stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Puijo
Urheilu- ja liikuntakeskussuunnitelmat > Talviurheilun kehto

Puijolla pidettiin vuonna 1887 Suomen ensimmäiset maastohiihtokilpailut – muualla hiihdettiin tasamaalla. Puijon talvikisojen varsinainen historia alkaa vuodesta 1916. Kuopion koululaiset ovat hiihtäneet kilpaa jo vuonna 1864.
Suomen ensimmäinen kelkkamäki avattiin Puijolla vuonna 1913. Se noudatti vuonna 1892 tehtyä vanhaa tietä. Kelkkailu loppui vuonna 1931, mihin mennessä ainakin yksi oli kuollut tapaturman mukaan nimetyssä Kuolemankurvassa.
Suomalaiset tutustuivat vuonna 1934 Kuopiossa ensimmäisenä urheilu- ja liikemies, alppihiihdon isä Erkki U. Penttilän Kanadasta tuomaan  pujotteluun. Suomen ensimmäiset pujottelukisat laskettiin Puijolla samana vuonna. Puijon laskettelurinne raivattiin vuonna 1938 ja vastakkaisella laidalla Puijoa sijaitseva Antikkalan rinne  raivattiin vuonna 1958. Ensimmäinen hiihtohissi rakennettiin vuosina 1956–57.
Suomen ensimmäiset mäkihyppykisat pidettiin vuonna 1886 Helsingissä ja muutamaa viikkoa tämän jälkeen oli jo Puijon vuoro.
Puijosta ei tullut vuosisadan alussa johtavaa talviurheilukeskusta, sillä sen katsottiin olevan liian kaukana Helsingistä. Hiihtoliitto asettui tukemaan Lahden Salpausselän urheilukeskusta.
Urheilu- ja liikuntakeskussuunnitelmat > Talviurheilun kehto > Puijon hyppyrimäet

Puijon vaaran korkeus merenpinnasta on 232 metriä. Vaaran laella sijaitsee Puijon torni ja sen vieressä muun muassa pujottelurinne sekä mäkihyppytornit (K120, K90, K64 ja K28).
Urheilu- ja liikuntakeskussuunnitelmat > Talviurheilun kehto > Puijon pujottelurinne

Puijon hyppyrimäkien vierustalla on 400-metrinen pujottelurinne. Korkeuseroltaan 93-metristä ja jyrkkyydeltään (H/L) 24-prosenttista rinnettä käytetään alppilajien tekniikkarinteenä. Sen ankkurihissien kapasiteetti on 1 200 henkilöä tunnissa. Sijainti luonnonsuojelualueella estää rinteen korottamisen tai lisärinteiden rakentamisen.
Puijolla järjestetään muun muassa alppilajien alueleirejä. Rinnettä pyörittää Soinisen perheyritys.
Urheilu- ja liikuntakeskussuunnitelmat > Golfkenttä

Puijon mäen rinteillä sijaitsi myös 9 väylän par 3  golfin harjoituskenttä. Nykyään golfkentän paikalla on frisbeegolfrata.
Urheilu- ja liikuntakeskussuunnitelmat > Puijon pesäpallostadion

Kesällä 2008 Puijolle, noin kilometri hyppyrimäistä kaupunkiin päin, valmistui uusi pesäpallostadion. 2,4 miljoonaa euroa maksaneella Puijon pesäpallostadionilla on 1 400 katsomopaikkaa, joista katettuja on yli 1 000. Talvella hiihtolatu kulkee stadionin lävitse, jolloin sitä voidaan käyttää talvikatsomona sekä huoltotilana.
Puijon torni

