stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Interstate 95
Aiheesta muualla

Interstate 95 (Arkistoitu – Internet Archive) - Interstate Guide
I-95 Coalition (Arkistoitu – Internet Archive)
PA Turnpike / I-95 Interchange Project
Interstate Highway System -päätiet
I-95 ruuhkautuneena Baltimoressa
I-95 George Washington Bridgellä New Yorkin ja New Jerseyn rajalla.
Kamratposten

Kamratposten (KP) on vuonna 1892 perustettu ruotsalainen lasten ja nuorten lehti. Sen aloitti Stina Quint nimellä Folkskolans Barntidning.
Päätoimittajia

Stina Quint 1892–1924
Lilly Hellström
Margareta Toss 1957-1979
Birgitta Fransson
Dan Höjer 1999–2001
Anna Kågström 2001–2004
Eva Birmann 2005–2006
Ola Lindholm 2006–2011
Lukas Björkman 2011–
Käännös suomeksi
Eveliina Toppari

Eveliina Toppari (s. 22. toukokuuta 1993 Lapua) on suomalainen pesäpalloilija. Hän on kauden 2018 loppuun mennessä pelannut naisten Superpesiksessä kasvattajaseuransa Lapuan Virkiän joukkueessa 180 runko- ja loppusarjaottelua sekä pudotuspelejä kaudesta 2010 alkaen. Kaudeksi 2021 Toppari siirtyi Porin Pesäkarhuihin.  Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2011–2015 ja Porin Pesäkarhuissa 2021. Lisäksi hän on saavuttanut SM-hopeaa vuonna 2016 sekä SM-pronssia vuosina 2010 ja 2017.
Yhdysvaltain korkein oikeus

Korkeimman oikeuden tunnus
Yhdysvaltain korkein oikeus (engl. Supreme Court of the United States) on Yhdysvaltain liittovaltion korkein oikeusaste. Korkeimman oikeuden nimestä käytetään lyhenteitä SCOTUS (Supreme Court of the United States) ja USSC (United States Supreme Court). Syyskuussa 1789 perustettu ja toimintansa 2. helmikuuta 1790 aloittanut tuomioistuin on määritelty Yhdysvaltain perustuslaissa. Korkeimman oikeuden jäsenet nimittää Yhdysvaltain presidentti eliniäksi, ja nimittäminen edellyttää myös senaatin hyväksyntää. Tuomareita on yhdeksän, joista yksi toimii puheenjohtajana. Nykyinen puheenjohtaja on presidentti George W. Bushin vuonna 2005 tehtävään nimittämä John Roberts.
Korkein oikeus tekee tuomioistuimia sitovia ennakkopäätöksiä ja voi tutkia lakien perustuslainmukaisuutta. Vuoden 1810 Fletcher vastaan Peck -ennakkotapauksen jälkeen korkein oikeus on voinut kumota osavaltioiden lainsäädäntöä siltä osin kuin sitä voidaan pitää perustuslain vastaisena.
Tuomioistuimen jäsenillä ei ole muodollisia pätevyysvaatimuksia, ei edes vaatimusta tietyn iän ylittämisestä, mutta kaikki tehtävään nimitetyt ovat olleet lakimiehiä. Aluksi tuomareita oli kuusi, ja 1800-luvulla Yhdysvaltain kongressi muutti määrää viisi kertaa. Enimmillään paikkoja oli kymmenen. Vuonna 1937 presidentti Franklin Roosevelt esitti, että paikkoja voisi lisätä viiteentoista asti ja uusi paikka täytettäisiin tuomarin täyttäessä 70 vuotta. Kongressi kuitenkin hylkäsi ehdotuksen.
Tapausten käsittely

