stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhän Paavalin saari
Apostoli Paavalin haaksirikko > Haaksirikon vaikutus

Apostolin Paavalin uskotaan tuoneensa kristinuskon Maltalle, jolla paikalliset asukkaat palvoivat omia esihistoriallisia jumalia. Vaikka jotkut kiistävät tämän legendan ja toteavat todisteiden kristinuskosta tulevan vasta myöhemmästä vaiheesta. Arkeologiset todisteet tukevat seikkaa, että Malta oli yksi ensimmäisistä Rooman siirtokunnista, jossa käännyttiin kristinuskoon ja aikoinaan täällä oli täysin kristitty yhteisö. Varhaisin asiakirja, jossa mainitaan Paavalin haaksirikosta, on kirjoitettu yli neljäsataa vuotta  tapaturman jälkeen. Joidenkin lähteiden mukaan maltalaiset ovat ylpeitä siitä, että apostoli kävi heidän saarellaan ja käännytti heidät ensimmäisten joukossa kristinuskoon.
Lähellä rantaa, jonne haaksirikkoutuneet pääsivät, oli saaren ylimmälle roomalaiselle virkamiehelle Publiukselle kuuluva kiinteistö. Hän toivotti miehet tervetulleeksi ja kohteli heitä ystävällisesti kolmen päivän ajan. Kuten tapahtui, Publiuksen isä sairastui vakavasti kuumeeseen ja punatautiin (joiden lähteiden mukaan malariaan). Paavali meni Publiuksen taloon ja rukoili hänen puolestaan, pani kätensä hänen päällensä ja paransi hänet. Sitten Publiuksen sanotaan kääntyneensä kristinuskoon ja hänestä tuli ensimmäinen Maltan piispa. Mdinan katedraalin tai 1600-luvulta peräisin Paavalin tervetuliaiskappelin uskotaan sijaitsevan paikalla, jossa Publius majoitti Paavalin kolmeksi päiväksi. Sitten kaikki muut saaren sairaat ihmiset tulivat ja paranivat. Tämän seurauksena maltalaiset kastettiin ja kun oli aika purjehtia pois saarelta, ihmiset toimittivat Paavalia ja hänen seuruetta varten kaiken matkalle tarvittavan.
Tarinan mukaan apostoli pakeni turvaan luolaan, joka tunnetaan nykyisin nimellä Pyhän Paavalin luola eli St Pauls Grotto Rabatissa, ja sitä on pidetty pyhänä paikkana Maltalla. Myös uskomus apostolin toimesta siunatusta maasta oli johtanut siihen, että saaren asukkaat käyttivät apostolin luolasta löytyvää kalkkikiveä parantamaan myrkyllisten eläinten puremia ja alkoivat myydä jauhettuja tuotteita lääkkeinä kaikkialla Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Sen jälkeen maltalaiset Terra Sigillata Melitensisen jauhettu kalkkikivi luolasta, jota uskotaan liittyvän Pyhää Paavalin oleskeluun Rabatissa, Linguae Melitensis mm. fossiiliset hainhampaat ja joukko muita kivettyneitä esineitä olivat tärkeitä lääkevientiä vuosisatojen ajan. Maltalla on katakombeja, joista on löytynyt todisteita kristinuskosta ajanlaskumme varhaisilta vuosisadoilta, mm. Salinan katakombeista ensimmäiseltä vuosisadalta. Lisäksi Mdinasta löytyy Pyhän Paavalin katakombeja, joita roomalaiset käyttivät 4. vuosisadalle jKr. Nykyään Maltan kansalaisia pidetään Euroopan uskonnollisimpina, koska vuonna 2015 heistä 98 prosenttia oli katolisen kirkon jäseniä.
Tosiseikkoja haaksirikosta > Talviajoon liittyvää Välimerellä

