stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michael Seifert

Michael Seifert (16. maaliskuuta 1924 Landau, Ukrainan SNT – 6. marraskuuta 2010 Caserta, Italia) oli entinen SS-mies ja sotarikollinen. Hän oli SS-vartijana Italiassa toisen maailmansodan aikana. Hän oli vartijana Bolzanon keskitysleirillä, johon koottiin Italian juutalaisia lähetettäviksi Keski-Euroopan tuhoamisleireille. Hänet tunnetaan Bolzanon petona ja teurastajana. Hän syyllistyi murhiin ja pahoinpitelyihin ollessaan leirivartijana, ja Italiassa hänet tuomittiin poissaolevana elinkautiseen vankeuteen. Sodan jälkeen hän muutti Kanadaan. Hänet luovutettiin Italiaan 15. helmikuuta 2008 kärsimään vankeusrangaistustaan.
Seifert kuoli 86-vuotiaana sairaalassa kaaduttuaan vankilassa kuukautta aiemmin.
Aiheesta muualla

http://www.verkkotie.fi/index.php?option=com_content&task=view&id=33006&Itemid=40&PHPSESSID=bce10908990cc78cd6b926671ae0807d%5Bvanhentunut+linkki%5D
http://www.uusisuomi.fi/ulkomaat/14919-kanada-lahettaa-natsirikollisen-italiaan
http://canadianpress.google.com/article/ALeqM5geYI7ZkxdISlCkrhbTj4Ya3B9sKA (Arkistoitu – Internet Archive)
Mickey Renaud Captain's Trophy

Mickey Renaud Captain's Trophy on Ontario Hockey League:ssa vuosittain jonkin joukkueen kapteenille annettava palkinto. Se otettiin käyttöön 4. helmikuuta 2009 OHL:n tähdistöottelussa 2009, jota isännöi Windsorissa, Ontariossa sijaitseva WFCU Centre. Valintakomitealle annettiin tehtäväksi myöntää palkinto OHL-joukkueen kapteenille, joka ilmaisee parhaiten johtajuuttaan, intohimoa sekä omistautumistaan jääkiekolle ja joukkueelleen jään ulkopuolella, kuten Mickey Renaud teki koko OHL-uransa ajan.
Mickey Renaud oli Windsor Spitfiresin kapteeni ja Calgary Flamesin viidennen kierroksen varaus ennen menehtymistään 18. helmikuuta 2008. Windsor Spitfires otti hänen numeronsa 18 pois käytöstä seuraavana päivänä ja nosti sen hallin kattoon 25. syyskuuta 2008. Renaud oli entisen Hartford Whalersissa ja Buffalo Sabresissa pelanneen NHL-puolustaja Mark Renaudin poika.
Palkinnon voittajat

| Kausi | Joukkue | Pelaaja | Kansalaisuus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008-2009 | Plymouth Whalers | Chris Terry |  |
| 2009-2010 | Sudbury Wolves | John Kurtz |  |
| 2010-2011 | Windsor Spitfires | Ryan Ellis |  |
| 2011-2012 | Niagara IceDogs | Andrew Agozzino |  |
| 2012-2013 | Sault Ste. Marie Greyhounds | Colin Miller |  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mickey Renaud Captain's Trophy
Käännös suomeksi
Ŝ

Ŝ (ŝ) on latinalaiseen kirjaimistoon kuuluva kirjain. Esperantossa se on soinnittoman postalveolaarisen frikatiivin [ʃ] merkki, jota suomessa ja joissakin muissa kielissä vastaa lähinnä š, venäjässä ш, englannissa tavallisimmin sh ja saksassa sch.
Kirjainta ŝ käytetään ISO 9 -standardin mukaisessa kyrillisen tekstin (esim. venäjän) translitteroinnissa kirjaimen щ vastineena. Suomen kielen ns. kansallisen kaavan mukaan käytetään vastaavasti kirjainkolmikkoa štš, ja myös muissa kielissä sillä on yleensä monikirjaiminen vastine, esim. šč, shch, schtsch, chtch, sjtj. Nimi, jonka asu suomessa yleensä on Hruštšov (tai Hruštšev), kirjoitetaan ISO 9 -normin mukaan Hruŝëv.
Marketta Enegrén

