stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lune Group
Historia

Vuonna 2005 tuolloin 25-vuotias Heli Kurjanen koki, etteivät hänen käyttämänsä kuukautiskupit tuntuneet mukavilta: ne olivat liian pitkiä ja hankalia puhdistaa. Siksi hän päätti alkaa valmistaa itse parempia. Kurjanen oli piirtänyt koulussa lvi- ja sähköpiirustuksia ja tällä kokemuksella hän piirsi ruutupaperille silikonikupin. Turun läheltä hän löysi alihankkijan, joka käytti lääketieteellistä silikonia. Tuotteet valmistettiin lainarahalla. Lunette-kuukautiskupit tulivat markkinoille vielä samana vuonna. Ensimmäisenä niitä alkoi myydä ekokauppa Ruohonjuuri. Tuotteella oli heti kova kysyntä ja siksi Kurjanen muutti yrityksensä toiminimestä osakeyhtiö Lune Groupiksi joulukuussa 2005.
Vienti aloitettiin alkuvuonna 2006.
Vuonna 2007 Lunette-kuukautiskuppeja myytiin 20 000 kappaletta.
Vuonna 2014 yrityksen liikevaihto oli noin miljoona euroa.
Keväällä 2015 yritys alkoi myydä tuotteitaan omassa nettikaupassaan, sitä aiemmin niitä oli myyty lähinnä apteekeissa ja luontaistuotekaupoissa. Lune Group tuotti satojatuhansia kuukautiskuppeja ja myi niitä yli 40 maahan.  Yrityksen liikevaihto oli 2,1 miljoonaa euroa ja tulos 250 000 euroa.
Keväällä 2016 S-ryhmä otti valikoimiinsa Lunette-kuukupit. Vuonna 2016 liikevaihto oli 3,5 miljoonaa euroa ja liiketulos 450 000. Yhdysvaltojen osuus liikevaihdosta oli lähes kolmannes.
Vuonna 2017 Lune Group kertoi, että sen ja sen amerikkalaisen tytäryhtiön yhteisliikevaihto oli lähes kolminkertaistunut parissa vuodessa. Yrityksessä oli tuolloin yhdeksän työntekijää Suomessa ja Yhdysvalloissa. Viennin osuus liikevaihdosta oli 83 prosenttia ja suurimpia vientimaita olivat Yhdysvallat, Ranska ja Saksa. Vaateliike Monki alkoi myydä Luneten kuukuppeja eurooppalaisissa liikkeissään, myöhemmin myös Venäjällä ja Aasiassa. Lunette loi Monkille pinkin erikoispainoksen.
Maaliskuussa 2024 Lune Group hakeutui konkurssiin maksukyvyttömyytensä vuoksi. Yritys on tehnyt tappiota vuodesta 2020 lähtien. Velkaa on noin 360 000 euroa, suurimpina velkojina muun muassa Peptonic Medical, DS Smith Packing Finland Oy, Teampac Oy ja Titry ry.
Organisaatio

Lune Groupin toimisto sijaitsee Juupajoella Kopsamon kylässä entisessä pankkirakennuksessa. Vuonna 2015 viisi henkilöä työllistänyt konttori vastaa myynnistä ja markkinoinnista. Suomalainen alihankkija valmistaa tuotteet ja Tampereella sijaitseva Titry pakkaa ne. Yrityksellä on tytäryhtiö Yhdysvalloissa.
Tuotteet

Lunette-kuukuppi on markkinajohtaja, siitä tuli maailman myydyin kuukautiskuppi vuonna 2016.
Lunette-kuukupit tehdään lääketieteellisestä silikonista. Materiaali on bakteereille epäsuotuisa kasvualustana eikä se kuivata käyttäjän limakalvoja. Kuppia pitää tyhjentää harvemmin kuin kertakäyttöisiä kuukautissuojia vaihdetaan.
Lunette-kupeilla on mallisuoja, mutta niitä muistuttavia kopioita tehdään esimerkiksi Kiinassa. Yritys onkin joutunut puolustamaan oikeuttaan mallisuojaan lakimiesten avulla. Vuonna 2015 tuote maksoi runsaat 30 euroa. Tuotteesta oli saatavilla kaksi eri kokoa viidessä eri värissä. Yritys myy myös kupin puhdistukseen tarkoitettua saippuaa ja sen kuivaamiseen tarkoitettuja pyyhkeitä. Kun kuppia huoltaa hyvin, sitä voi käyttää useita kuukausia, jopa vuosia.
Markkinointi

