stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eteläsatama
Lähtöpaikat > Laiturit

Eteläsatamassa on kahdeksan nimettyä laituria.
Lähes koko Katajanokan mittaisen Katajanokanlaiturin pituus on 740 metriä ja vesisyvyys 8,8 metriä.lähde? Laiturin kauimmaisen, merenpuoleisen osan muodostaa Risteilyaluslaituri, jonka vesisyvyys on 10,3 metriä.lähde? Kauppatorin puoleisessa päässä oli aikaisemmin myös Kanavaterminaali, joka oli nimetty Katajanokan kanavan mukaan. Kesäkaudella Katajanokalla vierailee jonkin verran alle 250-metrisiä risteilyaluksia.
Presidentinlinnan edessä on Linnanallas, jota käyttävät vierailevat pienveneet. Altaan ja meren välissä on Linnanlaituri, josta liikennöidään Korkeasaareen ja Porvooseen.
Kauppatorin rannassa on Keisarinluodonlaituri. Nimensä se on saanut luodosta, johon keisari Nikolai I:stä kuljettanut laiva osui vuonna 1833. Nykyisin luoto on rantaan tuodun täytemaan alla. Laituri rakennettiin satamarataa varten 1890-luvulla. Laituria käyttää esimerkiksi Suomenlinnaan liikennöivä lautta.
Entisen satamaradan kääntösillan toisella puolella on Kolera-allas. Nimi on muistona koleraan kuolleesta laivurista, jonka pelättiin saastuttaneen altaan veden. Allasta käyttävät tuotteitaan myyvät kalastajat ja turisteja kuljettavat pienet saaristoristeilyalukset.
Vanhan kauppahallin vieressä on vierailuveneiden käytössä oleva Vironallas. Lyypekinlaituriksi kutsutaan Vironaltaan ja entisen rautatiesillan välistä osaa. Sitä käyttivät entisinä aikoina Lyypekkiin liikennöivät laivat. Vironaltaan ja meren välissä oleva laituri on nimeltään Pakkahuoneenlaituri. Sen pituus on 135 metriä ja vesisyvyys 6,0 metriä.lähde?
Entisen Makasiiniterminaalin alueella sijaitsevan Makasiinilaiturin pituus on 270 metriä ja vesisyvyys 7,2–7,5 metriä.lähde? Sen päässä on autolauttojen lastaukseen käytettävä Matkustajalaituri. Olympiaterminaalin vieressä sijaitsee Olympialaituri, jonka pituus on 370 metriä ja vesisyvyys 7,5–8,8 metriä.lähde? Olympiaterminaalin edustalla sijaitsevassa Valkosaaressa on Helsingin vanhimman pursiseuran Nyländska Jaktklubbenin (NJK) kotisatama ja ravintola. Kesäisin saareen on säännöllinen veneyhteys terminaalin eteläpuolelta.
Linnanlaituri
Keisarinluodonlaituri
Kolera-allas
Lyypekinlaituri
Pakkahuoneenlaituri ja Vironallas
Historia

