stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seitajärventie

Seitajärventie eli yhdystie 19905 on museotie Savukoskella. Tie alkaa Sodankylän ja Savukosken väliseltä seututie 967:ltä Värriön kylän kohdalta ja johtaa Seitajärven kylään.
Seitajärven tie otettiin museotieksi vuonna 2010. Tie edustaa toisen maailmansodan jälkeen Lappiin tehtyjä polkuteitä, joiden tarkoitus oli turvata tasa-arvoiset liikkumismahdollisuudet myös syrjäseutujen asukkaille. Seitajärven polusta tuli polkutie vuoden 1951 alusta lukien, silloin sen numerona oli 50003.
Tien syntyvaiheet

Tien pituus on 13,6 kilometriä ja sen leveys vaihtelee 4,4 metristä 6,2 metriin. Seitajärven kylässä on viisi taloa, mutta ei enää ympärivuotisia asukkaita. Tie on vapaa-ajan asuntojen, poronhoidon ja metsätalouden takia kuitenkin käytössä koko pituudeltaan, tien alkupäässä on myös vakituista asutusta.
Seitajärven kylään Värriöstä johtava polku on ollut käytössä ainakin sata vuotta. Polku oli aluksi niin kapea ja vaatimaton, ettei sitä voinut kulkea hevosvetoisilla ajoneuvoilla tai polkupyörällä. Tavarankuljetuksessa saattoi käyttää apuna purilaita. Polun maasto oli lähes kokonaan helppokulkuista. Alkuperäinen polku jatkui Seitajärven kylästä vielä pohjoiseen useaa reittiä.
Seitajärventietä ei ole varsinaisesti koskaan rakennettu eli tiepohjaa ei ole paria kohtaa lukuun ottamatta vahvistettu. Polkutie tehtiin poistamalla kunttamaa eli humuskerros puskutraktorilla ja kivet työnnettiin syrjään. Vain parissa kohdassa tien vierelle on kaivettu ojat, tien sorastus on tehty luonnonsoralla. Reitillä on muutama rumpu. Tie muistuttaa alkuperäistä vaatimatonta polkutietä osuuksilla, joilla se kulkee kuivalla kankaalla. Tietä on hoidettu sorastamalla ja lanaamalla, uusimalla tarvittaessa rumpuja ja raivaamalla tienvarren vesaikkoja. Seitajärventiestä tuli autolla ajettava ilmeisesti vuonna 1961.
Tien museaalista arvoa lisää Seitajärven kylän asutus- ja kulttuurihistoria: kylästä on löytynyt kaksi kivikautista asuinpaikkaa ja siellä on kaksi seitakiveä. Tien varrella on peuranpyyntikuoppia. Kylä on tärkeä partisaanien uhrien muistelupaikka: heinäkuussa 1944 sinne hyökkäsi kaksi partisaaniosastoa yhteensä 152 partisaanin voimin. He tappoivat kylästä 14 asukasta ja ottivat vangiksi kolme asukasta, jotka tapettiin myöhemmin. Kylän asukkaiden turvaksi määrätystä sotilasvartioryhmästä kaatui kaksi ja kaksi surmattiin myöhemmin vangittuina. Kylään on pystytetty kolme muistomerkkiä uhrien muistolle. Yksi syy partisaanien tuhotyön onnistumiseen oli kylän tiettömyys. Suomen ensimmäinen tielaki oli vuodelta 1918, mutta voimavarojen puutteessa tiet jäivät rakentamatta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seitajärventie Wikimedia Commonsissa
Suomen museotiet, tieliikenteen museosillat ja rautateiden museosillat
| --- | --- |
Etelä-Karjala:   Niskapietiläntie  Maantiealikäytävä ”Karjasilta” 
Etelä-Pohjanmaa:   Kyrönkankaan kesätie  Mattilan silta  Perttilän riippusilta 
Etelä-Savo:   Kuortti–Miekansalmi-tie  Porrassalmentie  Enonkosken kivisilta  Virransalmen silta 
Kainuu:   Paltaniementie  Raatteentie  Möykkysenjoen silta  Tervasalmen silta  Kalliokosken ratasilta  Uitonsalmen alikulkusilta 
Kanta-Häme:   Porras–Renko-tie  Mierolan silta 
Keski-Suomi:   Koiviston paikallistie  Heinäjoen silta  Viherin silta 
Kymenlaakso:   Tallimäki–Virojoki-tie  Keskikosken silta  Korian silta  Mullinkosken silta  Salmen silta  Savukosken silta 
Lappi:   Magneettimäki  Nivajoki–Alajalve-tie  Seitajärventie  Simonkyläntie  Ahdaskurun silta  Saarenputaan silta  Aliojan ratasilta 
Pirkanmaa:   Peräkunnantie  Aunessilta  Markkulan silta 
Pohjanmaa:   Taistelutantereentie  Harrströmin kivisilta  Närpes Nybro  Tuovilan silta 
Pohjois-Karjala:   Vornantie  Haarajoen museosilta 
Pohjois-Pohjanmaa:   Saviselkä–Piippola-tie  Etelänkylän isosilta  Pattijoen silta  Ponkilan silta  Savisilta 
Pohjois-Savo:   Nikkilänmäentie  Taipaleen kanavan ratasilta  Taipaleen vanhan kanavan silta 
Päijät-Häme:   Tönnön silta  Heinolan rautatiesilta 
Satakunta:   Huovintie  Lankosken silta  Lapijoen silta  Tulkkilan silta 
Uusimaa:   Fagervikintie  Tuusulan Rantatie  Espoonkartanon Sågbron silta  Bobäckinpuron ratasilta  Hinthaaranjoen ratasilta  Kialan ratasilta 
Varsinais-Suomi:   Vanhalinnantie  Halikon vanha silta  Muntin silta  Aurajoen ratasilta 
| --- | --- |
Huom!: Savukosken silta on Kymenlaakson ja Uudenmaan rajalla.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Seitajärventie (Q20249780)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: tie, Suomen museotie
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Savukoski
koordinaatit: 67°27′48″N 28°00′29″E﻿ / ﻿67.4633°N 28.0081°E﻿ / 67.4633; 28.0081
Sekatyömies

