stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Satškheren piirikunta

Maaseutua Satškheren alueella.
Satškheren piirikunta (georg. საჩხერის რაიონი, Satškheris raioni) on piirikunta Imeretin hallintoalueella Georgian länsiosassa. Piirikunnassa on 37 775 asukasta ja sen pinta-ala on 973 neliökilometriä. Sen keskus on Satškheren kaupunki.
Piirikunta sijaitsee Imeretin itäosassa. Satškheren kaupunki on Qvirila-joen varrella ja sinne johtaa sivurata Zestaponista Tbilisin ja Potin väliseltä rautatieltä. Skhvitorin kylässä on Satškheren paikallismuseo ja paikkakunnalla syntyneelle runoilijalle Akaki Tseretelille omistettu museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Satškheren piirikunta Wikimedia Commonsissa
Georgian kaupungit ja piirikunnat
Rémy Cabella

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. maaliskuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Ajaccio, Ranska
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 172 senttimetriä
Paino: 66 kilogrammaa
Seura
Seura: Olympique de Marseille (lainalla Newcastle Unitedista)
Pelinumero: 13
Junioriseurat
2000–2004: Gazélec Ajaccio
2004–2009: Montpellier
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2010 | Montpellier B | 51 | (11) |
| 2009–2014 | Montpellier | 97 | (24) |
| 2010–2011 | → Arles (laina) | 17 | (3) |
| 2014– | Newcastle United | 31 | (1) |
| 2015- | → Marseille | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2010–2012 | Ranska U21 | 17 | (4) |
| 2014– | Ranska | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. elokuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 20. toukokuuta 2015.
Rémy Cabella (s. 8. maaliskuuta 1990 Ajaccio) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2015-2016 Ligue 1:n Olympique de Marseillea lainalla Englannin Valioliigan Newcastle Unitedista.
Ura > Seurajoukkueura

Ajacciossa Korsikalla syntynyt Cabella aloitti ammattilaisuransa vuonna 2009 Montpellier HSC:ssä. Hän kävi vuonna 2010 yksivuotisella lainalla tuolloin pääsarjassa Ligue 1:ssä pelanneessa AC Arlesissa. Hän palasi vuonna 2011 takaisin Montpellier’hen ja voitti seuran kanssa sensaatiomaisesti mestaruuden kaudella 2011-12 ennen suuresti kauteen satsannutta PSG:tä. Mestaruus oli Montpellier’n historian ensimmäinen. Seuraavana vuonna Cabella pelasi joukkueensa kanssa Mestareiden liigaa, jossa tie jäi kuitenkin alkulohkoon. Toukokuussa 2014 Cabella ilmoitti haluavansa siirtyä isompaan seuraan kesän 2014 aikana.
Hän siirtyikin kesällä Valioliigan Newcastle Unitediin, jonka paidassa hän debytoi elokuussa Manchester Cityä vastaan. Cabella pelasi kauden aikana 31 ottelua tehden yhden maalin ja hän siirtyi kaudeksi 2015-2016 lainalla kotimaansa Olympique de Marseilleen.
Ura > Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueessa esiintynyt Cabella valittiin Didier Deschampsin alustavaan ryhmään vuoden 2014 MM-kisoihin. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä 27. toukokuuta 2014 Norjaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Yohan Cabayen tilalle. Cabella putosi lopullisesta ryhmästä, mutta nousi sinne takaisin Clément Grenierin loukkaantumisen myötä. Hän sai pelinumerokseen niin ikään loukkaantuneelta Franck Ribéryltä vapautuneen seiskan.
Käännös suomeksi
Sergei Terehhov

