stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SR-25
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Knight's Armament Company - SR-25 Series 7.62 mm Rifle (Arkistoitu – Internet Archive)
Modern Firearms Site
Impact Guns page on the SR-25
SR25 Comparison
Israelin puolustusvoimien SR-25 äänenvaimentimella.
Yhdysvaltain merijalkaväen kenraali ampuu Mk 11 Mod 0 -kivääriä.
Diakonia-ammattikorkeakoulun opiskelijakunta

Diakonia-ammattikorkeakoulun opiskelijakunta – O’Diako on Diakonia-ammattikorkeakoulun opiskelijoita edustava lakisääteinen opiskelijakunta. Opiskelijakunta O’Diako voidaan katsoa perustetuksi vuonna 1998. Diakonia-ammattikorkeakoulussa opiskelee n. 3400 opiskelijaa.
Historia

O’Diako on saanut alkunsa rekisteröitynä yhdistyksenä, joka alun perin perustettiin toimimaan paikallisten opiskelijayhdistysten yhteistyöelimenä. Sen perustamiskirja on päivätty 6.3.1997. Ammattikorkeakoululain mukaisena opiskelijakuntana se on aloittanut vuonna 2007.
Toiminta

O’Diakon tehtävänä on muiden opiskelijakuntien ja -järjestöjen tapaan edustaa Diakin opiskelijoita, ajaa opiskelijoiden asioita sekä neuvoa ja palvella opiskelijoita monin tavoin.
Jäseniä opiskelijakunnalla on kaikilla ammattikorkeakoulun kampuksilla, Helsingissä, Porissa, Oulussa, sekä Itä-Suomessa. Opiskelijakunnan toimisto sijaitsee Diakin Helsingin kampuksella.
O’Diakon organisaatioon kuuluvat edustajisto, hallitus, sekä henkilökunta.
Organisaatiomuutos

Jokaisella Diakin kampuksella toimi vuosina 2013-2022 paikallinen jaosto. Nämä jaostot juontavat juurensa vanhoihin eri paikkakuntien opiskelijayhdistyksiin. Jaostot huolehtivat tuolloin opiskelijatoiminnan pyörittämisestä eri paikkakunnilla. Niiden vastuulle kuuluvat esimerkiksi paikallinen edunvalvonta, tutorointi sekä paikallisten tapahtumien järjestäminen. Jaostoista luovuttiin vuoden 2023 alussa. O’Diakon hallituksesta jokaisella kampuksella toiminnan koordinoinnista on päävastuussa kampuspuheenjohtaja, jonka kanssa toimivat tapahtumavastaava ja tutoroinnin vastaava, jotka ovat hallituksen jäseniä. Kampuspuheenjohtaja vastaa myös oman kampuksella edunvalvonnasta ja toimii osana edunvalvontaverkostoa, johon kuuluu hallituksen puheenjohtajisto.
Hallituksen puheenjohtajat

O’Diakon hallituksen puheenjohtajat:
1997 Jouni Juntunen
1998 Aki Granlund
1999 Hanna Tavainen
2000 Sauli Soini
2001 Hanna Penttinen
2002 Satu Kuisma
2003 Salla Lindblad
2004 Johanna Erkkilä
2005 Kristiina Wallenius
2006 Laura Lehtisaari
2007 Timo Kontio
2008 Maria Soini
2009 Jani Havumäki
2010 Jani Havumäki
2011 Jaakko Rosengren
2012 Jaakko Rosengren
2013 Erkko Virtanen
2014 Erkko Virtanen
2015 Marko Hento
2016 Marko Hento (4. helmikuuta saakka), Iiris Hynönen (4. helmikuuta alkaen)
2017 Iiris Hynönen
2018 Johanna Leppänen
2019 Niina-Maarit Rautamäki
2020 Taija Välske
2021 Elisa Laitila
2022 Halla Kokkonen
2023 Jere Höyhtyä (11. syyskuuta saakka), Sanja Laitinen-Lindelöf (2. lokakuuta alkaen)
2024 Sanja Laitinen-Lindelöf
Aiheesta muualla

