stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rokansaari (Puumala)
Historiaa > Kiinteä asutus

Vuoden 1928 Lappeenrannan seudun taloudellisessa kartassa on saarelle piirretty kolme maatilaa Pohjoismäki, Kettula ja Lammasvuori, joiden peltomaat muodostuivat kuudesta peltopalstasta. Saaren karttanimi oli tuolloin ”Rokansalo”. Saaren pohjoisosaan on piirretty kaksi rakennusta, yksi Umpilammen pohjoisrantaan ja toinen Enolammen pohjoisrantaan.
Vuoden 1971 peruskartassa sijaitsi saaren keskiosissa kolme maatilaa samoilla paikoillaan ja samoilla pelloilla kuin taloudellisessa kartassa. Saaren rannoille oli rakennettu viisi mökkiä ja näiden lisäksi näkyi täyshoitolan rakennukset. Seuraavassa vuoden 1987 kartassa on pellot merkitty niityiksi tai taimikoiksi. Saaren rannoille on merkitty 14 mökkiä. Viimeisessä painetussa vuoden 1996 peruskartassa on merkitty pieni suojelualue, joka käsitti vain Suurijärven keskelle jääneen lampien välisen niemimaan, Ukonlammen ranta-alueet ja Alainenlammen pohjoispuoliset alueet.
Historiaa > Taisteluhaudat

Ensimmäiseen maailmansotaan liittyviä taisteluhautoja löytyy saaren pohjoisosasta Vallihaudanmäeltä.
Historiaa > Kivikauden asuinpaikka

Saaren eteläosassa pienen Pöllöluodon kohdalla sijaitsevassa niemessä on löydetty merkkejä kivikautisesta asuinpaikasta. Varsinaisia asumuspainanteita ei ole ja asuinpaikan merkkinä on vain kvartsi-iskoksia sisältävä maa-aines muinaisen rantatörmän päältä. Alueella ei ole suoritettu kaivauksia. Karttapaikkaan on asuinpaikalle merkitty muinaisen hautapaikan karttamerkki. Samanlainen merkki on piirretty pohjoisosan taisteluhautojen yhteyteen.
Virkistystoimintaa

Saari on veneilijöiden suosima pysähdys- ja leiriytymispaikka. Saaren pohjoispäässä sijaitsee Rokasalon virkistysalue, joka omistaa Saimaan virkistysalueyhdistys ry. Virkistysalue sijaitsee 25 hehtaarin metsätilalla saaren pohjois- ja luoteispäässä. Retkeilyalueeseen sisältyy lähes kaikki Umpilammen rannat etelärantoja lukuun ottamatta ja Enolammen luoteisrannat. Rokansalon kesäkoti on sen toiminnan keskuspaikka. Alueella on vuokrattavana seitsemän mökkiä, mutta majoittua voi myös telttailemalla hiekkarannoilla. Retkeilijöille on tarjolla myös kaksi laituria, useita nuotiopaikkoja, grillikatos, kaksi saunaa, jätepiste, muutama käymälä ja kaivo. Kesäkaudella toimii kesäkodissa kahvila.
Aiheesta muualla

Saimaan virkistysalueyhdistys ry, omistaa Rokansaaren virkistysalue Puumalassa
Pihko, Petro: Rokansaari, melojan kesäparatiisi Saimaalla, 2020
Miika ♥ Gia: Rokansaari on Saimaan salainen helmi - myös veneettömille!, 2018
Rokansaari, veneilysaimaa.com
Rokansaari, venelehti.fi
Ranskan Grand Prix 2002

|  Ranskan Grand Prix 2002  |
| --- | --- |
 11. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2002. 

