stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Albertslundin kunta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Albertslundin kunnan kotisivut (tanskaksi)
| n k  Tanskan kunnat |
| --- | --- |
Pääkaupunkialue:  Albertslund  Allerød  Ballerup  Bornholm  Brøndby  Dragør  Egedal  Fredensborg  Frederiksberg  Frederikssund  Furesø  Gentofte  Gladsaxe  Glostrup  Gribskov  Halsnæs  Helsingør  Herlev  Hillerød  Hvidovre  Høje-Taastrup  Hørsholm  Ishøj  Kööpenhamina  Lyngby-Taarbæk  Rudersdal  Rødovre  Tårnby  Vallensbæk 
Sjællandin alue:  Faxe  Greve  Guldborgsund  Holbæk  Kalundborg  Køge  Lejre  Lolland  Næstved  Odsherred  Ringsted  Roskilde  Slagelse  Solrød  Sorø  Stevns  Vordingborg 
Etelä-Tanskan alue:  Aabenraa  Ærø  Assens  Billund  Esbjerg  Faaborg-Midtfyn  Fanø  Fredericia  Haderslev  Kerteminde  Kolding  Langeland  Middelfart  Nordfyn  Nyborg  Odense  Svendborg  Sønderborg  Tønder  Varde  Vejen  Vejle 
Keski-Jyllannin alue:  Aarhus  Favrskov  Hedensted  Herning  Holstebro  Horsens  Ikast-Brande  Lemvig  Norddjurs  Odder  Randers  Ringkøbing-Skjern  Samsø  Silkeborg  Skanderborg  Skive  Struer  Syddjurs  Viborg 
Pohjois-Jyllannin alue:  Aalborg  Brønderslev  Frederikshavn  Hjørring  Jammerbugt  Læsø  Mariagerfjord  Morsø  Rebild  Thisted  Vesthimmerland 
| n k Hovedstadsområdet |
| --- | --- |
Kööpenhamina:  Kööpenhamina  Frederiksberg 
Esikaupunkialueet:  Albertslund  Ballerup  Brøndby  Gentofte  Gladsaxe  Glostrup  Greve Strand  Herlev  Hvidovre  Ishøj  Kongens Lyngby  Rødovre  Søllerød  Taarbæk  Tårnby  Vallensbæk 
Albertslundin kaupungintalon edustalla oleva vesitaideteos koostuu kymmenestä Poul Wintherin betoniveistoksesta vuodelta 1974.
Avaruusboltsit

| Avaruusboltsit> Spaceballs |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Mel Brooks
Käsikirjoittaja:  Mel Brooks   Ronny Graham Thomas Meehan
Tuottaja:  Mel Brooks   Ezra Swerdlow
Säveltäjä:  Mel Brooks John Morris
Kuvaaja:  Nick McLean
Leikkaaja:  Conrad Buff IV
Pääosat:  Bill Pullman   John Candy   Daphne Zuniga   Rick Moranis   Mel Brooks   Lorene Yarnell   Joan Rivers   George Wyner
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer   Brooksfilms Ltd.
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer UIP-Dunafilm Netflix Fandango at Home
Ensi-ilta:  24. heinäkuuta 1987
Kesto:  96 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Avaruusboltsit on 24. heinäkuuta 1987 julkaistu yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut, ohjannut ja tuottanut Mel Brooks. Elokuvan pääosissa ovat Bill Pullman, John Candy, Daphne Zuniga, Rick Moranis, Mel Brooks, Lorene Yarnell, Joan Rivers ja George Wyners. Suomessa Avaruusboltsien ensi-ilta oli 18. joulukuuta 1987.
Avaruusboltsit parodioi enimmäkseen Tähtien sotaa, mutta irvailee myös muiden muassa Indiana Jonesille, Star Trekille, Ihmemaa Ozille, Apinoiden planeetalle, Taisteluplaneetta Galacticalle, Alienille, Kwai-joen sillalle, 2001: Avaruusseikkailulle ja Rambolle. Elokuva parodioi myös useita 1980-luvun ilmiöitä, kuten pikaruokaa ja toimintafiguureja. Elokuvan erikoistehosteet teki Industrial Light & Magic, joka kehitti myös Tähtien sodan erikoistehosteet.
Vuonna 2004 Mel Brooks kertoi suunnittelevansa Avaruusboltseille jatko-osaa. Jatko-osasta tuli samanniminen animaatiosarja, joka sai ensiesityksensä syyskuussa 2008, Suomessa syyskuussa 2011.
Rooliluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bill Pullman   | … |  Lone Starr   |
|  John Candy   | … |  Barf   |
|  Daphne Zuniga   | … |  Prinsessa Vespa   |
|  Rick Moranis   | … |  Lordi Kypärä   |
|  Mel Brooks   | … |  Presidentti Skroob   Yogurtti   |
|  Lorene Yarnell   | … |  Dot Matrix   |
|  Joan Rivers   | … |  Dot Matrixin ääni   |
|  George Wyner   | … |  Eversti Sandurz   |
|  Dick Van Patten   | … |  Kuningas Roland   |
|  Jim J. Bullock   | … |  Prinssi Valium   |
|  Leslie Bevis   | … |  Komentajatar Zircon   |
|  Jeff MacGregor   | … |  Snotty   |
|  Denise Gallup   | … |  Charlene   |
|  Dian Gallup   | … |  Marlene   |
|  Dee Booher   | … |  Parrakas nainen   |
|  Dom DeLuise   | … |  Pizza the Huttin ääni   |
|  Rudy De Luca   | … |  Vinnie   |
Brooksin elokuville tyypillinen huumori > Viittaukset muihin lajityypin elokuviin

