stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itä-Euroopan kesäaika
Kesäajaksi UTC+3:een siirtyvät valtiot

Bulgaria
Egypti
Israel
Jordania
Kreikka
Kypros
Latvia
Libanon
Liettua
Moldova
Romania
Suomi
Syyria
Ukraina
Viro
Koordinoitu yleisaika
UTC−12 · UTC−11 · UTC−10.30 · UTC−10 · UTC−9.30 · UTC−9 · UTC−8.30 · UTC−8 · UTC−7
UTC−6 · UTC−5 · UTC−4.30 · UTC−4 · UTC−3.30 · UTC−3 · UTC−2.30 · UTC−2 · UTC−1 · UTC−0.44 · UTC−0.25.21
UTC±0 · UTC+0.20 · UTC+0.30 · UTC+1 · UTC+1.24 · UTC+1.30 · UTC+2 · UTC+2.30 · UTC+3 · UTC+3.30 · UTC+4 · UTC+4.30 · UTC+4.51 · UTC+5 · UTC+5.30 · UTC+5.40 · UTC+5.45
UTC+6 · UTC+6.30 · UTC+7 · UTC+7.20 · UTC+7.30 · UTC+8 · UTC+8.30 · UTC+8.45 · UTC+9 · UTC+9.30 · UTC+9.45 · UTC+10 · UTC+10.30 · UTC+11 · UTC+11.30
UTC+12 · UTC+12.45 · UTC+13 · UTC+13.45 · UTC+14
Itä-Flanderi

| Itä-Flanderin provinssi Provincie Oost-Vlaanderen (hollanti) Province de Flandre-Orientale (ranska) Provinz Ostflandern (saksa)  |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Provinssin sijainti Belgiassa
 Koordinaatit:  
Valtio:  Belgia
Alue:  Flanderi
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Gent
Pinta-ala:  2 982,2 km²
Väkiluku (2016):  1 486 722
 – väestötiheys:  498,5 as./km²
 
Provinssin internetsivut
Itä-Flanderi (holl. Oost-Vlaanderen) on provinssi Belgian Flanderissa. Sen pääkaupunki on Gent. Provinssissa on arviolta 1 486 722 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 2 982,2 neliökilometriä. Itä-Flanderi on Euroopan tiheimmin asuttuja alueita.
Provinssi jakautuu kuuteen arrondissementtiin ja nämä yhteensä 65 kuntaan. Suurimpia kuntia ovat Gentin lisäksi Aalst, Sint-Niklaas, Beveren, Dendermonde ja Lokeren.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Flanderi Wikimedia Commonsissa
Provinssin internetsivut
Discover East Flanders[vanhentunut linkki] (englanniksi)
In the Ire of Creation

| In the Ire of Creation Immersed |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 3. syyskuuta 2010
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 27.54
 Levy-yhtiö: Unique Leader Records
In the Ire of Creation on kanadalaisen blackened death metal -yhtyeen Immersedin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Unique Leader Records.
Kappaleet

I Have Seen the End – 2.26
In the Ire of Creation – 4.12
Transparent Monstrosities – 2.40
Desolate Wanderings – 3.42
Ruthless Transgression – 3.27
Howling from the Grave – 3.43
Colossal Abomination – 4.32
Cower 'Neath His Shadow – 3.12
Kokoonpano

Stef Kushneriuk ‎– rummut
Stephan Meloche ‎– kitara
Mark Phillips ‎– laulu
Gareth Allix ‎– bassokitara
Mike Chambers ‎– kitara
Kokoonpano > Muut tekijät

Christian Donaldson ‎– miksaaja, masteroija
Christopher Bradley ‎– äänittäjä
Arvostelut

Pure Grain Audio: 8/10
Aiheesta muualla

In the Ire of Creation Discogsissa. (englanniksi)
Albumi In the Ire of Creation Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Itä-Euroopan tasanko

