stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sakramentaali

Sakramentaaleiksi kutsutaan yleisesti pääasiassa erilaisia kristillisiä siunaustoimituksia, jotka teologisesti määritellään varsinaisia sakramentteja vähäisemmiksi. Sakramentaalit eivät ole Jumalan, vaan kirkon asettamia.
Luterilaisen teologian näkökulmasta sakramentaali ei ole armonväline. Kirkollisia siunaamis- ja esirukoustoimituksia voidaan sanoa sakramentaaleiksi. Esimerkiksi kasuaalitoimitukset, kuten avioliittoon vihkiminen, konfirmaatio ja hautaan siunaaminen ovat sakramentaaleja.
Karismaattisen liikkeen piirissä siunatut rukousliinat voidaan luokitella sakramentaaleiksi. Rituale Romanum sisältää rukouksen sairasvuoteen lakanoiden siunaamiseksi. Saman kaltainen käyttö on vihreällä skapulaarilla.
Roomalaiskatolisessa ja ortodoksisessa kirkossa sakramentaali on sakramentin tapainen toimitus, esim siunaus tai vihkimys, joka ei vaikuta kuten sakramentti ex opere operato.
Katolisen kirkon katekismuksen luonnehdinnan mukaan sakramentaalien hyöty on siinä, että ne "valmistavat kirkon rukouksen kautta ottamaan armon vastaan ja toimimaan yhteistyössä sen kanssa." (KKK 1670) sakramentaalien "kautta myös mitä erilaisimmat elämän tilanteet tulevat pyhitetyiksi" (KKK 1667) Sakramentaaleja käsittelevät Kanonisen lain kohdat 1166-1172
Sakramentaaleja ovat esimerkisi benediktiot, vihkivesi ja eksorkismi.
Iron Man 2 (soundtrack)

| Iron Man 2 AC/DC |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Äänitetty : kesäkuu 1975 – huhtikuu 2008
 Julkaistu: 19. huhtikuuta 2010
 Tuottaja(t): Robert John "Mutt" Lange, George Young, Harry Vanda, Malcolm Young, Angus Young, Bruce Fairbairn, Brendan O’Brien
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal, blues rock, rock and roll
 Kesto: 60.15
 Levy-yhtiö: Columbia
AC/DC:n muut julkaisut
| Backtracks 2009 | Iron Man 2 2010 | Live at River Plate 2012 |
Iron Man 2 on hard rock -yhtye AC/DC:n kokoelma-albumi. Albumin julkaisusta ilmoitettiin 26. tammikuuta 2010 ja se ilmestyi 19. huhtikuuta 2010. Se toimii elokuvan Iron Man 2 soundtrackina ja sitä käytetään näin samalla tavalla kuin aikaisempaa Who Made Who -albumia: se sisältää sekä hittejä että vähemmän tunnettuja kappaleita, mutta toisin kuin Who Made Who, Iron Man 2 ei sisällä uusia kappaleita. Albumin  viisitoista kappaletta on poimittu yhtyeen kymmeneltä eri albumilta. Vain kahta kappaletta (”Shoot to Thrill” ja ”Highway to Hell”) käytettiin kokonaan elokuvassa, kun taas yhtä kappaletta (”Back in Black”) oli käytetty jo vuoden 2008 Iron Man -elokuvassa. Kappaleita ”Thunderstruck” ja ”The Razors Edge” käytettiin elokuvan trailereissa ja mainonnassa. 23. heinäkuuta 2010 mennessä albumia oli myyty maailmanlaajuisesti noin 1 210 000 kappaletta.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Alkuperäinen julkaisu | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Shoot to Thrill | Angus Young, Malcolm Young, Brian Johnson | Back in Black (1980) | 5.17 |  |  |  |  |  |
| 2. | Rock ’n’ Roll Damnation | Young, Young, Bon Scott | Powerage (1978) | 3.37 |  |  |  |  |  |
| 3. | Guns for Hire | Young, Young, Johnson | Flick of the Switch (1983) | 3.26 |  |  |  |  |  |
| 4. | Cold Hearted Man | Young, Young, Scott | Powerage (1978) | 3.34 |  |  |  |  |  |
| 5. | Back in Black | Young, Young, Johnson | Back in Black (1980) | 4.16 |  |  |  |  |  |
| 6. | Thunderstruck | Young, Young | The Razors Edge (1990) | 4.53 |  |  |  |  |  |
| 7. | If You Want Blood (You’ve Got It) | Young, Young, Scott | Highway to Hell (1979) | 4.37 |  |  |  |  |  |
| 8. | Evil Walks | Young, Young, Johnson | For Those About to Rock We Salute You (1981) | 4.23 |  |  |  |  |  |
| 9. | T.N.T. | Young, Young, Scott | T.N.T. (1975) | 3.34 |  |  |  |  |  |
| 10. | Hell Ain't a Bad Place to Be | Young, Young, Scott | Let There Be Rock (1977) | 4.15 |  |  |  |  |  |
| 11. | Have a Drink on Me | Young, Young, Johnson | Back in Black (1980) | 3.57 |  |  |  |  |  |
| 12. | The Razors Edge | Young, Young | The Razors Edge (1990) | 4.23 |  |  |  |  |  |
| 13. | Let There Be Rock | Young, Young, Scott | Let There Be Rock (1977) | 6.07 |  |  |  |  |  |
| 14. | War Machine | Young, Young | Black Ice (2008) | 3.10 |  |  |  |  |  |
| 15. | Highway to Hell | Young, Young, Scott | Highway to Hell (1979) | 3.28 |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Imperiumi: 8+/10
Aiheesta muualla