Puijon huipulla sijaitsee vuonna 1963 valmistunut, 75 metriä korkea Puijon torni. Torni on pääosin matkailukäytössä, ja sen huipulla sijaitsee Pohjoismaiden ensimmäinen pyörivä ravintola. Tornin tärkein käyttötarkoitus on matkailu, ja huippu sijaitsee 224 metriä Kallaveden pinnan yläpuolella. Puijon tornin juurella sijaitsee hotelli Puijon Maja.
Ennen nykyistä tornia Puijolla on ollut kaksi muutakin tornia: Ensimmäisen, vuonna 1856 valmistuneen 16 metriä korkean puisen tornin rakennutti raatimies C. R. Dahlström. Seuraava, arkkitehti Johan Victor Strömbergin suunnittelema 24-metrinen, tiilestä rakennettu graniittijalkainen torni valmistui 1906. Tämä torni purettiin vuonna 1963 nykyisen tornin valmistuttua. 14. lokakuuta 2006 vietettiin Puijon tornien 150-vuotisjuhlaa.
Geologia > Kvartsiittikallio

Kuopion vuoristot kuluivat tasangoksi noin 2 500 miljoonaa vuotta sitten. Silloisen meren rantaan kulkeneista rapautumisaineksista syntyi 2 400–2 100 miljoonaa vuotta sitten kvartsihiekkaa. Hiekkakerrostumat kiteytyivät 1 900–1 850 miljoonaa vuotta sitten kvartsiitiksi. Puijon länsirinteellä kvartsiittia on lähes yhtenäisenä vyöhykkeenä. Kova kivilaji suojasi osin Puijon mäkeä mannerjään hiovalta kulutukselta. Kallion metsänpuoleinen vastasivu ja hyppyrimäen puoleinen rosoinen suojasivu kertovat mannerjään liikkuneen luoteesta kaakkoon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Puijon yleisesittely ja kehittämisprojekti
Pohjois-Savon Muisti: Puijo
Puijon Rinteet
Puijon luonto- ja opastuskeskus Konttila
Puijon ja Puijonsarven alue Kuopion ja Siilinjärven karttapalvelussa
Persian shaahi olisi tahtonut ostaa Puijon tornin vaimolleen. Kuopiolainen, 2004.
Suomen talviurheilukeskukset
| --- | --- |
Pohjois-Suomi:  Hetta Hiihtomaa (Enontekiö)  Iso-Syöte (Pudasjärvi)  Kallinkangas (Keminmaa)  Kirintövaara (Posio)  Levi (Kittilä)  Luosto (Sodankylä)  Olos (Muonio)  Ounasvaara (Rovaniemi)  Paljakka (Puolanka)  Pallas (Muonio)  Pyhä (Pelkosenniemi)  Ristivuori (Merijärvi)  Ruka (Kuusamo)  Ruskotunturi (Oulu)  Saariselkä (Inari)  Salla (Salla)  Saukkovaara (Ristijärvi)  Suomu (Kemijärvi)  Taivalvaara (Taivalkoski)  Ukkohalla (Hyrynsalmi)  Vuokatti (Sotkamo)  Ylläs (Kolari) 
Keski-Suomi:  Hasa (Juva)  Himos (Jämsä)  Häkärinteet (Hankasalmi)  Joupiska (Seinäjoki)  Juupavaara (Juupajoki)  Kasurila (Siilinjärvi)  Kaustinen (Kaustinen)  Kiuaskallio (Kurikka)  Koli (Lieksa)  Laajavuori (Jyväskylä)  Lakis (Vimpeli)  Lekotti (Savonlinna)  Louekallio (Sievi)  Maarianvaara (Kaavi)  Mustavaara (Kontiolahti)  Paavonrinteet (Saarijärvi)  Parra (Teuva)  Puijo (Kuopio)  Pukkivuori (Virrat)  Purnu (Hartola)  Pääskyvuori (Heinävesi)  Riihivuori (Muurame)  Ruunarinteet (Savonlinna)  Savivuori (Viitasaari)  Simpsiö (Lapua)  Tornimäki (Mikkeli)  Sotkanrinteet (Kauhajoki)  Tahko (Kuopio)  Varkaus Ski Center (Varkaus)  Vuorenmaa (Soini) 
Etelä-Suomi:  Alhovuori (Lohja)  Ellivuori (Sastamala)  Hiittenharju (Harjavalta)  Hirvensalo (Turku)  Jämi (Jämijärvi)  Granin mäki (Kauniainen)  Kalpalinna (Janakkala)  Klaukkalan tornikeskus (Nurmijärvi)  Kokonniemi (Porvoo)  Konka Ski (Rautjärvi)  Korkeakangas (Valkeakoski)  Meri-Teijo Ski (Salo)  Messilä (Hollola)  Mielakka (Kouvola)  Mustavuori (Tampere)  Myllymäki (Lappeenranta)  Peuramaa (Kirkkonummi)  Påminne (Raasepori)  FreeSki (Ruokolahti)  Ruosniemi (Pori)  Salomonkallio (Nakkila)  Sappee (Pälkäne)  Serena Ski (Espoo)  Solvalla-Swinghill (Espoo)  Sveitsi (Hyvinkää)  Talma Ski (Sipoo)  Uuperinrinteet (Hamina)  Vihti Ski Center (Vihti) 
Puijon vanha ja uusi torni vuonna 1963
Puijon hyppyrimäet
Puijon torni.
Jääluokitus

