stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tulijoutsen

| Tulijoutsen Kuolemanlaakso |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elo-syyskuu 2013
 Julkaistu: 28. helmikuuta 2014
 Tuottaja(t): V. Santura
 Tyylilaji: doom metal
 Kesto: 57.32
 Levy-yhtiö: Svart Records
Listasijoitukset
  10.
Kuolemanlaakson muut julkaisut
| Musta aurinko nousee (EP) 2013 | Tulijoutsen 2014 | M. Laakso – Vol. 1: The Gothic Tapes 2016 |
Tulijoutsen on suomalaisen doom metal -yhtye Kuolemanlaakson toinen studioalbumi. Se julkaistiin 28. helmikuuta 2014 levymerkillä Svart Records. Albumi julkaistiin rajoitettuna digipakina, digitaalisena latauksena sekä kahtena erivärisenä vinyylipainoksena.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Laakso, ellei muuta mainittu.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Aarnivalkea |  | 7.30 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Verihaaksi (Sävel: Usva)  |  | 9.03 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Me vaellamme yössä |  | 6.13 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Arpeni | Usva & Laakso | 7.45 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Musta |  | 7.22 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Glastonburyn lehto | Kouta, Usva & Laakso | 5.23 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tuonen tähtivyö |  | 8.10 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Raadot raunioilla (Bonus-raita CD-julkaisussa)  | Kouta, Usva & Laakso | 6.06 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 57.32 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Kotamäki – laulu  Laakso – kitarat, kosketinsoitin, laulu  Kouta – kitarat  Usva – basso, akustinen kitara  Tiera – rummut  |  Vierailevat muusikot V. Santura  Kasper Mårtenson  J.L. (laulu)  |  Tuotanto V. Santura - tuottaja, äänitys, miksaaja, masteroija  Maahy Abdul Muhsin - kansitaide  Susanna Honkasalo - yhtyeen valokuvaus  Markus Räisänen - suunnittelu ja layout  |
Arvostelut

Angrymetalguy.com:
Imperiumi: 9/10
Kaaoszine:
Metal.de:
Metalliluola: 9½/10
Metal Storm:
Metal Underground:
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Tulijoutsen Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tulijoutsen Discogs -sivustolla (englanniksi)
Tulijoutsen Bandcamp -sivustolla (englanniksi)
Tour de Ski

Priit Narusk 30. joulukuuta 2007 Tour de Skin karsinnassa Prahassa.
Tour de Ski on vuosittain vuodenvaihteen tienoilla järjestettävä maastohiihdon kansainvälinen kilpailusarja, joka kuuluu yhtenä osana maastohiihdon maailmancupiin. Tourilla jaetaan palkintorahoja miljoonan Sveitsin frangin verran. Palkintorahoja maksetaan sekä yksittäisistä osakilpailuista että lopputulosten sijoituksista. Tour de Skin erikoisuutena ovat kesken normaalikilpailun olevat sprinttiosuudet, joiden voittamisesta on tarjolla hyvityssekunteja loppuaikaan. Nämä etapit mahdollistavat taktikoinnin aivan uudella tavalla "perinteiseen" hiihtokilpailuun verrattuna.
Tour de Skin historian menestyneimmät hiihtäjät ovat nelinkertaiset voittajat Sveitsin Dario Cologna ja Puolan Justyna Kowalczyk. Suomen Virpi Kuitunen on voittanut kiertueen kaksi kertaa ja ollut kerran toinen.
Tulokset vuosittain > Naiset

