stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Patras
Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Patraksen kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
| Kunnallis­yksikkö | Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| Messátida | Kallithéa | Áno Kallithéa | 146 |
| Messátida | Kallithéa | Kallithéa | 691 |
| Messátida | Kríni Patrón | Ágios Konstantínos | 453 |
| Messátida | Kríni Patrón | Kríni | 888 |
| Messátida | Kríni Patrón | Moní Omploú (luostari) | 6 |
| Messátida | Krystallóvrysi | Krystallóvrysi | 11 |
| Messátida | Ovryá | Ovryá | 6 308 |
| Messátida | Petrotó | Agía Paraskeví | 13 |
| Messátida | Petrotó | Mavromandíla | 462 |
| Messátida | Petrotó | Petrotó | 164 |
| Messátida | Saraváli | Ágios Stéfanos | 335 |
| Messátida | Saraváli | Bákari | 116 |
| Messátida | Saraváli | Deménika | 2 783 |
| Messátida | Saraváli | Kefalóvryso | 233 |
| Messátida | Saraváli | Saraváli | 735 |
| Messátida | Théa | Lygiés | 55 |
| Messátida | Théa | Pavlókastro | 44 |
| Messátida | Théa | Théa | 409 |
Messátida: Yhteensä: 13 852
| Paralía | Mintilógli | Chantziliáko | 243 |
| Paralía | Mintilógli | Mintilógli | 2 120 |
| Paralía | Paralía | Paralía | 6 336 |
| Paralía | Rogítika | Rogítika | 1 288 |
Paralía: Yhteensä: 9 987
| Patras | Patras | Bálas | 264 |
| Patras | Patras | Cháradro | 110 |
| Patras | Patras | Patras (Pátra) | 168 034 |
| Patras | Patras | Skióessa | 626 |
| Patras | Elikístra | Elikístra | 275 |
| Patras | Elikístra | Karyá | 457 |
| Patras | Elikístra | Pournarókastro | 67 |
| Patras | Elikístra | Romanós | 623 |
| Patras | Elikístra | Ryáki | 116 |
| Patras | Moíra | Gkotsaíika | 14 |
| Patras | Moíra | Moíra | 51 |
| Patras | Moíra | Pigí | 0 |
| Patras | Soúli | Ágios Ioánnis | 37 |
| Patras | Soúli | Kefalóvryso | 9 |
| Patras | Soúli | Mintzaíika | 13 |
| Patras | Soúli | Néo Soúli | 756 |
| Patras | Soúli | Panagiá | 6 |
| Patras | Soúli | Profítis Ilías | 26 |
Patras: Yhteensä: 171 484
| Río | Ágios Vasíleios | Ágios Vasíleios | 2 662 |
| Río | Aktaío | Aktaío | 1 494 |
| Río | Áno Kastrítsi | Áno Kastrítsi | 832 |
| Río | Arachovítika | Arachovítika | 305 |
| Río | Arachovítika | Káto Arachovítika | 597 |
| Río | Argyrá | Argyrá | 288 |
| Río | Drépano | Drépano | 541 |
| Río | Káto Kastrítsi | Káto Kastrítsi | 758 |
| Río | Káto Kastrítsi | Magoúla | 288 |
| Río | Pitítsa | Pitítsa | 26 |
| Río | Platáni | Platáni | 481 |
| Río | Psathópyrgos | Káto Rodiní | 133 |
| Río | Psathópyrgos | Psathópyrgos | 663 |
| Río | Río | Río | 4 664 |
| Río | Sellá | Sellá | 302 |
Río: Yhteensä: 14 034
| Vrachnaíika | Kamínia | Kamínia | 716 |
| Vrachnaíika | Monodéndri | Monodéndri | 721 |
| Vrachnaíika | Therianó | Therianó | 133 |
| Vrachnaíika | Tsoukalaíika | Tsoukalaíika | 393 |
| Vrachnaíika | Vrachnaíika | Dresthená | 0 |
| Vrachnaíika | Vrachnaíika | Moiraíika | 93 |
| Vrachnaíika | Vrachnaíika | Vrachnaíika | 2 571 |
Vrachnaíika: Yhteensä: 4 627
Yhteensä: 213 984
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patras Wikimedia Commonsissa
Δήμος Πατρέων. Patraksen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Länsi-Kreikan alue
| --- | --- |
Akhaian alueyksikkö:   Aigiáleia  Erýmanthos  Kalávryta  Patras  Dytikí Achaḯa 
Aitolia-Akarnanian alueyksikkö:   Agrínio  Áktio-Vónitsa  Amfilochía  Mesolóngi  Nafpaktía  Thérmo  Xirómero 
Eliksen alueyksikkö:   Archaía Olympía  Andravída-Kyllíni  Andrítsaina-Kréstena  Ilída  Pineiós  Pýrgos  Zacháro 
Euroopan kulttuuripääkaupunki
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Ateena  1986: Firenze  1987: Amsterdam  1988: Länsi-Berliini  1989: Pariisi 
1990-luku:   1990: Glasgow  1991: Dublin  1992: Madrid  1993: Antwerpen  1994: Lissabon  1995: Luxemburg  1996: Kööpenhamina  1997: Thessaloniki  1998: Tukholma  1999: Weimar 
2000-luku:   2000: Avignon · Bergen · Bologna · Bryssel · Helsinki · Krakova · Praha · Reykjavík · Santiago de Compostela  2001: Rotterdam · Porto  2002: Brugge · Salamanca  2003: Graz  2004: Genova · Lille  2005: Cork  2006: Patras  2007: Sibiu · Luxemburg  2008: Liverpool · Stavanger  2009: Vilna · Linz 
2010-luku:   2010: Essen · Istanbul · Pécs  2011: Turku · Tallinna  2012: Guimarães · Maribor  2013: Marseille · Košice  2014: Riika · Uumaja  2015: Mons · Plzeň  2016: San Sebastián · Wrocław  2017: Aarhus · Páfos  2018: Leeuwarden · Valletta  2019: Matera · Plovdiv 
2020-luku:   2020: Rijeka · Galway  2021: Timișoara · Elefsína  2022: Kaunas · Esch-sur-Alzette  2023: Veszprém  2026: Oulu 
Patraksen satamaa.
Antiikin Patrain roomalaisen odeionin rauniot.
Patraksen linna.
Pyhän Andreaan kirkko.
Patraksen kaupunkia.
Patraksen kunnantalo.
Patraksen kunnallinen teatteri eli Apollon-teatteri.
Tähti (nimi)

