stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hämeenlinnan Kansantalo

| Hämeenlinnan Kansantalo> Keinukallio |
| --- | --- |

Osoite:  Puistokaarre 1, 13100 Hämeenlinna
Sijainti:  Myllymäki, Hämeenlinna
Valmistumisvuosi:  1946
Purkuvuosi:  2000-luvun alussa
Suunnittelija:  Mika Erno (laajennus)
Rakennuttaja:  SKDL:n ja SKP:n Hämeenlinnan järjestöt
Runkorakenne:  ranko/kivi
Julkisivumateriaali:  lauta/rappaus
Kerrosluku:  2
Kerrosala:  1 200 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hämeenlinnan Kansantalo, joka tunnettiin myös Keinukallio-nimellä, oli Hämeenlinnassa sijainnut työväentalo. Talo on purettu ilmeisesti 2000-luvun alussa, ja tilalle rakennettu asuintaloja.
Historiaa

Talon rakennuttivat SKP:n ja SKDL:n järjestöt vuonna 1946. Työ tehtiin osin talkoilla ja osin palkkatyönä. Talossa oli sekä järjestöjen omassa käytössä olevia tiloja että vuokrattavia tiloja. Vuonna 1956 taloa laajennettiin arkkitehti Mika Ernon piirustusten mukaan. Myöhemmin, ilmeisesti 2000-luvun alussa, talo purettiin ja sen tilalle rakennettiin asuintaloja.
Rakennus

Talo oli kaksikerroksinen, ja sen pinta-ala oli 1 200 m². Vanhempi osa oli rankorakenteinen ja lautavuorattu, uudempi kivirunkoinen ja rapattu. Väri oli vihreä ja ruskeankeltainen. Katto oli peltiä. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, toinen juhlasali (?), ravintola, keittiö, eteinen, kahden huoneen ja keittiön asunto, yhden huoneen ja keittokomeron asunto sekä noin 500 neliömetriä varastotilaa.
Toimintaa työväentalolla

Talolla järjestettiin järjestöjen kokouksia ja juhlia. Omassa käytössä olivat juhlasali, kahvio, keittiö ja talonmiehen asunto. Muita tiloja vuokrattiin.
Ilona Anhava

Elsa Ilona Anhava (o.s. Heikinheimo, s. 17. joulukuuta 1953 Lauritsala) on suomalainen galleristi.
Anhava valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1978. Hän oli Valtion yhteiskuntatieteellisen toimikunnan tutkimusapulainen vuonna 1978, Galerie Artekin galleriatyöntekijä vuosina 1981–1991 ja hallituksen jäsen vuosina 1985–1991. Hän toimi vuosina 1983–1985 myös Artekin tutkimusapulaisena.
Anhava perusti artekilaisten tuella oman galleriansa, Galerie Anhavan, vuonna 1991. Anhava oli Galerie Anhavan hallituksen jäsen ja toimitusjohtaja vuosina 1991–1996. Vuonna 1997 Anhavan ja Artekin galleriat sulautuivat yhteen. Vuodesta 1997 Anhava on ollut Anhava & Gullichsen ab:n hallituksen jäsen ja toimitusjohtaja. Vuodesta 1992 Anhava on myös Anhava Julkaisut oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen.
Vuosina 1985–1986 Anhava oli Nykytaiteen museo ry:n sihteeri. Hän oli myös Valtion taidemuseon neuvottelukunnan jäsen 1995–1997 ja näyttelyvaihtokeskus Framen kansainvälisen toimikunnan jäsen 1996–1998. Hän on ollut myös The Next Helsinki -ideakilpailun tuomaristossa.
Artikkeleiden ja näyttelyluetteloiden lisäksi Anhava on suomentanut Jörn Donnerin teokset Presidentti (1986), Vastavirtaan (1988), Vapauden vangit (1989) ja Olotiloja (1993).
Anhavan puoliso on Martti Anhava vuodesta 1981. Heillä on vuonna 1988 syntynyt poika.
Aiheesta muualla

