stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alkoholismi
Alkoholismin lajit

Alkoholismi on tila, jossa alkoholiin on jo päässyt kehittymään riippuvuus. Se on pitkälle kehittyessään hengenvaarallinen ja päättyy usein kuolemaan; erityisesti maksasairauksien ja sisäisen verenvuodon takia. Alkoholistien keskuudessa on lisäksi riskejä saada alkoholimyrkytys, joutua alkoholin vaikutuksen alaisena onnettomuuksiin, kuolla väkivallan uhrina tai tehdä itsemurha.
Alkoholisairaudet koskettavat tavallisesti myös alkoholistin läheisiä. Tällä hetkellä alkoholistit ovat pääasiassa miehiä, mutta naisalkoholistien määrä on myös kasvanut viime vuosina. Nuorten osalla tyttöjen alkoholinkäyttö on ylittänyt poikien alkoholinkäytön eräissä ikäryhmissä.
Alkoholiriippuvuus on monille erittäin vaikea katkaista. Alkoholismin ensimmäisiä oireita on sietokyvyn nousu. Tämä on ajan myötä hyvin vaarallista, sillä jossakin vaiheessa tulee raja vastaan, ja solut vaurioituvat. Tuolloin alkoholistin on entistä vaikeampi irrottautua, sillä tässä vaiheessa suorituskyky nousee alkoholin nauttimisen seurauksena, ja vieroitusoireet ovat kovat. Tilanne on vaarallinen, sillä sietokyky on tuolloin pudonnut.
Taipumus alkoholismiin on osin geneettistä. Alkoholismia on myös jaettu erityyppisiin alatyyppeihin. Alkoholismi näyttää liittyvän ainakin serotoniini- ja dopamiinivälitteisten neuraalijärjestelmien toimintaan. On epäilty, että esimerkiksi I tyypin alkoholismi kehittyy vain, jos dopamiiniaineenvaihdunnan seurauksena henkilö saa ylisuuren dopamiinistimulaation etanolista, ja tällöin alkoholin euforisoiva vaikutus on ylivoimakas: seurauksena on välitön halu saada lisää alkoholia.
Dipsomania tarkoittaa kausijuopottelua: dipsomaanille tunnusomaista ovat rankat, päiviä tai viikkoja kestävät ryyppyputket, joiden välissä on selviä kausia.
Puliukko (slangiväännöksenä myös pultsari) on kansanomainen nimitys rappioalkoholistille, joka on yhteiskunnasta kokonaan pudonnut henkilö, jolla ei esimerkiksi ole asuntoa ja jonka sosiaaliset kontaktit rajoittuvat lähinnä toisiin alkoholisteihin ja poliisiin. Sana puliukko tulee ruotsin sanasta polityrgubbe ja viittaa rappioalkoholistien tapaan etsiä päihtymistä kaikista saatavilla olevista tuotteista, kuten huonekalukiillotusaineesta ("pulituuri" tai "puli"), jossa kiillottavat aineet olivat spriihin liuotettuja.
Alkoholismin lajit > Tyypin I alkoholismi

Tyypin I alkoholismissa aivojen mielihyväkeskuksen dopamiinijärjestelmän toiminta näyttää alentuneen. Tyypin I alkoholismista kärsivien alkoholistien elämässä vaihtelevat kohtuuttoman alkoholinkäytön ja täysraittiuden tai vähäisen alkoholinkäytön jaksot. Tähän ryhmään, tuurijuoppoihin, näyttäisi kuuluvan noin 80 % alkoholisteista. Heillä näyttäisi olevan myös vähemmän dopamiinin sitoutumispaikkoja kuin terveillä verrokeilla.
Alkoholismin lajit > Tyypin II alkoholismi

