stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Super Mario World

| Super Mario World |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Nintendo EAD
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop ja Virtual Console
Ohjaaja:  Takashi Tezuka
Tuottaja:  Shigeru Miyamoto
Taiteilija:  Shigefumi Hino
Säveltäjä:  Koji Kondo
Ohjelmoija:  Toshihiko Nakago
Pelisarja:  Super Mario
Julkaistu:  SNESJP 21. marraskuuta 1990NA 23. elokuuta 1991EU 11. huhtikuuta 1992AUS 1. heinäkuuta 1992 Game Boy AdvanceJP 14. joulukuuta 2001NA 11. helmikuuta 2002EU 12. huhtikuuta 2002
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  SNES, Game Boy Advance
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Super Mario World (myös nimellä Super Mario Bros. 4) on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna 1990 Super Nintendo Entertainment Systemille.
Peli on osa Mario-pelisarjaa ja sen jatko-osa on Super Mario World 2: Yoshi's Island. Pelin suunnittelusta vastasivat Nintendo Entertainment Analysis and Developmentin pääsuunnittelijat Shigeru Miyamoto ja Takashi Tezuka. Musiikin sävelsi Kōji Kondō. Grafiikasta vastasi Shigefumi Hino. Mario-pelisarjan luoja Shigeru Miyamoto on nimennyt Super Mario World -pelin henkilökohtaiseksi suosikikseen.
Super Mario World oli ensimmäinen Super Nintendo Entertainment Systemille julkaistu videopeli. Peli julkaistiin vuonna 2001 Game Boy Advancelle nimellä Super Mario World: Super Mario Advance 2. Peli on julkaistu myös Wiin, Wii U:n, ja New Nintendo 3DS:n Virtual Consoleissa ja se oli myös yksi vuonna 2017 julkaistun Nintendo Classic Mini: Super Nintendo Entertainment System -pelikonsolin peleistä.
Juoni

Pelastettuaan Sienivaltakunnan ja Prinsessa Peachin Mario ja Luigi päättävät pitää hieman lomaa Dinosaurusmaa-nimisessä paikassa. Kuinka ollakaan, veljesten lekotellessa auringossa prinsessa Toadstool katoaa jälleen. Tuntikausia kestäneen etsinnän jälkeen Mario ja Luigi törmäävät metsässä valtavaan munaan.
Muna kuoriutuu ja sieltä putkahtaa ulos dinosaurus nimeltään Yoshi. Hän kertoo veljeksille, että Bowser kätyreineen on sulkenut kaikki hänen dinosaurusystävänsä samanlaisiin muniin. Mario, Luigi ja Yoshi lähtevät yhdessä matkalle Dinosaurusmaan halki pelastamaan prinsessa Peachia ja Yoshin ystäviä apunaan viitta, jolla Yoshin mukaan on maagisia ominaisuuksia.
Pelaaminen > Loppuvastustajat

Pelissä on kahdeksan loppuvastustajaa, jotka esiintyvät päälinnakkeissa:
Iggy Koopa
Morton Koopa Jr.
Lemmy Koopa
Ludwig von Koopa
Roy Koopa
Wendy O. Koopa
Larry Koopa
Bowser eli Koopakuningas
Kehitys ja historia

