stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andy Linden

Andy Linden (5. huhtikuuta 1922 – 10. helmikuuta 1987) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun seitsemän kertaa kausilla 1951–1957. Hän saavutti yhteensä viisi pistettä ajamalla neljänneksi vuoden 1951 kilpailussa ja viidenneksi vuoden 1957 kilpailussa. Hän oli kuudes vuoden 1955 kilpailussa. Hän starttasi toisesta lähtöruudusta vuoden 1952 kilpailussa, jossa hän keskeytti öljyvuotoon kierroksella 20. Hän oli aikansa nuorin pisteille ajanut kuljettaja ennen Bobby Ballia.
Amu Urhonen

| Amu Urhonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. syyskuuta 1980 (ikä 44) Tampere
Poliitikko
Puolue:  Vihreät
Kotipaikka:  Tampere
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Amu Anna-Maria Urhonen (s. 19. syyskuuta 1980 Tampere) on suomalainen kansalaisaktivisti ja poliitikko.
Urhonen on toiminut Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton puheenjohtajana vuoden 2007; vuonna 2006 hän oli järjestön varapuheenjohtaja ja vuosina 2003–2004 hallituksen jäsen. Lisäksi hän on ollut ViNOn opiskelijavaltuuskunnan puheenjohtaja 2006–2007 ja EU-työryhmän puheenjohtajana 2005.
Urhonen oli Vihreän liiton puoluevaltuuskunnan varapuheenjohtaja kauden 2005–2007. Hän toimi tällä kaudella myös puolueen vammaispoliittisen työryhmän puheenjohtajana ja tasa-arvotyöryhmän jäsenenä. Kaudella 2007–2009 hän on vihreiden tasa-arvo-, ikääntymispoliittisen ja koulutuspoliittisen työryhmän jäsen. Lisäksi hän on ollut vihreiden ehdokkaana kunnallisvaaleissa sekä eurovaaleissa 2004 ja eduskuntavaaleissa 2007.
Kunnallisvaaleissa 2004 ja 2008 Urhonen valittiin Tampereen varavaltuutetuksi. Hän on myös terveyttä ja toimintakykyä edistävien palvelujen lautakunnan jäsen. Urhonen on ollut Tampereen Vihreiden puheenjohtajana 2005, varapuheenjohtajana 2004 ja hallituksessa vuodesta 2001. Urhonen on myös Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan edustajiston jäsen.
Amu Urhonen käyttää liikkumiseen pyörätuolia. Hän on ollut syntymästään saakka vammainen. Urhonen on toiminut Vihreiden Vaivaisten eli Vihreän liiton vammaisjärjestön puheenjohtajana vuodesta 2005. Hän on työskennellyt vammaisten ihmisoikeusjärjestö Kynnyksen nuorisosihteerinä, ja vuonna 2008 hänet valittiin järjestön puheenjohtajaksi. Hän vastustaa sikiöseulontoja.
Urhonen opiskelee sosiaalipolitiikkaa Tampereen yliopistossa ja teologiaa Helsingin yliopistossa. Hän on suorittanut teologian maisterin tutkinnon.
Teokset

Kompastuksia. Vammaispoliittinen pamfletti.  Helsinki:  Like, 2011.  ISBN 978-952-01-0620-1.
Aiheesta muualla

Amu Urhosen blogi.
Amu Urhosen vaalisivut (Arkistoitu – Internet Archive).
Andorran liberaalit

| Andorran liberaalit> Liberals d’Andorra |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1992
Johtaja:  Jordi Gallardo i Fernàndez (pj.)
Ideologia:  liberalismi konservatiiviliberalismi
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Värit:  sininen
Yleiskokous:  4 / 28
Kansainväliset jäsenyydet:  – Liberal International – ALDE
Nuorisojärjestö:  Joves Liberals d’Andorra
Kotisivu:  www.liberals.ad
Infobox OKNimi-testi OK: 
Andorran liberaalit (kat. Liberals d’Andorra) on andorralainen liberaali puolue. Se on sekä Liberal Internationalin että Euroopan liberaalidemokraattisen puolueen jäsen.
Historia

