stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rentun ruusu

Rentun ruusu voi tarkoittaa seuraavia:
”Rentun ruusu”, Irwin Goodmanin kappale vuodelta 1988
Rentun ruusu, Irwin Goodmanin albumi vuodelta 1988
Rentun ruusu, Timo Koivusalon ohjaama elokuva vuodelta 2001
Rentun ruusu, 20 suosikkia -sarjan kokoelma-albumi vuodelta 1997
Rentun ruusut – Irwin Goodmanin parhaat, kokoelma-albumi vuodelta 2000.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rentun ruusu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Purpuriitti

| Purpuriitti |
| --- | --- |

Luokka:  fosfaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  (MnFe)PO4
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  purppuranpunainen tai ruskeanpunainen
Kidejärjestelmä:  rombinen
Kovuus Mohsin asteikolla:  4–4,5
Optiset ominaisuudet
Viiru:  vaaleanpunertava
Aiheesta muualla
  Purpuriitti Commonsissa 
Purpuriitti on harvinainen mineraali, joka on keräilijöiden suosima. Se on saanut nimensä siitä, että sen väri on yleensä purppura. Väri voi kuitenkin olla myös purppuran ja ruskean sävyjen sekoitus tai ruusunpunainen. Viiru on vaalea purppura tai vaaleanpunainen. Kovuus on Mohsin asteikolla 4–4,5. Kidejärjestelmältään purpuriitti on ortorombinen. Sitä muodostuu muun muassa mangaani-rautafosfaattien hapettumisen tuloksena. Purpuriitin kemiallinen kaava on (MnFe)PO4.
Esiintyminen

Purpuriittia esiintyy pegmatiiteissa. Sitä on löydetty Yhdysvalloista, Ruotsista, Portugalista, Ranskasta ja Malesiasta.
Aiheesta muualla

Webmineral: Purpurite Mineral Data (englanniksi)
Mindat: Purpurite (englanniksi)
Handbook of Mineralogy: Purpurite (pdf) (englanniksi)
Rampe de Laffreyn onnettomuus

Rampe de Laffreyn onnettomuus voi tarkoittaa seuraavia yhtenä Ranskan vaarallisimmista tieosuuksista pidetyllä Rampe de Laffreylla sattuneita onnettomuuksia:
Rampe de Laffreyn onnettomuus 1946, 18 kuollutta
Rampe de Laffreyn onnettomuus 1973, 43 kuollutta
Rampe de Laffreyn onnettomuus 1975, 29 kuollutta
Rampe de Laffreyn onnettomuus 2007, 26 kuollutta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Accident on the Rampe de Laffrey”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rampe de Laffreyn onnettomuus 1975

| Rampe de Laffreyn onnettomuus 1975 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  2. huhtikuuta 1975
Tapahtumapaikka:  Vizille, Isère, Ranska
Syy:  jarruvika
Kuolleita:  29
Rampe de Laffreyn onnettomuus 1975 tapahtui 2. huhtikuuta 1975, kun pyhiinvaeltajia kuljettanut linja-auto ajautui ulos tieltä ja syöksyi rotkoon Vizillen kunnassa Isèressä, Ranskassa. Onnettomuudessa kuoli 29 ihmistä. Onnettomuuden aiheutti jarruvika, jonka seurauksen linja-auton vauhti kiihtyi alamäessä 120 km/h:iin. Auto ajautui ulos tieltä ja putosi 75 metrin matkan rotkoon. Onnettomuus tapahtui Rampe de Laffreyn jyrkällä alamäkiosuudella, jossa oli aiemminkin tapahtunut vakavia onnettomuuksia. Se oli hyvin samankaltainen samalla paikalla kaksi vuotta aiemmin sattuneen onnettomuuden kanssa.
Onnettomuuden seurauksena Ranskassa alettiin valvoa tarkemmin sähköisiä jarrujärjestelmiä ja katsastaa raskaita ajoneuvoja vuosittain.
Rambucourt

| Rambucourt |
| --- | --- |
 Kirkko
 vaakuna
 Rambucourt
 Koordinaatit: 48°50′41″N, 5°45′32″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Commercy
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14,86 km²
Väkiluku (2017):  189
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55300
Suuntanumero(t):  55412
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rambucourt on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 189 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 14,86 neliökilometriä.
Rambucourtin väkiluku on kasvanut 13 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 176 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 195, eli siellä asui kuusi asukasta enemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rambucourt Wikimedia Commonsissa
Sukupuolisensitiivinen sosiaalinen nuorisotyö

