stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jean Bodin

Jean Bodin
Jean Bodin (1530 Angers – 1596 Laon) oli ranskalainen humanisti, filosofi ja Toulousen yliopiston oikeustieteen professori. Hän asui Pariisissa ja oli ammatiltaan asianajaja. Valtio-opissa hän kannatti suvereenia lainsäädäntövaltaa oikeudenmukaisen kuninkaan johtamana. Bodinin De la République -nimistä teosta vuodelta 1576 on pidetty taloustieteen ensimmäisenä teoksena. Hän kirjoitti myös vuonna 1574 teoksen, jossa hän selosti ja havainnollisti, että arvometallien tuominen uudesta maailmasta oli suoraan verrattavissa hintojen nousuun. Teoksessaan La Démonomanie des Sorciers 1580 hän puolusti kidutuksen käyttämistä noituuden paljastamisessa.
Bodin oli itsevaltiuden voimakas kannattaja, sillä hän katsoi kuninkaanvallan olevan ainoa keino 1500-luvun Ranskaa repineiden uskonsotien ja hajaantumisen estämiseksi. Hän tiivisti ajatuksen lauseeseen “suvereenin hallitsijan on oltava lain yläpuolella.” Teoksessaan De la République hän totesi, että sekä lainsäädäntövallan että toimeenpanovallan tulee kuulua ainoastaan hallitsijalle.
Bodin kuului maltillisiin katolilaisiin, jotka koettivat lieventää uskonnonsotien katkeruutta. Hän oli Kaarle IX:n ja Henrik III:n suosiossa, yhtyi sitten Henrik IV:een, kun tämä sovitti riehuvat kansalaissodat toteuttamalla uskonnollisen suvaitsevaisuuden. Bodinin tieteellinen pääteos De la république (1576) kannattaa valtio-opissa historiallista ja realistista katsantotapaa vastoin haaveellisia valtioihanteiden luonnoksia. Bodin ei myönnä ehdotonta etusijaa yhdellekään valtiomuodolle; yksi kaava ei sovellu kaikkialle, vaan valtiomuodon pitää mukautua kunkin kansan luonteeseen ja omiin oloihin. Kuitenkin hän enimmin suosii vahvaa, suorastaan yksinvaltaista, valistunutta kuninkuutta ja vastustaa feodaalista, hajottavaa aatelisvaltaa. Merkillisessä teoksessaan Colloquium heptaplomeres, joka painettiin täydellisenä vasta 1857, Bodin panee seitsemän henkilöä, jotka edustavat eri uskontoja ja uskonnon-filosofisia mielipiteitä, keskustelemaan uskonnollisista kysymyksistä erittäin suvaitsevasti ja vapaamielisesti. Lopputulos on, että jokainen uskonnollinen vakaumus ansaitsee kunnioitusta, kun se vain yhtyy todelliseen hurskauteen eikä loukkaa siveellisyyttä eikä valtionjärjestystä. Kirjassaan Démonomanie (1580) Bodin osoittaa synkkää taikauskoa puolustaessaan noitavainoja. Muita hänen julkaisujaan on muun muassa Methodus ad facilem historiarum cognitionem (1566).
Baréma Bocoum

Baréma (Kissorou) Bocoum (1914 Mopti – 3. maaliskuuta 1973 Bamako) oli malilainen poliitikko.
Fulbeperheeseen syntynyt Baréma Bocoum kävi koulua Moptissa ja Bamakossa ja valmistui kirjanpitäjäksi Dakarin William Ponty -koulusta vuonna 1936. Hän työskenteli Ranskan Länsi-Afrikan hallinnossa ja toisen maailmansodan jälkeen hänestä tuli raha- ja kirjanpitotoimiston päällikkö.
Bocoumin poliittinen ura alkoi vuonna 1946, jolloin hän liittyi Rassemblement démocratique africain -järjestöön. Hänet valittiin Bamakon kunnanvaltuutetuksi vuonna 1952 ja Moptin kaupunginjohtajaksi vuonna 1956.
Ranskan kansalliskokouksen vaaleissa vuonna 1956 Bocoum oli Mamadou Konatén ja Modibo Keïtan jälkeen Sudanin liiton kolmas ehdokas. Konatén kuoltua hänet valittiin kansalliskokoksen edustajaksi. Bocoum oli myös Sudanin liiton politbyroon jäsen sekä Sudanin tasavallan ja itsenäisen Malin lainsäädäntökokousten edustaja. Hän toimi maan ulkoministerinä ja vuosina 1964–1966 sisäministerinä.
Sosialismin vastustajaksi, porvariksi ja kansanviholliseksi syytetty Bocoum syrjäytettiin Modibo Keïtan ”aktiivisen vallankumouksen” aikana vuonna 1968.
Rupert Blöch

