stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bugatti
Historia > Ettore Bugattin aika

Milanolaiseen taiteilijaperheeseen syntynyt Ettore Bugatti perusti yrityksensä Molsheimiin Elsassissa (joka kuului tuolloin vielä Saksalle) joulukuussa 1909. Sitä ennen hän oli työskennellyt De Dietrichin tehtailla Niederbronnissa Elsassissa, Hermes-tehtailla Strasbourgissa yhteistyössä Emile Mathisin kanssa ja myös Deutzin tehtailla Kölnissä.
Hänen ensimmäisenä valmistamansa auto, malli 13, saavutti suurta menestystä kilpailuissa huolimatta moottorin pienestä iskutilavuudesta, jota kompensoivat ajoneuvon keveys ja erinomaiset ajo-ominaisuudet.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Ettore Bugatti toimi Ranskan hyväksi valmistamalla lentokoneisiin moottoreita, joissa kahdesta V8-moottorista oli yhteen liittämällä tehty V16-moottoreita. Vuonna 1924 hän esitteli Lyonin kilpailuissa kuuluisan malli 35:n, joka saavutti kaikkiaan yli 2 000 voittoa autokilpailuissa. Tämä ennätys on pysynyt ylittämättömänä.
Vuonna 1929 Bugatti esitteli mallin 41 ”Royale”. Kuudesta valmistetusta ajoneuvosta vain kolme myytiin, ja loput kolme Ettore säilytti itsellään. Mallin 41 moottori, joka oli sylinteritilavuudeltaan 12,7 litraa, soveltui hyvin moottorijuniin, joita Bugatti valmisti vuodesta 1931 lähtien. Nämä moottorijunat pelastivat autotehtaan suuren talouslaman vaikeuksista 1920- ja 1930-lukujen vaihteessa.
Bugatti voitti kahdesti Le Mansin 24 tunnin kilpa-ajon. Kuljettajina toimivat vuonna 1937 Jean-Pierre Wimille yhdessä Robert Benoistin kanssa ja vuonna 1939 Wimille yhdessä Pierre Veyronin kanssa.
Autoja valmistettiin yleensä vain muutama kappale kutakin mallia, ja kaikkein tunnetuimmat olivat malli 35 ”Grand Prix” ja sen muunnokset malli 41 ”Royale”, malli 55 ”de Sport” ja malli 57, joka saavutti suurimman kaupallisen menestyksen. Tehtaan kokonaistuotanto oli noin 7 900 autoa, joista tänään on jäljellä noin 2 000 kappaletta keräilijöiden omistuksessa.
Ettore Bugatin tehtaiden tuotantoon kuuluivat myös moottorijunat ja lentokone, joka ei tosin koskaan lentänyt. Hänen poikansa Jean Bugatti kuoli 11. elokuuta 1939 lähellä tehtaita koeajaessaan malli 57C:tä. Hän oli kuollessaan 30-vuotias. Toisen maailmansodan aiheuttamat vaikeudet raunioittivat yrityksen, ja Ettore kuoli 21. elokuuta 1947.
Historia > Bugatti Automobili SpA

Vuonna 1987 italialainen yrittäjä Romano Artioli hankki oikeudet Bugatin nimeen ja perusti Bugatti Automobili Span.  Hän rakennutti tehtaan Campogallianoon, Italiaan, lähelle Modenaa eli kaupunkia, jossa valmistetaan eräitä kuuluisimpia italialaisia urheiluautoja – Ferrareja, De Tomasoja, Lamborghineja ja Maserateja.
Vuonna 1989 olivat valmiina suunnitelmat, jotka oli laatinut Lamborghini Miuran ja Lamborghini Countachin suunnittelijana tunnettu Paolo Stanzani. Ensimmäinen uudestisyntyneen merkin auto esiteltiinkin Ettore Bugattin 110-vuotissyntymäpäivänä 15. syyskuuta 1991. Auto sai nimekseen EB110. Myöhemmin yritys suunnitteli neliovista EB112-luksusautoa, ja se esiteltiinkin konseptiasteella.
Loistokkaiden autojen historia jäi kuitenkin lyhyeksi. Vuonna 1993 Artioli osti kuuluisan Lotuksen tehtaat tarkoituksenaan myydä uuden, kahta autohistorian tunnettua kilpa-autoa valmistavan yrityksen osakkeita julkisesti. Tästä ei kuitenkaan tullut mitään, sillä ajankohdan suuri taloudellinen lama ei innostanut sijoittajia, ja yritys ajautui vararikkoon ennen kuin sen loistomalli EB112 ehti tulla markkinoille vuonna 1996.
Historia > Bugatti VW-konsernissa

