stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Welfin aarre
Historia

Kokoelma on osa keskiajalla Braunschweigin katedraalissa olleita pyhäinjäännöksiä. Sieltä se päätyi Welfin aatelissuvun omistukseen vuonna 1671. Suku myi kokoelmasta 82 esinettä juutalaisten taidekauppiaiden yhteenliittymälle vuonna 1929. Taidekauppiaiden yhteenliittymä alkoi myydä seuraavana vuonna taideteoksia eteenpäin yksittäin, kunnes vuonna 1935 se myi loput 44 kullattua esineet Preussin valtiolle sen omaa kokoelmaa varten. Tuolloinen Preussin pääministeri ja Saksan ilmavoimien päällikkö Hermann Göring antoi kuitenkin esineet Hitlerille henkilökohtaisena lahjana. Nykyään 44 esinettä sisältävä Saksassa oleva kokoelma kuuluu laillisesti valtion tukemalle Preussin kulttuuriperinnön säätiölle (Stiftung Preußischer Kulturbesitz, SPK), joka hallinnoi Berliinin Kunstgewerbemuseumia, jossa esineitä pidetään. Tämän lisäksi kokoelman taideteoksia on Saksassa muissakin museoissa sekä museoissa Yhdysvalloissa ja Ruotsissa.
Kiista kokoelmasta

Preussin kulttuuriperinnön säätiön hallinnoimaa 44 esinettä sisältävän kokoelman arvo on noin 250 miljoonaa euroa, ja sen omistuksesta käydään nykyään kiistaa. Kokoelman natsien hallitukselle vuonna 1935 myyneiden juutalaisten taidekauppiaiden perilliset vaativat kokoelmaa itselleen. He väittävät, että kauppa ei ollut vapaaehtoinen, vaan heidät oli pakotettu siihen. Riitaa puidaan yhdysvaltalaisessa tuomioistuimessa. Riippumattomien asiantuntijoiden mukaan natsien maksama hinta, 4,25 miljoonaa reichsmarkia, oli tuolloin kohtuullinen summa. Lisäksi taidekauppiaat olivat yrittäneet myydä teoksia Yhdysvalloissa ennen niiden tarjoamista natseille, mutta he eivät pystyneet saamaan haluamaansa hintaa.
Johannes kastajan hammas, reliikki noin vuodelta 1000 Egyptistä (Art Institute of Chicago)
Kannettava alttari 1000-luvun alusta (Clevelandin taidemuseo)
Tuomiokirkkoreliikki 1100-luvun lopulta (Kunstgewerbemuseum)
Welfinristi (Kunstgewerbemuseum)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Welfin aarre Wikimedia Commonsissa
Haidi Hahm : Welfien aarre, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 16.11.1930, nro 46, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Raymond Barre

| Raymond Barre |
| --- | --- |

Ranskan pääministeri
 26. elokuuta 1976 – 22. toukokuuta 1981  
Presidentti:  Valéry Giscard d'Estaing
Edeltäjä:  Jacques Chirac
Seuraaja:  Pierre Mauroy
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1924 Saint-Denis de la Réunion, Réunion
Kuollut: 25. elokuuta 2007 (83 vuotta) Val-de-Grâce
Raymond Barre O.Q. (12. huhtikuuta 1924 Saint-Denis de la Réunion, Réunion – 25. elokuuta 2007 Val-de-Grâce, Pariisi) oli ranskalainen taloustieteilijä ja keskustaoikeistolainen poliitikko. Hän oli maansa pääministerinä 1976–1981.
Elämäkerta

