stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saimaan ortodoksinen seurakunta
Pyhäköt

Mikkelin ortodoksinen kirkko
Pieksämäen ortodoksinen kirkko
Pyhien profeetta Sakarian ja vanhurskaan Elisabetin kirkko
Varkauden ortodoksinen kirkko
useita muita pyhäkköjä (Joroisten tsasouna, Leppävirran tsasouna, Mikkelin Ihastjärven tsasouna, Mikkelin hautausmaan tsasouna, Mikkelin Visulahden tsasouna, Savonlinnan Haukiniemen tsasouna, Savonlinnan Pikkukirkko)
Pyhän ylienkeli Mikaelin kirkko Mikkelissä.
Pieksämäen Neitsyt Marian syntymän kirkko.
Pyhien profeetta Sakariaan ja vanhurskaan Elisabetin kirkko Savonlinnassa.
Varkauden Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko.
Leppävirran pyhien Karjalan valistajien rukoushuone.
Helsingin yliopisto

| Helsingin yliopisto> Kungliga Akademien i Åbo |
| --- | --- |
  

 lat. Universitas Helsingiensis 
 engl. University of Helsinki 
Perustettu:  1640
Tyyppi:  Julkinen
Rehtori:  Sari Lindblom
Kansleri:  Kaarle Hämeri
Henkilökunta:  8 120 (2020)
Opiskelijoita:  26 763 (2020)
Jatko-opiskelijoita:  4 665 (2020)
Sijainti:  Helsinki,  Suomi
Yhteistyö:  Europaeum, LERU
Sivusto:  www.helsinki.fi
Helsingin yliopisto (lyhenne HY; ruots. Helsingfors universitet) on Suomen suurin ja vanhin tiedekorkeakoulu.
Helsingin yliopistossa on noin 31 000 opiskelijaa, joista noin 26 000 on perustutkinto-opiskelijoita. Tohtoriopiskelijoita on yli 4800. Opetus- ja tut­ki­mus­hen­ki­lös­töä on yhteensä 4 968 henkilöä (vuonna 2023). Tohtoreita Helsingin yliopistosta valmistuu vuosittain noin 450.
Yliopiston toimintaa on 1990-luvulta lähtien keskitetty neljälle kampukselle: keskustaan, Kumpulaan, Meilahteen ja Viikkiin. Lisäksi yliopistoon kuuluu useita tutkimuslaitoksia ja yksiköitä ympäri maan. Helsingin yliopisto on Suomen ainut kaksikielinen tiedeyliopisto, eli sen tutkintokielet ovat suomi ja ruotsi.
Kansainvälisessä Shanghain yliopistovertailussa Helsingin yliopisto sijoittui vuonna 2024 sijalle 99. Times Higher Education -luokituksessa Helsingin yliopisto ylsi vuonna 2024 Euroopan 41. parhaaksi yliopistoksi.
Helsingin yliopisto kuuluu ainoana suomalaisyliopistona kansainväliseen Euroopan tutkimusyliopistojen liittoon.
Historia > Kuninkaallinen Turun Akatemia 1640–1828

