stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anjelica Huston
Ura

Huston aloitti elokuvissa jo 1960-luvun lopussa, mutta keskittyi vielä silloin luomaan uraa mallina. Huston teki läpimurtonsa elokuvamaailmaan elokuvassa Prizzin kunnia, josta hän voitti Oscarin parhaasta naissivuosasta.
Vuonna 1987 Huston esiintyi isänsä Johnin viimeiseksi jääneessä elokuvassa Muistot. Huston on ollut ehdolla Oscariin myös roolisuorituksistaan elokuvissa Vihassa ja rakkaudessa ja Huijarit. Oscareiden lisäksi hän on ollut ehdolla kolmeen Bafta-palkintoon, viiteen Emmyyn, kahdeksaan Golden Globeen ja kolmeen SAG-palkintoon, joista hän on voittanut Golden Globen parhaasta naissivuosasta sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa.
Huston on myös ohjannut kolme elokuvaa.
Yksityiselämä

Huston seurusteli näyttelijä Jack Nicholsonin kanssa vuosina 1973–1989. Vuonna 1992 Huston meni naimisiin kuvanveistäjä Robert Graham Jr.:n (k. 2008) kanssa.
Palkintoja > Oscarit

1986 Paras naissivuosa: Prizzin kunnia
Ehdokkaana:
1991 Paras naispääosa: Huijarit
1990 Paras naissivuosa: Vihassa ja rakkaudessa
Palkintoja > Baftat

Ehdokkaana:
1995 Paras naissivuosa: Manhattanin murhamysteeri
1991 Paras naissivuosa: Rikoksia ja rikkomuksia
1986 Paras naissivuosa: Prizzin kunnia
Palkintoja > Emmyt

Ehdokkaana:
2004 Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa: Rautaiset enkelit
2002 Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa: Avalonin usvat
1997 Paras minisarjan tai erikoisjakson ohjaus: Viattomuuden loppu
1995 Paras naispääosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: Buffalo tytöt
1989 Paras naispääosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: Vaarojen maa
Palkintoja > Golden Globet

2005 Paras naissivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa: Rautaiset enkelit
Ehdokkaana:
1996 Paras naissivuosa elokuvassa: Emily on poissa
1994 Paras naispääosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa: Family Pictures
1994 Paras naispääosa komedia- tai musikaalielokuvassa: Addams Family II
1992 Paras naispääosa komedia- tai musikaalielokuvassa: The Addams Family – Perhe Addams
1991 Paras naispääosa draamelokuvassa: Huijarit
1990 Paras naissivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa: Vaarojen maa
1986 Paras naissivuosa elokuvassa: Prizzin kunnia
Filmografiaa

Postimies soittaa aina kahdesti (The Postman Always Rings Twice, 1981)
Jäävuoren ryöstäjät (The Ice Pirates, 1984)
Prizzin kunnia (Prizzi's Honor, 1985)
Muistot (The Dead, 1987)
Kiviset puutarhat (Gardens of Stone, 1987)
Kourallinen tomua (A Handful of Dust, 1988)
Rikoksia ja rikkomuksia (Crimes and Misdemeanors, 1989)
Vaarojen maa (Lonesome Dove, 1989) (minisarja)
Huijarit (The Grifters, 1990)
Kuka pelkää noitia (The Witches, 1990)
The Addams Family – Perhe Addams (The Addams Family, 1991)
Addams Family II (Addams Family Values, 1993)
Manhattanin murhamysteeri (Manhattan Murder Mystery, 1993)
Emily on poissa (The Crossing Guard, 1995)
Ikuisesti sinun (Ever After, 1998)
Buffalo '66 (1998)
Kultainen malja (The Golden Bowl, 2000)
Royal Tenenbaums (The Royal Tenenbaums, 2001)
Avalonin usvat (The Mists of Avalon, 2001)
Escort – seuralainen (The Man from Elysian Fields, 2001)
Verivelka (Blood Work, 2002)
Isi hoitaa (Daddy Day Care, 2003)
Steve Zissoun vedenalainen maailma (The Life Aquatic with Steve Zissou, 2004)
Rautaiset enkelit (Iron Jawed Angels, 2004)
50/50 (2011)
John Wick: Chapter 3 – Parabellum (2019)
Aiheesta muualla

