stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kartio

Kartio
Tasogeometria
Piste
Suora
Käyrä
Taso
Pinta
Pinta-ala
Pituus
Kulma
Trigonometria
Ympyrä
Ellipsi
Monikulmio
Kolmio
Nelikulmio
Suorakulmio
Neliö
Suunnikas
Neljäkäs
Puolisuunnikas
Avaruusgeometria
Tilavuus
Avaruuskappale
Pallo
Kartio
Lieriö
Särmiö
Suuntaissärmiö
Suorakulmainen särmiö
Säännöllinen monitahokas
Platonin kappale
Tetraedri
Heksaedri eli kuutio
Oktaedri
Dodekaedri
Ikosaedri
Keplerin–Poinsot'n kappale
Euklidinen geometria
Paralleeliaksiooma
Epäeuklidinen geometria
Hyperbolinen geometria
Elliptinen geometria
Analyyttinen geometria
n
k
Osa artikkelisarjaa
Kartio on geometrinen kappale, joka syntyy kun puolisuoraa liikutetaan pitkin tasossa olevaa suljettua (ja itseään leikkaamatonta) käyrää siten, että puolisuoran päätepiste pysyy koko ajan paikallaan. Puolisuora muodostaa liikkuessaan kartion vaipan (kartiopinnan) ja tasossa oleva suljettu käyrä sisältää kartion pohjan. Mainittu puolisuoran päätepiste on kartion kärki eli huippu. Kärjen ja pohjan kohtisuora välijana on kartion korkeus. Kärjen ja pohjan välinen osa muodostajasuorasta on sivujana.
Ympyräkartio on kartio, jonka pohja on ympyrä. Sen akseli on pohjan keskipisteen ja kärjen välinen yhdistysjana.
Suora ympyräkartio (kreik. κώνος) muodostuu, kun suorakulmaista kolmiota pyöräytetään toisen lyhyen sivunsa ympäri. Tästä tulee kartion akseli (ja samalla korkeus) ja toisen lyhyen sivun piirtämä ympyrä muodostaa kartion pohjan. Näin syntyvää kartiota kutsutaan myös pyöräyskartioksi. Käytännössä suora ympyräkartio voidaan valmistaa ympyrästä leikkaamalla siitä sektori ja yhdistämällä leikatut reunat toisiinsa.
Pyramidi eli särmäkartio on kartio, jonka pohja on monikulmio.
Katkaistu kartio on kartio, jonka huippu on leikattu pois pohjan suuntaisella tasolla. Leikkauskuvio ja pohja ovat tällöin yhdenmuotoiset ja niiden alojen suhde on pienemmän kartion ja koko kartion korkeuksien suhteen neliö.
Kaavoja

Kartion tilavuus  V lausuttuna sen pohjan pinta-alan  A ja korkeuden  h avulla on
V={1 \over 3}Ah
Suoran ympyräkartion tilavuus,  V, kun sen korkeus on 
 h ja pohjan säde  r, on 1/3 vastaavan mittaisesta sylinteristä:
V={\frac {\pi r^{2}h}{3}}
Tasaista kiinteää massaa olevan suoran ympyräkartion painopiste sijaitsee sen akselilla 1/4 korkeudella pohjasta.
Suoran ympyräkartion pohjan ja vaipan yhteispinta-ala  A on
A=\pi r(r+s)\,
missä  s\, on kartion pintaa pitkin pituus pohjan reunasta huippuun,  \pi r^{2}\, on pohjan pinta-ala ja  \pi rs\, on vaipan pinta-ala;  s voidaan laskea kaavalla  s={\sqrt {r^{2}+h^{2}}}.
Katkaistun kartion tilavuus on
V={1 \over 3}h(A+{\sqrt {AA'}}+A')
missä  h on korkeus ja  A ja  A' pohjien alat.
Katkaistun ympyräkartion tilavuus on
V={1 \over 3}\pi h(r^{2}+rr'+r'^{2})
kun  h on korkeus ja  r ja  r' pohjien säteet.
Katkaistun suoran ympyräkartion vaipan pinta-ala on
missä  s on sivujanan pituus ja  r ja  r' pohjien säteet. Vaipan ala on aina suurempi kuin kartion pohjien pinta-alojen erotus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opetus TV: Kartio
Suora ja kalteva kartio
Sabin Carr

