stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edgar Snow

Edgar Snow ja Soong Ching-ling vuonna 1939.
Edgar Snow (19. heinäkuuta 1905 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat – 15. helmikuuta 1972 Eysins, Sveitsi) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija, joka teki Kiinan kommunistista puoluetta tunnetuksi länsimaissa 1930-luvulta alkaen. Monista muista länsimaisista poiketen hän kuvasi Kiinan kommunisteja varsin suopeaan sävyyn.
Snow opiskeli Missourin yliopistossa ja Columbian journalismikoulussa New Yorkissa. Työskenneltyään vuoden ajan toimittajana Kansas City Starissa hän matkusti vuonna 1928 Kiinaan, jossa vietti pääosan seuraavista 13 vuodesta. Hän toimi useiden yhdysvaltalaisten lehtien Itä-Aasian kirjeenvaihtajana. Vuonna 1936 Snow onnistui matkustamaan Shaanxin maakunnan Yan’aniin, joka oli sisällissotaa käyvien kommunistien päämajakaupunki. Hän vietti siellä useita kuukausia tutustuen Mao Zedongiin ja muihin kommunistijohtajiin. Palattuaan Yan’anista hän kirjoitti ensimmäisen länsimaissa ilmestyneen suoriin havaintoihin perustuneen kuvauksen Kiinan kommunistisesta liikkeestä. Teos Punatähti Kiinan yllä (Red Star Over China) ilmestyi 1937. Vastoin Kuomintang-hallituksen propagandaa Snow kuvasi Kiinan kommunistit nuhteettomina vallankumouksellisina, jotka kannattivat laajoja yhteiskunnallisia reformeja ja olivat halukkaita taistelemaan Kiinaan tunkeutunutta Japanin armeijaa vastaan. Snow’n kirja oli lännessä pitkään tärkein lähdeteos Kiinan kommunistisen liikkeen historiasta.
Snow palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1941 ja ryhtyi Saturday Evening Postin toimittajaksi. Hän toimi toisen maailmansodan aikana kirjeenvaihtajana muun muassa Neuvostoliitossa. Snow joutui Yhdysvalloissa epäillyksi kommunistisympatioista mccarthyismin vuosina, joten hän asettui lopulta asumaan Sveitsiin. Käytyään Kiinassa ensimmäisen kerran kommunistien valtaannousun jälkeen vuonna 1960 hän kirjoitti toisen matkaraporttikirjan The Other Side of the River: Red China Today (1962). Tässä teoksessa Snow vähätteli suuren harppauksen aiheuttamia ongelmia ja väitti ettei Kiinassa ollut nälänhätää. Aatteellisista syistä hän ei halunnut nostaa julkisesti esille Kiinan kommunistisen järjestelmän pahimpia epäkohtia. Palatessaan viimeiseltä Kiinan-matkaltaan vuonna 1971 Snow sai välittää Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonille virallisen kutsun tulla vierailemaan Kiinassa.
Teoksia

Far Eastern Front: An Eyewitness Account of the Sino-Japanese War, 1933
Red Star Over China, 1937 (suom. 1973 nimellä Punatähti Kiinan yllä)
Battle for Asia, 1941
The Other Side of the River: Red China Today, 1962
The Long Revolution: Red China Today, 1972
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edgar Snow Wikimedia Commonsissa
Edgar Snow Memorial Foundation (englanniksi)
Janne Suokas: Edgar Snow ja vuosisadan jymyuutinen (Arkistoitu – Internet Archive) (2009)
Derbi Senda X-Treme

Derbi Senda X-Treme on Derbin valmistama enduro/supermototyyppinen mopo. Mopoa valmistettiin vuosina 2003–2010, ennen kuin Derbi DRD X-Treme korvasi sen vuonna 2011.
Tekniset tiedot > R-malli

