stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stephanie Venier

| Stephanie Venier |
| --- | --- |
 Stephanie Venier vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. joulukuuta 1993 (ikä 31)
Kansalaisuus:   Itävalta
Uran tiedot
Seura:  SV Oberperfuss
Laji:  alppihiihto
Maailmancup
Kaudet:  2013-
Voitot:  3
Palkintokorokkeella:  12
 Tietolaatikko päivitetty 6. helmikuuta 2025 
| Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten alppihiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten alppihiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Itävalta> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Saalbach 2025 | supersuurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Sankt Moritz 2017 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Saalbach 2025 | joukkuealppiyhdistetty |  |
Stephanie Venier (s. 19. joulukuuta 1993 Innsbruck) on itävaltalainen alppihiihtäjä ja supersuurpujottelun maailmanmestari, joka edustaa Sportverein Oberperfuss -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa Venier saavutti Le Massifissa vuonna 2013 kultaa supersuurpujottelussa ja hopeaa syöksylaskussa sekä Jasnássa 2014 hopeaa supersuurpujottelussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa syöksylaskussa ja sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 Venier oli syöksylaskun neljäs. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui syöksylaskussa seitsenänneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti kultaa supersuurpujottelussa ja pronssia joukkuealppiyhdistetyssä sekä oli yhdeksäs syöksylaskussa.
Alppihiihdon maailmancupissa Venier kilpaili ensimmäisen kerran St. Antonin syöksylaskussa tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Beaver Creekin supersuurpujottelussa marraskuussa 2013 oltuaan 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 oltuaan kymmenes Lake Louisen syöksylaskussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa tammikuussa 2017. Helmikuussa hän oli kolmas Crans-Montanan supersuurpujottelussa. Supersuurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi.
Venier sijoittui kaudella 2018−2019 Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa kolmanneksi ja voitti Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskun. Hän sijoittui syöksylaskucupissa toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi. Kaudella 2019–2020 hän oli kolmas Lake Louisen ja Crans-Montanan syöksylaskussa. Supersuurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa toiseksi. Hän voitti Cortina d'Ampezzon ensimmäisen syöksylaskun ja sijoittui supersuurpujottelussa toiseksi. Hän voitti Crans-Montanan supersuurpujottelun. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi sekä syöksylasku- ja supersuurpujottelucupeissa neljänneksi. Kaudella 2024–2025 hän sijoittui toiseksi Sankt Antonin supersuurpujottelussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stephanie Venier Wikimedia Commonsissa
Stephanie Venierin kotisivut
Punainen ilmapallo

| Punainen ilmapallo> Le ballon rouge |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Albert Lamorisse
Käsikirjoittaja:  Albert Lamorisse
Tuottaja:  Albert Lamorisse
Säveltäjä:  Maurice Le Roux
Kuvaaja:  Edmond Séchan
Leikkaaja:  Pierre Gillette
Pääosat:  Pascal Lamorisse
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Films Montsouris
Levittäjä:  Ilya Lopert Netflix
Ensi-ilta:  1956
Kesto:  35 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punainen ilmapallo (Le ballon rouge) on ranskalaisen elokuvaohjaajan Albert Lamorissen lyyrinen fantasialyhytelokuva vuodelta 1956. Elokuvan kesto on 35 minuuttia. Se kertoo pikkupojasta ja hänen koulumatkalla löytämästään heliumpallosta, joka osoittautuu ajattelevaksi olennoksi ja alkaa seurata poikaa kaikkialle.
Kuvauksissa tarvittiin yhden pallon sijasta 25 000 ilmapalloa, jotka maksoivat puoli miljoonaa frangia.
Lamorisse sai filmistä parhaan käsikirjoituksen Oscar-palkinnon vuonna 1957 ja Cannesin elokuvajuhlien Louis Delluc -palkinnon 1956.
Mike Pence

