stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FC Haka
Historia > 1960- ja 1970-luvut

1960-luku oli Hakalle menestyksekästä aikaa. Vuoden 1960 tuloksiin tuskin yltää enää mikään joukkue. Haka sai 41 pistettä 44 mahdollisesta, maalisuhde oli 78–23, ja seurasta tuli Suomen ensimmäinen tuplamestari (liigan ja cupin voitto samalla kaudella). 1960-luvulla Haka voitti kolme mestaruutta eikä sijoittunut kertaakaan seitsemän parhaan ulkopuolelle. 1970-luvulla ajat muuttuivat seurassa huonommiksi, sillä kauden 1972 päätteeksi Haka putosi pääsarjasta. Putoaminen tosin paikattiin jo seuraavalla kaudella, siitä pitivät huolen uudet vahvistukset Matti Paatelainen, Esko Ranta, Martti Kuusela ja Pekka Heikkilä.
Seura palasi myös pian takaisin huipulle, sillä vuonna 1977 Haka saavutti toisen tuplamestaruutensa. Mestaruus oli Hakalle siihen mennessä neljäs ja 23. lokakuuta Helsingissä Suomen cupin finaalissa tullut 3–1 voitto Seinäjoen Palloseurasta oli Hakan kuudes cup-mestaruus.
Historia > 1980-luvusta nykypäivään

1980-luvulla Haka ei voittanut kertaakaan mestaruutta, mutta sen sijaan cupin kolme kertaa. Nuo voitot takasivat paikan Cup-voittajien cupiin, ja siellä vastustajaksi tuli italialainen huippujoukkue Juventus. Haka hävisi molemmat ottelut, mutta tappiot olivat niukkoja (0–1 ja 0–1). 1990-luvun alussa Haka pelasi erittäin ailahtelevasti. Vuonna 1991 perustettiin FC Haka ry ja jalkapallojaosto erosi vanhasta Valkeakosken Haka ry:stä omaksi yhdistyksekseen. Vuonna 1993 putoaminen liigasta oli hiuskarvan varassa, vuonna 1995 Haka voitti jälleen tuplan, ja vuonna 1996 joukkue putosi liigasta. Tasaisuutta ja nousua turvaamaan hankittiin englantilaislähtöinen Keith Armstrong, josta tuli myöhemmin yksi Suomen tunnetuimmista jalkapallovalmentajista. ”Keken” ensimmäinen kausi toi nousun ja Suomen cupin voiton. Lisäksi seuraavat kolme kautta päättyivät mestaruusjuhliin. Kaudella 2001 putki katkesi ja Haka jäi neljänneksi. Vaikka kausi ei tuonut kehuttavaa sarjasijoitusta, seura sai pelata kovia otteluita, sillä Mestarien liigan karsinnassa vastaan asettui Liverpool, riveissään muun muassa Sami Hyypiä. Armstrong siirtyi HJK:n valmentajaksi, ja seuran entinen luottomaalivahti Olli Huttunen valittiin uudeksi käskijäksi. Huttusen ensimmäisenä kautena tuli neljäs sija ja yksi cup-voitto lisää, toisena kautena kolmas sija, ja kolmas kausi toi yhdeksännen liigamestaruuden. Kaudella 2007 Haka sijoittui toiseksi Veikkausliigassa.
Historia > Koskisen aika

