stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaitajärvi (Padasjoki, Vakkila)

| Kaitajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°18′26″N, 25°14′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Isoon Pallittajärveen 
Järvinumero:  14.223.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,9 m  
Pituus:  510 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  1,272 km  
Pinta-ala:  3,24 ha  
Saaria:  1 
 fiKaitajärvi 
Kaitajärvi  on Päijät-Hämeessä Padasjoella Vakkilan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,2 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Heinjoen valuma-alueeseen (14.223) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,9 metriä mpy.
Harmaasaharausku

| Harmaasaharausku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Ylälahko::  Rauskut Batoidea
Lahko::  Saharauskukalat Pristiformes
Heimo::  Saharauskut Pristidae
Suku::  Pristis
Laji::  pristis
Kaksiosainen nimi
 Pristis pristis  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Harmaasaharausku Wikispeciesissä   Harmaasaharausku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaasaharausku (Pristis pristis) on uhanalainen kalalaji. Se voi kasvaa viisi metriä pitkäksi ja painaa tonnin. Kalan iho on karheiden nyppylöiden peitossa ja muistuttaa hiekkapaperia. Nimensä se on saanut muiden saharauskujen tapaan sahamaisesta pitkästä kuonostaan, jonka sivuissa on 12–30 paria hampaita muistuttavia nystermiä.  Harmaasaharauskua uhkaa sukupuutto muun muassa siksi, että se päätyy kalastuksen sivusaaliiksi.
Levinneisyys

Harmaasaharauskuja elää Atlantin ja Tyynenmeren subtrooppisissa osissa. Se ei ole avomeren laji, vaan viihtyy lähellä rannikkoa ja saaristojen suojissa. Meriveden lisäksi sitä tavataan murtovedessä ja suurten jokien täysin suolattomassa vedessä. Kala oli aikaisemmin yleinen Välimeressä ja Atlantin Euroopan rannikolla, mutta on nyt kadonnut sieltä. Afrikan rannikolla kala on myös vähenemässä huolestuttavasti.
Kaitajärvi (Sysmä)

| Kaitajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°21′20″N, 25°41′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ruotsalaisen alue (14.14)
Laskuoja:  oja Nimettömään 
Järvinumero:  14.147.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  129,9 m  
Pituus:  600 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  1,24 km  
Pinta-ala:  3,479 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaitajärvi 
Kaitajärvi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Karilankulman kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 600 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Lauhjoen valuma-alueeseen (14.147) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,9 metriä mpy.
Kalliovillakko

| Kalliovillakko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit
Suku::  Villakot Senecio
Laji::  sylvaticus
Kaksiosainen nimi
 Senecio sylvaticus  L. 
Katso myös
   Kalliovillakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalliovillakko (Senecio sylvaticus) yksivuotinen villakoihin eli kantavillakoihin kuuluva mykerökukkaiskasvilaji.
Ulkonäkö

Kalliovillakko kasvaa 20–80 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa peltovillakkoa ja voi risteytyä tämän lajin tai tahmavillakon kanssa. Kalliovillakon varsi on pystykasvuinen, uurteinen, haarova ja karvainen. Lehdet ovat epäsäännöllisen liuskaiset. Mykeröt ovat keltakukkaisia ja kapean kartiomaisia, hoikempia kuin peltovillakolla. Mykerön kehtosuomut ovat vaaleanvihreitä. Laitakukkien kielimäinen teriö on hyvin lyhyt ja rullalle kiertyvä. Hedelmänä on 2,5 millimetriä pitkä harvakarvainen lenninhaivenellinen pähkylä. Suomessa kalliovillakko kukkii heinä–syyskuussa. Se on myrkyllinen.
Levinneisyys

Kalliovillakko esiintyy alkuperäisenä Euroopassa ja Kaukasiassa, tulokaslajina eri puolilla maailmaa, laajimmin Pohjois-Amerikassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Elinympäristö

Pohjoismaissa kalliovillakko kasvaa muun muassa merenrannoilla, kallioilla, hakkuuaukeilla, tienvarsilla ja joutomailla. Laji on typensuosija.
Kalliovillakko Suomessa

