stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turun biotekniikan keskus

Turun biotekniikan keskus (engl. Turku Centre for Biotechnology, ruots. Åbo bioteknikcentrum) on Turun yliopiston ja Åbo Akademin yhteinen erillislaitos. Se on perustettu vuonna 1992 ja sen palveluksessa työskentelee tai opiskelee noin 40 työntekijää ja 150 tutkijaa.
Tutkimusaiheet Turun biotekniikan keskuksen tutkimusryhmissä painottuvat etenkin soluviestintään.
Laitoksen mukaan sillä on kolme tärkeää tehtävää:
Tutkimuksessa, koulutuksessa ja opetuksessa vaikuttaminen
Bioteknologiaan liittyvän asiantuntemuksen ja palveluiden tarjoaminen
Yhteyksien muodostaminen yliopistojen ja yritysten välille
Turun biotekniikan keskuksen johtajana toimii professori Riitta Lahesmaa Turun yliopistosta.
Aiheesta muualla

Laitoksen kotisivu (englanniksi)
| n k Turun yliopisto |
| --- | --- |
Rehtorit:  Virkkunen (1922–1924)  Koskenniemi (1924–1932)  Granö (1932–1934)  Juva (1934–1945)  Waris (1945–1948)  Olin (1948–1954)  Järvi (1954–1960)  Nurmela (1960–1970)  Hartiala (1970–1975)  Ikola (1975–1981)  Scheinin (1981–1987)  Rousi (1987–1993)  Paunio (1994–1997)  Virtanen (1997–2012)  Väänänen (2012–2019)  Kola (2019–) 
Tiedekunnat:  Humanistinen tiedekunta  Kasvatustieteiden tiedekunta  Lääketieteellinen tiedekunta  Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta  Oikeustieteellinen tiedekunta  Teknillinen tiedekunta  Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta 
Kampukset:  Funktionaalisten elintarvikkeiden kehittämiskeskus  Kielikeskus  Kirjasto  Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus  PET-keskus  Tuorlan observatorio  Turun biotekniikan keskus  Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus (TUCS)  Täydennyskoulutuskeskus  Ympäristöntutkimuskeskus
Turun Ratagolfseura

Turun Ratagolfseura on vuonna 1974 perustettu Turussa toimiva ratagolfin eli ratagolfin pelaamiseen keskittynyt yhdistys. Pelaaminen aloitettiin Martinsillan kentällä, josta siirryttiin Ikituuriin vuonna 1977. Oma kenttä rakennettiin vuonna 1981, jossa oli ensimmäisenä vuonna 12 rataa. Seuraavana vuonna kenttä laajeni 18-rataiseksi. Vuonna 2002 Impivaaran radat uusittiin perusteellisesti. TURGS on ollut SM-kilpailujen järjestäjä 1979, 1985, 1994 ja 2003. Joukkue-SM-kisojen järjestäjänä sura on toiminut vuosina 1999 ja 2002. Suomen Mestarina seura on osallistunut Eurooppa Cup -kilpailuihin vuosina 1983, 1985, 1991, 1993 ja 1995. Lisäksi seuran pelaajia on osallistunut Suomen maajoukkueen mukana lukuisiin lajin arvokilpailuihin.
Aiheesta muualla

Turun Ratagolfseuran sivut
Johtamiskoulutusinstituutti

Johtamiskoulutusinstituutti (lyh. JKI) sijaitsee  Turussa ja on yksi seitsemästä  Turun kauppakorkeakoulun  Yritystoiminnan tutkimus- ja koulutuskeskuksen (lyh. YTKK) yksiköstä. Se kehittää, suunnittelee ja toteuttaa johtamiskoulutusta. Yksikön asiakkaina ovat sekä yritykset että  julkisen sektorin organisaatiot ja erityisesti henkilöt, jotka toimivat näissä organisaatioissa asiantuntija- ja johtotehtävissä. Johtamiskoulutusinstituutin järjestää  eMBA Turku -ohjelmaa, joka on kansainvälinen, virallisesti akkreditoitu johtamiskoulutusohjelma. Tämän lisäksi se tarjoaa sekä yrityksille että julkisen sektorin organisaatioille muita pitkäkestoisia johtamiskoulutusohjelmia sekä organisaatiokohtaisesti räätälöityjä inhouse -koulutusjaksoja.
Aiheesta muualla

