stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elias Pettersson

| Elias Pettersson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1998 (ikä 25) Sundsvall, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  Vancouver Canucks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  40
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Timrå IK (Allsv.) Växjö Lakers HC (SHL)
NHL-varaus:  5. varaus, 2017 Vancouver Canucks
Fredrik Elias Pettersson (s. 12. marraskuuta 1998 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija ja maailmanmestari, joka pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksin organisaatiossa. Seura varasi hänet koko NHL:n varaustilaisuuden viidentenä pelaajana kesällä 2017. Pettersson on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tanska 2018 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Buffalo 2018 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Grand Forks 2016 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Hopeaa | Břeclav 2015 | jääkiekko |  |
Pettersson edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Petterssonin turnaus päättyi kuitenkin viidenteen otteluun alkulohkossa Sveitsiä vastaan peukalovamman vuoksi. Yhteensä hän on pelannut seitsemän A-maaottelua tehopistein 1+2=3. Pettersson teki A-maajoukkuedebyyttinsä ennen MM-kilpailuja pelatussa Sweden Hockey Gamesissa 28. huhtikuuta 2018 Tukholman Hovetissa Venäjää vastaan. Hänet merkittiin Ruotsin kakkosketjun vasempaan laitaan Mikael Backlundin ja Adrian Kempen viereen. Petterssonin ensimmäinen A-maajoukkuemaali syntyi itse MM-kilpailuissa 7. toukokuuta 2018 Tanskan Kööpenhaminassa alkulohkon ottelussa ylivoimalla Ranskaa vastaan.
Pettersson pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Hän jakoi vuoden 2018 turnauksessa Ruotsin sisäisen pistepörssin voiton Lias Anderssonin ja Alexander Nylanderin kanssa tehoilla 5+2=7.
Pettersson pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti hopeaa. Pettersson valittiin Suomea vastaan pelatun finaaliottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Pettersson pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2015, jolloin hän voitti hopeaa. Yhteensä Pettersson on pelannut 26 nuorten ja 28 poikien maaottelua.
Pelityyli

Jatkoaika.comin verkkolehden Markus Suhonen korostaa kirjoittamassaan artikkelissa Petterssonin hyökkäysalueen ominaisuuksia. Hänen mukaansa Pettersson kykenee pelisilmänsä ansiosta rakentamaan joukkueelleen maalintekotilanteita. Lahjakkaan kiekonkäsittelyn kautta hän voittaa yksi vastaan yksi -tilanteita, ja "hänen liikkumisensa luistimilla on sulavaa mutta erittäin terävää".
Elite Prospects -sivuston analyysin mukaan Pettersson on ovela ja ketterä kahden suunnan hyökkääjä, jota voi kokonaisvaltaisesti peluuttaa kaikissa hyökkääjän rooleissa. Futureconsiderations.ca -sivuston mukaan hän on energinen hyökkääjä, jolla on hyvät kädet, työmoraali ja hyökkäyspään taidot. Petterssonia kuvaillaan myös vaaralliseksi pelaajaksi yksi vastaan yksi -tilanteissa. Häntä on verrattu pelityyliltään muun muassa Sedinin kaksosiin, Danieliin ja Henrikiin.
Muuta

Petterssonin isoveli Emil pelaa NHL-joukkue Nashville Predatorsin organisaatiossa.
Petterssonilla on suomalaista taustaa. Hänen isoisänsä oli kotoisin Paltamosta, ja muutti Ruotsiin sotalapsena. Pettersson ei itse kuitenkaan puhu suomea.
Tilastot

Vancouver Canucks varaamassa Petterssonin NHL:n varaustilaisuudessa 2017.
Gudarekhi