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sabin Carr |  Sabin Carr |  Sabin Carr |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 1928 | seiväshyppy |  |
Sabin Carr (4. syyskuuta 1904, Dubuque, Iowa – 12. syyskuuta 1983, Santa Barbara, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja.
Sabin Carr voitti seiväshypyn olympiakultaa Amsterdamissa 1928. Hän ylitti korkeuden 420, ja hopeamitalimies William Droegemüller hävisi hänelle 10 cm. Sijoille 3–5 päätyneet hyppääjät saivat tuloksekseen 395, jonka Carr ylitti vasta kolmannella yrityksellään.
185-senttinen Yalen yliopiston opiskelija Carr ylitti maailman ensimmäisenä seiväshyppääjänä 14 jalan (427 cm) korkeudella olevan riman vuonna 1927. Seuraavana vuonna hän teki sisäratojen epävirallisen ME-tuloksen 429 mutta menetti ulkoratojen ennätyksensä Lee Barnesille.
Saavutuksia

Olympiakultaa Amsterdamissa 1928 (tulos 420)
ME-tulos 427 Philadelphiassa 27. toukokuuta 1927
Venom (yhtye)

| Venom |
| --- | --- |

 Venom vuoden 2008 Hellfesteillä.
Tiedot
Toiminnassa:  1979–1992 1995–2002 2005–
Tyylilaji:  black metal, speed metal, thrash metal, NWOBHM, hard rock, heavy metal
Kotipaikka:  Newcastle upon Tyne, Tyne ja Wear, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Conrad ”Cronos” Lant   Stuart ”Rage” Dixon   Danny ”Dante” Needham  
Entiset jäsenet:  Ks. alhaalla
Levy-yhtiö:  Spinefarm Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Venom on Englannin Newcastlessa vuonna 1979 perustettu äärimetalliyhtye. Yhtyeen kuuluisin kokoonpano – Conrad ”Cronos” Lant (laulu ja basso), Jeffrey ”Mantas” Dunn (kitara) ja Anthony ”Abaddon” Bray (rummut) – oli suosionsa huipulla 1981–1986.
Brittiläisen heavy metalin uutta aaltoa edustanut Venom vei metallimusiikkia aiempaa raskaampaan, nopeampaan ja synkempään suuntaan. Sisäisten riitojen ja laadultaan epätasaisten albumien myötä Venom katosi 1980-jälkipuoliskolla parrasvaloista. Yhtye on kuitenkin jatkanut levyttämistä ja konsertointia vielä 2000-luvullakin, ja sen diskografia käsittää 15 täyspitkää studioalbumia. Vuodesta 2015 alkaen Venom-nimisiä kokoonpanoja on ollut kaksi: Conrad ”Cronos” Lantin johtama Venom sekä Jeff ”Mantas” Dunnin ja Tony ”Abaddon” Brayn perustama Venom Inc.
Varsinkin 1980-luvun alkupuoliskolla Venomin julkisuuskuva oli rehvakas ja provosoiva. Yhtyeen jäsenet käyttivät outoja, okkultismista ammentavia taiteilijanimiä, mikä oli siihen aikaan harvinaista. Sanoituksissaan yhtye ihannoi pahuutta ja rienasi kristinuskoa. Saatananpalvonnasta ammentanut julkikuva ei kuitenkaan ollut vakavamielinen kannanotto, vaan yhtyeen tarkoitus oli herättää huomiota ja paheksuntaa.
Venom ei koskaan saavuttanut valtavirran suosiota, mutta sitä pidetään silti yhtenä vaikutusvaltaisimmista metalliyhtyeistä. Yhtyeen tunnetuin levytys on vuonna 1982 julkaistu Black Metal, jonka mukaan nimettiin metallimusiikin alagenre. Venom oli tärkeä innoittaja myös thrash- ja death metal -yhtyeille. Monet yhtyeet, kuten Sodom, Metallica, Megadeth, Slayer, Death sekä Celtic Frost, ovat maininneet Venomin yhdeksi tärkeimmistä esikuvistaan.
Historia > Perustaminen ja alkuajat (1979–1980)

