stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Don’t Worry About Me
Kokoonpano

Joey Ramone – laulu
Daniel Rey – kitara ja taustalaulu raidoilla 1-10
Al Maddy – kitara, basso ja taustalaulu raidalla 8
Mickey Leigh – kitara ja taustalaulu raidalla 11
Andy Shernoff – basso ja taustalaulu raidoilla 1-7, 9 ja 11
Joe McGinty – koskettimet raidoilla 1, 5, 9 ja 11
Marky Ramone – rummut raidoilla 1, 3-4 ja 6-8
Frank Funaro – rummut raidoilla 2, 5, 9 ja 11
Veronica Kofman – taustalaulu raidalla 3
Helen Love – taustalaulu raidalla 3
Captain Sensible – taustalaulu raidalla 3
Jerry Only – basso raidalla 10
Dr. Chud – basso raidalla 10
Arvostelut

Allmusic:
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

Don't Worry About Me discogs.com -sivustolla
Duell

| Duell Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: DUELL
Perustettu:  2018
Toimitusjohtaja:  Jarkko Ämmälä
Puheenjohtaja:  Sami Heikkilä
Kotipaikka:  Mustasaari
Liikevaihto:  56,1 milj. € (2019)
Tilikauden tulos:  1,8 milj. € (2019)
Henkilöstö:  91 (2019)
Kotisivu:  duell.eu
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Duell on suomalainen moottoriurheilun kauppayhtiö. Duell listautui Helsingin pörssiin First North -listalle 24. syyskuuta 2021.
Pioneer-ohjelma

Pioneer 10 rakenteilla vuonna 1971. Pioneer 10 ja 11 ovat Pioneer-ohjelman kuuluisimmat avaruusluotaimet, ensimmäiset ulkoplaneetoilla vierailleet luotaimet ja ensimmäiset Pluton kiertoradan saavuttaneet luotaimet.
Pioneer 10:n "kullattu laatta"
Pioneer-ohjelma on sarja Yhdysvaltain avaruusluotaimia. Avaruusohjelman merkittävimmät luotaimet olivat ulkoplaneettoja tutkineet ja aurinkokuntamme jättäneet Pioneer 10 ja Pioneer 11. Kummankin mukana oli miestä ja naista esittävä, luotaimien alkuperästä ja luojista kertova kullattu laatta.
Stephen A. Saligaa pidetään avaruusohjelman ensimmäisen luotaimen Pioneer-nimen keksijänä. Hän työskenteli Yhdysvaltain ilmavoimien Wright-Pattersonin tukikohdassa ilmavoimien näyttelyiden pääsuunnittelijana. Avaruusluotainta esitelleessä kokouksessa luotain esiteltiin "Kuuta kiertäväksi laitteeksi, joka on varustettu infrapunalaitteistolla." Saliga piti nimeä liian pitkänä ja näyttelyn teemaa kuvaamattomana. Hän ehdotti "Pioneer"-nimeä luotaimelle, sillä Yhdysvaltain maavoimat oli jo laukaisut Explorer-satelliitin kieroradalla ja heidän PR-toimistonsa esitteli maavoimat "'Avaruuden pioneereina'", ja omaksumalla Pioneer-nimen Yhdysvaltain ilmavoimat "osoittaisi ketkä olivat todellisia 'Avaruuden pioneereja.'"
Varhaiset Pioneer-lennot

Ensimmäiset lennot olivat yksinkertaisesti yrityksiä saavuttaa Maan pakonopeus ja tutkia Kuuta. Niiden joukkoon kuului  vanhasta NACAsta (National Advisory Committee for Aeronautics) muodostetun NASAn ensimmäinen avaruuslento, Pioneer 1. Yhdysvaltain ilma- ja -maavoimat laukaisivat myös Pioneer-ohjelman varhaiskauden avaruusluotaimia.
Able-avaruusluotaimet (1958-1960)

