stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lockheed Martin F-35 Lightning II
Koneversiot > Ehdotettuja versioita > CF-35

Kanadalainen CF-35 on ehdotettu versio, joka eroaisi F-35A:sta jarruvarjon ja mahdollisen F-35B/C-tyylisen tankkaussuuttimen. Yksi vaihtoehto olisi F-35C tankkaussuuttimineen ja hitaampine laskeutumisnopeuksineen, mutta Kanadan parlamentaarisen budjettivirkailijan raportin mukaan kone olisi liian kallis. Vuoden 2015 liittovaltion vaalien jälkeen Liberaalipuolue, jonka vaalilupauksiin kuului F-35-hankinnan peruuttaminen, muodosti uuden hallituksen ja aloitti avoimen kilpailun nykyisten CF-18 Hornetien korvaamiseksi.
Tekniset tiedot (F-35A)

Lähde: F-35A CTOL Variant Lockheed Martin. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi);F-35A Lightning II U.S. Air Force. 11.4.2014. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi);F-35B STOVL Variant Lockheed Martin. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi);F-35C CV Variant Lockheed Martin. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi);F-35 Weaponry F35.com. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi);F-35 Lightning II Joint Strike Fighter (JSF) Program (F-35) Department of Defense Selected Acquisition Report. joulukuu 2017. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi);Eloranta, Jari: Lockheed Martin F-35 Lightning II Joint Strike Fighter Specification & Technical Data EH.Net Encyclopedia. 27.9.2005. Viitattu 1.8.2021. (englanniksi)
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&015.070000015,7 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&010.070000010,7 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&04.03800004,38 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&043.&&&&0043 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&013170.&&&&0013 170 kg (F-35A), 14 588 kg (F-35B), 14 547 kg (F-35C)
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&031751.&&&&0031 751 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Pratt & Whitney F135-PW-100 -ohivirtaussuihkumoottori; &&&&&&&&&&&&0128.0100000128,1 kN kuivana, &&&&&&&&&&&&0191.0300000191,3 kN jälkipolttimella
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&01960.&&&&001 960 km/h (Mach &&&&&&&&&&&&&&01.06000001,6)
Lentomatka: &&&&&&&&&&&02800.&&&&002 800 km
Taistelusäde: &&&&&&&&&&&01239.&&&&001 239 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&015240.&&&&0015 240 m
Aseistus
Tykit
1 × 25 mm GAU-22/A-tykki, 180 ammusta (F-35B:n ja F-35C:n säiliössä 220:n ammuksen lisävyö)
Pommit
JDAM-sarjan täsmäpommit
Paveway-sarjan laserohjatut pommit
AGM-154 JSOW
Mk.20 Rockeye II -klusteripommi
B61 Mod 12 -ydinpommi
Ohjukset:
4 sisäistä (Block 4:ssä 6) ja 6 ulkoista kiinnityspistettä, yhteiskuorma 8 200 kg
Ilmataisteluohjukset:
AIM-120 AMRAAM
AIM-9X Sidewinder
ASRAAM (Yhdistynyt kuningaskunta)
Meteor (Yhdistynyt kuningaskunta, Block 4)
Ilmasta maahan -ohjukset:
AGM-88G AARGM-ER (Block 4)
AGM-158 JASSM
SPEAR 3 (Yhdistynyt kuningaskunta, Block 4)
AGM-179 JAGM (Block 4)
Joint Strike Missile (Block 4)
SOM
Meritorjuntaohjukset:
AGM-158C LRASM (F-35C Block 4)
Avioniikka
AN/APG-81-AESA-tutka
AN-AAQ-40-elektro-optinen maalinosoitusjärjestelmä (EOTS)
AN/AAQ-37 DAS -ohjusvaroitusjärjestelmä
AN/ASQ-239 Barracuda -elektronisen sodankäynnin järjestelmä
AN/ASQ-242 CNI -laitteisto, joka sisältää:
Harris Corporation Multifunction Advanced Data Link (MADL) viestintäjärjestelmä
Link 16 -datalinkki
SINCGARS
IFF-omatunnuslaite ja transponderi
HAVE QUICK
AM, VHF, UHF-radio
GUARD-radio
tutkakorkeusmittari
mittarilaskeutumisjärjestelmä (ILS)
TACAN-järjestelmä
tukialuslaskeutumisjärjestelmä (F-35C)
JPALS-tarkkuuslähestymis- ja -laskeutumisjärjestelmä
TADIL-J JVMF/VMF -viestintäjärjestelmä
Tekniset tiedot (F-35A) > Versioiden väliset erot

