stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalpa (lehti)

| Kalpa |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  järjestölehti
Julkaisija:  Kadettitoverikunta ry
ISSN:  ISSN 1798-5293
Levikki:  3 500
Perustettu:  1930
Päätoimittaja:  Lauri Mattila
Sitoutuneisuus:  Sitoutumaton
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  A4
Ilmestymistiheys:  3 kertaa vuodessa
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kalpa on Kadettitoverikunta ry:n julkaisema aikakaustyyppinen opiskelijalehti. Vuonna 1930 perustetun lehden artikkelit käsittelevät kadettien ja muiden Maanpuolustuskorkeakoulussa opiskelevien ihmisten elämään liittyviä asioita eri näkökulmista.
Lehti ilmestyy kolme kertaa vuodessa ja jokaisesta numerosta otetaan 2 500–3 000 kappaleen painos. Kadettien lisäksi lehti jaetaan myös MPKK:n henkilökunnalle, upseereille, yhteistyöyrityksille, varuskuntiin sekä muille sidosryhmille. Lehden päätoimittaja vaihtuu vuosittain lokakuun alussa, jolloin vastuu lehden toimittamisesta siirtyy kadettien toiselle vuosikurssille.
Aiheesta muualla

Kalpa-lehti (Arkistoitu – Internet Archive)
Kalevi Ahoniemi

| Kalevi Ahoniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. tammikuuta 1938 Hattula
Kuollut: 20. lokakuuta 2003 (65 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kalevi Ahoniemi (13. tammikuuta 1938 Hattula – 20. lokakuuta 2003 Espoo) oli suomalainen kirjailija. Hän voitti J. H. Erkon kirjoituskilpailun 1957.
Ahoniemen tuotantoon kuuluu sekä proosaa että runoutta.
Julkaisut

Pojat ovat poikia (1958)
Triangeli (1960)
Kuolleen kirjailijan muistiinpanot (1961)
Shalom: musta syyskuu (1974)
Espanjalaista postia (1977)
Kreikkalaista postia (1981)
Egyptiläistä postia (1982)
Palestiinalaista postia (1983)
Roomalaista postia (1984)
Espoolaista postia (1990)
Europostia (1995)
Reissumies: maailman ympäri 60 päivässä (1995)
Raportti tupakasta ja tytöstä (1995)
Aiheesta muualla

Kalevi Ahoniemen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Karl Julius Hausén

Karl Julius Hausén (30. heinäkuuta 1840 Sund Ahvenanmaa – 24. huhtikuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Hausénin isä oli kollegineuvos Karl Magnus Hausén ja puoliso Selina Elisabet Munck af Fulkila, senaattori ja hovioikeudenneuvos Adolf Fredrik Munck af Fulkilan tytär.  Hausén suoritti sotilaskurssin Pietarissa, minkä jälkeen hänet otettiin nuoremmaksi aliupseeriksi Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonaan vuonna 1856, joka oli vuodesta 1857 Suomen opetustarkk’ampujapataljoona ja vuodesta 1858 Suomen opetustarkk’ampujakoulu. Vuonna 1859 Hausén tuli nuoremmaksi aliupseeriksi Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan. Junkkariksi hänet ylennettiin samana vuonna, vänrikiksi 1861 ja aliluutnantiksi 1863, jolloin hänet siirrettiin pataljoonan reservikomppaniaan. Hän palveli komppanian adjutanttina, kasöörinä, majoitusmestarina ja kielenkääntäjänä komppanian lakkauttamiseen saakka vuonna 1865, jonka jälkeen hänet määrättiin pataljoonan 4. komppaniaan. Hausén oli kuitenkin komennettuna 1867–1872 komppaniaupseeriksi Konstantinin sotakouluun Pietarissa. Luutnantiksi 1870 ylennettynä hän palasi 1872 entiseen pataljoonaansa kouluttajaksi ja määrättiin pataljoonan opetuskomennuskunnan päälliköksi 1874. Turkin sodassa 1877–1878 hän toimi pataljoonassaan komppanian päällikkönä ja hänet vakinaistettiin  tehtävään sodan jälkeen 1879. Hausén ylennettiin kapteeniksi 1881 ja siirrettiin pataljoonan talouspäälliköksi 1883. Everstiksi hänet ylennettiin 1885. Vuonna 1887 Hausén tuli 5. Kuopion tarkk’ampujapataljoonan komentajaksi. Hän sai eron tästä tehtävästä ja sotapalveluksesta kenraalimajurina lokakuussa 1890.
Kangas (Kullaa)

