stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etelä-Pohjanmaan Osuuskauppa

| Etelä-Pohjanmaan Osuuskauppa |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osuuskunta
Perustettu:  7. huhtikuuta 1984
Toimitusjohtaja:  Henrik Karvonen
Kotipaikka:  Seinäjoki, Suomi
Toiminta-alue:  ● Etelä-Pohjanmaa (pl. Evijärvi, Isokyrö, Lappajärvi) ● Rannikko-Pohjanmaan eteläosa: - Kaskinen - Kristiinankaupunki - Närpiö
Liikevaihto:  395,6 milj. € (2019)
Liikevoitto:  11,6 milj. € (2019)
Henkilöstö:  1 203 (2019)
Omistaja:  92 531 asiakasomistajaa (2019)
Kotisivu:  eepee.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Etelä-Pohjanmaan Osuuskauppa (Eepee) on S-ryhmän osuuskauppa Etelä-Pohjanmaan (paitsi Evijärven, Isonkyrön ja Lappajärven) ja Rannikko-Pohjanmaan kolmen eteläisimmän kunnan eli Kaskisten, Kristiinankaupungin ja Närpiön alueilla.
Sen toimialoja ovat marketkauppa, liikennemyymälä- ja polttonestekauppa, matkailu- ja ravitsemiskauppa sekä auto- ja autotarvikekauppa.  Eepee myi maatalous- ja rautakauppatoiminnan v. 2017 Hankkijalle. Osuuskaupan 92 531 omistaja-asiakasta edustavat 74 %:a toiminta-alueen kotitalouksista (2018)
Historia

Ensimmäinen koko paikkakunnan kattava osuuskunta perustettiin Seinäjoella. Kauppa ilmoitettiin kaupparekisteriin vuonna 1903 ja se sijaitsi Alapuskan talossa, Vapaudentien ja Työväenkadun risteyksessä. Vuonna 1906 osuuskauppa osti uuden liiketalon nykyisen Itikan risteyksen lähettyviltä. Maakunnan ensimmäinen säästökassa perustettiin talossa vuonna 1915.
Osuuskauppa nousi liikevaihdoltaan nopeasti Etelä-Pohjanmaan suurimpien yritysten joukkoon. Myymälöitä perustettiin eri puolille aluetta. 1960-luvulta lähtien kasvua tuli myös liitoksista: Ylistaron Osuuskauppa liittyi vuonna 1965, Nurmon Osuuskauppa 1970 ja Kuortaneen Osuuskauppa 1974. Vuoden 1984 huhtikuussa perustettiin Etelä-Pohjanmaan Osuuskauppa, lyhyemmin Eepee, johon valtaosa alueen osuuskaupoista: Seinäjoki, Jalasjärvi, Närvijoki, Peräseinäjoki, Suupohja, Ylihärmä sekä Alavuden Kyntäjä, lähti mukaan.
Vuonna 1985 Osuuskauppa toimi 16 silloisen kunnan alueella. Kauhavan Osuuskauppa liittyi Eepeehen 1990. Vuonna 1992 mukaan liittyivät myös Alahärmän, Ilmajoen ja Lapuan Osuuskaupat. Vuonna 1995 Eepee osti Kristiinankaupungin, Kaskisten ja Närpiön alueella toimivan Osuuskauppa Westbotnian. Rannikkoalueen myötä Eepeen on kaksikielinen osuuskauppa. Westbotnian muodostivat vuonna 1984 kristiinakaupunkilaisen Handelslaget La-Sydin (edeltäjät Lappfjärds Andelshandel ja Syd-Österbottens Handelslag), Närpes Handelslagin ja Yttermark Andelshandelin fuusiossa.
Vuonna 2008 Eepeehen liittyi Jurvan Osuuskauppa, joka ei kuulunut bonusjärjestelmään. Lappajärven Osuuskauppa oli viimeinen Etelä-Pohjanmaan alueella itsenäisenä toiminut osuuskauppa kuten myös koko Suomen viimeinen bonusjärjestelmään kuulunut paikallinen osuuskauppa, joka kuitenkin vuoden 2018 alussa liittyi Osuuskauppa KPO:hon.
Etelä-Pohjanmaan Osuuskaupan alueella toimi aikoinaan Suomen ensimmäinen osuuskauppa, Nopankylän Osuuskauppa Ilmajoella, joka perustettiin maaliskuussa 1898.
Toimipaikkoja

