stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
General Dynamics F-16 Fighting Falcon
F-16 -tyypit > F-16C- ja F-16D-tuotantosarjat > Block 50 ja Block 52

Block 50:ssä ja Block 52:sa tehtiin laajoja uudistuksia. Block 50:een ja Block 52:een oli yhdeksän tilaajaa, mm. Yhdysvallat, Kreikan ilmavoimat, Yhdistyneiden arabiemiraattien ilmavoimat, Chilen ilmavoimat ja Puolan ilmavoimat. Edellisiin F-16:iin verrattuna Block 50:ssä ja Block 52:ssa on mahdollisuus tankata enemmän polttoainetta, ottaa enemmän hyötykuormaa, uusi tai parannettu avioniikka, antureita, värilliset ohjaamoruudut paremmin ohjaaja- tai järjestelmäkäyttöliittymin. Block 50:n ja Block 52:n hävittäjät voivat käyttää Lockheed Martin Sniper XR/Pantera- ja Northrop Grumman/RAFAEL Litening -maalitutkia. Niiden avulla voidaan käyttää GPS- tai laserohjautuvia pommeja, kuiten GBU-31 Joint Direct Attack Ammunition (JDAM):ia, AGM-154 JSOW:ia, SPICE:a, CBU-103, CBU-104, CBU-105 Wind Corrected Munitions Dispencer WCMD:ä.
F-16 -tyypit > F-16C- ja F-16D-tuotantosarjat > Block 50 ja Block 52 > Block 50

F-16C Block 50, moottori GE F110-GE-129
F-16D Block 50, moottori GE F110-GE-129
F-16 -tyypit > F-16C- ja F-16D-tuotantosarjat > Block 50 ja Block 52 > Block 52

Block 52:ssa on APG-68 (V)9 -tutka. Block 52:n hävittäjiä tilasivat Kreikan ilmavoimat 50 yksikköä vuoteen 2004 mennessä ja 30 lisäyksikköä marraskuussa 2005 varaten option kymmeneen lisäyksikköön.
Israelille sovitettu F-16I, jota on tilattu 102 yksikköä, kuuluu myös perustaltaan Block 52 -tuotantoerään. Pratt & Whitney F100-PW-229 -suihkumoottorilla varustettu malli teki ensilentonsa 18. helmikuuta 2004. Sen toimintasäde on rungon molemmin puolin sijoitetuin kiinteiden lisäpolttoainetankkien avulla kasvatettu niin suureksi, että hävittäjälentokone voi suorittaa pommitusiskuja Irakiin ja Iraniin asti. F-16:een voidaan kiinnittää yhdeksään kohtaan erilaisia aseita, lähinnä pommeja.
F-16C Block 52, moottori PW F100-PW-229
F-16I
F-16D Block 52, moottori PW F100-PW-229
F-16I
F-16 -tyypit > F-16C- ja F-16D-tuotantosarjat > Block 50 ja Block 52 > Block 70/72

Northrop Grumman APG-83 -AESA-tutka
avioniikka on uudistettu
koneeseen voidaan integroida Lockheed Martinin uusi Sniper-maalinosoitussäiliö sekä Legion-ES-infrapunasensori
Auto GCAS (Automatic Ground Collision Avoidance System) -turvajärjestelmä
runko on rakennettu kestämään jopa 12 000 lentotuntia, mikä vastaa arviolta 40 vuoden käyttöikää
F-16 -tyypit > F-16E ja F-16F -tuotantosarjat

