stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kivennäisaine
Välttämättömät kivennäisaineet

Ihmiskeho tarvitsee eri arvioiden mukaan 12–16 eri kivennäisainetta ravinnosta kolmenlaisiin tehtäviin:
Kudosten rakennusaineiksi (kalsium, fosfori, magnesium ja rikki)
Kudosten ja kudosnesteen osmoottisen paineen (solujännite) ja kalvojen läpäisyvyyden säätelyyn (natrium, kalium, kloori, kalsium ja magnesium)
Katalyyteiksi entsyymi- ja hormonisäätelyyn (rauta, koboltti, sinkki, mangaani, molybdeeni ja seleeni)
| H> Li.Na.K.Rb.Cs.Fr |  > Be.Mg.Ca.Sr.Ba.Ra |  >  . .Sc.Y.La.Ac |  >  . . . .*.** |  >  . .Ti.Zr.Hf.Rf |  >  . .V.Nb.Ta.Db |  >  . .Cr.Mo.W.Sg |  >  . .Mn.Tc.Re.Bh |  >  . .Fe.Ru.Os.Hs |  >  . .Co.Rh.Ir.Mt |  >  . .Ni.Pd.Pt.Ds |  >  . .Cu.Ag.Au.Rg |  >  . .Zn.Cd.Hg.Cn |  > B.Al.Ga.In.Tl.Nh |  > C.Si.Ge.Sn.Pb.Fl |  > N.P.As.Sb.Bi.Mc |  > O.S.Se.Te.Po.Lv |  > F.Cl.Br.I.At.Ts | He> Ne.Ar.Kr.Xe.Rn.Og |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 
|   |   |   | * | Ce | Pr | Nd | Pm | Sm | Eu | Gd | Tb | Dy | Ho | Er | Tm | Yb | Lu |  |
|   |   |   | ** | Th | Pa | U | Np | Pu | Am | Cm | Bk | Cf | Es | Fm | Md | No | Lr |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Neljä orgaanisten yhdisteiden perusalkuainetta | Makrokivennäiset | Välttämättömät hivenaineet | Elimistössä laajalti esiintyvät alkuaineet ilman biologista roolia |
Makrokivennäiset

Makrokivennäisten tarve on yli 100 mg päivässä. Runsaimmin elimistössä esiintyy kalsiumia ja fosforia. Aikuisen, noin 70 kg painavan ihmisen painosta kalsiumia on 1,2–1,3 kg ja fosforia 600 g. Kalsiumin osuus elimistön kaikista kivennäisaineista on noin 40 prosenttia, ja siitä 99 prosenttia on sitoutuneena luustoon, jossa se toimii luuston rakenneosasena sekä elimistön kalsiumvarastona. Myös fosforista suurin osa (noin 85 prosenttia) on elimistössä sitoutuneena luustoon kalsiumfosfaatin muodossa. Kolmas tärkeä makrokivennäinen on magnesium, jota aikuisen ihmisen painosta on noin 20–30 grammaa, ja siitäkin yli puolet luustossa. Makrokivennäisiksi luetaan myös natrium, kalium ja kloori, jotka ovat elektrolyyttejä ja osallistuvat erityisesti elimistön nestetasapainon säätelyyn, sekä rikki, joka toimii lähinnä entsyymien rakenneosana.
Hivenaineet

Hivenaineiden päivittäinen tarve ilmoitetaan yleensä mikrogrammoissa. Välttämättömiä hivenaineita ovat fluori, jodi, koboltti, kromi, kupari, mangaani, molybdeeni, nikkeli, pii, rauta, seleeni, sinkki ja vanadiini. Hivenaineista runsaimmin elimistössä esiintyy rautaa, jota on aikuisen ihmisen elimistössä noin 2,5–4,5 grammaa. Useimmat hivenaineet toimivat pääasiassa entsyymien ja hormonien rakenneosina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fineli: Kivennäis- ja hivenaineet ruoka-aineissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo pussieläimistä

