stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Led Zeppelin
Musiikki > Albumit ja kappaleet

Musiikkinäytteet
"Stairway to Heaven" yhtyeen neljänneltä albumilta , oli yksi yhtyeen tunnetuimmista hiteistä. Kappaletta on myös äänestetty parhaimmaksi rock-kappaleeksi kautta aikojen.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Kaikki Led Zeppelinin albumit tuotti Jimmy Page. Innovatiiviselle Pagelle oli tunnusomaista esimerkiksi asetella mikrofonit kauas soittimista, jotta soundille tuli tilaa hengittää, ja tätä hän myös itse pitää suurimpana saavutuksenaan tuottajana. Tilamikityksellä hän esimerkiksi pystyi nostamaan John Bonhamin rumpujensoiton rockissa ennenkuulumattoman tärkeään asemaan. Page puhuu myös usein ”valosta ja varjosta” musiikissaan.
Led Zeppelinin suosituimmat albumit ovat Physical Graffiti, Led Zeppelin II ja neljäs albumi, jolle yhtye ei itse antanut mitään nimeä mutta kutsutaan usein nimellä Led Zeppelin IV. Kakkosalbumi sävellettiin ja nauhoitettiin suurimmaksi osaksi yhtyeen kiertueiden lomassa useissa eri studioissa, joita yhtye varasi aikataulujen salliessa. Nelosalbumi äänitettiin Headley Grange -nimisessä vanhassa kartanossa Robert Plantin ja Jimmy Pagen haluttua rauhallisen paikan nauhoituksia varten. Kansanmusiikkikokeilut ja akustiset soittimet ovat voimakkaimmin läsnä Led Zeppelin III:lla, jonka sävellystyöstä osan Page ja Plant tekivät Walesissa Bron-Yr-Aur-nimisessä paikassa sijaitsevassa mökissä yhtyeen pitäessä taukoa. Houses of the Holy -albumilla on taas funk- ja reggaevaikutteita. Yhtyeen myöhemmilläkin levyillä kuultiin erilaisia tyylikokeiluita.
Kappale ”Stairway to Heaven” on usein äänestetty parhaimmaksi rock-kappaleeksi kautta aikojen.
Led Zeppelin käytti ulkopuolista laulajaa vain kerran, akustisessa kappaleessa ”The Battle of Evermore”, jossa Sandy Denny duetoi Plantin kanssa.
Led Zeppeliniä on usein arvosteltu siitä, että monet sen kappaleista perustuvat muiden artistien tekemiin tai levyttämiin vanhempiin kappaleisiin, eikä alkuperäisiä tekijöitä aina mainittu levyillä. Jimmy Page on myöntänyt asian, mutta hänen mukaansa Led Zeppelinin versioiden riffit olivat aina erilaisia kuin vanhempien versioiden riffit silloin kun alkuperäiset tekijät jätettiin mainitsematta. Syytökset ovat joskus johtaneet oikeusjuttuihin. ”Dazed and Confused” poiki vuonna 2010 oikeusjutun, kun Jack Holmes -niminen folkmuusikko väitti sitä itseltään varastetuksi. Kappale ”Whole Lotta Love” perustui blues-muusikko Willie Dixonin sävellykseen ”You Need Love”. Laulun säveltäjiksi kuitenkin ilmoitettiin Led Zeppelinin jäsenet. Dixon oli nostaa oikeusjutun, mutta asia selvitettiin Dixonin ja Led Zeppelinin jäsenten kesken. Uusintapainoksissa ja live-julkaisuilla Dixon on myös mainittu kappaleen säveltäjien joukossa. Myös ”Stairway to Heavenin” intron tekijänoikeuksista on käyty oikeutta.
Konsertit