Kauteen 2008 FC Haka joutui valmistautumaan pahojen taloudellisten ongelmien varjossa. Huhtikuussa 2008 perustettiin FC Haka Oy pelastamaan FC Hakan toiminta. Seura sai osakeannin kautta pelastusoperaatioon yli 150 tukijaa ja FC Hakan kausi 2008 voitiin pelata loppuun.  Osakeyhtiön pääomistajaksi tuli yhtiöidensä kautta Hakan entinen pelaaja Sedu Koskinen. Mukaan talkoisiin lähtivät sarja- ja UEFA-paikan pelastamiseksi myös Valkeakosken Kaupunki, UPM, Luopoisten Säästöpankki sekä Osuuspankki. Näiden tukijoiden panos oli myös erittäin merkittävä sekä Hakan UEFA-cup taipaleen että koko seuran selviämisen kannalta.
Koskinen lähti johtamaan seuraa tarmokkaasti ja näkyvinä muutoksina hänen johdollaan maalattiin 2009 Tehtaan kentän katsomot, katsomon yhteyteen perustettiin päivittäin toimiva Paviljonki-ravintola ja yleisömäärät lähtivät menestyksen mukaan nousuun. Koskinen yhdisti FC Haka Oy:n urheilun ja kolme Valkeakoskelaista ravintolaa.
Tilikaudella 2009 FC Haka Oy teki tappiota noin 1,5 miljoonan euroa. Vuonna 2010 seura ajautui vakaviin taloudellisiin vaikeuksiin, vaikka Koskinen oli sijoittanut FC Haka Oy:öön vuoden aikana lähes miljoona euroa.  Koskinen oli pitänyt rahoituksellaan Hakan liigassa kaksi kautta, mutta hän teki päätöksen luopua seuran omistajuudesta kesäkuussa 2010. Heinäkuun lopulla seura piti ylimääräisen yhtiökokouksen, jossa Koskinen erosi Hakan hallituksesta sekä toimitusjohtajan tehtävistä. Kuluja karsiakseen Haka päästi Ik Kyoung Namin, Antti Hynysen, Niko Ikävalkon, Jukka Santalan ja Janne Korhosen lähtemään seurasta kesällä 2010.
Seuratunnukset

Valkeakosken Hakan alkuperäinen seuratunnus on vuodelta 1934 ja se on ollut käytössä vuosina 1934–1990 ja 2009–2013. Hakan alkuperäisen seuratunnuksen on piirtänyt Valkeakosken tehdaspalokunnan päällikkönä toiminut Harald Henriksson. Alkuperäisessä logossa yhdistyvät pallon pyöreä muoto, kaupungin nimeen viittaava V-kirjain sekä taitteen yli virtaava vesi koskesta. Seuran nykyinen tunnus on ollut käytössä vuodesta 2014 lähtien. Nykyisessä tunnuksessa yhdistyvät alkuperäisen tunnuksen graafinen ilme sekä seuran kansainvälinen nimi.
Vuonna 1991 otettiin käyttöön FC Haka-logo, kun pallojaosto irtautui yleisseurasta. Logo oli käytössä vuosina 1991–2008. Logoa modernisoitiin Football Club-alulla ja dynaamisella fontilla. Seuralla on ollut käytössä myös rinnakkaislogo, jota on käytetty seuran viireissä ja muissa tuotteissa.
Alkuperäinen seuratunnus (1934–1990 ja 2009–2013)
FC Haka-seuratunnus (1991–2008)
Nykyinen seuratunnus (2014–)
Stadion

FC Hakan kotistadion on Valkeakosken Tervasaaressa sijaitseva Tehtaan kenttä. Tekonurmikenttä ja harjoituspukuhuone ovat Valkeakosken kunnan liikuntatoimen hallinnoimia. Stadionkokonaisuuteen kuuluvat tekonurmikentän lisäksi FC Hakan hallinnoimat katetut katsomot, lämmitettävä puukatsomo, VIP-aitiot ja kokoustilat, lisäpukuhuoneet, päätykatsomon takana sijaitseva nurmikenttä, ravintola sekä lasten leikkipaikka.
Tehtaan kenttä on vihitty käyttöön 25. heinäkuuta 1937. Jo ennen tätä kenttää käytettiin kuitenkin erilaisten urheilutapahtumien pitopaikkana 1930-luvulta lähtien. Pikkukentän rakentaminen nykyisen Tehtaan kentän paikalle alkoi jo vuonna 1933. Kentällä oli yleisurheilupaikat 1990-luvulle asti, minkä jälkeen siitä tuli pelkästään jalkapallokenttä.  Stadionilla on yhteensä noin 3 400 istumapaikkaa.
Kentän vanhin katsomo oli peräisin 1930-luvuna alkupuolelta, mutta se paloi 1990-luvulla jolloin tilalle rakennettiin vuonna 1996 uusi puukatsomo. Kivirakenteinen katsomo on rakennettu vuonna 1960 ja päätykatsomo vuonna 2001. Ensimmäiset valot kentälle asennettiin vuonna 1960, mutta ne purettiin vuonna 1975. Nykyiset valot on asennettu vuonna 1998. Vuonna 2014 luonnonnurmen tilalle asetettiin keinonurmi, jonka pinta uudistettiin vuonna 2022. Tekonurmikentän koko on 68 metriä kertaa 105 metriä. Kentän lounaispäädystä avautuu kentältä ja katsomoista näköala UPM-Kymmene -konserniin kuuluvaan Tervasaaren paperitehtaaseen, josta kenttä saa nimensä.lähde?
Kannattajat

