stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
New Romantics (kappale)
Aiheesta muualla

New Romantics -musiikkivideo
| n k Taylor Swift |
| --- | --- |
 Diskografia  Palkinnot 
Studioalbumit:  Taylor Swift  Fearless  Speak Now  Red  1989  Reputation  Lover  Folklore  Evermore  Midnights  The Tortured Poets Department 
Uudelleen levytetyt albumit:  Fearless (Taylor’s Version)  Red (Taylor’s Version)  Speak Now (Taylor’s Version)  1989 (Taylor’s Version) 
Livealbumit:  Speak Now World Tour – Live  Lover (Live from Paris)  Folklore: The Long Pond Studio Sessions 
EP:t:  The Taylor Swift Holiday Collection  Beautiful Eyes 
Kappaleet:  Luettelo kappaleista  ”The 1”  ”22”  ”All Too Well”  ”Anti-Hero”  ”Back to December”  ”Bad Blood”  ”Begin Again”  ”Bejeweled”  ”Betty”  ”Blank Space”  ”Cardigan”  ”Carolina”  ”Change”  ”Christmas Tree Farm”  ”Coney Island”  ”Cruel Summer”  ”Delicate”  ”End Game”  ”Everything Has Changed”  ”Exile”  ”Eyes Open”  ”Fearless”  ”Fifteen”  ”Fortnight”  ”Getaway Car”  ”I Bet You Think About Me”  ”I Can Do It with a Broken Heart”  ”I Can See You”  ”I Don’t Wanna Live Forever”  ”I Knew You Were Trouble”  ”Is It Over Now?”  ”Karma”  ”The Lakes”  ”The Last Time”  ”Lavender Haze”  ”Look What You Made Me Do”  ”Love Story”  ”Lover”  ”The Man”  ”Me!”  ”Mean”  ”Message in a Bottle”  ”Mine”  ”New Romantics”  ”New Year’s Day”  ”No Body, No Crime”  ”Our Song”  ”Ours”  ”Out of the Woods”  ”Picture to Burn”  ”...Ready for It?”  ”Red”  ”Ronan”  ”Safe & Sound”  ”Shake It Off”  ”Should’ve Said No”  ”"Slut!"”  ”Sparks Fly”  ”The Story of Us”  ”Style”  ”Teardrops on My Guitar”  ”Tim McGraw”  ”Today Was a Fairytale”  ”We Are Never Ever Getting Back Together”  ”White Horse”  ”Wildest Dreams”  ”Willow”  ”You Belong with Me”  ”You Need to Calm Down” 
Kappaleet vierailevana artistina:  ”Highway Don’t Care”  ”The Joker and the Queen”  ”Renegade” 
Kappaleet muille artisteille:  ”This Is What You Came For” 
Videojulkaisut:  Speak Now World Tour – Live  City of Lover  Folklore: The Long Pond Studio Sessions  Taylor Swift: The Eras Tour 
Kiertueet ja konsertit:  Luettelo kiertueista  Fearless Tour  Speak Now World Tour  The Red Tour  The 1989 World Tour  Reputation Stadium Tour  The Eras Tour  City of Lover
Pyrstöerakkokolibri

| Pyrstöerakkokolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Erakkokolibrit Phaethornis
Laji::  superciliosus
Kaksiosainen nimi
 Phaethornis superciliosus  (Linné, 1766) 

Katso myös
   Pyrstöerakkokolibri Wikispeciesissä   Pyrstöerakkokolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pyrstöerakkokolibri (Phaethornis superciliosus) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen pohjoisosan, pääasiassa Amazonasin alueen, eteläisestä Venezuelasta Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guyanaan ja Brasilian pohjoisosiin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1766. Laji tunnetaan tavastaan rakentaa pesä hämähäkinseitistä.
Sturgill Simpson

| Sturgill Simpson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1978 Jackson, Kentucky, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sturgill Simpson 
Tyylilajit:  country, alternative country
Levy-yhtiöt:  High Top Mountain   Atlantic Records  Elektra Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
John Sturgill Simpson (s. 8. kesäkuuta 1978) on yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä.
Diskografia (valikoima) > Albumit

Hip Top Mountain (2013)
Metamodern Sounds in Country Music (2014)
A Sailor's Guide to Earth (2016)
Sound & Fury (2019)
Filmografia (valikoima)

