stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stephen Kovacevich

Stephen Kovacevich (1970)
Stephen Kovacevich (s. 17. joulukuuta 1940 Los Angeles) on yhdysvaltalainen pianisti ja kapellimestari.
Kovacevich syntyi Stephen Bishop -nimisenä, mutta lisäsi nimeensä kroatialaisen äitinsä sukunimen Kovacevich vuonna 1975. Myöhemmin hän päätti käyttää pelkkää kroatialaista sukunimeään. Kovacevich piti ensimmäisen konserttinsa San Franciscossa 11-vuotiaana. 14-vuotiaana hän esitti San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa Maurice Ravelin G-duuripianokonserton ja Robert Schumannin pianokonserton a-mollissa. Vuonna 1959 Kovacevich lähti Lontooseen, jossa hänen opettajanaan toimi Myra Hess. Hän piti Euroopan-debyyttinsä Wigmore Hallissa vuonna 1961, jolloin hän tulkitsi Ludwig van Beethovenin Diabelli-muunnelmat.
Kovacevich on tehnyt pitkäaikaista yhteistyötä duoesiintyjänä Martha Argerichin kanssa. Hänen muihin yhteistyökumppaneihinsa kamarimusiikin parissa ovat kuuluneet Lynn Harrell, Jacqueline du Pré, Nicola Benedetti, Renaud Capuçon, Alina Ibragimova, Gautier Capuçon, Steven Isserlis, Truls Mørk ja Emmanuel Pahud. Orkesterien kanssa Kovacevich on esiintynyt muiden muassa Hans Grafin, Bernard Haitinkin, Kurt Masurin, Yannick Nézet-Séguinin, Simon Rattlen, Georg Soltin ja Colin Davisin johdolla. Davisin kanssa hän teki tunnetun levytyksen Béla Bartókin toisesta pianokonsertosta. Davis on esittänyt myös aikansa musiikkia, kuten Michael Tippettin pianokonserton ja Richard Rodney Bennettin hänelle omistaman konserton. Hän tilasi Stephen Montaguelta teoksen Southern Lament ja kantaesitti sen Cheltenhamin musiikkijuhlilla vuonna 1997.
Kovacevich aloitti vuonna 1984 rinnakkaisen orkesterinjohtouran. Hän on toiminut Australian Chamber Orchestran ja Irish Chamber Orchestran kapellimestarina. Hän on tehnyt myös opetustyötä ja julkaissut tutkimusedition Franz Schubertin pianomusiikista. Kovacevich oli edustettuna Philips Recordsin Great Pianists of the 20th Century -levysarjassa.
Sofia Torvalds

Sofia Torvalds (s. 1970) on suomenruotsalainen toimittaja, joka työskentelee Kyrkpressenissä. Hän on kirjoittanut myös monia kirjoja.
Yksityiselämä

Torvalds on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Kirjallinen tuotanto

Hungrig. En bok om ätstörningar och föräldraskap (2013)
Bliv du hos mig (2016)
Lähde:
Sofia ja karhunkynsi

| Sofia ja karhunkynsi |
| --- | --- |
Kirjailija:  Silja Kiehelä
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2003
ISBN:  951-0-27741-X
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sofia ja karhunkynsi on WSOY:n julkaisema Silja Kiehelän kirjoittama lastenromaani, joka kertoo Sofia-nimisestä tytöstä. Kirja voitti Lasten LukuVarkaus -palkinnon vuonna 2004. Tarina on viisas ja syvällinen, joka käsittelee ajankohtaista ongelmaa monitasoisesti.kenen mukaan?
Juoni