Iron Man 2 (soundtrack) Discogsissa. (englanniksi)
Indiana Jones and the Infernal Machine

| Indiana Jones and the Infernal Machine |
| --- | --- |

Kehittäjä:   LucasArts Windows LucasArts Nintendo 64 LucasArts Factor 5 Game Boy Color HotGen 
Julkaisija:   LucasArts Windows / Nintendo 64 LucasArts Game Boy Color THQ 
Jakelija:  Steam, GOG.com ja Humble Store
Ohjaaja:  Hal Barwood
Tuottaja:  Wayne Cline
Suunnittelija:  Hal Barwood
Taiteilija:  William Tiller
Säveltäjä:  Clint Bajakian
Pelisarja:  Indiana Jones
Pelimoottori:  Sith
Julkaistu:  WindowsNA 23. marraskuuta 1999EU 1999 Nintendo 64NA 15. joulukuuta 2000 Game Boy ColorNA 30. maaliskuuta 2001EU 5. toukokuuta 2001
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ELSPA: 11+, ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Microsoft Windows, Nintendo 64, Game Boy Color
Jakelumuoto:  CD, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Indiana Jones and the Infernal Machine on LucasArtsin kehittämä ja julkaisema toimintaseikkailupeli, joka perustuu Steven Spielbergin ja George Lucasin luomaan Indiana Jones -hahmoon. Peli julkaistiin vuonna 1999 Microsoft Windowsille, Nintendo 64:lle ja Game Boy Colorille. Peli oli ensimmäinen kolmiulotteinen Indiana Jones -peli.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 73,55 %
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Pelit: 80
Pelit-lehden arvostelussa peliä pidettiin viihdyttävänä Tomb Raider -kloonina, mutta toisaalta kiiteltiin onnistunutta tunnelmaa. Esineiden rajallisia käsittelymahdollisuuksia moitittiin.
Aiheesta muualla

Indiana Jones and the Infernal Machine MobyGamesissa (englanniksi)
Sadutus
Aiheesta muualla

