stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Svartsjön linna

| Svartsjön linna> Svartsjö slott |
| --- | --- |

Koordinaatit:  59°21′46″N, 17°43′40″E
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  1739
Suunnittelija:  Carl Hårleman
Rakennuttaja:  Fredrik I (Ruotsi)
Omistaja:  Ruotsin valtio
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Svartsjön linna (ruots. Svartsjö slott) on linna Ekerön kunnassa Uplannin maakunnassa, Ruotsissa. Se sijaitsee Mälaren-järvellä, Färingsön saarella Svartsjön kylässä.
Aiemmat rakennukset

Svartsjössä on aikojen saatossa sijainnut useita kuninkaallisia rakennuksia. Keskiajalla siellä sijaitsi kivirakennus, jossa viettivät aikaansa useat merkittävät henkilöt, kuten herttuat Erik ja Valdemar vuonna 1310. Svartsjöstä tuli kuninkaankartano, kun kuningas Maunu Eerikinpoika otti sen haltuunsa vuonna 1345. Myöhemmin Kustaa Vaasa rakennutti vanhasta kivitalosta linnoitetun talon. Eerik XIV ja Juhana III laajennuttivat siitä rakennuksesta renessanssilinnan, jossa oli pyöreä sisäpiha. Linna valmistui vuonna 1580, mutta tuhoutui tulipalossa vuonna 1687. Linnan rakennusmateriaalit kuljetettiin Tukholmaan Tre Kronorin linnaa varten. Perustukset ovat kuitenkin edelleen näkyvissä nykyisestä linnasta vähän etelään päin.
Nykyinen linna

Nykyisen Svartsjön linnan keskiosan rakennutti kuningas Fredrik I vuosina 1734–1739. Linnan suunnittelusta vastasi arkkitehti Carl Hårleman ja se toimi kuningatar Ulrika Eleonooran metsästyslinnana. Rokokoolinnan esikuvina olivat ranskalaiset linnat. 1770-luvulla leskikuningatar Lovisa Ulrikan asutettua linnaa sitä pidennettiin molemmilta sivuilta arkkitehti Carl Fredrik Adelcrantzin suunnitelmien pohjalta.
Lovisa Ulrikan kuoltua linnassa vuonna 1782 se sai rappeutua yli sadan vuoden ajan. Vuonna 1891 linna muutettiin vankilaksi, jona se toimi vuoteen 1966 saakka. Linnassa oli yli 300 peltiseinäistä ja kalteriovista vankiselliä, jotka poistettiin 1970-luvulla. Vuosina 1994–2002 Ruotsin valtio entisöi linnaa arkkitehtitoimisto Tallius Myhrmanin johdolla. Entisöintityöt maksoivat noin 36 miljoonaa Ruotsin kruunua. Restaurointitöiden aikana linna sai takaisin vaalean keltaisen värinsä, joka sillä oli uutena rakennuksena 1730-luvulla. Myös yksi vankiselleistä rekonstruoitiin muistuttamaan siitä aikakaudesta linnan historiassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Linnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Ruotsin valtion kiinteistölaitos: Svartsjön linna (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Slottsguiden (ruotsiksi)
Linnan esittely Ekerön kunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Tana bru

| Tana bru Deanušaldi Tenonsilta |
| --- | --- |
 Tenojoen silta
 Tana bru Deanušaldi Tenonsilta
 Koordinaatit: 70°11′56″N, 28°11′25″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Finnmark
Kunta:  Teno
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,2 km²
Väkiluku (2023):  743
 – Väestötiheys:  619,2 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tana bru (pohjoissaameksi Deanušaldi, kveeniksi Tenonsilta) on taajama Tenon kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 743 vuonna 2023.
Suvi Mäkeläinen

Suvi Mäkeläinen
Suvi Susanna Mäkeläinen (s. 6. toukokuuta 1994 Valkeala) on keskustalainen poliitikko, joka toimi Suomen Keskustanuorten puheenjohtajana 2017–2019.. Mäkeläinen on toiminut Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan hallituksessa.
Mä­ke­läi­nen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden kandidaatti ja opiskelee yhteiskuntatutkimusta Tampereen yliopistossa.
Poliittinen ura