Uudet F-16E- ja F-16F -tuotantosarjat kuuluvat Block 60:een, joita puhekielessä on luonnehditty ”Desert Falcon”:ksi. Yhdistyneet arabiemiraatit käyttivät 3 mrd. dollaria Desert Falconin tutkimustöihin.. Tämä lisäksi Yhdistyneet arabiemiirikunnat maksoivat yhteensä 80 kappaleesta Block 60 hävittäjiä (56 kpl F-16E ja 24 kpl F-16F) 8 miljardia Yhdysvaltain dollaria, mikä tekee yksikköhinnaksi keskimäärin 100 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, joka on arvioitu F-35A:n hinta. Lähialueilla toistaiseksi ajanmukaisin F-16 -tyyppi on Israelin ilmavoimien F-16C- ja F-16D -Block 52:een kuuluvat niin ikään toimisäteeltään vetoisin polttoainetankein kasvatettu F-16I.
Keskeistä kehitystyössä on ollut toimintasäteen pidentäminen 40 prosentilla, mikä on tullut mahdollisesti lisäämällä polttoainetankkien vetoisuutta. Koska tämä on lisännyt hävittäjän lentoonlähtömassaa, on ollut keskeistä hankkia myös tehokkain moottori, joka on F-110-GE-129:stä edelleen kehitetty F-110-GE-132, joka antaa edeltäjäänsä enemmän työntövoimaa. Tutka on uudistettu edelliseen tuotantosarjaan nähden AN/APG v9:stä AN/APG80:ksi, joka on kaikkien F-16-tuotantosarjojen viides tutkatyyppi. Lentokoneen ulkopuolelle pommiripustimiin kiinnitettävästä AN/AQS-28 LITENING AT:stä on luovuttu ja vaihdettu se rungon sisään asennettavaan AN/AAQ-32 IFTS:ään, mikä käytännössä lisää rungon ulkopuolelle ripustettavana aseistuksen määrää.
F-16E ja F-16F hävittäjissä on F-110-GE-129:stä edelleen kehitetty F-110-GE-132-moottori, joka antaa enemmän työntövoimaa. Block 60:ssä on tutkana APG-80 Active Electronic Scanning Array (AESA). Ensimmäinen sarjan tilaaja oli Yhdistyneiden arabiemiraattien ilmavoimat, joka tilasi 80 yksikköä hävittäjiä vuonna 2000 ja jonka toimitukset oli sovittu aloitettavaksi vuonna 2004. Tuotantoerä sisältää Northrop Grummanin APG-80 Agile Beam Radar (ABR) -tutkan ja AN/AAQ-32 Internal FLIR Targeting System (IFTS) -maalinohjausjärjestelmän.
F-16E Block 60, moottori GE F110-GE-132
F-16 -tyypit > F-16V

F-16V on Taiwanin ilmavoimille kehitetty konfiguraatio, jossa on Northrop Grummanin APG-83 AESA-tutka. Konfiguraatiossa on myös muutokset avioniikkaan, keskijalustan näytölle ja tietojärjestelmille. Mallin ensilento oli 16. lokakuuta 2015. F-16V kuuluu Block 70 -malleihin, joita ovat tilanneet myös Bahrain, Slovakia ja Bulgaria. Marokko on tilannut Block 72 -hävittäjiä ja Block 70 hävittäjiä valmistetaan myös Taiwanille.
Aiempia F-16 hävittäjiä päivitetään F-16V -konfiguraatioon: Taiwan, Etelä-Korea ja Kreikka päivittävät F-16 -hävittäjiään F-16V Block 70/72 konfiguraatioon.
Block 70 malleissa on General Electricin F110-GE-129 moottori ja Block 72 malleissa Pratt & Whitneyn F100-PW-229.
F-16 -tyypit > Turkin F-16

Turkki käyttää F-16 Block 30 -sarjaa. Turkin on tarkoitus päivittää koneet Block 70 -valmistussarjan tasolle Ozgur-ohjelmassa ja omalla MGB-tietokoneelle. Ohjaamo on tarkoitus päivittää uudella konsolilla ja monitoimisella värinäytöllä. Uusi tietokone toimii avioniikkatietojen lähteenä. Lisäksi päivityksessä on uusi IFF Mod 5/S -omatunnuslaite, joka vastaa Naton KY58 ja KY100 -laitteita. Kolmas päivityksen osa on MURAD-AESA-tutka, jonka on suunnitellut ja valmistanut turkkilainen Aselsan. Suuri osa päivityksestä tarvitsee kuitenkin yhdysvaltalaisia osia.
Lisäksi Turkki haluaisi ostaa 40  F-16 Block 70/72 -konetta lisää. 7. joulukuuta 2022 hyväksytty Yhdysvaltain National Defense Authorization Act, joka sisältää Yhdysvaltain vuoden 2023 puolustusbudjetin, poisti edustajainhuoneen asettamat asevientirajoitukset Turkilta.
F-16 -valmistuspaikat

