stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Safari-ralli 1996
Tulokset

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Tommi Mäkinen |  Seppo Harjanne | Mitsubishi Lancer Evo III | 12:41.24 | 0.0 |  |
| 2. |  Kenneth Eriksson |  Staffan Parmander | Subaru Impreza 555 | 12:55.40 | +14.16 |  |
| 3. |  Ian Duncan |  David Williamson | Toyota Celica GT-Four (ST205) | 13:23.24 | +44.00 |  |
| 4. |  Colin McRae |  Derek Ringer | Subaru Impreza 555 | 13:48.28 | +1:07.04 |  |
| 5. |  Piero Liatti |  Mario Ferfoglia | Subaru Impreza 555 | 14:06.54 | +1:25.30 |  |
| 6. |  Kenjiro Shinozuka |  Pentti Kuukkala | Mitsubishi Lancer Evo III | 14:44.39 | +2:03.15 |  |
| 7. |  Stig Blomqvist |  Benny Melander | Ford Escort RS Cosworth | 15:09.27 | +2:28.15 |  |
| 8. |  Hideaki Miyoshi |  Tinu Khan | Subaru Impreza | 15:50.20 | +3:09.08 |  |
| 9. |  Patrick Njiru |  Rick Mathews | Subaru Impreza | 15:58.44 | +3:17.32 |  |
| 10. |  Jonathan Toroitich |  Ibrahim Choge | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 17:08.41 | +4:27.29 |  |
Lähde:
Self Destruction Blues

| Self Destruction Blues Hanoi Rocks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1981–1982
 Julkaistu: elokuussa 1982
 Tuottaja(t): Andy McCoy ja Michael Monroe
 Tyylilaji: hard rock, glam punk
 Kesto: 40.41
 Levy-yhtiö: Lick, Johanna
Hanoi Rocksin muut julkaisut
| Oriental Beat 1982 | Self Destruction Blues 1982 | Back to Mystery City 1983 |
Self Destruction Blues oli Hanoi Rocksin kolmas studioalbumi sekä ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin Englannissa elokuussa 1982 ja kaksi kuukautta myöhemmin Suomessa. Levy on koottu julkaistujen singlejen LP:llä ennen julkaisemattomista raidoista. Suurimman osan kappaleista kirjoitti Andy McCoy. Levyn kannessa poseeraa jo uusi rumpali Razzle, mutta itse levyllä soittaa vanha rumpali Gyp Casino. Kaikki kappaleet on julkaistu singleinä jo vuonna 1981, paitsi ensimmäinen kappale Love's an Injection on nauhoitettu toukokuussa 1982. Albumilla julkaistu Café Avenue on erilainen versio kuin vuonna 1981 julkaistu alkuperäiskappale.
Kappaleet on nauhoitettu Decibel-studiossa Tukholmassa, Farmyard-studiossa Lontoossa, Finnvox-studiossa Helsingissä, Park-studiossa Tukholmassa, Photosonic-studiossa Helsingissä ja Wessex-studiossa Lontoossa. Kannen kuvan on ottanut Kari Riipinen.
Kappalelista

Love's an Injection – 3.23
I Want You – 3.14
Café Avenue – 3.22
Nothing New – 3.19
Kill City Kills – 4.27 (säv. McCoy, Örn)
Self Destruction Blues – 2.44
Beer and a Cigarette – 3.21
Whispers in the Dark – 3.34 (säv. Grant, McCoy, Vincent)
Taxi Driver – 4.12
Desperados – 3.59
Problem Child – 2.01
Dead By X-Mas – 2.58
Arvostelut

All Music Guide -arvostelu
Levyllä soittavat

Michael Monroe – laulu
Andy McCoy – sähkökitara
Nasty Suicide – sähkökitara
Sam Yaffa – bassokitara
Gyp Casino – rummut
SCS Software

| SCS Software |
| --- | --- |

Perustettu:  1997
Toimitusjohtaja:  Pavel Šebor
Kotipaikka:  Praha, Tšekki
Toimiala:  videopeliteollisuus
Henkilöstö:  170
Kotisivu:  scssoft.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
SCS Software on tšekkiläinen videopelien kehittäjä, joka on perustettu vuonna 1997. Yritys kehittää pääasiassa simulaatiopelejä.
SCS Softwaren viimeisin peli on American Truck Simulator, joka julkaistiin 3. helmikuuta 2016.
Pelit

