stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Australian Grand Prix 2021

|  Australian Grand Prix 2021  |
| --- | --- |
 21. osakilpailu 23 osakilpailusta kaudella 2021. 

Päivämäärä:  21. marraskuuta 2021
Rata:  Melbourne Grand Prix Circuit
Sijainti:  Melbourne, Australia
Ratatyyppi:  Katuun pohjautuva väliaikainen moottorirata
Radan pituus:  5,303 km
Kilpailun pituus:  58 kierrosta, 307,574 km
Australian Grand Prix 2021 oli Formula 1 -kaudelle 2021 suunniteltu osakilpailu, joka oli tarkoitus ajaa 21. marraskuuta Albert Parkin katuradalla Melbournessa Australiassa, mutta kilpailu lopulta peruutettiin heinäkuussa 2021.
Kilpailu olisi ollut 84. Australian Grand Prix, 25. Albert Parkin radalla ajettu Formula 1 -osakilpailu. Kaudeksi 2021 rataa muutettiin leventämällä mutkia ja poistamalla shikaanit muutamasta mutkasta, jolloin arvion mukaan kierrosajat nopeutuvat viidellä sekunnilla.
Atomic Betty

| Atomic Betty |
| --- | --- |
Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  22 min.
Luoja(t):  Trevor Bentley Mauro Casalese Rob Davies
Pääosissa:  Tajja Isen Rick Miller Bruce Hunter Adrian Truss Laurie Elliott Catherine Disher Colin Fox Len Carlson
Alkuperämaa:   Kanada  Ranska
Alkuperäiskieli:  englanti ranska
Verkko:   Teletoon  M6 (tuotantokaudet 1–2), Téletoon (tuoantokausi 3)  Cartoon Network
Esitetty:  6. syyskuuta 2004 – 29. tammikuuta 2008
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  78
Tuotanto
Tuottaja(t):  Kevin Gillis Ginan Zedra Virginie Jallot Rob Davies Ira Levy Peter Williamson
Ohjaaja(t):  Jeffrey Agala Mauro Casalese Kenneth Chu Virginie Jallot Ridd Sorensen Dave Woodgate
Tuotantoyhtiö(t):  Atomic Cartoons Breakthrough Films & Television Tele Images Kids
Palkinnot
Voitetut:  Young Artist (2005, 2006)
Ehdokkuudet:  Annie (2005) Gemini (2005, 2006) Leo (2005, 2006)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Atomic Betty on kanadalais-ranskalainen animaatiosarja, jossa älykäs ja kiltti koulutyttö Betty elää kaksoiselämää galaksin puolustajana. Sarjan loivat Trevor Bentley, Mauro Casalese ja Rob Davies. Tuotantoyhtiöinä toimivat kanadalaiset Atomic Cartoons ja Breakthrough Films & Television, sekä ranskalainen Tele Images Kids. Sarja kesti alun perin 52 jakson verran vuoteen 2006 asti, jonka aikana siitä tuotettiin yksi erikoisjakso vuonna 2005.
Juoni

Sarja keskittyy Moose Jaw Heightsissa asuvaan Bettyyn, joka pitää koulusta, science fiction -elokuvista ja laulamisesta yhtyeessään. Suurin osa hänen ystävistään ja suvustaan ei tiedä Bettyn olevan myös galaktinen vartija Atomic Betty, joka ylläpitää rauhaa ja lakia. Hänen apunaan ovat lentäjä Sparky ja robotti X-5, kun he yhdessä päätoimisesti taistelevat Maximus I.Q.'ta vastaan muiden superrikollisten ohella.
Aiheesta muualla