Mäkeläinen on ollut ehdolla Tampereen kaupunginvaltuustoon vuosina 2017 ja 2021. Mäkeläinen valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon varavaltuutetuksi vuoden 2021 kuntavaaleissa. Hän on Tampereen kaupungin sivistys- ja kulttuurilautakunnan jäsen. Aiemmin hän on toiminut myös kaupunginhallituksen ja ympäristö- ja rakennusjaoston jäsenenä sekä yhdyskuntalautakunnan varajäsenenä.
Mäkeläinen oli ehdolla eduskuntaan Pirkanmaan vaalipiiristä vuonna 2019 saaden 1 283 ääntä. Lisäksi hän oli ehdolla eurovaaleissa 2019 saaden 1 487 ääntä.
Tanajoenherttu

| Tanajoenherttu> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Hertut Cisticola
Laji::  restrictus
Kaksiosainen nimi
 Cisticola restrictus  Traylor, 1967 
Katso myös
   Tanajoenherttu Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tanajoenherttu (Cisticola restrictus) on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Tanajoenherttu tunnetaan muutamista näytteistä, jotka on kerätty itäisestä Keniasta. Laji on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi, ja se on ehkä kuollut sukupuuttoon.
Taivaankansi

Kuvassa taivaankansi peittää litteän maankiekon havainnollistuksessa muinaissuomalaisen maailmankuvasta.
Taivaankansi on taivaanrannan yläpuolella näkyvä osa taivaanpalloa, kuviteltua pallopintaa, jonka keskipisteessä katsoja on ja jolla taivaankappaleet näyttävät sijaitsevan.
Antiikin kreikkalaisten käsitykset maata ympäröivistä sfääreistä perustuivat taivaankannen illuusioon. Kreikkalaisten kiinteät, pallonmuotoiset sfäärit ympäröivät Maata joka puolelta. Niitä oli useampia sisäkkäin, keskellä Maa. Eri sfääreihin oli kiinnittyneenä eri taivaankappaleita, ja sfäärien pyörintä itsensä ympäri aiheutti taivaankappaleiden liikkeet taivaalla. Uloimpana sfäärinä oli nykyistä taivaankannen käsitystä lähimmin vastaava, joskin nykyisin kuvitteelliseksi tiedetty "kiintotähtien" taivaankansi.[lähde? ]
Mytologinen taivaankansi

Muinaisena selityksenä taivaan olemuksesta taivaankansi oli useimmiten kiinteä, kupumainen kansi, joka peittää maan. Taivaankannen alainen maa on useinkin litteä maanpinta. Taivaan sininen väri johtuu taivaankannen värityksestä. Taivaankannessa saattaa olla aukkoja, joista ulkopuolinen kirkkaus pääsee sisään: Ne ovat tähtiä. Maailmanpylväät, Maailmanpuu, vuoret tai jättiläiset tukevat taivaankantta.[lähde? ]
Raamatussa (1. Moos 1: 6–9) kerrotaan, että Jumala erotti vedet toisistaan taivaanvahvuudella. Tässä saattaa tulla ilmi kyseisen tekstin kirjoittajan babylonialainen maailmankuva. Tämän näkemyksen mukaan taivaankannen yläpuolella on vettä, mistä taivas saa värinsä. Vesi sataa toisinaan maahan taivaankannen raoista.[lähde? ]
Myös suomalaisilla ja skandinaaveilla tiedetään olleen monikerroksiset taivaankannet. Suomalaisilla oli erilaisia käsityksiä taivaiden määristä. Skandinaavien taivaankantta kannatteli maailmanpuu, joka tunnetaan myös joiltakin Lähi-idän kansoilta, myös heprealaisilta, kuten myös suomalaisten sukulaisilta. Muinaissuomalaisten taivaankantta piti pystyssä yksi maailmanpylväs taivaankannen keskikohdalta, pohjantähden alta, samaan tapaan kuin kodan keskipylväs. Suomalaiset kutsuivat taivaankantta myös kirjokanneksi. Suomensukuisten uskomus maailman syntymisestä munasta viittaa käsitykseen pyöreästä taivaankannesta.[lähde? ]
Keskiaikaisen mytologisen maailmankuvan mukainen taivaankansi.
Surnadal

