stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Kristillisdemokraatit
Puolueorganisaatio > Media

Kristillisdemokraattien pää-äänenkannattaja on alun perin vuodesta 1966 nimellä Kristityn Vastuu ilmestynyt KD-lehti. Lehden nimi vaihtui vuonna 2005 ja sen sisällöissä on annettu tilaa merkittäville kansallisille ja kansainvälisille uutisille. Radiossa puolue on lähettänyt Radio Dein kanavalla KD-Kompassi-ohjelmaa säännöllisesti vuodesta 2008 lähtien. Puolue on hyödyntänyt myös internet-tiedotusta puolueen sisäisessä keskustelussa. Puolueen miesverkosto on toimittanut konservatiivi.fi-verkkosivua.
Vuonna 2021 KD aloitti Kompassi-ohjelman lähettämisen Alfa-tv:llä.
Puolueorganisaatio > Kansainväliset jäsenyydet

Kristillisdemokraatit on ollut Euroopan kansanpuolueen (EPP) täysjäsen vuodesta 2018. KD oli, aikaisemmin Euroopan kristillisdemokraatteina tunnetun puolueen, tarkkailijajäsen vuodesta 1991 alkaen. Muista suomalaisista puolueista EPP:hen kuuluu myös Kansallinen Kokoomus. Euroopan parlamentissa kristillisdemokraatit ovat kuuluneet Euroopan kansanpuolueen ryhmään. EPP-ryhmää edustaneita europarlamentaarikkoja ovat olleet Eija-Riitta Korhola ja Sari Essayah. Kristillisdemokraatit on osallistunut ajoittain Konrad Adenauer -säätiön ja Euroopan kristillinen poliittinen liike -järjestön toimintaan. Pohjoismaiden neuvostossa kristillisdemokraatit kuuluu Keskiryhmään. Puolue pitää yhteyttä muihin pohjoismaisiin kristillisiin puolueisiin myös Kristdemokraterna i Norden (KDN) -järjestön tapahtumissa.
Kannattajakunta > Poliittinen nelikenttä

Kristillisdemokraatit sijaitsevat poliittisen nelikentän vasemmisto-oikeisto-ulottuvuudessa keskellä. E2 Tutkimuksen mukaan yleinen puolueiden jakautuminen on 2010-luvulla ollut suurempaa kuin aikaisemmin, mutta KD:n sijainti on pysynyt suhteellisen vakaana vasemmisto- ja oikeistoblokkien välillä. Kuntavaalien 2021 vaalikonevastausten perusteella kristillisdemokraattien ehdokkaat olivat lähimpänä Ruotsalaista kansanpuoluetta ja Suomen Keskustaa. Vaaleissa kristillisdemokraatit keräävät enemmän oikealle kuin vasemmalle itsensä sijoittavien ääniä. Ero muihin puolueisiin syntyy arvoulottuvuudella, jossa KD:n kannattajat ovat eduskuntapuolueista konservatiivisimpia.
Kannattajakunta > Mielipiteet

Kristillisdemokraattien äänestäjäkunta on mielipiteiltään samankaltainen kokoomuksen äänestäjien kanssa. Vuoden 2019 eduskuntavaalitutkimuksen mukaan kristillisdemokraattien äänestäjät korostivat työllisyyttä, sosiaali- ja terveydenhuoltoa, vanhustenhoitoa sekä verotusta koskevia asioita. Koulutuskysymykset nousivat kristillisdemokraattien äänestäjien keskuudessa muita puolueita tärkeämmiksi. Kristillisdemokraattien äänestäjät suhtautuvat Elinkeinoelämän valtuuskunnan mukaan julkisten menojen kasvuun, verotuksen kehitykseen ja velkaantumiseen keskustaa nuivemmin. Eva:n mukaan kristillisdemokraattien äänestäjille tärkeimpiä asioita ovat työllisyyden parantaminen ja työttömyyden vähentäminen, köyhyyden poistaminen ja syrjäytymisen estäminen, rikollisuuden torjunta, terveydenhuollon kehittäminen ja hoidonsaannin turvaaminen sekä maaseudun ja syrjäalueiden ongelmien helpottaminen. Kristillisdemokraattien kannattajat ovat pitäneet etujärjestöjen valtaa Suomessa liian suurena.
Kannattajakunta > Rakenne