Johtamiskoulutusinstituutti
Turun kauppakorkeakoulun Yritystoiminnan tutkimus- ja koulutuskeskus
Turun kauppakorkeakoulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Funktionaalisten elintarvikkeiden kehittämiskeskus

Funktionaalisten elintarvikkeiden kehittämiskeskus (engl. Functional Foods Forum) on Turun yliopiston alaisuudessa toimiva laitos. Laitos perustettiin vuonna 2001 ja sen palveluksessa työskentelee noin 60–70 henkilöä, joista suurin osa on projektitutkijoita ja laboratoriohenkilökuntaa.
Aiheesta muualla

Laitoksen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Turun yliopisto |
| --- | --- |
Rehtorit:  Virkkunen (1922–1924)  Koskenniemi (1924–1932)  Granö (1932–1934)  Juva (1934–1945)  Waris (1945–1948)  Olin (1948–1954)  Järvi (1954–1960)  Nurmela (1960–1970)  Hartiala (1970–1975)  Ikola (1975–1981)  Scheinin (1981–1987)  Rousi (1987–1993)  Paunio (1994–1997)  Virtanen (1997–2012)  Väänänen (2012–2019)  Kola (2019–) 
Tiedekunnat:  Humanistinen tiedekunta  Kasvatustieteiden tiedekunta  Lääketieteellinen tiedekunta  Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta  Oikeustieteellinen tiedekunta  Teknillinen tiedekunta  Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta 
Kampukset:  Funktionaalisten elintarvikkeiden kehittämiskeskus  Kielikeskus  Kirjasto  Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus  PET-keskus  Tuorlan observatorio  Turun biotekniikan keskus  Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus (TUCS)  Täydennyskoulutuskeskus  Ympäristöntutkimuskeskus
Turun Riento

Turun Riento on turkulainen urheiluseura, joka perustettiin vuonna 1906. Riennon edelläkävijänä pidetään Raittiusyhdistys Toivo II:a ja sen alajaostona toiminutta voimisteluseura "Ponnistusta". Turun Riennossa on harrastettu voimistelua, painia, hiihtoa, jää- ja jalkapalloa, kori- ja lentopalloa, taito- ja pikaluistelua, pesäpalloa, keilailua sekä yleisurheilua. Nykypäivänä rientolaista urheilutoimintaa johdetaan suurilta osin jaostojen välityksellä.
Koripallo

Turun Riento pelasi kaudelle 2014-2015 saakka naisten Korisliigaa. Kauden päätteeksi seura putosi sarjatasoa alemmas I-divisioonaan. Riento on voittanut naisten Suomen mestaruuden vuonna 1990 ja cup-mestaruuden 1992.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Triadi

