stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Rosas

John Rosas.
John Anders Rosas (30. marraskuuta 1908 Lapinjärvi – 2. maaliskuuta 1984 Turku) oli suomalainen musiikkitieteilijä, kuoronjohtaja, säveltäjä ja sellisti. Hän teki tieteellisen uransa Åbo Akademissa.
John Rosas opiskeli musiikkia Helsingin konservatoriossa ja Åbo Akademissa. Hän johti useita kuoroja, muun muassa Brahe Djäknaria sen perustamisesta (1937) lähtien vuoteen 1955. Hän  toimi Åbo Akademin musiikinopettajana vuodesta 1937 ja soitti kontrabassoa Turun kaupunginorkesterissa 1938–1940.
Rosas väitteli filosofian tohtoriksi Åbo Akademissa aiheenaan Fredrik Paciuksen musiikki vuonna 1950. Vuosina 1953–1962 hän hoiti musiikkitieteen dosentuuria ja vuosina 1954–1962 väliaikaista professuuria sekä musiikkitieteen ja kansanrunoudentutkimuksen professuuria vuosina 1962–1973. Hän johti useita kuoroja ja orkestereita ja hoiti luottamustehtäviä (mm. Turun Soitannollisen Seuran puheenjohtaja 1961–1974).
John Rosasin poika on tuomari Allan Rosas.
Julkaisuja

Fredrik Pacius som tonsättare. Acta Academiae Aboensis. Åbo 1949.
Till frågan om Pacius’ körstil. Acta Academiae Aboensis. Åbo 1951.
Ernst Mielck. Acta Academiae Aboensis. Åbo 1952.
Kärleksmotiv i äldre finlandssvensk vistradition med verkligheten som bakgrund. Åbo. 1960.
Otryckta kammarmusikverk av Jean Sibelius. Acta Academiae Aboensis. Åbo 1961.
Kirjallisuutta

Dahlström, Fabian: John Rosas: Cellist – kördirigent – musikprofessor.  Helsingfors:  Svenska folkskolans vänner, 2020.  ISBN 978-952-7076-46-0.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1969