Sekatyömies tai sekatyöläinen on tiettyyn osaamisalueeseen erikoistuneen ammattityöläisen vastakohtaan viittaava työntekijän nimitys. Sekatyömiehet tai -työläiset muodostivat aiemmin merkittävän osan erityisesti tehtävästä toiseen liikkuvasta apu- ja sesonkityövoimasta. Sekatyömiehen tehtäviin ei ollut koulutusta, vaan osaaminen kehittyi tekemällä oppimisen kautta. Sekatyöläinen edusti tietynlaista ylijäämäkategoriaa, kaatoluokkaa; sitä ei välttämättä pidetty "oikeana" ammattinimikkeenä.
Tehtäviä

Sekatyömiehiä oli rakennustyömailla avustavissa tehtävissä. He saattoivat myös tehdä sementti- ja betonitöitä. Heitä toimi paljon satamissa ja maanrakennustöissä. He huolehtivat esimerkiksi tehtaiden polttoainehuollosta halkotarhoilla. Talvisin lumityöt tarjosivat heille paljon työmahdollisuuksia.
Järjestäytyminen Suomessa

Sekatyöläiset järjestäytyivät useaan eri ammatilliseen organisaatioon: Suomen Tehdas- ja Sekatyöväen Liitto piti ensimmäisen edustajakokouksensa vuonna 1909. Vuonna 1921 STSL yhdistyi Suomen Saha-, Kuljetus- ja Sekatyöväen Liittoon ja sen perustava edustajakokous pidettiin vuonna 1921. Maaseututyöväen Liitto puolestaan toimi vuosina 1945–1993. Vuonna 1949 liitossa oli 12 674 jäsentä.
Nykyään sanaa sekatyömies saatetaan Suomessa käyttää tarkoittamaan monialaista, lyhytaikaisissa työsuhteissa toimivaa ammattilaista esimerkiksi media-alalla.
Seksuaalinen tasa-arvo