| --- | --- |
tyyppi: 1-sylinterinen, 2-tahtinen, nestejäähdytteinen
isku: 39,86 × 40 mm
kuutiotilavuus: 49,9 cm3
käynnistys: poljinkäynnistys
polttoaine: lyijytön bensiini
voitelujärjestelmä: tuorevoitelu pumpulla
sytytys: CDI
sytytysennakko: muuttuva
sytytystulppa: NGK B8ES
akku: 12 V 4 Ah
ensiöveto: tarkkuushammaspyörät
toisioveto: ketju
kytkin: märkä monilevykytkin
vaihteet: 6 vaihdetta
rungon tyyppi: teräspalkkirunko
etujousitus: hydraulinen 36 mm, 195 mm jousto
takajousitus: monoshock, 180 mm jousto
eturengas: 80/90x21
takarengas: 110/80x18
etujarrut: 240 mm levyjarru
takajarrut: 180 mm levyjarru
polttoainetankin tilavuus: 7 litraa
moottoriöljy: 0,82 litraa
kokonaispituus: 2 030 mm
akseliväli: 1 355 mm
kokonaisleveys(ohjaustangosta): 780 mm
kokonaiskorkeus: 1 132 mm
kaasutin: Dell’Orto PHVA-14, käsikäyttöinen rikastin
Tekniset tiedot > SM-malli

| --- | --- |
moottori: 1-sylinterinen, 2-tahtinen, nestejäähdytteinen
kuutiotilavuus: 49,9 cm3
voitelujärjestelmä: tuorevoitelu pumpulla
käynnistys: poljinkäynnistys
vaihteet: 6 vaihdetta
tankki: 7 litraa
moottoriöljy: 0,75 litraa
kytkin: märkä monilevykytkin
mitat: 1 980  × 805  ×  1 095 mm
jarrut: levyjarrut
etujousitus: hydraulinen 36 mm, 195 mm jousto
takajousitus: monoshock, 180 mm jousto
Dunkin’

| Dunkin’ |
| --- | --- |

 Dunkin’ Alexanderplatzilla Berliinissä.
Perustettu:  1950
Perustaja:  William Rosenberg
Avainhenkilöt:  Nigel Travis, CEO Neil Moses, CFO
Kotipaikka:  Canton, Massachusetts, Yhdysvallat
Emoyhtiö:  Dunkin’ Brands
Kotisivu:  www.dunkindonuts.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dunkin’ (tunnettiin aiemmin nimellä Dunkin' Donuts) on yhdysvaltalainen donitseihin erikoistunut kahvilaketju. Yrityksen kotipaikka on Canton Massachusettsissa. Sen perusti William Rosenberg Quincyn kaupungissa Massachusettsissa vuonna 1950. Yrityksen pääkilpailija kahvilatoiminnassa on Starbucks ja donitsialalla Krispy Kreme.
Historiaa

Dunkin’ Donutsin tarina alkaa vuodesta 1946, jolloin nuori liikemies William Rosenberg (1916–2002) avasi Industrial Luncheon Services -nimisen työpaikkaruokailuyrityksen Bostonin alueen tehdastyöntekijöille. Hän havaitsi pian, että 40 prosenttia sen liikevaihdosta tuli kahvista ja donitseista. Vuonna 1948 hän avasi ensimmäisen donitsikahvilansa Massachusettsin osavaltion Quincyyn. Sen nimi oli Open Kettle, kunnes vuonna 1950 nimeksi tuli Dunkin’ Donuts.
Vuonna 1955 Rosenberg alkoi laajentaa ketjua franchisingperiaatteella. Sadas kahvila avattiin 1963 ja ensimmäinen Yhdysvaltojen ulkopuolinen Dunkin’ Donuts Japaniin vuonna 1970. Yhdysvaltojen tuhannes toimipaikka avattiin 1979 ja kahdestuhannes 1990. Tuhannes Yhdysvaltain ulkopuolinen toimipiste avattiin 1995.
Vuonna 1990 Rosenbergin perhe myi yrityksen brittiläiselle Allied Domecq PCL -yhtiölle. Sen omistuksessa valikoimaa alettiin laajentaa maustekahveihin, bageleihin ja vähärasvaisempiin donitseihin.
Vuonna 2002 Dunkin’ Donutsilla oli noin 5 000 toimipistettä yli 40 maassa.
Joulukuussa 2005 ranskalainen Pernod Ricard ilmoitti myyvänsä Dunkin’ Donutsin ja muut ketjubrändit ostamastaan Allied Domecqista. Ostajaksi löytyi pääomasijoitusyhtiöiden Bain Capital, The Carlyle Group ja Thomas H. Lee Partners muodostama konsortio 2,4 miljardin dollarin käteiskaupalla. Elokuussa 2012 ne luopuivat omistuksestaan.
Vuonna 2016 Dunkin’ Donuts -ketju käsittää 19 000 toimipaikkaa lähes 60 maassa. Ketjun omistaa nykyisin Nasdaq-pörssissä noteerattu Dunkin' Brands Group, Inc. (NASDAQ: DNKN), joka omistaa franchisingoikeudet myös 7 600 Baskin-Robbins-jäätelöbaariin.
Dunkin’ Donuts on pyrkinyt myös Suomen markkinoille, muttei ole löytänyt kiinnostuneita franchising-yrittäjiä. Ruotsissa Dunkin’ Donuts toimi vuodesta 2014 heinäkuuhun 2018, jolloin kaikki seitsemän toimipistettä suljettiin ja niitä hallinnoiva yritys jätti konkurssihakemuksen.
Vuonna 2018 yritys luopuu Donuts-nimestä ja muuttaa sen yksinkertaisesti Dunkiniksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dunkin’ Wikimedia Commonsissa
Nykyiset toimialueet
  Suunnitellut toimialueet
  Aiemmat toimialueet
Elizabeth Jagger

