stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harlem
Aiheesta muualla

Haikala New-York. "Smarttien" Broadway -miesten ja Tammany Hallin (jolla on huononpuoleinen maine) kaupunki. Mutta mustassa kaupunginosassa on valkea keidas, suomalaisten siirtolaisten Harlem, Aamulehti, 26.01.1930, nro 24, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Manhattanin aluejako
| --- | --- |
Alue 1: Tribeca ja Lower Manhattan
Alue 2: Greenwich Village, NoHo, SoHo ja Little Italy
Alue 3: Tompkins Square, East Village, Lower East Side, Chinatown, Two Bridges
Alue 4: Hell’s Kitchen, Chelsea
Alue 5: Midtown
Alue 6: Stuyvesant Town, Tudor City, Turtle Bay, Peter Cooper Village, Murray Hill, Gramercy Park, Kips Bay ja Sutton Place
Alue 7: Manhattan Valley, Upper West Side ja Lincoln Square
Alue 8: Upper East Side, Lenox Hill, Yorkville ja Roosevelt Island
Alue 9: Hamilton Heights, Manhattanville ja Morningside Heights
Alue 10: Harlem ja Polo Grounds
Alue 11: East Harlem, El Barrio/Spanish Harlem, Ward's ja Randall's Island
Alue 12: Inwood, Hudson Heights ja Washington Heights
Ponferrada

| Ponferrada |
| --- | --- |
 Näkymä Ponferradasta
 vaakuna
 Ponferrada
 Koordinaatit: 42°33′N, 6°35′W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Kastilia ja León
Maakunta:  León
Comarca:  El Bierzo
Väkiluku (2024):  64 358
 
 www.ponferrada.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ponferrada (galician kielellä Ponte de ferro, Rautasilta) on kaupunki Espanjassa Leónin maakunnassa, ja se on El Bierzon alueen pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Miñon sivujoen Silin varrella ja sen korkeus 544 m merenpinnan yläpuolella. Vuonna 2024 kaupungin väkiluku oli 64 358 henkilöä.
Ranskasta alkava pyhiinvaellusreitti Santiago de Compostelaan Galiciaan kulkee kaupungin kautta. Kaupungista on kotoisin jalkapalloseura SD Ponferradina.
Ilmasto

Ponferradassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan viileän ja kuivan kesän välimerenilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 13 °C ja keskimääräinen sademäärä 650 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 21 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 5 °C. Sateisin kuukausi on marraskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 90 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 18 millimetriä.
Kuvia

Castillo de Ponferrada (Castillo de los Templarios)
Kaupungintalo
Basílica de La Encina
Torre de la Rosaleda
Barrio de la Rosaleda
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ponferrada Wikimedia Commonsissa
Riutunkarin tuulivoimapuisto

| Riutunkarin tuulivoimapuisto Oulunsalon tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
 Tuuliturbiinin siipu maassa heinäkuussa 2011.
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Salonpää, Oulu
Koordinaatit:  65°00′22″N, 25°12′14″E
Valmistunut:  1999
Laajennettu:  2003, 2008, 2023
Rakennuttaja:  Oulun Seudun Sähkö & PVO Innopower Oy
Omistaja:  Pohjantuulen Voima Oy
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  0 m
Tuulivoimalat:  1 × WWD-3 (3 MW) , 3 × Enercon E138 (4,2 MW) 
Kapasiteetti:  15,6 MW
 fiRiutunkarin tuulivoimapuisto 
Commons:  luokka
Riutunkarin tuulivoimapuisto eli myös Oulunsalon tuulivoimapuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Oulun Oulunsalossa Riutunkarilla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii neljä tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 15,6 megawattia.Tuulivoimapuiston on rakentanut Oulun Seudun Sähkö ja PVO Innopower Oy ja sen omistaa Pohjantuulen Voima Oy.
Huomaa, että Routunkarin tuulivoimalaitos on eri yksikkö ja se sijaitsee Lumijoella.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee Riutunkarin lauttarannassa. Yksi voimalaitos sijaitsee keinotekoisen niemen kärjessä lauttarannan vierellä, kolme muuta voimalaa lauttarantaan vievän tien varressa keinotekoisten niemekkeiden päässä. Voimalaitokset sijaitsevat 1,2 kilometrin matkalla lähes suorassa rivissä.
Vanhin tuulivoimalaitos on vuodelta 2008 ja se on suomalaisen Winwindin valmistama WWD-3, jonka napakorkeus on 88 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 100 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,0 megawattia. Lokakuusta 2022 asti on toiminut saksalaisen Enerconin valmistama E138/4200, jonka napakorkeus on 81 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 138 metriä ja kapasiteetti 4,2 megawattia. Vuonna 2023 ja 2024 käynnistyivät vielä kaksi uutta Enerconin E138/4200-voimalaa, joiden napakorkeudet olivat 81 metriä ja 96 metriä.
Voimalat on kytketty Oulun Seudun Sähkön omistamaan Oulunsalon sähköasemaan.
Historiaa > Tuulivoimapuiston uudistaminen

