stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eritrean historia
Eritrean itsenäisyys

Virallisesti Eritrea itsenäistyi 24. toukokuuta 1993. YK:n tarkkailemassa kansanäänestyksessä 23.–25. huhtikuuta 1993 eritrealaiset päättivät itsenäistyä, ja kahden vuorokauden päästä julistettiin Eritrean itsenäinen valtio perustetuksi. Järjestettiin vapaat kansalliset vaalit. Kansalliskokous, joka nimitti Isaiksen presidentiksi, koostui sekä entisistä EPLF:n jäsenistä että muista puolueista. EPLF järjestyi poliittiseksi puolueeksi, Demokratian ja oikeuden kansanrintamaksi (PFDJ), ja säätää uutta perustuslakia Eritrean nuoreen valtioon.
Vuonna 1998 sota Etiopian ja Eritrean välinen sota syttyi uudelleen. Sodan syynä olivat pääasiassa taloudelliset seikat, rajaerimielisyydet ja Eritrean yhteydet Punaiselle merelle (Assabin satama). Sodassa molemmilta osapuolilta kuoli tuhansia sotilaita, ja rasitti huomattavasti Eritrean taloudellista ja yhteiskunnallista tilannetta, heikensi talouskasvua ja aiheutti erään Afrikan pahimmista maamiinaongelmista. Osapuolet solmivat aselevon kesäkuussa 2000 ja allekirjoittivat rauhansopimuksen saman vuoden joulukuussa. Algerialla ja Afrikan yhtenäisyysjärjestö OAU:lla (nykyinen Afrikan unioni) oli merkittävä vaikutus sopimuksen syntyyn.
Vuonna 2003 YK-johtoisen pitkäaikaisen työn tuloksena julkaistiin lopullinen rajasopimus, mutta Etiopia kieltäytyi allekirjoittamasta ja tilanne on yhä epäselvä, mutta vakaa.
Maahanmuuttoviraston tilannekatsauksen mukaan Eritrea on koko itsenäisyytensa ajan maata hallinneen presidentti Isaias Afewerkin johtama sulkeutunut diktatuuri, jonka ihmisoikeustilanne on heikko ja sananvapaus olematon.
Syyskuussa 2019 Eritrea ja Etiopia allekirjoittivat rauhansopimuksen keskinäisten vihollisuuksien lopettamisesta ja suhteidensa normalisoimisesta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eritrea-Ethiopia Boyndary Commission
Afrikan historia maittain
Algeria
Angola
Benin
Botswana
Burkina Faso
Burundi
Djibouti
Egypti
Eritrea
Etelä-Afrikka
Etelä-Sudan
Etiopia
Gabon
Gambia
Ghana
Guinea
Guinea-Bissau
Kamerun
Kap Verde
Kenia
Keski-Afrikan tasavalta
Komorit
Kongon demokraattinen tasavalta
Kongon tasavalta
Lesotho
Liberia
Libya
Madagaskar
Malawi
Mali
Marokko
Mauritania
Mauritius
Mosambik
Namibia
Niger
Nigeria
Norsunluurannikko
Päiväntasaajan Guinea
Ruanda
Sambia
São Tomé ja Príncipe
Senegal
Seychellit
Sierra Leone
Somalia
Sudan
Swazimaa
Tansania
Togo
Tšad
Tunisia
Uganda
Zimbabwe
Osmanien perustama ja Italian kunnostama Massawan satama 1800-luvulla
YK:n rauhanturvaajat Etiopian ja Eritrean rajalla
Eritrea after the independence in 1993
Lateral Constraint

| Lateral Constraint Gloria Morti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : D-studio, Klaukkala; SoundSpiral Audio, Kouvola
 Julkaistu: 2. marraskuuta 2012
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 45.28
 Levy-yhtiö: Cyclone Empire
Gloria Mortin muut julkaisut
| Anthems of Annihilation 2010 | Lateral Constraint 2012 | Kuebiko 2016 |
Lateral Constraint on suomalaisen metalliyhtyeen Gloria Mortin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Cyclone Empire.
Kappaleet

Lex Parsimoniae – 4.52
The First Act – 5.03
Our God Is War – 2.54
Aesthetics of Self-Hyperbole – 4.11
Sleep, Kill, Regress, Follow – 4.24
HalluciNations – 5.03
Slaves – 4.21
Non-Believer – 5.03
The Divine Is a Fraud – 4.51
Conclusion – 4.46
Kokoonpano

Psycho – laulu
Juho Räihä – kitara, äänittäjä, miksaaja
Eero Silvonen – kitara
Kauko Kuusisalo – rummut
Aki Salonen - Basso
Kokoonpano > Tuotanto

Svante Forsbäck – masteroija
Björn Gooßes – kansitaide
Mike Sirén – valokuva
Arvostelut

Blistering: 7/10
Imperiumi: 6/10
Kaaoszine.fi: 9/10
PopMatters:
Aiheesta muualla

Lateral Constraint Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Lateral Constraint Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Rocker

The Rocker on yhdysvaltalainen musiikkiaiheinen komediaelokuva vuodelta 2008. Elokuvan on ohjannut Peter Cattaneo ja käsikirjoituksista vastasivat Maya Forbes ja Wallace Wolodarsky. Elokuvan pääosissa nähdään Rainn Wilson,  Christina Applegate, Jeff Garlin, Josh Gad, Teddy Geiger ja Emma Stone. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 20. elokuuta 2008.
Juoni

Rainn Wilson ottaa lavan haltuun tässä villiäkin villimmässä "toteuta unelmasi ja nolostuta perheesi - hinnalla millä hyvänsä" komediassa. Robert "Fish" Fishman saa huvittavan toisen mahdollisuuden tähteyteen - 20 vuotta sen jälkeen kun tuli potkituksi ulos melkein kuuluisasta tukkahevibändistä - liittyessään lukioikäisen sukulaispoikansa koulubändiin. Tahtiakaan missaamatta Fish vannoo ottavansa paikkansa rockjumalana, titteli jonka on aina ajatellut itselleen kuuluvanbvieden samalla nuoret bändikaverinsa matkalle, jota he eivät tule unohtamaan.
Näyttelijät

Rainn Wilson - Robert “Fish” Fishman
Christina Applegate - Kim Powell
Josh Gad - Matt Gadman
Teddy Geiger - Curtis Powell
Emma Stone - Amelia Stone
Jason Sudeikis - David Marshall
Jane Lynch - Lisa Gadman
Jeff Garlin - Stan Gadman
Will Arnett - Lex Drennan
Fred Armisen - Wayne Kerr
Howard Hesseman - Nev Gator
Lonny Ross - Timmy Sticks
Bradley Cooper - Trash Grice
Jon Glaser - Billy Ault
Demetri Martin - Kip
Aziz Ansari - Aziz
Nicole Arbour - Trashy Groupy
Pete Best - Mies linja-auto pysäkillä
Jane Krakowski - Carol
Samantha Weinstein - Violet
Jonathan Malen - Jeremy
Laura de Carteret - Amelian äiti
Tommy Tuomikoski

Tommy Tuomikoski
Wilfred H. ”Tommy” Tuomikoski (27. huhtikuuta 1907 Quincy, Massachusetts, Yhdysvallat – 29. marraskuuta 1937 Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen muusikko.
Ura

Suomalaisen jazzin alkulaukaukseksi moni on sanonut vuotta 1926, jolloin Helsinkiin saapui amerikanlaiva s/s Andania, jonka laivaorkesteri The Andania Yankees rantautui tilausravintola Royaliin, Oopperakellariin yläkertaan  muutaman viikon keikalle. Orkesterin soundi oli jotakin aivan uutta -2-4 -tahteineen ja improvisoituine sooloineen, joita etenkin saksofonisti-klarinetisti Tommy Tuomikoski esitti. Bändiä kävivät ahkerasti kuuntelemassa pääkaupunkiseudun muusikot, mm. Malmsténit, imien ahnaasti vaikutteita amerikansoitosta.
Laivan lähdettyä takaisin länteen, jäi Tuomikoski Suomeen ja liittyi pian uuteen Zamba-orkesteriin, joka aloitti Kaivohuoneella. Tuomikoski oli soitannallisten taitojensa lisäksi myös melkoinen showmies, järjestäen yleisölle myös silmänruokaa omilla tempuillaan mm. kiemurrellen soittonsa tahdissa kuin käärme. Nuoret muusikot jäljittelivät Tuomikosken pukeutumista ja kampausta, jopa matkivat hänen kävelytyyliään. Zambasta Tuomikoski siirtyi saksalaisen jazzviulisti Egula Saritsin johtamaan Embassy Bandiin, jonka vakiosoittopaikkoja olivat Fennia ja Grand.
1930 vuorossa oli siirtyminen Klaus Salmen Ramblersiin, jossa hänen lisäkseen soitti kaksi muuta amerikkalaista, Leo Adamson ja Merle Wilkin.
Keväällä 1932 Ramblers levytti monen mielestä ensimmäisen suomalaisen jazzlevyn "Muistan sua, Elaine", jossa kuullaan Tuomikosken lyhyt improvisoitu klarinettisoolo, Adamsonin hoitaessa lauluosuuden. Pääasiassa Ramblers joutui levyttämään vähemmän jazzillista materiaalia mm. Matti Jurvan levyillä, joten "Elainen" kaltaiset Ramblers-tallenteet jäivät vielä 1930-luvulla melko vähiin.
Vuoden 1933 lopulla Tuomikoski siirtyi Dallapén riveihin, antaen oman voimakkaan panoksensa orkesterin musiikillisen suunnan muovautumiseen. Tuomikoski antoi myös opetusta suomalaisille orkestereille ja muusikoille, ja julkaisi vuonna 1934 saksofonin soitto-oppaankin, joka oli vuosikymmenien ajan ainoa suomenkielinen alan oppikirja. Henkilönä Tommy Tuomikoski oli hurmuri ja loistava seuramies, jonka synkkänä puolena oli kuitenkin mieltymys alkoholiin. Tuomikoski saattoi yllättää muut orkesterin jäsenet tulemalla lavalle miltei kantokunnossa hoitaen silti oman soitto-osuutensa moitteettomasti. Orkesterin järjestysmiehet tai muusikot joutuivat liikkumaan Tommyn lapsenvahteina, jotta tämä ei olisi kesken kiertueiden karannut viinan, naisten tai näiden molempien perään. Lopulta orkesterin johtajan Martti Jäppilän mitta täyttyi ja Tuomikoski sai lähteä.
Tuomikoski palasi vuonna 1936 takaisin syntymäkaupunkiinsa Yhdysvaltoihin. Rytmi-lehti kommentoi asiaa lyhyesti: "Yllätysmiehenä kuten aina hän otti ja lähti puhumatta mitään. Tuomikosken lähettämistä kirjeistä saa kuitenkin sen käsityksen, että hänellä olisi jälleen aikomus palata Suomeen. Kuten tiedämme, ei Tommysta ja hänen suunnitelmistaan voi koskaan olla varma." Hän kuoli Yhdysvalloissa seuraavana vuonna sairastuttuaan äkillisesti.
Kuebiko

| Kuebiko Gloria Morti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. maaliskuuta 2016
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 49.39
 Levy-yhtiö: Willowtip
Gloria Mortin muut julkaisut
| Lateral Constraint 2012 | Kuebiko 2016 |   |
Kuebiko on suomalaisen death metal -yhtye Gloria Mortin viides studioalbumi. Se julkaistiin 18. maaliskuuta 2016 levymerkillä Willowtip Records.
Kappaleesta ”Executioner” kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Gloria Morti.
Syntymä – 3.10
The Foul Stench of Vomiting Blood – 3.39
Josef Fritzl – 3.16
Chimeral Form – 4.32
Death by a Thousand Cuts (Lingchi) – 5.20
Case No. 1102162 – 6.00
Gallows Built in Rows – 5.28
Executioner – 6.05
The Termination of All Bonds – 12.09
Kokoonpano

Psycho – laulu
Aki Salonen – basso
Eero Silvonen – kitara
Juho Räihä – kitara
Kauko Kuusisalo – rummut
Lars Eikind – kosketinsoitin
Kokoonpano > Tuotanto

Juha Räihä – äänittäjä, miksaaja, masteroija
Sami Ahmaoja – layout
Aki Suomela – valokuvat
Niko Anttila – konsepti, taiteellinen suunnittelu
Arvostelut

Metal Observer: 7/10
Sea of Tranquility:
Aiheesta muualla

Albumi Kuebiko Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Discogs
Marcos Angeleri

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marcos Alberto Angeleri
Syntymäaika: 7. huhtikuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: La Plata, Argentiina
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Málaga
Pelinumero: 15
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002–2010 | Estudiantes | 184 | (2) |
| 2010–2012 | Sunderland | 3 | (0) |
| 2012–2013 | Estudiantes | 23 | (0) |
| 2013– | Málaga | 48 | (0) |
Maajoukkue
| 2009– | Argentiina | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. huhtikuuta 2014.
Marcos Alberto Angeleri (s. 7. huhtikuuta 1983 La Plata, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on edustanut mm. Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Málagaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
24. heinäkuuta 2013 Angeleri siirtyi kolmivuotisella sopimuksella espanjalaisseura Málagaan. Hänestä maksettiin 230 000 euron siirtokorvaus.
Aiheesta muualla

Marcos Angelerin tilastot Football-Lineups -sivustolla (englanniksi)
Málaga – Primera División
1 Kameni |
2 Koné |
3 Weligton |
4 Villanueva |
5 Llorente |
6 Camacho |
7 Juankar |
8 Santos |
9 Charles |
10 Juanpi |
11 Castro |
13 Boiko |
14 Recio |
15 Ricca |
17 Duda |
18 Rosales |
19 Sandro |
20 Koke |
21 Jony |
22 Kuzmanović |
23 M. Torres |
26 En-Nesyri |
27 Escandell |
31 Fornals |
39 Ontiveros |
Valmentaja Ramos
Jääkiekon SM-liigakausi 2007–2008

| --- | --- |
Järjestyksessä:  33.
Joukkueita:  14
Runkosarja
Runkosarja alkoi:  11. syyskuuta 2007
Runkosarja päättyi:  4. maaliskuuta 2008
Voittaja:  Kärpät
Pistepörssin voittaja:   Janne Pesonen (Kärpät)
Paras pelaaja:   Ville Leino (Jokerit)
Pudotuspelit
Päiväys:  12. maaliskuuta – 12. huhtikuuta
Mestari:  Kärpät
Hopeaa:  Blues
Pronssia:  Tappara
Paras pelaaja:   Tuomas Tarkki (Kärpät) 
Pistepörssin voittaja:   Hannes Hyvönen (Kärpät)
 
Alempi sarjataso:  Mestis
 ← 2006–2007 2008–2009 → 
Kausi 2007–2008 on jääkiekon SM-liigan 33. kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Oulun Kärpät. Runkosarja käynnistyi 11. syyskuuta 2007 ja päättyi 4. maaliskuuta 2008. Runkosarjan voitti Oulun Kärpät. Mestaruuden voitti myös Kärpät, toiseksi sijoittui Espoo Blues, ja kolmanneksi Tappara. Runkosarjan pistepörssin voitti Janne Pesonen, parhaaksi pelaajaksi jääkiekkotoimittajat valitsivat Jokereita edustavan Ville Leinon. Kausi oli myös jääkiekkolegendan Raimo Helmisen viimeinen ammattilaispelaajana.
Liigassa testattiin 4 tuomarin järjestelmää eli 2 päätuomaria ja 2 linjatuomaria. 116 runkosarjan ottelua pelattiin neljän tuomarin järjestelmällä. Pudotuspelit pelattiin 4 tuomarin järjestelmällä.
Runkosarja

| # | Joukkue | O | V | JAV | JAH | H | TM | PM | ME | Pts | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Kärpät | 56 | 32 | 10 | 5 | 9 | 205 | 129 | +76 | 121 | 2,16 |
| 2. | Blues | 56 | 33 | 5 | 6 | 12 | 165 | 114 | +51 | 115 | 2,05 |
| 3. | Jokerit | 56 | 29 | 5 | 8 | 14 | 179 | 152 | +27 | 105 | 1,88 |
| 4. | Tappara | 56 | 28 | 8 | 4 | 16 | 185 | 136 | +49 | 104 | 1,86 |
| 5. | JYP | 56 | 27 | 7 | 6 | 16 | 174 | 129 | +45 | 101 | 1,80 |
| 6. | Pelicans | 56 | 28 | 5 | 4 | 19 | 176 | 142 | +34 | 98 | 1,75 |
| 7. | HIFK | 56 | 23 | 11 | 6 | 16 | 167 | 145 | +22 | 97 | 1,73 |
| 8. | Ilves | 56 | 24 | 8 | 2 | 22 | 161 | 164 | -3 | 90 | 1,61 |
| 9. | Lukko | 56 | 18 | 4 | 6 | 28 | 137 | 156 | -19 | 68 | 1,21 |
| 10. | TPS | 56 | 18 | 2 | 9 | 27 | 130 | 164 | -34 | 67 | 1,20 |
| 11. | SaiPa | 56 | 15 | 5 | 7 | 29 | 115 | 155 | -40 | 62 | 1,11 |
| 12. | HPK | 56 | 16 | 1 | 6 | 33 | 123 | 183 | -60 | 56 | 1,00 |
| 13. | KalPa | 56 | 13 | 5 | 3 | 35 | 128 | 179 | -51 | 52 | 0,93 |
| 14. | Ässät | 56 | 10 | 2 | 6 | 38 | 111 | 208 | -97 | 40 | 0,71 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pisteet/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Janne Pesonen | Kärpät | 56 | 34 | 44 | 78 | 1,39 |
| 2. |  Ville Leino | Jokerit | 55 | 28 | 49 | 77 | 1,40 |
| 3. |  Hannes Hyvönen | Kärpät | 54 | 24 | 42 | 66 | 1,22 |
| 4. |  Jarkko Immonen | JYP | 54 | 26 | 37 | 63 | 1,17 |
| 5. |  Tim Stapleton | Jokerit | 55 | 29 | 33 | 62 | 1,13 |
| 6. |  Tommi Santala | Jokerit | 56 | 28 | 30 | 58 | 1,04 |
| 7. |  Matias Loppi | Pelicans | 55 | 18 | 40 | 58 | 1,05 |
| 8. |  Michal Broš | Kärpät | 53 | 25 | 28 | 53 | 1,00 |
| 9. |  Timo Koskela | Tappara | 56 | 20 | 33 | 53 | 0,95 |
| 10. |  Janne Ojanen | Tappara | 56 | 17 | 35 | 52 | 0,93 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi (puolustajat)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pisteet/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Teemu Aalto | Tappara | 56 | 15 | 25 | 40 | 0,71 |
| 2. |  Arto Laatikainen | Blues | 52 | 13 | 25 | 38 | 0,73 |
| 3. |  André Benoit | Tappara | 54 | 12 | 26 | 38 | 0,70 |
| 4. |  Ilkka Heikkinen | HIFK | 51 | 11 | 26 | 37 | 0,73 |
| 5. |  Lee Sweatt | TPS | 56 | 15 | 18 | 33 | 0,59 |
| 6. |  Mikko Lehtonen | Kärpät | 48 | 8 | 25 | 33 | 0,69 |
| 7. |  Anssi Salmela | Tappara | 56 | 16 | 16 | 32 | 0,57 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi (tulokkaat)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pisteet/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Oskar Osala | Blues | 53 | 18 | 17 | 35 | 0,66 |
| 2. |  Vili Sopanen | Pelicans | 54 | 15 | 15 | 30 | 0,56 |
| 3. |  Antti Erkinjuntti | TPS | 56 | 9 | 16 | 25 | 0,45 |
| 4. |  Tapio Laakso | KalPa | 53 | 8 | 15 | 23 | 0,43 |
| 5. |  Simo Mälkiä | SaiPa | 55 | 4 | 9 | 13 | 0,24 |
Runkosarja > Maalivahtien torjuntapörssi (vain yli 25 ottelua pelanneet)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Päästetyt maalit | Nollapelit | Torjunta % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Tuomas Tarkki | Kärpät | 37 | 74 | 2 | 93,22 |
| 2. |  Sinuhe Wallinheimo* | JYP | 27 | 56 | 2 | 92,83 |
| 3. |  Pekka Tuokkola | JYP | 30 | 63 | 3 | 92,69 |
| 4. |  Antti Niemi | Pelicans | 49 | 109 | 4 | 92,63 |
| 5. |  Jussi Markkanen | Jokerit | 50 | 114 | 4 | 92,49 |
Pudotuspelit > Pronssiottelu

| Jokerit – Tappara |
| --- | --- | --- | --- |
| 5. huhtikuuta | Jokerit | Tappara | 3–4 |
Tappara voitti pronssia.
Pudotuspelit > Loppuottelut

| Kärpät – Blues |
| --- | --- | --- | --- |
| 5. huhtikuuta | Kärpät | Blues | 3–1 |
| 7. huhtikuuta | Blues | Kärpät | 1–2 ja. |
| 9. huhtikuuta | Kärpät | Blues | 2–3 ja. |
| 10. huhtikuuta | Blues | Kärpät | 0–4 |
| 12. huhtikuuta | Kärpät | Blues | 5–1 |
Kärpät voitti Suomen mestaruuden voitoin 4–1.
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet | Pisteet/peli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Hannes Hyvönen | Kärpät | 15 | 8 | 13 | 21 | 1,40 |
| 2. |  Ville Leino | Jokerit | 14 | 8 | 11 | 19 | 1,36 |
| 3. |  Tim Stapleton | Jokerit | 14 | 9 | 8 | 17 | 1,21 |
| 4. |  Marko Kauppinen | Jokerit | 14 | 5 | 12 | 17 | 1,21 |
| 5. |  Janne Pesonen | Kärpät | 15 | 7 | 9 | 16 | 1,07 |
Pudotuspelit > Maalivahtien torjuntatilasto (väh. 3 ottelua)

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Päästetyt maalit | Torjunnat | Torjunta % | Nollapelit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Tuomas Tarkki | Kärpät | 12 | 22 | 364 | 94,30 | 1 |
| 2. |  Bernd Brückler | Blues | 17 | 39 | 475 | 92,41 | 1 |
| 3. |  Petri Vehanen | Lukko | 3 | 8 | 90 | 91,84 | 0 |
| 4. |  Jani Nieminen | HIFK | 6 | 12 | 132 | 91,67 | 1 |
| 5. |  Joni Puurula | Jokerit | 14 | 43 | 460 | 91,45 | 1 |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
: Kärpät
: Blues
: Tappara
4.: Jokerit
5.: JYP
6.: Pelicans
7.: HIFK
8.: Ilves
9.: Lukko 
10.: TPS
11.: SaiPa
12.: HPK
13.: KalPa
14.: Ässät
Palkinnot

| Joukkuepalkinnot> Palkinto | Joukkuepalkinnot> Peruste | Joukkuepalkinnot> Saaja | Joukkuepalkinnot> Lähde | Joukkuepalkinnot> Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kanada-malja | SM-liigan mestari | Kärpät |  |  |
| Harry Lindbladin muistopalkinto | runkosarjan voittaja | Kärpät |  |  |
| Aaro Kivilinnan muistopalkinto | paras seura | Kärpät |  |  |
Pelaajapalkinnot
| Palkinto | Peruste | Saaja | Joukkue | Lähde |
| Lasse Oksanen -palkinto | runkosarjan paras pelaaja |  Ville Leino | Jokerit |  |
| Jari Kurri -palkinto | pudotuspelien arvokkain pelaaja |  Tuomas Tarkki | Kärpät |  |
| Kultainen kypärä | pelaajien valitsema paras pelaaja |  Ville Leino | Jokerit |  |
| Veli-Pekka Ketola -palkinto | runkosarjan pistepörssin voitto |  Janne Pesonen | Kärpät |  |
| Aarne Honkavaara -palkinto | runkosarjan paras maalintekijä |  Janne Pesonen | Kärpät |  |
| Urpo Ylönen -palkinto | paras maalivahti |  Tuomas Tarkki | Kärpät |  |
| Pekka Rautakallio -palkinto | paras puolustaja |  Arto Laatikainen | Blues |  |
| Jarmo Wasaman muistopalkinto | paras tulokas |  Oskar Osala | Blues |  |
| Raimo Kilpiö -palkinto | herrasmiespelaaja |  Janne Ojanen | Tappara |  |
| Matti Keinonen -palkinto | paras tehotilasto |  Janne Pesonen | Kärpät |  |
| Juha Rantasila -palkinto | runkosarjan paras maalintekijä (puolustaja) |  Anssi Salmela | Tappara |  |
Muut palkinnot
| Palkinto | Peruste | Saaja | Joukkue | Lähde |
| Unto Wiitala -palkinto | paras erotuomari |  Timo Favorin |  |  |
| Pentti Isotalo -palkinto | paras linjatuomari |  Petri Tuomisto |  |  |
| Kultainen pilli | pelaajien äänestämä paras erotuomari |  Jari Levonen |  |  |
| Kalevi Numminen -palkinto | paras valmentaja |  Petri Matikainen | Blues |  |
| Mestarijoukkueen valmentajapalkinto | mestarijoukkueen päävalmentaja |  Kari Jalonen | Kärpät |  |
Aiheesta muualla

Jääkiekon SM-liigan viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Junnut.com Juttuja sekä kymmeniätuhansia valokuvia liiga- ja junioripeleistä
Jääkiekon SM-liigan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970-luku |  |  |  |  |  | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2020-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
The Invitation

| The Invitation |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Karyn Kusama
Käsikirjoittaja:   Phil Hay  Matt Manfredi 
Tuottaja:   Phil Hay  Matt Manfredi  Martha Griffin  Nick Spicer 
Säveltäjä:  Theodore Shapiro
Kuvaaja:  Bobby Shore
Leikkaaja:  Plummy Tucker
Pääosat:   Logan Marshall-Green  Tammy Blanchard  Michiel Huisman  Emayatzy Corinealdi  John Carroll Lynch 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Drafthouse Films
Ensi-ilta:   2015-3-1313. maaliskuuta 2015 (South by Southwest)  2016-4-88. huhtikuuta 2016 (Yhdysvallat)  
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
The Invitation on vuonna 2015 valmistunut kauhuelokuva, jonka on ohjannut Karyn Kusama. Elokuvan pääosissa näyttelevät mm. Logan Marshall-Green, Tammy Blanchard ja Michiel Huisman. Sen ensiesitys tapahtui South by Southwest -festivaaleilla 13. maaliskuuta 2015. Suomessa elokuvan on voinut nähdä suoratoistopalvelu Netflixin tarjonnassa.
Juoni

Elokuva kertoo miehestä nimeltä Will (Logan Marshall-Green), joka naisystävänsä Kiran (Emayatzy Corinealdi) kanssa kutsun saatuaan menee tapaamaan ex-vaimoaan Edenia (Tammy Blanchard) ja tämän uutta miestä ja ystäviä. Saavuttuaan paikalle Will joutuu läpikäymään uudelleen lapsensa menettämisestä johtuvan trauman, josta hänen ex-vaimonsa tuntuu päässeen hämmästyttävän hyvin yli. Illan aikana Will kokee paikalla olijoiden puheet ja käytöksen hyvin omituisina. Eden ja hänen uusi miehensä David (Michiel Huisman) kertovat liittyneensä ryhmään nimeltä "The Invitation", jonka oppien avulla Edenin on ollut mahdollista päästä yli surustaan. Illan mittaan tapahtumat vaikuttavat yhä omituisemmilta, mutta paikalla olijat koittavat vakuuttaa Willille, että hänen epäluulonsa johtuvat vain hänen kokemastaan surusta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Logan Marshall-Green  | … |  Will   |
|  Tammy Blanchard  | … |  Eden   |
|  Michiel Huisman  | … |  David   |
|  Emayatzy Corinealdi  | … |  Kira   |
|  Lindsay Burdge  | … |  Sadie   |
|  Elliot Knight  | … |  Ward Phillips   |
|  Jay Larson  | … |  Ben   |
|  Michelle Krusiec  | … |  Gina   |
|  Jordi Vilasuso  | … |  Miguel   |
|  Mike Doyle  | … |  Tommy   |
|  John Carroll Lynch  | … |  Pruitt   |
|  Karl Yune  | … |  Choi   |
|  Toby Huss  | … |  Tohtori Joseph   |
|  Marieh Delfino  | … |  Claire   |
Vastaanotto

The Invitation sai ilmestyessään pääosin positiivisia arvioita. Rotten Tomatoes -elokuvasivustolla 89 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvostelun. Sivustolla kehutaan, miten elokuva onnistuu olemaan ainutlaatuisen tehokas ja yllättävän nokkela trilleri, josta ei jännitettä puutu.
Toto (rahapeli)

Toto-peli (tai totalisaattori, ransk. pari mutuel, engl. parimutuel betting) on muun muassa hevoskilpailuissa pelattavaa vedonlyöntiä. Peleissä pyritään ennakoimaan hevosten sijoittumista lähdöissään. Pelatun pelin voitto määräytyy laskennallisesti pelin jakosumman ja voittavalle yhdistelmälle pelatun määrän mukaan. Pelin järjestäjä ottaa pelivaihdosta osuutensa ja valtio verot, joten voitoista ei enää peritä veroa. Suomessa totoa pelataan ravikilpailuissa, joiden järjestäjänä ja markkinoijana toimii Veikkaus Oy.
Totoa voidaan pelata myös myyntipisteissä, joissa on usein suora kuvayhteys joko ravi- tai laukkaradalle. Pelata voi myös kotoa internetin ja mobiilisovelluksen kautta.