stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
TU4

TU4 Minkiöllä
TU4 (ven. ТУ4) on neuvostoliittolainen teollisuusveturisarja. TU4-tyyppisiä  kapearaiteisia vetureita valmistettiin runsaat 3100 kappaleita vuosina 1962–1974.
Suomeen niitä on tullut vain yksi kappale, vuonna 1970 valmistunut numero 2091 joka on Jokioisten Museorautatiellä. Museorautatie hankki veturin työkäyttöön vuonna 2010. Sen kunnostuksessa on käytetty uudempaa tekniikkaa, esim. moottori on vuodelta 1990.  Veturin hankinnalla säästetään vanhempaa museokalustoa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sivuston tehdas (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Тепловоз ТУ4 (venäjäksi)
Тепловозы серии ТУ4 (venäjäksi)
Тепловозы серии ТУ4 narrow.parovoz.com. Arkistoitu 11.1.2013. Viitattu 18.8.2010. (venäjäksi)
TU4 (ТУ4) 2091 (suomeksi)
Tehnološka agencija Slovenije

Tehnološka agencija Slovenije (TIA) on Slovenian teknologian kehitystä rahoittava virasto.
Sen budjetti oli viisi miljoonaa euroa vuonna 2006. Siinä työskentelee 23 ihmistä.
Aiheesta muualla

TIAn sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kevätsyyläjuuri

| Kevätsyyläjuuri |
| --- | --- |
 Kevätsyyläjuuren kukintoja.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Syyläjuurikasvit Scrophulariaceae
Suku::  Syyläjuuret Scrophularia
Laji::  vernalis
Kaksiosainen nimi
 Scrophularia vernalis  L. 
Katso myös
   Kevätsyyläjuuri Wikispeciesissä   Kevätsyyläjuuri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kevätsyyläjuuri (Scrophularia vernalis) on syyläjuurien suvun laji, jota esiintyy Euroopassa. Lajia kasvatetaan myös koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko

Kaksi- tai monivuotinen kevätsyyläjuuri kasvaa 20–100 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on nystykarvainen ja sen lehdet ovat vastakkain. Lehtilapa on leveänpuikea, laidaltaan kerrannaissahainen ja tyvi herttamainen tai tylppä. Kukinto on lehtihankainen, terttumainen viuhkosto. Kaksineuvoiset kukat ovat kooltaan pieniä. Kukan verhiö on viisiliuskainen ja säteittäinen. Keltainen teriö on 6–8 mm pitkä, lähes symmetrinen, lyhyttorvinen ja väljä. Teriön laide on lyhyesti viisiliuskainen. Suomessa kevätsyyläjuuri kukkii toukokuussa. Kota on noin 5-7 mm pitkä ja avautuu laitasaumoistaan alas asti.
Levinneisyys

Kevätsyyläjuuri on alkujaan kotoisin Etelä- ja Keski-Euroopasta. Pohjoismaissa se esiintyy Ruotsissa, Suomessa, Norjassa ja Tanskassa ja on luonnonvaraisena viljelykarkulainen. Suomessa lajia tavataan villiintyneenä etelärannikolla Uudellamaalla ja Varsinais-Suomessa. Uudellamaalla lajia tavataan harvinaisena, mutta vakiintuneena uustulokkaana, muualla laji on satunnainen.
Elinympäristö

Suomessa kevätsyyläjuurta tavataan toisinaan luonnossa viljelyjäänteenä.
Käyttö

Kevätsyyläjuurta käytetään puutarhoissa koristekasvina.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Kevätsyyläjuuri (Scrophularia vernalis)
Luontoportti: Kevätsyyläjuuri (Scrophularia vernalis)
Pohjolan kasvien pauloissa: Scrophularia vernalis - kevätsyyläjuuri
Kevätsyyläjuurikasvusto.
Theodor Körner (liittopresidentti)

| Theodor Körner |
| --- | --- |

Itävallan 5. liittopresidentti
 21. kesäkuuta 1951 – 4. tammikuuta 1957  
Liittokansleri:  Leopold Figl Julius Raab
Edeltäjä:  Karl Renner
Seuraaja:  Adolf Schärf
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1873 Újszőny, Itävalta-Unkari
Kuollut: 4. tammikuuta 1957 (83 vuotta) Wien, Itävalta
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraattinen puolue
Uskonto:  katolinen
Theodor Körnerin muistomerkki Wienissä.
Theodor Körner (23. huhtikuuta 1873 Újszőny, Itävalta-Unkari – 4. tammikuuta 1957 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen poliitikko. Körner toimi Itävallan presidenttinä vuosina 1951–1957.
Elämä

