stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teamware Group
Historia

Teamware Groupin juuret ovat 1980-luvun Nokia Oy:ssä. 1990-luvun alussa käynnistyi ToimistoTiimin (nyk. Teamware Office) tuotekehitys. Vuonna 1991 ICL osti Nokian tietotekniikkatoiminnot. Mikrotietokone- ja ohjelmistoliiketoimintaa jatkettiin ICL Personal Systems Oy:ssä. Teamware Group Oy perustettiin joulukuussa 1996. Vuoden 1998 alusta se siirtyi Fujitsu Limitedin omistukseen. Teamware Officen lisäksi yritys on 2000-luvulla kehittänyt Teamware Pl@za ja Teamware Mobile –tuoteperheet. Teamware Pl@za –liiketoiminnasta on vuodesta 2005 alkaen vastannut Teamware Plaza Oy. Teamware Mobilen tuotekehityksestä vastaa nykyisin Widian Oy. Teamware Group Py:n liiketoiminta siirtyi 1.9.2010 Fujitsu Services Oy:lle.
Tuotteet ja palvelut

Teamware Group on ollut IT-järjestelmien, työryhmäohjelmistojen ja mobiiliratkaisujen toimittaja. Päätuotteita ovat olleet Teamware Office, Teamware Pl@za ja Teamware Mobile.
Aiheesta muualla

Teamware Group Oy:n kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tetraodon

| Tetraodon |
| --- | --- |
 Viherpallokala (Tetraodon fluviatilis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Jäykkäleukakalat Tetraodontiformes
Heimo::  Pallokalat Tetraodontidae
Suku::  Tetraodon  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Tetraodon Wikispeciesissä   Tetraodon Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tetraodon on pallokalojen suurin suku, johon kuuluu yli kaksikymmentä lajia. Monet lajeista viettävät osan elämänvaiheistaan makeassa vedessä, osan murtovedessä. Niitä tavataan Afrikan ja Aasian joissa ja jokisuistoissa. Joitakin lajeja, varsinkin murtovedessä eläviä rengaspallokalaa, viherpallokalaa ja pantteripallokalaa pidetään akvaariokaloina. Suvun suurin laji on lähes 70-senttinen kultapallokala.
Kahdeksan aiemmin tähän sukuun kuulunutta lajia on siirretty 2000-luvun alussa omaksi suvukseen Monotrete.
Lajeja

rengaspallokala Tetraodon biocellatus
intianpallokala T. cutcutia
sukapallokala T. duboisi
tulipallokala T. erythrotaenia
viherpallokala T. fluviatilis
ruostepallokala T. hilgendorfi
valkopilkkupallokala T. kretamensis
töppöpallokala T. leiurus, myös Monotrete leiurus
juovapallokala T. lineatus, myös T. fahaka
kultapallokala T. mbu
pohjapallokala T. miurus
pantteripallokala T. nigroviridis
ketjupallokala T. pustulatus
kongonpallokala T. schoutedeni
juomupallokala T. waandersii
Vähävesi (Ikaalinen)

| Vähävesi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°51′22″N, 23°22′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sipsiönjärven valuma-alue (35.58)
Laskujoki:  Majaoja 
Järvinumero:  35.585.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,3 m 
Rantaviiva:  5,22 km 
Pinta-ala:  0,47313 km² 
 fiVähävesi 
Vähävesi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Eränperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Vähävesi on osa Juurijärven-Hulppojärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 1,2 kilometriä, leveys 700 metriä ja sen pinta-ala on 47 hehtaaria. Se sijaitsee Hulppojärven ja Juurijärven välissä. Järvi on matala ja siksi rannoiltaan ruohottunut ja soistunut. Rantaan päättyy muutamassa paikassa avosuota. Järvessä on yhdeksän matalaa saarta, joista suurin on 60 metriä pitkä. Siihen laskee yhdeksän suo-ojaa, mutta suurin osa läpivirtauksesta on Rajaojan syytä. Rajaoja on Hulppojärven lyhyt laskuoja ja Vähäveden oma laskuoja Majaoja laskee puolen kilometrin mittaisena Juurijärveen. Rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä. Järven ympäristössä sijaitsee neljä maatilaa ja rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa.
Historiaa

