stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tainaron (kaupunki)
Rakennukset ja löydökset

Poseidonin temppeli
Tainaronissa oli Poseidonille omistettu pyhäkkö temppeleineen, joka oli osaksi kaiverrettu kallioon ja osaksi rakennettu karkeista kivistä. Temppeli sijaitsi nykyisin paikalla olevien Pyhien ruumiittomien (eli enkelten, Ágioi Asómatoi) kirkon raunioiden paikalla. Kirkossa oli käytetty temppelin osia, mutta temppelin pylväiden osia ei ole säilynyt. Kirkko suuntautuu poikkeuksellisesti kaakkoon kohti Asómatoksen eli Kistérnesin satamalahtea, ei kreikkalaisten kirkkojen tapaan itään, ja tämäkin periytyy todennäköisesti alkuperäisestä temppelistä. Sisällä temppelissä oli Poseidonin kulttikuva.
Poseidon oli perinyt Tainaronin Heliokselta, sen aiemmalta jumalalta. Paikka toimi turvapaikkana rikoksia tehneille turvananojille. Spartan vuoden 464 eaa. maanjäristyksen uskottiin olleen Poseidonin kosto siitä, että spartalaiset veivät turvaa anoneita helootteja Tainaronin pyhäköstä.
Lukuisista Poseidonille annetuista votivilahjoista tunnetuin oli delfiinillä ratsastavaa Arionia esittänyt pronssipatsas, joka oli tallella vielä Pausaniaan aikana. Ensimmäisenä temppelin ryöstivät aitolialaiset.
Haadeen portti
Luola, josta Herakleen uskottiin kiskoneen Kerberoksen maan pinnalle, sijaitsi pyhäkön lähellä. Antiikin lähteet ovat erimielisiä luolan tarkasta sijainnista. Strabon sijoitti sen temppelin lähelle, kun taas Pausanias katsoi temppelin itse olleen tehty kyseisestä luolasta. Nykyisin paikan katsotaan olleen luola, joka sijaitsee lahdenpohjukassa hieman temppelin paikasta koilliseen. Siitä ei kuitenkaan ole pääsyä maan alle, minkä huomion jo Pausaniaskin tekee.
Muut löydökset
Ympäristössä on lukuisia vesisäiliöiden ja muiden antiikin aikaisten rakennusten jäänteitä. Eräs rakennuksista on tunnistettu roomalaiseksi kylpyläksi. Sen lattiat oli koristeltu mosaiikeilla, joista on säilynyt osia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tainaron Wikimedia Commonsissa
Tainaronin Poseidonin temppelin ja sen paikalle rakennetun kirkon rauniot.
Roomalaisen kylpylän rauniot ilmakuvassa.
Poseidonin temppelin paikalle rakennetun kirkon raunioita.
Roomalaisen kylpylän mosaiikkilattiaa.
Markku Pulli (jääkiekkoilija)

Markku Pulli (s. 20. kesäkuuta 1945 Tampere) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1962–1970.
Pulli edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Koo-Vee:ta. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 119 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 25 + 20 = 45 ja jäähymääränsä 32 minuuttia. Hän saavutti urallaan yhden SM-hopean.
Myös Markku Pullin veljet Kalevi ja Heino pelasivat jääkiekkoa SM-tasolla.
Aiheesta muualla

Markku Pulli (jääkiekkoilija) Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Punainen pyramidi

| Punainen pyramidi |
| --- | --- |

Muut nimet:  Pohjoinen pyramidi
Sijainti:  Dahshur
Rakennuttaja:  Sneferu
Korkeus nykyisin:  104 m
Leveys:  220 m
Tilavuus:  1 694 000 m³
Kaltevuus:  43°22'
Punainen pyramidi eli pohjoinen pyramidi on Egyptissä Dahshurin hauta-alueella sijaitseva pyramidi. Se on yksi kolmesta faarao Sneferun rakennuttamasta pyramidista. Sneferu rakennutti hautapaikakseen ensin niin sanotun taitetun pyramidin, mutta noin 30. hallitsijavuotensa kohdalla hylkäsi sen ja alkoi rakennuttaa punaista pyramidia, josta tehtiin taitettua pyramidia loivempi.
Punaisella pyramidilla on korkeutta 104 metriä.. Sen leveys on 220 metriä, kaltevuus 43° 22' ja tilavuus 1 694 000 m³. Kuninkaan hautakammio on pyramidin sisällä ja 15 metriä korkea.
Pultavan piiri

| Pultavan piiri Полтавський район |
| --- | --- |
 Piirin sijainti Pultavan alueen kartalla
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 49.5896°N, 34.5513°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Pultavan alue
Perustettu:  1925, laajennettu 17.7.2020
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Pultava (283 402 as., 2021)
Pinta-ala  ():  10 858,6 km²
Väkiluku (2021, arvio):  589 922
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
 
