stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toimituskielto

Toimituskielto (kreik. Αφορισμος, aforismos, lat. Suspensio) on kanonista oikeutta soveltavissa kirkoissa, kuten ortodoksisessa ja roomalaiskatolisessa kirkossa, kurinpitotoimenpide, jonka aikana pappi tai diakoni ei saa käyttää papillista arvoa osoittavia tunnuksia tai toimittaa kirkon pyhiä toimituksia. Toimituskielto voi olla täydellinen, jolloin kaikki toimitukset ovat kiellon kohteeksi joutuneelta papiston jäseneltä kiellettyjä, tai osittainen, jolloin vain tietyt toimitukset ovat kiellettyjä. Toimituskiellon aikana pappi pysyy papiston jäsenenä, ja toimituskiellon purkamisen jälkeen pappi voi toimia papillisissa tehtävissä kuten aikaisemminkin. Toimituskielto on kurinpitotoimenpiteenä lievempi kuin ekskommunikaatio tai kielto osallistua jumalanpalvelukseen. Katolisen ja ortodoksisen kirkon lisäksi myös muun muassa anglikaanisessa ja episkopaalisessa kirkossa on käytössä toimituskielto.
Historia

Toimituskiellosta on kirjallisia lähteitä Cyprianuksen (k. 258) ajoista lähtien. Neokesarean kirkolliskokouksen (314–325) kanoneissa määrätään pysyvä toimituskielto tietyistä rikkeistä ja neljännessä kirkolliskokouksessa Karthagossa kanoneissa määrätään osittainen toimituskielto, joka kieltää piispaa vihkimästä pappeja.
Toimituskielto Suomen ortodoksisessa kirkossa

Suomen ortodoksisessa kirkossa lain ortodoksisesta kirkosta perusteella hiippakunnan piispa voi määrätä papin tai diakonin toimituskieltoon enintään kuudeksi kuukaudeksi, jos tämä "opettaa, liittää saarnaansa tai levittää mielipiteitä, jotka ovat vastoin kirkon tunnustusta tai kanonista rakennetta" tai ei käyttäydy työtehtävissään ja niiden ulkopuolella "asemansa edellyttämällä tavalla". Tätä pidemmistä toimituskielloista tai pappeuden menettämisistä tai palauttamisista päättää piispainkokous hiippakunnan piispan esityksen pohjalta.
Aleksanteri Toivola

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | 62 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1921 | 62 kg |  |
Aleksanteri ”Santtu” Toivola (4. maaliskuuta 1893 Viipurin maalaiskunta – 27. elokuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti.
Toivola saavutti kreikkalais-roomalaisessa painissa olympiahopeaa Pariisin 1924 olympialaisissa. Hän hävisi 62-kiloisten sarjassa vain maanmiehelleen Kalle Anttilalle. Samoin kävi Helsingin MM-kilpailuissa 1921.
Toivola oli perustamassa Viipurin Voimailijoita vuonna 1916. Hänen neljä veljeään olivat myös painijoita. Hänellä ja vaimollaan oli ainakin yhdeksän lasta, joista pojat Erkki ja Lassi Toivola olivat kansainvälisiä painituomareita ja Ahti ja Risto Toivola SM-tason painijoita. Hänen tyttärensä Sirpa Konttila voitti jousiammunnan maailmanmestaruuden. Maratonjuoksija Jukka Toivola on Aleksanteri Toivolan veljen pojanpoika.
Toivola joutui talvisodan jälkeen evakoksi Jämsään ja sai otettua mukaansa polkupyöränsä ja olympiapalkintonsa. Hän kiersi polkupyörällä pitkin poikin Suomea etsien ostettavaa maapalstaa perheensä elättämiseksi: satojen kilometrien pituiset pyöräretket huomioitiin myös Suomen Urheilulehdessä.
Saavutuksia

Olympiahopeaa Pariisi 1924 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 62 kg)
Olympiakisoissa kuudes Amsterdam 1928 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 62 kg)
MM-hopeaa Helsinki 1921 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 62 kg)
Toivalan rautatieasema

