stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
When Men Desire

| When Men Desire |
| --- | --- |

Ohjaaja:  J. Gordon Edwards
Käsikirjoittaja:  Adrian Johnson
Perustuu:  J. Searle Dawleyn ja E. Lloyd Sheldonin novelliin The Scarlet Altars
Tuottaja:  William Fox
Kuvaaja:  John W. Boyle
Pääosat:  Theda Bara
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fox Film Corporation
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   9. maaliskuuta 1919
Kesto:  50 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
When Men Desire on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosassa on Theda Bara. When Men Desire kertoo amerikkalaisesta Marie Lohrista, joka on vierailemassa Saksassa setänsä luona, kun ensimmäinen maailmansota syttyy Yhdysvalloissa. Elokuva on muuten kadonnut lukuun ottamatta 17:n sekunnin materiaalia, joka elokuvasta on säilynyt.
When Men Desire perustuu J. Searle Dawleyn ja E. Lloyd Sheldonin novelliin The Scarlet Altars, minkä pohjalta elokuvan käsikirjoituksen laati Adrian Johnson. Elokuvan tuotanto- ja jakeluyhtiönä toimi Fox Film Corporation. When Men Desire sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 9. maaliskuuta vuonna 1919. Elokuva ei ollut menestys.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Theda Bara  | … |  Marie Lohr   |
|  Edward Elkas  | … |  professori Lohr   |
|  Maude Hill  | … |  Lola Santez   |
|  Florence Martin  | … |  Elsie Henner   |
|  G. Raymond Nye  | … |  Von Rohn   |
|  Fleming Ward  | … |  Robert Stedman   |
Aiheesta muualla

When Men Desire Internet Movie Databasessa (englanniksi)
When Men Desire AllMoviessa. (englanniksi)
When Men Desire Silent eran sivuilla (englanniksi)
When Men Desire TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Vojtěch Štursa

| Vojtěch Štursa |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. elokuuta 1995 (ikä 29)
Mäkihyppääjä
Pituus:  177 cm
Seura:  Dukla Liberec
Suksimerkki:  Slatnar
Maailmancup
Kaudet:  2011–
 Tietolaatikko päivitetty 18. joulukuuta 2016 
Aiheesta muualla
www.vojtechstursa.net
Vojtěch Štursa (s. 3. elokuuta 1995) on tšekkiläinen mäkihyppääjä. Seuratasolla hän edustaa Dukla Libereciä.
Maailmancupissa Štursa kilpaili ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2011, ja ensimmäiset pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2016. Ensimmäisen sijoituksensa kymmenen parhaan joukkoon hän saavutti Lillehammerissa joulukuussa 2016 oltuaan kymmenes. Myöhemmin samassa kuussa Engelbergissä hän saavutti toistaiseksi parhaan sijoituksen, kahdeksannen tilan.
Nuorten MM-kilpailuissa Štursa on ollut parhaimmillaan kahdesti joukkuekilpailun yhdeksäs ja henkilökohtaisessa kilpailussa 16:s. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Liberecissä 2011 hän oli joukkuekilpailussa seitsemäs.
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (tšekiksi)
Volokolamskajan metroasema

| Volokolamskaja (Волоколамская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Arbatsko-Pokrovskaja
Sijainti:  55.8354°N, 37.3822°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  26. joulukuuta 2009
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Volokolamskaja (ven. Волоколамская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 26. joulukuuta 2009.
Vologdan kuvernementti

Kuvernementin vaakuna
Vologdan kuvernementti (ven. Вологодская губерния, Vologodskaja gubernija) on entinen kuvernementti Pohjois-Venäjällä Vienanjoen ja Petšoran yläjuoksun ympärillä. Kuvernementti perustettiin 1796 ja sen pääkaupunki oli Vologda.
Kuvernementti lakkautettiin 1929, jolloin se liitettiin Pohjoiseen alueeseen. Nykyisin sen alue kuuluu pääasiassa Vologdan alueeseen ja Komiin.
Vologdan kuvernementin kartta
Väinämöisen paluu