Surnadal on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on maapinta-alaa 1 315 neliökilometriä ja asukkaita vuoden 2024 alussa 5 953.
Surnadal perustettiin vuonna 1838, kun kunnallinen itsehallinto Norjassa otettiin käyttöön. Rindal irrotettiin siitä 1858.
Surnadalin hallinnollinen keskus sijaitsee Skeissä, joka on kasvanut yhteen Surnadalsøran kanssa Skei-Surnadalsøran taajamaksi. Kunnan toinen taajama on Glærem.
Kuvia

Kunnan keskustaa.
Mon kirkko
Asukasluku vuosina 1951–2010. Huomaa kuntaliitosten vaikutus 1960-luvulla.
Tunnettuja henkilöitä

Helge Seip (1919–2004), toimittaja ja poliitikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Surnadal Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivu (norjaksi)
Møren ja Romsdalin läänin kunnat
Aukra
Aure
Averøy
Fjord
Giske
Gjemnes
Hareid
Herøy
Hustadvika
Kristiansund
Molde
Rauma
Sande
Smøla
Stranda
Sula
Sunndal
Surnadal
Sykkylven
Tingvoll
Ulstein
Vanylven
Vestnes
Volda
Ørsta
Ålesund
Norjan läänit | Norja
Iso-Kamponen

| Iso-Kamponen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaaksossa
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°03′11″N, 26°38′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vuohijärven alue (14.91)
Järveen tulevat joet:  Verlankoski
Laskujoki:  Lintukymi
Taajamat:  Verla
Järvinumero:  14.911.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  67 m  
Pituus:  2,067 km  
Leveys:  1,341 km  
Rantaviiva:  10,582 km  
Pinta-ala:  1,51926 km²  
Tilavuus:  0,00539633 km³  
Keskisyvyys:  3,55 m  
Suurin syvyys:  14,84 m  
Saaria:  2
 fiIso-Kamponen 
Iso-Kamponen on matalahko, kulttuurimaiseman reunustama järvi Kouvolassa Kymenlaakson maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Kouvolan keskustasta on 20 kilometriä pohjoiseen. Iso-Kamposen koillinen järvenosa on Vähä-Kamponen, jonka länsirannalla sijaitsee Verlan kylä, Verlan tehdasmuseo ja Verlan vesivoimalaitos.
Maantiede

Iso-Kamponen jakautuu noin neliökilometrin laajuiseen läntiseen selkäveteen, jonka itäpuolella sijaitsee Mustalahti. Järvenosia erottaa yli puolen kilometrin pituinen luoteeseen suuntaava Pitkäniemi. Vähä-Kamposta erottaa järven eteläisistä osista Vennukanniemi ja yhdistää noin 30 metriä leveä Parikansalmi. Vain runsaat kaksi hehtaaria Iso-Kamposesta on vähintään 10 metriä syvä. Yli kolmasosa järvestä on neljästä kuuteen metriä syvä. Syvimmät kohdat ovat Pitkäniemen ja Vennukanniemen välissä. Vähä-Kamposen suurin syvyys on seitsemän metriä. Vähä-Kamposen pohjoisosassa sijaitsee kaksi alle aarin laajuista luotoa.
Iso-Kamposeen laskee pohjoisesta Suolajärvi (73,1 metriä mpy). Suolajärven vedenlaatu on määritelty erinomaiseksi. Etelärannastaan Iso-Kamponen kaventuu luusuaksi, josta alkaa lounaaseen Pyhäjärveen (65,3 metriä mpy) vievä kuutisen kilometriä pitkä vesireitti.
Iso-Kamposen vesitilavuus on 5 396 000 kuutiometriä. Järvi on lyhytviipymäinen ja sen kemiallinen tila on hyvä (2013). Yli 90 % järven vesitilavuudesta on korkeintaan viiden metrin syvyydessä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Vuohijärven alueella (14.91), jonka Verlan alueeseen (14.911) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 67 metriä mpy.
Iso-Kamponen on Verlan alueen neljänneksi laajin vakavesi. Laajin on Suolajärvi, toiseksi laajin on Saanjärvi ja kolmanneksi laajin on Sonnanjärvi. Verlan alueeseen kuuluu yhdeksän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Aiheesta muualla

Mäntyharjun seudun taloudellinen kartta (PDF) (Timo Meriluoto – Vanhat kartat) timomeriluoto.kapsi.fi.  1940. Helsinki:  Maanmittaushallitus. Viitattu 1.9.2022.
(14.9)
Tanagralaiset pienoispatsaat