Triadit ovat kiinalaisia järjestäytyneen rikollisuuden ryhmittymiä.
Triadit syntyivät 1600-luvulla syrjäyttääkseen Qing-dynastian ja palauttaakseen Ming-dynastian valtaan Kiinassa. Alkuvaiheissaan triadit olivat yhtenäinen ryhmittymä tarkkoine sääntöineen, mutta 1900-luvulla ne alkoivat jakautua erillisiin ryhmiin. Kun kommunistit nousivat Kiinassa valtaan 1949, triadit pakenivat Hongkongiin, Macaoon, Taiwaniin ja ulkomaiden chinatowneihin. Toista maailmansotaa seuranneina vuosikymmeninä Hongkong, joka oli tuolloin vielä osa brittiläistä imperiumia, oli triadien pääkaupunki, ja paikallisen poliisin mukaan jopa joka kuudes kaupungin asukkaista kuului triadeihin. Triadit alkoivat jälleen levitä Manner-Kiinaan 1980-luvulla.
Triadien toimintaan kuuluvat huumekauppa ja naiskauppa Manner-Kiinasta Hongkongiin. Nykyisin triadit harjoittavat paljon myös tavanomaista liiketoimintaa. Järjestöjen rakenne on vapaamuotoisempi kuin menneinä vuosikymmeninä, ja myös niiden rituaalit ovat yksinkertaistuneet.
Triadi-nimitys perustuu järjestöjen kiinankieliseen nimeen san he hui (kiin. 三合會), joka tarkoittaa ”kolmen ykseyden liittoa”. Kiinalaiset itse eivät puhu ”triadeista”, vaan käyttävät yksittäisten salaseurojen omia nimiä tai kattokäsitteitä kuten hak she wui (”Musta liitto”). Triadit ja muut triadien kaltaiset salaseurat ovat historiansa varrella tehneet yhteistyötä monien eri vallanpitäjien kanssa kuten Kuomintangin, brittien, japanilaisten ja nykyään myös kommunistien. Kuomintangin johtajan Tšiang Kai-šekin uskotaan liittyneen Qingbang-triadiin Shanghaissa vuonna 1919.
1950-luvulta 1970-luvulle Kowloon Brittiläisessä Hongkongissa oli paikallisten triadien hallinnassa.
Hongkongin suurin ja vanhin triadi on Sun Yee On, ja toiseksi suurin on 14K. Väkivaltaisin maine on 14K:lla. Vuonna 2019 triadien jäsenten kerrottiin hyökänneen demokraattisia uudistuksia vaativia mielenosoittajia vastaan.
Tähkäpuisto

Tähkäpuistoa syksyllä 2010.
Tähkäpuisto (ruots. Axparken) on yksi Turun puistoista. Se sijaitsee Luolavuoren kaupunginosassa Uudenmaantien varrella lähellä Turun hautausmaata. Puiston pinta-ala on 7,7 hehtaaria. Pinta-alasta noin puolet on rakennettua puistoa.
Puistossa on muiden istutusten lisäksi Suomen suurin historiallisten ruusujen ruusutarha, Rosarium. Rosariumissa kasvaa noin 1600 yksittäistä pensasruusua. Eri lajikkeita tarhassa on noin 400, joista osa on hyvin harvinaisia.
Historia

Tähkäpuiston historia ulottuu 1530-luvulle, jolloin Kustaa Vaasa määräsi alueen Turun porvarien nautinta-alueeksi. Alueella toimi vuoteen 1968 puutarhakoulu, jonka toiminnan loputtua alue jäi joutomaaksi. Nykyinen puisto otettiin käyttöön vuonna 1982.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tietoa puistosta Turun kaupungin sivuilla
Jussi Haukioja

Jussi Haukioja (s. 1970 Lieto) on suomalainen filosofian professori Turun yliopistossa ja Norjan teknis-luonnontieteellisen yliopiston (NTNU) filosofian laitoksella Trondheimissa. Haukiojan erikoisaloja ovat kielifilosofia ja mielen filosofia.
Teoksia

Rule-following, Response-dependence and Realism, 2000, väitöskirja, Turun yliopisto.
Advances in Experimental Philosophy of Language, 2015, Bloomsbury Academic. ISBN 978-1-4725-7073-4.
Kirjoituksia

"Proto-Rigidity", Synthese 150, 2006.
"Rigidity and Actuality Dependence",Philosophical Studies, ilmestyy.
Aiheesta muualla

Haukiojan sivu Turun yliopistossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Haukiojan kotisivu Norjan teknis-luonnontieteellisessä yliopistossa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO) 
Tieteilijät:  PhilPeople
Klassikon koulu

Klassikon koulu on Turussa sijaitseva koulu. Samassa rakennuksessa sijaitsee yläkoulu ja lukio.
Klassikon koulu on ottanut vaaliakseen klassillisen kulttuurin perinteitä, joten koulussa on mahdollisuus opiskella esimerkiksi latinaa tai vanhaa kreikkaa.
Historia

