stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2014
Tapahtumia > Marraskuu

2. marraskuuta – IPCC julkaisi viidennen arviointiraporttinsa yhteenvedon ilmaston lämpenemisestä.
4. marraskuuta – Perussuomalaisten kansanedustaja Laila Koskela loikkasi Suomen Keskustaan. Loikkauksen syynä olivat Pirkanmaan vaalipiiristä valitun  Koskelan erimielisyydet Perussuomalaisten Tampereen paikallisyhdistyksen kanssa.
7. marraskuuta – Helsingin Sanomien entisen päätoimittajan Mikael Pentikäisen ilmoitettiin siirtyvän MTK:n pää-äänenkannattajan Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittajaksi helmikuun alussa 2015 edellisen päätoimittajan Lauri Kontron siirtyessä muihin tehtäviin MTK:ssa.
9. marraskuuta – Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntavaalit.
9. marraskuuta – Kataloniassa järjestettiin "epävirallinen" kansanäänestys itsenäisyydestä. Espanjan perustuslakituomioistuin oli julistanut alkuperäisen äänestyksen laittomaksi.  Äänestäneistä 92 % kannatti Katalonian julistamista "valtioksi" (un Estat) ja 88 % oli lisäksi sitä mieltä että tämän valtion piti olla itsenäinen.
12. marraskuuta – Rosetta-luotaimen Philae-laskeutuja saavutti komeetta Tšurjumov–Gerasimenkon.
12. marraskuuta – Helsingin huumepoliisin entinen päällikkö, marraskuusta 2013 lähtien vangittuna ollut Jari Aarnio sai syytteen törkeästä petoksesta, törkeästä lahjuksen ottamisesta, törkeästä virka-aseman väärinkäyttämisestä ja rekisterimerkintärikoksesta häneen liittyvään rikosvyyhtiin kuuluneessa ns. Trevoc-haarassa.
28. marraskuuta – Eduskunnan täysistunto hyväksyi aloitteen tasa-arvoisesta avioliittolaista, sen jälkeen kun lakivaltiokunta oli torjunut sen. Äänestyksessä mietintöön liittyvä vastalause hyväksyttiin äänin 105-92.
Tapahtumia > Joulukuu

3. joulukuuta – Ruotsin hallitus kaatui. Ruotsidemokraatit torjui sosiaalidemokraattien ja ympäristöpuolueen budjettiesityksen ja äänesti opposition porvaripuolueiden esityksen puolesta. Pääministeri Stefan Löfven ilmoitti että maassa järjestetään ennenaikaiset vaalit maaliskuussa. Myöhemmin Löfven avautui Dagens Nyheter -lehdessä, ja sanoi ruotsidemokraattien olevan "uusfasistinen yhden asian puolue."
9. joulukuuta – Senaatin tiedustelukomitea julkaisi 528-sivuisen raportin CIA:n käyttämistä kuulustelumenetelmistä.
16. joulukuuta – Pakistanin talebanit iskivät Peshawarissa kouluun ja tappoivat 141 ihmistä, joista 132 oli koululaisia. Lisäksi 121 koululaista ja kolme työntekijää haavoittui.
17. joulukuuta – Yhdysvaltain presidentti Barack Obama ilmoitti USA:n luopuvan Kuuban kauppasaarrosta.
18. joulukuuta – Helsingin huumepoliisin entiselle päällikölle Jari Aarniolle luettiin Helsingin käräjäoikeudessa syytteet törkeistä huumausainerikoksista ja törkeästä virka-aseman väärinkäytöstä. Syyttäjä vaati Aarniolle 13 vuoden vankeutta, joka oli korkein lain sallima rangaistus kyseisistä rikoksista. Kyse oli ns. tynnyrijutusta, jossa Aarnion katsottiin järjestelleen hasiksen tuontia Suomeen.
28. joulukuuta – Indonesia AirAsian lento 8501 katosi lentäessään Jaavanmeren yllä.
31. joulukuuta – Suomessa koettiin toinen poikkeuksellisen lauha uudenvuodenyö peräkkäin. Erityisen lauhaa oli maan länsiosassa, missä lämpötila kohosi paikoin jopa +5 asteen yläpuolelle.
Syntyneitä

