stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Timo Järvilahti

Timo Juhani Järvilahti (s. 5. huhtikuuta 1943 Turku) on suomalainen aiempi kansanedustaja ja Euroopan parlamentin jäsen, nykyinen pappi. Järvilahti oli Keskustan kansanedustajana Turun eteläisestä vaalipiiristä 1991–1994 ja 1996–1999. Järvilahti oli Europarlamentissa 1. tammikuuta 1995 – 10. marraskuuta 1996. Järvilahti on toiminut Halikon kunnanvaltuustossa vuosina 1977–1996 sekä kunnanhallituksessa vuosina 1973–1976.
Järvilahti työskenteli Kemira Oy:ssa 1969–1981, maa- ja metsätalousministerin poliittisena sihteerinä 1981–1983 ja maatilahallituksen esittelijänä, toimistopäällikkönä ja apulaisjohtajana 1982–1991. Kansanedustajakautensa jälkeen Järvilahti toimi maatalousylitarkastajana vuodesta 1999.
Eduskunnassa Järvilahti oli molempina kausinaan hallintovaliokunnan jäsen. Euroopan parlamentissa hän oli jäsenenä maatalousvaliokunnassa ja kuului muiden keskustalaisten tavoin ELDR-puolueen parlamenttiryhmään.
Järvilahti herätti kohua, kun hänen väitettiin lausuneen yöllä naiskollegalleen Erika Mannille europarlamentissa: "your man go, we go my room". Itse hän perusteli lausumiaan varsinaissuomalaisella huumorilla.
Järvilahti on myös hoitanut Maisilan sikatilaa Halikossa. Koulutukseltaan Järvilahti on agronomi, mutta poliittisen uransa jälkeen hän opiskeli papiksi ja toimi sittemmin turistipappina Gran Canarialla sekä Teneriffalla.
Aiheesta muualla

.aspx Timo Järvilahti Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Timo Järvilahti Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Suomen Keskustan kansanedustajat
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 1991–1995 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (55):  Aho  Ala-Nissilä  Alaranta  Anttila  Aula  Björkenheim  Heikkinen  Huuhtanen  Isohookana-Asunmaa  Jokiniemi  Juhantalo (1991–1993)  Järvilahti  Jäätteenmäki  Kalli  Kauppinen  Kemppainen  Koistinen  Komi  Korkeaoja  Korva  Koski  Korteniemi (1994–1995)  Kuittinen  Kuuskoski  Kääriäinen  Laivoranta  Laukkanen  Lehtosaari  Leppänen  Liikkanen  Lindqvist  Mattila  Morri  Mölsä  Näsi  Pekkarinen  Pelttari  Pesälä  Pokka (1991–1994)  Puhakka  Pura (1992–1995)  Rehn  Renko (1991–1995)  Rossi  Ryynänen  Röntynen  Saapunki  Saari  Siuruainen (1991)  Suhola  Tenhiälä (1991–1992)  Vanhanen  Vihriälä  Viljanen  Virrankoski  Vuorensola  Väistö  Väyrynen  Ääri (1993–1995) 
| n k Suomen Keskustan kansanedustajat 1995–1999 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (44):  Aho  Aittoniemi  Ala-Nissilä  Alaranta  Anttila (1995–1996)  Aula  Huuhtanen  Hyssälä  Isohookana-Asunmaa  Juhantalo  Jäätteenmäki  Kalli  Karjula  Kemppainen  Kiviniemi  Koistinen  Komi  Korkeaoja  Korteniemi  Koski  Kääriäinen  Lehtosaari  Leppänen  Liikkanen  Lindqvist  Lämsä  Manninen  Myllyniemi  Mölsä (1995–1999)  Pekkarinen  Pesälä  Ranta-Muotio  Rehn  Rehula (1996–1999)  Saapunki  Saari  Salo  Suhola  Takkula  Vanhanen  Vehviläinen  Vihriälä  Vuorensola  Väistö  Väyrynen (1995) 
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (1995–1996) |
| --- | --- |
ELDR:  Järvilahti  Pelttari  E. Rehn  O. Rehn  Ryynänen  Väyrynen 
PES:  Iivari  Myller  Paakkinen  Rönnholm 
EPP:  Jouppila  Laurila  Rusanen  Toivonen 
EUL/NGL:  Stenius-Kaukonen 
G:  Hautala 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto  Eduskunta
Aino Karjalainen

