stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2 Unlimited
Alkuperäinen kokoonpano

2 Unlimitedin loivat belgialaiset tuottajat Jean-Paul De Coster ja Phil Wilde vuonna 1991. Elektronisen musiikin kanssa jo aiemmin työskennellyt kaksikko halusi laajentaa musiikillista antiaan, joten he palkkasivat mukaan räppäri Ray Slijngaardin ja laulaja Anita Dothin. Yhtyeen ensisingle ”Get Ready for This” nousi heti useiden eurooppalaisten hittilistojen kärkeen. Vuonna 1992 julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi Get Ready!.
Suurimpaan kaupalliseen menestykseen he ylsivät vuonna 1993 toisella albumillaan No Limits!. Tämän albumin kärkisingle ”No Limit” nousi listojen kärkeen viidessätoista Euroopan maassa ja Kanadassa. Kappale on yhä yksi tunnetuimmista ja tyyliltään tunnistettavimmista eurodance-levytyksistä.
2 Unlimited julkaisi kolmannen albuminsa Real Things vuonna 1994 ja seuraavana vuonna kokoelmalevyn Hits Unlimited. Yhtyeen alkuperäinen kokoonpano hajosi vuonna 1996.
Toiset kokoonpanot

Vuonna 1998 tuottajat De Coster ja Wilde yrittivät paluuta uudella 2 Unlimited -kokoonpanolla, mutta projekti ei saavuttanut suurta menestystä. Kahden naislaulajan, Romy van Ooijenin ja Marjon van Iwaardenin johdolla esiintynyt kokoonpano teki yhden levyn nimeltään II. Yhtye lopetti toistamiseen, kun laulajien sopimukset päättyivät.
Alkuperäiset laulajat Slijngaard ja Doth ovat jatkaneet omilla tahoillaan vanhojen hittiensä esittämistä läpi 1990-luvun lopun ja 2000-luvun alun. Ensimmäisen kerran he esiintyivät yhdessä uudestaan vuonna 2009.
Kaksikko alkoi keikkailla säännöllisesti uudelleen vuonna 2012. Vuonna 2013 kokoonpano esiintyi noin 40 kertaa, pääasiassa ympäri Pohjois-Eurooppaa. Vuoden aikana yhtye on ehtinyt käydä Suomessa kolme kertaa.
Albumit

Get Ready!  (1992)
No Limits!  (1993)
Real Things  (1994)
Hits Unlimited  (1995)
II  (1998)
The Complete History  (2004)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 2 Unlimited Wikimedia Commonsissa
1050-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku
Vuosikymmenet: 990-luku · 1000-luku · 1010-luku · 1020-luku · 1030-luku · 1040-luku 1050-luku · 1060-luku · 1070-luku · 1080-luku · 1090-luku · 1100-luku
Vuodet: 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009 1010 · 1011 · 1012 · 1013 · 1014 · 1015 · 1016 · 1017 · 1018 · 1019 1020 · 1021 · 1022 · 1023 · 1024 · 1025 · 1026 · 1027 · 1028 · 1029 1030 · 1031 · 1032 · 1033 · 1034 · 1035 · 1036 · 1037 · 1038 · 1039 1040 · 1041 · 1042 · 1043 · 1044 · 1045 · 1046 · 1047 · 1048 · 1049 1050 · 1051 · 1052 · 1053 · 1054 · 1055 · 1056 · 1057 · 1058 · 1059 1060 · 1061 · 1062 · 1063 · 1064 · 1065 · 1066 · 1067 · 1068 · 1069 1070 · 1071 · 1072 · 1073 · 1074 · 1075 · 1076 · 1077 · 1078 · 1079 1080 · 1081 · 1082 · 1083 · 1084 · 1085 · 1086 · 1087 · 1088 · 1089 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109
Tapahtui vuosikymmenen aikana

