stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Meksikon aikavyöhykkeet
Aiheesta muualla

World Time Zone (englanniksi)
Merkinnän syy: Ennen vuotta 2015 ollut aikavyöhykejako kuvaamatta.
Koordinoitu yleisaika
UTC−12 · UTC−11 · UTC−10.30 · UTC−10 · UTC−9.30 · UTC−9 · UTC−8.30 · UTC−8 · UTC−7
UTC−6 · UTC−5 · UTC−4.30 · UTC−4 · UTC−3.30 · UTC−3 · UTC−2.30 · UTC−2 · UTC−1 · UTC−0.44 · UTC−0.25.21
UTC±0 · UTC+0.20 · UTC+0.30 · UTC+1 · UTC+1.24 · UTC+1.30 · UTC+2 · UTC+2.30 · UTC+3 · UTC+3.30 · UTC+4 · UTC+4.30 · UTC+4.51 · UTC+5 · UTC+5.30 · UTC+5.40 · UTC+5.45
UTC+6 · UTC+6.30 · UTC+7 · UTC+7.20 · UTC+7.30 · UTC+8 · UTC+8.30 · UTC+8.45 · UTC+9 · UTC+9.30 · UTC+9.45 · UTC+10 · UTC+10.30 · UTC+11 · UTC+11.30
UTC+12 · UTC+12.45 · UTC+13 · UTC+13.45 · UTC+14
Legend of the Green Dragon

Legend of the Green Dragon (LotGD) on WWW-pohjainen monen pelaajan tietokoneroolipeli. Pelin pääasiallinen suunnittelija on Eric "MightyE" Stevens, ja nykyisin toisena kehittäjänä on myös JT Traub. Nykyisin ohjelmaa levitetään Creative Commons-lisenssin alla. Modulaarisen rakenteen ansiosta myös muut ovat kehittäneet siihen useita lisäominaisuuksia, joista osa kuuluu nykyisin peruspakettiin. Peli on kirjoitettu PHP-ohjelmointikielellä. Koska peli on vapaasti levitettävissä, ympäri verkkoa on satoja LotGD-palvelimia.
Taustaa

Pelin suurimpana inspiraation lähteenä on Legend of the Red Dragon (L.O.R.D.), Seth Able Robinsonin kehittämä suosittu BBS-peli. LotGD on lähinnä kunnianosoitus, ja sisältää hyvin vähän varsinaisia kytköksiä alkuperäiseen peliin, mutta varsinainen pelimekaniikka ja ulkoasu on kopioitu varsin tarkkaan. Peli on täysin tekstipohjainen, ja jäljittelee alkuperäistä BBS-peliä runsaalla tekstivärien käytöllä.
Pelin idea ja pelaaminen

Tarkoituksena on luoda hahmo, ja tämän jälkeen taistella metsässä vaanivia omituisia olentoja vastaan. Tästä saa kokemuspisteitä, rahaa ja jalokiviä. Rahalla voi ostaa uusia varusteita, jalokivillä taas voi lunastaa erilaisia harvinaisempia etuja. Kun kokemuspisteitä on kertynyt tarpeeksi, pitää taistella kouluttajaa vastaan, jonka voitettua kokemustaso ja taidot karttuvat. Peliin kuuluu oleellisesti myös pelaajien välinen taistelu: jos pelaaja kirjautuu ulos, voi kuka tahansa haastaa hänet taisteluun. Tältä voi yrittää suojautua menemällä vartioituun majataloon, jossa yöpyminen maksaa. Koko pelin lopullinen päämäärä on taistella maailmaa terrorisoivaa vihreää lohikäärmettä vastaan.
Peli on luonteeltaan fantasiaa, mutta on myös alkuperäisen pelin hengessä varsin humoristinen: aloitteleva hahmo on arvonimeltään Maajussi, joka varsin pian taistelee muun muassa pelottavia Geneerisiä hirviöitä vastaan heiluttaen vaikkapa pelottavaa kuokkaa, vain vanhat villahousut suojanaan. Pelissä on myös useita satunnaisia erikoistapahtumia. Lisäksi on mahdollista seurustella majatalon asukkien kanssa (kaunis baarineiti Violet ja komea trubaduuri Seth, ainoat LORDista suoraan kopioidut hahmot). Useat pelin ominaisuuksista ovat pelaajien kesken salaisuuksia, ja peli lähinnä kannustaa tutkimaan ja kokeilemaan mitä eri tilanteissa tapahtuu. Pelissä kuolema ei ole lopullinen, ja ainoa kuoleman aiheuttama haitta on kädessä olevien rahojen ja osan kokemuspisteistä menettäminen. Kuolleet hahmot voivat jatkaa taisteluaan kummituksena, ja mahdollisesti palata henkiin; kaikki hahmot herätetään henkiin joka tapauksessa uuden pelipäivän alussa. Reaaliaikaiseen vuorokauteen mahtuu useita pelipäiviä (esimerkiksi lotgd.net-palvelimella on kaksi pelipäivää oikeaa vuorokautta kohti).
Aiheesta muualla

