stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pekalampi

| Pekalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju, Mikkeli
Koordinaatit:  61°27′42″N, 27°03′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  Pekalamminoja Kallaveteen 
Järvinumero:  14.972.1.048
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,4 m  
Pituus:  690 m  
Leveys:  360 m  
Rantaviiva:  1,68 km  
Pinta-ala:  9,986 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPekalampi 
Pekalampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla ja Mikkelissä Ollikkalan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 690 metriä pitkä, 360 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 101,4 metriä mpy.
Pensasjänönputki

| Pensasjänönputki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliopsida
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Jänönputket Bupleurum
Laji::  fruticosum
Kaksiosainen nimi
 Bupleurum fruticosum  L. 
Katso myös
   Pensasjänönputki Wikispeciesissä   Pensasjänönputki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pensasjänönputki (Bupleurum fruticosum) on sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva ikivihreä kasvi.
Pensasjänönputki kasvaa kaksi metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat yksinkertaiset, kiiltävän sinivihreät. Pienten keltaisten kukkien muodostama kukinto on huiskilo.
Pensasjänönputki kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Sitä kasvatetaan koristekasvina ja tuulensuoja-aitoina muuallakin. Britanniassa se on paikoin levinnyt luontoon viljelykarkulaisena.
Rocky Balboa

| Robert ”Rocky” Balboa |
| --- | --- |
 Sylvester Stallone Rocky VI-elokuvassa Robert ”Rocky” Balboan roolissa.
Luoja(t):  Sylvester Stallone
Näyttelijä(t):  Sylvester Stallone
Ensi- esiintyminen:  Rocky (1976)
Viimeinen esiintyminen:  Creed II (2018)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Robert ”Rocky” Balboa
Status:  Leski
Ammatti:  nyrkkeilijä nyrkkeily valmentaja ravintolan omistaja yrittäjä
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Philadelphia
Asuinpaikka:  Philadelphia
Suhteet
Puoliso(t):  Adrian Balboa
Lapset:  Robert ”Rocky” Balboa Jr
Lastenlapset:  Logan Balboa
Muut sukulaiset:  Paulie Pennino (lanko)
Tutut:  Mickey Goldmill Duke Evers Apollo Creed
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Robert ”Rocky” Balboa on Sylvester Stallonen luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy nyrkkeilyaiheisissa Rocky-elokuvasarjan draamaelokuvissa Rocky, Rockyn uusintaottelu, Tiikerinsilmä – Rocky III, Rocky IV, Rocky V, Rocky Balboa,  Creed: The Legacy of Rocky ja Creed II.
Hahmo

Rocky Balboa -hahmo on ottanut vaikutteita monista oikeista raskaansarjan nyrkkeilijöistä. Alun perin Chuck Wepnerin ottelu Muhammad Alia vastaan vuonna 1975 inspiroi Stallonea käsikirjoittamaan ensimmäisen Rocky-elokuvan. Altavastaajana kamppailuun lähtenyt Wepner löi Alin kanveesiin yhdeksännessä erässä ja kesti maailmanmestaria vastaan aina 15. erään asti, ennen kuin hävisi tyrmäyksellä. Stallone soitti Wepnerille kaksi viikkoa ottelun jälkeen ja kertoi elokuvaideastaan, jolle Wepner antoi siunauksen. Kohtaukset, joissa Rocky Balboa juoksee Philadelphian museon portaita ylös ja hakkaa naudanruhoja teurastamolla, saivat inspiraationsa raskaansarjan maailmanmestari Joe Frazierista, joka oli harjoitellut otteluitaan varten samoin. Porras-kohtauksen käyttämisestä maksettiin Frazierille jopa korvaus.
Balboa on italialaista syntyperää, josta juontuu hänen lempinimensä "Italian Stallion", 'Italialainen ori'. Ensimmäiseen elokuvaan asti hänen nenänsä oli murtumaton, mikä hänen mukaansa on harvinaista nyrkkeilijälle. Rocky on myös vasenkätinen (nyrkkeilytermein southpaw), mikä tekee hänestä arvaamattoman ottelijan joillekin vastustajilleen. Balboaa ovat valmentaneet Mickey Goldmill, joka omistaa Philadelphiassa nyrkkeilysalin, nimeltään Mighty-Mick’s, sekä Apollo Creedin entinen valmentaja Tony ”Duke” Evers.
Ensimmäisen elokuvan tullessa Rocky on jo melkein 30-vuotias, eli vanha nyrkkeilijäksi, joka ei ole vielä tehnyt läpimurtoaan.
Rockyn persoona muuttuu kahden ensimmäisen elokuvan jälkeen kolmannessa renttumaisesta, mutta sinnikkäästä, rujosta nyrkkeilijästä vastuulliseksi ja tyylikkääksi perheenisäksi. Hän alkaa myös puheliaammaksi ja pitää taiteista. Stallone lisäsi edellisten osien tavoin hahmoon omia kokemuksiaan julkisuudesta ja ihmisenä kasvamisesta. Rockyn nyrkkeilytilastot ovat 57 voittoa (51 tyrmäyksellä), 23 tappiota sekä yksi ratkaisematon.
Luettelo Rockyn kohtaamista vastustajista > Ensimmäinen elokuva