Yliopiston suora edeltäjä on 26. maaliskuuta 1640 perustettu, vain latinaksi opettanut Regia Academia Aboensis, Kuninkaallinen Turun Akatemia, jonka perustamissanat lausui kenraalikuvernööri Pietari Brahe. Akatemia oli Ruotsin valtakunnan kolmas yliopisto Uppsalan yliopiston ja Tarton Academia Gustavianan (nykyinen Tarton yliopisto) jälkeen, ja se jatkoi 1276 perustetun Turun katedraalikoulun ja kymnaasin tehtävää maan korkeimpana opetuslaitoksena. Oppilaitosten perustamisen taustalla oli kasvavan Ruotsin suurvallan halu nousta vanhojen eurooppalaisten maiden rinnalle myös sivistyksessä. Oman yliopiston saaminen valtakunnan itäiseen osaan eli Suomeen oli pitkälti kenraalikuvernööri Brahen ansiota.
Akatemia järjestettiin eurooppalaisen mallin mukaan. Siinä oli neljä tiedekuntaa: filosofinen, teologinen, oikeustieteellinen ja lääketieteellinen. Opiskelijan oli ensin suoritettava monialaiset perusopinnot filosofisessa tiedekunnassa, minkä jälkeen hän sai erikoistua teologiaan, lakiin tai lääketieteeseen. Suurin osa ylioppilaista valmistui papeiksi, ja akatemian toimintaa säätelikin luterilainen puhdasoppisuus. Varsinaista tieteellistä tutkimusta ei ensimmäisen vuosisadan aikana juuri harjoitettu, vaan akatemia oli leimallisesti opetuslaitos. Eurooppalaisessa mittakaavassa Turun Akatemia oli pieni: perustamisvuonna 1640 siinä aloitti työnsä 250 opiskelijaa ja yksitoista professoria, eikä määrä kasvanut merkittävästi ennen 1800-lukua.
Turun akatemian ensimmäisenä kanslerina toimi Pietari Brahe, ja myös hänen jälkeensä virkaan valittiin ruotsalaisia ylimyksiä. Koska nämä vierailivat Turussa vain harvoin, yliopiston todellisena johtajana toimi varakansleri. Turun piispat toimivat yliopiston varakanslereina vuoteen 1817, jolloin yliopiston hallinto erotettiin kirkosta. Varakanslerin virka nimettiin sijaiskansleriksi vuonna 1821.
Valistuksen ja hyötyajattelun aikakaudella 1700-luvulla akatemiassa ryhdyttiin harjoittamaan teologian ja klassisten aineiden rinnalla myös käytännönläheisempää tutkimusta. Lääketieteen sekä maatalous- ja metsätieteen kaltaisilla aloilla ryhdyttiin harrastamaan tutkimus- ja valistustyötä, tarkoituksena levittää uusia oppeja maakuntiin akatemiasta valmistuvien pappien ja virkamiesten mukana. Esimerkiksi ensimmäinen talousopin professori Pehr Kalm perusti yliopistoon kasvitieteellisen puutarhan ja teki uraauurtavaa tutkimusta viljelytalouden alalla. Kaunopuheisuuden professorin Henrik Gabriel Porthanin historiallisten tutkimusten ansiosta syntyi 1700–1800-luvun taitteessa ns. Turun romantiikka, jonka edustajat tutkivat suomen kieltä ja kansallista kulttuuria.
Kun Suomi liitettiin Venäjään 1809, Kuninkaallinen Turun Akatemia muuttui Keisarilliseksi Turun Akatemiaksi. Keisari Aleksanteri I laajensi akatemiaa kaksinkertaistamalla sen budjetin ja perustamalla kuusi uutta professuuria sekä lukuisia muita opetusvirkoja. Muutos oli niin dramaattinen, että keisaria alettiin nopeasti kunnioittaa akatemian toisena perustajana. Vuonna 1815 valmistui uusi muhkea Akatemiatalo, jonka juhlasalin kunniapaikalle sijoitettiin Aleksanteri I:n rintakuva.
Yksiköt > Erillislaitokset

