stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pirttisaari (Padasjoki)
Maantietoa

Saari on 750 metriä pitkä, 360 metriä leveä ja sen pinta-ala on 13,4 hehtaaria . Nykyinen saari oli aikaisemmin kaksi erillistä saarta, joiden välinen salmi on nykyään maatunut kannakseksi. Kummallakin saarella oli oma nimensä. Itäistä saarta kutsuttiin Selkäsaareksi tai Torppasaareksi. Läntistä saarta taas kutsuttiin Pirttisaareksi tai Ahosaareksi. Ensin mainitut nimet ovat saarenosien nykyiset nimitykset. Saari sijaitsee Tehinselän lounaisosassa ja Virmalilansaaren edustalla olevassa Lehtisten saariryhmässä. Saariryhmässä on kymmeniä pikkusaaria. Selkäsaari ja Pirttisaari suojaavat sisäänsä kaarevan lahden, jota eteläpuolinen Lehtisaari täydentää suojaisaksi ja matalaksi laguuniksi. Näiden lähellä on näiden lisäksi kuusi pikkusaarta. Selkäsaaren kallioinen mäki on saaren korkein kohta, joka yltää noin 9 metrin korkeuteen Päijänteestä.
Virkistysalue

Pirttisaaressa on pitkä venelaituri ja rannassa on ainakin sauna, uimalaituri, grillikatos, jätteiden kierrätyspiste ja kompostikäymälä (vuoden 2012 tilanne). Virkistysaluetta, josta käytetään nimitystä ”Lehtisen virkistysalue”, hoitaa Päijänteen virkistysalueyhdistys. Siihen sisältyy molemmat yhdistyneet saaret ja niiden eteläpuolinen Lehtisaari. Niiden pinta-ala on yhteensä 45,6 hehtaaria.
Historiaa

Padasjoen seudun taloudellisessa kartassa vuodelta 1947 on saaret piirretty erikseen omiksi saarikseen, joiden karttanimet ovat Pirttisaari ja Selkäsaari. Selkäsaaressa on maatila ja pieni peltopalsta ja Pirttisaaressa on peltopalsta ja niittyä . Sitten on vuoden 1965 peruskartassa pellot metsittyneet, mutta Selkäsaareen on merkitty neljä rakennusta. Saarien väli on merkitty kapeaksi. Seuraavassa vuoden 1985 kartassa on saarien väliin piirretty kapea kannas. Selkäsaaren toinen nimi ”Torppasaari” on lisätty karttaan ja neljäs rakennus puuttuu. Kuitenkin Pirttisaaressa, jonka toinen nimi ”Ahosaari” on myös lisätty karttaan, on ilmaantunut oma mökkirakennus. Vuoden 1996 kartassa mökkejä on jo kolme ja saaret yhdistävä kannas on entistä leveämpi.
Aiheesta muualla

Päijänteen virkistysalueyhdistys
Marina Bay Sands

| Marina Bay Sands |
| --- | --- |

Osoite:  10 Bayfront Avenue
Sijainti:  Singapore
Koordinaatit:  1.284°N, 103.861°E
Rakennustyyppi:  hotelli
Valmistumisvuosi:  2010
Omistaja:  Las Vegas Sands
Korkeus:  207 m
Kerrosluku:  57
Bruttoala:  249 843 m2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marina Bay Sands
Sisänäkymää
Marina Bay Sands on hotellikasino ja viihdekeskus Marina Bayn alueella Singaporessa. Rakennustyöt maksoivat kahdeksan miljardia Singaporen dollaria. Keskus avattiin osittain 27. huhtikuuta 2010, viralliset avajaiset pidettiin vasta 17. helmikuuta 2011.
Rakennuksen yläosassa sijaitsee SkyPark, jossa on muun muassa 150 metriä pitkä ääretön allas.
Tietoja rakennuksesta

Marina Bay Sands -hotellissa on kolme 55-kerroksista tornia, joissa on yhteensä 2 561 huonetta. Rakennuksen korkeus on 207 metriä, jos mukaan lasketaan tornien päällä oleva kaksikerroksinen SkyPark. Lisäksi rakennuksessa on kolme maanalaista kerrosta. Suomalainen hissi- ja liukuporrasvalmistaja KONE toimitti hotellirakennukseen kaikki hissit ja liukuportaat.
Suunnittelu