Orca Park (2011)
The Dead Don’t Die (2019)
Queen & Slim (2019)
The Hunt (2020)
Killers of the Flower Moon (2023)
The Creator (2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sturgill Simpson Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Punapiispa

| Punapiispa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Piispat Euplectes
Laji::  orix
Kaksiosainen nimi
 Euplectes orix  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Punapiispa Wikispeciesissä   Punapiispa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punapiispa (Euplectes orix) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. Sen munat ovat sinisiä.
Levinneisyys

Punapiispaa tavataan Afrikan etelä- ja itäosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Palosaaren Urheiluseura

| Palosaaren Urheiluseura |
| --- | --- |

Perustettu:  1902
Kotiareena:  Palosaaren urheilukenttä
Paikkakunta:  Vaasa
Lajit:  jalkapallo, lentopallo, yleisurheilu
Puheenjohtaja:  Jukka Kuusi
Palosaaren Urheiluseura (ruotsiksi Brändö Idrottssällskap) on Vaasassa Palosaaren kaupunginosassa toimiva urheilun yleisseura. Seura perustettiin vuonna 1902 varastonhoitajan Viktor Blomqvistin puheenjohdolla Palosaarella sijainneen puuvillatehtaan työntekijöiden ja lähialueen asukkaiden kokoamiseksi harrastamaan saman seuran alle.
Seuran miesten jalkapallojoukkue on osallistunut sarjoihin vuodesta 2013 lähtien ja kaudella 2017 se pelasi Vaasan alueen Vitosessa. Vuosina 2018- seuran edustusjoukkueella ei ollut toimintaa. Lentopalloa seurassa pelataan harrastetasolla. Yleisurheilujaoston alla seura järjestää toimintaa eri ikäisille lapsille ja nuorille. Lisäksi seuralla on voimailusali.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Montrealin maailmannäyttely

Näyttelyalueen kartta (englanniksi).
Montrealin maailmannäyttely (myös Expo 67) oli Montrealissa Kanadassa 27. huhtikuuta – 29. lokakuuta 1967 järjestetty maailmannäyttely. Näyttelyyn, jonka teemana oli ”Ihminen ja hänen maailmansa”, osallistui 62 valtiota näytteileasettajina ja yli 50 miljoonaa vierailijaa. Näyttely järjestettiin Kanadan satavuotisjuhlavuotena ja siitä muodostui juhlavuoden päätapahtuma. Maailmannäyttelyä on pidetty hyvin onnistuneena tapahtumana.
Näyttelyalue sijaitsi Montrealin keskustan eteläpuolella vanhalla satama-alueella (Cité du Havre) sekä Saint Lawrence -joen Sainte-Hélènen ja Notre-Damen saarilla, joista jälkimmäinen luotiin maailmannäyttelyn lähistöltä ruopatusta ja muualta kuorma-autoilla kuljetetusta täyttömaasta.
Suomi ei osallistunut näyttelyyn omalla paviljongillaan, vaan oli osallisena yhteispohjoismaisessa paviljongissa, jonka teemana oli ihmisten yhtenäisyys. Suomesta näyttelyyn vietiin muun muassa Paavo Nurmen patsas. Menestystä saavutti muun muassa keraamikko Birger Kaipiainen, joka sai maailmannäyttelystä Grand Prix -palkinnon Orvokkimeri-teoksellaan.
Kuvia

Montrealin maailmannäyttelyn eli Expo 67:n logo.
Näyttelyalueen kyltti ja ratsupoliiseja.
Sainte-Hélènen saaren näyttelyaluetta.
Kanadan paviljonki.
Näkymä Notre-Damen saarelta.
Pohjoismaiden paviljonkia.
Aiheesta muualla

Maailmannäyttelyä esittelevä Expo 67 in Montreal -sivusto (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montrealin maailmannäyttely Wikimedia Commonsissa
Rannikkotykistön tarkastaja

