stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Algeria olympialaisissa

Algeria osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Tokion 1964 kesäolympialaisissa. Siitä lähtien se on osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin lukuun ottamatta Montréalin 1976 olympialaisia, joita se usean muun Afrikan maan tavoin boikotoi. Ensimmäiset olympiamitalinsa maa sai Los Angelesin 1984 kesäolympialaisissa ja ensimmäisen olympiavoittonsa Barcelonan 1992 kisoissa. Talviolympialaisiin se osallistui ensimmäistä kertaa Albertvillessä 1992.
Algeria on saavuttanut olympiamitaleja kolmessa eri urheilumuodossa; yleisurheilussa, nyrkkeilyssä ja judossa. Maan ensimmäinen olympiavoittaja oli naisten 1 500 metrin juoksun Barcelonan 1992 kisoissa voittanut Hassiba Boulmerka, joka on myöhemmin toiminut Kansainvälisen olympiakomitean urheilijajäsenenä. Maan muut olympiavoittajat ovat nyrkkeilijä Hocine Soltani sekä 1500 metrin juoksijat Noureddine Morceli, Nouria Mérah-Benida ja Taoufik Makhloufi.
Mitalit lajeittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
|  Judo | 0 | 1 | 1 | 2 | 41 |
|  Nyrkkeily | 1 | 0 | 5 | 6 | 42 |
|  Yleisurheilu | 4 | 3 | 2 | 9 | 38 |
| Yhteensä | 5 | 4 | 8 | 17 | 70 |
Lähteet:
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
1964  1964 Tokio: 0
1968  1968 Mexico City: 0
1972  1972 München: 0
1980  1980 Moskova: 0
| 1984  1984 Los Angeles | 0 | 0 | 2 | 2 | 42 |
1988  1988 Soul: 0
| 1992  1992 Barcelona | 1 | 0 | 1 | 2 | 35 |
| 1996  1996 Atlanta | 2 | 0 | 1 | 3 | 34 |
| 2000  2000 Sydney | 1 | 1 | 3 | 5 | 41 |
2004  2004 Ateena: 0
| 2008  2008 Peking | 0 | 1 | 1 | 2 | 69 |
| 2012  2012 Lontoo | 1 | 0 | 0 | 1 | 50 |
| 2016  2016 Rio de Janeiro | 0 | 2 | 0 | 2 | 63 |
2020  2020 Tokio: 0
| Yhteensä | 5 | 4 | 8 | 17 | 70 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 Pronssia | Mustapha Moussa | 1984  1984 Los Angeles |  Nyrkkeily | 81 kg |
| 3 Pronssia | Mohamed Zaoui | 1984  1984 Los Angeles |  Nyrkkeily | 75 kg |
| 3 Pronssia | Hocine Soltani | 1992  1992 Barcelona |  Nyrkkeily | 57 kg |
| 1 Kultaa | Hassiba Boulmerka | 1992  1992 Barcelona |  Yleisurheilu | Naisten 1 500 m juoksu |
| 3 Pronssia | Mohamed Bahari | 1996  1996 Atlanta |  Nyrkkeily | 75 kg |
| 1 Kultaa | Noureddine Morceli | 1996  1996 Atlanta |  Yleisurheilu | Miesten 1 500 m juoksu |
| 1 Kultaa | Hocine Soltani | 1996  1996 Atlanta |  Nyrkkeily | 60 kg |
| 3 Pronssia | Abderrahmane Hammad | 2000  2000 Sydney |  Yleisurheilu | Miesten korkeushyppy |
| 3 Pronssia | Djabir Saïd-Guerni | 2000  2000 Sydney |  Yleisurheilu | Miesten 800 m juoksu |
| 3 Pronssia | Mohamed Allalou | 2000  2000 Sydney |  Nyrkkeily | 63,5 kg |
| 1 Kultaa | Nouria Mérah-Benida | 2000  2000 Sydney |  Yleisurheilu | Naisten 1 500 m juoksu |
| 2 Hopeaa | Ali Saïdi-Sief | 2000  2000 Sydney |  Yleisurheilu | Miesten 5 000 m juoksu |
| 3 Pronssia | Soraya Haddad | 2008  2008 Peking |  Judo | Naisten 52kg |
| 2 Hopeaa | Amar Benikhlef | 2008  2008 Peking |  Judo | Miesten 90 kg |
| 1 Kultaa | Taoufik Makhloufi | 2012  2012 Lontoo |  Yleisurheilu | Miesten 1 500 m juoksu |
| 2 Hopeaa | Taoufik Makhloufi | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Yleisurheilu | Miesten 800 m juoksu |
| 2 Hopeaa | Taoufik Makhloufi | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Yleisurheilu | Miesten 1 500 m juoksu |
Lähteet:
Drupella

