stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Copacabana

Copacabana on kaupunginosa Rio de Janeiron kaupungissa Brasiliassa. Copacabana on maailmankuulu puolikuun muotoisesta hiekkarannastaan, ja sen värikäs historia on innoittanut muusikoita, kirjailijoita ja taiteilijoita.
Copacabanan kaupunginosa alkaa Princesa Isabelin kadusta ja jatkuu aina hiekkarannan kuudenteen hengenpelastustorniin (Posto Seis) Copacabanan linnakkeen (Forte de Copacabana) lähellä. Copacabanasta länteen on pieni Arpoadorin uimaranta, sitten Ipanema ja Leblon. Idässä, ensimmäisellä hengenpelastustornilla, on Lemen kaupunginosa ja hiekkaranta. Copacabanan hiekkaranta ulottuu toisesta hengenpelastustornista kuudenteen.
30-, 40-, ja 50-luvuilla Copacabana tuli tunnetuksi boheemina ja rikkaana kaupunginosana, joka oli täynnä ravintoloita, elokuvateattereita, kauppoja ja teattereita. 1960-luvulla Copacabanasta oli kuitenkin tullut jo niin kuuluisa, että asukkaita virtasi enemmän kuin alueella oli tilaa. Vanhat talot korvattiin kerrostalojen pienillä huoneistoilla. Nykyään Copacabana on Rion tiheimmin asuttu alue 3400 asukkaallaan per neliökilometri. Uudisrakentamisesta huolimatta Copacabana on edelleen yksi Rion kauneimmista kohteista, jonka yli 80 hotelliin virtaa turisteja ympäri maailmaa.
Copacabanan neljä kilometriä pitkä hiekkaranta on tunnettu valkoisin ja mustin aalloin koristellusta mosaiikkijalkakäytävästään. Hiekkarannan editse kulkeva Avenida Atlântica rajaa hiekkarannan muusta kaupunginosasta. Sunnuntaisin tie on autoilta suljettu, jolloin sen valtaavat lenkkeilijät, pyöräilijät ja rullaluistelijat. Itse hiekalla järjestetään hiekkajalkapallon ja -lentopallon maailmanmestaruuskilpailuja sekä konsertteja. Uuden vuoden ilotulitus kerää rannalle peräti kolme miljoonaa katsojaa.
Kaupunginosan kuuluisin rakennus on hotelli Copacabana Palace, jota pidetään yhtenä Brasilian ylellisimmistä. Vuonna 1923 rakennetun hotellin suunnitteli ranskalainen arkkitehti Joseph Gire.
Turistien suuri määrä houkuttelee myös kerjäläisiä ja taskuvarkaita, eikä kaupunginosa ole öisin kovinkaan turvallinen. Kaupunginosassa sijaitsee neljä favelaa.
Copacabana on tunnettu myös yöelämästään: baareista, diskoista ja prostituoiduista.
Kuvia Copacabanalta

Copacabanan ranta
Ilmakuva Rio de Janeiron eteläosasta. Copacabanan hiekkaranta on kuvassa vasemmalla.
Hotelli Copacabana Palace
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Copacabanan virallinen sivu (portugaliksi) (englanniksi)
Old Postcards from Brazil - Copacabana (portugaliksi) (englanniksi)
Copacabanan karttasivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Clemente Mastella

Clemente Mastella
Mario Clemente Mastella (s. 5. helmikuuta 1947, Ceppaloni) on italialainen poliitikko ja maan entinen oikeusministeri Prodin hallituksessa 2006–2008. Hän johtaa kristillisdemokraattista Popolari-UDEUR-puoluetta.
Mastella on Italian kristillisdemokraattipuolueen entinen pitkäaikaisjäsen. Puolueen hajottua vuonna 1994 perusti Pierferdinando Casinin kanssa Centro Cristiano Democraticon. Samana vuonna Silvio Berlusconi nousi pääministeriksi ja Mastellasta tuli uuden hallituksen työministeri.
Vuonna 1998 Mastella perusti Cristiani Democratici per la Repubblica -puolueen (myöhemmin Unione Democratica per la Repubblica). Se oli olemassa vain vuoden, ja 1999 Mastella nousi Popolari-UDEUR:n johtajaksi.
Mastella oli toukokuusta 2006 lähtien Italian oikeusministerinä Prodin hallituksessa ja on lisäksi Beneventon maakuntaan kuuluvan Ceppalonin pormestari. Myös hänen vaimonsa Sandra Lonardo on Popolari-UDEUR:n jäsen. Mastella erosi hallituksesta tammikuussa 2008 korruptioepäilyjen vuoksi. Skandaaliin liitettiin Mastellan ja hänen vaimonsa lisäksi yli parikymmentä ihmistä. Mastella ilmoitti aluksi tukevansa edelleen Prodin hallitusta, mutta veti sitten tukensa pois.
Clemente Gaddi

