stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Käärmenäyttely
Aiheesta muualla

Käärmenäyttely discogs.com-sivustolla
Leevi and the Leavings
| --- | --- |
Studioalbumit:   Suuteleminen kielletty  Mies joka toi rock ’n’ rollin Suomeen  Kadonnut laakso  Raha ja rakkaus  Perjantai 14. päivä  Häntä koipien välissä  Musiikkiluokka  Varasteleva joulupukki  Raparperitaivas  Turkmenialainen tyttöystävä  Rakkauden planeetta  Käärmenäyttely  Kerran elämässä  Bulebule  Onnen avaimet  Hopeahääpäivä 
EP:t:   Jos taivaalta sataisi rahaa 12″  Joulutarinoita 12″  Pikku prinsessa 12″ 
Valikoidut singlet:   Mitä kuuluu, Marja-Leena? / Rakas Annika…  Sadan vuoden yksinäisyys  Nuoret miljonäärit  Muotitietoinen / Ei tytöt sitä tietää saa  Pojat tanssimaan / Onnelliset  Kyllikki / Jos taivaalta sataisi rahaa  Poika nimeltä Päivi / Hannu ja Kerttu  Kerro terveiset lapsille / Pohjois-Karjala (Skandinavia Mix)  Rin Tin Tin / Mäyrä  Teuvo, maanteiden kuningas / Pimeä tie, mukavaa matkaa  Sopivasti lihava / Pimeä tie, mukavaa matkaa  Amalia / Elina, mitä mä teen?  Isojen tyttöjen yö / Jos Helsinki on kaunis  Unelmia ja toimistohommia / Pihlajankukka  Raparperitaivas / Miranda  Jossain on kai vielä joulu / Elämä ikkunan takana  Tikapuut taivaaseen / Paskaa lapsille  Pohjoisen taivaan alla / Kuudentoista vuoden yhtäjaksoinen sade / Muurahaisen munat  Turkmenialainen tyttöystävä / Kyyhkynen ja kyykäärme  Vasara ja nauloja / Sunnuntaiksi San Fransiscoon  Itkisitkö onnesta? / Vakosamettihousuinen mies  Lähtölaskenta pieneen sydämeen / Tuhlaajapoika  Laura Jenna Elli Noora Aleksandra Camilla Jurvanen / Matkalla Motowniin  Ihan tavalliset tennissukat / Ihanasti sanottu 
Kokoelmat:   Leevi and the Leavings  Salaiset numerot  Unelmia ja toiveita  Menestyksen salaisuus  Leevi and the Leavings – Suomen parhaat  Lauluja rakastamisen vaikeudesta  20 suosikkia – Itkisitkö onnesta  Keskiviikko… 40 ensimmäistä hittiä  Torstai… 40 seuraavaa hittiä  Stereogramofoni – Sinkkuelämää vuosien varrelta  Keskeneräinen sinfonia  Matkamuistoja – kaikki singlet 1978–2003 
Videotallenteet:   Mediakomppania: Dokumentti Gösta Sundqvistista (1990) 
Kirjat:   Raparperitaivas  Cyrano ja hullu koira 
Muuta:   Diskografia  Luettelo kappaleista  Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille
Välimerentyräkki

| Välimerentyräkki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Tyräkkikasvit Euphorbiaceae
Suku::  Tyräkit Euphorbia
Laji::  characias
Kaksiosainen nimi
 Euphorbia characias  L. 
Synonyymit
 Esula characias (L.) Haw.  Tithymalus characias (L.) Hill 
Katso myös
   Välimerentyräkki Wikispeciesissä   Välimerentyräkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Välimerentyräkki (Euphorbia characias) on monivuotinen ja myrkyllinen tyräkkikasvi. Kasvin latinankielinen nimi characias pohjautuu antiikin kreikkalaisen lääkärin ja kasvitieteilijän Dioskorideen teksteihin. Nimi viittaa kasvin suosimaan kiviseen tai kallioiseen elinympäristöön (hárakas = kivi).
Ulkonäkö ja koko

