stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kari Lehtonen

| Kari Lehtonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1983 (ikä 40)   Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kärppä
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  32
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2018
Aik. seurat:  Jokerit (SM-liiga) Chicago Wolves (AHL) Atlanta Thrashers (NHL) Dallas Stars (NHL)
NHL-varaus:  2. varaus, 2002 Atlanta Thrashers
| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kari Lehtonen vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailussa. |  Kari Lehtonen vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailussa. |  Kari Lehtonen vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailussa. |  |
Maa:   Suomi
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | Jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Venäjä 2007 | Jääkiekko |  |
| World Cup  | World Cup  | World Cup  |  |
|  Hopeaa | Maailmancup 2004 | Jääkiekko |  |
| U18 MM-kilpailut  | U18 MM-kilpailut  | U18 MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 2000 | Jääkiekko |  |
|  Pronssia | Suomi 2001 | Jääkiekko |  |
Kari Lehtonen (s. 16. marraskuuta 1983 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jääkiekkomaalivahti. Atlanta Thrashers varasi Lehtosen ensimmäisellä kierroksella toisella varausnumerolla vuonna 2002, ja hän pelasi viimeisen kerran Dallas Starsin riveissä NHL-kaudella 2017–2018.
Lehtonen nousi eniten NHL-otteluita pelanneeksi suomalaiseksi maalivahdiksi 13. joulukuuta 2017 ohitettuaan Miikka Kiprusoffin.
Ura > SM-liiga

Lehtosen läpimurto tapahtui kaudella 2001–2002, jolloin hän oli yksi Jokerien avainpelaajista Suomen-mestaruuden voittaneessa joukkueessa. Kauden päätteeksi Lehtonen valittiin SM-liigan tähdistökentälliseen, parhaaksi maalivahdiksi ja liigan pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Lehtonen pelasi vielä kauden 2002–2003 Jokereissa hyvällä menestyksellä, ja hänet valittiin jälleen vuoden parhaaksi maalivahdiksi. Seuraavaksi kaudeksi hän lähti Pohjois-Amerikkaan.
Ura > NHL > Atlanta Thrashers

Lehtonen varattiin vuoden 2002 NHL:n varaustilaisuudessa. Atlanta Thrashers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella numerolla 2. Lehtonen onkin Aleksander Barkovin, Patrik Laineen ja Kaapo Kakon kanssa pienimmällä varausnumerolla NHL:ään varattu suomalaisjääkiekkoilija ja samalla kaikkien aikojen pienimmällä varausnumerolla varattu eurooppalainen maalivahti.
Kauden 2003–2004 Lehtonen pelasi lähinnä Thrashersin AHL-farmijoukkueessa. Tosin, niissä neljässä voitetussa pelissä, jotka hän pääsi pelaamaan NHL:ään, hänen torjuntaprosenttinsa oli 95,3. Seuraavana kautena Lehtonen pelasi työsulun vuoksi Chicago Wolvesissa 57 ottelua, joista joukkue voitti 38.
Kaudella 2005–2006 Lehtonen nousi Atlanta Thrashersin edustusjoukkueen aloittavaksi maalivahdiksi, mutta hän loukkaantui heti ensimmäisessä ottelussaan. Hän palasi kokoonpanoon kuukausien jälkeen ja oli joukkueensa tukipilari useissa otteluissa. Runkosarjan viimeiset pelit jäivät häneltä kuitenkin pelaamatta nilkkavamman vuoksi.
Lehtonen aloitti kauden 2006–2007 hyvin. Hän teki seuraennätyksen peräkkäisissä nollapeleissä ja paransi peliään edelliskauteen nähden. Lehtonen oli 12. huhtikuuta 2007 aloittavana maalivahtina Thrashersin seurahistorian ensimmäisessä pudotuspeliottelussa.
Seuraavalla kaudella Lehtonen paransi jälleen peliään, mutta hän kärsi loukkaantumisista, eikä Thrashers edennyt pudotuspeleihin.
Kausi 2008–2009 oli Lehtosen viimeinen kausi Thrashersin maalivahtina. Lehtonen pelasi jälleen melko hyvin, vaikka joukkue oli heikohko.
Kauden 2009–2010 Lehtonen oli pääosin loukkaantuneena, eikä pelannut Atlantassa otteluakaan, vaan hänet myytiin 9. helmikuuta 2010 Dallas Starsiin. Kaupassa Atlantaan siirtyi puolustaja Ivan Vishnevski ja neljännen kierroksen varausvuoro kesän 2010 varaustilaisuuteen.
Ura > NHL > Dallas Stars

