stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erki Nool

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Erki Nool |  Erki Nool |  Erki Nool |  |
Maa:   Viro
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | kymmenottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Edmonton 2001 | kymmenottelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1998 | kymmenottelu |  |
|  Hopeaa | München 2002 | kymmenottelu |  |
Erki Nool (s. 25. kesäkuuta 1970 Võru) on virolainen uransa lopettanut kymmenottelija, lajin olympiavoittaja ja nykyinen moniotteluvalmentaja ja poliitikko.
Nool saavutti ensimmäisen kymmenottelun arvokisamitalinsa voittaessaan Euroopan mestaruuden Budapestissa 1998. Hän saavutti pistemäärän 8667 voittaen toiseksi sijoittuneen Suomen Eduard Hämäläisen 80 pisteellä.
Sydneyn olympialaisissa 2000 Nool nousi vaikeuksien kautta voittoon. Hänelle merkittiin aluksi kiekonheitossa kolme hylättyä suoritusta, mutta ylituomari kumosi viimeisen heiton yliastumistuomion ja heiton pituudeksi mitattiin 43,66. Muiden joukkueiden vastaprotesteja ei hyväksytty. Noolin kultamitalipisteet olivat 8641, hopeaa sai Roman Šebrle tuloksella 8606.
Nool saavutti hopeaa seuraavan vuoden MM-kisoissa Edmontonissa uudella Viron ennätyksellä 8815 – kultaa voitti Tomáš Dvořák MM-kisaennätyksellä 8902. Nool saavutti hopeaa myös Münchenin EM-kilpailuissa 2002 pistemäärällä 8438. Roman Šebrle voitti mestaruuden pistein 8800.
Nool on saavuttanut viisi mitalia sisäratojen arvokisaohjelmassa olevassa seitsenottelussa: kultaa EM-kisoissa 1996, hopeaa MM-kisoissa 1997 ja 1999 sekä pronssia EM-kisoissa 2000 ja 2002.
Nool on palkittu Viron Punaisen Ristin 1. luokan kunniamerkillä eli suurristillä vuonna 2001.
Nool valittiin Isänmaan ja Res Publican liitosta Viron parlamenttiin, Riigikoguun vuoden 2007 vaaleissa.
Valmentajana

Nool alkoi valmentaa loppuvuodesta 2024 suomalaista Saga Vannista ja työ palkittiin jo maaliskuussa 2025 Vannisen sisäratojen viisiottelun Euroopan-mestaruudella.
Ennätykset

| Laji | Tulos | Huomio | Paikka | Ajankohta | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,43 | Tuuli +1,20 m/s | Kuressaari | 1.1.1995 |  |
| 200 m | 21,03 |  | Krugersdorp | 10.4.1995 |  |
| 300 m | 33,79 |  | Potchefstroom | 7.2.1997 |  |
| 400 m | 46,23 |  | Edmonton | 6.8.2001 |  |
| 1 500 m | 4.29,48 |  | Sydney | 28.9.2000 |  |
| 110 m aidat | 14,37 | Tuuli −0,10 m/s | Götzis | 4.6.2000 |  |
| Korkeushyppy | 203 |  | Götzis Edmonton | 30.5.1998 6.8.2001 |  |
| Seiväshyppy | 560 |  | Tallinna | 5.7.1998 |  |
| Pituushyppy | 810 | Tuuli +0,30 m/s | Götzis | 27.5.1995 |  |
| Kuulantyöntö | 15,11 |  | Sydney | 27.9.2000 |  |
| Kiekonheitto | 45,28 |  | Arles | 8.6.2003 |  |
| Keihäänheitto | 71,91 |  | Uniondale | 20.7.1998 |  |
| Kymmenottelu | 8815 |  | Edmonton | 7.8.2001 |  |
Boris Kustodijev

