stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talvisota (elokuva)
Tuotanto

Talvisodan kuvaukset aloitettiin lokakuussa 1988 ja lopetettiin huhtikuussa 1989. Kuvauspaikkoja olivat Kauhava, Kankaanpää, Seinäjoki, Ristiina, Keuruu, Lapua ja Hyvinkää. Alkuperäinen 13 miljoonan markan budjetti paisui noin 19 miljoonaan markkaan (noin 5,2 miljoonaa euroa vuoden 2015 rahan arvon mukaan). Elokuvan kuvaukset teki erityisen hankaliksi se, että talvi 1988–1989 oli Suomessa vähäluminen ja lauha, mikä ei lainkaan vastannut sotatalven 1939–1940 oloja.
Talvisodan tuottajana toimi Marko Röhrin lisäksi Jukka Mäkelä, mutta hänen nimeään ei pantu mainosmateriaaleihin. Elokuvaa markkinoitiin jonkin verran Hollywoodissa muun muassa ulkomaisen elokuvan Oscar-ehdokkuuksista päättävän komitean jäsenille, mutta Mäkelä perui kampanjan, koska se oli kallis eivätkä elokuvan nähneet yhdysvaltalaiset vaikuttaneet kiinnostuneilta. Elokuva oli taloudellisesti tappiollinen, ja National-Filmin toiminta loppui vuonna 1990.
Julkaisut

Talvisota tuotiin kotilevitykseen analogisessa VHS-formaatissa vuonna 1990. Digitaalisesti teos julkaistiin DVD-formaatissa vuonna 2001. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti (KAVI) restauroi Talvisodasta 4K-version, ja se tuotiin Suomen markkinoille Blu-ray-formaatissa vuonna 2016. Talvisodan Blu-ray-julkaisulla on puolitoista tuntia lisämateriaalia, muun muassa Antti Tuurin puheenvuoro ja dokumentti elokuvan kuvauksista. Julkaisu on tekstitetty suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi. Joulukuussa 2019 Kansallinen audiovisuaalinen instituutti julkaisi elokuvan Elonet-palvelussa vapaasti katseltavaksi. KAVI on kertonut aikomuksesta restauroida myös sarjaversio.
Vastaanotto

Aikalaiskriitikot panivat merkille Talvisodan painopisteen, joka on rivisotilaan näkökulma. Teosta verrattiin myös Väinö Linnan Tuntemattoman sotilaan filmatisointeihin, joita Talvisodan ensi-iltavuoteen mennessä oli tehty kaksi. Elokuvan ensi-illassa Kauhavalla oli kunniavieraana lääkintäalikersantti Juho Pernaa, joka näki valkokankaalta oman haavoittumisensa ja kuvaili tuntemuksiaan Ilta-Sanomien haastattelussa vuolaasti kiitellen. Jo joulukuun 1989 aikana Talvisodan näki yli 334 000 maksanutta katsojaa.
Aamulehden Matti Apusen mielestä Talvisota todisti, että myös suomalaiset osaavat tehdä eeppistä suurelokuvaa. Hän antoi erityistä painoa Juha Tikan musiikille, joka vahvisti Talvisodan "laveiden muotojen estetiikkaa" ja "tunteiden manipulointia". Etelä-Suomen Sanomien Hannu Massinen piti elokuvaa ihmisläheisenä. Turun Sanomien Tapani Maskula oli kriittisempi, hän näki teoksen "raskasliikkeisenä" ja "ulkokohtaisena" sotaspektaakkelina.
Pohjalaisen Pentti Orhanen näki Talvisodassa yhtymäkohtia Edvin Laineen yli kolme vuosikymmentä aiemmin valmistuneeseen Tuntemattoman sotilaan filmatisointiin. 84-vuotias Edvin Laine kuoli sattumoisin vain hieman ennen Talvisodan ensi-iltaa 18. marraskuuta 1989.
Kotimaan menestyksen rohkaisemana Talvisota vietiin alkuvuonna 1990 Saksaan Berliinin elokuvajuhlille; innokkaimmat väläyttelivät jopa Oscar-kilpaan osallistumista. Karu totuus paljastui kuitenkin nopeasti. Euroopassa elettiin Berliinin muurin murtumisen nostattamassa huumassa ja puolen vuosisadan takaisista tapahtumista kertoneen Talvisodan vastaanotto Berliinissä jäi varsin laimeaksi. Asiaa ei auttanut sekään, että tekijät lupasivat elokuvasta olevan tulossa myös alkuperäisestä 125 minuuttiin lyhennetty kansainvälinen versio.
Elokuvakriitikko Timo Malmi arvioi vuonna 2012, että "enemmän kuin Pekka Parikan ohjaustyö tai Antti Tuurin romaanin filmatisointi, elokuvasta tuli 1980-luvun ulko- ja sisäpoliittisesti muuttuneen ilmapiirin muistomerkki". Suomettumisen aika oli käytännössä jo jäänyt taakse, ja pian Talvisodan valmistumisen jälkeen Baltian maat itsenäistyivät, Neuvostoliitto lakkasi olemasta, YYA-sopimus haudattiin vähin äänin ja Suomi suuntautui selkeästi kohti läntistä Eurooppaa.
Pohjanmaa-sarjan elokuvat

