stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mustio
Sijainti ja palvelut

Mustio sijaitsee Lohjalta valtatietä 25 noin 20 kilometriä etelään. Inkooseen on matkaa seututietä 186 noin 10 kilometriä, Hankoon valtatietä 25 noin 65 kilometriä, Helsinkiin valtatietä 25 ja eurooppatietä 18 noin 80 kilometriä ja Saloon seututietä 186 noin 56 kilometriä.
Mustion aseman taajaman läpi kulkee Hyvinkää–Karjaa-rata. Rautatieasema on yksityiskäytössä.
Taajamassa on ruotsin- ja suomenkieliset ala-asteet, päiväkoti, sivukirjasto (edellä mainitut korvataan rakenteilla olevalla palvelukeskuksella, joka valmistuu kesällä 2022), päivittäistavarakauppa, hyvinvointikeskus, kauneushoitola, autokorjaamo, tatuointiliike, kioski, vapaaehtoinen palokunta, LVI-liike ja ravintola. Mustion aseman ohella on toinen, pienempi Mustion ruukki -niminen taajama.
Historia

Ruotsin kuningas Kustaa Vaasa perusti 1500-luvun puolivälissä Suomen toisen rautaruukin Mustiolle. Suurin piirtein noilla samoilla paikoilla sijaitsi SBA-Interior Oy Ab (yritys muutti toimitilansa Tammisaaren Horsbäckiin). Ensimmäinen auto tiettävästi tuotiin Mustion kartanon kamariherra Hjalmar Linderille 1900-luvun alussa. Mustiolla on ollut käytössä myös kapearaiteinen rautatie ruukilta asemalle.
Historia > Mustion kunta

Mustio oli Mustion linnan ja Mustion ruukin ympäristön kattanut laiton kunta, joka perustettiin Mustion ruukinseurakunnasta 1860-luvulla ja liitettiin 1920-luvun lopussa Karjaan maalaiskuntaan.
Luonto

Noin 65 kilometriä pitkän Mustionjoen yläjuoksu alkaa Bällbyn virrasta Lohjanjärvestä, ja joki laskee lopulta Pohjanpitäjänlahteen. Mustionjoki on valjastettu ja siinä on useita voimalaitoksia, muun muassa Mustion­kosken, Peltokosken ja Åminneforsin voimalaitokset. Valjastamisen takia jokihelmisimpukka eli raakku ei enää pysty lisääntymään Mustionjoessa, koska raakun alkuajan isäntäkala taimen ei pääse normaalisti nousemaan yläjuoksulle kutemaan. Vanhaa kantaa löytyy silti joiltakin alueilta.
Mustion pohjoisosassa Lohjanjärven rannalla sijaitsee Korpuddenin virkistysalue, joka sisältää kaksi nuotiontekopaikkaa sekä huussin.
Kirjallisuutta

W. E. Nordström. Svartå bruks historia. Ekenäs 1962.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mustio Wikimedia Commonsissa
Mustion kyläyhdistyksen Mustio-sivut
https://www.visitraseborg.com/fi/nae-koe/kaupunginosat-kylat/mustio/
| n k Raasepori |
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Pinjainen  Bromarv  Tammisaari  Fiskari  Karjaa  Pohja  Snappertuna  Mustio  Tenhola 
Entiset kunnat:  Bromarv  Tammisaari  Tammisaaren maalaiskunta  Karjaa  Karjaan maalaiskunta  Pohja  Snappertuna  Tenhola 
Saaristo:  Tammisaaren saariston kansallispuisto  Degerö  Jussaari  Padva  Skärlandet 
Liikenneyhteydet:  Rantarata  Hangon rata  Valtatie 25  Kantatie 52  Kantatie 51  Skåldön lossi 
Rakennukset:  Tammisaaren kaupungintalo  Mustion linna  Villa Skeppet 
Kirkot:  Bromarvin kirkko  Karjaan kirkko  Mustion kirkko  Pohjan kirkko  Snappertunan kirkko  Tammisaaren kirkko  Tenholan kirkko 
Nähtävyydet:  Raaseporin linna  Fiskarsin ruukki  Pinjaisen ruukki  Mustion ruukki  Tammisaaren vanhakaupunki 
Museot:  Tammisaaren museokeskus EKTA  Fiskarsin museo  Forngården, Snappartuna 
Organisaatiot:  Axxell  Yrkeshögskolan Novia  BK-46  Ekenäs IF  Uudenmaan prikaati  Fiskars (yritys)  Sisu Auto 
Historia:  Junkarsborg  Grabbacka  Raaseporin linna  Raaseporin kreivikunta  Maasillan taistelu  Tammisaaren vankileiri  Harparskog-linja 
| n k Inkoo |
| --- | --- | --- |
 Uusimaa  Raaseporin seutukunta 
| Kylät |  Barösund  Degerby  Degerö  Elisaari  Fagervik  Hirdal  Inkoon asema  Kirkonkylä  Kämpbacka  Mustion asema  Päivölä  Tähtelä  |  |
Tuomas Veturi

