stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aatu Vuorinen

| Aatu Vuorinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. joulukuuta 2005 (ikä 18)
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  etukenttä
Sisäpelirooli:  vaihtaja
Seura:  Sotkamon Jymy
Sarja:  Superpesis
Pelaajaura
Junioriseurat
2020–2022:  Sotkamon Jymy
Ammattilaisjoukkueet
2023–:  Sotkamon Jymy
Aatu Vuorinen (s. 28. joulukuuta 2005) on suomalainen pesäpalloilija.
Vuorinen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Sotkamon Jymyä. Vuorisella on sopimus Sotkamon Jymyn kanssa kauden 2024 loppuun saakka. Hän pelaa ulkopelissä etukentällä ja sisäpelissä vaihtajana. Vuorinen on pelannut yhden Superpesiksen runkosarjan ottelun. Tässä ottelussa hän keräsi kaksi kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty 10. kesäkuuta 2024.
Aftershock

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Aftershock voi tarkoittaa seuraavia:
Televisiossa

Aftershock, Frank Harrisin ohjaama elokuva vuodelta 1990
Aftershock (Tangshan dadizhen), Feng Xiaogangin ohjaama elokuva vuodelta 2010
Aftershock, Nicolás Lópezin ohjaama elokuva vuodelta 2012
Black Scorpion II: Aftershock , vuoden 1997 toimintakomedia
Aftershock, antagonisti televisiosarjassa Black Scorpion sekä elokuvassa Black Scorpion II: Aftershock
Aftershock – Maanjäristys New Yorkissa (Aftershock: Earthquake in New York), yhdysvaltalainen minisarja vuodelta 1999
Aftershock: Beyond the Civil War, yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 2006
Musiikissa

Aftershock, yhdysvaltalainen metalcore-yhtye
Aftershock, Motörheadin albumi
Aftershock, Average White Bandin albumi
Aftershock, Forty Foot Echon albumi
Aftershock, Amy Pearsonin albumi
Aftershock, Aphroditen albumi
”Aftershock”, Anthraxin kappale albumilta Spreading the Disease
”Aftershock”, Van Halenin kappale albumilta Balance
Muita merkityksiä

Los Angeles Aftershock, yhdysvaltalainen koripallojoukkue
Aftershock, sarjakuva
UFO: Aftershock, videopeli
WWE Aftershock, Nokia N-Gage -peli vuodelta 2005.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aftershock”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aimar August Sørenssen

| Aimar August Sørenssen |
| --- | --- |

Norjan työministeri
 Sverdrupin hallitus 17. helmikuuta 1888 – 5. maaliskuuta 1888  
Edeltäjä:  Birger Kildal
Seuraaja:  Oscar Jacobsen
Norjan oikeusministeri
 Sverdrupin hallitus 26. kesäkuuta 1884 – 15. syyskuuta 1887  
Seuraaja:  Birger Kildal
Suurkäräjäedustaja
 1862–1879  
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1823 Kristiania, Norja
Kuollut: 2. kesäkuuta 1908 (85 vuotta) Rygge, Norja
Ammatti:  juristi, poliitikko
Aimar August Sørenssen (6. tammikuuta 1823 Kristiania – 2. kesäkuuta 1908 Rygge) oli norjalainen juristi ja poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1862–1879 ja toimi Norjan oikeusministerinä 1884–1887 sekä työministerinä 1888.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aimar August Sørenssen Wikimedia Commonsissa
Aimar-Charles-Marie de Nicolaï

