stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon I divisioonan kausi 1979
Runkosarja > Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | MP | OTP | S78 | GrIFK | GBK | RoPS | MyPa | KUU | LBK | HON | KPS | KIF |
| MP  |   | 0–1  | 4–0  | 3–0  | 0–0  | 5–2  | 2–1  | 3–1  | 1–1  | 1–2  | 2–0  | 0–0 |
| OTP  | 1–3  |   | 2–0  | 2–3  | 2–0  | 2–1  | 1–1  | 2–0  | 1–0  | 1–0  | 1–0  | 3–0 |
| Sepsi-78  | 3–1  | 1–1  |   | 1–0  | 1–1  | 1–0  | 5–0  | 1–0  | 2–1  | 4–1  | 2–1  | 7–1 |
| GrIFK  | 2–2  | 0–0  | 2–1  |   | 2–0  | 0–2  | 1–0  | 1–1  | 1–1  | 2–0  | 2–0  | 3–2 |
| GBK  | 1–2  | 1–0  | 0–1  | 2–1  |   | 0–2  | 2–1  | 2–1  | 1–0  | 2–0  | 2–1  | 3–0 |
| RoPS  | 1–0  | 1–0  | 3–1  | 4–0  | 1–3  |   | 2–0  | 1–3  | 2–0  | 5–1  | 2–0  | 1–0 |
| MyPa  | 0–1  | 1–0  | 2–0  | 1–1  | 1–2  | 4–0  |   | 2–2  | 2–0  | 1–1  | 4–0  | 3–2 |
| Kuusysi  | 0–1  | 1–2  | 2–2  | 1–2  | 0–0  | 1–1  | 1–3  |   | 0–0  | 2–0  | 2–0  | 5–0 |
| LappBK  | 2–3  | 1–2  | 2–5  | 0–0  | 2–0  | 1–2  | 0–1  | 6–2  |   | 0–0  | 1–1  | 4–1 |
| Honka  | 0–5  | 1–1  | 1–3  | 1–4  | 0–0  | 1–0  | 0–1  | 0–5  | 4–2  |   | 3–0  | 2–0 |
| KPS  | 0–3  | 1–4  | 2–2  | 1–3  | 0–3  | 4–1  | 2–5  | 1–2  | 1–2  | 3–1  |   | 5–1 |
| Kiffen  | 0–1  | 1–3  | 1–0  | 2–3  | 1–3  | 0–5  | 0–2  | 0–1  | 0–4  | 1–3  | 0–3  |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1980
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Runkosarja > Uusintaottelu

GBK:n ja GrIFK:n päädyttyä tasapisteisiin I divisioonan neljäs sija ratkaistiin uusintaottelulla.
GrIFK eteni Mestaruussarjan karsintasarjaan.
Loppusarja

Pisteet ja maalit säilyivät runkosarjasta.
| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 | GBK | 29 | 15 | 6 | 8 | 44 | 33 | +11 | 36  |
| 6 | RoPS | 29 | 16 | 3 | 10 | 54 | 39 | +15 | 35  |
| 7 | Kuusysi | 29 | 13 | 6 | 10 | 58 | 39 | +19 | 32  |
| 8 | MyPa | 29 | 12 | 6 | 11 | 46 | 40 | +6 | 30  |
| 9 | Honka  | 29 | 10 | 5 | 14 | 34 | 50 | −16 | 25  |
| 10 | LappBK  (P) | 29 | 9 | 7 | 13 | 52 | 43 | +9 | 25  |
| 11 | KPS (P) | 29 | 6 | 3 | 20 | 31 | 63 | −32 | 15  |
| 12 | Kiffen (P) | 29 | 1 | 2 | 26 | 15 | 88 | −73 | 4  |
Lähde: Jalkapallokirja 1980
(P) = Putoaja
1 2  Uusintaottelu.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | GBK | RoPS | KUU | MyPa | HON | LBK | KPS | KIF |
| GBK  |   | 2–2  |   |   | 4–2  |   | 0–0  | 5–1 |
| RoPS  |   |   | 5–0  | 4–1  |   | 1–4  | 2–1  |  |
| Kuusysi  | 2–1  |   |   | 5–0  | 1–0  | 4–2  |   |  |
| MyPa  | 1–2  |   |   |   | 1–1  | 2–2  |   | 5–0 |
| Honka  |   | 4–1  |   |   |   |   | 3–0  | 1–0 |
| LappBK  | 6–2  |   |   |   | 0–1  |   |   | 5–1 |
| KPS  |   |   | 1–7  | 1–0  |   | 0–3  |   |  |
| Kiffen  |   | 0–0  | 0–6  |   |   |   | 0–2  |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1980
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Uusintaottelu
LappBK:n ja Hongan päädyttyä tasapisteisiin loppusarjan yhdeksäs sija ratkaistiin uusintaottelulla.
Honka säilytti sarjapaikkansa. LappBK putosi II divisioonaan.
Tilastot > Maalintekijät