Aino Karoliina Karjalainen (29. tammikuuta 1915 Vuolijoki – 8. tammikuuta 1981 Kajaani) oli suomalainen poliitikko, joka toimi vuosina 1972–1979 Suomen Keskustapuolueen kansanedustajana.
Aino Karjalainen syntyi vuonna 1915 Vuolijoella. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Teodor Aleksanteri Hahl ja Katri Haataja.
Vuonna 1935 Karjalainen valmistui ylioppilaaksi ja vuonna 1941 agronomiksi. Hän toimi Lapin maatalousseuran karjatalousagronomina Kittilässä vuosina 1941–1942, Nurmeksen evankelisen kansanopiston maatalousopettajana vuosina 1943–1955, Seppälän karjatalouskoulun maatalousopettajana Kajaanissa vuosina 1956–1958 ja Kainuun maatalouskeskuksen karjatalousagronomina vuosina 1958–1975.
Karjalainen oli ehdolla Oulun vaalipiirissä vuoden 1970 eduskuntavaaleissa ja hän sai yli 3 000 ääntä. Häntä ei kuitenkaan tuolloin valittu eduskuntaan. Vuoden 1972 eduskuntavaaleissa Karjalainen oli jälleen ehdolla Oulun vaalipiiristä ja tällä kertaa hänet valittiin eduskuntaan 5 686 äänellä. Vuoden 1975 ennenaikaisissa vaaleissa Karjalainen valittiin uudelleen eduskuntaan 6 551 äänellä. Vuoden 1979 eduskuntavaaleissa Aino Karjalainen sai 6 926 ääntä mutta häntä ei valittu eduskuntaan.
Karjalainen toimi Keskustapuolueen Kainuun piirin puheenjohtajana, Keskustanaisten Kainuun piirin johtokunnassa, Kotiteollisuuden keskusliiton valtuuskunnan puheenjohtajana ja Finnair oy:n hallintoneuvostossa.
Vuonna 1978 hän toimi presidentin valitsijamiehenä.
Kalle Jokinen (sosiaalidemokraattinen poliitikko)

Kalle Nikolai Jokinen (26. joulukuuta 1900 Loimaa – 17. joulukuuta 1965 Salo) oli suomalainen kansanedustaja, toimitusjohtaja ja kunnallisneuvos. Hän osallistui eduskunnassa Sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän työskentelyyn.
Elämäkerta

Kalle Jokinen syntyi vuosisadan vaihteessa tavalliseen työläisperheeseen. Hänen vanhempansa olivat työmies Juha Jokinen ja tämän puoliso Emma Katariina Lindström.
Hänen poliittinen uransa perustui niin kutsuttuun pitkään linjaan, sillä hän kävi kansakoulun ja oli sen jälkeen maa-, metsä-, uitto- ja lastaustöissä, sekä merimiehenä eri puolilla Lounais-Suomea. Hänet tuomittiin vuonna 1918 poliittisista syistä vankeuteen. Hän myös työskenteli turkulaisen Sosialisti-lehden palveluksessa vuosina 1932–1936. Kansanhuollon johtajana Perniössä hän toimi viiden vuoden ajan. Lisäksi hän oli toimitusjohtajana Perniön polttoturve Oy:ssä sekä liikennöitsijänä.
Poliittinen ura

