stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Tanssiurheiluliitto
Hallitus

Suomen Tanssiurheiluliiton hallitus valitaan jäsenkokouksessa vaaleilla. Liittohallitukseen kuuluu kahdeksi vuodeksi valitun puheenjohtajan lisäksi vähintään kahdeksan ja enintään kaksitoista kahdeksi vuodeksi valittua varsinaista jäsentä sekä varsinaisten jäsenten henkilökohtaiset varajäsenet. Puolet liittohallituksen muista varsinaisista ja varajäsenistä on erovuorossa vuosittain.
Liittohallitus valitsee keskuudestaan vuodeksi kerrallaan 1. ja 2. varapuheenjohtajan ja ottaa sihteerin ja tarpeen mukaan muita toimihenkilöitä sekä asettaa tarpeelliset valiokunnat ja jaokset. Lajiryhmäkohtainen jaos tai erityinen työryhmä voidaan valita ja päättää lajiryhmäkohtaisten sääntöjen perusteella.
Liitolla on kaksi varsinaista jäsenkokousta, kevätkokous ja syyskokous. Kevätkokous pidetään huhti - toukokuussa ja syyskokous loka - marraskuussa paikassa, jonka edellinen varsinainen jäsenkokous tai liittohallitus määrää. Liiton jäsenkokouksissa on äänivalta liiton varsinaisilla jäsenillä. Varsinaisia jäseniä voivat edustaa niiden varsinaiset henkilöjäsenet. Äänioikeus edellyttää jäsenmaksun maksamista eräpäivään mennessä niiden henkilöjäsenten osalta, joiden mukaan kokouksessa käytettävä äänimäärä lasketaan.
Hallitus > Suomen tanssiurheiluliiton puheenjohtajat

| Puheenjohtaja | Vuodet puheenjohtajana | Puheenjohtajuuden kesto |
| --- | --- | --- |
| Christer Wilkman | 1976–1979 | 4 vuotta |
| Veli-Matti Salo | 1980 | 1 vuosi |
| Urpo Vihervaara | 1981–1984 | 4 vuotta |
| Esko Numminen | 1985–1990 | 6 vuotta |
| Topi Piela | 1991–1992 | 2 vuotta |
| Arto Simonen | 1993 – 1996 | 4 vuotta |
| Antero Koponen | 1997 – 2002 | 6 vuotta |
| Carola Tuokko | 2003–2010 | 8 vuotta |
| Topi Piela | 2011–2012 | 2 vuotta (lisäksi 2 vuotta vuosina 1991–1992) |
| Leena Liusvaara | 2013– | 12 vuotta (vuoteen 2024 mennessä) |
Hallitus > Hallitus vuonna 2025

| Henkilö | Titteli | Hallitusvuodet | Hallituskauden pituus (2025) |
| --- | --- | --- | --- |
| Leena Liusvaara | Puheenjohtaja | 2013– | 13 vuotta |
| Niklas Hagel | 1. varapuheenjohtaja | 2019– | 7 vuotta |
| Anton Kurttila | 2. varapuheenjohtaja | 2022– | 4 vuotta |
| Carina Ahti | Hallituksen jäsen | 2025– | 1 vuosi |
| Timo Akkola | Hallituksen jäsen | 2024- | 2 vuosi |
| Marco Bjurström | Hallituksen jäsen | 2019– | 7 vuotta |
| Harri Harjula | Hallituksen jäsen | 2019– | 7 vuotta |
| Juha Martikainen | Hallituksen jäsen | 2024– | 2 vuosi |
| Merja Satulehto | Hallituksen jäsen | 2018– | 8 vuotta |
Talous > Valtiontuki

Suomen Tanssiurheiluliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 2 010 845 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 323 000 euroa.
Talous > Varainhankinta

Suomen Tanssiurheiluliiton varainhankinnassa suurimmat tuloerät ovat jäsenistöltä kerätyt jäsen-, kilpailulisenssi- ja kilpailujen lupamaksut. Vuosittain liitto on saanut valtion urheilumäärärahoista avustusta toimintaansa. Osa varainhankinnasta on kohdistunut myös liiton myyntituotteisiin hankituista mainoksista ja tv-sopimuksista.
Tanssiurheiluliitto neuvottelee vuosittain myös taloudellista tukea toimintaansa solmimalla yhteistyösopimuksia eri yritysten kanssa. Sopimukset voivat myös sisältää erilaisia vastikkeettomia yhteistyömuotoja.
Varsinaisen toiminnan tuotoilla katetaan varsinaisen toiminnan kuluja.
Aiheesta muualla

