stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marja-Liisa Riekkola
Tutkimusura

Kemistinä Riekkola on pitkään tutkinut erilaisia kemiallisia erotustekniikoita ja -prosesseja. Analyyttisen kemian piirissä tehtävä kehitystyö on Riekkolan mukaan 2000-luvulla siirtynyt enimmäkseen instrumenttianalytiikkaan eli laitetekniikoiden kehittämiseen. Tutkimukseen yhdistyy myös laskennallisen kemian menetelmiä, kun aineiden ominaisuuksia ennustetaan tietokoneen avulla. Laboratoriotyön osuus kemian tutkimuksessa vähenee, kun käytetään erilaisia laitetekniikoita. Huomattava osa Riekkolan tutkimuksesta liittyy näiden tekniikoiden kehittämiseen.
Tutkimuksissaan Riekkola on selvittänyt mm. analyyttisen kemian analyysitekniikoiden suoraliitäntää ja etsinyt erilaisille erotustekniikoille käytännön sovellutuksia. Analyyttisen kemian analyysitekniikoita ja menetelmiä voidaan käyttää esimerkiksi biotieteiden, materiaalien ja ympäristön tutkimuksessa. Riekkola on soveltanut käyttämiään menetelmiä mm. biomolekyylien kemiallisen vuorovaikutuksen ja aerosolihiukkasten tutkimukseen. 2010-luvun alussa hän tutkimusryhmineen löysi useita uusia yhdisteitä, jotka koostuvat 10–30 nanometrin kokoisista hiukkasista. Riekkolan johtamassa Helsingin yliopiston analyyttisen kemian laboratoriossa tutkitaan myös niin kutsuttuja miniatyrisoituja analyysitekniikoita ja moniulotteisia kromatografiamenetelmiä. Menetelmäkehityksen lisäksi laboratorio tekee ympäristöntutkimusta soveltaen tutkimusmenetelmänä massaspektrometriä.
Riekkolan tieteellinen julkaisutuotanto on laaja. Hän on laatinut yli 335 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia, kirjoittanut yhden kirjan ja 8 erillistä lukua toimitettuihin kirjoihin. Hän on kirjoittanut myös 180 muuta artikkelia, jotka ovat ilmestyneet analyyttisen kemian alan lehdissä ja julkaisuissa. Hän kuuluu lisäksi kemian alan julkaisun Journal of Chromatography A toimituskuntaan.
Huomionosoitukset

Tieteellisten ansioidensa perusteella Riekkola on saanut Magnus Ehrnroothin kemian palkinnon. Lisäksi hänelle on myönnetty kansainvälinen kromatografian alalla jaettava Emmanuel Merck -palkinto sekä venäläinen Tswett-mitali, joka myönnetään kromatografian alalla ansioituneelle tutkijalle. Vuodesta 2007 Riekkola on ollut Suomalaisen tiedeakatemian jäsen. Riekkola on Suomen Tiedeseuran jäsen.
Yksityiselämä

Riekkolalla on kaksi tytärtä. Työn ulkopuolella hän harrastaa liikuntaa ja matkustamista.
Aiheesta muualla

Marja-Liisa Riekkolan kotisivu, Helsingin yliopisto
Marja-Liisa Riekkola. University of Helsinki, Department of Chemistry. PhD, professor (englanniksi) (researchgate.net)
Riitta-Leena Inki (5.11.2021) Professori Marja-Liisa Riekkolan muotokuva paljastettiin (helsinki.fi)
Mika Pohjola (Myon)

Mika Juhani Pohjola (s. 11. toukokuuta 1973) on suomalainen muusikko ja levytuottaja. Hän on Myon-nimisen rock-yhtyeen perustaja ja kosketinsoittaja, ja kirjoittaa sen kappaleet yhdessä Jukka Nummen kanssa. Hänen pikkuveljensä on Reflexion-yhtyeen ex-rumpali Raymond Pohjola. Pohjola käyttää Rolandin koskettimia.
Alexander Boehm

Valentin Anders Alexander Boehm (5. helmikuuta 1834 Sortavala – 22. maaliskuuta 1904 Helsinki) oli suomalainen kamreeri ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän käytti nimimerkkiä A. B.
Boehmin vanhemmat olivat kauppias Alexander Gottfried Boehm ja Charlotta Matilda Kyntzell. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lukiosta 1853 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi vuonna 1860. Boehm toimi Suomen Hypoteekkiyhdistyksen kamreerina 1866–1901.
Matti Peura

