stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miltiádis Tentóglou
Parhaat hypyt kausittain

2014 713 cm Lárisa 13.7.
2015 773 cm Ateena 26.7.
2016 819 cm Kalamáta 28.5.
2017 830 cm Patras 18.6.
2018 825 cm Berliini 8.8.
2019 832 cm Gävle 12.7. (sisäradoilla 838 cm Glasgow 3.3.)
2020 826 cm Pireus 29.2. (sisäradoilla)
2021 860 cm Ateena 26.5.
2022 855 cm Belgrad 18.3. (sisäradoilla)
2023 852 cm Budapest 24.8.
2024 865 cm Rooma 8.6.
San Marinon parlamenttivaalit 2019

San Marinon vuoden 2019 parlamenttivaalit pidettiin 8. joulukuuta. Vaaleissa valittiin maan Suur- ja yleisneuvoston 60 edustajaa. Kapteenivaltionhoitajat hajottivat parlamentin 23. syyskuuta 2019 ja määräsivät ennenaikaiset vaalit.
Tausta ja vaalijärjestelmä

Äänioikeutettuja ovat kaikki viimeistään vaalipäivänä 18 vuotta täyttäneet San Marinon kansalaiset, joilta ei ole viety äänioikeutta oikeuden päätöksellä. Tällaisia syitä ovat mm. vajaavaltaisuus vammaisuuden perusteella tai tuomio joistain tietyistä rikoksista.
Normaalisti vaalit järjestetään neljän vuoden välein. Vaaleissa sovelletaan 5 % vaalikynnystä.
Tulokset

| Puolue | Äänet | Osuus äänistä (%) | Voitetut paikat |
| --- | --- | --- | --- |
| PDCS | 5993 | 33,35 | 21 |
| R.E.T.E. | 3276 | 18,23 | 11 |
| Libera | 2964 | 16,49 | 10 |
| NplR | 2359 | 13,13 | 8 |
| RF | 1850 | 10,29 | 6 |
| Domani | 1112 | 6,19 | 4 |
| Hylätyt ja tyhjät äänet | Hylätyt ja tyhjät äänet | Hylätyt ja tyhjät äänet | 1262 |
| Äänet yhteensä | Äänet yhteensä | Äänet yhteensä | 19 234 |
| Äänioikeutettuja | Äänioikeutettuja | Äänioikeutettuja | 34 511 |
Lähde:
Vaalien äänestysprosentti oli 55,73 %, joka jäi hieman alemmaksi kuin viime vaaleissa.
30. joulukuuta hallituksen muodostivat PDCS, R.E.T.E., Domani ja Noi per la Repubblican välillä.
Saint-Gilles

Saint-Gilles on usean paikan nimi. Monet niistä on saanut nimensä pyhimys Aegidiukselta (ransk. Gilles).
Saint-Gilles, kunta Belgiassa
Saint-Gilles, kunta Kanadassa
Saint-Gilles, kunta Ranskan Gard-departementissa
Saint-Gilles, kunta Ranskan Ille-et-Vilaine -departementissa
Saint-Gilles, kunta Ranskan Indre-departementissa
Saint-Gilles, kunta Ranskan Manche-departementissa
Saint-Gilles, kunta Ranskan Marne-departementissa
Saint-Gilles, kunta Ranskan Saône-et-Loire -departementissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saint-Gilles”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sauran kirkko

| Sauran kirkko Saura kirke |
| --- | --- |
 Kirkko noin vuonna 1920.
Sijainti:  Gildeskål, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1884
Suunnittelija:  C. J. Bergstrøm
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sauran kirkko (norj. Saura kirke) on Gildeskålin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1884.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sauran kirkko Wikimedia Commonsissa
Milton

Milton tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja

Milton, kaupunki Massachusettsissa, Yhdysvalloissa.
Milton, kaupunki Ontariossa, Kanadassa.
Milton Keynes, kaupunki Englannissa.
Sukunimenä

CB Milton (s. 1968), muusikko Clarence Becker Miltonin taiteilijanimi.
Freddy Milton (s. 1948), tanskalainen sarjakuvataiteilija
John Milton (1608–1674), englantilainen runoilija
Kim Milton Nielsen (s. 1960), tanskalainen jalkapalloerotuomari
Kjell-Rune Milton (1948–2023), ruotsalainen jääkiekkoilija
Michael Milton (s. 1973), australialainen vammaisurheilija.
Muita

