stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Irina Kalinina

Irina Vladimirovna Kalinina (ven. Ирина Владимировна Калинина; s. 8.02.1959 Penza) on Neuvostoliittoa edustanut uimahyppääjä. Hän voitti kolmen metrin ponnahduslaudalla kultamitalin Moskovan kesäolympialaisissa vuonna 1980. Vuoden 1976 Montrealin kesäolympialaisissa hän oli sijoittunut kerroshypyissä neljänneksi ja ponnahduslaudalla seitsemänneksi.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa Kalinina voitti kaksi kultamitalia ponnahduslaudalla (1975, 1978) ja yhden kerroshypyissä (1978). Kaikkien aikojen ensimmäisessä FINA Diving World Cupissa hän voitti vuonna 1979 kultamitalin kymmenen metrin kerroshypyissä ja sai lisäksi pronssia kolmen metrin ponnahduslaudalla.
Kalinina kilpaili myös Universiadeissa. Kolmen metrin ponnahduslaudalla hän voitti kaksi kultamitalia (1977, 1979), ja kerroshypyissä hän ylsi yhteen kultaan (1977) ja hopeaan (1979).
Kalinina nimettiin vuoden 1978 uimahyppääjäksi sekä ponnahduslaudalla että kerroshypyissä ja vuoden 1980 uimahyppääjäksi vielä ponnahduslaudalla. Hän on sittemmin toiminut valmentajan tehtävissä Penzassa, jossa on asunut perheineen. Hänet kelpuutettiin International Swimming Hall of Fameen vuonna 1990.
Hyyrynlampi

| Hyyrynlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa, Keski-Suomi
Kunnat:  Mänttä-Vilppula, Keuruu
Koordinaatit:  62°11′09″N, 24°33′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  Hyyrynoja 
Järvinumero:  35.621.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  139,3 m  
Rantaviiva:  1,587 km  
Pinta-ala:  7,874 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHyyrynlampi 
Hyyrynlampi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa ja Keuruulla Kolhon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 7,9 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
Irina Hazova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Irina Hazova |  Irina Hazova |  Irina Hazova |  |
Maa:   Venäjä
Naisten hiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | parisprintti |  |
Irina Hazova (ven. Ирина Хазова, o.s. Artemova, s. 20. maaliskuuta 1984 Sarov, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen maastohiihtäjä.
Hazova – tuolloin vielä Artemova – sai junioreiden MM-kilpailuissa pronssia 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa Sollefteåssa 2003. Seuraavana talvena hän voitti Strynissä junioreiden maailmanmestaruuden 5 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, 15 kilometrin perinteisen tyylin yhteislähtökilpailussa ja 4 × 5 kilometrin viestissä. Sapporon MM-kilpailuissa 2007 hän oli yhdistelmäkilpailussa 24:s. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui parisprintissä Natalja Korosteljovan kanssa pronssille, yhdistelmäkilpailussa 13:nneksi ja 10 kilometrillä 20:nneksi.
Hazova kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2003. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seuraavalla kaudella seitsemäs Ramsaun 15 kilometrin yhteislähtökilpailussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan toinen Kuusamon 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa marraskuussa 2009. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 12. joulukuuta 2009.
Hazova jäi kesällä 2007 kiinni dopingin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Hazova lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2015. [lähde? ]
Hurja Larry, tuhma Mary

| Hurja Larry, tuhma Mary> Dirty Mary, Crazy Larry |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Hough
Käsikirjoittaja:  Leigh Chapman
Perustuu:  Richard Unekisin romaaniin The Chase / Pursuit (1963)
Tuottaja:  Norman T. Herman
Säveltäjä:  Jimmie Haskell
Kuvaaja:  Michael D. Margulies
Leikkaaja:  Christopher Holmes
Pääosat:   Peter Fonda  Susan George 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Studios
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:  1974
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hurja Larry, tuhma Mary (Dirty Mary, Crazy Larry) on John Houghin ohjaama yhdysvaltalainen autohurjasteluaiheinen toimintaelokuva vuodelta 1974. Sen pääosia näyttelevät Peter Fonda, Adam Roarke ja Susan George.
Juoni