Merenlahtea kutsuttiin 1600-luvulla Kaupunginlahdeksi. Sen rannat olivat niin matalia, että se soveltui vain rannikon ja saariston asukkaiden veneiden satamapaikaksi. Laitureita käyttivät myös kalastajat ja jäteproomut. Vakinaisena lastauspaikkana rannalla oli 1700-luvulla Erhardtin laituri. Saman vuosisadan puolivälissä lahtea kutsuttiin jo Eteläiseksi kaupunginsatamaksi. Sen asema satamana oli kuitenkin pitkään toissijainen. Liikenteen kasvaessa tämänkin lahden rannoille rakennettiin laivojen kiinnityspaikkoja ja satamamakasiineja tavaroiden varastointipaikoiksi. Kaupungin pääsatama oli pitkään Pohjoissatama – tuolloin nimellä itäsatama –, joka nykyisin tunnetaan Pohjoisrannan venesatamana.
1750-luvun puolivälissä Kaupunginlahden länsirannalle suunniteltiin Ulriikkaporin linnoitusta. Työt kuitenkin keskeytettiin, kun linnoitus päätettiin keskittää Suomenlinnaan. Ulriikkaporin jäänteet purettiin 1800-luvun alussa. Kun Helsingistä tuli pääkaupunki vuonna 1812, lahden rantoja alettiin täyttää ja varustaa ne aluksi puulaitureilla, myöhemmin kivilaitureilla. Johan Albrecht Ehrenströmin laatiman asemakaavan mukaan rannat tuli reunustaa kivellä Katajanokalta Ullanlinnaan asti. Toisarvoisesta satamasta haluttiin tehdä ensiluokkainen, ja lahtea alettiin ruopata vuonna 1813. Merta täytettiin, ja uusi ranta työntyi merelle kymmeniä metrejä. Tällaiselle täytemaalle syntyi 1800-luvun alkupuolella Kauppatorikin. Sataman läntistä rantaa eli Makasiinirantaa alettiin rakentaa vuonna 1816. Täyttö- ja rakennustöiden aikana Kaupunginlahden nimi muutettiin Eteläsatamaksi. Pieni mullistus oli se, kun vuonna 1825 täytemaan alla ollut pohja petti ja maamassat vajosivat mereen.
Merenlahden eteläosassa nykyisen Olympiaterminaalin alueella sijaitsi pitkään Ullanlinnan laivaveistämö, josta on myöhemmin käytetty nimiä Ulriikkaporin telakkayhtiö, Helsingin telakkayhtiö ja Helsingfors Varfs och Fabriks Aktiebolag. Katajanokan puolella rantoja täytettiin, ja rannoille rakennettiin laitureita ja tavaramakasiineja. Teollisuuskeskuksen eteen valmistui vuonna 1885 Tullipaviljonki, Helsingin sataman ensimmäinen matkustajaterminaali. Se purettiin vasta vuonna 1953. Vanha kauppahalli valmistui vuonna 1889. Sataman yhteydet paranivat huomattavasti 1800-luvun lopussa: raitioliikenne käynnistyi vuonna 1889 ja Helsingin satamarata vihittiin käyttöön vuonna 1894. Aluksi rata ylettyi kauppahallin kohdalle, mutta jatke Katajanokalle valmistui syksyllä 1895. Rahapajanrannan laiturin pituus oli jo tuolloin 700 metriä. Vuonna 1900 valmistui Katajanokan tulli- ja pakkahuone. Samoihin aikoihin satamaa ruopattiin ja Etelärannan puoli tuli valmiiksi. Näin Eteläsatama sai nykyisen muotonsa. Katajanokasta tuli kappaletavarasatama, jonka tärkein liikennöinti kohdistui Hampuriin.
Vuonna 1922 Helsinkiin hankittiin satamajäänmurtaja Hercules, jotta laivat voisivat kulkea talvellakin. Raskaiden tavaroiden siirtelyä varten satamaan hankittiin kahden tonnin nostokurki vuonna 1878. Se kuitenkin korvattiin 25 tonnin nosturilla vuonna 1896. Vuonna 1924 saatiin käyttöön lisää nostureita. Eteläsatamassa oli 1950-luvun lopussa jo 29 nosturia, joista 23 Katajanokalla.
Historia > Sataman nykyaikaistuminen

