stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo 2000-vuosikymmenen tietokoneista
2007

HP Compaq dc7800
HP dx2040
HP dx2250
HP dx2300
HP dx2390
HP dx2400
iMac G5 (2007 puoliväli)
Mac Mini (2007 puoliväli)
2008

HP Compaq dc5800
HP Compaq dc5850
HP Compaq dc7900
HP dx2450
HP dx2480
HP dx2810
iMac G5 (varhainen 2008)
MacPro (varhainen 2008)
2009

HP Compaq 6000 Pro
HP dx1000
HP Elite 7000
HP Pro 3000
iMac G5 (varhainen 2009)
iMac G5 (2009 puoliväli)
iMac G5 (myöhäinen 2009)
Mac Mini (varhainen 2009)
Mac Mini (myöhäinen 2009)
MacPro (varhainen 2009)
Xserver (varhainen 2009)
Meiway

Meiway vuonna 2014.
Frédéric Ehui Désiré, taiteilijanimeltään Meiway (s. 1962), on norsunluurannikkolainen laulaja, joka tunnetaan zoblazo-nimisen musiikkityylilajin pioneerina.
Meiwayn vanhemmat olivat harrastelijamuusikoita, joista isä soitti harmonikkaa ja äiti lauloi. Meiway sai jo varhaisella urallaan vuosina 1978 ja 1981 Norsunluurannikon Podium-palkinnon Pace- ja Les Génitaux -kokoonpanojen kanssa. Hän alkoi saavuttaa kansainvälistä suosiota ensimmäisillä albumeillaan Ayibebou (1989) ja 200% Zoblazo (1991). Soolouransa 20-vuotisjuhlan kunniaksi Meiway sai vuonna 2009 Norsunluurannikon kulttuuriansioritarikunnan komentajan ja Grand-Bassamin lähettilään arvot.
Aiheesta muualla

AllMusic.com: Meiway (englanniksi)
Metsäkylän rautatieasema

Metsäkylän rautatieasema vuonna 2022
Metsäkylän rautatieasema (lyh. Mkl, ratakm 226+000) oli rautatieasema Haminan radan puretulla osuudella Metsäkylän taajamassa, Haminan kaupungin länsireunalla. Inkeroisten ja Haminan välinen rautatie lakkautettiin vuonna 1984 ja on sittemmin purettu, mutta Metsäkylän asemarakennus on vielä olemassa.
Metsäkylän rautatieasema avattiin henkilöliikenteelle vuonna 1890 ja se suljettiin vuonna 1968, jolloin henkilöliikenne vanhalla Haminan radalla loppui. Asemarakennus on muodoltaan samanlainen kuin Liikkalan rautatieaseman jo purettu rakennus. Metsäkylän asemarakennus on nykyään yksityisomistuksessa.
URB-festivaali

URB 12 -festivaalin skeitattava teos Surfing the Apocalypse.
URB on nykytaiteen museo Kiasman sekä Kiasma-teatterin järjestämä vuotuinen urbaanin taiteen festivaali Helsingissä. Festivaalin tarkoituksena on esitellä sekä kotimaista että kansainvälistä taidetta varsinkin nuorilta tekijöiltä ja sen ohjelmisto painottuu tanssi- ja esitystaiteeseen.
Festivaalia on järjestetty vuodesta 2000, jolloin URB oli osa Helsingin kulttuuripääkaupunkivuotta. URB-festivaalin alkuperäisenä tarkoituksena oli keskittyä urbaaniin tanssiin, mutta ohjelmisto on vuosien mittaan avautunut myös muille taidemuodoille. Yleistä urbaanin taiteen teemaa lukuun ottamatta festivaalilla ei ole pysyvää formaattia, vaan sen tarkoituksena on toimia kohtaamispaikkana, joka tuottaa uusia ja ajankohtaisia näkyjä nykykulttuuriin.
Kesäduuniprojekti

Vuosina 2011–2016 osa URB-festivaalia on ollut Kesäduuniprojekti, joka on työllistänyt 1990-luvulla syntyneitä nuoria.
Kesäduuniprojekti > Ohjaajat

Elina Izarra Ollikainen, teatterintekijä (2011–2016)
Meri-Tuuli Saarnio, musiikkipedagogi (2011)
Heli Keskikallio, tanssinopettaja (2012–2013)
Tatu Engeström, kuvataiteilija (2013)
Sauli Sirviö, kuvataiteilija (2014–2016)
Sara Pathirane, kuvataiteilija (2015)
Are Nikkinen, dramaturgi (2016)
Kesäduuniprojekti > Teemat

Jos olisin (2011)
Kuvia Helsingistä (2012)
Vallaton (2013)
Seminääri (2014)
Kuuluuko! (2015)
Kultaa (2016)
Aiheesta muualla

URB-festivaalin koostedokumentti vuodelta 2012
Metsäkylän lasitehdas

Metsäkylän lasitehdas toimi Karjalan kannaksella Uudellakirkolla niin sanotun Vanhan Suomen alueella vuosina 1765–1782. Tehdas valmisti ikkunalasia läheisen Pietarin kaupungin markkinoille.
Metsäkylän tehdas lopetti toimintansa riitojen tuloksena vararikkoon vuonna 1782.
Meizu

| Meizu |
| --- | --- |

Perustettu:  2003
Perustaja:  Jack Wong
Toimitusjohtaja:  Aber Bai
Kotipaikka:   Zhuhai, Guangdong
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  viihde-elektroniikka
Tuotteet:  älypuhelimet, MP3-soittimet
Henkilöstö:  3 000 (2015)
Kotisivu:  www.meizu.com/en/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Meizu (kiin. 魅族科技有限公司) on kiinalainen elektroniikkayhtiö. Jack Wongin vuonna 2003 perustama yhtiö tuotti aluksi MP3-soittimia ja myöhemmin MP4-soittimia. Vuodesta 2008 alkaen se on keskittynyt älypuhelimiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meizu Wikimedia Commonsissa
Viralliset verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Meizu
Käännös suomeksi
Martin Weiss

Martin Weiss vuonna 1945.
Martin Gottfried Weiss (3. kesäkuuta 1905 Weiden – 29. toukokuuta 1946) oli SS-upseeri ja Dachaun keskitysleirin komendantti vuonna 1945.
Weiss meni Dachaun keskitysleirille vuonna 1933. Weiss oli ensin vartiomies ja palveli sittemmin leirin esikunnassa yleten Hauptsturmführeriksi. Toisen maailmansodan alettua hänet siirrettiin vuonna 1940 Neuengammen leirin johtajaksi ja sen jälkeen Dachauhun vuonna 1942. Weiss toimi myös Liettuan Vilnassa juutalaisten tuhoamiseen erikoistuneen turvallisuuspoliisiyksikön johdossa. Vuonna 1943 hänestä tuli Maidanekin leirin johtaja. Sodan jälkeen Weiss tuomittiin oikeudenkäynnissä kuolemaan sotarikoksista ja teloitettiin toukokuussa 1946. [lähde? ]
Metsälaki

Metsälaki (SDK 1093/1996, ruots. skogslag) on Suomen metsien taloudellista ja kestävää käyttöä määrittelevä laki.
Metsälain uusin muutos tuli voimaan vuoden 2014 alusta. Metsälain uudistukset mahdollistivat muun muassa uudistushakkuun puuston keskiläpimitasta riippumatta.
Suomen metsälaissa on määritetty puun korjuuseen, metsän uudistamiseen, metsäluonnon monimuotoisuuden turvaamiseen, suojametsiin ja suoja-alueisiin sekä lain valvontaan ja seuraamuksiin liittyvistä asioista.
Metsälain ohella metsien käyttöön (hakkuut, metsänhoitotoimenpiteet yms.) vaikuttavat tai sitä säätelevät myös muun muassa luonnonsuojelulaki, toimenpiteiden suorittajien sertifikaattisidonnaisuudet, Tapion Metsänhoidon suositukset sekä toimenpiteiden suorittajien omat ohjeistukset. Kun Tapiosta tehtiin osakeyhtiö, asiasta annettiin hallituksen määräys, joka kirjattiin lakiin.
Meituan
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Meituan Wikimedia Commonsissa
Metsäkylä (Perniö)

Metsäkylä on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön kirkonkylän lounaispuolella.
Metsäkylä sijaitsee useamman mäkialueen välisessä laaksossa. Kylän pohjoisrajalla virtaa Juottimenoja. Kemiöntie kulkee kyläalueen läpi sen länsilaidalla ja erottaa Nummensyrjän kulmakunnan muusta kylästä. Metsäkylän maatila kylän itälaidalla muodostaa alueellisesti merkittävän rakennus- ja maisemakokonaisuuden.
Metsäkylä on syntynyt viimeistään varhaiskeskiajalla. Vuonna 1540 kylässä on ollut kolme tilaa ja vuonna 1789 kaksi tilaa. Metsäkylän tilat Matitalo ja Lassintalo sekä viereinen Juvelan yksinäistila yhdistettiin 1860-luvulla uudeksi Metsäkylän tilaksi. Uudella tilalla oli kaksi torppaa sekä myöhemmin myös yksi palstatila. Torpat ja palstatila ovat itsenäistyneet 1900-luvun alkuvuosikymmeninä ja uusi Juvelan talo on lohkottu kylän koilliskulmalle.
Markku Rokala

Markku Henrik Rokala (s. 25. huhtikuuta 1960 Vantaa) on suomalainen kolmiloikkaaja, joka voitti lajin Suomen-mestaruuden kolme kertaa ulkoradoilla ja kuusi kertaa sisäradoilla. Koko aktiiviuransa hän edusti vantaalaista yleisurheiluseuraa Kenttäurheilijat-58. Hänen valmentajinaan ovat olleet hänen isänsä Kauko Rokala, Esa Rinne ja Tuomas Sallinen. Markku Rokala on toiminut urheiluhierojana vuodesta 1985, urheilu-uransa jälkeen usein myös Suomen yleisurheilumaajoukkueen kilpailu- ja leirimatkoilla.
Rokalan urheilu-uran kohokohta oli sijoittuminen 22-vuotiaana seitsemänneksi Euroopan-mestaruuskilpailuissa Ateenassa syyskuussa 1982 tuloksella 16,32. Kisan voitti Ison-Britannian Keith Connor tuloksella 17,29. Vajaa kuukausi aiemmin, 15. elokuuta, Rokala oli hypännyt ennätyksekseen Kouvolan Kalevan kisoissa 16,61, jolla hän voitti ensimmäisen aikuisten Suomen-mestaruutensa. Ennätyksellään hän on heinäkuussa 2023 kahdeksantena Suomen kaikkien aikojen kolmiloikkatilastossa. Miesten ulkoratojen SM-mitaleita Rokalalla on 11 kappaletta. Vuosina 1981–1994 hän saavutti kolmesti SM-kultaa (1982, 1991 ja 1992) sekä kolme hopea- ja viisi pronssimitalia. Tuon 14 vuoden aikana hän jäi vain kolme kertaa mitalitta Kalevan kisoissa. SM-hallikisoista Rokalalla on kuusi kultaa (1982–1985, 1987 ja 1992), kolme hopeaa ja yksi pronssi. Aikuisten maaotteluedustuksia Rokalalla on 24, joista 11 Suomi–Ruotsi-maaottelua.
Vuosittainen kehitys

