stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sergei ja Julija Skripalin myrkytystapaus
Poliittinen reaktio > Diplomaattinen mittelö > Muut rangaistustoimet

Karkotusten yhteydessä Britannia määräsi myös muita vastatoimia: mm. tarkistuksia venäläisten yksityislennoille; tullimaksujen korotuksia; korkean tason yhteydet Britannian ja Venäjän välillä katkaistaviksi; brittiläiset ministerit ja kuninkaalliset pidätettäviksi jalkapallon maailmanmestaruusottelusta Venäjällä; Venäjän valtion omaisuutta mahdollisesti jäädytettäväksi; Venäjän ulkoministerin vierailu peruttavaksi. Vastatoimena Venäjä sulki British Councilin Venäjän-toiminnot ja Britannian konsulaatin Pietarissa.
Moskovasta tullut lento tutkittiin rajavartijoiden toimesta Heathrow’n lentoasemalla.
Yhdysvallat määräsi Venäjän konsulaatin Seattlessa suljettavaksi ja vastatoimena Venäjä sulkee Yhdysvaltain pääkonsulaatin Pietarissa.
Englanti ja Islanti ilmoittivat jalkapallokisojen diplomaattisesta boikotista.
26.7.2019 Britannian tv- ja radiokanavia valvova viestintäviranomainen Ofcom määräsi Venäjän valtiolliselle RT-kanavalle noin 223 000 euron sakot sääntöjen rikkomisesta. Ofcomin mukaan RT oli rikkonut puolueettomuussääntöjä uutis- ja ajankohtaisohjelmissaan, jotka koskivat muun muassa Salisburyn myrkkyiskua ja Syyrian Douman kaasuiskua. Ofcomin mukaan RT:n ohjelmissa annettiin yksipuolinen käsitys Saliburyn ja Douman tapahtumista.
Paluu normaaliin

Syyskuussa poliisi eristi osan Salisburyn kaupungista varotoimena sen jälkeen, kun mies ja nainen olivat saaneet sairauskohtauksen ravintolassa, mutta näiden sairauskohtausten taustalla ei ollut novitšok-hermomyrkkyä.
Salisburyn kaupungin keskustassa sijaitseva Maltingsin ostosalue, jossa sijaitsevalta penkiltä Skripalit löydettiin tajuttomina, luovutettiin takaisin 21. toukokuuta 2018, kun puhdistustyöt oli saatettu päätökseen. Penkki poistettiin ja sen paikalle sijoitettaneen taideteos.
Joulukuussa 2018 Venäjä ja Britannia sopivat palauttavansa diplomaatteja asemapaikkoihinsa vuoden 2019 alusta.
Zizzi-ravintola avattiin uudelleen kahdeksan kuukauden kuluttua myrkytyksestä, kun henkilökunnan univormut oli poltettu, Skripaleiden käyttämä pöytä oli hävitetty ja ravintolan sisustus remontoitu. The Mill -pubi palautettiin omistajilleen elokuussa 2018, mutta se pantiin remonttiin ja avattiin uudelleen vasta seuraavana keväänä alkuperäisellä nimellään The Bishop's Mill.
Novitšokin jäämiä löytyi kodeista, kaupoista, ostoskeskuksesta, pubista, ravintolasta, kirkosta, toimistoista, poliisiasemalta ja kahdelta ambulanssiasemalta. Salisburyä puhdistettiin satojen työntekijöiden voimin yhteensä 13 000 tunnin ajan. Salisburyn kaupunki julistettiin virallisesti puhdistetuksi myrkystä 1.3.2019, lähes vuosi Skripaleiden myrkytyksen jälkeen. Myrkystä puhdistettiin mm. Sergei Skripalin kotitalo, puistonpenkki, ravintola ja myrkyn kanssa tekemisiin joutuneen poliisin koti. Skripalin koti jouduttiin osittain purkamaan, mutta se aiotaan korjata asumiskuntoon.
Heti Skripaleiden myrkytyksen jälkeen Yhdistyneen kuningaskunnan valtio myönsi Salisburylle 2,5 miljoonan punnan tuen ja heinäkuussa toisen tapauksen jälkeen vielä 5 miljoonaa puntaa lisää. Tukia käytettiin yrityksille myönnettyihin apurahoihin, tapahtumien ja näyttelyiden järjestämiseen, kaupungin uudelleenbrändäykseen, vartiointi- ja pesulakuluihin, tapaamisten järjestämiseen, mainontaan ja tiedottamiseen, pysäköintiin ja poliisin kuluihin. Salisburyn matkailu väheni 14 prosenttia edellisvuoteen verrattuna, ja kaupunki palkkasi konsultteja paikkaamaan vajetta.
Seuraavan vuoden kesäkuussa G20-maiden kokouksen yhteydessä Putin ja May kohtasivat ensimmäistä kertaa hermomyrkkyiskun jälkeen. Mayn mukaan Britannian ja Venäjän suhteet eivät voi palautua ennalleen ennen kuin Venäjä lopettaa "vastuuttoman ja horjuttavan" toimintansa.
Pysyvät vaikutukset

