stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iltapuku (elokuva)

| Iltapuku> Tenue de soirée |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bertrand Blier
Käsikirjoittaja:  Bertrand Blier
Tuottaja:  René Cleitman Gérard Depardieu Philippe Dussart
Säveltäjä:  Serge Gainsbourg
Kuvaaja:  Jean Penzer
Leikkaaja:  Claudine Merlin
Tuotantosuunnittelija:  Théo Meurisse
Pukusuunnittelija:  Michèle Cerf
Pääosat:   Gérard Depardieu  Michel Leblanc  Miou-Miou 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Levittäjä:  Medusa Film Netflix
Ensi-ilta:  1986, Suomessa 1988
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iltapuku (Tenue de soirée) on Bertrand Blierin käsikirjoittama ja ohjaama ranskalainen musta komediaelokuva vuodelta 1986. Sen pääosia näyttelevät Gérard Depardieu, Michel Leblanc ja Miou-Miou.
Juoni

Hienostoasuntoja tyhjentävä biseksuaalinen murtomies Bob (Depardieu) tutustuu naimisissa olevaan laitapuolen kulkijapariskuntaan Antoineen ja Moniqueen (Leblanc ja Miou-Miou) ja houkuttelee heidät rikoskumppaneikseen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gérard Depardieu  | … |  Bob   |
|  Michel Leblanc  | … |  Antoine   |
|  Miou-Miou  | … |  Monique   |
|  Michel Creton  | … |  Pedro   |
Vastaanotto

Iltapuku oli ehdolla parhaan elokuvan César-palkinnon saajaksi. Vuonna 2004 The New York Timesin kriitikot valitsivat sen yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Helsingin Sanomien ensi-ilta-arvostelussa 1988 Mikael Fränti ei pitänyt elokuvasta, vaan kutsui sitä kylmäksi, luonnosmaiseksi ja valheelliseksi.
Ikinä

| Ikinä> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  alternative metal
Kotipaikka:  Kouvola
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Katariina Sorsa, laulu  Tuuli Paju, laulu  Samuli Suokas, kitara  Aake Lämsä, basso  Santeri Paju, rummut 
Entiset jäsenet:  Lauri Hämäläinen, basso, laulu (-2020)
Levy-yhtiö:  Sakara Records (2016–2023) Ikinä Records (2023–)
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ikinä on kouvolalainen yhtye, joka yhdistelee musiikissaan 2000-luvun metallimusiikkia, pop-musiikkia, rockia sekä punkia. Yhtyeen perustivat laulajat Katariina ja Tuuli sekä rumpali Santeri, ja myöhemmin siihen liittyivät kitaristi Samuli sekä basisti-tuottaja Lauri. Yhtye luonnehtii itseään tiiviiksi, kovatahtoiseksi ja musiikissaan vastakohtia hyödyntäväksi kollektiiviksi.
Yhtye haki musiikillista tyyliään useita vuosia, kunnes se vakiinnutti sen nykyiseensä loppuvuodesta 2015, ja kappale ”Terapiaa” äänitettiin. Sakara Recordsin toimitusjohtaja Tuomo Saikkonen kuuli kappaleen ja tarjosi yhtyeelle levytyssopimusta vielä samana päivänä. Yhtye solmi levytyssopimuksen marraskuussa 2015, ja kappale julkaistiin sellaisenaan 12. helmikuuta 2016.
Yhtyeen esikoisalbumi Samoista soluista julkaistiin 17. helmikuuta 2017. Yhtye soitti Helsingin Virgin Oilissa kaksi uutta, ennenkuulematonta kappaletta "Sahara" ja "Turbounelmii" 19.8.2017.
Yhtye julkaisi vuoden 2018 aikana kolme singleä. Niistä ensimmäinen "Turbounelmii" julkaistiin 23. helmikuuta. 18. huhtikuuta yhtye julkaisi "Vaatteet päältä" singlen. 30. marraskuuta yhtye julkaisi "Maailmannapa" singlen, joka sisältyi heidän tulevalle kakkoslevylle.
Yhtyeen toinen albumi Millenniaalin itsehoito-opas epävarmaan aikuisuuteen julkaistiin 1. marraskuuta 2019. Kyseiseltä albumilta julkaistiin neljä singleä: "Senkin millenniaali" (20. syyskuuta), "En tullu pysähtyy" (4. lokakuuta), "Lässyä tarinaa" (18. lokakuuta) ja "Paljaana" (30. lokakuuta).
Jäsenet

