stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nicolaus Oláh

Nicolaus Oláh (1493-1568) oli Esztergomin arkkipiispa ja Unkarin priimas.
Hänen isänsä oli János Hunyadin lanko, ja valakialaista syntyperää. Nicolaus Oláh oli aktiivinen vastauskonpuhdistuksen vaikuttaja. Hänen aloitteestan syntyneitä julkaisuja olivat muun muassa Breviarium Ecclesiae Strigoniensis (1558) ja Ordo et Ritus Ecclesiae Strigoniensis (1560). Angelus-kellojen soittamistavan elvyttäminen oli myös lähtöisin hänestä.
Teokset

Hungaria et Attila
Genesis filiorum Regis Ferdinandi
Ephemerides
Brevis descriptio vitae Benedicti Zerchsky
Ari Klem

Ari Klem (s. 1. syyskuuta 1961) on suomalainen iskelmälaulaja. Klem sijoittui Seinäjoen Tangomarkkinoilla 1987 toiselle ja 1988 kolmannelle sijalle. Vuonna 1989 Klem voitti Syksyn sävel -kilpailun kappaleella ”Pieni ystäväin”.
Muita Klemin suurimpia hittejä ovat ”Paratiisisaari”, ”Purppurataivas”, ”Sademies” ja ”Kaukainen maa”.
Ari Klemin lempinimi on Klemmari.
Elämä ja ura

Klem aloitti musiikin harrastamisen jo peruskouluiässä perustamassaan Shark-yhtyeessä, jossa toimi rumpalina. 1970-luvun lopulta lähtien Ari Klem osallistui erilaisiin laulukilpailuihin, ja rummut vaihtuivat laulusolistin tehtäviin. Vuonna 1978 Klem tuli kolmanneksi Kotkan Nuorison Taidetapahtumassa itse tekemällään laululla. Vuonna 1980 hän voitti Apu-lehden järjestämän Iskelmähaavi-kilpailun. Vuonna 1987 Ari Klem valittiin Seinäjoen Tangomarkkinoilla ensimmäiseksi tangoprinssiksi ja vuotta myöhemmin hän tuli kilpailussa kolmanneksi. Vuonna 1988 Klem solmi levytyssopimuksen M&T Productionin kanssa, tuloksena debyyttialbumi Kai vielä kohdataan. Sen suurimmaksi hitiksi nousi cover-versio italialaisiskelmästä ”Pieni nukke” (La bambola).
Vuonna 1989 syntyi levytyssopimus uuden Audiovox-yhtiön kanssa, jolle ensimmäinen levytys oli vuoden 1989 Syksyn Sävelessä kuultu ”Pieni ystäväin”. Kilpailuvoitto (liki 27 % kaikista annetuista äänistä) nosti Klemin Suomen iskelmälaulajien kärkikastiin. Hitin mukaan nimetty albumi (1990) nousi pariksi kuukaudeksi Suomen viralliselle albumilistalle. Levylle tallennettu duetto Arja Korisevan kanssa ”Kun minuun kosketat” julkaistiin myös Arja Korisevan 103 000 kappaletta myyneellä albumilla.
Levymyynnin lisäksi Syksyn sävel -voitto tuotti artistin mukaan keikkoja parhaimmillaan 250 esiintymisen vuosivauhtia. Klem nähtiin Syksyn sävelen finaalissa uudelleen vuonna 1991.
Ari Klem on jatkanut myös lauluntekemistä, sillä hän on tehnyt osan soolotuotannosta itse ja kappaleita myös muutamille artisteille. Kaukainen maa -albumille hän on jopa tehnyt yhden käännöskappaleen.
Valkealassa asuva Klem teki päivätyötä insinöörinä viisi vuotta, jonka jälkeen siirtyi yrittäjäksi sosiaalialalle. Hän myös konsertoi taustayhtyeensä Pajatson kanssa. Lisäksi Klem tekee myös blueskeikkoja Flakes-yhtyeen kanssa.
Diskografia