Elokuvassa viljellään runsaasti viittauksia muihin tieteiselokuviin, muun muassa Tähtien sodassa esiintyneen Millennium Falcon -avaruusaluksen voi nähdä avaruuskuppilan pysäköintialueella. Miestä, jonka vatsan läpi tunkeutuu avaruushirviö, esittää John Hurt. John Hurtin esittämä hahmo kuoli samalla tavalla tieteiselokuvassa Alien – kahdeksas matkustaja. Avaruusboltsien aluksen jäänteet rysähtävät planeetalle, jossa asustaa apinoita, viittaus Apinoiden planeetta -elokuvan loppukohtaukseen.
Brooksin elokuville tyypillinen huumori > Viittaukset juutalaisuuteen

Elokuvan keskeinen vitsi, jota ei pysty kääntämään kunnolla, liittyy Tähtien sota -elokuvien teemaan voima (Force). 
Avaruusboltseissa kyseinen teema on ”Schwarz”, joka ääntyy melkein samalla tavalla. Vitsi on mahdoton kääntää. Saksaksi ”schwarz” tarkoittaa mustaa; elokuvan suomennoksessa käytetään slangisanaa "fjonga". Mel Brooks, joka on juutalainen, lienee käyttänyt sanaa myös jiddišin merkityksessä ”huono onni”.
Prinsessa Vespa on ”Druish princess”, satiiri termistä ”Jewish princess” – pilalle hemmoteltu, materialistinen ylemmän 
keskiluokan yhdysvaltalainen juutalaistyttö, joka on unohtanut työväenluokkaiset juurensa.
Brooksin elokuville tyypillinen huumori > Viittaukset populaarikulttuuriin

Eversti Sandurz on parodia eversti Sandersista, Kentucky Fried Chicken -pikaruokaketjun perustajasta. Elokuvassa on lisäksi jatkuvana vitsinä viittaukset siihen itseensä. Hahmot päätyvät esimerkiksi Avaruusboltsit-elokuvan oheiskrääsää myyvään puotiin, ja elokuvan antagonistit saavat käsiinsä elokuvan videokasetin. Vatsasta tullut pikku alien esittää laulun "Hello! Ma Baby", parodia Tanssivan Sammakon esityksestä Looney Tunes -piirretyssä One Froggy Evening.
Brooksin elokuville tyypillinen huumori > Hahmoparodiat

Lone Starr – Luke Skywalker/Han Solo/Indiana Jones
Barf – Chewbacca
Prinsessa Vespa – Prinsessa Leia
Lordi Kypärä – Darth Vader
Presidentti Skroob – Palpatine/Suurmoffi Tarkin
Yogurt – Yoda
Dot Matrix – C-3PO
Eversti Sandurz – Amiraali Piett
Pizza the Hutt – Jabba the Hutt
Vinnie – Boba Fett
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivusto (englanniksi)
Englanninkielinen fanisivusto (englanniksi)
Naamioasu, joka perustuu Lordi Kypärän tai Mustakypärän hahmoon.
Crowien reservaatti

| Crowien reservaatti> Intiaanireservaatti |
| --- | --- |
 Reservaatin sijainti
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:   Montana
Perustettu:  1868
Hallinto:  
 – Pääkaupunki:  Crow Agency
Pinta-ala:  9 339 km²
Väkiluku:  n. 7 900
Kansat:  crow-intiaanit
Valuutta:  Yhdysvaltain dollari (USD)
 
