stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sven-Eric Johanson

Sven-Eric Johanson
Sven-Eric Johanson (10. joulukuuta 1919 Västervik – 29. syyskuuta 1997 Göteborg) oli ruotsalainen säveltäjä, urkuri ja musiikkituottaja.
Johanson suoritti Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa musiikinopettajan tutkinnon vuonna 1943 ja urkurin tutkinnon vuonna 1946. Hän sai musiikkikorkeakoulussa sävellysopetusta Melcher Melchersiltä. Häntä opettivat sävellyksessä myös Hilding Rosenberg, Fartein Valen ja Luigi Dallapiccola. Vuonna 1944 Johansonista tuli yksi nuorten säveltäjien Måndagsgruppen-järjestön perustajajäsenistä. Vuosina 1944–1952 Johanson toimi urkurina Uppsalan lähetyskirkossa ja vuosina 1952–1977 Göteborgin hiippakunnan Älvsborgin kirkossa. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1971.
Johanson kiinnostui nuoruusiällään kaksitoistasäveljärjestelmästä. Hän saavutti arvostusta etenkin vokaalimusiikillaan. Hän sävelsi yli 250 kuoroteosta. Johansonin tuotantoon kuuluu myös muun muassa oopperoita ja kaksitoista sinfoniaa, joista kaksi on kuoroteoksia ja yksi kamarikokoonpanolle. Soittimellisista teoksista kenties merkittävin on kymmenes sinfonia (Symphonie Chez Nous, 1990), josta Johansonille myönnettiin vuonna 1993 Christ Johnson-prisen. Johanson hyödynsi osassa teoksistaan huumoria, parodiaa ja kokeellisuutta. Hän sävelsi muun muassa kuoromuunnelmat Helan gårista, konsertot balalaikalle ja avainviululle sekä musiikkia keittiön välineille. Vuonna 1986 Johanson julkaisi Rotas Tenet -levyn, joka koostuu elektroakustisesta musiikista. Johanson on edustettuna ruotsalaisessa virsikirjassa vuonna 1976 säveltämällään musiikilla virteen 214a (Lär mig att bedja av hjärtat).
Johanson sai viisi lasta. Hänet on haudattu Göteborgin Stampens kyrkogårdille.
Pensaskaljusilmä

| Pensaskaljusilmä |
| --- | --- |
 Pensaskaljusilmäkoiras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Kaljusilmät Phlegopsis
Laji::  erythroptera
Kaksiosainen nimi
 Phlegopsis erythroptera  (Gould, 1855) 

Katso myös
   Pensaskaljusilmä Wikispeciesissä   Pensaskaljusilmä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pensaskaljusilmä (Phlegopsis erythroptera) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pensaskaljusilmää tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 460 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Paranlaulumuura

| Paranlaulumuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Laulumuurat Hypocnemis
Laji::  striata
Kaksiosainen nimi
 Hypocnemis striata  (Spix, 1825) 

Katso myös
   Paranlaulumuura Wikispeciesissä   Paranlaulumuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Paranlaulumuura (Hypocnemis striata) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Paranlaulumuuraa tavataan Brasiliassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 410 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi
Sven-Åke Lundbäck