Hän oli syntynyt Itävalta-Unkarin armeijan upseerin poikana Ujszonyssa, pienessä Komaromin kylässä nyk. Unkarissa. Körner opiskeli sotilasakatemiassa Hranicessa ja valmistui luutnantiksi 1894.
Hän palveli upseerina Agramissa (nykyinen Zagreb, Kroatia) ja oli ylennetty majuriksi 1904, jolloin hänestä tuli Itävallan armeijan päällystöä. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli komentajana Italian rintamalla. Hän erosi sotilasuralta kenraalina 1924.
Körner oli kiinnostunut politiikasta ja hän liittyi sosiaalidemokraatteihin 1924. Hän palveli Itävallan liittopäivien puheenjohtajana 1933–1934. Kansalaissota Itävallassa ja itävaltalais-fasistien nousu Engelbert Dollfussin johdolla lopetti Körnerin uran poliitikkona. Hän oli vangittuna kuten muutkin opposition jäsenet. Toisen kerran hänet vangitsivat natsit toisen maailmansodan aikana.
Toisen maailmansodan jälkeen huhtikuussa 1945, Körneristä tuli Wienin pormestari. Körner oli vastuussa pommituksissa sodan aikana pahasti vaurioituneen Wienin jälleenrakentamisesta ja suunnittelusta. Karl Rennerin kuoleman jälkeen puolue nimitti Körnerin presidenttiehdokkaaksi, ja Körner voitti vaalit saatuaan 51 prosenttia äänistä. Körneristä tuli ensimmäinen suoraan kansanvaalilla valittu Itävallan presidentti 1951. Hän kuoli virassa toimiessaan 1957.
Körnerillä oli tietämystä asevoimista, ja hän kirjoitti teoksia sotilasteorioista. hänen mukaansa on nimetty Wienissä katu ja tieteen ja taiteen palkinto Theodor-Körner-Preis.
Kirjallisuutta

Thea Leitner: Körner aus der Nähe, Danubia Verlag. Wien 1951
Ilona Duczynsk: Theodor Körner.
Kirkkokallion vesitorni

| Kirkkokallion vesitorni |
| --- | --- |
 Kirkkokallion vesitorni ja masto
Sijainti:  Tuulensuu, Loimaa
Rakennustyyppi:  vesitorni
Valmistumisvuosi:  1958
Käyttäjä:  Loimaan vesi
Tilavuus:  600 m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kirkkokallion vesitorni on vesitorni Loimaalla. Juvankallion vesitornin ohella se on toinen kaupungin vesitorneista. Vesitornin tilavuus on 600 m³.
Teheranin yliopisto

