stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Endo-ekso-isomeria

bisyklo[2.2.1]heptaani (norbornaani)
-1,7,7-trimetyyli-bisyklo[2.2.1]heptan-2-oli (borneoli)
Sillänpäärakenteen hiilten numerot molemmissa ovat 1 ja 4, eikä näitä lueta mukaan [x.y.z] hiiliin.
Endo-ekso- ja tähän läheisesti liittyvä syn-anti-isomeria (molemmat kirjoitetaan aina kursiivilla) ovat diastereomerian lajeja, joita on bisyklisillä ja sillanpäärakenteen omaavilla orgaanisilla yhdisteillä. Näiden yleinen kaava on bisyklo[x.y.z]alkaani, jossa x on yhdisteen pisimmän renkaan hiilten lukumäärä lukuun ottamatta sillänpäärakenteen kahta hiiltä. Hiilten numerointi aloitetaan toisesta sillanpäärakenteen hiilestä. Mikäli yhdisteessä on kaksi yhtä pitkää rengasta, joista toinen tai molemmat on substituoitu, aloitetaan hiilten numerointi siitä sillanpäärakenteen hiilestä, joka on lähimpänä suurimman prioriteetin ryhmää. Tästä edetään hiili toisensa jälkeen seuraavaksi pidempään tai suuremman prioriteetin hiileen.
Isomeeri on
endo silloin, kun substituentti on renkaassa x ja se on poispäin z renkaasta.
ekso silloin, kun substituentti on renkaassa x ja se on kohti z rengasta.
syn silloin, kun substituentti on renkaassa z ja se on poispäin x renkaasta.
anti silloin, kun substituentti on renkaassa z ja se on kohti x rengasta.
2-endo-bromo-7-anti-fluoro-bisyklo[2.2.1]heptaani
2-endo-bromo-7-syn-fluoro-bisyklo[2.2.1]heptaani
2-ekso-bromo-7-anti-fluoro-bisyklo[2.2.1]heptaani
2-ekso-bromo-7-syn-fluoro-bisyklo[2.2.1]heptaani
Endodermi (kasvitiede)

Mikroskooppikuva isokortteen (Equisetum giganteum)  endodermistä, jossa näkyy Casparin rengas.
Endodermi eli sisäketto on kasvien juuren kuorikerroksen sisimmäinen solukerros, joka ympäröi juuren keskuslieriötä. Heti endodermin alla on juuressa lieriöketto eli perisykli. Juuren vanhetessa endodermi sekä kaikki sen ulkopuolella olevat juuren kuoren solukerrokset kuluvat pois, kun lieriöketon soluista erilaistunut korkkijälsi tuottaa juureen korkkikuoren.
Endodermin solut ovat kiinnittyneet toisiinsa hyvin tiiviisti paksuin soluseinin, jolloin vesi ja siihen liuenneet aineet eivät pääse kulkemaan endodermikerroksen läpi solujen välisessä tilassa, vaan veden ja muiden aineiden on mentävä endodermin solujen kautta päästäkseen keskuslieriöön ja johtosolukkoon. Tämä mahdollistaa "tarkkailun" siitä, mitä aineita juuren keskuslieriöön ja sitä kautta kasvin johtosolukkoon pääsee. Jos jokin patogeeni pääsee endodermin läpi johtosolukkoon, voi se sitä kautta kulkea helposti eri kasvinosiin. Juuren endodermin solujen paksujen soluseinien muodostamaa rengasmaista rakennetta kutsutaan Casparin renkaaksi tai juovaksi.
Havupuiden neulasten johtojänteen ympärillä olevaa solukerrosta kutsutaan myös endodermiksi.
Eddie Giacomin

Edward ”Eddie” Giacomin (s. 6. kesäkuuta 1939 Sudbury, Ontario) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka edusti NHL-seuroja New York Rangers ja Detroit Red Wings sekä Providence Redsiä American Hockey League -farmiliigassa. Hänen NHL-uransa sisältää 289 voittoa, 208 tasapeliä ja 97 tappiota. Päästettyjen maalien keskiarvoksi muodostui 2,82 ottelua kohden.
Taustaltaan hän oli amerikanitalialainen.
Saavutuksia ja palkintoja

NHL:n ykköstähdistössä vuosina 1967 ja 1971
NHL:n kakkostähdistössä vuosina 1968, 1969 ja 1970
NHL:n tähdistöottelussa vuosina 1967, 1968, 1969, 1970, 1971 ja 1973
Hockey Hall of Fameen vuonna 1987
Rangers jäädytti pelinumeron #1 maaliskuun 15. päivänä 1989.
Endodontidae

| Endodontidae |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Lahko::  Maakeuhkokotilot Stylommatophora
Heimo::  Endodontidae  (Pilsbry, 1893)
Katso myös
   Endodontidae Wikispeciesissä   Endodontidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Endodontidae on ainoastaan Tyynenmeren saarilla elävä pienikokoisten maakotiloiden monilajinen heimo. Endodontidae-kotilot ovat hermafrodiitteja, ja niillä on silmät tappimaisten varsien päässä. Lajeja oli aiemmin enemmän, mutta nyt monet ovat kuolleet sukupuuttoon tai käyneet hyvin harvinaisiksi ihmisen saarille tuomien muurahaisten takia.
Aiemmin Endodontidae-heimon käsite on ollut laajempi, jolloin siihen sisällytettiin myös mm. nykyiset Suomessakin esiintyvät napakotilot (Discidae). Tuosta laajemmasta heimosta on käytetty nimeä kierrekotilot.
Eduard Zankavets

| Eduard Zankavets |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1969 (ikä 55) Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Valko-Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Dinamo Pietari
Sarja:  VHL
Tehtävä:  päävalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1986–2002
Seurat:  Dinamo/Tivali Minsk   Avangard Omsk   Aalborg Pirates   ES Weißwasser   HIFK   SaiPa   Sibir Novosibirsk   Rockford IceHogs   Torpedo Nižni Novgorod   Keramin Minsk
Valmennusura
Vuodet:  2004–
Seurat:  Dinamo Minsk   Valko-Venäjän U20-maajoukkue   Valko-Venäjän maajoukkue   SKA Pietari (apuvalm.)  Avangard Omsk (apuvalm.)  Barys Astana   Slovan Bratislava   Dinamo Pietari
Eduard Kanstantsinavitš Zankavets (valkoven. Эдуард Канстанцінавіч Занкавец, ven. Эдуард Константинович Занковец, Eduard Konstantinovitš Zankovets, s. 27. syyskuuta 1969 Minsk, Neuvostoliitto) on entinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja.
Zankavets aloitti pelaajauransa Minskin Dynamossa 1986 ja pelasi Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjaa 1988–1991 ja Neuvostoliiton hajottua MHL:aa ja Valko-Venäjän Ekstraligaa. Hän siirtyi 1994 Avangard Omskin riveihin ja 1996 Saksaan toiseen ja ensimmäiseen Bundesliigaan. Kaudelle 1999–2000 Zankovets siirtyi SM-liigaan kun HIFK teki hänen kanssaan kolmen ottelun koesopimuksen. Ottelut tuottivat yhden maalin, mutta eivät jatkosopimusta, joten Zankavetsin matka jatkui Saimaan Palloon. Zankavets käväisi myös Pohjois-Amerikan alasarjoissa Rockford Ice Hawks -joukkueessa ja päätti pelaajauransa Torpedo Nižni Novgorodissa vuonna 2002 Venäjän jääkiekon superliigassa.
Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa Zankavets pelasi 1994–2002 yhteensä 50 maaottelua ja teki siinä 32 pistettä. Olympialaisissa hän pelasi 1998 ja 2002.
Zankavets valmensi Dinamo Minskiä vuosina 2007–2008 ja Valko-Venäjän maajoukkuetta 2010–2011. Kaudella 2016–2017 hän valmensi Barys Astanaa, kaudella 2017–2018 HC Slovan Bratislavaa ja vuodesta 2018 lähtien Dinamo Pietaria.
Edwin H. Colbert

| Edwin H>  Colbert |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1905 Clarinda, Iowa, Yhdysvallat
Kuollut: 15. marraskuuta 2001 (96 vuotta) Flagstaff, Arizona, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Nebraskan yliopisto   Columbian yliopisto
Instituutti:  American Museum of Natural History   Pohjois-Arizonan museo
Tutkimusalue:  paleontologia
Tunnetut työt:  Coelophysis
Edwin Harris Colbert (28. syyskuuta 1905 Clarinda, Iowa, Yhdysvallat – 15. marraskuuta 2001 Flagstaff, Arizona, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen paleontologi ja tietokirjailija, joka auttoi tekemään dinosauruksista suosittuja teoksellaan The Dinosaur Book: The Ruling Reptiles and Their Relatives. Hän toimi 40 vuotta American Museum of Natural Historyn kuraattorina ja oli mukana muun muassa löytämässä Ghost Ranchista useita Coelophysis-dinosauruksen luurankoja ja Lystrosaurus-fossiileja Etelämantereelta.
Nuoruus ja opiskelu

Edwin Colbert syntyi 1905 Clarindassa Iowassa. Colbertin perhe muutti myöhemmin Missourin Maryvilleen. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon Nebraskan yliopistosta ja väitteli 1935 tohtoriksi Columbian yliopistosta.
Ura

Colbert aloitti 40-vuotisen uransa American Museum of Natural Historyssä. Hän toimi museon selkärankaisten osaston kuraattorina. Kuraattorina Colbert teki paljon tieteellistä tutkimusta, valmisteli fosiilinäyttelyitä ja järjesti näyttelyitä.
Colbert kirjoitti urallaan yli 20 kirjaa. Niistä ensimmäinen oli vuonna 1945 julkaistu The Dinosaur Book: The Ruling Reptiles and Their Relatives. Se oli suosittu ja lisäsi yleistä kiinnostusta dinosauruksia kohtaan. Suosion ansiosta kirjasta otettiin uusia painoksia parinkymmenen vuoden ajan.
Colbert johti vuonna 1947 New Mexicon Ghost Ranchin kaivauksia, joissa löydettiin toistakymmentä Coelophysis-dinosauruksen luurankoa. Vuonna 1969 Colbert oli mukana National Science Foundationin rahoittamalla Etelämantereen-tutkimusretkellä. Kaivauksissa löydettiin 220 miljoonaa vuotta vanha nisäkkäiden varhainen edeltäjä Lystrosaurus. Löytö vahvisti mannerliikuntoteorian kannatusta, sillä Lystrosaurus-fossiileja oli aiemmin löydetty meren takaa Etelä-Afrikasta eikä eläin ollut hyvä uimari.
Colbert jätti 1970 American Museum of Natural Historyn ja siirtyi Pohjois-Arizonan museon selkärankaispaleontologian kuraattoriksi. Uransa loppuvaiheilla hän kirjoitti muun muassa teoksen Colbert’s Evolution of the Vertebrates: A History of the Backboned Animals Through Time (2001), joka on noussut evoluutiobiologian ja paleontologian klassiseksi oppikirjaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edwin H. Colbert Wikimedia Commonsissa
Empires & Allies

Empires & Allies oli Facebookissa pelattava strategiapeli. Peli julkaistiin kesäkuussa 2011 ja sen kehitti yhdysvaltalainen Zynga. Empire & Allies oli ilmainen, mutta pelaajat pystyivät ostamaan rahalla lisäominaisuuksia. Peli suljettiin 17. kesäkuuta 2013.[lähde? ]
Aiheesta muualla

‘Empires & Allies’: Top 10 Tips & Cheats You Need to Know Heavy.com.  5.5.2015. Arkistoitu 3.9.2018. Viitattu 3.9.2018.
Join Forces and Battle for Empires & Alliances Zynga.  2018. Arkistoitu 3.9.2018. Viitattu 3.9.2018.
Erich Weniger

Erich Weniger (1894–1961) oli saksalainen kasvatustieteilijä, joka toimi Göttingenin yliopiston professorina vuodesta 1949. Hän käsitteli tutkimuksissaan kasvatuksen ja opetussuunnitelman teoriaa, didaktiikkaa sekä sosiaalista kasvatusta ja aikuiskoulutusta.
Ekbom

Ekbom on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Helena Laine, o.s. Ekbom (s. 1955), suomalainen keihäänheittäjä ja kuulantyöntäjä
Pehr Ivar Ekbom (1837–1890), suomalainen hovioikeusneuvos ja valtiopäivämies, Selim Ekbomin poika
Selim Ekbom (1807–1886), suomalainen hovioikeuden presidentti ja senaatin oikeusosaston jäsen
Torsten Ekbom (1938–2014), ruotsalainen kirjailija
Viktor Ekbom (s. 1989), ruotsalainen jääkiekkoilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Eerikinkatu (Helsinki)

Eerikinkatua Orion-elokuvateatterin luona.
Eerikinkadun alkupäätä kuvattuna koillisen suunnasta.
Eerikinkatu (ruots. Eriksgatan) on Helsingin Kampin kaupunginosan läpi koillisesta lounaaseen kulkeva kilometrin mittainen katu. Se alkaa Yrjönkadun hotelli Tornin kohdalla tekemän mutkan länsipuolelta, muuttuu Hietalahdessa Köydenpunojankadun kulmassa kevyen liikenteen väyläksi ja päättyy Ruoholahdenranta-nimiseen katuun. Kevyen liikenteen väylä kuitenkin jatkuu siitä Ruoholahdenrannan ja raitiokiskojen yli ja sitten Mechelininkadun veistoksellisen Länsilinkki-sillan ali Ruoholahteen.
Eerikinkadun varrella on monia suuria ja merkittäviä kivirakennuksia, joita on rakennettu puutalojen tilalle 1800-luvun lopulta aina 1900-luvun lopulle asti. Katu on ollut tunnettu monista ravintoloista (mm. 1970-luvun Safari Club, 1990-luvun Helmi, Corona baari & biljardi, Eerikin Pippuri ja vuodesta 1939 toiminut Kannas), elokuvateattereista Orion ja Andorra (1987–2019, aik. Bio Charlie) sekä vuosina 1912–2018 Lapinlahden puistikon kulmalla toimineesta Joutsen-apteekista. Eerikinkadun varren toinen puisto on Köydenpunojanpuistikko Hietalahdessa.
Eerikinkadun ja Abrahaminkadun kulmassa sijaitsi Suomen ensimmäinen varsinainen asunto-osakeyhtiö, vuonna 1886 perustettu Työväen Asunto Oy Alku.
Eerikinkadun arvellaan saaneen nimensä joko kreivi Carl Erik Mannerheimin (1759–1837) tai kunnallisasioissa vaikuttaneen köydenpunoja Erik Röön (1780–1866) mukaan.
Poikkikadut idästä länteen

Yrjönkatu
Annankatu
Fredrikinkatu
Lapinlahdenkatu
Albertinkatu
Abrahaminkatu
Hietalahdenkatu
Köydenpunojankatu
Ruoholahdenranta
Nykyisiä rakennuksia

Eerikinkatu 1: asuintalo Harjula, arkkitehti Heikki Kaartinen, 1905.
Eerikinkatu 2: Tekniska Föreningen i Finland, arkkitehdit Karl-Erik Hagner, Rurik Packalen & Per-Mauritz Ålander, 1962.
Eerikinkatu 3: Marinadin talo
Eerikinkatu 4: puinen sisäpiharakennus vuodelta 1875
Eerikinkatu 5 / Annankatu 28: Kiseleff & Heikel, 1886. mainostoimisto SEK 1972–2018
Eerikinkatu 6: Hopeatalo, arkkitehti Heikki Sysimetsä, 1960
Eerikinkatu 8: arkkitehti Frans Sjöström, 1886.
Eerikinkatu 11: Rakennusmestarien talo, 1932, laajennus 1966. Rakennuksessa on toiminut muun muassa elokuvateatteri Andorra.
Eerikinkatu 14: Gottfrid Strömbergin ensimmäinen tuotantolaitos, 1970-luvulla ravintola Safari Club, 1992–2016 ravintola Helmi
Eerikinkatu 15: elokuvateatteri Orion
Eerikinkatu 19: Joutsen-apteekki 1912–2018, nyt Apotek-viinibaari
Eerikinkatu 28 / Albertinkatu 35: arkkitehti Kaj Salenius, valmistunut 1962
Eerikinkatu 36: alun perin Teknillisen korkeakoulun pitkä tiilirakennus, valmistunut 1933, arkkitehti Onni Tarjanne. Oli Metropolia-ammattikorkeakoulun käytössä, saneerattu 2010-luvun lopulla mm. asunnoiksi ja galleriatiloiksi.
Eerikinkatu 37 / Hietalahdenkatu 7, arkkitehti Kaj Salenius, valmistunut 1961
Eerikinkatu 43 / Köydenpunojankatu 13: funkistalo vuodelta 1939, mm. ravintola Kannas, ks. artikkeli  Köydenpunojankatu.
Eerikinkatu 45 / Köydenpunojankatu 8 / Ruoholahdenranta 7: korttelin kokoinen Asunto Oy Meri-Kamppi vuodelta 1981, 247 huoneistoa.
Eerikinkatu 48: suunnittelija M. Olin, valmistunut 1928, asukkaina mm. hyönteistutkija Richard Frey.
Eerikinkatu 50: suunnittelija V. Jaakkola, valmistunut 1925, piharakennus vuodelta 1891. Asukkaana mm. oopperalaulaja Matti Lehtinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eerikinkatu (Helsinki) Wikimedia Commonsissa
Emmaus-kirkko

| Emmaus |
| --- | --- |
Sijainti:  Burnaby, B.C., Vancouver, Canada
Kirkkokunta:  evankelis-luterilainen
Tyylisuunta:  Moderni
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Emmaus-kirkko on ulkosuomalainen evankelisluterilainen seurakunta Kanadan länsirannikolla Vancouverin metropolissa Burnabyn kaupungissa Brittiläisessä Kolumbiassa. Seurakunta aloitti toimintansa nykyisessä muodossa 30. maaliskuuta 1980. Se sai Atonement- ja suomalaisen seurakunnan yhdistyessä käyttöönsä 1960-luvun alkupuolella rakennetun Atonement-seurakunnan entisen kirkkorakennuksen. Ensimmäinen pappi oli raskaana oleva Riva Nelson, joka jäi äitiyslomalle jo toukokuussa. Seurakunnan varsinainen muodostaja on Jukka Joensuu, joka toimi kirkon pappina 30 vuotta ja jäi eläkkeelle vuonna  2014. Joensuu onnistui kokoamaan vaadittavan 80 perhekuntaa ja muodostamaan evankelisluterilaisen seurakunnan.
Kirkko toimii Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan harjoitteluseurakuntana.
Aiheesta muualla

Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Ekborg

Ekborg on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anders Ekborg (s. 1960), ruotsalainen näyttelijä ja laulaja
Dan Ekborg (s. 1955), ruotsalainen näyttelijä
Lars Ekborg (1926–1969), ruotsalainen näyttelijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Erikoislähettiläs (arvonimi)

Erikoislähettiläs (ruots.  utomordentligt sändebud) on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 33 300 euroa tai 8 300 euroa.
Arvonimi otettiin käyttöön vuonna 2017 muuttamalla aikaisemmin käytössä ollut arvonimi erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri muotoon erikoislähettiläs.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivämäärä | Henkilö | Ammatti tai arvo | Kotipaikka | Lähteet |
|  1.  | 1.12.2017  | Heikki Talvitie  | entinen suurlähettiläs, valtiotiet. kand.  | Espoo  |  |
Domus Arctica -säätiö

| Domus Arctica -säätiö (DAS) |
| --- | --- |

Perustettu:  1969
Kotipaikka:  Rovaniemi
Säätiön sivut
Domus Arctica -säätiö (DAS) on Rovaniemellä toimiva opiskelija-asuntoja rakennuttava, omistava, ylläpitävä ja vuokraava yleishyödyllinen säätiö. Säätiöllä on noin 680 yksiötä, 350 kaksiota  ja 620 soluasuntoa.
Säätiö perustettiin vuonna 1969, ja sen perustajat olivat Rovaniemen kaupunki, Työkeskus Rovalan kannatusyhdistys ja Rovaniemen Naiskotiteollisuuskoulun kannatusyhdistys.
Kohteet > Anninportti

DAS Anninportti A
DAS Anninportti B
DAS Anninportti C
DAS Anninportti D
DAS Anninportti E
Kohteet > Asemarinne

DAS I
DAS II
DAS III
DAS IV
DAS V
DAS VI
Kohteet > Kuntotie

DAS VII
DAS VIII
DAS IX
DAS X
Kohteet > Rantavitikka

DAS Aapo
DAS Eero
DAS Juhani
DAS Kelo
DAS Kirstinkoto
DAS Kota
DAS Laavu
DAS Lauri
DAS Lukkari
DAS Männistö
DAS Nili
DAS Simeoni
DAS Timo
DAS Tuomas
DAS Venla
Kohteet > Rovala

DAS Rovala
Episkopí (Páfos)

| Episkopí Επισκοπή |
| --- | --- |
 Episkopí
 Koordinaatit: 34°47′44″N, 32°31′32″E 
Valtio:   Kypros
Alue:  Páfos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä ja kyläyhdyskunta
Väkiluku (2011):  220
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Episkopí (kreik. Επισκοπή Πάφου, Episkopí Páfou) on kylä ja kyläyhdyskunta (koinótita) Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 220 (2011).
Episkopín kylä sijaitsee Kyproksen lounaisosassa noin 12 kilometriä koilliseen Páfoksen kaupungista ja noin 14 kilometrin päässä merestä. Kylän nähtävyyksiin kuuluu Pyhän Hilarionin (Ágios Ilaríonas) kirkko frankkivallan ajalta noin vuodelta 1192.
Eero Eerola

Eero Jalmari Eerola (10. toukokuuta 1884 Tuulos – 20. tammikuuta 1939 Hämeenlinna) oli suomalainen agronomi, lehtimies ja kirjailija.
Eerolan vanhemmat olivat maanviljelijä Erik Johan (Eero Johannes) Eerola ja Vilhelmiina Brusila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui 1906 Mustialan maanviljelysoppilaitoksesta agronomiksi. Eerola toimi Uudenkirkon kansanopiston maatalousopin opettajana 1906–1915 ja Viipurin kaupunginagronomina 1915–1928. Hän oli myös opettajana Kanneljärven opistossa ja metsänhoitajana Viipurissa. Lounais-Hämeessä asuessaan Eerola oli opettajana Jokioisten pienviljelijäkoulussa 1929–1931, Oy Leivän leipätehtaan toimitusjohtajana Forssassa vuodesta 1931 sekä Forssan lehden toimitussihteerinä 1931–1932. Eerola oli lisäksi Karjala-lehden teatteriarvostelijana  1925–1926, Helsingin Sanomien maatalousosaston toimittajana 1912–1914 ja Hämeen Sanomat-lehden maatalousosaston toimittajana vuodesta 1929.
Eerola oli Viipurin läänin maanviljelysseuran johtokunnan jäsenenä 1924–1926 ja Viipurin Näyttämön johtokunnan sihteerinä 1918–1928 sekä Karjalan kulttuurirahaston isännistön jäsenenä vuodesta 1918 alkaen ja Lounais-Hämeen museo- ja Kotiseutuyhdistyksen jäsenenä vuodesta 1931.
Eerola esiintyi useilla suurjuhlilla juhlarunoilijana ja puhujana. Eerolan kirjalliseen tuotantoon kuului maahenkisiä runoja ja näytelmiä (Maamieslauluja, Maahengen uskossa, Kyläsoittajan lauluja, Peltojen päivä, Lauluja ja runoja, Kalevan uhri, Kuokka, miekka ja auringon armo, Isänmaa ja maahenki). Hän kirjoitti myös sanat Jean Sibeliuksen 1920 säveltämään Viipurin Lauluveikkojen kunniamarssiin. Muita Eerolan sanoituksia olivat muun muassa suomalaiseen kansansävelmään perustunut Kyntäjän laulu ja Erkki Melartinin säveltämä Nuorten maamiesten laulu. Eerola kirjoitti myös vuonna 1918 Suojeluskuntien marssin sanat, joihin Toivo Kuula sittemmin sävelsi musiikin. Eerola kirjoitti viimeksi juhlarunon Hämeenlinna - Hämeen sydän Hämeenlinnan kaupungin 300-vuotisjuhlia varten tammikuussa 1939. Hän kuoli sydänkohtaukseen pian sen jälkeen.
Eero Eerola oli naimisissa 1910–1927 Annikki Arvida Niskasen kanssa. Avioeron jälkeen hän meni naimisiin 1930 Hulda Matilda Silanderin kanssa.
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Eero Eerolan e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta
Episodi

Episodi (m.kreik. epeisodion) tarkoittaa välivaihetta, sivutapahtumaa tai jaksoa elokuvissa, näytelmässä ja kirjallisuudessa. Episodiksi kutsutaan myös tv- tai elokuvasarjan itsenäistä osaa. Käsite tarkoitti alun perin antiikin Kreikan näytelmissä kuoro-osien erottamia pääjaksoja.
Episodinen rakenne elokuvassa tarkoittaa sitä, että kohtaukset liittyvät löyhästi toisiinsa, mutta muodostavat silti kokonaisuuden.
Djamel Belmadi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 27. maaliskuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Champigny-sur-Marne, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura:  Algeria
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995–1996 1996–1997 1997–2003 1998–1999 1999–2000 2003 2003–2004 2004–2005 2005–2007 2007–2009 |  Paris Saint-Germain  Martigues  Marseille →  Cannes →  Celta Vigo →  Manchester City  Al-Gharafa Doha  Al-Kharitiyath  Southampton  Valenciennes | 1 (0) 31 (8) 63 (9) 26 (6) 10 (0) 8 (0)   36 (3) 37 (2) |
Maajoukkue
| 2000–2004 |  Algeria | 20 (5) |
Valmennusura
2010–2012 2013–2014 2014–2015 2015–2017 2017–2018 2018–:  Lekhwiya FC  Qatar B  Qatar  Lekhwiya FC  Al-Duhail  Algeria
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Djamel Belmadi (arab. جامل بلماضي‎, s. 27. elokuuta 1979 Champigny-sur-Marne, Ranska) on ranskalais-algerialainen valmentaja ja entinen jalkapalloilija. Elokuusta 2018 lähtien hän on toiminut Algerian maajoukkueen päävalmentajana.
Seurajoukkueura

Keskikentällä pelannut Belmadi vietti uransa alkuvuodet Ranskassa. Sittemmin hän pelasi myös Espanjassa ja Englanissa edustettuaan Celta Vigoa, Manchester Citya ja Southamptonia. Hänet palkittiin vuonna 2001 ensimmäisen Algerian Kultaisen pallon voittajaksi.
Seurajoukkueura > Maajoukkueura

Belmadi edusti Algerian maajoukkuetta vuosina 2000–2004 pelaten 20 ottelua, joissa syntyi viisi maalia. Hän pelasi yhdet arvokisat vuoden 2004 Afrikan kisoissa.
Seurajoukkueura > Saavutukset

DZFoot d'Or: 2000, 2001
Algerian Kultainen pallo: 2001
Valmennusura

Belmadi siirtyi valmentajaksi heinäkuussa 2010 Qatarin liigaan nousseen Lekhwiya FC:n riveihin. Belmadi teki seuran peräsimessä hyvää työtä luotsaamalla joukkueen Qatarin mestariksi kahdesti perättäin. Hän erosi tehtävistään kehnosti alkaneen kauden vuoksi lokakuussa 2012.
Belmadi jatkoi valmennusuraansa Qatarissa, kun hänestä tuli joulukuussa 2013 B-maajoukkueen päävalmentaja. Belmadin aikana maajoukkuerinkiin tuli mm. algerialaissyntyisiä pelaajia kuten Boualem Khoukhi ja Karim Bouadif. Vuonna 2014 hän luotsasi joukkueensa Länsi-Aasian mestariksi. Maaliskuussa 2014 hänestä tuli Qatarin A-maajoukkueen päävalmentaja. Belmadi johdatti Qatarin Gulf Cup of Nationsin mestariksi, mutta joukkueen putoaminen Aasian mestaruusturnauksesta 2015 jo lohkovaiheessa johti Belmadin potkuihin huhtikuun lopussa 2015.
Kesällä 2015 hän palasi Lekhwiyan päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuran Emir of Qatar Cupin mestariksi kaataen finaalissa Al-Saddin. Kaudella 2016/18 Belmadi jatkoi menestyskulkuaan Lekhwiyan peräsimessä johdattamalla joukkueen liigamestaruuteen. Kauden jälkeen Lekhwiya ja El-Jaish fuusioituivat ja muodostivat uuden Al-Duhail Sports Clubin, jonka päävalmentajaksi Belmadi tuli. Joukkue voitti kaudella 2017/18 Qatarin mestaruuden häviämättä yhtään liigaottelua.
Elokuussa 2018 Belmadista tuli Algerian maajoukkueen päävalmentaja vuoteen 2022 ulottuvalla sopimuksella. Hänen johdollaan Algeria voitti Afrikan-mestaruuden 2019.
Valmennusura > Saavutukset

Qatarin mestaruus: 2011, 2012, 2017, 2018
Qatar Cup: 2018
Emir of Qatar Cup: 2016, 2018
Itä-Aasian mestaruus: 2014
Gulf Cup of Nations: 2014
Afrikan-mestaruus: 2019