stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johann Matthäus Bechstein
Teoksia

Gemeinnützige Naturgeschichte Deutschlands nach allen drey Reichen. Leipzig 1789–09.
Kurze aber gründliche Musterung aller bisher mit Recht oder Unrecht von dem Jäger als schädlich geachteten und getödteten Thiere, nebst Aufzählung einiger wirklich schädlichen, die er, seinem Berufe nach, nicht dafür erkennt, ... Ettinger, Gotha 1792–1805.
Naturgeschichte der Stubenvögel. Ettinger, Gotha 1795.
Naturgeschichte der Stubenthiere. Ettinger, Gotha 1797.
Ornithologisches Taschenbuch von und für Deutschland oder Kurze Beschreibung aller Vögel Deutschlands für Liebhaber dieses Theils der Naturgeschichte. Richter, Leipzig 1802.
Naturgeschichte der schädlichen Waldinsecten. Monath & Kußler, Nürnberg 1798–1800.
Diana oder Gesellschaftsschrift zur Erweiterung und Berichtigung der Natur-, Forst- und Jagdkunde. Waltershausen 1797–1816.
Die Forst- und Jagdwissenschaft nach allen ihren Theilen für angehende und ausübende Forstmänner und Jäger. Gotha, Erfurt 1818–35 p.m.
Bechstein nimesi ja kuvaili tieteelle useita lintulajeja, muun muassa valkoposkihanhen, lampiviklon, luhtakerttusen, kirjokertun, sirittäjän ja pikkusiepon.
Juha Matti Holopainen

Juha Matti Holopainen (s. 1960) on suomalainen rehtori ja freelancer-urheilutoimittaja. Koulutukseltaan hän on kasvatustieteiden maisteri.
Holopainen oli Yleisradion palveluksessa urheiluselostajana vuosina 1988–2005. Nykyisin hän toimii Laajasalon opiston rehtorina. Vuosina 2003–2007 hän toimi Helsingin Evankelisen Opiston opetustoiminnasta vastaavana vararehtorina sekä urheilujournalismin linjan vastaavana opettajana. Opetustoiminnan lisäksi hän selostaa Urheilukanavalle ampumahiihtoa. Holopainen on ollut kahdesti ehdolla eduskuntaan, vuoden 2003 vaaleissa kristillisdemokraattien ja vuoden 2007 vaaleissa keskustan ehdokkaana.
Näyttelijä Johannes Holopainen on hänen poikansa.
Hepolampi (Karstula, Humppi)

| Hepolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°56′25″N, 24°49′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pääjärven alue (14.63)
Laskujoki:  suo-oja Riekinpuroon 
Järvinumero:  14.633.1.024
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  174,7 m  
Pituus:  130 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,409 km  
Pinta-ala:  1,176 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHepolampi 
Hepolampi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Humpin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 130 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Pääjärven alueella (14.63), jonka Päällinjärven valuma-alueeseen (14.633) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 174,7 metriä mpy.
Ikalaborgin vapaaherrakunta

Ikalaborgin vapaaherrakunta oli valtaneuvos Schering Rosenhanen vuonna 1652 saama läänitys. Se käsitti Kalajoen pitäjän lukuun ottamatta jalkaväen käyttöön määrättyjä tiloja.
Ikalaborgin nimitys juontaa juurensa ruotsin kieleen, sillä ‘i Kalajoki socken’ tarkoittaa suomeksi 'Kalajoen pitäjässä'. Ikalaborgin vapaaherrakunnan historia jäi varsin lyhyeksi, sillä se lakkautettiin jo vajaan neljännesvuosisadan toiminnan jälkeen vuonna 1675. Vapaaherrakunta käsitti yhteensä 149 7/12 manttaalia.
Aiheesta muualla

Ikalaporin vapaaherrakunta Keskipohjanmaa 7.11.1975 (Digitoitu aineisto; artikkeliin pääsee selaimen haulla kirjoittamalla "Ikalaporin vapaaherrakunta" ja painamalla kaksi kertaa)
Hepolampi

