stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Robin van Persie

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Robin van Persie
Syntymäaika: 6. elokuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Rotterdam, Alankomaat
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 183 cm
Lempinimi: The Flying Dutchman
Junioriseurat
1997–1999: Excelsior
1998–2001: Feyenoord
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2004 | Feyenoord | 61 | (15) |
| 2004–2012 | Arsenal | 194 | (96) |
| 2012–2015 | Manchester United | 86 | (48) |
| 2015–2018 | Fenerbahçe | 57 | (25) |
| 2018–2019 | Feyenoord | 37 | (21) |
| Yhteensä | Yhteensä | 435 | (205) |
Maajoukkue
| 2000 | Alankomaat U17 | 6 | (0) |
| 2001 | Alankomaat U19 | 6 | (0) |
| 2002–2005 | Alankomaat U21 | 12 | (1) |
| 2005–2017 | Alankomaat | 102 | (50) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Robin van Persie (s. 6. elokuuta 1983 Rotterdam, Etelä-Hollannin provinssi, Alankomaat) on alankomaalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Hän on Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa eniten maaleja tehnyt pelaaja.
Seurajoukkueura > Feyenoord

Van Persie aloitti junioripelaajana Excelsior Rotterdamissa ja myöhemmin Feyenoord Rotterdamissa. Hän pelasi myös 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Tammikuussa 2002 van Persie solmi 3½-vuotisen sopimuksen Feyenoordin kanssa ja pian sen jälkeen hänet nostettiin yllättäen pelaamaan loukkaantumisten vaivaamaan ykkösjoukkueeseen. Hyvien esitystensä ansiosta muun muassa Feyenoordin voittaessa Borussia Dortmundin UEFA Cupin loppuottelussa 3–2. 8. toukokuuta 2002 hänet valittiin kauden 2001–2002 parhaaksi nuoreksi kyvyksi Alankomaissa.lähde?
Kesällä 2002 van Persie kärsi selkävaivoista, mutta ne eivät haitanneet van Persietä pelikaudella, jossa hän teki kahdeksan maalia Alankomaiden cupin 28 pelissä. Van Persie oli mukana myös kahdesti UEFA:n Mestarien liigassa. Erimielisyydet manageri Bert van Marwijkin kanssa saivat van Persien hakemaan uutta seuraa 2003–2004 kauden jälkeen. Feyenoordissa hän teki 61 sarjaottelussa 14 maalia.lähde?
Seurajoukkueura > Arsenal

