stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
GPT-1
Tausta

GPT-1 oli merkittävä edistysaskel tekoälyn ja luonnollisen kielen käsittelyn alalla. Sen kehitys perustui jo olemassa oleviin Transformer-malleihin, jotka olivat osoittaneet lupaavia tuloksia monissa kielenkäsittelytehtävissä. OpenAI:n tiimi päätti edelleen parantaa Transformer-mallien suorituskykyä ja kehitti GPT-1:n, joka oli ensimmäinen malli, joka yhdisti generatiivisen esiharjoittelun ja hienosäädön (fine-tuning) yhdessä paketissa.
Tekninen toteutus

GPT-1 hyödynsi Transformer-arkkitehtuuria, joka on syväoppimismenetelmä, joka mahdollistaa tehokkaan käsittelyn sekvenssien, kuten lauseiden ja tekstinpätkien, käsittelyyn. Tämän lisäksi GPT-1 käytti merkkikoodausta (character encoding) syötteen esikäsittelyssä, mikä mahdollisti sen käsitellä avoimen sanajoukon datamallia, ilman erillistä sanaston muodostamista.
Generatiivisen esiharjoittelun vaiheessa GPT-1 altistettiin laajalle tekstimassalle, joka auttoi mallia oppimaan laajaa sanastoa ja syntaktista rakennetta. Tämän esiharjoitteluvaiheen jälkeen GPT-1 kävi läpi hienosäätövaiheen, jossa se kohdennettiin tiettyyn luonnollisen kielen käsittelytehtävään. Hienosäätö mahdollisti GPT-1:n sovittamisen tarkasti tiettyyn tehtävään ja paransi sen suorituskykyä.
Sovellukset ja vaikutukset

GPT-1:n julkaisu avasi uusia mahdollisuuksia luonnollisen kielen käsittelyn sovelluksissa. Sen yleiskäyttöisyys mahdollisti sen käytön monenlaisissa tehtävissä, kuten tekstigeneroinnissa, käännöksessä, keskusteluissa ja paljon muussa. GPT-1:n avulla oli mahdollista automatisoida monimutkaisia kielitehtäviä ja tuottaa luontevaa ja ymmärrettävää tekstiä, mikä teki siitä valtavan arvokkaan työkalun monille teollisuudenaloille.
GPT-1:n menestys rohkaisi OpenAI:ta kehittämään edelleen entistä tehokkaampia luonnollisen kielen käsittelymalleja, kuten GPT-2 ja GPT-3, jotka olivat suurempia ja monipuolisempia kuin niiden edeltäjä. Nämä myöhemmät versiot jatkoivat GPT-1:n perinnettä ja ovat edelleen merkittäviä tekijöitä tekoälytutkimuksessa ja sovelluksissa.
Delta Air Lines