Super Nintendon 16-bittisyyden ja stereoäänten ansiosta peli on tekniseltä toteukseltaan kehittyneempi kuin aiemmat Mario-pelit. Super Mario World ei ollut peli-idealtaan yhtä suuri harppaus edellisestä Mariosta kuin aikaisempi Super Mario Bros 3, mutta se esitteli kuitenkin monia myöhemmin videopeleihin laajalti omaksuttuja ideoita, esimerkiksi vapauden pelata aikaisempia kenttiä uudelleen salareittien löytymisen toivossa. Super Mario Bros 3:ssa ensi kerran esiintynyt karttanäkymä muuttui siten, että koko pelialue kaikkine maailmoineen muodosti nyt yhden ison kartan, jolla pelaaja etenee. Super Mario World on ensimmäinen peli, joka palkitsi pelaajan kaikkien pelin salaisuuksien löytämisestä. Konseptista on sittemmin tullut hyvin suosittu. Monet pelaajat pitävät Super Mario Worldin yksinkertaisesta ja luovasta pelattavuudesta niin paljon, että sanovat pelin olevan yksi kaikkien aikojen parhaista.
Super Nintendo Entertainment Systemin ominaisuuksien ansiosta peli on myös grafiikkansa puolesta edelläkävijä. Pelin objektit ja hahmot eivät ole enää pelkkiä litteitä spritejä kuten Nintendo Entertainment Systemissä, vaan niille on annettu kolmiulotteisuuden tuntua. Peli on ensimmäisiä, jotka käyttivät erilaisia varjostus- ja valaistustekniikoita. Esimerkiksi kuvassa Goomban iho heijastaa ja Mario on vaaleampi edestä kuin takaa. Tästä voi päätellä, että renderöinnin valonlähde on peliruudun oikeassa ylänurkassa.
Kopio Super Mario Worldista tuli aluksi jokaisen myydyn Super Nintendon mukana niin Euroopassa kuin Pohjois-Amerikassakin. Ennen kuin tästä luovuttiin, ehdittiin peliä oheismyydä niin paljon, että se on yksi maailman parhaiten myyneistä videopeleistä.
Myöhemmin Super Mario World sisällytettiin Super Mario All-Stars -kokoelmaan, joka aiemmin koostui Nintendo Entertainment Systemin neljän Super Mario Bros. -pelin parannelluista versiosta. Peli on myös uudelleenjulkaistu osana Super Mario Advance -uudelleenjulkaisusarjaa.
Kehitys ja historia > Musiikki

Valtaosa pelin musiikista perustuu yhteen ainoaan melodiaan, jonka soittimia, tahtilajeja ja tempoa on muunneltu kenttien yleistunnelman mukaan. Kohdat, joissa kyseinen melodia ei esiinny, ovat pelin avausruutu, karttaruudut sekä päällikkötaistelut. Musiikista on ”normaali versio” valtaosassa maanpäällisistä kentistä. Toinen, nopeampi pianoversio esiintyy monesti kentissä, joissa liikutaan yläilmoissa. Luolastokentissä melodiasta soi verrattaen hiljainen ja rauhallinen versio. Myös kummitustaloissa varioidaan samaa teemaa. Linnassa sävelmä on samankaltainen kuin kummitustalossa. Uintikentissä melodia kääntyy valssiksi.
Jos Mario ratsastaa Yoshilla, taustalle tulee rummutusta. Ajan alkaessa loppua musiikki nopeutuu.
Kehitys ja historia > Tasoeditori

Pelistä voi luoda omia versioitaan Lunar Magic -nimisellä ohjelmalla. Se on Windowsille ladattava ilmainen editoriselvennä, jolla pystyy muokkaamaan pelimaailmaa lähes loputtomiin. Lunar Magic vaatii varmuuskopion pelin NTSC-versiosta (ns. ROM-tiedosto). Muunnellun pelin pelaamiseen tarvitaan myös esimerkiksi emulaattoriselvennä.
Aiheesta muualla

Super Mario World MobyGamesissa (englanniksi)
Super Mario Worldin arvosteluja Gameberry.netissä
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2 
Mario Yoshin selässä
Super Mario World käyttää useita piirrostekniikoita saadakseen pelin näyttämään kolmiulotteiselta.
Tanah Merahin metroasema

Tanah Merah on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Bedokissa Singaporen itäisellä suuralueella. Se avattiin 4. marraskuuta 1989. Se on East West Linella, jolla se on vaihtoasema Changin lentoasemalle meneviin juniin.
Junat

| Pääteasema | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Viimeinen juna |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ma – la |  | su & yleinen vapaa |  | joka päivä |  |  |
East West Line
| EW1 Pasir Ris | 5:16 |  | 5:42 |  | 0:31 |  |  |
| EW33 Tuas Link | 5:36 |  | 6:02 |  | 23:31 |  |  |
| CG2 Changi Airport | 5:20 |  | 5:47 |  | 23:50 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanah Merahin metroasema Wikimedia Commonsissa
Tanah Merahin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Simei/ Expo | East West Line | Seuraava asema: Bedok |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tanah Merah MRT Station
Käännös suomeksi
Italiansalakka

