stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
K-429
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Pohjoiseen laivastoon. Alus siirrettiin huhtikuussa 1977 Pohjoisen jäämeren kautta Petropavlovsk-Kamtšatskiin, jossa se liittyi 30. huhtikuuta Venäjän Tyynenmeren laivastoon. Aluksen komentajana oli kapteeni V. T. Kozlov.
Alkuvuonna 1983 K-429 tuli satamaan. Miehistö lähti lomalle, koska alus oli tarkoitus modernisoida. Ydinkärjillä varustetut torpedot ja ohjukset jätettiin töiden ajaksi alukseen. Keväällä 1983 Yhdysvallat aloitti pohjoisella Tyynellämerellä liittolaisineen Fleetex 83 -sotaharjoituksen, jossa yhdysvaltalaisia lentokoneita lensi Neuvostoliiton ja Japanin rajakiistan kohteena olleiden Kuriilien yli. Osin lisääntyneiden jännitteiden vuoksi Tyynenmeren laivaston komentaja Oleg Jerofejev määräsi kapteeni Nikolai Suvorovin palauttamaan K-429:n palvelukseen kesäkuussa. Tämä oli suunniteltua aiemmin ja ennen kuin aluksen uudistus- ja huoltotyöt ehtivät valmistua.
Suvorov yritti vastustella käskyä muun muassa siksi, ettei sotaharjoituksia ollut suunniteltu kuin vasta syksylle, ja sukellusveneen miehistö oli jo lähtenyt lomille. Tyynenmeren laivaston esikunta pakotti kuitenkin hänet noudattamaan käskyä, joten alus lähti 23. elokuuta 1983 satamasta. Sen miehistö oli kasattu viideltä eri alukselta, mikä rikkoi laivaston omia sääntöjä, joiden mukaan sukellusvene ei saa toimia, jos alus on yli 30 prosentille miehistöstä vieras. Lisäksi miehistöä oli 120 miestä, kun normaalisti heitä oli 87. Vain harvoilla oli kokemusta K-429:n järjestelmistä.
Suvorov ei tiennyt, että huollon yhteydessä ilmastointiluukut oli lukittu auki, eikä mittareita ollut säädetty oikein. Hän sai käskyn edetä suoraan harjoitusalueelle, mutta hän vaati saada tehdä ensin koesukelluksen. Sukelluksesta tuli normaalia nopeampi, sillä painolastitankkien täytön kanssa tuli väärinymmärryksiä. Sukelluksen aikana neljänteen reaktoriosastoon alkoi tulvia vettä avoimesta ilmastointiluukusta. Reaktori saatiin suljettua ja veden tulosta ilmoitettua, mutta 14 miestä kuoli. Alukseen tulvi 420 kuutiometriä vettä,. Alus upposi 39 metrin syvyyteen.
Aluksella oli pelastautumiskapseleita ja hätäpoijuja, mutta ne oli hitsattu runkoon kiinni, jotteivät ne katoaisi. Suvorov toivoi, että sukellusveneen katoaminen huomattaisiin pinnalla, mutta muutama tunti kului eikä pelastajia kuulunut. Lämpötila joissain sukellusveneen osissa alkoi lähestyä 50 astetta, ja yksi akuista oli räjähtänyt. Muista akuista vapautui vetyä, mikä aiheutti palovaaran. Lopulta kapteenin oli pakko pyytää vapaaehtoisia uimaan pinnalle ja hakemaan apua. Kaksi miestä Suvorovin alkuperäisestä miehistöstä suostui. He poistuivat aluksesta torpedoputken kautta, nousivat pintaan ja uivat rannalle, jossa rajavartijat pidättivät heidät epäiltyinä vakoojina. Kun he kertoivat tilanteesta, kävi ilmi, että Jerofejev ja muut upseerit olivat unohtaneet sukellusveneen, jonka piti olla sukelluksissa vain tunnin ajan. Uppoamispaikalle saapui muutaman tunnin kuluttua pelastuspartio, jonka sukeltajat auttoivat loput miehistön jäsenet pinnalle. Kaikkiaan uppoamisessa kuoli 16 ihmistä.
Palvelus > Onnettomuuden jälkeen

Kolme kuukautta uppoamisen jälkeen Suvorov sekä aluksen viidennen osaston päällikkö Lihovozov saivat tuomion laivaston sääntöjen rikkomisesta. Suvorov sai kymmenen vuoden ja Lihovozov kahdeksan vuoden vankeustuomion. Suvorov istui tosin tuomiostaan vankilassa vain kolme vuotta. Onnettomuudesta ei tiedotettu, ja kansa kuulikin siitä vasta 1990-luvulla. Aluksen alkuperäiselle miehistöllekin uppoaminen paljastui vasta heidän palattuaan lomilta, kun heidän sukellusvenettään ei näkynyt satamassa.
K-429 ei ollut vaurioitunut upotessaan pahasti, ja niinpä se nostettiin 9. elokuuta 1983. Nostamisen yhteydessä tosin neljä aiemmin kuivana säilynyttä vesitiivistä osastoa täyttyi vedellä, mikä teki aluksen korjaamisesta työläämpää. Korjaus maksoi 300 miljoonaa ruplaa ja valmistui syyskuun alussa 1985. Jo 13. syyskuuta 1985 alus kuitenkin upposi uudestaan ollessaan satamassa. Yksi miehistön jäsen kuoli toisessa uppoamisessa. Alus nostettiin jälleen, mutta sitä ei enää palautettu palveluskuntoon. Se poistettiin 1987 laivaston vahvuudesta, minkä jälkeen sitä käytettiin harjoituksissa. Se romutettiin sisaralustensa kanssa 1990-luvulla.
RMS Oceanic (1899)

| RMS Oceanic |
| --- | --- |

Tyyppi:  postihöyrylaiva
Rakennustelakka:  Harland and Wolff, Belfast
Rakennusnumero:  317
Kölinlasku:  1897
Vesillelasku:  14. tammikuuta 1899
Tekniset tiedot
Pituus:  214,6 m
Leveys:  19,4 m
Bruttovetoisuus:  17 274 brt
Koneteho:  28 000 hv kW
Nopeus:  17 kn
Hyttejä:  410 (1. luokka)  300 (2. luokka)  1000 (3. luokka)
RMS Oceanic oli White Star Line -laivayhtiön Atlantin liikenteeseen tarkoitettu valtamerialus, joka teki neitsytmatkansa vuonna 1899. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa 1914 siitä tuli Britannian kuninkaallisen laivaston aseistettu kauppalaiva eli apuristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista. Alus laskettiin vesille 1897 ja oli rakennettu omistajansa Thomas Ismayn  johdolla. Ismay omisti silloisen Oceanic Steam Navigation Companyn (White Star Linen), jonka mukaan alus nimettiin.
Palvelus

Alus lähti 26. elokuuta 1899 Belfastista Liverpooliin, jossa se esiteltiin lehdistölle ja yleisölle 30. elokuuta. Se lähti 6. syyskuuta neitsytmatkalleen New Yorkiin päällikkönään kapteeni John G. Cameron. Matka kesti kuusi päivää kaksi tuntia ja 37 minuuttia, joten aluksen keskinopeudeksi saatiin 19,57 solmua.
Alus teki useita matkoja Atlantin yli. Se teki viimeiseksi jääneen Atlantin ylityksensä Southamptonista New Yorkiin 22. heinäkuuta 1914.
Palvelus > HMS Oceanic

Ensimmäisen maailmansodan alettua Oceanic sai 8. elokuuta 1914 määräyksen liittyä Kuninkaalliseen laivastoon. Alukselle asennettiin kuusitoista 4,7 tuuman tykkiä, minkä jälkeen se liitettiin 10. risteilijälaivueeseen apuristeilijänä nimellä HMS Oceaniciksi.  Alus lähti 27. elokuuta Southamptonista ensimmäiselle matkalleen länsirannikkoa pohjoiseen vieraillen Scapa Flowssa. Sen tehtävänä oli valvoa Färsaarten ja Skotlannin välistä merialuetta ja tarkastaa kaikki alueella tavatut alukset.
Alus oli 7. syyskuuta Foulan länsipuolella. Seuraavana päivänä se ajoi karille Shaaldissa kolmisen kilometriä Foulan itäpuolella merkitsemättömällä riutalla. Hinaajat HMS Forward  ja HMS Alsatian yrittivät 11. syyskuuta tuloksetta irrottaa alusta riutalta. Tuloksettomasti päättyi myös taistelulaiva HMS Hannibalin yritys irrottaa alus, minkä jälkeen troolari HMS Glenogil pelasti aluksella olleet 400 henkeä.
Kahden viikon ajan alus oli karilla aaltojen armoilla. Laivaston pelastusalus HMS Lyons pelasti alukselta kaiken mahdollisen kuten tykit ja tarvikkeet. Voimakas tuuli aiheutti lopulta vuodon ja irrotti aluksen karilta, jolloin se upposi. Britannian amiraliteetti myi 1920-luvulla hylyn Scapa Flowssa toimineelle pelastusyritykselle 200 punnalla. Aluksesta oli maaliskuuhun 1924 mennessä purettu lähes kaikki vedenpäälliset osat. Voimakas virtaus osoittautui vedenalaisten osien purkamisen esteeksi, mistä siten luovuttiin. Vuosien 1973 ja 1979 välillä Simon Martin ja Alec Crawford nostivat aluksesta runsaasti metallia ja muun muassa kaksi 29 tonnin potkuria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta RMS Oceanic (1899) Wikimedia Commonsissa
The Tortured Poets Department

| The Tortured Poets Department Taylor Swift |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2022–2023
 Julkaistu: 19. huhtikuuta 2024
 Formaatti: CD, LP, C-kasetti, lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Swift   Jack Antonoff   Aaron Dessner
 Tyylilaji: pop, pop rock, folk pop
 Kesto: 65.08
 Levy-yhtiö: Republic Records
Muut kannet
   The Anthology -version kansikuva
Listasijoitukset
  1.    1.    2.     1. (fyysinen albumilista)
Taylor Swiftin muut julkaisut
| 1989 (Taylor’s Version) 2023 | The Tortured Poets Department 2024 |   |
Singlet albumilta The Tortured Poets Department
 ”Fortnight” Julkaistu: 19. huhtikuuta 2024  ”I Can Do It with a Broken Heart” Julkaistu: 2. heinäkuuta 2024
The Tortured Poets Department on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Taylor Swiftin yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 19. huhtikuuta 2024. Swift ilmoitti albumin julkistamisesta vuoden 2024 Grammy-gaalassa voitettuaan parhaan pop-albumin palkinnon edellisestä studioalbumistaan Midnights. Ensimmäinen single albumilta on ”Fortnight”, joka julkaistiin samaan aikaan albumin kanssa. Kappale ”I Can Do It with a Broken Heart” julkaistiin albumin toisena virallisena singlenä heinäkuussa 2024.
Albumilla vierailevat yhdysvaltalainen laulaja Post Malone ja brittiläinen indie rock -yhtye Florence and the Machine. Albumin standardipainos koostuu kuudestatoista kappaleesta. Swift julkaisi suoratoistopalveluissa albumista The Tortured Poets Department: The Anthology -version, jossa on yhteensä 31 kappaletta. Lisäksi albumista julkaistiin useita fyysisiä painoksia, joilla on bonuskappaleita.
Levyä kuunneltiin Spotifyssa ensimmäisen kahdentoista tunnin aikana enemmän kuin mitään muuta albumia aiemmin. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -albumilistan kärkeen. Kaikki kappaleet nousivat Billboard Hot 100 -listalle, single ”Fortnight” sijalle 1. Suomessa albumi nousi listasijalle 2.
Tuotanto

Swift aloitti albumin työstämisen vuonna 2022 saatuaan valmiiksi edellisen albuminsa Midnights ja jatkoi albumin tekemistä The Eras Tour -kiertueen aikana seuraavana vuonna. Hän on kuvaillut albumia levyksi, joka hänen todella tarvitsi tehdä.
Swift kirjoitti ja tuotti useimmat kappaleet pitkäaikaisten yhteistyökumppaniensa Jack Antonoffin ja Aaron Dessnerin kanssa. Florence and the Machine -yhtyeen Florence Welch kirjoitti hänen kanssa kappaleen ”Florida!!!”. Yhtye vierailee kappaleella. Albumin avauskappaleella ”Fortnight” vierailee laulaja Post Malone, joka on osallistunut myös kappaleen säveltämiseen. Tuottaja Louis Bell osallistui kappaleen tuotantoon. Lauluntekijä Patrick Berger oli mukana tekemässä kappaletta ”I Look in People’s Windows”.
Tyyli ja sanoitukset

The Tortured Poets Department on tyyliltään pääasiallisesti synth pop -musiikkia. Albumilla on mukana myös pianoballeja. Useimmat kappaleet kertovat erosta ja sydänsuruista ja ovat omaelämänkerrallisia. Swift on kuvaillut albumia ”antologiana uusia teoksia, jotka kertovat tapahtumista, mielipiteistä ja tunteista ohimenevänä ja kohtalokkaana ajankohtana, joka oli sekä skandaalinomainen että surullinen”.
Suuren osan kappaleista, muun muassa ”The Smallest Man Who Ever Lived”, ”I Can Fix Him (No Really I Can)” ja ”But Daddy I Love Him”, on tulkittu median arvosteluissa kertovan Swiftin kohua ja kritiikkiä herättäneestä lyhyestä suhteesta The 1975 -yhtyeen Matty Healyn kanssa keväällä 2023. Kappaleiden ”So Long, London” ja ”How Did It End” on tulkittu kertovan Swiftin ja hänen pitkäaikaisen kumppaninsa Joe Alwynin erosta. ”The Alchemy” on rakkauslaulu, jonka on tulkittu kertovan Swiftin uudesta parisuhteesta amerikkalaisen jalkapallon pelaajan Travis Kelcen kanssa.
Toinen teema albumilla on elämänä julkisuudessa. ”I Can Do It with a Broken Heart” -kappale sisältää viittauksia Swiftin The Eras Tour -kiertueeseen (2023–2024). Swift sanoo kappaleessa tehneensä lavalla kaikkensa ja esittäneensä iloista, vaikka oli oikeasti masentunut. Kappale ”Clara Bow” on nimetty 1920-luvulla vaikuttaneen näyttelijä Clara Bow’n mukaan ja kertoo kuuluisuudesta.
Muutamien kappaleiden sanoituksissa on fiktiiviä piirteitä. Kappaleen ”Fortnight” päähenkilö on onnettomassa avioliitossa ja asuu entisen kumppaninsa naapurina. Kappale ”Florida” kertoo Swiftin mukaan siitä, miten rikolliset ja uutta elämää etsivät ihmiset usein pakenevat Floridaan.
Markkinointi ja julkaisu

Swift ilmoitti albumin julkaisusta helmikuun 2024 Grammy-gaalassa voitettuaan parhaan popalbumin palkinnon Midnights-albumista. Albumin kansikuva ja kappalelista julkaistiin tämän jälkeen hänen sosiaalisen median sivuillaan. Swift mainosti albumin vinyylivariantteja helmikuun ja maaliskuun konserteissaan.
Albumi julkaistiin 19. huhtikuuta 2024. Standardipainoksessa on 16 kappaletta. Swift julkaisi kaksi tuntia standardipainoksen jälkeen suoratoistopalveluissa albumista The Tortured Poets Departmet: The Anthology -nimisen version, jossa on 15 bonuskappaletta. Swift kertoi Instagram päivityksessä päätöksestä julkaista kaksoisalbumi: "Olin kirjoittanut niin paljon tuskallista runoutta viimeisen kahden vuoden aikana ja halusin jakaa sen kaiken kanssanne, joten tässä on TTPD:n toinen osa: The Anthology. 15 lisäkappaletta."
Albumista julkaistiin useita fyysisiä painoksia, joilla kaikilla on standardipainoksen kappaleiden lisäksi yksi bonuskappale. Swiftin omassa verkkokaupassa oli lisäksi rajoitetun ajan myynnissä CD-painoksia, joissa oli bonuskappaleena jonkin kappaleen akustinen versio ja digitaalisia versioita, joissa oli bonuskappaleena jonkin kappaleen liveversio tai demo. The Tortuded Poets Department: The Anthology julkaistiin fyysisesti CD:llä ja ja vinyylillä joulukuussa 2024. Fyysisellä versiolla on bonusraitoina neljä akustista versiota albumin kappaleista. Swift sai kritiikkiä medialta ja faneilta useiden versioiden julkaisemisesta, koska sitä pidettiin keinotekoisena myynnin edistäjänä ja variantit vaikuttivat muiden artistien julkaisujen sijoituksiin.
Swift lisäsi toukokuussa albumin kappaleita vuonna 2023 alkaneen The Eras Tour -kiertueensa kappalelistaan. Konserttiin lisättiin The Tortured Poets Department -albumille oma osio, jolla hän esittää seitsemän albumin kappaletta. Swift esitti lisäksi albumin kappaleita akustisesti konsertin vaihtuvien kappaleiden osiossa.
Singlet

Ensimmäinen single albumilta on kappale ”Fortnight”, jolla vierailee yhdysvaltalainen laulaja Post Malone. Single julkaistiin samaan aikaan albumin kanssa. Kappaleelle kuvattiin musiikkivideo, jonka Swift ohjasi itse. Videolla esiintyvät Swiftin ja Malonen lisäksi näyttelijät Ethan Hawke ja Josh Charles. Kappaleesta julkaistiin lisäksi kaksi remix-versiota ja akustinen versio.
”Fortnight” nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan kärkeen. Suomessa kappale oli parhaimmillaan listasijalla 17.
”I Can Do It with a Broken Heart” julkaistiin albumin toisena virallisena singlenä heinäkuussa 2024. Kappaleen musiikkivideo sisältää The Eras Tour -kiertueella kuvattua backstage-materiaalia ja kohtauksia esityksistä.
Vastaanotto > Myynti

Albumi on menestynyt hyvin kaupallisesti ja rikkonut useita ennätyksiä. Sitä kuunneltiin Spotifyssa ensimmäisen kahdentoista tunnin aikana enemmän kuin mitään muuta albumia aiemmin. Albumi saavutti miljardi kappalekuuntelukertaa nopeammin kuin mikään muu albumi aiemmin. Levyä myytiin Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikolla 1,94 miljoonaa fyysistä tai digitaalista kopiota. Suoratoisto mukaan lukien albumia myytiin 2,6 miljoonaa, enemmän kuin mitään hänen aiemmistaan albumeistaan viikon aikana. Heinäkuuhun mennessä albumia oli myyty 4,66 miljoonaa, joista oli 2,47 miljoonaa oli fyysisiä kopioita tai digitaalisia latauksia.
Albumi nousi listoille useissa maissa. Yhdysvalloissa albumi nousi Billboard 200 -albumilistan kärkeen. Kaikki kappaleet nousivat Billboard Hot 100 -listalle, single ”Fortnight” sijalle 1. Swift piti hallussaan listan kärkisijoja 1-14. Albumi oli listakärjessä 12 peräkkäistä viikkoa.
Albumi nousi listoille myös monissa muissa maissa. Isossa-Britanniassa albumi oli listan kärkisijalla. Suomessa albumi nousi listasijalle 2. Fyysisellä albumilistalla se oli ykkössijalla.
Vastaanotto > Arvostelut

Metacritic: 76/100 (keskiarvo 24 arvostelun perusteella)
The Independent:
Rolling Stone:
The Guardian:
The Telegraph:
Helsingin Sanomat:
The New York Times:
Soundi:
Listasijoitukset

| Maa ja lista | Korkein   sija |
| --- | --- |
 Alankomaat (Album Top 100): 1
 Argentiina (CAPIF): 1
 Australia (ARIA Charts): 1
 Belgia (Ultratop Flanders): 1
 Belgia (Ultratop Wallonia): 1
 Espanja (PROMUSICAE): 1
 Irlanti (OCC): 1
 Islanti (Plötutíðindi): 1
 Iso-Britannia (OCC): 1
 Italia (FIMI): 1
 Itävalta (Ö3 Austria): 1
 Japani (Oricon): 4
 Japani (Billboard Japan): 5
 Kanada (Canadian Albums Chart): 1
 Kreikka (IFPI): 1
 Kroatia (HDU): 1
 Liettua (AGATA): 3
 Norja (VG-lista): 1
 Puola (ZPAV): 1
 Portugali (AFP): 1
 Ranska (SNEP): 1
 Ruotsi (Sverigetopplistan): 1
 Saksa (Offizielle Deutsche Charts): 1
 Skotlanti (OCC): 1
 Slovakia (IFPI): 1
 Suomi (Suomen virallinen lista): 2
 Sveitsi (Schweizer Hitparade): 1
 Tanska (Hitlisten): 1
 Tsekki (ČNS IFPI): 1
 Unkari (Mahasz): 1
 Uusi-Seelanti (RMNZ): 1
 Yhdysvallat (Billboard 200): 1
Myyntipalkinnot

| Maa | Sertifikaatti | Myöntäjä |
| --- | --- | --- |
|  Australia | platinaa | Australian Recording Industry Association |
|  Espanja | platinaa | Productores de Música de España |
|  Italia | platinaa | Federazione Industria Musicale Italiana |
|  Itävalta | kultaa | IFPI Austria |
|  Iso-Britannia | 2x platinaa | British Phonographic Industry |
|  Portugali | platinaa | Associação Fonográfica Portuguesa |
|  Puola | platinaa | Związek Producentów Audio Video |
|  Ranska | platinaa | Syndicat National de l’Édition Phonographique |
|  Saksa | platinaa | Bundesverband Musikindustrie |
|  Sveitsi | kultaa | IFPI Switzerland |
|  Tanska | platinaa | IFPI Danmark |
|  Uusi-Seelanti | 2x platinaa | Recorded Music NZ |
USS McCoy Reynolds

| USS McCoy Reynolds |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Federal Shipbuilding and Dry Dock Company, Newark, New Jersey
Kölinlasku:  18. marraskuuta 1943
Laskettu vesille:  22. helmikuuta 1944
Palveluskäyttöön:  2. toukokuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  7. helmikuuta 1957 Portugalille 1957
Loppuvaihe:  romutettu 1970
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 350 t (standardi) 1 745 t (kuormattu)
Pituus:  93 m
Leveys:  11,23 m
Syväys:  4,06 m
Koneteho:  12 000 shp
Nopeus:  24 solmua
Miehistöä:  14 upseeria ja 201 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  2 x 5" tykkiä 4 x kaksiputkista Bofors 40 mm 10 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä 3 x 21" torpedoputkea 1 x Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin  8 x syvyyspomminheitintä 2 x kiskoa
USS McCoy Reynolds (runkonumero DE-440) oli Yhdysvaltain  laivaston John C. Butler -luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Federal Shipbuilding and Dry Dock Companyltä Newarkista New Jerseystä, missä köli laskettiin 18. marraskuuta 1943. Se laskettiin vesille 22. helmikuuta 1944 kumminaan rouva Tilden Reynolds ja otettiin palvelukseen 2. toukokuuta Brooklynin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään Edwin K. Winn.
Palvelus > NRP Corte Real

MDAP-ohjelman mukaisesti alus lainattiin 7. helmikuuta 1957 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa fregattina nimellä NRP Corte Real. Alus poistettiin palveluksesta 19. marraskuuta 1968. Yhdysvallat myi joulukuussa aluksen Portugalille. Se romutettiin 1970.
Luke Grimes

| Luke Grimes |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Luke Timothy Grimes
Syntynyt: 21. tammikuuta 1984
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Bianca Rodrigues
Aiheesta muualla
IMDb
Luke Timothy Grimes (s. 21. tammikuuta 1984) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvassa American Sniper, Fifty Shades -elokuvasarjassa ja draamasarjassa Yellowstone (2018– jatkuu edelleen).
Varhainen elämä

Grimes syntyi Daytonissa, Ohiossa. Hänen isänsä Randy Grimes on ammatiltaan helluntalaispastori.  Grimes valmistui Dayton Christian High Schoolista vuonna 2002. Hän muutti New Yorkiin opiskelemaan näyttelemistä American Academy of Dramatic Artsissa .
Ura

Grimes on esiintynyt elokuvissa All the Boys Love Mandy Lane, War Eagle, Arkansas ja Assassination of a High School President, joka sai rajoitetun julkaisun maaliskuussa 2009. Hän esiintyi myös ABC- draamassa Brothers & Sisters Ryan Laffertynä, ohjelman perheen patriarkan William Walkerin aviottomana poikana. Neljännestä kaudesta lähtien hänestä tuli sarjan vakionäyttelijä.
Hän näytteli vuoden 2010 FX- elokuvapilottissa Outlaw Country yhdessä Haley Bennettin ja Mary Steenburgenin kanssa. Grimes näytteli cowboyta nimeltä Eli Larkin.  FX ei valinnut sarjaa tuotettavaksi, mutta pilotti esitettiin 23. elokuuta 2012 televisioelokuvana. Vuonna 2012 hän esiintyi Liam Neesonin trillerissä Taken 2 Neesonin tyttären poikaystävänä.
Yksityiselämä

Vuodesta 2018 lähtien hän on ollut naimisissa Bianca Rodriguesin kanssa.
Filmografia > Elokuvat

| vuosi | Otsikko | Rooli | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Kaikki pojat rakastavat Mandy Lanea | Jake |  |
| 2007 | War Eagle, Arkansas | Enoch |  |
| 2008 | Steward | Marlon Piazza |  |
| 2010 | Shit Year | Harvey West |  |
| 2011 | The Wait | Ben |  |
| 2011 | The Light in the Night | Poika | Lyhytelokuva |
| 2012 | Taken 2 | Jamie |  |
| 2013 | Stars | Evan |  |
| 2014 | Squatters | Michael Silverman | Suoraan videolle julkaisu |
| 2014 | American Sniper | Marc Lee |  |
| 2015 | Fifty Shades of Grey | Elliot Gray |  |
| 2015 | Shangri-La Suite | Jack Blueblood |  |
| 2015 | Love Is Love | Todd Belkin |  |
| 2015 | Forever | Charlie |  |
| 2016 | Manhattan Undying | Max |  |
| 2016 | The Magnificent Seven | Teddy Q |  |
| 2017 | Fifty Shades Darker | Elliot Gray |  |
| 2017 | El Camino Christmas | Eric Roth |  |
| 2018 | Fifty Shades Freed | Elliot Gray |  |
| 2019 | Into The Ashes | Nick Brenner |  |
Filmografia > Televisio

| vuosi | Otsikko | Rooli | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009–2010 | Perhesiteet | Ryan Lafferty | Vieras (kausi 3), päärooli (kausi 4); 35 jaksoa |
| 2012 | Outlaw Country | Eli Larken | Televisio-elokuva |
| 2013 | True Blood | James | Toistuva rooli; 6 jaksoa |
| 2018 - 2024 | Yellowstone | Kayce Dutton | Päärooli; 29 jaksoa |
Käännös suomeksi
Bad Oldesloe

| Bad Oldesloe |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Bad Oldesloe
 Koordinaatit: 53°49′N, 10°22′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Schleswig-Holstein
Piirikunta:  Stormarn
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  52,6 km²
Korkeus:  9 m
Väkiluku:  24 214 (2 010)
 – Väestötiheys:  460 as./km²
 
 www.badoldesloe.de/  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bad Oldesloe on kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Se on Stormarnin piirikunnan pääkaupunki ja sen asukasluku oli vuoden 2010 alussa 24 214. Saksalainen Nobelin kirjallisuuspalkinnolla palkittu historioitsija ja tietokirjailija Theodor Mommsen kasvoi kaupungissa 1800-luvun alkupuolella.
Ystävyyskaupungit

Kołobrzeg, Puola
Olivet, Ranska
Be'er Ya'akov, Israel
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bad Oldesloe Wikimedia Commonsissa
Kaupungin viralliset kotisivut (saksaksi)
Bad Segeberg

| Bad Segeberg |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Bad Segeberg
 Koordinaatit: 53°56′N, 10°19′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Schleswig-Holstein
Piirikunta:  Segeberg
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,87 km²
Korkeus:  44 m m
Väkiluku:  15 808 (2 010)
 – Väestötiheys:  838 as./km²
 
 www.badsegeberg.de/  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bad Segeberg on kaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Se toimii Segebergin piirikunnan  pääkaupunkina ja sijaitsee noin 50 kilometriä Hampurista koilliseen ja 25 kilometriä Lyypekistä länteen. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 alussa 15 808. Kaupungin keskellä sijaitsee 91 metriä korkea Segeberger Kalkberg niminen kallio.
Ystävyyskaupungit

Riihimäki, Suomi (vuodesta 1954)
Kiryat Motzkin, Israel (vuodesta 1984)
Teterow, Saksa (vuodesta 1990)
Võru, Viro (vuodesta 1991)
Złocieniec, Puola (vuodesta 1995)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bad Segeberg Wikimedia Commonsissa
Kaupungin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)