stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maximilian Sergelius
Aiheesta muualla

.aspx Maximilian Sergelius Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1924–1927 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (23):  Anderson  Björk  von Born  Estlander  Forsberg  Furuhjelm  Hornborg  Hästbacka  Inborr  Jacobsson  Jern  Klockars  Kulenius  Laurén  Lindberg  Mangs  Molin  Palmgren  Procopé (1924–1926)  Sergelius (1926–1927)  Schauman  Witting  Åkerblom  Österholm 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1927–1929 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (24):  von Born  Broman  Bäck  Colliander  Estlander  Forsberg  von Frenckell  A. Furuhjelm  R. Furuhjelm  Helenelund  Hästbacka  Inborr  Jacobsson  Jern  B. Kullberg  H. Kullberg  Lindberg  Molin  Palmgren  Schauman  Sergelius  Tåg  Åkerblom  Österholm 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1929–1930 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (23):  von Born  Bäck  Colliander  Estlander  Forsberg  von Frenckell  Furuhjelm  Haga  Hintz  Hästbacka  Inborr  Jacobsson  Jern  Kullberg  Laurén  Lindberg  Mangs  Molin  Palmgren  Sanmark  Schauman  Sergelius  Österholm 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1930–1933 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (20):  Björk  von Born  Estlander  von Frenckell  Furuhjelm  Haga  Helenelund  Hildén  Hästbacka  Inborr  Jacobsson  Jern  Molin (1932–1933)  Nyman  Palmgren  Roos  Rothberg  Sarlin  Sergelius  Westman  Åkerblom  Österholm 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen ja ruotsalaisen vasemmiston kansanedustajat 1933–1936 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (21):  von Born  Colliander  Estlander  von Frenckell  Furuhjelm  Franzén (1935–1936)  Haga  Helenelund  Hästbacka  Jacobsson (1933–1934)  Jern  Kullberg  Mangs  Mattsson  Nyman  Palmgren  Sergelius  Sjöblom  Söderhjelm  Wickman  Östenson  Österholm 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen ja ruotsalaisen vasemmiston kansanedustajat 1936–1939 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (21):  Bonsdorff  von Born  Colliander (1936–1938†)  Estlander  von Frenckell  Frietsch  Furuhjelm  Haga  Helenelund  Hildén  Hästbacka  Jern  Kullberg  Laurén  Mattsson (1938–1939)  Nordström  Sergelius  Stenwall  Söderhjelm  Törngren  Wickman  Österholm 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Lea Sutinen

Lea Sutinen, o.s. Sulku, (6. joulukuuta 1922 Impilahti – 5. tammikuuta 2008 Joensuu) oli suomalainen, keskustapuoluetta edustanut poliitikko.
Sutinen toimi kansanedustajana Pohjois-Karjalan läänin vaalipiiristä 17 vuoden ajan, maaliskuusta 1970 maaliskuuhun 1987. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti puolustusvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa, jossa hän toimi myös varapuheenjohtajana, talousvaliokunnassa ja valtiovarainvaliokunnassa. Hän toimi myös puolueensa eduskuntaryhmän 1. ja 2. varapuheenjohtajana.
Kunnallispolitiikassa Sutinen toimi Juuan kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1954–1956 ja 1977–1988 sekä valtuuston puheenjohtajana 1980–1988. Presidentin valitsijamies hän oli kaksissa vaaleissa, 1978 ja 1982. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1989.
Sutinen valmistui vuonna 1944 sairaanhoitajaksi Kuopion sairaanhoitajakoulusta ja terveyssisareksi Valtion terveydenhuolto-opistosta. Hän työskenteli terveyssisarena Juuan kunnassa vuosina 1944–1947 ja 1950–1951. Maanviljelijäperheeseen syntynyt Sutinen toimi vuodesta 1947 Mäntylän tilan emäntänä Juuassa. Sota-aikana lottana ollut Sutinen oli perustamassa Rintamanaisten liittoa vuonna 1980 ja hän toimi järjestön puheenjohtajana vuosina 1980–1995. Myöhemmin hänet nimettiin järjestön kunniapuheenjohtajaksi.
Sutinen oli naimisissa maanviljelysneuvos Aulis Sutisen (1905–2001) kanssa vuodesta 1947. Vuonna 1987 perustettiin Lea ja Aulis Sutisen nimikkorahasto, jonka tarkoituksena on tukea niitä maa-, metsä- ja kotitalousalan opiskelijoita sekä tutkijoita, jotka ovat pohjoiskarjalaisia tai pohjois- tai laatokankarjalaista syntyperää..
Anton Suurkonka

