stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kepler-296e
Aiheesta muualla

NASA – Kepler-296e NASA Exoplanet Archive -sivustolla (englanniksi)
NASA – Kepler-296e Exoplanet Data Explorer -sivustolla (englanniksi)
NASA – Kepler-296e Extrasolar Planets Encyclopaedia -sivustolla (englanniksi)
Kamila Skolimowska

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kamila Skolimowska. |  Kamila Skolimowska. |  Kamila Skolimowska. |  |
Maa:   Puola
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | moukari |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | München 2002 | moukari |  |
|  Pronssia | Göteborg  2006 | moukari |  |
Kamila Skolimowska (4. marraskuuta 1982 Varsova – 18. helmikuuta 2009 Lissabon, Portugali) oli puolalainen moukarinheiton olympiavoittaja.
Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan Skolimowska kilpaili 15-vuotiaana Budapestin EM-kilpailuissa 1998 sijoittuen seitsemänneksi. Sydneyn 2000 olympialaisissa hän voitti 17-vuotiaana kultaa tuloksella 71,16. Hänestä tuli samalla kaikkien aikojen nuorin moukarinheiton olympiavoittaja, miehet mukaan lukien. Hän voitti EM-hopeaa 2002 ja EM-pronssia 2006. Edmontonin ja Osakan MM-kisoissa Skolimowska sijoittui neljänneksi.
Skolimowska voitti moukarinheiton Puolan-mestaruuden vuosina 1996–1997 ja 1999–2008. Hän heitti 17 aikuisten Puolan ennätystä; ensimmäisen 13-vuotiaana kesäkuussa 1996 (tulos 47,66 m) ja viimeisen toukokuussa 2007 Dohassa (76,83 m). Viimeisimmän ennätyksen rikkoi elokuussa 2009 Anita Wlodarczyk (77,20 m). Nuorten maailmanennätystä hän paransi viidesti.
Skolimowskan isä on painonnoston nuorten maailmanmestari ja olympiaedustaja Robert Skolimowski.
Kuolema

Skolimowska kuoli 26-vuotiaana maajoukkueensa harjoitusleirillä Vila Real de Santo Antóniossa, Portugalissa keskeytettyään kuntosaliharjoitteen. Aluksi epäiltiin hänen saaneen sydänkohtauksen, mutta ruumiinavaus osoitti kuolinsyyksi keuhkoveritulpan.
Henkilökohtaiset ennätykset

Moukarinheitto: 76,83 metriä (2007)
Saavutuksia

Olympiakultaa 2000
EM-hopeaa 2002
EM-pronssia 2006
MM-kisojen 4. sija vuosina 2001 ja 2007
Olympiakisojen 5. sija 2004
MM-kisojen 7. sija 2005
EM-kisojen 7. sija 1998
MM-kisojen 8. sija 2003
Kaikkien aikojen nuorin moukarinheiton olympiavoittaja 17-vuotiaana.
Alle 20-v. EM-kultaa 1997
Alle 18-v. MM-kultaa 1999
12 Puolan mestaruutta
17 Puolan ennätystä
GP-finaalin voitto 2001
Euroopan cupin superliigan voitto 2005
Universiadien voitto 2005
Euroopan talviheittocupin voitto 2006
Maailmancupin voitto 2006
IAAF:n yleisurheilufinaalissa toinen 2005 ja 2006
Kansallispukukeskus

Suomen kansallispukukeskus esittelee ja tallentaa suomalaisia kansallispukuja sekä muuta perinteistä pukeutumista. Kansallispukukeskus palvelee kaikkia kansallispuvuista kiinnostuneita vastaamalla kansallispukuja koskeviin kysymyksiin esimerkiksi kansallispuvun käytöstä ja hankinnasta. Keskus on perustettu vuonna 1991, ja se toimii Suomen käsityön museon yhteydessä Jyväskylässä.
Toiminta