Lisää tietoa sadutusmenetelmästä (Arkistoitu – Internet Archive)
Sadutuksen ohje eri kielillä (Arkistoitu – Internet Archive)
Lasten kertomia satuja Korvaan päin -teos (Arkistoitu – Internet Archive)
Netissä julkaistuja kertomuksia (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirsti Palonen, psykologi ja terapeutti, on koonnut lasten satuja sodassa ja sodan jälkeen Libanonissa vuosina 2006 ja 2007
"Aikuiset sotivat ja lapset kertovat 1–12": Kaikki tämä muutti elämämme helvetiksi
Sadutus: Very nice and not expensive
Libanonilaistarinat esillä sadutus-workshopissa Ramallahissa
"...jotta pääsisimme jokapäiväisistä kuolonuhreista..."
"Ja aurinko oli surullinen..."
Jerusalemin-matkan yhteydessä
...ja synnytys alkoi
Leirin koko maaperä tärisi
Oma koti on paras paikka maailmassa
Lapsille psykososiaalinen jälleenrakennustyö
Tulitusta ja hilloa
Lasten tarinoita osa II
Tutkijoille 3500 suomalaisen lapsen sadun aineisto (Arkistoitu – Internet Archive) on tilattavissa Suomen yhteiskuntatieteellisestä tietoarkistosta.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Taipale, Ilkka (toim.): 100 sosiaalista innovaatiota Suomesta: Kuinka Suomesta tuli Suomi — poliittisia, sosiaalisia ja arkipäivän keksintöjä. Into Kustannus Oy, Helsinki. 2017. 332 s.
Iron Man (videopeli)

| Iron Man |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Secret Level (X360, PS3) Artificial Mind and Movement (Wii, PS2, PSP, NDS, PC)
Julkaisija:  Sega
Julkaistu:  2. toukokuuta 2008
Lajityyppi:  toiminta
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12Virheellinen PEGI-arvo ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation Portable, Xbox 360, Wii, Nintendo DS, mobiili
Jakelumuoto:  Blu-ray, DVD, UMD, optinen levy, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Iron Man on Secret Levelin ja Artificial Mind and Movementin kehittämä ja Segan julkaisema toimintapeli, joka perustuu Iron Man -elokuvaan. Peli on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, PlayStation Portablelle, Xbox 360:lle Wiille, Nintendo DS:lle ja mobiilipelinä.
Pelin tapahtumat seuraavat elokuvan juonta, eli tarkoituksena on alussa taistella terroristiryhmää vastaan. Pelin edetessä Rautamies kohtaa sarjakuvista tuttuja vihollisia, kuten Sulattajan, Titaanimiehen ja Iron Mongerin.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Downey Jr.  | … |  Tony Stark / Rautamies   |
|  Terrence Howard  | … |  Col. James Rhodes   |
|  Shaun Toub  | … |  Yinsen   |
|  Dimitri Diatchenko  | … |  Boris Bullski / Titaanimies   |
|  Gavin Hammon  | … |  Bruno Horgan / Sulattaja   |
|  Zach McGowan  | … |  Marc Scarlotti / Whiplash   |
|  Meredith Monroe  | … |  Pepper Potts   |
|  Stephen Stanton  | … |  Rautamies, lentäjä, mekaanikko, afganistanilaissotilas   |
|  Gillon Stephenson  | … |  Jarvis   |
|  Fred Tatasciore  | … |  Obadiah Stane / Iron Monger, Maggia-rikollisjärjestön sotilas, afganistanilaissotilas, AIM puheenjohtaja   |
|  Courtenay Taylor  | … |  Whitney Frost / Madame Masque   |
|  Jim Ward  | … |  A.I.M.-yhtiön sotilas   |
Linkit

Iron Man -pelin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Iron Man (videopeli) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Iron Man MobyGamesissa (englanniksi)
Guillaume Marie van Zuylen

Guillaume Marie van Zuylen (4. tammikuuta 1910 – 2. huhtikuuta 2004) oli belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 11. syyskuuta 1932 Liègen hiippakunnassa. 9. heinäkuuta 1951 hän sai nimityksen Liègen koadjuuttoripiispaksi ja Druasin titulaaripiispaksi. Hänet vihittiin piispaksi 8. syyskuuta Louis-Joseph Kerkhofsin toimiessa pääkonsekraattorina.
Zuylenista tuli Liègen piispa 7. joulukuuta 1961, ja hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän oli eläkkeellä vuodesta 1986.
Roque Júnior

