stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dominikaanisen tasavallan koripallomaajoukkue
Historia

Dominikaaninen tasavalta osallistui ensimmäistä kertaa FIBA:n arvokilpailuihin vuonna 1978, jolloin se oli mukana MM-kilpailuissa. Tällöin maa sijoittui turnauksen kahdenneksitoista. Vuonna 1984 joukkue osallistui ensimmäistä kertaa Amerikan-mestaruuskilpailuihin, mutta maa sijoittui turnauksen viimeiseksi voittosuhteella 1–7.
2000-luvulla maa menestyi edellisiä vuosia paremmin. Dominikaaninen tasavalta eteni vuoden 2003 Pan-Amerikan kisoissa loppuotteluun, jossa se hävisi Brasilialle. Maa osallistui vuoden 2009 Amerikan-mestaruuskilpailuihin joukkueella, jossa pelasivat muun muassa NBA-pelaajat Al Horford, Charlie Villanueva sekä Francisco García. Joukkue sijoittui kuitenkin turnauksen viidenneksi.
Vuoden 2011 Amerikan-mestaruuskilpailuissa maa voitti pronssia. Joukkueen pelaajista Al Horford sijoittui turnauksen koritilaston kolmanneksi. Vuoden 2013 Amerikan-mestaruuskilpailuissa maa ei voittanut mitalia, mutta varmisti paikkansa vuoden 2014 MM-kilpailuihin.
Falcon 9 v1.0

Falcon 9 v1.0 nousee miehittämättömän Dragon-kapselin kanssa CRS-2-rahtilennolle ISS:lle v1.0-raketin viimeisellä lennolla maaliskuussa 2013.
Falcon 9 v1.0 oli osa yhdysvaltalaisen SpaceX:n Falcon-rakettiperhettä ja Falcon 9 -raketin ensimmäinen versio. Sen suunnittelu käynnistyi 2005 ja ensilento oli kesäkuussa 2010.  Laukaisuihin kuului muiden muassa neljä SpaceX:n Dragon-kapselin  lentoa avaruuteen ja ISS:lle osana NASAn Commercial Resupply Services (CRS) -ohjelmaa.  2013 ensilentonsa suorittanut Falcon 9 v1.1 on sittemmin korvannut sen.
Falcon 9 v1.0:n kapasiteetti on 10 450 kg LEO:lle ja 4 540 kg GEO:lle.
Käännös suomeksi
FS Edgar Quinet (1907)

| Edgar Quinet |
| --- | --- |
 Edgar Quinet vuonna 1911

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  1905
Laskettu vesille:  21. syyskuuta 1907
Palveluskäyttöön:  1911
Poistui palveluskäytöstä:  9. tammikuuta 1930
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 650 t
Pituus:  158,2 m
Leveys:  21,5 m
Syväys:  8,3 m
Koneteho:  378 000 shp
Nopeus:  23 solmua
Aseistus
Aseistus:  14 × 194 mm tykkiä
FS Edgar Quinet oli 1900-luvun alussa valmistettu Ranskan laivaston Edgar Quinet -luokan panssariristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin marraskuussa 1905. Alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1907 ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1911.
Palvelus

Palvelukseen oton jälkeen alus liitettiin Ranskan Välimeren laivueen 1. kevyt risteilijäviirikköön päällikkönään Capitaine de vaisseau Émile Guépratte. Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli Montenegron ja Tunisian rannikoilla sekä vuonna 1916 evakuoiden Serbian armeijaa ja saman vuoden joulukuussa sotatoimiin Kreikan kuningasmielisiä vastaan Noemvrianassa. Vuoden 1918 alus oli Maltan edustalla.
Vuonna 1923 alus osallistui armenialaisten kansanmurhaa pakenevien sekä Smyrnan palosta selvinneiden evakuointeihin kuljettaen 75 henkeä Marseilleen 23. helmikuuta. Vuodesta 1929 alkaen alus oli koululaivana Toulonissa. Se ajoi 4. tammikuuta 1930 karille Algerian rannikolla. Hylky alkoi hajota neljä päivää myöhemmin ja se tuhoutui lopulta täysin, mutta miehistö pelastui kokonaan.
FS Enseigne de vaisseau Jacoubet (F794)