Ensimmäinen Väinämöisen paluu -strippi.
Väinämöisen paluu on Petri Hiltusen luoma sarjakuva. Sarjakuva ilmestyy monissa sanomalehdissä. Sarjakuva kertoo Väinämöisestä, joka palaa 2000-luvun Suomeen ja joutuu tutustumaan nykyajan ihmeisiin. Sarjakuvassa on lisäksi runsaasti viittauksia Kalevalan tarinoihin.[lähde? ]
Albumit

Väinämöisen paluu.  (Väinämöinen 1)  Jalava, 2001.  ISBN 951-887-218-X.
Tervetuloa muukalainen.  (Väinämöinen 2. Sarjat on aikaisemmin julkaistu Suomen Kuvalehdessä ja stripit sanomalehdissä)  Jalava, 2001.  ISBN 951-887-230-9.
Itku markkinoilla.  (Väinämöinen 3)  Jalava, 2002.  ISBN 951-887-258-9.
Kehitys kehittyy.  (Väinämöinen 4)  Jalava, 2003.  ISBN 951-887-289-9.
Läpi harmaan kiven.  (Väinämöinen 5)  Jalava, 2004.  ISBN 951-887-318-6.
Vaaksa vaaraan.  (Väinämöinen 6)  Jalava, 2005.  ISBN 951-887-340-2.
Se koira älähtää....  (Väinämöinen 7)  Jalava, 2006.  ISBN 951-887-370-4.
Suo siellä....  (Väinämöinen 8)  Jalava, 2007.  ISBN 978-951-887-384-9.
Joka vanhoja muistaa....  (Väinämöinen 9)  Jalava, 2008.  ISBN 978-951-887-405-1.
Aiheesta muualla

Esittelyssä albumit.
Woldemar Westzynthius

Herman Woldemar Westzynthius (8. kesäkuuta 1858 Kokemäki – 30. maaliskuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, lennätinvirkailija ja liikemies, joka perusti vuonna 1887 Suomen ensimmäisen uutistoimiston Suomen Sähkösanomatoimiston, nykyisen Suomen Tietotoimiston edeltäjän.
Westzynthiuksen vanhemmat olivat Venäjän armeijan everstiluutnantti Herman Brynolf Westzynthius (1822–1870) ja porilaisen kauppiaan Johan Fredrik Bäckmanin tytär Maria Emilie Bäckman (1830–1915). Hänen sisarensa Augusta Emilia Westzynthius (s. 1862) oli naimisissa taidehistorian professori Johan Jakob Tikkasen kanssa.
Westzynthius kävi Haminan kadettikoulua, mutta keskeytti sen siirtyessään lennätinlaitoksen palvelukseen lennätinvirkailijaksi. Hän toimi sivutoimisesti myös Helsingfors Dagbladin ja sen lyhytaikaisen seuraajan Dagbladetin toimittajana. Westzynthius perusti syksyllä 1887 Suomen ensimmäinen uutistoimiston Suomen Sähkösanomatoimiston, joka aloitti toimintansa 1. marraskuuta 1887. Hän myi toimiston vuonna 1894 Uno Alfons Wasastjernalle. Westzynthius toimi myös Helsingin Sentraalikirjapainon, Hangon sanomalehtiosakeyhtiön ja viimeksi Borgströmin tupakkatehtaan toimitusjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1896 Helsingin kaupunginvaltuustoon. Hänellä oli hovineuvoksen arvonimi.
Westzynthius oli yksi vuoden 1899 suuren adressin puuhamiehistä. Hän kuului hanketta valmistelleeseen adressikomiteaan, ja adressilistat sidottiin kansiin hänen omistamassaan kirjapaino Phoenixissa. Hän kuului myös Pietariin matkustaneeseen suureen lähetystöön edustaen valtakirjalla Hiittisten kuntaa.
Woldemar Westzynthius on haudattu Hietaniemen vanhalle hautausmaalle.
Wacken Road Show