Keisarin Claudiuksen hallituskaudelta lähtien Rooman kaupungin selviytyminen riippui laivastosta, joka toi viljaa Aleksandriasta, mutta purjehtiminen Jom kippurin jälkeen (Apostolien teot 27: 9) oli keskellä ”vaarallisinta” aikaa ja talvella Välimerellä ei purjehtinut laivoja. Joissakin lähteissä väitetään, että sotilasteoreetikon  Vegetiuksen De re militarin mukaan purjehdus Välimerellä 15. syyskuuta jälkeen oli vaarallista ja 11. marraskuuta jälkeen mahdotonta. Lokakuun loppupuolella Aleksandriasta suoraan luoteeseen Roomaan oli tavatonta purjehtia. Vallitseva länsituuli pakotti Egyptistä Roomaan purjehtivat alukset seuraamaan epäsuoraa reittiä nykyisen Turkin etelärannikon satamien kautta. Niistä Myran satama oli yksi muinaisen Välimeren suurimmista satamista ja siksi oli järkevää, että Paavali ja muut jättivät siinä rannikkoaluksen ja nousivat suurempaan vilja-alukseen Rooman-matkansa viimeistä osuutta varten. Matkan Fair Havens-nimiseen satamaan olisi voinut tehdä yhdessä päivässä suotuisalla tuulella, mutta sen kesto useitakin päiviä vahvistaa, että Välimeren vallitsevan tuulen suunta oli muuttunut ja alkusyksystä se usein kääntyy "koilliseksi" eli voimakkaaksi talvituuleksi. Toisaalta hydrologin T. A. B. Sprattin väitetään vuonna 1853 vahvistavan, että Fair Havensin satama oli ”sopimaton talvehtimiseen”, koska talviset itä- ja kaakkoistuulet puhaltavat suoraan satamaan. Toisaalta nykyaikaiset tutkimukset paljastavat, että kyseessä oli turvallinen talvisatama, mutta siitä huolimatta jatkettiin matkaa.  Luukas viittasi, että sadanpäämiehen Juliuksen päätöksestä, mutta koska tämä oli yksityinen eikä merivoimien alus, jotkut tutkijat väittävät, että tämä ratkaisu oli kapteenin tekemä. Rooman kaupungissa oli siihen aikaan talvikuukausina jatkuva ruokapula ja niille laivanvarustajille, jotka osallistuivat elintärkeään viljakauppaan Egyptin ja Rooman välillä uskaltaessa purjehtia myöhään kaudella, keisari Claudius oli tarjonnut huomattavaa lisähyvitystä. Tämä on saattanut olla syy kapteenin päätökseen. Meteorologiset todisteet osoittavat, että äkillinen koillistuuli voimakkaimmillaan puhalsi myöhään syksyllä Välimeren itäosassa.
Tosiseikkoja haaksirikosta > Myrkkykäärme

Maltan eläimistöä ja kasvistoa tutkineet pitävät ongelmana tietojen puuttumista siitä, että olisiko saarilla koskaan ollut myrkyllisiä käärmeitä, vaikka niissä oli todella monia myrkyllisiä organismeja, jotka jopa kykenisivät tappamaan ihmisen. Voiko Raamatussa kuvattua Melitan saarta pitää Maltana, josta puuttuvat tiedot elinpaikkana myrkkykäärmeille, jotka kykenisivät aiheuttamaan niin vakavia oireita, kun uhrin "turpoamista tai kuolleena maahan kaatumista" (Apostolien teot 28: 5). Vuosisatoja myöhemmin ja vielä nykyäänkin Raamatun lukijat luottavat alkuperäiskansojen asiantuntemukseen ja uskovat heidän käärmelajintuntemuksensa olevan todisteena ihmeen oikeellisuudesta. Tarkempia todisteita myrkyllisten käärmeiden maltalaisesta kotoperäisyydestä ei ole ja sen takia yleiseksi syyksi uskotaan, että Pyhän Paavalin saarnaamisen myötä kaikki saaren myrkylliset olennot menettivät myrkkynsä. Atoksisuus vuorostaan aiheutti käärmeiden, skorpionien ja Maltan saarten kaiken myrkyllisen eläimistön menehtymisen. Jopa väitettiin, että apostolin toimesta siunattu saarivaltion maa absorboi toksiinit kaikista siellä elävistä myrkyllisistä olennoista.
Kohtuullisempi selitys on, että siellä olisi voinut olla myrkyllinen maltalainen käärme, joka sittemmin on kuollut sukupuuttoon, kun oli menettänyt kykynsä saalistaa myrkyllä, tai sen saalistaja saapui saarelle sen jälkeen, kun Pyhä Paavali oli vieraillut siellä.  Vaarallisesta alkuperäiskannasta puuttuvat kuitenkin todisteet, fossiilit, dokumentointi ym. ja puuttuvat merkinnät sukupuuttoon liittyvistä tapahtumista, kuten saalistajan tai voimakkaasti kilpailevien lajien maahantuonnista. Vaihtoehtoinen selitys olisi, että Maltalle tuotujen puiden mukana tietty käärme olisi voinut saapua saarille, koska matelijat leviävät meren yli ajopuissa roikkumalla. Maltalla kirjatut käärmelajit eivät olisi kuitenkaan voineet saada miestä "turpoamaan, kaatumaan ja kuolemaan". Useimmat maltalaiset ovat tunnistaneet purijan tarhakäärmeisiin kuuluvaksi ”il- lifgħa” eli myrkyttömäksi leopardikäärmeeksi (Zamenis situla). Joten joidenkin lähteiden mukaan paras selitys kohtaukseen on se, että yksi myrkyllisimpiä Euroopan käärmelajia löytyy Melitan saarella, mutta se ei ole Malta, vaan Adrianmeren saari lähellä Dubrovnikia, jota nykyään tunnetaan nimellä Mljet (Meleda). Tällä saarella asuvan hietakyyn pureman oireet ovat samoja kuin Apostolien teoissa ilmoitetut. Välitön "turvotus" e. hemorraagisen eli verenvuotoisen turvotuksen kehittyminen ja "kaatuminen" heikkouden tai huimauksen takia, jota seuraa verenkiertosokki, sisäinen verenvuoto ja hengitysteiden tukkeutuminen, jotka kaikki johtaisivat kuolemaan, jos niitä ei hoideta asianmukaisesti. Populaation kurissapitoa varten saarelle tuotiin vuodesta 1910 lähtien saalistajia eli mangusteja. Tämä Melita saari jäisi kauas tavanomaisesta reitistä Aleksandriasta Italiaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyhän Paavalin saari Wikimedia Commonsissa
Maltan saaret
Malta
Gozo
Comino
Cominotto
Filfla
St. Paul’s Island
Manoel Island
Fungus Rock
Pyhän Paavalin patsas
Kansallishistorian museossa oleva malli maalaistalosta ennen sen tuhoutumista
Paavali kehottaa sadanpäämiestä ja  legioonalaisia pysymään ”haahdessa” henkensä pelastukseksi. (Ap.t. 27:31). Tuntemattoman tekijän illustraatio, v.1873
Pyhän Paavalin saari, Mellieħa, Malta
Leopardikäärme
Hietakyy Italiassa
Killer Frost

Killer Frost (suom. Jääkuningatar) on nimitys kolmelle superroistolle DC Comicsin julkaisemissa Yhdysvaltalaisissa sarjakuvissa. Hahmo on esiintynyt monissa muodoissa, joista osa on ottanut Killer Frostin persoonan omakseen. Killer Frost esiintyy pääasiallisesti Firestormin vastustajana. Hän on toiminut myös Suicide Squadin jäsenenä. Hahmon nimeä ovat kantaneet Crystal Frost, Louise Lincoln ja Caitlin Snow.
Voimia ja kykyjä

Jokainen Killer Frostin versio on pystynyt muuntamaan lämpöä kylmäksi energiaksi. Tämän johdosta hän voi luoda kokonaisia esineitä jäästä, kuten seinämiä.
Killer Frost voi myös muuttaa koskettamansa esineen jääksi.
Muussa mediassa > Animaatio

Louise Lincolnin versio Killer Frostista esiintyi Justice League ja Justice League Unlimited animaatiosarjoissa, joissa häntä ääninäytteli Jennifer Hale.
Yhdistelmä Louise Lincolnin ja Caitlin Snowin Killer Frostista esiintyi Batman: The Brave and the Bold sarjan jaksossa "Darkseid Descending!", jossa häntä ääninäytteli Jennifer Hale.
Crystal Frostin versio Killer Frostista esiintyi Young Justice animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Sarah Shahi.
Caitlin Snowin versio Killer Frostista esiintyi Justice League Action animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Mena Suvari.
Louise Lincolnin versio Killer Frostista esiintyi animaatioelokuvassa Superman/Batman: Public Enemies, jossa häntä ääninäytteli Jennifer Hale.
Louise Lincolnin versio Killer Frostista esiintyi animaatioelokuvassa Batman: Assault on Arkham, jossa häntä ääninäytteli Jennifer Hale.
Crystal Frostin versio Killer Frostista esiintyi animaatioelokuvassa Suicide Squad: Hell to Pay, jossa häntä ääninäytteli Kristin Bauer van Straten.
Sankarillinen versio Caitlin Snowin Killer Frostista esiintyi DC Super Hero Girls nettisarjassa, jossa häntä ääninäytteli Danica McKellar. Tämä versio hahmosta toimi Supersankareiden koulun oppilaana ja oli Lady Shivan, Miss Martianin ja Tähtisafiirin kämppäkaveri.
Tuntematon versio Killer Frostista esiintyi cameo-roolissa Harley Quinn animaatiosarjassa, jossa hänellä ei ollut puheroolia. Tämä versio hahmosta muistuttaa ulkonäöltään Batman: Assault on Arkham versiotaan.
Muussa mediassa > Televisiossa

Caitlin Snowin versio Killer Frostista esiintyi televisiosarjoissa Arrow ja The Flash, joissa häntä esitti Danielle Panabaker.
Videopeleissä

Louise Lincolnin versio Killer Frostista esiintyi pelattavana hahmona Justice League Heroes -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Nika Futterman.
Louise Lincolnin versio Killer Frostista esiintyi pomovastuksena DC Universe Online -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Christina J. Moore.
Louise Lincolnin versio Killer Frostista esiintyi pelattavana hahmona Injustice: Gods Among Us -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Jennifer Hale.
Crystal Frostin versio Killer Frostista esiintyi pomovastuksena Young Justice: Legacy -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Vanessa Marshall.
Caitlin Snowin versio Killer Frostista esiintyi ladattavana bonushahmona Lego Batman 3: Beyond Gotham -pelissä.
Caitlin Snowin versio Killer Frostista esiintyi pelattavana hahmona Lego DC Super-Villains -pelissä, jossa häntä ääninäytteli Jennifer Hale.
Louise Lincolnin versio Killer Frostista esiintyi ladattavana bonushahmona Lego Batman 2: DC Super Heroes -pelissä.
Xi’anin välikohtaus

Tšiang Kai-šek tapaa kannattajiaan Xi’anin välikohtauksen jälkeen.
Xi’anin välikohtaus oli Kiinan sisällissodan käännekohdaksi muodostunut tapaus joulukuussa 1936. Kuomintangin joukkojen ylipäällikkö Tšiang Kai-šek joutui kahden viikon ajaksi omien kenraaliensa sieppaamaksi, ja nämä pakottivat hänet lopettamaan sisällissodan kommunisteja vastaan ja muodostamaan kommunistien kanssa yhteisrintaman Japania vastaan.
Tausta

Sieppauksen takana olivat Mantšurian armeijan komentaja Zhang Xueliang ja Xi’anin ympäristöön sijoitettujen Luoteisarmeijan joukkojen komentaja Yang Hucheng. Heidän mielestään kommunistien kanssa sotimisen sijasta Kuomintangin joukkoja olisi pitänyt käyttää ennemmin Pohjois-Kiinaan tunkeutuneiden japanilaisten karkottamiseen. Varsinkin Japanin miehityksen vuoksi evakkoon joutuneet Mantšurian armeijan joukot suhtautuivat myötämielisesti kommunistien vaatimukseen, että kiinalaisten ei tulisi taistella toisiaan vastaan Japanin uhatessa maata. Ylipäällikkö Tšiang Kai-šek halusi kuitenkin viimeistellä pitkän marssin heikentämien kommunistijoukkojen tuhoamisen, ja määräsi Zhangin ja Yangin iskemään näitä vastaan pohjoisessa Shaanxissa.
Välikohtaus

Kun Tšiang Kai-šek 12. joulukuuta 1936 saapui Zhangin ja Yangin päämajaan Xi’aniin valmistellakseen uutta hyökkäystä, Zhangin sotilaat vangitsivat hänet. Yangin joukot puolestaan vangitsivat muut Tšiang Kai-šekin saattueeseen kuuluneet korkeat upseerit. Vangitsijat vaativat sisällissodan keskeyttämistä, yhteisrintaman muodostamista kommunistien kanssa ja Kuomintangin johtaman hallituksen kokoamista uudelleen. Tšiang Kai-šekin sieppaus järkytti kiinalaisia ja pelättiin että sieppaajat surmaisivat hänet. Kiinan kommunistisen puolueen ja sitä tukeneen Neuvostoliiton johto pelkäsi tämän estävän yhteisrintaman muodostamisen. Niinpä Neuvostoliitto vaati Tšiang Kai-šekin vapauttamista ja kommunistinen puolue lähetti Zhou Enlain johtaman valtuuskunnan Xi’aniin neuvottelemaan yhteistyöstä. Kun Tšiang Kai-šek oli suullisesti ilmoittanut suostuvansa vangitsijoiden vaatimuksiin, Zhang vapautti hänet 25. joulukuuta.
Seuraukset

Tšiang Kai-šek piti lupauksensa ja aloitti neuvottelut kommunistien kanssa. Tämä antoi samalla kommunisteille mahdollisuuden järjestää uudelleen ahtaalle ajetut joukkonsa. Virallisesti yhteisrintama perustettiin Japanin hyökättyä Kiinaan syyskuussa 1937. Tšiang Kai-šek kuitenkin rankaisi sieppaajiaan. Hän pidätytti vangitsemisoperaatiota johtaneen Zhang Xueliangin, joka oli seurannut häntä Nanjingiin. Zhang joutui olemaan vuosikausia kotiarestissa. Yang Hucheng puolestaan vapautettiin komentajantehtävistään ja lähetettiin ulkomaille. Palattuaan vuonna 1937 hänet vangittiin ja teloitettiin 1949 Tšiang Kai-šekin määräyksestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Xi’anin välikohtaus Wikimedia Commonsissa
Kenraalit Zhang Xueliang ja Yang Hucheng vuonna 1936.
Miguel Cotto

| Miguel Cotto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Miguel Ángel Cotto Vázquez
Syntynyt: 29. lokakuuta 1980 Caguas, Puerto Rico
Kansalaisuus:  Puerto Rico
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Junito
Aktiivisena:  2001–
Pituus:  170  cm
Paino:  69 kg
Painoluokka:  välisarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  46
Voitot:  41
– tyrmäysvoitot:  33
Tappiot:  5
Ratkaisemattomat:  0
Miguel Ángel Cotto Vázquez (s. 29. lokakuuta 1980 Caguas, Puerto Rico) on puertoricolainen ammattilaisnyrkkeilijä, entinen ammattilaisten kevyen välisarjan sekä välisarjan maailmanmestari. Cotto on ylemmän välisarjan WBA liiton tämänhetkinen mestari.
Amatööriura