Matti Peura (30. maaliskuuta 1962 Savonlinna – 26. heinäkuuta 2010 Savonlinna) oli suomalainen taitolentäjä. Järjestäytynyt taitolentokoulutus purjelennossa alkoi hänen aloitteestaan keväällä 2005. Hän kuoli nopeasti edenneeseen, harvinaiseen prionisairauteen.
Peura toimi lennonopettajana ja taitolentovalmentajana eri kerhoissa Pohjois-Karjalassa, Savossa ja Pohjanmaalla. Itä-Suomen urheiluilmailukeskus Kiteellä on kehittynyt taitopurjelennon koulutuspaikaksi paljolti hänen ansiostaan.
Kesällä 2006 Kiteellä järjestettiin lajin ensimmäinen PM-kilpailu, jonka Peura voitti. Hän voitti urallaan Suomen ja Pohjoismaiden mestaruuksia eri taitopurjelentoluokissa, niin moottori- kuin purjekoneilla.
Peura oli kansainvälisen taitolentokomitea CIVAn Suomen edustaja. Hänellä oli luottamustehtäviä Suomen Ilmailuliitossa ja Urheilutaitolentäjät ry:ssä.
Alfred Russel Wallace

| Alfred Russel Wallace |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. tammikuuta 1823 Usk, Monmouthshire, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 7. marraskuuta 1913 (90 vuotta) Broadstone, Dorset, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:  britti
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  biologia, eliömaantiede, kasvitiede
Tunnetut työt:  luonnonvalintateorian kehittäminen ja työ eliömaantieteen parissa
Palkinnot:  Royal-mitali (1868) Copley-mitali (1908) Ansioritarikunta (1908)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
wallacefund.info
Alfred Russel Wallace (8. tammikuuta 1823 – 7. marraskuuta 1913) oli brittiläinen luonnontieteilijä, tutkimusmatkailija, humanisti ja yhteiskuntakriitikko. Hänet tunnetaan paitsi ”eliömaantieteen isänä” myös luonnonvalintateorian kehittämisestä itsenäisesti riippumatta saman aiheen kanssa työskennelleestä Charles Darwinista. Hän kehitti runsaasti evoluutioteoriaa, muun muassa Wallacen ilmiö ja eläinten värivaroitus ovat hänen keksimiänsä käsitteitä. Darwin sai tietää Wallacen ajatuksista alkukesällä 1858, kun Wallace lähetti hänelle esseen "Lajien taipumuksesta poiketa loputtomasti alkuperäisestä". Esseen idea oli täysin sama kuin Darwinin teoria. Kunnia ajatuksen keksimisestä sovittiin jaettavaksi molemmille. Niinpä heinäkuussa 1858 kummankin kirjoituksen yhteenveto esiteltiin yhtä aikaa. Jälkeenpäin Darwin työskenteli asian parissa voimallisemmin ja kokosi todisteita teorian tueksi.
Wallace uskoi spiritualismiin ja hänen filosofinen käsityksensä maailmasta oli dualistinen. Wallace oli yksi ensimmäisistä tieteilijöistä, joka osoitti huolensa ihmisen toiminnan vaikutuksista luontoon.[lähde? ]
Wallace nimesi ja kuvaili linnuista muun muassa punaotsalurikin (Charmosyna rubronotata).[lähde? ] Hän oli OM, FRS.
Teokset

The Malay Archipelago, 1869
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfred Russel Wallace Wikimedia Commonsissa
Luettelo PlayStation VR -peleistä

Luettelo videopeleistä, jotka tukevat PlayStation VR -virtuaalilaseja.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  A  Aim-ohjain valinnainen  |  H  HOTAS-ohjain valinnainen |  M  Move-ohjain valinnainen  M  required  |  Rift / Vive Alustariippumaton moninpeli  | BD  Blu-ray -versio |
Alice Parker