Haasteita tuotteiden markkinointiin ovat tuoneet kuukautisiin liittyvä kiusallisuus ja häpeä. Euroopassa Lunette-tuotteita pidetään tavallisina kuluttajatuotteina, mutta monissa maissa ne on luokiteltu lääketieteellisiksi laitteiksi, mikä vaikeuttaa tuotteiden markkinointia.
Etenkin kehitysmaissa eläville köyhille naisille kuukautiset aiheuttavat hankaluuksia ja kuluja ja siksi useat YK:n alaiset järjestöt ovat olleet kiinnostuneita Lune Groupin tuotteista. Vuonna 2017 yritys aloitti yhteistyön hyväntekeväisyysjärjestöjen kanssa Afrikan suurimmassa slummissa Keniassa.
Yrityksen faneille tarjotaan promotuotteita, kuten korvakoruja, kasseja ja t-paitoja.
Tunnustuksia

Vuonna 2017 Lune Group sai Valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon
Vuonna 2019 Business and Professional Women -naisjärjestön Suomen liitto valitsi Kurjasen vuoden naiseksi.
Aiheesta muualla

Luneten verkkosivut
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2011

Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2011 järjestettiin Tanskan Kööpenhaminassa 19. – 25. syyskuuta 2011. Kilpailujen ohjelmassa olivat maantieajo ja aika-ajo miehille, naisille, alle 23-vuotiaille miehille sekä junioreille.
Miesten aika-ajo

Miesten aika-ajo käytiin 46,4 kilometrin reitillä 21. syyskuuta 2011. Kilpailussa ajettiin kaksi 23,3 kilometrin kierrosta. Tony Martin voitti aika-ajon maailmanmestaruuden ensimmäisen kerran. Hän johti kilpailua jokaisessa väliajassa, ja voitti kilpailun runsaalla minuutilla ennen toiseksi polkenutta Bradley Wigginsiä ja kolmanneksi sijoittunutta hallitsevaa maailmanmestaria Fabian Cancellaraa. Cancellara oli jokaisessa väliajassa toisena, mutta tuli lopun Wigginsiä hitaammin.
Miesten aika-ajo > Tulokset

Lähde: sportresult.com
|  | Ajaja | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Tony Martin |  Saksa | 53.43,85 |
| 2 | Bradley Wiggins |  Yhdistynyt kuningaskunta | + 1.15,83 |
| 3 | Fabian Cancellara |  Sveitsi | + 1.20,59 |
| 4 | Bert Grabsch |  Saksa | + 1.31,76 |
| 5 | Jack Bobridge |  Australia | + 2.13,86 |
| 6 | Richie Porte |  Australia | + 2.29,54 |
| 7 | David Millar |  Yhdistynyt kuningaskunta | + 2.45,62 |
| 8 | Lieuwe Westra |  Alankomaat | + 3.18,52 |
| 9 | Aleksandr Djatšenko |  Kazakstan | + 3.19,76 |
| 10 | Jakob Fuglsang |  Tanska | + 3.30,59 |
Naisten aika-ajo

Naisten aika-ajo käytiin 27,8 kilometrin reitillä 20. syyskuuta 2011. Kilpailussa ajettiin yksi kierros. Märällä tiellä ajetun kilpailun voitti Judith Arndt. Hän voitti lähes 22 sekunnilla toiseksi sijoittuneen Linda Villumsenin. Kolmanneksi sijoittui hallitseva mestari Emma Pooley.
Naisten aika-ajo > Tulokset

Lähde: sportresult.com
|  | Ajaja | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Judith Arndt |  Saksa | 37.07,38 |
| 2 | Linda Villumsen |  Uusi-Seelanti | + 21,73 |
| 3 | Emma Pooley |  Yhdistynyt kuningaskunta | + 24,13 |
| 4 | Tara Whitten |  Kanada | + 26,16 |
| 5 | Clara Hughes |  Kanada | + 36,79 |
| 6 | Ellen van Dijk |  Alankomaat | + 38,88 |
| 7 | Rhae-Christie Shaw |  Kanada | + 39,23 |
| 8 | Amber Neben |  Yhdysvallat | + 41,09 |
| 9 | Emilia Fahlin |  Ruotsi | + 55,06 |
| 10 | Marianne Vos |  Alankomaat | + 55,77 |
Alle 23-vuotiaiden aika-ajo

