stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
AN-94

AN-94-rynnäkkökiväärin prototyyppi
AN-94 "Abakan" (5,45-мм автомат Никонова обр. 1994 г. «Абака́н») on Gennadi Nikonovin suunnittelema rynnäkkökivääri.
Nikonov työsti kivääriä Iževskin asetehtaassa 1970-luvun loppupuolelta, ja sen tarkoitus oli korvata AK-47 ja sen seuraajat. Ase valittiin jatkokehitettäväksi vuonna 1981 järjestetyssä "Abakan"-kilpailussa (kts. Abakan), ja lopullinen malli valmistui 1986. [lähde? ]
Aseen erikoisuus on kahden laukauksen pursketulimuoto, joka ammutaan erittäin suurella tulinopeudella (1800 rpm). Tarkoitus on lisätä läpäisyä luotiliivejä vastaan. Mekanismi pystyy siirtämään ensimmäisen laukauksen rekyylin toisen laukauksen jälkeiseen aikaan, jolloin tulen tarkkuus pysyy kertalaukauksen tasolla. Vuonna 1991 järjestetyissä kokeissa ase osoittautui huomattavasti AK-74:aa tarkemmaksi pursketulella, ja sitä suositeltiin hyväksyttäväksi. Tämä kuitenkin viivästyi, ja ase otettiin käyttöön 1997 nimellä AN-94. Vaikka vuoden 1980 suunnitelmissa oli koko kaluston uusiminen, Kalašnikovin mallit säilyivät edelleen käytössä uuden aseen monimutkaisuuden ja hinnan vuoksi. Aseen valmistus lopetettiin vuonna 2006. [lähde? ]
AN-94:ää tuotettiin Iževskissä vuoteen 2006 asti pienissä erissä. [lähde? ]
Tšetšenian sodassa aseen haittapuolet tulivat esiin. Mekanismi sietää huomattavasti huonommin likaa ja huollon puutetta kuin AK-74.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta AN-94 Wikimedia Commonsissa
2001 Maniacs

| 2001 Maniacs |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tim Sullivan
Käsikirjoittaja:  Tim Sullivan Chris Kobin
Tuottaja:  Christopher Tuffin Scott Spiegel Eli Roth Boaz Yakin Brett W. Nemeroff
Säveltäjä:  Nathan Barr
Kuvaaja:  Steve Adcock
Leikkaaja:  Michael Ross
Pääosat:  Robert Englund Lin Shaye Giuseppe Andrews Jay Gillespie
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Raw Nerve
Levittäjä:  Lionsgate Netflix
Ensi-ilta:  21. lokakuuta 2005
Kesto:  87 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1 500 000
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
2001 Maniacs on vuonna 2005 ilmestynyt yhdysvaltalainen kauhukomedia. Elokuvan on ohjannut Tim Sullivan ja siinä näyttelevät muun muassa Robert Englund, Lin Shaye, Giuseppe Andrews ja Jay Gillespie.
Elokuva kertoo yliopisto-opiskelijoista, jotka ovat menossa Daytona Beachiin, mutta oikotie johtaa Pleasant Valleyn pikkukaupunkiin. Siellä järjestetään sisällissodan muistoksi ”Guts and Glory” -juhla, mutta hauskanpito muuttuu verilöylyksi, kun opiskelijat tajuavat, että he ovat itse juhlan ateriana.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Englund  | … |  Mayor George W. Buckman   |
|  Lin Shaye  | … |  Granny Boone   |
|  Giuseppe Andres  | … |  Harper Alexander   |
|  Jay Gillespie  | … |  Anderson LEE   |
|  Peter Stormare  | … |  professori Ackerman   |
|  Dylan Edrington  | … |  Nelson Elliott   |
|  Matthew Carey  | … |  Cory Jones   |
|  Ryan Fleming  | … |  Hucklebilly Boone   |
|  Marla Malcolm  | … |  Joey   |
|  Gina Marie Heekin  | … |  Kat   |
|  Brian Gross  | … |  Ricky   |
|  Mushond Lee  | … |  Malcolm   |
|  Bianca Smith  | … |  Leah   |
|  Brendan McCarthy  | … |  Rufus   |
|  Adam Robitel  | … |  Lester   |
|  Wendy Kremer  | … |  Peaches   |
|  Cristin Michele  | … |  Glendora   |
Aiheesta muualla