Päivämäärä:  21. heinäkuuta 2002
Sijainti:  Circuit de Nevers Magny-Cours, Magny-Cours, Ranska
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,411 km
Kilpailun pituus:  70 kierrosta, 308,77 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Juan Pablo Montoya   (Williams)
Paaluaika:  1.11,985
Palkintokoroke
Voittaja:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Toinen:   Kimi Räikkönen   (McLaren)
Kolmas:   David Coulthard   (McLaren)
Nopein kierros
Kuljettaja:   David Coulthard   (McLaren)
Kierrosaika:  1.15,045 (kierroksella 62)
Ranskan Grand Prix 2002 oli Formula 1 -sarjan kauden 11. osakilpailu, joka ajettiin Ranskan Circuit de Nevers Magny-Cours'lla Magny-Cours'ssa 21. heinäkuuta 2002.
Voitto oli Michael Schumacherin kauden kahdeksas. Voitollaan hän varmisti uransa viidennen mestaruuden jo tässä vaiheessa, ja nousi mestaruuksissa Juan Manuel Fangion tasolle. Koskaan aikaisemmin ei kukaan ole varmistanut mestaruuttaan näin aikaisessa vaiheessa kautta. McLaren-tallissa ajanut Kimi Räikkönen oli kilpailun viidenneksi viimeisellä kierroksella vielä johdossa ja niin ollen kiinni uransa ensimmäisessä osakilpailuvoitossa, kunnes Allan McNishin Toyotasta jäänyt öljyläikkä radan kolmanneksi viimeisessä mutkassa pudotti hänet Schumacherin taakse.
Arrows joutui FIA:n tuomariston tutkintaan kuljettajiensa aika-ajosuorituksista, koska nämä ajoivat yhden aika-ajokierroksen, jolla olisivat päässeet kilpailuun, mikäli he eivät olisi hidastaneet viimeisellä sektorilla. Giancarlo Fisichella ajoi rajusti ulos lauantain harjoituksissa, ja jättäytyi kisasta lääkärin suosituksesta.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 72 | 1:32.09,837 s | 2 | 10 |
| 2. | 4 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 72 | +1.104 s | 4 | 6 |
| 3. | 3 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 72 | +31.975 s | 6 | 4 |
| 4. | 6 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | 72 | +40.675 s | 1 | 3 |
| 5. | 5 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 72 | +41.772 s | 5 | 2 |
| 6. | 15 |  Jenson Button | Renault | 71 | +1 krs | 7 | 1 |
| 7. | 7 |  Nick Heidfeld | Sauber-Petronas | 71 | +1 krs | 10 |   |
| 8. | 23 |  Mark Webber | Minardi-Asiatech | 71 | +1 krs | 18 |   |
| 9. | 17 |  Pedro de la Rosa | Jaguar-Cosworth | 70 | +2 krs | 15 |   |
| 10. | 22 |  Alex Yoong | Minardi-Asiatech | 68 | +4 krs | 19 |   |
| 11. | 25 |  Allan McNish | Toyota | 65 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 16 |  Eddie Irvine | Jaguar-Cosworth | 52 | Takasiipi | 9 |   |
| Kesk. | 14 |  Jarno Trulli | Renault | 49 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 8 |  Felipe Massa | Sauber-Petronas | 48 | Mekaaninen vika | 12 |   |
| Kesk. | 24 |  Mika Salo | Toyota | 48 | Moottori | 16 |   |
| Kesk. | 11 |  Jacques Villeneuve | BAR-Honda | 35 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 12 |  Olivier Panis | BAR-Honda | 29 | Onnettomuus | 11 |   |
| Kesk. | 10 |  Takuma Satō | Jordan-Honda | 23 | Pyörähdys | 14 |   |
| DNS | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari |   | Sytytys | 3 |   |
| DNQ | 20 |  Heinz-Harald Frentzen | Arrows-Cosworth |   |  |  |   |
| DNQ | 21 |  Enrique Bernoldi | Arrows-Cosworth |   |  |  |   |
| WD | 9 |  Giancarlo Fisichella | Jordan-Honda | 0 | Jättäytyi kisasta |   |   |
Muuta

Michael Schumacherin 5. maailmanmestaruus.
Kimi Räikkösen 1. johtokierros.
Rubens Barrichello keskeytti lämmittelykierroksen aluksi.
Giancarlo Fisichella loukkaantui lauantain harjoituksissa ja vetäytyi aika-ajosta, lämmittelyajosta ja kilpailusta. Jordan yritti saada poikkeuslupaa ajattaa Arrows-tallin kuljettajaa Heinz-Harald Frentzeniä tämän tilalla, mutta  Frentzenin manageriosasto hylkäsi ehdotuksen.
Pääideaalialue