Rannikkotykistön tarkastaja oli rannikkotykistö-aselajin koulutuksen tasoa valvova sekä aselajin kehittämisestä ja suorituskyvystä vastaava upseeri Suomen puolustusvoimissa.
Tehtävä perustettiin vuonna 1966, jolloin rannikkotykistön valvonta siirrettiin tykistön tarkastajalta perustetun viran haltijalle. Aselajin tarkastaja palveli Pääesikunnassa Helsingissä. Tehtävä lakkautettiin, kun rannikkotykistö liitettiin jälleen Merivoimiin vuonna 1998 ja samalla rannikkotykistön rooli omana aselajina loppui.
Rannikkotykistön tarkastajat

Rannikkotykistön tarkastajana olivat:
eversti Väinö Karvinen 1967
eversti Veikko Vuorela 1967–1969
eversti Eero Veranen 1969–1976
eversti Alpo Kantola 1976–1979
eversti Pentti Aulaskari 1979–1985
eversti Jukka Karvinen 1985–1987
eversti Juhani Niska 1987–1992
eversti Risto Sinkkonen 1992–1994
eversti Jorma Vuohelainen 1994–1998
Suomen tiedustelulainsäädäntö

Tiedustelulainsäädäntöhankkeeseen sisältyvän tietoliikennetiedustelun toimintaperiaate.
Suomen tiedustelulainsäädäntö koostuu säädöksistä, jotka koskevat suomalaisten turvallisuusviranomaisten harjoittamaa tiedustelutoimintaa. Tiedustelutoiminnan tarkoitus on torjua suomalaisiin kohdistuvia uhkia Suomessa sekä parantaa suomalaisten turvallisuutta ulkomailla. Etenkin sotilastiedustelun osalta voimassa olevaa lainsäädäntöä on niukasti. Sotilastiedustelu nousee esille vuonna 2000 säädetyn aluevalvontalain yhteydessä. Yhtenäistä tiedustelulainsäädäntöä ei Suomessa toistaiseksi ole. Asianajajaliitto on nähnyt tilanteen oikeusvaltioperiaatteen kannalta epätyydyttävänä ja pitää tiedustelulainsäädännön säätämistä oikeusvarmuuden puolesta kannatettavana.
Tiedustelussa lähtökohtana ei ole esimerkiksi rikosepäily vaan kansallinen turvallisuus. Yleinen näkemys on, että tiedustelun pitää olla tarpeellista, kohdennettua, perusteltua, valvottua ja riippumattoman lupaharkinnan alaista. Suurin mielenkiinto kohdistuu tietoliikennetiedusteluun. Sen ja tietoliikenteen valvonnan välillä vallitsee jännite. Tulkintakysymys riittävästä kohdennuksesta on keskeinen peruste, jolla eroa näiden välille tehdään. Verkkovalvonta voi olla tietyin edellytyksin oikeutettua ja perusteltua.
Puolustusvoimien tehtäviin kuuluu tuottaa tilannekuvaa valtionjohdon päätöksenteon tueksi. Sen olisi kyettävä ennakoimaan vakavat turvallisuusuhkat, jotta tarvittaviin toimenpiteisiin voidaan käydä. Puolustusministeri Jussi Niinistön mukaan sotilastiedustelu on puolustusvalmiuden keskeinen osa. Puolustusvoimilla on oikeus nykyisellään radiotiedusteluun, jolla ei ole ulkoista valvojaa. Hallinto-oikeuden professori Heikki Kulla totesi 2013 tältä osin olevan aihetta uudistaa tiedustelutoimintaa koskevia sääntöjä.
Tutkimus rajavartiolaitoksen toimivaltuuksista ja perusoikeussuojasta arvioi, että toimivaltuudet pyritään pitämään mahdollisimman pitkään sellaisina, kuin ne ovat normaalioloissa. Tiettyjä oikeuksia ei ole mahdollista rajoittaa edes poikkeustilanteessa, pois lukien vakavimmat kriisit.
Tiedustelulainsäädäntöhanke