Andorran liberaalit perustettiin vuonna 1992. Vuodesta 2015 lähtien puolue on tunnettu nimellä Liberals d’Andorra (lyh. L’A). Vuoden 2019 vaaleissa puolue voitti neljä paikkaa ja lähti mukaan hallitukseen. .
Amerikangascognenajokoira

| Amerikangascognenajokoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  1900-luvun alku
Alkuperäinen käyttö:  pesukarhun, ilveksen, puuman ja karhun metsästys - puuhun ajava koira
Nykyinen käyttö:  metsästyskoira
Muita nimityksiä:  American Blue Gascon Hound, Big 'n Blue
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Väritys:  sinitäplikäs tan-merkein, joko mustin laikuin tai ilman
Amerikangascognenajokoira (American Blue Gascon Hound) on yhdysvaltalainen koirarotu.
Ulkonäkö

Amerikangascognenajokoira on erittäin suurikokoinen, raskaspäinen, pitkäkorvainen ja kookasrunkoinen. Samalla se on myös ketterä, voimakas ja atleettinen. Sen sinitäplikäs väritys muistuttaa sinistä pesukarhukoiraa, minkä vuoksi ne on joskus esitelty yhdeksi ja samaksi roduksi. Harrastajien mukaan asia ei kuitenkaan ole näin.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotu on miellyttäväluonteinen, sitkeä ja voimakashaukkuinen.
Alkuperä

Amerikangascognenajokoiran alkuperä johtaa juurensa 1900-luvun alkuun. Se kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs), ja onkin edelleen lähellä alkuperäistä, muinaista amerikkalaista puuhun ajavaa koiraa. Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Louisianassa on perustettu American Blue Gascon Hound Association, jonka tehtävä on tukea rodun jalostusta.
Albert I (Monaco)

| Albert I |
| --- | --- |
 
Monacon ruhtinas
Valtakausi:  10. syyskuuta 1889 – 26. kesäkuuta 1922
Edeltäjä:  Kaarle III
Seuraaja:  Ludvig II

Syntynyt:  13. marraskuuta 1848 Pariisi, Ranska
Kuollut:  26. kesäkuuta 1922 (73 vuotta) Pariisi, Ranska
Puoliso:  Mary Victoria Hamilton  Alice Heine
Lapset:  Ludvig II
Koko nimi:  Albert Honoré Charles Grimaldi
Suku:  Grimaldi
Isä:  Kaarle III
Äiti:  Antoinette de Mérode
Uskonto:  roomalaiskatolilainen
Albert I (13. marraskuuta 1848 – 26. kesäkuuta 1922) oli Monacon ruhtinas vuosina 1889–1922.
Nuoruus ja saavutukset tutkijana

Albert I palveli nuorena miehenä Espanjan laivastossa, otti osaa Ranskan–Preussin sotaan ja liittyi sen jälkeen Ranskan laivastoon. Palveluksesta hänet palkittiin Legioonan kunniamerkillä.  22-vuotias Albert innostui tuolloin vielä uudesta tieteenalasta, merentutkimuksesta. Hän laati uusia, merien tutkimukseen tarvittavia menetelmiä ja välineitä. Aikansa johtavien merentutkijoiden avulla hän laati useita merenalaisia karttoja. Albert myös perusti Monacon oseanografisen museon vuonna 1910.
Albert oli kiinnostunut myös ihmisen alkuperästä ja hän perusti Pariisiin Institute for Human Paleontologyn, joka oli vastuussa useista arkeologisista kaivauksista.  Albertin saavutukset on tunnustettu maailmanlaajuisesti, ja 1909 British Academy of Science teki hänestä kunniajäsenen.
Epäonnistunut avioliitto

Albert meni 21. syyskuuta 1869 naimisiin skotlantilaisen Mary Victoria Hamiltonin (1850–1922) kanssa. Avioliitto oli kuitenkin onneton eikä voimakastahtoinen Mary viihtynyt Monacossa. Hän muutti pian avioliiton solmimisen jälkeen 19-vuotiaana pysyvästi pois Monacosta mukanaan pariskunnan ainoa lapsi, tuleva ruhtinas Ludvig II. Pariskunnan avioliitto kumottiin virallisesti 28. heinäkuuta 1880, kun Vatikaanissa oli laadittu erityinen säädös, jolla Ludvig pysyi kirkon silmissä Monacon laillisena kruununperijänä.
Hallitusaika ja uusi avioliitto

