stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paroni de Charlus
Sukujuuret

Palamède XV, Charlusin vapaaherra, Agrigenten ruhtina, Condé-suvun jälkeläinen, hän on myös «Brabantin herttua, Montagrisin damoiseau, Oléronin, Carencyn, Viareggion ja Dunesin ruhtinas » ). Hän on osa Guermantesin herttuan sukua, jonka suvun jäsenet tulevat esille useissa Kadonnutta aikaa etsimän teoksen kohtauksissa.
Guermantesin herttuoiden genealogia :
Paroni Charlus on :
Guermantesin herttuan Basinin veli,
kreivitär Marie-Aymard de Marsantesin veli, kreivitär on myös Saint-Loupin äiti,
Robert de Saint-Loupin eno,
Guermantesin ruhtinaan Gilbertin serkku,
Mme de Villeparisisin sisarenpoika,
Hannoverin kuninkaan serkku.
Henkilöhahmo

Paroni de Charlus on pariisilainen aristokraatti, joka on hyvin arvostettu Faubourg Saint-Germainin yläluokkaisissa piireissä. Herra de Charlus on erinomaisen kultivoitunut. Hänellä on hienostunut ja sivistynyt maku sekä hurskas luonteenlaatu. Hän on leski, joka on syntynyt 1860-luvulla ja hän ja kertoja Marcel ovat tavanneet muutama vuosikymmen aiemmin. Hän on innokas Dreyfusin vastustaja, mutta hän ei kuitenkaan esiinny antisemitistinä. Paitsi jos se mahdollistaan hänen peittävän todelliset mieltymyksensä.
Paroni de Charlus on ”harhaviettinen” homoseksuaali, jotka kiinnostavat nuoret pojat. Proust on kirjoittanut de Charluksen tunnustuksen asiasta niteessä Sodoma ja Gomorra. Proust käyttää asiasta termejä kuten ”charlisme” tai ”eräs Herra de Charlus”, kuvatakseen muita harhaviettisiä.
Esikuvat

Erittäin todennäköisesti paroni de Charlusin esikuva oli Robert de Montesquiou, eritoten yleisilmeen osalta, joka näyttäytyy ylpeytenä, röyhkeytenä ja taiteellisena lahjakkuutena. Osittain esikuvina ovat olleet myös: paroni Doäzan, puuteroituna ja pöhöttyneenä, joka oli rakastunut puolalaiseen viulistiin; Kreivi Aimery de La Rochefoucauld, joka oli tunnettu ylpeydestään sekä terävästä kielestään; hämminkiä aiheuttanut Oscar Wilde; sekä osittain myös Marcel Proust itse.
Teoksessa esiintyminen

Jäljempänä esiintyvä sivunumerointi viittaa Garmies-Falmmarianin julkaisemaan Kadonnutta aikaa etsimässä -teoksen editioon. Muissa teoksen editioissa numerointi on erilainen..
Teoksessa esiintyminen > Swanin tie

Kun kertoja Marcel lapsena kävelee Tansonvillessa ”Swannin tiellä” ja havaitsee Gilberten. Sinä hetkenä kun hän kuulee tämän nimen, niin hän havaitsee myös tiukkakatseisen herramiehen, joka oli pukeutunut tiukkoihin housuihin (251).
Ensimmäinen muistuma kertojalle paronista ”aurapiirien ystävänä” on Swannin aiekaudelta, kun tämä juoksi hameiden perässä (309). Seuraavan kerran hän ilmestyy Swannin sanansaattajan rollissa, kun Verdurinit yrittävät erottaa Swannin ja Odetten (443), sitten kuin Odetten tekemisestä Swannille raportoivana kerojana, kun tämä ei haluaa enää nähdä Swannia (446).
Teoksessa esiintyminen > Kukkaanpuhkeavien tyttöjen varjossa 2