| Enseigne de vaisseau Jacoubet |
| --- | --- |
 Enseigne de vaisseau Jacoubet

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Lorient
Kölinlasku:  8. heinäkuuta 1980
Laskettu vesille:  26. syyskuuta 1981
Palveluskäyttöön:  23. lokakuuta 1982
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 250 t (kuormattu)
Pituus:  80 m
Leveys:  10,3 m
Syväys:  5,3 m
Koneteho:  2 x SEMT Pielstick 12PC2 V400 -dieselmoottoria, 12 000 hv
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  7 upseeria 42 aliupseeria 43 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 x 100 mm CADAM -tykki 2 x 20 mm modèle F2 2 x Exocet MM38 4 x 12,7 mm konekivääriä 4 x L5 torpedoputkea 1 x 375 mm sukellusveneentorjuntaraketinheitin
Enseigne de vaisseau Jacoubet (runkonumero F794) on Ranskan laivaston 1982 palvelukseen otettu D’Estienne d’Orves -luokan korvetti (ransk. Aviso).
Valmistus

Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 8. heinäkuuta 1980. Se laskettiin vesille 26. syyskuuta 1981 ja otettiin palvelukseen 23. lokakuuta 1982.
Palvelus

Alus oli 2014 aktiivipalveluksessa.
Eva Simons

| Eva Simons |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1984 (ikä 40)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  pop, dance
Soittimet:  laulu, piano
Levy-yhtiöt:  Interscope Records, Powerhouse Music, Yeni Dünya Müzik
Aiheesta muualla
www.evasimons.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eva Simons (s. 27. huhtikuuta 1984) on alankomaalainen laulaja. Hän on syntynyt Amsterdamissa. Vuonna 2004 hän oli mukana voittamassa kotimaansa Popstars-kilpailua osana yhtyettä, tyttöbändiä Raffish. Simonsin sooloura sai alkunsa vuonna 2009 hänen julkaistessaan ensimmäisen singlensä ”Silly Boy”. Kappaletta välitettiin eteenpäin virheellisesti esimerkiksi Youtubessa Rihannan ja Lady Gagan yhteistyön tuloksena. Virhe korjattiin kuitenkin pian ja Eva Simons on todennut olevansa todella imarreltu siitä, että joku voi kuvitella hänen työtään esimerkiksi Rihannan musiikiksi.[lähde? ] Simonsilla on levytyssopimus EMI-levy-yhtiön kanssa. Simonsilta ilmestyi tanssittava pop-henkinen CD vuoden 2010 lopussa.
Aiheesta muualla

Eva Simonsin kotisivut
Eriparivanhemmat

Eriparivanhemmat ry (lyhennys EPV) on vuonna 2004 perustettu Internetissä toimiva valtakunnallinen yhdistys. EPV:n tarkoituksena on auttaa eronneita tai muuten lastaan erossa toisesta vanhemmasta kasvattavia ihmisiä. Toiminta sisältää vertaistukea verkossa ja verkon ulkopuolella. EPV ylläpitää keskustelupalstaa internetissä.
EPV:llä on Internet-yhteisössä toimivaa vertaistukitoimintaa - koulutetut tukihenkilöt auttavat eroamassa olevia sekä yksin- ja yhteishuoltajia. Tärkeä osa yhdistyksen vertaisverkon toimintaa ovat erilaiset tapaamiset, joita järjestetään eri puolella Suomea - kesänviettoa, ulkoilua, teatterireissuja, talvisia tapahtumia, pikkujouluja. Tapahtumia on sekä lasten kanssa vietettäväksi että aikuisten omaksi virkistykseksi. EPV on lastensuojelujärjestö.
Eriparivanhemmat ry on Yhden Vanhemman Perheiden Liitto ry:n jäsenjärjestö.
Aiheesta muualla