| Tähti |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  viron Tähte 
Vastineita eri kielissä:  Estella, Estelle, Ester, Estrella, Stella 
Nimen alkuperä:  ilmeisesti käännösnimi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tähti on Suomessa ja Virossa käytetty naisen etunimi. Se on mahdollisesti suora käännös tähteä merkitsevästä latinankielisestä nimestä Stella. Muita ’Tähti’-merkityksisiä etunimiä ovat muun muassa espanjalainen Estella ja persialaislähtöinen Ester.
Nimi Suomessa

Tähti-etunimeä ehdotti käyttöön kansatieteilijä H. A. Reinholm vuonna 1879. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilaston mukaan tämä nimi on ollut ainakin yhdellä 1800-luvulla syntyneellä henkilöllä. Tähti-nimeä on annettu lapsille myös 1900-luvun alkupuolella, mutta laajaa suosiota se ei silloin saanut.
Tähti alkoi selvästi yleistyä etunimenä 1970-luvun jälkeen. Vuoteen 2020 mennessä tämännimisiä naisia tai tyttöjä on ollut Suomessa noin 80–100. Suurin osa Tähdistä on syntynyt 2000- tai 2010-vuosikymmenellä.
Nimipäivät

Virossa Tähti, Tähte ja Stella viettävät nimipäivää 19. lokakuuta. Suomessa Tähti-nimi esiintyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemassa hevosten nimipäiväkalenterissa. Sen mukaan Tähden nimipäivä on 12. joulukuuta.
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Tähti (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Tääkeli