Eräs tulkinta Itä-Euroopan tasangon laajuudesta. Artikkelissa esitetty venäläinen (2006) linjaus on kartan puolalaista kuvausta (1965) laajempi.
Itä-Euroopan tasanko (myös Itä-Euroopan alanko, Venäjällä käytetään myös nimitystä Venäjän tasanko, ven. Русская равнина, Russkaja ravnina) on laaja tasankoalue ja joukko laakeita jokien valuma-alueita Itä-Euroopassa.
Sen alueesta esiintyy useita vaihtoehtoisia määritelmiä. Tasangon pinta-alaksi voidaan ilmoittaa  esimerkiksi lähes 4 000 000 neliökilometriä. Tasangon keskikorkeus on noin 170 metriä. Tasangon alavin paikka on 28 metriä merenpinnan alapuolella Kaspianmeren rannikolla ja joidenkin näkemysten mukaan korkein huippu on Kuolan niemimaan Hiipinätuntureilla, joka on 1 191 metriä merenpinnan yläpuolella. Toisaalta esimerkiksi Suomessa Kuolan niemimaa tuntureineen lasketaan kuuluvaksi Fennoskandiaan.
Tasanko voidaan jakaa useisiin pienempiin alueisiin, kuten Valdain ylänkö, Volgan ylänkö ja Keski-Venäjän ylänkö sekä Dneprin, Mustanmeren ja Kaspianmeren alankoihin.
Itä-Euroopan tasangon ulottuvuus on venäläistulkinnan mukaan 2 750 kilometriä etelästä pohjoiseen ja 3 000 kilometriä lännestä itään. Se rajoittuu uloittuu pohjoisen Vienan- ja Barentsinmereltä, etelän Mustaanmereen, Krimin niemimaan vuoristoon, Asovanmereen, Kaukasusvuoristoon ja Kaspianmereen. Lännessä tasankoa rajaavat Keski-Euroopan vuoret Karpaatit, Sudeetit ja Harz sekä ja Fennoskandian Skandit. Idässä rajan muodostavat Uralvuoristo ja Mugodžarin harjanteet (ven. Мугоджары).
Tämän venäläisen rajauksen mukaan Itä-Euroopan tasankoon kuuluu kokonaan tai osittain Euroopan puoleinen Venäjä, Kazakstan, Ukraina, Moldova, Valko-Venäjä, Baltian maat, Puola, Saksa ja Suomi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Euroopan tasanko Wikimedia Commonsissa
Jamie Nicholls

Jamie Nicholls (s. 21. heinäkuuta 1993) on brittiläinen lumilautailija, joka kilpailee enimmäkseen slopestylessa.
Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 Nicholls sijoittui slopestylessa 14:nneksi. Lumilautailun maailmancupissa Nicholls kilpaili ensimmäisen kerran Lontoossa lokakuussa 2008 sijoittuen big airissa 71:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti vuotta myöhemmin samassa paikassa oltuaan 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lontoon big air -kilpailussa lokakuussa 2010 oltuaan seitsemäs. Seuraavana vuonna hän sijoittui samassa kilpailussa neljänneksi saavuttaen uransa parhaan sijoituksen maailmancupissa.
Aiheesta muualla

Jamie Nichollsin kotisivut
Italica (Hispania)

Italican amfiteatterin rauniot.
Italica (nykyisen Santiponcen pohjoispuolella) oli antiikin aikainen kaupunki Etelä-Espanjassa. Publius Cornelius Scipio Africanus perusti kaupungin vuonna 206 eaa. ja asutti sinne Ilipan taistelussa haavoittuneita sotilaita. Rooman keisarit Trajanus ja Hadrianus syntyivät Italicassa. Hadrianus teki kotikaupungistaan colonian ja rakennutti temppeleitä, etenkin Trajanukselle omistetun Trajaneumin. Italican amfiteatteri oli valtakunnan kolmanneksi suurin. Sinne mahtui 25 000 katsojaa, puolet siitä mitä Colosseumiin mahtui.
Kaupunki menetti merkityksensä 200-luvulla kun Guadalquivir-joki muutti juoksuaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Irvistys