Milton, miehen etunimi.
4332 Milton, asteroidi.
Milton, menestynyt ratsuhevonen.
Milton Keynes Dons FC, englantilainen jalkapalloseura
hurrikaani Milton, Atlantilla lokakuussa 2024 riehunut hurrikaani.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Milton”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saab 210

| Saab 210 |
| --- | --- |
 Saab 210 edestä kuvattuna
Tyyppi:  Koesuihkukone
Valmistaja:  Saab
Ensilento:  21. tammikuuta 1952
Tila:  Museoitu
Pääkäyttäjät:  Ruotsin ilmavoimat
Valmistusmäärä:  1 
Muunnelmat:  Saab 35 Draken
Saab 210 ruotsalaisessa Flygvapenmuseum-museossa.
Saab 210 Draken on ruotsalainen, Saabin valmistama minikoinen deltasiipinen suihkumoottorilentokone, jolla testattiin Saab 35 Draken-hävittäjän hidaslento-ominaisuuksia sen tuotekehityksen aikana.  Koelentokone kantoi nimeä Draken, mutta sai hävittäjän prototyypin ensilennon jälkeen kutsumanimen Lilldraken (pikkulohikäärme). Saab 210 lensi ensi kertaa 21. tammikuuta vuonna 1952. Kone lensi myös yleisön edessa Ruotsin 700-vuotisjuhlassa Tukholmassa 6. kesäkuuta 1953. Nykyisin Saab 210 on esillä Flygvapenmuseum-museossa Linköpingissä.
Teknisen ominaisuudet verrattuina Saab 35

| Tyyppi | Saab 210 | Saab 35 |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tarkoitus | Koekone | Hävittäjä |  |  |
| Kärkiväli | 4,88 m | 9,40 m |  |  |
| Pituus | 9,10 m | 15,35 m |  |  |
| Deltasiiven nuolikulma | sisempi 70° ulompi 50° | sisempi 80° ulompi 57° |  |  |
| Voimalaite | 1 kpl Armstrong Siddeley Adder AS.A1 | 1 kpl  Flygmotor RM6C (Lizenz RR Avon 300) |  |  |
| Työntövoima | 4 760 N | 78 300 N |  |  |
| Suurin vaakalentonopeus | 460 km/h | 2125 km/h |  |  |
Miehistö: 1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Flygvapenmuseumin sivusto
Seitakuoro

Seitakuoro on rovaniemeläinen, noin 30 laulajasta koostuva kamarikuoro, joka on perustettu Kemissä vuonna 1961. Kuoro toimii nykyisellään Rovaniemen kansalaisopiston opintopiirinä, mutta on myös oma yhdistyksensä.
Kuoron perusohjelmisto koostuu klassisesta kamarikuororepertoaarista, mutta uuden, vaativan kuoromusiikin sekä vanhan musiikin osuus ohjelmistosta on kasvanut. Yhtenä kuoron perusideana on esittää laajoja teoksia yhdessä orkesterin kanssa. Läheinen yhteistyökumppani on Lapin kamariorkesteri. Kuoron tavoitteena on myös tuoda tunnetuksi lappilaista musiikkia. Seitakuoro onkin kantaesittänyt muiden suomalaisten ja ulkomaalaisten säveltäjien teosten lisäksi useiden lappilaisten säveltäjien tuotantoa.
Seitakuoro konsertoi pääsääntöisesti Rovaniemellä ja muualla Lapin läänin alueella. Konsertteja pidetään eri ohjelmistolla vuosittain yleensä 3-4. Usein kuoro vie konserttejaan useille paikkakunnille. Useana vuonna Seitakuoro on esiintynyt Hetan musiikkipäivillä. Seitakuoro tekee konserttimatkoja myös muualle Suomeen sekä ulkomaille.
Seitakuoro on menestynyt kuorokilpailuissa ja -katselmuksissa Suomessa ja ulkomailla. Vuonna 2006 Seitakuoro oli toiseksi paras kuoro Pärnun kansainvälisissä kansanlaulukilpailuissa. Vuonna 2009 Seitakuoro ylsi Tšekin Olomoucissa järjestetyn suuren kuorofestivaalin viiden parhaan kuoron joukkoon ja voitti kaksi kilpasarjaa.
Aiheesta muualla