Eriparivanhemmat ry - EPV ry (Arkistoitu – Internet Archive)
EPV:n keskustelupalsta (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhden Vanhemman Perheiden liitto ry
FS D’Estrées (D629)

| D'Estrées |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Brest
Kölinlasku:  toukokuu 1953
Laskettu vesille:  27. marraskuuta 1954
Palveluskäyttöön:  19. maaliskuuta 1957
Poistui palveluskäytöstä:  1985
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 750 t (standardi) 3 740 t (kuormattu)
Pituus:  128,6 m
Leveys:  12,7 m
Syväys:  5,4 m
Koneteho:  63 000 shp (47 000 kW
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  347
Aseistus
Aseistus:  6 x 127 mm Mle 1948 -tykkiä 6 x 57 mm/60 Modèle 1951 4 x 20 mm tykkiä 12 x 550 mm torpedoputkea
D'Estrées (runkonumero D629) oli Ranskan laivaston 1957 palvelukseen otettu Surcouf-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin toukokuussa 1953. Se laskettiin vesille 27. marraskuuta 1954 ja otettiin palvelukseen 19. maaliskuuta 1957.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1985.
FS D’Estrées (1897)

| D’Estrées |
| --- | --- |
 D’Estrées

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Rochefort
Kölinlasku:  maaliskuu 1897
Laskettu vesille:  27. lokakuuta 1897
Palveluskäyttöön:  1899
Poistui palveluskäytöstä:  1912
Loppuvaihe:  romutettu 1924
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 428 t
Pituus:  95,00 m
Leveys:  12,00 m
Syväys:  5,39 m
Koneteho:  8 500 ihp
Nopeus:  20-20,5 solmua
Miehistöä:  235
Aseistus
Aseistus:  2 × 140 mm/45 -tykkiä 4 × 100 mm tykkiä 8 × 47 mm tykkiä 2 × 37 mm tykkiä
D’Estrées oli Ranskan laivaston D’Estrées-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1897. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 27. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 1899.
Palvelus

Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus siirrettiin Kanaalista Lähi-itään ja edelleen Punaisellemerelle vuonna 1916. Alus modernisoitiin La Ciotat’n telakalla, jonka jälkeen se jatkoi palvelustaan Kaukoidässä. Alus poistettiin alusluettelosta lokakuussa 1922 ja romutettiin 1924.
Ewa Swoboda
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,94 | Chorzów | 16. heinäkuuta 2023 |
| 200 m | 23,79 | Linz | 17. kesäkuuta 2018 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 6,98 NR | Glasgow | 2. maaliskuuta 2024 |
| 200 m | 24,55 | Spala | 12. tammikuuta 2014 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ewa Swoboda Wikimedia Commonsissa
Eemil Airila

Eemil Leander Airila, sukunimi aik. Vitikainen (13. marraskuuta 1875 Viipuri − 11. lokakuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos.
Airilan vanhemmat olivat talonomistaja Adam Vitikainen ja Maria Lovisa Skrufving. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1895 ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1902.
Airila oli Mikkelin läänin varalääninkamreerina 1912−1916, Mynämäen kihlakunnan kruununvoutina 1916−1921 sekä valtiovarainministeriössä 1. apukamreerina 1921−1922 ja vanhempana hallitussihteerinä 1922−1935. Hän oli korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvoksena 1935−1945.
Eemil Airila oli naimisissa 1905−1955 Hilja Helmi Johanna Grotenfeltin (k. 1955) kanssa.
Esko Töyri

Esko Töyri
Esko Emil Töyri (vuoteen 1935 Törnroos, 6. syyskuuta 1915 Helsinki – 4. marraskuuta 1992 Kerava) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja elokuvaaja. Töyri kuvasi vivahteikkaasti muun muassa elokuvat Pikajuna pohjoiseen, Hornankoski, Vain kaksi tuntia, Rosvo Roope, Katupeilin takana, Hallin Janne, Ratavartijan kaunis Inkeri, Noita palaa elämään, Putkinotko, Ryysyrannan Jooseppi, Tähdet kertovat, komisario Palmu ja Kultainen vasikka. Yhteensä hän oli tekijänä 59:ssä kokoillan elokuvassa työskennellen 23 eri elokuvaohjaajan kanssa. Hän on kirjoittanut myös kaksi elokuvatyöläishistoriikkiä. Hän voitti kolmesti elokuva-alan Jussi-palkinnon.
Töyri toimi sodan aikaan TK-kuvaajana. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Palkinnot