Albert nousi Monacon valtaistuimelle isänsä kuoleman jälkeen 10. syyskuuta 1889.  Hän meni samana vuonna naimisiin (30. lokakuuta 1889) leskiherttuatar de Richelieun (o.s. Marie Alice Heine, 1858-1925) kanssa. Alice Heine oli ollut naimisissa Richelieun herttuan kanssa, mutta jäänyt leskeksi 21-vuotiaana. Hänellä oli yksi poika, Armand. Avioliitto hyödytti monin tavoin Albertia ja Monacoa. Alicella oli paljon liikealan kokemusta ja taitoa ja hän auttoi luomaan Monacolle vankan taloudellisen pohjan. Hänen avullaan Monacosta tuli yksi Euroopan suurista kulttuurikeskuksista.
Huolimatta avioliiton tuomista hyödyistä pariskunta erosi 1902. Anne Edwardsin kirjan The Grimaldis of Monaco mukaan eron syynä saattoi olla Alicen suhde säveltäjä ja oopperalaulaja Isidore de Laran kanssa. Kuuluisa kurtisaani Caroline Otero, La Belle Otero, joka palveli ruhtinas Albertia vuosina 1893–1897 kirjoittaa muistelmissaan Albertin erektiohäiriöistä ja siitä, ettei tämä ollut enää viriili mies. Ruhtinatar Alice oli nähnyt La Belle Oteron miehensä kanssa 1897 ja kieltänyt tätä enää tulemasta Monacoon.
Myöhempi elämä ja kuolema

Albert kirjoitutti Monacolle perustuslain 5. tammikuuta 1911. Tosin se oli lähinnä vain kokoelma erilaisia säännöksiä, eikä sillä ollut mitään todellista merkitystä. Samana vuonna Albert perusti Monte Carlo -rallin. Kisan tarkoituksena oli saada turisteja Monacoon ja Monte Carlon kasinolle. Vanhoilla päivillään Albertista tuli pasifisti, ja hän perusti Monacoon kansainvälisen rauhaninstituutin, joka yritti ratkaista konflikteja rauhanomaisesti välimiesmenettelyllä. Ennen ensimmäistä maailmansotaa hän yritti usein saada Saksan keisaria Vilhelm II:n luopumaan sodasta.
Virallisesti Monaco oli ensimmäisessä maailmansodassa puolueeton, mutta sen sairaaloissa hoidettiin haavoittuneita ranskalaisia sotilaita ja Albertin poika, Ludvig, soti Ranskan armeijassa kuten monet muutkin monacolaiset. Albert esti sodan aikana elsassilaisten kylien Sissonnen ja Marchaisin tuhoamisen kirjoittamalla asiasta Saksan keisarille ja vetoamalla tähän.
Vuonna 1920 American Academy of Science myönsi prinssi Albertille kultamitalin hänen saavutuksistaan.
Prinssi Albert I kuoli 26. kesäkuuta 1922 Pariisissa, Ranskassa. Monacon valtaistuimella häntä seurasi hänen poikansa, Ludvig II.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albert I (Monaco) Wikimedia Commonsissa
Andrei Makarevitš

