stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hannu Lauri

Hannu Lauri ja Liisamaija Laaksonen vuonna 1971 Eija-Elina Bergholmin elokuvan Marja pieni! kuvauksissa Hämeenlinnassa.
Hannu Juhani Lauri (s. 9. maaliskuuta 1945 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Lauri on ollut kiinnitettynä Suomen Kansallisteatteriin sekä Jyväskylän, Turun ja Helsingin kaupunginteattereihin. Lauri toimi näyttelijäntyön professorina ja Tampereen yliopiston humanistisen tiedekunnan näyttelijäntyön laitoksen johtajana vuosina 1989–1993. Lukuisien merkittävien teatteriroolien, kuten Albert Camus’n ”Caligula” vuonna 1980 ja Juha Vakkurin ”Hertta ja Olavi” vuonna 2003, lisäksi hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa Jussi Pussi (1970), Meiltähän tämä käy (1973), Jäniksen vuosi (1977), Pedon merkki (1981), Hei kliffaa hei (1985), Jäähyväiset presidentille (1987) ja Isältä pojalle (1996). Lauri on voittanut elokuvasuorituksistaan Jussi-palkinnon kahdesti: elokuvasta Pedon merkki vuonna 1982 ja Jäähyväiset presidentille vuonna 1988.
Lauri julkaisi omakustanteena elämäkerran Toinen elämä vuonna 2020.
Hannu Lauri oli naimisissa dramaturgi Marja Louhijan kanssa 1968–1975 ja näyttelijä Hannele Laurin (s. Markkula) kanssa vuosina 1976–1994. Jälkimmäisestä avioliitosta on kaksi poikaa.
Aiheesta muualla

Hannu Lauri Elonetissä.
Raila Kinnunen, Rakkaudeton lapsuus jätti jälkensä Hannu Lauriin Apu.fi 12.6.2022 (alun perin Eevassa)
Henry Handel Richardson

| Ethel F>  L. Robertson |
| --- | --- |
 Henry Handel Richardson
Henkilötiedot
Syntynyt: 1870 Melbourne, Victoria, Australia
Kuollut: 1946 (75–76 vuotta) Fairlight, Sussex, Britannia
Kansalaisuus:  Australia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Henry Handel Richardson
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Henry Handel Richardson, oikea nimi Ethel F. L. Robertson, (1870 Melbourne, Victoria, Australia  – 1946 Fairlight, Sussex, Britannia) oli australialainen kirjailija.
Richardson opiskeli vuodesta 1888 Leipzigissa musiikkia. Hän mutti 1904 Lontooseen. Hänen puolisonsa oli brittiläinen kirjallisuushistorioitsija J. G. Robertson. Monissa hänen teoksissaan on yhtenä aineksena musiikki. Romaanitrilogia The Fortunes of Richard Mahony pohjautuu hänen kultakuumeen aikoihin Australiaan muuttaneen isänsä elämään. Richardson aloitti myös muistelmat, mutta teos jäi kesken.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henry Handel Richardson Wikimedia Commonsissa
Ville Immonen

| Ville Immonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1976 Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Vilho
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  196 cm
Paino:  103 kg
Pelinumero:  13 (SaiPa)
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1996–2005
Seurat:  Ketterä (I-div./S-S) SaiPa (SML) TPS (SML) Storhamar Dragons (NEL)
Ville Immonen (s. 12. heinäkuuta 1976 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edusti vuosina 1996–2004 SM-liigassa Saimaan Palloa ja Turun Palloseuraa. Hyvin isokokoinen (196 cm / 103 kg) Immonen pelasi yhteensä 325 runkosarjaottelua tehoin 49+102=151. Jäähyminuutteja hän keräsi 272. Immonen ei voittanut SM-mitaleita.
Ura