Suomen Tanssiurheiluliitto
Glasgow Clan

| Glasgow Clan |
| --- | --- |

Perustettu:  2010
Entiset nimet:  Braehead Clan (2010–2018)
Kaupunki:   Glasgow, Skotlanti
Kotiareena:  Braehead Arena
– kapasiteetti:  3 650
Sarjataso:  EIHL
Värit:           
Toimitusjohtaja:   Corey Neilson
Päävalmentaja:   Corey Neilson
Omistaja:   Michael O'Rourke
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Glasgow Clan (heinäkuuhun 2018 saakka Braehead Clan) on jääkiekkojoukkue Renfrew'sta, Skotlannista. Joukkue pelaa Ison-Britannian pääsarjassa Elite Ice Hockey Leaguessa. Kotipelit joukkue pelaa Braehead Arenalla, Glasgow'ssa.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Kätisyys | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 |  | Landon Bow | L | 2025 | St. Albert, Alberta, Kanada |  |
| 39 |  | Daniel McGowan | L | 2025 | Glasgow, Skotlanti |  |
| 44 |  | Lucas Brine | L | 2026 | Oxshott, Englanti |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 |  | Simon Després | L | 2025 | Laval, Québec, Kanada |  |
| 24 |  | Matt Stief | L | 2025 | Boca Raton, Florida, Yhdysvallat |  |
| 25 |  | Chris Martenet | L | 2025 | Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat |  |
| 40 |  | Archie Salisbury | L | Laina | Peterborough, Englanti |  |
| 49 |  | Steven Seigo (A) | R | 2025 | Edenwold, Saskatchewan, Kanada |  |
| 55 |  | Chris McKay | R | 2025 | Edmonton, Alberta, Kanada |  |
| 73 |  | Joseph Hazeldine | L | 2026 | Nottingham, Englanti |  |
| 74 |  | Darien Kielb | L | 2025 | Hamilton, Ontario, Kanada |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 |  | Robert Lachowicz | L | VLH / KH | 2025 | Nottingham, Englanti |
| 9 |  | Tyson McLellan | R | KH | 2025 | San José, Kalifornia, Yhdysvallat |
| 10 |  | Liam Finlay | R | OLH / KH | 2025 | Kelowna, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 12 |  | Keaton Jameson | L | H | 2025 | Brandon, Manitoba, Kanada |
| 13 |  | Mitchell Heard | L | KH | 2025 | Bowmanville, Ontario, Kanada |
| 14 |  | Matt Berry | R | OLH / KH | 2025 | Canton, Michigan, Yhdysvallat |
| 28 |  | Félix Paré | R | OLH | 2025 | Lévis, Québec, Kanada |
| 57 |  | Alex Forbes | R | OLH / P | 2025 | Mosstowie, Skotlanti |
| 71 |  | Rylan Schwartz | L | KH | 2025 | Wilcox, Saskatchewan, Kanada |
| 77 |  | Nick Prkusic | L | H | 2025 | St. Albert, Alberta, Kanada |
| 91 |  | Cole Ully (A) | L | VLH | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |
| 94 |  | Cade Neilson | L | KH | 2025 | Lafayette, Louisiana, Yhdysvallat |
| 95 |  | Deven Sideroff (C) | R | OLH | 2025 | Summerland, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: Corey Neilson
Apuvalmentaja: Mike Sirant
Pelaaja-valmentaja: Robert Lachowicz
Maalivahtivalmentaja: Jack Hartigan
Huoltopäällikkö: Jamie Douglas
Huoltopäällikkö: Ian Kelly
Pelaajakehitysjohtaja: Paul Heavey
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Joukkueen viralliset kotisivut
Elite League
Pauli Ylitalo

| Pauli Ylitalo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1944 (ikä 80) Lavia
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  professori, ylilääkäri
Koulutus ja ura
Instituutti:  Tampereen yliopisto Kuopion yliopisto Heidelbergin yliopisto Helsingin yliopisto
Oppilaat:  mm. professorit Jukka Mönkkönen, Esa Leinonen, Tuomo Nieminen
Tutkimusalue:  farmakologia, lääkehoito, toksikologia
Palkinnot:  Suomen Farmakologiyhdistyksen kunniajäsen (kj) 2017, Suomen Kliinisen Farmakologian yhdistyksen kj 2014, Suomen Toksikologiyhdistyksen kj 2009, Tampereen Lääkäriseuran kj 2008
Pauli Henrikki Ylitalo (s. 27. huhtikuuta 1944 Lavia) on suomalainen lääkäri ja emeritusprofessori. Hän on lääkealan tutkija, kouluttaja, asiantuntija ja johtajalääkäri.
Koulutus ja ura