Tuulivoimapuiston omistaja vaihtui lokakuussa 2015, kun Pohjantuulen Voima osti tuulipuiston. Alentuneeseen kauppahintaan kuului rasitteena kolme WWD-1-laitosta, jotka tuli purkaa pois. Purettavissa voimaloissa oli vielä käyttökelpoisia osia, joita kaupattiin esimerkiksi Ranskaan, jossa toimi edelleen runsaasti WWD-1-voimaloita. Muut osat romutettiin. Tuulipuistoon jäi toimintaan kaksi kolmen megawatin WWD-3-voimalaa, joilla arveltiin olevan käyttöikää vielä 5–6 vuotta.
Pohjantuulen Voima haki vuonna 2018 rakennuslupaa kolmelle uudelle tuulivoimalaitokselle. Tarkoituksena oli ensin rakentaa kolmen puretun voimalan tilalle yksi voimalaitos ja korvata myöhemmin molemmat jäljelle jääneet voimalat uusilla silloin, kun niiden käyttöikä loppuisi. Lupaprosessista kuitenkin valitettiin ja rakennusluvan saamisessa tuli pitkä viive. Lokakuussa 2022 valmistui uusi 4,2 megawatin tuulivoimalaitos kahden vanhemman tuulivoimalan rinnalle, jolloin tuulivoimapuiston kapasiteetti kohosi 10,2 megawattiin.
Tuulivoimapuiston päivittäminen tapahtui vuonna 2023, kun toinen WWD-3-voimala purettiin alta pois ja jäljelle jääneiden voimaloiden rinnalle rakennettiin kaksi uutta tuulivoimalaa. Neljän tuulivoimalan tuulivoimapuiston kapasiteetiksi voitiin nyt laskea 15,6 megawattia.
Historiaa > Uutinen

Vuonna 2019 sattui harvinainen tapaus, kun Huikun tuulivoimalaitoksen siivestä irtosi jääkappale ja se iskeytyi Huikun lauttarannan parkkipaikalla olleeseen autoon. Uutisen mukaan samanlainen tilanne tapahtui samalla matkalla ja vieläpä samalle autolle Riutunkarin tuulivoimapuiston kohdalla.
Joulukuussa 2024 uutisoitiin lauttarannassa vaaratilanteesta, jossa ohikulkija oli havainnut lähinnä Oulunsaloa sijainneen tuulivoimalan lavassa vaurion. Liikenne katkaistiin tunnin ajaksi, jotta tuulivoimalaitos saatiin pysäytettyä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riutunkarin tuulivoimapuisto Wikimedia Commonsissa
Leppikangas, Tomi: Riutunkarin tuulivoimalat (YouTube)
Meri Vennamo

Meri Vennamo (ent. Kurenniemi, s. 1947 Helsinki) on suomalainen toimittaja, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Elämä

