stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Säkkijärven veneonnettomuus 1920

Säkkijärven veneonnettomuus oli Viipurin läänin Säkkijärvellä 18. toukokuuta 1920 tapahtunut veneonnettomuus, jossa hukkui 32 ihmistä. Heistä 30 oli Muhulahden kansakoulun oppilaita, joiden lisäksi henkensä menettivät opettaja ja hänen palvelijattarensa. Onnettomuus tapahtui Viipurinlahdella, kun Muhulahden ja läheisen Vilajoen kansakoulujen oppilaiden oli tarkoitus kokoontua yhteiseen lukuvuoden päättäjäisjuhlaan kylien välissä sijaitsevaan Merioisniemeen.
41 Muhulahden kansakoulun oppilasta lähti kylän rannasta talollinen Tuomas Hovin purjehtimalla kalastajaveneellä pari kilometriä leveän merenlahden yli kohti Merioisniemeä puoli kymmeneltä aamulla. Noin kahdeksan metriä pitkään veneeseen tuli liikaa painoa, jonka vuoksi se vajosi lähes laitojaan myöten ja matkan aikana alukseen alkoi tulvimaan vettä. Vene oli vain reilun sadan metrin päässä Merjoisniemen rannasta, kun äkillinen tuulenpuuska sai sen kallistumaan, ja lopulta vene upposi. Yksitoista oppilasta onnistui pelastautumaan sattumalta paikalle tulleeseen toiseen purjeveneeseen, johon pelastautui myös onnettomuusvenettä ohjannut Hovi. 33-vuotias kansakoulunopettaja Aino Sankari sekä hänen 17-vuotias palvelijattarensa Aino Ihalainen sen sijaan hukkuivat.
Onnettomuuden uhrit haudattiin yhteishautaan Säkkijärven kirkkomaalle, ja myöhemmin paikalle pystytettiin myös muistomerkki.
Aiheesta muualla

Säkkijärven järkyttävä hukkumisonnettomuus, Suomen Kuvalehti, 05.06.1920, nro 23, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Superior Art Creations

SAC:n Genesis-ryhmälle tekemä cracktro vuodelta 1995
Carsten "Roy" Cumbrowskin Dytec-kräkkeriryhmälle tekemä ASCII-logo
Superior Art Creations (SAC) on tietokonetaidetta tekevä underground-ryhmä, joka tunnetaan erityisesti erilaisille warez-ryhmille tekemistään tuotoksista. SAC:n jäsenet ovat tehneet muun muassa ANSI- ja ASCII-taidetta, VGA-bittikarttagrafiikkaa, tracker-musiikkia ja erilaisia introja. SAC:n merkkigrafiikkaa on käytetty purkeissa ja FTP-palvelimilla ja ryhmän introja taas esimerkiksi kräkkeriryhmien cracktroina. Lisäksi SAC:n jäsenet ovat laatineet kräkkeriryhmille niiden "julkaisuja" kuvaavia info-tiedostoja (.nfo) ja kirjoittaneet 1990-luvun puolivälissä hetken aikaa erilaisia työkaluja myös aikoinaan suosittua PCBoard-purkkiohjelmistoa varten.
SAC oli alun perin saksalainen, mutta on myöhemmin laajentunut myös muualle. Ryhmän www-sivujen mukaan sen perustivat Roy (Carsten Cumbrowski), Dream Design, Hetero, Kaethe, Raiser, Toxic ja Trancer joulukuussa 1994. Ensimmäinen ryhmän tuotoksia sisältävä artpack julkaistiin pian sen jälkeen. Ryhmän johtohahmona toimi joitakin vuosia Cumbrowski, minkä jälkeen vetovastuun ottivat vuonna 1999 Idiana ja Ferrex. Cumbrowski jätti SAC:n virallisesti vuonna 2001, mutta ylläpitää kuitenkin nykyään ryhmän sivustoa.
Aiheesta muualla

