stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Filippiinienkuhankeittäjä
Levinneisyys

Filippiinienkuhankeittäjää tavataan kotoperäisenä Filippiineillä. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Cebulla tavatusta alalajista assimilis ei ole tehty varmoja havaintoja vuoden 1906 jälkeen, ja se on luultavasti kuollut sukupuuttoon. Filippiinienkuhankeittäjän elinympäristöä ovat metsät ja se useimmiten pareittain ja saataa liittyä parviksi yhdessä muiden lintulajien kanssa.
Filippiinienlivertäjä

| Filippiinienlivertäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Käpinkäiset Campephagidae
Suku::  Livertäjät Lalage
Laji::  melanoleuca
Kaksiosainen nimi
 Lalage melanoleuca  (Blyth, 1861) 
Katso myös
   Filippiinienlivertäjä Wikispeciesissä   Filippiinienlivertäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Filippiinienlivertäjä (Lalage melanoleuca) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Filippiinienlivertäjää tavataan Filippiineillä. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vaasan alueellinen jako

Vaasa on Suomen kaupunki Pohjanmaan maakunnassa. Kaupungin asemakaavoitettu alue on jaettu numeroituihin kaupunginosiin, minkä lisäksi väestötilastollisia tarkoituksia varten kaupunki on jaettu tilastoalueisiin. Kaupungin alueella on myös kyliä ja taajamia.
Alueen laajeneminen lyhyesti

Silloisen Mustasaaren kaupungin perusti Ruotsin kuningas Kaarle IX vuonna 1606 Mussorin kylän alueelle, nykyisen Vanhan Vaasan paikalle. Perustamishetkellä kaupungin maapinta-ala oli 31 km². Kaupungin nimeksi vaihtui Vaasa vuonna 1611. Samana vuonna siihen liitettiin Höstveden ja Runsorin kylät.
Vaasan palon jälkeen kaupunki rakennettiin uudelleen Klemetsönniemelle, mikä liitettiin kaupunkiin 1862. Samalla Vaasa sai myös Vaskiluodon, osan Palosaaresta ja alueita Pilvilammen ympäristöstä. Kaupunkiin tuli myös kuulumaan muun muassa nykyiset Suvilahden, Melaniemen ja Ristinummen alueet. Palosaaren satama-alue ja Mansikkasaari liitettiin kaupunkiin vasta 1908.
1900-luvun alussa paineet kaupunkirakentamiselle kasvoi samalla, kun kaupankäynti ja teollisuus kehittyi ja väkiluku nousi. Vaasa laajeni entisestään vuonna 1935, jolloin Vikingan, Vetokannaksen, Kustaalan, Kotirannan, Purolan ja Huutoniemen alueista sekä osasta Gerbyn kylää tuli osa kaupunkia. 1950-luvun aikana Kiilapalstasta liitettiin palstoja hiljalleen Vaasaan.
Vuonna 1973 Vaasa laajeni alueeltaan paljon kerralla. Kaupunkiin liitettiin Västervikin kylä, loput Gerbystä, osa Bölen ja Sepänkylän kylistä, sekä alueita Höstveden ja Runsorin lähettyviltä. Lisäksi samana vuonna lakkautettiin Sulvan kunta, joka jaettiin Vaasan ja Mustasaaren kesken. Vaasa sai kunnasta osakseen Sundomin kylät, eli Yttersundomin ja Översundomin saaristoineen. Näiden liitosten jälkeen kaupungin maapinta-ala oli 183 km².
Viimeisin alueliitos tapahtui vuoden 2013 alussa, jolloin Vähänkyrön kunta liitettiin kokonaisuudessaan Vaasan kaupunkiin. Vähäkyröstä tuli Vaasan eksklaavi, sillä kunnilla ei ollut yhteistä maarajaa.
Kaupunginosat

