stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reaktor
Projekteja > Muita projekteja

Vuonna 2015 Reaktor julkaisi kehittämänsä asuntojen hintaennustepalvelun Kannattaako kauppa. Palvelu perustui Tilastokeskuksen julkaisemaan avoimeen asuntojen hintadataan ja se ennusti asuntojen hintakehitystä postinumeroalueittain.
Vuonna 2019 Reaktorin New Yorkin -toimisto toteutti palkitun "+POOL Light"-hankkeen, joka havainnollisti kaupunkilaisille East Riverin vedenlaatua. Kokonaisuuteen kuului vesiväylän vedenlaadusta reaaliaikaista dataa välittävä sivusto ja vedessä Manhattanin edustalla kelluva valoinstallaatio. Vedenlaadusta kertova mittaristo kehitettiin yhteistyössä Columbian yliopiston kanssa.
Reaktor kehitti vuoden 2019 Flow-festivaaleille ratkaisun, jossa festivaalikävijät pystyivät automatisoiduilla palautuspisteillä lahjoittamaan juomapanttinsa Suomen Luonnonsuojeluliiton metsitysprojektiin. 11 869 keräykseen lahjoitetulla pantilla istutettiin niin monta puuta, että määrä sitoo laskelmien mukaan elinaikanaan ilmakehästä yhteensä 141 297 ihmisen kolmen päivän hiilijalanjäljen verran hiiltä.
Vuoden 2020 COVID-19-pandemian alkaessa Reaktor alkoi kehittää yhdessä ohjelmistöyhtiö Futuricen ja tietoturvayhtiö Fraktalin kanssa Ketju-sovellusta, joka auttoi koronavirukselle altistuneiden tunnistamisessa. Sovellusta pilotoitiin toukokuussa 2020 Vaasan keskussairaalassa.
Yrityskulttuuri

Reaktor on matalan hierarkian organisaatio, jossa työntekijöiltä edellytetään itseohjautuvuutta. Yrityksessä ei ole virallisia esimiehiä, vaan valtaa ja vastuuta annetaan työntekijöille. Reaktorilla keskeistä on myös kokeilukulttuuri.
Reaktor tarjoaa kaikille pidempään ­yhtiön palveluksessa olleille työntekijöilleen mahdollisuutta ryhtyä yrityksen omistajiksi. Ensimmäinen koko henkilöstöä koskeva osakeanti järjestettiin 2015. Vuonna 2019 päätettiin, että anteja järjestetään säännöllisesti. Vuonna 2020 osakkaita oli 315 eli noin 67 prosenttia työntekijöistä.
Tunnustuksia

Reaktor valittiin Great Place to Work Institute Finlandin Suomen parhaat työpaikat -tutkimuksessa Suomen parhaaksi työpaikaksi neljä kertaa peräkkäin vuosina 2008, 2009, 2010 ja 2011. Euroopan parhaat työpaikat -tutkimuksessa Reaktor oli ensimmäinen vuonna 2008 ja toinen vuosina 2009 ja 2011 ja kolmas vuonna 2010. Vuonna 2014 Vastuullinen kesäduuni-kampanja palkitsi Reaktorin suurten yritysten luokan vastuullisimpana kesätyönantajana.lähde?
Kaupan ja tekniikan alan ammattilaisten ja korkeakouluopiskelijoiden keskuudessa tehdyssä  T-Median Työnantajakuva 2015 -tutkimuksessa vuonna 2015 Reaktor valikoitui Suomen luotettavimmaksi ja parasmaineisimmaksi työnantajaksi.
Reaktorin Finnairille tekemä sovellus voitti kansainvälisen Red Dot -designpalkinnon elokuussa 2016. Aiemmin samana vuonna sovellus palkittiin hopeamitalilla European Design Awards -kilpailussa. Sovellus palkittiin vuonna 2015 myös German Design Awardseissa.
Brittiläinen lifestylelehti Monocle nosti Reaktorin Finavialle tekemän lentokenttäuudistuksen vuoden 2018 parhaiden liikenneinnovaatioiden joukkoon.
Elements of AI -verkkokurssi voitti pääpalkinnon Massachusetts Institute of Technologyn eli MIT:n Inclusive Innovation Challenge -kilpailussa vuonna 2019. Suomessa kurssi on palkittu esimerkiksi Vuoden huiput -kilpailussa, Grand One -kilpailun pääpalkinnolla ja Vuoden viestintätekona.
Vuonna 2019 yhdysvaltalainen teknologiajulkaisu Fast Company nosti Reaktorin maailman kymmenen innovatiivisimman koulutusyrityksen joukkoon. Vuonna 2020 se nosti kaksi Reaktorin projektia maailmaa muuttavien ideoiden listalle. Kyseessä olivat Reaktor Education ja New Yorkissa tehty +POOL-hanke.
Aiheesta muualla

Yrityksen sivusto
Kangasalan Kisa

| Kangasalan Kisa |
| --- | --- |

Perustettu:  1930
Paikkakunta:   Kangasala, Suomi
Lajit:  • Ampumahiihto   • Hiihto  • Jääkiekko  • Pesäpallo  • Pyöräily  • Suunnistus  • Yleisurheilu
Kangasalan Kisa on vuonna 1930 perustettu kangasalalainen urheiluseura, jolla on yli 800 jäsentä. Seuralla on toimintaa ampumahiihdossa, hiihdossa, jääkiekossa, pesäpallossa, pyöräilyssä, suunnistuksessa ja yleisurheilussa. Aiemmin sillä on ollut myös junioritoimintaa jalkapallossa, kunnes lajijaosto siirtyi FCK eli FC Kangasala nimelle. Kisa tunnetaan ehkä parhaiten toiminnastaan hiihdossa, yleisurheilussa sekä jääkiekossa, jossa se tunnetaan nimellä Kangasalan Kisa-Eagles.
Kangasalan Kisan naisten pesäpallojoukkue on pelannut parhaimmillaan Suomi-sarjassa, joka on kolmanneksi korkein sarjataso. 1980-luvun jälkeen seuran toiminta on kuitenkin hiipunut, ja vuonna 2009 seura pelaa sekaharrastesarjassa.
Kangasala Kisa huolehtii Längelmäveden rannalla sijaitsevan Kisarannan tanssipaikan toiminnasta. Kisarannassa oli aiemmin myös leirintäalue.
Kangasalan Kisan edustajia

Juha Kauppinen, moukarinheittäjä ja SM-mitalisti
Keijo Tiitola, ampumahiihtäjä ja SM-mitalisti
Aiheesta muualla

Hannele Rautio, Eero Rautio: Kangasalan Kisa 1930-1980; Kangasalan Kisa, 1980
Olavi Lautarinne: Kangasalan Kisa r.y. 1930-1970; 1971
Kangasalan Kisa 1930-1990; Kangasalan Kisa, 1990
Seuran kotisivut
Kastemalja

Siuntion kirkon kastemalja, kalkkikiveä 1540-luvulta
Kastemalja on kirkkojen sisustukseen kuuluva astia, jota käytetään kasteessa. Kastemalja voi olla osa kirkon kuorin kalusteita, kiinteä kivi- tai puujalusteinen, usein taiteellisesti valmistettu malja.
Varhaisimmat tiedot lapsikasteesta kirkon historiassa ovat 200-luvulta, ja siitä tuli vähitellen tärkein kastetapa. 500-luvulla lasten kastaminen tuli pakolliseksi ja siten siitä tuli yleisin kasteen muoto. Lasten, oikeastaan vauvojen kastamiseen alkoi jo varhain vakiintua suurikokoinen jalallinen kasteastia, funtti (lat. fons – lähde). Kastemalja on kirkkorakennuksen keskeisimpiä kohtia. Kastemalja, funtti, joka useimmiten oli kivestä, muistuttaa muodoltaan ehtoolliskalkkia; siinä oli leveä jalusta, sen yläpuolella varsi, jonka keskellä on paksunnos, nodus ja ylinnä on varsinainen allas- tai metalliosa, cuppa
Kaarlelan kirkon kahdeksankulmainen kastemalja
Keskiajalla kastemalja sijaitsi usein erityisessä kastekappelissa, babtisteriossa, joka oli usein kahdeksankulmainen rakennennus. Kastemalja voi olla muodoltaan pyöreä, mutta sekin saattaa olla myös kahdeksankulmainen. Silloin sen muoto viittaa Raamatun kertomukseen Nooan arkista, jonka turvin kahdeksan ihmistä pelastui vedenpaisumuksesta (1. Mooseksen kirja 7. luku).
1600-luvulla kasteen paikka siirtyi yleensä, niin myös Ruotsi-Suomen kirkoissa pois keskiaikaiselta paikalta, kirkon pääsisäänkäynnin läheltä kirkon kuoriin. Kasteissa käytettiin edelleen keskiaikaisia kastealtaita sekä yhdessä niiden kanssa metallista valmistettuja kastevateja. Suomessa on säilynyt myös muutamia keskiaikaisia tai keskiaikaisen perinteen mukaisia puusta valmistettuja funtteja. 1600-luvulta alkaen kastemaljojen ulkonäköön ja muotoiluun vaikuttivat kulloinkin vaikuttaneet tyylisuuntaukset.
1900-luvulta alkaen useiden kirkkojen kastemaljat ovat kirkkoa suunnitelleen tai sisustuksen suunnitelleen arkkitehdin sekä ammattitaitoisen taiteilijan yhteistyötä. Usein kuoriin sijoitettu kastemalja ja alttari sekä sen koristeet muodostavat yhtenäisen sarjan.
Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa on yleistä viettää lapsen kaste kotona. Kotikasteessa kastemaljana voidaan käyttää pientä, pöydälle asetettavaa maljaa.
Ortodoksinen kastemalja on omalla jalustalla oleva yleensä metallinen allas, joka on niin suuri, että kastettava lapsi voidaan upottaa veteen kokonaan. Sen muoto ja koristelut ovat vaihdelleet kulloinkin vallitsevan tyylisuunnan mukaan.
Katolinen kastemalja saattaa olla kirkossa pysyvästi oleva kivijalustainen ja kiveen koverrettu malja. Nykyään kirkoissa on kasteen toimittamista varten erityinen kastekappeli, jossa on kiinteä kastemalja. Silloin kun sellaista ei ole käytettävissä, kaste toimitetaan kuorissa, johon sijoitetaan siirrettävä kastemalja.
Helsingin ortodoksisen Pappilan kotikirkon kastemalja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kastemalja Wikimedia Commonsissa
Mika Rytkönen

Mika Rytkönen vuonna 2023 (keskellä)
Mika Rytkönen (s. 1969 Kuusamo) on suomalainen prikaatikenraali, joka on työskennellyt Rajavartiolaitoksessa Rajavartiolaitoksen esikunnan raja- ja meriosaston osastopäällikkönä vuoden 2025 alusta.
Aiemmin Rytkönen toimi Kaakkois-Suomen rajavartioston komentajana vuosina 2022–2024. Aikaisemmin hän on työskennellyt muun muassa Kainuun rajavartioston komentajana, Rajavartiolaitoksen esikunnassa ja Suomen pysyvässä EU-edustustossa Brysselissä.
Rytkönen on suorittanut yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 2003. Hänet on ylennetty everstiksi vuonna 2017 ja prikaatikenraaliksi 1.1.2025.
Ikarus E94

Helsingin Bussiliikenteen Ikarus E94F Vuosaaressa 2004.
Ikarus E94 on unkarilainen linja-auton korimalli, jota valmistettiin vuosina 1994–2006. Vuonna 2002 korimallia uudistettiin ja siitä eteenpäin sitä myytiin nimellä Ikarus E94F. Molempia korimalleja toimitettiin runsaasti Suomeen pääasiassa Volvon ja Scanian alustoille.
Bussimallia oli paljon varsinkin Helsingissä ja Turussa. HSL:n alueella Ikaruksia ovat käyttäneet Helsingin Bussiliikenne, Transdev, Nobina, Westendin Linja, Metsälän Linja, Andersson ja Etelä-Suomen Linjaliikenne. Keväällä 2018 HSL:n alueella Helsingin Bussiliikenne oli ainoa Ikarus E94:n käyttäjä yhdellä autolla, numero 411. Se aiottiin poistaa liikenteestä kesäliikenteen 2020 alussa, mutta koronapandemian vuoksi tämä tapahtui jo saman vuoden huhtikuussa. Tampereella TKL:n kalustoon kuului myös yksi Ikarus E94F, numero 17. Nämä olivat viimeiset Suomessa linjalla olleet autotlähde?. Näitä Ikarus E94-sarjan autoja ei nykyään ole ulkomaillakaan juurikaan liikenteessä, sillä autoja valmistettiin viimeksi lähes 20 vuotta sitten. Yleisesti ottaen tämä on todella pitkä ikä linja-autokalustolle. Joitain autoja on museoitu, näihin kuuluu myös Helsingin Bussiliikenne 411lähde?.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ikarus E94 Wikimedia Commonsissa
Sugri

| Sugri ry |
| --- | --- |
Perustettu:  1973
Toimiala:  Turun yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen ainejärjestö
Kotipaikka:  Turku
Jäsenmäärä:  Noin 70
Puheenjohtaja:  Lotta Ylikangas
Varapuheenjohtaja:  Mirjami Sipilä
Jäsenlehti:  Sielulintu
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sugri ry on Turun yliopiston ylioppilaskunnan (TYY) alajärjestö ja suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen opiskelijoiden ainejärjestö. Se on perustettu vuonna 1973. Muita ehdotuksia järjestön nimeksi olivat pöytäkirjan mukaan Ugor ja Surali. Sugri järjestää erilaisia tapahtumia, kuten opintomatkoja suomalais-ugrilaisten kielten puhuma-alueille, sekä sitsejä yhdessä muiden TYY:n järjestöjen kanssa. Toimintaan kuuluu lisäksi suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen opiskelijoiden ja tutkijoiden edunvalvonta, jonka myötä muun muassa fennougristiikan perusteet saatiin suomen kielen ja suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen yhteisiin perusopintoihin.
Sugrissa on toiminut useita myöhempiä suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen oppiaineen työntekijöitä, kuten professori Sirkka Saarinen, joka toimi opiskeluaikanaan Sugrin puheenjohtajana. Järjestön tunnus on uralilainen sielulintu, monien suomalais-ugrilaisten kansojen myyttinen apueläin, johon on merkitty linnun sydän muinaisen metsästysmagian mukaisesti. Sugrilinnun on epäilty esittävän metsoa tai sotkaa, mutta sen esikuvasta ei ole varmuutta. Sielulintu on myös ainejärjestön verkossa ilmestyvän järjestölehden nimi. Sugrin opiskelijahaalarit ovat mustat, koska niillä haluttiin erottua suomen kielen ainejärjestöstä Kannasta, joka käyttää valkoisia haalareita.
Aiheesta muualla

Sugrin vanhat kotisivut
Fairfieldin piirikunta (Connecticut)

Fairfieldin piirikunta (engl. Fairfield County) on Yhdysvaltojen Connecticutin osavaltion läntisin ja väestömäärältään suurin piirikunta. Vuoden 2010 väestönlaskennassa Fairfieldin asukasluku oli 916 829. Heistä lähes puolet asuu piirikunnan neljässä suurimmassa kaupungissa: Bridgeport (137 000), Stamford (121 000), Norwalk (88 000) ja Danbury (81 000 asukasta). Pientalovaltainen piirikunta kuuluu New Yorkin pohjoiseen esikaupunkivyöhykkeeseen, ja suuri osa sen asukkaista käy töissä Manhattanilla.
Fairfieldin naapuripiirikunnat ovat Litchfield pohjoisessa ja New Haven idässä. Lännessä rajanaapurit ovat New Yorkin osavaltion Westchesterin, Putnamin ja Dutchessin piirikunnat. Etelässä Fairfieldin naapureita ovat Long Island Soundin takana sijaitsevat New Yorkin piirikunnat Nassau ja Suffolk.
Connecticutin piirikunnilla ei enää ole paikallishallintoa eikä hallintokaupunkia, mutta aiemmin sellaisia ovat Fairfieldin piirikunnassa olleet Fairfield (1666–1853) ja Bridgeport (1853–1960)
Fairfieldin ”kultarannikko”

Fairfieldin piirikunta rajoittuu etelässä Long Island Sound -lahteen. Sarja rannikolle ja Metro-North-rautatieyhtiön New Haven Linen varteen sijoittuvia pikkukaupunkeja tunnetaan nimellä ”kultarannikko” vauraan asujaimistonsa takia. Näitä taajamia ovat Easton, Fairfield, Darien, Greenwich, New Canaan, Norwalk, Ridgefield, Stamford, Weston, Westport ja Wilton.
1960–1980-luvuilla monet suuryritykset siirsivät pääkonttoreitaan New Yorkista Fairfieldin ”kultarannikolle”, mutta trendi alkoi hidastua 1990-luvulle tultaessa.
Osavaltion arvostetuimpia asuinalueita

Vuonna 2014 Movoto-kiinteistönvälitysyhtiö valitsi Connecticutin osavaltion kymmeneksi parhaaksi asuinalueeksi monia Fairfieldin piirikunnassa sijaitsevia kohteita: ykköseksi Stamfordin, toiseksi parhaaksi Bethelin ja kolmanneksi parhaaksi Danburyn. Seitsemäntenä listalla oli Darien, yhdeksäntenä Westport ja kymmenentenä Newtown, vaikka se oli pari vuotta aiemmin saanut kielteistä julkisuutta Sandy Hookin kouluammuskelutapauksen takia. Vuonna 2016 sama yhtiö arvioi Connecticutin parhaita asuinpaikkoja lapsiperheille, ja kärkitilan sai Fairfieldin piirikunnan Trumbull. Kymmenen parhaan joukkoon arvioitiin myös Stamford, Danbury ja Wilton.
Piirikunnan korkeakouluja

Piirikunnan Fairfieldin kaupungissa toimivat yksityinen tutkimusyliopisto Fairfield University sekä Sacred Heart University. Bridgeportissa toimii University of Bridgeport ja Danburyssa Western Connecticut State University. Norwalkissa ja Housatonicissa on community colleget.
Taajamia Fairfieldin piirikunnassa

Aqua Vista
Aspetuck
Banksville
Beaverbrook
Beckettville
Belle Haven
Belltown
Berkshire
Bethel
Bigelow Corners
Black Rock
Botsford
Branchville
Bridgeport
Brookfield
Brookfield Center
Byram
Candlewood Knolls
Candlewood Orchards
Candlewood Pines
Candlewood Shores
Cannondale
Cedar Heights
Cedarhurst
Compo
Cos Cob
Cranbury
Danbury
Darien
Dodgingtown
Dolphin Cove
East Bridgeport
East Norwalk
East Village
Easton
Fairfield
Georgetown
Germantown
Gilbert Corners
Glenbrook
Glenville
Greenfield Hill
Greens Farms
Greenwich
Grover Hill
Hale Court
Harborview
Hattertown
Hawleyville
Hawthorne Terrace
Hayestown
High Ridge
Hollywyle Park
Hopewell
Hunting Ridge
Huntington
Huntingtown
Knollcrest
Lattins Landing
Long Hill
Long Ridge
Lordship
Lyons Plain
Margerie Manor
Melville Village
Mianus
Mill Hill
Mill Plain
Miry Brook
Monroe
Murray
New Canaan
New Fairfield
Newfield
Newfield
Newtown
Nichols
Noroton
Noroton Heights
North Greenwich
North Mianus
North Stamford
North Wilton
Norwalk
Obtuse Hill
Old Greenwich
Oronoque
Owenoke
Palestine
Palmers Hill
Pemberwick
Pine Rock Park
Pinneys Corners
Plattsville
Pleasant Acres
Ponus
Pootatuck Park
Putney
Redding
Redding Ridge
Ridgebury
Ridgefield
Ridgeway
Riverbank
Riverside
Riversville
Rock Raymond
Rock Ridge
Rocky Glen
Round Beach
Rowayton
Sandy Hook
Sanfordtown
Saugatuck
Saugatuck Shores
Sellecks Corners
Shady Rest
Shelton
Sherman
Shippan Point
Shorehaven
Silvermine
Snug Harbor
South End
South Norwalk
South Wilton
Southport
Springdale
Stamford
Stanwich
Stevenson
Stratfield
Stratford
Talmadge Hill
Titicus
Toilsome Hill
Tokeneke
Topstone
Trumbull
Tunxis Hill
Turn of River
Upper Stepney
West Norwalk
West Redding
Weston
Westport
Wilton
Winnipauk
Kuvagalleria

Stamford
Vanhin säilynyt talo Greenwichissä
Grace Farms -kulttuurikeskus New Canaanissa
Bates-Scofield House, Darien
Octagon House, Danbury
Mill Hill, Norwalk
Pato Norwalkissa
Norwalkin rantaa ja Tavern Island
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fairfieldin piirikunta (Connecticut) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:Fairfield County, Connecticut & de:Fairfield County (Connecticut)
Connecticutin osavaltio
| --- | --- |
Alueet:  Central Naugatuck River Valley  Gold Coast  Greater Bridgeport  Greater Danbury  Greater New Haven  Greater Hartford  Kaakkois-Connecticut  Litchfield Hills  Lounais-Connecticut  Lower Connecticut River Valley  Quiet Corner 
Piirikunnat:  Fairfield  Hartford  Litchfield  Middlesex  New Haven  New London  Tolland  Windham 
Kaupungit:  Ansonia  Bridgeport  Bristol  Danbury  Derby  Groton  Hartford (pääkaupunki)  Meriden  Middletown  Milford  New Britain  New Haven  New London  Norwalk  Norwich  Shelton  Stamford  Torrington  Waterbury  West Haven  Winsted 
Kunnat (borough):  Bantam  Danielson  Fenwick  Groton Long Point  Jewett City  Litchfield  Naugatuck  Newtown  Stonington  Woodmont 
Kunnat (town):  Andover  Ashford  Avon  Barkhamsted  Beacon Falls  Berlin  Bethany  Bethlehem  Bloomfield  Bolton  Bozrah  Branford  Bridgewater  Brookfield  Brooklyn  Burligton  Canaan  Canterbury  Canton  Chaplin  Cheshire  Colchester  Colebrook  Columbia  Cornwall  Coventry  Cromwell  Darien  Deep River  Durham  East Granby  East Haddam  East Hampton  East Hartford  East Haven  East Lyme  East Windsor  Eastford  Easton  Ellington  Enfield  Essex  Fairfield  Farmington  Franklin  Glastonbury  Goshen  Granby  Greenwich  Griswold  Groton  Guilford  Haddam  Hamden  Hampton  Hartland  Harwinton  Hebron  Kent  Killingly  Killingworth  Lebanon  Lisbon  Litchfield  Lyme  Madison  Manchester  Mansfield  Marlborough  Middlebury  Monroe  Montville  Morris  New Canaan  New Fairfield  New Hartford  New Milford  Newington  Newtown  Norfolk  North Branford  North Canaan  North Haven  North Stonington  Old Lyme  Old Saybrook  Orange  Oxford  Plainfield  Plainville  Plymouth  Pomfret  Portland  Preston  Prospect  Putnam  Redding  Ridgefield  Rocky Hill  Roxbury  Salem  Salisbury  Scotland  Seymour  Sharon  Sherman  Simsbury  Somers  South Windsor  Southbury  Southington  Sprague  Stafford  Sterling  Stonington  Stratford  Suffield  Thomaston  Thompson  Tolland  Tolland  Trumbull  Union  Vernon  Voluntown  Wallingford  Warren  Washington  Waterford  Westbrook  Weston  Westport  Wethersfield  Willington  Wilton  Winchester  Windham  Windsor  Windsor Locks  Wolcott  Woodbridge  Woodbury  Woodstock 
Penfield Beach, Fairfield.
Käännös suomeksi
Leo I

| Leo I |
| --- | --- |
 Leo I:n rintakuva noin vuodelta 470
Bysantin keisari
Valtakausi:  7. helmikuuta 454 – 18. tammikuuta 474
Edeltäjä:  Marcianus
Seuraaja:  Leo II

Syntynyt:  401 Traakia
Kuollut:  18. tammikuuta 474 Konstantinopoli
Puoliso:  Verina
Lapset:  Ariadne  Leontia
Suku:  Leonid
Leo I eli Flavius Valerius Leo Augustus (401–18. tammikuuta 474) oli Itä-Rooman keisari 457–474.
Leo kruunattiin keisariksi 7. helmikuuta 457. Se oli ensimmäinen kerta, jolloin Konstantinopolin patriarkka oli mukana kruunajaisissa. Leon valitsi keisariksi armeijan komentaja Aspar, joka aluksi piti Leoa nukkehallitsijanaan. Leo onnistui kuitenkin päästä eroon Asparista, kun hän liittoutui isaurialaisten kanssa. Aspar syrjäytettiin ja murhattiin vuonna 471.
Leon tytär Ariadne meni naimisiin isaurialaisten johtajan Tarasicodissan kanssa, josta myöhemmin tuli keisari Zenon vuonna 474.
Leon aikana hunnit ja gootit hyökkäsivät useita kertoja Balkanille, mutteivät pystyneet valtaamaan Konstantinopolia Theodosius II:n rakennuttamien muurien takia. Vuonna 467 Leo nimitti Anthemiuksen Länsi-Rooman keisariksi.
Vuonna 468 hän lähetti retkikunnan vandaaleja vastaan, mutta se kukistui Leon langon Basiliscuksen takia.
Leo I:n kuva soliduksessa
Claudio Marchisio

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Claudio Marchisio
Syntymäaika: 19. tammikuuta 1986 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Torino,  Italia
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 179 senttimetriä
Junioriseurat
2003–2006: Juventus
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2018 2007–2008 2018–2019 | Juventus → Empoli (laina) Zenit | 294 (33) 26 (0) 9 (2) |
Maajoukkue
| 2002–2003 2003–2004 2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2008 2009–2017 | Italia U16 Italia U17 Italia U18 Italia U19 Italia U20  Italia U21 Italia olympiakomitean Italia | 7 (3) 7 (1) 4 (0) 1 (1) 3 (0) 14 (1) 4 (1) 55 (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. kesäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. kesäkuuta 2020.
Claudio Marchisio (s. 19. tammikuuta 1986 Torino, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi pitkään Juventuksessa ja päätti uransa kaudella 2018–2019 pietarilaisessa Zenitissä. Hän pelasi Italian maajoukkueessa.
Ura

Claudio Marchisio on pelannut italialaisseura Juventuksessa vuodesta 2006. Hän on ollut joukkueen ringissä jo useita vuosia ja alkuaikoinaan hän pelasi hyökkääjänä, Alessandro Del Pieron tapaan, kunnes hänen valmentajansa "muokkasi" hänestä keskikenttäpelaajan, kun hän oli 16-vuotias.
Marchisio teki debyyttinsä Juventuksen edustusjoukkueessa Martinaa vastaan käydyssä Italian Cupin pelissä. Hän pelasi myös Napolia vastaan 6. marraskuuta 2006.
Marchisio alkoi esiintyä edustusjoukkueessa säännöllisesti ja hän toivoi, että hän olisi "pala" seuran tulevaisuutta. Kauden 2006-2007 lopulla Marchisosta tuli avainpelaajia silloisen valmentajan Didier Deschampsin miehistössä. Hän pelasikin 6 perättäisessä pelissä täydet 90 minuuttia Napolista saavutetun 0–2-voiton jälkeen.
Hyvistä otteistaan kaudella 2006–2007 Marchisio saikin kutsun Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueseen mukanaan muut Juventuksen nuoret pelaajat Sebastian Giovinco, Paolo De Ceglie ja Domenico Criscito. He tekivät debyyttinsä Albaniaa vastaan. Cladio Marchisio teki myös voittomaalin Toulon'n turnauksen ottelussa Turkkia vastaan. Italia voitti lopulta tämän alle 23-vuotiaille tarkoitetun turnauksen.
Ennen kautta 2007–2008 Marchisio laitettiin lainalle toskanialaiseen Empoliin hakemaan kokemusta Serie A:sta.
Hyvien suoritusten jälkeen Empolissa Marchisio palasi Juventuksen edustusjoukkueeseen kaudelle 2008–2009. Debyyttinsä Marchisio teki Mestarien liigan karsintaottelussa FC Artmedia Bratislava. Tämän jälkeen vastuuta on tullut tasaisesti. Maaleja kertyi kauden aikana 3; Napolia, Fiorentinaa ja Sienaa vastaan. Kaksi ensimmäistä oli voittomaaleja.
Claudio Marchisiota on usein verrattu takavuosien Juventus-legenda Marco Tardelliin.
Ensimmäisen A-maaottelunsa Marchisio pelasi elokuussa 2009. Hän on pelannut 55 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.