stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1697
Syntyneitä

1. tammikuuta – Joseph François Dupleix, Ranskan Itä-Intian kauppakomppanian kenraalikuvernööri (k. 1763)
30. tammikuuta – Johann Joachim Quantz, saksalainen säveltäjä ja huilisti (k. 1773)
2. maaliskuuta – Pehr Fjellström, ruotsalainen pappi ja kielitieteilijä, saamen kielen tutkija (k. 1764)
1. huhtikuuta – Antoine François Prévost, ranskalainen kirjailija ja jesuiittamunkki (k. 1763)
23. huhtikuuta – George Anson, englantilainen paroni, amiraali ja maailmanympäripurjehtija (k. 1762)
10. toukokuuta – Jean-Marie Leclair, ranskalainen säveltäjä ja viulisti (k. 1764)
9. heinäkuuta – Giovanni Benedetto Platti, italialainen säveltäjä (k. 1763)
6. elokuuta – Kaarle VII, Baijerin vaaliruhtinas 1726–1745, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari 1742–1745 (k. 1745)
2. lokakuuta – Antoine Grimaldi, Monacon hallitsija 1732–1784 (k. 1784)
10. lokakuuta – Louise Hippolyte, Monacon hallitsija 1731 (k. 1731)
22. lokakuuta – Katharina von Schlegel, saksalainen virsirunoilija (k. 1768)
28. lokakuuta – Giovanni Antonio Canale, Canaletto, italialainen taidemaalari (k. 1768)
10. marraskuuta – William Hogarth, englantilainen taidemaalari (k. 1764)
25. marraskuuta – Gerhard Tersteegen, saksalainen reformoitu mystikko, kauppias, kirjailija ja virsirunoilija (k. 1769)
30. marraskuuta – Ivan Albertovitš Korff, venäläinen valtiomies ja diplomaatti (k. 1766)
Arseni, oik. Aleksandr Ivanovitš Matsejevitš, venäläis-ukrainalainen kirkonmies (k. 1772)
Helena Arnell, suomalainen taidemaalari (k. 1751)
Beata Bladh, suomalainen kauppahuoneen omistaja ja laivanvarustaja (k. 1754)
Petrus Ekerman, ruotsalainen professori (k. 1783)
Kuolleita

5. helmikuuta – Carl Falkenberg, ruotsalainen eversti ja maaherra (s. 1644)
1. maaliskuuta – Francesco Redi, italialainen tiedemies, lääkäri ja luonnontutkija (s. 1626)
24. maaliskuuta – Paul-Philippe de Chaumont, ranskalainen prelaatti ja Ranskan akatemian jäsen (s. 1617)
29. maaliskuuta – Nicolaus Bruhns, saksalainen säveltäjä, urkuri, viulisti ja gambisti (s. 1665)
4. huhtikuuta – Jan de Bray, alankomaalainen taidemaalari (s. 1627)
5. huhtikuuta – Kaarle XI, Ruotsin kuningas (s. 1655)
8. huhtikuuta – Niels Juel, tanskalainen amiraali (s. 1629)
16. huhtikuuta – Ericus Tigerstedt, suomalainen virkamies ja tiedemies (s. 1640)
19. kesäkuuta – Petter Gedda, ruotsalainen kartografi (s. 1661)
28. heinäkuuta – Gabriel Coronander, suomalainen lainlukija ja Rauman pormestari
24. elokuuta – Magnus Steen, suomalainen professori ja Turun akatemian rehtori
11. syyskuuta – Agneta Rosenbröijer, suomalainen kauppias (s. 1620)
Valentin Alberti, sleesialainen luterilainen teologi ja filosofi (s. 1635)
Esaias Mansueti Fellman, suomalainen pappi ja saamelaisten keskuudessa toiminut lähetyssaarnaaja (s. 1620)
Aj