Yhdysvaltalaisomisteisen Las Vegas Sands -yhtiön rakennuttaman keskuksen suunnitteli arkkitehti Moshe Safdie. Rakennuksessa sijaitseva tieteen ja taiteen museo ArtScience Museum on myös Safdien suunnittelema. Museon näyttelyissä esitellään tieteen, taiteen, teknologian ja median ilmiöitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marina Bay Sands Wikimedia Commonsissa
Ääretön allas hotellin katolla.
Puolustushallinnon rakennuslaitos

| Puolustushallinnon rakennuslaitos  |
| --- | --- |
Perustettu:  1994
Lopetettu:  2020
Tehtävä:  Puolustushallinnon kiinteistötoimen asiantuntijatehtävät sekä palvelutuotannon järjestäminen
Ministeriö:  Puolustusministeriö
Päätoimi­paikka:  Hamina
Pääjohtaja:  Pekka Salojärvi (johtaja)
Työntekijöitä:  743 (31.12.2016)
Puolustushallinnon rakennuslaitos, joskus myös Puolustushallinnon Rakennuslaitos (lyh. PHRAKL, aik. PhRakL) oli Suomen valtion virasto, joka vastasi  puolustushallinnon kiinteistötoimen asiantuntijatehtävistä sekä palvelutuotannon järjestämisestä. Sen tehtävänä oli puolustushallinnon kiinteistötoimi ja ylläpito sekä rakentaminen puolustusvoimien varuskunnissa ja muissa yksiköissä sekä mm. varikoilla ja ampuma-alueilla.
Puolustushallinnon rakennuslaitos perustettiin vuonna 1994. Sen toiminnot yhdistettiin vuoden 2021 alussa perustettuun Senaatti-kiinteistöjen tytäryhtiöön Puolustuskiinteistöt.
Organisaatio

Keskusyksikkö, Hamina
Helsingin palveluyksikkö
Hämeenlinnan palveluyksikkö
Kouvolan palveluyksikkö
Jyväskylän palveluyksikkö
Turun palveluyksikkö
Kajaanin palveluyksikkö
Tampereen palveluyksikkö
Säkylän palveluyksikkö
Sodankylän palveluyksikkö
Johtajana toimi Pekka Salojärvi.
Laitoksen liikevaihto vuonna 2017 oli 156 miljoonaa euroa. Vuonna 2015 ylläpidettävä huoneistoala oli 2,65 milj. m², josta puolustushallinnon osuus on 2,5 milj. m². Puolustushallinnon rakennuslaitoksen henkilötyövuosimäärä oli 749 vuonna 2015.
Laitoksen yhteistyökumppaneita olivat mm. puolustusministeriö, puolustusvoimien joukko-osastot ja yksiköt, Senaatti-kiinteistöt, Kruunuasunnot Oy, Leijona Catering Oy, Metsähallitus, Liikennevirasto ja Finavia Oyj.
Puolustushallinnon rakennuslaitoksen lyhenteenä käytettiin PhRakL. Sen motto on Parhaat palveluratkaisut.
Historia

Laitoksen edeltäjiä olivat Puolustusministeriön rakennustoimisto (PLMRakTsto), Puolustusministeriön Rakennustyö- ja Rakennustoimisto, Puolustusministeriön teknillisen osaston rakennustoimisto ja Sotaministeriön majoitus- ja kasarmitoimisto.
Supistukset

Puolustusvoimauudistus vuoteen 2015 saakka vaikutti rakennuslaitoksen tulevaisuuteen varuskuntien lakkauttamisen ja puolustusvoimien organisaatiouudistusten myötä, kun mm. Keuruun, Kontiorannan ja Hallin toimipisteistä luovuttiin. Aikaisemmin Ylämyllyn varuskunnassa toiminut oma PLMRakTsto-yksikkö lakkautettiin vuonna 1996 varuskunnan toiminnan lakkaamisen myötä.
Aiheesta muualla

Puolustushallinnon rakennuslaitos
Pilkkaviuhtoja

| Pilkkaviuhtoja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Viuhtojat Tachyeres
Laji::  patachonicus
Kaksiosainen nimi
 Tachyeres patachonicus  King, 1828 
Katso myös
   Pilkkaviuhtoja Wikispeciesissä   Pilkkaviuhtoja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pilkkaviuhtoja (Tachyeres patachonicus, aik. Oidemia patachonica) on eteläamerikkalainen sorsalintu.
Koko ja ulkonäkö

