stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Meri-Rastila
Väestö

Meri-Rastila on yksi Helsingin monikulttuurisimpia alueita, ja vuoden 2019 lopussa 40 prosenttia osa-alueen asukkaista oli ulkomaalaistaustaisia. Maahanmuuttajista kertova televisiosarja Mogadishu Avenue on nimetty Meri-Rastilantien lempinimen mukaan. Meri-Rastilassa alle 16-vuotiaista 60 prosenttia on ulkomaalaistaustaisia, ja heistä vain alle 3 prosenttia on länsimaalaistaustaisia.
Asukkaiden tulo- ja koulutustaso ovat kaupungin keskiarvoa matalampia. Ramsinrannan rakentamisen myötä asukkaiden keskimääräinen tulo- ja koulutustaso ovat kuitenkin viime vuosina selvästi nousseet. Nykyisin 8 prosentilla 15 vuotta täyttäneistä Meri-Rastilan asukkaista on ylempi korkeakoulututkinto tai tutkijankoulutus.
Vuonna 2021 hyväksytty uusi asemakaava mahdollistaa alueelle 2 400 asukasta lisää.
Nähtävyyksiä

Meri-Rastilassa Vartiokylänlahden rannalla on laaja ulkoilupuisto, joka käsittää metsää, kallioista merenrantaa sekä niittyalueita Vuosaaren sillan lähistöllä muistuttamassa Rastilan kartanon entisistä pelto- ja laidunalueista. Metsässä on myös pirunpelto, joka on vanhaa Litorinameren rantakivikkoa.
Liikenne

Meri-Rastilaan pääsee Rastilan ja Vuosaaren metroasemilta runkolinjalla 560. Öisin ajaa yöbussi 96N suoraan Rautatientorilta/Rautatientorille. Yöbussilla on viikonloppuisin myös aamuyölähtöjä. Arkipäivisin kulkee lähibussilinja 817 Vuosaaren metroasemalta Kallahden kautta Ramsinniemeen.
Kuvia

Meri-Rastilan tori keväällä 2007
Asuinalueiden halki kulkeva  Meri-Rastilantie keväällä 2009
Vartiokylänlahtea ja Meri-Rastilan rantaa pienvenesatamineen toukokuussa 2009.
Näkymä Meri-Rastilan torin ympäristöön kesällä 2021
1990-luvun asuintaloja Harustiellä
Panoraamakuva Meri-Rastilasta. Lähimpänä HOASin rakennuksia Harustiellä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupunkisuunnitteluviraston Meri-Rastila-sivu [vanhentunut linkki]
Meri-Rastilan ulkoilupuisto [vanhentunut linkki]
Snowberger

|  Snowberger |
| --- | --- |
Koko nimi:  Snowberger
Päämaja:  Yhdysvallat
Tunnetuimmat kuljettajat:  Bill Schindler
Moottorit:  Offenhauser
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1950
Kilpailuja:  1
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1950
Snowberger oli yhdysvaltalainen kilpa-autovalmistaja, joka osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun kaudella 1950. Tallin kuljettaja Bill Schindler keskeytti kilpailussa kierroksella 111 vaihteistovikaan.
Aiheesta muualla

Snowbergerin tilastot f1db.com. Viitattu 18.2.2018. (englanniksi)
Sinipäävireo

| Sinipäävireo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Vireot Vireonidae
Suku::  Vireot Vireo
Laji::  osburni
Kaksiosainen nimi
 Vireo osburni  (Sclater, 1861) 
Katso myös
   Sinipäävireo Wikispeciesissä   Sinipäävireo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinipäävireo (Vireo osburni) on Jamaikan kotoperäinen varpuslintu. Philip Lutley Sclater kuvaili lajin holotyypin Jamaikan Freeman's Hallista vuonna 1861.
Snyder–Robinsonin oireyhtymä

