stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
In the Shadow of the Moon
Osallistujat

Dokumentissa on mukana kymmenen kaikkiaan kahdestakymmenestä neljästä Kuussa tai sen kiertoradalla käyneestä henkilöstä. Kuusi näistä kahdestakymmenestä neljästä oli jo kuollut ja loput kahdeksan eivät osallistuneet elokuvan tekoon. Elokuvassa ei ole kertojaa.
Osallistujat > Apollo 11

Buzz Aldrin, Lunar Module Pilot
Michael Collins, Command Module Pilot
Osallistujat > Apollo 12

Alan Bean, Lunar Module Pilot
Osallistujat > Apollo 13

Jim Lovell, Commander (myös Apollo 8)
Osallistujat > Apollo 14

Edgar Mitchell, Lunar Module Pilot
Osallistujat > Apollo 15

David Scott, Commander (myös Apollo 9)
Osallistujat > Apollo 16

John Young, Commander (myös Apollo 10)
Charles Duke, Lunar Module Pilot (myös Apollo 11 CapCom )
Osallistujat > Apollo 17

Eugene Cernan, Commander (myös Apollo 10)
Harrison Schmitt, Lunar Module Pilot
Aiheesta muualla

In the Shadow of the Moon Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Bradshaw, Peter: In the Shadow of the Moon The Guardian.  2.11.2007. Viitattu 30.3.2021. (englanniksi)
In the Shadow of the Moon (2007) Decentfilms.com. Viitattu 30.3.2021. (englanniksi)
Brayton, Tim: In the Shadow of the Moon (2007) Alternate Ending.  20.9.2007. Viitattu 30.3.2021. (englanniksi)
Violet (albumi)

| Violet The Birthday Massacre |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 25. lokakuuta 2004
 Tuottaja(t): The Birthday Massacre
 Tyylilaji: electronic rock, new wave
 Kesto: 30.42 (EP) 46:54 (LP)
 Levy-yhtiö: Metropolis, Repo, Hellion
The Birthday Massacren muut julkaisut
| Nothing and Nowhere 2002 | Violet 2004 | Walking with Strangers 2007 |
Violet on kanadalaisen The Birthday Massacren toinen albumi. Se julkaistiin ensin EP:nä ja myöhemmin kokopitkänä albumina vuonna 2004. LP-versioon on lisätty joitakin uudelleenmasteroituja kappaleita yhtyeen ensimmäiseltä Nothing and Nowhere -albumilta.
Kappaleet

| --- | --- |
 EP Prologue – 0.37  Lovers End – 4.18  Violet – 3.37  Red – 1.17  Play Dead – 4.47  Blue – 4.29  Black – 1.34  Holiday – 5.15  Nevermind – 4.45 :  LP Prologue – 0.37  Lovers End – 4.18  Happy Birthday – 3.37  Horror Show – 4.10  Violet – 3.37  Red – 1.17  Play Dead – 4.47  Blue – 4.29  Video Kid – 4.34  The Dream – 3.54  Black – 1.34  Holiday – 5.15  Nevermind – 4.45
Kokoonpano

Chibi - laulu
Rainbow - kitara, musiikkiohjelmointi
Michael Falcore - kitara
J. Aslan - basso
Rhim - rummut
Arvostelut

AllMusic:
Vantaankoski

Vantaankosken pato heinäkuussa 2010.
Vantaankoski (ruots. Vandaforsen) on kulttuurihistoriallisesti merkittävä koski Vantaanjoessa. Sillä on pituutta 240 metriä ja pudotuskorkeutta 5 metriä. Koski sijaitsee Vantaan kaupungin alueella, jakautuneena kolmen eri kaupunginosan alueelle. Kosken länsirannalla sijaitsevat Vantaanlaakso ja Piispankylä, kun taas kosken itäranta kuuluu Viinikkalaan.
Kosken historiaa ja nykypäivää