Silja Marketta Enegrén (28. syyskuuta 1916 Helsinki – 20. syyskuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen ranskalaisen kirjallisuuden suomentaja.
Suomennoksia

Nimellä Marketta Enegrén:
Michel de Montaigne : Esseitä ; valikoinnin suorittanut Klaus Holma ; suom. Marketta Enegren ; vieraskieliset sitaatit kääntänyt Reino Hakamies ; johdannon kirj. ja selityksin varustanut Eino E. Suolahti. WSOY 1955, 2. painos 1960, 3. painos 1985, 4. painos 1999
Marguerite Yourcenar : Unelman lunnaat : romaani. WSOY 1961 (alkuteos Denier du rêve)
Bernard Clavel : Yksinäinen nuoriso. WSOY 1961 (alkuteos Malataverne)
Julien Green : Lähtö ennen päivänkoittoa. WSOY 1966 (alkuteos Partir avant le jour)
Nimellä Marketta Tuulos:
Guy de Pourtalès : Sävelten runoilija Chopin. Otava 1947 (alkuteos Chopin ou le poète)
Honoré de Balzac : Bette-serkku. Otava 1956, 2. painos 1965, erikoispainos Ex libris, Helsinki 1968 (alkuteos La cousine Bette)
Yuurih

| yuurih> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Yuri Gomes dos Santos Boian
Syntynyt: 22. joulukuuta 1999 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Brasilia
Ammatti:  Ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  yuurih
Aktiivisena:  2016–
Nyk. joukkue:  FURIA Esports
Rooli:  Kivääripelaaja
Peli:  Counter-Strike 2
Yuri ”yuurih” Boian (s. 22. joulukuuta 1999) on brasilialainen Counter-Strike 2 -ammattilainen, joka on edustanut vuodesta 2017 FURIA Esportsia.
Ennen liittymistään FURIAan yuurih on pelannut muutamissa pienemmissä joukkueissa. Tärkeimmät voitot yuurihin uralla ovat tulleet turnauksista ESEA Season 31: Global Challenge, Arctic Invitational 2019, DreamHack Masters Spring 2020: North America, ESL Pro League Season 12: North America, Elisa Invitational Summer 2021 ja PGL Major Antwerp 2022: American RMR.
Saavutukset > Palkinnot

Sija 2. brasilian parhaan pelaajan arvioinnissa vuonna 2018 DRAFT5:n toimesta.
Sija 14. HLTV TOP 20 Players -arvioinnissa vuonna 2020.
Sija 19. HLTV TOP 20 Players -arvioinnissa vuonna 2022.
Saavutukset > MVP

ESL One: Road to Rio - North America.
DreamHack Masters Spring 2020: North America.
IEM New York 2020 North America.
Michael Scott Rohan

Michael Scott Rohan (22. tammikuuta 1951 Edinburgh − 12. elokuuta 2018 Edinburgh) oli skotlantilainen fantasiakirjailija, joka tunnettiin parhaiten Winter of the World -sarjastaan.
Kirjailijan ura

Rohan opiskeli lakia Oxfordissa, ja hänen ensimmäiset novellinsa julkaistiinkin Oxfordin yliopiston science fiction -lehdessä. Fantasiakirjallisuuden ulkopuolella hän toimi muun muassa ensyklopedistina ja klassisen musiikin arvostelijana. Ammattimaisesti hän alkoi julkaista tarinoita 1977, ja esikoisromaaninsa Run to the Stars hän julkaisi 1983. Hänen Winter of the World -sarjansa kolme ensimmäistä osaa voittivat Crawford-palkinnon. Toinen merkittävä teoskokonaisuus oli hänen Spiral-sarjansa.
Alan Scottin kanssa hän teki yhteistyössä sekä fiktiota että tietokirjallisuutta.
Świecien piirikunta