Matematiikassa pääideaalialue eli PID on integraalialue (eli kommutiivinen rengas, jossa  0\neq 1 ja jossa  ab=0\Rightarrow a=0\ \lor \ b=0), jossa jokainen ideaali on pääideaali eli joukko   Ra=\{ra:r\in R\} jollain  a\in R.
Pääideaalialueet käyttäytyvät kuten kokonaisluvut jaollisuuden suhteen: millä tahansa PID:n alkiolla on yksikäsitteinen faktorointi (joten aritmeettisen peruslauseen analogia pätee); millä tahansa kahdella PID:n elementillä on suurin yhteinen jakaja (vaikka sitä ei ehkä ole mahdollista löytää käyttämällä Eukleideen algoritmia). Jos x ja y ovat PID:n elementtejä ilman yhteisiä jakajia, niin jokainen PID:n alkio voidaan kirjoittaa muodossa ax + by, jne.
Pääideaalialueet ovat Noetherin renkaita.
Alla esitetyssä inkluusioketjussa kukin algebrallinen käsite tarkoittaa sen käsitteen ilmenemien joukkoa (esimerkiksi "Pseudorengas" tarkoittaa kaikkien pseudorenkaiden joukkoa):
Esimerkkejä

K : mikä tahansa kunta ,
\mathbb {Z}  : kokonaislukujen rengas
K[x] : yhden muuttujan polynomien renkaat, kun kertoimet otetaan jostakin kunnasta. (Käänteinenkin on totta, eli jos  A[x] on pääideaalialue, niin  A on kunta.) Lisäksi yhden muuttujan muodollisten potenssisarjojen rengas on pääideaalialue, kun kertoimet otetaan jostain kunnasta, koska jokainen ideaali on muotoa  (x^{k}) ,
\mathbb {Z} [i] eli Gaussin kokonaislukujen rengas
Esimerkkejä > Ei-esimerkkejä

\mathbb {Z} [{\sqrt {-3}}] on rengas muttei pääideaalialue, koska  4=2\cdot 2=(1+{\sqrt {-3}})(1-{\sqrt {-3}}). Lisäksi  \langle 2,1+{\sqrt {-3}}\rangle  on ideaali, jota mikään yksi alkio ei generoi.
\mathbb {Z} [x] : kaikkien polynomien rengas kokonaislukukertoimilla. Se ei ole pääideaalialue, koska  \langle 2,x\rangle  on ideaali, jota mikään yksi alkio ei generoi.
R[x,y,\ldots ], n muuttujan polynomien rengas, missä  n\geq 2,  kun kerroinrengas R ei ole pääideaalialue, koska ideaali  \langle x,y\rangle  ei ole pääideaali.
Useimmat algebrallisten kokonaislukujen renkaat eivät ole pääideaalialueita.
Ominaisuuksia

Pääideaalialueella millä tahansa kahdella alkiolla a, b on suurin yhteinen jakaja, joka voidaan saada ideaalin (a, b ) generaattorina (virittäjänä).
Esimerkki pääasiallisesta ideaalista, joka ei ole euklidinen alue, on rengas  \mathbb {Z} \left[{\frac {1+{\sqrt {-19}}}{2}}\right],   tämän todisti Theodore Motzkin ja se oli ensimmäinen tunnettu tapaus.  Tällä alueella ei ole q ja r :tä, 0 ≤ |r | <4, niin  (1+{\sqrt {-19}})=(4)q+r, huolimatta  1+{\sqrt {-19}} ja  4 joilla on suurin yhteinen jakaja 2 .
Rankka velvollisuus

| Rankka velvollisuus> Jury Duty |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Fortenberry
Käsikirjoittaja:  Neil Tolkin
Tuottaja:   Yoram Ben-Ami  Peter M. Lenkov 
Säveltäjä:  David Kitay
Kuvaaja:  Avi Karpick
Leikkaaja:  Stephen Semel
Pääosat:   Pauly Shore  Tia Carrere  Shelley Winters  Stanley Tucci  Brian Doyle-Murray 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia TriStar
Levittäjä:  TriStar Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1995
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rankka velvollisuus (engl. Jury Duty) on vuonna 1995 julkaistu komediaelokuva, joka perustuu televisiosarjan Studio One jaksoon Twelve Angry Men vuodelta 1954[lähde? ]. Elokuvan pääosia esittävät Pauly Shore, Tia Carrere, Stanley Tucci, Brian Doyle-Murray, Shelley Winters ja Abe Vigoda. Elokuvan on ohjannut John Fortenberry. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta miespääosasta. Elokuva oli Billie Birdin viimeinen.
Aiheesta muualla

