stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ritari Retee
Albumit

Bianchi & Dabere: Ritari Retee.  ((Une aventure d evanhouy le siège, 1983.) Teksti Bianchi. Piirrokset Dabere. Suomentanut Outi Walli)  Helsinki:  Sanoma, 1985.
Bianchi & Dabere: Piiritetty linna.  ((La siege, 1984.) Teksti Bianchi. Piirrokset Dabere. Suomentanut Outi Walli)  Helsinki:  Sanoma, 1986.
Aiheesta muualla

Kimmo Lakoma: Ritari Retee.
Rurutun lentoasema

Rurutun lentoasema (IATA: RUR, ICAO: NTAR) on lentoasema Rurutun saarella Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee 2,5 kilometrin päässä Moerain kylästä. Vuonna 2014 sen kautta kulki noin 18 500 matkustajaa.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Tahiti: Papeete, Raivavae, Rimatara, Tubuai
Sodan etiikka

Eettinen naturalismi
Eettinen realismi
Emotivismi
Nihilismi
Sentimentalismi
Velvollisuusetiikka
Eettinen intuitionismi
Sopimusetiikka
Luonnonoikeus
Seurausetiikka
Hyve-etiikka
Bioetiikka · Lääketiede
Ympäristö · Sota
Liike-elämä · Tietokoneet
Yritysten yhteiskuntavastuu
Tilanne-etiikka
Deskriptiivinen etiikka
Moraali
Moraalipsykologia
Moraalirelativismi
Sodan etiikassa tarkastellaan väkivallan oikeutusta ja otetaan kantaa maanpuolustuksen oikeutukseen. Jonathan Glover kirjassaan Ihmisyys ajattelee että ihmisillä on moraaliresursseja, jotka ovat syntyneet kasvatuksen, yhteisön arvojen ja uskonnollisuuden seurauksena. Moraaliresurssit ovat toimintamalleja, joita seuraamalla toimimme siviilimaailmassa moraalisesti oikein. Sodassa ihmisarvo unohdetaan ja moraaliresurssit murtuvat, jolloin normaalitilassa oleva etiikka muuttuu toisenlaiseksi. Sotilaskoulutus eräällä tavalla tähtää siihen että kykenemme toimimaan tosipaikan tullen moraaliresursseistamme välittämättä.
Filosofit Emmanuel Levinas (1906–1995) ja Simone Weil (1909–1943) ovat kehittäneet eettisiä tulkintoja sodankäynnistä ja tulevat siihen tulokseen, että länsimaisen ajattelun perinne on edesauttanut väkivallan muotojen kehittymistä ja ilmentymistä. Levinas pitää ajatusta sodasta koko länsimaisen ajattelun voimana eikä vain aseelliseen väkivaltaan kuuluvana ilmiönä. Sodan ajatuksen voima määrää jokaiselle ja kaikelle paikan länsimaisessa todellisuudessa niin, että yksilö saa merkityksen vain sen funktion tai roolin mukaan, joka hänellä kyseisessä järjestelmässä on. Levinasille myös talous ja työ ovat sodan ulottuvuuksia.
Weilille ja Levinasille ihminen on luonnostaan itsenäinen eettinen subjekti, joka ainoana pystyy ratkaisemaan toimintansa hyvän ja pahan. Koska ihminen elää muiden ihmisten kanssa, ovat yksilölliset hyvän ja pahan ratkaisut välttämättä riippuvaisia myös muista ihmisistä, jotka ovat itsessään oman hyvänsä ja pahansa ratkaisijoita. Eettinen asetelma on selvimmillään kahden ihmisen erityisessä kohtaamisessa: jos toinen ihminen on hetkellisesti tai pysyvästi toisen ihmisen armoilla, liittyen esimerkiksi väkivallan, kuoleman tai sairauden tilanteeseen, on sillä, jolla on valta tällaisessa tilanteessa, poikkeuksellinen mahdollisuus tutkia, mitä tarkoittaa ratkaista oma hyvä ja paha, oikea ja väärä eettisesti. Eettinen käsky älä tapa voi perustua vain mahdollisuuteen surmata toinen ihminen.
Oikeutetun sodan teoria