Venom perustettiin Newcastlessa vuonna 1979. Jäsenet olivat aiemmin soittaneet useissa lyhytikäisissä kokoonpanoissa, joista merkittävin oli Guillotine. Roudarin ehdotuksesta yhtyeen uudeksi nimeksi tuli Venom (suom. myrkky). Kesällä 1979 yhtyeen kokoonpanoon kuuluivat laulaja Clive Archer, kitaristit Jeffrey Dunn ja Dave Rutherford, basisti Alan Winston sekä rumpali Anthony Bray. Rutherford oli jättämässä yhtyeen, sillä hän oli perinteisen hard rockin ystävä, kun taas Venomin musiikki oli kehittymässä raskaampaan ja synkempään suuntaan. Korvaajaksi värvättiin Conrad Lant.
Winstonin jätettyä yhtyeen Lant siirtyi basistiksi. Hän soitti bassoa kitaravahvistimen läpi ja muutenkin kitaramaisella tyylillä. Tämä tuotti ”likaisen, kumisevan” äänimaiseman, josta sittemmin tuli Venomin tavaramerkki. Lant työskenteli apulaisena Impulse-äänitysstudiolla. Työssään hän usein tapasi aloittelevia metallimuusikoita, jotka yrittivät tietoisesti kuulostaa joltakin tunnetulta yhtyeeltä. Hän ei pitänyt tästä ja alkoi johdonmukaisesti kehittää Venomin äänimaailmaa epäsovinnaiseen suuntaan.
Venom alkoi äänittää studiossa demoja, joiden tyyli yhdisteli aiempaa rock-musiikkia, 1970-luvun heavy metalia ja punk rockia. Yhtye halusi yhdistää Motörheadin nopeuden, Black Sabbathin synkkyyden, Judas Priestin ulkomuodon ja Kissin teatraalisen lavaesiintymisen. Jäsenet alkoivat käyttää pelottavia, salaperäisiä taiteilijanimiä: basisti Conrad Lantista tuli ”Cronos”, rumpali Anthony Braysta ”Abaddon”, kitaristi Jeffrey Dunnista ”Mantas” ja laulaja Clive Archerista ”Jesus Christ”. Archer käytti myös kasvomaalausta, joka muistutti niin sanottua corpse paintia. Archerin jäätyä eräistä harjoituksista pois Lant kokeili laulamista. Muut pitivät hänen tulkinnastaan, ja Archer erosi sovussa Venomin jäädessä trioksi. Demon-nimisestä demosta tuli yhtyeen ensimmäinen virallinen julkaisu.
Historia > Vaihtuvat kokoonpanot (1986–1992)

Eronneen Dunnin korvasi kaksi uutta kitaristia, Jimmy Clare ja Mike ”Mykus” Hickey. Uusi kokoonpano levytti albumin Calm Before the Storm, joka julkaistiin 1987. Albumilla yhtye loittoni perinteisestä tyylistään. Sanoitukset siirtyivät miekka ja magia -aiheiden sekä perinteisen rock & roll -tematiikan suuntaan.
Ilmapiiri oli edelleen huono, ja Bray erosi yhtyeestä. Lant perusti Yhdysvalloissa Claren, Hickeyn ja uuden rumpalin kanssa uuden yhtyeen ja nimesi sen itsensä mukaan Cronokseksi. Tämän jälkeen Bray ilmoitti jatkavansa musiikin tekemistä Venom-nimellä. Alkuperäisjäsen Jeffrey Dunn palasi kitaristiksi, ja yhtye sai Music for Nationsilta levytyssopimuksen. Uudeksi basisti-laulajaksi pestattiin Atomkraft-yhtyeessä vaikuttanut Tony ”Demolition Man” Dolan, joka liittyi Venomiin 1988. Rytmikitaristiksi liittyi Al Barnes. Uudistuneen Venomin ensimmäinen albumi oli vuoden 1989 Prime Evil, jota Bray pitää koko Venomin uran parhaana. Hänen mukaansa yhtye uudestisyntyi Dolanin liittymisen myötä, mutta fanit eivät pitäneet muutoksesta. Yhtyeen suosio laski.
Vuonna 1991 ilmestyneen Temples of Ice -albumin jälkeen Barnes jätti yhtyeen ja tilalle tuli Steve ”War Maniac” White, joka Dolanin tavoin oli aiemmin soittanut Atomkraftissa. Uusi kokoonpano julkaisi 1992 albumin The Waste Lands. Dolan jätti yhtyeen pian tämän jälkeen.
Prime Evilin jälkimaine on ollut myönteinen, ja myös Dolan on muistellut albumia hyvillä mielin. 1990-luvun alun Venom-albumeja hän sen sijaan piti epäonnistuneina kokonaisuuksina. Temples of Icen ja The Waste Landsin arvostelut olivat innottomia, ja ne myivät huonosti, sillä metallimusiikki oli menettänyt suosiotaan. Harvojen studioalbumien lisäksi Venom julkaisi 90-luvulla useita kokoelmalevyjä ja arkistomateriaalista koostettuja livealbumeja. Lant yritti 1994 käynnistellä Venomia yhtyeessä aiemminkin soittaneen kitaristi Mike ”Mykus” Hickeyn ja Cathedralin rumpalin Mark Whartonin kanssa. Projekti jäi kuitenkin lyhytikäiseksi.
Historia > Klassinen kokoonpano palaa yhteen ja hajoaa (1995–2002)