Rupert Blöch (15. kesäkuuta 1929 – 28. heinäkuuta 2006) oli itävaltalainen pikajuoksija.
Blöch karsiutui Helsingin 1952 olympialaisissa 400 metrin juoksun alkuerissä ajalla 49,6 s. Hän voitti Itävallan mestaruuden 400 metrin juoksussa vuosina 1949, 1950, 1951 ja 1952 sekä 100 metrin juoksussa vuonna 1952. Hän sivusi 400 metrin juoksussa Itävallan ennätystä 48,5 s vuonna 1952 ja paransi sen aikaan 48,0 s myöhemmin samana vuonna. Vuonna 1951 hän juoksi 500 metrillä Itävallan ennätyksen 1.03,1, joka oli voimassa vielä vuonna 1979, kun kyseisen matkan viralliset ennätysnoteeraukset lopetettiin.
Henri Boërio

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Henri Boërio vuonna 1976. |  Henri Boërio vuonna 1976. |  Henri Boërio vuonna 1976. |  |
Maa:   Ranska
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Montreal 1976 | rekki |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Essen 1979 | nojapuut |  |
Henri Boërio (s. 13. kesäkuuta 1952) on entinen ranskalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Boërio osallistui kolmiin olympialaisiin. Münchenissä 1972 hän jäi joukkuekilpailussa viimeiseksi eli 13:nneksi. Henkilökohtaisissa pisteissä hän oli kuudesta ranskalaisvoimistelijasta neljänneksi paras. Montréalin 1976 olympialaisissa hän saavutti rekillä jaetun pronssimitalin pistein 19,475. Joukkuekilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi ja keräsi ranskalaisista parhaat pisteet. Henkilökohtaisessa moniottelussa hän sijoittui 23:nneksi 110,500 pisteellä. Moskovan 1980 olympialaisissa hän sijoittui joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja pääsi kolmanneksi parhaana ranskalaisena mukaan henkilökohtaisen moniottelun finaaliin, jossa hän sijoittui 24:nneksi 113,275 pisteellä.
Boërio saavutti Essenin EM-kilpailuissa 1979 jaetun pronssimitalin nojapuilla.
Bogud

Bogud (k. 31 eaa.) oli antiikinaikainen Mauretanian kuningas Pohjois-Afrikassa. Bogud hallitsi Mauretanian läntisiä osia noin vuodesta 49 eaa. lähtien. Itäisiä osia hallitsi Bokkus. Bogud ja Bokkus olivat ensimmäisiä Mauretanian kuninkaita, jotka antoivat lyödä rahoja. Bodugin kolikoissa oli latinankielinen teksti. Julius Caesar yritti saada kummankin kuninkaan liittolaisekseen Pompeiusta tukevaa Numidiaa vastaan. Bogud lähetti Caesarille joukkoja vuonna 47 eaa. Myös Bokkus avusti alkuun Caesaria, mutta alkoi myöhemmin kannattaa pompeiuslaisia. Caesarin murhan jälkeen Bogud kannatti Marcus Antoniusta, kun taas Bokkus kannatti Octavianusta. Bogud hyökkäsi Hispaniaan Antoniuksen pyynnöstä vuonna 38 eaa., mutta Bokkus käytti tilannetta hyväkseen ja valtasi Bogudin osan Mauretaniasta. Bokkus kuoli vuonna 33 eaa. ja Octavianus otti koko Mauretanian Rooman alaisuuteen. Bogud lähti Antoniuksen luokse itään, missä hän kuoli Aktionin taistelussa vuonna 31 eaa.
Bogorodsk (Komi)