Galeria Anhavan verkkosivut
Alberth Papilaya

Alberth Papilaya (15. syyskuuta 1967 – 18. huhtikuuta 2021) oli indonesialainen nyrkkeilijä. Hän kilpaili miesten keskipainotapahtumassa vuoden 1992 kesäolympialaisissa.
Albertina

Albertina voi tarkoittaa seuraavia:
Albertina, naisen etunimi
Albertina, taidemuseo Wienissä
Albertina, Königsbergin Albertus-yliopisto, Königsbergissä (nyk. Kaliningrad) 1544–1945 toiminut yliopisto
S/S Albertina, vuosina 1913–1956 käytössä ollut rahtihöyrylaiva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Albertina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alaina Huffman

| Alaina Huffman |
| --- | --- |
 Alaina Huffman vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Alaina Kalanj
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1980 (ikä 44)  Vancouver, Brittiläinen Kolumbia
Ammatti:  näyttelijä, malli
Puoliso:  John Henry Huffman IV (vih. 2003; ero 2016)
Lapset:  4
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001–
Merkittävät roolit:  Tamara Johansen (Stargate Universe)
Aiheesta muualla
IMDb 
Alaina Huffman (syn. Alaina Kalanj, 17. huhtikuuta 1980 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä ja malli. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Painkiller Jane ja Stargate Universe.
Ura

Huffmanille tarjottiin ensimmäistä televisioroolia, kun hän otti osaa Fox Family Channelin koekuvauksiin 13-vuotiaana. Hän ei kuitenkaan ottanut roolia vastaan mallitoimiston tarjottua hänelle töitä Japanissa ja Euroopassa. Vanhempiensa muutettua Dallasiin Huffman jäi asumaan Yhdysvaltoihin, jossa hän kävi koulunsa loppuun jätettyään mallin työt.
Dallasissa Huffman palasi takaisin näyttelemisen pariin ja esiintyi pääosin independent-elokuvissa. Muutettuaan Los Angelesiin Huffman teki vierasesiintymisiä televisiosarjoissa, kuten Pelastaja, O.C., NCIS Rikostutkijat, Smallville ja C.S.I. New York. Smallvillessä hän esitti Mustaa Kanarialintua.
Yksityiselämä

Alaina ja John Huffman menivät naimisiin vuonna 2003. Heillä on neljä lasta. Pari erosi vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alaina Huffman Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alaina Huffman Twitterissä
Alaina Huffman ComicsContinuum.com sivustolla (englanniksi)
Al-Mayassa bint Hamad al-Thani

| Al-Mayassa bint Hamad al-Thani |
| --- | --- |
 Al-Mayassa bint Hamad al-Thani (vasemmalla) isänsä ja Argentiinan presidentti Cristina Fernández de Kirchnerin seurassa vuonna 2010.
Qatarin šeikha
Henkilötiedot
Koko nimi:  Al-Mayassa bint Hamad bin Khalifa al-Thani
Syntynyt: 1983 (ikä 40–41) Doha, Qatar
Ammatti:  Qatar Museumsin ja Doha Film Instituten johtokunnan puheenjohtaja
Vanhemmat:  Hamad bin Khalifa al-Thani Moza bint Nasser
Puoliso:  Jassim bin Abdul Aziz al-Thani (vih. 2006)
Lapset:  Mohammed bin Jassim al-Thani (s. 2007) Hamad bin Jassim al-Thani Abdul Aziz bin Jassim al-Thani Norah bint Jassim al-Thani
Šeikha Al-Mayassa bint Hamad bin Khalifa al-Thani (s. 1983) on Qatarin emiirin Tamin bin Hamad al-Thanin sisar ja entisen hallitsijaparin Hamad bin Khalifa al-Thanin ja Moza bint Nasserin tytär. Hänet nimitettiin vuonna 2013 taiteen alan vaikutusvaltaisimmaksi henkilöksi ArtReview'n Power100-listalla. Hän on myös ollut Timen sadan vaikutusvaltaisimman henkilön ja Forbesin sadan vaikutusvaltaisimman naisen listalla vuonna 2014. Al-Mayassa on Qatar Museumsin johtokunnan puheenjohtaja ja tekee organisaation puolesta taidekauppoja. Bloomberg arvioi vuonna 2013 organisaation vuotuisten määrärahojen olevan miljardi dollaria.
Ura