Pilkkaviuhtojan pituus 66–71 senttimetriä ja paino 2 250–3 200 grammaa. Se on hanhen kokoinen, lentotaidoltaan kömpelö sorsa – suvun muut kolme lajia ovat lentokyvyttömiä. Pilkkaviuhtojan höyhenpuku on tummanharmaa valkoisin täplin, vatsa on valkoinen ja päässä erottuu valkoinen silmäkulmajuova. Sukupuolet ovat lähes samannäköisiä.
Levinneisyys

Pilkkaviuhtojat elävät Etelä-Amerikan eteläosassa eli Chilen ja Argentiinan eteläisimmillä rannikoilla sekä Tulimaassa ja Falklandsaarilla. Sen elinympäristön pinta-ala on noin miljoona neliökilometriä ja maailmanpopulaation koko 7 300–18 000 yksilöä.
Elinympäristö

Pilkkaviuhtojien pesimäaikaisena elinympäristönä ovat sisämaan järvet, lammet ja joet, paikoin myös merenlahdet. Pesimäajan ulkopuolella laji viihtyy merellä.
Lisääntyminen

Pesä on maassa kasvillisuuden suojassa ja naaras munii tavallisimmin seitsemän kermanväristä munaa, joita se hautoo 30–40 päivää.
Ravinto

Pilkkaviuhtojan ruokavalio koostuu äyriäisistä ja nilviäisistä.
Puolustuskiinteistöt

| Puolustuskiinteistöt |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  valtion liikelaitos
Perustettu:  1.1.2021
Toimitusjohtaja:  Matias Warsta
Kotipaikka:  Helsinki
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  kiinteistönhallinta ja ylläpito
Liikevaihto:  360,5 milj. euroa (2023)
Liikevoitto:  7,5 milj. euroa (2023)
Tilikauden tulos:  3,4 milj. euroa (2023)
Henkilöstö:  711 (31.12.2023)
Emoyhtiö:  Senaatti-kiinteistöt
Kotisivu:  www.senaatti.fi/puolustuskiinteistot/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puolustuskiinteistöt (ruots. Försvarsfastigheter) on Suomen valtion liikelaitos ja Senaatti-kiinteistöjen tytärliikelaitos. Se vastaa Puolustusvoimien sekä sen strategisten kumppanien kiinteistöjen hallinnoinnista ja ylläpidosta.
Historia > Puolustushallinnon rakennuslaitos (1994–2020)

Suomen puolustusministeriön alaisuudessa toiminut Puolustushallinnon rakennuslaitos perustettiin vuonna 1994 ja vuoteen 2003 asti se tuotti Puolustusvoimien rakennuskiinteistöjen ylläpitopalvelut.
Tammikuussa 2003 Puolustusvoimien kiinteistöomaisuus siirrettiin Senaatti-kiinteistöjen haltuun. Rakennusten siirrosta huolimatta niiden ylläpito ja huolto päätettiin säilyttää puolustushallinnon rakennuslaitoksella, josta tehtiin nettobudjetoitu virasto. Rakennuslaitoksella oli noin 1500 työntekijää eri puolilla maata.
Senaatti-kiinteistöt ja Puolustushallinnon rakennuslaitos vastasivat yhdessä esimerkiksi kiinteistöjensä lämmityspalveluiden kilpailutuksesta.
Alkuvuonna 2012 puolustusministeriö asetti työryhmän miettimään puolustushallinnon tilahallintaa.
Tammikuussa 2014 puolustusministeriön työryhmä esitti puolustusministeri Carl Haglundille toimittamassaan raportissa kahta vaihtoehtoa puolustushallinnon tilahallinnan järjestämiseen. Puolustushallinnon rakennuslaitoksessa voitaisiin joko toteuttaa organisaatio- ja johtamismalliuudistus tai se voitaisiin yhdistää Senaatti-kiinteistöihin. Ryhmä ei ottanut kantaa vaihtoehtojen paremmuuteen.
Kesäkuussa 2020 Rinteen hallitus päätti perustaa Senaatti-kiinteistöille tytärliikelaitoksen, Puolustuskiinteistöt. Muutoksella haluttiin vähentää puolustusvoimien toimitilakustannusten nousua.
Rakennuslaitos lakkautettiin, kun sen toiminta siirtyi Puolustuskiinteistöille 1.1.2021.
Historia > Puolustuskiinteistöt (2021–)