Anjelica Huston Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Korea 2  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  SNAC  IdRef
Paulo Coelho

| Paulo Coelho |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1947 (ikä 77) Rio de Janeiro, Brasilia
Kirjailija
Äidinkieli: portugali
Aiheesta muualla
paulocoelho.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Paulo Coelho de Souza (s. 24. elokuuta 1947 Rio de Janeiro, Brasilia) on Brasilian menestyneimpiä kirjailijoita. Monet hänen teoksistaan kertovat päähenkilön matkoista, joilla on usein hengellinen tarkoitus. Teoksissa on runsaasti symboliikkaa.
Coelhon kirjoja on käännetty 69 kielelle ja myyty yli 160 maassa yli sata miljoonaa kappaletta, ja hän on siten portugalinkielisen kirjallisuuden myydyin kirjailija, jopa ohi Jorge Amadon. Vuonna 2002 hänet valittiin Brasilian kirjallisuusakatemiaan (Academia Brasileira de Letras).
Elämä > Kirjailijanura

Vuonna 1979 Coelho tapasi Christina Oitician, jonka kanssa avioitui myöhemmin. Coelho liittyi takaisin katoliseen kirkkoon, teki pyhiinvaelluksen Santiago de Compostelaan ja kirjoitti kokemustensa pohjalta ensimmäisen romaaninsa Pyhiinvaellus vuonna 1987.
Vuotta myöhemmin hän kirjoitti toisen, hyvin erilaisen kirjan: Alkemistin. Romaani myi huonosti. Coelho sai sopimuksen toisen kustantajan kanssa. Brida (1990) sai niin paljon huomiota, että aiempienkin kirjojen myynti nousi. Alkemistia myytiin enemmän kuin mitään muuta kirjaa koko Brasilian historiassa. Se pääsi jopa Guinnessin ennätysten kirjaan.
Vuonna 1993 HarperCollins julkaisi Alkemistista 50 000 kappaleen painoksen, mikä oli suurin aloituspainos brasilialaisesta kirjasta Yhdysvalloissa. Alkemistin menestys Yhdysvalloissa vauhditti levitystä muihin maihin. Samana vuonna Warner Brothers hankki myös elokuvaoikeudet.
Vuonna 1998 Coelho alkoi kirjoittaa viikoittaista kolumnia brasilialaiseen O Globo -sanomalehteen. Kolumni sai niin suuren suosion, että sitä alettiin kääntää myös ulkomaisiin sanomalehtiin. Paulon kolumnia on julkaistu ainakin seuraavissa sanomalehdissä: Corriere della Sera (Italia), El Semanal (Espanja), Ta Nea (Kreikka), TV Hören + Sehen ja Welt am Sonntag (Saksa), Anna (Viro), Zwierciadlo (Puola), El Universo (Ecuador), El Nacional (Venezuela), El Espectador (Kolumbia) ja The China Times Daily (Taiwan).
Suomessa Coelho on käynyt vierailemassa ainakin vuonna 2002.
Coelho kannustaa kirjojensa piraattiversioiden jakamiseen ja ylläpitää blogia, jossa on linkkejä eri laittomiin versioihin hänen teoksistaan. Coelhon kustantajat ja kääntäjät eivät ole antaneet lupaa ilmaiseen verkkolevitykseen, vaikka Coelhon mukaan piraattiversiot ovat nostaneet kirjojen myyntiä.
Kriitikot eivät ole Coelhon kirjallisuudesta yksimielisiä, ja jotkut pitävät Coelhon teoksia vaikeaselkoisina itseapukirjoina.
Muun muassa Veronika päättää kuolla -kirjan aihepiirit herättivät valtavasti keskustelua Brasiliassa. Julkaisua seuraavana vuonna senaattori Eduardo Suplicy luki kohtauksia kirjasta ja onnistui saamaan Brasilian kongressissa yli kymmenen vuotta pyörineen mielivaltaisten sairaalahoitojaksojen kieltämistä koskevan lakiehdotuksen hyväksytyksi.
Suomennetut teokset