Järven vedenpintaa on ilmeisesti alennettu, koska eräs kallioinen niemi on nimeltään Kirkkosaari.
Aiheesta muualla

(35.5)
Tehtävä Jäämerellä!

| Tehtävä Jäämerellä! Heikki Salo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi‎–helmikuu 1997 Finnvox, Helsinki
 Julkaistu: 1997
 Tuottaja(t): Janne Louhivuori
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 44.46
 Levy-yhtiö: Fazer Records
Heikki Salon muut julkaisut
|   | Tehtävä Jäämerellä! 1997 | Unen renki 2010 |
Tehtävä Jäämerellä! (alaotsikkona Seikkailu iskelmässä) on suomalaismuusikko Heikki Salon esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1997.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Heikki Salo.
Sulttaanin tytär – 3.22 (sov. Janne Louhivuori & Heikki Salo)
Kaatuu valtamerilaivojakin – 2.59 (sov. Louhivuori & Pinnin pojat)
Miten meille kävi myöhemmin – 4.09 (sov. Louhivuori)
Totuuden aika 1 ja 2 – 3.59 (sov. Louhivuori)
Puinen tulppaani – 2.36 (sov. Louhivuori & Salo)
Talvi-ikävä – 3.37 (sov. Louhivuori & Salo)
Vaalimaan tullissa – 3.42 (sov. Louhivuori)
Riisikuppijenkka – 2.36 (sov. Louhivuori & Salo)
Tatuoitu nainen – 3.57 (sov. Louhivuori)
Maailman laidalla – 4.00 (sov. Louhivuori)
Chili bang bang – 2.39 (sov. Louhivuori & Salo)
Onneni valossa – 6.10 (sov. Louhivuori)
Kokoonpano

Heikki Salo ‎– laulu
Janne Louhivuori ‎– kitarat, percussiot
Anssi Nykänen ‎– rummut
Juha Tikka ‎– kontrabasso
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Arto Järvelä ‎– viulu, nyckelharpa, mandoliinit
Kimmo Pohjonen ‎– haitari, Elka lattiahanuri, huuliharput
Aija Puurtinen ‎– taustalaulut
Kokoonpano > Tuotanto

Janne Louhivuori ‎– tuottaja, miksaaja
Dan Tigerstedt ‎– äänittäjä, miksaaja
Pauli Saastamoinen ‎– masteroija
Eero Heikkinen (Neo Geo) ‎– kansikuva
Timo Lindström ‎– vastaava tuottaja
Aiheesta muualla

Tehtävä Jäämerellä! discogs.com -sivustolla
Thorns

Thorns voi tarkoittaa seuraavia:
Thorns, norjalainen black metal -yhtye
Thorns, Takidan albumi vuodelta 2004
Thorns, Tony Martinin albumi vuodelta 2022.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Thorns”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
The Barbara Stanwyck Show

| The Barbara Stanwyck Show |
| --- | --- |
Tyyli:  antologia draama
Kestoaika:  30 minuuttia
Pääosissa:  Barbara Stanwyck
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:   NBC
Esitetty:  1960 – 1961 (Yhdysvallat)
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  37
Tuotanto
Tuottaja(t):  William H. Wright
Vastaava(t) tuottaja(t):  Louis F. Edelman
Säveltäjä(t):  Earle Hagen
Tuotantoyhtiö(t):  ESW Productions CBS Paramount Television
Palkinnot
Voitetut:  Emmy-palkinto parhaasta naispääosasta (Barbara Stanwyck, 1961)
Aiheesta muualla
IMDb 
The Barbara Stanwyck Show on yhdysvaltalainen antologinen draamasarja. Sarjaa ensiesitettiin NBC-televisiokanavalla 19. syyskuuta 1960 – 11. syyskuuta 1961. Barbara Stanwyck oli sarjan juontajana ja näytteli kaikissa puoli tuntia kestävissä jaksoissa eri rooleissa. Stanwyck voitti rooleistaan vuonna 1961 parhaasta naispääosasta Emmy-palkinnon.
Sarjan tuotti Desilu Studios ja ohjasi Stuart Rosenberg. Mustavalkoinen The Barbara Stanwyck Show kesti yhden tuotantokauden ja 37 jakson verran. Sarjaa esitettiin maanantai-iltaisin kymmeneltä.
E1 Entertainment, tunnettiin ennen nimellä Koch Vision ja The Archive of American Television julkaisi sarjan DVD:llä Yhdysvalloissa 13. lokakuuta vuonna 2009.
1. tuotantokausi