Seitakuoron kotisivut
Rukki

Irlantilainen rukki 1800-luvun lopulta.
Suomalainen rukki työnäytöksessä Helsingissä 2016
Rukki on laite, jolla karstatusta tai kammatusta kuidusta, kuten villasta tai puuvillasta kehrätään eli valmistetaan lankaa. Rukit jaetaan yleensä kahteen pääryhmään: viistorukkeihin ja pystyrukkeihin, ero näissä rukkityypeissä on rukin pyörän sijainnissa.  Rukissa on iso pyörä, joka pyörittää esimerkiksi nahkanyörin välityksellä suurella kierrosnopeudella niin sanottua lyhtyä eli siipeä, jossa lanka syntyy. Pyöritys tapahtuu tavallisesti erityistä poljinta polkemalla, joskus käsin. Rukin toimintaperiaate keksittiin vuosien 500 ja 1000 välillä Intiassa tai Kiinassa. Poljettava rukki keksittiin nykyisen Saksan alueella vuonna 1533.
Suomessa erityisesti Kiikan kunta oli tunnettu rukkien valmistuksesta ja rukki oli kuva-aiheena myös Kiikan vaakunassa.
Rukkia vanhempi tekniikka tehdä lankaa on värttinä.
Langasta tehtiin kangasta kangaspuilla.
Rukinlapa saattaa olla vaativan taiteellisen puunkaiverrustyön tulos.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hukkinen, S., Luonnonkuitujen kehruu, Helsinki Dataliina Ay, 1995.
Varilo, S., Kehrääjän kirja, Helsinki, Hakapaino Oy, 1984.
Maailman ainoa rukkitehdas, Helsingin Sanomat, 29.01.1939, nro 27, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
More than 123

| More than 123 Dave Lindholm & Otto Donner |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 21.–23. huhtikuuta 2010 Karelia House, Tammisaari
 Julkaistu: 20. lokakuuta 2010
 Tuottaja(t): Otto Donner
 Tyylilaji: jazz, blues
 Kesto: 30.19
 Levy-yhtiö: TUM
 Levymerkki: Alternative
Dave Lindholmin muut julkaisut
| Lahti 2009 | More than 123 2010 | The Blue CD 2012 |
More than 123 on Dave Lindholmin ja Otto Donnerin yhteinen studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2010. Levy sisältää seitsemän englanninkielistä kappaletta, joissa säestävää orkesteria johtaa Otto Donner.
Kappaleet

Why I Smile Again – 4.22 (säv. Dave Lindholm)
Oh, Don – 2.35 (säv. Lindholm)
I'm Right – 4.33 (säv. Lindholm & Otto Donner)
Where You're Walking Now – 4.39 (säv. Donner)
True Life – 5.04 (säv. Lindholm & Donner)
I Know My Boulevard – 3.25 (säv. Lindholm & Donner)
Lucky Johnny's Gone – 5.41 (säv. Lindholm & Donner)
Muusikot

Dave Lindholm – laulu ja kitara
Otto Donner – orkesterinjohto
Manuel Dunkel – tenori- ja sopraanosaksofonit
Pepa Päivinen – baritonisaksofoni ja huilu
Tero Saarti – trumpetti ja flyygelitorvi
Markku Veijonsuo – pasuuna
Riitta Paakki – piano
Ulf Krokfors – kontrabasso
Mika Kallio – rummut
Tom Bildo – alto horn (kappaleilla 4 ja 7)
Miska Miettinen – alto horn (kappaleilla 4 ja 7)
Petri Keskitalo – tuuba (kappaleilla 4 ja 7)
Mikko Helevä – hammond B3 urut (kappaleilla 4 ja 7)
Arvostelut