Alle 23-vuotiaiden aika-ajo käytiin 35,2 kilometrin reitillä 19. syyskuuta 2011. Kilpailussa ajettiin kaksi kierrosta. Kilpailun voitti Australian Luke Durbridge, joka johti jokaisessa väliajassa. Toiseksi sijoittui Tanskan Rasmus Christian Quaade ja kolmanneksi Australian Michael Hepburn.
Alle 23-vuotiaiden aika-ajo > Tulokset

Lähde: sportresult.com
|  | Ajaja | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Luke Durbridge |  Australia | 42.47,13 |
| 2 | Rasmus Christian Quaade |  Tanska | + 35,68 |
| 3 | Michael Hepburn |  Australia | + 46,47 |
| 4 | Anton Vorobjev |  Venäjä | + 58,99 |
| 5 | Jasper Hamelink |  Alankomaat | + 1.52,94 |
| 6 | Jason Christie |  Uusi-Seelanti | + 2.00,48 |
| 7 | Luis Mas |  Espanja | + 2.04,18 |
| 8 | Tom Dumoulin |  Alankomaat | + 2.04,71 |
| 9 | Damien Howson |  Australia | + 2.05,96 |
| 10 | Rudy Molard |  Ranska | + 2.09,67 |
Miesten maantieajo

Miesten maantieajo käytiin 266 kilometrin reitillä 25. syyskuuta 2011. Kilpailun voitti loppukirissä vahvin ollut britti Mark Cavendish, joka otti maalleen ensimmäisen maantiejon mestaruuden 46 vuoteen. Toiseksi sijoittui Australian Matthew Goss ja kolmanneksi Saksan André Greipel.
Miesten maantieajo > Tulokset

Lähde: sportresult.com
|  | Ajaja | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Mark Cavendish |  Yhdistynyt kuningaskunta | 5.40.27 |
| 2 | Matthew Goss |  Australia | sama aika |
| 3 | André Greipel |  Saksa | sama aika |
| 4 | Fabian Cancellara |  Sveitsi | sama aika |
| 5 | Jürgen Roelandts |  Belgia | sama aika |
| 6 | Romain Feillu |  Ranska | sama aika |
| 7 | Borut Božič |  Slovenia | sama aika |
| 8 | Edvald Boasson Hagen |  Norja | sama aika |
| 9 | Óscar Freire |  Espanja | sama aika |
| 10 | Tyler Farrar |  Yhdysvallat | sama aika |
Naisten maantieajo

Naisten maantieajo käytiin 140 kilometrin reitillä 24. syyskuuta 2011. Kilpailun voitti toista kertaa peräkkäin Italian Giorgia Bronzini. Hän voitti loppukirissä toiseksi sijoittuneen Alankomaiden Marianne Vosin ja kolmanneksi sijoittuneen Saksan Ina-Yoko Teutenbergin.
Naisten maantieajo > Tulokset

Lähde: sportresult.com
|  | Ajaja | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Giorgia Bronzini |  Italia | 3.21.28 |
| 2 | Marianne Vos |  Alankomaat | sama aika |
| 3 | Ina-Yoko Teutenberg |  Saksa | sama aika |
| 4 | Nicole Cooke |  Yhdistynyt kuningaskunta | sama aika |
| 5 | Julia Martisova |  Venäjä | sama aika |
| 6 | Chloe Hosking |  Australia | sama aika |
| 7 | Elizabeth Armitstead |  Yhdistynyt kuningaskunta | sama aika |
| 8 | Ludivine Henrion |  Belgia | sama aika |
| 9 | Rasa Leleivyte |  Liettua | sama aika |
| 10 | Aude Biannic |  Ranska | sama aika |
Alle 23-vuotiaiden maantieajo

Alle 23-vuotiaiden maantieajo käytiin 168 kilometrin reitillä 23. syyskuuta 2011. Massakiriin päättyneen kilpailun voitti Ranskan Arnaud Démare ennen maanmiestään Adrien Petit'tä ja britti Andrew Fenniä.
Alle 23-vuotiaiden maantieajo > Tulokset