Antti Tuurin kuusiosaisesta Pohjanmaa-sarjasta on filmatisoitu neljä viimeistä. Elokuvat tapahtumien aikajärjestyksessä:
Talvisota (1989), ohjaus Pekka Parikka, teatterikatsojia 628 767
Pohjanmaa (1988), ohjaus Pekka Parikka, teatterikatsojia 179 451
Ameriikan raitti (1990), ohjaus Lauri Törhönen, teatterikatsojia 54 949
Lakeuden kutsu (2000), ohjaus Ilkka Vanne, teatterikatsojia 151 453
Aiheesta muualla

KAVI:n restauroiman 4K-version traileri YouTubessa
Talvisota (elokuva) Elonet., katsottavissa kokonaan.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: 1988: Tupla-Uuno | Suomen katsotuin elokuva 1989 | Seuraaja: 1990: Pretty Woman |
Talvisodan Blu-ray-julkaisun kansi. Keskellä Martti Hakala (Taneli Mäkelä). VLMedia Oy.
Feministinen ulkopolitiikka

Feministisen ulkopolitiikan käsitteen loi Margot Wallström (Ruotsin ulkoministeri 2014–2019).
Feministinen ulkopolitiikka perustuu feminismiin ja korostaa naisten ja tyttöjen huomioon ottamista myös ulkopolitiikassa. Se korostaa naisten ja tyttöjen oikeuksia, vaatii tasa-arvoisempaa tulonjakoa sekä naisten ja tyttöjen edustusta päätöksentekoon. Saksassa feministinen ulkopolitiikka korostaa myös monimuotoisuutta (diversity). Feministisen ulkopolitiikan tavoitteena on tehdä sukupuolen merkitys näkyväksi ulkopolitiikassa, sodissa ja konflikteissa. Feministinen ulkopolitiikka oli Ruotsin virallinen linja vuosina 2014–2022. Eräät muut maat noudattavat edelleen feminististä ulkopolitiikkaa.
Stefan Löfvenin johtama punavihreä sosiaalidemokraattien ja ympäristöpuolueen hallitus julisti Ruotsin vuonna 2014 maailman ensimmäiseksi maaksi, jossa toteutetaan feminististä ulkopolitiikkaa. Politiikan taustalla oli erityisesti sosiaalidemokraattinen ulkoministeri Margot Wallström. Feministinen ulkopolitiikka levisi pian muuallekin. Vuoteen 2022 mennessä ainakin Alankomaat, Espanja, Kanada, Luxemburg, Meksiko, Saksa, Ranska ja Chile ilmoittivat noudattavansa feminististä ulkopolitiikkaa.
Ruotsi luopui feministisestä ulkopolitiikasta vuonna 2022, kun valtaan tuli Ulf Kristerssonin kokoomushallitus. Ulkoministeri Tobias Billströmin mukaan "Me emme aja feminististä ulkopolitiikkaa. Sillä nimityksellä ei ole ollut järkevää tarkoitusta. Se on pimentänyt faktan, että Ruotsin ulkopolitiikan tulee perustua ruotsalaisten etuihin ja ruotsalaisiin arvoihin." Billström piti tärkeimpänä tavoitteena Ruotsin viemistä Natoon niin pian kuin mahdollista.
Feministisen ulkopolitiikan sisältöjä

