stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lyydia Puttonen

| Lyydia Puttonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Lyydia Susanna Puttonen o.s. Unkuri
Syntynyt: 26. helmikuuta 1896 Nakkila
Kuollut: 17. heinäkuuta 1982 (86 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  osakkeenomistaja, konttoristi, kirjanpitäjä
Vanhemmat:  Frans Vihtori Juhonpoika Unkuri (s 17.3.1852, k. 4.9.1921), Amanda Juhontytar Setälä (s 30.8.1859 , k 13.4.1941)
Puoliso:  Juho Puttonen
Lyydia Susanna Puttonen (o.s. Unkuri; 26. helmikuuta 1896 Nakkila – 17. heinäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä, osakkeenomistaja, sivistystyön edistäjä ja teollisuuden merkkihenkilö. Hänet tunnetaan Nakkilan Yhteiskoulun ja lukion auditoriosta, joka on nimetty Lyydia Puttonen-saliksi.
Puttonen kävi vapaussodan jälkeen Liikemiesten Kauppaopiston Helsingissä. Hän toimi aluksi Helsingissä konttoristina muun muassa Tenhusen nahkatukkuliikkeessa, jossa hän tapasi tulevan aviomiehensä Juho Puttosen. Avioliitto solmittiin 20.12.1926 ja päättyi 5.9.1941 lapsettomana. Puttoset perustivat yhdessä nahka-ja kenkäteollisuusalan tukkuliikkeen, Juho Puttonen Oy:n. Juho Puttonen toimi liikkeen toimitusjohtajana ja Lyydia Puttonen yhtiön osakkaana ja kirjanpitäjana vuoteen 1940. 1930-luvulla perustettiin Mantyharjun Kuo­miokoskelle Kuomiokoski Oy-niminen teollisuuslaitos, jossa aluksi valmistettiin kengänpohjallisia ja kesälla käytettäviä pärelakkeja ja -hattuja.
Lyydia Puttonen testamenttasi osan omaisuudestaan Nakkilan yhteiskoulun kannatusyhdistykselle. Perintö siirtyi Nakkilan kunnalle, koska Lyydin kuollessa Nakkilan yhteiskoulun kannatusyhdistystä ei enää ollut ja omistus oli siirtynyt Nakkilan kunnalle. Lyydia Puttonen on haudattu Nakkilan hautausmaalle.
Lyydia Puttosen hautakivi Nakkilan hautausmaalla
Luonnontieteiden Akateemisten Liitto LAL

| Luonnontieteiden Akateemisten Liitto |
| --- | --- |

Toimiala:  luonnontieteellisen yliopistotutkinnon suorttaineiden ammattijärjestö
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  n. 8 000
toiminnanjohtaja:  Jari Lehto
Puheenjohtaja:  Janne Saarela (2015–2016)
Jäsenlehti:  Luonnontieteilijä
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luonnontieteiden Akateemisten Liitto – Akademiska Naturvetarförbundet LAL ry, entiseltä nimeltään Suomen Kemistiliitto (perustettu 1945), oli Akavan jäsenjärjestö. LALin toiminnanjohtaja oli Jari Lehto.
Vuonna 2016 LAL päätti yhdistyä Metsänhoitajaliiton ja Ympäristöasiantuntijoiden keskusliiton kanssa vuoden 2017 alusta alkaen uudeksi suuremmaksi, noin 15 000 jäsenen akavalaiseksi ammattiliitoksi nimeltään Luonnon-, ympäristö- ja metsätieteilijöiden liitto Loimu.
Jäsenet

Jäsenmäärä oli noin 8 000 henkilöä, joista noin 1 600 oli opiskelijajäseniä. Opiskelijajäsenillä oli liitossa samat oikeudet kuin varsinaisilla jäsenillä. Eläkeläisjäsenillä ei ollut äänivaltaa liiton päätöksen teossa.
Suurimmat jäsenryhmät olivat järjestyksessä kemian, biokemian, biotekniikan, biologian, fysiikan ja matematiikan asiantuntijat ja opiskelijat.
Jäsenistä 45 % työskenteli yksityisellä sektorilla, 14 % valtiolla, 30 % yliopistoissa ja 9 % kunnissa, loput 2 % mm. ulkomailla.
Päätösvalta