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sven-Åke Lundbäck Holmenkollenilla vuonna 1972. |  Sven-Åke Lundbäck Holmenkollenilla vuonna 1972. |  Sven-Åke Lundbäck Holmenkollenilla vuonna 1972. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sapporo 1972 | 15 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lahti 1978 | 50 km |  |
|  Kultaa | Lahti 1978 | 4 × 10 km |  |
Sven-Åke Lundbäck (s. 26. tammikuuta 1948 Siknäs, Töre) on ruotsalainen Luulajassa elämänsä asunut maastohiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari 1970-luvulta.
Ensimmäisissä arvokilpailuissaan Sapporon olympialaisissa 1972 Lundbäck sijoittui 30 kilometrin hiihdossa 13:nneksi mutta voitti tämän jälkeen 15 kilometrillä kultaa yli 32 sekunnin erolla seuraaviin. Viestin ankkuriosuudella hän ei onnistunut, ja Ruotsi sijoittui neljänneksi. Falunin MM-kilpailuissa 1974 Lundbäck sijoittui 50 kilometrillä neljänneksi, 15 kilometrillä seitsemänneksi sekä 30 kilometrillä 14:nneksi, ja viestissä Ruotsi keskeytti ennen Lundbäckin hiihtovuoroa. Innsbruckin olympialaisissa 1976 Ruotsi sijoittui viestissä neljänneksi ja henkilökohtaisilla matkoilla Lundbäck sijoittui vaatimattomasti 16:nneksi 50 kilometrillä, 30:nneksi 15 kilometrillä sekä 35:nneksi 30 kilometrillä.
Hiihtouransa toisen huippukohdan Lundbäck koki Lahden MM-kisoissa 1978. Hän sijoittui 15:llä ja 30 kilometrillä kuudenneksi mutta voitti sitten kultaa viestissä, jossa hän tällä kertaa hiihti avausosuuden, ja 50 kilometrillä. Samana vuonna hän voitti myös epävirallisen maailmancupin kokonaiskilpailun. Lake Placidin olympialaisissa 1980 hän sijoittui viestissä viidenneksi, 50 kilometrillä kahdeksanneksi sekä 30 kilometrillä 17:nneksi.
Lundbäck voitti Falunin hiihtokisojen 30 kilometrin kilpailun vuosina 1975 ja 1979 sekä Holmenkollenin 50 kilometrin kilpailun vuonna 1976. Vielä vuonna 1981 hän voitti Vaasahiihdon. Ruotsin mestaruuksia, luulajalaista Bergnäset AIK:ta edustanut Lundbäck, saavutti kaikkiaan kymmenen vuosien 1971-1978 aikana. Niistä kaksi tuli 15 kilometrillä, viisi 30 kilometrillä ja kolme 50 kilometrillä. Hänen vaimonsa Lena Carlzon-Lundbäck oli aikanaan Ruotsin parhaita naishiihtäjiä.
Norrbottenissa ilmestyvä Norbettens-Kuriren -sanomalehti järjesti äänestyksen kaikkien aikojen parhaimmasta Norrbottenin eli pohjoisimman Ruotsin urheilijasta. Siinä hänet äänestettiin ykköseksi. Uransa aikana Lundbäck valittiin Norbottenin parhaaksi urheilijaksi vuosina 1971-1979 yhdeksän kertaa. Urheilu-uran jälkeen Lundbäck toimi liikunnanopettajana Luulajassa. Eläkkeelle hän jäi vuonna 2011.
Virka-aika

Virka-aika on se aika, jolloin liiketoiminta ja valtion virastot ovat auki.
Esimerkiksi englanniksi käytetään termiä business hours, joka tarkoittaa nimenomaan liike-elämän työtunteja maanantaista perjantaihin. Nämä tunnitkin vaihtelevat eri maissa, ja monissa maissa virka-aika katkeaa päivän siestojen ja rukoushetkien rytmissä. Jossain määrin tauot ovat syntyneet myös paikallisten kuumuusolojen ja työmaaruokailun puuttumisen vuoksi.
Virka-aika Suomessa

Suomessa virka-ajalla tarkoitetaan yleensä viranomaisen toimipaikan aukioloaikaa. Suomessa monet valtion virastot ovat tyypillisesti avoinna maanantaista perjantaihin kello 8.00–16.15lähde? lukuun ottamatta pyhäpäiviä ja muita yleisiä vapaapäiviä. Vielä 1960-luvulla Suomen virastoissa lauantaikin oli työpäivä, tosin lyhennetty.
Pillimuura

| Pillimuura |
| --- | --- |
 Pillimuuranaaras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Nokimuurat Hafferia
Laji::  immaculata
Kaksiosainen nimi
 Hafferia immaculata  (Lafresnaye, 1845) 
Synonyymit
 Myrmeciza immaculata 

Katso myös
   Pillimuura Wikispeciesissä   Pillimuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pillimuura (Hafferia immaculata) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Pillimuurakoiras.
Pillimuuraa tavataan Kolumbiassa ja Venezuelassa, ja levinneisyysalueen pinta-ala on noin 279 000 km2. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laajan levinneisyysalueen turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sveitsin uimala