Ruotsissa feministisen ulkopolitiikan tavoitteena oli käydä dialogia sekä kuunnella väkivaltaisissa konflikteissa osallisina olleiden naisten ja myös muiden marginalisoitujen ryhmien kokemuksia. Toinen tavoite oli lisätä naisten osuutta ulkopoliittisina päätöksentekijöinä ja neuvottelijoina rauhanprosesseissa. Maailmanpoliittisessa keskustelussa feministinen ulkopolitiikka korosti sukupuolten tasa-arvoa ja naisten ja tyttöjen ihmisoikeuksia. Feministinen ulkopolitiikka pyrki kyseenalaistamaan, haastamaan ja määrittelemään uudelleen sukupuolittuneita valtarakenteita.
Ruotsin ulkoministeriö jakoi feministisen ulkopolitiikan  tavoitteet seuraaviin alueisiin: 1. ihmisoikeudet, 2. vapaus väkivallasta, 3. mahdollisuus vaikuttaa rauhantyöhön, 4. poliittinen osallistuminen, 5. taloudellinen itsemääräämisoikeus ja 6. seksuaali- ja lisääntymisterveys. Käytännössä tavoitteiden toteuttamisen yhtenä painopisteenä oli kehitysavun kohdistaminen tyttöjen ja naisten tukemiseen kehitysmaissa.
Kritiikki

Postkolonialistisen feminismin näkökulmasta feminististä ulkopolitiikkaa on arvosteltu globaalin pohjoisen harjoittamana uutena normivientinä, joka perustuu liberaaliin feminismiin eikä tee oikeutta kulttuurikontekstien monimuotoisuudelle sen kohdemaissa. Kriitikot ovat kutsuneet sitä feministiseksi imperialismiksi.
Sauvojen kuutonen

Rider-Waite-Smith tarot-pakan Sauvojen kuutonen
Sauvojen kuutonen on tarot-pakan pienen arkanan kortti.
Rider-Waite-Smith-pakan kortin kuvassa nähdään  voitonseppeleeseen ja viittaan sonnustautunut hahmo, joka ratsastaa valkoisella hevosella sauva kädessään. Kortin taustalla näkyy hahmoja, jotka myös pitävät sauvojaan pystyssä.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1960