Venomin suosituin kokoonpano (Cronos, Mantas ja Abaddon) palasi yhteen vuonna 1995, alun perin kiertuetta varten. Vuonna 1996 ilmestyi EP Venom ’96, joka sisälsi neljä 1980-luvun kappaletta uusina versioina sekä demoversion kokonaan uudesta kappaleesta ”The Evil One”.
Vuonna 1997 kokoonpano julkaisi albumin Cast in Stone. Varhaisista Venom-albumeista poiketen sitä harjoiteltiin ja äänitettiin pitkään. Kehittyneen studioteknologian myötä Venomin äänimaailma modernisoitui, ja myös yhtyeen soittotaidot olivat parantuneet. Uutta tyyliä verrattiin tuolloin suosittuihin industrial-yhtyeisiin, kuten Nine Inch Nailsiin, Ministryyn, Marilyn Mansoniin tai White Zombieen. Brayn mukaan vaikutteet olivat tahattomia, mutta modernisoitumista hän piti hyvänä asiana, sillä se auttoi yhtyettä pysymään ajankohtaisena. Konserteissa Venom esitti enimmäkseen vanhoja kappaleita. Varsin pian yhtyeen vanhat riidat kuitenkin kärjistyivät. Bray yritti erottaa Lantin, mutta levy-yhtiö SPV ilmoitti, ettei se hyväksyisi sellaista Venomin kokoonpanoa, jossa Lant ei olisi mukana.
Lant ja Dunn alkoivat suunnitella vuonna 1998 uutta Venom-albumia. Harjoituksissa rumpuja soitti Lantin pikkuveli Antony ”Antton” Lant. Bray kuuli hankkeesta vasta, kun Lant ja Dunn olivat jo siirtyneet Saksaan äänittämään. He lähettivät Braylle valmista materiaalia, jotta tämä voisi soittaa uusiin kappaleisiin rumpuraidat, jolloin Bray ilmoitti eroavansa itse. Brayn lähdettyä Venomissa ei ollut enää ainuttakaan jäsentä, joka olisi soittanut kaikilla albumeilla. Antony Lantista tuli yhtyeen vakituinen jäsen, ja vuonna 2000 kokoonpano julkaisi Resurrectionin. Se sai pitkästä aikaa hyviä arvosteluja, ja myös albumin jälkimaine on ollut myönteinen.
Resurrectionin jälkeen Venom vietti hiljaiseloa. Huhtikuussa 2002 Lant vammautui vakavasti vuorikiipeilyonnettomuudessa, josta toipuminen kesti vuosia. Yhtyeen toiminta lakkasi kokonaan.
Historia > Lantin johtama yhtye (2005–)