Puolustuskiinteistöt  aloitti toimintansa tammikuussa 2021. Sen työntekijöinä aloittivat niin Puolustushallinnon rakennuslaitoksessa kuin Senaatti-kiinteistöissä Puolustusvoimien tila-asioista vastanneet henkilöt. Osa rakennuslaitoksen henkilöstöstä siirtyi Senaatti-konsernin yhteisiin palveluihin. Puolustuskiinteistöillä oli noin 1100 työntekijää.
Puolustuskiinteistöjen toimitusjohtajana aloitti tekniikan tohtori Matias Warsta, joka oli toiminut aiemmin puolustushallinnon rakennuslaitoksen johtajana. Puolustusvoimat hyötyi muutoksesta siten, että se voi hoitaa kaikki kiinteistöihinsä liittyvät asiat yhden organisaation kanssa. Huhtikuussa Puolustuskiinteistöt kertoi rakentavansa Satakunnan lennoston alueelle Tampere-Pirkkalan lentoasemalle noin viiden hehtaarin asfalttipäälysteisen rahtialueen. Uudella rahtialueella eriytetään siviili- ja sotilasrahdit toisistaan.
Kesäkuussa 2022 Puolustuskiinteistöt kertoi peruskorjaavansa kaikki Puolustusvoimien majoitus-, työskentely- ja opiskelurakennukset vuosikymmenen loppuun mennessä. Puolet kasarmeista oli peruskorjattu 2000-luvulla.
Organisaatio

Vuonna 2022 Senaatti-konserniin kuului
Senaatti-kiinteistöt ja sen tytärliikelaitos Puolustuskiinteistöt,
Maakuntien tilakeskus Oy ja
Senaatin Asema-alueet Oy.
Puolustuskiinteistöt vastaa nimensä mukaisesti Puolustusvoimien kiinteistöistä ja on sen strateginen kumppani. Puolustuskiinteistöt tuottaa Puolustusvoimille ja tämän määrittämille kumppaneille tilapalvelut ja vastaa siitä, että maanpuolustukseen varatut tilat ovat käyttövalmiina kaikissa turvallisuustilanteissa.
Aiheesta muualla

Verkkosivusto
Laki Senaatti-kiinteistöistä ja Puolustuskiinteistöistä
Marilyn Waring

Marilyn Waring (s. 7. lokakuuta 1952) on uusiseelantilainen poliitikko ja aktivisti, jolle etenkin ympäristöasiat ja ihmisoikeudet ovat olleet tärkeitä.
Vuonna 1989 Waring väitteli tohtoriksi  poliittisesta taloustieteestä Waikaton yliopistossa. Hänen väitöskirjansa käsitteli Yhdistyneiden Kansakuntien kansantalouden tilinpitojärjestelmää.
Waring valittiin Uuden-Seelannin parlamenttiin vuonna 1975, jolloin hän oli 22-vuotias ja maansa nuorin kansanedustaja ikinä.
Marshin testi

Laitteisto Marshin testissä
Marshin testi on koe, jolla selvitetään, onko ruokanäytteessä tai mahan sisältönäytteessä arseenia. Testin kehitti englantilainen kemisti James M. Marsh vuonna 1836.
Arseeni ja sen yhdisteet, arsenikit olivat 1800-luvulla yleisesti käytettyjä myrkkyjä maataloudessa, kuten myös suosittuja tapoja toteuttaa murha myrkyttämällä uhri kyseisillä aineilla. Tuon ajan rikostutkimusmenetelmät olivat vielä niin alkeellisia, että arseenimyrkytystä ei pystytty todentamaan mahdollisissa murhatapauksissa.
Testiä käytettiin ensimmäisen kerran oikeuslääketieteellisenä todisteena vuonna 1840, jolla madame Lafargen todettiin murhanneen aviomiehensä arsenikilla.
Testin kulku

