stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Latamoksefi

| --- | --- |

Latamoksefi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(6R,7R)-7-[[2-karboksi-2-(4-hydroksifenyyli)asetyyli]amino]-7-metoksi-3-[(1-metyylitetratsol-5-yyli)sulfanyylimetyyli]-8-okso-5-oksa-1-atsabisyklo[4.2.0]okt-2-eeni-2-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 64952-97-2
ATC-koodi: J01DD06
PubChem CID: 47499
DrugBank: DB04570
Kemialliset tiedot
Kaava: C20H20N6O9S 
Moolimassa: 520,49
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 117–122 °C (hajoaa)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 40–50 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 1,9–2,2 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intramuskulaarinen
Latamoksefi (C20H20SN6O9) eli moksalaktaami on beetalaktaameihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa latamoksefi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky metanoliliuoksessa on -15,3. Latamoksefin rakenne muistuttaa kefalosporiinien rakennetta ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat kefalosporiinien tavoin bakteerin soluseinän synteesin estämiseen. Se on suhteellisen laajakirjoinen antibiootti, mutta tehoaa paremmin gramnegatiivisiin kuin grampositiivisiin bakteereihin. Lääkeaine on suhteellisen stabiili beetalaktamaaseja vastaan. Aine annostellaan ruiskeena ja sitä voidaan käyttää muun muassa keuhkokuumeen, pehmytkudostulehdusten, suolistotulehdusten ja virtsatulehdusten hoitoon.
Haittavaikutukset

Latamoksefi voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan ripulia, huonovointisuutta, ihottumaa ja suoliston mikrobikannan muutoksia. Yhdiste heikentää myös veren hyytymistä ja sillä on antabusvaikutus.
Valmistus

Latamoksefi on puolisynteettinen yhdiste. Sen synteesi on monivaiheinen ja lähtöaineena on 6-aminopenisillaanihappo.
Aiheesta muualla

Human Metabolome Database (HMDB): Latamoxef (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Moxalactam (englanniksi)
ChemBlink: Latamoxef (englanniksi)
Luettelo 500 ottelua pelanneista Korisliiga-pelaajista

Timo Heinonen on pelannut eniten pääsarjaotteluita Suomessa.
Sami Lehtoranta pitää hallussaan tilaston seitsemättä sijaa.
Tämä on luettelo 500 runkosarjaottelua pelanneista koripallon miesten SM-sarjan pelaajista. Vähintään 500 runkosarjaottelua nykyisin Korisliiga-nimisessä sarjassa on kirjannut 13 pelaajaa. Ensimmäinen yli 600 runkosarjaottelua pelannut oli Jarkko Tuomala, jolle runkosarjaotteluita kertyi 623 kappaletta. Vuonna 2017 myös Timo Heinonen ja Antero Lehto ylittivät 600 ottelun rajan ja Heinonen ohitti myös Tuomalan ennätyksen. Luettelon viidettä sijaa hallussaan pitävä Gerald Lee Sr. on ainoa saavutukseen yltänyt ei-suomalaissyntyinen koripalloilija. Sami Lehtoranta saavutti rajapyykin 1. maaliskuuta 2012, Samu Kaaresvirta 8. tammikuuta 2014, Timo Heinonen 2. huhtikuuta 2014, Antero Lehto 8. joulukuuta 2014 ja Petri Virtanen 7. helmikuuta 2015.
Pudotuspelit mukaan luettuina 500 ottelua Suomen miesten pääsarjassa on pelannut 30 pelaajaa. Heinonen on pelannut eniten otteluita myös näin laskettuna, 753 kappaletta. Muut yli 700 runkosarja- tai pudotuspeliottelua pelanneet ovat 731 ottelua pelannut Jarkko Tuomala ja 712 ottelua pelannut Kari-Pekka Klinga.
Luettelo pelaajista