Liiton ylintä valtaa käytti liittovaltuusto, jonka jäsenet valitsivat vaaleissa. Liittovaltuusto valitsi neljän vuoden toimikautensa aikana kaksi kertaa hallituksen kaksivuotiskaudelle.
Aiheesta muualla

Liiton kotisivut
Wonderful Tonight

| ”Wonderful Tonight” Eric Clapton |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Slowhand
 B-puoli: ”Peaches and Diesel”
 Äänitetty : toukokuu 1977
 Julkaistu: 1977
 Tekijä(t): Eric Clapton
 Tuottaja(t): Glyn Johns
 Tyylilaji: soft rock
 Kesto: 03.43
 Levy-yhtiö: RSO
Eric Claptonin muut singlet
| ”Lay Down Sally” 1977 | ”Wonderful Tonight” 1977 | ”Promises” 1978 |
Wonderful Tonight on Eric Claptonin säveltämä kappale. Se sisältyi Claptonin vuonna 1977 ilmestyneeseen albumiin Slowhand ja se julkaistiin singlenä vuotta myöhemmin. Kappale kertoo Pattie Boydistä, jonka kanssa Clapton oli naimisissa vuosina 1979–1989.
Wonderlandin murhat

Wonderlandin murhat tapahtuivat Los Angelesissa 1. heinäkuuta 1981, jolloin neljä ihmistä joutui henkirikoksen uhreiksi. Murhat ovat saaneet nimensä niiden tapahtumapaikasta Wonderland Avenuesta, joka sijaitsee Hollywood Hillsissä. Murhien tekijää ei ole saatu varmuudella selvitettyä.
Wonderlandin murhat herättivät aikanaan laajaa huomiota. Murhista epäiltiin pornonäyttelijä John Holmesia, useita Hollywoodin yökerhoja omistanutta Eddie Nashia sekä Nashin henkivartijaa Gregory DeWitt Dilesia. Kolmikko kuitenkin vapautettiin syytteistä murhia seuranneissa oikeudenkäynneissä.
Tapahtumista tehtiin Val Kilmerin tähdittämä Wonderland Murders -elokuva, joka julkaistiin vuonna 2003.
Luokkalammi (Hämeenlinna)

| Luokkalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°00′54″N, 24°04′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Räikälänjoen valuma-alue (35.89)
Laskuoja:  oja Väärälammiin 
Järvinumero:  35.893.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,5 m  
Rantaviiva:  0,706 km  
Pinta-ala:  1,182 ha  
 fiLuokkalammi 
Luokkalammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Könnölän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä ja sen rannat ovat puoliksi suomaata ja metsämaata. Rantaan on rakennettu yksi rakennus, johon tulee tie viereiseltä entiseltä maatilalta.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Räikälänjoen valuma-alueeseen, johon Alajoen valuma-alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 140,5 metriä mpy. Lammen pohjoispäähän ja eteläpäähän on kaivettu kuivatusojat. Varsinainen laskuoja lähtee lammen itärannasta ja se laskee parin kilometrin päähän Väärälammiin.
Young Sheldon

| Young Sheldon |
| --- | --- |

Tyyli:  komedia
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Chuck Lorre Steven Molaro
Pääosissa:   Iain Armitage  Zoe Perry  Lance Barber  Montana Jordan  Raegan Revord  Jim Parsons  Annie Potts 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   CBS
Esitetty:  25. syyskuuta 2017 – 16. toukokuuta 2024
Tuotantokausia:  7
Jaksoja:  141
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Chuck Lorre Productions Warner Bros. Television
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Young Sheldon on televisioyhtiö CBS:n esittämä yhdysvaltalainen tilannekomediasarja. Se on spin-off Rillit huurussa -komediasarjalle. Sarjassa seurataan Rillit huurussa -sarjan päähenkilön Sheldon Cooperin lapsuutta. Sen päärooleissa ovat Iain Armitage, Zoe Perry, Lance Barber, Montana Jordan, Raegan Revord, Jim Parsons ja Annie Potts.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Iain Armitage  | … |  Sheldon Cooper   |
|  Zoe Perry  | … |  Mary Cooper   |
|  Lance Barber  | … |  George Cooper Sr.   |
|  Montana Jordan  | … |  George "Georgie" Cooper Jr.   |
|  Raegan Revord  | … |  Missy Cooper   |
|  Jim Parsons  | … |  aikuisen Sheldonin ääni   |
|  Annie Potts  | … |  Connie Tucker   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Young Sheldon Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Luonnontieteellinen museo (Helsinki)