Perustettiin vuonna 1879 yksityishenkilöiden toimeenpaneman keräyksen turvin.
Silloin sen nimi oli Turun Suomalainen Lyseo. Vuonna 1883 Klassikon nimeksi tuli Turun Suomalainen Valtiolyseo. Yhteislyseon ja valtiolyseon sulauduttua yhdeksi oppikouluksi muodostui Turun Suomalainen Lyseo (1887).
Vuonna 1903 nimi oli Turun Suomalainen Klassillinen Lyseo ja 1950 Turun Klassillinen Lyseo.
Kun ensimmäiset tytöt tulivat Klassikkoon muodostui 1972 Turun Klassillinen Yhteislyseo.
Klassikosta tuli Eskelin koulu ja Lukio 1976, koska silloin oli tapa nimittää koulu muun kuin tarkoitusperän mukaan, niin Klassikko otti nimensä katuosoitteensa mukaan.
Klassikon täyttäessä 100 vuotta lukio sai takaisin nimekseen Turun Klassikon Lukio (1979). Yläasteesta puolestaan tuli Klassikon Koulu (1985).
Yläkoulu on päätetty lakkauttaa, vaikka se on menestynyt erityisen hyvin pisatutkimuksissa.
Aiheesta muualla

Koulun omat nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vaakahuone

Vanha Vaakahuone kesällä 2008
Vaakahuone oli Turun historiassa merkittävä alemman höyrylaivasataman rahtiterminaali. Rakennus on museoviraston suojelema. Vanhan Vaakahuoneen toimiston paikalla toimii nykyään rannikon viimeinen reittiliikenteessä olevan höyrylaiva Ukkopekan lippu-ja myyntikonttori. Rakennuksen muissa tiloissa toimii arkkitehtitoimisto Arosuo & Vapaavuoren suunnittelema ravintola Vaakahuone, jonka aurajokimiljöön kannalta näkyvin piirre on sieltä kuuluva jokailtainen elävä musiikki.
Historia

Ravintolarakennuksen nimi juontuu historiasta. Rakennus toimi alemman höyrylaivasataman rahtiterminaalina ja siellä punnittiin höyrylaivojen kuljettama rahti. Itse rakennus on Suomen ensimmäinen rakennus, joka on tehty aaltopellistä. Rakennus on valmistunut vuonna 1898. Alun perin Vaakahuoneen kaltaisia halleja rakennettiin kaksi, joista toinen sijaitsi hieman ylempänä jokivarressa. Rakentaminen aiheutti aikanaan kuohuntaa kaupunkilaisten keskuudessa, sillä turkulaiset eivät olleet laisinkaan varmoja aaltopellin sopivuudesta kaupunkirakentamiseen ja kaupunkikuvaan. Materiaali on kuitenkin kestänyt vuosikymmenien rasituksen, ja rakennus on edelleen hyvässä kunnossa ja suojeltu. Toinen halleista  purettiin aikoinaan, kun Martinsiltaa alettiin rakentaa.
Aiheesta muualla