Toivalan rautatieasema (lyh. Toi) on rautatieliikennepaikka Siilinjärven Toivalassa noin 10 kilometriä kunnan keskustasta Kuopion suuntaan. Asema avattiin heinäkuussa 1902 Savon radan Kuopion ja Iisalmen välisen osuuden valmistumisen yhteydessä.
Toivalan asemarakennus on suunniteltu Bruno Granholmin V luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan.
Toivalan asemanseutu muodostui tärkeäksi liikenteen solmukohdaksi, kun sen kautta kulkivat maantiet sekä pohjoiseen Iisalmen suuntaan että itään Joensuun suuntaan. Vuosina 1922–1932 asemalla oli myös autojunaliikennettä Kuopioon, kun Kallaveden ylittävä tieyhteys ei ollut vielä valmistunut. Asema jäi kuitenkin ajan mittaan hieman sivuun taajama-asutuksesta ja alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1965. Miehitys asemalta lopetettiin vuonna 1982, ja henkilöliikenne pari vuotta myöhemmin.
Nykyisin Toivala toimii junakohtauspaikkana ja siellä on ajoittain puutavaran kuormausta.
Naisten Liiga -kausi 2019

| Naisten Liigan kausi 2019 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Ajankohta:  23. maaliskuuta – 2. marraskuuta 2019
Mestari:  HJK
Pudonneet joukkueet:  ONS, IK Myran
Paras maalintekijä:  Jutta Rantala, HJK (22)
Alempi sarjataso:  Naisten Ykkösen kausi 2019
  ← 2018 :  2020 → 
Naisten Liiga -kausi 2019 oli vuonna 2006 perustetun Naisten Liigan 13. kausi ja kaikkiaan 49. kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistaan. Mestaruuden voitti Helsingin Jalkapalloklubi.
Hallitseva mestari PK-35 Vantaa menetti sarjapaikkansa tammikuussa 2019, kun Suomen Palloliiton lisenssikomitea ei myöntänyt seuralle liigalisenssiä, koska se ei täyttänyt taloudellisia kriteerejä. PK-35:n tilalle otettiin Kuopion Palloseura, joka peri Naisten Ykköseen pudonneen Pallokissojen sarjapaikan joulukuussa 2018.
Sarjajärjestelmä

Naisten Liigan kausi 2019 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena alkusarjana, jonka jälkeen kuusi parasta jatkoivat ylemmässä loppusarjassa ja neljä huonointa alemmassa loppusarjassa. Ylempi loppusarja pelattiin yksinkertaisena ja alempi kaksinkertaisena, niin että alkusarjan pisteet laskettiin mukaan molemmissa sarjoissa. Alemman loppusarjan neljänneksi sijoittunut putosi Naisten Ykköseen kaudeksi 2020 ja kolmas karsi liigapaikastaan Ykkösen toiseksi sijoittuneen kanssa.
Joukkueet

| Joukkue | Paikkakunta | Kotikenttä |
| --- | --- | --- |
| FC Honka | Espoo | Tapiolan urheilupuisto |
| IK Myran | Kruunupyy | Alavetelin urheilukenttä |
| Helsingin Jalkapalloklubi | Helsinki | Telia 5G Areena |
| Ilves | Tampere | Tammelan stadion |
| Jyväskylän Pallokerho | Jyväskylä | Harjun stadion |
| Oulu Nice Soccer | Oulu | Heinäpään urheilukeskus |
| Kuopion Palloseura | Kuopio | Kuopion keskuskenttä |
| Tikkurilan Palloseura | Vantaa | Tikkurilan urheilupuisto |
| Turun Palloseura | Turku | Turun yläkenttä |
| Åland United | Lemland | Wiklöf Holding Arena |
Sarjataulukot > Runkosarja

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | HJK | 18 | 13 | 5 | 0 | 45 | 14 | +31 | 44  |
| 2 | FC Honka | 18 | 11 | 6 | 1 | 34 | 15 | +19 | 39  |
| 3 | TiPS | 18 | 9 | 4 | 5 | 33 | 20 | +13 | 31  |
| 4 | Åland United | 18 | 7 | 5 | 6 | 20 | 17 | +3 | 26  |
| 5 | KuPS | 18 | 8 | 2 | 8 | 29 | 29 | 0 | 26  |
| 6 | JyPK | 18 | 6 | 6 | 6 | 26 | 26 | 0 | 24  |
| 7 | TPS | 18 | 5 | 4 | 9 | 16 | 21 | −5 | 19  |
| 8 | Ilves | 18 | 4 | 3 | 11 | 21 | 38 | −17 | 15  |
| 9 | ONS | 18 | 5 | 0 | 13 | 27 | 47 | −20 | 15  |
| 10 | IK Myran | 18 | 3 | 3 | 12 | 20 | 44 | −24 | 12  |
Sarjataulukot > Yläloppusarja