Fokker, Alankomaat, kompensaatiokauppatuotantolinja, Alankomaiden ja Norjan tilaamat F-16:t, 300 yksikköä (7 %)
SABCA (Sociétés Anonyme Belge de Constructions Aéronautiques), Belgia. kompensaatiokauppatuotantolinja, Belgian ja Tanskan tilaamat F-16:t, 222 yksikköä (5 %)
Samsung, Korean tasavalta
Turkish Aircraft Industries, Turkki, Turkin ja Egyptin tilaamat F-16:t, 277 yksikköä (6 %)
Lockheed Martin Aeronautics, Fort Worth (General Dynamics, Lockheed, Lockheed Martin Aeronautics)) F-16:n tuotanto Fort Worthissa alkoi elokuussa 1978 ja viimeinen koneista valmistui 14.11. 2017.  Fort Worthissa rakennettiin 3 620 konetta.
Greenville, Etelä-Carolina. Fort Worthissa sijainnut tuotantolinja siirrettiin Greenvilleen, jossa aloitettiin Block 70:n F-16-koneiden tuotanto joulukuussa 2019.
F-16:n käyttäjät

Alankomaiden kuninkaalliset ilmavoimat
Bangladeshin ilmavoimat
Brunein kuninkaalliset ilmavoimat
Egyptin ilmavoimat
Chilen ilmavoimat
Indonesian ilmavoimat
Intian ilmavoimat
Intian ilmavoimat on päättänyt hankkia F-16IN-hävittäjiä, joissa on parannuksia aikaisempiin malleihin verrattuna. Intian ilmavoimat olivat hankkimassa JAS-39 C/D -hävittäjiä siten, että israelilainen yhtiö olisi osallistunut yhteensovittamiseen, mutta joidenkin lehtitietojen mukaan Yhdysvallat pyrki vaikuttamaan diplomaattisten kanavien kautta siihen, että Intia hankkisi yhdysvaltalaisen hävittäjän. Yhdysvalloista on toimitettu F-16-hävittäjiä myös Pakistanin ilmavoimille.
Israelin ilmavoimat
F-16I
Italian ilmavoimat
Jordanian kuninkaalliset ilmavoimat
Kiinan tasavallan ilmavoimat (Taiwan)
F-16A/B Block 20, 150 yksikköä. F-16V päivitykset. Vuonna 2006 Taiwan ilmaisi halunsa ostaa 66 Block 50/52 F-16C/D -hävittäjää lisää, mutta Yhdysvallat kieltäytyi johtuen manner-Kiinan painostuksesta. Yhdysvallat myöntyi aiempien koneiden modernisointiin vuonna 2011, mutta päivityssuunnitelma kasvoi kunnes se ohitti suunniteltujen C/D mallien konfiguraation. Tavoitteena on päivittää 141 Block 20 konetta vuoden 2023 loppuun mennessä, sekä Lockheed-Martin toimittaa 66 uustuotantoa olevaa Block 70 -konetta vuoteen 2026 mennessä.
Korean tasavaltalaisilmavoimat
Kreikan ilmavoimat
Malesian kuninkaalliset ilmavoimat
Norjan kuninkaalliset ilmavoimat
F-16AM, 47 yksikköä, kuuluvat Fokkerin rakentamaan 72 yksikön
F-16BM, 10 yksikköä, ovat valmistetut Yhdysvalloissa
Omanin kuninkaalliset ilmavoimat
Pakistanin ilmavoimat
Portugalin ilmavoimat
Puolan ilmavoimat
Singaporen tasavallan ilmavoimat
Tanskan kuninkaalliset ilmavoimat
F-16AM, 47 yksikköä, kuuluvat SABCA:n rakentamaan 58 yksikön tuotantosarjaan
F-16BM, 13 yksikköä, ovat Yhdysvalloissa valmistettua Yhdysvaltain ylijäämää
Thaimaan kuninkaalliset ilmavoimat
Turkin ilmavoimat
F-16C Block 30, 43 yksikköä, F-16D Block 30, 9 yksikköä
F-16C Block 40, 102 yksikköä, F-16D Block 40, 15 yksikköä
F-16C Block 50, 60 yksikköä, F-16D Block 50, 20 yksikköä
Venezuealan ilmavoimat
Yhdistyneiden arabiemiirikuntien ilmavoimat
Yhdysvaltain  
avaruushallinto
Yhdysvaltain ilmavoimat
Yhdysvaltain laivasto
Tulevia käyttäjiä ovat Bahrain, Bulgarian ja Slovakian ilmavoimat (Block 70) sekä Marokko (Block 72).
F-16:n tehtävät