Tarinassa kilpa-autoilija Larry mekaanikkoineen ryöstää supermarketin rahoittaakseen autourheiluharrastustaan. Ryöstön ja takaa-ajon tiimellyksessä kyytiin osuu Larryn yhden yön tuttava Mary. Tuottajien tietämättä ja vastoin käsikirjoitusta ohjaaja Hough muutti elokuvan loppuratkaisua niin, että päähenkilöt saavat lopulta surmansa. Myöhemmin hän on kertonut halunneensa jättää yleisön mieleen opetuksen ettei kaahailu kannata, joskin tämä loppuratkaisu esti tekemästä jatko-osaa yllätyssuosikiksi nousseelle elokuvalle.
Tuotanto

Elokuva kuvattiin pääosin Kalifornian Stocktonissa ja muualla San Joaquinin piirikunnan alueella.
Vastaanotto

Elokuvasta tuli Yhdysvalloissa yksi vuoden tuottoisimmista, ja se suuntasi Peter Fondan uraa vuosiksi samankaltaisiin drive-in-teattereihin tarkoitettuihin eksploitaatioelokuviin kuten Armoton joukko (Killer Force, 1975), Piru kintereillä (Race With the Devil, 1975) ja Lainsuojattoman blues (Outlaw Blues, 1977). Brittiohjaaja John Houghille elokuva oli hänen Hollywood-kautensa suurin kaupallinen menestys.
Quentin Tarantino on maininnut filmin yhdeksi suosikikseen ja kertonut ottaneensa siitä vaikutteita vuoden 2007 elokuvaansa Grindhouse: Death Proof.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kiteyttää elokuvan tarjoavan vauhdikasta toimintaa ja romutusta ilman turhia pysähdyksiä ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Hurja Larry, tuhma Mary Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Intercontinental Rally Challenge

| Intercontinental Rally Challenge |
| --- | --- |
Järjestäjä:  FIA
Luokka:  ralli
Maa:  kansainvälinen
Ensimmäinen kausi:  2006
Viimeinen kausi:  2012
Virallinen kotisivu
Juho Hänninen ajamassa Kanariansaarten rallissa 2010. Hänninen voitti sarjan mestaruuden kaudella 2010.
Intercontinental Rally Challenge lyhennettynä IRC oli vuosina 2006–2012 ajettu rallisarja, jossa ajettiin pääasiallisesti N-ryhmän, pienen A-ryhmän ja Super 2000 -luokan autoilla. Sarjassa kilpaili kahdeksan valmistajaa, joille renkaat toimittavat Pirelli, BF Goodrich ja Yokohama Rubber Company. Sarjan mestaruuden voittivat Giandomenico Basso, Enrique García-Ojeda, Nicolas Vouilloz, Kris Meeke, Juho Hänninen ja Andreas Mikkelsen kahdesti.
Kaudelle 2013 sarja yhdistyi FIA:n rallin EM-sarjan kanssa.
Mestaruudet

| Kausi | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Valmistajien mestari | IRC 2WD Cup | 2WD Valmistajien mestari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 |  Giandomenico Basso |  Mitia Dotta | Fiat Punto Abarth S2000 |  Fiat | − | − |
| 2007 |  Enrique García-Ojeda |  Jordi Barrabés | Peugeot 207 S2000 |  Peugeot | − | − |
| 2008 |  Nicolas Vouilloz |  Nicolas Klinger | Peugeot 207 S2000 |  Peugeot |  Marco Cavigioli |  Peugeot |
| 2009 |  Kris Meeke |  Paul Nagle | Peugeot 207 S2000 |  Peugeot |  Denis Millet |  Peugeot |
| 2010 |  Juho Hänninen |  Mikko Markkula | Škoda Fabia S2000 |  Škoda |  Harry Hunt |  Peugeot |
| 2011 |  Andreas Mikkelsen |  Ola Fløene | Škoda Fabia S2000 |  Škoda |  Jean-Michel Raoux |  Honda |
| 2012 |  Andreas Mikkelsen |  Ola Fløene | Škoda Fabia S2000 |  Škoda |  Harry Hunt |  Renault |
Lähteet:
IF VOM