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | HJK | 23 | 17 | 5 | 1 | 62 | 19 | +43 | 56  |
| 2 | FC Honka | 23 | 13 | 7 | 3 | 40 | 23 | +17 | 46  |
| 3 | Åland United | 23 | 11 | 5 | 7 | 32 | 20 | +12 | 38  |
| 4 | TiPS | 23 | 9 | 6 | 8 | 36 | 32 | +4 | 33  |
| 5 | KuPS | 23 | 10 | 2 | 11 | 36 | 40 | −4 | 32  |
| 6 | JyPK | 23 | 7 | 7 | 9 | 28 | 34 | −6 | 28  |
Sarjataulukot > Alaloppusarja

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | TPS | 24 | 9 | 5 | 10 | 28 | 24 | +4 | 32  |
| 2 | Ilves | 24 | 8 | 4 | 12 | 39 | 48 | −9 | 28  |
| 3 | IK Myran | 24 | 5 | 4 | 15 | 28 | 58 | −30 | 19  |
| 4 | ONS | 24 | 5 | 1 | 18 | 32 | 63 | −31 | 16  |
Liigakarsinta

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 26. lokakuuta 2019 | PK-35 | 1−1 (0–1) | IK Myran | Talin jalkapallohallin tekonurmi, Helsinki |  |
|  | Abu  46' | Ottelupöytäkirja |  16' Topliss | Yleisömäärä: 326 Tuomari: Minka Vekkeli  |     |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2. marraskuuta 2019 | IK Myran | 3–5 rp. (1–1, 1–0) | PK-35 | Kippari-halli, Kokkola |  |
|  | Ayers  45+2' | Ottelupöytäkirja |  90+9' Barck | Yleisömäärä: 808 Tuomari: Ifeoma Kulmala  |  |
|   |   | Rangaistuspotkukilpailu |  |  |  |
|   | Swackhamer    Laakso    Topliss    Grundvall  |   | Barck    Lassas    Wiksten    Abu    Nurmi  |  |  |
PK-35 nousi Naisten Liigaan yhteismaalein 6–4.
Parhaat maalintekijät

| Sijoitus | Pelaaja | Joukkue | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Jutta Rantala | HJK | 22 |
| 2. |  Roosa Tuominen | Ilves | 15 |
| 3. |  Henna-Riikka Honkanen | JyPK | 12 |
| 3. |  Marie Levasseur | ONS | 12 |
| 3. |  Gentjana Rochi | KuPS | 12 |
| 6. |  Jenna Topra | TiPS | 10 |
| 7. |  Nora Lehto | TiPS | 9 |
| 8. |  Aino Kröger | KuPS | 8 |
| 8. |  Milla Punsar | FC Honka | 8 |
| 8. |  Emmaliina Tulkki | HJK | 8 |
| 8. |  Chelsy Swackhamer | IK Myran | 8 |
Kuukauden pelaajat

Naisten Liigan kuukauden pelaajan valitsee Jalkapallon Pelaajayhdistys.
| Kuukausi | Pelaaja | Seura |
| --- | --- | --- |
| Maalis–huhtikuu |  Jutta Rantala | HJK |
| Toukokuu |  Emilia Ukkonen | HJK |
| Kesäkuu |  Siiri Välimaa | TPS |
| Heinäkuu |  Ashley Riefner | HJK |
| Elokuu |  Dana Leskinen | FC Honka |
| Syyskuu |  Jutta Rantala | HJK |
Aiheesta muualla

Naisten Liigan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansallinen Liiga -kaudet
1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 
 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 
 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 
 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 
 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019
2020 | 2021 | 2022 | 2023
(1971–1973 epävirallinen naisten SM-kilpailu, 1974–2006 Naisten SM-sarja, 2007–2019 Naisten Liiga)
Tokugawa Iesada