Sukupuolisensitiivinen sosiaalinen nuorisotyö on työmuoto, jossa tiedostetaan, miten sukupuoli ja muut ihmisyyden piirteet vaikuttavat ihmisen kasvuun, kehitykseen ja hyvinvointiin; miten ihmisiä kohdataan ja kohdellaan, millaisia mahdollisuuksia heille elämässä avautuu ja millaisista mahdollisuuksista he tulevat poissuljetuiksi. Sukupuolisensitiivistä sosiaalista nuorisotyötä on tehty Suomessa vuodesta 1998 alkaen Suomen Setlementtiliiton Upea minä -tyttötyöhankkeen käynnistyttyä. Hankkeen tuloksena ensimmäinen Tyttöjen Talo® perustettiin Helsinkiin vuonna 1999.
Sukupuolisensitiivinen sosiaalinen nuorisotyö voidaan kiteyttäen määritellä seuraavasti:
Herkkyyttä tiedostaa, tunnistaa ja tunnustaa sukupuolisuuden vaikutuksia yksilö-, yhteisö- ja yhteiskuntatasoilla ja niiden välisissä suhteissa.
Havaittujen ja tunnistettujen ilmiöiden kriittistä pohdintaa ja näkyväksi tekemistä.
Subjektiuden ja toimijuuden dialogista vahvistamista.
Perusta

Sukupuolisensitiivisyydelle läheisiä käsitteitä ovat muun muassa sukupuolitietoisuus, tasa-arvokasvatus, normitietoisuus ja -kriittisyys sekä moninaisuuskasvatus. Intersektionaalisuuden huomioivassa sukupuolisensitiivisessä sosiaalisessa nuorisotyössä pyritään dialogisen toiminnan keinoin edistämään tasa-arvoa, yhdenvertaisuutta ja sosiaalista oikeudenmukaisuutta yksilö-, yhteisö- ja yhteiskuntatasolla.
Sukupuolisensitiivisellä sosiaalisella nuorisotyöllä ei ole yhtä yhtenäistä taustateoriaa. Sosiaalipedagogiikka tarjoaa kuitenkin hyvän kehyksen hahmottaa sukupuolisensitiivisyyden ja sosiaalisen nuorisotyön keskeisiä toimintaperiaatteita ja yleisiä tavoitteita. Sosiaalipedagogiikan lisäksi kriittinen, feministinen ja positiivinen pedagogiikka vahvistavat omilla näkökulmillaan sukupuolisensitiivisen sosiaalisen nuorisotyön teoreettista taustaa ja ammatillisen toiminnan perusteita.
Sukupuolisensitiivinen sosiaalinen nuorisotyö on samaan aikaan arvo, asenne sekä ajattelu- ja toimintatapa. Sukupuolisensitiivisessä sosiaalisessa nuorisotyössä toimitaan yksilö-, yhteisö- ja yhteiskuntatasolla niiden keskinäiset suhteet huomioiden. Ammatillisena toimintana keskeisiä ominaispiirteitä ovat mm. heikommassa asemassa olevien ihmisten oikeuksien ja hyvinvoinnin edistäminen, yksilöllisten tarpeiden ja yhteisöllisyyden mahdollisuuksien huomiointi, kontekstuaalisuus, kokonaisvaltaisuus, turvallisempi tila, dialogisuus, osallisuus ja matalakynnyksisyys sekä vapaaehtoisuus.
Ammatillisesti sukupuolisensitiivinen sosiaalinen nuorisotyön on luonteeltaan alati kehittyvää, jossa teoria, käytäntö ja toiminnan kriittinen reflektio muodostavat erottamattoman kokonaisuuden. Sukupuolisensitiivisen sosiaalisen nuorisotyön toimijan kompetenssi rakentuu eettisestä, reflektiivisestä, teoreettisesta ja käytännöllisestä osaamisesta.
Tavoitteet

