stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Professori
Työtehtävän täyttäminen Suomessa > Perinteinen täyttötapa

Professorin työtehtävän täyttäminen alkaa tehtäväalueen tarkentamisella. Lisäksi tässä vaiheessa päätetään siitä, käytetäänkö kutsumenettelyä vai normaalia hakuprosessia. Kutsumismenettelyä voidaan käyttää, jos kutsuttava henkilö on kiistatta pätevä. Tämä ilmaus tarkoittaa käytännössä sitä, että kutsuttavalla on erityisiä ansioita alalla, eikä ole todennäköistä, että hakijaksi löytyisi häntä ansioituneempi henkilö. Koska kutsumismenettely on hieman nopeampi kuin normaali hakuprosessi, sitä voidaan käyttää myös silloin, jos työtehtävä on määräaikainen.
Riippumatta siitä, täytetäänkö professuuri kutsumenettelyllä vai normaalilla hakuprosessilla, valitaan hakijoiden pätevyyden arvioijiksi vähintään kaksi asiantuntijaa, joiden tulee itse olla professorin pätevyyden saavuttaneita. Asiantuntijat ovat yleensä koti- tai ulkomaisten yliopistojen tai tutkimuslaitosten professoreita. Tieteellistä pätevyyttä arvioitaessa otetaan huomioon koko tieteellinen toiminta, joka kattaa tieteelliset luottamustehtävät ja tunnustukset, tutkimusprojektien johtamiset, opinnäytetöiden ohjaukset ja erityisesti hakijan julkaisut. Julkaisuista riittävän määrän tulee edustaa viran määriteltyä alaa. Asiantuntijat antavat tieteellisen toiminnan lisäksi lausunnon myös käytännöllisestä perehtyneisyydestä alaan.
Opetustaito mitataan perinteisesti opetusnäytteen avulla. Kuitenkin yhä useammat yliopistot vaativat opetustaidon näyttämiseksi hakijoilta opetusportfolion tekemistä, jotta opetustaidon arviointi ei jäisi yhden esiintymisen varaan, ja asiantuntijat voisivat ottaa tähänkin pätevyysalueeseen kantaa.
Ennen vuotta 2010 ehdollepanoviranomainen (esim. tiedekuntaneuvosto) asetti asiantuntijoiden arvioiden perusteella kolme parasta päteväksi todettua hakijaa ehdolle virkaan paremmuusjärjestyksessä, minkä jälkeen virkanimityksen teki yliopiston kansleri tai yliopiston hallitus. Nykyisin yliopistot päättävät nimityksessä noudatettavasta menettelystä itse.
Työtehtävän täyttäminen Suomessa > Urapolku

Suomen yliopistot ovat osittain siirtymässä perinteisestä täyttötavasta niin sanottuun urapolku- eli tenure track -tapaan, joka on yleinen Yhdysvalloissa. Perusidea on palkata henkilö professoria alempaan tehtävään, josta tiettyjen välivaiheiden kautta voi päätyä professoriksi. Jokaisen vaiheen loppupuolella henkilön ansiot arvioidaan, ja mikäli ne eivät riitä seuraavaan vaiheeseen siirtymiseen, tehtävän hoito päättyy. Toisaalta jos ansiot riittävät, henkilö siirtyy seuraavalle tasolle ylöspäin, kunnes hän saa vakinaisen paikan professorina.
Tasojen määrä järjestelmässä voi vaihdella. Tasot voivat olla esimerkiksi seuraavat:
assistant professor 1. kausi (2–4 vuotta)
assistant professor 2. kausi (4 vuotta)
associate professor (4 vuotta)
full professor eli professori, vakituinen.
Henkilö sijoitetaan sopiville tasolle saavutustensa perusteella, eli tarpeeksi ansioitunut henkilö voidaan nimittää suoraan professoriksi, joka tässä järjestelmässä on ainoa vakinainen tehtävä. Kolmea alimman tason nimikettä ei ole virallisesti suomennettu. Vain ylimmän tason saavuttaneita pidetään professoreina yliopistolain tarkoittamassa mielessä.
Lisähuomioita professuureista