| Kausi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006–2007 |  Virpi Kuitunen |  Marit Bjørgen |  Valentyna Ševtšenko |
| 2007–2008 |  Charlotte Kalla |  Virpi Kuitunen |  Arianna Follis |
| 2008–2009 |  Virpi Kuitunen |  Aino-Kaisa Saarinen |  Petra Majdič |
| 2009–2010 |  Justyna Kowalczyk |  Petra Majdič |  Arianna Follis |
| 2010–2011 |  Justyna Kowalczyk |  Therese Johaug |  Marianna Longa |
| 2011–2012 |  Justyna Kowalczyk |  Marit Bjørgen |  Therese Johaug |
| 2012–2013 |  Justyna Kowalczyk |  Therese Johaug |  Kristin Størmer Steira |
| 2013–2014 |  Therese Johaug |  Astrid Uhrenholdt Jacobsen |  Heidi Weng |
| 2014–2015 |  Marit Bjørgen |  Therese Johaug |  Heidi Weng |
| 2015–2016 |  Therese Johaug |  Ingvild Flugstad Østberg |  Heidi Weng |
| 2016–2017 |  Heidi Weng |  Krista Pärmäkoski |  Stina Nilsson |
| 2017–2018 |  Heidi Weng |  Ingvild Flugstad Østberg |  Jessie Diggins |
| 2018–2019 |  Ingvild Flugstad Østberg |  Natalja Neprjajeva |  Krista Pärmäkoski |
| 2019–2020 |  Therese Johaug |  Natalja Neprjajeva |  Ingvild Flugstad Østberg |
| 2021 |  Jessie Diggins |  Julija Stupak |  Ebba Andersson |
| 2021–2022 |  Natalja Neprjajeva |  Ebba Andersson |  Heidi Weng |
| 2022–2023 |  Frida Karlsson |  Kerttu Niskanen |  Tiril Udnes Weng |
| 2023–2024 |  Jessie Diggins |  Heidi Weng |  Kerttu Niskanen |
Tulokset vuosittain > Miehet

| Kausi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006–2007 |  Tobias Angerer |  Aleksandr Legkov |  Simen Østensen |
| 2007–2008 |  Lukáš Bauer |  René Sommerfeldt |  Giorgio Di Centa |
| 2008–2009 |  Dario Cologna |  Petter Northug |  Axel Teichmann |
| 2009–2010 |  Lukáš Bauer |  Petter Northug |  Dario Cologna |
| 2010–2011 |  Dario Cologna |  Petter Northug |  Lukáš Bauer |
| 2011–2012 |  Dario Cologna |  Marcus Hellner |  Petter Northug |
| 2012–2013 |  Aleksandr Legkov |  Dario Cologna |  Maksim Vylegžanin |
| 2013–2014 |  Martin Johnsrud Sundby |  Chris Jespersen |  Petter Northug |
| 2014–2015 |  Petter Northug |  Jevgeni Belov |  Calle Halfvarsson |
| 2015–2016 |  Martin Johnsrud Sundby |  Finn Hågen Krogh |  Sergei Ustjugov |
| 2016–2017 |  Sergei Ustjugov |  Martin Johnsrud Sundby |  Dario Cologna |
| 2017–2018 |  Dario Cologna |  Martin Johnsrud Sundby |  Alex Harvey |
| 2018–2019 |  Johannes Høsflot Klæbo |  Sergei Ustjugov |  Simen Hegstad Krüger |
| 2019–2020 |  Aleksandr Bolšunov |  Sergei Ustjugov |  Johannes Høsflot Klæbo |
| 2021 |  Aleksandr Bolšunov |  Maurice Manificat |  Denis Spitsov |
| 2021–2022 |  Johannes Høsflot Klæbo |  Aleksandr Bolšunov |  Iivo Niskanen |
| 2022–2023 |  Johannes Høsflot Klæbo |  Simen Hegstad Krüger |  Hans Christer Holund |
| 2023–2024 |  Harald Østberg Amundsen |  Friedrich Moch |  Hugo Lapalus |
Menestyneimmät hiihtäjät > Naiset

| sijoitus |  | voitot | 2>  sijat | 3>  sijat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Justyna Kowalczyk | 4 | 0 | 0 |
| 2. |  Therese Johaug | 3 | 3 | 1 |
| 3. |  Virpi Kuitunen | 2 | 1 | 0 |
| 4. |  Heidi Weng | 2 | 0 | 4 |
| 5. |  Ingvild Flugstad Østberg | 1 | 2 | 1 |
Menestyneimmät hiihtäjät > Miehet