Wacken Road Show (tunnetaan myös nimellä WOA Roadshow) on Saksassa vuosittain järjestettävä metallimusiikkikiertue. Kiertue on nimetty vuosittain elokuussa järjestettävän Wacken Open Air -tapahtuman mukaan. Suomalaisista esiintyjistä Wacken Road Show’ssa on esiintynyt muun muassa Lordi.
Aiheesta muualla

Wacken Open Air
Vesikko

| Vesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Suomessa:
 Hävinnyt  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Näätäeläimet Mustelidae
Alaheimo::  Varsinaiset näädät Mustelinae
Suku::  Kärpät Mustela
Laji::  lutreola
Kaksiosainen nimi
 Mustela lutreola  (Linnaeus, 1761) 
 Vesikon levinneisyysalue:   Esiintyy   Saattaa esiintyä   Hävinnyt
Katso myös
   Vesikko Wikispeciesissä   Vesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vesikko eli tuhkuri (Mustela lutreola) on yksi eurooppalaisista näätäeläinlajeista. Se kuuluu kärppien sukuun.
Minkki ja vesikko eivät ole lähisukulaislajeja huolimatta niiden samankaltaisesta ulkonäöstä ja elintavoista. Sen sijaan hilleri ja vesikko saattavat risteytyä keskenään.
Ulkonäkö ja koko

Vesikko on pitkäselkäinen, lyhytjalkainen näätäeläin. Sen turkki on tummanruskea, lähes musta. Aluskarva on ruskea. Talveksi vesikon aluskarva vaihtuu tuuheaan, lähes vedenpitävään kerrokseen. Huulet ja alaleuka ovat valkoiset. Jollakin yksilöillä on valkeita läikkiä muuallakin.
Vesikon ruumis on noin 28–40 senttimetriä pitkä ja häntä noin 12–19 senttimetrin pituinen. Vesikon paino voi olla vaihdella 300 gramman ja yhden kilogramman välillä, naaras on keskimäärin hieman urosta pienempi.
Levinneisyys

Vesikkokanta on pienentynyt voimakkaasti 150 vuoden aikana. 1800-luvun lopussa sitä tavattiin Pohjois-Espanjasta Uralille ja Arkangelista Kaukasukselle. Sen jälkeen lajin elinalue on pienentynyt 85 prosenttia ja samalla pirstaloitunut. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN määritteli vuonna 2011 lajin jo äärimmäisen uhanalaiseksi.
Vesikkokannan suuruus on Espanjassa noin 500–1 000, Ranskassa 200–500, Romaniassa Tonavan suistossa alle 1 000 ja Ukrainassa alle 500 yksilöä. Venäjän kannaksi arvellaan muutama tuhat.
Levinneisyys > Vesikko Suomessa

Suomesta vesikko on luokiteltu hävinneeksi. Viimeinen varmistettu havainto on vuodelta 1992 Sotkamosta, mutta käytännössä vesikko oli hävinnyt Suomesta jo 1950-luvulla. Viimeisen havainnon muistoksi Sotkamon Vuokatissa on nimetty Eevalan risteykseen päättyvä tie Vesikkotieksi.
Osasyyksi vesikon katoamiseen Suomesta on epäilty voimakasta minkkikantaa, joka olisi syrjäyttänyt sen voimakkaampana samaan ekologiseen lokeroon sijoittuvana eläimenä. Minkki on alun perin pohjoisamerikkalainen laji. Tutkimusten mukaan vesikkokannan pieneneminen alkoi kuitenkin jo ennen minkin voimakasta leviämistä. On arveltu, että vahva minkkikanta estää tehokkaasti vesikon paluun tai palautumisen Suomeen.
Vesikoita elää Suomessa nykyisin vain eläintarhoissa, Korkeasaaressa ja Ranualla.
Levinneisyys > Luontoonpalautus Virossa

Vesikko hävisi Virosta lähes samoihin aikoihin kuin Suomesta. Tallinnan eläintarha johtaa lajin suojelua eläintarhoissa osana EEP-ohjelmaa, jonka ansiosta vesikoita on voitu palauttaa vuodesta 2000 lähtien Hiidenmaalle. Ennen luontoonpalautuksia minkit oli loukutettu pois alueelta. Vuoden 2006 loppuun mennessä saarelle oli viety jo noin 300 vesikkoa. Luontoonpalautukset aloitettiin kesällä 2022 myös Saarenmaalla.
Elinympäristö ja ravinto

