stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erkki Pullinen

Erkki Pullinen
Erik (Erkki) Pullinen (6. kesäkuuta 1871 Antrea – 20. marraskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja maanviljelysneuvos. Pullinen oli Suomalaisen puolueen, kansanpuolueen, edistyspuolueen ja Maalaisliiton kansanedustajana ja toimi myös kahteen otteeseen ministerinä 1920-luvulla.
Erkki Pullisen vanhemmat olivat talollinen, valtiopäivämies Antti Pullinen ja Eeva Kristiina Kaiponen. Erkki Pullinen pääsi ylioppilaaksi 1891 ja suoritti alemman hallintotutkinnon 1894 ja agronomin tutkinnon 1897. Pullinen toimi Osaran maamieskoulun opettajana Hämeenkyrössä 1897–1898 ja maanviljelijänä Antreassa 1898–1934 sekä Viipurin maalaiskunnassa 1914–1934. Pullinen oli Suomalaisen maanviljelyskauppa Oy:n johtaja 1899–1900 ja 1917–1918 sekä Viipurin läänin maanviljelysseuran sihteeri 1901–1916. Politiikassa Pullinen oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1917, kansanpuolueen edustajana 1917–1918, Edistyspuolueen kansanedustajana 1918–1919 ja 1922–1927 sekä Maalaisliiton kansanedustajana 1930–1933. Hän edusti koko eduskuntauransa ajan Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Edistyspuolueen riveissä Pullinen oli kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Vennolan II hallituksessa 1921–1922 ja Kallion I hallituksessa 1922–1924. Kunnallispolitiikassa Pullinen oli mukana Antrean kuntakokouksen ja kunnanvaltuuston puheenjohtajana.
Pullinen sai maanviljelysneuvoksen arvon 1922. Hänellä oli monia luottamustehtäviä eri maatalousalan järjestöissä.
Pertti Rapio

| Pertti Rapio> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 21.7.1951–4.4.1966  
Ryhmä/puolue:  SKDL
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. elokuuta 1902 Hämeenkyrö
Kuollut: 20. huhtikuuta 1992 (89 vuotta) Hämeenkyrö
Ammatti:  maanviljelijä
Arvid Perttu (Pertti Arvid) Rapio (24. elokuuta 1902 Hämeenkyrö – 20. huhtikuuta 1992 Hämeenkyrö) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1951–1966. Rapio on yksi Suomen pitkäaikaisimpia kunnanvaltuutettuja tehtyään yli 60 vuoden pituisen uran Hämeenkyrön kunnanvaltuuston jäsenenä.
Elämä

Pertti Rapion vanhemmat olivat torppari Iivari Juho Rapio (s. 1868) ja Aleksina Vilhelmiina Koivisto. Sisällissodan aikana Iivari Rapio kuului Kyröskosken punakaartiin saaden elinkautisen vankeusrangaistuksen, josta hänet armahdettiin 1920-luvulla.
Kansakoulun jälkeen Rapio työskenteli kotitilallaan Kyröskoskella ja oli mukana paikallisen työväenyhdistyksen sekä Sosialidemokraattisen nuorisoliiton toiminnassa. Joulukuussa 1925 hänet valittiin Hämeenkyrön kunnanvaltuustoon SDP:n edustajana. Vuosina 1926–1927 Rapio opiskeli Työväen Akatemiassa. Vuoden 1928 kunnallisvaaleissa Rapio valittiin toiselle kaudelle, mutta 1930 hän joutui kolmen muun sosialidemokraattien vasenta laitaa edustaneen valtuutetun tavoin jättämään paikkansa äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen painostuksesta. Saman vuoden puoluekokouksessa Rapio erotettiin kommunistiseksi katsotun toimintansa vuoksi myös SDP:n sekä Kyröskosken työväenyhdistyksen jäsenyydestä. Rapio otettiin takaisin puolueeseen vuonna 1936, jolloin hän nousi jälleen myös kunnanvaltuustoon.
Välirauhan aikana syyskuussa 1940 Rapio oli perustamassa Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran Kyröskosken paikallisosastoa, jonka johtokuntaan hänet valittiin. Jatkosodan alkaessa Rapio sijoitettiin turvasäilöön, jossa hän oli sodan päättymiseen 1944 saakka. Rapion kotitalo toimi jatkosodan aikana Hämeenkyrön seudun metsäkaartilaisten salaisena kokoontumispaikkana.
Vapautumisensa jälkeen Rapio jatkoi kotitilansa viljelyä. Siirryttyään kansandemokraattien riveihin hänet valittiin SKDL:n kansanedustajaksi vuoden 1951 eduskuntavaaleissa. Rapio oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosina 1950, 1956, 1962 ja 1968. Hämeenkyrön kunnanvaltuuston jösen hän oli vuoteen 1988 saakka. Rapio toimi myös valtuuston puheenjohtajana. Vuonna 1979 hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi.
John Dittmar

John Alexis Dittmar (18. lokakuuta 1865 Helsinki – 16. helmikuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja asianajaja.  Hän perusti yhdessä varatuomari A. E. Indreniuksen kanssa helsinkiläisen asianajotoimisto Dittmar & Indreniuksen.
John Dittmarin vanhemmat olivat kamarineuvos Fredrik Wilhelm Dittmar ja Alvina Matilda Uggla. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1886. Hän aikoi aluksi sotilasuralle ja kävi Haminan kadettikoulun tullen 1888 reservin vänrikiksi mutta hän ryhtyi sitten opiskelemaan oikeustiedettä. Dittmar suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1892 ja hän sai varatuomarin arvon 1895.
John Dittmar ja varatuomari A. E. Indrenius perustivat 1899 asianajotoimisto Dittmar & Indreniuksen. Dittmar oli toimiston osakkaana kuolemaansa saakka. Hän toimi useita vuosia siviiliviraston leski- ja orpokassan asiamiehenä, Privatbankenin hallintoneuvoston varapuheenjohtajana ja vuodesta 1915 kirkkovaltuusmiehenä. Dittmar kuului Suomen Asianajajayhdistyksen hallitukseen yhdistyksen perustamisesta asti.
John Dittmar oli naimisissa vuodesta 1898 Fanny Maria Eugenie af Hellenin kanssa. Dittmarin veli oli kauppa- ja teollisuusministeriön esittelijäneuvos ja hallitusneuvos Max Uno Dittmar (1874–1948). Toinen veli Arthur William Dittmar (s. 1864) palveli Suomen ja Venäjän armeijoissa ja sen jälkeen postivirkamiehenä kunnes hän kavallettuaan erään säästöpankin rahoja muutti Amerikkaan 1903 toimien siellä puutarhurina.
Helmikuussa 1925 59-vuotiaana kuollut John Dittmar on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Oksasaha

Pystykarsintaa oksasahalla 1938.
Oksasaha on saha, joka on tarkoitettu elävän puun oksien karsimiseen. Elävässä puussa voi olla kuolleita oksia, jotka halutaan karsia korkealta. Aikanaan sahattu oksantynkä peittyy uusien vuosikasvainten alle, ja puun pinnasta tulee oksaton siltä kohdalta. Oksia joudutaan poistamaan myös, jos ne haittaavat esimerkiksi koskettamalla sähkölinjaan tai rakennuksiin. Oksien poistamista käytetään myös arvopuiden, kuten visakoivun, laadun parannukseen.
Oksasahan muotoilu on tarkoitettu ylöspäin suuntautuvaan sahaukseen. Sellaisessa se toimiikin parhaiten. Jatkovarren avulla sillä voi ylettyä lähes viiden metrin korkeuteen. Osa oksasahoista on sähkökäyttöisiä. Näissä sähkökäyttöisissä sahoissa on monesti ketjujarru ja takapotkusuoja. Puutarhanhoidossa jäykkäteräinen oksasaha on velttoteräistä parempi. Jos oksa on matalalla sahaajan ulottuvilla, vaihtoehtoinen väline on voimasakset.
Sari Palm

| Sari Palm> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. toukokuuta 1966 (ikä 58) Valkeala
Ammatti:  luokanopettaja
Poliitikko
Puolue:  Suomen Kristillisdemokraatit
Asema:  kansanedustaja (2007–2015) kaupunginvaltuutettu (1993–2000, 2005–2017)
Vaalipiiri:  Kymen vaalipiiri
Kotipaikka:  Kouvola
Koulutus:  kasvatustieteen maisteri (1990)
Puoliso:  Panu Palm
Vanhemmat:  Timo Ukkola Marketta Ukkola
Sari Minna Johanna Palm (o.s. Ukkola, s. 17. toukokuuta 1966 Valkeala) on suomalainen poliitikko ja Suomen Kristillisdemokraattien entinen kansanedustaja.
Koulutus

Koulutukseltaan Palm on kasvatustieteiden maisteri, luokanopettaja (1990) ja erityisopettaja (2005).
Ura > Opettajana

Ammatiltaan Palm on erityisopettaja. Hän toimi luokanopettajana Kouvolan kaupungilla vuosina 1990–2003, sekä erityisluokanopettajana Kouvolan kaupungilla ja Valkealan kunnassa vuosina 2003–2007.
Ura > Eduskuntatyö

Palm valittiin eduskuntaan Kymen vaalipiiristä ensimmäisen kerran vuoden 2007 eduskuntavaaleissa ja uudelleen vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Hän toimi ensimmäisellä kaudellaan jäsenenä puolustusvaliokunnassa sekä suuressa valiokunnassa ja toisella kaudellaan ympäristövaliokunnassa. Hän jäi valitsematta kolmannelle kaudelle vuoden 2015 eduskuntavaalessa uudesta Kaakkois-Suomen vaalipiiristä.
Palmin toiminelinjäsenyydet ovat olleet Suuri valiokunta 03.04.2007–19.04.2011, Suuren valiokunnan työjaosto 09.05.2007–19.04.2011, Puolustusvaliokunta 03.04.2007–19.04.2011, Liikenne- ja viestintävaliokunta (vj) 21.11.2007–19.04.2011, Eduskunnan kirjaston hallitus (vj) 03.05.2007–29.06.2011, Ympäristövaliokunta 03.05.2011–21.04.2015, Ulkopoliittisen instituutin neuvottelukunta 08.09.2011–31.05.2015, Sivistysvaliokunta (vj) 03.05.2011–21.04.2015, Työelämä- ja tasa-arvovaliokunta (vj) 30.06.2011–21.04.2015.
Ura > Varapuheenjohtajana

Palm valittiin Kristillisdemokraattisen puolueen 2. varapuheenjohtajaksi 29. elokuuta 2009. Hän toimi varapuheenjohtajana vuoteen 2011.
Kunnalliset ja kirkolliset luottamustoimet

Palm on toiminut Kouvolan kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1993–2000 ja 2005–2017. Hän on toiminut jäsenenä myös Kouvolan kaupunginhallituksessa ja kaupungin teknisessä lautakunnassa sekä Kouvolan ev.lut. seurakunnan kirkkovaltuustossa.
Yksityiselämä

Palm on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Alvar Brejlin

Alvar Wilhelm Brejlin (20. huhtikuuta 1881 Helsinki – 25. lokakuuta 1942 Kuusankoski) oli suomalainen metsäteollisuuden palveluksessa toiminut insinööri ja poliittinen vaikuttaja.
Brejlinin vanhemmat olivat insinööri Anton Wilhelm Brejlin ja Anna Matilda Nilsson. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Svenska normallyceumista vuonna 1899, opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja suoritti insinööritutkinnon Dresdenin teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1905. Brejlin toimi vuosina 1905–1907 Kymin ja Kuusankosken puuhiomojen ja korjaustyöpajojen teknillisen johtajan apulaisena, vuosina 1907–1918 Kuusankosken selluloosatehtaan teknillisenä johtajana ja vuosina 1918–1940 Voikkaan paperitehtaan isännöitsijänä. Hän kävi vuonna 1910 Skandinavian maissa, Saksassa ja Sveitsissä perehtymässä sulfiitin valmistukseen. Brejlinin puolisona oli vuodesta 1907 lääkintävoimistelija Rachel Maria af Björksten.
Brejlin osallistui vuonna 1917 Kymintehtaiden suojeluskunnan perustamiseen ja seuraavana vuonna Suomen sisällissotaan, jossa hän palveli ensin joukkueenjohtajana Savon rintamalla ja myöhemmin kenraali Ernst Löfströmin esikunnassa. Myöhemmin Brejlin oli Kymenlaakson suojeluskuntapiirin esikunnan jäsen sekä suojeluskuntajärjestön omistamien Skohan, Sakon ja kustannusyhtiö Hakkapeliitan hallintoneuvostojen puheenjohtaja. Hän oli myös Suomen Paperi-insinöörien Yhdistyksen perustajajäsen.
Brejlin kuului Valkealan ja Iitin kunnanvaltuustoihin, ja Kuusankosken kunnan perustamisen jälkeen hän oli vuodesta 1920 sen kunnallislautakunnan puheenjohtaja ja valtuuston jäsen. Hän kuului myös Lapuanliikkeen valtuuskuntaan ja sen Kymenlaakson piiritoimikuntaan. Puoluekantaansa Brejlin luonnehti itse sanoilla ”ruotsinkielinen suomalainen”. Hän oli kokoomuksen valitsijamiehenä vuoden 1940 presidentinvaalissa tultuaan varasijalta vuonna 1938 kuolleen pääministeri Kaarlo Castrénin tilalle, kun  vuoden 1937 vaalin valitsijamiehet kutsuttiin uudelleen koolle. Brejlin antoi vaalissa ainoana äänensä entiselle presidentille P. E. Svinhufvudille, joka oli ollut kokoomuksen ehdokas vuonna 1937.
Yrjö Puhakka

| Yrjö Puhakka> Suomen oikeusministeri |
| --- | --- |
 Törngrenin hallitus 5.5.1954–19.10.1954  
Edeltäjä:  Reino Kuuskoski
Seuraaja:  Aarre Simonen
Suomen sisäasiainministeri
 Kivimäen hallitus 14.12.1932–6.10.1936 Kallion IV hallitus 7.10.1936–11.3.1937  
Edeltäjä:  Ernst von Born
Seuraaja:  Urho Kekkonen
Kansanedustaja
 2.9.1927–31.1.1928 1.8.1929–20.10.1930  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Viipurin läänin itäinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. syyskuuta 1888 Juuka
Kuollut: 28. helmikuuta 1971 (82 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Yrjö Wilhelm Puhakka (5. syyskuuta 1888 Juuka – 28. helmikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän oli koulutukseltaan molempien oikeuksien tohtori. Hän toimi kokoomuksen kansanedustajana Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä vuonna 1927 sekä uudelleen vuosina 1929–1930.
Puhakka pääsi ylioppilaaksi vuonna 1907. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1909 ja maisterin tutkinnon seuraavana vuonna. Puhakka opiskeli myöhemmin lakia valmistuen molempien oikeuksien kandidaatiksi 1913, lisensiaatiksi 1920 ja lopulta väitellen molempien oikeuksien tohtoriksi vuonna 1920. Hän toimi Sortavalassa asianajajana vuosina 1913–1918. Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsenenä toiminut Puhakka oli kaupungin pormestarin virassa vuosina 1918–1919, jonka jälkeen hän jatkoi asianajajana vuoteen 1922 saakka. Karjalan sotilaspiirin esikunnan jäsen sisällissodan aikana.
Puhakka valittiin kansanedustajaksi vuoden 1927 eduskuntavaaleissa Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä. Hänet valittiin eduskunnan oikeusasiamieheksi 1. helmikuuta 1928, jolloin hän lakkasi olemasta kansanedustaja. Hänen seuraajanaan eduskunnassa aloitti Antti Vainio. Puhakka palasi eduskuntaan vuoden 1929 vaaleissa. Vuosina 1925–1937 Puhakka toimi valtio- ja hallinto-oikeuden opettajana Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa, vuosina 1930–1932 ja 1937–1942 eduskunnan lakivaliokunnan sihteerinä, vuosina 1937–1958 Suomen Työnantajain Keskusliiton lainopillisena neuvonantajana ja vuosina 1945–1958 Liiketyönantajain Keskusliiton toimitusjohtajana.
Puhakka toimi kahteen otteeseen ministerinä, ensin sisäasiainministerinä Kivimäen hallituksessa ja sitä seuranneessa Kallion neljännessä hallituksessa, sitten oikeusministerinä Törngrenin hallituksessa 169 päivän ajan vuonna 1954.
Perhe

Yrjö Puhakan vanhemmat olivat kappalainen Tapani Puhakka ja Jenny Sofia Fredrika Vilskman. Hän meni vuonna 1914 naimisiin Ester Amalia Oeschin kanssa. Yrjö Puhakan poikia olivat hävittäjälentäjä ja Mannerheim-ristin ritari Olli Puhakka sekä tekniikan professori Lauri Puhakka. Puhakka kuoli Helsingissä helmikuussa 1971, jolloin hän oli 82-vuotias.
Teoksia

Suomalaisvenäläisen valtioyhdistyksen viimeiset vaiheet ja purkautuminen (1919)
Ministerien vastuunalaisuus nykyajan valtioissa (1923)
Laki ja asetus Suomen oikeudessa (1925)
Työaikalainsäädäntö (1946)
artikkeleja Isoon Tietosanakirjaan oikeustieteen ja -historian alalta (1931–1939)
Aiheesta muualla

.aspx Yrjö Puhakka Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Yrjö Puhakka Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ernst von Born | Suomen sisäasiainministeri 1932−1937 | Seuraaja: Urho Kekkonen |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Reino Kuuskoski | Suomen oikeusministeri 1954 | Seuraaja: Aarre Simonen |
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1927–1929 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (34):  Aalto-Setälä  Aarnio  Ainali  Gebhard  Gummerus  Heikkilä  Härmä  Ikola  Ingman  Junnila  Jussila  Järvinen  Kuokkanen  Kuuliala  Lehtinen  Lehtonen  Luoma  Malmivaara  Moilanen  Neitiniemi  Nikkanen  Nukari  Oksanen  Pastell  Pennanen  Puhakka (1927–1928)  Pulkkinen  Rantanen  Sahlstein  Seppänen  Talas  Turja  Vainio (1928–1929)  Virkkunen 
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1929–1930 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (28):  Ahmavaara  Haataja  Heikkilä  Häkkinen  Ikola  Junnila  Järvinen  Kilpeläinen  Kivi  Kuokkanen  Kuuliala  Lamminen  Lehtonen (1930)  Luoma  Lähteenoja  Moilanen  Nikkanen  Nukari (1929–1930)  Oksanen  Paavolainen  Pennanen  Puhakka  Päivänsalo  Sahlstein  Talas  Tuomikoski  Turja  Virkkunen 
| n k  Eduskunnan oikeusasiamiehet |
| --- | --- |
 Alopaeus  Holma  Lilius  Puhakka  Söderhjelm  Hakkila  Kuuskoski  Laisaari  Kastari  Rapola  Leskinen  Ståhlberg  Aalto  Heinonen  Söderman  Lehtimaja  Paunio  Jääskeläinen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Martti Rantanen

| Martti Rantanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Martti Juhana Rantanen
Syntynyt: 29. toukokuuta 1885 Kiikoinen
Kuollut: 23. kesäkuuta 1935 (50 vuotta) Kauhava
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  Kappalainen
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen kokoomuspuolue
Asema:  Kansanedustaja (1927–1935)
Vaalipiiri:  Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri
Kotipaikka:  Kauhava
Martti Juhana Rantanen (29. toukokuuta 1885 Kiikoinen – 23. kesäkuuta 1935 Kauhava) oli suomalainen kappalainen ja kansallisen kokoomuksen kansanedustaja.
Rantasen vanhemmat olivat Rautjärven kirkkoherra Kaarlo Fredrik Rantanen (1846–1911) ja Julia Malmberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1917. Rantanen vihittiin papiksi 1917.
Rantanen oli pappina Ylivieskassa, puolustusvoimissa, Lapualla, Ylihärmässä ja Alahärmässä 1917–1921. Hän oli Kauhavan kappalaisena 1921–1935 ja Kauhavan keskikoulun ja lukion uskonnon ja filosofian alkeiden sekä latinan kielen opettajana vuodesta 1921 alkaen. Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin kenttäpappina Rantanen oli vuodesta 1922 alkaen ja Kauhavan ilmailukoulun pastorina vuodesta 1930 alkaen. Pastori Rantanen kuoli juhannuksena 1935 Kauhavan kirkossa. Hän oli poistumassa saarnastuolista pitämänsä saarnan jälkeen, kun hän sai pahoinvointikohtauksen ja kuoli kohta sen jälkeen.
Rantanen oli kansanedustajana 1927–1929 ja 1930–1935 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Rantanen oli eduskunnan puolustusvaliokunnan puheenjohtajana 1930. Hän kuoli kesken edustajakautensa, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli IKL:n Arvi Malmivaara. Rantanen oli Kauhavan kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja hän kuului Lapuan liikkeen valtuuskuntaan.
Martti Rantanen oli naimisissa vuodesta 1920 Aune Johanna Kyllikki Kujanpään kanssa.
Teoksia

Herran luo suojaan ; toim. Aune Rantanen. Aune Rantanen, Vaasa 1936
Toimitustöitä

Seuratuvan penkiltä 1 ; toimittaneet J. S. Järvi ja Martti Rantanen. WSOY 1928
Hengen kevätaika Karjalassa 1916-1941 : Etelä-Karjalan nuorten kristillinen piirijärjestö 25-vuotias. Etelä-Karjalan nuorten kristillinen piirijärjestö, Imatra 1941
MC

MC voi tarkoittaa seuraavia asioita:
MC, Stepan albumi
Mc (joskus Mac), skotlantilaisissa ja irlantilaisissa sukunimissä yleinen etuliite, joka merkitsee poikaa.
Lyhenteenä

MC, Master of Ceremonies, ’seremoniamestari’, tilaisuuden juontaja; rock-, hip hop- tai elektronisen musiikin esiintyvä muusikko
MC, Motorcycle Club, moottoripyöräkerho (yleensä nimen perässä)
MC, Master of Counseling, ammatillinen jatkotutkinto
MC, maailmancup
MC, Minecraft
mc, Midnight Commander, tiedostonhallintaohjelma
MC, Music Cassette eli C-kasetti
Tunnuksena

MC, Monacon ISO 3166-1 -koodi
.mc, Monacon verkkotunnus
Mc, moskovium, synteettinen alkuaine
megacoulombi, tunnus MC, sähkövarauksen yksikkö
millicoulombi, tunnus mC, sähkövarauksen yksikkö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”MC”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tehdas (Hyvinkää)

| Tehdas |
| --- | --- |
Kaupunki:  Hyvinkää
Kaupunginosa nro:  5
Postinumero(t):  05800
Tehdas on Hyvinkään kaupunginosa. Se muodostaa Hyvinkään ydinkeskustan itäisen osan ja on saanut nimensä keskustassa toimineesta villatehtaasta. 1990-luvun alussa lakkautetun villatehtaan rakennukset ovat edelleen jäljellä ja niissä sijaitsee muun muassa Hyvinkään kaupungintalo. Tehdas rajautuu pohjoisessa Parantolan ja Mustamännistön, idässä Ahdenkallion ja Tanssikallion ja etelässä Tapainlinnan ja Martin kaupunginosiin. Lännessä sen erottaa Hyvinkään läntisestä kantakaupungista Helsinki–Riihimäki-rata.
Tehtaan kaupunginosaa alettiin rakentaa 1800-luvun loppupuolella, kun Hyvinkäälle perustetun villatehtaan työntekijät tarvitsivat asuntoja. Vanhimpiin kortteleihin kuuluu vuonna 1898 valmistunut Port Artturin työläiskortteli. Kaupunginosassa on runsaasti 1900-luvun alkupuolella rakennettuja pientaloja.
Tehtaan kaupunginosassa sijaitsevat monet Hyvinkään palveluista, kuten Hyvinkään kaupungintalo, Valvillan tehdasmuseo, Kauppakeskus Willa, elokuvateatteri sekä runsaasti erilaisia yrityksiä ja ravintoloita. Tehtaalla on tehty 2000- ja 2010-luvuilla runsaasti tiivistysrakentamista, erityisesti Kankurinkadulle, Torikadulle sekä Kauppakeskus Willan yhteyteen.
Tehtaan kaupunginosaa palvelevat Hyvinkään rautatieaseman ja Mustamännistön välinen paikallisbussilinja 2, rautatieaseman ja Hakalan välinen paikallisbussilinja 4 sekä rautatieaseman ja Martin välinen paikallisbussilinja 5.
Technion – Israelin teknillinen korkeakoulu