Kirja alkaa, kun Sofialle ja hänen parhaalleen ystävälleen Tanjalle tulee riita. Riitaa ystävykset eivät kuitenkaan sopineet, kuten tavallisesti. Tanja ei ole enää Sofian ystävä, vaan on liittynyt ilkeän Sari-nimisen tytön porukoihin. Sari on luokan "kingi" ja kukaan ei uskalla väittää vastaan hänen kanssaan. Pienestä riidasta alkoi Sofian painajainen. Häntä pelottaa mennä kouluun ja hänestä tulee hyvin yksinäinen. Hän on kaikki välitunnit yksin, eikä kukaan tunnu välittävän hänestä! Sofia kuitenkin ystävystyy Mikaeliin, jonka kanssa hän alkaa ratkoa ongelmiaan. Asiat eivät kuitenkaan ratkea helposti ja avuksi täytyy ottaa muut keinot. Onneksi Sofialla on "unisisko", jonka kanssa hän juttelee ja puhuu murheistaan.
Aiheesta muualla

Lukuvinkki, Aura.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
WSOY (Arkistoitu – Internet Archive)
Risingshadow
Kirjasampo
Seututie 303

Seututie 303 Akaan Pappilankylässä.
Seututie 303 on seututie Valkeakosken ja Akaan kaupunkien alueilla. Tie lähtee Akaan Viialasta, Seututie 190:ltä ja kulkee  valtatien 9 poikki Toijalan taajamaan ja sieltä edelleen  valtatien 3 poikki ja päättyy  seututielle 130, eli vanhalle valtatie 3:lle.
Liittymät välillä Uittamo–Toijala–Viiala
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 :   Uittamontie (1+1)
|  |  |  | Uittamo |   Hämeenlinnantie | Tampere, Valkeakoski;   alkaa Hämeenlinna |
|  |   |   | Visavuori | Visavuorentie |  Visavuori |
|  |  |   |  | Uittamonsalmi |  |
|  |   |   | Sillantaka |   Kuurilantie | Kuurila |
|  |   |   | Tarttila | Tarttilanraitti | Tarttila |
|  |   |   | Tarttilan eritasoliittymä, pohjoinen ramppiliittymä |      | Tampere |
|  |   |   | Tarttilan eritasoliittymä, eteläinen ramppiliittymä |      | Helsinki, Hämeenlinna |
|  |  |  |  Valkeakosken ja Akaan kunnanraja |  |  |
 :   Hämeenlinnantie (1+1)
|  |   |   | Ilomäki | Ilomäentie | Kurvola |
|  |   |   | Tyrisevä | Tyriseväntie |  Ellilän kievari |
 :   Hämeentie (1+1)
|  |  |   |  | Lontilanjoki |  |
|  |   |   | Sampola |   Kurisjärventie | Urjala, Vauhtipuisto, Keskusta |
|  |   |   | Toijala |     Satamatie | Helsinki, Tampere, Satama |
|  |   |   | Toijala as | Saunatie | Rautatieasema |
|  |   |  | Rautala | Jokiniementie |  Nahkiala |
|  |   |   | Rautaruukin tasoristeys | Toijalan satamarata |  yksiraiteinen, sähköistämätön |
|  |   |  | Pappilankylä | Lentiläntie Toijalantie |  Lentilä  Savikko |
|  |   |   | Kurjenkallio |     Valkeakoskentie | Valkeakoski |
|  |   |   | Hirsikankaan eritasoliittymä, pohjoinen ramppiliittymä |      | Helsinki, Tampere |
|  |   |   | Hirsikankaan eritasoliittymä, eteläinen ramppiliittymä |     | Turku |
|  |   |  | Haihunkoski | Rautatienkatu | Haihunkoski |
|  |  |   |  | Riihimäki–Tampere-rata |  |
|  |   |  | Oopakka | Suorakatu | Sallinkulma |
|  |  |   |  | Tarpianjoki |  |
|  |   |  | Koivisto | Nahkatehtaantie Työmiehenkatu | Keskusta Hukari |
|  |   |  | Viialan kiertoliittymä | Asemakatu    Asemakatu | Keskusta Turku |
|  |   |  | Matomäen kiertoliittymä | Keskuskatu   Turuntie | Keskusta Matomäki |
|  |   |  | Lapinkulma | Pyhällöntie Uotilantie | Pyhältö, Riitiälä   |
|  |  |  | Kolikkoinmäki |   Lempääläntie     Kylmäkoskentie   Koskenkyläntie | Tampere, Lempäälä;   päättyy Turku Vesilahti |
Shooting Star Press