Aimar-Charles-Marie de Nicolaï (14. elokuuta 1747 Pariisi – 7. heinäkuuta 1794 Pariisi) oli Ranskan valtion tilintarkastusviraston pääjohtaja ja Ranskan akatemian jäsen.
Hänet valittiin akatemian jäseneksi 18. joulukuuta 1788, ja hän korvasi markiisi François-Jean de Chastellux'n tuolilla numero 2. Hänelle piti vastaanottopuheen Claude Carloman de Rulhière 12. maaliskuuta 1789. Vastauspuheessaan hän sai kuuntelijansa hämilleen ja suuren yleisön marmattamaan, sillä hän puolusti kuningas Ludvig XVI:ta.
Ilmeisesti tuo puolustuspuhe sinetöi hänen kohtalonsa, sillä hän kuoli viidenkymmenenyhdeksän muun tuomitun kanssa giljotiinilla 7. heinäkuuta 1794. Hänen tuomiostaan saatiin lukea vallankumouksellisesta Moniteur-lehdestä: "Nicolaï tuo ilmi asettuneensa kansan vihollisen puolelle ja juonitellen kansan vapautta ja turvallisuutta vastaan, saaden aikaan kapinan vankilassa ja kansakunnan edustajien vähättelyn, jne., on tuomittu kuolemaan 19. messidor-kuuta".
Aiheesta muualla

Ranskan akatemian elämäkertatiedostot (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: François-Jean de Chastellux | Ranskan akatemian jäsen  Tuoli 2 1788–1794 | Seuraaja: Nicolas-Louis François de Neufchâteau |
ATP-kausi 2011

Tämä on luettelo kauden 2011 tenniksen ATP-kiertueen turnauksista ja voittajista.
| Grand Slam -voittajat> Australian avoimet | Grand Slam -voittajat> Ranskan avoimet |
| --- | --- |

 Novak Đoković:  Rafael Nadal
2. kerta: 7. kerta
Wimbledon: Yhdysvaltain avoimet

 Novak Đoković
1. kerta
Aava (kappale)

| Aava> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Edea
Säveltäjä(t):  Alexi Ahoniemi
Sanoittaja(t):  Tommy Mansikka-Aho
Euroviisutiedot
Vuosi:  1998
Maa:  Suomi
Kieli:  suomi
Sijoitus:  15.
Pisteet:  22
Muuta:  Kapellimestarina Olli Ahvenlahti
Aava on Edea-yhtyeen kappale, jolla yhtye edusti Suomea vuoden 1998 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen sävelsi Alexi Ahoniemi ja sanoitti Tommy Mansikka-Aho. Kappaleessa huomiota herätti, että sen sanat sisälsivät vain seitsemän eri sanaa, aava, maa, avaa, avara, kauneus, suuruus ja isa. Kappale sijoittui kilpailussa sijalle 15, mikä oli Suomen paras sijoitus 1990-luvulla.
Akalla

Akallan kerrostaloja.
Sibeliusgången
Akalla on kaupunginosa Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se kuuluu Kistan kaupunginosa-alueeseen. Akalla oli vuosina 1905–1970 armeijan harjoitusalueena. Sinne ryhdyttiin rakentamaan kerrostaloja miljoonaohjelman mukaisesti 1970-luvun puolivälissä. Nykyään alueen asukkaista enemmistö on maahanmuuttajia. Alueella on usein levottomuuksia, ja siellä on paljon jengiväkivaltaa.
Akallan kadut ovat saaneet Suomeen liittyvät nimet kuten Finlandsgatan ja Helsingforsgatan. Vastaavasti Husbyssä on Norjaan ja Kistassa Tanskaan liittyvät kadunnimet. Pääkatuna on Jean Sibeliusta kunnioittava Sibeliusgången.
Akallassa on myös Akallan metroasema, joka on sinisen linjan (linja 11) pääteasema.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stockholms stadsmuseum: Akalla
Tukholman kaupunginosat
Ajdabiya

| Ajdabiya |
| --- | --- |
 Ajdabiya
 Koordinaatit: 30°45′20″N, 20°13′31″E 
Valtio:  Libya
Kunta:  Al Wahat
Väkiluku (2012)  ():  79 723
Aikavyöhyke:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ajdabiya (arab. أجدابيا‎) on kaupunki Al Wahatin kunnassa Koillis-Libyassa. Kaupunki sijaitsee noin 150 kilometriä etelään Bengasista. Kaupungissa asuu yli 70 000 ihmistä.
Saksalaisia sotilaita kaupungin portilla maaliskuussa 1941.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ajdabiya Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ajdabiya
Käännös suomeksi
Aleksandr Ivanov (keihäänheittäjä)