Ylitalo valmistui lääkäriksi vuonna 1970 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1973 Helsingin yliopistossa. Postdoc-koulutuksensa hän hankki 1973−1974 Saksassa Heidelbergin yliopistossa, joka oli tunnettu muun muassa verenkiertosairauksien farmakologian tutkimuksistaan. Farmakologian dosentti Helsingin yliopistoon hänestä tuli 1975. Kliinisen farmakologian erikoislääkärin oikeudet hän sai 1979. Vuodesta 1983 Ylitalo toimi Suomen ainoassa toksikologian (ja farmakokinetiikan) professorin virassa Kuopion yliopistossa ja johti toksikologian akateemista jatkokoulutusta Suomessa. Vuonna 1992 hänet nimitettiin kliinisen farmakologian ja toksikologian ensimmäiseen professorin virkaan Tampereen yliopistoon ja ylilääkärin sivuvirkaan yliopistolliseen sairaalaan.
Vuosina 2001–2004 Ylitalo johti Tampereen yliopiston lääketieteen laitosta. Vuonna 2002 hän selvitti sosiaali- ja terveysministeriön toimeksiannosta Suomen lääkekorvausjärjestelmän laajuutta ja sisältöä.
Tieteellinen toiminta

Ylitalon tutkimusryhmän tieteellinen kiinnostus on kohdistunut erityisesti verenkiertosairauksien lääkkeisiin ja lääkehoitoon, kliinisten tutkimusten etiikkaan ja Kuopion vuosina (1983–1992) myös torjunta-aineiden toksikologiaan. Ylitalo on julkaissut yli 500 tieteellistä artikkelia ja kirjoitusta farmakologiasta, lääkehoidosta ja toksikologiasta, keskeisen osan niistä kansainvälisissä englanninkielisissä tiedelehdissä. Hän on kuulunut British Journal of Clinical Pharmacologyn toimituskuntaan.
Ylitalo kuului 1980-luvulla muun muassa syövän tukilääkkeeksi ja osteoporoosin hoitoon tarkoitetun klodronaattivalmisteen kehittäjiin. Se oli 1980−1990-luvuilla yksi ulkomaille myydyimmistä suomalaisista lääketuotuotteista. Ylitalon tutkimusryhmä osoitti klodronaatin estävän myös kokeellista ateroskleroosia, mutta toistaiseksi riittävä näyttö sen kliinisistä ateroskleroosia estävistä ominaisuuksista puuttuu. Muita tutkimustuotoksia ovat muun muassa neljännen aivokammion takakärjen merkityksen osoittaminen verenpaineen säätelyssä sekä reniini-angiotensiinijärjestelmästä riippumattoman verenpainemallin kehittäminen.
Ylitalo on ohjannut lukuisia lääketieteen, filosofian ja farmasian tohtorinväitöskirjoja ja ollut tieteellinen asiantuntija alansa professorinvirkoja täytettäessä. New Yorkin Tiedeakatemian jäsen hän oli lähes kymmenen vuotta. Hän on myös kahden oppikirjan sekä usean muun lääketieteeseen liittyvän kirjan osakirjoittaja ja toimittaja.
Tiedeyhteisöt ja kansainvälisyys