| Drupella |
| --- | --- |
 Drupella cornus
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Alaluokka::  Caenogastropoda
Lahko::  Neogastropoda
Heimo::  Muricidae
Suku::  Drupella  (Linnaeus, 1758)
Katso myös
   Drupella Wikispeciesissä   Drupella Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Drupella on meressä elävien kotiloiden suku. Siihen kuuluu kuusi lajia.
Tähän sukuun kuuluvat kotilot syövät koralleita, mieluiten Acroporidae -heimon lajeja. Kotiloiden massaesiintymiset voivat aiheuttaa laajamittaista tuhoa koralliriutoilla.
Alternative TV

| Alternative TV |
| --- | --- |
 Mark Perry vuonna 2003
Tiedot
Toiminnassa:  1976–79) (1981) (1985–98
Tyylilaji:  punk
Kotipaikka:   Lontoo, Iso-Britannia
Laulukieli:  englanti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alternative TV oli brittiläinen punk rock-yhtye. Se perustettiin alun perin vuonna 1976 Lontoossa.
Diskografia > Albumit

The Image Has Cracked (1978, Deptford Fun City, LP, DLP01)
What You See Is What You Are (1978, Deptford Fun City, LP, DLP02) (live LP, shared with Here & Now)
Vibing Up The Senile Man (Part One) (1978, Deptford Fun City, LP, DLP03)
Live At The Rat Club '77 (1979, Crystal Records, LP, CLP1)
Action Time Vision (1980, Deptford Fun City, LP, DLP05)
Scars On Sunday (1980, Weird Noise, CAS, WEIRD001) (split with The Good Missionaries)
An Ye As Well (1980, Conventional, CAS, CON14) (split with The Good Missionaries)
Strange Kicks (1981, I.R.S., LP, SP70023)
Peep Show (1987, Anagram Records, LP, GRAM32) (uudelleenjulkaisu CD:lle 1996, Overground, OVER54CD)
Splitting In 2 – Selected Viewing (1989, Anagram, LP, GRAM40) (kokoelma)
Dragon Love (1990, Chapter 22, LP, CHAPLP51)
Live 1978 (1993, Overground, CD, OVER29)
The Image Has Cracked – The Alternative TV Collection (1994, Anagram, CD, CDPUNK24) (compilation)
My Life As A Child Star (1994, Overground, CD, OVER39CD) (uudelleenjulkaisu 1995, Feel Good All Over, CD, FGAO16)
The Radio Sessions (1995, Overground, CD, OVER44CD)
The Industrial Sessions 1977 (1996, Overground, CD, OVER49CD)
Vibing Up The Senile Man – The Second Alternative TV Collection (1996, Anagram, CD, CDMGRAM102) (kokoelma)
Punk Life (1998, Overground, CD, OVER70CD)
Revolution (2001)
Black and White: Live (2009, Bongo Beat, CD)
Opposing Forces (2015)
Diskografia > Singlet

"Love Lies Limp" (1977, S. G. Records Unltd, 7" flexi)
"How Much Longer" (1977, Deptford Fun City, 7", DFC02)
"Life After Life" (1977, Deptford Fun City, 7", DFC04)
"Action Time Vision" (1978, Deptford Fun City, 7", DFC07)
"Life"/"Love Lies Limp" (1978, Deptford Fun City, 7", DFC05)
"The Force Is Blind" (1979, Deptford Fun City, 7", DFC10)
"The Ancient Rebels" (1981, I.R.S., 7", PFP1006)
"Communicate" (1981, I.R.S., 7", PFP1009)
"Welcome To The End Of Fun" (1986, Noiseville Records, 12", VOO1T)
Love/Sex EP (1986, Noiseville Records, 12", VOO2T)
"My Baby's Laughing (Empty Summer's Dream)" (1987, Anagram, 12", ANA36)
The Sol EP (1990, Chapter 22, 12", 12CHAP46)
"Best Wishes" (1994, Feel Good All Over, 7", FGAO6)
"Purpose In My Life" (1995, Feel Good All Over, 7", FGAO22
Käännös suomeksi
Donovan Bailey

