stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jäämeren rata

Jäämeren rata voi viitata seuraaviin rautateihin tai rautatiehankkeisiin:
Petsamon rata, vuosina 1918–1944 suunnitteilla ollut rautatiehanke
Petšengan rata, Venäjän rataverkkoon kuuluva osuus
Lapin rautatiesuunnitelmat, 2000-luvun rautatiehankkeita
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jäämeren rata”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Austrothelphusa

| Austrothelphusa |
| --- | --- |
 Austrothelphusa transversa
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Ylälahko::  Eucarida
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Alalahko::  Pleocyemata
Osalahko::  Taskuravut Brachyura
Heimo::  Parathelphusidae
Suku::  Austrothelphusa  Bott, 1969
Synonyymit
 Holthuisana 
Lajit
 Austrothelphusa agassizi  Austrothelphusa angustifrons  Austrothelphusa raceki  Austrothelphusa tigrina  Austrothelphusa transversa  Austrothelphusa valentula  Austrothelphusa wasselli 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Austrothelphusa on Australian ja Oseanian alueella makeassa vedessä elävien taskurapujen suku, josta tunnetaan seitsemän lajia. Australiassa lajisto on keskittynyt Queenslandiin, mutta Austrothelphusa transversa esiintyy laajalti muuallakin. Aikuisten taskurapujen selkäkilpi on korkeintaan viiden sentin levyinen.
Austrothelphusa-äyriäiset elävät monenlaisissa pienvesissä, joissa, puroissa, vesikuopissa, lähteissä, suomailla ja tilapäislammikoissa. Ne kaivavat käytäviä savisiin joenpenkkoihin tai kosteaan maaperään. Kuivan kauden tullen ne voivat tukkia käytävän suun savella ja säilyä siellä kosteuden turvin hengissä seuraavaan sadeaikaan.
Naaraan munista syntyy suoraan pieniä aikuisen kaltaisia poikasia, ilman toukkavaihetta, ja naaras kantaa näitä pyrstönsä alla.
Käännös suomeksi
Jääpallon Suomen Cup 1959–1960

Jääpallon Suomen Cup 1959–1960 oli cupin ensimmäinen järjestämisvuosi. Suomen Palloliitto järjesti kokeilumielessä cup-kilpailun jalkapallon Suomen Cupin mukaisesti. Kilpailuun osallistui 50 joukkuetta, mutta silti Palloliitto ei järjestänäyt cup-kilpailua enää uudelleen. Seuraavan cup-kilpailun järjesti Suomen Jääpalloliitto kaudella 1988–1989.
Jäämarssi

| Jäämarssi |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Ville Suhonen
Käsikirjoittaja:  Ville Suhonen
Tuottaja:  Venla Hellstedt Pertti Veijalainen
Säveltäjä:  Ville Suhonen
Kuvaaja:  Pekka Uotila Ville Suhonen
Leikkaaja:  Tuuli Kuittinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Illume
Ensi-ilta:  2011
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jäämarssi (myös Jäämarssi – Suomen matkaopas 1941–42) on Ville Suhosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2011.
Elokuva on sotadokumentti, jonka aiheena ovat Suomessa jatkosodan jälkeen sijainneet sotavankileirit.
AnyChart

AnyChart on avoimen lähdekoodin alustariippumaton JavaScript-pohjainen kirjasto tiedon interaktiiviseen visualisointiin ja dashboardien (engl. dashboard) luomiseen.
Tuetut alustat ja ohjelmointikielet

Tällä hetkellä tuetut kielet ja alustat ovat 
ASP.NET, Android, C#, Clojure, ECMAScript6, Go, Groovy, Java, Julia, Kotlin, Mobile, NodeJS, Objective-C, PHP, Perl, Python, R, Ruby, Scala, TypeScript, VB.NET ja iOS.
Kaaviotyypit

Seuraavien lisäksi saatavilla on yli 60 muuta kaaviotyyppiä:
aluekaavio (engl. area chart)
pylväskaavio (engl. bar chart)
laatikko-janakaavio (engl. box plot)
kuplakaavio (engl. bubble chart)
koropleettikartta (engl. choropleth map)
donitsikaavio (engl. doughnut chart)
Gantt-kaavio (engl. Gantt chart)
viivakaavio (engl. line chart)
polaarikaavio (engl. polar chart)
Lisenssi

AnyChart on ilmainen yleishyödylliseen käyttöön. Kaupalliseen käyttöön tarvitaan maksullinen lisenssi.
Aiheesta muualla

https://www.anychart.com
Alånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Alånin uomaa Seletin ruukin luonna syyskuussa 2007.
Alånin vesistö (ruots. Alåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 10) muodostuu Pohjanlahden Perämereen laskevan Alånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 592 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Alån. Joen kokonaispituus on 70 kilometriä ja sen keskivirtaama (MQ) on 6,1 kuutiometriä sekunnissa. Joki laskee Itämereen noin 0,19 kuutiokilometriä vettä vuodessa. Talven jälkeen lumet sulavat ja aiheuttavat kevättulvan, jossa huippuvirtaamien keskiarvo (MHQ) on 43 kuutiometriä sekunnissa.
Vesistön valuma-alue

Alånin vesistö jää kahden suuren vesistön Luulajanjoen vesistön (tunnus 9) ja Piitimenjoen vesistön (tunnus 13) väliin niin, että sillä on yhteinen vedenjakaja Luulajanjoen valuma-alueen kanssa. Piitimenjoen valuma-alueen välissä sijaitsee kaksi pienempää vesistöä, Rosånin- (tunnus 11) ja Alterälvenin vesistö (tunnus 12). Merenrannikolla sijaitsee mereen laskevien ojien ja purojen valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on pieni.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (56,6 %), turve (14,7 %), kalliomaa (6,8 %), hiekka ja sora (5,2 %), multamaa (8,7 %), savimaa (1,5 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,7 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (82,8 %), soita ja kosteikkoja (5,8 %), viljelymaita (3 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,5 %) sekä joutomaita (2,2 %). Näiden lisäksi on 5,7 % vesistöjä.
Vesistöalueen piirteitä

SMHI on julkaissut tilastossaan Alånin virtaamien kuukausittaiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen laskukohdassa on keskivirtaamien keskiarvo 6,5 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), mutta toisen lähteen päivittäisten virtaamien keskiarvo eli keskivirtaama (MQ) on 6,1 m³/s . Tilaston suurin kuukausittainen keskivirtaama 41,5 m³/s todettiin toukokuussa 1998 ja pienin 0,5 m³/s viimeksi viimeksi vuonna kuussa 2002. Toisen lähteen mukaan joen keskiylivirtaama (MHQ) on 43 m³/s . Viereinen kaavio esittää edellä käytetyn tilaston mukaiset keskivirtaamien kuukautiset keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.
Käännös suomeksi
Jänismäki

Jänismäki on kylä Värtsilän kunnassa Karjalan tasavallassa. Kylä sijaitsee parin kilometrin päässä Suomen ja Venäjän rajalta Värtsilä-Sortavala-tien varrella.
Tien varressa oleva kauppakeskittymä tunnetaan Öljymäkenä. Öljymäellä on sekatavarakauppa, valuutanvaihtotoimisto Hirsitalo, bensa-asema Nordic, matkamuistomyymälä sekä vuonna 2011 avattu ravintola- ja elintarvikekauppakompleksi Kolmas Plus, jonka kahvila ja myymälä ovat auki lähes läpi vuorokauden.
Audi A5

Audi A5 on Audin vuodesta 2007 lähtien valmistama urheilullinen ylemmän keskiluokan automalli, joka perustuu Audi A4:ään. Sen edeltäjinä voidaan pitää Audi Coupéa ja Audi A4 Cabrioletia.
Audi A5 B8 (2007–2016)

| Audi A5 B8 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2007–2016
Korimalli:  2-ovinen coupé 2-ovinen cabriolet 5-ovinen fastback
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Audi A4 Cabriolet Audi Coupé (B3)
Seuraaja:  Audi A5 (B9)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A4 (B8) Audi A6 (C7) Audi A7 (C7) Audi A8 (D4) Audi Q5 (Typ 8R) Audi RS5 (B8) Audi S5 (B8) Porsche Macan Volkswagen Phideon
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MLB
Moottori:  R4 V6
Iskutilavuus:  1,8–3,2 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin CVT-automaatti
Ensimmäisen sukupolven A5 esiteltiin coupé-korisena Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2007. Se oli ensimmäinen malli, joka perustui Volkswagen Groupin modulaariselle MLB-pohjalevylle. Kangaskattoinen cabriolet esiteltiin New Yorkin autonäyttelyssä huhtikuussa 2009. Kolmantena korimallina esiteltiin viisiovinen Sportback saman vuoden syyskuussa Frankfurtin autonäyttelyssä.
Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2011 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut A5. Uudistuksia tehtiin muun muassa ajovaloihin ja etusäleikköön.
Audi A5 B9 (2016–)

| Audi A5 B9 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Audi
Konserni:  Volkswagen Group
Valmistusvuodet:  2016–
Korimalli:  2-ovinen coupé 2-ovinen cabriolet 5-ovinen fastback
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Audi A5 (B8)
Teknisesti samankaltaisia:  Audi A4 (B9) Audi A6 (C8) Audi A7 (C8) Audi A8 (D5) Audi e-tron Audi Q5 (Typ FY) Audi Q7 (Typ 4M) Audi Q8 Audi RS5 (B9) Audi S5 (B9) Bentley Bentayga Lamborghini Urus Porsche Cayenne (Typ PO536) Volkswagen Touareg III
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Volkswagen Group MLB Evo
Moottori:  R4 V6
Iskutilavuus:  1,4–3,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 8-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Toisen sukupolven A5 esiteltiin kesällä 2016. Sportback-mallin ensiesittely oli Pariisin autonäyttelyssä saman vuoden syyskuussa. Kangaskattoinen avomalli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2017.
Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2019 esiteltiin pienen kasvojenkohotuksen kokenut A5. Uudistukset kohdistuivat etusäleikköön ja puskureihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Audi A5 Wikimedia Commonsissa
Audi A5 B8 Cabriolet
Audi A5 B8 Sportback
Facelift-mallin Audi A5 B8.
Audi A5 B9 Cabriolet
Facelift-mallin Audi A5 B9 Cabriolet.
Facelift-mallin Audi A5 B9 Sportback.
Aon Center

| Aon Center |
| --- | --- |
 Aon Center Chicagossa
Tiedot
Sijainti:  Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Rakennettu:  1970-1973
Käyttötarkoitus:  toimistorakennus
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Edward Durell Stone
Omistaja:  Piedmont Office Realty Trust
Tekniset tiedot
Kerroksia:  88
Hissien määrä:  50
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aon Center on Chicagossa, Illinois’n osavaltiossa, Yhdysvalloissa sijaitseva pilvenpiirtäjä. Sen suunnittelusta on vastannut arkkitehti Edward Durell Stone. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1970, ja se valmistui vuonna 1972. Toimistokäytössä oleva, 83-kerroksinen pilvenpiirtäjä kohoaa 346,3 metrin korkeuteen.
Valmistuttuaan vuonna 1972 Aon Center oli maailman korkein marmorilla päällystetty rakennus. Chicagon vaihteleva ilmasto ei kuitenkaan sopinut Carraran marmorille, ja se alkoikin lohkeilla vaarallisesti. Vuosina 1990–1992 pilvenpiirtäjän koko päällyste korvattiin valkoisella graniitilla. Uudelleenpäällystämistyöt maksoivat puolet siitä, mitä koko rakennuksen rakentaminen aikoinaan maksoi.
Aon Centerin aikaisempia nimiä ovat olleet Standard Oil Building ja Amoco Building.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aon Center Wikimedia Commonsissa
Apteekkarinruusu

| Apteekkarinruusu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Lajikeryhmä::  Tarhagallianruusut Rosa Gallica-Ryhmä
Lajike::  ’Officinalis’
Katso myös
   Apteekkarinruusu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Apteekkarinruusu eli puna-apteekkarinruusu (Rosa 'Officinalis') on Rosa Gallica-ryhmään eli ranskanruusuihin kuuluva ruusulajike, jolle tunnusomaista ovat punaiset, karmiinin ja purppuran sävyiset kukat ja klassinen ruusuntuoksu. Ruususta valmistettua ruusuvettä ja öljyä on vuosisatojen ajan käytetty lääkinnällisiin tarkoituksiin ja hajusteissa.
Alkuperä

Apteekkarinruusu, kuten muutkin ranskanruusut, ovat keski- ja eteläeurooppalaisen gallianruusun (Rosa gallica) risteymälajikkeita. Gallianruusu oli yksi varhaisimmista viljellyistä ruusulajeista Euroopassa. Kreikkalaiset ja roomalaiset ottivat sen ensin käyttöön ja sittemmin sitä kasvatettiin keskiaikaisissa puutarhoissa. Ensimmäiset tiedot apteekkarinruusun olemassaolosta ovat Britanniasta 1400-luvulta. Arvellaan, että ruusu, jonka lancasterilaiset valitsivat tunnuksekseen Ruususodissa (1455–1485) oli Rosa gallica officinalis. Britanniassa ruusun yhtenä nimenä on nykyäänkin Red Rose of Lancaster. Ruusun muita englanninkielisiä nimiä ovat apothecary's rose, old red damask, official rose ja crimson damask rose. Apteekkarinruusun alkuperä on tuntematon. Legendan mukaan ristiretkeltä palannut Thibault IV toi sen Englantiin vuonna 1250. On myös väitetty, että se oli Kaarle Suuren hovissa jo 8. vuosisadalla.
Apteekkarinruusua on viljelty vuosisatojen ajan käytettäväksi lääkinnällisiin tarkoituksiin ja hajusteissa. Nimen apteekkarinruusu se sai 1800-luvulla Ranskan Provinsin kaupungissa, jossa apteekkareilla oli tämä ruusu kasvamassa sisäänkäynnillään. Ruususta tuli apteekkien symboli. Provinsin kaupunki tuli tunnetuksi asiantuntemuksestaan valmistaa erittäin arvostettuja ruusutuotteita, kuten kuivattuja terälehtiä, ruusuvettä ja ruusuöljyä. Officinalista viljeltiin Provins'ssä 1900-luvun alkuun asti. Apteekkarinruusun ranskankielinen nimi on Rose des apothicaires. Ruotsinkielinen nimi on apotekarros.
Kuvaus

Apteekkarinruusu kasvaa 80–120 cm korkeaksi pystyksi, tuuheaksi pensaaksi. Versoissa on piikkejä. Lehdet ovat tummanvihreät, nahkamaiset, himmeäpintaiset. Ruusu kukkii Suomessa heinäkuussa kolmisen viikkoa. Kukat ovat halkaisijaltaan noin 8 cm, puolikerrannaisia, aluksi karmiinin-, myöhemmin purppuranpunaisia. Terälehtiä on parikymmentä kolmessa kerroksessa. Keltaiset heteet näkyvät selvästi terälehtien keskellä. Kukinnoissa on 2 – 6 kukkaa. Kukan tuoksu on voimakas, klassinen ruusuntuoksu. Kukinnan jälkeen muodostuu pyöreitä kiulukoita. Kasvaa parhaiten aurinkoisessa paikassa, hedelmällisessä, humusrikkaisessa maaperässä, mutta sietää myös varjoa ja niukkaravinteista maaperää. Apteekkarinruusu menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I – III.
Apteekkarinruusu (Rosa 'Officinalis')
Kaarlo Mäkelä

Kaarlo Veikko Mäkelä (4. lokakuuta 1909 Hamina – 16. lokakuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1945. Hän oli Suomen kaupallinen edustaja Saksan liittotasavallassa 1964–1968, aikana ennen suurlähetystön perustamista. Sen jälkeen hän oli suurlähettiläs Bukarestissa 1968–1972, ulkoministeriön hallinnollisen osaston osastopäällikkö 1973–1974 ja suurlähettiläs Bernissä 1974–1976.
Jäälyhty

Jäälyhtyjä
Jäälyhty on yleensä yhdestä jääkappaleesta tehty lyhty kynttilöitä varten. Jäälyhty valmistetaan useimmiten laittamalla pakkasella vettä täynnä oleva ämpäri ulos. Kun vesi on reunoilta jäätynyt, ämpäri kipataan ylösalaisin jolloin reunoiltaan jäätynyt vesi irtoaa kimpaleena. Kimpale on vielä täynnä sulaa vettä. Sen yläosaan tehdään reikä, josta vesi valutetaan pois. Jäälyhdystä tulee näin ontto. Onttoon tilaan on tarkoitus laittaa kynttilä. Toinen tapa tehdä jäälyhty on laittaa kaksi vettä täynnä olevaa ämpäriä päällekkäin jäätymään, toinen isompi ja toinen pienempi. Pienemmän jättämään tilaan laitetaan sitten kynttilä.
Jäälyhty voidaan värjätä esimerkiksi värjäämällä vesi ennen jäädytystä tai maalaamalla valmis lyhty.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jäälyhty Wikimedia Commonsissa
Kaarlo Mikkola

Kaarlo Heikki Mikkola (17. joulukuuta 1891 Hauho – 28. toukokuuta 1940 Hämeenlinna) oli suomalainen maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Mikkolan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Juho Mikkola ja Iida Koivisto. Hän kävi lyseota ja suoritti maanviljelystutkinnon. Mikkola oli maanviljelijänä Hauholla, Teiskossa ja Janakkalassa vuosina 1914–1921. Hän oli sitten Valtionrautateiden puutavarakonttorin metsäkasöörinä 1919–1921 ja kartanonomistajana Hämeenlinnan maalaiskunnassa 1921–1940.
Mikkola oli kansanedustajana 1939–1940 valittuna Hämeen läänin eteläisestä vaalipiirstiä. Hän kuoli toukokuun lopulla 1940 kesken edustajakautensa, ja hänen paikalleen eduskuntaan tuli edistyspuolueen Akseli Nikula. Mikkola oli Hämeenlinnan maalaiskunnassa kunnanvaltuuston jäenenä ja kunnallislautakunnan esimiehenä. Hän oli Hämeenlinnan seudun osuuskassan hallituksen puheenjohtaja ja Hämeen Heimoliiton hallituksen jäsen.
Kaarlo Mikkola oli naimisissa vuodesta 1918 Anni Hellin Halmelan kanssa.
Kaarlo Muuramo

Kaarlo Olavi Muuramo (22. syyskuuta 1921 Salo – 26. maaliskuuta 1992) oli suomalainen virkamies ja varatuomari. Hän oli maatilahallituksen ylijohtaja 1971–1983 ja pääjohtaja 1983–1986.
Arenbergin linna

Arenbergin linna.
Arenbergin linna on linna lähellä belgialaista Leuvenin kaupunkia. Linnan rakennutti 1500-luvulla Antoon van Croy 1100-luvulta peräisin olleen linnan paikalle. Vanhasta linnasta säilyi ainoastaan yksi torni. Nykyisen linnan rakennustyöt saatiin valmiiksi vuonna 1515. Linna, jota ympäröi Arenbergin puisto, on nykyisin Leuvenin katolisen yliopiston omaisuutta ja avoinna yleisölle. Linna toimii insinööritieteiden tiedekunnan istuimena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arenbergin linna Wikimedia Commonsissa
Kaarlo Mikkonen

Kaarlo Kalle Veikko Mikkonen (25. heinäkuuta 1920 Kajaani – 26. heinäkuuta 2001 Kajaani) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hän kävi Suomen Taideakatemian koulua vuosina 1946–1949.
Toripolliisi, Oulu, 1987.
Mikkosen julkisia teoksia ovat Oulussa vuonna 1987 paljastettu Toripolliisi-patsas ja Kajaanin kaupunginteatterin vieressä seisova Uusi Aika, joka kuvaa sota-ajan naisia. Molemmat veistokset on tehty pronssista.
Kaarlo Mikkonen oli kuvanveistäjä Raili Mikkosen ensimmäinen puoliso.
Jäniskoski

Jäniskoski (norj. Harefossen, pohjoissaameksi Njommelguoikka), oli Paatsjoessa Venäjällä oleva 6,2 metriä korkea koski, jonka pituus oli 350 metriä. Sähkövoimantuotoltaan Jäniskoski oli sen verran tuottoisa, että sinne rakennettiin Jäniskosken sähkövoimalaitos 1942. Saksalaisten poistumisen jälkeen Imatran voima rakensi Neuvostoliitolle myydylle alueelle uudelleen voimalaitoksen 1947–1951. Kosken rannalla on pieni voimalaitoskylä ja alueella on pyritty kehittämään matkailua myös EU-tuilla.
Aiheesta muualla

Pasvikelva Paatsjoki norjalaisella sivustolla
Asterix & Obelix XXL 2: Mission Las Vegum

| Asterix & Obelix XXL 2: Mission Las Vegum |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Etranges Libellules
Julkaisija:  Atari
Jakelija:  Nintendo eShop, GOG.com, Steam, Microsoft Store ja PlayStation Store
Pelimoottori:  RenderWare
Julkaistu:  16. lokakuuta 2005
Lajityyppi:  Toimintaseikkailu
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 7+
Alusta:  Windows, PlayStation 2, PlayStation Portable, Nintendo DS
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Asterix & Obelix XXL 2: Mission Las Vegum on Etranges Libellulesin kehittämä ja Atarin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin vuonna 2005 Windowsille ja PlayStation 2:lle sekä vuonna 2006  PlayStation Portablelle ja Nintendo DS:lle nimellä Asterix & Obelix XXL 2: Mission Wifix.
Pelin päähahmoina ovat tunnetut ranskalaiset sarjakuvahahmot Asterix ja Obelix, ja peli parodioi muita videopelejä. Toisin kuin edeltäjässään, Mission Las Vegumissa voi vaihtaa hahmoa koska tahansa.
Juoni

Gallian valloitusta suunnitteleva Julius Caesar rakentaa teemapuiston nimeltään Las Vegum. Voittamattoman gallialaiskylän luotettu tietäjä Akvavitix vannoo uskollisuuttaan Caesarille ja menee Las Vegumiin. Asterix ja Obelix saavat selville roomalaisagentti Sam Schiefferiltä heidän tietäjänsä Akvavitixin olevan petturi. Gallialaiskaksikko ei usko tätä ja lähtee selvittämään asiaa. He menevät kuuden teemapuiston Lutetian, Venetian, LuckSoren, WCW:n, Pirate Islandin ja SeizeUs Palacen läpi vain huomatakseen, että Akvavitix on kaapattu ja Caesarin kätyri Larry Craft esiintyy hänenä. Asterix ja Obelix tajuavat, että ilman heitä ja Akvavitixiä gallialaiskylä on Caesarin armoilla. Asterix ja Obelix lähtevät pysäyttämään Caesarin ja pelastamaan tietäjänsä.
Vastukset

Tässä pelissä yleisimmät ovat keihässotilaat, kenraalit ja kilpisotilaat. Näillä sotilailla on pahemmat versiot, jotka tulevat, kun olet pelannut kenttiä eteenpäin. Ne ovat paremmin varustettuja ja ne ovat vahvempia, kestävämpiä ja nopeampia. Tässä pelissä on myös vastuksia, jotka ovat joistakin toisista peleistä suoraan otettuja.
Apteekrimäe suusahüppemäed

| Apteekrimäe suusahüppemäed> Sijainti |
| --- | --- |
Paikkakunta:   Otepää, Viro
Koordinaatit:  58°02′55″N, 26°29′20″E
Avattu:  20.10.1963
Muut mäet:  K10, K8, K6, K4, K2, Tehvandi suusahüppemäed
Seura:  Otepää Spordiklubi
Apteekrimägi
K-piste:  40 metriä
Mäkiennätys:  47,0 metriä  Illimar Pärn (24.3.2012)
Naisten mäkiennätys:  34,5 metriä  Sandra Sillaste (3.2.2013)
Avattu:  20.10.1963
Muovitus:  Kyllä
K25
K-piste:  25 metriä
Muovitus:  Kyllä
K18
K-piste:  18 metriä
Purettu:  Kyllä
Muovitus:  Ei
Apteekrimäe suusahüppemäed on seitsemän erikokoisen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Otepäässä Virossa.
Apteekrimägi

Apteekrimägi oli Otepään ensimmäinen pysyvä rakenteinen hyppyrimäki, se avattiin 20. lokakuuta 1963.
Apteekrimägi > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 47,0 metriä on hypännyt Illimar Pärn.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  Mario Visnap | 46,5 m |  |  |
| 24.3.2012 |  Han Hendrik Piho | 46,5 m | Viron mestaruuskilpailut 2012 |  |
| 24.3.2012 |  Illimar Pärn | 47,0 m | Viron mestaruuskilpailut 2012 |  |
Apteekrimägi > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 34,5 metriä on hypännyt Sandra Sillaste.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3.2.2013 |  Sandra Sillaste | 34,5 m |  |  |
Armidale-luokka

| Armidale-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  300 t (standardi)
Pituus:  56,8 m
Leveys:  9,7 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  6 225 hv
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  21
Aseistus
Meritorjunta:  1 × 25 mm M242 Bushmaster -tykki 2 × 12,7 mm konekivääriä
Armidale-luokka on Australian laivaston neljäntoista aluksen muodostama vartiolaivaluokka, joka korvasi viidentoista 1980-luvun alussa palvelukseenotetun aluksen Freemantle-luokan. Luokan alusten tehtävinä on siviiliviranomaisten tukeminen esimerkiksi kalastuksenvalvonnassa, tullitehtävissä ja laittoman maahantulon estämisessä.
Hankinta

Joulukuussa 2003 Australian puolustusministeri julkaisi pääsopimuskumppaniksi Defence Maritime services -yhtiön (DMS), joka vastaisi kahdentoista aluksen hankinnasta ja varustamisesta. Kesäkuussa 2006 tilaukseen lisättiin kaksi alusta. DMS siirsi valmistuksen alihankkijana toimivalle Austalille, joka valmisti alukset Hendersonin telakalla lähellä Freemantlea. Sopimus, jonka kustannusarvio oli 553 miljoonaa dollaria, sisälsi suunnittelun, valmistuksen ja varustamisen sekä ylläpidon viideksitoista vuodeksi. DMS takasi hankituille aluksille 3 000 merelläolopäivää vuodessa.