stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tampereen VPK:n talo

| Tampereen VPK:n talo |
| --- | --- |
 VPK:n talo kesällä 2017.
Osoite:  Pirkankatu 8 Kortelahdenkatu 25
Sijainti:  Amuri, Tampere
Koordinaatit:  61°29′52″N, 23°44′50″E
Rakennustyyppi:  paloasema, asuin- ja kokoontumisrakennus
Valmistumisvuosi:  1910
Suunnittelija:  Heikki Tiitola
Rakennuttaja:  Tampereen VPK
Omistaja:  Tampereen VPK 
Käyttäjä:  Tampereen VPK  Kuntosali EasyFit 
Tyylisuunta:  jugend
Runkorakenne:  tiili 
Julkisivumateriaali:  rappaus
Kerrosluku:  3
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tampereen VPK:n talo (eli Vapaaehtoisen palokunnan talo) on vuonna 1910 valmistunut vapaapalokunnan toimitalo ja seurantalo, joka sijaitsee Tampereen keskustassa, Pirkankadun ja Kortelahdenkadun kulmauksessa. Kolmikerroksinen rapattu kivitalo on rakennusmestari Heikki Tiitolan suunnittelema, ja se edustaa jugendtyylin niin sanottua rationaalista suuntausta. Rakennuksen muotokieli on korostuneen geometrista. Kokonaisuutta hallitsee kadunkulmaan sijoitettu pyöreä tornimainen osa.
Vapaapalokunnan ohella rakennuksessa on toiminut vuosien varrella monenlaisia vuokralaisia. Toisessa kerroksessa sijaitsevassa suuressa juhlahuoneistossa on järjestetty muun muassa kokouksia, luentoja, teatterinäytöksiä ja tanssi-iltamia. Rakennus on palvellut myös sotilas- ja lavantautisairaalana sekä paperituotteita valmistaneen Pate Oy:n tehtaana.
Juhlasalisiiven pääsisäänkäynti.
VPK:n historiaa

Huhtikuussa 1873 perustettu VPK (Vapaaehtoinen Palosammutus- ja Korjauskunta) oli Tampereen ensimmäinen palokunta. Aluksi sillä ei ollut omaa rakennusta, vaan se  toimi Kauppakadun varrella parissa eri paikassa. Vuonna 1892 kaupunki luovutti vapaapalokunnalle tontin vanhan hautausmaan vierestä, osoitteesta Kauppakatu 24 (nyk. Pirkankatu 8). Sinne valmistui arkkitehti Berndt Blomin suunnittelema puinen makasiinirakennus vielä saman vuoden aikana.
Vapaapalokunnan sammutustehtävät vähenivät huomattavasti sen jälkeen kun Tampereelle perustettiin vakinainen palokunta vuonna 1898. VPK jatkoi kuitenkin toimintaa kaupungin kakkospalokuntana sekä aktiivisena kansalais- ja sivistysjärjestönä.
Wivi Lönnin piirustukset

Tampereen VPK:n uuden ”kokous- ja kalustohuoneen” suunnittelusta järjestettiin vuonna 1908 arkkitehtuurikilpailu, jonka voitti arkkitehti Wivi Lönn. Kun hänen ehdotuksestaan tehtiin kustannusarvio, kävi ilmi, että suunnitelman toteutus olisi tullut vapaapalokunnalle liian kalliiksi. Jotta rakennuskustannukset pienenisivät, Lönn muutti talon piirustuksia. Jostain syystä myöskään tätä hänen toista, supistettua ehdotustaan ei toteutettu, vaan VPK:n talon suunnittelu annettiin Heikki Tiitolan tehtäväksi.
Tapaus jäi vaivaamaan Wivi Lönniä. Vuonna 1959 hän totesi tutkija Paula Kiviselle, ettei vieläkään ymmärtänyt, miksi hänen VPK-piirustuksensa sivuutettiin. Kirjassa Tampereen jugend (1982) Kivinen kirjoittaa: ”Vaikka talo tiettävästi onkin rakennettu asiallisin perustein, tunnen velvollisuudekseni näin tuoda julki arkkitehti Lönnin mieltä painaneen ajatuksen, jonka mukaan häntä oli tuolloin kohdeltu kaltoin.”
Rakennuksen status