|  | Pelaaja | Joukkue | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Tuomo Hakala | RoPS | 15 |
| 1 |  Hannu Rajaniemi | Sepsi-78 | 15 |
| 3 |  Pasi Jaakonsaari | GrIFK | 14 |
| 3 |  Jarmo Ylipaavalniemi | RoPS | 14 |
| 5 |  Veikko Hovivuori | Sepsi-78 | 13 |
| 5 |  Reijo Rantanen | MP | 13 |
| 7 |  Keijo Kousa | Kuuysi | 12 |
| 7 |  Risto Uotinen | MyPa | 12 |
| 9 |  Markku Myötänen | LappBK | 10 |
| 10 |  Heikki Kangaskorpi | MP | 9 |
| 10 |  Teppo Heikkinen | OTP | 9 |
Lähde: Jalkapallokirja 1980
Loppusarjan parhaat maalintekijät olivat Kuusysin Hannu Tuomimäki yhdeksällä maalilla ja Keijo Kousa viidellä maalilla.
Tilastot > Yleisömäärät

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | RoPS | 11 | 20 425 | 1 857 |
| 2 | MP | 11 | 11 649 | 1 059 |
| 3 | LappBK | 11 | 9 188 | 835 |
| 4 | GBK | 11 | 8 929 | 812 |
| 5 | Sepsi-78 | 11 | 8 792 | 799 |
| 6 | MyPa | 11 | 7 808 | 710 |
| 7 | OTP | 11 | 5 601 | 509 |
| 8 | Kuusysi | 11 | 5 273 | 479 |
| 9 | GrIFK | 11 | 3 975 | 361 |
| 10 | KPS | 11 | 3 165 | 288 |
| 11 | Kiffen | 11 | 2 933 | 267 |
| 12 | Honka | 11 | 2 770 | 252 |
|  | Uusintaottelu | 1 | 206 |  |
|  | Yhteensä | 133 | 90 714 | 682 |
Lähde: Jalkapallokirja 1980
Loppusarjan otteluissa joukkeiden yleisömäärät olivat: RoPS 2 838 katsojaa (4 ottelua), LappBK 1 630 (3), MyPa 750 (4), Kuusysi 677 (4), GBK 396 (4), KPS 365 (3), Honka 252 (3), Kiffen 88 (3). Loppusarjan uusintaottelun yleisömäärä oli 561.
Hangö IK

| Hangö IK |
| --- | --- |
Koko nimi:  Hangö Idrottsklubb
Perustettu:  1903
Kaupunki:   Hanko, Suomi
Sarja:  Nelonen
Puheenjohtaja:  Mauri Forsblom
Päävalmentaja:  Robert Wahlstedt
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hangö IK eli Hangö Idrottsklubb on vuonna 1903 perustettu hankolainen urheiluseura. Seuran lajeja ovat olleet vuosien varrella muun muassa käsipallo, hiihto, voimistelu, pyöräily, nyrkkeily, yleisurheilu ja tennis.
Jalkapallo