Superior Art Creations Pouet.net-sivustolla (englanniksi)
Suzuka

| Suzuka (鈴鹿市) |
| --- | --- |
 Näkymä Isenlahdelle Kishiokavuorelta
 lippu
 Suzukan sijainti Mien prefektuurissa
 Suzuka
 Koordinaatit: 34°52′55.1″N, 136°35′03″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Mie
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  194,46 km²
Väkiluku (2017):  200 402
 – Väestötiheys:  1 030,6 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Satsuki-atsalea
 – Puu:  Idänselkova
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.suzuka.mie.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suzuka (jap. 鈴鹿市, Suzuka-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saaren eteläosassa Mien prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Isenlahden rannalla prefektuurin pohjoisosassa Nagoyan lounaispuolella. Kaupungissa on 200 402 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 194,46 neliökilometriä.
Suzukan kaupungissa sijaitsee moottorirata Suzuka Circuit, jolla on ajettu Formula 1:n ja MotoGP:n Japanin Grand Prix.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suzuka Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Sucre (osavaltio)

| Sucre Estado Sucre |
| --- | --- |
 Mochiman kansallispuistoa Karibianmeren rannikolla
 Lippu:  Vaakuna
 Osavaltion sijainti Venezuelassa
Perustettu:  1909
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Cumaná
 – kuvernööri:  Ramón Martínez
Pinta-ala:  11 800 km² (14.)
Väkiluku (2011):  896 291 (10.)
 – väestötiheys:  76 as./km²
Symbolit:  
 – osavaltion puu:  Platymiscium diadelphum
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  VE-R
 
Osavaltion internetsivut
Estado Sucre on yksi 23:sta osavaltiosta, joihin Venezuela on jaettu. Osavaltion pääkaupunki on Cumaná. Sucren pinta-ala on 11 800 km² ja asukkaita oli vuoden 2011 laskennassa noin  896 000.
Kunnat

Sucre  muodostuu 15 kunnasta (esp. municipios), jotka ovat (kunnan hallinnollinen keskus suluissa):
Andrés Eloy Blanco (Casanay)
Andrés Mata (San José de Aerocuar)
Arismendi (Río Caribe)
Benítez (El Pilar)
Bermúdez (Carúpano)
Bolívar (Marigüitar)
Cajigal (Yaguaraparo)
Cruz Salmerón Acosta (Araya)
Libertador (Tunapuy)
Mariño (Irapa)
Mejía (San Antonio del Golfo)
Montes (Cumanacoa)
Ribero (Cariaco)
Sucre (Cumaná)
Valdez (Güiria)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sucre Wikimedia Commonsissa
Venezuelan osavaltiot
Amazonas
Anzoátegui
Apure
Aragua
Barinas
Bolívar
Carabobo
Cojedes
Delta Amacuro
Falcón
Guárico
Lara
Liittovaltiollinen alue
Mérida
Miranda
Monagas
Nueva Esparta
Portuguesa
Pääkaupunkialue
Sucre
Táchira
Trujillo
Yaracuy
Vargas
Zulia
Stormfront

Stormfront on Floridassa perustettu valkoisen ylivallan kannattajien keskustelupalsta. Southern Poverty Law Center on luokitellut sen viharyhmäksi ja kuvaillut sitä netin ensimmäiseksi suureksi vihasivustoksi. Dominican hallinnon aseellisista kaatamispyrkimyksistä tuomittu Ku Klux Klanin johtohahmo Don Black avasi sivuston vuonna 1996. Foorumin motto on "White Pride Worldwide".
Historia