Snyder–Robinsonin oireyhtymä on X-kytkeytynyt kehitysvammaoireisto, jonka piirteisiin kuuluvat kehitysvamman lisäksi muiden muassa lihas- ja luustomuutokset. Oireyhtymän taustalla on spermiinisyntaasia tuottavan SMS-geenin mutaatio, jonka seurauksena spermiinisyntaasin toiminta heikkenee. Koska Snyder–Robinsonin oireyhtymällä on peittyvä X-kromosomaalinen periytymistapa, sitä ilmenee lähinnä miespuolisilla. Oirekuvassa on yksilöllistä vaihtelua.
Snyder–Robinsonin oireyhtymästä kärsivillä on havaittavissa alentunut lihasmassa ja astenia jo ensimmäisen elinvuoden aikana. Pituus jää perheenjäseniin nähden lyhyeksi. Potilailla on poikkeavia kasvonpiirteitä, kuten kasvojen pitkänomaisuus ja epäsymmetrisyys sekä ylähuuleen verrattuna suuri alahuuli. Suulakihalkio todetaan useimmilla sairastuneilla. Lisäksi on kuvattu pitkäsormisuutta ja -varpaisuutta. Snyder–Robinsonin oireyhtymästä kärsivien psykomotorinen kehitys on viivästynyttä, mutta kehitysviiveen vaikeusaste vaihtelee. Jos kävely opitaan, kävelytyyli voi jäädä epävakaaksi. Jotkut potilaista eivät opi lainkaan puhumaan, toiset oppivat sen myöhään. Tuotetussa puheessa esiintyy usein dysartriaa. Oireyhtymään kuuluva kehitysvammaisuus on yleensä vaikeusasteeltaan keskivaikeaa tai vaikeaa.
Snyder–Robinsonin oireyhtymän tuki- ja liikuntaelimistön ongelmiin kuuluvat usein kyfoskolioosi, niveljäykkyys, lihaskontraktuurat ja varhain kehittyvä osteoporoosi. On kuvattu tapauksia, joissa Snyder–Robinsonin oireyhtymän yhteydessä esiintyy epilepsia tai munuaisten ja sukupuolielinten poikkeavuuksia. Oireyhtymän esiintyvyydestä ei ole tietoa, mutta sitä pidetään erittäin harvinaisena. Useimmat tapauskuvaukset ovat Pohjois- ja Etelä-Amerikasta. Oireyhtymää kuitenkin esiintyy myös Euroopassa. Hoito on oireenmukainen. Snyder–Robinsonin oireyhtymän kuvasivat ensimmäisinä Snyder ja Robinson vuonna 1969.
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 10 000 metrin kajakkikaksikko

Helsingin olympiakisojen miesten kajakkikaksikoiden 10 000 metrin melontaan osallistui 18 paria. Kilpailu käytiin suoraan loppukilpailuna 27. heinäkuuta Soutustadionilla.
Loppukilpailu

| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Kurt Wires Yrjö Hietanen |  Suomi | 44.21,3 |
| 2 | Gunnar Åkerlund Hans Wetterström |  Ruotsi | 44.21,7 |
| 3 | Ferenc Varga József Gurovits |  Unkari | 44.26,5 |
| 4 | Maximilian Raub Herbert Wiedermann |  Itävalta | 44.29,1 |
| 5 | Ivar Mathisen Knut Østby |  Norja | 45.04,7 |
| 6 | Karl Schäfer Meinrad Miltenberger |  Saksa | 45.15,2 |
| 7 | Rudolf Klabouch Bedřich Dvořák |  Tšekkoslovakia | 45.39,6 |
| 8 | Ingvard Nørregaard Svend Frømming |  Tanska | 45.59,6 |
| 9 | Cornelis Koch Abraham Klingers |  Alankomaat | 46.09,6 |
| 10 | Igor Fjoktistov Nikolai Tietiorkin |  Neuvostoliitto | 47.00,9 |
| 11 | William Brifgen James Nickel |  Kanada | 47.53,2 |
| 12 | Heinrich Hess Kurt Zimmer |  Saar | 48.05,6 |
| 13 | Josy Koelsch Georges Kunz |  Ranska | 48.23,2 |
| 14 | John Anderson Paul Bochnewich |  Yhdysvallat | 48.30,7 |
| 15 | Graham Palmer Raymond Parker |  Iso-Britannia | 48.32,6 |
| 16 | Werner Müller Werner Bieri |  Sveitsi | 49.21,2 |
| 17 | Raffaele Bastoni Dante Agostini |  Italia | 49.21,8 |
| 18 | Eugène Hanck Roland Licker |  Luxemburg | 50.08,4 |
Aiheesta muualla