Lähde: Cyclingnews
|  | Ajaja | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Arnaud Démare |  Ranska | 3.52.16 |
| 2 | Adrien Petit |  Ranska | sama aika |
| 3 | Andrew Fenn |  Yhdistynyt kuningaskunta | sama aika |
| 4 | Rüdiger Selig |  Saksa | sama aika |
| 5 | Marco Haller |  Itävalta | sama aika |
| 6 | Filippo Fortin |  Italia | sama aika |
| 7 | Wouter Wippert |  Alankomaat | sama aika |
| 8 | Aleksei Tsatevitš |  Venäjä | sama aika |
| 9 | Tosh Van der Sande |  Belgia | sama aika |
| 10 | Andris Smirnovs |  Latvia | sama aika |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Blood Mantra

| Blood Mantra Decapitated |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2014
 Studio : Hertz Studio, Białystok
 Julkaistu: 26. syyskuuta 2014
 Tuottaja(t): Wojtek Wiesławscy Sławek Wiesławscy
 Tyylilaji: tekninen death metal groove metal
 Kesto: 46.09
 Levy-yhtiö: Mystic Production, Nuclear Blast
Decapitatedin muut julkaisut
| Carnival Is Forever 2011 | Blood Mantra 2014 | Anticult 2017 |
Blood Mantra on Decapitatedin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2014.
Kappaleesta "Instinct" kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet

Exiled in Flesh – 4.06
The Blasphemous Psalm to the Dummy God Creation – 2.31
Veins – 5.05
Blood Mantra – 5.06
Nest – 6.26
Instinct – 5.50 (feat. Woljciech Kiełtyka)
Blindness – 7.38
Red Sun – 3.02
Moth Defect – 6.21 (Digipakin bonuskappale)
Kokoonpano

Rafał Piotrowski – laulu
Wacław Kiełtyka – kitara, harmonikka
Paweł Pasek – bassokitara
Michał Łysejko – rummut
Arvostelut

About.com:
Blabbermouth: 8.5/10
Imperiumi.net: 8.5/10
Kaaoszine: 8–/10
Aiheesta muualla

Albumi Blood Mantra Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Blood Mantra discogs.com -sivustolla
Maija Barić

Maija Barić nukkepajalla.
Anita Maija Liisa Barić (oik. Ruuska; s. 20. huhtikuuta 1950 Helsinki) on suomalainen nukketeatteritaiteilija, käsikirjoittaja, ohjaaja, kirjailija ja lauluntekijä.
Opinnot

Maija Barić kirjoitti ylioppilaaksi 1969 Alppilan yhteislyseosta ja valmistui lastentarhanopettajaksi vuonna 1972 Helsingissä. Hän opiskeli musiikkia vuosina 1969–1971 Berliinin Musiikkikorkeakoulussa. Vuosina 1974–1977 hän opiskeli nukketeatteria Prahan Esittävien Taiteiden Akatemiassa (DAMU) Suomen Kulttuurirahaston apurahan turvin. Vuosina 1980–1982 hän syvensi ammatillista osaamistaan Prahassa Tšekkoslovakian valtion kulttuuriapurahan tuella.[lähde? ]
Työ ja saavutukset

Vuonna 1977 Maija Barić perusti Nukketeatteri Sampon yhdessä Bojan Barićin ja Anneli Forssin kanssa. Maija Barić toimi Nukketeatteri Sampon taiteellisena johtajana aina vuoteen 2014 asti.
Maija Barić on käsikirjoittanut ja ohjannut lähes 30 näytelmää Nukketeatteri Sampossa, ja suunnitellut ja rakentanut teatterinuket ja lavastuksen näihin esityksiin ja myös esiintynyt itse monissa niistä. Teatterityön ohella hän toimi nukkenäyttelijänä myös useissa tv-ohjelmissa.[lähde? ]
Barićin luomia nukketeatterihahmoja ovat mm. Duppaduulix, Tohelo ja Torvelo.[lähde? ]
Barićin teatterinukkeja on nähty näyttelyissä Helsingissä, Turussa ja Tampereella vuodesta 1987 lähtien. Niitä on pysyvästi näytteillä Nukketeatteri Sampon galleriassa Helsingin Erottajankadulla.[lähde? ]
Barić on julkaissut useita kirjoja, muun muassa teoksen Nukketeatteria! (kuvitus Kristiina Louhi), joka esittelee nukketeatterin tekemistä ja joka on käännetty kymmenille kielille, ja useita Tohelo ja Torvelo -kirjoja. Hän on myös kirjoittanut nukketeatteria käsitteleviä artikkeleita vuodesta 1981 lähtien eri taide- ja varhaiskasvatusjulkaisuihin.[lähde? ]
Barić on säveltänyt ja sanoittanut kymmenittäin lauluja Sampon esityksiin. Niitä on myös julkaistu äänitteillä. Vuonna 2005 näitä sävellyksiä koottiin myös Lauluja! -nuottikirjaan. Hänen tunnetuimpia lauluja ovat muun muassa ”Pieni ystäväni mun”, ”Silitän poskesi nukkaa”,”Joulu tulla jollottaa”, ”Ihmeellinen amaryllis”, ”Pikkuruiset piipertäjät Tipi ja Topi”.[lähde? ]
Opetustyö