| Mike Pence |
| --- | --- |
 Mike Pencen virallinen muotokuva vuodelta 2017.
Yhdysvaltain 48. varapresidentti
 20. tammikuuta 2017 – 20. tammikuuta 2021  
Presidentti:  Donald Trump
Edeltäjä:  Joe Biden
Seuraaja:  Kamala Harris
Indianan 50. kuvernööri
 14. tammikuuta 2013 – 9. tammikuuta 2017  
Varakuvernööri:  Sue Ellspermann Eric Holcomb
Edeltäjä:  Mitch Daniels
Seuraaja:  Eric Holcomb
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Indianan 6. vaalipiiristä  2. vaalipiiristä 2001-2003
 3. tammikuuta 2001 – 3. tammikuuta 2013  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1959 (ikä 65) Columbus, Indiana, Yhdysvallat
Puoliso:  Karen Pence
Lapset:  Michael, Charlotte, Audrey
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
Uskonto:  evankelinen
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
trumpwhitehouse.archives.gov/people/mike-pence
Michael Richard ”Mike” Pence (s. 7. kesäkuuta 1959 Columbus, Indiana) on yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies, joka on toiminut Indianan osavaltion kuvernöörinä vuosina 2013–2017 ja sittemmin Yhdysvaltain 48. varapresidenttinä vuosina 2017–2021. Hän oli republikaanisen puolueen varapresidenttiehdokas vuoden 2016 presidentinvaaleissa ja vannoi varapresidentin valan 20. tammikuuta 2017.
Pencestä tuli Trumpin varapresidentti erityisesti hänen perinteisen kristillisen konservatiivisuuden vuoksi. Pence on tunnettu kreationisti ja pro-life-republikaani ja monet hänen kantansa edustavat evankelikalismia perinteisimillään.
Kesäkuussa 2023 Pence ilmoitti, että hän pyrkii republikaanien presidenttiehdokkaaksi seuraavana vuonna pidettävissä presidentinvaaleissa. Hän kuitenkin luopui vaalikampanjastaan lokakuussa 2023.
Perhetausta ja ura

Michael Richard ”Mike” Pence syntyi 7. kesäkuuta 1959 Indianassa Nancy Janen (o.s. Cawley) ja Edward J. Pence, Jr:n (1929–1988) viisilapsiseen perheeseen. Hänen isänsä omisti useita huoltoasemia. Perhe oli irlantilaiskatolinen ja demokraattinen. Hän sai nimensä äidinisältään Richard Michael Cawleylta, joka oli tullut siirtolaisena Yhdysvaltoihin Irlannista Ellis Islandin kautta ja toimi myöhemmin bussinkuljettajana Chicagossa. Hänen äidinpuoleiset isovanhempansa olivat Doonbegista, County Claresta.
Pence valmistui Columbus North High Schoolista vuonna 1977. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon historiassa Hanover Collegessa vuonna 1981 ja lakitutkinnon Indianan yliopiston Robert H. McKinney School of Law’ssa vuonna 1986. Valmistuttuaan lakimieheksi hän toimi yksityisenä asianajajana. Vuosina 1988 ja 1990 hän pyrki kongressiin edustajaksi, mutta ei tullut valituksi.
Poliittiset mielipiteet