Kangas on Ulvilaan liitetyn entisen Kullaan kunnan kylä.
Historia

Kullaan postilaitos aloitti toimintansa vuonna 1892. Kirkkoherra Raineella oli posti kolme vuotta, minkä jälkeen se siirtyi kanttori Koski-Tuurille. Vuonna 1965 posti siirtyi kunnantalolle ja se sai uudet tilat 1980-luvulla.
Palvelut > Museo

Kullaan kirkon läheisyydessä on esinemuseo, jossa on kivikautinen esinekokoelma perinteistä maanviljelyskalustoa sekä käsityöammattilaisten työkaluja. Museon arkistossa on myös 1700-luvun asiakirjoja, valokuvia ja haastatteluja.
Kangas-Lyly

| Kangas-Lyly |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Karvia
Koordinaatit:  62°10′58″N, 22°50′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuivasjärven valuma-alue (35.56)
Laskujoki:  Lylyluoma 
Järvinumero:  35.563.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,6 m 
Rantaviiva:  0,965 km 
Pinta-ala:  0,04334 km² 
 fiKangas-Lyly 
Kangas-Lyly  on Satakunnassa Karviassa Alkkiassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Kangas-Lyly on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 350 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 4,3 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla suoalueella Lylyharjun kankaan pienessä painanteessa Lylynevan itäpuolella. Lampeen laskee kolme suo-ojaa ja sen oma laskuoja lähtee itäpäästä, missä painanne aukeaa alavalle suolle. Laskuoja on vain 30 metriä pitkä, sillä se laskee Plakkarilammiin, ennen kuin se jatkaa Lylyluomana puolitoista kilometriä ennen yhtymistään Kärppäluomaan. Plakkarilampi on kolmion muotoinen lampi, joka on noin 100 metriä pitkä. Matkalla laskuojaan yhtyy myös Lätäkkölammen laskuoja. Rantaviivan pituus on 950 metriä. Rannat ovat noin viisi metriä korkeat ja viettävät selvästi veteen. Rannalla kasvaa kangasmetsää, mutta lampi on autio. Lammen molemmin puolin kulkee metsätiet, mutta rantaan ei ole tehty tietä. Karvian ja Parkanon välinen raja kulkee itäpuolella 400 metrin etäisyydellä.
Neva-Lyly on toinen kahdesta lammesta Lylyharjulla.
Jörgen Kruth

| Jörgen Kruth> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. toukokuuta 1974 (ikä 50) Tukholma
Potkunyrkkeilijä
Lempinimi:  The Last Viking
Pituus:  188 cm
Paino:  105 kg
Tilastot
Ottelut:  87
Voitot:  71
– tyrmäyksellä:  31
Tappiot:  14
Jörgen Ingemar Kruth (s. 8. toukokuuta 1974 Tukholma) on tunnettu ruotsalainen uransa lopettanut kickboxing-kilpailija. Hän on tehnyt kickboxingin lisäksi kilpauraa myös muiden taistelulajien parissa. Kruth on entinen kaksinkertainen Muay Thai Councilin raskaan sarjan maailmanmestari. Häntä pidetään yleisesti yhtenä kaikkien aikojen parhaista Pohjoismaisista kickboxing-kilpailijoista.
Ura

