stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kore Yamazaki
Aiheesta muualla

Kore Yamazakin Twitter
Kore Yamazakin blogi
María Victoria dal Pozzo

| Maria Victoria |
| --- | --- |
 
Espanjan kuningatar
Valtakausi:  16.11. 1870 – 11.2. 1873

Syntynyt:  Maria Vittoria Carlotta Enrichetta Giovanna dal Pozzo della Cisterna 9. elokuuta 1847 Pariisi, Ranska
Kuollut:  8. marraskuuta 1876 (ikä 29) Sanremo, Italia
Puoliso:  Amadeus I
Suku:  dal Pozzo della Cisterna
María Victoria dal Pozzo (9. elokuuta 1847 – 8. marraskuuta 1876 ) oli italialainen aatelisneito, josta tuli Amadeus I:n puolisona Espanjan kuningatar.
Maria Victoria vietti lapsuutensa Torinossa Cisternan palatsissa. Isänsä kuoltua vuonna 1864 hän peri monia kuninkaallisia arvonimiä. Hän meni naimisiin prinssi Amadeuksen kanssa vuonna 1867, ja heille syntyi kolme lasta:
Emanuele Filiberto, Aostan toinen herttua
Vittorio Emanuele, Torinon kreivi
Luigi, Abruzzin herttua.
Häiden jälkeisenä vuonna 1868 kuningatar Isabella II syrjäytettiin, Amadeus valittiin kuninkaaksi ja Maria Victoriasta tuli kuningatar. Hän kärsi Madridissa terveysongelmista ja hovin ilmapiiristä. Amadeus luopui kruunusta vuonna 1873, ja kuningaspari pakeni maasta mukanaan lapsensa, joista nuorin oli kaksiviikkoinen. Maria Victoria ei ollut toipunut synnytyksestä, ja matka heikensi hänen terveyttään entisestään. Hän kuoli tuberkuloosiin Italian Sanremossa 8. marraskuuta 1876.
Kontiolahden ampumahiihtokeskus

| Kontiolahden ampumahiihtokeskus |
| --- | --- |

Stadionin tiedot
Sijainti:  Kontiolahti
Koordinaatit:  62°43′16″N, 029°48′58″E
Korkeus merenpinnasta:  120 m
Remontoitu:  2013
Kotiseura:  Kontiolahden Urheilijat
Lumitykkien kapasiteetti:  35 000 m3
Ampumapaikkoja:  30
Katsojakapasiteetti
Katsomo:  15 000 (2015)
Maasto:  6 000
Ladut
Korkein kohta:  128 m
Matalin kohta:  88 m
Kilpailuja
Maailmancup:  1990, 1993, 1997, 2003, 2006, 2007, 2010, 2012, 2014
MM-kilpailut:  1999, 2015
Kontiolahden ampumahiihtokeskus on hiihtokeskus, joka on myös lajin maailmanmestaruuskisojen ja maailmancupien pitopaikka. Ampumahiihdon MM-kilpailut järjestettiin Kontiolahdella vuosina 1999 ja 2015. Keskuksella on Kansainvälisen ampumahiihtoliiton A-luokitus.
Keskus sijaitsee Kontiolahden Jaamankankaalla, noin 10 kilometriä Kontiolahden kirkonkylältä ja 15 kilometriä Joensuusta, aivan Kontiorannan entisen varuskunnan läheisyydessä, Höytiäisen rannassa. Kontiolahden Urheilijoiden toimisto on keskuksessa.
Vuonna 2015 keskus sai opetus- ja kulttuuriministeriön ja aluehallintovirastojen myöntämän Vuoden Liikuntapaikka -tunnustuksen.
Jäähdytetty latu