Barre syntyi Réunionin saarella Intian valtamerellä ja opiskeli kotisaarellaan lakia, kunnes joutui armeijaan vuonna 1944. Hänet sijoitettiin tykistöyksikköön, joka ei kuitenkaan ennättänyt Madagaskaria pidemmälle ennen sodan päättymistä.lähde?
Myöhemmin Barre muutti Pariisiin, jossa opiskeli Sciences Possa. Hän väitteli tohtoriksi Pariisin yliopistolta 1950. Ennen politiikkaan lähtemistään hän opetti taloustieteen professorina. Hän kirjoitti 1950-luvulla poliittisesta taloustieteestä oppikirjan, joka on vieläkin yleisesti käytössä.
Barre aloitti poliittisen uransa 1959 teollisuusministeriössä entisen professorinsa alaisuudessa. Barre ei ikinä liittynyt puolueeseen, mutta hänet liitettiin UDF:aan. Barre oli Euroopan talousyhteisön komissaarina talous- ja rahoitusasioissa 1967–1973 ja komission yhtenä varapuheenjohtajana. Siellä hän kehitti tulevan Euroopan unionin talouspolitiikkaa.
Ranskaan hän sai nimityksen ulkomaankauppaministeriksi 1976, kun maailmansotaa seurannut kolmikymmenenvuotinen nousukausi oli hiipumassa. Seitsemän kuukautta myöhemmin presidentti Valéry Giscard d'Estaing nimesi ”Ranskan parhaana taloustieteilijänä” pitämänsä melko tuntemattoman Barren pääministeriksi ja hän piti samaan aikaan talousministerin paikkaa. Barren palatessa hän syrjäytti edellisen pääministeri Jacques Chiracin, mikä aloitti Ranskan oikeistoa 2000-luvulle asti jakaneen keskinäisen kilpailun. Barre luopui talousministerin salkusta 1978, mutta jatkoi pääministerinä Giscard d'Estaingin vaalitappioon asti.
1970-luvun talouskriisissä Barre otti käyttöön tiukkoja toimia inflaatiota vastaan ja julkisten menojen leikkaamiseksi, mikä johti tuhansiin irtisanomisiin.  Vastineeksi tälle Chirac ja joukko hänen kannattajiaan erosi ja perusti oman oikeistopuolueensa RPR:n, kun Barre pysyi lähellä UDF:aa ja oli sen presidenttiehdokas 1988, vastassaan Chirac. Mahdollisesti oikeiston hajoamisen vuoksi sosialisti François Mitterrand valittiin uudelleen presidentiksi.
Barre vaikutti parlamentissa, jossa hän äänesti usein vasemmisto-opposition mukana Chiracia ja RPR:ää vastaan tuskastuttaen konservatiiviliittolaisensa. Hän oli myös kuuluisa torkahteluistaan parlamentissa.lähde? Hänet valittiin Lyonin pormestariksi 1995 ja hän jätti politiikan 2002.
Myöhempinä vuosina Barrea syytettiin antisemitismista. Hänen sanottiin vähätelleen vuoden 1980 synagogan pommi-iskua Pariisissa. Hän puolusti myös entistä virkamiestä Maurice Paponia, joka tuomittiin yhteistyöstä natsien kanssa sodan aikana.
Barre kuoli Pariisissa 83-vuotiaana.
Psykolingvistiikka

Morfologia · Syntaksi
Ortografia · Fonetiikka
Fonologia
Stilistiikka · Pragmatiikka
Dialektologia · Leksikologia
Historiallis-vertaileva kielitiede
Semantiikka
Kielifilosofia
Kielihistoria
Neurolingvistiikka
Psykolingvistiikka
Sosiolingvistiikka
Kieliteknologia
Käännöstiede
Diskurssianalyysi
Psykolingvistiikka on tieteenala, joka tutkii ihmisen kielen ja mielen välistä suhdetta. Psykolingvistiikkaa voidaan pitää osana sekä psykologiaa että kielitiedettä – näkökulman mukaan. Sitä pidetään usein myös soveltavana kielitieteenä. Psykolingvistiikka syntyi nykyaikaisena tieteenä 1950-luvun lopulla Yhdysvalloissa, kun sekä kielitieteilijät että psykologit alkoivat kehittää malleja, joilla voidaan kuvata ihmisen kognitiivista ja kielellistä toimintaa. Merkittäviä tutkijoita olivat muun muassa psykologi George A. Miller ja kielitieteilijä Noam Chomsky.
Nykyään kielen ja ajattelun suhdetta tutkitaan suurimmaksi osaksi monilla eri tieteenaloilla ja niiden rajamaastossa, kuten filosofiassa, sosiaalipsykologiassa, viestintätieteissä, neurotieteissä, biologiassa, etologiassa ja paleolingvistiikassa, mutta tätä tutkimusta ei yleensä kutsuta psykolingvistiikaksi. Itsenäisen tieteenalan nimenä psykolingvistiikka viittaa lähinnä pohjoisamerikkalaiseen kielentutkimuksen ja psykologian perinteeseen.
Psykolingvistiikassa tutkitaan kieltä osana ihmisen ajattelua ja käyttäytymistä. Sen päämääränä on oppia ihmisen ajatteluprosessin ja kielen välisistä yhteyksistä sekä ihmisen aivojen toiminnasta kieltä käytettäessä. Psykolingvistiikan keskeisiä kysymyksiä on myös lapsen kielellinen kehittyminen. Ala käyttää psykologian tavoin erilaisia kokeita ja testejä tutkimuksen tukena.
Psykologiassa kieli on tärkeä. Kieli on mentaalinen ilmiö, ja siksi jotkut pitävät kielitiedettä psykologian haarana. Psykologian teoriassa on tärkeää selvittää ajattelun luonnetta, ja koska ajatteluun käytetään kieltä, myös kielen (varsinkin sen käytön ja merkityksen) tutkiminen on psykologiassa tärkeää.
Monelle asialle annetaan sanallinen nimike. Tämä on seikka, joka kiinnostaa sekä psykologia että lingvistiä, joskin hieman eri kannalta. Psykologia kiinnostaa, havaitsemmeko me vain ne asiat, joilla on nimi vai tapahtuuko havaitseminen jotenkin toisella tavalla. Sapirin–Whorfin hypoteesin mukaan äidinkielenä puhutun kielen sanastollinen ja kieliopillinen rakenne vaikuttavat puhujan tapaan hahmottaa kielenulkoinen maailma sekä hänen käyttäytymiseensä.
Psykolingvistiikalla on osin samat ongelmat kuin kielifilosofialla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Psykolingvistiikka Wikimedia Commonsissa
Laika (täsmennyssivu)