Sotilaallisissa taistelutehtävissä F-16:ia käytettiin laajasti Persianlahden sodassa, sen jälkeisessä Irakin lentokieltovyöhykkeiden valvonnassa, Kosovon ilmasodassa, Afganistanin sodassa ja Irakin sodassa.
Tekniset tiedot

Pituus: 15,03 m
Kärkiväli: 9,45 m
Korkeus: 5,09 m
Tyhjäpaino: 8 272 kg
Paino lastattuna: 12 000 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: 16 875 kg
Kantama: yli 3 200 km
Lakikorkeus: 15 240 m
Moottori: Pratt & Whitney F100-PW-129 tai General Electric F110-GE-129
Työntövoima: Pratt & Whitney: 65 kN, jälkipoltolla 106 kN, General Electric: 76 kN, jälkipoltolla 129 kN
Huippunopeus: 2 145 km/h 12 190 m:n korkeudella
Aseistus:
1× 20 mm M61 Vulcan gatling-konetykki, 511 laukausta
2× CBU-87 Combined Effects Munition
2× CBU-89 Gator mine
2× CBU-97 Sensor Fuzed Weapon
Wind Corrected Munitions Dispenser
4× GBU-10 Paveway II
6× GBU-12 Paveway II
6× Paveway-sarjan laser-ohjatut pommit
4× JDAM
4× Mark 84-yleispommit
8× Mark 83 GP -pommit
12× Mark 82 GP -pommit
B61-atomipommi
Ilmasta-ilmaan-ohjukset:
2× AIM-7 Sparrow tai
6× AIM-9 Sidewinder tai
6× IRIS-T tai
6× AIM-120 AMRAAM tai
6× Python-4
Ilmasta-maahan-ohjukset:
6× AGM-45 Shrike tai
6× AGM-65 Maverick tai
4× AGM-88 HARM
Laivoja vastaan-ohjukset:
2× AGM-84 Harpoon tai
4× AGM-119 Penguin
2¾ in (70 mm) CRV7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
F-16, F-22 and F-35 News F-16.net. (englanniksi)
10.10.2007: F-16 Fighting Falcon. Hallen Hävittäjäsivut. Arkistoitu
F-16 Fighting Falcon GlobalSecurity.org.  27.2.2019. (englanniksi)
F-16 Fighting Falcon
F-16XL
Uppa