Pyhiinvaellus.  ((O diário de um mago, 1987.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2006.  ISBN 951-9107-09-6
Alkemisti.  ((O alquimista, 1988.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2002.  ISBN 951-9107-01-0
Brida (Brida 1990)
Valkyriat.  ((As valkírias, 1992.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2010.  ISBN 978-952-5637-07-6
Piedrajoen rannalla istuin ja itkin.  ((Na margem do rio Piedra eu sentei e chorei, 1994.) Suomentanut Jarna Piippo)  Helsinki:  Bazar, 2004.  ISBN 951-9107-00-2  – Suomennos aiemmin WSOY:n julkaisemana nimellä ”Istuin Piedrajoen rannalla ja itkin” (1997).
Valon soturin käsikirja.  ((Manual do guerreiro da luz, 1997.) Pääosa teksteistä julkaistu brasilialaisissa ja kansainvälisissä sanomalehdissä 1993–1996. Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2003 (5. painos 2007).  ISBN 951-9107-04-5
Veronika päättää kuolla.  ((Veronika decide morrer, 1998.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2003.  ISBN 951-9107-05-3
Paholainen ja neiti Prym.  ((O demônio e a srta. Prym, 2000.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2002.  ISBN 951-9107-03-7
Yksitoista minuuttia.  ((Onze minutos, 2003.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2004.  ISBN 951-9107-06-1
Zahir.  ((O Zahir, 2005.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2005.  ISBN 951-9107-07-X
Portobellon noita (A bruxa de Portobello 2006)
Voittaja on yksin.  ((O vencedor está só, 2008.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2009.  ISBN 978-952-5635-81-2
Alef.  ((O Aleph, 2010.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2011.  ISBN 978-952-5637-63-2
Accran kirjoitukset.  ((Manuscrito Encontrado em Accra, 2012.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2013.  ISBN 978-952-2790-67-5
Uskottomuus.  ((Adultério, 2014.) Suomentanut Sanna Pernu)  Helsinki:  Bazar, 2014.  ISBN 978-952-2791-84-9
Muut teokset

Arquivos do Inferno (1982)
O Dom Supremo (1991)
Maktub (1994), kokoelma Folha de São Paulossa julkaistuista parhaista kolumneista
Frases (1995), tekstikokoelma
O Monte Cinco (1996)
Palavras essenciais (1999)
Histórias para pais, filhos e netos (2001), kokoelma perinteisiä kertomuksia
O Gênio e as Rosas (2004)
Viagens (2004)
Caminhos Recolhidos (2005)
Ser como o rio que flui (2006)
Tärkeimmät palkinnot ja tunnustukset

Grand Prix Litteraire Elle (Ranska, 1995)
Knight of Arts and Letters (Ranska, 1996)
Flaiano International Award (Italia, 1996)
Super Grinzane Cavour Book Award (Italia, 1996)
Golden Book (Iugoslávia 1995, 1996, 1997, 1998)
Finalist for the "International IMPAC Literary Award (Irlanti, 1997)
Comendador da Ordem do Rio Branco (Brasilia, 1998)
Crystal Award World Economic Forum (1999)
Golden Medal of Galicia (Espanja, 1999)
Chevalier de L'Ordre National de la Legion d'Honneur (Ranska, 2000)
Crystal Mirror Award (Puola, 2000)
Kirjallisuuden palkinto (Italia, 2001)
Bambi - vuoden kulttuurihenkilö (Saksa, 2001)
YK:n rauhanlähettiläs (2007)
Guinness World Record for the Most Translated Author for the same book -The Alchemist- (2009)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paulo Coelho Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Paulo Coelho Wikisitaateissa
Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Blogi. (englanniksi)
Timo Hämäläinen: Paulo Coelhon kirjoja myydään kymmeniä miljoonia. Helsingin Sanomat 16.11.2002.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Yle 
Muut:  Europeana  IdRef
Ambrogio Contarini

Ambrogio Contarini (1429–1499) oli venetsialainen kauppias, diplomaatti ja matkailija. Hänen elämänsä yksityiskohdista on säilynyt suhteellisen vähän tietoa, ja hänet tunnetaan erityisesti matkakertomuksestaan ja kuvauksestaan Ak Koyunlun hallitsijan Uzun Hassanin alaisesta Persiasta.
Elämäkerta

