stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jauhemaalit
Epoksijauhemaali

Epoksijauhe kestää erittäin hyvin kemikaaleja, liuottimia ja mekaanista rasitusta. Epoksijauhetta käytetään vain sisäkäytössä, sillä se liituuntuu ulko-olosuhteissa. Liituuntumisella tarkoitetaan mallipinnan kiillon menetystä, jolloin usein värisävy muuttuu samalla auringon UV-säteilyn vuoksi. Liituuntumisessa epoksimaalin uloin pinta hajoaa ja muuttuu jauhomaiseksi. Jauhomainen pinta on himmeä ja sitä irtoaa helposti esimerkiksi hangattaessa. Liituuntuminen tapahtuu aivan maalikalvon pinnalla, jolloin se ei vaikuta maalikalvon suojauskykyyn. Epoksijauheen maalisävy myös kellastuu esimerkiksi valaisimien lämmöstä.
Polyesterijauhemaali

Mekaaninen kestävyys on yleensä vastaava kuin epoksijauheella, mutta polyesterijauhe häviää epoksijauheelle hiukan kemikaalien kestävyydessä. Polyesterijauhe ei liituunnu auringonvalossa, joten sitä käytetään pääosin kappaleissa, jotka tulevat ulkokäyttöön. Polyesterijauhetta on kahta tyyppiä. TGIC-kovetetta sisältävä jauhe on terveydelle haitallista, mutta sitä voidaan levittää paksuja kerroksia ilman reikiintymisongelmia. TGIC-vapaa polyesterijauhe on terveydelle turvallisempi vaihtoehto, mutta sitä voidaan levittää pintaan maksimissaan vain 120-160 μm.
Epoksi-polyesterijauhemaali

Epoksi-polyesterijauhemaalilla on pyritty saavuttamaan molempien jauheiden hyvät ominaisuudet. Yleisin sekoitussuhde on n. 40 % epoksia ja 60 % polyesteriä. Tällöin jauheen liituuntuminen ulkokäytössä on vain vähäistä. Mekaaninen kestävyys on vähäisempi kuin epoksijauheella. Jauhetyyppi on yleisin Suomessa käytettävistä jauhetyypeistä. Epoksi-polyesterijauheissa käytetyillä pigmenteillä on suuri vaikutus niiden ulkokestävyyteen.
Erikoisjauhemaalit

Yleisimmin käytettyjä erikoisjauhemaaleja ovat skruktuurijauhemaalit, metallihohtojauhemaalit, vasaralakat, kirkaslakat, valukappaleiden erikoismaalit ja elintarvikekosketukseen sopivat jauhemaalit. Struktuurijauheet sisältävät ainesosia, joiden avulla saavutetaan kuviollinen pinnanlaatu. Struktuurimaaleilla maalaaminen on yleensä selvästi vaikeampaa kuin tavanomaisilla maaleilla eikä korjausmaalaus yleensä onnistu hyvin. Metallihohtojauhemaalit sisältävät metallipigmenttejä ja myös niillä maalaaminen on selvästi tavanomaista jauhemaalausta vaativampaa.
Muut jauhemaalityypit

Muita jauhemaalityyppejä ovat mm. polyuretaani-, akrylaatti-, sinkkipöly- ja rilsanjauhemaalit. Rilsanjauhemaalaus vaatii alleen erillisen pohjamaalauksen ja on huomattavan kallista. Sillä saavutetaan kuitenkin erittäin hyvä mekaaninen kestävyys. Sinkkipöly jauhemaalausta käytetään pohjamaalauksena, kun pinnalle halutaan hyvä korroosionkestävyys. Teflon-jauhetta voidaan käyttää kun halutaan pinnalle alhainen kitka. Ongelmana on uunituksen korkea lämpötila (yli 300 °C), jolloin uunitukseen ei yleensä käy tavallinen jauhemaalausuuni.
Tampereen Uutiset

