stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shōgun (romaani)
Historialliset viittaukset

Muiden Clavellin romaanien tapaan Shōgunin sisältö perustuu osittain historiaan. Romaanin päähenkilöt perustuvat seuraaviin historiallisiin henkilöihin:
Goroda: Oda Nobunaga
Nakamura: Toyotomi Hideyoshi
Toranaga: Tokugawa Ieyasu
Blackthorne: William Adams
Ochiba: Yodo-dono
Genjiko: Oeyo
Yaemon: Toyotomi Hideyori
Sudara: Tokugawa Hidetada
Ishido: Ishida Mitsunari
Mariko: Hosokawa Gracia
Martin Alvito: João Rodrigues
Akechi Jinsai: Akechi Mitsuhide
Johann Vinck: Jan Joosten van Lodensteijn
Yodoko: Nene
Paul Spillbergen: Jacob Quaeckernaeck
Buntaro: Hosokawa Tadaoki
Hiromatsu: Hosokawa Fujitaka
Onoshi: Ōtani Yoshitsugu
Töröt

| Töröt |
| --- | --- |
 Törö (Gobio gobio)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Alalahko::  Särkikalat Cyprinoidei
Heimo::  Töröt Gobionidae  Bleeker, 1863
Katso myös
   Töröt Wikispeciesissä   Töröt Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Töröt (Gobionidae) on karppikaloihin (Cypriniformes) kuuluvan särkikalojen alalahkon heimo, jonka levinneisyys on euraasialainen.
Suomen kaloista tähän kuuluvat törö ja valkoevätörö.
Suvut

Heimoon kuuluu 29 sukua ja noin 200 lajia.
Abbottina
Acanthogobio
Belligobio
Biwia
Coreius
Coreoleuciscus
Gnathopogon
Gobio
Gobiobotia
Gobiocypris
Hemibarbus
Ladislavia
Mesogobio
Microphysogobio
Paracanthobrama
Paraleucogobio
Parasqualidus
Platysmacheilus
Pseudogobio
Pseudopungtungia
Pseudorasbora
Pungtungia
Rhinogobio
Romanogobio
Rostrogobio
Sarcocheilichthys
Saurogobio
Squalidus
Xenophysogobio
Storstockholms Lokaltrafik

| Storstockholms Lokaltrafik |
| --- | --- |

Tyyppi:  linja-auto-, raitio-, metro- ja paikallisjunaliikenne
Sijainti:  Tukholma, Ruotsi
Omistaja:  Tukholman läänin maakäräjät
Matkoja päivässä:  600 000
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Suur-Tukholman liikenne, ruotsiksi Stor-Stockholms Lokaltrafik ja useimmiten pelkällä lyhenteellä SL on markkinointinimitys Tukholman läänin julkiselle liikenteelle, jota suunnittelee, organisoi ja tilaa Tukholman seudun liikennehallinto (ruots. Trafikförvaltningen). SL-liikenne koostuu linja-autoista, metrosta, paikallisjunasta, lautoista (ruots. pendelbåt), esikaupunkiradoista (ruots. lokalbana) ja raitioteistä. Liikennehallinnolla on noin 600 työntekijää, jotka työskentelevät Tukholman Stadshagenissa. Lisäksi se ylläpitää lippu- ja informaatiojärjestelmää, joka toimii kaikissa kulkuvälineissä koko läänissä. Joka päivä noin 700 000 henkilöä matkustaa SL:n kulkuneuvoilla.
Vuoteen 2012 asti SL oli itsessään maakaräjien omistama yritys AB Storstockholms Lokaltrafik, jolloin järjestely oli kutakuinkin vastaava kuin HSL Suomen pääkaupunkiseudulla. Tuolloin liikenteenjärjestämistapaa muutettiin, ja SL:n hallinnon työntekijät siirtyivät maakäräjien liikennehallinnon palkkalistoille. Itse yritys on edelleen yritysrekisterissä, ja sen nimissä on edelleen yksittäisiä vanhenevia liikennöintisopimuksia. Työntekijöitä yhtiöllä ei kuitenkaan enää ole. Se perustettiin vuonna 1967, kun Tukholman metroa, paikallisjunia ja busseja hoitavat yhtiöt yhdistettiin. Siihen asti liikennöinnistä vastasi hajanainen joukko useita eri yhtiöitä, yksityisiä ja julkisia.
SL suunnittelee reitit ja palvelut sekä kilpailuttaa liikenteen- ja palveluntuottajat. Vuodesta 2009 lähtien MTR Corporation on toiminut Tukholman metron ja vuodesta 2015 paikallisjunaverkoston liikennöitsijänä.
Lippujärjestelmä