Verkkosivu
Crowien reservaatti (engl. Crow Indian Reservation) on crow-intiaaneille varattu reservaatti, joka sijaitsee Montanan osavaltion eteläosissa. Pinta-alaltaan reservaatti on 9 339 km2, mikä tekee siitä Yhdysvaltain 7. suurimman intiaanireservaatin. Montanan osavaltion seitsemästä virallisesta reservaatista Crowien reservaatti on suurin. Crowien reservaatti on perustettu vuonna 1868.
Omien, suullisten, kertomuksiensa mukaan crow't saapuivat idästä. Alkujaan crowien asuinalue ulottuin alueelle, joka käsittää nykyiset Montanan, Wyomingin ja Etelä-Dakotan osavaltiot.
Talous ja koulutus

Yksi merkittävimmistä työllistäjistä reservaatin alueella on Absalokan hiilikaivos, joka paikallisten työllistämisen lisäksi maksaa myös rojalteja reservaatille. Kaivoksen tuotot muodostivat noin puolet reservaatin budjetin siitä osuudesta, joka ei tule Yhdysvaltain liittovaltiolta.
Maataloudella on melko pieni osuus reservaatin taloudessa, mutta laidunmaita, joilla ylläpidetään noin 300 biisonia, on merkittävästi. Tupakkaa kasvatetaan lähinnä vain uskonnollisiin tarkoituksiin.
Vuonna 2017 reservaatin asukkaista 11 % oli työttömiä.
Reservaatin pääkaupungissa, Crow Agencyssa, sijaitsee reservaatin omistama community college, Bigh Horn College.
Väestö ja kulttuuri

Reservaatin asukasluku on noin 7900. Näistä noin 85 % puhuu crow’n kieltä äidinkielenään. Reservaatin ulkopuolella asuu noin 3000 crow-intiaania.
Vuodesta 1918 lähtien reservaatin alueella on järjestetty crow-messut, joita pidetään nykyään suurimpana Amerikan alkuperäiskansan leiriytymistapahtumana. Tapahtumassa nähdään 1200–1500 tiipiitä, minkä vuoksi messuja kutsutaan Yhdysvaltain tiipii-pääkaupungiksi. Lisäksi messuilla kuullaan crowien musiikkia ja järjestetään rodeo. Messut ovat tuoneet reservaattiin turisteja, joille crow't opettavat asioita elämäntavastaan.
Helluntalaisuus on merkittävä uskonto reservaatin asukkaiden keskuudessa, vaikka reservaatin takaakin uskonnonvapauden. Helluntalaisuuden paastoaminen ja henkiparantaminen olivat crow-intiaaneille jo entuudestaan tuttuja. Vuonna 2018 reservaatin parlamentti antoi yksimielisen julkilausuman, jonka mukaan Jeesus on Crowien reservaatin herra.
Esab

| ESAB Corporation |
| --- | --- |

Osake:  NYSE: ESAB
Perustettu:  1904 (Elektriska Svetsningsaktiebolaget) 2021 (ESAB Corporation)
Perustaja:  Oscar Kjellberg
Toimitusjohtaja:  Shyam P. Kambeyanda
Kotipaikka:  North Bethesda, Maryland, USA
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  hitsaus- ja polttoleikkausteknologia
Henkilöstö:  9 000 (2022)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Esabin hitsauspuikkoja.
Esabin tehtaat vuonna 2010.
Esab on alun perin ruotsalainen hitsaus- ja polttoleikkaustekniikkaan sekä teollisuuden ja lääketieteen kaasujenkäsittelyyn erikoistunut suuryritys. Sillä on noin 30 tehdasta eri puolilla maailmaa ja se työllistää noin 9 000 ihmistä. Sen pääkonttori on North Bethesdassa Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa, pääkaupunki Washington DC:n liepeillä.
Historiaa

