stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simon Grayson

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Simon Nicholas Grayson
Syntymäaika: 16. joulukuuta 1969 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Ripon, North Yorkshire, Englanti
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 183 cm
Seura
Seura:  Bradford City
Tehtävä: Päävalmentaja
Junioriseurat
:  Leeds United
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988–1992 1992–1997 1997–1999 1999–2002 2000 2001 2001 2002 2002–2006 |  Leeds United  Leicester City  Aston Villa  Blackburn Rovers →  Sheffield Wednesday →  Stockport County →  Notts County →  Bradford City  Blackpool FC | 2 (0) 188 (4) 49 (0) 35 (0) 5 (0) 13 (0) 10 (1) 7 (0) 126 (6) |
Valmennusura
2004–2005 2005–2008 2008–2012 2012–2013 2013–2017 2017 2018–:  Blackpool FC reservit  Blackpool FC  Leeds United  Huddersfield Town  Preston North End  Sunderland AFC  Bradford City
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Simon Grayson (s. 16. joulukuuta 1969) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Helmikuusta 2018 lähtien hän on toiminut Bradford Cityn päävalmentajana.
Ura pelaajana

Grayson hankki jalkapallo-oppinsa Leeds Unitedin juniorijoukkueissa ja nousi edustusjoukkueeseen kesällä 1988. Peliaikaa puolustajalle ei kuitenkaan Leedsissä juuri tullut, ja hän pelasi neljän kauden aikana vain kahdessa ottelussa. Maaliskuussa 1992 Grayson jätti kasvattajaseuransa ja siirtyi Leicester Cityyn. Uudessa seurassa Graysonin ura lähti nousuun, ja kaudella 1993–1994, jolloin Leicester nousi Englannin Valioliigaan, hän pelasi jo 40 sarjaottelussa. Kaudella 1996–1997 Grayson pääsi juhlimaan Leicesterin kanssa Englannin liigacupin voittoa, ja hänet valittiin seuran parhaaksi pelaajaksi. Kaikkiaan Grayson pelasi Leicesterissä viisi kautta ja yli 200 ottelua.
Kesällä 1997 Grayson siirtyi Aston Villaan, jossa pelasi ensimmäisellä kaudellaan usein avauksessa, mutta putosi sitten lähinnä vaihtopelaajan rooliin. Lisääntyvän peliajan toivossa hän jatkoi uraansa kaudella 1999–2000 Blackburn Roversissa. Debyyttikausi Roversissa olikin hyvä, mutta Graeme Sounessin alaisuudessa peliaikaa ei tullut. Grayson pelasi vuodet 2000–2002 lainalla eri seuroissa, kunnes kesäkuussa 2002 siirtyi ilmaisella siirrolla Blackpooliin.  Blackpoolissa Grayson pelasi uransa viimeiset neljä kautta kantaen joukkueen kapteeninnauhaa. Hän lopetti uransa Englannin 2. divisioonassa kauteen 2005–2006.
Meriitit pelaajana

Englannin liigacup: 1997
Englannin 1. divisioonan play offs-voitto (2): 1994, 1996
Meriitit valmentajana

Englannin ykkösliiga
Hopeaa: 2010
Play offs-voitto: 2007, 2015
Serbian naisten käsipallomaajoukkue

Serbian naisten käsipallomaajoukkue edustaa Serbiaa naisten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Se on saavuttanut Jugoslavian hajoamisen jälkeen kaksi MM-mitalia sekä sijoittunut EM-kilpailuissa parhaimmillaan neljänneksi.
Arvokilpailut > MM-kilpailut

Hopeaa: 2013
Pronssia: 2001
Kuudes: 2019
Yhdeksäs: 2003, 2017
Kahdestoista: 2021
Viidestoista: 2015
Arvokilpailut > EM-kilpailut

Neljäs: 2012
Kuudes: 2002
Seitsemäs: 2000
Yhdeksäs: 2016
Yhdestoista: 2018
Kahdestoista: 2004
Kolmastoista: 2008
Neljästoista: 2006, 2010
Viidestoista: 2014
Aiheesta muualla

Serbian käsipalloliiton kotisivut (serbiaksi)
Sinfonia nro 3 (Schumann)