Spider Rico
Apollo Creed (Carl Weathers)
Luettelo Rockyn kohtaamista vastustajista > Toinen elokuva

Apollo Creed
Luettelo Rockyn kohtaamista vastustajista > Kolmas elokuva

Muun muassa Joe Czak, ”Big Yank Ball”, ”Saksan mestari” (Yhteensä kymmenen puolustusottelua mestarina. Elokuvassa näkyy vilahduksia otteluista.)
Ukkoshuuli (Hulk Hoganin näyttelemä ammattilaispainija), hyväntekeväisyysottelu ”nyrkkeilymestari vastaan painimestari”
Clubber Lang (Mr. T, kahdesti)
Apollo Creed (elokuva loppuu, kun he aloittavat ottelunsa, ja jättää tuloksen arvoitukseksi)
Luettelo Rockyn kohtaamista vastustajista > Neljäs elokuva

Ivan Drago (Dolph Lundgren)
Luettelo Rockyn kohtaamista vastustajista > Viides elokuva

Tommy Gunn (Tommy Morrison) (Rocky ei virallisesti ottele, vaan kohtaa Tommyn kadulla)
Luettelo Rockyn kohtaamista vastustajista > Kuudes elokuva

Mason Dixon (Antonio Tarver, 1996 olympiakisojen nyrkkeilypronssin voittaja)
Esiintymiset > Elokuvat

Rocky (1976)
Rockyn uusintaottelu (1979)
Tiikerinsilmä – Rocky III (1982)
Rocky IV (1986)
Rocky V (1990)
Rocky Balboa (2006)
Creed: The Legacy of Rocky (2015)
Creed II (2018)
Esiintymiset > Soundtrackit

Rocky I (1977)
Rocky II (1980)
Rocky III – Eye Of The Tiger (1983)
Rocky IV (1986)
Rocky V – Official Soundtrack (1990)
The Rocky Stories (1999)
Rocky Balboa – The Best Of Rocky Balboa (2006)
Esiintymiset > Pelit

Rocky (2003)
Rocky Legends (2004)
Rocky Balboa (2007)
Paul Zukofsky

Paul Zukofsky (22. lokakuuta 1943 Brooklyn – 6. kesäkuuta 2017 Hongkong) oli yhdysvaltalainen viulisti ja kapellimestari.
Zukofsky oli runoilija Louis Zukofskyn ja säveltäjä Celia Thaew Zukofskyn poika. Hän aloitti viulunsoiton 4-vuotiaana ja pääsi Ivan Galamianin oppilaaksi 7-vuotiaana. Hänen myöhempiä opettajiaan olivat Dorothy DeLay, Vincent Persichetti ja Roger Sessions. Zukofsky teki ensimmäisen esiintymisensä Carnegie Hallissa vuonna 1956. Hänen silloin esittämäänsä ohjelmistoon kuului musiikkia Johann Sebastian Bachilta, Paul Hindemithiltä ja Dmitri Šostakovitšilta. Zukofsky oli jo 21-vuotiaana suorittanut sekä kandidaatin että maisterin tutkinnot Juilliard Schoolissa. Hän oli vuoden 1965 Young Concert Artists International Auditionsin voittaja. Zukofsky perusti 1970-luvulla Musical Observations -järjestön.
Zukofsky tuli tunnetuksi aikansa taidemusiikin tulkitsijana. Hän kantaesitti myöhäisen 1900-luvun teoksia, kuten Philip Glassin ensimmäisen viulukonserton. Muita säveltäjiä, joiden teoksia hän esitti ja levytti, olivat John Cage, Milton Babbitt, Charles Wuorinen, Roger Sessions, William Schuman, Morton Feldman, Artur Schnabel ja Stefan Wolpe. Zukofskyn yhteistyökumppaneihin kuuluivat Ursula Oppens ja Gilbert Kalish. Zukofsky teki uransa aikana kymmeniä levytyksiä ja oli kolmesti ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi. Hän lopetti julkisen esiintymisensä viulistina noin kaksikymmentä vuotta ennen kuolemaansa, mutta jatkoi työskentelyä kapellimestarina. Zukofsky muutti vuonna 2009 Hongkongiin, jossa hän johti Hong Kong New Music Ensemblea. Hän kuoli Hongkongissa non-Hodgkinin lymfoomaan.
Pehr Johan Alopaeus