Hepolampi tai Hepolammi voi tarkoittaa seuraavia:
Järviä ja lampia > Hepolammi

Hepolammi, lampi Hattulan Hyrvälässä
Hepolammi eli Hepolampi, lampi Hattulan Myllykylässä
Hepolammi, lampi Hollolassa
Hepolammi, järvi Lohjan ja Karkkilan rajalla
Hepolammi, lampi Sysmässä
Järviä ja lampia > Hepolampi

Hepolampi, lampi Espoon Lahnuksessa Luukin ulkoilualueella
Hepolampi, lampi Espoon Röylässä
Hepolampi, lampi Hankasalmella
Hepolampi, lampi Heinolan Marjoniemellä
Hepolampi, lampi Karstulassa lähellä Aution kylää
Hepolampi, lampi Karstulassa lähellä Humpin kylää
Hepolampi, lampi Karstulan Pääjärvellä
Hepolampi, lampi Keuruun Valkealahdella
Hepolampi, lampi Laukaassa
Hepolampi, lampi Luumäen Kivimäellä
Hepolampi, lampi Luumäen Penttilässä
Hepolampi, järvi Mikkelissä
Hepolampi, lampi Multialla
Hepolampi, lampi Perhon Kuusjärvellä
Hepolampi, lampi Pertunmaalla
Hepolampi, järvi Pieksämäellä
Hepolampi, lampi Savitaipaleella
Ala-Hepolampi, lampi Heinolassa Taipaleen kylässä
Keski-Hepolampi, lampi Heinolassa Taipaleen kylässä
Ylä-Hepolampi, lampi Heinolassa Taipaleen kylässä
Iso Hepolampi, lampi Saarijärvellä
Iso Hepolampi, lampi Uuraisissa
Pieni Hepolampi, lampi Luumäen Venäläisenkylässä
Suuri Hepolampi, lampi Luumäen Venäläisenkylässä
Henkilöitä

Katri Hepolampi (1936–2015), suomalainen ravintoloitsija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hepolampi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jordi Alfonso

| Jordi Alfonso> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jordi Alfonso Gomez
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1976 Móra d'Ebre, Espanja
Kansalaisuus:   Espanja
Taiteilija
Aktiivisena:  2000–
Ala:  sarjakuvapiirtäjä
Aiheesta muualla
Kotisivut
Jordi Alfonso Gomez (s. 1. kesäkuuta 1976 Móra d'Ebre, Espanja) on espanjalainen Aku Ankka -sarjakuvien tekijä, joka on työskennellyt Comicup Studiolle vuodesta 1999 lähtien. Yhteensä Alfonso on tuottanut Disneylle 516 sarjakuvatarinaa, joista 149 on julkaistu Suomessa. Alfonso piirtää sarjoja joskus myös tanskalaiselle Egmontille ja ranskalaiselle Hachettelle. Alfonso piirtää Aku Ankan ja muiden häneen liittyvien hahmojen lisäksi myös Disneyn sivuhahmoja, kuten Sepe Sutta, Veli Kania, Panchito Pistolesia sekä José Cariocaa ja heihin liittyviä hahmoja. Useimmat Alfonson tarinoista ovat alankomaalaisten, kuten Frank Jonkerin, Jan Krusen ja Evert Geradtsin käsikirjoittamia. Lisäksi hän on tehnyt kuvituksia myös saksalaiseen Quix-lehteen.
Hepolampi (Hankasalmi)

| Hepolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Hankasalmi
Koordinaatit:  62°14′26″N, 26°27′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Niemisjärven valuma-alue (14.38)
Laskuoja:  oja Niemisjärveen 
Järvinumero:  14.382.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  129 m  
Pituus:  340 m  
Leveys:  70 m  
Rantaviiva:  0,72 km  
Pinta-ala:  1,427 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHepolampi 
Hepolampi  on Keski-Suomessa Hankasalmella Pyyahon lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Niemisjärven valuma-alueella (14.38), jonka Niemisjärven alueeseen (14.382) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 129 metriä mpy.
Henry Heerup

| Henry Heerup> Henry Christensen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1907 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 30. toukokuuta 1993 (85 vuotta) Kööpenhamina, Tanska
Ammatti:  taidemaalari, kuvanveistäjä, graafikko
Puoliso:  Emilie Westh, Marion Carla Edith Hansen
Lapset:  Ole, Nanna
Henry Heerup (1907–1993) oli tanskalainen taiteilija.
1930-luku