Kemiallisten aseiden kieltojärjestö lisäsi novitšokin kiellettyjen myrkkyjen listalleen. Tämä oli listan ensimmäinen lisäys sitten järjestön perustamisen vuonna 1997.
Sergei ja Julija Skripal asuivat vuoden ajan MI6:n turvatalossa ja muuttivat sitten uuden henkilöllisyyden turvin muualle, lehtitietojen mukaan Uuteen-Seelantiin. Yleisellä tasolla hermomyrkyistä tiedetään, että vaikka ihminen selviäisi niiden kosketuksesta hengissä, hänelle jää todennäköisesti erilaisia hermostollisia oireita loppuiäksi. Hermokaasujen tiedetään aiheuttavan kuoleman lisäksi mm. hermojen tuhoutumista, kipuja, tuntohäiriöitä, halvautumista, rauhattomuutta, ärtyvyyttä, tasapainohäiriöitä ja puhevaikeuksia. Skripalien vammat saattavat vaatia jatkuvaa hoitoa.
Rikosylikonstaapeli Bailey, joka tietämättään levitti myrkkyä kotiinsa, joutui perheineen hylkäämään saastuneen kotinsa, autonsa ja kaikki tavaransa.
Muita tapauksia

Skripalin tapausta on verrattu Aleksandr Litvinenkon myrkytykseen vuonna 2006. Britannian sisäministeriön käynnistämä tutkimus tuli vuonna 2016 siihen tulokseen, että Vladimir Putin oli todennäköisesti hyväksynyt Litvinenkon murhan.
Viikko Skripaleiden myrkytyksen jälkeen kuristettiin Aeroflotin talouspäällikkö Nikolai Gluškov, maanpaossa elänyt Berezovskin ystävä, joka oli kritisoinut Kremliä ja oli jo aiemmin joutunut myrkytysyrityksen kohteeksi. Poliisi tutkii sitä mahdollisuutta, että hänkin joutui ammattitappajan uhriksi.
Skripalin salamurhayrityksen jälkeen tutkimukset avattiin uudelleen 14:ssa muussa epäilyttävässä kuolemantapauksessa, jotka Skripaleiden tapauksen valossa saattoivatkin olla poliittisia salamurhia.
Tapauksen jälkeen tutkimukset käynnistettiin uudelleen myös Bulgariassa, jossa asekauppias Emilian Gebrev oli saanut myrkkyä vuonna 2015.
Monia tšetšenialaisia oppositioaktivisteja on salamurhattu ulkomailla viime vuosina. Esimerkiksi 40-vuotias turvapaikanhakija Zelimhan Khangošvili ammuttiin kuoliaaksi Berliinissä elokuussa 2019. Hän oli taistellut Venäjää vastaan toisessa Tšetšenian sodassa ja hän oli tšetšeenien Venäjän-vastaisen sissisodan johtajan liittolainen. Hän oli jo ainakin kerran aiemminkin ollut salamurhayrityksen kohteena. Saksan poliisi pidätti murhan jälkeen venäläisen miehen. Der Spiegelin ja Bellingcatin mukaan pidätetyllä miehellä oli väärennetty passi. Passin mukaan murhaajan nimi on Vadim Sokolov, mutta syyttäjien mukaan hänen oikea nimensä on Vadim Krasikov. Bellingcat, The Insider ja Der Spiegel päätyivät siihen tulokseen, että murhaaja työskenteli FSB:lle. Brittiläisten ja ranskalaisten tiedustelulähteiden mukaan murha oli määrätty Tšetšenian päämiehen Ramzan Kadyrovin hallinnosta ja se toteutettiin Venäjän valtion tuella. Tapauksen jälkeen Saksa nimesi persona non grataksi kaksi diplomaatia, joiden uskottiin olevan venäläisiä vakoojia.
Venäjän tunnetuin oppositiopoliitikko Aleksei Navalnyi myrkytettiin novitšok-ryhmään kuuluvalla hermomyrkyllä elokuussa 2020.
Pariteettibitti

