stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miekkailu kesäolympialaisissa 1952 – miesten kalpa
Välierät

Kummastakin erästä viisi parasta loppukilpailuun.
1. erä
| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Edoardo Mangiarotti |  Italia | 9 | 0 | 4 |
| 2 | Erkki Kerttula |  Suomi | 6 | 3 | 12 |
| 3 | Oswald Zappelli |  Sveitsi | 6 | 3 | 16 |
| 4 | Carl Forssell |  Ruotsi | 5 | 4 | 16 |
| 5 | Carlo Pavesi |  Italia | 5 | 4 | 20 |
| 6 | Sven Fahlman |  Ruotsi | 4 | 5 | 20 |
| 7 | René Dybker |  Tanska | 2 | 6 | 20 |
| 8 | Émile Gretsch |  Luxemburg | 2 | 6 | 21 |
| 9 | Mário Muräo |  Portugali | 2 | 7 | 22 |
| 10 | Jean Maquet |  Belgia | 1 | 8 | 25 |
2. erä
| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Mogens Lüchow |  Tanska | 7 | 2 | 22 |
| 2 | Per Carleson |  Ruotsi | 6 | 3 | 12 |
| 3 | Dario Mangiarotti |  Italia | 6 | 3 | 15 |
| 4 | József Sákovics |  Unkari | 6 | 3 | 18 |
| 5 | Léon Buck |  Luxemburg | 5 | 4 | 16 |
| 6 | Allan Jay |  Iso-Britannia | 4 | 5 | 18 |
| 7 | Mohamed Abdel Rahman |  Egypti | 4 | 5 | 19 |
| 8 | Rolf Wiik |  Suomi | 4 | 5 | 22 |
| 9 | Edward Vebell |  Yhdysvallat | 3 | 6 | 21 |
| 10 | René Bougnol |  Ranska | 0 | 9 | 27 |
Loppukilpailu

| Sija | Nimi | Maa | Voitot | Tappiot | -Pistot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Edoardo Mangiarotti |  Italia | 7 | 2 | 12 |
| 2 | Dario Mangiarotti |  Italia | 6 | 3 | 16 |
| 3 | Oswald Zappelli |  Sveitsi | 6 | 3 | 18 |
| 4 | Léon Buck |  Luxemburg | 6 | 3 | 19 |
| 5 | József Sákovics |  Unkari | 5 | 4 | 17 |
| 6 | Carlo Pavesi |  Italia | 4 | 5 | 21 |
| 7 | Per Carleson |  Ruotsi | 3 | 6 | 20 |
| 8 | Carl Forssell |  Ruotsi | 3 | 6 | 23 |
| 9 | Erkki Kerttula |  Suomi | 2 | 7 | 23 |
| 10 | Mogens Lüchow |  Tanska | 2 | 7 | 25 |
Sijat 2-4 ratkaistiin uusintaotteluin.
Niilo A. Mannio