Boris Kustodijev, Omakuva, 1912.
Boris Mihailovitš Kustodijev (ven. Борис Михайлович Кустодиев; 7. maaliskuuta (J: 23. helmikuuta) 1878 Astrahan – 28. toukokuuta 1927 Leningrad) oli venäläinen taidemaalari.
Kustodijev opiskeli alun alkaen teologisessa seminaarissa, kunnes hän vuosina 1896–1903 sai Pietarissa opetusta Ilja Repiniltä. Repin teki tiettäväksi toiveikkaan suhtautumisensa Kustodijevin tulevaisuuteen taidealallalähde?.
Kustodijev matkusteli uransa aikana laajalti eri puolilla Eurooppaa. Maalaustöidensä ohella hän esimerkiksi kuvitti kirjoja. Hän oli fyysisesti heikko; hän sairasti tuberkuloosia ja vietti vuosia jalat halvaantuneina.
Ruumiillisista vaivoista huolimatta Kustodijev maalasi lukuisia teoksia, jotka kuvasivat iloisin sävyin tuon ajan Venäjää ja sen ihmisiä. Hän kuoli 49-vuotiaana.
Kustodijev liittyi Mir iskusstvan jäseneksi sitä uudelleen perustettaessa vuonna 1910 ja osallistui yhdistyksen näyttelyihin 1911–1918 ja 1922.
Teoksia

Mir iskusstva 
 Taiteen maailma 1898–1924
Boris Kustodijev, 
, 1916–1920.
Johtajat
Aleksandr Benois | Sergei Djagilev
Venäläisiä taiteilijoita
Natan Altman | Léon Bakst | Isaak Levitan | Konstantin Korovin | Mihail Nesterov | Valentin Serov | Konstantin Somov | Mihail Vrubel
Suomalaisia taiteilijoita
Albert Edelfelt | Akseli Gallen-Kallela | Eero Järnefelt | Pekka Halonen | Ville Vallgren | Väinö Blomstedt | Magnus Enckell
Muuta
Ballets russes
Jelizaveta Grigorjevna Puškina, 1900-luvun alku.
Vasili Mate, 1902.
Julija Kustodieva (vaimo), 1903.
Irina (tytär), 1906.
Volga, 1909.
Messut, 1910.
Pääsiäinen, 1912.
Renee Notgaft, 1914.
Nikolai II, 1915.
Maslenitsa, 1916.
Stenka Razin, 1918.
Kauppiaan vaimo, 1918.
Maaseutu, 1919.
Maslenitsa, 1919.
Sininen talo, 1920.
Bolševiikki, 1920.
Isaak Brodski, 1920.
Fjodor Šaljapin, 1921.
Pjotr Kapitsa ja  Nikolai Semjonov, 1921.
Jevgeni Zamjatin, 1923.
Maksimilian Vološin, 1924.
Venäläinen venus, 1926.
Antoine Roussel

| Antoine Roussel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. marraskuuta 1989 (ikä 35) Roubaix, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–2022
Seurat:  Providence Bruins (AHL) Reading Royals (ECHL) Chicago Wolves (AHL) Texas Stars (AHL)   Dallas Stars (NHL) Vancouver Canucks (NHL) Arizona Coyotes (NHL)
Antoine Roussel (s. 21. marraskuuta 1989 Roubaix, Ranska) on ranskalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, joka pelasi viimeisimpänä NHL-joukkue Arizona Coyotesissa. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osasi pelata myös laidassa. Rousselilla on myös Kanadan kansalaisuus.
Ura > Seuraura