Oikeutetun sodan teorian mukaan sota voi olla oikeutettu tiettyjen ehtojen vallitessa.
Luonnonoikeus

Hugo Grotius ja Francisco Suárez korostivat luonnonoikeuteen liittyvän sodan ajatusta, jolloin sodankäynnin rajoitukset tulivat pohdinnan kohteeksi. Ihmisten tuli olla sotaa käydessäänkin ihmisiä eikä petoja. Grotius (1583–1645) oli kansainvälisen oikeuden perustaja. Kansainvälisen oikeuden käsitteessä hän erotti toisistaan luonnonoikeudet ja valtioiden väliset sopimukset.
Grotiuksen ajatteluun perustuen vuonna 1907 vahvistettiin Haagin sopimukset, joissa määriteltiin oikeutettuja sodankäyntimenetelmiä ja siviiliväestön koskemattomuuden periaate. Toisen maailmansodan jälkeen vahvistettiin vuonna 1947 Geneven sopimus ja sen lisäpöytäkirja vuonna 1977, jossa muunnettiin oikeutettujen sodankäyntimenetelmien periaatteet ohjusaikakauteen sopiviksi. Pyrkimyksenä on ennen muuta siviiliväestön suojeleminen.
Oikeutetun sodan teologia kristinuskossa

Sodan ongelman pohdinnassa on kristillisten kirkkojen piirissä ollut kolme päälinjaa: pyhän sodan teoria, pasifismi ja oikeutetun puolustautumisen periaate. Pyhän sodan eli uskonsodan periaate perustui vanhatestamentillisiin aineksiin ja kristinuskon absoluuttisuuden korostamiseen. Periaatteen mukaista ajattelua esiintyi mm. ristiretkien ja siirtomaiden valloitusten yhteydessä. Nykyään kristilliset kirkot ovat selkeästi torjuneet pyhän sodan periaatteen.
Osa kristityistä piti jo ensimmäisinä vuosisatoina sopimattomana asepalvelusta ja sotaan osallistumista. Osaksi asepalvelusta vastustettiin sen tähden, että sotilaat olivat velvollisia uhraamaan epäjumalille sekä antamaan keisarille ehdottoman kuuliaisuuden lupauksen. Kristityt olivat vähemmistöryhmä, joten he eivät joutuneet vastaamaan sodan ongelmaan yhteiskunnan kokonaisvastuun kantajina.
Keskiajalta alkaen pasifismia on esiintynyt lähinnä joidenkin vähemmistökirkkojen keskuudessa.
Raamattu ja asepalvelus