Aj tarkoittaa seuraavia:
Aero Contractors Company of Nigeria, IATA-koodi AJ, lentoyhtiö
attojoule, tunnus aJ, energian yksikkö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aj”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
45 minuuttia

| 45 minuuttia |
| --- | --- |
 45 minuuttia -ohjelman tunnuskuva vuodelta 2012.
Kestoaika:  noin 51 minuuttia
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  1996 – 18. joulukuuta 2013
Tunnuskappale:  Tuomas Kantelinen
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Zdzislaw Hoffman Jouni Jalasjoki
Kuvaaja(t):  Tero Rantanen (TV-kuvaaja)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Elonet
45 minuuttia oli MTV3-kanavan ajankohtaisohjelma, jonka tuotti MTV:n uutis- ja ajankohtaistoimitus. Se sisälsi tutkivaa journalismia, reportaaseja ja muun muassa kulttuuriin painottuvia henkilöjuttuja. Ohjelmaa esitettiin keskiviikkoisin kello 20–21, kesäisin se oli tauolla. Vuodesta 1996 esitettyä ohjelmaa edelsi ajankohtaisohjelma nimeltä Kolmas aste.
Ohjelman tuottajina ovat toimineet Petri Saraste (1996–1999), Antti Virolainen (1999–2001), Pertti Nyberg (2001–2002), Timo Laukkio (2002–2005), Jussi Eronen (2005–2012), Tero Koskinen (2012–2013) ja makasiiniohjelman loppuvaiheessa vuonna 2013 vt. tuottajana Mirja Sipinen.[lähde? ] Saraste ja Virolainen toimivat myös ohjelman juontajan tehtävässä, sittemmin juontajana toimi yksi ohjelman toimittajista, ensin Liisa Riekki ja vuosina 2005–2009 Ripsa Koskinen-Papunen. Keväällä 2010 ohjelman juonsi Katja Kannonlahti. Koskinen-Papunen juonsi jälleen syksystä 2010 alkaen.
45 minuuttia on MTV3:n mukaan Suomen palkituin ajankohtaisohjelma. Ohjelman tekijät ovat saaneet muun muassa Päätoimittajien yhdistyksen journalistipalkinnon, kaksi Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-palkintoa, Suuren Journalistipalkinnon kategoriassa ”Vuoden journalistinen teko”, Euroopan parlamentin journalismikilpailun kansallisen televisiosarjan voiton ja Kiitos eläimiltä -eläinsuojelupalkinnon.
Lokakuussa 2013 päättyneiden MTV Median yt-neuvotteluiden tuloksena ilmoitettiin 45 minuuttia -ohjelman lopettamisesta vuoden 2013 lopussa. Ohjelman journalistit muodostivat uutistoimituksen tutkivan ryhmän.
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Acanthodrilidae

| Acanthodrilidae |
| --- | --- |
 Kuvan madoista B eli Acanthodrilus kuuluu Acanthodrilidae-heimoon
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nivelmadot Annelida
Luokka::  Clitellata
Lahko::  Haplotaxida
Alalahko::  Lumbricina
Heimo::  Acanthodrilidae  Claus, 1880
Katso myös
   Acanthodrilidae Wikispeciesissä   Acanthodrilidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Acanthodrilidae on nivelmatoheimo Haplotaxida-lahkossa. Heimon lajit asuvat Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Etelä-Afrikassa sekä Etelä- ja Pohjois-Amerikassa.
Aiheesta muualla

ITIS: Acanthodrilidae (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Acanthodrilidae
Käännös suomeksi
Acanthostega gunnari

| Acanthostega gunnari |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Tetrapoda
Heimo::  †Acanthostegidae
Suku::  †Acanthostega
Laji::  gunnari
Kaksiosainen nimi
 † Acanthostega gunnari  Jarvik, 1952 
Katso myös
   Acanthostega gunnari Wikispeciesissä   Acanthostega gunnari Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Acanthostega gunnari oli alkeellinen sammakkoeläin, joka muistutti ulkonäöltään kalaa ja jolla oli vahvat raajat. Se oli ensimmäisiä nelijalkaisia. Pää oli kuin sammakkoeläimen pää, jalat kuin nelijalkaisen jalat ja pyrstö kuin kalan pyrstö. Raajoilla tämä kalasammakko liikkui vesikasvien seassa. Acanthostega eli ylädevonikaudella (Fammenian-kaudella). Samaan aikaan elänyt Ichthyostega ei ollut Acanthostegan lähisukulainen. [lähde? ]
Acanthostega gunnari
Aiheesta muualla

Tree of Life - Acanthostega (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The World of the Tetrapods (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
UCA (englanniksi)
The Tetrapods Transition to Land pdf-tiedosto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
A Moment of Science:Aganthostega (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Aden Adden kansainvälinen lentoasema