Tyypin II alkoholismiin, joka on useimmin nuoruusiällä alkava alkoholismin muoto, liittyy usein muun muassa impulssikontrollin häiriöitä. Tyypin II alkoholisti aloittaa juomisen usein varsin nuorena ja tulee nopeasti riippuvaiseksi, toisin kuin tyypin I alkoholisti, jonka riippuvuuden kehittyminen voi tapahtua hitaasti useiden vuosien kuluessa. Tyypin II alkoholisteilla ei ole usein todettu esimerkiksi dopamiinin puutetta, vaan häiriö liittyy todennäköisesti johonkin toiseen aivojen välittäjäainesysteemiin, kuten serotonenergiseen järjestelmään.
Tyypin II alkoholismia on eri asteista. Osa siitä kärsivistä vain tissuttelee jatkuvasti, osa juo kohtuuttomasti jatkuvasti.
Tyypin II alkoholismilla näyttää olevan yhteys muun muassa elämyshakuisuuteen ja antisosiaaliseen persoonallisuuteen, johon liittyy usein väkivaltaista käyttäytymistä ja perheväkivaltaa (erityisesti siihen liittyy aggressiivisuus humalassa). Tyypin II alkoholismiin liittyy usein voimakas impulsiivisuus, aggressiivisuus ja antisosiaalisuus. Tämän tyypin alkoholisti ei usein myöskään koe alkoholinkäyttöä ongelmana eikä siksi itse pyri raitistumaan. Rikollisuuteen ja väkivaltaisuuteen kytkeytyvä tyypin II alkoholismi muodostaa noin 15–20 prosenttia alkoholismista. Tyypin II alkoholismissa näyttää olevan ainakin alttiuden periytyvyyttä. Tunnettu raittiusvalistuskirja "Turmiolan Tommi" kuvaa miespuolista tyypin II alkoholistia, ja tämän tyypin riippuvuus onkin yleisempää miehillä.
Alkoholismin hoito

Alkoholismin hoitoon on kehitetty erityyppisiä hoitomalleja. Hoidossa voidaan yhdistää samanaikaisesti sekä lääkinnällistä että terapeuttista hoitoa parhaan tuloksen saamiseksi.
Alkoholismin hoito > Terapeuttinen hoito ja vertaistuki

Terapeuttisten hoitomuotojen pohjana ovat useimmiten terapeuttisesti toimivat psyykkisen muutoksen ja tuen interventiot, jotka pyrkivät tukemaan muutosta raittiuteen ja auttamaan oppimaan muun tyyppisiä ahdistuksen ja stressin hallintakeinoja kuin alkoholinkäyttö sekä oppimaan muutenkin uusia emootioiden säätelyn muotoja.
Tukea alkoholin käytön lopettamiseen on saatavilla julkisen terveydenhoidon lisäksi sosiaalipuolella päihdehoidon yksiköissä sekä useista yksityisistä säätiöistä ja järjestöistä, joista tunnetuimpia ovat A-klinikkasäätiö ja Anonyymit Alkoholistit. Alcoholics Anonymous eli AA on kansainvälinen vertaistukiyhteisö, jossa alkoholistit pyrkivät saavuttamaan raittiuden ja pysymään raittiina. AA on täysin omavarainen, ja sen toimintaa rahoittavat ainoastaan sen omat jäsenet. A-klinikat tarjoavat hoito- ja kuntoutuspalveluita alkoholisteille sekä tekevät ehkäisevää päihdetyötä. A-klinikat toimivat Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen tuella sekä kuntien rahoittamana.
Intiassa on kokeiltu kolmessa viikossa pikakoulutettujen amatööripsykologien tekemää mini-interventiota masennuksen ja alkoholismin hoidossa. Alustavat tulokset ovat lupaavia.
Alkoholismin hoito > Lääkinnällinen hoito

Varsinaisen alkoholinkäytön estämiseen on käytetty ja käytetään muun muassa disulfiraamia (antabus), naltreksonia, akamprosaattia ja topiramaattia. Vaikeita tai kohtalaisia akuutteja vieroitusoireita voidaan lääkitä esimerkiksi pitkävaikutteisilla bentsodiatsepiineilla.
Interventioihin kuuluvat myös alkoholinkäytön lopettamiseen liittyvien terveysvaurioiden torjuminen muun muassa B1-vitamiinipitoisuuksien huolehtimisella, jotka hoitamattomana voivat johtaa aivovaurioihin. Alkoholismin hoidossa käytetään myös muun muassa mielialalääkkeitä, koska alkoholinkäytön lopettamiseen liittyy usein muun muassa masennusta.
Kirjallisuutta