Vuonna 1936 valtuusto päätti laajentaa satamaa Ullanlinnan laivaveistämön eli telakan alueelle. Telakan vuokrasopimus irtisanottiin, ja sen rakennuskanta sekä laiturit purettiin seuraavaan vuoteen mennessä. Kaivopuiston ja Valkosaaren välistä laivaväylää piti syventää. Laajennushankkeeseen liittyi laajoja rautateiden ratatöitä, kuten Kaivopuiston rautatietunneliin johtaneen ratakuilun siirtäminen idemmäksi. Samalla rakennettiin Olympiaterminaali, jota kutsuttiin tuolloin Meriasemaksi. Se valmistui vuonna 1952 kesäolympialaisia varten. Saman vuoden aikana sortui laituri Katajanokalla mereen ja osa pitkästä laiturista jouduttiin sulkemaan. Sortumisen aiheutti kasvanut kuormitus, joka oli moninkertaistunut sen rakentamisen ajoista. Korjaustyöt, joiden aikana tehtiin myös katu- ja raiderakennustöitä, valmistuivat vuonna 1956. Olympiaterminaalin laituriosaa on kutsuttu ensin Matkustajalaituriksi ja sittemmin Olympialaituriksi.
Olympiaterminaali oli osa Eteläsataman nykyaikaistumista. Modernisoinnin voimakkaaseen tarpeeseen vaikuttivat niin 1950–1960-lukujen yleinen matkustajaliikenteen vilkastuminen kuin satamatoiminnan painopisteen siirtyminen idästä kohti pääkaupunkiseutua; toisen maailmansodan seurauksena itäisestä Suomesta luovutettiin alueita Neuvostoliitolle, mukaan lukien Viipurin ja Uuraan satamat, mikä heikensi koko Suomen satamakapasiteettia. Eteläsataman rooli matkailussa ja vapaa-ajassa kasvoi. Jalankulkua satamaympäristössä lisäsi Kaivopuistoon valmistunut Ehrenströmintien rantareitti. Toisaalta alueen liikenneratkaisuissa alkoi korostua vauhdilla kasvanut yksityisautoilu.
Autolauttojen aikakausi Suomen ja Ruotsin välisessä liikenteessä alkoi 1960-luvun alussa. Vuonna 1972 päätettiin Olympialaiturin tavaraliikenteen pienentämisestä minimiin, ja vuosina 1972–1975 purettiin laiturin kaikki kuusi nosturia ja merkittävästi myös raiteistoa. Viking Line alkoi liikennöidä Katajanokanlaiturilta Tukholmaan kesällä 1974. Tavaraliikenteen painopistettä alettiin siirtää Katajanokalta Sörnäisten satamaan vuonna 1961. Eteläsataman laajentumisen rajat olivat tulleet vastaan, ja sen liikenne kuormitti jo ennestään tukkoista kantakaupungin liikenneverkkoa. Koko Katajanokan tavaraliikenne lopetettiin 1980-luvun alussa, ja rautatie purettiin osuudella Katajanokalta Merisatamaan. Siitä lähtien Eteläsatama on ollut matkustajalaivojen ja autolauttojen käytössä. 1990-luvulla Makasiiniterminaali muutettiin matkustajaliikenteen käyttöön, ja sieltä liikennöitiin pika-aluksia Tallinnaan.
Historia > Toteutumattomia suunnitelmia

1960-luvulla julkaistussa Smithin–Polvisen liikennesuunnitelmassa Eteläsataman ali kaavailtiin tieliikennetunnelia, joka olisi johtanut Tervasaaren kupeeseen rakennettavaan eritasoliittymään. 2010-luvulla Eteläsatamaan suunniteltiin Guggenheim-museota. Museosuunnitelma kuitenkin hylättiin kaupunginvaltuustossa syksyllä 2016.
Tulevaisuus