| pariteetti> parillinen | pariteetti> pariton |
| --- | --- |
00000000: 00000001
10100011: 10100010
11010010: 11010011
11111111: 11111110
Pariteettibitti (myös tarkistusbitti) on tietotekniikassa yksinkertainen tapa havaita tiedossa oleva virhe: pariteettibitti on joko 1 tai 0 riippuen siitä, onko tiedossa ykkösbittien määrä parillinen vai pariton. Menetelmässä voidaan käyttää parillisen tai parittoman määrän osoitusta.
Menetelmä on hyvin yksinkertainen, mutta havaitsee ainoastaan osan mahdollisista virheistä. Menetelmä ei havaitse, mikäli parillinen määrä bittejä muuttaa tilaansa.
Leena Uotila

| Leena Uotila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Leena Marjatta Uotila
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1947 (ikä 77) Helsinki, Suomi
Puoliso:  Henri Kapulainen
Lapset:  Arttu Kapulainen (s. 1981)  Annu (s. 1975)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Vilijonkka, kertoja,  useita sivurooleja  (Muumilaakson tarinoita   & Muumipeikko ja pyrstötähti)  Solveig (Solveigin laulu) Sanelma Kinnunen (Rakastunut rampa)
Palkinnot
 parhaan naispääosan Jussi  1975 Rakastunut rampa 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Leena Marjatta Uotila (s. 16. kesäkuuta 1947 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Pitkän ja monipuolisen uran tehnyt Uotila muistetaan muun muassa 1970-luvun draamasarjasta Solveigin laulu, 1980-luvun sketsisarjasta Hukkaputki ja 2000-luvun komediasarjasta Kuumia aaltoja. Uotila oli mukana Neil Hardwickin vetämässä 1990-luvun improvisaatioteatterisarjassa Nyhjää tyhjästä. Hän näytteli myös ylikomisario Mailis Santalaa 2000-luvun rikossarjassa Kylmäverisesti sinun.
Ura

Uotila kirjoitti ylioppilaaksi 1967, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa 1967–1970 ja Suomen teatterikoulussa 1968–1971. Uotila näytteli Ryhmäteatterissa 1971–1974 ja 1996, Radioteatterissa 1975–1977, Kirjan näyttämöllä 1977–1981, Lilla Teaternissa 1989–1990 ja 1991–1996, Pyynikin kesäteatteriissa 1993–1997, Teatteri Jurkkassa 1996 ja Helsingin kaupunginteatterissa 1997–2015. Vuosina 1984–1989 hän toimi Teatterikorkeakoulun näyttelijätyön lehtorina.
Uotila oli yksi Ryhmäteatterin perustajajäsenistä vuonna 1967. Hän toimi Muumilaakson tarinoiden kertojana ja sen useiden sivuhenkilöiden, kuten Vilijonkan, ääninäyttelijänä. Mikko Niskasen elokuvassa Ajolähtö (1982) Uotilalla oli rooli nuoren Laten työkaverina ja petikumppanina. Leena Uotila on voittanut parhaan naispääosan Jussi-palkinnon elokuvasta Rakastunut rampa (1975).
Yksityiselämä