Suomen kansallispukukeskus järjestää näyttelyitä, työnäytöksiä, työpajoja ja tapahtumia. Sen tietopalvelu vastaa kansallispukuja koskeviin kysymyksiin. Kansallispukuraati on osa  kansallispukukeskuksen toimintaa, Suomen kansallispukukeskuksessa työskentelevät kansallispukukonsultti Taina Kangas ja kansallispukuamanuenssi Marja Liisa Väisänen. Kansallispukukeskuksen perusnäyttelyssä esitellään kansallispukujen historiaa, kauneutta, värikkyyttä. Kujalla-näyttelytilassa esitellään perinteiseen pukeutumiseen liittyviä lyhytaikaisia pieniä näyttelyitä. Tietopalvelu on avoinna puhelimitse keskiviikkoisin ja torstaisin kello 10–15 ja kansallispukukeskus ylläpitää tietoja suomalaisista kansallispuvuista verkkosivustolla kansallispuvut.fi.
Aiheesta muualla

Kansallispukukeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
Karhunruoho

| Karhunruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Karhunruohokasvit Tofieldiaceae
Suku::  Karhunruohot Tofieldia
Laji::  pusilla
Kaksiosainen nimi
 Tofieldia pusilla  (Michx.) Pers. 
Katso myös
   Karhunruoho Wikispeciesissä   Karhunruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karhunruoho eli pohjankarhunruoho (Tofieldia pusilla) on Alismatales-lahkoon ja karhunruohojen sukuun kuuluva monivuotinen, mätästävä ruoho.
Ulkonäkö ja koko

Karhunruoho kasvaa 8–20 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja vaaleanvihreä väriltään. Kasvin juurakko on suikertava, suomuinen ja lyhyt. Karhunruohon lehdet ovat 1–8 millimetriä pitkiä, 2–3 millimetriä leveitä, 3–7-suonisia, miekkamaisia ja jäykkiä. Lehdet kasvavat litteänä tyviruusukkeena. Karhunruoholla on enintään 1–2 pientä varsilehteä.
Karhunruohon kukat ovat kaksineuvoisia ja aluksi vähän nuokkuvia. Kukinnolla on pituutta 3–20 millimetriä, ja se on pieni- ja tiheäkukkainen ja tähkämäinen latvaterttu. Karhunruoholla on viidestä kymmeneen kukkaa. Kehä on kaksikiehkurainen ja kiehkurat ovat keskenään samanlaisia ja kolmilehtisiä. Kehälehtien väri on vihertävä tai kellanvalkoinen. Karhunruoho kukkii vyöhykkeillä VI–VIII keski- ja loppukesällä.
Karhunruohon hedelmä on pysty, soikeahko ja väriltään harmahtava kota.
Levinneisyys

Suomessa kasvi on yleinen maan pohjoisosassa. Lisäksi sitä tavataan harvinaisena Itä-Suomessa ja Pohjanlahden rannikolla Vaasan korkeudelle saakka. Karhunruohoa tavataan lisäksi muun muassa Ruotsissa, Norjassa, Venäjällä, Alppien alueella, Islannissa, Britanniassa, Färsaarilla, Grönlannissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Elinympäristö

Karhunruoho kasvaa purojen ja jokien varsilla, lähteiköillä, lettosoilla, ravinteikkailla tunturikankailla sekä sammaleisilla kallioilla. Kasvi suosii kalkkia.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Pohjankarhunruohon (Tofieldia pusilla) levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Karhunruoho (Tofieldia pusilla)
Pohjolan kasvien pauloissa: Tofieldia pusilla – pohjankarhunruoho
ITIS: Tofieldia pusilla (englanniksi)
Kepler-37