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1960 Rovaniemen Ounasvaaralla. Naisten viesti kilpailtiin piirijoukkuein seurajoukkueiden sijaan.
Tulokset > Miehet > 15 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Eero Mäntyranta | Pellon Ponsi | 48.46 |
| 2 | Veikko Hakulinen | Jämsänkosken Ilves | 48.55 |
| 3 | Toimi Alatalo | Savitaipaleen Urheilijat | 49.36 |
| 4 | Hannu Tolsa | Virolahden Sampo | 49.47 |
| 5 | Niilo Väisänen | Suonenjoen Vasama | 49.56 |
| 6 | Veini Puttonen | Ristiinan Urheiljat | 49.59 |
Miesten 15 km hiihdettiin Rovaniemellä Ounasvaaran maastossa 25. maaliskuuta 1960 samana päivänä kuin SM-30 km. Kisan puolivälissä Pellon Mäntyranta johti kisaa 15 sekuntia ennen Jämsänkosken Hakulista, josta Virolahden Tolsa, Otanmäen Teräksen Oikarainen ja Suonenjoen Väisänen olivat jääneet puoli minuuttia. Mestaruustaistelu Mäntyrannan ja Hakulisen välillä jatkui aina loppuun asti Hakulisen kyetessä kaventamaan eroa maalissa yhdeksään sekuntiin. SM-pronssin otti Toimi Alatalo.
Tulokset > Miehet > 30 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Arto Tiainen | Mikkelin Hiihtäjät | 1.41.43 |
| 2 | Reino Söyring | Anjalan Liitto | 1.43.29 |
| 3 | Veikko Räsänen | Maaningan Tarmo | 1.43.49 |
| 4 | Paavo Arvilommi | Haminan Tarmo | 1.44.22 |
| 5 | Auvo Simonen | Savonlinnan Hiihtoseura | 1.45.17 |
| 6 | Arvo Viitanen | Myllykosken Kilpa-Veikot | 1.45.38 |
Miesten 30 km hiihdettiin Rovaniemellä Ounasvaaran maastossa 25. maaliskuuta 1960 samana päivänä kuin SM-15 km. Kisan kärkikaksikko Mikkelin Arto Tiainen ja Anjalan Reino Söyring pitivät johtoa aivan alusta asti. Tiaisen johto Söyringiin oli puolivälissä jo reilun minuutin. SM-pronssista käytiin sen sijaan jo tiukempi kisa, joka ratkesi Maaningan Veikko Räsäsen hyväksi. Yllättävänä nimenä tuloslistan kärkipäässä oli Haminan Tarmon Paavo Arvilommi, joka nousi kisassa 4:ksi.
Tulokset > Miehet > 50 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Arto Tiainen | Mikkelin Hiihtäjät | 2.38.39 |
| 2 | Veikko Hakulinen | Jämsänkosken Ilves | 2.42.40 |
| 3 | Lauri Bergqvist | Inkeroisten Terho | 2.43.24 |
| 4 | Auvo Simonen | Savonlinnan Hiihtoseura | 2.44.16 |
| 5 | Veikko Räsänen | Maaningan Tarmo | 2.44.23 |
| 6 | Hannu Tolsa | Virolahden Sampo | 2.44.27 |
Miesten 50 km hiihdettiin Rovaniemellä Ounasvaaran maastossa 27. maaliskuuta 1960. Kisaa oli saapunut seuraamaan 11 000 katselijaa. Katselijoiden joukossa oli myös Tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Ensimmäisellä 7,5 km:n väliaika-asemalla kärki oli Mikkelin Tiainen, Juvan Urheilijoiden Kalevi Hämäläinen, Jämsänkosken Hakulinen. Puoleen matkaan tultaessa kärjessä oli Tiainen 19 sekunnilla ennen Hämäläistä, josta Hakulinen oli jäänyt lähes minuutin. Seuraavina olivat varsin tiivinä nippuna lähes minuutin Hakulisesta Anttolan Urheilijoiden Eero Kolehmainen, Savonlinnan Auvo Simonen, Virolahden Hannu Tolsa ja Maaningan Veikko Räsänen. Matkan toisella puoliskolla Tiainen lisäsi johtonsa maalissa neljään minuutiin ennen Hakulista. Hämäläinen väsähti 40 km:n jälkeen pudoten lopputuloksissa peräti sijalle 17 yli 12 minuuttia Tiaisesta. Inkeroisten Lauri Bergqvist paransi matkan toisella puoliskolla koko ajan sijoitustaan nousten SM-pronssille vajaan minuutun Hakulisesta. Auvo Simonen ja Veikko Räsänen paransivat myös sijoitustaa matkan lopulla ollen maalissa 4. ja 5.
Tulokset > Miehet > 3 × 10 kilometriä, viesti

