Luettelo jääkäreistä L
L > Matti Kustaa Lahti

(7. elokuuta 1896 Alahärmä – 9. elokuuta 1981) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat kelloseppä Herman Lahti ja Sanna Maija Korpela. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Aleksandra Tiihanoffin kanssa. Tämä kaksi luokkaa kansakoulua käynyt Alahärmäläinen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan kotiinlähdön aikaan hän oli sairaalahoidossa. Hän palasi Suomeen 23. maaliskuuta 1918 Ruotsin kautta ja astui 1. huhtikuuta 1918 jefreitterina armeijan palvelukseen rehumestarina 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Suomen sisällissodassa hän otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella, muun muassa Kuokkalan taisteluun ja etenemiseen Rajajoelle. Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen 5. Jääkärirykmentissä, jonka nimi muuttui ensin Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:ksi ja myöhemmin Tampereen rykmentiksi. hän oli 1. pataljoonan rehumestarina ja kuormastonpäällikkönä ja 6. toukokuuta 1919 alkaen vääpelinä 3. komppaniassa. Hän erosi armeijasta 16. elokuuta 1919 ja liittyi Alahärmän suojeluskuntaan, missä palveli paikallispäällikkönä 1. lokakuuta 1919 – 1. syyskuuta 1921 välisen ajan. Hän astui Salinin rajavartioston palvelukseen 9. marraskuuta 1921 ja määrättiin aluksi koulutusaliupseeriksi 4. komppaniaan ja 2. elokuuta 1923 alkaen konekiväärikomppaniaan sekä 1. elokuuta 1934 alkaen 2. komppanian vääpeliksi. Rajavartiostojen sotakoirakurssit hän suoritti vuosina 1924, 1925, 1927 ja 1928. Hän toimi opettajana sotakoirakursseilla vuosina 1927 ja 1928. Taistelukoulun jalkaväkikurssin hän suoritti vuosina 1929–1930 ja Rajavartioston vääpelikurssin hän suoritti vuonna 1936. Talvisotaan hän osallistui 7. Kenttäsairaalaosaston vääpelinä, osallistuen taisteluihin Laatokan koillisrintamalla. Välirauhan aikana hän toimi Riihimäen Viestiharjoituskeskuksessa komppanian vääpelinä, komppanian vääpelinä Viestipataljoona 10:ssä sekä rajavääpelinä Rajavartiosto 1:ssä. Jatkosotaan hän osallistui 32. Rajakomppaniassa joukkueenjohtajana, osallistuen taisteluihin Vanhatimperi–Vainikkala akselilla, Rättijärvellä, Juustilassa, Uunsopissa, Prääsässä, Matrosassa ja Äänislinnassa. 65. Autokomppanian vääpeliksi hänet siirrettiin vuonna 1941, josta edelleen Kuormastokorjausryhmän päälliköksi vuonna 1942, missä tehtävässä oli vuoteen 1943 asti. 25. Kuormastojoukkueenjohtajaksi hänet siirrettiin vuonna 1943, missä tehtävässä oli vuoteen 1944 asti. Rajavartiosto 1:n joukkueenjohtajaksi hänet siirrettiin vuonna 1944, missä tehtävässä jatkoi sotien loputtuakin. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1945. Sotien jälkeen hän siirtyi rakennusurakoitsija R. Sainion palvelukseen vuonna 1946 ja oli ko. yrityksen palveluksessa aina vuoteen 1953 asti. Luottamustehtävissä hän toimi muun muassa Salmin Käsnäselän tiehoitokunnan puheenjohtajana vuosina 1924–1925, Salmin Rajavartioston Pitkäkannan Au-kerhon kunniatuomioistuimen puheenjohtajana hän toimi vuosina 1935–1939 ja Salmin Rajavartioston erikoissotaoikeuden jäsenenä vuosina 1935–1938. Kuusjärven Nuorisoseuran puheenjohtajana hän toimi vuosina 1965–1969 sekä Kuusjärven kunnan vaalilautakunnan jäsenenä vuosina 1964–1969. Outokummun reserviupseerikerhon hallituksen jäsenenä hän toimi vuosina 1965–1969 sekä kunniajäsenenä vuodesta 1967 alkaen. Ylennykset: Jefreitteri 1. huhtikuuta 1918, Aliupseeri 3. huhtikuuta 1918, Varavääpeli 13. heinäkuuta 1918, Vääpeli 9. marraskuuta 1921, Vänrikki 1942, Luutnantti 1944. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk;  Vapaudenmitali 1. lk. (1918 ja 1940),  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Talvisodan muistomitali,  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. lk. mitali,  Jääkärimerkki,  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.
Allan Villehard Lahtinen