stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bump-stock

Bump-stock tai bump-fire on ampumatekniikka, jossa puoliautomaattisen kiväärin rekyyliä hyödynnetään niin, että sen tulinopeutta saadaan kasvatettua. Ampuja työntää asetta tukikädellään eteenpäin ja liipasinsormi pysyy paikallaan. Näin liipasimen kontaktia liipasinsormeen saadaan nopeutettua. Muilla kuin hyvin lyhyillä etäisyyksillä osumatarkkuus kärsii merkittävästi. Tekniikkaa voi käyttää myös puoliautomaattisen pistoolin kanssa.
Lisävarustus, jota englanniksi kutsutaan nimellä bump-stock, sisältää edestakaisen liikkeen sallivan tukin ja lepotason liipasinsormelle. Vaikka varustus ei sisällä jousia, se pystyy kalifornialaisen demokraattisenaattorin Dianne Feinsteinin mukaan  kasvattamaan puoliautomaattisen kiväärin tulinopeuden 400–800 laukaukseen minuutissa.
Vaikka lisävarustus käytännössä tekee aseesta tulinopeudeltaan konetuliaseen, se oli 2017 laillinen myyntituote Yhdysvalloissa ja nousi uutisiin Las Vegasin joukkosurman yhteydessä.
Aiheesta muualla

'Bump fire' devices turn rifles into machine guns: How is that legal? csmonitor.com.  2.2.2013. Christian Science Monitor.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bump-fire
Käännös suomeksi
Carl Bonde (kilparatsastaja)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten kouluratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | Henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | Joukkuekilpailu |  |
Kreivi Carl Gustaf Bonde (28. huhtikuuta 1872 Mörkö – 13. kesäkuuta 1957 Hörningsholm) oli ruotsalainen kouluratsastaja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla K3 Idrottsföreningiä. Bonde osallistui olympialaisiin sekä Tukholmassa 1912 että Amsterdamissa 1928. Hän voitti kultaa henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1912 ja oli mukana Ruotsin hopeaa voittaneessa joukkueessa Amsterdamin kisoissa 1928.
Branislav Ivanović

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Branislav Ivanović
Syntymäaika: 22. helmikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Sremska Mitrovica, Jugoslavia
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 185 senttimetriä
Seura
Seura: West Bromwich Albion
Pelinumero: 20
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002–2003 | Srem | 19 | (2) |
| 2003–2006 | OFK Belgrad | 55 | (5) |
| 2006–2008 | Lokomotiv Moskova | 54 | (5) |
| 2008–2017 | Chelsea | 261 | (22) |
| 2017–2020 | Zenit Pietari | 90 | (8) |
| 2020– | West Bromwich | 12 | (0) |
Maajoukkue
| 2005– | Serbia | 105 | (13) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. maaliskuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. syyskuuta 2019.
Branislav Ivanović (serb. Бранислав Ивановић) (s. 22. helmikuuta 1984 Sremska Mitrovica, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaista West Bromwich Albionia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja, mutta pystyy pelaamaan myös puolustavana keskikenttäpelaajana.
Ura

