stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukko Schroderus

| Ukko Schroderus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ukko Johannes Tuomonpoika Schroderus
Syntynyt: 18. toukokuuta 2006 (ikä 18)  Joensuu
Kansalaisuus:  Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  lukkari
Sisäpelirooli:  kotiuttaja
Heittokäsi:  oikea
Lyöntipuoli:  oikea
Seura:  Joensuun Maila
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
 2023– :    Joensuun Maila 
Ukko Johannes Tuomonpoika Schroderus (s. 18. toukokuuta 2006 Joensuu) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Joensuun Mailaa. Schroderus on pelipaikaltaan lukkari ja sisäpelissä hän pelaa kotiuttajan roolissa.
Schroderus teki kaudet 2023 ja 2024 kattavan pelaajasopimuksen kasvattajaseuransa Joensuun Mailan kanssa kesällä 2022. Seura julkaisi sopimuksen 1. elokuuta 2022, eli kaksi päivää sen jälkeen, kun Schroderus oli joukkueensa kanssa voittanut C-poikien Suomen mestaruuden Seinäjoen Nuorisoleirillä. Samassa yhteydessä julkaistiin myös Elmeri Lonkaisen sopimus.
Nuorisoleirin päätyttyä Schroderus siirtyi yhdessä Lonkaisen kanssa Sotkamon Jymyn Suomensarjajoukkueeseen kerryttämään kokemusta aikuisten sarjaotteluista, sillä Joensuun Mailalla ei kyseisellä kaudella ollut joukkuetta Miesten Suomensarjassa. Schroderus pelasi Sotkamon Jymyn joukkueessa lopulta yhteensä yhdeksän ottelua keräten tilastoihinsa neljä tuotua juoksua ja 16 kärkilyöntiä.
Kaudella 2023 Schroderus edusti Joensuun Mailaa Miesten Superpesiksessä, Poikien Superpesiksessä ja Miesten Suomensarjassa. Hän debytoi Miesten Superpesiksessä 16. toukokuuta 2023 Joensuun Mailan kotiottelussa Kiteen Palloa vastaan ja pelasi loppukauden aikana vielä kolme muuta runkosarjaottelua. Neljän ottelun aikana Schroderuksen tilastoihin kirjattiin kolme tuotua juoksua ja kuusi kärkilyöntiä, joista neljä ykköspesälle. Ollessaan edustusjoukkueen kokoonpanossa Schroderuksen pääasiallinen rooli oli etenijäjokeri, mutta pelinjohtaja Mikko Huotari antoi hänen satunnaisesti lyödä myös nuorten sarjoista itselleen tutummissa vaihto- ja kotiutustilanteissa.
Henkilökohtaisesti Schroderus saavutti kaudella 2023 Poikien Superpesiksen lyöjätilaston seitsemännen sijan sekä valinnan B-poikien Itä–Länsi-otteluun. Lisäksi hän toimi ykköspelinjohtajana Joensuun Mailan pääosin D-ikäisistä pelaajista koostuneessa juniorijoukkueessa, joka saavutti C-poikien pelisarjan mestaruuden Oulun Nuorisoleirillä.
Syyskuussa 2023 Karjalaiselle antamassaan haastattelussa Schroderus kertoi tulevaisuuden tavoitteikseen Joensuun Mailan lukkarina pelaamisen, pesäpalloammattilaisuuden sekä yhdeksi parhaista pesäpalloilijoista kehittymisen.
Schroderus opiskelee Joensuun yhteiskoulun lukion urheilulukiossa.
Vallée-de-Ronsard

| Vallée-de-Ronsard |
| --- | --- |
 Manoir de la Possonnière
 Vallée-de-Ronsard
 Koordinaatit: 47°45′16″N, 0°41′19″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Loir-et-Cher
Arrondissementti:  Vendôme
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,0 km²
Väkiluku (2017):  523 
 – Väestötiheys:  26 as./km²
Kunnan numero:  41070
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vallée-de-Ronsard on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Loirejoen rannalla, noin 31 kilometriä Vendômen kaupungista itään.
Vallée-de-Ronsardin kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2019, jolloin kaksi kuntaa Couture-sur-Loir ja Tréhet yhdistyivät.
Kunnan nähtävyys on renessanssirunoilija Pierre de Ronsardin syntymäpaikka Manoir de la Possonnière. Kartano on rakennettu 1400-luvulla. Sitä on kuitenkin muutettu ja kunnostettu 1800-luvun puolivälissä, mutta se on kuitenkin säilyttänyt alkuperäisen olemuksen. Kartanon huoneissa voi tutustua kirjailijan elämään. Kartanoa ympäröivät puutarhat on kunnostettu vuonna 2003.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vallée-de-Ronsard Wikimedia Commonsissa
Valma Krank-Heikinheimo