Alice Parker
Alice Parker (16. joulukuuta 1925 Boston, Massachusetts – 24. joulukuuta 2023) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, sovittaja ja kuoronjohtaja. Hän tuli kansainvälisesti tunnetuksi kuoromusiikistaan.
Parker valmistui Smith Collegesta ja Juilliard Schoolista. Vuonna 1985 hän perusti voittoa tavoittelemattoman Melodious Accord, Inc. -järjestön, joka on muun muassa järjestänyt kuorokonsertteja ja rahoittanut työpajoja, symposiumeja, muuta koulutusta ja esiintymisiä. Parker myös teki levytyksiä 16-äänisen kuoro Musicians of Melodious Accordin kanssa. Hän toimi Chorus American hallituksessa ja oli Hymn Society in the United States and Canadan Fellow. Parker sai monia kunniatohtorin arvoja, Smith Collegen mitalin, vuoden 2013 Robert Shaw -palkinnon ja vuoden 2015 Harvard Glee Club Foundation -mitalin. American Guild of Organists nimesi hänet vuonna 2000 vuoden ansioituneeksi säveltäjäksi. Parker teki opetustyötä Westminster Choir Collegen kesäkursseilla.
Parker teki monissa hymneissä, spirituaaleissa ja yhdysvaltalaisten kansanlaulujen sovituksissa yhteistyötä Robert Shaw'n kanssa. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös oopperoita, laulusarjoja, kantaatteja ja kamarimusiikkia. Parkerin viimeinen sävellys On the Common Ground kantaesitettiin Minneapolisissa vuonna 2020. Parker julkaisi myös musiikkiaiheisia kirjoja, joihin kuuluivat The Anatomy of Melody (2006) ja The Answering Voice (2014). Hänen esseekokoelmansa Melodious Accord: Good Singing in Church ilmestyi toisena painoksena vuonna 2013.
Parker sai viisi lasta miehensä Thomas Pylen (k. 1976) kanssa. Hän kuoli 98-vuotiaana.
Matti Kolu

Toivo Matias (Matti) Kolu (11. helmikuuta 1911 Petäjävesi – 5. helmikuuta 1987) oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti juttuja lehtiin vuodesta 1929 lähtien ja ryhtyi romaanikirjailijaksi eläkkeelle jäätyään.
Teoksia

Konkelot : erään savottakämpän ihmisiä : romaani.     Pohjoinen, Oulu 1974
Tulkoon vedenpaisumus.     Pohjoinen, Oulu 1979
Matt Beleskey

| Matt Beleskey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1988 (ikä 36) Windsor, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  94 kg
Pelinumero:  39
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–2020
Aik. seurat:  Anaheim Ducks (NHL)   Boston Bruins (NHL)   New York Rangers (NHL)
NHL-varaus:  112, 2006 Anaheim Ducks
Matt Beleskey (s. 7. kesäkuuta 1988 Windsor, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija.
Pelaajaura

Beleskey kasvoi pikkukaupunki Midhurstissa, Ontariossa ja pelasi jääkiekkoa Barrie Icemanissä. Hänet varattiin toisella kierroksella numerolla 21 OHL:ssä pelaavaan Belleville Bullsiin vuonna 2004.
NHL:ään Beleskey varattiin vuoden 2006 varaustilaisuudesa numerolla 112. Hänen ammattilaisuransa alkoi vuonna 2008 neljän vuoden junioriuran jälkeen. Hän teki NHL-debyyttinsä kaudella 2008–2009, kun esiintyi Ducksissa kahdessa pelissä. Hän pelasi kuitenkin suurimman osan kaudesta AHL-joukkue Iowa Chopsissa. Beleskey pelasi 2012–2013 työsulun aikana EIHL:ssä pelaavassa Coventry Blazessa.
Aneheimista Beleskey siirtyi kaudeksi 2015–2016 Boston Bruinsiin. Hän pelasi Bostonissa siirtotakarajalle, helmikuuhun 2018 saakka. Kunnes siirtyi yhdessä Ryan Spoonerin ja 2018 1. kierroksen varasvuoron kanssa New York Rangersiin vaihdossa Rick Nashiin.
Tilastot

Käännös suomeksi
Ahvola

Ahvola oli luovutetun Karjalan alueella Jääsken eteläosassa sijainnut kylä. Se sijaitsi Viipurista Imatralle johtavan maantien varrella lähellä Viipurin maalaiskunnan ja Antrean rajoja. Kylän eteläpuolelta ristesi maantie Hannilan rautatieasemalle, jonne Ahvolasta oli matkaa noin neljä kilometriä.
Historiaa