Legend of the Green Dragon - Central Server, kehittäjien oma palvelin
SourceForgen projektisivu
DragonPrime (Arkistoitu – Internet Archive), muokkaajien foorumi
Lettolehväsammal

| Lettolehväsammal |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Hiirensammalet Bryidae
Lahko::  Hiirensammalet Bryales
Heimo::  Cinclidiaceae
Suku::  Lähdelehväsammalet Rhizomnium
Laji::  pseudopunctatum
Kaksiosainen nimi
 Rhizomnium pseudopunctatum  (Bruch & Schimp.) T. Kop. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lettolehväsammal (Rhizomnium pseudopunctatum) on lähdelehväsammalten sukuun kuuluva laji. Varressa on juurtumahapsia, joista lyhyemmät ovat nukkaisia ja pidemmät haarottuvia. Lehdet ovat soikeita tai pyöreän puoleisia ja vastapuikeita. Lettolehväsammalta esiintyy lähteisillä alueilla ja letoissa erittäin kosteilla paikoilla sekä lettokorvissa ja lettorämeillä.
Aiheesta muualla

Luopioisten kasvisto: Lettolehväsammal (Rhizomnium pseudopunctatum)
Luomus: Lettolehväsammal (Rhizomnium pseudopunctatum) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Rhizomnium pseudopunctatum (englanniksi)
UniProt, Taxonomy: Rhizomnium pseudopunctatum (englanniksi)
Lock Up the Wolves

| Lock Up The Wolves Dio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1990
 Julkaistu: 15. toukokuuta 1990
 Tuottaja(t): Ronnie James Dio, Tony Platt
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 60.43
 Levy-yhtiö: Warner Brothers
Dion muut julkaisut
| Dream Evil 1987 | Lock Up The Wolves 1990 | Strange Highways 1994 |
Lock Up the Wolves on Dion albumi vuodelta 1990. Albumilla esiintyi ensi kertaa uusi kosketinsoittaja
Jens Johansson sekä uusi, tuolloin vasta 18-vuotias kitaristi Rowan Robertson.
Kappaleet

Wild One – 3.57
Hey Angel – 4.50
Between Two Hearts – 6.27
Night Music – 4.56
Lock Up the Wolves – 8.18
Evil One Queen Street – 5.51
Walk On Water – 3.36
Born On the Sun – 5.30
Twisted – 4.35
Why Are They Watching Me – 5.00
My Eyes – 6.24
Kokoonpano

Ronnie James Dio – laulu
Rowan Robertson – kitara
Teddy Cook – basso
Simon Wright – rummut
Jens Johansson – kosketinsoittimet
Mercedes-Benz 190 (W201)

| Mercedes-Benz W201 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Puola  Saksa  Thaimaa
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  1982–1993
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  D-segmentti
Seuraaja:  Mercedes-Benz W202
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 R5 R6
Iskutilavuus:  1,8–2,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Mercedes-Benz W201 on Mercedes-Benzin vuosina 1982–1993 valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Se edusti valmistajalle kokonaan uutta pienempää kokoluokkaa. Mallin seuraajaksi tuli uuden C-sarjan aloittanut W202. Joissain yhteyksissä 190-mallia pidetään C-sarjan ensimmäisenä sukupolvena, vaikka mallinimenä ei vielä C-kirjainta käytettykään.
Mercedes-Benz W201 (1982–1993)