Meri Vennamo on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa elokuvataidetta ja Helsingin yliopistossa musiikkitiedettä, sosiologiaa, teoreettista filosofiaa ja antiikin kirjallisuutta. Hän on työskennellyt muun muassa elokuvatuottajana, toimittajana, graafikkona ja tuntiopettajana. Vennamo on ohjannut muutamia lyhytelokuvia sekä yhden dokumenttielokuvan. Lisäksi hän on käsikirjoittanut vuonna 1970 valmistuneen elokuvan Pilvilinna sekä osallistunut Matti Kassilan ohjaaman elokuvan Natalia käsikirjoittamiseen. Underground-piireissä vaikuttanut Vennamo soitti 1960-1970-lukujen vaihteessa Those Lovely Hula Hands -yhtyeessä ja esiintyi taustalaulajana Suomen Talvisota 1939–1940 -yhtyeen albumilla Underground-Rock.
Vennamo oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen SMP:n edustajana 1985–1991 ja kokoomuksen edustajana 1991–1992 loikattuaan kesken valtuustokauden. Vuoden 1991 eduskuntavaaleissa Vennamo sai yli 1 500 ääntä ollen ylivoimaisesti SMP:n suosituin ehdokas Helsingin vaalipiirissä. Kokoomukseen siirryttyään hän jäi kunnallisvaaleissa varavaltuutetuksi eikä päässyt enää seuraavissa eduskuntavaaleissa puolueen listoille, vaan oli vuonna 1995 keskustapuolueen ehdokkaana. Myöhemmin Vennamo oli Helsingin varavaltuutettuna perussuomalaisten edustajana. Vuonna 2015 hän arvosteli Helsingin Sanomissa julkaistussa mielipidekirjoituksessaan Jussi Halla-ahon näkemyksiä maahanmuutosta ja muslimeista. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Vennamo oli Sinisen tulevaisuuden ehdokkaana.
Yksityiselämä

Meri Vennamon vanhemmat ovat Veikko Vennamo ja Sirkka Vennamo. Hänen sisaruksiaan ovat Pekka Vennamo ja Raisa Vennamo. Vuonna 2009 ilmestyi Vennamon isästään kirjoittama elämäkerta. Meri Vennamo avioitui Erkki Kurenniemen kanssa vuonna 1970, mutta pariskunta erosi vuosikymmenen lopussa. Hänellä oli Jörn Donnerin kanssa tytär Susanna Vennamo (1981–2017), joka kuoli äkilliseen sairaskohtaukseen.
Valikoitu filmografia

Surulauluja Karjalan, Kreikan (1980)
Teokset

Lähikuvassa Veikko Vennamo.  Helsinki:  Otava, 2009.  ISBN 978-951-12375-7-0
MIM-104 Patriot

Patriot-patteri ampuu ohjuksen.
MIM-104 Patriot on Yhdysvaltain maavoimien pääasiallinen ilmatorjuntaohjus (surface-to-air, SAM). Patriot-järjestelmää käyttävät myös useat Yhdysvaltain liittolaisvaltiot. Patriot-järjestelmä korvasi sekä Nike-Ajax- että HAWK-ohjusjärjestelmät. Patriot on Yhdysvaltain tärkein ballististen ohjusten torjuntaohjus.
Ohjuksen nimi viittaa isänmaallisuuteen, mutta on myös koostettu sanoista "Phased Array Tracking Radar, Intercept Of Target".
Järjestelmään kuuluu lukuisia komponentteja ja ajoneuvoja: generaattorit sähkötuotantoon, tutka, ohjauskeskus, ohjuslaukaisimet ja ohjukset.
Kehitys

Patriotin kehitti Huntsvillessa, Alabamassa Redstone Arsenal, joka oli aikaisemmin tuottanut myös Safeguard-ABM-järjestelmän. Patriotin kehitystyö alkoi vuonna 1964 ja se otettiin palvelukseen 1984. Vuonna 1988 järjestelmä sai rajoitetun toimintakyvyn taktisia ballistisia ohjuksia vastaan (Patriot Advanced Capability-1, PAC-1) Uusin versio PAC-3 on lähes kokonaan uudelleen suunniteltu. Ohjusjärjestelmää valmistaa Raytheon.
Käyttäjämaat

Patriot-järjestelmää käyttää Yhdysvaltain lisäksi Kreikan ilmavoimat, Israelin ilmavoimat, Saksan ilmavoimat, Alankomaiden kuninkaalliset ilmavoimat, Japanin itsepuolustusjoukot, Saudi-Arabia, Kuwaitin ilmavoimat, Etelä-Korea, Taiwan   ja Espanjan maavoimat. Vuonna 2017 Ruotsi päätti ostaa Patriot-järjestelmän turvaamaan Tukholman ympäristöä.
Maaliskuussa 2022 Yhdysvallat siirsi lukuisia Patriot-järjestelmiä Saudi-Arabiaan sen jouduttua huthien ohjus- ja drone-iskujen kohteeksi sodittuaan Jemenissä.
6. toukokuuta 2023 Ukraina ilmoitti käyttävänsä Patriot-järjestelmää puolustussodassa Venäjää vastaan. 16. toukokuuta järjestelmä vaurioitui Venäjän ohjushyökkäyksessä, mutta ei yhdysvaltalaisten mukaan vaikuttanut tuhoutuneen. Ukrainalaiset väittivät Patriotin ampuneen alas lukuisia Kinžal-ohjuksia, joiden Venäjän puolustusministeriö väitti tuhonneen Patriot-järjestelmän.
Patriot Persianlahden sodassa

