stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johann Friedrich Gmelin

| Johann Friedrich Gmelin |
| --- | --- |
 Johann Friedrich Gmelin.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1748 Tübingen
Kuollut: 1. marraskuuta 1804 (56 vuotta) Göttingen
Kansalaisuus:  Saksa
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Tübingenin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Philipp Friedrich Gmelin ja Ferdinand Christoph Oetinger
Oppilaat:  Wilhelm August Lampadius, Vasily Severgin (käännä suomeksi), Friedrich Stromeyer ja Georg Friedrich Hildebrandt
Tutkimusalue:  kemia, kasvitiede ja mineralogia
Johann Friedrich Gmelin (8. elokuuta 1748 Tübingen – 1. marraskuuta 1804 Göttingen) oli saksalainen luonnontieteilijä, lääkäri sekä kasvi- ja hyönteistutkija. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi Tübingenin yliopistosta vuonna 1769.
Hän teki opintomatkan Hollantiin, Englantiin ja Itävaltaan. Vuonna 1772 hän otti vastaan Tübingenin yliopiston lääketieteen professuurin ja vuonna 1775 lääketieteen ja kemian professuurin Göttingenin yliopistossa. Vuonna 1778 kasvitieteen ja mineralogian oppituolit tulivat hänelle.
Vuonna 1788 hän julkaisi Linnén Systema Naturaesta sen 13. painoksen monin korjauksin ja muutoksin.
Johann Friedrich Gmelinin isä Philipp Friedrich Gmelin (1721–1768) oli taiteilija, kasvitieteilijä ja kemisti. Myös hänen poikansa Leopold Gmelin (1788–1853) oli kemisti.
Johann Friedrich Gmelin kuvasi tieteelle lukuisia hyönteisiä, kasveja ja myös lintuja, muun muassa kyhmyjoutsenen, amerikanhaapanan, käärmekotkan, kääpiökotkan, keltajalkaviklon, kesykyyhkyn, harmaapäätikan, isokirvisen, harmaakurkkurastaan, mustaotsalepinkäisen, kirjosiipikäpylinnun, valkokurkkusirkun.
Teoksia

Gmelin, J. F. & Blumenbach 1806-11: Allgemeine Geschichte der thierischen und mineralischen Gifte. Knick & Müller, Erfurt.
Gmelin, J. F. 1803-06: Allgemeine Geschichte der Pflanzengifte. Raspe, Nürnberg; Erfurt.
Gmelin, J. F. 1803: Химическия основания ремёсл и заводов. Sankt Petersburg.
Gmelin, J. F. 1797-99: Geschichte der Chemie. Rosenbusch, Göttingen.
Gmelin, J. F. 1795/96: Apparatus medicaminum. Dieterich, Göttingen.
Gmelin, J. F. 1795: Chemische Grundsätze der Gewerbkunde. Ritscher, Hannover.
Gmelin, J. F. 1792: Grundriss der Pharmacie, zum Gebrauche bei seinen Vorlesungen. Dieterich, Göttingen.
Gmelin, J. F. 1790: Grundriß der Mineralogie. Dieterich, Göttingen.
Gmelin, J. F. 1789-1804: Grundris der allgemeinen Chemie zum Gebrauch bei Vorlesungen. Vandenhoek & Ruprecht, Göttingen.
Gmelin, J. F. 1786: Chemische Grundsätze der Probir- und Schmelzkunst. Gebauer, Halle.
Gmelin, J. F. 1784-92: Über die neueren Entdeckungen in der Lehre von der Luft. Pauli, Berlin.
Gmelin, J. F. 1783: Beyträge zur Geschichte des teutschen Bergbaues, vornehmlich aus den mittlern und spätern Jahrhunderten unserer Zeitrechnung. Gebauer, Halle.
Gmelin, J. F. 1780: Einleitung in die Mineralogie. Raspe, Nürnberg.
Gmelin, J. F. 1779: Abhandlung von den Arten des Unkrauts auf den Aeckern in Schwaben und dessen Benutzung in der Haushaltung und Arzneykunst. Donatius, Lübeck.
Gmelin, J. F. 1777: Geschichte der mineralogischen Gifte. Raspe, Nürnberg.
Gmelin, J. F. 1777: Allgemeine Geschichte der Pflanzengifte. Raspe, Nürnberg.
Gmelin, J. F. 1776/77: Allgemeine Geschichte der Gifte. Weygand, Leipzig.
Gmelin, J. F. 1775: Abhandlung von den giftigen Gewächsen, welche in Teutschland und vornemlich in Schwaben wild wachsen. Stettin, Ulm.
Gmelin, J. F. 1775: Enumeratio stirpium agro Tubingensi indigenarum. Sigmund, Tübingen.
Gmelin, J. F. 1772-78: Onomatologia botanica completa. Frankfurt; Leipzig.
Aiheesta muualla