Kauden 2010 lopulla Lehtonen pelasi Dallasissa 12 ottelua, ja Dallas jätti solmimatta uuden sopimuksen pitkäaikaisen ykkösmaalivahtinsa Marty Turcon kanssa. Näin ollen Lehtonen nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi.
Lehtonen teki kolmen vuoden sopimuksen Dallasin kanssa ennen kautta 2010–2011. Kauden aikana Lehtonen pelasi ensi kertaa NHL-urallaan ilman loukkaantumisia ja oli Dallasin tärkeimpiä pelaajia.
Kaudella 2011–2012 NHL:ssä jo kauan pelannut Lehtonen teki viimein odotetun läpimurron. Lehtonen paransi tärkeimpiä tilastojaan, vaikka Dallasin puolustus ei ollut kovinkaan hyvä, eikä joukkue edennyt pudotuspeleihin. Lehtosen torjuntaprosentti oli erinomainen 92,2.
Syksyllä 2012 Lehtonen ja Dallas Stars solmivat viiden vuoden jatkosopimuksen. Kauteen 2017–2018 asti Lehtonen oli Dallas Starsin ykkösmaalivahti, mutta kesällä 2017 joukkueeseen hankittu Ben Bishop syrjäytti hänet. Joulukuun 11. päivään mennessä Lehtonen oli ollut aloittavana maalivahtina vain kahdeksan kertaa, minkä lisäksi hänet vaihdettiin kolmesti kesken ottelun maaliin.
Syksyllä 2018 Lehtonen kertoi pohtivansa vakavasti uransa lopettamista. Hänen mukaansa pelaaminen KHL:ssa tai muualla Euroopassa ei ollut vaihtoehto, vaan hän oli kiinnostunut ainoastaan uudesta NHL-sopimuksesta. Lehtonen totesi, ettei hänellä ole enää mitään pakkoa pelata missään joukkueessa, jos hän ei saa sopivaa tarjousta. Hän oli kiinnostunut juniorivalmennuksesta, ammattilaisten valmentamisesta ei niinkään. Kaudella 2018–2019 Lehtonen ei pelannut peliäkään, ja kesäkuussa 2019 hän ilmoitti lopettavansa uransa.
Ura > Maajoukkue

Lehtonen valittiin Suomen joukkueeseen vuoden 2003 maailmanmestaruuskotikisoihin. Suomi jäi kisoissa viidenneksi häviten puolivälierässä Ruotsille katastrofaalisesti maalein 5–6 johdettuaan ottelua ensin maalein 5–1. Lehtonen toimi Suomen kolmantena maalivahtina.
Lehtonen oli Suomen kakkosmaalivahti vuoden 2004 maailmancupissa. Lehtonen ei kuitenkaan pelannut yhdessäkään ottelussa. Suomi sijoittui turnauksessa toiseksi häviten Kanadalle loppuottelussa maalein 3–2.
Lehtonen valittiin vuoden 2006 Torinon talviolympialaisten kokoonpanoon, mutta hän joutui loukaantumisten takia jäämään turnauksesta pois.
Lehtonen valittiin vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuihin Suomen ykkösmaalivahdiksi. Lehtonen pelasi hyvin, ja Suomi eteni loppuotteluun, jossa Kanada voitti lukemin 4–2. Turnauksen päätteeksi Lehtonen valittiin tähdistökentälliseen ja kisojen parhaaksi maalivahdiksi.
Lehtonen teki paluun maajoukkueeseen Tšekin EHT-turnauksessa 26. huhtikuuta 2012. Lehtonen pelasi nollapelin Suomen voittaessa Venäjän maalein 0–2. Hän pelasi turnauksessa myös ottelun Ruotsia vastaan, jonka Suomi voitti lukemin 4–1.
Lehtonen valittiin Helsingissä ja Tukholmassa järjestettäviin maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 2012.
Ensimmäistä kertaa urallaan olympialaisissa Lehtonen pelasi vuonna 2014 Sotšissa. Hän pelasi kaksi ottelua. Toinen niistä oli alkulohkon ottelu Norjaa vastaan, jonka Suomi voitti maalein 6–1. Lehtonen teki ottelussa kaksi syöttöpistettä. Hän torjui myös välierän Ruotsia vastaan, kun Tuukka Rask sairastui flunssaan juuri ennen peliä. Ruotsi voitti ottelun maalein 2–1. Suomi ja Lehtonen saavuttivat kuitenkin turnauksessa pronssia voittaen Yhdysvallat lukemin 5–0.
Yksityiselämä