Parhaan kuvauksen Jussi: Vain kaksi tuntia, Hornankoski, 1949
Parhaan kuvauksen Jussi: Katupeilin takana, Rosvo-Roope, Hallin Janne, 1950
Parhaan kuvauksen Jussi: Noita palaa elämään, 1953
Teokset

Me mainiot löträäjät, suomalaisen elokuvan raamikehitysvuodet 1920–1940, Suomen elokuvasäätiö, 1978
Vanhat kameramiehet, suomalaisen elokuvan kameramiehiä 1930–1950, Suomen elokuvasäätiö, 1983
Kirjallisuutta

von Bagh, Peter: ”Klassikkokirjailijoita ja sotilasfarsseja”, Esko Töyrin haastattelu, Filmihullu 4/1992.
Aiheesta muualla

Esko Töyri Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Esko Töyri Elonetissä.
Dominikaanisen tasavallan Bogotan-suurlähetystön kaappaus

| Dominikaanisen tasavallan Bogotan-suurlähetystön kaappaus |
| --- | --- |
Paikka:  Bogota, Kolumbia
Ajankohta:  27. helmikuuta–27. huhtikuuta 1980
Iskutyyppi:  suurlähetystökaappaus, panttivankikriisi
Kuolleita:  7
Haavoittuneita:  1
Epäilty/epäillyt:  M-19
Dominikaanisen tasavallan Bogotan-suurlähetystön kaappaus tapahtui 27. helmikuuta 1980. Voimakkaasti aseistautunut M-19-sissijoukko syöksyi Bogotassa olevaan Dominikaanisen tasavallan suurlähetystöön.
Kaappaus oli ajoitettu hetkeen, jolloin melkein koko diplomaattikunta oli paikalla viettämässä tasavallan itsenäisyyspäivää. Yhteensä 60 ihmistä otettiin panttivangiksi, ja heistä 16 oli suurlähettiläitä. Kaapatut suurlähettiläät olivat seuraavista maista: Vatikaanivaltio, Itävalta, Brasilia, Costa Rica, Dominikaaninen tasavalta, Egypti, El Salvador, Guatemala, Haiti, Israel, Meksiko, Sveitsi, Yhdysvallat, Uruguay ja Venezuela. Muita diplomaatteja oli Boliviasta, Jamaikasta, Paraguaystä, ja Perusta. Myös Kolumbian suurlähetystön siviilityöntekijöitä otettiin panttivangiksi.
Terroristit, jotka kuuluivat kansallismieliseen bolivarianistiseen M-19-järjestöön, vaativat 50 miljoonan dollarin lunnaat ja vapauden 311 poliittiselle vangille ja vapaan pääsyn maasta. Poliisi ja terroristit kävivät kolmen tunnin välisen tulitaistelun. Yksi terroristi surmattiin, yksi loukkaantui. Paraguayn kunniakonsuli sai surmansa ja kaksi poliisia sekä kolme suurlätystön työntekijää.
Aluksi viranomaiset antoivat vuorokauden miettimisaikaa ja sitä pidennettiin, kun oli neuvotteluihin ryhdytty. Vähitellen vapautettiin muun muassa kaikki naiset. Heidän joukossaan olivat Costa Rican ja Itävallan suurlähettiläät, jotka vapautettiin 6. elokuuta.
Terroristit vähensivät 8. maaliskuuta lunnasrahojen määrää 10 miljoonaan dollariin. Uruguayan suurlähettiläs Fernando Gomez Fyns pakeni rakennuksesta 17. maaliskuuta aamulla hyppäämällä ikkunasta ulos ja juoksi poliiseja kohti.[lähde? ] Samana päivänä Kuuban johtaja Fidel Castro tarjosi terroristeille turvapaikkaa Kuubasta.
Terroristit vapauttivat 10. maaliskuuta – 30. huhtikuutaselvennä välillä Costa Rican konsulin sekä kaikki henkilöt, joilla ei ollut diplomaattitaustaa. Heidät lennätettiin Panamaan, jossa he vetosivat Kolumbian hallitukseen kriisin lopettamiseen. Bogotan hallitus suostui maksamaan 2,5 miljoonaa dollaria muttei vapauttamaan vankeja.
Suurlähettiläät Venezuelasta, Dominikaanisesta tasavallasta, Israelista ja Egyptistä vaputettiin 27. huhtikuuta. Lisäksi vapautettiin kaksi kolumbialaista. Samalla 16 terroristia lähti Kuuban lähettilään kanssa suurlähetystöstä lentoasemalle, jossa 12 diplomaattiaselvennä, jotka olivat panttivankeina Cubana de Aviaciónilla kohti Havannaa. Havannassa panttivangit vapautettiin ja palasivat kotimaahan. Terroristit saivat turvapaikan Kuubasta.
Jälkiseuraukset