| Kepler-37 |
| --- | --- |
 Kepler-37:n planeettakunta vertailussa aurinkokunnan kanssa
Muut designaatiot:  KOI-245, KIC-8478994
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  9,710 mv
Lämpötila:  5288 K
Massa:  0,75 M☉
Säde:  0,73 R☉
Metallipitoisuus:  -0,32
Ikä:  6 Gyr
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Lyyra
Rektaskensio (J2000):  18h 93m 7,30s
Deklinaatio (J2000):  44° 51' 8,20"
Etäisyys:  215,3 vv
Kepler-37 on G-tyypin pääsarjan tähti, joka sijaitsee Lyyran tähdistössä. Sitä kiertämästä on havaittu kolme eksoplaneettaa: Kepler-37b, Kepler-37c ja Kepler-37d. Planeetat kiertävät tähteä erittäin lähellä, uloin vain noin 0,21 AU:n päässä. Tähti on pitkälti Auringon kaltainen: sen säde ja massa ovat noin kolme neljäsosaa Auringon vastaavista, ja lämpötila vain noin 1000 astetta Aurinkoa viileämpi.
Tähteä lähin planeetta, Kepler-37b, on pienin tällä hetkellä tunnettu eksoplaneetta. Se on noin Kuun kokoinen ja muistuttanee olosuhteiltaan Merkuriusta.
Planeettakunta

| Planeetta (tähdestä lukien) | Massa (MJ) | Kiertoaika (d) | Etäisyys (AU) | Eksentrisyys (radan soikeus) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  b  | — | 13,367308 | 0,1003 | —   |
|  c  | — | 21,301886 | 0,1368 | —   |
|  d  | — | 39,792187 | 0,2076 | — |
Kepler-22

| Kepler-22 |
| --- | --- |

Spektriluokka:  G5
Tähdistö:  Joutsenen tähtikuvio
Rektaskensio (J2000):  19h 16m 58.1904s
Deklinaatio (J2000):  +47° 53′ 03.9475″
Etäisyys vv.:  638 valovuotta
Kepler-22 on auringonkaltainen tähti, joka sijaitsee Joutsenen tähdistössä, noin 638 valovuoden päässä Maasta. Kepler-22 on Aurinkoa hieman pienempi, kevyempi ja himmeämpi. Tähden iäksi on arvioitu 4 miljardia vuotta.
Planeetat

Kepler-22 -tähteä kiertää maankaltainen eksoplaneetta Kepler-22b, joka sijaitsee tähden  elinkelpoisella vyöhykkeellä. NASAn Kepler-avaruusteleskooppi löysi Kepler-22b:n 5. marraskuuta 2011.
Kelan kartano

| Kelan kartano> Käla Gård / Kehla Gård |
| --- | --- |

Sijainti:  Siuntio, Uusimaa
Rakennustyyppi:  Kartano
Perustettu:  1683
Valmistumisvuosi:  1800-luku
Omistaja:  Cedercreutz -suku
Runkorakenne:  Puu
Julkisivumateriaali:  Puu
Kerrosluku:  2
Verkkosivut
 Museoviraston suojelema 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kelan kartano (ruots. Käla gård tai Kehla gård) on kartano Siuntiossa Uudellamaalla. Kartano sijaitsee Sjundbyn linnan ohi kulkevan keskiaikaisen ratsupolun varrella. Kartanon suuressa tiilirakenteisessa navetassa toimii kesäisin kahvila. Kartanon rakennukset ovat Museoviraston suojelemia. Kelan kartano on yksityisomistuksessa.
Historiaa

Kelan kartano on muodostettu vuonna 1683. Tilan omistajat tunnetaan kuitenkin jo vuodesta 1540 lähtien. Kartanon pihapiiriin kuuluu päärakennuksen lisäksi suuri punatiilinen navettarakennus vuodelta 1901, sekä viljamakasiini vuodelta 1820. Kelan kartanon puurakenteinen päärakennus on 1800-luvulta, joskin rakennus on saanut nykyisen asunsa vuonna 1900.
Kelan kartano kuului osaksi Neuvostoliiton Porkkalan vuokra-aluetta. Kartanon lähistöllä sijaitseva Kelan rautatieseisake on saanut nimensä Kelan kartanosta.
Kati Juurus