Atomic Betty Atomic Cartoonsin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Asciano

| Asciano |
| --- | --- |

 Asciano
 Koordinaatit: 43°14′10″N, 11°34′38″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Toscana
Maakunta:  Siena
Pinta-ala:  
 – Maa:  215,64  km²
Korkeus:  200 (min. 148 - maks. 464)  m
Väkiluku (2015):  7 174 
 – Väestötiheys:  33,27  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Asciano on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Sienan maakunnassa. Se sijaitsee Crete Senesin alueella noin 30 kilometriä Sienasta kaakkoon. Kunnan nimi juontuu legendan mukaan Rooman kaupungin perustajiin Romulusiin ja Remusiin. Remusin pojat Senio ja Aschio pakenivat setäänsä Romulusta etruskien asuinalueelle pohjoiseen. Siellä Achio perusti Ascianon Ombronejoen varrelle. Senio taas perusti Sienan.
Nähtävyyksiä

Ascianon tärkeimpiä nähtävyyksiä on benediktiiniläisluostari Abbazia di Monte Oliveto Maggiore.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asciano Wikimedia Commonsissa
Sienan maakunta
Abbadia San Salvatore | Asciano | Buonconvento | Casole d’Elsa | Castellina in Chianti | Castelnuovo Berardenga | Castiglione d’Orcia | Cetona | Chianciano Terme | Chiusdino | Chiusi | Colle di Val d’Elsa | Gaiole in Chianti | Montalcino | Montepulciano | Monteriggioni | Monteroni d’Arbia | Monticiano | Murlo | Piancastagnaio | Pienza | Poggibonsi | Radda in Chianti | Radicofani | Radicondoli | Rapolano Terme | San Casciano dei Bagni | San Gimignano | San Giovanni d’Asso | San Quirico d’Orcia | Sarteano | Siena | Sinalunga | Sovicille | Torrita di Siena | Trequanda
Jens von Bustenskjold

Jens von Bustenskjold on norjalainen sarjakuvahahmo, jonka loi 1930-luvulla Sigurd Lybeck. Anders Bjørgaard piirsi Lybeckin käsikirjoittamaa nimikkosarjaa vuosina 1934–1970, ja Lybeck kirjoitti von Bustenskjoldista myös romaaneja. Vuonna 1958 ilmestyi Helge Lunden ohjaama elokuva. Jens von Bustenskjold on maanviljelijä, joka asuu kuvitteellisessa Oladalenin kylässä, jonka Lybeck loi oman kotikuntansa Etnedalin pohjalta.
Jess Margera

| Jess Margera |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. elokuuta 1978 (ikä 46) West Chester, Pennsylvania, Yhdysvallat
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jess Margera, Jess-Jess
Aktiivisena:  1994–
Tyylilajit:  metallimusiikki, rock, tekninen death metal
Soittimet:  rummut, kitara, basso
Yhtyeet:  CKY Viking Skull The Company Band Foreign Objects Gnarkill
Levy-yhtiöt:  TMI Distant Volcom Entertainment Island Records Roadrunner Records
Aiheesta muualla
www.jessmargera.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jesse Phillip "Jess" Margera (s. 28. elokuuta 1978 West Chester, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän soittaa rumpuja CKY -yhtyeessä. Jess Margera on Bam Margeran veli, Phil Margeran ja April Margeran poika.
Jens Tvedt

| Jens Tvedt |
| --- | --- |
 Jens Tvedt
Henkilötiedot
Syntynyt: 1857 Kvinnherad, Norja
Kuollut: 1935 (77–78 vuotta) Stavanger, Norja
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: norja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jens Tvedt (1857 Kvinnherad, Norja – 1935 Stavanger, Norja) oli norjalainen kirjailija, opettaja ja kirjastonhoitaja. Monissa teoksissaan, kuten 1890-luvun alkupuolella ilmestyneissä Vanheppa, Godmenne ja Brite-Per, hän kuvaa länsinorjalaisia talonpoikia
Jennifer Botterill

