stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pariisin oikeuspalatsi
Historia

Oikeuspalatsin paikalla sijaitsi keskiajalla Ranskan kuninkaiden palatsi palais de la Cité. Paikalla oli hallintorakennus jo roomalaisaikana, ja 500-luvulla frankkien kuningas Klodvig perusti sen paikalle asumuksensa. Sekä merovingi- että kapetingihallitsijat asuivat siellä. Kuningas Ludvig IX Pyhä rakennutti palatsin yhteyteen 1200-luvulla Sainte-Chapelle- ja chapelle Saint-Nicolas -kappelit. Palatsi jäi pois alkuperäisestä käytöstään 1300-luvun lopulla, kun Kaarle V siirsi kuninkaallisen asumuksen Île de la Citéltä läheiseen Louvren linnaan sekä Pariisin ulkopuolelle rakennettuun Vincennesin linnaan. Kuninkaallisesta palatsista on säilynyt Conciergerien yhteydessä kaksi Filip Kauniin aikana rakennettua goottilaista salia, salle des Gardes (”vartijoiden sali”) ja nelilaivainen la salle des Gens d’armes (”sotilaiden sali”), joihin kuninkaallinen henkivartiokaarti majoitettiin, sekä Juhana Hyvän aikana rakennetut keittiöt. Lisäksi Conciergerien päädyssä on alkujaan 1300-luvulla rakennettu ja useaan kertaan uusittu 47-metrinen kellotorni Tour de l’Horloge, jonka seinässä on Pariisin vanhin tornikello.
Hovin siirryttyä pois entinen kuninkaallinen palatsi siirtyi Ranskan oikeuslaitoksen käyttöön, ja osa siitä muutettiin vankilaksi. Aatelin johtama ylin tuomioistuin, useaan kamariin jakautunut Pariisin parlamentti toimi siellä jo 1200-luvulta alkaen. Palatsia uudelleenrakennettiin 1600- ja 1700-luvuilla. Vuonna 1607 palatsin länsipuolelle entisen kuninkaallisen puutarhan paikalle valmistui uusi Place Dauphine -aukio ja niiden väliin Rue de Harlay -katu. Boulevard du Palais’n puolella Cour de Mai -pihan ympärillä oleva oikeuspalatsin nykyinen pääjulkisivu on rakennettu vuosina 1783–1786 uusklassiseen tyyliin. Cour de Main edessä oleva koristeellinen portti on vuodelta 1776. Ranskan suuren vallankumouksen aikana oikeuspalatsissa toimi pahamaineinen vallankumoustuomioistuin. Ranskan kuningatar Maria Antoinette oli vankina Conciergeriessä ennen kuin hänet teloitettiin giljotiinissa. Hänen vankisellinsä paikalle rakennettiin Bourbon-restauraation aikana pieni muistokappeli.
Huomattava osa oikeuspalatsista rakennettiin nykyiseen asuunsa 1800-luvun jälkipuoliskolla arkkitehti Joseph-Louis Ducin suunnitelmien mukaan. Ducin suunnittelema Rue de Harlayn puoleinen koristeellinen länsisiipi rakennettiin vuosina 1854–1875. Vuoden 1871 Pariisin kommuunin katutaistelujen yhteydessä syttynyt tulipalo tuhosi osia oikeuspalatsista, kuten 1500-luvulta peräisin olleen ja Ducin vuonna 1866 restauroiman Chambre Doréen (”kultainen kamari”) ja vuosina 1857–1869 vastikään rakennetun Salle des Pas Perdus -salin, mutta ne rakennettiin uudelleen samojen piirustusten mukaan. Ducin suunnittelema Quai de l’horloge -rantakadun puoleinen pohjoissiipi valmistui kassaatio-oikeuden tiloiksi vuosien 1861 ja 1892 välisenä aikana. Arkkitehti Albert Tournairen suunnittelema eteläinen, Quai des Orfèvres -rantakadun puoleinen siipi valmistui oikeuspalatsin viimeisimpänä osana vuosina 1907–1914.
Osa oikeuspalatsissa toimineista tuomioistuimista muutti vuonna 2017 uuteen rakennukseen porte de Clichyyn Pariisin 17. arrondissementin alueelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pariisin oikeuspalatsi Wikimedia Commonsissa
Rue de Harlayn puoleinen sisäänkäynti.
Pietro Garlato

