stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Santeri Haarala (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. joulukuuta 1999 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Tampere, Suomi
Pelipaikka: oikea laitahyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Ilves
Junioriseurat
: Ilves
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017-2019 | Ilves | 20 | (0) |
| 2019-2020 | → HJS (laina) | 7 | (2) |
| 2019 | RoPS | 1 | (0) |
| 2019 | RoPS II | 1 | (0) |
| 2020 | Ilves II | 5 | (8) |
| 2020 | TPS | 13 | (4) |
| 2021–2022 | KuPS | 39 | (4) |
| 2023–2024 | Ilves | 26 | (8) |
| 2024– | Djurgårdens IF | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. lokakuuta 2023.
Santeri Haarala (s. 17. joulukuuta 1999 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän edustaa Allsvenskanissa pelaavaa Djurgårdens IF -seuraa.
Haarala nousi Tampereen Ilveksen junioreista Veikkausliigassa pelaavaan edustusjoukkueeseen ensimmäisen kerran lokakuussa 2017, jolloin hän pääsi kentälle vierasottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Kaudella 2018 hän pelasi Ilveksen joukkueessa Veikkausliigaa 19 ottelua, joista yhdeksän ottelua avauskokoonpanossa. Välillä hän pelasi Hämeenlinnan Jalkapalloseuran joukkueessa Kakkosessa seitsemän ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Kaudella 2019 hän ei saanut enää peliaikaa Ilveksen ykkösjoukkueessa vaan pelasi Ilveksen kakkosjoukkueessa Kakkosessa kahdeksan ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Elokuussa hän siirtyi Rovaniemen Palloseuraan, jossa hän pelasi sekä veikkausliigajoukkueessa että kakkosjoukkueessa yhden ottelun ja teki jälkimmäisessä yhden maalin.
Kaudeksi 2020 Haarala palasi Ilvekseen ja pelasi kakkosjoukkueessa Kakkosessa viisi ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Elokuussa hän siirtyi Turun Palloseuraan ja pääsi vierasottelussa IFK Mariehamnia vastaan tauolla vaihdosta kentälle ja pelasi seuraavassa ottelussa kotikentällä FC Interiä vastaan avauskokoonpanossa. Syyskuussa hän teki maalin vierasottelussa FC Lahtea vastaan ja lokakuussa kolme maalia kotiottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Hän pelasi liigakarsinnat mukaan lukien TPS:ssä 15 ottelua, joissa 14 kertaa avauskokoonpanossa. TPS:n pudottua Ykköseen Haarala jatkoi kaudella 2021 liigassa Kuopion Palloseuran joukkueessa, jossa hän pelasi kaksi kautta. Kaudeksi 2023 hän palasi Tampereen Ilveksen Veikkausliigajoukkueeseen
Kauden 2023 loppuun mennessä Santeri Haarala on pelannut Veikkausliigassa seitsemän kautta kolmessa joukkueessa (Ilves, RoPS, TPS ja KuPS) yhteensä 99 ottelua ja tehnyt 16 maalia.
Saavutukset

Veikkausliiga:
Kaksi Suomen mestaruushopeaa: 2021 ja 2022 KuPS:n riveissä
Suomen cup:
Neljä Cup-mestaruutta: 2019 ja 2023 Ilveksen riveissä sekä 2021 ja 2022 KuPS:n riveissä
Jämshög

| Jämshög |
| --- | --- |

 Jämshög
 Koordinaatit: 56°14′28″N, 14°32′03″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Blekingen lääni
Maakunta:  Blekinge
Kunta:  Olofström
Väkiluku (31.12.2023):  1 533
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jämshög on taajama Olofströmin kunnassa Blekingen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 533 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Tunnettuja henkilöitä

Kalle Berglund (s. 1996), keskimatkojen juoksija
Harry Martinson (1904–1978), kirjailija
Bengt Nordenberg (1822–1902), taidemaalari
Bertil Rönnmark (1905–1967), kivääriampuja
Per Rösiö (1861–1935), maatalousopettaja
Sven Edvin Salje (1914–1998), kirjailija
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jämshög Wikimedia Commonsissa
Ase