Pence on ilmoittanut olevansa Teekutsuliikkeen kannattaja ja ”kristitty, konservatiivi, republikaani, tässä järjestyksessä”.
Pence on poliittiselta aatemaailmaltaan oikeistolainen konservatiivi. Hän vastustaa aborttia, homoavioliittojen laillistamista, ”Obamacarena” tunnettua terveydenhuoltovakuutuslaki Affordable Care Actia, tupakkateollisuutta rajoittavia lakeja, Guantanamo Bayn sulkemista, hasiksen laillistamista ja on kritisoinut ilmastonmuutoksen ehkäisypolitiikkaa sekä seksivalistusta kouluissa. Pence kannatti Irakin sotaa, tukee laajoja aseenkanto-oikeuksia ja seksistä pidättyväisyyteen ennen avioliittoa ohjaavaa seksivalistusta kouluissa sekä hiiliteollisuutta uusiutuvien energialähteiden sijaan.
Yhdysvalloissa on väitetty Pencen vaatineen verovarojen käyttöä homoseksuaalien eheyttämiseen esimerkiksi sähköšokkeja käyttämällä. Väitteet ovat poikineet nettihuumoria Pencestä Star Warsin Darth Vader- tai keisari Palpatine -hahmona. PolitiFact jopa totesi tämän todeksi faktaksi, mutta perääntyi sitten väitteestä. Snopes puolestaan toteaa tämän "todistamattomaksi", mutta toteaa sähköšokkiväitteen valheeksi. Heat Street puolestaan pitää väitteitä "valeuutisina" ja toteaa Pencen kannattaneen pidättyvyyttä teiniraskauksien ja AIDSin vastustuskeinona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mike Pence Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Mike Pence Wikisitaateissa
| n k Yhdysvaltain varapresidentit |
| --- | --- | --- |
:  Adams  Jefferson  Burr  Clinton  Gerry  Tompkins  Calhoun  Van Buren  R. Johnson  Tyler  Dallas  Fillmore  King  Breckinridge  Hamlin  A. Johnson  Colfax  Wilson  Wheeler  Arthur  Hendricks  Morton  Stevenson  Hobart  Roosevelt  Fairbanks  Sherman  Marshall  Coolidge  Dawes  Curtis  Garner  Wallace  Truman  Barkley  Nixon  L. Johnson  Humphrey  Agnew  Ford  Rockefeller  Mondale  Bush  Quayle  Gore  Cheney  Biden  Pence  Harris  Vance 
| n k Yhdysvaltain presidentinvaalit 2016 |
| --- | --- |
← 20122020 →
Demokraattien ehdokkaat (Esivaalit):  Valitut ehdokkaat Hillary Clinton (Presidentti) Tim Kaine (Varapresidentti) Muut ehdokkaat Lincoln Chafee Lawrence Lessig Martin O’Malley Bernie Sanders Jim Webb 
Republikaanien ehdokkaat (Esivaalit):  Valitut ehdokkaat Donald Trump (Presidentti) Mike Pence (Varapresidentti) Muut ehdokkaat Jeb Bush Ben Carson Chris Christie Ted Cruz Carly Fiorina Jim Gilmore Lindsey Graham Mike Huckabee Bobby Jindal John Kasich George Pataki Rand Paul Rick Perry Marco Rubio Rick Santorum Scott Walker 
Muut: Sitoutumattomat ja kolmannen puolueen ehdokkaat Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2016
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  US Congress 
Muut:  SNAC
Laura Pirovano

Laura Pirovano
Laura Pirovano (s. 20. marraskuuta 1997 Trento) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa GS Fiamme Gialle -seuraa.
Euroopan nuorten talviolympiafestivaaleilla 2015 Pirovano saavutti hopeaa suurpujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa Åressa 2017 hän voitti kultaa suurpujottelussa. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli syöksylaskussa kahdestoista ja Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 samassa lajissa neljästoista. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän oli syöksylaskussa kolmastoista.
Alppihiihdon maailmancupissa Pirovano kilpaili ensimmäisen kerran Lienzin suurpujottelussa joulukuussa 2015. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Aspenin suurpujottelussa maaliskuussa 2017 oltuaan 23:s. Parhaimmillaan hän on ollut 19:s Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2017.
Vuoden ympäristörakenne

Vuoden ympäristörakenne on Puutarhaliitto ry:n, Betoniteollisuus ry:n Ja Kivi ry:n järjestämä kilpailu, jossa valitaan Vuoden ympäristörakenne. Tarkoituksena on tehdä tunnetuksi tasokkaita ympäristökokonaisuuksia, joissa on saavutettu esteettisesti ja toiminnallisesti kestävä ja hyvä ympäristö. Vuoden ympäristörakenne on palkittu vuodesta 1991 lähtien.
Kilpailun käynnistivät Puutarhaliitto ry ja Suomen Betoniteollisuuden Keskusjärjestö ry (myöhemmin Rakennustuoteteollisuus RTT ry, betonikivijaos, nyt Betoniteollisuus ry). Myöhemmin viralliseksi kilpailun järjestäjätahoksi liittyi mukaan Kiviteollisuusliitto ry (nykyisin Kivi ry)
1991–1999