Uotila on ollut vuodesta 1970 naimisissa näytelmäkirjailija Henri Kapulaisen kanssa. Heillä on kaksi lasta, joista tytär Annu (s. 1975) on taiteilija ja poika Arttu (s. 1981) on ryhtynyt äitinsä tavoin näyttelijäksi. Myös Leena Uotilan isä Erkki Uotila oli näyttelijä. Uotila harrastaa vesijuoksua ja joogaa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1971 | Lokki | Nina Mihailivna Zaretsnaja |
| 1971 | Niilon oppivuodet | vasemmistoryhmän jäsen |
| 1972 | Äiti tekee satua | äiti |
| 1972 | Hiekkakuningas | Annika Hurme |
| 1974 | Solveigin laulu | Solveig |
| 1975 | Kuvien takana | potilas Saara |
| 1975 | Reviisori | kaupunginpäällikön tytär |
| 1975 | Rakastunut rampa | Sanelma "Nelma" Kinnunen |
| 1977 | Ukkovarvas | äiti |
| 1977 | Lohikäärme | Kissa |
| 1978 | Tuntematon ystävä | tarjoilija |
| 1978 | Sunnuntai | Kerttu |
| 1979 | Pelistä pois |  |
| 1981 | Kummalliset | Eeva |
| 1981 | Palava susi | useita |
| 1981 | Näyteikkuna | somistaja |
| 1982 | Ajolähtö | Aaron vaimo Tuula |
| 1982 | Jälkikuva |  |
| 1982 | Kuningas jolla ei ollut sydäntä | kotiopettajatar |
| 1983 | Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin | hammaslääkäri |
| 1984 | Kun Hunttalan Matti Suomen osti | Pirjo Lundberg |
| 1986 | Reetta Robinson | kertojaääni |
| 1986 | Näkemiin, hyvästi | grillimyyjä |
| 1987 | Kummitäti | Vuokko |
| 1987 | Pieni yösoitto | Helinä |
| 1987 | Lain ulkopuolella | rouva Kaironen |
| 1993 | Ripa ruostuu | Irma |
| 1995 | Naisten sauna | Kaisa, yksinhuoltaja |
| 1996 | Päärooli | Frida |
| 2002 | Tappava säde | Maisa |
| 2009 | Rööperi | Tompan äiti |
| 2009 | Maata meren alla | Pipsa |
| 2010 | Kohtaamisia | Leila |
| 2011 | Tarkastaja | verotarkastaja |
| 2012 | Tie pohjoiseen | Margit |
| 2013 | Ainoat oikeat | Jumalan ruoska |
| 2014 | Eila, Rampe ja Likka | Pirkan äiti |
| 2016 | Nuotin vierestä | Leena Mulkonsaari |
| 2018 | Ihmisen osa | Salme Malmikunnas |
| 2020 | Teräsleidit | Inkeri |
| 2020 | Päivä ilman yötä |  |
| 2023 | Mummola | Ella |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1974 | Merirosvoradio |  |
| 1978 | Perjantaita |  |
| 1979 | Vonkalat | toinen kauppias |
| 1981–1983 | Hukkaputki | monia rooleja |
| 1982 | Rauta-aika | pyykkäri |
| 1982 | Hämähäkki | Hilppa Berg |
| 1985 | Hallituskriisi | Poliittinen sihteeri Armi Uurto-Oivi |
| 1986 | Studio Studio |  |
| 1988 | Isku suoneen | autoileva nainen |
| 1988 | Poliisijuttu | Saarinen |
| 1989 | Rivitaloelämää |  |
| 1989 | Kapulaisia | Kapulaisten perheen vaimo |
| 1989 | Seitsemän veljestä | nahkapeitturin vaimo |
| 1991 | Nyhjää tyhjästä | monia rooleja |
| 1991 | Ruusun aika | Satu |
| 1992 | Vesku rempallaan |  |
| 1993 | Kiimaiset poliisit | sairaanhoitaja |
| 1993 | Pimennys | toimittaja Varpu |
| 1996 | Ilman kavaluutta | Marjo |
| 1996 | Käkikello | Johanna |
| 1994, 1996 | Akkaa päälle | huora / toimittaja |
| 1997–1998 | Nitrokabinetti | kirkkoherra |
| 1998 | Vägsjälar |  |
| 1999 | Pieni pala Jumalaa | toimistosihteeri |
| 1999 | Ratikka-Raimo | Pirjon äiti |
| 1999, 2003 | Kaverille ei jätetä | Eeva-Liisa Läävä / Raili |
| 2000–2005 | Kylmäverisesti sinun | Mailis Santala |
| 2003 | Kuumia aaltoja | Taina |
| 2007 | Rajatapaus | kustannusjohtaja |
| 2010 | Alamaailma-trilogia: Vanki | Marja |
| 2011, 2014 | Klikkaa mua | Anja |
| 2013 | Taivaan tulet | Henriikka Lötjönen |
| 2014 | Toisen kanssa | Saaran äiti |
| 2014 | Kiiltokuvia | Elina |
| 2017 | Rakkautta vain | Paula |
| 2017–2018, 2020 | Onnela | Kaija Hyvärinen |
| 2019 | Melkein totta | Pirjo |
| 2019 | Roba | mummo puussa |
| 2020 | Modernit miehet | Matin äiti |
| 2020 | Syke | Kaarina Uusitalo |
| 2021 | Karkurit | Pepin mummo |
| 2021 | Kioski | Maire |
| 2021 | DikDek – Painajainen majatalossa | Marjatta |
| 2022 | True Story Suomi | mummo |
Ladonala

I. K. Inhan 1899 kuvaama suomalainen heinälato.
Ladonala (ruots. laduland) on vanha Ruotsissa ja Suomessa käytetty pinta-alan mittayksikkö. Yksi ladonala oli sellaisen luonnonniityn pinta-ala, josta kerätyt heinät täyttivät yhden ladon. Niityn arvo siis ilmoitettiin sen tuoton eikä varsinaisten pinta-alamittojen mukaan. Ladonala oli hyvin epämääräinen mittayksikkö, koska se riippui ladon suuruudesta. Mitään tiettyä ladon kokoa ei ollut sovittu tai määrätty.
Luonnonheinän keruun aikakaudella hirsiladot olivat yleensä pienikokoisia. Niiden seinän pituus oli kolmesta metristä korkeintaan seitsemään metriin. Heinää kerättiin jokien varsilta, järvien ja lampien vesijätöiltä, kosteilta kaskiahoilta ja soilta. Näin niityt sijaitsivat laajalla alueella ja olivat yleensä pieniä, siksi ladotkin olivat pieniä. Ladoista tehtiin pieniä myös siksi, ettei kantomatkoista tulisi pitkiä, sillä pehmeässä maastossa heinät oli koottava latoon takkavitsalla kantaen. Vasta kylvöheinän aikakaudella 1800-luvun puolivälistä lähtien sadot suurenivat ja säilytystilaa tarvittiin enemmän. Pienet hirsiladot alkoivat korvautua kookkailla lautarakennuksilla 1920-luvulta lähtien, kun raamisahat yleistyivät. Kylvöheinän kasvatuksen yleistyessä luonnonheinän käyttö väheni, mutta ladonalaa käytettiin mittana vielä 1900-luvun alkupuolella varsinkin järviniityistä puhuttaessa. Järviniitty eli vesiniitty oli niittyalue, jossa ainakin kasvien juuriosa oli veden peitossa.
Pohjanmaalla yksi ladonala oli suunnilleen saman kokoinen kuin vanha tynnyrinala eli hieman vajaa puoli hehtaaria. Jos niittyä oli kaksi ladonalaa, niin heinät riittivät talven yli yhdelle hevoselle. Torpparilla saattoi olla pari lehmääkin, mutta karjalle ei 1800-luvulla heiniä juuri antaneet edes itsenäisten maatilojen asukkaat.
Hesbyn kirkko

| Hesbyn kirkko Hesby kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Stavanger, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  230
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hesbyn kirkko (norj. Hesby kyrkje) on Stavangerin kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hesbyn kirkko Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  KulturNav
Fognin kirkko

| Fognin kirkko Fogn kyrkje |
| --- | --- |
Sijainti:  Stavanger, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1991
Suunnittelija:  Elisabeth Breen Fidjestøl
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  190
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fognin kirkko (norj. Fogn kyrkje) on Stavangerin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1991.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fognin kirkko Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  KulturNav
Silovuoren tuulivoimapuisto

| Silovuoren tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Pyhäjoki
Koordinaatit:  64°23′17″N, 24°37′37″E
Rakentaminen alkoi:  2015 
Sähköverkkoon:  2016
Valmistunut:  2016 
Perustaja:  ABO-Wind Oy 
Rakennuttaja:  ABO-Wind Oy 
Omistaja:  NAEV Austria Beteiligungs GmbH 
Operaattori:  ABO-Wind Oy 
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  1 
Liittymisjännite:  110 kV 
Korkeus:  82–92 m 
Pinta-ala:  1,4 km² 
Tuulivoimalat:  8 × Vestas V126 (3,3 MW) 
Kapasiteetti:  26,4 MW  
 fiSilovuoren tuulivoimapuisto 
Silovuoren tuulivoimapuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Pyhäjoen Keskikylällä sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 8 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 26 megawattia. Tuulivoimapuiston on rakentanut ABO-Wind Oy, sen omistaa Tuulipuisto Oy Pyhäjoki, joka on itävaltalaisen NAEV Austria Beteiligungs GmbH:n tytäryhtiö, ja sitä operoi ABO-Wind Oy.
Pyhäjoen ainoaa tuulivoimapuistoa on kutsuttu myös nimellä Pyhäjoen tuulivoimapuisto, sillä se valmistui vuosia ennen vuonna 2020 rakennettua seuraavaa Oltavan tuulivoimapuistoa.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee Pyhäjoella sen Merijärven puoleisen kaakkoisrajan tuntumassa. Matkaa Pyhäjoen kirkonkylään on 19, Merijärven kirkonkylään 13 ja Vihannin kirkonkylään 21 kilometriä . Voimala-alue jää Silovuorenkankaalla Silovuoren ja laajan suoalueen väliin. Voimaloiden itäpuolella sijaitsee Leivinneva, joka on laaja turvetuotantoalue. Alueen ohittaa Pyhäjoen Keskikylän ja Merijärven Ylipään välinen kylätie, josta voimala-alueen huoltotie saa alkunsa. Tuulipuiston pituus on 2,0 kilometriä, leveys 1,2 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Tuulipuistoksi kaavoitetun alueen pinta-ala on 4,332 neliökilometriä . Lähin asutus on 1,6 kilometrin päässä Yppärilän kylässä.
Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V126-mallia, jonka napakorkeus on 147 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 126 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,3 megawattia. Voimalat sijaitsevat 82–92 metrin korkeudella mpy. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa alueen länsipuolella sijaitsevalle keräyskohtaan, josta sähkönsiirto jatkuu länteen päin maakaapelilla 5,4 kilometriä . Kaavaehdotuksen mukaan sinne on rakennettu kylätien ja 110 kilovoltin kohtaamispaikalle sähköasema, josta sähkö johdetaan valtakunnan verkkoon. Sähköasema sijaitsee Keskikylän kaakkoispuolella.
Historiaa > Suunnittelu

Tuulivoimapuiston alue on tuulivoimalle lupaavaa aluetta, sillä vuonna 2020 TUULI-hankkeessa myös sen eteläpuolelta on osoitettu tuulivoimalle lisää metsäalueita (alueet nro 196 ja 197). Aloite tuulivoimapuiston rakentamisesta tuli alujaan kunnanvaltuutetulta Jaakko Jukkolalta . Pohjois-Pohjanmaan ELY-keskus päätti, ettei hankkeeseen sovelleta YVA-menettelyä . Hankealueelle suunniteltiin aluksi yhdeksää tuulivoimalaitosta, mutta yksi voimala poistettiin suunnitelmasta metson soidinalueen takia . Pyhäjoen kunnanvaltuusto hyväksyi osayleiskaavan joulukuussa 2014 ja se sai lainvoiman maaliskuussa 2015. Kaavassa mainitaan, etteivät voimaloiden kokonaiskorkeudet saa ylittää 210 metriä ja voimaloiden nimellistehon tulee pysyä alle 30 megawatin.
Historiaa > Rakentaminen

Tuulipuiston rakentaminen aloitettiin vuonna 2015 ja työt valmistuivat vuoden 2016 loppupuolella, sillä sähköntuotanto alkoi vuodenvaihteessa. Ympäristöluvan melumittaukset suoritettiin vuonna 2017 toukokuun ja syyskuun välisenä aikana.
Työläisnaisten Urheilulehti