Valma Maria Krank-Heikinheimo, o. s. Krank (27. toukokuuta 1880 Tammela – 5. toukokuuta 1955 Janakkala) oli suomalainen kotitalousopettaja ja yksi Kotiruoka-keittokirjan tekijöistä.
Valma Krank-Heikinheimon vanhemmat olivat Janakkalan kirkkoherra Adolf Krank ja Sofia Kristina Hedström (1849–1927). Hän oli naimisissa vuodesta 1914 kirkkoherra Veli Abiel Heikinheimon, ent. Heikel (1875–1948) kanssa.
Valma Krank toimi opettajana vuonna 1891 perustetussa Helsingin kasvatusopillisessa talouskoulussa. Hän kirjoitti Kotiruoka-keittokirjan yhdessä Helsingin kasvatusopillisessa talouskoulun johtajan Edit Reinilä-Hellmanin ja koulun toisen opettajan Sophie Caloniuksen kanssa. Kirja ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 1908 nimellä Kotiruoka – keittokirja kotia ja koulua varten. Kirjan 74. uudistettu painos ilmestyi 2008 ja sitä on painettu kaikkiaan noin miljoona kappaletta.
Julkaisuja

Kotiruoka – keittokirja kotia ja koulua varten; toimittaneet Edit Reinilä-Hellman, Sophie Calonius, Valma Krank-Heikinheimo. Otava 1908, 11. lis. painos 1927, 74. uud. painos 2008
Kokbok för hem och skola; toimittaneet Edit Reinilä-Hellman, Sophie Calonius, Valma Kranck-Heikinheimo. Söderström, Helsingfors 1909, 6. lis. painos 1927, 11. painos 1952
Kansan kotiruoka; toimittaneet Edit Reinilä ja Valma Krank. Otava 1910, 3. painos 1920
Kotitalous- ja ruokatavaraoppi; kirj. Amalia Grönberg, Valma Krank ja Edit Reinilä. Otava 1910
Ekonomisk kokbok; toimittaneet Edit Reinilä ja Valma Krank. Otava 1912
Kasvis-kotiruoka: keittokirja kotia varten; toimittaneet Edit Reinilä-Hellman, Sofie Calonius, Valma Krank-Heikinheimo. Otava 1913, näköispainos Otava 2016, ruotsin kielellä nimellä Vegetarisk kokbok för hem och skola. Otava 1913
Pula-ajan ruokia; toimittaneet Edit Reinilä-Hellman, Sofie Calonius, Valma Krank-Heikinheimo. Otava 1918
Ultima Thule (roolipeli)

Ultima Thule on Ilmari Pielan kehittämä roolipeli, jonka on julkaissut Suomalaisen kirjallisuuden seura vuonna 1999. Nimi on latinaa ja tarkoittaa perimmäistä Pohjolaa. Kirja sisältää kaiken pelaamiseen tarvittavan tiedon, mutta pelaamiseen tarvitaan erilaisia noppia, sekä kynä ja paperia. Pelimaailma muistuttaa muinaista pohjolaa aikavälillä (800–1050 jaa.), ja sisältää elementtejä sen aikaisesta pohjoismaisesta kulttuurista.
Twin Atlantic

| Twin Atlantic |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2007–
Tyylilaji:  vaihtoehtorock
Kotipaikka:  Glasgow, Skotlanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Sam McTrusty Ross McNae Joe Lazarus Barry McKenna
Entiset jäsenet:  Craig Kneale
Levy-yhtiö:  Red Bull Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Twin Atlantic on skotlantilainen rockyhtye. Sen perustivat vuonna 2007 Sam McTrusty, Ross McNae, Barry McKenna ja Craig Kneale. He ovat julkaisseet kolme albumia: Vivarium vuonna 2009, Free vuonna 2011 ja Great Divide vuonna 2014.
Studialbumit

Vivarium (2009)
Free (2011)
Great Divide (2014)
GLA (2016)
Power (2020)
Transparency (2022)
Aiheesta muualla

Twin Atlanticin kotisivut
Heikki Nikunen

Heikki Mikko Kalevi Nikunen (12. huhtikuuta 1939 Lahti – 7. syyskuuta 2023 Tampere) oli suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti, joka toimi Suomen ilmavoimien komentajana 1. helmikuuta 1991 – 20. huhtikuuta 1995.
Henkilöhistoria

Heikki Nikunen syntyi komisario Viljo Nikusen ja Aino Pekkasen perheeseen. Hän avioitui 1963 Pirkko Irmeli Anttilan kanssa. Ylioppilaaksi Nikunen tuli vuonna 1958, filosofian maisteriksi hän valmistui 1978 Helsingin yliopistosta. Nikunen oli Suomen sotatieteellisen seuran sekä Ruotsin kuninkaallisen sotatieteellisen akatemian jäsen. Hän kirjoitti useita ilmasotakirjoja. Nikunen toi ilmavoimiin tietokonepohjaiset lentosimulointimallit ja systeemianalyysitutkimukset. Nikusen komentajakautena Suomi päätti Hornet-hävittäjäkaupoista.
Nikusen harrastuksena oli alttosaksofonin soitto. Hän soitti eläkkeellä ollessaan kahdessa jazz-orkesterissa. Hän esiintyi Cool Quartetissa ja AdvoJazz-orkesterissa.
Sotilasura

Nikunen suoritti Ilmasotakoulun vuonna 1958, jossa hän lensi Satakunnan Lennoston Valmet Vihuri -koneilla. Hän valmistui Kadettikoulusta vuonna 1961. Hän toimi Jyväskylän silloisen maalaiskunnan Luonetjärvellä Hämeen lennostossa lentoupseerina vuodet 1961–1963. Hän toimi lennonopettajana ja lentueen päällikkönä Ilmasotakoulussa (nyk. Lentosotakoulu) vuosina 1964–1971. Hänet ylennettiin yliluutnantiksi vuonna 1965 ja kapteeniksi vuonna 1968. Hän suoritti Sotakorkeakoulun ja sai ylennyksen majuriksi vuonna 1972.
Vuosina 1973–1974 Nikunen opiskeli Yhdysvaltain ilmavoimien Air Command and Staff Collegessa. Vuonna 1977 Nikunen ylennettiin everstiluutnantiksi. Everstiksi hänet ylennettiin vuonna 1984, jolloin palveluspaikka oli Ilmavoimien esikunnan ye-osasto. Hän toimi 1984–1986 Satakunnan lennoston komentajana. Hän oli puolustusneuvoston yleissihteeri vuodet 1988–1989. Vuonna 1991 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja hänestä tuli ilmavoimien komentaja. Nikunen siirtyi eläkkeelle kenraaliluutnanttina vuonna 1995.
Teoksia

Suomalainen taistelukonefilosofia (1983)
Hävittäjätorjunta tänään (1986)
Hävittäjätaktiikkamme kehittäminen (1988)
Ilmavoimiemme doktriini (1993)
Air defence in northern Europe (1997)
Suomen hävittäjäilmailun isä Richard Lorentz (2005)
Aiheesta muualla

Heikki Nikusen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Suomen ilmavoimien komentajat
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Ilmailuvoimien päälliköt (1918–1937) John-Allan Hügerth  | Carl Seber  | Torsten Aminoff | Sixtus Hjelmman | Arne Somersalo | Väinö Vuori | Jarl Lundqvist Ilmavoimien komentajat (1937–) Jarl Lundqvist | Frans Helminen | Reino Artola | Olavi Seeve | Reino Turkki | Eero Salmela | Rauno Meriö | Pertti Jokinen | Heikki Nikunen | Matti Ahola | Jouni Pystynen | Heikki Lyytinen | Jarmo Lindberg | Lauri Puranen | Kim Jäämeri | Sampo Eskelinen | Pasi Jokinen | Juha-Pekka Keränen  |  |
Uki Nieminen

