stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uskonto Suomessa
Nykytilanne > Uuspakanuus

Suomessa uuspakanallisuuden muodot alkoivat vallata alaa 1980-luvulla. Näihin kuuluvat esimerkiksi wicca, aasainusko ja sekoitukset eri muodoista. Suomalaiseen mytologiaan ja muinaisuskoon pohjautuvia uskonnon tai elämänkatsomuksen muotoja on kutsuttu suomenuskoksi tai suomalaiseksi pakanuudeksi ja luonnonuskonnoksi. Vuonna 1998 on perustettu Lehto – Suomen Luonnonuskontojen yhdistys ry, joka on tarkoitettu luonnonuskovaisille ja luonnonuskonnoista kiinnostuneille. Pakana- ja luonnonuskontoja edustaa myös 1999 perustettu Pakanaverkko ry.. Molemmilla yhdistyksillä on 130–150 jäsentä.
Lainsäädäntö > Uskonnon ja omantunnon vapaus

Suomen perustuslain (731/1999) 11 §:n mukaan jokaisella on uskonnon ja omantunnon vapaus. Uskonnon ja omantunnon vapauteen sisältyy oikeus tunnustaa ja harjoittaa uskontoa, oikeus ilmaista vakaumus ja oikeus kuulua tai olla kuulumatta uskonnolliseen yhdyskuntaan. Kukaan ei ole velvollinen osallistumaan omantuntonsa vastaisesti uskonnon harjoittamiseen.
Uskonnonvapauslain mukaan lapsen uskonnollisesta asemasta päättävät hänen huoltajansa yhdessä. Viisitoista vuotta täyttänyt lapsi voi kuitenkin huoltajien kirjallisella suostumuksella itse liittyä uskonnolliseen yhdyskuntaan tai erota siitä. Kaksitoista vuotta täyttänyt voidaan liittää uskonnolliseen yhdyskuntaan tai ilmoittaa eronneeksi siitä vain omalla kirjallisella suostumuksellaan.
Lainsäädäntö > Kirkkojen ja valtion suhde

Suomen perustuslaki toteaa, että evankelis-luterilaisen kirkon järjestysmuodosta ja hallinnosta säädetään kirkkolaissa. Aloitteen kirkkolain muuttamiseksi voi tehdä vain kirkolliskokous, ja eduskunta voi vain joko hyväksyä ehdotuksen sellaisenaan tai hylätä sen. Kirkkolain mukaan kirkolle on varattava mahdollisuus antaa lausunto säädettäessä asioista, jotka koskevat kirkon suhdetta valtioon tai toisiin uskonnollisiin yhdyskuntiin. Kirkolla on lain mukaan myös oikeus tehdä valtion viranomaisille esityksiä tai antaa lausuntoja kirkon opin ja tehtävän kannalta tärkeistä yhteiskunnallisista kysymyksistä.
Suomen ortodoksista kirkkoa koskee Laki ortodoksisesta kirkosta. Lain mukaan kirkolla on oikeus tehdä ehdotuksia lain muuttamisesta ja muusta kirkkoa koskevasta lainsäädännöstä ja sille on annettava mahdollisuus antaa lausunto säädettäessä muutoksia kyseiseen lakiin. Kirkolliskokouksen säätämä kirkkojärjestys antaa tarkempia ohjeita kirkon hallinnosta toiminnasta.
Sekä evankelis-luterilaisella että ortodoksisella kirkolla on julkisyhteisön asema. Evankelis-luterilaisessa kirkossa on käytössä palvelussuhteen muotona virkasuhde. Ne perivät jäseniltään kirkollisveroa, joka kannetaan verotuksen yhteydessä. Kirkkojen toimielimien päätöksistä voi nostaa kanteen yleisissä hallintotuomioistuimissa. Evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokouksessa on myös valtioneuvoston määräämä edustaja, kenttäpiispa ja saamelaiskäräjien valitsema saamelaistenedustaja
Kirkkolaissa säädetään myös, että Suomen armeijassa voi olla sotilaspappeja ja vankiloissa vankilapappeja.
Kirkkojen ja uskontojen asemaa koskevia tai niihin liittyviä säännöksiä on useissa muissakin laeissa.
Lainsäädäntö > Uskonnolliset yhdyskunnat

