Lipoproteiini
Veren ja imunesteen lipoproteiinit

Lipoproteiinit ovat veressä ja imunesteessä kulkevia useista lipideistä ja proteiineista koostuvia palloja. Niissä on fosfolipidikalvo. Kalvon fosfolipidien vesiliukoiset atomiryhmät ovat suuntautuneet ulospäin ja rasvaliukoiset pallon sisälle, jonka takia lipoproteiinit ovat liukoisia vereen. Kalvon sisällä on rasvaliukoisia lipidejä kuten triglyseridejä ja kolesterolia. Kalvoon on lisäksi upottautunut apolipoproteiineja, jotka muun muassa ohjaavat lipoproteiinien kohdentumista sopiviin kudoksiin kehossa.
Ravinnon triglyseridit, kolesteroli, A-vitamiinit, E-vitamiinit monet muut lipidit imeytyvät ohutsuolesta imunesteeseen veren kylomikroni-lipoproteiinien sisään, josta ne siirtyvät verenkiertoon ja sieltä esimerkiksi rasva- ja lihaskudoksiin. Triglyseridejä siirtyy kylomikroneista verisuonten sisäpinnalla kudoksiin, joissa lipoproteiinilipaasi pilkkoo triglyseridit rasvahapoiksi ja glyseroliksi. Kylomikronijäänteet siirtyvät maksaan reseptorivälitteisesti endosytoosilla. Osa kolesterolista joko varastoituu maksasoluihin, hapettuu sappinesteen sappihapoiksi, erittyy sellaisenaan sapen mukana pois suolistoon tai päätyy verenkiertoon.
Maksassa tuotetut VLDL:t (lipoproteiineja) kuljettavat maksassa tuotettua tai sieltä muuten tullutta kolesterolia ja rasvahappoja verenkiertoon. Näistä rasvahapot päätyvät kudoksiin kuten edellä, jolloin ne pienevät muuntuen LDL:iksi (lipoproteiineja).
Solut ottavat LDL:ää sisään LDL-reseptorivälitteisesti, jotka tunnistavat niiden pinnan apoB-100-proteiinin. Osa kolesterolista päätyy osaksi solujen lipidikalvoja ja osasta tuotetaan erilaisia steroideja.
Kolesteroli palaa kudoksista HDL:n sisässä maksaan esteröitynä pitkäketjuisiin rasvahappoihin. Kuljetuksen aikana kolesteroliesterien siirtäjäproteiini (CETP) voi siirtää HDL:stä kolesteroliestereitä veren VLDL:ään ja LDL:ään.
Edeltävien lisäksi voidaan luokitella koon perusteella IDL, joka muodostuu VLDL:n luovuttaessa sisältään lipidejä. IDL on siis VLDL:n ja LDL:n välimuoto. Tutkimuksissa lipoproteiinit voidaan jaotella vielä useampaan alaluokkaan.
|  | Kylomikroni | VLDL | LDL | HDL |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Halkaisija (nm) | 75–1200 | 30–80 | 25–35 | 8–12 |
| Tiheys (g/ml) | alle 0.96 | 0.96–1.006 | 1.019–1.063 | 1.063–1.210 |
| Puoliintumisaika veressä | 5–13 minuuttia | 2–5 minuuttia | 15 tuntia | 11–12 tuntia |
| Apolipoproteiinit |  apoB-48  apoA-I  apoA-II  apoA-IV |  apoB100 |  apoB100 |  apoA-I  apoA-II  apoA-IV |
| Peräisin | suolistosta | maksasta | VLDL:n/IDL:n tuote | suolistosta ja maksasta |
| Trglyseridejä (%) | 80–95 | 45–65 | 18–22 | 2–7 |
| Vapaata kolesterolia (%) | 1–3 | 4–8 | 6–8 | 3–5 |
| Kolesteroliestereitä (%) | 2–4 | 6–22 | 45–50 | 5–20 |
| Fosfolipidejä (%) | 3–6 | 5–20 | 18–24 | 26–32 |
HDL-hiukkaset ovat hieman heterogeenisempi ryhmä, jossa voidaan havaita mittausmenetelmästä riippuen seuraavia ryvästymiä:
Sentrifugointiryhmät (3): HDL2, HDL3 ja hyvin tiheä HDL.
Magneettiresonanssiryhmät (3): Suuri, keskikokoinen ja pieni HDL.
1D-elektroforeesiryhmät (5): HDL2a, 2b, 3a, 3b ja 3c.
2D-elektroforeesiryhmät (6): pre-beeta 1 ja 2 sekä alfa 1, 2, 3 ja 4.
Apolipoproteiiniryhmät (3): A-I, A-I:A-II ja A-I:E hiukkaset.