Helsingin kaupunginvaltuusto päätti helmikuussa 2021, että Eteläsataman satamatoiminnot lopetetaan. Tukholman matkustajaliikenne siirtyy Olympiaterminaalista Katajanokalle ja Tallinnan liikenne Länsisatamaan. Satama-alueelle jää kuitenkin varaus pika-aluksille. Vanha rakennus Makasiiniterminaali purettiin, kun taas Kaivopuistoon kuuluvat Satamatalo ja Olympiaterminaali ovat suojeltuja.
Maaliskuussa 2021 käynnistyi Eteläsataman alueen laatu- ja konseptikilpailu. Toiseen vaiheeseen pääsi yhteensä neljä ehdotusta, joista ”Saaret” valittiin voittajaksi marraskuussa 2022. Puretun Makasiiniterminaalin ja sen parkkipaikkojen tilalle rakennetaan neljä kolmionmuotoista rakennusta. Ehdotukseen kuuluu avointa ranta-aluetta, ravintoloita, liike- ja toimistotiloja, hotelli, kulttuuritiloja sekä arkkitehtuuri- ja designmuseo. Vanhan kauppahallin ympäristöön Lyypekinlaiturille toivotaan vilkasta kaupunkiaukiota. Uudisrakentamisen korkeus on rajattu Pohjoisesplanadin empirerakennusten tasolle. Rakentaminen alkaa aikaisintaan vuonna 2025.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eteläsatama Wikimedia Commonsissa
Port of Helsinki: Eteläsatama (Arkistoitu – Internet Archive)
Eteläsatama Olympiaterminaalilta kuvattuna. Etualalla Vironallas ja Pakkahuoneenlaituri.
Katajanokanlaituri oli vuoteen 1980 asti satamarataan kytketty rahtisatama.
Eteläsatama vuonna 1972. Etualalla Olympiaterminaali.
S/S Turso toimi satamahinaajana Eteläsatamassa 15.3.–4.12.1944, minkä jälkeen se luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliitolle. Alus ostettiin takaisin Suomeen 2004.
Satamatalolle ja Olympiaterminaalille suunnitellaan uusiokäyttöä kulttuuritiloina.
Ram pam pam

| ”Ram pam pam” Bess |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kädet ylös
 Julkaistu: 14. tammikuuta 2022
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Bess, Jonas Olsson, Tomi Saario
 Tuottaja(t): Jonas Olsson, Joonas Angeria, Joonas Parkkonen
 Tyylilaji: elektropop, house
 Kesto: 02.59
 Levy-yhtiö: Universal Music
Bessin muut singlet
| ”Valoo” 2021 | ”Ram pam pam” 2022 | ”Rakastan en rakasta” 2022 |
Ram pam pam on suomalaisen laulaja Bessin kappale, joka julkaistiin 14. tammikuuta 2022. Bess osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun ja kilpaili paikasta Suomen edustajana Eurovision laulukilpailussa 2022. Kappale sijoittui kilpailussa kolmanneksi.
Kappaleen ovat kirjoittaneet Bess, Jonas Olsson ja Tomi Saario. Sen tuottajia ovat Olssonin lisäksi Joonas Angeria ja Joonas Parkkonen. Tekijöiden mukaan kappale syntyi tekijöiden filosofisiin suuntiin ajautuneista elämänvalintapohdinnoista, joihon Bess halusi tarttua. Kappaletta on kuvailtu ”bilebiisiksi”.
”Ram pam pam” debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla viikolla 3/2022. Kappale nousi listaykköseksi viikolla 4/2022. Elokuussa 2022 kappale teki suomalaista radiohistoriaa, kun kappale oli pysynyt suomalaisten radioiden suosituimpana kappaleena 19 viikon ajan. ”Ram pam pam” oli myös suomalaisten eniten kuuntelema kappale vuonna 2022 Spotifyssa. Saavutuksen myötä kappale palkittiin seuraavan vuoden Emma-gaalassa vuoden striimatuimpana kotimaisena biisinä, jonka lisäksi se voitti myös Vuoden biisi -kategoriassa.
Kappaleen englanninkielinen versio on julkaistu ”Sammumaton”-singlen b-puolena.
Tuotanto

Bess – laulu, sanoitukset
Jonas Olsson – sanoitukset, tuotanto
Tomi Saario – sanoitukset
Joonas Angeria – tuotanto
Joonas Parkkonen – tuotanto
Arttu Peljo – miksaus
Henkka Niemistö – masterointi
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus | Viikko |
| --- | --- | --- |
|  Suomen virallinen lista | 1. | 4/2022 |
|  Radiosoittolista | 1. | 17/2022 |
Aiheesta muualla

