stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Noh Jin-kyu

| Mitalit> Maa:  Etelä-Korea.Miesten kaukalopikaluistelu.MM-kilpailut   | Mitalit> Maa:  Etelä-Korea.Miesten kaukalopikaluistelu.MM-kilpailut   | Mitalit> Maa:  Etelä-Korea.Miesten kaukalopikaluistelu.MM-kilpailut   | Maa:  Etelä-Korea> Miesten kaukalopikaluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sheffield 2011 | yleiskilpailu |  |
|  Kultaa | Sheffield 2011 | 1 000 metriä |  |
|  Kultaa | Sheffield 2011 | 1 500 metriä |  |
|  Kultaa | Sheffield 2011 | 3 000 metriä |  |
|  Kultaa | Shanghai 2012 | 1 500 metriä |  |
|  Hopeaa | Shanghai 2012 | yleiskilpailu |  |
|  Hopeaa | Shanghai 2012 | 1 000 metriä |  |
|  Hopeaa | Shanghai 2012 | 3 000 metriä |  |
|  Pronssia | Shanghai 2012 | 5 000 m viesti |  |
| Joukkueiden MM-kilpailut   | Joukkueiden MM-kilpailut   | Joukkueiden MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Varsova 2011 | joukkuekilpailu |  |
| Aasian talvikisat  | Aasian talvikisat  | Aasian talvikisat  |  |
|  Kultaa | Astana/Almaty 2011 | 1 500 metriä |  |
|  Kultaa | Astana/Almaty 2011 | 5 000 m viesti |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Trentino 2013 | 1 000 metriä |  |
|  Kultaa | Trentino 2013 | 1 500 metriä |  |
Noh Jin-kyu (hangul 노진규, hanja 盧珍圭, 20. heinäkuuta 1992 – 3. huhtikuuta 2016) oli eteläkorealainen kaukalopikaluistelun maailmanmestari. Noh oli 177 senttimetriä pitkä ja painoi 69 kilogrammaa.
Vuoden 2011 MM-kilpailuista Sheffieldistä Noh saavutti neljä kultaa. Seuraavan vuoden MM-kilpailuista Shanghaista hän saavutti yhden kullan, kolme hopeaa ja yhden pronssin. Joukkueiden MM-kilpailuista Noh saavutti urallaan yhden kullan. Aasian talvikisoista 2011 ja vuoden 2013 talviuniversiadeista hän saavutti kummastakin kaksi kultamitalia. Vuonna 2010 hän voitti yleiskilpailun nuorten maailmanmestaruuden. Maailmancupissa Noh saavutti 24 osakilpailuvoittoa ja kokonaiskilpailun voiton sekä 1 000 että 1 500 metrillä kaudella 2012–2013.
Nohilta löydettiin vuonna 2013 hyvälaatuinen kasvain olkapäästä. Hän lykkäsi leikkaukseen menoa voidakseen osallistua Sotšin talviolympialaisiin. Ennen kisoja häneltä kuitenkin murtui kyynärpää, mikä esti hänen osallistumisensa. Lopulta Nohin kasvain levisi osteosarkoomaksi ja hän kuoli sairauteensa huhtikuussa 2016.
Noidan käsikirja

Noidan käsikirja.
Noidan käsikirja (engl. Usborne Guide to the Supernatural World) on Eric Maplen, Eliot Humberstonen ja Lynn Myringin kirjoittama vuonna 1979 julkaistu lasten kauhukirja. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 1983 Tammen kustantamana. Englanninkielisen alkuteoksen on suomentanut Pirjo Helasti. Sarjassa ilmestyivät myös Vakoilijan, Salapoliisin ja Neropatin käsikirjat.
Noidan käsikirja kertoo ihmissusista, vampyyreistä, noidista ja kummituksista. Osa tarinoista perustuu historiallisiin tositapahtumiin. Kirjan sisältöä on kuvailtu hyytäväksi ja ahdistavaksi, mutta myös vetovoimaiseksi. Noidan käsikirjasta tuli 1980-luvun lasten ja nuorten parissa kulttiklassikko. Ilmiö rajoittui kuitenkin lähinnä Suomeen, alkukielellä teokselle ei ole ollut merkittävää kysyntää. Viimeiset suomenkieliset painokset otettiin 1990-luvun alussa, minkä jälkeen kirja kävi vähitellen harvinaiseksi ja sen ensipainoksen arvo kohosi tiettävästi jopa yli sataan euroon. Uusi näköispainos ilmestyi vuonna 2018.
Pekka Koskela