17. toukokuuta 2004 van Persie solmi sopimuksen Englannin Valioliigan FC Arsenalin kanssa. Siirtosumma oli 2,75 miljoonaa puntaa . Myös PSV Eindhoven, Werder Bremen ja Sevilla olivat kiinnostuneita van Persien kyvyistä. Arsenalin paidassa van Persie debytoi 8. elokuuta 2004 FA Community Shield -ottelussa, jossa Arsenal voitti Manchester Unitedin maalein 3–1. Aiemmin hän pelasi vasenta laitaa, mutta Arsenalissa hän pelasi lähinnä kärkihyökkääjänä.
Van Persie aloitti Arsenalissa lähinnä vaihtopenkillä. Southamptonia vastaan van Persie ajettiin ulos kentältä ja se sai manageri Arsène Wengerin suuttumaan van Persielle. Jouduttuaan pelikieltoon van Persie alkoi harjoitella kovemminlähde? ja pääsi uudelleen pelaavaan joukkueeseen Thierry Henryn loukkaannuttua. Paluunsa jälkeen van Persie teki useita maaleja, huippuna kaksi maalia FA Cupin välierässä Blackburn Roversia vastaan Arsenalin matkalla cupin voittoon. Hän teki myös ratkaisumaalin tärkeässä pelissä West Bromwichia vastaan, joka varmisti Arsenalin kakkostilan Valioliigassa kaudella 2004–2005. Tästä hyvästä hänet valittiin Valioliigan kuukauden pelaajaksi.lähde?
Kaudella 2005–2006 van Persie teki maalin kauden ensimmäisessä ottelussa. Marraskuussa hän teki kuusi maalia neljässä ottelussa ja valittiin kuukauden pelaajaksi. Kaikkiaan van Persie pelasi kaudella 41 ottelua, joissa teki 11 maalia .
Kaudella 2006–2007 van Persie näytti hyvin vakuuttavia otteita ollen joukkueen vakiokalustoa aina kuin oli vain terveenä. Hänen kautensa päättyi kuitenkin 21. tammikuuta Manchester Unitedia vastaan jalkapöydän murtumaan. Jalka murtui van Persien tehdessä ottelun tasoitusmaalia. Van Persie pelasi ottelun loppuun asti ja se päättyi Arsenalin voittoon 2–1. Van Persie pelasi kaudella 31 ottelua, joista 22 oli Valioliigan otteluita. Maaleja hän teki 13, joista 11 oli Valioliigan otteluissa tehtyjä maaleja.lähde?
Kaudella 2007–2008 hän pelasi loukkaantumisten vuoksi Valioliigassa vain viidessätoista ottelussa tehden niissä 7 maalia. Kaikki kilpailut mukaan lukien hän pelasi 23 ottelua ja hän teki niissä 9 maalia. Kaudella 2008–2009 hän pelasi Valioliigassa 28 ottelua tehden niissä 11 maalia. Kaiken kaikkiaan hän pelasi 44 ottelua ja niissä syntyi 20 maalia. Kaudella 2009–2010 van Persie pelasi vain 16 Valioliigaottelua tehden niissä 9 maalia. Kaikki ottelut mukaan lukien hän pelasi 20 ottelua, joissa syntyi 10 maalia. Kauden 2010–2011 syyspuolella van Persie pelasi Valioliigassa loukkaantumisten takia vain kuusi peliä tullen jokaisessa vaihdosta kentälle, hän ei myöskään onnistunut kertaakaan maalinteossa. Kauden kevätpuolella van Persie äityi hirmuiskuun ja viimeisteli 18 maalia 19 Valioliigapelissä. Kaiken kaikkiaan hän pelasi 33 ottelua tehden 22 maalia.lähde?
Kauden 2011–2012 alussa, 16. elokuuta 2011 Arsene Wenger nimitti hänet seuran kapteeniksi, koska joukkueen kapteenina toiminut Cesc Fabregas myytiin Barcelonaan.
Seurajoukkueura > Manchester United

Vuotta myöhemmin 16. elokuuta 2012 van Persie hyväksyi Manchester Unitedin sopimuksen ja siirtyi kyseiseen seuraan neljän vuoden sopimuksella. Manchesterissa hän pelasi kolmen kauden aikana 86 ottelua ja teki niissä 48 maalia.
Kesällä 2015 hän siirtyi Turkin Superliigan Fenerbahçeen. Tammikuussa 2018 hän palasi kotimaahansa Feyenoordin joukkueeseen.
Maajoukkueura

Maajoukkueessa van Persie debytoi Romaniaa vastaan 4. kesäkuuta 2005. Seuraavassa ottelussa Suomea vastaan hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa. Hänet valittiin 2006 MM-kisajoukkueeseen. Hän pelasi myös jalkapallon EM-kisoissa 2008 tehden kaksi maalia. Van Persie oli Hollannin kanssa voittamassa MM-kisoissa 2010 hopeaa. Hollanti hävisi finaalin Espanjalle 1–0.
11. lokakuuta 2013 van Persie teki 41. maajoukkuemaalinsa ja nousi Patrick Kluivertin ohi Hollannin maajoukkueen kaikkien aikojen maalipörssin kärkeen.
Van Persie oli Hollannin mukana myös vuoden 2014 MM-kisoissa, jossa Hollanti voitti pronssia. Van Persie iski turnauksessa neljä maalia. Monen mielestä hän teki myös yhden turnauksen hienoimmista maaleista heti Hollannin avauspelissä Espanjaa vastaan, jonka Hollanti voitti 5-1. Van Persie iski ensimmäisen puoliajan lopussa Hollannin kriittisen 1-1 tasoituksen. Daley Blind heitti loistavan keskityksen keskikentältä ja Van Persie hyppäsi ilmaan ja sysäsi pallon maaliin päällään, tämän johdosta Van Persie sai lempinimen "Flying Dutchman".
Van Persie on pelannut maajoukkueessa kaikkiaan 102 maaottelua ja tehnyt niissä 50 maalia. Lokakuussa 2015 hänestä tuli kaikkien aikojen kahdeksas alankomaalainen sadan maaottelun mies.
Karjalan 2. rykmentin 11. pataljoona