Kappaleen lyriikkavideo YouTubessa
| n k Vuoden biisin Emma-palkinto |
| --- | --- |
Vuoden iskelmä 1983–1985:  Avaa hakas (1983)  Levoton Tuhkimo (1984)  Autiotalo (1985) 
Vuoden biisi 1986–1987:  Kaksoiselämää (1986)  Marraskuu (1987)  palkintoa ei jaettu (1998–1990) 
Vuoden sävellys 1991–1995:  Taivas varjele (1991)  Mies, jolle ei koskaan tapahdu mitään (1992)  Kuka keksi rakkauden (1993)  Ihana ilta (1994)  Tuhat yötä (1995) 
Vuoden biisi 1996–:  Missä se Väinö on? (1996)  Riidankylväjä (1997)  Suljettu sydän (1998)  Freestyler (1999)  Sandstorm (2000)  F-F-F-Falling (2001)  Surupuku (2002)  One MC, One Delay (2003)  Matkustaja (2004)  Wings of a Butterfly (2005)  Hard Rock Hallelujah (2006)  Ihmisten edessä (2007)  Mun koti ei oo täällä (2008)  Baden-Baden (2009)  En haluu kuolla tänä yönä (2010)  Silkkii (2011)  Frontside Ollie (2012)  Mennyt mies (2013)  Vadelmavene (2014)  2080-luvulla (2015)  Tequila (2016)  Chasing Highs (2017)  Jättiläinen (2018)  Ikuinen vappu (2019)  Hei rakas (2020)  Dark Side (2021)  Ram pam pam (2022)  Cha cha cha (2023)  Timanttei (2024) 
Uuden Musiikin Kilpailu 2022
Cyan Kicks – ”Hurricane”
BESS – ”Ram pam pam”
The Rasmus – ”Jezebel” 
Younghearted – ”Sun numero” 
Olivera – ”Thank God I’m an Atheist” 
Tommi Läntinen – ”Elämä kantaa mua” 
Isaac Sene – ”Kuuma jäbä”
Vadelmavene

| ”Vadelmavene” Kasmir |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: AMK Dropout
 Julkaistu: 4. huhtikuuta 2014
 Tekijä(t): Kasmir, Hank Solo, Jonas W. Karlsson ja Mikko Kuoppala
 Tuottaja(t): Hank Solo Jonas W. Karlsson
 Tyylilaji: pop, soul
 Kesto: 03.13
 Levy-yhtiö: Universal Music
Kasmirin muut singlet
|   | ”Vadelmavene” 2014 | ”Wowwowwow” 2014 |
”Vadelmavene” on Kasmirin ensimmäinen soolosingle, jonka Universal Music julkaisi 4. huhtikuuta 2014. Kappale on ensimmäinen singlejulkaisu artistin syksyllä 2014 ilmestyneeltä AMK Dropout -nimiseltä esikoisalbumilta. ”Vadelmavene” valittiin The Voicen äänestyksessä vuoden 2014 kesähitiksi. Vuoden 2015 Emma-gaalassa single palkittiin "vuoden biisinä".
Kappale on mukana elokuussa 2014 ensi-iltansa saavassa Kesäkaverit-elokuvassa. Elokuvasta on otteita kappaleen 30. huhtikuuta 2014 julkaistulla Inari Niemen ohjaamalla musiikkivideolla.
”Vadelmavene” myi kultaa kesäkuussa 2014, ja platinaa heinäkuun lopulla samana vuonna.
Kappaleet