| Delta Air Lines |
| --- | --- |

 IATA: DL  –  ICAO: DAL 
Kutsukoodi:  DELTA
Toiminimi:  Delta Air Lines, Inc.
Perustettu:  1925
Laivaston koko:  886
Kohteiden määrä:  356
Solmukohdat:  Atlantan kansainvälinen lentoasema (ATL)
Kotipaikka:  Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Kanta-asiakasohjelma:  SkyMiles
Allianssi:  SkyTeam
Yhtiön sivut:  www.delta.com
Delta Air Lines (IATA: DL, ICAO: DAL, kutsukoodi: DELTA) on yhdysvaltalainen, maailman toiseksi suurin lentoyhtiö, joka lentää lähes 300 kohteeseen useissa kymmenissä eri maissa. Yhtiö perustettiin 2. maaliskuuta 1925 nimellä Huff Daland Dusters. Delta-nimi otettiin käyttöön 3. joulukuuta 1928. Delta oli vuonna 2000 perustetun SkyTeam-lentoyhtiöallianssin perustajajäseniä. Yhtiön pääsolmukohtana toimii Atlantan kansainvälinen lentoasema. Vuonna 2019 Delta Air Lines kuljetti yhteensä 162 miljoonaa matkustajaa, mutta koronaviruspandemian aiheuttaman matkustamisen vähenemisen seurauksena yhtiö kuljetti 55 miljoonaa matkustajaa vuonna 2020.
Syksyllä 2005 Delta Air Lines jätti velkasaneeraushakemuksensa tuomioistuimeen New Yorkissa. Käyttövarojen puute ajoi sen velkasaneeraukseen mm. kerosiinin hinnan noususta ja halpalentoyhtiöiden hintakilpailusta johtuen. Vuoden 2005 lopussa neljä kuudesta perinteisestä amerikkalaisesta lentoyhtiöstä (engl. legacy airlines) oli Chapter 11 -velkasaneerauksessa. Niiden työeläkevastuita siirrettiin Yhdysvaltain liittovaltiolle, josta tuli joidenkin yhtiöiden osakas.
Delta Air Linesistä tuli maailman toiseksi suurin lentoyhtiö laivaston koolla sekä matkustajamäärillä mitattuna sen yhdistyttyä Northwest Airlinesin kanssa vuonna 2010. Uudistunut yhtiö jatkoi Delta Air Linesin nimellä. Yhtiö on aiemmin operoinut lentoja myös Suomeen, mutta Helsingin-reitti lakkautettiin vuonna 1995.
Laivasto > Nykyinen laivasto

Lokakuussa 2022 Delta Air Linesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 14,8 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A220-100 | 45 | — | 109 | Toimitukset vuoteen 2023 asti. |
| Airbus A220-300 | 12 | 50 | 130 | Toimitukset vuoteen 2023 asti. |
| Airbus A319-100 | 57 | — | 132 |  |
| Airbus A320-200 | 61 | — | 157 |  |
| Airbus A321-200 | 127 | — | 191 |  |
| Airbus A321neo | 10 | 145 | 194 |  |
| Airbus A330-200 | 11 | — | 223 |  |
| Airbus A330-200 | 11 | — | 234 |  |
| Airbus A330-300 | 31 | — | 282 |  |
| Airbus A330-300 | 31 | — | 293 |  |
| Airbus A330-900neo | 18 | 20 | 281 |  |
| Airbus A350-900 | 24 | 20 | 306 |  |
| Boeing 717-200 | 65 | — | 110 |  |
| Boeing 737-800 | 77 | — | 160 |  |
| Boeing 737-900ER | 155 | — | 180 |  |
| Boeing 737 MAX 10 | — | 100 | vahv. myöh. | Toimitukset alkavat vuonna 2025. |
| Boeing 757-200 | 111 | — | 72 |  |
| Boeing 757-200 | 111 | — | 168 |  |
| Boeing 757-200 | 111 | — | 193 |  |
| Boeing 757-200 | 111 | — | 199 |  |
| Boeing 757-300 | 16 | — | 234 |  |
| Boeing 767-300ER | 45 | — | 211 |  |
| Boeing 767-300ER | 45 | — | 216 |  |
| Boeing 767-300ER | 45 | — | 226 |  |
| Boeing 767-400ER | 21 | — | 238 |  |
| Boeing 767-400ER | 21 | — | 246 |  |
| Yhteensä | 886 | 335 |  |  |
Yritysasiat > Henkilöstö

Delta työllistää pää- ja tytäryhtiöidensä kanssa lähes 80 000 työntekijää maaliskuussa 2015. Ed Bastian on nykyinen toimitusjohtaja, ja hän on toiminut tässä tehtävässä 2 toukokuuta 2016 alkaen. Joanna Smith on varatoimitusjohtaja ja henkilöstöjohtaja, joka vastaa Deltan henkilöstötarpeiden valvonnasta ja tukemisesta. Hänet nimitettiin 1 lokakuuta 2014 Mike Campbellin tilalle.
Yritysasiat > Delta Globalin henkilöstötaulukko

