Slovenian historia
Toinen maailmansota ja miehitys > Vastarintaliike ja poliittinen toiminta > Partisaanien taistelut

Syksystä 1941 alkaen partisaanit kävivät taisteluita miehittäjää vastaan. Partisaanit kärsivät niin voittoja kuin tappioitakin. Lokakuussa Krimin pataljoona hyökkäsi Italian asemiin Ložissa ja Štajerskan pataljoona taisteli saksalaisia vastaan Dobrovljessä. Joulukuussa Cankar-pataljoona tuhosi saksalaisen poliisiosaston Rovte v Selški Dolinissa. Cankar-pataljoona taisteli 9.–11. tammikuuta 1942 saksalaisia vastaan menestyksekkäästi Dražgošessa kunnes vetäytyi Jelovicaan. Saksalaiset kostivat tappamalla 41 kyläläistä ja internoivalla loput sekä polttamalla kylän.
Kesään 1942 mennessä partisaanit olivat jakautuneet iskuprikaateiksi. Menestynein näistä oli 700 sotilaan 2. iskuprikaati. Toukokuussa 2. iskuprikaati taisteli Jančessa saksalaisia vastaan. Muutama viikko tästä, 2. iskuprikaati taisteli italialaisia vastaan Muljavan ja Žužemberkin välisissä metsissä, saavuttaen suuren voiton. Kesäkuussa prikaati siirtyi Štajerskaan auttamaan paikallisia partisaaneja. Matkalla kuitenkin 2. iskuprikaati joutui useasti taisteluihin saksalaisia vastaan ja Štajerskaan selvisi vain 120 partisaania. Heinä-marraskuun 1942 Ljubljanan maakunnan partisaanit joutuivat italialaisten sotatoimien alaisuuteen: arvioiden mukaan noin viidennes partisaaneista, eli tuhat taistelijaa, kaatui tai joutui vangiksi. Vapausrintama perusti tuona aikana kuitenkin neljä uutta iskuprikaatia.
Tammikuussa 1943 Saksan armeijan 2 000 sotilaan vahvuinen yksikkö tuhosi Pohorjessa koko Pohorjen pataljoonan, jonka vahvuus oli 69 taistelijaa. Maaliskuun lopulla Cankar- ja Gubec-prikaatit tuhosivat italialaisen Macerata-divisioonan pataljoonan Jelenov Žlebin läheisyydessä.
Italian armeija antautui syksyllä 1943, jolloin partisaaniarmeija riisui aseista Ljubljanan maakunassa kolme divisioonaan ja yhden fasistilegioonan. Primorskassa partisaanit riisuivat aseista yhden fasistilegioonan. Syyskuun puolivälissä partisaanit valloittivat četnikkiosaston Grčaricessa ja Turjakin, jonne kylävartiot olivat vetäytyneet. Partisaanien vangiksi jäi 695 sotilasta ja siviiliä ja partisaaneja vastustaneet kylävartiot oli tuhottu.
Goriziassa partisaanit estivät saksalaisia kahden viikon ajan etenemästä Friulista idämmäksi. Tässä vaiheessa partisaanien vahvuus oli 35 000 taistelijaa, enemmän kuin koskaan. Gorizian rintaman murruttua Primorskan partisaaniliike pysyi voimakkaana. Sen 9. armeijakunta kävi parin vuoden ajan taisteluita saksalaisia ja Italian sosiaalista tasavaltaa vastaan.
Slovenian partisaaniarmeija liitettiin vuoden 1943 lopussa osaksi Jugoslavian partisaaniarmeijaa ja tunnustettiin näin osaksi liittoutuneiden sotilasvoimaa. Kesällä 1943 Slovenian pääesikunnassa ollut William Jonesin sotilasvaltuuskunta oli tiedottanut partisaanien menestyksestä Isoon-Britanniaan. Keväällä 1944 myös Neuvostoliiton sotilasvaltuuskunta vierali Sloveniassa.
Pääesikunta lähetti tammikuussa 1944 14. divisioonan kohti Štajerskaa. Divisioonan koko oli 1 112 sotilasta, mutta Kozjanskossa divisioona ajautui taisteluihin saksalaisia vastaan. Päästyään Mozirjeen divisioonan kooksi oli supistunut 440 sotilasta. 14. divisioona saapui Štajerskaan keväällä ja lukuisat lähialueiden ihmiset liittyivät partisaaneihin. Kesällä partisaanit valloittivat vahvat Lučen ja Gornji Gradin saksalaisasemat ja vapauttivat Ylä-Savinjan laakson.
Liittoutuneiden kanssa yhteistyössä ollut Slovenian partisaaniarmeija vapautti yhdessä Jugoslavian armeijan kanssa koko sloveenien asuttaman alueen. Huolimatta saksalaisten suurhyökkäyksestä, 9. armeijakunta oli valloittanut Triesten, Gorizian ja Cividale del Friulin. Koroškan partisaanit ja 4. operatiivisen vyöhykkeen yksiköt vapauttivat Koroškan ja miehittivät Etelä-Kärntenin ja Klagenfurtin. Saksan E-armeijaryhmän komentaja ja Kaakkois-Euroopan ylipäällikkö kenraali Alexander Löhr allekirjoitti antautumiskirjan 10. toukokuuta Topolšicassa. Vapausrintama otti vallan Sloveniassa, sen ollen täysin kommunistien hallinnassa.
Sloveenialueet yhdistettiin melkein kokonaan ja luotiin Slovenian tasavalta, joka liitettiin osaksi Jugoslavian liittovaltiota. Josip Broz Tito nousi liittovaltion presidentiksi. Huolimatta lupauksista kunnioittaa Slovenian itsenäisyyttä, liitettiin Slovenian partisaaniarmeija Jugoslavian armeijaan toukokuussa 1945. Armeijan Slovenian pääesikunta lakkautettiin ja näin vietiin sloveeneilta tärkeä kansallisen itsemääräämisoikeuden symboli.