| # | Jakson nimi |
| --- | --- |
1.: Hong Kong and Little Joe
2.: The Mink Coat
3.: Good Citizen
4.: Discreet Deception
5.: The Seventh Miracle
6.: The Key to the Killer
7.: House in Order
8.: The Miraculous Journey of Tadpole Chan
9.: The Secret of Mrs. Randall
10.: Ironbark's Bride
11.: We Are the Women Who Wait
12.: Out of the Shadows
13.: No One
14.: The Cornerstone
15.: Night Visitors
16.: Size 10
17.: Dear Charlie
18.: Dragon by the Trail
19.: The Sisters
20.: Big Career
21.: Confession
22.: Along the Barbary Coast
23.: Shock
24.: The Golden Acres
25.: Adventure on Happiness Street
26.: High Tension
27.: Sign of the Zodiac
28.: Call Me Annie
29.: The Choice
30.: Frightened Doll
31.: Yanqui Go Home
32.: Little Big Mouth
33.: The Assassin
34.: Triple C
35.: The Hitch-Hiker
36.: Big Jake
37.: A Man's Game
Vierailevia tähtiä

Dana Andrews
Michael Ansara
Lew Ayres
Milton Berle
James Best
Charles Bickford
Joan Blondell
Joseph Cotten
Walter Coy
Yvonne Craig
Robert Culp
Dan Duryea
Peter Falk
Bruce Gordon
Dennis Hopper
Julie London
Lee Marvin
Gerald Mohr
Vic Morrow
Jack Nicholson
Lloyd Nolan
Marion Ross
Anna May Wong
Aiheesta muualla

The Barbara Stanwyck Show Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
TV.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Thule-Seminar

Thule-Seminarin logo
Thule-Seminar on saksalainen metapoliittinen järjestö, joka määrittelee itsensä Euroopan henkiseen uudistamiseen keskittyväksi ajatuspajaksi. Sitä olivat perustamassa 14. heinäkuuta 1980 Kasselissa ranskalaistaustainen filosofi, kirjallisuustieteilijä Pierre Krebs ja Wigbert Grabertin äärioikeistolainen kustantamo. Thule-Seminarin ideologialle keskeistä on ollut egalitarismin vastustaminen.
Thule-Seminar vastustaa juutalais-kristillistä perintöä ja kannattaa tieteelliseksi kutsuttua biologista hierarkiaa. Uskontotieteilijä Horst Jungingerin mukaan Thule-Seminar on ajanut yhteiskunnassa kulttuurista vallankumousta indoeurooppalaisen maailman mytologioiden pohjalta, mutta on sittemmin keskittynyt enemmän uskonnolliseen toimintaan ja indogermaanisiin lähteisiin perustuvan kirjallisuuden toimittamiseen. Thule-Seminar on sulkenut pois ajatuksen yhteistyöstä konservatiivisten kristittyjen kanssa. Horst Jungingerin mukaan järjestön aatteelliset juuret ovat kansallissosialismissa, mutta järjestö ei yleensä tee siihen suoria viittauksia. Sosiologi Göran Dahl puolestaan väitti Thule-Seminarin olevan uusnatsien ja fasistien verkosto.
Thule-Seminarin johtajana on toiminut Pierre Krebs. Hän oli ennen sen perustamista tutustunut Nouvelle Droiten teoreetikko Alain de Benoistiin. Antifasistista näkökulmaa edustavan Lotta-lehden mukaan Krebsin tarkoitus Thule-Seminarin perustamisessa oli luoda Nouvelle Droitea edustavan GRECE-ajatuspajan saksalainen haara. Sen mukaan Thule-Seminarille tärkeä on kristillisvastainen ja uuspakanallinen maailmankuva. Yhteistyö Grabertin kustantamon kanssa johti Krebsin toimittaman antologian Das unvergängliche Erbe – Alternativen zum Prinzip der Gleichheit julkaisuun. Kirjoittajia olivat Armin Mohler, Alain de Benoist, Guillaume Faye ja Jürgen Rieger. Yhteistyö Grabertin kustantamon kanssa lopetettiin vuonna 1983, mutta kolme vuotta myöhemmin Krebsin oma kustantamo alkoi julkaista lehteä Elemente zur Metapolitik für die europäische Wiedergeburt. Päätoimittajana oli Krebs. Muita toimittajia olivat Alain de Benoist, Guillaume Faye, Julien Freund ja Jean Haudry. Vuonna 2000 Thule-Seminar alkoi julkaista nuorille suunnattua lehteä Metapo – Metapolitik im Angriff zur Neugeburt Europas.
Thornton McDade

Thornton Charles McDade (s. 28. lokakuuta 1980 Johannesburg) on eteläafrikkalainen maahockeypelaaja. Hän jäi joukkueineen kesäolympialaisissa 2008 Pekingissä 12. ja kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa 11. sijalle. McDade on opiskellut viestintää Rand Afrikaans -yliopistossa ja työskennellyt opettajana koulussa.
Thornton

| Thornton |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 39°54′11″N, 104°57′16″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Colorado
Piirikunta:  Adams, Weld
Hallinto:  
 – Pormestari:  Noel Busck
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  70,4 km²
 – Josta vettä:  0,9 km² 
Korkeus:  1 631 m
Väkiluku (2007):  117 218
 – Väestötiheys:  1 184 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC–7 (kesäaika UTC–6)
 
 http://www.cityofthornton.net/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Thornton on Yhdysvaltain Kalliovuorten alueella sijaitsevan Coloradon osavaltion kuudenneksi suurin kaupunki. Sen asukasluku oli vuonna 2009 117 628.  Se sijaitsee kymmenkunta kilometriä osavaltion pääkaupungista Denveristä pohjoiseen.
Nykyinen kaupungin alue oli maanviljelysseutua vuoteen 1953 asti. Vuonna 1960 väkiluku oli 11 353, vuonna 1981 asukkaita oli 43 000 ja vuonna 2000 jo 80 000.
Thomas Berger

Thomas Berger vuonna 1987.
Thomas Louis Berger (20. heinäkuuta 1924 – 13. heinäkuuta 2014) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnetuimpien teostensa joukkoon kuuluu Little Big Man (1964), josta on tehty vuonna 1970 ensi-iltansa saanut elokuvasovitus Pieni suuri mies.
Berger syntyi Cincinnatissa, Ohiossa. Valmistuttuaan Lockland High Schoolista vuonna 1942 hän aloitti opinnot ohiolaisessa Miamin yliopistossa, mutta ei viihtynyt siellä ja päätti liittyä armeijaan. Palveltuaan toisessa maailmansodassa lääkintäjoukoissa Britanniassa ja Saksassa Berger opiskeli Cincinnatin yliopistossa ja valmistui sieltä vuonna 1948. Hän suoritti jatko-opintoja Columbian yliopistossa, mutta jätti George Orwellia käsitelleen tutkielmansa kesken vuonna 1951.
1950-luvun alkuvuosina Berger muutti New Yorkin kaupungista Rocklandin piirikuntaan, missä hän työsti esikoisromaaniaan Crazy in Berliniä neljän vuoden ajan. Ajan mittaan hän erakoitui vältellen visusti julkisuutta. Hän oli naimisissa taidemaalari Jeanne Redpath Bergerin kanssa.
Berger oli vuonna 1984 ehdolla Pulitzer-palkinnon saajaksi. Hän keskittyi pitkän uransa aikana ensisijaisesti romaaneihin, mutta julkaissut myös novelli- ja näytelmäkirjallisuutta.
Julkaisuja > Romaanit

Crazy in Berlin (1958)
Reinhart in Love (1962)
Little Big Man (1964)
Killing Time (1967)
Vital Parts (1970)
Regiment of Women (1973)
Sneaky People (1975)
Who Is Teddy Villanova? (1977)
Arthur Rex: A Legendary Novel (1978)
Neighbors (1980)
Reinhart’s Women (1981)
The Feud (1983)
Nowhere (1985)
Being Invisible (1987)
The Houseguest (1988)
Changing the Past (1989)
Orrie’s Story (1990)
Meeting Evil (1992)
Robert Crews (1994)
Suspects (1996)
The Return of Little Big Man (1999)
Best Friends (2003)
Adventures of the Artificial Woman (2004)
Julkaisuja > Muuta

Other People (näytelmä, 1970)
Granted Wishes (novelleja, 1984)
Thomas Bergersen

| Thomas Bergersen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1980 (ikä 44)
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Aktiivisena:  2003–
Tyylilajit:  maailmanmusiikki, orkesterimusiikki
Soittimet:  piano, kosketinsoitin, trumpetti, viulu, kitara, duduk
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Thomas Jacob Bergersen (s. 4. heinäkuuta 1980) on norjalainen säveltäjä, multi-instrumentalisti sekä yksi tuotantomusiikkiyhtiön Two Steps from Hellin perustajista. Bergersen on tunnettu musiikin säveltämisestä elokuvien ja videopelien trailereihin.
Bergersenin sävellyksiä on esiintynyt useiden, muun muassa seuraavien elokuvien ja elokuvasarjojen kampanjoissa: Avatar, Da Vinci -koodi, Harry Potter, Muumio, Narnia, Pirates of the Caribbean sekä Twilight.
Diskografia > Soolojulkaisut

Illusions (2011)
Sun (2014)
American Dream (2018)
Seven (2019)
Humanity (2019)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thomas Bergersen Wikimedia Commonsissa
Teerilampi (Kihniö)

| Teerilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kihniö
Koordinaatit:  62°16′26″N, 23°07′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Parkanonjärven alue (35.53)
Laskujoki:  oja Suolanluomaan 
Järvinumero:  35.537.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,7 m 
Rantaviiva:  1,784 km 
Pinta-ala:  0,10232 km² 
 fiTeerilampi 
Teerilampi  on Pirkanmaalla Kihniössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Teerilampi on osa Naarmijärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 650 metriä, leveys 270 metriä ja sen pinta-ala on 10 hehtaaria. Se sijaitsee kangasmaaston ja Teerinevan reunakohdassa. Lammen eteläranta rajautuu ojittettuun suohon, mutta vain yksi suo-oja on kaivettu rantaan asti. Tämä oja on samalla lammen laskuoja. Se juoksee 2,8 kilometriä Suolankankaan läpi ja laskee Kotalampeen. Viereinen Jänislampi ei kuulu samaan valuma-alueeseen. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Teerineva ja Päretneva muodostavat nykyisin yhteisen soidensuojelualueen. Se rajautuu etelässä Teerilammen rantoihin. Vain lammen eteläkärki ja länsisivu jäävät suojelualueen ulkopuolelle. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tie etelästä, missä se haarautuu Kihniöön johtavalta yhdystieltä 13353.
Aiheesta muualla

Pirkanmaan Lintutieteellisnen yhdistys: Kihniö, Päretneva – Teerineva (Arkistoitu – Internet Archive)Tämä maantieteeseen liittyvä artikkeli on tynkä. Voit auttaa Wikipediaa laajentamalla artikkelia.
(35.5)
Teksasinsavikka

| Teksasinsavikka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Revonhäntäkasvit Amaranthaceae
Alaheimo::  Chenopodioideae
Suku::  Savikat Chenopodium
Laji::  berlandieri
Kaksiosainen nimi
 Chenopodium berlandieri  Moq. 
Katso myös
   Teksasinsavikka Wikispeciesissä   Teksasinsavikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teksasinsavikka (Chenopodium berlandieri) on savikkakasveihin kuuluva, Pohjois-Amerikasta lähtöisin oleva kasvilaji.
Laji on saanut tieteellisen nimensä sveitsiläisen kasvitieteilijän Jean Louis Berlandierin (1805–1851) mukaan.
Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen teksasinsavikka kasvaa 30–70 cm korkeaksi. Kasvi on väriltään vaihtelevan vihreä ja vain kasvin nuoret osat ovat jauhoisia. 
Varsi on pysty, vaihtelee väriltään keltaisesta vaaleanvihreään ja on vihreäraitainen. Lehtihangat ovat punaisia. Lehdet ovat varressa kierteisesti ja ne ovat sinertävän ja kirkkaan vihreitä. Varren keskiosissa lehtilapa on kooltaan 2–6 cm ja se on leveyttään pitempi. Muodoltaan lehtilapa vaihtelee puikeasta vinoneliömäiseen ja on ehyt tai matalaan kolmiliuskainen sekä usein melkein tai aivan ehytlaitainen ja otakärkinen. Ylimpien lehtien lapa on suikea ja tavallisesti ehytlaitainen. Kukinto on melko lehdekäs ja muodoltaan tavallisesti tähkämäinen. Kukinnon kehälehtien selkä on siipipalteinen. Heteitä on tavallisesti viisi kappaletta. Suomessa teksasinsavikka kukkii elo-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa, 1–1,3 mm pitkä, ympärykseltään lähes pyöreä, melko tylppäreunainen ja pinnaltaan säännöllisen pyöreähkökuoppainen.
Levinneisyys

Teksasinsavikka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta levinnyt ihmisen mukana muun muassa Eurooppaan. Skandinaviassa lajia on tavattu Tanskasta, Etelä- ja Länsi-Norjasta sekä Etelä-Ruotsista. Suomessa teksasinsavikkaa on tavattu hyvin satunnaisesti muutamin paikoin eri puolilta maata. Havainnot painottuvat eteläiseen Suomeen.
Elinympäristö

Suomessa teksasinsavikka on uustulokas, jota on tavattu erilaisilla joutomailla kuten kaatopaikoilla, tienvarsilla, myllyillä ja satamissa.
Käyttö

Muiden savikkalajien tavoin myös teksasinsavikka kelpaa ihmisravinnoksi.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Teksasinsavikan levinneisyys Suomessa.
Teksasinsavikan latvakukinto.
Teksasinsavikan lehti.
Tehtaat ja teollistuminen Afrikassa

Eurooppalaisten tehtaita Savissa, nykyisessä Beninissä vuonna 1745.
Tehtaat olivat Afrikan rannikolla olevia laitoksia, jotka toimivat kauppakeskuksina. Niissä oli usein erilaisia rakennuksia, kuten suurimmissa kauppa-asema, asuntoja, varastotiloja tavaroille, laivojen korjausverstaita, sekä parakki (barracoon) tai aitaus afrikkalaisille orjuutetuille miehille, naisille ja lapsille.
Tehtaiden päämiehet olivat faktoreita, jotka toimivat eri maiden hallitusten tai suurimpien eurooppalaisten yritysten asiamiehinä. Faktorit palkkasivat erilaisia avustajia, joista jotkut olivat afrikkalaisia. Esimerkiksi Ouidahissa liitettiin useita tehtaita yhteen. Tavallisesti maan omistanut afrikkalainen hallitsija keräsi vuokraa ja veroja sekä tarjosi suojelua voittoa jaettaessa. Paikalliset hallitsijat myös auttoivat perustamaan suhteita alkuperäisasukkaiden kaupallisiin verkostoihin sisämaassa.
Faktorit olivat välittäjiä eurooppalaisten ja afrikkalaisten, sekä myöhemmin amerikkalaisten ostajien ja myyjien välillä. Tehtaissa varastoitiin kultaa, taljoja, norsunluuta, värjäysaineita ja muita tavaroita. Niitä tarjottiin maksuksi afrikkalaisista tuotteista ja orjiksi siepatuista. Useiden tehtaiden kokonaisuus houkutteli eurooppalaisia kauppiaita, jotka saattoivat myydä suuria määriä tavaroita ohi kulkevien kauppalaivojen kapteeneille ja afrikkalaisille välittäjille, joilla oli useita tavaroiden kaupankäynnin lähteitä.
Orjatehtaat

Afrikkalaiset paikalliset päälliköt tai hallitsijat toivat orjuutettuja ihmisiä orjatehtaille. Siellä lääkäri tutki heidät  ja tehtaan omistava yritys osti sopiviksi arvioidut. Hyväkuntoiset orjuutetut ihmiset merkittiin rintaan painetulla kuumalla raudalla, jotta orjakauppiaat eivät voisi vaihtaa terveitä orjia kelvottomiin. Ostetut orjuutetut suljettiin tehtaan selleihin tai tiloihin, kunnes orjalaiva saapui viemään heidät Atlantin yli.
Myös eurooppalaisten elämä tehtaissa saattoi olla vaikeaa ja vaarallista. Monet kuolivat trooppisiin sairauksiin, kuten malariaan tai keltakuumeeseen.
Orjatehtaat > Orjien kauppa ja välitys

Tehtaissa tai kauppahuoneissa monilla Länsi- ja Keski-Afrikan seuduilla eurooppalaiset ostivat vangitut välittäjiltä. Jokainen tehdas oli omanlaisensa maailma, koska eurooppalaiset ja afrikkalaiset muodostivat monenlaisia ja monimutkaisia suhteita. Ne synnyttivät uusia kauppakieliä, uusia kulttuureja ja sekaperheitä. Afrikan rannikolla syntyi kauppaa helpottavia pidgin-kieliä 1500-luvulta alkaen.
Rannikkolinnoituksista ja tehtaista vangitut orjat lastattiin pienillä aluksilla, usein kanooteilla rannikon edustalle ankkuroituihin orjalaivoihin. Joskus eurooppalaiset kauppiaat purjehtivat tehtaalta toiseen ja hankkivat pieniä määriä orjia eri tehtaista, kunnes aluksen kapasiteetti täyttyi. Tosinaan eurooppalaiset kauppiaat täyttivät aluksensa neuvottelemalla satojen vankien oston yhdestä paikasta.
Siirtomaateollisuus

Transatlanttisen orjakaupan loppuminen 1800-luvulla muutti Afrikan vuorovaikutusta muun maailman kanssa. Tehtaiden ja teollistumisen kehitys Afrikassa oli epätasaista ja se kohtasi lukuisia haasteita.
Siirtomaakaudella eurooppalaiset valloittivat suuria alueita Afrikassa. Tänä aikana teollista kehitystä ohjasi suurelta osin siirtomaapolitiikka ja tehtaita perustettiin usein käsittelemään raaka-aineita vientiä varten Eurooppaan, eikä kehittämään paikallista taloutta. Etusijalle asetettiin sellaiset teollisuudenalat kuin kaivosteollisuus (kulta, timantit ja kupari) ja maatalous (puuvilla, kaakao ja kumi).
Siirtomaiden hallinnot investoivat infrastruktuuriin, kuten rautateihin ja satamiin. Tämä helpotti jossain määrin tehtaiden ja teollisuuden alojen perustamista. Niiden tarkoituksena oli kuitenkin ensisijaisesti tukea raaka-aineiden louhintaa ja vientiä. Raaka-ainevientiin keskittymisen vuoksi monipuolinen teollinen perusta kehittyi heikosti. Siirtomaa-aikana perustetut tehtaat liittyivät usein maataloustuotteiden jalostukseen tai mineraalien louhintaan.
Afrikan teollistuminen alkoi kehittyä 1920-luvulla. Saharan eteläpuolisessa Afrikassa teollistuminen tapahtui kahdessa vaiheessa. Alkuvaihe tapahtui kolonialismin aikana, jota siirtomaahallinto kannusti ja se päättyi 1940-luvun lopulla. Teollistumisen toinen vaihe alkoi 1950-luvun lopulla ja kiihtyi 1960-luvulla, jolloin tuonnin korvaus otettiin käyttöön laajemmin.