| Teheranin yliopisto> دانشگاه تهران |
| --- | --- |

Motto:  Älä lepää hetkeäkään oppimisesta. (pers. ‏میاسای ز آموختن یک زمان‎)
Perustettu:  yli 2000 vuotta sitten; 1934 (moderni vaihe)
Tyyppi:  julkinen yliopisto
Henkilökunta:  opetushenkilökunta 2 150, hallinnollinen 4 700
Opiskelijoita:  50 448
Jatko-opiskelijoita:  7 313 (tohtoriopiskelijat)
Sijainti:  Teheran,  Iran (35.729°N, 51.386°E)
Sivusto:  www.ut.ac.ir/en/ (persiaksi) (englanniksi) (ranskaksi)
Teheranin yliopisto (pers. ‏دانشگاه تهران‎, Dānešgāh-e Tehrān) on Iranin pääkaupunki Teheranissa toimiva yliopisto. Yliopiston historia ulottuu yli kahden tuhannen vuoden taakse, alkujaan erityisesti uskonnollisen koulutuksen seminaareihin. Uskonnon ohella opetettiin matematiikkaa, tähtitiedettä, lääketiedettä, kirjallisuutta, biologiaa, fysiikkaa ja kemiaa. Yliopiston uudenaikainen vaihe katsotaan alkaneeksi vuodesta 1934.
Teheranin yliopistolla on kahdeksan eri kampusaluetta. Yliopistolla on 133 ainelaitosta, 55 tutkimuskeskusta, 550 laboratoriota. Se julkaisee 80 tieteellistä lehteä.
Yliopistossa on runsas 15 000 alemman korkeakoulututkinnon, runsas 27 000 maisteritason ja runsas 7 000 tohtoritason opiskelijaa. Opetushenkilökuntaan kuuluu 2 150 henkeä, joista professoreita on noin 380 ja apulaisprofessoreja 550 (associate prof). Hallinnolliseen henkilökuntaan kuuluu 4 700 henkeä, joista runsas puolet on määräaikaisia tai hankepohjaisia.
Yliopisto on pärjännyt iranilaisyliopistoista parhaiten useimmissa yliopistorankingeista. Shanghain yliopistorankingissa (2014) Teheranin yliopisto sijoittui sijoille 301–400. Brittiläisen maailmanlaajuisen yliopistovertailun QS World University Rankings 2014 versio sisällytti yliopiston sijaluvuille 651–700. Espanjalainen Webometrics luokitteli yliopiston elokuussa 2014 kansallisesti sijaluvulle 1 ja maailmanlaajuisesti sijalle 398. Leidenin yliopiston listuksessa sija oli 566.
Yliopisto jouduttiin sulkemaan väliaikaisesti 2. toukokuuta 1950, kun noin 4 000 opiskelijaa oli mennyt lakkoon. Opiskelijat halusivat lakon avulla varmistaa opiskelumahdollisuutensa.
Teheranin yliopiston kirjallisuuden, filosofian ja kasvatustieteen tiedekunnan tiloja.
Kuvataiteen ja arkkitehtuurin tiedekunnan rakennus.
Insinööritieteiden tiedekuntaa.
Kauppatieteiden tiedekuntaa.
Yliopiston kirjastoa.
Yliopiston urheilukenttiä.
Tunnettuja Teheranin yliopistossa opiskelleita ovat muun muassa:
Mohammad Khatami, Iranin presidentti 1997–2005
Shirin Ebadi, Nobelin rauhan palkinnon voittaja (2003)
Mehdi Bazargan, Iranin väliaikaishallinnon pääministeri 4.2.–6.11.1979
Jamshid Amouzegar, Iranin pääministeri 7.8.1977–27.8.1978
Mohammed Mossadeq, Iranin pääministeri 1951–1953
Younan Nowzaradan, iranilaissyntyinen amerikkalainen lihavuuslääkäri
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teheranin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Svidetel

Svidetel (ven. Свидетель, Todistaja) on vuoden 2023 venäläinen elokuva, joka käsittelee Venäjän vuonna 2022 Ukrainassa aloittamaa täysimittaista sotaa. Elokuvaa pitivät propagandaelokuvana kulttuurikriitikko Mihail Kozyrev ja kirjailija Ivan Filippov. Heidän arvioonsa yhtyivät The Guardian ja Euronews.
Svidetel esitettiin Venäjällä ensimmäisen kerran 17. elokuuta 2023. Se oli Venäjän ensimmäinen vuonna 2022 aloitettua suurhyökkäystä käsittelevä koko illan elokuva. Venäjän kulttuuri- ja puolustusministeriö tukivat elokuvahanketta. Elokuvan budjetti oli 200 miljoonaa ruplaa. Kahden ensimmäisen viikon aikana elokuva tuotti alle 14 miljoonaa ruplaa. Elokuva ei menestynyt venäläisyleisön parissa. Loppuvuodesta 2023 ja vuoden 2024 alussa Svidetel näytettiin monissa Italian kaupungeissa vastalauseista huolimatta.
Elokuvan ohjasi David Dadunašvili. Pääosanäyttelijänä elokuvassa on Karen Badalov. Hän piti elokuvan trailerin poistamista Youtubesta osoituksena siitä, että sananvapaus oli mennyttä. Svidetel on Sofja Mitrofanovan tuottama ja Sergei Volkovin käsikirjoittama. Musiikin sävelsi Vladimir Skripatš. Badalovin lisäksi elokuvassa esiintyvät muiden muassa Aleksandr Djatšenko, Serafima Nizovskaja ja Julija Afanasjeva.
Juoni