Keskuksen erikoisuus on jäähdytetty latu, joka on ollut käytössä 1. lokakuuta 2004 alkaen. Se avataan aina lokakuun alkupuolella. Ladun alla on asfaltti, soraa ja routaeristys. Soran seassa kulkevissa jäähdytysputkissa virtaa noin −10-asteista kylmäliuosta. Putkistot jäähdyttävät ylläolevan kerroksen, jolloin asfaltin päälle levitettävä lumi ei sula.
Latua varten varastoidaan tuhansia kuutioita edellistalven lunta hakkeen alle, jossa siitä kesän yli säilyy noin 80 prosenttia.
Latu on maksullinen, mutta kaikkien hiihdon harrastajien ja kilpailijoiden käytössä. Kontiolahden kunnan asukkailla on viikoittain ilmaisia vuoroja.
Syksyllä 2006 ampumahiihtokeskukseen rakennettiin uusi lumetusjärjestelmä. Siinä on veden esijäähdytysjärjestelmä, joka viilentää Höytiäisestä tulevaa vettä vähintään neljä astetta. Lumetuspisteitä on kaikkiaan 15, jotka ulottuvat lähes neljän latukilometrin alueelle. Lunta tehdään yhtä aikaa seitsemällä korkeapainetykillä. Ladun pidentämista suunnitellaan.
Latua ylläpitää Joensuun Seudun Jäähdytetty Latu Oy.
Kilpailuja

MM-kilpailut 1999 ja 2015
nuorten EM-kilpailut
lähes vuosittain maailmancupin osakilpailuja (viimeksi 2017, 2018 ja 2020).
kansallisia SuperSprint ja GP-kilpailuja
hiihdon SM-kilpailut 2013
Kuntoilu

Keskuksen ympäristössä on runsaasti luontopolkuja ja hiihtolatuja. Latuyhteyksiä on muun muassa Lehmon Kylmäojalle, Lehmon urheilukentälle ja Kontiolahden kirkonkylälle. Karelia Hiihdon aikaan latuyhteyksiä oli lisäksi muun muassa Lykynlammelle ja Pärnävaaralle ja Joensuun Mehtimäelle.
Aiheesta muualla

Jäähdytetyn ladun kotisivut
Kontiolahden Urheilijoiden kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Koripallon Bundesliiga

| Koripallon Bundesliiga |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Koripallon Bundesliiga 2021–2022 

Laji:  Koripallo
Maa(t):   Saksa
Perustettu:  1966
Joukkueita:  18
Hallitseva mestari:  Brose Baskets
Eniten mestaruuksia:  Bayer Giants Leverkusen (14)
Alempi taso:  Pro A
Sivusto:  www.beko-bbl.de
Koripallon Bundesliiga (Basketball-Bundesliga) on Saksan pääsarja koripallossa.
Historia

Sarja perustettiin vasta vuonna 1966, mutta koripallon mestaruudesta oli Saksassa pelattu jo vuodesta 1939 lähtien. Ensimmäisen Saksan mestaruuden voitti LSV Spandau vuonna 1939. Eniten mestaruuksia on TSV Bayer 04 Leverkusenilla, joka on voittanut Saksan mestaruuden 14 kertaa. Ensimmäisen kerran sarjassa oli 18 joukkuetta kaudella 2006–2007.
Joukkueet kaudella 2015–2016

| Seura | Kaupunki |
| --- | --- |
ALBA Berlin: Berlin
Basketball Löwen Braunschweig: Braunschweig
FC Bayern München: München
BG 74 Göttingen: Göttingen
Brose Baskets: Bamberg
Crailsheim Merlins: Crailsheim
Eisbären Bremerhaven: Bremerhaven
EWE Baskets Oldenburg: Oldenburg
Gießen 46ers: Gießen
Medi Bayreuth: Bayreuth
MHP Riesen Ludwigsburg: Ludwigsburg
Mitteldeutscher BC: Weißenfels
Phoenix Hagen: Hagen
Ratiopharm Ulm: Ulm
S.Oliver Baskets: Würzburg
Fraport Skyliners: Frankfurt
Telekom Baskets Bonn: Bonn
Walter Tigers Tübingen: Tübingen
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu(saksaksi)
Mario Baseball