| Uppa |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Uppa korostettuna.
Kaupunki:  Seinäjoki
Suuralue:  Kantakaupunki
Kaupunginosa nro:  3
Väkiluku:  3 672 (31.12.2022)
Lähialueet:   Hallila  Keskusta  Kivistö  Marttila  Puukaperanumi  Pohja 
Uppa on Seinäjoen keskustan eteläpuolella keskustan välittömässä läheisyydessä oleva asuinalue. Vuoden 2022 joulukuussa Upan asukasluku oli 3 672. Pääosin kerrostaloasutuksesta muodostuvalla alueella sijaitsee mm. Mallaskosken olutpanimo, taidehalli ja Seinäjoen keskusurheilukenttä. Alueella on myös Pajuluoman varren hoidettu puisto- ja ulkoilualue.
Alueella on merkittävä kulttuurihistoriallinen Alvar Aallon suunnittelema hallintokeskus, jossa on teatteri, kirjasto, virastotalo ja Lakeuden Ristin kirkko. Aaltokeskus on Alvar Aallon yhtenäisin rakennuskokonaisuus ja Seinäjoen merkittävin turistinähtävyys.
Upassa sijaitsee myös Uppalan kartano, joka on toiminut ensin Wegelius-suvun ja sittemmin Björkqvist-Koivusalo-suvun kantatilana. Talon viimeisen isännän Jussi Talan mukaan se tunnettiin myös Talan talona. Kartano kuuluu nykyään Upan sukuun kuuluvalle yksityiselle ravintoloitsijalle, joka pitää siinä ravintolaa nimeltä Uppalan kartano. Vapaudentien varressa sijaitsevan kartanon vieressä on Talankuja ja asuntoyhtiö Tala.
Kuvia

Kerrostaloja Upassa.
Lakeuden risti
Pajuluoma virtaa Upan läpi ja yhtyy Seinäjokeen keskustan pohjoispuolella.
Aaltokeskus
K-Market Koulukadulla.
Alueen kerrostaloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uppa Wikimedia Commonsissa
Uppa-sukuseura
Uppala eli Nikkari
Valtion Kivääritehdas
Kirjallisuutta

Mänttäri, Jarkko & Hyytinen, Timo & Niskanen, Hannu: Kivääritehtaan tarina.  Jyväskylä:  Kopijyvä Kustannus Oy, 2003.  ISBN 952-5478-02-5.
Hyytinen, Timo: VKT ja Valmet -kiväärit.  Arma Fennica Oy, 2015.  ISBN 978-952-5687-35-4.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valtion Kivääritehdas Wikimedia Commonsissa
Vera Tax

| Vera Tax |
| --- | --- |
 Vera Tax vuonna 2020.
Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–  
Ryhmä:  S&D-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1972 (ikä 52) Venlo, Alankomaat
Kansalaisuus:  hollantilainen
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Vera Tax (s. 8. helmikuuta 1972 Venlo, Alankomaat) on hollantilainen poliitikko. Tax edustaa työväenpuoluetta. Tax on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa sosialistien ja demokraattien ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vera Tax Wikimedia Commonsissa
Vera Tax Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Veli Saarinen (juristi)

Veli Paavo Saarinen (2. elokuuta 1908 Paavola – 26. huhtikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi virkamiehenä ja korkeimman hallinto-oikeuden  hallintoneuvoksena.
Henkilöhistoria

Veli Saarisen vanhemmat olivat kunnallisneuvos Juho Paavo Saarinen ja Lempi Sofia Mustajoki ja puoliso vuodesta 1937 Elna Elisabeth Granbohm. Saarinen tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1927, suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1935 ja auskultoi Turun hovioikeudessa. Varatuomarin arvon hän sai 1940. Saarinen oli Rymättylän, Köyliön ja Huittisten vt. nimismies 1935, Tuusulan apulaisnimismies 1935–1936, Maalaiskuntien Liiton lakimies vuodesta 1936 ja apulaistoiminnanjohtaja 1946–1947, Kansaneläkelaitoksen yleissihteeri vuodesta 1947 ja osastopäällikkö 1957–1962 ja korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos vuodesta 1960 ja hallintoneuvos 1961–1975. Maalaiskuntalehden toimitussihteeri Saarinen oli 1939–1947 ja laintarkastuskunnan jäsen 1970–1972.
Julkaisuja