Vaasan kaupunki on jaettu 48 asemakaavoitukseen ja kiinteistönumerointiin perustuvaan kaupunginosaan. Jako ei kata täysin koko kaupungin hallinnollista aluetta.
Kaupunginosat ovat numeroitu järjestysnumeroilla 1–42 joista numero 39 ei ole käytössä. Näistä numerot 1–11 kattavat Keskustan, Vöyrinkaupungin ja Hietalahden alueet; tämä jako perustuu Carl Axel Setterbergin laatimaan, vuonna 1855 hyväksyttyyn asemakaavaan, jossa Klemetsönniemi jaettiin puistikoiden avulla kymmeneen kaupunginosaan. Numerot 12–14 käsittävät Vaskiluodon saaren ja 15–19 Palosaaren.
Lisäksi Sundomissa sijaitsevilla kaupunginosilla on numerot 50–52 ja Vähänkyrön alueella on käytössä numerot 71–73. Kaupunginosa numero 56 on muodostettu vuonna 2023 Pilvilammen vesilaitoksen asemakaavan hyväksymisen yhteydessä Vesilaitoksentien itäpuolelle.
Länsiniitty (41. kaupunginosa), Laajametsä (42. kaupunginosa) sekä Björsinkallio (50. kaupunginosa) ovat alueita, jotka muodostavat oman kaupunginosansa, mutta ei tilastollista osa-aluetta.
Kaupunginosille ei ole kaavassa määriteltyjä nimiä järjestysnumeron lisäksi.
Tilastoalueet

Tilastointitarkoituksia varten Vaasan kaupunki on jaettu kaksitasoisesti nimettyihin suur-  ja pienalueisiin. Nämä tilastoalueet kattavat koko kaupungin alueen. Suuralueita on 12 ja pienalueita 60 kappaletta. Asemakaavoitetulla alueella pienalueiden rajat myötäilevät suurpiirteisesti kaupunginosien rajoja. Jotkut pienalueet, kuten Purola ja Korkeamäki, kuuluvat naapuroivan pienalueen kanssa samaan kaupunginosaan.
Tilastoalueet > Alueet, jotka eivät muodosta omaa pienaluetta tai kaupunginosaa

Seuraavassa luettelossa on yleisesti tunnettuja Vaasan aluenimiä, jotka eivät muodosta omaa kaupunginosaa tai pienaluetta.
Kivihaka – liikealue Metsäkalliossa
Kiilapalsta – pientaloalue Huutoniemellä
Aaltopuisto – Alvar Aallon sunnittelema asuinalue Huutoniemellä.
Tervalaakso – alue Isolahden ja Vetokannaksen välissä.
Impivaara – asuinalue Asevelikylän pohjoisosassa.
Pappilanmäki – asuinalue Alkulan länsipuolella.
Kråklund – asuinalue Alkulan itäpuolella.
Finnby
Kylät

Seuraavassa luettelossa ovat Maanmittauslaitoksen vuoden 2013 kunta- ja sijaintiluettelossa mainitut maarekisterikylät.
Böle, Gerby, Haaro, Hiiripelto, Hyyriä, Höstvesi, Järvi, Kalsila, Klemetsö, Kråklund, Kuuttila, Merikaarto, Miekka, Mullo, Munsmo, Ojaniemi, Perkiö, Rekilä, Raippaluoto, Runsor, Saarenpää, Saarensivu, Selkämäki, Sepänkylä, Singsby, Tapoila, Tervajoki, Torkkola, Tuovila, Veikkaala, Västervik, Vähänkyrön kirkonkylä, Yttersundom, Östersolf, Översundom.
Vaasan ja Mustasaaren laajeneminen.
Vaasan kaupunginosat.
Vaasan asemakaava vuodelta 1855, josta erottuvat kaupunginosat 1. – 8. Kuvan ulkopuolelle rajautuvat yhdeksäs ja kymmenes kaupunginosa, joiden korttelit oli piirretty kaavaan maanvarauksina.
Vaasan suuralueet kartalla.
Luettelo Etelä-Amerikan joista

Tämä on luettelo on Etelä-Amerikan mantereella sijaitsevista joista. Luettelo alkupiste on Panaman ja Kolumbian raja Tyynenmeren puolella, ja joet luetellaan vastapäivään Etelä-Amerikan rantavaltiot kiertäen. Jokien sivujoet on luokiteltu pääuoman nimen alle, ja valtio jossa ne päättyvät on mainittu.
Ecuador

Esmeraldas, Quiton lähellä
Daule
Chile

Bio-Bio, Concepciónin halki
Argentiina

Chico
Deseado
Negro
Colorado
Paraná, Buenos Airesin lähellä
Salado, Santa Fen halki
Paraguay, Asunciónin halki (Paraguay)
Tiete, alkaa São Paulon läheltä (Brasilia)
Uruguay, Uruguayn ja Argentiinan rajajoki.
Brasilia