Pehr Johan Alopaeus (8. lokakuuta 1773 Porvoo – 23. elokuuta 1814 Porvoo) oli suomalainen opettaja, historioitsija ja pappi.
Alopaeuksen vanhemmat olivat Porvoon piispa Magnus Jacob Alopaeus ja Ulrika Jusléen. Historioitsija ja pappi Magnus Alopaeus oli hänen veljensä. Alopaeus tuli ylioppilaaksi Turussa 1789 ja hänet vihittiin primuksena maisteriksi 1792. Alopaeus, joka oli kiinnostunut sivistyshistoriasta, julkaisi jo opiskeluaikanaan Henrik Gabriel Porthanin kanssa kaksiosaisen tutkimuksen Animadversiones de libris raris sekä 1793-1795 kolmiosaisen teoksen Specimen historiae litteraria Fennicae. Hänet nimitettiin kirjallisuushistorian dosentiksi 1794, mutta seuraavana vuonna hän siirtyi Porvoon lukion opettajaksi. Historian lehtori hänestä tuli 1798. Hän toimi myös koulun rehtorina useaan otteeseen ja osallistui isänsä apuna koulun historian toimittamiseen. Alopaeus vihittiin papiksi 1806 ja 1811 hänestä tuli isänsä jälkeen Porvoon tuomiorovasti, mitä tehtävää hän kuitenkin ehti hoitaa vain kolme vuotta.
Alopaeuksen puoliso oli vuodesta 1805 Johanna Elisabet Solitander (k. 1862).
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Pehr Johan Alopaeus. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 15.12.2013.
Specimen historiae litteraria Fennicae (Viitattu 15.12.1013)
Pehr Juslén

Pehr Juslén.
Pehr Juslén eli Pietari Jusleen (2. marraskuuta 1739 Turku – 5. huhtikuuta 1794 Tukholma) oli suomalainen juristi, Turun hovioikeuden asessori vuodesta 1773, Ruotsin korkeimman oikeuden jäsen 1789 ja revisionisihteeri 1793. Hän oli innokas kirjallisuudenharrastaja, kuului Aurora-seuran perustajiin ja oli serkkunsa H. G. Porthanin kanssa Åbo Tidningarin avustaja.
Aiheesta muualla

Tarkiainen, Kari: / Juslén, Pehr (1739–1794). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Peter Jöback (albumi)

| Peter Jöback Peter Jöback |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1993
 Tuottaja(t): Lasse Holm
 Tyylilaji: soul pop
 Levy-yhtiö: Big Bag
Peter Jöbackin muut julkaisut
|   | Peter Jöback 1993 | Personliga val 1997 |
Peter Jöback on Peter Jöbackin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993. Kappaleet Jöback on säveltänyt ja sanoittanut yhdessä veljensä Michaelin kanssa.[lähde? ]
Kappaleet