| Luonnontieteellinen museo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Luonnontieteellinen museo 
Sijainti:  Etu-Töölö 
Kotisivut:  luomus.fi/english 
Koordinaatit:  60°10′16″N, 24°55′52″E
 fiLuonnontieteellinen museo 
  
Luonnontieteellinen museo (entinen Eläinmuseo) on osa Helsingin yliopiston Luonnontieteellistä keskusmuseota Luomusta.
Luonnontieteellisen museon rakennuksessa Etu-Töölössä osoitteessa Pohjoinen Rautatiekatu 13 sijaitsevat museon näyttelytilat.
Rakennus

Muhkea pääporras.
Ylätasanteen penkki.
Museorakennuksen alkuperäinen käyttäjä oli vuonna 1870 perustettu Helsingin venäläinen poikakoulu eli Aleksanterin kimnaasi. Uusbarokkia edustavan koulurakennuksen suunnittelivat opetusneuvos V. V. Belevitš ja arkkitehti Lev Šiško, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1913. Rakennus tehtiin edustavaksi, jotta siihen olisi myöhemmin voitu sijoittaa kaavailtu Helsingin venäläinen yliopisto.
Rakennus koostuu kahdesta siivestä. Nelikerroksinen pääsiipi, jonka katolla on torni, muodostaa sen Arkadiankadulle ja Pohjoiselle Rautatienkadulle näkyvän julkisivun. Pääsiipeen sijoitettiin koulun johtajan ja inspehtorin virka-asunnot sekä kahden kerroksen korkuinen juhlasali. Kolmikerroksisessa, Nervanderinkadun suuntaisessa pitkässä sivusiivessä sijaitsivat luokkahuoneet sekä ortodoksinen kirkkosali. Luokkahuoneet oli järjestetty siten, että nuorimpien oppilaiden luokat olivat alimmassa ja vanhimpien ylimmässä kerroksessa.
Aleksanterin kimnaasi ehti toimia rakennuksessa vain muutaman vuoden. Itsenäistymisen jälkeen Suomessa sijainneet Venäjän valtion kiinteistöt takavarikoitiin Suomen valtiolle, joka otti myös kimnaasirakennuksen haltuunsa. Rakennus siirtyi 1917 Helsingin jääkäriprikaatin käyttöön ja toimi sisällissodan lopussa valkoisten joukkojen sotasairaalana. Rakennus oli kuitenkin takavarikoitu virheellisin perustein, sillä se ei ollut Venäjän valtion vaan yksityisen koulun omaisuutta, ja valtion oli sisällissodan jälkeen luovutettava sen hallinta takaisin Aleksanterin kimnaasin johtokunnalle. Koska kimnaasin toiminta oli loppunut, johtokunta myi rakennuksen valtiolle. Vuonna 1919 rakennukseen muutti vastaperustettu Suomen Kadettikoulu.
Itsenäisyyden ensimmäisen vuosikymmenen aikana monien Helsingin venäläistyylisten rakennusten ulkoasua muutettiin (esimerkiksi Suomenlinnan kirkko) tai niitä jopa purettiin (esimerkiksi Katajanokan Rauhankappeli). Kimnaasirakennus säästyi tältä suomalaistamisinnolta, sillä sen arkkitehtuuri ei ollut leimallisesti venäläistä vaan melko neutraalia, ja Suomen armeija saattoi ottaa entisen venäläisen koulun käyttöönsä ilman ongelmia. Ainoat muutokset olivat keisarillisen kruunun ja monogrammin poistaminen julkisivusta sekä ortodoksisen kirkkosalin seinämaalausten peittäminen.
Museo