| sijoitus |  | voitot | 2>  sijat | 3>  sijat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Dario Cologna | 4 | 1 | 2 |
| 2. |  Johannes Høsflot Klæbo | 3 | 0 | 1 |
| 3. |  Martin Johnsrud Sundby | 2 | 2 | 0 |
| 4. |  Aleksandr Bolšunov | 2 | 1 | 0 |
| 5. |  Lukaš Bauer | 2 | 0 | 1 |
Pisteytys

Ensimmäisen Tour de Skin aikana ei yksittäisistä osakilpailuista jaettu maailmancupin osakilpailupisteitä, vaan kokonaiskilpailun lopputulosten mukaan pisteille yltäneet saivat nelinkertaiset pisteet; voittaja 400 pistettä ja sijalle 30 yltänyt 4 pistettä.
Kauden 2007–2008 Tour de Skillä maailmancupin pisteitä jaettiin myös osakilpailuiden 15:lle parhaalle, voittajalle 50 pistettä ja sijalle 15 yltäneelle 8 pistettä. Edellytyksenä pisteiden saannille oli, että hiihtäjä kilpailee Tour de Skin loppuun asti, kunnes 2009–2010 tämä ehto poistettiin. Sen myötä kokonaiskilpailun keskeyttäjien määrät kasvoivat.
V382 Carinae

| V382 Carinae |
| --- | --- |

Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  +3,93 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  −7,36 Mv
Spektriluokka:  G40-Ia
Muuttujatyyppi:  Kefeidi
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Köli
Rektaskensio (J2000):  11h08m35,4s
Deklinaatio (J2000):  −58°58′30″
Etäisyys:  5900 valovuotta
Parallaksi:  0,55 ± 0,54 mas
Säteisnopeus:  7 km/s
Ominaisliike:  RA: −5,03  Dec: 2,09 mas/v
V382 Carinae on G-spektriluokkaan kuuluva hyperjättiläistähti Kölin tähdistössä 5900 valovuoden päässä Maasta. Se on kefeidi.
| --- | --- |
Tähdet:  Canopus, β Car, ε Car, ι Car, θ Car, υ Car A, ω Car, PP Car, 337 Car, V357 Car, χ Car, HD 84810, HD 94510, HD 90853, HD 76728, V382 Car, HD 79447, I Car, HD 83183, V343 Car, HD 80230, N Car, A Car, HD 91942, G Car, V344 Car, HD 83944, V520 Car, V533 Car, HD 96566, P Car, E Car, HD 92397, K Car, B Car, V518 Car, HD 81101, D Car, HD 73389, Q Car, V376 Car, L Car, HD 92063, V371 Car, 23 Car, V386 Car, M Car, C Car, HD 77370, V460 Car, V524 Car, HD 73390, H Car, O Car, V374 Car, T Car, R Car, η Car, υ Car B, QZ Car, HD 93131, S Car, AG Car, HD 65216, OGLE-TR-113, OGLE-TR-111, OGLE-TR-132
Eksoplaneetat:  HD 65216 b, OGLE-TR-113 b, OGLE-TR-111 b, OGLE-TR-132 b
Tuhkahanhi

| Tuhkahanhi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Cereopsis
Laji::  novaehollandiae
Kaksiosainen nimi
 Cereopsis novaehollandiae  Latham, 1801 
Katso myös
   Tuhkahanhi Wikispeciesissä   Tuhkahanhi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Cereopsis novaehollandiae
Tuhkahanhi (Cereopsis novaehollandiae) on australialainen sorsalintu.
Tuntomerkit

Tuhkahanhi on 75–100 cm pitkä. Sen höyhenpuku on himmeänharmaa, ja sen siipi- ja pyrstösulkien kärjet ovat mustat.
Levinneisyys