Suomessa kalliovillakko kasvaa sekä alkuperäisenä että uustulokkaana. Sitä esiintyy Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle. Laji on maan eteläosassa yleinen ja lounaassa Varsinais-Suomessa osin hyvin yleinen. Suomen uhanalaisuusluokituksessa kalliovillakko on elinvoimainen (LC).
Kehitystutkimus

Kehitystutkimus (ennen kehitysmaatutkimus) on monitieteinen yhteiskuntatieteen ala, joka tutkii kehitysmaihin, sekä yleisesti kehitykseen liittyviä yhteiskuntatieteellisiä kysymyksiä.
Kehitystutkimus on ongelmakeskeistä, eli tutkii asioita, joita pidetään reaalimaailmassa ongelmina. Se on luonteeltaan monitieteistä eli yhteiskuntatieteen metodologioista pyritään valitsemaan aina parhaat metodit kutakin tutkimuskysymystä ajatellen (käytännössä eri tutkijat ovat tietysti useimmiten erikoistuneet tiettyihin kysymyksiin ja metodeihin).
Perinteisesti kehitystutkimuksen ydinkysymys on ollut, miksi toiset maat ovat ”kehittyneet” eli tulleet teollisuusmaiksi ja toiset eivät – miksi maailma on jakautunut ”rikkaaseen pohjoiseen” ja ”köyhään etelään”. Selityksiä tähän on haettu esimerkiksi maailmantalouden rakenteista, valtioiden itsensä harjoittamasta politiikasta. Suomessa kehitystutkimusta voi opiskella pääaineena Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa, maisteriohjelmassa Jyväskylän yliopistossa ja sivuaineena UniPID-verkoston kautta.
Kirjallisuutta

Juhani Koponen, Jari Lanki & Anna Kervinen (toim.): Kehitysmaatutkimus. Johdatusta perusteisiin. Gaudeamus 2007.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kehitystutkimus Wikimedia Commonsissa
Kehitystutkimuksen seura
Nordiska Afrikainstitutet
Sussexin Yliopiston kehitysmaatutkimuksen laitos
Maailman valuuttarahasto
Kehitysyhteistyön kattojärjestö
Kaval

Bulgarialainen kaval
Kaval on Balkanilla, Turkissa ja laajemmin Anatolian alueella käytettävä puinen reunahuilu. Se voidaan valmistaa muun muassa luumu- ja aprikoosipuista.
Kaval-sanan etymologia on tuntematon, mutta sen on arveltu olevan johdannainen sanasta "kav", jolla tarkoitetaan onttoa puuta. Kavalia on käytetty tuhansien vuosien ajan, joten se on yksi vanhimmista tunnetuista ihmisen käyttämistä soittimista. Perinteisesti kaval on ollut paimenten käytössä. Sen tyypillinen ääniala on 2,5–3 oktaavia. Suukappaleetonta kavalia kutsutaan myös dilsiz kavaliksi. Dilli kavalissa puolestaan on vihellyspillimäinen suukappale kuten nokkahuilussa.
Jääkiekko nuorten talviolympialaisissa 2016

Jääkiekko nuorten talviolympialaisissa 2016 sisältää yhteensä neljä kilpailutapahtumaa: poikien ja tyttöjen turnauksen sekä taitokilpailun.
Mitalit > Mitalitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Maa |  |  |  | Yht |
| 1. |  Japani | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1. |  Romania | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1. |  Ruotsi | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 1. |  Yhdysvallat | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5. |  Italia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Kanada | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Slovakia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Tšekki | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9. |  Itävalta | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9. |  Suomi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9. |  Sveitsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 9. |  Venäjä | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Norja | 0 | 0 | 0 | 0 |
Mitalit > Tapahtumat > Pojat

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Turnaus tulokset |  Yhdysvallat |  Yhdysvallat |  Kanada |  Kanada |  Venäjä |  Venäjä |
| Yksilötaitokilpailu tulokset |  Eduard Casaneanu Romania (ROU) | 14 |  Sebastian Cederle Slovakia (SVK) | 12 |  Aleks Haatanen Suomi (FIN) | 12 |
Mitalit > Tapahtumat > Tytöt

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Turnaus tulokset |  Ruotsi |  Ruotsi |  Tšekki |  Tšekki |  Sveitsi |  Sveitsi |
| Yksilötaitokilpailu tulokset |  Sena Takenaka Japani (JPN) | 16 |  Anita Muraro Italia (ITA) | 14 |  Theresa Schafzahl Itävalta (AUT) | 13 |
Osallistujat