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 18. huhtikuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Pärnu, Viron SNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: vasen laitahyökkääjä
Pituus: 171 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1993–1994 | Tervis Pärnu | 2 | (0) |
| 1994–1995 | Kalev Pärnu | 13 | (3) |
| 1995–1997 | Tallinna Sadam | 43 | (11) |
| 1997–1999 | Flora | 51 | (12) |
| 2000–2002 | Brann | 22 | (1) |
| 2002–2004 | Haka | 60 | (9) |
| 2005–2006 | Šinnik Jaroslavl | 7 | (0) |
| 2006 | Honka | 6 | (1) |
| 2007–2008 | TVMK | 55 | (18) |
| 2009–2013 | Nõmme Kalju | 136 | (7) |
| 2009–2012 | → Nõmme Kalju II | 6 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 401 | (63) |
Maajoukkue
| 1995–1997 | Viro U21 | 8 | (0) |
| 1997–2007 | Viro | 94 | (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Sergei Terehhov (s. 18. huhtikuuta 1975 Pärnu, Viron SNT, Neuvostoliitto) on entinen virolainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Terehhov pelasi vuosina 2000–2004 norjalaisessa SK Brannissa ja 2002–2004 Valkeakosken Hakassa, missä hän voitti myös Suomen mestaruuden. Vuonna 2005 hän siirtyi Venäjän pääsarjaan FK Šinnik Jaroslavliin, missä hän pelasi kaudella 2005 seitsemän liigaottelua ja kaksi cup-ottelua. Elokuussa 2006 Terehhov palasi Veikkausliigaan, tällä kertaa FC Hongan riveihin. Hongan-vuotensa jälkeen Terehhov palasi Viroon ja pelasi FC TVMK:ssa kaksi kautta. Kausina 2009–2013 hän edusti JK Nõmme Kaljua.
Terehhov pelasi myös Viron maajoukkueessa, jossa hän teki 94 ottelussa viisi maalia.
Saavutukset

Suomen mestaruus 2004
Viron mestaruus 1997–1998, 1998
Viron cup 1997–1998
Viron supercup 1998
Viron hopeapallo 1998
Aiheesta muualla

Pelaajakortti Veikkausliigan sivuilla
Salvatore Muratore

Salvatore Muratore (s. 28. joulukuuta 1946) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Agrigenton hiippakuntaan paavi Paavali VI 17. toukokuuta 1970. Hänet nimitettiin Nicosian hiippakunnan piispaksi 22. tammikuuta 2009, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmelo Ferraro, jota avustivat Luigi Bommarito ja Francesco Montenegro. Muratore asetettiin virkaansa 28. maaliskuuta.
Satu Maaranen

| Satu Maaranen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1984 Järvenpää
Kansalaisuus:  suomalainen
Muotisuunnittelija
Koulutus:  Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu 2012
Merkit:  Marimekko, Petit Bateau , Siloa & Mook
Kuuluisimpia töitä:  Pre Helsinki -tapahtuman luova johtaja
Palkinnot
 Ensimmäinen sija Designer's Nest Award, Kööpenhamina 2010. Vuoden nuori tulokas Elle Style Awards 2012. Pääpalkinto Festival international de mode et de photographie  Ranska 2013. Ehdokkuus Designs of the Year -palkinto, Design Museum  Iso-Britannia 2015. 
Aiheesta muualla
Verkkosivu
Satu Maaranen (s. 1984) on suomalainen muotisuunnittelija, joka voitti kansainvälisen Festival de Hyèresin suunnittelukilpailun pääpalkinnon vuonna 2013.
Tausta

Hyèresin voittomallisto oli hänen taiteen maisterin opinnäytteensä Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta (2012). Satu Maaranen työskentelee myös kuosisuunnittelijana. Hänen opinnäytteensä Vaate Maisemassa käsitteli vaatteen ja luonnon suhdetta kyseenalaistaen mm. perinteisen camouflage-kuosin olemuksen. Kaikki kokoelman kuosit olivat Maarasen käsialaa. Kuosit hän toteutti käsin painamalla käyttäen erikoistekniikoita ja epätavallisia materiaaleja kuten hiekkaa taikka ruohoa.
Tyyli

Maarasen tyylille ovat ominaisia voimakkaat värit ja suurikoiset käsinmaalatut kuosit. Hänen kuosimaailmansa on abstrakti ja viittaa kuvataiteen tekniikoihin kuten maalaustaiteeseen. Ennen muotisuunnittelijan opintojaan hän opiskelikin kuvataideopettajaksi.
Tunnustukset