Vuonna 2005 Lant oli lähes toipunut ja perusti Venomin uudestaan. Rumpalina jatkoi Antony ”Antton” Lant, ja kitaristiksi tuli vanha yhteistyökumppani Mike ”Mykus” Hickey. Seuraavana vuonna ilmestyi Metal Black -albumi. Yhtye palasi 1980-luvun alun metelöivään musiikkityyliin ja huonoon äänenlaatuun. Albumin vastaanotto oli ristiriitainen. Yhtyettä kiiteltiin juurille paluusta mutta arvosteltiin ylipituudesta ja tyhjänpäiväisestä kappalemateriaalista. Yhtye tuki Metal Blackia konserttikiertueella.
Hickey jätti Venomin 2007 henkilökohtaisten syiden vuoksi, ja uudeksi kitaristiksi värvättiin Stuart ”Rage” Dixon. Jäsenet halusivat äänityksen muistuttavan konserttitilannetta, ja yhtye vuokrasi Britanniasta pieniä esiintymispaikkoja äänittämistä varten. Hell ilmestyi 2008. Sen äänimaailma oli trigger-rumpuineen aiempaa modernimpi. Albumia pidetään usein yhtenä Venomin huonoimmista. Myös Lant alkoi pian katua Hellin hiottua äänimaailmaa ja päätti viedä Venomia vapaamuotoisempaan ja rosoisempaan suuntaan.
Kokoonpano vaihtui jälleen, kun Antony Lant jätti yhtyeen 2009. Hän oli kiinnostuneempi nu metalista ja halusi saada tunnustusta omalla musiikillaan veljensä yhtyeessä soittamisen sijaan. Uusi rumpali Danny ”Danté” Needham oli tyyliltään perinteisempi rock-rumpali. Fallen Angels -albumi ilmestyi loppuvuodesta 2011. Yhtyeen paluuta analogisempaan tyyliin kiitettiin, mutta albumia arvosteltiin ylipituudesta ja intohimon puutteesta.
Alkuvuodesta 2015 ilmestyi albumi From the Very Depths. Tyylillisesti se muistutti muita 2000-luvun Venom-albumeja. Arvostelut olivat enimmäkseen myönteisiä, ja suomalaisen Inferno-lehden kriitikko kutsui levyä jopa Venomin parhaaksi.
Joulukuussa 2017 Venom julkaisi 100 Miles to Hell -EP:n ja vuotta myöhemmin albumin Storm the Gates. Vastaanotto oli ristiriitainen ja yhtyettä moitittiin itseään toistavasta kappalemateriaalista sekä kyvyttömyydestä uudistua. Vuonna 2019 Venom vietti perustamisensa 40-vuotisjuhlaa. Juhlavuoden kunniaksi julkaistiin kokoelma In Nomine Satanas – 40 Years in Sodom. Se sisälsi kaikki klassisen kokoonpanon albumit ja singlet sekä alkuperäiskokoonpanon demot, mukaan luettuna ennen julkaisematonta materiaalia. Aktiivinen konsertointi jatkui kevääseen 2020, jolloin koronaviruspandemia käytännössä lopetti yhtyeen toiminnan. Loppuvuodesta 2020 Super7-yhtiö julkaisi joukon toimintafiguureita, jotka esittävät Black Metalin kansikuvan hahmoa.
Vuonna 2022 Venom aloitti konsertoinnin uudelleen ja esiintyi muun muassa Wacken-festivaaleilla. Elokuussa 2022 Lant kertoi yhtyeen viimeistelevän uutta albumia.
Historia > Venom Inc. (2015–)

Prime Evil -albumin levyttänyt kolmikko Tony ”Demolition Man” Dolan, Jeffrey ”Mantas” Dunn ja Anthony ”Abaddon” Bray perustivat vuonna 2015 uuden Venom Inc. -nimisen kokoonpanon. Paluu oli aluksi tarkoitettu kertaluontoiseksi. Dolanin ja Dunnin yhtyeen M:pire of Evilin oli määrä esiintyä festivaaleilla, jolloin promoottori ehdotti Braylle, että hän soittaisi vanhojen yhtyetoveriensa kanssa muutaman Venomin kappaleen. Yleisö otti konsertin hyvin vastaan ja yhtyeelle tarjottiin kiertueen järjestämistä. Vuoden 2018 syksyyn mennessä Venom Inc. oli soittanut jo lähes 200 konserttia lähinnä Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.
Ensimmäinen Venom Inc. -nimellä julkaistu albumi Avé ilmestyi 2017. Se sai varautuneen myönteisiä arvioita, ja moni kriitikko piti albumia selvästi parempana kuin Lantin johtaman Venomin tuotantoa. Dunnin mukaan Lantia ei innostanut ajatus klassisen kolmikon paluusta yhteen. Haastatteluissa Lant on haukkunut Venom Inc. -kokoonpanon halvaksi kopioksi, kun taas Venom Incin jäsenet ovat todenneet, että fanit saavat itse päättää, kumpaa kuuntelevat.
Vuonna 2018 Bray jätti Venom Incin riitaisissa merkeissä. Dunnin mukaan erottamiseen vaikutti Brayn kehno soittotaito. Dunnin mukaan Bray ei todellisuudessa soita Avélla, vaan rummut piti ohjelmoida, koska Brayn rumpuraidat olivat niin huonoja. Brayn lomittajasta Jeramie ”War Machine” Klingistä tuli Venom Inc. -kokoonpanon vakituinen jäsen. Uusi kokoonpano julkaisi vuonna 2022 studioalbumin There’s Only Black.
Elokuussa 2023 Dunn ilmoitti lopettavansa konsertoinnin voidakseen viettää enemmän aikaa syöpädiagnoosin saaneen vaimonsa kanssa. Loppuvuodesta Jeramie Kling erosi yhtyeestä ”logistisiin ongelmiin” vedoten.
Musiikki ja esiintyminen > Esikuvat

