stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rintamäkeläiset
Näyttelijät > Yhden jakson roolihenkilöitä

| Näyttelijä |   | Rooli |
| --- | --- | --- |
|  Ilmari Saarelainen  | … |  Jouni Kalajoki   |
|  Matti Viironen  | … |  Osmo Kerkkonen   |
|  Raili Veivo  | … |  Anni Kivikoski   |
|  Pekka Järventie  | … |  Koistinen   |
|  Mauri Saikkonen  | … |  Kuntola   |
|  Mikko Majanlahti  | … |  Kuusisto   |
|  Eero Eloranta  | … |  Retu   |
|  Toivo Lehto  | … |  Tammelin   |
|  Antti Seppä  | … |  lääkäri   |
|  Maija-Liisa Majanlahti  | … |  tarjoilija   |
|  Tuire Salenius  | … |  vastaanottoapulainen   |
Tuotanto

Rintamäkeläisten tuotantohenkilöstö oli suurelta osin sama kuin 1960-luvun suosikkisarjassa Heikki ja Kaija. Ohjaaja Pertti Nättilä työskenteli Yleisradio TV2:ssa ajanviete- sekä lasten- ja nuortenohjelmien toimituspäällikkönä 1960- ja 1970-luvuilla. Hän teki kumpaistakin televisiosarjaa varsinaisen toimensa ohessa. Molempien sarjojen näyttelijät koottiin Tampereen Työväen Teatterin ammattinäyttelijöistä, ja he tekivät televisiotyönsä enimmäkseen vapaa-ajallaan ikään kuin harrastuksena. Rintamäkeläisten tarinan kehitti kirjailija Reino Lahtinen Nättilän idean pohjalta. Alun perin Nättilän aikeena oli saada sarjansa näyttelijäksi ja henkilöohjaajaksi Vili Auvinen, joka kuitenkin kieltäytyi. Auviselle suunnitellun tehtävän otti vastaan Veijo Pasanen.
Henkilöt

Sarjanäytelmän ytimessä ovat pientilalliset Antti ja Leena Rintamäki sekä heidän naapurinsa Honkoset. Antti Rintamäki on noin 50-vuotias toisen maailmansodan veteraani. Kiivasluontoinen ja jääräpäinen Antti on jossain määrin viinaanmenevä, ja palaa reissuiltaan usein pienessä huppelissa. Hänen alkoholinkäyttönsä ei muodostu kuitenkaan ongelmaksi. Leena Rintamäki on Anttia muutaman vuoden vanhempi. Luonteeltaan Leena on "itsenäinen", jopa "itsepäinen". Perheessä on kolme lasta, joista Elina ja kuopus Aarne ovat pariskunnan yhteisiä. Katraan vanhin on Leenan tytär Sirkka-Liisa, joka syntyi Leenan nuoruuden rakkaudesta. Hän on keskeinen hahmo sarjan mustavalkoisissa alkupään jaksoissa, mutta jää sittemmin kokonaan pois.
Veikko ja Helmi Honkonen asuvat Rintamäkien naapurissa. Heillä on yksi tytär, Eeva. Veikko on niin ikään toisen maailmansodan veteraani, Antin rintamakaveri. Luonteeltaan hän on sovitteleva ja ottaa asiat rauhallisesti. Veikko on siirtokarjalainen, Haljalan rakentamana hänessä korostuu karjalaisia "heimopiirteitä"; hän on "lupsakka velmuilijatyyppi". Helmi on juoruiluun taipuvainen, sarjan alussa nelikymppinen nainen. Hän ajautuu usein riitaan Antin kanssa.
Rintamäen maatila