Vantaankosken ympäristö on esihistoriallista asuinseutua, jossa on asuttu jo kivikaudella. Paikasta rakentui liikenteen solmukohta, jossa risteytyivät erisuuntaiset tiet sekä pohjoiseen johtava vesireitti. 1500-luvulla koskelle perustettiin Vantaan kylien yhteismyllyjä. Paikalle syntyi kahden talon Myllymäen kylä. 1830-luvulla käynnistyi Kvarnbackan kosken ruukin toiminta ja malminjalostus.
1890-luvulle tultaessa Vantaankoskesta oli muodostunut pienimuotoinen teollinen tuotantoalue, jossa sijaitsi Vantaankosken myllyn ja Vantaan ruukin lisäksi sahoja, päretuotantoa, huovutuslaitos, trasselitehdas ja hopeasulatto. Kosken rannalle kohosi asuntoja, konttoreita ja varastoja. Puurakenteinen Dahlforsin viilatehdas perustettiin  joen itärannalle vuonna 1889, ja vuonna 1903 tehdas korvattiin tiilirakennuksella. Tuotantoaan viilatehdas jatkoi aina 1960-luvulle saakka, ja 2000-luvun alussa rakennus kunnostettiin.
Kosken ylittää aikoinaan Turun–Viipurin Suurena Rantatienä toiminut Kuninkaantie. Vuonna 1876 valmistunut Vantaankosken silta on edelleen käytössä oleva tieliikennesilta. Hieman pohjoisempana kosken ylittää myös Kehä III, yksi pääkaupunkiseudun poikittaisista suurväylistä. Vantaankoskessa on kunnostettu pato näiden teiden välisellä osuudella. Kehä III:n rakentaminen muutti hieman alueen maisemaa, ja väylän myötä hävisi esimerkiksi vanha ruukki. Vantaankosken kuuluu silti suojeltuun, valtakunnallisesti arvokkaana pidettyyn Vantaanjokilaakson maisema-alueeseen.
Vesimäärä koskessa

Veden määrä eli joen virtaama Vantaankoskessa vaihtelee paljon sateiden ja sulamisvesien mukaan. Kuivana kautena vettä saattaa virrata vain 1,2 m3/s luokkaa, jolloin alajuoksulla on aika kuivan ja hiljaisen näköistä. Toisaalta Vantaanjoen ennätystulvissa on saavutettu jopa noin 230 m3/s huippuvirtaama pitkään jatkuneiden rankkasateiden jälkeen. Vantaanjoen vedenkorkeus on kosken yläjuoksulla Myllymäessä vaihdellut runsaat 3,7 metriä (vaihteluväli noin 23,1–26,8 metriä vertailutason yläpuolella).
Vantaankosken alueen kehityssuunnitelmia

Vantaankosken ympäristöä ollaan kehittämässä tulevaisuudessa merkittävästi. Vuonna 2015 avattu kehärata lisäsi alueen kehityspotentiaalia. Vantaankosken ympäristön työpaikkaluku on jopa kaksinkertaistumassa tulevaisuudessa. Suunnitteluideoita alueelle on etsitty ideakilpailun avulla. Kosken ääreen aiotaan rakentaa hotellikylä ja tapahtumatiloja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vantaanjoen vesistöstä (Arkistoitu – Internet Archive)
Vantaankoski – Historian havinaa kosken pauhuissa[vanhentunut linkki]
Suomen ympäristökeskus: Vantaanjoen vesistön virtaamatietoja ja - ennusteita - Suomen ympäristökeskuksen Myllymäen mittauspiste on heti Vantaankosken yläjuoksulla ja antaa siten hyvän kuvan myös Vantaankoskessa kulkevasta vesimäärästä.
Google Maps: Vantaankosken seutu satelliitista
Kuninkaan Lohet - tilausravintola
Dahlforsin viilatehdas
Vantaankosken mylly
Vantaankosken silta
Violent Revolution

