stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bernard Stiegler
Aiheesta muualla

Kirjoituksia verkossa:
The Disaffected Individual (englanniksi)
Take Care (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Desire and Knowledge: The Dead Seize the Living (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Nanomutations, Hypomnemata and Grammatisation (englanniksi)
Spirit, Capitalism and Superego (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Constitution and Individuation (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Our Ailing Educational Institutions (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  PhilPeople 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  ELMCIP  Europeana  SNAC  IdRef
Yngve Gamlin

| Yngve Gamlin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Yngve Daniel Petrus Jönsson
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1926 Strömsund, Ruotsi
Kuollut: 1. helmikuuta 1995 (68 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, ohjaaja
    
Yngve Daniel Petrus Jönsson (17. maaliskuuta 1926 Strömsund – 1. helmikuuta 1995 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, koomikko ja ohjaaja. Hän tuli tunnetuksi Povel Ramelin aisaparina 1950-luvulla. Gamlinin läpimurto elokuvaohjaajana oli Jakten vuonna 1965.
.BAT

| Batch file |
| --- | --- |

Tiedostopääte:  .BAT
Kehittäjä:  Microsoft
Tiedoston tyyppi:  komentojono
.BAT on tiedostopääte MS-DOS:in komentojonoille, ja tätä komentokieltä kutsutaan nimellä Batch. Nämä komentojonot voivat sisältää MS-DOS:in komentotulkin (Command.com), käskyjä, joista osa on ainoastaan komentojonotiedostoja varten. Command.com on korvattu Windowsissa cmd.exe:llä sekä PowerShellillä. Windowsin cmd.exe tukee Batch-komentosarjoja. Batch-komentojonot toimivat myös macOS:ssa ja Linuxissa DOSBoxin kautta. Komentojonotiedostoilla voi suorittaa peruslaskutoimituksia, mutta se ei tue liukulukuja. Myös esimerkiksi ohjelmia voi avata komentojonotiedostojen kautta. Esimerkiksi calc avaa Windowsin mukana tulevan laskimen. Jotta komentotulkki löytää halutun ohjelman, täytyy sen polun sisältyä PATH-ympäristömuuttujaan tai sitten käyttäjän täytyy vaihtaa nykyinen työhakemisto hakemistoon, jossa haluttu ohjelma sijaitsee.
Rakenne

.BAT-tiedostojen rakenne on hyvin yksinkertainen. Komennot kirjoitetaan rivi kerrallaan, erotettuna rivivaihtomerkillä 0x13 tai 0x13+0x10.
Rakenne > Esimerkkiohjelma

echo Ensimmäinen rivi
 echo Toinen rivi
 echo Kolmas rivi
Yllä oleva ohjelma antaa näytöllä seuraavanlaisen tuloksen:
C:\>echo Ensimmäinen rivi
Ensimmäinen rivi

C:\>echo Toinen rivi
Toinen rivi

C:\>echo Kolmas rivi
Kolmas rivi
Echo-käskyä käytetään tekstirivien tulostamiseen. Tyhjä rivi tulostetaan lisäämällä komennon loppuun piste (echo.). Komentokaiutuksen tilan saa selville kirjoittamalla echo ilman parametrejä. Tulosteena on suomenkielisessä MS-DOS:issa ECHO on ON tai ECHO on OFF.
Komentokaiutus

Kuten edellisessä kappaleessa olevasta esimerkkiohjelmasta huomaa, komentokaiutus on oletuksellisesti päällä, eli jokainen komento näytetään ennen sen suorittamista. Jos komennon eteen kirjoitetaan @-merkki, sitä ei kaiuteta:
@echo Ensimmäinen rivi
 @echo Toinen rivi
 @echo Kolmas rivi
Ohjelman antama tulos:
Ensimmäinen rivi
Toinen rivi
Kolmas rivi
Komentokaiutuksen voi asettaa pois päältä komennolla echo off.
@echo off
 echo Ensimmäinen rivi
 echo Toinen rivi
 echo Kolmas rivi
Ehtorakenteet

Komentojonoissa ei ole varsinaisia ehtorakenteita, sillä ehtorakenteessa voi olla vain yksi käsky kerrallaan. Tämä käsky on if, ja sille on kolme erilaista käyttötarkoitusta:
Merkkijonojen vertailu: if [not] merkkijono1==merkkijono käsky
Palautusarvon (errorlevel) tarkastus: if [not] errorlevel arvo komento
Tiedoston olemassaolon tarkastus: if [not] exist tiedosto komento
Merkkijonojen vertailussa on huomattava, että kumpikaan merkkijono ei saa olla tyhjä. Errorlevel tarkoittaa edellisen ohjelman palauttamaa virhekoodia. Not muuttaa vertailun käänteiseksi.
Hyppykäskyt