Balbecin kylpyläkaupungissa kertoja Marcel tapaa markiisi Saint-Loupin, jonka kanssa hän haluaa solmia ystävyyssuhteen. Saint-Loup kertoo enostaan Pelamèdesta (128) ja tapahtumaepisodista kun eräs mies oli tehnyt hänelle ehdotuksia. Tämä eno on kaikkien seurapiireihin kuuluvien tuttava (129). Seuraavana päivänä Marcelia havainnoi joku tuntematon (130). Vähän tämän jälkeen hän havaitsee itseään katselleen tuntemattoman Saint-Loupin ja Rouva de Villeparisisin seurassa (139), joista ensin mainittu esittelee kertojalle paroni de Charlusin (132).  Marcel tunnistaa paronin mieheksi, joka oli katsellut intensiivisesti Tansonvillessä (135). Paroni kutsuu kertojan illaksi rouva de Villeparisisin luokse, mutta kun Marcel esittäytyy ja esittelee äitinsä, niin de Charlus on kuin ei olisi koskaan kutsua esittänytkään. Paroni puhuu kirjallisuudesta (142). Kun kertoja Marcel on jo vuoteessa niin paroni vierailee hänen luonaan. Syynä vierailuun on kirjan tuominen, joka mahdollistaa hyvät unet (146). Sitten Hre de Charlus suutahtaa hotellipojalle ja häipyy jäätävän ilmeen kanssa (147).
Teoksessa esiintyminen > Guermantesin tie 1

Pariisissa, ”setä Palamède” saapuu Mme Villeparisisin salonkiin kun kertoja Marcel keskustelee ystävänsä Saint-Loupun kanssa (357). Charlus on asenteeltaan viileä Marcelia kohtaan (364). Kertoja tajuaa, että paroni oli Guermantesin herttuan veli (373). Rouva Villeparisis neuvoo Marcelia olemaan lähtemättä pois paronin seurassa (379). Mutta paroni liittyy kertojan seuraan portaikossa ja lupaa toimia hänen oppaanaan (381). Hän tekee outoja ehdotuksia Blochin perheestä (384). Hänen mielipiteensä rouva Villeparisista (390). Hän uudistaa ehdotuksensa palveluista, joita hän voi tehdä Marcelille (391). Hän kehottaa kertojaa pohtimaan tekemiään ”ehdotuksia” ja lähteet vaunuillaan (393).
Teoksessa esiintyminen > Guermantesin tie 2

Palattuaan Marokosta Saint-Loup vierailee kertoja Marcelin luona ja kertoo hänelle, että paroni de Charlus vierailee kertojan luona Guermantesin herttuattaren tarjoaman illallisen jälkeen (163).
Tämän illallisen aikana herttua muistuttaa Odetten sanaleikistä, joka koski paroni (220). Tämän jälkeen mainitaan paronin suruaika (266). Marcele saa tietää, että ruhtinas nauttii illallista samana iltana paronin luona (296).
Marcel vierailee paronin luona illallisen jälkeen (311) ja odottaa kauan salongissa (315). Paronin halveksiva vastaanotto saa Marcelin raivoihinsa ja tavoittelemaan hattuaan (317). Äkisti kuitenkin paroni muuttaa asennettaan (324) ja ehdottaa Marcelille tapaamista hänen luonaan (327). Paroni juttelee Guermantesin ruhtinattaresta, jonka luokse hän voi saada Marcelin kutsuttua (329).
Teoksessa esiintyminen > Sodoma ja Gomorra I