Roussel on Deuil-la-Barren kasvatti, mutta pelasi tämän jälkeen seitsemän vuotta Nantesissa aina vuoteen 2004. Hän pelasi Ranskassa junioriurallaan Dragons de Rouenissa vuosina 2002–2004. Vuonna 2004 Rousselin vanhemmat päättivät lähteä Ranskasta töihin Kanadaan Quebecin Mont-Tremblantiin. Hän pelasi kauden 2005–2006 Midget AA-sarjassa ennen siirtymistä QMAAA-sarjan Collège Charles-Lemoy Riverainsiin seuraavaksi kaudeksi.
QMJHL-joukkue Chicoutimi Saguenéensiin päävalmentaja ja GM Richard Martel päätti antaa Rousselin koittaa onneaan joukkueessa kaudella 2006–2007 ja hän sai lopulta sopimuksen. Hän pelasi joukkueessa vuoteen 2010. Roussel oli joukkueen varakapteeni kaudella 2008–2009 ja kapteeni seuraavalla kaudella. Jälkimmäisellä kaudella hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies runkosarjassa ja pudotuspeleissä tehoilla 28+28=56.
Syyskuussa 2010 NHL-varaamaton Roussel teki try-out-sopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Hän osallistui joukkueen harjoitusleirille, mutta ei saanut lopulta sopimusta. Roussel lähetettiin joukkueen farmiin Providence Bruinsiin AHL:ään, ja hän pelasi kaudella myös sarjatasoa alempana ECHL:n Reading Royalsissa. Syyskuussa 2011 Roussel liittyi Vancouver Canucksin harjoitusleirille, mutta ei saanut try-outin jälkeen sopimusta joukkueeseen ja liittyi farmijoukkue Chicago Wolvesiin, jossa hän pelasi koko kauden 2011–2012.
Heinäkuussa 2012 Roussel teki kaksivuotisen kahdensuunnan sopimuksen NHL-joukkue Dallas Starsin kanssa. Hänet lähetettiin harjoitusleirin päätteeksi farmijoukkue Texas Starsiin. NHL-kausi 2012–2013 viivästyi työsulun vuoksi, ja sen päätyttyä tammikuussa 2013 Roussel sai kutsun Dallas Starsiin. Hän teki NHL-debyyttinsä 2. helmikuuta 2013 kotona Phoenix Coyotesia vastaan ja teki samassa ottelussa ensimmäisen NHL-maalinsa. Hänet valittiin ottelun kolmanneksi tähdeksi.
Ura > Maajoukkueura

Roussel edusti Ranskaa MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän on pelannut myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailut vuonna 2009 (A-lohkon hopeaa) ja alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailut vuonna 2006. Roussel edusti Ranskaa myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.
Miks Tumānovs

| Miks Tumānovs> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. elokuuta 2001 (ikä 23) Riika, Latvia
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  195 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  JYP
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  16
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  HK Lido (LAT-2) SK Riika (Latvia) Dinamo Riika (KHL) HK Zemgale (Latvia) RoKi (Mestis) TUTO Hockey (Mestis) Jukurit (SML)
Miks Tumānovs (s. 7. elokuuta 2001 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa SM-liigajoukkue JYPiä.
Ura > Maajoukkueura

Tumānovs pelasi alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2020, jolloin hän voitti hopeaa. Tumānovs pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019.
Latvian A-maajoukkueessa Tumānovs on pelannut 13 ottelua tehopistein 1+2=3. Hän teki A-maajoukkudebyyttinsä 11. marraskuuta 2021 Tanskan Esbjergissä Norjaa vastaan. Tumānovs edusti myös Latvian alle 23-vuotiaiden maajoukkuetta Three Seas Cupissa vuonna 2021.
@junkmail

@Junkmail on suomalainen rap-yhtye, johon kuuluvat Ossie (Ossi Jaala) ja Jonna (Jonna Pyykkö). Yhtyeen entisiä jäseniä ovat Mr.Producer (Mikko Nikkola) ja Rii (Riikka Pitkänen).
@Junkmail tuli tunnetuksi vuonna 2003 kappaleilla ”Ei koskaan enää” ja ”Kaiken sen jälkeen”. ”Ei koskaan enää” kertoi tosielämän erotilanteesta. Kun kappale pääsi ensi kertaa Kiss FM:n Top 30 -listalle, se sijoittui 22:nneksi ja oli seuraavana päivänä ensimmäisellä sijalla, ja piti kärkisijan usean kuukauden ajan.
"Ei koskaan enää" single möi yli 5000kpl eli kultaa.
Yhtyeen ensimmäinen albumi oli nimeltään Karu totuus, jolta julkaistiin edellä mainittujen kappaleiden lisäksi singlenä kappale ”Viilee”.
Yhtyeen toisen albumin nimi on Sydän huutaa, josta julkaistiin singlet ”Hyvä minä”, ”Tuhoan” ja ”Hyvä ihminen.” Toisen albumin julkaisun jälkeen yhtye jäi tauolle.
Yhtye julkaisi uuden kappaleen SISU(prkl) toukokuussa 2023.
Virallinen comeback tapahtui Jää-singlen muodossa. Kappaleen viulu- ja sello-osuudet on sovittanut kapellimestari ja säveltäjä Martin Segerstråle ja ne on työstetty yhteistyössä lontoolaisen elokuvasäveltäjä Torquil Munron kanssa.
Yhtye palaa keikkalavoille 2024 kokoonpanolla Ossie, Jonna ja Ismo Heikkilä. Keikoilla tullaan näkemään myös livebändi.
Paluu tapahtuu Hotelli Vantaassa, 22.3.2025
Diskografia