Patriot-järjestelmä sai huomiota uutisoinnissa Persianlahden sodan aikana sillä sitä käytettiin irakilaisjoukkojen ampumien Scud-ohjuksien torjunnassa. Sodan aikaisessa propagandassa tuloksia ylistettiin hyviksi ja puhuttiin 90–96 prosentin osumatarkkuudesta. Kymmenisen vuotta sodan jälkeen puolustusministeri William S. Cohen totesi ohjustorjunnan epäonnistuneen. Erään tutkimustoimiston mukaan Patriotin torjuntaluotettavuus oli yhdeksän prosenttia. Kongressin selvityksessä vain yhden Patriotin todettiin varmasti tuhonneen Scud-ohjuksen.
Persianlahden sodassa käytetty patriot järjestelmä on uusimpaan pac-3 malliin verrattuna vanha malli.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MIM-104 Patriot Wikimedia Commonsissa
Saksan Luftwaffen Patriot-patteri.
Huba

Huba on viihteellisiä lyhytelokuvia vuodesta 1998 lähtien tuottanut findie-elokuvaryhmä. Ryhmän perustajajäsenet ovat kotoisin Alavudelta, mutta nykyään he asuvat eri puolilla Suomea.
Huba tekee elokuvia harrastusluonteisesti ja pääasiassa omakustanteisesti. Internet on elokuvien pääasiallinen levityskanava, ja kaikki julkaistut elokuvat ovat nähtävissä ilmaiseksi ryhmän Internet-sivustolla. Huba 4 – naurat vain kolmasti (2005) ja Mäx – Miesten kanava (2007) on lisäksi esitetty televisiossa Ylen kanavilla. Huban sketsejä esitettiin Yle TV2:n Radio Millennium -sarjassa ja ne ovat nähtävillä Ylen YouTube-sivustolla .
Ryhmän jäsenet

Pääasiallisina käsikirjoittajina toimivat Teemu Kontoniemi, Jukka Mäntylä, Jari Varsaluoma ja Jukka Varsaluoma. Päämuusikkona toimii Timo Alho. Ryhmään kuuluu lisäksi näyttelijöitä, muusikoita ja avustajia. Esimerkiksi elokuvaa Huba 4 oli tekemässä yli 40 vapaaehtoista.
Tuotanto

Huba 1 valmistui vuonna 1998 nimellä Hubaveikot. 15-minuuttinen sketsikomedia remasteroitiin ja julkaistiin verkossa vuonna 2006. Hubaveikot 2 julkaistiin vuonna 2001 ja se on ryhmän ensimmäinen julkisessa levityksessä oleva elokuva. Huba 3 julkaistiin jatkona edelliselle vuonna 2002. Huba 4 – naurat vain kolmasti on ryhmän ensimmäinen myös DVD:lle tuotettu elokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 6.8.2005 ja DVD julkaistiin vuoden 2005 lopussa. DVD-versiota varten tuotettiin lisämateriaalia, jota ei ole verkkolevityksessä. Elokuva esitettiin Yle TV2:ssa. 2. kesäkuuta 2008. Mäx – Miesten kanava, jossa parodioidaan suomalaisen median mieskuvaa, voitti "Vuoden 2007 paras sketsi" -palkinnon YLE Extran Sketsiklinikka-ohjelmassa 30.12.2007. Huba-ryhmän tekemiä mainosparodioita näkyi viikoittain Yle TV2:n Radio Millennium-ohjelman ensimmäisellä kaudella syksyllä 2009.
Elokuvat

Huba 1 - Hubaveikot(1998)
Hubaveikot 2 (2001)
Huba 3 (2002)
Huba 4 - naurat vain kolmasti (2005)
Hubatuubi (2024) - kuusiosainen sarja
Aiheesta muualla