| Violent Revolution Kreator |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmi–huhtikuu 2001
 Julkaistu: 25. syyskuuta 2001
 Tuottaja(t): Andy Sneap
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 56.37
 Levy-yhtiö: Steamhammer
Kreatorin muut julkaisut
| Past Life Trauma (1985–1992) 2000 | Violent Revolution 2001 | Live Kreation 2003 |
Violent Revolution on Kreatorin vuonna 2001 julkaistu yhdestoista studioalbumi. Violent Revolutionilla Kreator palasi takaisin suoraviivaiseen thrash metal -tyyliinsä muutaman kokeilevamman, vähemmän thrash-pitoisen levyn jälkeen. Violent Revolution on Kreatorin ensimmäinen studiojulkaisu, jolla on mukana kitaristi Sami Yli-Sirniö.
Kappaleet

Reconquering the Throne – 4.13
The Patriarch – 0.52
Violent Revolution – 4.55
All of the Same Blood (Unity) – 6.12
Servant in Heaven – King in Hell – 5.10
Second Awakening – 4.48
Ghetto War – 5.05
Replicas of Life – 7.34
Slave Machinery – 3.58
Bitter Sweet Revenge – 5.25
Mind on Fire – 3.57
System Decay – 4.33
Violent Revolution (Demo) – 5.56 (digipak-version bonusraita)
Kokoonpano

Mille Petrozza – laulu, kitarat
Jürgen Reil – rummut
Christian Giesler – basso
Sami Yli-Sirniö – kitarat
Aiheesta muualla

Violent Revolution Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Violent Revolution Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kreator
| --- | --- |
Studioalbumit:   Endless Pain  Pleasure to Kill  Terrible Certainty  Extreme Aggression  Coma of Souls  Renewal  Cause for Conflict  Outcast  Endorama  Violent Revolution  Enemy of God  Hordes of Chaos  Phantom Antichrist  Gods of Violence  Hate Über Alles 
EP:t:   Flag of Hate  Out of the Dark ... Into the Light 
Kokoelmat:   Scenarios of Violence  Voices of Transgression – A 90s Retrospective  Past Life Trauma (1985–1992) 
Livealbumit:   Live Kreation  Dying Aliv  London Apocalypticon – Live at the Roundhouse 
Singlet:   Behind the Mirror  Isolation  Lost  Leave This World Behind  Chosen Few  Phantom Antichrist  666 - World Divided  Hate Über Alles (2022)  Strongest of the Strong 
Videografia:   Live in East Berlin  Hallucinative Comas  Live Kreation: Revisioned Glory  Enemy of God Revisited  At the Pulse of Kapitulation: Live in East Berlin 1990/1991  Dying Alive
Virojoki

| Virojoki |
| --- | --- |
 Virojoki
 Koordinaatit: 60.5786°N, 27.7046°E 
Valtio:   Suomi
Maakunta:  Kymenlaakso
Seutukunta:  Kotka-Haminan seutukunta
Kunta:  Virolahti
Pinta-ala:  
 – Maa:  5,91 km²
Väkiluku:  1 136
 – Väestötiheys:  192,2 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2020 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Virojoki on kylä ja Virolahden kunnan keskustaajama Kymenlaakson maakunnassa.
Virojoki sijaitsee Suomenlahden Virolahden merenlahden rannalla valtatien 7 kupeessa. Virojoelta on noin seitsemän kilometriä Vaalimaalle ja noin 30 kilometriä Haminaan. Toiseksi lähin kaupunki on Kotka (etäisyys noin 54 km).
Aiheesta muualla