Immonen syntyi Helsingissä, mutta aloitti uransa Lappeenrannassa ja SaiPassa. Hän debytoi SM-liigassa kaudella 1996–1997, jolloin Immonen teki seitsemässä runkosarjaottelussa yhden syöttöpisteen. Suurin osa hänen kaudestaan kului kuitenkin I-divisioonajoukkue Imatran Ketterässä, jossa Immonen teki 19 ottelussa tehot 4+6=10. Varsinainen SM-liigatulokaskausi 1997–1998 toi hänelle 47 runkosarjaottelussa tehot 8+10=18, jotka riittivät tulokkaiden pistepörssin voittoon. Jarmo Wasaman muistopalkinto meni kuitenkin Tampereen Ilveksen puolustaja Pasi Puistolalle.
Kaudella 1998–1999 Immonen teki vain seitsemän pistettä, mutta seuraava kausi 1999–2000 toi hänelle tehot 11+19=30 ja kaudella 2000–2001 Immonen teki yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 10+31=41. Hän voitti SaiPan sisäisen syöttöpörssin ja oli joukkueen toiseksi paras pistemies Vladimír Machuldan jälkeen. SM-liigan syöttöpörssissä Immonen sijoittui yhdeksänneksi. Hän teki maaliskuussa 2001 vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Kaudella 2001–2002 Immonen pelasi joukkueessa 42 ottelua tehden 20 pistettä. Hän siirtyi tammikuun 2002 lopulla kevääseen 2003 asti ulottuvalla sopimuksella hallitsevaan Suomenmestariin, TPS:ään. Joukkueeseen pienellä kohulla kehittymään siirtynyt Immonen pelasi kuitenkin vain 22 runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä kaudella 2002–2003. Hän jätti TPS:n marraskuussa 2002, eikä pelannut enää loppukaudella.
Kaudeksi 2003–2004 Immonen palasi SaiPaan. Hän oli tehoilla 14+12=26 joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä sekä neljänneksi paras pistemies. Kesäkuussa 2004 Immonen teki sopimuksen Norjan UPC-ligaenissa pelanneen Storhamar Dragonsin kanssa. Kausi 2004–2005 jäi hänen pääsarjauransa viimeiseksi. Immonen pelasi vielä kaudella 2006–2007 kuusi Suomi-sarjan ottelua Ketterässä.
Maajoukkue

Immonen pelasi urallaan 14 A-maaottelua.
Haruspeksi

Pronssinen lampaan maksan kuva, jossa etruskinkielisiä merkintöjä.
Haruspeksi (lat. haruspex, mon. haruspices) oli Roomassa ennustajapappi, joka käytti ennustamiseen uhrieläinten sisälmyksiä. Lampaiden maksat olivat suosittu ennustuslähde. Jumalten uskottiin vaikuttavan maksan eri osiin, ja epämuodostumat maksassa nähtiinkin osoituksena jumalten epäsuosiosta. Alun alkaen haruspeksit olivat lähinnä etruskeja. Haruspeksit käyttivät etruskin kieltä pitkään itse kansan häviämisen jälkeen. Lopulta kristinuskon myötä haruspeksien toiminta lakkasi.
Volomari Volotisen ensimmäinen vaimo ja muuta vanhaa tavaraa

| Volomari Volotisen ensimmäinen vaimo ja muuta vanhaa tavaraa |
| --- | --- |
Kirjailija:  Arto Paasilinna
Kieli:  suomi
Genre:  huumori
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1994
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  211
ISBN:  951-0-19645-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Volomari Volotisen ensimmäinen vaimo ja muuta vanhaa tavaraa on Arto Paasilinnan vuonna 1994 kirjoittama humoristinen kirja, jonka on julkaissut WSOY. Teos on julkaistu myös Kauko Helovirran lukemana äänikirjana.
Kirja kertoo Volomari Volotisesta, jonka harrastuksena on vanhojen esineiden keräily. Kirjan aikana hän onnistuu saamaan itselleen muun muassa Mannerheimin tekohampaat, Leninin karvahatun ja kaksikymmentä vuotta itseään vanhemman vaimon.
Voitolla yöhön

Voitolla yöhön voi tarkoittaa seuraavia asioita:
”Voitolla yöhön”, JVG-yhtyeen kappale vuodelta 2013
Voitolla yöhön, JVG-yhtyeen albumi vuodelta 2014
Voitolla yöhön, MTV3-kanavalla esitettävä viihdeohjelma
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Voitolla yöhön”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Voiteur