São Francisco
Parnaiba
Tocantins
Araguaia
Amazon
Xingu
Tapajos
Mapuera
Madeira
Guapore (Bolivia)
Beni (Bolivia)
Rio Negro
Rio Branco
Purus
Japurá
Jurua
Putumayo, Kolumbian ja Perun rajajoki
Napo, (Peru)
Ucayali, (Peru)
Apurímac, (Peru)
Maranon, (Peru)
Venezuela

Orinoco
Kolumbia

Magdalena
Atrato
Lisäksi Boliviassa

Desguadero, alkaa Titicacajärvestä ja päättyy sisämaahan
Kentarō Itō

Kentarō Itō (jap. 伊藤 健太郎, Itō Kentarō) on japanilainen ääninäyttelijä. Hän on syntynyt 3. tammikuuta 1974, Hachiōjin kaupungissa Tokion prefektuurissa Japanissa.
Merkittäviä anime- ja videopeli-äänirooleja

Tomoya Okazaki (Clannad)
Shinya Kamijyō (Happiness!)
Akihiro Okamura (Blood+)
Zero (Black Matrix)
Choji Akimichi (Naruto)
Renji Abarai (Bleach)
Hiroki Kamijō (Junjõ Romantica)
Washio (Buso Renkin)
Yūhi Aogiri (Ayashi no Ceres/Ceres: Celestial Legend)
Yun Lee (Street Fighter)
Taisho-Kun (Hamtaro)
Chester Barklight (Tales of Phantasia
Yukidarumon (Digimon Adventure)
Katsuharu (Digimon Frontier)
Shunsuke Akagi (Dai-Guard)
Fujisaki Isamu (Gilgamesh)
Tetsuo Kaga (Hikaru no Go)
Shadowman (Rockman EXE)
War-Rock (Ryusei no Rockman)
Barry the Chopper (Fullmetal Alchemist)
Shin'ichi Kuruma (Majuu Zensen THE APOCALYPSE)
Jun Aoi (Martian Successor Nadesico) ja (Martian Successor Nadesico: The Prince of Darkness)
Kuroki Senjou (Momoko Kaeru no Utaga Ki Koeruyo)
Doll Isamu (Super Doll★Licca-chan)
Deathscythe (Superior Defender Gundam Force)
Shall (Strange Dawn)
Sig (Dragon Shadow Spell)
Fire Shogun Blaird (Chou sei Kantai Sazer-X)
Minamio (Flame of Recca)
Punk (Great Teacher Onizuka)
Aiheesta muualla

Animenewsnetwork
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Itä-Suomen yliopisto

| Itä-Suomen yliopisto |
| --- | --- |
  
 Joensuun kampuksen päärakennus, Carelia.
 engl. University of Eastern Finland 
Perustettu:  2010
Tyyppi:  Julkinen
Rehtori:  Tapio Määttä
Dekaani:  Janne Pietarinen, Kari Lehtinen, Markus Forsberg ja Sari Rissanen
Henkilökunta:  3 200
Opiskelijoita:  17 000
Sijainti:  Joensuu ja Kuopio,  Suomi
Kampus:  Joensuu ja Kuopio
Sivusto:  www.uef.fi
Itä-Suomen yliopisto (ISY, engl. University of Eastern Finland, lyhenne UEF) on Joensuussa ja Kuopiossa toimiva yliopisto.
Yliopisto aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2010, kun Kuopion ja Joensuun yliopistot yhdistyivät. Yliopistossa on noin 17 000 tutkinto-opiskelijaa ja 3 200 työntekijää. Opetusta tarjotaan 12 koulutusalalla ja lähes sadassa pääaineessa tai koulutusohjelmassa.
Tiedekunnat ja kampukset

Itä-Suomen yliopistossa on neljä tiedekuntaa:
Filosofinen tiedekunta (Joensuu)
Luonnontieteiden, metsätieteiden ja tekniikan tiedekunta (Joensuu, Kuopio)
Terveystieteiden tiedekunta (Kuopio)
Yhteiskuntatieteiden ja kauppatieteiden tiedekunta (Joensuu, Kuopio)
Tiedekunnista erillisiä yliopisto-organisaation osia ovat apteekki, kielikeskus ja kirjasto sekä jatkuvan oppimisen keskus.
Itä-Suomen yliopiston kampukset ovat Joensuussa ja Kuopiossa.
Hallinto ja organisaatio

