stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ozoir-la-Ferrière

| Ozoir-la-Ferrière |
| --- | --- |

 vaakuna
 Ozoir-la-Ferrière
 Koordinaatit: 48°46′41″N, 02°40′48″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Île-de-France
Departementti:  Seine-et-Marne
Arrondissementti:  Torcy
Kantoni:  Ozoir-la-Ferrière
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Jean-François Oneto
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,58 km²
Väkiluku (2014):  20 196
 – Väestötiheys:  1296 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  77330
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ozoir-la-Ferrière on Ranskan kunta Seine-et-Marnen departementissa Île-de-Francen hallintoalueella. Se sijaitsee Pariisin kaupunkialueella 25,6 kilometriä kaakkoon keskustasta. INSEE:n vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan Ozoir-la-Ferrièrissa oli 20 196 asukasta.
Historia

Ranskan suuren vallankumouksen aikana Ozoir-la-Ferrière muutettiin väliaikaisesti muotoon Ozoir-la-Raison (raison suom. järki tai syy).
John Lynch

| John Lynch |
| --- | --- |

New Hampshiren 80. kuvernööri
 6. tammikuuta 2005 –  3. tammikuuta   2013   
Edeltäjä:  Craig Benson
Seuraaja:  Maggie Hassan
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1952 (ikä 71)  Waltham, Massachusetts, Yhdysvallat
Puoliso:  Susan Lynch
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Uskonto:  Katolinen kirkko
 Nimikirjoitus
John Lynch (s. 25. marraskuuta 1952) on yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko. Hän toimi New Hampshiren kuvernöörinä vuosina 2005-2013.
Lynch ei ollut ehdolla vuoden 2012 kuvernöörinvaaleissa.
Jora

| Jora |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Jorat Aegithinidae
Suku::  Jorat Aegithina
Laji::  tiphia
Kaksiosainen nimi
 Aegithina tiphia  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Jora Wikispeciesissä   Jora Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Äänitetty Intiassa.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Jora (Aegithina tiphia) on aasialainen varpuslintu. Se kuuluu jorien heimoon (Aegithinidae), jonka lähisukulaisia ovat lehvit (Chloropseidae) ja irenat (Irenidae). Nämä kolme heimoa luettiinkin aikoinaan saman nimen alle. Joran laaja elinympäristö käsittää Intian niemimaan Himalajalta Sri Lankaan, ja täältä itään Myanmariin, Thaimaahan, Indokiinaan, Filippiineille, Malakan niemimaalle ja Indonesian Borneoon, Sumatralle, Jaavalle ja Baliin. Lajista tunnetaan 11 alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Kalkuttasta Intiasta 1758. Joralla on keltainen pää ja niska sekä juovikkaat siivet. Se kasvaa 14 cm pitkäksi. Linnun ravintoon kuuluvat hyönteiset ja toukat, joita se etsii lehvästön seasta sademetsistä ja viljelyksiltä. Soitimen aikana koiras hypähtää ilmaan palaten liitäen takaisin paikalleen pörhistäen samalla yläperän ja kupeiden höyheniään. Joran maljamainen pesä sijaitsee oksanhangassa, jonka se on tehnyt kasvinpaloista ja hämähäkinseiteistä.
Joran multicolor alalajin koiras.
John Lubbock