Tääkeli (myös Tääkkeli, ven. Тя́глино, Tjaglino, ruots. Deglina) on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Voiskovitsan kunnassa Venäjällä. Asukkaita kylässä on noin 150 henkeä.
Tääkeli mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500 nimellä Djagilino (ven. Дягилино). Se oli tuolloin samannimisen Kaprion lääniin kuuluneen pogostan keskus. Kylä on saanut nimensä venäläisestä henkilönimestä, jonka taustalla on joko sana дягиль ”väinönputki” tai pohjoisvenäläinen adjektiivi дяглый ”vahva, työteliäs”.
Ruotsin vallattua Inkerin 1600-luvun alussa seudulle muutti suomalaisia uudisasukkaita, ja viimeistään 1640-luvulla perustettiin Tääkelin luterilainen seurakunta. Vuonna 1731 Tääkelin kirkko siirrettiin Spankkovan kylään, josta seurakunta sai uuden nimensä.
Peter von Köppenin mukaan kylässä asui ortodoksisia inkerikkoja ja luterilaisia inkerinsuomalaisia. Inkerin seurakuntaluettelossa kylä mainitaan suomalaisena.
Täydessä terässä

| Täydessä terässä> Hooking Up |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Tom Wolfe
Julkaistu:  2000
Suomennos
Suomentaja:  Seppo Loponen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2001
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Täydessä terässä (Hooking Up) on Tom Wolfen vuonna 2000 ilmestynyt essee- ja novellikokoelma. Teoksen on suomentanut Seppo Loponen ja julkaissut suomeksi WSOY vuonna 2001.
Pienoisromaanin Väijytys Fort Braggissa, sivut 199–286, on suomentanut Erkki Jukarainen ja suomennos on julkaistu aikaisemmin neljässä Helsingin sanomien Kuukausiliitteessä vuonna 1997.
Sisällys

Hengaillaan
Hengaillaan: millaista elämä oli 2000-luvun taitteessa: amerikkalaisten maailma
Ihmiseläin
Kaksi nuorta miestä jotka lähtivät Länteen
Digijorinaa, keijutomua ja ihmismuurhaiskeko
Anteeksi, mutta sielunne kuoli juuri
Vita robusta, ars anorexica
Rokokoomarxilaisten maassa
Näkymätön taiteilija
Suuri uudelleenopettelu
Kolme apuriani
Väijytys Fort Braggissa
The New Yorkerin jupakka
Esipuhe: Murhanhimoista likasankojournalismia
Pikkumuumiot! Tositarina 43. kadun kävelevien kuolleiden maan hallitsijasta
Eksyksissä joka-joka-ryteikössä
Jälkisanat: Vankasti satulassa
Täydellinen ase

| Täydellinen ase> Best Defense |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Willard Huyck
Käsikirjoittaja:  Willard Huyck Gloria Katz
Tuottaja:  Gloria Katz
Säveltäjä:  Patrick Williams
Kuvaaja:  Donald Peterman
Leikkaaja:  Sidney Wolinsky
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1984
Kesto:  94 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Täydellinen ase (engl. Best Defense) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Sen pääosissa ovat Dudley Moore ja Eddie Murphy. Elokuvan on ohjannut Willard Huyck.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu Täydellistä asetta ”kokoonkuivuvaksi hätähauskuutukseksi” ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. VideoHound’s Golden Movie Retriever sanoo elokuvaa epähauskaksi ja paikoin vaikeasti seurattavaksi ja antaa sille yhden tähden neljästä.
Täplähieta-ahven

| Täplähieta-ahven |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Hieta-ahvenet Pinguipedidae
Suku::  Pseudopercis
Laji::  semifasciata
Kaksiosainen nimi
 Pseudopercis semifasciata  (Cuvier, 1829) 
Katso myös
   Täplähieta-ahven Wikispeciesissä   Täplähieta-ahven Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Täplähieta-ahven (Pseudopercis semifasciata) on hieta-ahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin lounaisosista.
Koko ja ulkonäkö

Täplähieta-ahven voi suurimmillaan kasvaa noin metrin mittaiseksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja tukevahko. Pää on lyhytkuonoinen ja voimakas. Kalan selkä- ja peräevät ovat hyvin pitkät ja pyrstöevä on lähes tasakärkinen. Täplähieta-ahvenen selkä on siniseen tai violettiin vivahtava, kyljet ruskeat ja vatsa vaalea. Ruumiissa on kuusi tummanruskeaa juovaa ja useita soikeita ruskeita tai punaisia täpliä. Pyrstöevän tyvessä on musta täplä.
Levinneisyys ja elintavat

