stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Duero (M35)
Palvelus

Alus on palveluksessa.
Elsa Cárdenas

| Elsa Cárdenas |
| --- | --- |
 Elsa Cárdenas (oik.) Elvis Presleyn ja Ursula Andressin kanssa vuonna 1963.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elsa Cárdenas Rentería
Syntynyt: 5. elokuuta 1935 (ikä 89) Tijuana, Baja California, Meksiko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1954–
Merkittävät roolit:  Juana Guerra Benedict (Jättiläinen) Elsa (Hurja joukko)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Elsa Cárdenas Rentería (s. 5. elokuuta 1935 Tijuana) on meksikolainen näyttelijä.
Elsa Cárdenas on näytellyt yli sadassa elokuvassa sekä Hollywoodissa että Meksikossa. Lisäksi hän on näytellyt televisiosarjoissa.
Cárdenas näytteli monien tunnettujen elokuvatähtien, kuten Elvis Presleyn, Rock Hudsonin, Elizabeth Taylorin ja James Deanin kanssa.
Filmografia (valikoima)

Jättiläinen (1956)
Hiljainen sankari (1956)
Rytmiä ja riemua Acapulcossa (1963)
Kostaja Dakotasta (1964)
Hurja joukko (1969)
Dragon Nest: Warriors' Dawn

| Dragon Nest: Warriors' Dawn> 龙之谷：破晓奇兵 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Song Yuefeng
Käsikirjoittaja:   Bill Borden  Yuefeng Song  Yuefeng Zhong  Ran Zhuo 
Tarina:   Terry Izumi  Ran Zhuo 
Perustuu:  Dragon Nest videopeliin
Tuottaja:   Bill Borden  Michael Yijun Wang  Jack Zhang 
Säveltäjä:  Adrian Lee
Pääosat:   Jiao Xu  Guanlin Ji  Ying Huang  Dawei Shen  Xianglong Meng  Ye Sun  Tian Jing 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kiina
Tuotantoyhtiö:  Mili Pictures
Ensi-ilta:   2014-07-3131. heinäkuuta 2014 (Kiina)  
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mandariini
Budjetti:  22 miljoonaa dollaria
Tuotto:  9,3 miljoonaa dollaria (kiina)
Seuraaja:  Throne of Elves
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dragon Nest: Warriors' Dawn (kiin. 龙之谷：破晓奇兵) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut kiinalainen animaatioelokuva, jonka on ohjannut Song Yuefeng. Elokuvan tarina perustuu Dragon Nest -videopeliin.
Tarina

Elokuvan tarina sijoittuu noin puolivuosisataa ennen videopelin tapahtumia.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jiao Xu  | … |  Liya   |
|  Guanlin Ji  | … |  Neilwin   |
|  Ying Huang  | … |  Elena   |
|  Dawei Shen  | … |  Lambert   |
|  Xianglong Meng  | … |  Barnac   |
|  Ye Sun  | … |  Gerrant   |
|  Tian Jing  | … |  Argenta   |
Jatko-osa

Vuonna 2016 julkaistiin elokuvan jatko-osa Throne of Elves.
Aiheesta muualla

Dragon Nest: Warriors' Dawn Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Dragon Nest: Throne of Elves TheBigCartoonDatabase.comissa (englanniksi)
Duane Gish

Duane Tolbert Gish (17. helmikuuta 1921 – 5. maaliskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen kreationisti. Hän valmistui vuonna 1953 Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampukselta filosofian tohtoriksi biokemiassa. Hän oli luomisuskon puolestapuhuja ja työskenteli muun muassa Institute for Creation Researchissa.
Enzio d’Antonio

Enzio d'Antonio (16. toukokuuta 1925 Lanciano – 17. joulukuuta 2019) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1949 ja nimitettiin Triventon hiippakunnan johtoon arkkipiispan henkilökohtaisella arvonimellä 18. maaliskuuta 1975. Samalla hänet nimitettiin Boiano-Campobasson koadjuuttoriarkkipiispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 11. toukokuuta Antonio Poma, jota avustivat Enrico Bartoletti ja Leopoldo Teofili.
D'Antoniosta tuli 31. tammikuuta 1977 Boiano-Campobasson arkkipiispa. Hän erosi vuonna 1977 Triventon hiippakunnan johdosta. Hän erosi myös Boiano-Campobasson arkkipiispan tehtävistä 24. kesäkuuta 1979, jolloin hän sai nimityksen Velebusduksen titulaariarkkipiispaksi. 13. toukokuuta 1982 hänet nimitettiin Lanciano e Ortonan (myöh. Lanciano-Ortona) arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 25. marraskuuta 2000.
Doro Pesch