Kannatuskulttuuria FC Hakan koti- ja vieraspeleissä pitää yllä vuonna 2004 alkunsa saanut kannattajaryhmä, joka on vuodesta 2006 tunnettu nimellä Hakapeliitat. Hakapeliitat ovat ryhmittäytyneet Tehtaan kentän paviljongin puoleiseen osaan. Otteluissa kannatusta ilmennetään muun muassa banderolleilla ja kannatuschanteilla. Hakapeliitat on avoin ja järjestäytymätön ryhmä ja fanikatsomo on kaikille avoin katsomonosa. Otteluiden ulkopuolella kannattajat ovat tukeneet seuran toimintaa muun muassa talkootyön kautta.
Pelaajat ja valmentajat

Päivitetty 23.1.2023
Pelaajat ja valmentajat > Valmennus

Päävalmentaja: Andy Smith
Apuvalmentaja: Sander Guerreiro
Fysiikkavalmentaja: Alejandro Peris Mora
Maalivahtivalmentaja: Pauli Jussila
Fysioterapeutti: Martti Rajala
Lääkäri: Mikko Seppälä
Joukkueenjohtaja: Hannu Heikkinen
Huoltaja: Asko Jussila
Pelaajat ja valmentajat > Entisiä pelaajia

Hakan tunnetuin kasvatti on Juhani Peltonen, joka valittiin neljä kertaa Suomen parhaaksi jalkapalloilijaksi. Peltonen pelasi Hampurin HSV:ssa kaudet 1964–1966. Muita Valkeakoskella syntyneitä A-maajoukkueessa pelanneita kasvatteja ovat Antti Nieminen, Veijo Valtonen, Olli Mäkinen, Markku Kumpulampi, Esko Malm, Mauri Tuuri, Asko Mäkilä, Matti Pitko, Mauri Paavilainen, Juhani Tapola, Markku Lahti, Markku Närvä ja Jussi Nuorela.
Iiro Aalto
Veikko Asikainen
Michael Belfield
Kris Bright
Edson Luiz
Esa Furuholm
Marlon Harewood
Ari Heikkinen
Mika Helin
Mauri Holappa
Heikki Huoviala
Olli Huttunen
Janne Hyökyvaara
Oleg Ivanov
Rostislav Jeřábek
Petri Järvinen
Jari Kaasalainen
Jokke Kangaskorpi
Juuso Kangaskorpi
Olli Kangaslahti
Kaarlo Kankkunen
Lasse Karjalainen
Ville Kauppinen
Tommi Kautonen
Aarre Klinga
Endre Kolár
Sedu Koskinen
Péter Kovács
Jarmo Kujanpää
Martti Kuusela
Kari Martonen
Esko Malm
Asko Mäkilä
Nebi Mustafi
Igor Nascimento
Jari Niemi
Jussi Nuorela
Mika Nurmela
Antti Ojanperä
Matti Paatelainen
Mixu Paatelainen
Juha Pasoja
Juhani Peltonen
Tero Penttilä
Matti Pitko
Valeri Popovitš
Esko Ranta
Sami Ristilä
Jukka Ruhanen
Janne Salli
Jordan Seabrook
Michał Sławuta
Teemu Tainio
Kimmo Tarkkio
Sergei Terehhov
Panu Toivonen
Tommi Torkkeli
Veijo Valtonen
Arvi Selin
Ari Valvee
Petri Viljanen
Mikko Vilmunen
András Vilnrotter
Ville Väisänen
David Wilson
Harri Ylönen
Saavutukset ja ennätykset > Saavutukset