| Sija | Joukkue | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jämsänkosken Ilves | Jorma Kortelainen   Väinö Huhtala   Veikko Hakulinen | 1.38.46 |
| 2 | Otanmäen Teräs | Tauno Kauppinen   Tauno Lukkari   Kalevi Oikarainen | 1.39.49 |
| 3 | Mikkelin Hiihtäjät | Heimo Himanen   Onni Torvelainen   Arto Tiainen | 1.40.38 |
Miesten viesti käytiin lauantaina 26. maaliskuuta 23 joukkueen voimin. Katsomossa oli myös Tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Kisan ensimmäisellä osuudella Jämsänkosken Väinö Huhtala otti selvän lähes minuutin johdon ennen Virolahden Sammon Piispaa. Ensimmäisellä osuudella sattui myös onnettomuuksia, jossa Anjalan Liiton Helge Söyringin johdolla kuusi joukkuetta ajoi ladulta syrjään. Toisella osuudella Savitaipaleen Alatalo nosti seuransa 10. sijalta toiseksi Jämsänkosken Eino Huhtalan lisätessä tässä vaiheessa seuransa johtoa jo kahteen minuuttiin. Ankkurien tullessa maalin erot kärjessä olivat selvät eli Jämsänkoski yli kaksi minuuttia ennen SM-hopealle tullutta Savitaipaletta, josta SM-pronssin Mikkeli jäi minuutin ankkurinsa Tiaisen nostettua seuransa 4. sijalta kolmanneksi. Seuraavina viestissä olivat Jämsänkosken Ilveksen II-joukkue, Tampereen Poliisi-Urheilijat ja Valkeakosken Haka.
Tulokset > Naiset > 5 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Siiri Rantanen | Lahden Hiihtoseura | 19.06 |
| 2 | Toini Pöysti | Noormarkun Nopsa | 19.55 |
| 3 | Eila Lappi | Lahden Hiihtoseura | 20.13 |
| 4 | Eva Hög | Gamlakarleby IF | 20.15 |
| 5 | Pirkko Korkee | Valkeakosken Haka | 20.28 |
| 6 | Alli Puranen | Kinnulan Kimmot | 20.34 |
Naisten 5 km hiihdettiin Rovaniemellä Ounasvaaran maastossa 25. maaliskuuta 1960. Lahden Siiri Rantanen oli aivan ylivoimainen ottaen lähes 50 sekunnin voiton ennen Noormarkun Pöystiä. SM-pronssi meni hieman yllättäen Lahden Eila Lapille.
Tulokset > Naiset > 10 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Seura | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Toini Pöysti | Noormarkun Nopsa | 35.15 |
| 2 | Siiri Rantanen | Lahden Hiihtoseura | 35.23 |
| 3 | Irmeli Nieminen | Sysmän Sisu | 36.32 |
| 4 | Eeva Ruoppa | Miehikkälän Vilkas | 36.40 |
| 5 | Eva Hög | Gamlakarleby IF | 36.59 |
| 6 | Eila Lappi | Lahden Hiihtoseura | 37.14 |
Naisten 10 km hiihdettiin Ounasvaaralla sunnuntaina 27. maaliskuuta 1960. Taistelu mestaruudesta käytiin Lahden Siiri Rantasen ja Noormarkun Toini Pöystin kesken. Puolimatkassa kärkeä piti Rantanen neljä sekunnilla ennen Pöystiä. Miehikkälän Ruoppa oli heitä jäljessä 50 sekuntia. Maaliin tultaessa Pöysti ajoi Rantasen ohi ottaen ensimmäisen naisten sarjan Suomen mestaruuden. Näin Rantaselta jäi kisojen kolmas Suomen mestaruus saavuttamatta. SM-pronssi meni Sysmän Irmeli Niemiselle.
Tulokset > Naiset > 3 × 5 kilometriä, viesti