Rekisteröidyistä uskonnollisista yhdyskunnista on säädetty uskonnonvapauslaissa. Uskonnonvapauslaissa on säännökset yhdyskunnan perustamisesta, rekisteröinnistä ja yhdyskuntajärjestyksestä Rekisteröidyn uskonnollisen yhdyskunnan jäsenyys on Suomessa väestötieto ja se merkitään väestötietojärjestelmään. Uskonnollisia yhdyskuntia on virallisesti noin 150. Käytännössä kuitenkin esimerkiksi suomenkieliset baptistit ja ruotsinkieliset baptistit ovat muodollisesti omia yhteisöjään. Myös ortodoksiset Moskovan patriarkaatin alaiset pyhän Nikolauksen ja Pokrovan seurakunnat toimivat omina uskonnollisina yhdyskuntinaan. Suurimmat kristilliset yhdyskunnat ovat katolinen kirkko Suomessa, Suomen vapaakirkko ja Suomen Helluntaikirkko.
Yli tuhannen jäsenen uskonnolliset yhdyskunnat vuoden 2021 lopussa:
Jehovan todistajat 16 495
Katolinen kirkko Suomessa 14 795
Suomen Vapaakirkko 14 555
Suomen Helluntaikirkko 12 343
Ortodoksinen Pyhän Nikolauksen seurakunta 3 596
Suomen Islamilainen Yhdyskunta 3 572
Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko 3 187
Suomen Adventtikirkko 2 982
Helsinki Islam Keskus 2 905
The Islamic Rahma Center in Finland 1 982
Tampereen Islamin Yhdyskunta 1 841
Suomen Baptistikirkko 1 584
Pohjois-Suomen Islamilainen Yhdyskunta 1 107
Uskonnollisiin yhdyskuntiin kuuluvien määrä

| Uskonnollinen yhdyskunta | 2000> Määrä | 2000> % | 2005> Määrä | 2005> % | 2010> Määrä | 2010> % | 2015> Määrä | 2015> % | 2020> Määrä | 2020> % | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väestö yhteensä | 5,181,115 | 100.0% | 5,255,580 | 100.0% | 5,375,276 | 100.0% | 5,487,308 | 100.0% | 5,533,793 | 100.0% |  |
|  Kristinusko | 4,496,229 | 86.7% | 4,466,128 | 84.9% | 4,308,342 | 80.1% | 4,112,681 | 74.9% | 3,861,833 | 69.7% |  |
|  Islam | 1,199 | 0.0% | 4,237 | 0.0% | 9,393 | 0.1% | 13,289 | 0.2% | 19,347 | 0.3% |  |
|  Buddhalaisuus | 26 | 0.0% | 68 | 0.0% | 509 | 0.0% | 956 | 0.0% | 1,826 | 0.0% |  |
|  Juutalaisuus | 1,157 | 0.0% | 1,184 | 0.0% | 1,208 | 0.0% | 1,133 | 0.0% | 1,094 | 0.0% |  |
|  Hindulaisuus | 37 | 0.0% | 66 | 0.0% | 91 | 0.0% | 324 | 0.0% | 368 | 0.0% |  |
|  Uuspakanuus | 0 | 0.0% | 0 | 0.0% | 0 | 0.0% | 35 | 0.0% | 65 | 0.0% |  |
| Muut uskontokunnat | 22,488 | 0.4% | 22,375 | 0.4% | 23,304 | 0.4% | 22,784 | 0.4% | 21,533 | 0.3% |  |
| Uskontokuntiin kuulumattomat | 659,979 | 12.7% | 761,522 | 14.4% | 1,032,429 | 19.2% | 1,336,106 | 24.3% | 1,627,727 | 29.4% |  |
Kirjallisuutta