Nainen peilin kanssa. Tanagralainen pienoispatsas 300–200-luvulta eaa. Musée des Beaux-Arts de Lyon.
Tanagralaiset pienoispatsaat eli tanagralaiset figuriinit olivat antiikin kreikkalaisia terrakotasta tehtyjä pieniä patsaita, joita valmistettiin hellenistisellä kaudella 300-luvulta eaa. lähtien erityisesti Tanagran kaupungissa Boiotiassa. Niitä on kuitenkin valmistettu myös muualla. Nimensä ne ovat saaneet juuri Tanagrasta, josta tehtiin ensimmäiset löydöt.
Tanagralaisten pienoispatsaiden huippukautta olivat noin vuodet 330–200 eaa. Niiden alkuperä saattaa olla Ateenassa, jossa vastaavia pienoispatsaita myytiin uskonnollisiin käyttötarkoituksiin sekä eräänlaisina muistoina teatterikäynnistä. Patsaat esittävät yleensä naisia, mutta joskus myös miehiä tai lapsia. Osa on kulttikuvia, mutta suuri osa esittää tavallisia ihmisiä arkipäiväisissä vaatteissa ja askareissa. Osa hahmoista vaikuttaa perustuvan Menandroksen luoman niin kutsutun uuden komedian hahmoihin. Toisaalta osa hahmoista on hienosti puettuja ja ne esittävät mahdollisesti uskonnollisiin juhliin osallistuvia naisia. Yleisiä vaatteita ovat peplos, khiton ja himation sekä erilaiset aurinkohatut.
Patsaat valmistettiin muoteilla, jonka jälkeen muotoiltu savi poltettiin ja maalattiin. Patsaita on löydetty suuria määriä niin yksityisasunnoista, pyhäköistä kuin haudoistakin.
Sileeni ja Dionysos-lapsi, n. 350–300 eaa.
Afrodite ja Eros, n. 300–275 eaa.
Tyttö, n. 310–200 eaa.
Nainen khitonissa ja himationissa, 300–200-luku eaa.
Nainen, 300–100-luku eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanagralaiset pienoispatsaat Wikimedia Commonsissa
Taas tyttö kadoksissa!

| Taas tyttö kadoksissa! |
| --- | --- |
 Alkuperäinen elokuvajuliste
Ohjaaja:  Ville Salminen
Käsikirjoittaja:  Juha Nevalainen Ville Salminen Kaarlo Nuorvala Aarne Tarkas
Tuottaja:  Mauno Mäkelä
Säveltäjä:  Harry Bergström
Kuvaaja:  Unto Kumpulainen
Leikkaaja:  Nils Holm
Lavastaja:  Ville Salminen
Pääosat:  Heikki Savolainen Santeri Karilo Leni Katajakoski Pia Hattara
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi
Ensi-ilta:  3. toukokuuta 1957
Kesto:  68 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taas tyttö kadoksissa! on suomalainen komediaelokuva vuodelta 1957. Sen on ohjannut Ville Salminen.
Elokuvan työnimenä oli Tapaus Annikki Niemi. Elokuvan käsikirjoitus sai aiheen Kyllikki Saaren tapauksesta, mutta suorat viittaukset siihen jätettiin Valtion elokuvatarkastamon vaatimuksesta pois.
Elokuvan katsojamäärät jäivät vuoden heikoimmiksi, ja tuotantoyhtiölle jäi tappiota puolet tuotantokustannuksista. Kymmenen vuotta myöhemmin ohjaaja Salminen kommentoi rikoskomediaansa: ”Se oli hirvittävä elokuva”.
Juoni