Virolahden kunnan kotisivut
Kymenlaakson maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset
Vermontin senaatti

| Vermontin senaatti |
| --- | --- |
 
Johto
Presidentti:  David Zuckerman (P)
President pro tempore:  Philip Baruth (D)
Enemmistöjohtaja:  Alison Clarkson (D)
Vähemmistöjohtaja:  Randy Brock (R)
Kokoonpano
Edustajia:  30 
Puolueet:  Enemmmistö (23)      Demokraatit (22)       Progressiiviset (1) Vähemmistö (7)      Republikaanit (7)
Kokouspaikka
 Vermont State House
Vermontin senaatti (engl. Vermont Senate) on Yhdysvaltojen Vermontin osavaltion lakiasäätävän elimen ylähuone. Senaatti koostuu 30 edustajasta. Alahuoneena toimii edustajainhuone. Senaattorit valitaan kahden vuoden kausille. Senaattoreilla ei ole kausirajoituksia.
Senaatti kokoontuu Vermont State Housessa osavaltion pääkaupunki Montpelierissä.
Vladimir Vahmistrov

| Vladimir Vahmistrov> Владимир Сергеевич Вахмистров.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Vladimir Sergejevitš Vahmistrov
Syntynyt: 1897 Moskova
Kuollut: 1972 (74–75 vuotta) Moskova
Kansalaisuus:  Neuvostoliitto
Ammatti:  lentokonesuunnittelija
Vladimir Sergejevitš Vahmistrov (ven. Владимир Сергеевич Вахмистров) (1897 Moskova –1972 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. Hänen kuuluisin suunnitelmansa oli Zveno-parasiittilentokonesarja.
Vilho Rikkonen

Vilho Barnabas Rikkonen (22. huhtikuuta 1898 Ulvila – 28. lokakuuta 1966 Paimio) oli suomalainen kieli- ja kansatieteilijä.
Rikkonen meni ensimmäisen maailmansodan alettua vapaaehtoisena Venäjän armeijaan ja yleni jalkaväen vänrikiksi. Hän osallistui Suomen sisällissotaan Antrean rintamalla valkoisten puolella. Talvisodan aikana hän palveli vielä reservinluutnanttina jonkin aikaa kenttäsairaalan komendanttina.
Syksyllä 1931 Rikkonen julkaisi Tattarisuon tapaukseen liittyen kaksi lentokirjasta Suomalaisia ruumistaikoja. Tattarisuon salaisuus ja Vainajainpalvontataikoja. Tunnettujen kauhutapausten johdosta joissa hän arveli kyseessä olleen jonkinlainen maaginen rituaali joka pohjautui suomalaiseen kansanperinteeseen.
Teoksia

Muistelemme vanhaa Hauhoa. Tekijä, Hämeenlinna 1950
Sammon arvoitus. Tekijä, Porvoo 1957 (nimimerkillä Viri)
Sammon ajatus ja Sampo-tarun, ilmestynyt alun perin Tyrvään Sanomat-lehden numeroissa 36-38/1958. Tekijä, Vammala 1958
Kaksi suomenkieltä. Tekijä, Lahti 1962
Suomennoksia

Gunnar Dahlberg : Perinnöllisyys ja rotu ; tekijän muokkaamasta ruotsinkielisestä laitoksesta Arv och ras suom. Vilho Rikkonen. Tammi 1944
G. Richard : Sukupuolinen kasvatus : kirja lasten vanhemmille ja kasvattajille. Tammi 1946, 2. painos 1951 (alkuteos Sexuelle Aufklärung und Erziehung)
Aiheesta muualla

Merja Leppälahti: Loitsuja, taikoja, uskomuksia. Kirja-arvostelu teoksesta Rikkonen, V.: Vainajainpalvontataikoja tunnettujen kauhutapausten johdosta. SKS, 2021. (alkuteos ilmestyi 1931) Agricolan arvostelut 11.6.2021.
Vilho Rantanen (toimittaja)

Vilho Ilmari Rantanen (6. huhtikuuta 1902 Ulvila – 30. heinäkuuta 1994 Pori) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Porissa ilmestyvän sosialidemokraattisen Uuden Ajan päätoimittajana.
Elämä