Desibeli.net:
Hifimaailma: positiivinen
Soundi:
Aiheesta muualla

Discogs
Levykauppa Äx
Sagmatás

| --- | --- |
Sijainti:  Thíva, Boiotia, Keski-Kreikka, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  746 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Sagmatás (kreik. Σαγματάς), antiikin Hypatos (m.kreik. Ὕπατος, lat. Hypatus), on vuori Boiotiassa Keski-Kreikassa. Sen korkeus on 746 metriä.
Antiikin aikana Hypatos-vuori rajasi Theban tasankoa etelästä. Vuorella oli Zeukselle omistettu temppeli Zeuksen kuvapatsaineen.
Mulan (vuoden 1998 elokuva)

| Mulan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tony Bancroft Barry Cook
Käsikirjoittaja:  Rita Hsiao Philip LaZebnik Chris Sanders Eugenia Bostwick-Singer Raymond Singer
Tarina:  Robert D. San Souci
Perustuu:  Hua Mulanin elämään
Tuottaja:  Pam Coats
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith Matthew Wilder
Leikkaaja:  Michael Kelly
Tuotantosuunnittelija:  Hans Bacher
Pääosat:  Ming-Na Wen Eddie Murphy B. D. Wong Miguel Ferrer Harvey Fierstein Beth Fowler George Takei Pat Morita
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures Walt Disney Feature Animation
Levittäjä:  Buena Vista Pictures
Ensi-ilta:   19. kesäkuuta 1998  20. marraskuuta 1998
Kesto:  87 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  90 miljoonaa $
Tuotto:  304 320 254 $
Seuraaja:  Mulan 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mulan on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Walt Disney Pictures -elokuvayhtiön tuottama animaatioelokuva, jonka on ohjannut Tony Bancroft ja Barry Cook. Se on yhtiön 36. kokoillan animaatioelokuva, joka on ensimmäinen Walt Disney Worldin studiossa Floridan Orlandossa tehty elokuva. Elokuva perustuu legendaarisen kiinalaisen naissoturin Hua Mulanin elämään. Elokuvan alkuperäisversion ääninäyttelijöinä ovat muun muassa Ming-Na Wen, Eddie Murphy, B. D. Wong ja Miguel Ferrer. Suomenkielisessä versiossa päärooleissa ovat Heidi Kyrö, Tom Pöysti, Santeri Kinnunen ja Pertti Koivula. Elokuva sijoittuu Han-dynastian aikaan ja kertoo kiinalaisen perheen tyttärestä Fa Mulanista, joka esittää miestä ottaakseen vanhan isänsä paikan sodassa.
Mulan sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 19. kesäkuuta 1998 ja Suomessa 20. marraskuuta 1998.
Elokuva oli sekä arvostelu- että yleisömenestys. Elokuva palkittiin muun muassa parhaan animaatioelokuvan Annie-palkinnolla ja elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 304 miljoonaa dollaria.
Elokuvan näytelty versio sai ensi-iltansa vuonna 2020.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen | Suomeksi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Ming-Na Wen (dialogi) Lea Salonga (laulu) | Heidi Kyrö | Fa Mulan, joka perustuu Hua Mulaniin: nainen joka tekeytyy mieheksi liittyäkseen armeijaan vammautuneen isänsä sijaan. |
| Eddie Murphy | Tom Pöysti | Mushu, lohikäärme ja yksi Fa-perheen suojelijahengistä. |
| B. D. Wong (dialogi) Donny Osmond (laulu) | Santeri Kinnunen | kapteeni Li Shang, kenraali Lin poika ja armeijan kapteeni. |
| Miguel Ferrer | Pertti Koivula | Shan Yu, hunniarmeijan komentaja, joka yrittää valloittaa Kiinan |
| Harvey Fierstein | Puntti Valtonen | Yao, sotilas |
| Gedde Watanabe (dialogi) Matthew Wilder (laulu) | Antti Pääkkönen | Ling, sotilas |
| Jerry Tondo | Kari Tamminen | Chien-Po, sotilas |
| James Hong | Pekka Autiovuori | Chi-Fu, Keisarin konsuli ja Li Shangin neuvonantaja |
| Soon-Tek Oh | Leif Wager | Fa Zhou, Mulanin isä ja kuuluisa sotaveteraani |
| June Foray (dialogi) Marni Nixon (laulu) | Seela Sella | Mulanin isoäiti |
| Pat Morita | Matti Ranin | Kiinan keisari |
| George Takei | Markku Riikonen | Ensimmäinen Fa-suvun esi-isä ja heidän johtajansa |
| Freda Foh Shen | Ulla Renko | Fa Li, Mulanin äiti |
| James Shigeta | Markus Bäckman | kenraali Li, Li Shangin isä, joka kuolee taistelussa hunni-armeijaa vastaan. |
| Miriam Margolyes | Raija Alenius | Liitonsolmija, joka yrittää löytää Mulanille aviomiehen elokuvan alussa |
| Frank Welker | Frank Welker | Khan, Mulanin hevonen ja Si-Ri -kotisirkka, Mulanille annettu amuletti. |
| Chris Sanders | Chris Sanders | Pikkuveli, Mulanin koira |
Suomenkielisen version sivurooleista vastaavat Eero Saarinen, Pekka Kuorikoski, Jarkko Tamminen, Veikko Honkanen ja Titta Jokinen.
Jatko-osa

