stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Willie ”The Lion” Smith
Musiikillinen ura > Ammattilaisuran alku

Willie ”the Lion” Smith aloitti vuonna 1910 soittajauransa ammattilaisena Atlantic Cityssä, New Yorkissa ja New Jerseyssä. Vuonna 1911 hänet palkattiin pianistiksi Newarkissa sijainneeseen Randolph-saluunaan . Randolphissa hän tapasi vuonna 1913 Luckey Robertsin, jonka säveltämät ragtimekappaleet ”Pork and Beans” ja ”Junk Man Rag” Smith omaksui osaksi omaa kappalevalikoimaansa.  Seuraavana vuonna hän kohtasi paikallisessa saluunassa soittaneen James P. Johnsonin. Näillä kohtaamisilla oli ratkaiseva merkitys Smithin musiikilliselle kehittymiselle. Tuolloin tuttavuus jäi vielä pinnalliseksi, mutta myöhemmin Johnsonista ja Smithistä tuli hyvät ystävät. Johnsonin kautta Smithille mahdollisesti avautui uusia kontakteja New Yorkin yökerhoihin.
Suunnilleen vuonna 1915 Smith avioitui pianisti Blanche Merrillin o.s. Ballard (1895–1966) kanssa . Suhde oli myrskyisä, ja se ehti jo kertaalleen katketakin ennen Smithin liittymistä armeijaan. Kesällä 1915 Smith siirtyi Atlantic Cityyn, jossa soitti paikallisissa baareissa ja ilotaloissa.  Siellä hän ensi kertaa kohtasi paikallisessa Kellyn kahvilassa vakituisesti soittaneen ragtimepianisti Eubie Blaken. Sittemmin asiat järjestettiin niin, että Smith soitti aina Blaken pitäessä taukoa. Lopulta hän sai Blaken paikan, kun tämä siirtyi muualle loppukesällä 1915.  Vuonna 1916 Smith palasi takaisin Newarkiin ja soitti paikallisissa yökerhoissa. Ajoittain hän esiintyi myös New Yorkissa ja teki kiertueita sekä esiintyi vaudeville-esityksissä. Hiukan ennen Yhdysvaltain liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan hän teki vielä kiertueen Eurooppaan vuonna 1917.
Smith värvättiin Yhdysvaltain armeijaan marraskuussa 1917. . Hän palveli Ranskassa korpraalina. Eräs tarina kertoo, että hän sai lempinimensä ”The Lion” (suom. leijona) osoittamansa erityisen rohkeuden ansiosta palvellessaan raskaassa tykistössä.  Kerrotaan, että hän taisteli kuin leijona. Willie itse kuitenkin kertoi jälkeenpäin niin monia eri variaatioita lempinimensä synnystä, että tietoon on syytä suhtautua pienellä varauksella. Ensimmäisen maailmansodan aikana Smith toimi rumpalina pianisti ja säveltäjä Tim Brynnin (1881–1946) johtamassa afroamerikkalaisessa sotilasorkesterissa.  Ranskassa viettämiensä kuukausien aikana hän myös ehti soittamaan pianoa tanssipaikoissa. Hänet kotiutettiin maaliskuussa 1919.
Palattuaan Yhdysvaltoihin 1919 Smith otti pestin orkesterinjohtajana Leroyn kabareeravintolassa.  Vahvistamattoman tiedon mukaan hän olisi asunut tuona aikana Scott Joplinin lesken Lottie Joplinin emännöimässä täysihoitolassa.  Vuoden 1920 väestönlaskennan tiedoista käy ilmi, että tuohon aikaan Smith oli palannut Newarkiin vaimonsa Blanchen luokse.  Jonkin ajan päästä pariskunnan tiet kuitenkin erosivat lopullisesti, ja Willie Smith asettui New Yorkiin. Smithit eivät kuitenkaan koskaan hakeneet virallisesti avioeroa.
Musiikillinen ura > Suosio laskee