Mahalaukun seinämästä otettiin näytekappale, joka asetettiin suljettuun astiaan puhtaan, arseenittoman sinkkijauheen ja rikkihapon kanssa. Tätä seosta keittämällä, jos näytekappale sisälsi arseenia, muodostui arsiinia, jonka Marsh johti lasiputkeen ja kuumensi tätä. Näin arsiini hajosi vedyksi ja arseeniksi, joka muodosti metallisen kerroksen eli peilipinnan lasiputken seinämiin.
Marsh oli aikaisemminkin tutkinut arseenimyrkytystapauksia: ensimmäisessä kokeessaan hän sekoitti rikkivetyä ja suolahappoa, liotti näytekappaletta seoksessa ja seoksen kuivuttua astian pohjalle muodostui keltaista sakkaa, arseenitrisulfidia. Mutta tämä ei oikeuden mielestä riittänyt todisteeksi, joten hän kehitti arsiiniin perustuvan kokeen.
Antimoni käyttäytyy samalla tavalla tähän asti, mutta ne erotetaan toisistaan liuottamalla peilipinta natriumhypokloriittiin. Arseeni liukenee kyseiseen liuottimeen, mutta antimoni ei.
Maria Löfgren

Maria Löfgren (s. 8. marraskuuta 1968 Lohja) on suomalaisen työmarkkinakeskusjärjestö Akavan puheenjohtaja ja Julkisten alojen koulutettujen neuvottelujärjestö JUKOn entinen toiminnanjohtaja. Löfgren on puoluepoliittisesti sitoutumaton.
Koulutus

Koulutukseltaan Löfgren on oikeustieteen kandidaatti.
Ura

Löfgren työskenteli vuosien 1992–1996 ajan perheensä omistaman yrityksen[lähde? ] lakimiehenä ja henkilöstöhallinnosta vastaavana henkilönä. Vuonna 1996 Löfgren siirtyi perheyrityksestä Suomen Ekonomiliito SEFEen työ- ja virkasuhdelakimieheksi. Tässä tehtävässä hän toimi 1996–2006. Akavassa Löfgren on toiminut 2006–2017 lakimiehenä ja työelämäasioiden johtajana.
Löfgren toimi JUKOn toiminnanjohtajana vuosien 2017–2022 ajan.
Akavan liittokokous valitsi Löfgrenin puheenjohtajakseen marraskuussa 2022 edellisen puheenjohtajan Sture Fjäderin tilalle. Toukokuussa 2024 Akavan liittokokous valitsi Löfgrenin jatkamaan Akavan puheenjohtajana nelivuotiskaudeksi.
Akavan puheenjohtajavaalit 2022

Maria Löfgren asettui ehdolle Akavan puheenjohtajaksi Suomen Lakimiesliiton pyynnöstä ja tuli valituksi puheenjohtajaksi kaudelle 2022–2024.
Aiheesta muualla

https://www.juko.fi
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sture Fjäder | Akavan puheenjohtaja 2022– | Seuraaja: – |
Markku Kivikoski

Markku Kivikoski (s. 1952) on  Tampereen teknillisen yliopiston elektroniikan emeritusprofessori. TTY:n rehtorina hän toimi 2008-2016. Jäätyään pois TTY:n rehtorin tehtävästä maaliskuun 2016 lopussa Kivikoski toimi TTY-säätiön hallituksen ja uuden rehtorin Mika Hannulan neuvonantajana 31. heinäkuuta 2016 asti. Tämän jälkeen hän on ollut CERNissä.
Tutkijanuransa Kivikoski on tehnyt Tampereen teknillisessä yliopistossa, josta hän on valmistunut diplomi-insinööriksi ja väitellyt tekniikan tohtoriksi. Tutkimuksessaan Kivikoski on keskittynyt kuluvalla vuosikymmenellä pääasiassa mikroaaltoalueen antennitekniikkaan. Tutkimuksen vilkkaudesta antaa viitettä se, että Kivikoski on vuoden 2000 jälkeen osallistunut 22 vertaisarvioidun kansainvälisen julkaisun kirjoittamiseen. Ennen nimitystään elektroniikan professoriksi vuonna 1994 hän toimi kuitenkin Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen koneautomaation laboratorion johtajana. Elektroniikan laitoksen johtaja Kivikoski on ollut vuodesta 1996, aiemman sähkötekniikan osaston johtaja vuosina 1998–2002. Vuosina 2002–2008 hän toimi professorintoimensa ohella yliopiston vararehtorina. Rehtorina Kivikoski seuraa Jarl-Thure Erikssonia, toista sähkötekniikan professoria, joka jäi eläkkeelle heinäkuun 2008 lopussa.
Kivikosken merkittävin luottamustoimi lienee Tekniikan akateemisten valtuuston puheenjohtajuus, jota hän on hoiti valtuustokauden 2005-2008 ajan. Kivikoski on myös Teknisten tieteiden akatemian jäsen. Tämän lisäksi hän on mukana useiden Tampereen seudulla toimivien yhteisöjen ja yritysten hallituksissa. Aiemmin Kivikoski on toiminut jäsenenä Suomen akatemian luonnontieteiden ja tekniikan tutkimuksen toimikunnassa vuosina 2001–2003.
Madeiran yliopisto