Delta Global Staff (DGS) oli Atlantassa, Georgiassa sijaitseva tilapäinen henkilöstövuokrausyritys. Delta Global Staff oli Delta Air Lines, Inc:n tytäryhtiö. ja sisäisen yrityksen, DAL Global Servicesin, osasto.
Delta Air Lines myi enemmistöosuuden DAL Global Services -yhtiössä Argenbright Holdingsille 21 joulukuuta 2018. Osana myyntiä Delta lakkautti DGS:n henkilöstöosaston.
Töiden oikea-aikainen toteuttaminen

Vuonna 2023 Deltan lennoista 84,72 % saapui määränpäähänsä ajallaan, verrattuna Pohjois-Amerikan toimialan keskiarvoon, joka oli 74,45 % edellisvuodesta.
Populaarikulttuurissa > Deltalina

Osana rebranding-hanketta YouTubeen julkaistiin vuoden 2008 alussa lentoemännän turvallisuusvideo, joka keräsi yli miljoona katselukertaa ja herätti uutistoimistojen huomion erityisesti siksi, että videon sävy oli sekoitettu vakavaan viestiin lentoyhtiöiden turvallisuudesta. FlyerTalkin osallistuja antoi lentoemäntä Kathryn Leelle lempinimen "Deltalina", koska hän muistuttaa Angelina Jolieta.  Delta harkitsi useita eri tyylejä nykyiselle lentoturvallisuusvideolleen, kuten animaatiota, ennen kuin se valitsi videon, jossa lentoemäntä puhuu yleisölle. Video kuvattiin Song Airlinesin entisellä Boeing 757-200 -lentokoneella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Delta Air Lines Wikimedia Commonsissa
Delta Air Lines
Tietoja Delta Air Linesin laivastosta
SkyTeamiin kuuluvat lentoyhtiöt
| --- | --- |
Jäsenet:  Aerolíneas Argentinas  Aeroméxico  Air Europa  Air France  China Airlines  China Eastern Airlines  Delta Air Lines  Garuda Indonesia  Kenya Airways  KLM  Korean Air  Middle East Airlines  Saudia  Scandinavian Airlines  ITA Airways  Tarom  Vietnam Airlines  Virgin Atlantic  Xiamen Airlines 
Entiset jäsenet:  Aeroflot  Alitalia  China Southern Airlines  Continental Airlines  Czech Airlines  Northwest Airlines 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Deltan Airbus A220-100 laskeutumassa LaGuardian lentoasemalle.
Deltan Airbus A321-200 laskeutumassa John F. Kennedyn kansainväliselle lentoasemalle.
Deltan Airbus A330-300 Barcelonan lentoasemalla.
Deltan Airbus A350-900 Naritan kansainvälisellä lentoasemalla.
Deltan Boeing 737-900ER lähdössä Los Angelesin kansainväliseltä lentoasemalta.
Deltan entinen Boeing 747-400 laskeutumassa Minneapolis-Saint Paulin kansainväliselle lentoasemalle.
Deltan Boeing 757-200 Phoenix Sky Harborin kansainvälisellä lentoasemalla.
Deltan Boeing 767-400ER Malpensan kansainvälisellä lentoasemalla SkyTeam-värityksessä.
Pierre-Édouard Bellemare

| Pierre-Édouard Bellemare |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1985 (ikä 39) Le Blanc-Mesnil, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  HC Ajoie
Sarja:  National League
Pelinumero:  78
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–
Aik. seurat:  Rouen (Ranska) Leksands IF (Allsv.) Skellefteå AIK (SHL) Philadelphia Flyers (NHL) Vegas Golden Knights (NHL)   Tampa Bay Lightning (NHL) Seattle Kraken (NHL)
Pierre-Édouard Bellemare (s. 6. maaliskuuta 1985 Le Blanc-Mesnil, Ranska) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin pääsarjassa National League-joukkue HC Ajoiessa. Bellemaren vahvuuksiin kuuluvat hyökkäyspään pelaaminen, nopeus, mailankäsittelytaidot, laukaus, tilan tekeminen ketjukavereille, työteliäisyys sekä alivoimapelaaminen.
Ura > Seuraura