| Kati Juurus |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  toimittaja, käsikirjoittaja ja dokumenttielokuvaohjaaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1996–
Palkinnot
 Bonnierin vuoden journalisti, (2006)  KOURA-palkinto, (2006) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kati Juurus on suomalainen toimittaja, käsikirjoittaja ja dokumenttielokuvaohjaaja. Hän on toiminut vuosina 1995–1996 Unicefin Etelä-Aasian jaoston tietovirkailijana, vuosina 1996–2003 Helsingin Sanomien toimittajana ja vuodesta 2003 alkaen Yleisradiossa dokumenttituotantojen parissa.
Käsikirjoitus- ja ohjaustyöt

Juurus käsittelee ajankohtaisia ja vaikeita aiheita laajalla skaalalla pienipalkkaisten asemasta (Siivouspäivä 2012) kehitysavun vaikutuksiin (Kibera! 2015). Tutkivaan journalismiin keskittynyt Juurus on dokumentaristiuransa aikana ohjannut ja käsikirjoittanut etenkin televisiotuotantoja. Kibera! on nähty myös kotimaisilla ja kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla, kuten International Documentary Festival Amsterdamissa ja Helsingissä järjestettävällä Rakkautta ja anarkiaa -festivaalilla.
Vuonna 2006 Juurus sai viikoittaisen asiaohjelman KOURA-palkinnon tv-dokumenteista Ensimmäisen valtakunnan vieraana ja Tie Guantanamosta. Seuraavana vuonna Juurus voitti kustannusyhtiö Bonnierin Suuren journalistipalkinnon ”laadukkaasta, oivaltavasta ja jopa ainutlaatuisesta” tutkivasta journalismistaan.
Filmografia

Ensimmäisen valtakunnan vieraana ja jatko-osa Tie Guantanamosta (2006): Viisi uiguurimiestä joutuvat Guantanamon vankileirillä suurvaltapolitiikan pelinappuloiksi Suomen ja EU:n katsoessa vierestä.
Ihmissalakuljettajan matkassa (2009): Luvattomien maahantulijoiden matka EU:hun.
Sormenjäljet (2009) käsittelee EU:n turvapaikkapolitiikan ongelmia. Dokumentti esitettiin Helsingissä DocPoint -festivaalilla 2010.
Kyllä homotkin siivoaa (2011): Millaista on kasvaa homona tai lesbona nykypäivän Suomessa?
Yhden miehen rauha (2012) kertoo espoolaisesta kauppiaasta Abdullahi Farahista, joka yhdessä suomalaisten poliitikkojen kanssa yrittää sovitella YK:n ja Somalian kapinallisryhmien välejä. Suomen ulkoministeriö on tukenut elokuvan tekemistä.
Kaksi miestä Kiinasta (2012).
Siivouspäivä (2012) kuvaa hotellisiivouksen arkea globalisoituvassa Suomessa.
Luokkakokous (2013) on Juuruksen henkilökohtainen tarina omien yläastekavereiden kohtaamisesta yli kolmenkymmenen vuoden jälkeen. Juurus käsittelee muistamisen ja unohduksen teemoja koulukiusaamiseen liittyen.
Päästökauppiaat (2014).
Naisen osa (2015) on haikea kuvaus suomalais-venäläisistä avioliitoista ja naisten unelmista Suomen pikkupaikkakunnilla.
Kibera! (2015) selvittää nairobilaisen radio-dj:n Boy Dallasin avulla, mikä suomalaisenkin kehitysavun lempilapsen, Kiberan slummialueen kehitysprojekteissa mättää.
Muodonmuutoksia (2017) dokumentissa käsitellään itsekuria, tiukkaa dieettiä ja kovaa treenaamista vaativaa bikini fitness -ilmiötä.
Cinema Dadaab (2018) on kertomus telttakinosta ja sen vetäjästä Abdikafi Mohamedista maailman suurimmalla pakolaisleirillä Kenissa.
Pian hän tulee (2019) dokumentti kertoo tapauksesta jossa äiti kaappasi lapsen Irakiin eikä sen jälkeen sallinut isän olla yhteydessä lapseen.
Lähteet:
Aiheesta muualla