Kilpailu Ylen elävässä arkistossa
Me ei kuolla koskaan

| Me ei kuolla koskaan Olavi Uusivirta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. syyskuuta 2005
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): Okko Laru
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 45.20
 Levy-yhtiö: Universal Music Group
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 18.
Olavi Uusivirran muut julkaisut
| Nuoruustango 2003 | Me ei kuolla koskaan 2005 | Minä olen hullu 2008 |
Singlet albumilta Me ei kuolla koskaan
 ”Irrallaan” Julkaistu: heinäkuu 2005  ”On niin helppoo olla onnellinen” Julkaistu: 2005  ”Hautalaulu” Julkaistu: 2005  ”Me ei kuolla koskaan” Julkaistu: 2006  ”Rakkausrunoja” Julkaistu: 2006
Me ei kuolla koskaan on suomalaisen laulaja Olavi Uusivirran toinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. syyskuuta 2005. Albumin julkaisi Universal Music Group. Albumi on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän, yli 15 000 kappaletta.
Taustaa ja julkaisu

Albumin kappaleet ovat Uusivirran sanoittamia ja säveltämiä. Albumin viimeiseen kappaleeseen ”Hautalaulu” on lainattu säkeitä Eino Leinon samannimisestä runosta. Levyn kappaleet ovat brittiläisvaikutteista pop-rockia.
Albumin julkaisua edelsi single ”Irrallaan”, joka julkaistiin heinäkuussa 2005. ”Irrallaan” sijoittui parhaimmillaan singlelistan sijalle 14. Albumilta julkaistiin myöhemmin vielä promosingleinä kappaleet ”On niin helppoo olla onnellinen”, ”Hautalaulu”, ”Me ei kuolla koskaan” ja ”Rakkausrunoja”.
Vastaanotto

Me ei kuolla koskaan nousi ilmestyessään Suomen virallisen albumilistan sijalle 18 ja pysyi listalla yhteensä seitsemän viikkoa. Albumia on myyty yhteensä yli 15 000 kappaletta, ja sille myönnettiin kultalevy vuonna 2006.
Soundin kriitikko antoi levylle neljä tähteä viidestä sanoen sen olevan ”ilahduttavan naseva ja puhutteleva”. Mesta.net-sivuston kriitikko sanoi Uusivirran kehittyneensä selvästi debyyttilevynsä Nuoruustangoon verrattuna, vaikkei täysin levystä vakuuttunutkaan. Vuoden 2006 Emma-gaalassa Uusivirta oli ehdolla vuoden miessolistiksi, mutta hävisi Kari Tapiolle.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Me ei kuolla koskaan | Olavi Uusivirta | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ala vetää | Olavi Uusivirta | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Betonikaupunki | Olavi Uusivirta | 3.47 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Irrallaan | Olavi Uusivirta | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Rakkausrunoja | Olavi Uusivirta | 4.29 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Aina siellä | Olavi Uusivirta | 2.41 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Nyt kun kuljet ympärilläni | Olavi Uusivirta | 4.29 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Niin kuin eilenkin | Olavi Uusivirta | 3.20 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | On niin helppoo olla onnellinen | Olavi Uusivirta | 3.53 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Laululilja | Olavi Uusivirta | 3.21 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Sä et tiedä mitään | Olavi Uusivirta | 3.31 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Hautalaulu | Olavi Uusivirta, Eino Leino | 4.36 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Soundi:
Sosialistinen ryhmä (Ranska)