Anton Suurkonka (12. elokuuta 1886 Valkeala – 31. maaliskuuta 1964 Kuusankoski) oli suomalainen poliitikko. Suurkonka toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1930–1936, 1939–1945 sekä 1948–1951 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä ja Kymen läänin vaalipiiriä. Suurkonka toimi myös Valkealan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Siviiliammatiltaan Suurkonka oli maanviljelijä ja hän toimi viljelijänä Valkealassa vuodesta 1909. Suurkonka toimi myös Selänpään sähkö oy:n toimitusjohtajana 1936–1944. Hän oli myös seurapuhuja. Suurkonka toimi presidentin valitsijamiehenä vuonna 1931. Suurkongan vanhemmat olivat maanviljelijä Erik Suurkonka ja Anna-Leena Pessa. Suurkongan puoliso vuodesta 1919 oli Toini Kustaava Rytkönen. Suurkongalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1946.
Purmonen

Purmonen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Atte Purmonen (s. 2004), pesäpalloilija
Elmeri Purmonen (s. 2001), pesäpalloilija
Joni Purmonen (s. 1974), kuntosaliyrittäjä ja eläinsuojelija
Mika Purmonen (s. 1984), kolmiloikkaaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Emil Tabell

Emil Johannes Tabell eli Eemeli Lehtokivi (ven. Эмиль Генрихович Лехтокиви, Emil Genrihovitš Lehtokivi; 17. huhtikuuta 1899 Kiuruvesi – 7. joulukuuta 1937 Leningrad) oli suomalainen sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja ja Neuvostoliiton suomenkielisten lehtien toimittaja.
Tabellin vanhemmat olivat suutari Jaakko Heikki Tabell ja Anna Augusta Glad. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten jalkinetyöntekijänä ja sahatyömiehenä Kemin maalaiskunnassa. Suomen sisällissodan jälkeen 1918 Tabell tuomittiin vankeuteen poliittisista syistä. Vapauduttuaan vankilasta Tabell toimi Karihaaran työväentalon vahtimestarina ja oli sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden eduskuntaryhmän kansanedustaja vuosina 1924–1926 ja 1927–1930 edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli myös Kemin maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsenenä.
Lapuan liikkeen edustajat kyyditsivät 25. kesäkuuta 1930 Ouluun matkalla olleen Tabellin Kuusamon kautta Neuvostoliittoon. Siellä Tabell otti nimekseen Lehtokivi. Hän opiskeli Leningradissa Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa vuosina 1931–1934 ja suoritti Petroskoin jääkäripataljoonan reservikomentajakurssin vuonna 1933. Vuodesta 1934 lähtien hän toimi Vapaus, Rintama ja Punainen Karjala -lehtien toimittajana Leningradissa sekä Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston kirjallisuuden ja sanomalehtityön opettajana. Lehtokivi vangittiin Stalinin puhdistusten yhteydessä 30. lokakuuta 1937, tuomittiin kuolemaan syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja ammuttiin. Hänen maineensa palautettiin vuonna 1957. Hänet on luultavasti haudattu Levassovan hautausmaalle Pietariin.
Tabell-Lehtokivi oli naimisissa vuodesta 1922 Eeva Johanna Hartikaisen kanssa. Hänen perheensä, vaimo ja kaksi pientä tytärtä jäivät Suomeen muilutuksen yhteydessä, mutta hekin muuttivat pian Neuvosto-Karjalaan.
Elis (täsmennyssivu)