Yrityksen pelejä ovat:
18 Wheels of Steel -sarja
Hunting Unlimited -sarja
OceanDive
Deer Drive
Bus Driver
Truck Simulator -sarja
Euro Truck Simulator
German Truck Simulator
UK Truck Simulator
Euro Truck Simulator 2
American Truck Simulator
Scania Truck Driving Simulator
Trucks & Trailers
Aiheesta muualla

SCS Softwaren blogi (englanniksi)
Scala

Scala voi viitata johonkin seuraavista:
Henkilöt

Guido Scala (1936–2001), italialainen sarjakuvantekijä
Nevio Scala (s. 1957), italialainen jalkapalloilija ja valmentaja
Scala, della Scala , Veronassa 1226–1387 hallinnut ruhtinassuku
Cangrande I della Scala (1291–1329), Veronan ruhtinas 1311–1329.
Rakennukset ja tilat

La Scala, Milanon oopperateatteri
Scala, Finnkinon elokuvateatteri Kuopiossa
Scala, Tampereella 1910-luvulta 1930-luvulle toiminut elokuvateatteri.
Tuotenimet

Lahti Scala, linja-automalli
Škoda Scala, automalli
Scala, ohjelmointikieli
Scala, norjalainen ohjelmistoyritys
Scala MM, multimediaohjelmisto.
Paikkakunnat

Scala, kunta Italiassa Salernon maakunnassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Scala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Shakkiturnausten luokittelu

Vahvat shakkiturnaukset luokitellaan Maailman shakkiliitto FIDE:n vahvuusluokkiin pelaajien Elo-keskiarvon mukaan. Ensimmäiseen luokkaan luokitellaan turnaukset, joissa Elo-keskiarvo on 2251–2275, toiseen luokkaan ne, joissa on 2276–2300. Vahvimmat turnaukset esitellään seuraavassa:
| Luokka | Elo-keskiarvo |
| --- | --- |
15: 2601–2625
16: 2626–2650
17: 2651–2675
18: 2676–2700
19: 2701–2725
20: 2726–2750
21: 2751–2775
22: 2776–2800
Luokkaan 22 ei ole luokiteltu vielä yhtään turnausta virallisesti. Tosin joidenkin mukaan Bilbao Grand Slam kuului luokkaan 22.
Selfie (kappale)

| ”#SELFIE” The Chainsmokers |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 2014
 Tyylilaji: Electro house
 Levy-yhtiö: Dim Mak Records
Listasijoitukset
 Suomen virallinen singlelista: 1.
muut singlet
|   | ”#SELFIE”  |   |
Selfie (virallisesti #SELFIE) on yhdysvaltalaisen DJ-duo The Chainsmokersin yksi tunnetuimmista kappaleista, vuodelta 2014.
Tuotanto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | #Selfie is a story of passion, love, revenge and heartbreak. | ” |
– Alex Pall, People.com 
Chainsmokers-duo sai kappaleen kasaan puolessa tunnissa. Kaksikko teki taustan ensin, ja saivat sen jälkeen idean lisätä naisäänen, joka sanoo "Let me take a selfie". Kappaleen idean takana oli myös Eat Sleep Rave Repeat-kappale. Kappaleen on tarkoitus olla ironinen ja huumoripitoinen. Alex Pall on kertonut, pilke silmäkulmassa, kirjoittaneensa kappaleen olevan tarina intohimosta, rakkaudesta, kostosta ja sydänsurusta, viitaten päättyneeseen parisuhteeseensa.
Vastaanotto

Selfie sai erittäin suurta huomiota ympäri maailmaa. Se on ollut yksi nopeammin nousevista kappaleista, myyden yli 180 000 sähköistä kopiota.  Kappaleen viraalimarkkinointia on arvosteltu, mutta on juuri sen avulla noussut sosiaalisen median puhutuimmiksi aiheiksi.  Musiikkivideolla nähdään monia julkisuudenhenkilöitä, mm. David Hasselhoff ja Ian Somerhalder. Musiikkivideo sai edellä mainitunkin vuoksi nopeasti katsojamääriä, ja on rikkonut 50 miljoonan katsojamäärän. Musiikkivideon ovat ohjanneet Taylor Stephens ja Ike Love Jones.
Suomessa kappale nousi virallisen singlelistan ensimmäiselle sijalle 14. listaviikollaan, oltuaan sitä ennemmin vain kaksi viikkoa listalla.
Sijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 1 
Suomen virallinen latauslista: 7 
Radiolista: 46 
US Billboard Hot 100: 16 
US Dance/Electronic Songs (Billboard): 1 
Top 40 Official Singles Chart UK: 11 
Australia (ARIA): 3
Safari-ralli 1987