Tämä on luettelo pussieläimistä (Marsupialia). Pussieläinten osaluokkaan kuuluu seitsemän lahkoa, 21 heimoa, 91 sukua ja 331 lajia. Sukupuuttoon kuolleet lajit on merkitty ristillä.
Pussirotat eli opossumit (Didelphimorphia)

Pussirotat (Didelphidae )
Villaopossumit (Caluromyinae )
Villapussirotat (Caluromys )
Philanderinvillapussirotta (Caluromys philander)
Caluromys derbianus
Caluromys lanatus
Caluromysiops
Mustahartiaopossumi (Caluromysiops irrupta)
Glironia
Sulkahäntäopossumi (Glironia venusta)
Didelphinae
Chironectes
Pussisaukko eli japok eli yapok (Chironectes minimus)
Didelphis
Valkovatsaopossumi (Didelphis albiventris)
Didelphis aurita
Didelphis imperfecta
Isokorvaopossumi (Didelphis marsupialis)
Didelphis pernigra
Virginianopossumi (Didelphis virginiana)
Gracilinanus
Gracilinanus aceramarcae
Gracilinanus agilis
Gracilinanus agricolai
Gracilinanus dryas
Gracilinanus emiliae
Hiiriopossumi (Gracilinanus formosus)
Gracilinanus ignitus   †
Gracilinanus marica
Gracilinanus microtarsus
Hyladelphys
Hyladelphys kalinowskii
Lestodelphys
Patagonianpussirotta (Lestodelphys halli)
Lutreolina
Paksuhäntäopossumi (Lutreolina crassicaudata)
Hiiriopossumit (Marmosa )
Marmosa andersoni
Marmosa lepida
Marmosa mexicana
Hiiriopossumi (Marmosa murina)
Marmosa quichua
Marmosa robinsoni
Marmosa rubra
Marmosa tyleriana
Marmosa xerophila
Marmosops
Marmosops bishopi
Marmosops cracens
Marmosops dorothea
Marmosops fuscatus
Marmosops handleyi
Marmosops impavidus
Marmosops incanus
Marmosops invictus
Marmosops juninensis
Marmosops neblina
Marmosops noctivagus
Marmosops parvidens
Marmosops paulensis
Marmosops pinheiroi
Nelisilmäopossumit (Metachirus )
Nelisilmäopossumi (Metachirus nudicaudatus)
Micoureus
Micoureus alstoni
Micoureus constantiae
Micoureus demerarae
Micoureus paraguayanus
Micoureus phaeus
Micoureus regina
Päästäisopossumit (Monodelphis )
Monodelphis adusta
Monodelphis americana
Monodelphis brevicaudata
Monodelphis dimidiata
Kotipäästäisopossumi (Monodelphis domestica)
Monodelphis emiliae
Monodelphis glirina
Lyhythäntäpäästäisopossumi (Monodelphis iheringi)
Kunsinpäästäisopossumi (Monodelphis kunsi)
Monodelphis maraxina
Monodelphis osgoodi
Monodelphis palliolata
Monodelphis rubida
Monodelphis scalops
Monodelphis sorex
Monodelphis theresa
Monodelphis umbristriata
Monodelphis unistriata
Philander
Philander andersoni
Philander frenatus
Mcilhennynopossumi (Philander mcilhennyi)
Philanderinopossumi (Philander opossum)
Thylamys
Thylamys cinderella
Thylamys elegans
Thylamys karimii
Thylamys macrurus
Thylamys pallidior
Thylamys pusillus
Thylamys sponsorius
Thylamys tatei
Thylamys velutinus
Thylamys venustus
Tlacuatzin
Tlacuatzin canescens
Pussipäästäiset (Paucituberculata)

Pussipäästäiset eli inkapäästäiset (Caenolestidae )
Caenolestes
Harmaavatsapussipäästäinen (Caenolestes caniventer)
Caenolestes condorensis
Mustapussipäästäinen (Caenolestes convelatus)
Ecuadorinpussipäästäinen (Caenolestes fuliginosus)
Lestoros
Perunpussipäästäinen (Lestoros inca)
Chilenpussipäästäiset (Rhyncholestes )
Chilenpussipäästäinen (Rhyncholestes raphanurus)
Silkkipussirotat (Microbiotheria)