Korkeimpaan jääluokkaan 1A Super kuulunut Viking Linen M/S Viking Cinderella
Jääluokitus on laivakohtainen määre, joka kuvaa pääasiassa aluksen jäävahvistuksen tasoa. Lisäksi jääluokille on määritetty minimikoneteho.
Suomalais-ruotsalaiset jääluokat

Suomen ja Ruotsin viranomaiset ovat julkaisseet ja kehittäneet suomalais-ruotsalaisia jääluokkasääntöjä (FSICR; Finnish-Swedish Ice Class Rules) vuodesta 1971.
Suomalais-ruotsalainen jääluokitus vaaditaan kaikilta Suomen tai Ruotsin satamiin talvella saapuvilta tai lähteviltä aluksilta. Jäänmurtajat avustavat ensisijaisesti korkean luokituksen aluksia. Jos aluksella ei ole suomalais-ruotsalaista jääluokkaa ja sillä on hyväksytyn luokituslaitoksen antama luokitusmerkintä jääluokasta, alus saa vastaavan suomalais-ruotsalaisen jääluokan.
Korkeimpien luokkien, 1A Super ja 1A, alukset ovat vahvarunkoisia, ja niissä on suuri koneteho. Niitä avustetaan tarvittaessa kaikissa olosuhteissa, mutta ne pystyvät useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan myös yksin. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että erityisen ankarana talvena merialueille on taattu pääsy vain vähintään 1A-luokan aluksilla. Lähes kaikki Suomen ja Ruotsin sekä Suomen ja Viron välillä liikennöivät autolautat ovat jääluokitukseltaan 1A Super -luokkaa. Jääluokka 1A Super vastaa tietyin edellytyksin Polar class -luokitusta PC 6 sekä jääluokka 1A luokitusta PC 7.
Jääluokkien 1B, 1C ja 2 aluksia avustetaan jäätilanteen mukaan yleensä avaamalla niiden edellä väylää. Jos jääolosuhteet ovat vaikeat, niitä voidaan ottaa hinaukseen.
Jääluokkien numerot kirjoitetaan joskus myös roomalaisin numeroin I ja II.
On myös ehdotettu otettavaksi käyttöön uusi jääluokka 1A Super+. Sen luokan alukset eivät muista jääluokista poiketen tarvitsisi avukseen jäänmurtajaa.
| Jääluokka | Jääluokan kuvaus | Jään paksuusa | Jäärännin paksuusb |
| --- | --- | --- | --- |
| 1A Super | Alus, jonka rakenne, koneteho ja muut ominaisuudet ovat sellaisia, että se pystyy kulkemaan vaikeissa jääolosuhteissa pääsääntöisesti ilman jäänmurtajan avustusta. | 1,0 m | 1,0 m + 0,1 m yhteenjäätynyt kerros |
| 1A | Alus, jonka rakenne, koneteho ja muut ominaisuudet ovat sellaisia, että se pystyy kulkemaan vaikeissa jääolosuhteissa tarpeen mukaan jäänmurtajan avustamana. | 0,8 m | 1,0 m |
| 1B | Alus, jonka rakenne, koneteho ja muut ominaisuudet ovat sellaisia, että se pystyy kulkemaan keskivaikeissa jääolosuhteissa tarpeen mukaan jäänmurtajan avustamana. | 0,6 m | 0,8 m |
| 1C | Alus, jonka rakenne, koneteho ja muut ominaisuudet ovat sellaisia, että se pystyy kulkemaan helpoissa jääolosuhteissa tarpeen mukaan jäänmurtajan avustamana. | 0,4 m | 0,6 m |
| 2 | Alus, joka on teräsrunkoinen ja rakenteeltaan avomerikelpoinen ja joka siitä huolimatta, että alusta ei ole vahvistettu jäissä kulkua varten, pystyy omalla kuljetuskoneistolla kulkemaan erittäin helpoissa jääolosuhteissa. |  |  |
| 3 | Alus, joka ei kuulu edellä mainittuihin jääluokkiin. |  |  |
a Tasaisen jään paksuus mitoitettaessa aluksen rakenteita; ei liity aluksen suorituskykyyn b Olosuhde, jossa aluksen tulee saavuttaa 5 solmun nopeus; käytetään aluksen sääntömääräisen minimikonetehon määrittämiseen Lähde
IACS Polar class