| Mestaruussarjan kausi 1969 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  27. huhtikuuta− 5. lokakuuta
Mestari:  KPV 1. Mestaruussarjan mestaruus 1. Suomen mestaruus
Toinen sija:  KuPS
Kolmas sija:  HJK
Pudonneet joukkueet:  KTP Ässät
Ottelut:  132
Maalit:  460 (3,5 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Pekka Talaslahti (18) Hannu Lamberg (18)
Suurin kotivoitto:  HJK−Ässät 10−1
Suurin vierasvoitto:  Ässät−I-Kissat 1−9 Ässät−MP 0−8
Eniten maaleja ottelussa:  HJK−Ässät 10−1
Suurin yleisömäärä:  13 576 HJK−KPV 3−2
Alin yleisömäärä:  121 Ässät−KTP 3−2
Kokonainen yleisömäärä:  395 315
Yleisökeskiarvo:  2 995
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1968 :  1970 → 
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1969 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 38. kausi. Kaudella 1969 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti KPV, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa toiseksi viimeisellä kierroksella, kun se voitti 28. syyskuuta Tapio Raatikaisen maalilla HJK:n 1–0. Viimeisiksi sijoittuneet KTP ja Ässät putosivat II divisioonaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1969 jakoivat HJK:n Pekka Talaslahti ja KPV:n Hannu Lamberg 18 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1969 oli yhteensä 395 315 henkeä eli keskimäärin 2 995 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 29. kesäkuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–KPV, kun ottelua saapui seuraamaan 13 576 katsojaa.
TPS hävisi kaudella 1969–70 Euroopan Cupin karsintakierroksen otteluparinsa tanskalaiselle KB:lle yhteismaalein 0–5. KuPS hävisi Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa portugalilaiselle Académicalle yhteismaalein 0–1.
Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista kymmenen kaudelta 1968 ja kaksi nousijaa kauden 1968 Suomensarjasta. Suomensarjan Etelälohkon voittaja I-Kissat ja Itälohkon voittaja Elo nousivat karsintasarjan kautta. Lahti-69 sai UPallon sarjapaikan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet Ponnistuksen ja VPS:n.
| Joukkue | Kaupunki | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- |
| Helsingin Jalkapalloklubi (HJK) | Helsinki |  Aulis Rytkönen |
| Ilves-Kissat (I-Kissat) | Tampere |  Yrjö Asikainen |
| Kokkolan Pallo-Veikot (KPV) | Kokkola |  Reino Sarlin |
| Kotkan Työväen Palloilijat (KTP) | Kotka |  Arto Tolsa |
| Kuopion Elo (Elo) | Kuopio |  Martti Räsänen |
| Kuopion Palloseura (KuPS) | Kuopio |  Veikko Jokinen |
| Lahden Reipas (Reipas) | Lahti |  Reijo Valtonen |
| Mikkelin Palloilijat (MP) | Mikkeli |  Raimo Marttinen |
| Palloseura Lahti-69 (Lahti-69) | Lahti |  Eero Nopsanen |
| Porin Ässät (Ässät) | Pori |  Toivo Johansson |
| Turun Palloseura (TPS) | Turku |  Rainer Forss |
| Valkeakosken Haka (Haka) | Valkeakoski |  Veijo Valtonen |
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | KPV (M) | 22 | 17 | 1 | 4 | 44 | 13 | +31 | 35  |
| 2 | KuPS | 22 | 13 | 6 | 3 | 47 | 24 | +23 | 32  |
| 3 | HJK | 22 | 11 | 5 | 6 | 50 | 32 | +18 | 27  |
| 4 | Reipas | 22 | 10 | 6 | 6 | 40 | 24 | +16 | 26  |
| 5 | MP | 22 | 10 | 6 | 6 | 43 | 33 | +10 | 26  |
| 6 | I-Kissat | 22 | 10 | 5 | 7 | 52 | 30 | +22 | 25  |
| 7 | Haka | 22 | 10 | 3 | 9 | 40 | 25 | +15 | 23  |
| 8 | TPS | 22 | 9 | 4 | 9 | 44 | 40 | +4 | 22  |
| 9 | Elo | 22 | 7 | 7 | 8 | 35 | 40 | −5 | 21  |
| 6 | Lahti-69 | 22 | 6 | 3 | 13 | 20 | 41 | −21 | 15  |
| 11 | KTP (P) | 22 | 2 | 2 | 18 | 26 | 66 | −40 | 6  |
| 12 | Ässät (P) | 22 | 1 | 4 | 17 | 19 | 92 | −73 | 6  |
Lähde: Jalkapallokirja 1970
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Huomautukset:
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | KPV | KuPS | HJK | REI | MP | I-K | Haka | TPS | Elo | L69 | KTP | ÄSS |
| KPV  |   | 0–1  | 1–0  | 1–0  | 2–0  | 2–0  | 1–0  | 2–0  | 2–1  | 4–0  | 2–0  | 5–1 |
| KuPS  | 1–0  |   | 4–1  | 0–1  | 5–0  | 2–1  | 0–0  | 4–1  | 1–1  | 3–0  | 2–0  | 5–1 |
| HJK  | 3–2  | 2–2  |   | 2–0  | 4–0  | 1–1  | 1–1  | 4–2  | 6–4  | 3–0  | 5–1  | 10–1 |
| Reipas  | 2–3  | 0–1  | 0–0  |   | 0–0  | 2–2  | 3–1  | 2–2  | 1–1  | 5–0  | 4–0  | 4–0 |
| MP  | 0–1  | 2–0  | 5–0  | 2–1  |   | 3–3  | 1–0  | 3–0  | 2–0  | 3–2  | 4–2  | 1–1 |
| I-Kissat  | 0–3  | 1–2  | 1–0  | 5–1  | 2–2  |   | 0–1  | 3–1  | 4–0  | 3–0  | 3–2  | 6–0 |
| Haka  | 1–0  | 3–0  | 0–1  | 2–3  | 1–3  | 1–0  |   | 1–2  | 1–2  | 2–0  | 5–0  | 8–2 |
| TPS  | 1–4  | 2–3  | 4–3  | 0–0  | 1–0  | 1–1  | 2–1  |   | 1–2  | 1–2  | 2–1  | 6–0 |
| Elo  | 1–2  | 3–3  | 3–1  | 0–4  | 2–2  | 1–3  | 0–2  | 2–2  |   | 2–0  | 3–2  | 5–0 |
| Lahti-69  | 0–2  | 2–2  | 0–0  | 1–3  | 2–2  | 3–0  | 1–2  | 0–1  | 0–1  |   | 3–1  | 1–0 |
| KTP  | 0–4  | 1–4  | 0–2  | 1–3  | 4–0  | 1–4  | 1–1  | 1–8  | 1–1  | 0–1  |   | 5–2 |
| Ässät  | 1–1  | 2–2  | 0–1  | 0–1  | 0–8  | 1–9  | 2–6  | 1–4  | 0–0  | 1–2  | 3–2  |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1970
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Tilastot > Maalintekijät