Elis voi tarkoittaa seuraavia:
Elis, antiikin Kreikan maakunta
Elis, Kreikan maakunta ja nykyinen alueyksikkö
Elis, antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio Eliin maakunnassa Kreikassa
Elis, etunimi
Elis, liechtensteinilainen yhtye
Elis, sukunimenä:
Alberth Elis (s. 1996), hondurasilainen jalkapalloilija
Dafydd Elis-Thomas (s. 1946), walesilainen poliitikko, Walesin parlamentin ensimmäinen puhemies 1999–2011.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
J. V. Sainio

| J>  V. Sainio |
| --- | --- |
 J. V. Sainio punaupseerikoulun oppilaana.
Kansanedustaja
 1.8.1908–31.10.1917  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Kuopion itäinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1880 Pyhäjärvi Ul.
Kuollut: 31. elokuuta 1920 (39 vuotta) Pietari
Ammatti:  kondiittori, ammattiyhdistystoimitsija
Johan Valfrid Sainio (3. lokakuuta 1880 Pyhäjärvi Ul. – 31. elokuuta 1920 Pietari) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana 1908–1917 ja Suomen Leipurityöntekijäin Liiton puheenjohtajana 1913–1917. Sisällissodan loppuvaiheessa Sainio pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hän oli perustamassa SKP:ta ja sai surmansa niin sanotuissa Kuusisen klubin murhissa.
Elämä > Varhaiset vuodet

Aviottomana lapsena syntyneen Sainion äiti oli itsellinen Henriika Wilhelmiina Heikintytär. Kansakoulun käytyään Sainio työskenteli kotiseudullaan renkinä ja vuosina 1895–1899 sekatavarakaupan myyjänä Hangossa, jonka jälkeen hän oli sokerileipurina Helsingissä, Viipurissa ja Joensuussa. Sainio toimi myös SDP:n Kuopion läänin itäisen vaalipiirin puhujana ja piirisihteerinä sekä Kansan Voiman Joensuun toimituksen hoitajana. Sainio valittiin eduskuntaan vuonna 1908, jonka ohella hän toimi Suomen Leipurityöntekijäin Liiton puheenjohtajana 1913–1917.
Elämä > Sisällissota ja aika Venäjällä

Sisällissodan käynnistyttyä Sainio valittiin Työväen pääneuvoston jäseneksi Suomen Ammattijärjestön edustajana, mutta hän ei osallistunut sen toimintaan, vaan jatkoi leipurityöntekijäin liiton toimitsijana. Sodan loppuvaiheessa Sainio pakeni Neuvosto-Venäjälle, jossa hän oli elokuussa 1918 perustamassa Suomen kommunistista puoluetta. Myöhemmin Saino toimi Venäjän kommunistisen puolueen edustajana SKP:ssa ja suoritti punaupseerikurssin Pietarin kansainvälisessä sotakoulussa. Hän kuoli Pietarissa 31. elokuuta 1920, jolloin SKP:n oppositio hyökkäsi puolueen puhetilaisuuteen ja surmasi kahdeksan henkilöä. Sainio ammuttiin todennäköisesti vahingossa, sillä hänen ei tiedetty olleen riidoissa opposition kanssa. Sainio on haudattu yhteishautaan Pietarin Mars-kentälle, jossa on myös surmattujen muistomerkki.
Perhe

Sainion puoliso oli Hilja Hirvonen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1914.
Samuli Simula

Simula puhumassa 1950-luvulla. Kuva: Pekka Kyytinen.
Samuli Jalmari Simula (21. marraskuuta 1891 Laitila – 25. kesäkuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä, talousneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja. Hän kirjoitti myös Laitilan murteella pakinoita nimimerkillä Laitilan vaari ja toimi osuustoimintajärjestöjen puhujana.
Simula kävi kansakoulun ja 1912 maamieskoulun. Hän toimi maanviljelijänä Laitilassa ja hän oli Laitilan osuuskassan johtaja 1930–1939. Hän sai talousneuvoksen arvon 1951.
Simula oli kansanedustajana 1945–1951 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa sekä toimi Laitilan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hänellä oli myös lukuisia luottamustehtäviä osuustoimintaliikkeessä, Pellervo-seurassa, Maatalousseurojen keskusliitossa ja Metsäliitossa.
Simulan vanhemmat olivat maanviljelijä Samuel Vilhelm Simula ja Maria Vilhelmiina Junnila, ja hän oli naimisissa vuodesta 1916 Tyyne Matilda Lundenin kanssa.
Samuli Simulan tyttären pojanpoika on perussuomalainen kaupunginvaltuutettu Vilhelm Junnila.
Samuli Simulan tyttären Sirkka Kytömäen (o.s. Simula) poika Jussi Kytömäki on Ylöjärven vihreiden kaupunginvaltuutettu, pojantytär on kirjailija ja vuoden 2014 Finlandia-ehdokas Anni Kytömäki.
Teoksia