1940-luku ei ollut Smithille onnellista aikaa. Vuonna 1940 Smithin hyvä ystävä James P. Johnson halvaantui vakavasti.  Vaikka Johnson toipui niin paljon, että kykeni jälleen soittamaan pianoa, tapaus vaikutti syvästi Smithiin tämän loppuelämän ajan. Smith koki myös raskaita menetyksiä. Hänen pitkäaikainen ystävä Thomas ”Fats” Waller menehtyi Kansas Cityssä paluumatkalla Kaliforniasta New Yorkiin joulukuussa 1943. Pian tämän jälkeen alkuvuodesta 1944 myös Smithin äiti Ida Oliver kuoli Newarkissa.  Nämä tapahtumat järkyttivät Smithiä paljon ja hän koki uuden lähentymisen uskonnollisissa asioissa. Hän aloitti kanttorina Harlemin juutalaisessa synagogassa.
Vuonna 1942 Smith liittyi Amerikan muusikkojen, musiikkituottajien ja musiikintekijöiden yhdistykseen ASCAP:iin. II maailmansodan edetessä Smithin musiikki alkoi kuitenkin poistua muodista, kun uuden sukupolven muusikot (mm. Dizzy Gillepie, Charlie Parker, Thelonious Monk), jotka aikanaan loivat bebop-tyylin jazziin tekivät läpimurtonsa. Vanhemmasta sukupolvesta Art Tatum ja Coleman Hawkins uhkasivat myös Smithin asemaa. Sodan päätyttyä bebop valtasi markkinat ja monien mielestä Smith oli menneiden aikojen jäänne. Samoihin aikoihin Smithin terveys alkoi horjua ja hän joutui rajoittamaan esiintymistä. Hän toimi edelleen kanttorina ja sen ohessa opetti musiikkia.
1940-luvulla Smith toimi vapaana pianistina eri klubeilla New Yorkissa. Hän soitti esimerkiksi Greenwich Villagessa Pied Piper –yökerhossa trumpetisti Max Kaminskyn kanssa. Artie Shaw ja Tommy Dorsey tekivät sovituksia hänen kappaleisiinsa.  Vuosina 1944–1949 Smithillä oli oma yhtye (Lion's Band), joka teki levytyksiäkin. Siinä soittivat Smithin lisäksi Max Kaminsky (trumpetti), Frank Orchard (pasuuna), Rod Cless (klarinetti), Jack Lesberg (kontrabasso), Mac McGrath (rummut).
Musiikillinen ura > Uuteen nousuun

1940-luvun lopussa Smithin musiikki alkoi saavuttaa laajemman yleisön ja hän aloitti laajemmat kiertueet. Vuosina 1949-50 hän kiersi Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa.  1950-luvun alussa alkoi ragtimen ja monen vanhan jazztyylin uusi tuleminen. Smithin terveys oli parantunut ja se salli hänen esiintyä enemmän. Hän esimerkiksi levytti aiempaa useammin. Esimerkiksi vuonna 1959 hän levytti vanhan ystävänsä Luckey Robertsin kanssa.
1954 hän esiintyi elokuvassa Jazz Dance.
Musiikillinen ura > Viimeiset vuodet

Smith teki vielä vuosina 1965 ja 1966 kiertueet Eurooppaan.  Vuonna 1966 hän teki levytyksiä Saksassa. Hän jatkoi esiintymistä aina vuoteen 1971 asti. Viimeiset levytyksensä hän teki Pariisissa vuonna 1972.  Smith kuoli 79-vuotiaana New Yorkissa 18. huhtikuuta 1973.
Vuonna 1964 Smith julkaisi yhdessä George Hoferin kanssa kirjoittamansa muistelmateoksen Music on My Mind: The Memoirs of an American Pianist.  Teosta pidetään yleisesti arvokkaana kuvauksena Harlemin jazzin kehityksestä. Tosin se sisältää myös paljon asiavirheitä erityisesti ajoituksien suhteen, koska Smith esimerkiksi kertoi olevansa 4 vuotta nuorempi kuin hän tosiasiassa oli.
Tunnusomaista Willie "the Lion" Smithille oli, että esiintyessään hänen päässään oli aina knallihattu ja hän poltti isoa sikaria.
Sävellyksiä