Esimerkiksi kotietsintää voidaan nykyisellään käyttää vain rikosten selvittämiseksi. Maaliskuussa 2015 tehty muistio poliisilain tiedonhankintakeinojen riittävyydestä vakavimpien rikosten ennalta estämisessä ja paljastamisessa ehdotti salaista kotietsintää. Se olisi kuulunut poliisilain salaisiin tiedonhankintakeinoihin mahdollistaen kotietsinnän tekemisen rikosten ennalta estämiseksi ja paljastamiseksi kohteen tietämättä. Tiedustelulainsäädäntöhankkeen osalta ollaan pitäytymässä paikkatiedustelussa, jonka puitteissa ei saisi hankkia sellaista tietoa kuin pakkokeinolaissa määritellyssä kotietsinnässä. Mikäli näin kävisi, tiedustelu olisi välittömästi lopetettava tältä osin ja saatu tieto hävitettävä. Tietoliikennetiedustelun osalta tavoitteet ovat täsmentyneet hankkeen kuluessa. On tiedostettu esimerkiksi ettei takaovia ja salausavaimien luovutusta voi vaatia. Hankkeen alkumetreillä suomalaisyritys SSH Communications Security väläytti jopa valmiutta siirtää pääkonttorinsa pois Suomesta, ja F-Secure kieltäytyi toimittamasta takaovia tiedustelun helpottamiseksi.
Ero tiedustelun ja rikostutkintamenetelmien välillä korostuu tapauksissa, joissa tiedustelussa saataisiin selville rikos. Jos se olisi vakava ja vielä estettävissä, valmistelussa oleva tiedustelulaki pakottaisi tiedustelijan toimimaan operaation paljastumisen uhalla. Pienimuotoinen rikos voisi jäädä ilmoittamatta ja näiden välillä käytettäisiin harkintaa.
Ehdotetut uudet toimivaltuudet: henkilötiedustelu, jäljentäminen, paikkatiedustelu ja tietoliikennetiedustelu. Samantyyppiset valtuudet on jo käytössä rikostorjuntaa varten, mutta uhkan torjuminen perusteena johtaa erilaisiin säädöksiin.
Tiedustelulainsäädäntöhanke > Tarve

Tiedustelulainsäädännön ajankohtaisuuteen vaikuttaa turvallisuusympäristössä tapahtuneet muutokset. Keskusteluissa nousee esille, että verrokkimaissa on olemassa tiedustelulainsäädäntöä. Suomen väitetään olevan tietoliikennetiedustelun osalta 15 vuotta myöhässä. Tämän on todettu aiheuttavan riippuvuuden muista länsimaisista tiedusteluorganisaatioista.
Tiedustelulainsäädäntöhanke > Aikataulu

Turvallisuuskomitean 2013 julkaisu Suomen kyberturvallisuusstrategia käynnisti tiedustelulainsäädäntöhankkeen. Tiedonhankintalakityöryhmä julkaisi 2015 mietinnön Suomalaisen tiedustelulainsäädännön suuntaviivoja.
Tästä valmistelua jatkettiin kolmessa työryhmässä. Sisäministeriön työryhmä valmisteli siviilitiedustelua, Puolustusministeriön sotilastiedustelua ja Oikeusministeriön tiedustelutoiminnan valvontaa koskevat osat. Lain esityöt olivat keväällä 2017 lausuntokierroksella, josta niiden odotettiin siirtyvän syksyksi eduskuntaan. Tiedustelulainsäädäntöhankkeeseen liittyy olennaisesti perustuslaillinen pohdinta, jolla voi olla merkittäviä vaikutuksia aikatauluun ja lain lopulliseen sisältöön.
5. toukokuuta 2017 Sisäministeriö asetti parlamentaarisen seurantaryhmän tiedustelulainsäädännön jatkovalmistelua sekä perustuslakisääntelyn tarkistamisen parlamentaarista valmistelua varten.
Lait halutaan voimaan 2019 päättyvällä hallituskaudella, mikä edellyttää perustuslain säätämisjärjestystä eli vaikeutettua säätämismenettelyä. Lakien julistaminen kiireelliseksi edellyttää eduskunnan 5/6 enemmistöä. Sen onnistuttua laki voidaan hyväksyä 2/3 enemmistöllä samalla vaalikaudella.
Kevään 2018 kuluessa tiedustelulakien kiirehtimisen vaikutti ohittaneen sote- ja maakuntauudistuksen valmistelu. Toukokuun lopussa Helsingin Sanomat arvioi puolustusvaliokunnan lausunnon pohjalta, että Supon valvonnasta saadun sovun myötä tiedustelulakien nopea voimaantulo on entistä todennäköisempää. Kesäkuun alussa perustuslakivaliokunnan puheenjohtaja Annika Lapintie arvioi, että tiedustelulakien käsittely voi siirtyä vuoteen 2019.
Tiedustelulainsäädäntöhanke > Siviilitiedustelulainsäädäntö