Tuhkahanhea tavataan luonnonvaraisena Australian eteläosissa. Lisäksi sitä on istutettu Uuteen-Seelantiin. Lajin kannaksi arvioidaan 16 000–18 000 yksilöä, ja sen kannankehitys on vakaa. Tuhkahanhi on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö

Tuhkahanhi elää rannikolla ja sen lähisaarilla, mutta voi vierailla kaukanakin sisämaassa. Sitä tavataan usein pienissä parvissa.
Lisääntyminen

Tuhkahanhi pesii touko–syyskuussa. Se tekee pesänsä kasvinosista ja vuoraa sen höyhenillä. Naaras munii 4–7 kermanvalkeaa munaa, ja hautoo niitä kuusi viikkoa. Tuhkahanhet voivat olla pesimäaikaan hyvin aggressiivisia tunkeilijoita kohtaan.
Ravinto

Tuhkahanhi käyttää ravinnokseen pääasiassa ruohoja ja yrttejä.
Uudesti syntynyt

| Uudesti syntynyt Raivopäät |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 6. joulukuuta 2003
 Studio : Voxit-studio, Hämeenlinna
 Julkaistu: 2003
 Tyylilaji: punk rock
 Levy-yhtiö: Face Records
Raivopäiden muut julkaisut
| Live in Opistorock Kuusankoski 14.6.2003 2003 | Uudesti syntynyt 2003 | Psykoterapiaa tenaville 2004 |
Uudesti syntynyt on Raivopäät -yhtyeen studioalbumi ja kaikkiaan 12. julkaisu, joka julkaistiin CD-R-formaatissa vuonna 2003.
Albumi miksattiin Hämeenlinnan Voxit-studiolla 14. joulukuuta 2003.
Kappaleet

Tämä kaupunki
Missä ne on nyt?
Villii nuorisoo
Mä en pääse susta ylitse
Meeri
Auta mua
Irti luurista
I Really Hate You
Kokoonpano

Mikko – kitara
Olska – basso
Ace – laulu
Mulder – kitara
Kimi – syntsa
Jore – rummut
Util-linux

| util-linux> Kehityshistoria |
| --- | --- |
Vakaa versio:  2.40.2 (4. heinäkuuta 2024)
Tiedot
Lisenssi:  GNU General Public License, versio 2.0 tai myöhempi, 4-lauseinen BSD-lisenssi, GNU Lesser General Public License, versio 2.0 tai myöhempi ja GPLv2
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
util-linux on Linux Kernel Organizationin paketti olennaisia Linux-käyttöjärjestelmän järjestelmäohjelmia.
Paketti sisältää yli 100 komentoa. Paketissa on komentoja muun muassa ytimen viestien lukemiseen, uusien tiedostojärjestelmien luomiseen ja niin edelleen. Paketti on tunnettu myös nimellä util-linux-ng mutta se on nimetty uudelleen.
Eräitä ohjelmia:
fdisk
fsck
login
mkfs
mkswap
mount
umount
su
Aiheesta muualla

util-linux (englanniksi)
Unihockey Igels Dresden

Unihockey Igels Dresden on vuonna 1996 perustettu saksalainen salibandyn erikoisseura Dresdenistä. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2013–2014 maan korkeimmalla sarjatasolla Unihockey-Bundesligassa.
Aiheesta muualla

Unihockey Igels Dresden - Seuran kotisivu (saksaksi)
Turun Vesihuolto

Turun Vesihuollon auto.
Turun Vesihuolto Oy on Turun kaupungin omistama yhtiö, joka huolehtii Turun vesihuoltopalveluista. Turun Vesihuolto jakelee asukkaille puhtaan veden, kerää jäteveden ja toimittaa sen Kakolan jätevedenpuhdistamolle. Yhtiön toimitusjohtaja on Irina Nordman.
Yhtiön päätoimipiste sijaitsee Halisissa ja asiakaspalvelu Logomossa.
Turun Vesihuolto julkaisee kaksi kertaa vuodessa Vesi.-lehteä, joka jaetaan kaikille turkulaisille julkisena tiedotteena.
Veden matka Kokemäenjoesta Turkuun > Vesi pumpataan Kokemäenjoesta