John Lubbock
John Lubbock, Aveburyn 4. baronetti ja 1. paroni (30. huhtikuuta 1834 – 28. toukokuuta 1913) oli englantilainen pankkiiri, poliitikko, biologi ja arkeologi. Hän opiskeli Etonissa vuodesta 1845 alkaen, minkä jälkeen hän työskenteli isänsä omistamassa pankissa. Vuonna 1856 hänestä tuli myös pankin osaomistaja. Vuonna 1865 Lubbock peri baronetin arvon isältään. Vuosina 1870–1880 hän toimi liberaalipuolueen parlamenttiedustajana. Lubbockin hävittyä vuoden 1880 vaalit liberaalipuolueen edustajana hänet valittiin samana vuonna House of Commonsiin London Universityn edustajana. Hän oli ollut tuon yliopiston varakansleri vuodesta 1872.
Lubbock valittiin Institute of Bankersin puheenjohtajaksi vuonna 1879. Vuonna 1881 hän toimi British Association for the Advancement of Sciencen puheenjohtajana ja vuosina 1881–1886 Linnean Societyn puheenjohtajana. Biologiassa Lubbock tutki erityisesti pistiäisiä. Hän keksi termit ”paleoliittinen” ja ”neoliittinen”. Lubbock oli kirjeenvaihdossa Charles Darwinin kanssa, ja jonkin aikaa myös asui hänen naapurinaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: John Lubbock, 1st Baron Avebury
PAN Vision Publishing

PAN Visionin logo ja yritysmerkki.
PAN Vision Publishing Oy (vuoteen 2005 PAN Vision Oy) oli vuonna 1992 perustettu ruotsalaiseen PAN Vision Groupiin kuuluva Suomen tytäryhtiö, joka valmisti ja jakeli elokuvia, televisio-ohjelmia ja pelejä. PAN Vision levitti muun muassa Yleisradion (Yle TV1:n ja Yle TV2:n) ja MTV3:n itse tuottamat televisio-ohjelmat DVD:nä, kuten esimerkiksi Matka maailman ympäri, Willy Fog 2, Sandokan, Tohtori Sykerö, Taotao, pieni pandakarhu, Smurffit, Alfred J. Kwak, Kotikatu, Hovimäki, Spede Show ja Hynttyyt yhteen. Yritys lakkautettiin vuonna 2008, jolloin toiminta siirrettiin PAN Vision Finland Oy:hyn.
PAN Visionin elokuva- ja kuvatallennetoiminta siirtyi 7. syyskuuta 2011 solmitun sopimuksen mukaisesti tanskalaiselle Scanbox Entertainmentille.
Aiheesta muualla

PAN Visionin nettisivut
Pan Vision YTJ - Yritys- ja yhteisötietojärjestelmässä[vanhentunut linkki]
Kreikan kansanäänestys 2015

Kreikan vuoden 2015 kansanäänestys järjestettiin sunnuntaina 5. heinäkuuta 2015. Äänestyksessä oli aiheena Kreikan velkojien maan hätärahoitusneuvotteluissa asettamien ehtojen hyväksyminen. Äänestyksessä ei-äänet voittivat osuudella 61,31 %, toisin sanoen kreikkalaiset hylkäsivät velkojien ehdotukset.
Kansanäänestyksessä oli 9 914 244 äänioikeutettua. Ääniä annettiin 6 161 338 kappaletta. Äänestysprosentti oli 62,15.
Tausta

Kreikan velkakriisiin liittyneitä hätärahoitusneuvotteluita käytiin koko kevät 2015. Velkojia neuvotteluissa edustivat Euroopan komissio, Euroopan keskuspankki ja Kansainvälinen valuuttarahasto. Kreikkaa edusti Tsíprasin I hallitus. Neuvottelut päätyivät umpikujaan kesäkuussa. Lauantaina 27. kesäkuuta, muutamia päiviä ennen neuvotteluille asetettua takarajaa, Kreikan pääministeri Aléxis Tsípras ilmoitti, että hallitus järjestää kansanäänestyksen velkojien asettamien rahoitusehtojen hyväksymisestä. Neuvottelut päättyivät siihen.[lähde? ]
Asiaa auttaa ymmärtämän tieto, että Kreikan velkaongelmien pahenemisen takana oli Goldman Sachs.
Kansanäänestys oli maassa ensimmäinen Kreikan sotilasjuntan kautta seuranneen vuoden 1974 kansanäänestyksen jälkeen.[lähde? ]
Kysymys

