stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
RazakSAT
Taustaa

RazakSATin edeltäjä oli Malesian ensimmäinen kaukokartoitussatelliitti TiungSAT-1, joka laukaistiin 26. syyskuuta 2000 Dnepr-raketilla Baikonurista. Satelliittihankkeen alkuperäinen nimi oli MACSAT. Se sai pääministeri Mahathir Mohamadilta uuden nimen, joka kunnioittaa itsenäisen Malesian toista pääministeriä Tun Abdul Razakia. RazakSAT kuljettaa elektro-optisia mittalaitteita, kuten "Medium-sized Aperture Camera" eli MAC-kamera. Siinä on yksi pankromaattinen kameraelementti ja viisi multispektraalista. Mittalaite painaa 50 kg ja koko satelliitti 180 kg.
Satelliitti lentää likmain ekvaatoriaalisella matalalla NEqO (engl. Near-Equatorial Low Earth Orbit) kiertoradalla.
Tekniset tiedot

| Alijärjestelmä | Tekniset tiedot |
| --- | --- |
Ratakorkeus: 685 km
Inklinaatio: 9°
Hyötykuorma (MAC): GSD: 2,5 m (PAN), 5 m (MS) Kaistanleveys : 20 km @ 685 km
Asennonsäätö: Suuntaustarkkuus: < 0,2°  (2 s)
Sähköntuotanto: GaAs/Ge aurinkokenno  NiCd-akut (18 Ahr) Peak Power Tracking (PPT) & vakiovirta Teho:
Hyötykuorman tietojenkäsittely: 32 Gbit mikropiirimuistia 30 Mbit/s X-kaistalla lähetys maahan
Rakenne: Ø1200 x 1200 mm kuusikulmio  Massa: 187,6 kg
Toiminta-aika: > 3 vuotta
Aiheesta muualla

Astronautic Technology (M) Sdn Bhd, Satelliitin laukaisija (Arkistoitu – Internet Archive)
Razaksat.com (Arkistoitu – Internet Archive)
RazakSATin kuvaus
Romantiikkaa

| Romantiikkaa> Glorious Betsy |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alan Crosland
Käsikirjoittaja:  Anthony Coldeway
Perustuu:  Rida Johnson Youngin näytelmään.
Kuvaaja:  Hal Mohr
Leikkaaja:  Thomas Pratt
Pääosat:   Dolores Costello  Conrad Nagel 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Warner Bros. Pictures
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  1928
Kesto:  80 min
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva, satunnaisia englanninkielisiä dialogeja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Romantiikkaa (Glorious Betsy) on Alan Croslandin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1928. Se perustuu Rida Johnson Youngin vuonna 1908 kirjoittamaan näytelmään, jonka pohjalta elokuvan käsikirjoituksen teki Anthony Coldeway, joka oli ehdolla parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi. Romantiikkaa tehtiin mykkäelokuvaksi, mutta Jazzlaulajan (1927) menestyksen takia siihen lisättiin joitain puhekohtauksia.
Romantiikkaa kertoo Jérôme Bonaparten ja yhdysvaltalaisen Elizabeth Patterson Bonaparten avioliitosta, jonka sitä vastustava Jérômen veli keisari Napoleon I mitätöi, ja määrää veljensä naimaan Württembergin prinsessa Frederickan.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dolores Costello  | … |  Elizabeth Patterson Bonaparte   |
|  Conrad Nagel  | … |  Jérôme Bonaparte   |
|  John Miljan  | … |  Preston   |
|  Betty Blythe  | … |  prinsessa Fredericka   |
|  Pasquale Amato  | … |  Napoleon I   |
Ripon

| Ripon |
| --- | --- |
 Riponin katedraali
 vaakuna
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Yorkshire ja Humber
Kreivikunta:  North Yorkshire
Hallintopiiri:  Harrogate
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,94 km²
Väkiluku (2017):  16 483
 – Väestötiheys:  1 658 as./km²
 
 www.ripon.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ripon on noin 16 000 asukkaan katedraalikaupunki (city) Harrogaten hallintopiirissä Yorkshiressa. Se on Englannin neljänneksi pienin cityn asemassa oleva kaupunki.[lähde? ] Kaupungissa on katedraali ja sotilastukikohta. Siellä on aiemmin ollut luostari, tekstiiliteollisuutta ja rautatieasema. Skottien vallatessa Englantia vuonna 1318 Ripon säästyi tuhoilta, tarinan mukaan siksi, että se maksoi tuhannen markan lahjuksen välttyäkseen polttamiselta.
Aiheesta muualla