Hänet valittiin vuonna 2015 ehdokkaaksi Ison-Britannian design-museon vuosittaisessa Designs of the Year Awardsin muotikategoriassa, jonka muita ehdokkaita olivat mm. Rodarte ja J.W. Anderson. Hän on voittanut "Vuoden nuori tulokas"-palkinnon Suomen Ellen Style Awardsissa 2012 sekä Designer’s Nest – kilpailun Kööpenhaminassa 2010.
Työskentely

Satu Maaranen työskentelee freelancerina muun muassa Marimekolle, ranskalaiselle Petit Bateaulle sekä suomalaiselle Siloa & Mook -vaatemerkille. Maaranen toimii myös Pre Helsinki -organisaation luovana johtajana. Pre Helsinki -tapahtuma tekee suomalaista muotia tunnetuksi kansainvälisesti ja edesauttaa suomalaisten muotisuunnittelijoiden työllistymistä maailmalla.
Aiheesta muualla

http://www.villanoailles-hyeres.com/hyeres2013/show.php?cat_id=3&id=10
http://en.vogue.fr/fashion/fashion-news/diaporama/hyres-festival-2013-winners-satu-maaranen-camille-kunz-yvone-poei-yie-kwok-felipe-oliveria-baptista-chlo/12871
http://mbfashionweek.com/designers/satu-maaranen-presented-by-mercedes-benz-and-elle (Arkistoitu – Internet Archive)
Sendain ydinvoimalaitos

| Sendain ydinvoimalaitos |
| --- | --- |

Tyyppi:  Ydinvoimala
Polttoaine:  Uraani
Teho:  1 780 MW
Omistaja:  Kyūshū Denryoku
Sijainti:  Satsumasendai, Kagoshima, Japani
Koordinaatit:  31°50′01″N, 130°11′23″E
Sendain ydinvoimalaitos (jap. 川内原子力発電所, Sendai genshiryokuhatsudensho) on Japanin Kyūshūn saaren Kagoshiman prefektuurissa sijaitseva ydinvoimalaitos. Sen omistaa sähköyhtiö Kyūshū Denryoku. Laitokseen kuuluu kaksi ydinreaktoria, joista ensimmäinen otettiin käyttöön alun perin heinäkuussa vuonna 1984. Kaikki Japanin ydinvoimalat suljettiin väliaikaisesti vuoden 2011 maanjäristyksestä aiheutuneiden Fukushiman ydinonnettomuuksien vuoksi, minkä jälkeen Sendain ydinvoimalaitos avattiin niistä ensimmäisenä uudelleen vastustuksesta ja mielenosoituksista huolimatta 11. elokuuta vuonna 2015. Laitos sijaitsee maanjäristyksille ja tsunameille alttiilla alueella vain 50 kilometrin päässä aktiivisesta Sakurajima-tulivuoresta. Kyūshūn alueelle iski voimakas maanjäristys huhtikuussa 2016, mutta voimalaitos selvisi siitä vaurioitta.
Reaktorit

Ydinvoimalassa on seuraavat reaktorit:
| Nimi | Reaktorityyppi | Teho | Käyttöönottopäivä | Käytöstäpoistopäivä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | PWR | 890 MW | 4.7.1984 | Käytössä |
| 2 | PWR | 890 MW | 28.11.1985 | Käytössä |
Sendo

| Sendo |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen
Perustettu:  1998
Perustaja:  Hugh Brogan
Lakkautettu:  29. kesäkuuta 2005
Kotipaikka:  Birmingham, Yhdistynyt kuningaskunta
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  matkapuhelimet
Henkilöstö:  300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sendo oli brittiläinen matkapuhelinvalmistaja. Yritys perustettiin 1998 Birminghamissa.
Ohjelmistoyhtiö Microsoft omisti 10% osakkuuden Sendosta.
Sendo ja Microsoft kehittivät käyttöjärjestelmää nimeltä Stinger, josta myöhemmin tuli Microsoftin Smartphone 2002 ohjelmisto.
Yhtiön puhelinta Z100 ei julkaistu koskaan Sendon haastettua Microsoftin oikeuteen vuonna 2003.
Yhtiö lakkautettiin vuonna 2005 Motorolan ostettua sen.
Yhtiö lisensoi Nokian Series 60 alustan ja korvasi sillä Microsoftin alustan.
Tuotteet