Tampereen Uutiset oli vuosina 1890–1905 Tampereella ilmestynyt suomalainen sanomalehti. Lehti edusti lähinnä paikallista elinkeinoelämää ja Tampereen Kauppaseuraa. Lehti ilmoitti itse kannattavansa suomalaisuutta ja suomen kieltä sekä ajavansa nais- ja raittiusasiaa. Lehti ei kuitenkaan ollut niin voimakkaan suomalaismielinen kuin samassa kaupungissa ilmestynyt Aamulehti, ja sen julkaisijoiden joukkoon kuului myös ruotsinkielisiä tahoja. Lehteä pidettiinkin Kauppaseuran ruotsinkielisten piirien ja alkoholin anniskelua kannattavan "viinapuolueen" suomenkielisenä propagandalehtenä. Tampereen Uutisten päätoimittajana oli 1900-luvun alussa G. A. Andersson.
Viimeisinä ilmestymisvuosinaan lehti läheni nuorsuomalaisia mutta ei onnistunut voittamaan heitä lukijoikseen. Lehteä kustantava yhtiö joutui taloudellisiin vaikeuksiin, ja Tampereen Uutiset lopetti ilmestymisen 1905. Pian myös sitä kustatntunut yhtiö teki konkurssin. Lehden lakkauttamiseen vaikutti myös se, että nuorsuomalaiset perustivat uudelleen syyskuussa 1905 paikalliseksi äänenkannattajakseen Tampereen Sanomat, jonka ilmestyminen oli päättynyt vuonna 1900.
Aiheesta muualla

Historiallinen sanomalehtikirjasto: Tampereen Uutisten ilmestyneet numerot 1890–1900
Teng Haibin

| Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | hevonen |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Anaheim 2003 | hevonen |  |
|  Kultaa | Anaheim 2003 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Rotterdam 2010 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Tokio 2011 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Rotterdam 2010 | nojapuut |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Kanton 2010 | kuusiottelu |  |
|  Kultaa | Kanton 2010 | hevonen |  |
|  Kultaa | Kanton 2010 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Kanton 2010 | rekki |  |
Teng Haibin (kiin. 滕 海濱, s. 2. tammikuuta 1985 Peking) on kiinalainen telinevoimistelija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Aasian kisojen kultamitalisti.
Teng on voittanut hevosella olympiakultaa Ateenassa 2004, neljä maailmanmestaruutta, yhden MM-hopean ja Aasian kisoista neljä mitalia, joista kolme kultaista. Ateenan kesäolympialaisissa hän sijoittui lisäksi kuusiottelussa viidenneksi.
Margarita Levieva

Levieva vuonna 2009.
Margarita Vladimirovna Levieva (ven. Маргарита Владимировна Левиева; s. 9. helmikuuta 1980 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläisamerikkalainen elokuva- ja televisionäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten rooleistaan televisiosarjoissa Kadotettu ja Kosto sekä elokuvissa Adventureland (2009), L.A. Gigolo (2009) ja The Lincoln Lawyer – Oikeuden palvelija (2011).
Levieva syntyi Leningradissa, (nykyään Pietari) Venäjällä ja on venäläisjuutalaisesta perheestä. Hän muutti Yhdysvaltoihin 11-vuotiaana äitinsä ja kaksoisveljensä kanssa. Levieva kilpaili rytmisessä voimistelussa ennen näyttelijänuraansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Margarita Levieva Wikimedia Commonsissa
Margarita Levieva Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tampereen kulkutautisairaala

Tampereen kulkutautisairaalan tulirokko-osasto. Kortteli on nykyään taidetilana, ja sairaalarakennuksenkin seinään on tehty maalauksia.
Tampereen kulkutautisairaala toimi Tampereen Kaakinmaan kaupunginosassa vuosina 1897–1959. Sairaala toimi sen jälkeen Pyynikin sairaalan nimellä vuoteen 1985 saakka, jolloin sairaala lakkautettiin ja sen toiminnot siirrettiin Hatanpään sairaalaan. Sairaala oli tarkoitettu kulkutauteihin sairastuneiden hoitoon ja eristämiseen tautien leviämisen ehkäisemiseksi. Desinfiointiin kiinnitettiin erityistä huomiota, ja myös potilaiden omaisten vierailuissa oli rajoituksia. Sotien jälkeen, kun kulkutaudit vähenivät, sairaalassa alettiin hoitaa myös pitkäaikaisia tauteja sairastavia. Sairaala-alue sijaitsi Pyhäjärvenkadun, Papinkadun, Kurilankadun ja Koulukadun rajaamassa korttelissa.
Historia

