stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turun normaalikoulu
Historiaa

Turun normaalikoulun edeltäjä, Käkisalmen yhteiskoulu (aik. Käkisalmen reaali- ja porvariskoulu), perustettiin vuonna 1892. Sodan aikana koulun toiminta oli muutaman vuoden lamaannuksissa, ja lopulta koulu siirrettiin valtioneuvoston päätöksellä Turkuun, ensiksi torin laidalle, jossa toimittiin Turun yhteislyseon nimellä.
Vuonna 1957 silloinen Turun normaalilyseo sai oman uudisrakennuksen Mestarinkadulle, ja tuolloin alkoi myös aineenopettajakoulutus Norssissa. Aineenopettaja- ja luokanopettajakoulutus yhdistyivät Turun normaalikouluksi 1974, mutta vasta 1980, kun nykyinen koulurakennus Varissuolla valmistui, aineenopettaja- ja luokanopettajakoulutus pääsivät Turussa saman katon alle. Koulurakennuksen (1980) on suunnitellut Björn Krogius.
Varissuolla sijaitseva Turun normaalikoulu oli peruskorjauksessa syksystä 2015 jouluun 2016 asti.
Aiheesta muualla

Turun normaalikoulun Virtuaaliväylä (koulun viralliset nettisivut)
Panoraamakuvia Turun normaalikoulusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Turun kansainvälinen koulu (kansainvälisen koulun viralliset nettisivut)
Lukion esittelyvideo
Lukion tilat peruskorjauksen aikana Sepänkatu 2:ssa
Uutisia Norssin uutisblogissa
Norssi Facebookissa
Justine Joli

| Justine Joli |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. heinäkuuta 1980 (ikä 44)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Hope Justine Swan Swan Hope Erin Swan Sarah Charlotte
Seksuaalinen suuntaus:  biseksuaali
Silmien väri:  sininen
Hiusten väri:  punainen
Mitat:  75D-56-86 cm
Pituus:  170 cm
Paino:  52 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Justine Joli (16. heinäkuuta 1980 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Vuonna 2000 pornotuottaja Kris Kramski tarjosi hänelle mallintöitä. Joli ei ottanut tarjousta vastaan, mutta sen sijaan sai Kramskin välityksellä yhteyden tunnettuun pornoalan kykyjenetsijään Roy Garciaan. Uransa alussa hän esiintyi nimellä Swan jolloin hän oli pukeutunut koulutyttömäisesti ja käytti silmälaseja.
Joli on kuvaillut itseään animen, tieteistarinoiden ja sarjakuvien ystäväksi. Hän harrastaa myös Macintosh -tietokoneita. Justine Joli on seurustellut porno-ohjaaja DCypherin kanssa useita vuosia. Hän on myös toiminut Penthousen mallina ja on ollut kuukauden Penthouse Pet syyskuussa 2007 sekä ehdokkaana vuoden 2008 Penthouse Petiksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Justine Joli Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Oslon satama

Oslon sataman sijainti
Oslon satama (norj. Oslo havn; LOCODE: NO OSL ), joka tunnetaan , kunnallisena yriyksenä nimellä Oslo Havn KF, on Norjan pääkaupungissa Oslossa toimiva kauppasatama. Se on Norjan suurin matkustaja- ja konttiliikenteen satama.
Historiaa