Elizabeth Jagger
Elizabeth Scarlett Jagger (s. 2. maaliskuuta 1984 New York, Yhdysvallat) on brittiläinen malli ja näyttelijä. Hän on Mick Jaggerin ja Jerry Hallin tytär.
Elizabeth Jagger, joka tunnetaan ystävien ja perheen kesken "Lizzynä", on Mick Jaggerin ja Jerry Hallin vanhin yhteinen lapsi. Elizabeth Jaggerin mallinura alkoi vuonna 1998, jolloin hän toimi mallina Thierry Muglerille yhdessä äitinsä kanssa. Hän on ollut mukana myös Tommy Hilfigerin kampanjassa vuoden 2000 alussa yhdessä Alexandra ja Theodora Richardsin kanssa, jotka ovat The Rolling Stones -yhtyeen Keith Richardsin tyttäriä.
Jagger on yhdistetty romanttisesti muun muassa Sean Lennoniin ja Calum Bestiin.
Eladio Herrera

| Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Argentiina.Miesten nyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Argentiina> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | 71 kg |  |
Eladio Óscar Herrera (9. helmikuuta 1930 Buenos Aires – 25. marraskuuta 2014) oli argentiinalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Herrera voitti 71-kiloisten painoluokassa olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili olympiatasolla myös Lontoon olympialaisissa 1948, joissa hän sijoittui välisarjassa viidenneksi.
Aiheesta muualla

Eladio Herrera Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Eminem Presents the Re-Up

| Eminem Presents the Re-Up Eminem |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 5. joulukuuta 2006
 Tuottaja(t): Eminem, Dr. Dre, Dawaun Parker, Alchemist, LT Moe, Akon, Disco D, Mr. Porter, Rikinatti, Luis Resto, Mike Elizondo, Focus, Witt & Pepp
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 74.38
 Levy-yhtiö: Interscope, Shady Records
Eminemin muut julkaisut
| Curtain Call: The Hits 2005 | Eminem Presents the Re-Up 2006 | Relapse 2009 |
Singlet albumilta Eminem Presents: The Re-Up
 ”You Don’t Know” Julkaistu: 7. marraskuuta 2006  ”Jimmy Crack Corn” Julkaistu: 6. maaliskuuta 2007
Eminem Presents the Re-Up on Eminemin tuottama kokoelmalevy vuodelta 2006. Levyllä esiintyviä artisteja ovat Eminemin lisäksi 50 Cent, Obie Trice, Kuniva, Bobby Creekwater, Cashis, Nate Dogg, Stat Quo, Lloyd Banks, Akon ja  muita D12-ryhmän artisteja. Albumilla on myös kaksi uutta kappaletta: "You Don't Know" ja "Jimmy Crack Corn".
Kappalelista