Kai me vielä kohdataan (1988)
Pieni ystäväin (1990)
Sademies (1992)
Kaukainen maa (1997)
Purppurataivas (2000)
Aiheesta muualla

Ari Klemin kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle
Zagros Manuchar

| Zagros Manuchar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1990 (ikä 34) Suleimania, Irak
Ammatti:  elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Zagros Manuchar (s. 27. maaliskuuta 1990 Suleimania, Irak) on suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja taiteilija. Hänen elokuviaan on palkittu ja niitä on esitetty lukuisilla elokuvafestivaaleilla.
Elämäkerta

Manuchar saapui Kurdistanista Suomeen 1994 ollessaan 4-vuotias ja kiinnostui aluksi runoudesta ja teatterista, myöhemmin hän kiinnostui elokuvien tekemisestä ja elokuvan mahdollisuuksista ylittää kielelliset ja kulttuuriset rajat 13-vuotiaana. Hän on näytellyt tv- ja draamaelokuvissa kuten Veljet, Pikkuveli ja Elokuu.
Manucharin ensimmäinen 60-minuuttinen lyhytelokuva Vastavirtaan valmistui keväällä 2006. Seuraavat lyhytelokuvat Näkökulma ja Vielä tämän hetken ovat julkaistuja, palkittuja ja niitä on esitetty lukuisilla elokuvafestivaaleilla. Manucharin esikoispitkä elokuva Salpa esitettiin Rakkautta ja Anarkiaa -festivaalilla, elokuvan teatteriensi-ilta oli 20. marraskuuta 2013 ja se oli ehdolla muun muassa kansainvälisessä Belfort Entrevues -festivaalin kilpailusarjassa.
Manuchar on valmistunut 2021 maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta.
Filmografia > Ohjaukset

Vastavirtaan, lyhytelokuva, (2006)
Näkökulma, lyhytelokuva, (2007)
Vielä tämän hetken, lyhytelokuva, (2009)
Salpa, pitkä elokuva, (2013)
Kyyneliä, lyhytelokuva, (2021)
Keskusteluja Minan kanssa, lyhytelokuva, (2021)
Omenan tuoksu, lyhytelokuva, (2023)
Filmografia > Näyttelijänä

Graffiti meissä, Däni, (2006)
Ganes, Remun sisarus, (2007)
Veljet, Jani, (2008)
Pikkuveli, Olavi, (2009)
Elokuu, Freda, (2011)
Aiheesta muualla

Zagros Manuchar luo uutta elokuvailmaisua Kirkko & Kaupunki.  11.11.2013. Viitattu 6.3.2021.
Gimishanov, Nina: Zagros Manuchar ja Salpa Film-O-Holic.com.  20.11.2013. Viitattu 6.3.2021.
Zagros Manuchar ja kymmenen suosikkia vanhoista kotimaisista elokuvista Elokuvauutiset.fi. Viitattu 6.3.2021.
Svanbäck, Andrea: Zagros Manuchar vill göra film som fyller hjärtat Hufvudstadsbladet.  18.11.2013. Arkistoitu 8.4.2023. Viitattu 6.3.2021. (ruotsiksi)
Zagros Manucharin Salpa elokuvafestivaaleille Ranskaan Turun Sanomat.  30.10.2013. Arkistoitu 8.3.2014. Viitattu 6.3.2021.
https://nuoret2023.fi/ZAGROS-MANUCHAR-EN
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Älykäs äänestäminen
Aiheesta muualla