Kameralle irvistävä mies.
Irvistys tarkoittaa kasvojen vääristämistä johonkin epämääräiseen ilmeeseen. Tyypilliseen irvistykseen saattaa liittyä esimerkiksi alaleuan liikuttaminen ääriasentoon tai ylähuulen peittäminen alahuulella.
Galleria

Don Rosa irvistää Göteborgin kirjamessuilla
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Irvistys Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gurn
Käännös suomeksi
Italo Montemezzi

Italo Montemezzi
Italo Montemezzi (31. toukokuuta 1875 Vigasio– 15. toukokuuta 1952 Vigasio) oli italialainen säveltäjä. Hän opiskeli musiikkia Milanon konservatoriossa. Montemezzi sävelsi vuonna 1913 esitetyimmän oopperansa, L'amore dei tre ren. Vuonna 1939 Montemezzi muutti Kaliforniaan. Hän vieraili kuitenkin säännöllisesti Italiassa ja palasi sinne pysyvästi vuonna 1949.
Ivan Bukavšin

Ivan Bukavšin 2011
Ivan Bukavšin (3. toukokuuta 1995 – 12. tammikuuta 2016) oli venäläinen shakinpelaaja. Hän voitti Euroopan juniorimestaruuden alle 12-vuotiaana, alle 14-vuotiaana ja alle 16-vuotiaana. Vuonna 2011 hän sai suurmestarin tittelin.
Bukavšin voitti joulukuussa 2015, kuukautta ennen kuolemaansa, arvostetun Venäjän cupin.
Bukavšin kuoli äkillisesti aivoverenvuotoon.
Italo Santelli

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Italo Santelli |  Italo Santelli |  Italo Santelli |  |
Maa:   Italia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten miekkailu
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | säilä, mestarit |  |
Italo Santelli (15. elokuuta 1866 Carrodano – 8. helmikuuta 1945 Livorno) oli italialainen miekkailija. Häntä pidetään nykyaikaisen säilämiekkailun isänä. Hän sai vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa hopeaa miekkailumestarien säilässä ja sijoittui lisäksi seitsemänneksi miekkailumestarien floretissa.
Santelli opiskeli Scuola Magistralessa Carlo Pessinan ja Giuseppe Radaellin johdolla. Hän pääsi vuonna 1896 Unkariin opettamaan lajiaan, ja häntä on kiitetty Unkarin tekemisestä johtavaksi säilämiekkailun maaksi. Hän valmensi muiden muassa Aladár Gerevichiä ja omaa poikaansa Giorgio Santellia.
Isohirvenjuuri

| Isohirvenjuuri |
| --- | --- |
 Isohirvenjuuren mykerö
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Vankkahirvenjuuret Inula
Laji::  helenium
Kaksiosainen nimi
 Inula helenium  L. 
Katso myös
   Isohirvenjuuri Wikispeciesissä   Isohirvenjuuri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isohirvenjuuri (Inula helenium) on monivuotinen asterikasveihin kuuluva mauste- ja rohdoskasvi. Se voi kasvaa jopa kaksimetriseksi, ja sen varsi on tumman punaruskea ja lyhytkarvainen. Mykerökukintojen teriö on keltainen, ja se on 6–8 senttiä leveä. Isohirvenjuuri on peräisin Länsi- ja Keski-Aasiasta, mutta viljelyn ansiosta se on levinnyt myös Eurooppaan. Kasvia on käytetty jo antiikin ajoista rohtona ja ravintokasvina.
Ulkonäkö ja koko