O’Diako
Suomen ammattikorkeakoulujen opiskelijakunnat
ASK (Arcada)
Copsa (Centria)
O'Diako (Diak)
Helga (Haaga-Helia)
HAMKO (HAMK)
HUMAKO (HUMAK)
JAMKO (JAMK)
Kaakko (XAMK)
Kamo (Kajaanin AMK)
POKA (Karelia)
KOE (LAB)
ROTKO (Lapin AMK)
Laureamko (Laurea)
METKA (Metropolia)
Novium (Novia)
OSAKO (OAMK)
Polamk opk (Polamk)
SAMMAKKO (SAMK)
Savotta (Savonia)
SAMO (SeAMK)
TAMKO (TAMK)
TUO (Turun AMK)
VAMOK (VAMK)
Skåhla (Ahvenanmaan AMK)
Ayumi Hamasaki

| Ayumi Hamasaki> 浜崎あゆみ |
| --- | --- |
 Ayumi Hamasaki joulukuussa 2024
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1978 (ikä 46) Fukuoka, Japani
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ayu, CREA
Laulukielet:  Japani
Aktiivisena:  1998–
Tyylilajit:  J-pop
Levy-yhtiöt:  Avex Trax
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
avex.jp/ayu, teamayu.com ja www.teamayu-app.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ayumi Hamasaki (jap. 浜崎あゆみ, Hamasaki Ayumi, s. 2. lokakuuta 1978 Fukuoka, Japani) on japanilainen j-pop-artisti, sanoittaja, malli ja näyttelijä.
Japanissa hänet tunnetaan myös lempinimellä Ayu, ja hän on säveltänyt musiikkia taiteilijanimellä CREA. Hänestä käytetään myös nimitystä "popmusiikin keisarinna" ("Empress of Pop") johtuen hänen laajasta suosiostaan ja vaikutusvallastaan Japanissa ja koko Aasiassa.
Hamasaki on Japanin ja samalla koko Aasian myydyin sooloartisti. Naisartistina hänellä on hallussaan monia ennätyksiä, kuten esimerkiksi eniten listaykkössinglejä ja eniten peräkkäisiä ykkössijoja sooloartistina. Lisäksi hänellä on eniten miljoona kappaletta myyneitä levytyksiä. Hamasaki on ensimmäinen naisartisti, jolla on kahdeksan peräkkäistä listaykköstä debyytistään asti. Hän on ensimmäinen artisti, joka on saavuttanut 13 vuotta peräkkäin albumilistojen ensimmäisen sijan.
Hänet tunnetaan myös vaikuttavana ja räikeänä live-esiintyjänä ja muoti-ikonina, jonka tyylillä on ollut vaikutusta aasialaiseen pukeutumiskulttuuriin.
Varhaisvuodet

Hamasaki varttui äitinsä ja isoäitinsä kasvattamana. Hän hädin tuskin muistaa isäänsä, sillä tämä lähti kotoa, kun Ayumi oli vielä nuori, eikä hän ole kuullut tästä sen jälkeen. Hamasaki aloitti uransa mallina seitsemänvuotiaana, osittain ansaitakseen rahaa perheen elättämiseksi. Uransa edistämiseksi hän muutti Tokioon 14-vuotiaana. Hän näytteli pienen budjetin elokuvissa ja televisiosarjoissa mutta kyllästyi näyttelemiseen.
Hamasaki sai potkut mallitoimistostaan ja lopetti koulunkäynnin 10. luokalla. Hän vietti aikaansa shoppailemalla ja käymällä Velfarre-yökerhossa. Hamasaki tapasi tulevan tuottajansa Max Matsuuran karaoke-ravintolassa. Matsuura sai pitkään taivutella Hamasakia ottamaan laulutunteja, mihin hän lopulta suostui, koska "hänellä ei ollut parempaakaan tekemistä". Hamasaki ei kuitenkaan motivoitunut laulutunteihin, sillä ne vaikuttivat hänestä koulunkäynniltä. Matsuura sai kuitenkin suostuteltua 17-vuotiaan Hamasakin lähtemään New Yorkiin ottamaan laulutunteja. Hamasaki ja Matsuura kommunikoivat keskenään kirjeitse. Matsuura vaikuttui Hamasakin kirjoitustyylistä ja ehdottikin Hamasakille sanoitusten tekemistä.
Julkaisut > Albumit

A Song for  XX  (1999)
LOVEppears (1999)
Duty (2000)
I am... (2002)
RAINBOW (2002)
My Story (2004)
MY STORY Classical (2005)
(miss)understood (2006)
Secret (2006)
Guilty (2008)
Next Level (2009)
Rock'n'Roll Circus (2010)
Love songs (2010)
Party Queen (2012)
LOVE again (2013)
Colours (2014)
A ONE (2015)
M(a)de in Japan (2016)
Remember You (2023)
Julkaisut > EP-levyt

Memorial address (2003)
FIVE (2011)
Love (2012)
Again (2012)
sixxxxxx (2015)
Hamasakille myönnetyt Japanin kultalevy -palkinnot

Taulukon tiedot on kerätty Recording Industry Association of Japanin englanninkielisiltä sivuilta. Hamasaki on voittanut kaikki palkintonsa japanilaisten (engl. domestic, kotimainen) artistien sarjassa.
| Vuosi | Palkinnot |
| --- | --- |
1999:  New Artist of the Year  Pop Album of the Year (A Song for ΧΧ)
2000:  Song of the Year (A)  Pop Album of the Year (Loveppears)
2001:  Artist of the Year  Song of the Year (SEASONS)  Song of the Year (M)
2002:  Artist of the Year  Pop Album of the Year (A BEST)  Pop Album of the Year (I am...)
2003:  Song of the Year (Free & Easy)  Song of the Year (A)  Song of the Year (Voyage)  Rock & Pop Album of the Year (Rainbow)
2004:  Artist of the Year  Rock Album of the Year (A Ballads)  Rock Album of the Year (&)  Rock Album of the Year (Memorial address)  Music Video of the Year (ayumi hamasaki COMPLETE LIVE BOX A)
2005:  Song of the Year (Moments)  Song of the Year (INSPIRE)  Music Video of the Year (A museum ~30th single collection live~)
2007:  The Best 10 Albums ((miss)understood)  The Best 10 Albums (Secret)
2008:  The Best 10 Albums (A BEST 2 -WHITE-)  The Best 10 Albums (A BEST 2 -BLACK-)
2009:  The Best 10 Albums (A COMPLETE ～ALL SINGLES～)
Kunnianosoitukset

Kunniamitali tummansinisenä (Japani, 2021)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ayumi Hamasakin viralliset kotisivut (japaniksi)
Ayumi Hamasakin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Team Ayu, Hamasakin virallinen fanclub (japaniksi)
Avex Trax, Hamasakin levy-yhtiö (japaniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska 2  BnF data 2  Saksa  Yhdysvallat  Japani 2  Korea 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Tuuma

Tuuma-asteikolla varustettu mittanauha, jossa tuuma on jaettu 32 osaan
Tuuma (tunnus in englanninkielisestä sanasta inch tai ″, kaksinkertainen yläpuolinen indeksointipilkku) on Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja muualla anglosaksisissa maissa ja joillakin aloilla edelleen Suomessakin (älypuhelinten ja muiden laitteiden myynti, LVI, auton vanteet) käytetty brittiläisen yksikköjärjestelmän mukainen pituuden mittayksikkö. Kaksitoista tuumaa on yksi jalka. Yksi tuuma on 25,4 millimetriä:
Tuuma on alun perin vanhana mittana tarkoittanut joko ihmisen peukalon sormenpäänikaman pituutta tai peukalon leveyttä, mutta sittemmin sille on määritelty standardipituus; mittanormaali eli vertailukappale.
Brittiläinen pituusyksiköiden vertailukappale vuodelta 1876
Tuuman ja kulman yksikön kulmasekunnin (1/3600 astetta) tunnus (″) on sama, joten asiayhteydestä tulee päätellä kumpaa tarkoitetaan.
Kansainvälinen tuuma

Vuonna 1959 Yhdysvallat ja Kansainyhteisön jäsenmaat määrittelivät kansainvälisen jaardin pituudeksi täsmälleen 0,9144 metriä. Tämän johdannaisena kansainvälinen tuuma määrittyi tarkalleen 25,4 millimetriksi.
Kansainvälisen standardin mukainen symboli tuumalle on in. Joissain tapauksissa tuuman merkkinä käytetään kaksinkertaista yläpuolista indeksointipilkkua (″) , jonka vastikkeena usein käytetään lainausmerkkiä.
Historialliset taustat

Ruotsiksi: tum tuuma, tumme peukalo; englanniksi: inch tuuma; hollanniksi: duim tuuma, duim peukalo, sanskritiksi: angulam tuuma, anguli sormi.
Tuuma-sanan etymologiaa katsoen näyttäisi, että tämä mittayksikkö on jalan johdannainenselvennä, mutta asia oli todennäköisesti näin ainoastaan latinan kielessä ja Rooman aikoina. Englanninkielisissä teksteissä löytyy täsmällisiä määrityksiä tuuman pituudelle (kun taas jalan pituuden määritykset ovat luultavasti anekdoottisia), joten näyttäisi siltä, että nimenomaan jalka määrittyi kahdeksitoista tuumaksi. Esimerkiksi muinaisenglannin ynce oli määritetty (Skotlannin kuningas David I, noin vuonna 1150) keskimääräisen miehen peukalon kynnen leveydeksi tyven kohdalta. Nykyisen, huomattavasti pidemmän pituuden selittämiseksi on yritetty verrata tuuman pituutta etäisyyteen peukalon kärjestä ensimmäiseen niveleen, mutta tämä saattaa olla pelkkää arvailua.
Historiankirjoissa on merkintöjä tuuman käytöstä noin vuodelta 1000 (sekä Laws of Æthelbert että Laws of Ælfred). Anglosaksinen pituudenyksikkö oli ohrantähkä. Vuoden 1066 jälkeen kolme ohranjyvää vastasi yhtä tuumaa; ei ole selvää, kumpi yksikkö oli kumman johdannainen.
Erään lähteen mukaan tuuma oli kerran määritetty jaardin mukaan, joka taas määrittyi etäisyytenä Henrik I:n nenästä hänen peukaloonsa. Tämä on epätodennäköistä, koska Henrik I syntyi vuonna 1068.
Ennen kansainvälisen tuuman käyttöönottoa Yhdistynyt kuningaskunta ja muut Kansainyhteisön jäsenmaat määrittivät tuuman pituuden imperiaalisen standardin jaardin mukaan. Yhdysvallat ja Kanada käyttivät omaa, tästä poikkeavaa tuuman määritelmää, joka pohjasi metriseen järjestelmään. Kanadalainen tuuma oli tuolloin 25,4 millimetriä. Ennen standardointia amerikkalaisen ja brittiläisen tuumastandardin erot aiheuttivat hienomekaniikassa vakavia hankaluuksia. Vaikka arkielämässä asialla ei ollut käytännön merkitystä, esimerkiksi USA:ssa Packardin lisenssillä tekemiin Rolls-Royce Merlin-moottoreihin ei voitu käyttää Rolls-Roycen varaosia ja sama päinvastoin; amerikkalaisilla varaosilla Rolls-Roycen moottori leikkasi kiinni, kun taas brittiläisillä varaosilla Packardin moottori ruikki öljyä, johtuen erikokoisista tuumista ja niiden aiheuttamista toleranssiongelmista.
Historialliset taustat > Tuuma Suomessa

Suomessa tuuma on edelleen käytössä sekä LVI-alalla että vähittäismyynnissä televisioiden, tietokoneiden, älypuhelinten ja muiden laitteiden ruudun koon ilmoittamisessa. LVI-alalla tuuman arvo on kuitenkin 2,5 cm ja mittaa putken sisähalkaisijan (tai liitäntäosan ulkohalkaisijan), jolloin putken ulkohalkaisija on 3,4–3,7 cm.
Tuuma oli aikaisemmin yleisessä käytössä Suomen mittayksikkönä, ennen kuin metrijärjestelmä vuonna 1886 annetun asetuksen mukaisesti otettiin käyttöön. Ruotsin vallan aikainen tuuma oli nykymitoissa 2,474 cm. Tuuma oli 1/24 kyynärää ja 12 linjaa. Venäjän vallan aikana käyttöön tuli myös venäläinen tuuma, joka oli yhtä suuri kuin englantilainenkin (2,54 cm) ja jakautui 10 linjaan.
Historialliset taustat > Kymmenystuuma

Kymmenystuuma eli desimaalituuma (ruots. decimaltum) oli vanha Ruotsissa ja Suomessa käytössä ollut pituuden mittayksikkö. Se oli yksi kymmenesosa ruotsalaista jalkaa eli 2,969 senttimetriä. Yksi kymmenesosa desimaalituumaa = 1 linja = 2,97 millimetriä.
Hietasaari (Oulu)

| Hietasaari |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Hietasaari korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Tuiran suuralue
Kaupunginosa nro:  55
Väkiluku:    31.12.2023
Työpaikkoja:  281 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Nallikari, Hietasaari, Mustasaari
Postinumero(t):  90510
Villa Pukkila Hietasaaressa.
Hietasaaren Mustasalmi lähinnä merta olevalta sillalta kaupunkiin päin katsottuna.
Hietasaari on Oulun kaupunginosa, joka sijaitsee Toppilan lounaispuolella. Hietasaaren kaupunginosan eteläinen osa sijaitsee Hietasaaressa, pohjoinen osa Mustasaaressa. Saaria erottaa kapea Mustasalmi. Mustasaari on maankohoamisen myötä kasvanut yhteen Toppilansaaren kanssa ja Holstinsalmi on kasvanut umpeen, mutta uoma on vielä huomattavissa. Hietasaaren kaupunginosa on kokonaispinta-alaltaan yksi Oulun suurimpia kaupunginosia, sillä siihen kuuluu laaja Oulun edustalla oleva merialue lukuisine saarineen. Alue sijaitsee Oulujoen suistossa ja olisi hedelmällinen viljelyalue.
Historia

Hietasaaren–Toppilansaaren alue on noussut merestä noin 300–400 vuotta sitten, ja kaupunkiporvareiden kesähuvila-asutus alueelle levisi 1800-luvun lopussa. Huvilarakentaminen levisi Toppilansalmen suunnasta sen jälkeen kun englantilaiset polttivat Toppilansalmen rannat vuonna 1854. Lähes välittömästi palon jälkeen lääninarkkitehti Johan Oldenburg laati Toppilansalmen alueelle tonttikartan 37 huvilalle. Alueen tonttikartan laatimisen jälkeen huvilarakentaminen levisi Hietasaareen Mustasalmen rannoille. Parhaimmillaan yhtenäisestä huvila-alueesta on jäljellä hajanaisesti muutamia, joista parhaiten säilyneet on asemakaavalla suojeltu. Rakennuskannassa on nikkarityylin, jugendin ja klassismin tyylipiirteitä. Hietasaaressa sijaitsi myös saksalaisten sotilaiden varuskunnakseen rakentama Vaakunakylä.
Hietasaari sai kiinteän yhteyden mantereeseen vasta vuonna 1942, jolloin valmistui rautatiesilta Toppilansalmen yli. Siltaa tai vaihtoehtoisesti Toppilansalmen sulkemista penkereellä oli suunniteltu jo vuodesta 1878 alkaen, jotta Toppilan sataman etelärantakin olisi saatu tehokkaampaan käyttöön. Jatkosodan aikana Toppilan satama oli saksalaisten joukkojen tärkeä huoltosatama ja sillan rakennustyöt voitiin tehdä sotatöinä. Kivet rakennustyömaalle saatiin Merikosken voimalaitoksen rakennustyömaalta, jossa louhittiin kiveä noin 200 kuutiometriä vuorokaudessa. Kivien kuljetus hoidettiin pääasiassa Saksan armeijan autoilla. Salmi pengerrettiin niin, että silta-aukon kooksi jäi noin 30 metriä. Sillaksi ostettiin pääradalta poistettu Ähtävänjoen silta. Siltapenkere tehtiin 10 metriä leveäksi rautatiesillan viereen rakennettavaa maantiesiltaa varten. 1950-luvulla rautatiesillan viereen rakennettiin maantiesilta, joka koottiin vuonna 1952 puretun Ämmänväylän teräsristikkosillan päätykappaleista. Myöhemmin on rautatiesilta ja maantiesilta korvattu uusilla silloilla. Rautatiesilta palvelee nykyisin kevyttä liikennettä, koska Tuiran ja Vihreäsaaren välinen rautatie on purettu pois.
Sodan jälkeen Hietasaaressa oli noin 1 000 ympärivuotista asukasta, koulu ja kauppoja. Hietasaaren koulu, joka tunnettiin myös nimellä Kraakkulan koulu, aloitti ilmeisesti Toppilan sahan työntekijöiden lasten kouluna 1900-luvun alussa. Kaupungin ylläpidettäväksi koulu siirtyi vuonna 1928. Koulu lakkautettiin ja koulurakennus purettiin 1980-luvulla. Vielä 1960-luvun lopulla Hietasaaressa oli noin 600 asukasta, mutta seuraavien kolmen vuosikymmenen kuluessa suurin osa heistä muutti pois, kun kaupunki lunasti alueelta vuokraoikeuksia ja rakennuksia. Noin kaksi kolmasosaa rakennuksista myös purettiin.
Nykyaika

Vielä 2000-luvulle tultaessa asuntoja alueella oli vähän, asuntokannan ollessa pääasiallisesti 1800–1900-lukujen vaihteessa rakennettuja puutaloja. Oulun Asuntomessut järjestettiin kesällä 2005 Toppilansaaressa, ja sen myötä alueelle on noussut useita uusia rakennuksia.
Hietasaaren kaupunginosasta löytyvät muun muassa Nallikarin virkistys- ja matkailualue, Hietasaaren Ponipiha sekä  venesatamia ja lintutorni. Hietasaaressa sijaitsee myös paikallisten purjehdusseurojen telakointialueet ja kotisatamat. Oulun Merenkävijäin ja Oulun Purjehdusseuran yhteinen Hietasaaren veneilykeskus tunnetaan myös nimellä Johteen Pooki. Oulun Työväen Pursiseuran kotisatama tunnetaan nimellä Seelari. Hietasaaressa on myös jousiammuntaseuran Oulun Jousimiesten harjoittelupaikka.
Alueelle suunnitellaan Kalevala-teemaista huvipuistoa.
Rehtijärvi (järvi)

| Rehtijärvi |
| --- | --- |
 Kirmunharjun vanhalta kirkkotieltä kuvattu luoteeseen päin. Kuvaaja Esko Aaltonen 1953.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Jokioinen
Koordinaatit:  60°50′30″N, 23°29′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Jänhijoen valuma-alue (35.97)
Laskuoja:  Syrjäniitunoja eli Rehtioja 
Järvinumero:  35.977.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,9 m 
Pituus:  2,1 km  
Leveys:  350 m  
Rantaviiva:  4,584 km 
Pinta-ala:  39,354 ha  
Suurin syvyys:  28 m 
Keskivirtaama:  0,03 m³/s (MQ) 
Veden viipymä:  3,5 v 
 fiRehtijärvi 
Rehtijärvi on Kanta-Hämeessä Jokioisilla Rehtijärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 39 hehtaaria, sen pituus on 2,1 kilometriä ja leveys 350 metriä. Järven suunta on kaakkois-luoteinen. Järveen laskee vähäisessä määrin Laikkalammista suotuvaa vettä, mutta muuten siihen laskevat lounaan suunnasta pelto-ojat. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä laskuoja Syrjäniitunojaan eli Rehtiojaan, joka laskee 2,6 kilometrin päähän Jänhijokeen Minkiön aseman kohdalla.
Kallioperässä on Rehtijärven kohdalla murros, joka kuvastuu järven muodossa. Myös pitkänomainen Kaukjärvi Tammelassa ja Forssassa sijaitsee samassa kallioperän murteessa.
Järven rantaviiva on 4,6 kilometriä pitkä, ja ranta rajoittuu koillisessa Kirmunharjuun ja luoteessa peltomaahan. Rannalle on rakennettu toistakymmentä vakituista tai vapaa-ajan asuntoa.
Rehtijärven pohjoisranta muodostuu pitkähköön harjujaksoon kuuluvasta Kirmunharjusta, jonka kautta järven vettä imeytyy Jokioisten tärkeimpään pohjavesimuodostumaan, Särkilammen pohjavesialueelle. Harjumuodostumaa pitkin Rehtijärvestä muodostunut pohjavesi purkautuu sekä reilun kahden kilometrin päähän luoteeseen Setälänlampeen että kaakkoon Särkilampeen
Luonnontila

Järvi on rehevä ja sen vesi saven samentamaa. Maatalouden käytössä olevilta pelloilta ja niityiltä järveen virtaa runsaasti hajakuormitusta, jonka vuoksi veden laatu on luokiteltu välttäväksi. Veden sameus johtuu pelloilta valumisvesien mukana järveen päätyvästä saviaineksesta ja sisältää runsaasti typpeä ja fosforia. Järvellä havaitaan sinilevää harvoin, valtakunnallisessa seurannassa sinilevää on havaittu vain vuosina 1999 ja 2005. Tutkimuksessa Rehtijärvi on todettu hygienisesti puhdasvetiseksi.
Järven alusvedessä on useina vuosina havaittu merkkejä hapen loppumisesta. Maaliskuussa 2007 järven ravinneainepitoisuuksiksi mitattiin päällysvedestä fosforia 99 mikrogrammaa litrassa ja alusvedestä 170 mikrogrammaa litrassa.
Järven veden keskimääräinen viipymä on 3,5 vuotta, eli järven vesi vaihtuu 3,5 vuoden välein.
Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus on vuonna 1994 kokeillut Rehtijärvellä laskeutus- ja kosteikkoaltaitten käyttökelpoisuutta vesiensuojelussa osana Loimijoki-projektia. Järvelle tehtiin muun muassa useita laskeutusaltaita, juurakkopuhdistamo ja pajuimeytysalue sekä testattiin suodatussalaojien toimivuutta ja tehtiin toimenpiteitä uomaeroosion vähentämiseksi.
Virkistys

Järven savisella etelärannalla Minkiön puolella on yleinen uimapaikka, ja pohjoisrannalla on Kirmunharjun luonnonsuojelualue. Pohjoisella rannalla harjun länsipäässä on Jokioisten karjalaseuran vuodesta 1978 hallinnoima alue, johon vuonna 1982 pystytettiin kesänviettopaikaksi Sie ja Mie -mökki.
15. helmikuuta

15. helmikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 46. päivä. Vuodesta on jäljellä 319 päivää (karkausvuonna 320).
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Sipi, Sippo
suomenruotsalainen kalenteri: Sigfrid
ortodoksinen kalenteri: Anssi, Anto
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Sivdda
vanhemmissa kalentereissa: Ilari, Ilo, Sipri
Presidentinvaalit

Vuoden 1919 hallitusmuodon mukaan Suomen presidentinvaalit toimitettiin normaalitapauksessa 15. helmikuuta. Jos tämä päivä kuitenkin sattui pyhäpäiväksi (kuten vuosina 1925 ja 1931), siirtyivät vaalit seuraavaan päivään.