stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nokia 1600
Ominaisuudet

Nokia 1600:lla voi puheluiden soittamisen lisäksi lähettää tekstiviestejä, joita mahtuu puhelimen muistiin noin 60. Puhelimessa on värinähälytys, ennakoiva tekstinsyöttöominaisuus, puhelukaiutin ja mahdollisuus handsfree-laitteen kytkemiseen. Puhelimen sisäiseen muistiin voi tallentaa 200 yhteystietoa, minkä lisäksi SIM-kortille mahtuu 250 yhteystietoa mikäli palveluntarjoaja sen mahdollistaa. Yhteystietojen nimet voivat olla enintään 14 merkkiä pitkiä ja niihin voi liittää vain yhden puhelinnumeron.
Nokian mukaan puhelimen BL-5C-tyyppinen akku kestää 5,5 tuntia puhuttaessa ja 450 tuntia valmiustilassa. Puhelin tukee polyfonisia eli 20-äänisiä soittoääniä. Puhelimen mukana tulevat soittoäänet ovat MP3-tasoisia, mutta käyttäjä ei itse voi ladata siihen muita kuin polyfonisia soittoääniä.
Nokia 1600:ssa on kolme peliä, jotka vaihtelevat alueittain. Mahdollisia pelejä ovat Snake Xenzia, Dice, Cricket Cup, Pocket Carrom, Soccer League, Adventure Quiz ja Rapid Roll.
Puhelimessa on myös soittoäänten sävellysohjelma, yksinkertainen laskin, yksikön muunnin, ajastin, sekuntikello ja puhuva kello. Puhelimessa on myös laskuri, joka kertoo prepaid-liittymissä jäljellä olevan saldon määrän.
Puhelimessa on vaihdettavat Xpress-on -kuoret.
Vastaanotto

Cellularreviewer.com kehui Nokia 1600:aa kovaäänisestä ja äänenlaadultaan hyvästä puhelukaiuttimesta ja perustoimintoihin opastavasta esittelytilasta. Sivuston mukaan puhelin on erinomainen valinta niille, jotka haluavat pääasiassa soittaa puheluita ja lähettää tekstiviestejä eivätkä halua maksaa laitteesta paljoa.
Mobile-review.comin arvostelussa puhelin sai kehuja hyvästä mikrofonista ja pitkästä akkukestosta. Sivuston mukaan laitteen kaiutin on kuitenkin joskus liian hiljainen, pelien pelaaminen hankalaa pienen navigointinäppäimen ja numeronäppäinten asettelun vuoksi ja puhelimen takakansi liian heikkotekoinen. Kritiikkiä esitettiin myös huonolaatuisesta näytöstä, joka himmenee auringossa. Näyttöä kuitenkin kehuttiin selkeästä valikosta.
Symplification.com mainitsi laitteen eduiksi hyvän mikrofonin ja akkukeston.
Vuonna 2007 tehdyn tutkimuksen mukaan Nokia 1600 oli tuolloin Suomen kolmanneksi yleisin matkapuhelinmalli 3,2 prosentin käyttäjäosuudella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nokia 1600 Wikimedia Commonsissa
Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
Nokia 1600 - Tuki
Nikoloz Gilauri