Esabin historia juontaa vuoteen 1904, jolloin ruotsalainen konemestari Oscar Kjellberg kehitti uudenlaisen hitsausmenetelmän ja perusti keksintönsä ympärille Elektriska Svetsningsaktiebolaget -nimisen yrityksen.
Esabin pitkäaikainen suuromistaja oli Wallenberg-suvun Asea (nyk. ABB). 1970-luvun öljy- ja telakkakriisi johtivat Esabin tappiokierteeseen niin, että se oli vuosikymmenen lopulla lähellä konkurssia. Muutosjohtaja Bengt Eskilson alkoi 1980-luvun taitteessa tervehdyttää yritystä ja kasvattaa sitä ostamalla yhtä huonosti kannattavia kilpailijoita niin, että 1980-luvun puolivälissä Esab oli jo Euroopan markkinajohtaja ja kykeni vuosikymmenen lopulla haastamaan myös Pohjois-Amerikan markkinajohtajan Lincoln Electricin sen kotikentällä. Vuonna 1981 Esab osti saksalaisen Hancock-polttoleikkausyhtiön, vuonna 1983 brittiläisen BOC Ltd:n hitsausliiketoiminnan ja vuonna 1985 Philipsin hitsausyhtiö PWI:n. Esab ja niin ikään ruotsalainen Aga perustivat vuonna 1987 yhteisyrityksen nimeltä Gas Control Equipment (GCE), joka oli välillä muussa omistuksessa mutta nyt taas osa Esabia. Vuoden 1989 suurfuusiossa Esabiin sulautuivat Alloy Rods Corporation, L-TEC Welding and Cutting Systems ja All-State Welding Products, mikä viisinkertaisti yhtiön markkinaosuuden Yhdysvalloissa.
Vuonna 1994 Esab myytiin brittiläiselle Charter Internationalille, jonka yhdysvaltalainen Colfax osti vuonna 2012 . Colfax eriytti Esabin vuonna 2021 omaksi yhdysvaltalaiseksi pörssiyhtiöksi (ESAB Corporation) keskittyäkseen itse lääketieteelliseen tekniikkaan uudella nimellään Enovis.
Esabin nykyisiä tuotemerkkejä ovat Alcotec, AMI, Arcair, Cigweld, Conarco, Condor, Ewac, Exaton, Firepower, Gasarc, GCE, InduSuite, Losarc, Octopuz, Soldexa, Stoody, TBi Industries, Thermal Dynamics, Turbotorch, Tweco, Victor ja Westarco.
Esab Suomessa

Suomessa toimivan tytäryhtiön Oy Esabin liikevaihto vuonna 2021 oli 34,4 miljoonaa euroa. Esabilla oli vuoteen 2009 asti hitsauslankaa valmistanut, aiemmin Ovakon ja Rautaruukin omistama tehdas Dragsfjärdin Taalintehtaalla.
Oligopoli

Oligopoli on epätäydellisen kilpailun muoto, jossa markkinoilla on vain muutama tietyn palvelun tai tuotteen tarjoaja. Oligopolille on usein ominaista kilpailun vähäisyys ja usein tästä johtuva epäluonnollisen korkea tai matala hintataso sekä täydelliseen kilpailuun verrattuna liian vähäinen tuotannon määrä. Oligopolin toimijoilla saattaa olla "hiljainen kartelli", jossa ei ole varsinaisesti sovittu mitään hintatasosta mutta jossa tilanne kaikin puolin pyritään pitämään vakaana. Tutkimusten mukaan oligopolistinen markkinatilanne lisää myyjien voittoja jopa 20 prosentilla.
Teoreettinen oligopolitutkimus

Oligopoleista on runsaasti teoreettista kirjallisuutta, jossa hyödynnetään peliteoriaa.
Kuten toimialan taloustieteessä ja yrityksen teoriassa yleensä, oligopoliteoriassa useimmiten oletetaan yritysten maksimoivan voittoaan. Teoreettisessa oligopolitutkimuksessa käytetään etenkin Bertrand- ja Cournot-kilpailun käsitteitä.
Teoreettinen oligopolitutkimus > Bertrand-oligopoli

Bertrand-oligopolissa yritysten päätösmuuttujana on hinta, mikä vastaa yleistä käsitystä siitä, mistä yrityksen johto voi päättää. Bertrand-oligopoli on Nash-tasapainossa, jos yhdenkään yrityksen ei kannata muuttaa hintaansa, jos se olettaa, ettei yksikään kilpailija muuta omaansa. Malli kuvaa tilannetta, jossa yritys pystyy helposti lisäämään tuotantoaan minkään kapasiteettirajoitteen estämättä. Bertrand-oligopolissa hinnat ovat strategisia komplementteja: kilpailijan hinnanalennukseen kannattaa vastata omalla hinnanalennuksella, siis toimimalla samoin kuin kilpailija.
Teoreettinen oligopolitutkimus > Cournot-oligopoli