Antti ja Leena Rintamäen kuvitteellinen maatila sijaitsee Hämeen ja Satakunnan rajamailla taantuvassa, rakennemuutoksen kourissa kamppailevassa kylässä, jonka valtapuolueita ovat Kepu ja demarit. Tilan pinta-ala on 28 ha, josta peltoa on 5 ha. Rintamäellä on sähkö ja viemäri, mutta ei juoksevaa vettä eikä sisävessaa. Keittiötä kutsutaan tuvaksi ja sen nurkassa on suurikokoinen radiovastaanotin. Sähköliettä ei ole, vaan ruoka laitetaan puuliedellä. Olohuonetta kutsutaan kammariksi, ja sen erääseen nurkkaan on viistosti sijoitettu kuvaputkitelevisiovastaanotin. Olohuoneessa on punatiilinen takka sekä tyypillinen sohvan ja kahden nojatuolin muodostama seurusteluryhmä. Myös makuuhuoneita kutsutaan kammareiksi. Sarjan ja sen myötä 1970-luvun edetessä Rintamäelle rakennetaan puuttuva perusvarustus.
Sekä Rintamäen että Honkosten maatilat ovat saaneet alkunsa toisen maailmansodan aikaisesta pika-asutuslaista. Kumpikin tila on lohkaistu maanhankintalain nojalla kylän mahtitilasta, Kourannevasta, joka puolestaan on päätynyt Niemen isännän omistukseen.
Tematiikka

Rintamäkeläiset tapahtuu suurelta osin Rintamäen tuvassa, sarjan edetessä Honkosten tuvasta tulee toinen keskeinen tapahtumapaikka. Etenkin sarjanäytelmän alussa ulkokohtauksia on vähän; sarjan edetessä niiden osuus hieman lisääntyy. Toiminnan sijaan juonen runkona on dialogi: henkilöt istuvat tyypillisesti kahvipöydässä ja keskustelevat milloin politiikasta, milloin perintöasioista ja ihmissuhteista. Toistuva aihe on myös toinen maailmansota, josta on kulunut kolmisenkymmentä vuotta. Antin ja Veikon sotajutut perustuvat pitkälti käsikirjoittaja Lahtisen omiin sotakokemuksiin.
Keskusteluista kehittyy useimmiten riidanpoikanen. Perintöasioita mutkistaa Sirkka-Liisan asema Leenan muttei Antin rintaperillisenä. Halki sarjanäytelmän kantavana juonena on Rintamäkien ja Honkosten toive yhdistää pientilansa yhdeksi taloudellisesti kannattavaksi maatilaksi, jota isännöisi Aarne Rintamäki vaimonaan Eeva Honkonen. Tätä juonilinjaa seurataan etenkin Rintamäkeläisten alku- ja loppupään jaksoissa. Puolenvälin jaksoissa Rintamäkien ja Honkosten perilliset loistavat poissaolollaan. 1970-luvun ylipolitisoituminen näkyy: Antti on vennamolainen, Veikko on demari ja sivuhenkilöissä on kommunisteja, kokoomuslaisia sekä kepulaisia.
Rintamäkeläisissä on myös komediallisia aineksia, etenkin sarjan puolenvälin jaksoissa, joissa Rintamäen ja Honkosten maatilojen jatkoon liittyvä tarinalinja jää taustalle.
Musiikki

Rintamäkeläisissä ei ole taustamusiikkia eikä tehostettua äänimaisemaa. Sarjan tunnusmelodian sävelsi Paavo Raninen ja se on soitettu sähköuruilla voimakasta vibratoa käyttäen. Raninen nimesi sävellyksensä Pienviljelijän masurkaksi. Turkulaisyhtye Nylon 66’ers levytti melodiasta oman versionsa The Breasthillers.
Vastaanotto