Vadelmavene – 3.18
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 1 
Suomen virallinen latauslista: 1 
Radiolista: 1
Timanttei (Mirellan kappale)

| ”Timanttei” Mirella |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 4. tammikuuta 2024
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Mirella Roininen Emma Johansson Kim Mannila Ilon Adlercreutz
 Tuottaja(t): Kim Mannila
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.29
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Mirellan muut singlet
| ”Sua sattuu” 2023 | ”Timanttei” 2024 | ”Uuteen eiliseen” 2024 |
Timanttei on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Mirellan toinen single, joka julkaistiin 4. tammikuuta 2024 Universal Musicin kautta. Kappale käsittelee toksisia ihmissuhteita. Mirellan lisäksi kappaletta ovat olleet tekemässä artisti Ilon Adlercreutz, Emma & Matilda -yhtyeen Emma Johansson sekä tuottaja Kim Mannila.
Jo ennen julkaisuaan kappale trendasi vahvasti sosiaalisen median palvelu Tiktokissa ja keräsi siellä yli 15 miljoonaa näyttökertaa. Kappale nousi noin kahden päivän sisällä Spotifyn Suomen Top 50 -listan kärkeen, missä se pysyi neljä viikkoa putkeen. Myöhemmin se nousi takaisin 1. sijalle kahdeksi viikoksi. Kappale on myös ylittänyt seitsenkertaisen platinan oikeuttavan 28 miljoonan striimauksen rajan.
Kappaleelle kuvattiin myös musiikkivideo, jonka on ohjannut Patrik Sundberg. Sillä on videopalvelu Youtubessa yli viisi miljoonaa näyttökertaa.
Kappaleen kertosäkeen melodia hyödyntää vuosisatoja vanhaa suosittua riffiä, joka tunnetaan muun muassa nimillä ”arabialainen riffi” (engl. Arabian riff) ja ”Kairon kadut” (engl. The Streets of Cairo).
Timanttei palkittiin vuoden parhaan biisin ja vuoden striimatuimman kotimaisen biisin Emma-palkinnoilla.
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus | Lähde |
| --- | --- | --- |
|  Suomen virallinen lista | 1. |  |
|  Radiosoittolista | 1. |  |
Sertifikaatiot

| Valtio | Sertifikaatti | Striimauksia |
| --- | --- | --- |
|  Suomi |  kultalevy | 2 000 000 |
|  Suomi |  platinalevy | 4 000 000 |
|  Suomi |  tuplaplatina | 8 000 000 |
|  Suomi |  triplaplatina | 12 000 000 |
|  Suomi |  nelinkertainen platina | 16 000 000 |
|  Suomi |  viisinkertainen platina | 20 000 000 |
Kauhajoen koulusurmat

| Kauhajoen koulusurmat |
| --- | --- |
 Poliiseja tapahtumapaikan edessä muutama tunti surmien jälkeen.
Paikka:   Kauhajoki, Suomi
Kohde:  Seinäjoen ammattikorkeakoulu ja Koulutuskeskus Sedun koulutilat.
Ajankohta:  23. syyskuuta 2008  noin kello 10.30–noin 12.30 (UTC+3)
Iskutyyppi:  kouluammuskelu, joukkomurha, jäljittelyrikos, tuhopoltto
Kuolleita:  11 (ampuja mukaan lukien)
Haavoittuneita:  3 (1 vakavasti, 2 lievästi)
Epäilty/epäillyt:  Matti Juhani Saari
Tekoväline:  Walther P22 Target -puoliautomaattipistooli, polttopulloja
Kauhajoen koulusurmat oli ampumavälikohtaus, joka tapahtui tiistaina 23. syyskuuta 2008 Kauhajoella Seinäjoen koulutuskuntayhtymän tiloissa, jotka Seinäjoen ammattikorkeakoulu ja Koulutuskeskus Sedu jakavat. Ampuja oli 22-vuotias Matti Juhani Saari. Välikohtauksessa sai surmansa yksitoista ihmistä tekijä mukaan lukien, ja lisäksi yksi loukkaantui vakavasti ja kaksi lievästi. Koulussa oli tapahtumahetkellä noin 150 henkeä. Uhreista yksi oli opettaja ja loput opiskelijoita. Yksi kuolleista löytyi käytävältä ja loput luokkahuoneesta.
Kauhajoen koulusurmat on kuolonuhrien määrällä mitattuna Suomen rauhanajan tuhoisin hyökkäys. Se on yksi Suomessa 2000-luvulla tehdyistä joukkosurmista Jokelan, Sellon, Myyrmannin, Hyvinkään, Imatran ja Turun joukkosurmien ohella.
Uhrit