Mario Baseball on Nintendon luoma Mario-urheilupelisarja, jossa pelataan baseballia. Tästä pelisarjasta on tehty vain kaksi osaa: Mario Superstar Baseball (Nintendo GameCube) ja Mario Super Sluggers (Wii).
Sarjan pelit

Mario Superstar Baseball (Nintendo GameCube)
Mario Super Sluggers (Wii)
Mariner 10

Mariner 10
Mariner 10:n alkuvuodesta 1974 Venuksesta ottama kuva. Kuvaa on jälkikäsitelty muistuttamaan sitä, miten ihmissilmä näkisi Venuksen pilviverhoineen.
Mariner 10 oli Yhdysvaltain avaruusjärjestö NASAn miehittämätön luotain, joka laukaistiin 3. marraskuuta 1973 tutkimaan pääasiassa Merkuriuksen pinnan ja ilmakehän piirteitä ja näiden planeettojen fyysisiä ominaisuuksia, mutta se suoritti ohilennon myös Venuksen kautta. Se laukaistiin suunnilleen kaksi vuotta NASAn Mariner 9 -luotaimen jälkeen ja oli viimeinen alus koko Mariner-ohjelmassa, joskin Voyager-luotainten alkuperäiset nimet olivat Mariner 11 ja 12. Mariner 10 oli ensimmäinen avaruusluotain, joka käytti toisen planeetan painovoimaa hyväkseen kiihdyttäessään vauhtiaan.
Venuksen ja Merkuriuksen ohilennot

Mariner 10 lensi Venuksen ohi 5. helmikuuta 1974 lähimmillään 5 768 kilometrin etäisyydeltä. Luotain onnistui ottamaan planeetasta yhteensä 4 165 kuvaa, minkä jälkeen luotain käytti Venuksen painovoimaa avukseen suunnatessaan kohti Merkuriusta.
Luotain saavutti Merkuriuksen 29. maaliskuuta 1974 lentäen lähimmillään 703 kilometrin etäisyydeltä planeetasta. Lentonsa aikana Mariner 10 lensi Merkuriuksen ohi yhteensä kolme kertaa, joiden aikana se onnistui kartoittamaan noin 45 % planeetan pinnasta ja selvittämään sen yö- ja päivälämpötilat. Seuraavan kerran luotain kohtasi Merkuriuksen 21. syyskuuta 1974 48 069 kilometrin etäisyydeltä ja jälleen kolmannen ja viimeisen kerran 16. maaliskuuta 1975 327 kilometrin korkeudelta. Yhteys avaruusluotaimeen katkaistiin 24. maaliskuuta 1975.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NSSDC Master Catalog Display: Spacecraft Mariner 10 (englanniksi)
NASA-JPL: Mariner 10 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mariner-ohjelman avaruuslennot
| --- | --- |
Lennot:  Mariner 1  ·  Mariner 2  ·  Mariner 3  ·  Mariner 4  ·  Mariner 5  ·  Mariner 6  ·  Mariner 7  ·  Mariner 8  ·  Mariner 9  ·  Mariner 10
← Mariner 9  ·  (ohjelman viimeinen lento) →
Mariner 10:n tietojen perusteella muodostettu Merkuriuksen kuva. Yläreunan tasaiselta kaistaleelta ei ole kuvatietoja.
Merialumiini