|  | F-35A CTOL | F-35B STOVL | F-35C CV |
| --- | --- | --- | --- |
| Pituus | 15,7 m (51,5 ft) | 15,6 m (51,2 ft) | 15,7 m (51,5 ft) |
| Kärkiväli | 10,7 m (35,1 ft) | 10,7 m (35,1 ft) | 13,1 m (43,0 ft) |
| Korkeus | 4,39 m (14,4 ft) | 4,36 m (14,3 ft) | 4,48 m (14,7 ft) |
| Siiven pinta-ala | 42,74 m2 (460,0 sq ft) | 42,74 m2 (460,0 sq ft) | 62,06 m2 (668,0 sq ft) |
| Tyhjäpaino | 13 154 kg (29 000 lb) | 14 729 kg (32 472 lb) | 15 686 kg (34 582 lb) |
| Sisäinen polttoaine | 8 278 kg (18 250 lb) | 6 123 kg (13 499 lb) | 8 958 kg (19 749 lb) |
| Asekuorma | 8 160 kg (17 990 lb) | 6 800 kg (14 990 lb) | 8 160 kg (17 990 lb) |
| Suurin lentoonlähtöpaino | 31 800 kg (70 100 lb) luokka | 27 200 kg (60 000 lb) luokka | 31 800 kg (70 100 lb) luokka |
| Lentomatka | >2 200 km (1 200 nmi) | >1 700 km (920 nmi) | >2 200 km (1 200 nmi) |
| Taistelusäde | 1 239 km (669 nmi) | 935 km (505 nmi) | 1 241 km (670,1 nmi) |
| Työntövoima/paino  •  tankit täynnä:  •  tankit puolillaan: |  0,87 1,07 |  0,90 1,04 |  0,75 0,91 |
| G-rajat | +9,0 | +7,0 | +7,5 |
↑  Keijsper, Gerard: Lockheed F-35 Joint Strike Fighter, s. 122, 124.  Pen & Sword Aviation, 2007.  ISBN 9781844156313  (englanniksi)
↑  Sivu 119
↑  Sivu 124
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lockheed Martinin F-35 sivusto (englanniksi)
http://www.jsf.mil/ (Arkistoitu – Internet Archive)
The F-35 Gets Real (Arkistoitu – Internet Archive) Air Force Magazine
F-35 Joint Strike Fighter (JSF) FAS
F-35B Globalsecurity.org
X-35B Edwardsin lentotukikohdan yllä.
Lockheed Martin X-35C ilmassa
F-35A: n ja F-35C: n aseistusta
F-35:n tuulitunnelimalli Arnold Engineering Development Centerin viisimetrisessä transsoonisessa tuulitunnelissa.
Ensimmäistä F-35A:n prototyyppiä hinataan käyttöönottoseremoniaansa 7. heinäkuuta 2006.
Yhdysvaltain ilmavoimien F-35A RAF Fairfordin lentotukikohdassa vuonna 2018.
Ohjelman osallistujamaat: Pääasiakas: Yhdysvallat; 1. tason kumppani: Yhdistynyt kuningaskunta; 2. tason kumppanit: Alankomaat ja Italia; 3. tason kumppanit: Australia, Kanada, Norja ja Tanska; turvallisuusyhteistyökumppanit: Israel ja Singapore; FMS-menettelyn mukaiset asiakkaat: Belgia, Etelä-Korea, Japani, Puola (ja Sveitsi).
Oikealta alkaen F-35A, F-35B ja F-35C lähellä Floridan Eglinin lentotukikohtaa.
AN/APG-81 AESA-tutkan antenni.
Elektro-optinen maalinosoitusjärjestelmä F-35:n nokan alla.
Paneelien ja luukkujen reunojen hammaslaitaisuutta.
F-35:n ohjaamosimulaattori.
F-35 lentäjän kypärä vuonna 2013.
F-35A:n asekuilujen luukut auki.
F-35B:n moottorin kääntyminen.
F-35C laskeutumistesteissä Patuxent Riverin tukikohdassa heinäkuussa 2015.
F-35A-koneita Utahin Hillin lentotukikohdassa.
Lightning (F-35B) starttaa lentotukialus HMS Queen Elizabethilta.
RAAF:n F-35A starttaa näytöslennolle Australian International Airshow and Aerospace & Defence Exposition 2017:ssä.
Israelin ilmavoimien F-35I.
F-35A:n kolmitahopiirros.
F-35B:n leikkauspiirros.
3. lokakuuta 2021 ensimmäiset F-35B:t suorittivat laskuja ja nousuja JS Izumo
Kontiainen

| Kontiainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Eulipotyphla
Heimo::  Kontiaiset Talpidae
Alaheimo::  Kontiaiset Talpinae
Suku::  Talpa
Laji::  europaea
Kaksiosainen nimi
 Talpa europaea  Linnaeus, 1758 
 Kontiaisen levinneisyys
Katso myös
   Kontiainen Wikispeciesissä   Kontiainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kontiainen eli aiemmalta nimeltään maamyyrä (Talpa europaea) on pääasiassa maan alla elävä nisäkäs. Se ei ole läheistä sukua myyrille, jotka ovat jyrsijöitä. Sekaannusten välttämiseksi Kielitoimisto suosittaa nykyään kontiainen-nimen käyttöä maamyyrän sijasta.
Ulkonäkö ja koko

Kontiaisen vartalo on sylinterimäinen. Eläin on 12–16 cm pitkä ja painaa 70–130 grammaa, naaraat ovat tyypillisesti pienempiä kuin koiraat. Sen silmät ovat pienet ja korva vain pieni poimu nahassa. Turkki on musta ja kiiltävä, mutta eturaajat ovat karvattomat. Tunnelien kaivamiseen käytetyt eturaajat ja niiden kynnet ovat lapiomaiset.
Elintavat

Kontiaiset elävät maan alla käytävissä, joiden suulla on kartion muotoinen multakeko, kun taas vesimyyrä tekee käytäviensä suuaukoille epäsäännöllisen muotoisia multaläjiä. Kontiaiset elävät tavallista lyhyemmässä vuorokausisyklissä; ne nukkuvat neljä tuntia ja valvovat sitten neljä tuntia.
Kontiaiset saavat vuodessa 1–2 pesuetta. Kontiaisilla voi olla useita parittelukumppaneita. Poikasia syntyy kerralla 3–8, ja ne lähtevät pesästä noin 33 päivän ikäisinä.
Ravinto

Kontiainen käyttää ravinnokseen selkärangattomia eläimiä, kuten kastematoja ja hyönteisiä. Toisinaan se syö myös liskoja ja pieniä käärmeitä. Se ei syö kasveja toisin kuin myyrät. Ravintoa tulee vastaan tunneleita kaivaessa. Kontiainen varastoi kastematoja puremalla niiltä pään poikki, jolloin madot eivät enää pääse pakoon.
Levinneisyys

Kontiainen on levinnyt suureen osaan Eurooppaa. Suomessa sitä tavataan maan eteläosissa. Venäjällä sen levinneisyysalue ulottuu aina Ob- ja Irtyš-joelle asti. Laji puuttuu muun muassa Irlannista, Kreikasta ja Portugalista sekä useimmilta Välimeren saarilta.
Kontiainen ja ihminen