Rintamäkeläiset on eräs 1970-luvun suomalaisista menestyssarjoista. Toukokuussa 1975 sen katsojaluku oli noin 900 000. Jukka Kajava (Helsingin Sanomat) kirjoitti ensimmäisestä jaksosta seuraavasti: "Jatkosta kun en vielä mitään tiedä, voin vain todeta ettei sarjan alku paljon luvannut, mutta tuskin muodostuu esteeksikään etäännyttäessä ikäteatterilta haiskahtavan kulissikomedian ahtaasta elinpiiristä." Tapani Uusiniitty (Aamulehti) kirjoitti: "Silti tämä kakkosen uusi sarjanäytelmä, jonka tv-ohjaus on Pertti Nättilän, on ihmisläheisenä käyttönäytelmänä huomattavasti edellä esimerkiksi Naapurilähiötä, jossa elämä on juuttunut paikoilleen, tai Hanskia, jossa ei ole asiaa edes siteeksi eikä asiallisuutta senkään vertaa, mutta johon silti haalitaan esittäjiä ruudun täydeltä."
Muuta

Rintamäkeläisiä on parodioitu Vintiöissä nimellä "Linnamäkeläiset" sekä Ruonansuu & Petelius Co. -ohjelmassa nimellä "Persmäkeläiset".
Aiheesta muualla

Yle Elävässä arkisto: Menestyssarja Rintamäkeläiset piirsi kuvan pienviljelijän sielunmaisemasta
Yle Areena: Rintamäkeläiset
Valtteri Simonen

Valtteri Simonen (s. 1. huhtikuuta 1974 Turku) on suomalainen näyttelijä. Tällä hetkellä hän toimii Teatr ZA:n taiteellisena johtajana ja näyttelijänä.
Simonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1992 ja näyttelijäksi Pietarin Teatteriakatemiasta kuuluisalta V. M. Filshtinskin kurssilta vuonna 2000. Hän näytteli jo opiskeluaikanaan Teatteri Satiirissa Vasilin saarella ja kuului Teatteri Osobnjakin näyttelijäryhmään vuosina 1999–2001.
Suomeen palaamisen jälkeen Simonen on näytellyt monia teatterirooleja muun muassa Ryhmäteatterissa ja venäjänkielisessä Teatr ZA:ssa sekä useissa elokuva- ja televisiotuotannoissa sekä opettanut näyttelijäntyötä muun muassa Teatterikorkeakoulussa.
Valtteri Simonen on Helsingissä toimivan venäjänkielisen ammattiteatteri Teatr ZA:n perustajajäsen.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2011 | Pussikaljaelokuva | Kotilainen |
| 2013 | Valtiopeli 1863 | Aleksanteri II |
| 2014 | Hyväntekijä | Pavel |
| 2016 | Tappajan näköinen mies | Markov |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2010 | Tauno Tukevan sota | venäläinen karkuri |
| 2012 | Villa Helena | desantti |
| 2015 | Roba | Pasi Mettälä |
| 2017 | Seitsemäntoista | vara-amiraali Nepenin |
| 2017 | Presidentti | Mihail Jakolev |
| 2018 | Ratamo | Vasili Filippov |
Aiheesta muualla

Valtteri Simonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Valtteri Simonen Elonetissä elonet.fi. Viitattu 27.3.2019.
Mestis-kausi 2011–2012

| Mestis-kausi 2011–2012 |
| --- | --- |
Järjestyksessä oleva kausi:  12.
Joukkueiden määrä:  12
Mestari:  Sport
Toinen sija:  Jokipojat
Kolmas sija:  KooKoo
Pudonneet joukkueet:  K-Laser (konkurssi 5.12.2011)
Ylempi sarjataso:  SM-Liiga
Alempi sarjataso:  Suomi-sarja
  ← 2010-2011 :  2012-2013 → 
Kausi 2011–2012 oli jääkiekon Mestiksen 12. kausi. Suomi-sarjasta tai SM-liigasta ei tullut edellisen kauden päätteeksi uusia joukkueita Mestikseen, joten samat kaksitoista jatkoivat kuin edellisellä kaudella. Kaksi joukkuetta pelasi uusilla nimillä, kun heinolalainen HeKi muutti nimensä Peliitoiksi ja jyväskyläläinen D Team muutettiin JYP-Akatemiaksi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Vaasan Sport. Runkosarja alkoi 14. syyskuuta 2011 ja viimeiset ottelut pelattiin 15. helmikuuta 2012, minkä jälkeen siirryttiin pudotuspeleihin.
Mestaruuden voitti Vaasan Sport, jolle mestaruus oli toinen perättäinen. Liigakarsinnassa Sport kohtasi SM-liigan viimeiseksi sijoittuneen Tampereen Ilveksen. Edelliskausien tapaan Mestiksen mestarilla oli mahdollisuus nousta SM-liigaan voittamalla liigassa viimeiseksi jäänyt joukkue liigakarsinnassa ja lunastamalla tältä ”liigalisenssi”. Liigakarsinta pelattiin paras seitsemästä -järjestelmällä siten, että SM-liigajoukkueella oli kotietu. Ilves voitti Sportin otteluvoitoin 4–1 ja säilytti paikkansa SM-liigassa.
Joukkueet 2011–2012