| Tuomas Veturi> Thomas the Tank Engine and Friends |
| --- | --- |
 Jaska-veturi ja Tuomas pääasemalla
Tyyli:  Lasten tv-sarja
Kestoaika:  4 minuuttia (kaudet 1-7) 10 minuuttia (kaudet 8-12) 11 minuuttia (kaudet 13-24)
Luoja(t):  Wilbert Awdry
Perustuu:  The Railway Series
Pääosissa:  Ringo Starr (kaudet 1-2)  Michael Angelis (kaudet 3-16)  Mark Moraghan  (kaudet 17-21)
Alkuperämaa:  Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  Brittienglanti
Verkko:   Nelonen (2003-2006), Sub (2008), MTV3 (2009-)
Esitetty:   4. syyskuuta 1984   6. tammikuu 2003 –
Tuotantokausia:  27
Jaksoja:  727
Aiheesta muualla
IMDb
Tuomas Veturi (Thomas the Tank Engine and Friends) on The Railway Series -kirjojen pohjalta tehty englantilainen lastenohjelma. Kirjoja kirjoittivat Wilbert Awdry (1911–1997) vuosina 1945–1972 ja hänen poikansa Christopher Awdry 1982–1996. Ohjelmissa veturit seikkailevat kuvitteellisella Sodor-saarella, jonne on suunniteltu useita eri rautateitä. Tuomas Veturin ensimmäinen televisiojakso ilmestyi 1984. Televisiosarjan suomenkielisenä kertojana toimi Aku Laitinen. Sarjaa esitti ensin Nelonen vuonna 2001, ja nykyään sitä esittävät  C More Juniori ja MTV3. Vuonna 2008 ilmestyi elokuva Suuri löytöretki. Tuomas Veturin sisarsarja on nimeltään Purtilot (1988–1989).
Hahmot > Televisiosarjan hahmot

Tuomas Veturi (Thomas)
Edvard-veturi – vanha ja viisas
Henri-veturi (Henry)
Jori-veturi – vanha ja nopea (Gordon)
Jaska-veturi – punainen, ylpeilevä ja haluaa pysyä puhtaana (James)
Pekka-veturi – pieni ja utelias (Percy)
Duck-veturi  – työnteonhaluinen (tunnettu myös nimellä Ankkanen)
Topi-veturi – raitiovaunumainen ja puinen (kiskobussi) (Toby)
Terho-veturi – skotlantilainen (Donald)
Taneli-veturi – edellisen kaksosveli (Douglas)
Oliver-veturi – edellinen pelasti romutukselta
Diesel-veturi – törkeä ja ilkeilevä
Diesel 10-veturi – (Elokuvassa Kaikki veturit töihin! ja elokuvassa Thomas and the Magic Railroad)
Maija-dieselveturi (Mavis)
Pontus-dieselveturi (Boco)
Ville-veturi – keppostentekijä (Bill)
Veikko-veturi – edellisen kaksoisveli (Ben)
Päivikki-dieselraidebussi – kaunis ja nenäkäs (Daisy)
Severi-sinikelloveturi (Stepney)
Salty-dieselveturi (Salttu/Sami)
Derek-dieselveturi
Diesel D4711
Arthur-veturi (Antti/Arttu)
Emilia-veturi
Iron Arry ja Iron Bert (Arttu ja Perttu)
Lady-veturi
Roosa-veturi
Santtu-veturi (Spencer)
Viktor-veturi
Hiro-veturi
Samuli-veturi
Jorin veli
Nia
Tomi /Tatu-jarruvaunu
Tuomaksen Anni- ja Klaara-vaunut
Erikoispikavaunut
Sylvester-vaunu – ilkeilevä tavaravaunu
joukko muita ilkeitä tavaravaunuja (Rettelöivät vaunut)
Henrietta
Harri (nosturi-veturi) (Harvey)
Markus (Murdoch)
Niilo-nosturi (Cranky)
Roi-pelastusjuna (Rocky)
lisäksi kirjoissa seikkailee joukko muita hahmoja, joita televisiosarjassa ei esiinny.
Amerikkalainen Hank-veturi (Aki)
Hahmot > Pienen rautatien hahmot