Pietro Garlato (10. tammikuuta 1928 Udine – 29. huhtikuuta 2013) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. heinäkuuta 1951 ja nimitettiin Palestrinan piispaksi 2. huhtikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ugo Poletti, jota avustivat Ennio Appignanesi ja Plinio Pascoli.
Garlato sai 30. joulukuuta 1991 nimityksen Tivolin piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 5. heinäkuuta 2003.
Pietro Gazzoli

Pietro Gazzoli (6. elokuuta 1903 – 17. helmikuuta 1990) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän syntyi Edolossa. Hänet vihittiin papiksi Brescian hiippakuntaan 14. helmikuuta 1926 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Forum Flaminiin titulaaripiispaksi 3. helmikuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Morstabilini, jota avustivat Felice Bonomini ja Carlo Manziana.
Gazzoli jäi eläkkeelle 80-vuotispäivänään 6. elokuuta 1983.
Peniskateus

Peniskateus (saks. Penisneid) on psykoanalyyttiseen teoriaan sisältyvä käsitys, jonka mukaan miehen ulkoiset sukupuolielimet herättävät naisissa kateutta ja alemmuudentunnetta. Tyttöjen psyykkiseen ja seksuaaliseen kehitykseen vaikuttaa tyttöjen havainto siitä, ettei heillä ole siitintä.
”Tyttö tulee panneeksi merkille veljensä tai kanssaan leikkivän pojan silmäänpistävän, suureksi pyrkivän peniksen, oivaltaa sen heti oman pienen ja piilevän elimensä vastineeksi ja lankeaa siitä hetkestä peniskateuden pauloihin. – – Hänen mielipiteensä ja päätöksensä on samassa selvä: hän on nähnyt sen, hänellä ei ole sitä, hän tahtoo sen.”
Teoria kuuluu Sigmund Freudin ajatuksista tunnetuimpiin. Hän käytti sanaa ensimmäisen kerran vuonna 1913 ja tarkasteli aihetta kirjoituksissaan ”Anatomisten sukupuolieroavuuksien psyykkisiä vastineita” (1925) ja ”Naisen sukupuolisuudesta” (1931).
Teoriaa on arvosteltu muun muassa siitä, ettei Freud tiedostanut, missä määrin teoria juontui patriarkaalisesta kulttuurista, eikä hän tutkinut yksityiskohtaisesti kuin poikien tilannetta.
Kirjallisuutta

Freud, Sigmund: Seksuaaliteoria.  (Suomentanut Erkki Puranen)  Jyväskylä:  Gummerus, 1971.
Horney, Karen: Feminine psychology.  New York:  W. W. Norton, 1967.
Aiheesta muualla

Peniskateus (Arkistoitu – Internet Archive)
General Psychology: Sigmund Freud – 1920 ilmestynyt A. A. Brillin käännös. (englanniksi)
Three Contributions to the Theory of Sex by Sigmund Freud – tohtori C. George Boereen käsitykset Freudin teorioista. (englanniksi)
Luettelo Bahian kunnista

Kartta Bahian aluejaosta
Tämä on Luettelo Bahian kunnista Brasiliassa. Osavaltio on jaettu yhteensä 416 kuntaan.
Pavel Rybalko

Pavel Rybalko vuonna 1938.
Pavel Semjonovitš Rybalko (ven. Па́вел Семёнович Рыба́лко, 4. marraskuuta 1892 – 19. helmikuuta 1948) oli neuvostoliittolainen panssarijoukkojen marsalkka ja panssarijoukkojen komentaja puna-armeijassa toisen maailmansodan aikana. Hän oli pätevä panssarisodan suunnittelijakenen mukaan? ja perusti erilliset panssarivaunuyksiköt.
Ennen toista maailmansotaa