Seksuaalinen tasa-arvo tarkoittaa ihmisten tasa-arvoa seksuaalisesta suuntautumisesta riippumatta. Näin ollen homo- ja heteroseksuaalit sekä muiden seksuaalisuuksien edustajat olisivat toisiinsa nähden tasa-arvoisia. Esimerkiksi parisuhteiden rekisteröinti ja (samaa sukupuolta olevien) avioliitot seksuaalisesta suuntautumisesta riippumatta kuuluu seksuaaliseen tasa-arvoon. Seksuaalinen tasa-arvo on kotoperäinen termi, kun taas maailmalla puhutaan HLB-ihmisten (homojen, lesbojen ja biseksuaalien) syrjinnästä ja ihmisoikeuksista.
Niin kutsuttu tasa-arvotyö maailmalla keskittyykin nimittelyn, kiusaamisen ja häirinnän sekä myös väkivaltaan sekä työmahdollisuuksien ja terveydenhuollon eväämisen ehkäisemiseen. HLB-ihmiset eivät saavuta tasa-arvoa siksi että he ovat jatkuvan hyökkäyksen kohteena eri puolilla maailmaa siksi mitä he ovat (ja mitä he eivät pysty muuttamaan). Seksuaalisen suuntautumisen vuoksi henkilölle saatetaan antaa potkut, häätää asunnosta tai kieltäytyä palvelemasta. Henkilö voi jäädä ilman tarvitsemiaan tavaroita ja palveluita.
Seksuaaliseen tasa-arvoon voi myös kuulua valinta sukupuolineutraalien termien käytöstä: esimerkiksi "muru", "kulta" tai "rakas" ovat sanoja joilla voidaan korvata heteronormatiivisia oletuksia poika-/tyttöystävistä, joita henkilöllä ei seksuaalisesta suuntautumisesta johtuen ole.
Seksuaalinen tasa-arvo Suomessa

Homoseksuaalisuus poistui Suomessa rikoslaista 1971 ja tautiluokituksesta 1981. Vuodesta 1971 vuoteen 1999 rikoslaissa oli ns. kehotuskielto, joka kielsi julkisen kehottamisen samansukupuolisten väliseen haureuteen. Ketään ei kuitenkaan koskaan tuomittu lainkohdan perusteella.
Vuonna 1995 Suomen rikoslakia uudistettaessa kiellettyjen syrjinnän perusteiden listaan lisättiin seksuaalinen suuntautuminen. Syrjinnän vastainen lainsäädäntö kieltää ihmisryhmään kohdistuvan herjauksen ja solvauksen sekä kiihottamisen sitä vastaan (RL 11:8), syrjinnän yleisöä palvelevan liikkeen tai ammatin harjoittamisesta, virantoimituksessa tai muussa julkisessa toiminnassa tai julkisten tilaisuuksien ja kokousten järjestämisessä (RL 11:9) sekä työnhakijaan tai työntekijään kohdistuvan syrjinnän (RL 47:3). Euroopan unionin Amsterdamin sopimuksessa vuodelta 1997 on kielletty syrjintä seksuaalisen suuntautumisen perusteella, ja sopimusta on tarkistettu vuonna 1999.
Käytännössä valtaväestölle on kuitenkin usein ominaista pitää yllä perinteistä käsitystä heteroseksuaalisuuden asemana ainoana luonnollisena seksuaalisuuden muotona, jolloin muihin suuntautumisiin kohdistuu kielteisyyttä. Erilaiset ennakkoluulot estävät lain hengen täydellistä toteutumista. Jossakin määrin tämä ilmenee myös hallinnossa, viranomaisten keskuudessa ja ammatillisessa toiminnassa terveydenhuollossa.
Sukupuolineutraali avioliittolaki astui Suomessa voimaan 1. maaliskuuta 2017.
Vasili Šelgunov

Vasili Šelgunov 1890-luvulla.
Vasili Andrejevitš Šelgunov (ven. Васи́лий Андре́евич Шелгуно́в, 20. elokuuta 1867 Pihkovan läänin Slavkovitšin kylä – 2. huhtikuuta 1939) oli venäläinen sosiaalidemokraatti ja bolševikkivallankumouksellinen.
Vasili Šelgunov syntyi talonpoikaisperheeseen. Vuodesta 1876 lähtien hän työskenteli tehdastyöläisenä Pietarissa. Vuonna 1886 hän liittyi Pavel Totšisskin ja myöhemmin Mihail Brusnevin johtamiin sosiaalidemokraattisiin ryhmiin. Vuonna 1893 hän tutustui V. I. Leniniin. Vuodesta 1894 lähtien hän levitti vallankumouksellista propagandaa Obuhovin tehtaalla ja osallistui Taisteluliitto työväenluokan vapauttamiseksi -järjestön perustamiseen.
Joulukuussa 1895 Šelgunov pidätettiin ja maaliskuussa 1897 hänet karkotettiin Arkangelin lääniin. Joulukuussa 1902 hän palasi Pietariin, joutui pidätetyksi ja siirtyi Bakuun. Syksyllä 1904 Šelgunov palasi hoitamaan silmäsairauttaan Pietariin, jossa hän osallistui Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen toimeksiannosta Georgi Gaponin johtaman työväenliikkeen toimintaan. Vuoden 1905 vallankumouksen aikana hän teki propagandatyötä Pietarin tehdastyöläisten keskuudessa sekä toimi puolueen kaupunkikomitean ja työväenneuvoston jäsenenä. Joulukuussa 1905 Šelgunov suljettiin Krestyn vankilaan, jossa hän sokeutui lopullisesti. Vuonna 1911 hän toimi bolševikkien julkaiseman Zvezda-lehden virallisena toimittajana joutuen kolmesti vangituksi. Vuonna 1912 hän osallistui Pravdan perustamiseen. Vuosina 1912–1916 hän oli karkotettuna Pohjois-Kaukasiaan.
Vuosina 1917–1918 Šelgunov toimi bolševikkipuolueen Pietarin ja Moskovan kaupunkikomiteoissa ja vuoteen 1920 saakka maanalaisessa työssä Kubanilla. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1924 hän kuului vanhojen bolševikkien yhdistyksen puhemiehistöön.
Šelgunovin luona entisessä Aleksandrovskojen kylässä kokoontui vuonna 1894 Leninin johtama työläiskerho. Vuonna 1967 rakennukseen avattiin vallankumoushistoriallinen museo, joka vuonna 1995 muutettiin Nevskaja zastava -nimiseksi kotiseutumuseoksi. Museoon kuuluu Šelgunoville omistettu muistohuone. Rakennuksen yhteyteen 1970-luvun alussa pystytetyssä Pietarin ensimmäisten marxilaisten muistomerkissä on hänen rintakuvansa. Lähellä sijaitseva katu nimettiin Šelgunovin mukaan vuonna 1962.
Sekologaniini

| Sekologaniini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Metyyli-(2S,3R,4S)-3-etenyyli-4-(2-oksoetyyli)-2-[(2S,3R,4S,5S,6R)-3,4,5-trihydroksi-6-(hydroksimetyyli)oksan-2-yyli]oksi-3,4-dihydro-2H-pyran-5-karboksylaatti
CAS-numero:  19351-63-4
PubChem CID:  161276
SMILES:  COC(=O)C1=COC(C(C1CC=O)C=C)OC2C(C(C(C(O2)CO)O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C17H24O10
Moolimassa:  388,362 g/mol
Sekologaniini (C17H24O10) on terpeeneihin ja glykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy lukuisissa kasveissa ja se on keskeinen välituote alkaloidien biosynteesissä.
Biologinen rooli

Sekologaniini eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970 japaninkuusaman (Lonicera morrowii) lehdistä. Sekologaniinin biosynteesi lähtee geranyylipyrofosfaatista kuuden entsyymin katalysoiman reitin kautta. Viimeisessä vaiheessa sekologaniinisyntaasi katalysoi loganiinin hapettumista sekologaniiniksi.
Sekologaniinista muodostuu seuraavissa vaiheissa muita yhdisteitä. Tärkeitä ovat erityisesti alkaloidit, ja sekologaniini on esiaste noin 2 500 eri alkaloidille. Sekologaniini reagoi tryptamiinin kanssa muodostaen striktosidiinia, joka on esiaste kaikille indolialkaloideille. Niistä monet ovat biologisesti aktiivisia. Sekologaniinin ja dopamiinin reaktio on ensimmäinen vaihe isokinoliinialkaloidien, esimerkiksi kiina-alkaloidien ja pyrrolokinonialkaloidien kuten kamptotesiinin biosynteesissä.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Secologanin (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Secologanin (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Secologanin (englanniksi)
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1932