|  | Pelaaja | Joukkue | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Hannu Lamberg | KPV | 18 |
| 1 |  Pekka Talaslahti | HJK | 18 |
| 3 |  Kalevi Nupponen | I-Kissat | 17 |
| 4 |  Olavi Rissanen | Elo | 16 |
| 5 |  Pentti Toivola | MP | 14 |
| 6 |  Teuvo Andelmin | TPS | 11 |
| 7 |  Kai Pahlman | HJK | 10 |
| 8 |  Hans Martin | TPS | 9 |
| 8 |  Matti Mäkelä | I-Kissat | 9 |
| 8 |  Asko Mäkilä | Haka | 9 |
| 8 |  Matti Vanhanen | MP | 9 |
Lähde: Jalkapallokirja 1970
Tilastot > Yleisömäärät

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | HJK | 11 | 88 641 | 8 058 |
| 2 | TPS | 11 | 38 282 | 3 480 |
| 3 | KPV | 11 | 38 106 | 3 464 |
| 4 | KuPS | 11 | 37 788 | 3 435 |
| 5 | Reipas | 11 | 33 727 | 3 066 |
| 6 | Elo | 11 | 31 851 | 2 896 |
| 7 | I-Kissat | 11 | 29 896 | 2 718 |
| 8 | MP | 11 | 24 440 | 2 222 |
| 9 | Haka | 11 | 20 701 | 1 882 |
| 10 | Lahti-69 | 11 | 20 684 | 1 880 |
| 11 | KTP | 11 | 19 651 | 1 786 |
| 12 | Ässät | 11 | 11 548 | 1 050 |
|  | Yhteensä | 132 | 395 315 | 2 995 |
Lähde: Jalkapallokirja 1970
Suomen mestarit

| # | Pelaaja | O | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Gunnar Isosaari (mv) | 22 | 0 |
| 2 |  Esa Korhonen | 22 | 0 |
| 3 |  Mikko Koivisto | 22 | 0 |
| 4 |  Kai Mäkinen | 22 | 1 |
| 5 |  Risto Hautala | 21 | 0 |
| 6 |  Jorma Pönkänen | 22 | 5 |
| 7 |  Tapio Raatikainen | 22 | 4 |
| 8 |  Olavi Paavolainen | 17 | 0 |
| 9 |  Arvo Lamberg | 22 | 6 |
| 10 |  Seppo Mäkelä | 20 | 2 |
| 11 |  Hannu Lamberg | 22 | 18 |
| 13 |  Raimo Sorvisto | 14 | 7 |
Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006; Helsingin Sanomat
Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös #12 Juhani Paavolainen (mv, 5/0), #14 Asko Rintapää (2/0), #15 Aulis Mäntylä (3/0), #16 Raimo Vainio (3/0), #17 Ilkka Kangas (4/0), #18 Erik Mäkelä (1/0) ja #19 Vesa Kallio (1/0).
Eurocupit > Euroopan Cup