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Donovan Bailey |  Donovan Bailey |  Donovan Bailey |  |
Maa:   Kanada
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 100 m |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 4 × 100 m viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Göteborg 1995 | 100 m |  |
|  Kultaa | Göteborg 1995 | 4 × 100 m viesti |  |
|  Kultaa | Ateena 1997 | 4 × 100 m viesti |  |
|  Hopeaa | Ateena 1997 | 100 m |  |
Donovan Bailey (s. 16. joulukuuta 1967 Manchester, Jamaika) on kanadalainen entinen pikajuoksija. Bailey muutti Kanadaan Jamaikalta 13-vuotiaana.
Ennen juoksu-uraansa Bailey pelasi baseballia. Vakavissaan hän aloitti juoksuharjoittelun 1990-luvun alussa ja jo 1995 Göteborgin MM-kisoissa hän voitti kultaa sekä sadalta metrillä että pikaviestistä. Samoilta matkoilta Bailey saavutti kultaa myös 1996 Atlantan olympialaisissa, missä hän juoksi sadalla metrillä silloisen maailmanennätysajan 9,84. 1997 Ateenan MM-kisoissa Bailey voitti jälleen kultaa Kanadan pikaviestijoukkueessa ja oli sadalla metrillä toinen.
Kesäkuussa 1997 Bailey juoksi Michael Johnsonin kanssa 150 metrin kilpailun SkyDomessa Torontossa kilpailussa, jonka oli määrä ratkaista, kumpi heistä on maailman nopein mies. Bailey voitti kilpailun, kun Johnson loukkasi lihaksensa, ja näin Bailey sai kahden miljoonan dollarin palkkion voitostaan. Seuraavina vuosina Bailey kärsi erilaisista vammoista ja loukkaantumisista eikä enää palannut entiselle tasolleen. Hän lopetti uransa vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Donovan Bailey Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Miesten 100 metrin juoksun maailmanmestarit
Andrei Gruzdev

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten hiihtosuunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten hiihtosuunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Krasnojarsk 2000 | viesti |  |
|  Kultaa | Borovets 2002 | sprintti |  |
|  Kultaa | Borovets 2002 | viesti |  |
|  Kultaa | Åsarna 2004 | viesti |  |
|  Kultaa | Kittilä 2005 | viesti |  |
|  Kultaa | Moskova 2007 | viesti |  |
|  Hopeaa | Borovets 2002 | keskimatka |  |
|  Hopeaa | Kittilä 2005 | keskimatka |  |
|  Hopeaa | Kittilä 2005 | pitkä matka |  |
|  Pronssia | Krasnojarsk 2000 | pikamatka |  |
|  Pronssia | Krasnojarsk 2000 | pitkä matka |  |
|  Pronssia | Moskova 2007 | pitkä matka |  |
Andrei Gruzdev (ven. Андрей Груздев; s. 1977) on venäläinen hiihtosuunnistaja ja maailmanmestari.
Ainoan henkilökohtaisen MM-kultansa Gruzdev voitti Borovetsissa, Bulgariassa 2002. MM-viestikultaa hän on voittanut viidesti. Lisäksi hän on voittanut kolme MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia.
Hiihtosuunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa Gruzdev sijoittui toiseksi vuonna 2000.
Alitalia