| Työläisnaisten Urheilulehti |
| --- | --- |

Aihealue:  urheilu
Julkaisija:  Suomen Työväen Urheiluliitto
Perustettu:  1921
Lakkautettu:  1947
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Työläisnaisten Urheilulehti oli vuosina 1921–1947 ilmestynyt suomalainen aikakauslehti, joka keskittyi naisten työläisurheiluun. Lehden perusti Työväen Urheiluliiton naisten voimistelu- ja urheilujaosto, ja vuodesta 1924 lähtien sitä kustansi TUL:n naistoimikunta. Työläisnaisten Urheilulehti syntyi, kun TUL:ssa vaikuttaneet naiset eivät katsoneet saavansa ääntään kuuluville Työväen Urheilulehdessä.
Liitto kielsi alun perin lehden julkaisun, jonka jälkeen naiset perustivat vuonna 1921 Kuopion liittokokouksessa sen julkaisua varten osakeyhtiön. TUL:n miespuolinen johto piti naisten hanketta jopa ”liiton hajoitustyönä”. Lehden näytenumerot saavuttivat naisten keskuudessa niin suuren suosion, että lopulta TUL päätti kuitenkin ottaa lehden kustannettavakseen. Sen päätoimittajaksi valittiin vuonna 1922 Helmi Paasonen. Työläisnaisten Urheilulehden toimitussihteereinä työskentelivät Aino Malkamäki ja Greta Rajala-Rinne.
Lehti julkaisi myös erityistä joulunumeroa nimellä Urheilijattaren Joulu.
Päätoimittajat

Helmi Paasonen 1922–1936
Greta Rajala-Rinne 1936–1947
Kerttulan koulu

Kerttulan vanha ja uudempi koulurakennus toukokuussa 2014.
Kerttulan koulu on raisiolainen 1.–6. luokkien peruskoulu. Vuonna 2021 koulussa oli noin 260 oppilasta.
Kerttulan koulu vihittiin alun perin käyttöön 9. elokuuta 1931. Koulua laajennettiin vuosina 1961 ja 1994, ja rakennuksia peruskunnostettiin 1990- ja 2010-luvuilla.
Vanhempi, keltainen ja kaksikerroksinen koulu sisältää musiikinluokan ja neljä muuta luokkaa. Valkoinen, uudempi koulu sisältää käsityöluokat, kieliluokka, ruokalan ja useita luokkahuoneita. Kerttulassa opiskelleet siirtyvät 7.–9. luokille Vaisaaren kouluun.
Aiheesta muualla

Kerttulan koulun verkkosivut
Turun Sanomat: Kerttulan koulu juhlii 75 vuottaan, 10.11.2006.
Hinnan kirkko

| Hinnan kirkko Hinna kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Stavanger, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1967
Suunnittelija:  Eyvind Retzius ja Svein Bjoland
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  700
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hinnan kirkko (norj. Hinna kirke) on Stavangerin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1967.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hinnan kirkko Wikimedia Commonsissa
Hundvågin kirkko

| Hundvågin kirkko Hundvåg kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Stavanger, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1983
Suunnittelija:  Ingeborg ja Knut Hoem
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  540
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Hundvågin kirkko (norj. Hundvåg kirke) on Stavangerin kunnassa Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1983.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hundvågin kirkko Wikimedia Commonsissa
Nitraus (metallurgia)

Nitraus eli typetys  on teräksen pintakäsittelymenetelmä, jossa teräskappaleen pintaan johdetaan typpeä ja usein myös hiiltä niin matalassa lämpötilassa, että käsiteltävä teräskappale pysyy käsittelyn ajan kiinteänä. Kappaleen pintaan muodostuu ohut, kestävä kerros erilaisia nitridejä, joka suojaa kappaletta kulumiselta ja korroosiolta.
Suojaavan nitridikerroksen paksuus on 5–20 mikrometriä. Sen alle syntyy diffuusiokerros, joka lisää kappaleen väsymislujuutta. Diffuusiokerroksen paksuus voi olla jopa millimetrin. Mustanitraukseksi kutsutussa jälkikäsittelyssä nitridikerroksen pinta muuttuu mustaksi ja hyvännäköiseksi.
Nitrausta voidaan tehdä useilla eri menetelmillä. Kaasutypetyksessä eli pitkässä nitrauksessa kappaletta pidetään 30–90 tuntia uunissa, johon johdetaan ammoniakkikaasua. Uunin lämpötila on 500–530 astetta. Hiilitypetyksessä käytetään sekä ammoniakkia että  hiiltä sisältävää kaasua kuten hiilidioksidia. Käsittelylämpötila on korkeampi, 570–580 astetta, jolloin käsittelyajaksi riittää 2–6 h. Tämä on nykyisin yleisin nitrausmenetelmä. Hiilitypetystä voidaan tehdä myös suolakylvyssä. Plasmatypetys tehdään alipaineuunissa. Kun hiilitypetetty kappale jälkikäsitellään vesihöyryllä tai ilokaasulla, menetelmää kutsutaan mustanitraukseksi.