Perinteinen käytäntö on ollut, että johtavalla professorilla on ollut ns. oppituoli, jonka haltijana hän on vastannut tietyn alan opetuksesta ja tutkimuksesta yliopistossa. Muut samassa yksikössä olevat professorit tukivat tätä toimintaa, ja olivat siis apulaisprofessoreita. Myös täysiä ”ylimääräisiä” tai henkilökohtaisia professoreita voi olla samalla oppialueella, mutta oppituolin haltija oli silti alan johtava professori. Tämäntyyppinen käytäntö on vieläkin olemassa monissa maissa.
Suomessa viimeinenkin jäänne edellä olevasta käytännöstä poistui vuonna 1998, kun apulaisprofessuurit lopetettiin 1. elokuuta, ja käyttöön jäi useiksi vuosiksi vain professorin nimike. Samalla luovuttiin käytännöstä, jossa professorit nimitti tasavallan presidentti ja professorien nimittäminen siirtyi kokonaan yliopistolle. Apulaisprofessorien nimittäminen oli aiemminkin ollut yliopiston vastuulla. Apulaisprofessorin nimike tuli uudelleen käyttöön urapolun myötä.
Professorin tehtävä voi olla myös osa-aikainen. Historian pitkäaikaisin professori on Joel Hildebrand, joka toimi UC Berkeleyn fysikaalisen kemian professorina vuosina 1913-1981.
Professorin arvonimi

Professori on myös useissa maissa käytössä oleva arvonimi tai opettajan nimitys.
Emeritus ja emerita

Professori emeritus (myös muodossa emeritusprofessori) eli täysinpalvellut professori on professuurista eläkkeelle jäänyt miesprofessori. Eläkkeelle jääneestä naisprofessorista käytetään nimitystä professori emerita. Latinankieliset määreet emeritus ja emerita ovat epävirallisia, ja niitä on tarpeen käyttää vain, jos titteliin yhdistetään oppiaine, eläkkeellä olevan professorin erottamiseksi virassa istuvasta professorista. Muutoin pelkkä ”professori” on titteliksi riittävä myös eläkkeellä olevasta professorista.
Taiteilijaprofessori

Vuonna 1968 perustettu Taiteen keskustoimikunta nimitti viiden vuoden määräaikaiseen virkasuhteiseen taiteilijaprofessorin virkaan eteviä luovaa työtä tekeviä taiteilijoita. Taiteilijaprofessorin virassa saattoi olla enintään kymmenen henkilöä vuosittain. Vuoden 2010 lakimuutoksella taiteilijaprofessorin virat muutettiin taiteilija-apurahoiksi. Taiteilijaprofessorin nimikettä voi kuitenkin käyttää kymmenvuotisen apurahan saaja. Taiteilija-apurahat myöntää opetus- ja kulttuuriministeriön alainen Taiteen edistämiskeskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Professori Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Professori Wikisitaateissa
Veli-Matti Autio, Professorin viran ja arvon kehitys Suomessa
Mopanin kieli

| Mopan |
| --- | --- |
Oma nimi:  Mopán Maya
Tiedot
Alue:   Belize  Guatemala
Virallinen kieli:   Guatemala (kansalliskieli)
Puhujia:  11 345 (2010)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  mayakielet
Kieliryhmä:  jukatekilaiset kielet
ISO 639-3:  mop
 Ohje 
Mopan (omakielinen nimi: Mopán Maya) on mayakieli, jota puhutaan Belizessä ja Guatemalassa. Vuonna 2010 kielellä laskettiin olevan 11 345 puhujaa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen. Mopanilla ei ole tunnettuja murteita. Sen lähin sukulaiskieli on itza.
Kielellä ei ole virallista asemaa Belizessä, mutta Guatemalan perustuslain mukaan mopanilla on kansalliskielen asema siinä missä kaikilla muillakin maan alkuperäiskielillä.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti käännettiin mopaniksi vuonna 1979.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Labiaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m | n |  |  |  |
| Klusiili | Norm. | p | t |  | k | ʔ |
| Klusiili | Ejekt. | pʼ | tʼ |  | kʼ |  |
| Klusiili | Impl. | ɓ | ɗ |  |  |  |
| Affrikaatta | Norm. |  | ts | tʃ |  |  |
| Affrikaatta | Ejekt. |  | tsʼ | tʃʼ |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi | f | s | ʃ |  | h |
| Lateraali | Lateraali |  | l |  |  |  |
| Yksitavuinentremulantti | Yksitavuinentremulantti |  | ɾ |  |  |  |
| Puolivokaali | Puolivokaali | w |  | j |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i ~ ɪ |  | u |
| Puolisuppea | ɛ ~ e | ɘ | o |
| Avoin |  | a ~ ɑ |  |
Kaikki vokaalit voivat esiintyä sekä lyhyinä että pitkinä.
Lähde:
George Genereux