Tuhohyönteisten toukkien syöjänä kontiaisesta on suoranaista hyötyä ihmisille. Sen kaivamista käytävistä on myös hyötyä sadevesien imeyttämisessä maahan ja maan kuohkeuttamisessa. Toisaalta pienten taimien juuret voivat kuivua jos sattuvat maanalaisen käytävän kohdalle. Varsinaiset myyrät voivat myös liikkua kontiaisen käytäviä pitkin ja jyrsiä kasvien juuria.
Koska kontiainen on rauhoitettu Suomessa, sitä ei saa tappaa, pyydystää eikä muutoin tahallaan häiritä. Tapetun tai vahingoitetun yksilön ohjeellinen korvausarvo on 17 euroa.
Kontiainen ja ihminen > Laji kulttuurissa

Tšekkiläisen Zdeněk Milerin luoma Myyrä (Krtek) on tunnettu lastenkirjojen ja piirroselokuvien sankari (Kun Myyrä sai housut, Myyrä eväsretkellä). Myös Kaislikossa suhisee -kirjan myyrä on itse asiassa kontiainen.
Ihmeneloset-sarjakuvan maanalaisen valtakunnan hallitsijan Myyrämiehen nimi juontuu myös kontiaisesta.
Aiheesta muualla

The Mammal Society / The Mole (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q209067  Wikispecies: Talpa europaea  ADW: Talpa_europaea  BioLib: 20535  BOLD: 26125  CoL: 54M2V  EoL: 1178988  EPPO: TALPEU  Fauna Europaea: 305516  Fauna Europaea (new): a5a3c282-4d0d-4f85-86e7-55d3d32b2889  GBIF: 7872906  iNaturalist: 46970  IRMNG: 11093710  ITIS: 633852  IUCN: 41481  MDD: 1004339  MSW: 13700730  NBN: NBNSYS0000005079  NCBI: 9375  Observation.org: 412  OBIS: 1506663  Open Tree of Life: 222362  Paleobiology Database: 104182  TSA: 17340  Xeno-canto: Talpa-europaea  ZooBank: D9548FA1-B95B-423D-9EB7-BE420007CC3F  Laji.fi: MX.45455 
Luuranko
Kontiaisen tekemiä multakekoja
Kopernikium

Kopernikium (aiemmin väliaikaisnimellä ununbium, Uub) on jaksollisen järjestelmän 112. alkuaine. Sen kemiallinen merkki on Cn (lat. copernicium).  Kopernikium on äärimmäisen radioaktiivinen synteettinen alkuaine ja sen pysyvimmän isotoopin kopernikium-285:n puoliintumisaika on noin 32 sekuntia.
Historia

Kopernikium löydettiin 9. helmikuuta vuonna 1996 kello 22.37 Darmstadtissa Saksassa, jossa sen onnistui valmistamaan kansainvälinen tutkimusryhmä, jota johtivat Peter Armbruster ja Sigurd Hofmann Institute for Heavy Ion Researchistä. Löytöhetkellä kopernikium oli painavin ihmisen valmistamista alkuaineista. Vielä ei ole onnistuttu valmistamaan sellaisia määriä kopernikiumia, että laajempia tutkimuksia olisi voitu tehdä, eikä sellaisia määriä uskota koskaan pystyttävänkään valmistamaan.
Aluksi kopernikium sai tilapäisen nimen ununbium, joka tarkoittaa suomeksi "yksi-yksi-kaksi" järjestysluvun mukaisesti. Siitä käytetään myös nimitystä eka-elohopea, koska se on jaksollisessa järjestelmässä elohopean alapuolella, jota sen arvellaankin muistuttavan kemiallisilta ominaisuuksiltaan. Tutkijaryhmä ehdotti uudelle alkuaineelle nimeä "kopernikium" Nikolaus Kopernikuksen mukaan ja symbolia "Cn", jonka IUPAC hyväksyi helmikuussa 2010.
Ominaisuudet