Lehtonen avioitui Abbe Lehtosen (o.s. Schutter) kanssa heinäkuussa 2011. Heillä on kaksi poikaa, jotka ovat syntyneet toukokuussa 2013 ja marraskuussa 2017.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Kisa | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | MM | 6 | 5 | 1 | 374 | 12 | 1 | 1.93 | 91,30 |
| 2012 | MM | 4 | 2 | 2 | 232 | 11 | 1 | 2.85 | 89,42 |
|  | MM YHTEENSÄ | 10 | 7 | 3 | 606 | 23 | 2 | – | 90,49 |
Saavutukset

| --- | --- |
 Maajoukkue Alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuiden hopea vuonna 2001  Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruus vuonna 2000  Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuiden pronssi vuonna 2001  Maailmancupin hopea vuonna 2004  Maailmanmestaruuskilpailuiden hopea vuonna 2007  Maailmanmestaruuskilpailuiden paras maalivahti vuonna 2007  Maailmanmestaruuskilpailuiden tähdistökentällisen maalivahti vuonna 2007  Olympiapronssi vuonna 2014 :  NHL Viikon pelaaja (5.3.2007)  Kaikkien aikojen korkein suomalaisvaraus NHL:n varaustilaisuudessa (ensimmäisen kierroksen toinen varaus; jakaa ennätyksen Aleksander Barkovin. Patrik Laineen ja Kaapo Kakon kanssa): 2002  Eniten tehopisteitä tehnyt suomalaismaalivahti ja 10. eniten tehopisteitä tehnyt maalivahti, 0 + 28 SM-liiga Suomen mestaruus (Jokerit) 2002  Urpo Ylönen -palkinto 2002 ja 2003 (paras maalivahti)  Jari Kurri -palkinto 2002 (pudotuspelien paras pelaaja)  Tähdistökentällisen maalivahti 2002 ja 2003 
Lehtonen on myös voittanut Kalen Kannun vuonna 2002.
Valinnat

Ikäluokan 1983 Pohjola-leirin tähdistömaalivahti ja koko leirin parhaan pelaajan palkinto
Pienimmällä varausnumerolla NHL:ään varattu eurooppalainen maalivahti
Valittu AHL-tähdistöotteluun
Kuukauden maalivahti AHL-liigassa
SM-liigan pudotuspelien arvokkain pelaaja kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana
Kaksi kertaa valittu SM-liigan parhaaksi maalivahdiksi ja tähdistöön (vuosina 2002 ja 2003)
Vuoden 2007 maailmanmestaruuskilpailuiden paras maalivahti
Seurat