Gudarekhin luostari.
Gudarekhi (georg. გუდარეხი) on kylä Kvemo Kartlin alueella Georgiassa. Se tunnetaan läheisestä luostaristaan ja arkeologisista kaivauksistaan. Se sijaitsee Algetin laaksossa noin kahdeksan kilometrin päässä Tetritsqaron kaupungista Georgian pääkaupungista Tbilisistä etelään.
Alueella tehtiin laajamittaisia arkeologisia tutkimuksia vuosina 1938 ja 1939. Kaivaukset paljastivat keskiaikaisen kaupunkityyppisen asutuksen jäänteet ja pitkälle kehittyneen keramiikan valmistuksen. Kompleksi koostuu raunioituneesta palatsista, asuintiloista, viinikellarista, rakennuksesta, jossa on pilasterit, ja useista muista rakennelmista 1100–1200- ja 1500–1600-luvuilta.
Raunioituneen asutuskeskuksen eteläpuolella sijaitsee luostari, joka koostuu yksilaivaisesta kirkosta ja vapaana seisovasta kaksikerroksisesta kellotornista. Kirkko tilattiin arkkitehti Tšitšaporisdzelta kuningatar Rusudanin hallituskaudella vuosien 1222 ja 1245 välillä. Se on rakennettu taitavasti hakatuista kivistä ja sen julkisivut on koristeltu rikkaasti. Kirkossa oli aiemmin elävästi koristeltu ikonostaasi, joka on nykyään näytteillä Georgian taidemuseossa Tbilisissä. Kellotorni rakennettiin kuningas Demetre II:n hallituskaudella vuonna 1278. Luostaria korjattiin vuonna 2006.
Emanuel Litvinoff

Emanuel Litvinoff vuonna 1973.
Emanuel Litvinoff (5. toukokuuta 1915 – 24. syyskuuta 2011) oli brittiläinen kirjailija, näytelmäkirjailija ja ihmisoikeustaistelija. Hän oli merkittävä hahmo anglo-juutalaisen kirjallisuuden piirissä.
Litvinoff tiedosti hyvin juutalaisen identiteettinsä asuttuaan lapsuudessaan Itä-Lontoossa alueella, jota hän nimitti getoksi. Hän on kuvannut näitä lapsuudenvaiheitaan tunnetuimmassa teoksessaan Journey Through a Small Planet.
Litvinoff nosti julkisuuteen T. S. Eliotin juutalaisvastaisuuden, jota hän käsitteli esimerkiksi runossaan "To T. S. Eliot". Hän oli kuitenkin Eliotin ihailija. Hän esitti runon eräässä tilaisuudessa. Vaikka Eliot oli juuri astumassa sisään, hän päätti lausua runon. Eliotin kerrotaan sanoneen: "Se on hyvä runo, oikein hyvä runo."
La Défense

La Défense nähtynä riemukaarelta.
La Défense on Pariisin laidalla sijaitseva liikekaupunginosa, joka sijaitsee Nanterren, Puteaux’n ja Courbevoien kuntien alueella.
La Défensen alueen tunnetuin rakennus on riemukaarta muistuttava Grande Arche. Se muodostaa samalla päätepisteen Pariisin keskustasta, Louvren sisäpihalta länteen johtavalle noin 8 kilometrin pituiselle leveiden katujen, aukioiden ja historiallisten rakennusten akselille (Axe historique eli historiallinen akseli), jonka osia ovat Tuileries-puiston suuri puistokäytävä, Avenue des Champs-Élysées, Avenue de la Grande-Armée, Neuilly-sur-Seinen pääkatu Avenue Charles de Gaulle sekä silta Pont de Neuilly. Saman akselin varrella ovat myös Place de la Concorde obeliskeineen sekä Pariisin suuri Riemukaari. Champs-Élysées:ltä tai Tuileries'stä katsottuna La Défense ja Grande Arche ovat suoraan Riemukaaren takana.
Historia