Hän toimi eduskunnassa Turun läänin eteläisen vaalipiirin kansanedustajana yli 20 vuoden ajan eli 1. syyskuuta 1936 – 21. heinäkuuta 1958. Koko tämän ajan hän oli eduskunnassa sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän jäsen.
Eduskunnassa hän kuului laki- ja talousvaliokuntaan, perustuslakivaliokuntaan, puolustusasiainvaliokuntaan, suureen valiokuntaan ja verotuslakivaliokuntaan.
Kalle Jokinen oli presidentin valitsijamies vuosien 1937, 1940, 1943, 1950, 1956 vaaleissa. Lisäksi hän toimi paikallisesti Perniön kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä. Hän oli myös monissa muissa luottamustehtävissä niin kunnallisissa kuin ammattijärjestöllisissäkin elimissä.
Tasavallan presidentti myönsi Kalle Nikolai Jokiselle kunnallisneuvoksen nimen ja arvon vuonna 1959.
Irma Karvikko

Irma Karvikko
Irma Helena Karvikko (sukunimi vuoteen 1933 Blomqvist) (29. syyskuuta 1909 Turku − 16. syyskuuta 1994 Turku) oli suomalainen toimittaja ja Edistyspuolueen ja sen seuraajien Suomen Kansanpuolueen ja Liberaalisen Kansanpuolueen kansanedustaja ja ministeri 1950- ja 1960-luvuilla.
Karvikon vanhemmat olivat asentaja Olof Werner Blomqvist ja Anna Aleksandra Aaltonen. Hän kävi englanninkielisen pohjakoulun Yhdysvalloissa, kirjoitti ylioppilaaksi 1931 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1935. Karvikko toimi Turun Sanomien toimittajana 1937–1948 ja avustajana 1948–1958 sekä Polttopiste-lehden päätoimittajana 1958–1962. Hän oli edistyspuolueen kansanedustajana 1948–1950, kansanpuolueen kansanedustajana 1951–1958 ja 1962–1965 sekä liberaalisen kansanpuolueen kansanedustajana 1965–1970. Karvikko edusti Turun läänin eteläistä vaalipiiriä.
Karvikko oli toisena sosiaaliministerinä Tuomiojan hallituksessa 1953–1954 ja sosiaaliministerinä Sukselaisen I hallituksessa 1957. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950, 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa ja oli myös jäsenenä Suomen YK-valtuuskunnassa ja Turun kaupunginvaltuustossa. Karvikko oli Edistyspuolueen puoluetoimikunnan jäsen ja toimi Suomen kansanpuolueen varapuheenjohtajana ja Kansanpuolueen naisten sekä Liberaalisen kansanpuolueen naisten puheenjohtajana.
Orvokki Kangas