Tiedekuntien lisäksi yliopistoon kuuluu myös useita itsenäisiä laitoksia, kuten tutkimuskeskuksia sekä Helsingin yliopiston kirjasto ja Kansalliskirjasto.
Aleksanteri-instituutti
Avoin yliopisto
Biotekniikan instituutti
Fysiikan tutkimuslaitos (HIP) (yhteinen Aalto-yliopiston, Jyväskylän yliopiston, Lappeenrannan–Lahden teknillisen yliopiston ja Tampereen yliopiston kanssa)
Helsingin yliopiston kirjasto
Helsingin yliopiston koulutus- ja kehittämispalvelut (HY+)
Helsinki Institute of Life Science HiLIFE
Kansalliskirjasto
Kemiallisen aseen kieltosopimuksen instituutti VERIFIN
Kielikeskus
Luonnontieteellinen keskusmuseo LUOMUS
Kasvitieteellinen puutarha
Luonnontieteellinen museo, aiemmin Eläinmuseo
Neurotieteen tutkimuskeskus
Seismologian instituutti
Svenska social- och kommunalhögskolan
Suomen molekyylilääketieteen instituutti (FIMM)
Tietotekniikkakeskus
Tutkijakollegium
Tietotekniikan tutkimuslaitos HIIT
Yksiköt > Tutkimusasemat

Hyytiälän metsäasema
Kilpisjärven biologinen asema
Lammin biologinen asema
Tvärminnen eläintieteellinen asema
Viikin tutkimustila
Värriön tutkimusasema
Kampusalueet

Helsingin yliopistolla on neljä pääkampusta. Alun perin koko yliopisto oli sijoitettu Helsingin ydinkeskustaan, mutta erityisesti 1930-luvulta lähtien tiloja on rakennettu ja hankittu eri puolilta kaupunkia yliopiston nopean kasvun vuoksi. 1970-luvulla tehtiin periaatepäätös, jonka mukaan yliopiston toiminta keskitetään neljälle kampusalueelle: keskustaan, Meilahteen, Kumpulaan ja Viikkiin. Toisiaan lähellä olevat tieteenalat pyrittiin keskittämään samoille alueille. Keskustan ulkopuolisia kampuksia yhdistää HSL:n Tiedelinja eli bussilinja 506.
Keskustakampus on toiminut yliopiston keskipisteenä siitä saakka kun se siirrettiin Helsinkiin. Kampus on levittäytynyt enimmäkseen Senaatintorin ja Kaisaniemen väliselle alueelle. Keskustakampuksella sijaitsevat humanistinen, teologinen, oikeustieteellinen, valtiotieteellinen ja kasvatustieteellinen tiedekunta sekä Kansalliskirjasto. Useat keskustakampuksen rakennukset ovat arkkitehtonisesti merkittäviä, ja päärakennuksen, kirjaston ja tähtitornin lisäksi myös useat muut rakennukset ovat Engelin suunnittelemia.
Meilahden kampus on osa Meilahden sairaala-aluetta. Siellä toimivat lääketieteellinen tiedekunta, Terveystieteiden keskuskirjasto Terkko Health Hub sekä tutkimus- ja opetuskeskus Biomedicum Helsinki. Meilahden kampukseen kuuluvat myös Ruskeasuolla toimivat suu- ja leukasairauksien osasto sekä oikeuslääketieteen osasto.
Kumpulan kampukselle on nykyään sijoitettu suurin osa matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan toiminnoista. Rakennukset Chemicum, Physicum ja Exactum on rakennettu 1990-luvun jälkimmäisellä puoliskolla ja 2000-luvun alussa. Sen lisäksi alueeseen kuuluvat Kumpulan kartano sekä fysiikan laitoksen kiihdytinlaboratorio. Alueella toimivat myös muun muassa Ilmatieteen laitos ja Merentutkimuslaitos.
Viikin kampus sijaitsee kauimpana keskustasta. Sinne on sijoitettu maatalous-metsätieteellinen, eläinlääketieteellinen, bio- ja ympäristötieteellinen sekä farmasian tiedekunta.
Helsingin yliopistolla on myös toimintaa ja yksiköitä 20 muulla paikkakunnalla Suomessa aina Enontekiöllä sijaitsevalta Kilpisjärven biologiselta asemalta Hankoniemessä sijaitsevaan Tvärminnen eläintieteelliseen asemaan saakka.
Hallinto > Kansleri