Mercedes-Benz aloitti 190-mallin kehityksen vuonna 1974 ja valmis tuotantomalli esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 1982. Suunnitteluprojekti oli ollut kallis ja aikaa vievä. Voimanvälitykseksi oli harkittu käytettävän etuvetoa, mutta suunnittelijat päätyivät kuitenkin perinteisempään takavetoon. Muotoiluun oli haettu paljon vaikutteita S-sarjasta (W126). Korin ilmanvastuskerroin oli saatu laskettua hyvin alas, 0,33:een. Edistyksellisessä monivarsituentaa käyttävässä takajousituksessa oli viisi tukivartta ja mallin ajo-ominaisuudet olivatkin luokan parhaimmistoa. Takaistuintilat olivat varsin ahtaat. Pienemmästä koostaan huolimatta 190 oli hinnaltaan lähes yhtä kallis kuin suurempi E-sarja.
Turvallisuuteen oli kiinnitetty 190-mallin kehityksessä paljon huomiota. Autossa oli sivutörmäyssuojat ja kolaritilanteessa matkustamosta poispäin vetäytyvät polkimet. Alusta alkaen lisävarusteina tarjottiin kuljettajan turvatyynyä ja turvavöiden esikiristimiä. Vuodesta 1984 lähtien esikiristimet olivat vakiovaruste, turvatyyny tuli vakioksi vuonna 1992.
Mallivaihtoehtoina olivat aluksi 190 (90 hv) ja 190 E (122 hv). Heti vuonna 1983 tulivat 2,0 litran dieselmoottorilla varustettu 190 D (72 hv) ja suorituskykyinen 190 E 2.3-16 (185 hv), jonka kehityksessä oli ollut mukana Cosworth.
Syksyllä 1985 esiteltiin 2,6-litrainen 190 E ja 2,5-litrainen 190 D. Kyseisissä malleissa käytettiin uuteen W124-malliin kehitettyjä moottoreja. Syksyllä 1986 markkinoille tuli 2,3-litrainen, joka oli Amerikassa toiminut perusmoottorina alusta alkaen. Syksyllä 1987 esiteltiin turbodiesel 190 D 2,5 Turbo (126 hv). Turbodieselin tunnisti oikeassa etukulmassa olevasta ilmanottoritilästä.
190-mallia uudistettiin syksyllä 1988. Kylkiin tuli S-sarjan kaltaiset muovipaneelit. Takaistuimelle saatiin muutaman sentin verran lisää polvi- ja pääntilaa. 16-venttiilisen moottorin iskunpituutta pidennettiin hieman, jonka myötä iskutilavuus kasvoi 2 498 kuutiosenttimetriin. Suorituskyky ei kuitenkaan parantunut juurikaan. Perusmalliksi 190:n tilalle tuli keväällä 1,8-litrainen 190 E, joka oli aikaisempaa moottoria tehokkaampi ja pienempikulutuksinen. Uutta mallia myytiin moninkertainen määrä aikaisempaan verrattuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz 190 (W201) Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benzin automallit
| --- | --- |
Henkilöautot:   A-sarja  B-sarja  C-sarja  CLA-sarja  CLS-sarja  E-sarja  EQA  EQB  EQC  EQE  EQS  EQS SUV  G-sarja  GLA-sarja  GLB-sarja  GLC-sarja  GLE-sarja  GLK-sarja  GLS-sarja  S-sarja  SL-sarja  SLC-sarja 
Yksittäis- ja erikoismallit:   AMG One  AMG GT  AMG X290  Maybach S 600 
Historialliset mallit:   600  630  770  190 
Pakettiautot, tila-autot ja lava-autot:   Citan  EQV  R-sarja  Sprinter  T-sarja  Vaneo  Vito  V-sarja  X-sarja 
Linja-autot:   CapaCity  Citaro  Tourino  Tourismo  Travego  Integro  Vario 
Kuorma-autot:   Actros  Axor  Atego  Econic  Zetros  Unimog (U20, U300/U400/U500, U4000/U5000) 
Mercedes-Benz 190 E 2.3-16
Facelift-mallin Mercedes-Benz W201.
Moldavian sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna

Moldavian SNT:n vaakuna
Moldavian sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna oli Moldavian sosialistisen neuvostotasavallan tunnus, joka hyväksyttiin Moldavian SNT:n vaakunaksi 10. helmikuuta 1941.
Vaakunaan on kuvattu vehnän ja maissin tähkiä, rypäleitä ja päärynöitä, jotka symboloivat maataloutta. Nouseva aurinko symboloi Moldavian tulevaisuutta ja punainen tähti sekä sirppi ja vasara kommunismin voittoa ja maailmanlaajuista sosialististen maiden yhteisöä. Vaakunan ympärille on kirjoitettu punaiseen nauhaan Neuvostoliiton motto Kaikkien maiden proletariaatti, liittykää yhteen! moldaviaksi (Пролетарь дин тоате цэриле, униць-вэ!) ja venäjäksi (Пролетарии всех стран, соединяйтесь!).
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Neuvostotasavaltojen vaakunat
Armenian SNT | Azerbaidžanin SNT | Georgian SNT | Kazahstanin SNT | Kirgiisien SNT | Latvian SNT | Liettuan SNT | Moldavian SNT | Tadžikistanin SNT | Turkmenistanin SNT | Valko-Venäjän SNT | Ukrainan SNT | Uzbekistanin SNT | Venäjän SFNT | Viron SNT
Karjalais-suomalainen SNT (1940–1956) | Transkaukasian SFNT (1922–1936)
Legend of Grimrock 2

| Legend of Grimrock 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Almost Human Ltd.
Julkaisija:  Almost Human Ltd.
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store ja Epic Games Store
Suunnittelija:  Petri Häkkinen, Antti Tiihonen
Taiteilija:  Juho Salila, Olli Pelz, Jyri Ullakko, Jyri Leppänen
Säveltäjä:  Antti Tiihonen, Scoring Helsinki
Ohjelmoija:  Petri Häkkinen
Pelisarja:  Legend of Grimrock
Julkaistu:   15. lokakuuta 2014
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Microsoft Windows, OS X
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Legend of Grimrock 2 on Almost Human -studion kehittämä tietokoneroolipeli, joka julkaistiin Windowsille 2014 sekä myöhemmin Mac OS X:lle. Peli on jatko-osa Legend of Grimrockille.
Samoin kuin ensimmäisessa osassa pelissä ohjataan neljää hahmoa. Aiemmasta poiketen pelikentissä on mukana myös ulkoilmatiloja kuten hiekkarantaa.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.6/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Peli on saanut Eurogamerin arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Palkinnot

Peli on palkittu Finnish Game Awards -tapahtumassa Big Screen Game of the Year 2014 -palkinnolla.
| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Ehdokas/Ehdokkaat | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Finnish Game Awards -palkinto | Big Screen Game of the Year 2014 |  | Voitto |
Aiheesta muualla

Legend of Grimrock II MobyGamesissa (englanniksi)
Viralliset kotisivut
Liejukana

| Liejukana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Rantakanat Rallidae
Suku::  Liejukanat Gallinula
Laji::  chloropus
Kaksiosainen nimi
 Gallinula chloropus  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Liejukana Wikispeciesissä   Liejukana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Liejukanan munia.
Liejukana (Gallinula chloropus) on rantakanojen heimoon kuuluva laajalle levinnyt laji.
Koko ja ulkonäkö

Liejukanalla on musta höyhenpeite ja ruskea selkä, valkea pyrstön alapuoli ja pitkittäisjuova kyljessä, punainen nokka ja nokan tyvi. Vihertävät jalat. Nuori lintu on ruskeampi, ja sen nokka ja otsakilpi ovat vihertävät. Linnun pituus on 28–40 cm, siipien kärkiväli 50–55 cm, paino 170–490 g. Soidinääni on kauas kantava, puliseva huutosarja.
Vanhin suomalainen rengastettu liejukana on ollut 5 vuotta 10 kuukautta 24 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut tanskalainen 18 vuoden 7 kuukauden ikäinen yksilö.
Levinneisyys