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  1952. |  1952. |  1952. |  |
Maa:   Kanada
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | Trap |  |
George Patrick Genereux (1. maaliskuuta 1935 Saskatoon – 10. huhtikuuta 1989 Saskatoon) oli Kanadaa edustanut kilpa-ampuja ja olympiavoittaja.
Helsingin 1952 olympialaisissa Genereux voitti kultaa trapissa. Hänen yhteistuloksensa oli 192, joka koostui ensimmäisen päivän 95 ja toisen päivän 97 osumasta. Hopealle sijoittunut Ruotsin Knut Holmqvist hävisi hänelle yhdellä osumalla.
Maailmanmestaruuskisoissa samana vuonna Generaux voitti hopeaa.
Vuonna 1952 Generaux palkittiin Lou Marsh Trophylla ja hänet otettiin jäseneksi Kanadan Sports Hall of Fameen, Saskatchewanin Sports Hall of Fameen, Saskatoonin Sports Hall of Fameen ja Trapammunnan Hall of Fameen.
Genereux sai kandidaatin tutkinnon Saskatchewanin yliopistosta ja opiskeli lääketiedettä McGill'in yliopistossa. Genereux on kanadalais-yhdysvaltalaisen näyttelijän Brendan Fraserin eno.
Aiheesta muualla

CBC Arkistot: Sharpshooter George Genereux grabs gold.
Uxmal

| Uxmal |
| --- | --- |
 Uxmal
Sijainti
 Uxmal
Koordinaatit:  20°21′34″N, 89°46′17″W
Valtio:  Meksiko
Historia
Tyyppi:  rauniokaupunki
Aiheesta muualla
  Uxmal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uxmal on vanha maya-kaupunki Jukatanin niemimaalla Meksikossa 78 kilometriä etelään Méridan kaupungista. Sen rauniot ovat suosittu matkailukohde. Alue kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Nimen oletetaan merkitsevän muinaisella maya-kielellä "rakennettu kolmesti", tosin tästä ei ole täyttä varmuutta ja todellisuudessa se rakennettiin viidesti.
Historia

Uxmalin alueella oli ollut asutusta jo noin vuonna 800 eaa., mutta varsinainen kaupunki kehittyi vasta jälkiklassisella kaudella noin 650–1000 jaa. Arkeologisten tutkimusten ja radiohiiliajoituksen perusteella merkittävimmät rakennustyöt tehtiin vuosien 700–1000 välillä. Perimätiedon mukaan kaupungin perusti vuonna 751 Tutul Xiu -ryhmään kuulunut Ah-Kuy-Tok-Tutul-Xiun johtama ryhmittymä. Tutul Xiut tulivat seudulle todennäköisesti nykyisen Tabascon osavaltion alueelta Usumacintajoen alajuoksulta.
Kaupunki kehittyi kahdessa vaiheessa. Ensin se kasvoi maalaiskylästä merkittäväksi poliittiseksi ja hallinnolliseksi keskukseksi. Sen jälkeen siitä kehittyi Jukatanin niemimaan lounaisosia hallinneiden kaupunkivaltioiden merkittävin keskus. Ensimmäisessä vaiheessa kaupunkiin rakennettiin muun muassa erilaisia veden varastointiin suunniteltuja rakennelmia ja toisessa vaiheessa kaikki merkittävimmistä rakennelmista. Ainoa arkeologisten lähteiden perusteella tunnettu Uxmalin hallitsija oli Chan Chak K’ak’nal Ajaw, joka nousi valtaan noin vuonna 890. Hänen väitetään rakentaneen kaikki suurimmat rakennukset.
Tutkijat eivät ole yksimielisiä siitä kuinka kauan Uxmalin valtakausi kesti, mutta vuoteen 1200 mennessä se ja muut Puucin alueen kaupungit oli hylätty. Eräs mahdollinen syy oli Chichén Itzán vallan kasvu.
Ensimmäisen kuvauksen Uxmalin raunioista julkaisi Jean-Frédéric Waldeck vuonna 1836. John Lloyd Stephens ja Frederick Catherwood kävivät siellä vuonna 1841 ja julkaisivat melko tarkkoja ja yksityiskohtaisia piirustuksia. Frank Blom suoritti ensimmäisiä kaivauksia vuosina 1929, 1936 ja 1938. José A. Erosa aloitti 1943 Meksikon opetusministeriön alaisuudessa alueen entisöintityöt.
Alueen rakennelmia