Kristinuskon kannattajat jakautuivat katoliseen kirkkoon ja idän ortodoksiseen kirkkoon suuren skisman seurauksena, kun paavi ja Konstantinopolin patriarkka julistivat toisensa kirkonkiroukseen.
Adventure (Madeonin albumi)

| Adventure Madeon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2014–2015
 Julkaistu: 27. maaliskuuta 2015
 Tuottaja(t): Hugo Pierre Leclercq
 Tyylilaji: pop dance electronic electro house nu-disco french house
 Kesto: 41.12
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
 Levymerkki: Columbia Records
Muut kannet
 Deluxe editionin kansikuva
Listasijoitukset
  1. (Dance Billboard)    4. (UK Dance)
muut studioalbumit
| The City (EP) 2012 | Adventure 2015 | Good Faith 2019 |
Singlet albumilta Adventure
 ”Imperium” Julkaistu: 17. lokakuuta 2014  ”You’re On” Julkaistu: 8. joulukuuta 2014  ”Pay No Mind” Julkaistu: 9. helmikuuta 2015  ”Home” Julkaistu: 10. maaliskuuta 2015  ”Nonsense” Julkaistu: 24. maaliskuuta 2015
Adventure ranskalaisen elekronisen musiikin tuottaja Madeonin debyttistudioalbumi, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2015. Albumin 12 kappaleella vierailee muun muassa Dan Smith Bastillesta, Passion Pit, Mark Foster Foster the Peoplesta ja Aquilo. Deluxe versio sisältää ennenjulkaistut singlet: "Icarus", "Finale", "The City", "Cut the Kid", "Technicolor".
Kappaleet

| Standard edition |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Isometric (Intro) | Hugo Pierre Leclercq | 1.20 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | You're On (feat. Kyan)  | Leclercq Kyan Kuatois James Napier | 3.12 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | OK | Leclercq Charlotte Aitchison Ed Drewett | 3.01 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | La Lune (feat. Dan Smith)  | Leclercq Dan Smith | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Pay No Mind (feat. Passion Pit)  | Leclercq Michael Angelakos | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Beings | Leclercq | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Imperium | Leclercq | 3.18 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Zephyr | Leclercq | 3.40 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Nonsense (feat. Mark Foster)  | Leclercq Mark Foster | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Innocence (feat. Aquilo)  | Leclercq Ben Fletcher Tom Higham | 3.44 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Pixel Empire | Leclercq | 4.04 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Home | Leclercq | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 41.12 |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe edition bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Icarus | Leclercq | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Finale (feat. Nicholas Petricca)  | Leclercq Nicholas Petricca | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | The City | Leclercq Cass Lowe Zak Waters | 3.53 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Cut the Kid | Leclercq | 3.17 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Technicolor | Leclercq | 6.25 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Only Way Out (feat.Vancouver Sleep Clinic)  | Leclercq Tim Bettinson | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 1.05.32 |  |  |  |  |  |  |
Frans Ferdinand

| Frans Ferdinand |
| --- | --- |
 Itävallan arkkiherttua
 Frans Ferdinand noin vuonna 1914.
Syntynyt:  Franz Ferdinand Karl Ludwig Joseph Maria 18. joulukuuta 1863 Graz, Itävallan keisarikunta
Kuollut:  28. kesäkuuta 1914 (50 vuotta) Sarajevo, Itävalta-Unkari
Hautapaikka:  Artstettenin linna, Artstetten-Pöbring
Puoliso:  Sophie, Hohenbergin herttuatar (vih. 1900)
Lapset:  3
Suku:  Habsburg
Isä:  Kaarle Ludvig
Äiti:  Maria Annunziata
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Frans Ferdinand (saks. Franz Ferdinand; 18. joulukuuta 1863 Graz – 28. kesäkuuta 1914 Sarajevo, Itävalta-Unkari) oli Itävalta-Unkarin arkkiherttua ja kruununperillinen. Hänen murhansa Sarajevossa 28. kesäkuuta 1914 oli lähtölaukaus ensimmäiselle maailmansodalle.
Elämä