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: José Vítor Roque Júnior
Syntymäaika: 30. syyskuuta 1976
Syntymäpaikka: Santa Rita do Sapucai, Brasilia
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: Bayer 04 Leverkusen
Pelinumero: 3
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–1994   1994–1995   1995–2000   2000–2003   2003–2004   2004   2004–2007   2007–2008   2008   2008   2010 | Santarritense São José Palmeiras Milan → Leeds United (laina) → Siena (laina) Bayer Leverkusen MSV Duisburg Al-Rayyan → Palmeiras (laina) Ituano | 031 00(3) 047 00(1) 192 0(15) 044 00(0) 005 00(0) 005 00(0) 035 00(0) 004 00(0) 003 00(0) 007 00(0) 003 00(1) |
Maajoukkue
| 1999– | Brasilia | 48 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Roque Júnior (oik. José Vítor Roque Júnior, s. 30. syyskuuta 1976 Santa Rica do Sapucai, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan 186-senttinen Roque Júnior oli keskuspuolustaja.
Maailman eliittiin italialaisessa AC Milanissa noussut Roque Júnior tunnetaan kovana taklaajana. Uransa aikana hän on Milanin lisäksi edustanut mm. São Joséa, Palmeirasia, Leedsiä ja Sienaa. Seurajoukkueuran parhaita saavutuksia ovat Brasilian cupin voitto ja Copa Mercosurin voitto vuodelta 1998, Copa Libertadoresin voitto 1999 sekä Italian cupin, Mestarien liigan ja UEFA Super Cupin voitot vuodelta 2003.
Brasilian maajoukkueessa Roque Júnior pelasi 48 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän on voittanut "Selecaossa" maailmanmestaruuden MM-kisoissa 2002 ja Maanosaliittojen Cupin vuonna 2005. MM-kisoissa 2002 hän pelasi kuudessa Brasilian seitsemästä ottelusta, muun muassa loppuottelun kokonaan.
Aiheesta muualla

Roque Júnior FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)
Leverkusen who's who (saksaksi)
Brasilian joukkue – Copa América 2001
1 Marcos |
2 Belletti |
3 Cris |
4 Roque Júnior |
5 Costa |
6 Roger |
7 Geovanni |
8 Emerson |
9 Guilherme |
10 Juninho Paulista |
11 Denílson |
12 Dida |
13 Alessandro |
14 Luisão |
15 Juan |
16 Júnior |
17 Juninho Pernambucano |
18 Rochemback |
19 Fernando |
20 Alex |
21 Ewerthon |
22 Jardel |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Marcos |
2 Cafu |
3 Lúcio |
4 Roque Júnior |
5 Edmílson |
6 Roberto Carlos |
7 Ricardinho |
8 Silva |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Ronaldinho |
12 Dida |
13 Belletti |
14 Polga |
15 Kléberson |
16 Júnior |
17 Denílson |
18 Vampeta |
19 Juninho |
20 Edílson |
21 Luizão |
22 Ceni |
23 Kaká |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Dida |
2 Maicon |
3 Lúcio |
4 Roque Júnior |
5 Emerson |
6 Gilberto |
7 Robinho |
8 Kaká |
9 Adriano |
10 Ronaldinho |
11 Zé Roberto |
12 Marcos |
13 Cicinho |
14 Juan |
15 Luisão |
16 Léo |
17 Gilberto Silva |
18 Juninho |
19 Renato |
20 Baptista |
21 Oliveira |
22 Edu |
23 Gomes |
Valmentaja Parreira
Gustaf Richard Idestam

Gustaf Richard Idestam (7. helmikuuta 1832 Helsinki – 10. lokakuuta 1915 Helsinki) oli suomalainen juristi, senaattori ja valtiopäivämies.
Henkilöhistoria