Casa del Adivinio – Taikurin talo, 39 metriä korkea temppeli.
Casa de las Tortugas – Saanut nimensä kaiverretuista kilpikonnista. Mayat yhdistivät kilpikonnat sateenjumala Chaciin.
Palacio del Gobernador – Kuvernöörin palatsissa on lähes 100 metriä pitkä fasadi, jota pidetään Puuc-tyylin hienoimpana rakennelmana.
Gran Pirámide – 32 metriä korkea pyramidi.'
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uxmal Wikimedia Commonsissa
Yucatan today - Uxmal (Arkistoitu – Internet Archive)
Mayaruins.com - Uxmal
isourcecom.com - Uxmal
Taikurin talo
Casa de las Tortugas
Georgina de Albuquerque

Lucílio de Albuquerquen muotokuva vaimostaan Georginasta vuodelta 1907.
Georgina Moura de Andrade Albuquerque (1885 Taubaté – 1962 Rio de Janeiro) oli brasilialainen taidemaalari. Hän tapasi tulevan miehensä, taidemaalari Lucílio de Albuquerquen opiskellessaan Kansallisessa taidekoulussa (Escola Nacional de Belas Artes) vuonna 1904.
Georgina de Albuquerquesta tuli myöhemmin Kansallisen taidekoulun työntekijä ja johtajakin. Miehensä kuoltua 1939 Georgina  perusti tälle museon, jonka kokoelma kuuluu nyt Rio de Janeiron osavaltion hallitukselle.
Gerlof Fokko Mees

Gerlof Fokko Mees (16. kesäkuuta 1926 Velsen, Alankomaat – 31. maaliskuuta 2013 Busselton, Australia) oli hollantilainen kalatutkija ja lintutieteilijä.
Mees syntyi Hollannissa, kasvoi Indonesiassa (silloisessa Alankomaiden Itä-Intiassa) ja työskenteli pitkään Oseaniassa. Hän on oppiarvoltaan tohtori. Hän tutki etenkin rillien (Zosteropidae) elämää.
Mees toimi Western Australian Museumin selkärankaisten osaston kuraattorina Perthissä 1958–1963. Tämän jälkeen hän toimi Leidenin museon lintuosaston kuraattorina. Hän muutti takaisin Länsi-Australiaan 1991. Hän kuvaili ensimmäisenä länsiaustralialaisen kalalajin salamanterikuoreen (Lepidogalaxias salamandroides). Linnuista Mees nimesi floresinmonarkin (Monarcha sacerdotum) 1973. Vuonna 2004 nimettiin hänen kunniakseen uusi lintulaji floresinkehrääjä (Caprimulgus meesi).
Chichén Itzá

| Chichén Itzá |
| --- | --- |
 Templo de los Guerreros eli Taistelijoiden temppeli on yksi alueen rakennuksista.
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Yucatán, Meksiko  20°41′03″N, 88°34′04″W
Kriteerit:  I, II, III
Tunnusnumero:  483
Valintahistoria
Valintavuosi:  1988
 
