stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andre Collins

| Andre Collins |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Andre Jerome Collins
Syntynyt: 9. elokuuta 1982 (ikä 42) Crisfield, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Nyk. joukkue:   Virtus Bologna
Sarja:  Lega Basket Serie A
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2001–2004 2005–2006:   University of Maryland  Loyola University Chicago
Seurajoukkueet
2006–2009 2009–:   Basket Club Ferrara  Virtus Bologna
Andre Jerome Collins (s. 9. elokuuta 1982 Crisfield) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hänen nykyinen seurajoukkueensa on italialainen Virtus Bologna.
Aiheesta muualla

Lega Basket Serie A (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Legadue (italiaksi)
Andrei Turtšak

Andrei Turtšak
Andrei Anatoljevitš Turtšak (ven. Андрей Анатольевич Турчак, s. 20. joulukuuta 1975) on venäläinen poliitikko.
Turtšak valmistui Pietarin valtion ilmailu- ja avaruusinstrumentoinnin yliopistosta 1998.
Hän oli Pihkovan alueen parlamentin edustajana ja 2009–2017 alueen kuvernööri. Turtšakin sanotaan päässeen kuvernöörin asemaansa 33-vuotiaana, koska hänen isänsä, Leninets-holding-yhtiön johtaja Anatoli Turtšak oli Vladimir Putinin judokaveri.
Lokakuussa 2017 Turtšak valittiin Yhtenäinen Venäjä -puolueen yleisneuvoston puoluesihteeriksi.
Marraskuussa hänet nimitettiin liittoneuvostoon Pihkovan alueelta.
Anneli Alhanko

Anneli Alhanko vuonna 2011.
Anneli Elisabeth Alhanko Skoglund (s. 11. joulukuuta 1953 Bogotá, Kolumbia) on suomalais-venäläiseen perheeseen syntynyt ruotsalainen balettitanssija. Hänen isänsä on Erkki Alhanko, joka toimi Suomen konsulina Kolumbiassa. Anneli Alhanko kuului Tukholman kuninkaalliseen balettiin vuodesta 1969. Hänet nimitettiin kaikkien aikojen nuorimpana tanssijana sen ensitanssijaksi vuonna 1973. Vuonna 1990 hänelle myönnettiin  kuninkaallisen hovitanssijan arvonimi.
Aminopropaanihappo

Aminopropaanihappo viittaa kahteen saman aineen isomeeriin:
alaniini eli 2-aminopropaanihappo
3-aminopropaanihappo eli β-alaniini
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aminopropaanihappo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alfred Tallmark

Isak Alfred Tallmark, sukunimi vuoteen 1933 Betlehem (3. marraskuuta 1908 Oravainen – 30. marraskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen opettaja, toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija.
Tallmark kävi Vöyrin kansankorkeakoulun 1927 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista 1939.
Tallmark oli Vecko-Spegeln-lehden toimittajana 1941–1946 ja sen jälkeen hän toimi kansakoulunopettajana Tampereella 1946–1948 ja Helsingissä 1948–1970.
Teoksia