Täplähieta-ahventa esiintyy Brasilian eteläosista Patagoniaan. Se elää hiekka- tai kivikkopohjaisilla alueilla rannikon tuntumasta aina 400 metrin syvyyteen. Lajin ravintoa ovat kalat, äyriäiset ja nilviäiset.
Täplähieta-ahven on merkittävä ruokakala, jota kalastetaan verkoilla ja pitkäsiimalla.
Täpläkehrääjä (lintu)

| Täpläkehrääjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset  Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Linnut  Aves
Lahko::  Kehrääjälinnut  Caprimulgiformes
Heimo::  Kehrääjät  Caprimulgidae
Suku::  Meksikonkehrääjät  Nyctiphrynus
Laji::  ocellatus
Kaksiosainen nimi
 Nyctiphrynus ocellatus  (Tschudi, 1844) 
Alalajit
 N. o. lautus  N. o. ocellatus 
Katso myös
   Täpläkehrääjä (lintu) Wikispeciesissä   Täpläkehrääjä (lintu) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täpläkehrääjä (Nyctiphrynus ocellatus) on kehrääjien heimoon kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan täpläkehrääjä voi kasvaa 20–22 cm pitkäksi. Koiras on yleisväritykseltään harmahtavan oliivinruskea. Kurkussa on valkoinen juova ja rinnassa on valkoisia pisteitä. Täpläkehrääjäkoiraan harmaanruskeissa siivissä on mustia täpliä. Naaras muistuttaa ulkonäöltään koirasta, mutta on väritykseltään harmaanruskean sijasta punaruskea. Myös täpläkehrääjänaaraalla on kurkussa valkoinen juova, rinnassa valkoisia ja siivissä mustia täpliä.
Levinneisyys ja elintavat

Täpläkehrääjällä on 2 alalajia. Niistä nimialalajia N. o. ocellatus tavataan Kolumbiasta Argentiinan pohjoisosiin ulottuvalta alueelta ja alalajia N. o. lautus Nicaraguasta, Hondurasista ja Costa Ricasta. Täpläkehrääjän elinympäristöä ovat kosteat metsät ja metsien reunamaat. Lajia tavataan niin alankomaiden metsistä kuin vuoristojen rinteiltä aina 1 350 metrin korkeuteen saakka. Täpläkehrääjä on yöaktiivinen ja sen ravintoa ovat perhoset, kovakuoriaiset ja torakat. Lajin pesimäkausi on maalis-huhtikuussa. Pesä sijaitsee maassa ja naaras munii 1 tai 2 vaaleanpunertavaa punapilkullista munaa.
Tyynenmeren sota toisessa maailmansodassa

