Maria (alkemisti)
Keksinnöt

Marian työt tunnetaan Zosimoksen kirjoituksista. Zosimos mainitsi Marian – Agathodaimonin, Pseudo-Demokritoksen ja Hermes Trismegistoksen lisäksi – kuvauksissaan tietyistä laitteista, kuten tribikoksesta, kerotakiksesta ja bain-mareista. Mutta hänen osuutensa näiden kehittämisessä ovat kiistanalaisia ja epäselviä.
Kerotakis
Kerotakis on tärkein Marian keksinnöistä, se on palautusjäähdytyslaite, jota käytetään lämmittämään alkemiassa käytettyjä aineita ja keräämään niiden höyryjä   . Se on ilmatiivis säiliö, jonka päälle on ripustettu kuparilevy. Jotta laite toimisi oikein, kaikkien liitosten oli oltava tyhjiötiiviitä.
María tutki arseenin, elohopean ja rikkihöyryjen vaikutuksia metalleihin, pehmentäen ja kyllästäen niitä väreillä. Kerotakis oli kolmion muotoinen paletti, jota taiteilijat käyttivät pitämään vaha- ja pigmentiseoksensa lämpiminä. María käytti samaa palettia metallien pehmentämiseen ja kyllästämiseen värillä. Kerotakisista tuli nimi hänen koko refluksointilaitteelleen, joka koostui pallon tai sylinterin puolipallon muotoisella kannella tulen päälle. Rikki-, elohopean- tai arseenisulfidiliuokset kuumennettiin astiassa, joka oli sijoitettu lähelle pohjaa. Lähellä sylinterin yläosaa, kannesta ripustettuna, oli kuparin ja lyijyn (tai muiden metallien) seoksesta valmistettu lastalla, joka oli tarkoitus käsitellä. Kun rikkiä tai elohopeaa keitettiin, höyry kondensoitui sylinterin yläosaan ja neste valui takaisin jatkuvatoimisesti. Rikkihöyryt tai kondensaatti reagoivat metalliseokseen, jolloin muodostui musta sulfidi ("Black of Mary"), jonka piti edustaa transmutaation ensimmäistä vaihetta. Epäpuhtaudet kerättiin seulalle, kun taas jäännös (musta rikki) palasi pohjalle. Pitkäaikainen kuumennus tuotti kullan kaltaisen metalliseoksen, joka riippuu käytetyistä metallien ja elohopean tai rikin yhdisteistä.
"Black of Mary" on myös nimetty, kyseessä on musta sulfidipinnoite metallille, joka on valmistettu kerotakisten prosessilla.
Kerotakia käytettiin myös kasviöljyjen, kuten ruusun eteerisen öljyn, uuttamiseen.
Maria ja hänen kollegansa uskoivat, että kerotakisissa tapahtuva reaktio oli mystinen uudelleenmuodostus maan suolistossa tapahtuneesta kullan muodostumisprosessista. Hänen suosikki kalsinointiyhdisteensä oli realgar, arseenisulfidista koostuva oranssinpunainen mineraali, jota esiintyy usein kultakaivoksissa.
Myöhemmin tätä instrumenttia muokkasi saksalainen Franz von Soxhlet, joka loi vuonna 1879 hänen nimeään kantavan laitteen, Soxhlet-laitteen.
Tribikos
Tribikos oli eräänlainen kolmevartinen alembic, jota käytettiin tislaamalla puhdistettujen aineiden saamiseksi. Ei tiedetä, keksikö Maria sen, mutta Zosimoksen mukaan laitteen ensimmäisen kuvaus on Marian kirjallisissa teksteissä. Sitä käytetään edelleen kemian laboratorioissa. Kirjoituksissaan (Zosimoksen lainaama) Maria suosittelee, että putkien valmistukseen käytettävä kupari tai pronssi olisi paistinpannun paksuista ja että putkien ja tistimen pään väliset liitokset tiivistetään jauhotahnalla.
Bain-marie
Marian nimi liitetään vesihauteen nimitykseen bain-marie, sekä alkemistien käyttämiin tislaus- ja hapetuslaitteistoihin. Nimitystä käytetään sekä prosessista että laitteistosta. Termiä käytetään edelleen ruoanlaitossa. Bain -marie käyttää lämpöä ympäröivästä astiasta vedestä pitääkseen tasaisen lämpötilan, kuten kaksoiskattila.
Tribikos.
Alkemistien käyttämä balneum Mariae eli Bain-Marie, teoksessa Coelum philosophorum, Philip Ulstad, 1528.