Komentojonoissa käytettävä hyppykäsky on goto. Sen syntaksi on goto nimi. Nimiöt määritellään koodilla :nimi. Esimerkki:
@echo off
 :alku
 echo Hello World!
 goto alku
Ohjelma toistaa lausetta "Hello World!" loputtomiin. Ohjelmasta voi poistua kesken näppäinyhdistelmällä Ctrl+C.
Hyppykäskyt > Vinkki

Monen käskyn ehtorakenteita voi luoda hyppykäskyjen avulla:
@echo off
 echo Onko tiedosto.txt olemassa?
 echo.
 if not exist tiedosto.txt goto muuten
  echo -On olemassa!
  echo -On tosiaankin.
  echo -Niin muuten on.
 goto loppu
 :muuten
  echo -Ei ole olemassa!
  echo -Ei niin.
  echo -Ei tosiaankaan.
 :loppu
 echo.
 echo Ohjelma loppuu.
 pause
Parametrit

Komentojonoja kutsuttaessa niille voidaan välittää parametrejä. Niihin viitataan ohjelmassa kirjainyhdistelmällä %parametrinnumero, eli ensimmäinen parametri on %1, toinen %2 jne. Parametrejä voi olla korkeintaan yhdeksän, ja esimerkiksi yhdistelmä %10 tarkoittaa ensimmäistä parametriä, jonka jälkeen tulee nolla.
Parametrit > Esimerkki

@echo off
 echo Ensimmäinen parametri on %1.
 echo Toinen parametri on %2.
 echo Kolmas parametri on %3.
On olemassa myös nk. nollaparametri, eli %0, josta näkyy komentojonon nimen kirjoitusasu, kun sitä kutsuttiin.
Kysymykset

Choice -käskyä käytetään kysymyksen esittämiseen käyttäjälle. Vastaus palautetaan errorlevel -muuttujaan. Komennon syntaksi on seuraava:
choice /c:vastaukset kysymys
eli esimerkiksi:
choice /C:ABC Valitse A, B tai C:
Käyttäjä valitsee vastauksen painamalla sille määrättyä kirjainta. Errorlevel määräytyy siten, että ensimmäinen vaihtoehto on 1, toinen 2 jne.
Choice-käskylle on muitakin parametrejä, ja ne saa selville kirjoittamalla komentoriviin choice /?. Windows Vistan choicen syntaksi poikkeaa hieman vanhasta syntaksista:
choice /C:ABC /M Valitse A, B tai C:
Muuttujat

Komentojonot osaavat käsitellä DOS:in ja Windowsin ympäristömuuttujia, joihin viitataan kirjoittamalla %muuttuja%. Muuttujat voidaan asettaa komennolla set seuraavasti:
set muuttuja=arvo
Tiedostoihin kirjoitus

Tiedostoja voidaan uudelleenkirjoittaa ohjaamalla käskyjen syötteet niihin. Esimerkki:
echo Heippa! >tiedosto.txt
Kirjoittaa "Heippa!" tiedostoon tiedosto.txt.
Myös kommentojen tulosten ja virheet voidaan suunnata tiedostoihin
for /f %%i in ('dir /s /b /a-d') echo tiedosto --- %%i >>ajo.log 2>>virhelogi.log
Muuta > Näytön tyhjennys

Cls-käsky tyhjentää tiedoston tekstin, mikäli se on mahdollista.
Muuta > Näppäimen odotus

Pause-käsky odottaa, kunnes painetaan jotakin näppäintä, ja tulostaa tekstin "Jatka painamalla mitä tahansa näppäintä. . .".
Muuta > >NUL

Jos käskyn loppuun lisää >NUL, sen tulosteet eivät näy.  Tästä on hyötyä erityisesti pause-käskyn kanssa ja joskus myös choicen.
Vinkki:
Jos tekee ohjelman .bat-muotoon, ja siinä tarvitaan Pause-käskyä, tämä kannattaa tehdä Pause-käskyn loppuun.
Muuta > For