Silkkipussirotat eli chilenpussirotat (Microbiotheriidae )
Dromiciops
Chilenpussirotta (Dromiciops gliroides)
Pussikontiaiset (Notoryctemorphia)

Pussikontiaiset eli pussimaamyyrät (Notoryctidae )
Notoryctes
Lännenpussikontiainen (Notoryctes caurinus)
Pussikontiainen eli pussimaamyyrä (Notoryctes typhlops)
Pussipedot (Dasyuromorphia)

Pussihukat (Thylacinidae )
Thylacinus
Pussihukka (Thylacinus cynocephalus)   †
Pussimuurahaiskarhut (Myrmecobiidae )
Myrmecobius
Pussimuurahaiskarhu eli numbatti (Myrmecobius fasciatus)
Pussipedot (Dasyuridae )
Dasyurinae
Dasyurini
Dasycercus
Mulgara (Dasycercus cristicauda)
Dasykaluta
Pikkupussikärppä (Dasykaluta rosamondae)
Dasyuroides
Byrnesinpussihiiri (Dasyuroides byrnei)
Pussinäädät eli pussikissat (Dasyurus )
Uudenguineanpussinäätä (Dasyurus albopunctatus)
Dasyurus geoffroii
Pirunkissa (Dasyurus hallucatus)
Tiikeripussikissa (Dasyurus maculatus)
Dasyurus spartacus
Täpläpussinäätä (Dasyurus viverrinus)
Myoictis
Kolmijuovapussihiiri (Myoictis melas)
Myoictis wallacii
Neophascogale
Vuoripussipeto (Neophascogale lorentzi)
Parantechinus
Dibbler eli leveäjalkapussikärppä (Parantechinus apicalis)
Yöpussihiiret (Phascolosorex )
Phascolosorex doriae
Phascolosorex dorsalis
Pseudantechinus
Harmaapussikärppä (Pseudantechinus bilarni)
Punakorvapussikärppä (Pseudantechinus macdonnellensis)
Pseudantechinus mimulus
Pseudantechinus ningbing
Pseudantechinus roryi
Pseudantechinus woolleyae
Sarcophilus
Pussiahma eli pussipiru (Sarcophilus harrisii)
Phascogalini
Leveäjalkapussikärpät (Antechinus )
Antechinus adustus
Antechinus agilis
Antechinus bellus
Antechinus flavipes
Antechinus godmani
Antechinus leo
Antechinus minimus
Ruskopussikärppä (Antechinus stuartii)
Antechinus subtropicus
Mustapussikärppä (Antechinus swainsonii)
Micromurexia
Micromurexia habbema
Murexechinus
Murexechinus melanurus
Murexia
Murexia longicaudata
Paramurexia
Paramurexia rothschildi
Phascomurexia
Phascomurexia naso
Pussikärpät (Phascogale )
Punahäntäpussikärppä (Phascogale calura)
Phascogale tapoatafa
Sminthopsinae
Sminthopsini
Antechinomys
Pussihyppyrotta (Antechinomys laniger)
Ningauit (Ningaui )
Ningaui ridei
Ningaui timealeyi
Ningaui yvonnae
Pussihiiret (Sminthopsis )
Sminthopsis aitkeni
Sminthopsis archeri
Sminthopsis bindi
Sminthopsis boullangerensis
Sminthopsis butleri
Rasvahäntäpussihiiri (Sminthopsis crassicaudata)
Sminthopsis dolichura
Douglasinpussihiiri (Sminthopsis douglasi)
Sminthopsis fuliginosus
Sminthopsis gilberti
Sminthopsis granulipes
Sminthopsis griseoventer
Sminthopsis hirtipes
Valkojalkapussihiiri (Sminthopsis leucopus)
Pitkähäntäpussihiiri (Sminthopsis longicaudata)
Sminthopsis macroura
Pikkupussihiiri (Sminthopsis murina)
Sminthopsis ooldea
Hietapussihiiri (Sminthopsis psammophila)
Sminthopsis virginiae
Sminthopsis youngsoni
Planigalini
Pussilumikot (Planigale )
Planigale gilesi
Planigale ingrami
Planigale maculata
Planigale novaeguineae
Planigale tenuirostris
Pussimäyrät (Peramelemorphia)