Kati Juurus Twitterissä
Juurus, Kati: Mitä kuuluu Kiberaan, Dallas? Yle Dokumentit.  14.12.2015. Viitattu 19.3.2020.
Luokkakokous Yle Areena – Dokumenttiprojekti.  5.5.2016. Viitattu 19.3.2020. Katsottavissa toistaiseksi.
Yli-Ojanperä, Elina: Tie Guantanamosta Yle Elävä arkisto.  28.8.2007. Viitattu 19.3.2020.
Dokumentti: Suomensomali neuvottelee kapinallisten kanssa Maailma.net.  22.2.2012. Viitattu 19.3.2020.
Karl Grotenfelt

Karl Grotenfelt (1938).
Nils Karl Ossian Grotenfelt (5. kesäkuuta 1878 Mikkeli – 20. lokakuuta 1961 Joroinen) oli maanviljelysneuvos, Järvikylän kartanon isännöitsijä ja sittemmin pitkäaikainen omistaja. Hän omisti myös Grotenfeltien sukutilan Paajalan kartanon eli Örnevikin.
Henkilöhistoria

Karl Grotenfeltin isä oli Ossian Grotenfelt, äiti Anna von Wright ja puoliso vuodesta 1908 Margareta (Gretchen) Wilhelmina Heberle. Grotenfelt tuli ylioppilaaksi 1897 ja valmistui agronomiksi Kööpenhaminassa 1900. Grotenfeltilla oli lukuisia kunnallisia ja muita luottamustehtäviä, kunnallisneuvoksen arvon hän sai 1920 ja maanviljelysneuvoksen 1937.
Grotenfelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopävillä 1905–1906.
Teoksia

Ätten Grotenfelt I-II, 1917, 1940
Järvikylän kartano I, 1928 (ruots.)
Joroinen I–II, 1931, 1936
Warkaus 1917–1918, 1933
Anteckningar om indelta dragoner..., 1940
Järvikylä, en Savolaxråds öden under fem sekel, 1946
Aiheesta muualla

GROTENFELT Nils Karl Ossian. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu.
Kattegatin jäätikkövirta

Kattegatin jäätikkövirta (engl. Kattegat Ice Stream ) on viime jääkaudella Fennoskandian mannerjäätikköön kuulunut ja Etelä-Norjan Oslonvuonon ympäristöstä virrannut jäätikkövirta, joka on laskeutunut Norjanhaudan syvänteeseen Skagerrakinssa, mutta sen poistumisreitin mentyä tukkoon, se on jatkanut etelään Kattegatiin ja Tanskaan päin.
Jäätikkövirta