Huba-ryhmän kotisivut
Huba4 – naurat vain kolmasti Elonet.
Dashiell Hammett

| Dashiell Hammett> Samuel Dashiell Hammett |
| --- | --- |
 Dashiell Hammett vuonna 1934.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. toukokuuta 1894 St. Mary'sin piirikunta, Yhdysvallat
Kuollut: 10. tammikuuta 1961 (66 vuotta) Manhattan, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, käsikirjoittaja
Puoliso:  Josephine Dolan (1921—1937)​  Lillian Hellman (1931–1961)
Käsikirjoittaja
Aktiivisena:  1929–1951
Merkittävät teokset:  Sam Spade , Nick ja Nora Charles
Tyyli:  rikos ja salapoliisiromaanit
Aiheesta muualla
IMDb
Samuel Dashiell Hammett (27. toukokuuta 1894 Maryland, Yhdysvallat – 10. tammikuuta 1961 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen ”kovaksikeitettyjen” salapoliisiromaanien ja novellien kirjoittaja.
Elämä

Hammett jätti koulun 13-vuotiaana ja teki useita töitä ennen kuin alkoi työskennellä Pinkertonin etsivätoimistossa. Hän työskenteli Pinkertonin etsivänä vuosina 1915–1921, mutta toimiston rooli väkivaltaakin käyttäneenä lakkojenmurtajana sai Hammettin illuusiot katoamaan. Pinkertonin agenttien epäiltiin muun muassa sekaantuneen montanalaisen Butten kaupungin ammattiyhdistysjohtajan Frank Littlen selvittämättömään murhaan.
Ensimmäisessä maailmansodassa Hammett palveli moottoroiduissa lääkintäjoukoissa, mutta sairastui espanjantautiin ja myöhemmin tuberkuloosiin ja vietti suurimman osan sotaa sairaalassa Yhdysvalloissa. Sodan jälkeen Hammett toimi mainosalalla ja alkoi lopulta kirjoittaa rikostarinoita, mihin häntä inspiroivat hänen omat kokemuksensa Pinkertonin etsivänä.
Hammett kirjoitti viimeisen romaaninsa vuonna 1934 ja omisti loppuelämänsä lähinnä vasemmistoaktivismille. Hammett osallistui toiseen maailmansotaan pääasiassa Aleuteilla sotilaslehden toimittajana. Sodan jälkeen Hammett liittyi vasemmistolaiseen Civil Rights Congress -järjestöön, joka julistettiin Yhdysvaltain oikeusministerin johdolla kommunistien peitejärjestöksi. Kun neljä järjestöön liittynyttä kommunistia pidätettiin, Hammett maksoi heidän takuunsa. Pidätetyt pakenivat, Hammet joutui kuulusteluun ja lopulta 1951 puoleksi vuodeksi vankeuteen tietojen pimittämisestä oikeudelta.
1950-luvulla Hammett joutui Joseph McCarthyn kommunistivainojen yhteydessä Yhdysvaltain senaatin komitean kuultavaksi. Hammett vetosi kuulemisissa perustuslain viidenteen lisäykseen, mutta käytännössä myönsi syyllisyytensä. Hammett joutui mustalle listalle, mutta ei todistanut tuttavistaan. Kuulemisten seurauksena useita Hammettin teoksia poistettiin vuosiksi monien yhdysvaltalaisten kirjastojen valikoimista.
Hammett kuoli New Yorkissa 1961, ja hänet haudattiin kahden maailmansodan veteraanina Arlingtonin hautausmaalle.
Tuotanto

Hammettin tuotanto julkaistiin pääasiassa Black Mask -pulplehdessä. Hammettia pidetään kovaksikeitetyn dekkarikoulukunnan perustajana, mutta esimerkiksi Raymond Chandler on esittänyt, ettei Hammetin tarkoituksena ollut luoda uutta tyyliä, vaan se syntyi olosuhteiden ja kokemusten tuloksena. Monien Hammettin kirjojen pohjalta on tehty elokuvia, tunnetuimpana romaanista Maltan haukka tehty elokuvaversio (1941). Hammettin hahmoista tunnetuin on Sam Spade, vaikka hän esiintyykin vain Maltan haukassa ja kolmessa novellissa. Vaikka hahmo on kirjassa pitkä ja vaalea, hänet yhdistetään elokuvan vuoksi usein Humphrey Bogartin esittämään hahmoon.
Hammettin eniten käyttämä hahmo oli kuitenkin ”Continental Op”, nimetön ja melko persoonaton Continental-etsivätoimiston etsivä, joka esiintyy romaaneissa Veristä satoa, Dainin suvun kirous ja novellikokoelmassa Kymmenes johtolanka.
Hammetin tausta lakonmurtajana kaivosalueilla näkyy hänen tuotannossaan myös siten, että niissä on useita amerikansuomalaisia sivuhahmoja, esimerkiksi kirjassa Veristä satoa esiintyvä ronski ”Suomen Pete”.
Suomennettu tuotanto