Pussikaniinit (Thylacomyidae )
Macrotis
Isopussikaniini (Macrotis lagotis)
Pikkupussikaniini (Macrotis leucura)   †
Chaeropodidae
Chaeropus
Pussisika (Chaeropus ecaudatus)   †
Pussimäyrät (Peramelidae )
Peramelinae
Lyhytkuonopussimäyrät (Isoodon )
Kultapussimäyrä (Isoodon auratus)
Täpläpussimäyrä (Isoodon macrourus)
Etelänlyhytkuonopussimäyrä (Isoodon obesulus)
Australiankuonopussimäyrät (Perameles )
Lännenjuovapussimäyrä (Perameles bougainville)
Aavikkopussimäyrä (Perameles eremiana)   †
Tasmanianjuovapussimäyrä (Perameles gunnii)
Pitkäkuonopussimäyrä (Perameles nasuta)
Peroryctinae
Uudenguineankuonopussimäyrät (Peroryctes )
Isokuonopussimäyrä (Peroryctes broadbenti)
Peroryctes raffrayana
Echymiperinae
Piikkipussimäyrät (Echymipera )
Valkohuulipiikkipussimäyrä (Echymipera clara)
Echymipera davidi
Echymipera echinista
Piikkipussimäyrä (Echymipera kalubu)
Punapiikkipussimäyrä (Echymipera rufescens)
Hiiripussimäyrät (Microperoryctes )
Juovakuonopussimäyrä (Microperoryctes longicauda)
Hiiripussimäyrä (Microperoryctes murina)
Microperoryctes papuensis
Rhynchomeles
Indonesianpussimäyrä (Rhynchomeles prattorum)
Harvaetuhampaiset (Diprotodontia) > Vombatiformes

Koalat eli pussikarhut (Phascolarctidae )
Phascolarctos
Koala eli pussikarhu (Phascolarctos cinereus)
Vompatit (Vombatidae )
Lasiorhinus
Pohjankarvakuonovompatti (Lasiorhinus krefftii)
Karvakuonovompatti eli etelänkarvakuonovompatti (Lasiorhinus latifrons)
Vombatus
Paljaskuonovompatti (Vombatus ursinus)
Harvaetuhampaiset (Diprotodontia) > Phalangeriformes