Rahtiterminaalissa nykyisin toimivan ravintola Vaakahuoneen kotisivut
| n k Perustiedot Wikidatassa: Vaakahuone (Q11899932)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: rakennus, liikenneterminaali
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Turku
koordinaatit: 60°26′41″N 22°15′13″E﻿ / ﻿60.4447°N 22.2536°E﻿ / 60.4447; 22.2536
Luka Hyryläinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Luka-Mikael Hyryläinen
Syntymäaika: 25. elokuuta 2004
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 197 cm
Seura
Seura: SSV Ulm (lainalla TSG Hoffenheimista)
Pelinumero: 38
Junioriseurat
2009–2012: LPS
2012–2020: HJK
2020–2022: Eintracht Frankfurt
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2022– | TSG Hoffenheim II | 29 | (3) |
| 2024– | → SSV Ulm | 22 | (0) |
Maajoukkue
| 2019 | Suomi U15 | 3 | (0) |
| 2019 | Suomi U16 | 6 | (0) |
| 2021–2022 | Suomi U19 | 7 | (1) |
| 2024– | Suomi U21 | 8 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. maaliskuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. maaliskuuta 2025.
Luka-Mikael Hyryläinen (s. 25. elokuuta 2004 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan 2. Bundesliigassa pelaavaa SSV Ulmia lainalla TSG Hoffenheimistä. Pelipaikaltaan Hyryläinen on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
Hyryläinen siirtyi HJK:n junioreista saksalaisen Eintracht Frankfurtin organisaatioon vuonna 2020. Vuonna 2022 hän siirtyi Bundesliigassa pelaavaan Hoffenheimiin, jossa hän on pelannut seuran kakkosjoukkueessa neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligassa. Hän oli koko kauden 2022–2023 sivussa säärivamman vuoksi. Heinäkuussa 2024 Hyryläinen siirtyi lainalle toiseksi korkeimman sarjatason 2. Bundesliigan SSV Ulmiin, jossa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuraavassa kuussa Kaiserslauternia vastaan. Hän on pelannut Ulmissa 3. maaliskuuta 2025 mennessä 22 liigaottelua, joista avauskokoonpanossa 15.
Hyryläinen on pelannut vuodesta 2019 alkaen Suomen juniorimaajoukkueissa. Kesäkuussa 2024 hän esiintyi ensimmäistä kertaa alle 21-vuotiaiden maajoukkueen paidassa.
Hyryläisen isä on Suomen jalkapallomaajoukkueessa pelannut Aki Hyryläinen, joka on pelannut jalkapalloa ammatikseen Suomen lisäksi Belgiassa ja Tanskassa.
Otso Liimatta

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. heinäkuuta 2004 (ikä 20)
Syntymäpaikka: Oulu, Suomi
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 169 cm
Seura
Seura: Famalicão
Pelinumero: 18
Junioriseurat
2015–2019: Tervarit
2020–2021: OLS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2020–2021 | OLS | 18 | (3) |
| 2021–2023 | AC Oulu | 49 | (9) |
| 2023– | Famalicão | 17 | (0) |
Maajoukkue
| 2019 | Suomi U15 | 2 | (0) |
| 2019 | Suomi U16 | 2 | (1) |
| 2021–2022 | Suomi U18 | 6 | (1) |
| 2022 | Suomi U19 | 6 | (1) |
| 2023– | Suomi U21 | 17 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. maaliskuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. maaliskuuta 2025.
Otso Liimatta (s. 10. heinäkuuta 2004 Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Portugalin Primeira Ligassa pelaavaa Famalicãota. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Liimatta on Tervareiden ja OLS:n kasvatti. Veikkausliigassa hän debytoi AC Oulun paidassa 16-vuotiaana toukokuussa 2021 HJK:ta vastaan. Hän syötti ottelussa Miika Koskelan tekemän kavennusmaalin.
Kaudella 2022 Liimatta nousi AC Oulun vakiomiehistöön ja kirjautti tililleen 26 ottelua, joissa hän teki viisi maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä. Hänet valittiin myös Captain's Ball -gaalassa vuoden poikapelaajaksi. Kauden 2023 Liimatta aloitti myös AC Oulussa, jossa hän ehti onnistua neljästi maalinteossa ja antaa kolme maalisyöttöä 16 ottelussa.
Heinäkuun lopulla 2023 Liimatta siirtyi Portugalin pääsarjassa Primeira Ligassa pelaavaan Famalicãoon nelivuotisella sopimuksella. AC Oulun Liimatasta saama siirtokorvaus oli kuusinumeroinen. Liimatta debytoi Famalicãon paidassa heti Primeira Ligan avauskierroksella Bragaa vastaan 11. elokuuta 2023. Avauskaudellaan hän pelasi 12 liigaottelua, joista viidessä hän oli avauskokoonpanossa. Kaudella 2024–2025 hän on maaliskuun alkuun mennessä pelannut viidessä sarjaottelussa, joista yhdessä avauskokoonpanossa.
Maajoukkue

Liimatta on edustanut Suomea useissa eri poikamaajoukkueissa. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Liimatta debytoi vain 18-vuotiaana maaliskuussa 2023. Hän on pelannut helmikuun 2025 loppuun mennessä 17 ottelua ja tehnyt kahdeksan maalia. Alle 21-vuotiaiden EM-karsintaotteluja hän on pelannut 12, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja antanut neljä maalisyöttöä. Lokakuussa 2023 hän teki hattutempun Albaniaa vastaan.
Konstaapeli

Konstaapeli (lyhenne konst.) on poliisimiehistön jäsenestä käytetty nimitys. Konstaapeli työskentelee Suomen poliisin palveluksessa. Suomen poliisissa on käytössä nuoremman konstaapelin, vanhemman konstaapelin  ja ylikonstaapelin virat.
Konstaapelin arvonimi on lähtöisin keskiajalta. Se tulee latinan sanoista comes stabuli, joka tarkoitti keisarillisen hovin tallinhoitajaa. Marsalkka oli hänen alaisensa. 1000-luvun Ranskassa konnetaabelista tuli yksi valtakunnan viidestä mahtimiehestä, jonka vastuulla oli ratsuväki.
Englannissa konstaapeleiksi nimitettiin myös tärkeiden varuskuntien ja linnojen päälliköitä. Joskus nämä avustivat šeriffiä lain ylläpidossa, mistä tulee konstaapelin yhteys lainvalvontaan.
Jokaiseen kihlakuntaan (hundred) nimitettiin suurkonstaapeli joka vastasi lainvalvonnasta ja aseisti joukon tähän tarkoitukseen. Hänen alaisuudessan olivat jokaisen ruodun tai kylän (tithing) alikonstaapelit.
Poliisi

Poliisi turvaa oikeus- ja yhteiskuntajärjestystä, ylläpitää yleistä järjestystä ja turvallisuutta sekä estää ennalta rikoksia, selvittää niitä ja saattaa ne syyteharkintaan.
Useimmissa läntisissä oikeusjärjestelmissä poliisin päätehtävä on tutkia rikoksia, etsiä epäillyt, pidättää heidät ja tiedottaa asiaankuuluvia tahoja.
Poliisin työ katsotaan yleensä hätäpalveluksi, mutta poliisi voi myös tarjota järjestyksenvalvontaa suurissa kokoontumisissa. Sitä tarvitaan myös hätätilanteissa, onnettomuuksissa sekä haku- ja pelastusoperaatioissa.
Bridgeport Islanders

| Bridgeport Islanders |
| --- | --- |

Historia:  Bridgeport Sound Tigers   2001-2021 Bridgeport Islanders   2011-
Perustettu:  2001
Kaupunki:   Bridgeport, Connecticut
Kotiareena:  Webster Bank Arena
Sarja:  AHL
Konferenssi:  Itäinen
Divisioona:  Atlantti
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Chris Lamoriello
Päävalmentaja:   Rick Kowalsky
Yhteistyöseurat:   New York Islanders (NHL)  Worcester Railers (ECHL)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bridgeport Islanders on AHL-liigassa pelaava yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Connecticutin osavaltion väkirikkain kaupunki Bridgeport. AHL:n itäisen konferenssin atlantti divisioonaan kuuluva seura pelaa kotiottelunsa 8 470-paikkaisella Webster Bank Arenalla. Joukkue on perustettu vuonna 2001. Seura toimii NHL-seura New York Islandersin farmijoukkueena. Bridgeport Islandersilla on Islandersin lisäksi yhteistyösopimus myös ECHL-seura Worcester Railersin kanssa.
Historia