Kristillisdemokraatit ovat lievästi naisvaltainen puolue. Vuonna 2005 puolueen jäsenistä oli naisia 60 prosenttia ja vuonna 2007 puolue oli kaikista puolueista naisvaltaisin. Vuoden 2021 kuntavaaleissa kristillisdemokraattien sukupuolijakauma oli kaikista puolueista tasaisin, naisehdokkaiden osuuden ollessa 47 prosenttia. KD:n ehdokkailla oli myös kaikista puolueista eniten lapsia. KD:lla oli vuonna 2021 myös keskimääräistä enemmän ulkomaalaistaustaisia ehdokkaita. Ammatillisesti puolue on edustanut tasaisesti kaikkia yhteiskuntaluokkia ja ammattiryhmiä. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa puolueen työllisistä ehdokkaista suurin osa oli toimihenkilöitä. Yksityisellä sektorilla työskenteleviä oli eniten RKP:n jälkeen.
Vuonna 2020 puolueeseen kuului 8 370 jäsentä. Puolueen jäsenet jakautuvat pääasiassa kristillisdemokraattista yleislinjaa korostaviin sekä evankelikaliseen siipeen. Erityisesti alkuaikoina puolue sai jäseniä protestanttisista konservatiiveista. Myöhemmin puolueeseen on tullut myös ortodokseja ja katolilaisia sekä uskonnollisesti vähemmän aktiivisia henkilöitä. Kunnallisalan kehittämissäätiön tutkimuksen mukaan kristillisdemokraattien on katsottu muodostavan yhdessä keskustan ja perussuomalaisten kanssa eduskunnan leimallisesti arvokonservatiivisen osan.
Kannattajakunta > Alueellisuus

Kristillisdemokraattien vahvimmat kannatusalueet ovat sijainneet vyöhykkeellä Etelä-Pohjanmaalta ja Keski-Pohjanmaalta, Keski-Suomen, Hämeen ja Savon kautta Kymenlaaksoon. Kuntavaaleissa 2021 kristillisdemokraattien kannatus oli suurinta Pohjanmaalla sijaitsevassa Luodon kunnassa, jossa puolue sai yksinkertaisen enemmistön 52,1 % kannatuksella. Erityisesti Bjarne Kalliksen kaudella puolue laajensi kannatustaan ruotsinkielisen väestön parissa. Valtakunnallisesti kristillisdemokraatit ovat keränneet 2000-luvulla säännöllisesti 4–5 % kannatusta. Maakuntakeskuksista KD:n vahvimpia kaupunkeja vuonna 2021 olivat Kokkola, Lahti, Jyväskylä ja Seinäjoki.
Vaalihistoria > Eduskunta