Pelattuaan kolme vuotta kotimaansa liigoissa, Ivanović siirtyi tammikuussa 2006 Lokomotiv Moskovaan. Hän nousi välittömästi joukkueen avauskokoonpanoon ja pelasi loppujen lopuksi kauden aikana 28 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Toinen kausi sujui samoissa merkeissä kuin ensimmäinenkin ja hän kuului joukkueensa luottopelaajistoon. Kauden aikana Lokomotiv voitti Venäjän Cupin.
15. tammikuuta 2008 Ivanović siirtyi Chelseaan yhdeksällä miljoonalla punnalla. Hän solmi Chelsean kanssa kolme-ja-puolivuotisen sopimuksen ja sai pelipaidan numerokseen 2. Hän teki ensiesiintymisensä valioliigassa 5. lokakuuta 2008 kotiottelussa Aston Villaa vastaan. 8. huhtikuuta Mestarien liigan puolivälierissä Liverpoolia vastaan käydyssä vierasottelussa Ivanovic iski Chelsean ensin 38. minuutilla tasoihin Florent Maloudan antamasta kulmasta, ja sitten toisella puoliajalla johtoon Frank Lampardin kulmasta. Chelsea voitti ottelun lopulta 3–1 saaden täten tärkeän vierasvoiton. Nämä maalit olivat Ivanovicille henkilökohtaisestikin merkittäviä, sillä ne olivat hänen ensimmäiset Chelseassa ja Mestarien liigassa.
Vuonna 2017 Ivanović palasi Venäjälle, tällä kertaa pietarilaisseura Zenitiin.
Ura > Maajoukkue

Ivanović teki ensiesiintymisensä Serbia ja Montenegron maajoukkueessa 8. kesäkuuta 2005 ystävyysottelussa Italiaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa hän teki 12. syyskuuta 2007 vieraskentällä Portugalia vastaan tasoittaen EM-karsintaottelun viime minuuteilla tulokseen 1–1.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Profiili ja tilastot (Arkistoitu – Internet Archive) Soccerbase.com (englanniksi)
Maajoukkuetilastot (Arkistoitu – Internet Archive) (serbiaksi)
Serbian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Stojković |
2 Rukavina |
3 Kolarov |
4 Kačar |
5 Vidić |
6 Ivanović |
7 Tošić |
8 Lazović |
9 Pantelić |
10 Stanković |
11 Milijaš |
12 Isailović |
13 Luković |
14 Jovanović |
15 Žigić |
16 Obradović |
17 Krasić |
18 Ninković |
19 Petrović |
20 Subotić |
21 Mrđa |
22 Kuzmanović |
23 Đuričić |
Valmentaja Antić
Bumerang

| Bumerang |
| --- | --- |
 "Bumarang" "Armeija 2020" -näyttelyssä
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Venäjä
Tekniset tiedot
Tyyppi:  kuljetuspanssariajoneuvo
Bumerang (ven. Бумеранг) oli venäläinen BTR-sarjan korvaajaksi kaavailtu panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvon prototyyppi.
Ominaisuudet

Bumerang esiintyi valokuvassa ensimmäisen kerran sen jälkeen, kun julkisuuteen vuosi kuvia Venäjän voitonpäivän paraatin harjoituksistamilloin?. Vuodon jälkeen Venäjän puolustusministeriö julkaisi virallisia kuvia verkkosivuillaan. BTR-sarjasta poiketen Bumerangilla oli monia yhtäläisyyksiä länsimaisten kahdeksanpyöräisten miehistönkuljetusajoneuvojen kanssa. Ajoneuvon ajaja oli sen vasemmalla puolella moottorin ollessa oikealla. Tykkitorni ja miehistönkuljetustilat olivat vaunun takaosassa. Bumerangin runko oli V-muotoinen ja sen takaosassa oli potkuri vedessä liikkumista varten.
Valokuvatun Bumerangin tykkitorni oli huputettu ja sillä ei ollut pääaseistusta. Pääase oli ilmeisesti poistettu paraatiharjoitusta varten, tai kyseessä oli Bumerangin komentopaikkaversio. Tykkitornin uskottiin olevan mallia AU-220M.
Vaunusta suunniteltiin kahta versiota: miehistönkuljetusvaunu aseistettuna konekiväärillä ja rynnäkköpanssarivaunu 30 mm tykillä ja panssarintorjuntaohjuksilla. Aseistus ja moottori ovat samat kuin Kurganets-25-vaunun eri versioissa.
Venäjä ilmoitti 30. heinäkuuta 2018 keskeyttävänsä hankkeen. 
Viimeisten läntisten tietojen mukaan vaunun kehitystä on jatkettu vielä 2020-luvulla.
Keväällä 2023 vaunuja on kuvattu siirrätettäessä taistelukäyttöön.
VPK-7829 Boomerang -alusta vuoden 2016 Voitonpäivä-paraatin harjoituksissa.
Bo Birgerinpoika (Grip)