Sosialistinen ryhmä (ransk. Socialiste, radical, citoyen et divers gauche, SRC) on ryhmä Ranskan kansalliskokouksessa. Siihen kuuluu ranskalaisia vasemmistopuolueita joista suurin on Sosialistinen puolue (Ranska).
Ryhmän puolueet

Sosialistinen puolue (Ranska) (ransk. Parti socialiste, PS)
Kansalaisten ja tasavallan liike (ransk. Mouvement républicain et itoyen, MRC)
Sekalainen vasemmisto (ransk.  Divers gauche, DVG)
Sosialistinen puolue (Ruotsi)

Sosialistinen puolue (ruots. Socialistiska partiet) on 1960-luvun lopulta toiminut ruotsalainen trotskilaisuutta kannattava sirpaleryhmä, joka on 1980- ja 1990-luvuilla pirstoutunut useisiin alaryhmiin.
Neljännen internationaalin yhdistynyt sihteeristö (USFI) sai 1960-luvulla Vietnamin sodan vastaisen liikkeen ja opiskelijaradikalismin myötä sen verran kannattajia, että nämä perustivat vuonna 1969 järjestön  Revolutionära Marxister. Vuosina 1971-1975 järjestö tunnettiin nimellä Revolutionära Marxisters Förbund (RMF) ja tämän jälkeen nimellä Kommunistiska Arbetarförbundet (KAF). Vuodesta 1982 lähtien käytössä on ollut sitten nykyinen nimi Socialistiska Partiet. Puolueesta erosi vuonna 1989 suuntaus, joka otti uudelleen käyttöön nimen KAF, ja vuonna 1994 suuntaus, joka on käyttänyt itsestään nimitystä Arbetarmakt ja joka on Viidennen internationaalin (L5I) osastona.
USFI:n ruotsalainen osasto on osallistunut sekä parlamentti- että paikallisvaaleihin. Osastoon kuului vuosina 1974-1979 parhaimmillaan noin kymmenen henkilöä käsittänyt ryhmä, joka toimi Suomessa nimellä Vallankumoukselliset kommunistit/Revolutionära kommunisterna (VK/RK). Ryhmän tunnetuin jäsen Pekka Haapakoski jatkoi vuoden 1977 Ruotsiin muuttonsa jälkeen vielä pitkään toimimista USFI:n osastossa. Socialistiska Partiet julkaisee viikkolehteä Internationalen ja teoreettista julkaisua Röda Rummet.
Aiheesta muualla

Puolueen verkkosivu
Bo Bergman: Millaisen sosialismin puolesta taistelemme. Helsinki/Tukholma: Vallankumoukselliset kommunistit. 1977. (Alkuteos: Den socialism vi kämpar för.) Suomentanut Pekka Haapakoski, joka on myös kirjoittanut esipuheen suomalaiseen käännökseen.
Melonta kesäolympialaisissa 1936

Berliinin kesäolympialaisissa 1936 kilpailtiin melonnassa ensimmäistä kertaa olympialaisten historiassa. Berliinissä kilpailtiin yhdeksässä eri ratamelonnan lajissa, kaikki miehille. Laskoluokat eli kokoontaitettavien kajakkien luokat (F-1 ja F-2) olivat ainoan kerran olympiaohjelmassa. Itävalta ja isäntämaa Saksa olivat näiden olympialaisten vahvimmat melontamaat.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| C-1 / 1 000 metriä |  Frank Amyot |  Bohuslav Karlík |  Erich Koschik |
| C-2 / 1 000 metriä |  Tšekkoslovakia Vladimír Syrovátka Jan Brzák-Felix |  Itävalta Rupert Weinstabl Karl Proisl |  Kanada Frank Saker Harvey Charters |
| C-2 / 10 000 metriä |  Tšekkoslovakia Václav Mottl Zdeněk Škrland |  Kanada Frank Saker Harvey Charters |  Itävalta Rupert Weinstabl Karl Proisl |
| K-1 / 1 000 metriä |  Gregor Hradetzky |  Helmut Cämmerer |  Jaap Kraaier |
| K-1 / 10 000 metriä |  Ernst Krebs |  Fritz Landertinger |  Ernest Riedel |
| K-2 / 1 000 metriä |  Itävalta Adolf Kainz Alfons Dorfner |  Saksa Ewald Tilker Fritz Bondroit |  Alankomaat Nicolaas Tates Wim van der Kroft |
| K-2 / 10 000 metriä |  Saksa Paul Wevers Ludwig Landen |  Itävalta Viktor Kalisch Karl Steinhuber |  Ruotsi Tage Fahlborg Helge Larsson |
| F-1 / 10 000 metriä |  Gregor Hradetzky |  Henri Eberhardt |  Xaver Hörmann |
| F-2 / 10 000 metriä |  Ruotsi Sven Johansson Erik Bladström |  Saksa Willi Horn Erich Hanisch |  Alankomaat Piet Wijdekop Cees Wijdekop |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Itävalta | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 2 |  Saksa | 2 | 3 | 2 | 7 |
| 3 |  Tšekkoslovakia | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 4 |  Kanada | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 5 |  Ruotsi | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 6 |  Ranska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Alankomaat | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 8 |  Yhdysvallat | 0 | 0 | 1 | 1 |
Stephan Kunz