Voiteurin kylä
Voiteur on kunta Juran departementissa Franche-Comtén hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 763 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Voiteurin pinta-ala on yhdeksän neliökilometriä.
Virpiokotillo

| Virpiokotillo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Lahko::  Ericales
Heimo::  Okotillokasvit Fouquieriaceae
Suku::  Okotillot Fouquieria
Laji::  fasciculata
Kaksiosainen nimi
 Fouquieria fasciculata  (Willd. ex Roem. & Schult.) Nash 
Katso myös
   Virpiokotillo Wikispeciesissä   Virpiokotillo Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Virpiokotillo (Fouquieria fasciculata) on okotillokasvien (Fouquieriaceae) heimoon kuuluva kasvilaji.
Virpiokotillo voi kasvaa noin 3–4,5 metriä korkeaksi. Ulkonaisesti se muistuttaa jonkin verran hehkuokotilloa (Fouquieria splendens), mutta on sitä pienempi. Virpiokotillolla on paksu ja turvonnut maavarsi, joka voi kasvaa halkaisijaltaan jopa noin 60 cm paksuksi. Maavarresta kasvaa puutuneita varsia, joissa on teräviä, punaisia piikkejä. Virpiokotillon lehdet ovat pieniä sekä pyöreitä ja kukat pieniä sekä valkoisia.
Virpiokotillo kasvaa luonnossa eteläisessä Meksikossa ja on Metztitlánin alueen vuoriston endeeminen laji.
Meksikossa virpiokotilloa on kasvatettu pensasaitoina.
Aiheesta muualla

Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Fouquieria fasciculata (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Fouquieria fasciculata (englanniksi)
Hannu Huuskonen

Hannu Huuskonen
Hannu Huuskonen (s. 29. lokakuuta 1983, Jyväskylä) on suomalainen pesäpalloilija, jonka kasvattajaseura on Jyväskylän Kiri. Hänen ulkopeliroolinsa on lukkari. Kaudesta 2011 kauteen 2014 Huuskonen edusti Vimpelin Vetoa. Kauden 2014 jälkeen Huuskonen palasi takaisin Oulun Lippoon.
Superpesisura

Huuskonen pelasi vielä kaudella 2007 Ykköspesistä, kunnes lukkaria etsinyt Oulun Lippo huomasi miehen potentiaalin ja hankki lahjakkuuden riveihinsä. Kaksi kautta korkeimmalla sarjatasolla nostivat Huuskosen yhdeksi valtakunnan eturivin lukkareista.
Lipon ajauduttua talousvaikeuksiin kauden 2010 jälkeen, edelliskauden Suomen mestari Vimpelin Veto palkkasi Huuskosen riveihinsä, korvaamaan uransa lopettaneen Pekka Hietakankaan.
Kauden 2014 alussa Huuskonen sai pallon päähänsä alkulämmittelyiden yhteydessä ennen Kouvolan Pallonlyöjiä vastaan pelattavaa ottelua. Huuskonen oli yli kaksi kuukautta pelikenttien ulkopuolella, kunnes palasi pelaamaan Suomensarjaa Vimpelin kakkosjoukkueeseen.
Huuskonen palasi pelaamaan vielä loppukautta Superpesikseen, mutta finaalisarjan viimeiset ottelut Sotkamon Jymyä vastaan Huuskosen tilalle lautasen ääreen asetettiin Janne Heimonen. Kauden 2014 jälkeen Huuskonen siirtyi Oulun Lippoon.
Saavutukset > Pelaajana

4 SM-hopeaa: 2011, 2012, 2013, 2014
1 Itä-Länsi-ottelu: 2011
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hannu Huuskonen Wikimedia Commonsissa
Helmiselkähaukka

| Helmiselkähaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Buteoninae (sinikotilohaukka on viim.)
Suku::  Viidakkohaukat Leucopternis
Laji::  melanops
Kaksiosainen nimi
 Leucopternis melanops  (John Latham, 1790) 
Katso myös
   Helmiselkähaukka Wikispeciesissä   Helmiselkähaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Helmiselkähaukka (Leucopternis melanops) on haukkojen heimon  viidakkohaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa.
Laji on menettämässä elinalueitaan Amazonin alueen metsänhakkuiden vuoksi. Sen vuoksi sen populaation arvioidaan pienenevän kolmen sukupolven aikana enimmillään 25 prosenttia. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset mangrovemetsät vuorovesirajan yläpuolella, kosteat alavat metsät ja joet, myös niiden putoukset.
Heimano Bourebare