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pekka Koskela maailmancup-kilpailuissa Heerenveenissä 2007. |  Pekka Koskela maailmancup-kilpailuissa Heerenveenissä 2007. |  Pekka Koskela maailmancup-kilpailuissa Heerenveenissä 2007. |  |
Maa:   Suomi
Miesten pikaluistelu
| Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Hamar 2007 | yhteispisteet |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2013 | yhteispisteet |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Inzell 2005 | 1 000 m |  |
|  Pronssia | Heerenveen 2012 | 500 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kolomna 2018 | joukkuesprintti |  |
Pekka Koskela (s. 29. marraskuuta 1982 Mänttä) on uransa päättänyt suomalainen pikaluistelija. Hän keskittyi sprinttimatkoihin (500 ja 1 000 metriä).
Vuonna 2005 Koskela saavutti 1 000 metrillä pronssia matkakohtaisista MM-kisoista ajalla 1.10,63. Vuonna 2012 hän sai matkakohtaisissa MM-kilpailuissa pronssia 500 metrillä kahden luistelun yhteisajalla 69,82. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän on saavuttanut hopeaa Lee Kyou-hyukin voittamassa kilpailussa 2007 ja Michel Mulderin jälkeen 2013.
Koskela luisteli 10. marraskuuta 2007 Salt Lake Cityssä 1 000 metrin maailmanennätyksen 1.07,00. Ennätys rikottiin 7. maaliskuuta 2009, kun Salt Lake Cityssä maailmancupin finaalissa ensin yhdysvaltalainen Trevor Marsicano luisteli 1.06,88, ja hieman myöhemmin yhdysvaltalainen Shani Davis  1.06,42.
11. joulukuuta 2004 Koskela voitti ensimmäisenä suomalaisena pikaluistelijana maailmancupin osakilpailun Kiinan Harbinissa. Kaikkiaan hän saavutti urallaan neljätoista maailmancupin osakilpailuvoittoa.
Tammikuussa 2012 Koskela luisteli Salt Lake Cityn osakilpailussa sprinttimatkojen yhteispisteissä Suomen ennätyksen 137,270. Yhteispisteet jäivät Jeremy Wotherspoonin vuonna 2003 luistellusta maailmanennätyksestä 0,04 pistettä. Hieman tämän jälkeen käydyistä sprinttereiden MM-kilpailuista Koskela jäi pois sairastumisen vuoksi. Helmikuussa sprintteriluistelijoiden SM-kilpailuissa Seinäjoella Koskela paransi nimissään ollutta kotimaan ratojen 500 metrin Suomen ennätystä 0,32 sekuntia aikaan 35,79 ja samoin nimissään ollutta kotimaan ratojen 500 metrin yhteispisteiden SE:tä pisteisiin 72,120.
Kolomnan EM-kilpailuissa 2018 Koskela saavutti joukkuesprintissä hopeaa Mika Poutalan ja Harri Levon kanssa.
Olympialaisiin Koskela osallistui vuosina 2006, 2010, 2014 ja 2018. Vuonna 2006 Torinossa hän oli 500 metrillä kymmenes ja 1000 metrillä 31:s. Vancouverissa 2010 hän sijoittui 500 metrin kisassa sijalle 33 ja Sotšissa 2014 samalla matkalla 17:nneksi.
Koskela ilmoitti uransa lopettamisesta vuonna 2018.
Koskelasta ilmestyi vuoden 2021 elokuussa Tammen kustantama, urheilutoimittaja Riku Korkin kirjoittama elämäkertakirja Jäätävä kone – Pekka Koskelan tarina.
Koskela on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa. Hän edustaa Seinäjoen Urheilijoita. Koskelan Pasi-veli oli myös Suomen maajoukkuepikaluistelija ja myöhemmin maajoukkuevalmentaja.
Saavutuksia