Keskinen Tyynimeri
Pearl Harbor
Iskut Marshallin- ja Gilbertsaarille
Doolittlen hyökkäys
Korallimeri
Midway
RY
Salomonsaaret
Gilbert- ja Marshallinsaaret
Mariaanit ja Palau
Tulivuorisaaret ja Ryūkyūsaaret
Inmate
Kaakkoinen Tyynimeri
Indokiina (1940)
Thaimaa
Alankomaiden Itä-Intia
Malesia
Burma (1941–1942)
Singapore
Burma (1942–1943)
Burma (1944)
Burma (1944–1945)
Indokiina (1945)
Malakansalmi
Tiderace
Zipper
Ranskan–Thaimaan sota
Thaimaa
Intian valtameri (1940–1945)
Strategiset pommitukset (1944–1945)
Lounainen Tyynimeri
Filippiinit (1941–1942)
Alankomaiden Itä-Intia (1941–1942)
Timor
Taistelu Australiasta
Uusi-Guinea
Filippiinit (1944–1945)
Oboe
Pohjois-Amerikka
Aleutit
Ellwoodin pommitukset
Estevan Pointin majakka
Fort Stevensin pommitukset
Ilmavalvonta
Ilmapallohyökkäykset
Projekti Hula
Japani
Ilmahyökkäykset Japaniin
Mariaanien ilmapommitukset
Tulivuorisaaret ja Ryūkyūsaaret
Tokion pommitukset
Starvation
Laivastoiskut Japaniin toisessa maailmansodassa
Hyökkäys Yokosukaan
Sagaminlahden taistelu
Kuren pommitukset
Operaatio Downfall
atomipommit
Kuriilisaarten maihinnousu
Japanin antautuminen
Mantšuria
Mantšuria (1945)
Sahalinin saarten valtaus
Shumshun taistelu
Tyynenmeren sota toisessa maailmansodassa (engl. Pacific Theater of operations) oli Tyynellämerellä, Kaakkois-Aasiassa ja Itä-Aasiassa liittoutuneiden ja Japanin välillä vuosina 1941–1945 käyty osa toista maailmansotaa. Sotatapahtumiin sisällytetään Tyynenmeren, Tyynenmeren lounainen ja Kaakkois-Aasian sotatoimialueet sekä Kiinan–Japanin sota (joulukuusta 1941) kuten myös Neuvostoliiton ja Japanin konflikti vuonna 1945.
Tyynenmeren sodan katsotaan alkaneen 7./8. joulukuuta 1941, jolloin japanilaiset nousivat maihin Thaimaahan ja Brittiläiseen Malaijaan Malakan niemimaalla ja hyökkäsivät Yhdysvaltain laivaston Tyynenmeren laivaston tukikohtaan Pearl Harboriin. Sen voidaan katsoa alkaneeksi jo Japanin hyökättyä 19. syyskuuta 1931 Mantšuriaan tai viimeistään sen hyökättyä Kiinaan 7. heinäkuuta 1937 ja aloitettua toisen Kiinan–Japanin sodan.
Tyynenmeren sodan alkuvaiheessa Japani valloitti liittoutuneiden vastarinnasta huolimatta suunnitelmiensa mukaisesti suuria alueita Tyynenmeren alueelta uhaten lopulta Australian rannikkoa. Liittoutuneiden vastarinnan kovetessa ja Yhdysvaltain saavuttaessa teollisen ylivoimansa avulla menestystä liittoutuneet aloittivat etenemisen, joka huipentui atomipommien pudottamiseen Japaniin. Japanin valtuuskunta allekirjoitti 2. syyskuuta 1945 Tokionlahdelle ankkuroituneen USS Missourin kannella antautumisasiakirjan, joka päätti toisen maailmansodan.
Taustaa

Japanin keisarikunta harjoitti 1800-luvun lopulta alkaen johdonmukaista laajentumispolitiikkaa, johon liittyi Saksan keisarikunnan Tyynenmeren alueen siirtokuntien haltuunotto ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Japani varoitti huhtikuussa 1927, ettei se tulisi seuraamaan toimettomana sivusta kommunismin leviämistä Kiinassa.
Japani aloitti sodan Kiinaa vastaan valloittaen suuria alueita ja se painosti Vichyn Ranskan antauduttua Ranskan Indokiinan alistumaan hallintaansa.
Taustaa > Thaimaa

Thaimaa (silloinen Siam), jonka hallinto oli avoimesti akselivaltoja myötäilevä, teki liittosopimuksen Japanin kanssa jouduttuaan hyökkäyksen kohteeksi vuonna 1941. Samoin Phayap armeija lähetti joukkoja miehittämään Burman koillisosaa eli entistä Thai aluetta, jonka britit olivat liittäneet Burmaan. Lisäksi alueella oli Manchukuon ja Wang Jingwein nukkevaltiot. Japanin sotajoukoissa palveli runsaasti korealaisia ja formosan kiinalaisia sekä jonkin verran Vichyn Ranskan alueelta palkattuja sekä Intian ja Burman kansallisarmeijoiden sotilaita.
Taustaa > Yhdysvallat ja Neuvostoliitto

Yhdysvaltain politiikan mukaan Thaimaa ei ollut akselivalta ja siten Yhdysvallat ei käynyt sotaa Thaimaata vastaan. Samoin sodan jälkeen Thaimaata ei kohdeltu voitettuna valtiona, vaan Japanin sotatoimien ja poliittisen painostuksen uhrina. Thaimaata siis kohdeltiin samoin kuin Saksan valtaamia Belgiaa, Tšekkoslovakiaa, Tanskaa, Norjaa, Kreikkaa, Puolaa, Alankomaita ja Japanin miehittämää Koreaa. Yhdysvaltain liittolaisina alueella olivat Kiinan tasavalta, Yhdistynyt kuningaskunta, Australia, Filippiinit, Alankomaat, Uusi-Seelanti ja Kanada.
Neuvostoliitto kävi vuosina 1938 ja 1939 lyhyet rajasodat Japania vastaan. Sotien jälkeen Neuvostoliitto osallistui Japanin vastaisiin sotatoimiin vasta elokuussa 1945 vallatessaan Manchukuon, Kiinan tasavallan, Sisä-Mongolian, Japanin Korean protektoraatin sekä Japanin hallinnoimia saaria kuten Sahalinin.
Kiinan–Japanin sota (1937–1945)

Toinen Kiinan–Japanin sota käytiin vuosina 1937–1945 Kiinan ja Japanin välillä toista maailmansotaa ennen ja sen aikana. Sota päättyi Japanin antautumiseen 1945. Japanin hyökkäys Kiinaan kuului keisarillisen Japanin armeijan suurempaan suunnitelmaan hallita Manner-Aasiaa muun muassa nukkehallituksien avulla – Japani oli provosoinut Kiinaa vuoden 1931 Mantšurian valtauksesta lähtien, jonka aloitti Mukdenin välikohtaus. Viimeinen pienemmistä yhteenotoista oli sodan lopullisesti käynnistänyt Marco Polon sillan välikohtaus vuonna 1937.
Japanin hyökkäys liittoutuneita vastaan

Japani aloitti hyökkäyksen liittoutuneita vastaan samanaikaisesti Pearl Harborissa ja Aasiassa – päivämäärärajan takia Pearl Harborissa oli vielä 7. joulukuuta mutta Aasian puolella jo 8. joulukuuta.
Japanin hyökkäys liittoutuneita vastaan > Hyökkäys Pearl Harboriin

Japanin keisarillisen laivaston ilmavoimat iskivät aamulla 7. joulukuuta 1941 Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon Pearl Harborissa, Havaijin O‘ahussa. Hyökkäys pakotti Yhdysvallat julistamaan sodan akselivalloille niin idässä kuin lännessäkin. Aamulla 7. joulukuuta vara-amiraali Chuichi Nagumon laivasto purjehti O’ahun pohjoispuolelle 440 kilometriä saaren tukikohdista. Kello 6 aamulla ensimmäiset japanilaiset koneet lähtivät kohti Pearl Harboria.
Japanin hyökkäys liittoutuneita vastaan > Japanilaisten eteneminen Aasiassa

Samanaikaisesti Pearl Harborille tehdyn iskun kanssa japanilaiset joukot hyökkäsivät Guamille, Wakelle, Filippiineille, Thaimaahan ja Malesiaan sekä brittien hallinnoimaan Hongkongiin Kiinan rannikolla. Hyökkäyksen kohteeksi joutuneista alueista Guam, Wake ja Hongkong antautuivat ennen vuoden loppua.
Kolme päivää Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen 10. joulukuuta japanilaiset lentokoneet upottivat Britannian kuninkaallisen laivaston osasto Z:n taistelulaiva Prince of Walesin ja taisteluristeilijä Repulsen Malesian rannikolla.
Thaimaa solmi sotilasliiton Japanin kanssa 21. joulukuuta ja sen hallinnassa olleet tukikohdat siirtyivät japanilaisten käyttöön. Tammikuussa 1942 Japani hyökkäsi Burmaan, Hollannin Itä-Intiaan, Uuteen-Guineaan, Salomonin saarille ja se valtasi Manilan, Kuala Lumpurin ja Rabaulin. Singapore antautui 15. helmikuuta, jolloin lähes 130000 liittoutuneiden sotilasta joutui sotavankeuteen. Filippiineillä Filippiinien ja Yhdysvaltain joukot tekivät ankaraa vastarintaa, kunnes lopulta antautuivat 8. toukokuuta.
Japani hyökkäsi 3. kesäkuuta Aleuteille valloittaen Attun ja Kiskan saaret.
Japanin hyökkäys liittoutuneita vastaan > Korallimeren taistelu