Tokugawa Iesada
Tokugawa Iesada (jap. 徳川 家定, 1824–1858) oli Japanin Tokugawa-shōgunaatin kolmastoista shōgun. Hän nousi shōguniksi Tokugawa Ieyoshin kuoltua, pian kommodori Matthew Perryn Japaniin saapumisen jälkeen. Iesada osoitti hallintoaikanaan kykenemättömyyttä tehokkaaseen johtamiseen ja hän oli kykyjensä puolesta epäpätevä hoitamaan shōgunin tehtäviä. Iesada toimi virassa vain viisi vuotta, vuodesta 1853 kuolemaansa vuonna 1858 saakka. Hän kuoli lapsettomana, joten hänen seuraajansa valittiin Tokugawan kadettisukujen joukosta. Iesadan jälkeen shōguniksi nousi Kiin kadettisukuun kuuluva Tokugawa Iemochi.
Tobitin kirja

| Tobitin kirja> Τωβίτ.Raamattu Vanha testamentti Deuterokanoniset kirjat |
| --- | --- |
 Tobias ja enkeli. Filippino Lippi, n. 1472–148.
Synty ja käyttö
Ajoitus:  n. 200 eaa.
Käyttäjä:  katolinen kirkko ortodoksinen kirkko
Teksti
Alkukieli:  aramea tai heprea (muinaiskreikka)
Alkuperä:  Septuaginta
Lyhenne:  Tob.
Lukuja:  14

Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Tobitin kirja (aiemmin Tobiaan kirja tai Tobian kirja; m.kreik. Τωβίτ, Tōbit) on deuterokanonisiin kirjoihin eli Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluva kirja, joka on mukana Septuagintassa sekä katolisessa ja ortodoksisessa Raamatussa. Se ei kuulu juutalaiseen Raamattuun Tanakiin eikä varsinaiseen protestanttisten Raamattujen kaanoniin.
Tobitin kirja on kirjoitettu Syyriassa tai Palestiinassa noin vuonna 200 eaa., joko arameaksi tai hepreaksi. Näillä kielillä siitä on kuitenkin säilynyt vain katkelmia, jotka löydettiin Qumranin luolasta IV vuonna 1955. Kirjan koko teksti on säilynyt vain kreikankielisenä käännöksenä, josta on olemassa kaksi versiota.
Merkitys ja vaikutus

Katolisessa kirkossa kirja julistettiin kanoniseksi Karthagon kirkolliskokouksessa vuonna 397. Trenton kirkolliskokous vahvisti sen osaksi kaanonia vuonna 1546.
Protestanttiset kirkot eivät pidä Tobitin kirjaa kanonisena, varsinaiseen Raamattuun kuuluvana, mutta varsinkin aikaisemmin se usein Suomessakin julkaistiin muiden apokryfikirjojen tavoin Raamattu-painoksissa erillisenä liitteenä. Martti Luther vertasi Juditin kirjaa kreikkalaiseen tragediaan, Tobitin kirjaa komediaan. Hänen mukaansa Tobit "opettaa, miten hurskaan talonpojan tai porvarin saattaa myös käydä huonosti ja avioliitossa voi olla paljon kärsittävää, mutta Jumala aina armollisesti auttaa ja saattaa lopulta asiat iloiseen päätökseen."
Suomessakin Tobitin kirja oli aikoinaan hyvin tunnettu, ja sen lukemista suositeltiin varsinkin avioliittoon aikoville nuorille. On myös arveltu, että Aleksis Kivi kirjoitti näytelmänsä Nummisuutarit osittain Tobitin kirjan pohjalta.
Sisältö

Kirja on matkakertomus, joka kertoo hurskaan Ninivessä asuvan Naftalin heimoon kuuluvan juutalaisen Tobitin tarinan. Se pyrkii vastaamaan siihen kysymykseen, kuinka on mahdollista elää hurskaana juutalaisena vieraan kansan keskellä.
Kirjan kaksi ensimmäistä lukua on kirjoitettu ensimmäisessä persoonassa. Siinä kerrotaan Ninivessä asuvasta hurskaasta juutalaisesta Tobitista, joka tulee sokeaksi, kun hänen nukkuessaan ulkona hänen silmiinsä putoaa linnun ulostetta.
Tarina siirtyy nyt kertomaan Tobitin pojasta Tobiasta, jonka hän lähettää perimään erästä velkaa. Matkalla Tobias kohtaa ihmiseksi naamioituneen enkeli Rafaelin, jonka ohjauksessa hän hankkii kalan sydämen, maksan ja sappirakon. Sitten hän tapaa lesken, joka on kyllä ollut naimisissa seitsemän kertaa, mutta on pysynyt neitsyenä, koska demoni Asmodeus on surmannut hänen jokaisen aviomiehensä hääyönä. Enkelin kehotuksesta Tobias menee lesken kanssa naimisiin ja ajaa demonin pois polttamalla kalan sydämen ja maksan. Kalan sapella Tobias palauttaa myöhemmin isänsä Tobitin näön.
Kirjallisuutta