| Vuosi | Tulos | Kalevan kisat |
| --- | --- | --- |
| 1979 | 15,49 | 8. (15,18) |
| 1980 | 15,83 | 5. (15,50) |
| 1981 | 16,02 | pronssia (15,90) |
| 1982 | 16,61 / pituusennätys 730 | kultaa (16,61) |
| 1983 | 16,46 (16,67 w) | pronssia (16,67 w) |
| 1984 | 16,28 (16,32 i) | hopeaa (16,28) |
| 1985 | 16,31 |  |
| 1986 | 16,29 | hopeaa (15,82) |
| 1987 | 15,82 |  |
| 1988 | 16,10 | 4. (16,24 w) |
| 1989 | 16,36 | hopeaa (16,22) |
| 1990 | 16,24 (16,27 w) | pronssia (16,02) |
| 1991 | 16,15 (16,46 w) | kultaa (16,46 w) |
| 1992 | 16,30 | kultaa (16,18) |
| 1993 | 16,24 | pronssia (15,90) |
| 1994 | 15,96 | pronssia (15,95) |
| 1995 | 15,64 (15,75 w; 15,86 i) | 4. (15,75 w) |
w = myötätuulitulos

i = hallitulos
Aiheesta muualla

Markku Rokala Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Matthew Shlomowitz

Matthew Shlomowitz (s. 1975) on australialainen säveltäjä. Hän on tehnyt sekä konserttimusiikkia että performanssikappaleita.
Shlomowitz varttui Adelaidessa ja opiskeli Sydneyn konservatoriossa Elena Kats-Cherninin, Božidar Kosin sekä Michael Smetaninin johdolla. Yksityisopetusta hän sai lisäksi Michael Finnissylta. Stanfordin yliopistossa häntä opetti Brian Ferneyhough, joka oli hänen tohtorintutkintonsa ohjaaja. Shlomowitz opetti osa-aikaisesti Royal College of Musicissa ja Durhamin yliopistossa ennen avustavaksi professoriksi pääsemistä Southamptonin yliopistoon.
Shlomowitz on ollut mukana johtamassa nykymusiikkikokoonpano Plus-Minusta, toiminut jäsenenä performanssia sekä yleisön osallisuutta yhdistävässä Inter Inter Interissä ja perustanut Damien Ricketsonin kanssa Sydneyssä 1995 Ensemble Offspringin. Duona hän on työskennellyt tanssija Shila Anarakin ja nokkahuilisti Tomma Wesselin kanssa. Shlomowitzin teosten joukossa ovat ooppera Electric Dreams sekä SWR:n sinfoniaorkesterin vuonna 2019 kantaesittämä Glücklich Glücklich Freude Freude koskettimille ja orkesterille. Vuonna 2018 asamisimasa-kokoonpano julkaisi hänen teostensa levytyksen.
Shlomowitzin oppilaiden joukossa on ollut Charlie Sdraulig.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Mejibray

| MEJIBRAY> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2011 - 2018 (tauolla)
Tyylilaji:  visual kei, j-rock, metalcore
Laulukieli:  Japani
Jäsenet:  MiA - Kitara   メト (Meto) - Rummut
Entiset jäsenet:  綴 (Tsuzuku) - Laulu   恋 Koichi - Basso   風 (Ippu) - Kitara
Levy-yhtiö:  White Side Group
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
MEJIBRAY on japanilainen visual kei -yhtye, jonka perusti Tsuzuku vuonna 2011. Alun perin MEJIBRAY alkoi sooloprojektista avustajien kanssa. MEJIBRAYsta tuli virallisesti bändi vasta parin kuukauden kuluttua ensimmäisen live-esiintymisen jälkeen, joka oli huhtikuussa vuonna 2011.
He julkaisivat ensimmäisen singlensä "KILLING ME" 24. elokuuta.
Diskografia

Slivers.exe (2011)
Emotional 【Karma】 (2012)
Messiah.bat (2013)
The "420" Theatrical Roses (2014)
Venoms.app (2015)
Aiheesta muualla

Mejibray Discogsissa. (englanniksi)
Maras (jengit)

Mara Salvatruchan tatuointi.
Maras (yksikössä mara) tai marabuntas ovat Keski-Amerikan maissa olevia nuorista rikollisista koostuvia erittäin väkivaltaisia katujengejä. La mara-jengit harjoittavat kerjäämistä, huumekauppaa, prostituutiota, sieppauksia, murtovarkauksia ja murhaavat ihmisiä joko ryöstöjen yhteydessä tai palkkamurhina. Jengiläiset ovat 13-22-vuotiaita nuoria, mutta niitä ohjaa aikuisista koostuva johto. Tällöin mara-jengit ovat osa järjestäytynyttä rikollisuutta, kaupunkien katumafioita. Ihmiset pelkäävät jengien tekemiä surmia. Jengit ovat Keski-Amerikassa köyhyyttäkin pahempi ongelma, ja niiden katsotaan monesti saavan jalansijaa köyhyydestä. Mara-jengejä on muun muassa Guatemalassa, El Salvadorissa ja Hondurasissa. Jengiläisiä on Keski-Amerikassa satoja tuhansia. Niinpä Keski-Amerikan maissa onkin 2000-luvulla ollut käynnissä eräänlainen sisällissota jengejä vastaan, jossa viranomaisten otteet jengejä vastaan ovat jyrkentyneet, koventuneet ja muuttuneet osin laittomiksikin. Jengeihin kuuluminen saatetaan kriminalisoida. Jotkut yksityiset avustusjärjestöt yrittävät sopeuttaa jengiläisiä normaaliin elämään. Viranomaiset ovat käyttäneet erilaisia julkisia ja salaisia kovia keinoja kuten armeijaa ja kuolemanpartioita rikollisjengien kitkemiseksi.
Marojen synty

La Mara-nimellä kutsuttujen latinalaisamerikkalaistaustaisten jengien alkuperä on El Salvadorin sisällissotaa paenneiden Los Angelesiin muuttaneiden Keski-Amerikan siirtolaisten keskuudessa. Ensimmäinen mara, Mara Salvatrucha syntyi aluksi korttelin puolustamiseksi, sitten se muuttui rikolliseksi eli Mara 13.
Los Angelesissa syntyi myös edellisen kilpailija Mara 18. Yhdysvaltain hallitus alkoi karkottaa rikollisiksi tiedettyjä marojen jäseniä kotimaihinsa 1980-luvun alussa, ja niin mara-ongelma tuli Keski-Amerikkaan ja levisi siellä räjähdysmäisesti. Mara-jengeihn liittymisen syynä pidetään monesti suurkaupunkien köyhyyttä. Toisaalta jengit laajentavat jäsenpohjaansa painostamalla ja pakottamalla koululaisia liittymään niihin. Jengeillä on paikalliset, alueelliset ja valtakunnalliset päälliköt. Mara Salvatrucha on levinnyt Yhdysvaltoihin ja Espanjaan asti.
Hondurasin sota rikollisuutta vastaan

Hondurasissa on mara-jengeihin kuuluvia ja heiksi epäiltyjä kidutettu ja surmattu. Poliisi on väittänyt osaa jengiläisiin ja heiksi epäiltyihin kohdistamaansa avointa väkivaltaa jengitappelujen aiheuttamaksi. Vankiloissa on surmattu jengiläisiä. Viranomaisten epäillään myös hyökkäävän lain ulkopuolella peitetysti jengejä vastaan. He käyttävät jengisotia hyväkseen eliminoidakseen rikolliset pois.
Ilman hallituksen virallista lupaa toimii kuolemanpartioita, joiden ylläpitäjiä ei tiedetä. Niiden epäillään olevan kytköksissä maan poliisiin.
Hallitus ei ole suoraan tuominnut kuolemanpartioiden toimintaa, koska vuonna 2001 valittu presidentti Ricardo Maduro vaatii jengirikollisuuden suhteen nollatoleranssia ja on aloittanut sodan rikollisuutta vastaan. Osin tämä johtunee siitä, että Maduro menetti vuonna 2000 poikansa jengiläisten kidnappausyrityksessä.
Lentopallon naisten 2-sarja