Clemente Gaddi (23. joulukuuta 1901 – 7. marraskuuta 1993) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Comon hiippakuntaan 18. syyskuuta 1926 ja nimitettiin Nicosian hiippakunnan piispaksi 24. kesäkuuta 1953. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Felice Bonomini, jota avustivat Guglielmo Bosetti ja Giacomo Zaffrani.
21. heinäkuuta 1962 Gaddi sai nimityksen Siracusan koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Darnisin titulaariarkkipiispaksi. 25. syyskuuta 1963 hänet siirrettiin Bergamon hiippakunnan arkkipiispaksi. Arkkipiispa oli vain Gaddin henkilökohtainen titteli, ja Bergamo on tavallinen hiippakunta.
Gaddi osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja johti hiippakuntaansa, kunnes jäi eläkkeelle 20. toukokuuta 1977.
City pop

| City pop |
| --- | --- |
Alkuperä:  funk, soul, disko, lounge, yacht rock
Alkuperämaa:  Japani
Kehittymisen ajankohta:  1970-luvun puoliväli
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  vaporwave, future funk
City pop (jap. シティ・ポップ) tarkoittaa japanilaista popmusiikkia, joka oli suosituinta 1970-luvun lopulta 1980-luvun puoliväliin. Tyylilaji ilmestyi Japanin kehittyessä talousmahdiksi. Se sai vaikutteita funkista, soulista, diskosta, loungesta sekä yacht rockista. City popista kehittyneitä tyylilajeja ovat vaporwave ja future funk.
City pop oli optimistista musiikkia ja heijasti Japanin senaikaista kukoistavaa taloutta. Japanin talouskuplan puhjetessa 1990-luvun vaihteessa myös city popin suosio loppui.
Määritelmä

”City pop” -termiä pidetään mukautuvaisena. Muun muassa monet fanit väittelevät siitä, mikä on city pop -musiikkia ja mikä ei. Musiikkitoimittaja Yutaka Kimura kuvailee tyylilajia ”urbaaniksi popmusiikiksi niille, joilla on urbaani elämäntapa”. City pop kuvaileekin tyypillisesti kaupunkielämää. Japanin toisen maailmansodan jälkeinen populaarimusiikki voidaan jakaa laajassa mittakaavassa ”kayōkyokuun” ja ”länsimaalaistyyliseen musiikkiin”. City pop on yksi jälkimmäisen genreistä. Tyylillisesti city pop yhdistelee löyhästi japanilaisen populaarimusiikin aiempia suuntauksia. Rolling Stonen Jon Blistein kirjoittaa, ettei city pop ole tiukkarajainen genre vaan yleisnimitys tietynlaista tunnelmaa henkivälle musiikille. Vaikutteita oli esimerkiksi aikuisrockista, soft rockista, diskosta, funkista, fuusiojazzista ja Yhdysvaltain länsirannikon popista sekä latinalaisamerikkalaisesta ja karibialaisesta musiikista. City pop ei kuitenkaan suoraan jäljitellyt esikuviaan, vaan musiikki mukautettiin Japanin suurkaupunkien kulttuuriin, 1970–1980-lukujen talouskuplan vaurautta ja teknologiaa henkivään tunnelmaan.
Kehittyminen