Phalangeroidea
Pussiunikeot (Burramyidae )
Burramys
Vuoripussiunikeko (Burramys parvus)
Kääpiöpussiunikeot eli pussiunikeot (Cercartetus )
Cercartetus caudatus
Cercartetus concinnus
Cercartetus lepidus
Kääpiöpussiunikeko (Cercartetus nanus)
Pussikiipijät (Phalangeridae )
Ailuropinae
Ailurops
Ailurops melanotis
Karhukuskus (Ailurops ursinus)
Phalangerinae
Phalangerini
Kuskukset (Phalanger )
Phalanger alexandrae
Vuorikuskus (Phalanger carmelitae)
Maakuskus (Phalanger gymnotis)
Phalanger intercastellanus
Saarikuskus (Phalanger lullulae)
Phalanger matabiru
Phalanger matanim
Phalanger mimicus
Harmaakuskus (Phalanger orientalis)
Phalanger ornatus
Phalanger rothschildi
Phalanger sericeus
Silkkikuskus (Phalanger vestitus)
Spilocuscus
Spilocuscus kraemeri
Täpläkuskus (Spilocuscus maculatus)
Spilocuscus papuensis
Mustatäpläkuskus (Spilocuscus rufoniger)
Trichosurini
Strigocuscus
Sulawesinkuskus (Strigocuscus celebensis)
Strigocuscus pelengensis
Kusut (Trichosurus )
Pohjankusu (Trichosurus arnhemensis)
Koirakusu eli bobuck (Trichosurus caninus)
Trichosurus cunninghami
Trichosurus johnstonii
Kettukusu (Trichosurus vulpecula)
Wyulda
Suomuhäntäkusu (Wyulda squamicaudata)
Petauroidea
Pussioravat (Pseudocheiridae )
Hemibelideinae
Hemibelideus
Tupsuhäntäpussiorava (Hemibelideus lemuroides)
Petauroides
Isopussiliitäjä eli jättipussiorava eli liitopussiorava eli jättiliito-orava (Petauroides volans)
Pseudocheirinae
Petropseudes
Kalliopussiorava eli dahlinpussiorava (Petropseudes dahli)
Pussioravat (Pseudocheirus )
Pussiorava (Pseudocheirus peregrinus)
Pseudochirulus
Pseudochirulus canescens
Pseudochirulus caroli
Pseudochirulus cinereus
Pseudochirulus forbesi
Pseudochirulus herbertensis
Pseudochirulus larvatus
Pseudochirulus mayeri
Pseudochirulus schlegeli
Pseudochiropsinae
Pseudochirops
Pseudochirops albertisii
Viherpussiorava (Pseudochirops archeri)
Pseudochirops corinnae
Pseudochirops coronatus
Pseudochirops cupreus
Pussiliito-oravat (Petauridae )
Pussisormieläimet (Dactylopsila )
Dactylopsila megalura
Dactylopsila palpator
Dactylopsila tatei
Kolmijuovapussisormieläin (Dactylopsila trivirgata)
Gymnobelideus
Leadbeaterinpussiliito-orava (Gymnobelideus leadbeateri)
Pussiliito-oravat (Petaurus )
Petaurus abidi
Keltavatsapussiliito-orava (Petaurus australis)
Petaurus biacensis
Sokeriorava (Petaurus breviceps)
Petaurus gracilis
Norfolkinpussiliito-orava (Petaurus norfolcensis)
Kärsäpussipäästäiset (Tarsipedidae )
Tarsipes
Kärsäpussipäästäinen (Tarsipes rostratus)
Pussiliitäjät (Acrobatidae )
Acrobates
Australiankääpiöpussiliitäjä (Acrobates pygmaeus)
Distoechurus
Sulkahäntäpussiliitäjä (Distoechurus pennatus)
Harvaetuhampaiset (Diprotodontia) > Macropodiformes