Välikohtauksessa sai surmansa yksitoista ihmistä, ampuja mukaan lukien. Uhreista kaksi oli miehiä ja loput naisia. Uhreista yhdeksän kuoli luokassa ja yksi kuoli luokan ulkopuolella. Uhrit olivat pääosin nuoria aikuisia, nuorimmat parikymppisiä. Vanhin uhri oli syntynyt vuonna 1957. Uhrit olivat kotoisin Kauhajoen lähialueilta Pohjanmaalta, neljä heistä Ilmajoelta ja yksi Tampereen seudulta. Yksi uhreista oli miespuolinen opettaja. Hän opetti muun muassa yritystoiminnan ja markkinoinnin perusteita ja oli toiminut Kauhajoella tuntiopettajana noin kolme vuotta. Keskusrikospoliisi ei julkistanut uhrien henkilöllisyyksiä. 2. joulukuuta 2009 MTV3 julkaisi nettisivuillaan uhrien omaisten luvalla näiden kuvat ja nimet.
Joidenkin uhrien tunnistamista vaikeuttivat pahat palovammat, joiden vuoksi useimmat heistä oli tunnistettava DNA- ja hammastietojen perusteella. Tunnistamistyössä Kauhajoella oli mukana kaksi oikeuslääkäriä ja keskusrikospoliisin tunnistusryhmä. Tiistain jälkeisenä yönä vainajat vietiin Helsinkiin, missä heidän henkilöllisyytensä ja kuolinsyynsä varmistettiin Helsingin yliopiston oikeuslääketieteen laitoksella. Lokakuun ensimmäisenä päivänä uhrit kuljetettiin takaisin kotiseudulleen omaisille luovutettaviksi.
Alla olevassa taulukossa on lueteltu Kauhajoen koulusurmissa kuolleiden henkilöiden nimet:
| Nimi | Ikä | Asema |
| --- | --- | --- |
| Kimmo Antero Martiskainen | 51 | opettaja |
| Marko Olavi Koskinen | 21 | opiskelija |
| Reetta Eija Elisabet Valli | 21 | opiskelija |
| Jenni Mari Lahti-Röyskö | 21 | opiskelija |
| Essi Anniina Korkiamäki | 21 | opiskelija |
| Emmi Helinä Kiili | 20 | opiskelija |
| Tanja Tuulia Kotilainen | 26 | opiskelija |
| Anu Helena Finnilä | 20 | opiskelija |
| Marjukka Josefiina Liukku | 20 | opiskelija |
| Niina-Emilia Rantala | 20 | opiskelija |
Ampuja

Kauhajoen koulusurmien ampuja oli 22-vuotias Matti Juhani Saari (s. 20. toukokuuta 1986)tarvitaan parempi lähde. Poliisin mukaan hän toimi yksin.
Matti Saari opiskeli toista vuotta Seinäjoen ammattikorkeakoulussa restonomiksi. Hän asui oppilasasuntolassa Sjöberginkadulla Kauhajoen keskustassa, muutaman sadan metrin päässä oppilaitoksesta. Häntä ei tiettävästi ollut koskaan tuomittu rikoksista rattijuopumusta lukuun ottamatta.
Saari käytti aktiivisesti useita internetpalveluita, lähinnä IRC-Galleriaa, MySpacea ja YouTubea erityisesti käyttäjätunnuksella Wumpscut86, ja osallistui verkkokeskusteluihin, joissa ihailtiin koulusurmia. Internetissä Saari nimesi elämänkatsomuksekseen ateismin ja "ihmisvihan" ja harrastuksikseen tietokoneen, rummut sekä ampumisen. Hän kertoi myös kuuntelevansa mieluiten raskasta musiikkia ja katselevansa kauhuelokuvia. Hän ei seurustellut eikä halunnut lapsia. Poliisi löysi Saaren asunnosta käsin kirjoitetun viestin, jonka mukaan hän oli suunnitellut tekoa jo vuodesta 2002. Saari kertoi muun muassa vihaavansa ihmiskuntaa ja ihmisrotua ja haluavansa murhata mahdollisimman paljon ihmisiä. Hän kertoi ampuvansa kaiken eteensä tulevan.
Saarelle oli määrätty SSRI-masennuslääkkeitä. Sen lisäksi hän otti ahdistuskohtauksiin toista lääkettä.
Pian koulusurmien jälkeen YouTube-videopalvelusta löydettiin videoita, joissa Saari ampuu pienikaliiperisella Walther P22 Target -pistoolilla. Osa videoista on kuvattu Sotkan ampumaradalla Kauhajoella. Joissakin videoissa Saarella oli mukana apukuvaaja. Internetissä levisi myös samana päivänä tehty tietopaketti, joka sisälsi muun muassa samoja videoita ja kuvia, joissa Saari osoitti kameraa aseellaan.
Ampuja > Henkilöhistoria