Kansanäänestyksessä esitetty kysymys oli seuraava:
»Kansanäänestys heinäkuun 5. päivänä 2015. Pitäisikö Euroopan komission, Euroopan keskuspankin ja Kansainvälisen valuuttarahaston ehdotus, joka esitettiin euroryhmässä 25.6.2015 ja joka koostuu kahdesta osasta, hyväksyä? Ensimmäinen osa on nimeltään ”Reforms For The Completion Of The Current Program And Beyond” ('Uudistuksia nykyisen ohjelman päättämiseksi sekä sen jälkeen') ja toinen nimeltään ”Preliminary Debt Sustainability Analysis” ('Alustava velkakestävyysanalyysi'[lähde? ]).»
Äänestyksessä oli siis kaksi vaihtoehtoa: ”Kyllä” (Ναί, Naí), joka puolsi ehdotuksen hyväksymistä eli tarkoitti ääntä julkisen talouden menoleikkausten ja verotuksen kiristämisen puolesta; ja ”Ei” (Όχι, Óchi), joka vastusti ehdotuksen hyväksymistä eli tarkoitti ääntä sen puolesta, että leikkauksia ja veronkiristyksiä tehtäisiin vähemmän kuin eurovaltiot ja IMF vaativat.
Monet kreikkalaiset valittivat, etteivät ymmärtäneet, mitä vaihtoehdot todella tarkoittavat. Epäselvää oli erityisesti, mitä maalle eri vaihtoehdoista seuraisi. Eräiden ennakkoarvioiden mukaan kyllä-äänien voitto mahdollistaisi paremmin neuvotteluiden jatkamisen, kun taas ei-äänten voitto voisi johtaa jopa Kreikan eroamiseen eurosta.
Tulokset

Kansanäänestyksen tulos oli:
| Ääni | Ääniä |  % |
| --- | --- | --- |
| Kyllä | 2 245 368 | 38,69 |
| Ei | 3 558 864 | 61,31 |
| Yhteensä | 5 804 232 | 100,00 |

| Hyväksyttyjä | 5 804 232 | 94,20 |
| Hylättyjä | 310 682 | 5,04 |
| Tyhjiä | 46 424 | 0,75 |
| Äänestäneitä | 6 161 338 | 62,15 |
| Äänestämättä jättäneitä | 3 752 906 | 37,85 |
| Äänioikeutettuja | 9 914 244 |  |
Tulokset vaalipiireittäin

Kansanäänestyksessä ei-äänet voittivat Kreikan kaikissa 56 vaalipiirissä. Tulos vaalipiireittäin oli:
| Vaalipiiri | Kyllä % | Ei % |
| --- | --- | --- |
| Aitolia-Akarnania | 39,10 | 60,90 |
| Akhaia | 31,80 | 68,20 |
| Argolis | 42,36 | 57,64 |
| Arkadia | 43,57 | 56,43 |
| Árta | 39,56 | 60,44 |
| Ateena 1. | 46,79 | 53,21 |
| Ateena 2. | 41,94 | 58,06 |
| Attika | 36,31 | 63,69 |
| Boiotia | 32,71 | 67,29 |
| Chalkidikí | 40,85 | 59,15 |
| Chaniá | 26,31 | 73,69 |
| Chíos | 46,23 | 53,77 |
| Dráma | 42,78 | 57,22 |
| Dodekanesia | 34,99 | 65,01 |
| Elis | 35,00 | 65,00 |
| Euboia | 32,41 | 67,59 |
| Évros | 45,36 | 54,64 |
| Evrytanía | 43,55 | 56,45 |
| Flórina | 37,19 | 62,81 |
| Fokis | 43,09 | 56,91 |
| Fthiotis | 39,75 | 60,25 |
| Grevená | 45,87 | 54,13 |
| Imathía | 35,42 | 64,58 |
| Ioánnina | 40,84 | 59,16 |
| Iraklion | 29,20 | 70,80 |
| Kardítsa | 39,04 | 60,96 |
| Kastoriá | 47,53 | 52,47 |
| Kavála | 41,33 | 58,67 |
| Kefaloniá | 35,58 | 64,42 |
| Kilkís | 42,26 | 57,74 |
| Korfu | 28,79 | 71,21 |
| Korinthia | 38,27 | 61,73 |
| Kozáni | 36,96 | 63,04 |
| Kykladit | 37,27 | 62,73 |
| Lakonia | 48,73 | 51,27 |
| Lárisa | 38,19 | 61,81 |
| Lasíthi | 37,61 | 62,39 |
| Lefkas | 40,95 | 59,05 |
| Lesbos | 38,69 | 61,31 |
| Magnesia | 33,37 | 66,63 |
| Messenia | 43,01 | 56,99 |
| Pélla | 39,21 | 60,79 |
| Pieria | 38,99 | 61,01 |
| Pireus 1. | 40,48 | 59,52 |
| Pireus 2. | 27,52 | 72,48 |
| Préveza | 41,82 | 58,18 |
| Réthymno | 34,72 | 65,28 |
| Rodópi | 36,54 | 63,46 |
| Sámos | 29,50 | 70,50 |
| Sérres | 46,45 | 53,55 |
| Thesprotia | 41,08 | 58,92 |
| Thessaloniki 1. | 39,20 | 60,80 |
| Thessaloniki 2. | 40,08 | 59,92 |
| Tríkala | 41,21 | 58,79 |
| Xánthi | 32,26 | 67,74 |
| Zákynthos | 32,78 | 67,22 |
Kansanäänestyksen jälkeiset tapahtumat