Led Zeppelin tunnettiin pitkistä ja näyttävistä konserttiesiintymisistään. Yhtye ei halunnut jättää vanhoja kappaleita pois setistään, sillä nekin kehittyivät edelleen. Kun yhtye oli julkaissut toisen albuminsa, sen konserttisetti oli jo melko pitkä. Konsertit venyivät aluksi kahden ja puolen tunnin mittaisiksi ja lopulta joskus yli nelituntisiksikin. Jotkin yksittäiset kappaleet kuten ”Dazed and Confused” venyivät yli 20-minuuttisiksi, kuin omiksi konserteikseen. Jokaisella soittajalla oli konsertissa oma soolonsa, jonka aikana muut saivat levätä.
Yhtyeen konsertit kehittyivät vuosien myötä myös visuaalisesti näyttäviksi. Jäsenet olivat vielä alkuvuosina pukeutuneet lavalla arkiseen hippityyliin, mutta vuoden 1973 kiertueella erityisesti Jimmy Page pukeutui hohdokkaasti ja yhtyeen uuteen rockjumalaimagoon sopivasti. Kiertueella nähtiin myös tehosteita kuten kuivajäätä, roikkuva peilipallo, värivalorivistöt ja strobovalot.
Yhtye konsertoi muutaman kerran myös radion pienemmissä live-rockohjelmissa. Televisiossa Led Zeppelin sen sijaan ei mielellään esiintynyt, sillä yhtyeen musiikki ei päässyt oikeuksiinsa television pienissä kaiuttimissa.
Suosio

Led Zeppelinin arvostus ja suosio ovat vuosien mittaan kasvaneet, ja sitä pidetään nykyään yhtenä keskeisimmistä populaarimusiikin yhtyeistä. Levyistä etenkin neljä ensimmäistä sekä Physical Graffiti nauttivat kanonisoitua suosiota. Ilmestyessään nämä äänitteet saivat kuitenkin melko nuivaa kritiikkiä. Etenkään englantilaiset arvioijat eivät tahtoneet sulattaa ensin Yhdysvalloissa maineeseen noussutta yhtyettä. Yhdysvaltoihin suuntautuivat myös yhtyeen useimmat kiertueet ja lavaesiintymiset, ja etenkin etelävaltioissa se nautti suurta suosiota. Yhtye tuli tunnetuksi siitäkin, että se ei aluksi halunnut julkaista single-levyjä, joita pidettiin tuona aikana menestyksen edellytyksenä. Atlantic kuitenkin julkaisi singlejä Yhdysvaltain markkinoita varten.
Yhdysvalloissa Led Zeppelinin suosio on säilynyt korkeana. Yhtyeen levyjä on myyty maassa yli 110 miljoonaa kappaletta.
Taloudellinen menestys

Manageri Peter Grant runnoi Zeppelinin konserttipalkkiot uudelle tasolle. Kun aiemmin sääntönä oli ollut lipputulojen tasajako promoottorin ja esiintyjän kesken, ilmoitti Grant, että Led Zeppelin ei esiintyisi, ellei saisi 90 prosenttia potista. Järjestäjien ei auttanut kuin suostua. Toki yhtyeen esiintymispaikat olivat stadioneja ja suuria, jopa 20 000 katsojan sisähalleja, jotka mahdollistivat molempia osapuolia hyödyttävän liiketoiminnan. Yhtye pitikin manageriaan ”viidentenä jäsenenään”. Taloudellisilla perusteilla Led Zeppelin vaihtoi myös levy-yhtiönsä Atlanticin itse perustamaansa Swan Song Recordsiin vuonna 1974.
Led Zeppelin Suomessa

Led Zeppelin esiintyi Suomessa yhden kerran, Helsingin Kulttuuritalolla 23. helmikuuta vuonna 1970 osana European 1970 -kiertuetta. Konsertissa kuultiin kappaleet ”We’re Gonna Groove”, ”I Can’t Quit You Baby”, ”Dazed and Confused”, ”Heartbreaker”, ”White Summer”, ”Black Mountain Side”, ”Since I’ve Been Loving You”, ”Organ Solo/Thank You”, ”Moby Dick”, ”How Many More Times”, ”Let That Boy Boogie”, ”Move On Down the Line”, ”Hideaway”, ”Cocaine Blues”, ”C Rider”, ”Lemon Song”, ”Be-Bop-a-Lula”, ”Whole Lotta Love”.lähde tarkemmin?
Led Zeppelinin oli tarkoitus esiintyä Suomessa myös toisenkin kerran vuonna 1975, Helsingin uuden messukeskuksen avajaisissa. Tämä konsertti, kuten muutkin samalle syksylle kaavaillut esiintymiset, kuitenkin peruuntuivat Robert Plantin jouduttua auto-onnettomuuteen Rhodoksella samana kesänä Suomessa toimii Led Zeppelin -tribuuttiyhtye, jonka nimi on Let’s Eppelin. Tämä väännös yhtyeen nimestä on otettu Mauri Kunnaksen sarjakuvasta Nyrok City.
Elokuvat