Bellemare aloitti jääkiekon Vipers de Montpellier’ssa, mutta pelasi ensimmäiset pääsarjapelinsä Rouen Hockey Élitessa, Ligue Magnusissa kaudella 2002–2003. Hän voitti Ranskan-mestaruuden keväällä 2003. Kaudella 2004–2005 Bellemare palkittiin Ranskan parhaana nuorena pelaajana Trophée Jean-Pierre Graffilla. Kaudella 2005–2006 hän voitti toisen Ranskan-mestaruutensa.
Kaudeksi 2006–2007 Bellemare siirtyi Ruotsin HockeyAllsvenskanin Leksands IF:ään. Hän pelasi joukkueessa kolme kautta, joista Leksand eteni jokaisen päätteeksi Kvalserieniin. Kaudella 2008–2009 Bellemare voitti koko Allsvenskanin maalipörssin 31 osumallaan. Hän sijoittui myös sarjan jäähypörssissä kolmanneksi 113 minuutillaan. Bellemare jakoi myös Kvalserienissä viidellä osumallaan maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Mikael Karlbergin ja AIK IF:n Jonas Liwingin kanssa sekä kymmenellä tehopisteellään Leksandin sisäisen pistepörssin voiton Morten Greenin kanssa.
Bellemare siirtyi kaudeksi 2009–2010 sarjatasoa ylemmäs Elitserieniin ja Skellefteå AIK:n riveihin kaksivuotisella sopimuksella. Hänellä oli kevään 2010 pudotuspeleissä joukkueen paras teholukema (+5). Joulukuussa 2010 Bellemare jatkoi sopimustaan kahdella vuodella kevääseen 2013 saakka. Hän voitti Elitserien-hopeaa keväällä 2011.
Kaudella 2011–2012 Bellemaresta tuli Skellefteån varakapteeni. Hän teki Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+17=36, joilla Bellemare oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti myös Elitserienin alivoimamaalipörssin viidellä osumallaan sekä Skellefteån sisäisen tehotilaston lukemalla +12, kuten myös kevään 2012 pudotuspeleissä lukemalla +6. Bellemare voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Helmikuussa 2012 hän jatkoi sopimustaan neljällä vuodella kevääseen 2016 saakka. Kaudella 2012–2013 Bellemare pelasi loukkaantumisten takia runkosarjassa vain 29 ottelua. Hän voitti kauden päätteeksi Ruotsin-mestaruuden.
Heinäkuussa 2023 Bellemare teki vapaana agenttina Seattle Krakenin kanssa yhden vuoden ja 775 tuhannen dollarin arvoisen sopimuksen.
Syyskuussa 2024 Bellemare palasi Avalancheen tryout-sopimuksella.
Ura > Maajoukkueura

Bellemare edusti Ranskaa MM-tasolla jo 19-vuotiaana vuonna 2004. Hän on sittemmin edustanut MM-tasolla Ranskaa myös vuosina 2005, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013 ja 2017. Kolmessa viimeisimmässä turnauksessa Bellemare toimi joukkueen varakapteenina. Ranska putosi MM-sarjasta vuonna 2004, mutta nousi takaisin vuodeksi 2008. Bellemare on edustanut Ranskaa myös ikäkausimaajoukkueissa. Hän oli vuoden 2005 alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailujen paras maalintekijä viidellä osumallaan.
Tilastot

