stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
9. marraskuuta
Tapahtumia

1799 – Brumairekuun 18. päivän vallankaappaus alkoi Ranskassa.
1867 – Meiji-restauraatio Japanissa: shōgun Tokugawa Yoshinobu luopui vallasta.
1887 – Yhdysvallat sai oikeuden Pearl Harborin käyttöön Havaijilla.
1888 – Viiltäjä-Jack surmasi viimeisen tunnetun uhrinsa, Mary Jane Kellyn.
1906 – Theodore Rooseveltista tuli ensimmäinen virassa ollut Yhdysvaltain presidentti, joka teki virallisen vierailun Yhdysvaltain ulkopuolelle (hän lähti tutustumaan Panaman kanavan rakennustyöhön).
1918 – Saksa julistautui tasavallaksi. Saksan keisari Vilhelm II luopui vallasta ja lähti Alankomaihin maanpakolaiseksi.
1921 – Albert Einsteinille myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto valosähköisen ilmiön selittämisestä.
1923 – Oluttupavallankaappaus epäonnistui: poliisi ja sotilaat murskasivat Münchenissä kansallissosialistisen puolueen ensimmäisen vallankaappausyrityksen Saksassa.
1938 – Kristalliyö: natsi-Saksan ensimmäiset suurisuuntaiset juutalaisvastaiset väkivallanteot alkoivat.
1953 – Kambodža itsenäistyi Ranskasta.
1967 – Avaruustutkimus: miehittämätön Apollo 4 laukaistiin radalleen.
1989 – Itäsaksalaiset saivat vapaan oikeuden matkustaa länteen. Berliinin muuria alettiin purkaa seuraavana päivänä.
1990 – Mary Robinsonista tuli Irlannin ensimmäinen naispresidentti.
1993 – Stari most, Mostarin vanha silta, romahti Bosnian sodan pommituksissa.
2004 – Mozilla Foundation julkaisi avoimen lähdekoodin Mozilla Firefox -WWW-selaimen version 1.0.
2004 – Uutisankkuri Leena Kaskela jäi eläkkeelle.
2005 – Avaruustutkimus: Euroopan avaruusjärjestön ensimmäinen Venusta tutkiva avaruusluotain, Venus Express, laukaistiin matkaan.
2005 – Suomen MAD lopetti lehden tekemisen.
Kuolleita

