stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hugh Laurie
Ura > Näyttelijänä

Valmistuttuaan yliopistosta Laurie näytteli Robbie Coltranen, Ben Eltonin ja Emma Thompsonin kanssa sketsisarjassa Alfresco (1983–1984), jota hän oli myös käsikirjoittamassa. Vuodesta 1986 lähtien hän alkoi näytellä Rowan Atkinsonin tähdittämässä komediasarjassa Musta kyy.
Laurie ja Stephen Fry muodostivat menestyksekkään Fry & Laurie -koomikkoparin, ja 1980- ja 1990-luvuilla parivaljakko näytteli sarjoissa Älynväläyttäjät vuosina 1987–1995 ja Kyllä Jeeves hoitaa vuosina 1990–1993. Kaksikko lisäksi käsikirjoitti kaikki Älynväläyttäjät-sarjan jaksot. 1990- ja niin edelleen 2000-luvuilla Laurie teki rooleja myös muun muassa elokuvissa Järki ja tunteet (1995), 101 dalmatialaista – aitoa koiranelämää (1996) ja Street Kings (2008) sekä elokuvasarjassa Stuart Little (1999–2005).
Laurie näytteli nerokasta mutta töykeää lääkäri Gregory Housea sairaalasarjassa House vuosina 2004–2012. Menestyssarjasta tuli maailman suosituin televisio-ohjelma, ja vuonna 2011 Laurie pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan maailman katsotuimpana miespääosan esittäjänä televisiossa. Lauriesta tuli lisäksi maailman parhaiten palkattu miesnäyttelijä televisiossa. Hänet palkittiin kriitikoiden ylistämästä roolisuorituksestaan kahdella parhaan miespääosan Golden Globella ja kahdella parhaan miesnäyttelijän Screen Actors Guild -palkinnolla. Sarjan esittämisen aikana hän oli lisäksi ehdolla kuuden parhaan miespääosan Primetime Emmyn saajaksi.
House-menestyksen jälkeen Laurie näytteli elokuvassa Tomorrowland (2015) sekä sarjoissa Rouva varapresidentti (2015–2019) ja Yövahti (2016), josta hänet palkittiin roolisuorituksestaan häijynä asekauppiaana Richard Onslow Roperina parhaan miessivuosan Golden Globella. Roolisuorituksistaan sarjoissa Rouva varapresidentti ja Yövahti hän sai lisäksi Primetime Emmy -ehdokkuudet. 2010-luvun loppupuolella hän näytteli vuosina 2016–2017 nimiroolissa oikeuslääketieteen neuropsykiatria sarjassa Chance ja vuonna 2019 Charles Dickensin romaaniin perustuvassa elokuvassa David Copperfieldin elämä ja teot.
2020-luvun alkupuolella Laurie näytteli avaruusristeilijän kapteenia sarjassa Avenue 5 vuosina 2020–2022. Vuonna 2022 hän käsikirjoitti ja ohjasi Agatha Christien samannimiseen romaaniin perustuvan minisarjan Agatha Christie: Askel tyhjyyteen, jossa hän lisäksi näyttelee parantolan johtajaa. Seuraavana vuonna hän näytteli vastarintaliikkeen jäsentä Netflixin minisarjassa Kaikki se valo jota emme näe (2023), joka perustuu Anthony Doerrin samannimiseen Pulitzer-palkittuun romaaniin.
Ura > Muusikkona

Muusikkona Laurie laulaa ja soittaa sekä pianoa, kitaraa, rumpuja, huuliharppua että saksofonia. Hän on julkaissut kaksi studioalbumia ja tehnyt kiertueita. Hänen esikoisalbuminsa Let Them Talk ilmestyi vuonna 2011. Albumillaan hän esittää neworleansilaista blues-musiikkia. Vuonna 2013 häneltä ilmestyi toinen studioalbumi Didn’t It Rain, jossa hän esittää bluesin lisäksi myös jazz-, tango- ja R&B-musiikkia. Molemmat albumit saivat kriitikoilta myönteisen vastaanoton.
Laurie on hyväntekeväisyysyhtye Band from TV:n perustajajäsen. Soolouransa ohessa hän on usein esiintynyt yhtyeen kanssa.
Ura > Kirjailijana