SL:n lipputuotteet jaetaan kahteen ryhmään. Kumpikin lipputyyppi mahdollistaa rajattoman matkustamisen SL-liikenteessä koko Tukholman läänissä lipun voimassaolon aikana.
Kausilipuilla voi matkustaa rajoituksetta lipun voimassaoloajan, joka on vuorokaudesta vuoteen.
Kertalippu on voimassa 75 minuutin ajan matkan alusta alkaen.
Kertalipuilla matkustaessa voi vaihtaa toiseen SL:n kulkuneuvoon ostamatta uutta lippua. Paperille tulostettavien lippujen voimassaolo alkaa tulostushetkestä ja SL Access -matkakortin, pahvikortin tai mobiililipuilla ensimmäisestä leimaushetkestä.
Matkakorttijärjestelmän, kuten myös itse matkakortin, nimi on SL Access. RFID-tekniikkaan perustuvalle voi ladata kausilipun (ruots. periodbiljett) ja matkakassaa (ruots. reskassa). Kortille voi ladata yhtäaikaisesti enintään kaksi kausilippua; esimerkiksi odottamaan voimassa olevan päättymistä. Korttia ei hankkimishetkellä yksilöidä käyttäjäänsä, mutta rekisteröimällä kortin verkossa kortille ladatun matkustusoikeuden voi saada takaisin kortin hukkuessa. Kortin voi hankkia SL:n omien palvelupisteiden lisäksi suurimmasta osasta Suur-Tukholman kioskeja ja kauppoja. Lisäksi sen voi tilata ja nykyisin myös ladata Internetissä, mutta lataus tallentuu kortille vasta seuraavan leimauksen yhteydessä. Kaikilla asemilla ja tärkeimmillä pysäkeillä on myös latausautomaatteja.
Valtaosa lipuista on jaettu kahteen hintaryhmään: aikuiset sekä opiskelijat, nuoret ja eläkeläiset. Jäljempänä mainittuun, alennettuun hintaan voivat matkustaa alle 20-vuotiaat, yli 65-vuotiaat ja opiskelijat. Lisäksi alle 20-vuotiaille on erityishintaisia koulu- ja vapaa-ajan lipputuotteita.
Matkustaessa Tukholman läänin rajan yli paikallisjunalla Uppsalaan tai Knivstaan täytyy ostaa ylimääräinen kertalippu Uppsalan alueen paikallisliikenteeseen. Lääniraja ylitetään myös Gnestaan ja Bålstaan matkustaessa, mutta näillä matkoilla ei ole peritty tammikuusta 2017 lähtien lisämaksua. Lisäksi SL:n paikallisjunalla matkustattaessa Arlandan lentoasemalle tai sieltä pois matkustajilta peritään 120 kruunun suuruinen läpikulkumaksu, kun kuljetaan juna-aseman ja lentoaseman välisen portin läpi. Maksua ei kuitenkaan peritä alle 18-vuotiailta.
Vanhemmat "liuskat" (ruots. förköpsremsa) kymmenellä tai kahdellakymmenellä esimaksetulla kupongilla ovat poistuneet käytöstä syyskuussa 2013.
Asiakaspalvelu