Kopernikiumin väriä ei tiedetä, mutta sen arvellaan olevan hopeisen valkoinen tai metallisen harmaa. Kopernikium on metalli, jolla ei ole toistaiseksi mitään kaupallista käyttöä.
Kopernikiumia voidaan valmistaa fuusiomenetelmällä pommittamalla sinkkiatomeja lyijyyn korkeaenergiaisella hiukkaskiihdyttimellä:
Isotoopit

Kopernikiumilla ei ole pysyviä tai luonnossa esiintyviä isotooppeja. Muiden transuraanien tavoin kaikki kopernikiumin isotoopit ovat radioaktiivisia. Ensimmäisenä valmistetun isotoopin 277Cn puoliintumisaika on vain 850 millisekuntia. Alkuaineen pysyvin isotooppi on 285Cn, jonka puoliintumisaika on noin 32 sekuntia, ja sen ydinisomeerin puoliintumisaika on noin 15 sekuntia. Tämä isotooppi hajoaa alfasäteilyä emittoiden darmstadtium-281:ksi. Seuraavaksi pysyvin isotooppi on 283Cn, jonka puoliintumisajaksi on mitattu noin 4,1 sekuntia. Kaikkien muiden isotooppien puoliintumisajat ovat merkittävästi alle yhden sekunnin.
Alkuaineelle tunnetaan ainakin yhdeksän radioaktiivista isotooppia, joiden massaluvut ovat välillä 277–285. Kopernikiumilla on ainakin yksi meta­stabiili ydinisomeeri: 285mCn.
Kopernikiumin isotoopit hajoavat lähes pelkästään alfahajoamisella, poikkeuksina 282Cn ja 284Cn, jotka hajoavat yksinomaan spontaanilla fissiolla. Taulukossa on kaikki tunnetut isotoopit, joiden puoliintumisaika on pystytty kokeellisesti mittaamaan tai josta on ainakin arvio (vuonna 2017):
| Isotooppi | Puoliintumisaika | Löytövuosi | Hajoamistyyppi ja intensiteetti |
| --- | --- | --- | --- |
| 277Cn | 850±280 μs | 1996 | α=100 |
| 278Cn | #2 ms |  | α ? SF ? |
| 279Cn | #5 ms |  | α ? SF ? |
| 280Cn | #5 ms |  | α ? SF ? |
| 281Cn | 180±80 ms | 2010 | α≈100, SF ? |
| 282Cn | 900±240 μs | 2004 | SF=100 |
| 283Cn | 4,1±1,0 s | 2004 | α=?, SF<10 |
| 284Cn | 104±20 ms | 2004 | SF=100 |
| 285Cn | 32±9 s | 2004 | α=100 |
| 285mCn | 15±12 s | 2012 | α=100 |
Aiheesta muualla

Eichler et al. (2007) Chemical characterization of element 112. Nature 447, 72 (englanniksi)
Alkuaine 112 vahvistettu virallisesti (Arkistoitu – Internet Archive). Yle Tiedeuutiset.
The Royal Society of Chemistry (RSC): Copernicium (englanniksi)
PeriodicTable: Copernicium (Cn) (englanniksi)
PubChem: Copernicium (englanniksi)
Liberaalipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta)