Liittoutuneiden tiedustelu sai vihiä japanilaisten aikomuksesta hyökätä mereltä Port Moresbyä, Uuden Guinean pääkaupunkia vastaan. Liittoutuneet kokosivat kaksi lentotukialusta sekä monia pienempiä aluksia sisältäneen amerikkalais-australialaisen taisteluosaston ja lähettivät sen japanilaisten laivastoa vastaan. Taistelu kesti neljännestä päivästä toukokuuta kahdeksanteen toukokuuta. Aluksi kumpikaan osapuoli ei havainnut toisen pääosastoa, vaan molemmat iskivät pienempiä kohteita vastaan.
Taistelussa amerikkalaiset menettivät suuremman lentotukialuksistaan, vanhentuneen Lexingtonin ja toinen, uudempi Yorktown vaurioitui pahasti. Japani menetti yhden pienen tukialuksen, Shohon, ja toinen tukialus, Shokaku vaurioitui pahasti. Lisäksi kolmas, Zuikaku menetti kaikki lentokoneensa, mikä riitti johtamaan japanilaisten perääntymiseen ja maihinnousun peruuntumiseen.
Japanilaiset aiheuttivat liittoutuneille hiukan suuremmat tappiot, mutta strategisesti taistelu oli voitto liittoutuneille; maihinnousu peruuntui, ja liittoutuneiden taistelutahdolle teki hyvää nähdä, että japanilaisetkin voidaan pysäyttää. Lisäksi kumpikaan taistelusta selvinneistä japanilaisista lentotukialuksista ei ehtinyt mukaan Midwayn taisteluun, amerikkalaisten Yorktown saatiin korjattua.
Sodan käännekohta

4. kesäkuuta – 7. kesäkuuta 1942 Yhdysvaltain ja Japanin laivastojen välillä Midwaysaarten vesillä käyty Midwayn taistelu oli toisen maailmansodan Tyynellä valtameren käytyjen taisteluiden käännekohta. Japani menetti taistelussa neljä tukialustaan: Kagan, Akagin, Soryun ja Hiruyn eikä kyennyt korvaamaan menetyksiään. Yhdysvallat menetti ainoastaan yhden, Yorktownin.
Lähes suurempi merkitys kuin lentotukialuksilla oli kokeneiden lentäjien kärsimät tappiot.
Sodan käännekohta > Salomonsaaret ja Guadalcanal

Japanin maavoimat jatkoivat etenemistään Salomoninsaarilla ja Uudessa-Guineassa. Heinäkuusta 1942 alkaneissa taisteluissa australialaiset usein kouluttamattomat reservipataljoonat viivyttivät japanilaisten etenemistä Kokodan­tietä yli Owen Stanleyn -harjanteen kohti Port Moresbyä. Nämä taisteluissa kuluneet joukot korvattiin elokuun lopulla vakinaisilla Australian 2. armeijan (engl. Second Australian Imperial Force) yksiköillä, jotka olivat palanneet Välimereltä suojaamaan kotimaataan.
Syyskuun alussa Japanin merijalkaväki iski strategisesti tärkeään Australian ilmavoimien tukikohtaan Milnenlahdella lähellä Uuden-Guinean itäkärkeä. Australian armeija löi maihinnousseet japanilaiset ja taistelu oli japanilaisjoukkojen ensimmäinen epäonnistunut maihinnousu sodan alkamisen jälkeen.
Vuonna 1942 käytiin vielä itäisten Salomonsaarten sekä Santa Cruzin saarten taistelut, jotka kumpikin päättyivät ratkaisemattomina. Taistelut kuitenkin kuluttivat Japanin resursseja enemmän kuin Yhdysvaltojen.
Yhdysvaltojen eteneminen

Aloite siirtyi amerikkalaisille, jotka alkoivat hitaasti vallata menetettyjä saaria takaisin. Japanilaiset olivat linnoittautuneet hyvin ja taistelivat viimeiseen mieheen, joten eteneminen oli hidasta.
Uusien F6F Hellcat -koneiden saapuminen loppuvuodesta 1943 myös lopullisesti sinetöi amerikkalaisten ilmaherruuden.
Sodan loppupuolella japanilaiset alkoivat tehdä kamikaze-itsemurhaiskuja amerikkalaisia laivoja vastaan; lentokone aseistettiin isolla pommikuormalla ja se ohjattiin päin amerikkalaislaivoja.
Japanissa oli myös aloitettu valmistelut kaikkien kansalaisten aseistamiseksi taistelemaan jos amerikkalaiset nousisivat maihin emäsaarille. Hiroshiman ja Nagasakin kaupunkien tuhoaminen atomipommeilla sai kuitenkin Japanin antautumaan.