Kruth aloitti uransa taistelulajien parissa vuonna 1984. Hän yritti ensin judoa ja jujutsua, mutta muutaman vuoden kuluttua hän vaihtoi taekwondoon. Vuonna 1987, Kruthin ollessa 13-vuotias, hän oli ensimmäistä kertaa yhteydessä Muay Thain kanssa. Tällöin Po Lindwall ryhtyi hänen valmentajakseen. Hän kamppaili ensimmäisen Muay Thai -ottelunsa jo vuonna 1988. Seuraavina vuosina hän otteli myös mm. savatessa, mutta lopulta vuonna 1994 19-vuotiaasta Kruthista tuli Pohjoismaiden Muay Thai –mestari. Tästä jatkui hänen voittoputkensa, ja hän teki upean uran kickboxingin ja Muay Thain parissa.
Hän teki tämän jälkeen vielä debyytin MMA:n (mixed martial arts) parissa vuonna 2009 ja saavutti seuraavina vuosina ennätyksellisiä tuloksia myös tässä lajissa. Kruth on lopettanut aktiivisen kilpauransa taistelulajien parissa. Tilalle hänelle on kuitenkin muodostunut toinen kilpailullinen intohimo, nimittäin pokeri. Kruth on osoittautunut varsinaiseksi pokerilahjakkuudeksi, ja nykyään hän kilpailee Ruotsin mestaruussarjassa.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jörgen Kruth
Käännös suomeksi
Foret

Foret ovat papualainen etninen ryhmä, jonka elinalue on Eastern Highland -provinssin alueella, Papua-Uudella-Guinealla. Forejen määräksi arvioidaan 38 000, joista eteläforeihin kuuluu 9000 kun taas pohjois-keskiforeihin 19 000.
Uskonnoltaan foret ovat pääsääntöisesti animisteja ja tietäjät ovat tärkeässä asemassa yhteisössä.
Forekansa liitetään usein kuru-tautiin, joka levisi forejen harjoittaman rituaalikannibalismin kautta. Taudin nimi tulee foren kielen sanasta, joka tarkoittaa "vapinaa" tai "tärinää".. Nykyisin foret eivät enää syö kuolleita yhteisön jäseniä, vaan vainajat haudataan.
Forever (Alekseevin kappale)

|  Forever |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Alekseev
Levy-yhtiö:  Zion Music
Kesto:  3:08
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  10. tammikuuta 2018
Säveltäjä(t):  Kyrylo Pavlov Jevhen Matjušenko
Sanoittaja(t):  Kyrylo Pavlov Jevhen Matjušenko
Tuottaja(t):  Kyrylo Pavlov Jevhen Matjušenko
Euroviisutiedot
Vuosi:  2018
Maa:  Valko-Venäjä
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  16.
Pisteet semifinaalissa:  65
Video:  videolinkki
Forever on ukrainalaisen laulajan Alekseevin esittämä kappale, jolla hän edusti Valko-Venäjää vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Alekseev esittämässä kappalettaan Euroviisujen harjoituksissa.
Kaffilarock

Kaffilarock oli elokuun alussa järjestettävä rock-tapahtuma Isonkyrön Tuuralan kylässä. Tapahtuma oli ilmainen, ikärajaton ja päihteetön. Kaffilarockin pääasiallinen tarkoitus oli edistää lähialueiden musiikkikulttuuria ja antaa esiintymismahdollisuuksia tulevaisuuden rock-ammattilaisille.
Esiintyjät > 2012

Lovex, Lost Madison, Crimsonic, Iso Sokko-Ville, Rock Camp, Rokkikoulu
Esiintyjät > 2011

Deep Insight, The Freza, White Corona, Rokkikoulu, Valtaalan Koulun Bändikerho
Esiintyjät > 2010