Al-Mayassa valmistui vuonna 2005 Duken yliopistosta politiikan tutkimuksen kandidaatiksi ja kirjallisuuden kandidaatiksi. Valmistumisensa jälkeen hän perusti joulukuussa 2005 NGO Reach Out To Asia -organisaation, joka pyrkii varmistamaan, että aasialaisilla lapsilla ja nuorilla on kriisitilanteessakin mahdollisuus koulunkäyntiin. Hän aloitti samana vuonna myös julkishallinnon opintonsa New Yorkissa Columbian yliopistossa, mutta palasi vuonna 2006 takaisin Qatariin hänen isänsä nimitettyä hänet Qatar Museumsin johtokunnan puheenjohtajaksi.
Vuonna 2010 hän perusti Doha Film Instituten ja on sen johtokunnan puheenjohtaja. Organisaatio järjesti vuosina 2010–2012 kolme Doha Tribeca -elokuvafestivaalia yhteistyössä yhdysvaltalaisen media-alan yrityksen Tribeca Enterprisen kanssa.
Helmikuussa 2013 tiedotettiin, että Participant Media ja Doha Film Institute ovat luoneet viideksi vuodeksi 100 miljoonan dollarin uusiutuvan rahaston, josta on tarkoitus rahoittaa jopa 16 elokuvan kehitystyö.
Taiteen keräily

Al-Mayassa on merkittävässä asemassa taidekeräilijöiden keskuudessa omaisuutensa ja asemansa Qatar Museumsin johtokunnassa takia. Bloombergin arvion mukaan hänen vuosittainen hankintabudjettinsa Qatar Museumsille on noin miljardi dollaria.
Uskotaan, että al-Mayassa osti vuonna 2015 Paul Gauguinin Nafea faa ipoipo? -teoksen 300 miljoonalla dollarilla, mikä teki maalauksesta tuohon mennessä tiettävästi kaikkien aikojen kalleimman yksittäisen taideteoksen. Vuonna 2012 hän osti Cézannen Kortinpelaajat 250 miljoonalla dollarilla ja vuonna 2007 Mark Rotkhon White Center (Yellow, Pink and Lavender on Rose) -teoksen 70 miljoonalla dollarilla. Hän on myös ostanut Damien Hirstin lääkekaapin 20 miljoonalla dollarilla ja Jeff Koonsin, Andy Warholin, Francis Baconin ja Roy Liechtensteinin töitä. Al-Mayassa on pitänyt Qatarissa suuria Takashi Murakamin, Richard Serran ja Damien Hirstin taidenäyttelyitä.
Šeikha on vastuussa suuresta joukosta museoita, muun muassa Dohan islamilaisen taiteen museosta. Museon on suunnitellut arkkitehti I. M. Pei. Maaliskuussa 2019 avattu Jean Nouvelin suunnittelema Qatarin kansallismuseo ja vielä rakenteilla oleva Herzog & de Meuronin suunnittelema Orientalistimuseo kuuluvat Qatar Museumsiin.
Helmikuussa 2012 pitämässään TED Talk -puheessaan al-Mayassa korosti taiteen merkitystä kansallistunteeseen ja kertoi tahtovansa kerätä siksi taideteoksia, jotka vahvistavat qatarilaisten kansallistunnetta.
Irresistible (Tammi Terrellin albumi)

| Irresistible Tammi Terrell |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1965–1968
 Julkaistu: tammikuu 1969
 Tuottaja(t): Johnny Bristol James Dean Harvey Fuqua Smokey Robinson William Weatherspoon
 Tyylilaji: rhythm and blues, soul
 Kesto: 30.00
 Levy-yhtiö: Motown (M652)
Listasijoitukset
  Top Black Albums: 39.
Tammi Terrellin muut julkaisut
| You’re All I Need 1968 | Irresistible 1969 | Easy 1969 |
Irresistible oli Tammi Terrellin ainoaksi jäänyt sooloalbumi, joka julkaistiin Motown Records -levy-yhtiöllä tammikuussa 1969. Tarrell ei julkaissut seuraavaa albumia, sillä hän kuoli aivokasvaimesta johtuneista komplikaatioista maaliskuussa 1970. Albumi sijoittui Top Black Albums -musiikkilistan sijalle 39. Irresistible sisältää Terrellin soolonauhoituksia, joita hän teki Motownille vuosien 1965 ja 1968 välillä.
Kolmekymmentä vuotta myöhemmin Terrellin singlet ja muut julkaisemattomat kappaleet Irresistible-albumilta julkaistiin CD-levyllä nimellä Tammi Terrell: The Essential Collection Motownilla vuonna 2001.
Kappaleet > A-puoli