Heimano Bourebare vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa.
Heimano Bourebare (s. 15. toukokuuta 1989 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjan AS Dragonia. Oikeajalkaisen Bourebaren pelipaikka on keskikenttäpelaaja. Hän on 180 senttimetriä pitkä. Bourebare kuuluu Tahitin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura

Bourebare on pelannut koko uransa kotimaansa sarjassa. Vuodet 2008-2009 hän edusti AS Taravao AC:tä. Vuonna 2009 hän siirtyi AS Tefanaan, jossa hän voitti kaksi maansa mestaruutta ja hävisi kerran OFC Champions Leaguen finaalin, vuonna 2012. Samana vuonna Bourebare siirtyi AS Mont-Doreen, josta hän siirtyi vuonna 2013 nykyiseen seuraansa AS Dragoniin.
Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Bourebare pelasi ensimmäisen pelinsä vuonna 2010. Hän kuului joukkueeseen, joka voitti Oseanian-mestaruuden vuonna 2012 ja pääsi näin pelaamaan seuraavan vuoden Maanosaliittojen cupiin. Itse cupissa Bourebare pelasi kahdessa ottelussa, kun Tahiti hävisi kaikki kolme otteluaan murskalukemin ja putosi jatkosta.
Käännös suomeksi
Hedelmällisyystietokone

Hedelmällisyystietokone on laite, joka näyttää milloin nainen on hedelmällinen ja milloin hedelmätön. Laitteen toiminta perustuu kehon aamulämpötilan mittaukseen. Hedelmällisyystietokonetta voidaan käyttää hormonittomana ehkäisymenetelmänä tai perhesuunnittelun tukena.
Nainen on hedelmällinen vain muutamana päivänä kuukautiskierron aikana ja nämä päivät hedelmällisyystietokone oppii tunnistamaan. Hedelmällisten päivien aikana voi pidättäytyä yhdynnästä, käyttää kondomia tai muuta vaihtoehtoista ehkäisyä. Hedelmättömien päivien aikana ei tarvita muuta ehkäisyä, koska päivät ovat luotettavia.
Tieteellinen perusta

Kuukautiskierron kesto on keskimäärin 28 päivää, mutta se voi vaihdella hieman yksilöllisesti. Ovulaatio tapahtuu yleensä 12–16 päivää ennen seuraavaa kiertoa. Nainen on hedelmällinen vain ovulaation yhteydessä. Siittiöiden maksimielinikä voi olla viisi vuorokautta, mikä tarkoittaa, että nainen voi tulla raskaaksi kuutena päivänä kierrosta. Hormonitasot vaihtelevat kierron aikana, mikä vaikuttaa ruumiin lämpötilaan kehon ollessa levossa. Jokaisen naisen kiertoa seuraa omanlaisensa lämpötilakäyrä. Ennen ovulaatiota lämpötilat ovat matalammalla tasolla ja sen jälkeen ovulaation yhteydessä ne nousevat korkeammalle tasolle, jolloin lämpötila saattaa nousta jopa 0,5 astetta. Lämpötila pysyy korkealla tasolla kuukautisten alkuun saakka. Mittaustuloksen hedelmällisyystietokone esittää valoilla. Vihreä valo hedelmätön ja punainen valo hedelmällinen. Vihreät päivät ovat luonnollisesti suojattu.
Tutkimukset

Hedelmällisyystietokoneiden ehkäisyvarmuutta tutkittiin Düsseldorfin yliopistollisessa sairaalassa kahden vuoden ajan. Tutkimuksiin osallistui 685 naista kolmesta eri maasta: Saksasta, Sveitsistä ja Meksikosta. Tutkimus valmistui vuonna 1998 ja tulokset osoittivat laitteiden Pearl-indeksiksi 0,7, mikä tarkoittaa, että niiden luotettavuus on 99,3 %.[lähde? ]
Valmistajat

Hedelmällisyystietokonemerkkejä ovat esimerkiksi Pearl, LadyComp ja Daysy, joka toimii älypuhelimilla.
Vesiturbiini