Votesmart-sivusto (venäjäksi)
École normale William-Ponty

Entinen koulurakennus Goréen saarella.
École normale William-Ponty oli normaalikoulu Senegalissa. Se perustettiin vuonna 1903 Saint-Louisissa, siirrettiin vuonna 1913 Goréen saarella lähelle Dakaria ja nimettiin Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernööri William Pontyn mukaan vuonna 1915. Vuonna 1938 koulu siirrettiin Rufisquen lähelle Sébikhotaneen, myöhemmin Thièsiin ja vuonna 1979 Koldaan. Nykyään sen perillisenä toimii alueellinen ammattikoulutuskeskus.
Koulun alkuperäisenä tehtävänä oli valmistaa opettajia levittämään ranskan kieltä ja kulttuuria. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen perustettiin myös Dakarin lääketieteelliseen kouluun valmistava osasto sekä hallinto- ja talousvirkailijoita kouluttanut osasto. Kolmivuotisen yläkoulun suorittaneet opiskelijat valittiin pääsykokeen perusteella kaikista Ranskan Länsi-Afrikan siirtomaista: Senegalista, Ranskan Sudanista, Ranskan Guineasta, Norsunluurannikolta, Ylä-Voltasta, Mauritaniasta, Dahomeysta ja Nigeristä.
William Ponty -koulusta valmistuneet muodostivat suuren osan itsenäistyneiden Länsi-Afrikan maiden poliittisesta ja hallinnollisesta eliitistä. Se koulutti ensimmäiset afrikkalaiset kirjailijat ja toimi myös nykyaikaisen afrikkalaisen teatterin kehtona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta École normale William-Ponty Wikimedia Commonsissa
Abraham-sopimukset

Abraham-sopimusten allekirjoitusseremonia Valkoisessa talossa 15. syyskuuta 2020.
Abraham-sopimukset tarkoittavat Lähi-idän rauhanprosessissa joukkoa rauhansopimuksia Israelin ja  arabimaiden välillä. Niistä ensimmäiset solmi vuonna 2020 Yhdistyneet arabiemiraatit ja Bahrain. Rauhansopimuksen Israelin kanssa ovat tehneet sen jälkeen myös Marokko ja Sudan.
Sopimusten taustalla oli Yhdysvaltain presidentti  Donald Trump. Sopimusten jälkeen maiden välille solmittiin muutamassa kuukaudessa miljardien eurojen arvosta investointi- ja yhteistyösopimuksia. Arabiosapuolet saivat myös Yhdysvalloilta tärkeitä etuja. Sopimuksia arvostelivat tuoreeltaan Turkki ja Iran.
Vuonna 2024 neuvoteltiin myös Saudi-Arabian kanssa Abraham-sopimuksesta, mutta neuvottelut katkesivat Hamasin hyökättyä Israeliin 7. lokakuuta 2023. Ennen Abraham-sopimuksia rauhansopimuksen Israelin kanssa olivat solmineet Egypti vuonna 1978 ja Jordania vuonna 1994.
Sopimuksen tehneet maat rikkoivat arabimaiden yhteisrintaman, sillä Arabiliiton neuvoston huippukokouksessa vuonna 2002 oli sovittu, että rauha Israelin kanssa tehtäisiin vasta, kun Israel vetäytyy kaikilta vuodesta 1967 alkaen miehittämiltään alueilta, sallii palestiinalaisten pakolaisten paluun Israeliin YK:n päätöslauselma 194:n mukaisesti, Palestiinan valtio toteutuu ja Itä-Jerusalemista tulee sen pääkaupunki.
Šeikki

Šeikki Sattam de Haddadin.
Šeikki (arab. شيخ‎, šaikh) on kunnianimi, joka tarkoittaa heimon vanhinta, johtajaa, kuuluisaa vanhaa miestä tai islamiin perehtynyttä miestä. Šeikin tytärtä tai vaimoa kutsutaan nimellä šaikhah (arab. شيخة‎).
Zaman taistelu

Zaman taistelu käytiin 19. lokakuuta 202 eaa. Se oli toisen puunilaissodan viimeinen ja ratkaiseva taistelu. Taistelussa, joka käytiin Karthagon lähellä, Scipion johtama roomalainen armeija kukisti Hannibalin johtamat karthagolaiset. Zaman taistelu oli eräänlainen Cannaen taistelun toisinto: tällä kertaa voittajana oli Rooman armeija.
Taustaa