| Nika Gilauri> ნიკა გილაური |
| --- | --- |
 Nika Gilauri vuonna 20. marraskuuta 2008.
Georgian pääministeri
 6. helmikuuta 2009 – 4. heinäkuuta 2012  
Edeltäjä:  Grigol Mgaloblišvili
Seuraaja:  Vano Merabišvili
Henkilötiedot
Syntynyt: Nikoloz Zurabis dze Gilauri 14. helmikuuta 1975 (ikä 49)  Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto (nykyään Georgia)
Tiedot
 Nimikirjoitus
Nikoloz "Nika" Zurabis dze Gilauri (georg. ნიკოლოზ [ნიკა] ზურაბის ძე გილაური, s. 14. helmikuuta 1975 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä 6. helmikuuta 2009 lähtien, kunnes puoli vuotta ennen uusia vaaleja hän tilalleen vaihdettiin silloinen sisäministeri  Vano Merabišvili. Gilauri on aiemmin ollut energia- ja valtiovarainministerinä.
Gilauri opiskeli kansainvälistä taloutta Tbilisin valtionyliopistolla, sekä Limerick Universitylla Irlannissa ja suoritti korkeamman tutkinnon Temple Universityssä Philadelphiassa Yhdysvalloissa.
Gilauri liittyi Mikheil Saakašvilin hallintoon ns. ruusuvallankumouksen jälkeen helmikuussa 2004 energiaministeriksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikoloz Gilauri Wikimedia Commonsissa
Christian Adolph Diriks

Christian Adolph Diriks
Christian Adolph Diriks (11. marraskuuta 1775 Kööpenhamina, Tanska – 16. joulukuuta 1837 Kristiania, Norja) oli norjalainen juristi, Eidsvollin kansalliskokousedustaja ja ministeri.
Tausta

Diriks syntyi saksalaisen laivanvarustaja Boye Diriksin ja Marie Elisabeth Stoppelin perheeseen Kööpenhaminassa. Hän opiskeli erinomaisin arvosanoin ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1795. Hän avioitui Maren Cathrine Taxin (k. 1848), joka oli Kongsbergin hopeasulattamon omistajan tytär, kanssa vuonna 1798.
Ura

Hän työskenteli aluksi Kööpenhaminan hovi- ja kaupunginoikeudessa, kunnes hänet nimitettiin 1806 asessoriksi Kristiansandin lääninylioikeuteen Norjaan. Vuonna 1812 hänet valittiin tuomariksi Larvikiin ja samalla koko silloiseen Larvikin kreivikuntaan.
Ura > Kansalliskokousedustaja 1814

Kansalliskokouksessa hän edusti Larvikia. Hänet valittiin juristina perustuslakikomiteaan ja sen sihteeriksi. Hän profiloitui kokouksessa itsenäisyyspuolueen kannattajana, joka toivoi Norjan ajan myötä yhdistyvän uudelleen Tanskaan.
Ura > Professori ja ministeri

3. kesäkuuta 1814 Diriks nimitettiin oikeustieteen professoriksi vastaperustettuun Kristianian yliopistoon. Hänen valtiolliset velvollisuutensa kuitenkin estivät häntä keskittymästä akateemiseen uraan.
Diriks valittiin Stortingiin Kristianiasta ja sen lakikomiteaan syksyllä 1814. Tämän jälkeen hän toimi useissa ministeritehtävissä moneen otteeseen vuosina 1814 – 1836, poliisi-, oikeus-, sekä kirkko- ja opetusministeriöissä.
Tanskalaismielisenä hänellä oli myös vastustajia ja hän vältti täpärästi syytteen valtakunnanoikeuteen vuonna 1818. Yleisesti hänet kuitenkin mainittiin suosituksi hahmoksi aikansa politiikassa. Hän kuoli Kristianiassa 1837, vuosi politiikasta eläköitymisensä jälkeen ja hänet on haudattu Oslon Vår Frelsers-hautausmaalle. Hänen pojanpoikansa oli taidemaalari Karl Edvard Diriks (1855–1930).
Niilo Mikkola