Liejukanaa esiintyy kaikkialla maailmassa paitsi Etelänapamantereella ja Australaasiassa. Suomessa se on harvalukuinen pesimälintu etelän rehevillä vesillä esimerkiksi Suomenojan vedenpuhdistamolla Espoossa. Satunnaisesti sitä esiintyy Oulu-Joensuu linjalla asti. Suomessa pesii noin 100 paria. Euroopassa pesii 0,9–1,2 miljoonaa paria. Pohjois-Euroopan liejukanat talvehtivat etelämpänä, Länsi- ja Etelä-Euroopassa.
Elinympäristö

Liejukanan elinympäristöä ovat rehevöityneet matalat vedet ja jätevedenpuhdistamot.
Lisääntyminen

Liejukanojen pesä on ”katollinen kori”, joka rakennetaan maahan tiheän kasviston joukkoon. Munia tulee 2–10 kappaletta. Väriltään ne ovat kellahtavan harmaita ja punertavatäpläisiä. Molemmat vanhemmat osallistuvat hautomiseen, noin 3 viikkoa, ja poikasten hoitoon. Poikaset oppivat lentämään noin 7 viikon ikäisinä. Vuodessa syntyy 2–3 poikuetta, Suomessa 1 tai 2 poikuetta.
Ravinto

Liejukana syö uidessaan sekä vesikasveja että pieniä vesieläimiä kuten sammakontoukkia. Syö myös nilviäisiä, matoja, hyönteisiä, pikkukaloja, raatoja ja toisinaan muiden lintujen munia.
Aiheesta muualla

Liejukana Lintukuva-verkkopalvelussa
LuontoPortti: Liejukana (Gallinula chloropus)
ITIS: Gallinula chloropus (englanniksi)
Mihail Bestužev-Rjumin (diplomaatti)

Mihail Petrovitš Bestužev-Rjumin
Mihail Petrovitš Bestužev-Rjumin (ven. Михаи́л Петро́вич Бесту́жев-Рю́мин; 1688–1760) oli venäläinen diplomaatti. Bestužev-Rjumin tuli Uudenkaupungin rauhan jälkeen 1721 Venäjän lähettilääksi Tukholmaan, missä hän osallistui poliittisiin juonitteluihin ja oli läheisissä suhteissa holsteinilaiseen puolueeseen. Myöhemmin hän riitaantui puolueen johtajien kanssa, ja hänet kutsuttiin 1725 takaisin. Hän oli 1732–1741 toistamiseen lähettiläänä Tukholmassa, myöhemmin Preussissa, Puolassa, Itävallassa ja seitsenvuotisen sodan alkuaikoina Ranskassa.
Bestužev-Rjuminin veli oli valtakunnankansleri Aleksei Bestužev-Rjumin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mihail Bestužev-Rjumin (diplomaatti) Wikimedia Commonsissa
Lille

| Lille |
| --- | --- |

 vaakuna
 Lille
 Koordinaatit: 50°37′40″N, 03°03′30″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Lille
Hallinto:  
 – Pormestari:  Martine Aubry
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  34,83 km²
Väkiluku (2021):  236 710
 – Väestötiheys:  6 796,2 as./km²
 
 www.mairie-lille.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vieille Bourse, näkymä Grand Placelta
Lille [lil] (holl. Rijsel) on kaupunki Pohjois-Ranskassa Deûle-joen varrella aivan Belgian rajan tuntumassa. Se on Hauts-de-Francein alueen ja Nordin departementin pääkaupunki. Kaupungin asukasluku vuonna 2021 oli 236 710. Lillen suurkaupunkialue käsittää myös Belgialle kuuluvia alueita, kuten Kortrijkin (Courtrai) kaupungin, ja sen arvioitu väkimäärä oli 1 727 525 vuonna 2000, mikä teki siitä yhden Euroopan merkittävistä suurkaupunkialueista.
Hallinto