Välimerentyräkin lehdet ovat harmaat, pitkulaiset ja niitä on paljon. Kasvin varret ovat suoria ja vahvoja, ja alaosastaan paljaita. Välimerentyräkki kasvaa 30–80 senttimetriä korkeaksi. Kasvin kukinto on lyhytlapakkoinen ja muodoltaan tiheä sarja. Välimerentyräkki kukkii tammikuun lopulta toukokuun alkuun.
Levinneisyys

Välimerentyräkki kasvaa kotoperäisenä Välimeren alueella. Pohjois-Amerikassa kasvia tavataan Yhdysvaltojen länsirannikolla Kalifornian osavaltion Alamedan piirikunnassa, jonne se on istutettu.
Välimerentyräkki merenrannalla Etelä-Ranskan Roquebrune-Cap-Martinissa.
George Michael Wästilä

George Michael (Mikko, Mike) Wästilä (1909 Worcester, Massachusetts – 16. huhtikuuta 1969 Superior, Wisconsin) oli amerikansuomalainen toimittaja ja Yhdysvaltain kommunistisen puolueen toimitsija.
Ensimmäisen polven siirtolaisperheeseen syntynyt Wästilä työskenteli Eteenpäin ja Työmies -lehtien toimittajana sekä kommunistipuolueen virkailijana New Yorkin Harlemissa nimellä Mike Walsh. Vuonna 1947 Wästilä valittiin Amerikan Suomalaisen Keskinäisen Avun Järjestön toimeenpanevan komitean jäseneksi. Hän tuli tunnetuksi myös suomen- ja englanninkielisenä puhujana.
Vuodesta 1950 lähtien aina kuolemaansa saakka Wästilä työskenteli Työmies–Eteenpäin -lehden päätoimittajana. Hän joutui 1950-luvulla Yhdysvaltain kommunistivainojen kohteeksi, mutta selvisi viranomaisten ahdistelusta nähtävästi ilman vakavampia seurauksia.
Eläinten ryhmäkäyttäytyminen

Kottaraisparvi Tanskassa.
Eläinten ryhmäkäyttäytyminen tarkoittaa suurten samankaltaisten eläinjoukkojen koordinoitua käyttäytymistä. Aihe sisältää useita eri tutkimuskohteita, kuten ryhmään kuulumisen edut ja haitat, tiedonvälitys ryhmässä, päätöksenteko sekä ryhmän liikkuminen. Ryhmäkäyttäytymisen tutkimusta voidaan hyödyntää teknologian kehityksessä. Tutkimalla miten ryhmän jäsen toimii suhteessa muihin jäseniin, voidaan saada tietoa, jota voidaan hyödyntää esimerkiksi mikro-robottien tai miehittämättömien ilma-alusten suunnittelussa.
Mahdollisia tarkoituksia

Eläinten kerääntymiselle on esitetty useita mahdollisia syitä. Syyt voidaan jakaa neljään kategoriaan: sosiaaliset ja geneettiset, suojautuminen saalistajilta, edut ruuanhankinnassa ja edut liikkumisen tehostumisessa.
Mahdollisia tarkoituksia > Sosiaalinen vuorovaikutus

Erityisesti kaloilla voidaan nähdä sosiaaliseen vuorovaikutukseen viittaavia tekijöitä. Tutkimuksissa on havaittu, että ryhmästä irralleen otetuilla kaloilla on tiheämpi hengitysrytmi kuin ryhmään kuuluvilla. Tätä pidetään stressin aiheuttamana reaktiona. Ryhmät voivat myös edistää lisääntymistä helpottamalla pariutumiskumppanin löytymistä.
Mahdollisia tarkoituksia > Suojautuminen saalistajilta