Pariisissa, Guermantesin herttuattaren yksityispalatsissa, Marcel on kätkeytyneenä ja seuraa paroni de Charluksen saapumista (64). Vaatturi Jupien on paronin mielen mukainen mies ja niin paroni suorittaa kukan ympärillä pörräävän kimalaisen lailla viettelytanssin (67). Siirrytään itse varsinaiseen toimintaan. Paroni de Charlus pyytää Jupienia etsimään muita, kaltaisiaan miehiä (73) ja he lähtevät yhdessä ulos kadulle kulkien peräkanaa kuin pahaiset lapset (76). Mercelille kyse on asioiden paljastumisesta: hän löytää harhaviettisyyden (78) ja ymmärtää paroni de Charlusin käyttäytymisen herttuattaren illallisen jälkeen (94).  Tämän jälkeen paroni Jupienia sosiaalisen asemansa parantamisessa.
Ruhtinatar Guermantesin illanviettoa kuvaavassa osassa kertoja Marcel palauttaa mieliin Charlusin ja seurapiirit (105). Hän vastaanottaa kutsutut (116). Marcel, joka haluaa tulle esitellyksi ruhtinaalle, pyytää paronilta tätä palvelusta, mutta tämä kuitenkin lykkää asian ja toteaa sen huonosti muotoilluksi (122). Kun, Marcel menee puutarhaan niin paroni luo häneen hävyttömän katseen (127). Keskustellessaan herra de Vaugoubertin kanssa, hän on myös tavoiltaan samanmoinen, Charlusta tervehtii ryhmän suurlähetystössä työskenteleviä harhaviettisiä ja tämä herättää herra de Vaugoubertin mielenkiinnon (134). De Vaugoubert hymyilee paronille, joka hermostuu (145).
Paroni de Charlus pelaa korttia rouva de Surgisin nuoren pojan kanssa (161). Charlus on markiisi Sait-Loupin holhooja (163), joka pitää häntä Don Juanina. Rouva de Surgis esittelee myös muut poikansa paronille (170), joka poikien läsnä ollessa panettelee Saint-Euvertin salonkia (174). Sitten hän vaikuttaa liiankin innokkaalta kätkemään rouva de Surgisilta, että hän on kiinnostunut hänen pojistaan.
Lähdön hetkellä herttualla ja paronilla on hyvin veljelliset hyvästit, mutta Basin (herttua) tekee munauksen muistuttaen paroni de Charlusin haluista (193).
Teoksessa esiintyminen > Sodoma ja Gomorra II

Toiden oleskelunsa aikana kylpyläkaupunki Balcecissä, Marcel osallistuu paroni de Charlusin ja Morelin ensimmäiseen kohtaamiseen Doncièresin rautatieasemalla (16). Morel johdattelee Raspelièressä olevaan rouva Verdurin salonkiin (61). Paronin hyvin lady-like sisääntulo (66). Paroni erehtyy Cottardin silmäniskusta, jonka hän olettaa olevan kaltaisensa viestintää (80). De Charlus ja pöytään käymisen protokolla, jossa hre Verdurin erehtyy luulemaan paroni de Charlusta vain paroniksi ja on täysin tietämätön tämän muista titteleistä (104). Tällöin tulee ilmi hänen aristokraattinen ylpeytensä (110). Hän soittaa musiikkia Morelin kanssa ja näin tulee esille paronin taiteellisen kyvyt (118). Paroni toteaa pitävänsä mansikkamehusta enemmän kuin appelsiinimehusta (132).
Paluumatkalla Grand-Hôteliin, paroni lounastaa erään naismaisen lakeijan kanssa (155). Aimé, hotellin hovimestari, näyttää Marcelille paronilta saamansa kirjeen (160).
Morel ja Charlus lounastavat eräässä rannikon ravintolassa (177).
Kapearaiteisella rautatiellä paroni palauttaa mieleen kirjallisuuden ja hurskautensa (214). Hän palauttaa mieliin harhaviettiset, tietämättä, että Verdurinsin klaani on jo kiinnittänyt huomionsa häneen (216). Hän onnistuu vakuuttamaan tunnetun muusikon, ei hän ole mikään nenästä vedettävä henkilö, auttamaan häntä, että hän saattaa nähdä Morelin useammin Pariisissa (222). Toisaalta, kaikki tietävät Verdurinsin joukoissa, että ennemminkin paroni itse on nenästä vedettävä (224). Charlus palauttaa mieleensä uudelleen kirjallisuuden ja kokee itsensä romaanin naishenkilönä, joka on kuvattu huonon moraalin omaavana (234).
Paroni ja Morelin välinen suhde kiristyy (237) siihen pisteeseen, että viimeksi mainittu hylkää paronin, joka laskee kaiken illallisen varaan. Charlus on lyöty ja hyväksyy Marcelin ilmalliskutsun, mutta samalla toivoo kertojen välittävän kirjeen Morelille (241), joka päättää luovuttaa, sillä hän pelkää kaksintaistelua, johon paroni on hänet vaatinut, aiheuttavan haittaa hänen uralleen muusikkona (243). Mutta suhteen jälleenlämpiäminen on kovin lyhytaikainen (252).
Mustasukkaisena Morelista, paroni kutsuu paikalle Juepienin, jonka tehtävänä on vakoilla paronin rakastajaa, kun tämä käy ilotalossa (256). Kuitenkin Morel onnistuu kätkemään suhteensa Guermantesin ruhtinaaseen, joka on paroni Charluksen veli, mutta hän pelkää niin paljon, että se muuttaa koko hänen suhteensa paroniin (258).
Mieleen palautetaan paroni Charlusin Morelille tekemä seurapiiriesittely (269). Charlus kiinnostuu Blochista ja on näennäisesti antisemitisti kätkeäkseen uuden kiinnostuksensa.
Aiheesta muualla