Świecien piirikunta (puol. powiat świecki) on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 98 952. Piirikunta jakautuu yhteentoista maalaiskuntaan, jotka ovat Bukowiec, Dragacz, Drzycim, Jeżewo, Lniano, Nowe (sisältää Nowen kaupungin), Osie, Pruszcz, Świecie (sisältää hallintokeskus Świecien kaupungin), Świekatowo sekä Warlubie.
Świecien piirikunnan pinta-alasta arviolta 35,5 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Świecien piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 6,9 prosenttia.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Świecien piirikunnassa oli 98 952 asukasta, joista 50,7 prosenttia naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 99 855 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 90 854 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 19,1 prosenttia, työikäisten 61,1 prosenttia ja eläkeikäisten 19,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,7 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 978 lasta.
Mikael Brygger

Mikael Brygger (s. 1975) on suomalainen runoilija ja kirjallisuusalan toimija. Bryggerin tuotanto kattaa niin painettuja kirjoja, digitaalisia teoksia kuin paikkasidonnaisia yhteistyössä eri alojen taiteilijoiden kanssa tehtyjä teoskokonaisuuksiakin. Näistä tunnetuimpia ovat yhdessä runoilija Henriikka Tavin ja taiteilijaryhmä IC-98:n kanssa tehdyt teokset.
Brygger on toiminut vuodesta 2019 vierailevana professorina Taideyliopiston kirjoittamisen maisteriohjelmassa alanaan mediasensitiivinen kirjoittaminen . Hän on aiemmin toiminut runouslehti Tuli & Savun päätoimittajana vuosina 2008-2013 ja kuuluu myös runoutta julkaisevan osuuskunta Poesian perustajajäseniin.
Häneltä on ilmestynyt kolme painettua runoteosta. Bryggerin runouden erityispiirteiksi on mainittu visuaalisuus, pelillisyys ja nykyteknologian läsnäolo.
Teoksia

Emily (ntamo, 2008)
Valikoima asteroideja (Poesia, 2019)
Tuuliatlas (Poesia, 2014)
Zabid

| Zabid |
| --- | --- |
 Näkymä kaupungissa.
 Zabid
 Koordinaatit: 14°12′N, 43°19′E 
Valtio:  Jemen
Maakunta:  Hodeida
Väkiluku (2004):  21 576
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zabid eli Zebid (arab. زبيد‎, Zabīd) on noin 21 000 asukkaan kaupunki Jemenissä. Se oli Jemenin pääkaupunki 1200–1400 luvulla, ja vuosisatojen ajan arabikulttuurin tärkeitä keskuksia korkeatasoisen yliopistonsa takia. Zabid on Unescon maailmanperintökohde.
Maantiede

Zabid sijaitsee noin 25 kilometrin päässä Punaisenmeren rannikosta Jemenin rannikkotasangolla eli Tihamalla. Seutu tunnetaan hedelmällisenä maatalousalueena. Vettä alueelle tulee kahden wadin, Wadi Zabidin kautta etelässä ja Wadi Riman kautta pohjoisessa. Alue on osa Hodeidan maakuntaa.
Historia

Nykyisen Zabidin alkuperäinen nimi oli al-Husayb. nykyisen nimensä se sai läheisen Wadi Zabidin mukaan vuonna 820. Zabidin tuolloisena perustajana pidetään ziyadidien perustajaa Muhammad ibn Ziyadia, jonka abbasidikalifi al-Mamun oli lähettänyt alueelle kukistamaan paikallisia heimoja. Zabidista tuli hänen jälkeläistensä pääkaupunki. Se rikastui esimerkiksi sen kautta Adenista Mekkaan kulkeneen pyhiinvaellusreitin avulla. Kaupungista kehkeytyi myös yksi sunnalaisuuden keskuksista Jemenissä. Aijubidit valtasivat Zabidin vuonna 1174 ja heitä seurasivat rasulidit vuonna 1229. Rasulidien pääkaupunki oli Taizz, mutta hallitsijat viettivät usein talvet Zabidissa. Rasulidien kaudella kaupunkiin rakennettiin useita paltseja, puutarhoja, toreja ja uskonnollisia rakennuksia. Wadi Zabidin varrella kasvatettiin taateleja ja hallitisjat kävivät siellä metsästämässä.
Kaupungin kukoistus alkoi taittua 1400-luvulla Rasulideja seurasivat tahridit vuonna 1454. Tahridien hallitsijat viettivät kaupungissa vielä talviaan, mutta se ei enää elpynyt rasulidien ajan kultakaudelleen. Egyptin mamelukit kukistivat tahridit ja he valtasivat Jemenin rannikkotasanko Tihaman vuosien 1521 ja 1536 välillä. Mamelukkeja seurasivat Osmanit vuonna 1538. Osmaneja vastaan taistelleet zaidilaiset tekivät tuhoisia hyökkäyksiä osmanien tukikohtanaan pitämää Zabidia vastaan. Jemenissä uudeksi vauraudenläöhteeksi muodostui kahvi, jonka myynti keskittyi kuitenkin Zabidin sijaan Mokkan ja Bayt al-Faqihin kaupunkeihin. Hodeidasta tuli puolestaan Tihaman johtava hallinnollinen keskus Zabidin sijaan 1800- ja 1900-luvuilla. Zabidin vanhakaupunki liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1993. Vuodesta 2000 lähtein se on ollut myös yksi vaarantuneista maailmanperintökohteista.
Huthit valtasivat Zabidin Jemenin sisällissodan aikana ja sittemmin sen omistuksesta on käyty taisteluja huthien ja heitä vastustavan liittouman välillä.
Väestö