Ahvolan naapurikyliä olivat Kamajauhola, Oravala ja nykyään nimellä Mihailovka (ven. Михайловка) tunnettu Seitsola. Sen mukaan on nimetty myös lähistöllä sijaitseva Ahvolanjärvi, jonka nykyinen nimi on Mihailovskoje ozero. Ahvolassa toimi aikoinaan muun muassa sekatavarakauppa ja kansakoulu, mutta toisen maailmansodan jälkeen kylä hävitettiin ja sen viljelysmaista tuli osa Seitsolaan perustettua Mihailovkan kolhoosia.
Nykyään Ahvola tunnetaan Suomen sisällissodan aikana käydystä Ahvolan taistelusta. Paikalla on edelleen nähtävissä jäänteitä erilaisista puolustusvarustuksista, kuten juoksuhaudoista ja konekivääripesäkkeistä. Vuonna 2007 Ahvolan taistelukentillä tehtiin arkeologista kartoitusta. Everstiluutnantti Paavo Susitaival on kirjoittanut taisteluista vuonna 1937 julkaistussa muistelmateoksessaan Ahvola.
Kirjallisuutta

Susitaival, Paavo: Ahvola.  Porvoo:  WSOY, 1937.
Kurki, Juho: Ahvolan nuorisoseura 1900–1970.  Myllykoski:  omakustanne, 1970.
Aiheesta muualla

”Jokelaise Iero kertoo Ahvola pojist” (Arkistoitu – Internet Archive) Eero Rahikaisen 1930-luvulle sijoittuvia murrepakinoita Ahvolan nuorisosta.
Jääski
| --- | --- |
Kylät:  Ahola • Ahtiala • Ahvola • Eevala • Einola • Haikola • Hallikkala • Hirsilampi • Hyppölä • Hämälälä • Ihalempiälä • Jakola • Jakovala • Järvenkylä • Kamajauhola • Kaplahala • Kasila • Kemppilä • Kiljolanmaa • Kirkonkylä • Kiurula • Kokkola • Kostiala • Kuurmanpohja • Kyyrölä • Kärenniemi • Kärkkäälä • Kärättilä • Laitila • Laukkala • Littula • Lokkarila • Lottola • Meltola • Myllölä • Niemi • Näträmälä • Oravala • Pajarila • Patjaala • Pelkola • Penttilä • Pieppola • Puujalka • Päähkälä • Ranssila • Riikola • Rikkola • Rossila • Rouhiala • Räikkölä • Seppälä • Soperonmaa • Suikkala • Sunila • Teppanala • Tollola • Velkula • Vetelälä • Virola • Virolansalo
Muut:  Enso
Maurice Larrouy

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | 25 m olympiapistooli |  |
Maurice Larrouy (s. 3. joulukuuta 1872 Toulouse) oli ranskalainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1900 25 metrin olympiapistoolikilpailussa.
Miesten 25 metrin olympiapistoolin olympiavoittajat
1896: Ioánnis Fragkoúdis • 
1900: Maurice Larrouy •  
1912: Alfred Lane • 
1920: Guilherme Paraense • 
1924: Henry Bailey • 
1932: Renzo Morigi • 
1936: Cornelius van Oyen • 
1948+1952: Károly Takács • 
1956: Ștefan Petrescu • 
1960: William McMillan • 
1964: Pentti Linnosvuo • 
1968+1972: Józef Zapędzki • 
1976: Norbert Klaar • 
1980: Corneliu Ion • 
1984: Takeo Kamachi • 
1988: Afanasijs Kuzmins • 
1992+1996: Ralf Schumann •
2000: Sergei Alifirenko • 
2004: Ralf Schumann • 
2008: Oleksandr Petriv • 
2012: Leuris Pupo • 
2016: Christian Reitz • 
2020: Jean Quiquampoix • 
2024: Li Yuehong
Matti Petäjä