Jatko-osa Mulan 2, julkaistiin videona vuonna 2004.  Sen ohjasivat Darrell Rooney ja Lynne Southerland.
Näytelty versio

Walt Disney Pictures ilmaisi halunsa näytellyn Mulan-elokuvan toteuttamiseen jo 2000-luvulla. Zhang Ziyi oli sitoutuneena Mulanin näyttelijäksi ja Chuck Russell ohjaajaksi. Kuvausten piti alun perin alkaa helmikuussa 2010, mutta elokuva peruttiin.
Vuonna 2015 Disney alkoi jälleen toteuttaa näyteltyä elokuvaversiota. Apinoiden planeetan vallankumouksen ja Jurassic Worldin käsikirjoittajat Rick Jaffa ja Amanda Silver saivat työkseen laatia uudelleen Lauren Hynekin ja Elizabeth Martinin tekemän käsikirjoituksen, Chris Benderin, J. C. Spinkin ja Jason Reedin toimiessa tuottajina. Helmikuussa 2017 julkistettiin, että Niki Caro ohjaisi elokuvan ja olisi kolmas yli 100 miljoonan dollarin budjetin elokuvan ohjannut nainen, Patty Jenkinsin ja Ava DuVernayn jälkeen.
Pääosan esittäjän valinta alkoi lokakuussa 2016. Elokuvan alkuperäinen suunniteltu ensi-ilta oli 2. marraskuuta 2018, mutta se poistettiin myöhemmin julkaisuaikataulusta Pähkinänsärkijän ja neljän valtakunnan tieltä. 29. marraskuuta 2017 Liu Yifei valittiin Mulanin näyttelijäksi. Maaliskuun alussa elokuvan uudeksi ensi-iltapäivämääräksi ilmoitettiin 27. maaliskuuta 2020.
Aiheesta muualla

Rosenqvist, Juha: Mulan – Taidolla tehtyä Film-O-Holic.  4.12.1998.
Rosenqvist, Juha: Heidi Kyrö ja Mulan, haastattelut – Heidi Kyrö antoi äänensä Mulanille Film-O-Holic.  20.11.1998.
Hänninen, Jarmo: Mulan - Special Edition. FilmiFIN.  21.12.2004. Arkistoitu 2.5.2013.
Saaren kartano (Ulvila)

Saaren kartano.
Saaren kartano (aiemmin muun muassa Holmgård) on kartano Ulvilassa Satakunnassa. Se on 1500-luvulta peräisin oleva vanha upseerien ja kruunun virkamiesten virkatalo. Kartano sijaitsee Ulvilan Saarenluodolla, jota Kokemäenjoen entinen suuhaara Kirkkojuopa erottaa Ulvilan Kirkonkylästä.
Kartanon kaksikerroksinen päärakennus on vuodelta 1805, ja sitä ympäröi laaja puisto ja puutarha. Päärakennuksen rakennutti everstiluutnantti Carl Johan Stjernvall, hänen tyttärensä Aurora Karamzin on syntynyt kartanossa vuonna 1808.
Saaren kartanon päärakennus puistoineen kuuluu osana Ulvilan kirkkoympäristöä Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Historiaa