Turnaukseen osallistuu sekä viisi poikien että tyttöjen joukkuetta. Jokaisessa joukkueessa on 17 pelaajaa. Isäntämaa Norja sai joukkueen molempiin turnauksin. Loput kahdeksan joukkuetta valittiin alle 18-vuotiaiden maailmanrankingin perusteella vuoden 2015 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuiden jälkeen.
Norja sai lähettää yksilötaitokilpailuun kaksi edustajaa, yksi molempiin kilpailuihin. Loput osallistujat päätettiin vuoden 2015 jääkiekon kehitysleirin Global Skills Challenge -kisassa Vierumäellä.
Osallistujat > Turnaus

| --- | --- |
 Pojat:   Norja (isäntämaa)  Kanada  Suomi  Venäjä  Yhdysvallat :  Tytöt:  Norja (isäntämaa)  Ruotsi  Slovakia  Sveitsi  Tšekki
Osallistujat > Yksilötaitokilpailu

| Tapahtuma | Pojat | Tytöt |
| --- | --- | --- |
Isäntämaa:  Norja
| Karsinta |  Alankomaat  Australia  Itävalta  Japani  Kanada  Kiinan Taipei  Liettua  Ranska  Romania  Saksa  Slovakia  Suomi  Unkari  Uusi-Seelanti  Valko-Venäjä |  Alankomaat  Australia  Belgia  Etelä-Korea  Italia  Itävalta  Japani  Puola  Romania  Saksa  Slovakia  Suomi  Tanska  Valko-Venäjä  Yhdistynyt kuningaskunta |
Yhteensä: 16
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jääkiekko nuorten talviolympialaisissa 2016 Wikimedia Commonsissa
Nuorten talviolympialaisten 2016 lajit ja kilpailutapahtumat
Alppihiihto | Ampumahiihto | Curling | Freestylehiihto | Jääkiekko | Kaukalopikaluistelu | Lumilautailu | Ohjaskelkkailu | Pikaluistelu | Pohjoismaiset hiihtolajit | Rattikelkkailu | Skeleton | Taitoluistelu
Harkovan raitioliikenne

| Harkovan raitioliikenne |
| --- | --- |
 Tatra T3

Tyyppi:  raitiotiejärjestelmä
Sijainti:  Harkova, Ukraina
Avattu:  1906
Pituus:  232,1 km
Raideleveys:  1 524 mm
Liikennöitsijä(t):  Miskelektrotransservis
Harkovan raitioliikenne (ukr. Харкiвський трамвай) on osa Ukrainan toiseksi suurimman kaupungin joukkoliikennejärjestelmää. Raitiotiejärjestelmän raideleveytenä on tyypillinen venäläinen 1 524 mm. Raitiotiet on rakennettu lähes kokonaan Harkovan kadulle, joten järjestelmä on perinteinen. Verkosto on lähes kokonaan kaksiraiteinen. Suurin osa raideosuuksista on erillään muusta liikenteestä, mutta joissakin paikoissa samaa kaistaa käyttävät myös autot ja bussit.
Lokakuussa 2016 monet raideosuudet olivat huonossa, jopa vaarallisessa kunnossa. Ratapölkyt ovat mädäntyneet, pultteja on irronnut, kiskoja on katkennut, osa raiteista on uponnut jopa 8 cm tienpinnan alle ja virransyöttö ei ole säännöllistä. Ajonopeudet ovat pieniä.[lähde? ]
Lokakuussa 2018 "Lastenpuiston" takana kulkeva rata oli otettu takaisin käyttöön, mutta raiteet, etenkin päätepysäkkien kääntösilmukat, ovat huonossa kunnossa. Keskustan läpi kulkevalla radalla on nyt säännöllistä liikennettä (toisin kuin aiemmin poikkeustilanteita lukuun ottamatta), mutta Lastenpuiston läheinen hautausmaan ohi ja alas laaksoon kulkeva rata ei ole käytössä. Asemalle kulkeva rata on huonossa kunnossa. Aseman ja joen välinen osuus on jälleenrakennettu, mutta siltä ei ole raideyhteyksiä entisiin vaunuhalleihin tai korjaamoihin.[lähde? ]
Linjat