Yleisinä tavoitteina ovat kasvurauhan mahdollistaminen, yksilön ja yhteisöjen mahdollisuuksien rikastuttaminen, subjektiuden ja toimijuuden vahvistaminen ja hyvinvoinnin edistäminen. Sukupuolisensitiivisellä sosiaalisella nuorisotyöllä osallistutaan rakentamaan tasa-arvoista, yhdenvertaista ja sosiaalisesti oikeudenmukaista maailmaa, jossa jokainen voi sukupuolesta tai muista ihmisyyden piirteistä riippumatta:
Kokea ja ilmaista itseään omaa ainutlaatuisuutta kunnioittavalla tavalla.
Kasvaa persoonana omilla ehdoillaan.
Toteutua täydesti omassa potentiaalissaan.
Tulla kuulluksi, nähdyksi ja hyväksytyksi omana itsenään.
Kokea kuuluvansa ja olevansa osa itselle tärkeitä yhteisöjä.
Kokea itsensä merkitykselliseksi.
Kyetä elämään elämäänsä itselle merkityksellisellä tavalla.
Valtakunnallinen sukupuolisensitiivisen sosiaalisen nuorisotyön verkosto

Loisto setlementti ry koordinoi valtakunnallista sukupuolisensitiivisen sosiaalisen nuorisotyön verkostoa “suseverkostoa”. Koordinoinnin tarkoituksena on mahdollistaa yhteisön toimijoiden välinen tuloksellinen asiantuntijayhteistyö  ja vahvistaa sukupuolisensitiivisen sosiaalisen nuorisotyön osaamista terveys-, sosiaali-, kasvatus- ja nuorisoalalla. Tällä hetkellä yhteisöön kuulu yhteensä noin 120 ammattilaista 14 eri järjestöstä ympäri Suomen.
Kirjallisuutta

Käsikirja sukupuoleen(2010). Saresma, T., Rossi, L. M., & Juvonen, T.
Feministisen pedagogiikan ABC – Opas ohjaajille ja opettajille (2018). Laukkanen, A., Miettinen, S., Elonheimo, A.-M., Ojala, H., & Saresma, T. Vastapaino.
Sosiaalipedagogiikka – Kohti inhimillisempää yhteiskuntaa. (2019). Nivala, E. & Ryynänen, S. Gaudeamus.
Sukupuolisensitiivinen nuoriso- ja aikuistyö Suomessa (2017). Anttonen, E. Humanistinen ammattikorkeakoulu
Sorrettujen pedagogiikka (1968). Freire, P.
Teaching to Transgress: Education as the Practice of Freedom (1994). hooks, B. New York, NY: Routledge.
Flourish: A Visionary New Understanding of Happiness and Well-Being (2011). Seligman, M. E. P.
Sukupuolisensitiivinen sosiaalinen nuorisotyö. (2007). Punnonen, V. Teoksessa: Hoikkala, T., & Sell, A. (toim.) Nuorisotyötä on tehtävä! Nuorisotutkimusverkosto/Nuorisotutkimusseura, julkaisuja 76.
Martin, J. R. (1981). The ideal of the educated person. Educational Theory, 31(2), 97-109.
Huuki T., Kivijärvi, A & Lunabba, H. (2018). Poikatutkimus. Vastapaino.
RONJA (optinen tiedonsiirtotekniikka)