Laika tarkoittaa seuraavia asioita:
laika, venäläinen metsästyskoiratyyppi
Laika, ensimmäinen Maan kiertoradalle laukaistu eläin
laïká eli laïkó, 1900-luvulla Kreikassa kehitetty musiikkityyli
länsisiperianlaika, koirarotu
itäsiperianlaika, koirarotu
venäläis-eurooppalainen laika, koirarotu
karjalais-suomalainen laika, koirarotu (yhdistetty suomenpystykorvan kanssa)
koillissiperianlaika, koirarotu
Laika, yhdysvaltalainen elokuvantuotantoyhtiö
Kino Laika, elokuvateatteri Karkkilassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Laika”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Taalainmaan lääni

| Taalainmaan lääni |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Taalainmaa, Härjedalen ja Västmanland
Maakäräjäkunta:  Taalainmaan läänin maakäräjäkunta
Pääkaupunki:  Falun
Perustamisvuosi:  1647
Hallinto:  
 – Maaherra:  Maria Norrfalk
Pinta-ala:  
 – Maa:  28 029,61 km²
Väkiluku:  276 565
 – Väestötiheys:  9,9 as./km²
Symbolit:  
 – Läänikirjain:  W
 – Läänikoodi:  20
 
 Lääninhallituksen sivut 
 Tilastotietojen lähteenä Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluvun ajankohta 31.12.2011 ja maapinta-alan 1.1.2012. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taalainmaan läänin kunnat.
Maakäräjäkuntavaaleissa käytettävä vaalipiirijako.
Taalainmaan lääni (ruots. Dalarnas län) sijaitsee Keski-Ruotsissa. Sen alue on suunnilleen sama kuin Taalainmaan maakunnan. Läänin nimi oli vuoteen 1997 asti Kopparbergin lääni eli ruotsiksi Kopparbergs län. Nimi viittasi Stora Kopparbergetiin Falunissa.  Läänin pääkaupunki on Falun, mutta suurin taajama on sen lähellä sijaitseva Borlänge. Kunnista Falunin kunta on väkiluvultaan Borlängen kuntaa suurempi. Valtiopäivävaaleissa alue muodostaa Taalainmaan läänin vaalipiirin.
Taalainmaan läänin naapurit ovat pohjoisessa Jämtlandin lääni, idässä Gävleborgin lääni, etelässä Västmanlandin lääni, Örebron lääni ja Värmlannin lääni sekä lännessä Norjan puolella Hedmarkin fylke. Taalainmaan, Uppsalan, Gävleborgin ja Västmanlandin lääneillä on yhteinen rajapyykki Taalainmaan läänin eteläosassa. Taalainmaa ystävyysläänejä ovat Viljandimaan maakunta Virossa, Pihkovan alue Venäjällä ja yhteistyötä on myös Lublinin voivodikunnan kanssa Puolassa.
Vuonna 2007 läänissä oli 611,85 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 2,2 prosenttia läänin maapinta-alasta.
Läänijaon kehitys