Zabidin asukasluku oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 21 576. Suuremman piirkunnan asukasluku oli 155 585 ja alueen asukkaat ovat pääasiassa sunnalaisia muslimeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zabid Wikimedia Commonsissa
Talo historiallisessa keskustassa.
Seinän yksityiskohtia.
Mikael Bergdahl

Mikael Matias Bergdahl (s. 15. elokuuta 1983 Kokkola) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edusti vuoteen 2010 saakka Gamlakarleby IF -seuraa ja sen jälkeen IK Falkenia. Häntä on valmentanut Håkan Prest.
Bergdahl saavutti 22-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa Fredrikstadissa 2004 hopeaa 1 500 metrillä ja pronssia 800 metrillä. Hän karsiutui 1 500 metrillä alkuerissä Torinon EM-hallikilpailuissa 2009 ja Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Hän on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2005 lähtien sijoittuen parhaimmillaan toiseksi 5 000 metrillä Göteborgissa syyskuussa 2012.
Mikael Bergdahl lopetti huippu-uransa syksyllä 2012. Hän on kilpaillut tuonkin jälkeen.
Aikuisten SM-mitalit

Ulkoradat
1 500 m: 2012 hopeaa, 2007 pronssia, 2009 pronssia, 2010 pronssia
4 × 400 m: 2011 kultaa
4 × 800 m: 2011 kultaa, 2013 kultaa, 2015 kultaa, 2004 hopeaa, 2014 hopeaa, 2001 pronssia, 2002 pronssia, 2003 pronssia, 2007 pronssia
4 × 1 500 m: 2011 kultaa, 2005 hopeaa, 2012 hopeaa, 2013 hopeaa, 2004 pronssia, 2015 pronssia
Sisäradat
1 500 m: 2006 pronssia, 2007 kultaa, 2008 hopeaa, 2009 hopeaa
3 000 m: 2007 kultaa, 2008 hopeaa, 2009 kultaa, 2010 kultaa
Yli

| Yli |
| --- | --- |
 Ylin koulu
 Yli
 Koordinaatit: 59°33′32″N, 9°11′46″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Telemark
Kunta:  Notodden
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,24 km²
Väkiluku (2023):  295
 – Väestötiheys:  1 229,2 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yli on taajama Notoddenin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,24 neliökilometriä ja asukasluku 295 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yli Wikimedia Commonsissa
Zabelskoje (järvi Pihkovan alueella)

| Zabelskoje Забельское |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue,  Outovan piiri
Piiri:  Pihkovan alue,  Outovan piiri
Koordinaatit:  58°25′00″N, 28°16′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Nižnjaja Belkan valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Verhnjaja Belka, Studjonka
Laskujoki:  Nižnjaja Belka
Järvinumero:  01030000311102000025227
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  37 m  mpy. 
Pituus:  3,4 km 
Leveys:  0,65 km 
Pinta-ala:  1,28 km² 
Tilavuus:  0,0029 km³ 
Keskisyvyys:  2,3 m 
Suurin syvyys:  5,4 m 
Valuma-alue:  191 km² 
Saaria:  1 
 fiZabelskoje 
Zabelskoje (ven. Забельское) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Outovan piirissä.
Maantietoa