Pioneer 0 (Thor-Able 1, Pioneer) - kuuluotain, kiertolaisluotain, tuhoutui (Thor vikaantui 77 sekuntia laukaisusta) 17. elokuuta 1958
Pioneer 1 (Thor-Able 2, Pioneer I) - kuuluotain, kiertolaisluotain, ei saavuttanut Kuun kiertorataa (vika kantoraketin kolmannessa vaiheessa) 11. lokakuuta 1958
Pioneer 2 (Thor-Able 3, Pioneer II) - kuuluotain, kiertolaisluotain, ei kiertoradalle (vika kantoraketin kolmannessa vaiheessa) 8. marraskuuta 1958
Pioneer P-1 (Atlas-Able 4A, Pioneer W), luotain menetettiin syyskuussa 1959
Pioneer P-3 (Atlas-Able 4, Atlas-Able 4B, Pioneer X) - kuuluotain, tuhoutui laukaisussa 26. marraskuuta 1959
Pioneer 5 (Pioneer P-2, Thor-Able 4, Pioneer V) - tutki Maan ja  Venuksen välistä avaruutta, Thor/Abel-ohjelman ainoa onnistunut luotain, laukaistiin 11. maaliskuuta  1960
Pioneer P-30 (Atlas-Able 5A, Pioneer Y) - kuuluotain,  ei saavuttanut  Kuun kiertorataa syyskuussa 1960
Pioneer P-31 (Atlas-Able 5B, Pioneer Z) - kuuluotain,  menetettiin kantoraketin ylimmän vaiheen vian johdosta  joulukuussa 1960
Juno II kuuluotaimet (1958-1959)

Pioneer 3 - Kuun ohilento, ei saavuttanut Kuuta laukaisuvian johdosta joulukuussa 1958
Pioneer 4 - Kuun ohilento, saavutti Maan pakonopeuden, laukaistiin maaliskuussa 1959
Myöhemmät Pioneer-lennot (1965–1978)

Viisi vuotta varhaisten Able-avaruusluotainlentojen päättymisen jälkeen NASA Ames Research Center käytti Pioneer-nimeä uudessa avaruusluotainlentojen sarjassa. Lennot oli alun perin tarkoitettu aurinkokunnan sisäosien tutkimiseen, myöhemmin siirryttiin  Jupiterin ja Saturnuksen ohilentoihin. Vaikka lennot onnistuivat niiden tuottama kuvamateriaali oli laadultaan huomattavasti huonompaa kuin viisi vuotta myöhemmin laukaistujen Voyager-luotaimien. Vuonna 1978 ohjelman lopussa palattiin aurinkokunnan sisäosiin Pioneer Venus Orbiterin ja Pioneer Venus Multiprobe -luotaimien myötä, tällä kertaa kiertolaisluotaimina eikä ohilentoina.
Uudet lennot nimettiin Pioneer 6:sta lähtien (vaihtoehtoiset nimet suluissa).
Myöhemmät Pioneer-lennot (1965–1978) > Pioneer 6, 7, 8 ja 9 - planeettojenvälisen avaruuden "avaruussääverkko"

Pioneer 6 (Pioneer A) - laukaisu joulukuussa 1965
Pioneer 7 (Pioneer B) - laukaisu elokuussa1966
Pioneer 8 (Pioneer C) - laukaisu joulukuussa1967
Pioneer 9 (Pioneer D) - laukaisu marraskuussa 1968 (toimimaton vuodesta 1983)
Pioneer E - menetettiin laukaisussa elokuussa 1969
Pioneer 6 ja Pioneer 9 ovat Aurinkoa kiertävällä radalla 0,8 AU:n etäisyydellä Auringosta. Niiden kiertoajat ovat hieman Maan vastaavia lyhyempiä.
 
Pioneer 7 ja Pioneer 8 ovat  Aurinkoa kiertävällä radalla 1,1 AU:n etäisyydellä Auringosta. Niiden kiertoajat ovat siten hieman Maan vastaavia pidempiä.
 