Satamatoimintaa Oslossa on ollut jo ainakin 1600-luvulla. Oslon sataman vanhin tunnettu osa on nimeltään Bjørvika. Satamatoimintaa ohjaavat kuninkaalliset säädökset annettiin 1735. Vuonna 1827 Norjan ensimmäinen höyrylaiva saapui Norjan Christianiaan (Oslon aiempi nimi). 1900-luvulle tultaessa kaupungista kehittyi Norjan tärkein merenkulullinen keskus, tuonnin ja viennin solmupiste. Vuonna 1842 Oslon satamasta tuli kunnan liiketoimintaa, mikä asema sillä on yhä 2020-luvulla.
Rautatien myötä Pipervika kehittyi merkittäväksi satama-alueeksi. Vuosina 1898-1911 satamaa uudistettiin kansainvälisen kilpailun avulla.
Matkustajaliikenteen höyrylaivoja Oslon (tuolloin kaupungin nimenä Christiania) keskustassa Pipervikan laitureissa.
Oslon sataman eteläisiä laitureita (Sjursøya) vuonna 1956. Taaempana Oslon keskusta.
Oslon vanhan keskustan eteläosan (Grønlia) Grønlikaian-laiturin näkymä 1969, taaempana Oslon sataman muita laitureita.
Sataman muutokset ovat jatkuneet myöhemminkin; kasvavan kaupungin tarpeet ovat tulleet erääksi ohjaavaksi suunnittelutekijäksi. Suuria aiemmin satamakäytössä olleita ranta-alueita päätettiin vapauttaa muille kaupungin kehitystarpeille. Vuonna 2000 Oslon kaupunki päätti keskittää muut kuin risteily-, autolautta- ja matkustaja-alusliikenteen satamatoiminnot keskusta-alueen ulkopuolelle Oslon eteläsatamaan (Sydhavna). Vuonna 2021 eteläisen satama-alueen täydennysrakentaminen oli yhä meneillään.
Satama nykyään

Nykyään Oslo on vuotuiselta matkustajamäärältään (noin 7 miljoonaa, mukaanluettuna paikallinen vesibussiliikenne), ja konttiliikenteen laajuudeltaan Norjan suurin satama. Rahdin kokonaismäärällä mitattuna Oslo ei kuitenkaan nouse Norjan kärkiviisikkoon. Vuosina 2017–2021 Oslon satama raportoi vuotuiseksi rahtimääräkseen 5,3–6,1 miljoonaa tonnia, joka oli runsas kaksi prosenttia Norjan tilastokeskuksen ilmoittamasta Norjan kaikkien satamien vuosittaisesta rahtimäärästä (225,8 tonnia, 2021).
Kuvia

Oslon sataman (Oslo Havn KF) pääkonttori.
Risteilyaluksia ja autolautta Oslon satama-alueella (2013).
Risteilyalus Oslossa (2014).
Vanhempi laiva ja proomu käytössä teatteri- ja ravintolalaivana.
Paikallisliikenteen matkustajalauttojen opasteita Oslon sataman Rådhusbryggen terminaalissa (3/2015).
Filipstadin satama-aluetta (2018).
Irtolastin käsittelyä (2014).
Filipstadin konttisatamaa (2007).
Oslon sataman konttisatamaa (2008).
Ormsundkaia on osa Oslon sataman eteläisten satamaterminaalien aluetta  (Sydhavna).
Uudistunutta Sjursøyan satama-aluetta ympäristöineen (2015).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oslon satama Wikimedia Commonsissa
Oslo havn (norjaksi) (oslohavn.no)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Markus Ryffel

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Markus Ryffel vuonna 1979. |  Markus Ryffel vuonna 1979. |  Markus Ryffel vuonna 1979. |  |
Maa:   Sveitsi
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | 5 000 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Praha 1978 | 5 000 metriä |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Milano 1978 | 3 000 metriä |  |
|  Kultaa | Wien 1979 | 3 000 metriä |  |
|  Hopeaa | Göteborg 1984 | 3 000 metriä |  |
|  Pronssia | San Sebastián 1977 | 3 000 metriä |  |
Markus Ryffel (s. 5. helmikuuta 1955 Bern) on sveitsiläinen kestävyysjuoksija.
Prahan EM-kisoissa 1978 Ryffel sijoittui toiseksi 5 000 metrin juoksussa ajalla 13.28,66. Samana vuonna hänet valittiin Sveitsissä vuoden urheilijaksi. Vuonna 1979 hän sijoittui kolmanneksi yleisurheilun maailmancupissa Montréalissa. Moskovan olympialaisissa 1980 hän sijoittui 5 000 metrillä viidenneksi. Ryffel saavutti uransa suurimman saavutuksen 1984 Los Angelesin olympialaisissa, joissa hän juoksi 5 000 metrillä hopealle ajalla 13.07,54.
Lisäksi Ryffel on voittanut sisäratojen EM-kisoissa kaksi kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin. Sveitsin mestaruuksia hän voitti urallaan 19. Hän voitti urallaan myös useita maantiejuoksuja. Ryffel juoksi useita Sveitsin ennätyksiä ulkoradoilla 2 000, 3 000, 5 000 ja 10 000 metrin matkoilla sekä sisäradoilla 3 000 ja 5 000 metrin juoksuissa.
Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 m: 3.38,60 (1979)
mailin juoksu: 3.58,05 (1984)
2 000 m: 4.59,54 (1978)
3 000 m: 7.41,05 (1979)
kahden mailin juoksu: 8.27,3 (1979)
5 000 m: 13.07,54 (1984)
10 000 m: 27.54,29 (1985)
tunninjuoksu: 20 029 m (1989)
10 km tiejuoksu: 29.12 (1983)
15 km tiejuoksu: 43.04 (1988)
3 000 m: 7.44,43 (1979)
5 000 m: 13.34,68 (1985)
Suomen urheilu 1988