Järvi on 3,4 kilometriä pitkä, 0,65 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,28 neliökilometriä eli 128 hehtaaria. Se on pohjois-etelä-suuntainen järvi, joka on kapeimmillaan 70 metriä leveä. Järven pohjoisosassa sijaitsee saari, jonka pinta-ala on 0,6 hehtaaria ja jonka pituus on noin 80 metriä. Järven keskisyvyys on 2,3 metriä ja syvänteessä on mitattu 5,4 metriä vettä. Sen ympäristö on metsämaata, jossa esiintyy pieniä soita ja yksi lampi. Eteläpään rannasta työntyy esille 250 metriä pitkä niemi, joka on ilmakuvista päätelleen toisen tulojoen Verhnjaja Belkan suistoaluetta. Samoista ilmakuvista näkyy suiston edessä sarja kalankasvattamon rysiä. Järven molemmilla puolilla kiertää metsäteitä. Jammin (ven. Ямм) ja Strugi Krasnyjen (ven. Струги Красные) välinen maantie 58K-102 ylittää Nižnjaja Belkan sen joenniskan kohdalla. Tien varressa noin kilometrin päässä lännessä sijaitsee lähin kylä Zabelskoje (ven. Забельско). Järven eteläpäässä on kiinteää asutusta ja seudun metsästäjillä ja kalastajilla on rannassa rantasauna.
Luontoarvoja

Järvessä elää ainakin hauki, särki, ahven, lahna, sorva, kiiski, ruutana, suutari, made, törö, säyne, mutakala, salakka, pasuri, rantanuoliainen ja allikkosalakka, sekä jokirapua, jota on kuitenkin vain nimeksi. Järven rannat ovat paikoin jyrkkiä ja matalia. Sen pohja on mutainen, mutta sen rannoilla on hiekkarantoja, jossa pohjan päälle on laskeutunut mutaa. Metsän puut ovat kaatuneet rantaveteen ja niitä voi ajelehtiakin järvellä.
Vesistösuhteita

Zabelskoje sijaitsee Želtšan valuma-alueella ja sen laskujoki Nižnjaja Belka on Želtšan sivujoki. Želtša laskee Peipsijärveen, jonka alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven laskujoki Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen.
Zabelskojeen tulee ympäristöstä muutama oja. Länsirantaan laskee lyhyt suo-oja järveä suuremmalta kosteikolta ja toinen pikkuoja tulee viereiseltä lammelta. Itärantaan tulee pieni oja pikkusuolta. Suurimmat joet laskevat järven eteläpäähän. Kaakosta päin tulee 13 kilometriä pitkä Studjonka (ven. Студёнка ), jolla on ainakin neljä sivuhaaraa. Suurin tulovirtaus saadaan kuitenkin Verhnjaja Belkasta. Joen nimi Nižnjaja Belka voidaan suomentaa Alinen Belka. Paikalliset käyttävät pääuomasta nimeä Belka joen yläjuoksulta pieneen sivuojaan Dubskojeen (ven. Дубское) asti, siitä eteenpäin nimeä Ylinen Belka (ven. Верхняя Белка, Verhnjaja Belka) Zabelskojeen asti ja järveltä joensuuhun nimeä Alinen Belka eli Nižnjaja Belka . Järven valuma-alueen koko on lähteestä riippuen 192  tai 191 neliökilometriä . Joen suuri valuma-alue tekee järvestä Belkan läpivirtausjärven. Nižnjaja Belkan pituus on 3,5 kilometriä ja se yhtyy Želtšaan kohdassa, joka on 61 kilometriä tämän suistosta yläjuoksulle päin.
Huomautuksia

1 2 3 4 5  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
1 2 3  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Забельское (озеро, Псковская область), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
↑  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Нижняя Белка (приток Желчи), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
Käännös suomeksi
YLE Capital FM