SL palvelee asiakkaitaan puhelimitse, verkossa, postitse, sosiaalisessa mediassa ja SL-palvelupisteissä. Puhelinpalveluista turvakeskus (ruots. trygghetscentralen) on tarkoitettu turvallisuusuhista ja vandalismista ilmoittamiseen, kun taas neuvontaa saa asiakaspalvelunumerosta. Molemmat numerot, kuten myös Internetissä toimiva pikaviestimuotoinen asiakaspalvelu on avoinna vuorokauden ympäri.
Tukholman alueella on neljä SL:n palvelupistettä (ruots. SL Center): keskusrautatieasemalla, Sergelin torilla, Fridhemsplanilla ja Teknillisellä korkeakoululla. Palvelupisteissä on saatavilla aikataulukirjoja ja neuvontaa, niistä voi ostaa kaikkia lipputuotteita sekä tehdä reklamaatioita. 2010-luvulla on suljettu Slussenin ja Gullmarsplanin palvelupisteet, lisäksi Teknillisen korkeakoulun ja Fridhemsplanin palvelupisteet on esitetty lakkautettaviksi. Sergelin torin palvelupiste remontoitiin keväällä 2014, jolloin palvelupisteen konseptia muutettiin lipunmyyntipisteestä neuvontapainotteisemmaksi.
Metro- ja paikallisjuna-asemilla on miehitetyt lippuluukut kaikilla sisäänkäynneillä niiden aukioloaikoina, mutta hiljaisina aikoina asemilla on yleensä avoinna vain yksi sisäänkäynti. Lippuluukulla voi ostaa kaikkia lipputuotteita sekä Access-matkakortin sekä saada neuvontaa. Vilkkaimmilla asemilla on keltaisiin liiveihin pukeutuneita oppaita.
Palveluntuottajat

Liikennehallinto tilaa suunnittelemansa palvelut kilpailutuksen perusteella.
Palveluntuottajat > Liikenne

| Kulkumuoto | Linja | Liikennöitsijä | Alkamisajankohta | Sopimus päättyy |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Metro | Punainen, sininen ja vihreä | MTR Corporation |  |  |
| Paikallisjuna | Koko liikenne | MTR Corporation |  |  |
| Esikaupunkirata | Saltsjön rata | VR Sverige AB |  |  |
| Esikaupunkirata | Roslagin rata | Transdev Sverige AB |  |  |
| Raitiotie | Poikittaisrata | VR Sverige AB |  |  |
| Raitiotie | Lidingönrata | Stockholms spårvägar AB |  |  |
| Raitiotie | Nockebyn rata | VR Sverige AB |  |  |
| Raitiotie | Keskustaraitiotie | Stockholms spårvägar AB |  |  |
| Linja-autot | Useita ympäri kaupunkia | VR Sverige AB |  |  |
| Linja-autot | Useita ympäri kaupunkia | Keolis Sverige |  |  |
| Linja-autot | Useita ympäri kaupunkia | Nobina |  |  |
Palveluntuottajat > Palvelut

| Palvelutyyppi | Palveluntuottaja | Alkamisajankohta | Sopimus päättyy |
| --- | --- | --- | --- |
| Asiakaspalvelu ja SL-palvelupisteet | Releasy Customer Management | 1.10.2015 |  |
| Lipuntarkastus | ISS Facility Services AB | 1.1.2013 | 1.1.2021 |
| Asemien henkilökunta | MTR Corporation |  |  |
Graafinen ilme

SL:n uusi, harmaaseen pohjautuva graafinen ilme otettiin käyttöön vuonna 2015. Uusi muotokieli palkittiin Guldägget-palkinnolla onnistuneesta identiteettiviestinnästä.
Graafinen ilme > Liikennemuotojen logoja

Metro
Uusi metron T-logo
Vanhempi metron T-logo
Paikallisjuna ja esikaupunkiradat
Vanhempi paikallisjunien logo
Raitiotiet
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
SL:n kotisivut (ruotsiksi)
Tukholman julkinen liikenne
| --- | --- |
Metro, paikallisjuna:  Tukholman metro  Tukholman paikallisjuna  Roslagsbanan  Saltsjöbanan 
Pikaraitiotie, raitiotie:  Poikittaisrata  Nockebybanan  Lidingöbanan  Spårväg City  Djurgårdslinjen 
Lentokenttäkuljetus:  Arlanda Express  Flygbussarna 
Vastuuorganisaatiot:  Storstockholms Lokaltrafik  Waxholmsbolaget 
SL-matkakortin leimauspiste Poikittaisradalla, jolla on käytössä SL-liikenteessä poikkeuksellinen avorahastus.
James Whale

| James Whale |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1889 Dudley
Kuollut: 29. toukokuuta 1957 Hollywood
Ammatti:  ohjaaja
Aiheesta muualla
Kotisivu
James Whale (22. heinäkuuta 1889 – 29. toukokuuta 1957)  oli englantilainen ohjaaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan lähinnä 1930-luvun alussa ohjaamistaan elokuvista Frankenstein ja Frankensteinin morsian, joissa Boris Karloff esiintyy Frankensteinin hirviön roolissa.
Hänen elämästään on tehty elokuva Frankensteinin isä (Gods and Monsters, 1998), jossa keskeinen asia on Whalen homoseksuaalisuus. Elokuvan pääosassa on Ian McKellen.
Filmografia