Kulkutautisairaalan rakentamisesta tehtiin aloite 1891, rakennustyöt alkoivat 1895, ja sairaala valmistui elokuussa 1897. Ensimmäisessä vaiheessa valmistui kaksi yksikerroksista puista sairaalapaviljonkia, aumakattoinen puinen tarkastuspaviljonki, pieni harjakattoinen puinen ruumishuone, kaksikerroksinen tiilinen talousrakennus sekä kivi- ja puurakenteinen desifiointilaitos-piharakennus. Rakennusten suunnittelija oli arkkitehti Onni Tarjanne.
Sairaalaa laajennettiin 1909–1910, jolloin rakennettiin arkkitehti Birger Federleyn suunnittelemat wieniläisjugendtyyliset 50 potilaspaikan potilaspaviljonki eli tulirokko-osasto ja desinfioimismaja eli kärysauna. Tiilinen tulirokko-osasto oli kaksikerroksinen, ja rakennuksessa oli mansardikatto. Aumakattoinen tiilinen kärysauna oli tarkoitettu potilaiden ja heidän vaatteidensa desinfiointiin. Vuonna 1912 valmistui vielä arkkitehti Lambert Pettersonin suunnittelema puinen yhdistetty halkovaja, jäävarasto ja vaunuliiteri, joka purettiin 1950-luvun alussa.
Vuosina 1951–1953 sairaalassa tehtiin perusteellisia korjaus- ja muutostöitä, jotka muuttivat useiden sairaalarakennusten ulkoasua. Muutokset suunniteltiin kaupungin rakennuskonttorin toimesta arkkitehti Bertel Strömmerin johdolla. Tulirokko-osasto peruskorjattiin ja sitä korotettiin yhdellä kerroksella. Muutoksessa rakennuksen mansardikatto ja jugendpiirteet poistuivat ja rakennus muuttui ulkoasultaan funkkistyyliseksi. Talousrakennuksen sisätiloissa ja ulkoasussa tapahtui muutoksia, kun keittiö- ja ruokailutilat uudistettiin. Rakennuksen ulkoasu muuttui, kun toisen kerroksen ikkunat modernisoitiin. Desinfioimislaitos-piharakennuksen puisesta osasta purettiin tallit ja käymälät ja desinfioimislaitos muutettiin pesulaksi. Uutena rakennuksena valmistui lämpövoimala korkeine savupiippuineen puretun vajan paikalle. Sairaalarakennukset liitettiin voimalan keskuslämmitysverkkoon. Kärysauna muuttui desinfioimislaitoksesta tavalliseksi saunaksi.
Sairaalatoiminnan päätyttyä purettiin alueelta vuonna 1986 puiset potilaspaviljongit, tarkastuspaviljonki ja ruumishuone. Tyhjilleen jäänyt tulirokko-osasto vuokrattiin 1987 Tampereen opiskelija-asuntosäätiölle ja muutettiin opiskelija-asunnoiksi. Talousrakennuksessa toimi aluksi Tampereen kaupungin sosiaaliviraston sosiaalikeskuksen kotipalvelutoimisto ja sittemmin tilat vuokrattiin Pirkanmaan musiikkiopistolle. Entisessä kärysaunassa oli A-killan tiloja, ja pesulan tiloissa toimi Marttojen ylläpitämä kierrätyskeskus ja tuoremehuasema. Lämpövoimala oli osin tyhjillään, osaksi vuokrattuna varastotiloiksi ja taiteilijoiden työtiloiksi.
Nykyinen tilanne

Entinen sairaala-alue jäi tyhjilleen vuonna 2009. Rakennukset ovat päässeet huonoon kuntoon, ja niiden kunnostamisen on arvioitu maksavan 4–5 miljoonaa euroa. Sairaala-alueella sijaitsevat korttelitaiteilija Mika Pettissalon ja kuvataiteilija Katri Kempaksen työtilat. Pettissalo kehitti kesällä 2020 korttelin yhteyteen Koko kylän pihan, johon ihmiset ovat voineet tulla vapaasti taiteilemaan. Samassa vanha tulirokko-osastokin on saanut taidetta ulkoseinillensä.
Aiheesta muualla