Koska osa luotaimista on ajoittain toisella puolella Aurinkoa Maahan nähden, niin ne voivat havainnoida osia Auringosta useita päiviä aikaisemmin ennen kuin Auringon pyörimisliike paljastaa kohteen Maata kiertäville avaruuslaboratorioille. Mikäli Auringossa syntyy voimakas magneettinen myrsky niin ne voivat varoittaa Maata etukäteen.
Myöhemmät Pioneer-lennot (1965–1978) > Lennot ulkoplaneetoille

Pioneer 10 (Pioneer F) -  Jupiter, tähtienvälinen avaruus, laukaistu maaliskuussa 1972
Pioneer 11 (Pioneer G) -  Jupiter, Saturnus, tähtienvälinen avaruus, laukaistu huhtikuussa 1973
Pioneer H - identtinen Pioneer 10:n ja 11:n kanssa, ei laukaistu
Myöhemmät Pioneer-lennot (1965–1978) > Pioneer Venus -projekti

Pioneer Venus Orbiter (Pioneer Venus 1, Pioneer 12) - laukaistiin joulukuussa 1978
Pioneer Venus Multiprobe (Pioneer Venus 2, Pioneer 13) - laukaistiin elokuussa 1978
Pioneer Venus Probe Bus - kuljetusalus ja yläkaasukehän luotain
Pioneer Venus Large Probe - 300 kg kaasukehän luotain, jarruvarjo
Pioneer Venus North Probe - 75 kg kaasukehän luotain
Pioneer Venus Night Probe - 75 kg kaasukehän luotain
Pioneer Venus Day Probe - 75 kg kaasukehän luotain
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pioneer Program home page (Arkistoitu – Internet Archive)
Pioneer (Moon) Program Page (Arkistoitu – Internet Archive) by NASA's Solar System Exploration
Mark Wolverton's The Depths of Space online (Arkistoitu – Internet Archive)
Thor Able - Encyclopedia Astronautica
Pioneer 10 & 11 Abstract (Arkistoitu – Internet Archive)
Space Technology Laboratories Documents Archive
NASA´s Forgotten Lunar Program
Pioneer 2
Pioneer-luotainperhe
Pioneer 6, 7, 8, 9 ja E avaruusluotain
Pioneer 10 ja 11
Pioneer Venus Orbiter (Pioneer Venus 1)
Käännös suomeksi
Fanny Crosby

| Fanny Crosby |
| --- | --- |
 Fanny Crosby.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Fanny Jane Crosby
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1820 Brew­ster, Putnamin piirikunta, New York
Kuollut: 12. helmikuuta 1915 (94 vuotta) Bridgeport, Connecticut
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  laulunkirjoittaja, runoilija
Taiteilija
 Nimikirjoitus
Fanny Jane Crosby (Frances Jane Crosby) (24. maaliskuuta 1820 Brew­ster, Putnamin piirikunta, New York – 12. helmikuuta 1915 Bridgeport, Connecticut) oli protestanttisista virsistään tunnetuksi tullut yhdysvaltalainen laulunkirjoittaja ja runoilija.
Crosby sokeutui varhaislapsuudessaan. Hän meni vuonna 1858 naimisiin Alexander Van Alstynen kanssa ja sai tyttären, Frances, joka ei elänyt aikuisiälle. Crosby oli newyorkilaisen sokeainkoulun opettaja. Hän kirjoitti runoutta lapsesta saakka ja hänen ensimmäinen julkaistu kokoelmansa oli A Blind Girl and Other Poems (1844). Sitä seurasivat Monterey and Other Poems (1853) ja A Wreath of Columbia's Flowers (1858).
Crosby kirjoitti ensimmäisen virtensä säveltäjä William B. Bradburylle vuonna 1863. Hänen tiedetään kirjoittaneen noin 8000 laulua. Kaikkiaan hän sai julkaistuksi elämänsä aikana tuhansia virsiä ja käytti lukuisia, jopa yli 200 pseudonyymiä.
Monet Fanny Crosbyn laulut levisivät kuulujen saarnaajien kuten Dwight Moodyn kokouksissa ja laulavien evankelistojen Philip Paul Blissin ja Ira Sankeyn välityksellä. Useita Crosbyn lauluja julkaistiin Sankeyn julkaisemassa laulukirjassa Sacred songs and solos. Crosbyn laulut ovat edelleen suositumpia kuin monen muun gospel-runoilijan laulut ja ne ovat muodostuneet keskeiseksi osaksi evankelikaali­sen liikkeen piirissä jo 1800-luvun aikana.
Hänet on haudattu Mountain Grove Cemeteryyn, Connecticutin Bridgeportiin.
Fanny Crosby kelpuutettiin Gospel Music Hall of Fameen vuonna 1975.
Crosbyn virsiä ja lauluja suomeksi