2001 Maniacs Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Henry (Yhdistyneen kuningaskunnan prinssi)

| Henry |
| --- | --- |
 Gloucesterin herttua
 
Australian kenraalikuvernööri
Valtakausi:  30. tammikuuta 1945 – 11. heinäkuuta 1947
Edeltäjä:  Alexander Hore-Ruthven, Gowrien jaarli
Seuraaja:  William McKell

Syntynyt:  31. maaliskuuta 1900 Sandringham
Kuollut:  10. kesäkuuta 1974 (74 vuotta) Barnwell Manor, Northamptonshire
Puoliso:  Alice Montagu-Douglas-Scott
Lapset:  William Richard
Koko nimi:  Henry William Frederick Albert
Suku:  Windsor (vuodesta 1917) Saksi-Coburg-Gotha (vuoteen 1917)
Isä:  Yrjö V
Äiti:  kuningatar Mary
Nimikirjoitus:  
Prinssi Henry, Gloucesterin herttua, (Henry William Frederick Albert, 31. maaliskuuta 1900 – 10. kesäkuuta 1974) oli kuningas Yrjö V:n ja kuningatar Maryn kolmas poika. Hän palveli Australian kenraalikuvernöörinä vuosina 1945–1947. Hän on ainoa kuninkaallisen perheen jäsen, joka on toiminut kyseisessä virassa.
Henry oli ensimmäinen brittiläisen monarkin poika, joka suoritti opintonsa kotiopetuksen sijaan koulussa. Hän opiskeli Eton Collegessa ja menestyi eri urheilulajeissa, kuten kriketissä, poolossa ja tenniksessä. Myöhemmin hän opiskeli yhdeksän kuukautta Cambridgen yliopistossa.
Henryn nuorempi veli Kentin herttua George oli alun perin valittu seuraamaan Gowrien jaarlia Australian kenraalikuvernöörinä, mutta tämä kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 1942. 15. marraskuuta 1943 Australian pääministeri John Curtin ilmoitti, että Henry oli valittu seuraavaksi kenraalikuvernööriksi. Hän saapui maahan 28. tammikuuta 1945, ja hänet vihittiin tehtäväänsä kaksi päivää myöhemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henry (Yhdistyneen kuningaskunnan prinssi) Wikimedia Commonsissa
Hessdalenin ufot

Hessdalenin ufot tarkoittaa useita 1980-luvulla Keski-Norjan Hessdalenissa havaittuja outoja valoilmiöitä, jotka voivat olla maanjäristysvaloja, maavaloja tai ufoja. Hessdalenin laakso sijaitsee noin 120 kilometriä Trondheimista kaakkoon Ålenin suuren kylän lähellä noin 35 km Rorosin kaivoskaupungista pohjoiseen. Valojen syyksi on ehdotettu muun muassa skandiumpölyn syttymistä. Mutta jotkut valot on tunnistettu lentokoneiden valoiksi, autojen valojen ja muiksi heijastumiksi ja kangastuksiksi. Hessdalenissa on nykyään automaattisia kameroita, jotka tarkkailevat alueen valoilmiöitä.
Hessdalenin ufot

Hessdalenin ufot ovat olleet muun muassa valopalloja ja mutkaisia valojuovia. Ilmiöt on havaittu enimmäkseen pimeinä talviöinä, ja
harvemmin niitä on näkynyt kirkkaina kesäpäivinä.
Hessdalenin valoja alkoi näkyä joulukuussa 1981 ja pieni ryhmä alkoi tutkia näitä havaintoja 1983. Ryhmä tutki ilmiötä paikalla noin kuukauden ajan vuoden 1984 alussa. Vuonna 1984 ilmiö alkoi harvinaistua ja vuonna 1985 havaintoaalto oli jo mennyt ohi, vaikka ilmiöitä on nähty tämän jälkeenkin.
Hessdalenin ufoja on nähty mm 18.3. 1982 Finnsahögdan yllä, kun sitä on katsottu idästä päin. Ufo näytti kulkevan Fjellöekkhögdan ja Finnsahögdan välistä. Finnsähögdan edestä näytti kulkevan hieman lautasta muistuttava esine, jossa oli punainen ja kalanvalkea valo.
Havaintojen päälajit

