stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Ringetteliitto
Suomalaisen ringeten huomionosoitukset > Hall of Fame - Jäänsärkijät > 23. Marjukka Virta - Voittamaton kapteeni

Marjukka "Maiju" Virta on yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä huippu-urheilijoista ringetessä. Uransa varrella hän saavutti häikäisevän määrän kultaisia mitaleita: SM-sarjassa 11 kappaletta ja MM-kisoissa 7 kappaletta. Virran pelinumero (4) jäädytettiin kaikkien aikojen ensimmäisenä ringeten pelaajana maailmassa. Virta on joukkuepelaaja, voittavan hengen sytyttäjä, pelitilanteiden hallitsija sekä syöttö- ja maalintekovelho, joka näkyy myös häikäisevässä naisten kaikkien aikojen SM-sarjan pistepörssissä yli 3000 tehdyllä pisteellä ja lähes 5 pisteen keskiarvolla ottelua kohden.
Suomalaisen ringeten huomionosoitukset > Hall of Fame - Jäänsärkijät > 24. Jarkko Hellsten - Vuosikymmenten luottamusmies

Jarkko Hellstenin yhtenäinen ringetteura on kestänyt yli neljännesvuosisadan ja pääosan tästä luottamustehtävissä. Hellsten toimi pitkään sekä Suomen Ringetteliiton puheenjohtajana että Kansainvälisen Ringetteliiton hallituksen jäsenenä. Hellstenin aikana Ringetteliitossa vallitsi avoin keskustelukulttuuri ja päätöksentekoon osallistuivat laajalti myös alueiden puheenjohtajat sekä liiton toimihenkilöt. Hellstenille myönnetiin Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansiomitali 2020.
Suomalaisen ringeten huomionosoitukset > Hall of Fame - Jäänsärkijät > 25. Salla Kyhälä - Luisteluvoiman mestari

Kyhälä on Suomen ringettekenttien luisteluvoiman mestari. Hän on pelannut ringetteä päälajinaan yli 30 vuoden ajan, voittaen mestaruuksia niin Suomessa kuin Kanadassakin. Suomessa Kyhälä on edustanut lähes koko pitkän pelaajauransa Tuusulassa. Kyhälä on pelannut myös Kanadassa, jossa hän voitti Kanadan pääsarjan NRL:n mestaruuden, sarjan pistepörssin sekä valittiin MVP-pelaajaksi ja All Stars-kenttään. Kyhälä on pelannut Suomen ringettemaajoukkueessa voittaen neljät MM-kisat.
Peliuransa jälkeen Salla Kyhälä on toiminut joukkueessaan pelaajavalmentajana. Hänen monipuolinen ja laaja kokemuksensa pelikentiltä on tuonut vahvan näkemyksen myös valmennukseen. Kyhälän ringetessä oppima erinomainen luistelutaito ja vahva luisteluvoima on siivittänyt hänet myös kolmeen alamäkiluistelun naisten maailmanmestaruuteen.
Suomalaisen ringeten huomionosoitukset > Hall of Fame - Jäänsärkijät > 26. Marja Koponen - Lajitekniikan taituri

Marja "Kopo" Koponen näyttäytyi vastustajille vaarallisena maalintekijänä, joka kamppaili aina niin SM-sarjassa kuin MM-kisoissakin pistepörssin voitosta. Hänet valittiin kolme kertaa naisten SM-sarjan All Stars -keskushyökkääjäksi. Omalle joukkueelleen hän oli vahva keskushyökkääjä myös puolustuspäässä sekä ennen kaikkea luotettava, turvallinen ja esimerkillinen joukkuekaveri. Koposen aktiivinen peliura kesti 17 vuotta. Hän erottui jo varhaisteininä ikäisistään sekä taidoiltaan että johtajuudeltaan. Taidot perustuivat jo tuolloin väsymättömän peräänantamattomaan harjoitteluun, joka johti hänet peliurallaan kolme kertaa naisten SM-sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Nämä pelaajien keskuudestaan tekemät valinnat kohdistuivat häneen vielä kolmessa eri joukkueessa, mikä korostaa Marja Koposen merkitystä joukkueilleen.
Peliuran lisäksi Koponen toimii ringeten kurinpitoryhmässä. Peliuransa jälkeen Marja nosti myös maajoukkueen toimintaa ammattimaisemmalle tasolle toimiessaan naisten ringettemaajoukkueen fysioterapeuttina. Hän on doping-testaajana.
Suomalaisen ringeten huomionosoitukset > Hall of Fame - Jäänsärkijät > 27. Elina Raesola - Vuodesta toiseen kärjessä