Lähde
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Prisma Hyllykallio Seinäjoki ABC ABC Alahärmä  ABC Jalasjärvi  ABC Jurva  ABC Kauhajoki  ABC Kauhava  ABC Karijoki  ABC Kaskinen  ABC Hyllykallio Seinäjoki  ABC Keskusta Seinäjoki  ABC Kivistö Seinäjoki  ABC Kortesjärvi  ABC Koskenkorva  ABC Kuortane  ABC Kurikka  ABC Lehtimäki  ABC Närpiö  ABC Peräseinäjoki  ABC Soini  ABC Töysä  ABC Vimpeli  ABC Ylistaro  ABC Ylihärmä  ABC Alajärvi  ABC Alavus  ABC Ilmajoki  ABC Kristiinankaupunki  ABC Lapua  ABC Teuva  ABC Ähtäri  |  S-market Alahärmä  Alakylä Seinäjoki  Alajärvi  Alavus  Ilmajoki  Isojoki  Jalasjärvi  Jurva  Kauhajoki  Kauhava  Kortesjärvi  Koskenkorva  Kristiinankaupunki  Kuortane  Kurikka  Lapua  Närpiö  Peräseinäjoki  Jouppi Seinäjoki  Kivistö Seinäjoki  Megakeskus Seinäjoki  Pajuluoma Seinäjoki  Simuna Seinäjoki  Soini  Tanelinranta Seinäjoki  Törnävä Seinäjoki  Teuva  Vimpeli  Ylihärmä  Ylistaro  Ähtäri  |  Sale ABC Seinäjoki  Karijoki  Kaskinen  Lapua  Lapväärtti  Lehtimäki  Töysä  |  Original Sokos Hotels Lakeus, Seinäjoki  Vaakuna, Seinäjoki Autokaupat Eepee Autotalo Seinäjoki Kosmetiikkaliikkeet Emotion Seinäjoki  |
Aiheesta muualla

Etelä-Pohjanmaan osuuskauppa
| n k S-ryhmän osuuskaupat |
| --- | --- |
Alueosuuskaupat:  Arina  Eekoo  Eepee  HOK-Elanto  Hämeenmaa  Jukola  Keskimaa  Keula  Koillismaa  KPO  KSO  Maakunta  PeeÄssä  Pirkanmaa  PKO  Satakunta  SSO  Suur-Savo  TOK  VBO 
Paikallisosuuskaupat:  Bergö  Brändö  Haapasaari  Kumlinge  Petsmo  Småbönders  Sottunga
Luettelo vuonna 1910 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1910 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

9. tammikuuta – Christian Fürst, norjalainen arkkitehti (s. 1860)
13. tammikuuta – Edvard Wilhelm Borg, suomalainen kirkkoherra, kansakouluntarkastaja ja kielenkääntäjä (s. 1830)
19. tammikuuta – Maurice Bourguin, ranskalainen juristi, taloustieteilijä ja professori (s. 1856)
24. tammikuuta – Olga Aspelin, suomalainen kaunokirjallisuuden ruotsintaja (s. 1846)
29. tammikuuta – John Börjeson, ruotsalainen kuvanveistäjä (s. 1835)
Helmikuu

1. helmikuuta – Otto Julius Bierbaum, saksalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1865)
Maaliskuu

1. maaliskuuta – Elias Hirvonen, suomalainen maakauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1827)
15. maaliskuuta – Juho Nissinen, suomalainen tehtailija, liikemies, kauppias ja valtiopäivämies (s. 1844)
24. tai 29. maaliskuuta – Eugène Melchior de Vogüé, ranskalainen kirjailija, diplomaatti ja akateemikko (s. 1848)
Huhtikuu