Musiikkinäytteet
”4:00 AM” on Taeko Ōnukin vuoden 1978 city pop -kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan .
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
City pop alkoi kehittyä 1970-luvulla. Tyylilajin juuret ovat new musicissa, joka on The Bandilta, Bob Dylanilta ja Lauren Canyonilta vaikutteita saanutta folkrockia. New musicia tekivät melkein kokonaan vain japaniksi laulavavat artistit. Ennen 1970-lukua suurin osa japanilaisista rockartisteista lauloi englanniksi. City popin kehittivät useat new music -artistit, kuten Haruomi Hosono ja Shigeru Suzuki. Heitä pidetään ensimmäisinä japaniksi laulavina rockmuusikoina. Suzukin vuoden 1976 kappale ”Lady Pink Panther” on vuoden 2019 kokoelma-albumin Pacific Breeze vanhin kappale. Sitä voidaan pitää kahden eri tyylilajin välisenä siltana. Kappale on suurimmilta osin folkrockia, mutta siinä on myös jousilla ja melodikalla soitettuja bossa nova -rytmejä.
Monet city popin suosituimmista artisteista olivat taitavia säveltäjiä ja tuottajia. Artistit kuten Tatsurō Yamashita ja Toshiki Kadomatsu sisällyttivät monimutkaisia sovituksia ja lauluntekotekniikoita kappaleisiinsa. Japanin talouden kukoistuksen ansiosta he saivat aiempaa helpommin rahoitusta levy-yhtiöiltä: heillä oli varaa ostaa viimeisimmät äänityslaitteet ja he pystyivät luomaan city popille futuristisen äänimaailman. City popiin yhdistettyjä instrumentteja ovat muun muassa Cazio CZ-101- sekä Yamaha CS-80 -syntetisaattorit ja Roland TR-808 -rumpukone.
City pop -albumien kansikuvien tekijät olivat myös kiinnostuneita kapitalismin vetovoimasta. Tatsurō Yamashitan albumien kansikuvien tekijä Eizin Suzuki tuli kuuluisaksi suunnitellessaan mainoksia Japanin suurimmille yhtiöille kuten Nikonille, Suntorylle, Nissanille ja Nippon Oilille.
Suosio

City pop oli Japanin suosituinta valtavirtamusiikkia 1970-luvun lopulta 1980-luvun puoliväliin. Monet city pop -artistit halusivat tulla maailmanlaajuisesti suosituiksi, mutta valtaosa ymmärsi ettei näin tulisi koskaan käymään. Monet japanilaiset, jotka varttuivat city popin kukoistuksen aikana, pitivät tyylilajia kliseisenä valtavirtamusiikkina. Kun 1980-luvun lopulla talouskupla puhkesi, myös city pop menetti suosionsa. City popin tilalle kehittyi urbaanimpi Shibuya-kei eli ’Shibuya-tyyli’.
Suosio > 2000-luvun uusi suosio

2010-luvun alussa city pop herätti länsimaalaisten valtavirran ulkopuolista musiikkia tekevien artistien kiinnostuksen. Tyylilaji on inspiroinut useita vaporwave-artisteja kuten Yung Bae, Saint Pepsi ja Luxury Elite. Vaporwave-levy-yhtiö Business Casualin omistaja John Zobele sanoi seuraavaa:
»[City popissa] on jotakin kiehtovaa ja viehättävää, kuin jokin tuntuisi tutulta mutta samaan aikaan vieraalta. [– –] Kun ensimmäisen kerran löysin city popin, tuntui kuin matkustaisin ajassa taaksepäin, laittaisin TV:n päälle ja näkisin toisesta maailmasta vanhoja mainoksia, joissa myydään samoja tuotemerkkejä ja kuluttajatuotteita mutta toisella tavalla kuin muistan.»
Mariya Takeuchin vuoden 1984 klassikkokappale ”Plastic Love” on suosittu nykyajan artistien ja yhtyeiden kuten Black Madonnan ja Gorillazin keskuudessa, ja sillä on vuoteen 2021 mennessä yli 48 miljoonaa kuuntelukertaa YouTubessa. Vuonna 2020 city pop -artisti Miki Matsubaran vuoden 1979 kappale ”Mayonaka no Door / Stay With Me” nousi Spotifyn senhetkisesti kuunnelluimmaksi kappaleeksi. Genreä on tullut Spotifyn lisäksi saataville myös Apple Music -palveluun.
City pop -artisteja ja -yhtyeitä