21. helmikuuta – Prinsessa Madeleinen ja Chris O’Neillin tyttövauva Leonore.
10. joulukuuta – Monacon ruhtinas Albert II ja ruhtinatar Charlene saivat kaksoset, prinsessa Gabriellan ja kruununprinssi Jacquesin.
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto – Isamu Akasaki, Hiroshi Amano ja Shūji Nakamura
Nobelin kemianpalkinto – Eric Betzig, Stefan Hell ja William Moerner
Nobelin lääketieteen palkinto – John O’Keefe, May-Britt Moser ja Edvard Moser
Nobelin kirjallisuuspalkinto – Patrick Modiano
Nobelin rauhanpalkinto – Malala Yousafzai ja Kailash Satyarthi
Nobelin taloustieteen palkinto – Jean Tirole
Tapahtumia aiheittain > Avaruustoiminta

Vuoden 2014 miehittämättömät avaruuslennot
Tapahtumia aiheittain > Musiikki

6.–10. toukokuuta – Eurovision laulukilpailu 2014 järjestettiin Tanskassa.
Tapahtumia aiheittain > Urheilu

6.–23. helmikuuta – XXII talviolympialaiset järjestettiin Sotšissa, Venäjällä.
9.–25. toukokuuta − Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2014 järjestettiin Valko-Venäjällä.
12. kesäkuuta−13. heinäkuuta – Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2014 järjestettiin Brasiliassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 2014 Wikimedia Commonsissa
Sotšin talviolympialaisten avajaiset.
Euromaidan-mielenosoituksia Ukrainan Kiovassa 21. helmikuuta 2014. Mielenosoittajat vaativat Ukrainan tekemään taloudellista yhteistyötä enemmän EU-maiden ja vähemmän Venäjän kanssa. Tilanne yltyi aseelliseksi konflikstiksi.
Kouvolan yhteiskoulu tulipalon jälkeen.
Kampanjointia Chibokissa kaapattujen koulutyttöjen vapauttamisen puolesta.
Itävaltalainen Conchita Wurst voitti vuoden 2014 Euroviisut kappaleellaan "Rise Like a Phoenix".
Espanjan kuninkuus siirtyi Juan Carlos I:ltä Felipe VI:lle.
Saksa voitti jalkapallon maailmanmestaruuden 2014.
Länsi-Afrikan ebolaepidemia 2014: Kolmipyöräinen ambulanssi kuljettaa Sierra Leonessa henkilöitä, joiden seulonnan perusteella epäillään sairastuneen ebolaan.
Kampanjointia Skotlannin itsenäistymisen puolesta ennen kansanäänestystä 13. syyskuuta 2014.
Pakistanilaiselle Malala Yousafzaille myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto hänen ollessaan vasta 17-vuotias. Hän on siten kaikkien aikojen nuorin Nobel-palkinnon saaja.
Kynttilöitä ja kukkia Lontoossa Peshawarin kouluhyökkäyksen uhrien muistoksi.
Ajatuksen vapauden historia

| Ajatuksen vapauden historia> History of freedom of thought.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  J. B. Bury
Kieli:  englanti
Julkaistu:  1914
Suomennos
Suomentaja:  Huvi Vuorinen
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1917
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  234
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ajatuksen vapauden historia on historioitsija J. B. Buryn teos vuodelta 1914. Teos on suomennettu vuonna 1917. Alkukielellä teoksesta on otettu uusintapainoksia myös nykyisin. Bury käsittelee ajatuksenvapauden kehitystä antiikin kulttuurista 1800- ja 1900-lukujen vaihteeseen ja suvaitsevuuden, perusoikeuksien ja järkiajattelun leviämistä.
Sisällys

Ajatuksenvapaus ja sitä vastustavat voimat (Johdanto)
Järki vapaana (Kreikka ja Rooma)
Järki vankina (Keskiaika)
Vapautuksen toiveet (Renessanssi ja uskonpuhdistus)
Uskonnollinen suvaitsevaisuus
Rationalismin kasvaminen (Seitsemäs- ja kahdeksastoista vuosisata)
Rationalismin edistyminen (Yhdeksästoista vuosisata)
Ajatuksen vapauden voima
Aiheesta muualla