YLE Capital FM oli Helsingissä toiminut Yleisradion radiokanava, joka välitti ulkomaisten radioasemien ohjelmia satelliiteista ja Yleisradion vieraskielisiä ohjelmia. Nimi Capital FM tuli käyttöön syksyllä 1990. Nimestä luovuttiin elokuussa 2005, koska kanava oli menossa digitaaliseen jakeluun ja FM oli siinä mielessä virheellinen. Uudeksi nimeksi tuli YLE Mondo, joka muutti nimensä vuoden 2012 alussa Yle Mondoksi.
Historia

Kanava aloitti keväällä 1978 lähettäen Yleisradion omat englanninkieliset lähetykset, mutta muina aikoina kanava oli vaiti. Lähetyksiä oli eri aikoina vuorokaudesta pitkään noin neljä tuntia; vähitellen määrä kasvoi Ylen aloitettua lähetykset myös saksaksi 1985, ranskaksi 1987 ja venäjäksi 1990.
Alun perin ei tarkoituksena ollut tarjota uutta kuultavaa suurelle yleisölle Helsingissä, vaan  asemalla piti tarjota ulkomaille suunnattujen palvelujen ohjelmansisällöistä kiinnostuneille päättäjille mahdollisuus seurata palvelua.
Lokakuussa 1990 kanava alkoi releoida ulkomaisia asemia satelliiteista. Lähetysoikeudet saatiin silloin yleiseksi tulleiden placement -periaatteiden mukaan. Ensimmäisiä releoitavia asemia olivat BBC World Service ja Voice of America englanniksi sekä Deutsche Welle saksaksi.  Keväällä 1991 mukaan tuli Radio France Internationale ranskaksi.
Ulkomaisten asemien saatavuus parani 1990-luvun kuluessa ja Capitalin tarjontaan lisättiin uusia ohjelmalähteitä. Apuna oli lontoolainen yritys World Radio Network, joka aktiivisesti toi Euroopan taivaalle myös aiemmin vaikeasti tavoitettavissa olleita asemia. WRN:n kautta Capitalin valikoimaan tuli muun muassa Radio Australia sekä sittemmin China Radio International, joka tosin poistettiin 2006.
Pohjoisamerikkalaista tarjontaa monipuolistettiin 1997 ottamalla mukaan National Public Radio, joka myöhemmin kokonaan syrjäytti Voice of American. Kanadalainen CBC alkoi kuulua Capitalin kautta 1990-luvun lopulla.
Suomalaisten espanjan harrastuksen kasvu ja osavuotisten Espanjan-asukkaiden uutistarve toisesta kotimaastaan olivat perusteena ottaa mukaan Espanjan radion uutiskanava Todo Noticias vuonna 1998. Yritykset saada Italian julkinen radio mukaan eivät onnistuneet, jolloin ratkaisuksi tuli ottaa mukaan Vatikaanin radio.
Historia > Kanavan lopetus

Digitaaliradio DAB:n alueelliselle verkolle Uudellamaalla lähetettiin lisäversiota Capitalista nimikkeillä Yle World ja Yle Mondo muutaman vuoden ajan, kunnes  DAB-lähetyksistä luovuttiin. Helsingin ulkopuoliset FM-taajuudet siirtyivät Yle Radio Peilin käyttöön 2006, jolloin kanavan FM-kuuluvuusalueeksi tuli vain Helsingin seutu. Vuonna 2005 kanava oli kuitenkin alkanut kuulua digitv:n radiokanavana koko Suomessa. Samalla nimestä Capital FM luovuttiin ja kanavan nimeksi tuli YLE Mondo.
Lähetykset

Capital FM:n taajuus oli 1980-luvun alusta 2000-luvulle 103,7 MHz. Taajuus menetettiin Radio Ainolle, minkä jälkeen taajuudeksi tuli 97,5 MHz. Tämä on edelleen Yle Mondon taajuus.
Vuonna 1997 Capitalin ohjelmaa alettiin lähettää osan vuorokautta  Yleisradion opintoradiotaajuuksilla, aluksi Turussa ja pian myös Kuopiossa, myöhemmin Tampereella ja 2000-luvulla parin vuoden ajan Jyväskylässä.
Édgar Baumann