Antoine Augustin Cournotin Cournot-oligopolissa yritysten päätösmuuttujana on tuotannon määrä. Hinnaksi muodostuu korkein hinta, jolla tuotanto vielä saadaan kaupaksi, mutta yritykset eivät varsinaisesti valitse hintaa. Toimiala on ns. Nash-tasapainossa, jos yhdenkään yrityksen ei kannata muuttaa tuotantonsa määrää, jos se olettaa, ettei yksikään kilpailija muuta omaa tuotantoaan.
Cournot-oligopoliin perustuvat mallit sopivat parhaiten kuvaamaan toimialoja, joilla yritysten kapasiteetti on rajallinen ja sen muuttaminen on vaikeaa ja hidasta. Tällöin kapasiteetti-investointi on erittäin tärkeä strateginen päätös. D Kreps ja J Scheinkman ovat osoittaneet, että jos yritykset päättävät ensin kapasiteetistaan ja sitten hinnoistaan, lopputulos on sama kuin puhtaassa Cournot-oligopolissa.
Cournot-kilpailussa tuotantomäärät ovat strategisia substituutteja: kilpailijan tuotannonlisäykseen kannattaa vastata omalla tuotannon vähentämisellä, siis toimimalla toisin kuin kilpailija. Tämäkin teoreettisten mallien tulema on helppo mieltää: jos kilpailija on laajentanut kapasiteettiaan, markkinoilla ei ole enää tilaa, joten paras reaktio näihin laajennuksiin on pidättyä omista kapasiteetti-investoinneista.
Teoreettinen oligopolitutkimus > Bertrand- ja Cournot-oligopolin erot

Useimmissa tapauksissa Bertrand-kilpailu on mallien valossa "kovempaa" siinä mielessä, että hinnat ovat lähempänä tuotantokustannuksia ja siis alemmat. Jos yritysten tuotteet ovat asiakkaiden kannalta täysin identtisiä, eikä heillä ole mitään syytä suosia jotain myyjää, puhdas Bertrand-kilpailu johtaa eräänlaiseen "hintasotaan". Asiakkaat ostavat aina halvinta, joten järkevintä on periä hiukan alempaa hintaa kuin kilpailija. Ainoastaan alimman hinnan asettanut saa asiakkaita. Jos kaikki yritykset yrittävät myydä hiukan halvemmalla kuin kilpailijansa, ajaudutaan lopulta tilanteeseen, jossa hinta on painunut tuotantokustannusten tasolle. On houkuttelevampaa poistua markkinoilta kuin myydä tuotantokustannuksia halvemmalla. Lopputulos hintojen ja tuotannon määrän osalta on yleensä sama kuin täydellisessä kilpailussa: kustannukset saadaan juuri ja juuri katetuksi, mutta pyrkimykset myydä voitolla kaatuvat kilpailijoiden aggressiiviseen kilpailuun. Hyvinkin keskittynyt toimiala on tällaisessa tilanteessa erittäin kilpailtu. Sen sijaan Cournot-kilpailu on kovaa vain, jos yrityksiä on erittäin paljon, jolloin kyseessä ei enää ole harvojen yritysten oligopoli.
Hypoteesi Bertrand-kilpailun kovuudesta Cournot-kilpailuun verrattuna on saanut tukea empiirisestä tutkimuksesta. Käyttäen aineistona tietoa 81 brittiläisestä teollisuustoimialasta J Haskel ja C Martin osoittivat, että yritysten kannattavuus on paras toimialoilla, joilla useiden yritysten johtajat raportoivat kapasiteettiongelmista, ja joilla oli melko vähän yrityksiä.  Tällainen toimialahan vastaa parhaiten Cournot-oligopolin olettamuksia. Kapasiteettirajoitteet ei-keskittyneillä toimialoilla eivät olleet vahvassa yhteydessä kannattavuuteen, mikä on sopusoinnussa teorian kanssa.
Esimerkkejä oligopolista > Suomessa