Palattuaan voitokkaasti Hispaniasta Roomaan 206 eaa. Scipio Africanus valittiin konsuliksi. Tämän jälkeen hän lähti 204 eaa. armeijoineen senaatin suostumuksella Pohjois-Afrikkaan, missä hän hankki liittolaisekseen Numidian kuninkaan Masinissan, jolla oli ensiluokkaista ratsuväkeä. Voitettuaan Masaesylin kuninkaan Syfaxin Karthago pyysi rauhaa ja kutsui Hannibalin takaisin Italiasta. Karthagolaiset päättivät kuitenkin jatkaa taistelua ja alkoivat järjestää armeijaansa. Scipio taas havitteli rikasta Bagradasin laaksoa. Armeijat kohtasivat toisensa Zaman luona, viiden päivämarssin päässä Karthagosta lounaaseen. Scipio ja Hannibal tiesivät kummatkin taistelun merkityksen.
»Ennen kuin aurinko laskisi, he tietäisivät, Rooma vaiko Karthago säätäisi lakeja kansoille... Sillä ei Afrikka tai Italia, vaan koko maailma olisi voittajan palkinto» 
(Livius)
Armeijat ja ryhmitykset > Roomalaiset

Roomalaisilla oli n. 23 000 miehen armeija, josta 1 500 oli ratsuväkeä ja 6 000 Masinissan johtamaa jalkaväkisotilasta sekä 4 000 ratsuväkisotilasta. Suurin osa roomalaisista oli saanut paremman koulutuksen kuin karthagolaiset, ja sen lisäksi heillä oli ensimmäistä kertaa Hannibaliin nähden enemmän ratsuväkeä, jota oli yli kaksi kertaa enemmän karthagolaisiin nähden. Scipio muodosti manipuleista kolonnia ja jätti niiden väliin aukkoja, jotta Hannibalin norsut ryntäisivät niistä läpi ja joutuisivat veliittien käsiteltäviksi. Hastaattien ja prinkiippien linjat sijoitettiin tavallista kauemmaksi, jotta veliiteillä olisi tarpeen tulleen tilaa vetäytyä. Triaarit olivat erityisen kaukana. Numidialaiset ratsumiehet asetettiin oikealle siivelle ja roomalaiset ratsumiehet vasemmalle.
Armeijat ja ryhmitykset > Karthagolaiset

Hannibal sijoitti jalkaväkensä kolmeksi linjaksi. Liguarialaiset ja gallialaiset ensimmäiseksi, karthagolaiset toiseksi ja hänen Italiasta palanneet veteraanitriaarinsa kolmanneksi linjaksi. Oikealle siivelle karthagolainen ratsuväki ja vasemmalle numidialainen. 80 sotanorsua hän sijoitti joukkojen eteen. Yhteensä Hannibalin komennossa oli noin 50 000 sotilasta.
Taistelu