Vilho Rantanen syntyi vuonna 1902 tuolloin Ulvilaan kuuluneessa Porin esikaupungissa Toejoella. Sisällissodan aikana hänen kaksi vanhempaa veljeään kaatui punakaartin riveissä taistellessaan. Myös Rantanen olisi halunnut liittyä Porin punakaartiin, mutta syvästi uskonnollinen isä ei päästänyt vasta 15-vuotiasta poikaa rintamalle. Metallimiehenä Porin konepajalla työskennellyt Rantanen liittyi Sosialidemokraattiseen nuorisoliittoon 1919 ja sosialidemokraattiseen puolueeseen sekä Porin työväenyhdistykseen 1923.
Vuosina 1925–1926 Rantanen opiskeli Työväen Akatemiassa, jonka jälkeen hän siirtyi vuonna 1927 toimittajaksi Uuteen Aikaan. Lehden päätoimittajana Rantanen työskenteli vuodet 1938–1967. Hän kirjoitti lehteen kolumneja muun muassa nimimerkeillä ”Palsta-Ville”, ”Junior” ja ”Kille”.
Rantanen kuului pitkään Porin kaupunginvaltuustoon ja oli sen puheenjohtaja vuodet 1947–1968. Kaupunginjohtaja Martti J. Ekblomin kuoltua keväällä 1962 hän toimi puoli vuotta myös Porin vt. kaupunginjohtajana. Valtakunnallisia luottamustehtäviä Rantasella oli muun muassa Suomen Kaupunkiliiton hallituksessa sekä Pohjola-Nordenin johtokunnassa.
Perhe

Rantasen isä oli ajomies Juho Vihtori Rantanen ja äiti Hilma Vilhelmiina (Miina) Knut. Hän avioitui Aune Esteri Videmanin kanssa vuonna 1934. Vilho Rantasen kaksoisveli Frans ”Friku” Rantanen (k. 1971) oli myös Uuden Ajan toimittaja. Lisäksi hän toimi muun muassa Porin Työväen Teatterin johtokunnan puheenjohtajana ja ohjasi teatterille useita näytelmiä.
Teokset

Kertomus Porin työväenopiston toverikunnan toiminnasta vuosina 1917–1927.  Pori:  tuntematon, 1928.
Osuusliike Kansa r.l.: neljäkymmenvuotishistoriikkia ja toimintakertomus v. 1942.  Pori:  Osuusliike Kansa, 1943.
Neljä vuosikymmentä sosialidemokraattisen lehden valistustyötä Satakunnassa.  Pori:  Uusi Aika, 1946.
Kontula, Arvi ; Rantanen, Vilho: Taistelujen tie : Porin työväenyhdistyksen 60-vuotishistoriikki 1887–1947.  Pori:  Porin työväenyhdistys, 1947.
40 vuotta ihmisyyden palvelemista Satakunnassa: Suomen Punaisen Ristin Satakunnan piirin toiminta vv. 1934–1973.  Pori:  Suomen Punaisen Ristin Satakunnan piiri, 1974.
Vladimir Veljaminov-Zernov

Kuva vuodelta 1899.
Vladimir Vladimirovitš Veljaminov-Zernov (ven. Владимир Владимирович Вельяминов-Зернов; 1830–1904) oli venäläinen historioitsija ja orientalisti, Pietarin tiedeakatemian kunniajäsen. Veljaminov-Zernov näytti suurta kiinnostusta etenkin Venäjän turkkilaisia kansoja kohtaan. Merkittäviin teoksiin kuuluu muun muassa Kasimovin kaanikunnan historia sekä "tšagatai-turkkilainen sanakirja" (1868). Veljaminov-Zernovin on sanottu vaikuttaneen eurasianismi -liikettä.
Vladimir Tšub