Pelaa edelleen. Päivitetty 22. toukokuuta 2018.
|  | Pelaaja | Ottelut |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Timo Heinonen | 651 |
| 2. |  Antero Lehto | 628 |
| 3. |  Jarkko Tuomala | 623 |
| 4. |  Kari-Pekka Klinga | 586 |
| 5. |  Pertti Marttila | 579 |
| 6. | / Gerald Lee Sr. | 571 |
| 7. |  Sami Lehtoranta | 563 |
| 8. |  Erkki Saaristo | 551 |
| 9. |  Petri Virtanen | 548 |
| 10. |  Samu Kaaresvirta | 538 |
| 11. |  Mikael Salmi | 520 |
| 12. |  Petteri Voutilainen | 509 |
| 13. |  Pasi Kauha | 500 |
Levykauppa Äx

| Levykauppa Äx Oy |
| --- | --- |

 Levykauppa Äxän myymälä Oulun Hallituskadulla maaliskuussa 2017
Tunnuslause:  Levyltä kuuluu ääniä!
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1997
Avainhenkilöt:  Jyri Lipponen Jari Lipponen
Kotipaikka:  Kuopio, Suomi
Tuotteet:  CD-, DVD-, Blu-ray- ja LP-levyt, kirjat, vaatteet, oheistuotteet
Liikevaihto:   8 milj. € (2019)
Liikevoitto:   532 000 € (2019)
Henkilöstö:  40 (2019)
Kotisivu:  www.levykauppax.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Levykauppa Äx Oy (vuosina 1998–2007 Levykauppa Äx Ky, vuosina 1997–1998 Puijon Musiikki Tmi; myös Levykauppa X ja Recordshop X) on suomalainen musiikkitarvikkeiden, kirjojen ja elokuvien vähittäiskauppaan erikoistunut yritys, jolla on Suomessa kahdeksan myymälää: Helsingissä Hakaniemessä ja Kampissa sekä Jyväskylässä, Kuopiossa, Lahdessa, Oulussa, Tampereella ja Turussa. Liikkeissä järjestetään myös paikallisten yhtyeiden akustisia esiintymisiä.
Tavallisten levy-yhtiöjulkaisujen ohella Levykauppa Äx myy myös yhtyeiden omakustanneäänitteitä sekä käytettyjä levyjä. Yritys ei myöskään ole joidenkin levykauppojen tavoin keskittynyt mihinkään tiettyyn musiikin tyylilajiin.
Vaikka kauppa on ollut toimialalla laskussa, Levykauppa Äx on onnistunut myymään hyvin ja perustanut uusia myymälöitä. Myynnin kasvu on ollut yli 10 prosenttia vuodessa, ja vinyylilevyjen myynti on kasvanut erityisen nopeasti. Toisaalta yritys teki kesäkuussa 2013 päättyneellä tilikaudella ensi kertaa tappiollisen tuloksen.
Levykauppa Äx otti käyttöön 16. joulukuuta 2013 tilohinsa Bitcoin-automaatin, jolla voi vaihtaa käteistä rahaa Bitcoineiksi. Levykauppa Äxän kaupallinen johtaja Jyri Lipponen kertoo:
»Emme ole varmoja oikeastaan mistään Bitcoiniin liittyen, mutta haluamme ehdottomasti aina olla mukana kokeilemassa kaikkea mikä voi osaltaan horjuttaa totuttua maailmanjärjestystä.»
Cobra Records

Cobra Records oli Levykauppa X:n alainen levy-yhtiö, ja se perustettiin vuonna 2007. Se julkaisi muun muassa Sotajumalan ja Deathchainin albumeita.
Cobra Records > Yhtyeet

Black Magic Six
Cleaning Women
The Coffinshakers
Deathchain
Ills
Kap Kap
The Man-Eating Tree
Opium Warlords
Presley Bastards
Sotajumala
Suburban Tribe
Survivors Zero
Aiheesta muualla

Levykauppa Äxän kotisivut
Lois Armas

Lois Armas (s. 1987 Venezuela) on suomalainen kirjailija, jonka esikoisromaani, Flora, julkaistiin keväällä 2023. Kirja kertoo Flora-nimisestä henkilöstä, joka muuttaa parisuhteen perässä Suomeen.
Teokset

Flora.  WSOY, 2023.  ISBN 9789510487556.
LexCorp

| LexCorp |
| --- | --- |
Omistaja:  Lex Luthor
Edeltäjä:  LuthorCorp
Ensiesiintyminen:  The Man of Steel
Infobox OKNimi-testi OK: 
LexCorp (alun perin tyylitelty Lexcorp)  on fiktiivinen yritys DC Comicsin sarjakuvissa. Yhtiön omistaja on Lex Luthor, Teräsmiehen arkkivihollinen, ja sen pääkonttori sijaitsee LexCorp Towerissa, Metropoliksessa. Sen ensimmäinen jatkumollinen esiintyminen oli John Byrnen sarjakuvassa The Man of Steel.
Muut mediat > Televisio