Vuonna 1996 ilmestyi Laurien dekkarikirjallisuutta edustava esikoisromaani Järein asein, joka oli menestys.
Kunnianosoituksia

Laurielle myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin (OBE) arvo ja kunniamerkki vuonna 2007. Hänet ylennettiin komentajaksi (CBE) vuonna 2018.
Laurie sai televisio­urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle osoitteeseen 6712 Hollywood Boulevard vuonna 2016.
Yksityiselämä

Laurie meni naimisiin Joanne ”Jo” Greenin kanssa vuonna 1989, ja heillä on kolme lasta.
Valikoitu filmografia

Musta kyy (1986–1989)
Älynväläyttäjät (1987–1995)
Kyllä Jeeves hoitaa (1990–1993)
Järki ja tunteet (1995)
101 dalmatialaista – aitoa koiranelämää (1996)
Stuart Little -elokuvasarja (1999–2005)
House (2004–2012)
Street Kings (2008)
Tomorrowland (2015)
Rouva varapresidentti (2015–2019)
Yövahti (2016)
Chance (2016–2017)
Avenue 5 (2020–2022)
Diskografia > Studioalbumit

Let Them Talk (2011)
Didn’t It Rain (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hugh Laurie Wikimedia Commonsissa
Hugh Laurie Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Laurie elokuvansa Mr. Pip ensi-illassa Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2012.
Laurie esiintymässä jazzyhtyeensä kanssa Belo Horizontessa Brasiliassa vuonna 2014.
Laurie esiintymässä Montreux Jazz Festivalilla Sveitsissä vuonna 2012.
FC Zürich

FC Zürich on sveitsiläinen jalkapalloseura Zürichin kaupungista. FCZ nousi takaisin pääsarjaan kaudella 2016-2017 ja voitti Sveitsin mestatuuden kuudentoista vuoden tauon jälkeen kaudella 2021-2022. Historiansa aikana se on voittanut 13 Sveitsin mestaruutta ja kymmenen Sveitsin cupmestaruutta. Joukkueen verivihollisia ovat niin ikään Zürichistä tuleva Grasshopper sekä baselilainen joukkue FC Basel.
Zürich voitti Sveitsin mestaruuden vuonna 2006 dramaattisesti kaatamalla sarjajohtaja FC Baselin sarjan viimeisellä kierroksella vieraissa maalein 1–2. Ottelun voittomaali syntyi kolmannella lisäaikaminuutilla, ottelun käytännössä viimeisestä hyökkäyksestä. Tämä oli seuran ensimmäinen mestaruus 25 vuoteen.
Kaudella 2015–2016 Zürich putosi Sveitsin pääsarjasta ensimmäistä kertaa 26 vuoteen. Kaksijakoinen kausi päättyi Zürichin cup-mestaruuteen vain muutama päivä putoamisen varmistuttua.
Saavutukset

Sveitsin mestaruudet (13): 1902, 1924, 1963, 1966, 1968, 1974, 1975, 1976, 1981, 2006, 2007, 2009, 2022
Sveitsin cup -mestaruudet (10): 1966, 1970, 1972, 1973, 1976, 2000, 2005, 2014, 2016, 2018
Entisiä valmentajia

André Breitenreiter (2021–2022)
Ludovic Magnin (2018−2020)
Uli Forte (2016−2018)
Sami Hyypiä (2014–2016)
Urs Meier (2012–2015)
Rolf Fringer (2012)
Urs Fischer (2010–2012)
Bernard Challandes (2007–2010)
Lucien Favre (2003–2007)
Gilbert Gress (2000–2001)
Kurt Jara (1991–1994)
Václav Ježek (1984–1986)
Jakob Kuhn (1983, 1983–1984)
Daniel Jeandupeux (1980–1983)
Aiheesta muualla