Seppä, Kaija ym. (toim.): Alkoholiriippuvuus. Hyvä hoito -sarja, Helsinki : Duodecim, 2010.
Graham, James: Juoppohullut vallankahvassa: Alkoholismin salattu historia.  ((The secret history of alcoholism: The story of famous alcoholics and their destructive behavior, 1994.) Suomentanut Heikki Salojärvi)  Helsingissä:  Ajatus, 2006.  ISBN 951-20-7159-2
Kojo, Raimo O.: Eroon viinasta: Uudenlaisia näkemyksiä alkoholismista ja siihen suhtautumisesta.  Helsingissä:  Otava, 1998.  ISBN 951-1-15174-6
Koistinen, Paavo: Onko yksikin liikaa: Alkoholin käytöstä ja sen seurauksista.  Helsinki:  Yliopistopaino, 1994.  ISBN 951-570-190-2
Koponen, Anne: Vaietut kohtalot: Sikiöaikana päihteille altistuneet lapset.  Helsinki:  Kehitysvammaliiton tutkimusyksikkö Kotu, 2004.  ISBN 951-580-388-8
Kujasalo, Anne & Nykänen, Hannele: Viinin viemää: Nainen alkoholin ansassa.  Helsinki: Kirjapaja. Orimattila: Myllyhoitoyhdistys, 2005.  ISBN 951-607-216-X
Loiri-Seppä, Lilli (toim.): Selviämistarinoita.  Helsinki:  Gummerus, 2010.  ISBN 978-951-20-7722-9
Seppänen, Juhani: Selvästi juovuksissa.  Helsingissä:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-20914-0
Isoviita, Kikka & Nyman-Janatuinen, Eija: Paha tyttö: Koukussa viinaan, miehiin ja työhön.  Helsinki:  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-24945-0
Toiviainen, Seppo: Kantapöydän imu: Juoppokulttuuri valintana ja pakkona.  Helsinki:  Tammi, 1997.  ISBN 951-31-1049-4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alkoholismi Wikimedia Commonsissa
A-klinikkasäätiö
Ylen tiedeuutiset
Raittius.net
Raitis.fi
Lasinen lapsuus
Mielenterveystalo, HUS (Arkistoitu – Internet Archive)
Tapio Ollikainen: Työttömyys, viina, kirves ja perhe (Arkistoitu – Internet Archive). Yliopisto-lehti 6/2008.
Aiheesta terveyskirjaston sivuilla
Lauerma: Väkivaltarikokset ovat usein kakkostyypin alkoholistien tekosia. Yle Satakunta 12.4.2012.
Al-Anon - Vertaistukea alkoholistien läheisille
Laitinen, Jorma: Johdatus alkoholismin filosofiaan. Niin & näin 4/1997, 48–53.
Alkoholin vaikutukset kehoon (englanniksi)
Yhdysvaltalainen propagandakuva. ”Kuningas Alkoholi ja hänen pääministerinsä”. Pääministerillä tarkoitetaan keskellä sijaitsevaa luurankoa, joka symboloi kuolemaa.
Half-pipe

Rullalautailun half-pipe.
Half-pipe (engl. half-pipe, suomen puhekielessä paippi) on extreme-urheilussa käytetty rakennelma, joka muistuttaa puolikasta putkea. Niitä käytetään eri lajeissa: lumilautailussa, rullalautailussa, laskettelussa, freestyle BMX:ssä ja rullaluistelussa. Rakennelma on tehty yleensä puusta, mutta lajeista riippuen half-pipeja on tehty myös betonista, metallista, maasta ja lumesta.
Talviurheilussa

Laskija liikkuu vuoroin kourun kaarelta toiselle ja tekee temppuja. Halfpipe-kisoissa tuomaroidaan sekä temppuja että laskun kokonaisvaikutelmaa.
Half-pipea lasketaan lumilautailussa ammattitasolla, ja se on myös hyväksytty olympialajiksi. Laji oli mukana ensimmäistä kertaa Naganon olympialaisissa vuonna 1998. Olympialaisissa half-pipen mitat ovat pituus 100–140 metriä, leveys 14–18 metriä ja korkeus 3–4,5 metriä. Rinteen kaltevuus on 16–18,5 astetta.
Talviurheilussa > Suomessa