Merialumiiniksi kutsutaan alumiinilaatuja, joita on seostettu magnesiumilla korroosionkestävyyden parantamiseksi. Esimerkiksi Fiskarsin Inhan tehtailla rakennattavat Buster-veneet on valmistettu merialumiinista. Magnesiumilla seostettuja alumiineja käytetään mm. laivanrakennus- ja säiliöteollisuudessa sekä muovi- ja huonekaluteollisuuden muotteihin.
Marina Sciocchetti

| Mitalit> Kenttäratsastus.Maa:   Italia. Olympialaiset  | Mitalit> Kenttäratsastus.Maa:   Italia. Olympialaiset  | Mitalit> Kenttäratsastus.Maa:   Italia. Olympialaiset  | Kenttäratsastus> Maa:   Italia. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | joukkuekilpailu |  |
Marina Sciocchetti (s. 13. marraskuuta 1958 Gallarate) on italialainen kenttäratsastaja. Hän saavutti olympiahopeaa joukkuekilpailussa Federico Romanin, Anna Casagranden ja Mauro Romanin kanssa Moskovassa 1980. Henkilökohtaisessa kilpailussa Sciocchetti sijoittui Rohan de Lechereo -ratsullaan yhdeksänneksi. Toisissa olympialaisissaan Los Angelesissa 1984 hän oli Master Hunt -ratsullaan seitsemäs sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa.
Sciocchetti avioitui Italiaa kenttäratsastuksessa vuosien 1988 ja 1996 olympialaisissa edustaneen Ranieri Campellon kanssa.
Meriahvenet (alaheimo)

| Meriahvenet |
| --- | --- |
 Riikinkukkomeriahven (Cephalopholis argus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Meriahvenet Epinephelinae  Bleeker, 1874
Tribukset
 Niphonini  Epinephelini  Diploprionini  Liopropomini  Grammistini  incertae sedis (sis. suvut Caesioscorpis & Hemilutjanus) 
Katso myös
   Meriahvenet (alaheimo) Wikispeciesissä   Meriahvenet (alaheimo) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Meriahvenet (Epinephelinae) on meriahventen heimoon (Serranidae) kuuluva alaheimo. Siihen kuuluu 184 lajia, joista osa on suurikokoisia. Tunnetuimpia on kaksimetriseksi kasvava jättimeriahven, joka on suurimpia koralliriuttojen kaloja. Meriahvenia käytetään yleisesti ruokakaloina ja niitä myös viljellään.
Marina Solodkin

Marina Solodkin
Marina Solodkin (hepr. ‏מרינה סולודקין‎, 31. toukokuuta 1952 – 16. maaliskuuta 2013 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläissyntyinen israelilainen Kadima-puoluetta edustava poliitikko. Hän väitteli tohtoriksi taloushistoriasta Moskovan valtiollisesta yliopistosta.
Solodkin muutti Israeliin 1990-luvun alussa. Hänet valittiin knessetiin ensimmäisen kerran 1996 Natan Štšaranskin johtaman Israel BaAliya -puolueen edustajana. Hän oli maahanmuuttoministeri 1999–2000 ja vuodesta 2005 kuolemaansa asti. 2006 hän siirtyi Kadimaan.
Solodkin kuoli maaliskuussa 2013 sydänkohtaukseen hotellissa Riiassa, missä hän oli osallistumassa fasismin vastaiseen konferenssiin. Hän oli kuollessaan 60-vuotias.
Mariusz Fyrstenberg

| Mariusz Fyrstenberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1980 (ikä 44)
Kansalaisuus:   Puola
Tennispelaaja
Pituus:  193 cm
Paino:  80 kg
Kätisyys:  vasen
Ammattilaisena:  2001–
Palkintorahat:  3 053 264 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  317. (12.8.2002)
Voitot/tappiot:  5–9
Nelinpeli
Paras sijoitus:  6. (6.8.2012)
Turnausvoittoja:  13
Voitot/tappiot:  391–322
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Mariusz Stanisław Fyrstenberg (s. 8. heinäkuuta 1980 Varsova) on puolalainen tennispelaaja. Nykyisin vain nelinpeliä pelaava Fyrstenberg on ollut parhaimmillaan nelinpelin ATP-listalla sijalla kuusi elokuussa 2012. Hän on voittanut kolmetoista turnausta nelinpelissä.
Pekingin olympialaisissa Fyrstenberg ja Marcin Matkowski pääsivät puolivälieriin asti. Australian avoimissa 2006 pari pääsi välieriin asti.
Aiheesta muualla