Andrei Makarevitš
Andrei Vadimovitš Makarevitš (ven. Андре́й Вади́мович Макаре́вич; s. 11. joulukuuta 1953 Moskova, Neuvostoliitto) on neuvostoliittolais-venäläinen rockmuusikko ja maan vanhimman edelleen toimivan rockyhtyeen Mašina vremenin perustaja.
Makarevitš kokosi Mašina vremeni -yhtyeen vuonna 1969. Sen nimi tarkoittaa aikakonetta. Yhteyeen jäsenet olivat vielä koululaisia. Makarevitš opiskeli tällöin arkkitehtuuria ja hänen vanhempansa olivat kuusikymmenlukulaista intelligentsijaa. Vaikutteita musiikkiinsa hän sai ulkomaisilta LP-levyiltä, joita isä toi matkoiltaan. Vuoden 1974 satiirinen laulu Marionetkin kuvasi tottelemattomia ja mykkiä kansalaisia, joita nukkemestari ohjailee ylhäältä. Rockmusiikki oli kuitenkin väheksyttyä, ja useimmat venäläiset yhtyeet tekivät vain cover-versioita länsimaisista rocklevytyksistä. Toiminta oli underground-henkistä, koska esiintymispaikat olivat epävirallisia.
Venäläinen rock teki läpimurron vuonna 1979. Muutama yhtye (kuten Mašina vremeni) hyväksyttiin tällöin valtiollisten konserttitoimistojen palkkalistoille, jolloin muusikot saattoivat avoimesti ottaa esiintymispalkkioita ja esiintyä isoissa saleissa. Läpimurtoa voimisti se, että yhtyeiden määrä kasvoi. Tämän ajan tyylissä oli punk-vivahteita. Makarevitš säilytti kuitenkin laulaja-lauluntekijä-asenteensa, jota Venäjällä nimitettiin bardi-lauluksi. Muutaman vuoden päästä viranomaiset alkoivat taas kurittaa rockmusiikkia, niin että jopa sanan rock käyttäminen kiellettiin. Osasyynä tähän oli uusien bändien törkeiksi koetut sanoitukset. Näinä vuosina 1980–1984 tehtiin kuitenkin suurin osa venäläisen rockmusiikin klassikkoteoksista.
Olojen taas vapauduttua vuonna 1985 Mihail Gorbatšovin perestroikan ansiosta Makarevitš alkoi julkaista sooloalbumeja ja osallistua TV-tuotantoihin ja muiden muusikoiden projekteihin. Hän on julkaissut useita runokokoelmia ja muistelmansa sekä kuvataidetta. Gorbatšov osallistui hänen sooloalbuminsa tekoon vuonna 2009.
Makarevitš herätti ristiriitoja Venäjällä tukemalla Ukrainassa Itä-Ukrainan sodan takia evakkoon joutuneita lapsia. Tämän vuoksi hän esiintyi elokuussa 2014 ukrainalaisessa Svjatohirskin kaupungissa.  Seuraavana vuonna Makarevitš julkaisi ukrainalaisen yhtyeen Haydamakyn ja puolalaisen laulajan Maciej Maleńczukin kanssa laulun Only love will keep you alive (Тільки любов залишить тебе живим).
Makarevitš sai vuonna 2014 tohtori Rainer Hildebrandtin ihmisoikeuspalkinnon. Hän on kritisoinut Venäjän hyökkäystä Ukrainaan 2022.
Trumpettisarvinokka

| Trumpettisarvinokka |
| --- | --- |
 Koiras Lowry Park Zoo, Florida, Yhdysvallat
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Bucerotiformes
Heimo::  Sarvinokat Bucerotidae
Suku::  Bycanistes
Laji::  bucinator
Kaksiosainen nimi
 Bycanistes bucinator 
Katso myös
   Trumpettisarvinokka Wikispeciesissä   Trumpettisarvinokka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Trumpettisarvinokka (Bycanistes bucinator) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Angola, Botswana, Burundi, Kongon demokraattinen tasavalta, Kenia, Malawi, Mosambik, Namibia, Etelä-Afrikka, Swazimaa, Tansania, Sambia ja Zimbabwe.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty. Sitä tavataan kuitenkin tasaisesti hyvin laajalti, ja se voi olla paikallisesti yleinen. Kanta on arvioitu vakaaksi, koska sillä ei ole havaittu merkittäviä uhkia. Sitä tavataan savanneilla ja metsissä, erityisesti kosteissa ja alavissa.
Kuvia

Koiras ruokkii naarasta keinotekoisessa pesässä.
Naaras Etelä-Sambiassa
Naaras
Koiras
Aiheesta muualla

Birdlife.org (englanniksi)
Always on the Run

|  Always on the run |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Isaak
Levy-yhtiö:  Good Kid Records Polydor x Island Records (Universal Music GmbH)
Kesto:  3:29
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  19. tammikuuta 2024
Säveltäjä(t):  Isaak Guderian Kevin Lehr Leo Jupiter Greg Taro
Tuottaja(t):  Kevin Lehr Leo Jupiter
Euroviisutiedot
Vuosi:  2024
Maa:  Saksa
Kieli:  englanti
Sijoitus:  12.
Pisteet:  117
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Blood & Glitter” (2023) 
Always on the run (suom. Aina pakosalla) on saksalaisen laulajan Isaakin esittämä kappale, joka julkaistiin 19. tammikuuta 2024. Isaak voitti kappaleella Saksan vuoden 2024 euroviisukarsinnan Eurovision Song Contest – Das deutsche Finale 2024 -kilpailun ja täten edusti kappaleella Saksaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Kappale tuli finaalissa 12. sijalle 117 pisteellä.
Always on My Mind