Bo Birgerinpoika (Grip) (1540–1569) oli ruotsalainen komentaja ja valtaneuvos sekä Vinäsin herra. Hän oli Birger Niilonpojan (Grip) poika.
Bo Birgerinpoika oli Ruotsin armeijan upseeri Pohjoismaiden seitsenvuotisen sodan aikana. Syyskuussa 1566 hän yritti epäonnistuneesti valloittaa Halmstadin. Hänet nimitettiin Varbergin linnoituksen komentajaksi 14. tammikuuta 1567. Hän kaatui linnan piirityksen aikana vuonna 1569.
Akuutti munuaisvaurio

Akuutti munuaisvaurio (AKI, engl. acute kidney injury) on elinhäiriö, jossa munuaisten munuaiskerästen eli glomerulusten suodatuskyky heikentyy äkillisesti.
Ominaisuudet

Akuutti munuaisvaurio jaetaan kolmeen vaikeusasteeseen seuraavasti:
Luokka 1: Veren kreatiniinipitoisuus nousee 1,5–2-kertaisesti tai yli 27 µmol/l ja virtsaneritys on alle 0,5 ml/kg/t yli 6 tunnin ajan.
Luokka 2: Veren kreatiniinipitoisuus nousee 2–3-kertaisesti ja virtsaneritys on alle 0,5 ml/kg/t yli 12 tunnin ajan.
Luokka 3: Veren kreatiniinipitoisuus nousee yli 3-kertaisesti tai yli 354 µmol/l (tai potilas on dialyysihoidossa) ja virtsaneritys on alle 0,3 ml/kg/t 24 tunnin ajan tai alle 50 ml 12 tunnin aikana (anuria eli virtsattomuus).
Syyt

Akuutin munuaisvaurion syitä ovat muun muassa seuraavat:
Ikääntyminen: Ikä on akuutin munuaisvaurion riskitekijä. Tavallinen AKI-potilas on vanhus, jolla jokin muutos, kuten äkillinen ripuli tai munuaistoksisen lääkkeen aloitus, aiheuttaa kroonisen munuaisten vajaatoiminnan äkillisen pahenemisen.
Munuaisten vajaatoiminta: Tavallisin kroonisen munuaisten vajaatoiminnan syy on diabetes (diabeettinen nefropatia).
Verenkierron heikentyminen: Munuaisten verenkiertoa voivat heikentää elimistön veritilavuuden lasku (hypovolemia), valtimoiden verenpaineen lasku (hypotensio) ja muut verenkiertohäiriöt. Näitä voivat aiheuttaa esim. ripuli, hikoilu, verenvuoto, kirurgiset toimenpiteet, palovammat, sydämen vajaatoiminta ja lääkkeet, kuten ACE-estäjät, ATR-salpaajat, tulehduskipulääkkeet ja metformiini. Verisuonitaudit voivat aiheuttaa embolian ja tromboottisen mikroangiopatian. Ateroskleroosi voi aiheuttaa munuaisten iskemiaa.
Sepsis
Vierasaineet: Suonensisäiset röntgenvarjoaineet, lääkkeet, kuten aminoglykosidit ja siklosporiini, myoglobiini (rabdomyolyysi), ja myrkyt, kuten etyleeniglykoli ja sienimyrkyt.
Nefriitti: Munuaisten tulehduksellisiin tauteihin kuuluvat muun muassa pyelonefriitti, myyräkuume, interstitielli nefriitti ja glomerulonefriitti.
Virtsatieahtauma: Virtsaumpi, eturauhasen hyperplasia, kasvaimet, virtsatiekivi ja erilaiset virtsarakon toimintahäiriöt voivat estää virtsan kulun äkillisesti, mikä aiheuttaa pitkittyessään munuaisvaurion.
Vaikutukset