Uimalan sisäänkäynti syyskuussa 2022.
Ulkouimalaa kesällä 2014.
Sveitsin uimala on Hyvinkään Sveitsissä sijaitseva maauimalan ja uimahallin yhdistelmä. Se valmistui vuonna 1969 Raimo Valjakan suunnittelemana, ja sitä on laajennettu ja peruskorjattu viimeksi 2020-luvun alussa. Vuonna 2019 uimalassa oli lähes 235 000 asiakaskäyntiä, joista viereisen Hotel Sveitsin asiakkaita vajaat 17 000.
Laajennuksen jälkeen uimalan uimahallissa on kaksi 25 metrin allasta. Niistä vanhemmassa on 6 rataa sekä 3- ja 5-metriset hyppytelineet. Matalassa päädyssä altaan syvyys on 1,2 metriä ja syvässä päässä 4 metriä. Laajennusosan uusi allas on teräsrakenteinen, viisiratainen ja kauttaaltaan kaksi metriä syvä. Lisäksi hallissa on lastenallas (syvyys 0,25–0,8 m), virkistys- ja terapia-allas (syvyys 1,3 m) ja 30 metriä pitkä vesiliukumäki.
Kesäisin avoinna olevassa maauimalassa on kahdeksanratainen 50 metrin allas (syvyys 1,2–2,0 m), lastenallas (syvyys 0,2–0,65 m) sekä hyppyallas (syvyys 5,5 m), jonka hyppytornissa on 1, 3, 5 ja 10 metrin tasanteet.
Valmistuessaan vuonna 1969 Sveitsin uimala oli 1 500 neliömetrin vesipinta-alallaan Suomen suurin.
Aiheesta muualla

Uimalan verkkosivusto
Punalakkimuura

| Punalakkimuura |
| --- | --- |
 Punalakkimuurakoiras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Puumuurat Thamnophilus
Laji::  ruficapillus
Kaksiosainen nimi
 Thamnophilus ruficapillus  Vieillot, 1816 

Katso myös
   Punalakkimuura Wikispeciesissä   Punalakkimuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punalakkimuura (Thamnophilus ruficapillus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Punalakkimuuraa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 640 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, 
mutta sen kanta on laskussa elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laajan levinneisyyden turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Panamanpuumuura

| Panamanpuumuura |
| --- | --- |
 Panamanpuumuurakoiras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Puumuurat Thamnophilus
Laji::  atrinucha
Kaksiosainen nimi
 Thamnophilus atrinucha  Salvin & Godman, 1892 

Katso myös
   Panamanpuumuura Wikispeciesissä   Panamanpuumuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Panamanpuumuura (Thamnophilus atrinucha) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Panamanpuumuuraa tavataan Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 670 00 km2. Laji on melko yleinen tai yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Panamanpuumuura (Thamnophilus atrinucha)
iNaturalist: Panamanpuumuura (Thamnophilus atrinucha)
ITIS: Thamnophilus atrinucha (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Thamnophilus atrinucha, western slaty antshrike (Also: western slaty-antshrike) (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thamnophilus atrinucha (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1261013  Wikispecies: Thamnophilus atrinucha  Avibase: E61CE1008257EF07  BirdLife: 22729060  BOLD: 97986  BOW: wesant1  CoL: 563GY  eBird: wesant1  GBIF: 5959200  iNaturalist: 15770  IRMNG: 11058559  ITIS: 563392  IUCN: 22729060  NCBI: 419681  Neotropical: wesant1  Observation.org: 157111  Open Tree of Life: 970541  Xeno-canto: Thamnophilus-atrinucha
Punaleukamuura

| Punaleukamuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Rillimuurat Gymnopithys
Laji::  rufigula
Kaksiosainen nimi
 Gymnopithys rufigula  (Boddaert, 1783) 