Turun vesijohtovesi on peräisin Kokemäenjoesta. Turun Seudun Vesi Oy pumppaa veden joesta ja esikäsittelee sen Huittisten esikäsittelylaitoksessa, jossa vedestä poistetaan kiintoaines.
Tämän jälkeen vesi johdetaan Virttaankankaan harjuun imeytysaltaiden kautta. Vesi virtaa harjussa kolme kuukautta, jonka aikana se puhdistuu luonnonmukaisesti. Harjussa veden pH-arvo ja kovuus korjautuvat myös luonnollisin keinoin optimitasolle.
Vesi pumpataan ylös pohjavesikaivojen avulla puhdasvesisäiliöön, josta alkaa veden matka kohti Turkua. Vesi virtaa koko 60 kilometrin matkan Turun seudulle painovoiman avulla.
Turussa käyttövesi ohjataan Saramäen kalliosäiliöön, jossa vesi kloorataan. Saramäestä vesi virtaa Halisten vesilaitoksen kautta vesijohtoverkostoon. Verkostossa veden määrää ohjataan automaattisesti kulutuksen mukaan. Turun Vesihuolto toimittaa veden vesitorneihin ja turkulaisiin koteihin.
Veden matka Kokemäenjoesta Turkuun > Vesi ohjataan Kakolanmäen puhdistamolle

Kun vesi on käytetty, se valuu alas viemäriin. Jätevedet kulkeutuvat jätevesiviemäriä pitkin painovoimaisesti pumppaamoihin, josta ne johdetaan Kakolan jätevedenpuhdistamolle.
Historia

Turun Vesihuolto Oy on perustettu vuonna 2017. Tätä ennen vesihuoltopalveluista vastasi Turun vesiliikelaitos. Vuoteen 1991 asti vesilaitos, vedenjakeluosasto ja viemärilaitos toimivat erillisinä hallinnollisina yksikköinä Turun kaupungissa. Vuoden 1991 alussa nämä yhdistettiin vesi- ja viemärilaitokseksi (myöhemmin Turun vesilaitos ja Turun vesiliikelaitos).
Päätös Turun vesilaitoksen perustamisesta tehtiin 24. marraskuuta 1898 Turun kaupunginvaltuustossa. Vesijohtoa alettiin rakentaa Turkuun ja ensimmäinen pumppulaitos Kaarningossa aloitti toimintansa vuonna 1903, jolloin vesijohtoverkkoa oli asennettu 24 kilometriä. Kaarningolta vettä pumpattiin Vartiovuoren vesisäiliöön, josta vesi virtasi turkulaisiin koteihin. Kaikilla Turun asukkailla ei ollut mahdollisuutta saada vesijohtoa, mutta vettä sai hakea ilmaiseksi eri puolelle kaupunkia sijoitetuista vapaaposteista.
Vedenkulutuksen kasvaessa Kaarningon pohjaveden pinta alkoi laskea, minkä vuoksi 20. kesäkuuta 1921 tehtiin päätös vesilaitoksen rakentamisesta Aurajokeen Halisiin. Pohjaveden käyttöä täydennettäisiin Halistenkosken yläpuolisen pintaveden kemiallisella puhdistuksella. Vesilaitoksen rakennustyöt saatiin päätökseen vuonna 1922 ja se otettiin käyttöön 28. huhtikuuta 1923. Veden riittävyyttä jouduttiin varmistamaan useasta eri lähteestä ja vuonna 1952 padottiin aiemmin peltomaaksi kuivattu Savojärvi. Järven pinta nousi patoamalla noin 2 metriä. Vuonna 1964 rakennettiin voimalaitospatojen yläpuolelle Paimionjokeen pato veden varastointia varten. Vuonna 1973 korotettiin Halistenkosken patoa ja vuonna 1982 padottiin Paattistenjokeen Maarian allas.
Turun kaupunginvaltuusto päätti 13. joulukuuta 1999, että raakavettä hankitaan Kokemäenjoesta tekopohjavetenä. Mittava hanke valmistui vuonna 2011 ja otettiin lopullisesti käyttöön vuonna 2013, mistä lähtien Turun hanoista tuleva vesi on ollut peräisin Virttaankankaan tekopohjavesilaitoksesta.
Turun vesilaitosmuseo esittelee Turun vesihuollon ja Halisten vesilaitoksen eri vaiheita. Museo avattiin Halisten vesilaitoksen yhteyteen vuonna 1998.
Jäteveden puhdistus ja hulevesi