Barić on toiminut nukketeatterin luennoitsijana ja kouluttajana vuodesta 1977 lähtien muun muassa Helsingin yliopistossa, Sibelius-Akatemiassa, Teatterikorkeakoulussa, Helsingin Konservatoriossa (myöh. Stadia, nyk. Metropolia Ammattikorkeakoulu), eri kaupunkien kesäyliopistoissa, Mannerheimin Lastensuojeluliiton, eri yhdistysten ja seurakuntien kursseilla eri puolilla Suomea, sekä myös Ruotsissa ja Virossa.[lähde? ]
Tunnustukset[lähde? ]

Barić on palkittu työstään useita kertoja. Hänelle on myönnetty muun muassa
Nuoren taiteen Suomi-palkinto Nukketeatteri Sampolle 1986
Mannerheimin Lastensuojeluliiton Työtä lasten hyväksi -mitali 1994
Ebeneser-säätiön palkinto 1994
Valtion tiedonjulkistamispalkinto vuonna 1997 Nukketeatteria! -kirjasta (Maijalle ja kirjan kuvittaneelle Kristiina Louhelle)
Itä-Helsinki-palkinto Nukketeatteri Sampolle 2000
Tove Jansson -palkinto vuonna 2006
Elsa Enäjärvi-Haavio -palkinto 2010
Lastenteatterijärjestö Suomen Assitej ry:n ensimmäinen Assitej-palkinto elämäntyöstä lastenteatterin hyväksi vuonna 2016.
Perhe

Maija Barić oli naimisissa Bojan Barićin kanssa 1976–2003. Heillä on neljä lasta: Anna (1977–2007), Iivo (s. 1978), Maria (s. 1984), Julia (s. 1986).
Kirjoja ja muita julkaisuja