Uki Nieminen (22. maaliskuuta 1898 Kuhmoinen – 20. marraskuuta 1942 Impilahti) oli suomalainen Sortavalassa ilmestyneen Laatokka-lehden päätoimittaja. Hän kirjoitti pakinoita nimimerkillä ”Ahvo”.
Nieminen kävi oppikoulua Joensuussa ja suoritti rautatievirkamiestutkinnon. Hän siirtyi kuitenkin lehtialalle ja oli aluksi Karjalainen-lehdessä toimittajana kunnes siirtyi Laatokka-lehteen jossa hän oli toimitussihteerinä 1922–1929 ja päätoimittajana 1929–1942. Nieminen oli Sortavalan radioyhdistyksen johtohenkilöitä ja hän toimi jatkosodan aikana Sortavalan radion ohjelmapäällikkönä kaupungin valtauksesta lähtien. Hän oli myös Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Nieminen sai tarkastusmatkalla ollessaan surmansa tasoristeysonnettomuudessa Impilahden Ristiojalla 20. marraskuuta 1942. Henkilöauto jossa hän oli matkustajana ajoi tasoristeyksessä Uuksusta Pitkärantaan matkalla olleen matkustajajunan eteen. Törmäyksessä auto leikkautui kahtia ja takapenkillä olleet Nieminen ja Sortavalan kaupunginjohtaja Arvi Häyhä saivat heti surmansa. Etupenkillä olleista sai surmansa luutnantti Tenhunen ja sotamies Eino Kääriäinen loukkaantui vakavasti. Onnettomuusautossa olleet eivät ilmeisesti huomanneet junaa auton sivuikkunoiden huurtumisen takia.
Teoksia

Laatokka 1881-1931 : 50-vuotisjulkaisu. Sortavala 1931
Ultima Thule

Ultima Thule voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Ultima Thule, keskiaikainen käsite, "äärimmäinen pohjoisessa sijaitsevaa alue, saari tai maa"
Ultima Thule – Pohjoiset löytöretket, Matti Laineman ja Juha Nurmisen teos Arktiksen tutkimusmatkojen historiasta
Ultima Thule, ruotsalainen kansallismielinen rockyhtye
Ultima Thule, virolainen rockyhtye
Ultima Thule, Vladimir Nabokovin novelli
Ultima Thule, rockyhtye Ostaran albumi
Ultima Thule, suomalainen roolipeli
Ultima Thule, avaruudessa sijaitsevan kappaleen 486958 Arrokoth (väliaikainen nimi 2014 MU69) entinen lempinimi
Ultima Thule, Tapio Wirkkalan suunnittelema lasisarja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ultima Thule”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ukiha

| Ukiha (うきは市) |
| --- | --- |
 Chikugo-Yoshiin vanhoja rakennuksia
 lippu:  Symboli
 Ukihan sijainti Fukuokan prefektuurissa
 Ukiha
 Koordinaatit: 33°20′50″N, 130°45′18″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Fukuokan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  117,46 km²
Väkiluku (07/2019):  29 394
 – Väestötiheys:  250,2 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kakipuu
 – Kukka:  Lycoris radiata
 – Lintu:  Kuningaskalastaja
 
 http://www.city.ukiha.fukuoka.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ukiha (jap. うきは市, Ukiha-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Kurumen kaupungin itäpuolella Ōitan prefektuurin rajalla. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Chikugojokeen ja käsittää joen varren viljavan tasangon, etelässä sen alue nousee Minōvuorille. Ukihassa on 29 394 asukasta (heinäkuussa 2019) ja sen pinta-ala on 117,46 neliökilometriä.
Ukihan kaupunki perustettiin vuonna 2005 aiemman Ukihan maaseutukaupungin (jap. 浮羽町, Ukiha-machi) ja Yoshiin maaseutukaupungin kuntaliitoksella. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu Chikugo-Yoshiin vanhakaupunki valkoisine kivirakennuksineen. Se kehittyi Kurumeen johtavan tien varren postiasemana (shukuba).
Ukihaa palvelee JR Kyūshūn Kyūdai-päälinja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukiha Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Ukki, mitä oli jenkka?