Always on My Mind on Wayne Carsonin, Johnny Christopherin ja Mark Jamesin vuonna 1971 kirjoittama balladi. Sen ensimmäinen levytys on Gwen McCraen tulkinta vuodelta 1972. Kappaleen teki tunnetuksi Elvis Presley, joka levytti sen niin ikään 1972. Myös Willie Nelsonin tulkinta vuodelta 1982 on menestynyt.
"Always on My Mind" on versioitu noin 350 kertaa, ja se tunnetaan myös nimellä "You Are Always on My Mind". Pet Shop Boysin versio nousi hitiksi vuonna 1987. Kappale on levytetty myös espanjaksi, ranskaksi, saksaksi ja useilla muilla kielillä.
Wayne Carson kertoo kirjoittaneensa suurimman osan kappaleesta kymmenessä minuutissa keittiöpöytänsä ääressä Springfieldin kaupungissa Missourissa. Kappaleesta kuitenkin puuttui säkeistön ja kertosäkeen yhdistävä silta. Carson kysyi neuvoa Johnny Christopherilta ja Mark Jamesilta, jotka loivat sillan alkaen sanoista "tell me ---".
Elvis Presley levytti oman versionsa 29. maaliskuuta 1972, ja se nousi yhdeksi hänen suurimmista menestyksistään. "Always on My Mind" julkaistiin singlen "Separate Ways" b-puolena; singleä myytiin Yhdysvalloissa yli miljoona kappaletta.
Willie Nelson levytti oman akustisen tulkintansa vuonna 1982. Se oli niin ikään suurmenestys, joka nousi country-listan kärkeen ja sai useita Grammy-palkintoja.
Andrei Kovalenko

| Andrei Kovalenko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1970 (ikä 54) Balakovo, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Russian Tank
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  103 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1987–2008
Seurat:  Torpedo Gorki   TsSKA Moskova   Quebec Nordiques   Colorado Avalanche   Montreal Canadiens   Edmonton Oilers   Philadelphia Flyers   Carolina Hurricanes   Boston Bruins   Lokomotiv Jaroslavl   Avangard Omsk   Severstal Tšerepovets
NHL-varaus:  148. varaus, 1990 Quebec Nordiques
| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt joukkue.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt joukkue.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt joukkue.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt joukkue> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Albertville 1992 | jääkiekko |  |
Maa:   Venäjä
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
Andrei Kovalenko (ven. Андрей Коваленко, s. 7. kesäkuuta 1970 Balakovo, Neuvostoliitto) on entinen venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Kovalenko on pelannut NHL-seuroissa Colorado Avalanche, Montreal Canadiens ja Boston Bruins sekä Venäjän superliigan seuroissa Lokomotiv Jaroslavl ja Avangard Omsk.
Saavutukset

jääkiekon olympiakulta Itsenäisten valtioiden yhteisön joukkueessa vuoden 1992 talviolympialaisissa Albertvillessä
jääkiekon olympiahopea Venäjän joukkueessa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa
André Haddad

André Haddad BS (20. syyskuuta 1930 – 13. joulukuuta 2017) oli libanonilainen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 13. kesäkuuta 1954 ja nimitettiin Zahleh e Furzolin arkkieparkian johtoon 14. kesäkuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maximos V Hakim, jota avustivat Nicolas Hajj ja Saba Youakim.
Haddad jäi eläkkeelle 24. kesäkuuta 2010.
Albert Edelfeltin koulu