Liberaalipuolue (Liberal Party) oli konservatiivien ohella toinen suurista brittiläisistä puolueista 1800-luvun alusta vuoteen 1918, jolloin se menetti toiseksi suurimman puolueen asemansa työväenpuolueelle. Vuonna 1988 se yhdistyi Sosiaalidemokraattisen puolueen kanssa Liberaalidemokraattiseksi puolueeksi.
Alun perin liberaalipuolue oli Whig-puolueesta vuonna 1877 eriytynyt ryhmä. Se voitti vuoden 1906 parlamenttivaalit saatuaan suoranaisen äänivyöryn. Liberaalipuolueen puheenjohtaja Herbert Henry Asquith toimi Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä vuosina 1908–1916, mutta ensimmäinen maailmansota murensi puolueen yhtenäisyyden. Pääministerinä vuosina 1916–1922 toiminut David Lloyd George oli viimeinen Yhdistyneen kuningaskunnan liberaalipuoluetta edustanut pääministeri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liberaalipuolue (Yhdistynyt kuningaskunta) Wikimedia Commonsissa
| n k  Yhdistyneen kuningaskunnan puolueet |
| --- | --- |
Alahuone:  Työväenpuolue (411)  Konservatiivipuolue (121)  Liberaalidemokraatit (72)  Skotlannin kansanpuolue (9)  Sinn Féin (7)  Demokraattinen unionistipuolue (5)  Reform UK (4)  Vihreä puolue (4)  Plaid Cymru (4)  SDLP (2)  Alliance Party (1)  Ulsterin unionistipuolue (1)  Traditional Unionist Voice (1) 
Ylähuone:  Konservatiivipuolue (274)  Työväenpuolue (172)  Liberaalidemokraatit (79)  Demokraattinen unionistipuolue (6)  Ulsterin unionistipuolue (2)  Vihreä puolue (2)  Plaid Cymru (2) 
Skotlanti:  Skotlannin kansanpuolue (64)  Konservatiivipuolue (31)  Työväenpuolue (22)  Vihreät (8)  Liberaalidemokraatit (4) 
Pohjois-Irlanti:  Demokraattinen unionistipuolue (27)  Sinn Féin (26)  SDLP (12)  Ulsterin unionistipuolue (10)  Alliance Party (7)  Vihreä puolue (2)  Traditional Unionist Voice (1)  People Before Profit (1) 
Wales:  Työväenpuolue (30)  Konservatiivipuolue (16)  Plaid Cymru (13)  Liberaalidemokraatit (1) 
Parlamenttien ulkopuolella:  Alba Party  Britain First  Britannian kansallispuolue  British National Front  Mebyon Kernow  Official Monster Raving Loony Party  Yhdistyneen kuningaskunnan itsenäisyyspuolue  Yorkshire Party
Tampereen yliopisto

| Tampereen yliopisto |
| --- | --- |
  
 Toivo Korhosen suunnittelema  1960 valmistunut Päätalo-rakennus.
 lat. Universitas Tamperensis 
 engl. Tampere University 
Motto:  Ihminen ratkaisee
Perustettu:  20.4.2017 (aloitti 1.1.2019)
Tyyppi:  Säätiöyliopisto
Rehtori:  Keijo Hämäläinen
Henkilökunta:  5 000
Opiskelijoita:  18 800 (alemmat ja ylemmät korkeakoulututkinnot)
Jatko-opiskelijoita:  2 700 (tohtorikoulutettavat)
Sivusto:  www.tuni.fi
Keskustakampuksen Päätalo vuonna 1960.
Hervannan Kampusareena.
Tampereen yliopisto (lyhenne TAU) on Tampereella toimiva yliopisto. Se muodostui vuoden 2019 alusta Tampereen yliopiston ja Tampereen teknillisen yliopiston sulautuessa vuonna 2017 perustettuun Tampereen korkeakoulusäätiöön. Tampereen yliopisto on runsaalla 20 000 opiskelijallaan Suomen toiseksi suurin yliopisto.
Tampereen yliopisto on säätiömuotoinen. Oikeushenkilönä se on nimeltään Tampereen korkeakoulusäätiö, ja yliopistolaissa se on ”Tampereen yliopistona toimiva Tampereen korkeakoulusäätiö”. Säätiö omistaa myös 87 % Tampereen ammattikorkeakoulusta. Yhdessä ne muodostavat niin ikään Suomen toiseksi suurimman, yli 30 000 opiskelijan korkeakouluyhteisön. Yliopiston ylioppilaskuntana toimii Tampereen ylioppilaskunta.
Historia > Tampereen yliopisto