Idestamin vanhemmat olivat vuorimestari Gustaf Idestam ja Anna Sofia Trapp ja puoliso vuodesta 1859 Fredrika Charlotta Eklund (k. 1907). Idestam tuli ylioppilaaksi 1849 ja suoritti tuomarintutkinnon 1854, varatuomarin arvon hän sai 1857. Lakitieteellisiä opintoja Idestam harjoitti vielä Berliinissä ja Pariisissa 1874. Hänestä tuli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1857, kanslisti 1858, ylimääräinen viskaali 1862, notaari 1863, ajoittain apujäsen vuodesta 1866, varakanneviskaali 1868, kanneviskaali 1869, asessori 1870 ja hovioikeudenneuvos 1878. Samalla hän toimi kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan asiamiehenä 1859–1860. Senaattori senaatin oikeusosastolla Idestamn oli 1899–1900. Hän toimi neuvonantajana helsinkiläisessä asianajotoimistossa 1902–1906. Valtiopäivillä Idestam oli aatelissäädyssä edustaja 1877–1878, 1882 ja 1885.
Julkaisuja

Idestam julkaisi Karl Wilhelm Sulinin kanssa selityksin varustetun laitoksen vuoden 1886 sotilasrikoslaista ja toimitti vuoden 1734 laista tarkastetun ja liittein varustetun laitoksen:
Tabeller öfver straffbestämmelserna i 1875 års strafflagsförslag, 1877
Militärstrafflag, 1886, K. W. Sulinin kanssa
I Storforstendömet Finland gällande delar av Sveriges Rikes Lag, gillad och antagen på rikstagen år 1734, med tillägg af stadganden, utkomna intill år 1902, 1902
Intia kesäolympialaisissa 2016

Intia osallistui Rio de Janeiron kesäolympialaisiin 2016 112 urheilijan joukkueella. Sen urheilijat osallistuivat yhteensä 15 eri lajiin. Intia on osallistunut jokaisiin olympialaisiin Antwerpenin olympialaisista 1920 lähtien. Kyseessä oli 24. kerta, kun Intia osallistuu kesäolympialaisiin. Intia saavutti Rio de Janeirossa yhteensä kaksi mitalia. P. V. Sindhu sai hopeaa naisten sulkapallon kaksinpelissä. Sindhun saavuttama mitali oli ensimmäinen intialaisen naisen saavuttava olympiamitali. Toisen mitalin saavutti Sakshi Malik, joka oli kolmas naispainin 58 kg sarjassa.
Mitalistit > Hopeaa

P. V. Sindhu, naisten sulkapallon kaksinpeli
Mitalistit > Pronssia

Sakshi Malik, naispainin 58 kg
Ammunta

Ammunnassa Intialla oli 12 edustajaa. Näistä kolme oli naisia ja miehiä yhdeksän. Ainoat loppukilpailuun päässeet olivat Abhinav Bindra, joka oli miesten 10 metrin ilmakiväärin neljäs, ja Jitu Rai, joka oli miesten 10 metrin ilmapistoolin 8.
Golf

Kolme intialaista golffaria osallistui olympialaisiin. Shiv Chawrasia oli tuloksella 289 (+5) miesten kilpailun 50., ja Anirban Lahiri saman turnauksen 57. tuloksella 294 (+10). Naisten kilpailussa Aditi Ashok oli 41. tuloksella 291 (+7).
Jousiammunta