Chichén Itzá on kuuluisin ja parhaiten kunnostettu esikolumbiaaninen arkeologinen alue ja historiallinen kaupunki Jukatanin niemimaalla Meksikossa Yucatánin osavaltiossa. Sen rakentamisen aloittivat mayat. Chichén Itzá kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Chichén Itzán arkeologiset kaivaukset tehtiin pääasiassa 1900-luvun alussa. Vuonna 1913 Sylvanus Morley sai vakuutettua Carnegie-instituutin laajamittaisen arkeologisen kaivaushankkeen rahoittamisen kannattavuudesta alueella. Meksikon vallankumous ja sitä seurannut poliittinen epävakaus lykkäsivät aloitusta kuitenkin vuoteen 1924. Sitä seuraavan 10 vuoden aikana Carnegien tutkijat kaivoivat esiin ja entisöivät Taistelijoiden temppelin ja El Caracol -observatorion. Meksikon valtio teki saman El Castillo -pyramidille ja Juego de Pelota -kentälle. Carnegie-instituutin tehdessä ilmakuvauksia arkeologisista alueista ensimmäinen kuvaus tehtiin 1929 juuri Chichén Itzássa. Kuvaajana toimi Charles Lindbergh vain hieman yli vuoden verran kuulun Atlantin ylityksensä jälkeen.
Chichén Itzá valittiin 2007 maailman uuden seitsemän ihmeen joukkoon globaalin yleisöäänestyksen perusteella. Alue on Meksikon toiseksi eniten vierailtu arkeologinen kohde. Turistivirta on runsas etenkin läheisestä Cancúnin rantakohteesta, josta tehdään alueelle päivittäin bussiretkiä. Chichén Itzálla käy sesonkiaikana jopa 8 000 kävijää päivittäin.
Historia

Useimpien arkeologien mukaan mayat rakensivat alueen ensimmäiset merkittävät asutukset. Chichén Itzá oli alueen keskeinen paikka noin vuonna 600 eli mayojen klassisen kauden keskivaiheessa. Jostakin syystä kaupunki hylättiin noin 800-luvulla ja otettiin käyttöön taas 900-luvun loppupuolella.
Luultavasti noin vuonna 987 tolteekkikuningas Quetzalcoatl (mayakielellä Kukulcán) valtasi Chichén Itzán ja teki siitä pääkaupunkinsa. Tolteekkikulttuuri sulautui alueen mayakulttuuriin saaden vaikutteita myös keskisestä Meksikosta ja Puuc-kulttuurista.
Sotaisat tolteekit tunnetaan ihmisuhreistaan ja Chichén Itzá oli uhrausrituaalien näyttämönä. Kun Mayapanista tuli Jukatanin alueen pääkaupunki ja Chichén Itzá muuttui pelkäksi rituaalipaikaksi, kaupunki hylättiin vähitellen. Se kuitenkin pysyi pitkään pyhiinvaelluspaikkana. Vuonna 1531 espanjalainen konkistadori Francisco de Montejo valtasi kaupungin.
Alueen rakennelmia > El Castillo

El Castillo eli Kukulcánin pyramidi hallitsee aluetta keskeisellä paikalla. Paikalle rakennettiin temppeli jo noin 800 jaa., mutta nykyinen 25 metriä korkea porraspyramidi on tolteekkien aikakaudelta.
Pyramidi on oikeastaan kivestä rakennettu mayalainen kalenteri. Porraskäytävä jakaa sen yhdeksän tasoa kahtia, jolloin saadaan luku 18 – kalenterivuodessa oli kahdeksantoista 20-päiväistä kuukautta. Neljässä porraskäytävässä on jokaisessa 91 askelmaa, kun lasketaan ylätaso mukaan saadaan 365 – vuoden päivien lukumäärä. Pyramidin jokaisella fasadilla on 52 litteää paneelia, jotka merkitsevät 52 kalenterikierron vuotta.
Joka kevät- ja syyspäiväntasaus maalis- ja syyskuussa alueelle kerääntyy paljon väkeä, koska silloin auringonvalon osuessa pohjoisen porraskäytävän sivulle, se muodostaa näkymän kiemurtelevasta käärmeestä (käärmeen päät on kaiverrettu portaikon alapäähän).
Alueen rakennelmia > Juego de Pelota

Alueella on kahdeksan mesoamerikkalaisen pallopelin pelikenttää, joista suurin Gran Juego de Pelota on kooltaan 166 x 68 metriä. Kaiverrusten perusteella pelien säännöt ovat muuttuneet aikojen kuluessa. Välillä peli on muistuttanut jalkapalloa, toisinaan on käytetty mailoja – kentän seinämillä on kivestä veistettyjä renkaita, joiden läpi pallo on pitänyt saada.lähde?
Alueen rakennelmia > Cenote Sagrado