Pataljoonan päällystöä
Karjalan 2. rykmentin 11. pataljoona oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 2. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkäriluutnantti Evert Ekman (30. maaliskuuta 1918 - 14. huhtikuuta 1918), A. Pelkonen.
Joukko-osastot

1. komppania
Päällikkö: Otto E. Karttunen.
2. komppania
Päällikkö: E. Kaulio.
3. komppania
Päällikkö: Y. Tahvanainen.
4. komppania
Päällikkö: P. Laine.
Ratsuväki
Kardinaaliluri

| Kardinaaliluri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Säihkylurit Chalcopsitta
Laji::  cardinalis
Kaksiosainen nimi
 Chalcopsitta cardinalis  (G. R. Gray, 1849) 
Katso myös
   Kardinaaliluri Wikispeciesissä   Kardinaaliluri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kardinaaliluri (Chalcopsitta cardinalis) on säihkylurien sukuun kuuluva kaija.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 31 cm ja paino 220–250 g. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen, ruosteenpunainen siipien päältä ja selästä. Alapuolen höyhenissä on kellahtava vivahde. Nokka on punainen ja ylänokan tyveltä musta, iiris oranssinpunainen ja koivet tummanharmaat. Nuoren linnun selkäpuoli on vaaleamman punainen, pyrstö on lyhyempi, nokka oransin ja mustan kirjava sekä iiris himmeän keltainen. Sukupuolet ovat samannäköisiä.
Esiintyminen

Kardinaaliluri esiintyy Uusi-Guinean länsiosan pienillä saarilla (Feni, Nissan, Lavongai, Tanga, Lihir, Tabor ja Duke of York) sekä Salomoninsaarilla.
Kardinaalilurin esiintymisalueen laajuus on 20 000–50 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö

Kardinaalilurit elävät metsänreunoissa ja alavissa metsissä sekä istutusmetsiköissä, erityisesti kookospalmumetsiköissä.
Lisääntyminen

Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti. 
Vankeudessa pesineiden lintujen perusteella on kuitenkin havaittu, että kardinaaliluri munii kaksi munaa (munimisväli noin kolme vuorokautta) ja hautoo niitä noin 25 päivää. Poikaset ovat pesässä noin 11 viikon ikään asti.
Ravinto

Kardinaalilurit liikkuvat pienissä parvissa ja ruokailevat enimmäkseen puiden latvuksissa. Ne syövät ilmeisesti pääasiassa siitepölyä, mettä ja hedelmiä, ja niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.
Karolina Widerström

Karolina Widerström vuonna 1913.
Karolina Olivia Widerström (10. joulukuuta 1856 Helsingborg – 4. maaliskuuta 1949) oli ruotsalainen tohtori, gynekologi ja feministi, joka oli osa liikettä, jonka tarkoituksena oli saada naisille äänioikeus. Lisäksi hän kuului Tukholman kaupunginvaltuustoon.
Widerström syntyi Helsingborgissa vuonna 1856. Hänen vanhempansa olivat Otto Fredrik Widerström ja Olivia Erika Dillén. Perhe muutti Tukholmaan vuonna 1873.
Pirkko-Liisa Perttula

Pirkko-Liisa Perttula (s. Mörsky, aik. Tiitinen, s. 7. joulukuuta 1955 Kemi) on toimittaja-kirjailija, jonka teoksiin kuuluu koululaisvitsi- ja kauhujuttu-, sananlasku- ja aforismikokoelmia. Perttula on koulutukseltaan lastentarhanopettaja. Hänen kirjojaan on myyty jo yli miljoona kappaletta.
Koululaisvitsien keräämiseen hän sai innoituksen työskennellessään aikanaan koululaisten iltapäiväosastolla ja kuunnellessaan lasten juttuja. Juttujen muistiinmerkitsemisen ja työstämisen hän aloitti 1980-luvulla. Nykyisin yhteys lapsiin ja nuoriin säilyy oman tyttären ja muiden läheisten lasten kautta.
Pirkko-Liisa Perttulalle on vuosien keräilyharrastuksen myötä kertynyt laaja kokoelma muun muassa vanhoja postikortteja, kiiltokuvia ja paperinukkeja. Keräilyn lisäksi hän harrastaa käsitöitä, kokkailua ja kaikenlaista liikuntaa. Myös kirjallisuus, kielet ja elokuvat kuuluvat hänen harrastuksiinsa.
Koululaisvitsikirjat