Vladimir Tšub
Vladimir Fjodorovitš Tšub (ven. Владимир Фёдорович Чуб; s. 24. heinäkuuta 1948 Pinsk, Valko-Venäjän SNT) on venäläinen Yhtenäinen Venäjä -puolueen poliitikko.
Tšub kouluttautui insinööriksi. Myöhemmin hän lisäksi valmistui kommunistipuolueen alaisesta puoluekorkeakoulusta ja Neuvostoliiton ministerien neuvoston alaisesta kansantalouden akatemiasta. Tšub pääsi Donin Rostovin kaupunginvaltuuston puhemieheksi vuonna 1990. Hän toimi Rostovin alueen kuvernöörinä vuosina 1996–2010. Hän istui Venäjän liittoneuvoston jäsenenä vuosina 1996–2001 ja 2011–2016. Tšub on saanut muun muassa luokan II Kunniamerkin ansioista isänmaalle.
Vladimir Vasin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vladimir Vasin vuonna 2016. |  Vladimir Vasin vuonna 2016. |  Vladimir Vasin vuonna 2016. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten uimahypyt
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | München 1972 | 3 metrin ponnahduslauta |  |
Vladimir Aleksejevitš Vasin (ven. Владимир Алексеевич Васин; s. 9. tammikuuta 1947 Moskova) oli neuvostoliittolainen uimahyppääjä. Hän voitti vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä miesten 3 metrin ponnahduslaudan kultaa. Hän oli aiemmin osallistunut kesäolympialaisiin vuonna 1964 ponnahduslaudassa ja vuonna 1968 sekä siinä että 10 metrin kerroshypyissä.
Vladimir Vasiljev

Vladimir Vasiljev on seuraavien venäläisten henkilöiden nimi:
Vladimir Vasiljev (1935–2003), kilpapurjehtija
Vladimir Vasiljev (s. 1940), balettitanssija
Vladimir Vasiljev (1940–2012), jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja
Vladimir Vasiljev (s. 1948), soutaja
Vladimir Vasiljev (s. 1949), poliitikko
Vladimir Vasiljev (s. 1951), tieteilijä
Vladimir Vasiljev (s. 1967), kirjailija
Vladimir Vasiljev (s. 1969), ralliautoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vladimir Vasiljev”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vladimir Vasjutin

| Vladimir Vasjutin> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1952  Harkova, Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto
Kuollut: 9. heinäkuuta 2002 (50 vuotta)
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti, Neuvostoliiton ilmavoimat
Valittu avaruuslentäjäksi:  1976
Eläköityminen:  25. helmikuuta 1986
Lennot

 :  Sojuz T-14
 
Vladimir Vladimirovitš Vasjutin (ven. Влaдимиp Bлaдимиpoвич Васютин; 8. maaliskuuta 1952 Harkova, Ukrainan neuvostotasavalta – 9. heinäkuuta 2002) oli neuvostoliittolainen kosmonautti.
Hän valmistui ilmavoimien upseeriksi ja kävi koelentäjäkoulun Harkovassa. Vuonna 1976 hän oli eversti, kun hän aloitti kosmonauttikoulutuksensa.
Hänet valittiin kosmonautiksi 1. joulukuuta 1978. Hän toimi sotilaallisen miehitetyn TKS-avaruusaluksen kehitysohjelmassa. Hän lensi Sojuz T-14 -avaruusaluksella Saljut 7 -avaruusasemalle, jossa hän vietti 64 vuorokautta. TKS-moduuli oli tällöin telakoituna avaruusasemaan. Vasjutin sairastui avaruusasemalle tultuaan- on väitetty, että hän sai hermoromahduksen, mutta hänellä oli virtsatietulehdus. Hän vietti silti 64 vuorokautta avaruusasemalla, miehistö palasi hänen sairautensa takia ennen aikojaan maahan.
Hän siirtyi kenraaliluutnanttina eläkkeelle terveyssyistä. Hän toimi sen jälkeen Gagarinin ilmailuakatemian varajohtajana. Hän siirtyi eläkkeen 25. helmikuuta 1986. Hän kuoli syöpään vuonna 2002. Hän oli naimisissa ja perheessä oli kaksi lasta.
Volkswagen Citi Golf