Karu totuus (2004)
Sydän huutaa (2005)
Aiheesta muualla

@junkmail Discogs-sivustolla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle
Yleisötyö

Yleisötyö ((englanniksi) outreach) on taiteen tai kulttuuritoiminnan piirissä tapahtuvaa taidelähtöistä toimintaa, joka on osallistavaa, sivistävää tai elävöittävää. Yleisötyö ei yleensä ole sitä tekevän kulttuuritoimijan päätuote, vaan esimerkiksi päätyöhön liittyvä tekijätapaaminen, työpaja tai muu kulttuurituote. Yleisötyön sisällöt ja keinot ovat moninaistuneet 2000-luvun jälkeen huomattavasti ja nykyään yleisötyöllinen teos voi olla oma itsenäinen taidetuotos.
Yleisötyön tärkeimpinä kohteina ovat tekijät ja yleisöt. Yleisötyön tavoitteena on usein kulttuuritoimijan ja heidän yleisönsä välisen suhteen syventäminen tai sen alkuun virittäminen. Tavoitteena voi olla myös jonkin luovan prosessin toteutus, kulttuurisen ja yhteiskunnallisen toiminnan havainnointi, tai ylipäätään kulttuurivaikuttaminen.
Yleisötyötä työkseen tekevää henkilöä voidaan kutsua esimerkiksi yleisötyöntekijäksi, museopedagogiksi tai teatterikuraattoriksi.
Yleisötyötä tehdään myös taideorganisaatioiden ulkopuolella, esimerkiksi mediatoimijoiden, tehtaiden, peliyritysten, merkkihenkilöiden, valtiollisten instituutioiden, kuntien ja muiden toimijoiden tiloissa tai alueella.
Oppilasryhmä Musée d'Orsayssa Eduard Manet'n maalausten Parveke (1869) ja Lola de Valencen muotokuva (1862) edessä.
Osa-alueet

Yleisötyö on nähty taideorganisaatioissa tapahtuvana toimintana, jonka tarkoituksena on lisätä taiteiden saavutettavuutta. Yleisötyön luonteesta vallitsee erilaisia käsityksiä. Sitä voidaan tarkastella katsojalähtöisesti, jolloin päämääränä on auttaa taiteesta tai museon muusta sisällöstä nauttimista ja siitä oppimista. Yleisötyötä voidaan ajatella myös instituution kannalta instrumentaalisesti, jolloin tarkoituksena on saavuttaa uusia yleisöjä ja sitouttaa nykyiset yleisöt yhä paremmin. Yleisötyö voidaan hahmottaa myös nelikenttänä, jonka osa-alueet ovat yleisökasvatus, maun kehittäminen, markkinoinnin laajentaminen ja kulttuurinen inkluusio. Näistä syistä johtuen yleisötyön ammattilaisilla on usein esimerkiksi taidekasvatuksen, viestinnän ja kaupan alan koulutusta tai opintoja.
Yleisötyön osa-alueita ovat muun muassa tekstit, puhe (opastus, keskustelut), työpajatoiminta, kävijä- ja palautetutkimukset, saavutettavuustyö, sekä yhteisö- ja muut erikoisprojektit. Toimintaa on sekä kulttuuritoimijan omissa tiloissa, mutta myös niiden ulkopuolella, sekä erilaisilla media-alustoilla netissä.
Yleisötyön keskeinen ajatus on, että taideorganisaatio laajentaa toimintaansa yksittäisestä taideteoksesta tai taidekokonaisuudesta kohti taideorganisaatiolle uusia aluevaltauksia. Yleisötyön tilanteissa pyritään luovaan ja monimuotoiseen vuorovaikutukseen ihmisten kanssa. Yleisötyössä käytetään usein myös osallistavan taiteen menetelmiä. Yleisötyö voi olla esimerkiksi elämyksellinen esittelykierros, joissa taideorganisaatiota tehdään tutuksi, tai osallistava työpaja, jossa syvennetään taideteoksesta saatavaa kokemusta. Se voi olla myös projekti, jossa taideorganisaatio tekee pitkäjännitteistä yhteistyötä esimerkiksi koululaitosten kanssa.
Taustat Suomessa