Suomessa yli 80 prosenttia päivittäistavarakaupasta on keskittynyt kahdella toimijalla; S-ryhmälle ja K-ryhmälle. lähde?
Pohjoismaiset sähkömarkkinat ovat oligopoliset; niillä toimii vain kourallinen muita selvästi suurempia yrityksiä
Yksityistetty katsastustoiminta
Yksityistetty kuljettajatutkintojen vastaanotto
Digita
Suomessa taksijärjestelmän tarveharkintainen lupien myöntäminen on aiheuttanut alalle oligopolin.
2020-luvulle mennessä yksityisen terveydenhuollon oli kaapannut neljä jättiä: Attendo, Mehiläinen, Pihlajalinna ja Terveystalo., vaikka ne ovatkin yrittäneet ostaa toistensa osuuksia. Niidenmäärääväää markkina-asemaa on vahvistanut sote-uudistus, jossa julkisista sote-alueista vastaavalla organisaatiolla ei ole verotusoikeutta vaan ne saavat rahansa valtion supistuvasta budjetoinnista.
Esimerkkejä oligopolista > Muualla

Yhdysvalloissa tupakkateollisuus on keskittynyt muutamalle tuottajalle, joista suurin on Altria Group.
Lentokoneteollisuus on maailmanskaalassa kolmen jätin, Boeing, Airbus ja Embraer, oligopoli.
Juli Martov

Juli Osipovitš Martov (myös Julius Martov, ven. Ю́лий О́сипович Ма́ртов, alun perin Zederbaum, ven. Цедерба́ум; 24. marraskuuta 1873 Konstantinopoli – 4. huhtikuuta 1923 Schömberg, Schwarzwald, Saksa) oli venäläinen vallankumouksellinen ja marxismin teoreetikko. Hän oli yksi Venäjän sosiaalidemokraattisen liikkeen perustajia ja merkittävämpiä menševikkien johtajia.
Martov oli keskiluokkaisten juutalaisvanhempien lapsi ja syntyi Konstantinopolissa. Hän joutui lähtemään 1800-luvun loppuvuosina maanpakoon poliittisten mielipiteidensä takia, ja liittyi Venäjän sosialidemokraattiseen puolueeseen. Jo toisessa puolue­kokouksessa vuonna 1903 puolue jakaantui Martovin kannattajiin ja Leninin kannattajiin. Martovin ryhmä vastusti Leninin päämäärää kehittää puolueesta pienen vallankumouksellisen ryhmän puolue ja kannatti eurooppalaisten sosialististen puolueiden suuren jäsenmäärän mallia. Vaikka Leninin johtama ryhmittymä hävisi äänestyksen, heitä nimitettiin kuitenkin bolševikeiksi (enemmistö), koska he olivat voittaneet äänestyksen puoluelehti Iskran toimittajakunnan kokoonpanosta.
Martov palasi Venäjälle helmikuun vallankumouksen aikaan. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Martov johti pientä oppositioryhmää. Tällöin perustettuun vallankumoushallitukseen kansankomissaarien neuvostoon menivät bolševikit ja vasemmistoeserrät. Martovin puolue kiellettiin vuonna 1918. Poliittisista syistä Martov joutui lähtemään vuonna 1920 jälleen maanpakoon, ja hän kuoli Saksan Schönbergissä.
Raumaster

| Raumaster Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1984
Toimitusjohtaja:  Kari Pasanen
Kotipaikka:  Rauma
Toiminta-alue:  globaalisti
Toimiala:  Kuljetinlaitteet, siirtolaitteet
Tuotteet:  materiaalinkäsittelyjärjestelmät
Liikevaihto:  83,1 milj. € (08/2022)
Tilikauden tulos:  1,7 milj. € (08/2022)
Henkilöstö:  285 (2022)
Tytäryhtiöt:  Raumaster Paper, Raumaster AB
Kotisivu:  https://www.raumaster.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
| Raumaster Paper Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2003 
Toimitusjohtaja:  Pekka Leino
Kotipaikka:  Rauma
Toiminta-alue:  globaalisti
Toimiala:  Paperikoneet, paperimassan valmistuskoneet ja varusteet
Liikevaihto:  17,4 milj. € (08/2022)
Tilikauden tulos:  0,98 milj. € (08/2022)
Henkilöstö:  71 (2021)
Emoyhtiö:  Raumaster Oy
Kotisivu:  https://www.raumasterpaper.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Raumaster on raumalainen teknologiayritysperhe, joka tekee materiaalinkäsittelyjärjestelmiä energia-, sellu- ja paperiteollisuudelle.
Yhtiön liikevaihto elokuussa 2022 päättyneellä tilikaudella oli noin 150 miljoonaa euroa ja se työllisti noin 400 henkilöä. Konsernin suurin yritys Raumaster Oy työllisti noin 285 työntekijää. Raumasteriin kuuluvat Raumaster Oy ja sen ruotsalainen tytäryhtiö Raumaster AB sekä raumalainen Raumaster Paper Oy.
Historia > 1984–1989