Isohirvenjuuri voi kasvaa jopa kaksi metriä korkeaksi. Varsi on vankka, tumman punaruskea ja lyhytkarvainen. Lehdet ovat varressa kierteisesti, ylimmät niistä ovat sepiviä. Lehtilapa on iso, alta hyvin tiheään ruskehtavan lyhytkarvainen ja päältä karhea. Lehtilavan laidoissa on tiheään vuorotellen erikokoisia hampaita. Kukinto on 6–8 cm leveä mykerö. Mykeröstöt sijaitsevat tavallisesti huiskilomaisesti varren päässä. Mykerön kehtosuomut ovat limittäin useana rivinä. Kehtosuomut ovat lyhytkarvaisia. Ulommat niistä ovat lehtimäisiä, puikeita ja koukkukärkisiä, sisemmät kalvomaisia, suikeita ja suoria. Ulkosuomut puuttuvat. Mykeröpohjus on litteähkö ja suomuton. Teriö on keltainen. Laitakukkien kieli on 3–4 cm pitkä. Laitakukissa (emikukkia) teriö on tasasoukan kielimäinen, kaksineuvoisissa kehräkukissa torvimainen. Suomessa isohirvenjuuri kukkii heinä-syyskuussa. Hedelmä on särmikäs pähkylä, jonka pappus on hapsihaiveninen.
Isohirvenjuurta muistuttavia Suomessa luonnonvaraisia lajeja ovat rantahirvenjuuri (Inula salicina) ja vanukehirvenjuuri (Inula britannica) sekä koristekasvina viljeltävät jättihirvenjuuri (Inula magnifica), terttuhirvenjuuri (Inula racemosa) ja auringontähti (Telekia speciosa).
Levinneisyys

Isohirvenjuuri on alun perin kotoisin Länsi- ja Keski-Aasiasta, mutta on levinnyt viljelyn myötä jo varhain laajoille alueilla muun muassa Euroopassa. Suomessa isohirvenjuuri on luonnossa vakinaistunut uustulokas, jota tavataan Manner-Suomessa Vaasan korkeudelle saakka. Ahvenanmaalta laji puuttuu.
Elinympäristö

Isohirvenjuuri viihtyy tuoreehkossa, ravinteikkaassa maassa. Suomessa laji on viljelyjäänne tai -karkulainen, jota tavataan asumusten liepeillä, niityillä, tienvarsilla ja pellonlaiteilla. Toisinaan sitä tavataan myös kaatopaikoilla.
Käyttö

Isohirvenjuurta on käytetty ainakin antiikin ajoista asti rohtona ja ravinnoksi sekä mausteena alkoholijuomissa. Kasvista käytetään sen juurakkoa ja juuria, josta saadaan hirvenjuuriöljyä. Rohtona sitä on käytetty erityisesti yskään, hengitysteiden infektioihin ja vatsavaivoihin. Antiseptisten ominaisuuksien vuoksi sitä on käytetty myös matolääkkeenä edistämään hien ja virtsan eritystä.
Hirvenjuuressa on suvun mukaan nimettyä inuliini-nimistä sokeriyhdistettä, jota on myös maa-artisokassa ja mustajuuressa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Isohirvenjuuri (Inula helenium)
Kasviatlas 2018: Isohirvenjuuren (Inula helenium) levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Isohirvenjuuri (Inula helenium)
United States Department of Agriculture (USDA): Inula helenium (englanniksi)
Flora of China: Inula helenium (englanniksi)
Isohirvenjuurikasvusto
Ivan Cankar

Ivan Cankar vuonna 1915
Ivan Cankar (10. toukokuuta 1876 – 11. joulukuuta 1918) oli slovenialainen kirjailija. Yhdessä Oton Župančičin, Dragotin Ketten ja Josip Murnin kanssa hän aloitti modernismin slovenialaisessa kirjallisuudessa.  Cankarin teoksia on käännetty muille kielille slovenialaiskirjailijoista eniten. Häntä on verrattu Franz Kafkaan ja James Joyceen.
Vrhnikan kaupunki oli Cankarille läheinen, ja hän kuvaa sitä monissa teoksissaan.
Iso Lahnajärvi (Virrat)