Rankka velvollisuus Elonet.
Rankka velvollisuus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rankka velvollisuus AllMoviessa. (englanniksi)
Richard Carapaz

| Richard Carapaz |
| --- | --- |
 Richard Carapaz Vuelta de la Juventud -kilpailussa 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Richard António Carapaz Montenegro
Syntynyt: 29. toukokuuta 1993 (ikä 31)
Kansalaisuus:  Ecuador
Pyöräilijä
Joukkue:  EF Education–EasyPost
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkiajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2013 2014 4–7/2016:  RPM Ecuador Panavial - GAD Carchi Lizarte - A.D. Galibier
Ammattilaisjoukkue(et)
1–3/2016 7/2016–2019 2020−2022 2023–:  Strongman Campagnolo Wilier Team Movistar Ineos Grenadiers EF Education–EasyPost
Suurimmat voitot
 Italian ympäriajo kokonaiskilpailu 2019, 3 etappia Ranskan ympäriajo, mäkikirikilpailu 2024, etappi Espanjan ympäriajo, mäkikirikilpailu 2022, 3 etappia Sveitsin ympäriajo 2021 Olympialaisten maantieajo 2020  Maantieajon Ecuadorin-mestaruus 2023  Aika-ajon Ecuadorin-mestaruus 2022, 2024 
 Tiedot päivitetty: 21. heinäkuuta 2024 
Aiheesta muualla
richiecarapaz.com
| Mitalit> Maa:   Ecuador.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ecuador.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ecuador.Miesten pyöräily. Olympialaiset  | Maa:   Ecuador> Miesten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | maantieajo |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | Santiago 2023 | aika-ajo |  |
Richard António Carapaz Montenegro (s. 29. toukokuuta 1993) on ecuadorilainen maantiepyöräilijä. Hän on olympiavoittaja ja Italian ympäriajon voittaja.
Carapaz aloitti ammattilaisuransa Strongman Campagnolo Wilier -tallissa alkuvuodesta 2016. Kilpailuaan välillä amatöörinä Lizarte - A.D. Galibier -joukkueessa hän edusti heinäkuun 2016 lopulta lähtien Team Movistaria, kunnes siirtyi Ineos Grenadiersiin kausiksi 2020–2022 ja edelleen EF Education–EasyPost -talliin 2023.
Carapaz voitti Montevergine di Mercoglianoon päättyneen kahdeksannen etapin Italian ympäriajossa 2018. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui neljänneksi. Seuraavan vuoden Italian ympäriajossa hän voitti Frascatiin päättyneen neljännen etapin. Hän voitti lisäksi 14. etapin yli puolentoista minuutin erolla Simon Yatesiin ja nousi samalla kokonaiskilpailun johtoon. Hän voitti kokonaiskilpailun lopulta minuutin ja viiden sekunnin erolla Vincenzo Nibaliin. Espanjan ympäriajossa 2020 hän johti kokonaiskilpailua etappien 6–9 jälkeen. Hän sijoittui lopulta toiseksi 24 sekuntia Primož Rogličille hävinneenä. Hän voitti vuoden 2021 Sveitsin ympäriajon 17 sekunnin erolla Rigoberto Urániin. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän sijoittui kolmanneksi. Tokion olympialaisissa hän voitti maantieajon kultaa. Hän sijoittui toiseksi Italian ympäriajossa 2022 minuutin ja 18 sekuntia Jai Hindleylle hävinneenä. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän voitti mäkikirikilpailun ja kolme etappia. Ranskan ympäriajossa 2024 hän voitti Superdévoluyyn päättyneen 17. etapin. Hän voitti myös mäkikirikilpailun.
Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Rajpe