| Jennifer Botterill |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1979 (ikä 45) Winnipeg, Manitoba
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  71 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2011
Seurat:  Harvardin yliopisto Toronto Aeros Mississauga Aeros Mississauga Chiefs
| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 |  |  |
|  Kultaa | Torino 2006 |  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 |  |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suomi 1999 |  |  |
|  Kultaa | Kanada 2000 |  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2001 |  |  |
|  Kultaa | Kanada 2004 |  |  |
|  Kultaa | Kanada 2007 |  |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2005 |  |  |
|  Hopeaa | Kiina 2008 |  |  |
|  Hopeaa | Suomi 2009 |  |  |
Jennifer Botterill (s. 1. toukokuuta 1979 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Kanadan maajoukkueessa neljissä olympialaisissa ja voitti kolmasti kultaa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi kahdeksan kertaa ja voitti niissä viisi kultamitalia. Vuosien 2001 ja 2004 MM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Vuoden 2001 kisoissa hän oli paras maalintekijä ja vuonna 2004 hän voitti pistepörssin. MM-kisojen syöttötilaston hän voitti vuosina 2004 ja 2005. Botterill pelasi maajoukkueessa kaikkiaan 184 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 65 + 109 = 174.
Seuratasolla Botterill edusti Harvardin yliopistoa, Toronto Aerosia ja Mississauga Chiefsiä.
Jennifer Botterillin veli Jason Botterill pelasi jääkiekkoa NHL:ssä ja on vuodesta 2017 lähtien ollut Buffalo Sabresin toimitusjohtaja.
Atomic Café

| Atomic Café> The Atomic Cafe |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Jayne Loader  Kevin Rafferty  Pierce Rafferty 
Käsikirjoittaja:  Kevin Rafferty
Tuottaja:   Jayne Loader  Kevin Rafferty  Pierce Rafferty 
Leikkaaja:   Jayne Loader  Kevin Rafferty 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Archives Project
Levittäjä:  Ben Barenholtz Netflix
Ensi-ilta:  17. maaliskuuta 1982
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Atomic Café on kylmän sodan aikaisista atomipommia käsittelevistä yhdysvaltalaisista propagandafilmeistä tehty kooste-elokuva, jonka ovat koonneet ja tuottaneet vuonna 1982 Kevin ja Pierce Rafferty sekä Jayne Loader. Elokuvassa ei ole alku- ja lopputekstejä lukuun ottamatta yhtään varsinaisesti sitä varten kuvattua osuutta, vaan kaikki on koottu valmiista materiaaleista.  Elokuvaa on kutsuttu radioaktiiviseksi mustaksi komediaksi.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien elokuvasivulla Atomic Cafén materiaalin kirjoitettiin olevan sekä karmaisevaa että hysteerisen hauskaa, paljolti nykyajan tuoman jälkiviisauden myötä.
Aiheesta muualla

Atomic Café Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Asteroid City

| Asteroid City |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wes Anderson
Käsikirjoittaja:  Wes Anderson
Tarina:   Wes Anderson  Roman Coppola 
Tuottaja:   Wes Anderson  Steven Rales  Jeremy Dawson 
Säveltäjä:  Alexandre Desplat
Kuvaaja:  Robert Yeoman
Leikkaaja:  Barney Pilling
Tuotantosuunnittelija:  Adam Stockhausen
Pukusuunnittelija:  Milena Canonero
Pääosat:   Jason Schwartzman  Scarlett Johansson  Tom Hanks  Jeffrey Wright  Tilda Swinton  Bryan Cranston  Edward Norton  Adrien Brody  Liev Schreiber  Hope Davis  Stephen Park  Rupert Friend  Maya Hawke  Steve Carell  Matt Dillon  Hong Chau  Willem Dafoe  Margot Robbie  Tony Revolori  Jake Ryan  Jeff Goldblum 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   American Empirical Pictures  Indian Paintbrush 
Levittäjä:   Focus Features  Universal Pictures 
Ensi-ilta:   2023-5-2323. toukokuuta 2023 (Cannes)  2023-6-99. kesäkuuta 2023 (Suomi)  
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  25 miljoonaa dollaria
Tuotto:  22,7 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asteroid City on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Wes Anderson. Sen pääosia esittävät Jason Schwartzman, Scarlett Johansson, Tom Hanks, Jeffrey Wright, Tilda Swinton, Bryan Cranston, Edward Norton, Adrien Brody, Liev Schreiber, Hope Davis, Steve Park, Rupert Friend, Maya Hawke, Steve Carell, Matt Dillon, Hong Chau, Willem Dafoe, Margot Robbie, Tony Revolori, Jake Ryan ja Jeff Goldblum.
Asteroid City sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 23. toukokuuta 2023, missä se kilpaili Kultaisesta palmusta. Suomen-ensi-iltansa se sai 9. kesäkuuta 2023. Elokuva on tuottanut yli 20 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti, ja se on saanut kriitikoilta pääosin myönteisiä arvosteluja.
Juoni