Kaksi pistintä, sapeli, miekka ja 1800-luvun karbiini.
Ase on väline, jolla voi tappaa tai vahingoittaa eläviä olentoja, ja jota yleensä käytetään taistelussa tai metsästyksessä. Asetta voi käyttää hyökkäämiseen, puolustautumiseen tai uhkailuun. Aseita käytetään myös urheiluun – kuten miekkailuun ja ampumaurheiluun – murhaamiseen, teloittamiseen sekä symbolisissa yhteyksissä, kuten kunnialaukausten ampumiseen.
Aseita on erityyppisiä, kuten lyömäaseet, teräaseet, heittoaseet, ampuma-aseet ja pommit sekä kemialliset ja biologiset aseet. Jotkin aseet kuuluvat ihmiskunnan ikivanhoihin keksintöihin.
Historia > Vanhimmat aseet

Käsitys ihmisen varhaisimmista aseista perustuu lähinnä arkeologisiin löytöihin. Kun säilyneiden esineiden löytyminen on sattumanvaraista, on nykyinen tietämys syntynyt vähitellen ja sykäyksittäin. Arkeologisten löytöjen valmistusajankohdan määrittely riippuu ajoitusmenetelmien kehityksestä. Näistä syistä voi käsitys aseiden historiasta tulevaisuudessakin melkoisesti muuttua.
Kivi ja luu säilyvät erityisen hyvin, mutta on tulkinnanvaraista, mitkä arkeologiset löydöt ovat ihmisen muokkaamia esineitä ja mitkä luonto on voinut aiheuttaa, tai onko esinettä käytetty ihmisten tai eläinten tappamiseen tai kalojen pyytämiseen vai johonkin muuhun. Kalliomaalaukset ovat toinen mahdollinen tietolähde, mutta myös niitä on vaikea tulkita.
Varhaisimmiksi tappamisen välineiksi on vuonna 1978 tulkittu arkeologisia löytöjä seuraavasti: 2 1/2 metriä pitkä marjakuusikeihäs, kärki kovetettu hiillyttämällä, löydetty elefantin luurangon yhteydestä Pohjois-Saksasta ajalta 150000–40000 eaa., nuolenvarsia suosta läheltä Hampuria ja luinen tikari Määristä, vuoden 20000 eaa. tienoilta, luisia harppuunankärkiä Lounais-Ranskasta noin ajalta 15000–10000 eaa. ja puinen jousi Tanskasta, noin ajalta 8000–5000 eaa. Vuosina 1978–1994 löydettiin Luoteis-Saksasta yhdeksän kuusipuista varpaa, jotka määritettiin noin 400000 eaa. tehdyiksi keihäiksi.
Aikaa myöten ilmestyi aseilta näyttäviä esineitä, joita käytettiin muuhun kuin tappamiseen: koristeeksi, arvoaseman merkkinä, juhlien tai magian välineinä – toisin sanoen symboliesineinä. Vuoteen 1978 mennessä löydetyistä sellainen voi olla esimerkiksi lintuveistoksella koristettu luinen vipu ajalta 150000–10000 eaa., samanlainen kuin keihään heittämiseen käytetty. Tanskasta on löydetty taiteellisesti muotoiltuja ja hienosti hiottuja kirveen tai vasaran päitä, jotka tuntuvat aivan liian arvokkailta lyömällä turmeltaviksi (noin ajalta 2500–2000 eaa.). Samanaikaiset pohjoiseurooppalaiset vartetut eläimenpääveistokset ovat vielä helpommin vahingoittuvia.
Historia > Ensimmäinen maailmansota