Parasta menestys on ollut jalkapallossa, jossa seura on pelannut kauden 1962 SM-sarjassa ja 19 kautta ykkösdivisioonassa. Joukkue karsi kaudella 1996 paikasta Veikkausliigaan HJK:ta vastaan, mutta hävisi kaksiosaisen karsinnan yhteismaalein 2–1. HIK pelasi 1.divisioonassa vuoteen 2001 asti, jonka jälkeen se joutui luopumaan sarjapaikastaan taloudellisista syistä ja tiputtautui kolmoseen. Kaudella 2016 seura putosi Kolmosesta Uudenmaan Neloseen.
Käsipallo

Käsipallossa miesten puolella HC HIK pelasi 1990-luvulla neljä kautta käsipallon SM-sarjassa. HC HIK nousi vuonna 2017 ykkösdivisioonasta takaisin käsipallon miesten pääsarjaan. HC HIK pelasi pääsarjassa kaksi kautta sijoittuen molemmilla kausilla kymmenenneksi eli viimeiseksi.
Mercedes-Benz EQB

| Mercedes-Benz EQB |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  2021–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz X247
Käyttövoima:  sähkö
Vetotapa:  etuveto neliveto
Mercedes-Benz EQB (X243) on Mercedes-Benzin vuodesta 2021 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Se perustuu Mercedes-Benz GLB-sarjan perusrakenteeseen. EQB:stä on viisipaikkaisen lisäksi myös seitsemänpaikkainen versio.
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä EQB sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz EQB Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benzin automallit
| --- | --- |
Henkilöautot:   A-sarja  B-sarja  C-sarja  CLA-sarja  CLS-sarja  E-sarja  EQA  EQB  EQC  EQE  EQS  EQS SUV  G-sarja  GLA-sarja  GLB-sarja  GLC-sarja  GLE-sarja  GLK-sarja  GLS-sarja  S-sarja  SL-sarja  SLC-sarja 
Yksittäis- ja erikoismallit:   AMG One  AMG GT  AMG X290  Maybach S 600 
Historialliset mallit:   600  630  770  190 
Pakettiautot, tila-autot ja lava-autot:   Citan  EQV  R-sarja  Sprinter  T-sarja  Vaneo  Vito  V-sarja  X-sarja 
Linja-autot:   CapaCity  Citaro  Tourino  Tourismo  Travego  Integro  Vario 
Kuorma-autot:   Actros  Axor  Atego  Econic  Zetros  Unimog (U20, U300/U400/U500, U4000/U5000)
Mercedes-Benz EQS SUV

| Mercedes-Benz EQS SUV |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  2022–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz V295 Mercedes-Benz V297
Käyttövoima:  sähkö
Vetotapa:  takaveto neliveto
Mercedes-Benz EQS SUV (X296) on Mercedes-Benzin vuodesta 2022 lähtien valmistama crossover-tyyppinen sähköautomalli. Se käyttää samaa perusrakennetta kuin Mercedes-Benz EQS. EQS SUV:stä on viisipaikkaisen lisäksi myös seitsemänpaikkainen versio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz EQS SUV Wikimedia Commonsissa
Mercedes-Benzin automallit
| --- | --- |
Henkilöautot:   A-sarja  B-sarja  C-sarja  CLA-sarja  CLS-sarja  E-sarja  EQA  EQB  EQC  EQE  EQS  EQS SUV  G-sarja  GLA-sarja  GLB-sarja  GLC-sarja  GLE-sarja  GLK-sarja  GLS-sarja  S-sarja  SL-sarja  SLC-sarja 
Yksittäis- ja erikoismallit:   AMG One  AMG GT  AMG X290  Maybach S 600 
Historialliset mallit:   600  630  770  190 
Pakettiautot, tila-autot ja lava-autot:   Citan  EQV  R-sarja  Sprinter  T-sarja  Vaneo  Vito  V-sarja  X-sarja 
Linja-autot:   CapaCity  Citaro  Tourino  Tourismo  Travego  Integro  Vario 
Kuorma-autot:   Actros  Axor  Atego  Econic  Zetros  Unimog (U20, U300/U400/U500, U4000/U5000)
Greensville Correctional Center