Polar class on IACS:n vuonna 2006 julkaisema jääluokitusstandardi. Se on suunniteltu teräksisille aluksille, jotka pääsääntöisesti liikkuvat vesistöissä, joissa tavataan monivuotista jäätä. Jääluokkia on yhteensä seitsemän.
| Jääluokka | Jääluokan kuvaus (perustuu WMO Sea Ice -nimikkeistöön) |
| --- | --- |
PC 1: Year-round operation in all Polar waters suom. Ympärivuotinen toiminta kaikilla napaseudun vesillä
PC 2: Year-round operation in moderate multi-year ice conditions suom. Ympärivuotinen toiminta kohtalaisessa monivuotisen jään olosuhteissa
PC 3: Year-round operation in second-year ice which may include multiyear ice inclusions suom. Ympärivuotinen toiminta kaksivuotisessa jäässä, joka voi myös sisältää monivuotista jäätä
PC 4: Year-round operation in thick first-year ice which may include old ice inclusions suom. Ympärivuotinen toiminta paksussa (yli 120 cm) yksivuotisessa jäässä, joka voi myös sisältää vanhaa jäätä
PC 5: Year-round operation in medium first-year ice which may include old ice inclusions suom. Ympärivuotinen toiminta kohtalaisen paksussa (70–120 cm) yksivuotisessa jäässä, joka voi myös sisältää vanhaa jäätä
PC 6: Summer/autumn operation in medium first-year ice which may include old ice inclusions suom. Toiminta kesällä/syksyllä kohtalaisen paksussa (70–120 cm) yksivuotisessa jäässä, joka voi myös sisältää vanhaa jäätä
PC 7: Summer/autumn operation in thin first-year ice which may include old ice inclusions suom. Toiminta kesällä/syksyllä ohuessa (30–70 cm) yksivuotisessa jäässä, joka voi myös sisältää vanhaa jäätä
Lähde
Stemnitsan tapaus