Stormfront on välttänyt sitoutumista mihinkään tiettyyn äärioikeistoliikkeeseen. National Alliancea kritisoineita kirjoituksia kuitenkin poistettiin William Luther Piercen kuoltua ja sisäisen valtataistelun puhjettua. Jamie Kelso liittyi Stormfrontiin vuonna 2002, pääsi sen moderaattoriksi ja laajensi toimintaa kannustamalla äärioikeistojohtajia, kuten Willis Carton sekä Council of Conservative Citizensin Sam Dicksonin aktiivisiksi jäseniksi. Tammikuussa 2002 Stormfrontissa oli vain 5 000 jäsentä, mutta vuosi myöhemmin jäseniä oli jo 11 000 ja vuoden 2004 alussa 23 000. Vuoteen 2008 mennessä jäseniä oli jo yli 133 000. Näistä aktiivisia kirjoittajia oli noin 20 000. Kesällä 2008 paljastettiin, että Don Blackin vaimon, foorumin toiminnassa aktiivisen Chloe Blackin työhön kuului vähemmistöihin kuuluneita köyhiä lapsia tukeneen charter-koulun palveleminen. Monissa suurissa tiedotusvälineissä uutisoitiin asiasta; valkoisen ylivallan kannattajista osa pettyi ja syytti pariskuntaa rahan asettamisesta vakaumuksen edelle.
Stormfront on järjestänyt myös oheistoimintaa, kuten radiolähetysten tekemistä ja tapahtumia, joiden puhujien joukossa on ollut David Duke.
Historia > Paljastus keskustelijoiden tekemistä henkirikoksista

Huhtikuussa 2014 julkaistiin asiakirja, jossa dokumentoitiin lähes sata Stormfrontin jäsenten tekemää tahallista henkirikosta edellisten viiden vuoden ajalta. Suurimman osan näistä oli tehnyt vuonna 2011 Anders Behring Breivik, joka Blackin mukaan oli kirjoittanut foorumille vain yksittäisiä kommentteja ennen estetyksi tulemistaan. Oak Creekin ammuskelun sikhitemppelissä tehnyt Wade Michael Page oli tehnyt osan ilmi tuoduista henkirikoksista. Foorumille oli kirjoittanut myös Richard Poplawski, joka sai kuolemantuomion kolmen Pittsburghin poliisin murhaamisesta. Henkirikollisten viestejä analysoitaessa paljastui, että heidän nettikäyttäytymisessään korostuivat väittelynhaluisuus, väkivallan tuominen esiin ratkaisuna erimielisyyksiin ja viestinnän aktiivisuuden muutos rikoksia edeltäneinä päivinä.
Black väitti paljastuksen jälkeen, etteivät Stormfrontin moderaattorit salli edes väkivaltarikosten ehdottamista. Hän uskoi yhteisöllisyyden kokemisen Stormfrontissa vähentävän väkivaltarikollisuuden riskiä.
Historia > Myöhemmät vaiheet

Toukokuussa 2015 Stormfrontin jäsenmäärä oli 300 000. Elokuussa 2017 Virginiassa järjestettiin väkivaltainen Unite the Right Rally, minkä jälkeen aktivistit painostivat internet-palveluntarjoajia luopumaan palveluiden tarjoamisesta Stormfrontin kaltaisille rasistisille nettisivuille. Stormfront poistettiinkin netistä elokuussa 2017, mutta se ilmaantui uudelleen lokakuussa 2017. Vuonna 2018 Stormfront oli yksi vanhimmista valkoisen ylivallan kannattajien nettisivuista, jotka olivat yhä aktiivisia. Toiminta oli kuitenkin hiipunut ja lahjoitukset sivustolle romahtaneet. Tähän myötävaikutti se, että vaikka sivusto oli Ku Klux Klanin jäsenten ja valkoisen ylivallan kannattajien vanhemman sukupolven suosima, sen ulkoasu ei enää vedonnut nuorempiin uusnatseihin. He suosivat ennemmin esimerkiksi Gabia.
Blackin poika Derek teki aiemmin isänsä kanssa yhteistyötä, mutta luopui sittemmin julkisesti valkoisen ylivallan kannattamisesta.
Spoleto

| Spoleto |
| --- | --- |

 Spoleto
 Koordinaatit: 42°44′45″N, 12°44′18″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Umbria
Maakunta:  Perugia
Pinta-ala:  
 – Maa:  348,14  km²
Korkeus:  396 (min. 219 - maks. 1 337) m
Väkiluku (2015):  38 700
 – Väestötiheys:  111 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Spoleto on kunta Keski-Italiassa Umbrian hallintoalueella olevassa Perugian maakunnassa.
Nähtävyyksiä