Elokuva sijoittuu vuoteen 1955 ja seuraa tähtitieteilijöitä ja heidän vanhempiaan, jotka ovat kokoontuneet tähtiharrastajien tapahtumaan kuvitteelliseen amerikkalaiseen aavikkokaupunkiin. Kokoontuminen kuitenkin keskeytyy maailmaa mullistavien tapahtumien vuoksi.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Pertti Avola: 
Hufvudstadsbladet Sara Ehnholm Hielm:
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Asteroid City Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Wes Andersonin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
1990-luku: Bottle Rocket (1996) · Rushmore (1998)
2000-luku: Royal Tenenbaums (2001) · Steve Zissoun vedenalainen maailma (2004) · Darjeeling Limited (2007) · Fantastic Mr. Fox (2009)
2010-luku: Moonrise Kingdom (2012) · The Grand Budapest Hotel (2014)
Jevgeni Dragunov

Jevgeni Fjodorovitš Dragunov (ven. Евге́ний Фёдорович Драгуно́в, 20. helmikuuta 1920 Iževsk – 4. elokuuta 1991 Iževsk) oli venäläinen asesuunnittelija, joka tunnetaan parhaiten nimeään kantavasta SVD-tarkkuuskivääristä.
Jens Weidmann

Jens Weidmann vuonna 2012.
Jens Weidmann (s. 20. huhtikuuta 1968 Solingen, Saksan liittotasavalta) on saksalainen ekonomisti.
Weidmann on toiminut Saksan keskuspankin eli Deutsche Bundesbankin pääjohtajana toukokuusta 2011 lähtien. Hän on ollut myös Kansainvälisen järjestelypankin hallituksen puheenjohtaja marraskuusta 2015 lähtien.
Jevgeni Garanitšev