1. huhtikuuta – Andreas Achenbach, saksalainen maisemamaalari (s. 1815)
2. huhtikuuta – Boyd Alexander, englantilainen tutkimusmatkailija, ornitologi ja upseeri (s. 1873)
2. huhtikuuta – Friedrich von Bodelschwingh, saksalainen pappi ja diakonian kehittäjä (s. 1831)
3. huhtikuuta – Josef Wilhelm Alander, suomalainen pianotehtailija, kauppias ja maanviljelijä (s. 1830)
13. tai 15. huhtikuuta – Julius Blüthner, saksalainen pianotehtailija (s. 1824)
26. huhtikuuta – Bjørnstjerne Bjørnson, vuoden 1903 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut norjalainen kirjailija, teatterinjohtaja ja toimittaja (s. 1832)
26. huhtikuuta – Garretson W. Gibson, Liberian 14. presidentti 1900–1904 (s. 1832)
28. huhtikuuta – Edward Porter Alexander, yhdysvaltalainen insinööri, Yhdysvaltain armeijan sotilas, etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa ja kirjailija (s. 1835)
29. huhtikuuta – Johannes Castrén, suomalainen juristi, virka-, valtiopäivä- ja oikeusneuvosmies ja varatuomari (s. 1847)
Toukokuu

6. toukokuuta – Edvard VII, Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija 1901–1910 (s. 1841)
22. toukokuuta – Gustaf Oskar Teodor Nordström, suomalainen pappi, rehtori, valtiopäivämies, lääninrovasti ja rovasti (s. 1830)
24. toukokuuta – Julius Emerik Jansson, suomalainen juristi, asianajaja, pankinjohtaja, yritysjohtaja, valtiopäivämies ja varatuomari (s. 1870)
29. toukokuuta – Mili Balakirev, venäläinen pianisti ja taidemusiikin säveltäjä (s. 1837)
31. toukokuuta – Elizabeth Blackwell, englantilainen fyysikko ja lääkäri (s. 1821)
Kesäkuu

3. kesäkuuta – Julius Wolff, saksalainen runoilija (s. 1834)
7. kesäkuuta – William Francis Butler, irlantilais-brittiläinen upseeri ja kenraaliluutnantti (s. 1838)
15. kesäkuuta – Karl Johan Boström, suomalainen tuomari, valtiopäivämies, Tornion pormestari 1869 ja varatuomari (s. 1839)
Heinäkuu

2. heinäkuuta – Elias Sunde, norjalainen poliitikko (s. 1851)
15. heinäkuuta – Olli Fredrik Eronen, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1836)
16. heinäkuuta – Albert Anker, sveitsiläinen taidemaalari (s. 1831)
29. heinäkuuta – Valtesse de la Bigne (synt. Émilie-Louise Delabigne), ranskalainen rakastajatar, taiteilijoiden tukija ja taiteen keräilijä (s. 1848)
Elokuu

16. elokuuta – Mikko Lampinen, suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1859)
28. elokuuta – Frans Petter Krank, suomalainen lestadiolainen pappi, kirkkoherra ja virsirunoilija (s. 1844)
elokuussa – Rocco Anselmini, italialainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1837)
Lokakuu

5. lokakuuta – Sigfrid Kullhem, suomalainen vakuutus- ja pankinjohtaja ja valtiopäivämies (s. 1847)
10. lokakuuta − K. J. W. Unonius, suomalainen lyseon lehtori ja oppikirjojen tekijä (s. 1840)
11. lokakuuta – Sigfrid Wieselgren (kirjailijanimi Horatio), ruotsalainen virkamies, poliitikko ja kirjailija (s. 1843)
25. lokakuuta – Willie Anderson, skotlantilais-yhdysvaltalainen golfaaja (s. 1879)
28. lokakuuta – Onni W. Arima, suomalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1865)
30. lokakuuta – Charles Ahnger, suomalainen kruununvouti ja kirjailija (s. 1844)
Marraskuu