19-vuotias Bellemare Torinon olympiakisojen karsintaottelussa Romaniaa vastaan marraskuussa 2004.
CZ 92

| CZ 92 |
| --- | --- |

Tyyppi:  itselataava pistooli
Valmistaja:  Česká Zbrojovka a.s. Uherský Brod
Valmistusmaa:   Tšekki
Valmistusvuodet:  1992– 
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  6,35 mm Browning
Aseen pituus:  126 mm
Piipun pituus:  64 mm
Paino (tyhjänä):  310 g
Lipas:  yksirivinen tankolipas
Kapasiteetti:  8 patruunaa
CZ 92 on tšekkiläisen Česká Zbrojovka a.s. Uherský Brodin vuodesta 1992 valmistama 6,35 mm Browning -kaliiperinen, vain kaksitoiminen itselataava pistooli. Massasulkuinen ase perustuu aiempiin CZ 36- ja CZ 45 -malleihin ja on valmistusmerkintöjä lukuun ottamatta ulkonäöltään identtinen CZ 45/70 -mallin kanssa. Sen runko on kuitenkin aiemman teräksen sijaan kevytmetalliseosta, minkä vuoksi se on 100 grammaa edeltävää mallia kevyempi. Aseen tähtäimenä on luistin päälle jyrsitty ura, joka kuljee luistin päästä päähän.
Aseen vuodesta 2005 lähtien valmistetun version suurimpina muutoksina ovat yksirivisen lippaan salvan siirto kahvan pohjasta rungon kylkeen, kahvalevyjen uudelleenmuotoilu sekä kahden sormiuran teko kahvarungon etuseinään ja lippaan pohjalevyyn tehty sormitukiuloke. Sen polycoat-pinnoitteen värivaihtoehdot ovat joko kokonaan musta ase tai ase, jonka luisti on hopeanvärinen ja runko musta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta CZ 92 Wikimedia Commonsissa
CZ 92
Hjalmar Göös

Karl Hjalmar Göös (19. elokuuta 1868 Jyväskylä – 11. joulukuuta 1939 Janakkala) oli suomalainen filosofian tohtori, pääkonsuli ja maanviljelijä.
Göösin vanhemmat olivat lehtori Karl Gustaf Göös ja Fanny John. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1888 ja valmistui agronomiksi 1895, filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1910 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1913.
Göös oli aluksi opettajana Kurkijoen maanviljelyskoulussa 1902–1903 ja Mustialassa 1903–1904. Hän toimi Jokkis Gods Ab:n johtajana 1904–1908, Laborin II johtajana 1908–1910. Ab Ferrarian toimitusjohtajana 1910–1916, A. Ahlström Oy:n Varkauden tehtaiden johtajana 1916–1917, Elintarvehallituksen osastonjohtajana 1917–1918 ja Oy Rautakonttorin johtajana 1918–1919. Göös oli vuonna 1919 suomalaisten vapaaehtoisjoukkojen pääintendenttinä Virossa. Suomen itsenäistymisen jälkeen hän siirtyi vuonna 1919 ulkoasianhallinnon palvelukseen ja toimi konsulina Virossa 1919–1920, lähetystösihteerinä Berliinissä 1921–1923 sekä pääkonsulina Berliinissä 1923–1924 ja Hampurissa 1925–1933. Hän sai ensimmäisenä Suomessa pääkonsulin arvonimen 1921. Göös toimi maanviljelijänä Janakkalassa. Hän perusti vuonna 1923 perinnöksi saamilleen maille Klemolan kartanon kun Göösin isän omistama Irjalan kartano jaettiin perillisten kesken. Göös suunnitteli itse kaikki Klemolan kartanon rakennukset. Kartanon päärakennus paloi vuonna 1942. Kartanossa toimii nykyään juhla- ja kokouspaikka Willa Göös.
Hjalmar Göös oli naimisissa vuodesta 1897 Sigrid Alfthanin kanssa ja toisen kerran vuodesta 1919 Edit Elisabeth Koistisen kanssa.
Teoksia