Anri
Haruomi Hosono
Toshiki Kadomatsu
Miki Matsubara
Omega Tribe
Taeko Ōnuki
Shigeru Suzuki
Mariya Takeuchi
Tatsurō Yamashita
Aiheesta muualla

City Pop on Vinyl brings back the glitzed-out sounds of Japan's bubble The Japan Times.  6.8.2020. (englanniksi)
Electric picnic

| Electric picnic J>  Karjalainen Electric Sauna |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1999
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Tommi Viksten
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 48.26
 Levy-yhtiö: Poko Records
Listasijoitukset
  2.
J. Karjalaisen muut julkaisut
| Laura Häkkisen silmät 1998 | Electric picnic 1999 | Marjaniemessä 2001 |
Electric picnic on J. Karjalainen Electric Sauna -yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin vuonna 1999.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kaksitoista viikkoa. Albumi myi ilmestyessään kultaa, ja sitä on myyty yli 28 800 kappaletta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen.
Picnic – 3.39
Sä oot niin kaunis tänään – 5.06
Meno mielessä – 4.21
Piruntyttö – 3.05
Sä oot cool – 3.31
Hölmö nuori sydän – 4.12
Lomalle Meksikoon – 4.12
Kuinka kauan vielä? – 4.58
Pikku Josephine – 4.34
Sananen – 4.31
Mä jäin kiinni asfalttiin – 3.10
Koko keittiö rokkas – 3.14
Elämä ja aurinko

| Elämä ja aurinko |
| --- | --- |
 Vuoden 1994 painoksen kansi
Kirjailija:  F. E. Sillanpää
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Kirja
Julkaistu:  1916
Sivumäärä:  354 (241 s. vuoden 1994 painos)
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Elämä ja aurinko on F. E. Sillanpään romaani vuodelta 1916.
Teos on Sillanpään esikoisromaani. Hän sovelsi siinä uutta tarkastelutapaa nähdä ihminen tasavertaisena osana luomakuntaa. Hän oli omaksunut nuorena lääketieteen ylioppilaana 1900-luvun alun luonnonfilosofien opetuksen kaikkien ilmiöiden yhteenkuuluvuudesta.
Teoksen pohjalta on vuonna 1955 valmistunut elokuva Poika eli kesäänsä, jonka on ohjannut Roland af Hällström.
Clementa C. Pinckney

Clementa C. Pinckneyn muotokuva
Clementa Carlos Pinckney (30. heinäkuuta 1973 Beaufort – 17. kesäkuuta 2015 Charleston) oli yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko ja protestanttinen pappi.
Pinckney sai humanististen tieteiden kandidaatin arvon Allen Universitysta vuonna 1995 ja valmistui Etelä-Carolinan yliopistosta julkishallinnon maisteriksi vuonna 1999. Lutheran Theological Southern Seminarysta hän valmistui vuonna 2008. Pinckney valittiin Etelä-Carolinan edustajainhuoneen jäseneksi vuonna 1996 ja Etelä-Carolinan senaattiin vuonna 2000. Osavaltion senaatin jäsenenä hän toimi loppuelämänsä ajan. Pinckney työskenteli African Methodist Episcopal Churchin pastorina. Hänet murhattiin yhtenä Charlestonin kirkkoammuskelun uhreista kesäkuussa 2015.
Pinckney oli vuodesta 1999 naimisissa Jennifer Benjaminin kanssa. Hänellä oli kaksi lasta: Eliana ja Malana.
Cocktail-lehti

| Cocktail |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Oy Aikakauslehti Cocktail
Perustettu:  1945 lakkasi 1974
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  4-26
Kieli:  suomi
Cocktail oli suomalainen miestenlehti, joka ilmestyi vaihtelevasti vuosina 1945–1974. Lehden sisältö oli lähinnä Pin-up kuvia, novelleja ja vitsejä. Lehti ilmestyi 4–26 kertaa vuodessa.  
Lehteä kustansi Södermans Tryckeri AB, mutta 1960-luvulta lähtien Oy Aikakauslehti Cocktail. 
Cocktail nimellä julkaistiin 1970-luvulla myös pehmopornoa sisältäviä pokkareita 52 kappaletta.
Corradino D’Ascanio