Leo Jokela esittää sensaatiouutista etsivää lehtimiestä. Kadonneen tytön arvoitusta selvitettäessä juoneen kietoutuu lukuisia hahmoja yksinkertaisesta poliisista kauppiaaseen. Epäilyn kohteena on hämäräperäinen autonkorjaaja.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Heikki Savolainen  | … |  Olavi, nimismies   |
|  Santeri Karilo  | … |  kauppias Mattila   |
|  Leena Korhonen  | … |  terveyssisar Liisa Niemi   |
|  Leni Katajakoski  | … |  Meeri ”Mary” Mononen   |
|  Pia Hattara  | … |  konttoristi Peura   |
|  Leo Jokela  | … |  kuvareportteri Takola   |
|  Matti Lehtelä  | … |  konstaapeli Lahtinen   |
|  Artturi Laakso  | … |  salakuljetusliigan johtaja   |
|  Helena Futtari  | … |  hammaslääkäri Alina Pommi   |
|  Matti Kuusla  | … |  Toropaisen Heikki   |
|  Anton Soini  | … |  mies kaupassa   |
|  Irja Kuusla  | … |  nainen Sivujoen Sisaret ry.:n kokouksessa   |
|  Toni Renne  | … |  Annikki Niemi (Annikki Niemi)   |
|  Niilo Ihamäki  | … |  uutistenlukijan ääni   |
Arviot

Aikalaisarvioijat eivät juuri antaneet elokuvalle kiitosta. Esimerkiksi Leo Nordberg (Uusi Suomi) sanoi: ”Ville Salmisen ohjaus on haparoivaa, hutiloivaa ja innotonta. Näyttelijöillä on filmissä musta päivänsä - -”. Jotain hyvää siitä löysi kuitenkin Inkeri Lius (Suomen Sosialidemokraatti): käsikirjoitus ”täyttää rikoselokuvan vaatimukset sikäli, että sen juoni on yhtenäinen ja sen henkilöt toimivat ammattinsa mukaisesti”.
Henri Waltter Rehnström kiitti Tv-maailma-lehdessä vuonna 2014 elokuvaa oivaltavaksi massahysterian kuvaukseksi ja Ville Salmista komediamestariksi.
Aiheesta muualla

Elokuva Yle Areenassa.
Ole Christian Eidhammer

| Mitalit> Miesten mäkihyppy.Maa:   Norja. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten mäkihyppy.Maa:   Norja. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten mäkihyppy.Maa:   Norja. Olympialaiset  | Miesten mäkihyppy> Maa:   Norja. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Calgary 1988 | joukkuemäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 1987 | joukkuemäki |  |
Ole Christian Eidhammer (s. 15. huhtikuuta 1965) on entinen norjalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1983–1990.
Eidhammer saavutti hopeaa nuorten MM-kilpailujen normaalimäessä Kuopiossa maaliskuussa 1983. Oberstdorfin MM-kisoissa 1987 hän kuului Norjan hopeajoukkueeseen yhdessä Hroar Stjernenin, Ole Gunnar Fidjestølin ja Vegard Opaasin kanssa; Suomi voitti kultaa. Calgaryn olympialaisissa 1988 Norja oli Suomen ja Jugoslavian jälkeen pronssilla. Joukkueessa hyppäsivät Eidhammerin lisäksi Jon Inge Kjørum, Fidjestøl ja Erik Johnsen.
Maailmancupissa Eidhammer sijoittui kolmanneksi suurmäen kilpailuissa Oslossa maaliskuussa 1984 ja Bischofshofenissa tammikuussa 1988.
Eidhammer edusti seuratasolla Moldea.
Luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan kaupungeista

Seuraavassa on luettelo Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitsevista 66 kaupungista, joilla on cityn asema. Cityn arvonimen myöntää hallitsija, eikä siihen ole yksiselitteisiä kriteereitä. Cityn asemaan ei liity myöskään etuja eikä velvoitteita, vaan se on täysin muodollinen.
Alkuaan vain kaupungit, joissa oli hiippakunnan keskuskirkko eli katedraali (cathedral), olivat cityjä tai katedraalikaupunkeja (cathedral city), mutta tästä ehdosta luovuttiin 1880-luvulla. Myöskään asukasmäärä ei ole ratkaiseva: esimerkiksi walesilaisessa St David’sin pikkukaupungissa on vain kaksituhatta asukasta ja se sijaitsee keskellä kansallispuistoa. Toisaalta Isossa-Britanniassa on monia suuria kaupunkeja, joilla ei ole cityn asemaa, kuten Reading, Dudley ja Northampton.
Englannin kielessä city-nimitystä käytetään arkipuheessa suurehkosta kaupungista, vaikka sillä ei ole virallisesti vahvistettua nimitystä. Esimerkistä käy Lontoo, jolla ei ole virallisesti vahvistettua nimitystä, mutta siihen kuuluu kaksi cityn asemassa olevaa osa-aluetta: Lontoon City ja City of Westminster.
Englanti