Ennen sotaa Rybalko palveli ensin Venäjän keisarillisessa armeijassa vuodesta 1914, sittemmin Neuvostoliiton armeijassa. Hän toimi ensimmäisessä maailmansodassa sotilaana, komentajan avustajana sissijoukossa Venäjän sisällissodan aikana ja ratsuväen komentajana ja kouluttajana Puolan–Neuvostoliiton sodassa. 1937–1940 hän toimi sotilasattaseana Puolassa ja Kiinassa.
Toisen maailmansodan aikana

Kaikkiaan Rybalko osallistui seuraaviin taisteluihin:
Lvovin–Sandomierzin taistelu
Veiksel–Oder-operaatio
Šleesian taistelut
Berliinin taistelu
Prahan taistelu
Hänen komentamiaan joukko-osastoja olivat:
Neuvostoliiton 20. ratsuväkidivisioona
Neuvostoliiton 3. panssariarmeija
Neuvostoliiton 57. armeija
Neuvostoliiton 3. Kaartin panssariarmeija
Hänet palkittiin Neuvostoliiton sankarin arvonimellä.
Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Rybalko toimi lyhytaikaisesti ennen kuolemaansa kaikkien mekanisoitujen neuvostojoukkojen komentajana.
Aiheesta muualla

Tietoa monista kenraaleista, myös Rybalkosta (englanniksi)
Tietoa elämästä (venäjäksi)
Piero Bellugi

Piero Bellugi vuonna 1970.
Piero Bellugi (14. heinäkuuta 1924 Firenze – 10. kesäkuuta 2012 Firenze) oli italialainen kapellimestari.
Bellugi opiskeli sävellystä Luigi Dallapiccolan sekä orkesterinjohtoa Igor Markevitšin, Rafael Kubelíkin ja Leonard Bernsteinin johdolla. Hän johti 1960-luvulla Darius Milhaud'n 10. sinfonian ja Goffredo Petrassin Settimo Concerton kantaesitykset.
Bellugi toimi muun muassa Oregonin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina vuosina 1959–1961. Tälle kaudelle ajoittui myös hänen debyyttinsä La Scalassa. Hänet nimitettiin tammikuussa 2004 Teatro Massimon taiteelliseksi johtajaksi Palermossa.
Bellugin poika David on huiluvirtuoosi.
Philip Sparrdal Mantilla

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 11. elokuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Tukholma, Ruotsi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: IFK Mariehamn
Pelinumero: 4
Junioriseurat
1998–2002: Djurgårdens IF
2003–2006: Hammarby IF
2006–2008: IF Brommapojkarna
2008–2011: Djurgårdens IF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2014 | Djurgårdens IF | 4 | (0) |
| 2015– | IFK Mariehamn | 26 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 30 | (1) |
Maajoukkue
| 2011 | Ruotsi U19 | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. syyskuuta 2015.
Philip Sparrdal Mantilla (s. 11. elokuuta 1993 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Sparrdal Mantilla aloitti ammattilaisuransa kasvattajaseurassaan Djurgårdens IF FF:ssä. Hän debytoi seuran paidassa Allsvenskanissa lokakuussa 2011 Gefle IF:ää vastaan. Vuosina 2011–2014 Sparrdal Mantilla pelasi Djurgårdenin paidassa Allsvenskanissa vain neljä ottelua onnistumatta kertaakaan maalinteossa.
Helmikuussa 2015 Sparrdal Mantilla siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Veikkausliigan IFK Mariehamniin. Hän debytoi Veikkausliigassa huhtikuussa 2015 FF Jaroa vastaan.
Sparrdal Mantilla pelasi vuonna 2011 kuusi ottelua Ruotsin alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän ei onnistunut maalinteossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Philip Sparrdal Mantilla Wikimedia Commonsissa
Philip Sparrdal Mantilla Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Philip Sparrdal Mantilla Soccerway-sivustolla
IFK Mariehamn – Veikkausliiga
1 Nordqvist |
2 Henrique |
3 Buwalda |
5 Svensson |
6 Kone |
7 Sjöroos |
8 Abubakari |
9 Hambo |
10 Tendeng |
16 A. Mäenpää |
17 Mastokangas |
18 Olawale |
19 Karlström |
20 Tamminen |
21 N. Mäenpää |
23 Sumusalo |
24 Sundman |
25 Baliso |
26 Mattsson |
27 Wiklöf |
28 Nissinen |
30 Sillanpää |
44 Okoye |
77 Igboananike |
88 Forsman |
Valmentaja Syberyjski
Pako Egyptiin