| Ukki, mitä oli jenkka? Eläkeläiset |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 2009
 Tyylilaji: humppa
 Kesto: 13.18
 Levy-yhtiö: Stupido Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 5.
Eläkeläisten muut julkaisut
| Humppa United 2008 | Ukki, mitä oli jenkka? 2009 | Humppabingo 2009 |
Ukki, mitä oli jenkka? on Eläkeläisten vuonna 2009 julkaistu EP-levy.
Kaikki kappaleet ovat humppahenkisiä versioita suomalaisten punkyhtyeiden kappaleista. Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 5.
Kappaleet

Totuus löytyy jenkasta – 1.17 (Lama - Totuus löytyy kaurapuurosta)
Mulla meni lujaa – 2.56 (Pelle Miljoona - Mulla menee lujaa)
Kaupunki muistaa vanhuksia – 2.00 (Ypö 5 - Kaupunki muistaa nuoria)
Sota dementiaa vastaan – 1.42 (Maukka & Nahkatakit - Sotaa apatiaa vastaan)
Jäähyväiset jenkalle – 2.51 (Kollaa kestää - Jäähyväiset aseille)
Jenkka on typerää – 2.32 (Se - Punk on typerää)
Herukkakirva

| Herukkakirva |
| --- | --- |
 Kolonia lehdellä
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Kirvansukuiset Sternorrhyncha
Yläheimo::  Aphidoidea
Heimo::  Kirvat Aphididae
Alaheimo::  Putkikirvat Aphidinae
Tribus::  Macrosiphini
Suku::  Cryptomyzus
Alasuku::  Cryptomyzus
Laji::  ribis
Kaksiosainen nimi
 Cryptomyzus ribis  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Herukkakirva Wikispeciesissä   Herukkakirva Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herukkakirva (Cryptomyzus ribis) on kirvoihin kuuluva hyönteislaji. Se saattaa olla merkittävä tuholainen herukanviljelyssä.
Koko ja ulkonäkö

Siivettömät yksilöt ovat hentorakenteisia, vaalean kellertäviä tai vihertäviä ja selkäpuolella on yleensä vihreä, melko epäselvä pitkittäisjuova. Selkäpuolella on myös paksuja karvoja. Verkkosilmät ovat punaiset. Tuntosarvet, raajat, vaharauhasputket ja takaruumiin kärjen cauda ovat vaaleat. Cauda on lyhyt, tuntosarvet ovat noin 1,2 kertaa ruumiin pituiset ja vaharauhasputket hyvin ohuet ja 2–4 kertaa caudan pituiset. Siivellisillä yksilöillä on takaruumiin yläpinnalla tumma laikku. Koiraat ovat siivettömiä. Ruumiin pituus 1,6–2,3 mm.
Kromosomiluku 2n=12.
Levinneisyys

Herukkakirvan levinneisyys ulottuu Euroopasta Aasian pohjoisosien poikki Korean ja Japaniin. Se on myös levinnyt vieraslajina Pohjois-Amerikkaan. Suomessa sitä on tavattu lähes koko maassa.
Elinympäristö ja elintavat

Herukkakirvalla esiintyy kesän aikana isännänvaihto, jossa primääri-isäntänä ovat herukat, lähinnä punaherukka ja valkoherukka, ja sekundääri-isäntinä erilaiset huulikukkaiskasvit, etenkin pähkämöt ja peipit. Herukoilla kirvat lisääntyvät neitseellisesti ja elävät kolonioina lehtien alapinnoilla aiheuttaen lehteen äkämän, joka on yläpinnalta kupera ja alapinnalta avoin. Äkämä eroaa väriltään muusta lehdestä ja muuttuu usein yläpuolelta viininpunaiseksi. Osa kirvoista pysyttelee herukkapensaissa koko kesän. Sekundääri-isännille siirtyneet kirvat elävät lehdillä ja varsilla. Syksyllä kirvat palaavat herukkapensaisiin, lisääntyvät suvullisesti ja naaraat munivat. Munat talvehtivat.
Herukkakirva vioittaa pensaiden lehtiä ja kirvojen tuottama mesikaste voi tarjota alustan sienitautien esiintymiselle. Kirvoja voidaan torjua myrkytyksin.
Ravintokasvit

Primääri-isäntiä ovat herukat (Ribes), sekundääri-isäntiä monet huulikukkaiskasvit.
Aiheesta muualla