Contarini oli vanhan patriisisuvun jälkeläinen. Hän vietti nuoruutensa toimimalla kauppiaana Konstantinopolissa, kunnes Toinen Venetsian–Turkin sota syttyi 1463. Hän oli mukana sodan meritaisteluissa Venetsian tasavallan laivastossa. Venetsia pyrki avaamaan toisen rintaman ja hakemaan liittolaisia Osmanien valtakunnan pohjois- ja itäpuolelta, joten se lähetti diplomaatteja neuvottelemaan Ak Koyunlun hallitsijan Uzun Hassanin kanssa. AK Koyunlu aloittikin sodan osmaneja vastaan, mutta jäi käytännössä ilman Venetsian tukea, sillä tasavalta ei aloittanut omia sotatoimia samanaikaisesti. Hassan solmi rauhan osmanien kanssa, mutta Venetsia jatkoi lähettiläiden lähettämistä pyrkien saamaan Hassanin aloittamaan uuden sodan. Contarini oli neljäs venetsialainen lähettiläs Ak Koyunlun hoviin.
Contarini lähti matkaan helmikuussa 1474 ja matkusti keski-Euroopan, Puolan ja Liettuan, Moskovan ruhtinaskunnan, Ukrainan, Krimin kaanikunnan ja Georgian halki Tabriziin, jonka hän saavutti saman vuoden elokuussa. Lokakuussa hän tapasi Uzun Hassanin Esfahanin kuninkaallisessa palatsissa. Uzun Hassan suhtautui Contariniin hyvin vieraanvaraisesti, mutta kieltäytyi osallistumasta sotatoimiin. Contarini jäi vajaan vuoden ajaksi vieraaksi Uzun Hassanin hoviin. Hänen isäntänsä järjesti Contarinin kunniaksi muun muassa paraatin, johon osallistui 25 000 ratsumiestä. Kesäkuussa 1475 lähti paluumatkalle. Hän pääsi takaisin Venetsiaan vasta huhtikuussa 1476, sillä hän kohtasi matkallaan monta viivytystä. Hän oli kulkenut noin 9 000 kilometriä ja ylittänyt kaksi suurta vuoristoa Alpeilla ja Kaukasuksella. Hän oli joutunut matkustamaan pitkiä välimatkoja vaarallisilla seuduilla ja näkemään ajoittain nälkää. Kerran hän oli ollut lähes menehtyä kuumeeseen. Matkallaan hän oli tutustunut niin köyhiin paimentolaisiin kuin korkea-arvoisiin ylimyksiin ja hallitsijoihin.
Jo paluupäivänään Contarinin tuli esittää Venetsian tasavallan suurelle neuvostolle suullinen kuvaus matkastaan. Vaikka hän ei onnistunut tehtävässään taivutella Uzun Hassania osallistumaan sotaan, hänen kuvauksensa herätti silti suurta mielenkiintoa. Vielä saman vuoden aikana hän kirjoitti kirjallisen kuvauksen matkastaan, mikä julkaistiin Vicenzassa 1486. Vuonna 1524 teoksesta otettiin toinen painos nimellä Itinerario del Magnifico et Clarissimo messer Ambrosio Contarini. Painos käännettiin latinaksi ja ranskaksi 1600-luvulla. Englanniksi se käännettiin 1873, milloin Hakluyt Society julkaisi sen yhdessä toisen 1400-luvun venetsialaisen idänmatkailijan Giosafat Barbaron kuvauksen kanssa.
Perintö