Lista James Whalen ohjaamista elokuvista.
| Vuosi | Nimi |
| --- | --- |
1930: Matkan pää
1930: Hornan enkelit
1931: Waterloo Bridge
1931: Frankenstein
1932: The Impatient Maiden
1932: The Old Dark House
1933: The Kiss Before the Mirror
1933: Näkymätön mies
1933: By Candlelight
1934: Yli virran
1935: Frankensteinin morsian
1935: Remember Last Night?
1936: Teatterilaiva
1937: Paluutie
1937: Suuri Garrick
1938: Sinners in Paradise
1938: Wives under Suspicion
1938: Marseillen satamakorttelissa
1939: Rautanaamio
1940: Valkoinen nainen viidakossa
1941: They Dare Not Love
1942: Personnel Placement in the Army
1949: Hello Out There!
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Whale Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST 2  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Janne Keränen

| Janne Keränen |
| --- | --- |
 Janne Keränen Rauman Lukon paidassa vierasottelussa SaiPaa vastaan lokakuussa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1987 (ikä 37) Nurmijärvi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kertsi
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  89 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2023
Seurat:  HIFK (SML) Lukko (SML) KalPa (SML) HK Dukla Michalovce (SloEL) Sport (SML) TUTO Hockey (Mestis)
Janne Keränen (s. 30. kesäkuuta 1987 Nurmijärvi) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökääjä, mutta osasi pelata myös keskellä. Keränen pelasi urallaan SM-liigaa Helsingin IFK:ssa, Rauman Lukossa, Kalevan Pallossa ja Vaasan Sportissa yhteensä 828 runkosarjaottelua tehopistein 196+180=376 ja 98 pudotuspeliottelua tehopistein 21+21=42. Hänen maaleistaan 177 syntyi 2010-luvun alusta laskettuna, mikä on eniten SM-liigassa kyseisestä ajankohdasta laskettuna. Keränen oli myös liigan ainoa pelaaja, joka pelasi 2010-luvulla joka kausi pudotuspeleissä. Hän voitti KalPassa SM-hopeaa vuonna 2017 sekä Lukossa SM-pronssia vuosina 2011 ja 2014. Keränen loi pääsarjauraa myös yhden kauden ajan Slovakian Extraligan HK Dukla Michalovcessa. Kevätkaudella 2023–2024 hän pelasi Mestis-joukkue TUTO Hockeyssa kuntouduttuaan polvileikkauksesta, mutta elokuussa 2024 Keränen ilmoitti lopettaneensa pelaajauransa, kun hän ei kokenut saaneensa enää parasta irti.
Pelityyli

Keränen on maininnut pitäneensä itseään työteliäänä kahden suunnan hyökkääjänä. Hän piti itseään enemmän maalintekijänä kuin syöttelijänä. Keräsen vahvuutena on yleisesti pidetty myös luistelua. Hän on maininnut yhdeksi lapsuuden suosikkipelaajistaan Pavel Buren.
Janne Ritamäki

| Janne Ritamäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. elokuuta 1986 (ikä 38) Heinola, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rita
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  ei joukkuetta
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  HeKi/Peliitat (S-S/Mestis) Pelicans (SML) Jukurit (SML)
Janne Ritamäki (s. 13. elokuuta 1986 Heinola) on suomalainen jääkiekkoilija. Ritamäki on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Jatkoaika.com -sivuston mukaan Ritamäki on nöyrää työtä tekevä alempien ketjujen laitahyökkääjä.
Ura