Bogorodsk (ven. Богоро́дск, komiksi Висер, Viśer)) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Višerajoen rannalla 92 kilometriä Kortkerosista koilliseen. Kylässä on 760 ja kunnassa 1 200 asukasta (vuonna 2007).
Kylä mainitaan Višeran pogostana ensimmäisen kerran vuonna 1608. Sen nykyinen venäjänkielinen perustuu paikalla jo tuolloin olleeseen Jumalansynnyttäjän kirkkoon. Seudun asukkaat harjoittivat maanviljelyä, karjanhoitoa ja metsästystä. 1800-luvulla kylä oli volostin keskus. Sen asukkaista valtaosa on komeja.
Bogorodskin kuntaan kuuluvat keskuskylän lisäksi Lunin (ven. ja komiksi Лунь), Pasvomynin (Пасвомын), Sjuzjaybin (Сюзяыб) ja Troitskin (ven. Троицк, komiksi Типöсикт, T’ipöśikt) kylät. Tärkein työantaja on maatalous. Kunnassa toimii maatalousyritys Višerski. Palveluja ovat Bogorodskin keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkärin vastaanotto, Bogorodskin, Sjuzjaybin ja Troitskin lastentarhat sekä Zjuzjaybin ja Troitskin alakoulut, kerhotalot ja ensiapuasemat. Bogorodskissa on toimiva Neitsyt Marian syntymän kirkko.
Oleg Bogomoloff

Oleg Bogomoloff (11. syyskuuta 1920 – 19. marraskuuta 1976) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.
Tukimiehenä ja hyökkääjänä jalkapalloa pelannut Bogomoloff edusti koko uransa ajan 1938–1950 Kiffeniä mestaruussarjassa ja Suomensarjassa. Hänen suurin saavutuksensa oli SM-pronssi 1949. Kaikkiaan Bogomoloff pelasi kahdeksan kauden aikana 107 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 27 maalia.
Jalkapallomaajoukkueessa Bogomoloff pelasi vuosina 1939–1948 kolme maaottelua.
Bogomoloff pelasi myös jääkiekkoa SM-sarjassa. Hän edusti Kiffeniä 1940–1946 ja Helsingfors Skridskoklubbia 1946–1951. Bogomoloff voitti Kiffenissä mestaruuden kausilla 1940–1941 ja 1942–1943.
Bogomoloff oli koulutukseltaan diplomiekonomi ja Juhava Oy:n toimitusjohtaja. Hän kuoli 56-vuotiaana sydänkohtaukseen lomamatkalla.
Urheiluvaikuttaja Boris Bogomoloff oli Olegin veli. Harry Bogomoloff on Borisin poika.
Klaus Bodenmüller

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Itävalta> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sevilla 1991 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Glasgow 1990 | kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | Genova 1992 | kuulantyöntö |  |
Klaus Bodenmüller (s. 6. syyskuuta 1962) on entinen itävaltalainen kuulantyöntäjä. Hän sijoittui kahdesti pistesijoille ulkoratojen arvokilpailuissa ja saavutti arvokisamitaleja sisäradoilla.
Bodenmüller sijoittui Rooman MM-kilpailuissa 1987 seitsemänneksi tuloksella 20,41 m. Seuraavana vuonna Soulin olympialaisissa hän jäi karsintaan. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 19,62 m. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 20,48 m. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän työnsi karsinnassa tuloksen 18,07 m eikä selviytynyt loppukilpailuun.
Sisäradoilla Bodenmüller saavutti kolme arvokisamitalia. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 1990 hän voitti kultaa tuloksella 21,03 m. Sevillassa sisäratojen MM-kilpailuissa 1991 saaliina oli hopeaa tuloksella 20,42 m ja Genovassa sisäratojen EM-kilpailuissa 1992 pronssia tuloksella 19,99 m.
Bocca della Verità

Bocca della Verità
Bocca della Verità eli Totuuden suu on marmorinen korkokuva tai patsaan fragmentti Rooman keskustassa, 500-luvulta peräisin olevan Santa Maria in Cosmedin -kirkon portiikkikäytävässä Aventinuksen kaupunginosassa. Korkokuva esittää miehen kasvoja, ja sen silmät ja suu ovat ammottavia aukkoja. Se lienee fragmentti pakanallisen ajan suihkulähteestä. Toisen olettaman mukaan se on saattanut olla viemärinluukku . Korkokuvasta tuli merkittävä turistinähtävyys keskiajalla, kun levisi legenda, että jos puhuja pitää kättään korkokuvan suussa, korkokuva puraisee häneltä sormet poikki jos puhuja päästää suustaan valheen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bocca della Verità Wikimedia Commonsissa
Bogolan