Yksi pinta-alaan nähden hyvin kirkas LED kohdistettuna halvalla suurennuslasin linssillä luo kirkkaan ja kapean RONJA-säteen, joka voi lähettää DVD-tasoista videota lähiympäristöön. Siirryttäessä muutama askel sivuun kapea säde ei enää näy lainkaan.
Kolme pulttia pinkeillä kumipaloilla mahdollistaa tarkan säädön optisen pään suunnalle vaihdesuhteella 1:300. Pultti oikealla on osa karkeaa säätömekanismia joka mahdollistaa suuntaamisen minne tahansa.
Keinotekoisesti värikorostettu kuva tilanteesta, jossa RONJA-linkki lakkaa toimimasta tiheän sumun vuoksi.
Reasonable optical near joint access (RONJA) on näkyvällä valolla tai lähi-infrapunavalolla toimiva langattoman vapaan tilan optisen tiedonsiirron standardi, joka perustuu LED (Light Emitting Diode) valon kohdistamiseen kapeaksi säteeksi linssillä ja vastaanottamiseen eräänlaisella kaukoputkella. Nopeus on perusmallissa 10 megabittiä per sekunti ja kantama 1,4 kilometriä. Kantama voidaan nostaa 1,9 kilometriin kaksin- tai kolminkertaistamalla lähetin. Ronja-sädettä ei ole patentoitu. Rakennusohjeet, kaavakuvat ja piirrokset on julkaistu GNUn vapaalla lisenssillä. RONJA on Twibright Labsin hanke.
Valmistus

Rakennusohjeet on tehty kokematon rakentaja mielessä. Perustoiminnot, kuten poraaminen ja juottaminen, on selitetty. Virheiden minimoimiseksi kriittisissä paikoissa ja auttamaan työn nopeutusta on otettu käyttöön monta keinoa, kuten porausmallit, yksityiskohtaiset tarkistukset juottamisen jälkeen, testausproseduurit. Tulostettavat piirilevykaaviot ohjeineen ovat ladattavissa valmistusta varten. Elektroniikan rakentelussa kokemattomat ovat postituslistalla kertoneet, että laite toimi ensimmäisellä yrittämällä.
Aiheesta muualla

Light reading: Free Free Space Optics?
Ronja talk at WSFII London 2005 (archive.org)
Hack a Day: Ronja
A user testimonial
Priscilla Betti

| Priscilla Betti |
| --- | --- |
 Priscilla Betti vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1989 (ikä 35)  Nizza, Ranska
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Priscilla
Laulukielet:  ranska
Aktiivisena:  2001-
Tyylilajit:  pop
Levy-yhtiöt:  BMG, Jive Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Priscilla Betti (oik. Préscillia Samantha Cynthia Betti, s. 2. elokuuta 1989 Nizza, Ranska) on ranskalainen laulaja ja näyttelijä. Hänen musiikkiuransa alkoi, kun hän esiintyi 11-vuotiaana ranskalaisessa lapsikykyjen etsintäohjelmassa, ja sai sen seurauksena levytyssopimuksen. Betti on julkaissut viisi studioalbumia, sekä esittänyt vuosina 2008-2011 pääosaa musikaalisarjassa Chante!
Ura

Priscilla Betti syntyi Nizzassa 2. elokuuta 1989. Helmikuussa 2001 ollessaan 11-vuotias hän esiintyi ohjelmassa Drôles de petits champions, josta tuottaja Patrick Debort huomasi hänet. Betti sai levytyssopimuksen, ja myöhemmin samana vuonna hän julkaisi ensimmäisen singlensä "Quand Je Serai Jeune". Ensimmäinen studioalbumi, Cette vie nouvelle, julkaistiin vuoden 2002 kesäkuussa. Albumi myi yli 50 000 kappaletta ja sai hopealevyn Ranskassa.
Kuusi kuukautta myöhemmin, joulukuussa 2002, julkaistiin Bettin toinen albumi Priscilla. Levyn ensimmäinen single, "Regarde-moi (teste-moi, déteste-moi)", myi yli 250 000 kappaletta ja sai kultalevyn Ranskassa. Se ylsi Ranskan singlelistalla sijalle viisi ja pysyi listalla 29 viikkoa. Albumi Priscilla myi yli satatuhatta kappaletta ja sai kultalevyn.
Alkuvuonna 2004 julkaistiin ensimmäinen single Bettin seuraavalta albumilta. Single "Toujours pas d'amour" pysyi Ranskan singlelistan kymmenen parhaan joukossa viisi viikkoa ja ylsi parhaimmillaan viidennelle sijalle. Albumi Une fille comme moi ylsi albumilistan kahdeksannelle sijalle, mikä on hänen albumiensa paras listasijoitus. Levy myi yli satatuhatta kappaletta eli kultaa Ranskassa.
Bettin neljäs albumi Bric à brac julkaistiin kesäkuussa 2005. Levy ylsi Ranskassa albumilistalla sijalle 20.
Joulukuussa 2007 Betti julkaisi viidennen albuminsa Casse comme du verre. Se ylsi Ranskan albumilistalla vain sijalle 111. Betti esitti albumin kappaleita TV-musikaalisarja Chante!:n ensimmäisellä kaudella. Sarja alkoi vuonna 2008, ja hän esitti siinä pääosaa.  Sarjan neljäs ja viimeinen kausi esitettiin vuonna 2011. Sen ensimmäinen ja toinen kausi on julkaistu DVD:nä.
Kaikki viisi albumia julkaistiin Bettin artistinimellä "Priscilla", ja hän alkoi vasta myöhemmin käyttää myös sukunimeään julkisuudessa.
Syyskuusta 2014 maaliskuuhun 2015 Betti esitti pääosaa elokuvan Flashdance näyttämöversiossa  pariisilaisessa Théâtre du Gymnase -teatterissa.
Diskografia

