Mesopotamian historia
Babylonian valtakunta

Urin kukistuttua valtakunta hajosi useaan osaan. Voimakkaimmaksi hallitsijaksi nousi Larsaa vuosina 1980–1954 eaa. hallinnut amorilainen kuningas Gungunum. Hänen seuraajiensa aikana amorilaiset valloittivat Nippurin ja Babylonin ja vuoteen 1900 eaa. tultaessa todennäköisesti kaikilla Urin kolmannen dynastian aikaisilla kaupungeilla oli amorilainen hallitsija. Ainoastaan Isiniä ja Assuria hallitsivat akkadilaiset kuninkaat.
Muutos yhtenäisestä sumerilaisesta valtiosta yksittäisiin amorilaisiin pienempiin kaupunkivaltioihin on todennäköisesti tapahtunut vähitellen. Uudet hallitsijat jatkoivat Urin hallintojärjestelmän käytäntöjä, kanavia kaivettiin ja temppeleitä rakennettiin edelleen vanhaan tapaan. Amorilaisten kieli oli kaukaista sukua akkadille. Tällä aikakaudella akkadin kieli alkoi syrjäyttää sumerin kieltä yhä kiihtyvällä tahdilla. Amorilaiset eivät olleet yhtenäinen kansa, vaan he olivat jakaantuneet useaan vaeltelevaan heimoon. Heidän keskuudessaan vaelteli todennäköisesti juutalaisten esi-isiä, ja on mahdollista että Aabraham oli amorilainen.
Etelä-Mesopotamian kaupunkivaltioiden hajanaisuus ja sisäiset valtataistelut eivät ulottuneet Pohjois-Mesopotamiaan, missä Assurin kaupunki nousi valta-asemaan. Sen menestys perustui pitkälti kaupankäyntiin. Alueelta vietiin valtavia määriä tinaa Anatolian alueelle. Pronssinvalutaidon kehittyessä tinaa tarvittiin yhä kasvavia määriä. Merkittävässä asemassa oli myös tekstiilikauppa.
Hajanaisuuden aika Etelä-Mesopotamiassa päättyi vuonna 1848 eaa. Babylonissa valtaan nousseen Hammurapin valtakaudella. Tämän onnistui sotamenestyksen ja diplomatian keinoin alistaa valtansa alle muut alueen kaupunkivaltiot. Babylonian hallinto kattoi valtavan alueen, joka kattoi suurimman osan Tigris- ja Eufrat-jokien laaksosta, ja se ulottui etelän Sumerista ja Persianlahdelta Assyriaan pohjoisessa. Hallitakseen näin laajaa aluetta Hammurabi kehitti monimutkaisen hallintorakenteen.
Hänen merkittävin saavutuksensa oli kuitenkin hammurapin lakikokoelman laatiminen. Lait eivät olleet lakeja sanan nykyisessä merkityksessä, vaan pikemminkin kokoelma oikeudenmukaisia tuomioita. Lakitekstit on hakattu 2,25 m korkeaan steelaan, joka on nykyisin nähtävissä Louvressa Pariisissa. Steelan löysi Susasta ranskalainen arkeologi Jacques de Morgan. Lakikokoelma ei ollut Lähi-idän alueen ensimmäinen, mutta täydellisin. Se käsitteli maanomistusta, vuokraa, naisten asemaa, avioliittoa, avioeroa, perintöä, sopimuksia, yleisen järjestyksen valvontaa, oikeudenkäyttöä, palkkoja ja työoloja. Kauppaa koskevien lakien suuri määrä kuvastaa monipuolista taloudellista perustaa ja laajaa kauppaverkostoa. Poliittisesti Hammurabin lait tekevät selvemmän eron uskonnollisen ja maallisen auktoriteetin välillä, kuin muinaisessa Sumerissa.
Hammurapin aikaansaama rauhankausi johti tieteen, erityisesti matematiikan ja tähtitieteen kehitykseen. Monet matemaattiset tekstit osoittavat, että suurin osa kreikkalaisten omikseen väittämistä matemaattisista keksinnöistä oli tehty Mesopotamiassa jo vuosisatoja, ellei jopa tuhansia vuosia ennen kreikkalaisia. Muun muassa pythagoraan kolmiota koskeva probleema osattiin ratkaista jo tuhat vuotta ennen Pythagorasta. Tähän aikaan laadittiin myös ensimmäiset tunnetut sanakirjat, kun ennen sumerinkielisiä tekstejä käännettiin akkadiksi. Tämä osoittaa että sumerin kieli oli nopeasti häviämässä. Myös nuolenpääkirjoituksen joustavuutta kehitettiin siten, että yksi merkki saattoi tarkoittaa tavua yksittäisen sanan sijaan.
Hammurapin perustaman valtakunnan turvana oli vahva ammattiarmeija, joka rauhan aikana viljeli maata. Armeija onnistui vielä vuosikymmeniä Hammurapin kuoleman jälkeen takaamaan valtakunnan rajat, joskin Lagašin alue irtaantui Babylonin vallasta Hammurapin seuraajan Samsu-ilunan aikana ja muodosti Merimaan dynastian nimellä tunnetun valtakunnan, joka säilyi itsenäisenä 368 vuotta. Muualla Babylonin ylivalta säilyi ja satunnaiset kapinat kukistettiin nopeasti.
Äkillisenä muutoksena lienee tullut heettiläisten hyökkäys noin vuonna 1650 eaa. Heettiläisten kuningas Mursili I valloitti ja ryösti Babylonin, mikä teki lopun Babylonia hallinneesta ensimmäisestä dynastiasta. Se oli kuitenkin 150 vuodessa ehtinyt jättää jälkensä alueen kehitykseen, sen aikana eripuraisista Sumerin ja Akkadin alueista oli muodostunut yhtenäinen kansakunta, joka tunnettiin ulkomailla babylonialaisten nimellä.