| Sija | Joukkue | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lahden piiri I | Eila Lappi   Irmeli Nieminen   Siiri Rantanen | 58.10 |
| 2 | Keski-Suomen piiri | Helvi Kantola   Alli Puranen   Mirja Lehtonen | 1.00.29 |
| 3 | Lahden piiri II | Meeri Hussa   Leila Kupiainen   Saara Saarinen | 1.01.30 |
Naisten viesti käytiin lauantaina 26. maaliskuuta 13 joukkueen voimin eli mukana oli edustettuna 11 piiriä. Kisaa oli katsomassa myös Tasavallan presidentti Urho Kekkonen. Lahden piiri oli selvä ykkönen. Piristä oli mukana peräti kolme joukkuetta.
Mäkihyppy

| Sija | Kilpailija | Seura | Pisteet | Hyppyjen pituudet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Eino Kirjonen | Lahden Hiihtoseura | 225,7 | 50,5 - 49,5 |
| 2 | Juhani Kärkinen | Lahden Hiihtoseura | 225,3 | 49,5 - 51,0 |
| 3 | Veikko Kankkonen | Lahden Hiihtoseura | 222,5 | 52,0 - 52,0 |
| 4 | Antti Hyvärinen | Ounasvaaran Hiihtoseura | 219,8 | 49,0 - 49,0 |
| 5 | Pauli Ukkonen | Puijon Hiihtoseura | 215,3 | 50,5 - 47,5 |
| 6 | Erkki Luiro | Ounasvaaran Hiihtoseura | 215,0 | 46,0 - 50,5 |
Mäkihyppykisa suoritettiin sunnuntaina 27. maaliskuuta Ounasvaaran 50 metrin mäessä. Paikalla oli lähes 10 000 katselijaa. Kisaan osallistui 41 miestä. Ensimmäisen kierroksen jälkeen kisaa johti Lahden Eino Kirjonen yli kahdella pisteellä ennen Lahden Juhani Kärkistä, josta Puijon Pauli Ukkonen jäi vain 0,3 pistettä. Seuraavina Ounasvaaran Antti Hyvärinen, Lahden Veikko Kankkonen ja Ounasvaaran Ensio Hyytiä. Toisella kierroksella Lahden Kirjonen ja Juhani Kärkinen säilyttivät asemansa. Kolmas lahtelainen Kankkonen nousi SM-pronssille erinomaisella toisella hypyllään. Vastaavasti Puijon Ukkonen epäonnistui toisessa ja putosi 5:ksi. Ounasvaaran Hyvärinen hyppäsi kaksi 49-metristä ja sijoittui 4:ksi. Ounasvaaran Erkki Luiro nousi erinomaisella toisella hypyllä 10. sijalta 6:ksi. Ounasvaaran 6:tena ensimmäisen kierroksen jälkeen ollut Hyytiä kaatui toisen hyppynsä. Entisistä suuruuksista Helsingin Toverien Hemmo Silvennoinen oli 8., Lahden Kalevi Kärkinen 11., Pentti Uotinen 13., Veikko Salmenranta 25. ja Jyväskylän Hiihtoseuran Erkki Kumpunen 30.
Yhdistetty