M-19-johtaja Rosemberg Pabón, joka oli kaappauksessa, sai maaliskuussa 1990 palata Kuubasta Kolumbiaan, kun M-19 ja Kolumbian hallitus tekivät rauhan.
Viisi vuotta Bogotan kaappauksesta Bogotan korkeimman oikeuden oikeustalon työntekijät otettiin panttivangeiksi. Tässä kaappauksessa kuoli 120 ihmistä. Kaappaus heikensi M-19-järjestön mainetta.
Edgar (jalkapalloilija)

| Edgar Bruno da Silva |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. tammikuuta 1987 (ikä 37) São Carlos, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Uran tiedot
Laji:  jalkapallo
Seura:  AL Shahab
Edgar Bruno da Silva (s. 3. tammikuuta 1987) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa AL Shahabia.
Emulaattori

DOSBox-emulaattori
Emulaattori tarkoittaa tietokonejärjestelmää, joka on suunniteltu käyttäytymään kuten toinen järjestelmä. Emulaattori on tietokoneohjelma, tietokonelaitteisto tai näiden kahden yhdistelmä, joka mahdollistaa ohjelmien suorittamisen toisella alustalla. Termi on lähtöisin IBM:ltä 1960-luvulla, jolloin mikro-ohjelman avulla voitiin emuloida aiempia IBM:n tietokoneita.
Muunlaisella alustalla voi olla erilainen suoritin, tietokone tai käyttöjärjestelmä kuin mille ne ohjelma on alun perin tarkoitettu. Yleensä emulaattori-ohjelma matkii emuloitavan tietokoneen tai pelikonsolin prosessorin ja muiden osien toimintaa ja tarvitsee käytettävät ohjelmat erillisinä tiedostoina. Emulaattoreita varten on tehty erikseen tiedostotyyppejä, joihin voidaan tallentaa emuloitavan laitteen käyttämien levykkeiden, ROM-moduulien tai CD-levyjen sisällöt yhteen tiedostoon, joita voidaan ajaa tiedostoja kätevästi emulaattori-ohjelmassa. Tyypillisintä emulaattoreiden käyttöä on jo markkinoilta poistuneiden tietokoneiden ja pelikonsoleiden pelien pelaaminen nykyisillä tietokoneilla. Emulaattoria voi käyttää myös esimerkiksi ajamaan Apple Macintosh-koneissa IBM PC -yhteensopivien käyttöjärjestelmiä ja ohjelmia.
Useimmat emulaattorit ovat ohjelmallisia ja emuloivat kokonaista tietokonelaitetta suorittimineen, näytönohjaimineen ja muine osineen. Esimerkiksi klassisia kotitietokoneita ja pelikonsoleita emuloivat ohjelmat ovat tällaisia. Joissakin tapauksissa vanhojen tietokoneiden tai konsolien musiikkia toistetaan erikseen ohjelmilla, jotka emuloivat vieraan äänipiirin ja prosessorin toimintaa (esimerkiksi Commodore 64:n musiikkia sisältävien SID-tiedostojen toisto muulla tietokoneella). Tämä eroaa huomattavasti tavanomaisesta äänitiedoston soittamisesta.
Vieraiden käyttöjärjestelmien ohjelmien ajamiseen ei useinkaan tarvita täydellistä laitteistoemulaattoria ja vieraan käyttöjärjestelmän ajamista siinä, vaan pelkkä käyttöjärjestelmä- tai ohjelmistorajapinnan toteutus riittää. Esimerkiksi Wine ja Cygwin eivät ole varsinaisia emulaattoreita vaan lähinnä yhteensopivuusrajapintoja. On myös suoritinemulaattoreita, joilla esimerkiksi x86-arkkitehtuurille käännettyjä Linux-ohjelmia voi ajaa muunlaista suoritinta käyttävissä Linux-koneissa.
Monissa käyttöjärjestelmissä on itsessään jonkinlainen emulaattori tai rajapinta, joka mahdollistaa vanhempien ohjelmien käytön uudella järjestelmällä. Esimerkiksi Windowsit pystyvät jonkintasoiseen DOS-emulaatioon ja klassinen Mac OS pystyy ajamaan PowerPC-koneilla vanhoja Motorola 68000 -sarjalle tehtyjä ohjelmia. Lisäksi Intel-pohjaisissa Macintosheissa voi ajaa emulaatiorajapinnan avulla PowerPC-arkkitehtuurille suunniteltuja ohjelmia. ARM-arkkitehtuuria käyttävät Macintoshit sisältävät päivitetyn "Rosetta 2" -version Rosetta-emulaattoriohjelmasta.
Emulaattorit on suunniteltu suorittamaan eri suorittimelle tehtyjä ohjelmia toisella laitteistoalustalla, kun taas virtualisointi voi käyttää laitteen omaa käskykantaa.
Uuden laitteiston kehitysvaiheessa voidaan käyttää simulointia, jolloin suoritus voidaan pysäyttää halutussa kohdassa debuggausta varten.
Tekniikkaa