Suosionsa huippuaikoina lumikouruja oli useissa kymmenissä laskettelukeskuksissa. Vuonna 2024 Suomessa oli vain kuusi toimivaa lumikourua. Niihin kuuluivat Kasurila, Talma ja Kalli.
Suomen hiihtokeskusyhdistyksen toiminnanjohtajan Harri Lindforsin mukaan paippien vähenemisen selittää kaksi syytä. Ensinnäkin kilpaurheilussa käytettävistä lumikouruista tuli niin suuria, jopa seitsenmetrisiä, että rakentamis- ja ylläpitokustannukset kasvoivat merkittävästi. Toinen keskeinen tekijä on niin sanotun parkkilaskemisen suosion kasvu. Hiihtokeskukset rakentavat kourujen sijaan mieluummin parkkeja, koska ne ovat käyttäjämääriin suhteutettuna kustannustehokkaampia ja käyvät monen tasoisille laskijoille.
Half-pipessä laskee mm. freeski-hiihtäjä Jon Sallinen.
Half-pipe Leysinissä, Sveitsissä.
Half-pipeä rakennetaan höylällä.
Sasken Communications Technologies

Saskenin logo.
Sasken on tuotekehitys- ja IT-palveluiden tarjoaja, jonka pääasialliset toimialat ovat puolijohdetekniikassa, autoteollisuudessa, tietoliikenteessä, kuluttajaelektroniikassa, vähittäiskaupan järjestelmissä ja teollisuusautomaatiossa.lähde?
Sasken on perustettu vuonna 1989. Se työllistää 2200+ henkilöä. Saskenilla on kehitysyksiköitä Bangaloressa, Punessa, Chennaissa (Intia), Kaustisella ja Tampereella (Suomi) sekä Pekingissä (Kiina). Lisäksi Saskenilla on edustus seuraavissa maissa: Saksa, Japani, Yhdistyneet arabiemiirikunnat, Iso-Britannia ja Yhdysvallat.lähde?
Sasken Communication Technologies Ltd. on pörssiyhtiö ja se on listattu pörssissä vuodesta 2005 lähtien (Bombayn pörssi ja Intian kansallinen pörssi).lähde?
Yli 25 toimintavuotensa aikana Sasken on toimittanut ratkaisuja yli 200:aan markkinoille vietyyn eri laitevalmistajien tuotteeseen. Saskenilla on hallussaan 70 patenttia.lähde?
Saskenilla on seuraavat sertifikaatit: ISO 14001:2004, ISO 27001:2005, ISO 9001:2008, TL9000 sekä CMMI-DEV-V1.3-ML3.lähde?
Sasken Communication Technologies Ltd osti vuonna 2006 Botnia Hightech Oy:n, joka oli langattoman tietoliikenteen tutkimus- ja testausyritys.lähde?
Aiheesta muualla

Yhtiön sivusto (englanniksi)
The Legend of Zelda: Majora’s Mask
Pelaaminen

Majora’s Mask käyttää edeltäjänsä Ocarina of Timen 3D-grafiikalla toimivaa pelimoottoria. Link on säilyttänyt suurimman osan perustoiminnoistaan, jotka ovat käveleminen, juokseminen, kuperkeikkojen tekeminen ja rajoitettu hyppiminen. Peli on sarjan toinen peli, joka sijoittuu viralliselle sarjalle tunnusomaisen maailman, Hyrulen ulkopuolelle. Pelissä Link seikkailee maassa nimeltä Termina. Skull Kid on saanut aikaan monia ongelmia, kuten kuun irtoamisen radaltaan iskeytymään kohti Terminaa, ja pelaajalla on kolme päivää aikaa estää katastrofi. Pelaajan täytyy soittaa toistuvasti Ocarina of Timella (Ajan okariina) laulu nimeltään Song of Time (Ajan laulu), jolloin pelaaja siirtyy pelin ensimmäiseen päivään ja kaikki alkaa alusta. Vain Linkin keräämät naamarit ja tärkeimmät esineet säilyvät.
Kuten sarjan edellisissäkin osissa, Link käyttää erilaisia aseita ja esineitä taistellakseen vihollisia vastaan ja selvittääkseen arvoituksia. Miekka on hänen useiten käyttämänsä ase. Link osaa muutaman erilaisen miekkailutekniikan ja oppii pelin edetessä muutaman lisää. Kilpeä käytetään puolustautumiseen. Jousta ja nuolia käytetään tyypillisesti pitkän välimatkan päässä oleviin vihollisiin ja kytkinten aktivoimiseen, vaikka toki ne auttavat lähitaistelussakin. Link voi tainnuttaa viholliset hetkeksi ajaksi käyttämällä dekupähkinöitä ja sen jälkeen tuhota ne käyttämällä jotain toista asetta. Pommeilla voi tuhota vihollisia sekä muita esteitä, kun taas hookshotilla (eräänlainen tarttumakoukku) voi tarttua vihollisiin ja sinkoutua niiden luo tai toisin päin, jolloin viholliset usein tainnuttuvat.
Majora’s Maskin pelaamista ja pelaamisen eri mahdollisuuksia on laajennettu huomattavasti Ocarina of Timeen verrattuna. Peli on kuitenkin myös säilyttänyt tietyt peruspiirteet kuten arvoitusten selvittämisen erilaisilla esineillä. Majora’s Maskissa on uusia musiikkeja ja se sisältää uusien naamareiden lisäksi hahmonmuutoksia ja rajoitetun kolmen päivän kierroksen lisäten samalla vaikeusastetta ja monia sivutehtäviä peliin.
Aiheesta muualla