Vuonna 2017 Suojelupoliisille esitettiin tiedusteluvaltuuksia, joka toisi sille kyvyn hankkia ennakkotietoa vakavista kansallisista uhista, esimerkiksi terrorismista tai vakoilusta. Tietoja käytettäisiin uhkien ennaltaehkäisyyn. Uusia keinoja olisivat paikkatiedustelu ja jäljentäminen.
Samassa yhteydessä Supon tehtävistä haluttiin poistaa esitutkintavaltuudet. Ne jäisivät Keskusrikospoliisille. Suojelupoliisista tulisi tämän myötä selkeämmin tiedusteluviranomainen. Supo saisi luvan tietoliikennetiedusteluun mutta tietojen keräämisen suorittaisi Puolustusvoimien tiedustelulaitos (PVTIEDL).
Eduskunta hyväksyi 11.3.2019 hallituksen esityksen siviilitiedustelulaiksi. Sisäministeriön kansliapäällikkö Ilkka Salmen mukaan Suojelupoliisin mahdollisuudet terrorismin ja sen rahoittamisen torjuntaan ovat uuden siviilitiedustelulainsäädännön ja sen edellyttämän henkilöstölisäyksen myötä ottamassa merkittävän askeleen.
Tiedustelulainsäädäntöhanke > Sotilastiedustelulainsäädäntö

Sotilastiedustelulainsäädännöllä haetaan pelisääntöjä valtioiden rajat ylittävälle tietoliikennetiedustelulle. Toimijoiksi ehdotetaan Puolustusvoimien tiedustelulaitosta (tiedusteluviranomainen), Suomen Erillisverkkoja (kytkentäviranomainen) ja Helsingin käräjäoikeutta (lupaviranomainen). Operaattoreille tai tiedonsiirtäjille asetettaisiin avustamisvelvollisuus. Käytännössä olisi osoitettava liityntäpisteet viranomaiselle tietoliikennetiedustelun tekemiseksi. Tietoliikennetiedusteluun sovelletaan viimesijaisuusharkintaa. Sen on esitetty tarkoittavan, että olisi oltava muista lähteistä muodostuva kuva vakavasta uhkasta kansalliselle turvallisuudelle, josta hankittaisiin kohdennetulla tietoliikennetiedustelulla lisää tietoa.
Ennen hankkeen jakautumista työryhmiin ajatuksena oli, että tunnistetiedot olisi seulonut Puolustusvoimien tiedustelulaitos. Puolustusvoimat esitti kohdentamista siten, että joka kerta pitäisi hakea lupa, jossa määriteltäisiin, mistä tietoliikennekuiduista ja millä kriteereillä kohdetta saisi etsiä. Liikenne- ja viestintäministeriö ei lämmennyt ajatukselle. 6. lokakuuta 2015 Euroopan unionin tuomioistuin (ECJ) linjasi komission päätöksen Yhdysvaltojen ns. Safe Harbor -järjestelystä pätemättömäksi. Yritykset eivät saisi enää siirtää eurooppalaisten käyttäjien tietoja amerikkalaisille palvelimille. Tämän LVM:n johtaja Olli-Pekka Rantala tulkitsi vahvistavan näkemystä, ettei Suomessakaan tulisi antaa viranomaisille suoraa pääsyä tietoon. EFFI esitti kompromissiksi keväällä 2015, että operaattorit voisivat seuloa tiedot. Mallin arveltiin helpottavan erityisesti sotilastiedustelulain säätämistä. Liikenne- ja viestintäministeriö piti tiedustelua kunnolla kohdennettuna vasta, kun viranomaiset saavat operaattorilta valmiiksi seulotut tiedot.
Supon päällikkö Antti Pelttari korostaa tietoliikennetiedustelussa olevan kyse terrorismin ja valtioiden harjoittaman verkkovakoilun torjunnasta. Puolustusvoimat saisi kerätä tietoa vieraiden valtioiden asevoimista. Suojelupoliisi voisi seurata terroristien tietoliikennettä sekä toimia verkossa peitehenkilönä.
Tiedustelupäällikkö Harri Ohra-ahon mukaan puolustusvoimilla on tarpeita tietoon myös muualta kuin Suomen lähialueilta. Sodankäynnin keinot ja muut sotilastiedustelua kiinnostavat asiat esimerkiksi Ukrainassa, Syyriassa ja muilla sotatoimialueella ovat tärkeää tietoa.
Uudet tiedustelulait mahdollistaisivat myös henkilötiedustelun Suomessa ja ulkomailla. Esimerkkinä on käytetty suomalaisia, jotka ovat kriisinhallintatehtävissä kouluttamassa poliiseja Irakissa. Ilman mahdollisuutta henkilötiedusteluun viranomaisilla ei ole tietoja kylistä, joihin koulutettavat ja kouluttajat menevät. Joulukuussa 2017 Helsingin Sanomat kertoi rauhanturvaajia koulutetun henkilötiedusteluun 2000-luvun alusta lähtien. Sittemmin sitä on opetettu kriisinhallintaoperaatioihin lähetettäville, sotilaspoliiseille ja puolustusasiamiehille.
Tiedustelulainsäädäntöhanke > Lupamenettely