Über den Einfluss des zugekauften Kraftfutters auf den Reinertrag der Milchviehhaltung, väitöskirja. Abhandlungen der Agrikulturwissenschaftlichen Gesellschaft in Finland Heft 5. Helsingfors 1913
Ostoväkirehujen vaikutuksesta karjatalouden puhdastuottoon. Suomen senaatti, Helsinki 1914
Suomennoksia

Niels Bendixen : Mikroorganismit maitotaloudessa eli maitotalouden näkymätön maailma.Maatalouskirjasto n:o 1. Otava 1897
Aiheesta muualla

Häme-Wiki : Kuvia Klemolan kartanosta (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Erkki Kulovesi

| Erkki Kulovesi |
| --- | --- |
 Muotokuvamaalari Erkki Kulovesi (oik.) ja teollisuus­neuvos Otto Wuorio vuonna 1958.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Erkki Ferdinand Kulovesi
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1895 Tampere
Kuollut: 9. helmikuuta 1971 (75 vuotta) Helsinki
Erkki Ferdinand Kulovesi (ent. Ringbom; 2. huhtikuuta 1895 Tampere – 9. helmikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.
Kuloveden vanhemmat olivat räätälimestari Oskari Sakarias Kulovesi ja Ida Matilda Wilenius, ent. Iso-Ranta. Hänen vanhempi veljensä oli psykoanalyysin pioneerina Suomessa toiminut lääkäri Yrjö Kulovesi. Erkki Kulovesi pääsi ylioppilaaksi 1915 ja opiskeli aluksi lakia Helsingin yliopistossa. Hän siirtyi kuitenkin pian taiteen pariin, ja hän opiskeli Helsingin yliopiston piirustussalissa 1915–1917 Eero Järnefeltin johdolla sekä 1917 Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa Albert Gebhardin johdolla. Vuosina 1919–1927 Kulovesi oleskeli useaan otteeseen Ranskassa, missä hän opiskeli Pariisissa Académie Colarossissa, Académie Modernessa, Académie Ransonissa ja Académie André Lhotessa. Erityisesti André Lhoten uusasiallinen vaikutus näkyi Kuloveden tuotannossa.
Kulovesi oli opettajana Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1927–1929 ja toimi Helsingin yliopiston piirustussalin piirustusmestarina 1935–1962. Hän oli myös vakinaisena opettajana Vapaassa taidekoulussa vuodesta 1937. Kulovesi oli Suomen Taiteilijaseuran johtokunnan jäsenenä, sihteerinä ja puheenjohtajana, Suomen Taidegraafikkojen johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana, Suomen Taideakatemian hallituksen jäsenenä sekä Nordisk Grafik Unionin presidenttinä 1965–1966. Ensimmäisen näyttelynsä Kulovesi piti Tampereella 1919 mutta hän muutti pysyvästi Helsinkiin 1927.
Kulovesi tunnettiin erityisesti muoto- ja henkilökuvamaalarina. Hän teki 1930-luvulla myös metalligrafiikkaa, mutta suurin osa Kuloveden grafiikkalevyistä tuhoutui, kun hänen ateljeensa vaurioitui Helsingin pommituksissa helmikuussa 1944. Kuloveden maalausten värimaailma oli vielä 1920-luvulla tummasävyinen ja voimakas, mutta myöhemmin värit muuttuivat keveämpään suuntaan pastellimaisiksi ja harsomaisiksi.
Kulovesi sai Pro Finlandia -mitalin 1959 ja professorin arvonimen 1964.
Kirjallisuutta