| Dorothee Pesch |
| --- | --- |
 Doro vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. kesäkuuta 1964 (ikä 60)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Doro
Aktiivisena:  1980–
Tyylilajit:  hard rock heavy metal
Levy-yhtiöt:  Vertigo, WEA, SPV/Steamhammer, AFM, Nuclear Blast
Aiheesta muualla
www.doropesch.com ja www.doromusic.de
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Doro Pesch (oik. Dorothee Pesch, s. 3. kesäkuuta 1964 Düsseldorf, Länsi-Saksa) on eräs tunnetuimmista naispuolisista heavy metal -laulajista, ja hän on ansainnut nimityksen Metal Queen. Doro asuu nykyään New Yorkissa.
Doro aloitti uransa musiikin parissa Snakebite-yhtyeessä, mutta vuonna 1983 hän liittyi edellisenä vuonna perustettuun Warlock-yhtyeeseen. Vuonna 1987 Warlock menetti oikeudet nimeensä entiselle managerilleen, ja Doron ollessa ainoa alkuperäisjäsen bändissä, hän päätti jatkaa omalla nimellään ja aloitti soolouransa. Hänen toisen sooloalbuminsa on tuottanut Kiss-yhtyeen Gene Simmons. Doron yhtyeessä soittavat tällä hetkellä Nick Douglas (basso), Johnny Dee (rummut), Luca Princiotta (kitara) sekä Bas Maas (kitara).
Doro on maininnut suosikkiyhtyeekseen Judas Priestin.
Toukokuussa 2014 Doron juhlakeikalla vierailivat suomalaiset muusikot Mr. Lordi ja Amen.
Diskografia > Warlockin levyt

Mausoleum Demo (1983)
Burning the Witches (1984)
Hellbound (1985)
You Hurt My Soul (EP, 1985)
True As Steel (1986)
Triumph And Agony (1987)
Rare Diamonds (Kokoelma, 1991)
Earth Shaker Rock (Kokoelma, 1998)
Diskografia > Soololevyt

Force Majeure (1989)
Doro (1990)
Rare Diamonds (1991)
True At Heart (1991)
Angels Never Die (1993)
Bad Blood (1993)
Doro Live (1993)
Machine II Machine (1995)
Machine II Machine: Electric Club Mixes (1995)
Best Of (1998)
The Ballads (1998)
Love Me In Black (1998)
Burn It Up (2000)
Ich Will Alles (2000)
Calling The Wild (2000)
White Wedding (2001)
Fight (2002)
Für Immer (2003)
Let Love Rain On Me (2004)
Classic Diamonds (2004)
Classic Diamonds - The DVD (2004)
Warrior Soul (2006)
Fear No Evil (2009)
Raise Your Fist (2012)
Forever Warriors / Forever United (2018)
Conqueress Forever Strong and Proud (2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Doro Pesch Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut: http://www.doropesch.com/
Doro Myspace: http://www.myspace.com/doroband
Kokoelmalevy Classic Diamondsin arvostelu Imperiumissa:  (Arkistoitu – Internet Archive)
Elements (kappale)

| ”Elements” Neo Cortex |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Elements
 Julkaistu: 19. marraskuuta 2001
 Tuottaja(t): DJ Gollum, DJ Yanny, Heiko Lempio
 Tyylilaji: trance
 Kesto: 03.57
 Levy-yhtiö: DJ's Present
Neo Cortexin muut singlet
| ”Prepare” 2001 | ”Elements” 2001 | ”Don't You” 2003 |
Elements on saksalais-yhtye Neo Cortexin kappale. Kappaleen sanoittivat DJ Gollum, DJ Yanny sekä Heiko Lempio ja se julkaistiin singlenä 19. marraskuuta 2001. Kappale ei menestynyt kaupallisilla listoilla kovin hyvin, vaan sen ainoaksi saavutukseksi jäi UK Singles Top 75-listan 67. sija, jossa se pysyi viikon verran.
Kappalelista

CD, Maxi-Single
1. Elements (Vocal Radio Mix) - 3:57
2. Elements (DJs @ Work Radio Cut) - 3:23
3. Elements (Vocal Club Mix) - 8:14
4. Elements (DJs @ Work Remix) - 7:23
5. Elements (Club Dub Mix) - 7:58
6. Elements (Paragod Mix) - 7:57
7. Elements (Radio Dub Mix) - 3:57
Listasijoitukset

| Lista | Sijoitus |
| --- | --- |
Britannia (UK Singles Top 75): 67
Dian Fossey

| Dian Fossey> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. tammikuuta 1932 San Francisco, Kalifornia
Kuollut: n. 26. joulukuuta 1985 (53 vuotta) Ruanda
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Darwin College
Tutkimusalue:  etologia, primatologia
Tunnetut työt:  vuorigorillojen käyttäytymisen tutkimus sekä niiden suojelu
 Nimikirjoitus
Dian Fossey (16. tammikuuta 1932 San Francisco, Kalifornia – n. 26. joulukuuta 1985 Ruanda) oli yhdysvaltalainen etologi, joka tuli tunnetuksi vuorigorillalaumojen parissa tekemästään kenttätyöstä. Hän tarkkaili niitä vuosien ajan päivittäin Ruandan vuorimetsissä. Työhön häntä rohkaisi tunnettu arkeologi Louis Leakey. Fossey teki gorillojen parissa samantapaista työtä kuin Jane Goodall simpanssien parissa. Molemmat tarkkailivat isoja apinoita niiden luontaisessa elinympäristössä.
Fosseyn 18 vuoden tutkimustyön aikana selvisi monia uusia asioita gorilloista, ja samalla hän auttoi Ruandan gorillojen suojelussa. Hänen perintönsä suojelijana on kuitenkin huomattavan ristiriitainen, sillä henkilökuntansa kanssa hän muun muassa kidutti ja nöyryytti kiinnisaatuja salametsästäjiä sekä vaikeutti paikallisten elämää. Fossey tapettiin joulukuussa 1985 tukikohdassaan, ja salametsästäjien uskotaan olleen teon taustalla.
Nuoruus ja työ toimintaterapeuttina

Dian Fossey syntyi San Franciscossa vuonna 1932. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli pieni. Fossey kasvoikin äitinsä ja isäpuolensa kanssa. Hän oli kiinnostunut eläimistä jo lapsena ja harrasti muun muassa ratsastamista. Hän aloitti korkeakouluopinnot Kalifornian Davisin yliopistossa. Fossey vaihtoi kuitenkin eläinlääketieteen toimintaterapiaan, jota hän opiskeli San Jose State Collegessa.
Fossey valmistui vuonna 1954. Hän työskenteli ensin useita kuukausia sairaalaharjoittelijana Kaliforniassa ja muutti siten Kentuckyn Louisvilleen. Siellä hän työskenteli lastensairaalassa, jonka toimintaterapian osastoa hän myös johti. Fossey asui kaupungin ulkopuolella maatilalla, jonka omistajat kannustivat Fosseytä auttamaan eläintenhoidossa. Hän nautti ajastaan maatilalla, mutta hän halusi nähdä myös muun maailman villieläimiä. Kun Fosseyn ystävä toi valokuvia Afrikan-matkaltaan, Fossey päätti matkustaa joskus Afrikkaan.
Gorillatutkijana > Alku Kongossa

Fossey toteutti unelmansa syyskuussa 1963. Hän käytti Afrikan-matkaansa kaikki säästönsä ja otti lisäksi lainaa pankista. Fossey tapasi Afrikassa paleoantropologi Mary Leakeyn ja tämän miehen arkeologi Louis Leakeyn. Sen jälkeen hän tutustui myös Joan ja Alan Rootiin, jotka valokuvasivat silloin Afrikan gorilloita. Leakeyt Fossey tapasi Olduvain rotkossa, ja Fossey on kuvannut tuota tapaamista elämänsä käännekohdaksi. Louis Leakey kertoi tuolloin Jane Goodallin työstä Tansanian simpanssien parissa. Rootien mukana Fossey puolestaan pääsi gorillaretkelle. Fossey kertoi myöhemmin, että hän rakastui gorilloihin välittömästi.
Fossey palasi Afrikasta Yhdysvaltoihin ja tavoitti vuonna 1966 Louisvillessa uudestaan Louis Leakeyn, joka kutsui tämän tekemään pitkää gorillatutkimusta Ruandan vuoristoalueille. Leakey uskoi, että kädellistutkimus edistäisi merkittävästi ihmisen evoluution selvittämistä. Fossey palasi Afrikkaan joulukuussa 1966 ja aloitti kenttätutkimukset seuraavana vuonna Kabarassa Kongossa. Hän tapasi siellä kokeneen gorillojen jäljittäjän Senwekwen, jolta hän sai oppia jäljittämisessä. Fossey onnistui Senwekwen oppien ansiosta tunnistamaan Mikenovuoren rinteiltä kolme gorillaryhmää.
Gorillatutkijana > Kongosta Ruandaan

Kivun alueen kapina vaikeutti Fosseyn työtä, ja sotilaat veivät hänet heinäkuussa 1967 turvaan vuorilta. Hän oli kaksi viikkoa vartioituna Rumangabossa, mistä hän pääsi pakenemaan tarjottuaan vartijoille rahaa, jotta he veisivät hänet Ugandaan. Siellä ugandalaissotilaat pidättivät kongolaiset ja vapauttivat Fosseyn. Fosseyta kuulusteltiin ensin Kisorossa ja sitten Ruandan Kigalissa. Fossey ja Leakey päättivät kuitenkin tavattuaan Nairobissa, että Fossey jatkaisi gorillatutkimusta Ruandan puolella Virungavuorilla.
Ruandassa Fossey tapasi useamman vuoden maassa asuneen Rosamond Carrin, joka puolestaan esitteli tämän belgialaiselle Alyette DeMunckille, joka oli syntynyt Kongossa. Fossey ja DeMunck ystävystyivät, ja DeMunckista tuli Fosseyn keskeisimpiä tukijoita. DeMunck tunsi Ruandassa monia ihmisiä ja auttoi Fosseytä etsimään sopivan leiripaikan. Fossey perusti syyskuussa 1967 Karisoken tutkimuskeskuksen, joka sai nimensä Karisimbi- ja Visokevuorista. Tutkimuskeskuksen eteläpuolella kohosi Karisimbi ja pohjoispuolella Visoke.
Gorillatutkijana > Tutkimukset Ruandan Virungavuorilla

Fossey käytti George Schallerin kehittämiä tekniikoita totuttaakseen gorillat läsnäoloonsa. Hän onnistui saamaan luottamuksen kuuteen gorillaryhmään. Fossey käytti hyväkseen gorillojen luonnollista uteliaisuutta. Kun hän käveli rystysillään, gorillat uskaltautuivat lähelle, ja kun hän pureskeli selleriä, gorillat tulivat entistäkin lähemmäksi.
National Geographic Society lähetti vuonna 1968 Bob Campbellin valokuvaamaan Fosseyn työtä. Vaikka Fossey piti valokuvaajaa ensin häiriötekijänä, he ystävystyivät lopulta. Campbellin kuvat olivat nostamassa myös Fosseytä julkisuuden henkilöksi ja muuttamassa gorillojen mainetta vaarallisista pedoista lempeiksi olioiksi.
Fossey halusi kehittää myös eläintutkimuksen osaamistaan ja aloitti 1970 etologian opinnot Darwin Collegessa. Seuraavien neljän vuoden ajan hän matkusti Englannin ja Afrikan väliä. Fosseyta opetti Jane Goodallinkin ohjaajana toiminut Robert Hinde, ja Fossey valmistui tohtoriksi vuonna 1974. Fossey uskoi akateemisen tutkinnon edistävän hänen tutkimustensa vakavastiotettavuutta ja toisaalta edistäisi rahoitusten saamista.
Fossey alkoi tutkimustyön ohella suojella gorilloja, joita uhkasivat sekä salametsästäjät että laiduntajat. Hän käytti muun muassa naamioita salametsästäjien pelotteluun ja spraymaalasi karjaeläimiä ajaakseen paimenet pois kansallispuistosta. Fossey kutsui taktiikkaansa ”aktiiviseksi suojeluksi” ja uskoi, että ilman välittömiä toimia suojeltavaa ei pian enää olisi. Fossey ei ollut toimiensa takia suosittu paikallisten keskuudessa, jotka yrittivät vain selviytyä, eikä toisaalta puistonvartijoilla ollut välineistöä suojella puistoa ja sen asukkaita.
Fossey kiintyi erityisen läheisesti Digit-nimiseen gorillaan, joka oli noin viisivuotias ja eli laumassa 4. Digit sai nimensä oikean käden vaurioituneesta sormesta. Sillä ei ollut läheisiä suhteita ryhmänsä muihin gorilloihin, mutta Fosseyn ja Digitin välille syntyi läheinen yhteys. Salametsästäjät tappoivat Digitin joulukuussa 1977, kun se yritti puolustaa ryhmäänsä. Muut gorillat pakenivat, mutta Digitiä puukotettiin useita kertoja päähän. Lauma 4 hajosi kuitenkin pian tämän jälkeen, kun siitä tapettiin useita muitakin yksilöitä, muun muassa sitä hallinnut hopeaselkä Uncle Bert. Fossey julisti sodan salametsästäjille. Hän myös perusti Digit Fundin keräämään rahoja aktiivista suojelutyötä varten ja salametsästyksen vastaisiin hankkeisiin.
Fossey muutti vuonna 1980 Ithacaan, missä hän toimi Cornellin yliopiston vierailevana apulaisprofessorina. Hän kirjoitti samaan aikaan käsikirjoitusta omaelämäkertaansa Sumuisten vuorten gorillat, joka julkaistiin vuonna 1983. Siinä Fossey kertoi ajastaan vuorigorillojen parissa ja painotti suojelutoimien tarvetta. Kirjasta tuli bestseller, ja siitä tehtiin vuonna 1988 samanniminen elokuva, jossa Fosseyta esittää Sigourney Weaver.
Gorillatutkijana > Surmatyö

Fossey palasi Yhdysvalloista Ruandaan, missä hän jatkoi salametsästäjien vastaisia toimiaan, ja hän alkoi radikalisoitua. Hän ei ehtinyt olla kauan Ruandassa ennen kuin hänet surmattiin. Fossey löydettiin majastaan varhain aamulla 27. joulukuuta 1985. Häntä oli lyöty kahdesti päähän viidakkoveitsellä. Mitään merkkejä mahdollisesta ryöstöstä ei ollut jäänyt, mutta majaan oli ehkä tunkeuduttu väkisin. Surmaa ei ole selvitetty, mutta yleisesti uskotaan, että salametsästäjät olivat tappaneet hänet.
Fossey haudattiin majansa lähelle Digitin haudan viereen.
Merkitys ja kritiikki

Fossey teki uraauurtavaa tutkimusta vuorigorillojen parissa. Hänen tutkimansa laumat olivat villejä, eikä niillä ollut salametsästäjien lisäksi muita ihmiskontakteja. Fossey onnistui totuttamaan gorillat läsnäoloonsa, mikä mahdollisti niiden tutkimuksen. Fossey tutki 18 vuoden aikana muun muassa gorillojen ravintokäyttäytymistä ja ääntelyä sekä laumojen hierarkiaa ja sosiaalisia suhteita. Fossey havaitsi muun muassa, miten naaraat siirtyivät usein laumasta toiseen.
Fosseyn perintö luonnonsuojelijana on huomattavan ristiriitainen, vaikka hän onnistuikin suojelemaan gorilloja. Hänen niin sanottuun aktiiviseen suojelutyöhönsä kuuluivat muun muassa partiointi, karjan hätistely, ansojen tuhoaminen, eläinten laskenta ja suojelualueiden kasvattamisen puolesta puhuminen. Siihen kuului kuitenkin myös muun muassa salametsästäjien vangitseminen, pahoinpitely ja nöyryyttäminen. Joitakin kertoja hän myös vangitutti paikallisten karjaa lunnaiden toivossa ja poltti salametsästäjien leirejä maan tasalle. Fossey kertoi Richard Wranghamille lähettämässään kirjeessä, kuinka hän apulaistensa kanssa otti kiinni salametsästäjän ja kidutti tätä ruumiillisesti ja käytti myös psykologisia kidutusmenetelmiä. Fossey kannusti Wranghamia ottamaan vastaavat keinot käyttöön tulevissa suojelutöissä.
Fossey suojeli gorilloja raivoisasti, ja hänen oman ryhmänsä jäsenet kuvasivat häntä pakkomielteiseksi ja armottomaksi. Toimittaja Alex Shoumatoffin mukaan Fossey oli antisosiaalinen ja ylimielinen sekä afrikkalaisia kohtaan loukkaava. Hänen on esitetty olleen jopa rasistinen uuskolonialisti, joka kidutti afrikkalaisia suojelun nimessä. Journalisti Harold Hayes esitti kirjassaan The Dark Romance of Dian Fossey tämän kuoleman olleen jossain määrin itse aiheutettu. Fossey oli kerännyt vihamiehiä muun muassa salametsästäjistä, karjankasvattajista, puiston työntekijöistä, luonnonsuojelijoista, omasta henkilökunnastaan ja tieteilijöistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dian Fossey Wikimedia Commonsissa
Dian Fosseyn Gorillasäätiö
Dian Fosseyn hauta
Duane Michals

| Duane Michals |
| --- | --- |
 Duane Michals n. vuonna 1984
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1932 
Duane Michals (s. 1932 McKeesport, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen valokuvaaja. Hän on alunperin graafinen suunnittelija, joka on valokuvaajana itseoppinut. Hänen esikuviaan ovat René Magritte, Balthus ja Giorgio de Chirico. Hänen ensimmäinen näyttelynsä oli vuonna 1963 New Yorkin Underground Galleryssa, ja sen jälkeen hänen kuviaan on ollut arvostetuissa museoissa esillä yksityisnäyttelyissä, kuten MoMA:ssa ja International Center of Photographyssa. Kuvia on tallennettu kokoelmiin moniin museoihin, kuten Los Angelesin J. Paul Getty -museoon, New Yorkin The Metropolitan Museumiin ja MoMAn sekä Tukholman Moderna Museetin kokoelmiin.
Michalsin kuvia on näyttelyssä Helsingissä Valokuvataiteen museossa helmikuussa 2023.
Luonnontieteellinen menetelmä

Luonnontieteellinen menetelmä on tieteellinen menetelmä, joka on luonnontutkimuksessa hyväksytty raakatiedon keräämisen, selitysjärjestelmien koettelemisen ja luotettavan tiedon pohja.
Luonnontieteellinen menetelmä edellyttää, että kuvattavat ilmiöt pyritään mahdollisuuksien mukaan esittämään eksaktissa muodossa eli numeroiden, kaavojen ynnä muiden avulla. Tämä tekee mahdolliseksi ilmiöiden mittaamisen, ja oletuksen seurausten johtamisen laskemalla.
Tutkimusongelmien lähestymistapaa kutsutaan hypoteettis-deduktiiviseksi menetelmäksi. Ensimmäisten havaintojen perusteella muodostetaan alustava malli ilmiössä olevista säännönmukaisuuksista. Tämä hypoteesi testataan uusien havaintojen avulla, ja jos se selittää ilmiötä hyvin, se hyväksytään todennetuksi teoriaksi. Jos hypoteesi hylätään, havaintoja käytetään uuden hypoteesin luomiseen.
Elio Toaff

Toaff vuonna 2007.
Elio Toaff (30. huhtikuuta 1915 – 19. huhtikuuta 2015) oli italialainen rabbi. Hän toimi Rooman päärabbina 50 vuoden ajan ja lähensi juutalaisyhteisön ja katolisen kirkon välejä.
Elämä ja ura

Toaffin isä Alfredo Sabato oli Livornon päärabbi ja toivoi pojastaankin rabbia. Opiskeltuaan teologiaa ja lakia 26-vuotiaasta Toaffista tulikin Anconan juutalaisyhteisön päärabbi.
Toisen maailmansodan aikana Toaff auttoi muita italianjuutalaisia piiloutumaan kansallissosialistien juutalaisvainoilta. Hän joutui lopulta itse natsien vangitsemaksi, mutta onnistui pakenemaan.
Toisen maailmansodan päätyttyä Toaff toimi alkuun Venetsian päärabbina. Hänet valittiin sodassa pahoin kärsineen Rooman juutalaisyhteisön johtajaksi vuonna 1951, ja hänellä katsotaan olleen huomattava rooli sen elävöittämisessä.
Toaff osallistui juutalaisten ja katolisen kirkon väliseen dialogiin ja hänen katsotaan lähentäneen yhteisöjen välisiä suhteita. Hän järjesti Johannes Paavali II:n vierailun Rooman suureen synagogaan vuonna 1986, joka oli tiettävästi ensimmäinen paavin visiitti synagogassa.
Toaff ilmoitti jäävänsä eläkkeelle vuonna 2001. Hän kuoli Roomassa 99-vuotiaana vuonna 2015.
Elonkorjuu (maalaus)