Olympialaiset:
Torino 2006: 500 metrillä kymmenes (35,58 + 35,51)
Sprinttereiden MM-kilpailut:
2004: 12., 2005: 12., 2006 seitsemäs, 2007 hopeaa, 2009 neljäs, 2011: 14., 2013 hopeaa
Matkakohtaiset MM-kilpailut:
500 m: 2003 yhdestoista, 2004 kuudes, 2007 kahdeksas, 2012 pronssia 2013 kahdeksas
1 000 m: 2004 kymmenes, 2005 pronssia, 2007 kuudes, 2008 yhdestoista, 2011 seitsemäs, 2012 yhdestoista
Maailmancupin osakilpailuvoitot:
500 m: Harbin 11.12.2004, Berliini 18.11.2006, Harbin 2.12.2006, Heerenveen 27.1.2007, Heerenveen 14.11.2008, Berliini 20.11.2010, Moskova 28.1.2011, Tšeljabinsk 18.11.2011, Heerenveen 3.12.2011, Heerenveen 17.11.2012, Nagano 8.12.2012
1000 m: Nagano 9.12.2006, Salt Lake City 10.11.2007, Nagano 8.12.2012
Maailmancupin kokonaiskilpailu:
100 metrillä kolmas kaudella 2006–2007
500 metrillä kolmas kaudella 2006–2007, toinen kaudella 2011–2012
Henkilökohtaiset ennätykset

500 m: 34,36 – 19. tammikuuta 2013, Calgary
1 000 m: 1.07,00 – 10. marraskuuta 2007, Salt Lake City
1 500 m: 1.51,52 – 21. maaliskuuta 2002, Calgary
3 000 m: 4.10,39 – 1. maaliskuuta 2002, Collalbo
5 000 m: 7.35,09 – 16. joulukuuta 2000, Helsinki
10 000 m: 16.30,16 – 19. joulukuuta 1999, Seinäjoki
Aiheesta muualla

Pekka Koskelan tulokset ja ennätykset www.speedskatingnews.info-sivustolla (saksaksi)
Ylen Elävä arkisto: Pekka Koskela
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Shani Davis | Miesten 1 000 metrin maailmanennätyksen haltija 10. marraskuuta 2007 – 7. maaliskuuta 2009 | Seuraaja: Trevor Marsicano |
Peräjärvi (Jämsä, Niinimäki)

| Peräjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°55′34″N, 24°50′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kertejoen valuma-alue (35.69)
Laskujoki:  Johteenoja 
Järvinumero:  35.696.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144,7 m  
Rantaviiva:  0,723 km  
Pinta-ala:  2,945 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPeräjärvi 
Peräjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Niinimäen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Kuorikkaojan valuma-alueeseen (35.696) se kuuluu.
Pekka Kortteinen

Pekka Kortteinen vuonna 2008.
Pekka Kortteinen (s. 1. joulukuuta 1975) on entinen suomalainen lentopalloilija. Pelaajaurallaan hänet valittiin SM-liigan parhaimmaksi pelaajaksi vuonna 2007.
Ura > SM-liigaura

Muuramesta lähtöisin oleva Pekka Kortteinen aloitti pääsarjauransa Jyväskylän Metso-Lentiksessä 1990-luvun puolivälissä. Jyväskylästä Kortteinen siirtyi Raision Loimuun tavoittelemaan uransa ensimmäistä SM-mitalia. Mitalia ei kuitenkaan tullut, ja Kortteinen palasi takaisin kotikuntaansa Muurameen, jossa Muuramen Lentopallo (MuurLe) oli noussut SM-liigaan.
Muuramessa Kortteinen pelasi lukuisia kausia ilman käytännön mahdollisuutta voittaa SM-mitalia. MuurLe putosi välillä myös 1-sarjaan, mutta Kortteinen jatkoi silti Muuramessa, SM-liigasta tulleista tarjouksista huolimatta. Muuramen Lentopallo nousi takaisin SM-liigaan kaudella 2005. Kaudella 2006-2007 Kortteinen pelasi parhaimman SM-liigakautensa ja voitti liigan pistepörssin. Kauden päätteeksi hänet valittiin kauden miesliigapelaajaksi. Kortteinen toimi myös Muurlen joukkueen kakkosvalmentajan roolissa kaudella 2007.
Seuraavalla kaudella 2007-2008 Kortteinen jatkoi uraansa Kempeleen Lentopallossa. Hän halusi yrittää uransa viimeistä kertaa SM-mitalia huippujoukkueella. Siirto Muuramesta aiheutti lentopallopiireissä pienen kohun, koska pitkäaikainen Muurlen avainpelaaja oli kotiseurassaan laji-ikonin maineessa. Kortteisen mitalitavoite ei kuitenkaan toteutunut, kun Kempele tippui puolivälierissä. Kauden 2007-2008 jälkeen Kortteinen lopetti aktiiviuransa.
Ura > Nuorten maajoukkue