Niilo ”Nilla” Ilmari Mikkola (28. huhtikuuta 1902 Helsinki – 6. tammikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija.
Niilo Mikkola oli ammatiltaan isännöitsijä ja Yhtyneiden Kuvalehtien varastonhoitaja. Pesäpalloa Mikkola pelasi HPL:n joukkueessa 1924–1931 voittaen kolme Suomen mestaruutta 1924, 1926–1927 sekä suojeluskuntajärjestön mestaruuden Helsingin joukkueessa 1926. Mikkolan pelipaikkana oli polttaja. HPL:n puheenjohtajana Mikkola toimi 1933–1935 ja johtokunnassa 1925–1937, 1945–1946, 1956–1962. Mikkola oli myös pääsarjatason pesäpallotuomari ja PPL:n johtokunnan jäsen 1942–1945, sekä liittovaltuuston jäsen. Mikkola käynnisti pesäpallon sotasarjan vuonna 1942 ja toimi 20 vuotta SVUL:n Helsingin piirin pesäpallojaoston puheenjohtajana vuodesta 1932. Mikkola on HPL:n kunniajäsen ja saanut HPL:n kultaisen ansiomerkin. Mikkola oli eräs avainhenkilöistä HPL:n uuden tulemisen aikaan 1959–1960.
Saavutukset > Pelaajana

3 SM-kultaa: 1924, 1926, 1927
3 SM-pronssia: 1925, 1929, 1930
Saavutukset > Pesäpallotuomarina

Miesten Itä-Länsi-tuomari: 1934
Clair Bidez

Clair Bidez (s. 7. elokuuta 1987 Vail, Colorado) on yhdysvaltalainen lumilautailija.
Bidez kilpaili ensimmäisen kerran lumilautailun maailmancupissa 10. helmikuuta 2005. Paras maailmancupin sijoitus hänellä on kolmas sija, jonka hän saavutti Cardronan kilpailussa 1. syyskuuta 2007. Bidez on voittanut nuorten MM-kultaa vuonna 2006 ja MM-hopeaa vuonna 2005. Lumilautailun MM-kilpailuissa vuonna 2007 hän oli 28:s ja vuonna 2011 18:s.
Saavutuksia

Nuorten MM-kilpailut:
Kultaa 2006 ja hopeaa 2005
Nikoloz Tškheidze

Nikoloz Tškheidze
Nik’oloz Tškheidze (georg. ნიკოლოზ ჩხეიძე, ven. Николай Семёнович Чхеидзе, Nikolai Semjonovitš Tšheidze, 1864 Kutaisin läänin Putin kylä – 7. kesäkuuta 1926 Leuville-sur-Orge, Ranska) oli georgialainen menševikkipoliitikko, joka toi marxismin Georgiaan 1890-luvulla. Hänellä oli huomattava rooli Venäjän vuoden 1917 helmikuun vallankumouksessa ja itsenäisen Georgian perustamisessa.
Tškheidze syntyi aristokraattisen perheeseen Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa Georgiassa. Yhdessä veljensä Kalenike Tškheidzen kanssa Nikolos oli perustamassa Georgian sosiaalidemokraattista liittoa.
Vuosina 1907–1917 Tškheidze oli menševikkien ryhmän johtaja Venäjän valtakunnanduumassa. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän toimi Petrogradin neuvoston ja yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajana. Tškheidze kannatti Venäjän väliaikaista hallitusta ja vastusti bolševikkien vaikutusvallan lisääntymistä.
Lokakuun vallankumouksen aikana, kun bolševikit ottivat vallan Venäjällä, Tškheidze oli lomalla Georgiassa. Hän jäi Georgiaan, jossa hänestä tuli Transkaukasian demokraattisen federatiivisen tasavallan johtaja vuonna 1918.
Toukokuussa 1918 Tškheidzestä tuli itsenäisen Georgian demokraattisen tasavallan puhemies. Versailles’n rauhankonferensissa vuonna 1919 hän etsi ententen tukea itsenäiselle Georgialle.
Tškheidze oli mukana laatimassa uuden tasavallan ensimmäistä perustuslakia vuonna 1921. Puna-armeijan vallattua Georgian saman vuoden maaliskuussa hän siirtyi maanpakoon Ranskaan Konstantinopolin kautta .
Nikoloz ja Alekandra Tškheidzen hauta Pariisissa
13. kesäkuuta  1926 Tškheidze  teki itsemurhan Georgian demokraattisen tasavallan pakolaishallituksen virka-asunnossa  Leuville-sur-Orgessa Ranskassa.  Hänet on haudattu  Père Lachaisen hautausmaalle Pariisiin..
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nikoloz Tškheidze Wikimedia Commonsissa
Christian Atsu

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Christian Atsu Twasam
Syntymäaika: 10. tammikuuta 1992
Syntymäpaikka: Ada Foah, Ghana
Kuolinaika: 6. helmikuuta 2023 (31 vuotta)
Kuolinpaikka: Antakya, Turkki
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 172 cm
Seura
Seura: Newcastle United
Pelinumero: 30
Junioriseurat
2009–2011: Porto
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2013 | Porto | 17 | (1) |
| 2011–2012 | → Rio Ave (laina) | 27 | (6) |
| 2013–2017 | Chelsea | 0 | (0) |
| 2013–2014 | → Vitesse (laina) | 28 | (5) |
| 2014–2015 | → Everton (laina) | 5 | (0) |
| 2015–2016 | → Bournemouth (laina) | 0 | (0) |
| 2016 | → Málaga (laina) | 12 | (2) |
| 2016–2017 | → Newcastle United (laina) | 32 | (5) |
| 2017–2021 | Newcastle United | 81 | (4) |
| 2021-2022 | Al-Raed | 8 | (0) |
| 2022-2023 | Hatayspor | 3 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 213 | (24) |
Maajoukkue
| 2012–2019 | Ghana | 62 | (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. helmikuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. helmikuuta 2023.
Christian Atsu Twasam (10. tammikuuta 1992 Ada Foah – 6. helmikuuta 2023 Antakya) oli ghanalainen jalkapalloilija. Ennen kuolemaansa hän edusti turkkilaista Hataysporia.
Seurajoukkueura

Atsu siirtyi 17-vuotiaana Porton junioriakatemiaan. 14. toukokuuta 2011 Atsu sai ensimmäistä kertaa kutsun edustusjoukkueeseen otteluun CS Marítimoa vastaan, mutta hän ei kuitenkaan tuolloin päässyt vielä tekemään ensiesiintymistään.
Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi joukkuetoverinsa Kelvinin tavoin lainasopimuksella Rio Aveen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 28. elokuuta 2011 SC Olhanensea vastaan. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 27 sarjaottelua ja teki niissä kuusi (6) maalia.
Lainakautensa jälkeen hän palasi takaisin Portoon. Atsu teki ensimmäisen maalinsa Portossa 15. helmikuuta 2013 pelatussa vierasottelussa SC Beira-Maria vastaan. Hän voitti tuolla kaudella Portugalin-mestaruuden ja supercupin.
Atsu siirtyi 2,7 miljoonan punnan siirtosummalla Englannin Valioliigan Chelseaan kesällä 2013. Hän ei kuitenkaan pelannut seurassa otteluakaan, vaan oli kauden 2013–2014 lainalla Eredivisien Vitesse Arnhemissa, seuraavan kauden Valioliigan Evertonissa, syyskauden 2015 saman sarjan Bournemouthissa, kevätkauden 2016 Primera Divisiónin Málagassa ja kauden 2016–2017 Englannin Mestaruussarjassa Newcastle Unitedissa. Hän siirtyi Valioliigaan nousseeseen Newcastleen pysyvästi kesällä 2017.
Maajoukkueura

Atsu teki ensiesiintymisensä Ghanan maajoukkueessa 1. kesäkuuta 2012 pelatussa vuoden 2014 MM-kilpailujen karsintaottelussa Lesothoa vastaan, ja teki ottelussa myös ensimmäisen maajoukkuemaalinsa. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2014 Ghanan kaikki kolme ottelua avauskokoonpanossa.
Atsu on pelannut Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2013, 2015, 2017 ja 2019. Vuoden 2015 turnauksessa Ghana saavutti hopeaa ja Atsu teki kaksi maalia Ghanan 3–0-voittoon päättyneessä puolivälieräottelussa Guineaa vastaan. Vuoden 2013 turnauksessa Atsu teki maalin alkulohko-ottelussa Nigeriä vastaan.
Kuolema

Christian Atsu kuoli helmikuussa 2023 tapahtuneessa Turkin maanjäristyksessä. Vajaan kahden viikon ajan kateissa ollut Atsu löydettiin 18. helmikuuta seurajoukkueensa Hataysporin toimistorakennuksen raunioista Antakyan kaupungista.
Aiheesta muualla

Christian Atsun esittely ja tilastot Footballzz-sivustolla (englanniksi)
Newcastle United – Englannin Valioliiga
1 Dúbravka |
2 Trippier |
4 Botman |
5 Schär |
6 Lascelles |
7 Joelinton |
8 Tonali |
9 Wilson |
10 Gordon |
11 Barnes |
12 Lewis |
13 Targett |
14 Isak |
17 Krafth |
18 Osula |
19 Vlachodimos |
20 Hall |
21 Livramento |
22 Pope |
23 J. Murphy |
24 Almirón |
25 Kelly |
26 Ruddy |
28 Willock |
29 Gillespie |
30 Ashby |
33 Burn |
36 Longstaff |
37 A. Murphy |
39 Guimarães |
40 White |
67 Miley |
Manageri Howe
Ghanan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Adams |
2 Inkoom |
3 Gyan |
4 Opare |
5 Essien |
6 Acquah |
7 Atsu |
8 Agyemang-Badu |
9 Boateng |
10 A. Ayew |
11 Muntari |
12 Kwarasey |
13 J. Ayew |
14 Adomah |
15 Sumaila |
16 Dauda |
17 Rabiu |
18 Waris |
19 Mensah |
20 Asamoah |
21 Boye |
22 Mubarak |
23 Afful |
Valmentaja Appiah
Casaraben kulttuuri

Casaraben kulttuuri oli Bolivian Moxosin tasangolla vallinnut intiaanikulttuuri, joka rakensi suuria maakumpuja.
Casaraben kulttuuri vallitsi Llanos de Mojosin alueella Boliviassa noin 5001–1400 jaa. Alue on etelään Acren geoglyfeistä Trinidadin kaupungista itään ja kaakkoon. Casaraben löydöt ovat mutkikkaimmat keskukset tuolta ajalta, siltä alueelta. Rakennelmat viittaavat tiheään asutukseen. Seutu on ajoittain tulvivaa savannia. Kulttuuri käsitti kaksi suurta temppelikeskusta: Landivar ja Cotoca. Näiden ympärillä oli 24 pienempää kulttipaikkaa 4500 km2 alalla. Rakennelmat olivat pohjakaavaltaan U:n muotoisia temppeleitä, porraspyramideja, neliömäisiä tasanteita ja kartiomaisia pyramideja. Cotocan pyramidi oli 21 m korkea. Rakennelmat oli tehty polttamattomista savitiilistä. Niiden pohjois–luoteis-suuntaus oli yleinen koko Amazonin alueella. Näin ollen ne olivat tyypillisiä kehittyneen intiaaniyhteiskunnan keskuksia.
Cotocasta lähti teitä, jotka ulottuivat ainakin 4 km päähän. 315 ha alainen Cotoca valvoi 500 km2 aluetta, 18 pienempää keskusta. Pienet keskukset olivat 5 km välein. Cotocaa ympäröivästä alasta on puolet savannia, puolet metsää. Cotocasta ja Landivarista lähti viuhkamaisesti pengerteitä ja kastelukanavia. Kastelukanavien lisäksi oli vesialtaita. Maissia viljeltiin, myös metsästettiin ja kalastettiin.
Nichan el Anouarin ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Nichan el Anouarin ritarikunta (ransk. Ordre du Nichan el Anouar) oli ranskalainen ritarikunta, jonka perusti alkujaan Tadjouran sulttaanikunnan hallitsija Hamed ben Mohamed lokakuussa 1887. Vuonna 1896 se otettiin osaksi Ranskan palkitsemisjärjestelmää. Ritarikuntaa jaettiin aina vuoteen 1963 asti, jolloin se lakkautettiin yhdessä muutaman muun ritarikunnan kanssa ja niiden tilalle perustettiin kansallinen ansioritarikunta.
Ritarikunnassa oli viisi luokkaa:
suurristi
suurupseeri
komentaja
upseeri
ritari
Neil Robertson (snookerpelaaja)

| Neil Robertson |
| --- | --- |
 Neil Robertson vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Neil Robertson
Syntynyt: 11. helmikuuta 1982 (ikä 42) Melbourne, Australia
Kansalaisuus:   Australia
Snookerpelaaja
Lempinimi:  The Thunder from Down Under
Ammattilaisena:  1998/1999, 2000–2002, 2003–
Ranking:  4
Korkein ranking:  1
Palkintorahat:  £6 451 195
Korkein breikki:  147 (5 kertaa)
Sadan breikit:  898
Turnausvoitot
Ranking-turnaukset:  23
Pienet ranking-turnaukset:  4
Rankingittomat turnaukset:  7
MM-kultaa:  2010
Aiheesta muualla
www.neilrobertson.net
Neil Robertson (s. 11. helmikuuta 1982) on australialainen vasenkätinen snooker-ammattilainen. Hän on kotoisin Melbournesta ja tunnetaan myös lempinimillä The Melbourne Machine ja Thunder From Down Under. Robertson aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 ja on parhaimmillaan ollut ammattilaisten maailmanlistalla sijalla 1. Toukokuussa 2010 Robertson voitti ensimmäisenä australialaisena maailmanmestaruuden, joka oli 28-vuotiaana jo Robertsonin viides finaali ja viides ranking-turnausvoitto. Yhteensä ranking-turnausvoittoja Robertsonilla on kuusi ja hän on edelleenkin voittanut kaikki pelaamansa finaaliottelut  . Turnausvoittojen lisäksi The Melbourne Machine on tunnettu hyökkäävänä pelaajana, ja hän on tehnyt yli 620 vähintään sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnaustasolla , mukaan lukien tavoitellun 147 pisteen maksimibreikin viisi kertaa.
Ura

Robertson aloitti uransa nuorena ja 14-vuotiaana hän teki ensimmäisen yli 100 pisteen lyöntisarjansa. Tätä ennen kukaan ei ollut kyennyt tähän australialaisessa ranking-turnauksessa. Vuonna 1998 hän aloitti ammattilaisuransa ollessaan 16-vuotias. Ensimmäisellä kaudellaan hän pääsi maailmanmestaruuskisoissa 16:n parhaan joukkoon. Saapuessaan Cambridgeen Robertsonilla, joka oli jättänyt koulunsa kesken, oli vain 500 Englannin puntaa rahaa mukanaan ja hän joutui lainaamaan peliliiviä toiselta australialaispelaajalta .
Ura > Vetäytyminen, paluu ja nousu 16:n parhaan joukkoon

Robertson ei kuitenkaan kyennyt saavuttamaan merkittävää nousua ranking-listalla, ja hän vetäytyi ammattilaispiireistä muutamaksi vuodeksi. Tänä aikana hän dominoi snooker-tapahtumia Australiassa tehden suuria lyöntisarjoja ja voittaen useita pelejä peräjälkeen. Vuonna 2003 hänelle kuitenkin avautui mahdollisuus nousta takaisin ammattilaisten pariin kun hän voitti alle 21-vuotiaiden maailmanmestaruuden Uudessa-Seelannissa. Tämä tarjosi hänelle villin kortin ammattilaiskiertueelle (engl. Main Tour). Kaudella 2003/2004 hän teki paluun ammattilaispöydille ja vahvoin esityksin (mm. yksi välieräpaikka) kapusi kauden päätteeksi ranking-listalla sijalle 68.
Kaudella 2004/2005 Robertson jatkoi nousujohteista ammattilaisuraansa voittaen nimekkäitä pelaajia ja saavuttamalla kaksi välieräpaikkaa turnauksissa. Kauden päätteeksi Robertson oli noussut jo sijalle 28.
Kaudella 2005/2006 Robertson jatkoi vahvaa nousuaan edelleen saavuttaen taas kaksi välieräpaikkaa. Vahvalla pelillä hän nosti itsensä ranking-listalla 16:n parhaan joukkoon seuraavalle kaudelle. Tämä tarkoitti sitä, että karsintaottelut olivat hänen osaltaan ainakin toistaiseksi ohi, sillä 16 parhaiten sijoitettua pelaajaa sijoitetaan ranking-turnauksissa suoraan 32 parhaan kaavioon. Robertsonin sijoitus kauden päätteeksi oli 13.
Ura > Turnausvoittaja

Ensimmäisen ranking-turnausvoittonsa Robertson saavutti vihdoin kaudella 2006/2007, jonka aikana hän voitti kaksi turnausta. The Thunder From Down Underista tuli ensimmäinen australialaispelaaja, joka on voittanut ranking-turnauksen. Ensimmäinen voitto tuli Aberdeenissä järjestetyssä Grand Prix-turnauksessa, jonka finaalissa kaatui toinen nuori pelaaja Jamie Cope , kauden syyspuolella, ja toinen Welsh Open-turnauksessa keväällä 2007.. Finaalissa Robertson pelasi turnauksen suuryllättäjää Andrew Higginsonia vastaan, joka oli pelannut muutaman karsintakierroksen ennen pääsyään turnauksen loppuvaiheeseen. Kauden päätteeksi hän oli nostanut itsensä jo 10 parhaan pelaajan joukkoon sijalle 7.
WBPSA Player of the Year 2007
Ura > Top 10 pelaaja

Kausi 2007–2008 ei sujunut Robertsonin osalta kovinkaan menestyksekkäästi, vaikka hän säilyttikin paikkansa 10 parhaan joukossa ranking-listalla. Kauden aikana hän hävisi monta tiukkaa ensimmäisen kierroksen ottelua, joten pistesaldo ei karttunut kehuttavasti. Vuoden 2008 maailmanmestaruuskisoissa Sheffieldissä Robertson pelasi vakuuttavasti ensimmäisen pelinsä, mutta toisella kierroksella hän sai vastaansa juuri Honghe Industrial China Open-turnauksen voittaneen, ja koko kauden edukseen esiintyneen, skotin Stephen Maguiren, joka lopetti Robertsonin haaveet semifinaalipaikasta, jonka hän oli aikaisemmin haastatteluissa asettanut tavoitteekseen.
Kausi 2008–2009 ei myöskään lähtenyt Robertsonin osalta käyntiin toivotulla tavalla, sillä Belfastissa pelatussa Northern Ireland Trophy-avausturnauksessa hän hävisi heti ensimmäisen ottelunsa 32 parhaan joukossa. Shanghai Masters sujui jo hieman paremmin, sillä Robertson eteni Kiinassa 16 parhaan joukkoon, mutta hävisi toisella kierroksella haastaja Ricky Waldenille erin 5-4 oltuaan jo 3-1 ja 4-2 johdossa. Walden voitti lopulta koko turnauksen. Robertson kärsi niukan ensimmäisen kierroksen tappion myös London Royal Watches Grand Prix-turnauksessa, jossa vanha 51-vuotias mestari Steve Davis oli parempi erin 5-4. Ensimmäisessä Bahrain Championship-turnauksessa menestystä tulikin pitkästä aikaa, kun Robertson saavutti mestaruuden. Hän voitti Matthew Stevensin finaalissa erin 9-7.
Ura > Maksimibreikin 147 suorittanut maailmanmestari

Kauden 2009/2010 ensimmäisessä ranking-turnauksessa Shanghaissa Robertson kärsi tappion Ken Dohertylle heti avauskierroksella. Toisessa turnauksessa, Grand Prix'ssä, Robertson eteni finaaliin saakka, kaataen matkalla mm. hallitsevan turnausvoittajan ja maailmanmestarin John Higginsin. Finaalissa nuori kiinalainen Ding Junhui hävisi lopulta melko selkeästi erin 9-4. China Openissa Robertson suoritti ammattilaisuransa ensimmäisen maksimimbreikin 147 pistettä ottelussaan Peter Ebdonia vastaan . Toinen jokaisen ammattilaispelaajan unelma toteutui kauden huipennuksessa, kun Robertson nosti Betfred.com World Snooker Championship-turnauksen areenalla Crucible Theaterissa lajin tavoitelluimman pystin eli maailmanmestaruuspokaalin. Ottelun jälkeisessä haastattelussaan Robertson kertoi voiton jälkeisen tunteen olevan uskomaton ja kertaili aikoinaan saapuneensa Englantiin 500 puntaa taskussaan ja lainanneensa peliliiviä toiselta australialaiselta pelaajalta . Finaalissa kaatui turnauksen suurimman lyöntisarjan 146 tehnyt Graeme Dott erin 18-13   . Dott osoitti näin tehneensä vahvan paluun lajin huipulle kärsittyään parista huonommasta kaudesta ja masennuksesta . Robertsonista tuli nykymuotoisen maailmanmestaruusturnauksen ensimmäinen australialainen voittaja. Mestaruuden lisäksi Robertsonin ja hänen avovaimonsa esikoisen laskettu aika ajoittui turnauksen loppupuolelle
Ura > Ranking-listan ykköspelaaja

Kausi 2010/2011 lähti Robertsonin osalta käyntiin kunnolla vasta syyskuussa, kun hän kohtasi Glasgow'ssa World Open-turnauksen finaalissa Ronnie O'Sullivanin ja päihitti tämän erin 5-1. Turnausvoitto ja finaali oli jo Robertsonin uran kuudes ja nosti The Melbourne Machinen ranking-listan ykköspelaajaksi. Pienturnaussarjassa Players Tour Championship ei Robertson saavuttanut menestystä, mutta arvostetussa syyskauden päätösturnauksessa UK Championship hän eteni neljännesfinaaliin. Tämän turnauksen aikana kuitenkin pöydille pelikiellon jälkeen vahvan paluun tehnyt John Higgins valtasi ranking-listan ykköspaikan voitettuaan finaalissa Mark Williamsin erin 10-9 . Tammikuussa 2011 pelatussa The Masters-kutsuturnauksessa Robertsonin tie katkesi niin ikään neljännesfinaalivaiheessa Mark Allenia vastaan erin 4-6 .
Harjoittelu

Ammattilaiskauden aikana Robertson asuu Cambridgessä. Hän harjoittelee Cambridge Snooker Centerissä mm. Joe Perryn kanssa, joka on jo kahdeksan kautta ollut 32 parhaan joukossa ranking-listalla.
Päättäväisyys ja tasaisuus

Robertsonia kunnioitetaan ammattipiireissä päättäväisyydestään ja siitä, että hän pitää pään viileänä tiukassakin tilanteessa. Hän on myös ammattilaisten ranking-listalla yksi nopeimman nousun tehneitä pelaajia koko historian aikana. Neljän kauden aikana hänen sijoitukset olivat 68, 28, 13 ja 7. Lisäksi kuudesta finaaliesiintymisestään Robertson on voittanut jokaisen, joten hänen paineensietokykyä on vaikea epäillä. Yksi The Thunder From Down Underin voitoista on arvostetuin mahdollinen eli maailmanmestaruusturnauksen finaali, jonka voittaminen vaatii peräti 18 erän voittamisen.