Nimellä Alfred Tallmark:
Pettersson vill bli riksdagsman : lustspel i tre akter. Borgåbladets teaterbibliotek 40. Tryckeri- och tidnings, Borgå 1933
Klocktornet : skådespel i en akt. Amatörteatern 87. Lindarnas förlag, Falun 1934
Far kommer hem : en livsbild i en akt. N.T.O:s teaterbibliotek 54. Nationaltemplarordens förlag, Stockholm 1935
Flyttningsdagen : lustspel i en akt. Amatörteatern 139. Lindarnas förlag, Falun 1935
Lördagsvalsen : skådespel i 3 akter. Borgåbladets teaterbibliotek 58. Tryckeri- och tidnings, Borgå 1935
En ostyrig pojke : folkskådespel i tre akter. Amatörteatern 138. Lindarnas förlag, Falun 1935
Ett skogstroll : episod i en akt. Amatörteatern 153. Lindarnas förlag, Falun 1936
Tre lyckliga människor : pjäs i en akt. Borgåbladets teaterbibliotek 78. Tryckeri- och tidnings, Borgå 1938
Familjen Backmans karriär : lustspel i tre akter. Amatörteatern 219. Lindarnas förlag, Falun 1942
Priset för en man : skådespel. Lilla Teatern 1943
Rök vid horisonten. Förlaget Bro, Åbo 1943
Vägen ut. Spegeln, Vasa 1945
Hela klassen med ; kirj. Alfred Tallmark ja V. V. Järner. Spegeln, Vasa 1947
Peder och Signa : hörspel ; kirj. Alfred Tallmark ja V. V. Järner. Radioteatern 1949
Elever som jag minns : psykologiska skisser. Pedagogiska skrifter utg. Av Sveriges allmänna folkskollärareförenings litteratursällskap, Häfte 206. Lindström, Helsingfors 1950
Ungdom av idag : skådespel. Lilla Teatern 1952
Silverbron : barnpjäs i 2 akter. Juniorteatern 1955
Eko i bergen svarar : hörspel. Radioteatern 1956
Kristin ska få det bra : hörspel. Radioteatern 1957
Sista kvällen : hörspel. Radioteatern 1957
Vind över slätten : hörspel. 1957
Dimpe från Blåberga : barnpjäs. Wasa Teater 1958
Joakim Kvickfot : skådespel. Skolteatern 1958
Pojken som ville bli rik : hörspel. Radioteatern 1960
Vi kallar honom Filip : skådespel. Sommarteatern 1960
Razzia : skådespel. Kammarteatern 1961
Lyckan väntar oss : pjäs i 2 akter. Svenska folkskolans vänner, Helsinki 1962
Hjärtelill och Svarteman : tv-drama. Televisioteatteri 1962
Samtal med nattens skuggor : monolog. Yleisradio, Helsinki 1979
Nimimerkillä A. Hems:
Zigenarhämnd : dramatiskt stycke i 3 tablåer. Borgåbladets teaterbibliotek 21. Tryckeri- och tidnings, Borgå 1931
Nimimerkillä Alf. Hems:
En sommarkväll på danslaven : bild från Österbotten i en akt. Borgåbladets teaterbibliotek 25. Tryckeri- och tidnings, Borgå 1931
Metsäala

Mänty on Suomen yleisin puulaji ja metsäteollisuuden eniten käyttämä raaka-aine
Metsäalalla tarkoitetaan laajasti nykyisiä ja uusia metsien käyttöön perustuvia elinkeinoja.  Metsäalaan kuuluvat muun muassa metsien monikäyttö, puun tuottaminen, puunkorjuu ja puun kuljetus sekä metsäteollisuus. Myös erilaisten metsäekosysteemien ekologinen tutkimus ja metsien hoitoon ja käyttöön liittyvä soveltava tutkimus kuuluvat osaksi metsäalaa. Metsätalous tarkoittaa metsän käyttöä ja hoitoa taloudellisesti. Metsäsektori käsittää metsätalouden ja metsäteollisuuden.
Historia

Keräilyä ja metsästystä järjestelmällisemmän metsien käytön historian katsotaan juontavan juurensa 1500-luvulle jolloin alkoi kaskiviljelyn aika. Kaskiviljely taantui 1800-luvun puolivälissä, kun metsän paikallisesta käytöstä siirryttiin teolliseen metsänkäyttöön.
Metsillä ja metsäteollisuuden kehityksellä on ollut keskeinen yhteiskunnallinen merkitys Suomen historiassa. Se heijastuu niin metsiin liittyvän, kuin esimerkiksi asutushistoriankin tutkimuksessa. Metsäala on käynyt läpi monia murrosprosesseja jotka nivoutuvat tiiviisti yhteen koko yhteiskuntamme taloudellisen, poliittisen ja kulttuurisen kehityksen kanssa.
Puuvarat ja niiden käyttömahdollisuudet ovat olleet tärkeä tutkimuskohde kautta metsien käytön historian. Metsäntutkimuslaitos perustettiin vuonna 1917. Järjestelmälliset metsien inventoinnit muodostavat ainutlaatuisen aikasarjan Suomen metsien kehityksestä. Valtakunnan metsien inventointi toteutettiin ensimmäistä kertaa maanlaajuisesti jo 1920-luvulla (VMI1 1921–1924). Tämä inventointi oli koko maailmankin mittakaavassa ensimmäisiä tilastolliseen otantaan pohjautuvia inventointeja. 1920-luvusta lähtien inventoinnit ovat toistuneet säännöllisin, noin 5–10 vuoden välein . Metsäntutkimuksella tuotettu tieto luo pohjaa metsävarojen käytön linjauksille nyt ja tulevaisuudessa.
Historia > Koulutuksen alku

