Muhammad Ali
Ura > Tittelinmetsästys jatkuu

Maailmanmestaruusottelun pettymyksestä huolimatta Ali jatkoi uraansa ja voitti 26. heinäkuuta käydyssä ottelussa Jimmy Ellisin 12. erässä teknisellä tyrmäyksellä Houstonin Astrodome-areenalla. Ottelua markkinoitiin ”väistämättömänä” kamppailuna, koska Ali ja Ellis olivat lapsuudenystäviä ja tunsivat toisensa hyvin. Ensimmäistä kertaa kymmeneen vuoteen valmentaja Angelo Dundee ei ollut Alin kulmassa tukemassa häntä. Hän toimi Ellisin managerina ja valmentajana, ja sai Alin luvalla työskennellä tämän taustalla ottelussa. Loppuvuodesta 1971 hän voitti Buster Mathisin ylivoimaisesti pistein. Ottelun markkinoiminen oli hankalaa, sillä ottelijat tulivat keskenään hyvin toimeen. Alin katsottiin päästäneen Mathisin helpolla ja kamppailun jälkeen hän saikin lehdistöltä kritiikkiä myötätuntonsa vuoksi. Kuusi viikkoa tämän jälkeen Ali tyrmäsi länsisaksalaisen Jürgen Blinin Sveitsissä. Vuonna 1972 hän voitti Mac Fosterin pistein ja kohtasi sen jälkeen George Chuvalon ja Jerry Quarryn uusintaotteluissa, jotka myös voitti. Sen jälkeen hän otteli Al Lewisia vastaan Irlannissa.
20. syyskuuta Ali kohtasi New Yorkin Madison Square Gardenissa käydyssä uusintaottelussa Floyd Pattersonin ja tyrmäsi hänet seitsemännessä erässä. Seuraavaksi Alin piti kohdata Al Jones Etelä-Afrikan Johannesburgissa marraskuussa 1972, mutta ottelu peruttiin järjestäjän epäuskottavien luottotietojen vuoksi. Alin manageri Herbert Muhammad puolusti päätöstä otella Etelä-Afrikassa, jossa vallitsi tuolloin apartheid, sanomalla että ”Yhdysvalloissa tummaihoiset kohtaavat ihan samankaltaisia rikoksia”. Perumisen vuoksi Ali kohtasikin marraskuussa 1972 Bob Fosterin. Ali tyrmäsi Fosterin kahdeksannessa erässä, mutta hänen jäljiltään Ali sai ottelun aikana silmäkulmaansa näkyvän haavan, joka oli hänelle uran ensimmäinen. Vaikka Ali onnistui voittamaan ottelun tyrmäyksellä, hän sanoi ottelun jälkeen ”ihmisyytensä tulleen todistetuksi” ja myönsi Fosterin olleen kunnon vastustaja. Ennen Las Vegasissa käytyä otteluaan Joe Bugneria vastaan ”rock and rollin kuningas” Elvis Presley kävi tapaamassa Alia ja lahjoitti tälle ottelutakin, jota hän käytti astellessaan kehään. Kimaltein koristeltuun kaapuun oli kirjailtu teksti: ”Kansan mestari”. Ali voitti Bugnerin 12 erän jälkeen pistein.
Kymmenen perättäisen voiton jälkeen Alin seuraava titteliottelu alkoi näyttää varmalta, mutta jahti otti odottamatonta takapakkia, kun hän kärsi vasta uransa toisen tappion Ken Nortonia vastaan. 31. maaliskuuta 1973. Ali oli harjoitellut ottelua varten vain kolme viikkoa, kun taas Norton oli kehittänyt taitojaan sparraamalla Joe Frazierin kanssa. Hänen valmentajanaan toiminut Eddie Futch opetti Nortonin murtamaan Alin heikon puolustuksen jabillaan. Ottelu muistetaan erityisesti siitä, että Norton onnistui murtamaan Alin leuan. Muhammad Ali on itse kertonut huomanneensa murtuman toisen erän jälkeen, jossa Norton oli päässyt iskemään voimakkaan koukun hänen suojauksensa läpi. Ali kuitenkin jatkoi ottelua, koska oli kuvitellut voivansa vielä voittaa, mutta vastustajan välttely ja leuan suojaaminen maksoivat lopulta kamppailun voiton. Puolen vuoden sairausloman jälkeen Ali kohtasi Nortonin uudelleen uusintaottelussa. Tällä kertaa Ali oli kunnolla valmistautunut, mutta ottelusta tuli siitä huolimatta tiukka. Nortonin puolustava ottelutyyli tuotti Alille vaikeuksia, ja hän onnistui varmistamaan voiton vasta viimeisessä erässä, johon molemmat ottelijat olivat lähteneet tasapistein.
Ali otteli vielä ottelun Rudi Lubbersia vastaan, ennen kuin hän ja Frazier kohtasivat toisen kerran Super Fight II -nimellä tunnetussa kamppailussa 29. tammikuuta 1974. Viisi päivää ennen ottelua Ali ja Frazier olivat ABC-kanavalla kommentoimassa edellisen ottelunsa uusintalähetystä, kun parin välille räjähti riita, joka laajeni käsirysyksi. Välikohtaus sai runsaasti huomiota sanomalehdissä ja molemmat ottelijat saivat toiminnastaan New Yorkin urheilukomissiolta 5000 dollarin sakot. Kamppailu tuotti parin edellisen kohtaamisen tavoin kokonaisuudessaan yli 20 miljoonaa dollaria järjestäjilleen. Ali otti selvän pistevoiton.