VW-konserni osti oikeudet valmistaa autoja Bugatin nimellä. Yhtymä pyysi ItalDesigniä valmistamaan prototyypin Bugatti E118, jossa olisi V16-moottori ja jonka moottori kehittäisi vähintään 414 kW:n tehon. Vuonna 2000 luotiin yhtiö Bugatti Automobiles S.A.S., ja Bugatti Veyron 16.4 valmistui. Autossa on tehoa 746 kW eli 1001 hv, ja se yltää 407 km/h nopeuteen. Autoa on tämän jälkeen kehitelty, ja se on kaupallisessa tuotannossa. Autossa on V16-moottorin sijaan VW-konsernin suunnittelema 8-litrainen W16-moottori. Hintaa autolla on Yhdysvalloissa 1,4 miljoonaa dollaria eli noin 1 060 000 euroa.
Kokoelmat

Historiallisia Bugatti-malleja on jäljellä 2 000 kappaletta. Suurin Bugatteja käsittävä kokoelma on Mulhousessa Ranskassa lähellä merkin tuotantolaitoksia. Tekstiiliteollisuudessa toimineet veljekset Hans ja Fritz Schlumpf keräsivät kaikilta ulkopuolisilta salassa valtavan kokoelman erilaisia ajoneuvoja. Eritoten he olivat kiinnostuneita Bugateista. Heidän oma korjaamonsa vastasi autojen kunnostamisesta. Kun tehdas teki konkurssin vuonna 1975, joutui kokoelma lopulta valtion haltuun, ja siitä tehtiin kansallinen automuseo.
Kirjallisuutta

Bugatti, L'Ebe: The Bugatti Story.  Souvenir Press, 1967.  B0006BRP9W
Yksikköympyrä

Trigonometristen funktioiden suhteet yksikköympyrässä.
Yksikköympyrä on suorakulmaisessa koordinaatistossa ympyrä, jonka säde on 1 ja jonka keskipiste sijaitsee origossa. Sille käytetään toisinaan merkintää S1 (vrt. yksikköpallo S2). Yksikköympyrän kehäpisteet toteuttavat yhtälön  x^{2}+y^{2}=1\,.
Yksikköympyrää käytetään usein trigonometristen funktioiden määrittämiseen. Tämä perustuu siihen, että kun yksikköympyrästä valitaan tietty piste ja siihen piirretään keskipisteestä viiva, josta taas piirretään kohtisuora viiva x-akselille, saadaan suorakulmainen kolmio, jonka x-akseli on kulman kosini ja y-akseli kulman sini.
Yksikköympyrää vastaava kolmiulotteinen yleistys on yksikköpallo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opetusvideoita aiheesta Opetus.tv-sivustolla
Yhtye

Scandinavian Music Group vuoden 2008 Ilosaarirockissa
Yhtye (myös bändi) on musiikkia esittävä ryhmä. Yhtyeen jäseniä kutsutaan muusikoiksi. Yhtyeiden kokoonpanot vaihtelevat suuresti tilanteesta ja tyylilajista riippuen. Yhtyeestä käytetään nimitystä orkesteri, mikäli kyseessä on suurempiselvennä ryhmä. Orkesteri-nimitystä käytetään yleisesti myös taidemusiikkia esittävistä kokoonpanoista. Ainoastaan laulajia käsittäviä yhtyeitä nimitetään ryhmän koosta riippuen lauluyhtyeeksi tai kuoroksi, ja ainoastaan soittimia sisältäviä yhtyeitä soitinyhtyeiksi.
Rock- tai popyhtyeen tavallisin kokoonpano on laulaja, kitaristi, rumpali, basisti ja mahdollisesti kosketinsoittaja.
Pienessä jazz-yhtyeessä on usein basisti, rumpali ja pianisti sekä vaihteleva määrä puhallinsoittajia.
Kahden muusikon yhtyettä nimitetään duoksi, kolmen trioksi, neljän kvartetiksi, viiden kvintetiksi, kuuden sekstetiksi, seitsemän septetiksi ja kahdeksan oktetiksi. Nämä termit esiintyvät usein etenkin jazz-yhtyeiden nimissä. Suurempia jazz-yhtyeitä kutsutaan big bandeiksi (suom. suuri yhtye). Yhtyeeseen pitäisi määritelmänsä puolesta kuulua vähintään kaksi jäsentä, mutta puhutaan myös ”yhden hengen yhtyeistä” (engl. one man band).
Yhtyeiden kanssa työskentelee usein muita ihmisiä, kuten managereita, tuottajia, säveltäjiä, sanoittajia, sovittajia, miksaajia, valomiehiä ja roudareita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhtye Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuutta

Larmola, Kivi: Rokkibändin ABC: Käytännön opas keikkailevalle muusikolle.  (Riffi-julkaisut)  Helsinki:  Idemco, 2004.  ISBN 951-98245-3-7
Teenage Mutant Ninja Turtles 2: Battle Nexus

| Teenage Mutant Ninja Turtles 2: Battle Nexus |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Konami
Julkaisija:  Konami
Jakelija:  4Kids Entertainment
Pelisarja:  Teenage Mutant Ninja Turtles
Julkaistu:  NA 19. lokakuuta 2004
Lajityyppi:  toimintapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12 
Alusta:  Game Boy Advance, Nintendo GameCube, PlayStation 2, Windows, Xbox
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Teenage Mutant Ninja Turtles 2: Battle Nexus on Konamin kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna 2004 useille alustoille.
Peli on jatko-osa Teenage Mutant Ninja Turtles -pelille
Pelaaminen > Game Boy Advance

Game Boy Advancella on kolme eri peliä.
Peli etenee tarinan mukaisesti, jossa kullakin kentällä on omat tehtävät. Pelissä on kolme tasoa, joissa kahdessa viimeisessä on kuusi eri kenttää. Siinä voi myös pelata aina haluamallaan Turtlesilla.
Nimensä mukaan ajetaan kilpaa moottoroidulla rullalaudalla useiden kenttien ajan, jossa tarkoituksena on olla nopein kaikista kilpailijoista.
Edellisen moodin tapaan useita kenttiä, mutta tarkoituksena on kerätä tietty määrä kristalleja, tietyn aikamäärän mennessä.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Frank Frankson  | … |  Raphael   |
|  Wayne Grayson  | … |  Michelangelo   |
|  Sam Riegel  | … |  Donatello   |
|  Michael Sinterniklaas  | … |  Leonardo   |
|  David Brimmer  | … |  Zanramon   |
|  Greg Carey  | … |  Hunni   |
|  Darren Dunstan  | … |  Tikku   |
|  Dan Green  | … |  Mortu, komentaja Mozar   |
|  Jason Griffith  | … |  Miyamoto Usagi, Slashuur   |
|  Ted Lewis  | … |  Ultimate Ninja   |
|  David Zen Mansley  | … |  Zog   |
|  Karen Neil  | … |  Karai   |
|  Frederick B. Owens  | … |  Traximus, Nahkapää   |
|  Mike Pollock  | … |  Kenraali Blanque   |
|  Scottie Ray  | … |  Silppuri   |
|  Veronica Taylor  | … |  April O'Neil   |
|  Marc Thompson  | … |  Casey Jones, Drako, Ylivertainen Daimyo    |
|  Scott Williams  | … |  Baxter Stockman   |
|  Oliver Wyman  | … |  Fugitoidi   |
Aiheesta muualla

Teenage Mutant Ninja Turtles 2: Battle Nexus MobyGamesissa (englanniksi)
The Godfather

| The Godfather: The Game |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Redwood Shores Headgate Studios Babaroga
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Paramount Pictures, Steam ja Nintendo eShop
Säveltäjä:  Bill Conti
Pelisarja:  The Godfather
Pelimoottori:  Godfather engine (muokattu)
Julkaistu:  NA 21. maaliskuuta 2006EU 24. maaliskuuta 2006
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 18
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 2, PlayStation 3, Xbox, Xbox 360, Wii, PlayStation Portable, mobiili
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
The Godfather: The Game on Electronic Artsin julkaisema toimintapeli, joka on julkaistu vuonna 2006. Peli perustuu vuoden 1972 Kummisetä-elokuvaan.
Pelille on julkaistu vuonna 2009 jatko-osa The Godfather II.
Pelaaminen

