Esztergom
Historia > Keskiaika

Unkarilaiset saapuivat alueelle 900-luvun alussa, ja Esztergomista tuli vuosisadan lopussa suuriruhtinas Gézan hallintopaikka. Vuonna 1000/1001 Tapani I kruunattiin Esztergomissa kuninkaaksi. Samana vuonna perustettiin Esztergomin arkkihiippakunta, joka oli kirkon keskusalue Unkarin kuningaskunnan aikana; Esztergomin arkkipiispalla oli arvonimi Unkarin priimas.
Suuriruhtinaan asuinpaikka oli kukkulan pohjoispuolella. Kukkulan keskellä oli basilika, joka oli omistettu Pyhälle Adalbertille, joka legendan mukaan kastoi Pyhän Tapanin. Pyhän Adalbertin kirkko oli Unkarin roomalaiskatolisen kirkon pään, Esztergomin arkkipiispan kotipaikka. Siihen mennessä kaupunkiin oli asettunut huomattava määrä käsityöläisiä ja kauppiaita.
Tapani I kruunattiin Esztergomissa joko joulupäivänä 1000 tai 1. tammikuuta 1001. Hänen hallituskautensa 1200-luvun alkuun saakka kaupungissa toimi maan ainoa rahapaja. Samana aikana rakennettiin Esztergomin linna (turkiksi "Estergon Kalesi"). Se ei toiminut vain kuninkaallisena asuntona Esztergomin mongolipiiritykseen aikana vuonna 1241-1242, vaan myös Unkarin valtion, uskonnon ja Esztergomin läänin keskuksena. Esztergomin arkkipiispa oli Tapanin perustaman kymmenen hiippakunnan johtaja, joka oli vastuussa tärkeistä valtion tehtävistä ja yksinoikeutenaan kuninkaiden kruunaus.
Kuninkaallisten palvelijoiden, kauppiaiden ja käsityöläisten asutuksesta Várhegy-linnavuoren juurella kehittyi Árpád-dynastian aikana merkittävä kaupunki ja maan talouselämän keskus. Ranskalaisen historioitsija Odo de Deuilin (Eudes de Deuil) mukaan, joka vieraili maassa toisen ristiretken aikana vuonna 1147, "Tonava kuljettaa useiden maiden talouden tuotteet ja aarteet Esztergomiin".
Kaupunginvaltuusto koostui kaupungin rikkaimmista kansalaisista, jotka olivat ranskalaista, espanjalaista, hollantilaista ja italialaista alkuperää olevia kauppiaita. Esztergomin vaakunaa käytettiin heidän sineteissään 1200-luvulla. Keisari Konrad II tapasi Géza II:n kaupungissa vuonna 1147. Toinen tärkeä tapaaminen pidettiin, kun Saksan keisari Fredrik I Barbarossa vieraili Béla III:n luona.
Árpád-suvun aikainen pääkaupunki tuhoutui julmassa taistelussa. Vaikka säilyneiden asiakirjojen mukaan osa linnaan paenneista asukkaista selvisi ja alueelle asettui uusia asukkaita, jotka alkoivat pian rakentaa kaupunkia, kaupunki menetti johtavan roolinsa. Kuningas Béla IV luovutti palatsin ja linnan arkkipiispalle ja muutti asuinpaikkansa Budan linnaan. Béla IV ja hänen perheensä kuitenkin haudattiin Esztergomin Pyhän Neitsyn Marian fransiskaanikirkkoon, joka oli tuhoutunut mongolihyökkäyksen aikana ja jonka Béla IV rakennutti uudelleen vuonna 1270.
1300- ja 1400-luvulla Esztergom koki tärkeitä tapahtumia, ja siitä tuli Budan ohella yksi Unkarin kulttuurin vaikutusvaltaisimmista akropoleista. Hovissa, joka muistutti Budan ja Visegrádin kuninkaallisia hovia, vieraili kuninkaita, tiedemiehiä ja taiteilijoita, kuten Ludvig I Suuri, keisari Sigismund Luxemburgilainen, kuningas Matias Corvinus, italialainen astrologi Martius Galeotti, Regiomontanus, kuuluisat tähtitieteilijät puolalainen Marcin Bylica ja Georg von Peuerbach, sekä paavin nuntius ja reformaattori Pier Paolo Vergerio. Kuningas Matiaksen historioitsija, italialainen runoilija ja humanisti Antonio Bonfini, ylistää teoksessaan kuninkaan opettajan, piispa János Vitézin työtä.