| Sija | Kilpailija | Seura | Pisteet | Hiihto ja mäenlasku |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Paavo Korhonen | Joutsenon Kullervo | 439,60 | 240,0 + 199,6 |
| 2 | Ensio Hyytiä | Ounasvaaran Hiihtoseura | 437,73 | 214,73 + 223,0 |
| 3 | Pentti Riikonen | Jämsänkosken Ilves | 433,77 | 232,07 + 201,7 |
| 4 | Martti Maatela | Ounasvaaran Hiihtoseura | 432,27 | 227,17 + 205,1 |
| 5 | Heikki Kainulainen | Kiteen Urheilijat | 431,10 | 235,20 + 195,9 |
| 6 | Esko Jussila | Lahden Hiihtoseura | 429,13 | 227,33 + 200,8 |
Yhdistetyn kisa aloitettiin perjantaina 25. maaliskuuta 15 km:n hiihto-osuudella, jossa kärki oli Joutsenon Paavo Korhonen, Vuoksenniskan Urheilijoiden Tapani Kontula ja Kiteen Heikki Kainulainen. Seuraavana päivänä 26. maaliskuuta mäessä rovaniemeläiset OH:n miehet Hyytiä, Erkki Luiro ja Martti Maatela ottivat kolme ensimmäistä sijaa. Lahden Jussila palasi hyvillä hypyillään Suomen mestariksi kahden vuoden jälkeen. Suomen mestaruus meni kuitenkin 5. kerran Joutsenon Paavo Korhoselle, jonka 50-metriset hypyt toivat hänele mäen 6. sijan ja hyvä hiihto-osuus piti hänet kärjessä. Hyytiän erinomainen mäkiosuus nosti hänet SM-hopealle, vaikka hiihdon jälkeen hän oli ollut 17. Jämsänkosken Pentti Riikonen nousi SM-pronssille mäen 4. sijallaan. Kiteen Kainulainen putosi lopputuloksissa 5:ksi hiihdon jälkeiseltä 3. sijalta. Lahden Esko Jussila nosti mäen 5. sijalla itsensä hiihdon 11. sijalta lopputuloksissa 6:ksi. Hiihdon kakkonen Vuoksenniskan Kontula putosi lopputuloksissa 8:ksi. Mäen kakkonen Erkki Luiro nousi hiihdon 18. sijalta 9:ksi.
Sumud (järjestö)

Sumud – Suomen Palestiina -verkosto on suomalainen Palestiinaa tukeva intersektionaalinen solidaarisuusjärjestö. Järjestö toimii Israelin miehityksen lopettamiseksi sekä palestiinalaisten ihmisoikeuksien puolesta.
Sumud (arab. صمود‎, ṣumūd) on arabiankielinen sinnikkyyttä ja vankkumattomuutta tarkoittava sana, joka kuvaa palestiinalaisten jokapäiväistä väkivallatonta vastustusta Israelin miehitystä vastaan. Sana tuli käyttöön politiikassa 1960-luvulla. Sumud-sanan on sanottu vastaavan suomen sisua.
Tavoitteet

Sumud toimii Israelin apartheidin, miehityksen, kolonialismin ja kansanmurhan lopettamiseksi ja palestiinalaisten ihmisoikeuksien ja poliittisten oikeuksien toteutumiseksi. Se vaatii myös, että  Israelin on lopetettava arabimaiden miehitys ja kolonisaatio, myönnettävä tasa-arvo Israelin palestiinalaisille kansalaisilleen ja toteutettava palestiinalaispakolaisten oikeus palata kotiseuduilleen.
Sumud vastustaa kaikkia kolonialismin ja rasismin muotoja, niiden joukossa antisemitismi ja islamofobia, sekä seksismiä, transfobiaa, homofobiaa, ableismia ja muita syrjinnän ja vihan muotoja. Verkosto vastustaa myös sionismia.
Verkoston toiminta

Sumud aktivoitui lokakuussa 2023 Gazan sodan myötä. Sen puheenjohtajana toimii suomalaispalestiinalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja Noora Dadu. Varapuheenjohtajina toimivat tutkijat Majed Abusalama ja Syksy Räsänen.
Sumud koordinoi suomalaista Palestiina-aktivismia. Järjestö tukee kansainvälistä Boycott, Divestment and Sanctions -liikettä. Järjestön julkilausuttuna tavoitteena on, että kolmasosa Sumudin hallituksen jäsenistä olisi palestiinalaisia. Aktiivisia ryhmiä toimii Helsingin lisäksi Turussa, Tampereella, Jyväskylässä, Oulussa ja Joensuussa. Helsingissä Sumud on järjestänyt Palestiinaa tukevia mielenosoituksia.
Näkemyksiä