Elonkorjuu on taiteilija Marcus Collinin ( 1882-1966) öljyvärimaalaus kankaalle, 90,5×98,5 cm, vuodelta 1915. Maalaus ostettiin vuonna 1915 Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Collin korostaa Elonkorjuussa liikettä ja hahmojen alkukantaisuutta. Maalauksen ihmiset ovat kuin maan osa, jotka rytmikkäästi kokoavat viljalyhteitä. Viljan kahina sekä paine, jonka viljankeruulle epävarmaa säätä enteilevä taivas aiheuttaa, ovat aistittavissa teoksessa. Collin oli itse kotoisin ruotsinkielisestä virkamiesperheestä, joten kansanelämä ei ollut hänelle itsekoettua. Lieneekö se syynä siihen, että ihmiset monesti työskentelevät kuin yhtenä joukkona hänen maalauksissaan; heistä ei erotu persoonallisuuksia. Hänelle tyypillistä on myös kuvata heidät positiivisen humoristisessa valossa.
Collin teki paljon opintomatkoja. Elonkorjuu-maalauksesta on löydetty, kuten Collinin taiteesta yleensäkin, yhtymäkohtia ranskalaisen Honoré Daumier´n tuotantoon. Tämän maalauksen yhteydessä on viitattu myös Venäjän avantgarde-taiteelle ominaisiin piirteisiin, joissa kubismi ja ekspressionismi saa polttoaineensa kansanomaisista aiheista. Vuonna 1912 Collin oli Pariisissa Paul Serusierin oppilaana. Tällöin hän perehtyi paremmin niin kubismiin kuin Cézannenkin taiteeseen.
Aiheesta muualla

Maalaus Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Elonkorjuu.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Den Blå Avis

|  Den Blå Avis |
| --- | --- |
Koko nimi:  Den Blå Avis
Perustettu:  1997
Lopetettu:  2003
Runko:  B02/50
Moottori:  Zytek
Renkaat:  A Avon
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian GP 1997
Viimeinen kilpailu:  Ranskan GP 2003
Tuloksia
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  3
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Sijoitus kaudella 2003:  8. (20 p.)
Den Blå Avis on tanskalainen autourheilutalli, joka kilpaili Formula 3000 -sarjassa kausilla 1997–1998 ja 2003. Talli on kilpaillut myös Eurocup Formula Renault -sarjassa kaudet 2001–2002.
Formula 3000 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Auto Moottori Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | T96/50 Zytek V8 A |  | GBR | PAU | FIN | NÜR | PER | GER | AUT | BEL | ITA | ESP |  |  | 25 | 3. |
| 1997 | T96/50 Zytek V8 A |  Jason Watt | 4 | 12 | DNS | 2 | Kesk. | 4 | Kesk. | 1 | 2 | Kesk. |  |  | 25 | 3. |
| 1998 | T96/50 Zytek V8 A |  | OSC | SMR | ESP | GBR | MON | PAU | AUT | GER | HUN | BEL | ITA | LUX | 40 | 3. |
| 1998 | T96/50 Zytek V8 A |  Jason Watt | 7 | 1 | 7 | 3 | Kesk. | Kesk. | 3 | 2 | 10 | 8 | Kesk. | 2 | 40 | 3. |
| 1998 | T96/50 Zytek V8 A |  Gareth Rees | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 4 | Kesk. | 4 | Kesk. | 6 | DNS | 12 | 4 | Kesk. | 40 | 3. |
Kausilla 1999–2002 Den Blå Aviksella  ei ollut omaa tallia.
| 2003 | B02/50 Zytek V8 A |  | SMR | ESP | AUT | MON | EUR | FRA | GBR | GER | HUN | ITA |  |  | 20 | 8. |
| 2003 | B02/50 Zytek V8 A |  Nicolas Kiesa | 12 | 10 | 6 | 1 | 3 | Kesk. |  |  |  |  |  |  | 20 | 8. |
| 2003 | B02/50 Zytek V8 A |  Robbie Kerr | DNS |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 20 | 8. |
| 2003 | B02/50 Zytek V8 A |  Phil Giebler |  | Kesk. | 8 | Kesk. | 9 | DNS |  |  |  |  |  |  | 20 | 8. |
Aiheesta muualla

Den Blå Avis Speedsport-Magazine