Lillen kaupunginvaltuustossa on 61 jäsentä, ja sen vastuulla on muun muassa pormestarin ja varapormestarien valinta. Lillen pormestariksi valittiin vuonna 2020 uudelleen Martine Aubry, joka valittiin virkaan ensimmäisen kerran 2001.
Liikenneyhteydet

Lillen keskustassa on kaksi juna-asemaa, Lille-Europe ja Lille-Flanders. Lille-Europelta on Eurostar-yhteydet Lontooseen ja Brysseliin sekä TGV-yhteys Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasemalle, Pariisin ja muihin Ranskan suuriin kaupunkeihin. Lille-Flandersia käyttää TER-aluejunat sekä TGV-yhteys Pariisiin. Lillen metro perustettiin 1983, ja se on maailman ensimmäinen täysin automatisoitu metrojärjestelmä. Siinä on kaksi linjaa ja 60 asemaa, ja sen pituus on yli 45 kilometriä.
Lillen lentoasema sijaitsee 15 minuutin ajomatkan päässä kaupungin keskustasta. Se on maan kahdenneksitoista vilkkain lentokenttä. Lille on Pariisin jälkeen Ranskan merkittävin moottoriteiden risteymäkohta. Sen kautta kulkee viisi autoroutea (A1, A22, A23, A25 ja A27). Lillessä on Ranskan kolmanneksi suurin jokisatama Pariisin ja Strasbourgin jälkeen.
Väestö

Lille on Ranskan kymmenenneksi suurin kaupunki, ja sen asukasluku vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan on 236 710. Vuonna 2015 asukkaita oli ollut 232 741, ja keskimääräinen väestönkasvu kuuden vuoden aikana oli ollut 0,3 prosenttia.
Koulutus

EDHEC Business School
ESME Sudria
Epitech
E-Artsup
IÉSEG School of Management
ISEG Marketing & Communication School
ISG Business School
SKEMA Business School
Urheilu

Jalkapallojoukkue Lille OSC pelaa Ranskan pääsarjassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lille Wikimedia Commonsissa
Euroopan kulttuuripääkaupunki
| --- | --- |
1980-luku:   1985: Ateena  1986: Firenze  1987: Amsterdam  1988: Länsi-Berliini  1989: Pariisi 
1990-luku:   1990: Glasgow  1991: Dublin  1992: Madrid  1993: Antwerpen  1994: Lissabon  1995: Luxemburg  1996: Kööpenhamina  1997: Thessaloniki  1998: Tukholma  1999: Weimar 
2000-luku:   2000: Avignon · Bergen · Bologna · Bryssel · Helsinki · Krakova · Praha · Reykjavík · Santiago de Compostela  2001: Rotterdam · Porto  2002: Brugge · Salamanca  2003: Graz  2004: Genova · Lille  2005: Cork  2006: Patras  2007: Sibiu · Luxemburg  2008: Liverpool · Stavanger  2009: Vilna · Linz 
2010-luku:   2010: Essen · Istanbul · Pécs  2011: Turku · Tallinna  2012: Guimarães · Maribor  2013: Marseille · Košice  2014: Riika · Uumaja  2015: Mons · Plzeň  2016: San Sebastián · Wrocław  2017: Aarhus · Páfos  2018: Leeuwarden · Valletta  2019: Matera · Plovdiv 
2020-luku:   2020: Rijeka · Galway  2021: Timișoara · Elefsína  2022: Kaunas · Esch-sur-Alzette  2023: Veszprém  2026: Oulu 
Automaattinen Lille VAL
Legend of the Black Shawarma

| Legend of the Black Shawarma Infected Mushroom |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Infected Mushroom Studio
 Julkaistu: 8. syyskuuta 2009
 Tuottaja(t): Amit Duvdevani, Erez Eisen
 Tyylilaji: psychedelic trance, trip hop, industrial, psykedeelinen rock
 Levy-yhtiö: Perfecto Records Hom-Mega Productions Alternative Distribution Alliance
Listasijoitukset
  172.
Infected Mushroomin muut julkaisut
| Vicious Delicious 2007 | Legend of the Black Shawarma 2009 | Army of Mushrooms 2012 |
Legend of the Black Shawarma on Infected Mushroomin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 8. syyskuuta 2009.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 172.
Kappaleet