Robert Schumannin sinfonia nro 3 Es-duuri op. 97, lisänimeltään Reiniläinen sinfonia, valmistui marras-joulukuussa 1850. Sinfonian kantaesitys oli 6. helmikuuta 1851 Düsseldorfissa säveltäjän johtamana.
Lisänimi viittaa siihen, että Schumann sävelsi teoksen pian muutettuaan Dresdenistä Reinin varrelle Düsseldorfiin. Teoksen perustunnelman tulkitaan usein heijastelevan "reiniläistä iloisuutta". Schumann itse sanoi teoksen syntyneen Kölnin tuomiokirkon tekemän vaikutuksen inspiroimana. Lisänimi on siis kuvaava, vaikka se ei olekaan peräisin säveltäjältä. Sen sijaan ei olisi Schumannin teosten hengen mukaista pitää teosta ohjelmallisena musiikkina: teos ei kuvaa Reinin ympäristöä vaan heijastelee Schumannin saamia vaikutelmia.
Osat

Teoksessa on normaalin neljän osan sijaan viisi osaa:
Lebhaft
Scherzo: Sehr mäßig
Nicht schnell
Feierlich
Lebhaft
Aiheesta muualla

IMSLP: Symphony No.3, Op.97 (Schumann, Robert) (nuotteja)
Robert Schumannin sinfoniat
Sinfonia nro 1 B-duuri (Kevät; op. 38)
Sinfonia nro 2 C-duuri (op. 61)
Sinfonia nro 3 Es-duuri (Reiniläinen; op. 97)
Sinfonia nro 4 d-molli (op. 120)
Tienšaninmurmeli

| Tienšaninmurmeli |
| --- | --- |
 Tienšaninmurmeli uzbekistanilaisessa postimerkissä.
Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Heimo::  Oravat Sciuridae
Suku::  Murmelit Marmota
Laji::  menzbieri
Kaksiosainen nimi
 Marmota menzbieri  Kaškarov, 1925 
Katso myös
   Tienšaninmurmeli Wikispeciesissä   Tienšaninmurmeli Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Tienšaninmurmeli tai tiensaninmurmeli (Marmota menzbieri) on Tienšanin vuoristoalueella osissa Kazakstania, Kirgisiaa ja Uzbekistania tavattava murmeli. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen vaarantuneeksi lajiksi.
Taksonomia

Tienšaninmurmeli voidaan jakaa kahteen alalajiin, M. m. menzbieri Tienšanin länsiosissa ja M. m. zachidovi Tienšanin pohjoisosissa. Alalajien esiitymisalueilla on noin 100 kilometrin välimatka.
Koko ja ulkonäkö

Tienšaninmurmelin ruumiin pituus on 490 mm ja hännän pituus 120 mm. Painoa sillä on 3–4 kg. Turkki on selkäpuoleltaan oljenkeltainen tai ruskehtava. Turkissa on myös mustan ja tummanruskean sävyjä. Vatsapuoli on kermanvalkonen tai ruskeahko. Vatsapuolelta sama väritys ulottuu etujalkoihin ja päässä poskille saakka. Pää on vaalean tai tummanruskea. Kuonossa ja leuassa saattaa olla vaaleampaa väritystä. Hännänpää on musta tai tummanruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö

Tienšaninmurmelia tavataan Tienšanin vuoriston länsiosissa alueella, joka käsittää osia Kazakstanista, Kirgisiasta ja Uzbekistanista.
Lajin elinympäristö käsittää vuoristoaroa ja niittyjä 2 000 – 3 400 metrin korkeuksilla merenpinnasta. Esintymisalueensa kuivemmilla osilla sitä tavataan pohjavesilähteiden tai lumikonosten lähettyvillä. Lajia saattaa esiintyä myös harvaan kasvavilla katajikoilla.
Elintavat

