stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antiikin kreikkalainen kalenteri
Kalentereita alueittain > Lakonia (Sparta)

Herasios - Ἡράσιος (~ lokakuu)
Apellaios - Ἀπελλαῖος
Diosthyos - Διόσθυος
-
Eleusinios - Ἐλευσίνιος
Gerastios - Γεράστιος
Artemisios - Ἀρτεμίσιος
Delfinios - Δελφίνιος
Fliasios - Φλιάσιος
Hekatombeus - Ἑκατομβεύς
Karneios - Καρνεῖος
Panamos - Πάναμος
Kalentereita alueittain > Makedonia

Dios - Δῖος (~ lokakuu)
Apellaios - Ἀπελλαῖος
Audynaios - Αὐδυναῖος
Peritios - Περίτιος
Dystros - Δύστρος
Ksanthikos - Ξανθικός
Artemisios - Ἀρτεμίσιος
Daisios - Δαίσιος
Panamos - Πάνημος
Loos - Λῶος
Gorpiaios - Γορπιαῖος
Hyperberetaios - Ὑπερβερεταῖος
Kalentereita alueittain > Miletos

Panemos - Πάνεμος (~ heinäkuu)
Metageitnion - Μεταγειτνιών
Boedromion - Βοηδρομιών
Pyanopsion - Πυανοψιών
Apaturion - Ἀπατούριων
Poseideon - Ποσειδεών
Lenaion - Ληναιών
Anthesterion - Ἀνθεστηριών
Artemision - Ἀρτεμισιών
Taureon - Ταυρεών
Thargelion - Θαργηλιών
Kalamaion - Καλαμαιών
Kalentereita alueittain > Rhodos

Thesmoforios - Θεσμοφόριος (~ 29. syyskuuta)
Diosthyos - Διόσθυος
Theudaisios - Θευδάισιος
Pedageitnyos - Πεδαγείτνυος
Badromios - Βαδρόμιος
Sminthios - Σμίνθιος
Artamitios - Ἀρταμίτιος
Agrianios - Ἀγριάνιος
Hyakynthios - Ὑακίνθιος
Panamos - Πάναμος
Karneios - Καρνεῖος
Dalios - Δάλιος
Kalentereita alueittain > Sisilia

Thesmoforios - Θεσμοφόριος (~ lokakuu)
Dalios - Δάλιος
-
Agrianios - Ἀγριάνιος
-
Theudasios - Θευδάσιος
Artamitios - Ἀρταμίτιος
-
Badromios - Βαδρόμιος
Hyakinthios - Ὑακίνθιος
Karneios - Καρνεῖος
Panamos - Πάναμος
Kalentereita alueittain > Sisilia (Tauromenion)

Itonios - Ἰτώνιος (~ syyskuu)
Karneios - Καρνεῖος
Lanotropios - Λανοτρόπιος
Apollonios - Ἀπολλώνιος
Duodekateus - Δυωδεκατεύς
Eukleios - Εὔκλειος
Artemisios - Ἀρτεμίσιος
Dionysios - Διονύσιος
-
Damatrios - Δαμάτριος
Panamos - Πάναμος
Apellaios - (Ἀπελλαίος)
Géza Fejér

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Géza Fejér |  Géza Fejér |  Géza Fejér |  |
Maa:   Unkari
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1971 | kiekonheitto |  |
Géza Fejér (s. 20. huhtikuuta 1945 Budapest) on entinen unkarilainen kiekonheittäjä.
Fejér sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 kiekonheitossa kymmenenneksi tuloksella 55,64 m. Kaksi vuotta myöhemmin Helsingin EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia tuloksella 61,54 m. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi tuloksella 62,62 m. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän oli yhdeksäs tuloksella 59,46 m.
Fegontioi

| Fegontioi> Φεγόντιοι(?) |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ?, Chalkidikí, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Traakia
Fegontioi (m.kreik. Φεγόντιοι(?)) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, ei edes sitä, sijaitsiko se antiikin aikana Khalkidikeksi kutsutulla alueella vai muulla alueella Khalkidikesta nimensä saaneella nykyisellä Chalkidikín niemimaalla.
Myöskään Fegontioin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 451/450–433/432 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Fegetios (Φεγέτιος), Fegentios (Φεγέντιος) ja Fegontios (Φεγόντιος). Kaupungin nimi ei esiinny antiikin lähteissä sellaisenaan, vaan se on johdettu tutkimuksessa etnonyymistä.
Alberto Farnese