Illman, Ruth & Ketola, Kimmo & Latvio, Riitta & Sohlberg, Jussi (toim.): Monien uskontojen ja katsomusten Suomi.  (Kirkon tutkimuskeskuksen verkkojulkaisuja 48)  Kirkon tutkimuskeskus, 2017.  ISBN 978-951-693-359-0  Teoksen verkkoversio (pdf).
Ketola, Kimmo: Uskonnot Suomessa 2008: Käsikirja uskontoihin ja uskonnollistaustaisiin liikkeisiin.  (Kirkon tutkimuskeskuksen julkaisuja 102)  Tampere:  Kirkon tutkimuskeskus, 2008.  ISBN 978-951-693-287-6
Komulainen, Jyri & Vähäkangas, Mika (toim.): Luterilaisen Suomen loppu? Kirkko ja monet uskonnot.  Helsinki:  Edita, 2009.  ISBN 978-951-37-5579-9
Kääriäinen, Kimmo & Niemelä, Kati & Ketola, Kimmo: Moderni kirkkokansa: Suomalaisten uskonnollisuus uudella vuosituhannella.  (Kirkon tutkimuskeskuksen julkaisuja 82)  Tampere:  Kirkon tutkimuskeskus, 2003.  ISBN 951-693-245-2
Lounema, Risto: Suomen kansan pyhät paikat.  Helsinki:  Yhtyneet kuvalehdet, 2003.  ISBN 952-5257-57-6
Aiheesta muualla

Uskonnot ja elämänkatsomukset. Suomi.fi.
Uskonto Suomessa -hanke. Kirkon tutkimuskeskuksen ja Uusien uskonnollisten liikkeiden tutkijaverkoston kanssa toteuttama tietokanta.
| n k  Uskonto Suomessa |
| --- | --- |
Alueittain:  Etelä-Karjala Lappeenranta  Etelä-Pohjanmaa Seinäjoki  Etelä-Savo Mikkeli  Kainuu Kajaani  Kanta-Häme Hämeenlinna  Keski-Pohjanmaa Kokkola  Keski-Suomi Jyväskylä  Kymenlaakso Kouvola  Lappi Rovaniemi  Pirkanmaa Tampere  Pohjanmaa Vaasa  Pietarsaari  Pohjois-Karjala Joensuu  Pohjois-Pohjanmaa Oulu  Pohjois-Savo Kuopio  Päijät-Häme Lahti  Satakunta Pori  Uusimaa Helsinki  Espoo  Vantaa  Varsinais-Suomi Turku 
Kristinusko:  Historia  Protestantismi Luterilaisuus Evankelis-luterilaisuus  Baptismi  Metodismi  Vapaakirkollisuus  Adventismi  Helluntaiherätys  Evankelioimisliike  Uuskarsimaattisuus  Ekumeenisuus  Sitoutumaton  Anglikaanisuus  Katolisuus  Ortodoksisuus  Jehovan todistajat  Mormonismi 
Muut uskonnot:  Bahai-usko  Buddhalaisuus  Esoteerisuus Uuspakanuus  Vapaamuurarit  Islam  Juutalaisuus  Sikhiläisyys  Skientologia  Uskonnottomuus 
Mytologia:  Saamelainen muinaisusko  Suomalainen muinaisusko 
| n k Uskonto Euroopassa |
| --- | --- |
Valtiot:  Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Irlanti  Islanti  Italia  Itävalta  Kreikka  Kroatia  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta 
| n k  Artikkelit Suomesta |
| --- | --- |
Historia:  Suomen asutushistoria  Suomen esihistoria  Ruotsin vallan aika Suomessa  Suomen suuriruhtinaskunta  Itsenäisen Suomen historia  Suomen sotahistoria 
Maantiede:  Geologia  Ilmasto  Joet  Järvet  Kansallispuistot  Kaupungit  Kaupunkialueet Helsinki  Tampere  Turku  Oulu  Jyväskylä  Kunnat  Linnut  Luonto  Luonnonsuojelualueet  Läänit  Maakunnat Ahvenanmaa  Metsät  Nisäkkäät  Saaret  Taajamat  Ääripisteet 
Hallinto:  Asevoimat NATO  Eduskunta  Hallinnolliset alueet  Ihmisoikeudet  Korruptio  Laki  Oikeusjärjestelmä  Perustuslaki  Poliisi  Politiikka  Presidentti  Puolueet  Pääministeri  Ulkopolitiikka  Vaalit  Valtioneuvosto  Valtion talousarvio 
Talous:  Eläkejärjestelmä  Energia  Liikenne  Maatalous  Matkailu  Meriteollisuus  Metsätalous  Keskuspankki  Pörssi  Teollisuus  Tiede  Tulopolitiikka  Valtionyhtiöt  Verotus  Viestimet  Yrittäjyys 
Yhteiskunta:  Hyvinvointi  Ihmiskauppa  Ilmastonmuutos  Kielet Suomi  Ruotsi  Pohjoissaame  Inarinsaame  Koltansaame  Karjala  Koulutus  Naiset  Prostituutio  Rikollisuus  Sensuuri  Siirtolaisuus  Suomalaiset  Terveydenhoito  Uskonto  Väestö 
Kulttuuri:  Arkkitehtuuri  Elokuva  Itsenäisyyspäivä  Juhlapäivät  Kansallislaulu  Kansanperinne  Kansallissymbolit  Keittiö  Kirjallisuus Kalevala  Lippu  Maailmanperintökohteet  Musiikki  Mytologia  Sauna  Taide  Urheilu  Valokuvaus  Vaakuna 
Turun tuomiokirkkoa on kutsuttu Suomen kansallispyhäköksi.
Muslimien palvelemiseen erikoistunut Halal-sääntöjä noudattava lihakauppa Oulussa.
Moxico Leste