Niilo Anton Mannio, vuoteen 1896 Andersson (5. marraskuuta 1884 Kustavi – 8. huhtikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen sosiaaliministeriön kansliapäällikkö ja Henkisen Työn Keskusliiton puheenjohtaja. Hän toimi myös sosiaaliministerinä 1920-luvun lopulla.
Niilo Mannion vanhemmat olivat merikapteeni Aron Andersson ja Maria Lucia Aimonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1906 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1910. Mannio sai varatuomarin arvon 1912.
Mannio oli asianajajana Heikki Ritavuoren toimistossa 1910–1913 ja sen jälkeen hän oli Suomen senaatin oikeusosaston ylimääräisenä virkamiehenä 1912–1917 sekä kauppa- ja teollisuustoimituskunnan ylimääräisenä virkamiehenä 1913–1916. Hän oli eduskunnan notaarina 1913 ja oikeustoimituskunnan kanslistina 1917. Sosiaaliministeriön esittelijäneuvoksena Mannio oli 1917–1922 ja kansliapäällikkönä 1922–1951.
Mannio valittiin 1922 vastaperustetun virkamies- ja toimihenkilöjärjestöjen keskusjärjestön Henkisen Työn Yhtymän puheenjohtajaksi ja hän hoiti tehtävää vuoteen 1947 saakka. Hän oli mukana luomassa suomalaiseen työmarkkinajärjestelmään kuuluvia kolmikantaneuvotteluja joissa valtiovalta on mukana sovittelemassa työntekijöiden ja työnantajien neuvotteluja ja tukee niitä lainsäädännöllisillä ja sosiaalipoliittisilla uudistuksilla.
Mannio oli taloudellisen neuvottelukunnan, taloudellisen puolustusneuvoston ja työttömyysneuvoston jäsenenä. Hän toimi Confédération des Travailleurs Intellectuels'n puheenjohtajana 1938–1949 ja oli kansainvälisen työjärjestön pysyvänä edustajana 1919–1951 ja hallituksen jäsenenä 1922–1925 sekä 1934–1937. Hän oli pysyvänä edustajana pohjoismaiden sosiaalipoliittisessa yhteistoiminnassa 1919–1951 ja toimi Sosiaalipoliittisen yhdistyksen puheenjohtajana 1922–1929. Mannio oli mukana perustamassa Suomen YK-liittoa ja oli sen puheenjohtajana 1954–1956.
Edistyspuoluetta edustanut Mannio oli sosiaaliministerinä Mantereen hallituksessa 1928–1929.
Julkaisuja

Suomen työväenlainsäädäntö.  Otava 1918
Työväen tapaturmavakuutuslainsäädäntö. Otava 1918
Kansainvälinen työjärjestö ja sen ensimmäinen yleinen konferenssi Washingtonissa.  Sosiaaliministeriön tiedonantoja 1920
Shekkilaki; selityksillä varustettuna toimittanut Niilo A. Mannio.  WSOY 1920
Henkinen työ. Henkisen työn yhtymän julkaisuja 1. Otava 1924
La réglementation du travail en Finlande. Statsrådet, Helsinki 1924
Suomen työlainsäädäntö.  Otava 1926
Sosialiministeriö kymmenvuotias: Socialministeriet tio år. Helsinki 1927
Välimiesmenettely ja Keskuskauppakamarin välityslautakunta. Suomen Keskuskauppakamari 1928
Rakennustoimintaan käytetyt varat vuosina 1919-1928. Taloudellisen neuvottelukunnan julkaisuja 8. Helsinki 1931
Yhteisymmärrys työsuhteissa. Taloudellinen neuvottelukunta 1932
Ammattikurssit ja työtuvat työttömyyden lieventämiskeinoina. Sosiaali ja terveysministeriö 1933
Henkisen työn tekijäin sekä naisten ja nuorukaisten työttömyyshuolto: Försörjning av arbetslösa intellektuella arbetare, kvinnor och ynglingar. Suomen sosiaaliministeriö, Helsinki 1934
Kansanvakuutuslaki taloudelliselta kannalta katsottuna: esitelmä Suomen 7. kauppa- ja teollisuuspäivillä Porissa syyskuun 18 päivänä. Pori 1937
Kokoelma Keskuskauppakamarin välityslautakunnan tuomioita vuosina 1923-1932 - Samling av Centralhandelskammarens skiljenämnds domar under åren 1923-1932. Helsinki 1937
Sosiaaliministeriö 20-vuotias. Helsinki 1937
Äitiysavustus. Helsinki 1937
Sota-ajan vaikutuksia maamme sosiaaliseen lainsäädäntöön: Krigstidens inflytande på den sociala lagstiftningen i landet. Helsinki 1940
Die soziale Gesetzgebung im freien Finnland. Helsinki 1940
Vähävaraisten, monilapsisten perheiden avustaminen. Helsinki 1941
Kansallissosialistisen sosiaalipolitiikan olennaiset piirteet: Den national-socialistiska socialpolitikens väsentliga drag. Helsinki 1942
Palkkasäännöstely: Lönereglementeringen. Helsinki 1943
Sosiaalihallinnon kehitys viime vuosina: Socialförvaltningens utveckling under de senaste åren. Helsinki 1943
Sosiaalipoliitikon kokemuksia 50 itsenäisyysvuoden ajalta; alkulauseen kirj. Heikki Waris. WSOY 1967
Nukkajuoru