| Nro | Kappale | Esiintyjät | Kesto |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Shady Narcotics (Eminem Intro) | Eminem | 0:56 |
| 2 | We're Back | Eminem, Stat Quo, Obie Trice, Bobby Creekwater & Ca$his | 4:02 |
| 3 | Pistol Pistol (Remix) | Obie Trice | 2:27 |
| 4 | Murder | Bizzare & Kuniva | 2:14 |
| 5 | Everything Is Shady | Ca$his | 4:33 |
| 6 | The Re-Up | Eminem & 50 Cent | 2:57 |
| 7 | You Don't Know | Eminem, 50 Cent, Ca$his ja Lloyd Banks | 4:22 |
| 8 | Jimmy Crack Corn | Eminem ja 50 Cent | 3:54 |
| 9 | Trapped | Proof | 1:01 |
| 10 | Whatever You Want | Swifty McVay ja Mr. Porter | 2:52 |
| 11 | Talkin' All That | Ca$his | 4:04 |
| 12 | By My Side | Stat Quo | 4:08 |
| 13 | We Ride for Shady | Obie Trice ja Ca$his | 3:09 |
| 14 | There He Is | Bobby Creekwater | 4:27 |
| 15 | Tryin' ta Win | Stat Quo | 3:52 |
| 16 | Smack That (Remix) | Akon featuring Stat Quo and Bobby Creekwater | 5:14 |
| 17 | Public Enemy #1 | Eminem | 1:58 |
| 18 | Get Low | Stat Quo | 3:19 |
| 19 | Ski Mask Way (Eminem Remix) | 50 Cent | 3:05 |
| 20 | Shake That (Remix) | Eminem, Nate Dogg, Obie Trice ja Bobby Creekwater | 2:59 |
| 21 | Cry Now (Shady Remix) | Obie Trice, Kuniva, Bobby Creekwater, Ca$his ja Stat Quo | 5:12 |
| 22 | No Apologies | Eminem | 4:21 |
| 23 | Billion Bucks (Bonus) | Stat Quo | 3:52 |
Singlet

"You Don't Know" (7. marraskuuta 2006)
"Jimmy Crack Corn" (2007)
Elizabeth Hainen

Elizabeth Hainen on yhdysvaltalainen harpisti. Hän on toiminut Philadelphia Orchestran sooloharpistina. Hän on esiintynyt solistina myös muiden muassa City of London Sinfonian, IRIS Orchestran, Kennedy Centerin orkesterin, Kolumbian kansallisen sinfoniaorkesterin, Bulgarian radion kansallisorkesterin, Camerata Ducalen, Chicago Civic Orchestran, Meksikon valtion sinfoniaorkesterin ja Wienin poikakuoron kanssa. Lisäksi hän on pitänyt lukuisia resitaaleja Carnegie Hallissa. Hän on esiintynyt myös muun muassa useilla eri festivaaleilla ja Harpun maailmankongressissa.
Hainen on tilannut teoksia useilta nykysäveltäjiltä, joihin ovat kuuluneet Bernard Rands, Melinda Wagner ja Tan Dun. Hainen on myös kysytty pedagogi, joka kuuluu Curtisin musiikki-instituutin ja Templen yliopiston henkilökuntiin.
Hainen syntyi Toledossa, Ohiossa, ja aloitti harpunsoiton 10-vuotiaana. Hän pääsi Susann McDonaldin oppilaaksi Indianan yliopiston musiikkikoulussa. Hän on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten hopeamitalin USA:n ensimmäisessä kansainvälisessä harppukilpailussa. Hainen on julkaissut levytyksiä Avie- ja Naxos-levymerkeillä.
Edna Purviance

| Edna Purviance |
| --- | --- |
 Edna Purviance elokuvassa The Adventurer (1917)
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. lokakuuta 1895 Paradise Valley, Nevada, Yhdysvallat
Kuollut: 11. tammikuuta 1958 Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Charlie Chaplin ja Edna Purviance elokuvassa The Immigrant (1917)
Olga Edna Purviance (21. lokakuuta 1895 Paradise Valley, Nevada, Yhdysvallat – 11. tammikuuta 1958 Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi Charles Chaplinin mykkäelokuvissa.
Elämä ja ura