Édgar Baumann
Edgar Baumann (s. 16. huhtikuuta 1970) on paraguaylainen keihäänheittäjä. Baumann on keihäänheiton Etelä-Amerikan ennätyksen haltija tuloksella 84,70 metriä, jonka hän heitti San Marcosissa, Texasissa 17. lokakuuta 1999.
Vuonna 1996 Baumannista tuli ensimmäinen yli 80 metrin heittoon kyennyt eteläamerikkalainen. Tuolloin hänen heittonsa kantoi 80,56 metriä. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuihin Baumann osallistui vuosina 1993, 1995 ja 1997 mutta ei päässyt kertaakaan loppukilpailuun.
Aiheesta muualla

Édgar Baumann Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Miguel del Aguila

Miguel del Aguila (s. 1957) on uruguaylainen säveltäjä ja pianisti. Hän syntyi Montevideossa, mutta muutti Los Angelesiin, Yhdysvaltoihin vuonna 1978. Vuonna 1982 hän lähti Wieniin opiskelemaan. Hän palasi Los Angelesiin vuonna 1992. Vuoteen 2005 mennessä del Aguila oli säveltänyt 88 teosta, joihin kuuluu muun muassa kaksi klarinettikonserttoa.
YL:n Pelimiehet

YL:n Pelimiehet on suomalainen kansanmusiikkiyhtye, jota yhdistää Ylioppilaskunnan Laulajat.
Kokoonpano

Markku Hakonen (laulu, kitara, pimpparauta).
Esa Jokinen (laulu, harmonikka, harmoni).
Jyri Makkonen (laulu, viulu, harmonikka).
Timo Niemi (laulu, rummut viulu).
Pekka Seppänen (laulu, kontrabasso).
Kimmo Lehminiemi (kontrabasso).
Jaakko Pöyry (lauluyhtye)
Diskografia

Karvate (1996)
Aiheesta muualla

YL:n Pelimiehetin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Świecie

| Świecie |
| --- | --- |
 Kaupungin keskusaukio ja raatihuone.
 lippu:  vaakuna
 Świecie
 Koordinaatit: 53°24.5′N, 18°26.5′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Kujavia-Pommeri
Piirikunta:  Świecie
Kunta:  Świecie
Hallinto:  
 – Pormestari:  Tadeusz Grzegorz Pogoda
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,9 km²
Korkeus:  86 m
Väkiluku (2019)  (arvio):  25 634
 – Väestötiheys:  2 154,1 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.um-swiecie.pl/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Świecie [ˈɕfjɛt​͡ɕɛ] (saks. Schwetz an der Weichsel) on kaupunki Kujavia-Pommerin voivodikunnassa Puolan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 11,9 neliökilometriä ja vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 25 634 asukasta. Kaupungin historia ulottuu yli 800 vuoden taakse. Alue on Puolan suurin paperintuottaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Świecie Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuoksenniskan järjestötalo

| Vuoksenniskan järjestötalo |
| --- | --- |
 Vuoksenniskan järjestötalo 23.6.1969
Osoite:  Itäkuja 2
Sijainti:  Imatra
Valmistumisvuosi:  1952
Tuhoutui:  2020
Rakennuttaja:  Vuoksenniskan Järjestötaloyhdistys
Omistaja:  Vuoksenniskan Järjestötaloyhdistys
Runkorakenne:  ranko
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuoksenniskan järjestötalo Toppala oli Imatralla sijainnut työväentalo.
Historia

Talo rakennettiin talkoilla Vuoksenniskan Tienhaaranmäelle kommunistien ja kansandemokraattien työväentaloksi.
Rakennus

Talo oli rankorakenteinen ja rapattu, ja se oli maalattu ruskeaksi. Talossa oli peltikatto. Sisäkatto oli vuorattu akustiikkalevyillä. Sisäseinillä oli kovalevyt. Talossa oli vesijohto ja viemäri.
Talossa oli juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen sekä huoneen ja keittiön asunto.
Talo tuhoutui tulipalossa syyskuussa 2020. Palo oli tahallaan sytytetty.
Toimintaa työväentalolla

Talossa järjestettiin kokouksia, tansseja, bingoa ja juhlia.(1982)