Tienšaninmurmeli on päiväeläin. Laji tekee pesäkoloja, joilla voi olla pituutta 2,5–3 metriä. Pesään kuuluu yleensä myös 3–4 eri sisäänkäyntiä. Varsinaisen pesäkolon lisäksi se kaivaa ravinnonhaussa välaikaisempia koloja, joihin kuuluu vain yksi sisäänkäynti. Laji horrostaa perheryhminä. Perheryhmä käsittää lisääntyvän parin ja sen jälkikasvua. Ryhmän ulkopuolisiin yksilöihin suhtaudutaan aggressiivisesti ja oma kotialue merkitään hajumerkein. Horroksen alkaminen ajoittuu paikasta hieman riippuen elokuun keskiväliltä syyskuuhun. Horrostaminen päättyy lumen alkaessa sulaa.
Parittelu tapahtuu horrostamisen jälkeen joko jo pesäkoloissa, tai niistä ulos tultua. Esiintymisalueensa eteläosassa ne saavat yleensä 1–4 poikasta ja pohjoisessa 2–7. Ainakin osa yksilöistä saavuttaa sukukypsyyden 2-vuotiaina. Joidenkin murmelien tiedetään eläneen luonnossa 10-vuotiaiksi saakka.
Tärkein ravinnonlähde on maan alla kasvavat kasvit.  Se syö esimerkiksi juuria, maavarsia, heiniä, kukkia ja sipuleja. Lajin pääasiallisia petoeläimiä ovat susi (Canis lupus), paimentolaisten koirat ja petolinnut. Vaaran uhatessa tienšaninmurmeli antaa hälytysäänen.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt tienšaninmurmelin vaarantuneeksi lajiksi. Sen levinneisyysalue on suhteellisen pieni ja todennäköisesti pienenemään päin.
Lajia uhkaava tekijä on sen elinympäristön häviäminen maanviljelyksen takia.
Show-Katit

| Show-Katit> Cats Don’t Dance |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Dindal
Käsikirjoittaja:   Robert Gannaway  Cliff Ruby  Elana Lesser  Theresa Pettengill 
Tuottaja:   David Kirschner  Paul Gertz 
Säveltäjä:  Steve Goldstein
Leikkaaja:  Dan Molina
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Turner Feature Animation  Warner Bros. 
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  26. maaliskuuta 1997
Kesto:  78 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  3 566 637 USD (USA)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Show-Katit, televisioesityksessä myös Katit eivät tanssi (engl. Cats Don't Dance) on vuonna 1997 ilmestynyt yhdysvaltalainen animaatiotekniikalla tehty elokuvamusikaali.
Elokuvan alkuperäisiä ääninäyttelijöitä ovat Scott Bakula ja Jasmine Guy, ja elokuvan ohjasi Disneyn entinen animaattori Mark Dindal debyyttinään. Elokuva sisältää useita musiikkiesityksiä.
Juoni

Toni-kissa saapuu Hollywoodiin tarkoituksenaan päästä musikaalielokuvien tähdeksi. Vaikka hän omaa sekä laulun että tanssin, hän ei saa isoja rooleja. Pian Tonin lahjat huomataan, mutta eräs tyttö tekee kaikkensa, ettei Tonista tule uhkaa hänen uralleen.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Scott Bakula | Pekka Kuorikoski | Toni (Danny) |
| Jasmine Guy (dialogi) Natalie Cole (laulu) | Anna-Liisa Vihko | Saija (Sawyer) |
| Ashley Peldon (dialogi) Lindsay Ridgeway (laulu) | Outi Alanen | Darla Dimple |
| Kathy Najimy | Maija-Liisa Peuhu | Nelli (Tillie Hippo) |
| John Rhys-Davies | Markus Bäckman | Mammutti-Ville (Woolie the Mammoth) |
| Mark Dindal | Markus Bäckman | Max |
| George Kennedy | Markus Bäckman | L. B. Mammuth |
| Betty Lou Gerson | Inkeri Wallenius (dialogi) Ulla Renko (laulu) | Ritu (Frances Albacore) |
| Hal Holbrook | Tom Pöysti | Rönkkä (Cranston Goat) |
| Frank Welker | Tom Pöysti | Aimo Vinkki (Farley Wink) |
| Don Knotts (dialogi) Rick Logan (laulu) | Markku Pihlaja | K. K. (T. W. Turtle) |
| Matthew Herried | Dimitri Qvintus | Matti "Masa" Mantere (Peabo "Pudge" Pudgemyer) |
| René Auberjonois | Matti Holi | Lankinen (Flanigan) |
Suomenkielisen version ohjasi ja käänsi Ulla Renko.
Sodankylän kotiseutumuseo

| Sodankylän kotiseutumuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Paikallismuseo, kotiseutumuseo 
Osoite:  Hampputörmäntie 20, 99600 Sodankylä  
Sijainti:  Sodankylä 
Kotisivut:  visitsodankyla.fi/naejakoe-art... 
Koordinaatit:  67°24′11″N, 26°35′24″E
 fiSodankylän kotiseutumuseo 
  