Purviance syntyi Paradise Valleyssa Nevadan osavaltiossa Louise ja Madison Gates Purviancelle. Purviancen ollessa kolmevuotias perhe muutti Lovelockin kaupunkiin, jonne vanhemmat perustivat hotellin. Vanhempien erottua vuonna 1902 Louise-äiti jatkoi hotellinpitoa yksin, kunnes vuonna 1904 meni uudelleen naimisiin. Valmistuttuaan paikallisesta lukiosta vuonna 1913 Purviance muutti San Franciscoon, jossa opiskeli vuoden ajan liiketaloutta ja aloitti tämän jälkeen työskentelyn sihteerinä.
Vuonna 1915 hän tapasi Charles Chaplinin, joka oli juuri siirtynyt Essanay-elokuvayhtiöön ja etsi elokuviinsa uutta naisnäyttelijää. Purviancella ei ollut kokemusta näyttelemisestä, mutta hän liittyi silti Chaplinin vakionäyttelijöihin. Hänen ensimmäinen roolinsa oli elokuvassa Ilta ulkona (1915). Purviance ja Chaplin aloittivat myös pian suhteen, joka kesti vuoteen 1918.
Purviance esiintyi yhteensä yli kolmessakymmenessä Chaplinin lyhytelokuvassa vuosina 1915–1923 ja hänen pitkissä elokuvissaan Chaplinin poika (1921) ja Nainen Pariisissa (1923). Nainen Pariisissa oli Chaplinin ensimmäinen draamaelokuva, jonka kautta hän yritti myös luoda Purviancelle uutta uraa draamanäyttelijänä antamalla tälle pääroolin, sillä hän piti vanhentunutta Purviancea sopimattomana jatkamaan komediarooleissa. Vaikka elokuva sai erinomaiset arviot, Purviance ei enää jatkanut elokuvauraa lopetettuaan näyttelemisen Chaplinin ohjauksessa. Hän esiintyi sen jälkeen vain kahdessa elokuvassa, pääosassa Josef von Sternbergin esittämättä jääneessä elokuvassa A Woman of the Sea (1926), jonka Chaplin tuotti, sekä ranskalaisessa elokuvassa Education du Prince (1927). Chaplin kuitenkin piti Purviancen studionsa palkkalistoilla aina tämän kuolemaan asti.
Elokuvauransa jälkeen Purviance vetäytyi Hollywoodista. Hän oli vuosina 1938–1945 avioliitossa lentäjä John Squiren kanssa ja kiersi tämän mukana lentäen Yhdysvaltoja ja Etelä-Amerikkaa. Purviance kuoli syöpään 11. tammikuuta 1958, ja hänet haudattiin Grand View Memorial Park Cemeteryyn Kalifornian Glendaleen.
Aiheesta muualla

Edna Purviance-fanisivusto
Edna Purviance SilentEra.comissa
Derek Roddy

| Derek Roddy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. elokuuta 1972 (ikä 52) Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Ammatti:  rumpali
Muusikko
Tyylilajit:  extreme metal, tekninen death metal, rock, blues, jazz
Soittimet:  rumpusetti
Yhtyeet:  Aurora Borealis Council Of The Fallen Divine Empire Hate Eternal Malevolent Creation Nile Serpent's Rise Today Is The Day Traumedy
Levy-yhtiöt:  Anubis Records Nuclear Blast
Aiheesta muualla
www.derekroddy.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Derek Roddy (s. 28. elokuuta 1972 Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen extreme metal -rumpali, joka on uransa aikana soittanut muun muassa yhtyeissä Hate Eternal, Nile, Malevolent Creation, Serpent's Rise, Divine Empire, Council Of The Fallen, Today Is The Day, Traumedy, ja Aurora Borealis. Nykyään hän soittaa yhtyeissä Serpent's Rise ja Traumedy.
Derek Roddy on itseoppinut rumpali ja tunnettu erityisesti nopeasta yhden jalan bassorumputekniikasta blast beat -kompissa. Metallimusiikkitaustastaan huolimatta Derek Roddy on myös tunnettu blues-, rock- ja jazzrumpali.
Viimeksi Roddy soitti yhtyeessä Hate Eternal, mutta 28. maaliskuuta 2006 hän ilmoitti lähteneensä yhtyeestä rahaongelmien vuoksi. Roddy järjestää aktiivisesti rumpuopetusta ja klinikoita.
Julkaisut

Roddyn julkaisut:
Aurora Borealis - Praise The Archaic Light's Embrace (1998)
Aurora Borealis - Northern Lights (2000)
Aurora Borealis - Northern Lights: DieHard Release (2001)
Council Of The Fallen - Demo (1999)
Council Of The Fallen - Revealing Damnation (2002)
Creature - Demo (1997)
Deboning Method - Demo (1992)
Deboning Method - Cold Demo (1993)
Divine Empire - Redemption (1998)
Gothic Outcasts - Sights Unseen (1997)
Hate Eternal - King of All Kings (2002)
Hate Eternal - I, Monarch (2005)
Malevolent Creation - In Cold Blood (1997)
Nile - Black Seeds of Vengeance (2000)
Today Is The Day - Axis of Eden (2007)
Kokoelma - Visionaries Of The Macabre: Vol.1 (1998)
Kokoelma - Worldwide Metal Inquisition (1998)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Derek Roddyn profiili drummerworld.comissa
Derek Roddyn haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Metal Observerin Derek Roddy -haastattelu
Dries Mertens

