stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kerttulin koulu

Kerttulin koulu, arkkitehti J. Eskil Hindersson 1912, liikuntasalin siipi Abel Sandelin, 1964.
Kerttulin koulu oli vuoteen 2012 asti toiminut peruskoulun luokkien 1–6 koulu Turun I kaupunginosassa. Nykyisin rakennuksissa toimii Kerttulin lukio.
Kerttulin koulussa toimivat Turun ainoat ruotsin kielikylpyluokat. Koulussa oli viimeisinä vuosina noin 250 oppilasta, joista yli puolet kielikylpyluokilla. Kielikylpyopetus alkoi Kellonsoittajankadun päiväkodissa, 1–6 luokkien opetus Kerttulin koulussa ja 7–9 luokkien opetus Luostarivuoren koulussa. Musiikkia saattoi opiskella painotetusti 2. luokasta lähtien.
Kerttulin koulu perustettiin vuonna 1912. Koulu oli silloin uudenaikainen kansakoulu, jossa sijaitsi myös kylpyläosasto. Koulu toimi sodan aikana sotasairaalana. Kerttulin koulua on käynyt myös presidentti Mauno Koivisto. Rakennuksen on suunnitellut J. Eskil Hindersson, liikuntasalisiiven Abel Sandelin.
Kupittaan ja Aurajoen lukiot yhdistyivät Kerttulin lukioksi ja siirtyivät Kerttulin koulun tiloihin syksyllä 2013.
Historiaa

Kerttulin koulu valmistui Turun suurimmaksi ja uudenaikaiseksi kansakoulurakennukseksi vuonna 1912 J. Eskil Hinderssonn suunnittelemana. Ruotsista, Malmön uudesta kansakoulusta saatujen vaikutteiden myötä kouluun rakennettiin myös kylpyläosasto. Koulun vihkiäisiä vietettiin maaliskuun 19. päivänä 1913.
Aiheesta muualla

Kerttulin koulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kerttulin koulun alkuperäinen kylpylä.
Kerttulinapsijat

| Kerttulinapsijat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tyrannit Tyrannidae
Suku::  Kerttulinapsijat Pseudocolopteryx  Lillo, 1905
Katso myös
   Kerttulinapsijat Wikispeciesissä   Kerttulinapsijat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kerttulinapsijat (Pseudocolopteryx) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 5 lajia.
Kerttulinapsijoihin (Pseudocolopteryx) kuuluvia lajeja

Andienkerttulinapsija (Pseudocolopteryx acutipennis)
Kellonapsija (Pseudocolopteryx citreola)
Laulukerttulinapsija (Pseudocolopteryx flaviventris)
Töyhtökerttulinapsija (Pseudocolopteryx sclateri)
Viherkerttulinapsija (Pseudocolopteryx dinelliana)
Aiheesta muualla

ITIS: Pseudocolopteryx (englanniksi)
Kerttulinmäki

Kerttulin lukion koulurakennus.
Kerttulinmäki (ruots. Gertrudsbacken) on Turun keskustassa I kaupunginosassa sijaitseva mäki. Se on yksi Turun seitsemästä kukkulasta.
Kerttulinmäkeä kutsutaan myös nimellä Kerttuli, vaikka Kerttulin voi katsoa viittaavan enemmän mäen ympärillä olevaan epäviralliseen Kerttulin asuinalueeseen. Kerttulin alueella toimii Asukasyhdistys Kerttuli ry, joka määrittelee Kerttulin Hämeenkadun, Hämeentien, Helsingin valtatien, Hippoksentien, Uudenmaantien ja Uudenmaankadun rajoittamaksi alueeksi.
Mäen korkein kohta on 27 metriä merenpinnan yläpuolella. Turun seitsemästä kukkulasta Kerttulinmäen vieressä ovat Vartiovuorenmäki ja Yliopistonmäki.
Kerttulinmäellä toimii Kerttulin lukio vuonna 1912 valmistuneessa koulurakennuksessa. Kerttulin koulua kävi myös presidentti Mauno Koivisto. Kerttulin lukion viereisessä rakennuksessa toimii Turun ammatti-instituutin Kellonsoittajankadun toimipiste.
Kerttulin alueelta löytyy historiallinen Sirkkalan kasarmialue, joka on määritelty yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Historia