VPK:n taloa ei ole suojeltu, mutta Tampereen kaupungin kaavoitusyksikkö on arvioinut sen rakennustaiteen ja kaupunkikuvan kannalta erittäin merkittäväksi kohteeksi.
Pirkanmaan maakuntakaavassa (2040) VPK:n talo, viereiset Hiekan taidemuseo ja Pyynikin uimahalli sekä lähellä sijaitsevat Tampereen taidemuseo ja Amurin työläismuseokortteli on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Tangokuningatar ja kuningas

| Tangokuningatar ja kuningas Risto Nevala ja Arja Koriseva |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1989
 Tyylilaji: Iskelmä
 Levy-yhtiö: MTV
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Arja Korisevan muut julkaisut
|   | Tangokuningatar ja kuningas 1989 | Arja Koriseva 1990 |
Tangokuningatar ja kuningas on musiikkialbumi, joka julkaistiin 1989, kun Risto Nevalasta ja Arja Korisevasta oli tullut tangokuninkaallisia Seinäjoen tangomarkkinoilla samana vuonna. Orkesterina levyllä toimii Antti Vainion johtama Seinäjoen Orkesteri -niminen kokoonpano. Albumista on myös saatavilla vinyylilevy-painos.
Samannimisiä albumeita on julkaistu muinakin vuosina samalla idealla, eli kulloisenkin vuoden tangokuninkaalliset esiintyvät levyillä, esimerkiksi Kaija Pohjola ja Jaakko Mäkynen (1991) sekä Eija Kantola ja Mika Pohjonen (1992).
Kappaleet

Sivu A
Rannalla (Arja Koriseva) - 3'53
Sinun kanssasi tähtisilmä (Arja Koriseva) - 2'37
Siks oon mä suruinen (Arja Koriseva) - 3'18
Desiree (Risto Nevala) - 3'14
Mustalaisviulu (Romany Violin) (Risto Nevala) - 2'44
Sinitaivas (Blauer Himmel) (Risto Nevala) - 4'03
Sivu B
Sä et kyyneltä nää (Risto Nevala) - 3'06
Hurmio (Ecstasy) (Risto Nevala) - 3'23
Lapsuusmuistoja (Risto Nevala) - 3'27
Kultaiset korvarenkaat (Golden Earrings) (Arja Koriseva) - 2'57
Kylmät huulet (Tango Roulette) (Arja Koriseva) - 2'25
Vie meidät rakkauteen (Tango d’Amour) (Arja Koriseva) - 3'30
Aiheesta muualla

Tangomarkkinoiden julkaisuja (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Arja Koriseva |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Tangokuningatar Arja Koriseva & Tangokuningas Risto Nevala  Arja Koriseva  Me kaksi vain  Saa joulu aikaan sen  Kun ilta saapuu kaupunkiin  Naisen tie  Rakastunut nainen  Tango Illusion  Mieli maailmoja juoksee  Yö on hellä  Pieni kultainen avain  Kuuntelitko sydäntäs  Joulu joka päivä  Nauran ja rakastan  Kun aika on  Minä taistelen  Rakkaudesta jouluun  Kirkossa  Joulukirkossa  Majakanvartijat 
Kokoelmat:  Tähdet & tähdet  Parhaat  Suomen parhaat  Hymyhuulet, 20 suosikkia  Enkelin silmin 1990–1995  Valitut palat  Kuningaskobra, 20 suosikkia  Kymmenen ensimmäistä vuotta  Tähtisarja – 30 suosikkia  40 unohtumatonta laulua  Collections  Legendat
Tangram

Puisen tangramin palaset järjestettynä neliöksi
Tangram on kiinalainen pulmatehtävä. Se sisältää seitsemän palaa, joista voi yhdistellä lukemattomia eri kuvioita. Kappaleisiin kuuluu seitsemän geometrista muotoa: viisi kolmiota, joista kaksi suurta, yksi keskikokoinen ja kaksi pientä sekä yksi suunnikas ja yksi neliö. Kaikki kappaleet yhdessä muodostavat suuren neliön. Pelin mukana tulee kirjanen, jossa on useita geometristen muotojen, ihmishahmojen ja muiden kuvioiden ääriviivoja, jotka tulee muodostaa kaikkia palasia käyttäen.
Historia

Tangram perustuu kiinalaisten tapaan järjestellä erimuotoisia pöytiä juhla-aterioilla. Eräässä kiinalaisessa kirjassa 1100-luvulta on esitelty 76 erilaisia kohteita esittävää pöytäjärjestystä. 1800-luvun taitteessa kiinalaiskirjailija nimimerkiltään ”Hidasjärkinen erakko” sovitti perinteen sormin liikuteltaville geometrisille palikoille kirjassaan Kuvia käyttäen seitsemää nerokasta kappaletta.
Kiinasta palaavat eurooppalaiset ja amerikkalaiset merimiehet toivat tangramin länsimaihin 1800-luvun alussa. Peliä kutsuttiin aluksi nimellä ”Kiinalainen arvoitus”, ja myöhemmin se sai nimekseen ”tangram”. Nimen alkuperästä on erilaisia teorioita. Sen on esitetty tulleen muun muassa käytöstä poistuneesta englannin kielen sanasta trangram, joka tarkoittaa palapeliä tai rihkamakorua. Toisen teorian mukaan nimi tulee sanoista Tang (dynastia) ja liitteestä -gram, joka on kreikkaa ja tarkoittaa kirjoitusta. Kolmannen teorian mukaan tangram juontuu sanasta tanka.
Ensimmäinen Kiinan ulkopuolella julkaistu tangram-kirja painettiin Lontoossa vuonna 1817. Tangramista tuli välitön menestys, ja kahden vuoden kuluessa Euroopassa oli jo julkaistu kymmeniä tangram-kirjoja Italiasta Skandinaviaan. Näkyvintä villitys oli Ranskassa, ja pelin väitettiin olevan Saint Helenalle karkotetun keisari Napoleonin suosikkiharrastus.
Tangramit otettiin käyttöön myös kouluissa 1800-luvun puolivälissä. Pelin suosio on säilynyt 2000-luvulle asti, ja julkaistuja muotoja on 2010-luvun alussa jo yli 5900.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tangram
Tangram Game Open source software
Heikki Taponen

Heikki Taponen (s. 18. tammikuuta 1951) on suomalainen entinen koripalloilija.
Taponen pelasi Suomen koripallomaajoukkueessa 137 ottelua vuosina 1968–1978. Hän edusti Suomea vuoden 1977 EM-kilpailuissa. Taponen teki EM-kisoissa 3,7 pistettä ottelua kohden. SM-sarjassa hän teki 5390 pistettä 14,2 pisteen ottelukeskiarvolla.
Tapoa (joki)

| Tapoa |
| --- | --- |
Laskupaikka:  Nigerjoki  12°32′54″N, 2°31′20″E
Maat:  Burkina Faso, Niger
Pituus:  260 km
Virtaama:  1,1 m³/s
Valuma-alue:  5 500 km²

Tapoa on Nigerin sivujoki Burkina Fasossa ja Nigerissä. Sen pituus on 260 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 5 500 neliökilometriä.
Joki virtaa yläjuoksullaan tasangolla ja alajuoksullaan mutkitellen kapeassa laaksossa. Se laskee Nigeriin W-kansallispuiston yläpuolella. Puiston sisäänkäynnin kohdalla Tapoa muodostaa parikymmentä metriä korkean vesiputouksen. Sen ainoa suurempi sivujoki on Borofwanou.
Tapoan vesimäärä on hyvin pieni. Keskimääräinen virtaus W-kansallispuiston mittauspaikalla oli 1,1 kuutiometriä sekunnissa vuosina 1963–1978. Joulukuusta huhtikuuhun joki on täysin kuiva.
Pustoperä

| Pustoperä Пустомержа, Pustomerža |
| --- | --- |
 Nordin kartano Maneliassa.
 lippu
 Pustoperä
 Koordinaatit: 59°23′5″N, 28°53′2″E 
Valtio:  Venäjä
Federaatiosubjekti:  Leningradin alue
Piiri:  Jaaman piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  514,18 km²
Väkiluku (2018):  2 300
 
 Kunnan sivusto 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pustoperän kunta Jaaman piirin kartalla.
Pustoperä (ven. Пустоме́ржа, Pustomerža) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 22 kilometriä Jaamasta kaakkoon. Kunnassa on 2 300 asukasta ja kylässä 1 300 (vuonna 2018).
Maantiede ja asutus