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 6. toukokuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka:  Leuven, Belgia
Pelipaikka: vasen laitalinkki
Pituus: 169 cm
Seura
Seura:  Galatasaray
Junioriseurat
1996–1998 1998–2004 2004–2005:  Stade Louvain  RSC Anderlecht  KAA Gent
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2007 2005–2006 2006–2007 2006–2009 2009–2011 2011–2013 2013–2022 2022– |  KAA Gent →  Eendr. Aalst →  AGOVV  AGOVV  FC Utrecht  PSV Eindhoven  SSC Napoli   Galatasaray | 0 (0) 14 (4) 35 (2) 73 (28) 69 (17) 62 (37) 295 (113)  12 (2) |
Maajoukkue
| 2004 2011– |  Belgia U17  Belgia | 4 (0) 106 (21) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. marraskuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. marraskuuta 2022.
Dries Mertens (s. 6. toukokuuta 1987 Leuven) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Turkin Superliigassa Galatasarayta, johon hän siirtyi elokuussa 2022 pelattuaan yhdeksän kautta italialaisseura Napolissa. Hän on pelannut Belgian maajoukkueessa yli sata ottelua.
Seurajoukkueura > Belgia ja Alankomaat

Dries Mertens aloitti jalkapalloilun vuonna 1996 Stade Louvainin juniorijoukkueessa. Sieltä hän siirtyi RSC Anderlechtiin, mutta pienen kokonsa takia hänen tulevaisuutensa oli epävarma. Hän siirtyikin vuonna 2005 KAA Gentiin. Eendracht Aalstissa vietetyn lainan jälkeen hän meni 19-vuotiaana AGOVV Apeldoorniin. Kolmessa kaudessa Mertens oli pelannut jo yli sata ottelua. Vuonna 2009 hänet nimitettiin joukkueen kapteeniksi ja valittiin "Vuoden lupaukseksi" Hollannin ykkösdivisioonassa.
Monet hollantilaiset joukkueet halusivat hänet, kuten FC Utrecht, jonka kanssa hän teki 2009 sopimuksen vuoteen 2012. Hänen läpimurtonsa tapahtui vuonna 2010 Eredivisiessä, jolloin hänet valittiin liigan toiseksi parhaaksi pelaajaksi uruguaylaisen Luis Suarezin jälkeen. Hän pelasi Utrechtissa kausien 2009–2011 aikana kaikkiaan 65 liigaottelua, joissa teki 16 maalia. Eurooppa-liigassa häb debytoi kaudella 2010–2011.
Mertens oli todella haluttu, mutta hänen seuransa jatkoi sopimusta vuoteen 2012 voidekseen myydä hänet paremmalla hinnalla. Seurat, kuten Ajax, PSV, Tottenham ja pari espanjalaista seuraa halusivat hänet riveihinsä. Listalla oli myös pari belgialaista seuraa, kuten hänen kasvattajaseuransa RSC Anderlecht. 28. kesäkuuta 2011 Mertens siirtyi PSV Eindhoveniin.
Mertens voitti Eindhovenissa 2012 Alankomaiden cupin ja supercupin. Hän pelasi seurassa kahden kauden aikana 62 liigaottelua, joissa teki 37 maalia.
Seurajoukkueura > Italia

1.7.2013 Mertens siirtyi italialaiseen SSC Napoliin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Napoli teki kaudella monia rahakkaita hankintoja myytyään Edinson Cavanin PSG:hen. Napoli voitti 2014 Italian cupin, ja Mertens teki loppuottelun viimeisen maalin. Samana vuonna Napoli voitti myös Italian supercupin. Mestarien liigassa Mertens debytoi kaudella 2013–2014. Ensimmäisellä kolmella Napoli-kaudellaan hän yhteensä teki 22 maalia pelaamissaan 97 Serie A-ottelussa.
Kaudella 2016–2017 Mertens teki 35 Serie A -ottelussa 28 maalia ja jäi vain maalin päähän maalikuninkuuden voittaneesta Edin Džekosta. Seuraavalla kaudella hän teki 18 ja sitä seuraavalla kaudella 16 liigamaalia. Kahdella viimeisellä kaudellaan hän on kumpanakin tehnyt yhdeksän Serie A -maalia.
Kesäkuussa 2020 Mertens nousi Napolin seurahistorian parhaaksi maalintekijäksi, kun hän teki 122. maalinsa Italian cupin välieräottelussa Milanon Interiä vastaan. Loppuottelussa Napoli voitti Juventuksen ja Mertens pelasi 67 minuuttia.
Maajoukkueura