Led Zeppelin – laulu jää pystyyn (The Song Remains the Same, 1976, fiktiivisiä kohtauksia sisältävä konserttielokuva, jonka esiintymiset nauhoitettiin vuonna 1973)
Led Zeppelin DVD (2003, kokoelma esiintymisistä vuosilta 1970–1979)
Mothership (2007)
Led Zeppelin: Celebration Day (2012, vuoden 2007 paluukonsertin taltiointi)
Diskografia > Studioalbumit

Led Zeppelin (1969)
Led Zeppelin II (1969)
Led Zeppelin III (1970)
Led Zeppelin IV (1971)
Houses of the Holy (1973)
Physical Graffiti (1975)
Presence (1976)
In Through the Out Door (1979)
Coda (1982)
Kirjallisuutta

Davis, Stephen: Jumalten vasara. Saaga Led Zeppelinistä.  (Hammer of the Gods. The Led Zeppelin Saga, 1985.)  Suomentanut Mika Järvinen. Helsinki:  Johnny Kniga, 2005.  ISBN 951-0-30935-4
Williamson, Nigel: The Rough Guide to Led Zeppelin.  Lontoo:  Rough Guides, 2007.  ISBN 978-1-84353-841-7  (englanniksi)
Draper, Jason: Led Zeppelin. Koko ura.  (Led Zeppelin Revealed, 2008.)  Suomentanut Timo Pekonen. Helsinki: Jyväskylä:  Minerva, 2008.  ISBN 978-952-492-062-9
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Led Zeppelin Wikimedia Commonsissa
Kotisivut (englanniksi)
| n k Led Zeppelin |
| --- | --- |
 John Bonham  John Paul Jones  Jimmy Page  Robert Plant 
Studioalbumit:  Led Zeppelin  Led Zeppelin II  Led Zeppelin III  Led Zeppelin IV  Houses of the Holy  Physical Graffiti  Presence  In Through the Out Door  Coda 
Livealbumit:  Led Zeppelin – laulu jää pystyyn  BBC Sessions  How the West Was Won  Celebration Day 
Muuta:  Box Set  Profiled  Remasters  Box Set 2  Complete Studio Recordings  Early Days: The Best of Led Zeppelin Volume One  Latter Days: The Best of Led Zeppelin Volume Two  Mothership 
Singlet:  ”Good Times Bad Times”  ”Whole Lotta Love”  ”Immigrant Song”  ”Black Dog”  ”Rock and Roll”  ”Over the Hills and Far Away”  ”D’yer Mak’er”  ”Trampled Under Foot”  ”Candy Store Rock”  ”Fool in the Rain” 
Muuta:  Diskografia  Luettelo kappaleista 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Kroatia 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  IdRef 
Robert Plant ja Jimmy Page Led Zeppelinin konsertin akustisessa osuudessa vuonna 1973.
Led Zeppelin esiintymässä Chicagossa vuonna 1975.
Robert Plant ja Jimmy Page Led Zeppelinin konsertissa vuonna 1977.
Rumpali John Bonhamin kuolema syyskuussa 1980 johti yhtyeen hajoamiseen
Led Zeppelin vuonna 2007 O2-stadionilla. Rummuissa Jason Bonham (Plantin takana).
Enkelin silmin 1990–1995

| Enkelin silmin 1990–1995 Arja Koriseva |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1990–1995
 Julkaistu: 1996
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 61.15
 Levy-yhtiö: Fazer Records
Arja Korisevan kokoelma- muut julkaisut
| 20 suosikkia – Hymyhuulet 1995 | Enkelin silmin 1990–1995 1996 | 20 suosikkia – Kuningaskobra 1998 |
Enkelin silmin 1990–1995 on Arja Korisevan vuonna 1996 julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää 16 kappaletta hänen viideltä albumiltaan vuosilta 1990–1995 sekä "Anna kaikkien kukkien kukkia" -kappaleen  Toivo Kärki muistoissamme -albumilta. Yhteensä albumilla on 17 kappaletta. Albumin on julkaissut CD:nä ja C-kasettina Fazer Records.
Kappaleet