Metsäalan koulutuksella ja tutkimuksella on pitkät perinteet Suomessa ja niin tutkimusta kuin koulutustakin arvostetaan myös kansainvälisesti.  Suomalaisen metsäalan koulutuksen vaiheikas historia alkoi, kun ulkomailla saadun metsäopetuksen ei enää katsottu vastaavan Suomen metsien hoidon vaatimuksia. Vuonna 1858 perustettiin Lammin pitäjään Evon metsäopisto, jonka tehtävänä oli kasvattaa kotimaisia metsänhoitajia valtion tarpeisiin. Evon lisäksi metsänhoitoa saattoi vuodesta 1866 lähtien opiskella myös vuonna 1840 perustetun Suomen ensimmäisen maanviljelysopiston yhteydessä Mustialassa. 1800-luvulla opetus ja tutkimus oli kuitenkin vielä hajanaista.
Vuonna 1908 korkein metsäopetus siirrettiin Keisarilliseen Aleksanterin Yliopistoon osaksi filosofisen tiedekunnan maanviljelystaloudellista osastoa metsätieteellisen laitoksen ensimmäiseksi johtajaksi nimitettiin nuori kasvi- ja metsätieteilijä, tohtori A. K. Cajander. Hänen merkityksensä metsäopetuksen liikkeellepanevana voimana oli hyvin suuri. Ensimmäinen metsätieteellisen tiedekunnan tuottama väitöskirja ilmestyi vuonna 1912.
1900-luvun alussa metsäkouluja perustettiin myös muualle Suomeen. Vuonna 1903 avattiin Ähtärissä Tuomarniemen metsäkoulu, vuonna 1905 Pieksämäellä Nikkarilan metsäkoulu ja Rovaniemellä Hirvaan metsäkoulu sekä vuonna 1908 Sipoossa ruotsinkielinen Söderkullan metsäkoulu. Tuohon aikaan koulutus kesti kaksi vuotta ja koulut huolehtivat pitkään metsätyönjohtajien (myöhemmin metsäteknikkojen) koulutuksesta.
Koulutus

Metsäalaa voi opiskella ammatillisissa oppilaitoksissa, ammattikorkeakouluissa ja yliopistoissa opiskelemalla metsätaloutta tai erikoistumalla metsäteollisuuden alan opintoihin. Metsäalan perustutkinnon suorittaminen kestää 2–3 vuotta aiemmasta koulutuksesta riippuen. Ammattikorkeakouluissa opinnot kestävät 3,5–4 vuotta ja yliopistosta valmistutaan noin viidessä vuodessa. Metsäalan tutkinnon suorittaneet voivat työskennellä mm. metsäteollisuuden ja  yksityismetsätalouden piirissä sekä yrittäjinä.
Koulutus > Toisen asteen koulutus