| Orvokki Kangas> Ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä |
| --- | --- |
 Miettusen III hallitus 29.9.1976–14.5.1977  
Edeltäjä:  Pirkko Työläjärvi
Seuraaja:  Olavi Martikainen
Kansanedustaja
 23.3.1970–25.3.1983  
Ryhmä/puolue:  Keskustan eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1921 Lohtaja
Kuollut: 18. heinäkuuta 2000 (78 vuotta) Seinäjoki
Puoliso:  Yrjö Kangas (1950–)
Tiedot
Puolue:  Suomen keskusta
Ilmi Orvokki Kangas o.s. Koski (25. syyskuuta 1921 Lohtaja – 18. heinäkuuta 2000 Seinäjoki) oli suomalainen keskustapuoluetta edustanut poliitikko.
Kangas oli varsinaiselta ammatiltaan talonemäntä, jona hän toimi kotipaikkakunnallaan Lapualla vuodesta 1950. Hänen vanhempansa ja puolisonsa vanhemmat olivat maanviljelijöitä. Hän työskenteli nuoruudessaan sihteerinä ja neuvojana Keski-Pohjanmaan Nuorisoseuran palveluksessa, Suomen Huollon Vaasan läänin valistussihteerinä, opintosihteerinä Etelä-Pohjanmaan Nuorisoseuran palveluksessa ja Maalaisliiton Naisten matkasihteerinä.
Eduskuntaan Kangas valittiin ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1970 Vaasan läänin vaalipiiristä. Hänet valittiin jatkamaan kansanedustajana kolmissa seuraavissa vaaleissa ja hän toimi näin kansanedustajana yhteensä 13 vuotta, vuoteen 1983 asti. Ministerinä Kangas toimi yhteensä 229 ministeripäivää Martti Miettusen III hallituksessa syyskuusta 1976 toukokuuhun 1977. Hän oli Miettusen III hallituksessa ministeri sosiaali- ja terveysministeriössä eli II sosiaali- ja terveysministeri.
Kangas oli presidentin valitsijamies kolmissa vaaleissa, vuosina 1968, 1978 ja 1982. Lapuan kunnan-, kauppalan- ja kaupunginvaltuuston jäsen hän vuosina 1956–1984. Kangas toimi poliittisella urallaan myös keskustapuolueen puoluevaltuuskunnan jäsenenä, puolueen naisjärjestön varapuheenjohtajana ja puolueen Etelä-Pohjanmaan piirijärjestön puheenjohtajana.
Kangas kirjoitti poliittisen uransa päätyttyä useita kirjoja. Vuonna 1984 ilmestyi kirja Kotipolkuja ja valtateitä, vuonna 1986 Päivä vain ja hetki kerrallansa, vuonna 1988 Ystäväni Vieno Simonen, vuonna 1991 Marraslapsi ja vuonna 1994 Me investoimme ihmiseen.
Orvokki Kangas oli naimisissa maanviljelijä Yrjö Kankaan kanssa vuodesta 1950. He saivat viisi yhteistä lasta, kolme poikaa ja kaksi tytärtä.
Kankaalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvo vuonna 1987.
Juho Kaskinen

Johannes (Juho) Kaskinen (30. joulukuuta 1865 Lokalahti – 2. joulukuuta 1932 Turku) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja nuorsuomalaisten ja myöhemmin kansallisen edistyspuolueen kansanedustaja.
Kaskisen vanhemmat olivat rustitilallinen Johan Bernhard Kaskinen ja Juliana Eleonora Efraimintytär. Hän oli maanviljelijänä Lokalahdella 1891–1932 ja toimi myös meijerin isännöitsijänä.
Kaskinen oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1908–1910 ja 1911–1917 sekä kansallisen edistyspuolueen kansanedustajana 1919–1922 ja 1930–1932 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan 1919 sairauden takia edustajantoimesta vapautetun RKP:n Julius Sundblomin tilalle. Vuonna 1932 Kaskinen kuoli kesken edustajakautensa ja eduskuntaan nousi RKP:n Knut Molin. Kaskinen toimi eduskunnan talousvaliokunnan puheenjohtajana.
Kaskinen oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 ja 1931 presidentinvaaleissa. Hän toimi Lokalahden kuntakokouksen ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja sai kunnallisneuvoksen arvon 1919. Kaskinen oli Valio Oy:n, Länsi-Suomen Osake-Pankin ja Maakuntain Pankin hallintoneuvoston puheenjohtajana ja Maataloustuottajain Varsinais-Suomen liiton puheenjohtajana.
Kalle Kauhanen

Kalle Jalmari Kauhanen (20. kesäkuuta 1900 Leppävirta – 19. joulukuuta 1969 Joensuu) oli suomalainen poliitikko ja muurari. Hän toimi kansanedustajana Kuopion läänin itäisestä vaalipiiristä vuosina 1945–1951 ja 1954–1958. Kauhanen edusti Suomen kansan demokraattista liittoa, kunnes hän loppuvuonna 1949 siirtyi Suomen sosialidemokraattiseen puolueeseen.
Kauhanen oli mukana äärivasemmiston toiminnassa 1920-luvulta alkaen. Vuosina 1931–1934 hän oli vankilassa poliittisista syistä. 1940-luvun lopussa Kauhanen ajautui erimielisyyksiin Suomen kommunistisen puolueen kanssa, mikä johti lopulta erottamiseen. Kiistat tulivat julkisuuteen lokakuussa 1948, kun Kauhanen ei suostunut allekirjoittamaan SKDL:n välikysymystä. Kauhanen ei suostunut itsekritiikkiin, ja SKP leimasi miehen titolaiseksi. SDP:hen siirryttyään Kauhanen antoi kielteiset kokemuksensa uuden puolueensa propagandakäyttöön.
Kauhanen työskenteli muurarina Varkaudessa ja Kuusjärvellä vuoteen 1945 asti. Hän kuului Kuusjärven ja Outokummun kunnanvaltuustoihin. Vuoden 1956 presidentinvaaleissa hän oli yksi sosialidemokraattien valitsijamiehistä.
Akseli Kanerva