Vesikkoja tavataan harvoin yli sadan metrin päässä makean veden rannasta. Ne elävät järvien, jokien ja purojen rannoilla tiheän kasvillisuuden suojassa. Ne metsästävät öisin sekä vedessä että maalla ja saavat saaliikseen pieniä nisäkkäitä, lintuja, sammakoita, nilviäisiä, rapuja, kaloja sekä hyönteisiä.
Kirjallisuutta

Erämaailma 2006–2007.  Hämeenlinna:  Karisto, 2006.  ISBN 951-23-4790-3.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Vesikko (Mustela lutreola)
iNaturalist: Vesikko (Mustela lutreola)
Riista.fi: Vesikko (Mustela lutreola)
European Mink: Biology and Conservation (englanniksi, viroksi)
ITIS: Mustela lutreola (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Mustela lutreola (englanniksi)
andienkärppä
arohilleri
brasiliankärppä
hilleri
indonesiankärppä
juovaselkäkärppä
keltavatsakärppä
kärppä
lumikko
mustajalkahilleri
Mustela itatsi
Mustela subpalmata
paljasjalkahilleri
pitkähäntäkärppä
siperiankärppä
vesikko
vuorikärppä
Vivien Chen

| Vivien Chen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: s. 1958/1959
Muut tiedot
Omaisuus:  2,4 miljardia dollaria (3/2018)
Vivien Chen (nimi myös muodossa Chen Wai Wai, s. 1958/1959) on hongkongilainen yritysjohtaja, perijätär ja miljardööri. Hänen isänsä oli Chen Din Hwan (1923–2012), jonka sairastuttua Alzheimerin tautiin vuonna 2009 Vivien Chen sai määräysvallan isänsä perustamassa ja alkujaan tekstiilialalla (Nan Fung Textiles) toimineessa yrityksessä, josta oli kehittynyt sittemmin Singaporen pörssissä (SGX) noteerattu ja erityisesti kiinteistösijoituksilla kasvanut Nan Fung Group (eli Nan Fung International Holdings Limited tytäryrityksineen). Vivian Chen toimi tämän konserniyhtiön hallituksen puheenjohtajana vuoteen 2016 saakka jättäytyen tämän jälkeen kunniapuheenjohtajaksi.
Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi hänen varallisuudekseen 2,4 miljardia dollaria. Tämä poikkesi huomattavasti Bloombergin arviosta, jonka mukaan hänen varallisuutensa oli huhtikuun 2018 puolivälissä 5,7 miljardia dollaria. Forbesin mukaan Vivian Chen olisi kuitenkin esimerkiksi vuonna 2016 hävinnyt hänen äitinsä 2010 käynnistämän oikeudellisen kiistan perheen varallisuuden jakautumisesta, ja tämän seuraksena olisi ollut noin 1,1 miljardin dollarin hyvitysvelvollisuus; Bloombergin mukaan tämä oikeuskiista olisi ollut yhä kesken (huhtikuussa 2018).
Chen opiskeli muotisuunnittelua (design) San Fransiscossa Yhdysvalloissa. Hän on toiminut isänsä perustamassa, vuodesta 1986 lähtien perheen hallitsemassa yrityskonsernissa vuodesta 1981 lähtien. Hän asuu Hongkongissa, on eronnut, kolme lasta.
Voimanosto