Suomen mestaruus: 9 (1960, 1962, 1965, 1977, 1995, 1998, 1999, 2000, 2004)
Suomen Cup: 12 (1955, 1959, 1960, 1963, 1969, 1977, 1982, 1985, 1988, 1997, 2002, 2005)
Liigacup: 1 (1995)
Ykkösliiga/Suomensarja: 3 (1949, 1997, 2019)
Saavutukset ja ennätykset > Eurocup-ottelut

1Q = karsintakierros
1R = ensimmäinen kierros
1/8 = neljännesvälierä
1/4 = puolivälierä
| Kausi | Kilpailu | Kierros | Maa | Vastus | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1961–1962 | Euroopan cup | 1/8 |  | Standard Liege | 1–5, 0–2 |
| 1963–1964 | Euroopan cup | Q |  | Jeunesse d'Esch | 4–1, 0–4 |
| 1964–1965 | Cup-voittajien cup | 1R |  | Skeid Oslo | 0–1, 2–0 |
|  |  | 1/8 |  | AC Torino | 0–1, 0–5 |
| 1966–1967 | Euroopan cup | 1R |  | RSC Anderlecht | 1–10, 0–2 |
| 1970–1971 | Cup-voittajien cup | 1R |  | TsSKA Sofia | 0–9, 1–2 |
| 1977–1978 | Uefa-cup | 1R |  | Górnik Zabrze | 3–5, 0–0 |
| 1978–1979 | Euroopan cup | 1R |  | Dynamo Kiev | 0–1, 1–3 |
| 1981–1982 | Uefa-cup | 1R |  | IFK Göteborg | 2–3, 0–4 |
| 1983–1984 | Cup-voittajien cup | 1R |  | Sligo Rovers | 1–0, 3–0 |
|  |  | 1/8 |  | Hammarby IF | 1–1, 2–1 |
|  |  | 1/4 |  | Juventus | 0–1, 0–1 |
| 1986–1987 | Cup-voittajien cup | 1R |  | Torpedo Moskova | 2–2, 1–3 |
| 1989–1990 | Cup-voittajien cup | 1R |  | Ferencvaros | 1–5, 1–1 |
| 1996–1997 | Uefa-cup | 1Q |  | FC Flora Tallinn | 2–2, 1–0 |
|  |  | 2Q |  | Legia Varsova | 0–3, 1–1 |
| 1998–1999 | Cup-voittajien cup | Q |  | Bangor City | 2–0, 1–0 |
|  |  | 1R |  | Panionios FC | 0–2, 1–3 |
| 1999–2000 | Mestarien liiga | 1Q |  | HB Tórshavn | 1–1, 6–0 |
|  |  | 2Q |  | Rangers FC | 1–4, 0–3 |
| 2000–2001 | Mestarien liiga | 1Q |  | Linfield FC | 1–2, 1–0 |
|  |  | 2Q |  | Inter Bratislava | 0–0, 0–1 |
| 2001–2002 | Mestarien liiga | 1Q |  | Valletta FC | 0–0, 5–0 |
|  |  | 2Q |  | Maccabi Haifa | 0–1, 3–0 |
|  |  | 3Q |  | Liverpool FC | 0–5, 1–4 |
| 2001–2002 | Uefa-cup | 1R |  | 1. FC Union Berlin | 1–1, 0–3 |
| 2002 | Intertoto-cup | 1R |  | FK Obilic Belgrado | 2–1, 1–1 |
|  |  | 2R |  | Fulham FC | 0–0, 1–1 |
| 2003–2004 | Uefa-cup | Q |  | Hajduk Split | 2–1, 0–1 |
| 2004–2005 | Uefa-cup | 1Q |  | Etzella Ettelbruck | 2–1, 3–1 |
|  |  | 2Q |  | Stabæk IF | 1–3, 1–3 |
| 2005–2006 | Mestarien liiga | 1Q |  | FC Pyunik Jerevan | 1–0, 2–2 |
|  |  | 2Q |  | Vålerenga IF | 0–1, 1–4 |
| 2006–2007 | Uefa-cup | 1Q |  | Levadia Tallinn | 0–2, 1–0 |

| 2007–2008 | Uefa-cup | 1Q |  | Rhyl FC | 1–3, 2–0 |
|  |  | 2Q |  | FC Midtjylland | 1–2, 2–5 |

| 2008–2009 | Uefa-cup | 1Q |  | Cork City FC | 2–2, 4–0 |
|  |  | 2Q |  | Brøndby IF | 0–4, 0–2 |

| 2023–2024 | Konferenssiliiga | 1Q |  | Crusaders FC | 2–2, 0–1 |
Saavutukset ja ennätykset > Seuraennätykset

Kausia pääsarjatasolla: 60
Otteluita pääsarjatasolla: 1427
Voittoja: 667
Tasapelejä: 316
Tappioita: 444
Tehdyt maalit: 2507
Päästetyt maalit: 1846
Sijoitus pääsarjan maratontaulukossa: 2.
Eniten tehtyjä maaleja kaudessa: 78 (1960)
Vähiten päästettyjä maaleja kaudessa: 15 (1977)
Suurin voitto pääsarjassa: 9–1, Lahden Reipas (1967)
Suurin tappio pääsarjassa: 0–9, KTP (1952)
Yleisöennätys: 33 217 (FC Haka–Liverpool FC, Helsingin olympiastadion 2001)
Yleisöennätys Tehtaan kentällä: 6 401 (FC Haka–HJK, 1999)
Eniten pääsarjaotteluita: Olli Huttunen, 432
Eniten pääsarjamaaleja: Valeri Popovitš, 151
Eniten maaleja yhdellä kaudella: Kimmo Tarkkio (1991) ja Valeri Popovitš (1999), 23
Eniten A-maaotteluita: Esko Ranta, 69
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hakan virallinen sivusto
| n k Veikkausliiga |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: KuPS
Joukkueet (2025):  AC Oulu  FC Haka  FC Inter  FF Jaro  Gnistan  HJK  IFK Mariehamn  Ilves  KTP  KuPS  SJK  VPS 
Tilastot ja palkinnot:  Vuoden pelaaja Vuoden maalivahti  Vuoden puolustaja  Vuoden keskikenttäpelaaja  Vuoden hyökkääjä  Vuoden tulokas  Vuoden valmentaja  Kuukauden pelaaja 
| n k Jalkapallon Suomen-mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1908: Unitas  1909: PUS  1910: ÅIFK  1911: HJK  1912: HJK  1913: KIF  1914: ei pelattu  1915: KIF  1916: KIF  1917: HJK  1918: HJK  1919: HJK  1920: ÅIFK  1921: HPS  1922: HPS  1923: HJK  1924: ÅIFK  1925: HJK  1926: HPS  1927: HPS  1928: TPS  1929: HPS  1930: HIFK  1931: HIFK  1932: HPS  1933: HIFK  1934: HPS  1935: HPS  1936: HJK  1937: HIFK  1938: HJK  1939: TPS  1940: järjestettiin cup-kilpailu  1941: TPS  1942: HT  1943: ei pelattu  1944: VIFK  1945: VPS  1946: VIFK  1947: HIFK  1948: VPS  1949: TPS  1950: I-Kissat  1951: KTP  1952: KTP  1953: VIFK  1954: Pyrkivä  1955: KIF  1956: KuPS  1957: HPS  1958: KuPS  1959: HIFK  1960: Haka  1961: HIFK  1962: Haka  1963: Reipas  1964: HJK  1965: Haka  1966: KuPS  1967: Reipas  1968: TPS  1969: KPV  1970: Reipas  1971: TPS  1972: TPS  1973: HJK  1974: KuPS  1975: TPS  1976: KuPS  1977: Haka  1978: HJK  1979: OPS  1980: OPS  1981: HJK  1982: Kuusysi  1983: Ilves  1984: Kuusysi  1985: HJK  1986: Kuusysi  1987: HJK  1988: HJK  1989: Kuusysi  1990: HJK  1991: Kuusysi  1992: HJK  1993: Jazz  1994: TPV  1995: Haka  1996: Jazz  1997: HJK  1998: Haka  1999: Haka  2000: Haka  2001: TamU  2002: HJK  2003: HJK  2004: Haka  2005: MyPa  2006: TamU  2007: TamU  2008: FC Inter  2009: HJK  2010: HJK  2011: HJK  2012: HJK  2013: HJK  2014: HJK  2015: SJK  2016: IFK Mariehamn  2017: HJK  2018: HJK  2019: KuPS  2020: HJK  2021: HJK  2022: HJK  2023: HJK  2024: KuPS 
Tehtaan kenttä
Hannes Wahlroos

Hannes Wahlroos
Hannes Erik Wahlroos (s. 7. heinäkuuta 1952) on entinen lääkehallinnon virkamies ja apteekkari. Hän toimi Lääkelaitoksen ylijohtajana vuonna 1993–2009. Koulutukseltaan hän on farmaseutti, proviisori ja farmasian tohtori.
Wahlroos irtisanoutui Lääkelaitoksen ylijohtajan virasta vuonna 2009, koska hän ei voinut hyväksyä poliitikkojen ajamaa Lääkelaitoksen lakkauttamista ja uuden viraston alueellistamista Kuopioon. Wahlroos toimi Euroopan Lääkearviointiviraston (EMEA) hallintoneuvoston puheenjohtajana 2004–2007 ja Kauniaisten Apteekin apteekkarina 2012-2021.
Hänelle myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki 2004 ja Suomen Apteekkariliiton hopeinen ansiomerkki 2021.
Teokset

Wahlroos, Hannes; Holttinen, Klaus ja Myllynpää, Arja: Lääkeala EY ja Suomi. Kansainvälisen Lääketeollisuuden Yhdistys KLY r.y. 1991. ISBN 952-90-3410-5.
Wahlroos, Hannes: Väitöskirja. Euroopan unionin lääkevalvonnan kehitys ja lääkeinformaatio – Sisämarkkinoita vai kansanterveyttä?. Kuopion yliopisto, 2003. ISBN 951-781-281-7.
Wahlroos, Hannes: Koulupoikaluutnantti. Lasse Wahlroosin sotatie 1939–1944. 2021, ISBN 978-952-94-5367-2.
Wahlroos, Hannes: Heddy - Tuntematon isoäiti 1894-1940. 2022, ISBN 978-952-94-6953-6.
Wahlroos, Hannes: Kuvia työmatkan varrelta. Kirjapaino Bookcover Oy 2023.
Wikberg Einar, Wahlroos Hannes (Toim.): Einar Wikberg. Släktberättelsen samt miljön i Kuopio och Savolax 1735-1904. 2024, ISBN 978-952-94-9780-5.
Waka/Jawaka

| Waka/Jawaka Frank Zappa |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Äänitetty : Paramountin studio, Los Angeles   17. - 21. huhtikuuta sekä toukokuussa 1972
 Julkaistu: 5. heinäkuuta 1972
 Tuottaja(t): Frank Zappa
 Tyylilaji: fuusiojazz   progressiivinen rock   big band
 Kesto: 36.08
 Levy-yhtiö: Bizarre/Reprise/Rykodisc
Frank Zappan muut julkaisut
| Just Another Band from L.A. 1972 | Waka/Jawaka 1972 | The Grand Wazoo 1972 |
Waka/Jawaka on Frank Zappan albumi vuodelta 1972. Zappan päästudioalbumien kronologiassa se on kaikkiaan neljästoista. Albumi on voimakkaasti jazzvaikutteinen, ja sitä voidaan tyylillisesti pitää jatkumona vuoden 1969 Hot Ratsille sekä edeltäjänä samana vuonna 1972 julkaistulle eräänlaiselle sisaralbumilleen, The Grand Wazoolle. Hot Rats -albumin nimi esiintyy myös Waka/Jawakan kansikuvassa kuvattuna pesualtaan kahteen hanaan. Waka/Jawaka -nimi viittaa onomatopoeettisesti vahvasti tuona aika valtavaan suosioon nousussa olleeseen wahwah-pedaalin avulla luotuun kitaran komppaussoundiin.
Albumista julkaistiin uudelleenremasteroidut digitaaliset CD-versiot Rykodisc-levy-yhtiön kautta vuosina 1989 ja 1995.
Kappaleet > 1. puoli

"Big Swifty" - 17:22
Kappaleet > 2. puoli

"Your Mouth" - 3:12
"It Might Just Be a One-Shot Deal" - 4:16
"Waka/Jawaka" - 11:18
Jäsenet

Frank Zappa – kitara, perkussiot
Tony Duran – slide-kitara, laulu
George Duke – sähköpiano, preparoitu piano
Sal Marquez – trumpetti, laulu, flyygelitorvi, putkikellot
Erroneous (Alex Dmochowski) – sähköbasso, laulu, fuzz-basso
Aynsley Dunbar – rummut, pyykkilauta, tamburiini
Chris Peterson – laulu
Joel Peskin – tenorisaksofoni
Mike Atschul – baritonisaksofoni, piccolo, bassohuilu, bassoklarinetti, tenorisaksofoni
Jeff Simmons – lap steel -kitara, laulu
Sneaky Pete Kleinow – pedal steel -kitara
Janet Ferguson – laulu
Don Preston – kitara, Minimoog
Bill Byers – pasuuna, baritonitorvi
Ken Shroyer – pasuuna, baritonitorvi
Tuotanto

Frank Zappa - tuottaja
Marshall Brevitz, Kerry McNabb - äänitekniikka
Frank Zappa - masterointi
Cal Schenkel - suunnittelu
Cal Schenkel - kansikuvasuunnittelu
Marvin Mattelson - kansikuvitus
Marvin Mattelson - kuvitus
Philip Schwartz - valokuvaus
Philip Schwartz - takakansisuunnittelu
Cal Schenkel - paketointi
Ferenc Dobronyi - uudelleenpaketointi
Listasijoitukset

| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1972 | Billboard (Pohjois-Amerikka); Pop Albums ("Pop-albumit") | 152 |
Aiheesta muualla

Julkaisuun liittyviä yksityiskohtia (englanniksi)
| n k Frank Zappa |
| --- | --- |
Viralliset albumit:  Freak Out!  Absolutely Free  Lumpy Gravy  We’re Only in It for the Money  Cruising with Ruben & the Jets  Uncle Meat  Hot Rats  Burnt Weeny Sandwich  Weasels Ripped My Flesh  Chunga’s Revenge  Fillmore East, June 1971  200 Motels  Just Another Band From L.A.  Waka/Jawaka  The Grand Wazoo  Over-Nite Sensation  Apostrophe (')  Roxy & Elsewhere  One Size Fits All  Bongo Fury  Zoot Allures  Zappa In New York  Studio Tan  Sleep Dirt  Sheik Yerbouti  Orchestral Favorites  Joe’s Garage  Tinseltown Rebellion  Shut Up ’N’ Play Yer Guitar  You Are What You Is  Ship Arriving Too Late To Save A Drowning Witch  The Man From Utopia  Baby Snakes  London Symphony Orchestra, Vol. 1  Boulez Conducts Zappa: The Perfect Stranger  Them or Us  Thing-Fish  Francesco Zappa  Frank Zappa Meets the Mothers of Prevention  Does Humor Belong In Music?  Jazz from Hell  London Symphony Orchestra, Vol. 2  Guitar  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 1  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 2  Broadway The Hard Way  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 3  The Best Band You Never Heard In Your Life  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 4  Make A Jazz Noise Here  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 5  You Can’t Do That On Stage Anymore, Vol. 6  Playground Psychotics  Ahead of Their Time  The Yellow Shark 
Kuoleman jälkeen julkaistut albumit:  Civilization Phaze III  The Lost Episodes  Läther  Frank Zappa Plays The Music Of Frank Zappa: A Memorial Tribute  Have I Offended Someone?  Mystery Disc  Everything Is Healing Nicely  FZ:OZ  Halloween  Joe’s Corsage  QuAUDIOPHILIAc  Joe’s Domage  Joe’s XMasage  Imaginary Diseases  Trance-Fusion  The Making Of Freak Out! Project/Object  Buffalo  The Dub Room Special  Wazoo  One Shot Deal  Joe's Menage  The Lumpy Money Project/Object  Greasy Love Songs  ”Congress Shall Make No Law . . .”  Hammersmith Odeon  Feeding The Monkies At Ma Maison  Carnegie Hall)  Road Tapes, Venue #1 Vancouver 1968  Understanding America  Finer Moments  Baby Snakes: The Compleat Soundtrack  Road Tapes, Venue #2 Helsinki 1973  A Token Of His Extreme (soundtrack)  Joe’s Camouflage  Roxy by Proxy 
Kokoelma-albumit:  The **** of the Mothers  Mothermania  The Mothers of Invention  Worst of the Mothers  The Guitar World According to Frank Zappa  Strictly Commercial  Strictly Genteel  Cucamonga  Cheap Thrills  Son of Cheep Thrills  The Frank Zappa AAAFNRAA Birthday Bundle  The Frank Zappa AAAFNRAAA Birthday Bundle  The Frank Zappa AAAFNRAAAA Birthday Bundle  The Frank Zappa AAAFNRAAAAAM Birthday Bundle
Robert Baden-Powell

Robert Baden-Powell
Robert Stephenson Smyth Baden-Powell, 1. paroni Baden-Powell, joka tunnetaan myös nimillä BP tai B-P (22. helmikuuta 1857 Lontoo, Englanti – 8. tammikuuta 1941 Kenian siirtomaa ja protektoraatti) oli brittiläinen sotilas, partioliikkeen perustaja ja tyttöjen partiotoiminnan perustajan Agnes Baden-Powellin vanhempi veli.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Robert Baden-Powell: "Last message to scouts" on Wikiaineistossa
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Baden-Powellin salaisuus (Arkistoitu – Internet Archive)
Baden-Powell artikkeli PartioWikissä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC 2  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Baden-Powell ensimmäisellä partioleirillä Brownsean saarella elokuussa 1907.
Kestilän saha

Sahasta on jäljellä vain piippu
Kestilän saha oli Suomen vanhin höyrysaha, joka sijaitsi Iin kunnassa Alarannan kylällä noin kolme kilometriä Iin kunnan keskustasta.
Sahan perustivat oululaiset liikemiehet. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1858, vaikka senaatin lupa sahalle saatiin vasta 14. toukokuuta 1859. Saha valmistui ja sen toiminta alkoi vuonna 1860. Sahan nimeksi tuli Gestilä Ångsågverk. Saha lopetti toimintansa vuonna 1908. Sahan piippu on säilytetty muistomerkkinä. Sitä ylläpitävät Iin kunta ja Suomen sahanomistajain yhdistys.
Kvinttiympyrä

Kvinttiympyrä, johon on merkitty duuri- ja mollisävellajit.
Nikolay Diletskyn kvinttiympyrä teoksessa Idea grammatiki musikiyskoy (Moskova, 1679)
Kvinttiympyrä on musiikin teoriassa oktaavin kahdentoista sävelen muodostamaa tasa­vireistä säveljärjestelmää esittävä kaavakuva, jossa sävelet on järjestetty peräkkäin ympyrän kehälle siten, että kahden peräkkäisen sävelen välinen intervalli on puhdas kvintti. Tavallisesti C sijoitetaan ympyrän korkeimpaan, jolloin muut sävelet seuraavat ympyrää myötäpäivään kierrettäessä seuraavassa järjestyksessä: G. D, A, E, H (=Ces), Fis (=Ges), Cis (=Des), As (=Gis), Es (=Dis), B (=Ais), F ja jälleen C. Ympyrän alimmassa kohdassa ovat siis enharmoniset sävelet Fis ja Ges, jotka eivät tasavireisessä järjestelmässä eroa sävel­korkeudeltaan toisistaan.
Kvinttiympyrään merkitään usein myös sävellajit, joissa kukin sävel on perussävelenä. Tällöin rinnakkaissävellajit eli duuri ja molli, joilla on sama etumerkintä, merkitään samaan kohtaan, yleensä duurin perussävel ympyrän ulko- ja mollin perussävel sen sisäpuolelle. Ympyrän ylimmällä kohdalla ovat C-duuri ja a-molli, joissa ei ole etumerkkejä, alimmalla kohdalla taas Fis- tai Ges-duuri sekä dis- ja es-molli, joilla ylennys- tai alennus­merkkejä on kuusi.