By "Gmelin, Johann Friedrich, 1748-1804" Biodiversity Heritage Library. Viitattu 4.10.2020. (englanniksi)
Jennifer Weiner

Jennifer Weiner vuonna 2013.
Jennifer Agnes Weiner (s. 28. maaliskuuta 1970 DeRidder, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Opiskelu ja ura

Weiner syntyi armeijan tukikohdassa DeRidderissä, Louisianassa, josta hän muutti kaksivuotiaana siskonsa Mollyn ja vanhempiensa kanssa Simsburyyn, Connecticutiin. Ennen lukiosta valmistumista hänen elämäänsä kuului lähinnä perusopinnot ja "huonoja hius-ja vaatevalintoja". Vuonna 1987 Weiner valmistui Simsbury High School:ista ja aloitti opiskelun Princetonin yliopistossa, jossa hän otti myös monia luovan kirjoittamisen kursseja. 1991 hän valmistui hyvin arvosanoin ja päätti ryhtyä toimittajaksi. Hänet palkattiin Centre Daily Times -lehteen toimittajaksi. Myöhemmin hänet palkattiin Philadelphia Inquireriin kolumninsa ansiosta.
Perhe

Weiner avioitui lokakuussa 2001 Adam-nimisen lakimiehen kanssa ja 10. maaliskuuta 2003 syntyi heidän ensimmäisen lapsensa Lucy Jane. Weiner sai toisen tyttärensä Phoebe Pearlin 30. joulukuuta 2007. Koko perhe asuu Philadelphiassa, minne useat Weinerin kirjatkin sijoittuvat.
Kirjailijana

Vuonna 1998 Weiner alkoi kirjoittaa ensimmäistä romaaniaan Hyvä sängyssä. Samalla hän kirjoitti myös freelancekolumnia Mademoiselle-lehteen.  Vuonna 2000 hän myi esikoisromaaninsa ja oikeudet toiseen kirjaansa Pocket Books -kustantamolle. Lontoolainen kustantaja Simon & Schuster UK julkaisi Hyvä sängyssä vuonna 2001 ja Weiner otti virkavapaata lehdestä lähteäkseen 18 kaupungin kiertueelle. Lainakengissä-kirjasta myytiin ennen julkaisemista elokuvaoikeudet Foxille. Tämän jälkeen Weiner on kirjoittanut useita teoksia.
Kirjat

Hyvä sängyssä (Good in Bed) 2001
Lainakengissä (In her shoes) 2002
Pieniä maanjäristyksiä (Little Earthquakes) 2004
Rikoksia ja hiekkakakkuja (Goodnight Nobody) 2005
The Guy not taken 2006
Tietyt tytöt (Certain girls) 2008
Juhani Holopainen

Juhani Holopainen (s. 15. lokakuuta 1956 Vehmersalmi) on yleisurheilun SM-mitalisti. Hän kilpaili sekä keskipitkillä että pitkillä juoksumatkoilla. Holopaisen aktiiviura kesti 1973–1987. SM-pronssia Holopainen saavutti vuonna 1984 sekä 5 000 että 10 000 metrin juoksussa Kajaanissa. Vuotta myöhemmin hän saavutti SM-pronssia 4 × 1 500 metrin viestissä.
Juhani Holopainen on saavuttanut SM-mitalin myös salibandyssä. Hän toimi FC Vaajakosken B-poikien päävalmentajana kaudella 2007–2008, kun joukkue voitti Suomen mestaruuden. Kausilla 2009–2011 Holopainen valmensin FCV:n miesten joukkuetta ensin salibandyn II-divisioonassa ja sitten I-divisioonassa.[lähde? ] Salibandyn huippuvalmentajatutkinnon Holopainen suoritti vuonna 2009.
Ammatiltaan Holopainen on Toivakan sivistysjohtaja ja koulukeskuksen rehtori.
Aiheesta muualla