Metsäalan perustutkinto on alan ammatillinen perustutkinto, joka sisältää neljä koulutusohjelmaa:
Metsäenergian tuotannon koulutusohjelma; Metsäenergian tuottaja
Metsäkoneasennuksen koulutusohjelma; Metsäkoneasentaja
Metsäkoneenkuljetuksen koulutusohjelma; Metsäkoneenkuljettaja
Metsätalouden koulutusohjelma; Metsuri-metsäpalvelujen tuottaja
Suoritettuaan metsäalan perustutkinnon opiskelijalla on laaja-alaiset ammatilliset perusvalmiudet metsäalan tehtäviin ja mahdollisuus jatko-opintoihin. Opiskelija erikoistuu opinnoissaan johonkin yllä mainituista oppialueista saaden kuitenkin niin laajan peruskoulutuksen, että hänellä on valmiudet suoriutua alan vaihtelevista työtehtävistä muuttuvissa oloissa ja kehittää ammattitaitoaan läpi elämänsä.
Metsätalouden ammattitutkinnot:
Bioenergia-alan ammattitutkinto
Metsäkoneenkuljettajan ammattitutkinto
Metsätalousyrittäjän ammattitutkinto.
Metsätalouden erikoisammattitutkinnot:
Metsäkoneenkuljettajan erikoisammattitutkinto
Metsämestarin erikoisammattitutkinto
Prosessiteollisuuden perustutkinto on ammattillinen perustutkinto, joka antaa valmiudet työskennellä prosessinhoitajana metsäteollisuuden parissa. Koulutusohjelmia on viisi:
paperiteollisuuden koulutusohjelma
levyteollisuuden koulutusohjelma
sahateollisuuden koulutusohjelma
biotekniikan koulutusohjelma
kemiantekniikan koulutusohjelma
Puualan perustutkinto  on ammattillinen perustutkinto, joka antaa valmiudet työskennellä puuseppänä puutuoteteollisuuden parissa.
Teollisuuspuusepän koulutusohjelma
Metsäteollisuuden alan ammattitutkinnot:
Levyalan ammattitutkinto
Paperiteollisuuden ammattitutkinto
Puusepänalan ammattitutkinto
Saha-alan ammattitutkinto
Metsäteollisuuden alan erikoisammattitutkinnot:
Levymestarin erikoisammattitutkinto
Paperiteollisuuden erikoisammattitutkinto
Puusepänalan erikoisammattitutkinto
Sahamestarin erikoisammattitutkinto
Koulutus > Korkea-asteen koulutus ammattikorkeakouluissa

Ammattikorkeakouluissa metsäalaa voi opiskella metsätalouden koulutusohjelmassa. Tutkinnon nimike on metsätalousinsinööri (AMK). Metsätalouden koulutusohjelmissa on suuntautumisvaihtoehdot vaihtelevat ammattikorkeakouluittain. Suuntautua voi esimerkiksi metsien monikäyttöön, metsätuotantoon, metsäalan tietojärjestelmiin sekä luonto- ja maaseutumatkailuun.
Ammattikorkeakouluissa metsäteollisuuden alaa voi opiskella:
Jyväskylän ammattikorkeakoulu: paperikoneteknologia
Tampereen ammattikorkeakoulu:  paperi-, tekstiili- ja kemiantekniikan koulutusohjelma
Lahden ammattikorkeakoulu: materiaalitekniikan koulutusohjelma] (suuntautumisvaihtoehto puutekniikka)
Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulu: tuotantotalouden koulutusohjelma (suuntautumisvaihtoehto puutekniikka)
Koulutusohjelmista valmistuu insinöörejä (AMK)).
Koulutus > Korkea-asteen koulutus yliopistoissa

Yliopistoissa metsäalaa voi opiskella maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa Helsingin yliopistossa sekä luonnontieteiden ja metsätieteiden tiedekunnassa Itä-Suomen yliopistossa. Tutkinnon nimike on maatalous- ja metsätieteiden maisteri (MMM) ja arvonimi metsänhoitaja.
Yliopistollinen metsätieteiden koulutus on monitieteistä ja se tarjoaa opiskelijoille monia vaihtoehtoja erikoistua metsiin ja metsätalouteen liittyviin kysymyksiin. Tärkeitä tutkimus- ja koulutusaloja ovat mm. metsäekologia, metsänsuojelu, metsä- ja suoekosysteemien hoito ja käyttö, trooppisten metsien hoito, ekologia ja käyttö, metsäbioenergia, metsänarviointi, metsäsuunnittelu, metsäekonomia, puumarkkinatiede, metsäpolitiikka sekä metsä-, energia- ja puuteknologia.
Yliopistoissa metsäteollisuuden alaan voi erikoistua monissa koulutusohjelmissa:
Aalto-yliopisto: biotuotetekniikka
Lappeenrannan teknillinen yliopisto: kemiantekniikka, konetekniikka
Oulun yliopisto: prosessitekniikka
Tampereen yliopisto: ympäristö- ja energiatekniikka, materiaalitekniikka konetekniikka, automaatiotekniikka
Åbo Akademi: kemiantekniikka
Koulutusohjelmista valmistuu diplomi-insinöörejä.
Tulevaisuus