Spoleton historia juontaa aina antiikin aikaan saakka. Se oli roomalaisten vauras municipium, josta on jäljellä yhä useita rakennelmia. Näitä ovat roomalainen teatteri ensimmäiseltä vuosisadalta ennen ajanlaskumme alkua sekä vuodelta 23 oleva kaari Arco di Druso e Germanico. Näyttävin kaupungin nähtävyyksistä on korkealla mäellä oleva linna Rocca Albornoziana. Se on valmistunut 1300-luvulla, ja se rakennettiin puolustamaan strategisesti tärkeää tietä, Via Flaminiaa. San Salvatoren basilika 800-luvulta kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon osana kokonaisuutta langobardien rakennuksia Italiassa.
Roomalainen teatteri
Arco di Druso e Germanico
Rocca Albornoziana
Muuta

Vuodesta 2014 lähtien Spoleto on toiminut italialaisen tv-sarjan Isä Matteon tutkimuksia kuvauspaikkana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spoleto Wikimedia Commonsissa
Perugian maakunta
Assisi | Bastia Umbra | Bettona | Bevagna | Campello sul Clitunno | Cannara | Cascia | Castel Ritaldi | Castiglione del Lago | Cerreto di Spoleto | Citerna | Città della Pieve | Città di Castello | Collazzone | Corciano | Costacciaro | Deruta | Foligno | Fossato di Vico | Fratta Todina | Giano dell’Umbria | Gualdo Cattaneo | Gualdo Tadino | Gubbio | Lisciano Niccone | Magione | Marsciano | Massa Martana | Monte Castello di Vibio | Monte Santa Maria Tiberina | Montefalco | Monteleone di Spoleto | Montone | Nocera Umbra | Norcia | Paciano | Panicale | Passignano sul Trasimeno | Perugia | Piegaro | Pietralunga | Poggiodomo | Preci | San Giustino | Sant’Anatolia di Narco | Scheggia e Pascelupo | Scheggino | Sellano | Sigillo | Spello | Spoleto | Todi | Torgiano | Trevi | Tuoro sul Trasimeno | Umbertide | Valfabbrica | Vallo di Nera | Valtopina
Steyr-Solothurn S1-100

| Steyr-Solothurn S1-100 |
| --- | --- |

Tyyppi:  Massasulkuinen konepistooli
Valmistaja:  Steyr-Solothurn Waffen AG
Valmistusmaa:  Itävalta
Valmistusvuodet:  1929–1940
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  9×19 mm Parabellum/Luger, 9×23 Steyr, 9×25 Mauser Export, 7,63×25 Mauser, 7,65 mm Parabellum, .45 ACP
Aseen pituus:  850 mm
Piipun pituus:  199 mm
Paino (tyhjänä):  4,25 kg
Lipas:  tankolipas
Kapasiteetti:  32 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  n. 415 m/s
Teoreettinen kantama:  n. 150 m
Tulinopeus (laukausta/min):  400-500 lks/min
Steyr-Solothurn S1-100 (tunnettu myös nimillä Steyr MP.30, MP.34, m/935 ja MP-34(ö)) on itävaltalainen konepistooli. Se on toimintamekanismiltaan massasulkuinen ja avoimelta lukolta kerta- ja sarjatulta ampuva.
S1-100 perustuu Louis Stangen saksalaiselle Rheinmetall -asetehtaalle suunnittelemaan prototyypiksi jääneeseen MP.19 -konepistooliin ja sen vuonna 1924 paranneltuun versioon.
Rakenteeltaan kalliita koneistuksia vaatinutta asetta valmistettiin vuosien 1929–1940 välisenä aikana.
Historia