Juhani Holopainen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Johann Gottfried Rademacher

| Johann Gottfried Rademacher |
| --- | --- |
 Johann Gottfried Rademacher
Henkilötiedot
Muut nimet:  Johannes Gottfried Rademacher
Syntynyt: 1772
Kuollut: 1849 (76–77 vuotta) Goch
Ammatti:  lääkäri
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Rechtfertigung der Erfahrungsheilkunde der alten scheidekünstigen Geheimärzte
Johann(es) Gottfried Rademacher (1772–1849) oli saksalainen lääkäri, tunnettu perustamastaan kokemuslääketaidosta, jonka hän esitti julkaisussaan Rechtfertigung der Erfahrungsheilkunde der alten scheidekünstigen Geheimärzte (4. p. 1852). Sen mukaan lääkkeitä oli kahta laatua, yleisiä, jotka vaikuttivat koko elimistöön, sekä tiettyihin elimiin tehoavia orgaani- eli elinlääkkeitä. Siitä, saiko jokin aikaan – sattumalta – käytettäväksi määrätty orgaanilääke parantumisen vai ei, Rademacher uskoi voitavan päätellä, koskiko sairaus kyseistä vai mahdollisesti jotakin muuta elintä. Rademacherin tutkimukseen perustumaton lääketaito-oppi saavutti aikoinaan laajaa kannatusta.
Rademacher valmistui lääketieteen tohtoriksi 1794, aloitti 1797 lääkärintoimen pienessä Gochin kaupungissa Hollannin rajan lähellä ja asui siellä kuolemaansa asti.".
Rademacher tunnettu teos on 1842 julkaistu ja sen jälkeen useita painoksia saanut kirjoitus Rechtfertigung der Erfahrungsheilkunde der alten scheidekünstigen Geheimärzte. Siinä esitetty lähinnä Paracelsukseen pohjautuva oppi perustuu kahdenlaisiin lääkkeisiin, yleisiin lääkkeisiin ja elinlääkkeisiin. Yleisiä, useimpiin sairauksiin tehoavia lääkkeitä ovat rauta, kupari ja natriumnitraatti. Elinlääkkeet vaikuttavat elimistön tiettyihin elimiin, ja niitä on yhtä paljon kuin elimistön sairauksia. Tietyn lääkkeen käyttö tiettyyn sairauteen tapahtui aluksi sattumanvaraisesti, samoin myös sairauden diagnoosi tehtiin ilman riittäviä perusteluja.
Saksalaisen lääkärin, professori Carl Reinhold August Wunderlichin (1815–1877) mukaan: "Jos nyt, ilman ihmiselimistön tuntemusta ja ilman huolellista tutkimusta, jokin elin katsotaan sairastuneeksi ja jos sairaan oli mielivaltaisesti valitulla lääkkeellä kohenee, Rademacher teki siitä johtopäätöksen, että kyseinen lääke olisi orgaanilääke juuri sille sairastuneelle elimelle". Vaikka Rademacherin koko järjestelmä perustui todistamattomiin oletuksiin, se sai kannattajia ja "antoi uuden esimerkin siitä, ettei mitään niin hullua ole, etteikö moni ottaisi kunniaa löytää siitä syvän totuuden.
Julkaisuja

Beschreibung einer neuen Heilart der Nervenfieber, 1803
Rechtfertigung der von den Gelehrten misskannten, verstandesrechten Erfahrungsheillehre der alten scheidekünstigen Geheimärzte und treue Mittheilung des Ergebnisses einer 25jährigen Erprobung dieser Lehre am Krankenbette . 2 osaa. Berlin 1841–1848.
2. p. 1846, osa I (digitoitu teos), osa II (digitoitu teos)
3. p. 1848, osa I (digitoitu teos), osa II (digitoitu teos)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johann Gottfried Rademacher Wikimedia Commonsissa
Ólafur Ingi Skúlason

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Ólafur Ingi Skúlason
Syntymäaika: 1. huhtikuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Reykjavík, Islanti
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: Fylkir
Maajoukkue
| 2003– |  Islanti | 36 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. kesäkuuta 2018.
Ólafur Ingi Skúlason (1. huhtikuuta 1983 Reykjavík) on islantilainen jalkapalloilija. Hänen on puolustava keskikenttäpelaaja. Ólafur edustaa seurajoukkuetasolla islantilaista Fylkiria. Hän on edustanut urallaan useita eri seuroja. Hän pelasi ensimmäisen ottelun Islannin maajoukkueessa vuonna 2003. Ólafur on pelannut maajoukkueessa yhteensä 36 ottelua tehden niissä yhden maalin.
Joonathan Kettunen

Joonathan Kettunen (s. maaliskuu 1985 Helsinki) on suomalainen lauluntekijä, ääninäyttelijä ja musiikkituottaja. Hän on säveltänyt kappaleita muun muassa seuraaville artisteille: Robin, Tiktak, Jani Wickholm, Mikko Sipola, Hurja ja Jani-Petteri; sekä soittanut Markus Niemen kanssa Miehuuskoe-yhtyeessä.
Vuodesta 2008 hän on toiminut freelancer-äänittäjänä muun muassa Uptempo-studiolla, joka tuottaa pääasiassa jälkiäänityksiä mm. tv-sarjoihin, elokuviin ja peleihin. Kettunen on julkaissut soolotuotantoaan nimellä Kettu.
Aiheesta muualla

Joonathan Kettunen - Elonet
Joonathan Kettunen - Fono.fi
Kolondiéban piiri

Kolondiéban piiri Malin kartalla.
Kolondiéban piiri (ransk. Cercle de Kolondiéba) on paikallishallintoalue Malin Sikasson alueella. Sen pinta-ala on 9 200 neliökilometriä. Asukkaita on 202 600.
Kolondiéban piiri rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Sikasson alueen Bougounin, koillisessa Sikasson ja idässä Kadiolon piireihin sekä etelässä Norsunluurannikkoon.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Bougoula, Fakola, Farako, Kadiana, Kébila, Kolondiéba, Kolosso, Ména, Nangalasso, N’Golodiana, Tiongui ja Tousséguéla. Kyliä on yhteensä 205.
Seudun asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, senufoja ja soninkeja. Pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito.
Jukka Laaksonen (fyysikko)

Jukka Tapani Laaksonen (s. 1. helmikuuta 1948 Tampere) on suomalainen fyysikko, tekniikan lisensiaatti (Teknillinen korkeakoulu 1973) ja ydinenergia-alan ja säteilyturvallisuuden asiantuntija.
Laaksonen toimi Säteilyturvakeskuksen pääjohtajana vuosina 1997–2012. Hän on toiminut myös Kansainvälisen atomienergiajärjestön ja US Nuclear Regulatory Commissionin tehtävissä.
Laaksosen vanhemmat ovat insinööri Aarne Laaksonen ja Urpu Meriläinen. Hän tuli ylioppilaaksi Sammon yhteislyseosta 1966 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1972. Laaksonen toimi 1972–1974 Teknillisen korkeakoulun sivutoimisena plasmafysiikan erikoisopettajana ja Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen tutkijana. Säteilyturvakeskuksen tarkastaja hän oli 1974–1975, ylitarkastaja 1975–1981 ja 1982–1984, toimistopäällikkö 1984–1987, ydinturvallisuusjohtaja 1989–1997 ja pääjohtaja ja professori 1997–2012.
Jäätyään Säteilyturvakeskuksesta eläkkeelle 1.2.2012 Laaksonen siirtyi Rosatom Overseasin varajohtajaksi. Laaksonen mukaan hän on saanut Rosatomilta noin 400 000 euron vuosipalkkaa ja tärkeänä tehtävänä on ollut Hanhikiven ydinvoimalahankkeen edistäminen ja Rosatomin puhemiehenä toimiminen.
Laaksosen sotilasarvo on reservin luutnantti (1997). Hänen puolisonsa vuodesta 1969 on Vappu Viertola (s. 1947). Heidän tyttärensä on jääkiekon olympiamitalisti Emma Terho (os. Laaksonen).
Aiheesta muualla

Laaksonen, Jukka hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Into the Woods

| Into the Woods |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Rob Marshall
Käsikirjoittaja:  James Lapine
Perustuu:  James Lapinen ja Stephen Sondheimin musikaaliin Pimeä metsä
Tuottaja:  John DeLuca Rob Marshall Marc Platt Callum McDouglas
Säveltäjä:  Stephen Sondheim
Kuvaaja:  Dion Beebe
Leikkaaja:  Wyatt Smith
Tuotantosuunnittelija:  Dennis Gassner
Pukusuunnittelija:  Colleen Atwood
Lavastaja:  John Myhre
Erikoistehosteet:  Matt Johnson
Pääosat:  Meryl Streep Emily Blunt James Corden Anna Kendrick Chris Pine Johnny Depp
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures
Levittäjä:  Fórum Hungary Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:   25. joulukuuta 2014  1. huhtikuuta 2015
Kesto:  125 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Into the Woods on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Rob Marshallin ohjaama yhdysvaltalainen fantasiamusikaalielokuva. Elokuva perustuu James Lapinen käsikirjoittamaan ja Stephen Sondheimin säveltämään ja sanoittamaan Tony-palkittuun musikaaliin (suom. Pimeä metsä) vuodelta 1987. Elokuvan pääosissa ovat Meryl Streep, Emily Blunt, James Corden, Anna Kendrick, Chris Pine ja Johnny Depp. Elokuvassa nähdään hahmoja tunnetuista satukirjoista kuten Punahilkka, Tuhkimo, Jaakko ja pavunvarsi, Hannu ja Kerttu ja Tähkäpää.
Elokuva on Walt Disney Picturesin ensimmäinen Broadway-musikaaliin perustuva elokuva. Into the Woods sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. joulukuuta 2014.
Into the Woods sai kolme Oscar-ehdokkuutta parhaasta naissivuosasta (Meryl Streep), lavastuksesta ja puvustuksesta (Colleen Atwood).
Näyttelijät > Alkuperäiset näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Meryl Streep  | … |  Noita   |
|  Emily Blunt  | … |  Leipurin vaimo   |
|  James Corden  | … |  Leipuri, kertoja   |
|  Anna Kendrick  | … |  Tuhkimo   |
|  Chris Pine  | … |  Tuhkimon prinssi   |
|  Johnny Depp  | … |  Iso paha susi   |
|  Lilla Crawford  | … |  Punahilkka   |
|  Daniel Huttlestone  | … |  Jaakko   |
|  Tracey Ullman  | … |  Jaakon äiti   |
|  Christine Baranski  | … |  Tuhkimon äitipuoli   |
|  Mackenzie Mauzy  | … |  Tähkäpää   |
|  Billy Magnussen  | … |  Tähkäpään prinssi   |
|  Tammy Blanchard  | … |  Florinda   |
|  Lucy Punch  | … |  Lucinda   |
|  Richard Glover  | … |  Taloudenhoitaja    |
|  Frances de la Tour  | … |  Jättiläinen   |
|  Simon Russell Beale  | … |  Leipurin isä   |
|  Joanna Riding  | … |  Tuhkimon äiti   |
|  Annette Crosbie  | … |  Punahilkan isoäiti   |
Tuotanto > Kuvaukset

Elokuvan kuvaukset alkoivat Englannissa syyskuussa 2013 Sheppertonin studioilla, Doverin linnassa ja Waverley Abbeyssä.
Julkaisu

Elokuvan ensimmäinen traileri julkaistiin 31. heinäkuuta 2014.
Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 129 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 71 prosenttia oli positiivisia.
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Voitto / Ehdokkuus |
| --- | --- | --- | --- |
| Oscar | Paras naissivuosa | Meryl Streep | Ehdokkuus |
| Oscar | Paras lavastus | Dennis Gassner ja Anna Pinnock | Ehdokkuus |
| Oscar | Paras puvustus | Colleen Atwood | Ehdokkuus |
| Golden Globe | Paras musikaali- tai komediaelokuva |  | Ehdokkuus |
| Golden Globe | Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa | Emily Blunt | Ehdokkuus |
| Golden Globe | Paras naissivuosa | Meryl Streep | Ehdokkuus |
| Screen Actors Guild Awards | Paras naissivuosa | Meryl Streep | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Into the Woods Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rob Marshallin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
2000-luku: Chicago (2002) · Geishan muistelmat (2005) · Nine (2009)
2010-luku: Pirates of the Caribbean: Vierailla vesillä (2011) · Into the Woods (2014) · Maija Poppasen paluu (2018)
Juna kulkee

| Juna kulkee Kari Tapio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2003
 Formaatti: CD-levy
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 40.57
 Levy-yhtiö: Edel Records
Listasijoitukset
  Suomi: 4. (toukokuu 2003)
Kari Tapion muut julkaisut
| Joulun tarina 2001 | Juna kulkee 2003 | Toiset on luotuja kulkemaan 2004 |
Juna kulkee on suomalaisen Kari Tapion studioalbumi vuodelta 2003. Kultalevy myönnettiin vuonna 2003 ja platinalevy vuonna 2004. Albumia on myyty yhteensä yli 42 000 kappaletta.
Kappaleet

Juna kulkee – 3.46
Alusta mä kaiken alkaisin – 3.11
Mississippi – 4.21
En odota huomiseen – 3.21
Atlantis – 3.33
Eksynyt – 3.19
Romanialainen kitara – 3.06
Kesä kuuskytviis – 3.18
Voit löytää helpomman – 3.10
Pieni sana – 3.26
Tulta isken missä taula on – 2.52
Jos rakas sulle oisin – 3.31
Junakohtaus

Kahden junan kohtaus
Junakohtaus on rautatieliikenteessä tilanne, jossa yksiraiteisella radalla kaksi (tai useampia) vastakkaisiin suuntiin kulkevaa junaa kohtaa toisensa jollakin rautatien liikennepaikalla. Tällöin toinen (tai jotkin) junista ohjataan sivuraiteelle odottamaan, kunnes pääraidetta käyttävä juna on saapunut asemalle tai sivuuttanut sen. Tämän jälkeen sivuraiteilla odottava juna voi jatkaa matkaansa eteenpäin sitä raidetta, jolta kohdattava juna saapui.
Junien kohtaamisia kaksi- tai useampiraiteisella radalla ei pidetä junakohtauksina, koska junat käyttävät eri raidetta.
Esimerkki junakohtauksesta

Yleisesti Euroopassa käytössä olevien säännösten mukaan kohtaavat junat eivät saa saapua liikennepaikalle samanaikaisesti. Tällä saadaan riittävä turvamarginaali, mikäli jarrutus syystä tai toisesta menee pitkäksi. Oheisista kaavioista opastimet on selkeyden vuoksi poistettu. Vihreä nuoli kuvaa junalle asetettua kulkutietä, jolle opastimet näyttävät ajon sallivaa opastetta.
| --- | --- |
Liikennepaikalle ensimmäiseksi saapuvalle junalle turvataan tulokulkutie sivuraiteelle. Yleensä sivuraiteelle ohjataan liikennepaikalle ensimmäisenä saapuva juna, mutta mikäli junan pituus on suurempi kuin sivuraiteen kapasiteetti, turvataan kulkutie ensin lyhyemmälle junalle.: 
Kun junista ensimmäinen on saapunut, turvataan liikennepaikalle seuraavaksi saapuneelle tulokulkutie. Mikäli juna saa jatkaa matkaansa pysähtymättä aseman ohitse, turvataan sille esimerkkikuvan mukaisesti myös lähtökulkutie. Lähtökulkutie voidaan turvata myös asemalle pysähtyvälle henkilöjunalle ennen sen saapumista. Lähtökulkutien turvaaminen edellyttää aina, että vastaantulevaa liikennettä ei ole ja että kohdattava juna on saapunut kokonaisena.: 
Kun kohdattava juna on saapunut, voidaan sivuraiteella odottavalle junalle turvata lähtökulkutie edellyttäen, että vastaantulevaa liikennettä ei ole ja että kohdattava juna on saapunut kokonaisena.:
Junabongaus

Junabongareita odottamassa belgialaisen NMBS/SNCB:n Class 51 -dieselveturin ”viimeistä matkaa” vuonna 2003.
Junabongaus eli junaspottaus (engl. trainspotting) on eräs raideliikenneharrastamisen muoto, joka käsittää muun muassa raideliikenteen ja kalustokierron seurantaa sekä valokuvausta. Junabongari, rautatieharrastaja (ferroequinologisti), voi pelkän bongauksen lisäksi harrastaa muutakin raideliikenteeseen liittyvää, erikoisina syventävinä aiheina esimerkiksi tietyntyyppiset turvalaitteet tai rautatien arkkitehtuuri. Junabongauksen taustalla on yleensä tiedonkeruuseen liittyvä aihepiirin tiedonjano. Jotkut bongaavat myös rautatieasemia.
Aiheesta muualla

Vaunut.org: suomalainen rautatieaiheinen sivusto ja kuvagalleria
juliadata.fi  suomalainen rautatieharrastajien yhteinen  junapäiväkirja.Suurin osa tiedosta tulee Traffic Management Finlandin avoimesta rajapinnasta.
1600 Smith Street

| 1600 Smith Street |
| --- | --- |
 1600 Smith Street
Tiedot
Sijainti:  1600 Smith Street, Houston, Texas, Yhdysvallat
Avajaiset:  1984
Käyttötarkoitus:  toimistorakennus
Yritykset
Urakoitsija:  Brookfield Properties
Omistaja:  Brookfield Properties
Tekniset tiedot
Kerroksia:  55
Korkeus
Kattokorkeus:  223,1 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
1600 Smith Street (tunnettu ennen nimillä Continental Center I, 1600 Smith Building ja Cullen Bank Tower) on Houstonissa Yhdysvalloissa sijaitseva 223 metriä korkea, 55-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennus valmistui vuonna 1984, ja se on tarkoitettu toimistokäyttöön. Se on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin.
John Thompson (koripalloilija)

| John Thompson |
| --- | --- |
 Thompson vuonna 1984.
Henkilötiedot
Koko nimi:  John Robert Thompson jr.
Syntynyt: 2. syyskuuta 1941 Washington (DC), Yhdysvallat
Kuollut: 31. elokuuta 2020 (78 vuotta) Arlington, Virginia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri / Iso laitahyökkääjä
Pituus:  208 cm
Paino:  102 kg
NBA-varaus:  25. varaus 1964 (Boston Celtics)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1961–1964:  Providence College
Seurajoukkueet
1964–1966:  Boston Celtics
Valmennusura
1966–1972 1972–1999 1988:  St. Anthony high school Georgetownin yliopisto  Yhdysvallat
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat (valmentajana).Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat (valmentajana).Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat (valmentajana).Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat (valmentajana)> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Soul 1988 |  |  |
John Robert Thompson jr. (2. syyskuuta 1941 Washington (DC) – 31. elokuuta 2020 Arlington, Virginia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Thompson pelasi NBA:ta Boston Celticsissä, missä hän voitti kummallakin pelaamallaan kaudellaan sarjan mestaruuden. Valmentajana Naismith Memorial Basketball Hall of Fameen nimetty Thompson teki uransa pääasiassa Georgetownin yliopistossa johtaen joukkueen vuonna 1984 NCAA-mestaruuteen. Hän saavutti Yhdysvaltain maajoukkueen päävalmentajana olympiapronssia Soulissa 1988.
Elämä ja urheilu-ura

Sentterinä tai isona laitahyökkääjänä pelannut Thompson pelasi vuosina 1961–1964 yliopistokoripalloa Providence Collegen joukkueessa. Boston Celtics varasi hänet NBA:han 25. vuorolla vuoden 1964 varaustilaisuudessa. Thompson pelasi NBA:ssa vain kaksi seuraavaa kautta mutta voitti Celticsissä kummallakin kaudella NBA:n mestaruuden.
Valmennusuransa Thompson aloitti high school -sarjassa. Hän teki pitkän uran Georgetownin yliopiston valmentajana valmentaen sen joukkuetta vuodet 1972–1999. Georgetown voitti Thompsonin valmentajuudessa NCAA:n mestaruuden kerran, Patrick Ewingin tähdittämänä vuonna 1984. Muita Thompsonin alaisuudessa yliopistokoripalloa pelanneita olivat muun muassa Dikembe Mutombo, Alonzo Mourning ja Allen Iverson. Vuonna 1988 Thompson valmensi ilman NBA-pelaajia pelannutta Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta Soulin kesäolympialaisissa 1988, missä maa ylsi pronssille. Thompson valittiin vuonna 1999 Naismith Memorial Basketball Hall of Fameen. Hän kuoli 78-vuotiaana 31. elokuuta 2020.