Verkkosivu
Pultavan piiri (ukr. Полтавський район, Poltavskyi raion) on hallinnollinen piiri Ukrainan eteläosassa Pultavan alueella. Piiri on perustettu alkujaan vuonna 1925. Nykyään – heinäkuun 2020 aluelaajennusten jälkeen – Pultavan piiri rajoittuu lounaassa Krementšukin piiriin, luoteessa Myrhorodin piiriin, pohjoisessa Sumyn alueeseen (Sumyn ja Oh’tyrkan piirit), idässä Harkovan alueeseen (Krasnohradin ja Bohoduh’ivin piirit) sekä ja kaakossa Dnipropetrovskin alueeseen (Novomoskovskin ja Dnipron piirit). Piirin hallinnollinen keskus on Pultavan kaupunki (283 402 as., 2021).
Pultavan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Pultavan alueen piirien lukumäärän neljään. Laajentuneen Pultavan piirin pinta-alaksi tuli 10 858,6 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Pultavan piirin väkiluvuksi 589 922 (1.1.2021). Kaupunkilaisiksi luokiteltiin 63,8 prosenttia piirin asukkaista (376 115 as.), eli viiden kaupungin (Karlivka 14 172 as., Kobeljaky 9 627 as., Pultava, Rešetylivka 9 123 as., ja Zinkiv 9 328 as.) ja kahdeksan kaupunkityyppisen taajaman väestö. Piirin laajenemisen (7/2020) seurauksena uusi piiri on moninkertaisesti aiempaa samannimistä, Pultavaa ympäröinyttä maaseutupiiriä väkirikkaampi (2017 väestöarvio oli 66 860 as.).
Pultavan piiri oli paljon pienialaisempi ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta.
Karlivkan rautatieasema.
Katedraali Kobeljakyssa.
Pultavan eteläinen rautatieasema.
Kirkko Zinkivissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pultavan piiri Wikimedia Commonsissa
Poltavska oblast (tietosanakirjan Isrorija mist i sil Ukrajinskoji RSR 17. voluumin Poltavska oblast - artikkeli Pultavan piiristä, ja siihen 7/2020 liitetyistä muista piireistä, ja piirien paikkakunnista) (ukrainaksi) (ukrssr.com.ua)
Poltavska Raionna Deržavna Administrantsija (ukrainaksi) (poltava-rda.gov.ua)
Pukki paratiisissa

| Pukki paratiisissa> Det tossede paradis |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gabriel Axel
Käsikirjoittaja:  Bob Ramsing
Perustuu:  Ole Juulin romaaniin
Tuottaja:  Erik Overbye
Säveltäjä:  Ib Glindemann
Kuvaaja:  Henning Bendtsen
Leikkaaja:  Lars Brydesen
Tuotantosuunnittelija:  Kai Rasch
Pääosat:  Dirch Passer
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tanska
Tuotantoyhtiö:  Palladium Film
Ensi-ilta:  1962
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  tanska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pukki paratiisissa (Det tossede paradis) on suuren kansainvälisen suosion saanut tanskalainen seksikomedia vuodelta 1962. Gabriel Axelin ohjaaman elokuvan näyttelijöitä ovat Dirch Passer, Ghita Nørby, Arthur Jensen ja Hugo Herrestrup. Bob Ramsing teki elokuvan käsikirjoituksen Ole Juulin romaanin pohjalta.
Pukin paratiisissa näki Ruotsissa kaksi miljoonaa katsojaa, ja pelkästään Saksan liittotasavallasta vain 700 000 Tanskan kruunua maksanut elokuva toi 18 miljoonaa Saksan markkaa lipputuloja.
Freddy Kamrasin tuotua elokuvan Suomen ensi-iltaan joulukuussa 1963 se pysyi Helsingin Maximin ohjelmistossa peräti 53 viikkoa ja oli huippusuosittu ympäri maata. Vuonna 1965 Matti Tapio teki siitä näytelmäversion, joka kantaesitettiin Turun Samppalinnan kesäteatterissa. Vuonna 1987 elokuva sai uutta mediahuomiota, kun vastavalittu kulttuuriministeri Anna-Liisa Kasurinen mainitsi sen kysyttäessä mitä elokuvia hän on nähnyt.
Pukki paratiisissa -elokuvan suosion myötä sen tuottajayhtiö Palladium Films alkoi vuosia myöhemmin tehdä useita muita Suomessakin nähtyjä seksikomedioita, kuten Masurkka sängynlaidalla (1970), Hammaslääkäri sängynlaidalla (1971), Pukki sängynlaidalla (1972), Rehtori sängynlaidalla (1972), Romantiikkaa sängynlaidalla (1973), Hyppelyä sängynlaidalla (1975) ja Merimies sängynlaidalla (1976).
Juoni