|  Safari-ralli 1987 |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 1987. 
Ajankohta:  16. – 20. huhtikuuta 1987
Pituus:  20 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Hannu Mikkola    Arne Hertz
Toinen:   Walter Röhrl    Christian Geistdörfer
Kolmas:   Lars-Erik Torph    Benny Melander
Safari-ralli 1987 (viralliselta nimeltään 35. Marlboro Safari Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1987. Kilpailu järjestettiin 16. – 20. huhtikuuta vuonna 1987 Nairobissa. Kilpailu oli kauden neljäs ja sen kokonaispituus oli 1 542,35 kilometriä. Kilpailun voitti Hannu Mikkola Audilla: voitto oli Mikkolan 18. ja viimeinen MM-voitto. Kilpailu oli myös Rauno Aaltosen viimeinen MM-sarjan kilpailu.
Kilpailuun osallistui 53 autokuntaa, joista 23 pääsi kilpailun loppuun.
Kilpailun pituudesta 1 542 kilometriä merkittiin "kilpailuksi" ja muilla tieosuuksilla pituutta tuli yhteensä 4 011 kilometriä. FISA vaati ajanottoon sekunnin tarkkuutta, mutta sillä ei lopulta ollut merkitystä.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Hannu Mikkola |  Arne Hertz | Audi 200 Quattro | 3:39.44 | 0.0 |  |
| 2. |  Walter Röhrl |  Christian Geistdörfer | Audi 200 Quattro | 3:56.59 | +17.15 |  |
| 3. |  Lars-Erik Torph |  Benny Melander | Toyota Supra 3.0i | 4:31.09 | +51.25 |  |
| 4. |  Erwin Weber |  Matthias Feltz | Volkswagen Golf GTI 16V | 5:47.27 | +2:07.43 |  |
| 5. |  Per Eklund |  Dave Whittock | Subaru RX Turbo | 6:00.42 | +2:20.58 |  |
| 6. |  Robin Ulyate |  Ian Street | Toyota Supra 3.0i | 6:33.07 | +2:53.23 |  |
| 7. |  Rudolf Stohl |  Jürgen Bertl | Audi Coupé Quattro | 6:45.27 | +3:05.43 |  |
| 8. |  Mike Kirkland |  Robin Nixon | Nissan 200SX | 7:14.04 | +3:34.20 |  |
| 9. |  Rauno Aaltonen |  Lofty Drews | Opel Kadett GSI | 8:08.10 | +4:28.26 |  |
| 10. |  Ari Vatanen |  Christian Gilbert | Subaru RX Turbo | 9:06.17 | +5:26.33 |  |
Lähde:
Aiheesta muualla

Hannu Mikkola’s safari rally 1987 Audi 200 Quattro C3 Group A in Kenya (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 1987
Monaco
Ruotsi
Portugali
Kenia
Ranska
Kreikka
Yhdysvallat
Uusi-Seelanti
Argentiina
Suomi
Norsunluurannikko
Italia
Iso-Britannia
Rallin maailmanmestaruussarjan Safari-rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1994  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Senja Haikola

Senja Haikola (s. 2005) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Kansallisessa Liigassa kaudella 2022 Nurmijärven Jalkapalloseuraa, jota hän edusti jo juniorisarjoissa ja kaudella 2021 Naisten Ykkösessä.
Sako 75