| Matti Petäjä |
| --- | --- |
 Matti Petäjän omakuva
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1912 Tampere
Kuollut: 19. elokuuta 1995 (83 vuotta) Tampere
Ammatti:  taidegraafikko ja -maalari
Puoliso:  1.  1934–1980 kuvanveistäjä Sisko Petäjä o.s. Himberg 2. 1982–1995 kotitalousopettaja Anja Petäjä o.s. Kuukankorpi
Matti Kullervo Petäjä (12. tammikuuta 1912 Tampere − 19. elokuuta 1995 Tampere) oli suomalainen kuvataiteilija ja taidegraafikko. Hän teki aluksi öljyvärimaalauksia ja siirtyi myöhemmin taidegraafikoksi. Hänet tunnetaan erityisesti puupiirtäjänä ja serigrafian uranuurtajana Suomessa.
Matti Petäjä opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa, Turun piirustuskoulussa ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa sekä Kungliga Akademien för de Fria Konsterna -akatemian taidekorkeakoulussa, Académie André Lhotessa ja Académie de la Grande Chaumièressa. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran näytteillä vuonna 1932 Turun Taiteilijaseuran vuosinäyttelyssä. Petäjän merkittävimpiin töihin kuuluvat monumentaalimaalaukset muun muassa Nekalan lastentalossa, Kaupin parantolassa ja Sampolan kansalaiskoulussa sekä Kylmäkosken kirkon alttaritaulu.
Petäjälle myönnettiin vuonna 1964 Pro Finlandia -mitali.
Maurice Lecoq

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maurice Lecoq |  Maurice Lecoq |  Maurice Lecoq |  |
Maa:   Ranska
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | 50 m vapaapistooli, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Pariisi 1900 | 300 m sotilaskivääri, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | 300 m vapaakivääri, joukkuekilpailu |  |
| Välikisat  | Välikisat  | Välikisat  |  |
|  Kultaa | Ateena 1906 | 25 m automaattipistooli |  |
|  Pronssia | Ateena 1906 | 20 m kaksintaistelupistooli |  |
|  Pronssia | Ateena 1906 | Vapaakivääri, joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Loosduinen 1899 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Luzern 1901 | 300 m vapaakivääri, makuu |  |
|  Hopeaa | Milano 1906 | 300 m vapaakivääri, asennot |  |
|  Hopeaa | Milano 1906 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Rooma 1911 | 300 m sotilaskivääri, asennot |  |
|  Pronssia | Lyon 1897 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Luzern 1901 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Rooma 1902 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Lyon 1904 | 300 m vapaakivääri, asennot |  |
|  Pronssia | Lyon 1904 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Bryssel 1905 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Milano 1906 | 300 m vapaakivääri, makuu |  |
|  Pronssia | Zürich 1907 | 300 m vapaakivääri, asennot, joukkuekilpailu |  |
Maurice Lecoq (26. maaliskuuta 1854 – 16. joulukuuta 1925) oli ranskalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1900, Ateenan välikisoihin 1906 ja Lontoon olympialaisiin 1908. Lecoq voitti kolme olympiamitalia ja kolme mitalia välikisoista.
Käännös suomeksi
Alaraajaiskemia

Alaraajaiskemia tarkoittaa alaraajan verenkierron tai hapen puutetta.
Ominaisuudet

Alaraajaiskemian ajallinen kulku vaihtelee hyvin akuutista kohtauksesta krooniseen ja vakaaseen tilaan. Akuutissa alaraajaiskemiassa oireiden alku on äkillisin, kun aiheuttajana on verenkiertoon irronnut kudosmassa eli embolus. Kroonisen alaraajaiskemian äkillinen paheneminen (akutisoituminen) taas ei välttämättä etene aivan välittömästi, koska raaja on sopeutunut tilanteeseen. Krooninen alaraajaiskemia vaikeutuu vähitellen noin 25 prosentilla: noin 5 prosenttia saa revaskularisaatiohoitoa ja noin 1–2 prosentille tehdään amputaatio.
Kroonisen alaraajaiskemian vaikeusastetta kuvataan lieväksi, kohtalaiseksi, kriittiseksi tai akutisoituneeksi sen vaikutusten mukaan. Lievä iskemia ei aiheuta katkokävelyä ja kohtalainen iskemia ei aiheuta leposärkyä tai kudosvaurioita. Akutisoitunut krooninen alaraajaiskemia muistuttaa nimensä mukaisesti akuuttia alaraajaiskemiaa.
Alaraajaiskemian sijainti painottuu jalan ääreisosiin, mutta riippuu luonnollisesti valtimoahtauman ja jalan kudoksen hapentarpeen sijainnista. Rasituskipua tai tunnottomuutta esiintyy yleensä ensin pakara-reisi-pohjealueella, reisi-pohjealueella, pohkeessa tai jalanpohjassa. Leposärky, haavaumat ja kuoliot ilmaantuvat pääosin jalkaterän alueella. Iskemian aiheuttama kudosvaurio on selkeimmin tunnistettavissa jalkaterän kärkiosissa (varpaat) ja muualla kuin painealueilla (kantapää, päkiä).
Syyt