| Nukkajuoru |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Monocotyledoneae
Lahko::  Commelinales
Heimo::  Soljokasvit Commelinaceae
Suku::  Venhojuorut Tradescantia
Laji::  sillamontana
Kaksiosainen nimi
 Tradescantia sillamontana  Matuda 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nukkajuoru (Tradescantia sillamontana) on monivuotinen, matalakasvuinen koristekasvi. Se tunnetaan hopeanhohtoisista, nukkamaisista ja mehevistä lehdistään. Kukkiessaan nukkajuoru tekee pieniä, vaaleanpunaisia kukkia..
Nukkajuoru on alkuperältään Meksikosta. Se viihtyy lämpimässä ilmastossa ja kasvaa parhaiten valoisalla paikalla, mutta se voi myös sietää osittaista varjoa. Se kasvaa hyvin monenlaisissa maaperissä, kunhan maaperä läpäisee vettä.
Huonekasvina

Nukkajuoru on helppohoitoinen kasvi ja se sopii hyvin sisätiloihin ja ruukkupuutarhoihin. Se tarvitsee kohtalaisesti valoa ja säännöllistä kastelua. Kasvia pystyy lisäämään helposti pistokkaista, jotka voi istuttaa kosteaan multaan.
Nukkahorsma

| Nukkahorsma |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Horsmakasvit Onagraceae
Suku::  Horsmat Epilobium
Laji::  parviflorum
Kaksiosainen nimi
 Epilobium parviflorum  Schreb. 
Katso myös
   Nukkahorsma Wikispeciesissä   Nukkahorsma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nukkahorsma (Epilobium parviflorum) on horsmakasvien (Onagraceae) heimoon ja hoikkahorsmien (Epilobium) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Nukkahorsma muistuttaa jonkin verran karvahorsmaa (Epilobium hirsutum), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien sekä kukkien ulkonäön perusteella.
Nukkahorsma voi kasvaa noin 80 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on karvainen ja poikkileikkaukseltaan pyöreä. Varren tyveltä nukkahorsma kasvattaa lyhyitä maanpäällisiä rönsyjä. Lehdet ovat lyhytruotisia, muodoltaan suikeita, hienosahalaitaisia ja pehmeäkarvaisia. Nukkahorsman kukat ovat noin 1 cm leveitä ja vaaleanpunaisia. Emin vartalo jakautuu neliliuskaiseksi luotiksi. Nukkahorsma kukkii heinä–elokuussa.
Nukkahorsma kasvaa kosteilla ja runsasravinteisilla kasvupaikoilla, kuten ojanvarsilla, rannoilla sekä soiden reunoilla. Suomessa nukkahorsmaa tavataan lähinnä Ahvenanmaalla, mutta myös muutamilta paikoilta Manner-Suomesta.
Nukkahorsmaa käytetään eturauhasen hyvänlaatuisen liikakasvun aiheuttamien oireiden, kuten virtsaamisvaikeuksien tai toistuvan virtsaamistarpeen lievittämiseen. Nukkahorsmaa voi käyttää ruoanlaitossa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Nukkahorsma (Epilobium parviflorum)
ITIS: Epilobium parviflorum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Epilobium parviflorum (englanniksi)
Flora of China: Epilobium parviflorum (englanniksi)
Naamakirja

| Naamakirja Jope Ruonansuu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 16. kesäkuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Arttu Volanto
 Tyylilaji: Huumorimusiikki, iskelmä
 Kesto: 38.37
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Listasijoitukset
  10.
Jope Ruonansuun muut julkaisut
| Kaikkien aikojen parhaat – Aattelepa ite 2009 | Naamakirja 2010 | Jopetusministeri 2011 |
Naamakirja on Jope Ruonansuun 20. studioalbumi. Se julkaistiin 16. kesäkuuta 2010. Se ylsi Suomen virallisen listan sijalle 10.
Kappaleet