Alkuteksti Gutenberg-hankkeen sivuilla. (englanniksi)
Antero Kipunen (ei mistään kotoisin)

Antero Kipunen (ei mistään kotoisin) on teatteriohjaaja Petri Lehtisen ja näyttelijä-muusikko Reino Nordinin näytelmäsuomennos newyorkilaisen Will Enon palkitusta teoksesta Thom Pain (based on nothing). Monologinäytelmä sai ensi-iltansa huhtikuussa 2013 Suomen Kansallisteatterin Omapohjassa ja lisänäytökset nähdään marraskuussa 2013 Ryhmäteatterin Pengerkadun näyttämöllä. Esityksen on ohjannut Petri Lehtinen ja Antero Kipusta näyttelee Reino Nordin.
Aiheesta muualla

Antero Kipusen arvio Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Anne Niilola

Anne Marjukka Niilola (s. 9. heinäkuuta 1963 Kuusankoski) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui ylioppilaaksi Kuusankosken lukiosta vuonna 1982. Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta hän valmistui näyttelijäksi vuonna 1991. Parhaiten hänet tunnetaan Maalaiskomedia-televisiosarjan Virpi Hakkaraisen roolista.
Niilola on vieraillut Vaasan kaupunginteatterissa, Porin Teatterissa, teatteri Raivoisissa Ruusuissa, Pyynikin kesäteatterissa ja Tampereen työväen teatterissa. Hän on ollut kiinnitettynä Kotkan kaupunginteatterissa vuodesta 2010. Lisäksi hän on näytellyt useassa televisiosarjassa ja opettanut improvisaatiota.
Elokuvat ja televisiosarjat

| Ilmestymisvuosi/ Ensiesiintyminen | Nimi | Tyyli | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Kvartetti | televisiosarja | Hotellin reception |
| 1996 | Pimeän hehku | televisiosarja | Lotta Björkman |
| 1999 | Maalaiskomedia: Vain muutaman huijarin tähden | televisiosarja | Virpi Hakkarainen |
| 1999 | Joulukalenteri: Korvatunturin tallin joulu | televisiosarja | Agenttitonttu |
| 2001 | Rölli | televisiosarja | Rölli Tär |
| 2001 | Maalaiskomedia: Peräkamaripojat | televisiosarja | Virpi Hakkarainen |
| 2001–2002 | Maalaiskomedia: Mooseksen perintö | televisiosarja | Virpi Hakkarainen |
| 2002 | Thilia Thalia | televisiosarja | (1 jakso) (omana itsenään) |
| 2003 | Rio ja Tinto | televisioelokuva | Pirjo |
| 2005 | Thilia Thalia | televisiosarja | (1 jakso) (omana itsenään) |
| 2006–2007 | Maalaiskomedia: Turvetta ja timantteja | televisiosarja | Virpi Juurikkala |
Aiheesta muualla

Anne Niilola Elonetissä.
Anne Niilola Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Adam Freeland

| Adam Freeland |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1973 (ikä 51)
Ammatti:  DJ, tuottaja (musiikki)
Muusikko
Aktiivisena:  1996-
Tyylilajit:  Electronica, breakbeat, house, electro, dub
Yhtyeet:  Freeland, Tsunami One
Levy-yhtiöt:  Marine Parade
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Adam Freeland
Adam Freeland (s. 7. elokuuta 1973) on Brightonista kotoisin oleva DJ ja tuottaja, jota pidetään yhtenä breakbeatin alalajin nu skool breaksin kehittäjänä. Sooloprojektiensa ohella hän on Freeland-yhtyeensä jäsen. Hän oli myös lyhytikäisen Tsunami One -projektin toinen jäsen Kevin Beberin ohella. Freelandilla on oma levy-yhtiö Marine Parade, jonka alla työskentelee hänen itsensä lisäksi mm. Evil Nine. Hän on myös säveltänyt kolme kappaletta The Sims 2: Yöelämää -peliin.
Diskografia