Katso myös
   Punaleukamuura Wikispeciesissä   Punaleukamuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punaleukamuura (Gymnopithys rufigula) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Punaleukamuuraa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 860 000 km2. Se luokiteltiin vuonna 2016 elinvoimaiseksi.
Juhani Wahlsten

| Juhani Wahlsten |
| --- | --- |
 Juhani Wahlsten Turun Kirja­messuilla vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1938 Helsinki, Suomi
Kuollut: 9. kesäkuuta 2019 (81 vuotta) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Juuso
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1956–1970
Seurat:  KuPS (Suomensarja),   KalPa (Suomensarja/SM-sarja),   Ilves (SM-sarja),   HJK (SM-sarja),   TPS (SM-sarja),   AC Klagenfurt (EBEL)
Valmennusura
Vuodet:  1971–1988
Seurat:  TPS (1971-1972,1980-1983) FC Barcelona (1972–1974) EV Füssen (1984–1985) HC Davos (1987–1988)
Juhani Jorma Kalervo Wahlsten (13. tammikuuta 1938 Helsinki – 9. kesäkuuta 2019 Turku) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja -valmentaja, koulutukseltaan liikunnanopettaja. ”Juuso” Wahlsten on aateloitu jääkiekkoleijonaksi sekä IIHF:n Hall of Fame -kunniagalleriaan ja TPS on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa. Jääkiekkoilun parissa tehdyn työn lisäksi Wahlsten toi ringeten Suomeen vuonna 1979.
Pelaajaura

Wahlsten aloitti uransa Kuopiossa KuPS:ssa vuonna 1957, josta hän siirtyi KalPaan. Wahlsten oli nostamassa joukkuetta ensimmäistä kertaa pääsarjatasolle. Pelatessaan hän muodosti yhdessä Ossi Hyppösen ja Mauno Revon kanssa ”Pyörremyrskyketjun”. Myöhemmin Revon tilalle ketjuun tuli kakkosketjun keskushyökkääjä Lauri Helen, ja vastaavasti Repo siirtyi Helenin paikalle kakkosketjuun. Wahlstenin ketjukaveri Hyppönen voitti myös noina vuosina SM-sarjan maalikuninkuuden. KalPasta Wahlsten siirtyi vuonna 1959 Tampereen Ilvekseen, jonka mukana hän oli voittamassa Suomen mestaruutta. Kahden Ilves-vuoden jälkeen Wahlsten siirtyi yhdeksi kaudeksi HJK:hon, ja tämän jälkeen Turun Palloseuraan. Turussa Wahlstenista tuli yksi Suomen ensimmäisistä tähtipelaajista.
Seitsemän TPS-kauden jälkeen Wahlsten seurasi Reijo Hakasen jalanjälkiä Itävaltaan AC Klagenfurtiin, jossa voitti maan mestaruuden. Wahlsten palasi kauden jälkeen takaisin Ilvekseen, jossa hän pelasi vielä viimeisen vuoden ennen lopettamistaan. SM-sarjassa Wahlstenin saldoksi muodostui 200 ottelussa tehopisteet 137+82.
Maajoukkueessa Wahlsten pelasi 115 ottelua tehden tehopisteet 33+29. Maailmanmestaruustasolla hän pelasi viidet kisat ja olympialaisissa kolme kertaa. Wahlsten teki kaksi maalia vuonna 1967, kun Suomi ensimmäistä kertaa kaatoi Tšekkoslovakian.
Valmentajaura

Pelaajauransa jälkeen Wahlsten jatkoi valmentajana. Suomessa hänen seuransa oli TPS ensin SM-sarjassa 1971–1972 ja sitten Jääkiekon SM-liigassa 1980–1983. 1980-luvun alussa TPS:llä oli vahva joukkue, joka ei kuitenkaan yltänyt kultaan; välierissä se oli kuitenkin kolmena Wahlsten-kautenaan.
Hän oli myös levittämässä jääkiekkotietoutta FC Barcelonassa joukkueen valmentajana. Lisäksi Wahlsten toimi saksalaisen EV Füssenin junioripäällikkönä.
Yksityiselämä

Wahlsten työskenteli liikunnan ja voimistelun opettajana Aurajoen Yhteiskoulussa, jossa hänen vaimonsa Leena opetti voimistelua tytöille. Wahlstenin pojat Jali ja Sami ovat myös olleet edustustason kiekkoilijoita.
Saavutukset ja palkinnot

1 Suomen-mestaruus pelaajana (vuonna 1960)
1 SM-hopea pelaajana
1 Itävallan-mestaruus pelaajana (vuonna 1970)
1 SM-hopea ja 1 -pronssi valmentajana
Valinta SM-sarjan All Stars -kentälliseen (vuonna 1967)
Suomen Jääkiekkoleijona numero 43
IIHF:n Hall of Famen pelaajajäsen
TPS on jäädyttänyt Wahlstenin pelinumeron 8.
Pelaajatilastot

| Kausi | Sarja | Seura | O | M | S | P | R |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957–1958 | SM-sarja | KalPa | 8 | 10 | 5 | 15 | 2 |
| 1958–1959 | SM-sarja | KalPa | 18 | 16 | 9 | 25 | 4 |
| 1959–1960 | SM-sarja | Ilves | 18 | 20 | 10 | 30 | 2 |
| 1960–1961 | SM-sarja | Ilves | 16 | 9 | 4 | 13 | 6 |
| 1961–1962 | SM-sarja | HJK | 18 | 19 | 11 | 30 | 4 |
| 1962–1963 | Suomensarja | TPS | 10 | 12 | 12 | 24 | 6 |
| 1963–1964 | SM-sarja | TPS | 18 | 15 | 9 | 24 | 2 |
| 1964–1965 | SM-sarja | TPS | 18 | 6 | 6 | 12 | 2 |
| 1965–1966 | SM-sarja | TPS | 20 | 8 | 4 | 12 | 2 |
| 1966–1967 | SM-sarja | TPS | 22 | 14 | 12 | 26 | 10 |
| 1967–1968 | SM-sarja | TPS | 18 | 10 | 4 | 14 | 6 |
| 1968–1969 | Suomensarja | TPS | 14 | 12 | 16 | 28 | 4 |
| 1970–1971 | SM-sarja | Ilves | 26 | 10 | 8 | 18 | 8 |
| Yht. (SM) |  |  | 200 | 137 | 82 | 219 | 48 |
Kirjallisuutta

Mennander, Ari & Mennander, Pasi: Leijonien tarina.  Gummerus, 2003.  ISBN 951-20-6455-3
Wahlsten, Juhani & Kaskinen, Kalle: Juuso – aikaansa edellä.  Helsinki:  Suomen Urheilumuseosäätiö, 2011.  ISBN 978-952-67019-6-7
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Matti Reunamäki | Suomen kapteeni jääkiekon MM-kilpailuissa 1969 | Seuraaja: Lasse Oksanen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Raimo Määttänen | Turun Palloseuran päävalmentaja 1980–1983 | Seuraaja: Matti Keinonen |
Jääkiekon SM-liigassa jäädytetyt pelaajanumerot
| Blues | HIFK | HPK | Ilves | JYP | KalPa | KooKoo | Kärpät | Lukko | Pelicans | SaiPa | Sport | Tappara | TPS | Ässät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10Lehtinen | 1Wetzell | 2Salisma | 2 Wasama | 1Siekkinen | 1Kuivalainen | 36Outinen | 10Ruotsalainen | 4Rastio | 11Koskinen | 3Partinen | 14 Laaksoharju | 2Numminen | 3Nummelin | 2Heikkilä |
| 33Hirvonen | 5Riihiranta | 9Louhi | 7Honkavaara | 10Rastela | 27Rinne | 81Nurmberg | 24Viuhkola | 4Peltonen | 13Laine | 8Koho | 27Väkelä | 3Marjamäki | 8Wahlsten | 4Javanainen |
|   | 7Saarinen | 13Palo | 13Jalo | 19Mikkilä | 24S.Kapanen |   | 15Kiimalainen | 7Keinonen | 17Eloranta | 9Skriko | 29Hjerpe | 7Jutila | 23Virta | 12Levo |
|   | 17Murto | 17Hietanen | 14Oksanen | 30Kurkinen | 44Timonen |   | 6Mikkola | 8Vehmanen |   | 20Mälkiä |   | 8Ojanen | 16Tammelin | 13Ketola |
|   | 20Hagman | 18Savolainen | 16Peltonen |   |   |   | 5Kukkonen | 13Torkki |   |   |   | 10Susi | 11Koivu | 89Otevřel |
|   | 22Kortelainen | 36Tuulola | 30Tammi |   |   |   |   | 26Forss |   |   |   | 12E.Lehtonen | 15Leppänen | 11Kilpiö |
|   | 23P.Lehtonen |   | 41Helminen |   |   |   |   | 77Hämäläinen |   |   |   | 81Peltola | 12Vilander | 5Rautakallio |
|   | 35Lindfors |   |   |   |   |   |   | 35Vehanen |   |   |   |   |   | 22Makkonen |
|   | 9Kuhta |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  ISNI  VIAF  WorldCat 
Wahlsten TPS:n paidassa vuonna 1965.
Juhani Wahlsten ja kauden 1961–1962 SM-sarjan parhaan pelaajan palkinto.
Ossi Väänänen