Metsäala muuttuu nopeasti ja koko maailman laajuisesti. Euroopassa metsäteollisuuden ylikapasiteetiin joudutaan vastaamaan uudelleenjärjästelyillä. Kiina on noussut Yhdysvaltojen ohi maailman suurimpana paperin ja kartongin valmistajana. Uusiutuvan energian tuotanto kasvaa ilmastomuutoksen ja siihen liittyvien poliittisten päätösten vuoksi Euroopassa ja ns. vihreä teknologia kiinnostaa Euroopan ulkopuolellakin.
Metsät ovat Suomen merkittävin uusiutuva luonnonvara ja tulevaisuudessa yksi kansallisista vahvuuksistamme luonnonvarojen kysynnän kasvaessa jatkuvasti. Puu ja metsät toimivat puuperäisten tuotteiden, energian, virkistyksen ja hyvinvoinnin lähteinä ja alan jatkuva tutkimus luo edellytykset yhä monipuolisemmalle metsien hyödyntämiselle . Yksi metsäalan suurimmista tulevaisuuden haasteista Suomessa ja koko maailmassa on puun tuotannon säilyttäminen ekologisesti, sosiaalisesti ja taloudellisesti kestävällä pohjalla ja raaka-aineiden mobilisointi alan nykyiselle ja uudelle tuotannolle.
Aiheesta muualla

Metsäopetus.fi. Metsäalan ammattien ja opintopaikkojen esittely.
Metsätieteet.fi. Helsingin yliopisto.
Metsapuhuu.fi. Metsäyhdistys.
Tukkijätkien työtä kuvattiin uittoaiheisessa postimerkissä 1960-luvulla
Myöhemmin myös Suomen pääministerinä toiminut Aimo Kaarlo Cajander
Metsäkoneenkuljettaja työmaalla
Työelämän kansainvälisyyteen voi valmistautua jo opiskeluajan järjestötoiminnassa
Metsä Groupin puutuoteteollisuus Metsä Wood toimitti puuelementit maailman suurimpiin puurakennuksiin lukeutuvaan Metropol Parasol -kaupunkikeskukseen Espanjan Sevillassa.
Allene Roberts

| Allene Roberts |
| --- | --- |
 Allene Roberts elokuvassa Punainen talo (1947).
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. syyskuuta 1928 Birmingham, Alabama
Kuollut: 9. toukokuuta 2019 (90 vuotta) Huntsville, Alabama
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Allene Roberts Cochran (1. syyskuuta 1928 Birmingham, Alabama – 9. toukokuuta 2019 Huntsville, Alabama) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi 1940–1950-luvuilla useissa elokuvissa, joiden joukossa ovat Delmer Davesin Punainen talo (1947), Nicholas Rayn Tuomion tie (1949) ja Max Nosseckin The Hoodlum (1951).
Roberts teki aktiivisen uransa aikana esiintymisiä myös televisiosarjoissa.
Aiheesta muualla

Allene Roberts Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Analatos-maalari

| Analatos-maalari |
| --- | --- |
 Yksityiskohta Analatos-maalarin maalaamasta lutroforoksesta, n. 690 eaa. Louvre.
Henkilötiedot
Syntynyt: 700-luku eaa.
Kuollut: 600-luku eaa.
Ammatti:  vaasimaalari
Taiteilija
Aktiivisena:  n. 700–680 eaa.
Taidesuuntaus:  mustakuviokeramiikka (orientalisoiva)
Analatos-maalari (Análatos-maalari) oli antiikin kreikkalainen vaasimaalari, joka maalasi protoattikalaista orientalisoivaa mustakuviokeramiikkaa. Hän toimi Ateenassa varhaisella arkaaisella kaudella noin vuosina 700–680 eaa. Maalarin oikeaa nimeä ei tunneta. Tutkimuksessa käytetty nimitys perustuu siihen, että hänen töitään on löydetty kaivauksissa Análatoksen (Néos Kósmos ja Néa Smýrni) alueelta.
Analatos-maalari toimi ajalla jolloin Ateenassa valmistetussa keramiikassa oltiin siirtymässä myöhäisestä geometrisesta keramiikasta varhaiseen orientalisoivaan protoattikalaiseen keramiikkaan. Analatos-maalari oli Stathatou-maalarin oppilas.
Teoksia