Kone nousemassa Aden Adden lentoasemalta.
Lennonjohtotorni vuonna 2011.
Aden Adden kansainvälinen lentoasema (entinen Mogadishun kansainvälinen lentoasema) on lentoasema Mogadishussa Somaliassa. Lentoasema on nimetty Somalian ensimmäisen presidentin Aden Abdullah Osman Daarin mukaan.
Kiitotiet

Lentokentällä sijaitsee 9 metriä meren pinnasta. Sillä on vain yksi kiitotie jonka suunta on 04/22. Asfaltilla päällystetyn kiitotien pituus on 3150 metriä ja leveys 50 metriä.
Kohteet ja lentoyhtiöt

Lentokentältä lentoja tekee seitsemän lentoyhtiötä. Ne lentävät Somaliassa Berberaan, Galkayoon ja Hargeisaan. Ulkomaiden kohteet ovat Nairobiin, Djiboutiin, Dubaihin, Riyanin, Sharjaan, Sanaahan, Jemeniin, Aden ja Istanbuliin. Suorat lennot Britanniaan eivät ole mahdollisia, mutta sinne voi lentää yhden tai usemman lentokentän jatkoyhteyden avulla.
Lentoyhtiöt

African Express Airways
Daallo Airlines
Eastafrican.com (entinen Fly-SAX)
Felix Airways
Jubba Airways
Pakistan International Airlines (Karachi, Dubai, Nairobi, Lagos) (lennot keskeytetty 1996)
SkyGreece Airlines
Turkish Airlines
Lähde:
Kentän historia

Kenttä rakennettiin vuonna 1928 ja se toimi tuolloin sotilaslentokenttänä. Säännölliset siviililennot alkoivat vasta 1930-luvun puolivälissä. Sitä laajennettiin vuonna 1969 jonka jälkeen se vastasi paremmin kansainvälisen lentoliikenteen tarpeisiin. Kun Siad Barre oli vuonna 1969 tehnyt vallankaappauksen lentokentän merkitys sotilalentokenttänä kasvoi kun Neuvostoliitto tuki Somaliaa 1970-luvulla. Kentän toiminta häiriintyi vuonna 1991 alkaneen Somalian sisällissodan aikana.
Kentän nimi vaihdettiin 8. kesäkuuta 2007 Mogadishun kansainvälisestä lentoasemasta Aden Adden kansainväliseksi lentoasemaksi.
Kentän historia > Lufthansan lento 181

Lufthansan lento kaapattiin vuonna 1977 ja useiden välilaskujen kautta se päätyi Mogadishuun. Lentokoneen kaappaajat olivat palestiinalainen terroristijärjestö PFLP ja länsisaksalainen Punainen armeijakunta. Saksan liittokanslerin Helmut Schmidtin ja Siad Barren välisten neuvottelujen jälkeen Saksan liittotasavallan rajavartioston erityisjoukon GSG-9 saivat luvan hyökätä lentokoneeseen. Hyökkäys päätti kaappauksen panttivankien vapauttamiseen.
Kentän historia > Lento-onnettomuus vuonna 2013

Ethiopian Air Force rahtikone An-12B epäonnistui yrittäessään laskeutua kentälle ja putosi 9. elokuuta 2013 kello 07.58 paikallista aikaa. Koneessa oli kuusi miehistön jäsentä joista neljä kuoli ja kaksi loukkaantui. Kone kuljetti ammuksia Afrikan unionin kriisinhallintajoukoille (AMISOM – African Union Mission In Somalia) Etiopian joukoille jotka olivat saapuneet Somaliaan vuonna 2011. Tulen levitessä koneessa kuultiin ammusten räjähtelevän ja lentokenttä suljettiin turvallisuuden vuoksi. Palaminen kesti noin kaksi tuntia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aden Adden kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
HCMM Aden Adde International Airport SkyVector. Viitattu 20.1.2020. (englanniksi)
Mogadishu Aden Adde International Airport CAPA. Viitattu 20.1.2020. (englanniksi)
William Aalto

| William Aalto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1915 New York, Yhdysvallat
Kuollut: 11. kesäkuuta 1958 (42 vuotta) New York, Yhdysvallat
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Espanja    Yhdysvallat
Palvelusvuodet:  1937–1938, 1941–1943
Taistelut ja sodat:  Espanjan sisällissota, toinen maailmansota
Sotilasarvo:   kapteeni    kersantti
William ”Bill” Eric Aalto, alkuaan William Oliver Ahlström, (30. heinäkuuta 1915 New York – 11. kesäkuuta 1958 New York) oli amerikansuomalainen sotilas ja runoilija. Hän oli Espanjan sisällissodan sekä toisen maailmansodan veteraani.
Paluu Yhdysvaltoihin ja isäpuolen ilmianto