| Lentopallon naisten 2-sarja |
| --- | --- |
Laji:  Lentopallo
Maa(t):   Suomi
Joukkueita:  65
Ylempi taso:  1-sarja
Alempi taso:  3-sarja
Lentopallon naisten 2-sarja on naisten lentopalloilun kolmanneksi korkein sarjataso Suomessa. Kaudella 2021-2022 sarja on jaettu 17 lohkoon.
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko A

Blues Volley, Järvenpää
Hämeenlinnan Lentopallokerho N2
Light's Volley
Salpis
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko B

Hämeenlinnan Lentopallokerho Juniorit
PuMa-Volley N2, Helsinki
Tapanilan Erä N1
Vantaan Lentopallo
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko C

Karhulan Veikot Juniorit, Kotka
Korson Veto, Vantaa
Kouvolan Lentopalloilijat-57
Naarasleijonat 4, Helsinki
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko D

Naarasleijonat 2/JL, Helsinki
PuMa-Volley N3, Helsinki
Tapanilan Erä N2/LK, Helsinki
Töölön Vesa, TöVe, Helsinki
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko E

Maskun Kataja/AM
Raision Loimu TT
Someron Pallo
Turun Urheiluliitto
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko F

Kaarina Ura
Maskun Kataja/TR
Loimaan Jankko
Turun Isku
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko G

Littoisten Työväen Urheilijat/SS
Raision Loimu N2
Salon Viesti N1
Sauvon Urheilijat
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko H

Euran Raiku
Euran Raiku A-B
Lapin Narvi-Pallo, Rauma
Nakkilan Paterit
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko I

Kalevan Lentopallo, Tampere
Supi-volley, Tampere
Vammalan Lentopallo N2, Sastamala
Vampulan Urheilijat, Huittinen
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko J

Aitolahden Riento, Tampere
Lempo-volley N2
LP Kangasala/ MV
Vesilahden Visa N2
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko K

LP Kangasala/EH
Oriveden Lukio/OrPo
Vilppulan Tähti, Mänttä-Vilppula
Ylöjärven Ryhti
Lohko L

Laihian Luja A
Nurmon Jymy/TR, Seinäjoki
Nurmon Jymy/VH
TEAM AK, Alahärmä
Lohko M

Lohtajan Veikot, Kalajoki
Haukiputaan Heitto, Oulu
Pihtiputaan Lukio/Ploki
Woman Volley akatemia, Rovaniemi
Lohko N

Alajärven Ankkurit
Laihian Luja B
Nurmon Jymy/RM
Vaasan Kiisto
Lohko O

Joen Juju, Joensuu
Savonlinnan Ajo
Ruokolahden Raju
Lohko P

JyväsLentis, Jyväskylä
Pieksämäen Tsemppi-82
Vehniän Wartti, Laukaa
Lohko Q

Puijo Wolley N2 1, Kuopio
Varkauden NMKY
WÄNÄRI COWBOYS N2, Kuopio
Mauro Tassotti

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 19. tammikuuta 1960 (ikä 64)
Syntymäpaikka: Rooma, Italia
Seura
Seura: Milan
Tehtävä: Apulaisvalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1978–1980 1980–1997 | Lazio Milan |  |
Maajoukkue
| 1992–1994 | Italia | 7 (0) |
Valmennusura
1997–2001 2001–: Milan (juniorivalmentaja) Milan (apulaisvalmentaja)
Mauro Tassotti (s. 19. tammikuuta 1960 Rooma, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovalmentaja. Hän toimii Serie A:n Milanin apulaisvalmentajana.
Pelaajana > Ura

Tassotti oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi yleensä oikeana laitapuolustajana.
Tassotti edusti pääosan urastaan eli vuodet 1980–1997 Milania. Lisäksi hän edusti Laziota vuosina 1978–1980. Tassotti pelasi Milanin riveissä kaikkiaan 583 ottelua. Hän on seuran viidenneksi eniten otteluita pelannut pelaaja. Tassotti muodosti Milanissa yhtenä kaikkien aikojen parhaista pidetyn puolustuslinjan yhdessä Franco Baresin, Alessandro Costacurtan ja Paolo Maldinin kanssa. Hän saavutti seuran riveissä muun muassa viisi Italian-mestaruutta, kolme Euroopan cupin/Mestarien liigan voittoa ja kaksi Intercontinental Cupin voittoa.
Italian maajoukkueessa Tassotti pelasi vuosina 1992–1994 seitsemän ottelua. Hän saavutti Italian riveissä hopeaa 1994 MM-kilpailuissa. Tassotti sai kahdeksan ottelun kansainvälisen pelikiellon lyötyään Espanjan Luis Enriqueta kyynärpäällä kasvoihin turnauksen puolivälieräottelussa. Hän ei pelannut maajoukkueessa tapauksen jälkeen.
Pelaajana > Saavutukset

Italian-mestaruus 1988, 1992, 1993, 1994, 1996
Italian supercup 1988, 1992, 1993, 1994
Euroopan cup/Mestarien liiga 1989, 1990, 1994
UEFA Super Cup 1989, 1990, 1994
Intercontinental Cup 1989, 1990
MM-hopea 1994
Apulaisvalmentajana > Ura

Tassotti on toiminut apulaisvalmentajana Milanissa vuodesta 2001 lähtien työskenneltyään ensin juniorivalmentajana. Hän on työskennellyt Carlo Ancelottin ja Leonardon sekä nykyisin Massimiliano Allegrin alaisuudessa.
Apulaisvalmentajana > Saavutukset

Italian-mestaruus 2004, 2011
Italian cup 2003
Italian supercup 2004, 2011
Mestarien liiga 2003, 2007
UEFA Super Cup 2003, 2007
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus 2007
Aiheesta muualla

Tassottin esittely (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Didier Deschamps | Mestarien liigan voittanut kapteeni 1994 | Seuraaja: Danny Blind |
Italian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Pagliuca |
2 Apolloni |
3 Benarrivo |
4 Costacurta |
5 Maldini |
6 Baresi |
7 Minotti |
8 Mussi |
9 Tassotti |
10 R. Baggio |
11 Albertini |
12 Marchegiani |
13 D. Baggio |
14 Berti |
15 Conte |
16 Donadoni |
17 Evani |
18 Casiraghi |
19 Massaro |
20 Signori |
21 Zola |
22 Bucci |
Valmentaja Sacchi
Mauri Melamies

Mauri Robert Melamies (vuoteen 1935 Mellenius) (22. syyskuuta 1916 Sodankylä – 3. helmikuuta 2008 Helsinki) oli Kemi Oy:n toimitusjohtaja ja vuorineuvos.
Melamiehen vanhemmat olivat piiripäällikkö Eino Melamies ja Selma Lampela. Hän avioitui 1941 Stina Blässaren kanssa, perheeseen syntyi kolme lasta. Melamies kävi kansakoulun Sodankylässä ja jatkoi opintojaan Kemijärven yhteiskoulussa. Ylioppilaaksi hän valmistui Oulun lyseosta vuonna 1935. Melamies palveli upseerina talvi- ja jatkosodissa ja suoritti vuonna 1943 metsänhoitajan tutkinnon. Sodan jälkeen Melamies tuomittiin sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä syylliseksi asekätkentään ja hän istui kahden vuoden tuomionsa Sörnäisten vankilassa, jossa hän suoritti alemman oikeustutkinnon. Vuonna 1944 hän astui Kemi Oy:n palvelukseen ja oli mukana sodan jälkeisessä Lapin jälleenrakennuksessa. Kemi Oy:n varatoimitusjohtajaksi hän tuli vuonna 1966 ja toimitusjohtajaksi vuonna 1969, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1979. Vuorineuvoksen arvonimi myönnettiin Melamiehelle vuonna 1973.
Meksikonpikkuliitäjä

| Meksikonpikkuliitäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappaliitäjät Procellaridae
Suku::  Liitäjät Puffinus
Laji::  auricularis
Kaksiosainen nimi
 Puffinus auricularis  C.H. Townsend, 1890 
Alalajit
 P. a. auricularis  P. a. newelli 
Katso myös
   Meksikonpikkuliitäjä Wikispeciesissä   Meksikonpikkuliitäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Meksikonpikkuliitäjä (Puffinus auricularis) on äärimmäisen uhanalainen Socorron ja Clariónin saarilla Revilla Gigedossa elävä ulappalintu.
Kooltaan meksikonpikkuliitäjä on noin 33 cm. Lintu on päältä pääosin tumma ja alapuolelta vaalea. Vaaleissa siivissä on musta reunus, joka on siiven takareunasta leveämpi. Lajin pyrstö on musta. Ulkonäöltään meksikonpikkuliitäjä muistuttaa kalifornianpikkuliitäjää (Puffinus opisthomelas), joka kuitenkin on kooltaan isompi ja ero tummien ja vaaleiden alueiden välillä ei ole yhtä selvä.
Kuten muutkin ulappalinnut myös meksikonpikkuliitäjä viettää enimmän aikaa ulapalla. Pesänsä laji tekee kivikkoihin metsänreunaan. Meksikonpikkuliitäjäkannan kooksi arvioidaan 46 000 yksilöä. Kanta on vähentynyt voimakkaasti saarelle tuotujen lintuja syövien kissojen sekä pesimäpaikoilla laiduntavien lampaiden vuoksi. Lisäksi tulivuorenpurkaus tuhosi San Benedicton kannan.
Mega Drive Mini

| Mega Drive Mini |
| --- | --- |

Muut nimet:  Genesis MiniNA
Kehittäjä:  Sega M2
Julkaisu:  JP/NA/AUS 19. syyskuuta 2019 EU 4. lokakuuta 2019
Valmistusmaa:   Japani
Pelit:  42 peliä sisällytetty mukaan
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Mega Drive Mini (Yhdysvalloissa nimellä Genesis Mini) on pienoiskokoinen pelikonsoli Segalta. Konsolin kaavailtu julkaisupäivä tapahtuu maailmanlaajuisesti 19. syyskuuta vuonna 2019päivitettävä. Konsoli on samanlainenselvennä kuin muut vastaavat miniklassikkokonsolit, kuten Nintendo Classic Mini: Nintendo Entertainment System, Nintendo Classic Mini: Super Nintendo Entertainment System, SNK:n Neo-Geo Mini, Sonyn PlayStation Classic ja Konamin PC Engine Mini.
Konsoli esiteltiin alun perin vuoden 2018 faneille järjestetyssä tapahtumassa Sega Fes. Konsolin piti alun perin tulla julkaistuksi samana vuonna, mutta Sega päätti lykätä konsolia vuodelle 2019, jotta he saisivat enemmän aikaa konsolin laatuun ja pelitarjontaan.
Vuotta myöhemmin samassa festivaalissa Sega julkisti konsolille julkaisupäivän, hinnan ja ensimmäiset kymmenen peliä. Pelit vaihtelevat alueittain, ja Sega julkistaa loput pelit julkaisupäivään mennessä.
Konsolin pelien emulaatiosta vastaa M2.