Korkein oikeus vastaanottaa vuosittain noin 8 000 valitushakemusta, joista suulliseen käsittelyyn se hyväksyy alle sata ja noin sata muuta tapausta se ratkaisee ilman suullista käsittelyä. Tapauksen hyväksymiseen tarvitaan neljä yhdeksästä tuomarista. Oikeuden ei tarvitse perustella, miksi se hyväksyy tai hylkää tapauksen.
Käsittelyyn hyväksytyn oikeustapauksen molempien osapuolten lakimiehet esittävät oikeudelle argumenttinsa ensin kirjallisesti ja sitten suullisesti, minkä jälkeen oikeus tekee alustavan salaisen päätöksen. Päätökseen tarvitaan vähintään viisi tuomaria, joista yksi kirjoittaa enemmistön mielipiteen. Mielipiteen kirjoittaa joko puheenjohtaja tai tämän valitsema tuomari, paitsi silloin, kun puheenjohtaja itse kuuluu vähemmistöön, jolloin enemmistön mielipiteen kirjoittaa virka-iältään vanhin tuomari.
Muiden enemmistössä olevien tuomareiden nimet voidaan lisätä valmiiseen lausuntoon, mutta he voivat myös kirjoittaa yhtyvän mielipiteen (concurring opinion), jos he ovat samaa mieltä päätöksestä mutta eri mieltä sen perusteluista. Vähemmistössä olevat tuomarit voivat kirjoittaa eriävän mielipiteen (dissenting opinion). Lausuntoja voi olla yhteensä yhdeksän, mutta usein oikeuden jäsenet liittyvät joko enemmistö- tai vähemmistömielipiteeseen. Oikeuden päätös voidaan julkaista myös niin sanottuna per curiam -lausuntona, jolloin sitä ei nimetä kenellekään yksittäiselle tuomarille.
Tapausten suulliset käsittelyt ovat yleisölle avoimia, mutta paikkoja on rajoitetusti. Oikeussaliin ei saa viedä elektronisia laitteita, kuten kännyköitä tai kameroita. Päätökset julkaistaan virallisena sarjana nimeltä United States Reports sekä korkeimman oikeuden internetsivustolla. Siellä julkaistaan myös julkisten istuntojen äänitallenteet ja niiden litteraatiot. Oikeuden istunnot on nauhoitettu ja arkistoitu maan kansallisarkistoon vuodesta 1955 lähtien. 1990-luvulle asti tuomioistuin kielsi niiden julkisen esittämisen.
Nykyiset jäsenet > Luettelo nykyisistä tuomareista

| Järjestys | Tuomari | Tuomari | Aloitti virassa | Asema | Edeltäjä | Nimittänyt presidentti | Vahvistettu senaatissa (äänijakauma) | Kauden pituus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | John Roberts (syntynyt 1955) | 29. syyskuuta 2005 | puheenjohtaja | Rehnquist | George W. Bush | 29. syyskuuta 2005 (78–22) | (19 v 49 vrk) |
| 2 |  | Clarence Thomas  (syntynyt 1948) | 23. lokakuuta 1991 | jäsen | Marshall | George H. W. Bush | 15. lokakuuta 1991 (52–48) | (33 v 25 vrk) |
| 3 |  | Samuel Alito (syntynyt 1950) | 31. tammikuuta 2006 | jäsen | O'Connor | George W. Bush | 31. tammikuuta 2006 (58–42) | (18 v 290 vrk) |
| 4 |  | Sonia Sotomayor (syntynyt 1954) | 8. elokuuta 2009 | jäsen | Souter | Barack Obama | 6. elokuuta 2009 (68–31) | (15 v 101 vrk) |
| 5 |  | Elena Kagan (syntynyt 1960) | 7. elokuuta 2010 | jäsen | Stevens | Barack Obama | 5. elokuuta 2010 (63–37) | (14 v 102 vrk) |
| 6 |  | Neil Gorsuch (syntynyt 1967) | 10. huhtikuuta 2017 | jäsen | Scalia | Donald Trump | 7. huhtikuuta 2017 (54–45) | (7 v 221 vrk) |
| 7 |  | Brett Kavanaugh (syntynyt 1965) | 6. lokakuuta 2018 | jäsen | Kennedy | Donald Trump | 6. lokakuuta 2018 (50–48) | (6 v 42 vrk) |
| 8 |  | Amy Coney Barrett (syntynyt 1972) | 26. lokakuuta 2020 | jäsen | Ginsburg | Donald Trump | 26. lokakuuta 2020 (52–48) | (4 v 22 vrk) |
| 9 |  | Ketanji Brown Jackson (syntynyt 1970) | 30. kesäkuuta 2022 | jäsen | Breyer | Joe Biden | 4. huhtikuuta 2022 (53–47) | (2 v 140 vrk) |
Kirjallisuutta

