntaus Kiinan avaruustoiminnassa:
HXMT röntgenteleskooppi
DAMPE pimeän energian tutkimiseen
satelliittien lisäksi: Antarctic astronomical observatory
Vuoden 2013 alussa China Aerospace Science and Technology Corporation ilmoitti Kiinan tekevän 20 avaruusaluksen laukaisua mukaan lukien kolmas kuuluotain Chang’e 3 ja miehitetty avaruusalus Shenzhou 10, joka telakoituu kiinalaisen avaruusaseman kanssa. Määrä on monikertainen Länsi-Euroopan maihin verrattuna ja lähellä Yhdysvaltain suorituksia. [lähde? ]
Kiinan tavoitteita > Mars-tutkimus

Kiina aikoi laukaista pienen Yinghuo-1 Mars-luotaimensa vuoden 2009 lopussa, mutta tämä lykkääntyi, koska aluksen oli tarkoitus lentää venäläisen Phobos-Grunt-aluksen kyydissa Marsin kiertoradalle ja venäläinen avaruusalus oli valmis vasta vuoden 2011 laukaisuun. Shanghai Academy of Space flight Technology (SAST) organisaation johtokuntaan luukuva Zhang Weiqiang ilmoitti tästä Shanghai International Aerospace Technology and Equipment Exhibition-näyttelyssä.  Phobos-Gruntin epäonnistuessa lähtemään Maan kiertoradalta kohti Marsia Yinghuo-1 tuhoutui Maan ilmakehässä yhdessä Phobos-Gruntin kanssa. Kiinan ensimmäinen onnistunut Mars-luotain Tianwen-1, jonka mukana oli myös laskeutuja ja kulkija, asettui Marsin kiertoradalle helmikuussa 2021.
Kiinan tavoitteita > Kuulennot

Kuu-tutkimus alkoi Chang’e 1 -kuuluotamella vuonna 2007. Toinen kuuluotain, Chang’e 2, laukaistiin lokakuussa 2010.
Myös Kiina on ilmaissut aikeen lennättää ihmisiä Kuuhun, jossa voi nähdä jonkinlaisen avaruuskilvan Intian kanssa. Se, ettei kyse ole kilpailusta lännen kanssa, on eräs indikaatio siitä, ettei Kiinan suunnitelma muuttunut Yhdysvaltain mahdollisesti vetäydyttyä Kuu-lentotavoiteistaan vuosina 2009–2010.
2015 Kuun tutkimus aloitetaan.
2017 Ihminen Kuun kiertoradalle Syyskuussa 2012 Kiina ilmoitti, ettei sillä ole tavoitevuotta taikonautin laskeutumiselle Kuuhun.
Vuoden 2011 alussa Kiinan lähitavoitteet olivat
Chang’e 3-luotain laskeutui kuun pinnalle joulukuussa 2013.
Chang’e 4, joka kuljettaa kuuajokin, laskeutui Kuuhun vuonna 2019. Ajokkiin tulee kuun pinnan alle mittaava tutka
Chang’e 5 on näytteenhakumissio, joka laskeutui Kuuhun vuonna 2020.
Chang’e 6 lentänee vuonna 2024.