| Aleksandr Ivanov> Александр Валерьевич Иванов.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Aleksandr Valerevitš Ivanov
Syntynyt: 25. toukokuuta 1982 (ikä 42) Leningrad, Neuvostoliitto
Yleisurheilija
Pituus:  192 cm
Paino:  80 kg
Laji:  keihäänheitto
Seura:  Luch Moskova
Ennätykset:  88,90 (Tula 2003)
 Tietolaatikko päivitetty 14. maaliskuuta 2015 
Aleksandr Valerjevitš Ivanov (ven. Александр Валерьевич Иванов; s. 25. toukokuuta 1982) on venäläinen keihäänheittäjä. Ivanovin ennätys on vuonna 2003 Tulassa heitetty 88,90.
Alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 1999 Bydgoszczissä Ivanov oli kolmas ja kahta vuotta myöhemmin alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa hän voitti kultaa kisaennätyksellä 80,18. Aikuisten tasolla Ivanov sijoittui vuoden 2004 olympialaisissa Ateenassa viidenneksi tuloksella 83,31. MM-kisoissa hän on sijoittunut kahdesti viidenneksi, Helsingissä 2005 ja Osakassa 2007. Vuonna 2004 hänen heittonsa 87,73 oli koko kauden paras heitto. Ensimmäistä kertaa Ivanov heitti yli 80 metrin jo vuonna 2001. Hän on 192 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa.
Parhaat heitot kausittain

2000 – 77,11
2001 – 83,55
2002 – 87,62
2003 – 88,90
2004 – 87,73
2005 – 84,24
2006 – 84,22
2007 – 86,71
2008 – 83,21
2009 – 82,40
2010 – 77,11
2011 – 82,17
2013 – 70,50
2014 – 74,75
Käännös suomeksi
Aleksandr Beloborodov

Aleksandr Sergejevitš Beloborodov (ven. Александр Сергеевич Белоборо́дов; 19. heinäkuuta 1948 – 16. joulukuuta 2016) oli venäläinen säveltäjä.
Beloborodov opiskeli Permin musiikkiopistossa ja vuosina 1968–1973 Albert Lemanin luokalla Petroskoin konservatoriossa. Vuodesta 1973 hän opetti Petroskoin konservatoriossa sävellystä ja musiikin teoriaa. Beloborodov hyväksyttiin Neuvostoliiton säveltäjäliiton jäseneksi vuonna 1978. Vuonna 1989 hänestä tuli Karjalan tasavallan säveltäjäliiton puheenjohtaja. Hän sävelsi muun muassa Karjalan tasavallan hymnin ja toimi lasten sävellyskilpailun Muzyka – duša moja järjestäjänä.
Beloborodov sai Karjalan tasavallan kunniataiteilijan arvonimen vuonna 1994 ja Karjalan tasavallan Sampo-palkinnon vuonna 1999. Vuonna 2001 hänestä tuli Petroskoin konservatorion professori. Beloborodov sai Venäjän kunniataiteilijan arvonimen vuonna 2005.
Aleksandr Beketov

| Mitalit> Miesten miekkailu. Olympialaiset .Maa:   Venäjä | Mitalit> Miesten miekkailu. Olympialaiset .Maa:   Venäjä | Mitalit> Miesten miekkailu. Olympialaiset .Maa:   Venäjä | Miesten miekkailu> .Maa:   Venäjä |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | kalpa |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | kalvan joukkuekilpailu |  |
Aleksandr Beketov (s. 14. maaliskuuta 1970) on venäläinen kalpamiekkailija ja olympiavoittaja. Beketov voitti vuoden 1996 olympialaisissa henkilökohtaisen kalvan mestaruuden kukistamalla kuubalaisen Ivan Trevejo Perezin finaalissa 15—14 ja osallistui Venäjän hopealle sijoittuneeseen kalpajoukkueeseen. Ammatiltaan Beketov on Venäjän armeijan upseeri.
Adasaurus