Aalto kotiutui tammikuussa 1939, jolloin hän matkusti 2000 muun kansainvälisen sotilaan kanssa junalla Barcelonasta Ranskaan. Matka jatkui laivalla helmikuun alussa Le Havresta New Yorkiin.
Palattuaan New Yorkiin Bill Aalto palasi takaisin ammattiyhdistystyöhön. Hän liittyi Suomalaisen Työväen Järjestön toimintaan ja osallistui tammikuussa 1940 järjestön nuorisokomitean kongressiin. Saadakseen rahaa elämiseen hän liikkui New Yorkin ja Connecticutin alueella tehden tilapäistöitä, muun muassa armeijan tukikohdassa Ansoniassa.
Isäpuoli Otto Aalto ilmiantoi Bill Aallon FBI:lle maaliskuussa 1941. Isäpuolen mukaan William oli vaaraksi Yhdysvalloille poliittisten näkemystensä takia, ja koska tämä oli ollut Espanjassa. Otto Aallon motiivit olivat epäilemättä viha ja kostonhalu, joka kohdistui myös Aallon äitiin Elsaan, josta Otto oli hiljattain eronnut. Isäpuolen ilmiannon vuoksi Aalto oli nyt FBI:n tarkkailun alla.
Toinen maailmansota

Japanilaisten hyökättyä Pearl Harboriin 7. joulukuuta 1941 Bill Aalto otettiin Yhdysvaltain armeijaan. Hän palveli aluksi korpraalina Fort Knoxin tukikohdassa.
Hän värväytyi alkuvuonna 1942 Espanjan aikaisen taistelutoverinsa Irving Goffin kanssa Yhdysvaltain sotilastiedustelupalveluun (OSS). Aalto oli jo aiemmin keväällä 1940 ollessaan Goffin kanssa Espanjan tasavaltaa ja sen vankeja ja pakolaisia puolustavalla propagandakiertueella kertonut Goffille homoseksuaalisuudestaan. Paljastuksen jälkeen ystävyyssuhde Goffin kanssa oli viilennyt, mutta ei katkennut. Goff piti nyt Aallon homoseksuaalisuutta turvallisuusriskinä pienessä Lincolnin prikaatin veteraanien ryhmässä sotilastiedustelupalvelussa. Henkilökohtaisesti Goff oli ärsyyntynyt Aallon nousevasta tähdestä ja ylenemisestä sekä Espanjan sisällissodassa että OSS:ssä.
Aalto siirrettiin pois tiedustelupalvelusta ja lähetettiin kouluttajaksi Marylandiin. Toimiessaan kouluttajana hän loukkasi pahasti kätensä syyskuussa 1943 sattuneessa räjähdeonnettomuudessa. Aalto jouduttiin siirtämään siviiliin, ja hänelle myönnettiin invalidieläke.
Viimeiset vuodet