Varje gång vi ses
Nu när jag funnit dig
Du är min längtan
Behöver dig
Vem vet
Om du vill ha mer
Kom till mig
Vem bryr sig om
I din blick
Det ingen annan vet
Outi Nyytäjä

| Outi Nyytäjä |
| --- | --- |
 Outi Nyytäjä vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Outi Raili Kyllikki Nyytäjä (o.s. Lehtola)
Syntynyt: 11. lokakuuta 1935 Viipuri
Kuollut: 25. huhtikuuta 2017 (81 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kirjailija, dramaturgi, elokuvakäsikirjoittaja, suomentaja ja kolumnisti
Käsikirjoittaja
Alma mater:  Helsingin yliopisto
Palkinnot
 Taiteen valtionpalkinto, 2005  Marja-Liisa Vartio -palkinto, 2007  Jussi Kylätasku -palkinto 2007  Pro Finlandia -mitali 2008 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Outi Raili Kyllikki Nyytäjä (o.s. Lehtola; 11. lokakuuta 1935 Viipuri – 25. huhtikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, dramaturgi, elokuvakäsikirjoittaja, suomentaja ja kolumnisti.
Elämäkerta

Nyytäjä valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1964. Hän toimi Radioteatterin dramaturgina sekä Teatterikorkeakoulun rehtorina ja dramaturgian lehtorina. Vuonna 1987 Nyytäjä erosi Oulun Jumalan teatteri -jupakan vuoksi rehtorin tehtävästä ja ryhtyi vapaaksi kirjoittajaksi. Hänen tuotantonsa kattaa näytelmiä, kuunnelmia, elokuva- ja tv-käsikirjoituksia, esseitä ja suomennoksia. Nyytäjä kirjoitti kolumneja muun muassa Helsingin Sanomiin ja Kotimaahan.
Nyytäjä sai paljon tunnustusta kuunnelmistaan (muun muassa Pahan siemen, Miesmalleja). Hän toimi myös yhtenä käsikirjoittajana Ilkka Järvi-Laturin esikoiselokuvassa Kotia päin (1989) ja käsikirjoitti elokuvan Kaivo (1992) Pekka Lehdolle ja elokuvan Laina-aika (2000) Timo Humalojalle. Hän käsikirjoitti myös Hella Wuolijoesta kertovan elokuvan Hella W (2011). Nyytäjän näytelmistä viimeisiä oli osana Q-teatterin Siniväriset-esitystä (2009) nähty Amatsonit.
Vuonna 2007 Nyytäjälle myönnettiin ensimmäinen Jussi Kylätasku -palkinto. Vuonna 2008 hän sai Pro Finlandia -mitalin.
Nyytäjän leski on kääntäjä Kalevi Nyytäjä; he avioituivat vuonna 1959. Pariskunta asui osan vuodesta Bretagnessa, Ranskassa. Nyytäjillä on kolme aikuista lasta ja kuusi lastenlasta.
Teokset

Maailman laidalta: Kertomuksia Bretagnesta.  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2299-9.
Heinäpaali roihuaa: Näkyjä ja näkemyksiä Bretagnesta.  Helsinki:  Teos, 2004.  ISBN 951-851-004-0.
Menestys ja moraali.  Helsinki Jyväskylä:  Minerva, 2008.  ISBN 952-5591-65-4.
Palkintoja ja tunnustuksia

Taiteen valtionpalkinto, 2005
Marja-Liisa Vartio -palkinto, 2007
Jussi Kylätasku -palkinto 2007
Pro Finlandia -mitali 2008
Aiheesta muualla

Muistot – Outi Nyytäjä 1935–2017, Kirjailija, dramaturgi Helsingin Sanomat.  3.5.2017. Viitattu 27.10.2020.
Ammatti: kirjailija Outi Nyytäjä Yle Areena.  15.8.2019. Viitattu 27.10.2020.
Pebanen piiri

| Pebanen piiri Distrito de Pebane |
| --- | --- |
 Pebanen piirin sijainti Mosambikissa.
 Koordinaatit: 17.2662°S, 38.1426°E 
Valtio:  Mosambik
Maakunta:  Zambezia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Pebane
 – johtaja:  Sebastiana Lucia F.Gemuce 
Pinta-ala  (2019):  9 985 km²
Väkiluku (2022)  (ennuste):  240 493
Pebanen piiri (port. Distrito de Pebane) on Mosambikin Zambezian maakuntaan kuuluva piiri. Piirikeskus on Intian valtameren rantakylä Pebane, joka sijaitsee linnuntietä 150 kilometriä maakuntakeskus Quelimanesta itäkoilliseen.
Piiri ja sen naapurit, aluehallinto