Evan Bourne suorittaa Shooting Star Pressin.
Shooting Star Press on showpainissa käytetty liike. Kun vastustaja makaa matolla, painija kiipeää kehätolpan päälle seisomaan ja hyppää vastustajan päälle ulospäinvoltilla, laskeutuen vastustajan päälle vatsa edellä. WWE on välillä estänyt liikkeen käyttämistä, koska jos Shooting Star Press epäonnistuu, se voi aiheuttaa vakavia loukkaantumisia. Liikkeen tunnetuimpia käyttäjiä ovat John Morrison, Billy Kidman ja Evan Bourne.
Tunnetuimman pieleen menneen Shooting Star Pressin teki Brock Lesnar. WrestleMania XIX-tapahtumassa Lesnar yritti suorittaa liikkeen Kurt Anglelle. Tällöin hän arvioi Anglen etäisyyden väärin, ja hyppäsi pää edellä Anglen kylkeen.
Simo Rouvali

| Simo Rouvali> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. marraskuuta 1975 Naantali, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä, puolustaja
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  93 kg
Pelinumero:  16
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–1999
Seurat:  Kiekko-67 (I-div.) TPS (SML)
Simo Rouvali (s. 13. marraskuuta 1975 Naantali) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka edusti koko SM-liigauransa ajan Turun Palloseuraa vuosina 1994–1999. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 207 ottelua tehoin 30+40=70. Jäähyminuutteja kertyi 178. Rouvali pelasi urallaan myös puolustajana.
Ura

Rouvali oli TPS:n oma kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 1994–1995, jolloin noin puolet kaudesta kului I-divisioonajoukkue Kiekko-67:ssä ja puolet Rouvali pelasi SM-liigaa TPS:ssä. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa 19 ottelua tehoin 4+1=5 ja pudotuspeleissä viisi ottelua ilman tehopisteitä. Rouvali voitti Suomen-mestaruuden keväällä 1995.
Kausi 1995–1996 oli Rouvalille ensimmäinen kokonainen SM-liigassa. Hän teki yhden kauden piste-ennätyksensä tekemällä 44 ottelussa tehot 10+11=21. Rouvalin kausi päättyi SM-hopeaan keväällä 1996. Kaudella 1996–1997 TPS pelasi myös European Hockey Leaguessa. Joukkue ja Rouvali voittivat Euroopan mestaruuden, kun TPS voitti kotonaan Moskovan Dynamon lukemin 5-2. Rouvalin kausi SM-liigassa päättyi hopeaan toisen kerran keväällä 1997.
Kaudella 1998–1999 Rouvali teki uransa toiseksi parhaat pisteet tehoilla 5+13=18 ja hän voitti keväällä 1999 toisen Suomenmestaruutensa.
Halvaantuminen

12. kesäkuuta 1999 Rouvali oli mestaruuteen päättyneen kauden jälkeen viettämässä vapaa-aikaansa Samppalinnan maauimalassa, Turussa. Hän hyppäsi pää edellä uima-altaan matalasta päästä veteen ja löi sukeltaessaan päänsä altaan pohjaan. Rouvalin selkäranka vioittui neljännen ja viidennen nikaman kohdalta, minkä seurauksena hän neliraajahalvaantui. Samalla Rouvalin SM-liigaura päättyi vain 23-vuotiaana.
Onnettomuuden jälkeen Rouvali kykeni liikuttamaan vain silmiään, mutta kovalla kuntoutuksella hän sai kädet toimimaan ja pystyy kelaamaan itse pyörätuoliaan. Rouvali käytti kuntoutukseensa Giselher Schalowin kehittämää rytmisdynaamista menetelmää, kunnes se kiellettiin Suomessa. Rouvali on nykyään tietokoneammattilainen.
Siluro a lenta corsa