Helsingin yliopiston korkein valvoja on yliopistokollegion valitsema yliopiston kansleri, jonka tehtävänä yliopistolain mukaan on edistää tieteitä ja valvoa yliopiston etua. Kanslerilla on oikeus olla läsnä valtioneuvoston niissä istunnoissa, joissa käsitellään Helsingin yliopistoa koskevia asioita. Tämä oikeus on kirjattu yliopistolakiin ja se johtuu yliopiston autonomiasta. Kanslerin muodolliset kelpoisuusvaatimukset ovat melko väljät: Kansleriksi tulee valita henkilö, joka on toiminut ansiokkaasti tieteen tai yliopistolaitoksen hyväksi. Käytännössä lähes jokainen kansleri on ollut entinen, jopa edeltävä rehtori. Kansleri päättää professorin nimittämisestä sekä myöntää dosentin arvot. Hän myös johtaa hyvän tieteellisen käytännön loukkaamista koskevien epäilyjen selvittämistä. Yliopiston johdon kanssa sovitun työnjaon mukaisesti kansleri johtaa yliopiston varainhankintaa.
Hallinto > Rehtorit

Yliopiston toimintaa johtavat rehtori sekä vararehtorit. Rehtorin ja vararehtorit valitsee yliopiston hallitus, joka myös päättää vararehtorien lukumäärästä ja vastuualueista. Kaudella 2018–2023 vararehtoreita on neljä. Vararehtorin tulee olla tohtorin tutkinnon suorittanut, lisäksi hänellä on oltava ”vararehtorin tehtävien hoitamiseksi tarvittava kyky ja ammattitaito sekä käytännössä osoitettu hyvä johtamistaito”.
Yliopistolain mukaan Helsingin yliopistossa joko rehtorin tai yhden vararehtoreista tulee olla ruotsinkielinen professori.
Hallinto > Hallitus

Yliopiston ylin päättävä elin on 12-jäseninen hallitus. Hallitus päättää muun muassa yliopiston strategiasta, talousarviosta ja tiedekuntarakenteesta. Hallituksen yliopiston ulkopuolelta tulevat jäsenet valitsee 50-jäseninen yliopistokollegio. Sen muina tehtävinä ovat kanslerin valinta, yliopiston tilinpäätöksen vahvistaminen, hallituksen vastuuvapausasiat sekä tärkeistä koko yliopistoa koskevista asioista keskusteleminen. Vuoteen 2009 asti yliopiston ylintä päättävää elintä kutsuttiin konsistoriksi. Yliopistolla on edelleen suuri konsistori, johon kuuluvat yliopiston kaikki professorit. Sen tehtävänä on ylläpitää akateemisia perinteitä ja edistää tieteiden välistä yhteistoimintaa. Yliopiston yleistä hallintoa johtaa hallintojohtaja, joka toimii myös hallituksen pääsihteerinä.
Hallinto > Hallitus > Hallituksen kokoonpano

Hallituksessa on seitsemän yliopistoyhteisöstä ja viisi sen ulkopuolelta. Hallituksen puheenjohtajana toimii kaudella 2022–2025 oikeustieteilijä, emeritusprofessori Niklas Bruun ja varapuheenjohtajana FT Ilona Herlin.
Hallituksen muut yliopistoyhteisön ulkopuoliset jäsenet ovat:
YTK, opiskelija- ja mielenterveysvaikuttaja Sanni Lehtinen
FT, Mari Pantsar
FT, ilmakehätieteilijä Ilona Riipinen
Yliopistoyhteisön jäsenet ovat:
professori Markku Kulmala, matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta
professori Henrik Meinander, humanistinen tiedekunta
professori Risto Renkonen, lääketieteellinen tiedekunta
tutkimusjohtaja Marja Mikkola, Biotekniikan instituutti
henkilöstöasiantuntija Timo Valtonen, yliopistopalvelut
opiskelija Paula Karhunen (2022–2025)
opiskelija Aku Houttu (2024–2025)
Hallinto > Tiedekuntien johto