Contarini oli taitava tarkkailija ja kykeni antamaan värikkäitä kuvauksia sekä kulkemistaan alueista että tapaamisistaan ihmisistä, joskin kerronnassaan hän keskittyi omaan kokemukseensa enemmän kuin tarkkuuteen kuvailemiensa alueiden maantiedon tai historian suhteen. Hänen kertomuksensa on siksi epätarkka joissakin yksityiskohdissa, mutta toisaalta sen historiallinen arvo piilee seikassa, että se on yksi harvoista olemassa olevista länsimaisista aikalaiskuvauksista idän alueista, kulttuureista ja ihmisistä. Esimerkiksi hänen lyhyt mainintansa Astrahanin kaanikunnan pääkaupungista Xacitarxanista on hyvin harvinainen nykyaikaan säilynyt kertomus kaupungin oloista 1400-luvun lopulla.
Rooman Ostiense-kaupunginosassa oleva katu Via Ambrogio Contarini on nimetty hänen muistokseen.
Teoksia

Questo e el viazo de mister Ambrosio Contarin ambasador de la illustrissima signoria de Venesia al signor Uxuncassan Re di Persia. (Vicenza, 1486)
Aiheesta muualla

Travels To Tana And Persia, vuoden 1923 englanninkielinen painos Contarinin ja Barbaron kertomuksista Internet Archivessa. (englanniksi)
Viaggi fatti da Vinetia, alla Tana, in Persia, in India, et in Costantinopoli con la descrittione particolare di città, luoghi, siti, costumi, & della Porta del gran Turco & di tutte le intrate, spese, & modo di gouerno suo, & della ultima impresa contra portoghesi, vuonna 1545 painettu italiankielinen teos, joka sisältää Contarinin kertomuksen muiden matkakertomusten lisäksi. Internet Archive. (italiaksi)
Sivu Contarinin matkakuvauksen vuoden 1486 painoksesta.
San Cosimaton luostari Via Ambrogio Contarini -kadulla.
FS Cosmao (1861)

| Cosmao |
| --- | --- |
 Cosmao

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Cherbourg
Kölinlasku:  26. marraskuuta 1856
Laskettu vesille:  10. kesäkuuta 1861
Palveluskäyttöön:  28. helmikuuta 1862
Poistui palveluskäytöstä:  29. kesäkuuta 1881
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 700 t
Pituus:  67,26 m
Leveys:  11,38 m
Syväys:  5,69 m
Koneteho:  1 215 ihp
Nopeus:  11,6 solmua
Miehistöä:  203
Aseistus
Aseistus:  14 × 160 mm tykkiä
Cosmao oli Ranskan laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu puurunkoinen Cosmao-luokan korvetti, joka luokiteltiin myöhemmin risteilijäksi.
Valmistus

Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 26. marraskuuta 1856. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1861 ja se otettiin palvelukseen 28. helmikuuta 1862.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 29. kesäkuuta 1881.
Conan – barbaari

| Conan – barbaari> Conan the Barbarian |
| --- | --- |
 Elokuvateatterijuliste
Ohjaaja:  John Milius
Käsikirjoittaja:  John Milius Oliver Stone
Tuottaja:  Raffaella De Laurentiis Buzz Feitshans
Säveltäjä:  Basil Poledouris
Kuvaaja:  Duke Callaghan
Leikkaaja:  C. Timothy O'Meara
Tuotantosuunnittelija:  Ron Cobb
Pääosat:  Arnold Schwarzenegger James Earl Jones Sandahl Bergman Ben Davidson Cassandra Gava Gerry Lopez Mako Iwamatsu Valérie Quennessen William Smith Max von Sydow
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix Fandango at Home Disney+
Ensi-ilta:   15. maaliskuuta 1982  14. toukokuuta 1982  20. elokuuta 1982
Kesto:  129 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  17,5-20 000 000 USD
Tuotto:  100 miljoonaa USD
Seuraaja:  Conan hävittäjä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Conan – barbaari (engl. Conan the Barbarian) on vuonna 1982 valmistunut yhdysvaltalainen seikkailu- ja fantasiaelokuva, jota pidetään yhtenä barbaarielokuvan prototyypeistä. Elokuvan tarina perustuu Robert E. Howardin luomiin hahmoihin ja tarinoihin, joiden pohjalta John Milius kirjoitti silloin vielä melko tuntemattoman Oliver Stonen kanssa elokuvaversion muinaisesta barbaarista, Conanista. Elokuva kuvattiin Espanjassa kustannussyistä, ja pääosaan saatiin senhetkinen Mr. Olympia Arnold Schwarzenegger.
Elokuva tunnetaan myös Basil Poledourisin säveltämästä musiikista.
Juoni