Sendo X
Käännös suomeksi
S/S Bengtskär

| S/S Bengtskär |
| --- | --- |

Tyyppi:  höyrylaiva
Lippuvaltio:   Suomi
Aiemmat nimet:  Pargas (1890–1906) Adlercreutz (1875–1890)
Omistaja:  Arthur Lesch
Aiemmat omistajat:  Luotsilaitos ÅSÅÅ Helsingfors-Skärgårds Trafik Ab
Rakennustelakka:  Eriksberg, Göteborg
Luovutettu:  1875
Status:  uponnut ajettuaan karille 2. marraskuuta 1908
Tekniset tiedot
Pituus:  23,79 m
Leveys:  3,27 m
Syväys:  2,02 m
Bruttovetoisuus:  57 brt
Koneteho:  30 hv kW
S/S Bengtskär oli suomalainen höyrylaiva. Alus hoiti reittiliikennettä Tenholan kirkonkylän ja Hangon välillä.
Valmistus

Alus valmistettiin vuonna 1875 Eriksbergin telakalla Göteborgissa Helsingfors-Skärgårds Trafik Ab:lle, joka sijoitti aluksen Helsingin länsisaariston liikenteeseen nimellä Adlercreutz.
Palvelus

Adlercreutz kuljetti Helsingin länsisaaristossa rahtia ja matkustajia, kunnes se myytiin 1. joulukuuta 1890 Turkuun ÅSÅA:lle. Uudelta omistajaltaan se sai nimen Pargas. Alukselle tehtiin seuraavana vuonna muutostöitä ennen kuin se laitettiin Turun ja Kemiön Taalintehtaan Långvikenin reitille. Vuonna 1892 aluksen reittinä oli myös Turusta Paraisten Lofsdalin kautta Nauvon Prostvikiin.
Alus myytiin vuonna 1906 Luotsilaitokselle Hankoon Bengtskärin majakkatyömaalle, jolloin se sai nimen Bengtskär. Se oli yhteysaluksena majakkatyömaan ja Hangon välillä. Majakkatyömaan valmistuttua seuraavana vuonna alus siirrettiin Helsingissä telakalle, ja se myytiin kauppias Arthur Leschille. Aluksen palattua telakalta uusi omistaja laittoi sen reitille Hangosta Bromarvin kautta Saloon.
Alukselle tuli 2. marraskuuta 1907 Tenholasta 35 matkustajaa matkalle Hankoon. Pimeässä sumun haitatessa näkyvyyttä alus ajautui pois reitiltä, ja se törmäsi vedenalaiseen kariin. Paniikkiin joutuneiden matkustajien rynnättyä pelastusveneisiin toinen niistä kaatui ja sen matkustajat joutuivat veteen. Veteen joutuneista onnistuttiin pelastamaan toiseen veneeseen muut paitsi yhtä miestä lapsineen ja vanhempaa naishenkilöä.
Alus romutettiin vuonna 1910 uppoamispaikalla.
Sateenvarjokatu

| Sateenvarjokatu Itkevä tyttö |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : UUU-studio, Rauma
 Julkaistu: joulukuu 2004
 Tyylilaji: taiderock
 Kesto: 21.39
 Levy-yhtiö: Kaakao
Itkevän tytön muut julkaisut
| Aivokirurgin alakerrassa 2003 | Sateenvarjokatu 2004 | Yö kylpyammeessa 2006 |
Sateenvarjokatu on Itkevä tyttö -yhtyeen toinen EP-julkaisu. Se ilmestyi vuonna 2004.
EP:llä on viisi kappaletta, joista nimikkoraita on instrumentaali. Levyn on äänittänyt ja miksannut Ville Eriksson ja masteroinut Tuomas Mettänen. Albumilla vierailevat yhtyeen lisäksi Esko Grundström (viulu ja kontrabasso), Anna-Maria Ollila (käyrätorvi) ja Veera Palmroos  (trumpetti).
Kappaleet