I Can’t Believe You Love Me (Harvey Fuqua, Johnny Bristol)
That’s What Boys Are Made For (Fuqua, Gwen Gordy Fuqua)
Come On and See Me (Fuqua, Bristol)
What a Good Man He Is (Smokey Robinson, Al Cleveland)
Tears at the End of a Love Affair (Fuqua, Bristol, Sylvia Moy)
This Old Heart of Mine (Is Weak for You) (Holland–Dozier–Holland, Moy)
Kappaleet > B-puoli

He’s the One I Love (Robinson)
Can’t Stop Now (Love Is Calling) (James Dean, Stanley McMullen, William Weatherspoon)
Just Too Much to Hope For (Fuqua, Bristol, Clyde Wilson, Wilbur Jackson)
Hold Me Oh My Darling (Fuqua)
I Can’t Go on Without You (Fuqua, Bristol, Moy)
Henkilöstö

Tammi Terrell – laulu ja taustalaulu
The Andantes ja The Spinners – taustalaulu
The Funk Brothers – instrumentointi
Arvostelut

AllMusic:
Irja Sinivaara

| Irja Annikki Sinivaara |
| --- | --- |
 Irja Sinivaara vuonna 2021
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. helmikuuta 1948 (ikä 76) Sysmä
Ammatti:  Kirjailija, kolumnisti, kriitikko, kirjoittamisen ohjaaja, mentori
Kirjailija
Palkinnot
 Kotka-seuran myöntämä Nupukiven henki -palkinto (2012) Kaakkois-Suomen taidepalkinto (2011) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Irja Sinivaara (s. 6. helmikuuta 1948) on suomalainen kirjailija, kolumnisti, kriitikko, kirjoittamisen ohjaaja ja mentori. Hän työskenteli hotelli- ja ravintola-alalla (noin 1968–1990) ja opettajana Kotkan merikoulussa (noin 1990–2000).
Sinivaara on syntynyt Sysmässä, hän vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Valkealassa Jokelan kylässä. Nykyinen asuinpaikka on Kotka, jonne hän muutti vuonna 1968.
Teokset

Tarhaelä(i)miä, romaani, Reuna (2023)
Meidän Maija, maailman matkaaja, elämäkerta (2022)
Vaikka minne maailmassa, elämäkertaromaani, Reuna	(2021)
Tuulen alla, romaani, Karisto, (Suursaari-sarja) (2019)
16 tarinaa toivosta – antologiassa novelli Kivityönainen, Tammi (2013)
Kevään hämärä, romaani, Tammi (Suursaari-sarja) (2011)
Sinisiin ilmoihin, romaani Tammi (Suursaari-sarja) (2009)
Naisten viikko, novellikokoelma, Tammi (2007)
Onni täällä, romaani, Tammi (2005)
Sun onnes tähden, romaani, Tammi	(2004)
Matka Viipuriin, tv-draama, TV-2 Teatteri	(1994)
Anitta Hietala