Sateliittikuva vankilasta vuodelta 1994.
Greensville Correctional Center on Virginian rikosoikeusministeriön operoima miesvankila. Syyskuussa 1990 avattu laitos sijaitsee Jarrattissa, Greensvillen piirikunnassa.
Virginian teloituskammiot sijaitsivat vankilassa. Osavaltio käytti menetelminä myrkkyruisketta ja sähkötuolia.
Mellano

| Mellano Oy |
| --- | --- |

Perustettu:  1992
Toimitusjohtaja:  Janne Tapio Lehtonen
Kotipaikka:  Lapinlahti
Toimiala:  kalusteteollisuus
Tuotteet:  keittiökalusteet, MDF-ovet
Liikevaihto:  11,9 milj. € (2017)
Henkilöstö:  84 (2017)
Kotisivu:  mellano.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mellano on Lapinlahdella toimiva kiintokalusteiden ja MDF-ovien valmistaja. Se oli aiemmin osa pyhäntäläistä PRT-Forest-konsernia, mutta vuodesta 2019 lähtien sen omistajat ovat olleet yhtiön toimitusjohtaja Janne Lehtonen ja avainasiakaspäällikkö Marika Pehkonen.
Mellano on valmistanut ovia ja kalusteita alihankintana muun muassa Aina-keittiöille, Puustelli Groupille, Novartille, Isku-keittiöille ja Domus-yhtiöille.
Mellano Oy on perustettu vuonna 1992, ja sen toimitusjohtaja on Janne Tapio Lehtonen. Vuoteen 2015 saakka Mellanolla oli toimintaa myös Pieksämäellä. Vuonna 2017 Mellano Oy:n liikevaihto oli 11,9 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 84.
Tuotteet

Mellano Oy:n tuotteisiin kuuluvat keittiö-, kylpyhuone- ja vaatekaappien ovet, kalusterungot, työtasot ja välitilat, helat ja vetimet, altaat, hanat, liesituulettimet ja muut kiintokalusteisiin liittyvät tarvikkeet. Materiaaleina tuotteissaan Mellano käyttää laminaattia, massiivipuuta, alumiinia, graniittia, kvartsia sekä lasia.
Greenville (Alamedan piirikunta)

Greenville on aavekaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa. Se sijaitsee 4,0 kilometrin päässä Altamontista. Greenville -nimi on kunnianosoitus kaupungin ensimmäisen kaupan perustajalle John Greenille.
Haamuverkko

Haamuverkkoon jäänyt kilpikonna
Haamuverkko tarkoittaa kadonnutta tai tarkoituksella hylättyä kalanpyydystä, joka muodostaa ympäristöongelman pyydystämällä kaloja, lintuja tai muita elollisia. Haamuverkkojen historia ulottuu pääasiassa 1900-luvulle, jolloin pyydyksiä alettiin valmistamaan luonnonkuitujen sijasta kestävämmästä muovista, jonka hajoaminen meressä on erittäin hidasta. Arvioiden mukaan noin 10 prosenttia kaikesta merten muovijätteestä on haamuverkkoja. Suomessa haamuverkkojen määrää tutkittiin ensimmäisen kerran vuonna 2019 Selkämerellä. Ympäristöjärjestö WWF:n vuoden 2020 raportin mukaan Tyynenmeren jätepyörteestä lähes puolet koostuu haamuverkoista. Maailmanlaajuisesti haamuverkot vahingoittavat erityisesti uhanalaisia eläimiä ja koralliriuttojen kaltaisia elinympäristöjä.
Martingaalistrategia