| Italiansalakka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särjet Leuciscidae
Alaheimo::  Särjet Leuciscinae
Suku::  Alburnus
Laji::  albidus
Kaksiosainen nimi
 Alburnus albidus  (Costa, 1838) 
Synonyymit
 Alburnus alburnus albidus (Costa, 1838)  Leuciscus albidus Costa, 1838  Leuciscus cordilla Valenciennes, 1844  Leuciscus vulturius Costa, 1838 
 Italiansalakan levinneisyys Etelä-Italiassa, ja Alburnus alborellan levinneisyys Adrianmeren koillisuolella
Katso myös
   Italiansalakka Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Italiansalakka (Alburnus albidus) on särkien heimoon (Leuciscidae) kuuluva makeissa vesissä elävä kalalaji. Se voi kasvaa 11 senttimetrin mittaiseksi.
Levinneisyys ja elinympäristö

Italiansalakkaa tavataan endeemisenä eteläisessä Italiassa. Sen elinympäristöä ovat pienet joet sekä kirkkaat ja mäkiset vuoristopurot. Se on luokiteltu  vaarantuneeksi lajiksi vuonna 2006.
Ravinto ja elintavat

Italiansalakka syö ajelehtivia hyönteisiä tai muita selkärangattomia, jos niitä putoaa veden pinnalle. Laji elää 12–28 asteen lämpöisissä vesissä. Sopiva pH-arvo sille on 6,8–7,8 ja dH-arvo 8–25.
Ivo Perišin

Ivo Perišin (4. heinäkuuta 1925 Kaštel Kambelovac – 30. lokakuuta 2008) oli kroatialainen taloustieteilijä ja Jugoslavian ajan poliitikko.
Perišin toimi vuodesta 1956 taloustieteen professorina Zagrebin yliopistossa. Vuosina 1965–1967 hän oli Splitin pormestari ja 1969–1971 Jugoslavian kansallispankin kuvernööri. Hän oli Kroatian parlamentin puhemies 1974–1978.
Perišin oli Kroatian tieteiden ja taiteiden akatemian jäsen vuodesta 1977.
Swift Current

| Swift Current |
| --- | --- |

 Swift Current
 Koordinaatit: 50°17′17″N, 107°47′38″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Saskatchewan
Perustettu:  1883
Kyläksi:  15. maaliskuuta 1907
Kaupungiksi:  15. tammikuuta 1914
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jerrod Schafer
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,04 km²
Korkeus:  817 m
Väkiluku (2006):  14 946
 – Väestötiheys:  621,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
Suuntanumero(t):  306
Lempinimi::  Speedy Creek
Motto::  Where life makes sense
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Swift Current on kaupunki Kanadassa, Saskatchewanin provinssissa. Kaupunki sijaitsee Trans-Canada Highwayn varrella, noin 170 kilometriä länteen Moose Jaw'sta ja 218 kilometriä itään Medicine Hatin kaupungista. Kaupungin väkiluku on 14 946 (2006), ja sen talousalueella asuu 16 533 asukasta.
Historia

Alueen intiaanit ovat leiriytyneet kaupungin läpi kulkevan Swift Current Creek -joen varrella satoja vuosia. Myöhemmin saapuneet turkiskauppiaat antoivat joelle nimen Riviere Au Courant (engl. Swift Current), jonka mukaan kaupunki sai myöhemmin nimensä. Vuonna 1882 Canadian Pacific Railway -rautatieyhtiö perusti kaupungin paikalle tavara-aseman, josta kuljetettiin rahtia kauemmaksi etelään ja pohjoiseen. Vuosisadan vaihteessa seudulle muutti runsaasti Yhdysvalloista, Euroopasta ja itäisestä Kanadasta tulleita siirtolaisia, jotka asettuivat viljelemään maata ja kasvattamaan karjaa. Swift Currentin kaupunki perustettiin 15. tammikuuta 1914.
Vuonna 1885 kapinajohtaja Louis Riel johti Saskatchewanissa käytyä Saskatchewanin kapinaa, jonka kukistamiseen osallistuneen Kanadan ratsupoliisin tärkeä tukikohta sijaitsi Swift Currentissa. Kapinan aikana tukikohta nousi tärkeään asemaan, sillä rautatie mahdollisti joukkojen tuomisen alueelle nopeasti. Swift Current kasvoi nopeasti rautatieaseman ympärille, ja se virallistettiin kyläksi vuonna 1903, vain viisi vuotta myöhemmin kaupungiksi (Town) ja vuonna 1914 suuremmaksi kaupungiksi (City). Toisen maailmansodan aikana kaupungissa sijaitsi taistelulentäjien koulutuskeskus. 1950-luvulla alueelta löydettiin öljyä ja maakaasua, minkä ansiosta kaupunki kasvoi voimakkaasti.
Vuonna 1991 kaupungin rautatieasema määriteltiin kansallishistorialliseksi rautatieasemaksi.
Ilmasto