Rembrandt, Pako Egyptiin, 1627
Pako Egyptiin on Matteuksen evankeliumissa kuvattu tapahtuma, jossa Joosef lähtee enkeliltä saamansa ohjeen mukaisesti Marian ja Jeesuksen kanssa Egyptiin pakoon Herodeksen järjestämää Betlehemin lastenmurhaa. Aiheesta kerrotaan laajemmin myöhemmissä apokryfisissä kristillisissä kirjoituksissa kuten Arabialainen lapsuusevankeliumi ja Tuomaan lapsuusevankeliumi. Matteuksen kertomus on ollut suosittu aihe kristillisessä taiteessa ja se esiintyy mm. useissa Jeesuksen syntymää ja Neitsyt Marian elämänvaiheita käsittelevissä teossarjoissa.
Matteuksen kuvaus tapahtumasta

Matteuksen evankeliumin toisen luvun alussa kerrotaan kuinka Itämaan tietäjät kertovat Herodekselle, että juutalaisten kuningas on syntynyt ja Herodes tästä pelästyneenä määrää kaikki Betlehemin alle kaksivuotiaat poikalapset surmattaviksi. 	
Matteuksen kuvaus varsinaisesta pakomatkasta Egyptiin on lyhyt:
»Tietäjien lähdettyä Herran enkeli ilmestyi unessa Joosefille ja sanoi: "Nouse, ota lapsi ja hänen äitinsä mukaasi ja pakene Egyptiin. Pysy siellä, kunnes käsken sinun palata. Herodes aikoo etsiä lapsen käsiinsä ja surmata hänet." Joosef heräsi unestaan, otti heti yöllä mukaansa lapsen ja hänen äitinsä ja lähti kulkemaan kohti Egyptiä. Siellä hän pysytteli Herodeksen kuolemaan asti. Näin kävi toteen, mitä Herra oli profeetan suulla ilmoittanut: "Egyptistä minä kutsuin poikani."(Uusi kirkkoraamattu, Matt 2:13-15) »
Herodeksen kuoltua enkeli ilmestyy jälleen Joosefille Egyptissä ja Joosef muuttaa perheineen Nasaretiin.
Kristillisiä tulkintoja

Herodes oli tunnetusti julma hallitsija, eikä siis ollut yllättävää, että hän päätti surmata lapsen, josta tulisi kuningas. Betlehem oli pieni kylä ja siellä asuvien 20-30 lapsen surmaaminen oli vain pieni osa Herodeksen hallitsijakaudellaan järjestämistä surmista. Tästä Betlehemin lastenmurhaksi kutsutusta tapahtumasta ei kuitenkaan ole olemassa mitään historiallisesti luotettavaa mainintaa.
Egypti oli luonnollinen pakopaikka, sillä useat juutalaiset olivat aiemminkin paenneet vaikeina aikoina Egyptiin ja tämän vuoksi jokaisessa Egyptin kaupungissa oli juutalainen siirtokunta. Herodeksen määräysvalta ei yltänyt Egyptin puolelle, ja Egyptin raja sijaitsi tuolloin n. 150 kilometrin päässä Betlehemstä.
Apokryfisen perinteen mukaan pako Egyptissä kesti vaihtelevasti vuodesta seitsemään vuoteen..
Hoosean kirjassa lause "Egyptistä minä kutsuin poikani" viitannee Israelin kansan historiaan eikä Jeesukseen, mutta Matteus omaan tyypilliseen tapaansa näkee pakomatkassa Hoosean profetian täyttymisen. Evankeliumissaan Matteus pyrkii kaikissa vähänkään mahdollisissa kohdissa viittaamaan Vanhaan Testamenttiin ja näin todistamaan juutalaisille, että Jeesus oli profetioissa luvattu messias.
Taideteoksia aiheesta