Kortteinen pelasi Suomen nuorten maajoukkueessa vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailussa. Joukkue sijoittui neljänneksi, mikä on nuorten maajoukkueen parhain arvokisasijoituksen maailmanmestaruuskilpailuiss. Samassa joukkueessa pelasivat muun muassa Tuomas Sammelvuo ja  Janne Heikkinen.
Saavutuksia

SM-liigan paras miespelaaja 2007
SM-Liigan pistepörssin voitto kaudella 2007
Keski-Suomen paras lentopalloilija 2002, 2004, 2005, 2006, 2007
Hyökkäyspisteitä eniten kaudella 2007
Ilta-Sanomien tähtikisan kolmas 2007
Kuukauden pelaaja liigassa helmikuussa 2007
Nuorten maailmanmestaruuskilpailujen 4. sija 1995
Joukkueet

1994-1996 Metso-Lentis
1997-1999 Raision Loimu
1999-2007 Muuramen Lentopallo
2007-2008 Kempeleen Lentopallo
Nissi

| Nissi vald |
| --- | --- |
 Nissin kirkko
 lippu:  vaakuna
 Nissin sijainti Virossa
 Koordinaatit: 59°07′14″N, 24°18′33″E 
Valtio:  Viro
Maakunta:  Harjumaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  264,92 km²
Väkiluku (2014):  2 897
 – Väestötiheys:  11 as./km²
 
 www.nissi.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nissi on entinen kunta Pohjois-Virossa, Harjumaan maakunnassa, Tallinnan lounaispuolella. Nissi liitettiin osaksi uutta Sauen kuntaa vuoden 2017 lokakuussa, jolloin Nissin suurimmista taajamista, Riisiperestä ja Turbasta tuli Sauen kunnan pienkauppaloita (alevik).
Nissin kunnan keskus oli Riisipere, jonka lisäksi kuntaan kuului Turba sekä 17 pienempää kylää. Kunnan pinta-ala oli 264,92 neliökilometriä. Vuoden 2014 alussa sen asukasluku oli 2 897 asukasta ja asukastiheys 10,9 asukasta neliökilometrillä. Nissin väkiluku oli vuoden 2006 alussa 3 360.
Riisipereen on rautatieyhteys Tallinna–Paldiski-radalta Keilasta.
Väestö

Vuonna 2011 Nissin kunnassa oli 2 902 asukasta, joista 2 670 (92,0 %) oli virolaisia, 174 (6,0 %) venäläisiä ja 57 (2,0 %) muita kansallisuuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nissi Wikimedia Commonsissa
Pelidnota

| Pelidnota |
| --- | --- |
 Pelidnota sumptuosa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Rutelinae
Suku::  Pelidnota  MacLeay, 1819
Lajit
 Katso teksti 
Katso myös
   Pelidnota Wikispeciesissä   Pelidnota Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pelidnota on lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Alexander Macleay kuvaili lajin tieteelle vuonna 1819.
Lajeja

Pelidnota lugubris (LeConte, 1874)
Pelidnota punctata (Linné, 1758)
Pelidnota virescens (Burmeister, 1844)
Pelidnota burmeisteri (Burmeister, 1844)
Pelidnota kirbyi (Gray, 1832)
Pelidnota sumptuosa (Vigors, 1825)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pelidnota
Käännös suomeksi
Nisshin (1939)

| Nisshin / 日進 |
| --- | --- |
 Nisshin

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kuren laivastoarsenaali
Kölinlasku:  2. marraskuuta 1938
Laskettu vesille:  30. marraskuuta 1939
Palveluskäyttöön:  27. helmikuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  10. syyskuuta 1943
Loppuvaihe:  upotettu 22. heinäkuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  11 317 t (standardi) 12 300 t (kuormattu)
Pituus:  188,0 m (vesiraja)
Leveys:  19,7 m
Syväys:  7,0 m
Koneteho:  47 000 bhp
Nopeus:  28 solmua
Aseistus
Aseistus:  6 × 14 cm/50 tykkiä 18 × 25 mm ilmatorjuntatykkiä 20 × lentokonetta
Nisshin (jap. 日進) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1942 valmistunut vesilentokoneiden emälaiva.
Valmistus

Alus tilattiin vuoden 1937 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 2. marraskuuta 1938. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 27. helmikuuta 1942.
Palvelus

Alus upposi ilmahyökkäyksessä 22. heinäkuuta 1943 Salomoninsaarten alueella ja poistettiin alusluettelosta 10. syyskuuta.
Peligro

Peligro on yhdysvaltalainen punk-yhtye, jonka keulahahmona toimii D. H. Peligro.
Diskografia