11. marraskuuta – Harald Olsen, norjalainen arkkitehti (s. 1851)
11. marraskuuta – Ernst Wilhelm Tegengren, suomalainen tuomari, valtiopäivämies ja hovioikeudenneuvos (s. 1835)
15. marraskuuta – Wilhelm Raabe, saksalainen kirjailija (s. 1831)
29. marraskuuta – Gustaf Fritiof Utter, suomalainen varatuomari, asianajaja, Haminan pormestari 1865–1867 ja valtiopäivämies (s. 1831)
Joulukuu

7. joulukuuta – Cecilia Blomqvist (Sisar Cecilia), suomalainen diakonissa ja sosiaalityön uranuurtaja (s. 1845)
9. joulukuuta – Erik Johan Kännälä, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1848)
17. tai 27. joulukuuta – Axel Bosin, ruotsalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja -ohjaaja (s. 1840)
21. joulukuuta – Gustaf Adolf Ingman, suomalainen varatuomari ja valtiopäivämies (s. 1850)
25. joulukuuta – Albert Öberg, suomalainen juristi, virka- ja valtiopäivämies ja varatuomari (s. 1850)
Tuntematon päivämäärä

Olli Fredrik Eronen, suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies (s. 1836)
Abraham Patja, suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja herastuomari (s. 1843)
Edvard VII
M/S Silja Europa

| M/S Silja Europa |
| --- | --- |
 Silja Europa Tallinnassa.
Tyyppi:  matkustaja-autolautta
Nykyinen reitti:  ei liikenteessä
Lippuvaltio:   Viro
Kotipaikka:  Tallinna
IMO-numero:  8919805
MMSI-numero:  276807000
Tunnuskirjaimet:  ESUJ
Omistaja:  As Tallink Grupp
Aiemmat omistajat:  Viking Line (1993) Papenburg Fährschiffsreederei G.m.b.H (1993–2005) Sea Containers Ltd (Silja Line) (2005–2012)
Rakennustelakka:   Meyer Werft, Papenburg, Saksa
Rakennusnumero:  627
Hinta:  380 milj. DM (tammikuu 1993) 89,7 milj. euroa (tammikuu 2016)
Tilattu:  6. lokakuuta 1989
Kölinlasku:  6. joulukuuta 1991
Vesillelasku:  23. tammikuuta 1993
Luovutettu:  6. maaliskuuta 1993
Neitsytmatka:  13. maaliskuuta 1993
Status:  Vuokrattuna Alankomaihin Tallinkin mukaan vuoden 2024 loppuun saakka
Tekniset tiedot
Kansien määrä:  13
Pituus:  201,78 m
Leveys:  32,6, m
Korkeus:  54 m
Syväys:  6,8 m
Uppouma:  4 650 t
Bruttovetoisuus (GT):  59 914
Koneisto:  4 × MAN-B&W 6L58/64 -dieselmoottoria
Koneteho:  31 800 kW
Jääluokitus:  1A Super
Nopeus:  39,8 km/h
Nopeus:  21,5 kn
Hyttipaikkoja:  3 696 henkilölle
Hyttejä:  1 152
Matkustajia:  3 013
Lastikapasiteetti:  932 m
Autokapasiteetti:  450 henkilöautoa tai noin 60 rekkaa
Muuta:  maailman suurin autolautta 1993–2001
Lähteet:  
M/S Silja Europa on virolaisen Tallinkin omistama matkustaja-autolautta, joka valmistui vuonna 1993 Meyer Werftin telakalla Papenburgissa Saksassa. Aluksen liikennöinti on ollut vuoden 2022 elokuusta lähtien keskeytettynä, ja se on vuokrattuna Hollantiin. Alus on liputettu Viroon, ja sen kotisatama on Tallinna.
Alun perin Europa valmistui Rederi AB Slitelle, yhdelle Viking Linen osakasvarustamoista M/S Europa -nimisenä. Alus ei kuitenkaan koskaan ehtinyt liikennöidä Viking Linen väreissä, koska Slite-osakasvarustamo meni konkurssiin eikä pystynyt maksamaan rakennustelakalle sovittua hintaa.lähde?
Silja Europa oli valmistumisestaan vuoteen 2001 saakka maailman suurin autolautta. Lisäksi alus oli pohjoisen Itämeren suurin matkustaja-autolautta bruttovetoisuudeltaan mitattuna vuoteen 2022 asti, jolloin M/S Viking Glory valmistui ja ohitti sen. Silja Europa on yksi maailman suurimmista matkustaja-autolautoista hyttimäärällä (1 152) mitattuna. Vuoteen 1995 astilähde? aluksella oli 1 194 hyttiä. Vastaava arkkitehti oli Per Dockson.
Käyttöhistoria > Rakentaminen