Hydria, n. 700–680 eaa.
Krateeri, n. 690 eaa.
Lutroforos, n. 690 eaa.
Lutroforos, n. 690 eaa.
Lutroforos, n. 680 eaa.
Andrei Tšibis

| Andrei Tšibis |
| --- | --- |

Murmanskin alueen päämies
 27. syyskuuta 2019–  
Edeltäjä:  Marina Kovtun
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1979 (ikä 45) Tšeboksary, Tšuvassia, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Tiedot
Puolue:  Yhtenäinen Venäjä
Andrei Vladimirovitš Tšibis (ven. Андрей Владимирович Чибиц; s. 19. maaliskuuta 1979) on venäläinen poliitikko, joka on toiminut Murmanskin alueen päämiehenä vuodesta 2019 lähtien. Hän on aiemmin toiminut Venäjän rakennus-, asumis- ja yhteisöpalveluasioiden varaministerinä vuosina 2013–2019. Tšibis edustaa Venäjän valtapuoluetta yhtenäistä Venäjää.
Tšibis syntyi Tšuvassian pääkaupungissa Tšeboksaryssä. Hän opiskeli oikeustiedettä Moskovassa Venäjän osuuskuntayliopistossa ja valmistui vuonna 2001. Vuonna 2006 hän väitteli tieteiden kandidaatiksi Venäjän sisäministeriön akatemiassa Volgogradissa.
Joulukuussa 2013 Tšibis nimitettiin Venäjän rakennus-, asumis- ja yhteisöpalveluasioiden varaministeriksi. Lokakuussa 2014 hänet nimitettiin Venäjän päärakennustarkastajaksi. Maaliskuussa 2019 hänet nimitettiin Murmanskin alueen virkaatoimittavaksi päämieheksi, ja syyskuussa hänet valittiin alueen varsinaiseksi päämieheksi. Marraskuussa hänet valittiin Venäjän valtapuolueen yhtenäisen Venäjän Murmanskin osaston sihteeriksi.
Joulukuussa 2022 Tšibis lisättiin Euroopan unionin pakotelistalle Venäjän Ukrainaa vastaan käynnistämän hyökkäyksen takia.
Antti Halme

Antti Alarik Halme (4. maaliskuuta 1923 Akaa – 10. kesäkuuta 1996 Viiala) oli suomalainen tiedotussihteeri ja sosialidemokraattien kansanedustaja 1960- ja 1970-luvuilla.
Halmeen vanhemmat olivat ulosottomies Aarne Nikolai Halme ja Martta Johanna Vilén. Hän kävi kansakoulun ja suoritti 1938 kemian laboranttikurssin Tampereen teknillisessä oppilaitoksessa. Halme työskenteli Viialan nahkatehtaalla laboranttina 1938–1945 ja työnjohtajana 1945–1956. Halme siirtyi tämän jälkeen politiikan pariin toimien Pohjois-Hämeen sos.dem. piirin piirisihteerinä Tampereella vuosina 1956–1966, Sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän tiedotussihteerinä 1970–1973 sekä maa- ja metsätalousministerin poliittisena sihteerinä 1972 ja työministerin poliittisena sihteerinä 1972–1973. Vuodesta 1976 alkaen Halme toimi Eläkkeensaajien keskusliiton tiedotussihteerinä.
Halme oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1966–1970 ja 1973–1975 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli jälkimmäiselle edustajakaudelleen 11. syyskuuta 1973 Hämeen läänin maaherraksi valitun Valdemar Sandelinin tilalle. Halme oli myös mukana kunnallispolitiikassa Viialan kunnanvaltuuston jäsenenä.
Halme oli naimisissa vuodesta 1944 Taimi Tuulikki Peltosen kanssa.
Antero Vaarama