Vanhempina aikoina hallinnollinen jaotus oli hyvin epämääräinen. Usein Taalainmaa kuului Västeråsin linnassa asuneen voudin alaisuuteen, ja usein sillä oli omakin vouti. Bergslag-alueilla oli erityisasema, sillä alueella oli vuorivouteja, jotka toimivat Taalainmaan voudin alaisuudessa. Kustaa Vaasa jakoi Taalainmaan kahteen voutikuntaan: toinen kattoi Länsi-Taalainmaan ja Järnbergslagenin, toinen Itä-Taalainmaan ja Kopparbergslagenin. Kuningas Kustaa II Aadolf ja kuningatar Kristiinan holhoojahallitus yrittivät perustaa erityisen vuoriläänin, joka olisi kattanut Taalainmaan ja Västmanlandin bergslag-alueet.
Vuoden 1634 hallitusmuodossa päätettiin perustaa ”Taalainmaan ja Kopparbergslagenin” lääni. Kuninkaallisella kirjeellä läänin nimeksi tuli Kopparbergin lääni vuonna 1647. Idren ja Särnan pitäjät pohjoisessa nykyisen Älvdalenin kunnan alueella kuuluivat aluksi Norjaan, mutta vuodesta 1645 alkaen Ruotsiin ja Kopparbergin lääniin.
Osa Äppelbon pitäjästä liitettiin vuonna 1815 Rämmenin pitäjään Värmlannin läänissä. Lisäksi vuonna 1846 Orsan seurakuntaan kuulunut Hamran alue siirrettiin Kopparbergin läänistä Gävleborgin lääniin ja Losin seurakuntaan. Tältä osin Taalainmaan läänin ja maakunnan rajat poikkeavat nykyään merkittävästi toisistaan. Muitakin poikkeuksia rajoissa on, sillä osia Västmanlandin ja Härjedalenin maakunnista kuuluu nykyään Taalainmaan lääniin.
Vuonna 1997 Kopparbergin läänin nimeksi vaihdettiin maakunnan mukaisesti Taalainmaan lääni.
Vaakuna

Vaakunaselitys: ”Sinisessä kentässä kaksi vastakkain asetettua kultaista taalainnuolta, joiden kärjet hopeiset ja niiden välissä avoin ensimmäiseksi mainittua metallia oleva kruunu.” (ruots. I blått fält två korslagda dalpilar av guld med silverspetsar och mellan dessa en öppen krona av först nämnda metall.)
Taalainmaan läänin vaakuna on sama kuin Taalainmaan maakunnankin.
Maantiedettä

Läänin suurimmat taajamat
Maantiedettä > Suurimmat taajamat

Vuonna 2010 Taalainmaan läänissä sijaitsi 106 taajamaa. Seuraavassa on lueteltu läänin 10 suurinta taajamaa.
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Borlänge | &&&&&&&&&&041734.&&&&0041 734 |
| 2 | Falun | &&&&&&&&&&037291.&&&&0037 291 |
| 3 | Avesta | &&&&&&&&&&014506.&&&&0014 506 |
| 4 | Ludvika* | &&&&&&&&&&014498.&&&&0014 498 |
| 5 | Mora | &&&&&&&&&&010896.&&&&0010 896 |
| 6 | Hedemora | &&&&&&&&&&&07273.&&&&007 273 |
| 7 | Leksand | &&&&&&&&&&&05934.&&&&005 934 |
| 8 | Orsa | &&&&&&&&&&&05308.&&&&005 308 |
| 9 | Malung | &&&&&&&&&&&05126.&&&&005 126 |
| 10 | Smedjebacken | &&&&&&&&&&&05100.&&&&005 100 |
Läänin pääkaupunkia vastaava keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat useampaan kuin yhteen kuntaan.
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo läänissä sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan läänissä asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus ja kierrätys, energiahuolto ja ympäristötoiminta sekä rakennustoiminta. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden toimiala on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 2,6 | 2,6 |
|   | jalostus | 27,1 | 27,1 |
|   | palvelut | 69,1 | 69,0 |
|   | tuntematon | 1,2 | 1,2 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 125 569 | 126 792 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 99,0 |  |
Valtiopäivävaalit