Maalauksia aiheesta Pako Egyptiin
Fra Angelico, n. vuodelta 1450
Caravaggio v. 1596-1597
Antonio da Correggio, vuodelta 1517
Nicolas Poussin v. 1657 tai 1658
Landskronan kunta

| Landskronan kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Keskustaajama:  Landskrona
Kuntakoodi:  1282
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  140,26 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  46 488
 – Väestötiheys:  331,4 as./km²
 
 www.landskrona.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Entiset pitäjät Lomman, Kävlingen ja Landskronan kuntien alueella sekä aiemmat maalaiskunnat. Pitäjien nimet lukevat pienimmällä, vuoden 1952 uudistuksen jälkeiset kunnat suuremmalla ja nykyisten kuntien nimet on kehystetty. Pitäjien rajat ovat mustalla, vuoden 1952 kunnat rosalla ja nykyiset rajat punaisella.
Landskronan kunnantalo.
Landskronan kunta (ruots. Landskrona kommun) on Skånen läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Skåneen. Kunnan keskustaajama on Landskrona.
Kunnan maapinta-ala on 140,26 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 46 488 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 96,10 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 68,1 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Juutinraumassa sijaitseva Venin saari kuuluu kuntaan.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Härslöv (Glumslöv, Härslöv, Säby, Vadensjö ja Örja)
Rönneberga (Asmundtorp, Billeberga, Sireköpinge ja Tofta)
Dösjebro (Annelöv, Dagstorp, Saxtorp ja Västra Karaby)
Sankt Ibbin maalaiskuntaan ja Landskronan kaupunkiin uudistus ei vaikuttanut. Sankt Ibb liitettiin kaupunkiin kuitenkin jo vuonna 1959. Vuonna 1967 Dösjebron maalaiskunta jaettiin, jolloin Annelöv ja Saxtorp liitettiin Landskronan kaupunkiin. Vuonna 1969 Rönnebergan maalaiskunta jaettiin, jolloin Asmundstorp ja Tofta liitettiin kaupunkiin. Vuonna 1971 Ruotsissa siirryttiin yhteen kuntamuotoon ja Landskronan kaupunki muuttui Landskronan kunnaksi. Kunta sai nykyiset rajansa vuonna 1974, jolloin Härslöv liitettiin siihen.
Vaakuna

Landskronan vaakunasta on olemassa pelkän vaakunakilven sisältävä ja koristeellisempi versio.
Pelkkä vaakunakilpi
Koristeellisempi vaakuna
Väestönkehitys

| Landskronan kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 32 562 | 32 562 |
| 1955 | 1955 |    | 33 367 | 33 367 |
| 1960 | 1960 |    | 35 110 | 35 110 |
| 1965 | 1965 |    | 36 128 | 36 128 |
| 1970 | 1970 |    | 37 690 | 37 690 |
| 1975 | 1975 |    | 38 409 | 38 409 |
| 1980 | 1980 |    | 36 493 | 36 493 |
| 1985 | 1985 |    | 35 302 | 35 302 |
| 1990 | 1990 |    | 36 340 | 36 340 |
| 1995 | 1995 |    | 37 868 | 37 868 |
| 2000 | 2000 |    | 37 728 | 37 728 |
| 2005 | 2005 |    | 39 346 | 39 346 |
| 2010 | 2010 |    | 41 724 | 41 724 |
| 2015 | 2015 |    | 43 981 | 43 981 |
| 2020 | 2020 |    | 46 488 | 46 488 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 11 426 | 26,0 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 3 801 | 8,6 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 3 205 | 7,3 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 25 529 | 58,1 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 397 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,0 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 10,3 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 542 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 169 957 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 19 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 20,5 %
18–64-vuotiaat: 60,0 %
65 vuotta täyttäneet: 19,5 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 1,1 | 1,3 |
|   | jalostus | 32,2 | 25,7 |
|   | palvelut | 65,7 | 72,0 |
|   | tuntematon | 1,0 | 1,0 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 14 746 | 16 664 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 88,5 |  |
Taajamat