Mertens teki debyyttinsä Belgian maajoukkueessa harjoitusottelussa Suomea vastaan helmikuussa 2011. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Turkkia vastaan saman vuoden kesäkuussa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Alankomaita vastaan elokuussa 2012.
Mertens pelasi Belgian kaikissa viidessa ottelussa MM-kilpailuissa 2014. Kisojen ainoan maalinsa hän teki avausottelussa Algeriaa vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi niin ikään Belgian jokaisessa viidessä ottelussa jääden tällä kertaa ilman maaleja. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Belgian pronssijoukkueessa kuusi ottelua ja teki maalin avauspelissä Panamaa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi avasukokoonpanossa kaksi ensimmäistä alkulohko-ottelua ja tuli vaihdosta kentälle neljännes- ja puolivälierässä.
Mertens on pelannut maajoukkueessa kaikkiaan 106 ottelua, joissa hän on tehnyt 21 maalia. Hän saavutti sadan maaottelun rajan viidentenä belgialaispelaajana.
Edward Waring

| Edward Waring |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1734 Old Heath, Shrewsbury, Shropshire, Englanti
Kuollut: 15. elokuuta 1798 Pontesbury, Shropshire, Englanti
Koulutus ja ura
Oppilaat:  John Dawson
Tutkimusalue:  Lukuteoria, matematiikka ja luku
   
Edward Waring (1734 Old Heath, Shrewsbury, Shropshire, Englanti – 15. elokuuta 1798 Pontesbury, Shropshire, Englanti) oli englantilainen matemaatikko, joka tutki algebraa ja lukuteoriaa.
Elämä ja ura

Waring oli varakkaan maanviljelijän vanhin poika. Hän opiskeli Magdalene Collegessa Cambridgen yliopistossa ja valmistui vuonna 1757 senior wranglerina, eli sai ensimmäisen sijan vuotuisessa matemaatikan kokeessa. Seuraavana vuonna hänet valittiin fellowiksi ja vuonna 1760 Cambridgen Lucas-professuuriin hyvin nuorena. Hän sai Cambridgesta lääketieteen tohtorin tutkinnon vuonna 1770, mutta ei ilmeiseti harjoittanut lääketiedettä juurikaan. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1763, ja hän sai seuran Copley-mitalin vuonna 1784, mutta epäselvistä syistä hän erosi seurasta vuonna 1795.
Vuonna 1762 Waring julkaisi kuuluisan ja vaikeaselkoisen teoksensa Miscellanea analytica (julkaistu myöhemmin nimillä Meditationes algebraicae ja Proprietates algebraicarum Curvarum), joka kattaa algebran, lukuteorian ja geometrian aiheita. Kirjassa hän esittelee, mutta ei todista, Waringin probleeman ja hänen oppilaansa mukaan nimetyn Wilsonin lauseen. Hän myös julkaisi painettuna teoksessa ensimmäisenä otaksuman, joka nykyään tunnetaan Goldbachin konjektuurina. Waringin muihin teoksiin kuuluvat Meditationes analyticae (1776; 1782), On the Principle of Translating Algebraic Quantities into Probable Relations and Annuities (1792) ja An Essay on the Principles of Human Knowledge (1794), joka sisältää ensimmäisen järjestelmällisen esityksen algebrallisista funktioista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edward Waring Wikimedia Commonsissa
Edward Whymper

Edward Whymper
Edward Whymper (27. huhtikuuta 1840 Lontoo –  16. syyskuuta 1911 Chamonix, Ranska) oli englantilainen vuorikiipeilijä ja tutkimusmatkailija. Hänet muistetaan ensimmäisestä noususta Matterhornille ja useille muille huipuille Alpeilla, Andeilla ja Kalliovuorilla. Hän oli myös merkittävä Grönlannin tutkimusmatkailija.