The CW Television Networkin televisiosarjassa Smallville esiintyy Luthor-yhtiö (engl. LuthorCorp), jota johti Lionel Luthor, Lex Luthorin isä, yhtiön perustamisesta murhatuomioonsa asti. Sen jälkeen, vuodesta 2007, Lex itse on johtanut sitä. LuthorCorp valmisti aluksi erilaisia lannoitteita, mutta on sen jälkeen siirtynyt biotekniikkaan. LuthorCorpin alue #3 on salainen maanalainen tutkimuslaboratorio jossa (mahdollisesti lainvastaisesti) tutkitaan elävien organismien geneettistä muokkausta erilaisten meteorikivien, kuten kryptoniitin avulla. Lexin katoamisen jälkeen Tess Mercer ottaa yhtiön haltuunsa ja muodostaa kumppanuuden Zodin kanssa kehittääkseen aurinkotornin. Sarjan finaalissa LuthorCorp-torni vaurioituu useissa räjähdyksissä, jotka vääristävät yrityksen logoa rakennuksen kyljessä, ja arpeutuneissa jäännöksissä lukee "LexCorp".
Supergirl sarjan toisella kaudella LexCorp esiintyy nimellä "Luthor Corp". Lex Luthorin sisar Lena ottaa yrityksen haltuunsa Lexin vangitsemisen jälkeen ja nimeää sen uudelleen "L-Corpiksi" erottaakseen yrityksen veljensä maineesta. Tämä tekee hänestä myös salamurhaajan John Corbenin kohteen, jonka Lex palkkaa murhaamaan hänet.
LexCorp esiintyy vuoden 2019 TV-sarjassa DC Super Hero Girls, jaksossa "#SweetJustice", jossa Lex esittelee yrityksensä parhaat tekniset edistysaskeleet parantaakseen maailmaa, kunnes hänen nuorempi sisarensa Lena hakkeroi hänen keksintöjensä järjestelmän, käyttää robotteja ja Lexin taistelupukua tuhoten Metropolisin hauskoja paikkoja, mutta kun Supersankaritytöt voittavat hänet, yritys korjaa kaikki Lenan aiheuttamat vahingot. Yritys esiintyy jaksossa "#AllyCat", jossa Kissanainen ja supersankaritytöt (paitsi Lepakkotyttö) menevät naamioituneina hakemaan Ikuisuuden kirjan, joka antaa sen haltijalle mahdollisuuden nähdä ja hallita tulevaisuutta, ja väittäen, että se on liian vaarallista kenelle tahansa kuolevaiselle.
Muut mediat > Elokuvat

LexCorp esiintyy elokuvassa Batman v Superman: Dawn of Justice. Elokuvassa mainitaan, että LexCorpin perusti Alexander Luthor Sr., Lex Luthorin isä. Senaattorit Finch ja Barrows vierailevat Lexin luona, joka kertoo ajatuksensa käyttää äskettäin hankittua kryptoniittiksenomineraalia virallisena "hopealuotien" pelotteena Teräsmiestä vastaan, jos muukalainen supersankari päättää kääntyä ihmisyyttä vastaan. Hän pitää myös kenraali Zodin ruumista laboratoriossaan ja käyttää hänen jäänteitään päästäkseen Kryptonin tiedustelija-alukseen. Yhdysvaltain kongressitalon tuhoutumisen jälkeen, Batman murtautuu hyvin vartioituun LexCorp-rakennukseen ja varastaa onnistuneesti kryptoniitin sisältä, mitä Luthor halusikin hänen tekevän. Teräsmiehen kuoleman jälkeen ja Lois Lanen paljastettua Luthorin pääasialliseksi syylliseksi lukuisten sanoinkuvaamattomien rikosten takana rauhaa ja ihmisyyttä vastaan, Luthor pidätetään ja syrjäytetään LexCorpin toimitusjohtajana.
LuthorCorpin kuorma-auto Smallvillen kuvauspaikalla.
Loja Saarinen

Eliel Saarisen vuonna 1918 tekemä muotokuva Loja Saarisesta.
Minna Carolina Louise ”Loja” Saarinen (o.s. Gesellius, 15. maaliskuuta 1879 Helsinki – 4. huhtikuuta 1968 Bloomfield Hills, Michigan, Yhdysvallat) oli suomalainen kuvanveistäjä ja tekstiilitaiteilija. Elämäntyönsä Loja Saarinen teki Yhdysvalloissa Michiganissa Cranbrookin akatemiassa, jonka kampusalueen pääsuunnittelijoita ja Taideakatemian ensimmäinen johtaja hänen miehensä arkkitehti Eliel Saarinen oli.
Henkilötiedot