| Joukkue | Kaupunki | Kotihalli | Perustettu | Mestikseen | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hokki | Kajaani | Kajaanin jäähalli | 1968 | 2002 |  Petri Mattila |
| Jokipojat | Joensuu | Mehtimäen jäähalli | 1953 | 2004 |  Mikko Haapakoski |
| Jukurit | Mikkeli | Kalevankankaan jäähalli | 1970 | 2000 |  Jarno Pikkarainen |
| JYP-Akatemia | Jyväskylä | Synergia-areena | 1974 | 2008 |  Jukka Ahvenjärvi |
| Kiekko-Laser | Oulu | Oulun Energia -areena | 2005 | 2010 |  Mikko Manner |
| Kiekko-Vantaa | Vantaa | Valtti-areena | 1994 | 2000 |  Samu Kuitunen |
| KooKoo | Kouvola | Kouvolan jäähalli | 1965 | 1999 |  Juha Juujärvi |
| LeKi | Lempäälä | Masku Areena | 1904 | 2007 |  Marko Keskinen |
| Peliitat | Heinola | Versowood Areena | 1984 | 2006 |  Janne Sinkkonen |
| SaPKo | Savonlinna | Talvisalon Gigantti-areena | 1929 | 2006 |  Pekka Tirkkonen |
| Sport | Vaasa | Vaasa Arena | 1939 | 1997 |  Pasi Räsänen |
| TUTO | Turku | Kupittaan jäähalli | 1929 | 1996 |  Kari Makkonen |
Runkosarja

Runkosarjassa pelattiin 12 joukkueen nelinkertainen sarja eli yhteensä 44 ottelua ja lisäksi sarjassa oli neljä kolmen joukkueen välisarjaa, joissa pelattiinkahta muuta saman välisarjan joukkuetta vastaan kerran kotona ja kerran vieraissa, eli yhteensä neljä ottelua. Välisarjat olivat:
Jukurit, JYP-Akatemia ja SaPKo
Hokki, K-Laser ja Jokipojat
LeKi, Sport ja TUTO
K-Vantaa, KooKoo ja Peliitat.
Kiekko-Laserin luovuttua sarjasta 5. joulukuuta yhdistettiin kaksi ensinmainittua lohkoa: Jukurit, JYP-Akatemia, SaPKo, Hokki ja Jokipojat pelasivat yksinkertaisen välisarjan eli neljä ottelua per joukkue. Lisäksi sarjan loppuun lisättiin ylimääräisiä kierroksia, joissa kohtasivat joukkueet sijoituksen perusteella. Ottelut pelattiin seuraavasti: 1 vs 2 - back to back, palkintona runkosarjan menestyksestä ”taistelu runkosarjan voitosta”, 3-5 – yksinkertainen sarja ”haaste kotiedusta”, 6-8 – yksinkertainen sarja ”mukana pudotuspeleissä”, 9-11 – yksinkertainen sarja ”pudotuspeleihin tai vältä karsinnat”. Joukkueiden ottelumäärä putosi näin 46:een.
Toinen edelliskauden uutuus revanssiviikonloppu sau myöskin jatkoa ja ne pelattiin 4. ja 5. marraskuuta. Uudet otteluparit olivat:
Hokki ja K-Laser
Jokipojat ja SaPKo
Jukurit ja KooKoo
K-Vantaa ja Peliitat
Sport ja JYP-Akatemia
TUTO ja LeKi
Runkosarjan jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Pudotuspelit oli tarkoitus pelata kymmenen joukkueen pudotuspeleinä, mutta K-Laserin luovuttua sarjasta tätä ei toteutettu.
Pudotuspelit voittanut joukkue kohtasi liigakarsinnoissa SM-liigan viimeiseksi jääneen joukkueen paras seitsemästä -ottelusarjassa. Mestiksen kaksi viimeistä puolestaan pelasivat paras viidestä -pudotuspelisarjan, jonka voittaja säilytti sarjapaikkansa ja häviäjä joutui karsimaan sarjapaikastaan Suomi-sarjan kolmen parhaan joukkueen kanssa. Karsintasarja pelattiin kaksinkertaisena ja sen kaksi parasta pelasivat Mestiksessä kaudella 2012–2013.
Varsinaisella peliajalla saavutetusta voitosta sai kolme pistettä ja hävinnyt joukkue jäi pisteittä. Mikäli ottelu venyi jatkoajalle tai 5 minuutin jatkoajan jälkeen voittomaalikilpailuun, voittaja sai kaksi ja häviäjä yhden pisteen.
Runkosarja > Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue  |  O |  3p         |  2p         |  1p       |  0p       |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Jukurit  | 46 |  25  |  7  |  5  |  9  |  164  |  107  | +57 | 94 |
| 2 |  KooKoo  | 46 |  25  |  3  |  10  |  8  |  121  |  94  | +27 | 91 |
| 3 |  Sport  | 46 |  24  |  4  |  8  |  10  |  154  |  104  | +50 | 88 |
| 4 |  Jokipojat  | 46 |  18  |  8  |  4  |  16  |  142  |  134  | +8 | 74 |
| 5 |  SaPKo  | 46 |  18  |  6  |  3  |  19  |  136  |  126  | +10 | 69 |
| 6 |  TUTO Hockey  | 46 |  16  |  6  |  4  |  20  |  132  |  150  | -18 | 64 |
| 7 |  Hokki  | 46 |  15  |  4  |  10  |  17  |  113  |  125  | -12 | 63 |
| 8 |  K-Vantaa  | 46 |  13  |  6  |  6  |  21  |  118  |  143  | -25 | 57 |
| 9 |  JYP-Akatemia  | 46 |  14  |  7  |  0  |  25  |  104  |  156  | -52 | 56 |
| 10 |  LeKi  | 46 |  14  |  4  |  5  |  23  |  105  |  130  | -25 | 55 |
| 11 |  Peliitat  | 46 |  12  |  4  |  4  |  26  |  103  |  123  | -20 | 48 |
Runkosarja > Pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jussi Tapio | Sport | 44 | 16 | 31 | 47 |
| 2. | Juuso Rajala | Jokipojat | 41 | 11 | 34 | 45 |
| 3. | Mika Halava | Sport | 45 | 20 | 23 | 43 |
| 4. | Ville-Vesa Vainiola | TUTO | 45 | 15 | 28 | 43 |
| 5. | Jesper Piitulainen | Jukurit | 46 | 16 | 26 | 42 |
| 6. | Antti Virtanen | TUTO | 39 | 15 | 27 | 42 |
| 7. | Mika Kujanpää | Sport | 46 | 19 | 19 | 38 |
| 8. | Iiro Memonen | Jukurit | 46 | 15 | 23 | 38 |
| 9. | Tobias Salmelainen | Jukurit | 42 | 13 | 25 | 38 |
| 10. | Mikael Ruohomaa | Jokipojat | 44 | 12 | 26 | 38 |
Runkosarja > Maalivahtien torjuntapörssi