Cette vie nouvelle (2002)
Priscilla (2003)
Une fille comme moi (2004)
Bric à brac (2005)
Casse comme du verre (2007)
Aiheesta muualla

Priscilla betti officiel (ranskaksi)
Virallinen fanisivusto (ranskaksi)
Pädi

Pädi
Pädi on patja, jota käytetään ulkona boulderoitaessa. Pädin tarkoituksena on varmistaa kiipeilijän turvallisempi alastulo ja estää loukkaantumisia pudotessa. Turvallisuuden parantamiseksi kiipeilijällä on usein spottaaja. Spottaajan tarkoitus on ohjata putoava kiipeilijä niin, että tämä putoaa pädille.
Pädejä on olemassa erikokoisia ja niiden täytteenä käytetään vaahtomuovia. Yleisin koko on noin 130 × 130 × 10 senttimetriä, mutta isompia ja pienempiä löytyy myös.
Pädi voidaan yleensä taittaa vähintään kaksin kerroin, jolloin sitä on helpompi kuljettaa. Pädissä on usein myös olkaimet, joista sen saa repun tavoin asetettua selkään. Joissakin pädeissä on erikseen läppä, jonka saa kietaistua taitetun pädin alaosan yli. Tällöin pädin sisälle muodostuu tasku, johon voi laittaa tavaraa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta pädi Wikimedia Commonsissa
Crash Pads for Climbing and Bouldering
Retki Outdoor

Retki Outdoor Finland on suomalainen yritys, joka valmistaa varusteita retkeilyyn ja luonnossa liikkumiseen. 1990-luvun alkupuolella Vesa Wallenius ryhtyi suunnittelemaan ja markkinoimaan ensimmäisiä Retki-tuotteita Kouvolassa.
Retki-tuotteita on alusta asti testattu vaihtelevissa Suomen luonto-olosuhteissa ja Puolustusvoimien leireillä.
Tuotteita on saatavilla ulkomailla Venäjältä, Virosta, Ruotsista, Norjasta ja Japanista.
Ramechhapin piirikunta

| Ramechhapin piirikunta रामेछाप, Rāmechāp |
| --- | --- |

 Ramechhapin piirikunnan sijainti Nepalissa.
 Koordinaatit: 27.3815°N, 86.0569°E 
Valtio:     Nepal
Nepalin kehitysalueet:  Keskinen kehitysalue
Nepalin vyöhykkeet:  Janakpur
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Manthali (7 569 as., 2011)
Pinta-ala  ():  1 546 km²
Väkiluku (2011)  ():  202 646
 – väestötiheys:  131 as./km²
HDI (2011):  0,468
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NP-JA
 