Vuonna 1925 perustettiin Helsinkiin Kansalaiskorkeakoulu, joka vaihtoi nimekseen Yhteiskunnallinen korkeakoulu vuonna 1930. YKK muutti Tampereelle vuonna 1960, jolloin valmistui myös yliopiston keskustakampuksen päärakennus. Korkeakoulu nimettiin uudelleen Tampereen yliopistoksi vuonna 1966. Valtio-omisteiseksi yliopisto muuttui vuonna 1974. Alkujaan yhteiskuntatieteisiin painottunut korkeakoulu laajeni vuosien saatossa monialaiseksi yliopistoksi.
Historia > Tampereen teknillinen yliopisto

Vuonna 1969 Tampereelle perustettiin Teknillisen korkeakoulun sivukorkeakoulu teknillisen alan koulutustarpeeseen. Korkeakoulu itsenäistyi vuonna 1972 nimellä Tampereen teknillinen korkeakoulu ja muutti Hervannan esikaupunkiin vaiheittain vuodesta 1974 alkaen. Vuonna 2003 TTKK vaihtoi nimensä Tampereen teknilliseksi yliopistoksi. TTY muuttui säätiöyliopistoksi vuonna 2010.
Historia > Yhdistyminen

Tamperelaiset korkeakoulut alkoivat keväällä 2014 vuorineuvos Stig Gustavsonin johdolla selvittää yhteistyön syventämisen vaihtoehtoja. Seuraavana syksynä valmistunut selvitys sai jatkoa koulujen vararehtoreista koostetusta työryhmästä, jonka työn tuloksena korkeakoulujen hallitukset nostivat seuraavan vuoden toukokuussa esille mahdollisuuden yhdistymisestä. Prosessia alettiin tässä vaiheessa kutsua nimellä Tampere3.
Uutena yliopistona toimivan Tampereen korkeakoulusäätiön perustamistilaisuudessa yliopiston nimeksi ilmoitettiin Tampereen uusi yliopisto, englanniksi Tampere New University. Ehdotusta kritisoitiin voimakkaasti ja nimi muutettiin Tampereen yliopistoksi. Alkuperäisen nimen tarkoitus oli painottaa että kyseessä on nimenomaan uusi yliopisto, eikä samanniminen vanha yliopisto johon teknillinen yliopisto on vain liitetty. Tampereen korkeakoulusäätiö perustettiin vuonna 2017.
Uusi Tampereen yliopisto aloitti varsinaisen toimintansa 1.1.2019. Samalla yliopistosta tuli Tampereen ammattikorkeakoulun pääomistaja.
Yksiköt > Tiedekunnat

Tampereen yliopistossa on 7 tiedekuntaa.
Informaatioteknologian ja viestinnän tiedekunta (ITC)
Johtamisen ja talouden tiedekunta (MAB)
Kasvatustieteiden ja kulttuurin tiedekunta (EDU)
Lääketieteen ja terveysteknologian tiedekunta (MET)
Rakennetun ympäristön tiedekunta (BEN)
Tekniikan ja luonnontieteiden tiedekunta (ENS)
Yhteiskuntatieteiden tiedekunta (SOC)
Yksiköt > Muut yksiköt

Kielikeskus
Kirjasto
Porin yksikkö
Seinäjoen yksikkö
Tampereen normaalikoulu
Tampereen ammattikorkeakoulu (87 %)
Kampusalueet

Tampereen yliopistolla on kolme kampusaluetta. Näiden lisäksi toimintaa on Lahden, Porin ja Seinäjoen yliopistokeskuksissa.
Kampusalueet > Keskustakampus

Keskustakampus on vanhan Tampereen yliopiston pääkampus Kalevanharjun kaupunginosassa. Rakennuksista Päätalo, Linna ja Virta on nimetty tunnettujen tamperelaisten henkilöiden mukaan.
Kampusalueet > Hervannan kampus