Coastal Breaks - Vol 1 (1996)
Coastal Breaks - Vol 2 (1998)
Tectonics (2000)
On Tour (2001)
Now and Them (Freeland, 2003)
Fabriclive 16 (2004)
Back to Mine (2005)
Global Underground 032: Mexico City (2007)
Two Hours to Jupiter (2008)
Cope™ (Freeland) (2009)
Cope™ Remixed (Freeland) (2010)
Adam Freeland Suomessa

Adam Freeland esiintyi Koneisto-festivaaleilla Helsingissä 12. elokuuta 2005.
Aiheesta muualla

Marine Parade -levy-yhtiö (Arkistoitu – Internet Archive)
Antti Lankinen

Antti Ensio Lankinen (5. helmikuuta 1949 Ilmajoki – 26. marraskuuta 2021) oli suomalainen prikaatikenraali.
Antti Lankinen syntyi Eino Lankisen ja Katri Mäkelän perheeseen ja avioitui Liisa Tuulion kanssa. Lankinen tuli ylioppilaaksi 1968 Järvenpään yhteiskoulusta ja valmistui Kadettikoulusta 1972 ja Sotakorkeakoulusta 1981. Hän toimi Uudenmaan rakuunapataljoonassa opetusupseerina vuodesta 1972, komppanian varapäällikkönä 1977 ja komppanianpäällikkönä 1977–1979. Sotakorkeakoulun toimistopäällikkö hän oli vuodesta 1981 ja koulutusupseeri vuodesta 1983. Lankinen palveli suomalaisessa YK:n joukko-osastossa Etelä-Libanonissa 1987 ja oli toimistopäällikkö Pohjanmaan sotilasläänin esikunnassa 1988. Pääesikunnassa Lankinen oli toimistoesiupseeri vuodesta 1989, toimistopäällikkö vuodesta 1992 ja vanhempi toimistoesiupseeri vuodesta 1993. Hän toimi pataljoonankomentajana suomalaisessa YK:n joukko-osastossa Etelä-Libanonissa 1995 ja Maanpuolustuskorkeakoulussa opettajana ja linjajohtajana vuodesta 1996. Vuonna 1998 Lankisesta tuli Pohjois-Karjalan prikaatin komentaja.  Hänet ylennettiin vänrikiksi 1969, luutnantiksi 1972, yliluutnantiksi 1974, kapteeniksi 1980, majuriksi 1985, everstiluutnantiksi 1991 ja everstiksi 1997.
Prikaatikenraaliksi 2002 ylennyt Lankinen toimi myös prikaatin komentajana KFOR-operaatiossa Kosovossa, Pohjoisen maanpuolustusalueen esikuntapäällikkönä sekä Maasotakoulun ja Maanpuolustusopiston johtajana. Hän oli vuodesta 2004 Itäisen maanpuolustusalueen esikuntapäällikkö ja vuonna 2006 hänestä tuli maanpuolustusalueen komentaja.
Aiheesta muualla

Antti Lankisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Anita Rubin

Anita Rubin (31. lokakuuta 1952 Helsinki – 2. huhtikuuta 2015 Turku) oli suomalainen tulevaisuudentutkija, jonka erityisalue oli nuorten tulevaisuuskuvat. Hän kuului alan uranuurtajiin Suomessa.
Tutkimustoiminta

Rubin toimi Tulevaisuuden tutkimuksen seuran pääsihteerinä vuosina 1988–1989 ja oli World Futures Studies Federation:in hallituksen jäsen vuosina 1997–2000 ja myöhemmin vuodesta 2003 lähtien. Hän toimi pääasiallisesti Turun yliopiston Tulevaisuuden tutkimuskeskuksen alaisuudessa. Hänelle myönnettiin työstään esimerkiksi Tulevaisuuden tutkimuksen seuran ensimmäinen Tulevaisuuspalkinto vuonna 1990 sekä Rooman Klubin perustajan Aurelio Peccein mukaan nimetty Aurelio Peccei Prize vuonna 2002. Tämä palkinto myönnetään ihmisille jotka ovat sitoutuneet jättämään jälkipolville paremman maailman.
Teemat