1930-luku oli Henry Heerupille tuottoisaa aikaa. Hän valmistui maalauskoulusta ja hänen uransa lähti nousuun. Henryn töitä oli näyttelyissä 1932 Cornerissa, 1933 Taiteilijoiden syysnäyttelyssä sekä 1934 Linien-ryhmän suuressa näyttelyssä. Erityisesti Linien-ryhmän näyttely oli Henryn myöhemmän uran kannalta merkittävä. Henry toteutti näyttelyn yhdessä ystäviensä Richard Mortensenin, Ejler Billen, Hans Øllgaardin ja Vilhelm Bjerke Petersenin kanssa ja näyttelyssä oli ensimmäistä kertaa julkisesti esillä Henryn roskista tekemiä veistoksia.
Henryllä oli suuri intohimo luoda taidetta vaikeasti havaittavista ja käytettävistä materiaaleista. Hän tutki laajasti erilaisia materiaaleja ja tekniikoita. Vuonna 1930 Henry teki ensimmäisen kiviveistoksensa. Se oli 16 cm × 16 cm kokoinen marmorireliefi, joka oli tehty ruuvimeisselillä ja vasaralla sekä kehystetty vanhoilla erivärisillä puupaloilla. Henry teki myös savesta ja muovailuvahasta erilaisia eläinfiguureja. Kiviveistokset ja roskataideteokset toivatkin Henrylle mainetta taiteilijana.
1930-luvun tuotteliaana aikakautenaan Henry rakastuu Emilie Westhiin, jota kutsuttiin nimellä Mille. Henry ja Emilie menivät naimisiin vuonna 1933 ja muuttavat yhteen pieneen kaksioon, joka toimii sittemmin heidän kotinaan, näyttelytilana sekä Linien-ryhmän ystävysten kohtaamispaikkana. Myös Henryn äiti Sera muuttaa poikansa luo mahdollisesti auttamaan arjessa, sillä vuonna 1934 Henry ja Mille saavat pojan, Olen.
Vuonna 1935 Henry sai apurahaa, jonka avulla hän vei vaimonsa katsomaan Jellingin riimukiviä. Henryn mukaan ne ovat Tanskan merkittävin ulkona oleva kiviteos ja riimukivien kuviot inspiroivat Henryä hänen omiin töihinsä. Seuraavana vuonna Henry perheineen muutti Kööpenhaminaan vuokrataloon, jossa oli oma piha. Näin Henry sai todellisen mahdollisuuden veistää kiviä ulkona ja piha alkoikin täyttyä nopeasti erilaisista kiviveistoksista. Samana vuonna perheeseen syntyi vielä tytär Nanna. Perheen arki ja lasten huoleton leikkiminen inspiroivatkin Henryä tekemään perhekuvien sarjan.
1940-luku

Vuonna 1941 Henry osallistuu ensimmäisen kerran Syksy-näyttelyyn ja vuoteen 1948 mennessä hänellä on ollut näyttelyssä yli 400 työtä. Samana vuonna 1941 Henry tekee myös kannen Helhesten-lehden ensimmäiseen numeroon. Toisen maailmansodan aikoihin Henryn graafinen tuotanto lähti nousuun ja hän tutki sotavuosina etenkin värigrafiikkaa. Tuolta ajalta merkittävä teos on esimerkiksi Skraldevognen (Roskavaunu) vuodelta 1943. Monissa Henryn teoksissa näkyy polarisaatio hyvän ja pahan välillä ja teoksissa voi nähdä sekä elämän että kuoleman symboleita. Vuodelta 1944 olevassa Fredsklokken-maalauksessa Henry ja Mille ovat maalattuina alasti Aatamiksi ja Eevaksi. Teoksen taustalla näkyy sodan laskuvarjojoukkoja, pommikoneita ja palavia taloja. Toisaalta teoksen yläosassa on kirkonkello sekä kyyhkynen rauhan symbolina.
Vuonna 1945 Henry ja Mille erosivat, mutta he pitivät yhteyttä toisiinsa Henryn kuolemaan asti. Samana vuonna 1945 Henry osti itselleen uuden asunnon, jonka yhteydessä oli puutarha, ja seuraavana vuonna hän muutti sinne mukanaan 14 kuormaa kiviveistoksia. Asunnon puutarha toimi Henryn työpajana, galleriana sekä ystävien tapaamispaikkana hänen elämänsä loppuun asti. Vuonna 1949 Henryn äiti Sera kuoli.
1950-luku