Ritamäki on Heinolan Kiekon kasvatti. Hän pelasi siellä ensimmäiset miesten pelinsä 18-vuotiaana kaudella 2004–2005 Suomi-sarjassa. Ritamäki voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Pelicansin A-nuoriin. Ritamäki voitti siellä toisen kautensa 2006–2007 päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden.
Huhtikuussa 2007 Ritamäki palasi try-outille HeKiin, joka oli vuotta aiemmin noussut Mestikseen. Hän sai heinäkuussa sopimuksen joukkueeseen. Ritamäen tulokaskausi toi 40 runkosarjaottelussa tehot 1+6=7. Hänen ensimmäinen Mestis-maalinsa syntyi 20. helmikuuta 2008 Jokipoikia vastaan. Ritamäki palasi vuonna 2011 Peliitat-nimeen palanneessa heinolalaisjoukkueessa kaikkiaan viisi kautta. Kaudella 2011–2012 hän oli yhdeksällä osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä runkosarjassa.
Kesällä ja alkusyksyllä 2012 Ritamäki harjoitteli Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa. Hän pelasi joukkueessa Peliitoilta lainassa ensimmäisen SM-liigaottelunsa 15. syyskuuta 2012 kauden toisessa ottelussa vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Ritamäki sai siinä jääaikaa 9.58 minuuttia ja hän keräsi yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Liigauransa avausmaalin Ritamäki teki neljännessä SM-liigaottelussaan 27. syyskuuta 2012 Tapparaa vastaan. Hänen osumansa jäi Pelicansin 6–4-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Ritamäki keräsi ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Kauden 2012–2013 mittaan hän vakiinnutti paikkansa Pelicansissa, jossa Ritamäki teki 45 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7. Peliitoissa hän pelasi kauden aikana kolme ottelua. Maaliskuussa 2013 Ritamäki teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Kaudella 2013–2014 Ritamäki pelasi ensimmäiset pudotuspelinsä. Hänen liigauransa kaksi ensimmäistä playoff-maaliaan syntyivät molemmat hyvään saumaan. Ritamäen ensimmäinen osuma syntyi jo hänen ensimmäisessä playoff-ottelussaan Lomarengas-kierroksella 15. maaliskuuta 2014 Helsingin IFK:ta vastaan jatkoajalla ajassa 79.02. Ritamäen toinen playoff-maali syntyi 22. maaliskuuta 2014 toisessa puolivälieräottelussa Tapparaa vastaan jatkoajalla ajassa 77.06. Samana keväänä hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Ritamäki siirtyi kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisella ja kuukauden mittaisen koeajan sisältävällä sopimuksella SM-liigan nousijajoukkue Mikkelin Jukureihin. Hän sai kauden kynnyksellä syyskuussa 2016 koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen. Ritamäki teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+12=20. Joulukuussa hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Jukureiden kanssa. Maaliskuussa 2018 Ritamäki teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Kaudella 2018–2019 Ritamäki pelasi vain 11 runkosarjaottelua leikkaushoitoa vaatineen alaraajavamman vuoksi. Kaudeksi 2019–2020 hänet nimettiin Jukureiden varakapteeniksi.
Kalium

Kalium on alkuaine sekä ihmiselle välttämätön kivennäisaine, jonka kemiallinen merkki on K (lat. kalium), järjestysluku 19 ja CAS-numero 7440-09-7. Kalium on pehmeä hopeanvalkoinen alkalimetalli. Kalium tarkoittaa keskiajan latinassa potaskaa, mutta lähtökohtana on arabian sana "qali" joka tarkoittaa varsinaisesti tuhkaa, mutta kemiallisena terminä emästä, 'alkalia'. (Etuliite al- on arabiassa määräinen artikkeli.)
Muutamissa kielissä, muun muassa englannissa kaliumista käytetään nimitystä potassium. Nimi johtuu sanasta potaska (engl. potash), joka sekin viittaa tuhkaan. Alkuaineen kemiallisena merkkinä käytetään kuitenkin kaikkialla K:ta.
Maatalous- ja lannoitealalla kaliumista ja sen yhdisteistä käytetään yleisesti myös lyhempää nimeä kali. Myös kemiassa nimitystä käytetään joskus, esim. kalialuna.
Ominaisuudet

Kalium on toiseksi kevyin metalli litiumin jälkeen. Se on jopa vettä kevyempää ja niin pehmeää, että sitä voi leikata veitsellä. Se hapettuu nopeasti, joten sitä säilytetään mineraaliöljyssä.
Kaliumia valmistetaan elektrolysoimalla kaliumkloridia tai kaliumhydroksidia. Kalium reagoi muiden alkalimetallien tavoin kiivaasti veden kanssa muodostaen kaliumhydroksidia ja vetyä: K + H2O → KOH + H2. Tällöin syntyy niin paljon lämpöä, että vapautuva vety voi ilmaan päästyään syttyä palamaan tai jopa räjähtää. Samoin kuin natrium, kalium reagoi kiivaasti myös fluorin ja kloorin kanssa, sekä kuumennettaessa rikin, vedyn ja muiden epämetallien kanssa. Kalium muodostaa yhdisteitä, seoksia ja kiinteitä liuoksia.
Ominaisuudet > Radioaktiivisuus