Vuonna 2003 uutisoitiin Kreikan lipun alla purjehtineen tankkialus Stemnitsan liikkeitä Suomenlahdella. Tapaus herätti kohua, sillä aluksen jääluokitus ei arktisen laiva- ja meritekniikan professori Kaj Riskan mukaan vastaa edes Suomen alinta jääluokkaa, eikä se siis olisi vaikeassa jäätilanteessa ollut avustettavien listalla ja monien mielestä olisi aiheuttanut vaaratilanteen ahtojäissä. Stemnitsa vieraili venäläisessä satamassa, ja Venäjä oli antanut sille oman jääluokituksensa.
Osinkoaristokraatti

Osinkoaristokraatti viittaa yhtiöön, joka on kasvattanut jakamaansa osinkoa vuosittain vähintään 25 vuoden ajan. Termiä on myös käytetty väljemmällä määritelmällä esimerkiksi Helsingin pörssissä yhtiöistä, jotka ovat korottaneet osinkoaan vähintään kymmenenä perättäisenä vuotena. Osinkoaristokraatteja vielä pidempään, vähintään viidenkymmenen perättäisen vuoden ajan osinkoa korottaneita yhtiöitä kutsutaan osinkokuninkaiksi.
Tunnettuihin osinkoaristokraatteihin ja -kuninkaisiin kuuluivat vuonna 2024 Coca-Cola Company, Johnson & Johnson, Procter & Gamble, 3M, Pepsico, Colgate-Palmolive, McDonald's, Exxon Mobil, Chevron ja Target. Ainoa vähintään kymmenenä perättäisenä vuotena osinkoaan kasvattanut yhtiö Helsingin pörssissä vuonna 2022 oli Huhtamäki. Sittemmin tällä tavoin määriteltyjä osinkoaristokraatteja on tullut Helsingin pörssiin lisää, esimerkiksi Elisa vuonna 2024.
Vähintään 25 vuoden ajan osinkoaan vuosittain kasvattaneita yhtiöitä seuraa S&P:n 500 Dividend Aristocrats -indeksi.
Tupla-Uuno