Sateenvarjokatu – 2:26
Trapetsitaiteilijan paha päivä – 3:52
Neliapilat – 4:47
Tintin seikkailut – 3:48
Tähtitiedelaulu – 3:47
Carlos, robottikoira – 2:59
Saarinen (Suonenjoki, Suurijärvi)

| Saarinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°28′56″N, 27°02′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pieksäjärven valuma-alue (14.79)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.797.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,6 m  
Pituus:  540 m  
Leveys:  430 m  
Rantaviiva:  2,194 km  
Pinta-ala:  8,219 ha  
Suurin syvyys:  4,7 m  
Saaria:  1 
 fiSaarinen 
Saarinen  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Tervasen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 540 metriä pitkä, 430 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 8,2 hehtaaria. Sillä on yksi saari, jonka pinta-ala on 0,5 hehtaaria.  Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Pieksäjärven valuma-alueella (14.79), jonka Vuorisen valuma-alueeseen (14.797) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,6 metriä mpy.
SHT-Tukku

| SHT-Tukku Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1955
Toimitusjohtaja:  Pekka Kivimaa
Kotipaikka:  Punkalaidun, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  tukkukauppa puusepänteollisuus
Tuotteet:  ruumisarkut, muut hautaustarvikkeet
Liikevaihto:  13,485 milj. € (2024)
Liikevoitto:  1,035 milj. € (2024)
Henkilöstö:  99 (2024)
Omistaja:  hautausyrittäjät
Kotisivu:  http://www.sht-tukku.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
SHT-Tukku Oy on Punkalaitumella toimiva yritys, joka valmistaa ruumisarkkuja ja markkinoi muitakin hautaustoimisto- ja kukkakauppa-alan tarvikkeita. Yrityksen omistajina on noin 300 hautaustoimistoyrittäjää eri puolilta Suomea.
SHT-Tukku kuuluu Punkalaitumen suurimpiin työnantajiin. Se tekee myös puusepänalan sopimusvalmistusta tuotemerkillä Seita Wood.
Historiaa

Suomen Hautaustoimistojen Tukkukauppa Oy aloitti toimintansa Helsingissä vuonna 1955. Sen perusti joukko hautaustoimistoyrittäjiä. Alussa yhtiö keskittyi hautausalan tarvikkeiden tukkukauppaan, sitten myös kukkakauppatarvikkeisiin. Oman arkkutuotannon yritys aloitti Punkalaitumella vuonna 1964.
Yrityksen toiminta jakaantuu erikoistuotteiden maahantuontiin ja myyntiin sekä omaan puusepänteollisuuteen. Tuotteiden vähittäismyyjinä toimivat hautaustoimistot, kukkakaupat, sisustus- ja lahjatavaraliikkeet sekä erikoisliikkeet.
Yritykselle on ruumisarkkuja muotoillut muun muassa Ristomatti Ratia.
Sateenvarjo

Sateenvarjo
Gustave Caillebotte (1848–1894): Rue de Paris, temps de pluie, 1877.
Sateenvarjo on kokoon taitettavissa oleva kupu, jota käytetään sateelta suojautumiseen. Sateenvarjon kupu on vedenpitävää kangasta tai muovia[lähde? ], joka on pingotettu kokoon taitettavan metallikehikon päälle. Myös kevyempää lasikuitukehikkoa voidaan käyttää. Sateenvarjojen kankaassa voidaan käyttää erilaisia kuoseja ja värityksiä.
Auringonvarjoja tai sateenvarjoja on käytetty jo tuhansia vuosia niin muinaisessa Assyriassa, Kreikassa, Egyptissä kuin Kiinassakin. Kiinalaiset sateenvarjot tehtiin yleensä silkistä tai öljypaperista bambukehikon päälle. Eurooppaan kannettavat varjot levisivät vasta 1600-luvulla. Englannissa päivänvarjoja käyttivät aluksi vain naiset, mutta 1700-luvun puolivälissä tapa levisi miestenkin keskuuteen. Teräskehikon sateenvarjoihin keksi Samuel Fox vuonna 1852.
Auringolta suojautumiseen käytettävää tyyppiä sanotaan aurinkovarjoksi tai päivänvarjoksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Umbrellas and Their History by William Sangster (englanniksi)
Sateenkaaripitta