Palava, Ghostnote, Julkaistaan Myöhemmin
Aiheesta muualla

(Arkistoitu – Internet Archive)
Kalevi Falkin orkesteri

Kalevi Falk studiolla Helsingissä.
Kalevi Falkin orkesteri on suomalainen yhtye, joka teki yhden pitkäsoiton Blue Master -levymerkille vuonna 1971. Kalevi Falk oli kuvitteellinen henkilö, jonka nimistä henkilöä yhtyeessä ei koskaan ollut.
Yhtye säesti eri solisteja kuten Katri Helenaa ja Koivistolaisia. Yhtyeen laulusolistina toimi myös Aatos Bollström. Erityisen paljon yhtye soitti Carolan kanssa.
Kokoonpano (eri aikoina)

Jussi Mikkola, basso, laulu, piano
Heikki Vennola, rummut, urut
Lauri Sydänmaanlakka, kitara, laulu
Ilkka Virto, pasuuna, laulu
Pentti Lahti, saksofonit, huilu, laulu
Pekka Heinonen, trumpetti
Seppo Hovi
Markku Johansson
Kalevi Kivimaa, basso
Diskografia

Kalevi Falk (1971)
Aiheesta muualla

Kalevi Falkin orkesterin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Felukka

Niilin felukoita Luxorin lähellä vuonna 2007.
Göran Schildt kuvasi felukoita 1954-55
Felukka (arab.  فلوكة‎) on perinteinen puinen purjevenetyyppi, jota käytetään Punaisen meren, itäisen Välimeren ja erityisesti Niilin suojaisilla vesillä. Sen takilointi koostuu yleensä yhdestä ja joskus kahdesta latinalaispurjeesta.
Vaikka felukat on korvattu useissa paikoissa moottoriveneillä ja -lautoilla, ovat ne yhä yleisesti käytössä kuljetusmuotona varsinkin Egyptin Niilillä Assuanin ja Luxorin välillä, jossa niitä suosivat erityisesti turistit niiden tarjoaman rauhallisen kyydin vuoksi. Veneisiin mahtuu kymmenkunta matkustajaa yleensä 1-3-miehisen miehistön lisäksi.
Felukoiden runko on keskeltä leveähkö niiden pituuteen nähden. Latinalaispurjeen vuoksi niillä on mastoa noin kaksi kertaa pitempi yläpuomi, johon purje kiinnitetään. Niissä on harvoin hyttiä, mutta auringolta ja säältä suojaamassa on yleensä kevyt katos.
Italialaiset siirtolaiset toivat felukat myös Tyynellemerelle 1800-luvun lopulla. Kuva San Franciscosta vuoden 1891 aikoihin.
Juri Tšaika

Juri Tšaika
Juri Jakovlevitš Tšaika (ven. Ю́рий Я́ковлевич Ча́йка, s. 21. maaliskuuta 1951) on Venäjän korkeimman oikeuden pääsyyttäjä. Tšaika toimi 2000-luvulla oikeusministerinä.
Ura

Nuorena Juri Tšaika toimi telakalla sähkömiehenä. Armeijan jälkeen hän valmistui Sverdlovskin laki-instituutista vuonna 1976.
Tšaika toimi Irkutskin alueen syyttäjätoimistossa, sitten Itä-Siperian alueen syyttäjätoimisto. Vuosina 1984-1992 Tšaika toimi eri viroissa mm. Irkutskin syyttäjätoimistossa. kommunistipuolueessa. Vuonna 1995 Tšaika yleni Venäjän federaation varapääsyyttäjäksi. Kun edellinen pääsyyttäjä Juri Skuratov erosi seksiskandaalin takia, Tšaika toimi vähän aikaa pääsyyttäjänä.
Vuosina 1996-2006 Tšaika toimi oikeusministerinä ja tämän jälkeen Venäjän korkeimman oikeuden pääsyyttäjänä.  
Tšaika auttoi oppositiopoliitikko Aleksei Navalnyin vapaaksi 2010-luvun alussa
Tšaikan perheeseen kohdistuvat mafiaepäilyt