Eläinten on havaittu käyttävän ryhmiä myös suojautumiseen. Milinski ja Heller havaitsivat tutkimuksessaan, että ryhmä voi hämätä saalistajaa. Teorian mukaan saalistaja ei pysty valitsemaan yhtä kohdetta, sillä se saa liikaa visuaalisia aistiärsykkeitä joka puolella olevista kohteista.
Toinen mahdollinen hyöty suuresta joukosta on se, että suurempi ryhmä voi paremmin pitää silmällä ympäristöä. Kolmannen teorian mukaan ryhmien avulla eläimet voivat "vaimentaa" saalistajan kohtaamisen vaikutusta. Mahdollinen saalis voi hyötyä ryhmässä elämisestä, koska saalistaja hyökkää todennäköisemmin yksittäisen eläimen kuin ryhmän kimppuun.
Mahdollisia tarkoituksia > Helpottunut ravinnonhankinta

Kolmas esitetty hyöty ryhmäytymisestä on ruuanhankinnan helpottuminen. Ryhmän koon ja ruuanhankinnan nopeudella on havaittu tilastollisesti merkittävä yhteys.
Mahdollisia tarkoituksia > Helpottunut liikkuminen

Eläimet voivat säästää energiaa liikkuessaan ryhmässä samaan tapaan kuin pyöräilijät hyötyvät edellä ajavien imusta. Hanhien lentäminen v-muodostelmassa säästää energiaa sillä siipien päissä muodostuvat pyörteet aiheuttavat nosteen, joka helpottaa perässä tulevan eläimen liikkumista.
Ryhmärakenne

Suurten ryhmien tutkiminen on vaikeata, joten kokeellista lähestymistä täydennetään usein matemaattisilla malleilla.
Ryhmärakenne > Kokeellinen lähestyminen

Kokeellisessa lähestymisessä pyritään hahmottamaan yksittäisen eläimen paikka tiettynä ajanhetkenä. Ryhmän sisäisellä rakenteen perusteella voidaan päätellä ryhmän olemassaolon syitä. Kokeellisessa tutkimuksessa hyödynnetään useita kameroita, joiden avulla voidaan tarkastella eläinten sijoittumista kolmiulotteisesti. Satojen tai tuhansien eläinten ryhmissä on kuitenkin hankalaa erottaa yksittäistä eläintä. Ryhmän rakenteesta voidaan hahmottaa useita eri arvoja, kuten tiheys ja etäisyys ja suunta lähimpään naapuriin.
Ryhmärakenne > Mallintaminen

Yksinkertaisimmat matemaattiset mallit eläinten ryhmille edellyttävät seuraavien kolmen ehdon täyttymistä:
Liiku samaan suuntaan kuin naapuri
Pysy lähellä naapureitasi
Vältä törmäämistä naapureihin
Näiden sääntöjen perusteella voidaan rakentaa simulaatioita, joiden avulla ryhmien toimintaa voidaan hahmottaa.
Kollektiivinen päätöksenteko

Eläinten muodostamat ryhmät joutuvat tekemään päätöksiä jos ne haluavat säilyttää ryhmän olemassaolon. Esimerkiksi parvessa olevat kalat joutuvat päättämään mihin suuntaan pakenevat saalistajan hyökätessä. Muurahaiset ja mehiläiset joutuvat päättämään mihin rakentaa uusi pesä. Norsut joutuvat päättämään milloin ja mihin muuttavat. Norsut seuraavat lauman vanhinta naarasta, mutta monilla eläimillä on havaittu kollektiivista päätöksentekoa.
Pienillä kalaryhmillä toteutettu tutkimus on osoittanut, että yksilöt ensin odottavat muiden tekevän päätöksen ja tekevät oman päätöksensä vasta tämän jälkeen. Ryhmän koolla havaittiin olevan yhteys ryhmän tekemien päätösten "oikeellisuuteen". Kollektiivinen päätöksen teko on kollektiivisen älykkyyden yksi muoto.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Collective animal behavior
Kaksi kurkiauraa
Käännös suomeksi
Väreistä