Suomen urheilu 1988 käsittelee vuoden 1988 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Matti Nykänen | Mäkihyppy |
| 2. | Tapio Korjus | Yleisurheilu |
| 3. | Marjo Matikainen | Hiihto |
| 4. | Harri Koskela | Paini |
| 5. | Seppo Räty | Yleisurheilu |
| 6. | Tapio Sipilä | Paini |
| 7. | Jari Kurri | Jääkiekko |
| 8. | Anssi Juutilainen | Hiihtosuunnistus |
| 9. | Jarmo Myllys | Jääkiekko |
| 10. | Virpi Juutilainen | Hiihtosuunnistus |
Lähde: 
Naisten listalla kuusi parasta olivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Marjo Matikainen | Hiihto |
| 2. | Virpi Juutilainen | Hiihtosuunnistus |
| 3. | Tea Vikstedt-Nyman | Pyöräily |
| 4. | Marja-Liisa Kirvesniemi | Hiihto |
| 5. | Bettina ja Annika Lemström | Purjehdus |
| 6. | Kyra Kyrklund | Ratsastus |
Lähde:
Olympialaiset

Calgaryn talviolympialaisissa Suomi saavutti neljä kultamitalia, yhden hopean ja kaksi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui neljänneksi.
Soulin kesäolympialaisissa Suomi saavutti yhden kultamitalin, yhden hopean ja kaksi pronssia. Kisojen mitalitilastossa Suomi oli 25:s.
Ammunta

Soulin kesäolympialaisissa suomalaisampujista pistesijoille ylsivät viidenneksi ilmakiväärillä sijoittunut Pirjo Peltola ja kahdeksanneksi trapissa sijoittunut Matti Nummela.
Ampumahiihto

Calgaryn talviolympialaisissa Tapio Piipponen sijoittui seitsemänneksi 10 kilometrillä ja kahdeksanneksi 20 kilometrillä.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruussarjassa Markku Alén sijoittui toiseksi ja Timo Salonen viidenneksi. Alén voitti Ruotsin rallin, Jyväskylän suurajot ja RAC-rallin. Alénille Jyväskylän voitto oli jo kuudes.
Hiihtosuunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa 3.–6.3. Kuopiossa Anssi Juutilainen voitti kultaa miesten ja Virpi Juutilainen naisten pitkällä matkalla. Hannu Koponen voitti kultaa miesten lyhyellä matkalla. Suomi voitti molemmat viestit; miesten kultajoukkueeseen kuuluivat Koposen ja Juutilaisen lisäksi Juha Kirvesmies ja Mikko Kosonen, ja naisten viestimestareita Juutilaisen lisäksi olivat Sirpa Kukkonen ja Anne Benjaminsen.
Jalkapallo