| Sateenkaaripitta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pitat Pittidae
Suku::  Pitat Pitta
Laji::  moluccensis
Kaksiosainen nimi
 Pitta moluccensis  (Müller, 1776) 
Katso myös
   Sateenkaaripitta Wikispeciesissä   Sateenkaaripitta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sateenkaaripitta (Pitta moluccensis) on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sateenkaaripittaa tavataan Kaakkois-Aasiassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 610 000 km2. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Salvatore Nicolosi

Salvatore Nicolosi (20. helmikuuta 1922 Pedara – 10. tammikuuta 2014) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. lokakuuta 1944 ja nimitettiin Liparin hiippakunnan piispaksi 21. maaliskuuta 1963. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Confalonieri, jota avustivat Francesco Carpino ja Guido Luigi Bentivoglio.
Nicolosi osallistui 1960-luvulla Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän sai 27. kesäkuuta 1970 uuden nimityksen Noton hiippakunnan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 19. kesäkuuta 1998.
Sateenvarjojalava

| Sateenvarjojalava |
| --- | --- |
 Huhtikuinen sateenvarjojalava Turun Mannerheiminpuistossa.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Jalavakasvit Ulmaceae
Suku::  Jalavat Ulmus
Laji::  Vuorijalava glabra
Lajike::  'Camperdownii'
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sateenvarjojalava (Ulmus glabra 'Camperdownii') luokitellaan vuorijalavan luonnonmutaatioksi, joskin Green pitää sitä hybridinä U. × hollandica var. vegeta. Melko matalakasvuinen sateenvarjojalava vartetaan jonkin toisen jalavan, yleensä vuorijalavan noin 1,5 metrin mittaiseen runkoon. Se ei itse tuota siemeniä.
Puun oksista muodostuu kupera, sateenvarjomainen latvus. Se menestyy Suomessa I–II vyöhykkeillä.
Kookas sateenvarjojalava Yhdysvalloissa Massachusettsissa.
Alkuperäinen 'Camperdownii' Skotlannissa Dundeessa.
Puun korkeus on Suomessa 2–5 metriä. Suuret, karheapintaiset lehdet ovat kesällä tummanvihreät ja muuttuvat syksyllä keltaisiksi. Puu kukkii toukokuussa, mutta kukat ovat varsin vaatimattomat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sateenvarjojalava Wikimedia Commonsissa
Saarijärvi (Suomussalmi)

| Saarijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Suomussalmi
Koordinaatit:  65°16′40″N, 29°20′00″E
Järvinumero:  59.523.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  202,3 m 
Rantaviiva:  30,58 km 
Pinta-ala:  5,79 km² 
Tilavuus:  0,04 km³ 
Keskisyvyys:  6,9 m 
Suurin syvyys:  31 m 
 fiSaarijärvi 
Saarijärvi on syvyyssuhteiltaan vaihteleva ja rantaviivaltaan mutkainen järvi Suomussalmen kunnassa Kainuun koillisosassa. Sen pinta-ala on 5,8 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 138 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Saarijärven pituus ja leveys on runsaat neljä kilometriä. Järven keskiosan selkäveden itäpuolella on Niskanselkä, etelässä Takkosenlahti, lännessä Myllylahti ja pohjoisessa Tervosenlahti, joka muodostaa suuren osan järven pinta-alasta. Noin neljännes Saarijärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Laajin vähintään 10 metriä syvä vyöhyke ulottuu järven keskiosasta länteen Myllylahden suulle ja pohjoiseen lähelle järven pohjoisinta rantaa. Syvin kohta, 31 metriä, sijaitsee vyöhykkeen kaakkoisosassa. Niskanselkä ja järven eteläosa ovat varsin matalia. Huomattavia niemimaita ovat Pitkäniemi, Ritoniemi ja Rihmaniemi.
Saarijärven laajin saari on Selkäsaari etelässä. Sitä ympäröivällä matalikolla sijaitsee muutama pienempi saari. Niskanselällä on useita saaria (Heposaari, Kitkunsaari). Tervosenlahdella on muutama pieni saari.
Saarijärven rannoilla on sekä metsämaata että peltoaukeita. Länsirannalla levittäytyy Saarikylän kulttuurimaisema. Kylän pohjoispuolella sijaitsee Ritolampi (202,8 metriä mpy), jota erottaa Saarijärvestä noin sata metriä leveä kannas. Niskanselän kaakkoispuolinen Alanteenjärvi on Alanteensalmen kautta yhteydessä Saarijärveen, mutta se luokitellaan omaksi järvekseen (59.523.1.001).
Saarijärveen virtaa jokia ja laskuojia pohjoisesta. Saarijärven länsipuolella on useita pieniä järviä, jotka laskevat järven lounaisille rannoille. Saarijärvi laskee Alanteenjärven kautta mutkaista Saarijokea Alajokeen, joka virtaa etelään Kylmäjärveen ja edelleen Kiantajärveen (199,3 metriä mpy).
Saarijärven vesitilavuus on 40 216 000 kuutiometriä.
Saarijärvi (59.523.1.003) kuuluu Saarijärven alueeseen (59.523), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Hossanjoen alue (59.52) ja ensimmäinen on Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5). Saarijärvi on Saarijärven alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat, eli Alanteenjärvi ja Ritolampi, ovat huomattavasti pienempiä. Saarijärven alueeseen kuuluu 19 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Suomussalmen Saarijärvi on neljänneksi laajin Suomen yli 200:sta Saarijärvestä. Vesitilavuudeltaan se on kutakuinkin samankokoinen kuin kolmanneksi laajin eli Juvan Saarijärvi ja jonkin verran pienempi kuin viidenneksi laajin eli Jyväskylän ja Jämsän rajalla sijaitseva Saarijärvi.
Ronald Robertson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ronald Robertson vuonna 1962. |  Ronald Robertson vuonna 1962. |  Ronald Robertson vuonna 1962. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten taitoluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Cortina d’Ampezzo 1956 | yksinluistelu |  |
Ronald Frederick ”Ronnie” Robertson (25. syyskuuta 1937 Brackenridge, Pennsylvania – 4. helmikuuta 2000 Fountain Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän kilpaili vuoden 1956 talviolympialaisissa Cortina d’Ampezzossa ja sai siellä hopeaa miesten yksinluistelussa. Lisäksi hän sijoittui toiseksi sekä vuoden 1954 että vuoden 1955 maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuoden 1956 jälkeen Robertson aloitti ammattilaisuransa ja solmi sopimuksen Ice Capadesin kanssa. Hän oli homo ja näyttelijä Tab Hunterin rakastaja. Robertson kuoli keuhkokuumeen komplikaatioihin.
Sarah Clarke

| Sarah Clarke |
| --- | --- |
 Clarke ja Xander Berkeley 24-sarjan kuvauksissa vuonna 2003.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sarah Berkeley
Syntynyt: 16. helmikuuta 1972 (ikä 52) St. Louis, Missouri, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Xander Berkeley (2002–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1999–
Merkittävät roolit:  24 Kolmetoista Twilight-elokuvasarja
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Sarah Clarke (oik. Sarah Berkeley, s. 16. helmikuuta 1972 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Nina Myersina Emmy-palkinnon voittaneessa televisiosarjassa 24 sekä pääroolistaan Erin McGuirena televisiosarjassa Trust Me.