Kotisivu (saksaksi)
| n k Sveitsin Superliiga |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: BSC Young Boys
Joukkueet (2024–2025):  FC Basel  BSC Young Boys  Grasshopper Club Zürich  FC Lausanne-Sport  FC Lugano  FC Luzern  Servette FC  FC Sion  FC St. Gallen  FC Winterthur  Yverdon-Sport FC  FC Zürich
UAZ

| Ulyanovsky avtomobilny zavod (UAZ) |
| --- | --- |

Perustettu:  1941
Kotipaikka:   Ulyanovsk, Uljanovskin alue, Venäjä
Toimiala:  henkilöautot uusiutuvat energialähteet
Tuotteet:  katumaasturit maastoajoneuvot linja-autot kuorma-autot
Emoyhtiö:  Sollers
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
UAZ Patriot
UAZ (УАЗ, ven. Ульяновский автомобильный завод, Uljanovski avtomobilnyi zavod, "Uljanovskin autotehdas") on entinen venäläinen autonvalmistaja, joka valmistaa maastoautoja. Sittemmin UAZ-automerkin valmistus on siirtynyt Moskovan pörssissä noteeratulle Sollers-yhtiölle.
Mallit

UAZ-3153
UAZ-3160
UAZ-452
UAZ:n ja sen edeltäjän GAZ-jeeppien kutsumanimi on alusta lähtien ollut "kozjol", pässi.
Saksaa pakoon

Yhtymä päätettiin perustaa heinäkuussa 1941 Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon 22. kesäkuuta 1941, koska Neuvostoliiton varusteluasiain valtionkomitea päätti evakuoida Moskovasta suuria yrityksiä. ZISin (Завод имени Сталина; ЗИС) eli Stalinin (auto)tehtaan kokoonpano päätettiin siirtää Uljanovskiin yhdessä Moskovan autotehtaan osan kanssa koneineen Neuvostoliiton hallituksen päätöksellä lokakuussa 1941. Tehdas alkoi ensimmäisenä tuotteenaan vuoden 1942 alussa valmistaa ilmatorjuntatykkien ammuksia.
Ammuksista kuorma-autoihin

Toukokuuhun 1942 mennessä tehdas oli tuottanut viisi ensimmäistä ZIS-5 -kuorma-autoa. Heinäkuussa 1942 tuotannon taso saavutti 20–30 autoa vuorokaudessa. ZISin osasto 4:stä tuli ZIS-5:n päätuottaja Neuvostoliitossa. Syksyllä aloitettiin pienten L3/2 (Л3/2)- moottoreiden tuotanto ja vuoden loppuun mennessä työntekijämäärä oli noussut 4 000:een.
Studebakerin tyyppinen sotakuorma-auto

Toukokuuhun 1943 mennessä ZISin osasto numero 4 oli tuottanut ensimmäiset kappaleet diesel-käyttöisiä 3,5 tonnin UlZIS-253 (УльЗИС-253) -kuorma-autoja, jotka muistuttivat Studebakerin valmistamia 2,5 tonnin 6 x 6 -vetäviä Yellow Truck Co.:n ensimmäisenä valmistamia kuorma-autoja.
Päätös varsinaisen tehtaan rakentamisesta

22. kesäkuuta 1943 Neuvostoliiton varustelukomitea päätti perustaa Uljanovskiin 200 hehtaarin alueelle autotehtaan. Vuoden 1944 lopulla ZIS-5:n tuotanto siirrettiin Miassiin Uralille. UAzin tuli valmistautua tuottamaan GAZ-AA (ГАЗ-АА) -malleja, joista ensimmäinen valmistui 26. lokakuuta 1947. 13. maaliskuuta 1949 valmistui ensimmäinen 10-tonninen kuorma-auto, UAZ-300 (УАЗ-300).
Oma mallisto – 1950-luvun maastoautot