Elina "Epu" Raesola käyttää paljon aikaa ottelutallenteiden analysointiin, pelitilanteista käytäviin keskusteluihin, joukkuekavereilta saatuun palautteeseen ja erityisesti harjoitteluun. Hänen peliälynsä, tilanneymmärryksensä, sijoittumisensa sekä syöttö- ja maalintekomahdollisuuksien nopeat oivaltamiset näkyvät kaikkien näiden vuosienkin jälkeen tiukoissakin pelitilanteissa. Raesola on valittu viisi kertaa Urheilutoimittajien liiton vuoden ringettepelaajaksi sekä naisten SM-sarjan että ringeten MM-kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hänelle on kertynyt lähes 700 SM-sarjaottelua ja hän on yksi kolmesta 3000 pistettä naisten SM-sarjassa ylittäneestä pelaajasta.
Suomalaisen ringeten huomionosoitukset > Hall of Fame - Jäänsärkijät > 28. Kim Forsblom - Voimavarojen maksimoija

Kim Forsblom on kasvattanut yli kahden vuosikymmenen aikana huippu-urheiluosaamistaan aina tohtorin tutkintoon saakka. Ringettevalmennuksen tueksi Kim Forsblom on suorittanut ringeten valmentajatutkinnon ohessa myös valmentajan ammattitutkinnon. Hän on yksi keskeisimmistä suomalaisen huippuringeten edistäjistä. Hän on hionut sekä lajitaidot että joukkuepelaamisen maailman kärkitasolle. Lempinimi ”ringetteproffa” kuvaa hyvin hänen lajiosaamisensa tasoa. Forsblomin valmentajatehtäviin ovat kuuluneet maalivahtivalmentajana toimiminen neljän seuran SM-sarjajoukkueessa ja päävalmentajuus kotiseurassaan Hyvinkää Ringetessä sekä SM-sarjassa että Ykkössarjassa. Forsblom on toiminut myös maalivahtivalmentajana aluejoukkueessa sekä nuorten ja naisten ringettemaajoukkueessa. Yhtäjaksoisen 23-vuotisen valmentajauransa kruununa hänellä on seitsemän naisten maailmanmestaruutta, ilman yhtään ottelutappiota.
Kim Forsblom on tehnyt pitkäjänteistä työtä maajoukkueen pelaajien kanssa psyykkisen valmennuksen parissa luomalla maajoukkueeseen esimerkiksi joukkue- että yksilötason tavoiteohjelmat. Hänen merkityksensä voittavan joukkuepelaamisen kulttuurin rakentumiselle suomalaiseen ringetteen on ollut huomattavan suuri.
Suomalaisen ringeten huomionosoitukset > Hall of Fame - Jäänsärkijät > 29. Kari Lahti - Esimerkillinen yhdistystoimija

Kari Lahti tuli mukaan ringetteen samalla tavalla kuin useimmat luottamushenkilöt, tyttärensä harrastusta tukemaan ja joukkueenjohtajan tehtävään. Hän ymmärsi hyvin lajin keskeisen menestystekijän, tyttöjen mahdollisuuden kokea yhdessä joukkuepelaamisen ylä- ja alamäet. Kari Lahti pääsi edistämään tätä ensin Etelä-Suomen alueen puheenjohtajana ja siitä edelleen koko Suomen Ringetteliiton pitkäaikaisena puheenjohtajana. Lahden johdolla muodostettiin peräti 16 työryhmää tai valiokuntaa lajin kehittämiseksi ja osaamisperustan vahvistamiseksi. Näin voitiin kehittää aluehallitusten toimintaa, sarjatoimintaa, tulospalvelua sekä toimitsija- ja erotuomarikoulutusta. Lahden myötävaikutuksella lajiin istutettiin myös Ringeten Reilun Pelin periaatteet.
Lahti kohtasi vaativimman haasteensa, kun Opetus- ja kulttuuriministeriö edellytti lajilittojen yhdistymisiä. Hän neuvotteli ja johti ringeten ja kaukalopallon yhdistymisen, pitäen samalla huolta siitä, että lajit säilyttävät riittävän toiminnallisen ja taloudellisen itsenäisyyden. Tämä päätös osoittautui ratkaisevan tärkeäksi, kun yhteinen liitto päätettiin myöhemmin purkaa. Lahti oli jälleen käytettävissä liiton johtoon tilanteessa, jossa ringeten tuli saada nopeasti vahva käynnistys itsenäisenä lajiliittona.
Lahdelle on myönnetty Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansioristi 2020.
Suomalaisen ringeten huomionosoitukset > Hall of Fame - Jäänsärkijät > 31. Anne Pohjola - Greatest Of All Times