Joitakin Willie “the Lion” Smith sävellyksiä:
Keep Your Temper (1925)
Finger Buster (1934)
Rippling Waters (1934)
Echoes of Spring (1935)
Passionette (1935)
Fading Star (1937)
Sneakaway (1937)
Morning Air (1938)
Concentration (1939)
Orthosie

| Orthosie |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan T. Kleyna
Löytöaika:  2001
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Jupiter
Keskietäisyys:  21 164 000 km
Eksentrisyys:  0,278
Kiertoaika:  623
Inklinaatio:  145,937
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  1,0 km
Pinta-ala:  12,57 km2
Massa:  1,4987 x 1013 kg
Keskitiheys:  0,001 g/cm3
Painovoima pinnalla:  5 m/s2
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  -
Orthosie on Jupiteria retrogradiseen suuntaan kiertävä, epäsäännöllinen, Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi ryhmä Havaijin yliopiston tähtitieteilijöitä vuonna 2001. Kuu sai silloin väliaikaiseksi nimekseen S/2001 J 9. Orthosie on läpimitaltaan noin 2 kilometriä ja se kiertää Jupiteria 21,2 miljoonan kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 623 päivää. Radan inklinaatio on 146° ja eksentrisyys 0,278.
Nykyisen nimensä kuu on saanut kreikkalaisesta mytologiasta.
Osmojärvi

| Osmojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°10′12″N, 23°55′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Hauhusselkään 
Järvinumero:  35.411.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,3 m  
Rantaviiva:  1,181 km  
Pinta-ala:  8,287 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiOsmojärvi 
Osmojärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Jouttikylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,3 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,3 metriä mpy.
Paksunokkaorneero

| Paksunokkaorneero> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Paksunokkaorneerot Anabazenops
Laji::  dorsalis
Kaksiosainen nimi
 Anabazenops dorsalis  Sclater & Salvin, 1880 
 Paksunokkaorneeron elinalueet Etelä-Amerikassa.
Katso myös
   Paksunokkaorneero Wikispeciesissä   Paksunokkaorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Paksunokkaorneero (Anabazenops dorsalis) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Paksunokkaorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Equadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Oblivion EP

| Oblivion EP Mastodon |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 26. lokakuuta 2009
 Formaatti: digitaalinen, CDS
 Tuottaja(t): Brendan O’Brien
 Tyylilaji: sludge metal progressiivinen metalli
 Kesto: 27.01
 Levy-yhtiö: Reprise
Muut kannet
 Singleversion kansikuva
Mastodonin muut julkaisut
| Crack the Skye 2009 | Oblivion EP 2009 | Jonah Hex: Revenge Gets Ugly EP 2010 |
Oblivion EP on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Mastodonin EP-levy, joka julkaistiin digitaalisessa formaatissa 26. lokakuuta 2009. Nimikkokappale julkaistiin myös CDS-formaatissa rajoitetun T-paitabundlen osana. ”The Bit” on alun perin Melvinsin esittämä kappale.
Kappaleet

Oblivion – 5.46
Divinations – 3.21 (Live at XFM)
The Bit – 4.55 (Live at XFMLive At XFM)
Colony of Birchmen – 3.59 (Live at XFM)
Oblivion – 5.11 (Video)
Divinations – 3.49 (Video)
Kokoonpano

Brann Dailor − rummut, laulu
Brent Hinds − kitara, laulu
Bill Kelliher − kitara
Troy Sanders − basso, laulu
Aiheesta muualla

Oblivion EP Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Oblivion EP Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Paolo Cannavaro