Aphid Species File
Ukko Nooa

Ukko Nooa (ruots. Gubben Noak) on tunnettu parodinen laulu Raamatun Nooasta. Se on lastenlaulu mutta ruotsiksi myös juomalaulu. Laulun sanat on tehnyt ruotsalainen Carl Michael Bellman. Sävelmän alkuperä on tuntematon.
Suomessa ja Ruotsissa pianonsoiton opettelu alkaa lapsilla usein Ukko Nooasta C-duurissa, koska melodiaan tarvitaan vain viittä valkoista kosketinta C:stä G:hen. Suppean sävelalueen melodia sopii monien muidenkin soitinten ensimmäisiin kokeiluihin.
Oskar Merikanto on tehnyt kappaleen pohjalta pianolle tunnetun variaatioteoksen.
Laulun nuotit F-duurissa.
Tunnetuimmat sanat suomeksi

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Gubben Noak
Käännös suomeksi
Vastakuva

Vastakuva on elokuvatekniikka, jossa kuvataan vuorotellen kahta henkilöä, jotka katsovat toisiaan. Vastakuvaa käytetään erityisesti keskustelukohtauksissa. Jatkuvuusleikkauksessa ensimmäinen kuvattava hahmo katsoo yleensä vasempaan ja toinen oikeaan.
Yleensä vastakuvat kuvataan toisen henkilön olan ylitse. Tällaisia kuvia kutsutaan ulkoisiksi vastakuviksi. Jos kumpikin hahmo on yksittäisessä kuvassa yksin, niin hahmot yhdistetään toisiinsa katseella. Vastakuvista pyritään saamaan toisensa kaltaiset. Mittakaava, sommittelu ja kuvakulmat ovat samat molempia henkilöitä esittävissä kuvissa.
Vasiléos Georgíou A'

| Vasiléos Georgíou A' Οδός Βασιλέως Γεωργίου Α' |
| --- | --- |
 Vasiléos Georgíou A' -katua.
Maa:  Kreikka
Kaupunki:  Ateena
Tieluokka:  katu
Alkupiste:  Filellínon
Päätepiste:  Vasilíssis Amalías, Vasilíssis Sofías
Vasiléos Georgíou A' (kreik. Οδός Βασιλέως Γεωργίου Α', Odós Vasiléos Georgíou A') on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se on nimetty kuningas Yrjö I:n mukaan.
Vasiléos Georgíou A' -katu kulkee itä-länsisuunnassa Ateenan keskusaukion Syntagma-aukion pohjoislaidalla. Se saa alkunsa Filellínon-kadun risteyksestä ja päättyy Vasilíssis Amalías ja Vasilíssis Sofías -valtakatujen risteykseen. Kadun pohjoislaidalla sijaitsevat eräät Ateenan kalleimmista hotelleista, kuten perinteikäs Grande Bretagne -hotelli.
Vasiléos Georgíou A' -kadun hotelleja.
Grande Bretagne -hotelli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vasiléos Georgíou A' Wikimedia Commonsissa
Ateenan merkittävimmät kadut ja tiet
| --- | --- |
Moottoritiet:   A1 (PATHE)  A6 (Attikí Odós) 
Valtakadut:   Alexándras  Andréa Syngroú  Athinón  Kifisías  Konstantinoupóleos  Mesogeíon  Vasiléos Konstantínou  Vasilíssis Amalías  Vasilíssis Ólgas  Vasilíssis Sofías  Vouliagménis 
Kadut:   Aiólou  Akadimías  Athinás  Dionysíou Areopagítou  Ermoú  Filellínon  Ierá Odós  Iródou Attikoú  Mitropóleos  Óthonos  Panepistimíou  Patisíon (28is Oktovríou)  Peiraiós (Panagí Tsaldári)  Sólonos  Stadíou  Tripódon  Vasiléos Georgíou A'  Voukourestíou
Vanhempainilta