”Tobitin kirja”, Vanhan testamentin apokryfikirjat.  (Toimituskunta: Juhani Pihkala ym. 2. korjattu painos (1. painos 2009))  Helsinki:  Kirjapaja, 2010.  ISBN 978-951-607-780-5
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tobitin kirja Wikimedia Commonsissa
Tobitin kirja (Arkistoitu – Internet Archive) Apokryfikirjojen käännöskomitean käännösehdotus 2003.
Finbible Apokryfikirjat 1642, 1776 ja 1938 erikseen ja rinnakkain sekä suomalaiset Raamatunkäännökset 1933/38, 1776, 1642 ja Se Wsi Testamentti 1548 ja Vanha Testamentti 1552, niiltä osin kuin se on käännetty.
Drum, Walter: Book of Tobias Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Book of Tobit
Tobias isänsä ja äitinsä talossa. Dante Gabriel Rossetti, 1800-luku.
Käännös suomeksi
Tokugawa Iemitsu

| Tokugawa Iemitsu> 徳川 家光 |
| --- | --- |

Shōgun
 1623–1651  
Edeltäjä:  Tokugawa Hidetada
Seuraaja:  Tokugawa Ietsuna
Henkilötiedot
Syntynyt: 1604
Kuollut: 1651
Tiedot
 Nimikirjoitus
Tokugawa Iemitsu (jap. 徳川 家光, 1604–1651) oli Japanin Tokugawa-shōgunaatin kolmas shōgun. Hän toimi shōgunina vuosina 1623–1651. Iemitsu oli shōgunaatin perustaja Tokugawa Ieyasun pojanpoika ja toisen shōgunin, Tokugawa Hidetadan, vanhempi poika.
Tokugawa Iemitsu johdatti Japanin avoimuudesta eristäytymiseen ja harjoitti ankaraa sakoku-ulkopolitiikkaa, joka pyrki rajoittamaan japanilaisten kaikkia yhteyksiä ulkomaalaisiin. Vuonna 1633 hän kielsi ulkomaalaisia laivoja käymästä muissa Japanin satamissa kuin Nagasakissa, ja vuonna 1635 japanilaisia laivoja kiellettiin purjehtimasta ulkomaille. Iemitsu koki etenkin kristinuskon uhaksi, ja vuonna 1639 hän karkotti maasta kaikki ulkomaalaiset hollantilaisia ja kiinalaisia lukuun ottamatta. Erityisesti portugalilaisia kiellettiin käymästä lainkaan Japanissa. Koska hollantilaiset eivät olleet yrittäneet käännyttämistä, he saivat erivapauksia, ja niin Hollannista tuli Japanin pääasiallinen linkki ja tietolähde Eurooppaan päin.
TM 65 77

| TM 65 77 |
| --- | --- |
 Telamiina 65 77
Aseen tyyppi:  Telamiina
Alkuperämaa:   Suomi
Palvelushistoria
Valtion käytössä:   Suomi
Valmistushistoria
Suunniteltu:  1965
Tekniset tiedot
Paino:  10 kg
Korkeus:  110 mm
Halkaisija:  320 mm
Toimintatapa:  Painevaikutteinen
Telamiina 65 77:n rakenne: 
1. Kierrekorkki ja tiivistysrengas
 2. Painosytytin 77 
3. Räjäytin 
4. Laukaisin 
5. Panososa
TM 65 77 eli telamiina 65 77 on vuonna 1965 suunniteltu, painevaikutteinen panssarimiina, joka on käytössä vain Suomen puolustusvoimilla. Telamiinat valmistetaan Suomessa. Alkuperäisversio TM 65:ssä käytettiin US-65 -sytytintä, joka on myöhemmin vaihdettu vuosimallin 1977 painosytyttimeen. TM 65 77:n rakenne ja toiminta perustuu suurilta osin venäläisvalmisteiseen TM 62:een.
Ominaisuudet ja käyttötarkoitus