Paolo Cannavaro, SSC Napoli
Paolo Cannavaro (s. 26. kesäkuuta 1981 Napoli) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Sassuoloa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
184-senttinen Cannavaro teki debyyttinsä ammattilaisena kotikaupunkinsa SSC Napolissa kaudella 1998/99, ollen silloin 17-vuotias. Seuraavalla kaudella Parma hankki nuoren puolustajan itselleen. Paolon isoveli Fabio Cannavaro pelasi myös Parmassa. Debyyttinsä joukkueessa hän teki maalein 4–1 voitetussa ottelussa Leccea vastaan, kun hän tuli vaihdosta kentälle.
Verona lainasi Paolon kaudella 2001/02. Veronassa Paolo pääsi kentälle 24 kertaa ja teki yhden maalin. Lainavuoden jälkeen Paolo palasi Parmaan.
Kaudet 2002/03 ja 2003/04 Paolo vietti suurimmaksi osaksi vaihtopenkillä, eikä peliaikaa tullut. Kaudella 2004/05 Paolo alkoi saada enemmän peliaikaa ja peli-ilo alkoi löytyä. Kauden aikana hän pelasi 24:ssä ottelussa tehden 4 maalia.
Ohotanmeri

| Ohotanmeri> ven. Охо́тское мо́ре, Ohotskoje more jap. オホーツク海, Ohotsukukai |
| --- | --- |

Valtio:  Venäjä, Japani
Merialue:  Tyynimeri
Pinta-ala:  1 583 000 km²
Suurin syvyys:  3 372 m m
Keskisyvyys:  859 m m
Ohotanmeri (ven. Охо́тское мо́ре, Ohotskoje more, jap. オホーツク海, Ohotsukukai) on yli 1,5 miljoonan neliökilometrin laajuinen Tyynenmeren luoteinen reunameri. Se on lähes kokonaan Venäjän alueiden ympäröimä, ja vain Hokkaidōn saarella se ulottuu Japanin alueelle. Ohotanmerta rajaavat Kamtšatkan niemimaa, Kuriilit, Hokkaidōn ja Sahalinin saaret sekä Venäjän kaukoitä. Kuriilien salmien kautta meri on yhteydessä Tyynenmereen ja La Pérousen salmen kautta Japaninmereen.
Sijainti ja piirteet

Ohotanmeri on Tyynenmeren luoteinen haara. Sen pinta-ala on 1 583 000 km² ja keskisyvyys 859 metriä. Syvin kohta on 3 372 metrissä. Meren itärajat ovat Kamtšatkan niemimaa ja Kuriilit, eteläisenä rajana Hokkaidōn ja Sahalinin saaret ja läntisenä rajana Venäjän kaukoitään kuuluvat Habarovskin aluepiiri ja Magadanin alue. Hokkaidōn ympäristöä lukuun ottamatta meri on Venäjän ympäröimä.
Ohotanmeren mantereenpuoleiset rannat ovat usein korkeita ja kivisiä, mutta Sahalin saaren ja Hokkaidōn saaren rannat huomattavasti matalampia. Mereen virtaa mantereelta useita suuria jokia, kuten Amur, Tugur, Uda, Ohota, Gižiga ja Penžina.
Suurin osa merkittävistä saarista on lähellä mannerta, kuten Sahalin. Muita saaria ja saaristoja ovat Šantarsaaret, Zavjalov, Spafarjevsaaret, Jamsaaret ja Tjulenisaaret. Avoimella merellä on vain Ionysaari.
Geologia ja hydrologia

Ohotanmeri on muodostunut viimeisen kahden miljoonan vuoden aikana tapahtuneiden toistuvien jäätiköitymisten seurauksena. Merenpohja viettää pohjoisesta etelään. Mannerrinne syvenee pohjoisen ja lännen mannerjalustalta aina 1 500 metriin saakka. Meren syvin kohta on Kuriilien altaassa.
Ohotanmeri on Tyynenmereen yhteydessä Kuriilien saarten välisten salmien kautta sekä Japaninmereen La Pérousen salmen kautta. Vesi liikkuu pääsääntöisesti vastapäivään. Japaninmerestä ja Tyynestämerestä Ohotanmereen virtaa lämmintä vettä, minkä takia meren itäisten osien vedet ovat lämpimämpiä. Kuriilien saarien ympärillä virtaus on myötäpäivään: saaren eteläpuolella virtaus on Ohotanmereen mutta saaren pohjoispuolella Tyyneenmereen.
Ilmasto