Väreistä (m.kreik. Περὶ χρωμάτων, Peri khrōmatōn; lat. De coloribus) on Aristoteleen koottujen teosten laitokseen eli Corpus Aristotelicumiin kuuluva teos, joka ei kuitenkaan ole todellisuudessa Aristoteleen kirjoittama. Teos on kuitenkin varmuudella peräisin peripateettisesta koulukunnasta. Se on usein pantu joko Theofrastoksen tai Stratonin nimiin.
Nimensä mukaisesti teos käsittelee värejä. Alussa kirjoittaja määrittelee luonnolliset perusvärit. Näitä ovat klassisten alkuaineiden värit: ilma, vesi ja maa ovat valkoisia ja tuli (ja aurinko) keltaisia. Alkuaineiden ja niiden yhdistelmien todellinen väri tulee esiin esimerkiksi polttamalla. Esimerkiksi kun maata oleva esine poltetaan, sen jäljelle jäävä tuhka on valkoista.
Musta on muutoksessa olevien asioiden luonnollinen väri. Muut värit syntyvät näiden värien sekoittumisen seurauksena, riippuen sekoitussuhteesta ja värien voimakkuudesta. Pimeys on valon vähäisyyttä. Näemme mustaa, kun esine on luonnostaan musta tai siitä ei tule (tarpeeksi) valoa. Valo on tulen väristä.
Tämän jälkeen kirjoittaja selittää, kuinka erilaiset väriyhdistelmät syntyvät valon ja varjon vaihtelun seurauksena. Esimerkiksi lintujen siivet näyttävät vaaleanpunaisilta, jos ne näkyvät runsaassa valossa, mutta vähäisemmässä valossa samat siivet näyttävät ruskealta.
Kirjallisuutta

Aristotle: On Colours. Teoksessa Aristotle’s Works.  (Volume XIV: Minor Works. Loeb Classical Library 307)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99338-1  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Livia Väresmaa

Livia Fredrika Väresmaa (s. 14. heinäkuuta 1975 Helsinki) on suomalainen kilpapurjehtija. Hän toimi Silja Lehtisen yngling-venekunnan keulagastina vuosina 2006–2008. Purjehdusuransa hän aloitti match racing -luokassa vuonna 2000.
Väresmaa saavutti MM-pronssia match racing -luokassa vuonna 2008. Hänen edustamansa yngling-venekunta edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008 sijoittuen 11:nneksi.
Livia Väresmaan venekunnan valmennuksesta vastasi hänen puolisonsa Ville Väresmaa ja lisäksi valmennuksessa oli mukana Andy Beadsworth. Valtiotieteiden kandidaatin koulutuksen omaava Väresmaa harrastaa hiihtoa ja laitesukellusta.
Arvokisasijoitukset

Match racing
2003 EM-kilpailuissa yhdeksäs
2008 MM-kilpailuissa pronssia
Yngling
2006 MM-kilpailuissa 29.
2007 MM-kilpailuissa 11.
2008 MM-kilpailuissa seitsemäs, olympiakisoissa 11.
Värälän rauha

Värälän rauhassa Turun rauhassa muodostuneet Vanhan Suomen rajat jäivät ennalleen Haminan rauhaan asti.
Värälän rauha päätti Ruotsin ja Venäjän välisen niin sanotun Kustaa III:n sodan 14. elokuuta 1790. Sodan aloitti Ruotsi vuonna 1788. Rauhansopimus ei sisältänyt alueluovutuksia kummaltakaan osapuolelta. Rauha solmittiin Värälän kylässä silloisessa Elimäen pitäjässä nykyisen Kouvolan alueella.
Rauhan solmimisen teki mahdolliseksi Ruotsin laivaston saama murskaava voitto Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa heinäkuussa 1790. Venäjän keisarinna Katariina II suostui serkkunsa Kustaa III:n rauhantarjoukseen, koska myös suurvaltapoliittinen tilanne oli kääntynyt Venäjälle epäsuotuisaksi, kun Itävalta ja Turkki tekivät keskenään rauhansopimuksen. Ruotsin ehdotukseen saatiin Venäjän keisarinnalta vastaus, jonka mukaan rauhasta voitaisiin sopia sotaan edeltäneeseen tilanteeseen palaamisen pohjalta. Neuvottelut alkoivat 14. elokuuta, ja venäläisten pettymykseksi Ruotsia edusti niissä vain kenraali Gustav Mauritz Armfelt. Lopputulos saavutettiin samana päivänä.
Ruotsi julisti Armfeltin suulla, että sillä oli oikeus erillisrauhaan Venäjän kanssa huolimatta omasta liittosopimuksestaan Turkin kanssa. Rauhansopimus, joka ei muuttanut rajoja, ei ollut kummallekaan osapuolelle varsinainen voitto. Neuvotteluissa oli esillä joitakin aluevaihtoja, mutta ne jätettiin selvitettäviksi tulevissa keskusteluissa, samalla kun sotavankien vaihdosta sovittaisiin.
Joidenkin lähteiden mukaan rauhan sopimusasiakirjat vaihdettiin juhlallisesti 20. elokuuta 1790 Värälässä, Rauhan temppeliksi kutsutussa väliaikaisessa 8-pylväisessä paviljongissa.
Ruotsille sopimus oli siinä mielessä voitto, että siinä kiellettiin Venäjältä puuttuminen Ruotsin sisäisiin asioihin. Tämä suuren Pohjan sodan jälkeen Uudenkaupungin rauhansopimuksessa sovittu oikeus oli tosin jo muuttunut lähes kuolleeksi kirjaimeksi Kustaa III:n vallankaappauksen jälkeen vuonna 1772.
Rauha on julistettu
Värälän rauhan muistokivi
Suurlähettiläs Heikki Talvitien mukaan Tukholman Skeppsholmenilla Modernin taiteen museon takana on ollut pienimuotoinen Värälän rauhan muistomerkki, jonka tilalle on 2000-luvulla vaihdettu Ruotsinsalmen voiton muistomerkki. Talvitie arvioi tämän kuvastavan Ruotsin rauhanperinteiden hiipumista. Värälässä on Anjalantien varrella harmaakivipaasi, Värälän rauhan muistokivi, johon on hakattu teksti "Här afslutade Gustaf III Freden Catharina den 19 augusti 1790." Muistokiven lähistöllä on tykkipatterin jäännökset 1780-luvulta. Värälän kenttälinnoitus oli ruotsalaisten vuonna 1789 rakentama ns. suuri patteri, jonka tykeillä voitiin ampua Kymijoen vastarannalla sijainneisiin venäläisiin asemiin.
Välähdyksiä, sirpaleita

| Välähdyksiä, sirpaleita> Fragments. Poems, Intimate Notes, Letters |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Marilyn Monroe Stanley Buchthal ja Bernard Comment (toim.)
Kieli:  englanti
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  nidottu
Suomennos
Suomentaja:  Anuirmeli Sallamo-Lavi ja Lotta Toivanen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  265
ISBN:  978-951-0-36980-7

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Välähdyksiä, sirpaleita (engl. Fragments. Poems, Intimate Notes, Letters) on vuonna 2010 ilmestynyt kokoelma Marilyn Monroen muistiinpanoja.
Aiheesta muualla

Paju, Anna: Marilynin sirpaleet. Kansan uutiset 10.12.2010.
Sarrala, Hannu: Marilyn oli tuulessa väräjävä kynttilänliekki, jonka elämä petti. Pohjolan sanomat 30.11.2010.
The Real McCoy

| The Real McCoy |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pekka Lehto
Käsikirjoittaja:  Beatrix A. Wood Pekka Lehto
Tuottaja:  Pekka Lehto
Säveltäjä:  Andy McCoy
Kuvaaja:  Esa Vuorinen Pekka Uotila
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Levittäjä:  Finnkino Oy
Ensi-ilta:  13.08.1999
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Real McCoy on Pekka Lehdon ohjaama elokuva muusikko Andy McCoysta vuodelta 1999. Elokuva sisältää kuvamateriaalia Hanoi Rocksin alkuajoilta ja McCoyn elämästä.
Juonipaljastuksia

Elokuva alkaa, kun Angela on palaamassa kotiin ja havahtuu Andyn avunhuutoihin. Angela ryntää apuun, muttei jaksa nostaa kaiteelta pudonnutta Andya takaisin ylös. Andy putoaa 3. kerroksesta katuun ja loukkaantuu vakavasti. Sairaalassa Andy kertoo vierailulle tulleelle Dave Lindholmille mitä tapahtui.
Andyn päästyä sairaalasta hän alkaa kirjoittaa Angelan avustuksella elämäkertaansa.
Lopussa Andy varastaa Taivaan valtakunnan avaimet Helsingin Tuomiokirkolla sijaitsevalta Pyhän Pietarin patsaalta. Andy ja Angela puhuvat itsensä ulos tilanteesta, mutta kun poliisit palaavat myöhemmin paikalle niin asia todellinen laita selviää.
Pääosissa

Andy McCoy
Michael Monroe
Pelle Miljoona
Dave Lindholm
Angela McCoy
Sam Yaffa
Nicholas Dingley (aka Razzle)
Aiheesta muualla

The Real McCoy Elonet.
Elokuva-arvostelu Leffatykki.comissa
The Real McCoy -fraasi tarkoittaa "Aito asia"
Leena Väänänen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. joulukuuta 1967 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Kemi, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
|  | Kemin Into |  |  |
Maajoukkue
| 1983–1984 |  Suomi | 2 | (1) |

Leena Väänänen (s. 8. joulukuuta 1967) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti koko uransa Kemin Intoa ja pelasi vuosina 1983–1984 myös kaksi A-maaottelua Sveitsiä ja Länsi-Saksaa vastaan.
Rami Välimäki

Rami Välimäki (s. 11. heinäkuuta 1977 Nurmo) on suomalainen iskelmälaulaja. Hän osallistui vuonna 1996 Lavatähti-kisaan sijoittuen kolmanneksi. Sen jälkeen hän alkoi keikkailla. Hän on osallistunut kahdesti Seinäjoen tangomarkkinoille päästen kerran semifinaaliin. Hänestä tuli tangoprinssi vuonna 2004. Välimäki on esiintynyt televisiosarjassa Tähtitehdas ja elokuvassa Häjyt.
Unelmien siivet kantaa -albumin jälkeen Välimäki vietti hiljaiseloa julkisuudelta ja esiintyi bilebändissä, kunnes hän osallistui The Voice of Finland -kilpailuun vuonna 2014. Hänen kappaleensa "Tuleen rakkauden" toimi Pelastajat-draamasarjan tunnusmusiikkina.
Välimäki muutti vuonna 2015 Etelä-Norjaan ja esiintyi vuonna 2019 klassisena laulajana Norjassa. Hän keikkailee satunnaisesti myös Suomessa.
Diskografia

Tuleen rakkauden (1998)
Unelmien siivet kantaa (2005)
Aiheesta muualla

Rami Välimäen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Ari Väänänen

Ari Väänänen vuonna 2015.
Ari Henrik Väänänen (s. 26. elokuuta 1947 Kymi) on entinen suomalainen pituushyppääjä.
Väänänen sijoittui Münchenin 1972 olympialaisten pituushypyssä 11:nneksi. Hän edusti Suomea kahdessa Euroopan cupissa sekä kymmenessä maaottelussa vuosina 1970–1975.
Seuratasolla Väänänen edusti Karhulan Urheilijoita ja Karhulan Työväen Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1972, 1973 ja 1975. Hän voitti TUL:n mestaruuksia pituushypyn lisäksi 100 metrin juoksussa.
Väänäsen ennätys pituushypyssä on 792 cm ja 100 metrin juoksussa 10,3 s. Molemmat ennätykset hän teki Itä-Saksassa vuonna 1973.
Suuntanumero