Tiedekunnan johtaja on dekaani ja korkein päättävä elin tiedekuntaneuvosto, joka esittää rehtorin vahvistettavaksi dekaanin ja varadekaanit tiedekunnan professorien tai dosenttien joukosta. Ainelaitoksen johtaja taas on esimieheksi valittu laitoksen professori tai dosentti ja päättävänä elimenä toimii laitosneuvosto. Tiedekunta- ja laitosneuvostoissa on voimassa ns. kolmikantaperiaate: jäsenet valitaan professoreiden, muun henkilökunnan ja opiskelijoiden keskuudesta ja mistään ryhmästä ei saa olla enemmistöä hallintoelimen jäsenistä.
Alumnitoiminta

Helsingin yliopistossa kaikki tutkinnon suorittaneet henkilöt, vaihto-opiskelijat sekä työntekijät ovat yliopiston alumneja. Alumnitoimintaan voi esimerkiksi kuulua, että yliopisto pitää yhteyttä alumneihinsa, ottaa heidät mukaan toimintaansa ja tarjoaa mahdollisuuksia tutustua muihin alumneihin. Helsingin yliopiston alumniyhteisöön kuuluu yli 40 000 jäsentä.
Vuonna 1990 perustettiin Helsingin yliopiston alumniyhdistys, joka yhdistyksen sääntöjen mukaan "ylläpitää yhteyttä Helsingin yliopistossa opiskelleiden kesken ja heidän yliopistoonsa". Yhdistys toimii alumnilta alumnille -periaatteella.
Alumnitoiminta > Vuoden alumnit

Helsingin yliopiston alumniyhdistys valitsee vuosittain vuoden alumnin, joka on ”toiminnallaan tukenut Helsingin yliopiston periaatteita, akateemisen koulutuksen arvostusta sekä nostanut akateemista Helsingin henkeä”. Tittelin ovat saaneet:
1991 Hannele Pokka
1992 Yrjö Pessi
1993 Liisa Joronen
1994 Pekka Hallberg
1995 Riitta Uosukainen
1996 Eeva Ahtisaari
1997 Jorma Kaimio
1998 Jorma Ollila
1999 Erkki Liikanen
2000 Tarja Halonen
2001 Risto Pelkonen
2002 Kaari Utrio
2003 Eero Huovinen
2004 Helena Ranta
2005 Jacob Söderman
2006 –
2007 Pekka Himanen
2008 –
2009 Claes Andersson
2010 Bengt Holmström
2011 Olli Rehn
2012 Petteri Taalas
2013 Laura Kolbe
2014 Juhana Vartiainen
2015 Marja Manninen
2016 Hannu ”Tuomari” Nurmio
2017 Pauliine Koskelo
2018 Reetta Andolin
2019 Heikki Aittokoski
2020 Ilkka Herlin
2021 Mika Salminen
2022 Markku Kanerva
Rahastot

Helsingin yliopiston rahastot tukevat tutkimusta, opetusta ja opiskelua. Vuonna 2010 Helsingin yliopistolla oli noin 160 nimikkorahastoa, joissa oli pääomaa 36 miljoonaa euroa. Vanhin rahasto perustettiin 1745.
Kirjallisuutta