Suomen miesten maajoukkue pelasi 13 maaottelua, joista kaksi oli A-maajoukkueesta osittain erillisen olympiajoukkueen pelejä. Molempia joukkueita valmensi Jukka Vakkila. Maajoukkue pelasi ensimmäiset harjoitusmaaottelunsa tammi-helmikuussa Kanariansaarilla ja Maltalla. Jälkimmäisessä paikassa Mika Lipponen teki Suomen maajoukkuehistorian viidennen hattutempun Suomen voittaessa Tunisian 3–0. Olympiakarsintansa Suomi päätti toukokuussa kotitappioon Jugoslavialle ja vierasvoittoon Itävallasta. Uusiin maaotteluvastustajiin kuului Maltan lisäksi Kolumbia, jolle Suomi hävisi toukokuussa Helsingin olympiastadionilla 1–3. Maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa Suomi hävisi elokuussa Helsingissä Saksan liittotasavallalle 0–4 ja pelasi lokakuussa Swanseassa Walesin kanssa tasan 2–2 Olli Huttusen torjuttua viimeisellä kymmenminuuttisella rangaistuspotkun. Maajoukkueen kausi päättyi marraskuussa vierasmaaotteluilla Kuwaitia vastaan.
Suomen naisten maajoukkue voitti Euroopan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa toukokuussa Nesbyenissä Norjan 0–2, hävisi kaksi päivää myöhemmin Kööpenhaminassa Tanskalle 3–1, hävisi elokuussa Vantaalla Tanskalle 1–2 sekä pelasi syyskuussa Lontoossa Englannin kanssa tasan 1–1. Joukkueen valmentajana toimi edelleen Kaj Österberg.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai lahtelainen Kuusysi ja pronssille sijoittui Rovaniemen Palloseura.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai helsinkiläinen Herttoniemen Toverit ja pronssille sijoittui Turun Pyrkivä.
Jousiammunta

Soulin kesäolympialaisten jousiammuntakilpailuissa paras suomalainen oli Pentti Vikström, joka sijoittui miesten henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi sekä joukkuekilpailussa  Tomi Poikolaisen ja Ismo Falckin kanssa neljänneksi.
Jääkiekko

Calgaryn talviolympialaisissa Suomen maajoukkue saavutti ensimmäisen olympiamitalinsa, hopeaa. Pentti Matikaisen valmentama joukkue aloitti turnauksen häviämällä Sveitsille 1–2 mutta voitti sitten muun muassa Kanadan 3–1 ja varmisti mitalin jo ennen viimeistä otteluaan, jossa se voitti kultamitalijoukkue Neuvostoliiton 2–1.
Jari Kurri voitti neljännen kerran Stanley Cupin, kun hänen joukkueensa Edmonton Oilers voitti loppuotteluissa Boston Bruinsin voitoin 4–0. Kurri oli pudotuspelien paras maalintekijä 14 maalilla. Mestarijoukkueeseen kuului myös Esa Tikkanen.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran tamperelainen Tappara, hopeaa sai Rauman Lukko ja pronssille sijoittui Helsingin IFK.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti neljännen peräkkäisen kerran Tampereen Ilves, hopeaa sai Etelä-Vantaan Urheilijat ja pronssille sijoittui Helsingin IFK.
Jääpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Helsingin IFK, hopeaa sai Lappeenrannan Veiterä ja pronssille sijoittui Oulun Luistinseura.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Oulun Luistinseura.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat, hopeaa sai Helsingin NMKY ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Torpan Pojat.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran lahtelainen Sampo-Basket, hopeaa sai vantaalainen Pussihukat ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Karhun Pojat.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti kuudennen peräkkäisen kerran karjaalainen BK-46, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui Sjundeå IF.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Åbo IFK, hopeaa sai helsinkiläinen Dicken ja pronssille sijoittui Helsingin IFK.
Lentopallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti tamperelainen Rantaperkiön Isku, hopeaa sai Varkauden Tarmo ja pronssille sijoittui kuopiolainen KuPS-Volley.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Vaasan Vasama, hopeaa sai kotkalainen Karhulan Veikot ja pronssille sijoittui Haukiputaan Heitto.
Moottoripyöräily

Motocrossin MM-sarjassa Pekka Vehkonen saavutti hopeaa alle 250-kuutioisten luokassa ja Kurt Ljungqvist sijoittui alle 500-kuutioisissa kuudenneksi.
RR-ajon alle 125-kuutioisten MM-sarjassa Taru Rinne sijoittui kaikkien aikojen ensimmäisenä naisena MM-pisteille oltuaan 24.7. Le Castellet'n osakilpailussa neljästoista.
Nopeuslasku