Jääkauden keskivaiheen eli Keski-Veikselin kauden loppuvaiheessa on alkanut Fennoskandian mannerjäätikön laajempi jäätiköityminen. Norjanhaudan jäätikkövirta, jota on ruokkinut idässä Keski-Ruotsin virtauskieleke ja pohjoisessa Etelä-Norjan jääkalotti, on poistunut jäätiköltä  pitkin Norjanhautaa ja lohkeillut Norjanhaudan suulla Pohjanmereen runsaasti jäävuoria. Kattegatiin ja Skagerrakin itäosiin on toisinaan kertynyt Itämeren jäätikkövirran reuna-alueiden sulamisvesiä, koska niiden lasku-uomat Pohjanmereen ovat välillä olleet tukossa. Jääkauden kylmyyskauden alkuaikoina on Kattegatiin siksi muodostunut varsin laaja Kattegatin jääjärvi, joka jäi kuitenkin suhteellisen lyhytikäiseksi. Norjanhaudan jäätikkövirta  on aikavälillä 30 000–27 000 vuotta sitten  (lyhennetään vs, vaihtoehtisesti 28 500–26 000 vs ) ollut pysähdyksissä, sillä Etelä-Norjan kaloottijäätiköltä on levinnyt uutta jäätä jäätikkövirran eteen. Entisen reitin mentyä tukkoon, on Oslonvuonnosta alas mereen virranneiden jäätiköiden täytynyt tukeutua eteläiselle reitille. Tätä tapahtumaa kutsutaan Kattegatin jäätikkövirraksi. Jäätikkövirta on seurannut Ruotsin nykyrannikkoa, sillä Keski-Ruotsin virtauskieleke on tuolloin ollut hitaasti virtaavassa tilassa.
Jäätikkövirta on lopulta täyttänyt koko Kattegatin ja sen läntinen reuna on päätynyt Keski-Tanskaan. Etelässä se on törmännyt Tanskan saarien takaa vastaan tulleeseen Itämeren jäätikkövirran kätkikielekeeseen. Mannerjäätikön reuna on jääkauden LGM-vaiheessa kulkenut pohjois-etelä-suuntaisena linjana keskellä Jyllannin niemimaata. Jäätiköiden alettua sulaamaan, on sen reunan alkanut vetäytyä Norjanhaudan taakse kohti pohjoista. Norjanhaudan reitin auettua taas noin 27 000 vs on jäätikkövirta kääntänyt suunnakseen länsi ja siellä aukeavaa Pohjanmerta. Vaikka Kattegatin jäätikkövirta oli kadonnut, on Kattegatin jääjärvi säilynyt vielä jonkin aikaa. Järvelle kuuluvia sedimenttejä ajoitettaessa ollaan päädytty jääjärven tyhjentymisajankohdaksi noin 24 000–22 000 vs.
Myöhemmin, kun jääkauden huippuvaihe on alkanut, on Kattegatissa alueen jäätiköitymisestä vastannut Keski-Ruotsin virtauskieleke, joka on taas aktivoitunut ja alkanut siten laajentua sinne.
Geologisia muodostumia

Kattegatin jäätikkövirta muodosti merenpohjalle pohjamoreenikerroksen, joka on asettunut aikaisemmin muodostuneiden sedimenttien päälle. Kattegatin jääjärven sedimentit ja seuraavan jäätiköitymisen moreenikerrostumat ovat auttaneet ajoittamaan Kattegatin jäätikkövirran toiminta-ajan.
Islamilainen yhteistyöjärjestö

| Islamilainen yhteistyöjärjestö> منظمة التعاون الإسلامي   (arabiaksi)  Organisation de la coopération islamique  (ranskaksi) Organisation of Islamic Cooperation  (englanniksi) |
| --- | --- |

Perustettu:  25. syyskuuta 1969
Päämaja:  Jedda, Saudi-Arabia
Jäsenet:  57 jäsenvaltiota
Viralliset kielet:  arabia, englanti, ranska
Pääsihteeri:  Yousef Al-Othaimeen, ( Saudi-Arabia)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
OIC:in 13. konferenssi Istanbulissa.
Islamilainen yhteistyöjärjestö (28. kesäkuuta 2011 asti Islamilainen konferenssi) on kansainvälinen järjestö, jonka tarkoituksena on edistää jäsenmaissa keskinäistä yhteenkuuluvuutta ja lisätä yhteistyötä muun muassa talouden, kulttuurin ja tieteen alueella. Järjestöön kuului vuonna 2023 yhteensä 57 pääasiassa muslimiemmistöistä valtiota, ja se katsoo ajavansa maailman 1,4 miljardin muslimin etuja. Sillä on jäsenmaita neljässä maaosassa. Järjestö perustettiin  Rabatissa Marokossa 25. syyskuuta 1969.
Islamilainen konferenssi julkaisi vuonna 1990 Kairon julistuksen, joka järjestön mukaan määrittää islamin ihmisoikeuskäsityksen.
Pääsihteerit