959 – Konstantinos VII, Bysantin keisari (s. 905)
1848 – Robert Blum, saksalainen poliitikko ja Frankfurtin kansalliskokouksen jäsen (teloitettiin) (s. 1807)
1888 – Mary Jane Kelly, irlantilaissyntyinen prostituoitu (Viiltäjä-Jackin viides uhri) (s. 1863)
1900 – Adolf Tillaeus, suomalainen hoviräätäli (s. 1845)
1918 – Guillaume Apollinaire, ranskalainen kirjailija ja taidekriitikko (s. 1880)
1937 – Ramsay MacDonald, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri (s. 1866)
1940 – Neville Chamberlain, Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri (s. 1869)
1942 – Edna May Oliver, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1883)
1952 – Chaim Weizmann, israelilainen kemisti ja Israelin ensimmäinen presidentti (s. 1874)
1953 – Dylan Thomas, brittiläinen kirjailija (s. 1914)
1956 – Aino Kallas, suomalainen kirjailija (s. 1878)
1961 – Sigmund Romberg, yhdysvaltalainen säveltäjä (s. 1887)
1968 – Jan Johansson, ruotsalainen jazzpianisti, säveltäjä ja sovittaja (s. 1931)
1970 – Charles de Gaulle, ranskalainen kenraali, poliitikko ja Ranskan tasavallan presidentti 1958–1969 (s. 1890)
1983 – Heikki Koukkunen, suomalainen historioitsija ja kulttuurivaikuttaja (s. 1938)
1987 – Esko Olavi Toivonen (”Eemeli”), suomalainen näyttelijä ja koomikko (s. 1920)
1991 – Ivo Livi (”Yves Montand”), ranskalainen näyttelijä (s. 1921)
1992 – Sylva Rossi, suomalainen näyttelijä (s. 1908)
1996 – Elsa Sylvestersson, suomalainen balettitanssija ja koreografi (s. 1924)
1997 – Carl Gustav Hempel, saksalainen tieteenfilosofi (s. 1905)
2002 – Aaro Vakkuri, suomalainen kirjailija (s. 1943)
2003 – Art Carney, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä (s. 1918)
2004 – Stieg Larsson, ruotsalainen toimittaja (s. 1954)
2011 – Har Gobind Khorana, vuoden 1968 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut amerikanintialainen molekyylibiologi (s. 1922)
2013 – Dennis Livson, suomalainen lastenohjelmatuottaja ja huvipuistoyrittäjä (s. 1946)
2017 – John Hillerman, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1932)
2017 – Jaakko Itälä, suomalainen poliitikko ja peruskoulu-uudistuksen vaikuttaja (s. 1933)
2018 – Kristian Runeberg, suomalainen valokuvaaja (s. 1934)
2019 – Tapani Kahri, suomalainen varatuomari, Suomen Työnantajain Keskusliiton toimitusjohtaja (s. 1938)
2021 – John Kinsella, irlantilainen säveltäjä (s. 1932)
2022 – Gal Costa, brasilialainen laulaja (s. 1945)
2023 – Ernst Enkvist, suomalainen laivanrakennusopin professori (s. 1931)
2023 – Lauri Kuokkanen, suomalainen radioinsinööri (s. 1931)
2023 – Juha Leiviskä, suomalainen arkkitehti ja akateemikko (s. 1936)
2024 – Ella Jenkins, yhdysvaltalainen laulaja (s. 1924)
2024  – Ram Narayan, intialainen sarangin soittaja (s. 1927)
Juhlapäiviä

Kambodža: Itsenäisyyspäivä (1953).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 9. marraskuuta: |  |
:   Maija Vilkkumaa Suomessa vietetään isänpäivää. 1867 – Meiji-restauraatio Japanissa: shōgun Tokugawa Yoshinobu luopui vallasta.  1911 – Muotoilija Kaj Franck syntyi.  1923 – Oluttupavallankaappaus epäonnistui: poliisi ja sotilaat murskasivat Münchenissä kansallissosialistisen puolueen ensimmäisen vallankaappausyrityksen Saksassa.  1973 – Laulaja-lauluntekijä Maija Vilkkumaa syntyi.  1973 – Muusikko Lauri Tähkä syntyi.  1989 – Kylmä sota päättyi, kun Berliinin muuri avattiin ja itäsaksalaiset saivat oikeuden matkustaa länteen.     
Katso myös: kalenteri ~ 8. marraskuuta, 10. marraskuuta
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu:  1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Sievin Jalkine

| Sievin Jalkine Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1951
Toimitusjohtaja:  Juha Jokinen
Kotipaikka:  Sievi, Suomi
Toiminta-alue:  Pohjois-Eurooppa
Liikevaihto:  78,3 milj. euroa
Henkilöstö:  yli 500
Kotisivu:  http://www.sievi.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sievin jalkineen valmistama turvajalkine
Sievin jalkine on turva- ja ammattijalkinevalmistaja. Yrityksen tuotantolaitokset sijaitsevat Sievissä ja Oulaisissa ja myyntikonttorit Sievissä, Ruotsissa, Saksassa, Tanskassa, Englannissa, Virossa ja Hollannissa.
Yritys palkittiin vuonna 1996 työministeriön Hyvän työnantajan palkinnolla. Vuonna 1999 se sai Suomalaisen työn liiton myöntämän Kultainen avain -palkinnon. Suomen Kuvalehti valitsi sen vuoden 2008 parhaaksi yritykseksi.
Yrityksen perusti 1951 taksiautoilija Lauri Jokinen. Sen toimintaa ovat jatkaneet hänen kolme poikaansa ja heidän lapsensa, joista Juha Jokinen on toimitusjohtaja.
Domodedovon kansainvälinen lentoasema