Juho Axel (Akseli) Kanerva (sukunimi aik. Stolt; 1. helmikuuta 1882 Orimattila – 4. joulukuuta 1961 Hämeenlinna) oli suomalainen toimittaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Kanerva kirjoitti myös muutamia huvinäytelmiä nimimerkillä Juha Satakoski.
Kanervan vanhemmat olivat muonamies Willehad Stolt ja Wilhelmina Siljander. Kanerva teki kansakoulun käytyään erilaisia sekatöitä ja toimi suutarina sekä kiertokoulunopettajana Orimattilassa vuoteen 1910 saakka. Kanerva tuli 1910 Lahdessa ilmestyneen Raivaaja-lehden toimitusharjoittelijaksi ja hän oli lehden toimitussihteerinä 1910–1912 sekä vastaavana toimittajana 1912–1914. Hän oli sitten Kansanvalta-lehden vastaavana toimittajana Lahdessa ja Vapaan Sanan toimittajana Vaasassa mutta joutui 1914 vankilaan majesteettirikoksesta. Vapauduttuaan Kanerva oli Hämeen Voiman toimittajana Hämeenlinnassa 1915, Päivän Tiedot -lehden toimitussihteerinä Sortavalassa 1916–1917 sekä Sosialisti-lehden toimitussihteerinä Turussa 1917–1918.
Suomen sisällissodan jälkeen Kanerva oli vankilassa poliittisista syistä 1918–1920. Hän toimi sitten Työn Voiman toimitussihteerinä Jyväskylässä 1920–1924 ja sen jälkeen 1924–1927 Hämeen Kansan Lahden toimiston hoitajana sekä Hämeen läänin eteläisen vaalipiirin sos.dem. piirijärjestön luennoitsijana. Kanerva oli Hämeenlinnassa ilmestyneen Hämeen Kansa-lehden toimitussihteerinä 1927–1929 ja päätoimittajana 1929–1931.
Kanerva oli SDP:n kansanedustajana 1931–1933 ja 1933–1936 edustaen Hämeen läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli ensimmäiselle edustajakaudelleen lokakuussa 1931 Helsingin apulaiskaupunginjohtajaksi siirtyneen SDP:n Jaakko Kedon tilalle ja toiselle kaudelleen lokakuussa 1933 kesken edustajakautensa kuolleen SDP:n Kalle Myllymäen paikalle. Kanerva oli myös Jyväskylän ja Hämeenlinnan kaupunginvaltuustojen jäsenenä ja kuului Hämeen läänin eteläisen vaalipiirin sos.dem. piiritoimikuntaan.
Kansanedustajakautensa jälkeen Kanerva toimi Kullervo-lehden toimittajana 1936–1941 sekä Uusmaan kunnallislehden toimitussihteerinä Hämeenlinnassa 1936–1944. Hän oli myös uudelleen Hämeen Kansan toimittajana 1941–1946.
Akseli Kanerva oli naimisissa vuodesta 1906 Selma Maria Wikströmin kanssa. Kansakoulunopettaja Helvi Tast, o. s. Kanerva (24.9.1907–15.6.1984) oli heidän tyttärensä ja filosofian tohtori Johan Tast heidän tyttärenpoikansa.
Teoksia