| Adasaurus |
| --- | --- |

 Myöhäisliitukausi 72–66 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Heimo::  †Dromaeosaurit Dromaeosauridae
Alaheimo::  †Dromaeosaurinae
Suku::  †Adasaurus
Laji::  mongoliensis
Kaksiosainen nimi
 † Adasaurus mongoliensis  Barsbold, 1983 
Katso myös
   Adasaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Adasaurus (nimen merkitys: "Adan lisko") on sukupuuttoon kuollut, dromaeosaurien heimoon kuulunut teropodi. Se eli myöhäisliitukaudella Campania-vaiheen lopulta varhaiselle Maastrichtian-vaiheelle noin 72–66 miljoonaa vuotta sitten. Adasaurus oli lihansyöjä, ja sen fossiileita on löydetty Bajanhongorin provinssissa Mongoliassa sijaitsevasta kuuluisasta Nemegtin muodostelmasta.
Adasauruksen pituus oli noin 1,8 metriä, korkeus noin puoli metriä ja paino noin 15 kilogrammaa. Muiden dromaeosaurien tapaan Adasaurus metsästi toisia eläimiä, melko todennäköisesti muita dinosauruksia. Sillä oli molemmissa jaloissa yksi muita kynsiä suurempi sirppikynsi, joita se käytti ensisijaisesti saaliin tappamisessa haavoittamalla sitä niillä. Adasauruksella saattoi olla höyheniä.
Adasauruksesta on löydetty osittainen kallo sekä kaksi epätäydellistä luurankoa. Paleontologi Rinchen Barsbold löysi fossiileita vuonna 1983 ja nimesi dinosauruksen vielä samana vuonna. Adasaurus on saanut nimensä mongolialaisessa mytologiassa esiintyvän pahan hengen Adan mukaan. Lajinimi mongoliensis on annettu dinosauruksen löytöpaikan Mongolian mukaan.
Adasaurus oli läheistä sukua muun muassa Dromaeosaurukselle ja Utahraptorille.
Adarmalane

| Adarmalane |
| --- | --- |
 Adarmalane
 Koordinaatit: 16°37′4″N, 4°18′41″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Timbuktu
Piiri:  Goundam
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Väkiluku (2009):  1 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Adarmalane on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Goundamin piirissä Malissa. Se sijaitsee Faguibinejärven eteläpuolella noin 70 kilometriä Goundamista luoteeseen. Kunnassa on 1 800 asukasta (vuonna 2009).
Adarmalanen kunnan pinta-ala on noin 250 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Tin Aïchan, idässä M’Bounan, etelässä Gargandon sekä lännessä Raz-El-Man ja Alzounoubin kuntiin. Seutu kuuluu kuivuudesta kärsivään Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 9 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat songhaita, belloja ja fulbeja. Kaksi kolmasosaa väestöstä on siirtynyt kuivuuden takia Horojärven alueelle Tonkan kuntaan.
Adarmalanen kautta kulkee Timbuktun ja Mauritanian välinen autiomaareitti. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Molemmat ovat kärsineet suuresti Faguibinejärven kuivumisesta. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä, ja käsityöammatteja. Nuoriso hakeutuu muualle ansiotöihin.
Aikapoika ja mono

