stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emotions
Kappaleet

Emotions – 4.09
And You Don't Remember – 4.26
Can’t Let Go – 4.27
Make It Happen – 5.07
If It’s Over – 4.38
You're So Cold – 5.05
So Blessed – 4.13
To Be Around You – 4.37
Till the End of Time – 5.35
The Wind – 4.41
Käännös suomeksi
Eddie Howe

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Edward Graham Howe
Syntymäaika: 29. marraskuuta 1977 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Amersham, Buckinghamshire, Englanti
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 180 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–2002 |  Bournemouth | 201 | (10) |
| 2002–2004 |  Portsmouth | 2 | (0) |
| 2004 | →  Swindon Town | 0 | (0) |
| 2004 | →  Bournemouth | 17 | (1) |
| 2004–2007 |  Bournemouth | 53 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 273 | (12) |
Maajoukkue
| 1998 |  Englanti U21 | 2 | (0) |
Valmennusura
2008–2011:  Bournemouth
2011–2012:  Burnley
2012–2020:  Bournemouth
2021–:  Newcastle United
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. huhtikuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. huhtikuuta 2015.
Edward Graham "Eddie" Howe (s. 29. marraskuuta 1977 Amersham) on englantilainen uransa jo päättänyt jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän toimi Bournemouthin päävalmentajana vuosina 2008–2011 ja 2012–2020 sekä välillä yhden kauden Burnleyn päävalmentajana. Marraskuussa 2021 hän aloitti valioliigajoukkue Newcastle Unitedin päävalmentajana.
Ura pelaajana > Seurajoukkueura

Suurimman osan urastaan Howe edusti AFC Bournemouthia. Hän pelasi seurassa vuosina 1994–2002 ja 2004–2007. Otteluita hänelle kertyi seuran paidassa 271 ja maaleja 12. Bournemouthin lisäksi Howe edusti Swindon Townia, jossa hän ei pelannut otteluakaan, sekä toiseksi korkeimman sarjatason Portsmouth FC:tä, jossa hän pelasi kaksi ottelua vuosina 2002–2004. Howe lopetti ammattilaisuransa vuonna 2007 Bournemouthin paidassa.
Ura pelaajana > Maajoukkueura

Howe pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa vuonna 1998 kaksi ottelua tekemättä maalia. Pelipaikaltaan Howe oli keskuspuolustaja.
Ura valmentajana

Howen päävalmentajaura alkoi vuonna 2008, kun hänestä tuli pitkäaikaisen seuransa AFC Bournemouthin päävalmentaja. Tuolloin seura pelasi vielä Englannin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla ja oli talousvaikeuksissa. Howe onnistui kuitenkin nostamaan seuran sarjaporrasta korkeammalle, ennen kuin siirtyi Mestaruussarjan Burnley FC:hen tammikuussa 2011.
Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Burnleyn valmentajana Howe toimi tammikuusta 2011 lokakuuhun 2012. Hän lähti seurasta vedoten perhesyihin. Howesta tuli vielä samassa kuussa jälleen Bournemouthin valmentaja. Howe onnistui nostamaan seuran heti ensimmäisellä kaudellaan Mestaruussarjaan. Huhtikuussa 2015 Howe onnistui nostamaan Bournemouthin Englannin korkeimmalle sarjatasolle Valioliigaan kaudeksi 2015–2016. Samassa kuussa hänet valittiin myös The Football Leaguen vuosikymmenen manageriksi ja Englannin liigavalmentajien yhdistys valitsi hänet kauden parhaaksi valmentajaksi.
Howen johdolla Bournemouth pelasi Valioliigassa viisi kautta. Parhaimmillaan joukkue sijoittui kaudella 2016–2017 yhdeksänneksi. Kaudella 2019–2020 Bournemouth putosi liigasta pisteen erolla Aston Villaan. Kauden jälkeen Howe jätti seuran päävalmentajan tehtävät.
Marraskuussa 2021 Howe teki kesään 2024 ulottuvan sopimuksen Newcastle Unitedin kanssa.
Meriitit