Voimanosto on kolmesta eri nostomuodosta koostuva kilpailulaji, jossa lasketaan jokaisen nostomuodon maksimisuoritukset yhteen. Parhaimman yhteistuloksen saavuttanut kilpailija voittaa. Voimanoston kolme nostomuotoa ovat jalkakyykky, penkkipunnerrus ja maastaveto (maastanosto).
Joka nostomuodossa on kolme nostoyritystä ja kilpailijan tulee saada ainakin yksi hyväksytty nosto jokaisesta nostomuodosta. Nostot suoritetaan edellä esitetyssä järjestyksessä siten, että jalkakyykky on ensimmäinen ja maastaveto viimeinen nostomuoto. Jos kaksi kilpailijaa saavuttavat saman yhteistuloksen, ratkeaa sijoitus kevyemmän kilpailijan hyväksi. Kilpailijat jaetaan painoluokkien mukaisiin sarjoihin, jonka lisäksi nuorille ja veteraaneille on olemassa omat sarjansa.
Kolmen nostomuodon yhteistuloskilpailujen ohella järjestetään myös erillisiä yhden nostomuodon kilpailuja penkkipunnerruksessa ja maastanostossa sekä näiden lajien yhteistuloskilpailuja (Push-Pull).
Voimanostoa, jossa tukea antavat varusteet ovat kiellettyjä, kutsutaan raw- tai klassiseksi voimanostoksi.
Voimanosto eroaa painonnostosta, jossa kilpailija pyrkii kahdella kädellä temmaten ja työntäen nostamaan mahdollisimman suuren painon. Voimanosto kehittyi painonnoston voimaharjoitteista omaksi lajikseen 1970-luvun alussa. Alun perin maastavedon tilalla voimanostossa oli hauiskääntö.
Lajiliitot

Suomessa toimii kaksi kilpailevaa voimanoston lajiliittoa: Suomen Voimanostoliitto (SVNL) ja WPC-Suomi, joka on osa World Powerlifting Congressia. SVNL toimii kansainvälisen International Powerlifting Federationin (IPF) alaisuudessa. Ammattilaisliitoksi kutsuttu WPC on maailman vanhin ja suurin International Powerlifting Federationin (IPF) ulkopuolella toimiva voimanostoliitto. Suomessa WPC-liitto on toiminut vuodesta 1999. Lajiliittojen säännöt eroavat muun muassa varusteiden ja punnitusten osalla. SVNL-nostajat kuuluvat Suomen Urheilun Eettisen Keskuksen (SUEK) dopingvalvonnan alle, koska he saavat valtion tukea. WPC:n alajaoston AWPC:n nostajia testataan, mutta testaus ei ole SUEK:n alaista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Voimanostoliitto
WPC-Finland
International Powerlifting Federation
World Powerlifting Congress
William James Connell

William James Connell (6. heinäkuuta 1846 Cowansville, Kanada – 16. elokuuta 1924 Atlantic City, New Jersey) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän syntyi ja vietti varhaisimmat vuotensa Kanadassa, josta hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1857.
Connell istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Nebraskan ensimmäisestä[lähde? ] vaalipiiristä vuosina 1889–1891. Hän pyrki jatkokaudelle, mutta ei tullut valituksi.
Politiikan ulkopuolella Connell työskenteli lakimiehenä. Hän kuoli 78-vuotiaana New Jerseyssä.
Aiheesta muualla

Elämäkertatietoja (englanniksi)
Wakaba Higuchi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wakaba Higuchi MM-hopeamitalistina vuonna 2018. |  Wakaba Higuchi MM-hopeamitalistina vuonna 2018. |  Wakaba Higuchi MM-hopeamitalistina vuonna 2018. |  |
Taitoluistelu
Maa:   Japani
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2022 | joukkue |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Milano 2018 | yksinluistelu |  |
Wakaba Higuchi lokakuussa 2019.
Wakaba Higuchi (jap. 樋口 新葉, Higuchi Wakaba; s. 2. tammikuuta 2001 Tokio) on japanilainen taitoluistelija. Hän on joukkuekilpailun olympiamitalisti sekä yksinluistelun MM-mitalisti.
Higuchi saavutti nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia yksinluistelussa vuosina 2015 ja 2016. Aikuisten MM-kilpailuissa hän kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2017 ja sijoittui 11:nneksi. Vuonna 2018 hän saavutti MM-kilpailuissa hopeaa oltuaan vielä lyhytohjelman jälkeen kahdeksantena. Neljän maanosan mestaruuskilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 2020. Saman vuoden MM-kilpailut peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Pekingin olympialaisissa 2022 Higuchi saavutti joukkuekilpailussa hopeaa. Yksinluistelussa Higuchi sijoittui viidenneksi ennätyspisteillään 214,44 oltuaan lyhytohjelmassa viidenneksi ja vapaaohjelmassa kuudenneksi paras.
William James Herschel