Kerttulinmäen historia ulottuu pitkälle keskiaikaan. Keskiaikainen Turku oli keskittynyt Vanhan Suurtorin ympäristöön, ja Kerttulinmäki oli ensimmäinen Turun kukkuloista, jonne asutus levisi. Kerttulinmäen historia on verinen, koska se tunnettiin aikaisemmin Hirsipuumäkenä ja se toimi kaupungin mestauspaikkana 1700-luvulla.
Aikaisemmin keskiajalla Kerttulinmäellä toimi Pyhän Kerttulin kiltatalo. Kiltatupa on sijainnut Kuninkaantien ja sen osan, Karjakadun, varrella, nykyisen Uudenmaankadun kohdalla. Kiltatuvan yhteydessä toimi kestikievari ja kirkko. Kievarissa vahvistettiin Suomen säätyjen osalta Kristian I Ruotsin kuninkaaksi.
Kerttulinmäkeä pitkin on virrannut 1700-luvulla Kupittaanpuistosta lähteneistä, turkulaisten juomaveden lähteinä toimineista puroista toinen, Krooppi. Krooppi on ollut yhteydessä Mätäjärveen, ja puhutaankin Mätäjärven korttelista.
Muuta

Populaarikulttuurissa Kerttulinmäen on tulkittu näyttelevän roolia Reijo Mäen Vares-kirjoissa ja Turun Matkailuoppaat ry järjestää Vares-kävelykierroksia, jotka ulottuvat Kerttulinmäelle. Muusikko Rauli Nordbergin Kuninkaantiestä kertova albumi sisältää kappaleen Kerttulinmäki. Kerttulinmäen ja muiden Turun kukkuloiden inspiroimana Turun filharmoninen orkesteri toteutti vuonna 2015 esityksen 7 kukkulaa soi! Vappu-Tuuli Fagersonin kirja Kauhea kertomus Uolevista sijoittuu Kerttulinmäelle.
Kerttulinmäen yhteen asuinrakennukseen tuli brittiläistaiteilija Wasp Elderin seinämuraali osana UPEA17-kaupunkitaidefestivaalia.
Kerttulinmäellä toimii Kerttulin Kievari -anniskeluravintola.
Kerttulin historiallisen hirttopaikan muistomerkki.
Joaquim Nabuco

| Joaquim Nabuco |
| --- | --- |
 Joaquim Nabuco vuonna 1902.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1849 Recife, Brasilia
Kuollut: 17. tammikuuta 1910 Washington (DC), Yhdysvallat
Ammatti:  poliitikko ja kirjailija
Muut tiedot
Merkittävät teokset: O Abolicionismo, 1884
 Nimikirjoitus
Joaquim Nabuco (19. elokuuta 1849 – 10. tammikuuta 1910) oli brasilialainen kirjailija ja poliitikko, joka tunnetaan ehkä parhaiten orjuuden vastustajana.
Elämäkerta

Joaquim Nabuco syntyi varakkaaseen maanomistajaperheeseen Recifessä Brasilian koillisosassa sijaitsevassa Pernambucon osavaltiossa vuonna 1849. Hänen isänsä vaikutti Brasilian keisarikunnan politiikassa. Nabuco liittyi Brasilian liberaalipuolueeseen ja alkoi ajaa progressiivisia taloudellisia ja poliittisia uudistuksia. Vaikka Nabucon suvulla oli läheiset yhteydet orjuuteen sokeriplantaaseistaan tunnetussa maan koillisosassa, Joaquim ja hänen isänsä ajoivat molemmat orjuuden lakkauttamista. He pitivät orjuutta vanhentuneena järjestelmänä, joka hidasti maan taloudellista kehitystä. Nabuco vastusti myös vuoden 1871 vapaan kohdun lakia argumentoiden sen johtavan orjuuden loppumiseen vasta 1900-luvun puolella. Vuonna 1884 Nabuco julkaisi tunnetuimman orjuuden vastaisen teoksensa O Abolicionismo (suom. Abolitionismi), jossa hän kuvaillee orjuutta vahingolliseksi Brasilian kansalliselle luonteelle. Brasilian osavaltiot alkoivat vähitellen ottaa käyttöön osavaltiokohtaisia orjuuden kieltäviä lakeja, jotka loivat turvapaikkoja paenneille orjille. Vuonna 1888 Brasiliasta tuli Latinalaisen Amerikan viimeinen orjuuden kieltänyt maa.
Nabucon kannattaman keisarikunnan päättyessä tasavaltaan vuonna 1889 hän jatkoi poliittisiin julkaisuihin kirjoittamista ja työskenteli diplomaattina uuden tasavallan palveluksessa Yhdysvalloissa Washingtonissa. Nabuco kuoli 17. tammikuuta 1910.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joaquim Nabuco Wikimedia Commonsissa
Jarabe de Palo