Yhteiskunnan tehtävänä on säilyttää rauha ja ylläpitää kansalaistensa turvallisuutta. ”Älä tapa” (2. Moos. 20:13) käsky kieltää yksityistä ihmistä ottamasta oikeutta omiin käsiinsä. Yksilöt luopuvat oikeudestaan kostaa ja rangaista muodostaessaan yhteisön, jolloin lainsäädäntö ja tuomiovalta siirtyvät poliittiselle yhteisölle. Oikeuslaitos tuomitsee yksityisten ihmisten väliset ongelmat esivallan oikeudella. Ilman esivaltaa jokainen kostaisi kohtaamansa vääryyden itse mikä johtaisi verikoston kierteeseen. Yhteiskunnan tuomiovallan puuttuessa monet Raamatun aikaiset kulttuurit tuhoutuivat alituiseen verikoston kierteeseen.
Käskyn on usein tulkittu kieltävän aseellisen palveluksen. Käskystä huolimatta Israelin kansa kävi tuhoisia sotia, sekä itsepuolustukseksi oli lupa riistää hyökkääjän henki.
Kristillisen kirkon ihanne on ikuinen rauhantila. Synnin turmelemassa maailmassa on aina tahoja, jotka eivät halua toteuttaa rauhan ihannetta, vaan ovat valmiita käyttämään väkivaltaa ihmishengen, omaisuuden, maa-alueiden tai luonnon riistämiseksi. Pahin väkivallankierre, turvattomuus ja rikollisuus vallitsevat niissä maissa, jossa valtiokoneisto on romahtanut eikä kykene ylläpitämään kansalaistensa turvallisuutta asein. Kirkko suhtautuu positiivisesti aseelliseen palvelukseen, koska rauhan ja turvallisuuden ylläpitämiseen tarvitaan puolustusvoimia.
Vihamiehen rakastaminen ja siunaaminen on edelleenkin paras tapa ehkäistä vihollisuuksia. Vääryyttä kohdatessaan kristityn on osoitettava rakkautta, pitkämielisyyttä ja pyrittävä hieromaan sovintoa. Synnin turmelemassa maailmassa rakastaminen ei aina riitä sulattamaan vihamiehen sydäntä. Tällöinkään kristityn ei tule antautua kostonkierteeseen. Yhteiskunnan tehtävänä on tuomita vääryys ja ylläpitää sisäistä ja ulkoista turvallisuutta. (Room 13:1) Myös taistelutilanteessa rakkauden osoittaminen, siviilien suojelu ja vihollissotilaiden kunnioitus edistää rauhaa enemmän kuin kostonhimoinen tuhoaminen. Johannes Kastaja kertoo sotilaille sodan oikeussäännöistä:
Raamattu ja asepalvelus > Raamattu ja sotilasvala

Vanhassa Testamentissa valan vannominen Jumalalle oli yleistä. Jumala vaatii valaa tietyissä tilanteissa (2 Moos 22:11).
Uuden Testamentissa valaan suhtaudutaan kielteisesti, koska juutalaiset käyttivät valan vannomista arkikielessä. Vala menetti merkityksensä kun Jumala vedettiin joutavanpäiväisten asioiden takuumieheksi. Apostoli Paavalin kielenkäytöstäkin löytyy samoja piirteitä: (2 Kor 1:23) ja (Gal 1:19). Raamattu ei kerro että Paavali olisi tehnyt tavatonta rikosta retorisesti voimakkaalla kielenkäytöllään, eikä kovista tuomioistaan tunnettu Vanhan Testamentti aseta ankaraa tuomiota turhia valoja vannoville juutalaisille.
Sotilasvala on asiaan kuuluvalla hartaudella ja päättäväisyydellä Jumalan edessä annettu lupaus, jonka vannominen ei ole kristillisen uskon vastaista. Vannomalla valan kristitty luopuu omankädenoikeudesta ja suostuu esivallan alaisuuteen (Room 13:1-13). Sotilasvala tehdään kaikkivaltiaan ja kaikkitietävän Jumalan edessä. Niille, jotka eivät syystä tai toisesta tahdo vannoa sotilasvalaa, on olemassa juhlallinen vakuutus (sotilasvakuutus). Juhlallisessa vakuutuksessa ei vannota Jumalan nimeen, vaan vannominen tapahtuu kunnian ja omantunnon kautta.
Uskonnot ja sota