| Järjestys | Pääsihteeri | Valtio | Virkakausi | Virkakausi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tunku Abdul Rahman |  Malesia | 1970 | 1974 |
| 2 | Hassan Al-Touhami |  Egypti | 1974 | 1975 |
| 3 | Amadou Karim Gaye |  Senegal | 1975 | 1979 |
| 4 | Habib Chatty |  Tunisia | 1979 | 1984 |
| 5 | Syed Sharifuddin Pirzada |  Pakistan | 1984 | 1988 |
| 6 | Hamid Algabid |  Niger | 1988 | 1996 |
| 7 | Azeddine Laraki |  Marokko | 1996 | 2000 |
| 8 | Abdelouahed Belkeziz |  Marokko | 2000 | 2004 |
| 9 | Ekmeleddin İhsanoğlu |  Turkki | 2004 | 2014 |
| 10 | Iyad bin Amin Madani |  Saudi-Arabia | 2014 | 2016 |
| 11 | Yousef Al-O.aimeen |  Saudi-Arabia | 2016 | virassa |
Nykyiset jäsenvaltiot > Afrikka

Algeria (1969)
Benin (1982)
Burkina Faso (1975)
Kamerun  (1975)
Tšad (1969)
Komorit (1976)
Djibouti (1978)
Gabon (1974)
Gambia (1974)
Guinea (1969)
Guinea-Bissau (1974)
Norsunluurannikko (2001)
Libya (1969)
Mali (1969)
Mauritania  (1969)
Marokko  (1969)
Mosambik  (1994)
Niger  (1969)
Nigeria  (1986)
Senegal  (1969)
Sierra Leone  (1972)
Somalia  (1969)
Sudan  (1969)
Togo  (1997)
Tunisia  (1969)
Uganda  (1974)
Nykyiset jäsenvaltiot > Aasia

Afganistan (1969) (erotettu 1980 -1989)
Indonesia (1969)
Bahrain (1970)
Bangladesh (1974)
Brunei (1984)
Iran (1969)
Irak (1976)
Jordania (1969)
Kuwait (1969)
Kirgisia (1992)
Libanon (1969)
Malesia (1969)
Malediivit (1976)
Oman (1970)
Pakistan (1969)
Palestiina (1969)
Qatar (1970)
Saudi-Arabia (1969)
Syyria (erotettu vuodesta 2012) (1970)
Tadžikistan (1992)
Turkmenistan (1992)
Yhdistyneet arabiemiraatit (1971)
Uzbekistan (1995)
Jemen (1969)
Nykyiset jäsenvaltiot > Eurooppa

Albania (1992)
Nykyiset jäsenvaltiot > Etelä-Amerikka

Guyana (1998)
Suriname (1996)
Nykyiset jäsenvaltiot > Maanosienvälissä

Azerbaidžan (1991)
Egypti (1969) (erotettu 1979 - 1984)
Kazakstan (1995)
Turkki (1969)
Entiset jäsenvaltiot

Sansibar (tammikuu 1993 – elokuu 1993)
Tarkkailijavaltiot

Pohjois-Kyproksen turkkilainen tasavalta (1979)
Bosnia ja Hertsegovina (1994)
Keski-Afrikan tasavalta (1997)
Thaimaa (1998)
Venäjä (2005)
Tarkkailijajärjestöt