Erinomainen esitys paroni de Charlusin henkilökuvan monisärmäisyydestä (Arkistoitu – Internet Archive)
Guermantesin herttuan genealogia
Kreivi Robert de Montesquiou, joka oli yksi paroni de Charlusin esikuvista. Tutkielma hänen fysionomiastaan. Georges Goursat'in (1863–1934) piirros.
Charlesin piirikunta

Charlesin piirikunta (engl. Charles County) on Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 163 257 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on La Platan kunta. Piirikunta on perustettu 6. kesäkuuta 1658.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charlesin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Bubble Guppies

| Bubble Guppies |
| --- | --- |
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Bubble Guppies on yhdysvaltalainen lasten animaatiosarja.
Äänirooleissa > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Saara Aalto   | … |  Molly   |
|  Sari Ann Stolt  | … |  Gil   |
|  Raili Raitala  | … |  Deema   |
|  Heljä Heikkinen  | … |  Oona   |
|  ?  | … |  Goby   |
|  Katja Sirkiä  | … |  Nonny   |
|  Juha-Pekka Mikkola  | … |  Opettaja   |
|  Pasi Ruohonen  | … |  Simppa, Herra Äkäevä, sivuäänet   |
|  Susa Saukko  | … |  sivuäänet   |
|  Aku Laitinen  | … |  sivuäänet   |
Bubble Pop

| ”Bubble Pop” Hyuna |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Bubble Pop!
 Äänitetty : 2011
 Julkaistu: 5. heinäkuuta 2011
 Formaatti: Digitaalinen lataus
 Tyylilaji: K-pop, dancepop, electropop
 Kesto: 03.33
 Levy-yhtiö: Cube Entertainment
Hyunan muut singlet
| ”A Bitter Day” 2011 | ”Bubble Pop” 2011 | ”Ice Cream” 2012 |
Bubble Pop on korealaisartisti Hyunan levyttämä K-pop-kappale hänen ensimmäiseltä, Bubble Pop!-EP:ltä. Sen julkaisi Cube Entertainment digitaalisesti ladattavana singlenä 5. heinäkuuta 2011.
Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon teaseri julkaistiin 30. kesäkuuta 2011. Musiikkivideo kuvattiin Okinawassa, Japanissa. Koko video julkaistiin kaikkien katsottavaksi 4. heinäkuuta 2011 ja sillä vierailee lyhyessä cameo-roolissa myös Lee Joon MBLAQ:sta.
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Gaon Digital chart: 4
Gaon Streaming chart: 6
Gaon Download chart: 3
Gaon BGM chart: 3
Gaon Mobile Ringtone chart: 13
Käännös suomeksi
Charles-François-Prosper Guérin