Cenote Sagrado on 60 metriä leveä ja 35 metriä syvä lähde, johon on aikojen kuluessa uhrattu sateenjumalalle paljon nuoria tyttöjä. Uhrattavat kävivät ennen seremoniaa saunassa puhdistautumassa niin henkisesti kuin fyysisestikin. Itse tilaisuudessa uhri sidottiin liikuntakyvyttömäksi koruilla ja hienoilla kankailla ennen kuin hänet työnnettiin veteen. Uhrattavaksi joutuminen oli tytölle suuri kunnia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chichén Itzá Wikimedia Commonsissa
Chichén Itzá
El Caracol -observatorio
Mesoamerikkalaisen pallopelin kentän (esp. Juego de Pelota) kivinen "kori".
Cenote Sagrado
Gibson Sonex

Gibson Sonex 180 Deluxe
Sonex oli vuonna 1980 esitelty Gibson-sähkökitara. Hinnastossa se sijoittui kaikkein halvimmaksi, ja korvasi Gibsonin katalogissa Marauderin ja S-1:n. Sonex-malleja oli neljä: Deluxe, Standard, Custom ja Artist. Sonex-mallien tuotanto lopetettiin jo 1980-luvun alkupuolella.
Sonexin runko on litteä ja rungon takaosa S-1:n ja Marauderin tapaan Les Paulia laakeampi. Se valmistettiin synteettisestä Resonwood -materiaalista. Kustannusten laskemiseksi ja useimmista Gibsoneista poiketen Sonexin kaula oli pultattu kiinni runkoon. Standard- ja Custom -malleissa oli mustavalkoiset "Dirty Fingers" -humbuckermikrofonit kuorettomina.
Suomalaisista artisteista Gibson Sonexia käytti 80-luvulla keikkakitaranaan Irwin Goodman .
Vinoviiva

|  Välimerkit |
| --- | --- |
piste: .
pilkku: ,
kaksoispiste: :
puolipiste: ;
kysymysmerkki: ?
huutomerkki: !
heittomerkki: ’
lainausmerkit: ” ”, » », ’ ’
viivamerkit: -, –, —, −
sulkeet: ( ), [ ], { }, ⟨ ⟩
kolme pistettä: …
vinoviiva: /
kenoviiva: \
välilyönti:  
Vinoviivaa (myös kauttaviiva) ( / ) käytetään typografisena välimerkkinä useissa kirjoitetuissa kielissä.
Vinoviiva suomen kielessä

Vinoviivaa käytetään suomen kielessä seuraavissa yhteyksissä:
murtoluvuissa ja suhdetta ilmaistaessa:
joissakin numerosarjoissa:
lomakkeissa vaihtoehtoja osoittamassa:
runon säkeiden välissä, jos ne kirjoitetaan samalle riville:
kielitieteessä hieman hakasulkeiden tavoin foneemien merkitsemiseen:
Vinoviiva tietotekniikassa

Vinoviivaa käytetään tietotekniikassa erotinmerkkinä Unix-tyyppisten käyttöjärjestelmien hakemistopoluissa: (Tällöin polun aloittava vinoviiva viittaa niin sanottuun juurihakemistoon, ja lyhyimmillään polku voikin muodostua pelkästä vinoviivasta.)
Vastaavalla tavalla vinoviivaa käytetään erotinmerkkinä Internetin verkko-osoitteissa:
MS-DOS-järjestelmässä vinoviivaa käytetään komentorivivalitsimien tunnuksena:
Useissa ohjelmointikielissä vinoviiva on jakolaskun merkki:
HTML:ssä ja vastaavissa merkintäkielissä elementin tunnisteeseen sisältyvä vinoviiva osoittaa elementin loppukohdan. Tavallisesti elementillä on erikseen aloitus- ja lopetustunniste, joiden välissä on elementin sisältö, ja vinoviiva tulee heti lopetustunnisteen alkumerkkinä toimivan kulmasulkeen perään.
Jos elementillä ei ole sisältöä, lopetustunniste voidaan jättää pois, mutta XML- ja XHTML-kielissä elementin loppuminen on tällöinkin merkittävä vinoviivalla, joka tulee tunnisteen loppumerkkinä toimivan kulmasulkeen eteen:
Vinoviiva tietotekniikassa > Vaihtoehtoiset vinoviivamerkit