Sodan jälkeen Aalto alkoi opiskella kirjallisuutta Columbian yliopistossa New Yorkissa ja julkaisi runojaan The New Masses -nimisessä marxilaisessa lehdessä. Hän toimi samalla aktiivisesti Espanjan veteraanien sosiaalityössä ja oli mukana pakolaisten poliittisessa toiminnassa.
William Aalto ei koskaan kertonut sotakokemuksistaan. Lincolnin prikaatin veteraanit muistelivat, että Irving Goffin kertoessa yksityiskohtaisesti kokemuksistaan Aalto hiljeni ja käveli muualle.
Aalto matkusti myöhemmin Eurooppaan, jossa hän asui Pariisissa sekä opiskeli taidehistoriaa Italiassa. Pariisissa hän vietti aikaa amerikkalaisessa taideyhteisössä, jossa Aalto tutustui muun muassa jazzpianisti Aaron Bridgersiin. Runoilija W. H. Auden oli ollut Aallon ystävä 1940-luvun alun New Yorkin vuosista lähtien, ja hän pysyi Aallon uskollisena ystävänä ja tukijana. Vuosina 1948 ja 1949 Aalto vietti vähän aikaa W.H. Audenin lomapaikassa Italiassa. W. H. Auden mainitsee Aallon resonoivassa muistokirjoituksessa.
Euroopassa Aalto lopetti kirjoittamisen lähes kokonaan. Hän alkoholisoitui ja muuttui myös ajoittain väkivaltaiseksi. Aalto seurusteli Pulitzer-palkitun runoilijan James Schuylerin kanssa. Hän esiintyy myös yhdessä tämän runossa. Kirjailija Truman Capote kirjoitti ystävälleen Donald Windhamille kirjeen, joka on päivätty Forio d’Ischiassa Napolissa 12. huhtikuuta 1949. Kirjeessään hän kertoo Aallon ja Schuylerin eron olleen dramaattinen ja että Aalto asuu Roomassa. Capoten mukaan Schuyler oli kertonut Aallon olevan mielenvikainen ja että Aalto oli yrittänyt tappaa Schuylerin. Donald Windham kertoo muistelmissaan Lost Friendships, että Aalto oli rikkonut grappa-pullon Schuylerin päähän.
Vuonna 1952 Aalto joutui palaamaan Italiasta New Yorkiin. Yhdysvaltain ulkoministeriö oli takavarikoinut hänen passinsa ja lakkauttanut työkyvyttömyyseläkkeen. Viimeisinä elinvuosinaan hän taisteli oikeudessa saadakseen passinsa takaisin. Passi palautettiin vuonna 1958 Aallon ollessa 42-vuotias.
William Aalto kuoli leukemiaan vuonna 1958. Hänet on haudattu Long Islandin sotilashautausmaalle New Yorkin osavaltioon.
Aketo vs Tunisiano

| ”Aketo vs Tunisiano” Sniper |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Du rire aux larmes
 Julkaistu: 19. kesäkuuta 2001
 Tyylilaji: hip hop, R&B, soul
 Kesto: 04.04
 Levy-yhtiö: Desh Musique
Sniperin muut singlet
| ”Pris pour cible” 2001 | ”Aketo vs Tunisiano” 2001 | ”Quand on te dit” 2001 |
Aketo vs Tunisiano on Sniperin toinen single Du rire aux larmes -albumilta, ja se julkaistiin 19. kesäkuuta 2001.
Wipkingen

| Wipkingen> Quartier Wipkingen |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Wipkingen korostettuna.
Kaupunki:  Zürich
Suurpiiri:  Kreis 10
Väkiluku:  16 141 (31.12.2016)
Työpaikkoja:  5 103 kpl   (2014)
Postinumero(t):  8037
Wipkingenin vaakuna.
Wipkingen on sveitsiläisen Zürichin kaupunginosa (saks. Quartier) ja entinen kunta. Wipkingen on osa Zürichin kaupungin pohjoista piiriä nro 10 (saks. Stadtkreis 10), jonka toinen osa on Höngg. Kaupunginosassa on runsaat 16 000 asukasta ja työpaikkoja on noin 5 000. Höngg sijaitsee Käferbergin lounaisrinteillä sekä Limmatjoen laaksossa.
Entinen kunta

Wipkingen oli itsenäinen kunta vuoteen 1893, josta lähtien se on ollut osa Zürichin kaupunkia. Kaupunginosan väkiluku kasvoi 1900-luvun alkupuoliskolla moninkertaiseksi:
| Vuosi | Väkiluku |
| --- | --- |
1888: 2 391
1900: 4 512
1950: 21 978
Liikenne

Wipkingeniin on ollut raitiovaunuyhteys (nykyinen linja 4) Zürichin keskustasta vuodesta 1898 alkaen. S24-juna Zugista Wipkingerin tunnelin ja Oerlikonin kautta Winterthuriin kulkee Wipkingenin aseman kautta kahdesti tunnissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wipkingen Wikimedia Commonsissa
Quartierverein Wipkingen (Kaupunginosayhdistyksen verkkosivut) wipkingen.net. (saksaksi)
Tiedosto:Quartierspiegel 102-Wipkingen 2015.pdf
Witold Rowicki