| Siluro a lenta corsa (S> L.C.) |
| --- | --- |
 Siluro a lenta corsa
Perustiedot
Alustyyppi:  sukellustorpedo
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Officine San Bartolomeo La Spezía
Laskettu vesille:  1935
Poistui palveluskäytöstä:  1943
Tekniset tiedot
Pituus:  6,70 m
Leveys:  0,533 m
Koneteho:  0,75 - 1,2 kW
Propulsio:  sähkömoottori
Nopeus:  maksimi 4,5 solmua - käyttönopeus 2,3 solmua
Toimintamatka:  maksiminopeudella 6,5 km – käyttönopeudella 24 km
Miehistöä:  2
Aseistus
Aseistus:  220 kg, 250 kg, 300 kg räjähdyspanos, sytyttimenä Fratelli Borletti S.p.A.:n valmistama mekaaninen aikasytytin
Siluro a lenta corsa (S.L.C.) (suom. hitaasti liikkuva torpedo) on Italiassa 1930-luvun puolivälissä sukeltajien kulkuneuvoksi kehitetty sukellustorpedo, joita Italian kuninkaallisen laivaston (Regia Marina) taistelusukeltajayksikkö Decima Flottiglia MAS käytti toisen maailmansodan aikana tekemissään hyökkäyksissä liittoutuneitten sotasatamiin.
S.L.C.:n prototyyppi valmistui vuonna 1935, sen pääsuunnittelijat olivat aliluutnantit Teseo Tesei ja Elios Toschi.
Käyttö

Maiale (suom. sika) kutsumanimen saanut sukelluslaite kehitettiin kuljettamaan sen päällä istuvat kaksi sukeltajaa ja laitteen irrotettavan nokkaosan sisältämä aikasytyttimellä varustettu 220 – 300 kg räjähdyspanos huomaamattomasti vihollissatamaan. Kohteeseen päästyään sukeltajat kiinnittivät irrottamansa nokan kohdealuksen pohjaan, käynnistivät aikasytyttimen ja lähtivät paluumatkalle 6,7 metrin mittaiseksi lyhentyneellä torpedollaan.
Rakenne

Laitteen runkona käytettiin 533 mm torpedon runkoa ja voimanlähteeksi siihen asennettiin sähkömoottori, jonka teho kasvoi alun 0,75 kilowatista viimeisen mallin 1,2 kilowattiin. Tehokkaimman version 30 akussa oli 150 ampeerin virta ja 60 voltin jännite. Akut oli sijoitettu rungon pohjalle ehkäisemään torpedon taipumusta pyörähtää pituusakselinsa ympäri. Suunnistamista varten laite oli varustettu kojelautaan kiinnitetyllä kompassilla.
S.L.C.:tä valmistettiin seuraavasti:
Ensimmäinen prototyyppi vuonna 1935
Toinen prototyyppi vuonna 1936
1. sarja vuonna 1936, 4 kappaletta
2. sarja vuonna 1939, 5 kappaletta
"100" -sarja vuonna 1940, 8 kappaletta
"200" -sarja vuosina 1941 – 1943, 24 – 30 kappaletta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bagnasco, Erminio: Italian Assault Craft 1940-1945: Human Torpedoes and other Special Attack Weapons.  Seaforth Publishing, 2023.  ISBN 978-1-3990-5608-3.  (englanniksi)
http://www.marina.difesa.it/comsubin/goi/storia/goi_storia04.asp
http://www.comandosupremo.com/SLC.html
http://www.regiamarina.net/arsenals/slc/slc_us.htm
Siluro a lenta corsa SLC
http://www.hnsa.org/ships/maiale.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Shoot for the Moon