| Henkilötiedot> Muusikko |
| --- | --- |
Taiteilijanimi:  Rajpe (2012–) Raimssi Maurilauri
Aktiivisena:  2003–
Tyylilajit:  rap
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Rajpe (aikaisemmin Raimssi, MauriLauri s. 22. elokuuta 1988 Tampere) on suomalainen hip hop -artisti. Hän kuului tamperelaisen Turnin' Records (nyk. Open Records) -levy-yhtiön artistikatraaseen vuodesta 2003 lähtien.
Raimssi aloitti räppäämisen jo vuonna 1999 ollessaan vasta ala-asteikäinen.
Julkaistuaan aluksi kappaleitaan vain internetissä ja vietyään ensimmäisen konkreettisen levynsä, Pyhiinvaeltaja-omakustanteen, suositun The Funkiest -levykaupan hyllylle myyntiin vuonna 2002 artisti päätti yrittää myös levytyssopimuksen saamista kolme biisiä kattaneella demollaan. Silloin Open Records -nimellä kulkenut levy-yhtiö osoitti kiinnostusta nuorta lahjakkuutta kohtaan, ja Raimssi saikin kyseiselle, nykyään Turnin' Recordsina tunnetulle, yhtiölle levytyssopimuksen ollessaan vasta 13-vuotias.
Hänen ensimmäinen virallinen pitkäsoittonsa Kotiinpäin ilmestyi vuonna 2003. Tamperelaisen Big Vilin tuottama debyyttialbumin ensimmäinen single Koti ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan sijalle viisi ja oli kyseisellä listalla yhteensä kahdeksan viikkoa putkeen vuonna 2003. Albumin toinen single Äänen kuulen viihtyi samaisella listalla hieman lyhyemmän ajan (kuusi viikkoa), mutta toisaalta kohosi parhaimmillaan sijalle 4. Jälkimmäisenä mainitusta kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo. Näihin aikoihin Raimssi vieraili myös Rockin da North -kollektiivin Star Warz -albumilla Pikku G:n kanssa tehdyssä kappaleessa ”Nuoret ritarit”.
Toinen albumi Neron taakka ilmestyi kolme vuotta myöhemmin vuonna 2006. Kyseiseltä albumilta julkaistiin single Syntynyt Tampereelle, josta ohjasi mustavalkoisen musiikkivideon Henry ”Skem” Kaprali.
Raimssin järjestyksessä kolmas albumi Yllättävä vainu! on ladattavissa laillisesti ilmaiseksi internetistä.
Elokuussa 2012 Raimssi julkaisi SoundCloud-palvelussa pitkän tauon jälkeen uuden kappaleen ”Tempaus” uudella Rajpe-taiteilijanimellä. Tämän jälkeen hän julkaisi Avaruusmatka nimisen kappaleen ja myös musiikkivideon molemmista kappaleista.
Diskografia > Albumit

Kotiinpäin (2003)
Neron taakka (2006)
Yllättävä vainu! (2008)
Diskografia > Mixtapet

Sanoituksia vol. 1 (2003)
Sanoituksia vol. 2, toi laulaa -mixtape (2004)
Diskografia > Singlet

Koti (2003)
Äänen kuulen (2003)
Syntynyt Tampereelle (2006)
Vuosia myöhemmin (2006)
Diskografia > Musiikkivideot