Kansanäänestystä seuranneissa neuvotteluissa, joissa olivat mukana Syrizan lisäksi entiset valtapuolueet Uusi demokratia ja Pasok, Kreikka joutui lopulta tyytymään vähintään yhtä koviin kiristysvaatimuksiin kuin ennen kansanäänestystä. Vaikeiden neuvottelujen takia Kreikan euroeron mahdollisuus nousi toden teolla esiin. Kreikkalaisten pankkien pääomapaon vuoksi pankit jouduttiin sulkemaan useaksi päiväksi ja käteisnostoja ja rahansiirtoja ulkomaille rajoitettiin. Syrizan johto joutui toisaalta valitsemaan euroeron ja rinnakkaisvaluutan luomisen ja toisaalta kiristyspolitiikan jatkamisen väliltä. Tsíprasin johdolla neuvottelijat valitsivat jälkimmäisen, jolloin Syriza jakaantui kahtia. Ministereitä jouduttiin vaihtamaan, ja muun muassa taloustieteilijänä tunnettu entinen valtiovarainministeri Giánis Varoufákis äänesti Kreikan parlamentissa sopimusta vastaan.
Kreikan parlamentti hyväksyi troikan lainapaketin opposition tuella 14. elokuuta äänin 220 – 64. Hallituspuolue Syrizasta erosi kahdentoista kansanedustajan ryhmä, joka pyrki vastustamaan leikkauksia. Suomessa lainapaketin hyväksymistä vastusti suuressa valiokunnassa vain SDP, kun taas kristillisdemokraatit äänestivät tyhjää. Eräiden lähteiden mukaan kysymys Kreikan tukemisesta oli johtaa Suomessa hallituskriisiin. Ainakin vihreät ja vasemmistoliitto tekivät vastaesityksiä hallituksen linjaan.
Eräiden lähteiden mukaan Kreikka pyysi neuvottelujen aikana velkahelpotusta 2020-luvun alkuun. Huomionarvoista on, että jopa IMF uhkasi vetäytyä tukipaketista, jollei Kreikalle anneta velkahelpotuksia, koska maa ei missään tapauksessa pysty maksamaan velkojaan. EU-maista esimerkiksi Ranskan arveltiin pitävän velkahelpotuksia välttämättöminä.
Kreikassa lainaehtojen hyväksyminen johti Syriza-puolueen jakautumiseen. Osa puolueen kansanedustajista äänesti lainapakettia vastaan ja 26 kansanedustajaa perusti uuden Kansan yhtenäisyys (Laïkí Enótita) -puolueen entisen energiaministerin Panagiótis Lafazánisin johdolla. Samalla hallitus menetti parlamentin enemmistön tuen. Kreikan kolmannen tukipaketin tultua osapuolten hyväksymäksi, mutta Syriza puolueen hajaannuttua, pääministeri Tsípras pyysi eroa tehtävästään ja ilmoitti uusista vaaleista syksylle 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kreikan kansanäänestys 2015 Wikimedia Commonsissa
Δημοψἠφισμα 5 Ιουλίου 2015 - Referendum July 5, 2015. Kansanäänestyksen virallinen sivusto. (kreikaksi, englanniksi)
Kreikan kansanäänestykset
1862
1920
1924
1935
1946
1968
1973
1974
2015
Kansanäänestyksen äänestyslomake.
Óchi (”Ei”) -ääntä kannattava mielenosoittaja Sýntagma-aukiolla Kreikan parlamenttitalon edustalla 29. kesäkuuta 2015.
Mielenosoitus ei-äänten puolesta Sýntagma-aukiolla 3. heinäkuuta 2015.
John Lundstram