Tampereen kulkutautisairaala toiminut 40 vuotta. Käynti idyllisessä sairaalassa, jota tulirokkopotilaat nykyisin kansoittavat, Aamulehti, 27.11.1937, nro 321, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
T. J. Dillashaw

| T>  J. Dillashaw |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1986 (ikä 38) Oxnard, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  Killashaw
Aktiivisena:  2010–2019, 2021–
Pituus:  168 cm
Paino:  61 kg
Painoluokka:  kääpiösarja
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  paini, thainyrkkeily, brasilialainen jujutsu
Seura:  Treigning Lab Elevation Fight Team Ludwig Martial Arts Team Alpha Male (2010–2015)
Tilastot
Ottelut:  21
Voitot:  17
– tyrmäyksellä:  8
– luovutuksella:  3
– päätöksellä:  6
Tappiot:  4
– tyrmäyksellä:  2
– päätöksellä:  2
Aiheesta muualla
www.tjdillashaw.com
Tyler Jeffrey Dillashaw (s. 7. helmikuuta 1986 Sonora, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kääpiösarjan vapaaottelija. Hän on entinen UFC:n kaksinkertainen kääpiösarjan mestari. Dillashaw oli myös Ultimate Fighter: Team Bisping vs. Team Miller -turnauksen loppuottelussa.
Paini

Dillashaw paini high schoolissa Jan Schulzin valmennuksessa ja oli nelinkertainen karsija ja kaksinkertainen Kalifornian osavaltion (CIF) karsija. Toisena vuotenaan hän sijoittui viidenneksi CIF osavaltion mestaruuskisoissa. Dillashaw:n painitilasto oli tuona kautena 45–7. Kolmantena vuotena hän sijoittui toiseksi CIF osavaltion mestaruuskisoissa ja saavutti kauden aikana tilastoksi 52–6.
Paini > Yliopisto

Menestyksekkään high school painiuran myötä hän sai apurahaa jatkaakseen painimista Kalifornian osavaltionyliopiston joukkueessa Cal State Fullerton Titansissa. Kaudella 2005–2006 Dillashaw:n ensimmäisen lukuvuoden painitilastoksi jäi 14–16. Hän matkusti kesällä 2006 ukrainaan harjoitellaakseen lisää painia. Toisena lukuvuotena Dillashaw oli menestyksekkäämpi tilastolla 17–14. Huhtikuussa 2007 hän sijoittui kuudenneksi yliopiston kreikkalais-roomalaisen painin mestaruuskilpailuissa Akron, Ohiossa alle 60-kiloisten sarjassa. Dillashaw sijoittui myös neljänneksi 2007 Pac-10 mestaruuskilpailuissa. Seuraavana vuonna 2008 Dillashaw sijoittui samaisessa  Pac-10 mestaruuskilpailuissa neljänneksi tilastolla 22–10 neljällä selätyksellä. Hänet oli rankattu viimeisenä lukuvuotena yhdysvaltain kymmenenneksi parhaaksi painijaksi 60-kiloisten sarjassa. Hän oli uransa aikana myös kilpaillut kolmesti NCAA:n karsinnoissa.
Vapaaottelu

Valmistuttuaan Fullertonin yliopistosta Dillashaw siirtyi vapaaottelun pariin. Hänen yliopisto painivalmentaja Mark Muñoz kutsui Dillashaw:n Reign Training Centeriin harjoittelemaan vapaaottelua. Puolentoista vuoden jälkeen Muñoz ehdotti Dillashaw:ta liittymään Team Alpha Maleen. Hän otteli amatöörinä 2–0 tilastolla ennen ammattilaiseksi siirtymistä.
Saavutukset > Paini

High School osavaltion mestaruuskilpailun hopeaa (2004)
CIF All-State (2003, 2004)
Saavutukset > Vapaaottelu

Kääpiösarjan mestaruus (kahdesti, nykyinen)
Puolustanut mestaruutta kahdesti
Ensimmäinen ottelija, joka on voittanut ottelun lopetuksella mestaruusottelun viidennessä erässä kahdesti (UFC 173 & UFC 177)
Illan kamppailu (kolmesti)
Illan suoritus (neljästi)
Ultimate Fighter 14 finalisti
Margarita Mamun