Martingaalistrategia (engl. martingale) on ruletin strategia, jossa pelataan 1:1 palauttavia vetoja (punainen/musta, parillinen/pariton ja 1-18/19-36) ja jossa jokaisen häviön jälkeen panos tuplataan. Strategia on usein käytetty kasinoilla. Strategialla päästään melkein varmasti eli todennäköisyydellä 1 voitolle, jos ajalle, rahalle ja yksittäisen kierroksen panokselle ei ole ylärajaa. Käytännössä peliin voi panostaa vain rajallisen määrän rahaa (ja aikaa), jolloin martingaali on odotusarvoisesti tappiollinen, kuten mikä tahansa muukin järjestelmä.
Periaate

Aina hävityn pelikierroksen jälkeen asetetaan aikaisempaan panokseen verrattuna kaksinkertainen panos ja tätä jatketaan seuraavaan voittoon asti.
Esimerkki:
Panostetaan 10 € punaiselle. Tulos on musta. Panos menetetään.
Panostetaan 20 € punaiselle. Tulos on musta. Panos menetetään.
Panostetaan 40 € punaiselle. Tulos on punainen. Voitto 40 € + panos 40 € takaisin.
Tulos: Panostettu yhteensä  70 €. Takaisin 80 €. Voitolle jääty 10 €, eli alkuperäisen panoksen verran.
Voiton jälkeen pelaamisen voi aloittaa uudestaan alusta, esimerkissä 10 € panoksella.
Matemaattinen analyysi

Jos jollakin kierroksella tulee voitto, jäädään pelissä aina alkupanoksen (yllä olevassa esimerkissä 10 €) verran voitolle. Tämä voidaan osoittaa seuraavasti:
Oletetaan, että voittoa edeltää  n tappiollista kierrosta. Näiden tappioiden summa on  1+2+\cdots +2^{n-1}=2^{n}-1.
Seuraavan voitollisen kierroksen panos on  2^{n}, jolloin yhteensä voittoa tulee  2^{n}-(2^{n}-1)=1.
Olkoon yksittäisen kierroksen häviön todennäköisyys  {\frac {1}{2}}\leq p<1. Tällöin pelattaessa enintään  n kierrosta hävitään kaikki kierrokset todennäköisyydellä  p^{n}, ja tällöin tappio on  1+2+\cdots +2^{n-1}=2^{n}-1. Todennäköisyydellä  1-p^{n} jollain kierroksella tulee voitto, jolloin ylläolevan perusteella voiton määrä on 1 (kun pelaamista ei voiton jälkeen enää jatketa). Voiton odotusarvo on siis  -p^{n}(2^{n}-1)+(1-p^{n})*1=1-(2p)^{n}\leq 0.
Odotusarvon voidaan myös helposti osoittaa olevan millä tahansa strategialla enintään nolla havaitsemalla pelaajan kassan olevan ylimartingaali.
Jos taas kierrosten määrälle ei ole mitään ylärajaa, tilanne onkin erilainen. Pelaaja jää yhä alkupanoksen verran voitolle, ellei hän häviä kaikkia kierroksia. Mutta nyt kaikkien kierrosten häviämisen todennäköisyys onkin  0, sillä  n peräkkäisen tappion todennäköisyys on  p^{n}, mikä lähestyy nollaa, kunhan  p\neq 1. Koska pelaaja saa todennäköisyydellä 1 voiton, jonka suuruus on 10 (€), on voiton odotusarvo siis 10 (€).
Siis tässä tapauksessa mahdollisten kierrosten määrän lähestyessä ääretöntä odotusarvon raja-arvo ei ole sama kuin raja-arvon odotusarvo. Näin voi käydä, kun monotonisen konvergenssin lauseen ja Lebesguen dominoidun konvergenssin lauseen oletukset eivät ole voimassa.
Käytännössä pelattavien kierrosten määrä ei voi olla rajoittamaton, sillä se vaatisi rajattomasti aikaa ja rahaa. Toisaalta myös pelijärjestäjillä on ruletissa maksimipanokset, jotka estävät strategian toimivuuden.
Martti Komulainen

