Raision Loimu
Historia > 50 v. juhlien jälkeen uutta menestystä hakemaan

Loimu juhli 50-vuotissyntymäpäiväänsä vuonna 2008. Se järjesti 50-vuotisjuhlaturnauksen, jossa mukana oli sen yhteistyökumppani italialainen huippujoukkue Pallavolo Modena. Juhlaottelussa Loimu voitti Modenan erin 3–2 (25–17, 28–30, 25–14, 24–26, 17–15). Kotimaan kentillä juhlakausi ei tuonut mukanaan menestystä.
Kaudella 2009–2010 Loimu palasi pitkästä aikaa mitalipeleihin. Runkosarjassa joukkue oli kaukana kärjestä, mutta pudotuspeleissä raisiolaisten peli alkoi kulkea. Puolivälierissä Loimu oli tappiolla PerPoa vastaan jo otteluvoitoin 0–3 mutta voitti loput neljä ottelua ja selviytyi sensaatiomaisesti välieriin voitoin 4–3. Välierissä Loimu taisteli tiukasti Sun Volleyn kanssa, mutta hävisi ratkaisevan seitsemännen ottelun Oulussa. Loimu saavutti pronssia voittamalla pronssiottelussa Isku-Volleyn.
Kaudella 2010–2011 Loimu sijoittui runkosarjassa Ruslan Zhbankovin valmentamana viidenneksi mutta hävisi puolivälierissä runkosarjassa neljänneksi sijoittuneelle VaLePalle, joka voitti kauden päätteeksi hopeamitalit.
Kaudella 2011–2012 Loimu aloitti kauden kolmen ottelun voittoputkella, mutta ajautui sen jälkeen kahdeksan ottelun mittaiseen tappioputkeen, jonka aikana joukkue putosi myös Suomen Cupista. Seura haki piristystä otteisiin vaihtamalla Ruslan Zhbankovin paikalle valmentajiksi Tomi Lemminkäisen ja Vesa Kujanpään. Loimu nousi lopulta pudotuspeleihin mukaan, mutta putosi puolivälierissä runkosarjan voittaja Hurrikaania vastaan hyvän taistelun ja hyvien paikallisotteluiden jälkeen otteluvoitoin 3–1.
Kaudeksi 2012–2013 Loimun päävalmentajaksi nousi Vesa Kujanpää. Nousujohteisesti kausi päättyi lopulta puolivälieriin, jossa Pielaveden Sampo kukisti Loimun otteluvoitoin 3–1. Loimu oli kauden ratkaisuhetkillä epäonninen, sillä joukkueen molemmat hakkurit loukkasivat nilkkansa runkosarjan päätösviikonloppuna.
Kaudeksi 2013–2014 Loimun päävalmentajaksi nousi edellisellä kaudella apuvalmentajana toiminut ja selkäongelmien vuoksi pelaajauransa päättänyt Loimun oma kasvatti Henri Tuomi. Loimu pelasi hyvän kauden sijoittuen runkosarjassa 5. sijalle. Pudotuspeleissä tie nousi pystyyn jälleen puolivälierissä Pielaveden Sampoa vastaan.
Kaudeksi 2014–2015 Loimun päävalmentajana jatkoi Henri Tuomi. Loimu hankki kesällä Tomi Rumpusen Kokkolan Tiikereistä, eli vuosien tauon jälkeen Rumpusen veljekset pääsivät edustamaan yhdessä kasvattajaseuraansa. Lokakuun alussa Loimu tiedotti maajoukkuehakkuri Upi Sivulan liittyvän oranssi-mustaan joukkueeseen. Loimun kausi oli onnistunut. Entisestään kasvanut mielenkiinto lentopalloa ja Loimua kohtaan näkyi jo syksyllä, kun Loimu myi täyteen oman charter-lennon Turusta MM-kisoja seuraamaan Katowiceen. Lentisbuumi jatkui myös Mestaruusliigassa ja Loimu teki kaikkien aikojen yleisökeskiarvoennätyksensä, kun runkosarjaotteluita seurasi keskimäärin 805 silmäparia. Runkosarjassa Loimun sijoitus oli 3. ja puolivälierissä kaatui Oulun Etta suoraan luvuin 3–0. Välierissä Loimu pystyi haastamaan tulevat Suomen mestarit, mutta jäi silti otteluvoitoitta, kun Kokkolan Tiikerit jyräsi finaaliin luvuin 4–0. Pronssiotteluissa Loimu hävisi niukasti VaLePalle luvuin 2–1 ja oranssi-mustien lopulliseksi sijoitukseksi tuli siis 4., mikä takasi paikan europeleihin myös seuraavaksi kaudeksi. Kaudella 2014–2015 Loimu pelasi Euroopan 2. korkeimmassa seurajoukkuekilpailu CEV Cupissa VC BeHappy2 Asse-Lennikiä vastaan. Vahva belgialaisryhmä sijoittui lopulta CEV Cupissa 3. sijalle. Loimun pelit jatkuivat vielä 3. tason Challenge Cupissa, jossa vastaan tuli legendaarinen serbialainen Crvena Zvezda, eli Punainen Tähti. Loimu ei onnistunut hyvästä taistelusta huolimatta voitatmaan serbialaisvastustaajansa, vaan tie nousi pystyyn eurokentillä.