Jätevedenpuhdistamon toiminnasta vastaa Turun seudun puhdistamo Oy.
Talous- ja jäteveden lisäksi on olemassa niin sanottua hulevettä, joka tarkoittaa rakennetuilla alueilla sade- ja sulamisvesien muodostamaa vettä. Hulevesi ohjataan Turussa erilliseen hulevesiviemäriin ja sen käsittelystä vastaa Turun kaupunki.
Vegas

Vegas voi tarkoittaa seuraavia:
Vegas Pro, videomuokkausohjelmisto
Fallout: New Vegas, Bethesdan videopeli
Tom Clancy’s Rainbow Six: Vegas, Ubisoftin ammuntapeli
Tom Clancy’s Rainbow Six: Vegas 2, Ubisoftin ammuntapeli
Las Vegas, kaupunki Nevadassa, Yhdysvalloissa
Vegas, sukunimenä:
Fidel Herráez Vegas (s. 1944), espanjalainen katolinen piispa.
Turun ylioppilaslehti

| Turun ylioppilaslehti |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Turun yliopiston ylioppilaskunta
ISSN:  ISSN 1458-0217
Levikki:  n. 11 000
Perustettu:  1931
Päätoimittaja:  Hermanni Sankelo
Kotikunta:  Turku
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  36
Ilmestymistiheys:  5 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Turun ylioppilaslehti (puhekielessä Tylkkäri) on Turun yliopiston ylioppilaskunnan julkaisema aikakauslehti, joka ilmestyy viisi kertaa vuodessa. Sen tärkein lukijaryhmä ovat Turun yliopiston opiskelijat. Lehden päätoimittajana toimii Hermanni Sankelo. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin vuonna 1931.
Lehti on saatavilla Turun yliopiston kampusalueella ja Turun keskustassa sijaitsevista jakelupisteistä. Se myös jaetaan postitse kaikille tilaajille sekä Turun ylioppilaskyläsäätiön asuntoihin. Lisäksi erityiset Abi-numerot jaetaan kaikille Turun talousalueen lukioiden abiturienteille.
Historia