Corradino D'Ascanio (1. helmikuuta 1891 Popoli – 6. elokuuta 1981 Pisa) oli italialainen lentokoneinsinööri, joka tunnetaan parhaiten Vespa-skootterin suunnittelijana. Hänen suurin mielenkiintonsa kohde oli kuitenkin helikopterit.
Elämä

Corradino D'Ascanio syntyi Italiassa Popolin kaupungissa 1891. Hyvin nuorena hän kiinnostui lentämisestä ja lentokoneista. Hän valmistui insinööriksi Torinon teknillisestä opistosta vuonna 1914. Hän liittyi vapaaehtoisena Arma del Genion lentopataljoonaan. Ensimmäisessä maailmansodassa hän huolsi Italian armeijan lentokoneita. Sodan jälkeen hän sai töitä Pomilion lentokonetehtaasta, jonka palveluksessa hänet lähetettiin vuodeksi Yhdysvaltoihin Indianapolisiin 1918.
Hän kiinnostui helikoptereista, ja häntä pidetäänkin yhtenä lentokonetyypin kehittäjistä. D'Ascanio suunnitteli useita prototyyppejä ( D'AT1, D'AT2 ja D'ATM3), mutta yhteistyö yhtiökumppani paroni Pietro Trojanin kanssa ei toiminut, Italian armeijan tilaukset jäivät tulematta ja patenttikiistat estivät keksinnön myymisen ulkomaille, joten D'Ascanio siirtyi Piaggion lentokonetehtaan palvelukseen vuonna 1933. Piaggiolle D'Ascanio suunnitteli pommikoneen ennen toista maailmansotaa.
Sodan jälkeen vuonna 1946 Enrico Piaggio kutsui jo luottomiehekseen kohonneen D'Ascanion Biellaan ja antoi tälle tehtäväksi suunnitella aivan uudenlaisen kaksipyöräisen kulkuvälineen, josta tuli maailmankuulu Vespa-skootteri. D'Ascanio ei erityisesti pitänyt moottoripyöristä, joiden puutteet hän pyrki eliminoimaan skootterissaan. Hän suunnitteli useita Vespa-malleja, joista viimeinen hänen kynästään lähtenyt Vespa 50 esiteltiin 1963.
Vuonna 1964 D'Ascanio siirtyi eläkkeelle Piaggion leivistä, mutta palasi nuoruutensa intohimon, lentokoneiden, pariin. Hän suunnitteli Agustalle koulutushelikopterin. Myöhäisinä vuosinaan hän opetti Pisan yliopistossa ja sai useita tunnustuksia työstään ilmailun parissa. D'Ascanio kuoli Pisassa vuonna 1981.
Elis Campbell Nicolas Furuhjelm

Elis Campbell Nicolas Furuhjelm (22. helmikuuta 1862 Novoarkangelsk – 15. huhtikuuta 1918 Akaa) oli suomalainen tuomari ja valtiopäivämies.
Furuhjelmin vanhemmat olivat sotilaskuvernööri, amiraali Hampus Furuhjelm ja Anna Elisabet von Schoultz. Furuhjelm tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti oikeustutkinnon 1886 ja sai varatuomarin arvon 1889. Hän oli Turun hovioikeuden asessori 1907–1908 ja Tammelan tuomiokunnan  tuomari vuodesta 1908. Furuhjelm joutui punaisten surmaamaksi Toijalassa huhtikuussa 1918. Furuhjelmin sisar oli toimittaja, kirjailija, kansanedustaja, naisasialiikkeen aktiivi Annie Furuhjelm.
Elis Campbell Nicolas Furuhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899, 1904–1905 ja 1905–1906.
Cockney