Witold Rowicki
Witold Rowicki (26. helmikuuta 1914 Taganrog – 1. lokakuuta 1989 Varsova) oli puolalainen kapellimestari.
Rowicki opiskeli Krakovan musiikkiakatemiassa, josta valmistui vuonna 1938 viulistina ja alttoviulistina. Hän soitti toisen maailmansodan aikana molempia instrumentteja Krakovan filharmonisessa orkesterissa ja opetti viulunsoittoa musiikkiakatemiassa. Maaliskuussa 1945 Rowicki perusti uudelleen Puolan kansallisen radiosinfoniaorkesterin. Hän sai toisen maailmansodan jälkeen myös nimityksen Puolan radion musiikkijohtajaksi Katowicessä. Vuonna 1950 hän siirtyi Varsovaan, jossa perusti Varsovan kansalliset filharmonikot. Hän toimi orkesterin taiteellisena johtajana ja kapellimestarina vuosina 1950–1955 ja 1958–1977. Rowicki johti vuodesta 1965 myös oopperaa Varsovan suurteatterissa ja toimi vuosina 1983–1985 Bambergin sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina. Vierailevana kapellimestarina hän johti esimerkiksi Concertgebouw-orkesteria, Lontoon sinfoniaorkesteria, Philharmonia-orkesteria ja Staatskapelle Berliniä.
Rowicki teki yhteistyötä johtavien soitinsolistien, kuten Martha Argerichin, Sviatoslav Richterin, Arturo Benedetti Michelangelin ja David Oistrahin kanssa. Hänen levytyksiään on julkaistu Deutsche Grammophonilla, EMI:llä ja Philipsillä. Rowickin arvostetuimpiin levytyksiin kuuluu hänen 1960–1970-lukujen vaihteessa Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa johtamansa Antonín Dvořákin sinfonioiden sarja. Hän tuli tunnetuksi myös puolalaisten säveltäjien, kuten Karol Szymanowskin, Witold Lutosławskin, Wojciech Kilarin ja Grażyna Bacewiczin orkesteriteosten tulkitsijana.
Wakeboarding

Vesilautailija
Vesilautailua Krkin saaren lähistöllä Kroatiassa.
Wakeboarding eli vesilautailu on vesihiihdon sukulaislaji. Se muotoutui vesihiihdon, lumilautailun ja surffauksen pohjalta. Wakeboardingissa hiihtäjää vedetään veneen perässä järvellä tai merellä aivan kuin vesihiihdossa, erona on suksien sijaan käytettävä wakeboard, eli vesilauta. Aivan kuten lumilautailussa, lautailija seisoo laudalla lähes poikittain veneen kulkusuuntaan nähden.
Wakeboardingia voidaan harrastaa myös tarkoitukseen rakennetulla radalla, jolla lautailijaa vetää eteenpäin veden yläpuolella kulkevaan vetovaijeriin kiinnitetty vetolaite ja vetoköysi. Vaijerilinjaa pyörittää sähkömoottori. Ratoja on Suomessa useilla paikkakunnilla.
Wakeskating on hieman wakeboardingia muistuttava laji, jolla on erittäin läheiset siteet rullalautailuun.
Wakeboarding > Veneet

Wakeboardingissa käytettävä vene on hyvin samanlainen vesihiihtoveneeseen verrattuna. Erona on köyden kiinnitys - wakeboardingissa köysi kiinnitetään yleensä tolppaan tai torniin jonka huippu on noin 2 metrin korkeudella veden pinnasta. Veneessä on yleensä myös painolastia jonka tarkoituksena on luoda suurempi peräaalto kuin vesisuksilla hiihtäessä. Wakeboardingia voi harrastaa myös aivan tavallisella vesihiihtoon kelpaavalla veneellä, joskaan korkeammat hypyt eivät onnistu ilman edellä mainittuja muutoksia.
Veneen kulkunopeus (29-37km/h) on yleensä hitaampi kuin vesihiihdossa. Aloittelijat voivat lähteä liikkeelle 30km/h nopeuksista käyttäen lyhyempiä vetoköysiä (18-20m), kun taas kehittyneemmät harrastajat voivat hiihtää lähes 40km/h nopeuksissa käyttäen jopa 24m pitkiä vetoköysiä.
Wakeboarding > Wakeboard

Wakeboard on yleensä valmistettu kelluvasta materiaalista, ja ne ovat tyypillisesti 120 - 147cm pitkiä, ja leveydeltään 45cm asti (eli lyhyempiä ja leveämpiä kuin keskimääräinen lumilauta. Wakeboardin siteet ovat tukevampia kuin vesisuksien, eivätkä ne irtoa jaloista aivan helposti kaaduttaessa.
Hiihtäjä pystyy lautaa kääntämällä ja kallistamalla ohjaamaan itsensä peräaallon ulkopuolelle josta hän vauhtia ottamalla pystyy hyppäämään peräaaltoa hyväksi käyttäen erilaisia temppuja.
Wakeboarding > Slangi