Kuningaskobra (Snake Charmer) - 3'10
Rannalla - 3'47
Tää ystävyys - 4'18
Me kaksi vain (We're All Alone) - 3'52
Enkelin silmin - 2'59
Se on rakkautta oikeaa (Perhaps Love) - 3'03 (duetto Tapani Kansan kanssa)
Wanhaan malliin - 3'32
Kevätvalssi - 4'11
Anna kaikkien kukkien kukkia - 3'31
Kun ilta saapuu kaupunkii - 3'20
Rakkauden vanki - 3'40
Naisen tie (Prinz Eisenherz) - 3'35
Kai virheen tein (I Take It Back) - 3'08
Kuin häkkilintu (Ich will nicht länger dein Geheimnis sein) - 3'27
Taittuu multakin Rock'n Roll (Toute ma vie j'ai chante du rock'n roll) - 2'33
Et saa mua unohtaa (Moi, moi, moi) - 4'05
Rakastanut nainen (Woman In Love) - 3'57
Alkuperäiset albumit

Kappaleet on koottu seuraavilta albumeilta
Arja Koriseva (1990)
Me kaksi vain (1991)
Kun ilta saapuu kaupunkiin (1992)
Naisen tie (1994)
Rakastunut nainen (1995)
Toivo Kärki muistoissamme (1992)
| n k Arja Koriseva |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Tangokuningatar Arja Koriseva & Tangokuningas Risto Nevala  Arja Koriseva  Me kaksi vain  Saa joulu aikaan sen  Kun ilta saapuu kaupunkiin  Naisen tie  Rakastunut nainen  Tango Illusion  Mieli maailmoja juoksee  Yö on hellä  Pieni kultainen avain  Kuuntelitko sydäntäs  Joulu joka päivä  Nauran ja rakastan  Kun aika on  Minä taistelen  Rakkaudesta jouluun  Kirkossa  Joulukirkossa  Majakanvartijat 
Kokoelmat:  Tähdet & tähdet  Parhaat  Suomen parhaat  Hymyhuulet, 20 suosikkia  Enkelin silmin 1990–1995  Valitut palat  Kuningaskobra, 20 suosikkia  Kymmenen ensimmäistä vuotta  Tähtisarja – 30 suosikkia  40 unohtumatonta laulua  Collections  Legendat
Freya Stark

| Freya Stark |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1893 Pariisi, Ranska
Kuollut: 9. toukokuuta 1993 (ikä 100) Asolo, Italia
Kansalaisuus:  Britannia
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  matkakertomukset
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Freya Stark (31. tammikuuta 1893, Pariisi – 9. toukokuuta 1993, Asolo, Italia), oli brittiläinen tutkimusmatkailija ja matkakirjailija, joka kuvasi yli kahdessakymmenessä kirjassaan paikallista arkea, historiaa ja kulttuuria. Mondet hänen matkoistaan suuntautuivat Aasiassa alueille, joilla harvat eurooppalaiset olivat liikkuneet häntä ennen.
Stark sai peruskoulutuksensa kotiopettajattarilta, opiskeli kaksi vuotta Bedford Collegessa Lontoossa ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Hän siirtyi Italiaan sairaanhoito-opistoon ja alkoi sen opiskella arabiaa työn ohella. Hän opiskeli myös hieman persiaa ennen kuin teki ensimmäisen matkansa Lähi-itään vuonna 1927. Kaksi muuta matkaa Libanoniin vuosina 1929 ja 1931 olivat pohjana teokselle The Valley of the Assassins.
Toisen maailmansodan aikana Stark työskenteli brittihallitukselle Adenissa, Baghdadissa ja Kairossa. Myöhemmin hän palasi Aasiaan ja kävi muun muassa Afghanistanissa ja Nepalissa.
Teoksia

The Southern Gates of Arabia (1936)
Letters from Syria (1942)
Alexander’s Path (1958)
The Minaret of Djam (1970)
Åman

Åman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Annika Åman (s. 1986), suomalainen kirjailija, näyttelijä ja ohjaaja
Annina Åman (s. 1984), suomalainen jalkapalloilija
Iiro Åman (s. 1987), suomalainen pesäpalloilija
Patrik Åman, (s. 1983), ruotsalainen salibandymaalivahti
Rut Åman (1915–1999), suomalainen runoilija
Tove Åman (s. 1970), suomalainen laulaja (sopraano).
Kimmo Rentola