Liviuksen mukaan Hannibal kutsui taistelun aattona Scipion neuvottelemaan. Hän ehdotti todennäköisesti rauhanehtoja, joita Scipio ei hyväksynyt. Kumpikin palasi sitten omiensa luokse.
Hannibal lähetti ensimmäiseksi norsunsa eteenpäin kohti roomalaisia. Nämä kuitenkin lyötiin veliittien kärsimistä suurista tappioista huolimatta ja suurin osa karkotettiin takaisin karthagolaisten linjoja kohti. Jotkut norsut lönkyttivät suoraan karthagolaisen ja numidialaisen ratsuväen päälle, joka joutui sekasortoon. Kun Masinissa huomasi tämän hän lähti hyökkäykseen ja karkotti numidialaiset taistelukentältä. Laelius ratsuväkineen vasemmalla siivellä käytti myös sekaannusta hyväkseen ja lähetti ratsuväkensä karthagolaista ratsuväkeä kohti, jonka linja murtui myös. Nyt oli vuorossa jalkaväen yhteenotto. Roomalaisten rintama painoi päin gallialaisia ja ligurialaisia, jotka eivät lopulta kestäneet painetta vaan lähtivät pakoon huomattuaan, että karthagolaisten toinen linja ei tukenut heitä. Roomalaisten ensimmäisen rivistön (hastaatit) hyökkäsivät karthagolaisten toista linjaa kohti, joka painoi hetkeksi roomalaiset taaksepäin. Rooman armeijan toinen rivistö kuitenkin koottiin ja roomalaiset pakottivat pidemmän linjansa avulla vihollisen taaksepäin. Pian toinenkin linja murtui ja Hannibalin veteraanitriaanit olivat enää jäljellä. Nämä kuitenkin olivat täydellisessä taistelujärjestyksessä ja heidän kurinsa oli todella hyvä. Scipio pysäytti tällöin joukkonsa, kokosi nämä uudelleen ja hyökkäsi täydellä voimalla vihollista vastaan.
Taistelu oli jonkin aikaa erittäin tasaväkinen. Roomalainen ja numidialainen ratsuväki oli tällä välin palannut karthagolaisen ratsuväen takaa-ajosta ja iski karthagolaisten rintamalinjaan takaapäin. Tämä oli musertava isku heille. Suurin osa Hannibalin miehistä surmattiin ja hyvin harvat pääsivät pakoon Hannibalin tavoin. Taistelu sekä koko sota varmistettiin ratsuväellä, joka haravoi lähiympäristön. Scipio ei marssinut Karthagoon, sillä hänellä ei ollut Hannibalin tavoin piirityskalustoa.
Taistelun jälkeen

Zaman taistelu käytännössä lopetti toisen puunilaissodan ja oli Kartagon lopun alkua, sillä Roomasta tuli kiistatta alueen mahtavin armeija sitten Aleksanteri Suuren. Rauhansopimuksen ehtojen mukaisesti Kartagon Espanjassa sijaitsevat alueet siirtyivät Rooman alaisuuteen. Lopulta Rooma otti valtaansa koko Välimären alueen.
Taistelun vaiheet.
Eloperäiset maalajit

Eloperäiset maalajit on maalajiryhmä, johon kuuluvat maalajit, joissa eloperäistä ainesta on yli 20 %. Eloperäisiä maalajeja ovat lieju, järvimuta, turve ja piimaa. Eloperäiset maalajit ovat yleensä herkästi painuvia ja niissä on usein keväisin routaa. Ne eivät yleensä sovi rakennetun ympäristön alla olevaksi maaperäksi. Teollisuuden hyötykäyttöön käytetään joskus piimaata, jota voidaan käyttää eristeissä ja suodattimissa.
Lieju on muodostunut vesistöissä eliöiden jäänteistä, jotka ovat kerrostuneet vesistöjen pohjiin. liejussa on humusta vaihtelevasti, 6-40%. Kostea lieju on väriltään vihreää. Kuivuessaan lieju kutistuu ja muuttuu kovemmaksi ja kevyemmäksi. Lieju on muokattavuudeltaan hyvin viljelyyn sopivaa, mutta sitä pitää yleensä kalkita. Varsinaisen liejun lisäksi tunnetaan myös kalkkilieju, piilevälieju ja levälieju. Liejut muistuttavat joskus järvimutaa ja maaperän kartoittajat joskus yhdistävät järvimudat ja liejut, kuten myös simpukkamaan yhteen kategoriaan.
Järvimuta on humusta, joka on ensin kulkeutunut veden mukana, sitten kerrostunut syvien vesien pohjaan ja lopuksi saostunut. Se on aina väriltään tummaa. Järvimutaa löytyy myös soiden keskellä sijaitsevista vesistä ja soista, jotka ovat muodostuneet lammen soistuttua, missä sitä on liejun ja turpeen ympäröimänä. Järvimuta sisältää keskimäärin enemmän eloperäistä ainesta kuin lieju.
Turvetta muodostuu kasvien jäänteistä. Saraturve on muodostunut pääasiassa lehtisammalten jäänteiden lisäksi sara-, heinä- ja ruohokasvien jäänteistä, kun taas rahkaturve on muodostunut pääasiassa rahkaturpeen lisäksi tupasvillan ja varpukasvien jäänteistä. Lisäksi saraturpeessa voi olla jäänteitä kortteista ja siemenistä. Saraturve on rakenteeltaan huopamaista, se on typpirikasta ja se on rahkaturpeeseen verrattuna enemmän kalkkipitoinen ja se on vähemmän hapan. Rahkaturve on yleensä vaaleampaa kuin saraturve, mutta kuivuessaan se tummenee ja samalla kovenee.
Maanviljelyssä ja puutarhanhoidossa enimmäkseen eloperäisistä maalajitteista koostuvaa multavaa maaperää kutsutaan multamaaksi ja turvepitoista maaperää turvemaaksi. Viljelykasvien kasvualustaksi maaperä sopii, kun se sisältää merkittävän määrän eloperäisiä maalajeja. Kivennäismaahan tehdään maanparannus lisäämällä eloperäisiä maalajitteita.
Vonnas