| Albert Edelfeltin koulu |
| --- | --- |


Sijainti:  Näsin koulukatu 3, Porvoo
Koordinaatit:  60°23′17″N, 025°38′51″E
Tyyppi:  yhtenäiskoulu
Perustettu:  2008 (oma rakennus 2009)
Rehtori:  Janne Salmela
Luokat:  1–9 + pienluokat
Oppilaita:  682 (alakoulussa 450, yläkoulussa 229 ja pienluokilla 36.) (2018–2019)
Verkkosivut
Albert Edelfeltin koulu (lyhyemmin AE-koulu) on Porvoossa Näsin kaupunginosassa sijaitseva taito- ja taideainepainotteinen suomenkielinen yhtenäiskoulu. Taideaineisiin painottuvassa koulussa on luokat 1–9, ja sen lisäksi erityisopetusta ja kehitysvammaisten erityiskoulu pienluokat. Viuhkanmuotoisen koulurakennuksen keskusaulasta lähtee neljä siipeä, joista yhdessä ovat liikunta- ja hallintotilat. Taiteilija Albert Edelfeltin mukaan nimetyn koulun ulkoseinässä on graafisella betonilla kuvattu osat neljästä Edelfeltin teoksesta.
Historia

Porvoon kaupunginvaltuusto hyväksyi marraskuussa 2005 uuden koulun rakentamisen Länsi-Porvooseen. Koulun suunnittelun tavoitteena oli luoda aidosti yhtenäinen peruskoulu, jonka toiminnassa ei ole havaittavissa ala- ja yläluokkien rajoja eikä luokan- eikä aineenopettajilla ei ole tarkkoja työnjakoja. Helmikuussa 2006 koulu ehdotettiin nimettävän porvoolaisen taiteilijan Albert Edelfeltin mukaan. Nimi kuvaisi kaupungin suomenkielisen koulutusjaoston mukaan koulun kiinnostusta taito- ja taideaineisiin ja tekisi Porvoota sekä itse koulua tunnetummaksi. Huhtikuussa 2006 Porvoon kaupunginhallitus päätti, että Albert Edelfeltin koulu perustetaan 1. elokuuta 2008 ja Näsin koulu lakkaa toimimasta kevätlukukauden 2008 lopussa. Lukuvuoden 2008–2009 Albert Edelfeltin koulu toimi väliaikaisesti entisen Näsin koulun tiloissa.
Koulurakennus

Albert Edelfeltin koulu aloitti toimintansa omassa rakennuksessa syksyllä 2009, vuoden aikataulusta myöhässä. Koulu rakennettiin viuhkamaiseksi, ja siinä on neljä erillistä kolmikerroksista siipeä. 1–3-luokkalaiset, 4–6-luokkalaiset ja 7–9-luokkalaiset sijoitettiin kaikki omiin siipiinsä. Neljännessä siivessä ovat liikunta- ja hallintotilat. Jokaiseen siipeen on oma sisäänkäynti, ja siipiä yhdistävän keskusaulan alakerrassa on ruokala.
Arkkitehti Jani Ristimäen mukaan koulun suunnittelussa lähdettiin liikkeelle tontin muodosta. Viuhkamaisen muodon ja osittaisen rinneratkaisun ansiosta tontti saatiin tehokkaasti käyttöön. Lasten turvallisuuden takia ajoneuvo- ja huoltoliikenne on sijoitettu eri puolelle rakennusta kuin pihat, joissa oppilaat viettävät aikaa.
Suomen sisäkattoyhdistys valitsi koulun Vuoden kohteeksi 2009. Yhdistyksen hallituksen puheenjohtajan Pentti Seppäsen mukaan koulussa yhdistyvät näyttävyys ja tilan toimivuus. Koulussa yhdistyvät huolellinen suunnittelu ja tekninen ammattitaito vaativien tilojen lopputuloksessa. Seppänen mainitsee esimerkkeinä vaativan kahdeksan metriä korkean aulan, joka toimii samalla ruokasalina, liikuntasalin ja sinne sijoittuvan lähes teatteritason näyttämön.
Koulu on nimetty porvoolaisen taiteilijan Albert Edelfeltin mukaan. Koulun ulkoseinään on graafiseen betoniin ikuistettu neljä Edelfeltin teosta ja aulan lasikaiteessa on hänen nimikirjoituksensa. Graafisessa betonissa musta kiviaines ja vaaleampi betoni muodostavat rasterikuvion, joka näkyy kuvana kauempaa katsottuna. Koulun pihassa on lisäksi Jarmo Vellosen tekemä veistos Tiedon pylväs. Veistos on betonista tehty pylväs, jonka yläpäässä on pronssinen pöllö symboloimassa tietoa ja viisautta.
Opetus