Useiden muiden taiteilijoiden tavoin Henry jatkoi työskentelyään toisen maailmansodan jälkeen CoBrA-ryhmässä vuosina 1948–1951. 1950-luvulla Henryn ura oli hyvässä vauhdissa ja hän jatkoi tuotteliaana taiteilijana. Tuona aikana hän osallistui muun muassa moniin rakennusten koristeluprojekteihin, joista tunnettu on esimerkiksi Kööpenhaminassa sijaitseva Sølvgade vuodelta 1953. Pienemmissä määrin Henry teki kuvia myös julisteisiin, kansikuviksi, postileimoihin ja -merkkeihin sekä lasten- ja laulukirjoihin. 1950-luvulla Henry teki myös grafiikkaa ja erityisesti mustavalkoisia litografiatöitä. Teoksessaan På livsvejen Henry on kuvannut itsensä ajamassa polkupyörällä punaiseksi värjättyä polkua takanaan nainen. Nainen on Marion Carla Edith Hansen, johon Henry rakastui Millestä eroamisen jälkeen, ja vuonna 1958 Henry ja Marion menivät naimisiin. 1950-luvulla Henry matkusteli myös paljon ulkomaille ja kävi eri puolilla Eurooppaa, muun muassa Italiassa, Espanjassa, Kreikassa, Puolassa, Saksassa ja Alankomaissa. Ulkomaanmatkojensa myötä Henry otti töihinsä vaikutteita eri maista, muun muassa espanjalaisista satamatyöntekijöistä ja matadoreista sekä kreikkalaisista temppeleistä. Kaiken kaikkiaan Henryn töissä näkyykin jatkuva kiinnostus ihmisten arkielämää kohtaan yli valtiorajojen.
1960- ja 1970-luvut

1960-luvullakin Henry Heerup oli varsin suosittu taiteilija ja hän teki useita tilaustöitä sekä koristelutehtäviä. Tuohon aikaan Henry maalasi muun muassa muotokuvat entisestä opetusministeristä Jørgen Jørgensenistä, professori Mogens Fogista ja entisestä sosiaaliministeristä Børge H. Jensenistä. Vuonna 1963 Henry Heerup teki myös Nyhavniin suuren toteemipaalumaisen veistoksen, joka on nykyisin Heerup-museon edessä.
Henry Heerup osallistui 1960-luvulla moniin suuriin kansainvälisiin näyttelyihin. Vuonna 1962 hän edusti Tanskaa yhdessä ystävänsä Carl-Henning Pedersenin kanssa Venetsian biennaalissa. Vuonna 1964 Henry osallistui puolestaan New Yorkin maailmannäyttelyyn, vuonna 1965 São Paulon biennaaliin ja vuonna 1967 Moderna Museetin näyttelyyn Tukholmassa. CoBrA-ryhmällä oli myös laaja, kiertävä näyttely Yhdysvalloissa.
Vuonna 1966 Henry sai Tanskan valtiolta elinikäisen kunnialahjoituksen, jonka avulla hän loi uuden Heerup-apurahan. Heerup-apurahan oli tarkoitus auttaa nuoria taiteilijoita. Seuraavana vuonna 1967 Louisianan taidemuseo järjesti suuren näyttelyn Henryn 60-vuotispäivän kunniaksi. Vuonna 1972 Henry Heerup tunnustettiin "täydeksi" taiteilijaksi, joka ei ollut vain kuvanveistäjä tai maalari, vaan molempia. Henry valittiin myös toista kertaa edustamaan Tanskaa Venetsian biennaaliin, tällä kertaa sekä maalauksilla, veistoksilla että grafiikalla.
1970-luvulla Henry Heerup kokeili vielä uusia taidemuotoja tehden muun muassa julisteita, tölkkejä, rintakoruja ja lautasia. 1970-luvulla Henryllä oli myös lukuisia näyttelyjä ja hänen 70-vuotispäiväänsä vuonna 1977 juhlistettiin monin paikoin. Vielä vanhoilla päivilläänkin Henry oli aktiivinen työskentelijä ja pyöräili joka aamu Rødovren puutarhaan, jossa hänen työpajansa oli.
1980- ja 1990-luvut