Nimi Défense merkitsee puolustusta. Alue on saanut nimensä Pariisista Nanterreen johtavan tien varrelle vuonna 1883 rakennetusta patsaasta (La Défense de Paris) joka rakennettiin kunnianosoitukseksi sotilaille jotka puolustivat Pariisia Ranskan-Preussin sodassa.
Patsaan pystyttämisen jälkeenkin Défensen alue oli kauan syrjäistä esikaupunkialuetta, pääosin teollisuusaluetta. Nykyiselleen aluetta on alettu rakentaa vuodesta 1958 lähtien, jolloin Ranskan valtio perusti alueen rakennustöitä johtamaan erityisen toimikunnan, l'Établissement public pour l'aménagement de La Défense (EPAD). Sitä ennen alueelle oli jo alettu rakentaa suurta näyttelyrakennusta, Centre des nouvelles industries et technologies (Uusien teollisuudenhaarojen ja teknologioiden keskus, CNIT), joka valmistui vuonna 1958. Ensimmäinen toimistorakennus valmistui alueelle vuonna 1966.
La Défenseen nousi 1970-luvulla Euroopan suurin pilvenpiirtäjien keskittymä. Otto von Spreckelsenin suunnittelema Grande Arche rakennettiin 1980-luvulla La Défensen keskipisteeksi. Alueella sijaitsee myös Université Paris-Nanterre.
Numerotietoa

Alue on jaettu 12 sektoriin.
31 hehtaaria kivilaattoja ja jalkakäytäviä
11 hehtaaria viherkasveja
3 000 000 m² toimistotilaa
150 000 työntekijää
30 000 asuntoa
1 500 yritystä
2 600 hotellihuonetta
60 modernin taiteen veistosta ja monumenttia
Oppilaitoksia

EDC Paris Business School
EPITA
ESSEC Business School
IA Institut
ICN Business School
IÉSEG School of Management
Aiheesta muualla

Paris La Défense
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Défense Wikimedia Commonsissa
La Défense de Paris, muistomerkki, jonka mukaan alue on saanut nimensä.
Kuroki Tamemoto

| Kuroki Tamemoto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1844 Satsuman han, nyk. Kagoshima, Japani
Kuollut: 3. helmikuuta 1923
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Japani
Komentajuudet:  6. divisioona 1. armeija
Taistelut ja sodat:  Boshin-sota Satsuman kapina Kiinan–Japanin sota (1894–1895) Venäjän–Japanin sota
Sotilasarvo:  kenraali
Joukko-osasto:  Japanin armeija
Kuroki Tamemoto (jap. 黒木 為楨; 3. toukokuuta 1844 – 3. helmikuuta 1923) oli japanilainen kenraali. Hän palveli esimerkiksi ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan ja Venäjän–Japanin sodan aikana.
Elämäkerta

Kuroki Tamemoto syntyi Japanin Kagoshimassa (tuolloinen Satsuman han) 3. toukokuuta 1844. Hänen isänsä oli Kagoshima-klaaniin kuulunut samurai. Meiji-restauraation aikaisen Boshin-sodan aikana hän taisteli oman klaaninsa puolella shōgunin joukkoja vastaan.
Boshin-sodan jälkeen perustettiin uusi Japanin keisarillinen armeija, jonka riveihin Kuroki liittyi kapteenina. Hänet ylennettiin pian everstiluutnantiksi ja vuonna 1877 hän komensi tykmenttiä oman klaaninsa joukkoja vastaan Satsuman kapinan aikana. Vuonna 1894 Kuroki komenski nyt kenraaliluutnantiksi ylenneenä Japanin 6. divisioonaa ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan aikana. Kurokiista tuli edelleen Japanin 1. armeijan komentaja ja hänet ylennettiin kenraaliksi marraskuussa 1903. Seuraavana vuonna syttyi Venäjän–Japanin sota, jonka aikana Kuroki johti ensin joukkonsa Koreaan. Hänen komentamansa joukot ottivat useita voittoja venäläisistä Jalujoella, Liaoyangissa, Shahossa ja lopulta Mukdenissa.
Tunnustuksena voitoistaan Kuroki sai ensin paronin (danshaku) aatelisarvon, sekä myöhemmin edelleen kreivin (hakushaku) arvon. Sen sijaan hän ei saanut odotettua ylennystä kenttämarsalkaksi. Ilmeisesti kyse oli armeijan sisäisestä politiikasta. Tuolloin armeijassa vaikuttivat etenkin Chōshūn jäsenet. Kuroki jäi eläkkeelle armeijasta ja työskenteli myöhemmin keisarin neuvonantajana. Hän kuoli 3. helmikuuta 1923.
Kuroki Tamemoto Liaoyangin taistelun aikana vuonna 1914.
Kultasardiini

| Kultasardiini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Sillikalat Clupeiformes
Alalahko::  Clupeoidei
Heimo::  Kupusillit Dorosomatidae
Suku::  Sardinella
Laji::  aurita
Kaksiosainen nimi
 Sardinella aurita  (Valenciennes, 1847) 
Katso myös
   Kultasardiini Wikispeciesissä   Kultasardiini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultasardiini (Sardinella aurita) on kupusillien heimon (Dorosomatidae) Atlantissa elävä sillikalalaji.
Kuvaus

Iso kultasardiini on 25 - 30 senttimetriä pitkä. Se on samannäköinen kuin sardiini, mutta värit ovat kirkkaampia. Selkä on sinivihertävä ja kyljet hopeiset. Vatsa on melko pyöristynyt. Kala voi elää seitsemän vuoden ikäiseksi.
Ravinto

Kultasardiini syö etupäässä eläinplanktonia mutta myös kasviplanktonia.
Levinneisyys

Kultasardiini elää sekä itäisen että läntisen Atlantin subtrooppisilla rannikoilla, sitä tavataan myösä Välimeressä ja Mustasasmeressä. Länsi-Afrikassa levinneisyys ulottuu Gibraltarista eteläisimpään Etelä-Afrikkaan ja Kanariansaarille. Amerikassa laji esiintyy Yhdysvaltain Cape Codista Argentiinaan, mukaan lukien Bahaman, Meksikonlahden ja Karibian rannikot.
Guillaume Dubois
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guillaume Dubois Wikimedia Commonsissa
Guangdongin pumppuvoimalaitos

| Guangdongin pumppuvoimalaitos    广州抽水蓄能电站 |
| --- | --- |
Valtio:  Kiinan kansantasavalta 
Sijainti:  Conghuan kaupunginosa (en) 
Koordinaatit:  23°45′50″N, 113°57′11″E
Rakentaminen alkoi:  1989
Sähköverkkoon:  1993 
Valmistunut:  1994/2000
Pääurakoitsija:  Fourteenth Construction Bureau & Moe
Suunnittelija:  GDIWCHP
Omistaja:  Guandong Pumped Storage Company 
Operaattori:  CLP Group (en) 
Yläpuolisen altaan pato
Tyyppi:  maapato, betonipinnoite
Valuma-alue:  5,2 km²  
Korkeus:  68 m  
Pituus:  318,5 m  
Paksuus ylhäältä:  7 m 
Tilavuus:  1 660 000 m³  (maata ja kiveä) &440000 m³ (betoni) 
Juoksutuskanavia:  1 
Tyyppi:  sivukanava
Yläpuolinen patoallas
Nimi:  Guangdongin yläallas 
Pinta-ala:  1,2 km²  
Kokonaistilavuus:  0,02408 km³  
Inaktiivinen tilavuus:  0,01711 km³ 
Keskikorkeus:  816,8 m  mpy. 
:  (797,0–816,8 m mpy.)
Alapuolisen altaan pato
Tyyppi:  gravitaatiopato (betoni)
Korkeus:  43,5 m 
Pituus:  153,12 m 
Paksuus ylhäältä:  7 m 
Tilavuus:  266 300 m³ 
Juoksutuskanavia:  1 
Tyyppi:  ylijuoksutus
Juoksutusvirtaama:  723 m³/s 
Alapuolinen allas
Nimi:  Guangdongin ala-allas 
Pinta-ala:  1,6 km²  
Kokonaistilavuus:  0,02342 km³ 
Inaktiivinen tilavuus:  0,01686 km³ 
Keskikorkeus:  287,4 m mpy.
:  (275,0–287,4 m mpy.)
Voimalaitos
Tyyppi:  pumppuvoimalaitos
Käyttötarkoitus:  sähköenergian varastointi, säätövoima, sähköverkon stabilointi
Pudotuskorkeus:  535 m  
Kapasiteetti:  2 400 MW  
Pumpputurbiinit:  8 × 300 MW 
 fiGuangdongin pumppuvoimalaitos 
Verkkosivut:  www.clpgroup.com 
Guangdongin pumppuvoimalaitos tai myös Kantonin pumppuvoimalaitos (kiin. 广州抽水蓄能电站, Guǎngzhōu chōushuǐ xù néng diànzhàn, Kantonin pumppausvarasto, ja engl. Guangdong Pumped Storage Power Station (GPSPS) tai -Plant) on Kantonin lähellä Guangdongin maakunnassa Kiinassa sijaitseva pumppuvoimalaitos. Voimalasta on 120 kilometriä  matkaa makunnan pääkaupunkiin Kantoniin. Voimalan rakensivat ja omistavat yhdessä Guangdong Power Holding Company (GPHC, 54 %), Guangdong Nuclear Investment Company (GNIC, 23 %) ja State Development and Investment Company (23 %).
Historiaa

Laitos on rakennettu kahdessa vaiheessa. Ensimmäistä vaihetta tehtiin toukokuusta 1989 maaliskuuhun 1994, jolloin asennettiin neljä pumpputurbiinia, ja toista vaihetta syyskuusta 1994 kesäkuuhun 2000, jolloin asennettiin loput yksiköt. Ensimmäisen neljä yksikköä ovat ranskalaisten toimittamia ja loput neljä saksalaisten.
Ylä- ja ala-allas

Varastoaltaat sijaitsevat ylänköalueella seudulla, jossa on purojen ja jokien uurtamia V-laaksoja. Kumpikin allas on muodostettu sijoittamalla lyhyt mutta korkea pato jokilaakson poikki. Pumppulaitoksen energiansiirrot tehdään pumppaamalla vettä ylä- ja ala-altaiden välillä. Yläallas on muodostunut 320 metriä pitkän padon taakse. Sen varastoaltaan pinta-ala on täyteen pumpattuna 1,2 neliökilometriä (km²) ja siihen mahtuu 0,024 kuutiokilometriä (km³) vettä. Yläaltaan vedenpinnankorkeus on tällöin 817 metriä mpy. Ala-allas on padottu 150 metriä pitkällä padolla ja sen tilavuus on täytenä 0,023 km³ eli 23 miljoonaa kuutiometriä (m³), pinta-ala 1,6 km² ja vedenpinnan korkeus 287 metriä mpy. Energiavarasto on suurimmillaan, kun yläallas on täynnä vettä ja ala-allas on mahdollisimman matalalla. Jos ala-altaan vedenpinta on alimmillaan 275 metriä mpy., muodostuu pudotuskorkeudeksi 542 metriä. Voimalaitos ilmoittaa tuotannon aikana pudotukseksi 535 metriä.
Padot > Yläaltaan pato

Yläaltaan pato on maapato (rakenteeltaan yhdistelmäpato), joka on tilavuudeltaan 1 660 000 m³ kivimurske- ja maatäytteinen massiivirunko ja jonka pinta tiivistetty jyräämällä sen pintaan 440 000 m³ betonipinnoite. Pato on juurestaan 3–4-kertaa leveämpi kuin se on korkea. Padon korkeudeksi on ilmoitettu 68 metriä ja padon harjan leveydeksi 7 metriä. Harjalla kulkee huoltotie laakson yli. Padon tulvimisen estämiseksi sen vasempaan reunaan on rakennettu ohijuoksutuskanava, jota kontroloidaan portilla. Kanava johtaa jokeen, joka virtaa aluksi kohti länttä. Yläaltaan molemmat vedenottopaikat sijaitsevat altaan lounaisrannan tuntumassa.
Padot > Ala-altaan pato

Ala-altaan pato on betonista valettu gravitaatiopato, joka on 43,5 metriä korkea ja 153 metriä pitkä. Padon leveys on juuresta 31,8 metriä ja harjalta 6,5 metriä. Harjalla kulkee huoltotie. Patoon on käytetty 266 300 m³ betonia. Tulvimisen estämiseksi sen keskellä sijaitsee ylijuoksutuskanava, jota kontroloidaan kahdella portilla. Kumpikin portti on 9 metriä leveä ja 1,8 metriä korkea. Järjestelmästä poistuva ylimääräinen vesi juoksutetaan kohti lounasta, jonne sen laskujoki virtaa.
Pumppuvoimalaitosyksiköt ja tunnelit > Tunnelit

Voimalaitoksella on kaksi kallioon louhittua onkaloa, joissa sijaitsee kummassakin neljä voimayksikköä. Onkalot ovat kooltaan 152 × 48,7 × 21 m³. Kummallakin on oma vedenottoaukkonsa ja -tunnelinsa sekä vedenpoistotunnelinsa. Niiden lisäksi on kummastakin yksiköstä poistotunnelit yläaltaan laskujokeen sekä niiden lisäksi lukuisa joukko huoltotunneleita. Tunneleita on yhteensä noin kahdeksan kilometriä. Kahden voimalayksikön jaosta on hyötyä, jos toista tunneliverkostoa huolletaan samalla kun toisella verkostolla on toimintaa.
Pumppuvoimalaitosyksiköt ja tunnelit > Voimalat

Ensimmäisen tuotantoyksikön laitteet on toimitettu Ranskasta. Käytetyt pumpputurbiinit ovat Neyrpicin toimittamia, moottorigeneraattorit ja korkeajännitetekniikka on Alsthomin, ABB:n, Siemensin ja Peeblesin toimittamia. Toinen tuotantoyksikkö on toimitettu Saksasta. Pumpputurbiinit ovat Voithilta, mutta muut sähkötekniikkaan liittyvä laitteisto tuli ensimmäisen yksikön toimittajilta.
Pumppuvoimalaitosyksiköt ja tunnelit > Sähkönsiirto

Moottorigeneraattorit tuottavat sähköenergiaa 18 000 voltin jännitteellä, joka nostetaan muuntajilla 500 000 voltin siirtojännitteeksi. Sähkön siirtohuone on kallioon louhittu 17,2 × 17,3 × 138,1 m³ onkaloon.
Aiheesta muualla

https://www.clpgroup.com/en
Hamza Yerlikaya
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Haaksbergen

| Haaksbergen Haaksbergen |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 fiHaaksbergen 
 52°09′18″N, 6°44′31″E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Overijssel
Hallinnon tyyppi:  Kunnanvaltuusto
Pormestari:  tyhjä paikka
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  105,48 km2
Maa-ala:  104,89 km²
Sisävesien pinta-ala:  0,61 km²
Korkeus merenpinnasta:  27 m
Aikavyöhyke:  CET (UTC+1)
Kesäaika:  CEST (UTC+2)
Väestö
Väkiluku (2017):  24 315
Väestötiheys:  232 as./km²
Muuta
Postinumero:  7480–7489
Suuntanumero:  053
Lempinimi:  Haaksbergenaar, Haaksberger
 https://www.haaksbergen.nl 
Haaksbergen on kunta ja kaupunki itäisissä Alankomaissa Overijsselin provinssissa Twenten alueella.
Buurserbeek virtaa Haaksbergenin kunnan läpi.
Haaksbergenin monsteriauto-onnettomuus

28. syyskuuta 2014 monsteriauto törmäsi katsomoon Haaksbergenissä. Onnettomuudessa kuoli kolme katsojaa mukaan lukien yksi lapsi. Silloisen pormestarin Hans Gerritsenin mukaan kaksitoista ihmistä loukkaantui.selvennä
Merkittäviä asukkaita

Niki Leferink, jalkapalloilija
Bram Tankink, pyöräilijä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haaksbergen Wikimedia Commonsissa
↑  Modèle [[Modèle:Lien web|Malline:Lien web]] : parametri  url  puuttuu. register of public bodiesUrl . Tieto on haettu Wikidatasta.
Kóstas Polítis

| Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten koripallo (päävalmentajana).EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten koripallo (päävalmentajana).EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten koripallo (päävalmentajana).EM-kilpailut  | Maa:   Kreikka> Miesten koripallo (päävalmentajana). |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kreikka 1987 |  |  |
Konstantínos ”Kóstas” Polítis (kreik. Κωνσταντίνος ”Κώστας” Πολίτης, 21. maaliskuuta 1942 – 18. kesäkuuta 2018 Ateena) oli kreikkalainen koripallovalmentaja ja koripalloilija.
Polítis pelasi ja valmensi pääasiassa Panathinaikosissa. Pelaajana hän voitti kolme Kreikan mestaruutta. Hän pelasi myös Kreikan miesten maajoukkueessa vuosien 1961, 1965 ja 1967 EM-turnauksissa. Valmentajana Polítis voitti kolme Kreikan mestaruutta ja kaksi Kreikan cup-mestaruutta. Hän valmensi Kreikan maajoukkuetta vuoden 1983 EM-kilpailuissa, vuoden 1986 MM-kilpailuissa ja vuoden 1987 koti-EM-kilpailuissa, joista jälkimmäisessä Kreikka juhlli Euroopan mestaruutta. Polítis kuoli kotonaan Ateenassa 76-vuotiaana 18. kesäkuuta 2018.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Emanuel Ikäläinen

Emanuel Ikäläinen (20. joulukuuta 1869 Keitele – 12. heinäkuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari ja Rakennustaito-lehden päätoimittaja.
Emanuel Ikäläisen vanhemmat olivat puuseppä ja maanviljelijä Paavo Ikäläinen ja Reetta Jääskeläinen. Hän kävi Kuopion teollisuuskoulun 1892 ja harjoitti piirustusopintoja Ateneumin piirustuskoulussa.
Ikäläinen toimi tie- ja vesirakennushallituksen rakennusmestarina vuoteen 1897 saakka, jolloin hän siirtyi Helsinkiin piirtäjäksi ja rakennustöiden valvojaksi arkkitehtien Albert Petrelius, Usko Nyström ja Vilho Penttilä arkkitehtitoimistoon. Vuonna 1903 Ikäläinen perusti yhdessä arkkitehtien Werner von Essenin ja Kauno S. Kallion kanssa arkkitehtuuritoimiston, jonka toiminta jatkui sitten kymmenisen vuotta. Ikäläinen hoiti senjälkeen omissa nimissään rakennustoimistoa Helsingissä. Hän toimi piirustusten laatijana, työnvalvojana tai taloudellisen puolen järjestäjänä lähes sadalla uudisrakennuksella. Näihin kuuluivat muun muassa Johanneslinna, Kirjatalo Oy:n Satamapalatsi Hietalahdenranta 17:ssa, Mannerheimintie 72, Laivurinkatu 39 sekä valmistuessaan Pohjoismaiden suurin autohalli Vuorikatu 14:ssa.
Ikäläinen oli mukana rakennusmestarien omissa järjestöissä jo vuodesta 1896 alkaen avustaen kirjoituksillaan muun muassa Teollisuuslehteä. Kun Suomen Rakennusmestariliitto perustettiin vuonna 1905 Ikäläinen toimi liiton sihteerinä vuoteen 1911 saakka. Hän loi rakennusmestarien yhteistoiminnalle perustan, jolle kehittyivät Suomen Rakennusmestariliiton yhteyteen perustetut liikeyritykset Rakentajain Kustannus Oy, Tapaturmavakuutus Oy Louhi, Rakennusmestarien Eläkerahasto, Hautausapurahasto ja Rakennusmestarien Talo Oy. Ikäläisen aloitteesta perustettiin vuonna 1906 Rakennustaito-lehti ja Ikäläinen oli lehden päätoimittajana vuoteen 1913 saakka ja sen jälkeen hän kuului useita vuosia lehden avustajiin. Ikäläinen julkaisi Rakennustaito-lehdessä ja useissa muissa aikakaus- sekä päivälehdissä rakennusteollisuutta käsitelleitä kirjoituksia. Ikäläinen toimitti myös Suomen Rakennusmestariliiton vuonna 1907 julkaiseman Suomen Rakennusmestarien ensimmäisen albumimatrikkelin, joka sisälsi 946 rakennusmestarin elämäkerralliset tiedot. Suomen Rakennusmestariliitto kutsui hänet kunniajäsenekseen vuonna 1907 ja maalautti hänen muotokuvansa vuonna 1925.
Emanuel Ikäläinen kuoli 64-vuotiaana heinäkuussa 1934 Kirurgisessa sairaalassa Helsingissä vaikean sairauden seurauksena. Ikäläinen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.