Visit Ripon
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ripon Wikimedia Commonsissa
Ralf Nordgren

Ralf Runar Nordgren (2. elokuuta 1936 Vaasa – 6. huhtikuuta 2014 Helsinki) oli suomenruotsalainen filosofian kandidaatti ja kirjailija. Hänen äitinsä oli kirjailija Aili Nordgren ja hänen veljensä oli säveltäjä Pehr Henrik Nordgren.
Ralf Nordgren toimi Helsingin yliopiston ruotsin kielen lehtorina vuosina 1966–1989. Hänen esikoisromaaninsa Med ilmestyi 1968 ja sen kaksi jatko-osaa Fjärilsörat 1971 ja Det kluvna äpplet 1989. Nordgren on kirjoittanut myös Suomen sisällissodan aikaisesta Ahvenanmaasta kertovan romaanin Det har aldrig hänt (1977), Helsinkiin muutosta kertovan romaanin Stjäl dig ett liv (1980) ja "sotaromaanin" Pianobärarna (1987). Hän julkaisi myös useita runokokoelmia.
Teoksia

Folk klättrar omkring.   Schildt, Helsingfors 1964
På fri fot.   Schildt, Helsingfors 1966
Med, roman.  Schildt, Helsingfors 1966 (suomeksi nimellä Mukana, Kirjayhtymä 1969)
Vägen till himlen stängd : En diktbok.  Schildt, Helsingfors 1970
Fjärilsörat.  Schildt, Helsingfors 1971 (suomeksi nimellä Perhoskorva, Kansankulttuuri 1971)
Idyll och program.  Schildt, Helsingfors 1972
Åttonde dag : dikter.  Schildt, Helsingfors 1974
Det har aldrig hänt : roman.  Schildt, Helsingfors 1977 (suomeksi nimellä Sellaista ei tapahtunut, Kirjayhtymä 1978)
Stensamling.  Schildt, Helsingfors 1979
Stjäl dig ett liv, roman.  Schildt, Helsingfors 1980 (suomeksi nimellä  Varastettu elämä, Kirjayhtymä 1982)
Jag kan inte säga för mycket.   Schildt, Helsingfors 1983
Pianobärarna, roman.  Schildt, Helsingfors 1987 (suomeksi nimellä Pianonkantajat, Gummerus 1987)
Det kluvna äpplet.  Schildt, Helsingfors 1989
Han vaktade en å.   Schildt, Helsingfors 1994 (suomeksi nimellä Joenvartijan rakkaus, Gummerus 1994)
En rörelse i landskapet.   Schildt, Helsingfors 1998
Runar Salminen : diktare i ord och trä.  PQR-kultur, Mariehamn 2003
Palkinnot

Tollanderin palkinto 1969
Valtion kirjallisuuspalkinto 1969, 1980, 1988
Längmanin palkinto 1972
Uudenmaan läänin taidepalkinto 1972
Kirjallisuutta

Kalemaa, Kalevi: ”Nordgren, Ralf (1936–2014)”, Suomen kansallisbiografia, osa 7, s. 157–158.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 951-746-448-7.  / Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Ralf Nordgrenin muistokirjoitus Hufvudstadsbladetissa.
Nordgren, Ralf hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Reflektor

| Reflektor Arcade Fire |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. lokakuuta 2013
 Levy-yhtiö: Sonovox, Merge
Listasijoitukset
  8.
Arcade Firen muut julkaisut
| Suburbs 2010 | Reflektor 2013 | Everything Now 2017 |
Reflector on indie rock -yhtye Arcade Firen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. lokakuuta 2013.
Kappaleet > CD 1