| Sako 75 |
| --- | --- |
Tyyppi:  kivääri
Valmistaja:  Sako
Valmistusmaa:  Suomi
Valmistusvuodet:  1996–2007
Sako 75 on Sakon valmistama metsästyskivääri, joka oli yhtiön huippumalli kunnes sen korvasi Sako 85.
Sako 75 esiteltiin vuonna 1996 yhtiön 75 -vuotispäiväksi. Sako 85 korvasi Sako 75:n, jonka valmistus päättyi lopulta vuonna 2007.
1990-luvun alussa Nokia omisti Sakon, jonka tilanne ei ollut hyvä koska mallisto oli vanhaa. Sako aloitti historiansa laajimman tuotekehitysprojektin, jonka tuloksena syntyi Sako 75 -sarja. Sako 75:n julkaisu muutti yhtiön jälleen menestyksekkääksi, jonka myötä Beretta kiinnostui yhtiöstä niin paljon, että osti koko osakekannan.
Aseesta oli saatavilla versioita usealla eri kaliiperilla, eri tukkimateriaaleilla ja muilla muunnelmilla.
Senbere Teferi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Senbere Teferi |  Senbere Teferi |  Senbere Teferi |  |
Maa:  Etiopia
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Peking 2015 | 5 000 metriä |  |
| Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Guiyang 2015 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Guiyang 2015 | henkilökohtainen |  |
|  Hopeaa | Kampala 2017 | joukkuekilpailu |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | 2018|Asaba 2018 | 5 000 metriä |  |
Senbere Teferi (s. 3. toukokuuta 1995) on etiopialainen juoksija, joka kilpailee kestävyysjuoksussa ja keskimatkoilla. Hänen päämatkojaan olivat aiemmin 1 500 ja 5 000 metrin juoksu, nyttemmin 10 000 metriä ja puolimaraton.
Teferi saavutti hopeaa 5 000 metriltä vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä ajalla 14.44,07. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli samalla matkalla viides ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 neljäs. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 10 000 metrillä kuudenneksi. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli 5 000 metrillä niin ikään kuudes. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa hän jäi 1 500 metrillä alkueriin.
Maastojuoksun MM-kilpailuista Teferi saavutti 2015 joukkuekultaa ja henkilökohtaista hopeaa. 2017 hän sai joukkuehopeaa ja oli henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenes.
Teferi saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 5 000 metrillä Asabassa 2018 ajalla 15.54,48. Hän paransi puolimaratonin Etiopian ennätystä kahdesti vuonna 2019: hän juoksi ajan 1.05.45 Ras Al Khaimahissa helmikuussa ja 1.05.32 Valenciassa marraskuussa.
Vuonna 2011 Teferi saavutti hopeaa 1 500 metriltä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista ja vuotta myöhemmin pronssia samalta matkalta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 metrin juoksu | 4.01,86 | Doha | 15. toukokuuta 2015 |
| 3 000 metrin juoksu | 8.32,49 | Ostrava | 8. syyskuuta 2018 |
| 5 000 metrin juoksu | 14.15,24 | Hengelo | 8. kesäkuuta 2021 |
| 10 000 metrin juoksu | 30.40,59 | Hengelo | 29. kesäkuuta 2016 |
| puolimaraton | 1.05.32 | Valencia | 27. lokakuuta 2019 |
| maraton | 2.19.21 | Berliini | 24. syyskuuta 2023 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 metrin juoksu | 4.11,37 | Praha | 25. helmikuuta 2014 |
| 3 000 metrin juoksu | 8.46,84 | Birmingham | 21. helmikuuta 2015 |
San Bernardino Verbano

| San Bernardino Verbano |
| --- | --- |

 San Bernardino Verbano
 Koordinaatit: 45°57′26″N, 8°31′13″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Verbano-Cusio-Ossola
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Giovanni Lietta
Pinta-ala:  
 – Maa:  26,68 km²
Korkeus:  304 (min. 225 - maks. 1 990) m
Väkiluku (2015):  1 341
 – Väestötiheys:  50,27 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  28804
Suuntanumero(t):  0323
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Bernardino Verbano on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. San Bernardino Verbanon naapurikunnat ovat Cossogno, Mergozzo, Premosello-Chiovenda ja Verbania.
Sakkola

| Sakkola> Entinen kunta – luovutettu Neuvostoliitolle |
| --- | --- |

 sijainti 
Lääni:  Viipurin lääni
Maakunta:  Karjalan historiallinen maakunta
Kihlakunta:  Käkisalmen kihlakunta
Kuntanumero:  731
Perustettu:  1200-luku1
Lakkautettu:  1948 (luovutettu Neuvostoliitolle 1944)
Pinta-ala:   km²
– maa:  349,4 km²
Väkiluku:  6 395   (1939)
– väestötiheys:  18,3 as./km²
  1 Mainitaan ensimmäisen kerran 
Sakkolan epävirallinen perinnevaakuna
Sakkola (kirkonkylän nimenä vuodesta 1948 ven. Громово, Gromovo) on entinen Suomen kunta Karjalankannaksella Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutetulla alueella. Kunnan pinta-ala oli 349,4 km², ja vuonna 1939 siellä oli 6 395 asukasta.
Etymologia