For-käsky käy läpi tiedostoja ja suorittaa niille halutun komennon. Sen syntaksi on seuraava: for %%muuttuja in (tiedostojoukko) do käsky. Seuraava käsky tulostaa kaikkien nykyisen hakemiston tiedostojen nimet:
for %%k in (*.*) do echo %%k
Uusien Windowsien komentoriveissä for-käskylle on muitakin käyttötarkoituksia. Ne saa selville kirjoittamalla komentoriviin for /?.
Muuta > Shift

Shift-käsky siirtää parametrejä yhden pykälän vasemmalle. Eli parametri, jonka numero oli ennen käskyä 2, onkin nyt parametri numero 1.
Muuta > Yhteenlasku

@echo off
set /a a = 2
set /a b = 10
set /a c = %a%+%b%
echo %c%
Kommentit

Koodia voi kommentoida rem-"käskyllä" seuraavasti:
rem Kommentti
Magdalanpuna

| Magdalanpuna |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  18472-87-2
PubChem CID:  6433718
SMILES:  C1=C2C(=C(C(=C1Br)[O-])Br)OC3=C(C(=C(C=C3C24C5=C(C(=C(C(=C5Cl)Cl)Cl)Cl)C(=O)O4)Br)[O-])Br.[Na+].[Na+]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C20H2Br4Cl4Na2
Moolimassa:  829,63 g/mol
Liukoisuus veteen:  726,45 g/l (31 °C)
Magdalanpuna (vanhat nimitykset naftaliinipuna ja sudaninpuna) on tummanruskea, alkoholiin ja veteen vaikeasti liukeneva synteettinen jauhemainen väriaine. Se on monoamino- ja diaminonaftyylinaftatsoniumsuolojen seos (C20H2Br4Cl4Na2 tai C20H2Br4Cl4Na2O5). Magdalanpunaa käytetään silkin värjäämisessä vaaleanpunaiseksi. Aine on nimetty Magdalan kaupungin mukaan.
Amerikankettukoira

| Amerikankettukoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa rekisteröity 1 869
Rodun syntyaika:  1700-luku
Alkuperäinen käyttö:  ketun metsästys
Nykyinen käyttö:  metsästyskoira
Elinikä:  11–13 vuotta
Muita nimityksiä:  American Foxhound, ameerika rebasehagijas, jenkki
FCI-luokitus:  ryhmä 6 Ajavat ja jäljestävät koirat alaryhmä 1.1 Suuret ajavat koirat #303
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  53–64 cm
Väritys:  kaikki värit sallittuja
Amerikankettukoira (engl. American Foxhound) on yhdysvaltalainen suhteellisen suurikokoinen petoriistakoira. Se on ollut Virginian virallinen osavaltiokoira vuodesta 1966 lähtien.
Ulkonäkö

Amerikankettukoiraurosten säkäkorkeus on 56–64 cm ja narttujen 53–61 cm. Sillä on paksu turkki ja karvapeite on lyhyttä, turkin väreistä ovat kaikki sallittuja. Silmät ovat ruskeat tai pähkinänruskeat. Nykyisin on olemassa useita eri jalostuslinjoja jotka poikkeavat toisistaan ulkonäöllisesti, kuten Walker, Goodman, Trigg, July ja Penn-Marydel.
Luonne

Amerikankettukoiralla on nopea ajotapa ja voimakas riistavietti. Se on erinomainen petoriistakoira. Ihmiselle rauhallinen ja avoin.
Terveys

Amerikankettukoira on yleisterve rotu. Rodun jalostaminen on Suomessa melko hankalaa, koska  se on Suomessa vielä melko harvalukuinen. Amerikankettukoiria pyritään tuomaan muista maista Suomeen, jotta rodun terveys saataisiin pysymään jatkossakin yhtä hyvänä. 16. elokuuta 2020 Suomessa oli yksilöitä 1869 kappaletta.
Alkuperä

Rodunjalostus on peräisin 1700-luvun Virginiasta ja Marylandista, Yhdysvalloista. Rotu polveutuu muun muassa englantilaisista sekä ranskalaisista ajokoirista. Yhdysvalloissa ensimmäinen amerikankettukoira rekisteröitiin American Kennel Clubin rekisteriin vuonna 1886. Vuonna 1994 saapuivat Suomeen ensimmäiset rodun edustajat ja ensimmäiset rekisteröinnit Suomessa tehtiin vuonna 1995.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amerikankettukoira Wikimedia Commonsissa
Rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Henry Morton Stanley