Charles-François-Prosper Guérin
Charles-François-Prosper Guérin (21. helmikuuta 1875 Sens, Ranska – 19. maaliskuuta 1939 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvittaja, tyyliltään postimpressionisti.
Koulutus ja ura taiteilijana

Pariisissa Charles-François-Prosper Guérin opiskeli École des Beaux-Artsissa Gustave Moreaun johdolla. Hän aloitti uran taiteilijana vuonna 1887. Hänestä tuli Pariisin Académie de la Grande Chaumièren professori ja vuosina 1937–1939 hän oli École des Beaux-Artsissa maalausopintosuunnitelman ohjaaja.
Teoksia

Une femme
La Femme moderne
Espérance
Cecilia Brækhus

| Cecilia Brækhus |
| --- | --- |
 Cecilia Brækhus muotinäytöksessä Oslossa vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1981 (ikä 43) Cartagena, Kolumbia
Kansalaisuus:  Norja
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  First Lady
Pituus:  177  cm
Paino:  66,5 kg
Painoluokka:  välisarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  34
Voitot:  34
– tyrmäysvoitot:  9
Cecilia Brækhus (s. 28. syyskuuta 1981 Cartagena, Kolumbia) on norjalainen nyrkkeilijä, hallitseva WBA- ja WBC-liittojen naisten maailmanmestari välisarjassa. Brækhus on myös potkunyrkkeillyt.
Nyrkkeilyura

Brækhus aloitti nyrkkeilyn vuonna 2007 saksalaisen Wilfried Sauerlandin tallin ottelijana. Vuoden 2009 maaliskuussa hän voitti WBA- ja WBC-liittojen väliaikaisen mestaruuden ottelussa Vinni Skovgaardia vastaan. Ottelussa haettiin seuraajaa vöistä luopuneelle Holly Holmille.
Brækhus on puolustanut mestaruuttaan menestyksellisesti useaan otteeseen. Ensimmäisen kerran hän puolusti mestaruutta Revenge of the Giant -tapahtumassa Helsingissä, Suomessa. Ottelussa hän voitti Amy Yuratovacin kaikin tuomariäänin. Toisen kerran Brækhus puolusti mestaruutta Lucia Morellia vastaan. Tämäkin ottelu päättyi Brækhusin voittoon kaikin tuomariäänin.
Seitsemännen kerran Brækhus puolusti mestaruutta 3. joulukuuta 2011 käydyssä ottelussa, jossa haastaja Kuulei Kupihea hävisi kymmenennen erän teknisellä tyrmäyksellä. Kamppailu käytiin Hartwall  Areenalla.
Vuonna 2013 Brækhus puolusti mestaruutta Mia St.John vastaan voittaen tämän kolmannessa erässä tuomarin keskeyttäessä ottelun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cecilia Brækhus Wikimedia Commonsissa
Cecilia Brækhus Boxrec.com-sivustolla (englanniksi)
Cheboyganin piirikunta

Cheboyganin piirikunta (engl. Cheboygan County) on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 25 579 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Cheboyganin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1840.
Väestö

Vuonna 2020 Cheboyganin piirikunnan 25 579 asukkaasta valkoisia oli 92,9 %, alkuperäisasukkaita 3,0 % ja mustia 0,7 %. Vuonna 2019 3,3 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cheboyganin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Cloppenburg (täsmennyssivu)

Cloppenburg voi tarkoittaa seuraavia:
Cloppenburg, kaupunki Saksassa
Cloppenburg, piirikunta Saksassa
Peek & Cloppenburg, saksalainen vaatetusyritys
James Cloppenburg (k. 1926), Peek & Cloppenburgin perustaja
Harro Uwe Cloppenburg (s. 1940), Peek & Cloppenburgin (P&C) omistaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Cloppenburg”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Charles Édouard Guillaume