| Aikapoika ja mono |
| --- | --- |
 Petri (Kyösti Väntänen).
Ohjaaja:  Raili Rusto
Käsikirjoittaja:  Jussi Helminen
Tuottaja:  Yleisradio
Säveltäjä:  Kari Rydman
Kuvaaja:  Eero Kaartinen   Juhani Häyrynen
Leikkaaja:  Tarja Virkajärvi
Pääosat:  Kyösti Väntänen   Tauno Söder   Tarmo Manni   Milja Luukko
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  TV1 / Televisioteatteri 1976
Ensi-ilta:  22. lokakuuta 1976
Kesto:  50 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aikapoika ja mono on Televisioteatterin ja Yleisradion tekemä suomalainen lasten televisioelokuva, joka valmistui vuonna 1976. Elokuvan pääosassa nähdään Kyösti Väntänen.
Televisioelokuva kertoo Petristä, josta tulee perheen aikapoika, kun perheeseen syntyy vauva. Kotona vauva vie kaiken huomion eikä Petri saa enää huomiota osakseen kuten ennen. Tästä harmistuneena Petri kulkee pitkin katuja ja löytää vanhan kengän. Kenkä paljastuu taikamonoksi, joka osaa puhua. Monon avulla Petri pystyy muuttamaan äänensä vanhemman miehen ääneksi ja tämän avulla saa apua moneen hankalaan tilanteeseen.
Aikapoika ja mono voitti parhaan ohjelman palkinnon ja palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta Tšekkoslovakian television järjestämässä lasten- ja nuorten ohjelmien Prix Danube -kilpailussa vuonna 1977.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kyösti Väntänen  | … |  Petri Kivelä   |
|  Tauno Söder  | … |  monon ääni   |
|  Tarmo Manni  | … |  aikapojan ääni   |
|  Milja Luukko  | … |  Petrin äiti   |
|  Timo Virkki  | … |  Raimo Kivelä, Petrin isä   |
|  Kaisa Martinkauppi  | … |  Jaana Kivelä, Petrin isosisko   |
|  Minna Salo  | … |  Orvokki, Petrin luokkatoveri   |
|  Ismo Kallio  | … |  opettaja Miettinen   |
|  Pekka Saaristo  | … |  kersantti Arvola   |
|  Maija-Leena Soinne  | … |  rouva Laatikainen, "ämmä"   |
|  Irma Seikkula  | … |  Tyyne, pulujen syöttäjä   |
|  Pirjo Virkki  | … |  lehdenjakaja   |
|  Pirkko Tamminen  | … |  Petrin laulunopettaja   |
|  Paavo Huuskonen  | … |  Lehikoinen   |
|  Pentti Viljakainen  | … |  Meriläinen   |
|  Simo Tiihonen  | … |  lapsi   |
|  Jussi Väntänen  | … |  lapsi   |
|  Dan Nyberg  | … |  lapsi   |
|  Stig Nyberg  | … |  lapsi   |
|  Heikki Salo  | … |  lapsi   |
|  Sami Wickström  | … |  lapsi   |
Aiheesta muualla

Elokuva katsottavissa Yle Areenassa
Aikapoika ja mono Ylen Elävässä Arkistossa (näyte)
Aleksandr Beglov

Aleksandr Beglov
Aleksandr Dmitrijevitš Beglov (ven. Алекса́ндр Дми́триевич Бегло́в; s. 19. toukokuuta 1956 Baku) on venäläinen poliitikko.
Beglov valmistui vuonna 1983 Leningradin arkkitehtuurin ja yhdyskuntatekniikan valtionyliopistosta. Myöhemmin hän väitteli tohtoriksi taloustieteessä. Beglov toimi Pietarin siirtymäkauden kuvernöörinä vuonna 2003. Vuonna 2018 hänestä tuli Pietarin kuvernööri.
Vuoden 2022 alussa Begloviin kohdistui julkista painetta; hän sai jatkuvaa kritiikkiä tehtäviensä puutteellisesta hoitamisesta ja ajautui riitoihin paikallisten päättäjien kanssa. Suurhyökkäyksen Ukrainaan alettua Beglovista tuli yksi voimakkaimmista hyökkäyksen tukijoista. Meduzan mukaan samalla Beglovin välit Vladimir Putiniin paranivat. Jevgeni Prigožin oli alun perin Beglovin tukija, mutta alkoi myöhemmin julkisuudessa esittää kärkkäitä kommentteja tätä vastaan. Vaikutusvaltaisten henkilöiden näkyvää kiistelyä pidettiin venäläisessä yhteiskunnassa poikkeuksellisena.
Beglov on useiden maiden henkilökohtaisten pakotteiden kohteena Ukrainan vastaisten toimiensa johdosta. Hänellä on vaimo ja lapsia.
Aleksandr Ivanov (kävelijä)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ivanov MM-kilpailuissa 2013 |  Ivanov MM-kilpailuissa 2013 |  Ivanov MM-kilpailuissa 2013 |  |
Maa:   Venäjä
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Moskova 2013 | 20 km kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Zürich 2014 | 20 km kävely |  |
Aleksandr Aleksejevitš Ivanov (ven. Александр Алексеевич Иванов; s. 25. huhtikuuta 1993 Nižni Tagil) on venäläinen kilpakävelijä.
Ivanov saavutti 20 kilometrin kävelyssä MM-kultaa Moskovassa 2013 ajalla 1.20.58 ja EM-hopeaa Zürichissä 2014 ajalla 1.19.45. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui 10 000 metrin ratakävelyssä toiseksi ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailussa 2013 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä alun perin toiseksi, nousten myöhemmin kultamitalistiksi maanmiehensä Petr Bogatyrevin dopinghylkäyksen takia. Myöhemmin Ivanov itsekin menetti kaikki nämä mitalinsa dopingin takia.
Maaliskuussa 2019 Venäjän yleisurheiluliitto ilmoitti Ivanovin biologisessa dopingpassissa olevista epäselvyyksistä. Yleisurheilun etiikkaa valvova Athletics Integrity Unit (AIU) vahvisti Ivanovin kahden vuoden kilpailukiellon maaliskuussa 2020. Ivanovin tulokset aikavälillä 9.7.2012–17.8.2014 hylättiin takautuvasti.
Henkilökohtaiset ennätykset

10 kilometrin kävely: 40.48 (2012)
20 kilometrin kävely: 1.20.06 (2015)
Alfred Philippi

Alfred Philippi (3. elokuuta 1903 - 15. kesäkuuta 1994) oli saksalainen kenraalimajuri toisen maailmansodan aikana.
Philippi toimi rykmentinkomentajana mm. 304. jalkaväkidivisioonassa, jota hän myös komensi väliaikaisesti helmikuun 1943 ajan. Hänet palkittiin rautaristin ritariristillä 14. toukokuuta 1944. Tuolloin hän komensi 535. krenatöörirykmenttiä. Syyskuun alussa 1944 hän astui tuoreen 569. kansankrenatööridivisioonan (entinen 361. jalkaväkidivisioona) komentajaksi. Yksikkö taisteli länsirintamalla ja osallistui Ardennien taisteluun. Kenraalimajuriksi hänet ylennettiin uudenvuodenpäivänä 1945.
Yksityiskoulu

Yksityiskoulu on koulu, jonka omistaa jokin julkisyhteisöistä riippumaton yksityinen taho. Tavallisesti tämä on voittoa tavoittelematon yritys, yhdistys tai säätiö. Monissa maissa yksityiskoulu voi rahoittaa toimintansa kokonaan tai osittain lahjoituksin tai oppilailta keräämällään lukukausimaksulla, mutta joissain maissa ne saattavat nauttia julkista tukea. Yksityiskoulut ovat usein valikoivia oppilaidensa suhteen ja monissa maissa niiden katsotaan tarjoavan parempaa koulutusta kuin valtion omistamien koulujen.kenen mukaan? Suomessa yksityiskoulut ovat nimestään huolimatta taloudellisesti täysin riippuvaisia julkisista varoista niiden varainhankintaan kohdistettujen erilaisten rajoitusten (kuten kiellon kerätä oppilailta lukukausimaksuja) vuoksi, ja erityisesti investointeihin ne tarvitsevat yleensä julkista rahoitusta tai erityisiä rahankeräyksiä.
Muut yksityiset oppilaitokset Suomessa

Suurin suomalainen yksityinen oppilaitos on Haaga-Helia ammattikorkeakoulu, joka on samannimisen säätiön omistama. Myös Suomen Liikemiesten Kauppaopisto – Atk-Instituutti (SLK) on yksityinen keskiasteen oppilaitos, jota myös ylläpitää oppilaitoksen mukaan nimetty säätiö.
Yksityiskoulujen kritiikki