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mamun vuonna 2016. |  Mamun vuonna 2016. |  Mamun vuonna 2016. |  |
Maa:   Venäjä
Naisten rytminen voimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | yksilökilpailu |  |
Margarita Mamun (ven. Маргарита Мамун, s. 1. marraskuuta 1995 Moskova) on venäläinen rytminen voimistelija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Mamun edusti äitinsä kotimaata Venäjää. Hän edusti lyhyen ajan juniori-ikäisenä myös isänsä kotimaata Bangladeshia, mistä hänen lempinimensä ”Bengal Tigress” johtuu.
Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 Mamun voitti yksilökilpailun olympiakultaa ennen ennakkosuosikki Jana Kudrjavtsevaa tämän sorruttua virheeseen keilaohjelmassaan. Mamun voitti myös runsaasti mitaleita maailman- ja euroopanmestaruuskilpailuista.
Margarita "Rita" Mamun lopetti rytmisen voimistelun Rio de Janeiron kesäolympialaisten jälkeen 20-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Margarita Mamun Wikimedia Commonsissa
M/S Selandia

M/S Selandia
M/S Selandia oli maailman ensimmäinen dieselmoottorikäyttöinen valtamerialus, joka valmistui 1912. Laivan nimi tuli tanskalaisen Själlandin saaren latinankielisestä nimestä. Viime vaiheissaan se oli suomalaisomistuksessa Tornator-nimisenä ja ajoi karille Japanissa tammikuussa 1942.
M/S Selandia rakennettiin Burmeister & Wainin telakalla Kööpenhaminassa ja se oli ensimmäinen kolmesta laivasta jotka tanskalainen Det Østasiatiske Kompagni -yhtiö tilasi Skandinavia–Genova–Bangkok-linjalleen. Laiva laskettiin vesille 4. marraskuuta 1911 ja se valmistui 22. helmikuuta 1912. Laivan pituus oli 112,8 metriä, leveys 16,15 metriä, syväys 9,14 metriä, vetoisuus 4 964 bruttorekisteritonnia ja suurin nopeus 11 solmua. Koneina käytettiin kahta 8-sylinteristä 4-tahtista 1 250 hevosvoiman dieselmoottoria. Laivassa ei ollut savupiippua vaan moottorien pakokaasut poistuivat onton etumaston kautta.
Selandia oli yhdistetty rahti- ja matkustajalaiva. Alun perin laivalla oli tilavat hytit 20 ensimmäisen luokan matkustajalle. Miehistön vahvuus oli 39.
Selandia myytiin norjalaisomistukseen 1936 Panamaan ja se sai nimekseen Norseman. Lokakuussa 1940 se myytiin Suomeen Finland–Amerika Linjen -varustamolle ja laivan uudeksi nimeksi tuli Tornator.
Tornator lähti 7. maaliskuuta 1941 teräs- ja paperilastissa Petsamon Liinahamarin satamasta Panaman kanavan kautta kohti Japania jonne se saapui 27. toukokuuta. Jatkosodan syttyminen kesäkuun lopulla 1941 esti laivan paluumatkan Suomeen. Se ryhtyi nyt kuljettamaan rahtia Japanin ja Kiinan välillä japanilaisen Yamashita-yhtiön laskuun. Laiva ajoi karille 26. tammikuuta 1942 Omaisakin lähellä Japanin rannikolla ja katkesi neljä päivää myöhemmin 30. tammikuuta kahtia. Miehistö ehti kuitenkin pelastua aluksesta. Tornatorin miehistö jäi Jokohamaan odottaen mahdollisuutta päästä Suomeen. Kymmenen miehistön jäsentä lähti 10. lokakuuta 1942 saksalaisella Ramses-aluksella kohti Eurooppaa. Ramses upotettiin 28. marraskuuta Australian pohjoispuolella ja laivan oma miehistö sekä suomalaiset matkustajat joutuivat vankileirille Australiaan. Tornatorin miehistön jäseniä palasi Suomeen vuoden 1945 lopulla mutta kaksi heistä jäi pidemmäksi aikaa asumaan Japaniin.
M/S Sigyn