Santeri-veturi (Skarloey)
Rasmus-veturi (Rheneas)
Sir Hanski/Sir Handel-veturi – entinen Valtteri, nykyinen Sir Hanski, pohjimmilta mukava, mutta päätarkastaja on määrännyt hänet joskus arestiin valittamisesta
Pietari/Peter Sam-veturi – entinen Sulevi
Risto-dieselveturi – hyödyllinen, pelasti Severin romuttamiselta (Rusty)
Tauno-veturi (Duncan)
Herttua-veturi (Nuoret Sulevi ja Valtteri kutsuivat häntä Pappa-veturiksi) (Duke)
Bertram (Perttuli/Vanha Soturi)
Mighty Mac- Mahti Max
matkustaja- ja tavaravaunuja
Törky-veturi (Smudger)
Reetu-Veturi (Myös nimellä Reiska Rohkea) (eng.Freddie)
Paavali (Proteus) Pienet veturit tykkäävät tästä sadusta (Taika-veturi)
Hahmot > Kulkuneuvot

Kyseiset hahmot ovat muita kuin vetureita:
Lassi-bussi (Bertie)
Teppo-logomobiilihöyrykone
Tero-traktori
Harald-helikopteri
Äyskäri-proomu (Bulstrode)
Butch-kuormuri
Jaakko-traktori (Jack)
Aapo-kaivuri (Alfie)
Kaameat kuormurit
Max-kuormuri- Masa-numero 15 (sillä myös veli Ankkanen(kuormuri, ei veturi), nro 16)
Jurottaja-kerrosbussi
Karoliina-auto (Caroline)
Elisabeth-kuormuri (Lissu antiikkikuormuri)
Jore-höyryjyrä
Isobella-antiikkikuormuri
Hahmot > Ihmiset

Herra Päätarkastaja (Topias Hattunen)
Kuljettajat
Leidi Hattunen (Herra Päätarkastajan vaimo)
Asemapäällikkö
Pekkalan Herttuapari
Hahmoja, jotka eivät esiinny televisiosarjassa

Ivo Hugh -veturi – pienellä rautatiellä
Wilbert
Sixteen
Neil
Vuoristoveturit – työskentelevät saaren vuoristossa ja heihin kuuluu muun muassa Culdee, Lord Harry ja Godred.
Old Stuck-up
Bear
Pip ja Emma
Jinty ja Pug
Diesel 199
Pienen rautatien veturit:
Jock
Frank
Mike
Bert
Rex
Blista 1 ja Blista 2
Alkuperäiset kertojat

Ringo Starr (Kausi 1 ja 2)
Michael Angelis (Kausi 3-16)
Pierce Brosnan (Suuri Löytöretki)
Mark Moraghan (Kausi 17-21)
Alkuperäiset kertojat > Suomenkieliset ääninäyttelijät (Raiteiden Sankari lähtien)