Jarabe de Palo konsertissa Bilbaossa 18.6.2005, Pau Donés etualalla.
Jarabe de Palo oli vuonna 1995 perustettu espanjalainen rockyhtye, jonka keulahahmona Pau Donés toimi kuolemaansa asti (9.7.2020).
Historia

Aragoniassa syntynyt ja Barcelonassa lapsuutensa viettänyt Pau Donés soitti ja lauloi useammassa yhtyeessä, esimerkiksi J.& Co.Band ja Dentaduras Postizas ennen kuin perusti nykyisen Jarabe de Palo -yhtyeensä.
Kokoonpano

Pau Donés (laulaja, kitara ja säveltäjä)
Alex Tenas
Jordi Mena
Maria Roch
Daniel Forcada
Toni Saigi
Jarabe de Palo, saavutukset ja yhteistyö

Jarabe de Palo on voittanut useita palkintoja, esimerkiksi Premios de la Música ja Premio Ondas. Sen lisäksi yhtye on ollut Grammy-palkintoehdokkaana. Yhteistyötä yhtye on tehnyt esimerkiksi Celia Cruzin, La Vieja Trova Santiagueran, Antonio Vegan ja Vico C:n kanssa. Pau on tehnyt levyn Peretin kunniaksi, säveltänyt joitakin Ricky Martinin kappaleita ja esiintynyt videoclipissä Alanis Morissetten kanssa.
Diskografia

Tragas o escupes (2020)
Somos (2014)
¿Y ahora qué hacemos? (2011)
Adelantando, (2007)
1 m2, (2004)
Bonito, (2003)
De vuelta y vuelta, (2001)
Depende, (1999)
La Flaca, (1996)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Jean-Paul Kaijanen

Jean-Paul Kaijanen (3. marraskuuta 1952 – 16. tammikuuta 2023) oli suomalainen näyttelijä ja tuottaja. Hän suomensi kirjan Draama toimii yhdessä Pekka Korhosen kanssa ja tuotti C. C. Rider Elvis Tour -konserttikiertueen. Kaijanen piipahti Salatuissa elämissä vuosina 1999 ja 2000 sekä esiintyi parissa pienessä sivuroolissa pitkissä elokuvissa vuosina 1988 ja 1995.[lähde? ]
Kaijanen on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Aiheesta muualla

Jean-Paul Kaijanen Elonetissä.
Jesper Jensen

Jesper Jensen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Jesper Jensen, vuonna 1987 syntynyt tanskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä
Jesper Jensen, tanskalainen kirjailija
Jesper Jensen, tanskalainen käsipalloilija
Jesper Jensen Aabo, vuonna 1991 syntynyt tanskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jesper Jensen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaukasianteeri

| Kaukasianteeri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Alaheimo::  Metsäkanat Tetraonidae
Suku::  Teeret Lyrurus
Laji::  mlokosiewiczi
Kaksiosainen nimi
 Lyrurus mlokosiewiczi  Taczanowski, 1875 
Synonyymit
 Tetrao mlokosiewiczi 
Katso myös
   Kaukasianteeri Wikispeciesissä   Kaukasianteeri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaukasianteeri (Lyrurus mlokosiewiczi syn. Tetrao mlokosiewiczi) on vain Kaukasusvuoristossa ja Mustanmeren kaakkoisrannikolla Turkissa elävä suuri kanalintu. Linnun tieteellinen nimi on annettu puolalaisen biologin Ludwik Młokosiewiczin mukaan. Se elää kesäkaudet puuttomalla vyöhykkeellä 1 500–3 000 m:n korkeudella, mutta muuttaa talveksi puurajan alapuolelle.
Koko ja ulkonäkö

Koiras painaa keväällä 820–1 005 g, keskimäärin 865 g, naaras 712–820 g, keskimäärin 766 g. Laji muistuttaa teertä, mutta koiras ei ole kiiltävä vaan mattamusta ja siinä on vähemmän valkoista, pyrstö ei ole yhtä huomattava. Uroksen korkeus voi olla noin 50 cm. Naaras on pienempi ja harmahtava.
Lisääntyminen

Lajilla on pitkäkestoinen ja raju soidin keväisin. Naaras munii maassa olevaan pesäkuoppaan 2–10, keskimäärin 6,0 munaa, joita se hautoo 20–25 päivää. Poikaset kuoriutuvat samanaikaisesti ja ne ovat pesäpakoisia, jättäen pesän pian syntymänsä jälkeen. Ne lentävät auttavasti 10–14 päivää vanhoina ja ovat täysikokoisia noin kahden kuukauden iässä.
Aiheesta muualla