John Lundstram (s. 18. helmikuuta 1994 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Rangersia.
Lundstram pelasi Evertonin junioreissa mutta aloitti liigauransa lainapelaajana Doncaster Roversissa, Yeovil Townissa, Leyton Orientissa, Blackpoolissa ja Scunthorpe Unitedissa. Kesällä 2015 hän siirtyi Oxford Unitediin ja kesällä 2017 edelleen Sheffield Unitediin. Ensimmäisen valioliigaottelunsa Lundstram pelasi Sheffield Unitedissa elokuussa 2019 ja ensimmäisen valioliigamaalinsa hän teki kauden toisessa ottelussa Crystal Palacea vastaan. Marraskuussa 2019 hän teki Burnleyä vastaan kaksi maalia, helmikuussa 2020 Bournemouthia vastaan yhden maalin ja heinäkuussa 2020 kauden viimeisessä ottelussa Southamptonia vastaan yhden maalin. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa 34 ottelua, joista avauskokoonpanossa 26 ottelua. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Valioliigassa 28 ottelua, joista avauskokoonpanossa 23 ottelua, eikä tehnyt maaleja. Englannin mestaruussarjassa hän on pelannut 77 ottelua ja tehnyt viisi maalia. Ykkösliigassa hänellä on takanaan 77 ottelua ja yksi maali.
Heinäkuussa 2021 Lundstram siirtyi skotlantilaisseura Rangersiin.
Lundstram on pelannut Englannin alle 17-, 18-, 19- ja 20-vuotiaiden maajoukkueissa.
Kytheran arkeologinen museo

| Kytheran arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Κυθήρων |
| --- | --- |
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Chóra, Kythera, Saaret, Attika, Kreikka
Perustettu:  1981
Koordinaatit:  36°9′4″N, 22°59′7″E
 fiKytheran arkeologinen museo 
   
Kytheran arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Κυθήρων, Archaiologikó Mouseío Kythíron) on arkeologinen museo Kytheran kylässä eli Chórassa Kytheran saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1981. Sen alku on yksityiskokoelmissa 1920- ja 1930-luvulla. Tarve varsinaiselle museolle konkretisoitui 1970-luvulla Palaiópolin kaivausten myötä. Se sijoitettiin vanhaan koulutaloon. Museorakennus kärsi suuria vahinkoja maanjäristyksessä vuonna 2006. Museo avautui uudelleen kunnostettuna ja uusittuna vuonna 2016. Museorakennuksen koko on noin 192 m².
Kytheralta löydetty leijonapatsas.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Kytheran lisäksi jonkin verran myös Antikytheralta. Ajallisesti esineet ulottuvat kivikaudelta sekä minolaiselta pronssikaudelta aina antiikin ajan roomalaiselle kaudelle. Merkittäviin esineisiin lukeutuvat muun muassa Palaiópolista löydetty minolainen keramiikka ja kiviesineet; Ágios Geórgioksen kukkulan minolaisesta pyhäköstä löydetyt pronssiesineet; arkaaiselta kaudelta peräisin oleva leijonaveistos; Antidragonéran saaren Poseidonin pyhäköstä löydetyt rahat; sekä roomalaisaikaisten veistosten osat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kytheran arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Kobrat (koripallo)