Reflektor – 7.30
We Exist – 5.44
Flashbulb Eyes – 2.43
Here Comes the Night Time – 6.30
Normal Person – 4.28
You Already Know – 3.59
Joan of Arc – 5.26
Kappaleet > CD 2

Here Comes the Night Time II – 2.52
Awful Sound (Oh Eurydice) – 6.12
It's Never Over (Hey Orpheus) – 6.44
Porno – 6.01
Afterlife – 5.53
Supersymmetry – 11.16
Arvostelut

Rumba:
Soundi:
Riders of Doom

| Riders of Doom Deathrow |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. helmikuuta 1986
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 42.11
 Levy-yhtiö: Noise Records, Displeased records
Muut kannet

Deathrow'n muut julkaisut
|   | Riders of Doom 1986 | Raging Steel 1987 |
Riders of Doom (myös nimellä Satan's Gift) on saksalaisen thrash metal -yhtye Deathrow'n debyyttialbumi. Albumi piti julkaista nimellä Satan's Gift, mutta sen kansitaide hylättiin Yhdysvaltain markkinoita ajatellen ja uuden kansikuvan myötä albumin nimi muutettiin Riders of Doomiksi. Displeased records julkaisi 2008 albumista uuden painoksen alkuperäisellä kansitaiteella ja nimellä. Uudelleen julkaisu sisältää bonusraitoja yhtyeen Lord of the Dead demolta.
Kappaleet

Winds of Death – 1.24
Satan's Gift – 4.13
Riders of Doom – 5.12
Hell's Ascent – 5.57
Spider Attack – 5.58
Slaughtered – 4.07
Violent Omen – 4.49
Dark Tales – 4.06
Samhain – 6.25
Kokoonpano

Milo – laulu, basso
Sven Flügge – kitara
Thomas Priebe – kitara
Markus Hahn – rummut
Aiheesta muualla

Riders of Doom Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Riders of Doom Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Mario Andreacchio

Mario Andreacchio
Mario Andreacchio (s. 1. tammikuuta 1955 Leigh Creek) on australialainen elokuvaohjaaja. Hän on valmistunut Flindersin yliopistosta.
Andreacchion ohjaama Captain Johnno voitti vuonna 1988 kansainvälisen Emmy-palkinnon. Muihin ohjauksiin kuuluvat Paratiisin värit (2003) ja Napoleon (1995).
Andreacchiolla on vuonna 1985 syntynyt poika Marco.
Mario Basiola

Mario Basiola (12. heinäkuuta 1892 Annicco – 3. tammikuuta 1965 Annicco) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni.
Basiola opiskeli Antonio Cotognin johdolla Roomassa. Oopperadebyyttinsä vuonna 1918 tehtyään hän teki esiintymisiä Barcelonassa ja Firenzessä. Vuosina 1923–1925 Basiola lauloi San Carlo Opera Companyssa. Hän teki Metropolitan-debyyttinsä 11. marraskuuta 1925 Amonasron roolissa Giuseppe Verdin oopperassa Aida ja kuului Metropolitan-oopperaan esiintyjistöön vuoteen 1932 saakka. Myöhemmin 1930-luvulla Basiola lauloi La Scalassa, Roomassa ja Covent Gardenissa. Hän kiersi Australiassa vuonna 1946. Hän työskenteli siellä opetustehtävissä vuoteen 1951 saakka ja opetti sitten Milanossa.
Marinus van Rekum

| Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Maa:   Alankomaat> .Miesten köydenveto |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Marinus Cornelis van Rekum (7. helmikuuta 1884 Arnhem – 16. marraskuuta 1955 Arnhem) oli alankomaalainen köydenvetäjä ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä lajissa hopeaa saaneeseen joukkueeseen. Hän oli Willem van Rekumin veli.
Marinus Kraus