Ohotanmeri on Itä-Aasian kylmin meri, eikä sen pohjoisosien ilmasto eroa paljoakaan Arktisten merten ilmastosta. Suurin osa Ohotanmerestä, lukuun ottamatta Kuriilien ympäristöä, jäätyy talven ajaksi. Vain meren eteläisimmässä ja kaakkoisimmassa osassa on Tyynenmeren vaikutuksesta leudompi meri-ilmasto. Muissa osissa merta Aasian mannerilmaston vaikutus on suuri. Ohotanmeren pohjoisilla ja läntisillä alueilla helmikuun keskilämpötila on −24 astetta ja elokuun 14 astetta. Eteläosissa helmikuun keskilämpötila on −7 astetta ja elokuun 18 astetta. Sadanta vaihtelee pohjoisen 400 millimetristä etelän ja kaakon 1 040 millimetriin.
Talous ja liikenne

Ohotanmeren vaikutus Venäjän kaukoidän taloudelle on huomattava, ja sieltä tulee muun muassa huomattava osa itäisten alueiden kalansaaliista. Meren pohjoiselta mannerjalustalta on löytynyt myös öljyä ja maakaasua.
Ohotanmeren tärkeimpiä satamia ovat mantereella Magadan ja Ohotsk. Muita merkittäviä satamia ovat Sahalinin Korsakovissa sekä Kuriilien Severo-Kurilskissa ja Južno-Kurilskissa.
Rantakaupungit

Ohotanmeren rannalla sijaitsevia kaupunkeja:
Palana, Venäjä, (Korjakia)
Magadan, Venäjä
Ohotsk, Venäjä
Oktjabarski, Venäjä
Južno-Sahalinsk, Venäjä
Abashiri, Japani
Monbetsu, Japani
Wakkanai, Japani
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ohotanmeri Wikimedia Commonsissa
Kartta Ohotanmeren syvyyssuhteista
Outrageous Fourtunes

| Outrageous Fourtunes Skyclad |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): Kevin Ridley
 Tyylilaji: Folk metal
 Kesto: 17.28
Skycladin muut julkaisut
| The Answer Machine? 1997 | Outrageous Fourtunes 1998 | Vintage Whine 1999 |
Outrageous Fourtunes on rajoitetun erän akustinen EP-levy brittiläiseltä Skyclad-yhtyeeltä. Se julkaistiin aluksi albumin The Answer Machine? erikoisversion bonukseksi, mutta myöhemmin sitä myytiin yhtyeen keikoilla. EP julkaistiin myös ilmaiseksi internetissä huonommalla laadulla.
Kappaleet

Land of the Rising Slum – 5.31
Sins of Emission – 4.15
Alone in Death's Shadow – 6.31
Spinning Jenny – 4.52 (instrumentaali)
Aiheesta muualla

Arnaut's Skycladin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) – EP ladattavana MP3 muodossa.
Outrageous Fourtunes discogs.com -sivustolla
Oppilaskunta

Oppilaskunta on oppilaitoksen tai vastaavan laitoksen oppilaista tai opiskelijoista koostuva elin. Oppilaskuntaa vastaavasta elimestä käytetään eri kouluissa ja laitoksissa eri nimityksiä (esimerkiksi ylioppilaskunta tai opiskelijakunta). Oppilaskunta käsittää kaikki tietyssä oppilaitoksessa opiskelevat oppilaat tai opiskelijat.Koulutuksen järjestäjän eri oppilaitoksilla voi olla myös yhteinen opiskelijakunta.
Oppilaskunnat ovat usein järjestäytyneet siten, että oppilaskunnalle valitaan hallitus, joka hoitaa päivittäistä toimintaa. Oppilaskunta saattaa myös valita keskuudestaan valtuuston, joka käyttää perinteisesti ylintä päätösvaltaa yleiskokouksen ulkopuolella. Oppilaskunnat ovat yleensä luonteeltaan julkisoikeudellisia yhteisöjä. Koska esimerkiksi lukioiden opiskelijakunnat ovat olemassa lukiolain nojalla, ei niitä tarvitse rekisteröidä yhdistyksiksi. Oppilaskunnalla voi olla tehtävänsä toteuttamiseksi tarvittavaa varallisuutta. Opetushallitus vastaa peruskoulujen oppilaskuntatoiminnasta sekä lukioiden opiskelijakuntatoiminnasta.
Oppilaskunnat peruskouluissa

Peruskoulujen oppilaskuntatoimintaa säädellään perusopetusta koskevassa laissa. Perusopetuslain 47 a § säätää, että opetuksen järjestäjän tulee edistää oppilaiden osallisuutta ja huolehtia, että oppilailla on mahdollisuus osallistua koulun toimintaan ja kehittämiseen. Oppilailla tulee olla myös mahdollisuus ilmaista mielipiteensä oppilaiden asemaan liittyvistä asioista. Oppilaille tulee järjestää mahdollisuus osallistua opetussuunnitelman ja siihen liittyvien suunnitelmien sekä koulun järjestyssäännön valmisteluun. Koululla tulee olla sen oppilaista muodostuva oppilaskunta, joka voi olla useamman koulun yhteinen.
Oppilaskuntatoiminta on usein järjestetty siten, että oppilaskunnalla on valittu hallitus, jossa on edustus jokaiselta luokka-asteelta. Joissakin kouluissa ei kuitenkaan ole edustusta alimmilta luokka-asteilta. Oppilaskunnan hallitukseen valitaan jäsenet usein äänestämällä. Oppilaskuntatoimintaa ohjaa yleensä opettaja. Joissain tapauksissa oppilaskunnan ohjaava opettaja saa tehtävistään myös korvauksen.
Oppilaskuntatoiminnan tueksi on julkaistu usean järjestön yhteistyönä palvelu, joka löytyy osoitteesta oppilaskunta.fi Kehittämiskeskus Opinkirjo ylläpitää palvelua ja myös tukee peruskoulun oppilaskuntatoimintaa.
Opiskelijakunnat lukioissa

Lukiolain 33 §:n mukaan jokaisessa lukio-opetusta antavassa oppilaitoksessa on oltava kaikista lukiolaisista koostuva opiskelijakunta. Lukioissa opiskelijakunnan tehtävä on käyttää opiskelijoiden ääntä lukiolain 33 §:n mainituissa asioissa. Tämän lisäksi laki määrittää opiskelijakuntien tehtäväksi opiskelijoiden yhteistoiminnan järjestämisen.
Lukiolain mukaan koulutuksen järjestäjä päättää opiskelijakuntatoiminnan järjestämistavoista. Monien lukioiden opiskelijakunnilla on säännöt, joissa määrätään oppilaskuntatoiminnan järjestämisestä, järjestäytymisestä, hallituksen valintatavasta sekä muista seikoista. Lukioissa opiskelijakunta valitsee usein yleiskokouksessa hallituksen, joka päättää oppilaskunnan asioista yleiskokousten välillä sekä käyttää opiskelijoiden ääntä lukiolain 33 §:ssä mainituissa asioissa. Yleiskokouksessa päätetään myös toimintasuunnitelmasta ja talousarviosta sekä hyväksytään edellisen vuoden tilinpäätös.
Suomen Lukiolaisten Liitto ry (SLL) kouluttaa lukioiden opiskelijakuntia ja on muun muassa laatinut opiskelijakuntien mallisäännöt. Lisäksi SLL on julkaissut Opiskelijakuntatoiminnan oppaan, jossa annetaan ohjeita toiminnan järjestämiseen. SLL:n ohella Suomessa toimii ruotsinkielinen Finlands Svenska Skolungdomsförbund (FSS), joka järjestää oppilaskunnille koulutusta ja kannustaa suomalaisia opiskelijoita vaatimaan oikeuksiaan oppilaitoksissa.
Oppilaskunnat ammattioppilaitoksissa

Laki ammatillisesta koulutuksesta määrittää, että koulutuksen järjestäjän tulee varata opiskelijoille mahdollisuus osallistua koulutuksen kehittämiseen sekä kuulla opiskelijoita ennen opintoihin ja muihin opiskelijoiden asemaan olennaisesti vaikuttavien päätösten tekemistä. Jokaisessa ammattioppilaitoksessa on oppilaskunta. Kaikki oppilaitoksen opiskelijat kuuluvat automaattisesti oppilaskuntaan.
Toisen asteen ammattiin opiskelevien liitot Suomen Ammattiin Opiskelevien Liitto – SAKKI sekä Suomen Opiskelija-Allianssi - OSKU ry kouluttavat ja opastavat oppilaskuntatoimijoita ja opiskelijoita.
Vastaavat toimielimet

Vastaavia edustuksellisia elimiä löytyy myös muista oppilaitoksista, laitoksista ja organisaatioista. Tällöin myös nimi saattaa määräytyä oppilaiden tai opiskelijoiden nimityksen mukaan.
Reserviupseerikoulun oppilaskunta
Kadettikunta
Yliopistojen ylioppilaskunnat
Ammattikorkeakoulujen opiskelijakunnat
Paolo Camossi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Paolo Camossi vuonna 2018. |  Paolo Camossi vuonna 2018. |  Paolo Camossi vuonna 2018. |  |
Maa:  Italia
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lissabon 2001 | kolmiloikka |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Gent 2000 | kolmiloikka |  |
Paolo Camossi (s. 6. tammikuuta 1974 Gorizia) on italialainen kolmiloikkaaja.
Camossi voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1993 tuloksella 16,41 m. Budapestin EM-kilpailuissa 1998 hän oli pituushypyn seitsemäs tuloksella 798 cm, mutta karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 17,29 m. Vuonna 2000 hän voitti pronssia Gentin sisäratojen EM-kilpailuissa tuloksella 17,05 m ja oli kahdeksas Sydneyn olympialaisissa tuloksella 16,96 m. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa Lissabonin sisäratojen MM-kilpailuissa silloisella Italian halliennätyksellä 17,32 m ja sijoittui 11:nneksi Edmontonin MM-kilpailuissa tuloksella 16,18 m. Hän osallistui vielä Helsingin MM-kilpailuihin 2005 ja Moskovan sisäratojen MM-kilpailuihin 2006, mutta karsiutui kummallakin kerralla.
Camossin ennätys on 17,45 m, jonka hän hyppäsi Milanossa 7. kesäkuuta 2000. Sisäradoilla hän on hypännyt 17,32 m Lissabonissa 9. maaliskuuta 2001. Pituushypyssä hänen ennätyksensä on Padovassa 7. kesäkuuta 1998 hypätty 816 cm.
Oniriad

| Oniriad Darzamat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001-2002 The Post Street Studio, Katowice, Puola
 Julkaistu: 2003
 Tuottaja(t): Darzamat
 Tyylilaji: sinfoninen black metal
 Kesto: 42.09
 Levy-yhtiö: Avantgarde Music
Darzamatin muut julkaisut
| In the Opium of Black Veil 1999 | Oniriad 2003 | Semidevilish 2004 |
Oniriad on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Darzamatin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003.
Kappaleet

Into the Abyss of Forgotten Woods – 4.40
The Longest Journey – 5.23
Nameless – 4.51
Beauty – 5.29
Time – 4.38
Moon Has Imprisoned Me in Her Shine – 3.37
When the Dreams Died – 4.39
Elegy – 3.41
Soporific – 5.11
Kokoonpano

Rafal "Flauros" Goral – laulu
Krzysztof Michalak – kitarat
Szymon Struzek – bassokitara
Pawel Chudzicki – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 5/10
Aiheesta muualla

Oniriad Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Oniriad Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Outrage Games

| Outrage Games |
| --- | --- |

Kotipaikka:  Yhdysvallat
Toimiala:  videopeliteollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Outrage Games (entinen Outrage Entertainment) on yhdysvaltalainen pelitalo, joka muodostui Parallax Softwaren jakaantuessa kahtia. Outrage Gamesin pääkonttori sijaitsee Ann Arborissa, Michiganissa. Outrage Games on julkaissut kolme peliä, joista viimeisin on peruttu: Descent 3, Alter Echo, ja Rubu Tribes.
Pelit

Descent³
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)