| Iso Lahnajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°08′56″N, 23°38′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Tyrkönojaan 
Järvinumero:  35.416.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,5 m  
Rantaviiva:  1,079 km  
Pinta-ala:  5,952 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Lahnajärvi 
Iso Lahnajärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Vaskiveden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,0 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Havanganjärven valuma-alueeseen (35.416) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,5 metriä mpy.
Iso Kylkijärvi

| Iso Kylkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°36′55″N, 25°08′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Mahlunjärven alue (14.62)
Laskupuro:  puro Pieneen Kylkijärveen 
Järvinumero:  14.621.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,6 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  280 m  
Rantaviiva:  2,415 km  
Pinta-ala:  20,481 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Kylkijärvi 
Iso Kylkijärvi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Uudentalonperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 280 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 20 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Mahlunjärven lähialueeseen (14.621) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,6 metriä mpy.
Iso Kyrpjärvi

| Iso Kyrpjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°17′37″N, 26°22′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Vähään Kyrpjärveen 
Järvinumero:  14.179.1.038
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,6 m  
Pituus:  740 m  
Leveys:  350 m  
Rantaviiva:  1,895 km  
Pinta-ala:  12,848 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Kyrpjärvi 
Iso Kyrpjärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Paistjärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 12,8 hehtaaria, se on 750 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Imjärven valuma-alueeseen (14.179) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,6 metriä mpy.
Jeffrey Holguin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jeffrey Holguin |  Jeffrey Holguin |  Jeffrey Holguin |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten ammunta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kairo 2001 | kaksoistrap, joukkue |  |
|  Kultaa | Nikosia 2003 | kaksoistrap, joukkue |  |
|  Kultaa | Maribor 2009 | kaksoistrap, joukkue |  |
|  Hopeaa | Maribor 2009 | kaksoistrap |  |
|  Pronssia | Lonato 2005 | kaksoistrap, joukkue |  |
Poikien ammunta
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1998 | kaksoistrap, joukkue |  |
|  Pronssia | Lima 1997 | kaksoistrap, joukkue |  |
Jeffrey Holguin (s. 1978 Fullerton, Kalifornia),  on yhdysvaltalainen haulikkoampuja.
Holguin on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksoistrapissa miesten sarjassa kolme joukkuekultaa, henkilökohtaisen hopean ja joukkuepronssin, sekä poikien sarjassa joukkuehopean ja joukkuepronssin. Olympialaisissa Pekingissä 2008 hän oli neljässä kaksoistrapissa.
Jeffrey Frisch

Jeffrey Frisch (s. 1. kesäkuuta 1984 Brixen, Italia) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Club de Ski Mont-Tremblantia.
Alppihiihdon maailmancupissa Frisch kilpaili ensimmäisen kerran Beaver Creekin syöksylaskussa joulukuussa 2006 sijoittuen 52:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Hinterstoderin supersuurpujottelussa joulukuussa 2006 sijoituttuaan 29:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 12:nneksi Kvitfjellin syöksylaskussa maaliskuussa 2007.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1980