1980-luvun lopulla Henry Heerup maalasi viimeisimmän maalauksensa kotonaan, minkä jälkeen hän teki öljyliitupiirroksia vanhainkodissa, jossa hän vietti elämänsä viimeiset vuodet. Henry Heerup kuoli vuonna 1993 ja hänet haudattiin 5.6.1993 Assistensin hautausmaalle, jossa hän oli lapsena viettänyt monia tunteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henry Heerup Wikimedia Commonsissa
Hepolampi (Heinola)

| Hepolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°17′57″N, 25°54′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ruotsalaisen alue (14.14)
Laskuoja:  oja Matkuslampeen 
Järvinumero:  14.141.1.042
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,8 m  
Pituus:  460 m  
Leveys:  330 m  
Rantaviiva:  1,644 km  
Pinta-ala:  5,584 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHepolampi 
Hepolampi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Marjoniemen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,6 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähialueeseen (14.141) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85,8 metriä mpy.
Historiaa tehdään öisin

| Historiaa tehdään öisin> History Is Made at Night |
| --- | --- |
 Elokuvan dvd-julkaisun kansi.
Ohjaaja:  Ilkka Järvi-Laturi
Käsikirjoittaja:  Patrick Amos Jean-Pierre Gorin
Tuottaja:  Georges Benayoun Wendy Broom Patrick Cassavetti Andrew Fierberg
Säveltäjä:  Courtney Pine
Kuvaaja:  Michel Amathieu
Leikkaaja:  Alan Strachan
Lavastaja:  Zoe MacLeod Anna Rackard
Pääosat:  Bill Pullman Irène Jacob
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia Suomi Ranska Saksa USA
Tuotantoyhtiö:  Scala Productions IMA Productions Smile Entertainment Helkon Media Upstream Pictures
Levittäjä:  Trimark Pictures
Ensi-ilta:  22. lokakuuta, 1999
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Historiaa tehdään öisin on Ilkka Järvi-Laturin ohjaama toimintaelokuva ja romanttinen komedia vuodelta 1999. Elokuvan päähenkilöinä on Helsingissä asuva pariskunta, josta Harry on CIA:n ja Natasha SVR:n agentti. Harry ja Natasha päätyvät toimimaan toisiaan vastaan tapauksessa, jossa tärkeää tietoa sisältävä videokasetti yritetään viedä Venäjälle.
Kansainvälisen tuotannon päärooleissa nähdään yhdysvaltalainen Bill Pullman ja ranskalainen Irène Jacob, sivurooleissa muun muassa saksalainen Udo Kier, yhdysvaltalainen Bruno Kirby ja ranskalainen André Oumansky. Suomalaisnäyttelijöistä sivurooleissa ovat muun muassa Janne Kinnunen, Linda Zilliacus, Hannu Kivioja, Kari Väänänen, Vesa-Matti Loiri ja Kati Outinen.
Jenny Agutter

| Jenny Agutter |
| --- | --- |
 Agutter vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1952 (ikä 71) Taunton, Somerset
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Johan Tham (1990–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1964–
Merkittävät roolit:  Jessica 6 (Pako tulevaisuudesta) Sisar Julienne (Hakekaa kätilö)
Aiheesta muualla
jennyagutter.net
IMDb 
Elonet
Jennifer Ann Agutter OBE (s. 20. joulukuuta 1952 Taunton, Somerset) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt pitkän uransa aikana niin televisiossa, elokuvissa kuin teatterissakin.
Ura