Kaikista maailmanuskonnoista löytyy niin väkivaltaa synnyttäviä kuin suvaitsevaisuutta ja rauhaa rakentaviakin piirteitä. Viime vuosien aikana buddhalaiset ja kristityt ovat taistelleet keskenään Burmassa ja Bangladeshissa, juutalaiset ja arabit Israelissa ja Palestiinassa, muslimit ja katoliset Filippiineillä, ortodoksit ja muslimit Kosovossa, hindut ja muslimit Intiassa ja Sri Lankassa.
Uskonnollinen terrorismi pyrkii hakemaan toimilleen oikeutusta uskonnosta, mutta terrorismi ei ole olennainen osa mitään valtauskontoa. Terrorismin taustalla on valtauskonnosta erottautuvan fanatismiin mieltyneen eliitin masinoima poliittisuskonnollinen propaganda. Eliitti on useimmiten hyvätuloinen ja poliittisesti valveutunut, eikä itse suorita terrori-iskuja. Terroristit ovat keskivertoa paremmin kouluttautuneita nuoria, jotka sosiaalistaloudellisen tilanteen turhauttamina omaksuvat uskonnollisen fanatismin helposti. Terroristinuorilla on usein länsimaisen elintason kaipuu, ja tietoisuus siitä, että elintaso on mahdotonta saavuttaa maan sekasortoisessa tilanteessa. Median tuottamat uutiskuvat kotimaan tilanteesta ja lähiomaisten kuolema konfliktin keskellä lisäävät katkeruutta ja altistumista eliitin propagandalle. Eliitin saarnaama fanaattinen uskontulkinta antaa tilanteelle selityksen ja ratkaisun. Itsemurhaisku on katkeran kostonhalun synnyttämä, mutta samalla yhteisön arvostama kunniallinen vaihtoehto epätoivoiselle itsemurhalle. Kaikista maailman uskonnoista löytyy aineksia terrorismia tukevalla propagandalle.
Uskonnot ja sota > Kirkko ja sota

Kirkkojen maailmanneuvoston v. 1961 ottaman kannan mukaan kirkoilla on selkeä tehtävä lausua vakava varoitus siitä, että jokainen kansakunta, joka tarkoituksellisesti toimii jännitystä synnyttävällä tavalla, on tuomittava. (KMN, New Delhi 1961.) Kylmän sodan aikana kirkot toimivat aseriisunnan puolesta ja antoivat tukensa Puolan solidaarisuusliikkeelle, mikä mursi lopulta sosialistisen blokin ja lopetti kylmän sodan vastakkainasettelun.
Suomen luterilaisen kirkon kirkolliskokous tuomitsi Yhdysvaltain johtaman liittouman hyökkäyksen Irakiin vuonna 2003 oikeutetun sodan vastaisena hyökkäyssotana. Näin tekivät valtakirkot kaikkialla maailmassa. USA:n katoliset piispat tuomitsivat maansa johtaman liittokunnan sotatoimet Irakissa ja Persianlahdella jo vuonna 1991.
Yksittäiset hengelliset johtajat ovat kautta historian toimineet rauhan puolesta. Toisessa maailmansodassa Saksan siviilikohteita vastaan suunnattujen aluepommitusten voimakkain vastustaja oli englantilainen piispa George Bell. Hän vastusti Englannin parlamentissa komentaja Sir Arthur Harrisin suunnitelmia pyyhkäistä saksalaiset kaupungit maailman kartalta huolimatta siviiliuhreista. Pommituksissa kuoli arviolta 450 000–600 000 ihmistä, joista useimmat olivat siviilejä.
Aiheesta muualla

Puolustusvoimien kirkollinen työ[vanhentunut linkki]
Moseley, Alexander: Just War Theory The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Moseley, Alexander: The Philosophy of War The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Orend, Brian: War The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Rundberg