Hengellinen laulukirja
65 Mä Jeesuksesta laulan
111 Jeesuksen voitosta kerro
197 Kuoleman tiellä sä kurjia auta
230 Jeesuksen luo vain askel
351 Koko tien Hän kanssain kulkee
411 Olen kuullut, Herra, äänesi
435 Siunattu varmuus: Jeesus on mun
481 Jeesus, ristin juurella
486 Kuule rukouksen, Jeesus, ethän ohi käy
517 Kiitä Herraa Jeesusta
518 Nyt kiittäkää Jumalaa
617 Kun on matkani määrä käyty
Seurakunta laulaa
27 On Siionissa Herra (The Lord in Zion reignets)
29 Riemuin Jumalalle laula
39 Varmana laulaa Herrasta saan (Blessed assurance, Jesus is mine)
142 Kerrothan Herrasta viestin (Tell me the story of Jesus, suom. Pekka Kivekäs 1997)
177 Mä Jeesuksesta laulan (Suom. Olli Vuorinen)
240 Jeesus, ristin juurella (Jesus, keep me near the cross)
261 Jeesus, tietä käydessäsi katso tännekin (Pass me not, O gentle Savior, suom. Pekka Kivekäs 1995)
342 Aina kanssani hän kulkee (All the way my Savior leads me, suom. Pekka Kivekäs 1995
368 Tahdon seurata mestariani (I must have Saviour with me)
489 Joka valvoo odottaen Herraa
Ruotsin kirkon virsikirja
12 Nyt kiitos soimaan (Break forth, break forth, O joyful heart, suom. Pekka Kivekäs 1997)
46 Kerrothan Herrasta viestin (Tell me the story of Jesus, suom. tuntem., uud. suom. Pekka Kivekäs 1995)
211 Jeesus, tietä käydessäsi katso tännekin (Pass me not, O gentle Savior, suom. tuntem. uud. suom. Pekka Kivekäs 1995)
252 Aina kanssani hän kulkee (All the way my Savior leads me, suom. Olli Vuorinen 1881, uud. suom. Pekka Kivekäs 1995
259 Ihana varmuus: Jeesus nyt on (Blessed assurance, Jesus is mine!, suom. Sulo S. Salmisaari, 1874-1966, uud. suom. Pekka Kivekäs 1997)
Siionin kannel
262 Nyt Jeesuksesta laulan (Suom. Olli Vuorinen 1881, uud. suom. Lauri Thurén)
356 Varmana laulaa Herrasta saan (Blessed assurance, Jesus is mine), suom. Lauri Thurén)
Hengellisiä lauluja ja virsiä
159 Kuule pyyntöni, oi Jeesus (Pass me not, O gentle Savior)
261 Koko tien hän kanssain kulkee (All the way my Savior leads me)
277 Turvissa Jeesukseni, Hellässä helmassaan
280 Mä Jeesuksesta laulan
301 Ristis luokse salli mun
Huomionosoitukset