| Tupla-Uuno |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Hannu Seikkula
Käsikirjoittaja:  Spede Pasanen
Tuottaja:  Spede Pasanen
Säveltäjä:  Jaakko Salo
Kuvaaja:  Juha Jalasti
Leikkaaja:  Eva Jaakontalo
Lavastaja:  Kristine Elo
Pääosat:  Vesa-Matti Loiri Marjatta Raita Tapio Hämäläinen Marita Nordberg
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Spede-Team Oy
Ensi-ilta:  26. elokuuta 1988
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  245 883 katsojaa
Edeltäjä:  Uuno Turhapuro – kaksoisagentti
Seuraaja:  Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hugo naamioitu Uunoksi. Härski Hartikainen ja Sörsselssön ihailevat täydellistä lopputulosta.
Kuva DVD-julkaisusta.
Tupla-Uuno on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut 13. Uuno Turhapuro -elokuva.
Elokuva oli vuoden 1988 katsotuin kotimainen elokuva. Elokuvateattereissa sen näki 245 883 katsojaa. Speden vaatimuksesta kaikissa Turhapuro-elokuvissa on noudatettu käsikirjoitusta muiden näyttelijöiden kohdalla sanatarkasti, paitsi Uunoa näyttelevän Vesa-Matti Loirin. Elokuvassa Loiri improvisoi kohtaukset, joissa Uuno esittelee Lydialle Helsinkiä. Muista Uuno Turhapuro -elokuvista Tupla-Uuno poikkeaa sillä, että siinä Uunon hiukset ovat taakse suoraan kammatut, eivätkä sekaisin niin kuin yleensä, paitsi elokuvan aloittavassa sketsissä, jossa hiukset ovat pystyssä. Elokuvassa ei myöskään ole alkutekstejä, vaan tekijät mainitaan vasta lopputeksteissä.
Elokuvan DVD-julkaisu vedettiin välillä pois markkinoilta tekijänoikeudellisista syistä, jolloin myös Uuno-ilmiö 5 -DVD-boxissa tämä elokuva korvattiin Uuno Turhapuron poika -elokuvalla. DVD-julkaisu kuitenkin palautettiin markkinoille vuoden 2012 loppupuolella, jolloin myös Uuno-ilmiö 5 -boxi muutettiin ennalleen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Vesa-Matti Loiri  | … |  Uuno Turhapuro / professori Huugo Töttesberg   |
|  Marjatta Raita  | … |  Elisabeth Turhapuro   |
|  Tapio Hämäläinen  | … |  vuoristoneuvos Taneli Tuura   |
|  Marita Nordberg  | … |  vuoristoneuvoksetar Tuura   |
|  Simo Salminen  | … |  insinööri Sörsselssön   |
|  Spede Pasanen  | … |  Härski-Hartikainen   |
|  Elli Castrén  | … |  Unelma, Tuuran sihteeri   |
|  Caron Barnes  | … |  Lydia, FBI:n agentti   |
|  Pekka Autiovuori  | … |  myyntijohtaja Huttunen, johtokunnan jäsen   |
|  Risto Aaltonen  | … |  gangsteri Sekkström   |
|  Juha Muje  | … |  johtoryhmän jäsen   |
|  Seppo Laine  | … |  johtoryhmän jäsen   |
|  Markku Huhtamo  | … |  johtoryhmän jäsen   |
|  Seppo Pääkkönen  | … |  autoilija   |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  gangsterijohtaja   |
|  Eija Vilpas  | … |  sosiaaliviraston virkailija   |
|  Riitta Väisänen  | … |  valokuvausliikkeen myyjä   |
|  Saila Saarinen  | … |  Irmeli, Miss Suomi   |
|  Timo Nurmi  | … |  gangsteri   |
|  Tapio Pirttioja  | … |  gangsteri   |
|  Pekka Lampela  | … |  lähetti   |
|  Saija Hakola  | … |  tarjoilijatar terassilla   |
TV-esitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 20.1.1991 | MTV/TV1 | 1 249 000 |
| 1.5.1994 | MTV3 | 590 000 |
| 2.12.2000 | MTV3 | 510 000 |
| 1.5.2003 | MTV3 |  |
| 1.1.2008 | MTV3 |  |
| 14.12.2013 | MTV3 |  |
| 1.5.2016 | MTV3 |  |
| 13.1.2017 | MTV3 |  |
| 27.6.2018 | Sub | 125 000 |
| 3.2.2019 | Sub | 103 000 |
| 30.4.2019 | Sub |  |
| 13.8.2019 | Sub | 55 000 |
| 17.8.2019 | Sub |  |
| 9.7.2020 | Sub | 92 000 |
| 12.7.2020 | Sub |  |
| 17.8.2022 | Sub | 50 000 |
| 28.8.2022 | Sub | 51 000 |
| 20.8.2023 | MTV Sub |  |
| 26.8.2023 | MTV Sub |  |
| 2.8.2024 | MTV Sub |  |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu Tupla-Uunoa yllätyksettömän taatuksi uunoiluksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Tupla-Uuno Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tupla-Uuno Elonet.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: 1987: Uuno Turhapuro – kaksoisagentti | Suomen katsotuin elokuva 1988 | Seuraaja: 1989: Talvisota |
| n k Uuno Turhapuro |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat:  Uuno Turhapuro (1973)  Professori Uuno D. G. Turhapuro (1975)  Lottovoittaja UKK Turhapuro (1976)  Häpy Endkö? Eli kuinka Uuno Turhapuro sai niin kauniin ja rikkaan vaimon (1977)  Rautakauppias Uuno Turhapuro – presidentin vävy (1978)  Uuno Turhapuron aviokriisi (1981)  Uuno Turhapuro menettää muistinsa (1982)  Uuno Turhapuron muisti palailee pätkittäin (1983)  Uuno Turhapuro armeijan leivissä (1984)  Uuno Epsanjassa (1985)  Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986)  Uuno Turhapuro – kaksoisagentti (1987)  Tupla-Uuno (1988)  Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla (1990)  Uuno Turhapuro herra Helsingin herra (1991)  Uuno Turhapuro Suomen Tasavallan Herra Presidentti (1992)  Uuno Turhapuron poika (1993)  Uuno Turhapuron veli (1994)  Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies (1998)  Uuno Turhapuro – This Is My Life (2004) 
TV-sarjat:  Uuno Turhapuro (1996)  Kansalainen Turhapuro (2017) 
Videopelit:  Uuno Turhapuro muuttaa maalle (1986)
James Garfield