Englannissa seuraavilla 50 kaupungilla on cityn asema:
Bath
Birmingham
Bradford
Brighton and Hove
Bristol
Cambridge
Canterbury
Carlisle
Chester
Chichester
Coventry
Derby
Durham
Ely
Exeter
Gloucester
Hereford
Kingston upon Hull
Lancaster
Leeds
Leicester
Lichfield
Lincoln
Liverpool
Lontoon City Suur-Lontoon alueella
Manchester
Newcastle upon Tyne
Norwich
Nottingham
Oxford
Peterborough
Plymouth
Portsmouth
Preston
Ripon
Salford
Salisbury
Sheffield
Southampton
St Albans
Stoke-on-Trent
Sunderland
Truro
Wakefield
Wells
Westminster Suur-Lontoon alueella
Winchester
Wolverhampton
Worcester
York
Skotlanti

Skotlannissa seuraavilla kuudella kaupungilla on cityn asema:
Aberdeen
Dundee
Edinburgh
Glasgow
Inverness
Stirling
Wales

Walesissa seuraavilla viidellä kaupungilla on cityn asema:
Bangor
Cardiff
Newport
St David’s
Swansea
Pohjois-Irlanti

Pohjois-Irlannissa seuraavilla viidellä kaupungilla on cityn asema:
Belfast
Derry
Armagh
Newry
Lisburn
Kokojärjestyksessä

Alla on lueteltu kaksikymmentä suurinta kaupunkia, joilla on cityn asema:
Lontoo (cityn asema Lontoon osa-alueilla Lontoon Cityllä ja City of Westminsterillä)
Birmingham
Leeds
Glasgow
Sheffield
Bradford
Edinburgh
Liverpool
Manchester
Bristol
Wakefield
Cardiff
Coventry
Nottingham
Leicester
Sunderland
Belfast
Newcastle upon Tyne
Brighton
Kingston upon Hull
Särkilahti (täsmennyssivu)

Särkilahti tarkoittaa:
Särkilahti, Turun kaupunginosa
Särkilahti, Savonlinnan kylä
Särkiniemi-Särkilahti, Kuopion kaupunginosa
Särkilahti, laulaja Olavi Virran synnyinkylä Sysmässä
Särkilahti, entinen kappeliseurakunta, joka itsenäistyi nimellä Ylitornio (katso Ruotsin Ylitornio ja Suomen Ylitornio)
Sukunimi

Varhaiset Särkilahdet ovat lähtöisin Taivassalon Särkilahdesta. Suku sammui mieskannalta 1500, mutta Turun pormestari Niilo Pietarinpoika otti vaimonsa puolelta olevan Särkilahti-nimen käyttöön, ja nimi muuttui myöhemmin muotoon Stiernkors. Tämäkin suku sammui 1667.
Iivar Maununpoika Särkilahti, Stiernkors (k. 1573), sotapäällikkö
Maunu Särkilahti 1435–1500, Turun piispa vuosina 1489–1500
Pietari Särkilahti (k. 1529), uskonpuhdistaja, Martti Lutherin oppilas ja Mikael Agricolan opettaja
Suomennettu sukunimi

Serlachius-suvun eräiden jäsenten ottama nimi
Allan Särkilahti (ent. Serlachius, 1870–1935), suomalainen oikeusoppinut
Juho Anton Särkilahti (ent. Sjöblom, 1860–1940), suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies
Risto Särkilahti (ent. Serlachius, 1907–1991), suomalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos, Allan Särkilahden poika
Tanabata

Tanabata-päivän koristeita.
Tanabata on japanilainen juhlapäivä, joka liittyy tähtiin ja kuukalenteriin. Se juhlistaa Vegan ja Altairin kohtaamista, Linnunradan samalla puolella. Se sijoittuu kuukalenterin seitsemännen kuukauden seitsemänteen päivään; länsimaisessa kalenterissa se osuu elokuulle - esimerkiksi vuonna 2007 juhla oli 19. elokuuta.
Tanabataa juhlitaan ripustamalla erityisiin toivomuspuihin paperikoristeita, joihin on kirjoitettu toivomus.
Koristeen muodolla  on symbolinen merkitys: kimonolla voi toivoa parempaa ompelutaitoa, kirjeen avulla kauniimpaa käsialaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanabata Wikimedia Commonsissa
Tampereen Pyörä-Union