| Charles Édouard Guillaume |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1861 Fleurier, Sveitsi
Kuollut: 13. toukokuuta 1938 (77 vuotta) Sèvres, Ranska
Kansalaisuus:   Sveitsiläinen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  ETH Zürich
Instituutti:  BIPM
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Invar ja Elinvar
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1920)
Charles Édouard Guillaume (15. helmikuuta 1861 – 13. toukokuuta 1938) oli sveitsinranskalainen fyysikko. 1920 hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon "tunnustukseksi fysiikan tarkkuusmittauksille tuottamasta palveluksesta havaitessaan poikkeavuuksia nikkeliteräs-seoksissa".
Hän löysi invar- ja elinvar-seokset, joita voitiin käyttää tarkkuusinstrumenttien ja antimagneettisten kellojen valmistukseen.[lähde? ]
Guillaume työskenteli Kristian Birkelandin kanssa. Hän työskenteli Pariisin observatoriossa, jossa hän suoritti termostaattisia mittauksia. Hän määritti ensimmäisenä avaruuden oikean lämpötilan.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Biografia Nobel-säätiön sivuilla (englanniksi)
Phoenix

| Phoenix |
| --- | --- |
 Kuvakollaasi Phoenixista.
 Phoenixin kaupunki Maricopan piirikunnan kartalla.
 Phoenix
 Koordinaatit: 33°27′N, 112°04′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Arizona
Piirikunta:  Maricopa
Väkiluku (2010):  1 445 632
 – Metropolialue:  4 192 887
 
 www.phoenix.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Phoenix on Yhdysvaltojen Arizonan osavaltion pääkaupunki ja samalla sen suurin kaupunki. Kaupunki sijaitsee Salt -joen varrella Sonoran aavikon pohjoisnurkassa Arizonan keskiosan eteläosassa Maricopan piirikunnassa. Phoenix on perustettu 1800-luvulla ja kaupunki siitä tehtiin vuonna 1881. Kaupunki on kasvanut nopeasti etenkin toisen maailmansodan jälkeen. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan sen asukasluku oli 1 445 632 ja suuremman metropolialueen 4 192 887. Yhdysvaltain osavaltioiden pääkaupungeista Phoenix on väkiluvultaan suurin ja lisäksi ainoa miljoonakaupunki.
Maantiede

Phoenix sijaitsee Arizonan eteläisissä keskiosissa Salt -joen varrella. Samassa jokilaaksossa sijaitsevat myös Phoenixin naapurikaupungit, kuten Mesa, Scottsdale ja Tempe. Matkaa Phoenixista Meksikon rajalle on noin 190 km. Kaupunki on lisäksi suurin piirtein Teksasin El Pason ja Kalifornian Los Angelesin välisen matkan puolivälissä. Kaupunkia ympäröivä alue on tasaista aavikkoa, joka rajautuu järviin ja Superstitionvuoriin idässä. Aavikko Phoenixissa kuuluu Sonoran aavikon pohjoisreunaan. Vaikka alue on aavikkoa, sillä on ollut pitkään melko runsaat pohjavesivarannot. Kaupungin kasvaessa pohjavesivarannot ovat kuitenkin vähentyneet ja suuri osa vedestä tuodaan nykyisin Coloradojoelta Central Arizona Project-vesiväylän kautta.
Phoenixin ilmasto on kuiva ja lämmin. Phoenix kuuluu Yhdysvaltojen aurinkoisimpiin kaupunkeihin ja aurinkoa saadaan keskimäärin 325 päivänä vuodesta. Salt -joen laakson lempinimi onkin Valley of the Sun, eli Auringonlaakso. Päivien keskimääräinen lämpötila talvisin on 21 °C ja kesäisin 38 °C. Sadetta alueella saadaan vuosittain alle 200 mm.
Liikenne

Phoenixillä on hyvät tie-, rautatie- ja lentokoneyhteydet. Suurin osa kaupungin asukkaista käyttää liikkumiseen autoja, mikä on osaltaan vaikuttanut joskus vakaviin ilmansaasteongelmiin. Ruuhkien helpottamiseksi 1900-luvun lopulla rakennettiin useita moottoriteitä ja vuonna 2006 aloitettiin raitiometrojärjestelmän rakentaminen. Kaupungilla on rautatieyhteys Los Angelesiin ja El pasoon. Phoenix Sky Harborin kansainvälinen lentoasema sijaitsee hieman keskikaupungista kaakkoon.
Talous