Alberto Farnese ja Yvonne Sanson elokuvassa Valheen kahleet (Menzogna, 1952).
Alberto Farnese (oikealta nimeltään Alberto Quaglini, 3. kesäkuuta 1926 Palombara Sabina – 2. kesäkuuta 1996 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Titanuksen kirjanpitäjänä työskennellyt Farnese teki läpimurtonsa Raffaello Matarazzon elokuvassa Elämän valhe (I figli di nessuno, 1951). Hän esiintyi melodraamoissa ja erikoistui sittemmin seikkailuelokuviin, joissa hän näytteli yleensä roistoja. Spagettiwesterneissä Farnese käytti taiteilijanimeä Albert Farley.
Elokuvia

Nel segno di Roma, 1959
I giganti della Tessaglia, 1960
Nefertite – Niilin kuningatar, 1961
Aavikkoleijonan kosto, 1962
Venetsian pyöveli, 1963
Il leone di San Marco, 1963
I due gladiatori, 1964
Sandokan contro il leopardo di Sarawak, 1964
I due gladiatori, 1964
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Alberto Farnese (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  IdRef
Fehlingin liuos

Vasemmalla vasta valmistettu Fehlingin liuos ja oikealla Fehlingin kokeen tulos
Fehlingin liuos on liuos, joka sisältää kuparisulfaattia, kaliumnatriumtartraattia ja natriumhydroksidia suhteessa 1:4:8. Liuosta käytetään analyyttisessä kemiassa reagenssina osoittamaan aldehydien, erityisesti pelkistävien sokerien, läsnäolo. Reagenssin kehitti saksalainen kemisti Hermann von Fehling vuonna 1849.
Fehlingin liuokseen muodostuu bis(tartraatto)kupraatti(II)-ioneja.
Fehlingin liuos valmistetaan juuri ennen käyttöä yhdistämällä kuparisulfaattiliuos ja natriumhydroksidin avulla emäksiseksi tehty kaliumnatriumtartraattiliuos. Liuoksessa muodostuu reaktiiviseksi ioniksi emäksisissä olosuhteissa (pH noin 13) kuparin tartraattikompleksi bis(tartraatto)kupraatti(II)-ioni ([Cu((C4H4O6)2]4−). Tämä ioni on rakenteeltaan tasomainen, ja kupari-ionit ovat koordinoituneet kukin kahteen tartraattiligandiin. Fehlingin liuos reagoi lämmitettäessä aldehydien kanssa pelkistyen punaiseksi kupari(I)oksidiksi, joka saostuu veteen liukenemattomana. Samalla aldehydi hapettuu karboksyylihapoksi. Ketonit eivät reagoi vastaavalla tavalla.
Faustus

| Faustus |
| --- | --- |
 Romaanin kansikuva on yksityiskohta Oulun tuomiokirkossa sijaitsevasta Cornelius Arendtzin maalaamasta Johannes Messeniuksen muotokuvasta.
Kirjailija:  Paavo Rintala
Kieli:  suomi
Genre:  kaunokirjallisuus
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1996
Sivumäärä:  315
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Faustus on Paavo Rintalan viimeiseksi jäänyt romaani, joka ilmestyi Kustannusosakeyhtiö Otavan kustantamana vuonna 1996. Teos päätti Kauneuden attribuutit -trilogian, jonka aikaisemmat osat olivat vuonna 1993 ilmestynyt romaani ja oopperalibretto Aika ja uni sekä vuonna 1994 ilmestynyt romaani Marian rakkaus. Teoksen lähtökohtana on vanha tarina Faustista ja Rintalan oma henkilöhistoria. Romaanin keskeisenä tapahtumapaikkana toimii Oulu ja se sisältää kauneutta etsivän kirjailijan vaelluksen kuvaamisen ohella kritiikkiä nyky-Oulua ja -yhteiskuntaa kohtaan. Teoksen päähenkilö on uuden ajan pirstoutunut ihminen, joka tuntee itsensä aina ja kaikkialla kodittomaksi.
Kirjallisuutta