Kaukasianteeri (Lyrurus mlokosiewiczi) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
ITIS: Lyrurus mlokosiewiczi (englanniksi)
Karjalan palautus (kirja)

| Karjalan palautus |
| --- | --- |

Kirjailija:  Veikko Saksi
Kieli:  suomi
Kustantaja:  ProKarelia
Julkaistu:  2004
Sivumäärä:  224
ISBN:  ISBN 951-98494-2-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Karjalan palautus on Pro Karelian -yhdistyksen pääsihteerin,kauppatieteiden maisteri Veikko Saksin kirjoittama kirja, joka käsittelee  Karjalan palautuskysymystä. Kirja on saanut julkisuutta myös Venäjällä Rossijskaja gazeta -lehdessä. Kirja sisältää taloudellisia suunnitelmia siitä, miten Karjalan palautus ei tulisi maksamaan Suomelle liikaa infrastruktuurimenoihin tarvittavina kustannuksina, vaan miten Karjalan palautus saataisiin Suomen valtiontaloudelle tuottavaksi investoinniksi.
Venäjän Federaation virallisessa lehdessä Rossijskaja gazetassa, myös Suomesta usein kirjoittavan toimittajan Nadežda Sorokinan laatiman artikkeli oli otsikoitu Suomalaiset haluavat palauttaa Karjalan, suomalaiset revansistit haluavat palan venäläistä maata.  Suomen valtion virallinen kanta on se, että rajakysymys on ratkaistu Moskovan välirauhansopimukseen 1944 perustuen Pariisin rauhansopimuksella 1947.
Veikko Saksi täsmensi myöhemmin Suomenmaassa, ettei hänen tarkoituksenaan ollut se, että Suomen hallitus aloittaisi välittömästi neuvottelut Karjalan palauttamisesta Venäjän hallituksen kanssa, vaan se, että asiaa pidettäisiin esillä ja että suomalaiset alkaisivat keskustella asiasta. lähde tarkemmin? Suomen ulkoasiainministeriön verkkosivujen uutispalstalla kirjoitettiin kuitenkin unkarilaislehti Magyar Nemzeti Magazin kokosivun artikkelista, jossa huomioitiin kirjaa.
Kaskadi (elektroniikka)

Kaskadi eli jännitteenkertaaja on Cockcroft-Walton generaattorista muunneltu yksinkertainen sähköinen piiri jolla vaihtovirran jännitettä voidaan nostaa kondensaattoreista ja diodeista rakennetun virtapiirin avulla virran muuttuessa samalla piirin ensimmäisen diodin jälkeen tasavirraksi.
Toiminta

Kaskadin toiminta voidaan selittää yksinkertaisesti seuraavan kaavan perusteella:
Alimpana kuvassa on muuntaja (Tr) ja tässä tapauksessa kaskadin ensimmäisen diodin ollessa positiivinen napa muuntajaan päin, vaihtovirran positiivinen jännitepiikki läpäisee diodin ja potentiaaliero vaiheen ja nollan välillä lataa ensimmäisen kondensaattorin C1 tässä tapauksessa muuntajan toisiojännitteen 100 V -suuruiseksi. Syötettäessä kaskadia vaihtovirralla, ensimmäinen kondensaattori lataa kondensaattorin C2 diodin läpi.
Tämä on tyypillinen puoliaaltotasasuuntaavan kaskadin rakenne.
Toiminta > Potentiaalierot

Muuntajan toisiokäämin navoissa ilmenevä jatkuva vaihtelu positiivisen ja negatiivisen jännitteen välillä lataa kondensaattorit diodien läpi.
Suurin potentiaaliero muodostuu muuntajan nollajohtimen ja viimeisimmän kondensaattorin väliin.
Kaskadityyppejä

Yleisesti käytetyimpiä kaskadityyppejä oli television juovamuuntajan jännitteen nostamiseen ja vakavoimiseen tarkoitettu neliportainen (neljä diodia ja kondensaattoria) muovikuoren sisälle hartsiin upotettu kaskadi. 
Tämäntyyppiset kaskadit ovat poistuneet käytöstä nykyaikaisten juovamuuntajien, ja uudentyyppisten näyttölaitteiden tieltä.
Myös kaikissa mikroaaltouuneissa on kaskadi joka koostuu yhdestä kondensaattorista ja diodista. Sen tarkoitus on nostaa muuntajalta tuleva 2100 V suuruinen jännite riittävän korkeaksi magnetronille.
Kaskadeja käytetäänkin nykyisin lähinnä tieteellisissä tarkoituksissa ja erilaisissa sähkökokeissa.
Kaskadityyppejä > Cockcroft-Walton generaattori