Ensimmäinen maastoauto, GAZ-69, valmistui 1954. Se oli tehtaalle perustetun I. A. Davidovin johtaman oman suunnittelutoimiston tuotantoon sovittamana. 1955 malliin tuotettiin perävaunu sekä myös GAZ-69A -malli. UAZ sai valmistettavakseen GAZilla valmistettuja malleja sekä toimialaministeriön käskyn erikoistua keveisiin kuorma- ja linja-autoihin. Autojen vienti alkoi 1956 ja kolme vuotta myöhemmin niitä vietiin 22 maahan.
Pakettiauto ja uusi maastoauto

1961 valmistui ensimmäinen pakettiauto, kuuluisaksi tullut pakettiauto UAZ-451 (УАЗ-451) ja sen avolavaversio UAZ-451D (УАЗ-451Д).
1965:een mennessä on valmistettu neljännesmiljoona maastoautoa GAZ-69. Se korvattiin niin ikään kuuluisaksi tulleella UAZ-469:llä.
1971 päätettiin korvata jäljellä oleva GAZ-69- ja GAZ-69A-tuotanto UAZ-469- ja UAZ-469B-tuotannolla.
Amfibiomaastoauto

1960-luvun mallien tuotanto jatkuu edelleen suurina sarjoina. 1983 kehitettiin uusi amfibiomaastoauto Jaguar, joka kulkee vedessä miltei 10 km/h -nopeudella.
Yksityistäminen ja maastoauton uudistus

1992 muodostettiin avoimen tyypin osakeyhtiö AOOT Uljanovskij Avtomobilnyj Zavod.
1993 esiteltiin UAZ-469:stä parannettu malli UAZ-31514 (УАЗ-31514), jossa on mm. metallinen katto, säädettävät istuinten selkänojat, taloudellisempi moottori ja uudenmalliset ovien lukot.
Uusi malli

5. elokuuta 1997 tuotettiin piensarjatuotantona nykyaikaisen näköisellä korilla varustettu UAZ-3153 (УАЗ-3153). Malli toimi esikuvana Simbir- ja UAZ-3163 (УАЗ-3163) -malleille.
1998 valmistui ensisijaisesti maaseudulle tarkoitettu UAZ-31604 (УАЗ-31604).
Uusi omistaja

27. huhtikuuta 2000 valmistui UAZ-3162 (УАЗ-3162)-malli. 12. lokakuuta 2000 avoin osakeyhtiö OAO Severstal osti merkittävän osan yhtiön osakkeista.
Aasiaan

26. maaliskuuta 2003 aloitettiin UAZ Simbirin koetuotanto Vietnamissa. Huhtikuussa esiteltiin Shanghaissa UAZ Simbir ZMZ-409 (ЗМЗ-409) -moottorilla.
Nykyään UAZ:in päämallit ovat Hunter, joka pohjautuu 1970-luvulta peräisin olevaan malliin 3151 ja alun perin vuodelta 1965 olevaan malliin GAZ-469. UAZ- 3151 -mallin tuotanto lopetettiin vasta vuonna 2003.
Toinen UAZ:in malli on Simbirin kaltainen UAZ Patriot, joka on suunniteltu pääosin 1990-luvulla. Se ei ole muodostunut myyntimenestykseksi. UAZ:in kaikki mallit ovat hyvin maastokelpoisia, mutta länsimaisiin maastoautoihin verrattuna pelkistettyjä.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

UAZ-yhtymän sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
UAZ FINLAND ry. Suomalaisten UAZ-kuljettajien oma yhdistys
UAZ 452
UAZ 469
Tenedos (saari)