Trangøn saarella miehet syövät paljon kananmunia ja säilyttävät näin viriiliytensä. Miesten lemmenkutsu saa naiset syttymään jopa kilometrien päästä. Kun naispuolinen sisäministeri saapuu sotalaivoineen panemaan separatistisia saarelaisia kuriin, miesten erikoistaidoille tulee käyttöä.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen toteaa tämän skandinaavisen kulttielokuvan olevan jotensakin katsottava, ”ainakin jos unohtaa turhat laatukriteerit”. Hän antaa Pukille paratiisissa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Pukki paratiisissa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pukki paratiisissa Elonet.
Puljumoreeni

Puljumoreeni  on kumpumoreenien alaluokka, joka on maastossa mutkainen, renkaan tai hevosenkengän muotoinen moreeniselänne tai -kumpu. Se on saanut nimensä Kittilän Puljun kylässä sijaitsevan tyyppialueen mukaan.
Muodostumisteoria

Pulju-moreenit ovat harjaltaan lähes kivettömiä. Niihin tehdyissä leikkauksissa on niissä havaittu olevan kaksi kerrostumaa. Niiden pohjaosa on tiivistä pohjamoreenia ja yläpuoli löysää ja sekaista pintamoreenia. Pohjamoreeni on tulkittu kerrostuneen jäätikön alapinnan railoihin ja yläosan löysä moreeni olisi pudonnut jäätikön pinnalta aukeaviin railoihin. Ylä- ja alapinnan railot ovat tavallisesti yhtyneet toisiinsa ja näin ovat eri moreenilajit yhtyneet jäätikön sulaessa pois. Jäljelle on jäänyt matalia ja epäsäännöllisiä maaston kohomuotoja, jotka ovat yleensä vain metristä viiteen metriä korkeita. Puljumoreenit ovat olleet 50–300 metriä matoja, hevosenkenkää tai rengasta muistuttavat ovat olleet halkaisijaltaan 20–150 metriä. Muodostumien reunat laskeutuvat loivasti ulkoreunoille päin ja niiden sulkeumiin on kehittynyt vahva suoturvetäyte, joka voi olla 1–2 metriä paksu. Maastossa tällaiset muodostumat erottuvat umpinaisina tai sulkeutuneina rengasvalleina, jonka sisäosa on ympäristöään korkeampi mutta samalla valleja matalampi.
Puljumoreenin syntyminen vaatii paikalleen pysähtynyttä jäätikköä, joka on halkeillut paikalleen ja alkanut sulaa ohuemmaksi. Sulamisen loppuvaiheessa jäätikkö on pirstoutunut erillisiksi jäälohkareiksi, jotka sulivat moreenivallien ympäröiminä paikoilleen. Aiemmin tunnettiin puljumoreeniesiintymiä vain mannerjäätikön jäänjakajaseuduilta. Vuonna 2020 niitä havaittiin myös Keski-Lapista.
Ruotsin Lapin Veiki-moreenit ovat monella tapaa samanlaisia kuin puljumoreenit.
Puljumoreenikenttiä

Vuonna 2020 julkaistussa laserkeilauskarttoja hyödyntävässä etsinnässä Keski-Lapista tavattiin 40 puljumoreeni tai Veiki-moreenimuodostumaa . Tunnettuja puljumoreenikenttiä tavataan seuraavista kohteista:
Puljun kylä Kittilässä
Enontekiö
Ounastunturi
Laanila
Salttijärvi ja Maljasjoki
Harrijärvi
Kemijärvi–Salla-puljumoreenikenttä
Historiaa