Anne Pohjola nostettiin poikkeusluvalla ringeten SM-sarjaan jo 14-vuotiaana. Hän pelasi SM-sarjassa 20 kautta ja tuli kilpapelaajaurallaan valituksi Urheilutoimittajien liiton vuoden ringettepelaajaksi käsittämättömät 10 kertaa. Pohjola oli yksi Lapinlahden Luistimen (LL-89) pitkän kultakimaran avainhenkilöistä. Hän voitti joukkueensa kanssa yhdeksän (9) Suomen mestaruutta, jotka saivat jatkoa kahdella mestaruudella Nokian Urheilijoissa ja yhdellä Raision Nuorisokiekossa. Täysi tusina on myös Suomessa kaikkien aikojen saavutus. Pohjola on tehtaillut SM-sarjassa yli 3500 pistettä uskomattomalla yli viiden pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla.
Suomalaisen ringeten huomionosoitukset > Hall of Fame - Jäänsärkijät > 32. Susanna Tapani - Esikuva

Susanna Tapani aloitti ringeten vasta kouluikäisenä, mutta kehittyi lahjakkuutensa ja määrätietoisen harjoittelunsa kautta poikkeuksellisen nopeasti huipputasolle. Hän aloitti SM-sarjassa 16-vuotiaana voittaen SM-kultaa seuraavana vuonna. Samana vuonna hänet valittiin myös Suomen naisten maajoukkueeseen ja hän oli heti voittamassa ensimmäistä maailmanmestaruuttaan. Tapani on ringeten SM-sarjan pistetilastoissa korkealla, mutta yli kuuden pisteen keskiarvossa ottelua kohden Suomen kaikkien aikojen paras.
Suomalaisen ringeten huomionosoitukset > Hall of Fame - Jäänsärkijät > 33. Maria Perkkola - Ohittamaton

Maria "Perkkis" Pekkola on suomalaisen ringeten maalivahtien huipputasoa. Hänen uransa ja saavutuksensa ratkaisupelaajan roolissa ovat häikäiseviä niin SM-tasolla kuin pelattaessa maailman huipulla. Viisi perättäistä naisten maailmanmestaruutta ja yli 10 000 SM-sarjatorjuntaa ovat aivan omaa luokkaansa.
Oberammergau

| Oberammergau |
| --- | --- |

 vaakuna
 Oberammergau
 Koordinaatit: 47°36′N, 11°4′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Ylä-Baijeri
Piirikunta:  Garmisch-Partenkirchen
Hallinto:  
 – Pormestari:  Andreas Rödl
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  30,06 km²
Korkeus:  837 m
Väkiluku:  5 422
 – Väestötiheys:  180 as./km²
 
 www.gemeinde-oberammergau.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oberammergau on kunta Garmisch-Partenkirchenin piirikunnassa Baijerin osavaltiossa eteläisessä Saksassa. Vuoden 2020 lopussa siellä asui 5 422 asukasta. Kunta tunnetaan kymmenen vuoden välein esitettävästä Oberammergaun kärsimysnäytelmästä sekä koristeellisista taloistaan. Jeesuksen viisi viimeistä päivää kuudessa tunnissa esittävä kärsimysnäytelmä esitettiin viimeksi vuonna 2022 ja oli järjestyksessä 42:s. Oberammergaussa sijaitsee myös puolustusliitto Naton opetus- ja harjoituskeskus Nato-koulu.
Kärsimysnäytelmä

Alkunsa perinne sai vuonna 1633, jolloin asukkaat lupautuivat esittämän Jeesuksen viimeisiä vaiheita kuvaavan näytelmän, jos säästyisivät rutolta. Näytelmän erikoisuus on se, että siinä ei käytetä tekopartoja eikä peruukkeja; vuotta aiemmin rooleihin valitut saavat valinnan yhteydessä käskyn ryhtyä kasvattamaan partaa ja hiuksia.
Näytelmää on moitittu antisemitistiseksi, mutta väitteet on aiemmin torjuttu sillä, että tekstissä ei ole mitään Raamatun ulkopuolelta. Vuonna 2010 näytelmään on kuitenkin tehty tässä suhteessa muutoksia. Näytelmän kolmatta kertaa ohjannut Christian Stückl on poistanut tekstistä paljon kritisoituja juutalaisvastaisia kohtia. Esityksen painopiste on myös muuttunut niin, että se keskittyy ennen kaikkea Jeesuksen kärsimyksen sijasta hänen sanomaansa.
Ensimmäisen maailmansodan aiheuttama suuri pula-aika pakotti siirtämään vuoden 1920 näytöstä kahdella vuodella; näytöksen aikana eräs yhdysvaltalainen elokuvayhtiö lähetti erään kautta aikojen rahallisesti arvokkaimmista tarjouksista näytelmän filmausoikeudesta. Kyläläiset vastasivat sanattomasti: heti viimeisen esityksen loputtua hiukset ja parrat ajeltiin kokonaan pois tai ainakin normaalille arkitasolle.
Yleensäkin kaikki esitykset näytelmän kuvaamisesta, tallentamisesta saati kiertueelle lähettämisestä on torjuttu jyrkästi: kyläläisten mukaan kysymyksessä on ensisijaisesti jumalanpalvelus eikä niinkään näytelmä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oberammergau Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (saksaksi)
Kärsimysnäytelmä (Arkistoitu – Internet Archive)
Oberammergaun ihmeelliset näytelmät, Aamulehti, 20.10.1929, nro 287, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vuoristokylän näyttelijöitä, Suomen Kuvalehti, 04.10.1930, nro 40, s. 32, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kärsimysnäytelmän esityspaikka.
Kerava Areena

| Kerava Areena> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Kaleva, Kerava
Koordinaatit:  60.41375°N, 25.10723°E
Omistaja:  Halliyritys
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kerava Areena sijaitsee Keravan Kalevassa. Tiloissa toimii myösselvennä kuulasota-areena Airsoft Arena, jossa on yhteensä 1 700 m² pelitilaa.
Vilho Heinämies

Vilho Johannes Heinämies (sukunimi vuoteen 1935 Helenius; 1. helmikuuta 1900 Helsinki – 19. maaliskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen, Helsingistä kotoisin ollut toimittaja ja kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä Jussi Hiukia.
Heinämies oli sotakirjeenvaihtajana ollessaan panssarilaiva Ilmarisen tuhon silminnäkijänä 13. syyskuuta 1941. Hän otti panssarilaiva Väinämöiseltä käsin viimeisen valokuvan Ilmarisesta noin tuntia ennen sen tuhoa  Alus oli ollut pitkään hänen vakituinen asemapaikkansa.
Heinämies oli sotavuodet Pääesikunnan tiedotusosaston alaisena TK-miehenä, rauhan aikana hän työskenteli useallekin lehdelle ja uutispalvelulle.  Hän kirjoitti Ilmarisen tapauksesta kirjan Seitsemän minuuttia merellä, kuvaus panssarilaiva Ilmarisen tuhosta , jossa hän kuvailee Suomen laivaston suurinta tappiota. Kirja on julkaistu myös ruotsiksi nimellä Sju minuter på havet. Hän seurasi laivaston toimintaa hyvin tarkasti miinanlaskusta Hangon neuvostotukikohdan tulittamiseen ja kirjoitti siitä – sensuurin sallimissa rajoissa – kuvauksia, joita julkaistiin niin lehdissä kuin suositussa "TK-rintamakirjeenvaihtajat etulinjoilla" -kirjasarjassa. Hän teki käsikirjoitukset neljään elokuvaan, Simo Hurtta (1940), Elinan surma (1938), Paimen, piika ja emäntä (1938) ja Tukkijoella (1937).
Teokset