| James Garfield |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 20. presidentti
 4. maaliskuuta 1881 – 19. syyskuuta 1881  
Varapresidentti:  Chester A. Arthur
Edeltäjä:  Rutherford B. Hayes
Seuraaja:  Chester A. Arthur
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Ohion 19. vaalipiiristä
 4. maaliskuuta 1863 – 3. maaliskuuta 1881  
Edeltäjä:  Albert G. Riddle
Seuraaja:  Ezra B. Taylor
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1831 Orange, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 19. syyskuuta 1881 (49 vuotta) Elberon (Long Branch), New Jersey, Yhdysvallat
Ammatti:  lakimies opettaja sotilas
Puoliso:  Lucretia RudolphGarfield
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
Uskonto:  Disciples of Christ
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Yhdysvallat
Puolustushaara:  Yhdysvaltain maavoimat
Palvelusvuodet:  1861 – 1863
Sotilasarvo:  kenraalimajuri
James Abram Garfield (19. marraskuuta 1831 – 19. syyskuuta 1881) oli Yhdysvaltojen 20. presidentti. Ennen sisällissotaa Garfield toimi opettajana ja myöhemmin rehtorina Western Reserve Eclectic Institute -nimisessä collegessa. Sisällissodan sytyttyä Garfield liittyi Unionin armeijaan, jossa hän nousi johtamistaitojensa ansiosta nopeasti kenraalimajuriksi. Garfield jätti armeijan lopulta presidentti Lincolnin pyynnöstä vuonna 1863 ja palveli tämän jälkeen Yhdysvaltain kongressissa aina vuoteen 1881 asti. Kongressissa Garfield keskittyi erityisesti talousasioihin ja hänet tunnettiin muun muassa jalometallikantaan sidotun dollarin kannattajana.
Garfield valittiin yllättäen republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 1880 presidentinvaaleihin, kun yksikään puolueen kolmesta kärkiehdokkaasta ei saanut tarpeeksi tukijoita taakseen. Poikkeuksellisen tiukoissa vaaleissa Garfield voitti demokraattien Winfield Scott Hancockin. Garfieldin kausi presidenttinä jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä Charles J. Guiteau ampui häntä heinäkuussa 1881, mistä saamiinsa vammoihin hän kuoli syyskuussa samana vuonna.
Nuoruus

James Abram Garfield on sukujuuriltaan ranskalais-brittiläinen. Hän syntyi Orangessa Ohiossa sijainneessa hirsimökissä 19. marraskuuta 1831. Jamesin isä, maanviljelijä Abraham Garfield, kuoli alle kaksi vuotta hänen syntymänsä jälkeen, minkä takia hänen äitinsä Eliza Ballou Garfield joutui kasvattamaan Jamesin ja tämän kolme sisarusta, Thomasin, Mehitabelin ja Maryn yksin. Jamesin toinen veli, James Ballou, kuoli lapsena ennen Jamesin syntymää.
James Garfield oli nuorena kiinnostunut seikkailukirjoista ja halusi isona merimieheksi. Perheensä heikon rahatilanteen takia hän kuitenkin päätti teini-ikäisenä perustaa kaksi Ohion kanavaa liikennöivää lauttaa. Vuosina 1851–1853 (joidenkin lähteiden mukaan 1854) Garfield kävi Western Reserve Eclectic Institute (nykyinen Hiram College) -nimistä koulua Hiramissa. Opiskelun ohessa hän työskenteli osa-aikaisena opettajana ja kirvesmiehenä. Vuonna 1854 Garfield alkoi opiskella Williams Collegessa Williamstownissa, Massachusettsissa, jossa hänet tunnettiin ahkerana opiskelijana ja hyvänä puhujana. Ahkeran opiskelun lisäksi Garfieldin kerrotaan nauttineen opiskeluaikanaan muun muassa metsästyksestä ja kalastuksesta sekä naisista. Jossain vaiheessa opintojaan Garfieldin on kerrottu tapailleen yhtä aikaa kolmea eri naista.
Valmistuttuaan collegesta vuonna 1856 Garfield palasi Eclectic Instituteen ja ryhtyi opiskelemaan kreikkaa ja latinaa. Vuotta myöhemmin hänet valittiin koulun presidentiksi. Ecletic Instituten velvollisuuksiensa ohella Garfield vihittiin protestanttisen Disciples of Christ -kirkon pastoriksi ja hän opiskeli lakia itsenäisesti. Vuonna 1858 Garfield meni naimisiin opettajana toimineen vanhan opiskelijatoverinsa Lucretia Rudolphin kanssa. Garfieldille myönnettiin lupa lakimiehen ammatin harjoittamiseen Ohiossa vuonna 1860 tai 1861.
Poliittisen uran alku ja sotilasura

Garfield vastusti jo opiskeluaikanaan orjuutta ja kannatti hiljattain perustettua republikaanipuoluetta. Vuonna 1856 Garfield kampanjoi Ohiossa republikaanien presidenttiehdokkaan John C. Frémontin puolesta.
Ensimmäiseen poliittiseen virkaansa Garfield valittiin vuonna 1859, kun hän pääsi republikaanien listalta Ohion senaattiin. Jo tuolloin aavisteltiin Etelävaltioiden eroamista Yhdysvalloista. Senaattorina Garfield puolsi Etelävaltioiden liittämistä pakolla takaisin Yhdysvaltoihin, jos nämä eroaisivat. Lisäksi hän vastusti voimakkaasti orjuuden sallimista missään Yhdysvaltain länsiosien territorioista. Vuoden 1860 vaaleissa Garfield kampanjoi jälleen republikaanien ehdokkaan puolesta, joka tällä kertaa oli Abraham Lincoln.
Vuonna 1861 Etelävaltiot erosivat Yhdysvalloista, ja uusien maiden, etelän Konfederaation ja pohjoisen Unionin, välille syttyi sisällissota. Pian sisällissodan syttymisen jälkeen Garfield liittyi Unionin armeijaan ja auttoi kokoamaan Ohion 42. vapaaehtoisjalkaväkirykmenttiä. Rykmentissä hänestä tehtiin aluksi everstiluutnantti ja jo muutaman viikon päästä eversti. Vaikka Garfield ei ollut aiemmin palvellut armeijassa, hän oli hyvä johtaja. Garfieldin johtama prikaati ajoi marraskuussa 1861 Konfederaation joukot eteläisestä Kentuckysta. Kentuckyn taistelujen lisäksi Garfield palveli muun muassa Shilohin ja Chickamaugan taisteluissa sekä Corinthin piirityksessä. Syyskuuhun 1863 mennessä Garfield oli ylentynyt jo kenraalimajuriksi, mikä teki hänestä koko Unionin armeijan nuorimman kenraalimajurin. Garfield toimi myös Cumberlandin armeijan komentajan kenraalimajuri William S. Rosecransin esikuntapäällikkönä.
Vuoden 1863 loppupuolella Garfieldilla oli avioliiton ulkopuolinen suhde New Yorkissa asuneen Lucia Calhounen kanssa. Garfield myönsi myöhemmin syrjähyppynsä vaimolleen ja sai tältä anteeksi.