Taalainmaan lääni kuuluu kokonaisuudessaan Taalainmaan läänin vaalipiiriin. Vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa vaalipiirillä oli 10 kiinteää paikkaa (ruots. fasta mandat) valtiopäiville. Kiinteiden paikkojen lisäksi valtiopäivävaaleissa on koko maassa 39 tasauspaikkaa (ruots. utjämningsmandat), jotka jaetaan vaalipiirien kesken vasta vaalien jälkeen.
Yhteensä vaalipiiristä valittiin 11 valtiopäiväedustajaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien valtiopäivävaalien tulos.
| Puolue | Puolue | Osuus äänistä, % | Valittuja edustajia |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 25,11 | 3 |
|   | Keskustapuolue | 7,86 | 1 |
|   | Liberaalit | 4,88 | 0 |
|   | Kristillisdemokraatit | 4,42 | 0 |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 37,47 | 4 |
|   | Vasemmistopuolue | 5,88 | 1 |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 5,95 | 1 |
|   | Ruotsidemokraatit | 6,96 | 1 |
|   | Muut | 1,46 | 0 |
|   | Yhteensä |  | 11 |
Maakäräjäkunta

Taalainmaan lääni kuuluu kokonaisuudessaan Taalainmaan läänin maakäräjäkuntaan. Ruotsissa maakäräjäkunnat vastaavat pääasiassa yhteiskunnan julkisesti rahoitetusta terveydenhuollosta. Lisäksi maakäräjäkunta huolehtii yleisesti liikenteestä, vastaa tietyistä aluekehittämiseen liittyvistä tehtävistä ja tuottaa kulttuuritoimintaa.
Maakäräjäkunnat perustettiin Ruotsiin vuonna 1863. Maakäräjäkunnan valtuusto (ruots. landstingsfullmäktige) valitaan samaan aikaan kuin valtiopäiväedustajat ja kunnanvaltuustot. Vaaleja varten Taalainmaan lääni on jaettu seuraaviin 6 vaalipiiriin:
Falun (15 kiinteää paikkaa)
Borlänge (13 kiinteää paikkaa)
Avesta/Hedemora/Säter (13 kiinteää paikkaa)
Ludvika/Smedjebacken (10 kiinteää paikkaa)
Gagn/Leks/Malung-Säl/Rättv/Vansb (14 kiinteää paikkaa)
Mora/Orsa/Älvdalen (9 kiinteää paikkaa)
Valtuuston paikoista yhdeksän kymmenesosaa on kiinteitä paikkoja (ruots. fasta mandat) ja niiden lisäksi yksi kymmenesosa on tasauspaikkoja (ruots. utjämningsmandat). Maakäräjäkunnan valtuustossa on yhteensä kaikkiaan 83 paikkaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien maakäräjäkuntavaalien tulos.
| Puolue | Puolue | Osuus äänistä, % | Valittuja edustajia |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 21,96 | 18 |
|   | Keskustapuolue | 10,18 | 8 |
|   | Liberaalit | 4,62 | 4 |
|   | Kristillisdemokraatit | 4,45 | 4 |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 38,62 | 33 |
|   | Vasemmistopuolue | 5,51 | 5 |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 4,79 | 4 |
|   | Ruotsidemokraatit | 4,62 | 4 |
|   | Muut | 5,25 | 3 |
|   | Yhteensä |  | 83 |
Muiden puolueiden äänistä Dalarnas Sjukvårdsparti sai 3,66 %, mikä oikeutti 3 paikkaan maakäräjäkunnan valtuustossa. Muut puolueet saivat 1,58 % äänistä, mikä ei oikeuttanut paikkoihin maakäräjäkunnan valtuustossa.
Läänin kunnat