Haisunäätä mikroaaltouunissa, Otava 1991
Rakastunut ranskanperuna, Otava 1992
Merisairas turisti, Otava 1993
Itsepäinen lumihiutale, Otava 1994
Lapamato rullaluistimilla, Otava 1995
Turbomummo tukisukissa, Otava 1996
Hullu lehmä hiihtohississä, Otava 1997
Sisäsiisti sipuli, Otava 1998
Meganaurut: 2000 koululaisvitsiä (Otava 1998, ISBN 951-1-15109-6) – kirja sisältää vitsikirjat Haisunäätä mikroaaltouunissa , Rakastunut ranskanperuna , Merisairas turisti , Itsepäinen lumihiutale , Lapamato rullaluistimilla
(kääntänyt viroksi Ende Üllar nimellä Meganaer: 2000 nalja, Sinisukk 2001, ISBN 9985-73-296-0)
Kuuluisa kumiperuna, Otava 1999
Silli sauvakävelyllä, Otava 2000
Aneeminen verilettu, Otava 2001
Lentävä kalapuikko, Otava 2002
Likinäköinen liituorava, Otava 2003
Hölmistynyt herkkukurkku, Otava 2004
Täit tukkanuottasilla, Otava 2005
Rusina ramppikuumeessa, Otava 2006
Kolme pientä betoniporsasta, Otava 2007
Hevarihiiri kuokkavieraana, Otava 2008
Hai haarukassa, Otava 2009
Torakka tähtisateessa, Otava 2010
Lunttaava laiskiainen, Otava 2011
Vilustunut lumiukko, Otava 2012
Hamsterin hymypatsas, Otava 2013
Tarmokas terrieri trampoliinilla, Otava 2014
Hissukka hirmulisko, Koululaisen parhaat naurut 2016-2017, Otava 2016
Koululaisvitsikirjat on kuvittanut Timo Huhtala.
Kelvottoman koululaisen käsikirjat

Kelvottoman koululaisen käsikirja, Otava 2000
Kelvoton koululainen lätkässä, Otava 2001
Kelvoton koululainen vaihtaa vapaalle, Otava 2003
Kelvoton koululainen järjestää kemut, Otava 2004
Kelvoton koululainen, selitysten mestari, Otava 2006
Kirjat on kuvittanut Juha Roikonen.
Hassunkuriset arvoitukset päiväkoti-ikäisille ja pikku koululaisille

Kultakala karusellissa, Otava 2001
Sammakko hammaslääkärissä, Otava 2006
Kirjat on kuvittanut Juha Roikonen.
Kauhujuttukirjat

Kuolleet eivät kurkistele, Otava 1995
Kehtolaulu luurangolle, Otava 1996
Puhelias pääkallo, Otava 1997
Hirveä Halloween, Otava 1999
Lue jos uskallat – 210 karmivaa tarinaa, yhteisnide, Otava 2001
Kirjat on kuvittanut Sami Toivonen.
Vampyyrin vapaailta, Otava 2002
Musta käsi ja 69 muuta karmivaa tarinaa, Otava 2005
Kirjat on kuvittanut Marko Turunen.
Kummitusperhe Kammoset, Otava 2008
Kummitusperhe Kammoset ja kevättä kylkiluissa, Otava 2009
Kummitusperhe Kammoset kesälaitumilla, Otava 2010
Kummitusperhe Kammoset koulutiellä, Otava 2011
Kirjat on kuvittanut Juhana Salakari.
Muut kirjat