Koska Versailles'n rauha rajoitti saksalaista asesuunnittelua ja valmistusta, Rheinmetall osti vuonna 1929 pienen sveitsiläisen Waffenfabrik Solothurn -asetehtaan ase-prototyyppiensä viimeistelemiseksi. Solothurnilta kuitenkin puuttui kapasiteetti aseitten teolliseen tuotantoon, joten Rheinmetall perusti yhdessä itävaltalaisen Waffenfabrik Steyrin kanssa Zürichissä Steyr-Solothurn Waffen AG -yhtiön Rheinmetallin ja Solothurnin suunnittelemien, ja Steyrin valmistamien aseitten myyntiyhtiöksi.
Ensimmäisenä aseen otti käyttöönsä Itävallan poliisi vuonna 1930 9×23 Steyr -kaliiperisena nimikkeellä Steyr MP.30. Itävallan armeija puolestaan otti sen palveluskäyttöönsä nimikkeellä MP.34, mutta valitsi kaliiperiksi tehokkaamman 9×25 Mauser -kaliiperin.
Latinalaisen Amerikan maista asetta ostivat Chile, Bolivia, Uruguay ja El Salvador; näitä markkinoita varten Steyr tuotti siitä myös .45 ACP kaliiperista versiota, jonka tunnusmerkki on etutukin alle asennettu lisäpistoolikahva. Pieniä määriä myytiin Kiinaan 7,63×25 Mauser -kaliiperisena.
Portugali osti sitä vuonna 1938 poliisikäyttöön 7,65 mm Parabellum -kaliiperisena nimikkeellä Steyr m/935 ja vuonna 1942 lisää 9×19mm Parabellum/Luger kaliiperisena.
Saksa liitettyä Itävallan itseensä vuonna 1938 suuri osa MP.30 ja MP.34 -konepistooleista muutettiin 9x19mm Parabellum/Luger kaliiperisiksi ja jaettiin saksalaisjoukoille nimikkeellä MP-34(ö), jonka pääasiallisia käyttäjiä olivat saksalaiset poliisiyksiköt ja Waffen-SS.
Asetta valmistettiin noin vuoteen 1941, jolloin myös Steyr siirtyi valmistamaan MP-40 -konepistoolia, joka syrjäytti valmistuksesta kaikki muut Saksan käytössä olleet konepistoolimallit.
Aiheesta muualla

Modern Firearms - Steyr-Solothurn S1-100
Steyr Solothurn (Arkistoitu – Internet Archive)
MP-34(ö) (Arkistoitu – Internet Archive)
Steyr-Solothurn S-1-100
Steyr Solothurn -kuvasivu
Swartbergin vuoristo

Swartbergin vuoristo on Etelä-Afrikan lounaisosassa sijaitsevan Länsi-Kapin korkein vuoristo. Sen korkein kohta on 2325 metriä ja matalimmat alueet ovat 700 metrin korkeudessa. Vuoristo on enimmäkseen hiekkakivimassiivia. Sinne pääsee useita päivävaellusreittejä pitkin ja myös pitempää reittiä, jonka kulkemiseen menee noin viisi päivää. Vuoriston solista yksi on Swatbergin sola, joka sijaitsee lähellä Prince Albertin ja Oudtshoornin kaupunkeja. Solasta etelään sijaitsee Little Karoon autiomaa ja pohjoispuolella sijaitsee Great Karoon autiomaa. Vuoristossa on paljon keväällä kukkivia kasveja ja syksyllä kukkivia kasveja ovat proteat. Alueella on 130 lintulajia, muun muassa medestäjiä, kapinmesikoita, kirjokalastajia ja kolme kotkalajia. Alueella on myös antilooppeja ja kalliotamaaneja.
Symbian Foundation

| Symbian Foundation Llc>  |
| --- | --- |

Perustettu:  24. kesäkuuta 2008[lähde? ]
Perustaja:  Nokia Oyj
Lakkautettu:  2011
Kotipaikka:  Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotteet:  Symbian
Kotisivu:  symbian.org
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Symbian Foundation (aikaisemmin Symbian Ltd) oli säätiö, joka kehitti Symbian -mobiilikäyttöjärjestelmää vuosina 2008–2011. Säätiössä oli mukana Nokian lisäksi muita elektroniikkavalmistajia.
Historia