| Vuosi | Sijaintipaikka | Nimi | Palkitut | Muuta | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Tampere | Hervannan monitoimikeskus |  |  |  |
| 1992 | Espoo | Espoon–Vantaan teknillisen oppilaitoksen Espoon yksikkö |  | Oppilaitos on nykyään osa Metropolia Ammattikorkeakoulua. |  |
| 1993 | Helsinki | Pukinmäen McDonalds |  |  |  |
| 1994 | Kotka | Sapokan vesipuisto | Puiston pääsuunnittelija on Kotkan kaupunginpuutarhuri Heikki Laaksonen | Kotkansaarella olevan viheralueen rakentamisen lisäksi tavoitteena oli kunnostaa pahoin saastunut Sapokanlahti. |  |
| 1995 | Helsinki | Ruoholahdenkanava | Ruoholahden julkisten ulkoalueiden yleissuunnitelman on laatinut Arkkitehtitoimisto Juhani Pallasmaa Ky. Kanavan ja sen lähiympäristön suunnittelivat arkkitehdit Pauliina ja Juha Kronlöf | Kanavaa ja ympäristöä on rakennettu vuosina 1993–1997. |  |
| 1996 | Kerava | Keravan kävelykatu |  |  |  |
| 1997 | Ylöjärvi | Ylöjärven pihatanhua |  |  |  |
| 1998 | Helsinki | Roihuvuoren japanilaistyylinen puutarha | Maisema-arkkitehti Virve Veisterä, työnjohtaja Jukka Toivonen, puistosuunnittelija Kaisu Ilonen, Helsingin kaupungin rakennusviraston viherosasto sekä Helsingin kaupungin rakennusviraston ympäristötuotannon itäinen viheryksikkö | Kaksi kunniamainintaa: Kirjurinluodon keskusleikkipuisto ja uimaranta Porissa, palkitut: suunnitteluinsinööri Matti Nurmi ja kaupunginpuutarhuri Juhani Nylund sekä Porin kaupungin teknisen palvelukeskuksen aluetekniikan yksikön puistotoimi; Kampintori Helsingissä, palkitut: teollinen muotoilija Ulla-Kirsti Junttila, suunnitteluteknikko Ari-Pekka Roitto, Helsingin kaupungin rakennusviraston katuosasto, Helsingin kaupungin rakennusviraston ympäristötuotanto ja YIT-Yhtymä |  |
| 1999 | Espoo | Teräsyhtiö Outokumpu Oy:n pääkonttorin ympäristö | Maisemasuunnittelu Hemgård, Arkkitehtitoimisto Arkkitrans Oy, Outokumpu Oyj Kiinteistöpalvelut ja Viatek-yhtiöt Oy | Kolme kunniamainintaa: Sofiankadun museokatu Helsingissä, palkitut: LT-Konsultit Oy, Helsingin Kaupunginmuseo ja Helsingin kaupungin rakennusviraston katuosasto; Valkeisenlammen saneeraus Kuopiossa, palkittu: Kuopion kaupungin tekninen virasto; Kajaanin Raatihuoneentori, palkitut: Arkkitehtitoimisto Mikko Heikkilä Oy ja Kajaanin kaupungin tekninen palvelukeskus |  |

Kuvia vuosien 1991–1999 voittajista
1994 Sapokan vesipuisto
1995 Ruoholahdenkanava
1998 Roihuvuoren japanilaistyylinen puutarha
1999 Teräsyhtiö Outokummun pääkonttorin ympäristö
Kunniamaininta
1998 Kunniamaininta: Kampintori
1999 Kunniamaininta: Sofiankadun museokatu
1999 Kunniamaininta: Valkeisenlampi
1999 Kunniamaininta: Kajaanin raatihuoneentori
2020–

| Vuosi | Sijaintipaikka | Nimi | Palkitut | Muuta | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | Helsinki | Hyväntoivonpuisto | VSU Maisema-arkkitehdit Oy ja Helsingin kaupunkiympäristötoimiala | Jätkäsaaren Hyväntoivonpuistossa on muun muassa leikkipaikkoja, liikuntakenttä ja koirapuisto. |  |
| 2021 | Tampere | Ranta-Tampellan julkiset ulkotilat | Maisema-arkkitehtitoimisto Maanlumo Oy, Insinööritoimisto Pontek Oy, Ylitys Oy ja Tampereen kaupungin Viiden tähden keskusta-kehitysohjelma. | Ranta-Tampellan asuin- ja työpaikka-alueen ulkotiloja on suunniteltu laajana hankkeena suunnittelukilpailusta toteutukseen. Puistot, aukiot, sillat ja kanava rakenteineen muodostavan yhtenäisen, huolella suunnitellun ja taidolla toteutetun ulkotilakokonaisuuden. |  |
| 2022 | Vantaa | Tikkurilankosken puistoalueet | Vantaan kaupunki, Loci Maisema-arkkitehdit Oy, Insinööritoimisto Pontek Oy, Vahanen suunnittelupalvelut Oy, Lighting Design Collective Oy, Sipti Infra Oy, Ramboll Oy, Hyvinkään tieliuska Oy, Kreate Oy | Vernissaranta, Väritehtaanranta ja kosken ylittävä Vernissasilta muodostavat uuden virkistysalueen Tikkurilan keskustaan. Puisto on hyvin saavutettava ja sitä voi ihailla myös ohikiitävän junan ikkunasta. | [45] |
| 2024 | Espoo | Leppävaaran Hartsinanpuisto | Espoon kaupunki, NCC Property Development Oy, Loci maisema-arkkitehdit Oy, A-insinöörit Oy, Ramboll Finland Oy, WSP Finland Oy, Suomen Energia-Urakointi Oy, VRJ Etelä-Suomi Oy, Skanska Infra Oy, Graniittirakennus Kallio Oy | Hatsinanpuisto oli tuomariston mukaan "upeasti toteutettu ja vahvailmeinen kokonaisuus, jonka värimaailma, materiaalivalinnat, käytettävyys ja virkistysarvot muodostavat harmonisen ja elämyksellisen ympäristön". |  |
Kuvia vuosien 2020– voittajista
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuoden ympäristörakenne Wikimedia Commonsissa
Tietoa kilpailusta ja sen historiasta.
Lod

| Lod (לוֹד) |
| --- | --- |
 Lodin keskustaa
 vaakuna
 Lod
 Koordinaatit: 31°57′N, 34°53′E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Keski-Israel
Väkiluku (2016):  73 608
 
 www.lod.muni.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lod (hepr. ‏לוֹד‎ arab. اَلْلُدّْ‎ al-Ludd, kreikka/latina: Lydda, tiberian heprea לֹד Lōḏ) on kaupunki Keski-Israelin hallintoalueella Israelissa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2016 lopulla 73 608.
Historia

Lodin kaupunki on hyvin vanha ja se mainitaan jo Raamatussa nimellä Lydda useita kertoja. Lodissa asui 500-luvulta eaa. aina vuoteen 70 asti paljon juutalaisia tutkijoita ja kauppiaita. Sen asema tutkijoiden ja kauppamiesten kaupunkina päättyi vuonna 70 roomalaisten valtaukseen. 200-luvulla roomalaiset antoivat kaupungille uuden nimen Diospolis. Vuonna 303 kuollut kristitty marttyyri Pyhä Yrjö haudattiin kaupunkiin. Lod siirtyi 700-luvulla arabien hallintaan. Ristiretkeläiset onnistuivat valloittamaan kaupungin, jota he kutsuivat nimellä St. Jorge de Lidde, itselleen vuonna 1099, mutta menettivät sen jälleen 1191.
Yhdistyneiden kansakuntien vuonna 1947 tekemässä päätöslauselmassa Israelin ja Palestiinalaisvaltion jaosta Lod olisi jäänyt Palestiinalaisvaltion puolelle. Kun arabivaltiot kuitenkin hylkäsivät päätöslauselman, päätti Jordania valloittaa kaupungin itselleen. Jordanian valtakausi kesti kuitenkin alle vuoden, sillä Israelin armeija hyökkäsi ja valloitti kaupungin itselleen 12. heinäkuuta 1948. Tästä alkaen kaupunki on ollut osa Israelia.
Lod on Israelin valloituksen jälkeen uudelleenasutettu juutalaisilla. Kaupungissa on kuitenkin edelleen arabivähemmistö.
Liikenne

Lod on tärkeä liikenteen solmukohta Israelissa. Kaupungin lähellä sijaitsee Israelin tärkein lentoasema, Ben Gurionin kansainvälinen lentoasema, joka aiemmin tunnettiin Lodin lentoasemana. Se työllistää suuren osan kaupungin asukkaista joko suorasti tai epäsuorasti. Lentoaseman ohella kaupungissa on merkittäviä juna- ja autoliikenteen solmukohtia.
Väestö

Lodin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 73 608. Noin 28 prosenttia Lodin väestöstä koostuu arabeista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lod Wikimedia Commonsissa
| n k  Israelin hallintoalueet ja kaupungit |
| --- | --- |
Jerusalem:  Jerusalem  Bet Shemesh 
Pohjoinen:  Afula  Akko  Beit She’an  Karmiel  Kirjat Shmona  Ma'alot-Tarshiha  Migdal HaEmek  Nahariya  Nasaret  Nof HaGalil  Sakhnin  Shaghur  Shefa-Amr  Tamra  Tiberias  Safed 
Haifa:  Baqa-Jatt  Hadera  Haifa  Or Aqiva  Kirjat Ata  Kirjat Bialik  Kirjat Motzkin  Kirjat Yam  Tirat Carmel  Umm al-Fahm 
Keski-Israel:  Hod HaSharon  Kfar Saba  Lod  Modi'in-Maccabim-Re'ut  Ness Ziona  Netanya  Petah Tikva  Qalansuwa  Ra'annana  Ramla  Rehovot  Rishon LeZion  Rosh HaAyin  Al-Tayyiba  Tira  Yavne  Yehud-Monosson 
Tel Aviv:  Tel Aviv  Bat Yam  Bnei Brak  Givatayim  Herzliyya  Holon  Kirjat Ono  Or Yehuda  Ramat Gan  Ramat HaSharon 
Eteläinen:  Arad  Ashdod  Askalon  Beersheba  Dimona  Eilat  Kirjat Gat  Kirjat Malakhi  Netivot  Ofakim  Rahat  Sderot 
Juudea ja Samaria:  Ariel  Betar Illit  Ma’ale Adumim  Modi’in Illit 
Pyhän Yrjön hauta.
Campeonato Paulista

Campeonato Paulista lempinimeltään Paulistão on São Paulon osavaltion jalkapallon mestaruussarja. Se on Brasilian osavaltiomestaruussarjoista vanhin. Campeonato Paulista järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1902. Campeonato Paulista on Brasiliassa arvostettu sarja. São Paulon osavaltion alueella pelaa neljä suurseuraa: Corinthians, Palmeiras, Santos FC ja São Paulo FC.
Sarjajärjestelmä

Campeonato Paulista pelataan yleensä tammikuusta huhtikuuhun. Ylimpään divisioonaan (Série A1) osallistuu 20 joukkuetta, jotka pelaavat aluksi yksinkertaisen sarjan ja sen jälkeen neljä parasta joukkuetta pelaavat pudotuspelit. Joukkueet, jotka sijoittuvat sijoille 5-8 eivätkä sijaitse São Paulossa tai Santosissa, kilpailevat keskenään Campeão do Interiorista. Neljä huonointa joukkuetta putoaa Série A2:een. Série A2:ssa pelaa myös 20 joukkuetta, mutta pelisysteemi on erilainen kuin A1:ssä. A2:ssa joukkueet jaetaan ensin kahteen lohkoon, jotka pelaavat kaksinkertaiset sarjat. Lohkojen kaksi huonointa putoaa Série A3:een ja neljä parasta jatkaa toiseen vaiheeseen. Kahdeksan joukkuetta jaetaan jälleen kahteen lohkoon ja ne pelaavat kaksinkertaiset sarjat. Molemmista lohkoista kaksi parasta nousee A1:een. Série A3 pelataan samalla tavalla kuin A2. Série B:ssä pelaavat pikkuseurat Brasilian liigan aikana.
Historia

São Paulon osavaltion ja koko Brasilian ensimmäisen jalkapallosarjan perusti Charles Miller, kun hän palasi opiskelemasta Englannista. Hän oli tutustunut Englannissa jalkapalloon ja toi säännöt mukanaan Brasiliaan. Liga Paulista de Foot-Ball perustettiin 14. joulukuuta vuonna 1901 ja ensimmäinen kausi pelattiin huhti-lokakuun aikana vuonna 1902. Ensimmäinen mestari oli São Paulo Athletic Club, jota Charles Miller oli ollut perustamassa, ja Miller voitti myös maalikuninkuuden.
Jalkapallo oli aluksi eliitin laji ja kun alempi luokka alkoi kiinnostua jalkapallosta, LPF:n johto halusi pitää sarjan eliitin sarjana. Tämä synnytti kilpailevan sarjan Associação Paulista de Esportes Atléticos. LPF lopetti toimintansa vuonna 1917 ja vuoteen 1926 asti APEA oli São Paulon osavaltion ainoa sarja. Vuonna 1925 Paulistano lähti APEA:sta, koska ei halunnut muuttua ammattilaisseuraksi ja se perusti kilpailevan sarjan Liga de Amadores de Futebol. LAF ja Paulistano lopettivat toimintansa vuonna 1930. Vuonna 1933 syntyi Bandeirante Football League. APEA lopetti toimintansa vuonna 1938 ja BFL säilyi São Paulon ainoana sarjana käyden kuitenkin läpi nimen muutoksia.
Campeonato Paulistan hallitseva mestari on Santos FC. Eniten mestaruuksia (26) on voittanut Corinthians. Campeonato Paulistassa ovat pelanneet muun muassa Pelé (maalikuningas vuosina 1957–1965, 1969 ja 1973), Leonidas, Sócrates, Rivaldo ja Roberto Carlos.
Viisikko (politiikka)

Viisikko eli Sanna Marinin viisikko tai Marinin viisikko oli vuoteen 2023 asti toiminut Suomen politiikan huipulle nousseiden naispoliitikoiden ryhmä. Heihin kuului ja heitä johti pääministeri Sanna Marin ja muut ryhmän jäsenet työskentelivät ministereinä hänen alaisuudessaan. Ryhmä koostui seuraavista naispoliitikoista 2019–2023:
Sanna Marin (SDP), Suomen pääministeri 2019–2023
Katri Kulmuni (2019–2020) → Annika Saarikko (Keskusta), Marinin hallituksen valtionvarainministeri vuodesta 2020
Maria Ohisalo (vihreät), Marinin hallituksen sisä-, myöhemmin ympäristöministeri
Li Andersson (Vasemmistoliitto), Marinin hallituksen opetusministeri
Anna-Maja Henriksson (RKP), Marinin hallituksen oikeusministeri.
He kaikki olivat puolueidensa puheenjohtajia. Ennen Saarikkoa ryhmään kuului Katri Kulmuni (Keskusta), Marinin hallituksen valtionvarainministeri ja pääministerin sijainen 2019–2020. Kulmuni korvautui Annika Saarikolla, kun Saarikko nousi Kulmunin tilalle puolueen puheenjohtajana. Pääministeri Marin tuki Kulmunin eropäätöstä.
Nimi tuli ryhmän jäsenten lukumäärästä sekä sen tavasta kokoontua yhdessä hoitamaan esimerkiksi COVID-19 -pandemiaan liittyviä määräyksiä. Myös Krista Kiuru (ja Aki Lindén) osallistuivat koronan hoitoon, mutta he eivät olleet puolueiden puheenjohtajia.
Heistä tehtiin HBO Maxin dokumentti Viisi valittua.
Betar Illit

| Betar Illit |
| --- | --- |
 Näkymä Betar Illitiin.
 Logo
 Betar Illit
 Koordinaatit: 31°41′52″N, 35°6′50″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Juudea ja Samaria
Perustettu:  1985
Väkiluku (2018):  56 746
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Betar Illit (hepr. ‏ביתר עילית‎, Betar Ilit) on  Israelin siirtokunta Palestiinan Länsirannalla lähellä Israelin vastaista rajaa. Siirtokunta on perustettu vuonna 1985 ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 56 746. Siirtokunnan asukkaat ovat pääasiassa ortodoksijuutalaisia.
Maantiede

Betar Illit sijaitsee Juudean ja Samarian hallintoalueella eli Israelin miehittämällä Palestiinan Länsirannalla eli Palestiinan Betlehemin kuvernoraatissa. Betlehemin kaupunki sijaitsee siirtokunnasta itään. Hallinnollisesti Betar Illit on yksi harvoista kaupungeiksi määritellyistä siirtokunnista. Siirtokunta on osa suurempaa Gush Etzionin siirtokuntien ryhmää. Israelin ja Länsirannan varsinainen raja kulkee alle kilometrin päässä Betar Illitistä.