Jokerit (SM-liiga) 2001–2003
Atlanta Thrashers (NHL) 2003–2010
Chicago Wolves (AHL) 2003–2010
Dallas Stars (NHL) 2010–2018
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NHL-pelaajasivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kari Lehtonen nhlfinns.com:ssa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jussi Tarvainen | Jari Kurri -palkinnon voittaja 2002 | Seuraaja: Esa Pirnes |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jussi Markkanen | Urpo Ylönen -palkinnon voittaja 2002–2003 | Seuraaja: Niklas Bäckström |
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2002
3 Nummelin |
4 Timonen (A) |
6 Koivisto |
8 Ojanen |
9 Lydman |
10 Hagman |
12 Jokinen |
13 Karalahti |
14 Helminen (C) |
17 Kallio |
19 Norrena |
20 Miettinen |
27 Lind |
29 Pärssinen |
30 Markkanen |
31 Lehtonen |
32 Rintanen |
36 Tuulola |
39 Kapanen |
39 Viitakoski |
41 Aalto |
44 Niinimaa (A) |
56 Pirjetä |
Valmentaja Hannu Aravirta
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2003
1 Lehtonen |
2 Kiprusoff |
3 Nummelin (A) |
4 Timonen |
5 Helenius |
6 Väänänen |
7 Berg |
8 Selänne (A) |
9 Lydman |
10 Pirnes |
11 Koivu (C |)
12 Jokinen |
14 Hagman |
16 Peltonen |
17 Kallio |
18 Virta |
20 Miettinen |
22 Eloranta |
23 Santala |
29 Pirjetä |
30 Hurme |
31 Nurminen |
32 Rintanen |
36 Ylönen |
44 Niinimaa |
Valmentaja Hannu Aravirta
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2007
3 Nummelin (A) |
4 Koistinen |
5 Kukkonen |
7 Berg |
9 Koivu |
10 Bergenheim |
15 T. Ruutu |
16 Peltonen (C) |
18 Mäntylä |
20 Miettinen |
22 Pyörälä |
24 Viuhkola |
25 Hentunen |
26 Lehtinen |
27 Pärssinen |
30 Norrena |
32 Lehtonen |
33 Saravo |
34 Söderholm |
35 Wallinheimo |
37 J. Ruutu (A) |
39 Kapanen |
41 Kontiola |
44 Laamanen |
71 Kallio |
Valmentaja Doug Shedden
Suomen joukkue – Jääkiekon MM-kilpailut 2012
4 Väänänen |
5 Kukkonen (A) |
6 Jaakola |
7 Mäenpää |
9 Koivu (C) |
12 Tuppurainen |
18 Joensuu |
19 Kiiskinen |
20 Pesonen |
21 Niskala |
26 Immonen |
27 Kontiola |
28 Salmela |
30 Rämö |
31 Vehanen |
32 Lehtonen |
36 Jokinen (A) |
37 Pyörälä |
38 Hietanen |
39 Kapanen |
40 Pihlström |
51 Filppula |
56 Järvinen |
64 Granlund |
71 Komarov |
Valmentaja Jukka Jalonen
Suomen joukkue – Jääkiekon maailmancup 2004
2 Pitkänen |
4 Timonen (A) |
5 Väänänen |
6 Salo |
7 Berg |
8 Selänne |
9 Hagman |
10 Nieminen |
11 S. Koivu (C) |
12 Jokinen (A) |
15 T. Ruutu |
16 Peltonen |
21 M. Koivu |
22 Eloranta |
24 Laaksonen |
25 Hentunen |
26 Lehtinen |
27 Numminen (A) |
30 Lehtonen |
32 Lydman |
34 Kiprusoff |
35 Toskala |
36 Hahl |
37 J. Ruutu |
39 Kapanen |
44 Niinimaa |
Valmentaja Raimo Summanen
Suomen joukkue – Talviolympialaiset 2014
3 Määttä |
4 Väänänen |
5 Kukkonen |
6 Salo |
8 Selänne (C) |
12 Jokinen |
15 Ruutu |
16 Barkov |
18 Lepistö |
21 Lehterä |
23 Salminen |
26 Immonen |
27 Kontiola |
28 Korpikoski |
31 Niemi |
32 Lehtonen |
36 Jokinen |
38 Hietanen |
40 Rask |
41 Pihlström |
44 Timonen (A) |
45 Vatanen |
50 Aaltonen |
64 Granlund |
71 Komarov (A) |
Valmentaja Erkka Westerlund
Lehtonen Atlanta Thrashersissä.
Janne Tähkä

| Janne Tähkä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. syyskuuta 1970 (ikä 54) Suomi
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  puolustaja
Pituus:  189 cm
Paino:  86 kg
| Urheilijan ura> Maajoukkue |
| --- | --- | --- | --- |
|  ?–2004 | Suomi | 69 (30+28=58) | 69 (30+28=58) |

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ruotsi 1996 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Norja 2000 | Salibandy |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2002 | Salibandy |  |
|  Pronssia | Tšekki 1998 | Salibandy |  |
|  Pronssia | Sveitsi 2004 | Salibandy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 1995 | Salibandy |  |
Janne Tähkä (s. 27. syyskuuta 1970) on suomalainen salibandyn entinen huippupelaaja. Hänen pelipaikkansa oli virallisesti puolustaja. Hän on edustanut muun muassa Team Botby'tä, HIFK:ta, Josbaa, SSV:tä ja SPV:tä. Hänet tunnettiin näyttävistä ilmaveiveistä, jossa pallo ei irtoa mailan lavasta, vaikka lapa nouseekin lattiasta. Tähkä nousi nopeasti lajinsa huipuksi, vaikka aloitti lajin pelaamisen vasta 24-vuotiaana. Tätä ennen Tähkä pelasi jääkiekkoa 17-vuotiaaksi asti ja sen jälkeen kaukalopalloa muun muassa MK-67:ssä.
Aiheesta muualla

Erkki Ahon päiväkirja (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen joukkue – Salibandyn EM-kilpailut 1995
Ahonen |
Ahtiainen |
Freudenthal |
Huhtala |
Joutsimäki |
Jylo |
Kettunen |
Kettunen |
Laaksonen |
Lehtonen |
Niinikoski |
Nissinen |
Pekkola |
Sandell |
Sarling |
Savenius |
Sompa |
Turunen |
Tähkä |
Virkkala |
Vuorenmaa |
Vänttinen |
Valmentaja Ruokonen
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 1996
Ahonen |
Ahtiainen |
Heikkilä |
Hokkanen |
Huhtala |
Kettunen |
Koskinen |
Laaksonen |
Lehtonen |
Markelin |
Pekkola |
Punkari |
Sandell |
Savenius |
Soinoja |
Sompa |
Tähkä |
Vänttinen |
Virkkala |
Vuorenmaa |
Valmentaja Ruokonen
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 1998
Ahonen |
Heikkilä |
Hokkanen |
Huhtala |
Huttunen |
Kohonen |
Koskinen |
Kosonen |
Laine |
Lehtonen |
Lindberg |
Pitkänen |
Punkari |
Salo |
Sandell |
Savenius |
Savenius |
Sompa |
Tähkä |
Vänttinen |
Öhman |
Valmentaja Anttila |
Valmentaja Ruokonen
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2000
Berndtson |
Heikkinen |
Heiskanen |
Hintikka |
Huttunen |
Isomäki |
Jussila |
Järvi |
Karppanen |
Ketonen |
Kiviharju |
Kohonen |
Laine |
Lehtonen |
Punkari |
Rantala |
Sandström |
Savenius |
Sepponen |
Seppälä |
Tähkä |
Viitanen |
Öhman |
Valmentaja Tilander
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2002
Ahtiainen |
 Heikkinen |
 Hintikka |
 Huttunen |
 Isomäki |
 Jussila |
 Järvi |
 Järvinen |
 Karppanen |
 Ketonen |
 Kohonen |
 Kotilainen |
 Kuronen |
 Laine |
 Lehtonen |
 Punkari |
 Rantala |
 Sandström |
 Seppälä |
 Tiitu |
 Toivoniemi |
 Tähkä |
 Öhman |
Valmentaja Tilander
Suomen joukkue – Salibandyn MM-kilpailut 2004
Hintikka |
 Jussila |
 Järvi |
 Kapanen |
 Karppanen |
 Ketonen |
 Kohonen |
 Koskelainen |
 Kuronen |
 Lehtonen |
 Moilanen |
 Neimo |
 Punkari |
 Ratsula |
 Sandström |
 Sintonen |
 Tiitu |
 Toivoniemi |
 Tähkä |
 Viitanen |
 Väänänen |
 Öhman |
Valmentaja Tilander
Filippiinienkukastaja

| Filippiinienkukastaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kukastajat Dicaeidae
Suku::  Kukastajat Dicaeum
Laji::  australe
Kaksiosainen nimi
 Dicaeum australe  (Hermann, 1783) 
Katso myös
   Filippiinienkukastaja Wikispeciesissä   Filippiinienkukastaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Filippiinienkukastaja (Dicaeum australe) on kukastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Filippiinienkukastajaa tavataan kotoperäisenä Filippiineillä. Sitä on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Medusan sinetti