| Vaalit | Johtaja | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Paikat | +/– | Hallitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1958 | Olavi Päivänsalo | 3 358 | 0,17 % | 0 / 200 |  |  |
| 1966 | Ahti Tele | 10 646 | 0,45 % | 0 / 200 |  |  |
| 1970 | Eino Sares | 28 228 | 1,40 % | 1 / 200 |  1 | Oppositio |
| 1972 | Olavi Majlander | 65 228 | 2,53 % | 4 / 200 |  3 | Oppositio |
| 1975 | Raino Westerholm | 90 599 | 3,29 % | 9 / 200 |  5 | Oppositio |
| 1979 | Raino Westerholm | 138 244 | 4,78 % | 9 / 200 |  0 | Oppositio |
| 1983 | Esko Almgren | 90 410 | 3,03 % | 3 / 200 |  6 | Oppositio |
| 1987 | Esko Almgren | 74 209 | 2,58 % | 5 / 200 |  2 | Oppositio |
| 1991 | Toimi Kankaanniemi | 83 151 | 3,05 % | 8 / 200 |  3 | Aho |
| 1995 | Toimi Kankaanniemi | 82 311 | 2,96 % | 7 / 200 |  1 | Oppositio |
| 1999 | Bjarne Kallis | 111 835 | 4,17 % | 10 / 200 |  3 | Oppositio |
| 2003 | Bjarne Kallis | 148 987 | 5,34 % | 7 / 200 |  3 | Oppositio |
| 2007 | Päivi Räsänen | 134 790 | 4,86 % | 7 / 200 |  0 | Oppositio |
| 2011 | Päivi Räsänen | 118 453 | 4,03 % | 6 / 200 |  1 | Katainen/Stubb |
| 2015 | Päivi Räsänen | 105 022 | 3,54 % | 5 / 200 |  1 | Oppositio |
| 2019 | Sari Essayah | 120 039 | 3,90 % | 5 / 200 |  0 | Oppositio |
| 2023 | Sari Essayah | 130 694 | 4,22 % | 5 / 200 |  0 | Orpo |
Vaalihistoria > Euroopan parlamentti

| Vaalit | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Paikat | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | 63 279 | 2,81 % | 0 / 16 |  |
| 1999 | 29 637 | 2,39 % | 1 / 16 |  1 |
| 2004 | 70 845 | 4,28 % | 0 / 14 |  1 |
| 2009 | 69 458 | 4,17 % | 1 / 13 |  1 |
| 2014 | 90 586 | 5,24 % | 0 / 13 |  1 |
| 2019 | 89 166 | 4,87 % | 0 / 13 |  0 |
| 2024 | 75  376 | 4,1 % | 0 / 15 |  0 |
Vaalihistoria > Kuntavaalit

| Vaalit | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Paikat | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1968 |  |  | 3 |  3 |
| 1972 | 49 877 | 1,99 % | 134 |  131 |
| 1976 | 85 792 | 3,20 % | 322 |  191 |
| 1980 | 100 800 | 3,68 % | 333 |  11 |
| 1984 | 80 455 | 2,98 % | 257 |  76 |
| 1988 | 71 614 | 2,72 % | 273 |  16 |
| 1992 | 84 481 | 3,17 % | 353 |  80 |
| 1996 | 75 494 | 3,18 % | 353 |  0 |
| 2000 | 95 009 | 4,27 % | 443 |  90 |
| 2004 | 94 666 | 3,96 % | 392 |  51 |
| 2008 | 106 639 | 4,18 % | 351 |  41 |
| 2012 | 93 257 | 3,74 % | 300 |  51 |
| 2017 | 105 551 | 4,1 % | 316 |  16 |
| 2021 | 88 259 | 3,6 % | 311 |  5 |
Vaalihistoria > Presidentinvaalit

| Vaalit | Ehdokas | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Valitsijamiehet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 | Raino Westerholm | 215 244 | 8,8 % | 24 |
| 1982 | Raino Westerholm | 59 885 | 1,9 % | 0 |
| 1994 | Toimi Kankaanniemi | 1k 31 453 | 1k  1,0 % |  |
| 2006 | Bjarne Kallis | 1k 61 483 | 1k  2,04 % |  |
| 2012 | Sari Essayah | 1k 75 744 | 1k  2,47 % |  |
| 2018 | Ei ehdokasta |  |  |  |
| 2024 | Sari Essayah | 1k 47 847 | 1,5 % |  |
Vaalihistoria > Aluevaalit

| Vaalit | Kannatus> Äänet | Kannatus>  % | Paikat | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | 78 914 | 4,2 % | 57 |  57 |
Merkittäviä poliitikkoja > Puheenjohtajat