| Itä-Moxico Província do Moxico Leste |
| --- | --- |
 Koordinaatit: 11.8962°S, 22.9117°E 
Valtio:   Angola
Kunnat:  9 kuntaa: Cazombo, Luau, Cameia, Luacano, Lago Dilolo, Nana Candundo, Caianda, Macondo ja Lóvua do Zambeze
Perustettu:  2024
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  Maakunta
 – hallinnollinen keskus:  Cazombo
 – Kuvernööri:  Crispiniano dos Santos
Itä-Moxico eli Moxico Leste (port. Província do Moxico Leste, suom. Itä-Moxicon maakunta) on Angolan itäosassa sijaitseva maakunta. Maakunta perustettiin syksyllä 2024 irroittamalla Moxicon silloisen maakunnan itäosa uudeksi maakunnaksi. Vaikka uusi maakunta perustettiin loppuvuodesta 2024, aluehallintomuutoksen täytäntöönpanon odotetaan etenevän vaiheittain vuosina 2025–2027.
Moxico Lesten maakuntakeskus on Cazombon kunta ja kaupunki. Se sijaitsee linnuntietä 330 kilometriä Moxicon maakuntakeskuksesta Luenasta itään ja 1 115 kilometriä Angolan pääkaupunki Luandasta itäkaakkoon.
Toinen mainittava kaupunki on Benguelan rautatien itäisin asemapaikkakunta Luau (aiempi Teixeira de Sousa) Kongon demokraattisen tasavallan rajan lähellä. Sinne on viikottainen junayhteys Atlantin valtameren satamakaupunki Lobitosta; Lobito–Luena -pikajunan junamatka ja sen kesto on pitkä (1 344 km / 30 tuntia).
Itä-Moxico rajoittuu lännessä Moxicon ja luoteessa Lunda Suln maakuntaan. Pohjoisessa naapurina on Kongon demokraattinen tasavalta sekä idässä ja etelässä Sambia.
Maakunta on jaettu paikallishallintoa varten yhdeksään kuntaan (municípios). Nämä ovat: Cazombo, Luau, 	Cameia, Luacano, Lago Dilolo, Nana Candundo, Caianda, Macondo ja Lóvua do Zambeze.
Maakunnasta on löydetty monia taloudellisesti arvokkaita mineraaleja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moxico Leste Wikimedia Commonsissa
Angolan maakunnat
Bengo
Benguela
Bié
Cabinda
Cuando Cubango
Cuanza Norte
Cuanza Sul
Cunene
Huambo
Huíla
Luanda
Lunda Norte
Lunda Sul
Malanje
Moxico
Namibe
Uíge
Zaire
Empresas Polar