Tutkijana Anita Rubin keskittyi erityisesti suomalaisten nuorten tulevaisuudenkuviin. Yksi merkittävä löytö oli nuorten tulevaisuudenkuvien huomattava jakautuneisuus, jossa nuorten omaa tulevaisuuttaan ja maailman tulevaisuutta koskevilla mielikuvilla ei enää ole yhteyttä toisiinsa.
Carl T. C. Gutierrez

Carl T. C. Gutierrez ja Madeleine Bordallo
Carl Tommy Cruz Gutierrez (s. 15. lokakuuta 1941 Agana Heights, Guam) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän toimi Guamin kuvernöörinä vuosina 1995–2003. Gutierrez pyrki uudelleen kuvernööriksi vuonna 2006, mutta hävisi Felix Perez Camacholle.
Gutierrez oli ennen kuvernöörikausiaan senaattori Guamin lainsäädäntöelimessä vuosina 1973–1986 ja uudelleen 1989–1995.
Carsten Jancker

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. elokuuta 1974
Syntymäpaikka: Greversmühlen, Saksa
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 193 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–1995 1995–1996 1996–2002 2002–2004 2004–2006 2006 2007–2009 | FC Köln Rapid Wien Bayern München Udinese Kaiserslautern Shanghai Shenhua SV Mattersburg | 5 (1) 24 (7) 143 (48) 36 (2) 30 (5) 7 (0) 30  (23) |
Maajoukkue
| 1998–2002 | Saksa | 33 (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Carsten Jancker (s. 28. elokuuta 1974 Grevesmühlen, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Isokokoisen Janckerin pelipaikka oli hyökkääjä.
Jancker debytoi Saksan Bundesliigassa FC Kölnin paidassa 1993. Vuonna 1995 hän siirtyi Itävaltaan Rapid Wieniin, jossa hän muun muassa teki seitsemän maalia Cup-voittajien cupissa ollen turnauksen paras maalintekijä. Jancker ehti edustaa Rapidia vain kauden verran ennen siirtymistään Bayern Müncheniin. Siellä hän voitti neljä kertaa Bundesliigan mestaruuden ja kerran Mestarien liigan. Jancker nousi Bayernin aikana myös maajoukkueeseen.
Vuonna 2002 Jancker siirtyi Italian Serie A -seura Udineseen. Siellä hän floppasi kuitenkin pahasti tehden vain kaksi liigamaalia kahden kauden aikana. Vuonna 2004 Jancker palasi Saksaan Kaiserslauterniin. Seuran pudottua 1. Bundesliigasta Jancker siirtyi Kiinaan Shanghai Shenhuan joukkueeseen toukokuussa 2006. Saman vuoden lokakuussa hän kuitenkin jätti seuran siirtyen Itävallan Bundesliigan SV Mattersburgiin talven 2007 siirtoikkunassa.
Maajoukkueessa Jancker debytoi lokakuussa 1998 Moldovaa vastaan. Hän edusti maataan vuoden 2000 EM-kilpailuissa sekä vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Pian tuon turnauksen jälkeen Jancker kuitenkin putosi maajoukkueringistä. Hän pelasi 33 maaottelua ja teki niissä kymmenen maalia vuosina 1998–2002.
Brant Bjork

Brant Bjork esiintymässä Saksassa vuonna 2008.
Brant Bjork (s. 19. maaliskuuta 1973) on yhdysvaltalainen rumpali, tuottaja, kitaristi ja laulaja. Hän tuli tunnetuksi Kyuss-yhtyeen rumpalina. Hän oli yhtyeessä myös tärkeä kappaleiden tekijä.
Musiikillinen ura > Varhainen ura