Elämän historia -näyttely.
Suomen luonto -näyttely.
Rakennukseen sijoittunut Kadettikoulu muutti vuonna 1923 Munkkiniemeen, minkä jälkeen Helsingin yliopiston eläintieteen laitos ja eläinmuseo muuttivat rakennukseen vuosina 1923–1924. Rakennuksen nimi muuttui Luonnontieteelliseksi museoksi 1990-luvulla, ja yliopiston eläintieteen laitos muutti Viikkiin 2000-luvun alussa.
Vuoteen 2005 museo käsitti rakennuksen Pohjoisen Rautatiekadun puoleisen pääsiiven sekä osia Nervanderinkadun puoleisesta sivusiivestä, jonka pääosa oli eläintieteen laitoksen hallussa. Eri eläinryhmät oli jaoteltu eri saleihin perinteisen jaon mukaan, ja näytteillä oli täytettyjä eläimiä, eläinten luurankoja, esihistoriallisten eläinten jäännöksiä sekä mineraaleja. Toisessa kerroksessa olivat kala- ja hyönteissali sekä luusali, kolmannessa kerroksessa nisäkässali ja lintusali ja neljännessä kerroksessa esihistoriasali.
Museorakennus uudistettiin vuosina 2005–2008 täysin. Uusissa näyttelyissä eläinten ryhmittelyä muutettiin ja mukaan otettiin kasvi- ja kivikokoelmia. Esimerkiksi Suomen luontoa esitellään kokonaisuutena, johon kuuluu paitsi eläimistöä, myös kasvillisuutta ja geologiaa. Juhlasalissa esitellään elämän historiaa, toisessa kerroksessa maailman luontoa ja pohjakerroksessa on luita ja vaihtuvia näyttelyitä.
Haminan mursu on esillä museon ala-aulassa.
Museon edustalla on kuvanveistäjä Jussi Mäntysen Hirvi-patsas, joka on museon tunnetuin symboli. Eteissalia hallitsee täytetty afrikannorsu. Museossa on myös kahvila ja matkamuistomyymälä.
Vuodesta 1963 lähtien museorakennuksessa on pitänyt majaansa harvinainen myrkkyhämähäkkien kanta. Nämä elävät ruskohämähäkit eivät kuulu museon kokoelmiin, vaan ne tulivat omin päin Argentiinasta saapuneen hedelmälähetyksen mukana (tai mahdollisesti tutkittavina olleiden eläinten pehmikkeiden mukana) ja asettuivat taloksi. Ruskohämähäkit viihtyvät lähinnä museon yleisöltä suljetuissa kellarikerroksissa, ja näyttelytiloissa havainnot ovat hyvin harvinaisia. Ruskohämähäkki on purrut ihmistä museossa yhden kerran.
Skepsis ry myönsi vuoden 2014 Sokrates-palkintonsa Luonnontieteelliselle museolle “ekologiaa ja evoluutiota koskevan tiedon elämyksellisestä välittämisestä aina uusille suomalaissukupolville”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luonnontieteellinen museo (Helsinki) Wikimedia Commonsissa
Luonnontieteellisen museon verkkosivut
Ylinen Särkijärvi

| Ylinen Särkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna (Kalvola)
Koordinaatit:  60°57′14″N, 23°58′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarpianjoen valuma-alue (35.28)
Laskujoki:  oja Aliseen Särkijärveen 
Järvinumero:  35.285.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,1  m 
Rantaviiva:  1,042 km 
Pinta-ala:  5,583  ha 
 fiYlinen Särkijärvi 
Ylinen Särkijärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolan Rimmilässä sijaitseva pieni järvi.
Maantietoa

Se sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Tarpianjoen valuma-alueella. Valuma-alue jaettiin neljännessä jakovaiheessa vielä Tarpianjoen yläosan valuma-alueeseen, johon järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 142,1 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee Särkijärvenharjun eteläpuolella niin, että ympäröiviltä ojitetuilta soilta on yhdistetty neljä kuivatusojaa järveen. Viides oja putoaa 1,5 metriä kymmenien metrien aikana ennen kuin se laskee Aliseen Särkijärveen. Järvessä on kaksi luotomaista saarta. Järvi on 350 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 5,6 hehtaaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä. Rannat ovat soistunutta metsää lukuun ottamatta pohjoisrannan Särkijärvenharjua. Lampi on autio, mutta harjun päällä kulkee järven ohittava polku. Tammelan ja Hämeenlinnan välinen raja kulkee järven pohjoispuolella niin, että järvi kuuluu kokonaan Hämeenlinnan puolelle.
Lyyli Rapola