Rundberg on tai on ollut muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Arvid Rundberg (1875–1938), arkkitehti ja taidemaalari
Augusta Rundberg (1848–1921), kelloseppä ja yrittäjä
Ossi Runne (vuoteen 1936 Rundberg, 1927–2020), trumpetisti, kapellimestari, orkesterinjohtaja, säveltäjä, sovittaja ja levyntuottaja, musiikkineuvoksen arvonimi
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
T. I. Itkonen

| T>  I. Itkonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1891 Pulkkila
Kuollut: 5. joulukuuta 1968 (77 vuotta) Helsinki
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Instituutti:  Muinaistieteellinen toimikunta
Tutkimusalue:  kieli- ja kansatiede
Toivo Immanuel Itkonen (20. tammikuuta 1891 Pulkkila – 12. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen kieli- ja kansatieteilijä, joka tunnetaan erityisesti saamen kielen ja saamelaiskulttuurin tutkijana. Hän teki yhdeksän tutkimusmatkaa Lappiin ja kirjoitti useita teoksia saamelaisista. Itkonen työskenteli vuosina 1919–1955 eri tehtävissä Muinaistieteellisessä toimikunnassa.
Nuoruus

Toivo Immanuel Itkosen isä oli Pulkkilan kappalainen Lauri Arvid Itkonen (1865–1925). Toivo oli perheen kolmas lapsi. Itkosten kuusilapsinen perhe muutti Inariin kevättalvella 1899, kun Lauri Itkonen valittiin Inarin kirkkoherraksi. Toivo sai Inarissa ensin kotiopetusta ja siirtyi vuonna 1901 Oulun lyseoon, josta hän pääsi ylioppilaaksi 1910.
Opiskelu ja ura

Hän suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon 1913, väitteli lisensiaatiksi 1916 ja sai tohtorin arvon 1923. Muinaistieteellisessä toimikunnan amanuenssina Itkonen työskenteli 1919–1932, intendenttinä 1932–1935 ja koko toimikunnan osastonjohtajana 1935–1955. Hän oli myös Suomen muinaismuistoyhdistyksen sihteerinä 1920–1933, Lapin sivistysseuran johtokunnan jäsenenä 1934–1961 sekä jäsenenä Suomen tiedeakatemiassa vuodesta 1947.
Itkonen teki vuosina 1911–1949 aikana yhdeksän tutkimusretkeä Lappiin. Hän teki myös tutkimusmatkan Keski-Eurooppaan vuonna 1929, Skandinaviaanan 1931 ja 1947 sekä Italiaan 1955.
Itkonen kirjoitti uransa aikana useita teoksia. Hän toimitti 1917 Inarinlappalaista kansantietoutta -nimisen teoksen A. V. Koskimiehen vuonna 1886 keräämän materiaalin pohjalta. Vaikka hän ei tehnyt matkoja Venäjälle, hän kirjoitti muiden tutkimusmatkailijoiden aineiston pohjalta teoksen Suomensukuiset kansat (1921), jossa hän esitteli tasapuolisesti kansojen esineellistä, yhteiskunnallista ja henkistä kulttuuria sekä historiaa.
Itkosen kaksiosainen Suomen lappalaiset vuoteen 1945 ilmestyi 1948. Siinä hän kirjoitti porolappalaisten nomadismista ja metsälappalaisten vuotuista asuin- ja pyyntipaikkakiertoa. Lapin-matkojensa pohjalta Itkonen teki myös kaksiosaisen koltansaamen sanakirjan Koltan- ja kuolanlapin sanakirja.
Itkonen otti valokuvia erityisesti Lapissa ja hänen kuviaan on Museoviraston kokoelmissa.
Perhe

Toivo Itkonen oli naimisissa Iina Amanda Seppäsen kanssa. Heillä oli kolme lasta Terho, Marja ja Kerttu.
Toivo Itkosella oli yhteensä 12 sisarusta. Heistä tunnetuimmat olivat varatuomari ja Inarin Juutuansuun kivikautisten kotapaikkojen löytäjä Lauri Ilmari Itkonen, Inarin kirkkoherra ja Saamelaisten kristillisen kansanopiston rehtori Tuomo Itkonen sekä akateemikko Erkki Itkonen.
Teoksia