Kobrat on lapualainen miesten Korisliigassa pelaava koripallojoukkue. Se perustettiin vuonna 1989 nimellä Lapuan Koripojat eli LaKoPo, mutta nimi vaihdettiin vuonna 2000 Korikobriksi ja edelleen vuonna 2015 Kobriksi. Korisliigassa joukkue on pelannut kaudesta 2012–2013 lähtien.
Historia > Perustaminen

Koripalloa alettiin pelata Lapualla vuonna 1961 Timo Vihlan johdolla. Tuolloin lajia harrastettiin Lapuan keskikoulun liikuntakerhossa. Myöhemmin Lapuan Virkiä otti lajin ohjelmistoonsa. 1960-luvun loppupuolella Virkiä nousi kohti Maakuntasarjan kärkeä ja nousikin Suomisarjaan vuonna 1970. Se vakiintui seuran sarjatasoksi 1970-luvun lopulla. Vuoden 1989 toukokuussa Lapualle perustettiin Mauri Mäenpään vetämä koripallon erikoisseura. Tuolloin nykyinen Korikobrat perustettiin nimellä Lapuan Koripojat eli LaKoPo. Samalle myös rekisteröitymispaperit lähtivät eteenpäin, mutta viivästysten vuoksi virallinen rekisteröitymispäivä on vasta 14. elokuuta 1990. Ensimmäisen kautensa LaKoPo pelasi kuitenkin 1989–1990.
Historia > Seuraavat vuodet

Ennen ensimmäistä sarjakauttaan LaKoPo kävi neuvotteluja Virkiän kanssa. Lopulta Virkiä luovuttikin sarjapaikkansa II-divisioonassa LaKoPolle. Näin LaKoPon historian ensimmäinen kausi tapahtui tuolla sarjatasolla. Neuvottelujen tuloksena Virkiän pelaajat pääsivät LaKoPoon ilman karanteenimaksuja ja Virkiä myös luovutti koripallonsa ja varusteensa uudelle seuralle. LaKoPo vakiinnuttikin paikkansa II-divisioonassa. Edustusjoukkueella ensimmäinen vuosikymmen kului II-divisioonassa ja parhaimmillaan käytiin divarikarsinnoissa kaudella 1995-96.
Lyhenne LaKoPo aiheutti usein sekaannusta, kun täytyi selitellä mistä kaupungista sen ensimmäisissä kirjaimissa oli kyse. Niinpä sen rinnalla alettiin käyttää omaperäisempää nimitystä Korikobrat. Esimerkiksi poikien SM-sarjaa pelattiin nimellä Korikobrat. Niinpä vuoden 2000 kevätkokouksessa seuran viralliseksi nimeksi päätettiin vaihtaa Korikobrat Lapua ry. Myöhemmin Korikobrat teki seurojen välistä yhteistyötä Kokkolan Namikan kanssa.
Historia > Nousu I-divisioonaan