Aku Laitinen - Kertoja ja Herra Päätarkastaja
Juha Varis - Tuomas
Petteri Hynönen - Edvard (Raiteiden sankari - Tarina urheudesta), Veeti, Rasmus, Ykä, Roi ja Pekkalan Herttua
Markku Huhtamo - Henri (Raiteiden sankari)
Jukka Voutilainen - Henri (Kausi 13-Rautateiden kuningas), Hiro (Raiteiden Sankari-Kausi 15), Ferdinand, Connor, Arttu, Eino, Santeri, Risto, Markku ja Herra Kupla
Jarmo Koski - Edvard (Kausi 22-), Henri (Tarina urheudesta-),
Markus Bäckman - Jori (Raiteiden Sankari) ja Beau
Pasi Ruohonen - Jori, Salttu, Perttu, Diesel 10, Victor, kapteeni ja pormestari
Petri Hanttu - Jaska, Topi, Leemu, Kaarlo, Sälli, Tälli, Allu, Diesel, Airi, Villo, Harald, Niilo, Osmo, Yong Bao, Seppo Hattunen,
Taisto Oksanen - Pekka, Santtu (Raiteiden Sankari-Kausi 15) ja Sir Hanski
Susa Saukko - Emilia, Roosa, Bella, Maija, Ninna, Anni, Klaara, Carly, Lady Hattunen ja Pekkalan Herttuatar
Markus Niemi - Ankkanen,
Jenni Sivonen - Päivikki, Henrietta, Ashima, sivuäänet
Samuel Harjanne - Jain (Raiteiden Sankari-Rautateiden kuningas)
Juha Paananen - Jain (Tarina urheudesta) ja Rettelöivät tavaravaunut
Antti L. J. Pääkkönen - Ville, Anton, Pietari ja Ässä
Joonathan Kettunen - Veikko, Jaakko, Hiro
Arto Nieminen - Samuli
Petrus Kähkönen - Luukas (Sinivuoren salaisuus)
Elise Langenoja - Caitlin ja Maria
Kari Tamminen -  Rettelöivät tavaravaunut (Tomi-Jarruvaunun neuvo) ja Roju
Peter Pihlström - Tapani
Heljä Heikkinen - Nia
Sasu Moilanen - Lentävä Skottilainen, Paavo, sivuäänet,
Bruno Lähteenmäki - sivuäänet
Ella Pyhältö - Rebekka,
Valtteri Turunen - Philip
Raine Heiskanen - Merlin
Saara Lehtonen - Tamika
DVD-julkaisut

1: Edward, Teppo ja Vallan Verrattomat Juhlat (2001)
2: Rock ’n’ Roll Veturi (2001)
3: Tuomas , Pekka ja Lohikäärme (2001)
4: Tuomas Veturi ja Junailija (2007)
5: Tuomas-Veturi Vaikeuksissa (2007)
6: Tuomas & Teppo ja Muita Tarinoita (2007)
7: Tuomas Tulee Aamiaiselle (2007)
On Mahtavaa Olla Veturi! (2007)
Kaikki Junaan! (2007)
Tuomas Pelastaa Päivän (2007)
Tarinoita Raiteilta (2007)
Pikku Veturi Retkellä (2008)
Käymme Yyhdessä Ain (2008)
Tuomas ja Sateenkaari (2008)
Ylpeä ja Urhea (2008)
Tuomas ja Lentokone (2009)
Pekka ja Huvipuisto (2009)
Topin Uusi Talli (2010)
Tuomas Aarteenetsinnässä (2010)
Vallattomat Veturit (2011)
Täysin Purjein (2011)
Piilosilla (2012)
Tuomas ja Majakka (2012)
Nariseva Niilo (2013)
Turalätäköiden Hurmaa (2013)
Leija Karkuteillä (2013)
Sodorin Leijona (2014)
Kiehtova Kuljetus (2014)
Talvitoiveita (2014)
Tuomaksen Poksahdus (2014)
Pomppivat Pyörät (2015)
Höyryveturi ValmiIna Seikkailuun (2019)
Tuotanto (kaudet 1-4)