Raumasterin perustajat tutustuivat toisiinsa työskennellessään insinööreinä Lönnströmillä. Kauko Einälä, Jouko Mäkilä, Juhani Rasilainen, Jukka Ruohola ja Esko Saarela perustivat oman yrityksen huhtikuussa 1984. Sysäys tähän saatiin, kun Lönnström myytiin ulkopuoliselle liikemiehelle. Miehet alkoivat pelätä sitä, mihin suuntaan uusi johto yritystoimintaa vei. Yhtiön omistajiksi tulivat myös miesten puolisot, kukin osakas omisti 10 prosenttia yhtiöstä. Perustajamiehet, "isännät", muodostivat yhtiön hallituksen, jonka puheenjohtajaksi valittiin Einälä. Toimitusjohtajaksi valittiin Rasilainen ja toimitilaksi vuokrattiin entinen muovitehdas. Yhtiön työnimenä olleet Convera tai Convecto eivät kelvanneet Patentti- ja rekisterihallitukselle, ja uusi nimi, Raumaster, syntyi sen puhelun aikana, jossa PRH kertoi hylkäävänsä muut nimiehdotukset. Perustajien mukaan nimi merkitsee "Rauman mestareita".
Miehillä oli pitkä kokemus toimialalta ja he olivat tottuneet tekemään töitä yhdessä. Yhtiön toimintaidea oli Suomessa vielä harvinainen: yhtiö suunnitteli laitekokonaisuudet ja teetti ne alihankintana. Myös asennukseen käytettiin alihankintaa. Yhtiön ensimmäinen tilaus oli ruuvipurkain Suomen Sokerin Salon tehtaalle kesäkuussa 1984. Useat yhtiön ensimmäisistä työntekijöistä olivat entisiä lönnströmiläisiä tai Porin teknillisestä opistosta valmistuneita. Ensimmäinen ulkomaankauppa tehtiin vuonna 1985 Ruotsin Gävleen.
Lokakuussa 1987 yhtiö muutti uuteen toimitilaan Nortamonkadulle. Raumasterilla oli tuolloin 18 työntekijää.
Yhtiön ensimmäisten vuosien liikevaihto oli noin 15–16 miljoonaa markkaa. Tilikaudella 1988–1989 liikevaihto lähes tuplaantui. Raumaster sai Ahlströmin kautta ensimmäiset tilaukset Neuvostoliitosta ja Aasiasta.
Historia > 1990–1999

Suomen 1990-luvun alun lamasta Raumaster selvisi hyvin, sillä se ei ollut ottanut valuuttalainaa ja sillä oli isoja projekteja Kemi Oy:n Karihaaran tehtaalla, Veitsiluoto Oy:n paperitehtaalla Oulussa sekä Tampellan kautta Enso-Gutzeitin Kaukopään tehtailla. Yhtiön liikevaihto vuonna 1992 oli lähes 46 miljoonaa markkaa, työntekijöitä oli 30.
Tammikuussa 1996 Viron Vöruun perustettu konepajayhtiö A/S Rauameister aloitti toimintansa. Sen omistajia olivat Raumasterin isäntien lisäksi Veijo Lähtinen, Harri Rantala ja Siret Kaur. Raumasterilla oli 72 työntekijää.
Keväällä 1999 Raumaster osti 51 prosenttia sen alihankkijana toimineen konepaja Veimec Oy:n (alun perin Raumaster-Montage) osakkeista. Nimeä Raumaster-Montage käytti siinä vaiheessa Raumasterin isäntien omistama Katajama Oy, joka työllisti Raumasterin asennusvalvojia.
Vuonna 1997 perustettiin toinen lähipiiriyritys, Ketjurauma Oy, jonka Raumasterin isännät omistivat. Yhtiöön siirrettiin Raumasterin ketjuliiketoiminta.