Cockcroft-Walton- eli CW-generaattori on nimestään huolimatta myös kaskadi. CW-generaattoreiksi kutsutaankin lähinnä suuria useampiportaisia, satoihin kilovoltteihin tai ja sitä suurempiin (megavoltteihin) jännitteisiin yltäviä kaskadeja.
Generaattori on nimetty fyysikoiden John Cockcroft ja Ernest Walton mukaan, heidän käytettyään miljoonan voltin kaskadia atomin halkaisemisessa keinotekoisella ydinreaktiolla.
Neliportaisen kaskadin rakenne: Us on vaihtovirtalähde, Cn kondensaattoreita, Dn diodeja, ja 4Us kaskadin nelinkertaistaman jännitteen ulostulo.
Tyypillinen television kaskadi (vihreä), ja sitä virroittava juovamuuntaja (sininen).
Yhden megavoltin (1 MV = 1 000 000 V) Cockcroft-Walton generaattori vuodelta 1937.

Television juovamuuntaja ja kaskadi.
Käännös suomeksi
Keltavatsatikli

| Keltavatsatikli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Vihervarpuset Spinus
Laji::  xanthogastrus
Kaksiosainen nimi
 Spinus xanthogastrus  (Du Bus de Gisignies, 1855) 
Synonyymit
 Carduelis xanthogastra 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltavatsatikli (Spinus xanthogastrus) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Keltavatsatikliä tavataan Boliviassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Panamassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta laikutaisesti esiintyväksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kauko Kangasniemi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kauko Kangasniemi |  Kauko Kangasniemi |  Kauko Kangasniemi |  |
Maa:   Suomi
Miesten painonnosto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Varsova 1969 | 110 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Varsova 1969 | 110 kg |  |
|  Pronssia | Constanța 1972 | 110 kg |  |
Kauko Kalevi Kangasniemi (18. marraskuuta 1942 Kullaa – 17. huhtikuuta 2013 Hämeenlinna) oli suomalainen painonnostaja, joka kilpaili huippuvuosinaan alle 110-kiloisten sarjassa. Hän teki urallaan viisi maailmanennätystä ja saavutti yhteistuloksissa kolme arvokisamitalia.
”Pastori”-lempinimellä tunnettu Kangasniemi saavutti painonnoston yhteistuloskilpailussa MM-pronssia ja EM-hopeaa Varsovassa 1969 sekä EM-pronssia Constanțassa 1972. Eri nostomuodoissa hän saavutti 11 arvokisamitalia, muun muassa MM- ja EM-kultaa tempauksessa vuonna 1970. Münchenin kesäolympialaisissa 1972 hän sijoittui sarjassaan seitsemänneksi. Seuratasolla hän edusti Porin Pyrintöä, Herkulesta, Heraklesta ja Helsingin Tarmoa.
Kangasniemi kuoli syöpään saattohoitokodissa Hämeenlinnassa vuonna 2013. Hänen vanhempi veljensä on painonnoston olympiavoittaja Kaarlo Kangasniemi.
Aiheesta muualla

Kauko Kangasniemen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kari Rauhanen

Kari Rauhanen (Sanok, 2015).
Kari Rauhanen (s. 19. helmikuuta 1962 Tampere) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka on valmentanut myös Ruotsissa, Sveitsissä, Itävallassa, Romaniassa, Italiassa, Saksassa, Puolassa ja Tanskassa. Rauhanen on suorittanut Suomen urheiluopistossa Ammattivalmentajatutkinnon.[lähde? ]
Valmennusura