Nokia osti Symbianin osakkeet vuonna 2008 tarkoituksena muuttaa yhtiö säätiöksi muiden yritysten tuella. Säätiöimisen syynä oli aikomus julkaista Symbianin ohjelmisto rojaltivapaasti muille yrityksille. Kauppa valmistui joulukuussa 2008.
Nokia perusti Symbian Foundationin vuonna 2009, jolloin mukana olivat Sony Ericsson, NTT DoCoMo, Motorola, Texas Instruments, Vodafone, LG Electronics, Samsung Electronics, ST Microelectronics ja AT&T. Myöhemmin LG ja Motorola lähtivät säätiöstä, mutta tilalle tulivat Fujitsu ja Qualcomm.
Marraskuussa 2010 Nokia ilmoitti ottavansa Symbian tuotekehityksen yhtiön sisälle, jolloin Symbian Foundationille jäi käytännössä vain käyttöjärjestelmän lisensointi ja tuotemerkin omistaminen ja se irtisanoi käytännössä kaikki työntekijänsä. Helmikuussa 2011 Nokia ilmoitti siirtyvänsä käyttämään Windows Phone -alustaa pääasiallisena älypuhelinkäyttöjärjestelmänään ja ulkoisti Symbian kehityksessä mukana olleet työntekijät konsulttiyritys Accenturelle. 24. tammikuussa 2013 Nokia ilmoitti vuotta aikaisemmin julkaistun Nokia 808 PureView -kamerapuhelimen olleen Nokian viimeinen Symbian-puhelin.
Syyttäjä

Aluehallinto
aluehallintovirastot (AVI)
elinkeino-, liikenne- jaympäristökeskukset
(ELY-keskus)
Paikallishallinto
poliisilaitokset
työ- ja elinkeinotoimistot
(TE-toimisto)
Syyttäjiä matkalla oikeuden istuntoon.
Syyttäjä on oikeuslaitoksen virkamies, jonka tehtäviin kuuluu ajaa syytteitä rikosasioissa.
Suomessa syyttäjälaitos koostuu keskushallintoyksikkönä toimivasta valtakunnansyyttäjän toimistosta ja viidestä syyttäjäalueesta.  Valtakunnansyyttäjä johtaa Syyttäjälaitosta.
Syyteharkinta Suomessa

Syyteharkinnassa syyttäjä tekee poliisin tai muun esitutkintaviranomaisen kokoaman esitutkintapöytäkirjan perusteella ratkaisun syytteen nostamisesta eli rikosasian viemisestä tuomioistuinkäsittelyyn. Syyttäjän on toiminnassaan noudatettava tasapuolisuusvaatimusta, eli hänen on asiaa harkitessaan otettava huomioon sekä rikosepäilyä tukevia että sitä vastaan puhuvia seikkoja.
Syyttäjällä on syytepakko; syyttäjän on virkavastuun uhalla nostettava syyte, jos rikoksesta ja tietyn henkilön syyllisyydestä on riittävä näyttö. Syytepakosta on myös erikseen säädettyjä poikkeuksia, joiden nojalla syyte voidaan jättää nostamatta seuraamusluontoisena toimenpiteistä luopumisena. Tämä tarkoittaa sitä, että vaikka syyttäjä katsoo rikoksen tapahtuneen, on asian luonteen (esimerkiksi epäillyn nuoruus, rikoksen vähäisyys, onnistunut sovittelu tai lieventävät asianhaarat) vuoksi prosessiekonomisista syistä rationaalisempaa olla nostamatta syytettä. Seuraamusluontoisen syyttämättäjättämispäätöksen  kohteella on oikeus vaatia syytteen nostamista paikkakunnan alioikeudessa, mikäli hän ei katso syyllistyneensä rikokseen ja toivoo maineensa puhdistamista.
Asianomistajalla, joka toivoo syytteen nostamista, on oikeus kannella syyttämättäjättämispäätöksestä valtakunnansyyttäjänvirastoon. Tällöin joku valtionsyyttäjistä tutkii asiakirjat ja päättää uudelleen syytteen nostamisesta.
Jos syyttäjä nostaa syytteen, hän voi ajaa myös asianomistajien yksityisoikeudellisia korvausvaatimuksia rikoksesta aiheutuneesta vahingosta. Tätä kutsutaan adheesio- eli liitännäisperiaatteeksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Syyttäjälaitos
Sven Harling