Dialogin suomennos: Johanna Matila ja Anu Karvonen
Äänitys: Hans Halmari
Ohjaus ja tuotanto: Ralf Öhberg
Tuottaja: Jaana Hovinen
Suomenkielinen toteutus: Tuotantotalo Werne
Kritiikki

Iltasanomien ja CNN:n mukaan jotkut vanhemmat suhtautuvat sarjaan kriittisesti ja CNN:n haastattelema asiantuntija näkee sarjassa fasismin piirteitä. New Yorker on kutsunut sarjaa esimoderniksi korporaatio-totalitaristiseksi dysutopiaksi. Slaten mukaan sarja on paha ja imperialistinen. Guardianin mukaan siinä korostuu luokkayhteiskunta ja sarja on seksistinen ja ympäristön vastainen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
"The great discovery" (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k The Railway Series ja Tuomas Veturi |
| --- | --- |
The Railway Series:  The Railway Series  Wilbert Awdry  Poplar Publishing 
Tuomas Veturi:  Tuomas Veturi  Britt Allcroft  HIT Entertainment  Thomas and the Magic Railroad  Kaikki veturit töihin!  Jack and the Sodor Construction Company  Suuri löytöretki  Raiteiden sankari  Pelastustehtävä Usvasaari  Dieselien päivä  Sinivuoren salaisuus  Rautateiden kuningas  Tarina urheudesta  The Adventure Begins  Taru Sodorin kadonneesta aarteesta  Suuri junakisa  Matka mantereelle  Bubbling Boilers  Suuri maailma! Suuret seikkailut!  Digs & Discoveries  Marvellous Machinery  All Star Parade  Purtilot 
Täyttä höyryä eteenpäin:  Sodorin kilpa-ajot  Vartiovuoren arvoitus 
Hahmot ja paikat:  Tuomas  Edvard  Henri  Jori  Jaska  Pekka  Topi  Duck  Terho ja Taneli  Emilia  Herra Päätarkastaja  Vuoristoveturit  Old Stuck-up  Sodorin saari 
Jori
Henri
Pienet veturit varikollaan.
Saapasjalkarock

Saapasjalkarock oli Keski-Suomessa Pihtiputaalla vuosittain järjestetty rockfestivaali vuosina 1976–1988 ja vielä yksipäiväisenä kesällä 2006. Tapahtuma järjestettiin yhden välivuoden vuoksi yksitoista kertaa. Saapasjalkarockin lopettamisen aikoihin myös moni muu suomalainen musiikkitapahtuma lopetti toimintansa. Saapasjalkarock keräsi parhaimmillaan 14 000 hengen yleisön. Juhlan nimekkäimpiin esiintyjiin kuuluu yhdysvaltalainen Metallica ja myös muun muassa Fabulous Thunderbirds esiintyi Pihtiputaalla. Useimmin esiintynyt yhtye Saapasjalkarockissa oli kuitenkin kotimainen Popeda, joka esiintyi festivaaleilla vuodesta 1977 alkaen joka vuosi yhteensä kymmenen kertaa. Pate Mustajärvelle on ojennettu Pihtiputaan viiri Popedan ansioista Saapasjalkarockin vakioesiintyjänä.
Saapasjalkarockin järjestelyjä vetänyt Dex Viihteen ohjelmatoimistoyrittäjä Seppo Kahilainen herätteli Janne Tokolan kanssa henkiin Saapasjalkarockin muistoa jo vuosina 2002-2004, jolloin Pihtiputaalla järjestettiin Saapasjalkayöt-tapahtuma. Kesällä 2002 Saapasjalkayöt aloitti klubi-illoilla Hotelli Pihtiputaassa. Esiintyjinä olivat Turo's Hevi Gee, Osmo's Cosmos sekä SF-Blues. Lisäksi nähtiin koomikkojen Hamlet-kuvaelma, mukana muun muassa Mikko Kivinen. Vuonna 2003 pidettiin puistokonsertti Sallilan puistossa, esiintyjinä Piikkilanka, Lastenorkesteri Loiskis, Ville Parkkonen, Heikki Silvennoinen ja Yö. Viimeinen Saapasjalkayöt-puistokonsertti pidettiin 30. heinäkuuta 2004. Tuolloin esiintyjinä olivat perjantaina Mokoma, Kotiteollisuus, Agonizer, Infernal Void, Stereo Monster ja Killville. Lauantaina esiintyivät Popeda, PMMP, Orion ja Valve.
Jälleen vuoden tauon jälkeen Saapasjalkarock herätettiin henkiin. Kesällä 2006 Pihtiputaalla esiintyi muun muassa Lordi, Kilpi, Negative, Lovex, Irina, Morian, Stella, International Playboys, sekä pihtiputaalainen death metal-yhtye Infernal Void.
Mikko Niskasen elokuvassa Ajolähtö (1982) on kohtauksia vuonna 1981 pidetystä Saapasjalkarokista.
Aiheesta muualla