William James Herschel, 2. baronetti (9. tammikuuta 1833 – 24. lokakuuta 1917) oli brittiläinen ICS-upseeri (Indian Civil Service) Intiassa. Hänet tunnetaan sormenjälkien tunnisteen kehittäjänä.
Herschelin tunnustetaan olevan ensimmäinen eurooppalainen, joka huomasi sormenjälkien arvon ihmisten tunnistamisessa. Hän ymmärsi, että sormenjäljet ​​olivat ainutlaatuisia ja pysyviä. Herschel dokumentoi omat sormenjäljensä elämänsä aikana todistaakseen niiden muuttumattomuuden. Hän oli myös ensimmäinen henkilö, joka käytti sormenjälkiä käytännöllisesti. Jo vuonna 1858 hän työskenteli brittiläisenä upseerina Intian virkamieskunnassa Jangipurissa Bengalin alueella Intiassa, ja hän alkoi laittaa sormenjälkiä sopimuksiin.
John Herschel oli hänen isänsä ja William Herschel hänen isoisänsä. Herschelin kuoltua hänen baronetin arvonsa periytyi hänen pojalleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William James Herschel Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sir William Herschel, 2nd Baronet
Käännös suomeksi
Väli-Olhava

| Väli-Olhava |
| --- | --- |
 Väli-Olhava
 Koordinaatit: 65°29.8′N, 025°28.5′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pohjois-Pohjanmaa
Kunta:  Ii
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Väkiluku:  n. 150
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  91150
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Väli-Olhava on kylä Iin kunnassa. Kylä sijaitsee seututien 855 varrella noin seitsemän kilometriä Olhavasta Oijärvelle päin.
Asutus on keskittynyt Olhavajoen läheisyyteen. Väli-Olhava muodostuu pienemmistä kyläalueista, jotka ovat Maunula, Kiuttula, Simppala ja Vuosioja, jossa on sijainnut ennen koulu. Asukkaita Väli-Olhavassa ja lähellä sijaitsevassa Yli-Olhavan kylässä on yhteensä noin 200. Aikoinaan asukkaita on ollut lähes toista tuhatta. Ihmiset ovat saaneet elantonsa pääasiassa maa- ja metsätaloudesta.
Nykyään Väli-Olhavassa ei ole omaa kauppaa eikä koulua. Kylällä sijaitsevat 1960-luvulla valmistunut seurakuntatalo sekä 1920-luvulla käyttöön otettu Iin seurakunnan toinen hautausmaa.
Ii
| --- | --- |
Kylät:  Alaranta · Iin Asemankylä · Kuivaniemen Asemakylä· Halttula · Iin Hamina · Illinsaari · Jakkukylä · Jokikylä · Koni · Kuivaniemi · Laitakari · Luola-aapa · Meriläisenperä · Myllykangas · Nyby · Oijärvi · Ojakylä · Olhava · Paasonperä · Pohjois-Ii · Sorosenperä · Vuornos · Väli-Olhava · Yli-Olhava · Yliranta
Liikenne:  Iijoen rautatie- ja maantiesilta · Iin rautatieasema· Kuivaniemen rautatieasema · Lähessuon laituri · Myllykankaan rautatieasema · Olhavan rautatieasema · V. Alamäki · Veljekset Salmela · Yhdystie 8520  · Yhdystie 8523
Vesistöt:  Iijoki · Kivijoki · Kuivajoki · Muhojoki · Olhavanjoki · Oijärvi
Rakennukset ja rakennelmat:  Iin kirjasto · Iin kirkko · Iin lukio · Iin pappila · Kestilän saha · Kuivaniemen kirkko · Nybyn lasitehdas · Pahkakosken voimalaitos · Raasakan voimalaitos · Ulkokrunnin loisto · Ulkokrunnin tunnusmajakka
Muuta Iihin liittyvää:  Hiastinlahti · IIK!!-kauhuelokuvafestivaali · Iin Energia · Iin vaakuna · Kruununsaari ja hautausmaa · Taidekeskus KulttuuriKauppila · Litokaira · Nimettömänmatala · Olhavan taistelu · Suurhiekka · Vatunki
Worms: Ultimate Mayhem