Joulukuussa 2015 oppositiovaikuttaja Aleksei Navalnyin korruption vastainen FBK-säätiö julkisti laajan selvityksen Tšaikan 
pojan Artjomin peitellystä jättiomaisuudesta ja mafiakytköksistä.. Juri Tšaikan arvostelijat syyttävät häntä laittomista yritysvaltauksista ja rahanpesusta. Mutta Kremlin lehdistöpäällikkö Dmitri Peskovin mukaan filmi on arvoton, ja Juri Tšaikan pojat harjoittivat liiketoimiaan täysin itsenäisesti.  Pääministeri Dmitri Medvedevin mukaan vain lainvalvontajärjestelmä saa esittää syytteitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juri Tšaika Wikimedia Commonsissa
Kaijanlampi (järvi Jyväskylässä)

| Kaijanlampi |
| --- | --- |
 Kaijanlampea lounaasta nähtynä
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°11′15″N, 25°41′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ristiselän alue (14.23)
Tulo-oja:  Härköoja Härköjärvestä
Laskupuro:  Myllyoja Myllylampeen 
Järvinumero:  14.231.1.033
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,7 m  
Pituus:  450 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,935 km  
Pinta-ala:  2,51 ha  
Tilavuus:  0.000061 km³ 
Keskisyvyys:  2,44 m  
Suurin syvyys:  4,3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaijanlampi 
Kaijanlampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Keljonkankaalla sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 61 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 4,3 metriä. Sen rantaviivan pituus on 950 metriä. Kaijanlammen eteläpuolella sijaitsee sen mukaan nimetty asuinalue, jonka rakennukset eivät kuitenkaan yllä aivan lammen rannalle. Valtatie 9 kulkee lammen luoteispuolelta.
Luontoarvoja

Kaijanlampea ympäröivä Kekkerinsuo on yksi kaupungin määrittelemistä merkittävistä luontokohteista. Rajattu 3,8 hehtaarin kokoinen suoalue on tyypiltään pääosin varpurämettä, etelärannalla on myös korpea. Alue on säilynyt suurimmaksi osaksi luonnontilaisena.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 140,7 metriä mpy. Lammen länsipäähän laskee Härköjärvestä alkava Härköoja, johon yhtyy Eteläportin teollisuusalueella osittain maan alle ohjattu puro, jonka kautta Kolmisoppisen ja Huhtalammen vedet laskevat. Lammen itäosasta alkaa Myllyoja eli Jokipakanjoki tai Keljonpuro, joka kulkee Myllylammen kautta ennen laskemistaan Päijänteeseen. Pudotusta Kaijanlammen ja Päijänteen välillä on noin 62 metriä.
Femaye

| Femaye |
| --- | --- |
 Femaye
 Koordinaatit: 13°58′7″N, 4°24′1″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Moptin alue
Piiri:  Djennén piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  16 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Femaye on maalaiskunta Moptin alueen Djennén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Taga sijaitsee Banijoen länsirannalla 20 kilometriä Djennéstä koilliseen. Kunnassa on 16 400 asukasta (vuonna 2009).
Femayen kunta rajoittuu idässä ja etelässä Djennén piirin Fakalan, lännessä Deraryn ja pohjoisessa Moptin piirin Soyen kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasankoa, josta osa sijaitsee Banin tulva-alueella.
Kuntaan kuuluu 21 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, markoja, fulbeja ja bozoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, durra ja riisi. Tagan ja Dorobougoun kylissä pidetään markkinat.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Tagasta on kuivana aikana reitti Djennéen ja Sofaraan. Tulva-aikaan liikennöinti tapahtuu vesiteitse. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua, yläkoulu ja terveysasema.
Kaarlo Pitsinki

| Kaarlo Pitsinki |
| --- | --- |
 SDP:n puheenjohtaja Väinö Tanner, puolue­sihteeri Kaarlo Pitsinki ja kansan­edustaja Sylvi Siltanen vuonna 1961.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kaarlo Vilhelmi Pitsinki
Syntynyt: 27. joulukuuta 1923 Kemi
Kuollut: 26. elokuuta 2015 (91 vuotta) Helsinki
Kaarlo Vilhelmi Pitsinki (27. joulukuuta 1923 Kemi – 26. elokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen (SDP) puoluesihteerinä vuosina 1957–1966 ja Uudenmaan läänin maaherrana vuosina 1966–1982. Hän oli myös kansanedustajana vuosina 1958–1966. SDP:ssä Pitsinki edusti puolueen oikeaa laitaa.
Pitsinki erosi SDP:stä 1982 ja toimi Kansalaisvallan liiton eli entisen Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueen puheenjohtajana.
Tausta