| Empresas Polar |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Perustettu:  1941
Puheenjohtaja:  Lorenzo Mendoza
Kotipaikka:   Caracas, Venezuela
Toimiala:  konglomeraatti
Tuotteet:  olut
Omistaja:  Alimentos Polar, C.A. Cervecería Polar, C.A. Pepsi-Cola Venezuela, C.A.
Kotisivu:  empresas-polar.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Empresas Polar on venezuelalainen holdingyhtiö, joka sijaitsee Caracasissa. Se on perustettu vuonna 1941.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (espanjaksi)
Haplocanthosaurus

| Haplocanthosaurus |
| --- | --- |
 Löydetyt luut
 Myöhäisjurakausi - 155–152 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  †Sauropodomorpha
Osalahko::  †Sauropodit Sauropoda
Heimo::  †Diplodocidae
Suku::  †Haplocanthosaurus  Hatcher, 1903
Katso myös
   Haplocanthosaurus Wikispeciesissä   Haplocanthosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haplocanthosaurus oli suurikokoinen, pitkäkaulainen ja kasveja syönyt sauropodi, joka eli noin 155–152 miljoonaa vuotta sitten myöhäisjurakaudella.
Fossiilit

Haplocanthosauruksen fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta. Lajin löysi ensimmäisenä paleontologi John Bell Hatcher, joka nimesi sen vuonna 1903.
Nimen historia

Alun perin Hatcher antoi lajille nimen Haplocanthus, mutta myöhemmin ilmeni, että nimi oli jo käytössä eräällä kalalajilla. Tämän vuoksi hän vaihtoi nimen muotoon Haplocanthosaurus.
Kuvaus

Haplocanthosaurus oli yksi pienimmistä sauropodeista. Sen pituus oli noin 22 metriä, korkeus seitsemän metriä, ja se painoi arviolta 13 500 kilogrammaa. Sillä oli pitkä kaula, mutta kallon fossiileja ei ole vielä löydetty, joten sen tarkka ulkonäkö on tuntematon.
Haplocanthosaurus.
Taiteilijan näkemys Haplocanthosauruksesta.
Mercedes-Benz W111