Facebook-ryhmä Saapasjalkarock, niin kuin sen muistan
Saapasjalkarock (Arkistoitu – Internet Archive)
Angelo Buono ja Kenneth Bianchi

Angelo Buono
Kenneth Bianchi
Angelo Buono ja Kenneth Bianchi ovat yhdysvaltalaisia sarjamurhaaja, jotka raiskasivat ja kuristivat vähintään 10 naista ja tyttöä Los Angelesissa, Californiassa vuosina 1977-1978. Serkukset aloittivat murhasarjansa lokakuussa 1977, joka päättyi sitten helmikuun 17. päivään, 1978. Uhrien ruumiit löydettiin pitkin kaupunkia ympäröiviltä rinteiltä, minkä takia he saivat lehdistöltä nimityksen Hillsiden kuristaja(t).
Rikokset > Murhasarjan alku

Buono ja Bianchi olivat jo pitkää fantasioineet naisten ja tyttöjen raiskaamisesta ja murhaamisesta, mutta enää he eivät pystyneet hillitsemään halujaan. Kaksikko ajeli pitkin Sunset Bulevardia vuodena 1977 lokakuussa 18. päivänä sopivaa uhria etsien, kun löysivät 19-vuotiaan prostituoidun Yolanda Washingtonin. Washington oli jo aiemmin tavannut Buonon ja kertonut hänelle kertoen vakiopaikkansa. Serkukset houkuttelivat hänet autoonsa ja ajoivat Buonon kotiin, jossa he kiduttivat ja raiskasivat Washingtonia tuntikausia ja lopulta kuristivat hänet. Serkusten seuraavaksi uhriksi joutui 15-vuotias Judith Miller, jonka alaston ruumis löydettiin 1. päivä marraskuuta. Kaksikko oli esiintynyt valeasuisina poliiseina, jotta onnistuisivat houkuttelemaan Millerin autoonsa. Hänen ranteissaan ja nilkoissaan oli jälkiä sitomisesta.
Buono ja Bianchi olivat ehtineet tappaa marraskuun 23. päivään mennessä viisi uhria lisää. 21-vuotias Elissa Kastin, 12-vuotias Dolly Cepeda, 14-vuotias Sonja Johnson, 20-vuotias Kristina Weckler ja 28-vuotias Evelyn King löydettiin kaikki kidutettuina, raiskattuina ja kuristettuina. Cepedan ja Johnsonin ruumiit olivat lisäksi olleet jo pitkälle edenneessä maatumistilassa.
Rikokset > "Hillsiden kuristaja"