Venäjänlapin konsonanttien astevaihtelu: Koltan, Kildinin ja Turjan murteiden mukaan, väitöskirja.  1916
Lappalais-suomalaisia sanavertailuja. Suomalais-ugrilainen seura 1916–1920
Inarinlappalaista kansantietoutta, A. V. Koskimiehen aineiston pohjalta koonneet ja julkaisseet A. V. Koskimies ja T. I. Itkonen.  Suomalais-ugrilainen seura 1917, 2. uudistettu p. 1979
Lappalaisten ruokatalous. Suomalais-ugrilainen seura 1921
Suomensukuiset kansat.  Tietosanakirja, Helsinki 1921
Suomen tasapohjaiset ruuhimuodot.  Suomen muinaismuistoyhdistys 1923–1926
Lappalaiset.  1928
Koltan- ja kuolanlappalaisia satuja. Suomalais-ugrilainen seura 1931
Lappische Lehnwörter im Russischen. Suomen tiedeakatemia 1932
Suenjel: Kuvia kolttalappalaisten maasta.  Gummerus 1936 (yhdessä Karl Nickulin kanssa)
Karhusta ja sen pyynnistä.  1937
Pyhämaan vanhoja rakennuksia.  1937
Elämänviisautta Inarin Iijärveltä.  Kalevalaseura 1937
Tunturilappalaisten kansantietoa Inarista.  1938
Inarin tunturilappalaisten leikkejä.  1941
Lappalaisten leikit ja ajanvietot. Lapin sivistysseuran julkaisuja n:o 9 1941
Suomen ruuhet: 1-, 2-, 3- ja monipuiset sekä lautaruuhet kivikaudesta vuoteen 1940. Suomen muinaismuistoyhdistys 1941–1942
Lappalaisten vanhat henkilönnimet. Lapin sivistysseuran julkaisuja n:o 10 1942
Suomen lappalaisten kosinta- ja häätavat.  Lapin sivistysseuran julkaisuja n:o 12 1943
Lapin verotus ja kauppa ennen vanhaan.  Lapin sivistysseuran julkaisuja n:o 13 1944
Suomen lappalaiset vuoteen 1945, osat 1 ja 2.  WSOY 1948, 2. p. 1984
Lappi ja lappalaiset vanhoissa kansanrunoissamme. Lapin sivistysseuran julkaisuja n:o 20 1955
Koltan- ja kuolanlapin sanakirja osat 1–2.  Suomalais-ugrilainen seura 1958
Lappalaisia paikannimiä 1500-luvulla. Suomalais-ugrilainen seura 1966
Kronikkaa suvusta ja muustakin.  julk. Terho Itkonen 1991
Lapin-matkani.  WSOY 1991
Aiheesta muualla

Itkonen, Toivo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Itkosen Koltan- ja kuolanlapin sanakirja, osat 1–2 Suomalais-Ugrilaisen Seuran sivuilla.
Russell Martin

Russell Martin
Russell Nathan Coltrane Jeanson Martin Jr. (s. 15. helmikuuta 1983) on kanadalainen baseballpelaaja (sieppari). Hän teki Major League -debyyttinsä Yhdysvalloissa Los Angeles Dodgersissa 5. toukokuuta 2006.
Rosenberg