Karl Sven Harling  (22. joulukuuta 1905 Pernaja – 8. syyskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen juristi ja Loviisan pormestari.
Henkilöhistoria

Sven Harlingin vanhemmat olivat asemapäällikkö Karl Elis Harling ja Ellen Lagert ja puoliso vuodesta 1934 kotitalousopettaja Maja Sandell. Harling suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1933 ja sai varatuomarin arvon 1937. Hän toimi Loviisan kaupunginsihteerinä, kamreerina ja lakimiehenä 1934–1943, juristina teollisuuden palveluksessa 1943–1948 ja Loviisan pormestarina, kiinteistötuomarina ja notaarina vuodesta 1946. Loviisan kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen hän oli 1946–1947. Sotilasarvoltaan Harling oli reservin majuri (1964).
Julkaisuja

Minnen från striderna vid Muurikkala-Näppi sommaren 1941: 7/JR 24. 1, 1960
Minnen från striderna på Karelska näset sommaren 1941: 7/JR 24. 2, 1961
Swat

Swat viittaa muun muassa seuraaviin asioihin:
Swat-joki Pakistanissa; Swatin laakso
Swatin piirikunta, hallinnollinen alue Pakistanissa
Swatin ruhtinaskunta, entinen valtio Pakistanissa
Swatin kulttuuri Swatin muinaiset haudat Pakistanissa
Swatin kieli
SWAT, poliisin erikoisyksikkö
S.W.A.T., toimintaelokuva
S.W.A.T. Soundtrack, elokuvan soundtrack
S.W.A.T.: Firefight, S.W.A.T. elokuvan jatko-osa
S.W.A.T. (televisiosarja), 1970-luvun tv-sarja
SWAT, pelisarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Swat”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Slender: The Eight Pages

| Slender: The Eight Pages |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Parsec Productions
Julkaisija:  Parsec Productions
Suunnittelija:  Mark J. Hadley
Säveltäjä:  Mark J. Hadley
Ohjelmoija:  Mark J. Hadley (käännä suomeksi)
Pelisarja:  Slender
Pelimoottori:  Unity-pelimoottori
Julkaistu:  26. kesäkuuta 2012
Lajityyppi:  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Microsoft Windows, OS X, iOS
Lisenssi:  Ilmaisohjelma
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Slender: The Eight Pages (aikaisemmin vain Slender) on Parsec Productionsin kehittämä ilmainen indietyylinen selviytymiskauhupeli. Pelin uusintaversio löytyy Slender: The Arrival -pelistä, joka on myös pelin jatko-osa.
Pelin päähenkilö on pieni tyttö nimeltä Kate. Peli sijoittuu pimeään metsään. Pelin tarkoituksena on löytää ja kerätä kahdeksan lappua, samalla kun Slenderman jahtaa Katea. Peli vaikeutuu sitä mukaa, kun lappuja kerätään.
Pelistä on tehty useita epävirallisia rinnakkaisversioita ja jatko-osia. Näistä tunnetuin lienee Slenderman’s Shadow -pelisarja, joka ollaan luotu enimmäkseen FPS Creatoria käyttäen. Muita tunnettuja rinnakkaisversioita ovat muun muassa Slender Mod ja Android-puhelimille tehdyt Slender-pelit.
Pelin jatko-osa, Slender: The Arrival julkaistiin maaliskuussa 2013.
Slenderman