| Linja | Reitti |
| --- | --- |
1: Pivdennyi vokzal – Ivanivka
3: Zaljutyne – Novožanove
6: 602-i mikrorajon – Pivdennyi vokzal
7: Novoselivka – Pivdennyi vokzal
8: vulytsja Odeska – 602-i mikrorajon
12: Pivdennyi vokzal – Tsentralnyi park
16: Saltivska – Saltivska (ympyrälinja)
16-A: Saltivska – Saltivska (ympyrälinja)
20: Pivdennyi vokzal – prospekt Peremohy
27: Novožanove – Saltivska
Kalusto

Alla olevassa taulukossa on Harkovan raitioliikenteessä (linjaliikenteessä) tällä hetkellä käytettävät raitiovaunutyypit.
| Vaunutyyppi | Käytössä | Olemassa |
| --- | --- | --- |
| Tatra T3SU | 77 | 90 |
| Tatra T3SUCS | 54 | 61 |
| Tatra T3A | 24 | 30 |
Tatra T3-VPSt: 20
| Tatra T3M | 10 | 15 |
| Tatra T6B5SU | 9 | 22 |
| Tatra T6A5 | 8 | 10 |
| Tatra T3 | 2 | 5 |
| T3 VPNP | 2 | 3 |
| 71-619KT | 1 | 10 |
Käännös suomeksi
Kehitysvammaisten Tukiliitto

| Kehitysvammaisten Tukiliitto ry |
| --- | --- |
Perustettu:  1961
Toimiala:  vammaisjärjestö
Kotipaikka:  Tampere
Toiminta-alue:  valtakunnallinen
Puheenjohtaja:  Petri Liukkonen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kehitysvammaisten Tukiliitto ry on valtakunnallinen kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena on mahdollistaa hyvä elämä  kehitysvammaiselle henkilöille ja hänen läheisilleen. Järjestö kehittää kehitysvammaisten henkilöiden ja heidän perheidensä yhteiskunnallista tasa-arvoa ja oikeuksia.
Kehitysvammaisten Tukiliiton jäsenistö muodostuu noin 185 paikallisesta ja alueellisesta yhdistyksestä, joissa on noin 17 500 henkilöjäsentä. Jäseninä on kehitysvammaisia henkilöitä, omaisia, läheisiä, alan työntekijöitä sekä kehitysvammaisten ihmisten hyvää elämää tavoittelevia kansalaisia. Yhdistyksissä ihmiset saavat ja antavat vertaistukea - vaihtavat kokemuksia ja hyväksi koettuja arjen ratkaisuja -, järjestävät toimintaa ja tapahtumia ja vaikuttavat oman alueensa päätöksentekoon kehitysvammaisia ihmisiä ja heidän läheisiään koskevissa asioissa.
Kehitysvammaisten Tukiliitto ry on toiminut vuodesta 1961. Toiminnan merkittävin rahoittaja on Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA). Kehitysvammaisten Tukiliitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Kehitysvammaisten Tukiliiton tehtävät

Koulutuksen järjestäminen kehitysvammaisille ihmisille ja heidän läheisilleen.
Vertaistoiminnan ja vapaaehtoistyön kehittäminen jäsenistön tueksi
Toimintavälineiden välittäminen ja kehittäminen jäsenistön tueksi
Kehitysvammaisten ihmisten työhön pääsyn ja työmahdollisuuksien edistäminen
Oikeusasioissa neuvominen
Aiheesta muualla

Kehitysvammaisten Tukiliiton kotisivut
Kehitysvammaisten Tukiliiton Facebook-sivu
Malike-toiminta
Haarakiikari