Cockney on englannin kielen murre, jota puhuvat tyypillisesti työväenluokkaiset lontoolaiset. Murteen nimityksellä voidaan tarkoittaa myös Lontoossa asuvaa tai sieltä kotoisin olevaa henkilöä ja erityisesti East Endin väkeä. Aidon cockneyn puhujan pitää vanhan sanonnan mukaan olla syntynyt St Mary-le-Bow’n kirkonkellojen kuuluvuusalueella. Ennen nykyaikaista liikenteen melua St Maryn kellot saattoivat kuulua kymmenenkin kilometrin päähän kirkosta.
Cockney-nimitys oli alun perin halventava. Sen etymologia perustuu keskienglannin sanaan, joka tarkoitti ”kukon munaa” eli normaalia pienempää tai viallista kananmunaa.
Viime vuosina cockney-englannin monet piirteet juontuvat kaakkoisenglantilaisen alueen puheesta. Nykyään cockneytä puhutaan Dagenhamin, Barkingin, Billericayrn, Brentwoodin, Chigwellin, Loughtonin, Harlowin, Thurrockin, Cheshuntin, Bexleyn, Sidcupin, Wellingin, Elthamin ja muilla alueilla.
Varhaisin kirjallinen merkintä cockneystä on vuodelta 1362, jolloin se esiintyi William Langlandin Piers Plowman -runon kuudennessa säkeistössä, jossa sillä tarkoitettiin pientä epämuodostunutta kananmunaa (yhdistelmä kukkoa tarkoittavasta coken-sanasta ja munaa tarkoittavasta ey-sanasta). Samaan aikaan mystinen rikkauden maa Cockaigne ilmaantui kirjoitettuun kieleen - mukaan lukien Cockayne, Cocknay ja Cockney, jotka pilailumielessä yhdistettiin Englannin pääkaupunkiin Lontooseen.
Disc Golf Pro Tour 2021

Disc Golf Pro Tour 2021 alkoi 25. maaliskuuta 2021 Las Vegasissa ja loppui Pohjois-Carolinan Charlottessa 17. lokakuuta 2021. Kiertueella pelattiin finaali mukaan lukien 12 osakilpailua.
Kalenteri > Elite Series

| Turnaus | Päivämäärä | Paikka | Voittaja | Toinen | Kolmas | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Las Vegas Challenge | 25.−28. helmikuuta | Henderson, Nevada |  Eagle McMahon |  Calvin Heimburg  Ezra Aderhold |  | Tulokset |
| Waco Annual Charity Open | 12.−14. maaliskuuta | Waco, Texas |  Nikko Locastro |  Cale Leiviska |  Bradley Williams | Tulokset |
| Jonesboro Open | 16.−18. huhtikuuta | Jonesboro, Arkansas |  Richard Wysocki |  Calvin Heimburg |  Eagle McMahon | Tulokset |
| OTB Open | 14.−16. huhtikuuta | Stockton, Kalifornia |  Eagle McMahon |  James Conrad  Anthony Barela |  | Tulokset |
| Portland Open | 4.−6. kesäkuuta | Portland, Oregon |  Eagle McMahon |  Paul McBeth  Richard Wysocki |  | Tulokset |
| Great Lakes Open | 23.−25. heinäkuuta | Milford, Michigan |  Eagle McMahon |  Kyle Klein |  Corey Ellis | Tulokset |
| The Preserve Championship | 30. heinäkuuta − 1. elokuuta | Clearwater, Minnesota |  Richard Wysocki |  Eagle McMahon |  Paul McBeth | Tulokset |
| Ledgestone Insurance Open | 5.−8. elokuuta | Peoria, Illinois |  Richard Wysocki  Calvin Heimburg |  |  Eagle McMahon | Tulokset |
| Idlewild Open | 13.−15. elokuuta | Burlington, Kentucky |  Kyle Klein |  Andrew Marwede |  Drew Gibson  Joel Freeman  Calvin Heimburg  Kevin Jones | Tulokset |
| MVP Open at Maple Hill | 3.−5. syyskuuta | Leicester, Massachusetts |  Adam Hammes |  Richard Wysocki  Eagle McMahon |  | Tulokset |
| Green Mountain Championship | 9.−12. syyskuuta | Jeffersonville, Vermont |  Chris Dickerson |  Richard Wysocki |  Paul McBeth  Andrew Presnell | Tulokset |
Kalenteri > Silver Series