| Alitalia |
| --- | --- |

 IATA: AZ  –  ICAO: AZA 
Kutsukoodi:  ALITALIA
Perustettu:  1946
Lakkautettu:  2021
Laivaston koko:  85
Kohteiden määrä:  94
Tunnuslause:  Dream it, Live it
Solmukohdat:  Leonardo da Vincin kansainvälinen lentoasema Linaten lentoasema Catania–Fontanarossan lentoasema Falcone Borsellinon lentoasema Malpensan kansainvälinen lentoasema Napolin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Compagnia Aerea Italiana (51 %)
Tytäryhtiö(t):  Alitalia CityLiner
Kotipaikka:   Fiumicino, Rooma, Italia
Kanta-asiakasohjelma:  Freccia Alata Club MilleMiglia
Allianssi:  SkyTeam
Yhtiön sivut:  www.alitalia.com
Alitalia Airbus A330
Alitalia Airbus A320
Alitalia Boeing 777
Alitalian kohteet.
Alitalia – Società Aerea Italiana (IATA: AZ, ICAO: AZA, kutsukoodi: ALITALIA) (BIT: AZA10) oli Italian kansallinen lentoyhtiö. Sen päämaja on Roomassa. Alitalia oli myös SkyTeam Alliancen jäsen.

Yhtiön lennot ovat keskittyneet Leonardo da Vincin kansainväliselle lentoasemalle Roomaan.  Ennen yhtiö piti toisena solmukohtanaan Malpensan kansainvälistä lentoasemaa Milanossa, mutta yhtiön painopiste siirtyi helmikuussa 2008 kokonaan Roomaan.
Alitalia perustettiin vuonna 1946. Silloin sen nimi oli Aerolinee Italiane Internazionali, mutta tavallisesti se tunnettiin Alitaliana.
Vuonna 2021 Alitalia ilmoitti, että se lopettaa kaikki toiminnot uudelleenjärjestelyn myötä, ja sen tilalle  perustettiin uusi lentoyhtiö nimeltään Italia Trasporto Aereo eli ITA Airways.
Talousvaikeudet

Alitalia on ollut taloudellisesti suurissa vaikeuksissa, ja Italian valtio on ilmoittanut myyvänsä merkittävän osan omistustaan lentoyhtiössä. Vuonna 2006 Alitalia teki tappiota 406 miljoonaa euroa, lentokalusto on uusimisen tarpeessa ja yhtiöllä on velkaa yli miljardi euroa. Alitalian ostajiksi spekuloitiin Aeroflotia ja Italian suurinta pankkia UniCreditiä, italialaista lentoyhtiö Air Onea tai yhdysvaltalaisia sijoittajia Texas Pacific Groupia ja Matlin Pattersonia. Erään Italian valtuutetun mielestä Alitalia pitäisi myydä yhdellä eurolla.
Keväällä 2008 Air France-KLM teki tarjouksen Alitalian ostamisesta mutta veti myöhemmin tarjouksen pois.
Tämän jälkeen Alitalia sai italialaisten liikemiesten kokoaman tukipaketin, jotta yhtiö pysyisi Italiassa. Investoinnin suuruus on 700–800 miljoonaa euroa. Yhtiö haettiin elokuussa 2008 konkurssiin. Joulukuussa sen osti sijoittajaryhmä Italian Air Company, joka liitti yhtiön Air One -lentoyhtiöön. Lisäksi osakkaaksi tuli Air France-KLM. Alitalian ja Air Onen uudelleenjärjestelyissä niiden kalustosta vähennettiin 25 lentokonetta ja 11 000 työpaikkaa. Uusi yhtiö aloitti lennot tammikuussa 2009.
Vuonna 2014 Alitalia fuusioutui Etihad Airwaysin kanssa. Sen tarkoituksena oli turvata yli 10 000 työpaikkaa. Vuonna 2017 Alitalia hakeutui uudelleen konkurssiin, jonka jälkeen on neuvoteltu fuusiosta muiden yhtiöiden kanssa. Vuonna 2019 China Eastern Airlines ilmaisi kiinnostuksensa Alitalian ostamiseen.
Kohteet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Afrikka:  Algeria Alger   Egypti Kairo   Ghana Accra   Libya Tripoli   Marokko Casablanca   Nigeria Lagos   Tunisia Tunis Aasia:  Japani Osaka  Tokio   Iran Teheran   Israel Tel Aviv   Libanon Beirut   Syyria Damaskos Eurooppa:  Albania Tirana   Belgia Bryssel   Bulgaria Sofia   Tšekki Praha   Ranska Nizza  Pariisi   Saksa Düsseldorf  Frankfurt am Main  München   Kreikka Ateena  Thessaloniki   Unkari Budapest  |   Italia Alghero  Ancona  Bari  Bologna  Brindisi  Cagliari  Catania  Firenze  Genova  Lamezia Terme  Milano  Napoli  Olbia  Palermo  Pisa  Reggio  Rooma (solmukohta)  Trieste  Torino  Verona  Malta Luqa   Alankomaat Amsterdam   Puola Varsova   Portugali Lissabon   Romania Bukarest   Venäjä Moskova  Pietari   Serbia Belgrad   Espanja Barcelona  Madrid  Valencia   Sveitsi Geneve   Turkki Istanbul   Ukraina Kiova   Iso-Britannia Lontoo  |  Pohjois-Amerikka  Kanada Toronto   Yhdysvallat Boston  Chicago  Miami  New York  Newark Etelä-Amerikka  Argentiina Buenos Aires   Brasilia São Paulo   Venezuela Caracas  |
Laivasto