Ylitalo on ollut kaikkien päätutkimusalojensa (farmakologia, lääkehoito, toksikologia) valtakunnallisten kattojärjestöjen puheenjohtaja ja edustanut Suomea 1990- ja 2000-luvuilla farmakologian ja toksikologian maailmanunionien (IUPHAR, IUTOX) sekä kliinisen farmakologian ja lääkehoidon Euroopan kattojärjestön (EACPT) valtuuskunnissa. Vuosituhannen taitteessa hän oli Suomalaisen Lääkäriseuran hallituksessa, Tampereen Lääkäriseuran puheenjohtaja ja johti vuosia mm. Tampereen lääkäripäivien johtokuntaa. Valtakunnallisen kliinisen lääketutkimuksen eettisen jaoston (TUKIJA) farmakologisena asiantuntijana Ylitalo toimi sen perustamisesta lähtien (1999−2006) ja oli toksikologian asiantuntijana Maanpuolustuksen tieteellisen neuvottelukunnan (MATINE) tehtävissä yli kaksikymmentä vuotta.
Ylitalo toimi vuonna 2004 Tampereella pidetyn 10. Toksikologian maailmankongressin taloudenhoitajana, joka oli ensisijaisesti vastuussa kongressin rahoituksesta, ja hän oli myös yksi sen maailmanlaajuisesti levinneen luento- ja esitelmäkirjan (Proceedings 2005) toimittajista.
Perhe

Ylitalon puoliso vuodesta 1966 on Liisa Ylitalo (o.s. Holma), proviisori ja apteekkari (1986−2007), Kangasalan II apteekin perustaja ja ensimmäinen apteekkari. Heidän lapsensa on Ritva Ylitalo-Heikkala, lääket. tri ja farmakologian dosentti, toimitusjohtaja.
Julkaisuja

Toxity of 5-hydroxytryptamine and some other vasoactive agents in anaesthetized rats. Helsinki :  Tekijä, 1973 Väitöskirja: Helsingin yliopisto. ISBN 951-99014-4-2
Progress in research on toxicity of organophosphates. Toim. Ylitalo P, Savolainen K, Visakorpi R. MATINE 1991: 3B: 1-49 . ISBN 951-25-0580-0
Kliininen farmakologia. Toim: Neuvonen PJ, Himberg J-J, Iisalo E, Mattila MJ, Ylitalo P. Kandidaattikustannus Oy, Helsinki 1994: 1-790. ISBN 951-8951-09-8
Joint Meeting of the Finnish Society of Toxicology and the British Toxicology Society (2 : 1996 : Tampere). Toim: Toimela T, Ylitalo P, Tähti H. Tampere:  University of Tampere, 1996. ISBN 951-44-3995-3
Vuosisata terveydeksi. Toim: Ylitalo P, Seppälä R, Pitkäjärvi T, Kaltiala-Heino R, Pörsti I. Tampereen Lääkäriseura ry, Tampere 1998: 1-424. ISBN 952-90-9755-7
Kliininen farmakologia ja lääkehoito.  Toim: Neuvonen PJ, Himberg J-J, Huupponen R, Kivistö K, Ylitalo P. Kandidaattikustannus Oy, Helsinki 2002: 1-1067. ISBN 951-8951-17-9
Lääkkeiden korvausjärjestelmän laajuus ja sisältö : selvitysmiesraportti.Helsinki : Sosiaali- ja terveysministeriö, 2002. Sosiaali- ja terveysministeriön työryhmämuistioita, 1237-0606 ; 2002:16. ISBN 952-00-1204-4
30-vuotinen sota. Tampereen lääketieteellisen tiedekunnan synty ja selviytyminen. Toim: Visakorpi J, Seppälä R, Pasternack A, Ylitalo P. Tampereen yliopiston lääketieteellinen tiedekunta, Tampere 2003: 1-364. ISBN 951-44-5632-7
Living in a Safe Chemical World. 10th International Congress of Toxicology, Tampere 2004. Abstracts. Toim (aakkosjärj.): Husgafvel-Pursiainen K, Rautio A, Savolainen K, Sorsa M, Tähti H, Vähäkangas K, Ylitalo P. Toxicol Appl Pharmacol 2004: 197: 137-387.
Proceedings. 10th International Congress of Toxicology, Tampere 2004.Toim (aakkosjärj.): Husgafvel-Pursiainen K, Rautio A, Savolainen K, Sorsa M, Tähti H, Vähäkangas K, Ylitalo P. Toxicol Appl Pharmacol 2005: 207: S1-S756.
Leotiomycetes