Rakkaus on ihana tauti, Otava 1993
Koiramainen olo, Otava 1993
Jokaisella on heikkoutensa, Otava 1994
Lapsuuden muistokirja, Otava 1994
Viheltää, muttei puhu, Otava 1995
Mankeliin menossa, Otava 1995
Sinun tähtesi, Otava 1995
Muistojen kultaa, Otava 1995
Elämä on nonstop, Otava 1996
Kaikki se kestää, Otava 1996
Onnea nyt, onnea aina, Otava 1997
Pojat - käsikirja kiinnostuneille, Otava 1997
Tytöt - käsikirja kiinnostuneille, Otava 1998
Pullon henki ei haise, Otava 1998
Työn iloa! Otava 1998
Ravatti rutussa, Otava 1998
Kasva isoksi ja iloiseksi, Otava 1999
XS-kirja sinulle, Otava 1999
Samassa veneessä, Otava 1999
Älä menetä epätoivoasi, Otava 1999
Oli synkkä ja myrskyinen avioliitto, Otava 2000
Tytöt ja pojat: Käsikirja kiinnostuneille.  (Sisältö: Tytöt, käsikirja kiinnostuneille (1998). Pojat, käsikirja kiinnostuneille (1997). Kuvittanut Tiina Paju. Kääntökirja)  Helsingissä:  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17234-4
Elämä mullin mallin, Otava 2001
Minäkö keski-ikäinen nainen? Otava 2002
Oikotie onneen, Otava 2002
Minäkö keski-ikäinen mies? Otava 2002
Maailman makein possu, Otava 2003
Aurinkoinen mieli, Otava 2004
Sydän heittää kärrynpyörää, Otava 2004
Hurttahuumoria, Otava 2005
Tyttöjen kesken, Otava 2005
Poinzi - kunnon opas koululaisille, Otava 2007
Elämä on sementtitrampoliini – Arkipäivän aforismeja, Otava 2007
Tuhmat jutut, Otava 2007
Hepparallaa, tietopaketti heppahöperöille, Otava 2008
Hauvahauskaa, Otava 2009
Kesämökkihöperon lomakirja, Otava 2009
Hyvin pyyhkii, Otava 2010
Harmaat pantterit, Otava 2011
Puumanaisia ja kulkukolleja, Otava 2012
Karmivaa! Yök! Otava 2013
Koko perheen kesähupia, Otava 2014
Aiheesta muualla

Otava: Pirkko-Liisa Perttula
Terhi Pietikäinen: Kirjailija siirtyi kouluhuumorista K18-vitseihin. Helsingin Sanomat 1.10.2007.
Karavaaniseralji

Qalaat al-Madiqin karavaaniseralji Pohjois-Syyriassa.
Karavaaniseralji oli tienvarsimajatalo, jossa matkalaiset saattoivat levätä ja toipua päivän matkastaan. Aikanaan karavaaniseraljit edesauttoivat kaupankäyntiä, tiedonvälitystä ja ihmisten liikkuvuutta Aasian, Lähi-idän, Pohjois-Afrikan ja Kaakkois-Euroopan kauppareiteillä, erityisesti silkkitien varrella.
Karavaaniseraljeja perustettiin etapeiksi Akhaimenidien Persiaan rakennetun muinaisen, noin 2 500 kilometriä pitkän Sardisista Susaan johtavan kuninkaallisen tien varrelle. Herodotos kuvasi tietä seuraavasti: "Todenmukainen kuvaus tiestä on seuraava: kuninkaallisia pysähdysasemia on olemassa koko sen matkan, sekä loistavia karavaaniseraljeja; ja koko matkan reitti kulkee asuttua seutua, ja se on vapaa vaaroista."
Karavaaniseraljeista matkalaiset saivat vettä eläimilleen ja itselleen juotavaksi ja peseytymistä varten. Joihinkin niistä oli rakennettu kylpylöitä. Ne tarjosivat myös rehua eläimille ja kaupan, josta matkalaiset saattoivat ostaa tarvikkeita. Lisäksi osa seraljien kaupoista myi valikoimissaan kiertävien kauppamiesten tuomia tavaroita ja hyödykkeitä.
Arkkitehtuuri

Tyypillinen karavaaniseralji oli neliön tai suorakulmion muotoisten seinien ympäröimä sisäpiha. Pihalle saattoi kulkea portista, joka oli rakennettu riittävän suureksi, jotta se salli suurten tai raskaasti kuormattujen eläinten kuten kamelien läpikulun. Sisäpiha oli lähes poikkeuksetta kattamaton, mutta seinien yhteyteen oli rakennettu talleja, sijoja ja huoneita majoittamaan matkustajia kuten kauppiaita ja heidän miehistöään, eläimiään ja kauppatavaroita.
Sanan alkuperä