Kaliumilla on kolme luonnossakin esiintyviä isotooppia: 39K, 40K ja 41K. Niistä 40K on radioaktiivinen ja yksi luonnon yleisimmistä radioaktiivisista aineista. Sitä on kaikissa luonnon kaliumpitoisissa aineissa noin 0,0118 % niissä olevan kaliumin määrästä, ja näin ollen sitä on kaikissa elävissä olennoissakin. Muun muassa elintarvikkeena käytettävän ns. mineraalisuolan sisältämän kaliumkloridin radioaktiivisuus on noin 16 000 Bq/kg. Kalium-40:n puoliintumisaika on 1,25 miljardia vuotta, ja se voi hajota kahdella tavalla. Noin 11,2 % siitä hajoaa elektronikaappauksella tai positroniemissiolla (β+-hajoamisella) argoniksi 40Ar, loput 88,8 % taas beetasäteilyä lähettäen kalsiumiksi 40Ca. Nämä molemmat hajoamistuotteet ovat stabiileja. Näiden isotooppien pitoisuusmittauksia voidaan hyödyntää kivien ja kallioiden iänmäärityksessä.
Historia

Kalium osoittautui alkuaineeksi vasta vuonna 1807, jolloin Sir Humphry Davy onnistui elektrolyyttisesti eristämään kaliumin.
Esiintyminen

Kaliumia esiintyy luonnossa merivedessä ja mineraaleissa, kuten maasälvässä, kiilteessä, gneississä ja graniitissa. Tärkeimmät kaliumsuolat ovat sylviitti, sylviniitti, karnaliitti ja kainiitti. Ennen mineraalien löytämistä tuhka oli ainoa kaliumyhdisteiden lähde.
Käyttö

Kalium on erityisen tärkeä kivennäisaine, jota elollinen luonto sekä kasvit ja eläimet tarvitsevat. Niinpä kasviaineita poltettaessa syntyvä tuhka sisältää kaliumkarbonaattia, mutta jonkin verran myös natriumkarbonaattia. Nämä yhdisteet määräävät tuhkan emäksisen luonteen, minkä takia tuhkaa on käytetty puhdistusaineena ja saippuaan raaka-aineena jo kauan.
Kasvilannoitteissa käytetään kaliumia. Kasvit ottavat kaliumin maasta juurillaan K+-ioneina. Kalium säätelee solun osmoottista potentiaalia ja on useiden entsyymien aktivaattori. Kaliumin puute näkyy lehden kärjen ja reunojen solukon kuolemisena.
Kuumennettaessa tai valotettaessa alkalimetalleilla on taipumus irrottaa elektroneja ja tähän perustuu kaliumin käyttö valoherkissä kennoissa.
Kaliumnitraattia eli salpietaria käytetään mustan ruudin valmistukseen. Nykyisin mustaa ruutia käytetään lähinnä ilotulitteissa. Ampuma-aseissa sen ovat korvanneet erilaiset savuttomat ruudit.
Potaskaa eli kaliumkarbonaattia on käytetty lannoitteena ja saippuan ja lasin valmistuksessa. Nykyisin kaliummalmi menee lähes kokonaan lannoitteisiin.
Käyttö > Kaliumin tarve ja saanti ihmisillä