Sodankylän kotiseutumuseo esittelee Sodankylän ja Sompion 1900-luvun alun talonpoikaiselämää.
Museon päärakennuksena on Rieston kylästä, nykyisen Lokan tekoaltaan alueelta, museoalueelle siirretty Kuukkelin talo (rakennettu v. 1906). Päärakennuksen ympärille on koottu aikakaudelle tyypillinen pihapiiri: makasiini, savusauna ja pirrakota, navetta, kesänavetta, Penjuksen ja Erkkilän aitat, paja, tolla, lapintalo, riihi ja lato. Rakennuksia on yhteensä 13. Makasiini, sepän paja ja tolla on rakennettu paikan päällä perinteisin menetelmin kuvaamaan näitä talonpoikaisajan pihaan kuuluneita rakennuksia. Muut rakennukset on siirretty eri puolilta Sodankylää.
Museon kokoelmien lähtökohtana on Sodankylä-Seura ry:n vuonna 1949 aloittama esineiden keruu ja perinteen tallentaminen. Kuukkelin talo siirrettiin museoalueelle vuonna 1962.
Aiheesta muualla

Kotiseutumuseo Visit Sodankylä -sivustolla
Museon esittelyvideo YouTube-palvelussa
Tienumerointi Ahvenanmaalla

Suomen itsehallinnollisella Ahvenanmaan maakunnalla on myös oma päätieverkkonsa, jossa tiet on numeroitu osin päällekkäin Manner-Suomen kanssa. Ahvenanmaalla päätiestö on maakuntahallituksen vastuulla.
Tienumerointi koskee ainoastaan Ahvenanmaan pääsaarta ja siihen siltayhteydessä olevia saaria, joten ulkosaarilla olevia teitä ei numeroida näkyviin.
Päätiet

Ahvenanmaan tieverkon rungon muodostavat päätiet (ruots. huvudväg), jotka on numeroitu numeroin 1–4. Nämä tiet on monessa suhteessa rinnastettavissa Suomen valtateihin: ne merkitään samalla tavalla valkoisella numerolla punaiselle pohjalle, ja ne lähtevät säteittäin Maarianhaminasta (päätie 4 tosin vasta Godbystä).
Maarianhamina – Eckerö
Maarianhamina – Prästö
Maarianhamina – Långnäs
Godby – Geta
Muut tiet

Päätieverkostoa täydentävät myös Suomen maanteihin rinnastettavissa olevat tiet 10, 20, 30, 40 ja 50. Ne merkitään samalla tavalla kuin Manner-Suomen nykyiset yhdystiet eli valkoisella numerolla siniselle pohjalle.
10 Maarianhamina (Västra Utfarten)
20 Maarianhamina (Österleden)
30 Maarianhamina – Järsö (Västra Ytternäsvägen)
40 Jomala – Hammarland (Emkarbyvägen)
50 Saltvik (Kvarnbovägen + Saltviksvägen)
Merkitsemättömät tiet

Loput yleiset tiet on numeroitu kolminumeroisin luvuin. Niitä ei merkitä tien varsille.
Merkitsemättömät tiet > Numerointi

|   | Alue | Numerot |
| --- | --- | --- |
| 01 | Eckerö ja Hammarland | 100–199 |
| 02 | Jomala ja Maarianhamina | 200–299 |
| 03 | Lemland, Lumparland ja Maarianhamina | 300–399 |
| 04 | Finström ja Geta | 400–499 |
| 05 | Saltvik | 500–599 |
| 06 | Sund ja Vårdö | 600–699 |
| 07 | Föglö, Kökar ja Sottunga | 700–799 |
| 08 | Brändö ja Kumlinge | 800–899 |
| 09 | Ei käytössä | 900–999 |
Aiheesta muualla