Karsintakierros
KB voitti yhteismaalein 5–0.
Eurocupit > Cup-voittajien cup

1. kierros
Académica voitti yhteismaalein 1–0.
John Joubert (säveltäjä)

| John Joubert |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1927 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka
Kuollut: 7. tammikuuta 2019 (91 vuotta)
Ammatti:  säveltäjä
Aiheesta muualla
www.johnjoubert.org.uk
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John Pierre Herman Joubert (engl. [dʒuːˈbɛər], (20. maaliskuuta 1927 – 7. tammikuuta 2019) oli brittiläinen säveltäjä. Hän syntyi Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa mutta asui vuosikymmeniä Birminghamin esikauupungissa Moseleyssä.
Elämäkerta

Joubert aloitti musiikinopinnot Etelä-Afrikassa ja jatkoi opiskelua Britanniassa. Hän loi pitkän akateemisen uransa luennoimalla muun muassa Hullin yliopistossa ja Birminghamin yliopistossa sekä vierailevana professorina Uudessa-Seelannissa Otagon yliopistossa.
Joubert oli vuodesta 1991 Durhamin yliopiston musiikin kunniatohtori ja vuodesta 2007 myös Birminghamin yliopiston. Vaikka hän sävelsi myös muun muassa oopperoita, kamarimusiikkia, sinfonioita ja konserttoja, hänet tunnetaan parhaiten vokaalimusiikin, varsinkin joululaulujen, säveltäjänä.
Joseph Beuys

Joseph Beuys
Joseph Beuys (12. toukokuuta 1921 Krefeld, Saksa – 23. tammikuuta 1986) oli vaikutusvaltainen saksalainen taiteilija, joka tuli tunnetuksi 1960-luvulla.
Beuys opiskeli Düsseldorfin taideakatemiassa. Hänet tunnetaan ritualistisista julkisista esityksistään ja siitä, kuinka hän tarmokkaasti puolusti taiteen parantavaa voimaa ja yleismaailmallisen inhimillisen luovuuden mahtia. Esiintymisten lisäksi Beuys teki veistoksia, ympäristöteoksia, vitriinejä, taidegrafiikkaa ja julisteita sekä tuhansia piirroksia. Hän oli myös innokas opettaja ja osallistui Saksan politiikkaan. Beuys oli karismaattinen ja ristiriitainen hahmo, ja siksi hänen merkityksestään länsimaiselle taiteelle on käyty ajoittain kiivastakin keskustelua.
Beuys palveli toisen maailmansodan aikana vapaaehtoisena natsi-Saksan ilmavoimissa Luftwaffessa. Krimin taistelun aikana hänen koneensa törmäsi maahan huonossa säässä talvipakkasilla. Beuysin myöhemmän kertoman mukaan hänet löytäneet tataarit yrittivät suojata Beuysiä paleltumiselta käärimällä hänet rasvaan ja huopiin. Nämä materiaalit esiintyivät myöhemmin hänen taiteessaan keskeisissä rooleissa. Ilmeisesti Beuysin löysi koneen hylystä todellisuudessa kuitenkin saksalainen etsintäpartio ja hän toipui onnettomuudesta sotasairaalassa.
Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vuoden 1701 virsikirjan virsistä

Luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vuoden 1701 virsikirjan virsistä Luetteloitu sen virsikirjan virret ja sen osiot.
Vuoden 1701 virsikirja oli alkuperäiseltä nimeltään Uusi Suomenkielinen Wirsikirja. Kirjan koko nimi oliː  Uusi Suomenkielinen Wirsi-Kirja Nijden Cappalden canssa / jotca sijhen tulewat : Cuningal:sen Maij:tin Armolisesta Käskystä / Colmen Consistoriumin suostumisella / tarpellisest parattu ; Nijn myös Sen MDCXCV . ylitzecatzotun Ruotzalaisen Wirsi-Kirjan jälkeen jalosti enätty ; Ja Cuningalisen Maij:tin Armollisimmilla erinomaisilla Privilegiumeilla / TURUSA / Prändätty JOHAN Winterildä / Wuonna 1701
Juha Ahtola

Juha Ahtola (10. heinäkuuta 1952 Hämeenlinna – 16. elokuuta 2005 Helsinki) oli Nordeapankin Suomen osaston pääekonomisti ja Nordean taloudellisen tutkimuksen johtaja.
Ahtola kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1977 sekä filosofian tohtoriksi Wisconsinin yliopistosta 1983. Tämän jälkeen hän toimi Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professorina. Ahtola oli Etlan tutkijana ja Etlatieto Oy:n toimitusjohtajana 1983–1993. Meritaan (nyk. Nordea) hän siirtyi 1993.
Vaikka Ahtola oli pääsääntöisesti poliittisesti neutraali talousmies, niin punamultahallituksen valtaantulo 2003 irrotti häneltä kommentin, että kyseinen hallitus vie Suomen taloudellisesti takaisin kivikauteen.[lähde? ]
Ahtola pelastui täpärästi syyskuun 11. päivän terrori-iskuilta vuonna 2001. Hän oli samaan aikaan taloustieteilijöiden kokouksessa New Yorkissa ja poistui WTC-tornien välisestä Marriott-hotellista. Myöhemmin hän näki kadun toiselta puolelta kuinka matkustajakone törmäsi toiseen WTC-torniin.
Juha Ahtolan isä oli taiteilija Taisto Ahtola. Hänen sisaruksiaan ovat liiketaloustieteen professori Olli Ahtola ja taidehistorioitsija Leena Ahtola-Moorhouse. Juha Ahtola kuoli melanoomaan puolentoista vuoden sairastamisen jälkeen 53-vuotiaana.
Teoksia

Juha Ahtola, Anders Ekholm, Antti Somervuori; Bayes estimates for the price and income elasticities of alcoholic beverages in Finland from 1955 to 1980 (1983)
Juha Ahtola. Lineaarisen simultaaniyhtälömallin bayesiläisestä analysoinnista (1977)
Aiheesta muualla

Juha Ahtolan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Jolo (kaupunki)

Sulun provinssin hallintorakennus Jolossa.
Jolon sijainti Sulun provinssissa.
Jolo on Sulun maakunnan pääkaupunki Filippiineillä Jolon saarella. Se on satamakaupunki ja sijaitsee saaren luoteisrannikolla.
Jolo oli Sulun sulttaanikunnan pääkaupunki, kunnes sulttaanikunta 1940 lakkautettiin. Kaupunki tuhoutui 1974 miltei kokonaan hallituksen joukkojen ja moro-kapinallisten välisissä taisteluissa.
Kaupungin väkiluku vuonna 2015 oli 125 564. Pääosa asukkaista on muslimeja, lisäksi on pieni kristittyjen vähemmistö. Jolon keskustassa on katolinen kirkko, joka aiemmin symboloi muslimien ja kristittyjen hyviä välejä. Aiemmin kirkko oli aina avoin mutta sittemmin hyökkäysten vuoksi sisäänpääsy on järjestetty sivuovesta. Esimerkiksi tammikuussa 2019 kirkon luona tapahtui kaksi pommi-iskua, joissa kuoli ainakin 27 ihmistä. Iskun tekijöistä ei ole tietoa, mutta aiemmin hyökkäyksiä on tehnyt separatistiryhmä Abu Sayyaf.
Jolon lentoasema
Moskeija
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
José Pereira Coutinho

| José Pereira Coutinho 高天賜 |
| --- | --- |

Macaon lainsäädäntöneuvoston edustaja
 25.9.2005–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1957 (ikä 67)  Portugalin Macao
Kansalaisuus:   kiinalainen – macaolainen  portugalilainen
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Uusi toivo
Tutkinnot:  Macaon yliopisto
José Maria Pereira Coutinho (kiin.: 高天賜; pinyin: Gāo Tiān Cì; Jyutping: Gou1 Tin1 Ci3, s. 22. heinäkuuta 1957) on macaolainen poliitikko ja juristi, joka edustaa Uusi toivo -puoluetta.
Yksityiselämä ja tausta

Koulutukseltaan Coutinho on oikeustieteiden maisteri.
Coutinholla on sekä Portugalin että Macaon (Kiinan kansantasavallan) kansalaisuus. Hän on ainoa Macaon lainsäädäntöneuvoston edustaja, jolla on Portugalin kansalaisuus.
Poliittinen ura

Coutinho toimii myös Macaon portugalilaisten yhdistysten liiton (port. Conselheiro das Comunidades Portuguesas em Macau) puheenjohtaja.
Ensimmäiselle edustajankaudelleen lainsäädäntöneuvostoon Coutinho valittiin vuonna 2005.
Vuonna 2015 Coutinho ilmoitti asettuvansa ehdolle Portugalin parlamenttivaaleissa. Parlamenttiin valitaan kaksi edustajaa Euroopan ulkopuolelta, ja tätä kampanjaa varten Coutinho perusti Nós, Cidadãos! -puolueen. Kampanjan aikana Coutinho kertoi, että "eräs iso [portugalilainen] puolue" oli yrittänyt suostutella häntä luopumaan ehdokkuudesta.
Politiikassa Coutinho on tuonut esiin epäkohtia Macaon hallinnossa, kuten kasinoiden liian suuren määrän ja alueen riippuvuuden kasinoiden tuotoista.
Elokuussa 2021 Macaon vaaliviranomaiset sulkivat pois kaikki muut demokratiamyönteiset ehdokkaat Coutinhoa lukuun ottamatta syyskuulle kaavailluista lainsäädäntöveuvoston vaaleista. Coutinho ei ottanut kantaa siihen, miksi juuri häntä ei hyllytetty. Tästä huolimatta Coutinho tuli kuitenkin valituksi.
Kunnianosoitukset

Portugalin ansioritarikunta (Portugali, 2014)
Juha Aro

Juha Aro (s. 1974) on vuodesta 2001 alkaen toiminut Punkalaitumen Sanomien päätoimittajana ja on Punkalaitumen Sanomat Oy:n toimitusjohtaja.  Aro on vuonna 1909 perustetun, Suomen neljänneksi vanhimman paikallislehden järjestyksessä kuudes päätoimittaja.
Aro on valmistunut Turun yliopistosta filosofian maisteriksi suomen historian alalta. Vuonna 2000 tarkastetussa opinnäytteessään hän tutki mikrohistorian ja aatehistorian näkökulmasta punkalaitumelaisen maanviljelijä Juho Lähtin toimintaa paikkakunnan julkisen elämän keskeisenä vaikuttajana. Punkalaitumen Sanomissa Aro ehti työskennellä myös jo ennen opintojaan ja niiden aikana.
Jorge Castelblanco

| Jorge Castelblanco |
| --- | --- |
 Jorge Castelblanco 2016 Olympialaisissa
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 1987 (ikä 37)
Kansalaisuus:   Panama
Uran tiedot
Pituus:  169 cm
Paino:  58 kg
Laji:  kestävyysjuoksu
Seura:  Panama Runners Association
Saavutukset
Ennätykset:  1:06:49 (puolimaraton), 2:15:57 (maraton)
 Tietolaatikko päivitetty 15.2.2019 
Jorge Castelblanco (s. 23. syyskuuta 1987) on panamalainen kestävyysjuoksija. Osallistuessaan maratonille 2016 Rion olympialaisissa hänestä tuli maansa ensimmäinen olympia-maratoonari. Castelblanco pitää hallussaan Panaman ennätyksiä sekä maratonilla että puolimaratonilla. Kaikki ennätykset syntyivät Hampurin maratonilla 17. huhtikuuta 2016.
Castelblanco on valmistunut Panaman teknillisestä yliopistosta ja on siviiliammatiltaan poliisi.
Henkilökohtaiset ennätykset

| laji | tulos | paikka | ajankohta |
| --- | --- | --- | --- |
| 15 km juoksu | 47.46 | Hampuri, Saksa | 17.4.2016 |
| 20 km juoksu | 1.03.43 | Hampuri, Saksa | 17.4.2016 |
| puolimaraton | 1.07.12 | Hampuri, Saksa | 17.4.2016 |
| 25 km juoksu | 1.19.34 | Hampuri, Saksa | 17.4.2016 |
| 30 km juoksu | 1.35.48 | Hampuri, Saksa | 17.4.2016 |
| Maraton | 2.15.57 | Hampuri, Saksa | 17.4.2016 |
Jorge Castellón

Jorge Castellón Velarde (s. 7. helmikuuta 1969) on bolivialainen pikajuoksija. Hänen ennätyksensä 100 metrillä on vuonna 1996 juostu 10,65.
Castellón edusti Boliviaa 100 metrillä Atlantan kesäolympialaisissa 1996. Hän juoksi ensimmäisellä kierroksella ajan 10,74, muttei selviytynyt puolivälieriin.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: ,
| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,65 |  | 1996 |
| 200 m | 22,50 | Sudbury | 29. heinäkuuta 1988 |
Joensuun yliopiston ylioppilaskunta

Joensuun yliopiston ylioppilaskunta (JoYY) perustettiin 1. lokakuuta 1969 ja sen toiminta loppui Itä-Suomen yliopiston perustamisen yhteydessä vuoden 2010 alussa. Sen jäseniä olivat automaattisesti kaikki Joensuun yliopistossa perustutkintoa suorittavat opiskelijat, sekä vapaaehtoisesti jatko-opiskelijat ja ulkomaalaiset vaihto-opiskelijat. JoYY julkaisi yhdessä Kuopion yliopiston ylioppilaskunnan kanssa Itä-Suomen ylioppilaslehteä Uljasta, jonka päätoimittaja oli Veera Järvenpää (2009–2010).
Ylioppilaskunnan ylintä toimivaltaa käytti edustajisto, joka valittiin kahden vuoden välein. Edustajistoon kuului 31 jäsentä. Toimeenpanovaltaa käytti hallitus. Ylioppilaskunnassa työskenteli kahdeksan henkilöä.  Ylioppilaskunnan pääsihteeri oli Pekka Koivaara (2009–2010). Ylioppilaskunnan puheenjohtajana toimi Sanna Hämäläinen (2008-2010) ja hallituksen puheenjohtajana Perttu Koistinen (8.4.2009-2010).
JoYY:n tavoitteena oli edistää jäsentensä hyvinvointia yliopistolain velvoittamalla tavalla. JoYY oli Suomen ylioppilaskuntien liiton (SYL:n) jäsen. Entisen JoYY:n toimipaikka sijaitsee Suvantokadulla, josta tilat hankittiin 2008. Aikaisemmin JoYY:n toimitilat olivat Pielisjoen linnassa (1972–1984) ja Opiskelija-asuntoyhtiö Joensuun Ellin omistamassa Joensuun ylioppilastalossa Niskakadulla (1985–2008).
Joensuun yliopiston ylioppilaskunta lakkautettiin Kuopion yliopiston ylioppilaskunnan (KYY) ja emoyliopistojensa tavoin vuoden 2010 alussa, kun uusi Itä-Suomen yliopisto ja Itä-Suomen yliopiston ylioppilaskunta (ISYY) aloittivat virallisesti.
Savonlinnan ylioppilaskunta

Savonlinnan ylioppilaskunta oli Joensuun yliopiston ylioppilaskunnan Savonlinnan alaosasto; se on rekisteröity yhdistys.
Joensuun ylioppilastalo

Ylioppilastalo valmistui vuonna 1985 Niskakadun ja Koulukadun kulmaan. Kyse on Joensuun Ellin talosta, josta JoYY varasi 300 neliömetriä toimistoiksi ja kirjakahvila Lyyralle ja studioteatteri Montulle. JoYY:sta tuli Ellin vuokralainen 1992. Vuonna 1996 talo remontoitiin. Kerubin kuppila avautui Lyyran paikalle 2003. Ylioppilaskunta muutti talosta 2008 ostettuaan omat tilat Suvantokadulta. Ylioppilastalon seinässä on Teppo Laurinollin reliefiteos.
Aiheesta muualla

Savonlinnan ylioppilaskunta
Itä-Suomen ylioppilaslehti Uljas
Suomen ylioppilaskunnat
| --- | --- |
Nykyiset:  AYY (Aalto-yliopisto) · HYY (Helsingin yliopisto) · ISYY (Itä-Suomen yliopisto) · JYY (Jyväskylän yliopisto) · LYY (Lapin yliopisto) · LTKY (Lappeenrannan teknillinen yliopisto) · OYY (Oulun yliopisto) · SHS (Svenska Handelshögskolan) · TaiYo (Taideyliopisto) · TREY (Tampere) · TYY (Turku) · VYY (Vaasan yliopisto) · ÅAS (Åbo Akademi)
Entiset:  KY (Helsingin kauppakorkeakoulu) · JoYY (Joensuun yliopisto) · KYY (Kuopion yliopisto) · KUVYO (Kuvataideakatemia) · TOKYO (Taideteollinen korkeakoulu)  · TTYY (Tampereen teknillinen yliopisto) · Tamy (Tampereen yliopisto) · TeYo (Teatterikorkeakoulu) · TKY (Teknillisen korkeakoulu) · TuKY (Turun kauppakorkeakoulu) · SAY (Sibelius-Akatemia)
Josefina Benedetti

Josefina Benedetti (s. 1953 Yhdysvallat) on venezuelalainen säveltäjä.
Benedetti opiskeli pianonsoittoa Caracasissa ja Lontoossa. Hän valmistui Venezuelassa kuoronjohdossa, sävellyksessä ja musiikkitieteessä. Hän on saanut palkintoja kansallisissa ja kunnallisissa sävellyskilpailuissa Venezuelassa vuosina 1989, 1990, 1993 ja 1998. Hänen tuotantoonsa kuuluu kuoro-, orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksia sekä elektroakustista musiikkia. Hänen sävellyksiään ovat esittäneet ja levyttäneet eri orkesterit ja solistit Venezuelassa, Yhdysvalloissa, Ecuadorissa, Espanjassa ja Ranskassa. Benedetti on osallistunut moniin installaatioihin yhteistyössä kuvataiteilijoiden kanssa.
Benedetti on toiminut Venezuelassa Juventudes Musicales -järjestön ja Kansallisen filharmonisen orkesterin seuran johtajana. Hän on ollut myös Venezuelan keskusyliopiston kulttuurijohtaja ja toiminut siellä analyysin ja musiikin estetiikan professorina. Benedetti on kirjoittanut teoksen La estética postmoderna en la música venezolana.