Turun ylioppilaslehden ensimmäinen numero ilmestyi 24. tammikuuta 1931. Sitä ennen Turussa luettiin helsinkiläistä Ylioppilaslehteä. Lehden perustamista edelsi väittely ylioppilaskunnan oman lehden suotavuudesta. Akateemisen Karjala-Seuran maltillinen siipi kannatti ja jyrkempi vastusti lehden perustamista. Perusteena vastustamiselle oli muun muassa pyrkimys säilyttää suomalaisten ylioppilaiden rintama eheänä. Osaltaan lehden perustamiselle myönteiseen päätökseen vaikutti yliopiston rehtori V. A. Koskenniemi, joka lupasi avustaa perustettavaa lehteä.
Turun ylioppilaslehti osallistui varsinkin 1960- ja 1970-luvuilla aktiivisesti yhteiskunnalliseen keskusteluun. Eräs dramaattisimmista lehden historiaan liittyvistä tapahtumista oli vuonna 1970 poliittisista syistä aiheutunut päätoimittaja Matti Vimparin erottaminen. M. A. Numminen ja Jarkko Laine tekivät tapauksesta ”Pilkkalaulu Vimparin erottajista” -nimisen kappaleen.
Vuoden 1969 alusta Turun ylioppilaslehden julkaisijoiksi tulivat TYY:n ohella mukaan Turun kauppakorkeakoulun ylioppilaskunta, Turun opettajakorkeakoulun ylioppilaskunta ja Åbo Akademis Studentkår. Samalla lehti muuttui kaksikieliseksi nimellä Turun ylioppilaslehti – Åbo studentblad.
Marraskuussa 2018 Turun yliopiston ylioppilaskunnan edustajisto äänesti Turun ylioppilaslehden budjetista ja strategiasta. Budjettiäänestyksessä pohjaesitys, eli budjetin säilyttäminen nykyisellään, sai enemmistön äänistä. Lehden strategia arvottiin, koska edustajistoryhmien Soihdunkantajat ja Ryhmä Lex esitykset keräsivät yhtä monta ääntä.
Turun ylioppilaslehden päätoimittajia

Päätoimittajan valitsee Turun yliopiston ylioppilaskunnan edustajisto.
Hermanni Sankelo (2022–)
Anni Savolainen (2022)
Teemu Perhiö (2019–2021)
Nella Keski-Oja (2016–2019)
Lauri Hannus (2013–2016)
Anna-Elina Matilainen (2010–2013)
Jani Sipilä (2007–2010)
Kaisa Mäkelä
Katja Kuokkanen
Aki Asola
Juri Nummelin
Kari Uittomäki
Roope Lipasti
Oili Urmas
Tapio Mäkelä (1993–)
Eliisa Kilpi (1992)
Juhani Selänniemi
Jorma Honkanen
Juha Roiha (1980-luvun alku)
Pekka Reinikainen (1977-1979 ja 1983-1984)
Timo Laukkio (vt., 1972)
Heikki Vuohelainen (1970-1972)
Matti Vimpari (1969–1970)
Pekka Ahlroth (1967–1968)
Pekka Kapari (1961–)
Pertti Eteläpää (1957–1961)
Aiheesta muualla

Turun ylioppilaslehden kotisivu
Unaco

Unaco eli UNACO, the United Nations Anti-Crime Organization, on kuvitteellinen Yhdistyneiden kansakuntien (YK) alainen järjestö, jonka ideoi Alistair MacLean.
Alistair MacLean sai vuonna 1980 elokuvayhtiöltä toimeksiannon tehdä sarjan käsikirjoituksia, joiden pohjalta tehtäisiin elokuvia. Käsikirjoitusten yhdistäväksi tekijäksi MacLean loi YK:n alaisen rikollisuudentorjuntaorganisaation Unacon. MacLean itse ei kirjoittanut tarinoita valmiiksi vaan hahmotteli niille kehyskertomukset, joiden pohjalta muut sitten viimeistelivät ne. Tarinoista kolme muokattiin elokuviksi ja kymmenen kirjoitettiin romaaneiksi. Kahden ensimmäisen tarinan puhtaaksikirjoituksesta vastasivat BBC:n toimittaja John Edwards ja Dennis Frost salanimellä John Dennis. Muutama vuosi myöhemmin Alastair MacNeill kirjoitti MacLeanin käsikirjoitusten pohjalta kuusi romaania ja kahteen niistä myös elokuvakäsikirjoituksen. 1990-luvun lopussa Hugh Miller kirjoitti vielä viimeiset kaksi romaania.
Unacon historia