Martti Enok Komulainen (s. 30. heinäkuuta 1912 Kajaani – 31. joulukuuta 1994 Helsinki) kapteeni (res.), TM (Helsingin yliopisto), pastori. Puoliso Rakel Alise Komulainen (o.s. Koskenranta). Kaksi lasta. Talvisodassa Komulainen toimi upseerina Kainuussa ja jatkosodassa pääosin Panssariprikaatin valistusupseerina jääkärikenraali Ruben Laguksen alaisena. Komulainen määrättiin jatkosodan päätyttyä 2. ye-upseerin tehtävään organisoimaan aseiden hajavarastointi (n.s. asekätkentä) Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin alueella, jonka palveluksessa Komulainen oli toiminut aiemmin. Eversti Matti Lukkarin kirjassa Asekätkentä on Komulaisen toiminnasta oma lukunsa. Hän oli Valpon vankina yhteensä 17 kk. Siviilityönsä Komulainen suoritti Lappeen seurakunnassa 1946-1976 ollen vuodesta 1956 lähtien seurakunnan kirkkoherra. Hän oli kokoomuksen valitsijamies vuoden 1956 presidentinvaalissa.
Greenville

Greenville on useiden paikkojen nimi:
Greenville, kylä Nova Scotiassa
Greenville Station, kylä Nova Scotiassa
Laxgalts'ap, kylä Brittiläisessä Kolumbiassa, entiseltä nimeltään Greenville
Lower Greenville, kylä Nova Scoatiassa
Greenville, kaupunki
Greenville, kaupunki Alabamassa
Greenville, historiallinen kaupunginosa Norwichin kaupungissa Connecticutissa
Greenville, väestönlaskennallinen paikkakunta Delawaressa
Greenville, kaupunki Etelä-Carolinassa
Greenville, kunta Floridassa
Greenville, kaupunki Georgiassa
Greenville, kaupunki Illinois’ssa
Greenville, kunta Indianassa
Greenville, kaupunki Iowassa
Greenville, väestönlaskennallinen paikkakunta Plumasin piirikunnassa Kaliforniassa
Greenville, autiokaupunki Alamedan piirikunnassa Kaliforniassa
Greenville, kunnallishallinnoton paikkakunta Yuban piirikunnassa Kaliforniassa
Greenville, kaupunki Kentuckyssä
Greenville, paikkakunta Louisianassa
Greenville, kunta Mainessa
Greenville, entinen kylä Leicesterin kunnassa Massachusettsissa
Greenville, kaupunki Michiganissa
Greenville, kaupunki Mississippissä
Greenville, kaupunki Missourissa
Greenville, paikkakunta Nevadassa
Greenville, kunta New Hampshiressä
Greenville, Jersey Cityn kaupungin osa-alue New Jerseyssä
Greenville, kunta Orangen piirikunnassa New Yorkissa
Greenville, kylä Westchesterin piirikunnassa New Yorkissa
Greenville, kunta Greenen piirikunnassa New Yorkissa
Greenville, väestönlaskennallinen paikka Greenen piirikunnassa New Yorkissa
Greenville, kaupunki Ohiossa
Greenville, paikkakunta Oklahomassa
Greenville, paikkakunta Oregonissa
Greenville, kunta Pennsylvaniassa
Greenville Township, township Pennsylvaniassa
Greenville, kaupunki Pohjois-Carolinassa
Greenville, kylä ja väestönlaskennallinen paikka Rhode Islandissa
Greenville, kaupunki Texasissa
Greenville, kunnallishallinnoton alue Utahissa
Greenville, väestönlaskennallinen paikka Virginiassa
Greenville, kunta Wisconsinissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Greenville”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Martti Kormano