Loja Gesellius oli liikemies Herman Otto Geselliuksen (1839–1902) ja Emilie Augusta o.s. Struckmannin (1849–1903) tytär ja Eliel Saarisen yhtiökumppanin arkkitehti Herman Geselliuksen sisar. Pari avioitui vuonna 1904 ja sai kaksi lasta, Eva-Liisan (myöhemmin tunnettu nimellä Pipsan Saarinen Swanson; 1905–1979) ja Eeron (1910–1961). Molemmat lapset loivat uran Yhdysvalloissa vanhempiensa jalanjäljissä, tytär sisustussuunittelijana ja poika arkkitehtinä.
Koulutus ja ura

Taiteellisesti lahjakas Saarinen opiskeli kuvanveistoa Helsingin Taideteollisuuskeskuskoulussa lukuvuoden 1898–1899 ja piirustusta Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1899–1902. Hän opiskeli kuvanveistoa myös Pariisissa kesällä 1901 ja oli sen jälkeen kuvanveistäjä Viktor Malmbergin oppilaana Helsingissä.
1900-luvun kahdella ensimmäisellä vuosikymmenellä Loja Saarinen sekä toteutti miehensä rakennushankkeisiin liittyviä veistoksia ja arkkitehtuuripienoismalleja (tunnetuin on Eliel Saarisen Munkkiniemi–Haaga-suunnitelman pienoismalli, 1912–1915) että suunnitteli jo valmistuneisiin kohteisiin (muun muassa Hvitträskiin Kirkkonummelle) sisustuksen yksityiskohtia kuten valaisimia. 1910-luvulla hän kiinnostui tekstiilitaiteesta, erityisesti batiikki- ja kuultokudostekniikoista, ja debytoi tekstiilitaiteilijana yhteisnäyttelyssä tyttärensä Pipsanin kanssa Strindbergin taidesalongissa Helsingissä vuonna 1921.
Eliel Saarisen voitettua toisen palkinnon Chicago Tribune -lehden toimitalokilpailussa Saariset muuttivat Michiganiin Yhdysvaltoihin vuonna 1923 ja asettuivat kaksi vuotta myöhemmin Cranbrookiin, jonka kampusalueen pääsuunnittelijaksi Eliel Saarinen oli palkattu. Cranbrookissa Loja perusti nimeään kantavan studion (Studio Loja Saarinen, toiminnassa 1928–1942), joka erikoistui tuottamaan käsinkudottuja käyttö- ja sisustustekstiilejä kampuksen eri rakennuksiin. Vuodesta 1932 vuoteen 1942 hän oli myös Cranbrookin Taideakatemian tekstiiliosaston johtaja.
Hvitträskissä järjestettiin vuonna 2014 näyttely ”Loja Saarinen – Taidetta ja elämää Hvitträskissä ja Cranbrookissa”.
Live at Rockefeller Music Hall

| Live at Rockefeller Music Hall Leprous |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 4. kesäkuuta 2016 Rockefeller Music Hall, Oslo
 Julkaistu: 25. marraskuuta 2016
 Formaatti: DVD, 2CD, 3CD, 3LP
 Tyylilaji: progressiivinen metalli avantgardemetalli
 Kesto: 103.42
 Levy-yhtiö: InsideOut (EU) Century Media (US)
Leprousin muut julkaisut
| The Congregation 2015 | Live at Rockefeller Music Hall 2016 | Malina 2017 |
Live at Rockefeller Music Hall on norjalaisen progressiivisen metallin yhtye Leprousin Live-DVD -ja albumi, joka julkaistiin 25. marraskuuta 2016. Se kuvattiin 4. kesäkuuta 2016 Oslon Rockefeller Music Hallissa, ja se kustannettiin Indiegogo -joukkorahoitussivustolla toteutetulla keräyksellä.
Euroopassa sen julkaisi InsideOut Music ja Yhdysvalloissa Century Media Records.
Kappaleet

| --- | --- |
 DVD The Flood – 8.28  Foe – 3.08  Third Law – 6.13  Rewind – 7.16  The Cloak – 4.11  Acquired Taste – 6.52  Red – 6.39  Slave – 9.05  The Price – 5.18  Moon – 8.02  Down – 6.25  The Valley – 9.31  Forced Entry – 10.43  Contaminate Me – 11.39 Bonusmateriaali Behind the Scenes – 5.23  Slave (Lyric Video) – 6.37  Restless (Video Clip) – 3.43  The Cloak (Video Clip) – 4.15  The Price (Video Clip) – 5.22  Leprous at Rockefeller 13 Years Earlier – 8.55 :  CD 1 The Flood – 8.01  Foe – 3.08  Third Law – 6.15  Rewind – 7.15  The Cloak – 4.11  Acquired Taste – 6.53  Red – 6.40  Slave – 9.09 CD 2 The Price – 5.34  Moon – 7.46  Down – 6.29  The Valley – 7.39  Forced Entry – 10.45  Contaminate Me – 10.18
Arvostelut

Danger Dog: 5.0/5.0 (Audio), 5.0/5.0 (Visual)
Metal.de: 9/10
Metalwani.com: 85%
Imperiumi: 8/10
Kaaoszine: 8+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Live at Rockefeller Music Hall Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Live at Rockefeller Music Hall Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Liu Hongmei

| Mitalit> Maa:  Kiina.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:  Kiina.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:  Kiina.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Maa:  Kiina> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Gangwon 1999 | naisten jääkiekko |  |
Liu Hongmei (kiin. 刘 红梅; s. 27. joulukuuta 1973 Shandong, Kiina) on kiinalainen hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Kiinan naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa sekä 2002 Salt Lake Cityssä. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Suomessa 1992, Yhdysvalloissa 1994, Kanadassa 1997, Suomessa 1999, Kanadassa 2000 sekä Yhdysvalloissa 2001. Vuoden 1994 MM-kilpailuissa Liu sijoittui pistepörssissä viidenneksi pisteillään 8+3=11.
Linja-autokaista

Punaiseksi maalattu bussikaista Brooklynissa, New Yorkissa.
Linja-autoille, takseille ja polkupyörille tarkoitettu kaista Saksan Mannheimissa.
Linja-autokaista on linja-autoja ja usein samalla myös joitain muita kulkuneuvoja varten liikenteen sujumisen parantamiseksi varattu ajokaista.
Historia

Ensimmäiset linja-autokaistat otettiin käyttöön Chicagossa vuonna 1939. Euroopan ensimmäiset linja-autokaistat otettiin käyttöön vuonna 1962 Hampurissa, Länsi-Saksassa.[lähde? ] Muut suuret saksalaiskaupungit seurasivat pian perässä ja linja-autokaistat saivat virallisen aseman Länsi-Saksan maantieliikenteessä vuonna 1971. Eri maiden asiantuntijat (japanilaiset ensimmäisten joukossa) perehtyivät Saksan esimerkkiin ja toteuttivat samankaltaisia ratkaisuja kotimaassaan.
Linja-autokaistat Suomessa

Suomen tieliikennelainsäädännössä linja-autokaista tarkoittaa linja-autoja, takseja ja usein myös tavaraliikennettä varten varattua ajokaistaa.  Se osoitetaan kaistan yläpuolella olevalla sinisellä kilvellä. Katuun maalataan yleensä teksti BUS. Bussikaistoja rakennetaan silloin, kun julkiselle liikenteelle halutaan antaa etuutta henkilöautoliikenteeseen nähden.
Helsinki on ollut bussikaistojen käyttöönotossa ensimmäisten joukossa, sillä siellä niitä on ollut käytössä jo 1970-luvulla. Tällä hetkellä bussikaistat Helsingissä ovat ylikuormitettuja molempiin suuntiin, eikä niille siksi haluta esimerkiksi sallia enää tavaraliikennettä ruuhka-aikoina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linja-autokaista Wikimedia Commonsissa
Liikennemerkki 541b, Linja-autokaista
Liperin rautatieasema