Yhtiön laivastoon kuului kesäkuussa 2021 seuraavat koneet (ei sisällä Alitalia CityLinerin koneita):
| Konetyyppi | Lukumäärä |
| --- | --- |
Airbus A319-100: 19
Airbus A320-200: 38
Airbus A321-100: 5
Airbus A330-200: 11
Boeing 777-200ER: 11
Boeing 777-300ER: 1
Yhteensä: 85
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alitalian verkkosivut.
SkyTeamiin kuuluvat lentoyhtiöt
| --- | --- |
Jäsenet:   Aeroflot  Aerolíneas Argentinas  Aeroméxico  Air Europa  Air France  China Airlines  China Eastern Airlines  China Southern Airlines  Czech Airlines  Delta Air Lines  Garuda Indonesia  Kenya Airways  KLM  Korean Air  Middle East Airlines  Saudia  Scandinavian Airlines  Tarom  Vietnam Airlines  Virgin Atlantic  Xiamen Airlines 
Entiset jäsenet:   Alitalia  Northwest Airlines  Continental Airlines  Northwest Airlines
Andrei Harbunou

Andrei Harbunou
Andrei Aljaksandravitš Harbunou (valkoven. Андрэй Аляксандравіч Гарбуноў, ven. Андрей Александрович Горбунов, Andrei Aleksandrovitš Gorbunov; s. 25. toukokuuta 1983 Mogiljov, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto, nykyinen Mahiljou, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Atromitosta ja on pelipaikaltaan maalivahti.
Elina Kostiainen

Irja Elina Kostiainen (s. 23. huhtikuuta 1992 Tuusula) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Hän edustaa Vihdin Viestiä ja hänen valmentajanaan toimii Teemu Uronen.
Kalevan kisoissa Kostiainen on saanut kolmiloikassa pronssia vuosina 2020 ja 2021. Sisäratojen SM-kilpailuista Kostiainen on voittanut kolmiloikan hopeaa vuosina 2016 ja 2023 ja pronssia 2021 sekä pituushypyn pronssia vuonna 2011. Hänen ennätyksiään ovat pituushypyssä ulkoa 590 cm (2011) ja hallista 589 cm (2011) sekä kolmiloikasta ulkoa 13,30 metriä (2022) ja hallista 13,16 metriä (2023).
Edgar Loué

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Edgar Loué Gnoleba
Syntymäaika: 27. joulukuuta 1983 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Abidjan, Norsunluurannikko
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 185 cm
Lempinimi: Panzer
Seura
Seura: Al-Nasr
Junioriseurat
1998–1999:  Africa Sports
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2001 2001–2003 2003–2005 2006–2008 2008–2009 2009– |  MO Constantine  Mouloudia Oujda  Raja Casablanca  RC Strasbourg  Espérance  Al-Nasr |    12 (0) 23 (0) |
Maajoukkue
|  |  Norsunluurannikko | 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Edgar Loué Gnoleba (s. 27. joulukuuta 1983 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa libyalaista Al-Nasria.
Aiheesta muualla