Sakkolan vanha historiallinen nimi on Sakkula. Sakkula-niminen pogosta oli olemassa jo 1200-luvulla. Pähkinäsaaren rauhassa se jäi Novgorodin puolelle, ja mainitaan Vatjan viidenneksen verokirjassa Sakkulan muodossa. Nimi muutettiin vuonna 1735, kun papisto ja virkamiehet alkoivat kirjoittaa u:n tilalle o:n ruotsin kielen ääntämisen mukaan. Kansan suussa historiallinen Sakkula-nimi säilyi kuitenkin pitkään.
Historia

Suvanto jakaa Sakkolan kahtia. Kirkonkylä sijaitsi järven pohjoispuolella. Alkujaan nykyistä kokoa suurempi järvi laski länteen päin Vuokseen ja Vuoksi Käkisalmen kautta Laatokkaan. Vuonna 1818 kevättulvien takia kaivettiin oja Suvannon ja Laatokan välillä olleeseen hiekkakannakseen. Lopulta Suvannon vesi syöksyi Laatokkaan sellaisella voimalla, että vei mukanaan suuria puita, kiviä ja rakennuksia. Jylinä kuului Pähkinälinnaan asti, missä soitettiin kirkonkelloja kolme vuorokautta. Topelius kertoo kirjassa Vanha kaunis Suomi, että rakennuksen pirstaleilla kiekui kukko Laatokalla. Järven pinta laski seitsemän metriä ja syntyi 5 000 hehtaaria viljelyskelpoista maata. Yhteys Vuokseen katkesi kokonaan. Tämän jälkeen Vuoksen rantojen viljelijät päättivät alentaa kevättulvia. Kiviniemessä kaivettiin ja syntyi koski, jonka kautta Vuoksen vedet alkoivat virrata Suvannon ja sen uuden lasku-uoman, Taipaleenjoen, kautta Laatokkaan vuonna 1857. Tämän seurauksena Vuoksen lasku-uoma muuttui täysin ja vanhan pohjoisemman virtaus tyrehtyi, kun valtaosa Vuoksen virtaamasta alkoi kulkea Suvannon kautta.
Sakkolan väestöä sijoitettiin jatkosodan jälkeen seuraaviin kuntiin: Huittinen, Lempäälä, Messukylä, Pirkkala, Punkalaidun, Tottijärvi, Tyrvää, Vesilahti ja Viiala.
Pinnanmuodot ja luonto

Suvannon lasku vaikutti Sakkolan luonnonolosuhteisiin huomattavasti. Maaperä Sakkolan pitäjässä oli suurimmaksi osaksi hiekkaa, Suvannon ranta-alueilla paikoin tulvahiekkaa. Pinnanmuodot ovat suurimmaksi osaksi loivapiirteisiä, vaikka kokonaan tasaisia alueita ei juurikaan ole. Väärämäenselän alueet pitäjän eteläosassa olivat korkeudeltaan huomattavia. Pitäjää halkovana vesistönä Suvanto ja Taipaleenjoki olivat maisemakuvaa hallitsevimpia. Etelästä Suvantoon laskevat Riiskaoja ja Tuusnaoja, pohjoisesta pieni Sakkolanjoki ja Kaarnajoki. Pitäjä rajoittui idässä lyhyeltä matkalta Laatokkaan. Muita merkittäviä järviä ja lampia oli vähän, lähinnä Petäjärvi ja kirkasvetinen pieni Valkjärvi.
Sakkolan pitäjän metsien valtapuu oli mänty. Suvannon etelärannalla kasvoi lehtimetsiä, ja paikka paikoin ranta-alueilla sijaitsi myös lehtoalueita, joissa jaloista lehtipuista esiintyivät mm. pähkinäpensas, kynä- ja vuorijalava, metsäomenapuu, vaahtera, lehmus ja saarni. Muita harvinaisia tai melko harvinaisia kasvilajeja olivat mm. lehtokielo, mukulaleinikki, tesmayrtti, siperiansinivalvatti ja Suvannon vesijättömailla poikkeuksellisesti järvirantahietikolla viihtynyt rantavehnä.
Kylät