Ihmisen on nautittava kaliumia kuten lähes kaikkien muidenkin eliöiden. Kalium pitää yllä sähköistä jännitettä hermosolujen solukalvoilla, ja sitä tarvitaan lihasten rakentumiseen ja munuaisissa. Kaliumin runsas nauttiminen vahvistaa lisäksi luustoa. Meta-analyysi vuodelta 2011 yhdisti 1 640 mg:n lisäyksen kaliumin päiväsaannissa 21 % pienempään riskiin sairastua aivoverenkiertohäiriöön. Joillakin kaliumin on todettu vähentävän spastisuutta ja lihasten jäykkyyttälähde?.
Esimerkiksi sydämen rytmihäiriöille altistavan hypokalemian eli veren liian matalan kaliumpitoisuuden välttämiseksi veriplasman kaliumpitoisuuden pitäisi olla vähintään 3,3 mmol/litrassa. Hypokalemia johtuu puutteista ravitsemuksessa yleensä vain silloin, kun potilas on vakavasti aliravittu. Hypokalemia altistaa myös lihasheikkoudelle. Kaliumin puute voi aiheuttaa lisäksi sydämen laajentumista ja väsymistä, jolloin sydämen supistuskyky heikkenee.
Liika kalium on haitallista, mutta sitä ei voi saada liikaa ravinnosta. Kalium on suurina määrinä myrkyllistä, esimerkiksi kaliumkloridi on suunnilleen yhtä myrkyllistä kuin natriumkloridi eli pöytäsuola. Suoraan suoneen injektoituna kaliumsuolat aiheuttavat sydänlihaksen pysähtymisen (kloridin LD50 on 100 mg/kg) (ks. Myrkkyruiske). Veren liiallista kaliumpitoisuutta kutsutaan hyperkalemiaksi.
Valtion ravitsemusneuvottelukunnan suositusten mukaan kaliumia tulisi saada 350 mg/vrk ravinnosta energiana saatua megajoulea kohti eli naisilla noin 3 100 mg/vrk ja miehillä 3 500 mg/vrk. Ravintoainevalmisteista tai täydennetyistä elintarvikkeista saatavaksi suurimmaksi hyväksyttäväksi päiväsaanniksi on määritelty aikuiselle 3 700 mg/vrk.
Suomalaisnaiset saavat kaliumia keskimäärin 3 400 mg/vrk ja miehet 4 200 mg/vrk eli suosituksiin verrattuna keskimääräinen suomalainen saa sitä riittävästi. Toisaalta yhdysvaltalainen Institute of Medicine suosittelee päiväsaanniksi 4 700 mg/vrk. Britannian julkinen terveydenhuolto suosittaa päiväsaanniksi 3 500 mg.
Kaliumia esiintyy runsaasti esimerkiksi perunassa, monissa pavuissa, seidissä,  ruisleivässä, lohessa, lihassa ja kahvissa. Liian vähäinen natriumin saanti lisää kaliumin erittymistä virtsaan.
Kaliumin yhdisteitä

Kaliumarsenaatti (KH2AsO4) CAS-numero 7784-41-0
Kaliumarseniitti CAS-numero 10124-50-2
Kaliumasetaatti (C2H3KO2 / CH3COOK) CAS-numero 127-08-2
Kaliumbromaatti (KBrO3) CAS-numero 7758-01-2
Kaliumdikromaatti (K2Cr2O7) CAS-numero 7778-50-9
Kaliumferrisyanidi (C6FeK3N6 / K3[Fe(CN)6]) CAS-numero 13746-66-2
Kaliumheksafluorisilikaatti (K2SiF6) CAS-numero 16871-90-2
Kaliumhydroksidi (KOH) CAS-numero 1310-58-3
Kaliumkarbonaatti (vedetön) (K2CO3) CAS-numero 584-08-7
Kaliumkloraatti (ClKO3 / KClO3) CAS-numero 3811-04-9
Kaliumkloridi (KCl) CAS-numero 7447-40-7
Kaliummetabisulfiitti (K2S2O5) CAS-numero 16731-55-8
Kaliumnitraatti (KNO3) CAS-numero 7757-79-1
Kaliumnitriitti (KNO2) CAS-numero 7758-09-0
Kaliumoksidi (K2O) CAS-numero 12136-45-7
Kaliumperkloraatti (KClO4) CAS-numero 7778-74-7
Kaliumpermanganaatti (KMnO4) CAS-numero 7722-64-7
Kaliumpersulfaatti (K2S2O8) CAS-numero 7727-21-1
Kaliumsulfaatti (K2SO4) CAS-numero 7778-80-5
Kaliumsulfidi (K2S) CAS-numero 1312-73-8
Kaliumsyanidi (KCN) CAS-numero 151-50-8
Kaliumtiosyanaatti (KSCN) CAS-numero 333-20-0
Tetrakaliumpyrofosfaatti (K4O7P2) CAS-numero 7320-34-5