Saaren kartanoa hallitsi 1530-luvulla Kokemäenkartanon vouti Lauri Broke, jonka kuoltua kartano siirtyi hänen tyttärelleen ja tämän miehelle Niilo Mikonpojalle, jotka kuitenkin luovuttivat kartanon vuonna 1553 Kustaa Vaasalle. Kartano oli tilinpidollisessa yhteydessä Ulvilan kuninkaankartanoon muttei enää sen seuraajaan Porin kuninkaankartanoon 1561 jälkeen. Saaren kartano päätyi Juhana III:n puolison Gunilla Bjelken omaisuudeksi, kunnes tämä lahjoitti sen muiden tilojen ohella Gulbrand Olavinpojalle vuonna 1600. Kahta vuotta myöhemmin Gulbrand antoi Saaren kartanon Sunniemen kartanonherralle Götrik Finckelle velkojen pantiksi. Fincken kuoltua kartano siirtyi Hornin suvulle, kunnes 1600-luvun lopun reduktio palautti sen kruunun omaisuudeksi. 1700–1800-luvuilla kartano oli upseerien käytössä, ja vuodesta 1879 sitä vuokrasivat Rosenlewin suvun jäsenet.
Semiretšjen alue

Semiretšjen alue Venäjän keisarikunnassa vuonna 1914.
Semiretšjen alue vuonna 1913.
Semiretšjen alue (ven. Семире́ченская о́бласть, Semiretšenskaja oblast) oli hallintoalue Venäjän keisarikunnan Turkestanin kenraalikuvernementissa ja Neuvosto-Venäjään kuuluneessa Turkestanin autonomisessa neuvostotasavallassa. Sen hallinnollinen keskus oli Vernyi. Alueen pinta-ala oli 402 200 neliökilometriä ja asukasluku 987 800 henkeä vuonna 1897.
Turkestanin kenraalikuvernementtiin kuulunut alue perustettiin vuonna 1867. Se kuului vuosina 1882–1899 Arokenraalikuvernementtiin ja sen jälkeen jälleen Turkestaniin. Alueella toimi Semiretšjen kasakkajoukko.
Alue jakautui 1900-luvun vaihteessa Džarkentin, Kopalin, Lepsinskin, Pišpekin, Pževalskin ja Vernyin kihlakuntiin. Asukkaista yli 80 prosenttia oli kazakkeja ja kirgiisejä, 7,7 prosenttia venäläisiä ja 5,6 prosenttia uiguureja. Väestön pääelinkeinot olivat keinokasteluun perustunut maanviljely ja puutarhanhoito sekä paimentolaisilla karjanhoito.
Marraskuussa 1917 alueella ottivat vallan Semiretšjen kasakat ja vuoden 1918 alussa bolševikit. Venäjän sisällissotaan liittyneet sotatoimet ja kapinat jatkuivat vuoden 1920 loppuun saakka.
Semiretšjen alue kuului vuodesta 1918 lähtien Turkestanin autonomiseen neuvostotasavaltaan. Se nimettiin vuonna 1922 Džetysun alueeksi. Alueen pohjois- ja keskiosat liitettiin vuonna 1924 Kirgiisien autonomiseen neuvostotasavaltaan ja eteläosa Karakirgiisien autonomiseen alueeseen.
Saali

Saali.
Saali (rinnakkaismuoto šaali, pers. ‏شال‎, shāl, sanskritin sanasta साडी, śāṭī ) on vaatekappale, jota pidetään löysästi olkapäiden ja ylävartalon sekä joskus pään päällä. Se on yleensä neliön tai nelikulmion muotoinen liina, joka taitetaan kolmioksi. Saali muistuttaa käyttötarkoitukseltaan keeppiä ja boleroa, jotka tosin toimivat saalia yleisemmin juhla-asusteina.
Kirjallisuutta

Silpala, Elsa: Saalit.  Hämeenlinna:  Fredrika Wetterhoff -säätiö, 2003.  ISBN 951-98242-1-9.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saali Wikimedia Commonsissa
Saaren kartano (Mäntsälä)