Tenedos
Katukuva Bozcaadan kaupungista.
| --- | --- |
Muut nimet:  Bozcaada
Sijainti:  Bozcaadan piirikunta, Çanakkalen maakunta Turkki
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Korkein kohta:  190
Pinta-ala:  39,9 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  2 465
Kieli:  turkki, kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Tenedos (kreik. Τένεδος, Ténedos, turk. Bozcaada) on Turkkiin kuuluva saari Egeanmeren koillisosassa. Hallinnollisesti se kuuluu Çanakkalen maakuntaan ja muodostaa Bozcaadan piirikunnan. Sen pinta-ala on 39,9 km², ja se on Turkin kolmanneksi suurin saari Imbroksen (Gökçeada) ja Marmaran jälkeen. Vuonna 2011 saaren asukasluku oli 2 472. Saarelaisten pääelinkeinoja ovat matkailu, viinin tuotanto ja kalastus. Saari on ollut vuosisatojen ajan kuuluisa viinirypäleistään, viineistään ja punaisista unikoistaan.
Nimi Tenedos on ollut käytössä jo vanhalla ajalla, ja saari mainitaan tällä nimellä sekä Iliaassa että Aineiaassa. Pienestä koostaan huolimatta saarella on kautta aikojen ollut suuri strateginen merkitys, koska se sijaitsee lähellä Dardanellien salmen suuta. Saarta ovat eri aikoina hallinneet Akhaimenidien Persia, Deloksen meriliitto, Aleksanteri Suuren valtakunta, Pergamonin kuningaskunta, Rooman valtakunta ja sen seuraaja Bysantti eli Itä-Rooma, kunnes se lopulta joutui Venetsian tasavallan hallintaan. Genovan ja Venetsian vuonna 1381 käymän Chioggian sodan aikana saaren koko väestö evakuoitiin ja siellä sijainnut kaupunki hävitettiin. Osmanien valtakunta valloitti autioituneen saaren vuonna 1455. Osmanien valtakaudella sinne asettui sekä kreikkalaisia että turkkilaisia, mutta toistuvien sotien vuoksi saari oli ajoittain autionakin.
Kreikka hallitsi saarta vuosina 1912–1922, mutta Lausannen rauhansopimuksella se luovutettiin uudelle Turkin tasavallalle, joka oli syntynyt Osmanien valtakunnan hajottua. Rauhansopimuksen mukaan Tenedokselle oli sen kreikkalaisväestön vuoksi myönnettävä autonomia, eikä Kreikan ja Turkin väestönvaihto koskenut Tenedoksen eikä myöskään läheisen Imbroksen asukkaita. Enemmistö saaren asukkaista oli vielä 1960-luvulla kreikkalaisia, mutta myöhemmin heistä suurin osa on muuttanut pois ja tilalle on muuttanut turkkilaisia.
Saaren nimet

Saaren vanha kreikkalainen nimi on Tenedos (Τένεδος, lat. Tenedus), turkkilainen nimi Bozcaada, joka sekin on ollut käytössä jo satoja vuosia. Antiikin aikana siitä tiedetään käytetyn myös nimiä Kalydna (Calydna), Foinike (Phoenice) ja Lyrnessos (Lyrnessus). Saaren virallinen turkkilainen nimi on Bozcaada, joka johtuu turkin sanoista boz, joka merkitsee sekä hedelmätöntä maata että ruskeanharmaata väriä, ja ”aza”, joka merkitsee saarta. Apollodoros Ateenalainen selitti Tenedos-nimen johtuvan kreikkalaisesta sankari Teneestä, joka hallitsi saarta Troijan sodan aikana ja jonka Akhilleus surmasi. Apollodoroksen mukaan saaren nimi oli alkujaan ollut Leukofrys, kunnes Tenes nousi siellä maihin ja tuli saaren hallitsijaksi. Nimi Bozcaada tuli käyttöön, kun osmanit olivat valloittaneet saaren. Nimi Tenedos pysyi sen ohella yleisesti käytössä vielä sen jälkeenkin; useimmiten saaren kreikkalaiset käyttivät siitä eri nimeä kuin turkkilaiset.
Maantiede ja ilmasto

Tenedos on suurin piirtein kolmion muotoinen, ja sen pinta-ala on 39,9 km². Se on Turkin kolmanneksi suurin saari Marmaran ja Imbroksen jälkeen. Sitä ympäröivät pienet luodot, ja se sijaitsee lähellä Dardanellien salmen suuta. Saari muodostaa oman piirikuntansa. Siellä sijaitsee myös samanniminen kaupunki, mutta ei sen lisäksi yhtään kylää.
Geologisten todisteiden mukaan saari on aikoinaan lohjennut irti manteresta, mikä on johtanut siihen, että maaperä on tasaista saaren länsiosissa, mutta kumpuilevaa sen koillisosissa. Saaren korkein kohta ulottuu 192 metrin korkeuteen meren pinnasta. Maan­viljelykseen soveltuu parhaiten saaren keskiosa. Saaren lounaisosassa on pieni pinjametsä. Saaren länsiosat laajoine hiekkaisine alueineen eivät sovellu viljelykseen.
Saarella vallitsee välimerenilmasto, mutta sille ominaisia ovat voimakkaat pohjoistuulet. Vuoden keskilämpötila on 14 °C ja vuotuinen sademäärä 529 mm.
Saaren lounais­osissa on joukko pieniä jokia, jotka virtaavat pohjoisesta etelään. Makeaa vettä ei siellä kuitenkaan ole riittävästi, joten vettä joudutaan johtamaan putkea pitkin manterelta.
Historia > Esihistoria

Arkeologiset löydöt osoittavat, että Tenedoksen varhaisimmat ihmisasutukset ovat varhaiselta pronssi­kaudelta, noin 3000–2700 eaa. Todisteet viittaavat siihen, että saarella vallinneella kulttuurilla oli monia yhtäläisyyksiä Luoteis-Anatolian ja Kykladien saman­aikaisten kulttuurien kanssa. Asutus keskittyi enimmäkseen saaren itärannan pienten lahtien rannoille, jotka muodostivat luonnollisia satamapaikkoja. Arkeologiset kaivaukset suoritettiin pikaisesti, ja näin ollen ei voitu löytää varmoja todisteita saaren varhaisesta viininviljelyksestä. Viiniä kuitenkin viljeltiin jo tuolloin yleisesti naapuri­saarilla ja läheisillä manneralueilla.
Vanhalla ajalla saaren uskottiin saaneen nimensä myyttisen Teneen mukaan. Walter Leaf on selittänyt Tenes-myytin saaneen aiheensa siitä, että saaren ensimmäiset asukkaat olivat pelasgeja, jotka fryygialaiset karkottivat Anatolian manterelta. Leaf väitti myös todisteiden viittaavan siihen, että saarella on jälkiä minolaisen ja mykeneläisen kulttuurin vaikutuksesta.
Jo pronssikauden lopulla ja rautakaudella saari toimi välietappina merimatkoilla Välimereltä Mustallemerelle tai päinvastoin. Aikakauden kulttuuri ja käsityötuotteet kuten haudoista löydetty keramiikka ja metalliastiat ovat samantyyppisiä kuin muuallakin Egeanmeren koillis­osan saarilla.
Historia > Antiikin aika

Tenedoksesta on mainintoja kreikkalaisessa ja roomalaisessa mytologiassa, ja arkeologit ovat osoittaneet sen olleen asuttu jo pronssikaudella. Sillä oli suuri merkitys vielä antiikin Kreikan aikana, mutta roomalaisaikana sen merkitys väheni. Vaikka se on pieni saari, sen asema tärkeän meritien varrella ja sen kaksi satamaa tekivät tärkeäksi Välimeren alueen kulloistenkin suurvaltojen kannalta. Yhdeksän kuukautta vuodesta merivirrat ja vallitseva tuuli, Etesian, tulevat Mustan­meren suunnalta, ja entisaikaan ne usein sulkivat purje­aluksilta pääsyn Konstantinopoliin. Laivojen oli usein pysähdyttävä viikoksi tai kahdeksikin Tenedokseen odottamaan suotuisaa etelätuulta. Tenedos toimi siis välietappina ja tukikohtana laivoille, jotka olivat menossa Hellespontokselle, Propontikseen, Bosporille tai Mustallemerelle saakka. Eri aikoina saaren valtasivat monet alueelliset suurvallat kuten Ateena, Persia, Aleksanteri Suuren Makedonia, Seleukidit ja Attalidit.
Historia > Antiikin aika > Arkaainen kausi

Herodotoksen mukaan Tenedoksen varhaisimmat asukkaat olivat aiolialaisia. He olisivat ilmeisesti siirtyneet sinne Egeanmeren yli Thessaliasta, Boiotiasta ja Akhaiasta manner-Kreikasta. Heitä pidettiin Oresteen jälkeläisinä, ja näin ollen he olisivat kuuluneet mykeneläiseen Atreuksen sukuun. Pindaros viittaa 11. Nemean oodissaan ryhmään peloponnesolaisia, Troijan sodan taistelijoiden lapsiin, jotka olisivat vallanneet Tenedoksen yhdessä Oresteen, Agamemnonin pojan kanssa. Erityisesti hän mainitsee spartalaisen Peisandroksen, joka olisi saapunut sinne yhdessä Oresteen kanssa, ja tämän jälkeläisen Aristagoraan. Strabonin mukaan aiolialaisten muutto Traakiaan ja sitä sen läheisyydessä oleville saarille alkoi 60 vuotta Troijan sodan jälkeen ja sen pani alulle Oresteen poika Penthilos.
Mitkään arkeologiset löydöt eivät kuitenkaan tue käsitystä saaren varhaisten asukkaiden aiolialaisesta alkuperästä. Arkaaisen ajan alussa Lesboksella aikuiset haudattiin sijoittamalla heidät suuriin ruukkuihin, myöhemmin ruumiit peitettiin savella samaan tapaan kuin läntisessä Vähässä-Aasiassa. Vielä myöhemmin Tenedoksessa vainajia sekä haudattiin että poltettiin maakuopissa, joiden seinät oli peitetty kivillä. Lapsena kuolleet haudattiin yhä ruukuissa. Jotkut haudoista löydetyt esineet kuten keramiikka, lahjaesineet ja soljet muistuttavat sekä tyyliltään että niihin kaiverrettujen kuvien osalta enemmän Anatoliasta kuin manner-Kreikasta löydettyjä.
Historia > Antiikin aika > Arkaainen kausi > Uskonto

Varhaisista ajoista saakka, ilmeisesti jo pronssikauden lopulla, Tenedosessa palvottiin ennen kaikkea Apollon Smintheusta, jonka uskottiin sekä lähettävän kulkutauteja että suojelevan niiltä. Apollon yhteys Tenedokseen ilmenee myös Iliaan ensimmäisestä kirjasta, jonka mukaan pappi kutsui Apollonia sanoen:
»Foibos hohtavajousi, sa kaitsija, valtias vahva,

jonk' ikisuojass' on Tenedos, pyhä Killa ja Khrysa.»
Perimätiedon mukaan Tenedoksessa olisi muinaisina aikoina uhrattu ihmisiä, etupäässä lapsia, mutta nykyisin kertomuksia ihmisuhreista pidetään myyttisinä. Saarella palvottiin Paleomon-nimistä sankaria, jonka kulttiin uhrit on liitetty. Tenedoksessa tiedetään kyllä uhratun vastasyntyneitä koturneihin puettuja vasikoita, kun lehmää oli kohdeltu kuin synnyttävää naista. Sen jälkeen vasikan tappanut henkilö karkotettiin merelle. Harold Willoughbyn mukaan tämä tapa johtui siitä, että vasikan uskottiin olevan jumalan rituaalinen inkarnaatio.
Historia > Antiikin aika > Arkaainen kausi > Rahat

Ensimmäiset rahat, joissa oli kreikankielistä tekstiä, lyötiin Tenedoksessa ja Lesboksella. Niihin lyötiin rypäleterttujen ja viiniastioiden kuten amoforien ja kantharosten kuvia. Kaikkein varhaisimmissa rahoissa oli toisella puolella miehen ja naisen pään kuva. Varhaiset rahat olivat hopeaa, ja niissä oli kaksipäisen kirveen kuva. Tämän on selitetty symboloineen Tenedoksessa voimassa ollutta lakia, jonka mukaan aviorikokseen syyllistyneet oli mestattava. Todennäköisemmin kyseessä kuitenkin oli joko uskonnollinen symboli tai rahan liikkeeseenlaskijan sinetti.
Historia > Antiikin aika > Hellenistinen kausi

Hellenistisenä aikana Tenedoksessa palvottiin myös egyptiläistä Isis-jumalatarta. Hänen yhdistettiin läheisesti aurinkoon, mihin hänestä käytetyt lisänimetkin viittaavat.
Historia > Roomalaiskausi

Kun roomalaiset olivat vallanneet Kreikan, myös Tenedos tuli pian heidän hallintaansa. Saaresta tuli osa Rooman valtakuntaa vuonna 133 eaa., kun Pergamonin kuningas Attalos III testamentilaan luovutti valtakuntansa roomalaisille. Roomalaiset rakensivat Dardanellien salmelle uuden sataman nimeltä Aleksandreia Troas. Sen vuoksi Tenedos menetti entisen merkityksensä ja alkoi rappeutua. Vergilius totesi Aeneis-teoksessaan, että sen satama oli autio eivätkä laivat voineet enää hänen aikanaan ankkuroitua lahteen. Saaren viiniviljelyksetkin oli ilmeisesti hylätty. Oliivien viljelys ja oliiviöljyn valmistus mahdollisesti jatkuivat, mutta todennäköisesti niitäkään ei riittänyt vientiin. Arkeologisten todisteiden mukaan asutusta oli etupäässä kaupungissa sekä vain muutamissa paikoissa maaseudulla.
Strabonin mukaan Tenedoksen asukkaat olivat Kyknoksen kautta sukua Korintin seudulla sijainneen Tenean asukkaiden kanssa.
Ciceron mukaan kreikkalaiset palvoivat monia jumalaksi korotettuja ihmisiä. Tenedoksessa tällaiseen asemaan oli korotettu Tenes. Hän mainitsi myös, että Teneksen kunniaksi saarelle oli rakennettu temppeli, ja että saarella vallitsi ankara oikeusjärjestelmä.
Kolmannen Mithridateen sodan aikana noin 73 eaa. Tenedoksen luona käytiin suuri meritaistelu roomalaisen sotapäällikkö Luculluksen ja Pontoksen kuningas Mithridates VI:n laivaston välillä, jota komensi Neoptolemus. Tämä Tenedoksen taistelu päättyi roomalaisten täydelliseen voittoon. Noin vuosina 81–75 eaa. Kilikian kuvernööri Gaius Dolabellan lähetti saarelle Varreksen, joka ryösti sieltä Teneen patsaan ja jokin verran rahaa. Vuoteen 6 eaa. mennessä manterelle perustettu satama oli käynyt vähemmän hyödylliseksi, ja Tenedos alkoi saada entistä merkitystään takaisin. Dion Krysostomoksen ja Plutarkhoksen mukaan Tenedos oli vuoden 100 jaa. aikoihin kuuluisa saviastioistaan. Rooman suojeluksessa Tenedoksessa alettiin jälleen lyödä rahaa yli sadan vuoden tauon jälkeen. Rahat olivat vanhan mallin mukaisia, mutta niihin lyödyt kuvat olivat yksityiskohtaisempia ja tarkempia.