| Leotiomycetes |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet
Alakaari::  Rihmastolliset kotelosienet Pezizomycotina
Luokka::  Leotiomycetes
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leotiomycetes on rihmastollisiin kotelosieniin (Pezizomycotina) kuuluva luokka. Siihen kuuluvia lahkoja ovat Chaetomellales, Helotiales, Lahmiales, Laurioomycetales, Leotiales, Marthamycetales, Medeolariales, Micraspidales, Phacidiales, Rhytismatales, Thelebolales ja Umbellidiales. Lisäksi luokkaan kuuluu lahkoihin lukematon heimo Prodiplodiaceae sekä heimoihin lukemattomia sukuja, jotka ovat Adelodiscus, Bangdisimitrula, Callerascus, Deltopyxis, Epicladonia, Fulvoflamma, Gelatinopsis, Helicocentralis, Helotiella, Leohumicola, Melanormia, Metapezizella, Nannfeldtia, Ocotomyces, Phyllopezis, Physmatomyces, Polydiscina, Psilothecium, Schnablia ja Trullula. Leotiomycetes-luokkaan kuuluu monenlaisissa ympäristöissä eläviä sieniä. Niihin kuuluu mykoritsoja, endofyyttejä, patogeeneja, vesi- ja ilmavesihyfomykeetteja ja saprobeja.
Gloeophyllales

| Gloeophyllales |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Gloeophyllales
heimot
 Gloeophyllaceae 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gloeophyllales on varsinaisiin avokantaisiin kuuluva lahko. Osa lahkoon kuuluvista sienistä ovat puiden rungoissa eläviä kääpiä.tarvitaan parempi lähde Siihen kuuluvia sukuja ovat aidaskäävät (Gloeophyllum) ja Chaetodermella.
Lilja 4-ever

| Lilja 4-ever |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lukas Moodysson
Käsikirjoittaja:  Lukas Moodysson
Tuottaja:  Lars Jönsson
Säveltäjä:  Nathan Larson
Kuvaaja:  Ulf Brantås
Leikkaaja:   Michal Leszczyłowski  Oleg Morgunov  Bernhard Winkler 
Pukusuunnittelija:  Denise Östholm
Lavastaja:  Josefin Åsberg
Pääosat:   Oksana Akinšina  Artjom Bogutšarski 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ruotsi  Tanska 
Tuotantoyhtiö:   DFI Det Danske Filminstitut  Film i Väst AB  Memfis Film & Television  Nordisk Film & TV Fond NFTF  SFI Svenska Filminstitutet  Sveriges Television Göteborg  Zentropa Entertainments Aps 
Levittäjä:  Sonet Film
Ensi-ilta:  23. elokuuta 2002
Kesto:  109 min
Alkuperäiskieli:  venäjä, ruotsi, englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lilja 4-ever on Lukas Moodyssonin ohjaama elokuva seksiorjuudesta vuodelta 2002. Se on koskettava ja raaka elokuva nuoresta tytöstä  vuosituhannen vaihteen Virossa.
Juoni

Elokuvan päähenkilön, Liljan äiti lähtee Yhdysvaltoihin ja jättää tyttärensä yksin ja rahattomana. Lilja ajautuu varattomana myymään seksiä, ja hänet huijataan katteettomin työlupauksin lähtemään Ruotsiin seksiorjaksi. Passiton Lilja onnistuu lopulta pakenemaan parittajaltaan, mutta hyppää sillalta.
Loppukuvassa tyttö leikkii talon katolla vahingoittumattomana, siivet selässä. Ohjaaja Moodyssonin mukaan kyse voi olla yhtä hyvin kuoleman jälkeisestä elämästä kuin muistostakin.
Tuotanto

Elokuva on Moodyssonin kolmas pitkä elokuva ja se kuvattiin aidossa ympäristössä syksyllä 2001. Neuvostokohtaukset on kuvattu Virossa entisessä suljetussa kaupungissa Paldiskissa sekä Tallinnassa. Ruotsi-kohtaukset on kuvattu Malmössä. Liljaa esittää venäläinen näyttelijä Oksana Akinšina.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Oksana Akinšina  | … |  Lilja   |
|  Artjom Bogutšarski  | … |  Volodja   |
|  Lyubov Agapova  | … |  Liljan äiti   |
|  Lilija Sinkarjova  | … |  Anna-täti   |
|  Elina Benenson  | … |  Natasha   |
|  Pavel Ponomarjov  | … |  Andrei   |
|  Tomas Neumann  | … |  Witek   |
|  Anastasia Bedredinova  | … |  naapuri   |
|  Tönu Kark  | … |  Sergei   |
|  Nikolai Bentsler  | … |  Natashan poikaystävä   |
|  Aleksander Dorosjkevitch  | … |  ystävä   |
|  Jevgeni Gurov  | … |  ystävä   |
|  Aleksandr Sokolenko  | … |  ystävä   |
|  Margo Kostelina  | … |  rahastaja   |
|  Veronika Kovtun  | … |  rahastaja   |
|  Jelena Jakovleva  | … |  opettaja   |
|  Tamara Solodnikova  | … |  sosiaalityöntekijä   |
|  Nikolai Kütt  | … |  mies sillalla   |
|  Oleg Rogatchov  | … |  Natashan isä   |
|  Aleksandr Okunev  | … |  Volodjan isä   |
|  Herardo Kontreras  | … |  Annan naapuri   |
|  Madis Kalmet  | … |  mies hotellihuoneessa   |
|  Bo Christer Hjelte  | … |  yksinäinen mies   |
|  Sten Erici  | … |  BMW-mies   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Rayns, Tony: Lilya 4-ever, Sweden/Denmark 2002 BFI – Sight & Sound. 6.6.2012. Arkistoitu 15.5.2021. Viitattu 15.5.2021. (englanniksi)
HMS Emperor (D98)

| HMS Emperor |
| --- | --- |
 HMS Emperor

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Seattle-Tacoma Shipbuilding Corporation, Seattle
Kölinlasku:  23. kesäkuuta 1942
Laskettu vesille:  7. lokakuuta 1942
Palveluskäyttöön:  6. elokuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  15 126 t (kuormattu)
Pituus:  150 m
Leveys:  21,18 m
Syväys:  8,0 m
Koneteho:  8 500 shp (6,3 MW)
Nopeus:  16,5 solmua (30,6 km/h)
Miehistöä:  646
Aseistus
Aseistus:  2 × 5" (127 mm) tykkiä 24 × lentokonetta
HMS Emperor (viirinumerot D98 ja R307) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 palvelukseen otettu Ruler-luokan saattuetukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Aluksen valmisti Seattle-Tacoma Shipbuilding Corporation Seattlessa kauppalaivana, jonka Yhdysvaltain laivasto lunasti muutettavaksi saattuetukialukseksi nimellä USS Pybus. Köli laskettiin 23. kesäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 7. lokakuuta ja valmistui 31. toukokuuta 1943 Puget Soundin laivastontelakalta. Yhdysvaltain laivasto otti aluksen palvelukseen samana päivänä. Pybus poistettiin palveluksesta 6. elokuuta ja siirrettiin samana päivänä Kuninkaalliselle laivastolle, joka otti sen palvelukseen nimellä HMS Emperor.
Henrikki Tikkanen

Tero Henrikki Tikkanen (s. 30. heinäkuuta 1970 Mikkeli) on suomalainen professori.
Aalto-yliopisto nimitti Tikkasen kuluttajatutkimuksen A. I. Virtanen -professoriksi vuonna 2017. Tikkanen toimii Aalto University Executive Education -yksikön DBA (Doctor of Business Administration) -ohjelman johtajana. Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun tohtoriohjelman johtajana hän toimi vuosina 2016–2019.
Syyskuussa 2013 Tikkanen nimitettiin Tukholman yliopiston kauppakorkeakoulun markkinoinnin professoriksi. Hän luopui kyseisestä virasta elokuussa 2016. Tikkanen on toiminut markkinoinnin professorina Helsingin kauppakorkeakoulun markkinoinnin laitoksella vuodesta 2004. Vuonna 2010 Helsingin kauppakorkeakoulu liittyi perustettavaan Aalto-yliopistoon ja nimettiin Aalto-yliopiston kauppakorkeakouluksi.
Tikkanen toimi Kauppakorkeakoulun markkinoinnin/markkinoinnin ja johtamisen laitoksen johtajana 2006–2013. Sitä ennen hän toimi Teknillisen korkeakoulun tuotantotalouden osaston professorina ja MBA-ohjelmien johtajana 2001–2004. Oulun yliopiston apulaisprofessori ja professori hän oli vuosina 1997–2001.lähde?
Tikkasen akateemisen tutkimuksen kohteina ovat olleet yritysstrategiat ja liiketoimintamallit, strateginen markkinointi, teollisuuden asiakassuhteet ja verkostot sekä kansainvälinen projektiliiketoiminta ja -markkinointi. Yhteinen nimittäjä useille tutkimuksille on liiketoimintahistoriallinen tutkimusote. 20 tohtoria on valmistunut hänen pääasiallisessa ohjauksessaan. Nykyisistä professoreista tai apulaisprofessoreista heitä ovat muun muassa Jaakko Aspara (Hanken), Johanna Frösén (Hanken), Joel Hietanen (HY), Petri Parvinen (HY), Joonas Rokka (EM Lyon) ja Antti Sihvonen (Karlstads Universitet).lähde?
Tikkanen on julkaissut yli sata tieteellistä artikkelia, jotka käsittelevät edellä mainittuja aiheita. Hänen artikkeleitaan on julkaistu muun muassa aikakauskirjoissa Journal of Marketing, Strategic Management Journal, Journal of Management Studies, Industrial & Corporate Change ja Industrial Marketing Management. Hän toiii liikkeenjohdon kouluttajana ja konsulttina. Vuonna 2010 hän oli mukana perustamassa ajatushautomo Nordic Institute of Business & Societyä. Hän on ollut useiden hallitusten, neuvottelukuntien ja johtoryhmien jäsen niin yksityisellä kuin julkisellakin sektorilla.lähde?
Tikkanen väitteli kauppatieteiden tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulussa vuonna 1997. Hän toimii dosenttina Turun yliopiston kauppakorkeakoulussa, Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa ja Lapin yliopistossa.lähde?
Syyskuussa 2019 nousi julkisuuteen Tikkasen tekemä Facebook-päivitys, jossa hän kutsui yliopistoa arvostelleita opiskelijoita kaheleiksi. Tikkanen kirjoitti muun muassa, että ”minusta nämä me-too-kahelit voisivat mennä muualle opiskelemaan”.lähde?
Teokset