Katariina Sorsa – laulu
Tuuli Paju – laulu
Samuli Suokas – kitara
Aake Lämsä - basso
Santeri Paju – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Lauri Hämäläinen – basso, laulu (-2020)
Diskografia > Studioalbumit

Samoista soluista (2017)
Millenniaalin itsehoito-opas epävarmaan aikuisuuteen (2019)
Ikinä (2023)
Diskografia > Singlet

”Terapiaa” (2016)
”Magic Mike” (2016)
"Kryptoniitti" (2016)
”#elämää” (2016)
”Et pelkää” (2017)
”Turbounelmii” (2018)
"Vaatteet päältä" (2018)
"Maailmannapa" (2018)
"Senkin millenniaali" (2019)
"En tullu pysähtyy" (2019)
"Lässyä tarinaa" (2019)
"Paljaana" (2019)
"Tietäjät tietää" (2022)
"Burn" (2022)
"Hattara" (2022)
"Riivaaja" (2023)
"Tie" (2023)
"Syvämeri" (2023)
Aiheesta muualla

Facebook
Miles Gloriosus

Miles Gloriosus, jota kutsutaan myös kerskailevaksi soturiksi, on antiikin Rooman näytelmien perushahmo. Miles Gloriosus esiintyy roomalaisen näytelmäkirjailijan Plautuksen noin vuonna 205 eaa. kirjoittamassa samannimisessä komediassa. Perushahmona Miles Gloriosus on rehentelevä pullistelija, joka tosipaikan tullen osoittautuu pelkuriksi ja jättää muut pulaan.
Plautuksen näytelmä perustuu yhteen tai useampaan tuntemattomaan kreikkalaiseen näytelmään. Se on monisäikeinen ja mutkikas farssi, jossa Pyrgopolynices, turhamainen, irstas ja tyhmä sotilas, joutuu nokkelan orjansa ja kurtisaanin huijaamaksi. Teos oli aikoinaan hyvin suosittu, ja Pyrgopolynicesistä tuli monien myöhempien komedioiden röyhkeiden pelkurien prototyyppi. Yksi niistä on commedia dell'arten suosittu hahmo, rehentelevä Il Capitano. Samaan esikuvaan perustuvat Shakespearen Falstaff sekä monien muiden Elisabetin ajan näytelmäkirjailijoiden hahmot. Plautuksen Miles Gloriosuksen vaikutus näkyy myös muun muassa Corneillen, Bernard Shawn ja Bertolt Brechtin näytelmissä.
Michaela Gigon

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten pyöräsuunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten pyöräsuunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Naisten pyöräsuunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Itävalta> Naisten pyöräsuunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ballarat 2004 | keskimatka |  |
|  Kultaa | Banská Bystrica 2005 | keskimatka |  |
|  Kultaa | Joensuu 2006 | keskimatka |  |
|  Kultaa | Nové Město na Moravě  2007 | pitkä  matka |  |
|  Kultaa | Ben Shemen 2009 | viesti |  |
|  Kultaa | Montalegre 2010 | keskimatka |  |
|  Hopeaa | Ballarat 2004 | viesti |  |
|  Hopeaa | Nové Město na Moravě  2007 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Ostróda 2008 | keskimatka |  |
|  Hopeaa | Ostróda 2008 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Ben Shemen 2009 | keskimatka |  |
|  Pronssia | Nové Město na Moravě  2007 | viesti |  |
|  Pronssia | Ostróda 2008 | viesti |  |
|  Pronssia | Ben Shemen 2009 | sprintti |  |
Michaela Gigon (s. 21. maaliskuuta 1977) on itävaltalainen pyöräsuunnistaja ja maailmanmestari. Hän edustaa itävaltalaista OLT Transdanubienia.

Gigon on voittanut kuusi pyöräsuunnistuksen MM-kultaa, joista neljä hän on voittanut keskimatkalta, yhden pitkältä matkalta ja yhden viestistä. Lisäksi hän on voittanut viisi MM-hopeaa ja kolme MM-pronssia.
Gigon on myös osallistunut suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän on parhaimmillaan sijoittunut 12. viestissä.
Aiheesta muualla

Michaela Gigonin kotisivut (saksaksi)
Michaela Gerg-Leitner

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Michaela Gerg-Leitner |  Michaela Gerg-Leitner |  Michaela Gerg-Leitner |  |
Maa:   Saksa
Naisten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Vail 1989 | supersuurpujottelu |  |
Michaela Gerg-Leitner o.s. Gerg (s. 10. marraskuuta 1965 Bad Tölz, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1980–1996. Hän edusti SC Lenggries -seuraa.
Gerg-Leitner voitti suurpujottelun nuorten maailmanmestaruuden Auronissa 1982 ja Sestrieressä 1983. Hän sai Sestrieressä lisäksi hopeaa syöksylaskussa. Bormion MM-kilpailuissa 1985 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 13:nneksi ja suurpujottelussa 14:nneksi. Crans-Montanan MM-kisoissa 1987 hän oli syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa kahdeksas ja suurpujottelussa kymmenes. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän sijoittui supersuurpujottelussa kymmenenneksi ja syöksylaskussa 13:nneksi.
Gerg-Leitner saavutti Vailin MM-kilpailuissa 1989 pronssia supersuurpujottelussa. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Ulrike Maierille 0,04 ja hopeaa saaneelle Sigrid Wolfille 0,01 sekuntia. Syöksylaskussa hän sijoittui kuudenneksi. Saalbachin MM-rinteillä 1991 hän oli supersuurpujottelussa kahdeksas,  syöksylaskussa 11:s ja suurpujottelussa 14:s. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi.
Gerg-Leitner sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 1989–1990, kahdeksanneksi 1988–1989 ja yhdeksänneksi 1990–1991. Syöksylaskun maailmancupissa hän oli kolmas kausilla 1988–1989 ja 1989–1990, supersuurpujottelun maailmancupssa toinen kaudella 1989–1990, kolmas 1990–1991 ja viides 1985–1986 sekä alppiyhdistetyn maailmancupissa toinen kaudella 1989–1990 ja viides 1990–1991. Hän voitti kaikkiaan neljä maailmancupin osakilpailua, oli seitsemän kertaa toinen ja kolmetoista kertaa kolmas.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

Lähde: FIS
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Laji |
| 12. joulukuuta 1985 |  Val d'Isère | syöksylasku |
| 29. marraskuuta 1986 |  Park City | suurpujottelu |
| 8. elokuuta 1989 |  Las Lenas | syöksylasku |
| 20. tammikuuta 1995 |  Cortina d’Ampezzo | syöksylasku |
Muswell Hill

| Muswell Hill |
| --- | --- |
 Muswell Hill Broadway.
Kaupunki:  Lontoo
Muodollinen kreivikunta:  Suur-Lontoo
Lontoon kaupunkipiiri:  Barnet Haringey
Koordinaatit:  51°35′31″N, 0°08′35″W
 fiMuswell Hill 
Muswell Hill on kaupunginosa Pohjois-Lontoossa, 9 kilometriä Charing Crossista ja Lontoon Citystä pohjoiseen. Se sijaitsee enimmäkseen Haringeyn kaupunkipiirin alueella, mutta aivan sen pohjoisin osa sijaitsee Barnetin puolella. Vuonna 2011 Muswell Hillissä asui vajaat 28 000 henkilöä.
Monitoimirakennus Alexandra Palace sijaitsee osittain Muswell Hillin alueella.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Mikko Lampinen

Mikko Lampinen (s. 1985 Pori) on suomalainen tanssitaiteilija, tuottaja ja visuaalinen suunnittelija.
Ura

Mikko Lampinen päätyi tanssin pariin Porissa Tanssikoulu Liisa Nojosella ja suoritti tanssialan perustutkinnon Tampereen Konservatorion alaisuudessa. Lampinen on täydentänyt opintojaan sekä kotimaassa että kansainvälisesti muun muassa Yhdysvalloissa, Hollannissa ja Ranskassa. Hän oli stipendiaattina Alvin Ailey American Dance Schoolissa vuonna 2005 ja samana vuonna finalistina Soulin kansainvälisessä nykytanssikilpailussa sekä Suomen edustajana Riku Lehtopolun kanssa Eurovision Nuorten Tanssijoiden finaalissa Varsovassa.
Pori Dance Companyssa hän on tanssinut vuodesta 2001 lähtien ja toimii nykyisin ryhmän toiminnanjohtajana sekä taiteellisena johtajana yhdessä Lehtopolun kanssa. Carolyn Carlson Companyssa Ranskassa hän tanssi vuonna 2006, Helsingin Kaupunginteatterin tanssiryhmässä vuosina 2006–2010 ja vierailijana Skånes Dansteaterissa sekä Suomen Kansallisbaletissa vuonna 2010. Tero Saarinen Companyssa hän on tanssinut vuodesta 2011 alkaen ja on esiintynyt ryhmän kiertueilla muun muassa Ranskassa, Italiassa, Itävallassa, Serbiassa, Kroatiassa, Venäjällä, Saksassa, Belgiassa, Japanissa, Pohjois-Amerikassa ja Skotlannissa. Uran varella Lampinen on esiintynyt muun muassa Tero Saarisen Jorma Uotisen, Marjo Kuuselan, Tommi Kitin, Carolyn Carlssonin, Andodis Foniadakiksen, Kenneth Kvarnströmin ja Rootless Root ryhmän perustajien Josef Frucekin & Linda Kapetanean teoksissa.
Lampinen on tehnyt koreografista työtä vuodesta 2006 ja toiminut residenssikoreografina mm. Etelä-Koreassa ja Venäjällä. Tanssin ja sen eri muotojen ohella Lampinen työskentelee esitysten ja tapahtumien visuaalisen suunnittelun, video- ja valokuvauksen sekä eri multimediaprojektien parissa. Yhteistyökumppaneina ovat olleet muun muassa Aleksanterin teatteri, Aaltokoski Company, Tero Saarinen Company ja Nukketeatteri Sampo.
Ilmaston takaisinkytkentä

Ilmastollinen takaisinkytkentä (engl. climate feedback) on tapahtuma, jossa ilmasto muuttaa ilmastoon vaikuttavaa tekijää, joka taas muuttaa ilmastoa. Ilmastollinen takaisinkytkentä on joko positiivinen tai negatiivinen. Positiivinen takaisinkytkentä (ns. noidankehä) pyrkii voimistamaan ilmastonmuutosta. Negatiivinen takaisinkytkentä pyrkii vakauttamaan ilmastoa. Yksi takaisinkytkentä saattaa lisäksi laukaista toisen takaisinkytkennän, jonka vaikutus on joko samansuuntainen tai vastakkainen edellisen kanssa.
Muuttuva ilmaston suure voi olla jokin muu kuin lämpötila, esimerkiksi pilvisyys.
Positiivinen lämpötilan takaisinkytkentä

Monet positiiviset ilmakehän lämpötilaan vaikuttavat takaisinkytkennät liittyvät kasvihuonekaasujen sitoutumiseen tai vapautumiseen. Maaperä ja meri sitovat itseensä hiilidioksidia erityisesti kylminä. Tällöin maan tai meren lämpiäminen vapauttaa kasvihuonekaasua, joka lämmittää ilmakehää, maata ja merta.
Metaanin vapautuminen metaaniklatraatista ja Siperian ikiroudasta on positiivinen lämpötilaa nostava takaisinkytkentä. Metaaniklatraattia pidetään mahdollisena käsistä karkaavan nopean ilmastonmuutoksen aiheuttajana. Myös turpeesta vapautuva typpioksidi ja valtamerien dimetyylisulfidi voivat luoda jatkuvaa lämpötilan nousua. Turpeeseen sitoutunut hiili hapettuu helpommin lämpimässä, mikä luo positiivisen taksinkytkennän.
Kylmä valtameri imee itseensä runsaasti ilmakehän hiilidioksidia. Tällöin hiilidioksidin imeytyminen kylmentää ilmastoa, joka kylmentää valtamerta, joka lisää hiilidioksidin liukenemista valtamereen. Jos ilmasto lämpene, valtameri imee itseensä vähemmän hiilidioksidia. Tällöin hiilidioksidi jää ilmakehään sitä lämmittämään, jolloin ilmasto lämpenee edelleen. Valtamerissä myös planktoniin sitoutunut hiilimäärä on lämpimässä vedessä pienempi kuin kylmässä. Kasviplanktonin väheneminen lämpimässä vähentää yhteyttämistä ja lisää ilmakehän hiilidioksidimäärää.
Ilmakehään sitoutuu enemmän vesihöyryä lämpimässä kuin viileässä ilmassa. Koska vesihöyry on kasvihuonekaasu ennen tiivistymistään pilviksi, vesihöyryn määrän kasvu ilmakehässä nostaa lämpötilaa, joka puolestaan lisää vesihöyryn haihtumista ilmakehään, joka puolestaan nostaa ilmakehän lämpötilaa.
Merenpinnan nousu lisää lämmön imeytymistä valtameriin, joka lämmittää ilmastoa.
Usein mainittu positiivinen lämpötilaa alentava takaisinkytkentä on jäätymisen viilentävä vaikutus. Ilmaston jäähtyessä lumen ja jään määrä kasvaa merissä ja mantereilla. Lisääntynyt lumi ja jää heijastavat enemmän auringon säteilyä pois, joka vähentää lämmön imeytymistä maaperään. Tällöin on kyse positiivisesta takaisinkytkennästä, koska lämpötilan muutos pitää siinä itseään yllä tai voimistaa itseään.
Negatiivinen lämpötilan takaisinkytkentä

Metsärajan siirtyminen on negatiivinen takaisinkytkentä: ilmaston lämmetessä puut voivat kasvaa entistä pohjoisempana ja sitoa enemmän hiilidioksidia, mikä hidastaa lämpenemistä.
Toinen tyypillinen negatiivinen ilmastollinen takaisinkytkentä on hiilidioksidin poistuminen ilmakehästä kalkkikiven rapautumisen myötä. Koska lämpötilan kasvu lisää rapautumista, hiilidioksidin sitoutuminen kasvaa ja ilmasto viilenee. Ilmaston viilentyessä rapautuminen heikkenee, mikä vähentää hiilidioksidin sitoutumista ja hidastaa viilenemistä.
Kasvihuoneilmiön voimistuessa ilmakehän alin kerros, troposfääri, lämpiää ja sen korkeus kasvaa. Troposfäärin korkeuden kasvaessa sen yläosan lämpötila laskee ja vähemmän lämpösäteilyä karkaa avaruuteen.
Takaisinkytkentöjen viiveet

Viiveillä on monesti merkitystä ilmastollisissa takaisinkytkennöissä. Esimerkiksi mannerjäätiköt reagoivat hitaasti ilmaston kylmenemiseen, koska jäätikön kasvu tai syntyminen edellyttää kasvanutta lumisateen määrää sekä matalaa lämpötilaa useiden vuosien ajan. Sen sijaan jäätikön sulaminen vaatii vain kasvanutta ilmaston lämpötilaa.
Takaisinkytkentöjen rajatekijät

Takaisinkytkennöillä on aina rajatekijänsä. Esimerkiksi kasvihuonekaasuja vapauttavan metaaniklatraatin vaikutus ilmastoon loppuu, kun kaikki metaaniklatratti on vapautunut ilmakehään metaanina.
Pohjoisen merijään kattama alue 1870-2009
Ilmastointiteippi

Rulla ilmastointiteippiä
Lunar Roverin korjauksessa on käytetty ilmastointiteippiä.
Ilmastointiteipistä tehty lompakko
Ilmastointiteippi on luja, vedenkestävä ja joustava teippilaatu. Se on tavallisesti mustaa tai hopeanväristä, mutta sitä valmistetaan myös muissa väreissä ja läpinäkyvänä. Ilmastointiteippi on kuitupohjainen, monikäyttöinen teippi, jonka saa kestävyydestään huolimatta käsin poikki reunasta repimällä.
Ilmastointiteipistä käytetään puhekielessä muun muassa kutsumanimiä hopeateippi, ilmari ja jeesusteippi (tai jesari, jesse). Joskus käytetään virheellisesti termiä roudarinteippi, joka viittaa tosiasiassa toiseen hieman samantyyppiseen teippiin (engl. roudarinteippi = gaffer tape, ilmastointiteippi = duct tape). Tuotteiden olennaisin ero on, että roudarinteippi irtoaa kiinnityspinnasta puhtaasti, ilmastointiteippi jättää tahmaa.
Historia

Ilmastointiteippi kehitettiin Yhdysvalloissa vuonna 1942 vedenkestäväksi ammuslaatikoiden sulkijaksi. Pian teipin käyttöönoton jälkeen sotilashenkilöt huomasivat ilmastointiteipin monikäyttöisyyden aseiden, ajoneuvojen ja lentokoneiden korjaamisessa. Toisen maailmansodan jälkeen teippi vauhditti asuntobuumia ja toimi ilmastointi­kanavien (eng. ventilation duct) yhteenliittäjänä. Ilmastointiteipin väri vaihdettiin armeijanvihreästä harmaaseen, jotta se sopisi paremmin peltisten ilmastointikanavien väritykseen. 1970-luvulla ilmastointiteippirullia alettiin pakata kutistusmuoviin, jolloin tahmeiden rullien myynti helpottui ja pian sen jälkeen markkinoille tuli uusia värivaihtoehtoja.
Käyttötarkoituksia > Hyötysovelluksia

Huolimatta "ilmastointiteippi"-nimityksestään sitä ei enää käytetä ilmastointiasennuksissa, vaan niissä käytetään itsestään vulkanoituvaa teippiä. Ilmastointiteippiä käytetään hyvin laajasti lukemattomissa eri tarkoituksissa niin kotikäytössä kuin teollisuudessa. Esineiden kiinnittäminen, korjaaminen tai jopa koristelu onnistuu ilmastointiteipillä. Ilmastointiteippiä voi myös käyttää muistilappuna, kun sen liimaa näkyville ja kirjoittaa tussikynällä teipin selkäpuolelle muistettavan asian.
Ilmastointiteipistä on tullut vakiovaruste NASA:n avaruuslennoilla. Ilmastointiteippiä käytettiin Apollo 13-avaruuslennolla avaruusaluksen CO2-suodattimen korjaamisessa ja sillä korjattiin myös Lunar Roverin lokasuoja Apollo 17-avaruusohjelman aikana Kuussa. NASAn nykyisten ohjeiden mukaan astronautti teipataan vaarattomaksi mikäli hänestä tulee sekava ja hän uhkaa lennon turvallisuutta.
Käyttötarkoituksia > Hyötysovelluksia > Lääkinnällisiä sovelluksia

Ilmastointiteippiä voi soveltaa ensiaputoiminnassa, mikäli ensiapuun tarkoitettuja välineitä ei ole saatavilla. Ilmastointiteipillä voi tehdä esimerkiksi jalkatuen/kylmäpussin kiinnityksen, tukea käden olkatuella tai sitoa haavalapon paikoilleen. Ilmastointiteippiä on esitetty myös käytettäväksi syylänhoidossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ilmastointiteippi Wikimedia Commonsissa
Hilavitkutin.com – Ilmastointiteippi
The Engineering of Duct Tape Professori Bill Hammack kertoo ilmastointiteipin rakenteesta ja toimintaperiaatteesta. Video, 11 min. (englanniksi)
Ismo Saario

Ismo Saario vuonna 1969.
Ismo Ilmari Saario (17. kesäkuuta 1938 Turku – 19. joulukuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, joka näytteli teatteriroolien lisäksi muutamassa suomalaisessa elokuvassa. Hänet muistetaan myös monista Ylen Radioteatterin kuunnelmista ja Mainostelevision MTV-teatterin televisiorooleista.
Saario kävi Teatterikoulun 1956–1959 ja teki kouluaikoina pieniä rooleja Suomen Kansallisteatterissa. Hän opiskeli sitten Kotkan musiikkiopistossa ollessaan kiinnitettynä Kotkan kaupunginteatteriin 1959–1961. Kotkasta hän siirtyi Kouvolan Teatteriin.
Elokuva- ja tv-rooleja

Sissit (1963)
Kuningas IV (MTV-teatteri 1966)
Herakles (MTV-teatteri 1966)
Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja (MTV-teatteri 1967)
Katsokaa tuomaria (MTV-teatteri 1969)
Tarinatalo (MTV-teatteri 1966–1969)
Palkka (MTV-teatteri 1970)
Maunu Kurkvaaran Kujanjuoksu (1971)
Sensuela (1972)
Aidankaatajat eli heidän jälkeensä vedenpaisumus (1982)
Kuunnelmia

Muodonmuutos 1972
Elmo, urheilija 1977
Sinuhe egyptiläinen 1–22 1982
James Joycen Odysseus (1982)
Aniara 1985
Kukkia Algernonille, monologikuunnelma 1986
Winston eli pienten lasten harharetket 1987
Nainen järvessä 1987
Aiheesta muualla

Ismo Saario Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Michaela Caspar

| Michaela Caspar |
| --- | --- |
 Caspar vuonna 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1960 (ikä 64) Weil am Rhein, Baden-Württemberg, Länsi-Saksa
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Michaela Caspar (s. 6. huhtikuuta 1960 Weil am Rhein, Baden-Württemberg, Länsi-Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa The Grand Budapest Hotel ja Hitman: Agent 47 sekä televisiosarjoissa Rikospaikalla ja Deutschland 83.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

Last Stop Toyland (2009)
The Grand Budapest Hotel (2014)
Hitman: Agent 47 (2015)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

Stromberg (2011–2012)
Rikospaikalla (2011–2016)
Deutschland 83 (2015)
In Depths of Dreams Unconscious

| In Depths of Dreams Unconscious Crimson Moonlight |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2006, Studio Underground
 Julkaistu: 1. helmikuuta 2007
 Tuottaja(t): Pelle Saether ja Crimson Moonlight
 Tyylilaji: death metal, black metal
 Kesto: 14.29
 Levy-yhtiö: Endtime
Crimson Moonlightin muut julkaisut
| Veil of Remembrance 2005 | In Depths of Dreams Unconscious 2007 | Divine Darkness 2016 |
In Depths of Dreams Unconscious on ruotsalaisen Crimson Moonlight -yhtyeen EP, joka julkaistiin 1. helmikuuta 2007.
Äänitys

In Depths of Dreams Unconscious äänitettiin keväällä 2006 studio Undergroundissa. EP:n tuotti Pelle Saether ja Crimson Moonlight.
In Depths of Dreams Unconsciousin virallinen painos sisältää instrumentaalisen nimi-intron, jonka on toteuttanut Peter Bjärgö ja neoklassinen yhtye Arcana, joka on Cold Meat Industry -levy-yhtiön artisti. Kappaleessa on vaikutteita keskiajan musiikista.
EP-levyn kaksi kappaleet "The Advent of the Grim Hour" ja "Shiver of Fear" jatkavat vuoden 2005 Veil of Remembrancen death ja black metal -linjalla mutta ovat aiempaa melodisempia. Kappaleilla kuullaan aiempaa enemmän murinavokalisointia vastapainona Simon Rosénin kirkunaulosannille. Murinalaulun hoitaa basisti Johan Ylenstrand. Sanoitukset painottuvat sisäänpäin kääntyneeseen pohdintaan pelon olemuksesta ("Shiver of Fear") ja henkisestä kamppailusta ("The Advent of the Grim Hour").
"Alone in Silence" on uudelleensovitettu versio Crimson Moonlightin ensimmäisen demon Glorification of the Master of Light kappaleesta. Musiikillisesti se on perinteisempi black metal -tyylinen kappale.
Kappaleet

In Depths of Dreams Unconscious – 2.21
The Advent of the Grim Hour – 5.03
Shiver of Fear – 4.44
Alone in Silence – 2.26
Kokoonpano

Simon "Pilgrim" Rosén – laulu
Per Sundberg – kitara
Erik Tordsson – kitara
Johan Ylenstrand – basso, murinalaulu
Gustav "Gurra" Elowsson – rummut
Aiheesta muualla

In Depths of Dreams Unconscious Discogsissa. (englanniksi)
Albumi In Depths of Dreams Unconscious Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)