Henry Morton Stanley
Henry Morton Stanley (alk. John Rowlands, 28. tammikuuta 1841 Denbigh, Wales – 10. toukokuuta 1904 Lontoo, Englanti) oli walesilainen tutkimusmatkailija, toimittaja ja poliitikko. Hänet tunnetaan erityisesti Kongojoen kartoituksesta ja tutkimusmatkailija David Livingstonen löytämisestä.
Nuoruus

Stanleyn (joka oli vielä tuolloin nimeltään John Rowlands) vanhemmat eivät olleet naimisissa, ja hänen isänsä kuoli varhain. Hän varttui köyhäintalossa 15-vuotiaaksi saakka. Vuonna 1859, 18-vuotiaana, hän matkusti Yhdysvaltoihin New Orleansiin, missä hän sai töitä varakkaan kauppiaan Henry Morton Stanleyn sihteerinä. Stanleystä tuli käytännössä Rowlandsin isä, ja hän antoi tälle oman nimensä. Stanley osallistui Yhdysvaltain sisällissotaan aluksi Etelävaltioiden, mutta vangiksi joutumisensa jälkeen Pohjoisvaltioiden joukoissa.
Lehtimiehen ura ja Livingstonen löytäminen

Sodan loputtua Stanley sai töitä toimittajana Missouri Democrat -lehden erikoiskirjeenvaihtajana ja New York Herald -lehden avustajana vuonna 1867. Stanley raportoi Heraldille Abessiniasta Britannian sotaretkestä, kunnes lehti palkkasi hänet etsimään kadoksissa olevaa tutkimusmatkailija tohtori David Livingstonea Afrikasta vuonna 1869. Stanley matkusti Sansibariin ja löysi Livingstonen 10. maaliskuuta 1871 Ujijista läheltä Tanganjikajärveä nykyisessä Tansaniassa. Tästä kohtaamisesta muistetaan Stanleyn kuuluisat sanat: ”Doctor Livingstone, I presume?” (suom. "Tohtori Livingstone, otaksun?).
Toinen tutkimusmatka

Toisella tutkimusmatkallaan vuosina 1874–1877 Stanley kartoitti Kongo-joen koko reitin Itä-Afrikan järviltä mantereen länsirannikolle. Matkalla suurin osa hänen kolmisatapäisestä retkikunnastaan menehtyi, mistä Stanley sai osakseen arvostelua. Stanley myös neuvotteli Belgian kuninkaan Leopold II:n puolesta kongolaisten heimojen kanssa, minkä seurauksena Leopold sai Kongon vapaavaltion haltuunsa traagisin seurauksin.
Emin Pashan pelastusretkikunta

Vuoden 1885 lopulla tuli Eurooppaan kirje Sudanin eteläisestä maakunnasta Emin Pashalta, joka oli alueen egyptiläisen hallinnon virkamies, ja joka oli jäänyt mahdi-kapinan ahdistamaksi. Tapaus sai suurta julkisuutta, koska vähän aiemmin Sudanissa oli tapettu Sudanin kenraalikuverööri britti Charles George Gordon. Lehdistö vaati Pashan pelastamista.
Stanley halusi lisää kuuluisuutta ja päätti varustaa retkikunnan pelastamaan Emin Pashan. Retkikunta pääsi liikkeelle maaliskuussa 1887. Reitti kulki Atlantin rannikolta Kongo-jokea pitkin kohti Ugandaa. Joulukuussa 1887 hän saapui Albertjärvelle ja hän tapasi Emin Pashan 29.4.1888. Pasha ei kuitenkaan halunnut tulla pelastetuksi ja lähteä Eurooppaan, vaan hän oli odottanut varusteita miehilleen, jotta olisi voinut puolustautua kapinallisia vastaan. Stanleyllä ja Pashalla oli myös erilainen näkemys siitä kuinka kohdella afrikkalaisia. Pasha kohteli heitä ystävällisesti, mutta Stanley ei piitannut kuinka heidän kävi. Stanley sai kuitenkin Eminin lähtemään ja paluumatka alkoi huhtikuussa 1889 kohti Intian valtamerta. Rannikolle päästyään Emin Pasha kuitenkin kieltäytyi lähtemästä Eurooppaan ja Stanley jäi ilman uutta sankaruutta.
Myöhäiset vaiheet

Stanley oli Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin jäsen unionistien ja Lambeth Northin edustajana vuosina 1895–1900.
Teokset

Henry Morton Stanleyn kirjoittamia, matkojaan käsitteleviä kirjoja:
How I found Livingstone. Travels, adventures and discoveries in Central Africa including four months residence with Dr Livingstone, Lontoo 1872
Coomassie and Magdala: The Story of two British Campaigns in Africa, Lontoo 1874
Kalulu, prinssi, kuningas ja orja, Otava, 1966 (alun perin 1874). Sarja: Maailman parhaita nuorisonkirjoja. E-kirja Gutenberg-projektissa.
Through the dark continent, or the sources of the Nile, around the great lakes of Equatorial Africa and down the Livingstone river to the Atlantic Ocean, Lontoo 1878
Stanley's first Opinions: Portugal and the Slave Trade, Lissabon, 1883
Kongo, uusi vapaavaltio mustien maanosassa. 1–3. WSOY 1885–1887, suom. Lyry (D. K. Wyyryläinen)
In Darkest Africa: Or the Quest, Rescue, and Retreat of Emin, Governor of Equatoria, Lontoo 1890
The story of Emin's rescue as told in Stanley's letters, Lontoo 1890
My dark Compagnions and their strange stories; Slavery and the Slave Trade in Africa, 1893
My Early Travels and Adventures in America and Asia, Lontoo 1895
Through South Africa, 1898
Africa, its Partition and its Future, 1898
Postuumisti julkaistu:
The Autobiography of Sir Henry Morton Stanley: The Making of a 19th Century Explorer, Lontoo 1909, ISBN 1-58976-010-7
H. M. Stanley: Unpublished Letters, 1961
Stanley's Dispatches to the New York Herald 1871–72, 1874–77 Boston 1970
The story of Emin's rescue as told in Stanley's letters, New York 1969, ISBN 0-8371-2177-9
Kirjallisuutta

Hochschild, Adam: Kuningas Leopoldin haamu: Kertomus ahneudesta, terrorista ja sankaruudesta siirtomaa-ajan Afrikassa.  ((King Leopold’s ghost: A story of greed, terror and heroism in colonial Africa, 1998.) Suomentanut Heikki Salojärvi)  Helsinki:  Tammi, 2004.  ISBN 951-31-2850-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Henry M. Stanleyn teoksia Gutenberg-projektissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka 2  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav  MusicBrainz  Musée d'Orsay 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC 2  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Emin Pashan pelastusretkikunnan reitti
Luettelo jääkäreistä S

Jääkärimerkki
Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.
S

Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
S > Lauri Henrik Saanio

(10. heinäkuuta 1889 Haukipudas – 28. maaliskuuta 1918) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat mäkitupalainen Juho Saanio ja Priita Ylitalo. Tämä kansakoulun käynyt työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 28. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa, missä hän haavoittui lievästi 25. heinäkuuta 1917 sekä Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, jonka riveissä hän kaatui Kalevankankaalla 28. maaliskuuta 1918 ja haudattiin Haukiputaan sankarihautaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera,  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Jääkärimerkki.
Fredrik Villiam Saarela
Juho Saarenheimo
S > Jaakko Einari Saarenpää

(19. elokuuta 1893 Lappajärvi – 23. syyskuuta 1974) oli suomalainen jääkärikorpraali ja maanviljelijä. Hänen vanhempansa olivat työmies Kalle Saarenpää ja Anna Laurila. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Johanna Holman kanssa. Tämä kansakoulun käynyt Lappajärveläinen työmies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 28. joulukuuta 1915 ja sijoitettiin pataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella. Hänet siirrettiin 25. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin 2. elokuuta 1917. Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen 2. elokuuta 1919 Kaartin jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän oli komennettuna Petsamon retkikuntaan 26. joulukuuta 1919 – 1. toukokuuta 1920 välisen ajan ja osallistui Salmijärven taisteluun. Armeijasta hän erosi 5. toukokuuta 1920. Uudelleen hän astui palvelukseen 5. toukokuuta 1922 ja hänet sijoitettiin rajavartiosotamieheksi Joensuun rajavartioston 2. komppaniaan, missä hän palveli 31. joulukuuta 1925 saakka. Toistamiseen hän oli samassa tehtävässä 16. elokuuta 1926 – 31. lokakuuta 1928 välisen ajan. Armeijan palveluksen jälkeen hän on toiminut työmiehenä ja myöhemmin maanviljelijänä Lappajärvellä. Hänet on haudattu Lappajärvelle. Ylennykset: Korpraali 24. joulukuuta 1919. Kunniamerkit:  Jääkärimerkki,  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.
Lauri Johannes Saari
S > Jalmari Saarikoski