Henrikki Tikkanen & Kimmo Alajoutsijärvi. Kasvuyritysten osaamisen strategiat, 2001, Teknologiainfo Teknova.
Markkinoinnin johtamisen perusteet, 2005. Talentum.
Henrikki Tikkanen, Jaakko Aspara & Petri Parvinen. Strategisen markkinoinnin perusteet, 2007, Talentum.
Henrikki Tikkanen & Jaakko Aspara.Projektimarkkinointi, 2008,  Talentum.
Metropoliitta Ambrosius, Henrikki Tikkanen ja Timo Kietäväinen. Henkinen johtajuus, 2009, Kirjapaja.
StratMark: Strateginen markkinointiosaaminen, 2009 Henrikki Tikkanen & Antti Vassinen. Talentum, ISBN 978-952-14-1435-0
Henrikki Tikkanen & Johanna Frösén. StratMark II : strategisen markkinoinnin teho ja tulokset, 2011, Talentum ISBN 978-952-14-1672-9
Jaakko Aspara, Timo Kietäväinen, Pekka Mattila, Henrikki Tikkanen & Isä Ambrosius. Johtajuuden seitsemän syntiä, 2012, AEE Publishing. ISBN 978-952-66-5900-8
Albanian kieli

| Albania |
| --- | --- |
Oma nimi:  shqip, gjuha shqipe
Muu nimi:  albanian kieli
Tiedot
Alue:  Albania, Serbia, Montenegro, Pohjois-Makedonia, Italia, Kosovo, Kreikka, Turkki
Virallinen kieli:   Albania  Kosovo  Pohjois-Makedonia  Montenegro (virallinen vähemmistökieli)
Puhujia:  7 miljoonaa
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  Akademia e Shkencave e Shqipërisë Akademia e Shkencave dhe e Arteve e Kosovës
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  albanialaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  sq
ISO 639-2:  sqi, alb
ISO 639-3:  sqi
 Ohje 
Albania on yli viiden miljoonan ihmisen äidinkielenään puhuma indoeurooppalainen kieli. Kieltä puhutaan ensisijaisesti Albaniassa ja Kosovossa, mutta puhujia on lisäksi muun muassa muualla Balkanilla.
Albania muodostaa yksinään yhden indoeurooppalaisten kielten pääryhmistä. Sen lähimpiä sukulaisia ovat muut indoeurooppalaiset kielet. Lisäksi albanialla on typologinen suhde joidenkin muiden balkanilaisten kielten kanssa.
Kielellä on virallisen kielen asema Albaniassa, Kosovossa ja Pohjois-Makedoniassa. Lisäksi sillä on tunnustettu vähemmistökielen asema Montenegrossa.