Swift Current sijaitsee kuivahkolla mannerilmastovyöhykkeellä. Kesät ovat normaalisti kuumia ja talvet erittäin kylmiä. Ilmankosteus on lännessä sijaitsevien kalliovuorten johdosta ympäri vuoden matala. Kaupunki sijaitsee 817 metriä merenpinnasta, minkä vuoksi kesälämpötilat pysyvät hieman alueen normaalia matalampana.
Aiheesta muualla

Tourism Swift Current tourismswiftcurrent.ca. Viitattu 18.3.2011. (englanniksi)
Swift Current Gen Web Rootsweb. Viitattu 18.3.2011. (englanniksi)
History of Swift Current Tourism Swift Current. Arkistoitu 25.4.2012. Viitattu 18.3.2011. (englanniksi)
Itä-Suomen yliopiston luonnontieteiden, metsätieteiden ja tekniikan tiedekunta

Luonnontieteiden, metsätieteiden ja tekniikan tiedekunta (aiemmin luonnontieteiden ja metsätieteiden tiedekunta) on Itä-Suomen yliopiston tiedekunta, joka tarjoaa luonnontieteen, metsätieteen ja tekniikan koulutusalojen opetusta. Tiedekunta sijaitsee kahdella kampuksella. Toinen näistä on Joensuussa ja toinen Kuopiossa. Tiedekunnassa on kuusi laitosta (fysiikka ja matematiikka, kemia, teknillinen fysiikka, tietojenkäsittelytiede, ympäristö- ja biotieteet) ja yksi osasto (metsätiede). Tiedekuntaan kuuluu lisäksi Mekrijärven tutkimusasema sekä SIB Labs -infrastruktuuriyksikkö.
Tekniikan tutkimus ja koulutus käynnistyi syksyllä 2023.
Opetettavat aineet

Pääaineista Kuopiossa opetettavia ovat
teknillinen fysiikka
ympäristötiede
Pääaineista Joensuussa opetettavia ovat
biologia
fotoniikka
fysiikka
kemia
matematiikka
metsätiede
Joensuun kampuksella tarjotaan myös matematiikan ja luonnontieteiden opettajankoulutusta, johon on myös suoravalinnat.
Molemmilla kampuksilla opetettava pääaine on tietojenkäsittelytiede.
Kuopion kampuksella on mahdollisuus suorittaa ammatillisena jatkokoulutuksena sairaalafyysikon erikoistumiskoulutus. Lisäksi tiedekunta on mukana yhteensä 18:ssa eri tutkijakoulussa, joista kuusi on Itä-Suomen yliopiston koordinoimia. Loppuja koordinoidaan jostakin muusta suomalaisesta yliopistosta.
Lisäksi tiedekunta on mukana 11:ssä eri kansainvälisessä maisteriohjelmassa.
Tutkimus

Tiedekunnassa tehdään luonnontieteellistä perustutkimusta. Tutkimuksen erityisiä painopistealueita ovat fotoniikka, lääketieteellinen ja laskennallinen fysiikka, ilmastonmuutos, metsäekosysteemi ja bioenergia, luonnon eliöyhteisöihin ja ihmisen terveyteen kohdistuva ympäristöstressi, metsänarviointi ja metsäsuunnittelu, yhteiskuntatieteellinen ympäristötutkimus sekä uudet materiaalit. Tiedekunnassa työskentelee kaksi akatemiaprofessoria ja tiedekunta on mukana neljässä huippututkimusyksiköissä, jotka ovat kansallisia tai pohjoismaisia.
Inti-Illimani

Inti-Illimani
Inti-Illimani on vuonna 1967 perustettu chileläinen yhtye. Se on yksi chileläisen nueva canción -liikkeen tunnetuimpia edustajia. Yhtyeen perustivat Santiagon teknillisen yliopiston opiskelijat. Inti-Illimani on aimaran kieltä ja tarkoittaa ”Illimanin aurinko”. Illimani on Bolivian Andeilla sijaitseva tulivuori.
Inti-Illimani oli ulkomaankiertueella vuonna 1973, kun Augusto Pinochet kaappasi vallan Chilessä. Yhtyeen jäsenet jäivät maanpakolaisiksi Italiaan ja jatkoivat Pinochetia vastustaneen kansanrintaman tukemista. Inti-Illimani palasi konsertoimaan Chileen vasta 1988. Vuonna 2001 yhtye jakautui kahtia, jolloin kolme yhtyeen jäsentä perusti uuden yhtyeen nimeltä Inti-Histórico.
Taika-Jim

| Taika-Jim |
| --- | --- |
 Vanha Taika-Jim-lehden kansi.
Luoja(t):  Lee Falk ja Phil Davis
Kustantamo:  King Features Syndicate
Ensiesiintyminen:  11. kesäkuuta 1934
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Taika-Jim
Status:  Aktiivinen
Ryhmäsidokset:  The College of Magic (Collegium Magikos), Inter-Intel
Voimat:  Illuusiot, hypnoosi, telepatia
Suhteet
Sukulaiset:  Vaimo Narda, veli Lusifer ”Cobra”, veli Derek, sisko Leonore ja veljenpoika Eric, isä Theron
Taika-Jim (engl. Mandrake the Magician) on yhdysvaltalainen Lee Falkin luoma sarjakuva. Taika-Jim on frakkiin ja silinterihattuun sonnustautuva taikuri, joka käyttää illuusioita ja hypnoosia aseinaan. Sarjaa on suomeksi julkaistu myös nimillä Mandrake, Maaron ja Mr Jack.
Suomeksi on julkaistu kuusi Taika-Jim-lehteä (1971–1972), neljä Taika-Jim-pokkaria (1986–1989), Sarjakuvalehden erikoisnumero Kissanainen (1985), kolme Wanhat sarjat -albumia (1981–1987) sekä sarjakuva-albumi Viidakkonoita (2012). Lisäksi Taika-Jim ilmestyi vuosikymmeniä jatkosarjana Mustanaamio-lehdessä ja Apu-lehdessä.
Historia

Taika-Jim ilmestyi ensimmäisen kerran päivittäisenä sanomalehtisarjakuvana 11. kesäkuuta 1934. Hahmo osoittautui niin suosituksi, että sitä levittävä King Features Syndicate halusi siitä myös sunnuntaisarjan, joka alkoi ilmestyä 3. helmikuuta 1935. Falk piirsi Taika-Jimiä vain runsaan kahden viikon näytesarjan verran ja uskoi tehtävän sitten Phil Davisille. Davisin kuoltua vuonna 1964 työtä jatkoi Harold ”Fred” Fredericks Jr.
Hahmot ja miljöö

Taika-Jimin arkkivihollinen on Cobra, joka esiintyi jo ensimmäisessä tarinassa. Cobra, aiemmin Lucifer (Luciphor), on Taika-Jimin tiibetiläinen veli, joka on valjastanut kykynsä pahuuden palvelukseen. Taika-Jim ei koskaan saa yliotetta Cobrasta, sillä tämän onnistuu aina viime hetkellä paeta. Välillä Taika-Jim tekee palveluksia Inter-Intelille, salamyhkäiselle kansainväliselle järjestölle, joka taistelee rikollisuutta vastaan kaikkialla. Muita vastustajia ovat rikollisjärjestö Kasi johtajanaan arvoituksellinen Octon. Eräässä tarinassa paljastuu, että järjestön takana onkin Cobra. Konnagalleriaan kuuluvat monikasvoinen mestarivaras Savikameli, tämän tytär Messinkiapina ja maahan tunneleita lasersäteellä tekevä Myyrämies.
Taika-Jim asuu Xanadussa, vuorenhuipulla New Yorkin osavaltiossa sijaitsevassa linnoituksessa, jonne on pääsy vain ansoitettua tietä pitkin. Hänen oikeana kätenään toimii afrikkalainen prinssi Lothar, jonka hahmo oli ensimmäisiä afroamerikkalaisia sarjakuvissa. Lothar tavataan aluksi leopardinnahkaan pukeutuneena väkivahvana henkivartijana, joka tehtävänä oli palvella isäntäänsä. Hahmo muuttui myöhemmin sivistyneeksi, jalosukuista syntyperää olevaksi herrasmieheksi.
Taika-Jimillä on sisko Leonore, rikoksen polulle sortunut veli Derek ja veljenpoika Eric. Taika-Jimin naisystävä ja myöhemmin vaimo on kuvitteellisen Cockaignen pikkuvaltion prinsessa Narda. Taika-Jimin isäksi paljastuu Himalajalla sijaitsevan taikurikoulun johtaja Theron. Hojo on Taika-Jimin kokki, Inter-Intelin salainen johtaja.
Vaikutus