The Legend of Zelda: Majora’s Mask Nintendo.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Legend of Zelda: Majora’s Mask Zelda.comissa (englanniksi)
The Legend of Zelda: Majora’s Mask MobyGamesissa (englanniksi)
The Legend of Zelda -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarjan pelit::  The Legend of Zelda  The Adventure of Link  A Link to the Past  Link’s Awakening  Ocarina of Time  Majora’s Mask  Oracle of Ages  Oracle of Seasons  Four Swords  The Wind Waker  Four Swords Adventures  The Minish Cap  Twilight Princess  Phantom Hourglass  Spirit Tracks  Skyward Sword  A Link Between Worlds  Tri Force Heroes  Breath of the Wild  Tears of the Kingdom 
Spinoff-pelit::  Zelda LCD -pelit  Freshly-Picked Tingle’s Rosy Rupeeland  Link's Crossbow Training  Ripening Tingle’s Balloon Trip of Love  Hyrule Warriors 
Uudelleenjulkaisut::  BS Zelda  BS Zelda: Kodai no Sekiban  A Link to the Past/Four Swords  Ocarina of Time Master Quest  Ocarina of Time 3D  The Wind Waker HD  Majora's Mask 3D  Twilight Princess HD 
CD-i-pelit::  Link: The Faces of Evil  Zelda: The Wand of Gamelon  Zelda’s Adventure 
Kokoelmat::  Collector’s Edition 
Julkaisemattomat::  The Triforce Trilogy  Mystical Seed of Courage 
Universumi::  Hahmot Link  Prinsessa Zelda  Ganon  Midna  Tingle  Hyrule
Kustavi Kaila