Elokuvan päähenkilö on belgialainen viulisti Daniel Cohen, joka saapuu Kiovaan esiintymään helmikuussa 2022. Hän jää taisteluiden keskelle ja todistaa ukrainalaisten nationalistien epäinhimillisiä rikoksia sekä verisiä provokaatioita. Ukrainan armeija vangitsee pakolaisia juna-asemalla, tulittaa näitä kohti ja syyttää venäläisiä. Ukrainalaiset esitetään elokuvassa ryöstelijöinä ja raiskaajina. He vannovat elokuvassa uskollisuutta Adolf Hitlerille, ja ukrainalainen komentaja kantaa kävellessään Hitlerin kirjaa Taisteluni. Cohen pitää tehtävänään todistajana ”totuuden” kertomista maailmalle siitä, mitä Ukrainassa tapahtuu.
Elokuvan lopussa Daniel Cohen toteaa, että kaikesta kuuluu syyttää Ukrainaa.
Vastaanotto ja kritiikki

Euronewsin mukaan Svidetel on kokoelma Venäjän hallinnon valheita. The Guardian katsoi elokuvassa esiteltävän monia käsityksiä, joita Venäjän hallinto on pyrkinyt tuomaan esiin oikeutuksina hyökkäykselle Ukrainaan. Kirjailija Ivan Filippov piti elokuvan heikkoa menestystä osoituksena siitä, että yleisö ei halunnut tulla muistutetuksi sodasta. Hänen mukaansa venäläisille syötettiin propagandaa televisiossa, kadulla, kouluissa ja yliopistoissa, millä hän perusteli näkemystään siitä, että monet eivät halunneet maksaa Svidetel-elokuvasta. Kulttuurikriitikko Mihail Kozyrev piti elokuvaa osoituksena Venäjällä pysyneiden taiteilijoiden tason ja ammattitaidon heikkoudesta.
Ukraine Crisis Media Center piti Svidetel-elokuvaa ”absurdina propagandana” kokoillan elokuvan valeasussa.
Timo Vuortama

Timo Vuortama  (26. tammikuuta 1942 Helsinki – 1. elokuuta 2012 Helsinki) oli Journalisti-lehden päätoimittaja, koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti.
Vuortama valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1969, toimi Teollisuuslehden päätoimittajana ja toimitussihteerinä ennen kuin siirtyi Journalistiliittoon. Myöhemmin hän oli Julkisen sanan neuvostossa, jossa hän oli ensin sihteeri, sitten jäsen ja varapuheenjohtaja. Hän julkaisi journalismin alalta useita teoksia.
Julkaisut

Hyvä lehtimiestapa. 2 Kustannus-Mäkelä, 1978
Yksityiselämä ja joukkotiedotus. Kustannus-Mäkelä, 1983
Lehtimiehen ohjeet, toim. Timo Vuortama, Suomen sanomalehtimiesten liitto, 1983 (useita painoksia)
Journalistin ohjeet, toim. Timo Vuortama, Suomen sanomalehtimiesten liitto, 1992 (useita painoksia)
Painovapauslaki käytännössä. Aikakauslehtien liitto: Sanomalehtien liitto, 1994 (useita painoksia)
Viestinnän lait ja säännöt, Timo Vuortama, Lauri Kerosuo.Kustannus-Mäkelä, 1990 (useita painoksia)
Timbuktu (elokuva)