Kaplan-turbiini ja sähkögeneraattori.
Vesiturbiini on laite, jolla virtaavan veden liike-energiaa muunnetaan akselin ja sitä myöten sähkövirtaa synnyttävän generaattorin pyörimisenenergiaksi. Turbiini on siis tavallaan pumpun vastakohta. Vesiturbiini yhdessä generaattorin kanssa on vesivoimalaitoksen pääkomponentti.
Toiminnan teoria

Turbiini on energianmuunnin. Se muuttaa veden painetta (potentiaalienergiaa) akselinsa pyörimisenergiaksi ja edelleen generaattorin pyörimisenergiaksi. Virtaava vesi ohjataan turbiinin juoksupyörän lapoihin, joihin se aiheuttaa voiman. Tämä voima vaikuttaa lapaan tietyn matkan ja tekee siten työn ja luovuttaa energiaansa turbiinille.
Toiminnan teoria > Reaktioturbiini

Newtonin kolmas laki kuvaa reaktioturbiinin energiansiirtoa. Vesivirran paine laskee sen vaikuttaessa turbiinin lapoihin ja siten luovuttaa energiaa turbiinille.
Toiminnan teoria > Impulssiturbiini

Newtonin toinen laki kuvaa impulssi- eli aktioturbiinin energiansiirtoa. Vesivirran paine (potentiaalienergia) muutetaan suuttimella liike-energiaksi. Suurinopeuksinen vesisuihku osuu turbiinin lapoihin ja suihkun suunta muuttuu. Suihku aiheuttaa lapaan impulssivoiman, joka vaikuttaa tietyn matkan tehden työtä turbiiniin ja siten antaen sille energiaansa.
Toiminnan teoria > Teho

Vesivirrasta saatavissa oleva teho.
P=\eta \cdot \rho \cdot g\cdot h\cdot {\dot {V}}
missä:
P= teho (W tai J/s)
\eta =  turbiinin hyötysuhde
\rho =  veden tiheys (kg/m3)
g= putoamiskiihtyvyys (Suomen leveysasteilla 9.81 m/s2)
h=     korkeusero (m, korkeusero sisään tulevan ja ulosmenevän veden pinnan välillä)
{\dot {V}}= tilavuusvirta eli virtaama (m3/s)
Vesiturbiinien jaottelu > Reaktioturbiinit

Kaplan-turbiini
Kaplan-turbiini soveltuu suurille virtaamille ja pienille pudotuskorkeuksille. Turbiinin juoksupyörä on potkurin tai aksiaalipumpun juoksupyörän muotoinen. Perinteiset Kaplan-turbiinit ovat olleet rakenteeltaan sellaiset, että generaattori on vesikanavan yllä ja itse turbiinin lavat roikkuvat alhaalla akselin varassa. Uudemmassa konstruktiossa nk. putkiturbiinissa turbiini ja generaattori sijaitsevat vesiputkessa olevassa tilassa.
Francis-turbiini
Francis-turbiinit soveltuvat keskisuurille putouskorkeuksille, 20 m – 500 m. Niiden juoksupyörä muistuttaa keskipakopumpun vastaavaa.
Tyson-turbiini
Vesiratas
Vesiturbiinien jaottelu > Impulssiturbiinit

Peltonturbiini
Pelton-turbiinit soveltuvat pienille virtaamille ja suurille putouskorkeuksille. Turbiinin kehällä on lusikan muotoisia kuppeja, joihin vesivirta tulee tangentin suuntaisesti suurella nopeudella.
Turgo-turbiini
Michell-Banki -turbiini
Tunnetaan myös läpivirtaus- ja Ossbergerturbiinina.
750 MW:n tehoisen Francis-turbiinin juoksupyörää asennetaan Grand Couleen padolla.
Hollanti