Peligro (1995)
Welcome to America (2000)
Sum of Our Surroundings (2003)
New Super Mario Bros.

| New Super Mario Bros>  |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Tuottaja:  Hiroyuki Kimura
Suunnittelija:  Takashi Tezuka Shigeyuki Asuke Masahiro Imaizumi Taku Matoba
Säveltäjä:  Asuka Ōta ja Hajime Wakai
Pelisarja:  Super Mario ja New Super Mario Bros.
Julkaistu:  NA 15. toukokuuta 2006JP 25. toukokuuta 2006AUS 8. kesäkuuta 2006EU 30. kesäkuuta 2006
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo CERO: A OFLC: PG PEGI: 3Virheellinen PEGI-arvo
Alusta:  Nintendo DS
Jakelumuoto:  DS muistikortti
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
New Super Mario Bros. on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli. Peli ilmestyi vuonna 2006 Nintendo DS -konsolille. Se on ensimmäinen 2D-Mario-peli vuonna 1992 julkaistun Super Mario Land 2: 6 Golden Coins:in jälkeen. New Super Mario Bros. esiteltiin ensi kerran vuoden 2004 E3-messuilla. Pelin jatko-osa New Super Mario Bros. 2 julkaistiin Nintendo 3DS:lle vuonna 2012.
Pelaaminen

New Super Mario Bros. muistuttaa pelimekaniikaltaan vanhoja Mario-pelejä. Päähahmo Marion ohjaamiseen käytetään ristiohjainta ja juoksuun ja hyppimiseen kahta valinnaista painiketta. Kosketusnäyttöä käytetään varastossa olevien tavaroiden esille ottamiseen ja pelin sisäisten minipelien pelaamiseen. Mario keräilee kolikoita, hyppii vihollisten päälle ja etsii erilaisia bonusesineitä kasvattaakseen voimakkuuttaan ja kestävyyttään. Super Mario Worldissä ja Super Mario Bros. 3:ssa suuressa osassa ollut lentäminen on saanut väistyä pomppimisen tieltä. Maailmankartta muistuttaa edellä mainittujen pelien karttoja. New Super Mario Bros.:n hahmot, viholliset ja objektit ovat 3D-mallia, jotka liikkuvat kaksiulotteisessa maailmassa saaden aikaan syvyysvaikutelman. Peliä voi pelata myös Marion veljellä Luigilla painamalla liipaisinnäppäimiä latauskohdassa, jos on jo läpäissyt pelin.
Muiden kaksiulotteisten Mario-pelien tapaan pelaajan on tarkoitus päästä kentän toisesta päästä toiseen, jolloin Mario pääsee uuteen kenttään. Matkan varrella on tavallisten tasojen lisäksi linna- ja tornimaita. Näiden lopulla Marion pitää kukistaa loppuvastus. Torneissa loppuvastus on aina Bowser Jr., mutta linnoissa vastus vaihtelee maailmojen mukaan.
Peli sisältää yli 80 pelattavaa tasoa, jotka on jaettu kahdeksaan eri maailmaan: Sienivaltakunta, aavikko, trooppinen saari, viidakko, lumimaailma, vuoret, taivas ja Bowserin valtakunta. Jokaista tasoa ja maailmaa ei ole pakko päästä läpi edetäkseen viimeiseen maailmaan. Pelaaja voi käyttää avukseen Warp-putkia ja Warp-kanuunoita, jotka vievät Marion eteenpäin. Nämä kanuunat ja putket saa käyttöönsä löytämällä salaisia oikoreittejä tasoista tai käyttämällä tähtikolikoita. Tähtikolikoita on ripoteltu aina kolme kappaletta jokaiseen tasoon. Pelin täydelliseen voittamiseen tulee kerätä kaikki tähtikolikot, avata kaikki sienitalot, avata kaikki Warp-kanuunat ja Warp-putket sekä löytää kaikki salaiset tiet.
New Super Mario Brosissa voi säästää yhden esineen ja käyttää sitä hyödykseen missä pelin vaiheessa tahansa. Bonusesineitä löytyy kentistä ja sienitaloista. Uusia bonusesineitä ovat muun muassa Blue Shell, jota koskemalla Mario saa selkäänsä sinisen kilven ja pystyy liikkumaan kuin Koopa Troopa -vihollisen liikkeelle potkaistu kilpi, Mega-Mushroom, jota koskettamalla Mariosta kasvaa hetkeksi jättimäisen suuri ja Mini-mushroom, joka tekee Mariosta erityisen pienen. Pelissä esiintyy myös Wario ja Yoshi mutta he eivät ole pelattavia hahmoja.
Musiikki