Sanomalehti The Guardian on esittänyt kritiikkiä yksityiskouluja kohtaan. Kishore Singhin mukaan yksityiskoulut kasvattavat eriarvoisuutta ja niiltä puuttuu humanistinen koulutusmissio.
Toinen The Guardianin kolumnisti Owen Jones kirjoittaa yksityiskouluista, että niissä on rajallinen määrä paikkoja opiskelijoille ja ne ovat maksullisia, mikä johtaa siihen että kaikki kansalaiset eivät pääse yksityiskouluihin ja yksityiskoulujen oppilaat tulevat varakkaista perheistä, jotka kuuluvat yläluokkaan tai yhteiskunnalliseen eliittiin. Yksityiskoulujen lukukausimaksuja myös nostetaan korkeammiksi, jotta yhä harvemmilla olisi varaa opiskella siellä ja tällä tavalla yksityiskoulusta tulee entistäkin eksklusiivisempi. Tämä tarkoittaa että opiskelijavalinta suoritetaan varakkuuden perusteella eli syrjitään niitä jotka eivät ole varakkaita. Jonesin mukaan opiskelijavalinta pitäisi tehdä kyvyn eikä varakkuuden mukaan.
Englantilainessa ajatuspajassa Fabian Societyssä Karin Smyth kirjoittaa, että yksityiskoulujen varakkaista perheistä tulevat oppilaat ovat koulukavereita. Myöhemmin samat henkilöt muodostavat paikalleen jämähtäneen yhteiskuntaluokkarakenteen, jossa yhteiskunnan avainpaikoilla olevat henkilöt tuntevat toisensa jo kouluajoilta ja valitsevat henkilöitä koulukavereidensa joukosta.
The Weekin kolumnisti Jack Schneider kirjoittaa, että yksityiskoulu on tapaus erityislaatuisesta hyödykkeestä, jonka tarkoituksena on antaa etulyöntiasema muihin nähden. Yksityiskoulun antamalla opetuksella ei ole luontaista arvoa, vaan sen arvo syntyy suhteessa siihen mitä muilla on. Tämä aiheuttaa kahdenlaista haittaa: yksityiskoulun opetuksen sisällöllä ei ole juurikaan merkitystä jos oppilaitoksen tarkoitus on antaa etulyöntiasemaa, ja kun oppilaitos on osa statuskilpailua se välttämättä tarkoittaa että on paljon häviäjiä. Yksityiskoulujen tarjoaman opetuksen sisältö ei siis välttämättä ole korkeampitasoisempaa verrattuna julkisiin kouluihin, mutta yksityiskoulut aiheuttavat statuskilpailun kautta tilanteen, jossa suuri osa kansalaisista vetää lyhyen tikun.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yksityiskoulujen Liitto ry
Aleksandr Ivanitski

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1964 | yli 97 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Toledo 1962 | yli 97 kg |  |
|  Kultaa | Sofia 1963 | yli 97 kg |  |
|  Kultaa | Manchester 1965 | yli 97 kg |  |
|  Kultaa | Toledo 1966 | yli 97 kg |  |
Aleksandr Vladimirovitš Ivanitski (ven. Александр Владимирович Иваницкий, 8. lokakuuta 1937 Jarova, Ukrainan SNT – 22. heinäkuuta 2020 Moskovan alue, Venäjä) oli venäläinen urheilutoimittaja ja Neuvostoliittoa edustanut vapaapainija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Ukrainan SNT:ssa syntynyt mutta Leningradissa varttunut Ivanitski voitti yli 97-kiloisten painoluokassa olympiakultaa Tokiossa 1964 ja neljä maailmanmestaruutta. Hän työskenteli urheilujournalistina esimiesasemassa Gosteleradiossa ja RTR:llä ja oli vastuussa muun muassa Moskovan kesäolympialaisten 1980 lähetyksistä. Ivanitski kuoli 82-vuotiaana 22. heinäkuuta 2020. Hän oli lähtenyt poimimaan sieniä: ruumis löydettiin joesta kolmen päivän kadoksissa olemisen jälkeen.
Aiheesta muualla

Aleksandr Ivanitski Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Alfred Powlesland

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten kriketti | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten kriketti | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten kriketti | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> .Miesten kriketti |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
Alfred James Powlesland (1875 Newton Abbot, Devon – 25. maaliskuuta 1941 Chudleigh, Devon) oli brittiläinen kriketinpelaaja. Hän kuului kriketissä kultaa voittaneeseen Devon & Somerset Wanderers -joukkueeseen vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.