Hypsiprymnodontidae
Hypsiprymnodon
Myskikenguru (Hypsiprymnodon moschatus)
Rottakengurut (Potoroidae )
Aepyprymnus
Punarottakenguru (Aepyprymnus rufescens)
Kaniinikengurut (Bettongia )
Tasmaniankaniinikenguru (Bettongia gaimardi)
Lesueurinkaniinikenguru (Bettongia lesueur)
Harjashäntäkaniinikenguru (Bettongia penicillata)
Pohjankaniinikenguru (Bettongia tropica)
Caloprymnus
Aavikkokenguru (Caloprymnus campestris)   †
Päästäiskengurut (Potorous )
Gilbertinpäästäiskenguru (Potorous gilbertii)
Pitkäjalkapäästäiskenguru (Potorous longipes)
Leveäotsapäästäiskenguru (Potorous platyops)   †
Pitkäkuonopäästäiskenguru (Potorous tridactylus)
Kengurut (Macropodidae )
Sthenurinae
Lagostrophus
Juovakenguru (Lagostrophus fasciatus)
Macropodinae
Puukengurut (Dendrolagus )
Bennettinpuukenguru (Dendrolagus bennettianus)
Dendrolagus dorianus
Dendrolagus goodfellowi
Dendrolagus inustus
Lumholtzinpuukenguru (Dendrolagus lumholtzi)
Matschienpuukenguru (Dendrolagus matschiei)
Dendrolagus mbaiso
Dendrolagus pulcherrimus
Dendrolagus scottae
Dendrolagus spadix
Dendrolagus stellarum
Dendrolagus ursinus
Metsäkengurut (Dorcopsis )
Dorcopsis atrata
Dorcopsis hageni
Dorcopsis luctuosa
Metsäkenguru (Dorcopsis muelleri)
Metsävallabit (Dorcopsulus )
Papuanmetsävallabi (Dorcopsulus macleayi)
Dorcopsulus vanheurni
Jäniskengurut (Lagorchestes )
Aavikkojäniskenguru (Lagorchestes asomatus)   †
Silmälasijäniskenguru (Lagorchestes conspicillatus)
Lännenjäniskenguru (Lagorchestes hirsutus)
Ruskojäniskenguru (Lagorchestes leporides)   †
Jättikengurut (Macropus )
Harmaajättikenguru (Macropus fuliginosus)
Isojättikenguru (Macropus giganteus)
Macropus agilis
Macropus dorsalis
Damavallabi (Macropus eugenii)
Hietikkokenguru (Macropus greyi)   †
Macropus irma
Parmavallabi (Macropus parma)
Piiskahäntävallabi (Macropus parryi)
Punakaulakenguru (Macropus rufogriseus)
Macropus antilopinus
Macropus bernardus
Vuorikenguru eli wallaroo (Macropus robustus)
Punajättikenguru (Macropus rufus)
Kannushäntäkengurut (Onychogalea )
Ohjaskenguru (Onychogalea fraenata)
Kannushäntäkenguru (Onychogalea lunata)   †
Onychogalea unguifera
Kalliokengurut (Petrogale )
Petrogale assimilis
Petrogale brachyotis
Petrogale burbidgei
Petrogale coenensis
Petrogale concinna
Petrogale godmani
Petrogale herberti
Petrogale inornata
Petrogale lateralis
Petrogale mareeba
Petrogale penicillata
Petrogale persephone
Petrogale purpureicollis
Petrogale rothschildi
Petrogale sharmani
Rengashäntäkalliokenguru (Petrogale xanthopus)
Setonix
Lyhythäntäkenguru eli quokka (Setonix brachyurus)
Pikkuvallabit (Thylogale )
Thylogale billardierii
Thylogale browni
Thylogale brunii
Thylogale calabyi
Thylogale lanatus
Punajalkapikkuvallabi (Thylogale stigmatica)
Punakaulapikkuvallabi (Thylogale thetis)
Wallabia
Suovallabi (Wallabia bicolor)
Virginianopossumi.
Pussipäästäiset.
Pussikontiaiset.
Pussiahma.
Etelänlyhytkuonopussimäyrä.
Paljaskuonovompatti.
Ewald Jürgen Georg von Kleist

Piirros ja kuvaus Kleistin kehittämästä Leidenin pullosta.
Ewald Jürgen (tai: Georg) von Kleist (10. kesäkuuta 1700 Vietzow, Pommeri – 10. joulukuuta 1748 Köslin) oli preussilainen lakimies ja fyysikko.
Kleist opiskeli lakia Leipzigissa ja Leidenissä. Hän aloitti ehkä sähkökokeilunsa ollessaan Leidenin yliopistossa. Hän oli vuosina 1722–1747 kotiseudullaan Pommerissa pappiskollegion dekaanina tuomiokapitulissa Camminissa ja sitten Köslinin kuninkaallisen hovioikeuden puheenjohtajana. Hän oli Berliinin tiedeakatemian jäsen.lähde?
Kleistin pullo
Työnsä ohella Kleist harrasti luonnontieteellisiä kokeita ja keksi vuonna 1745 Kleistin pullon, ensimmäisen sähköä varastoivan laitteen, huomatessaan laitteen tehoa lisäävän toiminnan. Kokeellisen fysiikan professori Pieter van Musschenbroek keksi vähän myöhemmin Leidenissä saman ilmiön omin neuvoin, ja hänen julkistettuaan sen tämä ensimmäinen kondensaattori tuli tunnetuksi nimellä Leidenin pullo. Vaikka Kleist olikin varhainen keksijä, hän ei ollut julkistanut laitetta ajoissa eikä sitten enää kehittänyt sitä eteenpäin, ja siksi nykytutkijat antavat suurimman kunnian kondensaattorin alkuvuosien kehitystyöstä Musschenbroekille.lähde?
Aiheesta muualla