Pelin musiikki muistuttaa vanhojen Mario-pelien musiikkia. Pelissä on remixattu vanhoja Mario-pelien musiikkeja erilaisilla rytmeillä.
Vastaanotto

New Super Mario Bros sai aikaan innostuneen vastaanoton. IGN-pelisivusto antoi pelille arvosanaksi 9.5/10. Ilmestymispäivänään Japanissa peliä myytiin huimat 420 000 kappaletta. Neljän ensimmäisen myyntipäivän aikana peliä myytiin lähes miljoona kappaletta, mikä teki siitä yhden kaikkien aikojen menestyksekkäimmistä Nintendo DS -peleistä. Peli myi Yhdysvalloissa yli puoli miljoonaa kappaletta kuukauden aikana. Pelin myyntivauhti oli 20 kappaletta minuutissa.
Suomessa Pelit (pisteet 90/100) luonnehti uutta Mariota helpoksi ja laajaksi. Pelaaja totesi Marion palanneen menestyksekkäästi klassiseen pelityyliinsä ja antoi sille arvosanan 9/10.
Aiheesta muualla

New Super Mario Bros. Nintendo Suomen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Pelin ohjevihkonen (PDF) (englanniksi)
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2
Nisshin (1903)

| Nisshin / 日進 |
| --- | --- |
 Nisshin

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ansaldo, Genova
Kölinlasku:  toukokuu 1902
Laskettu vesille:  9. helmikuuta 1903
Palveluskäyttöön:  7. tammikuuta 1904
Poistui palveluskäytöstä:  upposi maalilaivana 18. tammikuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 822 t
Pituus:  111,73 m (kokonaispituus)
Leveys:  18,9 m
Syväys:  7,32 m
Koneteho:  13 500 ihp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  600
Aseistus
Aseistus:  4 × 20,3 cm/L45 type 41 -tykkiä 14 × QF 6″/L40 -tykkiä 10 × QF 12 naulan 18 cwt -laivatykkiä 6 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × Maxim-konekivääriä 4 × 18″ torpedoputkea
Nisshin (jap. 日進) oli keisarillisen Japanin laivaston tammikuussa 1904 valmistunut Kasuga-luokan panssariristeilijä. Alus upposi maalilaivana 18. tammikuuta 1942.
Valmistus

Italian kuninkaallinen laivasto tilasi aluksen nimellä RN Roca Ansadolta Genovasta, missä köli laskettiin toukokuussa 1902. Alus laskettiin vesille 9. helmikuuta 1903, minkä jälkeen se myytiin Chileä vastaan sotivalle Argentiinalle. Argentiinan laivasto nimesi aluksen ARA Mariano Morenoksi. Sodan päätyttyä se myytiin edelleen keskeneräisenä Japanille nimellä Nisshin. Alus valmistui 7. tammikuuta 1904.
Palvelus

Alus lähti sisaraluksensa Kasugan kanssa Genovasta päällikkönään J. H. Lea ja miehistönään brittiläis-italialais-arabialainen miehistö. Alukset käyttivät Britannian kuninkaallisen laivaston lippuja välttääkseen mahdolliset selkkaukset Venäjän keisarikunnan kanssa. Venäjän keisarikunnan alukset varjostivat aluksia matkan aikana, ja HMS King Alfred saattoi osastoa Intian valtamerellä niiden lähdettyä Port Saidista. Saavuttuaan Japaniin alusten miehistöjä juhlittiin sankareina.
Ensimmäisen maailmansodan viimeisen vuoden Nisshin palveli Välimerellä.
Parviaisen talo

| Parviaisen talo |
| --- | --- |

Sijainti:  Seminaarinmäki, Jyväskylä, Suomi
Koordinaatit:  62°14′12″N 25°44′11″E﻿ / ﻿62.236781°N 25.736273°E﻿ / 62.236781; 25.736273
Rakennustyyppi:  Rakennus
Rakennusmateriaali:  Puu
Tyylisuunta:  Jugend
Suunnittelija:  Wäinö Gustaf Palmqvist
Valmistumisvuosi:  1908
Omistaja:  Keski-Suomen Suojeltavat Museokiinteistöt Oy (d)
 fiParviaisen talo 
  
Parviaisen talo on arkkitehti Wäinö Gustaf Palmqvistin suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä.