stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Côte d’Albâtre
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Côte d’Albâtre Wikimedia Commonsissa
242

| --- | --- |
Vuosisadat: I vuosisata · 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku
Vuosikymmenet: 190-luku · 200-luku · 210-luku · 220-luku · 230-luku · 240-luku 250-luku · 260-luku · 270-luku · 280-luku · 290-luku · 300-luku
Vuodet: 190 · 191 · 192 · 193 · 194 · 195 · 196 · 197 · 198 · 199 200 · 201 · 202 · 203 · 204 · 205 · 206 · 207 · 208 · 209 210 · 211 · 212 · 213 · 214 · 215 · 216 · 217 · 218 · 219 220 · 221 · 222 · 223 · 224 · 225 · 226 · 227 · 228 · 229 230 · 231 · 232 · 233 · 234 · 235 · 236 · 237 · 238 · 239 240 · 241 · 242 · 243 · 244 · 245 · 246 · 247 · 248 · 249 250 · 251 · 252 · 253 · 254 · 255 · 256 · 257 · 258 · 259 260 · 261 · 262 · 263 · 264 · 265 · 266 · 267 · 268 · 269 270 · 271 · 272 · 273 · 274 · 275 · 276 · 277 · 278 · 279 280 · 281 · 282 · 283 · 284 · 285 · 286 · 287 · 288 · 289 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309
Tapahtumia

Gaius Vettius Gratus Atticus Sabinianus ja Gaius Asinius Lepidus Praetextatus konsuleina Roomassa
kevät - Pretoriaaniprefekti Timesitheuksen ja keisari Gordianus III:n johtama Rooman armeija aloittaa marssinsa kohti sassanidien Persiaa. Matkalla kukistetaan gootit, sarmaatit ja karpit Tonavan alajuoksulla.
loppuvuosi - Rooman armeija saapuu Antiokiaan. Gordianus III viettää talven 242–243 kaupungissa.
Persialainen profeetta Mani alkaa julistaa manikealaisuutta.
250-luku eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 300-luku eaa. · 200-luku eaa. · 100-luku eaa.
Vuosikymmenet: 300-luku eaa. · 290-luku eaa. · 280-luku eaa. · 270-luku eaa. · 260-luku eaa. · 250-luku eaa. · 240-luku eaa. · 230-luku eaa. · 220-luku eaa. · 210-luku eaa. · 200-luku eaa. · 190-luku eaa.
Vuodet: 300 eaa. · 299 eaa. · 298 eaa. · 297 eaa. · 296 eaa. · 295 eaa. · 294 eaa. · 293 eaa. · 292 eaa. · 291 eaa. · 290 eaa. · 289 eaa. · 288 eaa. · 287 eaa. · 286 eaa. · 285 eaa. · 284 eaa. · 283 eaa. · 282 eaa. · 281 eaa. · 280 eaa. · 279 eaa. · 278 eaa. · 277 eaa. · 276 eaa. · 275 eaa. · 274 eaa. · 273 eaa. · 272 eaa. · 271 eaa. · 270 eaa. · 269 eaa. · 268 eaa. · 267 eaa. · 266 eaa. · 265 eaa. · 264 eaa. · 263 eaa. · 262 eaa. · 261 eaa. · 260 eaa. · 259 eaa. · 258 eaa. · 257 eaa. · 256 eaa. · 255 eaa. · 254 eaa. · 253 eaa. · 252 eaa. · 251 eaa. · 250 eaa. · 249 eaa. · 248 eaa. · 247 eaa. · 246 eaa. · 245 eaa. · 244 eaa. · 243 eaa. · 242 eaa. · 241 eaa. · 240 eaa. · 239 eaa. · 238 eaa. · 237 eaa. · 236 eaa. · 235 eaa. · 234 eaa. · 233 eaa. · 232 eaa. · 231 eaa. · 230 eaa. · 229 eaa. · 228 eaa. · 227 eaa. · 226 eaa. · 225 eaa. · 224 eaa. · 223 eaa. · 222 eaa. · 221 eaa. · 220 eaa. · 219 eaa. · 218 eaa. · 217 eaa. · 216 eaa. · 215 eaa. · 214 eaa. · 213 eaa. · 212 eaa. · 211 eaa. · 210 eaa. · 209 eaa. · 208 eaa. · 207 eaa. · 206 eaa. · 205 eaa. · 204 eaa. · 203 eaa. · 202 eaa. · 201 eaa. · 200 eaa. · 199 eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana

Aristarkhos Samoslainen ehdotti ensimmäisenä heliosentristä eli aurinkokeskistä aurinkokuntaa.
Gnaeus Domitius Corbulo

| Gnaeus Domitius Corbulo |
| --- | --- |
 Patsaan uskotaan esittävän Gnaeus Domitius Corbuloa, tai mahdollisesti Cassiusta.
Henkilötiedot
Syntynyt: noin 7 Peltuinum, Italia
Kuollut: lokakuu 67 Kreikka
Corbulon patsas Voorburgissa, Alankomaissa.
Gnaeus Domitius Corbulo (noin 7 jaa. – 67) oli roomalainen sotapäällikkö, joka palveli Claudiuksen kaudella Germania Inferiorin legaattina, sekä Asian prokonsulina. Neron hallitessa hän oli Kappadokian ja Galatian legaatti ja osallistui parthialaisia vastaan suunnattuun sotaan Armeniassa vuosina 58–63. Kurinalaisena ja määrätietoisena hän uudelleenjärjesti Rooman legioonat idässä ja valtasi Artaksatan ja Tigranocertan, sekä asetti Tigranes VI:n Armenian valtaistuimelle. Vuonna 63 Corbulo palautti Rooman vaikutusvallan alueelle ja solmi Parthian kanssa rauhansopimuksen, jossa Tiridates I hyväksyi roomalaisen protektoraatin aseman.
Corbulon saavutukset tekivät hänestä suositun pääkaupungissa ja herättivät Neron epäluulot. Tämän lisäksi Corbulon vävy ja tukija Lucius Annius Vinicianus oli teloitettu syytettynä vehkeilystä keisaria vastaan. Nero kutsui kenraalinsa Kreikkaan ja pakotti tämän itsemurhaan lokakuussa 67. Corbulon tyttärestä Domitia Longinasta tuli Domitianuksen vaimo 70.
Corbulo kirjoitti idän sotaretkistään elämäkerran, joka on sittemmin hävinnyt, mutta Tacituksen ja Dio Cassiuksen säilyneet selonteot perustuvat valtaosin Corbulon muistelmiin.
Elämä > Varhaiset vaiheet

Gnaeus Domitius Corbulo syntyi Peltuinumissa, pienessä kylässä Apenniineilla (nykyinen S. Paolo di Peltuino) arviolta noin vuonna 7. Hänen vanhempansa olivat isä Gnaeus Domitius Corbulo, joka toimi preettorina ja äiti Vistilia, joka oli naimisissa peräti kuusi kertaa. Miehensä kuoltua hänestä tuli myöhemmin Milonia Caesonian, keisari Caligulan neljännen vaimon äiti. Caesonia oli siis Corbulon sisarpuoli. Corbulon urasta ennen vuotta 47 ei tiedetä juuri mitään. Normaalin tavan mukaan hän saattoi toimia kvestorina, ediilinä tai tribuunina ja jonkin pienemmän provinssin maaherrana keisari Tiberiuksen ajalla. Tiedetään, että Corbulo, tai ehkä hänen samanniminen isänsä, oli konsulina vuonna 39. Hän saattoi olla Caligulan mukana kun tämä vieraili Reinin armeijassa. Kun Caligula ja Caesonia kuolivat vuonna 41 Corbulon ura varmasti pysähtyi kunnes vuonna 47 keisari Claudius nimitti hänet Ala-Germanian legaatiksi. Corbulolla oli tuolloin jo varmasti kokemusta armeijan komentajana ja hän saattoi komentaa legioonaa vuonna 41 tai osallistua Britannian valtaukseen vuonna 43.
Elämä > Ala-Germanian legaattina

Corbulo piti päämajaansa Colonia Agrippinassa (nykyinen Köln) ja hänen komennossaan oli neljä legioonaa, Legio V Alaudae, Legio XV Primigenia, Legio XVI Gallica ja Legio I Germanica sekä Pohjanmeren roomalainen laivasto (classis Germanica). Provinssi oli ennen Corbulon saapumista kärsinyt germaanien ryöstöretkistä. Khaukien germaaniheimo oli pienillä laivoilla purjehtinut kotiseuduiltaan Pohjanmeren rannikolta Galliaan ja ryöstellyt aluetta. Heidän johtajansa oli eräs Gannascus, joka oli kotoisin kaninefaattien heimosta ja palvellut myöhemmin Rooman apujoukkojen yksikössä kunnes oli karannut. Germaanien hyökkäyksiä oli vaikea pysäyttää mutta palatessaan ryöstösaaliin kanssa he olivat haavoittuvaisia. Roomalaiset karkottivat germaanit provinssista jonka jälkeen Corbulo pani joukkonsa käymään läpi lyhyen mutta tiukan koulutusohjelman. Reinin armeijalla ei näytä olleen ennen Corbulon saapumista kokemusta sotatoimista, joten on todennäköistä että sotilaat olivat koulutuksen tarpeessa. Corbulo piti yllä erittäin kovaa kuria ja Tacituksen mukaan hän teloitutti kaksi legioonalaista, jotka olivat riisuneet miekkansa linnoittaessaan leiriään. Tacitus pitää itse sitä kuitenkin liioiteltuna.
Koulutuksen jälkeen Corbulo ylitti armeijansa kanssa Reinin ja marssi kohti Pohjanmeren rannikkoseutuja. Roomalaiset kohtasivat friisit, jotka antautuivat ja sallivat roomalaisen varuskunnan perustamisen alueelleen. Tämän jälkeen Rooman armeija eteni itään, jossa he kohtasivat khaukit. Roomalaiset vaativat heitä antautumaan ja murhauttivat myös Gannascuksen. Khaukit kuitenkin vastustivat roomalaisia, jotka aloittivat sotatoimet germaaneja vastaan. Silloin keisari Claudius käski Corbuloa palaamaan takaisin provinssiinsa. Claudius ei todennäköisesti halunnut aloittaa uutta sotaa Reinin itäpuolella koska Britannian valloitus oli vielä kesken. Tacituksen mukaan Claudius ei myöskään halunnut Corbulon hankkivan itselleen suurta kunniaa valloituksillaan. Corbulo totteli käskyä mutta totesi vain miten onnellisia Rooman sotapäälliköt olivat olleet tasavallan aikana, jolloin heidän toimintaansa ei rajoitettu niin paljon. Hänellä myönnettiin kuitenkin triumfin arvomerkit (ornamenta triumphalia). Provinssiin päästyään Corbulo pani miehensä rakentamaan kanavan Reinin ja Maasjoen välille.
Elämä > Sota Armeniassa

Vuonna 52/53 Corbulo nimitettiin Asian provinssin maaherraksi. Claudius kuoli vuonna 54 ja hänen seuraajansa Nero nimitti Corbulon Galatian ja Kappadokian legaatiksi sillä Rooman asema Armeniassa oli uhattuna. Parthian kuningas Vologases I oli syrjäyttänyt Armenian kuninkaan Rhadamistuksen ja nimittänyt veljensä Tiridateen hänen tilalleen. Corbulo saapui Kappadokiaan vuonna 55 ja alkoi seuraavana vuonna kouluttamaan armeijaansa sotaa varten. Roomalaiset vaativat Tiridatesta tunnustamaan Rooman ylivallan Armeniassa ja lähtemään Roomaan hakemaan kruununsa keisari Nerolta mutta hän kieltäytyi ja sota syttyi keväällä 58. Corbulo valtasi samana vuonna Artaksatan ja seuraavana vuonna Tigranocertan. Vuoteen 60 mennessä roomalaiset hallitsivat Armeniaa ja asettivat Tigranes VI:n Armenian valtaistuimelle. Samana vuonna Corbulo nimitettiin Syyrian maaherraksi ja vuonna 61 Armeniaan lähetettiin uusi roomalainen kenraali Lucius Caesennius Paetus. Hän kuitenkin kärsi tappion Rhandeian taistelussa vuonna 62, jonka jälkeen sota annettiin uudestaan Corbulon johdettavaksi. Hän hyökkäsi Armeniaan vuonna 63, jolloin parthialaiset päättivät neuvotella. Tiridates suostui lopulta lähtemään Roomaan ja hakemaan kruununsa Nerolta.
Elämä > Kuolema

Vuonna 66 tai 67 Nero lähti kiertueelle Kreikkaan. Tätä ennen Roomassa oli paljastunut salaliitto häntä vastaan. Yksi päätekijöistä oli Corbulon vävy ja tukija Lucius Annius Vinicianus, joka teloitettiin. Corbulo oli myös suosittu Roomassa eikä Nero ei enää luottanut häneen. Corbulo kutsuttiin keisarin luo Kreikkaan, jossa häntä käskettiin tekemään itsemurha.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gnaeus Domitius Corbulo Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie 
Muut:  IdRef
Johann Baptist Cramer

Johann Baptist Cramer
Johann (John) Baptist Cramer (24. helmikuuta 1771 Mannheim – 16. huhtikuuta 1858 Lontoo) oli saksalais-englantilainen pianisti ja säveltäjä. Mannheimissa syntynyt Cramer tuli Lontooseen vanhempiensa mukana jo vuoden vanhana. Hän debytoi pianistina kymmenvuotiaana, opiskeli pari vuotta Muzio Clementin oppilaana ja ryhtyi pian konsertoimaan ympäri Eurooppaa, joskaan hän ei uransa aikana konsertoinut erityisen paljon mannermaalla. Crameria kutsuttiin Englannissa nimellä ”Glorious John”, ja itse Beethovenin kerrotaan pitäneen häntä ajan ainoana merkittävänä pianistina.
Cramer oli klassisesti asennoitunut taiteilija, jonka mielisäveltäjiä olivat Mozart ja J. S. Bach. Hän oli ensimmäisiä pianisteja, jotka esittivät konserteissaan myös muita kuin omia sävellyksiään. Ulospäin Cramer näytti soittaessaan melkein liikkumattomalta, ja aikalaiset kuvasivat hänen sormiensa ikään kuin liukuvan koskettimelta toiselle. Ignaz Moscheles ylisti hänen laulavaa kosketustaan ja legatoaan. Cramerin uran loppupuolella uusien suuntausten jo vallitessa hänen tyylinsä koettiin kuitenkin kuivaksi ja vanhanaikaiseksi.
Cramerin etydeitä on käytetty 1900-luvullakin pianonsoiton opetuksessa.
2679 Kittisvaara

| 2679 Kittisvaara> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä:  Yrjö Väisälä
Löytöpäivä:  7. lokakuuta 1939
Muut nimet:  1939 TG, 1948 XO, 1967 JU, 1969 VF2, 1973 UG5, 1977 SD2 ja 1981 RL
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  10,076  km
Pyörähdysaika:  10,123 h
Albedo:  0,302
Absoluuttinen magnitudi:  12,0  ja 12,25
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,10 , 0,1015182  tai 0,102291315340865
Inklinaatio:  10,09765 astetta tai 10,09864393696457 astetta
Keskianomalia:  169,36544 astetta tai 181,6461632423581 astetta
Kiertoaika:  4,24 vuotta ja 1 549,181341964975 vuorokautta
Periapsis:  2,3549408 au ja 2,352184122755884 au
Apoapsis:  2,887 au ja 2,888233314094504 au
Radan isoakselin puolikas:  2,6210222 au ja 2,620208715774803 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
2679 Kittisvaara on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Sen nimi viittaa Pellossa sijaitsevaan Kittisvaaraan, jota ranskalainen matemaatikko Pierre Louis Moreau de Maupertuis käytti yhtenä mittauspisteenä, kun hän kävi 1700-luvulla Lapissa tutkimassa maapallon muotoa.
Kittisvaaran likimääräinen läpimitta on 19 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,62 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 3 kuukautta.
2687 Tortali

| 2687 Tortali |
| --- | --- |
 1982 HG 
Löytäminen
Löytäjät:  M. Watt
Löytöaika:  18. huhtikuuta 1982
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,52 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,21 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,83 AU
Eksentrisyys:  0,123
Kiertoaika Auringon ympäri:  1461 päivää 4,00 vuotta
Inklinaatio:  10,09°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  12 km
Pyörähdysaika:  21,75 h
Absoluuttinen kirkkaus:  11,89
Albedo:  0,217
2687 Tortali on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi M. Watt vuonna 1982. Pikkuplaneetta sai nimensä Uudet Hebridit saariryhmän melanesialaisten mytologian päivän ja Auringon hengen mukaan. Ennen kuin asteroidi sai nimensä se tunnettiin tunnuksella 1982 HG. Tortalin läpimitta on noin 12 kilometriä ja albedo noin 0,217.
2688 Halley

| 2688 Halley |
| --- | --- |
 1982 HG1 
Löytäminen
Löytäjät:  E. Bowell
Löytöaika:  25. huhtikuuta 1982
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  3,17 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,71 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,62 AU
Eksentrisyys:  0,143
Kiertoaika Auringon ympäri:  2057 päivää 5,63 vuotta
Inklinaatio:  3,45°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  13–30 km
Pyörähdysaika:  ? h
Absoluuttinen kirkkaus:  11,6
2688 Halley on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi E. Bowell vuonna 1982. Pikkuplaneetta sai nimensä tähtitieteilijä Edmond Halleyn mukaan, joka tunnetaan komeetta 1P/Halleyn palaamisen ennustamisesta. Ennen kuin asteroidi Halley sai nimensä se tunnettiin tunnuksella 1982 HG1. Koska Halleyn absoluuttinen magnitudi (H) on 11,6, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 13–30 kilometriä.
Anthony Berkeley Cox

Anthony Berkeley Cox (1893–1971) oli englantilainen rikoskirjailija. Hän kirjoitti usealla salanimellä, joita olivat muun muassa Francis Iles, Anthony Berkeley ja A. Monmouth Platts. Berkeley irtautui salapoliisiromaanin tavanomaisista säännöistä ja loi oman menetelmänsä jännityksen luomiseksi.
Teoksia

Vakain tuumin ja harkiten (Malice Aforethought, 1931, suom. 1957)
Rakkaani, paholainen (Before the Fact, 1932, suom. 1962)
206. laivue (RAF)

| 206>  laivue |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1918–1920 1936–1946 1947–1949 1949–1950 1952–2005 2009–
Valtio:   Yhdistynyt kuningaskunta
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Rooli:  koelentotoiminta
Osa joukkoa:  Air Warfare Centre
Tukikohta:  Brize Nortonin lentotukikohta, Oxfordshire
Kalusto:  Lockheed C-130 Hercules Airbus A400M
206. laivue (engl. No. 206 Squadron) on Britannian kuninkaallisten ilmavoimien (RAF) lentolaivue, jonka historia alkaa vuodesta 1916. Laivueen toiminta alkoi tiedustelu- ja pommitustehtävillä ensimmäisessä maailmansodassa. Maailmansotien välisinä vuosina se jatkokoulutti ilmavoimien lentäjiä yksitasoisilla koneilla lentämiseen. Sen jälkeen se siirrettiin meritiedustelutehtäviin vuonna 1937. Laivue lakkautettiin ja perustettiin uudelleen useita kertoja, ja se osallistui muun muassa toiseen maailmansotaan ja Falklandin sotaan. Vuoden 2005 lakkauttamiseensa saakka se toimi meritiedustelutehtävissä.
Laivue perustettiin jälleen uudelleen vuonna 2009, mutta sen uudeksi tehtäväksi tuli kuljetuslentokaluston koelentäminen. Laivue toimi alkuun Boscombe Downin lentotukikohdasta, mutta se siirrettiin Brize Nortonin tukikohtaan vuonna 2014 Airbus A400M:n koelentoja varten.
Historia > Perustaminen

Laivue perustettiin muodostettaessa Britannian kuninkaalliset ilmavoimat 1. huhtikuuta 1918 yhdistämällä maavoimien ja ilmavoimien laivueet, jolloin laivaston lentojoukkojen 6. laivueesta tuli 206. laivue. Laivue kuului edelleen 2. prikaatin 11. lennostoon. Se siirtyi lennoston mukana 11. huhtikuuta Boisdinghemiin ja edelleen 15. huhtikuuta Alquinesiin, josta se palasi Boisdinghemiin 29. toukokuuta. Laivue siirtyi 5. kesäkuuta Alquinesiin, josta se siirtyi 5. lokakuuta 5. prikaatin 65. lennostoon Ste. Marie Cappeliin. Laivue palasi 2. prikaatin 11. lennostoon Linselles Eastiin 24. lokakuuta, josta se siirtyi lennoston mukana 26. marraskuuta Nivelles Eastiin ja edelleen Bickendorfiin 18.-21. joulukuuta ja Maubergeen 27. toukokuuta 1919. MacLAren luovutti 23. toukokuuta 1919 komentajan tehtävät G. R. M. Reidille. Laivue matkasi 7. kesäkuuta alkaen Marseillen kautta Aleksandriaan, jonne se saapui 19. kesäkuuta. Laivue oli 24. kesäkuuta Heliopoliin ja 27. kesäkuuta Helwanin lentotukikohdassa kuuluen Lähi-idän joukkojen koulutusprikaatiin, kunnes laivue lakkautettiin jo 1. helmikuuta 1920 nimeämällä se uudelleen 47. laivueeksi.
Historia > Sotien jälkeen

Laivue perustettiin uudelleen 17. marraskuuta 1947 kalustonaan Avro Yorkit. Pian perustamisensa jälkeen se osallistui Berliinin ilmasillan toteuttamiseen. Kriisin päätyttyä laivue lakkautettiin 20. helmikuuta 1950, mutta perustettiin uudelleen jo 27. syyskuuta 1952 tehtävänään merivalvonta. Kalustona olivat tällä kertaa Avro Shackleton MR1 -koneet, jotka päivitettiin vuonna 1958 MR3-versioon. Niitä seurasivat vuonna 1970 käyttöön saadut Hawker Siddeley Nimrod MR1 -koneet. Kinlossiin siirretty laivue varustettiin MR2-versiolla, jolla se osallistui Falklandin sotaan. Laivue osallistui myös operaatio Granbyyn ja sen jälkeisiin operaatioihin aina 1. huhtikuuta 2005 asti, jolloin se lakkautettiin.
Laivue perustettiin 1. huhtikuuta 2009 uudelleen Boscombe Downin lentotukikohdassa, missä sen tehtäväksi tuli raskaiden kuljetuskoneiden koelentäminen. Kalustoon ovat kuuluneet koneet Beechcraft King Airista Boeing C-17 Globemaster III:een. Laivue alkoi koelentää vuonna 2014 uutta Airbus A400M -kuljetuskonetta. Laivue siirrettiin Boscombe Downista Brize Nortonin lentotukikohtaan, missä se koelensi C-130 Hercules- ja A400M-kuljetuskoneita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 206. laivue (RAF) Wikimedia Commonsissa
Laivue RAF:n verkkosivuilla
206. laivueen väreihin entistetty Avro Anson Classic Fighters -lentonäytöksessä vuonna 2015.
Laivueen Nimrod MR1 -kone Finningleyn lentotukikohdassa heinäkuussa 1977.
Shannon Crawford

| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Račice 1993 | nelonen i.p. |  |
Shannon Crawford (s. 12. syyskuuta 1963) on kanadalainen soutaja. Hän voitti Barcelonan olympialaisissa 1992 kultaa kahdeksikossa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti perämiehettömässä nelosessa pronssia Račicessa 1993.
LÉ Creidne

| LÉ Creidne |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Palveluskäyttöön:  1981
Poistui palveluskäytöstä:  palveluksessa
Tekniset tiedot
Pituus:  52 jalkaa
Leveys:  13 jalkaa
Syväys:  7,5 jalkaa
Miehistöä:  10
LÉ Creidne on Irlannin laivaston purjekoululaiva. Alus on kaksimastoinen sketsi, ja se on liitetty laivaston reservin 1. ja 2. komppaniaan. Alus on sijoitettu Dún Laoghaireen.
FS Courbet (1911)

| Courbet |
| --- | --- |
 Courbet ennen vuoden 1924 modernisointia

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Brest
Kölinlasku:  1. syyskuuta 1910
Laskettu vesille:  3. maaliskuuta 1911
Palveluskäyttöön:  19. marraskuuta 1913
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu Normandian maihinnousun aikana 9. kesäkuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  23 475 t (standardi) 25 579 t (kuormattu)
Pituus:  166 m
Leveys:  27 m
Syväys:  9,04 m
Koneteho:  28 000 ihp (20,88 MW)
Nopeus:  21 solmua (39 km/h)
Miehistöä:  1 115-1 187
Aseistus
Aseistus:  12 × 305 mm Mle 1910 kaksoistorneissa 22 × 138 mm Mle 1910 4 × 47 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 450 mm torpedoputkea
Courbet oli Ranskan ja toisessa maailmansodassa Vapaan Ranskan laivaston Courbet-luokan taistelulaiva. Alus oli ensimmäinen Ranskan valmistama dreadnought-taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1910. Alus laskettiin vesille 3. maaliskuuta 1911 ja otettiin palvelukseen 19. marraskuuta 1913.
Palvelus

Marraskuussa 1913 alus liitettiin Toulonissa Ranskan Välimeren laivaston 1. laivueen 1. viirikköön, jossa palvelivat saman aikaisesti sen sisaralus FS Jean Bart ja vanhat taistelulaivat Voltaire sekä Diderot.
Alus oli Ensimmäisen maailmansodan laivueensa mukana Välimerellä ollen 12. huhtikuuta 1915 saakka 1. laivueen komentajan vara-amiraali Bouet de Lapeyèren lippulaiva. Alus oli 16. elokuuta 1914 Albanian rannikolla Jean Bartin, Parisin ja yhdentoista vanhan taistelulaivan kanssa. Osaston suojana oli risteilijöitä sekä lukuisa joukko hävittäjiä. Osasto kohtasi Itävalta-Unkarin laivaston panssarikansiristeilijä SMS Zentan ja sen seurana olleen hävittäjä SMS Uhlan. Courbet avasi tulen saaden osuman panssarikansiristeilijään, minkä jälkeen jokainen taistelulaiva ampui vuorollaan. Risteilijä upposi, mutta hävittäjä pääsi pakenemaan. Osaston päätehtävänä oli tukea Montenegron maavoimien taistelua sen puolustautuessa hyökännyttä Itävalta-Unkarin armeijaa vastaan. Loppusodan se oli valvomassa Otrantonsalmen sulkua, joka Itävalta-Unkarin laivaston pääsyn Adrianmereltä.
Sotien välillä alusta modernisoitiin useaan otteeseen, mutta siitä huolimatta sitä ei laskettu ensimmäisen luokan alukseksi toisen maailmansodan alkaessa. Alus olikin pääosan sotienvälisestä ajasta tykistökoululaivana.
Saksan hyökättyä Ranskaan aluksen varustaminen aloitettiin kiireesti. Se tuki liittoutuneiden joukkojen Cherbourgin puolustusta kesäkuussa ennen vetäytymistään Britteinsaarille. Operaatio Catapultissa brittijoukot miehittivät sen 3. heinäkuuta, ja se liittyi Vapaan Ranskan laivastoon viikkoa myöhemmin.
Alus palveli varasto- ja ilmatorjunta-aluksena Portsmouthissa, kunnes se riisuttiin aseista 31. maaliskuuta 1941. Alukselta poistettiin kattilat ja moottorit  1944, kun sen käyttöä aallonmurtajana Normandiassa suunniteltiin. Hylky romutettiin sodan jälkeen.
Aiheesta muualla

Dent, Stephen: The Battleship Courbet and Operation 'Substance'. Warship 2016, 2016, s. 152-160.  London:  Conway. ISBN 978-1-84486-326-6  (englanniksi)
Courbet-luokan taistelulaivat
259 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 300-luku eaa. · 200-luku eaa. · 100-luku eaa.
Vuosikymmenet: 300-luku eaa. · 290-luku eaa. · 280-luku eaa. · 270-luku eaa. · 260-luku eaa. · 250-luku eaa. · 240-luku eaa. · 230-luku eaa. · 220-luku eaa. · 210-luku eaa. · 200-luku eaa. · 190-luku eaa.
Vuodet: 300 eaa. · 299 eaa. · 298 eaa. · 297 eaa. · 296 eaa. · 295 eaa. · 294 eaa. · 293 eaa. · 292 eaa. · 291 eaa. · 290 eaa. · 289 eaa. · 288 eaa. · 287 eaa. · 286 eaa. · 285 eaa. · 284 eaa. · 283 eaa. · 282 eaa. · 281 eaa. · 280 eaa. · 279 eaa. · 278 eaa. · 277 eaa. · 276 eaa. · 275 eaa. · 274 eaa. · 273 eaa. · 272 eaa. · 271 eaa. · 270 eaa. · 269 eaa. · 268 eaa. · 267 eaa. · 266 eaa. · 265 eaa. · 264 eaa. · 263 eaa. · 262 eaa. · 261 eaa. · 260 eaa. · 259 eaa. · 258 eaa. · 257 eaa. · 256 eaa. · 255 eaa. · 254 eaa. · 253 eaa. · 252 eaa. · 251 eaa. · 250 eaa. · 249 eaa. · 248 eaa. · 247 eaa. · 246 eaa. · 245 eaa. · 244 eaa. · 243 eaa. · 242 eaa. · 241 eaa. · 240 eaa. · 239 eaa. · 238 eaa. · 237 eaa. · 236 eaa. · 235 eaa. · 234 eaa. · 233 eaa. · 232 eaa. · 231 eaa. · 230 eaa. · 229 eaa. · 228 eaa. · 227 eaa. · 226 eaa. · 225 eaa. · 224 eaa. · 223 eaa. · 222 eaa. · 221 eaa. · 220 eaa. · 219 eaa. · 218 eaa. · 217 eaa. · 216 eaa. · 215 eaa. · 214 eaa. · 213 eaa. · 212 eaa. · 211 eaa. · 210 eaa. · 209 eaa. · 208 eaa. · 207 eaa. · 206 eaa. · 205 eaa. · 204 eaa. · 203 eaa. · 202 eaa. · 201 eaa. · 200 eaa. · 199 eaa.
Tapahtumia

Roomalaiset valtasivat Korsikan ja Sardinian ensimmäisessä puunilaissodassa.
Antiokhos II Theos pyrki valtaamaan Ptolemaios II:lta tämän valtaamat Syyrian alueet ja aloitti siksi sodan Egyptin kanssa.