| Timbuktu |
| --- | --- |
 Timbuktu-elokuvan DVD-tallenteen kansi (englanniksi).
Ohjaaja:  Abderrahmane Sissako
Käsikirjoittaja:  Abderrahmane Sissako, Kessen Tall
Tuottaja:  Etienne Comar, Sylvie Pialat
Säveltäjä:  Amine Bouhafa
Kuvaaja:  Sofian El Fani
Leikkaaja:  Nadia Ben Rachid
Pukusuunnittelija:  Amy Sow
Pääosat:   Abel Jafri  Hichem Yacoubi 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:    Ranska   Mauritania 
Tuotantoyhtiö:  Arte France Cinéma Canal+ Ciné+ Centre national du cinéma et de l’image animée TV5MONDE
Levittäjä:  Vertigo Média
Ensi-ilta:  2014
Kesto:  96 min tai 97 min (92 min DVD)
Alkuperäiskieli:  arabia, ranska, tamasheq, bambara
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Timbuktu on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut, Maliin sijoittuva, Abderrahmane Sissakon ohjaama ranskalais-mauritanialainen draamaelokuva.
Se voitti monia elokuvapalkintoja, muun muassa vuonna 2015 Afrikan elokuva-akatemian (AMAA) parhaan elokuvan palkinnon ja yhteensä seitsemän Cesar-palkintoa (paras elokuva, paras alkuperäiskäsikirjoitus, paras ohjaus, paras kuvaus, paras leikkaus, paras ääni ja paras musiikki). Kesän 2017 katsauksessaan The New York Timesin elokuva-arvostelijat nostivat Timbuktun alkaneen vuosituhannen 25 parhaan elokuvan joukkoon. Elokuva oli myös BBC:n vuonna 2016 julkaisemalla 21. vuosituhannen alun sadan merkittävimmän elokuvan listalla, mikä lista pohjautui yhteensä 177:n, korostetusti Yhdysvalloista ja Britanniasta kotoisin olevan elokuvakriitikon mielipiteisiin.
Aiheesta muualla

Timbuktu -elokuvan osin (englanniksi) tekstitetty traileri (imdb.com)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Timbuktu (2014 film)
Käännös suomeksi
Khalil Chemmam

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 24. heinäkuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Tunis, Tunisia
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 183 senttimetriä
Seura
Seura:  Espérance
Pelinumero: 12
Junioriseurat
1999–2006:  Espérance
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006– |  Espérance | 191 (17) |
Maajoukkue
| 2008– |  Tunisia | 29 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. elokuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. lokakuuta 2013.
Khalil Chemmam (arab. خليل شمام‎, s. 24. heinäkuuta 1987 Tunis, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa Espérancea.
Ura

Chemmam aloitti uransa Espérance kaudella 2007–2008, jolloin hän pelasi yhdeksän ottelua ja onnistui kerran maalinteossa. Maali syntyi 20. huhtikuuta 2008 kotiottelussa US Monastiria vastaan. Hän saavutti myös ensimmäisellä kaudellaan Tunisian cupin mestaruuden. Kaudellaan 2010–2011 Chemmam oli voittamassa Espérancen mukana triplamestaruutta joukkueen voitettua Tunisian mestaruuden, Tunisian cupin, sekä Afrikan Mestarien liigan.
Heinäkuussa 2011 hänen kerrottiin allekirjoitaneen kolmen vuoden sopimuksen portugalilaisen Paços de Ferreiran kanssa, jonne hänen on määrä siirtyä kauden 2010–2011 jälkeen. Siirto ei kuitenkaan koskaan toteutunut. 25. helmikuuta 2012 pelatussa CAF Super Cupin ottelussa Chemmam oli nousta Espérancen sankariksi tehtyään Maghreb Fèsiä vastaan 1–1 tasoitusmaalin toisenpuoliajan lisäajalla. Espérance kuitenkin hävisi ottelun rangaistuspotkujen jälkeen maalein 4–3.
Maajoukkueura

Chemmam valittiin vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi kapteenina kaikissa kolmessa ottelussa. Tunisian kisat päättyivät alkulohkoon.
Saavutukset

Tunisian cup: 2008, 2011
Tunisian-mestaruus: 2009, 2010, 2011
Arabian Mestarien liiga: 2009
Afrikan Mestarien liiga: 2011
Hopeaa: 2010
CAF Super Cup
Hopeaa: 2012
Aiheesta muualla