Taika-Jim on sarjakuvana visuaalisesti näyttävä, varsinkin Phil Davisin vanhoissa sunnuntaisarjoissa. Sarjan tieteis- ja fantasiamaailma saa usein surrealistisia piirteitä. Päähenkilö joutuu usein kadonneisiin maailmoihin ja seikkailee jopa avaruudessa. Taika-Jim on vaikuttanut elokuvaohjaaja Federico Fellinin kuvakieleen niin voimakkaasti, että eräässä vaiheessa Fellini jopa halusi tehdä Mandrakesta elokuvan. Hanke ei koskaan toteutunut, mutta elokuvassa Haastattelu Marcello Mastroianni nähtiin Taika-Jimin hahmossa.
Columbia Pictures teki vuonna 1939 elokuvan Mandrake the Magician, joka koostui kahdestatoista episodista. Episodit oli aikaisemmin esitetty sarjaelokuvina.
Kirjallisuutta

Falk, Lee & Davis, Phil: Taika-Jim. Viidakkonoita.  (Sanomalehtistrippejä vuosilta 1948–62. Suomentanut Asko Alanen)  Helsinki:  Jalava, 2012.  ISBN 978-951-887-456-3.
Aiheesta muualla

Taika-Jim - Mandrake the Magician (Arkistoitu – Internet Archive).
Kuukasjärvi, Sampsa: Huoliteltu taikuri viidakossa[vanhentunut linkki]. Kvaak.fi 15.4.2012.
King Features, Comics, Mandrake. (englanniksi) (Arkistoitu versio)
Ivo Stefanoni

| Mitalit> Miesten soutu. Olympialaiset .Maa:   Italia | Mitalit> Miesten soutu. Olympialaiset .Maa:   Italia | Mitalit> Miesten soutu. Olympialaiset .Maa:   Italia | Miesten soutu> .Maa:   Italia |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | perämiehellinen nelikko |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | perämiehellinen nelikko |  |
Ivo Stefanoni (s. 5. kesäkuuta 1936) on italialainen entinen soutaja. Hän oli mukana voittamassa kultaa perämiehellisessä nelikossa vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa.
Stefanoni sai perämiehellisessä nelikossa lisäksi pronssia vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa hän sijoittui joukkueineen kuudenneksi kahdeksikossa.
Ivo Scapolo

Ivo Scapolo vuonna 2014.
Ivo Scapolo (s. 24. heinäkuuta 1953 Terrassa) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihittiin papiksi Padovan hiippakuntaan 4. kesäkuuta 1978 ja nimitettiin Thagasten titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Boliviaan 26. maaliskuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Antonio Mattiazzo ja Oscar Rizzato.
Scapolo sai 17. tammikuuta 2008 nimityksen nuntiukseksi Ruandaan ja 15. heinäkuuta 2011 Chileen.
Swift

Swift voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
SWIFT eli Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication hoitaa pankkien tunnusnumeroiden rekisteröinnin ja pitää yllä luetteloa näistä numeroista
SWIFT-koodi (SWIFT-osoite) tarkoittaa ISO 9362 -standardin mukaista pankin tunnusnumeroa
Swift Current, kaupunki Saskatchewanissa, Kanadassa
Swift, varhaisperunalajike
Swift-teleskooppi, Maata kiertävä gammapurkauksia tutkiva teleskooppi
Supermarine Swift, nuolisiipimallinen suihkuhävittäjä
Swift-roottori, vaaka-akselinen tuuliturbiini
Suzuki Swift, automalli
Swift, Applen vuonna 2014 julkaisema ohjelmointikieli