Frans Ferdinandin isä oli arkkiherttua Kaarle Ludvig, keisari Frans Joosefin nuorempi veli. Hänen äitinsä oli Kaarle Ludvigin toinen vaimo Maria Annunziata, jonka isä oli Molempain Sisiliain kuningaskunnan kuningas Ferdinand II. Äiti sairasti epilepsiaa ja kuoli keuhkotuberkuloosiin vain 28-vuotiaana vuonna 1871. Frans Ferdinandista alettiin povata keisarikunnan kruununperillistä, kun hänen serkkunsa, Frans Joosefin ainoa poika Rudolf teki itsemurhan vuonna 1889. Virallinen kruununprinssi Frans Ferdinandista tuli isänsä Kaarle Ludvigin kuoltua vuonna 1896.
Frans Ferdinand meni vuonna 1900 naimisiin kreivitär Sophie Chotekin kanssa. Keisari Frans Joosef vastusti epäsäätyistä avioliittoa. Pari joutui solmimaan morganaattisen avioliiton, jossa Sophie ei saanut kuninkaallista statusta eikä heidän lapsillaan ollut oikeutta kruunuun. Keisari Frans Joosef ei osallistunut häihin. Frans Ferdinand ja Sophie saivat myöhemmin kolme lasta.
Frans Ferdinandin mielestä unkarilaisia suosiva kaksoismonarkia oli kestämätön järjestelmä monikansaisessa Itävalta-Unkarissa. Hän suunnitteli erilaisia uudelleenjärjestelyjä kuten Suur-Itävallan yhdysvaltoja, joilla valtion rakennetta olisi muutettu eri kansallisuuksien tyydyttämiseksi. Nämä suunnitelmat tekivät kuitenkin hänestä epäsuositun varsinkin poliittisen eliitin parissa, eikä keisari Frans Joosefkaan pitänyt niistä. Itävallan puoleisessa osassa kaksoismonarkiaa hän vastusti yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta, koska uskoi sen tuovan jalansijaa sosialismille maassa.
Belvederen linna Wienissä oli Frans Ferdinandille ja tämän lähimmille neuvonantajille tärkeä kokoontumispaikka, ja sitä onkin luonnehdittu aikakauden Itävalta-Unkarin kilpailevaksi vallan keskipisteeksi Hofburgin palatsin ohella. Niin sanottuun ”Belvederen salaseuraan” muodostettiin myös Frans Ferdinandin oma tiedusteluryhmä, johon kuului lopulta neljätoista upseeria ja jonne vuodesta 1906 lähtien lähetettiin keisarin luvalla kaikki sotaministeriön tärkeät asiakirjat. ”Salaseuraan” kuului myös konservatiivinen eversti Carl von Bardolff, joka toimi vuodet 1911–1914 Frans Ferdinandin adjutanttina.
Frans Ferdinand nimitettiin vuonna 1913 armeijan ylitarkastajaksi.
Murha

Frans Ferdinand päätti vuonna 1914 vierailla Sarajevossa kenraali Oskar Potiorekin kutsusta tarkastamassa sotaharjoituksia. Bosnian liittämistä Itävalta-Unkariin vastustanut Musta käsi -salaseura päätti salamurhata arkkiherttuan tämän vierailun aikana. Ensimmäinen 28. kesäkuuta suoritettu attentaatti Frans Ferdinandia vastaan epäonnistui, mutta myöhemmin samana päivänä salaseuraan kuulunut Gavrilo Princip ampui hänet ja hänen vaimonsa näitä kuljettaneeseen autoon.
Frans Ferdinandia ei haudattu Habsburgien tavanomaiseen hautapaikkaan eli Wienin kapusiinikirkkoon vaan hänen omistamansa Artstettenin linnan kappelin alla sijainneeseen kryptaan. Keisari Frans Joosef ei osallistunut hautajaisiin. Gavrilo Principin ampuma surmanluoti on nykyään esillä Konopištěn linnan museossa Benešovissa, Tšekissä. Frans Ferdinandin kuolemansa hetkellä yllä olleet vaatteet, surma-auto ja paarit joilla häntä kannettiin puolestaan ovat Wienin sotahistorian museon pysyviä näyttelyesineitä.
Kunnianosoituksia > Itävaltaunkarilaiset

Kultaisen taljan ritarikunnan ritari (1878)
Pyhän Tapanin ritarikunnan suurristi (1893)
Sotilasansioristi
Vuoden 1898 juhlamitali
Vuoden 1908 juhlamitali
Vuosien 1892–1893 merimatkamitali
Lähde:
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaiset

Albrekt Karhun ritarikunnan suurristi (Anhalt)
Uskollisuuden ritarikunnan ritari (Baden, 1908)
Pyhän Hubertin ritarikunnan ritari (Baijeri)
Leopoldin ritarikunnan suurristi (Belgia)
Pyhien Kyrilloksen ja Methodioksen ritarikunta ketjulla (Bulgaria)
Elefanttiritarikunnan ritari (Tanska, 1908)
Pyhimmän ilmoituksen ylin ritarikunnan ritari (Italia, 1891)
Pyhän Ferdinandin ja ansion ritarikunnan suurristi (Italia)
Kristuksen ylin ritarikunnan ritari (Vatikaani)
Pyhän Haudan ritarikunnan suurristi (Vatikaani)
Krysanteemiritarikunnan suurristi (Japani, 1893)
Ruhtinas Danilo I:n ritarikunnan suurristi (Montenegro)
Vendien kruunun ritarikunnan suurristi (Mecklenburg)
Pietari Fredrik Ludvigin ritarikunnan suurristi (Oldenburg)
Kahden ritarikunnan nauha (Portugali)
Mustan kotkan ritarikunta ketjulla (Preussi)
Hohenzollernin perheen ritarikunta ketjulla (Preussi)
Sotilasansioristi (Preussi)
Kaarle I:n ritarikunnan suurristi (Romania)
Romanian tähden ritarikunnan suurristi (Romania)
Württembergin kruunun ritarikunnan suurristi (Württemberg, 1889)
Tuoksuruutakruunun ritarikunnan ritari (Saksi, 1886)
Valkoisen kotkan ritarikunnan suurristi (Serbia)
Kaarle III:n ritarikunta ketjulla (Espanja, 1906)
Serafiimiritarikunnan ritari (Ruotsi, 1890)
Pyhän Andreaksen ritarikunnan ritari (Venäjä)
Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunnan ritari (Venäjä)
Valkoisen kotkan ritarikunnan ritari (Venäjä)
Pyhän Annan ritarikunnan 1. luokka (Venäjä)
Pyhän Stanislauksen ritarikunnan 1. luokka (Venäjä)
Bathin ritarikunnan suurristi (Yhdistynyt kuningaskunta, 1901)
Sukkanauharitarikunta (Yhdistynyt kuningaskunta, 1902)
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frans Ferdinand Wikimedia Commonsissa
Frans Ferdinand perheineen vuonna 1910.
596

| --- | --- |
Vuosisadat: 300-luku · 400-luku · 500-luku · 600-luku · 700-luku
Vuosikymmenet: 490-luku · 500-luku · 510-luku · 520-luku · 530-luku · 540-luku 550-luku · 560-luku · 570-luku · 580-luku · 590-luku · 600-luku
Vuodet: 490 · 491 · 492 · 493 · 494 · 495 · 496 · 497 · 498 · 499 500 · 501 · 502 · 503 · 504 · 505 · 506 · 507 · 508 · 509 510 · 511 · 512 · 513 · 514 · 515 · 516 · 517 · 518 · 519 520 · 521 · 522 · 523 · 524 · 525 · 526 · 527 · 528 · 529 530 · 531 · 532 · 533 · 534 · 535 · 536 · 537 · 538 · 539 540 · 541 · 542 · 543 · 544 · 545 · 546 · 547 · 548 · 549 550 · 551 · 552 · 553 · 554 · 555 · 556 · 557 · 558 · 559 560 · 561 · 562 · 563 · 564 · 565 · 566 · 567 · 568 · 569 570 · 571 · 572 · 573 · 574 · 575 · 576 · 577 · 578 · 579 580 · 581 · 582 · 583 · 584 · 585 · 586 · 587 · 588 · 589 590 · 591 · 592 · 593 · 594 · 595 · 596 · 597 · 598 · 599 600 · 601 · 602 · 603 · 604 · 605 · 606 · 607 · 608 · 609
Tapahtumia

Kentin kuningas Ethelbert kutsui lähetyssaarnaajia Kentiin.
Ahveniston ortodoksinen kirkko