Yleisötyön käytännöt Suomessa ovat peräisin museoiden näyttelytoimintaan pohjautuvasta museopedagogiikasta  ja esittävien taiteiden yhteydessä brittiläisestä audience development / audience education / theatre education -perinteestä .
Yleisötyön näkyvin toimija on ollut Suomessa vuodesta 2017 alkaen Taidetestaajat-kulttuurikasvatusohjelma, jonka tavoitteena on mahdollistaa kaikille Suomen kahdeksasluokkalaisille vierailu korkealaatuiseen taidekohteeseen. Kouluryhmille tarjotaan pääsyliput ja kuljetukset esimerkiksi oopperaan, teatteriin, konserttiin tai taidenäyttelyyn. Kahdeksasluokkalaisille suunnitellaan materiaaleja taiteen vastaanottamiseen ja koetun purkamiseen. Oppilailta kerätään palautetta sekä arvioita vierailuunsa liittyen.
Museoissa ja kuvataiteessa

Museoiden yleisötyö ja pedagoginen toiminta tapahtuu tiiviissä yhteistyössä museon kokoelmista ja näyttelyistä vastaavien henkilöiden (kuten kuraattorien, intendenttien ja amanuenssien) kanssa. Kuratointia ja yleisötyötä voidaan tarkastella yhdessä taiteen välittämisenä.
Yleisötyötä tekeviä museoammattilaisia kutsutaan Suomessa perinteisesti museolehtoreiksi. Museopedagogiikkaa on opetettu Suomessa lähinnä kurssimuotoisesti, muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa osana kuvataidekasvatuksen ohjelmaa. Vuonna 2010 koulussa aloitti englanninkielinen kuratoinnin ja näyttelypedagogiikan maisteriohjelma Curating, Managing and Mediating Art MA (CuMMA).
Suomessa toimii vuonna 2005 perustettu Museopedagoginen yhdistys Pedaali ry, joka kehittää ja välittää alan tietoa, järjestää koulutusta ja harjoittaa julkaisutoimintaa.
Teatterissa ja esittävissä taiteissa

Teatterin yleisötyötä ja pedagogista toimintaa harjoitetaan eri alueiden teattereissa ja taidelaitoksissa. Yleisötyössä tehdään yhteistyötä eri osastojen (äänitekniikka, valotekniikka, lavastus, markkinointi) ja ammattilaisten välillä (teatterinjohtaja, dramaturgi, kulttuurituottaja, järjestäjä). Yleisötyöntekijä ei siis rakenna siltoja vain yleisöjen ja teatterin välille, vaan myös eri tekijöiden välille. Yleisötyö voidaan sirkustaiteessa liittää ajatukseen sosiaalisesta sirkuksesta.
Suomessa toimii vuonna 2008 TAM ry:n (Teatterialan Ammattilaiset) yhteyteen perustettu yleisötyökilta, joka yhdistää teatterin kentän vakituiset, sekä freelancereina toimivat yleisötyövastaavat ja yleisötyöntekijät, järjestäen tapaamisia, koulutuksia ja väyliä kohtaamiselle. Kilta pyrkii vaikuttamaan aktiivisesti yleisötyöntekijöiden työnkuvan tunnettavuuteen, työoloihin, työehtoihin ja palkkaukseen. Kilta tarjoaa ammatillista vertaistukea ja kollegiaalisen verkoston eri puolilla Suomea toimiville tekijöille.
Suomessa yleisötyöhön ja taidekasvatukseen liittyvää koulutusta antavat esimerkiksi Taideyliopisto, Turun Taideakatemia ja erilaiset konservatoriot. Useimmiten yleisötyöntekijällä on teatteripedagogin tai teatteri-ilmaisun ohjaajan (AMK) tutkinto, mutta myös esimerkiksi näyttelijä tai kulttuurituottaja voi toimia yleisötyöntekijänä. Lisäksi sosiaalipsykologian ja mediatutkimuksen opinnot katsotaan usein hyödyllisiksi yleisötyöntekijälle.
Kirjallisuutta