| Mercedes-Benz W111 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Länsi-Saksa  Etelä-Afrikka  Australia
Valmistaja:  Daimler-Benz
Valmistusvuodet:  Sedan: 1959–1968 Coupé & Cabriolet: 1961–1971
Tuotantomäärä:  370 807 kpl
Korimalli:  4-ovinen sedan 2-ovinen coupé & cabriolet
Luokka:  F-segmentti
Muotoilija:   Friedrich Geiger (sedan)  Paul Bracq (coupé & cabriolet) 
Edeltäjä:   Mercedes-Benz W180  Mercedes-Benz W128  Mercedes-Benz W105 
Seuraaja:   Mercedes-Benz W108 (Sedan)  Mercedes-Benz W107 (Coupé) 
Teknisesti samankaltaisia:   Mercedes-Benz W110  Mercedes-Benz W112  Mercedes-Benz W113 
Tekniset tiedot
Moottori:  R6, V8
Iskutilavuus:  2195 – 3499 cm3
Teho:  70 – 147 kW
Huippunopeus:  150–210 km/h
Polttoaine:  bensiini
Polttoainesäiliö:   52 L 220 b 1960 asti  65 L Sedanit & 220 SEb coupé/cabriolet  82 L 250 SE, 280 SE (3.5) coupé/cabriolet 
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:   4-vaihteinen manuaali  5-vaihteinen manuaali 280 SE coupé & cabriolet  4-vaihteinen automaatti 
Mitat
Pituus:   4875 mm sedan  4880 mm coupé/cabriolet 09/1969 asti  4905 mm coupé/cabriolet 09/1969 alkaen 
Akseliväli:  2750 mm
Leveys:   1795 mm sedan  1845 mm coupé/cabriolet 
Korkeus:   Sedan  1500 mm 220 Sb, 230 S  1510 mm 220 b, 220 SEb  Coupé  1410 mm 280 SE 3.5  1420 mm 250 SE, 280 SE  1445 mm 220 SEb  Cabriolet  1420 mm 280 SE 3.5  1435 mm 250 SE, 280 SE  1445 mm 220 SEb 
Mercedes-Benz W111 on vuosina 1959–1971 valmistettu Mercedes-Benz loistoautomalli. Yhteensä autoja valmistettiin 370 807 kappaletta sedan, coupé ja cabriolet-malleina. Sarjan edeltäjiä olivat ponttooni-malliston Mercedes-Benz W180, W128 ja W105. Sarjan 220 Sb- ja 220 SEb-mallien seuraaja oli vuosina 1965-1972 valmistettu Mercedes-Benz W108, 220 b-mallin jatkaessa tuotannossa vuoteen 1968 asti 230 S-mallina uudella moottorilla varustettuna.
Autosta valmistettiin myös samaa pohjalevyä ja korirakennetta käyttäen ylellisemmin varusteltua Mercedes-Benz W112-mallia sekä pienempää siipimallista Mercedes-Benz W110. W111 on myös W112-sarjan ohella nykyiseen S-sarjaan suuresti vaikuttanut Mercedes-Benzin automalli.
Kehittely > Muotoilu ja turvallisuus

Mercedes-Benz esitteli vuonna 1959 Frankfurtin autonäyttelyssä uuden 6-sylinteriset ponttooni-mallit korvaavan sedanin, W111:n. Sedan-mallien muotoilusta vastasi Friedrich Geiger ja coupé/cabriolet-mallien muotoilusta vastasi Geigerin alaisena työskennellyt Paul Bracq. Bracqin hillitty muotoilukieli tuli vaikuttamaan suuresti 60-luvun Mercedes-Benz -malleihin, kuten 600 Großer Mercedes, 230SL Pagoda ja W108/W109.
Muotoilun lähtökohtana oli ollut matkustamon kasvattaminen ajomukavuuden ja näkyvyyden parantamiseksi ponttooni-malleihin verrattuna. Ikkunapinta-ala kasvoi 35% edeltäneistä malleista, myös matkustamon ilmanvaihtoa parannettiin lisäämällä poistoilman venttiilit C-pilareihin. Auton turvallisuus-suunnittelussa oli otettu ensimmäisenä maailmassa käyttöön Béla Barényin kehittelemät, Mercedes-Benzin vuonna 1952 patentoimat kolaritilanteessa asteittain kokoonpuristuvat törmäysvyöhykkeet.
Ajoneuvon kori oli jaettu kolmeen vyöhykkeeseen: vankasti rakennettua matkustamoa suojasi takana pitkä, 50% ponttooni-malleista kasvanut runsas tavaratila ja edessä pitkä moottoritila. Matkustamon ja ohjaamon suunnittelussa oli kolariturvallisuus huomioitu käyttämällä mahdollisimman pehmeitä materiaaleja, asentamalla kytkimet ja säätimet syvennöksiin etukonsolissa, varustamalla taustapeili katosta helposti irtoavalla jalustalla ja käyttämällä uutta keskeltä pehmustettua ja osumasta kokoonpainuvaa ohjauspyörää.
Vähemmillä kromikoristeilla ja sirommilla takavaloilla varusteltu perusmalli 220 b:n kori toimi perustana W110:lle, joka julkistettiin 1961 yhdessä ylellisemmän W112-sarjan ja 2-ovisten 220 SEb-mallien kanssa. Daimler-Benz suoritti 10. syyskuuta 1959 ensimmäisen kolaritestinsä käyttäen samaa korisuunnittelua (lyhyempää keulaa) käyttänyttä Mercedes-Benz W110:tä.
Kehittely > Alusta