Ahveniston ortodoksinen kirkko eli Pyhän Johannes Kastajan mestauksen kirkko on toinen Hämeenlinnan ortodoksisen seurakunnan kahdesta kirkosta. Puurakenteinen länsitornillinen pitkäkirkko on valmistunut vuonna 1894. Sen vihki käyttöön arkkipiispa Antoni 2. kesäkuuta 1894.
Hämeenlinnan Ahvenistolla, Kanta-Hämeen keskussairaalaa vastapäätä sijaitseva pyhäkkö toimii nykyisin kesäkirkkona, koska rakennuksessa ei ole sähköjä eikä lämmitystä. Kirkollinen toiminta hiipui 1920-luvulla ja kirkon uusi käyttö alkoi 1990-luvun lopussa, jolloin se kunnostettiin kesäkäyttöä varten. Hiljaisena aikana toimitettiin pelkästään Johannes Kastajan juhlien palvelukset. Kirkon ikonostaasi on peräisin venäläisestä sotalaivasta 1840-luvulta. Kirkonkellot on hankittu 2006.
Kirkkoa ympäröi pieni hautausmaa. Sinne on haudattu sekä siviili- että sotilasväestöä ja lähellä on myös vuonna 1918 sodassa kuolleitten punaisten joukkohauta. Viimeiset hautaukset alueella on tehty 1920-luvulla.
Aiheesta muualla

Hämeenlinnan ortodoksisen seurakunnan pyhäköt (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen ortodoksisen kirkon sivuilla
640-luku eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 700-luku eaa. · 600-luku eaa. · 500-luku eaa.
Vuosikymmenet: 700-luku eaa. · 690-luku eaa. · 680-luku eaa. · 670-luku eaa. · 660-luku eaa. · 650-luku eaa. · 640-luku eaa. · 630-luku eaa. · 620-luku eaa. · 610-luku eaa. · 600-luku eaa. · 590-luku eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana

640 eaa. päättyi Argaios I:n valtakausi Makedonian kuninkaana
648 eaa. otettiin pankration mukaan yhdeksi olympialaisten urheilulajeista
Adventure (Televisionin albumi)

| Adventure Television |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : newyorkilaisissa studioissa   Soundmixers ja   Record Plant
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: LP-levy
 Tuottaja(t): John Jansen   Tom Verlaine
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 37.00
 Levy-yhtiö: Elektra Records
Televisionin muut julkaisut
| Marquee Moon 1977 | Adventure 1978 | The Blow-Up 1982 |
Adventure on yhdysvaltalaisen Television-yhtyeen toinen, vuonna 1978 julkaistu studioalbumi. Levyn on kustantanut Elektra Records ja sen ovat tuottaneet John Jansen ja Tom Verlaine (levyetiketissä nimet ovat päinvastaisessa järjestyksessä). Kappaleet on äänitetty newyorkilaisissa studioissa Soundmixers ja Record Plant. Äänittäjinä ovat olleet Jansen, Craig Bishop, Gray Russell ja Jay Borden. "Valtuuttamattomana valvojana" (Unauthorized Supervision) on toiminut yhtyeen basisti Fred Smith. Masteroinnin on tehnyt Joe Brescio.
Taiteellisena johtajana (AD) on ollut Paul Jansen ja suunnittelijana Johnny Lee. Valokuvat on ottanut Gerrit Van Der Meer.
Kappaleet

Glory – 3.10
Days – 3.12
Foxhole – 4.49
Careful – 3.15
Carried Away – 5.09
The Fire – 0.44
Ain't That Nothin' – 6.31
The Dream's Dream – 8.26
Richard Lloyd on osallistunut kappaleen "Days" säveltämiseen, mutta muuten kappaleet ovat Tom Verlainen tekemiä. Julkaisuyhtiö on Double Exposure Music ASCAP. Laulujen sanoitukset ovat levyn mukana.
Richard Lloyd soittaa kitarasoolot kappaleilla "Days" ja "Ain't That Nothin'" ja Tom Verlaine muilla. Verlaine soittaa myös "switchblade"-kitaroita kappaleella "The Fire".
Kokoonpano

Tom Verlaine – laulu, kitara, kosketinsoittimet
Richard Lloyd – kitara, laulu
Fred Smith – basso, laulu
Billy Ficca – rummut
Ahvenistonlampi (Hämeenlinna)

| Ahvenistonlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Hämeen maakunta
Koordinaatit:  61°02′44″N, 24°32′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vanajanselän alue‎ (35.23)
Laskuoja:  oja Valteenojaan 
Järvinumero:  35.235.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,8  m 
Rantaviiva:  0,571 km 
Pinta-ala:  1,321  ha 
 fiAhvenistonlampi 
Ahvenistonlampi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan taajaman koillispuolella Hätilännummella sijaitseva pieni järvi.
Maantietoa