Mitä kansaneläkejärjestelmämme voi antaa maatalousväestölle?, 1951
Korkeimman hallinto-oikeuden vuosikirja 1961, 1963 (toim.)
Korkeimman hallinto-oikeuden vuosikirja 1964A, 1966 (toim.)
Aiheesta muualla

Veli Saarinen Biografiasampo.
Helsinki-talo

Helsinki-taloja Torpparinmäessä
Helsinki-taloja Torpparinmäessä
Helsinki-taloja Torpparinmäessä
Helsinki-talo on puurakenteinen pientalomalli, joka on suunniteltu erityisesti pienille tonteille. Se kuuluu tyyppitalomallistoon, jonka arkkitehdit Juha Salmenperä, Jari Frondelius ja Jaakko Keppo ovat suunnitelleet Helsingin kaupungille.
Talon piirustukset ovat pakettina vapaasti käytettävissä ja sisätilojen puolesta sovellettavissa, ja paketin käyttö tuo Helsingissä alennuksen rakennuslupamaksuihin. Myös useat talotehtaat ovat sitoutuneet paketin käyttöön.
Suunnittelijat Salmenperä, Frondelius ja Keppo saivat tammikuussa 2012 työstään Rakentamisen ruusun kunniamaininnan.
Vuoden 2022 loppuun mennessä useita Helsinki-taloja on toteutettu ainakin seuraaville kaduille:
Ruotumestarinkatu (Malmi)
Suopellonkaari (Maunula)
Mielikintie, Aurinkotie, Sädetie (Puistola)
Notaarintie (Torpparinmäki)
Helsinki (täsmennyssivu)

Helsinki voi tarkoittaa seuraavia asioita Suomessa:
Helsinki, Suomen pääkaupunki
Helsinki, vanha hallintopitäjä
Helsingin keskustaajama, tilastollinen taajama
Helsingin seutu, pääkaupunkiseudun kunnat ja kehyskunnat käsittävä metropolialue Etelä-Suomessa
Helsingin seutukunta, yksi Suomen seutukunnista
Helsingin vaalipiiri, Helsingin kaupungin muodostama vaalipiiri
Helsinki, kylä Taivassalossa
Hotelli Helsinki (Solo Sokos Hotel Helsinki), hotelli Helsingissä
Helsinki, Häiriköiden albumi vuodelta 2015
1495 Helsinki, asteroidi
Ohjusvene Helsinki, Suomen merivoimien vartiovene ja prototyyppialus
Majakkalaiva Helsinki
helsinki, suomalaisen kansanperinteen käsite
Nimeen Helsinki liittyvät asiat:
Helsingin maalaiskunta (myös Helsingin pitäjä, ruotsiksi Helsinge), entinen Suomen kunta, josta tuli vuonna 1972 Vantaan kauppala ja 1974 Vantaan kaupunki.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Helsinki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vera Zvonarjova

| Vera Zvonarjova |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. syyskuuta 1984 (ikä 40)
Kansalaisuus:   Venäjä
Tennispelaaja
Pituus:  172 cm
Paino:  59 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2000–
Palkintorahat:  16 549 599 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  2. (25.10.2010)
Turnausvoittoja:  12
Voitot/tappiot:  597–325
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  välierät (2009, 2011)
Ranskan avoimet:  puolivälierät (2003)
Wimbledon:  finaali (2010)
Yhdysvaltain avoimet:  finaali (2010)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  7  (19. helmikuuta 2024)
Voitot/tappiot:  314–193
Aiheesta muualla
www.zvonareva.ru
ITF
WTA
Vera Igorevna Zvonarjova (ven. Ве́ра И́горевна Звонарёва, s. 7. syyskuuta 1984 Moskova, Venäjä) on venäläinen tennispelaaja. Zvonarjova viihtyy yhtä lailla kaikilla pinnoilla. Hänen valmentajanaan toimivat Jens Gerlach ja Aleksei Agejev. Hänen äitinsä Natalia Zvonarjova on pelannut maahockeyta ja voittanut olympiapronssia Moskovassa 1980.
Hän toimii International Rett Syndrome Foundationissa, jonka tarkoituksena on lisätä lasten kehitystä hidastavan Rettin oireyhtymän tuntemusta.
Ura