Englannin Mestaruussarja: 2015
LMA:n vuoden valmentaja: 2015
Elvira Nabiullina

| Elvira Nabiullina |
| --- | --- |
 2017
Venäjän keskuspankin johtaja
 24.6.2013–  
Edeltäjä:  Sergei Ignatjev
Venäjän federaation talousministeri
 24.9.2007–21.5.2012  
Edeltäjä:  German Gref
Seuraaja:  Andrei Belousov
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1963 (ikä 60) Ufa
Tiedot
Tutkinnot:  Moskovan valtionyliopisto
Elvira Sahipzadovna Nabiullina (tat. Elvira Səxipzadə qızı Nəbiullina, ven. Эльвира Сахипзадовна Набиуллина, s. 29. lokakuuta 1963, Ufa, Baškirian ASNT) on Venäjän federaation talousministeri Viktor Zubkovin ja Putinin toisessa hallituksessa, syyskuusta 2007 alkaen vuoteen 2012 ja Venäjän keskuspankin kuvernööri kesäkuusta 2013.
Nabiullina valmistui Moskovan valtionyliopistosta vuonna 1986. Hän työskenteli 1991–1994 Venäjän teollisuudenharjoittajien ja yrittäjien liiton ja sen edeltäjän palveluksessa ennen siirtymistään kauppa- ja teollisuusministeriöön.
Nabiullina toimi vuodesta 2000 kesäkuuhun 2003 German Grefin ensimmäisenä apulaistalousministerinä ja johti sen jälkeen taloudellisia uudistuksia asiantuntijatasolla valmistelevaa strategisten valmistelujen keskusta (ven. Центр стратегических разработок). Hän on johtanut Venäjän presidentin kansallisesti ensisijaisten hankkeiden ja väestöpolitiikan neuvoston asiantuntijaneuvostoa (ven. экспертный совет при совете по реализации приоритетных национальных проектов и демографической политике при президенте).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Набиуллина Эльвира Сахипзадовна – биография Viperson (Виперсон). Viitattu 8.3.2024. (venäjäksi)
Германа Грефа сменила Эльвира Набиуллина RGRU. Viitattu 8.3.2024. (englanniksi)
Henriette Henriksen

| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | joukkuekilpailu |  |
Henriette Henriksen(-Løge) (s. 12. kesäkuuta 1970 Stavanger) on norjalainen entinen käsipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
Eino Mäkinen (elo- ja valokuvaaja)

Eino Evert Mäkinen (13. tammikuuta 1908 Helsinki – 4. huhtikuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja ja elokuvien kuvaaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen vanhempansa olivat  työnjohtaja Taavetti Evert Mäkinen ja Hilja Kristina Oksman. Puoliso (vuodesta 1930) oli Sigrid (Sirkka) Keinänen.
Eino Mäkinen teki monipuolisen uran sekä valokuvaajana että elokuvaajana. Diagnoosi (sokeutumiseen johtaneesta) näkökentän hitaasta supistumisesta ei estänyt 19-vuotiasta Mäkistä ryhtymästä vapaan valokuvaajan, toimittajan ja näyttelysuunnittelijan tehtäviin jo vuonna 1926, vuotta ennen ylioppilaaksi pääsyään.
Vuosina 1932−1935 Mäkinen toimi dokumenttielokuvistaan tunnetun Aho & Soldan Oy:n sivutoimisena kuvaajana. Vuodesta 1936 hän työskenteli kuuden vuoden ajan kotimaista kansanperinnettä taltioineen Kansatieteellinen Filmi Oy:n pääkuvaajana ja sivutoimisena toimitusjohtajana. Yhtiö tuotti lyhyen taipaleensa aikana yli 30 tasokasta lyhytelokuvaa. Jo filmaushetkellä katoamassa olleet työmenetelmät ja -taidot (esim. kaskenpoltto, ruuhenveisto) heräävät eloon Mäkisen 1930-luvun kuvissa. Kuulusimmat elokuvansa hän teki yhdessä Kustaa Vilkunan kanssa.
Sotavuosina (1941−1944) Eino Mäkinen toimi päämajan kuvaosaston tk-kuvaajana. 1940-luvun jälkipuoliskolla Mäkinen teki yhteistyötä mm. Erik Blombergin kanssa vapaan elokuvaajan ominaisuudessa. Blomberg ja Mäkinen palkittiin Jussi-patsaalla Porojen parissa -dokumenttielokuvan (1947) kuvauksesta.
1940-luvun viimeisinä vuosina Mäkinen keskittyi kuvateosten toimittamiseen, mitä työtä jatkui aina 1960-luvun loppuun asti.
Valokuvaajana myös kansainvälisellä tasolla arvostusta nauttinut veteraani sai elämäntyö-Jussin vuonna 1981.
Suomen Kulttuurirahasto on julkaissut joukon Kansatieteellisen Filmin elokuvia dvd:llä. Eino Mäkinen oli 1930-luvun lopulla ideoimassa ajatusta suomalaisen kulttuurin ja tieteen tukemisesta. Tästä aloitteesta ponnisti kansalaiskeräys, jonka tuotto muodosti nykyisen Suomen Kulttuurirahaston peruspääoman.
Tuotanto > Valokuvat

Julkaissut kuvia kymmenissä lehdissä ja valokuvateoksissa 1920-luvun lopulta lähtien; toimittanut ja kuvittanut 25 kuvateosta:
Isien työ 1943 (teksti Kustaa Vilkuna; 2. painos 1953, 3. painos 1975, 13. painos 2005).
Lappeenranta sanoin ja kuvin. 1949.
Hamina 1953.
Lahti 1955.
Suomen eduskunta : Helsingissä 23.5.1957. 1957.
Eino Mäkisen valokuva- ja negatiivikokoelma talletettiin 1987 Suomen elokuva-arkistoon (nyk. Kansallinen audiovisuaalinen arkisto).
Arkisto on järjestänyt kokoelmasta näyttelyt: 1988 "Eino Mäkinen - 50 valokuvaa" SEA:n Aulagalleria (Kai Vase ja Petri Kuokka) -näyttelyä kierrätti Maaseudun Sivistysliitto usealla kymmenellä maaseutupaikkakunnalla kahden vuoden ajan.
2008 Maan valo ja muisti VB-valokuvakeskus Kuopio.
2008 Maan valo ja muisti. Kai Vasen toimittama kuvateos Eino Mäkisen valokuvista Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
2010 Eino Mäkinen valokuvia, elokuvia. Näyttely Ateneum Helsinki.
2011 Maan valo ja muisti. Valokuvakeskus Peri, Turku.
Tuotanto > Elokuvat

Mäkinen osallistui kaikkiaan yli 50 elokuvan tuotantoon. Niistä noin 40 lyhytelokivia, esimerkiksi:
Hämäläiset sukupidot Tammelassa. Aho & Soldan 1934;
Haaparuuhen synty. Kansatieteellinen Filmi Oy 1936; Hämeenkyrön heinänteko. Kansatieteellinen Filmi Oy 1936;
Kaskisavun mailta. Kansatieteellinen filmi Oy 1937; Rymättylä kesänuotta. Kansatieteellinen Filmi Oy 1938;
Suonikylän talvielämää. Kansatieteellinen Filmi Oy 1938;
Enontekiön porolappalaisten parissa. Kansatieteellinen Filmi Oy 1940;
Hylkeenpyyntiä rasvapulan poistamiseksi. Kansatieteellinen Filmi Oy / Puolustusvoimat 1940/1942;
Anu Parikka och de andra. Brita Wrede 1943;
Porojen parissa. 1947 (Erik Blombergin kanssa).
Näytelmäelokuvat:
Laivan kannella. Filmituotanto Oy 1938 (kuvaus);
Varastettu kuolema. Eloseppo 1938 (2. käsikirjoittaja).
Kunnianosoitukset

Kultamitali maailmannäyttelyn Suomi-osastojen valokuvista Brysselissä 1935, Pariisissa 1937, New Yorkissa 1939
Jussi-patsas (Porojen parissa -lyhytelokuvasta E. Blombergin kanssa) 1947
Pitre-palkinto (Italia) Isien työ -kuvateoksen kuvista 1960
valokuvataiteen valtionpalkinto 1978
Jussi-patsas elämäntyöstä 1981.
Emotions (kappale)

| ”Emotions” Mariah Carey |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Emotions
 B-puoli: ””Vanishing”   ”Vision of Love””
 Äänitetty : 1991
 Julkaistu: 13. elokuuta 1991
 Tyylilaji: Pop, R&B, dance-pop, disco
 Kesto: 04.09
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Mariah Careyn muut singlet
| ”There’s Got to Be a Way” 1991 | ”Emotions” 1991 | ”Can’t Let Go” 1991 |
Emotions on Mariah Careyn toisen studioalbumin Emotions nimikkokappale, sekä albumilta ensimmäisenä julkaistu single. Sen ovat kirjoittaneet ja tuottaneet Carey itse, David Cole sekä Robert Clivillés. ”Emotions” julkaistiin Yhdysvalloissa elokuussa 1991 ja muualla loppuvuodesta 1991.
”Emotions” voitti BMI R&B -palkinnon ja nousi seitsemännellä listaviikollaan Billboard Hot 100 -listan kärkeen, jossa se vietti kolme viikkoa. Kappale sai ehdokkuuden Grammy Awardsin ”Paras naisartistin laulusuoritus” -kategoriassa, mutta palkinnon sai Bonnie Raittin ”Something to Talk About”.
Raidat > Maailmanlaajuinen single

”Emotions”
”Vanishing”
Raidat > Yhdysvaltojen maxi-single

”Emotions” (12” club mix)
”Emotions” (12” instrumental)
”Emotions” (album version)
”There’s Got to Be a Way” (12” mix)
”There’s Got to Be a Way” (vocal dub mix)
Raidat > Euroopan maxi-single

”Emotions”
”Vanishing”
”Vision of Love”
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Henriette Delille

| Henriette Delille |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1814 New Orleans, Louisiana
Kuollut: 17. marraskuuta 1862 New Orleans, Louisiana
Vanhemmat:  Jean Baptiste Delille-Sarpy ja Marie Josef Dias
Kunnianarvoisa Henriette Delille S.H.F. (1814 New Orleans, Louisiana – 17. marraskuuta 1862 New Orleans, Louisiana) oli roomalaiskatolisten valkoisen miehen ja vapaan värillisen naisen tytär, joka eli koko elämänsä USA:n eteläosassa aikana ennen orjuuden lakkauttamista ja perusti 1836 sääntökunnan Sisters of the Presentation, joka vuonna sai kirkollisen hyväksynnän 1837 ja muutti nimensä 1842 muotoon Sisters of the Holy Family, ja joka toimii yhä opettaen ja huolehtien köyhistä ja vanhuksista. Hänen vanhempansa eivät voineet mennä naimisiin Louisianan lain mukaan, mutta käytäntö oli yleinen kreoliyhteisössä, kun toisaalta hänen isoisoisoäitinsä oli ollut Afrikasta tuotu orja, joka tuli vapaaksi omistajansa kuoltua ja ansaitsi tarpeeksi vapauttaakseen tyttärensä ja kaksi lastenlastaan maksamalla siitä. Henrietellä oli yksi sisko ja kaksi veljeä ja hän itse eli pyhän elämän, pitäen huolta orjista, sairaista, orvoista, ikääntyneistä, unohdetuista ja halveksituista. Hän eli seuraavien viiden paavien hallintokausien aikana: Pius VII (1800-1823), Leo XII (1823-1829), Pius VIII (1829-1830), Gregorius XVI (1831-1846) ja autuas Pius IX (1846-1878). 1960-luvulla Sisters of the Holy Family alkoi tutkia Henrietten kanonisointia, 1988 paavi Johannes Paavali II julisti hänet Jumalan palvelijaksi, tutkimukset mahdollisesta ihmeestä kerättiin 2005 ja 2006 Vatikaani julisti ihmeen, sekä paavi Benedictus XVI julisti naisen kunnianarvoiseksi 27. maaliskuuta 2010. Henriette on ensimmäinen USA:n natiivi afrikkalaisamerikkalainen, jonka kanonisointiprosessi on avattu katolisessa kirkossa, ja toinen ihme tarvitaan hänen varsinaiseen kanonisointiinsa, jolloin hän olisi myös ensimmäinen USA:n natiivi afrikkalaisamerikkalainen pyhimys. Hänen tunnetaan rukoilleen: “Uskon Jumalaan. Toivon Jumalaan. Rakastan, haluan elää ja kuolla Jumalalle.”
Edgartown

Edgartownin sijainti Martha's Vineyardilla.

Edgartown on kunta Martha's Vineyardilla Dukesin piirikunnassa Massachusettsissa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2000 väestönlaskennassa 3 779. Se on piirikuntansa hallinnollinen keskus. Kuntaan kuuluu viereinen Chappaquiddick Island.
Tilastotietoja

Keskimääräinen työmatkaan käytetty aika on yli 16-vuotiailla asukkailla 15,6 minuuttia. Talouksien keskimääräiset tulot vuonna 1999 olivat 50 407 dollaria. Kunnassa asuu kaksi Tyynenmeren saarilta kotoisin olevaa henkilöä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Edgartownin kotisivu
Dävensö

Dävensö
Saari nähtynä Ådön säteristä
| --- | --- |
Sijainti:  Upplands-Bro Tukholman lääni, Uppland Ruotsi
Vesialue:  Norra Björkfjärden, Brofjärden, Mälaren 
Korkein kohta:  37 m mpy. 
Pinta-ala:  3,92 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Saari kuvattuna 1880-luvun karttaan
Dävensö on Mälarenin saari Ruotsissa Upplands-Bron kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä.
Maantietoa

Dävensö sijaitsee Mälarenin itäosassa Brofjärdenin ja Norra Björkfjärdenin välissä. Se on keskikokoinen Mälarenin saari, joka sijaitsee Färingsön ja Ekerönin pohjoispuolella ja etelään työntyvän kuusikilometrisen Ådönin niemen lähellä. Dävensön ja niemen väliin jää Ormsundet ja Färingsön väliin Skeppsbackasundet. Färingsön pohjoispuolella on toinenkin saari Eldgarnsö. Saarien väliin jää Norrsundet. Dävensön pituus on 3,0 kilometriä ja leveys on 2,4 kilometriä. Sen pinta-ala on 392 hehtaaria eli 3,9 neliökilometriä. Saari on tiimalasin muotoinen. Keskellä sijaitsevassa kaventumassa sijaitsee Dävensövik, jonka lahdenpohjassa on saaren nimikkotila. Mantereelta tulee saaren kautta kulkeva Ekerönin sähkölinja. Upplands-Bron ja Ekerön välinen kuntaraja kulkee Skeppsbackasundetissa ja Norrsundetissa.
Historiaa

Saari mainitaan ensimmäisen kerran erässä dokumentissa 1200-luvulta, jolloin saari kuului Fogdön luostarille. Tämän jälkeen saari vaihdettiin pois tai se testamentattiin eri omistajille muutaman vuosikymmenen välein. Myöhäiskeskiajalla on saarella ollut säteri ja 1500-luvulla siellä oli viisi rälssitilaa. Esimerkiksi 1700-luvulla rälssitilat kuuluivat Ådön säterille ja myöhemmin Säbyholmin kartanolle. Saareen perustettiin myöhemmin tiiliruukki, majatalo ja 5–6 torppaa. Kansakouluja perustettaessa todettiin, että saaren lapsilla oli alituiseen vaikeuksia päästä kouluun, joten vuonna 1920 avattiin saarelle oma koulu. Silloin oli saren asukasluku noin 80. Väkiluku kuitenkin väheni ja vuonna 1936 lakkautettiin koulu. Saarelle oli lossiyhteys Ormsundetin ylitse, joka on päättynyt. Saarella asui enää muutama kalastaja, jotka viljelivät saarta kunnes kalastus loppui vuonna 1981. Saaren omistaa nykyään jalkapalloilija Zlatan Ibrahimović.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dävensö Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Dävensö
Käännös suomeksi
Hasdrubal

Hasdrubal oli usean karthagolaisen henkilön nimi. Tunnetuimmat näistä olivat:
Hasdrubal (270–221 eaa.) oli Hamilkar Barkan vävy ja seuraaja.
Hasdrubal Barka (k. 207 eaa.) oli Hannibalin veli, joka oli Hannibalin Italian retken ajan päällikkönä Hispaniassa.
Kleitomakhos (187–109 eaa.), Platonin Akatemiaan kuulunut filosofi, oli alun perin nimeltään Hasdrubal.
Hasdrubal Gisco, karthagolainen kenraali toisessa puunilaissodassa.
Hasdrubal, karthagolainen sotapäällikkö kolmannessa puunilaissodassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hasdrubal”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ephraim Moses Lilien

Ephraim Moses Lilien 1910.
Ephraim Moses Lilien (1874 Drohobytš, Galitsia – 1925 Badenweiler, Saksa) oli aikansa merkittävimpiä juutalaisia taiteilijoita. Avantgardelehti Jugend myönsi hänelle valokuvauspalkinnon. Sionistisen liikkeen jäsenenä hän kävi 1906–1918 useita kertoja Palestiinassa ja muualla Lähi-idässä. Tunnetuin osa hänen kuvitustyöstään on Raamatun kuvitusta ja edustaa symbolismia ja jugend-tyyliä.
Ephraim Moses Lilien: Aadam ja Eeva, 1923.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ephraim Moses Lilien Wikimedia Commonsissa
Emma Millard

Emma Millard (vasemmalla) palkintopallilla 2009
Emma Marie Elisabeth Millard (s. 10. elokuuta 1990 Toijala) on suomalainen aitajuoksija, jolla on myös Ison-Britannian kansalaisuus. Hän edusti kilpa-urallaan Toijalan Vauhtia ja hänen valmentajinaan toimivat Robin Millard, Jussi Heikkilä ja Lawrence Johnson.
Alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 9. heinäkuuta 2008 Bydgoszczissa, Puolassa Millard juoksi 400 metrin aitajuoksun alkuerissä ajan 1.00,13 s ja karsiutui jatkosta. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailussa Novi Sadissa 2009 Millard aitoi neljänneksi ajalla 58,52. Hän osallistui Suomi–Ruotsi-maaotteluun vuosina 2008, 2009 ja 2010. Vuoden 2008 maaottelussa hän sijoittui neljänneksi ajalla 60,59 s, vuonna 2009 toiseksi ajalla 58,76 ja vuonna 2010 kolmanneksi ajalla 59,01.
Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Millard karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä mutta juoksi ennätyksensä 57,61 s jääden välieräpaikasta puoli sekuntia.
Millard on saavuttanut kahdeksan henkilökohtaista aikuisten SM-mitalia. Ensimmäisen kultamitalinsa hän sai Mustasaaressa 22. helmikuuta 2009, kun hän aitoi sisäradoilla harvoin juostun 400 metrin aitajuoksun voittoon epävirallisella sisäratojen maailmanennätyksellä 58,68 s. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti vuonna 2010 kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksusta ja pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksusta.
Vuosi 2013 oli Millardille välivuosi, jonka aikana hän ei kilpaillut kertaakaan. Vuosina 2014–2015 Millard kilpaili Yhdysvalloissa. Hän lopetti kilpauransa vuonna 2015.
Hänen sisarensa Noora Toivo sekä Nelli Toivo kilpailivat myös yleisurheilussa.
Henkilökohtaiset SM-mitalit

| --- | --- |
 Ulkoradoilla Hopeaa 2009 (400 m aidat 58,11)  Hopeaa 2010 (400 m aidat 58,74)  Pronssia 2008 (400 m aidat 60,63) :  Sisäradoilla Kultaa 2009 (400 m aidat 58,68), 2010 (kolmiloikka 12,58)  Hopeaa 2010 (pituushyppy 592 cm)  Pronssia 2008 (300 m aidat 43,74), 2012 (300 m aidat 43,02)
Henkilökohtaiset ennätykset

| --- | --- |
 Ulkoradoilla 100 m 12,68 (2008)  200 m 25,05 (2009)  300 m 40,43 (2007)  400 m 55,46 (2010)  800 m 2.09,87 (2010)  100 m aidat 14,24 (2009)  300 m aidat 43,20 (2007)  400 m aidat 57,61 (2012)  Pituus 603 (2009)  3-loikka 12,69 (2008) :  Sisäradoilla 60 m 8,09 (2006)  200 m 25,45 (2010)  300 m 40,79 (2009)  300 m (ylipitkä) 40,10 (2007)  400 m 56,51 (2011)  400 m (ylipitkä) 55,13 (2010)  800 m 2.15,40 (2015)  60 m aidat 8,87 (2010)  300 m aidat 41,42 (2010)  400 m aidat 58,68 (2009) ME, SE, SE22, SE19  Pituus 592 (2010)  3-loikka 12,64 (2009)
Epanomí

| Epanomí Επανομή |
| --- | --- |
 Näkymä Epanomísta Chortiátis-vuorelle.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Epanomí
 Koordinaatit: 40°25′39″N, 22°55′42″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Thermaïkós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  070502
Korkeus:  50 m
Väkiluku (2011):  10 810
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  8 979
 – Kaupunki:  8 979
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  57500
Suuntanumero(t):  +30 23920
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Epanomí (kreik. Επανομή) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Thermaïkóksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Επανομής, Dimotikí Enótita Epanomís) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 10 810 ja varsinaisen Epanomín kaupungin väkiluku 8 979 (vuonna 2011).
Epanomín kaupunki sijaitsee Chalkidikín niemimaan luoteisosassa noin 26 kilometriä etelään Thessalonikista. Kunnallisyksikkö käsittää Thermaïkóksen kunnan eteläosan Thermaïkóslahden rannassa. Epanomín alue on yksi Chalkidikín tärkeimmistä viinialueista.
Epanomí oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Thermaïkóksen kuntaan yhdessä Michaniónan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Epanomín kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Epanomí | Epanomí | 8 979 |
| Mesiméri | Mesiméri | 1 831 |
Yhteensä: 10 810
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Epanomí Wikimedia Commonsissa
Helena Markkanen

Anna Helena Markkanen, o.s. Vidgrén  (s. 1949) on suomalainen hammaslääkäri. Hän on ollut Kuopion yliopiston odontologian professori vuodesta 1986. Hänen tutkimuskohteenaan on ollut hampaiden kiinnityskudossairauksien epidemiologia.
Edgars Vinters

Edgars Vinters maalamassa, 2006
Edgars Vinters (22. syyskuuta 1919 Riika – 29. huhtikuuta 2014 Riika) oli latvialainen taidemaalari.
Valikoima maalauksista

Galleria
Edgars Vinters, Pionit, öljyväri, 70 × 90 cm, 1997 (Hans Joachim Gerberin kokoelma)
Edgars Vinters, Iltapäivä Riiassa, öljyväri, 80 × 95 cm, 1975 (Hans Joachim Gerberin kokoelma)
Edgars Vinters, Talviaurinko Līčissä lähellä Juglas ezers ‑järveä, öljyväri, 76 × 96 cm, 1970 (Hans Joachim Gerberin kokoelma)
Edgars Vinters, Kesäiset koivuni, öljyväri, 65 × 87 cm, 2001 (Hans Joachim Gerberin kokoelma)
Edgars Vinters, "Braki", Rūdolfs Blaumanisin talo, talvella, monotypia, 43 × 61 cm, 1971 (Hans Joachim Gerberin kokoelma)
Lisää aiheesta

http://www.antonia.lv/en/artwork/vinters-edgars/
Haskala

Haskala (hepr. ‏השכלה‎, valistus) oli valistuksen aatteita juutalaisuuteen soveltava rationalistinen liike, joka syntyi Saksassa 1770-luvulla ja levisi Itä-Eurooppaan seuraavan vuosisadan aikana. Liikkeen kannattajat pyrkivät juutalaisten tasavertaisuuteen integraation kautta. Liike korosti myös juutalaisen historian opiskelun ja heprean kielen käytön tärkeyttä. Haskala johti juutalaisen porvariston ja älymystön syntyyn, juutalaisten lehtien perustamiseen, juutalaisen muuttoliikkeen voimistumiseen ja juutalaisten poliittisten liikkeiden kuten sionismin syntymiseen.