Alusta-ratkaisuna toimi edeltäneissä ponttoonimalleissa esitelty apurunkojen käyttö pyöräntuennassa ja moottorin asennuksessa. Etupyörien apurunkoa oli kuitenkin kehitetty, uuden yksinkertaisemman apurungon ollessa ponttooneissa käytetyn vaakatasoisen, U-muotoisen palkin sijaan poikittain auton pituus-suuntaan nähden asennettu palkki korin pohjassa. Palkki kaartui etupyörältä alaspäin siten, että se alitti moottorin ja kaartui taas ylöspäin toiselle etupyörälle. Apurungon kiinnitys korin pohjaan oli kehittynyt myös aiemmasta kolmesta kiinnityspisteestä kahteen elastiseen kiinnityspisteeseen.
Takapyöräntuennasta vastasi ponttooneissa käytetty nivelöity heiluriakseli, 
joka oli nyt varustettu tasausjousella akselikuormituksen tasaamiseksi. Jarruina toimi aluksi rumpujarrut, kunnes huhtikuussa 1962 jarruja päivitettiin vaihtamalla eteen levyjarrut ja muuttamalla jarrujärjestelmä 2-piiriseksi.
230 S-mallin korvatessa 220 b:n heinäkuusta 1965 alkaen, malli sai taka-akseliin tasausjousen rinnalle hydro-pneumaattisen ajokorkeuden säätimen.
Kehittely > Moottorit

Moottorivalikoima koostui pääosin edeltäneiden W180 ja W128-sarjojen 2,2-litraisista kuusisylinterisistä rivimoottoreista, tosin pienien tehoa nostaneiden uudistuksien, kuten uudistetun kaasuttimen ja venttiilikoneiston päivitysten kanssa. 220 b-mallin vuonna 1965 korvannut 230 S perustui korinsa puolesta runsaammin kromikoristeltuun ja suuremmilla takavaloilla varustettuun 220 Sb-malliin, mutta käyttäen suuremmalla iskutilavuudella ja puristus-suhteella varustettua M180-moottoria.
2-oviset 280 SE 3.5-erikoismallit käyttivät 3499cm3 V8-moottoreita.
Coupé ja cabriolet

Coupe- ja cabriolet-mallien valmistus jatkui sedan-mallien jälkeen koska sedan-mallit korvanneista W108/W109-sarjoista ei ollut 2-ovista versiota saatavilla, ja tätä markkinarakoa täytettiin W111 ja W112-sarjojen 2-ovisilla malleilla kunnes C107-sarja ilmestyi markkinoille 1971.
Mercedes-Benz W111 ohjaamo
1965 Mercedes-Benz 220 b. Tämän vähemmän koristellun mallin kori A-pilarista taaksepäin toimi W110-sarjan korina.
Mercedes-Benz 220 Sb
1964 Mercedes-Benz 220 SEb
1964 Mercedes-Benz 220 SEb takanäkymä
Mercedes-Benz 280 SE Coupé
Mercedes-Benz 220 SEb Cabriolet
Mercedes-Benz 280 SE Cabriolet
Mercedes-Benz 220 SEb Coupé.
2-ovisten mallien siivekkeet olivat typistyneet merkittävästi.
Mercedes-Benz W111 -mallit