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marinus Kraus |  Marinus Kraus |  Marinus Kraus |  |
Maa:   Saksa
Miesten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | joukkuemäki |  |
Marinus Kraus (s. 13. helmikuuta 1991) on saksalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa WSV Oberaudorf -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa Otepäässä vuonna 2011 Kraus saavutti Saksan joukkueessa hopeaa joukkuekilpailussa. Mäkihypyn maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Vikersundin lentomäessä tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Harrachovin lentomäessä helmikuussa 2013 oltuaan 19:s. Parhaimmillaan Kraus on sijoittunut maailmancupissa toiseksi Kuusamossa marraskuussa 2013. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli mukana Saksan kultaa voittaneessa joukkueessa ja sijoittui suurmäessä kuudenneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui normaalimäessä kymmenenneksi.
Mariusz Leszczyński

Mariusz Leszczyński vuonna 2019.
Mariusz Leszczyński (s. 3. huhtikuuta 1957) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Marian Jozef Rechowicz 28. kesäkuuta 1983, ja hänet nimitettiin Zamość-Lubaczówin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bassianan titulaaripiispaksi 10. kesäkuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Kowalczyk, jota avustivat Józef Michalik ja Jan Śrutwa.
Mariusz Musial

Mariusz Konrad Musial (s. 1. tammikuuta 1978 Jelenia Góra, Puola) on norjalainen rattikelkkailija ja yleisurheilija. Hän edusti rattikelkkailussa seuratasolla Lillehammer Bob- og Akeklubbia.
Musial yleisurheili nuorena ja muun muassa juoksi 100 metriä 10,85 sekunnissa vuonna 1998. Hän kilpaili rattikelkkailussa Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002, joissa Musialin edustama Norjan nelikkojoukkue joutui hylätyksi toisen laskun jälkeen.
Maria Teresa de Filippis

| Maria Teresa de Filippis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. marraskuuta 1926 
Kansalaisuus:   Italia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1958–1959
Talli(t):  Maserati, Behra-Porsche
Kilpailuja:  5 (3 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Monacon Grand Prix 1958
Viimeinen kilpailu:  Monacon Grand Prix 1959
Maria Teresa de Filippis (11. marraskuuta 1926 Napoli, Italia – 9. tammikuuta 2016) oli ensimmäinen Formula 1 -sarjaan osallistunut nainen. Hän osallistui viiteen Grand Prix -kilpailuun. Hän selviytyi vain kolmen Grand Prix'n aika-ajoista itse kilpailuun. Hän ei saavuttanut urallaan yhtään MM-pistettä.
De Filippiksen ura kilpa-ajajana alkoi 22-vuotiaana, kun hänen veljensä löivät vetoa siitä, ettei heidän siskonsa kykenisi ajamaan riittävän nopeasti. Vuonna 1954 de Filippis sijoittui Italian urheiluautomestaruussarjassa toiseksi ja hänet kiinnitettiin myöhemmin sen ansiosta Maseratin kilpakuljettajaksi. Debyyttikilpailussaan Belgian GP:ssä hän sijoittui kymmenenneksi, mikä sai Juan Manuel Fangion huolestumaan tämän vauhdista. Vaikka de Filippis ei juurikaan kohdannut ennakkoluuloja kuljettajien keskuudessa, Ranskan GP:ssä erään kilpailunjärjestäjän mielestä "ainoa kypärä, jota naisen tulisi käyttää, on kampaajalla", minkä johdosta hän ei osallistunut kilpailuun. MM-sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa de Filippis oli parhaimmillaan viides vuoden 1958 Syrakusan osakilpailussa. Kaudeksi 1959 de Filippis siirtyi ajamaan Jean Behran tallikaverina Porschelle, mutta Behran kuoltua AVUS:in radalla hän lopetti kilpa-ajajan uransa ja perusti perheen. Vuonna 1979 de Filippis liittyi entisten Formula 1 -kuljettajien klubiin, jonka varapuheenjohtajaksi hänet nimitettiin 1997. Hän toimi myös Maserati-klubin puheenjohtajana.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1958 | Maserati | ARG  | MON DNQ | DUT  | INDY  | BEL 10 | FRA  | GBR  | GER  | POR Kesk. | ITA Kesk. | MOR  | - | 0 |
| 1959 | Porsche | MON DNQ | INDY  | DUT  | FRA  | GBR  | GER  | POR  | ITA  | USA  |  |  | - | 0 |
Ripatti