Grönroos, Matti: Ahvenanmaan tiet mattigronroos.fi.  2007. Viitattu 13.12.2007.
↑  Vägar www.kartor.ax. Viitattu 30.6.2024. (ruotsi)
Sinfonia nro 4 (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin sinfonia nro 4 B-duuri (op. 60) valmistui vuosina 1804–1806.
Beethoven oli lähtenyt Unkariin, Therese von Brünsvikin maatilalle vuonna 1804. Therese von Brünsvik kirjoitti päiväkirjaansa:
»"Tapasimme puistossa ja Beethoven sanoi minulle: 'Työskentelen uuden sävellyksen parissa. Tunnen sen itsessäni, edessäni, minne tahansa menen, missä sitten olenkin. Milloinkaan aikaisemmin en ole kohonnut sellaisiin korkeuksiin. Kaikki on valoa, puhtautta, selvyyttä. Tällä hetkellä olen kuin sadun poika, joka poimi kiviä, mutta ei koskaan huomannut kaunista kukkaa, joka kasvoi tien varrella.'"» 
([lähde? ])
Musiikkinäytteet
Esittäjä Skidmore College Orchestra, tiedostot Musopen.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Teoksen osat

Adagio - Allegro vivace
Adagio
Allegro molto e vivace - Un poco meno allegro
Finaali: Allegro ma non troppo
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Symphony No.4, Op.60 (Beethoven, Ludwig van) IMSLP / Petrucci Music Library
Silfverberg

Silfverberg-nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Anu Silfverberg (s. 1974), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Ida Silfverberg (1834–1899), suomalainen taidemaalari
Jakob Silfverberg (s. 1990), ruotsalainen jääkiekkoilija
K. W. Silfverberg (1883–1965), suomalainen kirjailija
Kalle Silfverberg (s. 1979), suomalainen toimittaja
Nils-Erik Silfverberg (1934–2021), suomalainen yritysjohtaja, kauppaneuvos
Seija Silfverberg (s. 1935), suomalainen balettitanssija.
Muuta

Silfverberg & Wecksellin hattutehdas, Helsingin Sörnäisissä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Stenbäck (suku)

Stenbäck on Pohjanmaalta lähtöisin oleva suomalainen sivistyssuku. Suvun jäsenet ovat vaikuttaneet muun muassa herätysliikkeissä ja fennomaaneina. Osa suvun jäsenistä on suomentanut sukunimensä muotoon Kivekäs. Suomessa on muitakin Stenbäck- ja Kivekäs-nimisiä sukuja, joilla ei ole tunnettua yhteyttä tähän pohjalaiseen sukuun.
Suvun arvellaan olevan lähtöisin Laihian Lyyskilässä sijainneesta Liukun talosta, josta kotoisin ollut pappi Josef Henrikinpoika (1682–1737) otti kouluvuosinaan Vaasassa käyttöön rehtorinsa antaman sukunimen Ste(e)nbäck. Nimi viittasi joessa kotitalon kohdalla olleeseen suureen kiveen (ruots. sten). Isonvihan aikana kovia kokenut Josef Stenbäck toimi viimeksi Ilmajoen kappalaisena. Hänen jälkeläisissään oli useassa polvessa pappeja Etelä-Pohjanmaan seurakunnissa ja monta lääninrovastia. Myöhemmin osa sukuun kuuluneista suomensi sukunimensä Kivekkääksi ja muutamat vanhan kantatalon mukaan Liukuksi.
Suvun jäseniä