| Shoot for the Moon |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Tuomas Tuppurainen
Tuottaja:   Tero Kaukomaa  Timo Vuorensola 
Säveltäjä:  Tuomas Kantelinen
Kuvaaja:   Ira Aaltonen  J. Palmroos  Aki Särkiniemi  Tuomas Tuppurainen  Ari Virem 
Leikkaaja:  Tuomas Tuppurainen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Son of a Pitch
Levittäjä:  Iron Sky Universe
Ensi-ilta:   2020-04-1010. huhtikuuta 2020  
Kesto:  55 minuuttia
Alkuperäiskieli:   englanti  suomi 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shoot for the Moon on vuonna 2020 julkaistu Tuomas Tuppuraisen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva. Elokuvan kertoo Iron Sky -elokuvasarjan tekemisestä.
Elokuva on vapaasti katsottavissa ja ladattavissa elokuvan verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive).
Sofian ensimmäinen kronikka

Sofian ensimmäinen kronikka (ven. Софийская первая летопись, Sofijskaja pervaja letopis) on Novgorodin Pyhän Sofian katedraaliin liittyvä venäläinen kronikka. Siitä on olemassa kaksi versiota: vanhempi redaktio (starši izvod), joka päättyy vuoteen 1418, sekä nuorempi redaktio (mladši izvod), joka sisältää satunnaisia lisäyksiä vuoteen 1471 asti ja yhdessä kronikan kopiossa aina vuoteen 1508 asti.
Sofian ensimmäisen kronikan uskotaan olevan peräisin samasta lähteestä kuin Novgorodin neljäs kronikka. Venäläinen filologi Aleksei Šahmatov kutsui kronikkaa myös nimellä Novgorodsko-Sofijski svod. Hän päätteli alun perin kirjoittamisajankohdaksi vuoden 1448, mutta muutti käsitystään ajankohdasta myöhemmin 1430-luvuksi. Jotkut venäläiset kielitieteilijät ovat jakaneet hänen käsityksensä toisten katsoessa kronikan valmistuneen vuonna 1418 Moskovan metropoliitta Phtoiuksen toimesta.
Forum (kauppakeskus Helsingissä)

| Forum |
| --- | --- |
 Forum nähtynä Mannerheimintien ja Simonkadun risteyksestä. Kuva: Mikko Uosukainen, 2022.
Sijainti:  Helsinki, Suomi
Avattu:  Liikekeskuskus 1952 Kauppakeskus 1985
Omistaja:  Sponda Oy
Päävuokralaisia:  H&M Gigantti Stadium Intersport Gina Tricot KappAhl Mango
Kerrospinta-ala:  44 500 m²
Kerrosten määrä:  5
Pysäköintipaikkoja:  1 300
Kotisivu
Forum-niminen liikekiinteistö rakennettiin Mannerheimintien ja Simonkadun risteykseen ensimmäistä kertaa vuoden 1952 Helsingin olympialaisia varten. Ajatus rakentamisesta oli osa taidemesenaatti Amos Andersonin hallinnoiman keskustakorttelin kehityssuunnitelmaa. Vuonna 1878 syntynyt Anderson oli suomalainen liikemies, lehdenkustantaja ja vahva taiteentukija, joka omisti 1900-luvun alkupuolella noin puolet ydinkeskustan Kukko-nimisestä korttelista. Myöhemmin 1940-luvulla Mannerheimintien, Simonkadun, Yrjönkadun ja Kalevankadun rajaama kortteli siirtyi hänen perustamansa Föreningen Konstsamfundet -säätiön omistukseen. Anderson asui itse korttelin Yrjönkadun puoleisessa, vanhassa kerrostalossa, jossa toimi myöhemmin myös yksityinen Amos Andersonin taidemuseo.
Ensimmäinen Forum valmistui olympialaisiin