GMA Gospel Music -kunniagallerian jäsen (1975)
Kantokääpä

| Kantokääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Kantokäävät Fomitopsis
Laji::  pinicola
Kaksiosainen nimi
 Fomitopsis pinicola  (Sw.)  P. Karst.  
Katso myös
   Kantokääpä Wikispeciesissä   Kantokääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kantokääpä (Fomitopsis pinicola) esiintyy nimensä mukaisesti kannoissa ja kaatuneissa puissa, myös puutavarassa. Se saattaa tunkeutua heikentyneisiin, eläviin puihin, joissa se aiheuttaa ruskolahoa. Kääpä on monivuotinen, 15–25 cm:n levyinen, kova ja värikäs: Itiöemässä on tyypillisesti mustia ja oranssinsävyisiä värejä ja harmaita, mutta ei yleensä vaaleanpunaista. Kantokääpä on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi ja se on hyvin yleinen koko maassa.
Kantokääpä esiintyy sekä havupuissa varsinkin kuusella ja männyllä että lehtipuilla etenkin koivuilla ja harmaalepällä, metsänrajalle asti. Laji on pohjoisella pallonpuoliskolla sirkumpolaarinen, eli sitä tavataan Euraasian lisäksi Pohjois-Amerikassa.
Kantokääpä on aggressiivinen elävänkin puun lahottaja varsinkin pohjoisissa varttuneissa kuusikoissa, mutta suurimmat taloudelliset tuhot se on aiheuttanut metsään jätetyssä sahatavarassa. Männyssä kääpälajin lahovaikutus jää tavallisesti pinnalliseksi.
Lajilla on omintakeinen, hieman imelähkö tuoksu, jonka perusteella sen voi erottaa luonnossa toisista samantapaisista käävistä kuten esimerkiksi arinakäävästä. Kantokäävälle on luonteenomaista myös pisarointi eli se kasvaessaan voimakkaasti tuottaa runsaastikin näkyviä nestepisaroita. Kantokääpää voidaan käyttää myös sienivärjäykseen, jolloin saadaan joko beigen, ruskean, siniharmaan tai ruskeanmustan sävyjä.
Kantokääpä on edeltäjälaji. Sen lahottamassa puussa voivat kasvaa sitruunakääpä (Antrodiella citrinella), röyhelökääpä (Pycnoporellus alboluteus) sekä voimakkaan punainen rusokääpä (Pycnoporellus fulgens)  , samoin ilmeisesti myös orvakoihin luettava peikonnahka (Crustoderma dryinum)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kantokääpä (Fomitopsis pinicola)
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Kantokääpä (Fomitopsis pinicola)
UniProt: Taxonomy - Fomitopsis pinicola (englanniksi)
PlantWise: Fomitopsis pinicola (brown crumbly rot) (englanniksi)
MushroomExpert: Fomitopsis pinicola (englanniksi)
Fomitopsis pinicola, Red-belted Bracket fungus (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Fomitopsis pinicola, the Red banded polypore (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Fomitopsis pinicola:  Wikidata: Q1928270  AusFungi: 60027914  BioLib: 59934  CoL: 6JCCY  EoL: 152016  EPPO: FOMEPI  GBIF: 2542395  iNaturalist: 1098280  IndexFungorum: 101927  IRMNG: 10383426  MycoBank: 101927  NatureServe: 2.912022  NBN: NHMSYS0001482398  NCBI: 40483  NZOR: 1f28d045-966f-4099-80b0-0d16f0e1aa7a  Observation.org: 15929  Open Tree of Life: 417422  SpeciesFungorum: 101927  Laji.fi: MX.205931 
Boletus pinicola:  Wikidata: Q10432408  AusFungi: 60027916  GBIF: 5954623  iNaturalist: 350213  IndexFungorum: 233249  MycoBank: 233249  NZOR: 70ea9e22-86ee-4dd2-bae8-c029b3cef541  SpeciesFungorum: 233249
Lehmolampi