Akuutti munuaisvaurio aiheuttaa yleensä virtsanerityksen vähentymistä, kuten vähävirtsaisuutta eli oliguriaa (alle 30 ml/t tai alle 400 ml/vrk) tai virtsattomuutta eli anuriaa (alle 100 ml/vrk). Virtsaneritys loppuu kokonaan yleensä vain, kun virtsatiet ovat tukkeutuneet. Oireena esiintyy myös pahoinvointia, ruokahaluttomuutta ja yleistilan laskua. Akuutti munuaisvaurio voi aiheuttaa happo-emästasapainon ja nestetasapainon häiriöitä ja typpiaineenvaihdunnan lopputuotteiden kerääntymistä. Elektrolyyttihäiriöistä haitallisin on veren kaliumpitoisuuden kasvu eli hyperkalemia.
Diagnostiikka

Akuutin munuaisvaurion diagnostiikassa on keskeistä, että tila tunnistetaan aikaisin jo ennen ennustetun munuaiskerästen suodatuskyvyn (eGFR) laskua. Akuutin munuaisvaurion diagnostistisiin menetelmiin kuuluvat kliininen haastattelu (anamneesi) ja tutkiminen (status), veren ja virtsan kemialliset tutkimukset, EKG-rekisteröinti, kuvantamistutkimukset ja munuaiskoepalan patologinen tutkimus.
Virtsaummessa virtsarakko on usein täytenä tunnusteltavissa alavatsalta. Akuutti munuaistulehdus voi aiheuttaa munuaisseudun tylppää kipua ja koputusarkuutta. Hypovolemian vaikutuksiin kuuluu verenpaineen lasku ja kehon ääreisosien viileneminen ja hypervolemia aiheuttaa puolestaan turvotusta ja verenpaineen ja kaulalaskimopaineen nousua. Infektioihin liittyy yleensä ainakin kuume ja esimerkiksi verisuonitaudeista kolesteroliemboliaan ja vaskuliitteihin liittyy ihomuutoksia (livedo reticularis ja purppura). Eturauhasen hyperplasia tai kasvain virtsaummen syynä voidaan todeta tunnustemalla eturauhasta peräsuolen kautta (tuseeraus, TPR).
Veren kreatiniinipitoisuus (P-Krea) kasvaa vasta noin 24-48 tunnin kuluessa munuaisvaurion alusta. Elektrolyyteistä tutkitaan ainakin natrium, kalium, kalsium (P-Ca) ja fosfaatti (P-Pi). Virtsasta tehdään kemiallinen seulonta (U-KemSeul), solulaskenta (U-Solut) ja bakteeriviljely (U-BaktVi). Mikäli virtsan väri ja hemoglobiini antavat aihetta epäillä rabdomyolyysiä, määritetään jatkotutkimuksena veren kreatiinikinaasi (P-CK). Valtimoverikaasuanalyysi tehdään happo-emästasapainon määrittämiseksi (aB-pH, -HCO3, -BE).
EKG-tutkimuksessa voidaan nähdä hyperkalemian aiheuttamia muutoksia ja keuhkoröntgenkuvassa voidaan havaita hypervolemian aiheuttamaa nesteilyä eri tiloissa. Munuaisten kaikukuvauksessa voidaan nähdä virtsatieahtauman aiheuttamaa munuaisten täyttymistä (hydronefroosi), akuutin munuaiskudostaudin aiheuttamaa munuaisten turvotusta tai kroonisen munuaistaudin aiheuttamaa munuaisten kutistumista. Virtsan kemiallisten tutkimusten perusteella akuuttia glomerulonefriittiä epäiltäessä tehdään jatkotutkimuksena munuaisten koepalan patologinen tutkimus.
Hoito