Rintala, Paavo: Faustus.  Helsinki:  Otava, 1996.  ISBN 951-113-947-9
Fegaia

| Fegaia> Φηγαία.Sijainti |
| --- | --- |
 Fegaia
Koordinaatit:  38°4′11″N, 23°58′17″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Gerotsakoúli, Néa Mákri, Marathónas, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Aigeis
 :  Hadrianis (vsta 126 jaa.)
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Fēgaieus (Φηγαιεύς)
Bulen jäseniä:  3 tai 4
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fegaia (m.kreik. Φηγαία, Fēgaia, lat. Phegaea) oli antiikin aikainen alun perin Aigeis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Fegaia sijaitsi Attikan itärannikolla tai sen lähistöllä. Se sijoitetaan suunnilleen nykyisen Néa Mákrin Gerotsakoúlin tienoille.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Aigeis ja sillä oli kolme tai neljä edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin roomalaisella kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 124/125 jaa. Hadrianis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Fēgaieus (Φηγαιεύς).
Faleron

| Faleron> Φάληρον |
| --- | --- |
 Antiikin Ateenan kartta. Faleron on merkitty Ateenasta etelälounaaseen.
Sijainti
 Faleron
Koordinaatit:  37°55′59″N, 23°41′21″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Palaió Fáliro ja Pireus, Attika
Historia
Tyyppi:  kaupunki ja demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Aiantis
Trittys:  asty
Demonyymi:  Falēreus (Φαληρεύς)
Väkiluku:  noin 2 700
Bulen jäseniä:  9
 :  13 (vsta 224 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Aiheesta muualla
  Faleron Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Faleron (m.kreik. Φάληρον, Falēron, lat. Phalerum), joskus myös Faleros (Φάληρος, Falēros), oli antiikin aikainen Aiantis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin. Faleron oli antiikin Ateenan satama Pireuksen ohella.
Maantiede

Faleron sijaitsi Saroninlahden rannalla noin 20 stadionia eli noin 4 kilometriä Ateenan kaupungista etelälounaaseen nykyisten Palaió Fáliron, Néo Fáliron, Moscháton ja Kallithéan alueella. Alue on noin kolme kilometriä itään Pireuksesta. Kaupungin keskusta on ollut Palaió Fáliron eli ”Vanhan Faleronin” alueella lähellä nykyistä Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios) kirkkoa.  Pireuksen ja Faleronin välissä sijaitsee Faleroninlahti eli nykyinen Fálironlahti.
Historia

Faleron oli Ateenan varhaisin kauppa- ja sotasatama jo mykeneläiseltä kaudelta lähtien. Se oli osa Pireuksen alueen neljän vanhan kylän Tetrakomoi-nimistä liittoa Pireuksen, Ksypeten ja Thymaitadain demosten ohella. Näillä demoksilla oli yhteinen Herakleen pyhäkkö. Perinteen mukaan Tetrakomoi oli yksi Kekropsin ajan Attikan kahdestatoista vanhasta kaupungista (polis) tai kylästä (kōmē), jotka Theseus myytin mukaan yhdisti (synoikismos) Ateenaksi.
Faleronin demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin yhdeksän edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin 13 bule-edustajaa.
Klassisella kaudella Faleronin sataman merkitys väheni, kun Pireuksesta tuli kaupungin pääsatama 400-luvun alkupuolella eaa. Kun niin kutsutut Pitkät muurit rakennettiin 400-luvulla eaa. suojaamaan Ateenan yhteyttä merelle, Ateenan ja Faleronin välille rakennettiin erillinen muuri, niin kutsuttu Faleronin muuri, joka oli kolmesta muurista eteläisin.
Faleron oli suurikokoinen demos, ja sen väkiluvuksi on arvioitu suurimmillaan noin 2 700 henkeä. Kaupungista oli kotoisin muun muassa filosofi Demetrios Faleronlainen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Falēreus (Φαληρεύς).
Rakennukset ja löydökset