Kroonista alaraajaiskemiaa aiheuttaa ennen kaikkea alaraajojen tukkiva valtimotauti, jota on kutsuttu myös tukkivaksi valtimotaudiksi tai alaraajan aterotromboosiksi, ääreisvaltimotaudiksi (engl. peripheral artery disease, PAD) tai ahtauttavaksi valtimotaudiksi. Tupakointi aiheuttaa enemmän ylempien (proksimaalisten) valtimoiden tukoksia ja diabetes enemmän alempien (distaalisten) valtimoiden tukoksia. Noin 50 prosentilla kriittisestä alaraajaiskemiasta kärsivistä potilaista on diabetes. Äkillisen valtimotukoksen syihin kuuluvat embolia, tromboosi, aortan dissekoituma ja polvitaiveanerysma. Sydänperäisen embolian voivat aiheuttaa muun muassa eteisvärinä ja sydäninfarkti. Aiemman verisuonirekonstruktion tukkeutuminen aiheuttaa noin 20 prosenttia akuuteista alaraajaiskemioista.
Vaikutukset

Lievä ajaraajaiskemia voi olla oireeton, mutta voi aiheuttaa jalkojen kylmyyttä ja palelua. Kuitenkin erityisesti jos alaraajassa on myös diabeettista neuropatiaa, kudosvauriota voi kehittyä lämpimällekin alueelle. Kohtalainen iskemia aiheuttaa katkokävelyoireen eli klaudikaation, jos rasitusta tulee riittävästi. Klaudikaatiolla tarkoitetaan toistuvaa, samankaltaisen kävelymatkan aiheuttamaa ja noin 5–15 minuutin levolla helpottuvaa kipua alaraajassa. Kivun sijainti riippuu ahtautuneesta valtimosta: aorttahaarukka aiheuttaa kipua molempiin alaraajoihin pakarasta alaspäin, lantion alueen (lonkkavaltimon) ahtauma reiteen ja pohkeeseen, reiden alueen (pinnallisen reisivaltimon) ahtauma pohkeeseen ja säären alueen ahtauma jalkapohjaan. Erityisesti jalkapohjan iskemia aiheuttaa kivun sijasta puutumista. Usein alaraajan rasitus jää kuitenkin niin vähäiseksi, että noin 50 prosentilla ei esiinny katkokävelyä ennen kriittistä iskemiaa. Katkokävely ei ole vielä itsessään alaraajan kannalta vaarallista. Vasta kriittinen alaraajaiskemia aiheuttaa jalan poikkeavaa väriä, leposärkyä, parantumattomia haavaumia ja kuoliota sekä näiden infektioita. Alaraajan kohoasennot istuessa tai maatessa pahentavat leposärkyä vaikeassa ajaraajaiskemiassa. Jalan infektiot voivat taas aiheuttaa sepsiksen.
Diagnostiikka

Alaraajaiskemiaa voidaan arvioida kliinisesti tarkastelemalla alaraajojen väri ja ihomuutokset, tunnustelemalla jalkaterän ihon tuntoaisti, lämpö, ADP-pulssi (a. dorsalis pedis) ja ATP-pulssi (a. tibialis posterior) ja tutkimalla manuaalisesti jalkaterän liikkeet sekä mittaamalla dopplermenetelmällä verenpaine nilkasta ja vertaamalla sitä olkavarsipaineeseen (engl. ankle-brachial index, ABI).
Haavojen syy selvitetään aina: erityisesti yli 2 viikkoa kestävät haavaumat jalkaterien kärkiosissa tai painealueiden ulkopuolella herättävät epäilyn kriittisestä iskemiasta. Normaali ABI on välillä 0,9–1,3 (herkkyys ja tarkkuus noin 95 prosenttia), lievää alaraajaiskemiaa ennustaa ABI 0,9–0,7, keskivaikeaa alaraajaiskemiaa ABI 0,7–0,4, vaikeaa alaraajaiskemiaa ABI alle 0,4 ja mediaskleroosia ABI yli 1,3. Mediaskleroosi on mansettimenetelmien virhelähde, minkä vuoksi erityisesti diabetesta sairastavilla huomioidaan myös dopplerin virtausääni: vaimea yksivaiheinen ääni ennustaa iskemiaa.
Angiografiaa eli verisuonten röntgenkuvausta kontrastiaineella käytetään erityisesti verisuonikirurgisessa hoidon valinnassa. Angiografia voidaan tehdä myös akuutissa alaraajaiskemiassa päivystyksellisesti, jos lihasarkuutta ei esiinny, jalkaterän voima, liikkuvuus, tunto ja väri ovat normaalit ja nilkkapaine on yli 30 mmHg.
Aorttahaarukan ahtauma aiheuttaa myös erektioheikkoutta (Lerichen oireyhtymä) ja lonkkavaltimon ahtaumassa myös nivuspulssi heikentyy.
Erotusdiagnostiikassa on huomioitava muun muassa, että laskimoiden vajaatoiminta voi aiheuttaa iskeemistä muistuttavan säärihaavan ja massiivinen ileofemoraalinen laskimotukos voi aiheuttaa akuuttia alaraajaiskemian oirekuvaa muistuttavaa syanoosia, raajan turvotusta ja laskimoiden veritäyteisyyttä.
Hoito