Rederi Ab Slite tilasi uuden laivan lokakuussa 1989 Meyer Werftiltä. Europan oli tarkoitus kilpailla Silja Linen uusien Serenade- ja Symphony-alusten kanssa Helsinki–Tukholma-reitillä. Kun Ruotsin kruunu devalvoitiin marraskuussa 1992 kymmenen prosenttia, Europa oli jo maalattu Viking Linen väreihin ja oli lähes luovutusvalmis. Joulukuussa 1992 uudishanketta rahoittanut pankki vetäytyi lainasopimuksesta, jolloin Meyer Werft oli vaarassa joutua konkurssiin, koska laivalle ei ollut vaihtoehtoista ostajaa. Bernard Meyer vieraili Nordbankenin konttorissa 12. tammikuuta 1993 ja tarjosi pankille 300 miljoonan kruunun alennusta, jos he suostuisivat rahoittamaan uudishankeen Rederi AB Slitelle. Pankki kieltäytyi jyrkästi kaikista vaihtoehdoista, joita Bernard tarjosi pankille, joten hän jatkoi matkaa laivameklarin toimistolle Tukholmassa. Siellä hän sai tiedon, että Silja Line olisi mahdollisesti kiinnostunut laivasta. Bernard Meyer kutsui Silja Linen johtoryhmän 14. tammikuuta 1993 Papenburgiin tutustumaan rakenteilla olevaan Viking Europaan. 16. tammikuuta Meyer Werftin johtoryhmä ja Silja Linen johtoryhmä tapasivat uudelleen Hampurissa ja alkoivat selvittämään eri vaihtoehtoja ja tekemään alustavan vuokraussopimuksen rakenteilla olevasta ja kohta valmistuvasta Viking Europasta.
Meyer Werftin alkuperäinen hinta Europasta Rederi AB Slitelle oli 455,9 miljoonaa Saksan markkaa, mutta Silja Line sai tingittyä hinnan 380 miljoonaan. Meyer Werftille lisäkustannukset olivat 46 miljoonaa Saksan markkaa aluksen muuntamiseksi Silja Europaksi. Meyer Werft soitti Rederi AB Slitelle 21. tammikuuta 1993 ja irtisanoi sopimuksen välittömästi, koska Rederi AB Slite ei ollut maksanut koko käsirahaa Europasta. Tämä episodi johti Slite-varustamon taloudellisiin vaikeuksiin ja hieman myöhemmin konkurssiin huhtikuussa 1993. Meyer Werft tarjosi laivaa ensisijaisesti SF-Linelle (Viking Linen toinen osakasvarustamo), ja SF-Line tarjoutui maksamaan 1,2 miljardia Ruotsin kruunua aluksesta, joka oli puolet vähemmän kuin Meyer Werftin hintaehdotus. Silja Line ehdotti täyttä kauppahintaa aluksesta, ja aiesopimus Silja Linen kanssa aluksen vuokrauksesta tehtiin 20. tammikuuta 1993. Lopullinen kauppasopimus M/S Europan vuokrauksesta Silja Linelle allekirjoitettiin 22. tammikuuta 1993. Vuokraussopimuksen ansiosta Silja Line pelasti Meyer Werftin varmalta näyttäneeltä konkurssilta. Jos kukaan ei olisi vuokrannut tai ostanut Europaa, olisi Meyer Werft joutunut konkurssiin.
Käyttöhistoria > 1993–2013

Meyer Werft piti aluksen ja perusti uuden tytäryhtiön (Papenburger Fährschiffs-reederei GmbH & Co, Papenburg), joka myi aluksen Suomeen rekisteröidylle yritykselle (Fährschiff Europa KB), ja se vuokrattiin Silja Linelle 23. tammikuuta 1993. Vuokrasopimus oli niin kutsuttu ”bareboat charter”, johon sisältyi ”pool agreement”. Meyer Werftin vaatimuksesta Silja Europan piti liikennöidä M/S Silja Symphonyn parina vähintään kaksi vuotta ja Europan sekä osa Symphonyn nettotuloista piti käyttää vuokranmaksuun. Tämän lisäksi Silja Europan piti toimia Silja Linen lippulaivana. Alus maalattiin Silja Linen väreihin ja kastettiin Silja Europaksi 5. maaliskuuta 1993 kumminaan rouva Elke Swieter. Luovutusta seuraavana päivänä alus esiteltiin lehdistölle Hampurissa Saksassa. Laiva teki ensimmäisen risteilynsä 13. maaliskuuta 1993 Helsingistä Tallinnaan ja aloitti normaalin reittiohjelman mukaiset risteilyt Helsingistä Tukholmaan 14. maaliskuuta.
Alus sijoitettiin reitille Helsinki–Tukholma korvaamaan M/S Silja Serenade, joka siirtyi puolestaan Turku–Tukholma-linjalle. Alukset vaihtoivat myöhemmin reittejä keskenään Silja Europan parempien ohjailuominaisuuksien takia. Tammi–helmikuun 2006 alus liikennöi Helsinki–Maarianhamina–Tukholma-reitillä, koska Silja Serenade ja Silja Symphony olivat silloin peräkkäin telakalla.
Maailman ensimmäinen kelluva McDonald’s-ravintola sijaitsi Silja Europalla laivan neitsytmatkasta vuoteen 1996 asti. McDonald’sin sulkeuduttua ravintolan nimi muutettiin Real Europa Burgeriksi. Real Europa Burger oli toiminnassa vuoteen 2003 asti.
8. marraskuuta 2012 Tallink Silja tiedotti, että Silja Europa vaihtaa reittiä Baltic Princess -aluksen kanssa. Silja Europa aloitti liikennöinnin Helsingistä Tallinnaan 23. tammikuuta 2013 ja Baltic Princess Turusta Tukholmaan. Samalla laivat vaihtoivat lippujaan, jolloin Silja Europa siirtyi Viron lipun alle ja Baltic Princess Suomen. Silja Europa siirtyi myös Silja Line -brändin alta Tallink-brändin väreihin.
Käyttöhistoria > 2014–2020

Heinäkuussa 2014 Silja Europa siirtyi Pohjois-Australiaan kanadalaisen Bridgemans Services -yhtiön nesteytettyyn maakaasuun liittyvän projektin majoituslaivaksi. Alus oli vuokrattuna 7. elokuuta 2014 lähtien. Sen korvasi Helsinki–Tallinna-reitillä Tallinkin uusin risteilijä, M/S Baltic Queen.
Silja Europa asetettiin myyntiin vuoden 2015 syyskuussa, ja laivan 14 kuukautta kestänyt vuokrausaika Australiassa päättyi vuoden 2015 lopussa. Alus palasi takaisin Itämerelle matkustajaliikenteeseen uudistettuna maaliskuussa 2016. Laivan kaupat, ravintolat ja hytit uusittiin Virossa Muugan telakalla. Alus teki perinteisiä päiväristeilyjä, joilla voi pitää hytin koko matkan ajan. Alus oli edelleen rekisteröity Viron lipun alle, ja miehistö oli virolaista.
Silja Europa siirtyi telakalle 29. elokuuta 2016. Se aloitti 22 tunnin risteilyt Helsingin ja Tallinnan välillä 12. joulukuuta 2016 korvaten kyseistä risteilyä aiemmin hoitaneen M/S Baltic Queenin, joka puolestaan siirtyi Tukholman ja Tallinnan väliselle reitille.
Alus teki kesäkausilla 2017 ja 2018 erikoisristeilyjä Visbyhyn ja Riikaan, sekä kesäkaudella 2019 Visbyhyn, Riikaan sekä vuoden uutena matkakohteena Maarianhaminaan. Kun kesäkaudella 2019 Silja Europa teki erikoisristeilyn Maarianhaminaan, oli se aluksen ensimmäinen kerta Ahvenanmaalla kuuteen vuoteen. Aluksen edellinen käynti Maarianhaminassa oli talvella 2013. Silja Europa palasi myös hieman yllättäen takaisin Turkuun 8. helmikuuta 2020 kello 12.15. Alus oli telakoitavana Naantalissa, kun telakoinnin aikana siitä löydettiin tekninen vika. Varaosan pitkän toimitusajan takia Silja Europa makuutettiin Turkuun odottamaan varaosaa. Alus korjattiin Turun satamassa, ja se palasi takaisin liikenteeseen 19. helmikuuta 2020.
Käyttöhistoria > 2020–

Koronaviruspandemian takia alus makuutettiin Tallinnan satamaan 17. maaliskuuta 2020 alkaen. Alus aloitti uudelleen liikennöinnin tekemällä 22 tunnin risteilyjä Helsingistä Tallinnaan 12. kesäkuuta 2020 alkaen. Tallink ilmoitti 4. syyskuuta 2020 keskeyttävänsä Silja Europan liikennöinnin toistaiseksi 21. syyskuuta 2020 alkaen, ja alus makuutettiin jälleen Tallinnan satamaan. Liikenteen keskeyttämisen pääasialliset syyt olivat vähentyneet tulot lipunmyynneistä sekä vähentyneet matkustajamäärät. Silja Europa toimii kelluvana kauppakeskuksena yhtenä viikonloppuna (25.–27. syyskuuta 2020) Tallinnan satamassa. Iltalehti uutisoi 18. toukokuuta 2021, että alus vuokrataan poliisien majoituspaikaksi G7-kokouksen ajaksi 11.–13. kesäkuuta 2021 Ison-Britannian Cornwalliin. Alus palasi takaisin Tallinnaan 18. kesäkuuta 2021 ja aloitti liikennöinnin uudelleen Helsinki–Tallinna-reitillä 23. kesäkuuta alkaen.lähde?
Tallink Silja ilmoitti myöhemmin vuokranneensa Silja Europan Skotlantiin Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutoskonferensiin (COP26) hotellilaivaksi. Tapahtuma järjestettiin 31. lokakuuta – 12. marraskuuta 2021. Alus palasi takaisin Tallinnaan 17. marraskuuta 2021 ja aloitti liikennöinnin uudelleen Helsinki–Tallinna-reitillä 18. marraskuuta.
Silja Europa vuokrattiin elokuussa 2022 seitsemäksi kuukaudeksi Hollantiin majoituslaivaksi turvapaikanhakijoille. Vuokra-aikaa voi jatkaa kolmella kuukaudella. Päätöstä kritisoitiin, sillä se perui useita charter-lähtöjä.lähde? Tallink päätti ottaa M/S Baltic Queen -laivan Silja Europan tilalle 10.–15. syyskuuta väliselle ajalle korvaamaan 22 tunnin risteilyitä sekä Ahvenanmaan risteilylle 16.–18. syyskuuta väliselle ajalle. Silja Europan piti palata kesäksi 2023 normaaliin liikenteeseen Itämerelle, mutta varustamo ilmoitti, että alus jää Alankomaihin ainakin vuoden 2023 loppuun asti. Tallinkin sivujen mukaan vuokraus jatkuu ainakin vuoden 2024 loppuun asti.
Liikennöintihistoria

M/S Silja Europa on valmistumisensa jälkeen liikennöinyt seuraavilla reiteillä:
13. maaliskuuta 1993: neitsytmatka Helsingistä Tallinnaan
14. maaliskuuta 1993 – 7. tammikuuta 1995: Helsinki–Tukholma–Helsinki
8. tammikuuta 1995 – 20. tammikuuta 2013: Turku–Ahvenanmaa–Tukholma–Turku
23. tammikuuta 2013 – 6. elokuuta 2014: Helsinki–Tallinna–Helsinki
7. syyskuuta 2014 – 30. joulukuuta 2015: vuokrattuna hotellilaivaksi Australiaan Barrow Islandiin
(menoreitti: Tallinna–Algeciras–Suez–Jeddah–Colombo) (paluureitti: Singapore–Colombo–Jedda–Napoli–Gibraltar–Muuga)
13. maaliskuuta 2016 – 21. syyskuuta 2020: Helsinki–Tallinna–Helsinki
2. kesäkuuta 2021 – 18. kesäkuuta 2021: vuokrattuna hotellilaivaksi Isoon-Britanniaan
23. kesäkuuta 2021 – 17. lokakuuta 2021 Helsinki–Tallinna–Helsinki
18. lokakuuta 2021 – 17. marraskuuta 2021 vuokrattuna hotellilaivaksi Skotlantiin
18. marraskuuta 2021 – elokuu 2022 Helsinki-Tallinna-Helsinki
Elokuu 2022 – vuokrattuna majoituslaivaksi Alankomaihin
Jouluristeilyt vuodesta 1997 vuoteen 2012 Turku–Riika–Turku
Erikoisristeilyt vuodesta 2014 alkaen Helsinki–Visby–Helsinki / Helsinki–Riika–Helsinki / Helsinki–Maarianhamina–Helsinki
Silja Europa toimi Silja Serenaden ja Silja Symphonyn sijaisena Helsinki–Ahvenanmaa–Tukholma–Helsinki-reitillä:
10. tammikuuta 2006 – 12. helmikuuta 2006
31. lokakuuta 2010 – 11. marraskuuta 2010
Liikennöintihistoria > Telakoinnit

1. syyskuuta 1993 – 7. syyskuuta 1993: Helsinki Vuosaari (Kotka Shipyard)
15. tammikuuta 1995 – 19. tammikuuta 1995: Naantali (Turku Repair Yard)
4. syyskuuta 1995 – 8. syyskuuta 1995: Helsinki Vuosaari (Kotka Shipyard)
1. syyskuuta 1997 – 5. syyskuuta 1997: Naantali (Turku Repair Yard)
9. tammikuuta 2000 – 19. tammikuuta 2000: Rauma (Finnyards)
20. heinäkuuta 2000 – 23. heinäkuuta 2000: Helsinki Vuosaari (Helsinki Repair Yard)
1. syyskuuta 2002 – 6. syyskuuta 2002: Helsinki Vuosaari (Helsinki Repair Yard)
18. maaliskuuta 2003 – 5. toukokuuta 2003: Helsinki Vuosaari (Helsinki Repair Yard)
30. elokuuta 2004 – 8. syyskuuta 2004: Naantali (Turku Repair Yard)
21. tammikuuta 2007 – 25. tammikuuta 2007: Naantali (Turku Repair Yard)
30. marraskuuta 2009 – 18. joulukuuta 2009: Gdansk (Remontowa Shipyard S.A)
21. toukokuuta 2012 – 2. kesäkuuta 2012: Naantali (Turku Repair Yard)
24. elokuuta 2014 – 7. syyskuuta 2014: Naantali (Turku Repair Yard)
23. tammikuuta 2016 – 28. tammikuuta 2016: Napoli (Napoli Shipyard)
1. joulukuuta 2016 – 11. joulukuuta 2016: Naantali (Turku Repair Yard)
26. tammikuuta 2020 - 8. helmikuuta 2020: Naantali (Turku Repair Yard)
22. maaliskuuta 2022 – 27. maaliskuuta 2022: Naantali (Turku Repair Yard)