Vuosiluvut alkuteoksen julkaisun mukaan.
Suomennettu tuotanto > Romaanit

Maltan haukka, alkuteos: The Maltese Falcon 1930 – suom. Kalevi Nyytäjä, 1974.
Lasiavain, alkuteos: The Glass Key 1931 – suom. Kalevi Nyytäjä, 1973.
Varjomies, alkuteos: The Thin Man 1934 – suom. Eero Huhtala, 1973.
Dainin suvun kirous, alkuteos: The Dain Curse 1929 – suom. Kalevi Nyytäjä, 1975.
Veristä satoa, alkuteos: Red Harvest 1929 – suom. Kalevi Nyytäjä 1976.
Nainen pimeässä, alkuteos: Woman in Dark (pienoisromaani) 1933 – suom. Reijo Lehtonen 1990.
Suomennettu tuotanto > Novellikokoelmat

Kymmenes johtolanka: 7 rikoskertomusta, The Continental Op – suom. Rauno Ekholm 1974
Mies nimeltä Spade ja muita kertomuksia, The adventures of Sam Spade and other stories toim. Ellery Queen 1944 – suom. Kalevi Nyytäjä 1994.
Painajaiskaupunki, Nightmare town 1948 – suom. Kalevi Nyytäjä 2004
Kylmät jäähyväiset, The big knockover - suom. Jorma-Veikko Sappinen 2010
Suomennettu tuotanto > Muita

Salainen agentti X-9, Alex Raymondin kanssa tehty sarjakuva 1932
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hemmetti! (Arkistoitu – Internet Archive) Dashiell Hammett -tietokanta
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
DNA (yritys)

| DNA Oyj |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Elämä on.
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2001 (alun perin operaattorina) 2007 (nykymuotoinen konserni)
Toimitusjohtaja:  Jussi Tolvanen
Puheenjohtaja:  Jon Omund Revhaug
Kotipaikka:  Ilmalantori 4 Helsinki, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  tietoliikenne
Liikevaihto:   1 063,4 milj. € (2023)
Liikevoitto:   199,6 milj. € (2023)
Henkilöstö:  1 730 työntekijää (2023)
Tytäryhtiöt:  DNA Kauppa Oy, DNA Tower Oy, DNA Welho Oy, Moi Mobiili Oy
Omistaja:  Telenor
Kotisivu:  www.dna.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
DNA Oyj on suomalainen tietoliikennekonserni, joka tuottaa puhe-, data- ja tv-palveluita. Joulukuussa 2023 sen asiakkailla oli noin 2,8 miljoonaa liittymää matkaviestinverkossa ja 0,9 miljoonaa kiinteässä verkossa. DNA on osa norjalaista Telenor-konsernia ja liikevaihtonsa perusteella Suomen 7. suurin IT-yritys.
DNA aloitti teleoperaattoritoimintansa vuonna 2001. Se tuottaa myös kaapeli-tv-palveluita. Konserniin kuuluu matkapuhelimia myyvä DNA Kauppa-myymäläketju.
Telenor ilmoitti ostavansa DNA:n enemmistön huhtikuussa 2019 ja helmikuussa 2020 DNA poistui Helsingin pörssistä.
Historia > Finnet-liitto ja DNA Finland Oy (1999–2006)