Sattuuhan sitä – rengasmatkalla. WSOY 1943 (nimimerkillä Jussi Hiukia)
Taistelujen Hanko, toim. Vilho Heinämies ja Holger Ström. Liiketieto, Helsinki 1943
Maanomistusolojemme uudistus: maanhankintalaki ja siihen liittyvä lainsäädäntö, toim. Vilho Heinämies. Suomen kirja, Helsinki 1945
Seitsemän minuuttia merellä, kuvaus panssarilaiva Ilmarisen tuhosta, WSOY, 1945.
Ilman lupaa luvattuun maahan: matkakuvaus, WSOY, 1950.
Uudet kasvot ja vanhat parrat: kuvia ja kuvauksia eduskunnan lapsuuden ajoilta, kirjoittajat Vilho Heinämies, J. W. Tuura, kuvat A. Osw. Kairamo. WSOY, 1947.
Aiheesta muualla

Vilho Helenius : Varkain paratiisissa, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 26.10.1930, nro 43, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vilho Heinämies : Lohihulluista ja lohilinnasta, Helsingin Sanomat, 08.05.1938, nro 122, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Valinte

Valinten tehdas Vantaan Veromiehessä 1984.
Valinte Oy, 1970-luvun puolivälistä alkaen Lampukas, oli vuodesta 1942 aina 1990-luvun loppupuolelle toiminut suomalainen valaisintehdas. Into Linteron perustama Valinte toimi vuoteen 1959 asti Helsingin Malmilla ja muutti sitten Vantaan Veromieheen osoitteeseen Manttaalitie 1 rakennettuun uuteen tehtaaseen, jota laajennettiin 1964. Valintella oli oma varjostinompelimo, minkä lisäksi se valmisti metallivalaisimia ja kristallikruunuja. 1980-luvulla se keskittyi Lampukas-nimellä kohdevalaisimiin.
Into Lintero kuoli 1996, ja hänen tyttärenpoikansa Teuvo Salmivalli jatkoi valaisinvalmistusta vuonna 2000 Saarijärvellä.
Valinten valaisimia on toisinaan signeerattu lyhenteellä V-e.
Into Lintero

Into Lintero (1902–1996) työskenteli synnyinkaupungissaan Porissa aluksi polisilaitoksen kirjanpitäjänä ja sitten Satakunnan Urheiluliike Oy:ssä, jonka osake-enemmistön hän hankki 21-vuotiaana. Vuonna 1941 Lintero muutti Helsinkiin ja perusti metalliyritys Valinte Oy:n, joka sotien jälkeen valmisti valaisinten ohella lastenvaunuja. Hän oli mukana myös Oru-Radio Oy:n, Kotisähkö Oy:n, Lasihytti Oy:n ja Kallion Lasitus ja Hiomo Oy:n toiminnassa.
Maer Hall

Maer Hall
Maer Hall on Staffordshiressa, Englannissa sijaitseva kartanorakennus. Lähellä sijaitseva ruukuntekoalue Stoke-on-Trentissä houkutteli Josiah Wedgwood II:n, Charles Darwinin sedän, hankkimaan kyseisen talon. Paikalla on ollut kartano vuodesta 1282, mutta nykyinen talo on noin vuodelta 1680.
Käännös suomeksi
Aarne Rapp

Aarne Aleksander Rapp (13. toukokuuta 1897 Helsinki – 13. joulukuuta 1939 Forssa) oli suomalainen taidemaalari, piirtäjä ja kirjailija.
Rapp opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1913–1917 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917–1919. Hän osallistui Suomen Taiteilijain vuosinäyttelyihin vuosien 1919 ja 1928 välillä. Hän työskenteli puolustuslaitoksen palveluksessa piirtäjänä.
Rappin vanhemmat olivat taidemaalari Alex Rapp ja Anette Ollila.
Rapp oli naimisissa Lilly Elisabeth Manseliuksen kanssa. Aarne Rappin veli Eino Rapp oli myös taidemaalari.
Kirjallista tuotantoa

Kunnian kulkurit.  Gummerus 1922
Ruhtinatar.  Gummerus 1924
Ympyrä avautuu : romaani.  Gummerus 1938 (nimellä Aarne Rappi)
Aiheesta muualla