Sakkolan kylät olivat Arkuntanhua, Haitermaa, Haparainen, Kaarnajoki, Karhola, Kelja, Kiviniemi, Kottila, Lapinlahti, Lohijoki, Lupra, Mönkö, Ojaniemi, Petäjärvi, Purpua, Riiska, Röykkylä, Sakkola, Valkjärvi, Viiksanlahti, Vilakkala ja Volossula.
Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 13 koulupiiriin.
Sakkolan porsaat

Sakkola oli erityisen tunnettu laadukkaista porsaistaan. Sakkola kehittyi porsaspitäjäksi rajojen ollessa vielä avoimia, ja pietarilaisille tuotettiin 4–6-viikkoisia teurasporsaita. Sittemmin markkina-alue laajeni enemmälti Suomeen. Sakkolan porsaita ei tuotettu suurissa sikaloissa, vaan yksityisten ihmisten maatiloilla. Sakkolan ylivertaisten porsaiden maine heikkeni kuitenkin aiheettomasti, kun muiden pitäjien heikompilaatuisia porsaita alettiin kaupitella sakkolalaisina. Usein sanotaan, että Sakkolan porsaille tunnusomaisia olivat suuret luppakorvat.
Aiheesta muualla

"Porsasmainen" pitäjä. Sakkolan mainehikkaat porsaati Suomea valloittamassa, Seura, 15.03.1939, nro 11, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen Neuvostoliitolle 1940-luvulla luovuttamat alueet
| Kokonaan luovutetut kunnat |
| --- | --- |
kaupungit:  Käkisalmi | Sortavala | Viipuri
kauppalat:  Koivisto | Lahdenpohja
maalaiskunnat:  Antrea | Harlu | Heinjoki | Hiitola | Impilahti | Jaakkima | Johannes | Kanneljärvi | Kaukola | Kirvu | Kivennapa | Koiviston maalaiskunta | Kuolemajärvi | Kurkijoki | Käkisalmen maalaiskunta | Lavansaari | Lumivaara | Metsäpirtti | Muolaa | Petsamo | Pyhäjärvi Vpl | Rautu | Ruskeala | Räisälä | Sakkola | Salmi | Seiskari | Soanlahti | Sortavalan maalaiskunta | Suistamo | Suojärvi | Suursaari | Terijoki | Tytärsaari | Uusikirkko | Valkjärvi | Viipurin maalaiskunta | Vuoksela | Vuoksenranta | Äyräpää
Osin luovutetut kunnat
sodan jälkeen muihin kuntiin yhdistetyt:  Jääski | Korpiselkä | Pälkjärvi | Säkkijärvi | Vahviala
toimintaansa vuoden 1948 jälkeen jatkaneet:  Ilomantsi | Inari | Kitee | Kuusamo | Lappee | Nuijamaa | Parikkala | Rautjärvi | Ruokolahti | Saari | Salla | Simpele | Tohmajärvi | Vehkalahti | Virolahti | Uukuniemi | Värtsilä | Ylämaa
Vuokra-alueeseen sisältyneet kunnat
kokonaan:  Hanko
osin:  Bromarv | Degerby | Espoo | Inkoo | Kirkkonummi | Siuntio
Yksittäisiä mainittavia paikkoja luovutetuilla alueilla
 :  Elisenvaara | Enso | Ihantala | Ilmee | Kolosjoki | Konevitsa | Kyyrölä | Liinahamari | Pitkäranta | Pölläkkälä | Uuras | Valamo
Petäjärven rautatieasema ennen sotia
Sea Life Helsinki