| Vonnas |
| --- | --- |
 vaakuna
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Rhône-Alpes
Departementti:  Ain
Arrondissementti:  Bourg-en-Bresse
Kantoni:  Châtillon-sur-Chalaronne
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17,81 km²
Väkiluku (2014):  2 922
 
 www.vonnas.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vonnas on Ranskan kunta Ainin departementissa Itä-Ranskassa. Kunnassa on 2 922 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 17,81 km². Kunta sijaitsee Veyle-joen varrella.
Vonnasilla on pitkä historia ja sieltä on löydetty muun muassa kahdeksen kivikirvestä. 1200-luvulla Vonnasissa oli kuusi linnaa tai vahvamuurista rakennusta. Nykyään ovat jäljellä enää Béostin ja d'Epeyssollesin linnat.
Kunnassa on valjakkomuseo, jossa on esillä hevosvetoisia kulkuneuvoja vuodesta 1850 vuoteen 1950. Heinäkuun ensimmäisenä sunnuntaina järjestetään, Fête de la Crêpe et du Cheval, letun ja hevosen juhla, jonka ohjelmaan kuuluu muun muassa ratsastusnäytöksiä. Vonnasissa on kolmen Michelin-tähden Georges Blancin ravintola ja hotelli.
Kuvagalleria

Pont des Compagnons -silta
Espace Saint Martin
Vonnasin rautatieasema
Kaupungintalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vonnas Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Vonnas
Käännös suomeksi
Sari Tanus

| Sari Tanus |
| --- | --- |
 Tanus kesäkuussa 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1964 (ikä 60) Kuopio
Poliitikko
Puolue:  Kristillisdemokraatit
Asema:  Kansanedustaja
Vaalipiiri:  Pirkanmaan vaalipiiri
Kotipaikka:  Tampere
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Sari Marja Hannele Tanus (s. 22. helmikuuta 1964 Kuopio) on suomalainen kristillisdemokraattien kansanedustaja, Tampereen kaupunginvaltuutettu ja lääkäri.
Lapsuus ja opinnot

Tanus kertoo olevansa lähtöisin tavallisesta työläisperheestä Kuopiosta. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Minna Canthin lukiosta.
Tanus opiskeli Suomen valtion stipendiaattina yleislääkäriksi Leningradissa vuosina 1983–1991 ja valmistui naistentautien ja synnytysten erikoislääkäriksi Tampereen yliopistollisesta sairaalasta vuonna 2004.
Ura > Terveydenhoitoalalla