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajanselän alueessa, jossa se kuuluu kolmannen jakovaiheen Valteenjoen valuma-alueeseen. Lammen vedenpinnan korkeus on 131,8 metriä meren pinnan yläpuolella ja se sijaitsee Hätilännummen kankaalla pienten harjujen välisessä painanteessa. Siihen on johdettu lampea ympäröivän suon kuivatusojien vesiä. Yksi suo-ojista toimii samalla laskuojana, joka on johdettu lounaassa Valteenojaan. Valteenoja virtaa alueensa johto-ojana luoteeseen muuttuen matkalla Valteenjoeksi ja laskee lopulta Lusinselällä Vanajanselkään. Lampi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lampi kuuluu ampuma-alueeseen ja sen 550 metriä pitkä rantaviiva on siten autio.
Alattion kirkko

| Alattion kirkko Alta kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Alattio
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1858
Suunnittelija:  Stephen Henry Thomas
Materiaali:  Puu
Istumapaikkoja:  230
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alattion kirkko tai Altan kirkko (norj. Alta kirke) on kirkko Norjan Alattiossa.
Kirkko on rakennettu vuonna 1858. Sen on suunnitellut arkkitehti Stephen Henry Thomas. Se on malliltaan pitkäkirkko. Kirkossa on 230 istumapaikkaa.
Alatroposfäärin suihkuvirtaus

Alatroposfäärin suihkuvirtaus on alle kilometrin korkeudessa havaittava voimakas (15–50 m/s) kapea-alainen voimakkaan tuulen alue. Se muistuttaa tropopaussin lähellä havaittavaa suihkuvirtausta, mutta on huomattavasti pienialaisempi ja lyhytkestoisempi ilmiö.
Alatroposfäärin suihkuvirtaus on vaarallinen lentoliikenteelle, ja sen havaitseminen on vaikeaa: pienialainen ilmiö ei välttämättä osu radioluotausten verkkoon, ja toisaalta se on liian ylhäällä, jotta sitä nähtäisiin mastoilla tai muilla maanpintaan kiinnitetyillä tuulimittareilla. Usein se esiintyy sateettomassa säässä, joten säätutkastakaan ei ole paljon apua.
Alatroposfäärin suihkuvirtauksille on kolme perussyytä: rintamaan liittyvä syöttövirtaus voi voimistua liki suihkuvirtaukseksi, samoin kuin orografia ja rinnetuulet voivat sopivan muotoisissa laaksoissa yhtyä suihkuvirtaukseksi. Kolmas tyyppi kulkee nimellä yöllinen alatroposfäärin suihkuvirtaus, (engl.  nocturnal low level jet).  Alhaalla ilmakehässä oleva suihkuvirtaus esiintyy monesti selkeinä kesäöinä. Sen fysikaalinen synty on monimutkainen, ja liittyy kitkan vaikutuksen katkeamiseen inversiokerroksessa, ja toisaalta liikemäärän säilymiseen.
ALD-reaktori

ALD-reaktori on kemiallinen reaktori, jossa valmistetaan atomikerroskasvatuksen eli ALD:n (engl. atomic layer deposition) avulla ohutkalvoja. Laite ja sen perustana oleva tekniikka on kehitetty Suomessa 1970-luvun loppupuolella Tuomo Suntolan johdolla.
ALD-reaktorissa lähtöaineet tuodaan substraatin pinnalle pulsseissa vuoroittain ja niiden annetaan reagoida. Jos pinta ja kerrostettava kemikaali ovat yhteensopivat, saadaan ohutkalvo kasvamaan atomikerroksen tarkkuudella. Vaihtamalla välillä kemikaalia, voidaan tehdä myös nanolaminaattisia kalvorakenteita. Yleensä lähtöaineina käytetään hyvin reaktiivisia kemikaaleja, kuten trimetyylialumiinia ja titaanitetrakloridia, jotka reagoivat voimakkaasti veden kanssa. ALD-prosessi tehdään tyypillisesti tyhjiössä pulssittamalla kaasumaisia lähtöaineita siten, että aina välillä reaktiokammio tyhjennetään toisesta lähtöaineesta, jota jää vain pintaan atomikerroksen verran. Myös nestemäisiä ja kiinteitä aineita saadaan kaasumaiseksi lämmön ja alhaisen paineen avulla. Periaatteessa ALD-prosessi on tehtävissä myös normaalissa paineessa tai nestemäisillä lähtöaineilla.selvennä
ALD-prosessi