Ripatti (myös  Ripatinkylä, ruots. Ripattiby vuonna 1664) on kylä Hirvensalmen kunnan lounaisosassa, Etelä-Savon maakunnassa. Nimen aiheena on sukunimi Ripatti tai Ripattinen. Toivo Mönkkösen mukaan Ripatit tulivat kylään 1600-luvulla Mikkelin pitäjän itäosista.
Hirvensalmen kunnan historiankirjoissa mainitaan asutuksesta ainakin 1660-luvulla ja joidenkin hankkineen taloja muutama kymmenen vuotta aikaisemmin. Kylän halki kulkee Ripatintie Kissakoskelle (itään), Hämeenmäentie Hämeenmäkeen ja Tuukkalaan (pohjoiseen) sekä Hartosenpääntie Noittiin (etelään). Ripatintie ylittää Ripatinkosken, joka laskee Vahvajärvestä Isoon-Sämpiään. Koskessa on ollut tiettävästi ainakin yksi mylly. Ripatin vesiosuuskunta perustettiin 2001.
Etäisyyksiä

Helsinki 202 km
Mikkeli 45 km
Hirvensalmi 11 km
Aiheesta muualla

Sijainti
Kotisivut (arkistoitu versio Wayback Machinessa)
Risto Korhonen (jääkiekkoilija)

| Risto Korhonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. marraskuuta 1986 (ikä 37) Sotkamo
Kansalaisuus:   Suomi Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ripe
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  3
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2010
Seurat:  Hokki (Suomi-sarja) Kärpät (Jr.) HPK (SM-liiga) LeKi (Mestis)
NHL-varaus:  159. varaus, 2005 Carolina Hurricanes
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2006 | jääkiekko |  |
Risto Korhonen (s. 27. marraskuuta 1986 Sotkamo) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja.
Korhonen pelasi C-junioriksi asti kasvattajaseurassaan Kajaanin Hokissa. Hokissa hän pääsi kaudella 2001–2002 pelaamaan jo 15-vuotiaana Suomi-sarjassa kolme peliä. Seuraavat kaudet kuluivat Oulun Kärppien junioreissa. Kauden 2003–2004 päätteeksi Korhonen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa. Kaudeksi 2004–2005 hänet nostettiin Kärppien liigajoukkueeseen mukaan ja hänestä uumoiltiin yllättäjää, mutta hän ei päässyt yhteenkään SM-liigapeliin, koska NHL:n työsulun takia NHL-pelaajia saapui Eurooppaan pelaamaan kauttaan. Muun muassa Lasse Kukkonen, Janne Niinimaa ja Josef Boumedienne saapuivat kesken kauden NHL-organisaatioista Kärppien puolustukseen. Korhonen pelasi kautensa A-nuorissa.
NHL:n varaustilaisuudessa 2005 Carolina Hurricanes varasi Korhosen viidennellä kierroksella numerolla 159. Korhonen siirtyi Kärppien A-nuorista HPK:hon kaudeksi 2005–2006 ja voitti keväällä Suomen mestaruuden. Samalla kaudella hän oli nuorten MM-kisoissa pronssia voittaneen Suomen joukkueessa. Kaudella 2006–2007 tuli SM-pronssia, mutta kesken pudotuspelien Korhoselle tuli paha polvivamma ja hän oli sivussa koko kauden 2007–2008. Kaudella 2008–2009 Korhonen pelasi 23 SM-liigaottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi useita Mestis-otteluita Lempäälän Kisan riveissä.
Aiheesta muualla

Risto Korhonen jatkoaika.comissa
HPK – SM-liiga
1 Ki. Saarinen |
3 Kangas |
4 Jokirinne |
5 Andžans |
6 Allén |
8 Alitalo |
10 Vesterinen |
12 Päivärinta |
15 Korhonen |
17 Hietanen (A) |
18 Savolainen |
19 Rautiainen |
25 Huttunen |
28 Sinkkonen |
29 Ruokonen |
30 Rajaniemi |
35 Ka. Saarinen |
37 Ikonen |
38 Wallenius |
40 Nurmi |
42 Topping |
43 Kukkonen |
44 Kopiloff |
50 Skinnari |
68 Brodecki |
71 Järvelä |
72 Mylläri |
74 Nikkilä (C) |
80 Lundell |
81 Aaltonen |
82 Tuulola (A) |
88 Kiiskinen |
89 Ketola |
92 Toivonen |
93 Bengtsson |
-- Eloranta |
-- Ketonen

Valmentajat Manner – Hällfors – Selin – Virtanen – Jokinen
María Teresa Ruiz

| María Teresa Ruiz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1946 (ikä 78) Santiago de Chile
Kansalaisuus:  Chile
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Princetonin yliopisto
Tutkimusalue:  astronomia
Tunnetut työt:  Ruskean kääpiön löytäjä
María Teresa Ruiz González (s. 24. syyskuuta 1946 Santiago de Chile) on chileläinen tähtitieteilijä. Hänet palkittiin vuonna 1997 Premio Nacional de Ciencias Exactas de Chile -palkinnolla.
Ruiz opiskeli tähtitiedettä ensin Chilen yliopistossa ja jatkoi opintojaan astrofysiikassa suorittaen  maisterin tutkinnon  vuonna 1973 ja tohtorin tutkinnon vuonna 1975 Princetonin yliopistossa.
Ruiz löysi vuonna 1997 ruskean kääpiön, joka nimettiin Kelu-1:ksi.
Marinera

Pohjoinen marinera, marinera norteña, on yksi, kenties yleisin marineran laji.
Marinera on paritanssi, joka on suosittua erityisesti Perun rannikolla. Tanssissa mies ja nainen kiertävät toisiaan ja yrittävät hurmata ja kiusoitella toisiaan vauhdikkaan musiikin säestämänä. Esiintymistilanteissa ja kilpailuissa miehellä on yleensä kädessään leveälierinen olkihattu ja naisella  huivi; niiden tanssillinen käyttö on tärkeä osa marineraa. Tanssin leimallisia askeleita ovat rytmikkäät, nopeat polut (zapateo). Nainen tanssii yleensä avojaloin. Myös mies voi olla avojaloin. Värikkäät asut ja huolitellut kampaukset kuuluvat tanssiin. Seuratanssina, esimerkiksi katukarnevaaleissa, tanssittavassa marinerassa molemmilla tanssijoilla on rekvisiittanaan yleensä huivi.
Trujillossa Perussa pidetään tammikuussa kansainvälinen marinera-kilpailu Concurso Nacional de Marinera, joka on kaupungin tärkeimpiä kulttuuritapahtumia.  Kilpailussa on sarjoja eri ikäryhmille, ja parit etenevät karsintojen kautta finaaliin. Kilpailuviikon lopulla on kaupungin keskustassa suuri tanssijoiden ja soittajien paraati.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marinera Wikimedia Commonsissa
Maininki Sippola-Wilska

Pirkko Anna Maininki Josefiina Sippola-Wilska (24. syyskuuta 1917 Helsinki – 24. marraskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja kansakoulunopettaja.
Sippola-Wilskan puoliso oli elokuvajärjestäjä Kaarlo Johannes Wilska. Heidän lapsensa ovat Lea, Lauri, Anna ja Eeva Sippola-Wilska.
Aiheesta muualla

Maininki Sippola-Wilskan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Maininki Sippola-Wilska Elonetissä.
Maininki Sippola-Wilska Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marina Piller