Maatalous muodosti pitkään Phoenixin talouden merkittävimmän alan. Sen merkitys on kuitenkin vähentynyt kaupungin kasvaessa. Sen sijaan esimerkiksi palvelualojen, teknologian ja turismin merkitys on kasvanut etenkin 1900-luvun toiselta puoliskolta lähtien. Phoenix on Arizonan osavaltion teollisuuden keskus. Suurin osa alueen teollisuudesta on kevyttä teollisuutta. Kaupungissa valmistetaan esimerkiksi elektroniikkaa, liikennevälineitä, kosmetiikkaa ja elintarvikkeita. Yritysten houkuttelemiseksi kaupunkiin on tehty verohelpotuksia. Kaupungissa toimivia suuria yrityksiä ovat esimerkiksi Boeing, Honeywell, AT&T ja Intel. Teollisuuden ohella merkittäviä aloja ovat pankki- ja finanssialat. Turismilla on huomattava merkitys etenkin talvisin.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Phoenixissa aikavälillä 2012–2016 olivat 49 328 Yhdysvaltain dollaria ja henkilöä kohden 25 213 dollaria. 22,3 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Phoenixin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 1 445 632 ja vuoden 2017 arvion mukaan 1 626 078. Sen suuremman metropolialueen asukasluku oli vuonna 2010 4 192 887. Kaupungin asukkaista 72,6 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 44,4 %), 6,8 % afroamerikkalaisia, 2 % intiaaneja, 41,8 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 3,5 % aasialaisia. 37,1 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 19,8 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kaupungin asuttaneet valkoiset tulivat suurelta osin Yhdysvaltojen keskilännen alueelta ja monet latinoista ovat muuttaneet kaupunkiin Meksikosta. Suuri osa kaupungin latinoista ja afroamerikkalaisista asuu kaupungin eteläosissa. Vaikka intiaanit muodostavat vain pienen osan koko väestöstä, on Phoenix määrällisesti yksi maan suurimmista intiaanien keskittymistä. Vuonna 2010 kaupungissa oli 43 724 intiaania. Lisäksi Phoenixin metropolialueen eteläpuolella on useita intiaanireservaatteja.
Kulttuuri

Baseball on suosittu urheilulaji Phoenixissa. Paikallinen baseballseura on Arizona Diamondbacks. Monet muut joukkueet harjoittelevat keväisin Phoenixissa. Muita paikallisia urheiluseuroja ovat esimerkiksi miesten koripalloseura Phoenix Suns, naisten koripalloseura Phoenix Mercury ja amerikkalaista jalkapalloa pelaava Arizona Cardinals. Kaupungin alueella on lisäksi auto- ja hevosurheiluratoja, sekä tennis- ja golfratoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Phoenix Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Phoenix Wikivoyagessa (englanniksi)
Arizonan osavaltio
| --- | --- |
Alueet:   Arizona Strip  Coconino Plateau  Etelä-Arizona  Grand Canyon  Koillis-Arizona  Mojaven aavikko  North Central Arizona  Phoenix Metropolitan Area  Pohjois-Arizona 
Piirikunnat:   Apache  Cochise  Coconino  Gila  Graham  Greenlee  La Paz  Maricopa  Mohave  Navajo  Pima  Pinal  Santa Cruz  Yavapai  Yuma 
Kaupungit (suurimmat):   Chandler  Flagstaff  Gilbert  Glendale  Mesa  Peoria  Phoenix (pääkaupunki)  Prescott  Scottsdale  Tempe  Tucson  Yuma 
Phoenix vuonna 1885.
Kaupungin keskustaa 1940-luvulla.
Nykyistä keskustaa yöllä.
Phoenix Sky Harborin kansainvälinen lentoasema.
Kartta Phoenixin rodullisesta jakautumisesta. valkoiset, mustat, aasialaiset ja latinot.