Rentola maaliskuussa 2025
Kimmo Kaleva Rentola (s. 31. elokuuta 1953) on suomalainen historiantutkija ja emeritusprofessori, joka toimi poliittisen historian professorina Turun yliopistossa vuosina 2006–2014 ja Helsingin yliopistossa vuodesta 2014–2021. Rentola toimi Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina 2012–2014.
Elämä ja ura

Rentola valmistui ylioppilaaksi vaasalaisesta Onkilahden yhteiskoulusta vuonna 1972 ja valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1980. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1994 väitöskirjalla Kenen joukoissa seisot: Suomalainen kommunismi ja sota 1937-1945. Rentola on toiminut päätoimisena historiantutkijana vuodesta 1986 Helsingin yliopiston, Suomen Akatemian ja eri projektien palveluksessa. Ennen tutkijanuraansa hän työskenteli toimittajana Kustannusosakeyhtiö Otavassa, suomentajana ja freelance-journalistina.
Tutkimuksissaan Rentola on erikoistunut muun muassa kylmän sodan historiaan, Suomen ja Neuvostoliiton välisiin suhteisiin ja suomalaiseen kommunismiin. Vuonna 2007 Suojelupoliisi pyysi Rentolaa tutkimaan yksikön lähimenneisyyttä. Hän toimi Supon palveluksessa erikoistutkijana myös 2004–2006.
Nuorena Rentola toimi Teiniliitossa, Vietnamin sodan vastaisessa liikkeessä ja taistolaisessa nuorisoliikkeessä, jonka piiriin hän lukeutui liityttyään vuonna 1971 Suomen demokraattiseen nuorisoliittoon. Rentola toimi Teiniliitossa paikallistasolla, hallituksessa, varapuheenjohtajana ja järjestösihteerinä, sitten Ammattikoululaisten liiton pääsihteerinä (1974–1976), Toveri-lehden toimitussihteerinä (1976–1979) sekä Soihdunkantajan toimitussihteerinä ja päätoimittajana (1979–1981). Hän oli myös Suomen kommunistisen puolueen jäsen. Rentola luopui taistolaisuudesta 1980-luvun alussa. Myöhemmin Rentola on tarkastellut nuortaistolaisuuden syntyä lukuisissa tutkimusartikkeleissaan. Max Jakobson luonnehti Rentolaa tutkijaksi, jota on innoittanut "intohimoinen pyrkimys totuuteen".
Rentolan teos Vallankumouksen aave voitti Vuoden tiedekirja -palkinnon 2005 ja Stalin ja Suomen kohtalo Lauri Jäntin palkinnon vuonna 2017. Rentola on toiminut Historioitsijat ilman rajoja ry:n hallituksessa vuodesta 2015.
Julkaisuja

Johdatus kansainvälisen politiikan tutkimuksen lähteille ; koonneet Raimo Lintonen, Kimmo Rentola, Raimo Väyrynen. Helsingin yliopiston yleisen valtio-opin laitoksen tutkimuksia. Sarja B 15. Helsinki 1982
Karkkilan eli Högforsin ja Pyhäjärven, entisen Pahajärven ihmisten historia ; kirj. Seppo Aalto, Kimmo Rentola. Karkkilan kaupunki, Karkkila 1992
Kenen joukoissa seisot? Suomalainen kommunismi ja sota 1937–1945.  (Väitöskirja)  Helsinki:  WSOY, 1994.  ISBN 951-0-19201-5
Niin kylmää että polttaa. Kommunistit, Kekkonen ja Kreml 1947–1958.  Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14497-9
Vallankumouksen aave. Vasemmisto, Beljakov ja Kekkonen 1970.  Helsinki:  Otava, 2005.  ISBN 951-1-20173-5
Neuvostodiplomaatin loikkaus Helsingissä 1930.  Helsinki:  Suojelupoliisi, 2007.  ISBN 978-952-491-216-7
Toimitustöitä

Tähtien turvatti : Petri Revon henkilömappi ; toimittaneet Mikko Lehtonen ja Kimmo Rentola. Tampere 2001
"Kallis toveri Stalin!" : Komintern ja Suomi ; toimittaneet Natalia Lebedeva, Kimmo Rentola ja Tauno Saarela. Edita, Helsinki 2002
Ei ihan teorian mukaan : kollegakirja Tauno Saarelalle 28. helmikuuta 2012 ; toimittaneet Mikko Majander ja Kimmo Rentola. Työväen historian ja perinteen tutkimuksen seura, Helsinki 2012
Alankomaiden jalkapallomaajoukkue