Matti Saari oli kotoisin Pyhäjärveltä Pohjois-Pohjanmaalta. Hänen äitinsä ammatiksi on kerrottu siivooja tai yrittäjä. Isä oli sotilashenkilöstöä ja työskenteli asevarastolla. Koulusurmien tapahtuma-aikaan hänen vanhempansa asuivat eri paikkakunnilla. Matti Saaren äiti Riitta Saari antoi 24. tammikuuta 2009 haastattelun pojastaan Ilta-Sanomille.
Saaren perheessä oli useita sisaruksia ja sisarpuolia. Perhe muutti usein paikkakunnalta toiselle ennen asettumistaan Pyhäjärvelle, ja Matti kävi peruskoulua ainakin kolmessa eri koulussa. Matin ollessa 17-vuotias hänen 21-vuotias isoveljensä kuoli sydänvikaan. Pyhäjärvellä Matti Saari kävi puolet yläasteesta ja aloitti myös lukion. Pyhäjärven lukion kirjoilla hän oli kahden kuukauden ajan, ja vaihtoi Kajaanin lukioon, jossa häntä ei kiusattu. Hänen lukiomenestyksensä oli heikko ja opintoja kertyi vähän. Rehtorin mukaan Saari oli yksi niistä oppilaista, jotka eivät jaksaneet lukea eivätkä pysyneet lukio-opetuksen perässä. Lopulta hän erosi koulusta. Keskeytettyään lukion Saari aloitti opinnot Nivalan ammattiopistossa, Pyhäjärven yksikön catering-linjalla syksyllä 2003. Siellä hän oli koulunsa parhaiten menestyviä oppilaita, ja hän oli myös vaihto-oppilaana opistonsa ystävyyskoulussa Unkarissa. Vuonna 2006 Saari valmistui palveluvastaavaksi.
Saari aloitti asepalveluksen Kainuun prikaatissa heinäkuussa 2006. Palveluksen alkuvaiheessa hänet siirrettiin kuitenkin E-luokkaan, jolloin asepalvelus keskeytetään määräajaksi ja henkilön palvelukelpoisuus arvioidaan uudelleen. Puolustusvoimat ei kerro syytä Saaren E-luokkaan siirtämiselle. Erään palvelustoverin mukaan Saarta kiusattiin palvelusaikana eikä hän oppinut ampumista muun joukon tahdissa vaan joutui harjoittelemaan hyökkäysammuntaa yksinään kymmeniä kertoja ilman oikeita patruunoita. Kun Saari lopulta päästettiin kovapanosammuntoihin, oli sattua onnettomuus, kun hän ampui sääntöjen vastaisesti taistelijaparinsa takaa. Tähän Saari oli palvelustoverinsa mukaan todennut: "Harmi, kun en muistanut tähdätä".
Kauhajoella Saari aloitti opinnot vuoden 2007 syksyllä. Ammattikorkeakoulussa hän oli keskinkertainen oppilas kemiassa ja fysiikassa.