Ahonen, Jenni 2021: ”Hyvä yleisö on tervetullutta uudelleenkin”: yleisötyön diskurssit Rondo Classic -lehdessä. Pro gradu -tutkielma, Jyväskylän yliopisto.
Airaksinen, R. & Eerola, M. (toim.) 1997: Teatterikuraattori - silta tekijän ja kokijan välillä. Teatterikorkeakoulun täydennyskoulutuskeskus. Helsinki. Auranen Ky.
Dahl-Tallgren, Nina 2011, Publiken i huvudrollen. KulturÖsterbotten, Scriptum
Jämsä, Janne 2014: Nuoret miehet Kansallisteatteriin – Yleisötyö osana Suomen Kansallisteatterin markkinointia. Opinnäytetyö, Metropolia Ammattikorkeakoulu.
Lotina, Linda  2016: Conceptualizing Engagement Modes: Understanding Museum-Audience Relationships in Latvian Museums. Väitöskirja, University of Tartu.
Leppinen, Noona 2020: ÖnskeJag- en gnutta teatermagi väcker drömmar till liv, YAMK lopputyö, Turun Ammattikorkeakoulu
Räsänen, Marjo 2000: Sillanrakentajat. Helsinki: Taideteollisen korkeakoulun julkaisusarja A28.
Santonen, Pia 2021: Kommenttikenttien kutsu: Millaisia kommentteja paikallistoimituksen artikkelit keräävät? Media & Viestintä, Vol 44 nro 4, Journal.fi.
Tulehmo, Laura 2019: Queer-näkökulma Teatterimuseon yleisötyöhön. Pro gradu -tutkielma, Tampereen yliopisto.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
YLÖS – Ammattiteattereiden yleisötyön kehittäminen -hanke (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Kansallisoopperan yleisöyhteistyö[vanhentunut linkki]
Helsingin Kaupunginteatterin yleisötyö
Helsingin taidemuseoiden taidepedagogiikka (Arkistoitu – Internet Archive)
Musti museo-opas Tampereen museoissa
Museopedagogiikasta, Keski-Suomen museo (Arkistoitu – Internet Archive)
Kulttuuria kaikille -palvelu
Pedaali
Svenska Teatern
Turun Ammattikorkeakoulun Taideakatemia: Teatteri-ilmaisun ohjaaja (AMK)
TINFO 2022: Esittävän taiteen tilastot – teatterin, tanssin ja sirkuksen vuosi 2022
Sinfoniaorkestereiden yleisötyö
Tanssin talo
Fredrik II (Tanska)

| Fredrik II |
| --- | --- |
 Tanskan ja Norjan kuningas
 Fredrik II, Tanskan ja Norjan kuningas. Hans Knieperin tai Melchior Lorckin maalaama muotokuva 1581
Tanskan ja Norjan kuningas
Valtakausi:  1. tammikuuta 1559 – 4. huhtikuuta 1588
Kruunajaiset:  20. elokuuta 1559 Vor Frue kirke, Kööpenhamina
Edeltäjä:  Kristian III
Seuraaja:  Kristian IV

Syntynyt:  1. heinäkuuta 1534 Haderslev, Tanska
Kuollut:  4. huhtikuuta 1588 (53 vuotta) Antvorskov, Tanska
Hautapaikka:  Roskilden tuomiokirkko
Puoliso:  Sofia
Lapset:  Elisabet Anna Kristian Ulrik Augusta Hedwig Juhana
Suku:  Oldenburg
Isä:  Kristian III
Äiti:  Dorothea
Uskonto:  luterilainen
Nimikirjoitus:  
Fredrik II (1. heinäkuuta 1534 Haderslevhus, Haderslev – 4. huhtikuuta 1588 Antvorskovin linna, Slagelse, Tanskan kuningaskunta) oli Tanskan ja Norjan kuningas vuodesta 1558 aina kuolemaansa saakka.
Suku ja koulutus