Lehmolampi voi tarkoittaa seuraavia:
Lehmolampi, lampi Hirvensalmella
Lehmolampi, lampi Kouvolassa
Valkoinen etuoikeus

Valkoinen etuoikeus on sosiologian käsite, jolla viitataan rakenteellisen rasismin valkoisille tuottamaan etuoikeuteen. Käsitteen juuret ovat 1800-luvulla, mutta sen käyttö yleistyi 1980-luvulla feminististen tutkijoiden keskuudessa. Termiä on sittemmin käytetty rasisminvastaisessa liikehdinnässä ja laajemmin yhteiskunnallisessa keskustelussa.
Käsitteen käyttö Yhdysvalloissa

Valkoista etuoikeutta käsitteli Peggy McIntosh esseessään White Privilege: Unpacking the Invisible Knapsack, joka julkaistiin vuonna 1989. Julkaisu auttaa lukijoita tunnistamaan esimerkkien avulla tilanteita, joissa valkoinen etuoikeus ilmenee. McIntosh katsoi yhteiskunnallisten rakenteiden asettavan ihmiset keskenään eriarvoiseen asemaan sen perusteella, mihin ihmisryhmään he kuuluvat. Hän ei pitänyt riittävänä rakenteiden paheksumista tai yksittäisiä rasisminvastaisia tekoja vaan näki tarpeellisena rakenteiden suunnittelun uudelleen.
Yhdysvalloissa valkoisesta etuoikeudesta on käytetty esimerkkinä varallisuuden epätasaista jakautumista. Vuonna 2014 Pew Research Centerin mukaan yhdysvaltalaisten kotitalouksien mediaanivarallisuus oli valkoisilla 141 900 dollaria, afroamerikkalaisilla 11 000 dollaria ja latinoilla 13 700 dollaria. Erot vauraudessa eivät Brandeisin yliopiston ja Demosin tutkijoiden mukaan poistuneet, vaikka vertailun kohteiksi otettiin vain yliopisto-opintoja suorittaneet tai täysipäiväisesti työskentelevät. Lisäksi valkoinen syytetty välttyy todennäköisemmin kuolemantuomiolta kuin afroamerikkalainen syytetty. Muina valkoista etuoikeutta havainnollistavina esimerkkeinä Yhdysvalloissa on käytetty muun muassa sitä, että mustiin kohdistetaan etnistä profilointia ja mustien henkilökohtaiset virheet yleisestään valkoisten henkilökohtaisia virheitä todennäköisemmin koko ryhmää koskeviksi. Valkoista etuoikeutta on Yhdysvalloissa pidetty sekä rasismin historiasta kumpuavana että rasismia nykyajassa tuottavana.
2010-luvulla valkoinen etuoikeus käsitteenä alkoi Yhdysvalloissa saada osakseen kriittistä käsittelyä konservatiiveilta. Huomio keskitettiin muun muassa vuosittaisen White Privilege Conferencen sisältöön, jota arvosteltiin  kristinuskon syyllistämisestä sorrosta, kapitalismin vastustamisesta ja valkoisen syyllisyyden pönkittämisestä. Valkoinen etuoikeus oli alun perin akateeminen käsite, jonka saama valtavirtainen julkisuus oli uusi ilmiö. Yhdysvalloissa valkoisen etuoikeuden käsitteen ovat kokeneet vieraaksi etenkin köyhät ja maaseudulla asuvat valkoiset, joiden mielestä termi on ollut heidän ongelmiaan mitätöivä.
Käsitteen käyttö Euroopassa