Bogolan-kankaita Endén torilla.
Bogolan (bambaraksi bogolanfini) on malilainen puuvilla- ja villakankaiden värjäystekniikka.
Värjäysmenetelmä on peräisin Beledougoun alueelta Bamakon pohjoispuolelta, josta se on levinnyt eri puolille Malia. Kankaat käsitellään ensin puiden lehdistä valmistetussa uutteessa, minkä jälkeen niiden annetaan kuivua auringossa. Toisessa vaiheessa kankaat maalataan rautapitoisella käyneellä mudalla käyttäen apuna pensseliä, keppiä tai sapluunaa. Käsittely toistetaan useita kertoja, minkä jälkeen muta ja lehtiuute pestään pois ja värjäämättömät kohdat valkaistaan. Langan ja kankaiden valmistaminen on perinteisesti miesten työtä, kun taas naiset hoitavat värjäämisen.
Bogolan-kankailla on suuri kulttuurinen merkitys, ja niitä käytetään varsinkin erilaisissa juhlatilaisuuksissa. Halpojen tuontivaatteiden ja monimutkaisen tuotantoprosessin takia käsityöläisten asiakaskunta koostuu nykyään paljolti matkailijoista. Bogolan-aiheita hyödynnetään myös kansainvälisessä muotiteollisuudessa.
Käsityönä värjätyistä tehdasvalmisteisista puuvillakankaista käytetään nimitystä bazin.
Black and Blue

| Black and Blue The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 7. joulukuuta 1974 – helmikuu 1976
 Julkaistu: 23. huhtikuuta 1976
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Mick Jagger, Keith Richards
 Tyylilaji: rock, funk, disko, reggae
 Kesto: 41.24
 Levy-yhtiö: Rolling Stones Records
Listasijoitukset
  1. (1976)   1. (9 viikkoa, 1976)   2. (toukokuu 1976)   2. (15. toukokuuta 1976)   2. (huhtikuu 1976)   4. (15. heinäkuuta 1976)   6. (26. huhtikuuta 1976)   15. (1976)   17. (toukokuu 1976)
The Rolling Stonesin muut studioalbumit
| It's Only Rock 'n' Roll 1974 | Black and Blue 1976 | Some Girls 1978 |
Singlet albumilta Black and Blue
 ”Fool to Cry” Julkaistu: 26. huhtikuuta 1976  ”Hot Stuff” Julkaistu: 1976
Black and Blue on The Rolling Stonesin huhtikuussa 1976 julkaistu studioalbumi. Albumilla soittaa yhtyeen uusi kitaristi Ron Wood, joka korvasi Mick Taylorin. Wood tosin teki ensiesiintymisensä The Rolling Stonesin riveissä jo edellisellä albumilla It's Only Rock 'n Roll jolla Wood soittaa kitaraa nimikappaleella It’s Only Rock ’n’ Roll (But I Like It). Virallisesti Woodista tuli The Rolling Stonesin jäsen vuonna 1975. Black and Blue toi esiin Mick Jaggerin kiinnostuksen funkiin ja diskoon, ja Keith Richardsin syventymisen reggaehen. Levy koostuu pääasiassa ”jamipohjaisista” kappaleista.
Albumi nousi viidentenä peräkkäisenä Rolling Stones -levynä Yhdysvaltain listaykköseksi. Yhtyeen kotimaassa Britanniassa sijoitus oli toinen. Rock-kriitikko Lester Bangs kirjoitti Black and Bluen olevan ”ensimmäinen merkityksetön Stones-albumi”. Hänen mielestään yhtye oli täydellisesti ajan vaatimusten mukainen, mutta kiihko on poissa, ja siksi heillä ei oikeastaan ole enää mitään merkitystä.
Levyn hitiksi muodostui singlenä ennen itse albumia julkaistu ”Fool to Cry”. Kappaleen tarinassa köyhä poika haikailee rakastamansa naisen perään.
Työstö