Lapualaisen koripallon tähtihetki osui keväälle 2003, kun Korikobrien joukkue taisteli itsensä I-divisioonan nousukarsintoihin. Alkukauden valmentanut Petteri Mantere irtisanoutui helmikuussa. Nousukarsintoihin valmentajaksi houkuteltiin J-P Nieminen ja hänen avukseen tuli Miikka Sopanen, joka toi mukanaan Tampereelta myös muutaman kovan vahvistuksen. Kobrien osalta nousukarsinnat alkoivat voitolla Lauttasaaren ToPoLa:sta ja Orimattilan Jymystä. Niinpä se pääsi karsintojen seuraavaan vaiheeseen, vaikka Hitech voitti Korikobrat. Varsinaisessa nousukarsinnassa Äänekosken Huimaajat kaatui lapualaisten käsittelyssä. Vielä piti kohdata ToPoLa ja nousu Suomen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle ensimmäistä kertaa Lapualaisen koripallon historiassa varmistui. Kauden aikana Korikobrien runkopelaajia olivat muiden muassa Alfred Bell ja Toni Raiski ja Mikko Mäenpää. Nouskarsinnoissa Stephen Whitehead vahvisti Kobria.
Kaudeksi 2003–2004 Korikobrat kiinnitti Miikka Sopasen päävalmentajakseen. Kovimpina vahvistuksina Korikobrat hankki Pietu Kätkän ja Marco Sandersin. Kobrien historian ensimmäinen ottelu I-divisioonassa pelattiin BC Nokiaa vastaan 5. lokakuuta 2003 ja vieraat voittivat 84–102. Kobrien ensimmäinen voitto tuli Hyvinkään Pontavasta lukemin 104–75. Kaikkiaan ensimmäinen kausi I-divisioonassa sujui Korikobrilta siten, että se sijoittui 14 joukkueen sarjassa sijalle 11. Korikobrat voitti 26 ottelustaan yhdeksän. Korikobrien paras pistemies oli Toni Raiski, joka keräsi myös eniten levypalloja. Raiskin 22 pisteen ottelukohtainen keskiarvo riitti koko sarjassa sijalle kolme ja 12,1 levypalloa ottelua kohden sijalle neljä. Pietu Kätkä sijoittui pistetilastossa neljänneksi ja voitti syöttötilaston lukemalla 4,21. Lisäksi Kobrien Marco Sanders valittiin kauden jälkeen sarjan ykköstähdistöön ja Raiski kakkostähdistöön.
Korikobrilla oli kaudella 2005–2006 kaikkiaan 170 lisensoitua pelaajaa ja seuraavalla kaudella lukema oli 199.
Juniorit

Korikobrien junioritoiminta on hyvää.[lähde? ] Jo Lapuan Koripoikien aikana juniorijoukkueita oli parhaimmillaan 13. Kuitenkin noihin aikoihin tyttöjoukkueita oli ainoastaan satunnaisesti. LaKoPo teki junioripuolella myös seurayhteistyötä ja yhteisjoukkue Vaasan kanssa nousi A-nuorten SM-sarjaan kaudella 1998-1999.
Kaudella 2006–2007 seuralla oli kaikkiaan 103 lisensoitua junioripelaajaa. Kaudella 2008–2009 Korikobrien A-pojat pelasivat SM-sarjassa.
Sijoitukset I-divisioonassa

| Kausi | Sijoitus runkosarjassa (voitot/häviöt) | Pudotuspeleissä (vuodesta 2009) | Liigakarsinnat |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003–2004 | 11. (9/17) |  |  |
| 2004–2005 | 3. (18/8) |  | 4. (1/5) |
| 2005–2006 | 12. (8/18) |  |  |
| 2006–2007 | 6. (12/12) |  |  |
| 2007–2008 | 2. (23/3) |  | Kobrat–Team Componenta 0–2 (71–90, 87–95) |
| 2008–2009 | 3. (13/7) | 3. |  |
| 2009–2010 | 2. (16/6) | Finaali: Kobrat–Tarmo 0–3 (65–76, 84–88, 67–79) | Kobrat–Salon Vilpas 1–2 (65–77, 80–76, 55–74) |
| 2010–2011 | 4. (14/8) | Finaali: Kobrat–LoKoKo 2–3 (89–70, 76–93, 70–75, 100-91, 58-70) | Kobrat–LrNMKY 0–2 (71–87, 80–93) |
| 2011–2012 | 3. (16/6) | Finaali: Kobrat–FoKoPo 1–3 (82–97, 87–81, 78–107, 84-97 ja.) | Ei pelattu 2011-2012 |
Aiheesta muualla