(19. maaliskuuta 1896 Pudasjärvi – 19. marraskuuta 1928 Ii) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat asutustilallinen Kalle Kustaa Saarikoski ja Ida Lauri. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1928 Anna Kirsin kanssa. Tämä kaksi luokkaa kansakoulua käynyt työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 2. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajaksi ja komppaniavääpeliksi 4. jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa Raudun ja rajaseudun taisteluihin. Hän haavoittui lievästi Raudussa 3. huhtikuuta 1918. Sisällissodan jälkeen hän palveli 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, jolla sittemmin on ollut nimet Jääkäripataljoona n:o 2, Pohjolan jääkäripataljoona ja Kajaanin sissipataljoona. Hän toimi koulutusaliupseerina 4. komppaniassa. Hänet oli komennettuna 25. helmikuuta – 1. toukokuuta 1920 välisen ajan Petsamon retkikuntaan ja osallistui Salmijärven taisteluun. Armeijasta hän erosi 1. huhtikuuta 1921 ja toimi sen jälkeen Iin uittoyhtiön apulaistyönjohtajana ja sen ohella kouluttajana Iin suojeluskunnassa. Hänet on haudattu Iihin, todennäköisesti Kruununsaaren hautausmaalle, mutta hautapaikka ei ole tiedossa. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 11. toukokuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera,  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Jääkärimerkki.
Matti Sven Heikinpoika Saarikoski
S > Yrjö Nikolai Saarinen

(28. huhtikuuta 1897 Askainen) oli suomalainen jääkärivääpeli ja asemamies. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Frans Henrik Saarinen ja Vilhelmiina Viktoriina Vahlberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Vappu Rakel Lemolan kanssa. Vappu Lemolasta hän erosi vuonna 1942 ja vihittiin toisen kerran avioon vuonna 1943 liikkeenharjoittaja Siiri Rankisen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti keskikoulukurssin Turun suomalaisessa lyseossa vuonna 1921. Tämä isänsä maatilalla työskennellyt nuorimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 24. toukokuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan 5. joulukuuta 1916 ja 4. komppaniaan 23. syyskuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella sekä Aa-joella. Hän saapui Suomeen jääkärien pääjoukon mukana Varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918 ja sijoitettiin Suomen Valkoiseen armeijaan joukkueen varajohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja otti osaa Suomen sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa. Saarinen palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta myöhemmin muodostettiin Savon jääkärirykmentti n:o 3. hän toimi koulutusaliupseerina 9. komppaniassa. Armeijasta hän erosi 16. helmikuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja toimi 16. helmikuuta – 1. marraskuuta 1919 välisen ajan Paimion suojeluskunnan harjoituspäällikkönä. Muuten hän työskenteli kotitilallaan Askaisissa. Uudelleen hän astui armeijan palvelukseen 1. lokakuuta 1920 ja hänet sijoitettiin Porin rykmentin 2. komppaniaan, missä hän toimi koulutusaliupseerina ja tilapäisesti komppanianvääpelinä. Toistamiseen hän erosi armeijasta 1. lokakuuta 1921, mutta astui kohta uudelleen palvelukseen ja palveli 1. helmikuuta – 1. lokakuuta 1922 välisen ajan hyökkäysvaunun ajajana Hyökkäysvaunurykmentin 1. patteriston 1. patterissa. Sotilaallisiin opintoihin Saarinen otti osaa ja suoritti Jääkärialiupseereille järjestettyyn upseerikurssin Kadettikoulussa vuonna 1921. Hän toimi myöhemmin kauppamatkustajana ja liikkeenhoitajana ja siirtyi 1. maaliskuuta 1925 alkaen valtionrautateiden palvelukseen Helsingin asemalle. Jatko- ja talvisodan aikana hän palveli valtionrautateillä, mistä siirtyi eläkkeelle vuonna 1943, mutta toimi senkin jälkeen ylimääräisenä konduktöörinä sotatoimialueella. Sotien jälkeen hän toimi valtionrautateillä ylimääräisenä virkailijan vuoteen 1948 saakka, virkansa ohella hän toimi myös Vakuutusyhtiö Salaman aluetarkastajana. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 8. elokuuta 1918. Kunniamerkit:  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera,  Vapaussodan muistomitali soljen kera,  Jääkärimerkki,  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.
Juho Julius Saaristo
Arthur Reinhold Saarmaa ent. Stenholm
Juho Erkki Saarwa