Dunnin mukaan ”halusimme näyttää promokuvissa paremmilta kuin Kiss, käyttää enemmän nahkaa ja niittejä kuin Judas Priest ja olla pelottavampia kuin Black Sabbath. Mutta... Budjettimme oli luokkaa nolla, joten jouduimme hieman soveltamaan, ja lopputulos oli sitten mitä oli.” Neljäs keskeinen esikuva oli Motörhead. Dunnin mukaan Kissin lavashow ja julkisuuskuva olivat ”mahtavat”, mutta musiikki ei ollut riittävän raskasta. ”Motörhead taas esitti hyvin raskasta musiikkia, mutta imago ei ollut kohdallaan.” Niinpä Venom päätyi yhdistämään aiempien metalliyhtyeiden äärimmäisimmät piirteet. Myös nouseva hardcore ja crust punk -suuntaus vaikutti Venomiin, samoin hard rock -yhtye Deep Purple, jolla Lantin mukaan oli ”asenne ja olemus, jollaisen mekin halusimme”. Muita esikuvia olivat Sex Pistols, The Who, The Tubes, Van Halen, The Rolling Stones ja Elvis Presley.
Musiikki ja esiintyminen > Sanoitukset

The Metal Archives -sivustolla Venomin sanoitusten yleisimpinä aiheina mainitaan Saatana, Helvetti, kuolema, naiset ja metallimusiikki. Yhtye tunnetaankin nimenomaan saatanallisista ja juutalais-kristillistä arvomaailmaa rienaavista kannanotoistaan. Vuonna 1982 Venom julisti Kerrang!-lehden haastattelussa: ”Saatana edustaa voimaa ja Venom edustaa voimaa, ja siksi me laulamme Saatanasta.” Yhtyeellä on kuitenkin myös perinteisempiä rock-sanoituksia, joissa käsitellään esimerkiksi koululaisen seksifantasioita (”Teacher’s Pet”), huumeita (”Angel Dust”) ja naisissa käymistä (”Red Light Fever”).
Michael Moynihanin ja Didrik Søderlindin (1998) mukaan Venomin tekstejä yhdistää lyhytnäköisen elämyshakuisuuden ”matalaotsainen” ylistys. Syvällistä satanistista filosofiaa niistä on heidän mukaansa turha etsiä, ellei sellaiseksi laske vapauden ja hedonismin ihailua. Myös Venomin jäsenet ovat haastatteluissa kertoneet, etteivät halua saarnata yleisölleen tai ”tunkea jotain sanomaa ihmisten kurkusta alas”.
Musiikki ja esiintyminen > Julkisuuskuva