Nukke lapsen ystävänä. 1981, 1985, MLL
Pöytäteatterin sadut sekä koottava nukketeatterivälineistö (kuvitus Camilla Mickwitz). 1986, MLL
Lauluja ja loruja käsinukeille sekä koottava käsinukkevälineistö (kuvitus Camilla Mickwitz), 1988, MLL
Nukketeatteria tekemään (valokuvat Ari Aalto, kuvitus Camilla Mickwitz), diasarja, äänite ja opaskirjanen, 1988
Nukketeatteria! (kuvitus Kristiina Louhi), 1996, MLL
Nukketeatterivuosi -toimintakalenterit 1997, 1998, MLL
Ihana joulu, satukirja ja äänikirja, 1998, Lasten Keskus (kuvitus Matti Westerlund)
Joen laulu, satukirja ja äänikirja, 1999, Lasten Keskus (kuvitus Vasso Psaraki, käännetty myös kreikan kielelle 2001, Patakis)
Tohelon ja Torvelon pääsiäinen, 2001, Lasten Keskus (kuvitus Matti Westerlund)
Tohelon ja Torvelon joulukuu, 2001, Lasten Keskus (kuvitus Matti Westerlund)
Haltioitumisen hetkiä – Moments of Inspiration, 2002, Nukketeatteri Sampo (valokuvat Ari Aalto)
Lauluja (50 laulun nuottikirja), 2005, Lasten Keskus ja Nukketeatteri Sampo (kuvitus Kristiina Louhi)
Tohelon ja Torvelon nukketeatterissa, 2007, Lasten Keskus (kuvitus Matti Westerlund)
Lurpukka ja sininen takki, äänikirja, 2007, Nukketeatteri Sampo
Törön ja Viuhun seikkailut, äänikirja, 2007, Nukketeatteri Sampo
Lisäksi vuodesta 1981 alkaen useita artikkeleita eri taide- ja varhaiskasvatusjulkaisuihin.
TV:n lastenohjelmia, joiden tekemisessä Maija Baric on ollut mukana:
Olipa kerran pieni prinssi 1979
Pöytäteatterin paperinuket esittävät, 10 osaa (50 min) 1986
Lasten päivä nukketeatterissa (70 min) 1992
Hei Peikot Vekkuliveikot, 4 osaa, 1990
Pieni Setämies 1994
Tohelon ja Torvelon nukketeatteri, 12 osaa (70 min) 1996
Joulukalenteri, 26 osaa (yht. 3 tuntia) 1998, julkaistu myös DVD-tallenteena 2004
Juhlaveturi, 22 osaa, 1999-2001
Tohelo ja Torvelo pääsiäispuuhissa, 4 osaa (20 min) 2000
Äänitteitä, joilla julkaistut Sampon esityksiin tehdyt laulut ovat Maija Barićin käsialaa (säv. & san.)
Pieni pääsiäislevy 2001
Oi lumoa, oi valoa 2001
Missä ilo asustaa 2002
Unta ja unelmia 2004
Tervetuloa maailmaan 2010
Onnea toivotan 2010
Yhdessä 2010 (myös muita tekijöitä)
Lauluhyrrä 2013
Hyvän tuulen lauluja 2014
Joulu tulla jollottaa 2016
Satumaisia säveliä 2017 (myös muita tekijöitä)
Macomer

| Macomer (Macumère) |
| --- | --- |
 Sijainti Nuoron maakunnassa
 Macomer
 Koordinaatit: 40.264°0′0″N, 8.775°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Nuoro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  122,77 km²
Korkeus:  563 m
Väkiluku:  10 128
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08015
Suuntanumero(t):    0785
Rekisterikilpi:  NU
 
 http://www.comune.macomer.nu.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Macomer (sardiksi Macumère) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 10 128 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 122,77 neliökilometriä. Se sijaitsee 563 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Macomer Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Maria Mughal

Maria Mughal (s. 1974 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, joka tekee pääasiassa maalauksia. Mughal on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2004. Hän on osallistunut yhteis- ja ryhmänäyttelyihin vuodesta 2003 ja pitänyt yksityisnäyttelyitä vuodesta 2000. Mughal asuu Helsingissä ja työskentelee Roihupellon teollisuusalueella Taidekortteli-yhteisössä. Hänen teoksensa käsittelevät monesti naiseutta, jonka kautta hän tarkastelee koko ihmisyyttä ja löytää jotain meitä kaikkia yhdistävää.
Kasvu, 2012, Oulu. Osa teoksesta Kaukovainion kirjaston ikkunassa.
Osa Poem teoskokonaisuudesta Sisaret, 2011, Joensuu.
Julkiset teokset

Mughal on suunnitellut neljä julkista teosta.
Oulun Kaukovainion kaupunginosan koulu-kirjastorakennus Hiirihaukkatalo saneerattiin ja sitä laajennettiin 2010-luvun alussa. Mughalin teos Kasvu käsittää kolme lasille digiprintattua maalausta. Teos valmistui vuonna 2012
Opiskelija-asuntoyhtiö Joensuun Ellin Leinikkitie 4:ään vuonna 2011 valmistuneessa kerrostalokohteessa on kolme kaksikerroksista kerrostaloa, joissa on yhteensä 79 asuntoa. Jokaisen talon päädyssä on graafisella betonilla Mughalin maalauksista toteutettu teos, nimiltään Poem, Nature ja Helen of Troy. Teoksen osat muodostavat yhdessä taideteoksen Sisaret. Taideteoksella Joensuun Elli juhlisti 40-vuotista taivaltaan
Toinen Joensuun Ellin rakennukseen toteutettu työ on kahden Penttilänrannan kerrostalon porraskäytävään sijoitetut 18 metriä korkeat polykarbonaattilevyt, joissa on kummassakin Mughalin suunnittelema kuvio- ja väripainatus. Levyjen taustapuolella on LED-valaistus, jonka liikettä ohjaa tuulimittari, ja sen lisäksi hämäräkytkin ja päivällä liiketunnistin. Teoksen nimi on Kasvu ja se valmistui vuonna 2015. Teos näkyy sekä porrashuoneeseen että rakennuksen ulkopuolelle
Pohjois-Karjalan keskussairaalan uudisrakennuksen julkisivuun on toteutettu graafisella betonilla teos Elämän kehto, joka valmistui 2016.
Blue Mountain State