| Ossi Väänänen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1980 (ikä 44) Vantaa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ozzy, Vänä
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–2016
Seurat:  Jokerit (SML/KHL)   Phoenix Coyotes (NHL)   Colorado Avalanche (NHL)   Djurgårdens IF (SEL)   Philadelphia Flyers (NHL)   Vancouver Canucks (NHL)   Dinamo Minsk (KHL)
NHL-varaus:  43. varaus, 1998 Phoenix Coyotes
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Slovakia 2011 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Saksa 2001 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
| Maailmancup  | Maailmancup  | Maailmancup  |  |
|  Hopeaa | Toronto 2004 | jääkiekko |  |
| U18 EM-kilpailut  | U18 EM-kilpailut  | U18 EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 1998 | jääkiekko |  |
Ossi Reijo Juhani Väänänen (s. 18. elokuuta 1980 Vantaa) on suomalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti urallaan Suomessa vain Helsingin Jokereita, jonka paidassa hän pelasi 389 ottelua. Väänänen pelasi myös seitsemän kautta NHL:ssä. Väänänen saavutti urallaan muun muassa maailmanmestaruuden, maailmancupin hopeaa ja olympiapronssia.
Nuoruus

Ossi Väänänen syntyi Helsingin Kätilöopistolla, ja hänen viralliseksi syntymäpaikakseen on merkitty hänen vanhempiensa silloisen asuinpaikan mukaisesti Vantaa.
Neljävuotiaana Väänänen meni kolme vuotta vanhemman Jarkko-veljensä perässä Helsingin Kojoottien harjoituksiin. Ossia kiinnostivat kuitenkin enemmän muut asiat, joten hän lopetti pelaamisen. Ennen koulun alkua hän halusi aloittaa harrastuksen uudelleen. Hänen isänsä huomasi Myllypuron jäähallin ilmoitustaululta, että Jokerit etsi vuonna 1980 syntyneitä pelaajia. Väänäset asuivat Itä-Helsingissä, joten Jokerit oli luonnollinen valinta.
Väänänen aloitti hyökkääjänä, mutta törmättyään ulkojääpelissä vastustajaan valmentaja siirsi hänet puolustajaksi. Kun vanhemmissa ikäluokissa taklauspelistä tuli sallittua, Väänäsen valmentaja teki jokaisen hyvän taklauksen jälkeen loven tämän mailaan.
B-junioreissa Väänäseltä meni selkävaivojen vuoksi kausi pilalle, ja hän joutui pohtimaan jopa lopettamista. Lihaksiston kehittymisen ja kasvun tasaantumisen myötä vaivat kuitenkin katosivat. Keväällä 1998 Väänänen voitti hopeaa sekä Jokerien A-nuorissa että 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Kesällä Phoenix Coyotes varasi hänet NHL:ään. Jo aiemmin Väänänen oli saanut haastattelukirjeen New York Islandersista, jolloin hän alkoi uskoa tulevaisuuteen jääkiekkoilijana.