| Lyyli Rapola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. lokakuuta 1904 Längelmäki
Kuollut: 17. tammikuuta 1979 (74 vuotta) Helsinki
Koulutus ja ura
Instituutti:  Sanakirjasäätiö
Tutkimusalue:  paikannimitutkimus
Lyyli Maria Rapola (o.s. Kokkonen; 16. lokakuuta 1904 Längelmäki – 17. tammikuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen nimistöntutkija ja paikannimiarkiston hoitaja. Hän oli oppiarvoltaan filosofian maisteri.
Rapola keräsi jo opiskeluaikana paikannimiä ja kansanperinnettä. Hän teki pro gradu -työn Längelmäen nimistöstä. Hän työskenteli Helsingin yliopistossa suomen kielen professorin assistenttina ja tutkimusassistenttina Sanakirjasäätiön arkistossa ja jatkoi säätiön Paikannimijaoston sihteerinä ja arkistonhoitajana. Hän toimi äidinkielen opettajana Helsingin tyttölukiossa.
Rapola julkaisi artikkeleita alan lehdissä, kuten Kotiseudussa, Virittäjässä, Sanastajassa, ja Kansatieteellisessä Arkistossa. Hänen ja Viljo Nissilän yhteistyöartikkeli julkaistiin 1953 kansainvälisen nimistöntutkijoiden elimen ICOS:n vuosikirjassa ”Bibliographie Onomastique de la Finlande”. Hänen arkistonsa on talletettu Kotimaisten kielten keskukseen.
Rapolan puoliso oli vuodesta 1933 professori Martti Rapola.
Young Man of Manhattan

| Young Man of Manhattan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Monta Bell
Käsikirjoittaja:  Robert Presnell, Sr. Daniel Reed
Perustuu:  Katharine Brushin romaaniin
Tuottaja:  Monta Bell
Säveltäjä:  Sammy Fain
Leikkaaja:  Ford Madox Brown
Pääosat:  Claudette Colbert Norman Foster
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   19. huhtikuuta 1930 New York City, New York 17. toukokuuta 1930
Kesto:  79 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Young Man of Manhattan on Monta Bellin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen romanttinen musikaalikomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1930. Musikaalikomedian pääosissa ovat Claudette Colbert ja Norman Foster. Sivurooleissa ovat muun muassa Ginger Rogers ja Charles Ruggles. Young Man of Manhattan kertoo vaimosta ja miehestä, joiden välejä vahingoittaa kateus. Aviomies tulee kateelliseksi, kun hänen vaimonsa tienaa enemmän rahaa ja hänestä tulee kuuluisampi kuin miehestä itsestään. Young Man of Manhattan on Colbertin varhaisimpia elokuvarooleja ja Rogersin ensimmäinen pitkä elokuva. Paramount Pictures toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja levittäjänä.
Young Man of Manhattan perustuu Katharine Brushin samannimiseen romaaniin, jonka pohjalta Robert Presnell, Sr. ja Daniel Reed laativat käsikirjoituksen. Elokuva kuvattiin New Yorkissa. Young Man of Manhattan sai ensi-iltansa kotimaassaan New Yorkissa 19. huhtikuuta vuonna 1930, ja maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 17. toukokuuta 1930. Rogersin repliikistä "Cigarette me, big boy." tuli suosittu lausahdus amerikkalaisessa puheessa. Rogers laulaa elokuvassa laulun "I’ve Got ’It’ But 'It’ Don’t Do Me No Good".
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Claudette Colbert  | … |  Ann Vaughn   |
|  Norman Foster  | … |  Toby McLean   |
|  Ginger Rogers  | … |  Puff Randolph   |
|  Charles Ruggles  | … |  Shorty Ross   |
|  Leslie Austin  | … |  Dwight Knowles   |
|  H. Dudley Hawley  | … |  tohtori   |
Aiheesta muualla