Aarne Rapp : Satamatunnelmia, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 16.11.1930, nro 46, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kuolleitten valtakunnassa. Suomen Kuvalehdelle kirj. ja valok. Aarne Rapp, Suomen Kuvalehti, 29.11.1930, nro 48, s. 21, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Saunassa

| Saunassa |
| --- | --- |

Nimi:  Saunassa
Tekijä:  Akseli Gallen-Kallela
Valmistuspaikka:  Keuruu
Valmistumisvuosi:  1889
Taiteenlaji:  Genretaide
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  120  cm
Leveys:  81  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Saunassa on Akseli Gallen-Kallelan (1865–1931) vuonna 1889 maalaama öljyvärimaalaus, joka on kooltaan 120 × 81 cm. Se kuuluu Gallen-Kallelan Keuruulla Ekolan torpassa maalaamiin realistisiin talonpoikaisaiheisiin töihin. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Maalauksen sisältö

Maalauksessa Ekolan perhe on saunomassa mustuneessa tummanpuhuvassa saunassa. Ekolan tytär pesee alalattialla penkillä istuvaa isäänsä muun väen istuessa korkeilla lauteilla ja tyttölapsen pöyhiessä saunan tulisijaa. Saunan lattian lankuista ja saunan ulkonäöstä voidaan päätellä, että se on jo kauan palvellut saunana. Maalauksen etualalla olevan tyttölapsen alastomuus on vaatimatonta viattomuutta saunassa. Gallen-Kallela halusi maalauksellaan kuvata perisuomalaista maalaiselämää, johon olennaisena osana kuului saunominen. Hän halusi välttää maalauksessaan eroottisen vivahteen, koska maalaus tulisi esille omistajansa seinälle.
Gallen-Kallela on saanut tunnustusta kyvystään kuvata lasta. Myös Saunassa-maalauksen keskeisen henkilön eli etualan lapsen hohtavan olemuksen kuvaamisessa hän onnistui hyvin. Maalausta pidetään kulttuurihistoriallisesti merkittävänä teoksena Gallen-Kallelalta.
Taustaa

Gallen-Kallela saunoi Ekolan väen ja ystävänsä kreivi Louis Sparren kanssa joka ilta Ekolassa asuessaan. Saunassa-maalaus on kuitenkin muistikuvien ja kokemusten pohjalta maalattu mielikuvituksellinen tilanne. Se maalattiin Ekolan saunan ahtaassa porstuassa. Lapsimalli oli maailmalta tullut tyttö. Gallen-Kallela lahjoitti maalauksen Knut Tilgmannille, jonka veli Ernst Tilgmann lahjoitti sen puolestaan Ateneumin kokoelmiin vuonna 1922. Gallen-Kallela ei tästä siirrosta pitänyt, vaan hän kirjoitti Ateneumin intendentille, Torsten Stjernschantzille, vastalauseen kertoen Saunassa-maalauksen olevan keskeneräinen teos eikä hän halunnut sen päätyvän pysyvästi gallerian seinälle. Näin kuitenkin tapahtui.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Saunassa.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Töyhtötiainen

| Töyhtötiainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tiaiset Paridae
Suku::  Töyhtötiaiset Lophophanes
Laji::  cristatus
Kaksiosainen nimi
 Lophophanes cristatus  (Linnaeus, 1758)  
Synonyymit
 Parus cristatus Linnaeus, 1758  

Katso myös
   Töyhtötiainen Wikispeciesissä   Töyhtötiainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Töyhtötiainen (Lophophanes cristatus) on pieni ruskeaselkäinen tiaisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Töyhtötiainen on 11–13 cm pitkä ja noin 11 g painava lintu, jonka tärkein tuntomerkki on päässä oleva raidallinen töyhtö. Linnun kaulassa on musta rengas. Selästä lintu on väritykseltään harmaanruskea, alapuoli on kellanvalkea. Pää on mustanvalkea. Vanha lintu eroaa nuoresta ainoastaan kuluneemman pyrstönsä takia. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Äänet ovat tiaismaisen hentoja tiitityksiä. Lajityypillinen ääni on nopea ja reipas ”kirririki-kirririki…”. Laulu muistuttaa edellä mainittua ääntä, mutta on voimakkaampaa ja koiras toistelee sitä pitkinä sarjoina. Laulukausi alkaa jo helmikuun kirkkaina pakkaspäivinä ja on vilkkaimmillaan maaliskuussa sekä huhtikuun alkupuolella ennen pesinnän alkamista.
Vanhin suomalainen rengastettu töyhtötiainen on ollut vähintään kymmenen vuotta ja kymmenen kuukautta vanha. Se on samalla Euroopan vanhin töyhtötiainen.
Levinneisyys