Raimo Kujansuu kutsui tätä moreenimuodostumien tyyppiä ensiksi Pulju-moreeniksi vuonna 1967. Samanlaisia muodostumia olivat aiemmin tutkineet esimerkiksi Gunnar Hoppe Ruotsista ja Seppo Penttilä Suomesta..
Matti Pulli

Matti Johannes Pulli (8. syyskuuta 1933 Terijoki – 24. syyskuuta 2016 Jyväskylä) oli suomalainen mäkihyppyvalmentaja. Hän valmensi muiden muassa Matti Nykästä.
Pulli valittiin Vuoden valmentajaksi 1982. Hän sai liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2000 ja Pro Urheilu -mitalin vuonna 2007. Hän on Suomen Hiihtoliiton kunniajäsen. Vuonna 2009 Pulli sai Hiihtoliiton Hannu Koskivuori -mitalin.
Pulli pelasi pesäpalloa HoNsUssa viisi kautta, muun muassa SM-sarjassa 1957, jolloin oli lyöjätilastossa kymmenes. Koripallossa hän voitti nuorten Suomen-mestaruuden 1951.
Matti Pullin elämäkerta Voittohyppy ilmestyi vuonna 1999 Antero Kujalan kirjoittamana. Samana vuonna hän oli ehdolla eduskuntaan kokoomuksen ehdokkaana.
Matti Pulli on myös Matti-elokuvassa esiintyvän Nykästä valmentavan Maisterin esikuva.
Pulli sairasti Parkinsonin tautia.
Laajavuoren hyppyrimäistä yksi on nimetty Matti Pullin mukaan.
Kirjallisuutta

Kujala, Antero: Voittohyppy.  Ajatus Kirjat, 1999.  ISBN 951-9440-92-5
Aiheesta muualla

Matti Pullin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| n k Suomen vuoden urheiluvalmentaja |
| --- | --- |
Voittajat:  1975: Pekka Toivonen  1976: Juhani Julku  1977: Esko Olkkonen  1978: Immo Kuutsa  1979: Jukka Kalliokoski  1980: Niilo Halonen  1981: Toivo Sillanpää  1982: Matti Pulli  1983: Toivo Sillanpää  1984: Sulo Repo  1985: Martti Kuusela  1986: Keijo Voutilainen  1987: Ilpo Seppälä  1988: Pentti Matikainen  1989: Pekka Vähäsöyrinki  1990: Eino Maksimainen  1991: Jorma Kinnunen  1992: Jarkko Laine  1993: Kari Ormo  1994: Esa Sievinen  1995: Curt Lindström  1996: Leo Pusa  1997: Mika Holopainen  1998: Antti Muurinen  1999: Marko Mustonen  2000: Jorma Tuominiemi  2001: Torsten Smedslund  2002: Henrik Dettmann  2003: Mirjami Seppälä  2004: Raimo Summanen  2005: Michael Käld  2006: Tommy Ekblom  2007: Mauro Berruto  2008: Markku Kanerva  2009: Magnar Dalen  2010: Kai Suikkanen  2011: Jukka Jalonen  2012: Sami Hyypiä  2013: Henrik Dettmann  2014: Tuomas Sammelvuo  2015: Petteri Piironen  2016: Jukka Jalonen  2017: Olli Ohtonen  2018: Markku Kanerva  2019: Markku Kanerva  2020: Markku Kanerva  2021: Tuomas Sammelvuo  2022: Jukka Jalonen  2023: Gordon Herbert 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
System of a Down