Jokaisen MacLeanin kirjoittaman hahmotelman alussa toistetaan Unacon syntyhistoria. Sen mukaan vuoden 1979 syyskuussa YK:n pääsihteeri toimi puheenjohtajana kokouksessa, jossa oli edustettuna 46 tärkeimmäksi katsottua valtiota. Kokouksessa päätettiin perustaa YK:n alainen virasto, jonka tarkoituksena olisi ehkäistä ja neutraloidaselvennä kansainvälisten rikollisten ja rikollisjärjestöjen toimintaa. Unaco muodostaisi muutamista henkilöistä koostuvia iskuryhmiä, joille valitaan johtaja. Hän koordinoisi iskuryhmien operaatioita Unacon komentajan kanssa yhteistyössä muiden kansallisten turvallisuuspalveluiden kanssa.
Unacon historia > Henkilöhahmot

Malcolm Philpott – Unacon komentaja ja perustaja, Uuden Englannin yliopiston entinen professori
Mike Graham – entinen Delta Forcen upseeri ja CIA:n agentti
Clarence Wilkins Whitlock – C. W. W., entinen eteläafrikkalainen murtovaras, kutsumanimeltään Black Spider
Sabrina Carver – etevä jalokivivaras, Philpottin henkilökohtaisesti rekrytoima, kuten C. W. W:kin
Henkilöhahmot pysyivat nimiltään samana sekä John Dennisin että Alastair MacNeillin kirjoissa, mutta MacNeill muutti heidän taustansa. Philpottista tuli skotti ja entinen Scotland Yardin päällikkö. Grahamin CIA-tausta häivytettiin ja hänet värvättiin suoraan Delta Forcesta. Carverista tehtiin Sorbonnen yliopistosta valmistunut kielitieteilijä, joka värvättiin Unacoon FBI:n palveluksesta. Whitlockista tehtiin 44-vuotias kenialainen, joka oli kouluttautunut Englannissa ja palannut sitten kotimaansa sotilastiedustelun palvelukseen ennen värväämistään Unacoon.
Kirjat

| Ilmestymisvuosi | Alkup>  nimi | Suomalainen nimi | Kirjoittaja,  MacLeanin ideoiden pohjalta | Elokuva |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 | Hostage Tower | Kaapattu torni | John Denis | Kaapattu torni (1980) |
| 1981 | Air Force One is Down | Kaappaajan paluu | John Denis |  |
| 1989 | Death Train | Kuoleman juna | Alastair MacNeill | Kuoleman juna (1993) |
| 1989 | Night Watch | Yövartio | Alastair MacNeill | Yövartio (1995) |
| 1990 | Red Alert | Kuoleman kauppiaat | Alastair MacNeill |  |
| 1991 | Time of the Assassins | Salamurhaajien aika | Alastair MacNeill |  |
| 1992 | Dead Halt | Pyörremyrsky  | Alastair MacNeill |  |
| 1993 | Code Breaker | ei suomennettu ? | Alastair MacNeill |  |
| 1997 | Prime Target | ei suomennettu ? | Hugh Miller |  |
| 1998 | Borrowed Time | ei suomennettu ? | Hugh Miller |  |
Tulihuulikala

| Tulihuulikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Huulikalat Labridae
Suku::  Cirrhilabrus
Laji::  lubbocki
Kaksiosainen nimi
 Cirrhilabrus lubbocki  Randall & Carpenter, 1980 
Katso myös
   Tulihuulikala Wikispeciesissä   Tulihuulikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tulihuulikala  (Cirrhilabrus lubbocki) on koralliriuttojen huulikala, jota pidetään joskus myös riutta-akvaariossa.
Koko ja ulkonäkö

Tulihuulikala kasvaa noin 7,5 cm pitkäksi. Sen väritys vaihtelee. Usein vartalo on tulipunainen, evät keltaiset. Lajista on jalostettu myös muotoja, joiden vartalossa on laajoja sinisiä alueita.
Alkuperä

Tulihuulikala elää luonnossa Indopasifisella merialueella.
Käyttäytyminen

Tulihuulikala saattaa hypätä ulos akvaariosta. Se viihtyy pienissä parvissa.
Ravinto

Tulihuulikala syö liha- ja leväpitoista ruokaa.