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jevgeni Garanitšev, 2014 |  Jevgeni Garanitšev, 2014 |  Jevgeni Garanitšev, 2014 |  |
Maa:   Venäjä
Miesten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | normaalimatka |  |
Jevgeni Aleksandrovitš Garanitšev (ven. Евгений Александрович Гараничев, s. 13. helmikuuta 1988 Novoiljinski, Permin aluepiiri, Venäjä) on venäläinen ampumahiihtäjä.
Garanitšev voitti pronssia Sotšin olympialaisissa 2014 normaalimatkalla. Yhteislähtökilpailussa hän sijoittui viidenneksi ja takaa-ajossa 15:nneksi. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän oli yhteislähtökilpailussa yhdeksäs, 10 km sprintissä 12:s ja takaa-ajossa 14:s. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui sprintissä kuudenneksi ja yhteislähdössä 11:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän oli sprintissä kuudes, normaalimatkalla kahdeksas ja takaa-ajossa yhdestoista. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui pikakilpailussa kymmenenneksi ja yhteislähdössä 11:nneksi. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän oli normaalimatkalla seitsemäs ja takaa-ajossa yhdeksäs. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän sijoittui normaalimatkalla 14:nneksi.
Garanitšev kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Antholzissa kaudella 2010–2011 sijoittuen sprinttikilpailussa 13:nneksi. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan kymmenes Östersundin normaalimatkalla (20 kilometriä) kaudella 2011–2012. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan samalla kaudella toinen Antholzin sprinttikilpailussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Holmenkollenin sprintissä 2. helmikuuta 2012. Hän sijoittui samana viikonloppuna kolmanneksi sekä takaa-ajossa että yhteislähdössä. Kaudella 2012–2013 hän oli Oberhofissa toinen sprintissä ja takaa-ajossa. Kaudella 2013–2014 hän oli Ruhpoldingin takaa-ajon kolmas ja Holmenkollenin pikakilpailussa toinen. Kaudella 2014–2015 hän sijoittui Antholzin sprintissä toiseksi ja takaa-ajokilpailussa kolmanneksi, Holmenkollenin normaalimatkalla toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa seitsemänneksi. Kaudella 2015–2016 hän oli kolmas Pokljukan sprintissä ja Ruhpoldingin jälkimmäisessä yhteislähtökilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi ja yhteislähtöcupissa viidenneksi. Kaudella 2018–2019 hän oli kolmas Nové Měston yhteislähtökilpailussa.
EM-kilpailuissa Garanitšev saavutti kultaa pikakilpailussa ja sekaviestissä ja hopeaa takaa-ajossa 2016, kultaa parisekaviestissä ja hopeaa takaa-ajossa 2017, hopeaa sekaviestissä ja pronssia takaa-ajossa 2018 sekä pronssia parisekaviestissä 2021. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hän sai pronssia nuorten sprinttikilpailussa Oberhofissa 2009 ja hopeaa aikuisten sekaviestissä Duszniki-Zdrój'ssa 2010.
Jalkaväkirykmentti 2 (jatkosota)

| Jalkaväkirykmentti 2 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1941–1944
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Jalkaväkirykmentti 2 (JR 2) oli Suomen maavoimien joukko-osasto jatkosodassa. Se liitettiin perustettaessa 10. divisioonan, jonka muodostui välirauhan aikaisesta 2. prikaatista täydennettynä Suur-Saimaan suojeluskuntapiirin perustamilla reserviyksiköillä. Joulukuussa 1941 rykmentti liitettiin 5. divisioonaan, johon se kuului lakkauttamiseensa saakka.
Perustaminen

Rykmentin esikunta (E/JR 2)
I pataljoona (I/JR 2), joka muodostettiin 2. prikaatin I pataljoonasta
II pataljoona (II/JR 2), joka muodostettiin 2. prikaatin II pataljoonasta
III pataljoona (III/JR 2), jonka perusti Suur-Saimaan suojeluskuntapiiri Taipalsaarella
13. komppania eli kranaatinheitinkomppania (13./JR 2)
14. komppania eli tykkikomppania (14./JR 2)
Rykmentin kolonna eli huolto- ja kuljetusosasto (Kol./JR 2)
Rykmentti sai lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen ns. varusmiesrykmenttinä, joten sen varustus oli pääosin parempi kuin divisioonan muiden rykmenttien.
Historia

Hyökkäysvaiheessa se kuului 10. divisioonaan Karjalankannaksella. Vuoden 1942 vaihteessa rykmentti siirrettiin Syvärille 5. divisioonan osaksi ja palveli siinä aina rauhan tuloon ja kotiuttamiseen asti 1944.
Komentajat

Rykmentinkomentajina olivat:
jääkärieversti Antti Kääriäinen 19. kesäkuuta 1941 - 25. helmikuuta 1943
eversti Gustaf "Gösta" Snellman 8. maaliskuuta 1943 - 27. tammikuuta 1944
jääkärieversti Heikki Saure 27. tammikuuta - 22. lokakuuta 1944
Aiheesta muualla