| System of a Down |
| --- | --- |

 System of a Down esiintymässä New Yorkissa vuonna 2012
Tiedot
Toiminnassa:  (1995–2006), (2011–)
Tyylilaji:  alternative metal, nu metal, progressiivinen metalli, experimental rock
Kotipaikka:   Yhdysvallat, Los Angeles, Kalifornia
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Serj Tankian, laulu, koskettimet, akustinen kitara   Daron Malakian, kitara, laulu   Shavo Odadjian, basso, taustalaulu   John Dolmayan, rummut  
Entiset jäsenet:  Andy Khachaturian, rummut (1995–1997) 
Levy-yhtiö:  American Recordings, (1998–2006)   Columbia Records, (2002–2006)  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
System of a Down vuonna 2013.
System of a Down (käytetään myös lyhennettä SOAD) on Kaliforniassa, Los Angelesissa vuonna 1994 perustettu alternative metal -yhtye. Yhtye koostuu neljästä jäsenestä: Serj Tankian (laulu), Daron Malakian (kitara), Shavo Odadjian (basso) ja John Dolmayan (rummut). Kaikilla yhtyeen neljällä jäsenellä on armenialaiset sukujuuret. Yhtye on työllään ansainnut yhden Grammyn ja kolme -ehdokkuutta;  se on voittanut vuoden 2006 parhaan metalliesityksen palkinnon kappaleellaan "B.Y.O.B.". System of a Down on aikansa tunnetuimpia ja menestyneimpiä alternative metal -yhtyeitä, jossa yhdistyivät death metal -tyyliset kitarasoundit, Serj Tankianin itämaistyyppinen laulutyyli, ajoittaiset murinavokaalit ja kappaleen rakenteen muuttuminen nopeasti raskaasta rauhallisemmaksi.
Vuonna 2006 yhtye ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle, jonka jälkeen kaikki jäsenet työskentelivät omien sivuprojektiensa parissa. Yhtye aloitti kiertueensa uudelleen vuonna 2011. System of a Down on julkaissut viisi studioalbumia, joita on myyty maailmanlaajuisesti yli 40 miljoonaa kappaletta.
System of a Downin kaikki albumit on tuottanut Rick Rubin.
Yhtyeen tuotannosta vastaa lähes aina Daron Malakian. Yhtyeen tunnetuimpia ja suosituimpia kappaleita ovat "B.Y.O.B", "Toxicity", "Aerials", "Chop Suey!", "Sugar", "Soldier Side" ja "Lonely Day".
Historia > Soil (1992–1994)

1990-luvun alussa Serj Tankian ja Daron Malakian tutustuivat harjoitusstudiolla. He soittivat eri yhtyeissä, mutta erosivat niistä ja perustivat yhtyeen nimeltä Soil yhdessä Domingo Laranion (rummut) ja Dave Hakopyanin (basso) kanssa. Myöhemmin mukaan tuli Shavo Odadjian. Noin vuotta myöhemmin Laranio ja Hakopyan lähtivät, koska uskoivat, ettei yhtye koskaan tulisi menestymään.
Historia > Alku (1994–1997)

Soilin hajottua Serj Tankian ja Daron Malakian perustivat uuden yhtyeen, joka oli aluksi nimeltään Victims of the Down Malakianin runon mukaan, mutta Shavo Odadjianin mielestä sana System olisi parempi kuin Victims, koska se kuulostaisi vaikuttavammalta ja koskettaisi suurempaa yleisöä. Toinen syy nimenmuutokseen oli se että yhtye – ja nimenomaan Malakian – halusivat bändin albumien olevan levykaupassa lähellä Slayerin albumeita. Shavo Odadjian oli alun perin yhtyeen manageri ja perustaja, mutta hän tarttui bassoon ja manageriksi ryhtyi David "Beno" Benveniste. Malakian pyysi nuoruudenystäväänsä, Andy Khachaturiania liittymään System of a Downiin rumpaliksi. (Khachaturian ja Malakian olivat 15-vuotiaina soittaneet Malakianin ensimmäisessä bändissä nimeltä Snowblind.) Khachaturian kuitenkin lähti omille teilleen. Syyksi hän kertoi halunsa ilmaista itseään muunakin kuin rumpalina. Vuonna 1997 hänet korvasi yhtyeen nykyinen rumpali John Dolmayan.
System of a Downin suosio Los Angelesissa kasvoi. SoaD keikkaili monilla klubeilla toisten yhtyeiden lämmittelijänä. Maineen levitessä levy-yhtiöt alkoivat ottaa bändiin yhteyttä, tarjoten levytyssopimuksia. Yhtye ei kuitenkaan halunnut välittömästi kirjoittaa sopimusta, vaan halusi varmistua oikeasta ajoituksesta ja siitä että sopimus kävisi kaikille. Lopulta sopimus päädyttiin tekemään Rick Rubinin kanssa.
Historia > Debyyttialbumi (1998–2000)

Kesällä 1998 System of a Down julkaisi debyyttialbuminsa nimeltään System of a Down. Albumi menestyi hyvin, ja sen ensimmäisestä singlestään Sugar tuli radiosuosikki. Vähän ajan päästä SOAD julkaisi toisen singlensä, nimeltään Spiders. Kolmas single oli War?. Albumin ilmestyttyä yhtye keikkaili laajasti Slayerin lämmittelijänä, ennen kuin he pääsivät esiintymään Ozzfestille. Ozzfestin jälkeen he keikkailivat yhdessä muiden bändien kanssa ympäri Yhdysvaltoja, mutta myös pienemmillä kiertueilla Euroopassa.
Historia > Läpimurto ja menestys (2001–2003)