Thomas Stenbäck (1713–1776), Limingan kirkkoherra, lääninrovasti, valtiopäivämies, Josef Stenbäckin poika
Karl Fredrik Stenbäck (1798–1875), Alavuden kirkkoherra, lääninrovasti, valtiopäivämies, Josef Stenbäckin pojanpojanpoika
Lars Stenbäck (1811–1870), runoilija ja herännäispappi, Karl Fredrik Stenbäckin veli
Karl Emil Stenbäck (1834–1919), Ulvilan kirkkoherra, lääninrovasti, valtiopäivämies, Karl Fredrik Stenbäckin poika
Mathias Gustaf Joachim Stenbäck (1837–1891), lapsenpäästöopin dosentti, professorin arvonimi
Eva Stenbäck (1841–1928), opettaja, kirjailija, Matthias Stenbäckin sisko
Konrad Kivekäs, vuoteen 1876 Stenbäck (1847–1918), fennomaani lehtimies, Karl Fredrik Stenbäckin poika
Ottilia Stenbäck (1848–1939), koulunjohtaja, NNKY:n johtaja, Karl Fredrik Stenbäckin tytär
Lauri Kivekäs, vuoteen 1876 Gustaf Laurentius Stenbäck (1852–1893), radikaalifennomaani ylioppilaspoliitikko, Karl Fredrik Stenbäckin poika
Josef Stenbäck (1854–1929), kirkkoarkkitehti, Karl Fredrik Stenbäckin poika
Lyydi Stenbäck (1861–1894), opettaja, kirjailija, suomentaja, Karl Fredrik Stenbäckin tytär
Väinö Stenbäck (1862–1937), suomalainen maallikkosaarnaaja ja suomentaja, Karl Emil Stenbäckin poika
Ernst Gustaf (Gösta) Stenbäck (1865–1921), kansanedustaja, korkeimman oikeuden jäsen
Kaarlo Kivekäs, ent. Stenbäck (1870–1930), käytännöllisen teologian assistentti, lääninrovasti, Karl Emil Stenbäckin poika
Gunnar L. Stenbäck (1880–1947), venesuunnittelija, Matthias Stenbäckin poika
Matti Kivekäs, ent. Stenbäck (1888–1918) lehtimies, Josef Stenbäckin poika
Lauri J. Kivekäs, vuoteen 1926 Stenbäck (1903–1998), vuorineuvos, STK:n johtaja, ministeri, Josef Stenbäckin poika
Asser Stenbäck, synt. Liukku (1913–2006), psykiatri, professori, kansanedustaja
Frej Stenbäck (1941–2018), lääkäri, patologian professori
Ministeri Pär Stenbäck (s. 1941) on eri sukua.
Sohu.com

| Sohu> com |
| --- | --- |

Osake:  Nasdaq: SOHU
Perustettu:  1996 (Internet Technologies China Incorporated)
Toimitusjohtaja:  Charles Zhang
Puheenjohtaja:  Charles Zhang
Kotipaikka:  Peking, Kiina
Toimiala:  online-palvelut
Tuotteet:  uutiset, hakupalvelut, mainokset, pelit
Henkilöstö:  8500
Kotisivu:  sohu.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sohu.comin pääkonttori Pekingissä.
Sohu.com Inc. eli Sohu (kiin.: 搜狐; pinyin: Sōuhú), on vuonna 1996 perustettu  kiinankielinen internetissä toimiva yritys, joka tarjoaa hakukone-, uutis- ja pelipalveluja henkilökohtaisia tietokoneiden tai mobiililaitteiden käyttäjille. Yhdysvaltalaisessa teknologiapörssissä Nasdaqissa listatun pörssiyrityksen päätoimipiste on Kiinan pääkaupungissa Pekingissä.
Maaliskuun 2020 alussa Sohu.com oli yhdysvaltalaisen, internetin verkkoseurantaa tekevän Alexa Internet -yhtiön mukaan maailman 7. suosituin verkkosivusto edellisten kolmen kuukauden aikana. Israelilaisen verkkoanalyytikkayhtiö SimilarWebin suosituimpien verkkosivujen aineistossa (tammikuu 2020) Sohu ei kuitenkaan esiintynyt 30 suosituimman sivun joukossa.
Käännös suomeksi
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut 2011