Rosenberg voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimenä

Aaron Rosenberg (1926–1979), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja
Alan Rosenberg (s. 1950), yhdysvaltalainen näyttelijä
Alfred Rosenberg (1893–1946), saksalainen kansallissosialistinen ideologi ja poliitikko
Anton William Rosenberg (1889–1985), suomalainen päätoimittaja ja uskonnollinen vaikuttaja
Carl Rosenberg (1829–1885), tanskalainen kirjailija
Carl Georg Rosenberg (1828–1901), suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja kunnallisneuvos
Edgar Rosenberg (1925–1987), brittiläinen elokuva- ja televisiotuottaja, Joan Riversin puoliso
Erkki Rosenberg (1933–1995), suomalainen matematiikan ja fysiikan lehtori, oppikirjojen laatija ja opetusneuvos
Erno Rosenberg (s. 1985), suomalainen jalkapalloilija
Ethel Rosenberg (1915–1953), yhdysvaltalainen vakoilusta syytetty kommunistipoliitikko
Grete Rosenberg (1892–1979), saksalainen uimari ja olympiamitalisti
Gösta Rosenberg (1911–1987), suomalainen kommunistipoliitikko
Harald Rosenberg (1883–1931), suomalainen lehti- ja rikosvalokuvaaja
Henrik Rosenberg (Iso H, s. 1979), suomalainen rap-artisti
Herman Rosenberg (1798–1874), suomalainen virkamies, josta tuli kamarineuvos
Hermann von Rosenberg (1817–1888), saksalainen tutkimusmatkailija ja lintutieteilijä
Hilding Rosenberg (1892–1985), ruotsalainen säveltäjä
Johan Erik Rosenberg (1834–1921), ahvenanmaalainen maanviljelijä, kauppias ja valtiopäivämies
Julius Rosenberg (1918–1953), yhdysvaltalainen vakoilusta syytetty kommunistipoliitikko
Kari Rosenberg (s. 1967), suomalainen jääkiekkomaalivahti
Markus Rosenberg (s. 1982), ruotsalainen jalkapalloilija
Marshall Rosenberg (1934–2015), yhdysvaltalainen psykologi, väkivallattoman vuorovaikutuksen kehittäjä
Mauritz Rosenberg (1879–1941), suomalainen kommunistipoliitikko ja toimittaja
Melissa Rosenberg (s. 1962), yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja
Richie Rosenberg, yhdysvaltalainen pasunisti
Risto Rosenberg (s. 1955), suomalainen jalkapalloilija
Tiina Rosenberg (o.s. Pursiainen, s. 1958), suomalainen teatterin ja sukupuolentutkimuksen tutkija, Taideyliopiston rehtori
Tom Rosenberg, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
Valle Rosenberg (1891–1919), suomalainen taidemaalari
Walter Rosenberg (Rudolf Vrba, 1924–2006), slovakialainen kemisti, joka karkasi Auschwitzin keskitysleiristä ja paljasti holokaustin
William Rosenberg (1887–1952), suomalainen taidemaalari
William Rosenberg (Billy Rose, 1895–1966), yhdysvaltalainen sanoittaja, teatterinomistaja ja -johtaja
Sukunimenä > Kuvitteellisia henkilöitä

Robotti von Rosenberg, kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Robotti von Rosenbergin tutkimukset
Maantieteessä

Ružomberok, saks. Rosenberg, kaupunki Slovakiassa.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Rugeley

| Rugeley |
| --- | --- |
 Rugeleyn keskustaa.
 fiRugeley 
 52°45′36″N, 1°56′20″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Länsi-Midlands
Kreivikunta:  Staffordshire
Hallintopiiri:  Cannock Chase
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  6,49 km²
Väestö
Väkiluku (2011):  24 033
Väestötiheys:  3 703 as./km²
 www.rugeleytowncouncil.gov.uk 
Rugeley on noin 24 000 asukkaan kaupunki Staffordshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Trentjoen ja Trentin–Merseyn kanavan varsilla. Se sijaitsee Cannock Chasen nummialueen pohjoisreunalla samannimisessä hallintopiirissä. Seudulta louhittiin pitkään hiiltä, mutta kaivostoiminta päättyi 1990-luvulla.
Rugeley päätyi vuonna 1189 Lichfieldin piispan alaisuuteen. Kaupungin väkiluku alkoi kasvaa, ja se sai vuonna 1259 oikeuden järjestää viikoittaiset markkinat ja vuotuisen tapahtuman Pyhän Augustinuksen päivänä; tapahtumasta kehittyivät Rugeleyn kuuluisat hevosmarkkinat. Tudorien aikakaudella Henrik VIII:n palveluksessa työskennellyt paroni William Paget onnistui saamaan nummialueet hallintaansa.
Cannock Chasesta alettiin kaivaa hiiltä 1800-luvun puolessavälissä, ja uudet kanava- ja rautatieyhteydet kiihdyttivät kaivostoimintaa entisestään. 1920-luvun huippuvuosina 23 000 kaivosmiestä louhi neljä miljoonaa tonnia hiiltä vuodessa, mikä oli enemmän kuin Pohjois-Staffordshiren ja Black Countryn hiilikentillä. Kaivosteollisuus loi edellytyksiä myös muulle teollisuudelle; Rugeleyn kaupungissa oli rautaruukkeja. Alueen väkiluku kasvoi nopeasti ja nummille syntyi uusia asutuskeskuksia. Kaivostoiminta jatkui yli sadan vuoden ajan, kunnes seudun viimeinen hiilikaivos suljettiin vuonna 1993.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rugeley Wikimedia Commonsissa
Rosenborg IHK

| Rosenborg IHK |
| --- | --- |
  GET-ligaen-kausi 2010–2011 

Perustettu:  1934
Lakkautettu:  2014
Entiset nimet:  Rosenborg BK Ishockey (1934-1991)
Kaupunki:  Trondheim
Kotiareena:  Leangen Ishall
– kapasiteetti:  3 000
Sarjataso:  GET-ligaen
Värit:           
Toimitusjohtaja:   Lee Davidson
Päävalmentaja:   Hasse Hansson
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rosenborg Ishockeyklubb oli norjalainen Trondheimin kaupungista kotoisin oleva jääkiekkojoukkue. Seura pelasi maan pääsarja GET-ligaenissa vuosina 2010–2014.
Joukkue kaudella 2014-2015

| Maalivahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Sopimus | Syntymäpaikka |
 : 
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 2 |  | Frederic Viggen | L | Juniori | Trondheim, Norja |
| 14 |  | Thomas Wiig | L | 2014 | Trondheim, Norja |
| 23 |  | Sigve Bråten | L | 2014 |  |
| 27 |  | Markus Noteng | L |  | Trondheim, Norja |
| 48 |  | Joakim Erbe | L | 2014 | Trondheim, Norja |
| 55 |  | Linus Juell | R | 2014 | Oslo, Norja |
|   |  | Jack McNamara | L | 2014 | Chesnut Hill, Massachusetts, Yhdysvallat |
|   |  | Villiam Strøm | L | 2015 | Trondheim, Norja |
|   |  | Vidar Yttersian |  | 2014 |  |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 10 |  | Erik Skar Rosvold | L | H | 2014 |  |
| 13 |  | Ørjan Næss |  | H | 2014 | Trondheim, Norja |
| 21 |  | Ilja Dubkov | L | KH | 2014 | Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |
| 26 |  | Emil Holst Volden | L | H | 2014 | Trondheim, Norja |
| 50 |  | Steffen Ratejczak |  | H | Juniori |  |
| 93 |  | Christer Greaker | R | VLH | 2015 | Fredrikstad, Norja |
| 97 |  | Markus Dahl |  | H | Juniori |  |
|   |  | Erlend Berg Johnsen | L | H | 2014 | Trondheim, Norja |
NHL-pelaajat

Deryk Engelland
Greg Jacina
Jack Skille
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Fjordkraft-ligaen
Frisk Asker • Grüner Ishockey • Lillehammer IK • Manglerud Star • Narvik Hockey • Sparta Sarpsborg • Stavanger Oilers • Stjernen Hockey • Storhamar Ishockey • Vålerenga Ishockey 
 Entisiä joukkueita: Bergen Flyers • IK Comet • Furuset Ishockey • Hasle-Løren IL • Kongsvinger Knights • Lørenskog IK • Ringerike IK • Rosenborg IHK • Trondheim Black Panthers • Viking Hockey