Terminaali ulkoa
Terminaali sisältä
Lentoaseman rautatieasema
Swissin Airbus A320 -kone kentällä.
British Airwaysin Boeing 767 -kone kentällä.
Polet Airlinesin Saab 2000 -kone kentällä.
Domodedovon kansainvälinen lentoasema (ven. Московский аэропорт Домодедово) (IATA: DME, ICAO: UUDD) on lentoasema, joka sijaitsee 42 kilometriä Moskovan keskustasta etelään. Se on toinen Moskovan kahdesta tärkeimmästä lentoasemasta yhdessä Šeremetjevon kansainvälinen lentoaseman kanssa.
Domodedovo on johtava kotimaan- ja IVY-maiden lentojen lentoasema ja on haastanut Šeremetjevon lentoaseman kansainvälisten matkustajien määrässä. Vuonna 2006 Domodedovo on noussut Venäjän suurimmaksi lentoasemaksi, ohittaen Šeremetjevon jopa kansainvälisten matkustajien määrässä. Vuonna 2007 kentän läpi kulki lähes 19 miljoonaa matkustajaa. lähde?
East Line Group vuokrasi Domodedovon lentoaseman toiminnot kiitoteitä lukuun ottamatta 75 vuoden sopimuksella vuonna 1996. Se on investoinut suuria summia lentoaseman kunnostamiseen. Lisäksi on panostettu matkustajien viihtyvyyteen ja lentoaseman puhtauteen. Edellä mainituista syistä sekä Šeremetjevon lentoaseman ongelmien takia British Airways, Qatar Airways, Swiss International Air Lines, Emirates, SN Brussels Airlines (nyk. Brussels Airlines) ja Thai Airways International ovat siirtäneet kaikki Moskovan lentonsa Domodedovoon. Aeroflot on myös siirtänyt kaikki rahtitoimintonsa Šeremetjevolta Domodedovoon. lähde?
Domodedovon lentoasemalta on Aeroexpress-junayhteys Moskovan Paveletsin rautatieasemalle. Matka kestää noin 40 minuuttia. Lentomatkustajat voivat tehdä lähtöselvityksen jo rautatieasemalla.
Terrori-iskut Domodedovon lentoasemalla

24. tammikuuta 2011 lentoasemalla tapahtui yli kolmekymmentä kuolonuhria aiheuttanut terrori-isku.
Elokuussa 2004 lentoasemalta nousseet kaksi kotimaanlennolla ollutta matkustajakonetta syöksyi maahan terrori-iskun johdosta, 90 henkeä sai surmansa.
Lentoyhtiöt ja kohteet