Pitsingin vanhemmat olivat laitosmies Kaarlo Vilhelmi Pitsinki ja Aune Ester Aaltonen. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1945 Kemin lyseosta ja valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1949.
Uransa alussa Pitsinki oli ennakonpidätyksen valvojana Helsingin verovirastossa vuodet 1949–1950, SDP:n toimitsijana 1950–1951, Kiljavan ammattiyhdistysopiston tilapäisenä tietopuolisten aineiden opettajana 1951–1955 ja Talouspoliittisen suunnittelutoimiston tilapäisenä apulaispäällikkönä vuonna 1956.
Politiikka

Pitsingin poliittinen ura lähti nousuun hänen työskennellessään pääministeri K.-A. Fagerholmin sihteerinä vuosina 1956–1957 ja SDP:n puoluesihteerinä vuosina 1957–1966. Pitsinki valittiin eduskuntaan vuoden 1958 vaaleissa Uudenmaan läänin vaalipiiristä ja jatkokausille Helsingin kaupungin vaalipiiristä vuosien 1962 ja 1966 vaaleissa. Hän oli valitsijamiehenä vuosien 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa.
Eduskunnasta Pitsinki siirtyi Uudenmaan läänin maaherran virkaan, jossa hän toimi vuosina 1966–1982. Presidentti Mauno Koivisto erotti Pitsingin yleisen edun vuoksi vuonna 1982. Syynä olivat Uudenmaan läänin huonot henkilösuhteet. Pitsinki jatkoi poliittista toimintaansa Kansalaisvallan liiton puheenjohtajana. Puolue jäi ilman kansanedustajia vuosien 1979 ja 1983 vaaleissa, ja se poistettiin puoluerekisteristä joulukuussa 1983.
Yksityiselämä

Pitsingillä oli ensimmäisestä avioliitostaan (1950–1988) kaksi poikaa.
Teokset

Jumala rokulissa eli Poliittisia luomiskertomuksia.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1973.  ISBN 951-26-0340-3.
Vastahyökkäys: Rikollinen mielikuvitusromaani.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1974.  ISBN 951-26-0891-X.
Aiheesta muualla

Pitsinki, Kaarlo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Väinö Leskinen | Sosialidemokraattisen puolueen puoluesihteeri 1957–1966 | Seuraaja: Erkki Raatikainen |
Kantatie 64

Kantatie 64 oli Ylistarosta Seinäjoen kautta Jalasjärvelle kulkenut kantatie.
1960- ja 1970-luvuilla Ylistarosta Seinäjoelle kulkeva tie uudelleenrakennettiin. Tie sai numeron 702. 1970-luvulla Jalasjärven ja Seinäjoen välille rakennettiin lähes täysin uusi tie. Kun reitti Ylistarosta Seinäjoen kautta Jalasjärvelle valmistui, muutettiin se kantatieksi 64.
Ilmajoen Munakkaan rakennettu tien perustus sortui pahasti, koska alueen maaperän rakennettavuusarviot ja -laskelmat olivat virheellisiä. Tiellä oli lähes metrin painumia. Painumia korjattiin syksyllä 1993. Kantatie 64 lakkautettiin vuonna 1996, kun se numeroitiin kahdeksi valtatieksi. Seinäjoen ja Jalasjärven välinen osuus muutettiin valtatien 19 eteläiseksi osaksi ja Ylistaron ja Seinäjoen välinen osuus puolestaan osaksi valtatietä 18, joka oli juuri perustettu.
Vuodesta 1938 sotien päättymiseen saakka myös Karjalankannaksella oli kantatie 64. Se kulki Suomenlahden rantaa pitkin Viipurista Uudenkirkon Vammelsuun taajamaan.
Aiheesta muualla