Saksalainen toisen maailmansodan aikainen haarakiikari
Haarakiikari tai haarakaukoputki on perinteinen tykistön käyttämä optinen tähystyslaite. Se on kaksihaarainen kaukoputki, jonka ylälinssit ovat haaramaisten suppilojen päissä. Vaikka elektroninen tulenjohto on osin syrjäyttänyt optisen mittauksen, ei huipputekniikka ole kokonaan syrjäyttänyt haarakiikaria ja muita perinteisiä optisia välineitä (kuten stereoetäisyysmittari). Optisten välineiden etuna on, että ne eivät tarvitse sähköä, joten niitä voidaan käyttää kaikissa oloissa.
Haarakiikari on puolustusvoimien tulenjohtotehtäviin koulutettujen tunnus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haarakiikari Wikimedia Commonsissa
Harmaaröyhelö

| Harmaaröyhelö |
| --- | --- |
 Harmaaryöhelö
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Maljajäkälät Lecanorales
Heimo::  Karpeet Parmeliaceae
Suku::  Harmaaröyhelöt Platismatia
Laji::  glauca
Kaksiosainen nimi
 Platismatia glauca  (L.) W.L. Culb. & C.F. Culb. 
Katso myös
   Harmaaröyhelö Wikispeciesissä   Harmaaröyhelö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmaaröyhelö (Platismatia glauca) on etenkin puiden oksilla leveäliuskaisina harmaina röyhelöinä kasvava jäkälälaji. Sen yläpinta on ruskeanharmaa, alapinta reunoilta vaaleanruskea, keskeltä lähes musta. Jäkälälaikut voivat olla halkaisijaltaan jopa 20-senttisiä. Lajia kasvaa kallioilla, korvissa ja kuivissa kangasmetsissä Kasvaa koko Suomessa.
Harmaaryöhelö on melko herkkä ilmansaasteille, joten sitä voidaan käyttää ilmanlaadun indikaattorina.
Harmaaröyhelön jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy atranoriinia (C19H18O8) ja kaperaattihappoa (C21H38O7).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Harmaaröyhelö (Platismatia glauca)
Luopioisten kasvisto: Harmaaröyhelö (Platismatia glauca)
ITIS: Platismatia glauca (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Platismatia glauca (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Platismatia glauca (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Platismatia glauca (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Platismatia glauca (englanniksi)
Fungi of Great Britain and Ireland: Platismatia glauca (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Platismatia glauca (englanniksi)
HMS Regulus (1910)

| HMS Regulus |
| --- | --- |
 HMS Regulus

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bergsunds Mekaniska Verkstads, Tukholma
Laskettu vesille:  20. toukokuuta 1910
Palveluskäyttöön:  22. elokuuta 1910
Poistui palveluskäytöstä:  5. toukokuuta 1944
Loppuvaihe:  romutettu 1957
Tekniset tiedot
Uppouma:  119 t
Pituus:  40,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  4,4 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  2 000 hv
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  18
Aseistus
Aseistus:  2 x 45,7 cm M/04 torpedoputkea 2 x 57 mm kan M/95D -tykkiä
HMS Regulus (runkonumerot 49 ja V49) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus

Alus tilattiin Tukholmasta Bergsunds Mekaniska Verkstads AB:lta. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1910 ja liitettiin laivastoon neljää kuukautta myöhemmin 22. elokuuta.
Palvelus

Alus luokiteltiin 1928 yhteysveneeksi runkonumerolla V49, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin palveluksesta 5. toukokuuta 1944 ja se romutettiin 1957.
HMS Recruit (1896)

| HMS Recruit |
| --- | --- |
 HMS Recruit

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. & G. Thomson, Clydebank
Kölinlasku:  18. lokakuuta 1895
Laskettu vesille:  22. elokuuta 1896
Palveluskäyttöön:  lokakuu 1900
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 1. toukokuuta 1915
Tekniset tiedot
Uppouma:  380 t (standardi) 425 t (kuormattu)
Pituus:  66,45 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,10 m
Syväys:  2,52 m
Koneteho:  5 800 ihp
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  63
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Recruit oli Britannian kuninkaallisen laivaston Brazen-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1895–1896 laivasto-ohjelmaa J. & G. Thomsonilta Clydebankista, missä köli laskettiin 18. lokakuuta 1895 telakkanumerolla 290. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1896 ja valmistui lokakuussa 1900.
Palvelus

Alus upposi 1. toukokuuta 1915 Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM UB-6:n torpedoimana.
Haarakolibrit

| Haarakolibrit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Haarakolibrit Doricha  Reichenbach, 1854
Katso myös
   Haarakolibrit Wikispeciesissä   Haarakolibrit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haarakolibrit (Doricha) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kaksi neotrooppisella alueella elävää lajia.
Haarakolibrilajit