Bjork on kotoisin Palm Desertistä, Kaliforniasta. High schoolissa hän tapasi paikallisen Josh Hommen ja perusti tämän kanssa yhtyeen yhdessä John Garcian ja Chris Cockrellin kanssa. Kokoonpanon alkuperäinen nimi oli ”Sons of Kyuss”, mutta se muutettiin myöhemmin pelkäksi Kyussiksi. Myöhemmin Nick Oliveri korvasi Chris Cockrellin basistina. Kyuss sai levytyssopimuksen Elektra Recordsilta ja siitä tuli näin ollen ensimmäinen kansainvälistä kuuluisuutta saanut stoner rock -yhtye. Kyussin toinen studioalbumi Blues for the Red Sun julkaistiin vuonna 1992. Albumia pidetään usein Kyussin parhaana. Bjork näytti albumilla laulunkirjoitustaitonsa kirjoittamalla muun muassa kappaleet ”Green Machine” ja ”50 Million Year Trip (Downside Up)”. Vuonna 1993 Bjork jätti Kyussin (Welcome to) Sky Valley -albumin julkaisun jälkeen, koska ei pitänyt Kyussissa soittamista enää hauskana.
Vuonna 1994 Bjork tuotti Fu Manchun debyyttialbumin No One Rides for Free. Fu Manchun seuraavalla studioalbumilla The Action is Go vuonna 1997 Bjork otti paikan uutena rumpalina. Bjork teki Fu Manchun kanssa vielä kolme studioalbumia: Eatin’ Dust, King of the Road ja California Crossing. Viiden albumin jälkeen Bjork jätti Fu Manchun, koska yhtyeellä oli liian kiireinen aikataulu.
Fu Manchun vuosina Bjork aloitti itsenäisen levy-yhtiön, El Caminon, joka nykyään tunnetaan nimellä Duna Records.
Vuosina 1997 ja 1999 Bjork lyöttäytyi jälleen yhteen Josh Hommen kanssa The Desert Sessionsissa. He myös äänittivät Nick Oliverin kanssa raitoja Mondo Generatorin albumeille Cocaine Rodeo ja A Drug Problem That Never Existed. Vuonna 2000 Bjork perusti yhtyeen nimeltä Che, jonka ainoaksi albumiksi jäi The Sounds of Liberation.
Musiikillinen ura > Sooloura

Bjork julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa, Jalamantan, vuonna 2000 Man's Ruin -levymerkin alla. Albumi uudelleenjulkaistiin vuonna 2003 Bjorkin levy-yhtiön Duna Recordsin kautta. Albumin juuret ja inspiraatio tulivat paljolti Yawning Man -yhtyeeltä, joka oli inspiroinut Bjorkia jo hänen Kyussin-aikoinaan. Albumi sai paljon arvostusta ja sillä näkyi Bjorkin kyky kirjoittaa ja tuottaa omia kappaleitaan.
Bjork julkaisi kolme studioalbumia lisää, jokaisella omanlaisensa retrospektiivinen tunnelmansa. Vuonna 2002 Bjork julkaisi albumin nimellä Brant Bjork & the Operators. Vuonna 2003 hän julkaisi albumin Keep Your Cool, joka oli askel poispäin The Operatorsin erikoisemmista melodioista. Vuonna 2004 hän julkaisi osittain akustisen albumin Local Angel .
Musiikillinen ura > Brant Bjork and the Bros

Vuonna 2004 Bjork kiersi Eurooppaa ja Yhdysvaltoja nimellä ”Brant Bjork and the Bros”. Kokoonpanossa oli mukana Dylan Roche (basso), Michael Peffer (rummut) ja Cortex (kitara). Vuonna 2005 Brant Bjork and the Bros. vetäytyi studioon ja nauhoitti Bjorkin viidennen albumin Saved By Magic. Se julkaistiin 1. elokuuta 2005 ja se sisältää kaksi CD:tä. Albumin musiikillinen tyyli on sekoitus Jalamantaa ja Chen The Sounds of Liberationia. Brant Bjork and the Bros. on toiminut lämmittelijänä muun muassa Danko Jonesille ja Dick Dalelle.
Diskografia > Soolo-albumit

Jalamanta (12. lokakuuta 2000)
Brant Bjork & the Operators (30. huhtikuuta 2002)
Keep Your Cool (21. lokakuuta 2003)
Local Angel (10. lokakuuta 2004)
Tres Dias (27. helmikuuta 2007)
Punk Rock Guilt (13. toukokuuta 2008)
Gods & Goddesses (30. maaliskuuta 2010)
Diskografia > Albumit oman yhtyeen kanssa

Che - Sounds of Liberation (3. lokakuuta 2000)
Brant Bjork & The Bros - Saved by Magic (1. elokuuta 2005)
Brant Bjork & The Bros - Somera Sól (8. toukokuuta 2007)
Diskografia > Fu Manchun kanssa