Tarja Mulari teki 16.4. Les Arc'ssa naisten maailmanennätysnopeuden 214,413 km/h.
Nyrkkeily

Soulin kesäolympialaisissa Joni Nyman ylsi alle 67-kiloisten sarjassa puolivälieriin eli sijoille 5–8.
Paini

Soulin kesäolympialaisissa Harri Koskela saavutti hopeaa kreikkalais-roomalaisen painin alle 90-kiloisten sarjassa ja Tapio Sipilä pronssia alle 68-kiloisissa. Vapaapainissa Pekka Rauhala oli alle 74-kiloisissa viides ja Jukka Rauhala alle 68-kiloisissa kuudes.
Vapaapainin Euroopan-mestaruuskilpailuissa 17.–19.4. Manchesterissa, Isossa-Britanniassa Pekka Rauhala saavutti hopeaa alle 74-kiloisten sarjassa.
Kreikkalais-roomalaisen painin Euroopan-mestaruuskilpailuissa 12.–15.5. Kolbotnissa, Norjassa Timo Niemi saavutti pronssia alle 82-kiloisten sarjassa.
Pesäpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Alajärven Ankkurit, hopeaa sai Seinäjoen Maila-Jussit ja pronssille sijoittui Kankaanpään Maila. Runkosarjan voittanut Vaasan Maila hävisi puolivälierissä Kiteen Urheilijoille.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Lapuan Virkiä, hopeaa sai Helsingin Roihu ja pronssille sijoittui Viinijärven Urheilijat.
Naisten Itä–Länsi-ottelun 6.8. Ikaalisissa voitti Länsi juoksuin 5–14.
Miesten Itä–Länsi-ottelun 21.8. Vaasassa voitti Itä juoksuin 4–3.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Calgaryn talviolympialaisten pohjoismaisissa hiihtolajeissa  Suomi voitti neljä kultaa ja kaksi pronssia. Matti Nykänen voitti kultaa jokaisessa kolmessa mäkihyppykilpailussa. Joukkuekilpailussa voittajajoukkueeseen kuuluivat Nykäsen lisäksi Ari-Pekka Nikkola, Tuomo Ylipulli ja Jari Puikkonen. Marjo Matikainen voitti perinteisellä tyylillä kultaa viiden kilometrin hiihdossa sekä saavutti pronssia 10 kilometrillä ja viestissä, jossa hiihtivät myös Pirkko Määttä, Marja-Liisa Kirvesniemi ja Jaana Savolainen. Kirvesniemi sijoittui 5 kilometrillä viidenneksi ja Määttä 10 kilometrillä seitsemänneksi. Miesten hiihdossa Suomen paras saavutus oli Kari Ristasen seitsemäs sija vapaan tyylin 50 kilometrillä. Harri Kirvesniemi sijoittui lyhyemmillä matkoilla kahdeksanneksi ja yhdeksänneksi, ja viestijoukkue päätyi kahdeksanneksi. Yhdistetyn joukkuekilpailussa Suomi oli seitsemäs.
Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa 13.3. Oberstdorfissa, Länsi-Saksassa Matti Nykänen saavutti pronssia.
Keski-Euroopan mäkiviikolla 1987–1988 Matti Nykänen voitti kolme osakilpailua ja 99 pisteen erolla kokonaiskilpailun. Tuomo Ylipulli oli kokonaiskilpailussa yhdeksäs ja Jari Puikkonen kymmenes.
Mäkihypyn maailmancupin 1987–1988 kokonaiskilpailun voitti Matti Nykänen.
Maastohiihdon maailmancupin 1987–1988 naisten kokonaiskilpailun voitti Marjo Matikainen ja kolmanneksi sijoittui Marja-Liisa Kirvesniemi.
Purjehdus

Soulin kesäolympialaisten purjehduskilpailuissa suomalaisista parhaiten sijoittuivat siskokset  Bettina ja Annika Lemström 470-luokassa neljänneksi.
Pyöräily