Rauhanen aloitti valmennusuransa Tampereen Tapparan junioreissa 1990-luvulla. Sen jälkeen hän on toiminut Ikurin Vireen valmentajana sekä valmennuspäällikkönä.[lähde? ] Vuonna 2002 hän muutti Turkuun ja toimi TuTo Hockeyn A-nuorten päävalmentajana sekä sen Mestis-joukkueen apuvalmentajana kaksi kautta. Mestiksessä pelaavan Joensuun Jokipoikien päävalmentaja hän oli kahden kauden ajan, minkä jälkeen hän siirtyi Ruotsiin Allsvenskaniin IFK Arbogan päävalmentajaksi kaudelle 2006–2007.
Kaudella 2007–2008 Rauhanen korvasi Jari Helteen Mestiksen Titaanien päävalmentajana. Seuraavat kaksi kautta hän toimi Sveitsin liigan EHC Baselin päävalmentajana. Allsvenskanin Tingsryds AIF:n päävalmentajaksi 2010–2011 hän siirtyi kesken kauden. Kaudelle 2011–2012 päävalmentajuus/valmennuspäällikkyys italialaisen SV Kalternin junioriorganisaatiossa, jossa hän jatkoi joulutauolle ja siirtyi tammikuussa 2013 Itävallan liigan EHC Lustenaun päävalmentajaksi Gary Priorin tilalle. Kaudelle 2013–2014 Rauhanen sai kutsun MOL-liigan ASC Corona Brașovin päävalmentajaksi. Rauhanen valittiin kaudella 2013–2014 MOL-liigan vuoden valmentajaksi sekä voitti myös maan mestaruuden Brasoville.
Marraskuussa 2014 Rauhanen otti vastaan päävalmentajan tehtävän Saksan DEL 2 -sarjassa pelaavan ESV Kaufbeurenin peräsimessä.
Kaudelle 2015–2016 Rauhanen siirtyi Puolan pääsarjassa pelaavan STS Sanokin päävalmentajaksi.
Kaudelle 2017–2018 Rauhanen on solminut sopimuksen tanskalaisen pääsarjajoukkue IK Odensen kanssa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kari Rauhanen Eliteprospects-sivustolla
Jesper Grønkjær

Jesper Grønkjær
Jesper Grønkjær (s. 12. elokuuta 1977 Nuuk, Grönlanti) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti uransa viimeisenä seurana Tanskan Superligaenin Københavnia ja pelasi aiemmin Aalborgissa, Ajaxissa, Chelseassä, Birmingham Cityssä, Atlético Madridissa ja Stuttgartissa.
Tanskan maajoukkuetta Grønkjær on edustanut muun muassa vuosien 2000 ja 2004 EM-kilpailuissa ja vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Kaikkiaan hän pelasi 80 maaottelua ja teki niissä viisi maalia vuosina 1999–2010.
Johanna II

Johanna II voi tarkoittaa seuraavia hallitsijoita:
Johanna II, Burgundin kreivitär 1303–1330
Johanna II, Navarran kuningatar 1328–1349
Johanna II, Auvergnen kreivitär 1394–1424
Johanna II, Napolin kuningatar 1414–1435
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Johanna II”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kari Reenpää

Kari Reenpää
Kari Reenpää (vuoteen 1935 Renqvist; 26. huhtikuuta 1902 Helsinki – 13. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos ja Otavan toimitusjohtaja. Koulutukseltaan hän oli diplomi-insinööri.
Hänen vanhempansa olivat Alvar Renqvist ja Karin Elisabet o.s. Serlachius ja hänen veljiään Yrjö Reenpää 1894–1976, Heikki Reenpää, Hannes Reenpää ja Jorma Reenpää, joka oli hänen kaksoisveljensä.
Hän ajautui Otavan kriisivuosina itsemurhaan.
Kirjallisuutta

Salokannel, Juhani: Hengen paloa & painettua sanaa Renqvist-Reenpäät kustantajina 1815-2015.  Helsinki:  Otava, 2015.  ISBN 978-951-1-27838-2.
Aiheesta muualla

Häggman, Kai: Vuorineuvos Kari Reenpää (1902–1968). Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Pilke, Helena: Seitsemän sukupolvea, 200 vuotta kustannustoimintaa. (Arkistoitu – Internet Archive) Arvostelu Salokantelen teoksesta Hengen paloa & painettua sanaa. (Agricolan kirja-arvosteluja, 26.5.2015.)
Jälkiäänitys

Äänittäjä ja lasin takana sijaitseva äänityskoppi.
Jälkiäänitys eli dubbaus tarkoittaa elokuvissa ja televisiosarjoissa ääniraidan äänittämistä kuvauksen jälkeen. Jälkiäänitystä käytetään usein käännettäessä elokuvan ääniraitaa toiselle kielelle. Mikäli kuvauksessa nauhoitettu ääniraita on heikkolaatuinen, jälkiäänityksellä voidaan myös luoda uusi ääniraita.
Sana dubbaus tulee englannin kielen sanasta dub, joka puolestaan on lyhenne sanasta double ’sijaisnäyttelijä’.