Vuoden 2011 telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Tokiossa, Japanissa 7.–16. lokakuuta. Kilpailupaikkana toimi Tokyo Metropolitan Gymnasium. Tokiossa kilpailtiin otteluissa, telinekohtaisissa kilpailuissa ja joukkuekilpailuissa. MM-kilpailujen siirtämistä muualle harkittiin isäntämaassa saman vuoden maaliskuussa tapahtuneen luonnonkatastrofin ja sitä seuranneen ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen, mutta kisat päätettiin pitää Japanissa.
Tokion MM-kilpailut toimivat myös ensimmäisenä varsinaisena karsintakilpailuna Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisiin. Joukkuekilpailun alkukilpailun kahdeksan parasta maata varmistivat olympiamaapaikan. Telinekohtaisten finaalien mitalistit saivat henkilökohtaisen olympiapaikan, mikäli heidän edustamansa maa ei yltänyt joukkuekilpailun finaaliin, ja mikäli he saavuttivat myös muilla telineillä (miehet kahdella, naiset yhdellä) 85 % kaikkien telineelle osallistuneiden kilpailijoiden pistekeskiarvosta.
Japanin Kōhei Uchimura voitti ensimmäisenä voimistelijana MM-kilpailujen historiassa ottelun maailmanmestaruuden kolmannen kerran peräkkäin.
Mitalistit

Tulokset:
Mitalistit > Miehet

| Teline | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuusiottelu |  Kōhei Uchimura | 93,631 |  Philipp Boy | 90,530 |  Kōji Yamamuro | 90,255 |
| Permanto |  Kōhei Uchimura | 15,633 |  Zou Kai | 15,500 |  Diego Hypólito  Aleksandr Šatilov | 15,466 |
| Hevonen |  Krisztián Berki | 15,833 |  Cyril Tommasone | 15,266 |  Louis Smith | 15,066 |
| Renkaat |  Chen Yibing | 15,800 |  Arthur Zanetti | 15,600 |  Kōji Yamamuro | 15,500 |
| Hyppy |  Yang Hak-seon | 16,566 |  Anton Golotsutskov | 16,366 |  Makoto Okiguchi | 16,291 |
| Nojapuut |  Danell Leyva | 15,633 |  Vasilios Tsolakidis  Zhang Chenglong | 15,533 | ei jaettu | ei jaettu |
| Rekki |  Zou Kai | 16,441 |  Zhang Chenglong | 16,366 |  Kōhei Uchimura | 16,333 |
| Joukkuekilpailu |  Kiina Zou Kai Teng Haibin Chen Yibing Zhang Chenglong Feng Zhe Yan Mingyong | 275,161 |  Japani Kōhei Uchimura Kazuhito Tanaka Kenya Kobayashi Kōji Yamamuro Makoto Okiguchi Yūsuke Tanaka | 273,093 |  Yhdysvallat Jacob Dalton Jonathan Horton Danell Leyva Steven Legendre Alexander Naddour John Orozco | 273,083 |
Mitalistit > Naiset

| Teline | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Neliottelu |  Jordyn Wieber | 59,382 |  Viktorija Komova | 59,349 |  Yao Jinnan | 58,598 |
| Hyppy |  McKayla Maroney | 15,300 |  Oksana Tšusovitina | 14,733 |  Phần Thị Hà Thành | 14,666 |
| Eritasonojapuut |  Viktorija Komova | 15,500 |  Tatjana Nabijeva | 15,000 |  Huang Qiushuang | 14,833 |
| Puomi |  Sui Lu | 15,866 |  Yao Jinnan | 15,233 |  Jordyn Wieber | 15,133 |
| Permanto |  Ksenija Afanasjeva | 15,133 |  Sui Lu | 15,066 |  Alexandra Raisman | 15,000 |
| Joukkuekilpailu |  Yhdysvallat Jordyn Wieber Alexandra Raisman McKayla Maroney Gabrielle Douglas Sabrina Vega Alicia Sacramone | 179,411 |  Venäjä Ksenija Afanasjeva Viktorija Komova Anna Dementjeva Julija Belokobylskaja Tatjana Nabijeva Julija Inšina | 175,329 |  Kiina Yao Jinnan Tan Sixin Sui Lu Huang Qiushuang Jiang Yuyuan He Kexin | 172,820 |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Kiina | 4 | 5 | 3 | 12 |
| 2. |  Yhdysvallat | 4 | 0 | 3 | 7 |
| 3. |  Venäjä | 2 | 4 | 0 | 6 |
| 4. |  Japani | 2 | 1 | 4 | 7 |
| 5. |  Etelä-Korea | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5. |  Unkari | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7. |  Saksa | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 8. |  Brasilia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9. |  Kreikka | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 9. |  Ranska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 11. |  Israel | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11. |  Vietnam | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 11. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 0 | 1 | 1 |