TM 65 77 on pyöreä ja väriltään vihreä tai harmaa. Harjoituskappale on keltainen. Pintamateriaalina käytetään lasikuitukangasta, joka estää helposti lohkeilevaa TNT-valua murenemasta. TM 65 77 on erittäin halpa ja yksinkertainen joten niitä voidaan tarvittaessa valmistaa todella nopeasti ja halvalla suuria määriä. Toimintavarmuutensa se säilyttää Suomen maastossa sääolosuhteista riippumatta niin kauan kuin tarve vaatii. 
Telamiina voidaan asentaa lumeen, maahan tai matalaan veteen ja sen päätehtävänä on pysäyttää panssariajoneuvojen liike. Panssarivaunuista telamiina katkaisee telan ja vaurioittaa telapyörästöä, tehden ne liikuntakyvyttömäksi. Pyöräajoneuvot (kuljetusajoneuvot, henkilöautot jne.) se tuhoaa täysin.
Ominaisuudet ja käyttötarkoitus > TM 65 77:n osat ja niiden toiminta

Telamiinassa 65 77 on viisi pääosaa, jotka yhdessä muodostavat laukaisukoneiston:
Kierretulppa: Toimii sytytintilan korkkina ja estää veden pääsyn sisäosiin. Mahdollistaa veteen asentamisen ja pitkän säilyvyyden kaikissa sääolosuhteissa.
Laukaisukansi: Murtuu 1 500–3 000 newtonin painosta ja päästää painon vaikuttamaan sytyttimeen.
Sytytin: Painosytytin 77 (PS 77). Sytyttimen päässä oleva nalli räjähtää kun sytyttimeen kohdistuu laukaisukannen murruttua tarpeeksi suuri paino (150 kg).
Räjäytin:  60 g heksotolia. Sytyttimen nallin räjähtäessä räjähdys välittyy räjäyttimeen ja saa sen räjähtämään.
Panososa:  9,5 kg valettua TNT:tä. Räjäyttimen räjähtäessä räjähdys välittyy panososaan ja saa sen räjähtämään.
Ominaisuudet ja käyttötarkoitus > Asentaminen ja poistaminen

Telamiina 65 77 on suunniteltu asennettavaksi maastoon, tielle, rantaveteen tai lumeen. Miinoitteissa telamiinojen on oltava vähintään viiden metrin etäisyydellä toisistaan, minkä tarkoituksena on estää telamiinoja räjäyttämästä toisiaan.
Tekniset tiedot

Telamiinan 65 77 teknisiä tietoja:
Halkaisija: 320 mm
Korkeus: 110 mm
Massa: 10 kg
Räjähdysainetta: 9,561 kg (9,5 kg valettua TNT:tä ja 61 g heksotolia, josta 1 g sytyttimessä ja 60 g räjäyttimessä)
Laukaiseva kuormitus: 1 500–3 000 N
Titus

| Titus |
| --- | --- |
 
Rooman keisari
Valtakausi:  24. kesäkuuta 79 – 13. syyskuuta 81
Edeltäjä:  Vespasianus
Seuraaja:  Domitianus

Syntynyt:  30. joulukuuta 39 Rooma
Kuollut:  13. syyskuuta 81 (41 vuotta) Rooma
Puoliso:  Arrecina Tertulla  Marcia Furnilla  Arrecina  Berenice
Lapset:  Julia Flavia
Suku:  Flavius
Isä:  Vespasianus
Äiti:  Domitilla
Titus Flavius Caesar Vespasianus Augustus (synt. Titus Flavius Vespasianus, myöh. Titus Flavius Caesar Vespasianus, yleisesti Titus) (30. joulukuuta 39 – 13. syyskuuta 81) oli Rooman keisari joka hallitsi 24. kesäkuuta 79 – 13. syyskuuta 81. Hänet muistetaan varsinkin Jerusalemin tuhoamisesta vuonna 70. Hänen keisariutensa aikana Pompejin kaupunki tuhoutui tulivuorenpurkauksessa, ja Roomassa riehui suuri tulipalo. Iloisempi tapahtuma oli Colosseumin amfiteatterin avajaiset vuonna 81. Lyhyestä hallintokaudestaan huolimatta Titus on jäänyt historiaan esimerkillisen hyvänä hallitsijana.
Elämä ennen keisariutta

Titus hyötyi isänsä Vespasianuksen suhteista keisari Neron hoviin. Hän sai korkeatasoisen koulutuksen ja oppi tuntemaan valtakunnan tärkeimpiä vaikuttajia. Vuonna 67 Vespasianus sai tehtäväkseen Juudean kapinan kukistamisen (ns. ensimmäinen juutalaissota), ja Titus seurasi isäänsä tuolle sotaretkelle. Hän sai komentoonsa yhden legioonan ja johti sitä varsin taitavasti, tosin saavuttamatta mitään historiallisesti merkittäviä voittoja.
Kun Vespasianus vuonna 69 nimitettiin Rooman keisariksi, siirsi hän vastuun kaikista sotatoimista Titukselle. Kapina oli tosin jo suurimmaksi osaksi kukistettu, vain Jerusalem teki yhä sitkeää vastarintaa roomalaisille. Titus aloitti Jerusalemin piirityksen, ja vuoden 70 syksyllä hän lopulta valtasi kaupungin. Suurin osa Jerusalemia tuhottiin maan tasalle, ja Titus kohteli julmasti henkiin jääneitä juutalaisia kapinallisia. Valtauksen yhteydessä tuhoutui myös kuuluisa Jerusalemin temppeli. Juutalaiset muistavat Tituksen siis Jerusalemin hävittäjänä, temppelin tuhoajana ja juutalaisten diasporan alkuunpanijana. Palattuaan Roomaan Titus sai viettää triumfin yhdessä isänsä keisari Vespasianuksen kanssa. Tituksen saavuttaman voiton kunniaksi pystytettiin Rooman Foorumille riemukaari, joka on säilynyt näihin päiviin asti.
Vespasianuksen hallintokaudella Titus hoiti monia tärkeitä tehtäviä, toimien mm. pretoriaanikaartin prefektinä. Hän tuli tunnetuksi kovaotteisena isänsä hallinnon puolustajana ja murhautti muun muassa kenraali Caecinan, jonka epäiltiin vehkeilevän keisaria vastaan. Toisenlaista mainetta hän sai suhteestaan juutalaiseen prinsessa Bereniceen. Kansa alkoi juoruta "uudesta Kleopatrasta", sillä Berenicen arveltiin sekaantuvan Rooman asioihin Tituksen välityksellä. Lopulta Titus joutui katkaisemaan suhteensa Bereniceen, jotta hänen oma arvovaltansa ei heikkenisi.
Keisarius

Vespasianus kuoli vuonna 79 ja Tituksesta tuli hänen seuraajansa. Titus jatkoi isänsä järkevää taloudenpitoa ja osoittautui muutenkin vastuuntuntoiseksi hallitsijaksi. Kun tulivuori Vesuvius purkautui hävittäen Pompejin kaupungin, oli Titus organisoimassa hätäapua, ja kun Roomassa riehui vuonna 80 suuri tulipalo, antoi hän paljon valtion varoja kaupungin jälleenrakentamiseen.
Eräänlaisena huipentumana Tituksen hallintokaudelle oli Colosseumin amfiteatterin (alun perin nimeltään ”Flaviusten amfiteatteri”) avajaiset vuonna 81. Ne kestivät 100 päivää ja tarjosivat kansalle paljon mahtipontista viihdettä. Kerrotaan, että avajaisten viimeisenä päivänä Titus purskahti julkisesti itkuun. Syytä tunnepurkaukseen ei tiedetä, mutta eräs mahdollisuus on, että hän tiesi olevansa kuolemansairas. Ehkäpä avajaisten päättyminen muistutti häntä elämän päättymisestä.
Kuolema

Ollessaan kesälomalla sabiinilaisvuorilla Titus sairastui ja kuoli lopulta 13. syyskuuta 81 41 vuoden ikäisenä, hallittuaan vain kahden vuoden ajan. Tituksella ei ollut poikia, joten valta siirtyi hänen veljelleen Domitianukselle. Tituksen väitetään sanoneen viimeisinä sanoinaan "Olen tehnyt vain yhden virheen." Ei tiedetä, mitä virhettä hän tarkoitti. Historioitsija Dio Cassius tulkitsi asiaa niin, että Tituksella oli pahoja aavistuksia sen suhteen, millainen keisari hänen veljestään Domitianuksesta tulisi. Hänen virheensä olisi siis ollut veljen henkiin jättäminen.
Tituksen hallintokausi oli lyhyt, mutta hän on silti jäänyt historiaan esimerkkinä hyvästä hallitsijasta. Tämä on paljolti historioitsija Suetoniuksen ansiota, sillä hän ei säästele kehuja kirjoittaessaan Tituksesta. Suetonius on tosin saattanut ylistää Titusta luodakseen kontrastia hänen pahamaineiseen seuraajaansa Domitianukseen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
John Donahue: Titus Flavius Vespasianus An Online Encyclopedia of Roman Emperors.