Elämäkerta von Kleist -suvun sivustolla (fraktuuratekstiä)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Klaritromysiini

| --- | --- |


Klaritromysiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(3R,4S,5S,6R,7R,9R,11R,12R,13S,14R)-6-[(2S,3R,4S,6R)-4-(dimetyyliamino)-3-hydroksi-6-metyylioksan-2-yyli]oksi-14-etyyli-12,13-dihydroksi-4-[(2R,4R,5S,6S)-5-hydroksi-4-metoksi-4,6-dimetyylioksan-2-yyli]oksi-7-metoksi-3,5,7,9,11,13-heksametyylioksasyklotetradekaani-2,10-dioni
Tunnisteet
CAS-numero: 81103-11-9
ATC-koodi: J01FA09
PubChem CID: 84029
DrugBank: DB01211
Kemialliset tiedot
Kaava: C38H69NO13 
Moolimassa: 747,942
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 217–220 °C (hajoaa)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 55 %
Proteiinisitoutuminen: n. 70 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 2–4 h
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, intravenoosi
Klaritromysiini (C38H69NO13) on puolisynteettinen makrolideihin kuuluva antibiootti ja erytromysiinin johdannainen. Klaritromysiini on laajakirjoinen antibiootti ja sitä käytetään useiden infektioiden hoidossa.
Vaikutusmekanismi

Klaritromysiini sitoutuu muiden makrolidiantibioottien tavoin bakteerien ribosomien suureen 50S-alayksikköön. Sitoutumisen seurauksena ribosomin toiminta ja proteiinisynteesi inhiboituu. Tämän vuoksi bakteerisolut eivät kykene tuottamaan tarvitsemiaan polypeptideja ja kuolevat. Ihmisen elimistössä klaritromysiini metaboloituu maksassa. Metaboliittina muodostuva (R)-14-hydroksiklaritromysiini on myös tehokas antibiootti. Klaritromysiini on muiden makrolidien tavoin CYP3A4-entsyymin inhibiittori.
Klaritromysiiniä käytetään bakteerien aiheuttamien hengitystieinfektioiden kuten korvatulehduksen, keuhkoputkentulehduksen ja keuhkokuumeen hoitamiseen. Se tehoaa grampositiivisten bakteerien lisäksi gramnegatiivisista bakteereista Legionella pneumophilaan, Haemophilus influenzaeen, Helicobacter pyloriin ja Chlamydia-suvun lajeihin.
Klaritromysiinin mahdollisia haittavaikutuksia ovat mahaoireet, kuulon heikentyminen ja vaikutukset keskushermostossa.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database (HMDB): Clarithromycin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Clarithromycin (englanniksi)
ChemBlink: Clarithromycin (englanniksi)
Luettelo pikkuplaneetoista: 99001–100000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
99001:stä ja päättyen 100000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Kiteenjoen–Tohmajoen vesistö

| Kiteenjoen–Tohmajoen vesistö  (Suomen päävesistö: 02) |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä, Suomi
Maakunnat:  Karjalan tasavalta, Pohjois-Karjala
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Kiteenjoen−Tohmajoen vesistö (02)
Vesistöjako:  Tohmajoen valuma-alue (02.01), Kiteenjoen valuma-alue (02.02)
Laskujoki:  Tohmajoki
Laskupaikka:  Sortavala, Hiidenselkä, Laatokka
Koordinaatit:  61°43′55″N, 30°45′07″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  1 594,59 km²  
Järvisyys:  5,64 % 
Alueen pituus:  80 km  
Alueen leveys:  35 km  
Pääuoma:  noin 100 km  lähde?
Keskivirtaama:  17,8 m³/s  
 fiJoki laskee Hiidenselälle saariston suojiin. 
Kiteenjoen–Tohmajoen vesistö (vesistöaluetunnus 02) on Suomen päävesistöalue, jonka pääuoma Tohmajoki laskee Laatokkaan.
Yleistä > Vesistön sijainti Venäjällä ja Suomessa