Isohaarakolibri (Doricha enicura)
Meksikonhaarakolibri (Doricha eliza)
Karu

Karu voi tarkoittaa:
Karu, karski (adjektiivi)
Karu, niukkaravinteinen ekologinen ympäristö, esimerkiksi Oligotrofinen järvi.
Henkilöt

Elli Karu (1886–1971), suomalainen kiertuenäyttelijä
Erkki Karu (1887–1935), suomalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja
Karu Jayasuriya (s. 1940), srilankalainen United National Party -puolueen johtaja
Olavi Karu (1916–1992), suomalainen elokuvakäsikirjoittaja ja säveltäjä
Veikko Karu (1910–1991), suomalainen hävittäjälentäjä ja Mannerheim-ristin ritari
Maantiede

New Karu, kylä Nigeriassa
Karu, kylä Valgamaan maakunnassa Virossa
Viihde

Karu süda, virolainen vuonna 2001 julkistettu elokuva
Karu totuus, @junkmail-yhtyeen vuonna 2004 julkaistu albumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Karu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kenneth Hall

Kenneth Octavius Hall ON, OJ (s. 24. huhtikuuta 1941, Lucea, Jamaika) on jamaikalainen professori. Hän oli maansa kenraalikuvernööri Howard Cooken seuraajana 2006-2009.
Hannu Savola

Hannu Tapani Savola (18. lokakuuta 1949 Paavola – 13. helmikuuta 2007 Helsinki) oli Ilta-Sanomien vastaava päätoimittaja. Hänet valittiin tehtäväänsä syyskuussa 2006 edellisen päätoimittajan Antti-Pekka Pietilän erottua kohun keskellä.
Savola kävi Sanoman toimittajakoulun 1971–1972. Hän työskenteli Helsingin Sanomien politiikan toimituksessa 1973–1976, lehden päätoimittajien erityisavustajana 1976–1978, toimitussihteerinä 1978–1980 sekä politiikan toimittajana 1980–1982. Suomen Kuvalehden toimituspäälliköksi Savola kutsuttiin 1982. Hän palasi Sanoman palvelukseen 1985 Ilta-Sanomien toimittajaksi. Ilta-Sanomissa hänen vastuullaan oli paljolti talouden seuraaminen. Paitsi omalla nimellään, hän kirjoitti lehteen myös nimimerkillä Diileri. Savola kuoli sairauskohtaukseen 57-vuotiaana.
Savola oli yksi lokakuussa 1981 ilmestyneen, kohutun Tamminiemen pesänjakajat -teoksen kirjoittajista. Sen kirjoittivat työnantajaltaan salaa Helsingin Sanomien politiikan toimittajat.
Helsingin käräjäoikeus tuomitsi vuonna 2006 Ilta-Sanomien uutispäätoimittajana toimineen Savolan sekä lehden silloisen toimittajan kummankin 30 päiväsakkoon ja 2 000 euron korvauksiin oikeustieteen tohtori Kari Uotin kunnian loukkaamisesta. Jutussa oli kyse Ilta-Sanomissa heinäkuussa 2004 julkaistusta, erästä henkirikosta koskeneesta uutisesta, jossa oli mainittu Uoti. Henkirikoksen uhrilla oli ollut yhteyksiä Uotiin. Oikeuden mukaan uutisen otsikosta ja tekstistä saattoi saada sen virheellisen käsityksen, että Uotilla olisi ollut tekemistä henkirikoksen kanssa. Sen sijaan Ilta-Sanomien tiedot itse rikoksesta olivat sinänsä pitäneet paikkansa. Marraskuussa 2007 antamallaan päätöksellä Helsingin hovioikeus piti voimassa toimittajan – joka oli tällä välin siirtynyt Suomen Tietotoimistoon – ja yli puoli vuotta aiemmin kuolleen Savolan tuomiot. Hovioikeus ei ollut päätöstä antaessaan tiennyt Savolan kuolemasta. Savolalle määrätty sakkorangaistus raukesi hänen kuolemansa vuoksi automaattisesti, ja hänelle langetetut korvaukset siirtyivät hänen kuolinpesänsä maksettaviksi. Korkein oikeus ei myöntänyt valituslupaa, joten hovioikeuden antama tuomio jäi pysyväksi.