Madeiran yliopisto
Madeiran yliopisto (port. Universidade da Madeira, UMA) on yliopisto Funchalissa, Portugalin Madeiralla. Se perustettiin vuonna 1988.
Yliopiston rehtorina toimii José Manuel Nunes Castanheira da Costa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (portugaliksi)
Markku Siukonen

Markku Siukonen (2. helmikuuta 1948 – 14. toukokuuta 2016) oli suomalainen urheilukirjailija. Hän osallistui noin 140 kirjan toimitus- ja kirjoitustyöhön, joista yli 80 teoksessa päätoimittajana ja -kirjoittajana tai vastaavana toimittajana.
Näistä Suuri Olympiateos on valittu vuoden urheilukirjaksi 1988 sekä vuosikymmenen urheilukirjasarjaksi (Suomen Urheilumuseosäätiön kirjastotoimikunta) ja kaikkien aikojen urheilukirjaksi Suomessa (Suomen Urheilutietäjät, 1994). Urheilun vuosikirja taas on valittu vuoden urheilukirjaksi 2000 (Suomen Urheilukirjaston kirjastotoimikunta). Kaikki urheilusta sai Suomen Urheilumuseosäätiön palkintoraadin kunniamaininnan 2007.
Markku Siukoselle myönnettiin Kansainvälisen Olympiakomitean Olympic Movement Unity -palkinto 1995 ja Suomen Olympiakomitean ansioristi 2007. Suomen tietokirjailijat ry myönsi hänelle Tietokirjailijapalkinnon vuonna 2010.
Teoksia

Urheilutieto 1–2 (toim. Risto Rantalan kanssa, 1975–1976)
Suuri Olympiateos 1–12 (toim. Helge Nygrénin ym. kanssa, 1978–2001)
Urheilun vuosikirja 1–32 (1979–2011, Matti Aholan kanssa 1979–1993)
Doping. Raportti lääkeaineiden väärinkäytöstä urheilussa (toim. 1982)
Kaikki urheilusta (Risto Rantalan kanssa, 2006)
Sukukirja Kaarnarinteen Kultaiset Vuosikymmenet, Huvilahistoriikki 1896–2008 (sukukirja, omakustanne, 2008)
Suunnaton selitys (ajatelmia, omakustanne, 2009).
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Markku Siukosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Mario Golf: World Tour

| Mario Golf: World Tour |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Camelot Software Planning
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Shugo Takahashi
Tuottaja:  Hiroyuki Takahashi Shugo Takahashi Toshiharu Izuno
Suunnittelija:  Hiroyuki Takahashi Shugo Takahashi Norisumi Osawa
Käsikirjoittaja:  Hiroyuki Takahashi
Säveltäjä:  Motoi Sakuraba
Pelisarja:  Mario Golf
Julkaistu:  JP 1. toukokuuta 2014NA 2. toukokuuta 2014EU 2. toukokuuta 2014AUS 3. toukokuuta 2014
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 3 ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Mario Golf: World Tour (jap. マリオゴルフ ワールドツアー, Mario Gorufu Wārudo Tsuā) on Camelot Software Planningin kehittämä ja Nintendon vuonna 2014 julkaisema urheilupeli Nintendo 3DS:lle. Peli on viides Mario Golf -pelisarjan osa. Peli sisältää moninpelaamisen mahdollisuuden verkossa ja peliin voi tulevaisuudessa ostaa lisäsisältöä.
Aiheesta muualla

Mario Golf: World Tour MobyGamesissa (englanniksi)
Virallinen sivusto
Markku Kruus

Markku Kruus (s. 12. maaliskuuta 1960 Jämsä) toimi jääkiekon SM-liigassa päätuomarina vuosina 1996–2009. Kruus tuomitsi 532 ottelua noiden kausien aikana. Sittemmin hän toimi SM-liigan erotuomaripäällikkönä.
Mali (grafiikkasuoritin)