Helsingin olympialaisten lähestyessä kaupungin keskustan näkyvimmälle paikalle päätettiin rakentaa tilapäinen liikerakennus. Anderson pyysi luonnokset arkkitehti Eero Saariselta ja viereisen Lasipalatsin suunnitelleelta Viljo Revelliltä. Taidemesenaatti hylkäsi kuitenkin funktionalistiset suunnitelmat ja valitsi arkkitehdiksi paljon käyttämänsä W. G. Palmqvistin. Konservatiivisesta arkkitehtuurista tunnettu Palmqvist otti urallaan irtioton ja piirsi keskustaan modernin, matalan ja atriumpihan sisältävän liikerakennuksen. Kohteen nimestä järjestettiin nimikilpailu, jonka voitti ehdotus Kenno. Lopulliseksi nimeksi valikoitui kuitenkin Forum Henrici, Mercatorin kirjapainon toimitusjohtajan Henrik Ylikankaan mukaan. Myöhemmin rakennettu kauppakeskusrakennus peri edeltäjältään kutsumanimen Forum.
Uusi Forum oli osa 1980-luvun kauppakeskusbuumia

Tontin rakentamisesta ryhdyttiin keskustelemaan uudestaan 1960-luvulla, kun Alvar Aallon keskustasuunnitelmassa linjaamat muutokset ulottuivat Forumin tontille asti. Keskustelu johti uuteen suunnittelukilpailuun, joka järjestettiin vuosina 1976–1977. Kilpailun tarkoituksena oli purkaa vanha kauppakeskus sekä yhdistää noin puolet korttelin tonteista ja rakennuksista. Kilpailun voittivat arkkitehdit Kaarlo Leppänen, Ilona Lehtinen, Jaakko Suihkonen ja Kari Hyvärinen ehdotuksellaan Kukonaskel II. Ehdotuksessa pidettiin erityisesti Mannerheimintien ja Simonkadun kulmaan piirretystä vaikuttavasta lasikulmasta, jonka kehuttiin antavan tunnusomaisen kiintopisteen kaupunkikuvaan. Myös rinnetontille kauniisti sijoittuvien tilojen kerroksellisuutta ihasteltiin­. Kiitosta sai myös korttelin keskieurooppalaistyylinen sisäpiha Kukontori, joka kokosi korttelin eri rakennukset yhteen ja loi mielenkiintoisia kävelyreittejä ja tiloja korttelin ympärille. Forumin rakentaminen oli osa 1980-luvulla vallinnutta kauppakeskusbuumia, jolloin Suomeen valmistui useita isoja ja nykyaikaisia kauppakeskuksia.
Pääarkkitehti välitti Alvar Aallon perinnön

Voittoisan tiimin arkkitehti Kaarlo Leppänen oli toiminut aiemmin yhtenä Alvar Aallon toimiston pääarkkitehtinä ja toi Forumin suunnitteluun vahvan aaltomaisen perinnön. Tausta näkyi erityisesti ja pieteetillä tehdyissä materiaalivalinnoissa ja yksityiskohdissa. Lattiaksi valittiin italialaista Carraran marmoria, seinälaattojen sävyt harkittiin tarkasti, ulko-ovet saivat uniikit messinkiset ovenkahvat ja Kukontorin julkisivu sai tutun aaltomaisen muodon. Suunnittelun tavoitteena oli synnyttää Forumiin uudenlainen arvokas ja arjen ylittävä sisätila- ja ostokokemus. Yksi osa tätä oli valaistus. Avaran keskusaulan päälle suunniteltiin pyramidimaiset lasiprismat, jotka loivat tilaan kauniin ja pehmeän luonnonvalon. Myös tilamuotoilu oli tärkeässä roolissa – kerrokset porrastuivat galleriamaisesti pääaulan ympärille ja aulaa kiersivät tilan muotoja kauniisti myötäilevät kaiteet. Amos Andersonin perintö näkyi Forumin taiteessa: Keskusaulaan pystytettiin Kimmo Kaivannon näyttävät taideteokset, neljän kerroksen korkuinen betoniteos Hopeiset sillat ja suihkuveistos Nereidi, joista jälkimmäinen on nähtävissä myös nyky-Forumissa. Forumin taideteoksia ovat myös Yrjönkäytävällä sijaitseva Zoltán Popovitsin Keidas I, 1985 ja Kukontorilla sijaitseva Fredrik Raddumin Core of a hollow tree, 2013.
Kauppakeskuksesta kasvoi kaupunkikeskus