Helsingin yliopisto 1640–1990, osa I: Kuninkaallinen Turun akatemia 1640–1808 (Matti Klinge, Rainer Knapas, Anto Leikola ja John Strömberg, Otava 1987)
Helsingin yliopisto 1640–1990, osa II: Keisarillinen Aleksanterin Yliopisto 1808–1917 (Matti Klinge, Rainer Knapas, Anto Leikola ja John Strömberg kanssa, Valtion painatuskeskus 1989)
Helsingin yliopisto 1640–1990, osa III: Helsingin yliopisto 1917–1990 (Matti Klinge, Rainer Knapas, Anto Leikola ja John Strömberg, Otava 1990)
Klinge, Matti: A European University – The University of Helsinki 1640 – 2010 (2011)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Helsingin yliopiston kotisivut
Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1918 – 2000
Helsingin yliopiston kirjasto
Helsingin yliopiston Avoin yliopisto
Studia Generalia -yleisöluennot
| n k Suomen yliopistot |
| --- | --- |
Yliopistot:  Aalto  Hanken  Helsinki  Itä-Suomi  Jyväskylä  Lappi  Lappeenranta-Lahti  MPKK  Oulu  Taideyliopisto  Tampere  Turku  Vaasa  Åbo Akademi 
Yliopistokeskukset:  Kajaani  Kokkola  Lahti  Mikkeli  Pori  Seinäjoki 
Entiset:  Eläinlääketieteellinen korkeakoulu  Helsingin kauppakorkeakoulu  Joensuu  Kuopio  Kuvataideakatemia  Sibelius-Akatemia  Svenska social- och kommunalhögskolan  Taideteollinen korkeakoulu  Tampere (1925-2018)  Tampereen teknillinen yliopisto  Teatterikorkeakoulu  Teknillinen korkeakoulu  Turun kauppakorkeakoulu 
| n k Euroopan pääkaupunkien yliopistojen institutionaalinen verkosto (UNICA) |
| --- | --- |
Jäsenet:  Amsterdam  Ankara (AU)  Ankara (METU)  Ateena  Belgrad  Berliini (FU)  Berliini (HU)  Bratislava  Bryssel (ULB)  Bryssel (VUB)  Budapest (Loránd Eötvös)  Budapest (Semmelweis)  Bukarest  Bukarest (ASE)  Dublin  Edinburgh  Helsinki  Kiova  Kööpenhamina  Lausanne  Lissabon (ULisboa)  Lissabon (NOVA)  Ljubljana  Lontoo  Luxemburg  Madrid  Madrid (UC3M)  Madrid (UAM)  Moskova (HSE)  Moskova (Lomonosov)  Moskova (RUDN)  Nikosia  Oslo  Pariisi (PSL)  Pariisi III  Praha  Reykjavík  Riika  Rooma (FI)  Rooma III  Rooma (Sapienza)  Rooma (Tor Vergata)  Sarajevo  Skopje  Sofia  Tallinna (TU)  Tallinna (TUT)  Tirana  Tirana (UPT)  Tukholma  Varsova  Vilna  Wien  Zagreb 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Puola  Vatikaani 2 
Maantieteelliset:  MusicBrainz place 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Trove  Yle  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef  Hufvudstadsbladet 
Turun akatemia vuoden 1827 tulipalon jälkeen.
Carl Ludvig Engelin 1832 suunnittelema yliopiston päärakennus Senaatintorin laidalla.
Helsingin yliopiston vanha sinetti. Siinä on Jumalan säteilevä nimi hepreaksi kirjoitettuna ja raamatunkohta Sakarja 6:8 (1933 käännös): "Sitten hän huusi minut ja sanoi minulle näin: "Katso, ne, jotka lähtivät pohjoiseen maahan, saattavat minun Henkeni lepäämään pohjoisessa maassa."
Physicum Kumpulan kampuksella.
Exactum Kumpulan kampuksella
Biokeskus 1 Viikin kampuksella
Topelia yliopiston keskustakampuksella
Kasvatustieteellisen tiedekunnan rakennus Siltavuorenpenkereellä
Porthania yliopiston keskustakampuksella
Helsingin yliopisto postimerkissä vuonna 1940.
Kumpulan kasvitieteellinen puutarha
Helsingin observatorio
Yliopiston opetus- ja tutkimustila Viikin kampuksella
Kasvitieteellinen puutarha Kaisaniemessä
Metsätalo, Fabianinkatu 39
Opel Astra F