Peli sijoittuu avoimeen maailmaan.
Peli hyödyntää vahvasti Grand Theft Auton formaattia, ja samankaltaisuuksia löytyy myös Mafiaan.lähde?
Pelissä esiintyvät useat elokuvista tutut hahmot, joille heidän oikeat näyttelijänsä ovat lainanneet äänensä. Myös Marlon Brando lainasi äänensä Don Vitolle, vaikka kuoli noin kaksi vuotta ennen pelin julkaisua. Al Pacino ei voinut antaa ääntään Michael Corleonelle pitkäaikaisen tupakanpolttamisensa vuoksi.
Kritiikki

Peli sai kritiikkiä muun muassa elokuvatrilogian ohjaajalta Francis Ford Coppolalta, joka ei hyväksynyt pelin julkaisua väittäen, että EA teki rahaa hänen työllään.
Vastaanotto

GameSpot antoi pelille arvosanan 8.1/10 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

The Godfather: The Game MobyGamesissa (englanniksi)
The Godfather Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kummisetä
| --- | --- |
Elokuvat:   Kummisetä  Kummisetä osa II  Kummisetä osa III 
Corleonen perhe:   Vito Corleone  Carmella Corleone  Tom Hagen  Sonny Corleone  Fredo Corleone  Michael Corleone  Connie Corleone-Rizzi  Apollonia Vitelli-Corleone  Kay Adams  Anthony Corleone  Mary Corleone  Vincent Mancini-Corleone 
Muut henkilöt:   Genco Abbandando  Don Altobello  Pete Clemenza  Johnny Fontane  Moe Greene  Lucy Mancini  Salvatore Tessio 
Videopelit:   The Godfather  The Godfather II 
Katso myös:   Mario Puzo  Francis Ford Coppola  Järjestäytynyt rikollisuus  Mafia  Cosa Nostra  Sisilia
Yhteisöllinen oppiminen

Pedagogisia malleja
Tutkiva oppiminen
Ongelmalähtöinen oppiminen
Projektioppiminen
Ilmiöpohjainen oppiminen
Freinetpedagogiikka
Montessoripedagogiikka
Yhteisöllinen oppiminen
Yhteistoiminnallinen oppiminen
Oppilaslähtöinen opetus
(katso kaikki 33)
Katso myös
Luokka:Opetusmenetelmät, Pedagogiikka, Didaktiikka, Opetus
Yhteisöllinen oppiminen on toimintaa, jossa suurehko ryhmä (esim. luokka) yrittää yhdessä tietoisesti ymmärtää tai selittää jotakin ilmiötä tai asiaa. Pyrkiessään ymmärtämään ja selittämään ilmiötä, ryhmä tuottaa uutta tietoa, jota ei voida palauttaa kenenkään yksilön tuottamaksi tiedoksi. Tutkiva oppiminen on eräs yhteisöllisen oppimisen muoto. Yhteisöllinen oppiminen on oppimisprosessi, jossa oppimisyhteisön jäsenet osallistuvat tavoitteiden asetteluun, tutkimuskysymysten muodostamiseen, selittämiseen ja tiedon hankintaan. Ero yhteistoiminnalliseen oppimiseen on yhteisöllisen oppimisen älyllisen merkityksen korostaminen.
Tavoitteet

Yhteisöllisen oppimisen tavoitteena on:
pyrkiä yhdessä ymmärtämään ja selittämään ilmiöitä
rakentaa yhdessä uutta tietoa
kehittää oppilaiden kognitiivisia, tiedonkäsittelyn taitoja
kehittää oppilaiden metakognitiivisia, oppimaan oppimisen taitoja
Periaatteet

Yhteisöllisessä oppimisessa on keskeistä:
yhteiset tavoitteet
työskentelyprosessin korostaminen
ongelmalähtöisyys (katso esim. ongelmalähtöinen oppiminen)
jaettu asiantuntijuus
tiedonrakentaminen
ajattelun näkyväksi tekeminen
oppilaiden kognitiivisten ja metakognitiivisten taitojen kehittäminen
oppilaiden vastuu opiskelun organisoinnista ja oppimisesta
Yksin kaikkia vastaan