Forumin kolmas uudistus ajoittuu vuosiin 2012–2015, kun korttelin omistajuus siirtyi kiinteistösijoitusyhtiö Spondalle.[lähde? ] Vuonna 2016 sinetöity, 576 miljoonan kiinteistökauppa oli aikanaan Helsingin historian suurin. Spondan omistaamilloin? yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö Blackstone.[lähde? ] Pohjoismainen kauppakeskusyhdistys NCSC nimitti Forumin vuonna 2017 pohjoismaiden parhaaksi kauppakeskukseksi. Forum valittiin myös Suomen parhaaksi kauppakeskukseksi.
Kuvia Forumista

Forumin lasikulma keväällä 2020.
Kauppakeskus Forumin sisätiloja vuonna 2018.
Kauppakeskus Forumin sisätiloja 3. kerroksesta kuvattuna vuonna 2018.
Mannerheimintien ja Simonkadun risteys vuonna 1964–1965. Kuva: Bergström, Helsingin kaupunginmuseo.
Forumin pohjakerros ja McDonald's vuonna 1986.
Forumin kolmas kerros vuonna 1986. Kuvassa näkyy Kimmo Kaivannon veistos Hopeiset sillat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Forum (kauppakeskus Helsingissä) Wikimedia Commonsissa
Kauppakeskus Forumin verkkosivusto.
Spondan verkkosivusto.
Kiinteistöyhtiön historiaa Pörssitiedossa.
Forum vuonna 1952.
Sofiane Daoud

Sofiane Daoud (s. 8. tammikuuta 1975 Oran) on algerialainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan muiden muassa MC Orania ja WA Tlemcenia. Daoud pelasi lisäksi Algerian jalkapallomaajoukkueessa ja osallistui vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailujen karsintaan.
Shego

| Shego |
| --- | --- |

Luoja(t):  Mark McCorkle Bob Schooley
Näyttelijä(t):   Nicole Sullivan  Ella Keranto
Ensi- esiintyminen:  "Crush" (kesäkuu 2002)
Kustantaja:  Disney Channel
Henkilötiedot
Status:  Palkkasoturi, Traagin apulainen
Ikä:  22–25
Asuinpaikka:  Middleton
Luonteenpiirteet:  Akrobaattiset kyvyt, kyky luoda käsistään liekkimäisiä energiasyöksyjä, hallitsee useita kamppailulajeja, kestävyys
Suhteet
Muut sukulaiset:  Hego, Mego, Wego & Wego (veljet)
Tutut:  Tohtori Traagi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shego on kuvitteellinen hahmo Disneyn tv-sarjasta Kim Possible. Shego esiintyi ensimmäisen kerran Kim Possiblen ensimmäisessä jaksossa, ja nykyään hän on yksi sarjan vakiovastustajista. Yhdessä pomonsa tohtori Traagin kanssa Shego on päähenkilö Kim Possiblen arkkivihollinen. Häntä ääninäyttelee sarjan englanninkielisessä alkuperäisversiossa Nicole Sullivan.
Shego on tohtori Traagin apulainen ja palkkasotilas, joka tappelee usein Kim Possiblea vastaan. Hän on selkeästi Kim Possiblen pahin ja älykkäin vastus. Shego on aina sarkastinen ja kärttyisä. Shego kritisoi usein työnantajaansa tohtori Traagia, jonka maailmanvalloitussuunnitelmia hän vähättelee. Hän on kuitenkin erittäin luotettava apulainen.
Erikoiset voimansa Shego sai sateenkaarenvärisestä komeetasta, joka syöksyi hänen ja veljiensä puumajaan. Yhdessä veljiensä kanssa he muodostivat ryhmän nimeltä Go-tiimi, jonka tavoite oli suojella maailmaa. Shego kyllästyi nopeasti ryhmän toimintaan ja vaihtoi puolta huomatessaan pahuuden haastavammaksi.
Shego esiintyy myös yhdessä Lilo & Sitch jaksossa Traagin kanssa.
Hahmo > Luonne

Shego on yksi Kim Possiblen kypsimmistä hahmoista, eikä sarjan useiden muiden vihollisten tapaan kärsi megalomaniasta tai narsismista. Useimmissa tilanteissa hän onkin rauhallinen ja sarkastinen, mutta toisaalta hän on hyvin kärsimätön ja tulistuu helposti. Shegon vihan herättävät esimerkiksi ylimieliset, typerät tai haukkuvia kommentteja esittävät ihmiset. Hän on lisäksi sarkastinen ja paha suustaan.
Shego on omistanut elämänsä ilkitöille. Usein hänellä on kuitenkin aikaa vetelehtiä pomonsa tohtori Traagin piilopaikassa konnille suunnattuja aikakauslehtiä lukien ja hansikkaidensa kynsiä viilaten. Shegolla ei yleensä ole omia suunnitelmiaan pahuutensa toteuttamiseksi, vaan hän toimii ennemminkin toisten rikollisten kuten Traagin apuna. Hän arvostaa fyysistä voimaa ja pelottelua enemmän kuin huipputeknisiä apuvälineitä ja monimutkaisia suunnitelmia. Taitojensa vuoksi Shegoa kunnioitetaan alamaailmassa, mutta hän itse näyttää kunnioittavan vain harvoja ja valittuja.
Shegolla on pehmeämpikin puolensa. Hän on yksi harvoja sarjassa kuvattuja vihollisia, joiden on näytetty säännöllisesti pohtivan tekojensa moraalisia puolia. Hänen on nähty pohtivan esimerkiksi sitä kuinka pitkälle mennä maailmanvalloitussuunnitelmissaan. Lisäksi Shego vastustaa esimerkiksi eläimiin kohdistuvaa julmuutta ja on kieltäytynyt varastamasta pyörätuolilla liikkuneelta pojalta. Shego kuitenkin kykenee työntämään tunteensa syrjään, kun hänen suunnitelmansa on lähtenyt pyörimään.
Hahmo > Ulkonäkö

Shego on nuori nainen, jolla on pitkät, mustat hiukset ja väkevä ruumiinrakenne. Hänen tarkkaa ikäänsä ei ole koskaan paljastettu. Shegon tiedetään kuitenkin jo valmistuneen yliopistosta, joten hänen oletetaan olevan noin 25-vuotias. Lapsena Shegon ja hänen veljiensä rakentamaan puumajaan iski komeetta, jolta hän sai kummallisten voimiensa lisäksi vihertävän ulkonäkönsä. Komeetan seurauksena Shegon iho ja silmät muuttuivat vaaleanvihreiksi. Hän pukeutuu yleensä vihreän mustaan kokopukuun ja samanvärisiin hansikkaisiin ja kenkiin. Hansikkaissa on eräänlaiset kynnet, joita Shegon on nähty usein viilaavan. Joskus Shegon yllä nähdään muunkinlaisia asuja, mutta yleensä niiden värimaailma säilyy vihreän mustana.
Hahmo > Voimat

Shegon tyypillisiin iskuihin kuuluu liekkimäinen energiasyöksy, joka lähtee hänen käsistään. Alun perin energiasyöksyn kerrottiin olevan peräisin Shegon hansikkaista, jolloin se olisi ollut pikemminkin ase kuin kyky. Kim Possiblen toisella kaudella kuitenkin tarinaa muutettiin, ja energiasyöksystä tehtiin eräs Shegoon osuneen komeetan hänelle suomista erikoiskyvyistä. Energiaiskunsa lisäksi Shegolla on komeetan johdosta supervoimat ja lähes taianomainen kestävyys, joka auttaa häntä selviytymään normaalille ihmiselle kuolettavista vammoista. Hansikkaidensa metallisten kynsien lisäksi Shegon omatkin kynnet on viilattu asemaisiksi.