| Medusan sinetti> The Bourne Ultimatum |
| --- | --- |
 Videojulkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Paul Greengrass
Käsikirjoittaja:  Tony Gilroy Tom Stoppard
Perustuu:  Robert Ludlumin romaaniin Medusan sinetti
Tuottaja:  Patrick Crowley Frank Marshall Paul L. Sandberg
Säveltäjä:  John Powell
Kuvaaja:  Oliver Wood
Leikkaaja:  Christopher Rouse
Pukusuunnittelija:  Shay Cunliffe
Pääosat:  Matt Damon Joan Allen Paddy Considine Edgar Ramirez Julia Stiles David Strathairn
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   25. heinäkuuta 2007  17. elokuuta 2007
Kesto:  115 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  110 miljoonaa dollaria
Tuotto:  443 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Medusan isku
Seuraaja:  Medusan perintö
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Medusan sinetti (The Bourne Ultimatum) on Robert Ludlumin samannimiseen romaaniin perustuva elokuva vuodelta 2007. Sen on ohjannut Paul Greengrass Tony Gilroyn ja Tom Stoppardin käsikirjoituksen pohjalta. Matt Damon näyttelee elokuvan pääosassa amnesiasta kärsivää salamurhaajaa Jason Bournea. Sivuosissa näyttelevät Joan Allen, Paddy Considine, Edgar Ramirez, Julia Stiles ja David Strathairn. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 25. heinäkuuta ja Suomessa 17. elokuuta 2007.[lähde? ] Medusan sinetti on jatko-osa elokuville Medusan verkko (2002) ja Medusan isku (2004).
Juoni

Elokuva jatkuu suoraan Medusan iskun tapahtumista. Jason Bourne (Matt Damon) pakenee miliisejä Moskovasta. Hän tavoittaa Lontoossa lehtimies Simon Rossin (Paddy Considine), joka on kirjoitellut tästä. CIA:n uuteen Blackbriar-operaatioon kuuluva salamurhaaja kuitenkin ampuu Rossin. Bourne lähtee Madridiin Rossin lähteen, Neal Danielsin (Colin Stinton) perään. Hän tapaa Nicky Parsonsin (Julia Stiles), joka avustaa tätä. Yhdessä he lähtevät Tangeriin Danielsin perässä. Blackbriarin salamurhaaja ehtii kuitenkin ensin. Parsons ja Bourne eroavat ja Bourne lähtee New Yorkiin selvittämään menneisyyttään ja kohtaa lopulta tekijänsä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Matt Damon  | … |  Jason Bourne   |
|  David Strathairn  | … |  Noah Vosen   |
|  Joan Allen  | … |  Pamela Landy   |
|  Julia Stiles  | … |  Nicky Parsons   |
|  Paddy Considine  | … |  Simon Ross   |
|  Albert Finney  | … |  tohtori Albert Hirsch   |
|  Scott Glenn  | … |  Ezra Kramer   |
|  Colin Stinton  | … |  Neal Daniels   |
|  Joey Ansah  | … |  Desh Bouksani   |
|  Edgar Ramirez  | … |  Paz   |
|  Tom Gallop  | … |  Tom Cronin   |
|  Corey Johnson  | … |  Ray Wills   |
|  Daniel Brühl  | … |  Martin Kreutz   |
|  Scott Adkins  | … |  Agentti Kiley   |
Vastaanotto

Medusan sinetti sai Oscar-gaalassa 2008 palkinnot parhaasta leikkauksesta, parhaista äänitehosteista ja parhaasta äänityksestä.
Koko Bourne-trilogia oli erittäin suosittu. Tämän elokuvan jälkeen kuitenkin ilmoitettiin, että Matt Damon ei halua jatkaa neljännessä Medusa-elokuvassa.  Elokuva tuotti 440 miljoonaa dollaria, ja siksi elokuvasarjalle päätettiin tuottaa jatkoa. Elokuussa 2012 julkaistun jatko-osan Medusan perintö päähenkilö ei kuitenkaan ole Jason Bourne vaan Jeremy Rennerin esittämä Aaron Cross.
Raúl

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Raúl González Blanco
Syntymäaika: 27. kesäkuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Madrid, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Real Madrid Castilla
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1987–1990: San Cristóbal
1990–1992: Atlético Madrid
1992–1994: Real Madrid
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994 | Real Madrid C | 7 | (16) |
| 1994 | Real Madrid B | 1 | (0) |
| 1994–2010 | Real Madrid | 550 | (228) |
| 2010–2012 | Schalke 04 | 66 | (28) |
| 2012–2014 | Al-Sadd | 39 | (11) |
| 2014–2015 | New York Cosmos | 28 | (8) |
| Yhteensä | Yhteensä | 683 | (275) |
Maajoukkue
| 1996–2006 | Espanja | 102 | (44) |
Valmennusura
2018–2019: Real Madrid (jun.)
2019–: Real Madrid B
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Raúl González Blanco [raˈul gonˈθaleθ ˈblanko] eli Raúl (s. 27. kesäkuuta 1977 Madrid, Madridin maakunta, Espanja) on espanjalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai piilokärki.[lähde? ]
Raúl edusti vuosina 1992–2010 Real Madridia ja on seuran eniten otteluita pelannut pelaaja. Hän on myös Espanjan maajoukkueen toiseksi paras maalintekijä sekä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa eniten maaleja tehnyt aktiivipelaaja. Hän on toiminut sekä Real Madridin että Espanjan maajoukkueen kapteenina.
Tyyli