Omalla nimellä:
Hämeenlinnan työväenyhdistys 1888-1938 : 50-vuotistaipaleelta.    Hämeenlinnan työväenyhdistys, Hämeenlinna 1938
Nimimerkillä Jonni Joutava:
Äkäiseltä pässiltä otettiin aseet pois, kiertopuhe.   Hämeenlinna 1933
Nimimerkillä Juha Satakoski:
Järkevää rakkautta : 1-näytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä n:o 24.    Hämeen kansa, Hämeenlinna 1933
Vihtorin vaalihomma : 1-näytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä n:o 26.    Hämeen kansa, Hämeenlinna 1933
Väärä johtolanka : 1-näytöksinen huvinäytelmä. Kansanvallan näytelmistö n:o 26.    Kansanvalta, Helsinki 1933
Varoittava esimerkki : yksinäytöksinen raittiusaiheinen näytelmä.     Suomen Sosialidemokraattinen Raittiusliitto, Helsinki 1937
Koukkulan Roopen kääntymys.   Hämeen eteläinen sos -dem. piiritoimikunta, Hämeenlinna 1945
Matti Järvenpää

| Matti Järvenpää> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 23.3.1970–25.3.1983  
Ryhmä/puolue:  SKDL
Vaalipiiri:  Turun pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1923 Tyrvää
Kuollut: 14. kesäkuuta 1988 (64 vuotta) Pori
Ammatti:  metsätyömies, maatalousneuvoja, piirisihteeri
Matti Heimo Järvenpää (27. elokuuta 1923 Tyrvää – 14. kesäkuuta 1988 Pori) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1970–1983. Hän oli myös Tyrvään ja Vammalan kunnanvaltuustojen jäsen ja toimi Kansan raittiusliiton puheenjohtajana. Jatkosodan aikana Järvenpää kieltäytyi taistelemasta Saksan rinnalla ja pakoili viranomaisia Tyrvään metsissä sodan päättymiseen saakka. Hän kirjoitti kokemuksistaan vuonna 1985 julkaistun kirjan.
Elämä ja poliittinen ura

Tyrvään Kotajärvellä syntyneen Järvenpään isä oli kivityömies ja pienviljelijä Uuno Järvenpää, joka sisällissodassa oli taistellut punakaartin riveissä. Järvenpään äidin ensimmäinen aviomies oli kuollut Hämeenlinnan vankileirillä. Jatkosodan käynnistyttyä hänet määrättiin tammikuussa 1942 suorittamaan asepalvelustaan JR 2:een. Huhtikuussa Järvenpää pääsi kahden kuukauden pituiselle maatalouslomalle, mutta kesäkuun lopussa hän jätti palaamatta lomaltaan ja ryhtyi piileskelemään metsäkaartilaisena Tyrvään pohjoispuolisella metsä- ja suoalueella. Järvenpää sai lisänimen ”Matti-vainaa” piileskeltyään sodan päättymisen jälkeenkin niin pitkään, että hänen lähiomaisensakin luulivat hänen jo kuolleen. Järvenpää palasi kotiinsa vasta joulukuussa 1944, jolloin ilmoitettiin, ettei sodasta kieltäytyneitä aseteta syytteeseen.
Sodan päätyttyä Järvenpää työskenteli vuoteen 1946 asti maa- ja metsätöissä, jonka jälkeen hän suoritti maamieskoulun 1947 ja Sirola-opiston 1951. Vuosina 1951–1954 Järvenpää oli maatalousneuvojana Pienviljelijäin liiton palveluksessa, jonka jälkeen hän työskenteli Porissa SKDL:n Satakunnan piirisihteerinä kansanedustajaksi valintaansa saakka. Järvenpää nousi eduskuntaan Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuoden 1970 eduskuntavaaleissa. Eduskunnassa hän kuului maa- ja metsätalous- sekä valtiovarainvaliokuntaan. Järvenpäällä oli luottamustehtäviä muun muassa OTK:ssa, Lännen Sokerissa, Kulutusosuuskuntien keskusliitossa ja Kansa-yhtymässä.
Järvenpää oli Tyrvään kunnanvaltuuston ja Vammalan kauppalanvaltuuston jäsen vuosina 1954–1955. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosien 1968, 1978 ja 1982 vaaleissa.
Vuonna 1953 Järvenpää oli jäsenenä Sylvi Kekkosen johtamassa kulttuurivaltuuskunnassa, joka teki puolitoista kuukautta kestäneen matkan Kiinaan. Järvenpää oli valtuuskunnan maatalousasiantuntija.
Teokset