Luvat olisivat määräaikaisia. Oikeustieteen professori Juha Lavapuron mukaan lakiluonnoksissa "asetetaan aika korkeat kriteerit sille, millä edellytyksellä tuomioistuin voi antaa luvan tiedusteluvaltuuksien käytölle".
Valmistelun aikaisissa tutkimuksissa todetaan tarve lisätutkimustietoon eri tiedonhankintakeinojen tehokkuudesta, jotta voidaan paremmin arvioida eri keinojen oikeasuhtaisuutta.
Tiedustelulainsäädäntöhanke > Valvonta

Tiedustelua aiotaan valvoa sekä parlamentaarisesti että viranomaisvoimin. Ensin mainittu tarkoittaa tiedusteluvaliokuntaa ja jälkimmäinen erillistä ja riippumatonta tiedusteluvalvontavaltuutettua, jolla on laajat toimivaltuudet ja tiedonsaantioikeudet. Tiedusteluvaltuutettu voi tehdä tarkastuksia viranomaisten toimitiloihin ja määrätä tiedustelumenetelmän käytön keskeytettäväksi tai lopetettavaksi. Valtuutettu voi myös määrätä lainvastaisesti hankitut tiedot hävitettäviksi. Valtioneuvosto nimittää virkaan enintään viideksi vuodeksi kerrallaan. Tiedustelun parlamentaarinen valvonta -työryhmän mietintö ehdottaa perustettavaksi 11 jäsenestä koostuvan tiedusteluvalvontavaliokunnan.
Yksityishenkilöille esitetään oikeutta kanteluun ja tutkintapyyntöön menettelyn lainvoimaisuudesta. Suojelupoliisin on ilmoitettava kohteelle tiedustelusta viipymättä kun tiedustelun tarkoitus on saavutettu. Ilmoittamista voitaisiin viivästyttää tai luopua siitä tietyin edellytyksin. Kohteella ei ole suoraa tarkastusoikeutta tiedustelurekisteriin. Tiedusteluvaltuutettu voi tarkistaa sen pyynnön perusteella.
Ehkä merkittävin ongelma lakeihin liittyen on valvonnan järjestäminen käytännössä. On ehdotettu että Suojelupoliisia ja tiedustelua valvovan tiedusteluvaliokunnan jäsenistä tehdään turvallisuusselvitys, mutta ongelma piilee siinä että selvityksen tekee itse Suojelupoliisi. Näin siis Supo valitsisi itse valvojansa. Eräs hallintovaliokunnan ratkaisuehdotus on että tietosuojavaltuutettu hankkisi henkilöiden luotettavuutta koskevat tiedot.
Tiedustelulainsäädäntöhanke > Perustuslaki