Stephan Kunz (s. 31. tammikuuta 1972 Vaduz) on liechtensteinilainen maastohiihtäjä, joka kilpaili kansainvälisellä tasolla 1993–2003. Hän edusti Skiclub Triesenbergia.
Kunz sijoittui kaudella 1999–2000 maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi. Hän oli tuolla kaudella Sappadassa toinen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja kolmas 10 kilometrillä. Moskovassa hän sijoittui 30 kilometrin vapaan kilpailussa kolmanneksi. Kaikkiaan hän sijoittui maailmancup-urallaan kuusi kertaa kymmenen parhaan joukkoon, kaikki kaudella 1999–2000.
Kunz sijoittui Naganon olympialaisissa 1998 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 14:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003 hän oli 15 kilometrin perinteisen kilpailussa 14:s ja 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15:s.
Stephan Hegyi

| Mitalit> Maa:  Itävalta.Miesten judo.Euroopan kisat  | Mitalit> Maa:  Itävalta.Miesten judo.Euroopan kisat  | Mitalit> Maa:  Itävalta.Miesten judo.Euroopan kisat  | Maa:  Itävalta> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Minsk 2019 | +100 kg |  |
|  Pronssia | Minsk 2019 | sekajoukkuekilpailu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tel Aviv 2018 | +100 kg |  |
Stephan Hegyi (s. 25. heinäkuuta 1998) on itävaltalainen judon EM-mitalisti. Hän kilpailee yli 100 kilogramman painoluokassa.
Hegyi saavutti yli 90 kg:n sarjassa pronssia alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2014 ja MM-kilpailuissa 2015. Hän sai alle 20-vuotiaiden EM- ja MM-hopeaa yli 100 kg:n painoluokassa 2017. Hän saavutti Tel Avivin EM-kilpailuissa 2018 pronssia yli 100 kg:n sarjassa. Hän sai samana vuonna hopeaa alle 20-vuotiaiden MM- ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa yli 100-kiloisten sarjassa. Hän saavutti Minskin Euroopan kisoissa 2019 pronssia yli 100 kg:n painoluokassa ja sekajoukkuekilpailussa. Prahan EM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui viidenneksi.
Hegyi on sijoittunut IJF World Tourin kilpailuissa kaksi kertaa sekä toiseksi että kolmanneksi. Maailmancupeissa ja Continental open -kilpailuissa hän on ollut kahdesti kolmas. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Itävallan-mestaruutta.
Sirkka Hirsjärvi

Sirkka Anneli Hirsjärvi (s. 19. elokuuta 1940 Nivala) on Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen emeritaprofessori. Hänestä tuli kasvatustieteen kandidaatti vuonna 1970 ja  lisensiaatti vuonna 1975, ja hän väitteli tohtoriksi vuonna 1982. Hän oli partiotyttöjärjestön koulutusohjaaja 1963–1966, Jyväskylän yliopiston assistentti 1969–1970, viransijainen lehtori 1971–1975, yliassistentti 1976, yliassistentti ja viransijainen apulaisprofessori 1980–1983 ja kasvatustieteen professori vuodesta 1987 eläkkeelle jäämiseensä asti. Hirsjärvi on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1992.
Teoksia