ddcramechhap.gov.np
 Ramechhapin piirikunnan kartta. Hallintokeskus Manthalin sijainti käy ilmi kartalta (koordinaatit yllä piirikunnan mallineessa). 
Ramechhapin piirikunta (nepaliksi रामेछाप,  Rāmechāp) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Janakpurin vyöhykkeellä. Piirikunnan keskustaajama Manthali sijaitsee linnuntietä noin 82 kilometriä pääkaupunki Kathmandusta itäkaakkoon.
Vuoristoinen piirikunta rajautuu pohjoisessa Dolakhan, idässä Solukhumbun ja Okhaldhungan, etelässä Sindhulin ja lännessä Kavrepalanchokin piirikuntaan.
Ramechhapissa asui vuonna 2011 yhteensä 202 646 ihmistä 43 910 perhekunnassa. Piirikunnan pinta-ala on 1 546 neliökilometriä ja väestötiheys 131 as./km2. Vuonna 2011 asutukseltaan hajanaisessa vuoristoisessa piirikunnassa ei ollut kaupunkeja. Hallintokeskus on Manthalin taajama (kyläkomitea, VDC; jossa oli 2 018 taloutta, 7 569 as., 2011). Joulukuussa 2014 piirikuntaan muodostettiin kaksi kaupunkia: Manthali ja Ramechhap. Vuonna 2014 Nepalissa muodostetuille kaupungeille oli tyypillistä, että niihin yhdistettiin vierekkäisiä kylä(kehitys)komiteoita niin, että (syrjäseuduilla) kaupungin väkiluvuksi saatiin yli 10 000.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin Keskisen kumpuvyöhykkeen osaksi. Maastoltaan monimuotoiselle piirikunnalle on tehty myös tarkempi jako eri kasvillisuusvyöhykkeisiin.
Ramechhapin piirikunta oli yksi pahoin kärsineitä seutuja 25. huhtikuuta 2015 sattuneessa maanjäristyksessä. YK:n arviointielimen 4. toukokuuta 2015 päiväämän yhteenvedon mukaan, maanjäristys vaikutti oleellisesti 55 prosenttiin piirikunnan asukkaista (yli 112 000 ihmistä humanitaarisen avun tarpeessa).
Ramechhapin keskustaajama Manthali läheiseltä vuorelta nähtynä.
Keskustaajama Manthali. Tamakoshijoen rannassa on noin 0,5 kilometrin pienlentokenttä.
Viljelyksiä alangolla.
Vuoristotietä.
Silta Manthalin taajaman luona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ramechhapin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Ricky Addison Reed

Ricky Addison Reed (s. 20. huhtikuuta 1976 Antrimin kreivikunta, Pohjois-Irlanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on pohjoisirlantilainen näyttelijä. Hän esiintyi vuonna 1987 elokuvassa Paluu kauhujen kaupunkiin jossa hän esitti Jeremy Weber -nimistä poikaa. Vuoden 1989 Batman-elokuvan käsikirjoituksessa hän olisi ollut Dick Grayson mutta ohjaaja Tim Burtonin mielestä Batmanin ja Robinin suhde ei ollut tärkeä joten käsikirjoittaja Sam Hamm muutti käsikirjoituksen niin että Robin poistettiin ja Reed menetti roolin, josta hänelle olisi luultavasti tullut myöhemmin lisää rooleja.
Ramón Alberto Rolón Güepsa

Ramón Alberto Rolón Güepsa (s. 28. helmikuuta 1959 Arboledas) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nueva Pamplonan arkkihiippakuntaan 8. joulukuuta 1984 ja nimitettiin Monterían hiippakunnan johtoon 27. lokakuuta 2012. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luis Madrid Merlano, jota avustivat Jorge Enrique Jiménez Carvajal ja Ismael Rueda Sierra. Rolón Güepsa asetettiin virkaansa 15. joulukuuta.
Pyhtään kirkko

| Pyhtään kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Harjuntie 11, 49270 Pyhtää
Koordinaatit:  60°29′34″N, 026°32′31″E
Rakentamisvuosi:  1460-luku
Suunnittelija:  Pernajan mestari
Materiaali:  harmaakivi
Tyylisuunta:  Gotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pyhtään kirkko Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.
Pyhtään kirkko on Pyhtäällä sijaitseva keskiaikainen harmaakivikirkko. Kirkko on peräisin 1460-luvulta, ja se on parhaita alkuperäisessä rakennusmuodossaan säilyneitä keskiaikaisia kirkkoja Suomessa. Kirkko on omistettu Pyhälle Henrikille. Rakennus sijaitsee Kymijoen Pyhtäänhaaran ja Suuren rantatien risteyksessä.
Arkkitehtuuri ja esineistö