Levyn äänittäminen alkoi eri studioissa ennen edellisvuoden Yhdysvaltain-kiertuetta. Se saatiin valmiiksi New Yorkissa helmikuussa 1976.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Mick Jagger ja Keith Richards, ellei toisin mainita.
A-puoli
Hot Stuff – 5.20
Hand of Fate – 4.28
Cherry Oh Baby – 3.53 (säv. Eric Donaldson)
Memory Motel – 7.07
B-puoli
Hey Negrita – 4.58
Melody – 5.47
Fool to Cry – 5.04
Crazy Mama – 4.34
Kokoonpano > The Rolling Stones

Mick Jagger – laulu, taustalaulu, lyömäsoittimet, kitara, piano, sähköpiano
Keith Richards – kitara, taustalaulu, laulu, sähköpiano, basso
Charlie Watts – rummut, lyömäsoittimet
Bill Wyman – basso, lyömäsoittimet
Ron Wood – kitara, taustalaulu
Kokoonpano > Vierailijat

Ollie Brown – lyömäsoittimet
Nicky Hopkins – sähköpiano, urut, jousisyntetisaattori
Harvey Mandel – sähkökitara
Wayne Perkins – kitara, akustinen kitara, sähkökitara
Billy Preston – taustalaulu, piano, laulu, urut, kosketinsoittimet, jousisyntetisaattori
Ian Stewart – lyömäsoittimet
Bodil

| Bodil |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  9. helmikuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Botilda
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  pohjoismainen, parantuminen + taistelu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bodil on pohjoismainen, varsinkin Tanskassa ja Etelä-Ruotsissa esiintyvä naisen etunimi.
Nimen alkumuoto on ollut Bothild tai Bothilder, ja sen alkuosa merkitsee apua tai parantumista, loppuosa taistelua. Nimi esiintyy varsinkin Ruotsissa myös muodossa Botilda.
Ruotsissa Bodilin ja myös Botildan nimipäivä on 26. tammikuuta. Sen sijaan Suomessa Bodilin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 9. helmikuuta. Suomessa nimi Bodil on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 300 henkilölle.
Bodil on myös Tanskassa vuosittain jaettavan elokuva­palkinnon nimi.
Tunnettuja Bodileja

Bodil (k. 1103), Tanskan kuningatar ja pyhiinvaeltaja
Bodil Holmström (s. 1981), suomalainen suunnistaja
Bodil Kjer (1917–2003), tanskalainen näyttelijä
Bodil Koch (1903–1972), tanskalainen poliitikko ja ministeri
Bodil Kornbek (s. 1961), tanskalainen poliitikko
Bodil Lindfors (s. 1951), suomenruotsalainen kirjailija ja psykoterapeutti
Bodil Svendsen (s. 1916), tanskalainen meloja
Bodil Udsen (1925–2008), tanskalainen näyttelijä
Hr. Ms. Bloys van Treslong (F824)

| Hr>  Ms. Bloys van Treslong |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Wilton-Fijenoord
Kölinlasku:  5. toukokuuta 1978
Laskettu vesille:  15. marraskuuta 1980
Palveluskäyttöön:  25. marraskuuta 1982
Poistui palveluskäytöstä:  Kreikalle 2003 nimellä Nikoforos Fokas
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 500 t (kuiva) 3 900 t (kuormattu)
Pituus:  130,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,4 m
Syväys:  6 m
Koneteho:  2-akselinen COGOG: 2 × Rolls-Royce Olympus TM 3B -kaasuturbiinia 51 600 shp 2 × Rolls-Royce Tyne TM 1C -kaasuturbiinia 9 800 shp
Nopeus:  30 solmua 20 solmua
Miehistöä:  176
Aseistus
Aseistus:  2 × neliohjuksista Harpoon-ohjusten laukaisualustaa 1 x kahdeksan ohjuksen Sea Sparrow -ohjusten laukaisualusta 1 × OTO Melara Compatto 76 mm/L62 -tykki 1 × 30 mm Goalkeeper CIWS 4 × 324 mm Mk46 -torpedoputkea 2 × Westland Lynx -helikopteria
Hr. Ms. Bloys van Treslong (runkonumero F824) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Kortenaer-luokan ohjusfregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Wilton-Fijenoordilta. Sen köli laskettiin 5. toukokuuta 1978 ja alus laskettiin vesille 15. marraskuuta 1980. Alus valmistui 25. marraskuuta 1982.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 2003 ja se myytiin Kreikalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Nikoforos Fokas.
Thomas Bohrer

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Soul 1988 | nelonen i.p. |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | nelonen i.p. |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Bled 1989 | nelonen i.p. |  |
|  Hopeaa | Wien 1991 | nelonen i.p. |  |
|  Pronssia | Račice 1993 | nelonen i.p. |  |
Thomas Bohrer (s. 6. elokuuta 1963) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti perämiehettömässä nelosessa olympiahopeaa Soulissa 1988 ja Barcelonassa 1992. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti samassa luokassa hopeaa Bledissa 1989 ja Wienissä 1991 sekä pronssia Račicessa 1993.
Hard N’ Horny

| Hard N’ Horny Wigwam |
| --- | --- | --- |

Albumin vaihtoehtoinen kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : loka-marraskuussa 1969 
 Studio : Finnvox-studiot, Helsinki
 Julkaistu: joulukuussa 1969     2003 (CD) 
 Formaatti: LP-levy (LRLP 9)   C-kasetti (LRC 9)   CD-levy (LRCD 9)
 Tuottaja(t): Otto Donner
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 40.55    45.02 (CD) 
 Levy-yhtiö: Love Records    Siboney (CD) 
 Levymerkki: Love Records
Muut kannet
   Eräs albumin alkuperäisistä kansikuvista.
Listasijoitukset
  Suomi 8. (31/2015) 
Wigwamin muut studioalbumit
|   | Hard N’ Horny 1969 | Tombstone Valentine 1970 |
Hard N’ Horny on suomalaisen rock-yhtye Wigwamin debyyttialbumi, joka julkaistiin joulukuussa 1969. Progressiivinen rockia edustava levy sisältää sekä suomen- että englanninkielistä musiikkia.
A-puolen aloittava Mats Huldénin nimiin merkitty raita ”633 Jesu Fåglar” sisältää noin viisi sekuntia lintujen äänten matkimista, koska varsinainen kappale ei mahtunut levylle, mutta levyn etiketit oli jo ehditty painaa. Kappaleen ruotsinkieliset sanat on painettu levyn ensimmäisen painoksen sekä vuoden 2003 remasteroidun CD-levypainoksen kansivihkoon. Muut A-puolen kappaleet ovat Jukka Gustavsonin tekemiä. Albumin B-puolella on Jim Pembroken säveltämä Henry-nimisestä miehestä kertovien laulujen sarja, joka muodostaa eräänlaisen pienoisrockoopperan.
Albumin aikaan julkaistusta singlestä ”Luulosairas” tuli suuri hitti ja se on nykyäänkin yhtyeen tunnetuimpia kappaleita.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pembroke, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

633 Jesu fåglar – 0.08 (instrumentaali, säv. Huldén)
Pidän sinusta – 5.38 (instrumentaali, säv. Gustavson)
En aio paeta – 3.00 (säv. ja san. Gustavson)
Neron muistolle; hyvää yötä – 3.07 (säv. ja san. Gustavson)
Guardian Angel, the Future – 4.56 (säv. ja san. Gustavson)
No pens, ei karsinoita – 4.51 (instrumentaali, säv. Gustavson)
Kappaleet > B-puoli

Henry’s...
...Mountain Range or Thereabouts – 3.11 (jousisov. Otto Donner)
...Geographical and Astronomical Mistakes – 2.02 (jousisov. Otto Donner)
...Highway Code – 2.53
...Ghastly and Diabolical Mistakes – 1.17
...Cancelled Holiday Plans – 1.39
...Concentration Camp Brochure – 2.58
...Ears, Eyes, Girlfriend and Feet – 1.34 (jousisov. Otto Donner)
...Hard and Horny All-Niter – 1.12
...Milk Round in the Morning – 2.29 (jousisov. Otto Donner)
Kappaleet > CD-levyn bonus

Luulosairas – 4.07 (säv. ja san. Gustavson)
Kappale oli yhtyeen toinen single ja se julkaistiin 1969 B-puolenaan ”Henry's Highway Code”.
Kokoonpano > Muusikot > Wigwam

Jim Pembroke – laulu (7-15), taustalaulu (8, 11, 13-14), äänet (1), flyygeli (15)
Nikke Nikamo – sähkökitarat (2-10, 13), akustiset kitarat (7-15), taustalaulu (14-15), äänet (1)
Jukka Gustavson – laulu (3, 5), taustalaulu (3, 5, 9, 14-15), äänet (1), puhe (4), Hammond L-100 -urut (2-3, 5-15), flyygeli (3-14), preparoitu piano (6)
Ronnie Österberg – rummut (2-15), lyömäsoittimet (4, 7, 10, 12-13), congarummut (10), vibrafoni (7), taustalaulu (5, 14-15), äänet (1)
Mats Huldén – sähköbasso (7-15), bassokitara (2-6), taustalaulu (5, 14-15), äänet (1)
Kokoonpano > Muusikot > Muut muusikot

Marjoriitta Gustavson – puhe (4)
Otto Donner – taustalaulu (5), jousiryhmän johto (7-8, 13, 15)
Fitz Jenkins – kontrabasso (7, 8; soolo: 7)
tunnistamaton jousiryhmä – jouset (7-8, 13, 15)
DDT Jazzband – vaskipuhaltimet (14)
Kokoonpano > Tuotanto

Otto Donner – tuotanto
Erkki Hyvönen – äänitys (Finnvox-studiot, Helsinki, loka-marraskuu 1969)
Jorma Auersalo – vaihtoehtoinen etukansi
Julkaisut

Albumi julkaistiin Love Records -levymerkillä LP-levynä joulukuussa 1969. Ensimmäistä painosta tehtiin 400 kappaletta ja sen kaikki kansivariaatiot ovat yhtyeen jäsenten ja heidän ystäviensä käsin piirtämiä. Levy julkaistiin erilaisella kansikuvalla LP-levynä heti seuraavana vuonna. 1970-80-luvuilla albumista tehtiin vielä kolme uusintapainosta LP-levynä ja albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa C-kasettina. Vuonna 2003 albumi julkaistiin ensimmäistä kertaa CD-levynä remasteroituna painoksena. Kyseinen painos sisältää myös bonuskappaleena yhtyeen ensimmäisen hittikappaleen ”Luulosairas” ja siitä on olemassa kuusi eri variaatiota. Maaliskuussa 2009 albumi julkaistiin CD-levynä Japanissa ja seuraavana vuonna Venäjällä piraattipainoksena. Heinäkuussa 2015 Svart Records julkaisi albumista kolme uutta painosta LP-levyinä, jotka sisälsivät alkuperäisen painoksen kansivariaatioita. Ensimmäinen painos oli 333 kappaleen rajoitettu painos läpinäkyvällä vinyylillä, toinen 333 kappaleen painos normaalilla mustalla vinyylillä sekä kolmas 333 kappaleen painos punaisella vinyylillä. Vuonna 2019 Svart Records julkaisi albumin uudestaan LP-levynä kultaisella vinyylillä. Joulukuussa 2020 albumi julkaistiin jälleen CD-levynä Japanissa. Albumista on yhteensä olemassa 18 eri julkaisua.
Kirjallisuutta

Dimery, Robert (toim.): 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.  ((1001 Albums You Must Hear Before You Die, 2006.) Suomalaisen laitoksen päätoimittaja Jake Nyman. Kääntäjät: Esa Kuloniemi ym)  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36217-4
Bodaibo

| Bodaibo Бодайбо |
| --- | --- |
 vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Irkutskin alue
Piiri:  Bodaibo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11 km²
Väkiluku (2009):  14 800
 – Väestötiheys:  1 345 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+8 (MSK+5)
 
 www.bodaibo.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bodaibo (ven. Бодайбо́) on kaupunki Irkutskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lenan sivujokeen Vitimiin laskevan Bodaibo-joen suussa 1 100 kilometriä Irkutskista koilliseen. Kaupunki on Bodaibon piirin keskus. Asukkaita on 14 800 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1864 kullankaivajien tukikohdaksi. 1800-luvun lopussa Lenan rikkaista kultaesiintymistä tuli maailmankuuluja. Vuonna 1912 seudulla tapahtui suurta huomiota herättänyt Lenan joukkomurha, jossa sotilaat ampuivat 270 lakkoilevaa kullankaivajaa. Vuonna 1925 Bodaibosta tuli kaupunki.
Nykyään Bodaibo on kullantuotantoalueen keskus, jossa on mm. rakennus- ja elintarviketeollisuutta.