HMS Formidable (67)
Palvelus > Välimeri, Atlantti ja Intian valtameri

Tammikuussa alus siirrettiin Välimeren laivastoon korvaamaan ilmahyökkäyksessä vaurioitunut HMS Illustrious. Alus aloitti matkan Hyväntoivonniemen kautta Aleksandriaan. Se oli helmikuussa Itä-Intian laivaston mukana tukemassa Somalimaassa käytyjä taisteluita. Aluksen lentokoneet laskivat miinoja Mogadishun edustalle operaatio Breachissä, mistä vapauduttuaan alus jatkoi matkaansa miinavaaran vuoksi suljetulle Suezin kanavalle. Miinanraivaajien varmistettua turvallisuuden alus läpäisi kanavan ja se liittyi Välimeren laivastoon 10. maaliskuuta.
Alus lähti 20. maaliskuuta merelle osastossa, jonka muut alukset olivat taistelulaivat HMS Barham, HMS Valiant ja HMS Warspite sekä risteilijät HMS Gloucester ja HMS York suojueineen. Osaston tehtävänä oli operaatiossa MC9 suojata Maltalle matkannutta täydennyssaattuetta MW6. Alus valmistautui 27. maaliskuuta torjumaan Italian laivaston yhdessä taistelulaivojen kanssa. Seuranneessa Matapanin taistelussa aluksen lentokoneet tekivät 28. maaliskuuta onnistuneen torpedohyökkäyksen Italian laivaston risteilijöitä vastaan. Seuraavana päivänä alus aloitti osaston mukana paluumatkan Aleksandriaan.
Huhtikuussa alus suojasi Maltalta saapunutta saattuetta ME7. Se suojasi 21. huhtikuuta operaatio MD2:ssa Tripolia tulittaneita pinta-aluksia. Alus muodosti suojausosastonsa kanssa Force C:n, jonka muut alukset olivat risteilijät HMS Orion, HMAS Perth ja HMS Ajax sekä neljä hävittäjää. Operaatiossa aluksen lentokoneet valaisivat maalialueen pudottamalla valaisupommeja. Paluumatkalla aluksen lentokoneet ampuivat alas kaksi Saksan ilmavoimien Junkers Ju 88 -torpedopommittajaa.
Alus oli 10. toukokuuta laivaston mukana suojaamassa Aleksandriasta Maltalle matkaavaa saattuetta MW7 sekä Sisilian salmen läpi saapuvaa operaatio Tigerin saattuetta. Aluksen lähtö Kreetan evakuoinnin suojaksi viivästyi hävittäjälentokoneiden vajaukseen ja se pääsi lähtemään vasta 20. toukokuuta. Alus joutui 26. toukokuuta ilmahyökkäykseen yrittäessään iskeä koneineen Scarpanton lentokentälle. Kaksi 1 000 kilon lentopommia, jotka osuivat X-torniin ja lentokannelle, aiheuttivat pahoja vaurioita.
Alus purjehti Hyväntoivonniemen reittiä Yhdysvaltoihin Norfolkin laivastontelakalle. Vaurioiden korjaamisen aikana aluksen tutkavarustuksen täydentämistä varten tehtiin valmisteluja ja sen lentokoneet vaihdettiin Vought F4U Corsair ja Hellcat-koneisiin. Alus aloitti joulukuussa koeajot, joiden päätyttyä se liittyi Britteinsaarille lähtevään saattueeseen yhdessä Illustriousin kanssa. Lentotukialukset kolaroivat 12. joulukuuta.
Tammikuussa 1942 alus saapui kotimaahan, jossa se valmistautui palvelukseen itäisessä laivastossa. Aluksen tyypin 279 tutka korvattiin tyypin 281 tutkalla ja sille asennettiin kaksi tyypin 265 tulenjohtotutkaa ilmatorjunnan tehostamiseksi. Asennusten jälkeen alus oli koeajoissa ja koulutettavana tutkajärjestelmien käyttöönottamiseksi.
Alus lähti 15. helmikuuta Intian valtamerelle suojaten samalla Hyväntoivonniemen kautta Lähi-itään matkannutta miehistönkuljetussaattuetta. Se lähti 2. maaliskuuta Freetownista saapuen 10. maaliskuuta Kapkaupunkiin. Alus liittyi 26. maaliskuuta Itäiseen laivastoon, mutta sen lentomiehistöjen koulutustaso ei ollut operatiiviseen toimintaan soveltuva.