Äänen kuulen (2003)
Syntynyt Tampereelle (2006)
Aiheesta muualla

Rajpe Myspacessa (englanniksi)
Richard C. Duncan

Richard Duncan on maailman energiantuotannon nopeaa alenemista koskevan Olduvai-teorian pääasiallinen kehittäjä. Hän on sähkötekniikan diplomi-insinööri (1969) sekä systeemitekniikan tohtori (1973) Washingtonin yliopistosta. Hän on opettanut tekniikan alaa, työskennellyt Learjetille ja Boeingille sekä toiminut sähkövoimatekniikan alalla. Vuonna 1992 hän perusti instituutin Institute on Energy and Man.[lähde? ]
Duncanin kehittämän Olduvai-teorian mukaan maailman energiantuotanto henkeä kohden alkaa nopeasti pienemään vuoden 2007 paikkeilla, kun fossiilisten polttoaineiden tuotanto jää kysynnästä jälkeen. Seurauksena on katastrofaalinen yhteiskunnallinen sekä taloudellinen romahdus, joka alkaa maailmanlaajuisilla sähkökatkoksilla. Duncan esittää, että ihmiset taantuvat lopulta kivikauden tyyppiseen elämäntapaan sen jälkeen, kun suurin osa maailman väestöstä on tuhoutunut 2000-luvun ensimmäisen vuosisadan aikana.
Hän perustaa teoriansa sille tosiasialle, että maailman väestömäärä ja maaöljyn kulutus kasvoivat 1900-luvulla lähes täysin samaa tahtia, mutta vuodesta 1979 lähtien väestö on kasvanut hieman nopeammin kuin energiankulutus. Duncan olettaa teollisen yhteiskunnan elinkaaren olevan suunnilleen 100 vuoden pituinen. Vuonna 1930 energiankulutus henkeä kohden saavutti 30 prosentin osuuden vuoden 1979 huippuarvostaan, joten Duncanin mukaan vuonna 2030 keskimääräinen energiankulutus on taas pudonnut vuoden 1930 tasolle. Vuodet 1930–2030 muodostavat siis teollisuussivilisaation ajanjakson.[lähde? ]
Duncanin tutkimusaineisto, jonka hän on koonnut yhteistyössä geologi Walter Youngquistin kanssa, on otettu laajasti käyttöön tutkittaessa öljyntuotannon historiallisia ja nykyisiä trendejä sekä öljyvarojen ehtymistä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

The Olduvai Theory of Industrial Civilization (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
"The Post-Petroleum Paradigm—and Population" by Walter Youngquist (1999) (englanniksi)
Öljyhuippu
Phil Woods

Woods vuonna 1978
Philip Wells "Phil" Woods (2. marraskuuta 1931 Springfield, Massachusetts – 29. syyskuuta 2015) oli yhdysvaltalainen alttosaksofonisti, klarinetisti ja säveltäjä.
Woods opiskeli muun muassa Lennie Tristanon johdolla, Manhattan School of Musicissa ja Juilliard Schoolissa.
Woods johti omia yhtyeitään ja teki yhteistyötä muun muassa Charlie Barnetin, Jimmy Raneyn, George Wallingtonin, Gene Quillin, Dizzy Gillespien, Buddy Richin, Quincy Jonesin, Benny Goodmanin, Sonny Rollinsin, Benny Carterin, Thelonious Monkin, Billy Joelin, Paul Simonin, Stephane Grappellin, Louis Bellsonin, Steely Danin ja Michel Legrandin kanssa. Hän muutti vuonna 1968 Ranskaan, mutta palasi Yhdysvaltoihin 1972.
Woods voitti levytyksillään neljä Grammy-palkintoa.
Diskografia > Johtajana

Pot Pie (Prestige/OJC) 1954
Woodlore (OJC) 1955
Pairing Off (OJC) 1956
Four Altos (Prestige Records 7116) – with Gene Quill, Hal Stein, Sahib Shihab 1957
Sugan (OJC) 1957
Rights Of Swing (Candid) 1961
Greek Cooking (Impulse!) 1967
Round Trip (Verve) 1969
Phil Woods and his European Rhythm Machine at the Frankfurt Jazz Festival (Embryo Records) 1971
Musique du Bois (Muse Records) 1974
Images 1975
The New Phil Woods Album 1976
Altology (Prestige) 1976
Live from the Show Boat 1977
Summer Afternoon Jazz (Hindsight Records) 1977
Phil Woods Quartet Live (Clean Cuts) 1979
Phil Woods/Lew Tabackin (Evidence) 1980
Live from New York (Palo Alto Records) 1982
More Live 1982
At the Vanguard 1983
Integrity (Red) 1984
Heaven (Evidence) 1984
Dizzy Gillespie Meets Phil Woods Quintet (Timeless) - with Dizzy Gillespie 1986
Bop Stew; Bouquet (Concord) 1987
Evolution; Here's To My Lady (Concord) 1988
Embracable You (Philology) 1988
Flash (Concord) 1989
Here's to My Lady (Chesky) 1989
All Bird Children; Real Life (Concord) 1990
Phil's Mood (Philology) 1990
My Man Benny, My Man Phil, with Benny Carter (Musicmasters) 1990
Flowers For Hodges (Concord) 1991
Full House (Milestone) 1991
Real Life, The Little Big Band (Chesky) 1991
Just Friends; Our Monk (Philology) 1994
Plays The Music Of Jim McNeely (TCB) 1995
Mile High Jazz Live In Denver (Concord) 1996
Astor and Elis (Chesky) 1996
The Complete Concert (JMS) with Gordon Beck 1996
Into The Woods (Concord CCD-4699) 1996
Celebration! (Concord) 1997
The Rev And I (Blue Note Records) 1998
Pass the Bebop (Cowbell Music) with Benjamin Koppel and Alex Riel Trio 2006
Song for Sysiphus (Passport Audio) 2006
Diskografia > Manny Albam