| Turnaus | Päivämäärä | Paikka | Voittaja | Toinen | Kolmas | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| The Open at Belton | 19.−21. maaliskuuta | Belton, Texas | Richard Wysocki | Paul McBeth | Calvin Heimburg | Tulokset |
| Vintage Open | 8.−10. huhtikuuta | Russellville, Arkansas | Calvin Heimburg | James Conrad | Nikko Locastro | Tulokset |
| Mid-America Open | 23.−25. huhtikuuta | Columbia, Missouri | Kyle Klein | Emerson Keith Chris Dickerson |  | Tulokset |
| The Challenge at Goat Hill Park | 7.−9. toukokuuta | Oceanside, Kalifornia | Richard Wysocki | Anthony Barela | Gavin Rathbun | Tulokset |
| Resistance Discs Open | 11.−13. kesäkuuta | Rainer, Oregon | Adam Hammes | Scott Withers | Jeremy Koling | Tulokset |
| Clash at The Canyons | 2.−4. heinäkuuta | Lockport, Illinois | Dan Schitter | Terry Rothlisberger | Chandler Fry | Tulokset |
| Stafford Open | 20.−22. elokuuta | Voorhees, New Jersey | Matthew Orum | Nathan Queen | Andrew Fish | Tulokset |
Pisteet

Lähde: UDisc
Punaisella merkityt pelaajat eivät osallistuneet Pro Tourin finaaliin.
Disc Golf Pro Tour Championship

14.-17. lokakuuta Charlotte, Etelä-Carolina
Disc Golf Pro Tour Championship > Finaali

| # | Nimi | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. | Nathan Queen | -8 |
| 2. | Drew Gibson | -6 |
| 3. | Paul McBeth | -4 |
| 4. | Adam Hammes | +7 |
Edward Carson

Sir Edward Carson, sittemmin lordi Carson, noin vuonna 1900.
Edward Henry Carson, paroni Carson (9. helmikuuta 1854 Dublin, Irlanti – 22. lokakuuta 1935 Minster, Kent, Iso-Britannia) oli irlantilainen unionistipoliitikko, joka toimi vuosina 1910–1921 Ulsterin unionistien johtajana. Hänet muistetaan Ulsterin kansalaismielipiteen ja jopa aseellisen vastarinnan organisoimisesta Irlannille kaavaillun itsehallinnon eli home rulen torjumiseksi vuosina 1912–1914. Konservatiiveja tukenut Carson oli myös useasti Ison-Britannian hallituksen jäsenenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edward Carson Wikimedia Commonsissa
Ulsterin juhlallinen liittokirja, Carsonin laatima suuri adressi Irlannin home rulea vastaan, päivätty 28.9.1912.
L. S. Merrifieldin veistämä Carsonin patsas Belfastissa, pystytetty 1932.
Cocktail

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Cocktail voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
cocktail, juomasekoitus eli drinkki
Cocktail, elokuva vuodelta 1988
Cocktail, suomalainen pin-up-lehti vuosilta 1945–1974
cocktailtilaisuus eli cocktailkutsut, seurustelutilaisuus, jossa nautitaan seisaaltaan cocktaileja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Cocktail”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Cheryl Chase

| Cheryl Chase> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. joulukuuta 1958 (ikä 65) Manville, New Jersey, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  1991–
Merkittävät roolit:  Annika (Ipanat)
Aiheesta muualla
cherylchasevoices.com
IMDb 
Cheryl Chase (s. 25. joulukuuta 1958 Manville, New Jersey) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Annikan ääniroolistaan animaatiosarjassa Ipanat.
Ura

Chase aloitteli uraansa 1990-luvulla tehden ääniä Ren ja Stimpy -animaatioon, sitä ennen hän kuitenkin sai pitkäaikaisimman ääniroolinsa Ipanat-animaatiosta. Chase ääninäytteli Annikaa vuosien 1991–2002 välisenä aikana ja oli mukana myös Ipanat-sarjaan perustuvissa elokuvissa ja videopeleissä. Vuonna 2003 hän jatkoi Annikan ääniroolissa Ipanoiden spin-off-sarjassa All Grown Up aina vuoteen 2006 asti.
Ipanat ja All Grown Up -animaatioiden lisäksi Chase on ääninäytellyt animaatioissa, kuten Roni Neutroni, Random! Cartoons, Foster’s Home for Imaginary Friends ja dubannut muun muassa Dragon Ballia.
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)