Järjestelmäpiiri, jossa on integroituna Mali-grafiikkasuoritin.
Mali on Armin (ent. ARM Holdings) grafiikkasuoritinsarja (GPU).
Mallisarjat on suunnattu eri tavoin optimoituina: suorituskyvylle, käytetyn mikropiirin pinta-alalle tai virrankäytölle.
Uudemmissa malleissa on tukea mm. OpenGL ES 3.1- ja Vulkan-ohjelmointirajapinnoille.
Suoritinta on käytössä mm. Samsung Exynos -sarjassa.
Ajurituki

Näytönohjainten ajuri perustuvat suljetun koodin binäärisiin objekteihin (ns. blobs), jotka ladataan näytönohjaimelle.
Vanhemmille Utgard-sarjan GPU:ille (Mali 400, Mali 450) on olemassa avoimen lähdekoodin Lima-laiteajuri Linuxille. Tätä käytetään vanhemmissa 32-bittiseen ARM-suorittimeen perustuvissa Allwinner A20, H3, H5 -järjestelmäpiireissä (esim. Orange Pi PC). Myöhemmin julkaistiin Midgard-sarjan laitteille (Mali-T6xx, Mali-T7xx) Panfrost-niminen ajuri, jolla 64-bittiseen ARMiin perustuville Allwinner H6, Rockchip RK3288/R3399, Amlogic S912 -Järjestelmäpiireille on saatu toimiva grafiikka-ajuri.
Maaliskuussa 2024 julkaistiin Panthor-ajuri, joka tukee kolmannen sukupolven Arm Valhall (Arm Mali-G310, Mali-G510, Mali-G610, Mali-G710) grafiikkakiihdyttimiä, esimerkiksi  Rockchip RK3588 -järjestelmäpiiriä.
Mali-mallit > Korkean suorituskyvyn sarja

Mali-G71
Mali-T860 & T880
Mali-T760
Mali-T628
Mali-T624
Mali-mallit > Pienen pinta-alan sarja

Mali-G51
Mali-T820 & T830
Mali-T720
Mali-T622
Mali-mallit > Vähävirtaisten sarja

Mali-470
Mali-450
Mali-400
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Mali (GPU)
Käännös suomeksi
Mali kesäolympialaisissa 2016

Mali osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kuusi urheilijaa neljässä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi pikajuoksija Djénébou Danté.
Joukkue > Judo

Ayouba Traoré – miesten alle 100 kg
Joukkue > Taekwondo

Ismaël Coulibaly – miesten alle 80 kg
Joukkue > Uinti

Oumar Touré – miesten 100 m perhosuinti
Fatoumata Samassékou – naisten 50 m vapaauinti
Joukkue > Yleisurheilu

Djénébou Danté – naisten 400 m
Mamadou Chérif Dia – miesten kolmiloikka
Maja Åström

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Maja Åström
Syntymäaika: 14. joulukuuta 1982
Syntymäpaikka: Avesta, Ruotsi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 173 cm
Paino: 63 kg
Maja Åström (s. 14. joulukuuta 1982 Avesta, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapallomaalivahti, joka edusti viimeksi Damallsvenskan-sarjassa pelaavaa Tyresö FF-seuraa. Åström on myös edustanut Ruotsin naisten jalkapallomaajoukkuetta vuoden 2001 Algarve Cupissa.
Käännös suomeksi
Maja ja ystävät

| Maja ja ystävät> Майя та її мами |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Larysa Denysenko
Kieli:  ukraina
Genre:  lasten kuvakirja
Suomennos
Suomentaja:  Eero Balk
Kuvittaja:  Masha Foya
Kansitaiteilija:  Masha Foya
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2022 (ilmestyy huhtikuussa)
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  72 s.
ISBN:  9789520446857
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Maja ja ystävät (ukr. Майя та її мами, Majja ta jiji mamy) on ukrainalaisen kirjailijan ja ihmisoikeusaktivistin Larysa Denysenkon kirjoittama lasten kuvakirja, joka ilmestyi Ukrainassa 2017. Sen on kuvittanut Masha Foya. Kirja kertoo 17 ukrainalaisesta perheestä, joista yksi on paennut Krimiltä. Se ilmestyy Eero Balkin suomentamana huhtikuussa 2022. Suomennoksen koko tuotto menee Ukrainan lasten hyväksi.