Martti Kormano (30. joulukuuta 1941 Savonlinna – 5. marraskuuta 2013) oli johtavia suomalaisia radiologeja. Hän suoritti ylioppilastutkinnon 1960 ja väitteli tohtoriksi 1967. Radiologian erikoislääkärin tutkinnon hän suoritti 1972. Hän toimi Turussa diagnostisen radiologian apulaisprofessorina jo 1960-luvulta, professorina 1985 alkaen. Hän oli varsin tuottelias kirjoittaen yli 200 tieteellistä julkaisua. Hän johti magneettikuvauksen ja tietokonetomografian tutkimusta Suomessa. Myös röntgenkuvien digitaalinen siirto on Suomessa lähtenyt käyntiin hänen aloitteestaan. Hän toimi välillä myös vierailevana professorina Rochesterin ja Chicagon yliopistoissa Yhdysvalloissa.
Markiisi

1600-luvun kuva markiisista.
Markiisi (ransk. marquis) on aatelisarvo, joka kehittyi rajakreivin (saks. Markgraf) arvosta alkujaan Ranskassa, jossa markiisi-sanan vanhin muoto on latinaksi marchis. Karolingien rajakreivit olivat rajamaakunnan johtajia, joiden tehtävänä oli puolustaa maata hyökkäyksiä vastaan. Vaativan tehtävän vuoksi heille voitiin antaa läänityksenä useampi kreivikunta, joita kreiveillä ei tavallisesti saanut olla kuin yksi. Arvoltaan markiisi sijoittuu kreivin tai jaarlin yläpuolelle, mutta herttuan alapuolelle.
Sen jälkeen, kun Ranskan suuri vallankumous oli lakkauttanut aatelisarvot, Napoleon I ei keisariksi nousunsa jälkeen perustanut markiisin arvoa uudelleen. Bourbon-restauraation jälkeen Ludvig XVIII perusti arvon uudelleen ja määritti sen kuuluvaksi herttuan ja kreivin arvojen väliin.
Arvonimi on ollut käytössä myös Italiassa ja alkuperäisessä merkityksessään Kastilian rajaseuduilla. Britannian aatelissa se on käytössä vieläkin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Markiisi Wikimedia Commonsissa
Itävallanpinseri

| Itävallanpinseri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Itävalta
Määrä:  Suomessa rekisteröity 8, joista nykyisin elossa todennäköisesti vain muutama tai ei yhtäkään
Rodun syntyaika:  1928 (tunnustettu virallisesti)
Alkuperäinen käyttö:  pihakoira, vahtikoira
Nykyinen käyttö:  seura- ja harrastekoira, vahtikoira
Muita nimityksiä:  Österreichischer Pinscher, Austrian Pinscher, pinscher autrichien, pinscher austriaco, austria pinšer, össi
FCI-luokitus:  ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 1.1 Pinserit ja snautserit: Pinserit #64
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 44–50 cm narttu 42–48 cm
Väritys:  black & tan, ruskeankeltainen, sämpylänkeltainen tai peuranpunainen
Itävallanpinseri (saks. Österreichischer Pinscher) on FCI:n ryhmään 2 eli pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat kuuluva koirarotu.
Ulkonäkö

Itävallanpinseri on keskikokoinen koira. Sen säkäkorkeus on 42–50 cm (urokset 44–50 cm ja nartut 42–48 cm). Turkin pituus vaihtelee lyhyestä puolipitkään ja karva on sileää. Sallittuja värejä ovat ruskeankeltainen, sämpylänkeltainen, peuranpunainen ja musta ruskein merkein (black & tan). Valkoiset merkit ovat sallittuja.
Peuranpunainen
Punasoopeli
Sämpylän- tai ruskeankeltainen
Black & tan
Luonne ja käyttäytyminen

Luonteeltaan itävallanpinseri on tyypillinen vahtikoira. Se on tarkkaavainen ja eloisa. Omaan perheeseensä se kiintyy syvästi, mutta vieraita kohtaan se voi olla epäluuloinen. Rotua on käytetty vahti- ja seurakoirana.
Alkuperä