Akuutin munuaisvaurion hoito kuuluu yleensä erikoissairaanhoitoon, mutta esim. gastroenteriitin aiheuttama akuutti munuaisvaurio hyvin iäkkäällä potilaalla voi olla hoidettavissa perusterveydenhuollon vuodeosastolla. Akuutin munuaisvaurion hoito koostuu munuaisvaurion aiheuttamien peruselintoimintojen häiriöiden hoidosta ja munuaisvaurion syynmukaisesta hoidosta. Keskeisiin menetelmiin kuuluvat virtsantulon seuranta tunneittain, munuaistoksisen lääkehoidon lopettaminen, virtsaummen vapauttaminen virtsakatetrilla tai kystostomialla, lisähappihoito yli 94 %:n happisaturaatioon, hypovolemian korjaaminen nestehoidolla (esim. Ringer 1 000 ml nopeudella 15 ml/kg/t tai 1 000–2 000 ml 2–4 tunnin aikana), virtsanerityksen lisääminen furosemidilla sekä menetetyn suodatuskyvyn korvaaminen dialyysillä tai jatkuvalla filtraatiolla.
Munuaiskorvaushoito voi tulla kyseeseen muun muassa vaikeassa ylinesteytyksessä, hyperkalemiassa (P-K yli 6,5 mmol/l), metabolisessa asidoosissa (pH alle 7,2 ja HCO3 alle 15 mmol/l) tai pitkittyneessä vähävirtsaisuudessa (alle 200 ml 12 tunnissa). Myös hyvin korkea veren ureapitoisuus (yli 35 mmol/l) ja kreatiniinipitoisuus (yli 500 µmol/l) voivat olla aiheita korvaushoidolle.
Furosemidin hyödyllisyydestä on niukasti näyttöä, mutta sitä on joissakin tilanteissa käytetty laskimoteitse (i.v.) nousevina 20–80 mg:n kerta-annoksina tai 15–20 minuutin infuusioina, ja jos hoitovastetta näihin on havaittu, myös pidempiaikaisesti 4–6 kertaa vuorokaudessa tai jatkuvana infuusiona (10–15 mg/t).
Caldecott-mitali

Caldecott-mitali (engl. Caldecott Medal) on Yhdysvalloissa lastenkirjallisuudelle jaettava palkinto. Se jaetaan vuosittain tammikuussa edellisen vuoden parhaaksi arvioidun lasten kuvakirjan kuvittajalle, jonka on asuttava Yhdysvalloissa. Jakajana on lastenkirjastoalan järjestö Association for Library Service to Children (ALSC), joka on Yhdysvaltojen kirjastojärjestön ALA:n alajärjestö. Se on yhdessä Newbery-mitalin kanssa Yhdysvaltojen arvostetuin lastenkirjallisuuspalkinto. Molempien palkintojen perustaja oli kustantaja Frederic G. Melcher.
Mitali on saanut nimensä 1800-luvun brittiläisen kuvittajan Randolph Caldecottin (1846–1886) mukaan. Mitalin lisäksi jaetaan vuosittain kahdesta viiteen kunniamainintaa (honors).
Ensimmäisen Caldecott-mitalin vuonna 1938 sai Dorothy Lathrop kirjasta Animals of the Bible. Robert Lawson on ainoa sekä Caldecott- että Newbery-mitalin voittanut: Caldecott-mitalin hän sai 1941 kirjastaan They Were Strong and Good ja Newbery-mitalin 1945 kirjastaan Rabbit Hill. Molemmat kirjat hän sekä kirjoitti että kuvitti.
Kaksi kuvittajaa on voittanut Caldecott-mitalin kolmasti: Marcia Brown vuosina 1955, 1962 ja 1983 sekä David Wiesner vuosina 1992, 2002 ja 2007.
Aiheesta muualla