Tipaton tammikuu – 2.43
Naamakirja – 3.02  (Ryysyranta)
Luvaton lääkäri – 2.28  (Kielletyt leikit)
Back to Paradise – 3.43
Pyllypotpuri – 3.01  (Pump pump, Avaa hakas, Seksi vie ja taksi tuo, Titanic, Sukkula Venukseen, Kaksipa poikaa Kurikasta, Pyllyhölkkä) (feat. Mika Räinä)
Rekkamiesten kahavit – 4.09
Viini, kitara ja mies – 3.21
Autokauppias ja Päälykäinen – 2.28  (feat. Mika Räinä)
Sitähän se – 3.37  (Sitähän se kaikki on)
Tähkäviina ja Olonkorjuu – 2.48
Omalle pojalle – 3.56
Hello Louis – 3.21
Tekijät > Muusikot

Jope Ruonansuu – laulu, imitaatiot
Anssi Nykänen – rummut
Harri Rantanen – basso
Janne Toivonen – trumpetti
Petri Rahikkala – piano
Risto Salmi – klarinetti ja saksofoni
Arttu Volanto – kitarat, koskettimet
Tyyne Hot – taustalaulu
Mika Räinä – laulu kappaleessa ”Pyllypotpuri”
Tekijät > Muut levyn tekoon osallistuneet

Tuottaja ja kapellimestari: Arttu Volanto
Äänitys ja miksaus: Arttu Volanto / Jean Records
Kuvat: Heikki Vahtola / Fotonokka & Filmiteollisuus
Kansi: Tero Jämsä / Mainospeukalo Oy
Masterointi: Svante Forsbäck / Chartmakers Oy
Vastaava tuottaja: Ilkka Vainio
Arvostelut

Keskisuomalainen: negatiivinen
Aiheesta muualla

Edel Records Finlandin albumisivu[vanhentunut linkki]
Naamakirja Discogsissa. (englanniksi)
Jope Ruonansuu
| --- | --- |
Studioalbumit:   Matkiva kulkuri (1988)  Elvis-osasto (1992)  Täällä Washington (1992)  Politiikkaa ja erotiikkaa (1993)  Jope Ruonansuu presidentiksi (1993)  Kiikun kaakun (1994)  Washington Bar (1995)  Piinapenkki (1996)  Vara Mara (1997)  Neuroopan omistajat (1999)  Hauskaa joulua t: Jope (2000)  Lomakiertue (2001)  Työnnä kännykkä hanuriin (2002)  Finnshits (2003)  Tosi-CD (2004)  Me hirviöt (2006)  Tanssii läskien kanssa (2007)  Enkeleitä toisillemme – Herkimmät laulut (2008)  Kunnioittaen – Yhden miehen tribuutti (2009)  Naamakirja (2010)  Jopetusministeri (2011)  Veljekset kuin kyljykset (2012)  Jope Ruonansuu ja Porsaanperän pikkujoulut (2013)  Biisinmurtajat (2016) 
Kokoelmat:   Mix 1 (1995)  Naurettava 90-luku – 60 parasta naururaitaa (2000)  Jope Ruonansuu & Juha Laitila: American Office – Parhaat radiosketsit (2002)  Naura pois – 20 huumorihittiä (2002)  Kaikkien aikojen parhaat – Aattelepa ite (2009)  Sound Pack 12 (2010)  32 Jopeinta laulua (2014) 
Singlet:   Enska ja Hanski / Matkiva Kulkuri (1988)  Nyt lähtee läskit / Rantamiehen balladi (1991)  Hyppää pois / Ilman jarruja helvettiin (1991)  Pappi vaan joi (1995)  Enkeleitä toisillemme / Veronpunaiset ruusut (1996)  Mararock / Satasen laina (1997)  Kaikki menee kun sovittelee / Mattiesko Hytönen (1997, vedettiin pois ennen virallista myyntipäivää)  Soneranputsausjenkka (1999)  Umtsi-um (2002)  Annelin silmin / Stressmann (2003)  Aulis Gerlander / Haluan Aidoliksi (2004)  Yllytyshullu / Matti on numero yksi (2004)  Sua rakastan kuin hullu / Uu Pee Ämmät (2006)  Yhden miehen rivitanssi / Digitaalihumppa (2007)  Enkeleitä toisillemme – Äiti (promo, 2008)  Rahamaailma / Kerran jos toisenkin (2009)  Katsastusinssi Nauraa (2011)  Loirinuotiolla (2016) Luettelo Jope Ruonansuun kappaleista 
Filmografia:   Jope Ruonansuun filmografia  Jopet Show Jope Ite
Niklas Fogström

| Niklas Fogström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1982 (ikä 42) Vaasa, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Fogi, Fogge
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Storhamar Ishockey
Sarja:  GET-ligaen
Pelinumero:  36
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–
Aik. seurat:  Sport (Mestis) Lukko (SML) Tingsryds AIF (Ruotsi I) Nyköpings Hockey (Allsv.) Mora IK (Allsv.) Luleå HF (SEL/SHL) Linköping HC (SHL) Färjestad BK (SHL)
Niklas Topias Fogström (s. 2. maaliskuuta 1982 Vaasa) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa Norjan GET-ligaenin Storhamar Ishockeyssa.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Fogström on älykäs ja monipuolinen sentteri, joka luistelee ja tekee peliä hyvin.
Magnus Forsström

Magnus (Mauno) Ernfrid Forsström (26. lokakuuta 1831 Mäntyharju – 25. marraskuuta 1903 Lepola, Pudasjärvi) oli suomalainen metsänhoitaja ja suomeksi sekä ruotsiksi kirjoittanut kirjailija.
Forsströmin vanhemmat olivat Heinolan kihlakunnan kruununvouti, hovineuvos Karl Magnus Forsström ja Agata Serafia Stiervald. Hänen veljensä oli laamanni Karl Ferdinand Forsström. Magnus Forsström kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1849. Forsström valmistui filosofian kandidaatiksi 1856 ja maisteriksi 1857. Hän lähti 1858 opiskelemaan Tukholman metsäinstituuttiin ja suoritti 1859 metsänhoitajan ja metsäkonduktöörin tutkinnot. Forsström toimi Iin tarkastuspiirin vt. ylimetsänhoitajana vuodesta 1859 ja vakinaisena ylimetsänhoitajana vuodesta 1863. Hän sai hovineuvoksen arvon 1897 ja kamarineuvoksen arvon 1899.
Forsström oli naimisissa vuodesta 1866 Margareta Lievosen kanssa.
Teoksia

Kynäilemisiä. Tekijä, Oulu 1892 (osittain ruotsin kielellä)
Niklas Eriksson

| Niklas Eriksson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1969 (ikä 55) Västervik, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  86 kg
Pelinumero:  16
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1987–2007
Seurat:  Leksands IF HIFK Val Pusteria
NHL-varaus:  117. varaus, 1989 Philadelphia Flyers
| Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Ruotsi. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Ruotsi. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Ruotsi. Olympialaiset  | Miesten jääkiekko> Maa:   Ruotsi. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lillehammer 1994 | jääkiekko |  |
Niklas Eriksson (s. 17. helmikuuta 1969 Västervik, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Eriksson pelasi lähes koko uransa Leksands IF:ssä, jota edusti 19 kauden ajan. Elitserienissä hän on pelannut 514 ottelua tehoin 138+200=338 ja on kerännyt niissä 418 rangaistusminuuttia. Allsvenskanistakin hänellä on yli 100 ottelun kokemus.
Ura

Eriksson on kotikaupunkinsa joukkueen Västerviks IK:n kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana Leksands IF:ään vuonna 1985 ja pelasi tulokaskautensa kaudella 1987–88. Keväällä 1987 hän voitti EM-kultaa. Kaudella 1988–89 hän voitti Elitserienin hopeaa, joka jäi hänen uransa ainoaksi mitaliksi Elitserienistä. Samana kautena hän voitti myös alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa.
Leksandin lisäksi Eriksson on miesten sarjoissa edustanut vain jääkiekon SM-liigajoukkue HIFK:ta kaudella 1996–97 sekä hänen uransa kaksi viimeistä kautta 2005–06 ja 2006–07 Italian Serie A:n Hockey Club Pustertal-Val Pusteriassa, jossa voitti Serie A:n syöttöpörssin kaudella 2006–07.
Maajoukkueura

Eriksson ei pelannut yksiäkään miesten MM-kilpailuja, mutta hän pelasi Lillehammerin olympiakisoissa vuonna 1994 ja voitti kultaa.
Muuta

Niklaksen veli Marcus Eriksson pelaa Mora IK:ssa.
Naali

| Naali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Äärimmäisen uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Alalahko::  Caniformia
Heimo::  Koiraeläimet Canidae
Suku::  Ketut Vulpes
Laji::  lagopus
Kaksiosainen nimi
 Vulpes lagopus  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Alopex lagopus (Linnaeus, 1758) 
 Naalin levinneisyys
Alalajit
 V. l. lagopus  V. l. beringensis  V. l. fuliginosus  V. l. pribilofensis 
Katso myös
   Naali Wikispeciesissä   Naali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naali (Vulpes lagopus, aiemmin Alopex lagopus) on pohjoisen pallonpuoliskon tundralla elävä koiraeläimiin kuuluva petoeläin. Skandinaviassa ja Suomessa naali elää puurajan yläpuolisilla tunturi- ja vuoristoalueilla. Suomessa naali on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Ulkonäkö ja koko

Naali on kettua pienempi koiraeläin. Ruumiin pituus on 55–65 senttimetriä, hännän pituus 30–35 senttimetriä ja paino 2,5–8 kilogrammaa. Naalin säkäkorkeus on noin 30 senttimetriä. Naalilla on kaksi värimuotoa, joista napaketun turkki on talvisin kokonaan valkoinen ja kesäisin ruskeanharmaa. Siniketulla turkki on ympäri vuoden tumman sinertävänharmaa. Naalin tunnusomainen piirre onkin juuri tämä tuuhea ja valkoinen talvikarvapeite, joka paitsi suojaa sitä, on osoittautunut metsästyksen myötä myös yhdeksi lajin taantumisen syyksi. Sen myös sanotaan olevan maailman lämpimin karvapeite.kenen mukaan? Naalin korvat ovat lyhyet ja pyöreäpäiset, jotta ne eivät palellu helposti.
Levinneisyys

Naali elää pohjoisella napa-alueella Kanadassa, Alaskassa, Venäjällä, Grönlannin reunaosissa, Islannissa, Huippuvuorilla, Skandinaviassa ja Suomessa. Lajia on lisäksi istutettu Aleuteille. Naaleja kasvatetaan myös turkiseläiminä, jolloin niitä kutsutaan nimellä sinikettu.
Elintavat

Naali on aktiivisimmillaan hämärissä, jolloin se tulee esiin etsimään ruokaa. Sen pääravintoa ovat tunturisopulit ja jossain määrin myös myyrät. Vuosina, jolloin pikkujyrsijöitä on vähän, naali joutuu tyytymään esimerkiksi lintuihin, niiden muniin ja poikasiin sekä marjoihin ja haaskoihin.
Naali elää yksinään tai pareittain, mutta sen mukana voi olla ”auttajia”, kuten ketuilla. Lisääntymiskauden alkaessa helmikuussa naalipari perustaa reviirin, jota ne ylläpitävät poikaskauden ajan ja jonka rajat ne merkitsevät hajumerkein. Naali tekee pesäluolastonsa koivurajan yläpuolelle hiekkakumpareisiin tai kivilouhikoihin. Naalin tiineysaika on noin 51–53 vuorokautta. Toukokuun loppupuolella naalipariskunta synnyttää 2–4 poikasta. Poikaset pysyvät pesän lähettyvillä alkusyksyn.
Naalin on todettu kykenevän risteytymään ketun (Vulpes vulpes) kanssa.
Aiheesta muualla

Naali Metsähallitus. Arkistoitu 12.12.2020. Viitattu 12.12.2020.
Naalit ovat katoamassa kaikista Pohjoismaista Yle Uutiset.  3.11.2018 (päivitetty 5.11.2018).
Naali, Vulpes lagopus LuontoPortti.
Naali talviturkissa.
Mannerkorpi

Mannerkorpi on seuraavien suomalaisten henkilöiden nimi:
Juha Mannerkorpi (1915–1980), kirjailija, suomentaja
Jukka Mannerkorpi (1944–2012), suomentaja, gastronomi
Kalle Heikki Mannerkorpi (e. Mohell, 1885–1966), kirkkoherra ja kirjailija
Matti Mannerkorpi (1930–2018), kehitysyhteistyöneuvos
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Mannerkoski

Mannerkoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Hannu Mannerkoski (1944–2018), professori, metsätieteilijä
Lauri Mannerkoski (s. 1944), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Veikko Mannerkosken poika
Markku Mannerkoski (s. 1936), professori, Oulun yliopiston rehtori, VTT:n pääjohtaja, Veikko Mannerkosken poika
Veikko Mannerkoski (1907–1980), järjestöjohtaja ja virkamies, maanviljelysneuvos
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
M103

Messierin luettelon kohde 103
M103 (panssarivaunu)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”M103”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nukkajäkkärät

| Nukkajäkkärät |
| --- | --- |
 Helminukkajäkkärä (Anaphalis margaritacea)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Nukkajäkkärät Anaphalis  DC.
Katso myös
   Nukkajäkkärät Wikispeciesissä   Nukkajäkkärät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nukkajäkkärät (Anaphalis) on kasvisuku asterikasvien heimossa. Lajeja voidaan viljellä monivuotisina koristekasveina avomaalla tai leikkokasveiksi. Suvussa on yhteensä 110 lajia, joita esiintyy alkuperäisinä Aasiassa, Pohjois-Amerikassa ja Chilessä.
Lajeja

pikkunukkajäkkärä (Anaphalis alpicola)
helminukkajäkkärä (Anaphalis margaritacea )
japaninnukkajäkkärä (A. margaritacea var. yedoensis)
villanukkajäkkärä (Anaphalis triplinervis)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Nukkajäkkärät – Anaphalis
Niklas Hansson

| Niklas Hansson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. tammikuuta 1995 (ikä 29) Jonstorp, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  EV Zug
Sarja:  National League A
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Jonstorps IF (Ruotsi II) Rögle BK (SEL/Allsv.) HV71 (SHL) Texas Stars (AHL) Rögle BK (SHL)
NHL-varaus:  68. varaus, 2013 Dallas Stars
Niklas Hansson (s. 18. tammikuuta 1995 Jonstorp, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NLA-joukkue EV Zugissa. Hansson on pelityyliltään hyökkäävä puolustaja. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Hansson on pelannut Ruotsin A-maajoukkueessa seitsemän ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksessa 9. marraskuuta 2019 Helsingin Hartwall Arenalla Venäjää vastaan. Hansson merkittiin Ruotsin kakkospuolustajapariin Klas Dahlbeckin viereen. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa, jolloin Hanssonin osuma tasoitti ottelun 4–4:een ajassa 57.43. Ottelu eteni voittomaalikilpailuun, jossa hän pääsi yrittämään maalintekoa kahdesti. Hansson onnistui maalinteossa kerran, mutta Venäjä kuitenkin voitti ottelun lopulta lukemin 4–5.
Hansson on pelannut myös 16 nuorten ja yhdeksän poikien maaottelua.
Niklas Grönlund

| Niklas Grönlund> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. tammikuuta 2002 (ikä 22) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  JoKP
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  84
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Lukko (Champions HL) TUTO Hockey (Mestis)
Niklas Grönlund (s. 12. tammikuuta 2002 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Joensuun Kiekko-Pojissa.