Jazz Goes to the Movies (Impulse!, 1962)
Diskografia > Kenny Burrell

A Generation Ago Today (Verve, 1967)
Diskografia > Gary Burton

Who is Gary Burton? (RCA, 1962)
The Groovy Sound of Music (RCA, 1963)
Diskografia > Ron Carter

Anything Goes (Kudu, 1975)
Diskografia > Lou Donaldson

Rough House Blues (1964)
Diskografia > Bill Evans

Symbiosis (1974)
Diskografia > Art Farmer

Listen to Art Farmer and the Orchestra (Mercury, 1962)
Diskografia > Dizzy Gillespie

World Statesman (Norgran, 1956)
Dizzy in Greece (Verve, 1957)
The New Continent (Limelight, 1962)
Rhythmstick (CTI, 1990)
Diskografia > Stephane Grappelli

Classic Sessions: Stephane Grappelli (1987)
Diskografia > Kenyon Hopkins

The Hustler (soundtrack) (Kapp, 1961)
Diskografia > Milt Jackson

Ray Brown / Milt Jackson with Ray Brown (Verve, 1965)
Diskografia > Billy Joel

The Stranger (CBS, 1977)
With Quincy Jones
The Quintessence (1961)
Diskografia > Mundell Lowe

Satan in High Heels (soundtrack) (Charlie Parker, 1961)
Diskografia > Nellie McKay

Obligatory Villagers (2007)
Diskografia > Modern Jazz Quartet

Jazz Dialogue (Atlantic, 1965)
MJQ & Friends: A 40th Anniversary Celebration (Atlantic, 1994)
Diskografia > Thelonious Monk

The Thelonious Monk Orchestra at Town Hall (1959)
Big Band and Quartet in Concert (Columbia, 1963)
Diskografia > Oliver Nelson

More Blues and the Abstract Truth (Impulse!, 1964)
Fantabulous (Argo, 1964)
Oliver Nelson Plays Michelle (Impulse!, 1966)
Happenings with Hank Jones (Impulse!, 1966)
The Spirit of '67 (Oliver Nelson and Pee Wee Russell album) The Spirit of '67 with Pee Wee Russell (Impulse!, 1967)
The Kennedy Dream (Impulse!, 1967)
Diskografia > Lalo Schifrin

Samba Para Dos with Bob Brookmeyer (Verve, 1963)
Once a Thief and Other Themes (Verve, 1965)
Diskografia > Shirley Scott

Roll 'Em: Shirley Scott Plays the Big Bands (Impulse!, 1966)
Diskografia > Clark Terry

The Happy Horns of Clark Terry (Impulse!, 1964)
Diskografia > Ben Webster

See You at the Fair (1964)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Phil Woods, Oslo 2007
Rillitanssija

| Rillitanssija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rillitanssijat Pipritidae
Suku::  Rillitanssijat Piprites
Laji::  griseiceps
Kaksiosainen nimi
 Piprites griseiceps  Salvin, 1865 
Katso myös
   Rillitanssija Wikispeciesissä   Rillitanssija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rillitanssija (Piprites griseiceps) on rillitanssijoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Rillitanssijaa tavataan Keski-Amerikassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.