| Opel Astra F |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Belgia  Etelä-Afrikka  Indonesia  Intia  Iso-Britannia  Italia  Puola  Saksa  Taiwan  Thaimaa  Unkari
Valmistaja:  Opel
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1991–1998
Muut nimet:  Chevrolet Astra Holden Astra Opel Kadett Opel Optima Vauxhall Astra
Tuotantomäärä:  5 000 000 kpl
Korimalli:  2-ovinen cabriolet 3-ovinen hatchback 3-ovinen pakettiauto 4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Muotoilija:  Bertone (cabriolet)
Edeltäjä:  Opel Kadett E
Seuraaja:  Opel Astra G
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,4–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Opel Astra F on Opel Astran ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1991–1998. Se korvasi mallistossa Opel Kadettin. E-mallin Kadettia oli jo aiemmin myyty Isossa-Britanniassa nimellä Vauxhall Astra E, minkä vuoksi Astran mallisukupolvien kirjaintunnukset alkavat F:stä normaalin A:n sijaan. Indonesiassa mallia myytiin nimellä Opel Optima, Etelä-Afrikassa edelleen Kadett-nimisenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Opel Astra F Wikimedia Commonsissa
Opel Astra F Sedan
Opel Astra GSi
Opel Astra F Cabriolet
Facelift-mallin Opel Astra F.
Facelift-mallin Opel Astra F Caravan.
Facelift-mallin Opel Astra F Cabriolet.
Opel Astra F Van
Luettelo Ruotsin aatelissuvuista

Luettelo Ruotsin ritarihuoneeseen introdusoiduista aatelissuvuista.
Kreivilliset suvut

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  1. Brahe  2. Leijonhufvud (Lewenhaupt)  3. De la Gardie  4. Oxenstierna af Södermöre  5. von Thurn  6. af Wasaborg  7. Torstensson  8. Oxenstierna af Korsholm och Wasa  9. Horn af Björneborg  10. Oxenstierna af Croneborg  11. Banér  12. Stenbock (Stenbäck)  13. Wrangel af Salmis  14. von Königsmarck  15. Wittenberg  16. Tott  17. Lillie  18. Kagg  19. Douglas  20. Schlippenbach  21. von Steinberg  22. Carlsson  23. von Ascheberg  24. Gyllenstierna af Ericsberg  25. Wachtmeister af Johannishus  26. Fleming  27. Wrede  28. Sperling  29. Bielke  30. Lichton  31. Hastfer  32. Lindschöld  33. Stålarm  34. Gyllenstierna af Steninge  35. Gyldenstolpe  36. Dahlberg |  37. Wrangel af Adinal  38. Falkenberg af Sandemar  39. Wachtmeister af Mälsåker  40. Wallenstedt  41. Bonde af Björnö  42. Gyllenborg  43. Mellin  44. Polus  45. Gyllenstierna af Björksund och Helgö  46. Piper  47. Gyllenstierna af Fogelvik  48. Rehnskiöld  49. Frölich  50. Stromberg  51. Posse  52. Nieroth  53. Horn af Ekebyholm  54. Spens  55. Cronhielm af Flosta  56. von Fersen  57. Reenstierna  58. Tessin (suku)  59. Meijerfeldt  60. Mörner af Morlanda  61. Dücker  62. Taube  63. Sparre af Sundby  64. Bonde af Säfstaholm  65. Dohna  66. Sparre af Söfdeborg  67. von Liewen  68. Creutz  69. Cronhjelm af Hakunge  70. Horn af Rantzien  71. Ekeblad  72. Lillienstedt |  73. Leijonstedt  74. Sparre  75. Lagerberg  76. Strömfelt  77. Törnflycht  78. Hård  79. Putbus  80. von Düben  81. Barck  82. von Hessenstein  83. Cronstedt  84. Löwen  85. von Rosen  86. Hamilton (suku)  87. Löwenhielm  88. von Seth  89. von Höpken  90. von Hermansson  91. Kalling  92. Horn af Åminne  93. Wrangel af Sauss  94. von Schwerin  95. Sinclair  96. von Saltza  97. Falkenberg af Bålby  98. Ribbing  99. Wrangel  100. Stackelberg  101. Lillienberg  102. Bunge  103. Munck  104. Beck-Friis  105. af Ugglas  106. Strömfelt  107. Klingspor |  108. Ruuth  109. Mörner af Tuna  110. von Lantinghausen  111. Sparre  112. Taube  113. Ehrensvärd  114. Thott  115. Lagerbjelke  116. Anckarsvärd  117. von Stedingk  118. von Essen  119. Ridderstolpe  120. Liljecrantz  121. von Engeström  122. Puke  123. Rosenblad  124. Sandels  125. Adlercreutz  126. von Platen  127. Toll  128. Barnekow  129. Tawast  130. Adlersparre  131. de Geer af Leufsta  132. Fleming  133. Snoilsky  134. Lagerbring  135. Cederström  136. af Wetterstedt  137. Skjöldebrand  138. Adelswärd (vapaaherra ja kreivi)  139. Wirsén  140. Björnstjerna  141. Posse  142. von Saltza |
Aateliset suvut