Nuori Conan varttuu pienessä kylässä jonne muukalaisjoukko hyökkää ja tappaa kaikki aikuiset, kun taas lapset viedään pakkotöihin kauas pois.
Vuosien kuluttua vain väkivahva Conan on enää elossa. Paikallinen gladiaattori-kouluttaja ostaa Conanin ja laittaa taistelemaan elämästään näytöksissä. Conan kaataa kaikki vastustajansa ja hänelle opetetaan miekkailua, kunnes Conan on liiankin vahva ja kouluttaja vapauttaa hänet.
Conan lähtee kylänsä hävittäneiden ihmisten perään kostaakseen, ja aisaparikseen hänelle tarttuu jousiampuja Subotai (Gerry Lopez) ja kaunis naisvaras Valeria (Sandahl Bergman).
Yhdessä tämä kolmikko lähtee uhmaamaan käärmekulttia, joka on paisunut jo miltei valtauskonnoksi. Käärmekultin päällikkö Thulsa Doom (James Earl Jones) oli vastuussa Conanin kylän hävityksestä.
Kuningas Osricin (Max von Sydow) tytär on hurahtanut käärmekulttiin ja kuningas pestaa tämän seurueen varastamaan tyttärensä takaisin. Tehtävä onnistuu, mutta Valeria kuolee. 
Käärmesoturit tulevat takaisin ja Conan voittaa heidät, suuren taistelun jälkeen Tuomiovuoren päällä.
Conan menee takaisin käärmetemppeliin ja tappaa käärmekultin päällikön ja näin ollen koko seurakunta hajaantuu ja käärmekultti tuhoutuu.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Arnold Schwarzenegger  | … |  Conan   |
|  Sandahl Bergman  | … |  Valeria   |
|  Gerry Lopez  | … |  Subotai   |
|  Mako  | … |  Velho / Kertoja   |
|  James Earl Jones  | … |  Thulsa Doom   |
|  Ben Davidson  | … |  Rexor   |
|  Sven Ole Thorsen  | … |  Thorgrim   |
|  Max von Sydow  | … |  Kuningas Osric   |
|  Valérie Quennessen  | … |  Prinsessa   |
|  Cassandra Gaviola  | … |  Noita   |
|  William Smith  | … |  Conanin isä   |
|  Nadiuska  | … |  Conanin äiti   |
|  Jorge Sanz  | … |  Nuori Conan   |
|  Luis Barboo  | … |  Red Hair   |
|  Franco Columbu  | … |  Pictish Scout   |
|  Leslie Foldvary  | … |  Uhrattava käärmetyttö   |
|  Gary Herman  | … |  Osricin vartija   |
|  Erik Holmey  | … |  Turanian War Officer   |
|  Akio Mitamura  | … |  Mongolikenraali   |
|  Jack Taylor  | … |  Pappi   |
|  Kiyoshi Yamasaki  | … |  Sword Master (Cameo)   |
|  Ron Cobb  | … |  Mustan lootuksen kauppias (Cameo)   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu elokuvaa tahdon ja maskuliinisuuden riemuvoitoksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Elitisti-verkkojulkaisun arvostelussa Jari Mustonen puolestaan lähestyy elokuvaa ja Conan-hahmoa nietzscheläisen yli-ihmisyysteorian kautta.
Jatko-osat