Persiankielinen sana kārvānsarā on yhdyssana, joka sisältää sanan kārvān (karavaani) ja sara (palatsi, tai rakennus, jossa on suljettu sisäpiha). Sanan lopussa on useissa eri kielisissä versioissa turkinkielinen jälkiliite -yi. Tässä yhteydessä karavaani tarkoittaa pitkällä matkalla olevaa kulkuetta, joka koostuu kauppiaista, pyhiinvaeltajista ja muista matkaajista.
Moni maailmalta löytyvä paikka, jossa on joskus ollut karavaaniseralji, sisältää sanan sarai, kuten esimerkiksi Mughal Serai, Sarai Alamgir and Sarai Rohilia. Näin ei ole kuitenkaan aina, sillä useimmiten paikannimeen liitetty sarai juontuu sen alkuperäisestä merkityksestä "palatsi".
Karavaaniseraljin synonyymeja ovat farsissa khan, turkissa han ja arabiassa funduq tai funduk, joka tulee kreikan majataloa tarkoittavasta sanoista pandocheion, sekä fundaco, joka oli venetsialainen termi.
Tunnettuja karavaaniseraljeja

Büyük Han
Sa'd al-Saltanehin karavaaniseralji
Hanul lui Manuc
Khan al-Tujjar (Mount Tabor)
Khan al-Tujjar (Nablus)
Khan al-Umdan
Khan As'ad Pasha
Khan Jaqmaq
Khan el-Khalili
Khan Sulayman Pašša
Khan Tuman
Rabati Malikin karavaaniseralji
Selimin karavaaniseralji
Nampally Sarai
Zeinodinin karavaaniseralji
Valokuvia

Sa'd al-Saltanehin karavaaniseralji Qazvinissa, Iranissa.
Shah Abbasin karavaaniseralji, joka on nykyisin hotelli Isfahanissa Iranissa. Näkymä sisäpihalta.
Armenialaisen Orbelianin karavaaniseraljiin sisällä.
Safavidien aikainen seralji Iranin Karajissa.
Shaki, Azerbaidžan
Neyestānakin hylätty karavaaniseralji Iranissa.
Khan al-Umdan Acressa, Israelissa.
Khan As'ad Pasha, Damaskos, Syyria
Khan al-Wazir Syyrian Aleppossa.
Hanul lui Manuc, Bukarestin ydinkeskustassa oleva karavaaniseralji palvelee nykyään hotellina ja ravintolana.
Kirjallisuutta

Branning, Katharine. 2002. turkishhan.org, The Seljuk Han in Anatolia. New York, USA.
Encyclopædia Iranica, p. 798-802
Erdmann, Kurt, Erdmann, Hanna. 1961. Das anatolische Karavansaray des 13. Jahrhunderts, 3 vols. Berlin: Mann, 1976, ISBN 3-7861-2241-5
Hillenbrand, Robert. 1994. Islamic Architecture: Form, function and meaning. NY: Columbia University Press. (see Chapter VI for an in depth overview of the caravanserai).
Kiani, Mohammad Yusef. 1976. Caravansaries in Khorasan Road. Reprinted from: Traditions Architecturales en Iran, Tehran, No. 2 & 3, 1976.
Yavuz, Aysil Tükel. 1997. The Concepts that Shape Anatolian Seljuq Caravansara. In: Gülru Necipoglu (ed). 1997. Muqarnas XIV: An Annual on the Visual Culture of the Islamic World. Leiden: E. J. Brill, 80-95.  [archnet.org/library/pubdownloader/pdf/8967/doc/DPC1304.pdf Available online as a PDF document, 1.98 MB]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
UNESCON karavaaniseraljeille omistettu maailmanperintösivu (englanniksi)
Shah Abbasi Caravanserai, Tishineh
Caravansara Pictures (Arkistoitu – Internet Archive)
Consideratcaravanserai.net - tekstiä ja kuvia karavaaniseralji- ja matkakertomuksista Lähi-idässä ja keski-Aasiassa. (englanniksi)
Caravanserais (Kervansaray) in Turkey (Arkistoitu – Internet Archive)
The Seljuk Han in Anatolia
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Safavidien dynastian aikaisen karavaaniseraljin pohjapiirros.
Käännös suomeksi
Karjalan 1. rykmentin 1. pataljoona

Urho Sihvonen
Karjalan 1. rykmentin 1. pataljoona oli valkoisten itäarmeijan Karjalan 1. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentaja oli jääkärivänrikki Urho Sihvonen.
Joukko-osastot