Sumud katsoo, että taistelu vapaan Palestiinan puolesta on samalla kertaa feministinen kysymys, ihmisoikeuskysymys ja queer-kysymys. Sumud tukee globaalin etelän queer-ihmisten kamppailua.
Puheenjohtaja Noora Dadun mielestä Suomi on osasyyllinen Gazassa tapahtuvaan kansanmurhaan. Sumudin varapuheenjohtaja Syksy Räsänen on sanonut, että Hamasin lokakuun 7. päivänä tekemä hyökkäys oli vastaus "kolonialismiin, apartheidiin, miehitykseen, saartoon" ja että palestiinalaisilla on oikeus aseelliseen vastarintaan. Räsäsen mukaan "siviileihin kohdistuvat hyökkäykset on yksikäsitteisesti väärin, teki niitä kuka tahansa ja oli kohteena kuka tahansa".
Tunnustukset

Helsingin yliopiston sukupuolentutkimuksen tieteenala valitsi Sumudin Vuoden Kristiina 2024 -palkinnon saajaksi. Palkintolautakunnan mukaan Sumudin dekoloniaalinen, intersektionaalinen ja inklusiivinen toiminta on jatkoa feministisen, abolitionistisen ja antirasistisen politiikan ja ajattelun perinteelle, jota edustavat esimerkiksi Angela Davis ja Ruth Wilson Gilmore. Palkintolautakunnan mukaan järjestö edistää intersektionaalista ja dekoloniaalista feminismiä.
Naisasialiitto Unioni valitsi Sumudin vuoden 2024 Lyytiksi.
Paavo Leinonen

Paavo Leinosen maalaama Ilmestyskirjan 6. luvussa mainittu symbolistinen nälkäajan tumma ratsu Lapuan tuomiokirkossa, jonka katto- ja lasimaalaukset ovat Leinosen tekemiä.
Paavo Leinonen (12. toukokuuta 1894, Säräisniemi – 13. kesäkuuta 1964, Oulu) oli suomalainen taidemaalari. Säräisniemen kirkonkylästä syntyisin ollut Leinonen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa, jossa perehtyi erityisesti koristemaalaukseen, vuosina 1914–1917 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1917. Leinonen debytoi taiteilijana Helsingissä vuonna 1917.
Nuoruudessaan Leinonen kuului Tyko Sallisen ympärille muodostuneeseen ekspressionistiseen Marraskuun ryhmään. Marraskuun villeihin kuuluneiden taiteilijoiden lisäksi Leinonen oli myös kirjailija Joel Lehtosen läheinen ystävä.
Elämä ja ura

Leinonen työskenteli 30 vuoden aikana yli 20 kirkollisessa kohteessa ja häntä pidettiin erityisesti hiljaisen harmonian mestarina. Hänen tuotantoaan on muun muassa Taulumäen ja Säynätsalon kirkoissa Jyväskylässä, Lapuan tuomiokirkossa, Vihdin, Sääksmäen, Akaan ja Kestilän kirkoissa, Savonlinnan tuomiokirkossa, Kuortaneen, Töölön, Saarijärven ja Kärkölän kirkoissa, Kuusamon Pyhän Ristin kirkossa, Oulun tuomiokirkossa, Tuiran kirkossa Oulussa ja myös Oulun Hintan seurakuntakodin iso alttariseinämaalaus on Leinoselta tilattu työ.
Kirkollisten kohteiden lisäksi Leinosen teoksia löytyy muun muassa Aineen taidemuseon, Kemin taidemuseon ja Ateneumin kokoelmista ja hänen luonnoksiaan ja esineistöään on esillä Säräisniemen kotiseutumuseossa yhdessä hänen sukulaisensa ja ystävänsä taidemaalari ja taidegraafikko Olli Seppäsen luonnoksien ja esineistön kanssa. Erityisesti Oulun taidemuseolla on huomattava kokoelma Leinosen teoksia eri vuosikymmeniltä.
Leinonen sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 1959. Vanhoilla päivillään hän osallistui vielä vuonna 1962 Joulukuun ryhmän ns. "villien" taiteilijoiden protestinäyttelyyn, josta tuli Leinosen viimeinen näyttely. Viimeiset vuodet hän asui Hiirosen vanhainkodissa Oulussa.