Albert Edelfeltin koulu on suomenkielinen yhtenäiskoulu. Opetusta annetaan luokkatasoilla 1–9. Jokaista tasoa kohden on normaalit A- ja B-luokat. A- ja B-luokkien lisäksi koulussa on myös kielikylpyjä varten C-luokat. Kielikylpyluokat ovat tarkoitettu lapsille, joiden perheen kotikieli on suomi. Henkilökunta puhuu näiden luokkien lapsille vain ruotsia. Koulu painottuu taito- ja taideaineisiin. Sen erikoistiloissa on erilliset taito-, taide-, ja teknisten töiden tilat. Painotus näkyy myös valinnaiskursseissa.
Koulussa käytetään peda.net-oppimisympäristöä, ja sähköisiä oppikirjoja käytetään koulussa useissa aineissa.
Albert Edelfeltin koulun erityisopetus tapahtuu osana oppilaan koulupäivää pienryhmässä, yksilöopetuksena tai samanaikaisopetuksena oppilaan omassa luokassa.
Albert Edelfeltin koulun vieressä on pienluokat-erityiskoulu, joka kuuluu hallinnollisesti Albert Edelfeltin kouluun. Se on kehitysvammaisten erityiskoulu, ja siellä on myös kehitysvammaisten autististen oppilaiden luokka. Ennen Albert Edelfeltin koulun valmistumista koulu oli itsenäinen ja toimi nimellä Tulliportin koulu.
Rehtorit

Janne Salmela
Teemu Korhonen
Muu toiminta

Albert Edelfeltin koulussa toimii oppilaskunta, jossa on oppilaita luokilta 2–9. Oppilaskuntaan on valittu jokaiselta luokalta kaksi jäsentä. Koululla järjestetään jokakeväinen tapahtuma Atte-Show, jossa koulun oppilaat suunnittelevat ja toteuttavat ohjelman. Ensimmäinen Atte-Show järjestettiin keväällä 2010, ja se järjestetään Albertin nimipäivän jälkeisenä päivänä. Koululla toimii myös Neppis2-iltapäiväkerho.
Koulun erikois- ja liikuntatilat ovat myös iltakäytössä. Niitä käyttävät muun muassa paikallinen työväenopisto. Liikuntasaliin ja teknisen työn tiloihin on oma sisäänkäyntinsä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Koulun verkkosivut
Albert Edelfeltin koulu Twitterissä
/ Albert Edelfeltin koulu Facebookissa
Albert Edelfeltin koulu Projektiuutisissa N:o 4/2009 (Arkistoituna Internet Archivessa)
Koulun pihalla on Albert Edelfeltin teos Serenadi rantapenkereellä.
Andy McCoy (patsas)

Pelkosenniemellä sijaitseva Andy McCoyn patsas
Andy McCoyn patsas on Pelkosenniemellä sijaitseva Andy McCoyta esittävä patsas, joka paljastettiin kesällä 2009. Patsaan on veistänyt McCoyn setä Matti Hulkko. Se on veistetty sydänpuusta ja on 3,6 metriä korkea.
Alfred Gough

Alfred Gough (vas.) yhdessä Miles Millarin kanssa vuonna 2019.
Alfred Fabian Gough III (s. 22. elokuuta 1967 Leonardtown, Maryland) on yhdysvaltalainen tuottaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Smallville, jonka hän loi yhdessä Miles Millarin kanssa. Muita Goughin ja Millarin yhteistyönä syntyneitä sarjoja ovat Aquaman, Charlien enkelit,  Into the Badlands ja The Shannara Chronicles.
Gough syntyi Marylandissa ja kävi koulua muun muassa St. Mary’s Ryken High Schoolissa, josta hän valmistui vuonna 1985. Myöhemmin Gough valmistui The Catholic University of Americasta vuonna 1989. Televisiotuotantoa hän opiskeli USC School of Cinematic Artsissa.
Gough hän on käsikirjoittanut elokuvia, kuten Made Men, Shanghai Noon, Shanghai Knights, Spider-Man 2 – Hämähäkkimies 2 ja Riemukupla: Tankki täynnä. Gough toimi myös vuosina 1998–2000 Martial Law -televisiosarjan tuottajana ja käsikirjoittajana. Sen jälkeen hän siirtyi Smallvillen pariin, jonka esittäminen alkoi vuonna 2001 ja päättyi vuonna 2011.