Pebanen piiriä rajaa etelässä Intian valtameri, lännessä Mocubelan ja Mulevalan piirit, pohjoisessa Gilén piiri sekä idässä Nampulan maakunnan Moman piiri.
Piirin pinta-ala on noin 9 985 neliökilometriä (1997, 2019). Muiden lähteiden mukaan piirin pinta-ala olisi 10 182 km² (2007, 2021) tai 10 086 km² (2005).
Paikallistasolla piiri jakautuu kolmeen hallinto-alueeseen (port. postos administrativos): P.A Mulela (Mulela Mualama), P.A Naburi ja P.A. Pebane (sede). Hallintoalueet jaetaan edelleen paikkakuntiin (localidades).
Väestö

Mosambikin tilastoviranomaisen väkilukuarvio on 240 493 asukasta (2022). 
Edellisten vuosikymmenten aikana väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 135 275 (VL 1997); 187 289 (VL 2007) ja 195 857 (VL 2017, prel.).
Väestöstä lukutaidottomia on 53,8 prosenttia (2021; vuonna 1997: 80,2 %); miehillä lukutaito oli selvästi yleisempää kuin naisilla (1997). Väestön valtakieli on paikalliskieliin lukeutuva lomwe (elomwe) eli länsimakuan kieli (1997). Mosambikin virallista kieltä portugalia puhui vain 26,1 prosenttia piirin asukkaista; miehet yli kaksi ja puoli kertaa naisia useammin (1997).
Väestönkasvun seurauksena yli puolet maakunnan väestöstä on lapsia ja nuoria (0–17-vuotiaita); Mosambikin tilastoviraston (INE) väestöennusteen (2022) mukaan alle 20-vuotiaita oli Pebanen piirin asukkaista 59,8 prosenttia (143 893/240 493). Unescon Zambeziaan keskittyvän raportin ja maakunnan terveystilaston mukaan mukaan lasten moniulotteinen köyhyys on Zambezian maakunnassa erittäin yleistä (59,1 % lapsista). Lisäksi esimerkiksi alle 5-vuotiaitten krooninen aliravitsemus (44,6 %) ja anemia sekä lapsikuolleisuus (6,84 %) on hyvin korkealla tasolla (2015–2018). Yleisesti koko Mosambik lukeutuu matalan tulotason maiden keskiarvoa alhaisemmalle tulotasolle, mikä osaltaan kuvastaa äärimmäisen köyhyyden yleisyyttä koko maassa.
Talous

Maatalous, kalastus ja karjankasvatus ovat keskeisiä elinkeinoja. Tärkeimpiin tuotteisiin lukeutuvat maniokki, kalat, karja ja vuohet.
Piirin turistinähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Mulelan kuumat lähteet ja Gilén piirin kanssa yhteinen Gilén kansallispuisto (Parque Nacional de Gile).
Kuvia

Piirikeskusta eli Pebanen kylää.
Katukauppaa Pebanessa.
Joku piirin syrjäisempi kylä.
Kalastajien vene.
Gilén kansallispuistoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pebanen piiri Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gilén kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Pekka Lempiäinen

Pekka Lempiäinen (26. helmikuuta 1888 Terijoki – 20. elokuuta 1939 Terijoki) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Näytelmiä

Kiusallinen oppilas : 1-näytöksinen ilveily. Työväen näytelmäkirjasto n:o 34.       Tampereen työväen sanomalehti, Tampere 1914
Pettyneitä : 1-näytöksinen näytelmä, kirjoitti P. L. Työväen näytelmäkirjasto n:o 35.       Tampereen työväen sanomalehti, Tampere 1914
Paul Zingtung Grawng

Paul Zingtung Grawng (20. maaliskuuta 1938 – 24. lokakuuta 2020) oli myanmarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Myitkyinan hiippakuntaan 27. maaliskuuta 1965 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Rusguniaen titulaaripiispaksi 24. tammikuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi John James Howe, jota avustivat Gabriel Thohey Mahn-Gaby ja Aloysius Moses U Ba Khim.
Zingtung Grawng sai 9. joulukuuta 1976 nimityksen Myitkyinan piispaksi ja 15. toukokuuta 2003 Mandalayn arkkipiispaksi.
Paul Zimmet