Kunnassa on 9 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 92,7 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 3 055 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Landskrona | 30 499 |
| 2 | Häljarp | 2 795 |
| 3 | Glumslöv | 1 994 |
| 4 | Asmundtorp | 1 562 |
| 5 | Saxtorpsskogen* | 789 |
| 6 | Härslöv | 382 |
| 7 | Annelöv | 380 |
| 8 | Kvärlöv | 226 |
| 9 | Rydebäck* | 42 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Saxtorpsskogenin taajamassa on 973 asukasta, ja se kuuluu osin myös Kävlingen kuntaan. Koko Rydebäckin taajamassa on 5 141 asukasta, ja se kuuluu lähes kokonaan Helsingborgin kuntaan. Saxtorpsskogenin taajaman nimi oli aiemmin Svanabacken.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Axeltofta
Björnahusen
Brohusen
Kvistofta*
Kyrkbacken
Munkebäck
Råga Hörstad
Tullstorp
Tuna
Vadensjö
Vadensjö och Arrarp
Ålabodarna
Örja
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Kvistofta kuuluu osin myös Helsingborgin kuntaan.
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Brohusen
Kvärlöv
Markhög
Saxtorp
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Landskronan kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Landskrona Södra (26 valtuutettua)
Landskrona Norra (25 valtuutettua)
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Landskronan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 7 | 9 | 11 | 13 | 13 | 11 | 15 | 12 | 13 | 10 | 7 | 5 | 4 | 4 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 8 | 7 | 5 | 4 | 3 | 3 | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 3 | 4 | 4 | 2 | 4 | 4 | 4 | 2 | 3 | 8 | 12 | 15 | 14 | 18 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 5 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 29 | 27 | 29 | 30 | 28 | 26 | 21 | 30 | 22 | 20 | 17 | 18 | 18 | 14 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 1 | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 4 | 4 | 2 | 2 | 2 | 2 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 | 12 | 9 | 11 | 10 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 2 | 7 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 49 | 49 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Annelövin piiri
Asmundtorpin piiri
Glumslövin piiri
Härslövin piiri
Landskronan piiri
Sankt Ibbin piiri
Saxtorpin piiri
Toftan piiri (Skåne)
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Landskrona*
Häljarp
Kvistofta*
Asteriskilla (*) merkityt Landskronan ja Kvistoftan seurakunnat kuuluvat osittain Landskronan kuntaan ja osittain Helsingborgin kuntaan.
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Annelöv
Asmundtorp
Glumslöv
Härslöv
Landskrona
Landskrona garnisonsförsamling*
Landskrona slotts- och straffängelseförsamling*
Sankt Ibb (Ven)
Sankt Johannes*
Sankt Nicolai*
Sankt Olai*
Saxtorp
Skånska trängkåren* (1897–1907 Landskrona garnisonsförsamling) (Vendes trängbataljon, Vendes trängkår)
Säby
Tofta
Vadensjö
Örja
Östgöta trängkår* (Andra Göta trängkår)
Seurakunnat > Kirkot

Annelövin kirkko
Asmundtorpin kirkko
Glumslövin kirkko
Härslövin kirkko
Sankt Ibbin vanha kirkko
Sankt Ibbin uusi kirkko
Sankt Johannes kyrka
Saxtorpin kirkko
Sofia Albertinan kirkko
Säbyn kirkko
Toftan kirkko
Vadensjön kirkko
Örjan kirkko
Nähtävyyksiä

Landskronan museo
Landskronan linnoitus
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Landskronan kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Landskrona kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Skånen läänin kunnat
Kartta Landskronan kunnan piireistä.
Käännös suomeksi