Alus muodosti 31. maaliskuuta Warspiten, HMS Indomitablen, HMS Cornwallin, HMS Emeraldin ja HMS Enterprisen kanssa Force A:n, jonka tehtävänä oli etsiä keisarillisen Japanin laivaston Ceylonille matkaava laivasto. Aluksen potkurit vaurioituivat ja se joutui lopettamaan etsinnän. Huhtikuussa alus oli Bombayssa telakalla korjattavana, minkä valmistuttua se lähti 23. huhtikuuta Mombasaan liittyäkseen laivastoon.
Alus oli 5. toukokuuta Madagascarin koillispuolella estääkseen japanilaisten ilmahyökkäykset operaatio Ironcladin maihinnousujoukkoja vastaan. Aluksen ollessa matkalla Seychelleille tankattavaksi tutkalla havaittiin lentokone, jolloin alukselta noussut Martlet hävittäjä ampui alas japanilaisen HK6 merilentokoneen. Alus piti 10. toukokuuta alkaen tukikohtanaan Kilindiniä suojaten saattueita sekä tehden syöksyjä Intian valtamerelle. Alus osallistui 29. toukokuuta laivastoharjoitukseen.
Elokuussa aluksen lentokoneet ampuivat alas japanilaisen lentoveneen. Alus sai määräyksen siirtyä 24. elokuuta Välimerelle korvaamaan Indomitable ja se aloitti matkan Britteinsaarille. Syyskuussa alukselle siirrettiin Seafire hävittäjiä ennen lähtöä Välimerelle. Se lähti 30. lokakuuta Gibraltarille suojatakseen Pohjois-Afrikan maihinnousua operaatio Torchia.
Marraskuun alussa Gibraltarille saavuttuaan alus muodosti HMS Victoriousin ja HMS Furiousin kanssa Force H:n. Se oli 8. marraskuuta 30 merimailia Algerista pohjoiseen suojaamassa lentokoneineen maihinnousua. Aluksen lentokoneet tuhosivat 13. marraskuuta rannikkopatterin Cape Matifulla ja 820 laivueen lentokone upotti Saksan laivaston sukellusveneen U-331 Algerin lounaispuolella. Joulukuussa alus oli läntisellä Välimerellä tukemassa maajoukkojen operaatioita sekä suojaamassa alueella matkanneita saattueita.
Maaliskuussa 1943 aluksen tukikohdaksi vaihtui Alger tehtävien keskittyessä akselivaltojen saattueiden häirintään. Alus siirrettiin 5. huhtikuuta Aleksandriaan suojaamaan itäisen Välimeren saattueita.
Heinäkuussa alus osallistui harhautushyökkäykseen Kreetan pohjoispuoella sekä suojasi saattueita keskisellä Välimerellä valmistauduttaessa maihinnousuun. Alus lähti 7. heinäkuuta  Maltalta Valiantin ja Warspiten. Alusten suojana olivat risteilijät HMS Aurora ja HMS Penelope sekä kuusi hävittäjää. Osasto oli Tyrrhenanmerellä suojatakseen Aleksandriasta saapuvia joukkojenkuljetussaattueita. Seuraavana päivänä osasto joutui ilmahyökkäykseen. Osasto liittyi 9. heinäkuuta Syrtinlahdella osastoon, jonka muodostivat HMS Nelson, HMS Rodney ja Indomitable suojueineen. Osaston tehtävänä oli suojata Operaatio Huskya eli Sisilian maihinnousua estämällä Italian laivaston mahdollinen hyökkäys. Lentotukialusten lentokoneet suojasivat 10.-14. heinäkuuta sillanpäitä ja niitä huoltavia aluksia. Osasto joutui 15. heinäkuuta Italian ilmavoimien torpedopommittajien maaliksi, jolloin Indomitableen osui.
Elokuusta alkaen alus piti Maltaa tukikohtanaan suojaten edelleen Sisiliaan matkanneita täydennys- ja huoltosaattueita. Alus liittyi 8. syyskuuta Salernon maihinnousua varten koottuun suojausosastoon. Lokakuussa alus tuki taistelutoimia Italian rannikon edustalta, kunnes se vapautettiin Välimeren operaatiosta ja alus aloitti kotimatkan.