Naisten Ranskan ympäriajossa 11.–24.7. Tea Vikstedt-Nyman sijoittui neljänneksi.
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuissa 21.–28.8. Belgiassa Tea Vikstedt-Nyman sijoittui 3 kilometrin takaa-ajossa neljänneksi.
Tea Vikstedt-Nyman polki 29.10. Krylatskojen velodromilla, Moskovassa 10 kilometrin maailmanennätyksen 13.12,534 ja paransi Jeannie Longon vanhaa ennätystä yli 16 sekunnilla.
Ratsastus

Soulin kesäolympialaisissa Kyra Kyrklund sijoittui kouluratsastuksen henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi. Joukkuekilpailussa Suomi oli kuudes. Joukkueeseen kuuluivat Kyrklundin lisäksi Jennifer Eriksson, Maarit Raiskio ja 47-vuotias Tuulikki Sohlberg.
Soutu

Soulin kesäolympialaisissa Pertti Karppinen sijoittui yksikössä seitsemänneksi voitettuaan B-finaalin.
Suunnistus

Jukolan viesti kilpailtiin 11.–12.6. Pudasjärvellä. Paras suomalaisjoukkue oli miesten viestissä neljänneksi sijoittunut Ikaalisten Nouseva Voima.
Yleisurheilu

Soulin kesäolympialaisissa keihäänheittäjä Tapio Korjus voitti kultaa ja Seppo Räty saavutti samassa lajissa pronssia. Seiväshyppääjä Asko Peltoniemi ja moukarinheittäjä Harri Huhtala sijoittuivat yhdeksänneksi. Kymmenennelle sijalle päätyivät pituushyppääjä Jarmo Kärnä sekä keihäänheittäjät Kimmo Kinnunen ja Päivi Alafrantti.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 5.–6.3. Budapestissa, Unkarissa Ari Suhonen voitti kultaa 1 500 metrin juoksussa. Jarmo Kärnä ja Ringa Ropo sijoittuivat pituushypyssä kuudenneksi, Asta Hovi oli kuulantyönnössä kahdeksas ja Sari Essayah päätyi 3 000 metrin kävelyssä yhdeksänneksi.
Bror Emil Hildebrand

Bror Emil Hildebrand.
Emil Hildebrandin hauta Solnassa.
Bror Emil Hildebrand (22. helmikuuta 1806 Madesjö – 30. elokuuta 1884) oli ruotsalainen museonhoitaja, historioitsija ja numismaatikko.
Bror Emil Hildebrand valmistui Lundin yliopistosta maisteriksi 1826. Vuonna 1830 hänestä tuli numismatikan dosentti ja samana vuonna amanuenssi Historiska museetissä. Numismatiikan tiedot hän sai Kööpenhaminassa, Christian Thomsenin opissa. Vuonna 1832 Hildebrand sai paikan Myntkabinettetissä, vuonna 1833 Riksarkivetissä ja valittiin sihteeriksi Vitterhets-, historie- och antikvitetsakademieniin.
Bror Emil Hildebrandin poika oli Hans Hildebrand.
Darren Young

Darren Young
Frederick Douglas Rosser III (s. 2. marraskuuta 1983) on yhdysvaltalainen showpainija. Hänet tunnetaan parhaiten ajastaan World Wrestling Entertainment -promootiossa, jossa hän kilpaili WWE NXT:n viidennellä kaudella nimellä Darren Young. Hän osallistui myös WWE NXT:n ensimmäiselle kaudelle alkuvuonna 2010.
Rosser kertoi elokuussa 2013 homoseksuaalisuudestaan TmZ-kanavan ohjelmassa. Hän on siis ensimmäinen homoseksuaali, jolla oli aktiiviura käynnissä. Muut, kuten Pat Patterson, ilmoittivat homoseksuaalisuutensa vasta uransa päättymisen jälkeen.
Showpainitietoja

Lopetusliikkeet
Bonecrusher Powerslam (Running powerslam) – Independent circuit / FCW
The Heatwave (Full nelson lifted and twisted and released into a flapjack) - 2010-nykyinen (WWE)
Nimikkoliikkeet
Belly to belly suplex
Northern Lights suplex
Tilt-a-whirl backbreaker
Lempinimet
"Bonecrusher"
"The South Beach Party Boy"
"The Black John Cena"
Serviuksen muuri

| Serviuksen muuri> Murus Servii Tullii |
| --- | --- |
 Serviuksen muuria Piazza dei Cinquecentolla lähellä Rooman päärautatieasemaa.
Sijainti:  Rooma, Latium, Regio I Latium et Campania, Italia (nyk. Rooma, Latium, Italia)
Koordinaatit:  41°54′07″N, 12°30′06″E
Rakennustyyppi:  muuri
Valmistumisvuosi:  n. 387 eaa.
Runkorakenne:  tuffi
Pituus:  n. 11 km
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Serviuksen muuri (lat. Murus Servii Tullii) oli antiikin Rooman kaupungin tasavallan aikainen puolustusmuuri, jonka rakennutti perimätiedon mukaan kuningas Servius Tullius. Todennäköisesti sen myöhemmin tunnettu vaihe rakennettiin kuitenkin vasta vuoden 387 eaa. jälkeen, mutta sen reitti noudatti monin paikoin varhaisemman, kuningasaikaisen muurin kulkua. Muurin pituus oli noin 11 kilometriä.
Historia > Kuningasajan muuri

Rooman alkuperäinen kaupunginmuuri rakennettiin kuningasajalla. Perimätiedon mukaan sen olisi rakennuttanut kuningas Servius Tullius, jonka kausi ajoitetaan vuosiin 578–535 eaa. Joskus on arveltu, että hän olisi saattanut loppuun työn, jonka aloitti jo Tarquinius Priscus. Jotkut antiikin aikaiset lähteet mainitsevat rakennuttajaksi Ancus Marciuksen, mutta niitä ei pidetä luotettavina. Alkuperäinen muuri oli tehty paikallisesta cappellaccio-tuffista.
On arveltu, että etruskit olisivat vaatineet muurin tuhottavaksi tehtyään rauhan roomalaisten kanssa tasavallan ajan alussa vuonna 508 eaa. Se, ettei muuria ollut välillä olemassa, selittäisi myös sen, miksi gallit onnistuivat valtaamaan kaupungin vuonna 387 eaa.
Historia > Tasavallan ajan muuri

Muuri, johon nykyisin viitataan Serviuksen muurina, edustaa uudelleenrakennusvaihetta, joka tehtiin vasta gallien vuoden 387 eaa. hyökkäyksen jälkeen. Se rakennettiin kuitenkin suurimmaksi osaksi ellei kokonaan samalle paikalle kuin varhaisempi muuri. Uusi muuri oli tehty tuffikivestä, joka tuotiin Vejin alueelta, mikä kertoo osaltaan siitä, ettei se voi olla peräisin ajalta ennen 300-lukua eaa., sillä roomalaiset valtasivat Vejin vasta vuonna 396 eaa. Muurin rakentaminen kesti pitkään; Liviuksen perusteella sitä olisi rakennettu ainakin vuosien 377–353 eaa. välisenä aikana. Rakentaminen oli valtava ja kallis työ, ja tämä johti kaupungissa jopa poliittisiin muutoksiin, sillä patriisien oli pakko avata konsulin virka myös plebeijeille.
Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. muuriin asennettiin katapultteja. Augustus korjautti vielä useita muurin portteja, mutta keisariajalla, jolloin sodat olivat kaukana Roomasta, muurit kävivät tarpeettomiksi ja ne rappeutuivat. Rakennuksia rakennettiin aivan niihin kiinni ja jopa niiden raunioiden päälle, ja vähitellen ne katosivat suureksi osaksi. Etäisyydet Roomasta lähteneillä roomalaisilla teillä laskettiin kuitenkin aina Serviuksen muurin porteilta eli niin, että ensimmäinen mailipylväs oli yhden roomalaisen mailin päässä jostakin portista.
Rooman kaupunki kasvoi keisariajalla lopulta niin suureksi, että se ulottui kauas muurin ulkopuolelle. Näin se oli käytännössä vailla muurien tuomaa suojaa keisariajan kolme ensimmäistä vuosisataa, kunnes Aurelianuksen muuri rakennettiin vuosina 271–275.