stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lefter Küçükandonyadis

Lefter Küçükandonyadis
Lefter Küçükandonyadis (22. joulukuuta 1924 Istanbul – 13. tammikuuta 2012 Istanbul) oli turkkilainen jalkapalloilija. Hän oli sukujuuriltaan kreikkalainen.
Küçükandonyadis aloitti uransa Taksim SK:ssa, mutta siirtyi vuonna 1947 Fenerbahçe SK -seuraan. Hänestä tuli myöhemmin ensimmäinen ulkomailla pelannut turkkilainen jalkapalloilija; vuosien 1951–1953 aikana hänen seuroinaan olivat ACF Fiorentina Italiassa ja OGC Nice Ranskassa. Turkkiin palaamisensa jälkeen hän pelasi jälleen Fenerbahçessa. Kaikkiaan Küçükandonyadis teki sille 423 maalia yhteensä 615:ssä ottelussa. Hän oli paras maalintekijä Turkin Superliigassa kaudella 1953–1954.
Küçükandonyadis oli mukana voittamassa Turkin Superliigan mestaruutta vuosina 1959, 1961 ja 1964. Hän lopetti uransa Turkissa vuonna 1964 ja pelasi yhden kauden Kreikan AEK Ateenassa. Loukkaantuminen pakotti Küçükandonyadisin vetäytymään.
Küçükandonyadis pelasi Turkin jalkapallomaajoukkueessa 46 ottelua ja toimi myös joukkueen kapteenina. Hän osallistui jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 1954. Hän teki maajoukkueuransa aikana 21 maalia ja oli Turkin paras maalintekijä, kunnes hänet ohitti Hakan Şükür. Hän oli ensimmäinen turkkilainen jalkapalloilija, joka sai kultaisen kunniamitalin Turkin jalkapalloliitolta.
Küçükandonyadis toimi 1960–1970-luvuilla Egaleo FC:n (Kreikka), Supersport Unitedin (Etelä-Afrikka) ja lukuisien turkkilaisseurojen valmentajana. Hän kuoli vuonna 2012 kärsittyään sydämen vajaatoiminnasta.
Käännös suomeksi
Miyako

Miyako voi tarkoittaa:
Maantiede

japanin kielen historiallisesti pääkaupunkia tarkoittanut sana (京 tai 都); Kioto
Miyako, Japanin kaupunki Iwaten prefektuurissa
Miyako, Japanin maaseutukaupunki Fukuokan prefektuurissa
Miyakon piirikunta, Japanin piirikunta Fukuokan prefektuurissa
Miyakosaaret, Japanin saariryhmä Ryūkyūsaarilla Okinawan prefektuurissa
Miyakojima, Miyakosaarten pääsaari
Miyakojima, Japanin kaupunki Miyakosaarilla
Henkilöt

Miyako Ishiuchi (s. 1947), japanilainen valokuvaaja
Chiyo Miyako (1901–2018), japanilainen maailman vanhin elossa ollut ihminen
Muuta

miyakon kieli, Miyakosaarilla puhuttu japanilainen kieli
Miyako (1899), keisarillisen Japanin laivaston panssaroimaton risteilijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Miyako”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Laukkonen

Laukkonen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aaron, oik. Aaro Laukkonen (s. 1947), laulaja
Ilmari Laukkonen (1915–2013), päätoimittaja, historioitsija
Matti Laukkonen (1883–1946), maalarimestari, kunnanvaltuutettu, kansanedustaja (sos.dem.)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Laukkonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Moby Dick

| Moby Dick |
| --- | --- |
 Ensipainoksen kansilehti.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Herman Melville
Kieli:  englanti
Genre:  romaani
Kustantaja:  Richard Bentley (Yhdistynyt kuningaskunta) Harper & Brothers (Yhdysvallat)
Julkaistu:  1851
Suomennos
Suomentaja:  Seppo Virtanen (1. painos) Antero Tiusanen (2. painos)
Kustantaja:  WSOY (1. painos) Otava (2. painos)
Julkaistu:  1956 (1. painos) 2002 (2. painos)
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  657 (1. painos) 848 (2. painos)
ISBN:  951-1-17407-X
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Moby Dick (engl. Moby-Dick) on Herman Melvillen romaani vuodelta 1851. Kirjassa valaanpyyntialus Pequodille merimieheksi pestautunut Ishmael, entinen opettaja, kertoo kapteeni Ahabin epätoivoisesta yrityksestä pyydystää valkoinen valas, Moby Dick. Teoksessa yhdistyy jännittävä seikkailukertomus, realistinen kuvaus 1800-luvun merimiesten elämästä valaanpyyntialuksella sekä syvällinen pohdiskelu hyvän ja pahan vastakkaisuudesta ja elämän tarkoituksen etsimisestä.
Teosta hyljeksittiin omana aikanaan. Vasta ensimmäisestä maailmansodasta palannut sukupolvi löysi Moby Dickin ja kohotti Melvillen eturivin amerikkalaisten kirjailijoiden joukkoon. Kirjan ensimmäinen versio ilmestyi Britanniassa nimellä The Whale. Kuukautta myöhemmin se ilmestyi Yhdysvalloissa, jolloin sen menekkiä yritettiin edistää vetävämmällä nimellä Moby-Dick.
Kirjassa esiintyvä valas on kaskelotti.
Juoni

Kirjan tapahtumat sijoittuvat 1800-luvulle. Tarina alkaa, kun nuori mies nimeltä Ishmael päättää lähteä valaanpyyntiin. Hän matkustaa Nantucketiin ja yöpyy Suihkuttavan valaan majatalossa. Siellä hän ystävystyy Queeqeg-nimisen villin kanssa, joka on kokenut harppuunamies. He pestautuvat yhdessä Pequod-nimiselle purjeilla kulkevalle valaanpyyntilaivalle. Juuri pestautumisensa jälkeen Ishmaelia ja Queeqegiä vastaan kävelee omituinen kerjäläinen, joka kertoo heille Pequodin kohtalosta omituisesti höpisten:
»Se mikä on määrätty tapahtuvaksi, tapahtuu. . . tai ehkei tapahdukaan.»
Ishmael luulee miestä hulluksi ja käskee hänen häipyä. Seuraavana päivänä he nousevat Pequodiin, kun alus on lähdössä kolmivuotiselle purjehdukselle.
Aluksen kapteeni on nimeltään Ahab. Ahabilla on valaanluusta tehty puujalka, sillä tarunhohtoinen valkoinen kaskelotti Moby Dick katkaisi hänen toisen jalkansa. Ahab janoaa kostoa. Hän on valmis uhraamaan kaiken tappaakseen valkoisen valaan, ja alkaa tulla fanaattiseksi. Ahabin hullu yritys aiheuttaa kapinahenkeä. Pequodin ensimmäinen perämies Starbuck asettuu Ahabia vastaan, mutta Ahab ei kuuntele. Hän aikoo tappaa Moby Dickin – tai kuolla yrittäessään.
Jokainen kerta, kun Pequodia vastaan purjehtii toinen laiva, Ahab kysyy:
»Oletko nähnyt valkoista valasta?»
Lopulta he löytävät Moby Dickin, ja lähtevät ajamaan sitä takaa. Miehet kamppailevat valasta vastaan kolme päivää, ja iskevät siihen useita harppuunoita. Kolmantena päivänä valas pirstoo veneet ja syöksyy kohti laivaa, rikkoen sen kyljen keulan vierestä ja laiva alkaa upota. Ahab ymmärtää kohtalonsa koittaneen ja raivoaa viimeisiksi sanoikseen Moby Dickille ajavansa häntä takaa viimeiseen henkäykseensä asti.
Huutonsa jälkeen Ahab heittää viimeisen harppuunan valaaseen, mutta takertuu itse juoksevaan harppuunaköyteen ja lentää veneestä syvyyksiin. Heti tämän jälkeen Pequod painuu kokonaan pinnan alle, synnyttäen valtavan pyörteen. Pyörre hukuttaa kaikki miehet, lukuun ottamatta Ishmaelia, joka ainoana henkiinjääneenä ajelehtii kauempana. Myöhemmin toinen laiva poimii Ishmaelin mukaansa.
Kirjoitustyö

Ennen Moby Dickin kirjoittamista Melville matkasi neljä kuukautta Euroopassa, missä luki Immanuel Kantin ja Georg Wilhelm Friedrich Hegelin filosofiaa. Lisäksi hän luki muun muassa Jean-Jacques Rousseaun Tunnustuksia ja Johann Wolfgang von Goethen omaelämäkerran. Melville palasi kotiinsa helmikuussa 1850, jolloin aloitti 18 kuukautta kestäneen kirjoitusurakan.
Melville käytti romaanin kirjoittamisessa hyväkseen omia kokemuksiaan valaanpyynnistä. Lisäksi hän sai innostusta Owen Chasen noin vuonna 1820 julkaisemasta kertomuksesta valaanpyyntialus Essexistä ja Jeremiah N. Reynoldsin vuonna 1839 julkaistuista muistiinpanoista Tyynellämerellä hyökkäilleestä valkoisesta kaskelotista Mocha Dickistä. Kirjan muotoon vaikutti myös kirjailija Nathaniel Hawthorne, jonka Melville tapasi Pittsfieldissä kesällä 1850. Kirjailijat puhuivat keskenään monista filosofisista asioista. Hawthorne vakuutti Melvillen muokkaamaan tarinastaan allegorisen suoran valaanpyyntiseikkailun sijaan.
On esitetty, että pakkomielteisen ja julman kapteeni Ahabin malli oli Yhdysvaltain virallisen Tyynenmeren tutkimusretkikunnan (1838–1842) johtaja Charles Wilkes, jonka laatimaa raporttia  The Narrative of the United States Exploring Expedition (1845) Melville käyttää lähteenä.
Julkaisu ja vastaanotto

Moby Dick ilmestyi Lontoossa vuonna 1851 nimellä The Whale (”valas”). Kuukautta myöhemmin se julkaistiin New Yorkissa nykyisellä nimellään. Teos ei menestynyt, ja vielä puoli vuosisataa myöhemmin itsekin merenkulkua harrastanut kirjailija Joseph Conrad kutsui teosta muun muassa ”väkinäiseksi” ja sanoi, ettei siinä ollut ”yhtään puhdasta riviä”. Kirjaa myytiin Melvillen elinaikana lopulta vain 3 000 kappaletta.
Moby Dickin maine alkoi syntyä vasta 1920-luvulla, kun kriitikot Carl Clinton Van Doren ja D. H. Lawrence nostivat Melvillen modernistisen kirjallisuuden edelläkävijäksi.
Filmatisointeja

Moby Dick (1930)
Moby Dick – valkoinen valas (1956)
Moby Dick (1998)
Aiheesta muualla

Moby Dick kokotekstinä Gutenberg-projektissa. (englanniksi)
Moby Dick äänikirjana (MP3) Gutenberg-projektissa. (englanniksi)
Tyhtilä, Riika: Moby Dick. Maailmankirjat 9.8.2014.
Moondog (albumi)

| Moondog Moondog |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1956, New York
 Julkaistu: 1956
 Tyylilaji: 1900-luvun taidemusiikki, big band
 Kesto: 30.13
 Levy-yhtiö: Moondog Records
Moondogin muut julkaisut
| Moondog and His Friends 1953 | Moondog 1956 | More Moondog 1956 |
Moondog on yhdysvaltalaisen Moondogin albumi, joka julkaistiin vuonna 1956 omalla levymerkillä Moondog Records.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Louis Hardin.
Kappaleet > A-puoli

Caribea – 1.29
Lullaby – 2.13
Tree Trail – 2.15
Death, when you come to me, may you come to me swiftly; I would rather not linger, not linger – 2.01
Big Cat – 1.48
Frog Bog – 2.07
To a Sea Horse – 1.42
Dance Rehearsal – .49
Kappaleet > B-puoli

Surf Session – 6.54
Trees against the sky, fields of plenty, rivers to the sea: this, and more, spreads before me – 045.00
Tap Dance – 1.15
Oo Debut – 1.06
Drum Suite – 2.12
Street Scene – 3.37
Kokoonpano

Moondog
Suzuko – laulu
Sakura Whiteing – ääni
Sam Ulano – rummut
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Moondog discogs.com -sivustolla
Le Tampon

| Le Tampon |
| --- | --- |
 Saint-François de Sales -kirkko Le Tamponissa.
 Le Tamponin sijainti Réunionin saarella.
Valtio:  Ranska
Merentakainen alue:  Réunion
Merentakainen departementti:  Réunion
Arrondissementti:  Saint-Pierre
Hallinto:  
 – Pormestari:  André Thien Ah Koon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  165,43 km²
Väkiluku (2012):  75 631 
 – Väestötiheys:  457 as./km²
Postinumero:  33700
 
 letampon.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Le Tampon [lə tɑ̃pɔ̃] on kunta ja kaupunki Ranskalle kuuluvalla Réunionin merentakaisella hallintoalueella. Se sijaitsee Réunionin saaren eteläosan sisämaassa ja on saaren neljänneksi suurin kaupunki. Vuoden 2012 väestölaskennan mukaan Le Tamponissa oli 75 631 asukasta.
Kaupungissa on muun muassa tulivuorimuseo ja sieltä järjestetään retkiä läheiselle Piton de la Fournaise‎ -tulivuorelle. Le Tamponissa on yksi Réunionin yliopiston kuudesta kampuksesta, jolla voi opiskella yhteiskunta- ja ympäristötieteitä.
Kaupungin nimi tulee ilmeisesti malagassinkielen sanasta tampony tai tampona, joka merkitsee näköalapaikkaa josta näkyy kauas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Le Tampon Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: fr:Le Tampon & en:Le Tampon
Käännös suomeksi
La Caixa

La Caixan pääkonttori Barcelonassa
La Caixa eli Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona on Espanjan johtava säästöpankki. Se työllistää yli 27 000 ihmistä ja asiakkaita sillä on lähes 11 miljoonaa. Nykyisessä muodossaan se perustettiin vuonna 1990, kun pankit Caja de Pensiones para la Vejez y de Ahorros de Cataluña y Baleares ja Caja de Ahorros y Monte de Piedad de Barcelona fuusioituivat.
Aiheesta muualla

La Caixan kansainväliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Muinaispreussin kieli

| Muinaispreussin kieli |
| --- | --- |

Oma nimi:  Prūsiskan
Tiedot
Alue:  Itä-Preussi
Puhujia:  0 (harrastajakäyttäjiä noin 50)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  Puolan kielineuvosto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  baltoslaavilaiset kielet – balttilaiset kielet – länsibalttilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  -
ISO 639-2:  -
ISO 639-3:  prg
 Ohje 
Muinaispreussin kieli (tai vain preussin kieli) on 1600-luvulla kuollut balttilainen kieli, jota puhuivat Itämeren kaakkoisrannikolla eläneet muinaispreussilaiset. Sen lähimpiä sukukieliä ovat nykyisin latvia ja liettua. Uskonpuhdistuksen aikoihin muinaispreussinkielisille alueille turvaan hakeutuneiden pakolaisten vaikutuksen sekä saksan kielen leviämisen myötä muinaispreussia puhuneet omaksuivat vähitellen muita kieliä, ja 1600-luvun loppuun mennessä muinaispreussin kieli kuoli. Vanhin painettu muinaispreussinkielinen kirja on Martti Lutherin pienemmän katekismuksen käännös vuodelta 1545. Preussi on säilynyt aluenimenä käytössä kielen katoamisen jälkeenkin, ja preussilaisten nujertajat alkoivat käyttää preussilainen-nimitystä itsestään.
Kielen piirteet

Muinaispreussi kuului länsibalttilaisiin kieliin, toisin kuin nykypäivään säilyneet muut balttialaiset kielet, jotka kuuluvat itäbalttilaisiin kieliin. Muinaispreussissa oli enemmän muinaisen balttilaisen kantakielen muotoja kuin itäbalttilaisissa kielissä. Kieltä on hiljattain ruvettu elvyttämään ja sillä on noin 50 aktiivista käyttäjää. Nykyisin yleisimmin käytettävä muinaispreussi perustuu samlandialaiseen murteeseen, mutta muitakin versioita on kehitetty.
Kielinäyte

| Suomeksi | Muinaispreussiksi |
| --- | --- |
Muinaispreussi (kieli): Prūsiskan
Preussi: Prūsa tai Prūsija
Hei: Kaīls
Hyvää huomenta: Kaīls Anksteīnai
Kuulemiin: Ērdiw
Kiitos: Dīnka
Kuinka paljon?: Kelli?
Kyllä: Jā
Ei: Ni
Missä on kylpyhuone?: Kwēi ast Spektāstuba?
Puhutko sinä englantia?: Bilāi tū Ēngliskan?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muinaispreussin kieli Wikimedia Commonsissa
Balttilaiset kielet
galindi
kuuri
latvia
liettua
muinaispreussi
semgalli
seloni
skalvi
sudoovi
La Bussière (Loiret)

| La Bussière |
| --- | --- |
 Kunnan keskustaa
 La Bussière
 Koordinaatit: 47°44′43″N, 2°44′59″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Loiret
Arrondissementti:  Montargis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  35,2 km²
Väkiluku (2017):  805 
 – Väestötiheys:  22 as./km²
Kunnan numero:  45060
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Bussière on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 77 kilometriä Orléansin kaupungista itään.
Château de La Bussière
Kunnan nähtävyys on alkujaan 1100-luvulta peräisin oleva linna Château de La Bussière. Du Tilletin aatelissuku muutti linnan asuinkäyttöön 1600-luvulla. He olivat Ranskan kuninkaan läheisiä palvelijoita. Vuonna 1814 Chassevalin perhe osti linnan. Nykyään linnan omistavat heidän jälkeläisensä. Kreivi ja kreivitär de Chasseval avasivat linnan vuonna 1962 yleisölle. He olivat perustaneet merkittävän kokoelman kalastustarvikkeita ja kalastusaiheisia taideteoksia. Tämän kokoelman keskipiste on coelecanth, poikkeuksellinen esihistoriallinen varsieväkala, joka on nyt esillä linnan kellarissa.
Linnan puiston suunnitteli 1600-luvulla André Le Nôtre, joka oli suunnitellut myös Versailles’n palatsin puiston. 1900-luvun alussa maisemasuunnittelija Edouard André palautti puiston entiseen loistoonsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Bussière (Loiret) Wikimedia Commonsissa
Lahnuksen yhteiskoulu

Lahnuksen yhteiskoulu oli Espoon Lahnuksessa vuosina 1966–1977 toiminut yksityinen oppikoulu. Sen ylläpitäjänä oli ensin Espoon kauppala ja vuodesta 1972 Espoon kaupunki.
Koulu toimi ensimmäisen lukuvuoden kesäsiirtolana käytetyllä Luukin alueella sijainneessa vanhassa kansakoulurakennuksessa, kunnes se sai 1967 oman koulutalon Lahnukseen Vihdintien ja Vanha(n)kyläntienselvennä risteykseen. Ensimmäisenä lukuvuonna oppilaita oli 57 ja opettajia yhdeksän, kun neljä vuotta myöhemmin oppilaita oli jo 304 ja opettajia 19. Koulua laajennettiin 1968 ja 1972. Espoon siirtyessä peruskoulujärjestelmään 1977 koulu lakkautettiin, ja sen toimintaa jatkoi keskikoulun osalta Pohjois-Espoon koulu ja lukion osalta Pohjois-Espoon lukio.
Lyhytikäisestä koulusta ehti valmistua ylioppilaita vain muutamana vuonna 1970-luvun keskivaiheilla, muiden muassa tuleva pääministeri Matti Vanhanen vuonna 1975.
Lahnuksen yhteiskoulun rehtorina toimi 1966–1970 Mauri Alasaari ja 1970–1977 Juhani Turjanmaa.
Huhtikuussa 1974 Lahnuksen yhteiskoulu onnistui saamaan esiintyjäksi Chilen sotilasvallankaappauksen myötä Eurooppaan asettuneen Inti-Illimani-yhtyeen, joka esiintyi Suomessa myös Vanhalla ylioppilastalolla. Keväällä 1975 kouluun perustettiin Suomen Etyk-isännyyden kunniaksi maan koulujen ensimmäinen rauhankomitea, jonka tehtävänä oli levittää tietämystä Etyk-prosessin päätöksistä ja vaikutuksista. Toimikuntaan kuului oppilaita, opettajia, vanhempia ja koulun hallintohenkilökuntaa.
Lahnaslammin rata

Lahnaslammin rata on Suomen rataverkkoon kuuluva vuonna 1974 valmistunut sähköistämätön sivurata Vuokatin rautatieasemalta Sotkamon kunnassa sijaitsevalle Lahnaslammen kaivoksen ratapihalle. Rataosan pituus on noin 12 kilometriä, ja sillä on ainoastaan Lahnaslammen kaivoksen toimintaan liittyvää tavaraliikennettä. Rataosan liikenteenohjaus hoidetaan Oulun rautatieasemalta käsin ja liikkumisluvat yksiköille annetaan radiopuhelimella.
Rataosa erkanee Joensuun–Kontiomäen radasta Vuokatin aseman eteläpuolella, ja kulkee Jäätiönlahden etelärantaa seuraillen kantatietä 76. Kantatie ja rautatie erkanevat Hyvölänkylän kohdalla.
Monivedosmalli

Monivedosmalli on filosofi Daniel Dennettin kuuluisassa kirjassaan Tietoisuuden selitys (1992) hahmottelema malli ihmisen tietoisuuden luonteesta. Tässä mallissa pyritään käyttämään hyväksi nykyajan luonnontieteellinen tieto esimerkiksi aivojen rakenteesta ja toiminnasta. Dennett katsoo monivedosmallin kumoavan perinteisen ja intuitiivisen käsityksen tietoisuudesta. Tietoisuus on hänen mukaansa hyvin erilainen, kuin millainen se tuntuu tai usein käsitetään olevan. Hänen mukaansa yleinen käsitys on virheellisen kartesiolaisen teatterin pauloissa, vaikka tätä ei aina ymmärrettäisikään.
Tietoisuus hajaantunut ympäri aivoja

Monivedosmallin mukaan koetuista tapahtumista johtuvat aistihavainnot käsitellään erikseen pienissä yksiköissä ja eri puolilla aivoja ilman, että niitä tuotaisiin yhteen. Tietoisuudesta on siis monta erilaista vedosta, mutta ei yksittäistä yhtenäistä "kuvanauhaa". Ei ole myöskään mitään tahoa tietoisuuden sisällä, joka päättäisi kaikesta tai kokisi kaiken, koska mikään taho ei saa kaikkea informaatiota itselleen.
Nykyinen tieto aivojen toiminnasta tukee tällaista käsitystä, ja on jyrkästi ristiriidassa sen perinteisen ajatuksen kanssa, että kaikki mielen tapahtumat kokoontuisivat jonnekin yhteen paikkaan aivoissa, jossa ne kokee yhtenäinen tietoisuus tai "sielu".
Tietoisuus koostuu osista, jotka eivät ole tietoisia

Tietoisuuden tekemät päätökset tapahtuvat eri tietoisuuden osien, niin sanottujen demonien eräänlaisena huutoäänestyksenä (Sana demoni ei tässä yhteydessä viittaa millään tavalla yliluonnollisiin olentoihin). Demonit eivät kuitenkaan ole tietoisia. Esimerkiksi nähdyn ilmiön tunnistaminen perustuu siihen, että on olemassa erilaisia demoneja, jotka on tarkoitettu tunnistamaan hahmoja. Demonit eivät tee mitään muuta, kuin analysoivat lakkaamatta aistidataa (aistinelimistä tulevia hermoviestejä), josta etsivät juuri tiettyä hahmoa, joiden löytämiseen ne on tarkoitettu. Ne demonit, jotka löytävät etsimänsä, tiedottavat (hermoviestein) tästä havaintoprosessin seuraavan tason demoneille. Jos joku löytää selvästi etsimänsä, se tiedottaa siitä lujaa (paljon hermoviestejä). Jos joku löytää jokseenkin etsimäänsä muistuttavan hahmon, se tiedottaa hiljempaa (vähemmän hermoviestejä). Voimakkain tiedotus tai tiedotukset yhdessä luovat sen, millaisen "kuvan" seuraava havaintoprosessin taso aistihavainnosta saa.
Mikään tietoinen taho ei siis ratkaise eikä vaikuta siihen, tulkitseeko ihminen näkemänsä epämääräisen vilauksen metsikössä koiraksi vai linnuksi, sen ratkaisee se, kumpaa hahmoa etsivät demonit viestittävät kovemmin löytäneensä juuri etsimänsä. Jos kumpaakin etsivä viestittää jotakuinkin yhtä lujaa, jää havainto epävarmaksi. Esimerkki on voimakkaasti yksinkertaistettu ja kärjistetty, mutta antaa käsitystä monivedosmallin luonteesta.
Dennetin mukaan ihminen ei kuitenkaan ole täysin demoniensa toiminnan varassa. Kieli on kommunikaation väline, mutta Dennetin mukaan tietoisuuden kannalta olennaisinta kielessä on se, että kielen avulla voi ajatella. Kielellinen ajattelu on virtuaalikone, jonka perusta ei ole suoraan materiassa vaan rakentuu materian antamien mahdollisuuksien varaan samaan tapaan kuin tietokoneohjelma, joka ei ole osa tietokoneen rakennetta, mutta toimii rakenteen "päällä".
Tietoisuudella ei ole vain yhtä aikaa

Mitään tiettyä hetkeä sille, kun jonkun asiantilan tajuaminen tai tiedostaminen tapahtuu, tai kun joku havainto saapuu tietoisuuden näyttämölle, ei ole määriteltävissä. Samaan havaintoon liittyvät eri puolet ja asiantilat tulevat käsittelyyn hieman eri aikoihin eri aivoalueilla, ja ne siirtyvät saman tien lähimuistiin tai muuten käsiteltäviksi eteenpäin. Kuulokokemus esimerkiksi ei jää odottamaan hieman hitaampaa näkökokemusta, vaan havainnon tehtyään kuulemiseen liittyvät aivoalueet jatkavat välittömästi uusien havaintojen tekemistä. Tällainen odottelu olisi evolutiivisesti järjetöntä, sillä esimerkiksi vaaratilanteessa tarvitaan välitöntä reagointia. Villipedon lähestyessä tietoisuudella ei ole sekunnin murto-osaakaan turhaa aikaa jäädä odottamaan hitaampia havaintoja niiden ajallista yhteen sovittamista varten, vaan on kannattavaa ryhtyä toimintaan jo silloin, kun yksikin aistinelin havaitsee mahdollisen kuolemanvaaran.
Ei siis ole olemassa mitään tietoisuuden näyttämöä, jonne kaikki kokemukset tulisivat tarkalleen oikein ajoitettuina. Vasta jälkeenpäin tarkasteltuna (muistin avulla) ihminen voi kokea (muistaa) tapahtumat yhtenäisenä virtana.
Jotkut jopa olettavat, että tietoinen havainto tulee aina jonkin verran jäljessä toiminnasta; niin paljon, että tietoisuuden osaksi tulee vain havaita jo tehdyt teot silloin, kun ne ovat jo siirtymässä lähimuistiin. Tietoisuus tosin voi vaikuttaa tuleviin tekoihin ohjaamalla niitä etukäteen varautumalla, luomalla tietynlaisia toiminta- ja reaktiotaipumuksia tietynlaisia mahdollisia tilanteita varten. Ihminen voi tavallaan kouluttaa demoneitaan antamalla niille uusia tehtäviä, mutta hän ei voi toimia eri tavalla, kuin miten demonit saavat hänet toimimaan.
Miksi henkilökohtainen kokemus tietoisuudesta ei vastaa monivedosmallia?

Ihmisen intuitiivinen kuva tietoisuudestaan on jyrkästi ristiriidassa monivedosmallin kanssa. Ihminen tuntee selvästi, että hänen tietoisuutensa ainekset ja havaintomateriaali ovat yhdessä ja kokonaisina, samanaikaisina, ja kulkevat yhtenäisenä virtana ajassa. Ihminen kokee tietoisuutensa yhtenäisenä, koska se on evolutiivisesti kannattavaa. Vain kokemalla tietoisuutensa yhtenäisenä ihminen on riittävän itsekäs ja suunnitelmallinen selviytyäkseen ja voidakseen jatkaa sukua. Luonto on siis rakentanut tietoisuudelle vain yhtenäisyyden kokemuksen tai harhan, ei todellista yhtenäisyyttä. Tämä harha on niin merkittävä ihmisen selviytymisen ja suvunjatkamisen kannalta, että luonnonvalinta on tehnyt siitä erittäin voimakkaan. Todellinen "yksivedoksisuus" olisi paitsi kriittisten voimavarojen tuhlausta, myös lähes mahdotonta toteuttaa ilman kartesiolaista dualismia.
Aiheesta muualla

Dennett ja kartesiolainen teatteri[vanhentunut linkki]. Dennettin tietoisuuden teoria ja perinteisen tietoisuuskäsityksen kritiikki.
Multiple Drafts Model Scholarpedia (englanniksi)