Mariusz Fyrstenberg profiili ATP:n kotisivuilla
Mariner 6 ja 7

Mariner 6 ja 7 olivat identtisiä luotaimia.
Mariner 6 ja 7 ottamia kuvia Marsista.
Mariner 6 ja 7 olivat amerikkalaisia avaruusluotaimia, jotka laukaistiin kevättalvella 1969 kohti Marsia. Tarkoitus oli ottaa Marsista lähikuvia. Mariner 6 kuvasi enemmän päiväntasaajan seutua, Mariner 7 napa-aluetta. Luotaimet ottivat sekä kaukokuvia että lähikuvia Marsista. Mariner 7:n akku oli vuotanut avaruuteen, mutta se toimi kohtalaisen hyvin aurinkopaneelien tuottamalla sähköllä.
Mariner 6-7

Mariner 6 ja 7 painoivat kukin 412 kg.
Mariner 6 laukaistiin 24. helmikuuta 1969, Mariner 7 27. maaliskuuta 1969. Luotaimet lensivät Marsin päiväntasaajan ja eteläisen napa-alueen yli analysoiden planeetan ilmakehää ja pintaa sensoreillaan ja lähettäen Maahan 198 kuvaa Marsista. Niiden ottamat kuvat kattoivat noin 20% planeetan pinnasta osoittaen Marsin kanavat pelkäksi optiseksi harhaksi.
Lähimmillään Marsia luotaimet olivat 5. elokuuta 1969, 3430 kilometrin etäisyydellä.
Toimintakyvyttömät luotaimet kiertävät edelleen Aurinkoa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
JPL - Past Missions: Mariner 6 and 7 (Arkistoitu – Internet Archive)
Mariner 6, 7
Mariner 67 saksaksi
Mariner-ohjelman avaruuslennot
| --- | --- |
Lennot:  Mariner 1  ·  Mariner 2  ·  Mariner 3  ·  Mariner 4  ·  Mariner 5  ·  Mariner 6  ·  Mariner 7  ·  Mariner 8  ·  Mariner 9  ·  Mariner 10
← Mariner 5  ·  Mariner 8 →
mariner 7:n ottama lähikuva Marsin pinnasta.
Marina Semjonova

Marina Timofejevna Semjonova (ven. Марина Тимофеевна Семёнова, 12. kesäkuuta 1908 Pietari, Venäjän keisarikunta – 9. kesäkuuta 2010 Moskova) oli venäläinen balettitanssija. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi 1975.
Semjonova valmistui Vaganovan koulusta vuonna 1925 ja työskenteli Mariinski-baletissa vuoteen 1930, jolloin hänet siirrettiin Moskovan Bolšoi-teatteriin. Semjonova meni naimisiin Lev Karahanin kanssa, joka sai surmansa Stalinin vainojen uhrina 1937.
Semjonova nähtiin vuonna 1935 Pariisin oopperan baletissa. Hän sai Stalin-palkinnon vuonna 1941 ja vetäytyi 1952. Hän sai kuitenkin vielä myöhemmin arvostusta opettajana.
Bolšoi-teatteri juhli vuonna 2003 Marina Semjonovan 95-vuotissyntymäpäiviä. Semjonova kuoli kotonaan Moskovassa 101-vuotiaana 9. kesäkuuta 2010.
Maximum Conviction

| Maximum Conviction |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Keoni Waxman
Käsikirjoittaja:  Richard Beattie
Tuottaja:   Phillip B. Goldfine  Steve Austin  Steven Seagal 
Kuvaaja:  Nathan Wilson
Pääosat:   Steven Seagal  Steve Austin 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Voltage Pictures
Ensi-ilta:  26. lokakuuta 2012
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maximum Conviction on vuonna 2012 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Keoni Waxman. Pääosassa esiintyvät Steven Seagal ja Steve Austin.
Juoni