Arabiliitto (1975–)
Yhdistyneet kansakunnat (YK) (1976–)
Afrikan unioni (AU) (2002–)
Morojen kansallinen vapausrintama (MNLF) (1977–)
Sitoutumattomien maiden liike (NAM) (1977–)
Keski-Aasian talousjärjestö (ECO) (1995–)
Parliamentary Union of .e OIC Member States (PUOICM) (2000–)
Islamic Conference You. Forum for Dialogue a. Cooperation (ICYFDC) (2005–)
Konferenssit

| Järjestys | Päiväys | Valtio | Paikkakunta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 22.–25.syyskuuta 1969 |  Marokko | Rabat |
| 2. | 22.-24. helmikuuta 1974 |  Pakistan | Lahore |
| 3. | 25.–29. tammikuuta 1981 |  Saudi-Arabia | Mekka & Ta’if |
| 4. | 16.–19. tammikuuta 1984 |  Marokko | Casablanca |
| 5. | 26.–29. tammikuuta 1987 |  Kuwait | Kuwait City |
| 6. | 9.–11. joulukuuta 1991 |  Senegal | Dakar |
| 7. | 13.–15. joulukuuta 1994 |  Marokko | Casablanca |
| Epätavallinen | 23.–24. maaliskuuta 1997 |  Pakistan | Islamabad |
| 8. | 9.–11. joulukuuta 1997 |  Iran | Teheran |
| 9. | 12.–13. marraskuuta 2000 |  Qatar | Doha |
| Epätavallinen | 4.–5. maaliskuuta 2003 |  Qatar | Doha |
| 10. | 16.–17. lokakuuta 2003 |  Malesia | Putrajaya |
| Epätavallinen | 7.–8. joulukuuta 2005 |  Saudi-Arabia | Mekka |
| 11. | 13.–14. maaliskuuta 2008 |  Senegal | Dakar |
| Epätavallinen | 14.–15. elokuuta 2012 |  Saudi-Arabia | Mekka |
| 12. | 6.–7. helmikuuta 2013 |  Egypti | Kairo |
| Epätavallinen | 6.–7. maaliskuuta 2016 |  Indonesia | Jakarta |
| 13. | 14.–15. huhtikuuta 2016 |  Turkki | Istanbul |
| Epätavallinen | 13. joulukuuta 2017 |  Turkki | Istanbul |
| Epätavallinen | 18. toukokuuta 2018 |  Turkki | Istanbul |
| 14. | 31. toukokuuta 2019 |  Saudi-Arabia | Mekka |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Islamilaisen yhteistyöjärjestön kotisivut
Jäsenvaltiot
  Tarkkailijajäsenet
  Erotetut jäsenet
Kerstin Hesselgren

| Kerstin Hesselgren |
| --- | --- |

Valtiopäiväedustaja
 Ensimmäinen kamari 1921–1944  
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1872 Hofors, Ruotsi
Kuollut: 19. elokuuta 1962 (90 vuotta)
Ammatti:  poliitikko
Tiedot
 Nimikirjoitus
Kerstin Hesselgren (4. tammikuuta 1872 Hofors – 19. elokuuta 1962) oli ruotsalainen liberaali poliitikko, joka valittiin ensimmäisenä naisena Ruotsin valtiopäivien ensimmäiseen kamariin vuonna 1921. Hän oli myös niin kutsutun Fogelstadin ryhmän jäsen.
Elämä

Hesselgren syntyi Hoforsissa vuonna 1872. Hänen isänsä oli lääkäri ja hän haaveili itsekin samasta ammatista, mutta terveydentilansa ja isänsä vastustuksen vuoksi hän joutui luopumaan ajatuksesta. Sen sijaan hänet lähetettiin tyttökouluun  Sveitsiin, jossa hän oppi useita kieliä. Lisäksi hän suoritti terveystarkastajan tutkinnon Bedford Collegessa Lontoossa. Ruotsiin palattuaan hän työskenteli kiertävänä työsuojelutarkastajana.
Kansanedustajana Hesselgren nosti esiin useita naisia koskettavia kysymyksiä, kuten oikeuden toimia julkisissa viroissa, palkka-tasa-arvon, seksuaalivalistuksen ja lievemmät rangaistukset abortista. Hän myös puhui rauhantyön ja pakolaisten oikeuksien puolesta. Sotien välisenä aikana hän toimi Ruotsin edustajana Kansainliitossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kerstin Hesselgren Wikimedia Commonsissa