| Yksin kaikkia vastaan> The Power of One |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John G. Avildsen
Käsikirjoittaja:  Robert Mark Kamen
Perustuu:  Bryce Courtenayn romaaniin
Tuottaja:  Arnon Milchan
Säveltäjä:  Hans Zimmer
Kuvaaja:  Dean Semler
Leikkaaja:  John G. Avildsen
Pääosat:   Morgan Freeman  Armin Mueller-Stahl  Stephen Dorff  Guy Witcher  Simon Fenton 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Kesto:  125 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yksin kaikkia vastaan (The Power of One) on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu Bryce Courtenayn samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Stephen Dorff, Armin Mueller-Stahl, John Gielgud, Morgan Freeman, Daniel Craig, Fay Masterson ja Clive Russell. Elokuvan on ohjannut John G. Avildsen. Elokuva voitti Political Film Society -palkinnon vuonna 1993.
1930-luvun Etelä-Afrikkaan sijoittuvassa tarinassa brittipoika varttuu imperiumin kasvatista rotujen tasa-arvon kannattajaksi.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä kirjoittaa elokuvan hyödyntävän kliseisiä aineksiaan esimerkillisen jäntevästi ja toimivasti. Hän antaa visuaalisesti upeana ja ajatuksia herättävänä pitämälleen draamalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever taas sanoo hyvien näyttelijöiden menevän hukkaan tässä saarnaavassa ja stereotyyppisessä tuotoksessa. Se antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.
Yleinen mielipide

Yleinen mielipide on yhteenveto ihmisten kootuista vakaumuksista ja mieltymyksistä, jotka koskevat julkisisia asioita. Julkisella mielipiteellä on vaikutusvaltaa demokraattisessa hallinnossa.
Yksilön mielipiteisiin julkisista asioista ja niiden taustalla oleviin vakaumuksiin ja kiinnostuksiin vaikuttavat esimerkiksi yksilön omat edut, syvimmät arvot, mielipiteet toisista ryhmistä, sosiaaliset kontekstit, sekä hänen persoonallisuutensa ja jopa geeniperimänsä. Poliittiset mielipiteet alkavat kehittyä jo lapsuuden sosialisaatiossa vanhempien, koulun ja yhteisön mielipiteiden pohjalta. Aikuisen yksilön mielipiteet muotoutuvat ja muuttuvat sosiaalisten ryhmien, johtajien ja massamedian pohjalta. Massamedia voi myös ohjailla mielipiteitä kohdistamalla huomiota tiettyihin aiheisiin tai esittelemällä vaihtoehtoisia ajatustapoja.
Yleistä mielipidettä mitataan mielipidetutkimuksilla, joissa haastatellaan satunnaisesti valittua edustavaa joukkoa ihmisiä. Poliitikot seuraavat tarkasti oman vaalipiirinsä mielipidetutkimuksia. Tärkeissä asioissa mielipidetutkimukset voivat vaikuttaa politiikkaan, ja erityisen voimakkaasti johonkin asiaan suhtautuvalla vähemmistöllä voi olla politiikkaan kokoaan suurempaa merkitystä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Turun Sanomat: Yleinen mielipide muovaa politiikkaa yhä enemmän (Arkistoitu – Internet Archive) 2004
Ykskivi (Simo)

Ykskiven pooki
| --- | --- |
Sijainti:  Simo Suomi
Vesistö:  Perämeri
| --- | --- |
Suunnittelija:  Frans Wilhelm Lüchow
Korkeus:  18,9 m
| --- | --- |
Valmistunut:  1874
| --- | --- |
Valon korkeus:  8,5 m
Valonkanto:  7,4 km
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ykskivi on pieni asumaton saari Simon kunnan edustalla Perämerellä. Saari sijaitsee noin 3,3 kilometriä etelään Karsikon niemen eteläkärjestä ja noin 7,2 kilometriä luoteeseen Tiurasenkrunnin saarelta. Oulun ja Kemin välinen laivaväylä johtaa saaren pohjoispuolitse.
Saarella sijaitsee vuonna 1874 rakennettu puinen tunnusmajakka.
Ykskiven tunnusmajakka

Ykskiven tunnusmajakka eli pooki sijaitsee pienen Ykskiven saaren koillisrannalla Kemin ja Oulun välisen väylän varrella. Puurakenteisen kuusikulmaisen 18,9 metriä korkean pookin huipulla ei ole valoa, mutta sen luoteen puoleiseen seinään tehtyyn aukkoon asennettiin vuonna 1954 pieni apuloisto. Ykskiven luodolla on ollut jo ennen tunnusmajakkaakin pienempi merimerkki.
Pooki on rakennettu vuonna 1874. Pookin piirustukset on tehnyt Oulun lääninarkkitehti F.W. Lüchou, mutta piirustukset ovat lähinnä kopio jo olemassa olevista pookeista.
Tavë kosi