Edgar Loué LFP:ssä (ranskaksi)
Alternative 4

| Alternative 4 Anathema |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. kesäkuuta 1998
 Tuottaja(t): Kit Woolven
 Tyylilaji: doom metal, melankolinen rock
 Kesto: 44.58
 Levy-yhtiö: Peaceville Records
Anatheman muut julkaisut
| Eternity 1996 | Alternative 4 1998 | Judgement 1999 |
Alternative 4 on Peaceville Recordsilla vuonna 1998 julkaistu Anatheman albumi. Edeltäjänsä Eternityn tavoin se heijastelee vahvasti yhtyeen musiikin muutosta raskaasta metallista melodisempaan, melankoliseen rockiin. Niin sanottua murinalaulua levyllä ei ole lainkaan, vaan kaikki lauluosuudet ovat puhtaita.
Kappaleet

Shroud of False – 1.37
Fragile Dreams – 5.32
Empty – 3.00
Lost Control – 5.50
Re-connect – 3.52
Inner Silence – 3.09
Alternative 4 – 6.18
Regret – 7.58
Feel – 5.28
Destiny – 2.14
Kappaleet > Uudelleenjulkaisun bonuskappaleet

Your Possible Pasts – 4.28
One of the Few – 1.51
Better Off Dead – 4.22
Goodbye Cruel World – 1.40
Aiheesta muualla

Alternative 4 Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Alternative 4 Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Alfred E. Goodey

Alfred E. Goodey
Alfred E. Goodey (1878–1945) oli englantilainen taiteenkerääjä ja hyväntekijä. Hän lahjoitti Derbyn kaupunginmuseolle yli kuudensadan taulun kokoelman.
Goodey aloitti kokoelmansa keräämisen vuonna 1886, ja etsi Amerikkaa myöten kaikkea Derbyyn liittyvää taidetta: öljyväri- ja vesivärimaalauksia, taidegrafiikkaa ja valokuvia. Hän keräsi kokoelmaansa sekä ostamalla teoksia että tilaamalla oman aikansa taiteilijoilta, kuten Ernest Townsendilta maalauksia, joihin tallentui Derbyn silloista kaupunkikuvaa. Kokoelmassa on maalauksia kahden vuosisadan ajalta, ja ne tarjoavat ainutlaatuisen näköalan Derbyn kehitykseen, teollistumiseen, sotaan, tulipaloihin ja tulviin. Hän lahjoitti pääosan kokoelmasta museolle vuonna 1936, mutta jatkoi taiteenkräämistä. Goodeyn kuoltua vuonna 1945 museo sai toisen erän kokoelmasta. Sata teosta kokoelmasta on koottu kirjaksi, joka esittelee Derbyn historiaa kuvataiteen keinoin. Kirjassa esiteltyihin taiteilijoihin kuuluvat Ernest Townsend, Alfred Keene, Frank Gresley, William Austin, Walter Talent ja Claude T. Stanfield Moore.
Alternative

