Indonesian maantiede
Fyysinen maantiede > Vuoristot

Indonesia sijaitsee Tyynenmeren tulirenkaan alueella. Suurin osa Indonesian tulivuorista sijaitsee Sundan kaaren alueella, muodostaen 3 000 km pitkän tulivuorijonon. Tulivuorten jono ylettyy Sumatran pohjoisosasta Jaavan ja Pienten Sundasaarten läpi Bandanmerelle asti. Indonesiassa sijaitsee noin 400 tulivuorta, joista noin 100 on aktiivisia.
Sumatran saarta halkoo Barisanvuorten vuorijono, joka sijoittuu Sumatran saaren länsipuolelle. Sumatran korkeimmat vuorenhuiput ovat yli 3 000 metriä korkeita. Saaren korkein vuori on 3 800 metriä korkea Gunung Kerinci, joka on myös Indonesian korkein tulivuori. Sumatran eteläosan jälkeen tulivuorien jono kääntyy itä–länsi-suuntaiseksi Jaavan ja Pienten Sundasaarten läpi Bandanmerelle asti. Pienien Sundasaarien saarista Balilla ja Floresilla sijaitsee useita tulivuoria. Sen sijaan saariston suurin ja itäisin saari Timor ei ole enää tuliperäinen. Useat Jaavalla sijaitsevat tulivuoret ovat hyvin aktiivisia ja purkautuessaan ne saattavat aiheuttaa laajalti tuhoa. Kuuluisimmat tulivuorenpurkaukset ovat Sundasalmella sijaitsevan Krakataun ja Sumbawan saarella sijainneen Tamboran purkaukset 1800-luvulla. Näistä Tamboran purkaus vuonna 1815 aiheutti maailmanlaajuisen ilmaston viilenemisen seuraaviksi vuosiksi.
Pienten Sundasaarten itäosien jälkeen tulivuorijono kaartuu koilliseen Bandanmerelle kohti Molukkien saariryhmää ja Uutta-Guineaa. Bandanmerellä sijaitsevilla Bandasaarilla sijaitsee muutamia tulivuorisaaria ja merellä on myös merenalaisia tulivuoria.
Toinen tulivuorien keskittymä sijaitsee Sulawesin saaren pohjoisosassa, sekä Molukkien saariryhmään kuuluvalla Halmaheran saarella. Sulawesin toimivat tulivuoret keskittyvät saaren pohjoisosiin, saaren eteläosassa tulivuoret ovat sammuneet. Pohjoisosan tulivuoret ovat aktiivisia, sillä laattatektoniikka Sulawesin ja Halmaheran välissä olevalla Molukkienmerellä on monimutkaista. Mannerlaatat alueella ovat pirstaleisia ja pieni Molukkienmeren laatta muodostaa mikrolaatan, joka vajoaa sekä Euraasian laatan ja toisen pienen Filippiinienmeren laatan alle. Kaksoissubduktio on synnyttänyt laatan reunoille idässä Halmaheran kaaren ja lännessä Sangihen kaaren, johon kuuluvat myös Sulawesin pohjoisosien tulivuoret. Halmaheran, sekä Sulawesin pohjoisosien ja Sulawesin pohjoispuolella olevien Sangihesaarten tulivuoret syöksevät laavaa joka on peräisin maan sisuksiin painuvasta molukkienmerenlaatasta. Muutaman miljoonan vuoden kuluttua molukkienlaatta on vajonnut maan syvyyksiin ja Halmaheran ja Sangihen kaaret yhdistyvät ja kaksoisalityöntövyöhykkeestä jää jäljelle vain vähäisiä todisteita.
Sulawesin saari on hyvin vuoristoinen, suurin osa saaresta on yli 500 m:n korkeudella merenpinnasta ja viidesosa on yli 1 000 m:n korkeudella. Borneon saarella Indonesialle kuuluva Kalimantan on rannikoiltaan alavaa, sisämaa on vuoristoisempaa. Borneon vuoristoisimmat alueet sijaitsevat Malesian ja Indonesian rajalla saaren pohjoisosassa, saaren korkeimmat vuoret sijaitsevat Malesian puolella Sabahissa. Saaren eteläosassa ovat Meratusvuoret, joiden korkein vuori Gunung Besar on 1 892 metriä korkea.
Uuden-Guinean saaresta Indonesialle kuuluva Länsi Uusi-Guinea on vuoristoinen saari, ja sen pohjoisosia hallitsevat vuoristot, eteläosat ovat alavampia. Saarella on useita vuorijonoja joista keskeisin on Jayawijayan vuoristo. Siellä sijaitsee myös Indonesian korkein vuori, 5 030 metriä korkea Puncak Jaya.