Faleronista on jäänyt vain vähän antiikin aikaisia jäänteitä, ja myös alueen rantaviiva on muuttunut hyvin paljon antiikin ajoista. Merkittävimmät löydökset ovat suuria kivenlohkareita, joita on löydetty pitkältä matkalta sisämaasta merelle asti. Ne ovat todennäköisesti Faleronin muurin osia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Faleron Wikimedia Commonsissa
Aiantis-fyle
| --- | --- |
Asty:  Faleron
Paralia:  Marathon · Oinoe · Rhamnus · Trikorythos
Mesogeios:  Afidna
Faleronin rantaa nykyisin.
Protoattikalainen skyfos Faleronista, n. 700 eaa. British Museum.
Favites

| Favites |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Lahko::  Kivikorallit Scleractinia
Heimo::  Faviidae
Suku::  Favites  Link, 1807
Katso myös
   Favites Wikispeciesissä   Favites Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Favites on kivikorallien suku, johon kuuluu noin 150 lajia. Ne ovat varsin yleisiä etenkin Japania ja Australiaa ympäröisillä koralliriutoilla. Ne luokitellaan pitkäpolyyppisiin eli LPS-kivikoralleihin. Ne muodostavat puolipallomaisia yhdyskuntia, joissa on kraatterimaisia polttiaislonkeroiden rypäitä. Erona Favia-sukuun on, että näiden kraatterien reunavallit muodostavat jatkuvaluonteisia kuvioita. Sukujen erottaminen on silti vaikeaa.
Monia Favites-lajeja pidetään meriakvaariossa; yleisimpänä lajina Favites flexuosa. Se kasvaa litteäksi tai puolipallomaiseksi ja on usein väriltään sinivihreä tai siniharmaa. Toisin kuin muut sukunsa lajit se ei levittele pitkiä polttiaislonkeroita.
Favites-korallit aktivoituvat yöllä, ja useimmat lajit levittelevät läpikuultavia polttiaislonkeroitaan kauas rungostaan. Siksi ne sijoitetaan akvaariossa riittävän välimatkan päähän muista koralleista. Niille suositellaan annettavaksi lihapitoista ruokaa kaksi kertaa viikossa iltahämärissä pyyntilonkeroiden avauduttua.
Lajit

Kaikki lajit WoRMS:in mukaan:
Favites abdita
Favites acuticollis
Favites chinensis
Favites colemani
Favites complanata
Favites favosa
Favites flexuosa
Favites halicora
Favites magnistellata
Favites melicerum
Favites micropentagonus
Favites monticularis
Favites paraflexuosus
Favites pentagona
Favites rotundata
Favites solidocolumellae
Favites spinosa
Favites stylifera
Favites valenciennesi
Favites vasta
Faradayn häkki

Faradayn häkki
Television Faradayn häkki jonka päällä ovat signaalin sisääntuloliittimet.
Myös mikroaaltouunin magnetronissa on Faradayn häkki suojaamassa hehkulankojen johtoja. Magnetroneissa hehkulankojen ulos tulevat päät ovat käämittynä magneetin ympärille, jottei säteilyä pääse vuotamaan ulos.
Faradayn häkki on sähköä johtavasta materiaalista valmistettu häkki tai muu yhtenäinen kuori, jota staattinen sähkökenttä, audio- tai radiotaajuinen sähkömagneettinen säteily eivät läpäise. Toisin sanoen Faradayn häkin sisäpuolella oleva sähkömagneettisen kentän lähde ei vaikuta häkin ulkopuolella, ja sähkömagneettinen kenttä ei pääse häkin ulkopuolelta sen sisäpuolelle.
Faradayn häkki on nimetty fyysikko Michael Faradayn mukaan. Hän rakensi vuonna 1836 ensimmäisen Faradayn häkin.
Toiminta

Faradayn häkki perustuu Gaussin lakiin ja sähköä johtaviin materiaaleihin. Faradayn häkin joutuessa ulkoiseen sähkökenttään, sen pinnalla olevat vapaat elektronit siirtyvät sähkökentän mukana. Tämä tuottaa häkin pintaan varausjakauman siten, että positiiviset  ja negatiiviset varausosuudet keskittyvät häkin eri puolille. Huomaa, että negatiiviset varaukset kulkevat ulkoisessa sähkökentässä sitä vastaan ja positiiviset varaukset sen suuntaan. Positiivisten ja negatiivisten varausten keskittymät luovat oman sähkökenttänsä, joka eliminoi ulkoisen sähkökentän vaikutuksen häkin sisäpuolella.
Häkin vaikutus sähkömagneettiseen säteilyyn riippuu säteilyn aallonpituudesta ja verkon aukkojen läpimitasta. Esimerkiksi mikroaaltouunin säteily, jonka aallonpituus on 12 senttimetriä, ei läpäise mikroaaltouunin oven tiheää metalliverkkoa, mutta valon näkyvät aallonpituudet (350–700 nm) läpäisevät. Samoin atomirakenteeseen verrattuna lyhytaaltoinen röntgen- ja gammasäteily kykenevät tunkeutumaan yhtenäisenkin metallikalvon läpi.
Käyttö

Monissa sähkölaitteissa, varsinkin radiolaitteissa, on osia, jotka eivät saa lähettää tai vastaanottaa sähkömagneettista säteilyä. Siksi sellaiset osat tyypillisesti suojataan metallikotelolla tai metallin säästämiseksi metalliverkkokotelolla. Tällaisia metallikoteloita voi olla laitteen sisällä useita. Myös koko laite voi olla metallikotelossa juuri häiriöeristyksen takia. Muovikotelostakin voidaan tehdä Faradayn häkki päällystämällä muovi, tavallisesti sisäpinnalta, metallikalvolla. Myös sähkökitaroissa voidaan käyttää eräänlaista Faradayn häkkiä estämään häiriöitä, vuoraamalla kitaran sisäosien puupinnat kupariteipillä tai maalamalla ne sähköä johtavalla maalilla.
Ydinräjähdysten EMP rikkoo elektronisia laitteita. Siksi sotilaalliset laitteet lähes aina ja yhteiskunnalle välttämättömät muutkin laitteet rakennetaan EMP-suojattuun tilaan, joka käytännössä on tiheäsilmäisellä metalliverkolla ympäröity huone, eli Faradayn häkki.
Lääketieteessä käytetään paljon tutkimuslaitteita, kuten EEG, joiden suuren sähkömagneettisen herkkyyden takia ne on rakennettava huoneeseen, joka on rakennettu Faradayn häkiksi.
Myös esimerkiksi mikroaaltouunin ovessa oleva verkko yhdistettynä laitteen metallikuoreen estää mikroaaltojen pääsyn uunin ulkopuolelle.
Joskus Faradayn häkin määritelmää venytetään mielipideasiaksi, kuten ukkossuojauksessa tai auton korin osalta, mutta oikeita Faradayn häkkejä ne eivät ole puutteellisen taajuuskaistansa vuoksi. Lisäksi kaiken suojattavan pitäisi olla irti itse häkin metallista.
Faradayn häkin rakenteelliset vaatimukset tärkeissä kohteissa ovat hyvin suuret.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Faradayn häkki Wikimedia Commonsissa
Auto suojaa tehokkaasti salamaniskuilta
Mies Faradayn häkissä suurjännite muuntajaan kytketyn teslan vierellä. Videosta näkyy, kun läpilyönti osuu häkkiin, mutta miehelle ei käy kuinkaan.
Federmesser-kulttuuri

Federmesser-tyypin keihäänkärki, "kynäveitsi".
Federmesser-kulttuuri (Tjongerin kulttuuri) oli pohjoisen Keski-Euroopan viime jääkauden päättymisen aikainen peuranmetsästyskulttuuri 13700-12800 vuotta sitten.  Nimi tulee "kynäveitseksi" (saks. Federmesser) kutsutusta soikeasta ja kapeasta piikivikärjestä, joka on yksi kulttuurin tunnusmerkeistä. Federmesser oli nuoremmalla kivikaudella pohjoisessa Keski-Euroopassa Saksan ja Etelä-Tanskan alueilla ulottuen Pohjois-Ranskasta Pohjois-Puolaan. Kulttuuri levisi Tanskaan ja Skåneen 13700 vuotta sitten.
Federmesserkulttuuri oli Alleröd-interstadiaalin aikana, jolloin ensin koivu, myöhemmin myös mänty lisääntyivät alueella. Siihen liittyi hirven  saapuminen. Myös villihevosta ja jättiläispeuraa tavattiin vielä. lähde?
Federmesserkulttuurin löytöjä on tehty Usselosta Belgiasta, Tjongerista Alankomaista sekä Wehlenistä ja Rissenistä Pohjois-Saksasta. Kulttuuri hävisi luultavasti noin 12900 kalenterivuotta sitten tapahtuneen Laacher See-tulivuoren purkautuessa  tai ehkä kylmän nuoremman dryaskauden alettua.
Federmesserkulttuuri muistutti Englannin Creswellin kulttuuria. Sen jälkeen tuli Ahrensburgin kulttuuri.
Aiheesta muualla

Across the western Baltic, Edited by: Keld Møller Hansen & Kristoffer Buck Pedersen Sydsjællands Museum (Arkistoitu – Internet Archive)
Faros (saari)

| Faros> Φάρος |
| --- | --- |
 Faroksen saari merkittynä antiikin Aleksandrian karttaan (kaupungin luoteisosassa).
 Faros
Koordinaatit:  31°12′14″N, 29°52′17″E
Merialue:  Välimeri
Valtio
Valtio:  Egypti
Kuvernoraatti:  Al-Iskandariyya
Kaupunki:  Aleksandria
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Faros (m.kreik. Φάρος, lat. Pharos, Pharus) oli antiikin aikainen saari Aleksandrian sataman edustalla Egyptissä. Se oli yhdistetty mantereeseen kannaksella, jonka nimi oli Heptastadion (m.kreik. Ἑπταστάδιον, lat. Heptastadium). Saarella sijaitsi Faroksen majakka.
Maantiede

Faros oli pitkä ja kapea saari, joka sijaitsi noin 1,5 kilometrin päässä Egyptin rannikon edustalla. Se oli kalkkikivikallion kohoama, pala kiinteämpää maata alueella, jossa maaperä on muutoin paljolti hiekkaa ja Niilin tuomaa lietettä.
Homeros on ensimmäinen, joka mainitsee Faroksen Odysseiassaan. Hän kuvaa sen sijainneen päivämatkan päässä ”Egyptistä”, mikä on aiheuttanut usein päänvaivaa. Hänen täytyy tarkoittaa etäisyyttä Niilin suuhaaroihin, joista läntisin eli Kanopoksen suuhaara sijaitsi noin 55 kilometriä itään.
Saaren mantereeseen yhdistänyt kannas tunnettiin sen pituuden mukaan nimellä Heptastadion (”Seitsemän stadionia” = n. 1,5 km). Kannaksen kummassakin päässä oli aukko, josta laivat saattoivat kulkea, ja niiden yli kulki nostosillat. Saaren ja Heptastadionin kummallekin puolelle jäi satamalahti, itäpuolelle Suuri satama ja länsipuolelle Eunostoksen satama. Faroksen majakka sijaitsi saaren koilliskärjessä vastapäätä Suuren sataman lahden itäpuolen aallonmurtajan päätä, joka sijaitsi Lokhiaksen niemen kärjessä ja tunnettiin nimellä Farillon.
Ajan kuluessa kannas on leventynyt liettymisen seurauksena, ja saari on kasvanut täysin kiinni mantereeseen. Merkittävä osa nyky-Aleksandriasta, erityisesti Ras at Tinin kaupunginosa, sijaitsee saarella ja entisen Heptastadionin paikalla.
Historia

Faroksen sanottiin kreikkalaisessa mytologiassa saaneen nimensä Menelaoksen perämiehestä, joka kuoli siellä käärmeenpuremaan paluumatkalla Troijan sodasta. Toisen kertomuksen mukaan Menelaos, joka oli tuomassa Helenaa Troijasta, kohtasi paikalla vanhan miehen ja kysyi tältä kenelle saari kuuluu. Mies vastasi ”faaraolle”, ja Menelaos tulkitsi tämän väärin niin, että saaren nimi olisi Faros. Kolmannen myyttiversion mukaan Helena kävi paikalla jo kymmenen vuotta aiemmin Pariksen kanssa heidän matkallaan Spartasta Troijaan. Tuolloin saarella oli kuitenkin vain hylkeitä.
Egyptin faaraodynastioiden aikana Faroksen saarella asui kalastajia. Paikasta tuli merkittävä hellenistisellä kaudella Aleksandrian perustamisen myötä. Aleksanteri Suuri, joka tutki rannikkoa vallattuaan Egyptin vuonna 332 eaa., havaitsi, että saari muodostaisi hyvän aallonmurtajan hänen suunnittelemalleen uudelle suurkaupungille, jos se yhdistettäisiin mantereeseen kannaksella. Näin kaupunki sijoitettiin kyseiselle paikalle, koko Egyptin pohjoisrannikon parhaalle luonnonsatamapaikalle, ja saaren ja mantereen välille rakennettiin Heptastadion.
Faroksen majakan rakentaminen alkoi Ptolemaios I:n aikana ja se valmistui tämän seuraajan Ptolemaios II:n aikana. Faroksella sijaitsi myös lukuisia temppeleitä. Huomattavin niistä oli omistettu Hefaistokselle. Se sijaitsi Heptastadionin pohjoispäässä. Usein on tulkittu, että saarella olisi ollut myös Isis Farian temppeli, mutta tämä on kyseenalaistettu, ja ajatus saattaa olla peräisin lähinnä kyseisestä jumalattaren epiteetistä.
Myöhempinä aikoina Heptastadionilla kulki talojen reunustama katu, ja myös Faros itsessään muuttui Aleksandrian kaupunginosaksi. Eniten asutusta oli saaren etelälaidalla. Vielä kauan sen jälkeenkin kun Faros oli yhdistetty mantereeseen siitä puhuttiin kuitenkin edelleen saarena. Saaren asukkaasta käytettiin etnonyymiä Farios (Φάριος).
Faroksella asui ilmeisesti paljon juutalaisia, samoin kuin Aleksandriassa ja Niilin suiston kaupungeissa muutoinkin. Myös Septuagintan kääntäjien sanotaan asuneen siellä työnsä aikana. Julius Caesar perusti saarelle colonian, ei ehkä niinkään asuttaakseen sitä kuin asettaakseen strategisesti merkittävälle paikalle varuskunnan.
Ennallistus Faroksen majakasta.
Felix IV

| Pyhä Felix IV |
| --- | --- |
 Paavi Felix IV. Mosaiikki Rooman Cosma e Damiano -kirkossa.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 490 Samnium
Kuollut: 22. syyskuuta 530 Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  12. heinäkuuta 526
Paavius päättyi:  20. syyskuuta tai 22. syyskuuta 530
Edeltäjä:  Pyhä Johannes I
Seuraaja:  Bonifatius II
Pyhä Felix IV (n. 490–22. syyskuuta 530) oli paavina 12. heinäkuuta 526 – 20. syyskuuta 530 (tai 22. syyskuuta). Hän muotoili kirkon mielipiteen armosta ja vapaasta tahdosta, kun häntä oli pyydetty ottamaan kantaa Galliassa levinneeseen semipelagiolaisuuteen. Felix yritti nimetä Bonifatius II:n  omaksi seuraajakseen. Senaatti reagoi kieltämällä keskustelun paavin seuraajasta edellisen paavin elinaikana. Vastustajat kannattivat Dioscorusta, mutta tämän valtakausi keski vain 22 päivää, ja yleensä seuraavaksi paaviksi lasketaan Bonifatius II.
(Huomautus numeroinnista: Katso Pyhä Felix III.)
Farkadon

| Farkadon> Φαρκαδών |
| --- | --- |
 Antiikin Histiaiotiin tasankoa etelään antiikin Farkadonin paikalta nykyisestä Klokotóksesta nähtynä. Kaupungin akropolis jää kuvan ulkopuolelle vasemmalle puolelle.
Sijainti
 Farkadon
Koordinaatit:  39°34′00″N, 22°0′44″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Klokotós, Farkadóna, Trikala, Thessalia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  400–300-luku eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Histiaiotis, Thessalia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Farkadon (m.kreik. Φαρκαδών, Farkadōn, myös Φαρκηδών, Farkēdōn; lat. Pharcadon) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Histiaiotiissa Thessaliassa Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Farkadónan kunnan Klokotóksen kylää.