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Etelä-Afrikka 2010 |  |  |
|  Hopeaa | Argentiina 1978 |  |  |
|  Hopeaa | Länsi-Saksa 1974 |  |  |
|  Pronssia | Brasilia 2014 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Länsi-Saksa 1988 |  |  |
|  Pronssia | Jugoslavia 1976 |  |  |
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 |  |  |
|  Pronssia | Tukholma 1912 |  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1908 |  |  |
Alankomaiden miesten jalkapallomaajoukkue (holl. Nederlands nationaal voetbalelftal) edustaa Alankomaita kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa. Se toimii Alankomaiden kuninkaallisen jalkapalloliiton alaisuudessa, joka myös hallinnoi koko Alankomaiden jalkapalloa.
Joukkuetta kutsutaan usein lempinimellä Oranje Orania-Nassaun suvun mukaan. Kuten koko maata, joukkuettakin kutsutaan puhekielessä myös nimellä Hollanti.
Alankomaat on useimmin maailmanmestaruuskilpailuiden finaalissa pelannut joukkue, joka ei ole koskaan voittanut turnausta. Joukkueen suurimpia saavutuksia ovat Euroopan-mestaruus 1988 ja kolme maailmanmestaruuskilpailujen hopeasijaa: 1974, 1978 ja 2010.
Historia

Alankomaat pelasi virallisen ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa Antwerpenissä Belgiaa vastaan 30. huhtikuuta 1905. Pelaajat valitsi Alankomaiden jalkapalloliiton viisijäseninen komissio. Tuloksen ollessa 90 minuutin jälkeen 1–1 peli ratkaistiin jatkoajalla, jossa Eddy de Neve teki kolme maalia ja näin Alankomaat voitti ottelun luvuin 4–1. Lontoon olympialaisissa 1908 maan joukkue voitti olympiapronssia.
Alankomaat esiintyi ensimmäisen kerran maailmanmestaruuskilpailussa vuonna 1934. Toisen esiintymisensä jälkeen vuonna 1938 he osallistuivat seuraaviin kisoihin vasta vuonna 1974.
Historia > Totaalista jalkapalloa 1970-luvulla

1970-luvulla kehitettiin pelityyli, jolle annettiin nimitys totaalinen jalkapallo (holl. Totaalvoetbal). Sen edelläkävijöitä olivat Ajax pelinrakentajansa Johan Cruyffin johdolla ja maajoukkueen päävalmentaja Rinus Michels. Alankomaat kehittyi valtavin harppauksin, ja onnistui pääsemään samalla vuosikymmenennellä kaksissa peräkkäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa finaaliin. Vuoden 1970 maailmanmestaruuskilpailut voittaneen Brasilian maajoukkueen kapteeni Carlos Alberto sanoi finaalin jälkeen: ”Ainoa joukkue, jonka näin tekevän asiat toisin, oli Hollanti vuoden 1974 maailmanmestaruuskilpailuissa. Siitä lähtien kaikki on minusta näyttänyt enemmän tai vähemmän samalta… Heidän ’karuselli’-pelityylinsä oli hämmästyttävää katsella ja upeaa pelille.”
Vuoden 1974 Saksan MM-kisoissa Alankomaat pelasi valmentaja Rinus Michelsin ”totaalisen jalkapallon” periaatteiden mukaisesti. Joukkueeseen kuuluivat muiden muassa Johan Cruijff, Johan Neeskens, Arie Haan ja Johnny Rep. Lyötyään sekä Brasilian että Argentiinan turnauksen toisella kierroksella oranssipaidat etenivät aina loppuotteluun saakka. Münchenissä pelatussa loppuottelussa isäntämaa Saksa oli kuitenkin niukasti parempi maalein 2–1. Johan Neeskens iski Alankomaat johtoon ottelun ensimmäisellä minuutilla rangaistuspotkulla ennen kuin saksalaiset olivat edes ehtineet koskea palloon. Paul Breitner ja Gerd Müller viimeistelivät kuitenkin vielä maalin mieheen, ja Saksa kruunattiin mestariksi.
MM-kisoihin verrattuina vuoden 1976 Euroopan-mestaruuskilpailut olivat pettymys. Alankomaat hävisi niissä välierässä Tšekkoslovakialle kovasta taistelusta huolimatta.
Vuoden 1978 maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Argentiinassa. Johan Cruijff kieltäytyi pelaamasta sotilasjuntan hallitsemassa maassa, joten Alankomaat joutuivat tulemaan toimeen ilman suurinta tähteään. Valmentaja Ernst Happel onnistui kuitenkin keräämään lähes kaikki neljä vuotta aiemmissa kisoissa loistaneet pelaajat. Turnauksen alku ei sujunut toivotulla tavalla, sillä Skotlannin onnistui voittaa oranssipaidat, ja Perukin nipisti alankomaalaisilta tasapelin. Toisella kierroksella Alankomaat jätti taakseen muiden muassa Italian ja Saksan edeten jälleen isäntämaan seuraksi loppuotteluun. César Luis Menottin valmentama Argentiina siirtyi Mario Kempesin maalilla ottelussa johtoon, mutta vaihdosta kentälle otettu Dick Nanninga toi Alankomaat tasoihin kymmenen minuuttia ennen loppua. Rob Rensenbrinkillä oli tuhannen taalan paikka ratkaista maailmanmestaruus ottelun viimeisellä minuutilla, mutta laukaus osui tolppaan. Jatkoajalla Argentiina teki kaksi maalia, ja Alankomaat joutui toisen kerran peräkkäin tyytymään MM-kisojen kakkostilaan.
Historia > Euroopan-mestaruuskilpailut 2012