Korikobrien kotisivu
Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2020

Karsinnat jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuihin 2020 käynnistyivät maaliskuussa 2019. Karsintoihin osallistuneista UEFA:n 55 maajoukkueesta 24 eteni lopputurnaukseen, joka järjestetään koronaviruspandemian vuoksi vuotta alun perin suunniteltua myöhemmin kesällä 2021. Karsinnat olivat sidoksissa UEFA Nations Leaguen kauteen 2018–2019, josta oli myös mahdollista edetä lopputurnaukseen. Kosovo osallistui karsintoihin ensimmäistä kertaa.
Joukkueet

Kaikki 55 UEFA:n jäsenmaata saivat osallistua karsintoihin. Joukkueet jaettiin kymmeneen lohkoon, joista viidessä pelasi viisi joukkuetta ja lopuissa kuusi.
Alankomaat
Albania
Andorra
Armenia
Azerbaidžan
Belgia
Bosnia ja Hertsegovina
Bulgaria
Englanti
Espanja
Färsaaret
Georgia
Gibraltar
Irlanti
Islanti
Israel
Italia
Itävalta
Kazakstan
Kosovo
Kreikka
Kroatia
Kypros
Latvia
Liechtenstein
Liettua
Luxemburg
Pohjois-Makedonia
Malta
Moldova
Montenegro
Norja
Pohjois-Irlanti
Portugali
Puola
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
San Marino
Serbia
Skotlanti
Slovakia
Slovenia
Suomi
Sveitsi
Tanska
Tšekki
Turkki
Ukraina
Unkari
Valko-Venäjä
Venäjä
Viro
Wales
Lopputurnaukseen selvinneet joukkueet

| Joukkue | Karsintatapa | Karsintapäivä |
| --- | --- | --- |
|  Belgia | 01I Lohko I:n voittaja | 10. lokakuuta 2019 |
|  Italia | 01J Lohko J:n voittaja | 12. lokakuuta 2019 |
|  Venäjä | 02I Lohko I:n toinen | 13. lokakuuta 2019 |
|  Puola | 01G Lohko G:n voittaja | 13. lokakuuta 2019 |
|  Ukraina | 01B Lohko B:n voittaja | 14. lokakuuta 2019 |
|  Espanja | 01F Lohko F:n voittaja | 15. lokakuuta 2019 |
|  Ranska | 01H Lohko H:n voittaja | 14. marraskuuta 2019 |
|  Turkki | 02H Lohko H:n toinen | 14. marraskuuta 2019 |
|  Englanti | 01A Lohko A:n voittaja | 14. marraskuuta 2019 |
|  Tšekki | 02A Lohko A:n toinen | 14. marraskuuta 2019 |
|  Suomi | 02J Lohko J:n toinen | 15. marraskuuta 2019 |
|  Ruotsi | 02F Lohko F:n toinen | 15. marraskuuta 2019 |
|  Kroatia | 01E Lohko E:n voittaja | 16. marraskuuta 2019 |
|  Itävalta | 02G Lohko G:n toinen | 16. marraskuuta 2019 |
|  Saksa | 01C Lohko C:n voittaja | 16. marraskuuta 2019 |
|  Alankomaat | 02C Lohko C:n toinen | 16. marraskuuta 2019 |
|  Portugali | 02B Lohko B:n toinen | 17. marraskuuta 2019 |
|  Sveitsi | 01D Lohko D:n voittaja | 18. marraskuuta 2019 |
|  Tanska | 02D Lohko D:n toinen | 18. marraskuuta 2019 |
|  Wales | 02E Lohko E:n toinen | 19. marraskuuta 2019 |
|  Pohjois-Makedonia | Jatkokarsintavoittaja | 12. marraskuuta 2020 |
|  Unkari | Jatkokarsintavoittaja | 12. marraskuuta 2020 |
|  Slovakia | Jatkokarsintavoittaja | 12. marraskuuta 2020 |
|  Skotlanti | Jatkokarsintavoittaja | 12. marraskuuta 2020 |