Valuma-alueesta alle puolet kuuluu pääasiassa Venäjällä Karjalan tasavallan Sortavalan piiriin ja yli puolet Suomessa Pohjois-karjalan Tohmajärvelle ja Kiteelle. Vesistöalue sijaitsee Suomessa ja Venäjällä, joiden vesistöviranomaisten ilmoittamat pinta-alat poikkeavat toisistaan hieman. Tässä esitetyt venäläiset arvot ovat Neuvostoliiton aikaisia, osa luvuista Suomen Vesihallituksen (1976) aikaisia ja osa myöhemmän raportin (Ekholm 1993) aikaisia. Ne mahtuvat kaikki noin sadan neliökilometrin virhemarginaalin sisälle. Vesistöalueen pinta-alaksi on ilmoitettu 1 602 neliökilometriä (km² ), 1 594,59 km² , 1 618 km²  ja 1 700,4 km² . Tässä artikkelissa käytetään Ekholmin arvoja, jolloin vesistöalueen pinta-ala on 1 594,59 km², josta 759,81 km² (48 %) kuuluu Suomelle ja 834,78 km² (52 %) Venäjälle. Koko alueen järvisyys on 5,64 % ja Suomen puoleisen osan järvisyys on 7,4 %. Yhdessä tutkimuksessa annettiin järvisyydelle arvo 5,0 % . Joen keskivirtaama on joensuussa 7,0 m³/s (MQ ).
Yleistä > Valuma-alueen rakenne

Kiteenjoen ja Tohmajoen vesistöalueen itä- ja koillispuolella sijaitsee Jänisjoen vesistöalue (01 ), luoteis- ja länsipuolella Vuoksen vesistöalue (04 ) ja lounais- ja eteläpuolella sijaitsee Savainjoen valuma-alue.
Kiteenjoen ja Tohmajoen vesistön valuma-alueella on kaksi suurta jokea, jotka ovat toistensa vertaiset: Tohmajoki ja Kiteenjoki. Ne yhtyvät toisiinsa alajuoksulla vain kolme kilometriä Laatokan rannasta ja niiden valuma-alueet ovat rinnakkaiset latvavesiin asti. Jokien valuma-alueiden pinta-aloista on tarjolla kahdesta lähteestä arvoja, jotka kuitenkin poikkeavat toisistaan sata neliökilometriä. Ne kumpikaan eivät ole sopusoinnussa Ekholmin arvojen kanssa. Vesihallituksen julkaisemat pinta-alat (vuodelta 1976) ovat Tohmajoen valuma-alueelle 910,4 km², josta sijaitsee Suomen puolella 290 km², ja Kiteenjoen valuma-alueelle 790,0 km², josta Suomessa sijaitsee 465 km². Venäläisten julkaisemat arvot ovat Tohmajoelle 841 km² ja Kiteenjoelle 761 km². Tohmajoen valuma-alueen järvisyys on 4,3 %, josta Suomen puoleisen osan järvisyys on 6,0 %, ja Kiteenjoen valuma-alueen järvisyys on vastaavasti 7,0 % ja 8,3 %. Valuma-alueen pinta-alasta on suoperäistä maata 8 % ja metsämaata 90 % .
Valuma-alueen pääuomatarkastelussa Tohmajoki on valittu pääuomaksi ja Kiteenjoki sivu-uomaksi. Pääuoman ala- ja keskijuoksu on Tohmajoki, josta 64 kilometriä sijaitsee Venäjällä ja 12,8 kilometriä Suomessa. Uoma virtaa Venäjällä Ruokojärven ja Rämeenjärven läpi ja tätä osuutta kutsutaan siellä Yläjoeksi (Юлайоки, Julajoki). Tohmajoki alkaa Tohmajärvestä, josta on siis rajalle 12,8 kilometriä. Tohmajärven yläpuolelta siihen laskee pohjoisesta virtaava Luosojoki, ja Luosojoen latvaosa on puolestaan ojitetun suoalueen läpi virtaava Saarekkeenpuro.