Suuntanumero on puhelinnumeron tilaajanumeroa edeltävä numerosarja. Suuntanumero liittyy usein puhelinliittymän maantieteelliseen sijaintiin, mutta se ei ole välttämätöntä.
Suomessa ja monissa muissa maissa suuntanumero alkaa aina kaukotunnuksella 0 (nolla). Ulkomailta soitettaessa kaukotunnus jää pois ja korvautuu ulkomaantunnuksella ja kansainvälisellä suuntanumerolla.
Suuntanumerot Suomessa

Suomalaiset puhelinnumerot jakautuvat maantieteellisiin ja ei-maantieteellisiin puhelinnumeroihin.
Kaikilla maantieteellisillä puhelinnumeroilla on suuntanumero. Se koostuu kaukotunnuksesta 0 ja sitä seuraavasta 1–2 numeroa pitkästä telealueen tunnuksesta. Maantieteellisiä suuntanumeroita ovat esimerksi 03 (Häme) ja 017 (Kuopio). Suuntanumero liitetään tilaajanumeron eteen soitettaessa alueelta toiselle. Samalta alueelta soitettaessa suuntanumero ei ole tarpeellinen, mutta se ei myöskään estä puhelun perille menoa.
Myös useimmilla ei-maantieteellisillä puhelinnumeroilla on suuntanumero. Ensin on kaukotunnus 0. Tämän jälkeen tulee matkaviestinverkon tunnus, yritysnumeron eli valtakunnallisen tilaajanumeron tunnus tai valtakunnallisen palvelun tunnus. Ei-maantieteellisiä suuntanumeroita ovat esimerkiksi 040, 071 ja 0100.
Kun puhelinnumeroa käytetään kansainvälisessä muodossa, esimerkiksi kun soitetaan ulkomailta Suomeen, suuntanumeron etunolla eli kaukotunnus jätetään pois.
Suuntanumerot Suomessa > Vanha verkkoryhmäjako

Suomen alkuperäinen suuntanumerojako oli peräisin vuodelta 1954, jolloin kaukopuheluita ryhdyttiin automatisoimaan. Kaukopuheluista vastasi Posti- ja lennätinlaitos (PLL).  Maa oli jaettuna 80 verkkoryhmään, joiden suuntanumerot alkoivat numerolla 9. Myöhemmin verkkoryhmien määrä väheni 74:ään, kun Ytterstö 27 liitettiin Korppoon 26 ja Maarianhaminan 28 verkkoryhmiin vuoden 1966 aikana.
Halsua 69 liitettiin Kokkolan 68 verkkoryhmään 1.6.1973. Vihti 13 liitettiin Helsingin 0 verkkoryhmään 11.5.1989. Heinola 10 liitettiin Lahden 18 verkkoryhmään 24.5.1990. Suomussalmi 87 liitettiin Kajaanin 86 verkkoryhmään 8.11.1990. Loimaa 23 liitettiin Turun 21 verkkoryhmään 1.3.1994. Kaukopuhelut kulkivat yleensä eri verkkoryhmien kaukopuhelukeskusten kautta, vaikka ne olisivat olleet vierekkäisten paikkakuntien välisiä.
Suuntanumerot Suomessa > Nykyinen suuntanumerojako ja telealueet