Paul Zev Zimmet AO (s. 1941) on australialainen diabetologi.
Zimmetin vanhemmat pakenivat vanhemman lapsensa Renan kanssa Puolasta vuonna 1938. Zimmet varttui Whyallan kaupungissa Etelä-Australiiassa. Hänen isänsä oli lääkäri Jacob Zimmet. Paul Zimmet valmistui Adelaiden yliopistosta vuonna 1965 lääketieteellisellä oppiarvolla ja sai vuonna 1973 professori Joe Bornsteinin ohjauksessa filosofian tohtorin oppiarvon Monashin yliopistosta. Hän sai myös lääketieteen tohtorin oppiarvon Adelaiden yliopistosta vuonna 1989. Zimmet teki tutkimustyötä Tyynen valtameren ja Intian valtameren saarten väestöjen parissa 1970–1980-luvuilla. Hän ennakoi diabeteksen maailmanlaajuisen yleistymisen, ja hänen havaintonsa vahvistivat elämäntapojen merkittävää vaikutusta tyypin 2 diabeteksen kehittymisen taustalla. Vuonna 1984 Zimmet perusti kollegansa Matthew Cohenin kanssa Melbournessa International Diabetes Instituten, joka oli ensimmäinen Australiassa diabeteksen ja siihen liittyvien häiriöiden tutkimukselle omistettu instituutti. Se oli myös ensimmäinen diabeteskeskus, josta tuli Maailman terveysjärjestön virallinen yhteistyötaho. International Diabetes Institute yhdistyi vuonna 2008 Baker Heart and Diabetes Instituten kanssa.
Zimmet on toiminut professorina Monashin yliopistossa, Victorian yliopistossa ja Pittsburghin yliopiston Graduate School of Public Healthissa. Hän oli myös tutkimusfellow Lontoon Guy's Hospitalissa. Hän on laatinut yli tuhat tutkimusjulkaisua. Zimmet on tehnyt epidemiologista tutkimusta Tyynen ja Intian valtamerten saarten lisäksi myös Arabiemiraateissa. Vuonna 1999 hän aloitti suuren kansallisen pitkittäistutkimus Australian Diabetes, Obesity and Lifestyle Studyn (AusDiab) johtamisen. Tutkimus vaikutti Australian diabetesta koskevien kansallisten käytäntöjen muovautumiseen. Zimmet myös perusti diabeteskoulutuspalvelun alkuperäiskansojen yhteisössä Northcotessa ja oli kehittämässä kliinisiä diabetespalveluja syrjäisten yhteisöjen avuksi Keski-Australiaan. Hän kuului Australian hallituksen diabetesstrategiaa kehittäneisiin työryhmiin vuosina 1997–2002 sekä 2016–2020 (puheenjohtajiston jäsenenä) ja kansalliseen ennaltaehkäisevään terveystyöryhmään vuosina 2008–2009. Zimmet oli mukana määrittämässä LADA-tyypin diabetesta. Hän oli lisäksi mukana kehittämässä lääketieteellistä koetta tyypin 1 diabeteksen mahdollisuuden ennakoinniksi.
Zimmet sai vuonna 2017 kunniatohtorin arvon Adelaiden yliopistosta. Hän on saanut kunniatohtorin arvoja monia muistakin instituutioista, kuten Tel Avivin yliopistosta ja Universidad Complutense de Madridista. Hänestä tehtiin Australian ritarikunnan jäsen vuonna 1993 ja upseeri vuonna 2001. Muihin Zimmetin saamiin palkintoihin ja tunnustuksiin kuuluu Frederick Banting -palkinto. Zimmet on päässyt kahdesti Thomson Reutersin maailman vaikutusvaltaisimpien tieteellisten ajattelijoiden listalle. Vuonna 2018 hän oli yksi Australian of the Year -tunnustuksen saajista. Zimmet on ollut International Diabetes Federationin kunniapuheenjohtaja. Hänellä on vaimo Vivien sekä lääkäreiksi itsekin ryhtyneet pojat Hendrik ja Marcel.
Petr Koukal