| Mestaruussarjan kausi 1980 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  27. huhtikuuta− 5. lokakuuta
Mestari:  OPS 2. Mestaruussarjan mestaruus 2. Suomen mestaruus
Toinen sija:  Haka
Kolmas sija:  HJK
Pudonneet joukkueet:  KPV OTP Reipas
Ottelut:  160
Maalit:  489 (3,06 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Hannu Rajaniemi (14)
Suurin kotivoitto:  HJK−Sepsi-78 6−0 (18. toukokuuta) OPS−KPT 6−0 (29. kesäkuuta) Ilves−Sepsi-78 6−0 (5. lokakuuta)
Suurin vierasvoitto:  KuPS−OPS 0−5 (14. elokuuta) HJK−Reipas 0−5 (17. elokuuta)
Eniten maaleja ottelussa:  OPS−KuPS 7−2 (21. syyskuuta)
Suurin yleisömäärä:  10 253 HJK−KuPS 4−1 (6. heinäkuuta)
Alin yleisömäärä:  479 KuPS−HJK 1−2 (14. syyskuuta)
Kokonainen yleisömäärä:  290 523 (Runkosarja) 52 843 (Loppusarja)
Yleisökeskiarvo:  2 201 (Runkosarja) 1 887 (Loppusarja)
Alempi sarjataso:  I divisioona
  ← 1979 :  1981 → 
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1980 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 49. kausi. Kaudella 1980 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka jälkeen kahdeksan parasta pelasivat yksinkertaisen loppusarjan ja neljä viimeistä osallistuivat karsintasarjaan.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti OPS, joka varmisti toisen peräkkäisen mestaruutensa loppusarjan viimeisellä kierroksella, kun se otti ratkaisevan pisteen 5. lokakuuta Juhani Himangan maalilla 1–1-tasapelissä Hakaa vastaan. KPV, OTP ja Reipas putosivat karsintasarjan kautta I divisioonaan.
Mestaruussarjan runkosarjan maalikuninkuuden kaudella 1980 voitti Sepsi-78:n Hannu Rajaniemi 14 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1980 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen OPS:n puolustaja Aki Lahtisen. Mestaruussarjan runkosarjan yleisömäärä kaudella 1980 oli yhteensä 290 523 henkeä eli keskimäärin 2 201 katsojaa ottelua kohti ja loppusarjan yhteensä 52 843 henkeä eli keskimäärin 1 887 katsojaa. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 6. heinäkuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–KuPS, kun ottelua saapui seuraamaan 10 253 katsojaa.
OPS hävisi kaudella 1980–81 Euroopan Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa englantilaiselle Liverpoolille yhteismaalein 2–11. Ilves hävisi Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa hollantilaiselle Feyenoordille yhteismaalein 3–7. KuPS hävisi UEFA Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa ranskalaiselle Saint-Étiennelle yhteismaalein 0–14.
Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista kymmenen kaudelta 1979 ja kaksi nousijaa kauden 1979 I divisioonasta. I divisioonan runkosarjassa toiseksi sijoittunut OTP ja kolmanneksi sijoittunut Sepsi-78 nousivat karsintasarjan kautta. Nousijajoukkueet korvasivat karsintasarjan kautta pudonneet Pyrkivän ja MiPK:n.
| Joukkue | Kaupunki | Kotikenttä | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Jalkapalloklubi (HJK) | Helsinki | Olympiastadion |  Martti Kuusela |