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  1. Lilliehöök af Fårdala  2. Forstena-suku  3. Bååt  4. Fleming  5. Kyle  6. Lillie af Greger Matssons ätt  7. Sparre af Rossvik  8. Bielke af Åkerö  9. Ulfsparre af Broxvik  10. Soop  11. Bonde  12. Horn af Kanckas  13. Natt och Dag  14. Posse  15. Ribbing  16. Boije af Gennäs  17. Hård af Segerstad  18. Falkenberg af Trystorp  19. Ulfeldt  20. Holck  21. Krabbe af Krageholm  22. Urne  23. Barnekow  24. Ramel  25. Walkendorff  26. Tott  27. Gädda  28. Bille af Dybeck  29. Gyllenstierna af Svaneholm  30. Lindenov  31. Björnklou  32. Stålarm  33. Ehrenstéen  34. Lilliecrona  35. Ekeblad  36. Trolle  37. Rosenstråle  38. Carpelan  39. Stiernkors  40. Gyllenhjerta  41. Hinsebergs-suku  42. Ållongren i Östergötland  43. Kruse af Elghammar  44. Lilliesparre af Fylleskog  45. Rosladin  46. Krabbe af Svaneby  47. Gyllenanckar  48. Frankelin  49. Bratt af Höglunda  50. Bock af Näs  51. Roos af Hjelmsäter  52. Rosenbielke  53. Lake  54. Gyllencreutz  55. Berendes  56. Ulf af Horsnäs  57. Ikorn  58. Rääf i Finland  59. Hand  60. Ille  61. Kijl  62. Månesköld af Seglinge  63. Sack  64. Tawast  65. Lillietopp  66. Lilliehöök af Gälared och Kolbäck  67. Körning  68. Kagg  69. Cruus af Edeby  70. Kafle  71. von Scheiding  72. Stubbe)  73. Lillie af Ökna  74. Lilliesparre af Kragstad  75. Siöblad  76. Yxkull  77. Stierna  78. von Warnstedt  79. Store  80. Gyllengrip  81. Skytte i Finland  82. Drake af Intorp  83. Stolpe  84. Örnflycht  85. Jakobsköld  86. Stuart  87. Stråle af Ekna  88. Tott af Skedebo  89. Wildeman  90. Drake af Hagelsrum  91. Mörner  92. Creutz  93. Silfverhielm  94. von Birckholtz  95. Dufva i Finland  96. Pauli  97. Slatte  98. Stålhandske  99. Silfversparre  100. Uggla  101. Silfverbielke  102. Oxehufwud  103. Oxe  104. Beurræus  105. Falkenberg af Bålby  106. Slang  107. Ulfsax  108. Ankar  109. Lillie af Aspenäs  110. Stake