Vuonna 2001 yhtye julkaisi uuden singlen. Kappale kantoi ensin nimeä Suicide, mutta ennen julkaisua se vaihdettiin lopulta nimelle Chop Suey!. Chop Suey! sai paljon soittoaikaa radiosta, ja se kieli jo tulevasta levystä. Päivää ennen Toxicity-albumin julkaisemista yhtye päätti pitää levynjulkistamiskeikan, mutta lopulta konsertti peruuntui, koska paikalle tuli liikaa ihmisiä, ja poliisin mukaan tilanne alkoi käydä vaaralliseksi. Siitä huolimatta 4. syyskuuta julkaistu Toxicity oli jättimenestys. Se lunasti välittömästi paikkansa sijalla yksi Yhdysvaltojen ja Kanadan single-listoilla ja myi moninkertaista platinaa. Toxicityä on tähän mennessä myyty yli 12 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä yhtyeen menestyneimmän albumin. Albumin suurimmiksi hiteiksi nousivat mm. Chop Suey!, Toxicity, Aerials ja Prison Song sekä Forest. Kappale Chop Suey! sai myös Grammy-ehdokkuuden.
Vuonna 2001 System of a Down lähti kiertueelle yhdessä Slipknotin kanssa. Yhtyeet kiertelivät ympäri Yhdysvaltoja. Menestyksekkään kiertueen jälkeen yhtyeet lähtivät vuotta myöhemmin Pledge of Allegiance -kiertueelle yhdessä Rammsteinin, Mudvaynen ja No Onen kanssa.
Vuoden 2001 loppupuolella muutama julkaisematon raita pääsi vuotamaan Internetiin. Yhtye julkisti tiedonannon, jonka mukaan nettiin vuotaneet raidat olivat viimeistelemätöntä materiaalia. Yhtyeen fanit valittivat kappaleiden viimeistelemättömistä soundeista, ja niinpä yhtye päätti äänittää ne uudestaan. Äänitysvaiheessa osa kappaleista sävellettiin, sanoitettiin tai sovitettiin uudelleen. Lopulta tuloksena oli albumi Toxicity II, joka kuitenkin sai ennen julkaisua nimen Steal This Album!. Steal This Album! julkaistiin vuonna 2002. Albumi muistuttaa poltettua CD:tä, jota myytäisiin pimeänä. Albumin nimi on viite Abbie Hoffmanin kirjaan Steal This Book, ja viesti niille, jotka varastavat bändien tuotantoa ja julkaisevat niitä laittomina internetissä. Kappale Innervision oli julkaistu promosinglenä ja sai huomattavasti radiosoittoa alternative-radiokanavilla. Boom-kappaleen musiikkivideo kuvattiin elokuvaohjaaja Michael Mooren kanssa, ja siinä vastustettiin Irakin sotaa. Albumille päätyi myös raitoja, jotka olivat jo yhtyeen alkuajoilta saakka, kuten Mr. Jack (toimi ennen uudelleenjulkaisemista nimellä P.I.G.) sekä akustinen kappale Roulette, joka oli tarkoitus olla jo yhtyeen debyyttialbumilla. Yleensä yhtyeen fanit eivät pidä Steal This Album! -albumia täysiverisenä albumina, vaan ns. kokoelma-albumina, mutta yhtyeen jäsenet ovat sanoneet, että kyseistä albumia pitäisi pitää albumina siinä missä muitakin.
Historia > Mezmerize ja Hypnotize (2004–2006)

Lopulta vuonna 2004 SOAD palasi äänitysstudioon. Daron Malakian oli äänittänyt noin 100 kappaletta, ja yhtye valitsi niistä sopivimmat uudelle albumille. Lopulta materiaalia tuli valittua kuitenkin niin paljon, että yhtye päätti tehdä tupla-albumin, joista toinen julkaistaisiin kuusi kuukautta toista myöhemmin.
Ensimmäinen albumi, Mezmerize, julkaistiin 17. toukokuuta 2005. Albumi sai hyvät arviot kriitikoilta, ja se nousi suoraan sijalle yksi Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa ja monissa muissa maissa tehdessään siitä yhtyeen toisen albumin, joka oli koskaan yltänyt listakärkeen. Albumi myi ensimmäisellä viikolla maailmanlaajuisesti yli 800 000 kappaletta. Albumin ensimmäinen single oli kappale B.Y.O.B. (Bring Your Own Bombs), jossa vastustettiin Irakin sotaa. B.Y.O.B. oli kappale, joka toi yhtyeen lopullisesti maailman tietoisuuteen. Kappale voitti myös Grammyn. Albumin toinen single oli Question!. Kappaleen musiikkivideon ohjasi yhtyeen basisti Shavo Odadjian, joka oli ohjannut myös mm. Aerialsin musiikkivideon. Albumin julkaisun jälkeen yhtye kierteli laajasti Yhdysvalloissa, Kanadassa sekä Euroopassa. Mezmerizea on myyty maailmanlaajuisesti yli 10 miljoonaa kappaletta.
Tupla-albumin toinen osa, Hypnotize, julkaitsiin 22. marraskuuta 2005. Mezmerizen tapaan Hypnotize lunasti paikkansa albumilistan ykkösenä. Albumilta julkaistiin singlenä albumin nimikkokappale Hypnotize. Hypnotize sai kriitikoilta myös myöteisen vastaanoton, vaikka sitä pidetäänkin heikompana kokonaisuutena kuin Mezmerizea.
Historia > Paluu (2011)

Pitkään jatkuneen huhuilun myötä saatiin vihdoin virallista tietoa. Bändin Euroopan kiertue pyörähtää käyntiin 2. kesäkuuta 2011. Kiertue kattoi kymmenen keikkaa, mukaan lukien Seinäjoen Provinssirock. Monia vuosia odotettu esiintyminen oli bändin historian ensimmäinen Suomessa. "Olemme innoissamme saadessamme kertoa, että System soittaa muutaman keikan yhdessä ensi vuonna. Me tahdomme myös kiittää uskollisuudestanne ja osoittamastanne tuesta, ei vain SOADille, vaan myös kullekin soolouraa tehneelle bändin jäsenelle. Meillä ei ole mitään suurempia tulevaisuuden suunnitelmia, vaan soitamme nämä keikat ihan vain siksi, että tahdomme soittaa jälleen yhdessä ja tahdomme soittaa teille, mahtavat fanimme. Odotamme kovasti jo näkevämme teidät".
Erittäin suuren kysynnän ansiosta SOAD lisäsi alkuvuodesta toisen keikkapäivän Ranskan maaperälle. Euroopan kiertueesta oli jo kaksi keikkaa myyty loppuun. Myös Suomen keikasta ennakoitiin loppuunmyytyä viimeistään keväällä, sillä Provinssin jouluerän myynnin tahti sunnuntaille 19.6 oli erittäin kova.
9. helmikuuta 2011 yhtye lisäsi keikka-kalenteriinsa Venäjän. Yhtye esiintyi Moskovassa Suomen keikan jälkeen 21. kesäkuuta. Basisti Shavo Odadjian kertoi Twitterissä yhtyeen aloittaneen harjoitukset kesäisiä comeback-keikkoja varten. Orkesteri treenasi ensimmäistä kertaa lähes viiteen vuoteen tiistaina 8. helmikuuta. Samalla hän vahvisti, että System Of A Downin taukopäätöksen taustalla oli "taloudellisia ongelmia" ja "taiteellisia ristiriitoja".
1. maaliskuuta 2011 bändi avasi uudet kotisivunsa ja teki toukokuussa kymmenen Pohjois-Amerikan keikkaa ennen Euroopan kiertuetta. Kaksi Amerikan keikkaa myytiin päivässä loppuun, yhteensä neljä keikkaa oli loppuunmyytyjä, kuten myös Euroopassakin. Bändi palasi keikkalavoille 10. toukokuuta. Keikkakalenteriin lisättiin myös Brasilian Rio De Janeiron keikka. Liput myytiin niin ikään hetkessä loppuun.
7. kesäkuuta Provinssirockin sunnuntai-liput myytiin loppuun, joten yhtye pääsi esiintymään täydelle Törnävälle.
Bändi kiersi 2011 syksyn aikana ensimmäistä kertaa Etelä-Amerikassa. Bändi julkaisi samalla keikkoja Australiaan, vuoden 2012 alkupuolelle.