Liperin rautatieasema (lyh.Lpe) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Liperin kunnan Käsämän kylässä. Se avattiin vuonna 1927 ja korotettiin asemaksi 1946. Siitä ei kuitenkaan tullut Liperin kirkonkyläläisten suosimaa liikennepaikkaa, koska kirkonkylältä kulki suora tieyhteys Joensuuhun. Myös Viinijärven aseman läheisyys söi matkustajamääriä. Asema muutettiin miehittämättömäksi 1969, ja henkilöliikenne lopetettiin 1989. Tämän jälkeen liikennepaikalla oli tavaraliikennettä vuoteen 2002 asti. Joensuu-Pieksämäki rataosuuden perusparantamisen yhteydessä aseman sivuraiteet purettiin ja liikennepaikka lakkautettiin 2003.
Asemarakennus sekä siihen kuulunut asuintalo ovat yhä olemassa yksityiskäytössä. Paikalle on jäänyt myös laiturin nimikyltti.
Lois Butler

| Lois Butler |
| --- | --- |
 Butlerista sota-aikana tehty piirros.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Lois Reid
Syntynyt: 3. marraskuuta 1897 Montreal, Kanada
Kuollut: 17. elokuuta 1970 (72 vuotta) Pireus, Kreikka
Kansalaisuus:   Kanada
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Yhdistynyt kuningaskunta
Palvelusvuodet:  1940–1945
Sotilasarvo:  first officer
Joukko-osasto:  Air Transport Auxiliary
Lois Butler (omaa sukua Reid; 3. marraskuuta 1897 Montreal, Kanada – 17. elokuuta 1970 Pireus, Kreikka) oli kanadalainen lentäjä ja alppihiihtäjä. Mentyään naimisiin de Havilland -lentokonetehtaan hallituksen puheenjohtaja Alan Samuel Butlerin kanssa hän hankki lentolupakirjan ja muun muassa osallistui lentokilpailuihin. Alppihiihdossa hän edusti Kanadaa vuoden 1936 talviolympialaisissa.
Toisen maailmansodan sytyttyä Butler otettiin ensimmäisten naisten joukossa brittien sotilaslentokoneita siirtolentäneiden Air Transport Auxiliary -joukkojen palvelukseen. Hän palveli joukoissa vuoteen 1945 asti.
Ler

| Ler |
| --- | --- |
 Ler
 Koordinaatit: 63°11′52″N, 10°18′10″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Trøndelag
Kunta:  Melhus
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2023):  708
 – Väestötiheys:  1 770 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ler on taajama Melhusin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 708 vuonna 2023.
Levyjarru

henkilöauton jarrulevy ja satula
Polkupyörän levyjarru
Levyjarru on jarrulaite, jota käytetään pääasiassa moottoriajoneuvoissa kuten autoissa, moottoripyörissä ja lentokoneissa ja nykyisin myös polkupyörissä. Levyjarrua kehitettiin 1930-luvulta alkaen ensin lentokoneisiin, panssarivaunuihin ja kilpa-autoihin. 1950-luvun puolivälistä alkaen levyjarru korvasi rumpujarrun massatuotantona tehdyissä henkilöautoissa.
Levyjarrun on ensimmäisenä ottanut käyttöön Lanchester Motor Company vuonna 1903.
Levyjarrun idea perustuu akseliin, napaan tai vanteeseen kiinteästi kiinnitettyyn (tyypillisesti teräksiseen) levyyn sekä jarrupaloihin, jotka jarrutettaessa puristuvat pyörivää levyä vasten. Jarrupalan ja levyn välisen kitkan avulla saadaan jarruvoima, joka aiheuttaa liike-energian muuntumisen lämpöenergiaksi ja ajoneuvon nopeuden hidastumisen. Yleensä
voima paloille välitetään hydraulisten mäntien välityksellä, joskus taas mekaanisesti vaijerien tai tankojen välityksellä. Mekaanisia laitteita on tyypillisesti vain seisontajarruissa.
Levyjarrut ovat pitkälti korvanneet rumpujarrut. Suurin etu niihin verrattuna on parempi jäähdytys. Levyjarruissa on myös tasaisempi ja parempi hidastusteho kuin rumpujarruissa. Levyjarru on myös kevyempi, ja siitä on onnistuttu poistamaan kaikki jouset, joten levyjarrua on helpompi huoltaa.  Hydraulinen levyjarru otettiin ensin laajamittaiseen käyttöön toisen maailmansodan lentokoneissa, myöhemmin kilpa-autoissa.
Kuivat levyjarrut > Jarrulevy

Ajoneuvoissa on käytössä levyjarrujärjestelmä, jossa on yksi jarrulevy/pyörä ja sen päällä jarrusatula, jonka sisällä olevat jarrupalat painautuvat jarruttaessa levyä vasten muuttaen pyörimisenergian lämmöksi.
Jarrulevy on levyjarruissa oleva metallinen kiekko, jonka keskikohta (kiinnityspinta) on yleensä eri tasossa. Jarrulevy on kiinnitetty pyörännapaan yleensä pyörien omilla pulteilla, levyssä on tavallisesti kuitenkin kiinnitysruuvi, joka pitää levyn paikallaan renkaanvaihdon yhteydessä. Jarrulevy voi olla jäähdytetty, jolloin sen kitkapintojen välissä on jäähdytyskanavia. Jäähdytetty jarrulevy on huomattavasti paksumpi kuin jäähdyttämätön. Urheiluautoissa käytetään myös hiilikuitukeraamisia jarrulevyjä metallisten sijaan niiden keveytensä vuoksi.
Jarrutettaessa jarrulevy puristuu kahden tai useamman jarrupalan väliin, jolloin kineettinen energia eli liike muuttuu lämmöksi. Jarrulevy pitää vaihtaa, jos se on kulunut liian ohueksi. Samalla akselilla olevat jarrulevyt pitää vaihtaa yhtä aikaa. Jarrulevyjen vaihdon yhteydessä kannattaa vaihtaa myös jarrupalat.
Lentokoneissa käytetään monilevyjarruja, joissa useamman jarrulevyn ja kitkalevyn pakka kasaan painautuessaan saa aikaan liikkeen hidastumisen.
Autoissa levy on usein harmaata valurautaa, mutta se voi olla myös hiilikomposiittia urheilu- ja kilpa-autoissa kuten Formula 1 -autoissa. Moottori- ja polkupyörissä jarrulevyt ovat näkyvästi esillä minkä takia niissä käytetään pääosin ruostumatonta terästä.
Kuivat levyjarrut > Jarrusatula

Jarrujärjestelmiä on kahdenlaisia: kelluvia ja pysyviä. Kelluvassa jarrussa jarrusatula liikkuu vapaasti liukutappien varassa, jarrumäntä työntää sisempää jarrupalaa jarrulevyä vasten, liukutappien ansiosta myös ulompi pala painatuu levyä vasten. Pysyvissä jarruissa jarrusatula on kiinnitetty runkoon tai olka-akseliin ja jarrusatula pysyy paikallaan. Tässä jarrusatulassa on molemmilla puolilla kaksi mäntää molemmilla puolilla levyä, kun painetaan jarrupoljinta tai kahvaa jarrunesteen sisältämä hydraulinen voima liikuttaa jarrusatulan mäntiä ja painaa jarrupaloja levyyn, männän tiivisteet toimivat "palautusjousina", kun poljin tai kahva päästetään irti.
Märät levyjarrut

Monissa pölyisissä olosuhteissa käytetyissä työkoneissa kuten maataloustraktoreissa on öljykylpyiset monilevyjarrut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Levyjarru Wikimedia Commonsissa
Levyjarru Wikicars-sivustolla (englanniksi)
Lentokoneen levyjarru
Loebner-palkinto

Loebner-palkinto on vuosittain jaettavana oleva 18 karaatin kullalla päällystetty mitali ja 100 000 dollarin suuruinen palkinto sellaisen tietokoneohjelman kehittäjälle, jonka ohjelma läpäisee Turingin testin. Toistaiseksi on jaettu ainoastaan pienempiä, enintään muutamien tuhansien dollarien arvoisia, summia parhaan yrityksen tehneille kehittäjille. Hugh Loebner perusti palkinnon vuonna 1990.
Vuonna 2015 chattirobotti Rose voitti kisan, muttei edelleenkään pääpalkintoa.
Lorenzo Mathiot

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 13. kesäkuuta 1977
Syntymäpaikka: {{{syntymäpaikka}}}, Seychellit
Pelipaikka: Puolustaja
Seura
Seura: St. Michel United FC
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003- | St. Michel United FC |  |  |
Maajoukkue
| 2002- |  Seychellit | 12 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18.4.2011 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18.4.2011 .
Lorenzo Mathiot (s. 13. kesäkuuta 1977) on seychelliläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa seuratasolla maansa pääsarjassa pelaavaa St. Michel United FC:tä. Mathiot on pelannut Seychellien maajoukkueessa 12 ottelua, muttei ole tehnyt niissä yhtäkään maalia. Hän oli mukana joukkueen kokoonpanossa muun muassa vuoden 2010 MM-kisojen karsinnoissa, joissa hän pelasi kolmessa ottelussa.