Tanus on työskennellyt apuhoitajana ja sairaanhoitajana, terveyskeskuslääkärinä eri kokoisissa terveyskeskuksissa, yhden lääkärin yksiköissä, neuvolalääkärinä, kotisairaanhoidosta vastaavana lääkärinä sekä erikoistumisen myötä lääkärinä kaikenkokoisissa sairaaloissa sekä kliinisenä tutkijalääkärinä kahdessa suuressa kansainvälisessä HPV-rokotetta tutkivassa ja valmistavassa yrityksessä. Lisäksi hän on toiminut yksityislääkärinä Tampereella, Kangasalla ja Lempäälässä yli 10 vuoden ajan.
Ura > Kansanedustajana

Tanus valittiin kristillisdemokraattien kansanedustajaksi Pirkanmaan vaalipiiristä 2 592 äänellä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hän sai 6 476 ääntä ja tuli valituksi jatkokaudelle.
Eduskunnassa Tanus on kristillisdemokraattien eduskuntaryhmän 2.varapuheenjohtaja, tulevaisuusvaliokunnan jäsen ja perustuslakivaliokunnan varajäsen.
Ura > Kansalaisaloitteet

Vuonna 2014 Tanus pani vireille kansalaisaloitteen, jonka mukaan lääkäreillä ja hoitohenkilöstöllä olisi oikeus omatunnonsyihin vedoten kieltäytyä suorittamasta abortteja.
Ura > Muut luottamustoimet

Tanus on toiminut Tampereen kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2017. Hän on myös Suomen keliakialiiton puheenjohtaja.
Yksityiselämä

Tanuksella on kolme poikaa. joista kaksi nuorinta eli Jonatan ja Kristian pelaavat jääkiekkoa SM-liigassa. Vanhin pojista opiskelee Tampereen teknillisessä korkeakoulussa.
Aiheesta muualla

Sari Tanuksen verkkosivut
Yle: Seuraa kansanedustajaasi: Sari Tanus (kd.)
Kristillisdemokraattien kansanedustajat
| n k Kristillisdemokraattien kansanedustajat 2015–2019 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (5):  Essayah  Laukkanen  Räsänen  Tanus  Östman 
| n k Kristillisdemokraattien kansanedustajat 2019–2023 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (5):  Essayah  Laukkanen  Räsänen  Tanus  Östman 
| n k Kristillisdemokraattien kansanedustajat 2023–2027 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (5):  Essayah  Poutala  Räsänen  Tanus  Östman 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta  Yle
Ville Skinnari

| Ville Skinnari |
| --- | --- |

Kehitysyhteistyö- ja ulkomaankauppaministeri
 Rinteen hallitus 6.6.2019–10.12.2019 Marinin hallitus 10.12.2019–20.6.2023  
Edeltäjä:  Anne-Mari Virolainen
Seuraaja:  Ville Tavio
Kansanedustaja
 22.4.2015–  
Ryhmä/puolue:  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Häme
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ville Tapio Skinnari
Syntynyt: 21. helmikuuta 1974 (ikä 50) Helsinki
Tiedot
Puolue:  SDP
Uskonto:  evankelis-luterilainen 
Aiheesta muualla
villeskinnari.fi
Ville Tapio Skinnari (s. 21. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen SDP:n poliitikko, lakimies ja entinen jääkiekkoilija. Skinnari toimi Suomen kehitysyhteistyö- ja ulkomaankauppaministerinä vuosina 2019–2023.
Skinnari valittiin Lahden kaupunginvaltuustoon vuoden 2012 kunnallisvaaleissa ja eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa Hämeen vaalipiiristä. SDP:n varapuheenjohtajana Skinnari toimi vuosina 2017–2023 ja puoluehallituksen jäsenenä 2014–2023.
Ura > Jääkiekko