Los Angelesin 1932 kesäolympialaisten nyrkkeily järjestettiin Olympic Auditoriumissa. Samassa hallissa käytiin kisojen painikilpailut.
Kilpailuja käytiin kahdeksassa sarjassa ja ne kestivät viisi päivää.
Parhaat maat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija: | Maa: | Kultaa: | Hopeaa: | Pronssia: | Neljäs: | 5.-8.: | Yht.:  |
| 1. |  Argentiina | 2 | 1 | 0 | 0 | 2 | 5 |
| 2. |  Yhdysvallat | 2 | 0 | 3 | 1 | 2 | 8 |
| 3. |  Etelä-Afrikka | 2 | 0 | 1 | 0 | 2 | 5 |
| 4. |  Kanada | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 | 4 |
| 5. |  Unkari | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 |
| 6. |  Saksa | 0 | 3 | 0 | 0 | 5 | 8 |
| 7. |  Italia | 0 | 2 | 0 | 2 | 4 | 8 |
| 8. |  Ruotsi | 0 | 1 | 1 | 0 | 0 | 2 |
| 9. |  Meksiko | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 2 |
| 10. |  Suomi | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 10. |  Tanska | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 12. |  Filippiinit | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 13. |  Iso-Britannia | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 14. |  Ranska | 0 | 0 | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 15. |  Irlanti | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 16. |  Japani | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 17. |  Kreikka | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 |
Kärpässarja (alle 50,8 kg)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| István Énekes  Unkari | Francisco Cabañas  Meksiko | Louis Salica  Yhdysvallat |
Kärpässarja (alle 50,8 kg) > 1. kierros

Louis Salica (Yhdysvallat) – J. Callura (Kanada)

Werner Spannagel (Saksa) – J. Trillo (Argentiina)

István Énekes (Unkari) – G. Fayard (Ranska)

Edelweis Rodriguez (Italia) – J. Grey (Filippiinit)
Suoraan puolivälieriin:

Kiyonobu Murakami (Japani)

Thomas Pardoe (Iso-Britannia)

Francisco Cabañas (Meksiko)

Isaac Duke (Etelä-Afrikka)
Kärpässarja (alle 50,8 kg) > Puolivälierät

Thomas Pardoe (Iso-Britannia) – Kiyonobu Murakami (Japani)

Francisco Cabañas (Meksiko) – Isaac Duke (Etelä-Afrikka)

Louis Salica (Yhdysvallat) – Werner Spannagel (Saksa)

István Énekes (Unkari) – Edelweis Rodriguez (Italia)
Kärpässarja (alle 50,8 kg) > Välierät

Francisco Cabañas (Meksiko) – Thomas Pardoe (Iso-Britannia)

István Énekes (Unkari) – Louis Salica (Yhdysvallat)
Kärpässarja (alle 50,8 kg) > Pronssiottelu

Louis Salica (Yhdysvallat) – Thomas Pardoe (Iso-Britannia)
Kärpässarja (alle 50,8 kg) > Loppuottelu

István Énekes (Unkari) – Francisco Cabañas (Meksiko)
Kääpiösarja (alle 53,5 kg)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Horace Gwynne  Kanada | Hans Ziglarsky  Saksa | José Villanueva  Filippiinit |
Kääpiösarja (alle 53,5 kg) > 1. kierros

Alberto Pereyra (Argentiina) – P. Hughes (Irlanti)

Joseph Lang (Yhdysvallat) – S. Tirado (Meksiko)
Suoraan puolivälieriin:

Horace Gwynne (Kanada)

Vito Melis (Italia)

Akira Nakao (Japani)

José Villanueva (Filippiinit)

Hans Ziglarsky (Saksa)

Paul Nicolas (Ranska)
Kääpiösarja (alle 53,5 kg) > Puolivälierät

Horace Gwynne (Kanada) – Vito Melis (Italia)

José Villanueva (Filippiinit) – Akira Nakao (Japani)

Hans Ziglarsky (Saksa) – Paul Nicolas (Ranska)

Joseph Lang (Yhdysvallat) – Alberto Pereyra (Argentiina)
Kääpiösarja (alle 53,5 kg) > Välierät

Horace Gwynne (Kanada) – José Villanueva (Filippiinit)

Hans Ziglarsky (Saksa) – Joseph Lang (Yhdysvallat)
Kääpiösarja (alle 53,5 kg) > Pronssiottelu

José Villanueva (Filippiinit) – Joseph Lang (Yhdysvallat)
Kääpiösarja (alle 53,5 kg) > Loppuottelu

Horace Gwynne (Kanada) – Hans Ziglarsky (Saksa)
Höyhensarja (alle 57,2 kg)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Carmelo Robledo  Argentiina | Josef Schleinkofer  Saksa | Allan Carlsson  Ruotsi |
Höyhensarja (alle 57,2 kg) > 1. kierros

Allan Carlsson (Ruotsi) – K. Kameoha (Japani)

John Hines (Yhdysvallat) – M. Araico (Meksiko)
Suoraan puolivälieriin:

John Keller (Kanada)

Josef Schleinkofer (Saksa)

H. Walter (Ranska)

Gaspare Alessandri (Italia)

Carmelo Robledo (Argentiina)

Ernest Smith (Irlanti)
Höyhensarja (alle 57,2 kg) > Puolivälierät

Josef Schleinkofer (Saksa) – John Keller (Kanada)

Gaspare Alessandri (Italia) – H. Walter (Ranska)

Carmelo Robledo (Argentiina) – Ernest Smith (Irlanti)

Allan Carlsson (Ruotsi) – John Hines (Yhdysvallat)
Höyhensarja (alle 57,2 kg) > Välierät

Josef Schleinkofer (Saksa) – Gaspare Alessandri (Italia)

Carmelo Robledo (Argentiina) – Allan Carlsson (Ruotsi)
Höyhensarja (alle 57,2 kg) > Pronssiottelu

Allan Carlsson (Ruotsi) – Gaspare Alessandri (Italia)
Höyhensarja (alle 57,2 kg) > Loppuottelu

Carmelo Robledo (Argentiina) – Josef Schleinkofer (Saksa)
Kevytsarja (alle 61,2 kg)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Lawrence Stevens  Etelä-Afrikka | Thure Ahlqvist  Ruotsi | Nathan Bor  Yhdysvallat |
Kevytsarja (alle 61,2 kg) > 1. kierros

Gaston Mayor (Ranska) – M. Ponce (Meksiko)

Mario Bianchini (Italia) – R. Perdie (Uusi-Seelanti)

Frank Genovese (Kanada) – E. Vargas (Argentiina)

Franz Kartz (Saksa) – O. Shu Ko (Japani)

Lawrence Stevens (Etelä-Afrikka) – J. Padilla (Filippiinit)
Suoraan puolivälieriin:

Nathan Bor (Yhdysvallat)

H. Mizler (Iso-Britannia)

Thure Ahlqvist (Ruotsi)
Kevytsarja (alle 61,2 kg) > Puolivälierät

Nathan Bor (Yhdysvallat) – H. Mizler (Iso-Britannia)

Thure Ahlqvist (Ruotsi) – Gaston Mayor (Ranska)

Mario Bianchini (Italia) – Frank Genovese (Kanada)

Lawrence Stevens (Etelä-Afrikka) – Franz Kartz (Saksa)
Kevytsarja (alle 61,2 kg) > Välierät

Thure Ahlqvist (Ruotsi) – Nathan Bor (Yhdysvallat)

Lawrence Stevens (Etelä-Afrikka) – Mario Bianchini (Italia)
Kevytsarja (alle 61,2 kg) > Pronssiottelu

Nathan Bor (Yhdysvallat) – Mario Bianchini (Italia)
Kevytsarja (alle 61,2 kg) > Loppuottelu

Lawrence Stevens (Etelä-Afrikka) – Thure Ahlqvist (Ruotsi)
Välisarja (alle 66,7 kg)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Edward Flynn  Yhdysvallat | Erich Campe  Saksa | Bruno Ahlberg  Suomi |
Välisarja (alle 66,7 kg) > 1. kierros

Erich Campe (Saksa) – A. Hirabayashi (Japani)

Carl Jensen (Tanska) – N. Althin (Ruotsi)

Luciano Fabrioni (Italia) – H. Thomas (Uusi-Seelanti)

Bruno Ahlberg (Suomi) – T. Mancini (Kanada)

Edward Flynn (Yhdysvallat) – L. Sardella (Argentiina)

Robert Barton (Etelä-Afrikka) –  J. Flood (Irlanti)

Lucien Laplace (Ranska) – C. Padilla (Filippiinit)

David McCleave (Iso-Britannia) – A. Romero (Meksiko)
Välisarja (alle 66,7 kg) > Puolivälierät

Erich Campe (Saksa) – Carl Jensen (Tanska)

Bruno Ahlberg (Suomi) – Luciano Fabrioni (Italia)

Edward Flynn (Yhdysvallat) – Robert Barton (Etelä-Afrikka)

David McCleave (Iso-Britannia) – Lucien Laplace (Ranska)
Välisarja (alle 66,7 kg) > Välierät

Erich Campe (Saksa) – Bruno Ahlberg (Suomi) 3–0

Edward Flynn (Yhdysvallat) – David McCleave (Iso-Britannia)
Välisarja (alle 66,7 kg) > Pronssiottelu

Bruno Ahlberg (Suomi) – David McCleave (Iso-Britannia) luovutus
Välisarja (alle 66,7 kg) > Loppuottelu

Edward Flynn (Yhdysvallat) – Erich Campe (Saksa)
Keskisarja (alle 72,6 kg)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Carmen Barth  Yhdysvallat | Amado Azar  Argentiina | Ernest Pierce  Etelä-Afrikka |
Keskisarja (alle 72,6 kg) > 1. kierros

Roger Michelot (Ranska) – L. Lavoie (Kanada)

Hans Bernlohr (Saksa) – A. Lowe (Uusi-Seelanti)
Suoraan puolivälieriin:

Carmen Barth (Yhdysvallat)

M. Cruz (Meksiko)

L. Szighetti (Unkari)

Ernest Pierce (Etelä-Afrikka)

Amado Azar (Argentiina)

A. Lonzinotti (Italia)
Keskisarja (alle 72,6 kg) > Puolivälierät

Carmen Barth (Yhdysvallat) – M. Cruz (Meksiko)

Ernest Pierce (Etelä-Afrikka) – L. Szighetti (Unkari)

Amado Azar (Argentiina) – A. Lonzinotti (Italia)

Roger Michelot (Ranska) – Hans Bernlohr (Saksa)
Keskisarja (alle 72,6 kg) > Välierät

Carmen Barth (Yhdysvallat) – Ernest Pierce (Etelä-Afrikka)

Amado Azar (Argentiina) – Roger Michelot (Ranska)
Keskisarja (alle 72,6 kg) > Pronssiottelu

Ernest Pierce (Etelä-Afrikka) – Roger Michelot (Ranska)
Keskisarja (alle 72,6 kg) > Loppuottelu

Carmen Barth (Yhdysvallat) – Amado Azar (Argentiina)
Raskas keskisarja (alle 79,4 kg)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| David Carstens  Etelä-Afrikka | Gino Rossi  Italia | Peter Jørgensen  Tanska |
Raskas keskisarja (alle 79,4 kg) > Puolivälierät

Gino Rossi (Italia) – Nikolaos Mastoridis (Kreikka)

James Murphy (Irlanti) – John Miler (Yhdysvallat)

Peter Jørgensen (Tanska) – Rafael Lang (Argentiina)

David Carstens (Etelä-Afrikka) – Hans Berger (Saksa)
Raskas keskisarja (alle 79,4 kg) > Välierät

Gino Rossi (Italia) – James Murphy (Irlanti)

David Carstens (Etelä-Afrikka) – Peter Jørgensen (Tanska)
Raskas keskisarja (alle 79,4 kg) > Pronssiottelu

Peter Jørgensen (Tanska) – James Murphy (Irlanti)
Raskas keskisarja (alle 79,4 kg) > Loppuottelu

David Carstens (Etelä-Afrikka) – Gino Rossi (Italia)
Raskas sarja (yli 79,4 kg)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Alberto Lovell  Argentiina | Luigi Rovati  Italia | Frederick Feary  Yhdysvallat |
Raskas sarja (yli 79,4 kg) > Puolivälierät

George Maughan (Kanada) – Heinz Kohlhaas (Saksa)

Alberto Lovell (Argentiina) – Gunnar Bärlund (Suomi) 3–0
Suoraan välieriin:

Luigi Rovati (Italia)

Frederick Feary (Yhdysvallat)
Raskas sarja (yli 79,4 kg) > Välierät

Luigi Rovati (Italia) – Frederick Feary (Yhdysvallat)

Alberto Lovell (Argentiina) – George Maughan (Kanada)
Raskas sarja (yli 79,4 kg) > Pronssiottelu

Frederick Feary (Yhdysvallat) – George Maughan (Kanada)
Raskas sarja (yli 79,4 kg) > Loppuottelu

Alberto Lovell (Argentiina) – Luigi Rovati (Italia)