Palkinnon verkkosivusto (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Caldecott Medal
Käännös suomeksi
Blain

| Blain |
| --- | --- |
 Nantes-Brest kanava ja Château de Blain
 vaakuna
 Blain
 Koordinaatit: 47°28′37″N, 1°45′44″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Pays de la Loire
Departementti:  Loire-Atlantique
Arrondissementti:  Châteaubriant-Ancenis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  101,7 km²
Väkiluku (2015):  9 638 
 – Väestötiheys:  94 as./km²
Kunnan numero:  44015
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Blain on kunta läntisessä Ranskassa Loire-Atlantiquen departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Nantes-Brest kanavan varrella.
Kunnan nähtävyyksiä on keskiaikainen linna Château de Blain. Se on rakennettu alkujaan 1200-luvulla, mutta se rakennettiin uudelleen 1500-luvulla. Linna oli osa Bretagnen puolustusjärjestelmää, jonka muiden linnojen sijaintipaikat olivat Vitré, Fougères, Ancenis, Châteaubriant ja Clisson.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blain Wikimedia Commonsissa
Black Audio

Black Audio on suomalainen vuonna 1997 perustettu rockyhtye. Se on urallaan julkaissut neljä albumia.
Julkaisut

Echo Hill (Autotehtaat-Levyt, 2002)
A Million Stars Are Burning (Autotehtaat-Levyt, 2004)
Iron Rhino (If Society, 2006)
Catapult (Musapojat / Playground, 2007)
Endurator (Musapojat / If Society, 2011)
Kokoonpano

Vesa Lankinen (koskettimet, ohjelmointi, 1997-)
Ville Pirinen (laulu, kitara, 1997-)
Antti Hämäläinen (laulu, kitara, ohjelmointi, 1999-)
Arttu Tolonen (banjo, huuliharppu, kitara, ohjelmointi, 2003-)
Tommi Forsström (rummut, 2007-)
Bo Borgström

Bo Bernhard Borgström (s. 11. toukokuuta 1942 Porvoo) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Borgström syntyi työsuunnittelija Björn Bernhard Borgströmin ja Ebba Margareta Vesterbergin perheeseen. Hän avioitui 1961 Marja-Leena Marjatta Sainomaan kanssa. Borgström tuli ylioppilaaksi Borgå lyceumista 1961 ja valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1966. Hän oli Oy Tampella Ab:n Eklöfin tehtaiden laivausosaston lomittaja 1966–1967 ja myyntipäällikkö 1967–1969, Kotka Woodexporters, Enso-Gutzeitin myyntipäällikkö 1969–1974 ja Oy Tampella Ab:n sahojen myyntipäällikkö 1974–1986 ja sahateollisuuden johtaja 1986–1991.
Tampella Forest Oy:n sahateollisuus Tamwoodin johtaja Borgström oli 1991–1993 ja Enso Tamwoodin johtaja 1993, Enso-Gutzeit Oy:n Tolkkisten sahan johtaja 1994–1995 ja Enso Timber Oy:n kuusisahat-tulosyksikön johtaja, Inkeroisten sahan johtaja ja Kotkan sahan johtaja 1995–1997. Toimittuaan Metsäteollisuus ry:n puutuoteteollisuusyksikön johtajana 1997–2000 Borgström palasi liike-elämän palvelukseen ja oli Finnforestin divisioonajohtaja 2000–2001, strategiajohtaja 2000–2002, Skandinavian markkina-alueen johtaja ja toimitusjohtajan varamies 2001–2005 sekä Moelven Industrier ASA:n toimitusjohtaja 2002–2005. Borgströmillä on ollut myös liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, kuten Adara Pakkaus -osakeyhtiön hallituksen puheenjohtajuus. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2004.
Blagoveštšenskin piiri

| Blagoveštšenskin piiri Благовещенский район Blagoveštšenski raion Благовещен районы Blagoveštšen raiony |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Piirin sijainti Baškortostanin kartalla
Perustettu:  1930
Pinta-ala:  2 291 km²
Väkiluku:  47 200
Blagoveštšenskin piiri (ven. Благовещенский район, Blagoveštšenski raion, baškiiriksi Благовещен районы, Blagoveštšen raiony) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin länsiosassa Venäjällä. Piiri on perustettu vuonna 1930. Siihen kuuluu Blagoveštšenskin kaupunkikunta sekä 15 maalaiskuntaa. Piirin pinta-ala on 2 291 km².
Blagoveštšenskin piirissä on noin 47 200 asukasta ja asukastiheys on 21 asukasta/km². Suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset (56 % v. 2002), tataarit, marit ja baškiirit.
Aiheesta muualla

Piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Tietoa piiristä (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (bashinfo.ru)
Abzelilovo • 
Agidel • 
Alšejevsk • 
Arhangel • 
Askino • 
Aurgazy • 
Baimak • 
Bakaly • 
Baltatševo • 
Belebei • 
Belokatai • 
Beloretsk • 
Birsk • 
Bižbuljak • 
Blagovar • 
Blagoveštšensk • 
Burajevo • 
Burzjansk • 
Buzdjak • 
Davlekanovo • 
Djurtjul • 
Duvan • 
Fjodorovka • 
Gafur • 
Haibullino • 
Iglino • 
Iliševo • 
Išimbai • 
Janaul • 
Kaltasy • 
Karaidel • 
Karmaskaly • 
Kig • 
Krasnokamsk • 
Kugartš • 
Kujurgasy • 
Kumertau • 
Kušnarenkovo • 
Jermekejevo • 
Meleuz • 
Metšetlino • 
Mežgorje • 
Mijak • 
Miškino • 
Neftekamsk • 
Nurimanov • 
Oktjabrski • 
Salavat • 
Salavat • 
Šaran • 
Sibai • 
Sterlibaševo • 
Sterlitamak • 
Sterlitamak • 
Tatyšly • 
Tšekmaruš • 
Tšišmy • 
Tuimazy • 
Ufa • 
Ufa • 
Utšaly • 
Zialiar • 
Ziantšur
Black Belt

| Black Belt> Kuro-obi |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Shunichi Nagasaki
Käsikirjoittaja:  Jôji Iida
Tuottaja:  Katsuhiro Ogawa
Säveltäjä:  Naoki Sato
Kuvaaja:  Masato Kaneko
Leikkaaja:  Hirohide Abe
Pääosat:  Akihito Yagi Tatsuya Naka Yuji Suzuki
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani
Tuotantoyhtiö:  Cross Media
Levittäjä:  Toei Company
Ensi-ilta:  13. lokakuuta 2007
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Black Belt (jap. 黒帯, Kuro-obi) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut japanilainen draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut Shunichi Nagasaki ja käsikirjoittanut Jôji Iida. Pääosissa näyttelivät Akihito Yagi, Tatsuya Naka ja Yuji Suzuki.
Juoni