Hollanti tarkoittaa seuraavia asioita:
Alankomaiden valtion rinnakkaisnimitys
Yhdistyneet provinssit, myös Alankomaiden tasavalta tai Yhdistyneet Alankomaat, oli vuosina 1581–1795 eurooppalainen tasavalta.
Holland, historiallinen provinssi, joka nykyään on jaettuna kahteen Alankomaille kuuluvaan provinssiin:
Pohjois-Holland
Etelä-Holland
Hollannin kuningaskunta, nykyisten Belgian ja Alankomaiden alueet käsittänyt valtio vuosina 1806–1810
hollannin kieli, Alankomaissa, sen entisissä siirtomaissa ja Belgian pohjoisosissa puhuttava kieli
Uusi Hollanti, saari ja rakennuskokonaisuus Pietarissa
K. Hollanti Oy, Pyhäsalmella toiminut, myöhemmin Oulaisten Liikenne Oy:hyn fuusioitu linja-autoyhtiö
Hollanti, sukunimenä:
Camilla Hollanti (s. 1979), suomalainen matematiikan professori
Teemu Hollanti (s. 2002), suomalainen pesäpalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hollanti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hollantilaiset

| Hollantilaiset Nederlanders |
| --- | --- |

Väkiluku:  16 miljoonaa  30 miljoonaa (diaspora)
Asuinalueet:   Alankomaat 16 400 000    Yhdysvallat 5 087 91  Etelä-Afrikka 5 000 000 (afrikaanerit huomioitu)   Brasilia 4 434 02   Kanada 923 310   Australia 270 000  Saksa 164 000   Belgia  123 454  Uusi-Seelanti 100 000  Ranska 83 000  Sri Lanka 40 000
Kielet:  hollanti
Uskonnot:  protestantismi, roomalaiskatolilaisuus
Hollantilaiset (holl. Nederlanders) ovat pääasiassa Alankomaissa elävä etninen  germaaninen ryhmä. Alankomaissa asuu noin 16 miljoonaa hollantilaista. Yhdysvalloissa hollantilaistaustaisia elää noin 5 miljoonaa. Koko maailmassa hollantilaisia on noin 25 miljoonaa.
Hollantilaiset puhuvat yleensä hollannin kieltä. Protestanttinen kirkko elää vahvasti väestön keskuudessa. Oranssi, Alankomaiden kuningashuoneen symboli, on hollantilaisten tunnusväri. Suurin osa hollantilaisista on protestantteja, mutta etenkin Belgian ja Saksan raja-alueilla asuu paljon katolilaisia.
Hollantilaiset olivat ensimmäisiä, jotka muuttivat Euroopasta Pohjois-Amerikkaan jo 1600-luvulla. Uusi aalto muutti 1800-luvulla Yhdysvaltoihin. Nieuw Amsterdam oli suurin hollantilaissiirtolaisten asuttama kaupunki uudessa maailmassa. Ehkä huomattavin hollantilainen  suku Yhdysvalloissa on Vanderbiltin suku.
Hollantilaisten lähimpiä kielisukulaisia ovat afrikaanerit, friisit ja flaamit. Etelä-Afrikassa asuvat afrikaanerit ovat hollantilaistaustaisia, monet afrikaanerit Etelä-Afrikassa ovat alun perin Alankomaista muuttaneita hollantilaisia.
Väkivaltainen äärijärjestö

Väkivaltainen äärijärjestö (engl. violent extremist organisation, VEO) on organisaatio, jonka toimintaan osallistuvat harjoittavat äärimmäisyyksiin menevää väkivaltaista toimintaa. Väkivaltaisella ekstremismillä tarkoitetaan sellaisten toimien edistämistä, tukemista tai toteuttamista, jotka saattavat johtaa terrorismiin ja joilla puolustetaan tietyn rodun, kansallisuuden, etnisen taustan tai uskonnon ylivertaisuutta korostavaa ideologiaa.
Tällaisiin toimiin luetaan myös demokraattisten periaatteiden ja arvojen väkivaltainen vastustaminen. Väkivaltaisen radikalisoitumisen prosessissa henkilö omaksuu vähitellen tietyn aatemaailman, ja alkaa kannattaa väkivaltaista ekstremismiä. Väkivaltaiseen ekstremismiin liittyy käyttäytymismalleja, jotka osoittavat, että henkilö on enenevässä määrin sitoutunut väkivallan käytön hyväksyvään ideologiaan, suunnittelee aikaisempaa vakavammin käyttävänsä väkivaltaa ideologisten tavoitteiden saavuttamiseksi tai osallistuu väkivaltarikokseen tukeakseen poliittisen, uskonnollisen, yhteiskunnallisen tai muun ideologian tavoitteiden toteutumista.
Europolin mukaan suurin Eurooppaan kohdistuva uhka on Islamilaisen valtion (ISIS) tai al-Qaidan innoittama väkivaltainen ekstremismi.
Ehkäiseminen

Terrorismiin johtava radikalisoituminen on prosessi, jossa yksilö hyväksyy terroristisen väkivallan mahdollisena, ehkä jopa oikeutettuna toimintatapana. Tämä saattaa johtaa henkilön puolustamaan, tukemaan terrorismia tai osallistumaan siihen.
Radikalisoitumisen ehkäiseminen edellyttää niiden epäkohtien ja motivaatioiden ymmärtämistä ja käsittelemistä, jotka saavat ihmiset liittymään väkivaltaisiin äärijärjestöihin.
Voidaan lisätä tietoisuutta siitä, mikä tekee yksilöistä vastaanottavaisempia terrorismiin johtavalle väkivaltaiselle ääritoiminnalle. Voidaan myös edistää rauhan ja osallisuuden kulttuuria joukkoviestimissä, koulutusjärjestelmässä ja netissä. Etnisten yhteisöjen välisen vuoropuhelun ja suvaitsevaisuuden edistäminen, taistelu sotaista nationalismia vastaan, sekä läpinäkyvän ja vastuullisen hallinnon edistäminen edistävät luopumista väkivaltaisesta ääritoiminnasta.
Kartoitus ja tutkimus

Väkivaltaisiin äärijärjestöihin kuuluvien aiheuttamia välikohtauksia eli VEO-tapauksia on kartoitettu ja tutkittu. Hollantilainen konflitintutkimuslaitos Clingendael on tutkinut niitä yhdessä aseellisten konfliktien paikallistamiseen ja dataan erikoistuneen organisaation ACLEDin kanssa Pohjois-Beninissä ja Sahelin alueella. Väkivaltaisten äärijärjestöjen väkivallan leviämisen taustalla ovat olleet paikalliset tekijät. VEO:t ovat oppineet hyödyntämään paikallisia haavoittuvuuksia, jotka liittyvät maankäyttöön, resurssienhallintaan, sosiaaliseen syrjäytymiseen ja etnisiin jännitteisiin.
Esimerkiksi Sahelissa toimiva MUJIWA-organisaatio (Movement for Unity and Jihad in West Africa) käytti hyväkseen ihmisten taloudellisia vaikeuksia ja etnisiä jännitteitä Gaossa ja Moptissa, Malissa. Toinen ääriorganisaatio Katiba Macina lupasi turvallisuutta, lakia ja järjestystä, sekä oikeudenmukaista konfliktien ratkaisua paikallisissa kiistoissa toimintansa laillistamiseksi. Ansaroul Islam sai jalansijaa saarnaamalla vastustavansa burkinalaisen eliitin vallan väärinkäyttöä heikommassa asemassa olevia ryhmiä kohtaan. Nuorille maksettavat käteismaksut auttoivat Boko Haramin laajentumista Diffaan Nigerissa.
Syksyllä 2022 julkaistu raportissa tallennettiin joulukuusta 2021 syyskuuhun 2022 yhteensä 43 erillistä väkivaltaista tapahtumaa, joissa oli mukana väkivaltaisia äärijärjestöjä. VEO:t asettuivat ensin Beninin ja Burkina Fason rajoilla oleviin W-puistoon ja Pendjarin kansallispuistoon, mutta kesäkuusta 2022 lähtien tapauksia on ollut yhä enemmän asutuilla alueilla puistojen ympärillä. VEOiden toiminta-alue laajentui vuoden 2022 aikana Beniniin. Raportin mukaan on runsaasti todisteita siitä, että on syntymässä Beninin jihad. VEO:iden leviämistä Guineanlahden rannikkovaltioihin kutsutaan spilloveriksi.
Sahelin alueen VEOita on tutkinut myös ulkosuhteiden Eurooppa-neuvosto.
Aiheesta muualla

ADLEDin verkkosivu