Ennen ensimmäistä maailmansotaa yleistyvät rihlatut tykit, kuten haupitsi, sekä konekiväärit ja taistelulaivat. Sodan aikana otettiin käyttöön ensimmäiset aseistetut lentokoneet, sukellusveneet, käsikranaatit, taistelukaasut ja panssarivaunut.
Historia > Toinen maailmansota

Ennen toista maailmansotaa oli jo keksitty esimerkiksi polttopullo ja panssarivaunut. Sodan aikana otettiin käyttöön muun muassa rynnäkkökiväärit, singot, suihkuhävittäjät, risteilyohjukset, ballistiset ohjukset ja ydinaseet. Toiseen maailmansotaan mennessä taistelukaasut oli kielletty.
Toisen maailmansodan lopussa Yhdysvallat saivat valmiiksi ydinpommeja jotka pudotettiin Nagasakiin ja Hirosimaan. Katso artikkeli: Hirošiman ja Nagasakin pommitukset.
Historia > Nykyisin

Kivikaudella syntyneet kolme aseiden luokkaa ovat yhä olemassa: 1. melkein mitä tahansa esinettä voidaan käyttää aseena; 2. aseita käytetään yhä tappamisen välineinä; 3. symboliesineitä ovat esimerkiksi upseerien miekat (tylppäteräisiä). Lisäksi aseita on voitu vaikka miten kauan tehdä myös pelkkää opettelua tai harjoittelua varten, esimerkiksi lapsille tai vasta-alkajille.
Jouset ja keihäät ovat muuttuneet urheiluvälineiksi, joita ei pyritä tekemään vahinkoa tuottaviksi, ei edes vahinkoa tuottavan aseen käytön oppimista varten. Välillä aseisiin on luettu myös suojavarusteet (kilvet, kypärät, haarniskat). Aseisiin luetaan niiden käyttöön tarkoitetut kulkuneuvot ja kuljetusvälineet (lentokone, panssarivaunu, sotalaiva). Tavallaan ase-sanalle on annettu uusi merkitys, kun myös ohjukset, miinat ja pommit on luettu aseiksi, vaikka ne tuhoutuvat käytettäessä. Vahingoittamisen välineinä nimitetään aseiksi myös joitakin aineita tai eliöitä (kaasut, bakteerit ja jotkin kasvit).
Jos asetta voi käyttää vahingoittamiseen, niin sitä voi käyttää torjumiseen, pelottamiseen tai uhkaamiseen. Aseilla voidaan tuhota toimintaedellytyksiä, kuten kulkuväyliä tai sodankäynnissä tarpeellisten tavaroiden varastoja. On myös kehitelty aseita, jotka tekevät puolustuskyvyttömäksi tappamatta.
Informaatiosodankäynnin aseet

Informaatiosodankäynnin syntymisen jälkeen 1990-luvulla yhä useammin kysytäänkenen mukaan?, onko aseen määritelmää laajennettava esimerkiksi tietoon ja sodankäynnissä tappaminen ja tuhoaminen myös vihamieliseen vaikuttamiseen. Tällöin ase olisi mikä tahansa esine tai asia, jota käytetään vihamieliseen vaikuttamiseen.
Aseita olisivat esimerkiksi vihamielinen tieto, teknologian vihamielinen käyttö tai taloudellisen informaatiosodankäynnin keinot.
Perusesimerkki aseen laajentuneesta määrittelystä on neljän siviililentokoneen käyttö aseena maailmanlaajuisen sodan sytyttämiseen 11. syyskuuta 2001. Tapauksessa oli myös tieto aseena, eli paikka oli valittu niin, että media on varmasti heti paikalla ja tapauksen näkee suoraan hyvin suuri joukko ihmisiä jopa ilman mediaa.
Aseenkanto-oikeus

Suomessa yksityishenkilöt eivät saa kantaa aseita julkisella paikalla, poikkeuksena tilanteet, joissa aseen kuljettamiselle on selkeä tarkoitus. Tässä yhteydessä aseeksi lasketaan myös eräät työkalut, kuten sakset tai ruuvimeisselikenen mukaan?.
Aseiden luokittelu

Teräaseet
Kirves
Miekka
Puukko
Tikari
Peitsi
Pistin
Hilpari
Heittoaseet
Heittokirves
Shuriken (heittotähti)
Heittoveitsi
Keihäs
Kivi
Bumerangi
Jousiaseet
Jalkajousi
Pitkäjousi
Vastakaarijousi
Taljajousi
Ballista
Katapultit
Katapultti
Trebuchet
Mangoneli
Onageri
Polttoaseet
Kreikkalainen tuli
Liekinheitin
Napalm
Polttopullo
Ampuma-aseet
Hakapyssy
Haulikko
Kivääri
Konekivääri
Konepistooli
Kranaattikonekivääri
Musketti
Pistooli
Revolveri
Rynnäkkökivääri
Tarkkuuskivääri
Pikakivääri
Panssarintorjuntakivääri
Tykit ja muut epäsuoraa tulta ampuvat aseet
Kranaatinheitin
Kanuuna
Haupitsi
Mörssäri
Räjähteet
Käsikranaatti
Kasapanos
Räjähdeansa
Miinat
Rakettiaseet
Raketinheitin
Sinko
Ohjusaseet
Ballistinen ohjus
Panssarintorjuntaohjus
Risteilyohjus
Ilmatorjuntaohjus
Joukkotuhoaseet
Biologiset aseet
Kemialliset aseet
Ydinaseet
Historiallisesti aseet perustuvat aikansa yleiseen tekniikkaan ja noudattavat myös tekniikan yleistä luokittelua: työkalu (kirves), kone (konekivääri, panssarivaunu), järjestelmä (viestijärjestelmä, johtamisjärjestelmä) ja järjestelmien järjestelmä (GPS paikannukseen, viestijärjestelmään, kuljetusvälineisiin jne. perustuva logistiikka tai esimerkiksi ilmapuolustusjärjestelmä). Ase on muuttunut siis työkalusta koneen kautta monimutkaisiksi, kalliksi ja tehokkaiksi järjestelmiksi ja järjestemien järjestelmiksi. Viimeisen vaiheen "aseita" pystyvät tekemään käytännössä vain globaalit toimijat.kenen mukaan?
Ase ja vasta-ase

Aseisiin sodankäynnissä liittyy vastustajan vaikutus. Se näkyy aseissa "ase/vasta-ase"-ilmiönä. Tehokas ase synnyttää ainakenen mukaan? vasta-aseen; nuija kypärän, miekka kilven, konekivääri panssarivaunun, johtaminen johtamisen vastaiset toimet, tietokonevirukset ja HPM:n jne.
"Ase/vasta-ase"-ilmiö tarkoittaa myös sitä, että aseen lopullinen teho taistelussa on erittäin paljon riippuvainen sen vasta-aseiden kehitystasosta. Päädytään harhauttamiseen, salaamiseen, tiedustelun tärkeyteen jne. Esimerkiksi lännen elektroniikkaan perustuva ylivoima olisi kylmän sodan aikana ollut pitkälti neutraloitavissa ydinaseeseen perustuvalla EMP:lläkenen mukaan?.
Kirjallisuutta

McNab, Chris (toim.): Suuri asekirja.  ((The Great Book of Guns: An Illustrated History of Military, Sporting, and Antique Firearms, 2004.) Suomentanut Kai Kankaanpää)  Helsinki:  Gummerus, 2005.  ISBN 951-20-6890-7
McNab, Chris: Sata asetta joilla tehtiin historiaa.  ((A History of the World in 100 Weapons, 2011.) Suomentanut Kari Koski)  Helsinki:  Gummerus, 2011.  ISBN 978-951-20-8609-2
Suuri asekirja: Aseiden kiinnostava historia.  ((Firearms: The Illustrated History, 2014.) Suomentanut Marko Niemi)  Helsinki:  Readme.fi, 2014.  ISBN 978-952-220-868-2
Virtanen, Matti: Vanhoja aseita Suomen metsästysmuseon kokoelmista.  (2. uudistettu painos (1. painos 1977))  Riihimäki:  Suomen metsästysmuseo, 1994.  ISBN 952-9729-03-0
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ase Wikimedia Commonsissa
Salakähmäisiä aseita, Hakkapeliitta, 28.02.1939, nro 9, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Sota
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aikakaudet | Sotatoimialueet | Aseet | Sodankäynnin tasot | Taistelevat aselajit | Tukevat aselajit | Luetteloita | Yleistä |
|  Esihistoria  Antiikki  Keskiaika  Uusi aika  Teollistunut aika  Nykyaika |  Avaruus  Ilmasota  Informaatio  Maasota  Merisota  Kotirintama |  ABC  Elektroninen  Ilmavoimat  Maavoimat  Merivoimat  Psykologinen |  Strategia  Operaatiotaito  Taktiikka  Taistelutekniikka |  Ilmavoimat  Jalkaväki  Laivasto  Merijalkaväki  Panssarijoukot  Ratsuväki |  Huolto  Ilmatorjunta  Pioneeri  Tykistö  Viesti |  Kenraalit  Piiritykset  Operaatiot  Sisällissodat  Sodat  Sotarikokset  Taistelut  Vapaus-itsenäisyyssodat |  Sodankäynti  Sotahistoria  Taistelu  Piiritys  Propaganda  Rauha  Pasifismi |
Kirveen teriä ja muita neoliittisen kauden esineitä.
Vanha kiinalainen tykki.
Kilpa-ampuja tähtää ilmakiväärillä.
Piirros hevosvetoisesta ballistasta.
Ensimmäisen maailmansodan aikainen englantilainen konekivääriryhmä.
Ydinpommi Little Boy.
Yhdysvaltalaisia bazookamiehiä Korean sodassa.
.45 ACP kaliiperinen M1911A1 -pistooli.
Mk 2 sirpalekranaatti.
Yhdysvaltalainen moderni M198 haupitsi ampuu.
Humveesta laukaistu TOW-panssarintorjuntaohjus.
Yhdysvaltalainen sotilas ampuu M4-karbiinilla.
BGM-109 Tomahawk -risteilyohjus.
Suontienselkä–Paasvesi

| Suontienselkä–Paasvesi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo, Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki, Leppävirta, Pieksämäki
Koordinaatit:  62°31′03″N, 27°17′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Suonenjoen valuma−alue (14.78)
Tulouomia:  Majootjoki, oja Hiukkasesta, puro Tuomiojärvestä, oja Lylyjärvestä, Kansanjoki, Kivipuro
Laskujoki:  Suonenjoki
Taajamat:  Suonenjoen keskustaajama
Järvinumero:  14.782.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,4 m  
Pituus:  25 km  
Leveys:  8,9 km  
Rantaviiva:  229,542 km  
Pinta-ala:  57,8002 km²  
Tilavuus:  0,53211284352 km³  
Keskisyvyys:  9,20607 m  
Suurin syvyys:  74,41 m  
Valuma-alue:  321,22 km²  
Keskivirtaama:  2,6 m³/s (MQ) 
Saaria:  103 
:  Ärjänsaari, Jänissaari, Huhtisaari, Makeissaari
 fiSuontienselkä–Paasvesi 
Suontienselkä–Paasvesi on Pohjois-Savossa Suonenjoella ja Leppävirralla sekä Etelä-Savossa Pieksämäellä sijaitseva järvi. Järvi on sokkeloinen ja sillä on useita erinimisiä järvenselkiä. Niistä suurimmat ovat Suontienselkä ja Paasvesi. Suontienselkä tunnetaan myös nimillä Suontee  tai Suonteenselkä .
Maantietoa > Saaria

Järvessä on 103 saarta, joiden yhteispinta-ala on 132,06 hehtaaria eli noin 2,2 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista yhdeksän, eli Jänissaari, kaksi Huuhtisaarta, Makeissaari, Ruumissaari, kaksi Selkäsaarta, Tenhansaari ja Ärjänsaari, ovat yli hehtaarin suuruisia. Suurin saari on ainoa asuttu Ärjänsaari, joka on yli 33 hehtaarin laajuinen. Muista saarista 68 ovat yli aarin ja loput 26 ovat alle aarin suuruisia. Suurien saarien lisäksi on vielä Koivusaari, Kalmansaari, Kauhanen, Jukolansaari, Onkisaari, Orisaari, Selkäsaari, Junksaari, Tulussaari, Jylhänsaaret, Levänsaari, Papinsaari, Ruumissaari, Kansainvälinen, Jussisaari, Maailmanlopunsaari, Koskelosaari, Ratasaari ja Nenäsaaret. Erikoinen tilanne on syntynyt Suottaniemellä, jonka itäpuolella on Suihkolansalmi. Niemen kapeimman kohdan katkaisee kanavamainen uoma, jonka karttanimi on Liperonvirta. Muodostuuko niemenkärjestä järvelle virallinen saari? Sen pinta-ala olisi silloin kartasta mitattuna yli 55 hehtaaria.
Maantietoa > Järven syvyys

Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 532,11 miljoonaa kuutiometriä eli 0,53211 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 9,2 metriä. Järven syvin kohta sijaitsee Tenhanniemen edustalla salmessa ja siinä on 74,4 metriä syvää .
Syvin kohta kuuluu Pohjoiselän Suonenjoelta alkavaan ja Eteläselän Selänpäähän päättyvään syvännejaksoon. Luoteispäässä se painuu ensin 20 metrin ja pian jo yli 30 metrin syvyyteen. Ennen Tenhanniemeä syvänne painuu 40 metriin ja siinä on jo pari 50-metristä syvännettä ennen kuin siihen muodostuu kolmekilometrinen ja kapea 50-metrinen syvänne. Ärjänsaarelle mennessä syvännejaksossa on yksi 30-metrinen ja toinen 40-metrinen syvännejakso, jossa esiintyy yli 60 metriin painuva kohta. Ärjänsaaren kohdalta syvännejakso katkeaa alle 3-metriseen Ärjänsalmeen, joka on saaren länsipuolella. Veneväylä onkin viitoitettu saaren itäpuolelle Itäsalmeen. Eteläselän puolella syvänne muuttuu syvemmäksi. Noin viiden kilometrin matkalla syvänne on yli 30 metriä syvä. Siinä on pitkiä 40 metrin osuuksia ja paikalliset syvänteet painuvat yli 50 metrin syvyyteen. Hietakylän edustalla on enää 20–30 metriä vettä, vaikka rannoilla onkin matalaa.
Muualla järvellä ei vastaavanlaista syvännejaksoa esiinny. Syvänteitä esiintyy kuitenkin paikoitellen yli 20 metrin syvyyteen asti. Purulahtea ei ole edes luodattu. Suihkolansalmi on viiden metrin syvyisenä melko tasapohjainen. Laajoja matalia vesialueita esiintyy Eteläselän länsipuoliskossa, jossa on 3–10 metriä syvää, Lahnavedessä, Heinävedessä ja siitä pohjoiseen, jossa on paikoin vain syvää. Paasveden pohjoisosassa on 6–10 metriä syvää.
Maantietoa > Vesistöreitit

Suonenjoelta alkaa viitoitettu veneväylä, jonka syväys on yksi metri. Se ohittaa Ärjänsaaren Itäsalmen puolelta ja kääntyy Hulkonsalmissa Jänissaaren pohjoispuolelta ohi. Puruvedellä se kulkee Majootniemeltä Suihkolansalmeen, josta se suuntaa Makeissaaren länsipuolelta Kuivataipaleen kanavaan. Kanavassa on veneilijöille tarjottu omatoiminen kanavan läpikulku.
Karttoihin on myös merkitty järvenjäälle talvitie. Se on linjattu Purtamon ja Hietakylän välille.
Maantietoa > Asutus

Pohjoisselkä, pohjoisen osa Eteläselkää, Lahnavedestä pohjoiseen sekä Paasveden pohjoisosat kuuluvat Suonenjoelle. Eteläselän eteläosat, lähes koko Puruvesi ja puolet Paasveden luoteisosista kuuluivat aiemmin Jäppilään ja nykyään Pieksämäelle. Paasveden kaakkoisrannat ja puolet Paaslahdesta kuuluvat Leppävirralle. Järven rantaviivan pituus on 229,5 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on siitä 24,8 kilometriä . Järven kaakkoisrannat rajoittuvat usein alaviin soihin tai metsämaahan. Pitkien lahtien rannat ovat paikoin jyrkkärinteisiä. Poikkeuksia ovat Hietakylä ja Herrala, joissa rannoille ulottuvat peltoalueet. Pohjoisselän rannat muuttuvat peltomaisemmiksi sitä mukaa, kun lähestytään Suonenjoen taajamaa järven luoteispäässä. Siellä on taajama-aluetta neljän kilometrin verran rantaa. Pohjoisselän rannoilla sijaitsevat esimerkiksi Hovinpellon, Putkinotkon, Purtamon, Tenhanniemen, Suihkolan ja Markkalan kulmakunnat. Eteläselän etelärannassa sijaitsevat Hietakylän lisäksi Kalpaanniemen ja Oittilan kulmakunnat. Herralan Heinävedestä alkavan kapean lahden rannassa ovat vielä Suurijärven ja Pekkalankylän kulmakunnat. Puruvedellä sijaitsevat Majootniemen ja Salmentauksen, ja Paasvedellä vielä Hulkkolan ja Paaspään kulmakunnat.
Suonenjoen taajamasta tulee Pieksämäelle johtava maantie seuraten Pohjoisselän länsirantaa Suonteelle. Suonteen kylästä haarautuu Oittilan kautta Hietakylään maantie, joka johtaa Jäppilään. Suonenjoelta tulee maantie järven itäpuolelta Hulkkolaan ja Paaspäälle. Hulkkolasta se jatkaa Suottaniemeä myöten Salmentaukselle ja Ruuhilammelle, josta alkaa poikittaistie Hietakylän suuntaan. Paaspään kautta johtaa lyhyt tie Kuivataipaleen eteläpuolelle. Suonteen kautta tulee Savon rata järven länsirannan tuntumaan. Rautatie haarautuu Suonenjoella Iisveden satamaan ja Kuopioon johtavaan koillishaaraan.
Luontoarvoja > Vedenlaatu

Savo-Karjalan Vesiensuojeluyhdistys on seurannut järven tilaa vuodesta 1985 vuoteen 2021 joka toinen vuosi. Sinä aikana järven tila pysyi melko samankaltaisena. Valuma-alue on enimmäkseen soistunutta moreenimaata, jossa etenkin järven eteläosissa suomaat rajoittuvat järveen. Suontienjärvi on tyypillinen latvajärvi , jonka vedenlaatu on riippuvainen lähinnä harvaan asutun seudun maatalouden ja metsätalouden toimista. Vedenlaatua mitataan Tenhanniemen edustan syvänteen kohdalla ja Paasvedellä Selkäsaarien syvänteen kohdalla, mutta Paasvedeltä on käytettävissä vain kaksi mittausta. Järvi on ravinteiltaan karu ja siinä on humuspitoisuus varsin pieni. Järven ekologinen tila on arvioitu erinomaiseksi, mutta sen kemiallinen tila on vain huonon ja hyvän välissä kalojen kohonneiden elohopeapitoisuuksien vuoksi. Järven vuosittainen fosforikuorma on noin 2 771 kilogrammaa eli varsin pieni. Puolet siitä on peräisin ihmistoiminnasta, joka jakautuu peltoviljelyn ja metsätalouden kesken.
Veden väriluku on ollut Suontienselällä 30–40 Pt mg/l välillä ja Paasvedellä tätäkin pienempi. Näkösyvyys on vastaavasti vaihdellut kesällä 2,8–5,8 metrin välillä ja talvella 2,6–6,6 metriin. Paasvedellä se on ollut tätäkin parempi. Suontienselän ja Paasveden vesi on varsin kirkasta. Fosforipitoisuudet ovat pääsääntöisesti pysytelleet alle 10 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja ne ovat olleet Paasveden kahden mittauksen perusteella vieläkin pienemmät. Kokonaisfosforin vaihteluväli on ollut kesäisin 2,0–10,0 μg/l (yhtä poikkeusta lukuun ottamatta: 42 μg/l) ja talvisin 3–19 μg/l. Typpipitoisuudet ovat pysytelleen alle 500 μg/l ja toisinaan alle 400 μg/l. Vaihteluväli on ollut kesäisin 200–690 μg/l ja talvisin 380–620 μg/l. Ravinnepitoisuudet ovat talveksi kohonneet jonkin verran. Nämä arvot ovat näkyneet levien pieninä määrinä vedessä. Happipitoisuudet ovat olleet melko vakaat. Kesäisin ne ovat Suontienselällä vaihdelleet 8,0–10,7 milligrammaa litrassa vettä (mg/l) ja talvella 6,6–14,1 mg/l. Paasvedellä on happipitoisuudessa ollut suuria vaihteluita: kesäisin 5,9–8,6 mg/l ja talvisin 0,9–14 mg/l.
Luontoarvoja > Kalastaminen

Tärkeimmät saaliskalat ovat muikku, hauki, siika ja ahven . Vuosina 2007–2012 oli istutettu järvitaimenta, kuhaa ja planktonsiikaa. Järvitaimenen alamitta on 60 cm ja harjuksen 35 cm.
Luontoarvoja > Luonnonsuojelu

Järven suojelun piiriin on pääosin otettu ranta-alueiden suoalueita. Niitä esiintyy Oittilassa, Hulkonniemellä Nyyssölänniemellä, Hulkkolassa, Suottaniemellä, Majootniemellä ja Tyyrinniemellä. Paasvedellä suojeltuja ovat myös Selkäsaaret ja Häkkisenniemi.
Luontoarvoja > Geologiaa

Järven ympäristön geologiassa ovat vallitsevia nuoremmat luode–kaakko-suuntaiset kalliosiirrokset. Ne halkaisevat vanhemmat poikittaisetkin kivilajirakenteet ja ohjasivat viime jääkauden loppuvaiheen mannerjäätikön sulamisvedet kohti kaakkoa. Virtaavat sulamisvedet puhdistivat kalliosiirroksien syvät laaksot irtoaineksesta, jolloin muodostui kuivanmaan laaksoja ja vedenalaisia syvännejaksoja. Tällainen siirroslinja on Suontienselän pohjassa kulkeva syvännejakso, joka kulkee Suonenjoen keskustaajamasta Ärjänsaaren länsipuolelta Hiukkaniemen edustalle. Toinen siirros ylittää Eteläselän Särkkönälahdesta Lahnaniemen Savettusuolle. Kolmas siirroslinja ylittää Puruveden Majootlahdesta Nyyssölänniemen Mustalahteen. Neljäs siirroslinja ohittaa Suottaniemen sen länsipuolelta ja jatkaa Salmentauksen ja Purulahden kautta kauaksi kaakkoon päin. Viides siirros alkaa Suonenjoen taajamassa ja tulee järvelle Vanhalahden Reuhonsalmen läpi päättyen Suohkolansalmen luoteisosaan. Siirrokset paljastuvat usein järven syvyyskartoissa syvänteinä, jotka ulottuvat monesti yli 30 metrin syvyyteen, toisinaan 50 metrin syvyyteen ja ennätyksellisesti 74 metrin syvyyteen asti.