Tava e kosit
Tavë kosi (alb.  Tava e kosit), myös Tave Kosi, Elbasan tava, Tava e Elbasanit tai Tavë Elbasani on albanialainen lammaspata tai jogurttinen lampaanvuoka tai –paistos, jonka valmistaminen sai alkunsa Elbasanista, Albaniassa.
”Tavë kosi” on Albanian perinteinen kansallisruoka, jossa albanian kielinen sana ”kos” viittaa vuohenmaidosta valmistettuun jogurttiin ja ”tave” tarkoittaa pannua tai vuokaa. Siksi ”tavë kosi” on pohjimmiltaan jogurttipohjainen vuokaruoka, jonka pääainesosa on karitsan- ja lampaanliha ja jonka paikallisten perinteiden mukaisessa valmistuksessa on myös kreikkalaisia, roomalaisia ja ottomaaniturkkilaisia vaikutteita.
Monet albaanit sanovat ”tavë kosia” klassiseksi mukavuusruoaksi, koska se on yhden astian ruokalaji. Se valmistamiseen käytetään isoa ja syvää uunipataa, jossa karitsan- ja lampaanliha paistetaan mureaksi tavallisen tai risottoriisin, oreganon ja valkosipulin kera jogurttipintakerroksen tai -päällysten alla, ja samassa astiassa ruoka myös tarjotaan.
Eri maiden vaikutteita

Albania on Välimeren maa, joka on joutunut muinaisten suurvaltojen, kuten  Kreikan- ja Rooman valtakunnan, Turkin sulttaanikunnan eli ottomaanien ja monien muiden anastamaksi. Tavë kosi on peräisin Elbasanista Keski-Albaniasta, jonka alueen sekä arkkitehtuurissa että ruuassa näkyy yleensä eniten islamilaista vaikutusta. Ottomaanien pysyessä tässä maassa pitkäaikaisesti 1400-luvun lopulta aina 1900-luvun alkuun saakka, albanialaisten tapojen oli mukauduttava miehittävien hallitsijoiden niin kansallisiin kuin uskonnollisiin perinteisiin. Suurin osa albanialaisista ruuista koostuu lihasta ja vihanneksista, joista Tavë kosi edustaa tyypillistä islaminuskoisten ruokalajia siinä, että sen valmisteluun käytetään karitsan- ja lampaanlihaa saastuneen sianlihan sijasta.
Muinaisten kreikkalaisten mukana tulivat jogurtti, oliivit ja runsaan oliiviöljyn käyttö. Roomalaisilta tuli tuoreiden yrttien, kuten oreganon, mintun, maustebasilikan ja muiden Välimeren ruokavaliossa yleisten mausteiden käyttö.
Tavë kosin historia

Tämän ruokalajin historian oletetaan ulottuvan vuoteen 1452, jolloin Osmanien valtakunnan sulttaani Mehmet II 25-vuotisen sotansa aikana taas kerran piiritti tuonaikaista Albanian pääkaupunkia Krujaa maan keskiosassa. Silloin Albanian johtaja Skanderbeg esti ottomaanien etenemisen Balkanilla länteen ja valloittajien sotilasleiri asettui alueelle, josta myöhemmin kehittyi Elbasanin kaupunki. Sotamiesten nauttiessa tietyistä vuohen- tai uuhenmaidon pohjaisista vuokaruuista, sulttaania ja hänen armeijaa piirityksen aikana palvelevat paikalliset kokit tähteiden poisheittämisen sijasta alkoivat paistaa niissä karitsanlihaa. Tavë kosista kerrotaan tulleen kansallisruoka sen vuoksi, että Mehmet II rakasti tätä vuohen- tai uuhenmaidosta ja karitsasta valmistetusta paistoksesta. Myöhempinä vuosisatoina, kun Elbasanista kehittyi ottomaanien hallinnonaikainen taloudellisen ja kulttuurisen toiminnan keskus, Tavë kosi tai myös ”tave Elbasani” e. "Elbasanin vuoka" oli pian Albanian epävirallinen kansallinen ruokalaji ja resepti levisi jopa takaisin Turkkiin ja muihin Osmanien valtakunnan laajoihin osiin.
Tavë kosi oli yleensä uunissa paistettua tai kypsennettyä ruokaa, mutta 1870-luvulla sitä alettiin valmistaa vuoka- tai patapaistoksena. Joissain lähteissä sanotaan, että juuri tätä ruokaa tarjoiltiin Ismail Qemalille hänen vieraillessa Vlorëssa ja osallistuessa kansalliskokoukseen. Tarinan mukaan hän oli pyytänyt Elbasan-jogurttivuokaa lähempänä Albanian itsenäisyysjulistusta marraskuussa vuonna 1912. Monet albanialaiset perheet, erityisesti Elbasania ympäröivillä lähialueilla, valmistavat tätä karitsanvuokaa itsenäisyyspäiväjuhlien yhtenä perinteisenä ruokana.
Valmistaminen

Kaikista vaikutteista huolimatta tämän kansallisen ruokalajin valmistamiseen käytetään suuresti sitä, mitä paikallisesti on saatavilla ja valmistustapoja on monia. Tavë kosi voidaan tehdä oliiviöljyllä, muskottipähkinällä ja pitkäjyväisellä riisillä, sitä paistamalla 1h 15 min -1h 45 minuutin verran tai voilla ja risottoriisillä, jolloin paistoaika on 1h 30 minuuttia. Valmistamiseen voidaan käyttää sekä oliiviöljyä että voita ja huuhdeltua riisiä tai lihapalat ensin keitetään 30 minuutin verran ja sen jälkeen voissa paistetaan 380 asteeseen lämmitetyssä uunissa. Tärkeimmät ainesosat ovat liha, kananmunat, vähän riisiä ja tuoreet vihannekset, joihin lisätään myös aromaattisia ja Välimeren alueiden tyypillisiä mausteita kuten valkosipulia, oreganoa ja muita yrttejä.
Koska tämän liha- ja jogurttivuoan kaloripitoisuus voi nousta melko korkeaksi, suositellaan myös käyttää rasvatonta kreikkalaista jogurttia ja leikata lihasta enimmät rasvat pois. Useimmissa resepteissä edellytetään karitsan olkapäälihan käyttöä, mutta hyvin kelpaa karitsan jalkalihakin. Luista voi vielä seuraavana päivänä keittää lihalientä tai keittoa. Reseptiä voi muuttaa vaihtamalla lampaan kanaan ja laittamalla sen rinnalle raikasta salaattia, jottei annos oli liian yksipuolista. Karitsan voi myös esikypsentää, mikä varmistaa, että liha on pehmeä ja murea. Silloin lisähyötynä on esikypsentämisessä saatava karitsanrasva, joka sopii suurusteen tai jauho-rasvasuuruuden valmistamiseen tai riisin kypsentämiseen. Tämä varmistaa, että karitsan maku leviää kaikkialle paistokseen. Kultaista väriä jogurttikohokas tai -suflee voi paistamisen aikana nousta yli astian reunojen, mutta se tavallisesti laskee uunista ulosotettuna.
Aiheesta myös

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tavë kosi Wikimedia Commonsissa
Etyleenidiamiini

| Etyleenidiamiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Etaani-1,2-diamiini
CAS-numero:  107-15-3
PubChem CID:  3301
SMILES:  C(CN)N 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C2H8N2
Moolimassa:  60,104 g/mol
Sulamispiste:  11,1 °C 
Kiehumispiste:  117 °C 
Tiheys:  0,9 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Sekoittuu veteen 
     
Etyleenidiamiini (C2H8N2) on kaksi aminoryhmää sisältävä amiini. Etyleenidiamiinia käytetään muun muassa liuottimina sekä lääkkeiden, fungisidien ja synteettisten vahojen valmistuksessa. Lisäksi yhdiste voi toimia kelaattina kompleksiyhdisteissä.
Ominaisuudet

Etyleenidiamiini, kuten useat muutkin amiinit, on keskivahvasti emäksinen aine. Huoneenlämmössä yhdiste on ulkomuodoltaan keltaista nestettä, joka haisee pistävältä. Etyleenidiamiini reagoi helposti klooria sisältävien orgaanisten aineiden sekä hapettimien ja happojen kanssa.