Töyhtötiainen on Suomessa yleinen havumetsissä aina Ahvenanmaalta Ouluun. Se pesii lähes koko Euroopassa. Suomessa laji on vähentynyt viime vuosina. Pesimäkantamme oli 1980-luvun lopulla 200 000–400 000 paria; määrä vaihtelee vuosittain muun muassa talvikuolleisuuden ja pesimämenestyksen takia. Euroopassa pesii arviolta 3,6–4,9 miljoonaa paria, mihin ei ole laskettu mukaan Venäjän pesimäkantaa. Esiintymisalueen koko on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on 8,6–32 miljoonaa yksilöä. Töyhtötiainen ei esiinny maapallolla muualla kuin Euroopassa. Töyhtötiainen on vähentynyt Suomessa huomattavan nopeasti tehometsätalouden takia.
Elinympäristö

Töyhtötiaisia esiintyy havupuuvaltaisissa metsissä. Suosittuja ovat varsinkin vanhat kalliomänniköt, joissa muuten on niukasti lintuja. Edellytyksenä on pesäpuiksi soveltuvien lahopuiden olemassaolo. Laji karttaa laajoja aukeita eikä muutenkaan juuri liiku kotiuduttuaan kerran johonkin paikkaan. Ainoastaan nuoret linnut vaeltavat hiukan. Töyhtötiainen elää talvisin sekaparvissa muiden tiaisten kanssa jakaen niiden kanssa puun eri osat ravinnonhankintaan. Talvella laji vierailee myös lintulaudoilla, mutta eksyy harvoin keskikaupungille.
Lisääntyminen

Töyhtötiaisen pesä on tiaisten tapaan kolossa, ja sen korkeus maasta vaihtelee metristä muutamaan metriin, ei kuitenkaan kovin korkealle. Naaras tekee itse kolon lahoon puuhun tai pesii vanhoihin koloihin. Naaraan tehtävänä on myös pesämateriaalien keruu. Joskus se kelpuuttaa pöntön pesäkseen. Kerran pariuduttuaan linnut pysyvät pareina ikänsä ja hyvän pesäkolon löydettyään voivat käyttää sitä useita vuosia.
Töyhtötiainen munii usein jo huhtikuussa 4–8 (keskimäärin 5,3) valkeaa punapilkkuista munaa, joita naaras hautoo noin kaksi viikkoa. Koiras ruokkii naarasta haudonnan aikana. Molemmat emot ruokkivat poikasia 18–22 vuorokautta kunnes ne oppivat lentämään, ja usein vielä pitkään sen jälkeenkin.
Ravinto

Töyhtötiaisen ravintona ovat siemenet, katajanmarjat, hyönteiset ja hämähäkit sekä tali ja muut lintulautojen tarjoomukset, kuten leivänmurut ja kauraryynit. Töyhtötiainen hankkii ravintonsa puiden alaoksilta tai maasta. Talven varalle se piilottaa kätköjä kaarnan rakoihin ja jäkälän alle. Mikäli lintu ei löydä kätköään, joku toinen saattaa syödä sen.
Aiheesta muualla

Haartman, Lars von 1963: The Crested Tit on the Åland islands. – Ornis Fennica 40:12–20.
Laaksonen, Matti & Lehikoinen, Esa 1976: Age determination of Willow and Crested Tits Parus montanus and P. cristatus. – Ornis Fennica 53:9–14.


muni Lophophanes cristatus
Nousiaisten kaularengas

Nousiaisten kaularengas.
Nousiaisten kaularengas on rautakautinen kullasta valmistettu kaularengas, joka löydettiin Nousiaisista vuonna 1770. Sitä pidetään hienoimpana Suomesta löydettynä rautakautisena esineenä. 200-luvulta peräisin oleva koru on ilmeisesti valmistettu jossakin päin Skandinaviaa, mutta tiedossa ei ole, miten se päätyi Suomeen. Nousiaisten kaularengas on löytymisestään saakka ollut ruotsalaisissa kokoelmissa ja nykyään se kuuluu Tukholmassa toimivan Historiallisen museon perusnäyttelyyn.