Zvonarjova selviytyi vuoden 2003 Ranskan avoimissa puolivälieriin voitettuaan neljännellä kierroksella Venus Williamsin erin 2–6, 6–2, 6–4. Maannainen Nadja Petrova kuitenkin esti Zvonarjovan etenemisen semifinaalivaiheeseen luvuin 1–6, 6–4, 3–6. Tämä säilyi lähes kuusi vuotta Zvonarjovan parhaana saavutuksena Grand Slam -turnauksissa. Australian avoimissa 2009 hän pääsi välieriin voitettuaan muun muassa neljännellä kierroksella Nadja Petrovan. Välierissä hän hävisi maannaiselleen Dinara Safinalle eräluvuin 3–6, 6–7(4). Vuoden 2010 Wimbledonin tennisturnauksessa Zvonarjova pääsi finaaliin kukistettuaan välieräottelussa Tsvetana Pironkovan 3–6, 6–3, 6–2. Loppuottelussa hän hävisi Serena Williamsille 3–6, 2–6. Hän pääsi finaaliin myös Yhdysvaltain avoimissa 2010 voittamalla puolivälierässä Kaia Kanepin ja välierässä Caroline Wozniackin. Finaalissa hän hävisi kuitenkin Kim Clijstersille luvuin 6–2, 6–1.
Pekingissä 2008 Zvonarjova voitti olympiapronssia, kun hän kaatoi Kiinan Li Nan pronssipelissä 6–0, 7–5. Marraskuussa 2008 hän selviytyi WTA:n mestaruusturnauksen loppuotteluun, jossa hän hävisi Venus Williamsille eräluvuin 7–6(5), 0–6, 2–6.
Zvonarjova on voittanut urallaan kaksitoista WTA-kaksinpeliturnausta. Toistaiseksi arvokkaimman voittonsa hän saavutti Indian Wellsissä maaliskuussa 2009. Hän voitti loppuottelussa Ana Ivanovićin eräluvuin 7–6(5), 6–2 ja sai palkintorahaa 700 000 dollaria. Nelinpelissä hän on voittanut viisi WTA-turnausta, joista arvokkaimmat ovat Yhdysvaltain avoimet 2006 ja Indian Wells 2009. Sekanelinpelimestaruuden hän on voittanut Yhdysvaltain avoimissa 2004 ja Wimbledonissa 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vera Zvonarjova Wikimedia Commonsissa
Heituinlahden koulu

Heituinlahden koulu on osoitteessa Tuohikotintie 1141.
Heituinlahden koulu on Savitaipaleen kunnan viimeinen toiminnassa oleva kyläkoulu. Heituinlahdessa sijaitseva peruskoulun alakoulu on perustettu kansakouluksi vuonna 1909, ja vuonna 2009 sen satavuotisjuhlan kunniaksi julkaistiin historiikki ”Kirjat taulut laukuissaan...” : Heituinlahden koulu 1909–2009.”
Heituinlahden koulussa on kolme yhdysluokkaa ja kolme opettajaa.
Aiheesta muualla

Heituinlahden koulu Peda.netissä
Versailles’n peilisali

Versailles’n Peilisali
Peilisali (ranskaksi La Grande Galerie tai Galerie des Glaces tai Galerie de Louis XIV) on suuri barokkityylinen galleria ja yksi tunnetuimmista huoneista Versailles'n kuninkaallisessa palatsissa lähellä Pariisia, Ranskassa. Se valmistui vuonna 1684.
Peilisalin suunnitteli arkkitehti Jules Hardouin-Mansart. Peilien ja kullattujen veistosten reunustama sali on 75 metriä pitkä ja täyttää lähes koko länsisiiven. Peilisalista on suora näköyhteys Versailles’n palatsin puistoon. Salissa on 357 peiliä.
28. kesäkuuta 1919 peilisalissa allekirjoitettiin Versailles'n rauha, joka päätti ensimmäisen maailmansodan.
Salia restauroitiin kolmen vuoden ajan ja se valmistui vuonna 2007 Ranskan siihen asti suurimman yksityisrahoituksen ansiosta.
Charles Le Brunin kattomaalaukset