| Worms: Ultimate Mayhem |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Team17
Julkaisija:  Team17
Jakelija:  Steam, Humble Store ja PlayStation Store
Pelisarja:  Worms
Pelimoottori:  Worms Blastin moottori
Julkaistu:  28. syyskuuta 2011 NA 28. syyskuuta 2011 PlayStation Network NA 14. helmikuuta 2012 EU 15. helmikuuta 2012 
Lajityyppi:  strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E10+ PEGI: 12
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation Network, Xbox Live Arcade
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Worms Ultimate Mayhem on Team 17:n kehittämä videopeli Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Pelissä yhdistyvät Worms 4: Mayhem ja Worms 3D. Pelissä on kaksi yksinpelikampanjaa. Näitä pelaamalla voi saavuttaa uusia aseita, kenttiä, sekä gallerian kuvia. Pelissä on myös laaja nettipeli.
Worms: Ultimate Mayhem sai kritiikkiä siitä, että siitä oltiin karsittu monia klassisia aseita pois.
Volokolamskin piiri

Volokolamskin piiri Moskovan alueen kartalla.
Volokolamskin piiri (ven. Волокола́мский райо́н, Volokolamski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Moskovan alueella Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1 671 neliökilometriä ja asukkaita on 31 400 henkeä (vuonna 2005).
Volokolamskin piiri sijaitsee Moskovan alueen länsiosassa. Koillisessa se rajoittuu Klinin, idässä Istran ja Ruzan, etelässä Možaiskin, lännessä Šahovskajan ja luoteessa Lotošinon piiriin.
Hallinnollinen keskus on Volokolamskin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuulu Sytšovon kaupunkimainen taajama ja 6 maalaiskuntaa: Jaropolets, Kašino, Ostašovo, Spass, Terjajevo ja Tšismena.
Piirin läpi kulkee Moskovan ja Riian välinen rautatie sekä M9-valtatie. Seudulla on mm. tekstiili- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon.
Nähtävyyksiä ovat Volokolamskin historiallinen keskusta, kaupungin lähellä sijaitseva Josifo-Volokolamskin luostari, Ostašovon ja Jaropoletsin kartanot, lukuisat vanhat kirkot sekä toisen maailmansodan taistelujen muistomerkki Dubosekovossa. Kansainvälinen moottorirata Moscow Raceway sijaitsee Fedjukovon kylässä, Sytšovon kaupunkimaisessa taajamassa noin 20 kilometriä Volokolamskin kaupungista itään.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Volokolamskin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Vivien Cardone

| Vivien Elisabeth Cardone> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1993 (ikä 31) Port Jefferson Village, Long Island, New York
Aiheesta muualla
www.viviencardone.com
IMDb
Vivien Elisabeth Cardone (s. 14. huhtikuuta 1993) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Delia Brownin roolista televisiosarjassa Everwood.
Vivien on syntynyt Port Jefferson Villagessa, Long Islandilla, New Yorkissa. Cardone on toiseksi vanhin neljästä lapsesta. Hän näytteli ensimmäisen kerran kolmen kuukauden iässä ja ollut mukana esimerkiksi seuraavien yritysten mainoskampanjoissa: Pizza Hut, Sears, Pillsbury, Sherman Williams ja Prudential. Vivien sai ensimmäisen elokuvaroolinsa Marcee Hermanina Oscarin voittaneessa elokuvassa Kaunis mieli. Vivien sai nimensä äitinsä ihaileman näyttelijän Vivien Leighin mukaan. Hän harrastaa tanssia.
Hänen isosiskonsa Olivia on myös näyttelijä.
Aiheesta muualla

Vivien Cardone Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Vivien Cardone Allmoviessa (englanniksi)