| Volkswagen Citi Golf |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Afrikka
Valmistaja:  Volkswagen
Valmistusvuodet:  1984–2009
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Volkswagen Kupla
Seuraaja:  Volkswagen Polo Vivo
Vetotapa:  etuveto
Volkswagen Citi Golf oli Volkswagenin Etelä-Afrikassa valmistama henkilöauto. Tuotannossa se oli vuodesta 1984 lähtien elokuuhun 2009 asti. Citi Golf, joka tunnettiin myös nimillä Citigolf tai Chico, perustui aiempaan Volkswagen Golf I -sukupolveen, jonka tuotanto Saksassa päättyi vuonna 1983. Volkswagen South Africa oli myös kokoonpannut Golfia vuosina 1978–1984. Tehdas päätyi jatkamaan vanhan mallin valmistusta Etelä-Afrikassa tarjotakseen valmistuskustannuksiltaan edullisempaa mallia paikallisille markkinoille. Golf I sai faceliftin ja nimettiin Citigolfiksi. Tuotannon päätyttyä 2009 tehtaassa alettiin valmistaa Volkswagen Polon IV-sukupolveen perustuvaa Polo Vivoa.
Tekniset tiedot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
VW Citi Golf tekniset tiedot
| VW Citi Golf | 1.4 | 1.4 S | 1.6 | 1.8 |
Moottori:: 4-syl. nelitahtinen rivimoottori
| Iskutilavuus: | 1 423 cm3 | 1 423 cm3 | 1 595 cm3 | 1 780 cm3 |
| Halkaisija × Iskunpituus: | 76,5 × 77,4 mm | 76,5 × 77,4 mm | 81 × 77 mm | 81 × 86,4 mm |
| Max. teho @ rpm: | 54 kW @ 5 600 | 63 kW @ 5 500 | 75 kW @ 5 500 | 91 kW @ 5 900 |
| Max. vääntö @ rpm: | 108 Nm @ 3 800 | 118 Nm @ 4 500 | 140 Nm @ 4 000 | 162 Nm @ 4 200 |
| Puristussuhde | 9,75:1 | 10:1 | 10:1 | 10:1 |
Polttoaineensyöttö:: Ruiskutus
Venttiilikoneisto:: OHC
Jäähdytys:: Vesi
Vaihteisto:: 5-vaihteinen manuaali, etuveto
Pyöräntuenta edessä:: tuet, kierrejouset
Pyöräntuenta takana:: Multilink, kierrejouset
Jarrut:: edessä levyt, takana rummut, tehostin lisävarusteena
Ohjaus:: hammastanko, tehostin lisävarusteena
Kori:: teräskori
Raideleveys e/t:: 1 360 mm / 1 360 mm
Akseliväli:: 2 400 mm
P × L × K:: 3 815 mm × 1610 mm × 1 395 mm
Paino:: n. 900 kg
| Huippunopeus: | 156 km/h | 170 km/h | 180 km/h | 187 km/h |
| 0–100 km/h | 11,7 s | 10,8 s | 9,3 s | 8,5 s |
| Polttoaineenkulutus (EU-yhd.): | 7,4 l/100 km | 7,6 l/100 km | 7,8 l/100 km | 8,9 l/100 km |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Citi Golf Wikimedia Commonsissa
Volkswagenin automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit:  Henkilöautot: Arteon ·  Atlas ·  Atlas Cross Sport ·  Bora (2018–) ·  C-Trek ·  Gol ·  Golf ·  ID.3 · ID.4 ·  ID.5 ·  ID.6 ·  Jetta ·  Lamando ·  Lavida ·  Passat ·  Phideon ·  Polo ·  Saveiro ·  T-Cross ·  T-Roc ·  Taigo ·  Taigun ·  Talagon ·  Tayron ·  Tharu ·  Tiguan ·  Touareg ·  Touran ·  up! ·  Viloran ·  Virtus  Hyötyajoneuvot: Amarok ·  Caddy ·  Crafter ·  Transporter
Lopetetut ilmajäähdytteiset mallit:  181 (Kurierwagen/Trekker/Thing/Safari) ·  1500/1600 (Typ 3) ·  411/412 (Typ 4) ·  Kupla (Typ 1) ·  Brasilia ·  Country Buggy (Sakbayan) ·  Hebmüller Cabriolet ·  Karmann Ghia ·  Kommandeurwagen ·  Kübelwagen ·  Schwimmwagen ·  SP2 ·  Type 18A ·  VW-Porsche 914
Lopetetut vesijäähdytteiset mallit:  Ameo ·  Apollo ·  Beetle ·  Bora ·  Citi Golf ·  CC ·  Corrado ·  Derby ·  Eos ·  Fox ·  Golf Plus ·  Golf Sportsvan ·  Iltis ·  K70 ·  LT ·  Lupo ·  New Beetle ·  Parati ·  Phaeton ·  Pointer/Logus ·  Routan ·  Scirocco (1974–1992) ·  Scirocco (2008–2017) ·  Sharan ·  SpaceFox ·  Taro ·  Vento
Konseptimallit:  1-Litre Concept ·  up!/space up!/space up! blue/E-Up!/Up! Lite ·  GX3 ·  Iroc ·  EcoRacer ·  Concept A ·  Concept R ·  New Beetle Ragster ·  EDAG Biwak ·  Microbus Concept ·  W12/Nardo ·  Stanley ·  Concept BlueSport
Tulevat mallit: 
Volkswagen-pohjaiset (asuntoautot, kit-carit, kilpa-autot):  Herbie ·  Formula Vee ·  Baja Bug ·  Meyers Manx ·  EMPI Imp ·  Westfalia Campervans
Vermontin lippu