L'Ordre rétabli dans les finances, 1662
L'Ordre rétabli dans les finances, 1662
Acquisition de Dunkerque
Ludvig XIV:n symboli
Le Roi gouverne par lui-même, 1661
Paix conclue à Aix la Chapelle, 1668
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Versailles’n peilisali Wikimedia Commonsissa
Heittoliina

Pelastusvälineenä käytettävä heittoliina
Apinannyrkin sitominen
Heittoliina tai kastliina on ohut, heitettäväksi tarkoitettu noin 8-15 mm paksu naru tai köysi, jonka päässä on painona heittämistä helpottava solmu, joka on tavallisimmin apinannyrkki.
Heittoliinaa käytetään esimerkiksi laivojen kiinnittämisessä. Aluksen tullessa laituriin kansimiehet heittävät alukselta kiinnitysköysien lenkkeihin solmitut heittoliinat satamatyöntekijöille, jotka vetävät niiden avulla köydet laiturille.
Heittoliina pelastusvälineenä

Heittoliinaa voidaan käyttää myös pelastusvälineenä esimerkiksi veden varaan joutuneen ihmisen pelastamisessa. Pelastuskäyttöön tarkoitetussa heittoliinassa voi olla 15–25 metriä kelluvaa köyttä kirkkaanvärisessä suojapussissa, joka samalla toimii heittopainona.
Heittoliina kuuluu veneiden katsastusvarusteisiin. Sitä suositellaan myös esimerkiksi pilkkijöiden, matkaluistelijoiden ja muiden jäällä liikkujien varusteeksi.
Veli Saarinen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Veli Saarinen |  Veli Saarinen |  Veli Saarinen |  |
Maa:   Suomi
Miesten hiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1932 | 50 km |  |
|  Pronssia | Lake Placid 1932 | 18 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zakopane 1929 | 18 km |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1933 | 50 km |  |
|  Kultaa | Sollefteå 1934 | 4×10 km |  |
|  Hopeaa | Zakopane 1929 | 50 km |  |
|  Hopeaa | Sollefteå 1934 | 18 km |  |
|  Pronssia | Lahti 1926 | 30 km |  |
Suomen joukkue Zakopanen vuoden 1939 MM-hiihtojen avajaisissa. Lipunkantajana hiihdon päävalmentaja Veli Saarinen, joka oli aloittanut tehtävässä kaksi vuotta aiemmin jatkaen kuvan ajankohdasta vielä lähes 30 vuotta päävalmentajan tehtävässä.
Veli Selim Saarinen (16. syyskuuta 1902 Virolahti – 12. lokakuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen kilpahiihtäjä, valmentaja ja olympiavoittaja. Hän oli ensimmäinen suomalainen maastohiihdon olympiakultamitalisti ja hän saavutti ensimmäisenä suomalaisena henkilökohtaisen maastohiihtokultamitalin kolmissa arvokisoissa.
Saarinen oli kotoisin Virolahden Martinsaaresta, joka jäi toisen maailmansodan jälkeisten alueluovutusten jälkeen Venäjän puolelle. Kilpauransa jälkeen Saarinen toimi ensin Saksan joukkueen päävalmentajana ja sitten Suomen hiihdon päävalmentajana 1937–1968 ja Hiihtoliiton toimitusjohtajana 1947–1968.
Helmikuussa 2017 Saarinen valittiin Hiihtomuseon pohjoismaisten hiihtolajien kunniagalleriaan.