Kingin murhaan mennessä niin poliisi kuin lehdistökin oli huomannut yhteyden murhissa. Buonon ja Bianchin rikokset alkoivat saamaan lehdistöltä laajempaa huomiota, sillä serkusten viimeisimmät uhrit eivät olleet prostituoituja, vaan "tavallisia, keskiluokkaisia tyttöjä". Murhien lyhyt aikaväli, äärimmäinen väkivalta sekä uhrien nuori ikä saivat kaupungin asukkaat entistä pelokkaammaksi lehtien julkaistessa jatkuvasti lisää artikkeleita. Kaupunkilaiset muun muassa uudistivat ulko-oviensa lukot, pitivät lapsiaan tarkemmin silmällä ja kantoivat mukanaan tuliaseita ja veitsiä. Media antoi murhaajille nimityksen Hillsiden kuristaja, vaikka poliisi epäili jo tässä vaiheessa tekijöitä olevan enemmän kuin yksi. Murhien nopeasta tahdista johtuen tutkijat epäilivät, että tekijät olivat tappaneet jo ennen vahvistettuja henkirikoksia. Vuoden loppuun mennessä Los Angelesin rinteiltä löydettiin vielä kaksi uutta uhria: 18-vuotias Lauren Wagner ja sähkösokeilla kidutettu 17-vuotias Kimberly Martin.
Rikokset > Pidätys, oikeudenkäynti ja tuomio

Buonon ja Bianchin viimeinen yhteinen uhri oli 20-vuotias Cindy Hudsbeth. Hänen ruumiinsa löydettiin 17. helmikuuta, 1978. Pitkän ja raskaan tutkinnan päätteeksi poliisi yhdisti Buonon ja Bianchin murhiin, ja heitä vastaan nostettiin syytteet tammikuussa 1979. Pian tämän jälkeen Bianchi pakeni Bellinghamiin, Washingtoniin, jossa hänet myöhemmin pidätettiin epäiltynä kahden naisen raiskauksesta ja murhasta. Vaikka Bianchi yritti esittää kärsivänsä dissosiatiivisesta identiteettihäiriöstä, todettiin hänen olleen murhien aikana täysin tietoinen. Psykologi John Watkins diagnosoi hänet psykopaatiksi, joka kiihottuu seksuaalisesti muiden tuskasta. Oikeudenkäynnin aikana Bianchi alkoi seurustelemaan todistaja Veronica Comptonin kanssa ja manipuloi hänet suorittamaan kopiomurhan. Comptonin oli tarkoitus kuristaa nainen ja käyttää murhassa Bianchin siemennestettä, jotta viranomaiset uskoisivat oikean Hillsiden kuristajan olevan vielä vapaana. Murhayritys kuitenkin epäonnistui ja Compton tuomittiin vankeuteen. Hän vapautui vuonna 2003.
Buono ja Bianchi tuomittiin elinkautiseen vankeuteen kymmenestä ensimmäisen asteen murhasta. Buono kuoli syyskuussa 2002 sydänkohtaukseen 67-vuotiaana. Bianchi istuu edelleen vankilassa, suorittamassa elinkautistaan ilman mahdollisuutta päästä ehdonalaiseen. Hän on tällä hetkellä 73-vuotias.
Tiedetyt uhrit

| Nro>  | Nimi | Uhrin ikä | Kuolinsyy | Kuolinpäivä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Yolanda Washington | 19 | Kuristaminen | 18.9.1977 |
| 2 | Judith Ann "Jully" Miller | 15 | Kuristaminen | 1.11.1977 |
| 3 | Elissa Teresa "Lissa" Kastin | 21 | Kuristaminen | 6.11.1977 |
| 4 | Dolores "Dolly" Cepeda | 12 | Kuristaminen | 13.11.1977 |
| 5 | Sonja Marie Johnson | 14 | Kuristaminen | 13.11.1977 |
| 6 | Kristina Weckler | 20 | Tukehtuminen | 20.11.1977 |
| 7 | Evelyn Jane King | 28 | Kuristaminen | 23.11.1977 |
| 8 | Lauren Rae Wagner | 18 | Kuristaminen | 29.11.1977 |
| 9 | Kimberly Diane Martin | 17 | Kuristaminen | 14.12.1977 |
| 10 | Cindy Lee Hudspeth | 20 | Kuristaminen | 17.2.1978 |
Mediassa > Elokuvat

| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Suomenkielinen nimi | Roolitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | The Case of the Hillside Stranglers | --- | Dennis Farina (Angelo Buono) Billy Zane (Kenneth Bianchi) |
| 2001 | The Hillside Stranglers | --- | Ron Gilbert (Angelo Buono) Jeff Marchelletta (Kenneth Bianchi) |
| 2004 | The Hillside Strangler | Hillsiden kuristaja | Nicholas Turturro (Angelo Buono) C. Thomas Howell (Kenneth Bianchi) |
| 2006 | Rampage: The Hillside Strangler Murders | --- | Tomas Arana (Angelo Buono) Clifton Collins, Jr. (Kenneth Bianchi) |
Pelattavuus