Anttonen, Erkki: ”Kulovesi, Erkki (1895–1971)”, Suomen kansallisbiografia, osa 5, s. 501–503.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2005.  ISBN 951-746-446-0  / Teoksen verkkoversio.
Lehto, Jaana: Erkki Kulovesi henkilö- ja muotokuvaajana.  (Pro gradu-tutkielma)  Jyväskylän yliopiston taidehistorian laitos, 2000.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kulovesi, Erkki hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Finlandia-katsaus 50 (1944): Taiteilija Erkki Kulovesi – 5 min filmin alusta. Elonet.
F. E. Sillanpää : Muistaks kun kuvaa tehtiin? Monsieur Ercqui eli Mester Erkki. Erkki Kuloveden näyttelyn johdosta, Suomen Kuvalehti, 30.10.1926, nro 44, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
"Henkilötietoja" Erkki Kulovedestä - ja ajatuksen aihetta julkisuuden miehillemme, Aamulehti, 20.03.1937, nro 77, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Ladytron

| Ladytron |
| --- | --- |
 Ladytron keikalla Helsingissä 2011.
Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  elektropop, elektrorock, synthpop
Kotipaikka:   Liverpool, Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti, bulgaria
Jäsenet:  Helen Marnie   Mira Aroyo   Daniel Hunt   Reuben Wu  
Levy-yhtiö:  Nettwerk   Emperor Norton  
Aiheesta muualla
www.ladytron.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ladytron on Liverpoolissa, Englannissa vuonna 1999 perustettu elektropopyhtye. Yhtyeeseen kuuluvat Helen Marnie (laulu, syntetisaattorit), Mira Aroyo (laulu, syntetisaattorit), Daniel Hunt (syntetisaattorit, kitara, laulu) ja vuoteen 2023 saakka Reuben Wu (syntetisaattorit.)
Yhtyeen soundissa yhdistyvät muun muassa elektropop, new wave sekä shoegazing. Yhtye itse kuvaa tyyliään "elektroniseksi popiksi." Jotkut yhtyeen kappaleista, joissa Aroyo laulaa, sisältävät sanoituksia tämän äidinkielellä, bulgariaksi.
Yhtyeen nimi on otettu Roxy Musicin kappaleesta Ladytron. Entisen Roxy Musicin jäsenen Brian Enon mukaan Ladytron on "parasta englantilaista pop-musiikkia."
Historia

Ladytron sai alkunsa vuonna 1999, kun liverpoolilaiset ystävykset Daniel Hunt ja Reuben Wu tapasivat Helen Marnien ja Mira Aroyon. Marnie oli kotoisin Glasgow'sta ja Aroyo Sofiasta. Yhtyeen ensimmäisellä singlellä He Took Her to a Movie laulajana toimi vielä Lisa Eriksson, mutta tämän jälkeen Ladytron muotoutui nykyiseen kokoonpanoonsa. Debyyttialbumin 604 singleistä Playgirl toi yhtyeelle paljon huomiota.
Toinen levy Light & Magic ilmestyi 2002 ja singlet Seventeen, Evil sekä Blue Jeans nousivat pieniksi hiteiksi, varsinkin elektropiireissä. Pitkän kiertueen jälkeen alkoi materiaalin työstäminen kolmannelle albumille. 2005 ilmestynyt albumi sai nimekseen Witching Hour, jolla yhtyeen tyyli muuttui astetta raskaampaan ja synkempään suuntaan edellisten albumien kevyestä elektropopista. Singlet Sugar ja Destroy Everything You Touch nousivat yhtyeen tunnetuimpien kappaleiden joukkoon. Neljäs studioalbumi Velocifero ilmestyi kesäkuussa 2008. Reuben Wu erosi yhtyeestä maaliskuussa 2023 keskittyäkseen uraansa valokuvaajana.
Tyylilaji

Ladytronin musiikkia voi kuvailla elektroniseksi popmusiikiksi. Yhtye käyttää instrumentteinaan pääasiassa syntetisaattoreita ja on saanut paljon vaikutteita 80-luvun popmusiikista.
Helen Marnie on yhtyeen pääasiallinen laulaja, mutta myös Mira Aroyo laulaa monilla kappaleilla, joista osalla äidinkielellään bulgariaksi.
Ladytron Suomessa