Entinen CIA-agentti Tom Steele ja hänen työparinsa Manning saavat tehtäväkseen matkata vanhaan vankilaan, jonne pitäisi ilmaantua kaksi salaperäistä naisvankia. Kaksikko saa lopulta seuraa, kun erikoisjoukkojen palkkamurhaajat hyökkäävät vankilaan myöskin etsimään kahta uutta tulokasta. Steele saa pian huomata olevansa paljon isomman asian keskellä, kuin hän aluksi kuvittelikaan.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steven Seagal  | … |  Tom Steele   |
|  Steve Austin  | … |  Manning   |
|  Michael Paré  | … |  Chris Blake   |
|  Bren Foster  | … |  Bradley   |
|  Steph Song  | … |  Samantha   |
|  Aliyah O'Brien  | … |  Charlotte   |
Kuvaukset

Elokuvan kuvaukset käytiin Vancouverissa, Kanadassa marras-joulukuun välisenä aikana. Elokuvalle harkittiin rajallista teatterilevitystä Yhdysvalloissa.
Maximum Overload

| Maximum Overload DragonForce |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. elokuuta 2014
 Kesto: 49.33
 Levy-yhtiö: EarMUSIC
Listasijoitukset
  34.
DragonForcen muut julkaisut
| The Power Within 2012 | Maximum Overload 2014 | Reaching into Infinity 2017 |
Maximum Overload on power metal -yhtye DragonForcen kuudes albumi. Albumi julkaistiin 18. elokuuta 2014.
Kappaleet

The Game – 4.56
Tomorrow's Kings – 4.13
No More – 3.50
Three Hammers – 5.50
Symphony of the Night – 5.19
The Sun Is Dead – 6.34
Defenders – 5.47
Extraction Zone – 5.06
City of Gold – 4.43
Ring of Fire – 3.15  (Johnny Cash cover)
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 8-/10
Kaaoszine: 6/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Maximum Overload Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Maximum Overload Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Mark 45 -ydintorpedo

Deaktivoitu Mark 45 ydintorpedo näytteillä Aieassa, Havaijilla.
Mark 45 -ydintorpedo (engl. Mark 45 anti-submarine torpedo eli ASTOR) oli Yhdysvaltain laivaston käyttämä sukellusveneestä laukaistava lankaohjattu ydintorpedo, joka oli tarkoitettu vihollisen nopeiden ja syvällä kulkevien sukellusveneiden tuhoamiseen. 48 cm:n läpimittainen torpedo sisälsi W34-ydinkärjen. Torpedo suunniteltiin 1957 ja 600 asetta valmistettiin vuosien 1959 ja 1976 välillä, kunnes ASTOR korvattiin Mark 48 torpedolla.
Koska kyseessä oli ydinase, torpedo oli varattu ainoastaan USAn asevoimille eikä sitä annettu liittolaisille.
Käännös suomeksi
Koripallon Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut

| Koripallon Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut |
| --- | --- |
Laji:  koripallo
Perustettu:  1930
Joukkueita:  8
Hallitseva mestari:   Argentiina
Eniten mestaruuksia:   Brasilia (18)
Sivusto:  www.fibaamericas.com
Koripallon Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailut on FIBA Americasin järjestämä koripallon mestaruusturnaus eteläamerikkalaisille maajoukkueille.
Turnaus on järjestetty vuodesta 1930 lähtien, jolloin ensimmäisen mestaruuden voitti Uruguay. Eniten mestaruuksia on kuitenkin voittanut Brasilia, joka on saavuttanut 18 mestaruutta. Nykyisin kilpailut järjestetään kahden vuoden välein.
Aiheesta muualla