lähde?
Air Malta (Malta)
Air Moldova (Chişinău)
Alania Airlines (Vladikavkaz)
Alrosa Mirny Air Enterprise (Mirny, Polyarny)
Armavia (Jerevan)
Austrian Airlines (Innsbruck, Salzburg, Wien)
Atyrau Airways (Atıraw)
Aviaprad (Tšeljabinsk, Jekaterinburg, Hanty-Mansijsk)
Azerbaijan Airlines (Baku)
Turan Airin operoimana (Ganja)
Belavia (Minsk)
British Airways (Lontoo-Heathrow)
Brussels Airlines (Bryssel)
Bugulma Air Enterprise (Bugulma, Lipetsk, Penza)
China Eastern Airlines (Sanya [kausittainen], Shanghai-Pudong)
EgyptAir (Kairo)
El Al (Tel Aviv)
Etihad (Abu Dhabi)
Emirates (Dubai)
Iberia (Madrid)
Interavia Airlines (Adler/Sotši, Blagoveštšensk, Irkutsk, Magadan, Mahatškala, Mineralnyje Vody, Tomsk)
Itek Air (Biškek, Oš)
Izhavia (Iževsk)
Japan Airlines (Tokio-Narita)
Karthago Airlines (Djberba, Monastir)
Kogalymavia (Kogalym, Surgut)
Kyrgyzstan (Biškek, Oš)
Lufthansa (Berliini-Tegel, Düsseldorf, Hampuri, Frankfurt, München)
Montenegro Airlines (Podgorica, Tivat)
Mordovia Airlines (Saransk)
Moskovia Airlines (Andižan, Barnaul, Buhara, Fergana, Ganja, Namangan, Podgorica, Samarkand, Termez, Tivat)
Norwegian Air Shuttle (Oslo)
NPO Saturn (Rybinsk)
Polet Airlines (Belgorod, Tambov, Uljanovsk, Voronež)
Qatar Airways (Doha)
Rossiya (Pietari)
Royal Jordanian (Amman)
S7 Airlines (Adler/Sotši, Anapa, Ašgabat, Astrahan, Baku, Bangkok-Suvarnabhumi, Barnaul, Tšeljabinsk, Chita, Chișinău, Dubai, Dublin, Düsseldorf, Frankfurt, Gyumri, Hannover, Hurghada, Innsbruck, Irkutsk, Jekaterinburg, Jerevan, Kazan, Kemerovo, Habarovsk, Hudžand, Kiova-Boryspil, Krasnodar, Kurgan, Mahatškala, Mineralnyje Vody, München, Nadym, Nižnevartovsk, Nižni Novgorod, Norilsk, Novokuznetsk, Novosibirsk, Novyi Urengoi, Omsk, Oš, Pavlodar, Perm, Pietari, Podgorica, Rostov-na-Donu, Samara, Semipalatinsk, Sharm El Sheikh, Simferopol, Teneriffa-eteläinen, Tivat, Tomsk, Ufa, Ulan-Ude, Urgench, Ust-Kamenogorsk, Vladikavkaz, Vladivostok, Volgograd)
Saravia (Saratov)
SCAT (Aktobe, Taraz)
Severstal Air Company (Tšerepovets)
Singapore Airlines (Dubai, Houston-Intercontinental, Singapore)
Somon Air (Dušanbe)
Sun d'Or International Airlines (Tel Aviv)
Swiss International Air Lines (Geneve, Zürich)
Tajik Air (Dušanbe, Hudžand)
TAP Portugal (Lissabon)
Thai Airways International (Bangkok-Suvarnabhumi)
Turkmenistan Airlines (Ašgabat)
United Airlines (Washington-Dulles)
Ural Airlines (Chita, Jekaterinburg, Kulob)
UTair (Surgut, Tyumen)
Uzbekistan Airways (Andižan, Buhara, Fergana, Qarši, Namangan, Navoiy, Nukus, Samarkand, Taškent, Termez, Urgench)
Vietnam Airlines (Hanoi, Hồ Chí Minhin kaupunki)
Volga-Aviaexpress (Volgograd)
Volga-Dnepr (Uljanovsk)
Yamal Airlines (Nadym, Tjumen)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lentoaseman kotisivut
Domodedovon lennot
Moskovan valtiollinen kansainvälisten suhteiden instituutti

Yliopiston päärakennus.
Moskovan valtiollinen kansainvälisten suhteiden instituutti, lyhennettynä MGIMO (ven. Московский государственный институт международных отношений (университет) МИД России (МГИМО)) on Venäjän ulkoministeriön alaisuudessa toimiva yliopisto Moskovassa. Se tunnetaan perinteisesti tulevien diplomaattien eliittikouluna. Entinen Yhdysvaltain ulkoministeri Henry Kissinger käytti MGIMO:sta ilmaisua ”Venäjän Harvard”.
MGIMO on kouluttanut enemmän YK:n tai YK:n alaisten organisaatioiden palveluksessa olevaa henkilöstöä kuin mikään toinen yliopisto maailmassa. Useat nykyiset professorit ovat toimineet suurlähettiläinä tai ministereinä. Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista ovat valmistuneet muiden muassa Venäjän ulkoministeri Sergei Lavrov sekä Venäjän rikkain yksityishenkilö Ališer Usmanov.
Vuoden 1990 jälkeen MGIMO on laajentunut diplomaatti-instituutista laaja-alaisemmaksi toimijaksi, tarjoten laadukasta opetusta esimerkiksi kauppa-, talous-, sekä oikeustieteissä. MGIMO:lla opetetaan myös jatkuvasti 53:a eri elävää kieltä, mikä on Guinness World Recordsin mukaan maailmanennätys.
Tiedekunnat

Yliopistossa on kuusi tiedekuntaa ja neljä erillistä laitosta:
| --- | --- |
 Tiedekunnat Käytännön taloustieteen ja kaupan tiedekunta  Kansainvälisten suhteiden tiedekunta  Kansainvälisen oikeuden tiedekunta  Kansainvälisten taloussuhteiden tiedekunta  Valtiotieteiden tiedekunta  Kansainvälisen journalismin tiedekunta  Kauppatieteiden tiedekunta :  Instituutit Eurooppaoikeuden instituutti  Kansainvälinen hallinnon instituutti  Taloudellisten ulkosuhteiden instituutti  Energiapolitiikan ja diplomatian kansainvälinen instituutti
Alumnit

Kaksi presidenttiä, kahdeksan pääministeriä, kymmenen ulkoministeriä sekä 880 Venäjän suurlähettilästä on opiskellut instituutissa. Alumneihin kuuluu myös lukuisa joukko liike-elämän korkeatasoisia vaikuttajia. MGIMO:sta ovat valmistuneet muun muassa:
Irina Bokova – Unescon pääsihteeri
Sergei Lavrov – Venäjän ulkoministeri
Vitali Tšurkin – Venäjän pysyvä edustaja YK:ssa
Vladimir Medinski – Venäjän kulttuuriministeri
Ališer Usmanov – Metalloinvestin hallituksen puheenjohtaja
Vladimir Potanin – Interrosin hallituksen puheenjohtaja
Kasym-Žomart Tokajev – Kazakstanin presidentti
Kunniatohtoreita

MGIMO:n kunniatohtoreiksi on nimitetty muun muassa:
| --- | --- |
 Martti Ahtisaari – Suomen tasavallan presidentti  Michelle Bachelet – Chilen presidentti  Ban Ki-moon – Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri  Jacques Chirac – Ranskan presidentti :  Recep Tayyip Erdoğan – Turkin pääministeri  Yoshirō Mori – Japanin pääministeri  Nursultan Nazarbajev – Kazakstanin presidentti  Shimon Peres – Israelin presidentti
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MGIMO:n verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
National Council of Churches

| National Council of Churches |
| --- | --- |
Perustettu:  1950
Tyyppi:  ekumeeninen järjestö
Toimiala:  päälinjan protestantismi
Puheenjohtaja:  Elizabeth Eaton
Kattojärjestö:  Kirkkojen maailmanneuvosto
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
National Council of Churches of Christ in the U.S.A. (lyh. National Council of Churches, NCC) (aik. Federal Council of Churches) on yhdysvaltalainen päälinjan protestantismin, anglikaanien ja itäortodoksisten kirkkokuntien yhteinen neuvosto. Kyseessä on Yhdysvaltain suurin ekumeeninen toimielin, johon kuuluu 37 jäsenyhdistystä. Jäsenyhdistyksien jäsenmäärä on yli 35 miljoonaa ihmistä. Järjestön kansainvälinen vastine on Kirkkojen maailmanneuvosto. Muita vastaavia kirkkoja edustavia järjestöjä Yhdysvalloissa ovat National Association of Evangelicals ja American Council of Christian Churches.
Järjestö on perustettu vuonna 1950. Sen tarkoitus on olla toimielin, jonka kautta jäsenkirkot voivat ilmaista yhteistä uskoaan ja tehdä yhteistyötä. Järjestön päämaja sijaitsee New Yorkissa.
Toiminta

NCC pyrkii edistämään yhteistyötä jäsenyhteisöjen ja kumppanieden välillä. Järjestö työ jakautuu neljään osa-alueeseen: teologiseen vuoropuheluun, uskon ja opin asiohin, uskontojen välisiin suhteisiin sekä yhteistyöhön yhteisten huolenaiheiden parissa. Tällaisia aiheita ovat muun muassa kristillinen koulutus, ekumeeninen uskonmuodostus, johtajuuden kehittäminen, yhteistyötoiminta sekä edunvalvonta oikeuden ja rauhan kysymyksissä. Lisäksi NCC tekee yhteistyötä rasimin vastaisessa työssä.
NCC on käynnistänyt useita kirkkojen välisiä toimia, kuten englanninkielisen Raamatun tarkistuksen (Revised Standard Version), uskonnollisen kasvatuksen, evankelioinnin ja perhe-elämän materiaalien julkiasemisen sekä uskonnollisten ja moraalisten arvojen edistämistä lähetystoiminnassa.
Historia > Federal Council of Churches of Christ

Päälinjan protestanttien kirkkojen kattojärjestö Federal Council of Churches of Christ (FCC) perustettiin vuonna 1908. Alusta lähtien järjestö oli tiukasti liberaaliteologien ja sosiaalisen evankeliumin liikkeen johtama. Perustamishetkellä FCC:hen kuului 33 eri kirkkokuntaa ja 17 miljoonaa jäsentä.
Järjestö oli yhteiskunnallisesti ja toiminnallisesti suuntautunut. Järjestö ilmoitti tehtäväkseen kaikkien kristittyjen "veljeyden, palvelustyön ja yhteistyön" edistämisen. FCC toimi poliittisesti suhteellisen vapaasti ja sitä on pidetty uskonnollisen vasemmiston ensimmäisenä suurena valtakunnallisena toimijana.
Historia > National Council of Churches (1950–)

Marraskuussa 1950 perustettiin ekumeniaa tavoitteleva National Council of Churches johon myös FCC liittyi. Perustamiskonventti pidettiin Clevelandissa, Ohiossa. Järjestö on korostanut teologisen todistuksen ohella sosiaalisen oikeudenmukaisuuden kysymyksiä.
Historia > National Council of Churches (1950–) > Kytkökset kommunismiin

Kylmän sodan aikana NCC:ssa toimi useita maailmansotien välisten vuosikymmenien radikaaleja, joiden asenteet Neuvostoliittoa kohtaan olivat myötämielisiä. Kylmän sodan aikana järjestö erkani yleisen mielipiteen kommunisminvastaisesta valtavirrasta. Vuonna 1954 järjestö käytti kannanotossaan neuvostomyönteisiksi tulkittuja koodisanoja kristisoiden kansan sortamista ja poliittista imperialismia sekä edellyttäen ydinaseista luopumista ja kansainvälisen eetoksen luomista. Vuonna 1956 NCC:N edustajat vierailivat Neuvostoliitossa ja pidättäytyivät arvostelemasta kommunistista järjestelmää.
Myötämielisen papiston ja fundamentalistien välillä olikin tähän aikaan lakkaamaton kampanja, joka leimasi päälinjaa varsin pitkän aikaa. 1950-luvulla kommunisteja tutkinut kongressin edustajainhuoneen valiokunta alkoi tutkia päälinjan kirkkojen sisällä vaikuttaneita radikaaleja. Komitean tutkinnassa FCC:n sotienvälisen ajan johtajista neljällä oli kytkökset kommunistiseen puolueeseen ja 60 johtokunnan jäsenellä oli kytköksiä kommunistisiin peitejärjestöihin. Järjestö vaati komitean pikaista lakkauttamista.
Historia > National Council of Churches (1950–) > Rotuerottelun vastaisuus

NCC perusti 7. kesäkuuta 1963  rotuasian komission, jonka tehtävänä oli Martin Luther Kingin lainsäädäntöhankkeiden edistäminen poliittisen vaikuttamisen tasoilla. NCC oli järjestämsässä Kingin, sosialistien ja ay-liikkeen yhteistä Washingtonin marssia, johon osallistui arviolta 40 000 päälinjalaista. NCC ryhtyi painostamaan John F. Kennedyä hyväksymään uuden kansalaisoikeuslain. NCC:llä oli tärkeä rooli Kennedyn salamurhan jälkeisissä kongressin kuulusteluissa ja samanaikaisissa katumielenosoituksissa.
Jäsenjärjestöt

NCC:n jäsenyhteisöt edustavat anglikaanista ja ortodoksista kirkkoa sekä päälinjan protestantismia, historiallista mustaa kirkkoa sekä elävän rauhan perinteitä korostavaa protestantismia. Lisäksi NCC:n piirissä toimii tarkkailijajäseniä katolisesta kirkosta ja muista protestanttisista tunnustuskunnista.
| --- | --- |
 African Methodist Episcopal Church  African Methodist Episcopal Zion Church  Alliance of Baptists  American Baptist Churches USA  Amerikan evankelisluterilainen kirkko  Amerikan ortodoksinen kirkko  Armenian Church of America  Christian Methodist Episcopal Church  Church of the Brethren  Coptic Orthodox Archdiocese of North America  Disciples of Christ  Ecumenical Catholic Communion  Greek Orthodox Archdiocese of America  Hungarian Reformed Church in America  Idän apostolinen kirkko  International Council of Community Churches  Korean Presbyterian Church Abroad  Kristuksen yhteisö :  Kveekarit  Malankara Orthodox Syrian Church, American Diocese  Mar Thoma Church  Moravian Church In America, Northern And Southern Provinces  National Baptist Convention, USA  Patriarchal Parishes of the Russian Orthodox Church in the USA  Polish National Catholic Church  Presbyterian Church (USA)  Progressive National Baptist Convention  Reformed Church in America  Serbian Orthodox Church in North and South America  The Swedenborgian Church of North America  Syyrialais-ortodoksinen kirkko  Ukrainian Orthodox Church of The USA  United Church of Christ  Yhdistynyt metodistikirkko  Yhdysvaltain episkopaalinen kirkko
Lubjanka

Lubjanka vuonna 2015.
Lubjanka vuonna 1983 kesken kunnostustöiden.
Lubjanka (ven. Лубянка) on rakennus Moskovassa samannimisen aukion laidalla. Rakennuksessa sijaitsi KGB:n päämaja ja vankila. Nykyisin keltaisessa päärakennuksessa on rajavartioston päämaja ja yksi FSB:n direktoraatti.
Lubjanka rakennettiin vuonna 1898 yleisvenäläisen vakuutusyhtiön päätoimistoksi. Lokakuun vallankumouksen jälkeen siitä tehtiin Tšekan päämaja. Suurten puhdistusten myötä rakennus jäi liian pieneksi henkilökunnalle ja arkkitehti Aleksei Štšusev suunnitteli siihen lisäkerroksen ja takana sijaitsevat rakennukset. Rakennustyö jäi kesken sodan aikana ja viimeisteltiin vasta 1983. Kun Juri Andropov nousi pääsihteeriksi, hän päätti parantaa KGB:n julkisuuskuvaa ja rakennukseen avattiin tiedustelun museo, järjestettiin kiertokäyntejä ja olipa siellä discokin. Rakennuksen edessä oli pitkään Feliks Dzeržinskin patsas, joka kaadettiin elokuussa 1991.
Vuonna 1990 Lubjankan edessä olevalle aukiolle tuotiin muistokivi Solovetskista poliittisten vainojen uhrien muistoksi.
Lubjankan aukion alla on Moskovan metron asema, jossa tehtiin tuhoisa itsemurhapommi-isku 2010.
Kirjallisuutta

Parvilahti, Unto: Berijan tarhat. Otava, 1957.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lubjanka Wikimedia Commonsissa
Inti Creates

| Inti Creates |
| --- | --- |
Perustettu:  1996
Kotipaikka:   Ichikawa, Chiban prefektuuri, Japani
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Kotisivu:  www.inticreates.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Inti Creates on japanilainen vuonna 1996 perustettu videopelien kehittäjä ja julkaisija. Se tunnetaan parhaiten mm. useiden Mega Man -sarjaan kuuluvien pelien kehittäjänä. Inti Creates on kehittänyt yli 50 peliä, useille eri julkaisijoille Japanissa. Ensimmäinen peli, jonka yritys sekä kehitti että julkaisi täysin itsenäisesti, oli vuoden 2014 Azure Striker Gunvolt .