| Ville Skinnari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. helmikuuta 1974  Lahti 
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–1996
Seurat:  Reipas Lahti (SM-liiga),   Dordrecht Lions (Eredivisie), Solihull Blaze (BNL)
Aiheesta muualla
villeskinnari.fi
Skinnari pelasi kausina 1992–1993 ja 1993–1994 jääkiekon SM-liigassa Reipas Lahdessa. Ensiksi mainitulla kaudella hän pelasi 13 SM-liigaottelua ja antoi yhden maalisyötön, kun taas jälkimmäisellä hän pelasi 20 SM-liigaottelua ja teki maalin ja kaksi syöttöpistettä. Vuonna 1994 hän pelasi myös yhden liigakarsintaottelun.
Kaudella 1994–1995 Skinnari edusti Reipasta I-divisioonassa. Kaudella 1995–1996 Skinnari pelasi Dordrecht Lionsissa Alankomaiden Eredivisiessä ja kaudella 1996–1997 Solihull Blazessa Britannian British National Leaguessa.
Ura > Opinnot ja työelämä

Skinnari on opiskellut ja työskennellyt ulkomailla, Alankomaiden ja Britannian lisäksi myös Japanissa. Tuona aikana hän suoritti tutkinnot sekä kauppatieteissä (BA Hons Englanti ja BBA in European Business Administration Hollanti) että oikeustieteessä (Master of Laws, LLM in Commercial Law Englanti). Jääkiekkouran jälkeen Skinnari on työskennellyt muun muassa Marubenin kauppahuoneella Tokiossa, freelance-toimittajana, mobiilialalla kansainvälisen liiketoiminnan kehittäjänä, Koillis-Suomen kehitysjohtajana ja aluekeskusohjelman ohjelmajohtajana, pienyrittäjänä lahtelaisessa laki- ja konsulttitoimistossa ja Special Counselina asianajotoimisto Lexiassa Helsingissä.
Ylioppilaaksi Skinnari valmistui Salpauselän urheilulukiosta 1993. Varusmiespalveluksen hän suoritti Urheilukoulussa Lahdessa 1993–1994. Sotilasarvoltaan Skinnari on yliluutnantti. Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi Skinnarille Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkin vuonna 2022.
Ura > Politiikka

Kunnallisvaaleissa 2012 Skinnari valittiin Lahden kaupunginvaltuuston jäseneksi SDP:n listalta. Hän sai yli tuhat ääntä. Eduskuntavaaleissa 2015 hänet valittiin 5 711 äänellä kansanedustajaksi Hämeen vaalipiiristä. Eduskuntavaaleissa 2019 Skinnari oli Hämeen vaalipiirin ääniharava 8323 äänellä. Valtioneuvoston jäseneksi Skinnari nimitettiin 6.6.2019 (kehitysyhteistyö - ja ulkomaankauppaministeri).
Vuosina 2015–2019 hän toimi talousvaliokunnan ja perustuslakivaliokunnan jäsenenä sekä jäsenenä Pohjoismaiden Neuvostossa.  Skinnari toimi myös SDP:n edustajana Valtion liikuntaneuvostossa. Lisäksi hän oli Suomen Teollisuussijoituksen sijoitusneuvoston jäsen.
Kunnallispolitiikassa Skinnari on toiminut Päijät-Hämeen sosiaali - ja terveysyhtymän valtuuston puheenjohtajana vuosina 2013–2017 ja kunnallisvaalien jälkeen hän toimii Päijät-Hämeen Hyvinvointiyhtymän hallituksen puheenjohtajana. Vuosina 2013–2017 hän toimi Lahti Energian hallituksen varapuheenjohtajana.
SDP:n puoluehallituksessa Skinnari on toiminut vuodesta 2014. Lahden puoluekokouksessa 2017 hänet valittiin SDP:n 3. varapuheenjohtajaksi ja Tampereen puoluekokouksessa 2020 SDP:n 2. varapuheenjohtajaksi.