Perinteikäs ASCII-merkistö sisältää vain yhden vinoviivamerkin, jota voidaan yleisesti käyttää vinoviivana eri tehtävissä, ja erityisesti tietokoneen tulkittavaksi tarkoitetussa koodissa se onkin luotettavin vaihtoehto vinoviivaksi.
Unicode-merkistöön sisältyy kuitenkin myös erityinen murtoluvun vinoviiva, joka typografisesti on usein tavallista vinoviivaa voimakkaammin kallellaan (tai joissain fonteissa ehkä jopa vaakasuorassa). Kun julkaisuohjelma kohtaa numeroita, joiden välissä on murtoluvun vinoviiva (esim. 1⁄2), ohjelman pitäisi automaattisesti muuntaa vinoviivaa välittömästi edeltävät ja seuraavat numerot tai numerosarjat ylä- ja alaindekseiksi, niin että kokonaisuus näyttäisi samalta kuin vastaava koostemerkki (esim. ½). Käytännössä esimerkiksi nettiselaimet eivät kuitenkaan aina osaa käsitellä murtoluvun vinoviivaa oikein, joten lopputulos voi olla typografisesti heikkotasoinen tai pahimmillaan suorastaan hämmentävä.
Lisäksi Unicodessa on erityinen jakolaskun vinoviiva, joka on periaatteessa oikeaoppisin merkki käytettäväksi matemaattisena operaattorina. Sekin voi olla tavallista vinoviivaa voimakkaammin kallellaan, mutta jakolaskun yhteydessä on joka tapauksessa aiheellista lisätä vinoviivan kummallekin puolelle sitova välilyönti (1 ∕ 2).
Sekä murtoluvun että jakolaskun vinoviivaa on hankalaa kirjoittaa tavanomaisella tietokonenäppäimistöllä, eivätkä ne välttämättä sisälly kaikkiin fontteihin.
| Merkki | Unicode> tunnus | Unicode> nimi | Unicode> lohko | HTML-viittaus | Suomalainen näppäimistö |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| / | U+002F | VINOVIIVA | Latinalainen perusosa (ASCII) | &#47; &#x2F; | ⇧ Shift·7 |
| ⁄ | U+2044 | MURTOLUVUN VINOVIIVA | Yleisiä välimerkkejä | &#8260; &#x2044; |  |
| ∕ | U+2215 | JAKOLASKUN VINOVIIVA | Matemaattisia operaattoreita | &#8725; &#x2215; |  |
Georgian yleiskokous

| Georgian yleiskokous |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  kaksikamarinen
Johto
Senaatin puheenjohtaja:  Geoff Duncan
Edustajainhuoneen puhemies:  David Ralston
Edustajia:  236 56 senaattoria 180 edustajainhuoneen jäsentä 
Kokouspaikka
 Georgia State Capitol
Georgian yleiskokous (engl. Georgia General Assembly) on Georgian osavaltion kaksikamarinen lainsäädäntöelin. Se muodostuu edustajainhuoneesta ja senaatista. Edustajainhuoneessa on kaikkiaan 180 edustajaa ja senaatissa 56 senaattoria. Lainsäädäntöelin ei kokoonnu ympärivuotisesti.
Yleiskokonuksen kokoontumispaikka on Georgia State Capitol, Atlantassa. Yhdysvaltain republikaanisella puolueella on enemmistö sen molemmissa kamareissa.
Aiheesta muualla

Yleiskokouksen viralliset kotisivut
George Chuvalo

| George Chuvalo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  George Chuvalo
Syntynyt: 12. lokakuuta 1937 Toronto, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Nyrkkeilijä
Pituus:  183  cm
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikeakätinen, eli nyrkkeilytermein orthodox
Ammattilaistilastot
Ottelut:  93
Voitot:  73
– tyrmäysvoitot:  64
Tappiot:  18
Ratkaisemattomat:  2
George Chuvalo CM (s. 12. syyskuuta 1937) on entinen kanadalainen raskaansarjan nyrkkeilijä ja Kanadan raskaansarjan mestari 1958–1979. Hän voitti Kanadassa pidetyn "Jack Dempsey Tournament" -kilpailun 1956, jolloin hän ryhtyi ammattilaiseksi. Chuvalon vanhemmat olivat Kroatiasta lähtöisin.
Chuvalon iskunkestävyyttä on pidetty poikkeuksellisen hyvänä. Rocky Marciano on sanonut: "Jos kaikki ottelut kestäisivät sata erää, George Chuvalo olisi voittamaton kaikkina aikakausina."