Itä-Suomen yliopisto on julkisoikeudellinen laitos, jonka hallinnosta vastaavat hallitus, rehtorit, yliopistokollegio, tiedekuntaneuvostot ja dekaanit.
Käytännön hallintotehtäviä hoitavat yliopistopalvelut.
Hallinto ja organisaatio > Hallitus

Hallitus päättää yliopiston toiminnan keskeisistä tavoitteista ja strategiasta. Hallitus valitsee myös yliopiston rehtorit.
Itä-Suomen yliopiston hallituksessa on 10 jäsentä, joista neljä yliopistoyhteisön ulkopuolelta. Nykyisen hallituksen toimikausi on 1.1.2022–31.12.2025.
Yliopiston sisäiset jäsenet:
Professori Maria Lähteenmäki
Professori Ursula Schwab
Tietoasiantuntija Tomi Rosti
Yliopistonlehtori Erkki Pesonen
Opiskelija Eetu Hyvönen
Opiskelija Marko Koskelo
Ulkopuoliset jäsenet:
Tieteellisten seurain valtuuskunnan toiminnanjohtaja Lea Ryynänen-Karjalainen (hallituksen puheenjohtaja)
Keskinäinen eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen johtaja Jaakko Kiander (hallituksen varapuheenjohtaja)
Genelecin toimitusjohtaja Siamäk Naghian
Inklusiiv-yhteisön perustaja Katja Toropainen
Hallinto ja organisaatio > Rehtorit

Itä-Suomen yliopistossa on vuodesta 2025 alkaen rehtori sekä kaksi vararehtoria. Rehtori johtaa yliopiston toimintaa ja hoitaa yliopistolain tarkoittamia rehtorin tehtäviä. Vararehtorien vastuualueet ovat tutkimus ja koulutus. Rehtorin ja vararehtorien toimikaudet ovat viisivuotisia. 1.1.2025 alkaneelle toimikaudelle rehtoriksi valittiin Tapio Määttä, tutkimuksesta vastaavaksi vararehtoriksi Jussi Pihlajamäki sekä koulutuksesta vastaavaksi vararehtoriksi Laura Hirsto.
Vuosina 2010–2024 rehtoraattiin kuuluivat rehtori sekä akateeminen rehtori. Akateeminen rehtori vastasi opetukseen, tutkimukseen, tutkimusrahoitukseen ja kansainvälisiin asioihin liittyvistä tehtävistä.
Hallinto ja organisaatio > Yliopistokollegio

Yliopistokollegio on yliopistoyhteisöstä muodostuva toimielin, johon kuuluu 24 jäsentä. Sen tärkeimpänä tehtävänä on päättää hallituksen jäsenmäärästä ja toimikaudesta. Se valitsee myös hallituksen niin sanotut ulkopuoliset jäsenet, vahvistaa tilinpäätöksen ja myöntää vastuuvapauden hallitukselle ja rehtoreille.
Opetus ja tutkimus

Itä-Suomen yliopisto on yksi Suomen monialaisimmista yliopistoista. Opetusta tarjotaan 13 koulutusalalla ja noin sadassa pääaineessa tai koulutusohjelmassa. Yliopistoon valitaan vuosittain noin 3 300 uutta opiskelijaa.
Vastuullisen ja kestävän tulevaisuuden rakentajana Itä-Suomen yliopisto hakee ratkaisuja maailmanlaajuisiin haasteisiin monitieteisen tutkimuksen ja työelämän tarpeita vastaavan koulutuksen avulla. Tieteidenvälisiä ratkaisuja -strategiassaan yliopisto on määritellyt neljä tutkimuksen profiilialuetta, jotka ovat
Ikääntyminen, elintavat ja terveys
Oppiminen digitalisoituneessa yhteiskunnassa
Kulttuurien kohtaaminen, liikkuvuus ja rajat
Ympäristön muutos ja luonnonvarojen riittävyys
Kunkin profiilialueen ydin muodostuu tutkimuksen fokusalueista, joiden vahva osaaminen ja vahvistettavan osaamisen tarpeet on tunnistettu.
Kansainvälinen toiminta