Kieltäydyin sodasta.  Pori:  Satakunnan Yhteisvoima, 1985.  ISBN 951-99666-9-2
Eetu Karjalainen

Edvard (Eetu) Karjalainen (27. syyskuuta 1895 Juuka – 4. toukokuuta 1965 Kajaani) oli suomalainen varastonhoitaja ja sosialidemokraattien kansanedustaja ja ministeri.
Karjalaisen vanhemmat olivat torppari Matti Karjalainen ja Riitta Kortelainen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten sähkötyömiehenä ja sen jälkeen Kainuun osuusliikkeen myymälänhoitajana sekä varastonhoitajana Kuhmoniemellä ja Kajaanissa vuosina 1919–1936.
Karjalainen oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1936–1948 ja 1951–1962 edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä 1936–1939 ja Oulun läänin vaalipiiriä vuodesta 1939 alkaen. Hän oli kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Kekkosen III hallituksessa vuosina 1952–1953.
Karjalainen toimi presidentin valitsijamies vuosien 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa ja oli mukana kunnallispolitiikassa Kajaanin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana ja Kajaanin kaupunginhallituksen jäsenenä. Hän oli Sosialidemokraattisen puolueen puoluetoimikunnan jäsen ja Kainuun sos.dem. piirin puheenjohtaja sekä myös Otanmäki Oy:n hallintoneuvoston puheenjohtaja ja Rautaruukki Oy:n hallintoneuvoston jäsen.
Luettelo ohjelmointikielistä

Tällä sivulla luetellaan ohjelmointikieliä.
0–9

2.PAK
20-GATE
473L Query
51forth
A

A+
A++
A#
A-0
ABAP
ABC
ABC_ALGOL
ABLE
ABSET
ABSYS
ACC
Accent
Acceptance, Test or Launch Language
Action!
ACS
ActionScript
Actor
Ada
Agda
Alan
Alef
ALF
ALGOL
Alphard
AmigaE
AMOS BASIC
AMPL
APL
AppleScript
AREXX
ARS++
ASN.1
AspectJ
Assembly
Atlas Autocode
ATS (ohjelmointikieli)
Aubit-4GL
Autocoder
AutoIt
AutoLISP
AWK (awk, gawk, mawk, nawk)
B

B
BASIC
Visual Basic (muut kielen variaatiot: katso pääartikkeli)
Bash (Bourne again shell)
bc
BCPL
BETA
Bigwig
Bistro
Bla
BLISS
Blue
boo
Bourne shell (sh)
BPEL (Business Process Execution Language)
Brainfuck
BUGSYS
BuildProfessional
C

C
C*
C--
C++
C#
Caché Basic
Caché ObjectScript
Caml
Carbon
CeeBot
Cecil
Cg
CHAIN
Charity
CHILL
ChucK
Cilk
Clarion
Clojure
Clipper
CLIPS
CLOS
CLU
CMS-2
ColdFusion
COBOL
CobolScript
COMAL
Component Pascal
Concurrent Clean
CORAL66
Common Intermediate Language (CIL)
Common Lisp
CoolBasic
COWSEL
CPL
C shell (csh)
Cue
Curl
Cyclone
D

D
DarkBASIC
DarkBASIC Pro
Dart
DASL
Databus
Dataflex
dBASE
dc
DCL
Delphi
Dialog Manager
DIBOL
DMDscript
Dylan
E