IF VOM (Idrottsföreningen VOM) on suomalainen yleisurheiluseura, joka toimii Vörå IF:n, Oravais IF:n ja Maxmo SK:n yhteistyöyhdistyksenä. Nimi VOM on lyhenne paikkakunnista Vörå, Oravais ja Maxmo (Vöyri, Oravainen ja Maksamaa). Nykyisin kaikki kolme ovat osa Vöyrin kuntaa. Yhdystys on rekisteröity yhdistysrekisteriin vuonna 1997.
Tunnettuja nykyisiä ja entisiä seuran urheilijoita

Johnny Berglund (kymmenottelu)
Mikaela Löfbacka (kävely, myös Vasa IS)
David Söderberg (moukari)
Richard Östman (korkeus)
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Interferenssi

Destruktiivinen (vas.) ja konstruktiivinen (oik.) interferenssi
Interferenssi tarkoittaa kahden aallon, joiden välinen vaihe-ero on vakio, yhdistymistä superpositioperiaatteen mukaisesti. Kyse on siis aaltojen yhteenlaskusta. Interferenssi voi olla konstruktiivista eli vahvistavaa tai destruktiivista eli vaimentavaa. Optiikassa interferenssikuvio saadaan interferenssin tuloksena. Interferenssiin liittyy olennaisesti koherenssin käsite, jota voidaan pitää interferoituvuuden mittana.
Interferenssivärien syntyminen

Valoa voidaan pitää myös aaltoliikkeenä, jolloin aallonpituus määrää valon värin. Ihmissilmälle näkyvän valon aallonpituus on noin 400-700 nm (nanometriä).
Ihmissilmä näkee eri aallonpituuksilla etenevän valon erivärisenä. Aallonpituus lyhenee, kun spektrissä siirrytään keltaisesta ja oranssista purppuraan ja violettiin.
Sekä saippuakupla että veden pinnalla oleva ruokaöljykerros näyttävät monivärisiltä eli irisoivilta. Vastaava ilmiö havaitaan asfaltin tai veden pintaan ohueksi kalvoksi levinneessä öljyssä. Molemmissa tapauksissa itse aine, öljy tai saippualiuos, on väritöntä. Kyseessä on ohuessa kalvossa tapahtuva interferenssi-ilmiö. Ohuen kalvon ylä- ja alapinnasta heijastuneet aallot kulkevat hieman eripituisen matkan, kohtaavat ja interferoivat. Vahvistus ja heikennys riippuvat aallonpituudesta ja kalvon paksuudesta. Kun tarkastellaan vinosti kalvoon osuvaa valoa, vahvistus ja heikennys riippuvat vielä tulokulmasta. Näin ollen tietyn paksuisella kalvolla eri aallonpituudet (värit) vahvistavat toisiaan tietyllä tulo- ja heijastuskulmalla. Eri aallonpituuksien vahvistuminen eri kohdissa kalvoa johtuu kalvon paksuuden vaihtelusta. Tämän vuoksi nähdään eri kohdissa kalvoa eri värejä, kun käytetään valkoista valoa.
Kun valo osuu kalvoon, jota rajoittaa toiselta puolelta ilma ja toiselta puolelta vesi, jokainen yksittäinen aalto heijastuu sekä kalvon ylä- että alapinnasta. Yläpinnasta heijastumisessa tapahtuu puolen aallon vaihesiirto, koska heijastuminen tapahtuu optisesti tiheämmästä aineesta. Samoin käy alapinnassa. Heijastumisesta ei siis seuraa mitään vaihe-eroa näiden kahden heijastuneen aallon välille. Heijastuneiden aaltojen välille muodostuu vaihe-eroa vain siitä, että alemmasta pinnasta heijastunut aalto kulkee pidemmän matkan kuin yläpinnasta heijastunut aalto.
Matkaerosta johtuva vaihe-ero riippuu aallonpituudesta, valon tulokulmasta ja kalvon paksuudesta. Kullakin aallonpituudella interferenssi on siten vahvistava tietyillä heijastumiskulmilla, jotka riippuvat aallonpituudesta ja kalvon paksuudesta. Silmään tuleva valo saapuu eri kohdista kalvoa eri heijastumiskulmilla. Kun kalvon paksuus on lisäksi epätasainen ja muuttuu, värit muodostavat epäsäännöllisiä, muuttuvia kuvioita.
Valon interferenssin ja pinnoitepaksuuden välillä on seuraava yhtälö:selvennä
missä,
Interferenssikuvio öljyläikässä märällä asfaltilla
interferenssikuva
IF Sport

Vaasan Sportin alkuperäinen logo
IF Sport (Idrottsföreningen Sport) perustettiin 1939 Vaasan Vetokannaksen kaupunginosassa, ja sen lajivalikoimaan kuuluivat jalkapallon lisäksi jääpallo, hiihto, voimistelu ja myöhemmin 1960-luvulta lähtien jääkiekko. Seura erkaantui vuonna 1979 kahdeksi eri seuraksi. Jääkiekkotoimintaa pyörittää nykyään edelleen toiminnassa oleva Vaasan Sport ja jalkapallotoimintaa FC Sport
Jalkapallossa Sport ei ikinä päässyt pääsarjatasolle, mutta pelasi kuusi kautta Suomen toiseksi korkeimmalla tasolla ja vuodesta 1973 lähtien kolme kautta kolmanneksi korkeimmalla. Sport nousi kaudeksi 1949 Suomen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mutta putosi kauden päätteeksi alemmas jäätyään lohkonsa viimeiseksi. Joukkue pelasi myös Suomen Cupin finaalissa vuonna 1971, mutta hävisi Mikkelin Palloilijoille 4-1 Olympiastadionilla pelatussa finaalissa 2645:n katsojan edessä. Sportin ainokaisen ottelussa teki Sigvard Näsman.
Saavutuksia

Suomen Cup hopeaa 1971
II-divisioonan voitto 1974
Inertti

Inertti (lat. iners, "hidas") tarkoittaa ainetta, usein kaasua, joka ei reagoi kemiallisesti muiden aineiden kanssa eli on reaktiokyvytön, kykenemätön muodostamaan kemiallisia yhdisteitä. Inerttiä kaasua käytetään esimerkiksi hitsaamisessa suojaamaan saumaa hapettumiselta.
Kaikki jalokaasut ovat inerttejä kaasuja, joten ne ovat täysin kykenemättömiä yksinkertaisiin kemiallisiin reaktioihin, kuten palamiseen. Ne ovat inerttejä, sillä niiden uloin elektronikuori on täynnä elektroneja, jolloin atomi ei pysty vastaanottamaan tai luovuttamaan elektroneja, eli se on kyvytön osallistumaan kemiallisiin reaktioihin.
Typpi on esimerkiksi inerttinen normaalissa olosuhteissa ja esiintyy kaksiatomisena molekyylinä muodossa N2. Typen inerttisyys johtuu todella voimakkaasta kolminkertaisesta kovalenttisesta sidoksesta.
Jotta inerttiset atomit tai molekyylit saataisiin muodostamaan yhdisteitä, tarvittaisiin paljon energiaa. Tähän tarvitaan korkeaa lämpötilaa ja painetta sekä joskus myös katalyytti.
Indeksisijoittaminen

Indeksisijoittaminen tarkoittaa sijoitusstrategiaa, jossa sijoitetaan jonkin indeksin kuten osakeindeksin mukaisesti.
Indeksisijoittamisessa noudatetaan niin sanottua passiivistrategiaa. Sijoitukset hajautetaan sijoituskohteisiin ennalta valitun indeksin mukaisesti. Passiivistrategian vastakohtia ovat aktiivistrategiat, joissa sijoituskohteet poimitaan muulla tavoin.
Indeksisijoittaja tavoittelee valitsemansa markkinan keskimääräistä tuottoa. Strategian etuihin kuuluvat matalat kustannukset ja hajauttaminen. Strategian haittapuolena voidaan pitää sitä, että sijoittaja ei juuri voi saada markkinan keskimääräistä tuottoa enempää. Kulujen vuoksi tuotto tavallisesti jää jonkin verran indeksin tuottoa heikommaksi.
Indeksisijoittaminen tapahtuu tavallisesti jonkin indeksirahaston kautta. Moni indeksirahasto on pörssinoteerattu rahasto eli ETF. Indeksin mukaan sijoittavasta ETF:stä käytetään myös nimeä indeksiosuusrahasto.
Aiheesta muualla

Indeksisijoittaminen – kahdeksan väitettä ja vastaväitettä
Irina Karpova

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Irina Karpova |  Irina Karpova |  Irina Karpova |  |
Maa:   Kazakstan
Naisten yleisurheilu
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Manila 2003 | seitsenottelu |  |
|  Kultaa | Amman 2007 | seitsenottelu |  |
|  Pronssia | Jakarta 2000 | seitsenottelu |  |
Irina Vladimirovna Karpova (s. 13. helmikuuta 1980 Öskemen, Neuvostoliitto) on kazakstanilainen seitsenottelija.
Karpova on naimisissa kazakstanilaisen kymmenottelun olympiamitalistin Dmitri Karpovin kanssa.
Henkilökohtaiset ennätykset

Lähde: IAAF
200 metrin juoksu: 24,64 (2000)
800 metrin juoksu: 2.12,37 (2000)
100 metrin aitajuoksu: 13,96 (2004)
Korkeushyppy: 188 (2000)
Pituushyppy: 635 (2000)
Kuulantyöntö: 13,90 (2012)
Keihäänheitto: 43,19 (2012)
Seitsenottelu: 6140 (2003)
800 metrin juoksu: 2.18,55 (2003)
60 metrin aitajuoksu: 8,82 (2012)
Korkeushyppy: 180 (2003)
Pituushyppy: 615 (2003)
Kuulantyöntö: 13,69 (2008)
Viisiottelu: 4375 (2003)
Impregnointi

Impregnoinnilla tarkoitetaan kyllästämistä yleisesti.  Paperiteollisuudessa impregnoinnilla tarkoitetaan keittonesteen imeytymistä hakkeeseen ennen varsinaista sellun keittoa. Sähkömoottorien valmistuksessa käytetään yleisesti eristyksenä polyesterihartsiliuokseen kastamista, josta käytetään myös nimitystä impregnointi.
Paperiteollisuus

Impregnointi tapahtuu keittoliuoksen virratessa puun huokosiin paine-eron ja kapillaarivoimien vaikutuksesta (penetraatio) sekä liuoksessa liuonneena olevien keittokemikaalien diffuusioituessa puuhun. Diffuusion nopeuteen vaikuttaa liuoksen väkevyyden lisäksi sen lämpötila ja pH. Hyvä impregnoitumisen kannalta pitäisi hakkeen koon olla mahdollisimman pieni. Kuituvauriot ovat kuitenkin sitä suuremmat mitä pienempää haketta tehdään. Hakkeen koko on siten kompromissi imeytymisnopeuden ja haketusvaurioiden välillä. Hyvä impregnoituminen on onnistuneen sellun keiton kannalta erittäin tärkeää.
Betonin suojaus

Impregnointia käytetään myös betonin pinnan sulkevana tai osittain sulkevana menetelmänä. Impregnoinnissa käytetään muun muassa seuraavia aineita: silaani, siloksaani, akryyli ja epoksi. Impregnoinnilla pyritään ehkäisemään etenkin kemiallisen rasituksen alaisissa rakenteissa haitallisten yhdisteiden tunkeutuminen betoniin tai teräsbetoniin. Tällaisia rakenteita sijaitsee muun muassa suolattujen teiden ympäristöissä. Impregnointi aine sulkee betonin huokoisia ja näin muodostaa betonin pintaan vettä hylkivän kalvon, jolloin betonille saavutetaan pidempi elinkaari.
Irina Koržanenko

| Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:  Venäjä> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Birmingham 2003 | kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | Pariisi 1997 | kuulantyöntö |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 2002 | kuulantyöntö |  |
|  Hopeaa | Budapest 1998 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Valencia 1998 | kuulantyöntö |  |
Irina Nikolajevna Koržanenko (s. 16. toukokuuta 1974 Azov, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen kuulantyöntäjä, joka on asetettu elinikäiseen kilpailukieltoon.
Koržanenko saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa 1997 Pariisin MM-hallikisoissa, missä hän oli kolmas tuloksella 19,49. 1998 Johannesburgissa käydyssä maailmancupissa hän työnsi toiseksi tuloksella 19,04. 1999 Maebashin MM-hallikisoissa Koržanenko oli aluksi kilpailussa toinen, mutta nousi voittajaksi kun pisimmälle työntänyt Vita Pavlyš kärähti stanozololista. Koržanenko kuitenkin kärähti myös itse samasta aineesta, menetti voittonsa ja joutui kahden vuoden kilpailukieltoon. Kilpailukiellosta vapauduttuaan hän oli 2001 Edmontonin MM-kisoissa viides ja vuotta myöhemmin Münchenin EM-kisoissa voitti kultamitalin tuloksella 20,64. 2002 maailmancupissa Madridissa hän voitti myös kuulakilpailun. 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa hän voitti kultamitalin tuloksella 20,55 ja oli samana vuonna Pariisin MM-kisoissa neljäs. 2004 Ateenan olympialaisten Olympian lehdossa käydyssä kuulakilpailussa Koržanenko työnsi peräti 21,06 metriä ja sai kultamitalin, mutta kärähti jälleen dopingista ja menetti mitalinsa. Koska kyseessä oli jo hänen toinen doping-rikkomuksensa, joutui hän elinikäiseen kilpailukieltoon.
Irina Koržanenko 178 senttimetriä pitkä ja painaa 85 kilogrammaa.
Aiheesta muualla

Irina Koržanenko Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Intercontinental de Aviaciónin lento 256

| Intercontinental de Aviaciónin lento 256 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen Intercontinentalin Douglas DC-9.
Yhteenveto
Päivämäärä:  11. tammikuuta 1995
Onnettomuustyyppi:  mittarivika, tilannetajun menetys
Tapahtumapaikka:  María La Baja, Kolumbia
 :  09°59′N, 075°21′W
Lähtöpaikka:  El Doradon kansainvälinen lentoasema, Bogotá, Kolumbia
Välilaskupaikka:  Rafael Núñezin kansainvälinen lentoasema, Cartagena, Kolumbia
Määränpää:  San Andrésin lentoasema, San Andrés, Kolumbia
Kuolleita:  51
Loukkaantuneita:  1
Eloonjääneitä:  1
Lentokone
Konetyyppi:  Douglas DC-9-14
Lentoyhtiö:  Intercontinental de Aviación
Rekisteritunnus:  HK-3839X
Matkustajia:  47
Miehistöä:  5
Intercontinental de Aviaciónin lento 256 oli Intercontinental de Aviaciónin Kolumbian sisäinen reittilento Bogotásta Cartagenan kautta San Andrésin saarelle. Lennolla 11. tammikuuta 1995 käytetty Douglas DC-9-14 syöksyi maahan soisella alueella lähellä María La Bajaa, 56 kilometrin päässä Cartagenan lentoasemalta.
Lennolla oli 47 matkustajaa ja viisi miehistön jäsentä. Onnettomuudessa kuoli 51 ihmistä. Ainoa eloonjäänyt oli yhdeksänvuotias tyttö, joka loukkaantui lievästi.
Tapahtumat

Lennon 256 oli tarkoitus lähteä kello 12.10, mutta lähtö myöhästyi edellisellä lennolla tulleen sähkövian korjaamisen vuoksi. Lento lähti lopulta vasta 18.45. Se aloitti laskeutumisen matkalentokorkeudesta kohti Cartagenaa kello 19.26. Kello 19.33 lento oli 20 000 jalan korkeudessa ja lennonjohto käski sitä ottamaan yhteyden lähestymislennonjohtoon. Minuuttia myöhemmin lento sai luvan laskeutua 8 000 jalkaan. Miehistön oli tarkoitus ottaa yhteys lennonjohtoon 12 000 jalan korkeudessa, mutta koneesta ei enää kuultu.
Kello 19.38 alueella lentäneen pienkoneen miehistö kertoi lennonjohdolle näkevänsä nopeasti laskeutuvan lentokoneen valot, ja hetkeä myöhemmin räjähdyksen maassa. Lento 256 syöksyi maahan soiselle alueelle 56 kilometrin päässä Cartagenan lentoasemalla.
Onnettomuuden syy