Thunk tarkoittaa emulaatiossa viittausta yhdestä ajoympäristöstä (emuloitu järjestelmä) toiseen ajoympäristöön (natiivi ympäristö). Windows käyttää thunk-kutsuja WOW64:ssä jotta vanhat x86-ohjelmat toimivat x86-64-alustalla.
Ajonaikainen kääntäminen (JIT) toiselle konekielelle on tekniikka, jolla emulaation suoritusta nopeutetaan.
Laillisuus

Videopelien julkaisijat toisinaan rinnastavat emulaation piratismiin, mutta laillisia emulaattoreita on julkaistu kuten Nintendon Virtual Console sen omilla alustoilla. Pelien lisensointisopimukset estävät toisinaan pelien julkaisemisen emuloituna: julkaisusopimukset sisältävät oikeudet, jotka lisenssiin kuuluvat ja nimeävät erikseen alustat, joille pelin voi julkaista ja virtuaalinen versio alustasta ei kuulu näihin. Uudelleenjulkaisu vaatisi uuden julkaisusopimuksen, josta tulee monimutkaisempi jos pelissä on lisensoitua musiikkia tai ohjelmistoa. Toisinaan uudet laitteet sisältävät vanhan alustan laitteistoa, jolloin peliä suoritetaan "samalla" laitteistolla mutta eri kuorien sisällä ja alusta on tällöin myös taaksepäin yhteensopiva, mutta valmistus maksaa enemmän.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The History of Emulation – 1800 to 1999: osat 1 (Arkistoitu – Internet Archive), 2 (Arkistoitu – Internet Archive), 3 (Arkistoitu – Internet Archive), 4 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Emulaattorin kirjoittamisen HOWTO (englanniksi)
EmuFAQ – emulaattoreihin liittyviä tekijänoikeuskysymyksiä (englanniksi)
Emulaattorikolo (Arkistoitu – Internet Archive) – Emulaattorisivusto (linkki vanhentunut)(suomeksi)
Emulation Mind – Emulaatioon liittyvä Sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Emulator Zone – Your Source for Emulation! (englanniksi)
Eemil Kokko

| Eemil Kokko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. toukokuuta 1903 Viipuri
Kuollut: 24. maaliskuuta 1955 Rauma
Ammatti:  poliisi
Eemil Kokko (5. toukokuuta 1903 Viipuri – 24. maaliskuuta 1955 Rauma) oli suomalainen poliisimestari, joka toimi Viipurin viimeisenä poliisipäällikkönä vuoteen 1944 saakka.
Sotavuosina 1939–1944 Kokko toimi muun muassa sotapoliisipataljoonan komentajana ja Viipurin sotilashallintopiirin päällikkönä. Kokon on väitetty olleen syyttäjänä kesällä 1944 käydyissä sotilaskarkurioikeudenkäynneissä, joissa  tuomarina oli väitteen mukaan Toivo Tapanainen. Sodan jälkeen Kokko toimi Rauman kaupungin poliisimestarina. Kokko tunnettiin myös poliisin urheilutoiminnan kehittäjänä.
Kokon vaiheista on hänen tyttärensä toimittaja Anneli Vuorikoski kirjoittanut kirjan Viipurin viimeinen poliisipäällikkö (Karisto 1996).
Edgar Adams

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Edgar Adams vuonna 1904. |  Edgar Adams vuonna 1904. |  Edgar Adams vuonna 1904. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten uimahypyt
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | Pituussukellus |  |
Edgar H. Adams (7. huhtikuuta 1868 Pennsylvania – 5. toukokuuta 1940 Bayville, New York) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä, uimari ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli newyorkilainen NYAC.
Adams kilpaili St. Louisin olympialaisissa 1904 neljällä uintimatkalla. Hän ei päässyt maaliin saakka mailin vapaauinnissa, mutta sijoittui neljänneksi 220 sekä 880 jaardin vapaauintimatkoilla että 4 × 50 jaardin vapaauintiviestissä. Adams voitti kisoissa hopeaa uimahyppyjen pituussukelluskisasta.
Die Happy

| Die Happy |
| --- | --- |
 Die Happy Rock am Ringissä vuonna 2003.
Tiedot
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  Alternative metal, alternative rock
Kotipaikka:   Saksa
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Marta Jandová, laulu   Thorsten Mewes, kitara   Ralph Rieker, basso   Jürgen Stiehle, rummut  
Entiset jäsenet:  Frede Ferber, basso (1994–1999)   Holger Fiesel, rummut (1994–1999)  
Levy-yhtiö:  Gun Records/Sony BMG  
Aiheesta muualla
Viralliset sivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Die Happy on saksalainen vuonna 1993 perustettu alternative metal -yhtye. Yhtyeen perustivat Ulmissa tšekkiläinen laulaja Marta Jandová ja kitaristi Thorsten Mewes. Vaikka yhtye on perustettu Saksassa, niin yhtye laulaa yleensä vain englanniksi.
Jandová on esiintynyt vierailevana laulajana Dog Eat Dogin kappaleella "Walk With Me", In Extremon kappaleella Horizont, Apocalyptican kappaleella "Wie weit/How far/En Vie" ja Revolverheldin kappaleella "Halt dich an mir fest". Lisäksi hän esiintyy Oomph! -yhtyeen "Träumst Du?" -kappaleella, joka voitti vuonna 2007 Bundesvision laulukilpailun.
Diskografia > Studioalbumit

2001: Supersonic Speed
2002: Beautiful Morning
2003: The Weight of the Circumstances
2005: Bitter to Better
2006: No Nuts No Glory
2008: SIX
2010: Red Box
2014: Ever Love
2020: Guess What
Diskografia > Kokoelma-albumit

2005: Four and More Unplugged
2009: Most Wanted (1993-2009)
Diskografia > EP:t

1994: Better Than Nothing
1997: Promotion
Diskografia > Singlet

2000: "Supersonic Speed" – Supersonic Speed
2001: "Like A Flower" – Supersonic Speed
2001: "One Million Times" – Supersonic Speed
2002: "Goodbye" – Beautiful Morning
2002: "Not That Kind Of Girl" – Beautiful Morning
2002: "Cry For More" – Beautiful Morning
2003: "Big Boy" – The Weight of the Circumstances
2003: "Everyday is a Weekend" – The Weight of the Circumstances
2004: "Slow Day" – The Weight of the Circumstances
2005: "Big Big Trouble" – Bitter to Better
2005: "I Am" – Bitter to Better
2006: "Blood Cell Traffic Jam" – Bitter to Better
2006: "Wanna Be Your Girl" – No Nuts No Glory
2006: "The Ordinary Song" – No Nuts No Glory
2008: "Peaches" – SIX
2008: "Still Love You" – SIX
2010: "Dance For You Tonight"
2011: "Anytime"
2014: "I Could Die Happy"
2019: "Love Suicide"
2020: "Guess What"
2020: "Here I Am"
Diskografia > DVD:t

2003: The Weight of the Circumstances
2004: 10 - Live and Alive
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut