stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalapääträsket
Maantiede

Kalapääträsketin ulottuvuus lounaasta koilliseen on noin 3,4 kilometriä. Järvi on kauttaaltaan kapea. Sen eteläosaa kutsutaan nimellä Söderändan ja pohjoisosaa nimellä Nörrändan. Kalapääträsketin eteläosassa on pieni saaristo (Lillgrund, Storgrund). Järvi on kokonaisuudessaan luonnonsuojelualuetta.
Kalapääträsketiä reunustavat osin peltoaukeat. Osin rannat ovat soistuneita. Pientaloja on harvakseltaan. Koillisen rannan Nörrändsbergetin korkeustaso on yli 60 metriä merenpinnan yläpuolella. Kalapääträsketin lasku-uoma on Kalapääbäcken, joka virtaa pohjoiseen.
Kalapääträsket (43.007.1.001) kuuluu Hypbäckenin valuma-alueeseen (43.007), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oravaistenjoen vesistössä (43). Kalapääträsket on valuma-alueensa ainoa vähintään hehtaarin laajuinen järvi. Se on kolmanneksi laajin Vöyrin 76:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.
Colombiana

| Colombiana |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Olivier Megaton
Käsikirjoittaja:   Luc Besson  Robert Mark Kamen 
Tuottaja:   Luc Besson  Pierre-Ange Le Pogam 
Säveltäjä:  Nathaniel Mechaly
Kuvaaja:  Romain Lacourbas
Leikkaaja:  Camille Delamarre
Pääosat:   Zoë Saldaña  Michael Vartan  Callum Blue 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Tuotantoyhtiö:  EuropaCorp TF1 Films Production Grive Productions Canal+
Levittäjä:  TriStar Pictures Stage 6 Films
Ensi-ilta:   27. heinäkuuta 2011  26. elokuuta 2011  9. syyskuuta 2011
Kesto:  107 min
Alkuperäiskieli:  ranska, englanti, espanja
Budjetti:  40 000 000 $
Tuotto:  60 965 854 $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Colombiana on Olivier Megatonin ohjaama toimintaelokuva vuodelta 2011. Luc Bessonin kirjoittaman ja tuottaman elokuvan pääosassa Zoë Saldañan roolihenkilö haluaa kostaa vanhempiensa tappajille.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Zoë Saldaña  | … |  Cataleya Restrepo   |
|  Amandla Stenberg  | … |  Nuori Cataleya   |
|  Michael Vartan  | … |  Danny Delanay   |
|  Cliff Curtis  | … |  Emilio   |
|  Lennie James  | … |  Agentti Ross   |
|  Callum Blue  | … |  Richard   |
|  Jordi Mollà  | … |  Marco   |
|  Graham McTavish  | … |  Marsalkka Warren   |
|  Max Martini  | … |  Agentti Williams   |
|  Jesse Borrego  | … |  Fabio   |
|  Sam Douglas  | … |  William Woodward   |
|  Doug Rao  | … |  Michael Shino   |
|  Beto Benites  | … |  Don Luis   |
Vastaanotto

Ilta-Sanomissa Timo Kuismin piti Columbianaa vetävästi toteutettuna Tyttö nimeltä Nikitan ja Léonin ristisiitoksena ja antoi sille kaksi ja puoli tähteä viidestä..
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Colombiana Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Colombiana Elonet. (suomeksi)
Arvostelut

Antti Honkala: Colombiana (2011) 09.09.2011. Filmgoer.fi. Arkistoitu 28.1.2012. Viitattu 22.9.2011.
The Hour (vuoden 2011 televisiosarja)

| The Hour |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 minuuttia
Luoja(t):  Abi Morgan
Pääosissa:  Ben Whishaw Romola Garai Dominic West Anna Chancellor
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   BBC Two  BBC HD  Yle TV1
Esitetty:   2011-07-1919. heinäkuuta 2011 – 2012-12-1313. joulukuuta 2012  2013-11-011. marraskuuta 2013 – 2014-01-1818. tammikuuta 2014
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Kudos Film and Television
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Golden Globe Bafta
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
The Hour on  brittiläinen draamasarja, jonka on luonut Abi Morgan. The Hour alkoi BBC Two -kanavalla 19. heinäkuuta 2011 ja päättyi 13. joulukuuta 2012. Suomessa Yle TV1 esitti sarjan 1. marraskuuta 2013 – 18. tammikuuta 2014.
The Hour sijoittuu 1950-luvun lopun Lontooseen ja kertoo kuvitteellisesta television uutisohjelman toimituksesta. Sarjassa käsitellään useita toisen maailmansodan jälkeisen ajan muutoksia yhteiskunnassa. Näitä ovat esimerkiksi naisten asema työelämässä, television nousu, journalismin murros ja Britannian vaikutusvallan pieneneminen kansainvälisenä mahtina.
BBC ilmoitti 12. helmikuuta 2013, ettei se jatka sarjaa toisen tuotantokauden jälkeen.
Rooleissa

The Hour -ohjelman toimitus
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ben Whishaw  | … |  Frederick ”Freddie” Lyon   |
|  Romola Garai  | … |  Bel Rowley   |
|  Dominic West  | … |  Hector Madden   |
|  Anton Lesser  | … |  Clarence Fendley (1. kausi)   |
|  Anna Chancellor  | … |  Lix Storm   |
|  Lisa Greenwood  | … |  Sissy Cooper   |
|  Joshua McGuire  | … |  Isaac Wengrow   |
|  Peter Capaldi  | … |  Randall Brown (2. kausi)   |
Muut
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Julian Rhind-Tutt  | … |  Angus McCain   |
|  Burn Gorman  | … |  Thomas Kish   |
|  Oona Castilla Chaplin  | … |  Marnie Madden, Hector Maddenin vaimo   |
|  Juliet Stevenson  | … |  Lady Elms (1. kausi)   |
|  Tim Pigott-Smith  | … |  Lordi Elms (1. kausi)   |
|  Andrew Scott  | … |  Adam Le Ray (1. kausi)   |
|  Lizzie Brocheré  | … |  Camille Mettier (2. kausi)   |
|  Hannah Tointon  | … |  Kiki Delaine (2. kausi)   |
Juoni

Eletään kylmän sodan aikaa, mutta politiikan sijaan uutiset käsittelevät lähinnä seurapiirejä. Sarjan tapahtumat alkavat, kun BBC ilmoittaa uudesta ajankohtaisohjelmasta. Tinkimätön ja suorapuheinen nuori toimittaja Freddie Lyon (Ben Whishaw) haluaa epätoivoisesti sen tuottajaksi. Paikan saa kuitenkin hänen hyvä ystävänsä Bel Rowley (Romola Garai), kun taas ohjelman juontajaksi palkataan komea ja sosiaalisesti lahjakas Hector Madden (Dominic West). Näin Freddie joutuu tyytymään rivitoimittajan virkaan, mutta se ei estä häntä tekemästä huippujournalismia.
Vastaanotto

Sarja sai neljä Golden Globe -ehdokkuutta ja kolme Bafta-ehdokkuutta.
Islamilainen historiankirjoitus

Al-Tabarin (838–923) hauta Bagdadissa. Al-Tabari on islamilaisen historiankirjoituksen suurin nimi.
Islamilainen historiankirjoitus tarkoittaa islaminuskoon kuuluvaa islamin varhaisvaiheiden kuvausta tietämättömyyden ajasta ennen islamia suunnilleen 800-luvun alkuun. Vaiheet sisältävät Muhammedin elämäkerran, umaijadikalifaatin ajan, abbasidien vallankumouksen ja abbasidien ajan ensimmäiset vuosikymmenet. Islamin varhaisvaiheet  kirjattiin muistiin 700-luvun lopulta alkaen 900-luvun alkuun mennessä, vaikka jotkut teokset on ilmeisesti kirjoitettu tai ainakin täydennetty vasta 1200-luvulla. Se muodostaa islamin "pyhän historian", joka on osa itse uskontoa ja sellaisena arvostelun ja tieteellisen tutkimuksen yläpuolella. Näihin teksteihin viitataan tavallisesti ilmaisulla "islamilainen perimätieto", sillä niiden tärkeimpänä lähteenä olivat suusta suuhun kiertäneet kertomukset.
Islamin historian islamilaiset kirjalliset lähteet ovat peräisin 100–150 vuotta myöhemmältä ajalta kuin itse tapahtumat, joista ne pyrkivät kertomaan. Suulliseen tarinaperinteelle tyypilliset piirteet näkyvät kirjoituksissa, jotka ovat enimmäkseen katkelmallisia, epäjatkuvia, tarinallisia ja ristiriitaisia. Niiden ajatellaan käyneen läpi useita toimituksellisia kierroksia, joilla kaikilla on ollut omat tavoitteensa. Kirjoituksissa esiintyy kirjallisia klišeitä (topoi) ja abstraktia, tyyliteltyä muotoilua. Säilyneet käsikirjoitukset ovat usein alkuperäisiä paljon myöhempiä, mikä on voinut vaikuttaa niiden sisältöön. Al-Tabarin kirjojen tyyli ei  vastaa hänen ilmoitetun elinaikansa eli 900-luvun arabiaa, minkä takia on arveltu, että tekstit olisi voitu ainakin osin kirjoittaa ja vähintään viimeistellä vasta 1100- ja 1200-luvuilla.
Historiateosten myöhäisyyden takia niiden sisältöön on länsimaissa 1800-luvulta lähtien alettu suhtautua skeptisesti. Vaikka vähemmistö tutkijoista pitää Muhammedia epähistoriallisena henkilönä, vallitseva käsitys on, että islamilaisen historiankirjoituksen monituhatsivuiset teokset sisältävät vain muutamia varmoja tosiseikkoja. Islamin valloitussotien kuvaukset ovat stereotyyppisiä ja seuraavat kirjallisia konventioita. Ne sisältävät runsaasti keskustelua, mutta itse taistelut kuitataan yleensä lyhyesti ja usein Vanhan Testamentin taistelukuvauksia seuraten.
Varhaisimmat islamilaiset historiateokset, kuten al-Zuhrin (k. 742) tuotanto on kadonnut, ja siihen viitataan myöhemmissä teoksissa, joka toisaalta ovat säilyneet vasta 1100- tai 1200-luvun kopioina. Sama koskee myöhempiä kirjoittajia, kuten al-Tabaria, jonka 900-luvun alussa kirjoittamat historiikit ovat myös peräisin kopioina vasta näiltä vuosisadoilta.
Historiankirjoituksen lajit

Orientalistien keskuudessa on vakiintunut käsitys, että arabiankielistä kirjallista toimintaa edelsi pitkä suullisen tarinankerronnan vaihe, sillä historiateokset nojautuvat kirjallisten lähteiden sijaan tarinaperinteeseen, ja teoksissa myös näkyvät suulliselle perinteelle ominaiset retoriset muodot. Tyypillinen rakenne on lyhyt anekdootti, joita asetellaan peräkkäin. Historiankirjoituksen lajeista varhaisin on maghazi, joka tarkoittaa "sotaretkiä" ja ennen muuta Muhammedin sotaa Mekkaa vastaan.  Muhammedin sotaretket saavat valtaosa Ibn Ishaqin Muhammed-elämäkerrasta, ja myös al-Waqidin Maghazi edustaa samaa lajityyppiä. Ibn Ishaqista kerrotaan, että hän ja hänen veljensä Musa (Mooses) taistelivat Irakissa ja samalla kokosivat sotilasleireissä tarinoita Muhammedista. Hans Jansen pitää tietoa uskottavana, koska Ibn Ishaqin Muhammed-elämäkerta sisältää runsaasti sotilaallista aineistoa. Seuraavissa lajityypeissä alkoivat korostua elämäkerrat (sira) kuten Ibn Sa'din teoksessa "Sukupolvet". Sen jälkeen suosituksi tulivat hadith -kokoelmat, joissa julkaistiin tietoa Muhammedin elämäntavasta (sunna). Tämä kirjallisuuden laji kohosi muita tärkeämmäksi, sillä islamilainen laki eli šaria tuli perustumaan pääasiassa näihin kokoelmiin.
Historiankirjoituksen lajit > Muhammedin elämäkerta

| Tekijä | Teoksen nimi | Kotoisin | Kuolinvuosi |
| --- | --- | --- | --- |
| Ibn Ishaq | (kadonnut) | Medina | 767 |
| Al-Waqidi | Sotaretkien historia | Medina | 822 |
| Ibn Hisham | Sirat Rasul Allah | Irak | 834 |
| Ibn Sa'd | Sukupolvet | Irak | 845 |
| Ibn Khayyat | Kronikka | Irak | 854 |
| Al-Bukhari | Sahih al-Bukhari | Uzbekistan | 870 |
| Ibn Abd al-Hakam | Egyptin valloitus | Egypti | 871 |
| Muslim | Sahih Muslim | Iran | 875 |
| Ibn Majah | Sunan ibn Majah | Iran | 886 |
| Abu Dawud | Sunan Abi Dawud | Iran | 888 |
| At-Tirmidhi | Jami at-Tirmidhi | Turkmenistan | 892 |
| Baladhuri | Valloitukset | Irak | 892 |
| Al-Tabari | Vuosikirjat ym. | Iran | 922 |
| An-Nasa'i | Sunan an-Nasa'i | Iran | 951 |
Perimätiedon saattaminen kirjalliseen muotoon alkoi 700-luvun puolivälin jälkeen, jolloin Ibn Ishaq kirjoitti Bagdadissa laajan Muhammed-elämäkerran Sirat Rasul Allah. Teos on kadonnut, mutta tärkeimmät osat siitä on ennallistettu kirjasta tehtyjen lukuisten referaattien avulla. Niistä tärkein on Ibn Hishamin 800-luvun alussa kirjoittama Profeetta Muhammedin elämäkerta.
Ibn Sa'd (785–845), al-Waqidin sihteeri, kirjoitti kahdeksanosaisen teoksen "Suuret sukupolvet" (Kitāb aṭ-ṭabaqāt al-kabīr), joka on kokoelma elämäkertoja Muhammedin lisäksi hänen lähipiiristään ja seuraajistaan. Tämän teoksen alkuperäisen, nyt kadonneen version oli kirjoittanut al-Waqidi.
Khalifa ibn Khayyat (k. 854) kirjoitti teoksen Kitāb al-Tārīḫ (Historiankirja tai Kronikka), joka kertoo muslimien historiasta Muhammedin ajoista 800-luvulle. Teos löydettiin marokkolaisesta kirjastosta vuonna 1966.
Historiankirjoituksen lajit > Koraani

Ibn Ishaqin teosta vanhempia tekstejä ovat varmuudella vain eräät Koraanin katkelmat. Yksi vanhimmista on Birminghamin käsikirjoitus, jonka pergamentti on radiohiilitutkimuksen perusteella ajoitettu välille 568–645.
Islamilaisen perinteen mukaan Muhammed sai ilmestyksiä vuosina 610–632, mutta Koraani koottiin vasta noin vuonna 650 kalifi Uthmanin aikana. Gabriel Said Reynolds on todennut, että tämä löytö haastaa perinteisen käsityksen Koraanin kokoamisen ajankohdasta ja herättää kysymyksiä tekstin historiasta.
Käsikirjoitus sisältää katkelmia Koraanin kolmesta suurasta (18:17–31, 19:91–98 ja 20: 1–40). Niissä ei ole erityisesti islamilaista sisältöä, vaan varhaiskristillisiä tarinoita, kuten kertomus Marian ilmestyksestä tai luolaan nukkuneista unikeoista.
Toinen varhainen teksti on Sanaan käsikirjoitus, jonka kahdesta kirjoituskerroksesta alempi on ajoitettu 600-luvun alkupuolelle.  Sanaan käsikirjoitus kattaa noin puolet Koraanista. Käsikirjoitus löydettiin vuonna 1972 Sanaan suuren moskeijan ullakon purkutöiden yhteydessä, mutta sitä ei toistaiseksi ole päästy perusteellisesti tutkimaan. Vanhin täydellinen Koraani on vuodelta 870.
Historiankirjoituksen osalta Koraani ei tarjoa tietoja Muhammedista, sillä hänet mainitaan varmuudella vain kerran.  Koraanin suurat ovat pääasiassa Mooseksen kirjojen kommentaareja sekä saarnoja, joissa varoitetaan Viimeisestä tuomiosta. Kirjasta puuttuvat myös aikaa ja paikkaa koskevat viittaukset. Tekstien yhteydet islamin historiaan perustuvat sen takia tulkintoihin, jotka 800- ja 900-luvun tafsir -kirjallisuudessa on tehty.
Historiankirjoituksen lajit > Sotaretkien historia ja oikeaan johdetut kalifit

Islamilaisista valloituksista kertoo oma kirjallisuuden tyyppinsä, futuh -kirjallisuus. Sana tarkoittaa valloittamista "vapauttamisen" mielessä. Tärkein valloitussodista kertova lähde on persialaisen al-Tabarin monumentaalinen Profeettojen ja kuninkaiden historia. Se on käännetty englanniksi nimellä The History of al-Tabari ja käsittää 40 osaa.
Toinen lähde on Kitab Futuh al-Shaam (arab. كتاب فتوح الشام, Kirja Syyrian valloituksesta). Sen oletettu kirjoittaja on Abu al-Basri, joka tunnetaan paremmin nimellä al-Azdi. Kirjan ensimmäiset versiot ilmestyivät 1000- ja 1100-luvuilla islamilaisessa Espanjassa. Kirjoittajasta ei tiedetä mitään, ja hänen nimensä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1179. Al-Azdin teosta on luonnehdittu "historialliseksi fiktioksi", missä sankarit puhuvat enemmän kun tekevät.
Kolmas valloituksista kertova lähde on toinen Futuh al-Shaam. Sen tekijälle on annettu nimeksi Pseudo-Waqidi, koska kirjoittaja ei ole aiemmin uskottu al-Waqidi (k. 823). Kirjan katsotaan olevan peräisin joitakin vuosisatoja al-Waqidia myöhemmältä ajalta. Luultavasti se on tehty vasta ristiretkien aikaan, ja kirja sisältääkin paljon polemiikkia kristittyjä vastaan.
Neljäs varhainen sotaretkien historioitsija on Ibn Abd al-Hakam, joka 800-luvulla laati Egyptin, Pohjois-Afrikan ja Espanjan valloituksista kertovan kirjan Futuh al-Misr.
Historiankirjoituksen lajit > Islamilaiset lakitekstit

800-luvulla julkaistiin suuri joukko hadith -tekstien kokoelmia, jotka kertovat Muhammedin teoista ja puheista. Nämä lyhyet kertomukset ovat ajasta ja paikasta irrotettuja katkelmia, joiden tehtävänä on valaista islamilaisen lain eli šarian sisältöä. Tärkeimmät hadith -kokoelmat ovat niin sanotut "kuusi kirjaa" eli kutub al-sittah.
Islamilaisen historiankirjoituksen teemoja (Shoshan)

islaminuskon varhaisvaiheet on tapana esitellä myös lännessä islamin oman historiankirjoituksen mukaisesti. Samalla on syntynyt tietoisuus siitä, että tämä historiankirjoitus sisältää vain vähän faktapohjaista tietoa.  Esimerkiksi Patricia Crone osoitti vuonna 1987, että Mekan kaupungista ei löydy historian lähteistä tietoja ennen 700-lukua, ja Yehuda Nevo perusteli 2000-luvulla väitettä, että arabivaltakunta ei syntynyt ulkopuolelta tulevasta sotilaallisesta invaasiosta vaan sisäisistä levottomuuksista. Robert G. Hoyland on esitellyt kaikki varhaiset islamia koskevat lähteet kirjassa Seeing Islam as others saw it (1997).
Boaz Shoshan on kuvannut edellä mainittujen muslimilähteiden tyypillisiä temaattisia aiheita arabien valloitushistorian esittämisessä. Hän toteaa, että tarinat loivat arvojärjestystä islamilaisessa maailmassa esittelemällä joidenkin klaanien ja yksilöiden mainetekoja ja toisten häpeällisiä tekoja. Esimerkiksi Ibn Hishamilla arvojärjestyksen luominen näkyi siinä, kuka ensimmäiseksi oli kääntynyt islamiin tai ketä Muhammed ensimmäiseksi tervehti. Umaijadikalifien esivanhemmat olivat pettureita jo Muhammedin eläessä, ja yhden heistä Muhammed tappoi omin käsin.
Islamilaisen historiankirjoituksen teemoja (Shoshan) > Vihollisen määrällinen ylivoima

Valloituskertomusten pysyvä teema on vihollisen valtava määrällinen ylivoima. Vihollisarmeijan tyypillinen koko on 100 000 sotilasta, jota vastassa on esimerkiksi 20 000 muslimia, kuten Jordanin laaksossa Fihlin luona. Vihollisista kaatui 7 000 ja muslimeista 17. Kesarean taistelussa kuolleita bysanttilaisia oli 100 000. Qinnasrinissa 2 000 muslimia löi 30 000 miehen bysanttilaisarmeijan. Tarinaan kuuluu, että bysanttilaiset olivat ensiluokkaisissa sotavarusteissa mutta muslimit tavallisissa arkivaatteissaan. Kalifi Abu Bakr joutuikin toteamaan, että yksi muslimi vastasi taistelussa tuhatta monijumalaista sotilasta.
Kuuluisan Jarmukin taistelun kuvauksissa, missä muslimit voittivat, vertailut ovat samanlaisia. Bysantin armeijan komentajan Vahanin kerrotaan todenneen, että Bysantin armeijassa oli kuninkaita ja prinssejä, kun taas muslimiarmeija koostui rääsyisistä arabeista. Historiikit esittävät sellaisia lukuja kuin 400 000 vastaan 30 000. Khalid hyökkää tuhannella ratsulla 100 000 bysanttilaista vastaan. Vihollisella oli Saifin kuvauksen mukaan 140 000 sotilasta, joista 40 000 oli kiinnitetty toisiinsa ketjuilla karkaamisen estämiseksi. Muita lukuja ovat 160 000 vastaan 36 000 ja 200 000 vastaan 46 000. Pseudo-Waqidi kertoo että 25 000 tai 41 000 muslimia taisteli "luotettavien tietojen mukaan" 600 000 tai 700 000 bysanttilaista vastaan. Abu Ubaida ilmoittaa vihollisarmeijan kooksi 800 000. On myös raportoitu, että kristityn armeijan koko oli 1,6 miljoonaa sotilasta. He marssivat 160 ristin alla taistelukentälle. Papit lukivat ääneen Raamattua ja veisasivat virsiä.
Islamilaisen historiankirjoituksen teemoja (Shoshan) > Kuoleman rakastaminen, marttyyrius ja jihad

Historiikeissa kerrotaan, että muslimit olivat miehiä, jotka rakastivat kuolemaa enemmän kuin polyteistit viiniä. Muslimin rakkaus jihadiin oli suurempaa kuin heidän rakkautensa esikoispoikaansa kohtaan. Abu Bakrin kerrottiin neuvoneen: "elä kuin jihadisti ja kuole marttyyrin kuolema". Pseudo-Waqidi, joka kirjoitti ilmeisesti ristiretkien aikaan, toistelee sanoja jihad ja marttyyri lähes joka sivulla. Ibn Hisham kertoo, miten vihollinen lävistää keihäällään muslimin. Tämä toteaa silloin: "Minä voitin, kautta Jumalan!" Surmaaja ihmettelee lausetta ja myöhemmin kääntyy itse islamiin.
Islamilaisen historiankirjoituksen teemoja (Shoshan) > Askeettisuus

Huolimatta siitä, että hyökkäävät muslimit pääsivät käsiksi ylellisiin mukavuuksiin, joita heidän valtaamansa kehittyneemmät sivilisaatiot tarjosivat, muslimit vastustivat kiusausta ja elivät islamin lain mukaisessa vaatimattomuudessa. Kyse ei ollut pelkästään uskontojen erosta vaan erilaisesta moraalista. Jopa vastustajat panivat merkille muslimien vaatimattomuuden: he eivät syö ennen nukkumista eivätkä aamulla herättyään vaan ainoastaan imeskelevät hammastikkua. Arabi ei anna arvoa ruualle tai vaatetukselle, kuten persialaiset. Havainnollinen kuvaus näistä eroista on voitetun persialaisen kuvernöörin matka tapaamaan kalifi Umaria. Kuvernööri oli puettu kultalangoilla kirjailtuun kalliiseen pukuun. Medinaan tultuaan hän sai tietää, että Umar oli nukkumassa moskeijassa. Kuvernööri tapasi kalifin siellä viitta käärittynä tyynyksi pään alle ja ilman yhtään vartijaa. Bysantin keisari Herakleois ihmetteli, miksi kalifi pukeutuu vain paikattuihin rääsyihin. Vastauksen tällaisiin kysymyksiin antaa muuan kristitty kuolinvuoteellaan: muslimit voittivat, koska heitä ei kiinnosta tämä maailma.
Islamilaisen historiankirjoituksen teemoja (Shoshan) > "Munkkeja yöllä ja sotureita päivällä"

Tämä lause toistuu raporteissa muslimien vastustajien puheena. Nämä kertovat muslimien kilpailevan keskenään nuolien ampumisessa samalla kun lausuvat ääneen Koraanin säkeitä. Sellaisia vastustajia kohdatessa olisi parempi olla maan alla kuin päällä. Myös keisari Herakleios oppii, että muslimit voittavat määrällisestä alivoimastaan huolimatta, koska he rukoilevat öisin, paastoavat päivisin, täyttävät lupauksensa, kehottavat hyvään ja kieltävät pahan. Miksi kristityt vertasivat muslimeja juuri munkkeihin? On arveltu, että kristilliset munkit olivat muslimeille hurskauden tärkeitä esikuvia. Muuan esimerkki siitä on tarina Bahirasta. Islamin viiden peruspilarin on nähty sisältävän kristilliseen luostarielämään kuuluvia piirteitä.
Islamilaisen historiankirjoituksen teemoja (Shoshan) > Muslimien tasa-arvoisuus

Valloitushistoriikit sisältävät esimerkkejä kalifien tasa-arvoisuudesta muiden muslimien kanssa. Al-Jabal kertoi bysanttilaisille: "Jos teidän kuninkaanne on Herakleois, meidän kuninkaamme on Jumala -- ja emiirimme on vain yksi meistä, jota seuraamme vain niin kauan kuin hän hallitsee Kirjamme ja Profeettamme sunnan mukaisesti. Muuten eroamme hänet. Jos hän varastaa, hänen kätensä katkaistaan, jos hän syyllistyy aviorikokseen, hänet ruoskitaan." Neuvottelijoiden on vaikea erottaa kalifia muiden joukosta, sillä tämä pukeutuu vaatimattomasti, kulkee kävellen ja syö vieläpä vaatimattomampaa ruokaa kuin muut.
Islamilaisen historiankirjoituksen teemoja (Shoshan) > Vihollinenkin tunnustaa islamin ylivertaisuuden

Islamilaisten valloittajien vastustajat ylistävät muslimilähteissä toistuvasti Profeetan seuraajien moraalia ja heidän hengellistä ylemmyyttään. Persiassa kaupungin asukkaat tervehtivät valloittajina saapuvia muslimeja, jotka ovat vapauttaneet heidät pahan vallasta. Bysantin puolella pappi toteaa: "Totuus kuuluu näille ihmisille". Palmyran kuvernööri tunnustaa, että arabit ovat "rauhallisia, oikeudenmukaisia ja hyväluonteisia ihmisiä, jotka vastustavat pahuutta ja korruptiota." Myös juutalaiset asettuvat muslimien puolelle.
Islamilaisen historiankirjoituksen teemoja (Shoshan) > Muhammed näki tapahtumat jo ennalta

Muslimihistoriikit kertovat lukuisissa kohdissa, miten profeetta Muhammed oli ennustanut taistelujen kulun. Al-Nuaym ibn Hammad (k. 844) kertoo, että profeetan mukaan Bysantin keisari lähettää 300 000 sotilasta Qinnasriniin taistelemaan 70 000 jemeniläistä vastaan. Selostuksessa Jumala keskustelee enkeleiden kanssa ja on raivoissaan kristittyjen ylpeydestä, jolla he heiluttelevat ristejään. Myös viholliset ovat saaneet tiedon Profeetan ennustuksista, mikä laskee heidän taistelutahtoaan, koska Jumala on muslimien puolella. Myös keisari Herakleios on saanut tiedon muslimien voitosta. Hän jylisee armenialaiselle kenraalilleen Vahanille: "Nämä arabit tulevat ehdottomasti hallitsemaan maita kruununi alla." Muslimit saavat voitoistaan selvät merkit myös tähdistä ennustajilta.
Islamilaisen historiankirjoituksen teemoja (Shoshan) > Kääntyminen islamiin

Kun ottaa huomioon muslimien moraalisen ylemmyyden ja heidän ennalta määrätyn voittonsa, kääntyminen islamiin on odotetusti nopeaa. Mitä korkeampi asema käännynnäisellä on, sitä parempi. Jarmukissa islamiin kääntyy Bysantin lähettiläs. Al-Azdi raportoi toisesta lähettilään kääntymisestä ja Pseudo-Waqidi esittää useita muita tapauksia. Vangiksi jäänyt Busran kuvernöörin puoliso kääntyy islamiin nähtyään, miten hyvin muslimit kohtelevat vankejaan. Hän vaatii eroa miehestään, koska ei vielä tiedä, että tämäkin on kääntynyt.
Islamilaisen historiankirjoituksen teemoja (Shoshan) > Kalifin auktoriteetti

Kalifit Abu Bakr, Umar ja myös Uthman pitävät lankoja käsissään Medinasta käsin. He johtavat joukkojaan kirjeitse ja osoittavat tällöin tulevien taistelukenttien tarkkaa maantieteellistä tuntemusta. He ovat paitsi käytännön asiantuntijoita, myös moraalisia esikuvia, jotka muistuttavat Koraanin määräyksistä.