Venomin julkisuuskuva oli varsinkin 1980-luvun alkupuoliskolla tahallisen liioiteltu ja mauton. Anthony Brayn mukaan imagoa ei varsinaisesti suunniteltu, vaan se syntyi spontaanisti jäsenten yhteisten kiinnostuksenkohteitten ja esteettisten mieltymysten vaikutuksesta. Nuorina he olivat kiinnostuneita kauhuelokuvista sekä Aleister Crowleyn ja Anton LaVeyn kaltaisista okkultistikirjailijoista. Lant oli ollut tekemisissä myös wiccan kanssa. Saatananpalvojaimago ei kuitenkaan ollut yritys käsitellä vakavasti hengellisiä teemoja, vaan kyse oli teatraalisesta kauhuviihteestä.
Venomin esiintymisessä oli mukana myös huumoria, ja rocktoimittaja David Konow on verrannut jäsenten rehvakasta esiintymistä showpainijoihin. He esimerkiksi uhosivat ”juovansa pappien oksennusta ja rakastelevansa kuolevan huoran kanssa”. Provokaatiot toivat yhtyeelle näkyvyyttä ja herättivät voimakasta paheksuntaa, mutta samalla ne innostivat teinejä ja nuoria aikuisia, jotka kapinoivat vanhempiensa kristillisiä arvoja vastaan. Lant perusteli Venomin imagoa huomauttamalla, että Ozzy Osbourne ”lauloi pahuudesta ja pimeyden voimista, ja pilasi sitten koko jutun huutamalla: ’Oi Jumala, auta minua!’” Yhtyettä motivoi myös halu ”näyttää keskisormea kirkolle”.
Lantin mukaan toimittajat eivät osanneet tehdä eroa Venomin julkisuuskuvan ja todellisuuden välillä. Jo 1980-luvun puolivälissä annetuissa haastatteluissa hän korosti olevansa ennen muuta viihdyttäjä. Dunn muistelee satanisti-imagon vetäneen puoleensa kummallista väkeä. Yhtyeelle lähetettiin esimerkiksi verellä kirjoitettuja kirjeitä sekä koiran pää. Myöhemmin Dunn on pitänyt sekä kristinuskoa että satanismia ”pelkkänä ajanhukkana”. Tony Brayn mukaan Venomin satanisti-imagossa oli kuitenkin myös vakavampi alavire:
»Siihen aikaan [me tosiaan uskoimme sanomaamme], uskoimme minuuden voimaan ja siihen, kuinka vahvoja oikein olimmekaan. Ja sitähän satanismi oikeastaan tarkoittaa. Siinä on kyse yksilön voimasta. Kyse on uskosta itseen ja itsensä nostamisesta kaiken muun yläpuolelle. – – Sillä tavoin Venom vyöryi eteenpäin. – – Mutta emme me mitään Venomin kirkkoa halunneet perustaa. Keikkamme olivat pelkkiä keikkoja, pelkkiä hevibändin keikkoja. Emme yrittäneet käännyttää seuraajia, jotka jättäisivät katolisuuden ja ryhtyisivät satanisteiksi vain siksi, että kävivät Venomin konsertissa.» 
(Tony ”Abaddon” Bray, 2016)
Musiikki ja esiintyminen > Lavaesiintyminen

Venomin lavashow’t ovat teatraalisia, ja tehosteisiin kuuluu muun muassa pyrotekniikkaa, sumukoneita ja savupommeja. Yhtyeen alkunauha julistaa: ”Hyvät naiset ja herrat, Helvetin syvimmästä syöveristä: Venom!”
1980-luvun kiertueillaan Venom joutui lavaesiintymisensä vuoksi vaikeuksiin viranomaisten kanssa. Philadelphiassa pyrotehosteet räjäyttivät esiintymislavaan reiän. Jäsenillä oli tapana pilkata ja vähätellä muita yhtyeitä. He myös ylpeilivät sillä, ettei Venom koskaan lämmitellyt muita yhtyeitä. Venomia 1986 lämmitelleen Black Flagin laulaja Henry Rollins muisteli yhtyeen teknistä osaamattomuutta ja tahatonta komiikkaa:
»[Venom] oli hulvaton. Se oli kuin Spinal Tap. Rumpalin vieressä oli roudari, joka piteli tuuletinta. – – Kitaristi oli niin huono, että pahaa teki. Mutta hauskaa minulla oli... Basisti oli hillitön. Hänen kielensä hytkyi ulkona ja silmät pyörivät päässä. – – Huudettuaan tunnin ajan ”Mä en vittu kuule teitä!” bändin jäsenet sanoivat ”Vitun hyvää yötä vitun New Jersey!” ja juoksivat pukuhuoneeseen.» 
(Henry Rollins, Get in the Van, 1994.)
Rollins ja hänen roudarinsa Joe Cole äänittivät Trentonissa 2. huhtikuuta järjestetyn konsertin. Myöhemmin he leikkasivat musiikin pois ja jättivät jäljelle vain Lantin puheet kappaleiden välillä. Dangerous Minds -sivustolla lopputulosta kuvaillaan ”maaniseksi, saatanalliseksi stand upiksi”. Äänite julkaistiin 7-tuumaisena vinyylinä, jota Beastie Boys sittemmin samplasi Check Your Head -albumillaan.