Yhtye on esiintynyt Suomessa kuusi kertaa: Koneisto-festivaaleilla kesällä 2001 sekä huhtikuussa 2007 Nine Inch Nailsin lämmittelijänä Helsingin jäähallissa ja omalla klubikeikallaan Nosturissa. Neljännen vierailunsa yhtye teki Tavastia-klubille joulukuussa 2008.
Viidennen vierailun yhtye teki vuoden 2009 Ruisrockissa ja kuudennen Helsingissä The Circus-klubilla toukokuussa 2011.
Nykyinen kokoonpano

Helen Marnie
Mira Aroyo
Daniel Hunt
Diskografia

604 (2000)
Light & Magic (2002)
Softcore Jukebox (2003; kokoelma)
Witching Hour (2005)
Extended Play (2006) (tupla-EP)
Velocifero (2008)
Best of 00-10 (2011)
Gravity the Seducer (2011)
Ladytron (2019)
Time's Arrow (2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ladytron Wikimedia Commonsissa
Yhtyeen virallinen kotisivu
Helen Marnie, Mira Aroyo, Daniel Hunt ja Reuben Wu Meksikossa, 2011.
Autti

Auttijoki virtaa kanjonissaan
Autti on kylä Rovaniemellä Lapin maakunnassa, noin 70 kilometriä itään Rovaniemen keskustasta. Taajama sijaitsee Kemijoen ja Korojoen liittymäkohdassa. Autti kuuluu Yläkemijoen alueeseen.
Kylän nimeen, kuten myös Auttijoen ja Auttijärven nimiin, sisältyy saamelaisperäinen murresana autti (myös auhti tai autsi), joka tarkoittaa ’kapeaa laaksoa’. Nykyisissä saamelaiskielissä sanaa vastaa muun muassa pohjoissaamen ávži ja inarinsaamen ävži.
Auttin alueella on ollut asutusta jo 1660-luvulta lähtien. 1950-luvulle saakka Auttia ja vastarannan Pikkukylää erotti Pirttikoski-niminen koski. Pirttikosken tunnelivoimalaitoksen valmistuessa koski hiljeni ja syntyi Pirttikosken kylä.
Auttissa sijaitsee Auttikönkään luonnonhoitometsä, joka kuuluu Pohjois-Suomen vanhojen metsien suojeluohjelmaan. Alueen läpi virtaa Auttijoki paikoin erittäin vaikuttavassa kanjonissa kallioiden välissä.
Aiheesta muualla

Auttikönkään luonnonhoitometsä
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta

Norvanto, Teija: Autti: elämää tällä vuosisadalla.  (Lapin kylätutkimuksen I osaraportti)  Rovaniemi:  Lapin maakuntamuseo, 1989.  ISBN 951-95900-5-6
Rovaniemen kaupunginosat ja kylät
Alakorkalo
Ala-Nampa
Auttinseutu
Hirvas
Jaatila
Juotasniemi
Karvonranta
Katajaranta
Kauko
Kiiruna
Kivitaipale
Kolpene
Korkalovaara
Koskenkylä
Lehtojärvi
Leipee
Lohiniva
Marrasjärvi
Marraskoski
Meltaus
Misi
Muurola
Narkaus
Niesi
Nivankylä
Nivavaara
Norvajärvi
Oikarainen
Ojanperä
Olkkajärvi
Ounasrinne
Paavalniemi
Patokoski
Pekkala
Perunkajärvi
Petäjäinen
Pisa
Pullinranta
Pöykkölä
Rantaviiri
Rautiosaari
Ruikka
Saarenkylä
Sinettä
Santamäki
Sonka
Syväsenvaara
Tapionkylä
Tennilä
Teollisuuskylä
Tiainen
Tuhnaja
Vaarala
Vanttausjärvi
Vanttauskoski
Vennivaara
Viiri
Vikajärvi
Välijoki
Ylikylä
Yli-Nampa