Luotimainen keltainen valo, terävä pää alaspäin
Sinivalkoinen kirkas liikkuva loiste, joka välähtelee joskus
Monesta eri värisestä valosta koostuva "esine"
Valoja muualla

Ruotsin puolella ufoja on nähty muun muassa Taalainmaalla Falunin lähellä vuoristossa. Ufoja on nähty Ruotsin puolella myös Kilsbergenin yllä.
Aiheesta muualla

Project Hessdalen
https://pallosalamat-tyyppi-iv.webnode.fi/ (Arkistoitu – Internet Archive) Suomalaisen pallosalamaharrastajan antama selitys.
AM Herculis -tähti

AM Herculis -tähti eli AM Her -tähti tai polari on valkea kääpiö, jolla on voimakas magneettikenttä ja seuralaisenaan massaa luovuttava lähellä kiertävä punainen tai oranssi kääpiötähti. Peruskuvio on sama kuin kataklysmisellä muuttujalla, mutta valkean kääpiön magneettikenttä estää toisesta tähdestä tulevan massavirran kasautumasta kertymäkiekoksi. Kaasu törmää magneettikenttään kuumassa pilkussa virraten magneettisia voimaviivoja pitkin tähden navoille, joissa se törmää vesiputousmaisesti valkean kääpiön pinnalle. Tällöin vapautuu valtavat määrät energiaa mm. röntgensäteinä.
Nimitys polari kuvaa magneettista napaisuutta ja AM Herculis -tähdet ovatkin magneettisten kataklysmisten muuttujien prototyyppi. Magneettikenttä on 10–100 megagaussia, ja sen akseli ei ole useinkaan sama kuin pyörähdysakseli. Kaasu törmää valkean kääpiön pinnalle nopeudella 3 000 km/s. Tähdet ovat niin lähellä toisiaan, että ne lukitsevat toistensa pyörimisen. AM Herculis -tähti vilkkuu 4–5 magnitudia.
DQ Herculis -tähdet

DQ Herculis -tähdet ovat puolipolareita. Näissä magneettikenttä on 1–10 miljoonaa gaussia eli pienempi kuin AM Herculis -tähdissä. Kertymäkiekko syntyy seuralaistähdestä virtaavasta kaasusta. Magneettikenttä on liian heikko hidastaakseen valkean kääpiön pyörimistä, jotta se voisi lukkiutua seuralaistähden kiertoaikaan. Magneettikenttä ei hajota kertymäkiekkoa mutta ohjaa kaasun tiettyihin kohtiin tähden navoille. Kaasu virtaa valkeaan kääpiöön lyhintä mahdollista reittiä pitkin. DQ Herculis -tyyppi on saanut nimensä DQ Herculisin eli Nova Herculis 1934 mukaan.
2001 avaruusseikkailu (kirja)

| 2001 Avaruusseikkailu> 2001: A Space Odyssey.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Arthur C. Clarke
Kieli:  englanti
Kustantaja:  New American Library
Julkaistu:  1968
Sivumäärä:  221
Suomennos
Suomentaja:  Sakari Ahlbäck
Kustantaja:  Kirjayhtymä Uusi Kirjakerho Oy
Julkaistu:  1969 1976

Seuraava:  2010: Avaruusodysseia Odysseia 2061  3001: The Final Odyssey
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
2001 avaruusseikkailu (engl. 2001: A Space Odyssey) on Arthur C. Clarken vuonna 1968 ilmestynyt tieteisromaani, joka kirjoitettiin rinnakkain samannimisen elokuvan kanssa.
Jatko-osat