| Alternative Pet Shop Boys |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1986–1994
 Julkaistu: 7. elokuuta 1995
 Tyylilaji: pop, dance, synthpop
 Kesto: 134.12
 Levy-yhtiö: Parlophone
Pet Shop Boysin muut julkaisut
| Disco 2 1994 | Alternative 1995 | Bilingual 1996 |
Alternative on Pet Shop Boysin vuonna 1995 julkaisema kokoelma-albumi, joka koostuu b-puolista. Kappaleet on järjestetty kahdelle eri levylle lähes aikajärjestyksessä. Kolmestakymmenestä kappaleesta vanhin, ”A Man Could Get Arrested”, ilmestyi yhtyeen ensimmäisen hitin, ”West End Girlsin” b-puolena. Albumin kansilehtisessä Neil Tennant ja Chris Lowe kommentoivat jokaista raitaa erikseen. Ilmi käy muun muassa se, että osa raidoista alennettiin b-puoliksi niiden henkilökohtaisempien sanoitusten vuoksi ja että b-puolet olivat eräs keino kokeilla puolisalaa erilaisia tuotantomenetelmiä.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 In the Night – 4.50  A Man Could Get Arrested – 4.19  That’s My Impression – 5.18  Was That What It Was? – 5.14  Paninaro – 4.40  Jack the Lad – 4.31  You Know Where You Went Wrong – 5.51  A New Life – 4.56  I Want a Dog – 4.58  Do I Have to? – 5.14  I Get Excited (You Get Excited Too) – 4.54  Don Juan – 3.54  The Sound of the Atom Splitting – 5.13  One of the Crowd – 3.55  Your Funny Uncle – 2.15 :  CD 2 It Must Be Obvious – 4.24  We All Feel Better in the Dark – 4.00  Bet She’s Not Your Girlfriend – 4.28  Losing My Mind – 4.34  Music for Boys – 3.36  Miserablism – 4.10  Hey, Headmaster – 3.06  What Keeps Mankind Alive? – 3.24  Shameless – 5.02  Too Many People – 4.17  Violence (Haçienda Version) – 4.58  Decadence – 3.56  If Love Were All – 2.59  Euroboy – 4.27  Some Speculation – 6.33
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Alternative discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Pet Shop Boys
| --- | --- |
Studioalbumit:   Please  Actually  Introspective  Behaviour  Very  Very Relentless  Bilingual  Bilingual Special Edition  Nightlife  Release  Fundamental  Fundamentalism  Yes  Yes etc.  Elysium  Electric  Super  Hotspot  Nonetheless 
Kokoelmat:   In depth  Discography: The Complete Singles Collection  Essential  Pop Art: Pet Shop Boys - The Hits  Party  Ultimate  Format  SMASH - The Singles 1985-2020 
Videografiat:   Television  Showbusiness  It couldn't happen here  Highlights  Promotion  Videography  Performance  Projections  Various  Discovery  Somewhere  Montage  PopArt: the hits  A life in pop  Cubism  Pandemonium  Ultimate  Inner Sanctum  SMASH - The Videos 1985-2020.
Amerikanharakka

| Amerikanharakka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Harakat Pica
Laji::  hudsonia
Kaksiosainen nimi
 Pica hudsonia  Sabine, 1823 
Katso myös
   Amerikanharakka Wikispeciesissä   Amerikanharakka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amerikanharakka (Pica hudsonia) on Pohjois-Amerikassa elävä varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit

Amerikanharakka on väriltään mustavalkoinen ja muistuttaa eurooppalaista harakkaa.
Amerikanharakka on 45–60 senttimetriä pitkä ja painaa 145–210 grammaa. Pyrstö on linnun kokoon nähden melko pitkä: 23–32 cm.
Lajin tavallisin ääni on nenäsointinen "chug-chug-chug".
Pesintä

Amerikanharakan parisuhde on elinikäinen. Sen pesintäaika alkaa maaliskuun lopulla ja jatkuu heinäkuun alkuun. Se pesii kerran vuodessa, mutta jos ensimmäinen pesintä epäonnistuu, pari yrittää uusintapesintää.
Amerikanharakka tekee löyhän, mutta suuren pesänsä oksista, risuista, mudasta, heinästä ja vastaavista materiaaleista. Pesäkuppi päällystetään pehmeillä aineksilla. Molemmat sukupuolet osallistuvat rakentamiseen.
Naaras munii kerralla kuusi tai seitsemän munaa, joita se hautoo 16–18 päivää. Koiras ruokkii naarasta muninnan aikana.
Vanhemmat ruokkivat poikasia kaksi kuukautta, minkä jälkeen nuoret harakat liittyvät muiden nuorten yksilöiden joukkoon.
Ravinto

Amerikanharakka on kaikkiruokainen. Se syö hyönteisiä, raatoja, munia, jyrsijöitä, marjoja, siemeniä ja pähkinöitä, mutta ruoan käydessä vähiin myös jätteitä. Joskus se saattaa myös laskeutua suuren eläimen kuten hirven tai naudan päälle nokkiakseen siinä loisivia punkkeja ravinnokseen.
Aiheesta muualla

ITIS: Pica hudsonia (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Black-billed Magpie
↑  BirdLife International: Pica hudsonia IUCN Red List of Threatened Species. Version 2021-3.  2020. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 27.6.2022. (englanniksi)
Käännös suomeksi