Bridgeport Sound Tigers aloitti AHL:ssä vuonna 2001. Ennen Sound Tigersia Islandersin AHL-farmiseura oli vuodesta 1998 Lowell Lock Monsters.
Sound Tigers ylsi ensimmäisellä kaudellaan AHL:n loppuotteluihin pelaamaan Calder Cupin voitosta. Runkosarjakaudella 2001–2002 seura voitti 43 ottelua, pelasi kahdeksan tasan ja hävisi 25 ottelua varsinaisella peliajalla sekä neljä jatkoajalla. Se keräsi 98 pistettä, enemmän kuin muut AHL-seurat, ja sai sekä AHL:n itäisen divisioonan runkosarjavoittajalle jaettavan F. G. "Teddy" Oke Trophyn että AHL:n runkosarjavoittajalle jaettavan Macgregor Kilpatrick Trophyn. Kevään 2002 pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella seura kukisti Manitoba Moosen voitoin 3–1, toisella kierroksella St. John's Maple Leafsin 4–0 ja kolmannella kierroksella Hamilton Bulldogsin 4–3. AHL:n loppuotteluissa Sound Tigers sai vastaansa Chicago Wolvesin, joka oli vahvempi voitoin 4–1. Myöhempinä vuosina Sound Tigers on päässyt pudotuspeleihin neljästi.
Bridgeport Sound Tigersin yhden kauden piste-ennätys on laitahyökkääjä Jeff Tambellinilla, joka teki kaudella 2007–2008 76 tehopistettä, 38 maalia ja yhtä monta syöttöpistettä, 57:ssä runkosarjaottelussa. Eniten maaleja yhden kauden aikana Sound Tigersin riveissä tehnyt pelaaja on keskushyökkääjä Jeff Hamilton, joka teki kaudella 2003–2004 43 maalia 67:ssä runkosarjaottelussa, ja voitti AHL:n parhaan maalintekijän palkinnon Willie Marshall Awardin. Sound Tigersin yhden kauden syöttöennätys on laitahyökkääjä Rob Collinsilla (48 syöttöpistettä 67:ssä runkosarjaottelussa kaudella 2005–2006) ja jäähyennätys puolustaja Eric Godardilla (295 jäähyminuuttia 75:ssä runkosarjaottelussa kaudella 2004–2005). Muita tunnettuja Sound Tigersin riveissä pelanneita ovat muun muassa maalivahti Rick DiPietro, laitahyökkääjä Raffi Torres ja puolustaja Chris Campoli.
Bridgeport Sound Tigersin päävalmentajana toimi kaudesta 2007–2008 alkaen Jack Capuano, joka oli kaudella 2006–2007 seuran apuvalmentajana. Ennen Capuanoa seuran päävalmentajina toimivat myöhemmin New York Islandersin päävalmentajana toiminut Steve Stirling (2001–2003), Greg Cronin (2003–2005), Dave Baseggio (2005–2006) ja Dan Marshall (2006–2007). Capuano nostettiin emoseura Islandersin päävalmentajaksi kesken kauden 2010-2011 ja kauden loppuun seuraa valmensi Pat Bingham. Seuraavan kauden joukkuetta valmensi Brent Thompson ja kaudesta 2012-2013 päävalmentajana on toiminut Scott Pellerin.
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Rick Kowalsky
Apuvalmentaja: Matt MacDonald
Apuvalmentaja: Pascal Rhéaume
Maalivahtivalmentaja: Sergejs Naumovs
Videovalmentaja: Mike Antone
Fysiikkavalmentaja: Joe Erdos
Fysiikkavalmentaja: Mike Vasalani
Huoltopäällikkö: Brent Sopko
Toimitusjohtaja: Chris Lamoriello
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Bridgeport Sound Tigersin verkkosivut
| Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi |
| --- | --- | --- | --- |
| Atlantin Divisioona | Pohjoinen Divisioona | Keskilännen Divisioona | Tyynenmeren Divisioona |
| Bridgeport Sound Tigers | Albany Devils | Charlotte Checkers | Bakersfield Condors |
| Hartford Wolf Pack | Binghamton Senators | Chicago Wolves | Ontario Reign |
| Hershey Bears | Rochester Americans | Grand Rapids Griffins | San Antonio Rampage |
| Lehigh Valley Phantoms | St. John's IceCaps | Iowa Wild | San Diego Gulls |
| Portland Pirates | Syracuse Crunch | Lake Erie Monsters | San Jose Barracuda |
| Providence Bruins | Toronto Marlies | Manitoba Moose | Stockton Heat |
| Springfield Falcons | Utica Comets | Milwaukee Admirals | Texas Stars |
| Wilkes-Barre/Scranton Penguins |  | Rockford IceHogs |  |
Sound Tigersin logo oli vuosina 2002–2006 sininen.