Onnettomuuden todennäköiseksi syyksi todettiin miehistön tilannetajun menettäminen, jonka aiheutti kapteenin puolen korkeusmittarin vika. Koneen syöksyessä maahan mittari väitti koneen olevan 16 200 jalan korkeudella. Tämän vuoksi koneen korkeusvaroitin ei myöskään alkanut hälyttää. Osaltaan onnettomuuden syntyyn vaikutti myös ohjaamon heikko valaistus perämiehen puolella, jonka vuoksi miehistö ei huomannut korkeusmittarien näyttävän eri lukemia, sekä tutkapeiton puuttuminen onnettomuusalueella, minkä vuoksi lennonjohto ei huomannut koneen laskeutuvan liikaa.
India Gate

| India Gate |
| --- | --- |
 India Gate New Delhi, Intia
Sijainti:  Rajpath bulevardin itäpää, New Delhi
Koordinaatit:  28°36′46.44″N, 77°13′45.48″E
Suunnittelija:  arkkitehti Edwin Lutyens
Tyyppi:  triumfikaari
Omistettu:  Vuosina 1914–1919 ensimmäisessä maailmansodassa ja kolmannessa afgaanisodassa kuolleiden noin 82 000 sotilaan muistoksi.
Materiaali:  hiekkakivi
Korkeus:  42 metriä
Valmistusvuosi:  1931
Avattu:  12. helmikuuta 1931
India Gate on New Delhissä sijaitseva muistomerkki, joka on omistettu vuosina 1914–1919 Brittiläisen Intian joukoissa ensimmäisessä maailmansodassa sekä kolmannessa afgaanisodassa kuolleiden sotilaiden muistoksi.
Rakenne ja suunnittelija

India Gate on malliltaan triumfikaaren mallinen monumentaaliportti, joka on rakennettu punertavasta hiekkakivestä. Portin korkeus on 42 metriä. Se sijaitsee Rajpath-bulevardin (aiemmin nimellä Kings way) itäpäässä noin kilometrin päässä Connaught Place -aukiolta.
Muistomerkin on suunnitellut arkkitehti Edwin Lutyens, joka oli New Delhin pääarkkitehtina tuohon aikaan. Imperial War Graves Commission palkkasi Lutyensin ensimmäisen maailmansodan jälkeen suunnittelemaan Indian Gaten yhtenä useiden muiden muistomerkkien joukossa.
Muistomerkki rakennettiin noin 82 000 ensimmäisessä maailmansodassa kuolleen Brittiläisen Intian joukkojen sotilaan muistoksi. Sen peruskiven muurasi Connaughtin herttua vuonna 1921. Muistomerkin valmistuttua sen vihki käyttöön 12. helmikuuta 1931 paroni Irwin, joka oli tuolloin Intian varakuningas.
Lutyens ei suostunut ottamaan muistomerkkiin monensuuntaisia holvikaaria tai muita itämaisia aiheita ja tulosta on kuvattu paljolti Pariisin Riemukaaren kaltaiseksi.
Amar Jawan Jyoti

Kaaren alla sijaitsee Amar Jawan Jyoti, vuonna 1971 Intian–Pakistanin sodassa kuolleiden muistomerkki. Sen vihki käyttöön tuolloinen Intian pääministeri Indira Gandhi 26. tammikuuta 1972. Muistomerkin jalusta on punaista- ja mustaa graniittia. Jalustassa on pystyssä L1A1-itselataava kivääri piippu alaspäin ja sen perän päälle on asettu kypärä. Jalustan juurella on neljä tynnyrin muotoista uurnaa joista yhdessä palaa ikuinen tuli.
Kuvia

India Gate kauempaa Rajpathilta kuvattuna.
Amar Jawan Jyoti sijaitsee India Gaten kaaren alla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Banerjee, Dibyendu: India Gate – Historical Gates Tutorial At Home.  19.10.2018. Viitattu 2.6.2019 (englanniksi).
Monuments –India Gate Know India: National Portal of India. Arkistoitu 2.6.2019. Viitattu 2.6.2019 (englanniksi).