FIBA Americas (espanjaksi) (englanniksi)
Mario & Luigi: Paper Jam Bros.

| Mario & Luigi: Paper Jam Bros>  |
| --- | --- |

Kehittäjä:  AlphaDream
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Säveltäjä:  Yōko Shimomura
Pelisarja:  Mario
Julkaistu:  2015
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli, fiktiivinen risteytys (en) ja vuoropohjainen JRPG-peli (d)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3  USK 0 
Alusta:  Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Mario & Luigi: Paper Jam Bros. (myös nimellä Mario & Luigi: Paper Jam) on AlphaDreamin kehittämä ja Nintendon julkaisema roolipeli. Peli on julkaistu vuonna 2015 Nintendo 3DS:lle.
Peli jatkaa Mario & Luigi ja Paper Mario -pelien sarjaa.
Aiheesta muualla

Mario & Luigi: Paper Jam MobyGamesissa (englanniksi)
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2
Marinus van IJzendoorn
Aiheesta muualla

Google Scholar: Marinus van IJzendoorn (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (scholar.google.com)
Maximum Risk

| Maximum Risk |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ringo Lam
Käsikirjoittaja:  Larry Ferguson
Tuottaja:  Moshe Diamant
Säveltäjä:  Robert Folk
Kuvaaja:  Alexander Gruszynski
Leikkaaja:  Bill Pankow
Pääosat:  Jean-Claude Van Damme Natasha Henstridge
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Ensi-ilta:  13. syyskuuta 1996
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  30 000 000 dollaria
Tuotto:  51 702 929 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maximum Risk on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Ringo Lam ja käsikirjoittanut Larry Ferguson. Pääosissa näyttelivät Jean-Claude Van Damme ja Natasha Henstridge. Taistelukohtausten koreografiasta vastasi Charlie Picerni.
Juoni

Alain Moreau on ranskalainen poliisi, joka löytää itseään muistuttavan ruumiin. Pian hän saa kuulla ruumiin olleen hänen kaksoisveljensä Mikhail Suverov, josta äiti luopui rahaongelmien vuoksi veljesten ollessa vielä vauvoja. Moreau lähtee Ranskasta New Yorkiin selvittämään veljensä murhaa ja saa lopulta tietää, että veli oli tekemisissä Venäjän mafian kanssa. Hän tapaa veljensä tyttöystävän Alex Minettin, jonka kanssa hän yrittää yhdessä saada murhaajat selville.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jean-Claude Van Damme  | … |  Alain Moreau / Mikhail Suverov   |
|  Natasha Henstridge  | … |  Alex Minetti   |
|  Jean-Hugues Anglade  | … |  Sebastien   |
|  Zach Grenier  | … |  Ivan Dzasokhov   |
|  Paul Ben-Victor  | … |  agentti Pellman   |
|  Frank Senger  | … |  agentti Loomis   |
|  Stefanos Miltsakakis  | … |  Red Face   |
|  Frank Van Keeken  | … |  Davis Hartley   |
|  David Hemblen  | … |  Dmitri Kirov   |
|  Stéphane Audran  | … |  Chantal Moreau   |
|  Dan Moran  | … |  Yuri   |
|  Donald Burda  | … |  Nicholas   |
|  Rob Kaman  | … |  Morris   |
|  Herb Lovelle  | … |  Martin   |
Suomessa

Suomessa elokuvan ensi-ilta pidettiin 2. toukokuuta 1997. Sittemmin elokuvaa on esitetty televisiossa neljästi. Jokaisella kerralla Maximum Risk on esitetty Nelosella, ensimmäisen kerran 6. helmikuuta 2002. Neljäs ja viimeisin esityskerta oli 31. tammikuuta 2009.
| Vastaanotto> Yhteispisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Rotten Tomatoes: 4.2/10
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Allrovi: 1.5/5
DVD-Opas: 2/5
Iltalehti: 2/5
Telvis.fi: 2/5