ALD:ssä eli atomikerroskasvatuksessa reagoivat kaasut syötetään reaktoriin pulsseittain, jolloin substraatin pintaan kasvaa vajaa 1 atomikerros reagenssipulssia kohden. Ensin reaktoriin syötetään yhdistettä AB, joka reagoi substraatin pinnassa sitoutuen siihen. Tämän jälkeen reaktoriin syötetään yhdistettä CD, joka reagoi AB:n kanssa jättäen kerroksen ainetta AD substraatin pintaan. Kuvassa 1 havainnollistetaan edellä kuvattua prosessia. Prosessi tapahtuu yleensä alhaisessa paineessa ja edellisen pulssin kaasu poistetaan reaktorista ennen seuraavaa pulssia. Tätä prosessia toistetaan, kunnes kasvatettu kerros on halutun paksuinen. ALD on ääritapaus pintareaktiorajoitteisesta prosessista. Usein havaitaan, ettei yhdestä reagenssipulssista kasva täyttä atomikerrosta. Kasvunopeudet ovat muutamia nanometrejä minuutissa eli huomattavasti hitaammin verrattuna korkeamman lämpötilan LPCVD-nitridiin tai monikiteiseen piihin.
Jos kemikaaleja vaihdetaan pulssien välillä, saadaan nanolaminaatteja. Johtuen ALD:n pintareaktioluonteesta se kykenee peittämään koko pinnan erittäin tasaisella kerroksella ilman paksuusvaihteluja myös suuren korkeus-leveyssuhteen rakenteissa. Myös rakeisten pintojen päällystäminen onnistuu ongelmitta. Tyypilliset kalvon paksuudet ovat 1–500 nm.
Käyttökohteita

ALD:n avulla valmistettavia ohutkalvoja voidaan käyttää puolijohdekomponenteissa, kuten tietokoneiden mikroprosessorien CMOS-kalvorakenteissa eristekalvoina tai niin sanottuina barrier-kalvoina estämään diffuusiota. Käytäjänä on myös Intel, joka kasvattaa prosessoriensa hilaoksideja ALD:llä.
ALD:tä käytetään myös elektroluminesenssinäyttöjen valmistuksessa sekä suuren suhteellisen permittiivisyyden eristekalvojen teossa. Elektroluminesenssinäyttöjen eriste- ja hohdekalvorakenteet voidaan tehdä kokonaan ALD-tekniikalla. Tätä sovellusta kehitti Lohja mikroelektroniikka (nykyinen Elcoteq) 1970–1980-luvuilla. Sovelluksen käyttöä jatkaa Planar Ltd. ALD-tekniikalla voidaan pinnoittaa myös rakeisia aineita. Sen avulla voidaan tehdä myös korroosion suojauskalvoja sekä kulutuksen tai kemikaalien kestävyyttä parantavia ohutkalvoja. ALD-pinnoituksen etuna on, että se tunkeutuu hyvinkin pieniin rakoihin, eikä kalvoihin jää aukkoja.
ALD-menetelmää on perinteisesti käytetty teknologiatuotteiden, kuten puolijohdekomponenttien valmistusprosessissa, mutta sitä voidaan käyttää muissakin sovelluksissa. Esimerkki kaupallisesta ALD-sovelluksesta on Suomessa kehitetty hopeakorujen tummumista estävä pinnoite.
Aiheesta muualla

Helsingin yliopiston artikkeli
Helsingin yliopiston tiedote[vanhentunut linkki]
Puolijohdeteollisuuden laitevalmistajan ASM:n  ALCVD (ASM:n kauppanimi ALD:lle) periaate (Arkistoitu – Internet Archive)
ALD-reaktorivalmistaja Beneq Oy:n 'Anti-Tarnishing' -reaktori ja kuvia ALD-reaktoreista
ALD-reaktorivalmistaja Picosun Oy:n sivuilta löytyy tietoa prosessista ja kuvia laitteista (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaavio ALD-prosessista. Ensimmäisessä vaiheessa yhdiste AB kiinnittyy substraatin pintaan (ylempi kuva), seuraavassa vaiheessa reaktoriin syötetty yhdiste CD reagoi AB:n kanssa. Lopussa substraatti on päällystetty kerroksella yhdistettä AD ja reaktiotuote BC poistuu reaktorista (alempi kuva).