Juhana II (Portugali)
Afrikan ja Uuden maailman löytöretket

Juhanan aikakaudella Portugalin valtio maksoi velkansa ja sen valuutasta tuli Euroopan vakain. Syynä olivat Afrikasta löytynyt kulta ja kuninkaan veropolitiikka, joka kerrytti siirtomaatuloja valtion kassaan. Juhana edisti löytöretkiä, ja hänen aikanaan portugalilaiset etsivät meritietä Intiaan, kiersivät Hyväntoivonniemen ja löysivät Kongo-joen. Löytöretkien yksityiskohdista ei ole säilynyt paljoa tietoa, sillä lokikirjat pidettiin salaisina suojassa kilpailevilta espanjalaisilta, ja talletetuista kirjoista iso osa tuhoutui vuoden 1755 Lissabonin maanjäristyksessä.
Joulukuussa 1481 hän lähetti Diogo de Azambujan rakentamaan Pyhän Yrjön linnoituksen Minaan ("kultakaivoksen") lähellä Beniniä, joka oli voimakas kuningaskunta nykyisen Nigerian alueella. Hänen isänsä oli ottanut takaisin käyttöön valuutan kultakannan, ja uusi Afrikan ja Intian kauppa kaksinkertaisti kuninkaallisten tulot, ja vuonna 1485 Juhana otti Guinean herran arvonimen. Hän oli jo lähettänyt Diogo Cãon etsimään meritietä Intiaan, ja Cão oli löytänyt Kongojoen suiston. Kristoffer Kolumbus yritti saada hänet kiinnostumaan suunnitelmastaan ​​päästä Intiaan läntistä reittiä pitkin. Juhana hylkäsi ehdotuksen, mutta antoi Fernão Dulmolle luvan etsiä uusia saaria, ilmeisesti tuloksetta. Vuonna 1485 hän lähetti Cãon toiselle matkalle, joka saavutti Lounais-Afrikan, mutta ei löytänyt Hyväntoivonniemeä.
Kun vuonna 1486 Beninin kauppiaat kuulivat uutisia valtiaasta kaukana idässä, jonka uskottiin olevan myyttinen kristitty hallitsija pappiskuningas Johannes, kuningas lähetti Pêro da Covilhãn ja Afonso Paivan vierailemaan Intiassa ja Etiopiassa maareittiä pitkin. Hän lähetti myös Bartolomeu Diasin ottamaan hoitaakseen Cãon tehtävän löytää Afrikan eteläinen ääripiste. Diasin paluu joulukuussa 1488 osoitti, että Afrikkaa voitiin kiertää ja Intiaan voitiin päästä meritse, mutta vasta Juhanan kuoleman jälkeen alkoi Vasco da Gaman onnistunut tutkimusmatka Intiaan. Vuonna 1490 lähetystyöntekijöitä lähetettiin lujittamaan suhteita Kongon kuningaskuntaan. Vuonna 1493 Kolumbus saapui Lissaboniin kertomaan, kuten hän itse arveli, Aasian edustalla sijaitsevista saarista (Karibia), ja paavi myönsi näitten maitten omistuksen Espanjan kruunulle. Juhana II vastusti tätä ja aloitti neuvottelut, jotka johtivat kuuluisaan Tordesillasin sopimukseen kesäkuussa 1494, joka antoi Espanjalle kaikki maat, jotka sijaitsevat länteen linjasta 370 leguaa (1 800 kilometriä) Kap Verden saarten länsipuolella. Tämä linja piti sisällään vielä ilmeisesti tuntemattoman Brasilian.
Juhana oli aiemmin neuvotellut paavin kanssa luovuttaen beneplacet etuoikeuden, mutta säilyttäen oikeuden kirkollisten tapausten ratkaisemiseen Portugalissa ja saamalla luvan ristiretkelle maureja vastaan. Hän lähetti pienen tutkimusretkikunnan Anafé'hen ​​ja sai kunnianosoituksia Safista ja Azemmourista Marokosta, mutta vuonna 1489 Fezin hallitsija esti hänen yrityksensä rakentaa linnoitus Loukkosjoen suulle.
Toukokuussa 1492 Ferdinand Katolilainen ja Isabella Katolilainen päättivät karkottaa juutalaisen väestön. Juhana otti vastaan ​​Espanjan juutalaisten valtuuskunnan, joka tarjosi 60 000 cruzadoa 600 varakkaan perheen pysyvästä maahanpääsystä Portugaliin. Kahdeksan cruzadon maksua tarjottiin niitten uutalaisten väliaikaisesta maahanpääsystä kahdeksaksi kuukaudeksi, minkä jälkeen Juhana antaisi heille laivoja, joilla he lähtisivät maasta. Laivat veivät ihmisiä vain Tangeriin ja Arzilaan, jotkut juutalaiset lapset lähetettiin asuttamaan São Tomén saarta.