Yliopistolla on yhteistyösopimuksia johtavien yliopistojen ja tutkimuskeskusten kanssa eri puolilla maailmaa. Strategisia yhteistyöalueita ovat erityisesti Eurooppa ja Pohjois-Amerikka sekä nousevat taloudet, erityisesti Kiina ja Venäjä.
Yliopistolla on Nanjingin yliopiston kanssa yhteinen ympäristötutkimuskeskus, The Sino-Finnish Environmental Research Centre (SFERC). Se keskittyy ympäristötieteiden tutkimukseen. SFERC on ensimmäinen suomalaisten yliopistojen Kiinaan perustama etäkampus.
Kansainväliset vertailut

Itä-Suomen yliopisto on toimintansa käynnistymisestä alkaen päässyt vuosittain mukaan useille ranking-listoille, joilla noteerataan maailman parhaat yliopistot. Vuosina 2018–2019 Itä-Suomen yliopisto oli maailman 400–500 parhaan joukossa Academic Rankings of World Universities -, Times Higher Education World University Rankings - ja QS World University Rankings -listoilla. Vuonna 2023 sijoitus QS World University Ranking -listalla oli 551-560 parhaan joukossa ja sijoitus Times Higher Education World University Rankings -listalla 601-800 parhaan joukossa. Vuoden 2024 Times Higher Education World University Rankings -listalla sijoitus oli 501-600 parhaan joukossa ja vuoden 2025 QS World University Ranking -listalla sijoitus oli 535.
Tieteenalakohtaisessa vertailussa Itä-Suomen yliopisto on sijoittunut useilla aloilla maailman parhaiden yliopistojen joukkoon. Yliopisto on listattu maailman parhaisiin myös alle 50 vuotta toimineiden yliopistojen vertailuissa.
Laatutyö

Laatutyö ja kestävä kehitys ovat osa yliopiston jokapäiväistä toimintaa.
Itä-Suomen yliopisto läpäisi Kansallisen koulutuksen arviointikeskuksen (KARVI) arvioinnin viimeisimmäksi 3.3.2023 ja yliopisto sai laatuleiman, joka on voimassa seuraavat kuusi vuotta. Hyväksytty auditointi on osoitus siitä, että Itä-Suomen yliopiston toiminta ja laatujärjestelmä täyttävät sekä kansalliset kriteerit että eurooppalaiset korkeakoulujen laadunvarmistusta koskevat kriteerit.
Historia > Yliopistot Joensuussa ja Kuopiossa

Itä-Suomen yliopiston perustamisesta keskusteltiin jo 1950-luvun puolivälissä. Aikeena oli perustaa yliopisto Lappeenrantaan, mutta lopulta sinne perustettiin teknillisiin tieteisiin keskittynyt Lappeenrannan teknillinen korkeakoulu. Joensuuhun, jossa vuodesta 1953 oli toiminut vuonna 1880 perustettu Sortavalan seminaari, päätettiin perustaa humanististen tieteiden ja luonnontieteiden aloilla toimiva Joensuun korkeakoulu, Kuopioon lääketieteeseen ja hammaslääketieteeseen keskittynyt Kuopion korkeakoulu. Lait Joensuun ja Kuopion korkeakoulujen perustamisesta vahvistettiin vuonna 1966, ja Joensuun korkeakoulu aloitti toimintansa vuonna 1969. Kuopion korkeakoulu perustettiin 1972, ja samana vuonna Kuopion keskussairaalasta tuli Kuopion yliopistollinen sairaala. Vuonna 1984 korkeakoulujen nimet muutettiin Joensuun yliopistoksi ja Kuopion yliopistoksi.
Historia > Uusi Itä-Suomen yliopisto

Itä-Suomen yliopiston valmistelu käynnistyi helmikuussa 2007, kun professori Reijo Vihkon johtama työryhmä luovutti opetusministeri Antti Kalliomäelle ehdotuksensa Joensuun ja Kuopion yliopistojen yhteistyön tiivistämiseksi. Alkuperäisenä tavoitteena oli yliopistojen muodostama liitto, mutta sittemmin tavoitteeksi otettiin yhdistyminen, jonka myötä entiset yliopistot lakkautettaisiin. Valmistelun alkuvaiheessa käytetty nimi "Itä-Suomen liittoyliopisto" tarkentui syksyllä 2007 Itä-Suomen yliopistoksi.
Itä-Suomen yliopiston suunnitteluhanketta rahoitettiin yhtenä opetusministeriön korkeakoulujen rakenteellisen kehittämisen kärkihankkeista. Rahoituksella käynnistettiin muun muassa yhteisiä uusia tutkimushankkeita. Helmikuussa 2008 varmistui tutkinnonanto-oikeus kauppatieteessä ja maaliskuussa 2009 vahvistui hammaslääkärikoulutuksen saaminen uuteen yliopistoon.
Vuonna 2020 Itä-Suomen yliopistolle myönnettiin logopedian (puheterapian) koulutusvastuu.  Tekniikan alan koulutusvastuu myönnettiin vuonna 2022 ja diplomi-insinöörien koulutus käynnistyi syksyllä 2023.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Itä-Suomen yliopiston sivut (www.uef.fi)
| n k Suomen yliopistot |
| --- | --- |
Yliopistot:  Aalto  Hanken  Helsinki  Itä-Suomi  Jyväskylä  Lappi  Lappeenranta-Lahti  MPKK  Oulu  Taideyliopisto  Tampere  Turku  Vaasa  Åbo Akademi 
Yliopistokeskukset:  Kajaani  Kokkola  Lahti  Mikkeli  Pori  Seinäjoki 
Entiset:  Eläinlääketieteellinen korkeakoulu  Helsingin kauppakorkeakoulu  Joensuu  Kuopio  Kuvataideakatemia  Sibelius-Akatemia  Svenska social- och kommunalhögskolan  Taideteollinen korkeakoulu  Tampere (1925-2018)  Tampereen teknillinen yliopisto  Teatterikorkeakoulu  Teknillinen korkeakoulu  Turun kauppakorkeakoulu 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef 
Futura-rakennuksessa toimii kemian ja kestävien teknologioiden laitos Joensuun kampuksella.
Kuopion kampuksen Mediteknia ja Canthia
1717

| --- | --- |
Vuosisadat: 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku
Vuosikymmenet: 1690-luku · 1700-luku · 1710-luku · 1720-luku · 1730-luku · 1740-luku 1750-luku · 1760-luku · 1770-luku · 1780-luku · 1790-luku · 1800-luku
Vuodet: 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709 1710 · 1711 · 1712 · 1713 · 1714 · 1715 · 1716 · 1717 · 1718 · 1719 1720 · 1721 · 1722 · 1723 · 1724 · 1725 · 1726 · 1727 · 1728 · 1729 1730 · 1731 · 1732 · 1733 · 1734 · 1735 · 1736 · 1737 · 1738 · 1739 1740 · 1741 · 1742 · 1743 · 1744 · 1745 · 1746 · 1747 · 1748 · 1749 1750 · 1751 · 1752 · 1753 · 1754 · 1755 · 1756 · 1757 · 1758 · 1759 1760 · 1761 · 1762 · 1763 · 1764 · 1765 · 1766 · 1767 · 1768 · 1769 1770 · 1771 · 1772 · 1773 · 1774 · 1775 · 1776 · 1777 · 1778 · 1779 1780 · 1781 · 1782 · 1783 · 1784 · 1785 · 1786 · 1787 · 1788 · 1789 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809
Tapahtumia

Voltaire tuomittiin vuodeksi Bastiljiin satiirisista kirjoituksistaan.
Syntyneitä

28. tammikuuta – Mustafa III, Osmanien valtakunnan sulttaani (k. 1774)
11. helmikuuta – William Williams, walesilainen kirjailija, saarnaaja ja virsirunoilija (k. 1791)
17. helmikuuta – Adam Friedrich Oeser, saksalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja vaskenpiirtäjä (k. 1799)
19. helmikuuta – David Garrick, englantilainen näyttelijä, näytelmäkirjailija, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja (k. 1779)
8. maaliskuuta – Jakob Haartman, Turun piispa 1776–1788 (k. 1788)
19. maaliskuuta – Johann Jakob Quistorp, saksalainen luterilainen teologi (k. 1766)
13. toukokuuta – Maria Teresia, Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna 1745–1780, Itävallan, Unkarin ja Böömin hallitsija (k. 1780)
30. kesäkuuta – Jan Stamic, tšekkiläinen säveltäjä ja viulisti (k. 1757)
5. heinäkuuta – Pietari III, Portugalin kuningatar Maria I:n puoliso ja kanssahallitsija (k. 1786)
14. heinäkuuta – Ventura Rodríguez, espanjalainen arkkitehti ja taiteilija (k. 1785)
11. syyskuuta – Pehr Vilhelm Wargentin, ruotsalainen tähtitieteilijä ja tilatotieteilijä (k. 1783)
13. syyskuuta – Axel Gabriel Leijonhufvud, ruotsalainen hovimarsalkka, hovioikeuden presidentti ja Tukholman musiikkiakatemian perustaja (k. 1789)
18. syyskuuta – Jacob Reinhold de Pont, suomalainen kartanomistaja ja Åvikin lasitehtaan perustaja (k. 1788)
24. syyskuuta – Horace Walpole, Oxfordin 4. jaarli, englantilainen taidehistorioitsija, kirjailija ja poliitikko (k. 1797)
16. marraskuuta – Jean le Rond d’Alembert, ranskalainen matemaatikko, fyysikko ja filosofi (k. 1783)
20. marraskuuta – Heorhi Konyskyi, ukrainalainen kirjailija, ortodoksinen piispa ja kirkollinen vaikuttaja (k. 1795
25. marraskuuta – Aleksandr Sumarokov, venäläinen kirjailija (k. 1777)
30. marraskuuta – Anders Hellant, suomalainen liike-elämän vaikuttaja, tähtitieteilijä ja fyysikko (k. 1789)
9. joulukuuta – Johann Joachim Winckelmann, saksalainen taidehistorioitsija, antiikin tutkija ja arkeologi (k. 1768)
25. joulukuuta – George Augustus Eliott, brittilinen kenraali ja Gibraltarin kuvernööri (k. 1790)
27. joulukuuta – Giovanni Angelo Braschi, Pius VI, paavi 1775–1799 (k. 1799)
Elimeleh, puolalainen ortodoksijuutalainen rabbi ja hasidismin oppi-isä (k. 1787)
Daniel Helsingius, suomalainen kirjailija (k. 1774)
Vaqif, azerbaidžanilainen runoilija ja valtiomies (k. 1797)
Kuolleita

13. tammikuuta – Maria Sibylla Merian, saksalainen kasvi- ja hyönteistieteilijä ja kuvittaja (s. 1647)
16. tammikuuta – Elias Brenner, suomalainen taidemaalari ja graafikko (s. 1647)
23. helmikuuta – Magnus Stenbock, ruotsalainen kreivi (s. 1663 tai 1665)
5. maaliskuuta – Karl Backman, suomalainen Oulun kaupunginkirjuri, raatimies ja pormestari
8. maaliskuuta – Abraham Darby I, brittiläinen keksijä (s. 1678)
3. huhtikuuta – Christian Friedrich Witt, saksalainen säveltäjä, urkuri ja orkesterinjohtaja (s. 1660)
26. huhtikuuta – Samuel Bellamy, englantilainen merirosvo (s. 1689)
15. toukokuuta – Georg Christian Lehms, saksalainen runoilija (s. 1684)
9. kesäkuuta – Jeanne-Marie Bouvier de la Motte-Guyon, Madame Guyon, ranskalainen katolinen mystikko ja kirjailija (s. 1648)
26. marraskuuta – Daniel Purcell, englantilainen säveltäjä (s. 1664)
Kara Devlet Giray, Krimin kaani (s. 1647)
Samuel Mollenius, suomalainen kappalainen
Filippiinienmetsärotta

| Filippiinienmetsärotta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Oravanleukaiset jyrsijät Sciurognathi
Heimo::  Muridae
Alaheimo::  Varsinaiset rotat ja hiiret Murinae
Suku::  Rotat Rattus
Laji::  everetti
Kaksiosainen nimi
 Rattus everetti  Günther, 1879 
Katso myös
   Filippiinienmetsärotta Wikispeciesissä   Filippiinienmetsärotta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Filippiinienmetsärotta (Rattus everetti) on rottien sukuun (Rattus) kuuluva jyrsijä. Sitä esiintyy vain Filippiineillä, jossa se on hyvin yleinen ja elinvoimainen.
Aiheesta muualla

ITIS: Rattus everetti (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1763061  Wikispecies: Rattus everetti  CoL: 4RM4N  EoL: 1179367  GBIF: 2439268  iNaturalist: 44547  IRMNG: 10225729  ITIS: 585519  IUCN: 19329  MDD: 1003622  MSW: 13001741  NCBI: 70831  Observation.org: 87067  Open Tree of Life: 496420