| Technion – Israelin teknillinen korkeakoulu> הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל |
| --- | --- |

Perustettu:  1924
Tyyppi:  julkinen
Henkilökunta:  616
Opiskelijoita:  9 529 (2012)
Sijainti:  Haifa,  Israel
Osoite:  http://www.technion.ac.il
Tietojenkäsittelytieteiden tiedekunnan rakennus
Technion – Israelin teknillinen korkeakoulu (hepr. ‏הטכניון — מכון טכנולוגי לישראל‎, ha-Tekhniyon – Makhon tekhnologi le-Yisrael, engl. Technion – Israel Institute of Technology) on Haifaan, Israeliin 1924 perustettu teknillinen yliopisto, mutta sillä on myös yksi maailman arvostetuimmista lääketieteellisistä tiedekunnistalähde?. Technionissa on tällä hetkellä noin 13 000 opiskelijaa
Technionissa on 13 osastoa:
arkkitehtuuri ja kaupunkisuunnittelu
biologia
fysiikka
kemia
kemian tekniikka
konetekniikka
matematiikka
materiaalitekniikka
sähkötekniikka
tietojenkäsittelytiede
tuotantotalous
yhdyskuntatekniikka
ympäristötekniikka
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Technion – Israelin teknillinen korkeakoulu Wikimedia Commonsissa
Teho Majamäki

| Teho Majamäki |
| --- | --- |
 Teho Majamäki toukokuussa 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Samuli Johannes Majamäki
Syntynyt: 10. joulukuuta 1971 (ikä 52) Pori
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  muusikko ja lyömäsoitintaiteilija
Muusikko
Taiteilijanimi:  Teho Majamäki
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Teho Majamäki (oik. Samuli Johannes Majamäki, s. 10. joulukuuta 1971 Pori) on suomalainen muusikko ja lyömäsoitintaiteilija, joka on soittanut muun muassa yhtyeissä Ismo Alanko Säätiö, Nylon 66’ers, HC Andersen, Eläkeläiset ja Kostajat.
Majamäen pääsoitin on vibrafoni, mutta hän soittaa myös marimbaa, putkea, udua ja muita lyömäsoittimia sekä kosketin- ja kielisoittimia. Hän on soittanut jazz-, rock- ja hardcore-yhtyeissä sekä sinfoniaorkesterissa. Majamäki on asunut Suomen lisäksi Australiassa, Tansaniassa ja Intiassa.
Vuodesta 2006 Majamäki on keikkaillut yhdessä Ismo Alangon kanssa nimellä Ismo Alanko Teholla esittäen kappaleita Alangon uran varrelta. Kaksikko julkaisi ensimmäisen albuminsa Blanco Spirituals helmikuussa 2008.
Majamäki julkaisi myös vuonna 2016 Travelogue-levyn jossa vierailee monia solisteja kuten Ismo Alanko, Johanna Kurkela ja Ville Valo. Levyn kappaleista osa on Majamäen ja Samuli Laihon yhteisiä sävellyksiä.
Majamäki on toiminut säveltäjänä Travelogue-levyn lisäksi myös muun muassa Rinneradiolle.