Vermontin lippu (1923–)
Vermontin lippu on Yhdysvaltain osavaltio Vermontin virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on osavaltion vaakuna sinisellä taustalla. Lipun mittasuhteet ovat 3:5. Nykyinen lippu otettiin käyttöön  1. kesäkuuta 1923.
Edelliset liput

1770–1804
1804–1837
1837–1923
Isis (yhtye)

| Isis |
| --- | --- |
 Isis esiintymässä vuonna 2009.
Tiedot
Toiminnassa:  1997–2010
Tyylilaji:  post-metal post-rock avant-garde metal progressiivinen metalli sludge metal
Kotipaikka:  Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jeff Caxide   Michael Gallagher   Aaron Harris   Bryant Clifford Meyer   Aaron Turner  
Entiset jäsenet:  Chris Mereschuk   Jay Randall  
Levy-yhtiö:  Ipecac Recordings   Robotic Empire   Hydra Head Records   Neurot Recordings   Escape Artist  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isis oli yhdysvaltalainen avantgardistista post-rockia ja -metallia soittava yhtye, joka perustettiin Bostonissa, Massachusettsissa vuonna 1997. Kesäkuun lopussa vuonna 2010 yhtye päätti lopettaa toimintansa viimeisen kiertueensa jälkeen. Yhtyeen musiikillisia vaikuttajia olivat muun muassa Tool, The Melvins, Godflesh ja Neurosis. Yhtyettä pidettiin ensimmäisenä varsinaisena post-metal-yhtyeenä.
Kokoonpano

Jeff Caxide – basso
Michael Gallagher – kitara
Aaron Harris – rummut
Bryant Clifford Meyer – kitara
Aaron Turner – kitara, laulu
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Chris Mereschuk – laulu (1998–1999)
Jay Randall 1999–2000
Jäsenten sivuprojektit

Old Man Gloom
House of Low Culture
Lotus Eaters
Red Sparowes
Loga
Windmills by the Ocean
MGR
The Gersch
Diskografia > Studioalbumit

Celestial (2001)
Oceanic (2002)
Panopticon (2004)
In the Absence of Truth (2006)
Wavering Radiant (2009)
Diskografia > EP:t

Demo 98 (1998)
Mosquito Control (1998)
The Red Sea (1999)
Sawblade (1999)
SGNL05 (2001)
Diskografia > Singlet

Holy Tears (2008)
Not in Rivers, But in Drops (2008)