Pelattavuus on pelitutkimuksessa käytettävä käsite, jota hyödynnetään pelien arvioimisessa ja suunnittelun apuna. Pelattavuutta on lähestytty eri lähtökohdista, ja näin ollen käsitettä on myös määritelty eri tavoin. Pelattavuuden tarkasta määritelmästä tai pelattavuuden osa-alueista ei ole vielä päästy yhteisymmärrykseen. Tässä yhteydessä pelattavuus ei ole sama asia kuin gameplay, vaikka molemmat usein suomennetaan samalla sanalla. Gameplay voidaan kääntää esimerkiksi pelin toimintana. Huomattavaa kuitenkin on erottaa myös game play, joka taas viittaa pelaajan toimintaan.
Termin määrittelyä

Pelattavuuden tutkimuksessa voidaan käyttää apuna käytettävyyden määritelmiä, mutta pelattavuus ja käytettävyys ovat kuitenkin kaksi eri asiaa. Pelattavuuden arviointi sisältää käytettävyyteen liittyvien ominaisuuksien arviointia, mutta lisäksi sen arviointiin kuuluu pelaamisen mielekkyyteen ja toiminnallisuuteen liittyviä näkökohtia. Muun muassa Hannu Korhosen mukaan ainakin kaksi tekijää pitää ottaa huomioon pelattavuuden arvioinnissa. Ensinnäkin käyttöliittymän pitää olla intuitiivisesti ymmärrettävissä eikä se saa häiritä pelikokemusta, ja toisaalta gameplayn pitää olla ymmärrettävä, tasapainoinen, tarpeeksi haastava ja miellyttävä. Lisäksi voidaan huomioida muita tekijöitä, esimerkiksi sosiaalinen vuorovaikutus moninpeleissä.
Pelattavuuden tutkimus

Pelattavuutta on lähdetty tutkimaan monen eri teorian kautta ja esimerkiksi Ote informaatiosta -kirjassa kirjoittajat  Frans Mäyrä et al. ovat esitelleet neljä erilaista teoriaa: flow-teoria, käytettävyys, psykofysiologiset mittaukset ja käyttäjatestaus.
Mihály Csíkszentmihályin kehittämää flow-teoriaa ollaan käytetty paljon tutkittaessa pelattavuutta ja pelisuunnittelua ja esimerkiksi Sweetser ja Wyeth ovat käyttäneet sitä hyväksi GameFlow-mallissaan. Myös Ermi et al.:in luoma SCI-malli, jossa erotetaan aistimellinen, toiminnallinen ja mielikuvitukseen liittyvä immersio eli uppoutuminen pohjaa flow-teoriaan.
Varsinkin pelattavuuden arviointimenetelmien luomiseen ollaan käytetty avuksi käytettävyystutkimusta. Näin on luotu asiantuntijamenetelmiä, joissa käytetään heuristiikkoja. Pelattavuutta on lähestytty myös psykofysiologisten mittausten kautta,  mikä on pelaajakeskeisempi lähestymistapa kuin edellä mainitut vaihtoehdot. Yleisimpiä menetelmiä ovat ihon sähkönjohtavuuden mittaaminen sekä esimerkiksi elektromyografia ja aivosähkökäyrä. Myös katseen seuraamista voidaan käyttää hyödyksi. Varsinkin peliteollisuudessa on perinteisesti käytetty erityisiä pelitestaajia eli käyttäjiä, jotka testaavat ja arvioivat tekeillä olevaa peliä. Käyttäjätestausta on käytetty vähemmän tutkimuksen puolella.