No One Rides for Free (tuottaja, 1997)
The Action Is Go (1997)
Jailbreak (1998)
Eatin' Dust (1999)
King of the Road (2000)
California Crossing (2001)
Diskografia > Kyussin kanssa

Sons of Kyuss (1990)
Wretch (1991)
Blues for the Red Sun (1992)
Welcome to Sky Valley (1993)
Muchas Gracias: The Best of Kyuss (kokoelma, 2000)
Diskografia > Mondo Generatorin kanssa

Cocaine Rodeo (2000)
A Drug Problem That Never Existed (2003)
Use Once and Destroy Me (DVD) (2004)
"I Never Sleep" – 7" (2006)
Australian Tour EP (2008)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brant Bjork Wikimedia Commonsissa
Duna Recordsin virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Brant Bjork vuonna 2011.
Christian Hirschbühl

| Mitalit> Maa:  Itävalta.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Itävalta.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Itävalta.Miesten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:  Itävalta> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Åre 2019 | joukkuekilpailu |  |
Christian Hirschbühl (s. 19. huhtikuuta 1990) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa SV Riefensbergiä.
Hirschbühl kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Wengenin pujottelussa tammikuussa 2015. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2015 oltuaan 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2016. Pujottelussa hän on parhaimmillaan sijoittunut neljänneksi Wengenin tammikuussa 2017. Hirschbûhl on voittanut Lech Zürsin paripujottelun 2021 marraskuussa.
Hirschbühl sijoittui Åren MM-kilpailuissa 2019 pujottelussa 11:nneksi.
Alan Menken

| Alan Menken |
| --- | --- |
 Alan Menken
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1949 (ikä 75) New Rochelle, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  säveltäjä, sanoittaja, pianisti, tuottaja
Muusikko
Aktiivisena:  1980–
Tyylilajit:  pop, elokuvamusiikki
Soittimet:  piano, kosketinsoitin, kitara, viulu
Levy-yhtiöt:  Walt Disney Records, Disneyland Records ja Warner Bros. Records 
Aiheesta muualla
www.alanmenken.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Alan Menken (s. 22. heinäkuuta 1949 New Rochelle, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on säveltänyt musiikkia varsinkin The Walt Disney Companyn piirroselokuviin.
Menken on saanut kahdeksan Oscar-palkintoa, muun muassa Pienen merenneidon, Aladdinin ja Kaunottaren ja hirviön elokuvamusiikista ja laulusävellyksestä. Hänellä on lisäksi muun muassa yksitoista Grammyä, seitsemän Golden Globe -palkintoa, yksi Tony-palkinto ja yksi Daytime Emmy -palkinto.
Elokuvasävellyksiä

1989 Pieni merenneito
1991 Kaunotar ja Hirviö
1992 Aladdin
1992 The news boys – Lehtipojat
1994 Jafarin paluu
1995 Aladdin ja varkaiden kuningas
1995 Pocahontas
1996 Notre Damen kellonsoittaja
1997 Hercules
2000 Pieni merenneito II: Atlantiksen salaisuus
2004 Lehmäjengi
2007 Lumottu
2010 Kaksin karkuteillä
2017 Beauty and the Beast – Kaunotar ja hirviö
2019 Aladdin
2022 Lumottu 2
2023 Pieni merenneito
2024 Lumous
Aiheesta muualla

Alan Menken Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aquilino Ribeiro

| Aquilino Ribeiro |
| --- | --- |
 Aquilino Ribeiro
Henkilötiedot
Syntynyt: 1885 Carregal de Tabosa, Portugali
Kuollut: 1963 (77–78 vuotta) Lissabon, Portugali
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: portugali
Tuotannon kieli: portugali
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aquilino Ribeiro (1885 Carregal de Tabosa, Portugali – 1963 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen kirjailija. Hän kuvaa romaaneissaan portugalilaista maaseutua ja käyttää paikallisia ilmaisuja. Romaanien lisäksi hän kirjoitti esseitä, muistelmia ja omaelämäkerrallisia tekstejä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aquilino Ribeiro Wikimedia Commonsissa