Nyrkkeilyperheestä lähtöisin oleva Cotto aloitti nyrkkeilemisen nuorella iällä isänsä ja setänsä valmennuksessa. Amatöörinä hän saavutti mm. hopeaa Keski-Amerikan ja Karibian maiden kisoissa sekä nuorten MM-kisoissa vuonna 1998. 
Hän myös edusti maataan Sydneyn olympiakisoissa vuonna 2000. Taival kuitenkin päättyi heti ensimmäiseen otteluun, kun vastaan asettui aina kultamitaliin asti yltänyt uzbekistanilainen Muhammadkadyr Abdullajev.
Ammattilaisura

Ammattilaisuransa Cotto aloitti vuonna 2001 tyrmäämällä ensimmäisessä ottelussaan Jason Doucetin avauserässä. Voittokulku jatkui ja Cotto voitti tyrmäyksellä suurimman osan vastustajistaan. Helmikuussa 2003 hän pääsi iskemään Cesar Bazania vastaan avoimena olleesta WBC-liiton kevyen välisarjan international-tittelistä ja voitti kamppailun 11. erässä teknisellä tyrmäyksellä. Hän puolusti titteliään tyrmäyksellä Rocky Martinezia, Demetrio Ceballosia, Carlos Maussaa ja Victoriano Sosaa vastaan, ja toukokuussa 2004 pistevoitolla Lovemore N'douta vastaan, mikä toimi samalla eliminaattoriotteluna IBF-liiton MM-otteluun.
Seuraavassa ottelussaan syyskuussa 2004 Cotto pääsi iskemään WBO-liiton kevyen välisarjan avoimena olleesta maailmanmestaruudesta brasilialaista Kelson Pintoa, jolle hän oli kahdesti hävinnyt amatöörinä, vastaan. Cotto voitti vyön itselleen kuudennen erän teknisellä tyrmäyksellä. Cotto puolusti MM-titteliään menestyksekkäästi entistä mestaria Randall Baileya, Demarcus Corleyta, Sydneyn olympialaisissa hänet voittanutta Muhammadkadyr Abdullajevia, Ricardo Torresia ja Gianluca Brancoa vastaan lopettaen joka kerta ottelun ennen täyttä aikaa. Viimeisen kerran hän puolusti titteliään kesäkuussa 2006 pistevoitolla Paul Malignaggista.
Loppuvuodesta 2006 Cotto luopui WBA-liiton kevyen välisarjan maailmanmestaruudestaan ja siirtyi painoluokkaa ylemmäs välisarjaan. Joulukuussa hän voitti keskeytyksellä Carlos Quintanan ottelussa avoimena olleesta WBO-liiten välisarjan MM-vyöstä. Hän puolusti titteliään tyrmäysvoitoilla Oktay Urkalista ja Zab Judahista, ja voitti pisteillä Shane Mosleyn marraskuussa 2007.
Voitettuaan lääkärin keskeytystuomiolla Alfonso Gómezin, kohtasi Cotto heinäkuussa 2007 Antonio Margariton. Cotto kärsi ottelussa ammattilaisuransa ensimmäisen tappion teknisellä tyrmäyksellä 11. erässä. Sittemmin ottelu aiheutti nyrkkeilymaailmassa suurta kohua, koska Margarito jäi myöhemmin kiinni Shane Mosleyta vastaan käymänsä ottelun jälkeen sääntöjenvastausten toppausten käytöstä kintaissaan.
Cotto palasi kehään helmikuussa 2009, kun hän kohtasi Michael Jenningsn avoimesta WBO-liiton välisarjan maailmanmestaruudesta. Cotto hallitsi ottelua, joka lopulta keskeytettiin viidennessä erässä. Kesällä Cotto puolusti titteliä Joshua Clotteytä vastaan. Cotto sai haavan päähänsä jo ottelun alussa päiden kolahdettua yhteen, mutta voitti lopulta hajaäänituomiolla täydet 12 erää kestäneen kamppailun.
Vuoden 2009 marraskuussa Cotto kohtasi Manny Pacquiaon ja hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä viimeisessä erässä.
Cotto nousi ylemmän välisarjan WBA liiton mestariksi vuoden 2010 kesäkuussa voittaen Yuri Foremanin teknisellä tyrmäyksellä yhdeksännessä erässä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Miguel Cotton virallinen kotisivu
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Zab Judah (luopui) | Nyrkkeilyn ylemmän kevytsarjan WBO liiton mestari 11. syyskuuta 2004 - 27. lokakuuta 2007 | Seuraaja: Ricardo Torres |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ricky Hatton (luopui) | Nyrkkeilyn välisarjan WBA liiton mestari 2. joulukuuta 2006 - 26. heinäkuuta 2008 | Seuraaja: Antonio Margarito |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Paul Williams (luopui) | Nyrkkeilyn välisarjan WBO liiton mestari 21. helmikuuta 2009 - 14. marraskuuta 2009 | Seuraaja: Manny Pacquiao |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Yuri Foreman | Nyrkkeilyn ylemmän välisarjan WBA liiton mestari 5. kesäkuuta 2010 - 2010 | Seuraaja: Austin Trout |
| --- | --- |
Nyrkkeilyn ylemmän välisarjan WBA liiton supermestari 2010 - 5. toukokuuta 2012: Seuraaja: Floyd Mayweather Jr.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sergio Gabriel Martinez | Nyrkkeilyn keskisarjan WBC liiton mestari 7. heinäkuuta 2014 - 17. marraskuuta 2015 | Seuraaja: Saul Alvarez |
Yamaha Motor Company

| Yamaha Motor Co> , Ltd. |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö (K.K.)
Osake:  TYO: 7272
ISIN:  JP3942800008
Perustettu:  1. heinäkuuta 1955
Kotipaikka:   Iwata, Japani
Toimiala:  ajoneuvot ja koneenrakennus
Tuotteet:  moottoripyörät, polkupyörät, mönkijät, moottorikelkat, sähkögeneraattorit, moottorit, perämoottorit, vesikulkuneuvot, pinta-asennuskoneet ja teollisuusrobotit
Henkilöstö:  53 150 (31.12.2016, joista konsernin emoyhtiössä 10 511)
Tytäryhtiöt:  109 tytäryhtiötä (osana konsernia, ja 3 erillisinä tytäryhtiöinä; 31.3.2017)
Kotisivu:  Yamaha Motor Global
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yamaha Motor Company (jap. ヤマハ発動機株式会社, Yamaha Hatsudōki kabushiki gaisha) on japanilainen valmistavan teollisuuden yritys. Yamaha Motor Companyn pääkonttori sijaitsee Iwatassa Japanissa. Yritys perustettiin 1. heinäkuuta 1955 eriyttämällä Yamaha Corporationin moottoripyörädivisioona vuonna 1955 erilliseksi, itsenäiseksi yhtiökseen.
Nykyään yrityksellä on neljä päätoimialaa. Nämä ovat:  kaksipyöräiset (moottoripyörät ja polkupyörät), meri (perämoottorit, vesikulkuneuvot, purjeveneet, kalastusveneet ja japanilaistyyliset veneet), erikoiskoneet (nelipyöräiset pienajoneuvot, mönkijät, golfkärryt, sähkögeneraattorit, moottorit jne) sekä teollisuuskoneet ja robotit (pinta-asennuskoneet ja teollisuusrobotit). Yhtiö tuottaa myös autojen moottoreita. Maaliskuussa 2017 sillä oli 109 tytäryhtiötä konsernissaan ja kolme erillisyhtiöinä sekä 27 vähemmistöosuutta tai muuta kytkentää muihin yhtiöihin.
Yamaha Motor on maailman toiseksi suurin moottoripyörävalmistaja Hondan jälkeen (kun alle 50 cc:n "moottoripyörät" lasketaan mukaan; yli 50 cc:n moottoripyörissä Yamaha on suurin valmistaja). Yhtiö tuottaa myös monia muita ajoneuvoja, kuten mönkijöitä, veneitä, moottorikelkkoja, veneen perämoottoreita ja vesiskoottereita.
Yamaha Motor Suomessa