Taalainmaan läänissä on nykyään 15 kuntaa:
| Kuntakoodi | Kunta | Keskustaajama | Kunnan väkiluku (31> 12.2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 |  Vansbron kunta | Vansbro | &&&&&&&&&&&06818.&&&&006 818 |
| 2023 |  Malung-Sälenin kunta | Malung | &&&&&&&&&&010262.&&&&0010 262 |
| 2026 |  Gagnefin kunta | Djurås | &&&&&&&&&&010069.&&&&0010 069 |
| 2029 |  Leksandin kunta | Leksand | &&&&&&&&&&015238.&&&&0015 238 |
| 2031 |  Rättvikin kunta | Rättvik | &&&&&&&&&&010859.&&&&0010 859 |
| 2034 |  Orsan kunta | Orsa | &&&&&&&&&&&06867.&&&&006 867 |
| 2039 |  Älvdalenin kunta | Älvdalen | &&&&&&&&&&&07184.&&&&007 184 |
| 2061 |  Smedjebackenin kunta | Smedjebacken | &&&&&&&&&&010662.&&&&0010 662 |
| 2062 |  Moran kunta | Mora | &&&&&&&&&&020107.&&&&0020 107 |
| 2080 |  Falunin kunta | Falun | &&&&&&&&&&056124.&&&&0056 124 |
| 2081 |  Borlängen kunta | Borlänge | &&&&&&&&&&049323.&&&&0049 323 |
| 2082 |  Säterin kunta | Säter | &&&&&&&&&&010861.&&&&0010 861 |
| 2083 |  Hedemoran kunta | Hedemora | &&&&&&&&&&015119.&&&&0015 119 |
| 2084 |  Avestan kunta | Avesta | &&&&&&&&&&021486.&&&&0021 486 |
| 2085 |  Ludvikan kunta | Ludvika | &&&&&&&&&&025586.&&&&0025 586 |
Väestönkehitys

| Taalainmaan läänin väestönkehitys 1810–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1810 | 1810 |    | 118 652 | 118 652 |
| 1820 | 1820 |    | 122 840 | 122 840 |
| 1830 | 1830 |    | 134 820 | 134 820 |
| 1840 | 1840 |    | 138 141 | 138 141 |
| 1850 | 1850 |    | 151 497 | 151 497 |
| 1860 | 1860 |    | 166 899 | 166 899 |
| 1870 | 1870 |    | 175 523 | 175 523 |
| 1880 | 1880 |    | 190 133 | 190 133 |
| 1890 | 1890 |    | 197 449 | 197 449 |
| 1900 | 1900 |    | 217 708 | 217 708 |
| 1910 | 1910 |    | 233 873 | 233 873 |
| 1920 | 1920 |    | 254 259 | 254 259 |
| 1930 | 1930 |    | 249 717 | 249 717 |
| 1940 | 1940 |    | 248 559 | 248 559 |
| 1950 | 1950 |    | 267 081 | 267 081 |
| 1960 | 1960 |    | 286 047 | 286 047 |
| 1970 | 1970 |    | 277 057 | 277 057 |
| 1980 | 1980 |    | 286 968 | 286 968 |
| 1990 | 1990 |    | 289 067 | 289 067 |
| 2000 | 2000 |    | 278 259 | 278 259 |
| 2010 | 2010 |    | 277 047 | 277 047 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Mahdolliset aluejaotuksen muutokset saattavat heikentää tietojen vertailtavuutta eri vuosina.
Vuoden 2011 lopussa 11,1 prosenttia läänin väestöstä oli ulkomaalaistaustaisia, joista 8,9 prosenttia oli syntynyt ulkomailla.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan läänissä asui 5 433 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,0 prosenttia läänin väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 4,7 prosenttia läänin asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin läänissä asui 7 199 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 2,5 prosenttia läänin väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden läänin asukkaiden mediaaninettotulot olivat 181 222 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa läänin väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 19,1 %
18–64-vuotiaat: 58,7 %
65 vuotta täyttäneet: 22,2 %
Väestönkehitys > Väestö maakunnittain