Anitta Hietala (s. 3. kesäkuuta 1965) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija. Hän edusti uransa alkuvuosina Kempeleen Kiriä ja vuodesta 1986 lähtien Oulun Pyrintöä. Hänen valmentajinaan toimivat Liisa Holma ja Jaakko Kemola.
Kalevan kisoista Hietala saavutti hopeaa 400 metrin juoksusta vuonna 1985. Lisäksi hän oli mukana viestijuoksun SM-kilpailuissa saavuttamassa kultaa sekä 4 x 100 metrin että 4 x 400 metrin viestijuoksussa vuonna 1987.
Virallisissa kilpailuissa Hietala ei ole esiintynyt vuoden 1987 jälkeen.
Akebiakasvit

| Akebiakasvit |
| --- | --- |
 Rinneakebia (Akebia quinata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Akebiakasvit Lardizabalaceae  R.Br.
Suvut
 Akebia – akebiat  Archakebia  Boquila  Decaisnea – narrinpensaat  Holboellia  Lardizabala  Sarrgentodoxa  Sinofranchetia – mustekyynelliaanit  Stauntonia – baronetinliaanit 
Katso myös
   Akebiakasvit Wikispeciesissä   Akebiakasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akebiakasvit (Lardizabalaceae) on pieni leinikkikasveille sukua oleva kukkivien kasvien heimo, jossa on köynnösteleviä, puuvartisia kasveja ja jokunen pystyvartinen pensas. Eräitä pidetään koristekasveina.
Tuntomerkit

Akebiakasvien lehdet ovat vuorottaisia, sormiliuskaisia tai -lehdykkäisiä. Lehdykkäruodit ovat usein tyvestään turvonneet. Kukat ovat tertuissa oksien haaroissa olevien suojuslehtien hangoissa. Kasvit ovat tavallisesti yksineuvoisia ja monesti yksikotisia. Verholehtiä on kolme tai kuusi, ja ne ovat usein terämäisiä. Kukkien terälehdet puuttuvat joskus. Kehälehtien ja heteiden välissä on kaksi mesiäislehtikiehkuraa. Heteitä on kuusi, ja emilehdet ovat erillisiä ja niitä on vähintään kolme. Hedelmä on tavallisesti monisiemeninen tuppilo.
Levinneisyys

Heimon lajeja tavataan Itä-Aasiassa Himalajalta Kiinaan ja Japaniin ulottuvalla alueella sekä Chilessä Etelä-Amerikassa.
Luokittelu

Akebiakasveihin kuuluu yhdeksän sukua, ja niissä on yhteensä 36 lajia. Alaheimoja on kaksi, ja niistä toiseen kuuluu vain yksi laji.
Lardizabaloideae: Kahdeksan sukua, 35 lajia heimon koko levinneisyysalueella.
Sargentodoxoideae: Ainoa laji Sargentodoxa cuneata kasvaa Chilessä. Se on rentovartinen, lehtensä karistava pensas. Se eroaa muista akebiakasveista emiöltään, jossa on runsaasti erillisiä emilehtiä, jotka kiinnittyvät kukkapohjukseen kierteisesti.
Luokittelu > Sukuja

Akebia – akebiat
Decaisnea – narrinpensaat
Sinofranchetia – mustekyynelliaanit, ainoa laji mustekyynelliaani (S. chinensis)
Stauntonia – baronetinliaanit
Akebiakasvit viljelykasveina

Ravinnoksi käytetään sukujen Akebia, Lardizabala, Stauntonia ja Decaisnea meheviä hedelmiä. Lardizabala biternata -lajista saadaan sitkeää kuitua. Koristekasveista tunnetuin on Suomessakin aivan etelässä suojaisella kasvupaikalla menestyvä rinneakebia eli kastanjaköynnös (Akebia quinata).
Al Qasim

| Al Qasim القصيم‎ |
| --- | --- |

 Provinssi Saudi-Arabian kartalla
Valtio:   Saudi-Arabia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Buraidah
 – suurin kaupunki:  Buraidah
Pinta-ala:  58 046 km²
Väkiluku (2017):  1 464 800
Al Qasim (arab. القصيم‎, Al-Qaṣīm) on Saudi-Arabian provinssi maan keskiosassa. Provinssin asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 1 464 800 ja pinta-ala 58 046 neliökilometriä. Al Qasim on seitsemänneksi asutuin provinssi Jizanin provinssin jälkeen. Provinssin pääkaupunki on Buraidah.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al Qasim Wikimedia Commonsissa
Saudi-Arabian provinssit
Al Bahah
Al Hudud ash Shamaliyah
Al Jawf
Al Madinah
Al Qasim
Ar Riyad
Al-Šarqiyya
Asir
Ha'il
Jizan
Makkah
Najran
Tabuk
Irina Šilova