Brittiläinen Layla Saad käsitteli valkoista etuoikeutta kirjassaan Me and White Supremacy (2020). Hän oli vuonna 2018 saanut suosiota Instagram-haasteella, jossa kannustettiin valkoisesta etuoikeudesta hyötyviä tunnistamaan etuoikeutensa ja osallistumaan rasisminvastaiseen työhön.
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin koulutuskomitea julkaisi vuonna 2021 raportin, jossa vertailtiin maksuttomaan kouluateriaan oikeutettuja köyhien perheiden lapsia etnisen taustan mukaan. Raportin mukaan vuonna 2019 valkoisista oppilaista yliopistoon pääsi 16 %, mutta mustista afrikkalaistaustaisista oppilaista 59 %, bangladeshilaistaustaisista 59 % ja karibialaistaustaisista 32 %. Koulutuskomiteaa johtanut Robert Halfon syytti Britannian hallitusta köyhien valkoisten oppilaiden tuentarpeen laiminlyönnistä. Hän kyseenalaisti valkoisen etuoikeuden käsitteen käytön Ison-Britannian koulutuksessa ja piti käsitettä polarisoivana.
Käsitteen käyttö Euroopassa > Käyttö Suomessa

Black Lives Matter nosti 2020-luvun alussa rakenteellisen rasismin keskustelun aiheeksi, mikä herätti keskustelua valkoisesta etuoikeudesta myös Suomessa. Suomessa valkoisella etuoikeudella on viitattu muun muassa normatiiviseen valkoisuuteen, joka johtaa usein rodullistettujen suomalaisuuden kyseenalaistamiseen.
Rauna Kuokkasen mukaan Peggy McIntoshin vuonna 1989 Yhdysvalloissa esittämistä esimerkeistä valkoisesta etuoikeudesta monet kuvaavat myös suomalaisen valtaväestön parempaa asemaa saamelaisiin nähtynä.
Suomen kuntavaalit

Kuntavaalien 2017 äänestyspaikka.
Kuntavaalit (vuoteen 2015 asti kunnallisvaalit) ovat vaalit, joissa valitaan kuntien ja kaupunkien valtuustoihin valtuutetut ja varavaltuutetut. Suomessa kuntavaaleista säädetään perustuslaissa, kuntalaissa, vaalilaissa ja Ahvenanmaata koskien sen omassa lainsäädännössä.
Valtuusto valitaan välittömillä, suhteellisilla ja salaisilla vaaleilla joka neljäs vuosi. Vuoden 2012 kunnallisvaaleihin saakka vaalipäivä oli lokakuun neljäs sunnuntai ja uusi kunnanvaltuusto aloitti toimikautensa vaalivuotta seuraavan kalenterivuoden alusta. Toimikausi päättyi seuraavan vaalivuoden loppuun. Vuoden 2017 kuntavaaleista lähtien vaalit järjestetään eduskuntavaalien tavoin huhtikuun kolmantena sunnuntaina ja uudet valtuustot aloittavat toimintansa kesäkuussa. Pääsiäisen vuoksi vaalit kuitenkin aikaistettiin vuonna 2017 ja suunnitellaan aikaistettavan vuonna 2025.
1980-luvulla valtuutettuja oli lähes 13 000, ja 1990-luvulta lähtien määrä laski kaikissa vaaleissa vuoden 2021 vaaleihin saakka. Kuntien määrä väheni samassa ajassa 445:stä alle 300:een ja ehdokkaiden määrä suunnilleen puolittui noin 67 000:sta 34 000:een. Vuoden 2021 vaaleissa ehdokasmäärä nousi kuitenkin 5,6 % edellisvaaleista. Vuonna 2021 valtuustoihin valittiin 8 859 jäsentä.
Historia