Pyhtään kirkko on valkoiseksi kalkittu harmaakivikirkko. Kirkkosali on kolmilaivainen, jossa on korkeat ja kapeat pylväät. Kirkossa on alkuperäisiä keskiaikaisia holvi- ja seinämaalauksia sekä puuveistotöitä. Ikkunoissa on harvinaiset tiilisauvastot. Alttaritaulun ”Kristus Emmauksessa” on maalannut Auguste Joseph Desarnod ja se on lahjoitettu kirkkoon vuonna 1848.
Kirkon asehuone muutettiin vuonna 1671 Creutz-suvun hautakappeliksi, jolloin se sai tyypillisen barokkikatteen. Se palautettiin 1700-luvun lopulla eteistilaksi. Kirkon erillinen kellotapuli on rakennettu Intendentinkonttorin piirustuksen mukaan 1820-luvulla. Kellotapulissa on korkea kivinen alaosa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhtään kirkko Wikimedia Commonsissa
Pyhtään kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Pyhtaa.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirkon sisätiloja
Pähkinäelemi

| Pähkinäelemi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Yläkaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Tohtorinpuukasvit Burseraceae
Suku::  Elemit Canarium
Laji::  harveyi
Kaksiosainen nimi
 Canarium harveyi  Seem. 
Katso myös
   Pähkinäelemi Wikispeciesissä   Pähkinäelemi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pähkinäelemi (Canarium harveyi) on tohtorinpuukasvien (Burseraceae) heimoon, elemien (Canarium) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on keskikokoinen, noin 10–22 metriä korkeaksi kasvava puu, jonka rinnankorkeusläpimitta on enintään noin metrin. Puun kaarna on vaaleanharmaata ja yleensä melko sileää. Puun latvus on varsin tiheä ja puu tiputtaa lehtensä vähäksi aikaa hedelmien kypsyessä tai kuivan kauden aikaan. Lehdet ovat monilehdykkäisiä ja niiden väri vaihtelee kirkkaanvihreästä tummanvihreään. Kussakin lehdessä on lehdyköitä kahdesta neljään paria sekä usein myös yksi pariton päättölehdykkä. Lehtien korvakkeet ovat kasvaneet kiinni lehtiruotiin. Pähkinäelemin hedelmät ovat luumarjoja, jotka ovat noin 4 cm pitkiä ja halkaisijaltaan noin 2,8 cm. Viljeltyjen puiden hedelmät ovat isompia, 6–9 cm pitkiä ja halkaisijaltaan 4–5 cm. Hedelmät ovat aluksi vihreitä, mutta muuttuvat kypsyessään tummanpurppuranvärisiksi tai mustiksi.
Pähkinäelemi kasvaa alangoilla keskikosteassa tai humidissa tropiikissa alueilla, joiden vuoden keskilämpötila on 23–28°C ja keskimääräinen vuotuinen sadanta 1800–4000 mm. Laji kasvaa melko laajalti alankojen sademetsissä, muissa metsissä sekä vanhoissa puutarhoissa ja sitä on myös istutettu laajalti kylien ja muiden asutusten ympäristöön. Lajia kasvatetaan yleisesti myös nykypäivänä. Pähkinäelemi kasvaa luontaisena Salomonsaarilla, Vanuatussa, Fidžillä, Tongalla ja Niuella.
Pähkinäelemin tärkein käyttötarkoitus ovat siitä saatavat hedelmät, joita käytetään ravintona. Tuoreet hedelmät avataan kivellä ja hedelmän sisältö syödään tuoreeltaan. Hedelmien sisältö voidaan tarjota myös hitaasti kuivattuna ja savustettuna. Hedelmien lisäksi pähkinäelemistä saadaan puutavaraa, jota käytetään Salomonsaarilla ja Vanuatussa kanoottien tekemiseen, puuastioihin sekä polttopuuna. Vanuatussa puita istutetaan myös tuomaan varjoa.
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Canarium harveyi (englanniksi)