Nykyiset telealueet suuntanumeroineen otettiin käyttöön vuoden 1996 suuntanumerouudistuksessa. Kullakin telealueella on oma suuntanumeronsa. Poikkeus on Uudenmaan telealue, jolla on kaksi numerointialuetta ja suuntanumeroa. Telealueiden rajat noudattelevat pääosin vuonna 1996 voimassa olleita lääninrajoja.
| Suuntanumero | Telealue |
| --- | --- |
02: Turun ja Porin telealue
03: Hämeen telealue
05: Kymen telealue
06: Vaasan telealue
08: Oulun telealue
09: Uudenmaan telealue (Uusimaa I)
013: Pohjois-Karjalan telealue
014: Keski-Suomen telealue
015: Mikkelin telealue
016: Lapin telealue
017: Kuopion telealue
018: Ahvenanmaan telealue
019: Uudenmaan telealue (Uusimaa II)
Suuntanumerot Yhdysvalloissa

Yhdysvalloissa nykyään käytettävän suuntanumerojärjestelmän loi teleliikenneyhtiö Bell System vuonna 1947, ja se koostui 86 eri suuntanumerosta. Suuntanumeroja ei määritelty maantieteellisesti läheisten alueiden perusteella, vaan tiheämmin asutut alueet saivat pienempiä numeroita sisältäviä suuntanumeroita, jotta ne olisi nopeampi pyörittää aikakauden numerokiekkopuhelimilla. Esimerkiksi Manhattanin suuntanumero oli 212, kun taas harvaan asutun Vermontin suuntanumero oli 802. Suuntanumeroiden käyttöön ottaminen alkoi 10. marraskuuta 1951, kun newjerseyläisen Englewoodin kaupungin pormestari soitti suuntanumeroa käyttäen virkaveljelleen Alamedaan Kaliforniaan.
Alun perin useissa osavaltioissa oli kussakin käytössä oma suuntanumeronsa, joskin esimerkiksi Kaliforniassa oli käytössä kolme suuntanumeroa, jotka olivat 916, 415 ja 213. Väestön ja puhelinliittymien määrän kasvun vuoksi tästä on kuitenkin sittemmin luovuttu, ja suuntanumeroita on jouduttu ottamaan käyttöön lisää. Esimerkiksi Los Angelesin alue oli alun perin kokonaan suuntanumeron 213 piirissä, mutta nykyään piirikunnan alueella on kymmenen eri suuntanumeroa.
Tietyt suuntanumerot ovat Yhdysvalloissa edelleen statussymboleita. Haluttuja ovat esimerkiksi Manhattanin 212 ja Laguna Beachin 949. Vermontissa käytettävä 802 taas on muodostunut osavaltion meemiä muistuttavaksi symboliksi.
Aiheesta muualla

Finlex säädössivu telealueiden rajoista karttana sivulla 15 (PDF)
Suomen kuntien suuntanumerot (vuoden 2010 kuntajako)
Kartta Yhdysvaltain suuntanumeroista
Trebišov

| Trebišov |
| --- | --- |
 Trebišovin paikallishistorian museo
 lippu:  vaakuna
 Trebišov
 Koordinaatit: 48°37′57″N, 21°42′45″E 
Valtio:  Slovakia
Alue (kraj):  Košicen alue
Piiri:  Trebišov
Ensimmäinen maininta:  1254
Hallinto:  
 – Pormestari:  Marek Čižmár
Väkiluku (2023):  22 812
 – Väestötiheys:  325,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 [www.trebisov.sk/] 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Trebišov on kaupunki Košicen alueella Slovakiassa. Vuonna 2023 kaupungissa asui 22 812 ihmistä.
Maantiede

Trebišov on yksi Ala-Zemplínin keskuksista.
Hallinto

Trebišovin pormestarina on toiminut sitoutumaton Marek Čižmár vuodesta 2014.
Talous

Trebišovin alueen pääelinkeino on maatalous, mutta se on kuuluisa myös Tokajin viinialueeseen kuuluvasta viiniviljelmistään.