Clarke kirjoitti romaanille myöhemmin kolme jatko-osaa. Niistä 2010: Avaruusodysseia (2010: Odyssey Two) julkaistiin vuonna 1982, Odysseia 2061 (2061: Odyssey Three) vuonna 1987 ja 3001: The Final Odyssey vuonna 1997. Näistä ensimmäinen filmatisoitiin nimellä 2010 vuonna 1984.
1150

| --- | --- |
Vuosisadat: 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku
Vuosikymmenet: 1090-luku · 1100-luku · 1110-luku · 1120-luku · 1130-luku · 1140-luku 1150-luku · 1160-luku · 1170-luku · 1180-luku · 1190-luku · 1200-luku
Vuodet: 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109 1110 · 1111 · 1112 · 1113 · 1114 · 1115 · 1116 · 1117 · 1118 · 1119 1120 · 1121 · 1122 · 1123 · 1124 · 1125 · 1126 · 1127 · 1128 · 1129 1130 · 1131 · 1132 · 1133 · 1134 · 1135 · 1136 · 1137 · 1138 · 1139 1140 · 1141 · 1142 · 1143 · 1144 · 1145 · 1146 · 1147 · 1148 · 1149 1150 · 1151 · 1152 · 1153 · 1154 · 1155 · 1156 · 1157 · 1158 · 1159 1160 · 1161 · 1162 · 1163 · 1164 · 1165 · 1166 · 1167 · 1168 · 1169 1170 · 1171 · 1172 · 1173 · 1174 · 1175 · 1176 · 1177 · 1178 · 1179 1180 · 1181 · 1182 · 1183 · 1184 · 1185 · 1186 · 1187 · 1188 · 1189 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209
Tapahtumia

Noin 1150 munkki Gratianus kokosi kanonisen oikeuden.
Ensimmäinen kirjallinen maininta Vaduzin kaupungista.
Pariisin yliopisto perustettiin.
Ruotsin vallan ajan katsotaan perinteisessä tutkimuksessa alkaneen näihin aikoihin Suomessa, tosin aluksi lähinnä kirkollisena toimintana.
Syntyneitä

Nikolas Arnesson, norjalainen piispa ja poliitikko (k. 1225)
Arnold Lyypekkiläinen, saksalainen kronikoitsija (k. 1211 tai 1214)
Qutb al-Din Aibak, Delhin sulttaanikunnan ja Intian muslimivallan perustaja (k. 1210)
Kuolleita

Theodoricus Chartreslainen, Tierry de Chartres, ranskalainen skolastinen uusplatonilainen filosofi ja teologi (s. noin 1100)
Herbert Fisher

Herbert Fisher on seuraavien henkilöiden nimi:
Herbert William Fisher (1826–1903), brittiläinen historioitsija, H. A. L. Fisherin isä
H. A. L. Fisher (1865–1940), englantilainen historioitsija, yliopistonopettaja ja poliitikko
Herbert O. Fisher (1909–1990), yhdysvaltalainen lentäjä ja ilmailujohtaja
Herbert Fisher, yhdysvaltalainen liikemies
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Herbert Fisher”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Helen Jacobs

Helen Jacobs
Helen Hull Jacobs (6. elokuuta 1908 Globe, Arizona – 2. kesäkuuta 1997 East Hampton, New York) oli yhdysvaltalainen naistennispelaaja, joka voitti uransa aikana kymmenen Grand Slam -mestaruutta.
Jacobsilla oli voimakas syöttö ja iskulyönti sekä kelpo rysty, mutta hän ei koskaan oppinut tekemään kämmenlyöntiä tyydyttävällä tavalla .
Tennisura