Välilä Miko praakka. Porvoo: WSOY, 1927
Maataloudellisen osuustoiminnan yhtenäisyys: Pellervon päivillä 9.11.1934 pidetty esitelmä. Helsinki: Pellervo-seura, 1934
Laitilan vaarin pakinoita, toim. Heikki Pilppula ym. Laitila: Laitilan kustannus, 1985
Aiheesta muualla

"Laitilan faari" ei olekaan "faari", Seura, 15.09.1937, nro 37, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Maalaisliiton kansanedustajat
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1945–1948 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (49):  Alestalo  Annala  Asikainen  Brander  Eskola  Hautala  Heljas  Hirvensalo  Ikonen  Inkinen  Jutila (1945)  Kaijalainen  Kekkonen  Kinnunen  Kirra  Koivisto  Koukkari  Lahtela  Laine  Laitinen  Lampinen  Leppälä  Luostarinen  Luukka  Miettunen  Miikki  Murtomaa  Niskala  Niukkanen  Okko  Paksujalka  Palovesi  Pilppula  Pyörälä  Pärssinen  Pääkkönen  Rantamaa  Riikonen  Salo  Saukkonen  Simula  Soininen  Tiitu  Tukia  Vehkaoja  Vennamo  Vesterinen  Vilhula  Virolainen 
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1948–1951 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (56):  Aittoniemi  Annala  Brander  Eskola  Haapaniemi  Hautala  Heljas  Hirvensalo  A. Ikonen (1950–1951)  T. Ikonen  Joukanen  Kalliokoski  Kekkonen  Kiiski  Kinnunen  Kleemola  Koivisto  Koivuranta  Koukkari (1948–1949)  Lahtela  Laine  Laitinen  Lampinen  Leppihalme  Leppälä  Luostarinen  Luukka  Mannila  Miettunen  Miikki  Murtomaa  Niskala  Niukkanen  Okko  Pakkanen  Palovesi  Pääkkönen (1950–1951)  Rankila  Rantamaa  Riikonen (1948–1950)  Ryhtä  Rytinki (1949–1951)  Rönkkö  Saalasti  Saari  Salo (1948–1950)  Sarjala  Simonen  Simula  Soininen  Sukselainen  Suntela  Suurkonka  Tiainen  Tiitu  Vennamo  Vesterinen  Vilhula  Virolainen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Eduskunta
Anneli Taina

| Anneli Kristiina Taina |
| --- | --- |
 Taina Pentagonissa vuonna 1998.
Suomen puolustusministeri
 Lipposen I hallitus 13.4.1995–15.4.1999  
Edeltäjä:  Jan-Erik Enestam
Seuraaja:  Jan-Erik Enestam
Suomen asuntoministeri
 Ahon hallitus 2.1.1995–13.4.1995  
Edeltäjä:  Pirjo Rusanen
Seuraaja:  Jan Vapaavuori
Kansanedustaja
 21.3.1987–23.3.1999  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Hämeen läänin pohjoinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1951 (ikä 73) Imatra
Ammatti:  Sosiaalityöntekijä
Puoliso:  Heikki Jorma Taina (1972–)
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Anneli Kristiina Taina (o.s. Jussila, s. 21. kesäkuuta 1951 Imatra) on suomalainen maaherra, joka on Etelä-Suomen aluehallintoviraston ylijohtaja vuodesta 2010 lähtien.
Taina on syntynyt Imatralla, mutta asunut pitkään Tampereella. Hän toimi kokoomuksen kansanedustajana Hämeen läänin pohjoisen/Pirkanmaan vaalipiirin edustajana vuosina 1987–1999. Taina oli lyhyen aikaa asuntoministerinä Ahon hallituksessa vuonna 1995. Vuoden 1995 eduskuntavaalien jälkeen Tainasta tuli Suomen toinen naispuolinen puolustusministeri Elisabeth Rehnin jälkeen Lipposen I hallitukseen 1995–1999.
Jätettyään eduskunnan Taina valittiin Etelä-Suomen läänin maaherraksi vuonna 2004. Läänien lakkauttamisen myötä valtioneuvosto nimitti Tainan Etelä-Suomen läänin tilalle perustetun Etelä-Suomen aluehallintoviraston ylijohtajaksi vuonna 2009.
Tainalle myönnettiin valtiopäiväneuvoksen arvonimi toukokuussa 2023.
Heikki Soininen

Heikki Soininen (7. tammikuuta 1891 Polvijärvi – 19. huhtikuuta 1957 Joensuu) oli suomalainen maalaisliittolainen kansanedustaja ja kunnallisneuvos. Ennen kansanedustajaksi tuloaan hän työskenteli maanviljelijänä Polvijärvellä, kauppiaana sekä osuuskassan kirjanpitäjänä. Kansanedustajana Soininen toimi 1933–1957 ja presidentin valitsijamiehenä 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956.
Elly Sigfrids

Elly Sigfrids vuonna 1966.
Elly Matilda Sigfrids (o.s. Jern; 10. toukokuuta 1919 Mustasaari – 15. heinäkuuta 2014 Mustasaari) oli suomalainen kansanedustaja, opettaja ja kunnallispoliitikko.
Elly Jern syntyi myöhemmin kansanedustajana toimineen maanviljelijä Levi Jernin ja Signe Matilda Ahlbäckin tyttäreksi Mustasaaressa 1919. Jern suoritti teologian erotutkinnon 1945 ja kasvatusopillisen tutkinnon 1946 Helsingin yliopistossa. Hän työskenteli vuosina 1945–1956 Uudenkaarlepyyn kristillisen kansanopiston opettajana ja myöhemmin psykologian ja uskonnon opettajana. Hän avioitui pastori  Lars Gustaf Sigfridsin kanssa 1956.
Elly Sigfrids valittiin eduskuntaan ruotsalaisen kansanpuolueen edustajaksi Vaasan läänin vaalipiiristä vuosiksi 1970–1979. Hän oli myös presidentin valitsijamies 1968 ja 1978. Paikallispolitiikassa hän toimi Uudenkaarlepyyn maalaiskunnan kunnanvaltuutettuna 1951–1956, Vaasan kaupunginvaltuutettuna 1973–1976 ja Ruotsalaisen Pohjanmaan maakuntaliiton puheenjohtajana 1974–1979. Hän oli myös Ruotsalaisen naisliiton puheenjohtaja 1970–1973 ja RKP:n varapuheenjohtaja.
Sigfrids sai Åbo Akademin teologian kunniatohtorin arvon 1999 ja Fredrika Runebergin stipendin 2008.
Teokset

Sigfrids kirjoitti kuusi kirjaa, muun muassa muistelmateoksia, runokokoelman ja hartauskirjan. Hän osallistui myös kahden uskonnon oppikirjan laatimiseen.
Tillförsikt.  Helsinki:  Schildt, 1956.
Bibeln berättar: religionskunskap för tredje och fjärde skolåret.  (Yhdessä Nils Göran Engströmin kanssa Gösta Aldenerin ym. oppikirjan pohjalta)  Helsinki:  Svenska läromedel, 1969.
Budskapet och budbärarna: religionskunskap för femte och sjätte årskursen.  (Yhdessä Nils Göran Engströmin kanssa Gösta Aldenerin ym. oppikirjan pohjalta)  Helsinki:  Svenska läromedel, 1972.  ISBN 951-553-000-8
Människor på Vesterback.  Helsinki:  Schildt, 1987.  ISBN 951-50-0400-4
De gyllene åren.  (Muistelmateos)  Vaasa:  Scriptum, 1990.  ISBN 951-8902-24-0
På gröna ängar.  Uusikaarlepyy:  Kyrkans ungdoms förlag, 1996.  ISBN 951-97546-1-X
Livets lott.  Uusikaarlepyy:  Kyrkans ungdoms förlag, 1998.  ISBN 951-97546-2-8
Ytterst i havet.  (Muistelmateos)  Helsinki:  Församlingsförbundets förlags, 2001.  ISBN 951-550-570-4
Aiheesta muualla

Sigfrids, Elly hakuteoksessa Biografiskt lexikon för Finland.
Sigfrids, Elly hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
RKP (11):  Ehrnrooth  Gestrin  Granvik  Korsbäck  Melin  Procopé  Sigfrids  Stenbäck  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
RKP (9):  Ehrnrooth (1972–1973)  Gestrin  Granvik  Procopé  Sigfrids  Stenbäck  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
RKP (9):  Gestrin  Granvik  Malm  Melin  Sigfrids  Stenbäck  Taxell  Westerlund  Zilliacus 
Ahvenanmaa:  E. Häggblom (1975–1976†)  G. Häggblom (1976–1979) 
Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (19):  Asunmaa  Granvik  Kangas  Kauppi  Korsbäck  Lepistö  Lillqvist  Linna  Lintilä  Mäki-Hakola  Orrenmaa  Rodén  Salmi  Seppä  Sigfrids  Suokas  Teir  Uusitalo  Åsvik 
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (18):  Asunmaa  Granvik  Kangas  Kauppi  Lepistö (1972–1973†)  Lillqvist  Linna  Mäki-Hakola  Pihlajamäki  Pohjonen  Rodén (1973–1975)  Salmi  Saloranta  Seppä  Sigfrids  Suokas  Teir  Uusitalo  Åsvik 
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (18):  Aaltonen  Asunmaa  Fred  Granvik  Jokiniemi  Kangas  Kauppi  Lillqvist  Linna  Malm  Mäki-Hakola  Orrenmaa  Pihlajamäki  Pohjonen (1975–1977)  Raudasoja (1977–1979)  Sigfrids  Tuomaala  Uusitalo  Wahlström 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Biografiskt Lexikon  Eduskunta  Uppslagsverket Finland
Bruno Salmiala

| Bruno Salmiala |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1890 Pietari  Venäjä
Kuollut: 4. syyskuuta 1981 (91 vuotta) Helsinki
Poliitikko
Puolue:  Isänmaallinen kansanliike
Asema:  kansanedustaja
Vaalipiiri:  Hämeen eteläinen vaalipiiri
Puoliso:  Lydia Theresia Schütz (vih. 1917–1942) Jenny Edla Somppi (vih. )
Bruno Salmiala (vuoteen 1935 Sundström; 24. elokuuta 1890 Pietari, Venäjä – 4. syyskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen Helsingin yliopiston rikosoikeuden professori, kansanedustaja ja yksi Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) keskeisistä johtajista.
Elämä

Salmialan vanhemmat olivat pietarinsuomalaiset konerakentaja Alexander Sundström ja Emilia Lindén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910, suoritti lakitieteen kandidaatin tutkinnon 1916 sekä lakitieteen lisensiaatin ja tohtorin tutkinnot 1924.
Salmiala toimi Helsingin yliopiston prosessi- ja rikosoikeuden apulaisena 1925–1927, rikosoikeuden vt. professorina 1925–1927 ja professorina 1927–1959. Hän oli Suomen Asianajajaliiton sihteeri vuosina 1920–1957 ja Defensor Legis -lehden päätoimittaja vuosina 1920–1968. Tämän lisäksi Salmiala toimi eduskunnan oikeusasiamiehen varamiehenä 1924–1928, virkaylioikeuden syyttäjänä 1926–1930 ja jäsenenä 1930–1945 sekä Rikosoikeuden instituutin esimiehenä 1955–1959.
Elämä > Poliittinen ura