E
Easytrieve Plus
Edinburgh IMP
Eiffel
ElastiC
Elan
Elixir
Emacs Lisp
Elf
EGL
Erlang
Escapade
Esterel
Euphoria
Euclid
Euler
EXEC
EXEC2
F

F
F#
Factor
Felix
Ferite
FL
Flapjax
FLOW-MATIC
FOCAL
Focus
FOIL
Forth
Fortran
FP
Frink
Frontier
Froth
G

Gallina
Gambas
GML
Gclisp
Gema
GEMBASE
GENIE
GJ
Go
Godiva
GPSS
Groovy
Gödel
H

HAL/S (reaaliaikainen ilmailu/avaruus-alan ohjelmointikieli)
HAScript
Haskell
HaXe
Heron
HLA
High Level Assembly
Hugo
HyperTalk
I

ICI
Icon
IDL
Idris
IMP
Informix-4GL
Interface description language (IDL)
Inform
Information Processing Language (IPL)
Intercal
Io
J

J
JADE
Java
JavaScript
JCL
JOSS
Joule
JOVIAL
Joy
JScript
Julia
Jython
K

K
Kid
Kielix
Kiev
Kogut
Kotlin
KRYPTON
L

LabVIEW
Lagoona
LaTeX
Lava
Leda
Leopard
Lexico
Lightweight Matrix Engine
Limbo
LINC
Lingo
Lisp
Logo
LotusScript
LPC
LSE
Lua
Lucid
Lustre
LYaPAS
M

M4
MACRO
MAD
MADCAP
MATLAB
Mathematica
METAL
Miranda
Miva
Mercury
Mesa
Microcode
ML
MODCAP
Modula
Modula-2
Modula-3
Moto
Mouse
MSIL
MUMPS
Mary
N

Natural
Nemerle
NEON
NESL
NGL
Nial
Nil
Nice
Nim
Nosica
O

o:XML
Oberon
Objective-C
OCaml
Object Pascal
Obliq
Occam
Ook!
OPS5
OPL (vrt. Psion Organiser)
Oz
P

Pascal
Object Pascal (Delphi)
PEARL
Perl
PHP
Pico
Pike
PILOT
Pizza
PL-11
PL/SQL
PL/B
PL/C
Plankalkül
PL/I
PL/0
PL/M
Pliant
Poplog
POP-11
PORTRAN
PostScript
Povray
Powerbuilder
Processing
Progress 4GL
Prothon
Prolog
Turbo Prolog
Proteus
Python
Q

Q
QuakeC
R

R
Rascal
Ratfor
Ratfiv
REALbasic
REBOL
REFAL
Report Program Generator (RPG)
Revolution
REXX
Rigal
Rlab
Robot Scripting Language (RSL)
RPG
RPL
Ruby
Rust
S

S
S2
S-Lang
SAIL
SAKO
SAS
Sather
Scala
Scheme
Sed
Seed7
Self (tai SELF)
SETL
SIGNAL
SIMSCRIPT
Simula
SISAL
Small
Smalltalk
SML
Snobol
Snowball
SPARK
SPITBOL
SP/k
SQL
Squeak
SR
SSL
STOS BASIC
SuperCollider
Swift
T

T
TACL
TADS
TCL
TECO
TELCOMP
Tempo
Today
Tom
TorqueScript
tpu
Trac
Turing
Tutorial D
TXL
TypeScript
U

Ultra 32
Unicon
UnrealScript
V

V
VBA
VBScript
Verilog
VHDL
Visual Basic
Visual DataFlex
Visual DialogScript
Visual FoxPro
Visual Objects
Visual Prolog
W

Water
X

XOTcl
XPL
XSLT
Y

YAFL
Yorick
Z

Z
Zig
ZPL
ZZT-oop
ZOPL
ZUG
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
99 Bottles of Beer – Yksi ohjelma 621 muunnelmana (englanniksi)
Ohjelmointikielten sanakirja (englanniksi)
TIOBE Programming Community Index (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)