Hervannan kampus on vanhan Tampereen teknillisen yliopiston pääkampus. Rakennukset on nimetty eri tekniikan alojen mukaan, kuten Konetalo ja Sähkötalo.
Kampusalueet > Kauppi

Kaupin kampus sijaitsee Tampereen yliopistollisen sairaalan ja Tampereen ammattikorkeakoulun välittömässä läheisyydessä.
Kampusalueet > Tilavähennykset

Tampereen yliopisto pyrkii vähentämään neljännesosan tiloistaan vuoteen 2030 mennessä. Muutosta on vastustettu. Yksi keinoista saavuttaa tilavähennystavoite on Sähkötalon remontti .
Rehtorit

Aloittavan yliopiston rehtoriksi valittiin Luonnonvarakeskuksen toimitusjohtaja Mari Walls. Hänen valintansa aiheutti keskustelua julkisuudessa, sillä rekrytointiin liittyviä asiakirjoja ei annettu julkisuuteen. Maaliskuussa 2020 yliopisto luovutti niistä osan Suomen Kuvalehdelle, mutta valintaprosessista vastannut konsultti, kansainvälinen Heidrick & Struggles -yhtiö ei luovuta kaikkia yliopistolle. Ainakin yhtä hakijaa oli neuvottu vetämään hakemus pois, etteivät asiakirjat joutuisi julkisuuteen. Yliopiston nykyisen hallituksen puheenjohtaja Ilkka Herlin käynnisti selvityksen asiakirjojen pimittämisestä, jolloin asiakirjoja löytyi suuret määrät. Niiden perusteella selvisi, että tehtävään oli ehdolla ainakin 23 henkilöä. Myös konsultin hallussa olevat asiakirjat kuuluvat julkisuuslain piiriin, ja yliopisto harkitsee niiden hakemista oikeusteitse.
Wallsin kausi loppui jo suunniteltua aikaisemmin ja uudeksi rehtoriksi astui 1. kesäkuuta 2023 Keijo Hämäläinen.
Entisiä opiskelijoita

Jyrki Katainen – yhteiskuntatieteiden maisteri, Suomen pääministeri (2011–2014)
Sanna Marin – hallintotieteiden maisteri, Suomen pääministeri (2019–2023)
Mika Lintilä – hallintotieteiden kandidaatti, Suomen elinkeinoministeri (2019–)
Kalevi Sorsa – yhteiskuntatieteiden maisteri, Suomen pääministerinä neljässä hallituksessa (1972–1975, 1977–1979, 1982–1983, 1983–1987)
Paula Risikko – terveystieteiden tohtori, muun muassa Suomen sisäministeri (2016–2018)
Sampo Terho – filosofian maisteri, Eurooppa-, kulttuuri- ja urheiluministeri (2017–2019)
Satu Hassi – tekniikan lisensiaatti, Ympäristöministeri (1999–2002)
Hailemariam Desalegn –  diplomi-insinööri, Etiopian pääministeri (2012–2018)
Rainer Mahlamäki – arkkitehti, muun muassa Arkkitehtuurin Finlandia -palkinto
Kari Jormakka – filosofian tohtori, arkkitehti
Jouko Karvinen – diplomi-insinööri, Stora Enson toimitusjohtaja (2007–2014)
Matti Kähkönen – diplomi-insinööri, Metson toimitusjohtaja (2011–2017)
Jarmo Kekäläinen – kauppatieteiden maisteri, NHL-seura Columbus Blue Jacketsin toimitusjohtaja (2013–2024)
Mariina Hallikainen – tekniikan kandidaatti, Colossal Orderin toimitusjohtaja (2009–)
Hille Korhonen – diplomi-insinööri, Nokian Renkaiden toimitusjohtaja (2017–2020)
Kari Neilimo – kauppatieteiden tohtori, vuorineuvos
Keskustakampuksen vuonna 2003 valmistunut Pinni B-rakennus sekä tämän Päätaloon yhdistävä Opintoputki.