Jousiammuntaan osallistui neljä intialaista urheilijaa. Laxmirani Majhi, Deepika Kumari ja Bombayla Devi osallistuivat sekä yksilökilpailuun että naisten joukkuekilpailuun. Joukkuekilpailussa Intia oli kuudes. Majhi oli yksilökilpailun 33. pudoten ensimmäisellä kierroksella, Kumari kuudes voitettuaan ensimmäiset kaksi ottelua, mutta hävittyään kolmannella kierroksella Tan Ya-Tingille, ja Devi 9. voitettuaan kaksi ensimmäistä otteluaan, mutta kolmannella kierroksella hän hävisi Alejandra Valencialle. Atanu Das osallistui miesten yksilökilpailuun. Das voitti kaksi ensimmäistä otteluaan, mutta hävisi kolmannella kierroksella Lee Seung-Yunille. Dasin lopullinen sijoitus oli 9.
Judo

Judossa Intian ainoa edustaja oli Avtar Singh, joka kilpaili miesten 90 kg sarjassa. Hän hävisi ensimmäisen ottelunsa Popole Misengalle.
Maahockey

Intialla oli joukkue sekä naisten että miesten turnauksessa. Naisten turnauksessa Intia hävisi alkulohkonsa viidestä ottelusta neljä pelaten vain Japanin kanssa tasan. Naisissa Intia jäi näin turnauksen viimeiseksi joukkueeksi. Miehet voittivat alkulohkossaan Irlannin ja Argentiinan, pelasi tasan Kanadan kanssa ja hävisi Saksalle ja Alankomaille. Oltuaan alkulohkonsa neljäs, pääsi Intia puolivälieriin, jossa se hävisi Belgialle 1–3.
Nyrkkeily

Nyrkkeilyyn osallistui kolme intialaista nyrkkeilijää. Kaikki nyrkkeilijät olivat miehiä. Shiva Thapa otteli 56 kg sarjassa. Thapa hävisi heti ensimmäisen ottelun kuubalaiselle Robeisy Ramírezille, joka voitti myös kääpiösarjan olympiakultaa. Manoj Kumar otteli 64 kg sarjassa. Kumar voitti ensimmäisessä ottelussaan liettualaisen Evaldas Petrauskasin, mutta toisessa ottelussa uzbekistanilainen Fazliddin Gaibnazarov voitti Kumarin. Vikas Krishan Yadav nyrkkeili 75 kg sarjassa. Yadav voitti kahdessä ensimmäisessä ottelussaan yhdysvaltalaisen Charles Conwellin ja turkkilaisen Önder Şipalin. Puolivälierissä uzbekistanilainen Bektemir Melikuziev voitti Yadavin.
Paini

Seitsemän intialaista painijaa osallistui Rion olympialaisiin. Miesten vapaapainin 57 kg sarjassa Sandeep Tomar hävisi neljännesvälierissä venäläiselle Viktor Lebedeville. 65 kg sarjassa Yogeshwar Dutt hävisi karsintakierroksella mongolialaiselle Ganzorigiin Mandakhnaranille. Miesten kreikkalais-roomalaisessa painissa Ravinder Khatri hävisi 85 kg sarjassa unkarilaiselle Viktor Lőrincz, ja Hardeep Singh 98 kg sarjassa turkkilaiselle Cenk İldemille. Kumpikin tappio tuli neljännesvälierissä.
Naisten vapaapainissa Vinesh Phogat kilpaili 48 kg sarjassa. Hän voitti neljännesvälierissä romanialaisen Alina Vuc, mutta hävisi puolivälierissä kiinalaiselle Sun Yananille. 53 kg sarjassa otteli Babita Kumari. Kumari hävisi neljännesvälierissä kreikkalaiselle Maria Prevolarakille. Sakshi Malik kilpaili 58 kg sarjassa. Karsintakierroksella hän voitti ruotsalaisen Johanna Mattssonin ja neljännesvälierissä Mariana Cherdivaran. Puolivälierissä hän hävisi Valeria Koblovalle, mutta koska Koblova pääsi loppuotteluun, pääsi Malik keräilyeriin. Keräilyerien toisella kierroksella hän voitti mongolialaisen Pürevdorjiin Orkhonin. Pronssiottelussa Malik voitti kirgiisialaisen Aisuluu Tynybekova 3–1.
Painonnosto