Kristillisdemokraateilla on ollut historiansa aikana 10 puheenjohtajaa. Nykyinen puheenjohtaja Sari Essayah on toiminut tehtävässä vuodesta 2015 lähtien.
Olavi Päivänsalo 1958–1964
Ahti Tele 1964–1967
Eino Sares 1967–1970
Olavi Majlander 1970–1973
Raino Westerholm 1973–1982
Esko Almgren 1982–1989
Toimi Kankaanniemi 1989–1995
Bjarne Kallis 1995–2004
Päivi Räsänen 2004–2015
Sari Essayah 2015–
Merkittäviä poliitikkoja > Puoluesihteerit

Kristillisdemokraateilla on ollut historiansa aikana 13 puoluesihteeriä. Nykyinen puoluesihteeri Mikko Rekimies aloitti tehtävässä marraskuun 2023 lopulla.
S. N. Venho 1958–1959
Paavo Luostarinen 1959–1965
Eino Pinomaa 1965–1978
Esko Almgren 1979–1982
Jouko Jääskeläinen 1982–1996
Milla Kalliomaa 1997–2002
Eija-Riitta Korhola 2003
Annika Kokko 2003–2007
Sari Essayah 2007–2009
Peter Östman 2009–2011
Asmo Maanselkä 2011–2021
Elsi Juupaluoma 2022–2023
Mikko Rekimies 2023–
Merkittäviä poliitikkoja > Nykyiset kansanedustajat

Sari Essayah, ekonomi, puolueen puheenjohtaja, Lapinlahti, Savo-Karjalan vaalipiiri
Päivi Räsänen, lääketieteen lisensiaatti, eduskuntaryhmän puheenjohtaja, Riihimäki, Hämeen vaalipiiri
Peter Östman, merkonomi,  Pedersöre, Vaasan vaalipiiri
Mika Poutala, ammattipuhuja, mentori Espoo, Uudenmaan vaalipiiri
Sari Tanus, erikoislääkäri, Tampere, Pirkanmaan vaalipiiri
Merkittäviä poliitikkoja > Euroopan parlamentin jäsenet

Eija-Riitta Korhola (1999–2003, 2024)
Sari Essayah (2009–2014)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kristillisdemokraattien viralliset verkkosivut
Kristillisdemokraattien periaateohjelma
Kristillisdemokraattien ohjelmat (Pohtiva)
Ylen teemasivu kristillisdemokraateista
Suomalaiset puolueet: Suomen Kristillisdemokraatit (Yle Areena 2011)
| n k Kristillisdemokraattien kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (5):  Essayah  Poutala  Räsänen  Tanus  Östman 
Sari Essayah on toiminut KD:n puheenjohtajana vuodesta 2015 lähtien. Essayahin johtamaa puoluetta on luonnehdittu konservatiiviseksi yleispuolueeksi.
Peter Östman on toiminut kristillisdemokraattisen eduskuntaryhmän puheenjohtajana vuodesta 2023.
Puolueen jäsenet osallistuivat alkuvuosina vaaleihin Puolueeton keskusta-ryhmittymän listalla. Kuvassa vaalitilaisuus Helsingin messuhallissa 1962.
KD:n ensimmäinen puoluekokous järjestettiin Jyväskylässä vuonna 1971.
Raino Westerholm oli puolueen ensimmäinen kansanedustaja ja pitkäaikainen puheenjohtaja. Vuoden 1978 presidentinvaaleissa Westerholm haastoi Urho Kekkosen ja sai liki 8,8 % kannatuksen.
Bjarne Kallis toimi kristillisdemokraattien puheenjohtajana 1995–2003. Kallista on kuvattu visionäärinä, joka uudisti puoluetta kristillisdemokraattiseksi poliittiseksi liikkeeksi.
Kristillisdemokraattien puoluetoimisto sijaitsee Helsingin Alppilassa sijaitsevassa Alppitalossa.
Kuntakohtaiset tulokset vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Heilongjiang

| Heilongjiang 黑龙江省 Hēilóngjiāng Shěng |
| --- | --- |

 Heilongjiangin (punaisella) sijainti Kiinan kartalla.
Valtio:   Kiina
Prefektuuritaso:  13 yksikköä
Piirikuntataso:  130 yksikköä
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  maakunta
 – hallinnollinen keskus:  Harbin
Pinta-ala  ():  454 800 km² (6.)
Väkiluku (2013)  ():  38 350 200 (15.)
BKT (2013):  1 438,2 mrd. CNY (eli 2,3 % Kiinan BKT:stä)
 – asukasta kohti:  37 509 CNY, noin 4 494 EUR (90 % Kiinan keskiarvosta)
HDI (2010):  0,704
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  CN-23
 
www.hlj.gov.cn
Heilongjiang (yksink.: 黑龙江; perint.: 黑龍江; pinyin: Hēilóngjiāng) on Kiinan pohjoisin maakunta. Sen nimi on suomeksi ”Mustan lohikäärmeen joki”, joka on Amurin kiinankielinen nimi. Heilongjiangin vanha suomalainen latinaistus on Heilungkiang. Sen kiinalainen lyhennenimi on Hei (黑).
Historia

Maakunta on yksi kolmesta Mantšuriaan kuuluvista maakunnista. Kaksi muuta ovat Jilin ja Liaoning.
Kiina ja Neuvostoliitto kävivät 1969–1978 Ussurijoella taisteluja rajakiistojen vuoksi.lähde?
Kaivosonnettomuudessa vuonna 2009 sai surmansa yli sata ihmistä.
Maantiede

Maakunnan rajanaapurit ovat pohjoisessa ja idässä Venäjä, etelässä Kiinan maakunta Jilin sekä lännessä Sisä-Mongolian autonominen alue.
Venäjän vastaiset rajat kulkevat pitkin jokia, pohjoisraja pitkin Amuria ja itäraja Ussuria. Heilongjiangin alueella ovat sekä Kiinan pohjoisin että itäisin piste, joista itäisin sijaitsee Amurin ja Ussurin yhtymäkohdassa.
Maasto on vaihtelevaa; maakunnan länsi- ja eteläosissa sekä aivan pohjoisessa on matalia vuorialueita – korkein huippu Jilinin rajalla on 1 690 m. Maakunnan sisäosa, samoin kuin Amurin ja Ussurin rannat, ovat matalaa ja tasaista. Siellä virtaa useita suurehkoja jokia, ja koko seutu kuuluu Amurin valuma-alueeseen. Itäosissa on myös järviä.
Ilmasto maakunnassa on mantereinen ja subarktinen, ja se on tunnettu pitkistä kylmistä talvistaan.lähde? Tammikuun keskilämpötila Heilongjiangin eri osissa vaihtelee –31 ja –15 °C välillä, kun taas heinäkuun keskilämpötila vaihtelee välillä 18–23 °C. Sadetta saadaan kohtalaisesti, vuotuinen sademäärä on 500–600 mm, joka tulee pääasiassa lyhyehkön viileän kesän aikana.
Pääkaupunki Harbinin lisäksi muita tunnettuja kaupunkeja ovat Qiqihar, Daqing ja Heihe.
Väestö

| Heilongjiangin etniset ryhmät vuosien 2000 ja 2010 väestönlaskennoissa> .Etninen ryhmä | Heilongjiangin etniset ryhmät vuosien 2000 ja 2010 väestönlaskennoissa> .2000 | Heilongjiangin etniset ryhmät vuosien 2000 ja 2010 väestönlaskennoissa> .2010 |
| --- | --- | --- |
| Han-kiinalaiset | 34 465 039 | 36 939 181 |
| Mantšut | 1 037 080 | 748 020 |
| Korealaiset | 388 458 | 327 806 |
| Mongolit | 141 495 | 125 483 |
| Hui-kiinalaiset | 124 003 | 101 749 |
| Daguurit | 43 608 | 40 277 |
| Xibet | 8 886 | 7 608 |
| Nanait | 3 910 | 3 613 |
| Oroqinit | 3 871 | 3 943 |
| Evenkit | 2 706 | 2 648 |
Heilongjiangin väkiluku oli 32,67 miljoonaa vuonna 1982, 35,22 miljoonaa vuonna 1990 ja 36,24 miljoonaa vuoden 2000 väestönlaskennassa. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kirjattiin 38,31 miljoonaa asukasta, joka oli 2,86 prosenttia Kiinan väestöstä (ilman Hongkongia ja Macaota). Autonominen alue oli Kiinan 15. väkirikkain. Vuoden 2013 lopun väestöarvio oli 38,35 miljoonaa ja arvio väestötiheydestä 82,7 henkeä neliökilometrillä.
Hallinnollinen jako

Heilongjiang on jaettu 13 prefektuuritason alueeseen: 11 prefektuuritason kaupunkiin, yhteen prefektuuriin ja Harbinin kaupunkiin joka on suoraan maakunnan hallinnon alaisuudessa.
| --- | --- |
 1. Harbinin kaupunki  2. Qiqihar  3. Mudanjiang  4. Jiamusi  5. Daqing  6. Jixi  7. Shuangyashan :  8. Yichun  9. Qitaihe  10. Hegang  11. Heihe  12. Suihua  13. Daxing’anlingin (Da Hinggan Lingin) prefektuuri
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto Heilongjiangin maakunta. (kiinaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heilongjiang Wikimedia Commonsissa
| n k  Kiinan alueellinen hallinto |
| --- | --- |
Maakunnat:  Anhui  Fujian  Gansu  Guangdong  Guizhou  Hainan  Hebei  Heilongjiang  Henan  Hubei  Hunan  Jiangsu  Jiangxi  Jilin  Liaoning  Qinghai  Shaanxi  Shandong  Shanxi  Sichuan  Yunnan  Zhejiang 
Itsehallinnolliset alueet:  Guangxi  Ningxia  Sisä-Mongolia  Tiibet  Xinjiang 
Itsehallinnolliset kunnat:  Chongqing  Peking  Shanghai  Tianjin 
Erityishallintoalueet:  Hongkong  Macao 
Heilongjiangin hallinnollinen jako
Dolgoprudnyi

| Dolgoprudnyi Долгопрудный |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Dolgoprudnyi
 Koordinaatit: 55°55′59.8″N, 37°30′52.6″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Moskovan alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,01lähde? km²
Väkiluku (2010):  90 976
 – Väestötiheys:  3 032 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  141707 141720
Suuntanumero(t):  +7 495
 
 www.dolgoprudny.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dolgoprudnyi (ven. Долгопру́дный) on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee 20 kilometriä Moskovasta pohjoiseen Moskovan ja Dmitrovin välisen rautatien varrella (Dologprudnyin asema). Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa on 90 976 asukasta.
Historiaa

1600–1800-luvulla paikalla sijaitsi Vinogradovon kartano ”pitkien lampien rannalla” (na Dolgih prudah). Talonpojat polttivat kartanon vuonna 1905. 1920-luvulla paikkakunnan kautta rakennettiin Savjolovon rautatie, jonka asemataajamalle perustettiin maan ensimmäinen ilmalaivatelakka (vuosina 1935–1938 nimenä oli Dirižablestroi). Vuonna 1957 Dolgoprudnyin taajamasta tuli kaupunki.
Talous ja nähtävyydet

Nykyään Dolgoprudnyissa on koneenrakennus-, kemian, rakennustarvike- ja sotateollisuutta. Tässä tiedekaupungissa (naukograd)lähde? toimii Moskovan fysiikan ja tekniikan instituutti, aerologinen keskusobservatorio ja maaperäkemiallinen tutkimusasema.
Kaupungin keskustassa on klassistinen Vinogradovon kartano, jonka 1770-luvulta peräisin oleva vanha rakennus on rakennettu uudelleen vuoden 1911 jälkeen ja uusi rakennus vuonna 1912. Kartanon yhteydessä on säännöllinen puistoalue sekä vuosina 1772–1777 rakennettu varhaista klassismia edustava Vladimirin Jumalanäidin ikonin kirkko. Nykyään kaupungin alueella sijaitsevat myös entisen Tarbejevon kylän Pyhän Georgioksen kirkko (1774) sekä entisen Kotovo-Spasskojen kylän Vapahtajan kirkko (1684). 1950–1960-luvulla kaupunki kehittyi ryhmänä erillisiä tehdastaajamia, 1970-luvulta lähtien rakennettiin 9- ja 16-kerroksisia asuintaloja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dolgoprudnyin kaupungin sivusto (venäjäksi)
Dolgoprudnyin aerologisen keskusobservatorion (ylemmän ilmakehän luotausaseman) kotisivut (venäjäksi)
Rosgidrometin Dolgoprudnyin aerologinen keskusobservatorio 70 vuotta (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Rosgidrometin Planeta-yksikön Dolgoprudnyin keskusobservatorion ja muiden sääsatelliittidatan vastaanottokeskusten yhteystiedot (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Rosgidrometin Dolgoprudnyin aerologisen keskusobservatorion yhteystiedot (Arkistoitu – Internet Archive)
Sääsatelliittikuvien yms aineiston vastaanotosta Dolgoprudnyin aerologisessa keskusobservatoriossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Moskovan alueen kaupungit
Kazanin Jumalanäidin ikonin mukaan nimetty ortodoksikirkko Dolgoprudnyissä.
Lupana

| Lupana, Ljuban Любань |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Lupana, Ljuban
 Koordinaatit: 59°20′56″N, 31°14′50.7″E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Leningradin alue
Piiri:   Tosnon kunnallispiiri
Kaupungiksi:  3. kesäkuuta 1917
Väkiluku (2010):  4 188
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  187050
Suuntanumero(t):  +7 81361
 
 lubanadmin.3dn.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lupana eli Ljuban (ven. Любань, Ljuban) on pieni, runsaan 4000 asukkaan radanvarsikaupunki Tusinan piirissä Leningradin alueella. Kaupunki sijaitsee Olhavajokeen laskevan Tigodajoen varrella 85 kilometriä Pietarista kaakkoon.
Rautatieasema Ljuban
Pietarin ja Paavalin kirkko kaupungin asemalla seisovasta junasta nähtynä
Rautatiekaupungin veturivarikko 1800-1900-lukujen taitteessa
Historiallisissa teoksissa Lupana mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvulla. Kaupungiksi se tuli 3. kesäkuuta 1917.
Kaupungin keskustassa sijaitsee tärkeä Pietari–Moskova-rautatien asema (Ljuban), jossa monet Pietarin lähiliikenteen junat pysähtyvät. Osa lähijunista liikennöi ainoastaan Pietarin kaakkoisosiin Obuhovon risteysasemalle (liityntä Pietarin metroon) asti, Tšudovoon, Malaja Višeraan tai Novgorodiin.
Pietarista Moskovaan johtava M10-valtatie (osa eurooppatie E105:tä) kulkee kaupungin läpi. Sitä seuraten Pietariin on 87 kilometrin ja Novgorodin alueen Tšudovoon 34 kilometriä. Moskovaan on lähes 600 kilometriä. Pietariin on runsaasti linja-autoyhteyksiä. Myös Lugasta Lupanan kautta Namkkuun (Mga) johtava P41 kantatie on kaupungille merkittävä maantie.
Kaupungissa on ortodoksinen Pyhien apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko.
Jaroslavlin alue

| Jaroslavlin alue Ярославская область |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Kostroman alueen sijainti Venäjän federaation kartalla
 Koordinaatit: 57.626°N, 39.893°E (Jaroslavl) 
Valtio:   Venäjä
Perustettu:  11. maaliskuuta 1936
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Jaroslavl (591 486 as.)
 – suurin kaupunki:  Jaroslavl
 – kuvernööri:  Sergei Jastrebov
Pinta-ala:  36 177 km²
Väkiluku (2010)  ():  1 272 468
 – väestötiheys:  35 as./km²
Kielet:  venäjä
BKT (2010):  234 246,3 milj. RUB (eli 0,63 % Venäjän BKT:stä)
 – asukasta kohti:  184 088 RUB,  noin 4 510 EUR (eli 70 % Venäjän keskiarvotasosta)
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Symbolit:  
 – lippu:  Jaroslavlin alueen lippu
 – vaakuna:  Jaroslavlin alueen vaakuna
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  76
 – ISO 3166:  RU-YAR
 
adm.yar.ru (venäjäksi)
Jaroslavlin alue (ven. Яросла́вская о́бласть, Jaroslavskaja oblast) on hallinnollinen alue Keski-Venäjällä Moskovan koillispuolella.
Maantiede

Jaroslavlin alueen kartta
Jaroslavlin alue rajoittuu pohjoisessa Vologdan alueeseen, idässä Kostroman alueeseen, kaakossa Ivanovon alueeseen, etelässä Vladimirin alueeseen, lounaassa Moskovan alueeseen ja lännessä Tverin alueeseen.
Jaroslavlin alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangolla Volgan yläjuoksun varrella. Alueen luoteisosassa sijaitsee suuri Rybinskin tekojärvi. Muita merkittäviä järviä ovat Nero ja Pleštšejevo. Alueen pinta-alasta on metsien peitossa 43 %.
Historia

Jaroslavlin alue perustettiin 11. maaliskuuta 1936.
Väestö

Jaroslavlin alueen asukasluku on 1 425 000 (2010) ja väestötiheys 34,96 as./km². Väestöstä kaupungeissa tai kaupunkimaisissa taajamissa asui 82,2 %. Suurimmat kaupungit olivat Jaroslavl (591 486 as.), Rybinsk (200 771 as.). Hieman pienempiä alueen kaupunkeja olivat Pereslavl-Zalesski (41 923 as.), Tutajev (41 001 as.), Uglitš (34 505 as.) ja Rostov (31 791 as.). Alueen väestöstä oli venäläisiä 96,0 %; ukrainalaisia oli seuraavaksi eniten eli 0,8%.
Hallinto

Jaroslavlin alue on yksi Venäjän federaation alue (subjekti) ja sen pääkaupunki on Jaroslavl. Alueen hallinnosta vastaavat kuvernööri, hallitus ja alueduuma.
Paikallishallintoa varten alue on jaettu 17 piiriin ja 11 kaupunkialueeseen.
Talous

Alueella on koneenrakennusta, öljynjalostus-, kemian-, petrokemian-, elintarvike-, rakennusaine-, puunjalostus-, metalli-, mylly- ja rehuteollisuutta sekä sähköntuotantoa. Seutu on merkittävien petrokemiallisten siirtoputkistojen risteysalue. Muun muassa Itämeren öljyputki (Baltic Pipeline System, BPS-1) kuljettaa idempänä esiin pumpattua raakaöljyä ja muita öljytuotteita Jaroslavin alueelta Kirišin jalostamoille ja edelleen Koiviston vientiterminaaliin Suomenlahdella. Alueen maaperä ja ilmasto eivät ole maanviljelylle suotuisia, mutta siitä huolimatta alueella viljellään paljon rehukasveja, vihanneksia, pellavaa, viljaa ja perunaa. Karjankasvatus on tärkein maatalouselinkeino ja sen osuus koko maataloustuotannosta on 60 %.