| M/S Sigyn |
| --- | --- |
 M/S Sigyn Tukholmassa Skeppsbronin laiturissa.
Tyyppi:  Rahtialus
Lippuvaltio:   Ruotsi
Kotipaikka:  Oskarshamn
IMO-numero:  8025941
Tunnuskirjaimet:  SLGW
Omistaja:  Svensk Kärnbränslehantering AB
Rakennustelakka:  Soc. Nouvelles des Atlantiers & Chantiers du Havre, Le Havre
Vesillelasku:  1982
Tekniset tiedot
Pituus:  90 m
Leveys:  18 m
Syväys:  4,0 m
Bruttovetoisuus:  1 400 brt
Bruttovetoisuus (GT):  4 166
Koneisto:  Kaksi B&W-Alpha 6S28LVO -dieseliä
Koneteho:  2 343 kW
Nopeus:  12 kn
Miehistö:  12
Lähteet:  SKB AB   Faktaomfartyg.nu
M/S Sigyn on ruotsalainen rahtialus, jota käytetään maan ydinvoimaloiden käytetyn ydinpolttoaineen sekä muun Ruotsissa syntyvän radioaktiivisen jätteen merikuljetuksiin.
Käytettyä ydinpolttoainetta ja korkea-aktiivista jätettä kuljetetaan rannikolla sijaitsevista ydinvoimalaitoksista Clab-nimiseen välivarastoon Oskarshamnin kuntaan. Keski- ja matala-aktiiviset jätteet viedään Forsmarkin ydinvoimalan yhteydessä toimivaan laitokseen.
Sigynin omistaa Ruotsin ydinjätehuollosta vastaava yritys Svensk Kärnbränslehantering AB (SKB). Alus on rakennettu Ranskassa vuonna 1982 ja se on nimetty skandinaavisessa mytologiassa esiintyvän Sigyn-jumalattaren mukaan.
Alus korvataan toukokuussa 2013 valmistuvalla uudella M/S Sigrid -nimisellä laivalla. Se tulee olemaan edeltäjäänsä suurempi ja modernimpi. Uutta alusta rakennettaessa on otettu paremmin huomioon esimerkiksi terrorismin uhka.
M/S Sigyn on vieraillut useita kertoja myös Suomessa Olkiluodon ydinvoimalaitoksella. Esimerkiksi vuonna 2010 se kuljetti Olkiluodon satamasta neljä  käytöstä poistettua välitulistinta romutettavaksi Ruotsin Nyköpingiin.
Jan Benda

| Jan Benda> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1972 (ikä 52) Reet, Belgia
Kansalaisuus:   Saksa  Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä/puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  99 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2012
Seurat:  EHC Freiburg (GER) Hedos München (GER) Binghamton Rangers (AHL) Richmond Renegades (ECHL) ESC Moskitos Essen (GER II) HC Slavia Praha (CZE) HC Sparta Praha (CZE) Washington Capitals (NHL) Portland Pirates (AHL) Ässät (SM-liiga) Jokerit (SM-liiga) Ak Bars Kazan (RSL) Severstal Tšerepovets (RSL) Himik Voskresensk (RSL) HC Litvínov (CZE) HC Zlín (CZE) BK Mladá Boleslav (CZE) HC Plzeň (CZE) KLH Chomutov (CZE II) Nürnberg Ice Tigers (DEL) EHC München (DEL)
Jan Benda (s. 28. huhtikuuta 1972 Reet, Belgia) on Belgiassa syntynyt saksalainen jääkiekkoilija. Hänen vanhempansa ovat tšekkejä. Seurajoukkueissaan Benda on pelannut pääsääntöisesti keskushyökkääjänä, mutta maajoukkuetehtävissä puolustajan paikalla.
Junioriura

Benda pelasi 1980-luvun lopulla Düsseldorfer EG:n junioreissa, kunnes hän lähti kaudeksi 1989–1990 Kanadan OHL-junioriliigaan. OHL:ssa Benda kuului Oshawa Generalsin organisaation kolmen kauden ajan, tosin ensimmäisellä kaudella hän ei päässyt pelaamaan kuin yhdessä ottelussa. Viimeisellä kaudellaan OHL:ssa Benda sai 61 pelaamassaan ottelussa 35 pistettä.
Seuraura > Bundesliiga

Kanadasta palattuaan Benda sai sopimuksen 1. Bundesligassa pelanneen EHC Freiburgin joukkueeseen, jossa hän pelasi kauden 1992–1993. Kauden päätteeksi Bendalle ojennettiin Alois Schloder Trophy parhaana tulokashyökkääjänä. Seuraavalle kaudelle joukkue vaihtui Baijeriin Hedos Münchenin joukkueeseen. Kaudelle 2011–2012 Benda palasi Tšekin liigasta Saksan pääsarjaan Nürnbergin joukkueeseen, josta lainattiin 17 ottelun jälkeen EHC Münchenin joukkueeseen. Tähän päättyi Bendan ura pääsarjatasolla. Seuraavan kauden hän pelasi  2. Bundesligassa pelaavan Dresdner Eislöwenin riveissä ja kauden 2013–2014 Oberligassa, Saksan 3. tasolla.
Seuraura > Pohjois-Amerikan sarjat

Ensimmäinen yritys Pohjois-Amerikan ammattilaissarjoihin oli edessä kaudella 1994–1995. Benda aloitti kauden AHL:n Binghamton Rangersin joukkueessa, mutta jo neljän pelatun ottelun jälkeen oli edessä komennus porrasta alemmaksi ECHL-liigaan. ECHL:n Richmondissa Benda tahkosi miltei piste per peli tahtia. Kauden saldoksi merkittiin 21 maalia ja 39 maalisyöttöä 62 ottelussa. Seuraavalle kaudelle tie toi takaisin Eurooppaan.
Toiseen yritykseen vallata paikka NHL:ssä Benda lähti syksyllä 1997 solmittuaan vapaana agenttina sopimuksen Washington Capitalsin kanssa. NHL:ssa tilille kertyi yhdeksän ottelua, joissa syntyi kolme maaliin johtanutta syöttöä, mutta muutoin kausi kului AHL-farmijoukkue Portland Piratesin riveissä. AHL:ssa peli sujui varsin mallikkaasti miltei piste per peli tahdissa. Myöskään tämä toinen ja viimeiseksi jäänyt yritys Pohjois-Amerikassa ei kestänyt yhtä kautta pidempään.
Seuraura > Extraliiga

Palattuaan Pohjois-Amerikasta keväällä 1995, Benda aloitti seuraavan kauden Saksan kakkostasolla Moskitos Essenin joukkueessa, mutta siirtyi varsin pian Tšekin Extraliigaan HC Slavia Prahan joukkueeseen. Myös seuraava kausi kului Extraliigassa, mutta joukkueeksi vaihtui paikallisvastustaja HC Sparta Praha.
Seuraura > SM-liiga

Portlandista palattuaan Benda sai sopimuksen Suomeen ja Poriin. Ässien riveissä Benda pelasi varsin hyvän kauden ollen 43 pisteellään joukkueen paras pistemies ja paras maalintekijä (21 maalia). Seuraavat kaksi kautta Benda vietti Jokerien riveissä, jossa hän teki molempina kausinaan yli 40 pistettä.
Seuraura > Venäjän liiga

Kolmen Suomessa pelatun kauden jälkeen Benda suuntasi rahan perässä Venäjän superliigaan Ak Bars Kazanin joukkueeseen. Venäjällä pisteitä ei kuitenkaan syntynyt aivan samalla tahdilla kuin Suomessa, mutta silti Benda viihtyi Venäjällä neljä kautta. Viimeinen kausi kului Himik Voskresenskin ja Severstal Tšerepovetsin joukkueissa. Kaudeksi 2005–2006 Benda palasi takaisin Tšekin Extraligaan. Vuonna 2011 Benda siirtyi Saksaan.
Maajoukkueura

Kaudesta 1994 lähtien Benda kuului Saksan maajoukkueen vakiokalustoon. Tilillä on kolme olympiaturnausta, kahdeksat MM-kisat sekä vuoden 1996 World Cup turnaus. Väliin jäivät ainoastaan vuosien 1995 ja 2000 turnaukset sekä vuoden 1999 MM-kisat, jolloin Saksa joutui pelaamaan B-sarjassa. Vuoden 2005 MM-kisojen jälkeen Benda ei pelannut maajoukkueessa.