Painonnostossa Saikhom Mirabai Chanu ei saanut tulosta naisten 48 kg sarjassa. Miesten 77 kg sarjassa Sathish Sivalingam sai tempauksessa tuloksen 148 kg ja työnnössä 181 kg, jotka riittivät kokonaiskilpailun sijalle 11.
Pöytätennis

Neljä intialaista urheilijaa osallistui pöytätenniksen kaksinpeleihin. Miesten kaksinpeliin osallistuivat Sharath Kamal Achanta ja Soumyajit Ghosh. Achanta hävisi ensimmäisen ottelunsa romanialaiselle Adrian Crișanille. Ghosh hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa Padasak Tanviriyavechakulille. Myös naisissa kumpikin hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa. Manika Batra hävisi puolalaiselle Katarzyna Grzybowskalle ja Mouma Das romanialaiselle Daniela Dodeanille.
Soutu

Intialla oli yksi edustaja soudussa. Miesten yksikössä Dattu Baban Bhokanal oli 13.
Sulkapallo

Sulkapallossa Intialla oli seitsemän urheilijan edustus. Naisten kaksinpeliin osallistuivat Saina Nehwal ja Pusarla Sindhu. Nehwal voitti alkulohkossaan yhden ottelun ja hävisi yhden ottelun jääden lohkossaan toiseksi eikä päässyt pudotuspeleihin. Sindhu voitti alkulohkonsa kummatkin ottelun. Neljännesvälierissä hän voitti Tai Tzu-Yingin. Puolivälierissä Sindhu voitti kiinalaisen Wang Yihanin erin 2–0. Välierissä Sindhu voitti erin 2–0 japanilaisen Nozomi Okuharan. Loppuottelussa Sindhu voitti ensimmäisen erän, mutta espanjalainen Carolina Marín voitti kaksi seuraavaa erää. Sindhun hopeamitali oli ensimmäinen intialaisen naisen voittama mitali. Nelinpelissä pari Jwala Gutta ja Ashwini Ponnappa hävisivät kaikki kolme alkulohkonsa ottelua.
Miehissä Srikanth Kidambi osallistui kaksinpeliin. Hän voitti alkulohkonsa kummatkin ottelut. Neljännesvälierissä Kidambi voitti tanskalaisen Jan Ø. Jørgensenin erin 2–0, mutta puolivälierissä kiinalainen olympiavoittaja Lin Dan voitti Kidambin erin 2–1. Nelinpelissä Manu Attri ja B. Sumeeth Reddy voittivat alkulohkossaan yhden ottelun, mutta hävisivät kaksi ottelua. Intialaispari oli alkulohkonsa neljäs eikä päässyt pudotuspeleihin.
Tennis

Intialla oli edustus kaikissa kolmessa nelinpelissä. Miesten nelinpelissä Rohan Bopanna ja Leander Paes hävisivät puolalaisille Łukasz Kubotille ja Marcin Matkowskille ensimmäisellä kierroksella. Naisten nelinpelissä Sania Mirza ja Prarthana Thombare hävisivät ensimmäisellä kierroksella kiinalaisparille Peng Shuai–Zhang Shuaille. Sekanelinpelissä Bopanna ja Mirza pääsivät aina pronssiotteluun, jossa he hävisivät Radek Štěpánekille ja Lucie Hradeckálle.
Uinti

Intialla oli kahden urheilijan edustus uinnissa. Sajan Prakash oli miesten 200 metrin perhosuinnissa alkuerien 28. ajalla 1.59,37. Shivani Kataria oli naisten 200 metrin vapaauinnin alkuerien 41. ajalla 2,09.30. Kumpikaan ei päässyt välieriin.
Voimistelu

Ainoa intialaisurheilija, joka osallistui voimisteluun oli Dipa Karmakar, joka kilpaili naisten telinevoimistelussa. Karmakar oli kokonaiskilpailun 51, mutta hypyissä hän oli ensin karsintojen 8. tuloksella 14,850 ja loppukilpailussa 4. tuloksella 15,066.