| Ilves | Tampere | Ratinan stadion |  Pertti Mäkipää |
| Kokkolan Pallo-Veikot (KPV) | Kokkola | Kokkolan keskuskenttä |  Reino Sarlin |
| Kotkan Työväen Palloilijat (KTP) | Kotka | Kotkan urheilukeskus |  Kalervo Paananen |
| Kuopion Palloseura (KuPS) | Kuopio | Väinölänniemen stadion |  Matti Terästö |
| Kuopion Pallotoverit (KPT) | Kuopio | Väinölänniemen stadion |  Martti Räsänen |
| Lahden Reipas (Reipas) | Lahti | Lahden kisapuisto |  Matti Ansas |
| Oulun Palloseura (OPS) | Oulu | Raatin stadion |  Taisto Horneman |
| Oulun Työväen Palloilijat (OTP) | Oulu | Raatin stadion |  Seppo Ritokangas |
| Sepsi-78 | Seinäjoki | Seinäjoen keskuskenttä |  Kalle Jaskari |
| Turun Palloseura (TPS) | Turku | Kupittaan jalkapallostadion |  Tapio Harittu |
| Valkeakosken Haka (Haka) | Valkeakoski | Tehtaan kenttä |  Matti Paatelainen |
Runkosarja > Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | OPS | 22 | 13 | 8 | 1 | 49 | 15 | +34 | 34  |
| 2 | TPS | 22 | 12 | 7 | 3 | 38 | 17 | +21 | 31  |
| 3 | HJK | 22 | 12 | 6 | 4 | 39 | 22 | +17 | 30  |
| 4 | Haka | 22 | 13 | 4 | 5 | 41 | 30 | +11 | 30  |
| 5 | KTP | 22 | 7 | 10 | 5 | 24 | 23 | +1 | 24  |
| 6 | Ilves | 22 | 5 | 9 | 8 | 30 | 34 | −4 | 19  |
| 7 | Sepsi-78 | 22 | 7 | 5 | 10 | 36 | 48 | −12 | 19  |
| 8 | KuPS | 22 | 7 | 3 | 12 | 28 | 45 | −17 | 17  |
| 9 | OTP | 22 | 6 | 4 | 12 | 24 | 47 | −23 | 16  |
| 10 | Reipas | 22 | 5 | 5 | 12 | 27 | 32 | −5 | 15  |
| 11 | KPT | 22 | 5 | 5 | 12 | 29 | 36 | −7 | 15  |
| 12 | KPV | 22 | 2 | 10 | 10 | 20 | 36 | −16 | 14  |
Lähde: Jalkapallokirja 1981
↑  Kahdeksan parasta (1.–8.) selviytyivät loppusarjaan. Neljä viimeistä (9.–12.) karsintasarjaan.
Runkosarja > Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | OPS | TPS | HJK | Haka | KTP | ILV | S78 | KuPS | OTP | REI | KPT | KPV |
| OPS  |   | 1–1  | 0–0  | 4–0  | 3–0  | 2–1  | 6–2  | 1–0  | 3–0  | 4–1  | 6–0  | 1–1 |
| TPS  | 1–1  |   | 3–0  | 3–1  | 1–1  | 1–1  | 3–1  | 1–0  | 6–1  | 2–1  | 3–1  | 0–1 |
| HJK  | 1–0  | 1–2  |   | 1–1  | 1–1  | 4–2  | 6–0  | 4–1  | 3–0  | 0–5  | 2–2  | 2–0 |
| Haka  | 0–0  | 0–0  | 1–0  |   | 2–0  | 2–2  | 2–5  | 4–2  | 4–1  | 1–0  | 2–0  | 4–2 |
| KTP  | 2–4  | 0–0  | 0–1  | 1–0  |   | 1–1  | 5–1  | 3–0  | 1–1  | 2–1  | 1–0  | 1–0 |
| Ilves  | 0–1  | 0–0  | 0–1  | 1–4  | 0–2  |   | 2–1  | 5–0  | 1–0  | 2–2  | 3–1  | 2–2 |
| Sepsi-78  | 2–2  | 1–3  | 0–3  | 0–3  | 1–1  | 2–1  |   | 5–1  | 1–2  | 1–0  | 4–2  | 1–1 |
| KuPS  | 0–5  | 2–1  | 0–1  | 2–3  | 0–0  | 5–1  | 1–3  |   | 4–1  | 1–0  | 3–1  | 1–1 |
| OTP  | 0–1  | 1–0  | 1–1  | 5–2  | 0–0  | 1–3  | 2–1  | 2–3  |   | 1–3  | 0–4  | 3–1 |
| Reipas  | 0–1  | 1–4  | 1–3  | 1–2  | 1–1  | 2–2  | 1–3  | 0–0  | 0–0  |   | 1–0  | 3–0 |
| KPT  | 1–1  | 0–1  | 0–2  | 0–1  | 5–1  | 0–0  | 1–1  | 0–1  | 4–0  | 2–1  |   | 1–1 |
| KPV  | 2–2  | 1–2  | 2–2  | 0–2  | 0–0  | 0–0  | 0–0  | 3–1  | 1–2  | 0–2  | 1–4  |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1981
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.