1920-luvulla suomalaiset puhelinyhtiöt perustivat yhteisen yhtymän, Puhelinlaitosten liiton, josta syntyi 1990-luvulla Finnet-liitto.
Vuonna 1999 Finnet-ryhmään kuuluvat puhelinyhtiöt perustivat kolme matkaviestinnän yhteistyöyhtiötä: Suomen 2G, Suomen 3G ja Suomen 3P. Lokakuussa 2000 Suomen 3P -yhtiöstä syntyi DNA Finland Oy. Brändin pääkohderyhmänä olivat ”nuoret aikuiset, kokeneet ja paljon GSM-puhelinta ja Internetiä käyttävät kuluttajat”. Brändillä haluttiin  kuvastaa yksilöllisyyttä, helppokäyttöisyyttä ja nopealiikkeisyyttä. DNA:n asiakkaat käyttivät aluksi Suomen 2G Oy:n omistamaa verkkoa.
Alkuvaiheessa omistajina oli noin 40 suomalaista puhelinyhtiötä. DNA:lle myönnettiin valtakunnallinen 3G-lupa vuonna 1999 ja seuraavana vuonna GSM-matkaviestinverkon toimilupa. Uutta valtakunnallista matkapuhelinpalvelua valmisteltiin GSM-verkon rakentamiselle. Helmikuussa 2001 lanseerattiin DNA-brändi, avattiin verkko ja alettiin myydä DNA-liittymiä.
Marraskuussa 2001 Nettiportti julkisti valtakunnalliset dna Internet -palvelunsa. Nettiportti oli Finnetiin kuuluvien 23 puhelinyhtiön omistama internet-operaattori. Dna Internet -palvelut muuttuivat Lumonetti-palveluiksi vuonna 2006, kun mobiililiiketoimintaan keskittyneen DNA Finlandin aiemmin hallinnoimat isp-palvelut siirtyivät Suomen 3KTV:lle.
Vuonna 2003 DNA osti matkaviestin-, jakelu- ja verkkoliiketoiminnat Telia Mobile AB:n Suomen sivuliikkeeltä.
Historia > Finnet Oy:stä DNA Oy (2007)

Alkuvuonna 2007 alueellisten puhelinyhtiöiden yhteenliittymän Finnetin omistajat riitautuivat ja kuusi Finnetin jäsentä ilmoitti eroavansa liitosta. Suurimmat ristiriidat liittyivät DNA:n kehittämiseen. Liittoon kuului 34 itsenäistä puhelinyhtiötä, Finnet Oy ja edunvalvoja Finnet-liitto. Finnet-liitosta erosivat Lännen Puhelin Oy, KPY eli entinen Kuopion Puhelin, Lohjan Puhelin, Oulun Puhelin, Päijät-Hämeen Puhelin sekä Finnetin liiketoiminnasta vastaava Finnet Oy. Eroavat yhtiöt olivat liiton suurimpia ja ne omistivat enemmistön Finnet Oy:stä ja ne olivat halunneet kehittää aktiivisesti DNA:ta.
Finnet Oy:n tytäryhtiöitä olivat:
matkapuhelinoperaattori DNA
verkko-operaattori DNA Verkot Oy
kiinteiden verkkojen operaattoripalveluita tarjoava Finnet Carrier
osto-organisaatio Finnet Logistiikka ja
Suomen 3KTV, joka tuotti sekä Lumotv:n digitaalisia televisiopalveluita että laajakaista-palveluita paikallisille puhelinyhtiöille ja niiden omistamille kaapelitelevisioyhtiöille.
Vuonna 2007 Finnet Oy osti teleliiketoiminnan viideltä yhtiöltä:
KPY Palvelut Oy,
Lännen Puhelin Oy,
Oulun Puhelin Oy,
Päijät-Hämeen Puhelin Oyj ja
Satakunnan Puhelin Oy.
Päijät-Hämeen Puhelimesta syntyi myöhemmin nykyinen PHP Liiketoiminta Oyj), Oulun Puhelimesta Partnera Oy, Lännen Puhelimesta ja Satakunnan Puhelimesta Finda ja Kuopion Puhelimesta Osuuskunta KPY.lähde?
Finnet Oy osti osakekaupoilla myös puhelinyhtiöt Lohjan Puhelin Oy Liiketoiminta ja Hiidenverkot Oy ja muutti nimensä DNA Oy:ksi heinäkuussa 2007. ”Uuden DNA:n” pääomistajiksi tulivat DNA:han sulautuneet yhtiöt sekä pääomasijoittaja 3i Group PLC, joka kuitenkin myi osuutensa vuoden 2009 lopussa Lännen Teletieto Oy:lle, Oulun Puhelin Holding Oyj:lle ja Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmariselle. Yhtiöön tuli matkaviestinliiketoiminnan ohelle kiinteän verkon liiketoiminta, joka sisältää puheen, datan, kaapeli-tv:n ja turvallisuuspalvelut sekä kodeille että yrityksille. Yritysmuutosten myötä DNA:sta muuttui matkaviestinoperaattorista tietoliikennealan toimijaksi.
Kaapelitelevisiotoimintaa harjoittava Suomen 3KTV Oy sulautui 2007 DNA:n tytäryhtiöön DNA Palvelut Oy:hyn, joka puolestaan sulautui DNA:han 2009.