Gutgold, Nichola D.: The Rhetoric of Supreme Court Women: From Obstacles to Options.  Lanham:  Lexington Books, 2012.  ISBN 978-0-7391-7250-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain korkein oikeus Wikimedia Commonsissa
SupremeCourt.gov Viralliset sivut
The Supreme Court Database Washington University in St. Louis
Korkeimman oikeuden rakennus pääkaupungissa Washingtonissa.
Torasjoen valuma-alue

Torasjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.99) on Mäntyharjun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 220,21 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 0,41 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Jaalanjoki, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Vuohijärven alueelle (14.91).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kaksi aluetta tai valuma-aluetta :
Torasjoen alaosan alue (14.991)
Torasjoen yläosan valuma-alue (14.992)
Aldo Tonti

Aldo Tonti
Aldo Tonti (2. maaliskuuta 1910 Rooma – 7. heinäkuuta 1988 Rooma) oli yksi sodanjälkeisen italialaisen elokuvan merkittävimmistä kuvaajista.
Uutiskuvaajana toiminut Tonti siirtyi 1930-luvun puolivälissä Cinecittàn studiolle, jossa hän työskenteli still-kuvaajana ja kameramiehenä. Hänen ensimmäinen elokuvaajantyönsä oli Flavio Calzavaran Piccoli naufraghi vuonna 1939. Sen jälkeen Tonti työskenteli kuvaajana muun muassa ohjaaja Goffredo Alessandrinin elokuvissa. Augusto Geninan Bengasia (1942) seurasi Luchino Viscontin visuaalisesti käänteentekevä Riivaajat vuonna 1943.
Toisen maailmansodan jälkeen Tonti kuvasi muun muassa Alberto Lattuadan elokuvan Il bandito (1946), Roberto Rossellinin Europa ’51:n (1952), Mario Camerinin Odysseuksen (Ulisse, 1954), Federico Fellinin Cabirian yöt (Le notti di Cabiria, 1957) ja John Hustonin Heijastuksia kultaisessa silmässä (1967). Yli 120 elokuvaa käsittäneen uran viimeinen työ oli Richard Fleischerin ohjaama Ashanti – seikkailu Afrikassa vuonna 1979.
Tonti on saanut Punta del Esten elokuvajuhlien palkinnon työstään Mario Camerinin Kostossa (Il brigante Musolino, 1950) sekä nastro d’argenton Nicholas Rayn elokuvasta Paholaisen hampaat (The Savage Innocents, 1960). Vuonna 1964  hän julkaisi muistelmansa Odore di cinema (”Elokuvan tuoksu”). Tontin pojat Giorgio ja Luciano ovat myös elokuvaajia.
Aiheesta muualla

Aldo Tonti Elonetissä.
Aldo Tonti Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  IdRef
Kovuus

Kovuus on materiaalin mekaaninen ominaisuus, kyky vastustaa muodonmuutosta eli naarmuuntumista, kulumista ja leikkaantumista.selvennä Kovuutta mitataan useilla eri tavoilla, joista tärkeimmät ovat Rockwell-kovuus, Brinell-kovuus, Vickers-kovuus ja Mohsin kovuus. Kovin luonnossa esiintyvä aine on timantti, mutta sitäkin kovempia boorioksideja voidaan valmistaa synteettisesti.
Metalliseosten kovuuteen vaikuttavat useat eri seikat, kuten:
seosaineet
kylmämuokkausaste
lämpökäsittelyhistoria
kappaleen pintakäsittely
Kovuusmittaukset eivät anna kertamittauksella tarkkaa tulosta vaan mittauksia on käsiteltävä tilastollisesti. Samaten kovuusarvoja ei tulisi ilmoittaa "liian" tarkasti. Esimerkiksi kovuusarvo 85,5 HV10 ei ole järkevä, koska samasta kappaleesta mitatuilla HV10 arvoilla on tyypillisesti +/- 2 yksikön hajonta.
Eri kovuusasteikoille on tehty muuntotaulukoita, mutta niiden käytössä tulee olla varovainen. 10 % muunnosvirhe on paitsi mahdollinen, myös todennäköinen.
Mohsin kovuus