Taalainmaan läänissä oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 276 565 asukasta, jotka jakaantuivat eri maakuntiin seuraavasti:
| Maakunta | Väkiluku (31> 12.2011) |  % |
| --- | --- | --- |
| Taalainmaa | 276 250 | 99,9 |
| Västmanland | 315 | 0,1 |
Kaikki maakunnat kuuluvat lääniin vain osittain.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsstyrelen i Dalarnas län (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Dalarnas län
Taalainmaan läänin kunnat
Ruotsin läänit
| --- | --- |
Nykyiset läänit:   Blekingen lääni  Gotlannin lääni  Gävleborgin lääni  Hallandin lääni  Itä-Götanmaan lääni  Jämtlandin lääni  Jönköpingin lääni  Kalmarin lääni  Kronobergin lääni  Länsi-Götanmaan lääni  Norrbottenin lääni  Skånen lääni  Södermanlandin lääni  Taalainmaan lääni  Tukholman lääni  Uppsalan lääni  Värmlannin lääni  Västerbottenin lääni  Västernorrlandin lääni  Västmanlandin lääni  Örebron lääni 
Lakkautetut läänit:   Göteborgin ja Bohusin lääni  Kristianstadin lääni  Malmöhusin lääni  Skaraborgin lääni  Tukholman kaupunki  Älvsborgin lääni 
Käännös suomeksi
Isis (täsmennyssivu)

Isis tarkoittaa seuraavia asioita:
Isis, muinaisen Egyptin jumalatar
Isis (myös esim. ISIS, IS, ISIL, Daesh), irakilainen jihadistijärjestö
Hurrikaani Isis, hirmumyrsky Tyynellämerellä syyskuussa 1998
Isis, yhdysvaltalainen yhtye
42 Isis, asteroidi
Isis, Sekemin kauppayhtiö
Isis, korallieläinsuku pehmytkorallien lahkossa
Toyota Isis, tila-auto
Morris Isis, automalli
Isis Gaston, taiteilijanimeltään Ice Spice, yhdysvaltalainen rap-artisti
Isis Taylor, yhdysvaltalainen pornonäyttelijä.
HMS Isis (1747), 50-tykkinen neljännen luokan alus
HMS Isis (1774), 50-tykkinen neljännen luokan alus
HMS Isis (1819), 50-tykkinen neljännen luokan alus
HMS Isis (1896), Eclipse-luokan panssarikansiristeilijä
HMS Isis (D87), I-luokan hävittäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Isis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Amerikkalainen jalkapallo (urheiluväline)

Amerikkalainen jalkapallo
Amerikkalainen jalkapallo on peliväline, jota käytetään amerikkalaisessa jalkapallossa. Soikean muotoinen pallo on ommeltu yhteen neljästä palasta. Pallon päällä on punotut nyörit, joiden alkuperäinen tarkoitus oli sitoa pallo yhteen. Nykyään nyörien tehtävä on helpottaa pallon heittämistä. Amerikkalaiset jalkapallot valmistetaan lehmän nahasta tai kumista.
Amerikkalaisen jalkapallon viralliset mitat ovat kansainväliset. Pallon leveys tulee olla 10,875–11,4375 tuumaa. Pituus on  20¾–21¼ tuumaa ja ympärysmitta 27¾–28½ tuumaa. Pallon paine on oikein täytettynä 12,5–13,5 psi ja pallo painaa 14–15 unssia. Naisten ja nuorten pallojen koot ovat hieman pienempiä.
NFL-liigan virallinen pelipallo on nimeltään Wilsonin valmistama The Duke, New York Giantsin pitkäaikaisen omistajan Wellington Maran mukaan.
Historia

Amerikkalainen jalkapallo on lajina kehittynyt rugbystä ja alun perin amerikkalaisessa jalkapallossa käytettiinkin rugbypalloa. Ensimmäiset pallot oli tehty täyteen puhalletuista sian virtsarakoista, jotka päällystettiin nahalla. Tästä johtuu pallon nykyinen lempinimi pigskin, siannahka. Pallot olivat alun perin melkein pyöreitä, joskin pelin mittaan ne tapasivat tyhjentyä ja muuttua soikeammiksi.  Pallosta kehittyi 1800-luvun lopulla helpommin kannettavan soikeahkon melonin muotoinen, jota oli hankala heittää.
Eteenpäinsyöttö sallittiin amerikkalaisessa jalkapallossa vuonna 1906, minkä seurauksena pelipalloa alettiin kehittää heitettävämmäksi. Kilpailujen laajeneminen kansallisiksi standardoi pallojen mittoja ja muotoa. Nykyisen muotonsa pallo sai vuonna 1935. Vuonna 1956 pelipallot saivat valkoiset raidat, jotta ne nähtäisiin paremmin hämärässä. Sittemmin raidat ovat taas hävinneet pallosta, mutta niitä käytetään edelleen high school- ja college-palloissa.