| Sea Life Helsinki |
| --- | --- |

Sijainti:  Helsinki 
Perustettu:  2002
Toimintakausi:  Ympäri vuoden
Eläinlajeja:  100
Eläimiä:  3 000
Kävijämäärä:  155 000 / vuosi
Organisaatio
Organisaatiomuoto:  Osakeyhtiö
Virallinen nimi:  SeaLife Helsinki Oy
Omistaja:  Merlin Entertainments Ltd
Jäsenyydet:  Suomen eläintarhayhdistys
Aiheesta muualla
Verkkosivut
Sea Life Helsingin entinen tunnus
Sea Life Helsinki on osa Merlin Entertainmentsin omistamaa Euroopan-laajuista Sea Life -ketjua, joka on maailman suurin yleisöakvaarioketju.
Suomen Sea Life -akvaariokeskus on Helsingin Alppilassa Linnanmäen huvipuiston yhteydessä. Keskuksen omistaa Merlin Entertainment Group. Helsingin Sea Life aloitti toimintansa vuonna 2002.
Helsingin Sea Life koostuu noin 50 akvaariosta, joiden koot vaihtelevat noin sadasta litrasta suuren valtamerialtaan 250 000 litraan. Keskuksen tarkoituksena on esitellä maailman merten merieläimiä, tarjota kävijöille elämyksiä sekä jakaa tietoa merten suojelusta.
Mustekala Helsingin Sea Lifessa.
Sea Lifessa on sekä pysyvä kokoelma että vaihtuvia näyttelyitä. Pysyvä kokoelma jakautuu maantieteellisesti jaettuihin osioihin, joita ovat igapó-sademetsä, tropiikki koralliriuttoineen ja meriruohoniittyineen, valtameriallas sekä Itämeri ja Pohjanmeri ja Suomen makeat vedet. Lisäksi muutamilla merieläimillä on oma osastonsa: näitä ovat muun muassa meduusat ja merihevoset. Suurimmat altaat ovat seeprahain kotina toimiva valtameriallas sekä rauskujen ja turskien asuttama kylmän veden allas. Valtamerialtaan alitse kulkee kymmenmetrinen tunneli. Yksi uutuuksista on Elämysallasalue, joka avautui tammikuussa 2017.
Sea Life -keskukseen kuuluu myös vuosittain, tyypillisesti keväällä, vaihtuva näyttely. Vuoden 2016 vaihtuva näyttely oli nimeltään "Saksiniekat", jonka aikana esiteltiin erilaisia rapuja. Näyttely oli Sea Lifessa vuoden 2016 loppuun saakka, jonka jälkeen näyttely vaihtui jälleen.
Aikaisemmin näyttelyn teemana on ollut esimerkiksi "VAARA", ja se sisälsi myrkyllisiä merieläimiä lattapyrstökäärmeistä kivikalaan. Vuonna 2006–2007 tilapäisvieraina olivat mustekalat ja sitä aiemmin muun muassa piraijat, ravut ja merihevoset. Vaihtuvien näyttelyjen asukeista osa löytyy nyttemmin pysyvästä näyttelystä. Vuonna 2009 Sea Lifeen ei tullut uutta vaihtuvaa näyttelyä, vaan sen sijaan keskukseen rakennettiin uusi pysyvä osasto, joka esittelee muinaisia merieläimiä. Vuoden 2011 näyttelyssä oli rapuja ja vuoden 2012 näyttelyssä meduusoita.
Yhteensä Merimaailma Sea Lifessa on yli sata eläinlajia ja lähemmäs kolmetuhatta yksilöä. Kalojen lisäksi mukana on muun muassa reevesinsuokilpikonnia ja mustaevähai.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sea Life Helsinki
Linnanmäki
Samuel Ekpe Akpabot

Samuel Ekpe Akpabot (3. lokakuuta 1932 Uyo – 7. elokuuta 2000 Uyo) oli nigerialainen säveltäjä.
Akpabot opiskeli 11-vuotiaasta lähtien Lagosissa. Hän aloitti muusikonuransa laulamalla kuorossa. Vuonna 1954 hän matkusti Englantiin ja aloitti opintonsa Lontoon Royal College of Musicissa. Vuonna 1959 hän palasi Nigeriaan, jossa hän julkaisi ensimmäisen teoksensa, Nigerianan orkesterille. Pian hän kuitenkin uudisti sitä ja muutti nimeksi Overture for a Nigerian Ballet. Hänen muita teoksiaan ovat muiden muassa Scenes from Nigeria (1962), Three Nigerian Dances (1962), Ofala (1963), Cynthia’s Lament (1965) ja Nigeria in Conflict (1973).
Akpabot kuoli synnyinkaupungissaan Uyossa vuonna 2000.
Aiheesta muualla

Samuel Ekpe Akpabot (englanniksi)