Tampereen Pyörä-Union ry on perustettu 2. lokakuuta 1963 pyöräilyn erikoisseuraksi. Seuran toimintaperiaatteisiin kuuluu pyöräilyn edistäminen liikuntamuotona sekä pyöräilyurheilun tunnetuksi saattaminen järjestämällä kilpailuita, harjoituksia sekä osallistumalla kuntotapahtumiin. Seuran ajajat osallistuvat kansallisiin ja kansainvälisiin kilpailuihin niin kotimaassa kuin ulkomaillakin. Ajajakaartiin on kuulunut sen toimintavuosien aikana huippupyöräilijöitä kaikissa ikäluokissa.
Aiheesta muualla

Tampereen Pyörä-Union
Taifuuni Mangkhut

| Mangkhut |
| --- | --- |
 Taifuuni Mangkhut rantautumassa Filippiineille 14.9.
Nimettiin::  7.9.2018
Rantautui::  15.9.2018
Alin paine::  905 hPa
Kovin tuuli::  58 m/s
 Mangkhutin reitti ja voimakkuus.  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Taifuuni Mangkhut oli trooppinen hirmumyrsky, joka aiheutti syyskuussa 2018 tuhoa Filippiineillä ja Kiinassa. Kun se varhain lauantaina 15. syyskuuta iski Filippiineille, se oli voimakkuudeltaan korkeimmassa eli 5. luokassa Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Tuulennopeus oli yli 58 m/s, puuskissa yli 70 m/s. Sen ennustettiin tuottavan kuusimetrisen myrskyvuoksen. Tuhansia ihmisiä joutui lähtemään kodeistaan.
Filippiineillä sai surmansa ainakin 64 ihmistä, mutta tuhoista saadaan tarkempi kuva kun harvaan asuttuihin alueisiin saadaan yhteys. Eniten kuolemia aiheuttivat rankkasateiden laukaisemat maanvyöryt. Filippiineiltä myrsky jatkoi matkaansa kohti Kiinaa ja Hongkongia.
Hongkongissa yli kolmemetrinen myrskyvuoksi katkoi katuja ja ravisutti rakennuksia.
Vaikutukset

Hirmumyrskyn uskotaan aiheuttaneen yli 60 ihmisen kuoleman. Lisäksi myrsky aiheutti huomattavaa aineellista vahinkoa taloille, infrastruktuurille ja viljelyksille Filippiineillä ja Kiinassa.
Vaikutukset > Filippiinit

Taifuuni Mangkhutin tuulet, sateet ja myrskyvuoksi aiheuttivat suurta vahinkoa Filippiinien pohjoisella Luzonin saarella 14.–15. syyskuuta. Noin sadan ihmisen uskotaan kuolleen ja ainakin 64 on vahvistettu kuolleen. Yli 133 000 ihmistä jouduttiin evakuoimaan väliaikaisiin suojatiloihin. Suurin osa kuolonuhreista menehtyi rankkasateiden aiheuttamissa maanvyöryissä, jotka hautasivat useita taloja ja kirkon Itogonin kaivoskylässä. Tuhannet maanviljelijät menettivät satonsa tulvien tuhotessa viljelyksiä vain hieman ennen sadonkorjuuta. Myrsky katkoi teitä, sähkölinjoja ja tietoliikenneyhteyksiä pohjoisen Luzonin syrjäisillä alueilla, mikä vaikeutti pelastustöitä ja tuhojen arviointia.
Vaikutukset > Kiina

Myrskyn tuomat rankkasateet ja myrskyvuoksi aiheuttivat laajoja tulvia Eteläisessä Kiinassa, erityisesti Guandongin maakunnassa taifuunin rantauduttua sunnuntaina 16. syyskuuta. Myrskytuulet repivät kattoja, rikkoivat ikkunoita ja kaatoivat puita suuressa osassa maakuntaa. Yli kolme miljoonaa ihmistä määrättiin evakkoon, ja taifuunin tiedetään aiheuttaneen ainakin neljän ihmisen kuoleman. Hirmumyrsky aiheutti myös laajoja häiriöitä liikenteelle. Lautta- ja raideliikenne oli monin paikoin pysähdyksissä ja useita suuria lentoasemia suljettiin koko sunnuntain ajaksi.