1. komppania
Päällikkö: jääkärivänrikki Johan Sainio (haavoittui 25. maaliskuuta 1918 Raasulissa).
2. komppania
Päällikkö: H. Vähäsalo.
3. komppania
Päällikkö: jääkärivänrikki Viljo Paloheimo.
4. komppania/konekiväärikomppania
Päällikkö: jääkäriluutnantti Aarne Salminen (otti komentajan tehtävät vastaan helmikuun alussa, haavoittui 11. helmikuuta Pullilassa ja siirrettiin 14. maaliskuuta alkaen Karjalan 2. rykmentin 4. pataljoonan komentajaksi), G. Rundberg.
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit

Jääkäriluutnantti Henrik Lindberg (siirrettiin 3. pataljoonaan).
Karjalan 1. rykmentin 2. pataljoona

Evert Ekman
Johan Mättö
Karjalan 1. rykmentin 2. pataljoona oli valkoisten Itäarmeijan Karjalan 1. rykmenttiin kuuluva joukko-osasto Suomen sisällissodassa. Pataljoonan komentajina olivat jääkäriluutnantti Kalle Kuokkanen  (1. maaliskuuta 1918 alkaen, siirrettiin 15. maaliskuuta 1918 Karjalan 3. rykmentin virkaatekeväksi komentajaksi), jääkäriluutnantti Evert Ekman (14. maaliskuuta - 30. maaliskuuta 1918, jolloin siirrettiin 11. jääkäripataljoonan komentajaksi), Valter Aschan (17. maaliskuuta alkaen, kaatui 26. maaliskuuta Raasulissa), Emil Pekkanen, jääkärivääpeli Johan Mättö (hoiti komentajan tehtäviä 27. maaliskuuta).
Joukko-osastot

1. komppania
Päällikkö: jääkärivääpeli Johan Mättö (toimi v.t. päällikönä 19. maaliskuuta alkaen), jääkärivänrikki Karl Pakarinen (19. maaliskuuta alkaen).
2. komppania
Päällikkö: E. Happonen.
3. komppania
Päällikkö: K. J. Skogström.
4. komppania
Päällikkö: komppanianpäällikkönä 3. maaliskuuta - 20. huhtikuuta jääkärivaravääpeli Herman Uimonen (siirrettiin 20. huhtikuuta 4. jääkärirykmentin täydennyspataljoonan 1. komppaniaan)
Pataljoonassa palvelleet Saksan jääkärit

Komentajan apulaisena  27. helmikuuta alkaen jääkärivänrikki Kalle Mata (komennettiin 6. huhtikuuta Karjalan armeijakunnan esikuntaan), pataljoonan komentajan apulaisena jääkäriluutnantti Jussi Närvänen (siirrettiin 15. maaliskuuta Karjalan 2. rykmentin 5. pataljoonaan komentajan apulaiseksi).
Jean-Louis Perret

| Jean-Louis Perret> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1895 Henniez, Sveitsi
Kuollut: 17. huhtikuuta 1968 (72 vuotta) Lutry, Sveitsi
Kansalaisuus:  sveitsiläinen
Ammatti:  kääntäjä, yliopistonlehtori
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Palkinnot
 Suomen Valkoisen Ruusun II luokan komentajamerkki 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jean-Louis Perret, alk. Louis Perret (22. kesäkuuta 1895 Henniez, Sveitsi – 17. huhtikuuta 1968 Lutry, Sveitsi) oli sveitsiläissyntyinen kääntäjä ja ranskan kielen opettaja. Hän tuli Suomeen kotiopettajaksi 1919 ja tutustui suomalaisiin kulttuuripiireihin. Hän toimi Helsingin yliopistossa ranskan kielen ja ranskalaisen kulttuurin opettajana 1927–1945, käänsi suomalaista kirjallisuutta ranskaksi ja kirjoitti kirjoja Suomesta.
Kunnianosoitukset

Perret sai Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkin 1926, ja hänellä oli jo ranskalainen kirjallisista ansioista myönnetty kunniamerkki Palmes académiques. 1935 hän sai Suomen Valkoisen Ruusun II luokan komentajamerkin. Muita kunnianosoituksia olivat Société de géographie commercialen kultamitali ja Ranskan akatemian Marcelin Guérin -palkinto ja Kornmann-palkinto.