Pustoperän kunnan pinta-ala on 514,18 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Jaaman piirin Opoljan ja lännessä Jaaman ja Suuren-Lutskan kuntiin, idässä Volossovan piirin Kolositsan, Pessetan ja Sabskin kuntiin sekä etelässä Slantsyn piirin Staropoljen, Vyskatkan ja Tšernovskojen kuntiin. Pinta-alasta 67,6 % on metsää, 30,3 maatalousmaata ja teollisuusaluetta ja 1,5 % asuinaluetta.
Pinnanmuodostusta leimaavat kukkulat ja harjut sekä kumpuileva tasanko. Suurimmat vesistöt ovat Laukaanjoki ja sen sivujoki Rievitsä (ven. Hrevitsa). Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, kalkkikivi, kipsi, liitu ja hiekka.
Kuntaan kuuluu 18 asutuskeskusta: Immanitsa (ven. Imenitsy), Ivanskoin taajama (Ivanovskoje), Jyrki (Jurki), Klenna (Kljonno), Klennan rautatieasema, Korppova (Korpovo), Kriušin rautatieasema, Manelia (Manuilovo), Mustapää (Onstopel), Netoplitsa (Nedoblitsy), Pieni-Pustoperä (Malaja Pustomerža), Poretšje, Pustoperä (Bolšaja Pustomerža), Sredneje Selo, Sääkylä (Sjaglo), Torma, Veimarin rautatieasema (Veimarn) ja Vetki.
Historia

Kunnan pohjoisosa on vanhaa inkerinsuomalaisten asuinseutua. Heidän lisäkseen seudulla on asunut venäläisiä ja virolaisia. Luterilaiset kuuluivat ennen Novasolkan seurakuntaan. Nykyään asukkaat ovat etupäässä venäläisiä.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkevat Hatsinan ja Opoljan, Tolmatšovon ja Narvan valtatien sekä Gostitsyn ja Pustoperän väliset maantiet. Kylistä on linja-autoyhteydet Jaamaan ja Volossovaan. Veimarin aseman kautta kulkee Namkun, Hatsinan ja Ivangorodin välinen rautatie, josta haarautuvat radat Outovaan sekä Kattilan kautta Vääskylään. Rautateillä on henkilöliikennettä Pietariin, Jaamaan, Ivangorodiin ja Slantsyyn.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Suurimmat yritykset ovat maidon tuotantoon erikoistunut Agro-Baltin karjatila ja Neiman lihanjalostuslaitos. Kunnassa toimii 21 yksityistä maatilaa. Laukaanjoella Poretšjessa on kalankasvattamo. Muita työnantajia ovat erilaiset julkiset ja yksityiset palvelut. Niihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus kirjastoineen, lääkintäasema, posti, pankki ja joukko kauppoja.
Matkailu ja nähtävyydet

Kunnassa ei juurikaan ole matkailupalveluja. Klennassa toimii metsästys- ja kalastusmaja. Historiallisia kohteita ovat Gryzlovan kartano Pustoperässä, Johannes Kastajan kirkko Ivanskoissa sekä Nordin kartano ja Pyhän Georgioksen tsasouna Maneliassa.
Aiheesta muualla

Pustoperän kunnan sivusto (venäjäksi)
Pustoperän kunta Jaaman piirin sivustolla (venäjäksi)
Tananruostegueretsa

| Tananruostegueretsa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Heimo::  Häntäapinat Cercopithecidae
Suku::  Piliocolobus
Laji::  rufomitratus
Kaksiosainen nimi
 Piliocolobus rufomitratus  (Peters, 1879) 
Katso myös
   Tananruostegueretsa Wikispeciesissä   Tananruostegueretsa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tananruostegueretsa eli tanangueretsa (Piliocolobus rufomitratus) on afrikkalainen apinalaji.
Ulkonäkö ja koko

Tananruostegueretsa kasvaa noin puoli metriä pitkäksi. Sen selkäpuoli on musta, rinta ruosteenruskea. Harmaa häntä on yli puolimetrinen. Painosta on eri arvioita, kuusi kiloa lienee jonkinlainen keskipaino.
Levinneisyys

Tananruostegueretsoja elää vain Keniassa, Tanajoen alajuoksulla sekä joen suistossa. Metsien tuhoaminen on pirstonut lajin elinaluetta, ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto arvioi vuonna 2019 sen olevan äärimmäisen uhanalainen. Lajin kanta on noin tuhat yksilöä, ja se elää poliittisesti epävakaalla alueella, jonka suojelutilanne on heikko ja jonka luonnonvaroja käytetään varsin sääntelemättömästi.
Elintavat

Tananruostegueretsat elävät puissa perheryhminä, joihin kuuluu yksi tai kaksi aikuista koirasta ja naaraita sekä keskenkasvuisia alle kolmivuotiaita poikasia. Ne ruokailevat yleensä aamuhämärissä ja lepäävät keskipäivän kuuman ajan.
Tango & Cash

| Tango & Cash |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andrei Kontšalovski Albert Magnoli
Käsikirjoittaja:  Randy Feldman
Tuottaja:  Peter McDonald Jon Peters Peter Guber
Säveltäjä:  Harold Faltermeyer
Kuvaaja:  Donald E. Thorin
Leikkaaja:  Hubert C. de la Bouillerie (käännä suomeksi)
Pääosat:  Sylvester Stallone Kurt Russell Teri Hatcher Jack Palance
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:  22. joulukuuta 1989  2. maaliskuuta 1990 
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  55 000 000
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tango & Cash on yhdysvaltalainen toimintakomedia, jossa näyttelevät muun muassa Sylvester Stallone ja Kurt Russell. Muissa pääosissa näyttelevät Teri Hatcher ja Jack Palance. Elokuvan on ohjannut Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin vuonna 1980 muuttanut Andrei Kontšalovski.
Juoni

Kaksi Los Angelesin poliisia, Ray Tango (Sylvester Stallone) ja Gabriel Cash (Kurt Russell), luulevat kumpikin olevansa kaupungin tehokkaimmat poliisit. Heidän täytyy liittoutua selvitäkseen varakkaasta rikollispomosta, joka lähettää kaksikon pahamaineiseen vankilaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sylvester Stallone  | … |  Ray Tango   |
|  Kurt Russell  | … |  Gabriel Cash   |
|  Jack Palance  | … |  Yves Perrett   |
|  Teri Hatcher  | … |  Katherine Tango   |
|  Brion James  | … |  Requin   |
|  James Hong  | … |  Quan   |
|  Marc Alaimo  | … |  Lopez   |
Vastaanotto

Kurt Russell oli Razzie-ehdokkaana vuoden huonoimmasta roolityöstä ja käsikirjoittaja Randy Feldman huonoimmasta käsikirjoituksesta.
Video-opas vuodelta 1994 antoi elokuvan VHS-versiolle yhden tähden viidestä. Suomalainen elokuva arvostelutietokanta Leffatykki antaa leffalle 3.67 pistettä/5.lähde?
Tauno Tapanainen

Tauno Tapanainen (myöh. Tamme, 3. joulukuuta 1909 – 6. syyskuuta 1995) oli suomalainen pasifisti, joka tunnetaan Suomen ensimmäisenä totaalikieltäytyjänä. Hän oli Arndt Pekurisen ohella toinen 1920–1930-lukujen vaihteen suomalainen aseistakieltäytyjä, jonka tapaus herätti runsaasti myös kansainvälistä huomiota. Heidän ansiostaan vuonna 1931 säädettiin uusi asevelvollisuuslaki, joka mahdollisti siviilipalvelun kaltaisen vaihtoehtoisen työpalveluksen.
Tapanaisen pasifismin syyt olivat Pekurisesta poiketen puhtaasti uskonnolliset. Hän oli itse vankilassa yli neljän vuoden ajan vuosina 1930–1935, kunnes Tapanainen vapautettiin mielentilatukimuksen jälkeen kokonaan asepalveluksesta. Hän sai ns. ketjutuomioita; Tapanainen määrättiin aina vapautumisen jälkeen uudelleen palvelukseen ja tuomittiin taas kieltäytymisen jälkeen uudelleen vankeuteen. Tämän vuoksi säädettiin lopulta enimmäispituus työpalveluksen korvaavalle vankeusajalle.
Tamminkainen

| Tamminkainen |
| --- | --- |
 Koiras ja naaras
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Kampasarviset Lucanidae
Alaheimo::  Lucaninae
Suku::  Lucanus
Laji::  cervus
Kaksiosainen nimi
 Lucanus cervus  Linné, 1758 
Katso myös
   Tamminkainen Wikispeciesissä   Tamminkainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tamminkainen eli tammihärkä (Lucanus cervus) on kampasarvisiin kuuluva kovakuoriainen, joka elää metsissä vanhojen puiden ja kuolleiden runkojen koloissa.
Koko ja ulkonäkö

Tamminkainen on Euroopan kookkain kovakuoriainen. Kuoriainen on kauttaaltaan kiiltävä. Pää ja keskiruumis ovat mustat kun peitinsiivet ovat tummanruskeat. Koirasyksilöt on vaivatonta tunnistaa niiden suurista, hieman hirven sarvia muistuttavista yläleuoista. Koiraiden leukojen koko ja muoto vaihtelevat suuresti yksilöittäin. Naaraiden leuat ovat normaalit ja etummaisen raajaparin sääret ovat leventyneet. Koiraiden pituus leukoineen voi olla jopa 100 mm, kun naaraiden pituus vaihtelee 40–45 mm.
Lucanus cervus ♂
Lucanus cervus ♀
Toukat muistuttavat suuresti muiden lehtisarvisten heimoon kuuluvien kuoriaislajien toukkia. Ne ovat paksuja, väriltään vaaleita ja c-kirjaimen muotoisia. Pää on punaruskea ja toukan etupäässä on kolme paria punaruskeita jalkoja.
Levinneisyys

Keski- ja Etelä-Euroopassa tavattava kuoriainen. Suomea lähimpänä lajia tavataan hyvin harvinaisena Etelä-Ruotsissa ja Latviassa. Suomessa esiintyvän karvarin (Prionus coriarius) koirasta saattaa sen paksujen tuntosarvien vuoksi erehtyä luulemaan tamminkaiseksi.
Vanhojen, pystyyn lahoavien puiden poistaminen metsistä metsänhoidon yhteydessä on tehnyt tamminkaisesta esiintymisalueellaan uhanalaisen. Uhanalaisuutensa vuoksi laji mainitaan Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä II.
Elinympäristö ja elintavat

Aikuisia tamminkaisia tavataan toukokuun lopulta elokuun alkuun. Laji on aktiivinen pääasiassa iltaisin. Koiraat taistelevat naaraista kookkaiden leukojensa avulla. Täysikasvuiset kuoriaiset eivät nauti kiinteää ravintoa, mutta kykenevät juomaan marjojen ja hedelmien mehua sekä mahlaa. Kuoriainen on kuitenkin nauttinut pääosan aikuisena tarvitsemastaan ravinnosta toukkana ja sen elämä kestää parista viikosta kuukauteen.
Toukat elävät lahoavien puiden, pääasiassa tammien (Quercus robur), sisällä puuainesta syöden ja toukkakehitys kestää neljästä kuuteen vuotta. Yhden gramman painoinen toukka voi nauttia yli 22 cm³ puuta vuorokaudessa ja sen ruuansulatusta auttaa suolistossa elävä, selluloosaa hajottava bakteerikanta. Toukka kykenee tuottamaan ääntä eturaajojensa avulla, mutta tämän merkitystä ei tunneta. Täysikasvuiset toukat koteloituvat maaperään ja kotelovaihe kestää noin kolme kuukautta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Tamminkainen (tammihärkä) (Lucanus cervus)
Tammihärkä (Lucanus cervus)
UniProt: Taxonomy -  Lucanus cervus (Stag beetle) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Lucanus cervus, the Stag beetle (englanniksi)
Cerf-Volant (ranskaksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Lucanus cervus:  Wikidata: Q190491  Wikispecies: Lucanus cervus  ADW: Lucanus_cervus  ARKive: lucanus-cervus  BioLib: 7844  BOLD: 173289  CoL: 72P4Y  EoL: 2866038  EPPO: LUCACE  Fauna Europaea: 123296  Fauna Europaea (new): 9140ef2c-ba11-40df-84c7-bd0c36987aae  GBIF: 5743122  iNaturalist: 61749  IRMNG: 11498293  IUCN: 157554  NBN: NBNSYS0000011448  NCBI: 41109  Observation.org: 1660  Open Tree of Life: 867953  Paleobiology Database: 319816  uBio: 999202 
Scarabaeus cervus:  Wikidata: Q112678835  GBIF: 7804516 
Kamppailevia tamminkaiskoiraita
Tamoksifeeni

| --- | --- |


Tamoksifeeni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-[4-[(Z)-1,2-difenyylibut-1-enyyli]fenoksi]-N,N-dimetyylietanamiini 
Tunnisteet
CAS-numero: 10540-29-1
ATC-koodi: L02BA01
PubChem CID: 2733526
DrugBank: APRD00123
Kemialliset tiedot
Kaava: C26H29NO 
Moolimassa: 371,502 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 97 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 7–14 vuorokautta
Ekskreetio: Fekaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  B3(AU) D(US) 
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Tamoksifeeni (C26H29NO) on trifenyylietyleeneihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään rintasyövän hoidossa. Mekanismiltaan yhdiste kuuluu antiestrogeeneihin.
Synteesi

Tamoksifeenisynteesin lähtöaineena on α-etyylidesoksibentsoiinijohdannainen, joka reagoi 4-metoksifenyylimagnesiumbromidin kanssa, jolloin muodostuu karbinoliyhdiste. Hapon avulla yhdisteestä eliminoidaan hydroksyyliryhmä, jolloin muodostuu alkeeni, joka on rakenteeltaan stilbeenin johdannainen. Tästä tuotteesta poistetaan metyyliryhmä kinidiinihydrokloridin avulla ja muodostunut tuote alkyloidaan dimetyyliaminoetyylikloridilla natriumetoksidin toimiessa emäksenä, jolloin muodostuu tamoksifeenin Z- ja E-isomeerit. Näistä lääkeaineena käytetään Z-isomeeriä, joka erotetaan kiteyttämällä.
Tamoksifeeni myydään useimmiten sitraattisuolana. Vuonna 1995 tamoksifeenisitraatin maailmanlaajuinen tuotanto oli noin 10 100 kg. Vuonna 2002 yhdiste oli yleisin rintasyövän hoitamiseen käytetty lääke ja sen myynnin arvon arvioidaan olleen noin 420 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Vaikutusmekanismi ja metabolia

Maksan sytokromi P450 -ryhmään kuuluvat entsyymit CYP2D6 ja CYP3A4 muuntavat tamoksifeenin aktiivisiksi yhdisteiksi. Nämä yhdisteet sitoutuvat estrogeenireseptoreihin ja muodostavat kompleksin, joka estää DNA-synteesiä. Tällöin syöpäsolut pysyvät solusyklin G0- ja G1-vaiheessa.
Eräissä kudoksissa, kuten luussa, kohdussa ja verisuonistossa, tamoksifeenin on kuitenkin todettu toimivan estrogeenireseptorien agonistina antagonistina toimimisen sijaan. Tämä on tyypillistä lääkeaineille, joita kutsutaan selektiivisiksi estrogeenireseptorien modulaattoreiksi (SERM)
Sivuvaikutukset

Tyypillisimmät sivuvaikutukset tamoksifeenin käytöllä ovat lisääntyneet kuumat ja kylmät aallot sekä emättimen kuivuus. Harvinaisempiin haittavaikutuksiin lukeutuu kasvanut riski saada veritulppa. Tamoksifeenin on todettu ehkäisevän osteoporoosia ja alentavan kolesterolitasoa.
Vaikka tamoksifeenihoito on usein varsin tehokas, voivat kasvaimet kehittää resistanssin lääkeaineelle 2–5 vuoden jatkuvan käytön aikana. Resistanssin arvellaan johtuvan kasvaimien kyvystä kehittyä tunnistamaan tamoksifeeni antagonistiksi agonistin sijaan. Toinen ehdotettu mekanismi on geneettinen mutaatio, joka johtaa DNA-synteesissä tarvittavan proteiinin kehittymiseen estrogeenireseptorista riippumattomaksi.
Tamoksifeenin on eläinkokeissa todettu muodostavan liittymistuotteita DNA-molekyylin kanssa. Tutkimuksien mukaan tamoksifeenin käytöllä ja riskillä sairastua kohdun syöpään on selvä yhteys.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tamoxifen (englanniksi)
ChemBlink: Tamoxifen (englanniksi)
Yksi tamoksifeenisynteesin vaiheista. Reaktio on Grignard-reaktio.
Nolvadex (tamoksifeeni) 20 mg tabletti