Jacobs voitti kaksinpelissä viisi Grand Slam -mestaruutta ja oli yksitoista kertaa loppuottelussa häviävänä osapuolena. Finaalitappioista kuudessa vastustajana oli Helen Wills Moody. Jacobsin ainoa voitto Moodysta tuli Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 1933. Moody keskeytti ottelun selkävamman takia ollessaan kolmannessa erässä häviöllä 3–0, minkä seurauksena yleisö ryhtyi buuaamaan, sillä se uskoi Moodyn keskeyttäneen vain riistääkseen Jacobsilta voiton viimeistelyn tuoman tyydytyksen. Vuosia myöhemmin Moody vahvisti kyseessä olleen onnettomuus. Hän sanoi: ”Selkäni on hieman omituinen. Nikama neljännen ja viidennen välilevyn välissä on ohut. Kun välilevy kierähtää ympäri, on kipu sietämätön. Ennen tuota finaalia satoi koko viikon ajan. Makasin sängyssä, mikä ei ollut hyväksi, koska selkäni jäykistyi entistä pahemmin. En yksinkertaisesti voinut enää pelata pidempään, mutta en sanonut mitään, sillä se olisi näyttänyt tekosyyltä.”
Jacobs oli jälleen lähellä voittoa Moodysta 1935 Wimbledonin loppuottelussa, jossa hänellä oli ottelupallo tilanteessa 6–3, 3–6, 5–4. Hän kuitenkin hävisi ottelun. Moodya vastaan 1938 käydyssä Wimbledonin finaalissa Jacobs nyrjäytti nilkkansa ensimmäisessä erässä tilanteessa 4–4 ja nilkutti ympäri kenttää loput ottelusta. Moody voitti viimeiset kahdeksan peliä toisen erän kestäessä ainoastaan kahdeksan minuuttia. Kun Jacobsilta kysyttiin, miksei hän keskeyttänyt ottelua loukkaantumisensa jälkeen, sanoi hän jatkamisen olleen urheilullisesti oikea ratkaisu, sillä Moody saattoi siten nauttia voitosta täysin siemauksin. Uransa aikana Jacobs hävisi kymmenen Moodya vastaan pelaamistaan yhdestätoista kaksinpeliottelusta .
Naisten nelinpelissä Jacobs voitti neljä Grand Slamia ja sekanelinpelissä yhden. Lisäksi hän oli loppuottelussa kuudessa muussa Grand Slam -nelinpeliturnauksessa sekä yhdessä sekanelinpeliturnauksessa. Vuoden lopussa julkaistulla maailmanlistalla Jacobs oli kymmenen parhaan joukossa 1928–1939. Hän oli ykköseksi sijoitettu yhdysvaltalaispelaaja 1932–1935. Hän oli mukana maansa Wightman Cup -joukkueessa 1927–1937 ja jälleen 1939. Vuonna 1933 hänestä tuli ensimmäinen Wimbledonissa sortseihin pukeutunut naispelaaja.
Jo aktiiviuransa aikana Jacobs alkoi kirjoittaa kirjoja. Hänen ensimmäiset teoksensa olivat Modern Tennis (1933) sekä Improve Your Tennis (1936). Hän kirjoitti myös fiktiivisiä kirjoja kuten Storm Against the Wind (1944). Hänen omaelämäkertansa Beyond the Game ilmestyi 1936.
Associated Press nimesi 1933 Jacobsin vuoden naisurheilijaksi. International Tennis Hall of Famen jäseneksi hänet otettiin 1962.
Toisen maailmansodan aikana Jacobs palveli komentajana Yhdysvaltain laivaston tiedustelussa. Hän kuoli sydänhalvaukseen New Yorkin East Hamptonissa 2. kesäkuuta 1997.
Grand Slam -turnaukset