Alankomaat sijoitettiin Saksan, Portugalin ja Tanskan kanssa alkulohko B:hen, jonka media nimesi kuolemanlohkoksi. Alankomaat hävisi Tanskalle 0–1, Saksalle 1–2 ja Portugalille 1–2, ja jäi näin jo lohkovaiheeseen. Kilpailujen jälkeen päävalmentaja Bert van Marwijk vapautettiin tehtävästään.
Historia > Maailmanmestaruuskilpailut 2014

Louis van Gaal, joka oli aiemmin ollut epäonnistuneesti valmentamassa Alankomaita vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa, tuli takaisin valmentajaksi. UEFAn karsinnoissa maailmanmestaruuskilpailuihin 2014 Alankomaat voitti 13 ottelua ja pelasi yhden tasapelin voittaen karsintalohkonsa. Joukkue kosti vuoden 2010 loppuottelun häviönsä hallitsevalle maailmanmestarille hämmästyttävällä 5–1 -voitolla avausottelussa, kun Robin van Persie ja Arjen Robben tekivät kumpikin kaksi maalia sekä Stefan de Vrij yhden. Toisessa ottelussaan, Australiaa vastaan, Alankomaat oli aluksi häviöllä 1–2, mutta voitti lopulta ottelun lukemin 3–2. Maalit tekivät Arjen Robben, Robin van Persie ja Memphis Depay.
Alankomaat voitti neljännesvälierässä Meksikon 2–1 Wesley Sneijderin ja Klaas-Jan Huntelaarin tekemillä maaleilla. Puolivälierässä vastaan tuli Costa Rica. Ottelua ei saatu ratkaistuksi varsinaisella peliajalla tuloksen ollessa 90 minuutin jälkeen 0–0. Alankomaat voitti Costa Rican vasta rangaistuspotkukilpailussa maalein 4–3, ja eteni näin välieriin.
Välierässä vastassa oli Argentiina. Alankomaat sai siinä yhden hyvän mahdollisuuden Arjen Robbenin ohittaessa Argentiinan supertähden Lionel Messin. Ratkaisua ei varsinaisella eikä jatkoajalla saatu aikaiseksi, jolloin peli eteni rangaistuspotkukilpailuun. Siinä Alankomaille maalin tekivät Arjen Robben ja Dirk Kuyt, mutta se ei riittänyt, vaan joukkue hävisi Argentiinalle rangaistuspotkukilpailun maalein 2–4.
Pronssiottelussa Alankomaat pelasi kisaisäntää Brasiliaa vastaan, ja otti ottelun välittömästi haltuunsa Robin van Persien tehdessä rangaistuspotkusta maalin 3. minuutilla. Daley Blind lisäsi johtoa 17. minuutilla ja kolmannen maalin teki Georginio Wijnaldum 91. minuutilla. Näin Alankomaat saavutti ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailuiden pronssimitalinsa.