Päärakennus.
Saaren kartano on Mäntsälässä sijaitseva kartano, jossa toimii Mäntsälän maatalousoppilaitos. Päärakennus edustaa italialais-pohjoismaista tyyliä. Arkkitehti Jarl Eklund suunnitteli kartanon vuonna 1927, ja se valmistui 1930. Kartano on yksi Museoviraston vuonna 2009 määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä Suomessa.
Kartano päätyi Sederholmin suvun omistukseen 1700-luvun loppupuolella. Maanviljelijä Carl Albrecht Sederholm ja hänen jälkeläiset omistivat kartanon. De la Chapellen suku osti kartanon Sederholmin suvulta vuonna 1884. Kartanossa on aikoinaan toiminut vapaaherra Richard Casimir de la Chapellen omistama Saaren Tulitikkutehdas. 1900-luvun alussa tuhatkunta ihmistä sai Mäntsälässä elantonsa tulitikkuteollisuudesta, joka kattoi kolmanneksen koko maan tulitikkutarpeesta. Tulitikkutehtaasta on enää palaneet rauniot jäljellä. Kartanon historia sivuaa myös Mäntsälän kapinaa. Tehtaan toimintaa jatkanut de la Chapellen poika Knut de la Chapelle kuoli velkaantuneena. Tulitikkutehtaan toiminta päättyi, kun ruotsalaisen Ivar Kreugerin omistama Svenska Tändsticks Aktiebolaget osti maailmanlaajuisen monopolin saadakseen tehtaan salanimellä Saaren tulitikku ja tuhosi koneet.
Vararikkoon menneestä kartanosta suunniteltiin tasavallan presidentin kesäasuntoa. Talvisodan puhjettua suunnitelmat menivät jäihin, ja sotien jälkeen kartanosta tuli ensin invalidien kuntoutus- ja koulutuspaikka ja myöhemmin maatalous-, puutarha-, luonto- ja ympäristöalan koulutuspaikka, jonka nimi nykyisin on Keski-Uudenmaan ammattiopisto Mäntsälä, Saaren kartano.
Aiheesta muualla

Tasavallan presidentin uusi palatsi?, Suomen Kuvalehti, 24.08.1935, nro 34, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Palatsi, jolle ei ole keksitty käyttöä. Saaren kartanon päärakennus presidentin viikonloppulinnaksi, Kuva, 26.10.1938, nro 22, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sauramot

| Sauramot |
| --- | --- |
 Haisusauramo (Anthemis cotula) kuvattuna Franz Eugen Köhlerin teoksessa Köhler's Medizinal-Pflanzen (1897).
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Tribus::  Anthemideae
Suku::  Sauramot Anthemis  L.
Katso myös
   Sauramot Wikispeciesissä   Sauramot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sauramot eli korosauramot (Anthemis) on kasvisuku asterikasvien heimossa. Sauramot ovat usein matalahkoja, lehdiltään hienoliuskaisia ruohokasveja. Kukinnot ovat yksittäin kasvavia, tavallisesti laitakukallisia mykeröitä. Hedelmät ovat lenninhaivenettomia pähkylöitä. Ulkonäöltään sauramot muistuttavat monien lähisukujen kasveja, kuten päivänkakkaroita, kampasauramoita, peltosaunioita ja suvikakkaroita.
Sauramolajeja

Pohjoismaissa tavattuja lajeja:
peltosauramo (Anthemis arvensis)
haisusauramo (Anthemis cotula)
berberisauramo (Anthemis fumariifolia)
kalvosauramo (Anthemis hyalina)
kaakonsauramo (Anthemis ruthenica)
Muita lajeja:
karpaattienvuorisauramo (Anthemis carpatica, syn. A. cretica subsp. carpatica)
vuorisauramo (Anthemis cretica)
marokonsauramo (Anthemis pedunculata)
peijasauramo (Anthemis pseudocotula)
Anthemis rhodensis
Aiempia lajeja, osa sauramoista on äskettäin siirretty piirtosauramoiden (Cota) sukuun:
isosauramo (Cota altissima, syn. Anthemis altissima)
itävallansauramo (Cota austriaca, syn. Anthemis austriaca)
johanneksensauramo tai bulgariankeltasauramo (Cota sancti-johannis tai Cota tinctoria subsp. sancti-johannis, syn. Anthemis sancti-johannis)
keltasauramo eli värisauramo (Cota tinctoria, syn. Anthemis tinctoria)
Aiheesta muualla

ITIS: Anthemis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Anthemis (englanniksi)
Flora of China: Anthemis (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Anthemis (englanniksi)
Saint-Germain-des-Prés

6. arrondissementti
Saint-Germain-des-Prés on Pariisin 24. kaupunginosa 6. arrondissementtissa. Se on samalla osa Seinen vasemmalla rannalla olevaa Latinalaiskorttelia.