Khalil Chemmam Fifa.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Khalil Chemmam Footballdatabasessa (englanniksi)
Khalil Chemmam Kawarji.comissa (ranskaksi)
National Football Teams
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Nefzi |
2 Souissi |
3 Haggui |
4 Felhi |
5 Jemal |
6 Ragued |
7 Ben Saada |
8 Korbi |
9 Chermiti |
10 Darragi |
11 Ben Radhia |
12 Chemmam |
13 Hammami |
14 Mrabet |
15 Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Mikari |
19 Msakni |
20 Nafkha |
21 Ifa |
22 Ben Mustapha |
23 Akaichi |
Valmentaja Benzarti
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2012
1 Ben Cherifia |
2 Ifa |
3 Haggui |
4 Chedli |
5 Jemal |
6 Ragued |
7 Msakni |
8 Korbi |
9 Chikhaoui |
10 Darragi |
11 Allagui |
12 Chemmam |
13 Ben Yahia |
14 Traoui |
15 Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Boussaïdi |
19 Khalifa |
20 Abdennour |
21 Saihi |
22 Jridi |
23 Chermiti |
Valmentaja Trabelsi
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2013
1 Ben Mustapha |
2 Ifa |
3 Hichri |
4 Baratli |
5 C. Dhaouadi |
6 Gharbi |
7 Msakni |
8 Hammami |
9 Harbaoui |
10 Darragi |
11 Ben Youssef |
12 Chemmam |
13 Ben Yahia |
14 Traoui |
15 Z. Dhaouadi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Boussaïdi |
19 Khalifa |
20 Abdennour |
21 Mouelhi |
22 Ben Cherifia |
23 Khazri |
Valmentaja Trabelsi
Killing the Dragon

| Killing the Dragon Dio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2002
 Julkaistu: 21. toukokuuta 2002
 Tuottaja(t): Ronnie James Dio
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 45.10
 Levy-yhtiö: Spitfire
Listasijoitukset
  28. (albumilista)    10. (fyysinen albumilista)
Dion muut julkaisut
| Magica 2000 | Killing the Dragon 2002 | Master of the Moon 2004 |
Killing the Dragon on Dion yhdeksäs albumi vuodelta 2002. Albumin yhdeksäs raita Before the Fall sisältää kosketinsoittaja Scott Warrenin tunnetuimman soolon.
Kappaleet

Killing the Dragon – 4.25
Along Comes a Spider – 3.32
Scream – 5.02
Better in the Dark – 3.43
Rock & Roll – 6.11
Push – 4.08
Guilty – 4.26
Throw Away Children – 5.35
Before the Fall – 3.48
Cold Feet – 4.11
Kokoonpano

Ronnie James Dio – laulu
Doug Aldrich – kitara
Jimmy Bain – basso, kosketinsoittimet
Simon Wright – rummut
Scott Warren - koskettimet
Kim Pyong-il

Kim Pyong-Il
Kim Pyong-il (kor. 김평일, s. 10. elokuuta 1954) on pohjoiskorealainen diplomaatti. Hän on maan pitkäaikaisen johtajan, Kim Il-sungin poika, maan entisen johtajan, Kim Jong-ilin velipuoli sekä maan nykyisen johtajan, Kim Jong-unin setä. Kim Pyong-ilin äiti oli Kim Il-sungin sihteeri ja toinen puoliso, Kim Song-ae.
Nuorena Kim Pyong-il opiskeli taloustiedettä Kim Il-sungin yliopistossa ja myöhemmin upseeriksi Kim Il-sungin kansallisessa sotakorkeakoulussa. Hän on toiminut diplomaattina vuodesta 1979 lähtien, aluksi Jugoslaviassa.
Diplomaatin urallaan Kim Pyong-il toimi maansa suurlähettiläänä Suomessa vuoteen 1998 asti, jolloin Pohjois-Korea sulki lähetystönsä säästösyihin vedoten. Nykyään Kim Pyong-il toimii maansa Puolan suurlähettiläänä.
Kim Pyong-il on naimisissa Kim Sun-geumin kanssa ja heillä on kaksi lasta, tytär Eun-song ja poika In-kang.
Kenen on kosto

| Kenen on kosto> Act of Violence |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fred Zinnemann
Käsikirjoittaja:  Robert L. Richards
Perustuu:  Collier Youngin tarinaan
Tuottaja:  William H. Wright
Säveltäjä:  Bronisław Kaper
Kuvaaja:  Robert Surtees
Leikkaaja:  Conrad A. Nervig
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pukusuunnittelija:  Helen Rose
Pääosat:  Van Heflin Robert Ryan Janet Leigh
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Loews Cineplex Entertainment Netflix
Ensi-ilta:   21. joulukuuta 1948  14. huhtikuuta 1950
Kesto:  82 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kenen on kosto (engl. Act of Violence) on Fred Zinnemannin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -tyylinen jännityselokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1948. Elokuvan pääosissa ovat Van Heflin, Robert Ryan ja Janet Leigh. Kenen on kosto perustuu Collier Youngin tarinaan, jonka pohjalta Robert L. Richards sovitti käsikirjoituksen.
Juoni