Turvallisuusviranomaisten tiedonsaantitarpeet ja perustuslakiin kirjattu sekä kansainvälisten sopimusten takaama luottamuksellisen viestinnän suoja ovat jossain määrin vastakkaisia tavoitteita. Tarpeelliseksi arvioidut tiedustelutoimenpiteet puuttuvat luottamuksellisen viestinnän perustuslailliseen suojaan. Pakkokeinolain 10 luvun tarkoittamien salaisten pakkokeinojen osalta luottamukselliseen viestintään voidaan puuttua rikosten tutkinnassa esimerkiksi telekuuntelun ja televalvonnan avulla. Asianajajaliitto totesi lausunnossaan luottamukselliseen viestintään puuttumisen hyväksytyn voimassa olevassa lainsäädännössä sisäistä turvallisuutta palvelevan rikosvastuun toteuttamiseksi.
Oikeusministeriön työryhmä ehdottaa perustuslakia muutettavaksi siten, että tavallisella lailla voitaisiin säätää tarpeellisiksi katsottavien edellytysten täyttyessä kansallisen turvallisuuden suojaamiseksi välttämättömistä rajoituksista luottamuksellisen viestin salaisuuden suojaan. Kyse olisi toiminnasta, johon ei ole mahdollista kohdistaa ennalta konkreettista ja yksilöityä rikosepäilyä, tai jota ei ole säädetty rangaistavaksi. Kansallista turvallisuutta vakavasti uhkaavalla toiminnalla tarkoitettaisiin valtiojärjestystä tai yhteiskunnan perustoimintoja uhkaavaa toimintaa, kuten terrorismia, väkivaltaista radikalisoitumista tai ulkomaisten tiedustelupalvelujen toimintaa. Viestin suojaa voitaisiin rajoittaa myös, jos se olisi välttämätöntä "tiedon hankkimiseksi sotilaallisesta toiminnasta taikka sellaisesta muusta toiminnasta, joka vakavasti uhkaa kansallista turvallisuutta". Sotilaallisella toiminnalla tarkoitettaisiin sekä valtiollista että ei-valtiollista toimintaa.
Sotilastiedustelulakia työryhmässä valmistelleen puolustusministeriön lainsäädäntöjohtaja Hanna Nordströmin mukaan vain pieni osa sotilastiedustelulakiehdotuksesta, 7 pykälää 135:stä vaatisi perustuslain muuttamisen.
Aiheesta muualla

Mietintö uudesta tiedustelulainsäädännöstä luovutettiin, videotallenne
Sisäministeriön video Miksi Suomessa tarvitaan tiedustelulainsäädäntöä?
PEN: Kuka valvoo valvojia? Verkkotiedustelu ja perusoikeudet
Jane Fonda

| Jane Fonda |
| --- | --- |
 Jane Fonda vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. joulukuuta 1937 (ikä 87) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, kirjailija, tuottaja, poliittinen aktivisti
Puoliso:  Roger Vadim (1965–1973) Tom Hayden (1973–1989) Ted Turner (1991–2001)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1960–
Palkinnot
 Parhaan naispääosan Oscar  1971 Klute – rikosetsivä  1978 Katkera paluu  
Aiheesta muualla
www.janefonda.com
IMDb 
Elonet
Jane Seymour Fonda (s. 21. joulukuuta 1937) on yhdysvaltalainen kahdesti Oscar-palkittu näyttelijä, kirjailija, tuottaja ja poliittinen aktivisti.
Nuoruus

Jane Fonda syntyi 21. joulukuuta 1937 New Yorkissa. Lapsena hänen nimensä oli Lady Jayne Seymour Fonda, mutta viralliseksi etunimeksi vaihdettiin Jane tytön ollessa neljännellä luokalla. Hänet oli nimetty äitinsä kaukaisen sukulaisen Lady Jane Seymourin, Henrik VIII:n kolmannen vaimon, mukaan. Ensimmäisen etunimen alkuperäinen kirjoitusmuoto ”Jayne” tulee Fondan isän Henryn toisen nimen ”Jaynes” mukaan.
Janen vanhemmat olivat näyttelijä Henry Fonda ja tämän toinen vaimo Frances Ford Seymour. Hänen veljensä Peter syntyi kolme vuotta myöhemmin.
Janen äiti Frances teki itsemurhan tyttärensä ollessa 12-vuotias, ja isä meni uusiin naimisiin Susan Blanchardin kanssa. Blanchard oli vain kymmenen vuotta Janea vanhempi. Blanchard ja Fonda erosivat ennen kuin Jane ehti täyttää edes kahtakymmentä. Heillä oli yksi lapsi.