Alaraajaiskemian hoitoon kuuluu ensinnäkin alaraajojen tukkivan valtimotaudin etenemisen ja iskeemisten sydänsairauksien ja aivoverenkiertohäiriöiden ehkäisy. Tähän kuuluvat muun muassa tupakasta vieroitus ja tupakkariippuvuuden, kohonneen verenpaineen, dyslipidemian ja diabeteksen diagnostiikka ja hoito. Jo lievään alaraajaiskemiaan liittyy kohonnut sydän- ja verisuonitautien riski. Diabeteksen hoidossa tavoitteeksi asetetaan HbA1C alle 7 prosenttia tai alle 53 mmol/mol.
Liikunta, joka sisältää yleensä kävelyä vähintään 1 tunnin päivässä 3 kuukauden ajan, on hyödyllistä katkokävelyoireen hoidossa ainakin, kun klaudikaatiomatka on yli 50 metriä eikä potilaalla ole lonkkavaltimoahtaumaa. Alaraajojen äärilämpötilojen, vammojen ja painehaavaumien ehkäisy on myös tällöin tärkeää. Asetyylisalisyylihappoa (ASA) käytetään yleensä annoksella 100 mg vuorokaudessa, mutta jos potilas on yliherkkä tai saanut tukoksen ASA-hoidon aikana, käytetään klopidogreelia. Statiinihoitoa käytetään tavoitteella LDL-kolesteroli alle 1,8 mmol/l. Kroonisen alaraajaiskemian aiheuttamaa katkokävelyä ei yleensä hoideta kirurgisesti, ellei potilas menetä oireen vuoksi toimintakykyään. Kuitenkin erityisesti proksimaalisten tukosten suonensisäinen hoito voi olla hyödyllistä lievemmilläkin oireilla, mistä syystä verisuonikirurgista diagnostiikkaa tehdään herkemmin.
Kriittinen krooninen iskemia hoidetaan kiireellisesti tai päivystyksellisesti ohitusleikkauksella tai suonensisäisellä hoidolla (rekanalisaatio). Kroonisen kriittisen alaraajaiskemian hoitamista sääri- tai reisiamputaatiolla vältetään kaikilla potentiaalisesti liikuntakykyisillä potilailla, sillä amputoidut potilaat kuntoutuvat harvoin proteesin avulla käveleviksi ja itsenäisiksi laitoshoidosta. Amputaation aiheita ovat muun muassa huono yleistila, menetetty liikuntakyky ja jalkaterän puoleen väliin edennyt kuolio.
Akuutti alaraajaiskemia hoidetaan keskussairaalan päivystyksessä. Jos iho on syanoottinen ja jalan voima ja liikkuvuus ovat heikentyneet, tehdään välitön päivystysleikkaus. Jalkaterän verenkierto tulee tällöin palauttaa kuuden tunnin sisällä. Välitön henkeäpelastava reisiamputaatio tehdään, jos raaja on syanoottinen ja jäykkä. Tromboosissa käytetään suonensisäistä liuotushoitoa tPA:lla (engl. tissue-type plasminogen activator) ja emboliassa tehdään ensisijaisesti suonensisäinen embolian poisto eli embolektomia.