Kenen on kosto kertoo kahdesta entisestä sotavangista, joiden ystävyys katkeaa, kun toinen heistä päättää toimia saksalaisten kätyrinä vankileirillä. Joe Parkson (Robert Ryan) lähtee kostamaan sodanajan veriteot itse.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Van Heflin  | … |  Frank R. Enley   |
|  Robert Ryan  | … |  Joe Parkson   |
|  Janet Leigh  | … |  Edith Enley   |
|  Mary Astor  | … |  Pat   |
|  Phyllis Thaxter  | … |  Ann Sturges   |
|  Berry Kroeger  | … |  Johnny   |
|  Taylor Holmes  | … |  Gavery   |
|  Harry Antrim  | … |  Fred Finney   |
|  Connie Gilchrist  | … |  Martha Finney   |
Tuotanto

Kenen on kosto kuvattiin Kalifornian Los Angelesissa, Glendalessa, Santa Monicassa ja MGM:n studioilla Culver Cityssä.
Elokuvan musiikin sävelsi Bronisław Kaper, ja sen kuvasi Robert Surtees. William H. Wright tuotti elokuvan Metro-Goldwyn-Mayerille.
Julkaisu ja vastaanotto

Kenen on kosto sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 21. joulukuuta vuonna 1948. Elokuva oli osallisena myös vuoden 1949 Cannesin elokuvajuhlilla. Suomessa elokuva julkaistiin 14. huhtikuuta vuonna 1950.
Kenen on kosto sai ilmestyessään hyvän vastaanoton kriitikoilta. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 90 prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu kymmeneen arvosteluun. Internet Movie Databasessa elokuvalla on 7,4 tähteä kymmenestä, joka pohjautuu yli tuhanteen tähteytykseen.
Kenen on kosto julkaistiin DVD:lle Yhdysvalloissa 31. heinäkuuta vuonna 2007. DVD-julkaisijana toimi Warner Brothers.
Aiheesta muualla

Kenen on kosto Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kenen on kosto Elonet.
Kenen on kosto AllMoviessa. (englanniksi)
Kenen on kosto Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Kid vs. Kat

| Kid vs>  Kat |
| --- | --- |
Tyyli:  Piirrossarja
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  Rob Boutilier
Pääosissa:  Erin Matthews Kathleen Barr Trevor Devall
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   YTV    Jetix
Esitetty:  25. lokakuuta 2008 – jatkuu edelleen
Jaksoja:  20
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jaimie Turner
Vastaava(t) tuottaja(t):  Blair Peters Steven DeNure
Ohjaaja(t):  Rob Boutilier Josh Mepham
Tuotantoyhtiö(t):  Studio B Productions Decode Entertainment
Aiheesta muualla
IMDb
Kid vs. Kat on kanadalainen piirrossarja, jota esitetään Disneyn Jetix-kanavalla. Sarja kertoo kymmenvuotiaan Coopin kamppailusta pikkusiskonsa lemmikkikissan kanssa. Kissa on todellisuudessa pahantahtoinen avaruusolento.
Juoni

Coop pelaa baseballia isänsä ja pikkusiskonsa kanssa, kun pallo lentää pensaikkoon. Coop menee hakemaan palloa, mutta  samaan aikaan pensaiden taakse laskeutuu olio, joka säikäyttää Coopin karkuun. Coopin pikkusisko Milly menee katsomaan mitä Coop säikähti ja palaa pensaikosta kissa sylissään. Milly kysyy isältä saako hän pitää sen, ja hänen ryhdyttyä huutamaan isän ei auta kuin suostua. Milly nimeää kissansa Herra Katiksi. Pian Coop kuitenkin huomaa, että Hr. Katti ei ole maapallolta kotoisin ja se aiheuttaa tahallaan Coopille harmia. Muut perheenjäsenet eivät usko Coopia, kun hän yrittää kertoa kissan olevan erittäin älykäs, häijy ja kotoisin toiselta planeetalta. Coopin on maksettava samalla mitalla Herra Katille, mutta se ei ole helppoa, kun kissa hallitsee myös muukalaisten teknologian.