Young Man of Manhattan Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Young Man of Manhattan AllMoviessa. (englanniksi)
Young Man of Manhattan TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Wonderful Life (Bring Me the Horizonin kappale)

| ”wonderful life ft>  Dani Filth” Bring Me The Horizon |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: amo
 Äänitetty : 2018
 Julkaistu: 21. lokakuuta 2018
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Jordan Fish, Oliver Sykes
 Tyylilaji: nu metal
 Kesto: 04.34
 Levy-yhtiö: RCA Records, Columbia
Bring Me The Horizonin muut singlet
| ”MANTRA” 2018 | ”wonderful life” 2018 | ”medicine” 2019 |
Wonderful Life on englantilaisen rock-yhtye Bring Me The Horizonin kappale. Kappale julkaistiin amo-albumin toisena singlenä 21. lokakuuta 2018 ja siinä vierailee Cradle Of Filthin Dani Filth.
Kappale on yksi amo-albumin raskaimpia ja se kertoo ironisesti elämän mielekkyydestä. Oliver Sykes ja Jordan Fish kirjoittivat kappaleen alun perin Limp Bizkitin uudelle albumille, mutta ongelmien takia se jäi Bring Me The Horizonin käyttöön.
Lyydia

| Lyydia > 1200–546 eaa. |
| --- | --- |
   Lyydia Kroisoksen hallituskaudella 
Valtiomuoto:  kuningaskunta
Valtionpäämies:  kuningas
Pääkaupunki:  Sardes
Kielet:  lyydia, rannikolla myös kreikka
Valuutta:  stateeri
Edeltäjä(t):  Arzava
Seuraaja(t):  Persia (Akemenidien valtakunta)
Lyydia (m.kreik. Λυδία, Lydia) oli antiikin aikainen alue Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella.
Lyydia oli alun perin itsenäinen kuningaskunta, jonka asukkaita olivat lyydialaiset. Sen pääkaupunki oli Sardes. Lyydia oli ensimmäisiä valtioita, joissa lyötiin rahaa. Rikkauksistaan kuuluisa Kroisos on tunnetuin ja samalla viimeinen Lyydian kuningas. Persian kuningas Kyyros Suuri kukisti hänet 546 eaa. ja alisti Lyydian Persian maakunnaksi. Herodotoksen mukaan Kroisos aloitti sodan Persiaa vastaan saatuaan ennustuksen Delfoin oraakkelilta, joka kertoi että suuri valtakunta tulisi häviämään, jos Kroisos aloittaisi sodan. Näin kävikin, mutta valtakunta ei ollut Persia vaan Lyydia.
Lyydian kieli kuoli ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Rooman valtakunnan aikana Lyydia oli ensin osa Asian provinssia ja myöhemmin alueesta nimensä saanutta Lydian provinssia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lyydia Wikimedia Commonsissa
Livius.org, Lydia (Arkistoitu – Internet Archive)(englanniksi)
Muinaisen Persian valtakunnan maakunnat
Arabia · Arakhosia · Aria · Armenia · Assyria · Babylonia · Baktria · Dahai · Drangiana · Egypti · Foinikia/Palestiina · Fryygia ·  Gandara · Gedrosia · Hyrkania · Joonia · Intia · Indus · Kappadokia · Kaaria · Khorasmia · Kilikia · Kolkhis · Kush · Libya/Kyrene · Lyydia  · Maka · Makedonia (valtakunta) · Meedia · Paflagonia ·Pamfylia · Parthia · Persis · Saka · Sattagydia · Sogdiana · Susiana · Traakia
Vilnan yliopiston lääketieteellinen tiedekunta

Vilnan yliopiston lääketieteellinen tiedekunta on yksi Vilnan yliopiston viidestätoista tiedekunnasta. Se toimii Naujamiestis-nimisessä Vilnan kaupunginosassa. Ennen virallista lääketieteen tiedekunnan perustamista toimi tiedekunnan pohjalla vuonna 1579 perustettu instituutio vuonna 1570 perustetun jesuiittakollegion perustamana. Tiedekunta perustettiin nykymuodossaan 24. marraskuuta 1781.
Vilnan lääketieteellinen tiedekunta
Logo of VU MF
Rakenne

Lääketieteellisen tiedekunnan johtoon kuuluvat dekaanaatti, lääketieteellisen tiedekunnan hallitus. Muita yksiköitä on lukuisia:
Dekanaatti & dekaanin toimisto
Lääketieteellisen tiedekunnan neuvosto
Vilnan lääketieteellisen tiedekunnan ja terveystiedeiden tohtorikoulu
Tutkimuksen ja innovaation laitos
Opintojen laitos
Koulutusosaamisen laitos
Viestintäosasto
Yleisten asioiden osasto
Intituutit
Biolääketieteen instituutti
Anatomian, histologian ja antropologian laitos
Farmasian ja farmakologian laitos
Fysiologian, biokemian, mikrobiologian ja laboratoriolääketieteen laitos
Patologian laitos, oikeuslääketiede
Radiologian, isotooppilääketieteen ja lääketieteellisen fysiikanlaitos
Ihmisen ja lääketieteellisen genetiikan laitos
Kliinisen lääketieteen instituutti
Synnytys- ja gynekologian klinikka
Anestesiologian ja elvytyksen klinikka
KNK; Korva-, nenä-, kurkku- ja silmäklinikka
Gastroenterologian, nefrourologian ja kirurgian klinikka
Hematologian ja onkologian klinikka
Tartuntatautien ja dermatovenereologian klinikka
Rintasairauksien, immunologian ja allerkologian klinikka
Neurologian ja neurokirurgian klinikka
Psykiatrian klinikka
Reumatologian klinikka, ortopedian- traumatologian ja korjaavan plastiikkakirurgian klinikka
Päivystyspoliklinikka
Sydän- ja verisuonitautien klinikka
Sisätautien ja perhelääketieteen klinikka
Viskeraalisen lääketieteen translaatiotutkimuksen keskus
Odontologian instituutti
Suu ja leukakirurgian keskus
Kliinisen hammaslääketieteen laitos
Liettuan väestön ja harvinaisten sairauksien biopankki
Terveystieteiden laitos
Optometrian laitos
Kuntoutuksen, fysiatrian ja urheilulääketieteen laitos
Hoitotieteen laitos
Terveyden etiikan, lain ja historian keskus
Kansanterveysministeriö
Nykytila

Nykyisin Vilnan lääketieteellinen tiedekunta on yksi isoimmista ja vaikutusvaltaisimmista tiedekunnista Vilnan yliopistossa. Lääketieteellisessä tiedekunnassa on neljä laitosta, jotka koostavat yhteen monia pienempiä osastoja, klinikoita, keskuksia sekä laboratorioita rakenteellisesti. Tiedekunnassa on tietokoneluokkia, kirjasto sekä museo.
Opiskelijat ja erikoistuvat lääkärit sekä tohtorikoulutettavat vaikuttavat Vilnan yliopiston kampuksilla, tutkimuslaitoksissa sekä julkisissa ja yksityisillä terveydenhuollon instituiitioissa.
Nykytila > Koulutustukikohdat

Tärkeimmät koulutustukikohdat ovat:
Vilnan yliopiston Santariškiksen sairaalakampus ja sen toimipisteet:
Lasten sairaala
Valtion patologian keskus
Vilnan yliopistollisen sairaalan Žalgiris-klinikka (hammaslääketiede)
Vilnan tasavallan yliopistollinen sairaala
Vilnan kaupungin kliininen sairaala
Vilnan kaupungin keskustan poliklinikka ja muut julkiset terveydenhuollon instituution
Nykytila > Henkilökunta

Vilnan yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan alaisuudessa työskentelee noin 800 pedagogista-, tutkimus ja tukihenkilökuntaa. Edellämainituista 72 professoria, 97 dosenttia, 67 tutkijaa, ja yli yli 470 akateemista työntekjää.
Vuosina 1965-2019 yli 90 työntekijää on tullut palkituksia Liettuan tiedepalkinnoilla ja muilla palkinnoilla.
Nykytila > Opiskelijat

Opiskelijoita lääketieteellisessä tiedekunnassa on yhteensä 4248, joista integroitua tutkintoa suorittavia kansainvälisiä opiskelijoita on 647.
Tiedekunnassa opiskelevia Suomalaisia lääketieteen opiskelijoita varten on Vilnassa toimiva kandiseura Vilnan Suomalaiset Lääketieteen Opiskelijat ry.