Kustavi Kaila (vuoteen 1906 Johansson, 16. helmikuuta 1885 Helsinki – 9. maaliskuuta 1944 Laukaa) oli suomalainen lainvalmistelija ja korkeimman oikeuden jäsen.
Kaila kuului Johansson-Kailan sukuun. Hänen isänsä oli arkkipiispa Gustaf Johansson ja äitinsä Sofia Emilia Björkman. Kaila valmistui ensin filosofian kandidaatiksi ja auskultoi opettajaksi 1906, mutta jatkoi opintojaan ja tuli 1910 molempien oikeuksien kandidaatiksi. Heinolan tuomiokunnassa työskenneltyään hän sai varatuomarin arvon 1913 ja samana vuonna hänestä tuli senaatin oikeusosaston kopisti. Korkeimman oikeuden notaariksi hänet nimitettiin 1918 ja nuoremmaksi oikeussihteeriksi seuraavana vuonna. Hän toimi myös valtiopäivillä työväenasiain- ja perustuslakivaliokunnan sihteerinä. Jo aiemmin 1917 hänestä oli tullut lainvalmisteluvaliokunnan jäsen. Hän osallistui keskeisesti Filip Grönvallin kanssa uuden avioliittolain valmisteluun, jonka mukaan puolisot olivat oikeudellisesti tasavertaisia, samoin kuin muidenkin lakien valmisteluun erityisesti avioliitto- ja lapsioikeuden alalta.
Kaila oli kiinnostunut myös rikosoikeudesta ja toimi sen tutkijana Helsingin yliopistossa 1920–1927. Hän oli mukana rikoslain uudistukseen tähdänneessä työssä 1926, joka ei kuitenkaan johtanut lain muutoksiin. Kaila julkaisi artikkeleita Lakimies -lehdessä, jonka toimitussihteerinä ja vuodesta 1936 myös päätoimittajana hän toimi. 1930 hänet nimitettiin Korkeimman oikeuden jäseneksi. Oikeusneuvoksena hän puuttui myös lakikielen kehittämiseen, esimerkiksi 1943 hän julkaisi Lakimiehessä huomiota herättäneen artikkelin Virkakielen rikkaruohoja. Hän työskenteli Lakikielen sanakirjan tarkastustoimikunnassa ja valvoi Matthias Caloniuksen teoksen Praelections in iuris-prudentiam civilem -teoksen suomentamista. Hän myös suomensi itse useita teoksia saksasta ja ruotsista.
Vapaa-ajallaan Kaila oli innokas kasvitieteen harrastaja ja kasvien keräilijä. Hänen puolisonsa vuodesta 1909 oli opettaja Ida Marja Makkonen (s. 1884). Shakkimestari, toimittaja Osmo Kaila (1916–1991) ja  maanviljelyskemian ja -fysiikan professori Armi Kaila (1920–2003) olivat heidän lapsiaan.
Aiheesta muualla

Ehdotus lainsäädännöksi naisen kelpoisuudesta valtionvirkaan ynnä perustelut (Filip Grönvall, Kustavi Kaila 1924. Lainvalmistelukunnan julkaisuja n:o 4. 20 s.) (Viitattu 24.9.2014)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Ranskalaiset perunat

Ranskanperunoita.
Ranskalaiset perunat, ranskanperunat tai ranskalaiset (ransk. pommes frites) ovat ranskankielisestä Euroopasta peräisin olevia uppopaistettuja perunasuikaleita. Niiden kanssa syödään myös usein jotain kastiketta kuten esimerkiksi ketsuppia tai majoneesia.
Belgialaisen perimätiedon mukaan ruokalaji keksittiin Namurin kaupungissa vuonna 1680. Belgialaiset ovat hakeneet perunoilleen jopa pääsyä osaksi Unescon maailmanperintöä. Ranskalainen historioitsija Pierre Leclercq on kuitenkin sitä mieltä, että ruokalaji keksittiin vasta 1700-luvun lopun Pariisissa.
Alkuperä

Belgialaisen tarinan mukaan nimitys ”ranskanperunat” juontaa juurensa ensimmäisen maailmansodan ajalta, jolloin ranskankielisessä Belgiassa oleskeleville yhdysvaltalaissotilaille tarjoiltiin ranskanperunoita. Sotilaat olettivat olevansa Ranskassa, minkä vuoksi he alkoivat kutsua kyseisiä perunoita ranskanperunoiksi. Termiä ”French fried potatoes” on kuitenkin käytetty Yhdysvalloissa jo ennen ensimmäistä maailmansotaa.
Raaka-aineet

Ranskanperunat on paistettu perinteisesti naudanrasvassa (blanc de boeuf) ja belgialaiset ranskanperunat paistetaan edelleen sataprosenttisessa talissa. Suomessa ja monissa muissa maissa on siirrytty käyttämään kasviöljyä.
McDonald’s friteerasi ranskalaisensa naudanrasvassa vielä 1950-luvulla, mutta siirtyi  myöhemmin käyttämään naudanrasvan ja margariinin yhdistelmää ja lopulta sataprosenttista kasviöljyä vuonna 1990. Friteerausrasvan vaihtaminen kasviöljyyn johti siihen, että myös McDonald’sin ranskanperunoissa alkoi esiintyä keinotekoisia transrasvoja, joista on päästy sittemmin lähes kokonaan eroon ruokaöljyihin tehdyillä muutoksilla. McDonald’s friteeraa ranskanperunat nykyisin soija- ja rypsiöljyn yhdistelmällä, johon on lisätty hydrolysoitua vehnää ja maitoa.
Syöminen ja tarjoilu