Suomen suuriruhtinaskunnassa asetettiin uusi kunnallisasetus vuonna 1873. Sen mukaan kunnalliset oikeudet ja velvollisuudet tulivat kaikkien kuntalaisten yhteisiksi. Kaupunginvaltuutetut valittiin kolmeksi vuodeksi, siten että vuosittain kolmannes valtuutetuista oli erovuorossa. Täten uudet vaalit järjestettiin vuosittain. Ehdokkaaksi saattoi asettua yli 25-vuotias miespuolinen kuntalainen. Äänivalta vaaleissa kuitenkin riippui maksetusta veroäyristä, joten yleistä ja yhtäläistä äänioikeutta ei ollut.
Vuonna 1917 hyväksyttiin uusi kunnallisvaalilaki, joka takasi yleisen ja yhtäläisen äänioikeuden. Ensimmäiset uuteen vaalilakiin perustuvat kunnallisvaalit pidettiin loppuvuodesta 1918 tai alkuvuodesta 1919 riippuen kunnasta. Lain mukaan pienimmällä vertausluvulla valittu kolmannes valtuustosta oli erovuorossa ensimmäisen toimivuoden lopussa, seuraava kolmannes toisen ja viimeinen kolmannes kolmannen vuoden lopussa. Tästä seurasi, että kunnallisvaalit oli järjestettävä joka vuoden joulukuussa. Näin jatkui vuoteen 1925 saakka, jolloin kunnallislakia muutettiin siten, että koko valtuusto valittiin yhdellä kerralla.
Vuoden 1925 kunnallislain muutoksesta huolimatta kunnallinen vaalikausi pysyi siihenastisena kolmivuotisena. Joulukuussa 1928 valittujen valtuustojen toimikausi jäi kuitenkin kaksivuotiseksi, kun eduskunta määräsi Lapuanliikkeen oikeistoradikaalin toiminnan seurauksena uudet kunnallisvaalit pidettäviksi ennenaikaisesti joulukuussa 1930. Joulukuussa 1936 valitut valtuustot istuivat kaikkiaan yhdeksän vuotta, koska vaaleja jouduttiin sotien vuoksi jatkuvasti lykkäämään. Kun uudet vaalit päästiin lopulta pitämään joulukuussa 1945, uusien valtuustojen toimikausi jäi eduskunnan päätöksen nojalla kaksivuotiseksi.
Marraskuussa 1955 eduskunta hyväksyi kunnallisen vaalikauden pidentämisen kolmivuotisesta nelivuotiseksi. Päätös tuli voimaan siten, että vuoden 1956 kunnallisvaaleissa valittujen valtuustojen toimikausi päättyi vuoden 1960 lopussa.
Pitkälle toisen maailmansodan jälkeen kunnallisvaalien tulosten erittelyssä pidettiin ensisijaisena valtuustoihin tulevaa porvarien ja sosialistien välistä voimasuhdetta. Ehdokaslistojen ja vaaliliittojen sekalaisuuden vuoksi ei tätä tarkempaan puoluelinjojen mukaiseen erittelyyn ollutkaan mahdollista päästä. Puoluelain säätämisen jälkeen kunnallisvaalien ehdokasasettelu siirtyi pääasiassa puolueiden tehtäväksi, ja 1970-luvulta lähtien vaalitilastoissa on käytetty täyttä puoluejakaumaa.
Vuoteen 1988 saakka kunnallisvaalit järjestettiin lokakuun ensimmäisenä sunnuntaina ja sitä seuranneena maanantaina. Vuonna 1990 eduskunta muutti vaalilakia siten, että kunnallisvaalit muuttuivat kaksipäiväisistä yksipäiväisiksi. Ensimmäiset yksipäiväiset kunnallisvaalit olivat vuonna 1992.
Äänioikeus

Nykyisin kuntavaaleissa ovat äänioikeutettuja 18 vuotta viimeistään vaalipäivänä täyttävät Suomen tai muun Euroopan unionin jäsenvaltion, Islannin tai Norjan kansalaiset, joiden kotikunta kyseinen kunta on. Kuntavaaleissa ovat äänioikeutettuja myös muut 18 vuotta viimeistään vaalipäivänä täyttävät ulkomaalaiset, joilla on ollut kotikunta Suomessa kahden edeltävän vuoden ajan. Tässä kuntavaalit poikkeavat eduskuntavaaleista ja presidentinvaalista, joissa äänioikeuteen vaaditaan ehdottomasti Suomen kansalaisuus. Kunta, jossa äänioikeutetulla on äänioikeus, määräytyy 51. päivänä ennen vaalipäivää.