Samoin kuin monessa muussa vastaavassa urheilulajissa kuten rullalautailu, lumilautailu, laskettelu ja surffaus, wakeboardingissa käytetään omaa slangia erilaisten temppujen nimeämiseen ( Tantrum, Elephant, Whirlybird, 5, 7, 9, 10). Temput voidaan tehdä lähestyen peräaaltoa kummalta puolelta tahansa (heelside tai toeside), esimerkiksi Toeside frontside 360 tarkoittaa temppua jossa lähestytään peräaaltoa etu(varpaiden puoleisella)kantilla ja hypätään 360 asteen pyörähdys niin että vatsapuoli kääntyy ensin menosuuntaan.
Wakeboarding > Ongelmat

Wakeboarding on kerännyt vuosi vuodelta suosiota myös Suomessa. Se on suhteellisen helppo oppia, mutta antaa mahdollisuuksia kehittyä varsin pitkälle kykyjen mukaan. Yksi rajoittava tekijä alkua pidemmälle pääsemisessä etenkin Suomessa on tarkoitukseen sopivan veneen hankkiminen. Tavalliset moottoriveneet eivät pienen peräaaltonsa takia sovellu hyppimiseen lainkaan, ja markkinoiden pienuuden takia erityisesti wakeboardingiin sopivia veneitä ei ole tarjolla, etenkään halvalla.
Wakeboarding > Historiaa

Wakeboarding lisättiin vuonna 1996 X Games II:ssa kilpailulajien listalle. Ensimmäinen voittaja oli Parks Bonifay. Seuraavana vuonna naisetkin pääsivät kilpailemaan tässä lajissa. Ensimmäinen naisten kilpailun voittaja oli Tara Hamilton.
Aloittaminen > Liikkeelle lähtö

Kuten lumilautailussa, on tärkeä selvittää kumpi jalka edellä osaat paremmin vesilautailla. Yksi tapa selvittää tämä on seistä selin toiseen ihmiseen, joka tönäisee sinua (kevyesti) varoittamatta. Jalka jonka ojennat eteesi tukeaksesi itseäsi on jalka, jonka tulisi olla etummainen jalka. Kuten lumilautailussa, vasen jalka edellä asentosi on regular kun taas oikea jalka edellä asento on goofy.
Wakeboardilla voi lähteä liikkeelle monella eri tavalla. Yksi vaihtoehto on hypätä veteen kellumaan ja lähteä sieltä. Voit myös lähteä laiturin tai vastaavan tason reunalta istuen, lauta valmiiksi vedessä tai jopa seisten sopivalla lähtötasolla laudan päällä. Käytettävä lähtötapa riippuu hyvin pitkälle taidoistasi sekä käytettävissä olevasta lähtöpaikasta. Jos et ole varma itsestäsi, vedestä lähteminen voi olla turvallisin vaihtoehto.
Vaihtoehtoisia opetustapoja on paljon, joka opettajalla on omat suosikkinsa. Yksi tapa lähteä liikkeelle on kiinnittää lauta jalkoihin, laskeutua veteen ja kellua siellä selällään jalat kohti vetovenettä. Koukista jalkasi lähelle ruumistasi niin, että lauta on hieman poikittain lähtösuuntaan, ja siirrä vetokapula lähelle polviasi ja pidä siitä tukevasti kiinni. Älä nojaa liikaa eteen, koska vetovene muuten liikkeelle lähtiessään vetää sinut nenällesi.
Kun vene lähtee liikkeelle, pysy kyykyssä ja pidä painosi hieman laudan keskipisteen takana. Älä nojaa liikaa eteen tai taakse. Vene vetää laudan (ja hiihtäjän) veden pinnalle, jonka jälkeen voit vähitellen rauhallisesti nousta pystyyn. Etenkin aloittelijalle liian nopeasti pystyyn nouseminen voi horjuttaa tasapainoa ja aiheuttaa kaatumisen.
Vauhtiin päästyäsi laudan tulisi osoittaa suoraan kohti venettä, ylävartalo kääntyneenä sivulle, hartiat kohti venettä, jalat koukussa, selän suorana ja vetokahvan tulisi olla suhteellisen alhaalla ja lähellä lantion etuosaa.