| Blue Mountain State |
| --- | --- |
Tyyli:  komedia
Kestoaika:  20–21 min
Luoja(t):  Eric Falconer Chris Romano
Pääosissa:  Darin Brooks Alan Ritchson Page Kennedy Sam Jones III Chris Romano Gabrielle Dennis Ed Marinaro Frankie Shaw Denise Richards Rob Ramsay Omari Newton Kwasi Songui James Cade Meghan Heffern
Alkuperämaa:   Yhdysvallat  Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Spike TV  MTV
Esitetty:  11. tammikuuta 2010 – 30. marraskuuta 2012
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  39 (luettelo jaksoista)
Tuotanto
Tuottaja(t):  Eric Falconer
Vastaava(t) tuottaja(t):  Chris Romano
Ohjaaja(t):  Eamon Carty
Käsikirjoittaja(t):  Kyle McTiernan
Tuotantoyhtiö(t):  Falconer/Romanski Varsity Pictures  Lionsgate Television SGF Entertainment Inc.
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Blue Mountain State (BMS) on yhdysvaltalainen komediasarja, joka kertoo kuvitteellisen Blue Mountain Staten yliopiston amerikkalaisen jalkapallon joukkueesta, Mountain Goatsista. Sarja keskittyy joukkueen menestykseen ja pelaajien juhlintaan. Alkoholilla, huumeilla ja seksillä on suuri osa sarjan tapahtumissa.
TV-sarja

Sarjaa esitettiin televisiossa yhteensä kolmen kauden ja 39 jakson ajan. Yhdysvalloissa sarjaa esitti Spike TV ja Suomessa Music Television. Sarjan ensiesitys Yhdysvalloissa oli 11.2.2010 ja kolmannen kauden viimeinen jakso esitettiin 30.11.2011. Helmikuussa 2012 Spike TV ilmoitti sarjan päättyvän kolmanteen kauteen.
Elokuva

Maaliskuussa 2013 Ed Marinaro kertoi ensimmäisen kerran Class Act Sports-nettisivulle työskentelevänsä sarjasta tehtävän elokuvan eteen.
15. huhtikuuta 2014 Blue Mountain Staten tekijät aloittivat Kickstarter-projektin tulevan elokuvan rahoittamiseksi. Projektin tavoitteena oli kerätä 1,5 miljoonaa dollaria ja tämä tavoite saavutettiin 11.5.2014.  Kampanjaan osallistui lopulta 23 999 lahjoittajaa ja yhteensä elokuvaa varten oli kampanjan päätymiseen, 15. toukokuuta 2014, mennessä kerätty 1 911 827 dollaria. BMS: The Moviesta tuli myös Kickstarterin historian kolmanneksi eniten rahaa kerännyt elokuvaprojekti.
Toukokuun 12. päivä elokuvan ohjaajaksi julkaistiin YouTube-videolla Jay Chandrasekhar, joka on aiemmin ohjannut mm. neljä Blue Mountain Staten televisiosarjan jaksoa.
21. elokuuta projektin Facebook-sivulla elokuvan työnimeksi ilmoitettiin Blue Mountain State: The Rise of Thadland.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Darin Brooks  | … |  Alex Moran   |
|  Alan Ritchson  | … |  Thad Castle   |
|  Chris Romano  | … |  Sammy Cacciatore   |
|  Ed Marinaro  | … |  Coach Marty Daniels    |
|  Kwasi Songui  | … |  Coach Jon Jon Hendrix    |
|  Sam Jones III  | … |  Craig Shilo    |
|  Gabrielle Dennis  | … |  Denise Roy    |
Aiheesta muualla

Blue Mountain State Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Blue Mountain State: The Movien kotisivu