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | 10 m ilmakivääri |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 1990 | 50 m vakiopienoiskivääri, makuu |  |
|  Kultaa | Moskova 1990 | 50 m vakiopienoiskivääri, makuu, joukkue |  |
|  Kultaa | Stavanger 1991 | 10 m ilmakivääri, joukkue |  |
|  Pronssia | Moskoav 1990 | 10 m ilmakivääri, joukkue |  |
|  Pronssia | Moskova 1990 | 50 m vakiopienoiskivääri, 3 asentoinen, joukkue |  |
Irina Šilova (s. 1960) valkovenäläinen kivääriampuja, maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Šilova voitti olympiakultaa 10 m ilmakiväärissä Soulissa 1988. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut kolme kultaa ja kaksi pronssia.
Iberia (lentoyhtiö)

| Iberia |
| --- | --- |

 IATA: IB  –  ICAO: IBE 
Kutsukoodi:  IBERIA
Perustettu:  28. kesäkuuta 1927
Laivaston koko:  96
Kohteiden määrä:  88
Solmukohdat:  Adolfo Suárezin Barajasin Madridin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  International Airlines Group
Tytäryhtiö(t):   Iberia Express  Iberia Regional 
Kotipaikka:   Madrid, Espanja
Kanta-asiakasohjelma:  Iberia Plus
Allianssi:  Oneworld
Avainhenkilö(t):  Javier Sánchez-Prieto (toimitus- ja puheenjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.iberia.com
Iberia Líneas Aéreas de España S. A. on espanjalainen lentoyhtiö. Yhtiön pääkonttori on Madridissa, ja sen päätukikohtana toimii kaupungissa sijaitseva Barajasin lentoasema.
27. kesäkuuta 1927 perustettu Iberia on yksi maailman vanhimmista lentoyhtiöistä. Vuonna 1946 siitä tuli ensimmäinen eurooppalainen lentoyhtiö, joka aloitti reittilennot Etelä-Amerikkaan. Nykyään Iberia lentää 120 kohteeseen 40 maassa.
Iberia on yhteistoiminnassa American Airlinesin ja British Airwaysin kanssa, ja se on ollut Oneworld-allianssin jäsen 1. syyskuuta 1999 alkaen. Iberian yhteistyökumppani Espanjan sisäisillä lennoilla on Air Nostrum, joka lentää Iberian väreissä ja Iberia Regional -tunnuksilla. Vuonna 2006 Iberia meni osakkaaksi halpalentoyhtiö Clickairiin.
Iberia yksityistettiin ja listattiin Madridin pörssiin 3. huhtikuuta 2001. Seuraavasta vuodesta lähtien yhtiö on kuulunut Madridin pörssin IBEX-35-indeksiin.
Iberia ja British Airways yhdistyivät tammikuussa 2011 ja muodostivat uuden holdingyhtiön, International Airlines Groupin, joka omistaa molempien yhtiöiden osakekannan. Iberian osakkeenomistajat saivat uudesta yhtiöstä 44 prosentin ja British Airwaysin osakkeenomistajat 56 prosentin osuuden. Kumpikin lentoyhtiö jatkaa toimintaansa omalla nimellään ja tunnuksillaan.
Kohteet