Poquito Mas – 03:39
Sæed – 07:03
End of the Road – 06:47
Smashing the Opponent – 04:09
Can’t Stop – 07:23
Herbert the Pervert – 07:17
Killing Time – 03:04
Project 100 – 09:38
Franks – 08:05
Slowly – 09:00
The Legend of the Black Shawarma – 07:11
Riders on the Storm (Infected Mushroom Remix) – 04:29
Arvostelut

AllMusic:
Aiheesta muualla

Legend of the Black Shawarma discogs.com -sivustolla
Loistolepinkäinen

| Loistolepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikanlepinkäiset Malaconotidae
Suku::  Viherlepinkäiset Telophorus
Laji::  viridis
Kaksiosainen nimi
 Telophorus viridis  (Vieillot, 1817) 
Synonyymit
 Chlorophoneus viridis 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Loistolepinkäinen (Telophorus viridis) on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Loistolepinkäistä tavataan Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa ja Sambiassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Liisa Mansikkamäki

| Liisa Mansikkamäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1951 (ikä 73) Ylihärmä
Ammatti:  juristi
Liisa Marjatta Mansikkamäki (o.s. Rinkineva; s. 22. maaliskuuta 1951 Ylihärmä) on suomalainen juristi. Hän oli korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos 2000–2016. Mansikkamäki toimi lähes koko työuransa tuomioistuinten palveluksessa.
Ura

Mansikkamäki valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1974 ja sai varatuomarin arvon 1976 auskultoituaan Kauhavan tuomiokunnassa.
Mansikkamäellä on taustaa käräjäoikeudesta ja hovioikeudesta. Hän toimi viskaalina Vaasan hovioikeudessa 1976 ja Helsingin hovioikeudessa 1977. Hän oli Espoon tuomiokunnan virkaa toimittava käräjätuomari 1981–1985 ja 1988–1989. Mansikkamäki toimi Helsingin hovioikeuden apujäsenenä 1989, ylimääräisenä hovioikeudenneuvoksena 1992 ja hovioikeudenneuvoksena 1994. Vuonna 1997 hän oli Espoon käräjäoikeuden käräjätuomari.
Mansikkamäki oli tasa-arvolautakunnan puheenjohtaja 1993–1995 ja työtuomioistuimen lakimiesjäsen 1998–2000.
Mansikkamäki nimitettiin korkeimman oikeuden (KKO) jäseneksi eli oikeusneuvokseksi 1. tammikuuta 2000 lukien. Jo ennen nimitystä hän oli toiminut korkeimmassa oikeudessa virkaa sijaistavana esittelijäneuvoksena 1995–1997 ja ylimääräisenä oikeusneuvoksena vuonna 1999. Mansikkamäki jäi virasta eläkkeelle 1. tammikuuta 2017.
Yksityiselämä

Vuonna 2013 Mansikkamäki erosi erään korkeimman oikeuden valiokunnan puheenjohtajuudesta hänen syyllistyttyään niskoitteluun poliisia vastaan. Korkeimman oikeuden presidentti harkitsi myös varoituksen antamista.
Aiheesta muualla

Liisa Mansikkamäen esittely korkeimman oikeuden sivuilla
Mikkeli (täsmennyssivu)

Mikkeli voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
mikkeli, mikkelinpäivän toinen nimitys
Mikkeli, arkkienkeli Mikaelin kansankielinen nimi
Mikkeli, Suomen kaupunki ja Etelä-Savon maakuntakeskus
Mikkeli, Mikkelissä vuosina 1892–1906 ilmestynyt sanomalehti
1526 Mikkeli, kaupungin mukaan nimetty asteroidi
Mikkeli, miehen etunimi
Mikkeli, sukunimenä:
Heikki Mikkeli (s. 1958), suomalainen historioitsija ja professori
Paavo Mikkeli (1907–1952), suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija