stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roomalaiset numerot
Käyttö Suomessa

Kuten monissa muissakin kielissä, mutta toisin kuin esimerkiksi saksan kielessä, suomessa roomalaiset numerot ovat itsessään järjestyslukuja, joten järjestysnumeroina niihin ei tule pistettä toisin kuin arabialaisiin numeroihin (ei siis IV. vaan pelkkä IV).
Roomalaisten numeroiden käyttö on nykyaikana rajautunut tiettyihin erityistarkoituksiin. Tärkeimpiä näistä ovat hallitsijoiden järjestysnumerointi, kirjojen ja eräiden lakien lukunumerointi sekä kuukausien numerointi lintukirjoissa ja kasvioissa. Lääkeresepteissä annosmäärä ja tablettien lukumäärä ilmoitetaan yleensä roomalaisin numeroin. Lisäksi pieniä roomalaisia numeroita saatetaan käyttää joissain luokituksissa (esimerkiksi vuosineljännekset ja III-olut). Kirjoitettaessa roomalainen numero käsin on tapana merkitä se vaakaviivojen väliin.
Roomalaisia numeroita on käytetty koululuokkien numerointiin, mutta tapa on hiljalleen väistymässä. 1900-luvun alussa oli tapana myös merkitä päivämäärän kuukausi roomalaisin numeroin erilaisiin leimoihin ja piirtokirjoituksiin (muun muassa hautakivissä ja sormuksissa); esimerkiksi itsenäisyyspäivä 6. joulukuuta 1917 saa tällöin muodon 6/XII 1917, toisinaan myös
Suomen puolustusvoimat merkitsi 2000-luvulle saakka sotilasyksiköitä roomalaisen ja arabialaisen numeron yhdistelmin. Armeijakunnat, pataljoonat ja patteristot sekä joukkueet merkittiin roomalaisin numeroin ja ryhmät, komppaniat, rykmentit, prikaatit, divisioonat ja erillisyksiköt merkittiin arabialaisin numeroin. Tällöin esimerkiksi Jalkaväkirykmentti 57:n toisen pataljoonan kolmas komppania merkittiin ”3/II/JR57”. Nykyään kaikki suomalaiset sotilasyksiköt merkitään arabialaisin numeroin. Esimerkiksi 15. jalkaväkiprikaatin toisen pataljoonan kolmas komppania merkitään 3/2/JVPR15.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Roomalaisten numeroiden laskuri (Arkistoitu – Internet Archive)
Helppokäyttöinen muunnin roomalaisille numeroille
Roomalaiset numerot – laskuri/muunnin
Numerojärjestelmät ja Lukujärjestelmät
| --- | --- |
kulttuurin mukaan:  arabialainen  armenialainen  babylonialainen  heprealainen  kiinalainen  kreikkalainen  mayalainen  roomalainen 
kantaluvun mukaan:  binääri-  senaari-  oktaali-  kymmen- (desimaali-)  duodesimaali-  heksadesimaali-  vigesimaali-  seksagesimaalijärjestelmä 
Luku 12 merkittynä roomalaisin numeroin ja ”tukkimiehen kirjanpidolla”. Käsin kirjoitettaessa roomalaiset numerot on tapana merkitä vaakaviivojen väliin.
Roomalainen "triens"-kolikko. Yksi triens oli arvoltaan  4/12 eli  1/3 as-kolikkoa. Huomaa, että kolikossa on arvoa osoittamassa neljä pistettä ••••.
Roomalainen "semis"-kolikko. Yksi semis oli arvoltaan  6/12 eli  1/2 as-kolikkoa. Huomaa, että kolikossa on arvoa osoittamassa S-merkki.
Roomalaisia lukuja 1500-luvulta
Kaiverrus Lontoossa sijaitsevassa Admiralty Archissa.
Roomalaisilla numeroilla varustettu kellotaulu
Wicked: For Good

| Wicked: For Good |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jon M. Chu
Käsikirjoittaja:  Winnie Holzman
Perustuu:   Stephen Schwartzin ja Winnie Holzmanin kirjoittamaan musikaaliin Wicked  Gregory Maguiren romaaniin Noita: Lännen ilkeän noidan elämä ja teot  Hahmoihin L. Frank Baumin romaanista Ihmemaa Oz 
Tuottaja:   Marc E. Platt  David Stone 
Säveltäjä:   John Powell  Stephen Schwartz 
Kuvaaja:  Alice Brooks
Leikkaaja:  Myron Kerstein
Pukusuunnittelija:  Paul Tazewell
Pääosat:   Cynthia Erivo  Ariana Grande  Michelle Yeoh  Jeff Goldblum  Jonathan Bailey  Ethan Slater  Marissa Bode  Bowen Yang  Bronwyn James  Keala Settle  Peter Dinklage 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Universal Pictures  Marc Platt Productions 
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:   2025-11-2121. marraskuuta 2025 (Yhdysvallat)  
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Wicked
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wicked: For Good on vuonna 2025 ensi-iltansa saava musiikkifantasiaelokuva, jonka on ohjannut Jon M. Chu. Elokuva on jatko-osa vuonna 2024 julkaistulle Wickedille, joka kattoi samannimisen musikaalin elokuvasovituksen ensimmäisen osan. Elokuva ja musikaali pohjautuu vuoden 1995 romaaniin ja puolestaan L. Frank Baumin Ihmemaa Oz -romaaneihin. Elokuvan pääosissa nähdään Cynthia Erivo, Ariana Grande, Michelle Yeoh, Jeff Goldblum, Jonathan Bailey, Ethan Slater, Marissa Bode, Bowen Yang, Bronwyn James ja Peter Dinklage.
Tarinan tapahtumat sijoittuvat Ozin maahan. Elokuvan juoni kattaa musikaalin toisen näytöksen tapahtumat, joissa Elphaban ja Galindan ystävyys joutuu koetukselle heidän omaksuessaan uudet roolinsa Lännen ilkeänä noitana ja Hyvänä haltiattarena Glindana. Lisäksi tarina käsittelee heidän tekojensa seurauksia, jotka muuttavat koko Ozin maailman ikiajoiksi.
Wicked: For Good saa ensi-iltansa Yhdysvalloissa 21. marraskuuta 2025.
Näyttelijät

| Näyttelijä | Rooli |
| --- | --- |
Cynthia Erivo: Elphaba Thropp
Ariana Grande: Glinda Upland
Jonathan Bailey: Fiyero Tigelaar
Ethan Slater: Boq Woodsman
Michelle Yeoh: Madame Morrible
Jeff Goldblum: Ozin velho
Marissa Bode: Nessarose "Nessa" Thropp
Peter Dinklage: Tohtori Dillamond
Bowen Yang: Pfannee
Bronwyn James: ShenShen
Aiheesta muualla

Wicked: For Good Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Marttyyriluettelo

Marttyyriluettelo eli martyrologium on luettelo katolisen kirkon pyhimyksistä heidän syntymäpäivänsä mukaisessa järjestyksessä. Paikallisissa marttyyriluetteloissa on vain paikallisen kirkon marttyyrit, mutta niihin on saatettu lisätä naapurikirkkojen marttyyrejä. Useita paikallisia marttyyriluetteloita on saatettu yhdistää, ja niihin on voitu liittää nimiä kirjallisista lähteistä.
Päämaja

Ylipäällikkö, Suomen Marsalkka Mannerheim aamuratsastuksella
Päämajalla (ruots. huvudkvarter) tarkoitetaan tässä artikkelissa Suomen sisällissodan, talvisodan, jatkosodan ja Lapin sodan aikaista ylimmän sodanjohdon toimintaympäristöä, ylipäällikön esikuntaa. Päämaja tarkoittaa paikkaa ja tilaa, jossa ylin sodanjohto pääasiallisesti sijaitsee. Tilapäinen alijohtopaikka, jossa johto ei sijaitse vakinaisesti, on komentopaikka, joita voi olla useita.
Ylipäällikkönä toimi kaikissa näissä sodissa Carl Gustaf Emil Mannerheim.
Sisällissota

Mannerheim nimitettiin hallituksen joukkojen ylipäälliköksi 26. tammikuuta 1918. Tulevaan päämajakaupunkiin Vaasaan hän oli apulaisineen siirtynyt 18. tammikuuta illalla. Ylipäällikön päiväkäskyssä n:o 1 (2. helmikuuta 1918) julkaistaan esikunnan kokoonpano:
Esikunnanpäällikkö: Eversti Martin Wetzer
Päämajoitusmestari: Ratsumestari Hannes Ignatius
Päivystäjäkenraali: Eversti Valter Holmberg
Tykistötarkastaja: Eversti Gustaf Adolf v. Rehausen
Pääintendentti: Luutnantti Aimo Hallberg
Liikennepäällikkö: Tirehtööri B. F. Löhman
Esikunnan kaksi viimeksi mainittua jäsentä olivat siviilejä: Varusteiden ja rahoituksen hankkimisesta vastaava Hallberg oli pankinjohtaja; entinen asemapäällikkö Berndt F. Löhman (eräissä lähteissä Lohman) vastasi kuljetus- ja liikennejärjestelyistä.
Talvisota

Talvisodan Päämaja perustettiin Helsingissä 18. lokakuuta 1939 puolustusministeri Juho Niukkasen antamalla käskyllä. 3. joulukuuta Päämaja siirrettiin Mikkelin keskuskansakoululle (nykyiseltä nimeltään Päämajakoulu). Lukuisia muitakin rakennuksia otettiin Päämajan käyttöön.
Tammikuun alkupäivinä 1940 Mikkeliä pommitettiin rajusti. Päämajan käytössä ollut hotelli Seurahuonekin tuhoutui, ja ylipäällikkö siirsi toimintansa Otavan opistolle, 12 kilometrin päähän Mikkelin keskustasta. Seuraava siirto tehtiin maaliskuussa pommitusten kohdistuttua nyt Otavaan: Mannerheim joutui vielä siirtymään Juvalle Inkilän kartanoon, josta käsin toimi lähimpine miehineen rauhan tuloon asti.
Päämaja siirrettiin takaisin Helsinkiin 27. maaliskuuta 1940. Talvisodan Päämaja lakkautettiin 16. syyskuuta 1940, ja tilalle perustettiin Puolustusvoimain Pääesikunta (PE).
Talvisota > Päämajan kokoonpano

Ylipäällikön välittömiä alaisia olivat yleisesikunnan päällikkö (kenraaliluutnantti K. L. Oesch) sekä:
Tykistökomentaja, kenraalimajuri Väinö Vilhelm Svanström
Pioneerikomentaja, kenraalimajuri Unio Sarlin
Viestikomentaja, everstiluutnantti Leo Ekberg
Merivoimien komentaja, kenraalimajuri Väinö Valve
Ilmapuolustuksen komentaja, kenraalimajuri Jarl Lundqvist
Kaasusuojelukomentaja, eversti Uolevi Poppius
Sotapoliisikomentaja
Taloushuollon tarkastaja, lääkintäpäällikkö, eläinlääkintäpäällikkö, sotapostipäällikkö
Kotijoukkojen päällikkö
Yleisesikunnan päälliköllä oli johdossaan:
komento-osasto
jaostot I–III
propagandaosasto
Jatkosota

Jatkosodan Päämaja perustettiin 18. kesäkuuta 1941. Päämajan keskeisen valtarakenteen muodostivat ylipäällikkö Mannerheim ja hänen lähimmät miehensä. Näitä olivat Yleisesikunnan päällikkö, jalkaväenkenraali Erik Heinrichs, tykistön tarkastaja, kenraali Vilho Petter Nenonen, päämajoitusmestari, kenraaliluutnantti Aksel Fredrik Airo, komentoesikunnan päällikkö, kenraalimajuri Viljo Einar Tuompo sekä tiedusteluosaston päällikkö, eversti Aladár Paasonen. Muodollisesti Heinrichs oli tämän ns. sisärenkaan muiden jäsenten esimies, mutta käytännössä kukin esitteli oman vastuualueensa asiat itsenäisesti ylipäällikölle. Heinrichsin vastuulla olivat sotilas- ja yleispoliittiset sekä siviilihallinnon kysymykset, Nenosella tykistö ja ampumatarvikehuolto, Airolla operatiiviset asiat, Tuompolla komentoasiat sekä Paasosella tiedustelu ja vastavakoilu. Aseman yhtenä merkkinä oli päivittäinen pöytätoveruus ylipäällikön kanssa.
Esittelijäportaasta seuraava oli niin sanottu osastopäällikköporras, jonka vaikutusvaltaisimpia hahmoja oli operatiivisen osaston päällikkö Valo Nihtilä, jota onkin kutsuttu lisänimellä "Päämajan eversti". Osastopäälliköiden asiat menivät eteenpäin operatiivisen osaston ja Nihtilän kautta.
Päämajan Mikkelissä ja lähiympäristössä olleiden toimintojen vahvuus oli noin 650 henkeä, mutta kun mukaan lasketaan tarvittavat viesti-, vartio- ja huoltoyksiköt, kokonaisvahvuus oli noin 2 500 henkilöä. Päämajan viestiliikenteen hoiti Viestikeskus Lokki. Päämaja muutettiin takaisin Puolustusvoimain Pääesikunnaksi 4. joulukuuta 1944, jolloin puolustusvoimat siirtyi rauhanajan kokoonpanoon.
Muistona Mikkelin asemasta talvi- ja jatkosotien aikaisena päämajakaupunkina Mikkelin vaakunassa on kaksi marsalkansauvaa. Vaakunaan on vuoden 1944 lopulla liitetty marsalkka Mannerheimin Mikkelin kaupungille myöntämä neljännen luokan Vapaudenristi.
Kirjallisuutta

Mikko Karjalainen: Mannerheimin päämaja. Sodanajan johtoesikunta 1918–1944. Otava 2019 ISBN 978-951-1-33095-0
Aiheesta muualla

Mannerheim.fi: Päämaja
Mannerheimin päämaja Mikkelissä jatkosodan aikana (24.6.1941-19.9.1944) − Mikkelin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Päämajamuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
Päämajakoulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylipäällikkö karttaan syventyneenä
Sisäänkäynti päämajaan, nykyiseen päämajamuseoon, Mikkelissä
Zölfät Xäkim

| Zölfät Xäkim> Зөлфәт Хәким Зульфат Хаким Zulfat Hakim.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. elokuuta 1960 (ikä 64)  Nižnekamskin alue, Tataarien ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Zölfät Xäkim, toinen vasemmalta, Tuğan Batır (Туган Батыр) -kirjan julkistamis-tilaisuudessa vuonna 2022.
Zölfät Zöfär ulı Xäkimxanov (tat. Зөлфәт Зөфәр улы Хәкимханов, ven. Зульфат Зуфарович Хакимханов, Zulfat Zufarovitš Hakimhanov; s. 11. elokuuta 1960, Tataarien ASNT) on tataarilainen muusikko, säveltäjä, kirjailija, näytelmäkirjailija ja runoilija. Xäkim on Tatarstanin johtajan Rustam Minnihanovin palkitsema taiteilija. Hän on PEN International -kirjailijajärjestön jäsen. Xäkim aloitti taiteellisen tuotantonsa 1980-luvulla. Hän toimi alun perin lukkoseppänä, mekaanikkona ja insinöörinä.
Galiaskar Kamalin akateeminen tataariteatteri on esittänyt lukuisia Xäkimin näytelmiä. Xäkimin vuonna 2004 ensi-iltansa saanut näytelmä Mykkä taivas (Телсез күке) keskittyy sota-aikaan Suomen ja Neuvostoliiton välillä. Päähahmoina ovat Tatarstanin tataari Zarif ja suomentataari Ziyaetdin.
Tataarikirjailijana Xäkim kokee oman äidinkielensä säilymisen olevan hänelle tärkeimpiä asioita. Eniten häneen vaikuttaneita kirjailijoita ovat Ayaz Ğiläcev, Robert Äxmätcanov ja Ğazinur Morat. Xäkim on saanut Ğabdulla Tuqay -palkinnon vuonna 2009.
Aiheesta muualla

Haastattelu
Kappale
Näytelmä
Deutsche Eishockey-Liga

| Deutsche Eishockey Liga |
| --- | --- |

Laji:  Jääkiekko
Maa(t):   Saksa
Perustettu:  1994
Edeltäjä:  Eishockey-Bundesliga
Joukkueita:  15
Hallitseva mestari:  Eisbären Berlin
Eniten mestaruuksia:  Eisbären Berlin (8)
Alempi taso:  DEL2  Oberliga
TV:  Deutsche Telekom
Aiheesta muualla
Sivusto
Deutsche Eishockey Liga (sponsorinimeltään PENNY Deutsche Eishockey Liga, lyhenne DEL) on saksalainen ylimmän sarjatason jääkiekon ammattilaisliiga. Sitä on pelattu kaudesta 1994–1995 asti, jolloin se korvasi aiemman Eishockey-Bundesligan.
Kaudella 2014–2015 sarjan yleisökeskiarvo oli 6 419.
Joukkueet 2024–2025

| Joukkue | Kaupunki | Kotihalli | Perustettu |
| --- | --- | --- | --- |
| Adler Mannheim | Mannheim | SAP Arena | 1938 |
| Augsburger Panther | Augsburg | Curt Frenzel Stadion | 1878 |
| Düsseldorfer EG | Düsseldorf | ISS Dome | 1935 |
| EHC München | München | SAP Garden | 1998 |
| Eisbären Berlin | Berliini | Mercedes-Benz Arena | 1954 |
| ERC Ingolstadt | Ingolstadt | Saturn Arena | 1964 |
| Fischtown Pinguins | Bremerhaven | Eisarena Bremerhaven | 2002 |
| Grizzlys Wolfsburg | Wolfsburg | Eis Arena Wolfsburg | 1975 |
| Iserlohn Roosters | Iserlohn | Eissporthalle Iserlohn | 1959 |
| Kölner Haie | Köln | Lanxess Arena | 1972 |
| Löwen Frankfurt | Frankfurt | Eissporthalle Am Ratsweg | 2010 |
| Nürnberg Ice Tigers | Nürnberg | Arena Nürnberger Versicherung | 1980 |
| Schwenninger Wild Wings | Villingen-Schwenningen | Helios Arena | 1994 |
| Straubing Tigers | Straubing | Eisstadion am Pulverturm | 1941 |
Lähde: EliteProspects
Mestarit

1995: Kölner Haie
1996: Düsseldorfer EG
1997: Adler Mannheim
1998: Adler Mannheim
1999: Adler Mannheim
2000: München Barons
2001: Adler Mannheim
2002: Kölner Haie
2003: Krefeld Pinguine
2004: Frankfurt Lions
2005: Eisbären Berlin
2006: Eisbären Berlin
2007: Adler Mannheim
2008: Eisbären Berlin
2009: Eisbären Berlin
2010: Hannover Scorpions
2011: Eisbären Berlin
2012: Eisbären Berlin
2013: Eisbären Berlin
2014: ERC Ingolstadt
2015: Adler Mannheim
2016: EHC München
2017: EHC München
2018: EHC München
2019: Adler Mannheim
2020: ei mestaria
2021: Eisbären Berlin
2022: Eisbären Berlin
2023: EHC München
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen verkkosivusto (saksaksi)
Kuva DEL-liigan ottelusta: Hamburg Freezers - Eisbären Berlin
Yttriumbariumkuparioksidi

| Yttriumbariumkuparioksidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
Muut nimet:  YBCO
CAS-numero:  107539-20-8
PubChem CID:  21871996
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  YBa2Cu3O7
Moolimassa:  666,19 g/mol
Ulkomuoto:  musta, kiinteä aine
Sulamispiste:  yli 1 000 °C
Tiheys:  6,3 g/cm3
Liukoisuus veteen:  ei liukene veteen
Yttriumbariumkuparioksidi eli lyhennettynä YBCO on kiteinen kemiallinen yhdiste, jonka kaava on YBa2Cu3O7. Aine on tunnettu korkean lämpötilan suprajohde ja samalla ensimmäinen aine, joka saatiin supra­johtavaksi typen kiehumispistettä (77 K) korkeammassa lämpötilassa.
Historia

Huhtikuussa 1986, 75 vuotta supra­johtavuuden keksimisen jälkeen, IBM:llä Zürichissä työskennelleet Johannes Bednorz ja Karl Müller havaitsivat, että jotkut puolijohtavat metallioksidit tulivat suprajohtaviksi jo noin 35 kelvinissä, muihin aineisiin verrattuna melko korkeassa lämpötilassa. Tässä suhteessa lupaavilta vaikuttivat varsinkin lantaanibariumkuparioksidit. Vuonna 1987 he saivat havainnoistaan Nobelin fysiikan­palkinnon.
Heidän havaintoonsa perustuen Maw-Kuen Wu ja hänen oppilaansa Ashburn ja Torng Alabaman yliopistossa Huntvillessä sekä Paul Chu ja hänen oppilaansa Houstonin yliopistossa totesivat vuonna 1987, että jos tässä aineessa lantaani korvataan yttriumilla, saadaan vielä korkeammassa lämpötilassa suprajohtavaksi tuleva aine, YBCO, jonka kriittinen lämpötila on 93 K. Ensimmäisen valmisteen koostumus oli tosin Y1.2Ba0.8CuO4.) Havainto johti pian monien uusien aikaisempaa korkeammassa lämpö­tilassa supra­johtaviksi tulevien aineiden löytämiseen.
YBCO oli ensimmäinen tunnettu aine, joka tulee supra­johtavaksi neste­typen kiehumispisteen (77 K) ylä­puolella. Ennen sitä supra­johtavuus tunnettiin vain lämpö­tiloissa, jotka ovat lähellä nestemäisen vedyn (20,28 K) tai heliumin kiehumispistettä (4,2 K); korkein tunnettu kriittinen lämpötila, 23 K, oli niobiumin ja germaniumin yhdisteellä Nb3Ge. Paljon korkeamman kriittisen lämpötilansa vuoksi YBCO voidaankin jäähdyttää suprajohtavaksi paljon pienemmin kustannuksin.
Valmistus

Jokseenkin puhdasta yttriumbariumkupari­oksidia valmistettiin ensin kuumentamalla metallikarbonaattien seosta 1 000 ja 1 300 kelvinin välillä. Tällöin tapahtunut reaktio oli:
Nykyisin YBCO:n valmistukseen käytetään samojen metallien oksideja ja nitraatteja.
YBCO:n (YBa2Cu3O7−x) supra­johde­ominaisuudet riippuvat vahvasti kaavassa esiintyvästä parametrista x, yhdisteen happi­pitoisuudesta. Vain jos x on välillä 0...0,65, aine tulee kriittisen lämpötilan ala­puolella supra­johtavaksi, ja jos x on noin 0,07, se tulee suprajohtavaksi jo 95 kelvinin lämpö­tilassa, ja suprajohtavuus säilyy magneettikentän suunnasta riippuen 120 tai jopa 250 teslan kentässä.
Paitsi yhdisteen happipitoisuudesta, YBCO:n ominaisuudet riippuvat myös siitä, miten se on kiteytetty. Varsinkin sen sintrauksella on suuri vaikutus. YBCO on kiteinen aine, ja parhaat suprajohdeominaisuudet saadaan, jos kiteiden rajapinnat on lämpökäsittelyn avulla saatu tarkoin säädetyiksi tietyssä lämpötilassa.
Myöhemmin YBCO:lle on keksitty useita muitakin valmistusmenetelmiä, kuten kemiallinen höyrypinnoitus (CVD) sooli-geeliprosessi ja aerosolimenetelmät. Näitäkin menetelmiä käytettäessä tuote on parhaan laadun aikaansaamiseksi lopuksi sintrattava.
Jos valmistuksessa kuitenkin käytetään fluorin lähteenä trifluorietikkahappoa (TFA), vältytään bariumkarbonaatin (BaCO3) syntymiseltä haitallisena sivutuotteena.
Rakenne

YBCO kiteytyy kerroksittain samaan tapaan kuin perovskiitti. Jokaisen kerroksen rajoina ovat CuO4-yksiköt, joilla on neljä yhteistä särmää. Näitä vastaan kohtisuorassa ovat CuO2-nauhat, joilla on kaksi yhteistä särmää. Yttriumatomit ovat CuO4-tasojen välissä, bariumatomit taas näiden ja CuO2-nauhojen välissä, kuten oikealla oleva kaavio osoittaa.
Rakenne > Tarkennuksia

Vaikka YBa2Cu3O7 on tarkoin määritelty kemiallinen yhdiste, jolla on tietty rakenne ja stoikiometria, on olemassa myös materiaaleja, joissa on vähemmän kuin seitsemän happiatomia yksikköä kohti. Sellaiset ovat epästoikio­metrisiä yhdisteitä, ja niiden rakenne riippuu niiden happi­pitoisuudesta. Tämä epästoikio­metrisyys ilmaistaan kaavalla YBa2Cu3O7-x. Jos x = 1, happiatomien kohdat Cu(1) -tasolla ovat tyhjiä ja rakenne on tetragonaalinen. Tällöin aine on eriste eikä tule matalissakaan lämpö­tiloissa supra­johteeksi. Happipitoisuuden kasvaessa yhä suurempi osa näistä aukko­kohdista tulee täytetyiksi. Kun x < 0,65, kiteen b-akselin suunnassa syntyy Cu–O-ketjuja. Akselin b pidetessä rakenne tulee ortorombiseksi, ja hilavakioiden arvot ovat a = 3,82, b = 3,89, and c = 11,68 Å. Parhaat supra­johde­ominaisuudet saadaan, kun x ≈ 0,07, jolloin useimmat happi­atomien kohdat ovat täytettyjä, mutta aukkoja on jonkin verran.
Suprajohdeominaisuudet

YBCO on tyypin II suprajohde. Sen kriittinen lämpötila on 93 K, kriittinen magneettikenttä 250 T CuO2-tasojen suunnassa ja 120 T niihin nähden kohtisuorassa suunnassa.
Käyttö

Korkean lämpötilan suprajohteilla on useita kaupallisia käyttötarkoituksia. Niitä käytetään enenevässä määrin magneetteina, magneettikuvauksessa, magneettisen levitaation aikaansaamiseen sekä Josephsonin liitoksissa.
YBCO:n käyttö on kuitenkin jäänyt toistaiseksi vähäiseksi lähinnä kahdesta syystä:
Ensinnäkin, vaikka YBCO-kiteillä onkin hyvin suuri kriittinen virrantiheys, monesta kiteestä koostuvan kappaleen kriittinen virrantiheys on alhainen; niiden läpi voi kulkea vain pieni virta ilman, että suprajohtavuus häviää. Tämä johtuu kiteiden välisistä rajapinnoista. Kun eri kiteissä olevien hilatasojen välinen kulma on yli 5°, supravirta ei voi kulkea rajapinnan läpi. Jossakin määrin tämä ongelma on voitu ratkaista valmistamalla kemiallisella höyrypinnoituksella hyvin ohuita YBCO-kalvoja tai käsittelemällä ainetta siten, että rajapintojen molemmilla puolilla hilatasot ovat samansuuntaiset.
Toiseksi tällaiset metallioksidit ovat hauraita, eikä niistä voida tavanomaisilla keinoilla valmistaa pitkiä ja ohuita lankoja. Toisin kuin vismuttistrontiumkalsiumkuparioksidissa (BSCCO), YBCO:sta ei saada kunnollista pitkää suprajohdinta myöskään powder-in-tube-menetelmällä (PID) eli täyttämällä sillä ohut putki.
Aiheesta muualla

YBCO:n rakenne, kaaviokuva
New World Record For Superconducting Magnet 26.8T April 2007
External MSDS Data Sheet (safety classifications) for YBCO.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.

Käännös suomeksi
Hoplop

| Leos HopLop OY |
| --- | --- |

Perustettu:  2005
Toimitusjohtaja:  Lars Joakim Gunler
Liikevaihto:   20,1 milj. euroa (2019)
Tilikauden tulos:   2,3 milj. euroa (2019)
Henkilöstö:  278 (2019)
Kotisivu:  www.hoplop.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hoplop (tyyliteltynä HopLop) on vuonna 2005 perustettu lasten sisäliikunta- ja seikkailupuistoketju.
Hoplopin liikevaihto oli vuonna 2019 noin 20,1 miljoonaa euroa ja tulos noin −2,3 miljoonaa euroa.
Vuonna 2021 Hoplopilla oli Suomessa 17 toimipistettä.
Historia

Hoplopin ovat perustaneet vuonna 2005 Tomi Pulkki ja Joona Hietasola yhdessä puolisoidensa kanssa.
Hoplop hakeutui yrityssaneeraukseen vuonna 2010.
Lokakuussa 2015 sijoitusyhtiö Intera tuli enemmistöosakkaaksi Hoplopiin. Yrityksen toimiva johto jatkoi yhtiössä ja jäi osakkaaksi merkittävin osuuksin. Vuonna 2017 Hoplop osti reippailuhalli Huimalan ja marras-joulukuussa 2017 Huimala uudistettiin Hoplop-puistoksi.
Koronavirusepidemian aiheuttaman vaikean taloustilanteen takia yritys hakeutui yrityssaneeraukseen lokakuussa 2020. Maaliskuussa 2021 CapMan ilmoitti ostavansa Hoplopin kokonaan.
Vuonna 2023 Leo’s Leikkimaan emoyhtiö Leo’s Group osti HopLop-ketjun.
Hoplop hakeutui jälleen syksyllä 2024 yrityssaneeraukseen ja ilmoitti sulkevansa viisi toimipistettään. Nämä ovat Tampereen Linnainmaa, Pirkkala, Turku (nimellä Leo’s), Vantaan Porttipuisto ja Lohja.
Kaikkien Hoplop- ja Leo’s Leikkimaa-puistojen nimeksi vaihdetaan Leo’s vuoden 2025 alkupuoliskon aikana.
Historia > Kansainvälistyminen

Hoplop avasi ensimmäisen puistonsa ulkomailla Saksan Pulheimiin, Kölnin kupeeseen kesäkuussa 2018. 2024 Pulheimin sisäleikkipuisto muutettiin Leo’s brändin alle.
Hoplopin toimipisteet

Seikkailupuistot ovat avoinna joka päivä klo 10–20.
Espoo Kauppakeskus Merituuli, Sello (lopetettu), Suomenoja
Helsinki (Roihupelto, Kauppakeskus Ruoholahti (lopetettu), Pasila, Helsinki Outlet)
Joensuu
Jyväskylä
Kuopio
Lappeenranta
Lohja (lopetettu syksyllä 2024)
Oulu
Pirkkala (lopetettu syksyllä 2024)
Raisio
Riihimäki (lopetettu)
Seinäjoki
Tampere Linnainmaa (lopetettu syksyllä 2024)
Turku (lopetettu syksyllä 2024)
Vaasa
Vantaa Porttipuisto (lopetettu syksyllä 2024)
Aiheesta muualla

Hoplopin kotisivut
Mulieris dignitatem

Mulieris dignitatem on paavi Johannes Paavali II:n apostolinen kirje naisten arvosta, julkaistu Marian taivaaseenottamisen päivänä (15. elokuuta) 1988. Se on jaettu yhdeksään osaan, mukaan lukien johdanto ja lopetus.
Aiheesta muualla

Mulieris dignitatem (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Yhdysvallat  Australia