Yamaha Motor Company toimi yli 50 vuotta yhteistyössä Konekesko Oy:n kanssa Suomessa. Kesko-konserniin kuuluva Konekesko toi maahan Yamahan kaikkia maalla ja meressä kulkevia laitteita. Yhteistyö alkoi vuonna 1966 Yamaha-perämoottoreiden maahantuonnilla, ja Yamaha on pitänyt perämoottoreiden markkinajohtajan paikkaa Suomessa vuodesta 1977 lähtien. Heinäkuun 2017 alusta Yamahan vapaa-ajan koneiden tuotteiden myynti ja markkinointi Suomessa siirtyi Keskolta Yamaha Motor Europe N.V.:n Suomen sivuliikkeelle.
Suomessa Yamaha Motor Company omistaa Buster-alumiiniveneitä ja Yamarin-veneitä valmistavan Inhan Tehtaat Oy Ab:n.
Moottorikelkat

Yamaha kehitti ensimmäiset moottorikelkat.[lähde? ] Ensimmäisiä malleja oli esim. SRX440. Yamaha on myös kehittänyt ensimmäiset nelitahtiset moottorikelkat. Nelitahtimoottorilla olevat kelkat, esim. Phazer, Nytro ja RX-1, olivat myyneet hyvin. Muita nelitahtisten moottorikelkkojen valmistajia ovat muun muassa BRP ja Arctic Cat. Yamaha ilmoitti lopettavansa kelkkojen valmistamisen vuonna 2024 Euroopassa ja 2025 Amerikassa.
Michel-Jean Sedaine

Michel-Jean Sedaine, Jacques-Louis Davidin vuonna 1772 maalaama muotokuva
Michel-Jean Sedaine (2. kesäkuuta 1719 Pariisi – 17. toukokuuta 1797 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, tunnettu varsinkin näytelmästään Le philosophe sans le savoir (1765), joka on parhaita ranskalaisia porvarillisia huvinäytelmiä 1700-luvulla. Hän on kirjoittanut myös yli 20 koomista oopperatekstiä ja sepittänyt joukon runoja.
Sedaine jatkoi näytelmärunoilija-libretisti C. S. Favartin (1710–1792) aloittaman uuden oopperataidemuodon kehittämistä lisäämällä realismia ja vähentämällä koomisia aineksia. Hänen librettonsa Guillaume Tell oli vastaus Ranskan vallankumoukseen. Sedaine oli Pierre-Alexandre Monsignyn, Gluckin, Philidorin ja Grétryn libretisti. Le Roy et le fermier oli mullistava teos kehityskaaressa koomisen oopperan harmittomasta huvinäytelmästä poliittiseksi musiikkiteatteriksi.
Hän oli kuningatar Marie Antoinetten suosikkinäytelmäkirjailija, jonka teoksia tämä esitti harrastajapohjalta omassa yksityisteatterissaan Petit Trianonin linnassa 1780-luvun alkupuolella.
Librettoja

Le déserteur (Sotilaskarkuri, 1769) Pierre-Alexandre Monsignyn säveltämä ooppera
Guillaume Tell (Vilhelm Tell; Pariisi, 1791), drame mis en musique; André-Ernest-Modesty Grétryn säveltämä ooppera
Richard Coeur-de-Lion (Rikhard Leijonanmieli, 1784); André-Ernest-Modesty Grétryn säveltämä ooppera
Le Roy et le fermier (Kuningas ja talonpoika, 1762) Pierre-Alexandre Monsignyn säveltämä koominen ooppera, perustuu Robert Dodsleyn näytelmään