|  | Pelaaja | Joukkue | O | Min>  | PM | T | NP | PMK | T% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Mikko Rämö | KooKoo | 39 | 2355.46 | 68 | 1115 | 6 | 1,73 | 94,25 |
| 2. | Teemu Seppänen | Jukurit, SaPKo | 24 | 1404.26 | 43 | 569 | 4 | 1,84 | 92,97 |
| 3. | Antti Rautiola | Peliitat | 23 | 1370.07 | 53 | 644 | 0 | 2,32 | 92,40 |
| 4. | Aaro Peltonen | Hokki | 32 | 1870.36 | 70 | 813 | 4 | 2,25 | 92,07 |
| 5. | Joni Puurula | Sport | 31 | 1870.50 | 69 | 801 | 4 | 2,21 | 92,07 |
| 6. | Mikko Pätsi | LeKi | 32 | 1858.18 | 78 | 887 | 1 | 2,52 | 91,92 |
| 7. | Juho Santanen | TUTO | 20 | 1183.45 | 58 | 636 | 3 | 2,94 | 91,64 |
| 8. | Sami Rajaniemi | JYP-Akatemia | 26 | 1528.35 | 80 | 827 | 0 | 3,14 | 91,18 |
| 9. | Antti Ore | Jokipojat | 32 | 1907.54 | 84 | 841 | 4 | 2,64 | 90,92 |
| 10. | Niko Kaulio | SaPKo, KooKoo | 23 | 1276.30 | 61 | 555 | 1 | 2,87 | 90,10 |
Mestiskarsinnat > Putoamiskarsintaottelut (paras seitsemästä)

| LeKi – Peliitat 2-4 |
| --- | --- | --- | --- |
|  18.2.2012  |   LeKi   |   Peliitat   |  1-0  |
|  22.2.2012  |   Peliitat   |   LeKi   |  7-4  |
|  24.2.2012  |   LeKi   |   Peliitat   |  2-1 ja. |
|  26.2.2012  |   Peliitat   |   LeKi   |  5-2  |
|  29.2.2012  |     LeKi   |   Peliitat   |  4-5 ja. |
|  2.3.2012  |   Peliitat   |   LeKi   |  4-2  |
 Peliitat säilytti sarjapaikkansa otteluvoitoin 4–2, LeKi karsintasarjaan
Mestiskarsinnat > Karsintasarja

|  #  |  Joukkue  |  O |  3p         |  2p         |  1p       |  0p       |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  LeKi  | 6 |  5  |  0  |  0  |  1  |  31  |  13  | +18 | 15 |
| 2 |  HCK  | 6 |  4  |  0  |  0  |  2  |  30  |  15  | +15 | 12 |
| 3 |  KeuPa HT  | 6 |  2  |  0  |  0  |  4  |  20  |  40  | -20 | 6 |
| 4 |  KOOVEE  | 6 |  1  |  0  |  0  |  5  |  18  |  31  | -13 | 3 |
LeKi säilyi ja HCK nousi Mestikseen.
Mestiskarsinnat > Karsintasarja > Ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Koti \ Vieras  |  HCK  |  Keu  |  KV  |  LeK  |
|  HCK        | — |  9-3   |  5-2   |  6-2  |
|  KeuPa      |  3-2   | — |  9-1   |  0-5  |
|  KOOVEE     |  1-5   |  9-3   | — |  1-4  |
|  LeKi       |  4-3   |  11-2  |  5-1  | — |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
1.: Sport
2.: Jokipojat
3.: KooKoo
4.: Jukurit
5.: SaPKo
6.: TUTO Hockey
7.: Hokki
8.: K-Vantaa
9.: JYP-Akatemia
10.: Peliitat
11.: LeKi
Aiheesta muualla

Mestis.fi, viralliset sivut
Jatkoaika.com, Suomen suurin jääkiekkosivusto
Mestiksen kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2020-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 | 2024–25 |  |  |  |  |  |
Lauri Nurkse

| Lauri Nurkse> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. toukokuuta 1978 (ikä 46) Helsinki
Ammatti:  ohjaaja, näyttelijä
Ohjaaja
Aktiivisena:  1998–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Lauri Nurkse (s. 11. toukokuuta 1978 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hänen tunnetuimpia ohjauksiaan ovat elokuvat Sooloilua (2007) ja Veijarit (2010) sekä televisiosarjat Kumman kaa (2. tuotantokausi, 2004–2005), Uutishuone (2009) ja Toisen kanssa (2014). Näyttelijänä Nurkse on tunnettu rooleistaan elokuvassa Pahat pojat (2003) sekä televisiosarjassa Tukka auki (2008).
Nurkse palkittiin Pahojen poikien Ilkka Takkusen roolista Brysselissä vuonna 2003 Festival International du Film Indépendent -festivaaleilla.
Nurkse on seurustellut näyttelijä Tuuli Mattilan kanssa vuodesta 2013 lähtien, he kihlautuivat vuoden 2021 lopussa ja heillä on kesäkuussa  2022 syntynyt ensimmäisen yhteinen lapsi.
Roolit näyttelijänä > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1997 | Lunastus | punakaartilainen |
| 2000 | Hylätyt talot, autiot pihat | Sipari |
| 2001 | Cyclomania | K. Naakka |
| 2001 | Minä ja Morrison | Millaa pomottava copy mainostoimistossa |
| 2003 | Pahat pojat | Ilkka Takkunen |
| 2007 | Raja 1918 | luutnantti Suutari |
| 2007 | Tali-Ihantala 1944 |  |
| 2009 | Kuulustelu | Kumenius |
| 2010 | Vähän kunnioitusta | sosiaaliviranomainen |
| 2011 | Elokuu | Akun pomo |
| 2015 | Ollaan vapaita | Semifinalin portsari |
| 2016 | Nuotin vierestä | sydäntautilääkäri |
| 2021 | Vuosisadan häät | Lasse |
Roolit näyttelijänä > Lyhytelokuvat

| Vuosi | Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1996 | Viiva |  |
Roolit näyttelijänä > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2000 | Hyvät neuvot kalliit | Henrik |
| 2002 | Kylmäverisesti sinun | Perttu |
| 2004 | Kumman kaa | Lassi |
| 2008 | Presidentin kanslia | lääkäri |
| 2008 | Tukka auki | Timo |
| 2009 | Uutishuone | joulupukki |
| 2011 | Tappajan näköinen mies | Mestari |
| 2014 | Toisen kanssa | lääkäri |
| 2014 | Klikkaa mua | Mikko |
| 2016 | Vihreät Valot – Väärät bileet | Mats Nyholm |
| 2016 | Heroes of the Baltic Sea | kitukasvuinen merirosvo |
| 2017 | Presidentti | lääkäri |
| 2017 | Aallonmurtaja | tullimies Koivisto |
| 2018 | Pirjo | ohjaaja |
| 2018 | Koukussa | Neean isä |
| 2019 | Invisible Heroes | Kosonen |
| 2021 | Pahan väri | mieslääkäri |
| 2022 | Aikuiset | mainosohjaaja |
Ohjaukset

| Vuosi | Nimi | Tyyppi |
| --- | --- | --- |
| 2001 | Isän kuva | lyhytelokuva |
| 2003 | Kotipileet | lyhytelokuva |
| 2004 | Parinvaihto | lyhytelokuva |
| 2004–2005 | Kumman kaa | televisiosarja |
| 2005 | Sateen jälkeen (es. Jonna) | musiikkivideo |
| 2006 | Studio Impossible | televisiosarja |
| 2006 | Suurin pudottaja | televisiosarja |
| 2007 | Pelkkää lihaa | televisiosarja |
| 2007 | Sooloilua | elokuva |
| 2007 | Enkelten kaupunki (es. Jippu) | musiikkivideo |
| 2008 | Kuka teki minusta tän naisen (es. Jippu) | musiikkivideo |
| 2009 | Presidentin kanslia | televisiosarja |
| 2009 | Uutishuone | televisiosarja |
| 2010 | Veijarit | elokuva |
| 2011 | Tappajan näköinen mies | televisiosarja |
| 2011 | Inget ljus i tunneln | televisioelokuva |
| 2012 | Oodi ilolle (es. Olavi Uusivirta) | musiikkivideo |
| 2014 | Toisen kanssa | televisiosarja |
| 2014 | Kiiltokuvia | televisiosarja |
| 2014 | Putous | televisiosarja |
| 2016 | Nuotin vierestä | elokuva |
| 2016 | Tappajan näköinen mies | elokuva |
| 2016 | Luottomies | nettisarja |
| 2017 | Presidentti | televisiosarja |
| 2018 | Pirjo | televisiosarja |
| 2019 | Pientä laittoa | televisiosarja |
| 2020 | Ei Haukku haavaa tee | televisiosarja |
| 2021 | Kentän laidalla | televisiosarja |
Aiheesta muualla

Lauri Nurkse Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lauri Nurkse Elonetissä.
Lauri Nurksen kotisivut
Voivodikunnan tie 795

Voivodikunnan tie 795 (puol. droga wojewódzka 795) on Puolassa Włoszczowan ja Zawiercien piirikunnissa sijaitseva noin 16 kilometriä pitkä voivodikunnan tie. Se alkaa Seceminin kylässä ja päättyy Szczekocinyn kaupungissa. Tie kulkee voivodikunnan tien 786 ja valtatien 78 välillä.
Johan Simberg

| Johan Simberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Johan Peter Erik Simberg
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1950 (ikä 74)  Helsinki
Ammatti:  Näyttelijä, posteljooni
Näyttelijä
Aktiivisena:  1980–1999
Merkittävät roolit:  Timo Harjunpää (Harjunpää ja kylmä kuolema & Harjunpää ja ahdistelija) Muumipappa (Muumilaakson tarinoita  & Muumipeikko ja pyrstötähti) Ari Lahtinen (Aito Halonen) Georg von Alfthan (Lapin kullan kimallus)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Johan Peter Erik Simberg (s. 12. heinäkuuta 1950 Helsinki) on suomenruotsalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten Timo Harjunpäänä televisiosarjoista Harjunpää ja kylmä kuolema sekä Harjunpää ja ahdistelija. Hän toimi myös Muumipapan ääninäyttelijänä televisiosarjan Muumilaakson tarinoita ja elokuvan Muumipeikko ja pyrstötähti ruotsinkielisissä dubbauksissa. Myöhemmin Simberg kuljetti postivenettä Turun saaristossa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1973 | Rakennetaan sauna | Salonen |
| 1980 | Ensimmäinen yö poissa kotoa | Johan |
| 1981 | Vänrikki Stoolin tarinat |  |
| 1984 | Dirty Story | lääkäri poliklinikalla |
| 1987 | Lumottu tie | isä |
| 1989 | Aito Halonen | Ari Lahtinen |
| 1989 | Härän vuosi | Pappa |
| 1989 | Paluuta ei ole | Charlie - antropologi |
| 1991 | Lampi |  |
| 1997 | Joonas | lääkäri |
| 1999 | Lapin kullan kimallus | kuvernööri Georg von Alfthan |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1983 | Harjunpää ja kylmä kuolema | Timo Harjunpää |
| 1985 | Harjunpää ja ahdistelija | Timo Harjunpää |
| 1989 | Histamiini ja merenneidon aarre | kapteeni |
| 1991 | Vihan päivät | raatimies Govinius |
| 1993 | Viiskulmasta itään |  |
| 1998 | Team Ahma | merimies (jaksossa Hangö) |
Aiheesta muualla

Simberg, Johan hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)