Raúlin pelipaikka on yleensä niin sanottu piilokärki eli hyökkääjä, joka pelaa hieman varsinaisen kärkimiehen alapuolella. Tältä paikalta hän kykenee rakentamaan syötöillään kärkiparilleen maalintekopaikkoja, mutta nousemaan myös itse ratkaisuihin. Hän on ajoittain pelannut myös laitalinkkinä ja hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Vuorollaan hänen kanssaan Real Madridin hyökkäyksessä pelasivat muun muassa Iván Zamorano, Davor Šuker, Predrag Mijatović, Fernando Morientes, Ronaldo, Ruud van Nistelrooy ja Gonzalo Higuaín.[lähde? ]
Pelaajatyyppinä Raúlia on vaikea lokeroida. Hän on vasenjalkainen, ja tekee vain harvoin maaleja oikealla jalallaan tai päällään. Hän ei ole erityisen nopea, vahva, näyttävä harhauttelija tai kova taklaaja. Raúlin Real Madridin edustusjoukkueeseen nostaneen Jorge Valdanon mukaan Raúlin suurimpia vahvuuksia eivät olekaan hänen fyysiset ominaisuutensa, vaan hänen älykkyytensä, itseluottamuksensa ja täydellinen keskittymiskykynsä. Barcelonan ja Espanjan maajoukkueen monivuotinen keskikenttämies Josep Guardiola puolestaan on kuvaillut Raúlia pelaajaksi, joka on aina oikeassa paikassa ja osaa aina tehdä oikean ratkaisun. Useiden suurten maalintekijöiden tapaan hän saattaa vaipua näkymättömiin pitkäksi aikaa kesken pelin, mikä tekee hänestä vastustajille erittäin vaikean merkata, ja iskeä yllättäen ottelun voittomaalin. Tässä suhteessa häntä on verrattu muun muassa Gerd Mülleriin.
Raúl tunnetaan myös herrasmiespelaajana. Uransa aikana häntä ei ole koskaan ulosajettu eikä hän ole koskaan ollut pelikiellossa varoitustilin täyttymisen vuoksi. Kauden 2000–2001 Mestarien liigan jatkolohko-ottelussa Leeds Unitedia vastaan Raúl teki kädellään maalin, jonka erotuomari Ryszard Wójcik hyväksyi. Wójcikin mukaan Raúl myönsi tapahtuneen ottelun puoliajalla, mutta pelaaja itse sanoi myöhemmin, ettei ollut varma, mihin pallo osui. Euroopan jalkapalloliiton kurinpitovaliokunta tuomitsi hänelle sakkoja ja yhden ottelun pelikiellon, mutta tuomio kumottiin myöhemmin vetoomusvaliokunnassa.
Numero

Raúlin pelinumero on 7, jota hän käytti myös Real Madridin edustusjoukkuedebyytissään. Tuolloin aloituskokoonpanolle annettiin kuitenkin Espanjassa vielä numerot 1–11 pelaajista riippumatta. Kaudella 1995–1996, jolloin kiinteät pelaajakohtaiset numerot tulivat käyttöön, numero 7 oli argentiinalaisella Juan Esnáiderilla ja Raúlilla oli numero 17. Kaudesta 1996–1997 lähtien hän käytti vakituisesti numeroa 7. Espanjalaismediassa Raúliin viitataan usein lempinimellä el Siete (suom. seiska). Real Madridin puheenjohtaja Ramón Calderón ehdotti, että joukkue lopettaisi numeron käytön Raúlin päättäessä uransa, mikä toimisi samalla kunnianosoituksena edesmenneelle Juanitolle, mutta tämä ei nykysääntöjen mukaan ole mahdollista[lähde? ].
Espanjan maajoukkueessa Raúl käytti myös numeroa 10, huomattavimmin MM-kilpailuissa 1998 ja EM-kilpailuissa 2000.