Jenny Agutter aloitti uransa lapsinäyttelijänä vuoden 1964 seikkailuelokuvassa Sudanista itään, jossa hän esitti seikkailuihin joutuvaa emiirin tytärtä. Hän esiintyi samassa roolissa kahdessa eri Edith Nesbitin romaanin Aseman lapset filmatisoinnissa: ensin BBC:n tuottamassa minisarjassa The Railway Children vuonna 1968 ja kaksi vuotta myöhemmin Lionel Jeffriesin ohjaamassa elokuvassa Aseman lapset vuonna 1970.
Agutter oli vasta 16-vuotias näytellessään yhtä pääosaa Nicolas Roegin ohjaamassa elokuvassa Erämaan vangit vuonna 1971, ja sen sisältämä alastiuintikohtaus teki hänestä tunnetun. Hän voitti samana vuonna naissivuosan Emmy-palkinnon roolistaan televisioelokuvassa The Snow Goose. Vuonna 1976 hän esiintyi dystopisessa tieteiselokuvassa Pako tulevaisuudesta ja sotaelokuvassa Kotka on laskeutunut. Agutter sai parhaan naissivuosan Bafta-palkinnon roolistaan elokuvassa Hevonen vuonna 1977.
1980-luvulla Agutter näytteli kauhukomediassa Ihmissusi Lontoossa (1981) sairaanhoitajaa, johon ihmissudeksi muuttunut amerikkalainen poika ihastuu. Hän vieraili myös televisiosarjoissa Magnum ja Murhasta tuli totta.
Vuonna 1990 Agutter näytteli kauhuelokuvassa Child’s Play II, ja hän on itse kuvaillut roolityötään epäonnistuneeksi. Hän esiintyi 1990-luvulla myös muun muassa televisiosarjoissa Töitä yksityisetsivälle ja The Buccaneers - Viattomat valloittajat.
Agutter on esiintynyt 2000-luvulla muun muassa elokuvissa Aavikon kuningatar (2015) ja Tin (2015). Hänellä oli myös pieni rooli valtuutettu Hawleyna Marvel Cinematic Universen elokuvissa The Avengers (2012) ja Captain America: The Return of the First Avenger (2014). Hän on näytellyt myös muun muassa televisiosarjoissa Erikoisjoukkue, The Alan Clark Diaries ja The Invisibles. Agutter on esittänyt televisiosarjassa Hakekaa kätilö Nonnatus-talon kätilöitä johtavaa sisar Juliennea vuodesta 2012 lähtien.
Teatterinäyttelijänä Agutter on esiintynyt urallaan muun muassa The National Theatren ja Royal Shakespeare Companyn tuotannoissa.
Valikoitu filmografia > Elokuva

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1964 | Sudanista itään | East of Sudan | Asua |
| 1976 | Pako tulevaisuudesta | Logan's Run | Jessica 6 |
| 1976 | Kotka on laskeutunut | The Eagle Has Landed | Molly Prior |
| 1977 | Hevonen | Equus | Jill Mason |
| 1981 | Ihmissusi Lontoossa | An American Werewolf in London | Alex Price |
| 1981 | The Survivor | The Survivor | Hobbs |
| 1984 | Piilopaikka | Secret Places | Miss Lowrie |
| 1987 | Riemurasia - unohtumaton televisioilta! | Amazon Women on the Moon | Cleopatra |
| 1990 | Child’s Play II | Child’s Play II | Joanne Simpson |
| 1992 | Fredi sammakko | Freddie as F.R.O.7. | Daffers (äänirooli) |
| 1995 | Suuri aalto | Blue Juice | Guinevere / Mary Fenton |
| 2007 | Irina Palm | Irina Palm | Jane |
| 2010 | Burke & Hare | Burke and Hare | Lucy |
| 2012 | The Avengers | The Avengers | Maailmanneuvoston valtuutettu |
| 2012 | Outside Bet | Outside Bet | Shirley Baxter |
| 2014 | Captain America: The Return of the First Avenger | Captain America: The Winter Soldier | Valtuutettu Hawley |
| 2015 | Tin | Tin | Marjorie Dawson |
| 2015 | Aavikon kuningatar | Queen of the Desert | Florence Bell |
| 2018 | Sometimes Always Never | Sometimes Always Never | Margaret |
Valikoitu filmografia > Televisio

| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 | The Railway Children | The Railway Children | Roberta Faraday | Minisarja |
| 1971 | The Snow Goose | The Snow Goose | Fritha | Televisioelokuva |
| 1977 | Kuuden miljoonan dollarin mies | The Six Million Dollar Man | Tri. Leah Russell | 2 jaksoa |
| 1977 | Rautanaamio | The Man in the Iron Mask | Louise de la Vallière | Televisioelokuva |
| 1985 | Magnum | Magnum P.I. | Krista Villeroch | 1 jakso |
| 1986 | Murhasta tuli totta | Murder, She Wrote | Margo Claymore | 1 jakso |
| 1990 | TECX | TECX | Kate Milverton | 8 jaksoa |
| 1991 | Töitä yksityisetsivälle | The Diamond Brothers | Pankinjohtaja | 6 jaksoa |
| 1994 | Shakespeare: The Animated Tales | Shakespeare: The Animated Tales | Hermione | jakso "The Winter's Tale" |
| 1994 | Rakkauden tähden | Love Hurts | Jeanette Summers | 2 jaksoa |
| 1994–1996 | Sydämen asialla | Heartbeat | Susannah Temple-Richards | 2 jaksoa |
| 1995 | The All New Alexei Sayle Show | The All New Alexei Sayle Show | Scientist in 'Drunk in Time' | 6 jaksoa |
| 1995 | The Buccaneers - Viattomat valloittajat | The Buccaneers | Idina Hatton | 4 jaksoa |
| 1996 | And the Beat Goes On | And the Beat Goes On | Connie Fairbrother Spencer | 8 jaksoa |
| 1998 | Bramwell - naiskirurgin oppivuodet | Bramwell | Rouva Bruce | 2 jaksoa |
| 1998 | Kunniallinen ammatti | A Respectable Trade | Lady Scott | 2 jaksoa |
| 2002–2003 | Erikoisjoukkue | Spooks | Tessa Phillips | 8 jaksoa |
| 2004 | Neiti Marple | Agatha Christie’s Marple | Agnes Crackenthorpe | jakso "Paddingtonista 16.50" |
| 2004–2006 | The Alan Clark Diaries | The Alan Clark Diaries | Jane Clark | 6 jaksoa |
| 2006 | Hercule Poirot | Agatha Christie’s Poirot | Adela Marchmont | jakso "Vuoksi ja luode" |
| 2008 | The Invisibles | The Invisibles | Barbera Riley | 6 jaksoa |
| 2009 | Midsomerin murhat | Midsomer Murders | Isobel Chettham | 1 jakso |
| 2009 | Monday Monday | Monday Monday | Jenny | 7 jaksoa |
| 2012– | Hakekaa kätilö | Call the Midwife | Sisar Julienne | 95 jaksoa |
Aiheesta muualla

Jenny Agutter Elonetissä.
Jenny Agutter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jussi-palkinnot 1991

Jussi-palkinnot 1991 jaettiin 8. helmikuuta 1991 Savoy-teatterissa.
Voittajat

| Sarja | Voittaja | Elokuva |
| --- | --- | --- |
| Paras ohjaus | Aki Kaurismäki | Tulitikkutehtaan tyttö |
| Paras miespääosa | Matti Pellonpää | Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa |
| Paras naispääosa | Kati Outinen | Tulitikkutehtaan tyttö |
| Paras miessivuosa | Esko Nikkari | Tulitikkutehtaan tyttö |
| Paras naissivuosa | Elina Salo | Tulitikkutehtaan tyttö |
| Paras kuvaus | Timo Salminen | I Hired a Contract Killer |
| Paras äänisuunnittelu | Jouko Lumme | Amazon |
| Paras lavastus | Tom Hamberg | Ystävät, toverit |
| Paras tuottaja | Heikki Takkinen | Kiljusen herrasväen uudet seikkailut |
| Betoni-Jussi | Renny Harlin |  |
Jussi-palkinnot 1995

Jussi-palkinnot 1995 jaettiin 3. helmikuuta 1995 järjestetyssä jakotilaisuudessa hotelli Lordissa Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa vuonna 1994.
Tuolloin jaettiin Jussi-palkinto vain kuudessa kategoriassa. Ilman palkintoa jäivät muun muassa naispääosa, miessivuosa, paras musiikki ja paras elokuva. Lisäksi erikoisraati jakoi tulevaisuus-Jussin.