Ranskan mestaruuskilpailut
Kaksinpelin finaalissa: 1930, 1934
Nelinpelin finaalissa: 1934
Wimbledon
Kaksinpelin mestaruus: 1936
Kaksinpelin finaalissa: 1929, 1932, 1934, 1935, 1938
Nelinpelin finaalissa: 1932, 1936, 1939
Yhdysvaltain mestaruuskilpailut
Kaksinpelin mestaruus: 1932, 1933, 1934, 1935
Kaksinpelin finaalissa: 1928, 1936, 1939, 1940
Nelinpelin mestaruus: 1932, 1933, 1934, 1935
Nelinpelin finaalissa: 1931, 1936
Sekanelinpelin mestaruus: 1934
Sekanelinpelin finaalissa: 1932
Grand Slam -finaalit kaksinpelissä > Voitot (5)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Loppuottelun tulos  |
| 1932 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Carolin Babcock | 6–2, 6–2 |
| 1933 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut (2) |  Helen Wills Moody | 8–6, 3–6, 3–0 keskeytys |
| 1934 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut (3) |  Sarah Palfrey Cooke | 6–1, 6–4 |
| 1935 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut (4) |  Sarah Palfrey Cooke | 6–2, 6–4 |
| 1936 | Wimbledon |  Hilde Krahwinkel Sperling | 6–2, 4–6, 7–5 |
Grand Slam -finaalit kaksinpelissä > Loppuotteluhäviöt (11)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Turnaus | Vastustaja loppuottelussa | Loppuottelun tulos  |
| 1928 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Helen Wills Moody | 6–2, 6–1 |
| 1929 | Wimbledon |  Helen Wills Moody | 6–1, 6–2 |
| 1930 | Ranskan mestaruuskilpailut |  Helen Wills Moody | 6–2, 6–1 |
| 1932 | Wimbledon |  Helen Wills Moody | 6–3, 6–1 |
| 1934 | Ranskan mestaruuskilpailut |  Margaret Scriven-Vivian | 7–5, 4–6, 6–1 |
| 1934 | Wimbledon |  Dorothy Round Little | 6–2, 5–7, 6–3 |
| 1935 | Wimbledon |  Helen Wills Moody | 6–3, 3–6, 7–5 |
| 1936 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Alice Marble | 4–6, 6–3, 6–2 |
| 1938 | Wimbledon |  Helen Wills Moody | 6–4, 6–0 |
| 1939 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Alice Marble | 6–0, 8–10, 6–4 |
| 1940 | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut |  Alice Marble | 6–2, 6–3 |
54 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa. · Ensimmäinen vuosisata
Vuosikymmenet: 100-luku eaa. · 90-luku eaa. · 80-luku eaa. · 70-luku eaa. · 60-luku eaa. · 50-luku eaa. · 40-luku eaa. · 30-luku eaa. · 20-luku eaa. · 10-luku eaa. · Ensimmäinen vuosikymmen eaa. · Ensimmäinen vuosikymmen
Vuodet: 100 eaa. · 99 eaa. · 98 eaa. · 97 eaa. · 96 eaa. · 95 eaa. · 94 eaa. · 93 eaa. · 92 eaa. · 91 eaa. · 90 eaa. · 89 eaa. · 88 eaa. · 87 eaa. · 86 eaa. · 85 eaa. · 84 eaa. · 83 eaa. · 82 eaa. · 81 eaa. · 80 eaa. · 79 eaa. · 78 eaa. · 77 eaa. · 76 eaa. · 75 eaa. · 74 eaa. · 73 eaa. · 72 eaa. · 71 eaa. · 70 eaa. · 69 eaa. · 68 eaa. · 67 eaa. · 66 eaa. · 65 eaa. · 64 eaa. · 63 eaa. · 62 eaa. · 61 eaa. · 60 eaa. · 59 eaa. · 58 eaa. · 57 eaa. · 56 eaa. · 55 eaa. · 54 eaa. · 53 eaa. · 52 eaa. · 51 eaa. · 50 eaa. · 49 eaa. · 48 eaa. · 47 eaa. · 46 eaa. · 45 eaa. · 44 eaa. · 43 eaa. · 42 eaa. · 41 eaa. · 40 eaa. · 39 eaa. · 38 eaa. · 37 eaa. · 36 eaa. · 35 eaa. · 34 eaa. · 33 eaa. · 32 eaa. · 31 eaa. · 30 eaa. · 29 eaa. · 28 eaa. · 27 eaa. · 26 eaa. · 25 eaa. · 24 eaa. · 23 eaa. · 22 eaa. · 21 eaa. · 20 eaa. · 19 eaa. · 18 eaa. · 17 eaa. · 16 eaa. · 15 eaa. · 14 eaa. · 13 eaa. · 12 eaa. · 11 eaa. ·  10 eaa. · 9 eaa. · 8 eaa. · 7 eaa. · 6 eaa. · 5 eaa. · 4 eaa. · 3 eaa. · 2 eaa. · 1 eaa. · 1 jaa.
Tapahtumia