Matti Grönroosin sivu kantatiestä 64
Kantatiet 40–98
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Faith Michael

Faith Michael
Faith Michael (o.s. Ikidi, s. 28. helmikuuta 1987) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Nigerian naisten maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2004. Hän on ollut joukkueessa maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2003, jolloin hän ei vielä päässyt pelaamaan, 2007, 2011 ja 2019 sekä olympialaisissa vuosina 2004 ja 2008.
Michael pelaa seuratasolla Ruotsissa, Piteån joukkueessa.
Forever (Bon Jovin albumi)

| Forever Bon Jovi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. kesäkuuta 2024
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Island
Listasijoitukset
  29. (albumilista)    5. (fyysinen albumilista)
Bon Jovin muut julkaisut
| Bon Jovi 2020 2020 | Forever 2024 |   |
Singlet albumilta Forever
 ”Legendary” Julkaistu: 14. maaliskuuta 2024  ”Living Proof” Julkaistu: 17. toukokuuta 2024
Forever on Bon Jovin studioalbumi, joka julkaistiin 7. kesäkuuta 2024. Albumi debytoi ilmestymisviikollaan Billboard 200 -albumilistan sijalla 5. Albumi on ensimmäinen ainoastaan viikon listalla viihtynyt Bon Jovin studioalbumi.
Kappaleet

Legendary – 4.05
We Made It Look Easy – 3.15
Living Proof – 3.39
Waves – 3.52
Seeds – 5.05
Kiss the Bride – 3.51
The People's House – 4.36
Walls of Jericho – 3.48
I Wrote You a Song – 3.25
Living in Paradise – 3.16
My First Guitar – 4.55
Hollow Man – 4.54
Kaijapallokala

| Kaijapallokala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Jäykkäleukakalat Tetraodontiformes
Heimo::  Pallokalat Tetraodontidae
Suku::  Colomesus
Laji::  psittacus
Kaksiosainen nimi
 Colomesus psittacus  (Bloch & Schneider, 1801)  
Katso myös
   Kaijapallokala Wikispeciesissä   Kaijapallokala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaijapallokala (Colomesus psittacus, entinen papukaijapallokala)  on murtovedessä elävä melko suurikokoinen pallokalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Kaijapallokala muistuttaa väritykseltään kimalaispallokalaa, mutta on aikuisena lähes kaksi kertaa sen kokoinen. Se voi kasvaa 30 cm pitkäksi. Sen vatsapuoli on valkea, selkäpuoli kelta-tummaraitainen. Raidoitus ja vartalonmuoto muistuttavat kimalaista.
Alkuperä

Kaijapallokaloja elää luonnossa Atlantin länsiosassa Parianlahdelta Amazonille. Se elää jokisuiden murtovedessä ja läheisillä matalikoilla.
Käyttäytyminen

Kaijapallokalat elävät yksin tai korkeintaan muutaman kalan ryhminä. Kaijapallokaloja pidetään murtovesiakvaarioissa, mutta niiden hampaiden kasvaminen liian pitkäksi saattaa tuottaa ongelmia.
Vesiolot ja ravinto

Kaijapallokala syö simpukoita ja rapuja.
Aiheesta muualla

Puffernet
Kangas-Hyrkkö

| Kangas-Hyrkkö |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°24′43″N, 25°12′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.486.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  184,4 m  
Pituus:  630 m  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  1,515 km  
Pinta-ala:  7,651 ha  
Tilavuus:  0.000098 km³ 
Keskisyvyys:  1,28 m  
Suurin syvyys:  2,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKangas-Hyrkkö 
Kangas-Hyrkkö tai Hyrkönlampi on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Lahdenkylän lähellä sijaitseva lampi.