Otto Antero Vaarama (17. kesäkuuta 1912 Kuopio – 1. lokakuuta 1975 Turku) oli suomalainen kasvitieteilijä ja Turun yliopiston kasvitieteen professori.
Vaarama toimi luonnontieteiden ja kasvinsuojelun opettajana Lepaan puutarhakoulussa 1939–1945 ja hän käynnisti siellä ollessaan sytologiaa, genetiikkaan ja kasvinjalostukseen liittyneet tutkimuksensa. Hän oli sitten työssä 1945–1955 Piikkiön puutarhatieteen tutkimuslaitoksessa ja aloitti siellä sammalten sytologiset tutkimukset. Vaarama oli Turun yliopiston kasvitieteen dosenttina 1946–1955 ja professorina 1955–1975. Hän oli myös jonkin aikaa tutkijana Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Vaarama julkaisi 114 pääasiassa sytogenetiikkaan ja risteytyskokeisiin liittynyttä tutkimusta joista sammalia käsitteli 28. Hän aloitti uranuurtajana Suomessa sammalten kromosomitutkimuksen.
Vaaraman vanhemmat olivat kuopiolainen rehtori Edvard Vaarama ja Martta Katariina Virtamo. Sanomalehtimies Eero Erkko ja runoilija J. H Erkko olivat Vaaraman äidinäidin Hilda Virtamon (o.s. Erkko) veljiä.
Antti Timonen

Antti Timonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Antti Timonen (1915–1990), vienankarjalainen kirjailija
Antti Timonen (s. 1977), suomalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Antti Timonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Antero Tapola

Antero Joel Tapola (s. 2. marraskuuta 1945 Sippola) on suomalainen korkeushyppääjä. Urallaan hän edusti Myllykosken Tovereita ja Leppävaaran Sisua. Kalevan kisoissa Tapola voitti kultaa vuosina 1967, 1968 ja 1969, minkä lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kilpailuista pronssia vuosina 1967, 1968 ja 1970.
Anders Gustaf Ekeberg

| Anders Gustaf Ekeberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. tammikuuta 1767 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 11. helmikuuta 1813 (46 vuotta) Uppsala, Ruotsi
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kemia
Anders Gustaf Ekeberg (1767–1813) oli ruotsalainen luonnontieteilijä, matemaatikko ja runoilija. Hänet tunnetaan alkuaine tantaalin löytämisestä vuonna 1802. Lisäksi hän nosti esiin lahjakkaan oppilaansa Jöns Jacob Berzeliuksen.
Ekeberg valmistui Uppsalan yliopistosta, minkä jälkeen hän matkusti Saksassa ja palasi sitten takaisin Uppsalaan opettamaan kemiaa. Hänestä tuli Uppsalan yliopiston professori vuonna 1794, ja hän opetti modernin kemian isänä pidetyn Antoine Laurent de Lavoisierin periaatteiden mukaisesti.
Ekeberg löysi vuonna 1802 tantaalin oksidia, jota hän eristi kahdesta eri mineraaleja sisältäneestä näytteestä. Toinen niistä oli Kemiöstä peräisin olevaa tantaliittia ja toinen Ytterbystä peräisin olevaa yttriumtantaliittia.
Lapsuudessaan saamansa infektion myötä Ekeberg oli osittain kuuro ja toisesta silmästään sokea, mutta hoiti tehtäviään siitä huolimatta. Viimeisinä vuosinaan hän alkoi kuitenkin kärsiä terveydentilansa heikkenemisestä, ja hän kuoli naimattomana 46-vuotiaana helmikuussa 1813.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anders Gustaf Ekeberg Wikimedia Commonsissa
Antti Toivainen

Antti "Tepe" Toivainen (9. joulukuuta 1859 Sääminki – ?) oli suomalainen räätäli ja lyhytkasvuisin tunnettu suomalainen. Säämingin Nojamaan kylästä kotoisin ollut 122 senttiä pitkä Toivainen oli naimisissa normaalipituisen naisen kanssa, ja heillä oli neljä lasta, joista yksi jäi eloon.
Anton Johan Thermén

Anton Johan Thermén (12. joulukuuta 1819 Hämeenlinna – 7. joulukuuta 1883 Hämeenlinna) oli suomalainen juristi, pormestari ja valtiopäivämies.
Therménin vanhemmat olivat kauppias, kauppaneuvos Carl Thermén (k. 1843) ja Vilhelmina Kjöllerfeldt. Thermén tuli ylioppilaaksi 1828 ja suoritti tuomarintutkinnon 1842. Hän sai varatuomarin arvon 1846. Thermén oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari vuodesta 1843 ja Hämeenlinnan pormestari vuodesta 1847, mutta vanhoilla päivillään tehtävästä virkavapaa. Hän oli porvarisäädyssä Hämeenlinnan edustaja valtiopäivillä  1863–1864, joilla hänet valittiin talous- ja toimitusvaliokuntien jäseneksi.