| Malli | Vuosi | Korimalli | Moottori | Iskutilavuus | Teho | Valmistusmäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 220 b | 8/1959–8/1965 | W111.010 | M180.940   R6 | 2195 cm3 | 70 kW (95 hv) | 69 688 |
| 220 Sb | 8/1959–8/1965 | W111.012 | M180.941   R6 | 2195 cm3 | 77 kW (105 hv) 81 kW (108 hv) | 161 119 |
| 220 SEb | 8/1959–8/1965 | W111.014 | M127.982   R6 | 2195 cm3 | 88 kW (120 hv) | 66 086 |
| 220 SEb Coupé | 2/1961–10/1965 | W111.021 | M127.984   R6 | 2195 cm3 | 88 kW (120 hv) | 14 173 |
| 220 SEb Cabriolet | 9/1961–10/1965 | W111.023 | M127.984   R6 | 2195 cm3 | 88 kW (120 hv) | 2729 |
| 230 S Korvasi 220 b:n | 7/1965–1/1968 | W111.010 | M180.947/951   R6 | 2306 cm3 | 88 kW (120 hv) | 41 107 |
| 250 SE Coupé | 9/1965–12/1967 | W111.021 | M129.980/981   R6 | 2496 cm3 | 110 kW (148 hv) | 5259 |
| 250 SE Cabriolet | 9/1965–12/1967 | W111.023 | M129.980/984   R6 | 2496 cm3 | 110 kW (148 hv) | 954 |
| 280 SE Coupé | 11/1967–5/1971 | W111.024 | M130.980/984   R6 | 2778 cm3 | 118 kW (158 hv) | 3797 |
| 280 SE Cabriolet | 11/1967–5/1971 | W111.025 | M130.980/984   R6 | 2778 cm3 | 118 kW (158 hv) | 1390 |
| 280 SE 3.5 Coupé | 11/1969–7/1971 | W111.026 | M116.980/990   V8 | 3499 cm3 | 147 kW (197 hv) | 3270 |
| 280 SE 3.5 Cabriolet | 11/1969–7/1971 | W111.027 | M116.980/990   V8 | 3499 cm3 | 147 kW (197 hv) | 1232 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz W111 Wikimedia Commonsissa
Vanha 123

Vanha 123 Logo
Vanha 123 on Porvoossa toimiva kulttuuritila. Tilassa toteutetaan vuosittain reilu sata erilaista kulttuuritapahtumaa, Porvoo Jazz Festivalista räp-klubeihin sekä taidenäyttelyihin ja teatteriproduktioihin. Lisäksi tilaa vuokrataan kokouksiin ja yksityistilaisuuksiin.
Tilojen aulassa toimii Aatos Café, joka vastaa tarjoiluista myös tiloissa järjestettävien tapahtumien aikaan.
Historia

Paikka avattiin ensimmäisen kerran vuonna 1982 Studio 123 nimen alla. Myöhemmin Bio Rex -ketju osti teatterin ja remontoi sen uuteen uskoon vuonna 2008. Teatteri suljettiin, kun uusi nelisalinen teatteri avautui Porvoon Taidetehtaalle, jonka jälkeen paikka avattiin toiminimellä Vanha 123 vuonna 2013. Vuonna 2019 Porvoo Jazz Festival siirsi yhdistyksen toiminnan vakituisesti Vanha 123:n tiloihin, jolloin myös samalla avattiin Aatos Café.
Luke Schenn

| Luke Schenn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. marraskuuta 1989 (ikä 35) Saskatoon, Saskatchewan, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The Human Eraserlähde?
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  104 kg
Seura
Seura:  Winnipeg Jets
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Toronto Maple Leafs (NHL) Philadelphia Flyers (NHL) Los Angeles Kings (NHL)  Arizona Coyotes (NHL) Anaheim Ducks (NHL) San Diego Gulls (AHL) Vancouver Canucks (NHL) Utica Comets (AHL) Tampa Bay Lightning (NHL) Vancouver Canucks (NHL)   Toronto Maple Leafs (NHL)   Nashville Predators (NHL)
NHL-varaus:  5. varaus, 2008 Toronto Maple Leafs
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sveitsi 2009 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tšekki 2008 | jääkiekko |  |
Lucas Schenn (s. 2. marraskuuta 1989 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsissä. Schenn on isokokoinen rightin puolustava puolustaja. Tarvittaessa hän pystyy myös tappelemaan.