JR 2:n omat www-sivut
Ben Street

| Ben Street |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1987 (ikä 37) Coquitlam, British Columbia, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Univ. of Wisconsin (NCAA) Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL) Wheeling Nailers (ECHL) Calgary Flames (NHL) Abbotsford Heat (AHL) Colorado Avalanche (NHL) Lake Erie Monsters (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Detroit Red Wings (NHL) Grand Rapids Griffins (AHL) Anaheim Ducks (NHL) San Diego Gulls (AHL) New Jersey Devils (NHL) Binghamton Devils (AHL) EHC München (DEL)
Ben Street (s. 13. helmikuuta 1987 Coquitlam, British Columbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Streetiä ei ole varattu NHL:ään. Hän on pelannut viisi kautta yliopistojääkiekkoa Wisconsin Badgersissa.
Ura

Street pelasi BCHL:ssä juniorikiekkoa kaksi vuotta ennen kuin siirtyi vuonna 2005 WCHA-joukkue Wisconsin Badgersiin. Hän pelasi siellä vuosien 2005 ja 2010 välillä 171 peliä, joissa teki 47 maalia ja yhteensä 94 pistettä.
Streetiä ei varattu NHL:n varaustilaisuudessa, mutta hänen hyvän työmoraalinsa ansiosta hän onnistui saamaan sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa vuonna 2010. Hän siirtyi kesken kauden 2010–2011 ECHL:ssä pelaavasta Wheeling Nailersista Pittsburghin farmiseura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Hän oli ehtinyt ennen siirtoaan tekemään Nailersissa 38 ottelussa 24 maalia ja 51 pistettä. Street teki AHL:ssä 23 pistettä 36 ottelussa. Street äänestettiin AHL:n vuoden tulokkaaksi, vaikka hän ehti pelata ECHL:ssä puolet kaudesta. Seuraavalla kaudella hän teki 57 pistettä 71 ottelussa.
Streetin mahdollisuudet päästä Penguinsiin pelaamaan olivat vähäisiä, koska joukkueella oli jo useita huippukeskushyökkääjiä, joten hän päätti jättää organisaation ja etsiä uutta seuraa vapaana agenttina. Lopulta hän päätyi tekemään sopimuksen Calgary Flamesin kanssa. Sopimus oli kaksisuuntainen ja kaksivuotinen, josta Street saisi NHL:ssä pelatessaan 575 000 dollaria ja AHL:ssä 105 000 dollaria. Hän aloitti kauden AHL:n puolella Abbotsford Heatissa. Street oli tehnyt 31 pistettä 44 pelissä, kun Mikael Backlundin loukkaantumisen seurauksena hänet kutsuttiin Flamesiin 8. helmikuuta 2013. Hän teki NHL-debyyttinsä heti seuraavana yönä Vancouver Canucksia vastaan.
1. marraskuuta 2012 Street ja hänen joukkuetoverinsa Steve McCarthy onnistuivat tekemään AHL:n ennätyksen tekemällä kaksi maalia kolmen sekunnin sisään toisistaan.
Kaudella 2013–2014 Street pelasi 13 NHL-ottelua, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. Lisäksi hän teki 58 AHL-ottelussa tehot 28+32=60. Hänet valittiin marraskuun parhaaksi pelaajaksi sekä hän pääsi tähdistöotteluun.
1. heinäkuuta 2014 Street jätti Calgaryn organisaation ja siirtyi kahden vuoden sopimuksella Colorado Avalancheen. Ensimmäisellä Colorado -kaudellaan Street kärsi harjoitusottelussa loukkaantumisen, jonka vuoksi hänen kauden 2014–2015 alkunsa viivästyi. Paluun jälkeen Street pelasi farmijoukkue Lake Erie Monstersissa esiintyen vain neljässä ottelussa ennen kuin hänet nostettiin NHL:ään 21. marraskuuta 2014.
Kaudella 2015–2016 Street valittiin Coloradon uuden farmiseuran San Antonio Rampagen kapteeniksi. Hän teki 15 ottelussa tehot 7+14=21. Lisäksi hän pelasi seitsemän ottelua Avalanchen paidassa jääden pisteittä.
Heinäkuussa 2016 Street solmi yhden vuoden mittaisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa. Hän pääsi pelaamaan Detroitin NHL-kokoonpanossa kuudessa ottelussa. Suurimman osan kaudesta Street edusti Red Wingsin AHL-farmiseura Grand Rapids Griffinsiä, jossa hän toimi myös varakapteenina. Griffins voitti kauden päätteeksi Calder Cupin. Street oli pudotuspelien pistepörssin neljäs tehtyään 19 ottelussa 21 tehopistettä. Kauden jälkeen Street ja Red Wings tekivät yksivuotisen jatkosopimuksen. Street pelasi koko kauden AHL:ssä ollen Griffinsin paras pistemies.
2. heinäkuuta 2018 Anaheim Ducks ilmoitti tehneensä Streetin kanssa vuoden mittaisen sopimuksen.
Bazouges-la-Pérouse

| Bazouges-la-Pérouse (Bazeleg-ar-Veineg) |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Bazouges-la-Pérouse
 Koordinaatit: 48°25′37″N, 1°34′23″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Ille-et-Vilaine
Arrondissementti:  Fougères-Vitré
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  58,2 km²
Väkiluku (2017):  1 808 
 – Väestötiheys:  31 as./km²
Kunnan numero:  35019
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bazouges-la-Pérouse (bretoniksi Bazeleg-ar-Veineg) on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 34 kilometriä Fougèresin kaupungista länteen.
Bazouges-la-Pérouse on aina ollut rajakaupunki. 1500-luvulla siellä oli jopa 5 000 asukasta, joista suurin osa oli maanviljelijöitä tai kauppiaita.
Château de La Ballue ja linnan puutarhaa
Kunnan nähtävyys on 1600-luvulta peräisin oleva linna Château de La Ballue, ja erityisesti sen muotopuutarha.
Kunnan keskustassa oleva kirkko on ollut alun perin kaksi kirkkoa. 1100-luvulta peräisin olevat Saint-Pierren ja Saint-Paulin kirkot on liitetty toisiinsa yhdistämällä niiden kuusi laivaa. Kirkko uudistettiin täysin 1800-luvulla, ja se on tunnettu lasimaalauksistaan.
Saint-Pierren ja Saint-Paulin kirkko
Tunnettuja kuntalaisia

Angèle Vannier (1917-1980), runoilija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bazouges-la-Pérouse Wikimedia Commonsissa
Jalkaväkirykmentti 31 (jatkosota)

| Jalkaväkirykmentti 31 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  18.6.1941 - 1942
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Frans Ilomäki
Jalkaväkirykmentti 31 (JR 31) oli Suomen puolustusvoimien 14. divisioonan joukkoyksikkö jatkosodassa. Rykmentin perusti Maanselän sotilaslääni.
Perustaminen

Esikunta
I pataljoona (I/JR 31)
II pataljoona (II/JR 31)
III pataljoona (III/JR 31)
13. komppania eli kranaatinheitinkomppania (13./JR 31)
14. komppania eli tykkikomppania (14./JR 31)
Kolonna (Kol./JR 31)
Rykmentti sai perustettaessa lähes määrävahvuuksien mukaisen varustuksen.
Lakkauttaminen

Rykmentti lakkautettiin puolustusvoimien muuttaessa divisioonien organisaatiota 13. huhtikuuta 1942. Kolmannesta pataljoonasta muodostettiin erillinen pataljoona 24, joka osallistui muun muassa heinä-elokuussa 1944 Ilomantsin taistelussa.
Komentajat

Rykmentinkomentajana oli perustamisesta 18. kesäkuuta 1941 lakkauttamiseen 13. huhtikuuta 1942 everstiluutnantti (everstiksi 13. huhtikuuta 1942) Frans Ilomäki, joka ylennettiin lakkauttamispäivänä everstiksi.
Aiheesta muualla

Veli Lumiala: Rukajärven rautaporteilla.  Jyväskylä:  Pohjois-Karjalan rajamieskilta, 1964.