Espanja: A Coruña, Alicante, Asturias, Madrid, Barcelona, Bilbao, Fuerteventura, Gran Canaria, Granada, Ibiza, Irún, Jerez de la Frontera, La Palma, Lanzarote, Málaga, Mallorca, Menorca, Pamplona, Santander, Santiago de Compostela, Sevilla, Teneriffa, Valencia, Valladolid, Vigo, Zaragoza.
Eurooppa:  Amsterdam,  Ateena,  Berliini,  Bologna,  Bordeaux,  Bryssel,  Bukarest,  Dublin,  Düsseldorf,  Frankfurt,  Geneve,  Gibraltar,  Helsinki,  Lissabon,  Lontoo,  Lyon,  Marseille,  Milano,  München,  Nantes,  Napoli,  Nizza,  Pariisi,  Pisa,  Porto,  Rooma,  Strasbourg,  Moskova,  Torino,  Toulouse,  Tukholma,  Venetsia,  Wien,  Zürich.
Afrikka ja Lähi-itä:  Alger,  Beirut,  Casablanca,  Dakar,  Istanbul,  Johannesburg,  Kairo,  Lagos,  Malabo,  Tanger,  Tel Aviv.
Etelä-Amerikka:  Bogotá,  Buenos Aires,  Caracas,  Guayaquil,  Lima,  Montevideo,  Quito,  Rio de Janeiro,  Santiago de Chile,  São Paulo.
Pohjois-Amerikka ja Karibia:  Boston,  Chicago,  Guatemala,  Havanna,  México,  Miami,  New York,  Panamá,  Santo Domingo,  San José,  San Juan,  Washington,  Los Angeles (reitti avataan vuoden 2016 alussa)
Laivasto > Nykyinen laivasto

Toukokuussa 2024 Iberian laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 9,7 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A319-100 | 6 | — | 118 |  |
| Airbus A319-100 | 6 | — | 128 |  |
| Airbus A320-200 | 11 | — | 162 |  |
| Airbus A320neo | 17 | — | 186 |  |
| Airbus A321-200 | 14 | — | 174 |  |
| Airbus A321-200 | 14 | — | 204 |  |
| Airbus A321XLR | — | 8 | vahv. myöh. | Toimitukset alkavat loppuvuodesta 2024. |
| Airbus A330-200 | 18 | — | 288 |  |
| Airbus A330-300 | 8 | — | 278 |  |
| Airbus A330-300 | 8 | — | 292 |  |
| Airbus A350-900 | 22 | — | 348 |  |
| Yhteensä | 96 | 8 |  |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A320-200 | 14 | — | 180 |  |
| Airbus A321neo | 12 | — | 232 |  |
| Yhteensä | 26 | 0 |  |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ATR 72-600 | 11 | — | 74 | liikennöijinä Air Nostrum ja Mel Air |
| Bombardier CRJ-200 | 6 | — | 50 | liikennöijinä Air Nostrum ja Mel Air |
| Bombardier CRJ-1000 | 23 | — | 100 | liikennöijinä Air Nostrum ja Mel Air |
| Yhteensä | 40 | 0 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iberia Wikimedia Commonsissa
Iberian verkkosivut
Oneworldiin kuuluvat lentoyhtiöt
Alaska Airlines | American Airlines | British Airways | Cathay Pacific | Finnair | Iberia | Japan Airlines | Malaysia Airlines | Qantas | Qatar Airways | Royal Air Maroc | Royal Jordanian | S7 Airlines | SriLankan Airlines
Oneworld Connect: Fiji Airways
Entiset jäsenet: Aer Lingus | Air Berlin | Canadian Airlines | LATAM | Malév | Mexicana
Iberian Airbus A320neo Vigon lentoasemalla.
Iberian Airbus A321-200 laskeutumassa Barcelonan lentoasemalle.
Iberian Airbus A330-300 laskeutumassa Miamin kansainväliselle lentoasemalle.
Iberian entinen Airbus A340-600 vanhassa värityksessä.
Iberian Airbus A350-900 lähdössä John F. Kennedyn kansainväliseltä lentoasemalta.
Iberia Regionalin Bombardier CRJ-1000
Indonesianbulbulit

| Indonesianbulbulit |
| --- | --- |
 Vuoriviirubulbuli (Ixos mcclellandii)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Indonesianbulbulit Ixos  Temminck, 1825
Katso myös
   Indonesianbulbulit Wikispeciesissä   Indonesianbulbulit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Indonesianbulbulit (Ixos) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Indonesianbulbulien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. Toisissa lähteissä saattaa olla eri määrä sukuun kuuluvia lajeja.
Lajit

Malakanviirubulbuli Ixos malaccensis
Nikobaarienbulbuli Ixos nicobariensis
Sumatranoliivibulbuli Ixos virescens
Vuoriviirubulbuli Ixos mcclellandii
Aiheesta muualla

ITIS: Ixos (englanniksi)