Marina Piller (s. 17. marraskuuta 1984 Tolmezzo) on italialainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka edusti seuratasolla Gruppo Sportivo Forestalea.
Maastohiihdon maailmancupissa Piller kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2006 Lago di Teserossa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2007 Rybinskin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, jossa hän sijoittui 30:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa seitsemänneksi Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2013.
Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli yhdistelmäkilpailussa 16:s ja Falunin MM-kilpailuissa 2015 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmastoista.
Mariner 8

| Mariner 8 |
| --- | --- |

Organisaatio:  NASA
Tehtävätyyppi:  satelliitti
Kohde:  Mars
Laukaisu:  8. toukokuuta 1971 Cape Canaveral
Laukaisualus:  Atlas-Centaur
Tehtävän kesto:  putosi mereen heti laukaisun jälkeen.
Massa:  558,8 kilogrammaa
Teho:  500 W
Mariner 8:n laukaisu.
Mariner 8, oikeammin Mariner-H, oli yhdessä Mariner 9:n kanssa osa Mariner Mars 71 -projektia. Sen tarkoitus oli lähettää kuvia ja tietoa Marsia kiertävältä radalta.
Mariner 8:n kantoraketti Atlas-Centaur laukaistiin 8. toukokuuta 1971, mutta laukaisu epäonnistui ja raketti syöksyi lopulta Atlantin valtamereen noin 560 km pohjoiseen Puerto Ricosta.
Sen sisaralus Mariner 9 kuitenkin onnistui tavoitteessa ja kartoitti 70% Marsin pinnasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Program & Missions - Mariner 8 & 9 NASA. Viitattu 7.12.2018 (englanniksi).
Krebs, Gunter Dirk: Mariner 8, 9 Gunter's Space Page.  11.12.2017. Viitattu 7.12.2018 (englanniksi).
Mariner-ohjelman avaruuslennot
| --- | --- |
Lennot:  Mariner 1  ·  Mariner 2  ·  Mariner 3  ·  Mariner 4  ·  Mariner 5  ·  Mariner 6  ·  Mariner 7  ·  Mariner 8  ·  Mariner 9  ·  Mariner 10
← Mariner 6 ja 7  ·  Mariner 9 →
Mariner 1

Atlas Agena B laukaisi Mariner 1:n matkaan Cape Canaveralista 22.7.1962
Mariner 1 oli Mariner-ohjelman ensimmäinen planeettaluotain. Sen tehtävänä oli Venus-planeetan ohilento, mutta se jouduttiin tuhoamaan laitevian vuoksi 293 sekuntia laukaisun jälkeen, 22. heinäkuuta 1962.
Mariner 1:n tehtävän suoritti sen identtinen varakappale Mariner 2.
Mariner 1 ja 2 -luotaimet olivat yksinkertaistettuja versioita Ranger-ohjelman Block I -luotaimista.
Mariner-luotain koostui 100 cm halkaisijaltaan olleesta kuusikulmaisesta rungosta, johon oli kiinnitetty luotaimen energian tuottavat aurinkopaneelit, mittalaitemastot ja antennit. Tutkimuslaitteistoina luotaimessa olivat kallistettavalle alustalle kiinnitetyt mikroaalto- ja infrapunaradiometrit, mikrometeoriittisensori, aurinkoplasmasensori, varautuneitten hiukkasten sensori ja magnetometri. Nämä mittalaitteet oli suunniteltu mittaamaan Venuksen pintalämpötilan jakautumista ja tekemään perusmittauksia planeetan kaasukehästä. Venuksen tiheän pilvipeitteen vuoksi luotaimiin ei asennettu kameroita.
Luotaimen massa: 203 kg
Kantoraketti: Atlas-Agena
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
JPL - Past Missions: Mariner 1&2 (Arkistoitu – Internet Archive)
Mariner-ohjelman avaruuslennot
| --- | --- |
Lennot:  Mariner 1  ·  Mariner 2  ·  Mariner 3  ·  Mariner 4  ·  Mariner 5  ·  Mariner 6  ·  Mariner 7  ·  Mariner 8  ·  Mariner 9  ·  Mariner 10
← (ohjelman 1. lento)  ·  Mariner 2 →