Hänen vanhempansa olivat Kristian III ja prinsessa Dorothea von Saxe-Lauenburg (1511–1571), jonka sisar oli Kustaa Vaasan ensimmäinen puoliso Katariina von Saxe-Lauenburg. Hän oli viisilapsisen perheen vanhin poika. Hänen nuoremmasta veljestään herttua Magnuksesta (1540–1583) tuli Liivinmaan kuningas. Ajalle poikkeuksellisesti lapset kasvoivat vanhempiensa luona eikä heitä lähetetty kasvattavaksi sukulaisten hoveihin tai isovanhempiensa talouteen.
Kruununprinssi Frederikin koulutus, vaikkakin syvällinen ja perusteellinen, keskittyi kirkolliseen ja luterilaiseen oppiin ja hän opiskeli pääasiassa teologisia ohjeita. Vaikka Tanskan valtakunnankansleri ehdotti ja suunnitteli ruhtinaallista koulutusohjelmaa, johon sisältyi talouden, diplomatian ja sotataitojen oppiminen, sitä ei toteutettu kokonaan, koska kanslerin ja Kristian III:n suhde heikkeni ennen kuin koulutus ehti alkaa. Elämä vanhempien Kristian III:n ja Dorothean hovissa oli täynnä kiihkeää luterilaista kristinuskoa, jossa kaikki heidän lapsensa luonnollisesti kasvoivat. Maaliskuussa 1538 valtakunnankansleri Wolfgang von Utenhof ehdotti koulutusohjelmaa nuorelle prinssi Frederikille. Hänellä oli määrä olla tanskalainen ylihoviherra, mutta hänen täytyi myös työskennellä ja hänet tarkasti päivittäin kamariherra, jonka piti olla luotettava mies Holsteinin aatelistosta. Prinssin täytyi opetella latinaa, saksaa, tanskaa, ranskaa ja muita kieliä, ja vartuttuaan miekkailua ja muita ritariharjoituksia. Hänen oli määrä saada 10–15 nuorta miestä seurakseen sekä opinnoissaan että ritariharjoitteissaan.
Missä määrin tätä koulutusohjelmaa noudatettiin, ei tiedetä. Vuonna 1541 Frederik aloitti koulunsa 7-vuotiaana. Frederikin opettajaksi nimitettiin Hans Svenning, maineikas tanskalainen humanisti ja Kööpenhaminan yliopiston retoriikan professori. Frederik kärsi vaikeasta dysleksiasta: hän pystyi kirjoittamaan kaunista tekstiä mutta ei pystynyt lukemaan tai kirjoittamaan kieliopillisesti oikein. Tämä vaikutti suuresti hänen opintoihinsa.
Ulkomaanmatka

Ainoa poliittinen koulutus, jonka kruununprinssi Frederik sai, tuli hänen läheisestä ystävyydestään lankonsa, Saksin vaaliruhtinas Augustuksen (hallitsi 1553–1586) kanssa. Jotkut historiankirjoittajat ovat myöhemmin todenneet, että Augustus oli "ainoa vahva henkinen tuki", jonka Frederik sai nuoruudessaan.
Augustus, joka oli Frederikin vanhemman sisaren Annen aviomies, otti Frederikin siipiensä alle ja seurasi häntä matkalla läpi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan halki vuosina 1557–1558. Frederik tutustui uuteen keisari Ferdinand I:een (hallitsi 1558–1564) tämän kruunajaisissa Frankfurtissa helmikuussa 1558, tämän poikaan ja perilliseen Maksimilianiin (keisarina 1564–76), Vilhelm I Oranialaiseen ja joukkoon muita huomattavampia saksalaisia ​​protestanttisia ruhtinaita. Kokemus kasvatti Frederikissä pysyvää arvostusta Saksan politiikan suuresta monimutkaisuudesta ja mieltymystä kaikkeen sotilaalliseen.
Tämä huolestutti eniten Frederikin isää, ikääntyvää Kristian III:tta, joka pelkäsi, että Frederik kehittäisi kunnianhimon, joka ylittäisi sekä hänen kykynsä että valtakuntansa voimavarat ja että matka lopulta vetäisi Tanska-Norja valtakunnan Saksan ruhtinaspolitiikan pyörteisiin.