Petr Koukal on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Petr Koukal, tšekkiläinen sulkapalloilija
Petr Koukal, tšekkiläinen jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Petr Koukal”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rodina Kirov

| Rodina Kirov |
| --- | --- |

Koko nimi:  HK Rodina (ven. Родина)
Perustettu:  1934
Entiset nimet:  Komаndа zаvodа KUTŠO (1934–1941) Komаndа zаvodа im. Lepse (1941–1957)
Kaupunki:  Kirov
Kenttä:  Rodina
– kapasiteetti:  7500 
Värit:           
Sarja:  Superliiga
Rodina (ven. Родина) on venäläinen jääpalloseura Kirovin kaupungista. Seura perustettiin vuonna 1934. Rodina pelasi Neuvostoliiton mestaruussarjassa muutaman kauden 1980-luvulla, mutta putosi sitten takaisin alemmalle sarjatasolle. Takaisin ylimmälle sarjatasolle se nousi Neuvostoliiton hajottua, Venäjän liigan ensimmäiselle kaudelle 1992–1993, ja se on pelannut siitä lähtien yhtäjaksoisesti ylimmällä sarjatasolla. Rodinan paras saavutus on kolmas sija kaudella 2005–2006.
Suomalaisista seuraa Venäjän Superliigassa on edustanut Petteri Lampinen vuosina 2012-2015.
Saavutuksia

Saavutuksia Venäjän liigassa:
1 pronssi 2006
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Venäjän Jääpallon Superliiga
Baikal-Energija, Irkutsk
Ak Bars Dynamo, Kazan
Dynamo, Moskova
Jenisei, Krasnojarsk
Kuzbass, Kemerovo
Rodina, Kirov
Sibselmash, Novosibirsk
SKA-Neftyanik, Habarovsk
Start, Nižni Novgorod
Uralski Trubnik, Pervouralsk
Volga, Uljanovsk
Vodnik, Arkangeli
Sajany-Hakasija, Abakan
Murman, Murmansk
Paul d' Arnot

Paul d'Arnot on Edgar Rice Burroughsin Tarzan-kirjoissa ranskalainen meriupseeri.
Tarzan pelastaa d'Arnotin M' Bongan ihmissyöjäkylän kidutuspaalusta kesken kuolemantanssin säikyttelemällä ihmissyöjät tiehensä ja hoitaa hänet kuntoon viidakossa. Koska Tarzan osaa lukea ja kirjoittaa englantia, mutta ei puhua, he alkavat kommunikoida kirjoittamalla Tarzanin isän mökistä peräisin olleilla lyijykynillä puunkuorelle. D'Arnot opettaa Tarzanin puhumaan ranskaa, koska osaa sitä itse parhaiten. Upseeri vie Tarzanin Eurooppaan ja opastaa hänet sivistyneen maailman tavoille. Aivan loppuun asti Paul d'Arnot on Tarzanin uskollisin ystävä.
Parugu

| Parugu> పరుగు |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Bhaskar
Käsikirjoittaja:  Bhaskar
Tuottaja:  Dil Raju
Säveltäjä:  Mani Sharma
Kuvaaja:  Vijay C. Chakravarthy
Leikkaaja:  Marthand K. Venkatesh
Pääosat:  Allu Arjun   Sheela   Poonam Bajwa   Prakash Raj
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Intia
Tuotantoyhtiö:  Sri Venkateswara Creations
Levittäjä:  Geetha Arts
Ensi-ilta:  1. toukokuuta 2008
Kesto:  166 min
Alkuperäiskieli:  telugu
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Parugu (teluguksi పరుగు) on vuonna 2008 ilmestynyt, Bhaskarin ohjaama telugunkielinen elokuva, jonka pääosia esittävät Allu Arjun, Sheela ja Prakash Raj. Elokuvan on tuottanut Dil Raju. Elokuva voitti parhaan vuonna 2008 ilmestyneen telugunkielisen elokuvan Filmfare Awards South -palkinnon.
Elokuva on dubattu malajalamiksi ja se on uudelleenfilmatisoitu orijaksi nimellä Sanja aau Sanjana ja bengaliksi nimellä Sedin Dekha Hoechilo.
Juoni

Eräs Ramachandrapuramin kylän vaikutusvaltaisimmista miehistä, Neelakanta (Prakash Raj), ei usko rakkausavioliittoihin. Hänen vanhempi tyttärensä Subbalakshmi (Poonam Bajwa) karkaa vanhempiensa järjestämistä häistä alempiluokkaisen Erra Babu -nimisen miehen kanssa. Neelakanta yrittää löytää karkurit, ja hänen miehensä ottavat Erra Babun ystävät vangeiksi. Vankien joukossa on Krishna (Allu Arjun), joka rakastuu Neelakantan nuorempaan tyttäreen Meenaan (Sheela). Krishnan täytyy karata Meenan kanssa tai saada Neelakanta suostumaan heidän avioliittoonsa.