Vanhempainilta on tavallisesti saman koulun samaa luokkaa käyvien oppilaiden vanhempien tapaaminen. Kuitenkin ainakin osassa kouluissa järjestetään myös vanhempainiltoja, jotka on tarkoitettu kaikille kyseistä koulua käyvien oppilaiden vanhemmille, eli koko koulun vanhempainiltoja. Vanhempainillat ovat keskustelullisia, yhteisöllisiä tilaisuuksia. Vanhempainilloissa vanhemmat tapaavat koulun opettajia ja joskus muutakin henkilökuntaa. He voivat saada tietoa koulun toiminnasta ja mahdollisuuksistaan osallistua lastensa opiskeluun ja koulunkäyntiin. Vanhempainillassa saatetaan tiedottaa esimerkiksi kotitehtävien tekemisestä ja uusista oppiaineista. Vanhempainiltojen avulla voidaan yrittää edesauttaa kodin ja koulun välistä yhteistyötä.
Aiheesta muualla

Vanhempainliitto
Viisi vinkkiä vanhempainiltaan Yle Oppiminen.  18.1.2017. Yleisradio (Yle). Viitattu 9.4.2022.
Hangaslammi (Virrat)

| Hangaslammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°07′51″N, 23°41′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Vaskiveteen 
Järvinumero:  35.412.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,1 m  
Rantaviiva:  0,432 km  
Pinta-ala:  1,281 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHangaslammi 
Hangaslammi , toisinaan myös Kangaslammi , on Pirkanmaalla Virroilla Nojoskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Vaskiveden lähialueeseen (35.412) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,1 metriä mpy.
Himalajantari

| Himalajantari |
| --- | --- |
 Naaras Prahan eläintarhassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Nautaeläimet Bovidae
Alaheimo::  Vuohet Caprinae
Suku::  Tarit Hemitragus
Laji::  jemlahicus
Kaksiosainen nimi
 Hemitragus jemlahicus  (C. H. Smith, 1826) 
 Himalajantarin levinneisyys
Katso myös
   Himalajantari Wikispeciesissä   Himalajantari Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Himalajantari tai himalajanpuolivuohi eli tari (Hemitragus jemlahicus) on Himalajalla elävä vuohilaji. Sitä tavataan luonnonvaraisena osissa Kiinaa, Intiaa ja Nepalia. Istutettuna sitä tavataan myös muissa maissa.
Koko ja ulkonäkö

Himalajantarien urokset painavat 70-140 kg ja naaraat 30-50 kg. Ruumiin pituus on 90-155 cm ja säkäkorkeus 65-100 cm. Turkki on paksu ja talvisin villainen. Talviturkki on väritykseltään punertava tai tumman ruskea. Kesäisin turkki on lyhyempi, kevyempi ja väriltään vaaleampi. Uroksille aksvaa kesäisin harja niskan ja hartoiden ympärille. Jlat ovat suhteellisen lyhyet ja pää pieni. Naama on väritykseltään tummanruskea. Korvat ovat pienet ja silmät suuret. Uroksilla ja naarailla on lyhyet sarvet, jotka naarailla ovat hieman uroksia pienemmät. Sarvet kasvavat ensin ylös ja sitten kaartuen taakse ja alas.
Levinneisyys ja elinympäristö

Himalajantaria tavataan luonnonvaraisena Himalajalla osissa Kiinan Tiibetin autonomista aluetta, Intian Jammun ja Kashmirin, Himachal Pradeshin, Uttarakhandin ja Sikkimin alueilla, sekä Nepalissa. Mahdollisesti lajia esiintyy myös Bhutanissa, josta ei kuitenkaan ole luotettavia havaintoja. Tiibetissä sen levinneisyysalue käsittää vain muutamia paikkoja Qubuojoella.
Himalajantareja esiintyy jyrkillä kallionrinteillä tavallisesti 3 000-4 000 metrin korkeudella merenpinnasta vuoristometsien alueella aina puurajaan saakka. Sen sijaan ne pysyttelevät yleensä lumirajan alapuolella.
Luonnollisen levinneisyysalueensa ulkopuolella himalajantareja on istutettu myös muihin maihin. Uudessa-Seellannissa niitä on vapautettu luontoon Eteläsaarella. Muita samaan tapaan istutettuja kantoja on Etelä-Afrikassa, Yhdysvalloissa, Argentiinassa ja Australiassa. Kanadassa ja Skotlannissa on tehty istutuksia, jotka ovat kuitenkin sittemmin epäonnistuneet.