Slenderman on fiktiivinen hahmo, jonka keksi Something Awful -foorumin käyttäjä Victor Surge vuonna 2009. Sitä kuvaillaan hoikkana, epäluonnollisen pitkänä, kasvottomana ja mustaa pukua yllään pitävänä miehenä. Slendermanin sanotaan vainoavan ja/tai traumatisoivan uhrejaan, joista suurimman osan sanotaan olevan lapsia.
Pelaaminen

Peli sijoittuu keskelle öistä metsää ja sitä pelataan ensimmäisen persoonan näkökulmasta. Pelaajan tavoite on kerätä kahdeksan lappua, jotka on kiinnitetty maamerkkeihin, joita löytyy eri puolilta metsää. Pelaaja yrittää vältellä Slendermania, joka liikkuu teleportaten. Pelaajalla on käytössään ainoastaan taskulamppu, jossa on kuitenkin rajallinen määrä virtaa. Pelaajalla on myös mahdollisuus juosta, mutta hahmo väsyy jatkuvaan juoksemiseen. Peli on pyritty ohjelmoimaan niin että Slenderman ilmestyy aina suurin piirtein pelaajan taakse. Slenderman saattaa kuitenkin välillä ilmestyä pelaajan edelle, esimerkiksi kulman taakse, tuoden peliin lisäjännitystä. Pelaaja häviää, jos hänellä menee liian kauan aikaa löytää kaikki kahdeksan sivua, tai jos Slenderman saa pelaajan kiinni. Samalla kun pelaaja kerää sivuja, sumu metsässä tiivistyy, ja Slenderman ilmestyy aina lähemmäs pelihahmoa jokaisella siirtymiskerralla. Peli vaikeutuu myös automaattisesti, mikäli pelaaja ei löydä seuraavaa lappua tietyn aikarajan sisällä. Kun kaikki sivut on kerätty, voi kävellä hetken yksin metsässä kunnes Slenderman tarttuu pelaajan niskasta ja peli päättyy. Pelin tarina jatkuu epäsuorasti Slender: The Arrivalissa, jossa myös kerrotaan, mitä Katelle tapahtui, kun hän löysi 8 lappua.
Versiossa 0.9.4 on "Päivämuoto". Avatakseseen pelimuodon, pelaajan täytyy voittaa peli normaalisti. Päivämuoto on samanlainen kuin normaali pelimuoto, mutta se sijoittuu päiväaikaan. Tämän pelimuodon läpäisyn jälkeen avautuu ns. "20$ muoto". Tässä muodossa pelaajan nähtyä Slendermanin, amerikkalaisen rap-artistin Ron Browzin 20 Dollars -kappale alkaa soimaan. Tämä on viittaus fanin luomaan tarinaan Slendermanista, jossa Slendermanille annettaessa 20 dollaria hän jättää pelaajan rauhaan. 0.9.4 on myös ainoa versio, jossa kahta pelimuotoa voi pelata samaan aikaan ("Päivämuoto" ja 20$ muoto"). Kuitenkin, 20:n dollarin pelimuoto on poistettu versiosta 0.9.7 tekijänoikeusongelmien vuoksi.
Versiossa 0.9.7 peli on nimetty virallisesti Slender: The Eight Pages-nimiseksi. Lisäksi kaksi uutta valonlähdettä on lisätty: valotikut joista saa äärettömästi valoa, mutta joissa on lyhyt kantama, ja lyhty, jossa on laaja kantama, mutta lyhyt käyttöaika.