Eletään vuotta 1932, jossa Japania hallitsevan keisarin korruptoitunut poliisiarmeija yrittää kaapata kaikki tärkeimmät karate dojot omaan käyttöönsä. He yrittävät kaapata Shibaharan dojon itselleen, mutta sensei Eiken Shibahara kieltäytyy luovuttamasta dojoaan poliisien uhkailuista huolimatta. Shibahara on tiettämättä tekemässä kuolemaa ja päättää vasta kuolin vuoteellaan kertoa yhden hänen kolmesta oppilaistaan olevan hänen seuraaja, joka ansaitsisi hänen jättämänsä mustan vyön. Choei saa tehtäväksi päättää senseinsä jatkajan, josta Taikan ja Giryu alkavat kilpailla. Molemmat ovat kuitenkin toistensa vastakohtia ja heille syntyy eripura siitä kumpi ansaitsisi vyön. Poliisien saapuessa takaisin he määräävät kolmikon jättävän dojonsa ja tulevan armeijalle töihin opettamaan heidän sotilailleen karatea. Matkan aikana Giryu kuitenkin oletetaan kuolleen taisteltuaan kohtalokkaasti kahta vihollista vastaan. Taikan ja Choei jatkavat matkaansa armeijan kanssa ja toteuttavat Taikanin johdolla dojojen kaappaamis suunnitelmaa. Sillä välin Giryu päätyy haavoittuneena erään pienen perheen luokse, jossa hän saa parannettua itsensä. Molemmat karatekan joutuvat matkansa aikana miettimään senseinsä oppeja vuosien varrelta ja selvittämään kummalle vyö kuuluu.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Akihito Yagi  | … |  Giryu   |
|  Tatsuya Naka  | … |  Taikan   |
|  Yuji Suzuki  | … |  Choei   |
|  Narumi Konno  | … |  Hatada Hana   |
|  Kimika Yoshino  | … |  Chiyo   |
|  Tarô Suwa  | … |  Togo   |
|  Yosuke Natsuki  | … |  Eiken Shibahara   |
|  Arashi Fukasawa  | … |  Kenta   |
|  Hakuryu  | … |  Kapteeni Kiichi Tanihara   |
|  Takayasu Komiya  | … |  Ohmoji   |
|  Shinya Owada  | … |  komentaja Gouda Hidehisa   |
Aleksandr Dolski

Aleksandr Aleksandrovitš Dolski (ven. Александр Александрович Дольский; s. 7. kesäkuuta 1938 Sverdlovsk) on venäläinen laulaja-lauluntekijä, kitaristi, näyttelijä ja runoilija.
Dolski valmistui vuonna 1963 sekä Uralin polyteknillisestä Kirov-instituutista että musiikkikoulusta. Hän sai jo 1950-luvulla toisen palkinnon kitaristina Neuvostoliiton ensimmäisessä toisen maailmansodan jälkeisessä varieteetaiteilijoiden kilpailussa. Dolski muutti vuonna 1975 Leningradiin. Hänestä tuli vuonna 1979 Leningradin miniatyyriteatterin esiintyjä. Hän voitti kuudennen yleisneuvostoliittolaisen varieteetaiteilijoiden kilpailun. Dolski on esiintymisissään käyttänyt kuusikielistä kitaraa.
Dolski aloitti jo lapsena laulujen tekemisen omiin runoihinsa. Hänen laulujaan on käytetty myös elokuvissa. Hän on julkaissut sekä levytyksiä että kirjoja ja esiintynyt toistuvasti Venäjän ulkopuolella. Dolskille myönnettiin Venäjän kunniataiteilijan arvonimi.
Bysantin keisari

Konstantinopolin Hagia Sofiassa sijaitseva mosaiikki. Kristus keisari Konstantinos IX Monomakhoksen ja keisarinna Zoen ympäröimänä.
Bysantin keisarit eli Itä-Rooman keisarit hallitsivat myöhäisantiikin ja keskiajan Bysantin valtakuntaa. Myös eräät Bysantin keisarinnat, kuten Irene, Zoe ja Theodora, hallitsivat valtakuntaa yksinään. Tarkkaa rajaa Itä-Rooman valtakunnan ja Bysantin valtakunnalle ei voida asettaa. Ensimmäiseksi Bysantin keisariksi voidaan laskea vaikkapa Konstantinus Suuri (ensimmäinen kristitty keisari), Valens (Adrianopolin taistelua pidetään joskus keskiajan alkuna), Arcadius (Theodosius I oli viimeinen koko valtakuntaa hallinnut keisari), Zenon (oli keisarina, kun Länsi-Rooman Romulus Augustus syrjäytettiin) tai Herakleios (joka uudisti hallintoa merkittävästi).