Caesar yritti toistamiseen hyökätä Britanniaan 800 laivan voimin.
Marcus Licinius Crassus nimitettiin Syrian maaherraksi.
Ambiorixin johtama eburonien kapina Galliassa.
Hintadiskriminointi

Hintadiskriminointi eli hintasyrjintä tarkoittaa taloustieteessä tuotteen myymistä eri hinnalla ostajasta riippuen. Koska kuluttajat eroavat toisistaan maksuhalukkuudeltaan ja maksukyvyltään, yrityksen kannattaa segmentoida asiakkaita eri ryhmiin ja myydä tuotetta aina kalliimmalla mahdollisella hinnalla, jonka asiakas on valmis maksamaan.
Esimerkki: jos teatteriesitykseen tai valmismatkalle jää tyhjiä paikkoja, ne kannattaa myydä edes halvemmalla opiskelijoille ja "äkkilähtöinä", mutta samaa alennusta ei kannata antaa niille, jotka olivat valmiit ostamaan kalliimpia paikkoja.
Hintadiskriminointi perustuu maksukyvyltään eroavien asiakasryhmien tunnistamiseen. Tyypillinen esimerkki hintadiskriminoinnista on opiskelija-alennukset. Opiskelijat mielletään usein asiakasryhmänä maksukyvyltään muita ryhmiä heikommiksi eivätkä he ole esimerkiksi valmiita maksamaan ravintolaruoasta tai linja-autolipusta normaalia hintaa. Jos linja-autoyhtiö ottaisi opiskelijoilta normaalin matkalipun hinnan, moni opiskelija jättäisi matkan tekemättä ja autot kulkisivat tyhjempinä. Yhtiö pyrkii näin siis autojen parempaan käyttöasteeseen ja skaalatuottoihin. Halvempien lippujen tarjoaminen kaikille ei kuitenkaan lisäisi parempituloisten matkustushalukkuutta niin paljon, että se korvaisi alennuksesta johtuvat lipputulojen menetykset. Alennuksen sitominen opiskelijastatukseen ei myöskään tunnu muista epäoikeudenmukaiselta ja vähennä heidän ostohalukkuuttaan.
Käytännössä tämä ei tietenkään ole aina näin yksinkertaista. Jotta hintadiskriminointi onnistuisi yrityksen näkökulmasta, pitää tuotteen tai sen levitystavan olla sellainen, että halvemmalla saava asiakas ei voi myydä tuotetta eteenpäin niille, jotka joutuisivat muuten ostamaan tuotetta korkeammalla hinnalla.
Hintadiskriminoinnissa käytetään hyödyksi kuluttajan ylijäämää. Täydellisessä hintadiskriminoinnissa yritys myy tuotteen aina siihen hintaan, jonka ostaja on enimmillään valmis maksamaan. Tällöin yrityksen rajatuottokäyrä (katso rajahyöty ja rajakustannus) on sama kuin kysyntäkäyrä.
Kiinteät kustannukset ja hintasyrjintä

Tuottajan kannattaa myydä tuotettaan jokaiselle, joka maksaa siitä enemmän kuin muuttuvien kustannusten (eli yhden lisätuotteen tuottamisen) hinnan, esimerkiksi lisäkirjan painokustannuksen. Jotta kiinteät kustannukset (esimerkiksi kirjan kirjoittajan, kääntäjän, kustantamisen, taittamisen ja markkinoinnin kulut) saataisiin katettua, maksuhalukkaammilta tulee voida periä muuttuvia kustannuksia korkeampia hintoja, muuten koko tuotetta ei kannata tehdä lainkaan.
Mikäli hintasyrjintä onnistuu täydellisesti, tuote myydään kaikille tällaisille kuluttajille ja yhteiskunnallinen hyöty maksimoituu mutta tämä koko hyöty päätyy tuottajalle. Käytännössä tietysti yleensä tulos on kummassakin suhteessa epätäydellinen: moni jää turhan ilman tuotetta ja toisaalta hyödystä suuri osa päätyy niille kuluttajille, jotka saavat tuotteen halvemmalla kuin olisivat suostuneet siitä maksamaan.
Hintadiskriminoinnin eri lajit