Arvot ja aatteet kasvatuksessa ja eräillä kulttuurin pääaloilla. 1 (yhdessä Raimo Löfmanin kanssa, 1976)
Kasvatustieteen sanasto (1978)
Kasvatustietoisuus ja kasvatuskäsitykset : teoreettinen tarkastelu (1980)
Teemahaastattelu (yhdessä Helena Hurmeen kanssa, 1980)
Ihmiskäsitys kasvatusajattelussa (1982)
Kasvatus- ja yhteiskuntatieteiden metodologisista lähtökohdista (1983)
Kasvatustieteen käsitteistö (1983)
Kasvatusfilosofia ja ihmiskäsitys (1984)
Merkityksen ongelma haastattelututkimuksessa (1984)
Johdatus kasvatusfilosofiaan (1985)
Koulutustutkimuksen päivät Jyväskylän yliopistossa 27.–28.3.1985 = Symposium on Educational Research held at the University of Jyväskylä on 27th–28th March 1985. Osajulkaisu = Part 6, Koulutuksen tulevaisuus = The future of education (1985)
Teemahaastattelu (1985)
Kasvatuksen tulevaisuudenkuvat tieteiskirjallisuudessa : Koulutus- ja tietoyhteiskunta -tutkimuksen osaraportti = Visions of education in science fiction (yhdessä Irma Hirsjärven kanssa, 1986)
Koulutus ja tietoyhteiskunta : opetushenkilöstön tulevaisuudenkuvat (yhdessä Pirkko Remeksen kanssa, 1986)
Tutkimus ja sen raportointi (1986)
Suomalaisen koulutuksen tulevaisuudenkuvat (1988)
Tutkimus ja sen raportointi (1992)
Tutki ja kirjoita (yhdessä Pirkko Remeksen kanssa, 1997)
Tutkimushaastattelu : teemahaastattelun teoria ja käytäntö (yhdessä Helena Hurmeen kanssa, 2000)
Lempeästi mutta lujasti : suomalaisia sanontoja ja arkiuskomuksia kasvatuksesta (yhdessä Leena Laurisen kanssa, 2004).
Morajärvi

| Morajärvi |
| --- | --- |
 Morajärven kirkko.
 Morajärvi
 Koordinaatit: 66°04′10″N, 22°42′22″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Kainuun kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,96 km²
Väkiluku:  201
 – Väestötiheys:  209,4 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Morajärvi (ruots. Morjärv) on kylä ja taajama Kainuun (Kalixin) kunnassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Kylä sijaitsee Kainuunjoen (Kalixinjoen) varrella noin 35 kilometriä pohjoiseen Kalixin taajamasta. Eurooppatie E10 sekä Haaparannan rata kulkevat kylän lävitse. Kylän väkiluku on noin 200, läheisten Övermorjärvin, Västannäsin ja Forsbynin kylien väkiluku on noin 600.
Morajärven rautatieasema oli vuosina 1961–2012 risteysasema, jossa Bodenin ja Haaparannan välisestä radasta erkani sivurata Karlsborgsbrukiin. Nykyisin Karlsborgsbrukin rata jatkuu Haaparannalle saakka ja vanha päälinja Morajärvi–Karunki–Haaparanta on lakkautettu.
Morajärvellä vietetään vuosittain elokuussa kansallisjoen päivää. Muihin vuotuisiin tapahtumiin kuuluu Flakasandissa järjestettävä rock- ja bluesfestivaali heinäkuussa.
Noin viisi kilometriä Morajärveltä pohjoiseen sijaitsee keskiajalla perustettu Övermorjärvin kylä, joka on tunnettu kulttuurimaisemastaan. Vuosina 1918–1919 Morajärvellä toimi internointileiri, jolle oli sijoitettuna vajaat 70 Suomesta paennutta punakaartilaista.
Väestönkehitys

| Morajärven taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 656 | 656 |
| 1965 | 1965 |    | 561 | 561 |
| 1970 | 1970 |    | 501 | 501 |
| 1975 | 1975 |    | 469 | 469 |
| 1980 | 1980 |    | 436 | 436 |
| 1990 | 1990 |    | 363 | 363 |
| 1995 | 1995 |    | 375 | 375 |
| 2000 | 2000 |    | 334 | 334 |
| 2005 | 2005 |    | 297 | 297 |
| 2010 | 2010 |    | 201 | 201 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

www.morjarv.se (Arkistoitu – Internet Archive)
Matti Varjo

Matti Varjo (2. huhtikuuta 1925 Naantali – 25. joulukuuta 2006 Turku) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän näytteli paljon Suomen Kansallisteatterissa.
Elämä ja ura

Nuorena Varjo soitti klarinettia tanssiorkesterissa. Hän suoritti lasimestarin kisällikirjan. Näyttelijänura alkoi 1950-luvun Turussa harrastajateatterin kautta. Ammattiteatteriin hän otti kiinnityksen Jyväskylässä 1950-luvulla, josta siirtyi 1961 Tampereen Työväen Teatteriin. Hän esitti muun muassa Pyynikin kesäteatterin Tuntemattomassa sotilaassa Hietasen roolia. 1970-luvulla hän työskenteli Helsingissä, mutta oli osan aikaa teatterielämän ulkopuolella, kunnes KOM-teatteri innosti hänet taas näyttämölle 1978. Varjo esiintyi myös kahdeksassa elokuvassa, kuten Pölösen Kivenpyörittäjän kylässä ja Kivikosken Kesyttömissä veljeksissä sekä useissa tv- ja lyhytelokuvissa. Hänet muistetaan erityisesti televisiosarjan Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja nimiosasta (1967-1968).
Matti Varjo kuoli 81-vuotiaana joulupäivänä 2006 lyhyeen sairauteen turkulaisessa vanhainkodissa.
Filmografia > Pitkät elokuvat

Kesyttömät veljekset (1969)
Kreivi (1971)
Espanjankävijät (1980)
Kehvelit (1981)
Aidankaatajat eli heidän jälkeensä vedenpaisumus (1982)
Kivenpyörittäjän kylä (1995)
Filmografia > Televisioelokuvat ja -sarjat

Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja (1967–1968)
Sujut (1974)
Rauhanranta 12 (1979-1980)
Filmografia > Ohjaustyöt

Islanti - erilainen Pohjoismaa (1990)
Palkinnot ja tunnustukset

Jussi-palkinto kaksi kertaa, 1970 (Kesyttömät veljekset) ja 1996 (Kivenpyörittäjän kylä).
Aiheesta muualla

Matti Varjon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Matti Varjo Elonetissä.
Stephan Keppler

Stephan Keppler (s. 1. helmikuuta 1983) on saksalainen alppihiihtäjä.
Kepplerin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa 22. helmikuuta 2003. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti samassa paikassa tammikuussa 2006 oltuaan syöksylaskussa 21:s. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Keppler saavutti Val Gardenan supersuurpujottelussa joulukuussa 2010 oltuaan toinen.
Val d'Isèren MM-kisoissa 2009 Keppler sijoittui 24:nneksi supersuurpujottelussa, 15:nneksi syöksylaskussa ja 20:nneksi superalppiyhdistetyssä. Vancouverin olympialaisissa 2010 Keppler oli superalppiyhdistetyssä ja syöksylaskussa 24:s.
Mildred Benson

Mildred Wirt Benson (10. heinäkuuta 1905 Ladora, Iowa – 28. toukokuuta 2002 Toledo, Ohio) oli yhdysvaltalainen lastenkirjailija ja toimittaja. Kirjailijana hänet tunnetaan parhaiten Neiti Etsivä -kirjasarjan ensimmäisten teosten kirjoittajana, jotka hän kirjoitti kirjailijanimellä Carolyn Keene.