Mohsin kovuus on yksinkertainen tapa luokitella mineraaleja, ja sitä on käytetty jo vuodesta 1822. Asteikkoon kuuluu kymmenen mineraalia, jotka on luokiteltu 1–10. Asteikon kovempi mineraali naarmuttaa pehmeämpää. Asteikko ei ole tasavälinen ja väliin jäävää kovuutta on vaikea arvioida.
Tutkittavaa ainetta naarmutetaan näillä eri mineraaleilla ja verrataan niiden kovuutta.
| --- | --- |
Timantti: 10
Korundi: 9
Topaasi: 8
Kvartsi: 7
Maasälpä: 6
Apatiitti: 5
Fluoriitti: 4
Kalsiitti: 3
Kipsi: 2
Talkki: 1
Kynnen kovuus on noin 2,5 (naarmuttaa kipsiä) ja puukon terän kovuus 5,5.
Vickers-kovuus

Materiaalin Vickers-kovuus määritetään laitteistolla, jossa tylpän pyramidin muotoinen timanttikärki painaa materiaaliin tietyllä voimalla. Pyramidin kylkien kulma on 136° ja painona on 1–100 kilopondin voima. Paino pidetään 10–15 sekunnin ajan. Tämän jälkeen kappaleeseen syntyneen kuvion mitat mitataan mikroskoopilla ja eri mittauskertojen keskiarvona lasketaan materiaalin kovuus. Kovuus saadaan jakamalla massa syntyneen kuvion koolla. Yleisimmät kovuusmittaukseen käytetyt laitteet käyttävät 1, 2, 5, 10, 30, 50 ja 100 kp:n voimia.
HV={\frac {2*\sin(136^{\circ }/2)}{d^{2}}}
| Esimerkkejä Vickers-kovuuksista |
| --- | --- | --- |
| austeniittinen teräs | HV5 | 220–250 |
| ferriittinen teräs | HV5 | 150 |
| martensiittinen teräs | HV5 | 700 |
| alumiini | HV3 | 90 |
| kupari | HV3 | 100 |
Eri massoilla mitatut arvot ovat vertailukelpoisia. Kuormitusmassa valitaan ainepaksuuden ja mitattavan materiaalin mukaan.
Brinell-kovuus

Brinell-kovuustestissä materiaaliin painetaan 10 mm halkaisijaltaan olevalla karbiditeräksestä valmistetulla pallolla. Käytetyt voimat ovat 3000, 1500 tai 500 kp.
Rockwell-kovuus

Rockwellin pintakovuuskokeessa käytetään joko timanttikärkeä tai teräspalloa. Tunkeuma mitataan samassa kokeessa sekä pienemmällä että suuremmalla massalla kokeen aikana. Rockwell-kovuuden yksikkö on HRx. Yksikön viimeinen kirjain kuvaa kuormitusmetodia, jossa muuttujina ovat penentraatori ja kuormitusmassa. Eri metodeja on 15 erilaista ja niitä merkitään kirjaimella A – V. Kuormitusmetodi valitaan ainepaksuuden ja mitattavan materiaalin mukaan.
Shore-kovuus

Kuten Rockwell-kovuudessa, myös Shore-kovuudella on useita eri luokkia, jotka on ilmaistu kirjaimin A, B, C tai D. Shore-kovuudella kuvataan pehmeiden aineiden, kuten elastomeerien ja kumien kovuuksia.
Leebin kovuuskoe

Leebin kovuuskokeessa materiaalin pintaan törmäytetään kuula, jonka nopeus mitataan sekä ennen osumaa että pinnasta kimpoamisen jälkeen. Koekappaleen törmäyksessä absorboima energia edustaa sen dynaamista Leebin kovuutta.
Muut

Vakiokokeiden lisäksi on erilaisia mikrokovuustestejä, joilla voidaan mitata vaikka eri rakeiden kovuuksia monifaasisen metallin hieestä. Yleensä näissä kokeissa käytetään alle 1 kg massoja ja tunkeumat mitataan ±0,2 µm tarkkuudella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kovuustestauksesta (englanniksi)
Too True to Be Good

Too True to Be Good oli George Bernard Shawin näytelmä vuodelta 1932. Näytelmän päähenkilö alokas Meek oli Shawin ystävän Arabian Lawrencena tunnetun T. E. Lawrencen inspiroima.
Lawrence kävi katsomassa näytelmän palvellessaan Kuninkaallisissa ilmavoimissa ja hänen kerrotaan nauraneen koko näytelmän ajan jakaneen yleisölle nimikirjoituksia sen päätyttyä.
Aiheesta muualla

Too True to Be Good IMDb.com (englanniksi)
Torasjärvi (Tšopina)

| Torasjärvi Торосозеро, Torosozero |
| --- | --- |

Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Karhumäen piiri
Paikkakunta:  Tšopina
Koordinaatit:  62°51′33″N, 33°38′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suunujoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  161 m
Pituus:  2,6 km
Leveys:  1,4 km
Rantaviiva:  7,7 km
Pinta-ala:  2,1 km²
Tilavuus:  0,0182 km³
Keskisyvyys:  8,7 m
Valuma-alue:  10,1 km²
 fiTorasjärvi 
Torasjärvi (ven. Торосозеро, Torosozero) on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Tšopinan kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä, valuma-alueen laajuus 10,1 neliökilometriä ja keskisyvyys 8,7 metriä.
Torasjärvi laskee puron kautta Punjärveen. Sen kalalajeja ovat hauki, särki, salakka, seipi, made, ahven ja kiiski.
Järven pohjoisrantaa pitkin kulkee Juustjärven ja Tšopinan välinen maantie.
William Toomey

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  William Toomey |  William Toomey |  William Toomey |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Mexico City 1968 | kymmenottelu |  |
William ("Bill") Anthony Toomey (s. 10. tammikuuta 1939 Philadelphia) on entinen yhdysvaltalainen kymmenottelija, olympiavoittaja Mexico Cityssä 1968.
Toomey oli varakkaasta perheestä, miljonäärin poika. Hän aloitti urheilu-uransa 400 metrin juoksijana ja siirtyi kymmenottelijaksi 1959. Toomey karsiutui niukasti Tokion olympiajoukkueesta ja sairastui sitten hengenvaaralliseen maksatautiin. Toivuttuaan hän teki 1966 maailmanennätyksen pistein 8 234 ja voitti Pan-Amerikan kisat 1967.
Mexico Cityn olympialaisissa Toomey oli jäädä ilman tulosta seipäässä ylitettyään avauskorkeutensa 360 vasta kolmannella yrityksellä. Lopulta hän selvitti jopa 420 ja voitti kultaa pistein 8 193. Paras yksittäinen tulos oli 400 metrin 45,6.
Seuraavana vuonna Toomey teki uransa viimeisessä ottelussa ME-pisteet 8 417. Toomeyn suoritusten arvoa nostaa heittolajeja haitannut, lapsena saatu käsivamma.
Toomey meni naimisiin brittiläisen pituushypyn olympiavoittajan Mary Randin kanssa. Heille syntyi kaksi tytärtä, mutta avioliitto päättyi eroon 22 vuoden jälkeen.
Lajiennätykset

100 m 10,3
Pituushyppy 793
Kuulantyöntö 14,38
Korkeushyppy 200
400 m 45,6
110 m aidat 14,2
Kiekonheitto 47,00
Seiväshyppy 427
Keihäänheitto 68,78
1 500 m 4.12,7
Toreida

Toreida oli liiviläisten asuttama muinaismaakunta Latviassa. Maakunnan läpi virtaava Koivajoki jakoi sen Kaupon hallitsemaan etelä- ja Dabrelin hallitsemaan pohjoisosaan. Kauppo kääntyi kristinuskoon ja hänestä tuli Saksalaisten ristiretkeläisten tärkeä liittolainen. Saksalaiset rakensivat Turaidan linnan, jonka rauniot ovat edelleen pystyssä. Maakunnan nimitys on ehkä juontunut Skandinaavien jumala Thorista, jota palvottiin yleisesti ainakin Saarenmaalla. Toreidan on arveltu siis tarkoittavan "Thorin pihaa".
Toopelivisio

Toopelivisio esittelee kymmeniä tv-komediasarjoja ja satoja hahmoja. Kansikuvassa ylhäältä alas: Heikki Kinnusen "mieeleenkiintoista-mies" (ÄWPK), Aki ja Turo (Hymyhuulet), Reinikainen (Tankki täyteen), Tyyne (Spede Show), Balle Ramstedt vieraineen (Velipuolikuu), Touko-Pouko (Studio Julmahuvi), Suhina-Lempi (Jatkoaika) sekä Sämpy.
Toopelivisio on tietokirja kotimaisesta televisioviihteestä. Jukka Annalan teokseen on koottu tv-komedioiden historiaa 1950-luvun lopulta 2000-luvulle saakka.
Kirjassa esitellään tärkeimmät suomalaiset sketsisarjat ja tilannekomediat Spede Show’sta Hanskiin, Velipuolikuusta Kummeliin ja Hyvistä herroista Studio Julmahuviin.
Kirjaa varten on haastateltu kymmeniä suomalaisia tv-ammattilaisia – näyttelijöitä, käsikirjoittajia ja ohjaajia. Äänessä ovat muiden muassa Pirkka-Pekka Petelius, Kari Heiskanen, Vesa-Matti Loiri, Neil Hardwick, Jukka Virtanen, Ritva Valkama, Pentti Siimes, Jani Volanen ja Eija Vilpas.
Haastatellut kertovat kirjassa klassikkosarjojen, -sketsien ja -hahmojen syntytarinoita. Esimerkiksi Petelius luonnehtii omia hahmojaan Velipuolikuun Balle Ramstedtista aina Pulttiboisin James Potkukelkkaan.
Kirjan nimi Toopelivisio juontuu MTV:n sketsisarjasta Parempi myöhään... (1979), jossa oli samanniminen sketsiosuus.
Toopelivision julkaisi lokakuussa 2006 helsinkiläiskustantamo Teos. Jukka Annala on aiemmin kirjoittanut tietokirjan Salmiakki (2001), joka oli Tieto-Finlandia-ehdokkaana ja valittiin Vuoden kauneimmaksi kirjaksi.
Yli 200-sivuisen Toopelivision ulkoasun ovat suunnitelleet Salmiakki-kirjan graafikot Petri Salmela ja Ilona Ilottu.
Aiheesta muualla

Helsingin Sanomien kirja-arvio: HS-kulttuuri 10.11.2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
Torjuntasukeltaja

Torjuntasukeltaja on sotilassukeltaja, jonka tehtäviä ovat mm. erilaiset tarkastussukellukset. Sotilassukeltajien nimitykset vaihtelevat eri maissa ja ovat vaihdelleen eri aikakausina. Nimitys torjuntasukeltaja on ollut käytössä Suomessa.
Suomessa osa laivaston kouluttamista sukeltajista on nimitetty torjuntasukeltajiksi. Torjuntasukeltajien tehtäviä ovat mm. alusten ja satamapaikkojen tarkastukset.
Torjuntasukeltajat on toisinaan virheelliseti sekoitettu työsukeltajiin. Laivaston työsukeltajat koulutetaan omalla kurssillaan. Kurssilla perehdytään pintailmalaitteiden käyttöön ja työsukellusmenetelmiin.
Topelius ja tulevaisuus

| Topelius ja tulevaisuus |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jari Koponen
Kansitaiteilija:  Roope Alho
Kieli:  suomi
Genre:  kirjallisuudentutkimus
Kustantaja:  Yliopistopaino
Julkaistu:  1998
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  112
ISBN:  951-570-402-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Topelius ja tulevaisuus on Jari Koposen kirja, joka tarkastelee Zachris Topeliuksen käsityksiä tulevaisuudesta, tieteestä ja tekniikasta. Kirjan on julkaissut Yliopistopaino vuonna 1998.
Teos sisältää muun muassa artikkelin Topeliuksen tulevaisuusnovellista Simeon Levis resa i Finland (1860) ja kyseisen tarinan ruotsiksi. Alun perin kertomus julkaistiin jatkokertomuksena Helsingfors Tidningar -lehdessä vuonna 1860 huhtikuusta marraskuuhun 15 jaksona nimellä Simeon Lewis resa till Finland år 5,870 efter werldens skapelse, efter de kristnes tideräkning det 1,900:de.
Aiheesta muualla

M. G. Soikkeli: Satusetä on myös scifin isä. Aikakone 28.10.1998.
Karo Hämäläinen: Satusedän scifimatka. Yliopisto 4/1999.
Gonçalo Guedes

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gonçalo Manuel Ganchinho Guedes
Syntymäaika: 29. marraskuuta 1996 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Benavente, Portugali
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: Benfica (lainalla Wolverhampton Wanderersista)
Junioriseurat
2005–2014: Benfica
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2016 | Benfica B | 38 | (11) |
| 2014–2017 | Benfica | 39 | (5) |
| 2017– | Paris Saint-Germain | 8 | (0) |
| 2017–2018 | → Valencia | 33 | (5) |
| 2018–2022 | Valencia | 113 | (23) |
| 2022– | Wolverhampton | 21 | (1) |
| 2023–2024 | → Benfica | 21 | (1) |
| 2024 | → Villarreal | 17 | (3) |
Maajoukkue
| {{{mjvuodet1}}} | Portugali U17 | 7 | (1) |
| 2013–2014 | Portugali U18 | 4 | (1) |
| 2014–2015 | Portugali U19 | 3 | (2) |
| 2015– | Portugali U20 | 4 | (0) |
| 2015– | Portugali U21 | 2 | (1) |
| 2015– | Portugali | 32 | (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. marraskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. marraskuuta 2024.
Gonçalo Manuel Ganchinho Guedes (s. 29. marraskuuta 1996 Benavente) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wolverhampton Wanderersia. Oikeajalkainen Guedes on pelipaikaltaan hyökkääjä. Guedes on pelannut myös Portugalin jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Guedes on Benfican kasvatti, hän on edustanut seuraa vuodesta 2005 asti. Huhtikuussa 2014 hän debytoi seuran kakkosjoukkueen paidassa Segunda Ligassa. Lokakuussa 2014 hän debytoi Benfican ykkösjoukkueen paidassa Portugalin cupissa. Debyytti Primeira Ligassa tapahtui tammikuussa 2015 FC Penafieliä vastaan. Daily Mailin tietojen mukaan Benfica on asettanut Guedesille lähes 60 miljoonan euron hintalapun. Kaudella 2014–2015 Guedes voitti Benfican kanssa Primeira Ligan ja Taça da Ligan pelaten viisi ottelua liigassa.
Guedes pelasi ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa tammi-elokuussa 2017 ja espanjalaisessa Valenciassa kausina 2017–2022, joista ensimmäisen kauden lainasopimuksella. Elokuussa 2022 hän siirtyi englantilaisseura Wolverhampton Wanderersiin. Kauden 2022–2023 jälkipuoliskon ja seuraavan kauden alkupuoliskon hän pelasi lainalla Benficassa. Kevätkauden 2024 hän oli lainalla Villarrealissa.
Maajoukkueura

Guedes on pelannut käytännössä kaikissa Portugalin nuorten maajoukkueissa. Vuoden 2015 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän pelasi kolmessa ottelussa. Portugalin A-maajoukkueessa Guedes debytoi marraskuussa 2015 ystävyysottelussa Venäjää vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi avauskokoonpanossa kaksi ensimmäistä alkulohko-ottelua ja tappiollisen neljännesvälieräottelun sekä tuli vaihdosta hetkeksi kentälle kolmannessa alkulohko-ottelussa. Kansojen liigassa 2018–2019 hän tuli välieräottelussa Sveitsiä vastaan vaihdosta kentälle, ja loppuottelussa Alankomaita vastaan hän pelasi avauskokoonpanossa ja teki ottelun ainoan maalin. Guedes kuului Portugalin joukkueeseen kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa mutta ei päässyt pelaamaan. Hän on pelannut kaikkiaan 32 A-maaottelua, viimeksi kesäkuussa 2022. Maaotteluissaan hän on tehnyt seitsemän maalia.
Mestaruudet

Seurajoukkueessa
Portugalin liiga: 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017, 2022–2023
Portugalin cup: 2016–2017
Portugalin liigacup: 2014–2015, 2015–2016
Ranskan liiga: 2017–2018
Ranskan cup: 2016–2017
Espanjan cup: 2018–2019
Maajoukkueessa
Kansojen liiga: 2018–2019