Rodun taustalla on vanhoja itävaltalaisia maatiaispinsereitä, joiden uskotaan syntyneen vanhantyyppisen saksalaisen pinserin ja paikallisten koirien välisistä risteytyksistä. Tämän alkuperäisen maatiaiskannan tarkkaa syntyaikaa ei ole toistaiseksi pystytty selvittämään, mutta sen uskotaan olleen todella vanha.
1800-luvun lopulla maatilojen alkuperäinen pihakoira alkoi uhanalaistua, kun sitä ei enää tarvittu alkuperäiseen tehtäväänsä. 1900-luvun alussa Emil Hauck löysi Itävallan maaseudulta koiria, joiden uskoi olevan samankaltaisia kuin hänen etsimänsä, H. von Meyerin Canis palustris -termillä nimeämää nk. muinaista suokoiraa muistuttava alkuperäiskoiratyyppi. Vuonna 1921 hän aloitti suunnitelmallisen jalostusprojektin elvyttääkseen ja määrittääkseen rotutyypin ja luodakseen alueen muista maatiaispinsereistä eroavan linjan.
Omaksi rodukseen tämä linja tunnustettiin Itävallassa vuonna 1928. Toisen maailmansodan jälkeen rotu ehti jo kertaalleen lähes kuolla sukupuuttoon, ja 1970-luvulla siitä oli jäljellä enää yksi rekisteröity yksilö, Diokles of Angern. Sen ja rekisteröimättömien, mutta rotutyypiltään aitojen, alkuperäisten maatiaispinsereiden (Landpinschern) avulla rotu onnistuttiin elvyttämään. Nykyinen itävallanpinseri muistuttaa edelleen suuresti alkuperäistä maatiaistyyppiä ja se on onnistuttu säilyttämään ulkonäöllisesti suhteellisen heterogeenisenä. Valitettavasti nykyinen populaatio on kuitenkin verrattain sisäsiittoinen, ja uhanalaisten itävaltalaisten eläinrotujen suojelemiseen keskittynyt järjestö Arche Austria pitää sitä erittäin uhanalaisena - sen mukaan maailmassa on tällä hetkellä vain 6–12 jalostuskelpoista yksilöä.
Alkuperä > Etymologia

Alun perin rotu tunnustettiin nimellä "lyhytkarvainen itävallanpinseri" (saks. Österreichischer kurzhaariger Pinscher). Sana "lyhytkarvainen" poistettiin virallisesta rotunimestä vasta vuonna 2000.
Alkuperä > Rotu Suomessa

Suomessa itävallanpinseri on erittäin harvinainen ja viimeksi koiria on rekisteröity vuonna 2000. Kyseessä oli Suomen tähän asti ainoa pentue, joka oli syntynyt edellisvuoden lopulla. Onkin siis erittäin todennäköistä, ettei Suomessa ole enää yhtään elossa olevaa itävallanpinseriä, sillä 14 vuoden ikä alkaa olla peruskoiralle poikkeuksellinen muutamia kaikkein terveimpiä rotuja lukuun ottamatta. Koska rodun ainoa suomalainen kasvattaja lopetti kasvatustyönsä ensimmäisen pentueen jälkeen, lähimmät yhä toiminnassa olevat kennelit löytyvät Norjasta ja Ruotsista.
Kaikki Suomeen tähän mennessä rekisteröidyt rodunedustajat ovat olleet punaisia tai ruskeankeltaisia valkoisin merkein. Suomessa on kuitenkin nähty myös ainakin yksi black & tan -värinen itävaltalainen uros, Helsingissä järjestettyyn Euroopan Voittaja -näyttelyyn osallistunut ja samalla Euroopan Voittaja 2006 -tittelin saavuttanut Augustus von und zu Ebenfurth.
Aiheesta muualla

Rotumääritelmä (pdf) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kennel Royal Boru (kääpiöpinserit ja lyhytkarvaiset itävallanpinserit) (Arkistoitu – Internet Archive)
Käännös suomeksi