Lapuanliikettä vieroksunut Salmiala oli yksi keskeisistä IKL:n perustajista vuonna 1932. Rikosoikeuden professorina hän toimi takuumiehenä sille, että uusi puolue pysyisi laillisuuden tiellä. Elias Simojoen johtama nuorisojärjestö Mustapaidat ei tosin suostunut pysymään ruodussa ja päätyikin lopulta viranomaisten lakkauttamaksi. Salmiala oli kansanedustajana vuosina 1933–1945 Hämeen läänin eteläistä vaalipiiristä ja presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 vaaleissa. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.
Salmiala oli koko IKL:n olemassaolon ajan sen keskeisin linjanvetäjä puheenjohtaja Vilho Annalan rinnalla. Heidän johdollaan IKL omaksui passiivisen vastarinnan, kun oikeusministeri Urho Kekkonen yritti lakkauttaa sitä 1938–1939 (Kekkosen konstit), eikä tehnyt myöskään vastarintaa kun se lopulta lakkautettiin syksyllä 1944. Sodan jälkeen vuonna 1945 kansandemokraatti Mauno Pekkalan johtama hallitus yritti hiillostaa Salmialan ja muut entiset äärioikeistolaiset ulos yliopiston viroista, mutta Salmiala kieltäytyi eroamasta. Erottamisyrityksiä johti pääministeri Pekkala. Punainen Valpo salakuunteli Salmialan puhelinta, jotta erottamiselle saataisiin jokin peruste. Opetusministeri Johan Helo kutsui sitten Salmialan puheilleen ja muistutti Salmialaa tämän sodanaikaisesta puheesta, että Helo pantaisiin seinää vasten. Salmiala sanoi muistavansa sen, koska Helo oli pian tämän jälkeen tuomittu maanpetoksesta kuritushuoneeseen. Helo vaati, että Salmiala eroaisi. Tämä kuitenkin kieltäytyi sanoen, että hän eroaa vain jos hänen osoitetaan Helon tavoin tehneen maanpetoksen. Erottamisesta ei tullut mitään. Salmiala jatkoi professorina eläkeikäänsä vuoteen 1959 asti. Politiikassa hän ei toiminut toisen maailmansodan jälkeen.
Elämä > Perhe ja suku

Salmiala oli naimisissa Lydia Theresia Schützin kanssa 1917–1942. Avioeron jälkeen hän avioitui Jenny Edla Sompin kanssa 1943. Salmialalle syntyi kaksi lasta, Rolf Salmiala ensimmäisestä avioliitosta vuonna 1918 ja toisen avioliiton aikana adoptoitiin vuonna 1943 syntynyt Seija Salmiala.
Teokset

Salmialan vuonna 1923 tarkastettu väitöskirja oli nimeltään Asianosaiskäsitteestä Suomen siviiliprosessioikeudessa.
Salmiala kirjoitti oikeustieteen alalta useita hakusana-artikkeleja Otavan isoon tietosanakirjaan vuosina 1960−1965 ja toimi teoksen oikeustieteen kirjoittajaryhmän puheenjohtajana.
Petri Salo

| Petri Antti Juhani Salo |
| --- | --- |
 Petri Salo helmikuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. lokakuuta 1959 (ikä 65) Tampere
Poliitikko
Puolue:  Kokoomus
Asema:  kansanedustaja (1999–2011), kaupunginvaltuuston puheenjohtaja (2015–2017)
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Kotipaikka:  Kauhava
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Petri Antti Juhani Salo (s. 18. lokakuuta 1959 Tampere) on suomalainen vanhempi konstaapeli ja Kokoomuksen kansanedustajana toiminut poliitikko. Hänet valittiin eduskuntaan ensi kerran vuoden 1999 vaaleissa. Salo on ollut Alahärmän kunnanvaltuustossa vuosina 1997–2008, Kauhavan kaupunginvaltuustossa vuosina 2009–2017 sekä Kauhavan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 2015–2017. Salo ei enää asettunut ehdokkaaksi vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Hän oli ehdolla vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, mutta 1 010 ääntä ei riittänyt valintaan.