Elokuvalle tehtiin jo vuonna 1984 jatko-osa Conan hävittäjä, jossa Schwarzenegger uusi pääroolinsa. Elokuvan kuitenkin ohjasi Richard Fleischer Miliuksen sijaan. Suunnitteilla oli myös kolmas osa Conan the Conqueror, mutta se peruttiin, koska Schwarzenegger oli lupautunut rooliin elokuvassa Predator – saalistaja.
Vuonna 2011 ilmestyi uusi Conan-elokuva Conan the Barbarian, jossa Conania näyttelee Jason Momoa. Marcus Nispelin ohjaamalla elokuvalla ei kuitenkaan ole yhteyttä 1980-luvun elokuviin.
Lokakuussa 2012 Schwarzenegger ilmoitti palaavansa Conanin rooliin. Elokuvan työnimi on The Legend of Conan (nimenä myös King Conan), ja sen on tarkoitus olla suora jatko-osa alkuperäiselle Conan – barbaarille, sivuuttaen Conan hävittäjän ja vuoden 2011 Conan the Barbarianin. The Legend of Conanissa  Schwarzenegger esittäisi ikääntynyttä soturikuningasta, joka tietää kuolevansa pian, mutta haluaa taistella vielä viimeisen kerran. Elokuvalla ei ole vielä käsikirjoittajaa eikä ohjaajaa. Ensi-iltaa suunniteltiin vuodelle 2014.
Schwarzenegger sanoi kesäkuussa 2013, että hänen suunnitelmissaan on yhä tehdä King Conan, mutta vasta Terminator 5:n jälkeen, jonka kuvausten pitäisi alkaa tammikuussa 2014.
Aiheesta muualla

Conan – barbaari Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jari Huttunen (kitaristi)

Jari Jaakko Ilmari Huttunen (s. 24. huhtikuuta 1975 Jyväskylä) on suomalainen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen toisena rytmikitaristina.
Huttunen on esiintynyt myös akustisesti kahdestaan Timo Rautiaisen kanssa ja soittanut kitaraa Private Line -yhtyeessä. Huttunen käyttää ESP ja Tokai-merkkisiä kitaroita. Vuodesta 2005 eteenpäin Huttunen on vaikuttanut Dark Days Ahead -yhtyeen kitaristina.
Copșa Mică

| Copșa Mică |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 vaakuna
 Copșa Mică
 Koordinaatit: 46°6′45″N, 24°13′50″E 
Valtio:  Romania
Piirikunta:  Sibiu
Hallinto:  
 – Pormestari:  Mihalache Daniel Tudor
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,9 km²
Väkiluku (2011)  (väestönlaskenta):  5 201
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.copsa-mica.ro 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Copșa Mică (unk. Kiskapus) on kaupunki Sibiun piirikunnassa Romanian keskiosassa. Copșa Micăssa asui vuoden 2011 väestönlaskennassa 5 201 asukasta. Vuoden 1992 väestönlaskennassa väkiluku oli 5 332 ja vuoden 2002 väestönlaskennassa puolestaan 5 369.
Maantiede

Copșa Mică sijaitsee Sibiun piirikunnan luoteisosassa Târnava Mare -joen varrella. Pinta-alaa kaupungilla on 25,9 neliökilometriä. Kaupungista on matkaa Mediașin kaupunkiin 12 kilometriä, Blajiin 33 km ja piirikunnan pääkaupunkiin Sibiuun 43 km. Pohjoisessa Copșa Mică rajautuu Baznan kuntaan, koillisessa Târnavan kuntaan, kaakossa Valea Viilorin kuntaan, etelässä ja lounaassa Axente Severin kuntaan sekä Micăsasan kuntaan lännessä ja luoteessa.
Saasteongelma

Copșa Micăssa toimineet Carbosinin kimröökitehdas ja Sometran metallitehdas saastuttivat kaupunkia läpi vuoden kommunistisen kauden ajan aina vuoteen 1993 saakka. Tehtaiden päästöt olivat usein tuhatkertaisia hyväksyttäviin arvoihin verrattuna. Saasteet näkyivät muun muassa siinä, että kaupungissa oli Euroopan korkein imeväiskuolleisuus ja hengissä selvinneistä lapsista kahdella kolmasosasta havaittiin merkkejä psyykkisistä häiriöistä. Lisäksi ulkona kuivamassa ollut pyykki mustui samoin kuin lampaiden villa. Nykyisin Copșa Micăn metallitehtaissa on eurostandardien mukaiset suodattimet, joiden ansiosta esimerkiksi kaupungissa satava lumi on nykyisin valkoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Copșa Mică Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (romaniaksi)
Satelliittikuva kaupungista vuosilta 1986 ja 2004 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Carbosinin hylätty kimröökitehdas Copșa Micăssa vuonna 1996.
John Crabbe

John Crabbe (s. 20. lokakuuta 1954 Weymouth, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttä.