Torild Brander
Luonnonsuojelun pioneeri

Vuonna 1942 Torild Brander peri viidesosan silloisesta Urjalan Nuutajärven kartanosta. Tila oli nk. Raikon ulkotila kooltaan 1 250 hehtaaria, ja siellä sijaitsi 75 hehtaarin suuruinen Kivijärvi.
Muutettuaan Raikkoon Kivijärven pelastaminen rappiotilasta oli Torildin ensimmäinen tärkeä luonnonsuojelullinen toimenpide. Raikon kartanon päärakennus valmistui 1947, ja samanaikaisesti myös rakennettiin navetta, talli ja väen rakennuksia. Tulot rakentamiseen saatiin metsän myynnistä. Torild oli uranuurtajana myös ns. ekoviljelyn ja riistanhoidon alalla. Maanviljelyksen ohella kartanossa harjoitettiin mehiläis- ja puutarhanhoitoa.
Tieteelliseen työhön tottunut Torild Brander tutki ja alkoi luetteloida määrätietoisesti maatilansa eläimistöä, kasvistoa, kalakantaa ja kaikkea luontoon liittyvää. Vuodesta 1948 alkaen hän toimi valanvannoneena riistanvalvojana Urjalassa, Koijärvellä, Humppilassa, Ypäjällä ja Jokioisissa ja oli mukana perustamassa lukuisia metsästys- ja kalastusseuroja.
Hän teki matkoja Ruotsiin, ja määritti mm. Ruotsin valtakunnallisen luonnonhistoriallisen museon palearktiset suursimpukkakokoelmat v. 1955.
Luonnontieteellinen kirjallinen toiminta alkoi varsinaisesti vuonna 1949, jolloin ilmestyi lukuisia tutkimuksia ja artikkeleita. Tärkein tutkimus vuosina 1949–1952 oli neliosainen kirjoitussarja otsikolla ”Urjalan Kivijärven seudusta”.
Vuonna 1951  Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistys perusti  luonnonsuojelua hoitavan toimikunnan  Lounais-Hämeen Luonnonsuojelutoimikunnan. Sen puheenjohtajaksi valittiin Torild Brander. Toimikunnasta tuli Lounais-Hämeen Luonnonsuojeluyhdistys vuonna 1956, ja Torild Brander jatkoi puheenjohtajana kuolemaansa saakka.
Koko Lounais-Hämeen alueella alkoi Torild Branderin johdolla järjestelmällinen ja pitäjittäinen kasvi-, eläin- ja kivikunnan inventointityö. Näin saatiin luettelot putkilokasveista, selkärankaisista, nilviäisistä, muurahaisista, suurperhosista ja selkärankaisten loiseläimistä.
Torild Brander toimitti Lounais-Hämeen Luonto -lehteä vuodesta 1955 eteenpäin kirjoittaen sinne lähes tuhat artikkelia.
Vuonna 1956 Branderin aloitteesta rauhoitettiin Raikon kartanon alueisiin kuulunut eteläosa Urjalan kaakkosuosta (222 ha) ja kolme vuotta myöhemmin rauhoitettiin lopullisesti Kivijärven luonnonsuojelualue (227 ha). Vuonna 1957 Torild hankki ja kustansi  Lounais-Hämeen Luonnonsuojeluyhdistys ry:lle huoneiston Forssan keskustasta, ja vuonna 1959 hän oli perustamassa Matkun Seudun Luonnon ystävät ry:tä.
Vuonna 1961 TVH halusi vetää Tampereen - Turun osuuden Valtatie 9stä kulkemaan Kivijärven rauhoitetun luonnonsuojelualueen läpi. Torild Brander kävi yksityistä taistelua TVH:ta vastaan, mutta hävisi taistelun, ja tie vedettiin TVH:n linjausten mukaisesti.
Vuonna 1964 Torild Branderin täyttäessä 60 vuotta hän lahjoitti Kivijärven ja Kaakosuon luonnonsuojelualueiden omistusoikeuden lahjana Lounais-Hämeen Luonnonsuojeluyhdistys ry:lle.  Tammikuussa 1965 Tasavallan presidentti Urho Kekkonen myönsi Torild Branderille professorin arvonimen.
Forssan luonnonhistoriallinen museo avattiin Forssan kaupungin taloudellisella tuella virastotalossa vuonna 1968 ja seuraavana vuonna Torild Brander avioitui apulaisensa Alli Vären kanssa. Vuonna 1974 professori Branderille myönnettiin Forssan kaupungin anoma Suomen Leijonan komentajamerkki.
Brander toimi kuolemaansa vuoteen 1992 asti Lounais-Hämeen Luonnonsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana ja museon johtajana ja testamenttasi kaiken omaisuutensa yhdistykselle.
Torild Brander kuoli 1. toukokuuta 1992  hiljaisen infarktin seurauksena. ja hänet on haudattu Jokioisten hautausmaalle.