Belgiassa syödään erityisen paljon ranskanperunoita, ja maassa on valtavan paljon ranskanperunoiden paistoon erikoistuneita kioskeja (fritkot).
Ranskalaiset perunat tarjotaan monien ruokalajien lisäkkeenä, esimerkiksi pihvin kanssa. Ranskalaiset on usein yhdistetty hampurilaisen kanssa pikaruoaksi. Muutkin pikaruoat, kuten kebab, voivat saada lisäkkeekseen ranskalaisia. Rasvassa ranskalaisten kanssa paistetut makkaranpalat muodostavat Suomessa makkaraperunoina tunnetun pikaruoan. Ranskalaisten mausteena käytetään Suomessa yleisimmin ketsuppia ja sinappia. Monissa maissa ranskanperunoita syödään majoneesin kanssa.
Ranskassa ja Belgiassa ranskalaisia syödään myös esimerkiksi simpukoiden kanssa. Yksinkertainen lisäke on lisätä ranskalaisten päälle paistettu kananmuna. Britanniassa ranskalaiset paistetun kalan kanssa muodostavat perinteisen ruoan fish and chips, jossa ranskalaiset maustetaan etikalla. Kanadassa vastaava perinteinen annos on poutine: ranskalaiset cheddarjuuston ja ruskean kastikkeen kanssa.
Terveysvaikutukset

Pikaruokapaikkojen ranskalaiset perunat sisälsivät Yhdysvalloissa tyypillisesti noin viisi grammaa terveydelle haitallista teollista transrasvaa vuosina 2005-2008. Transrasvan määrä laski myöhemmin alle määritysrajan, kun yhdysvaltalaiset pikaruokalat määrättiin luopumaan ranskalaisten paistosta osittain kovetetussa kasviöljyssä.
Isossa-Britanniassa laadituissa tutkimuksissa on havaittu, että paljon ranskalaisia perunoita syövillä esiintyi enemmän sydän- ja verisuonisairauksia ja he ovat lihavampia kuin ne, jotka nauttivat perunansa muussa muodossa. Vuonna 2016 julkaistussa ruotsalaistutkimuksessa ei kuitenkaan havaittu, että ranskalaisia perunoita paljon syövillä esiintyisi enempää sydänsairauksia tai sydänkuolleisuutta kuin niillä, jotka syövät paljon muulla tavalla valmistettuja perunoita. Tutkittavia seurattiin vuosina 1998-2010.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kotitekoisten ranskalaisten valmistusohje
The Christian Science Monitor: Where do French fries come from? (englanniksi)
Crespi d’Adda

| Crespi d’Adda |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Capriate San Gervasio, Italia  45°35′48″N, 9°32′10″E
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  IV, V
Tunnusnumero:  730
Valintahistoria
Valintavuosi:  1995
 Crespi d’Adda
Crespi d’Adda on 1800-luvulta peräisin oleva teollisuuskylä Italiassa Capriate San Gervasion kunnassa Addajoen vasemmalla rannalla joen itäpuolella. Tekstiilitehtailija Cristoforo Benigno Crespi perusti tekstiilitehtaan ja asutuksia sen työntekijöille vuonna 1875 hankkimallaan maa-alueelle. Hänen poikansa Silvio Crespi muokkasi sen nykyiseen asuunsa, kun hän muutti työläisten asunnot yhden perheen kotitaloiksi. Crespit omistivat kylän 1930-luvulle saakka mutta joutuivat myymään sen laman takia. Tämän jälkeen Crespi d’Addalla on ollut useita omistajia, ja työläisten asunnot on myyty yksityisille. Itse tehdas lopetti toimintansa 2003.
Crespi d’Adda on valittu Unescon maailmanperintöluetteloon esimerkkinä yritysten omistuksessa olleista teollisuuskylistä. Se suunniteltiin aikoinaan selvien geometristen sääntöjen mukaan, ja työntekijöiden 50 asuntoa on sijoitettu tarkasti kolmeen riviin. Päätien toisella puolella on tehdasrakennus, ja alueella on lisäksi Crespien keskiaikaista linnaa muistuttava talo, kirkko ja hautausmaa.