Ensimmäisen asteen hintadiskriminointi
Toisen asteen hintadiskriminointi
Kolmannen asteen hintadiskriminointi
Herbert Feigl

Herbert Feigl (14. joulukuuta 1902 Liberec, Tšekki – 1. kesäkuuta 1988 Minneapolis, Yhdysvallat) oli itävaltalainen filosofi ja Wienin piirin jäsen.
Feigl syntyi Liberecissä (Reichenberg), Böömissä, joka oli tuolloin osa Itävalta-Unkaria, ja pääsi Wienin yliopistoon vuonna 1922. Hän opiskeli fysiikkaa ja filosofiaa Wienin piirin perustajan Moritz Schlickin oppilaana ja väitteli tohtoriksi vuonna 1927 tutkielmalla, joka käsitteli todennäköisyyttä ja induktiota luonnontieteissä tietoteoreettiselta kannalta. Hänestä tuli Wienin piirin aktiivijäsen, ja hän oli Schlickin ja Friedrich Waismannin ohella yksi harvoja piirin jäseniä, joka kävi laajoja keskusteluja Ludwig Wittgenstein ja Karl Popperin kanssa.
Vuonna 1930 Feigl tapasi fyysikko Percy Williams Bridgmanin, filosofi Willard Van Orman Quinen ja psykologi Stanley Smith Stevensin, jotka hän näki sukulaissieluinaan. Vuonna 1931 Feigl esitti, että looginen positivismi tulisi nimetä uudelleen loogiseksi empirismiksi, koska hän katsoi aikansa tieteenfilosofialla ja vanhemmalla positivistisella liikkeellä olleen tiettyjä eroja.
Vuonna 1931 Feigl meni naimisiin Maria Kasparin kanssa ja muutti Yhdysvaltoihin asettuen Iowaan, jossa hän opetti Iowan yliopistossa. Heidän poikansa Eric Otto syntyi vuonna 1933. Vuonna 1940 hän hyväksyi viran Minnesotan yliopiston filosofian professorina. Tässä virassa hän toimi 31 vuotta. Hän työskenteli läheisesti yhdessä Wilfrid Sellarsin kanssa, ja he kirjoittivat yhdessä mm. teoksen Readings in Philosophical Analysis sekä toimittivat lehteä Philosophical Studies, jonka he perustivat vuonna 1949. Vuonna 1953 Feigl perusti Minnesota Center for Philosophy of Science -keskuksen.
Feigl uskoi, että empirismi on ainoa kokeelliselle tieteelle tarkoituksenmukainen filosofia. Vaikka hänestä tuli filosofi kemistin sijasta, hän ei koskaan kadottanut käytännöllisen luonnontieteilijän näkemystään. Feigl jäi eläkkeelle vuonna 1971 ja kuoli syöpään Minneapolisissa vuonna 1988.
1900-luvun filosofia  Looginen empirismi
Wienin piiri:
Gustav Bergmann ·
Rudolf Carnap ·
Herbert Feigl ·
Philipp Frank ·
Kurt Gödel ·
Hans Hahn ·
Victor Kraft ·
Karl Menger ·
Otto Neurath ·
Moritz Schlick ·
Friedrich Waismann


Berliinin piiri:
Kurt Grelling ·
Carl Gustav Hempel ·
David Hilbert ·
Richard von Mises ·
Hans Reichenbach


Muita edustajia:
Alfred J. Ayer ·
Eino Kaila ·
Ernest Nagel ·
Karl Popper ·
Louis Rougier ·
Alfred Tarski ·
Willard Van Orman Quine
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Herbert Feigl