stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Talviparalympialaiset 2022
Lajit

Pekingin talviparalympialaisissa 2022 ratkaistiin 78 kultamitalia 6 lajissa.
Alppihiihto
Ampumahiihto
Kelkkajääkiekko
Lumilautailu
Maastohiihto
Pyörätuolicurling
Lajit > Kalenteri

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | Avajaiset | ● | Tapahtuma | 1 | Loppukilpailut | P | Päättäjäiset |
| Maaliskuu | Maaliskuu | 4>  pe | 5>  la | 6>  su | 7>  ma | 8>  ti | 9>  ke | 10>  to | 11>  pe | 12>  la | 13>  su | Loppu- kilpailut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Seremoniat |  Seremoniat | A |  |  |  |  |  |  |  |  | P |  |
|  Alppihiihto  |  Alppihiihto  |   | 6  | 6  |   | 6  |   | 3  | 3  | 3  | 3  | 30 |
|  Ampumahiihto  |  Ampumahiihto  |   | 6  |   |   | 6  |   |   | 6  |   |   | 18 |
|  Kelkkajääkiekko  |  Kelkkajääkiekko  |   | ●  | ●  |   | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | 1  | 1 |
|  Lumilautailu  |  Lumilautailu  |   |   | ●  | 4  |   |   |   | ●  | 4  |   | 8 |
|  Maastohiihto  |  Maastohiihto  |   |   | 2  | 4  |   | 6  |   |   | 6  | 2  | 20 |
|  Pyörätuolicurling  |  Pyörätuolicurling  |   | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | ●  | 1  |   | 1 |
| Loppukilpailut | Loppukilpailut | 0 | 12 | 8 | 7 | 12 | 6 | 3 | 9 | 13 | 6 | 78 |
Kilpailupaikat

Jäälajit kilpaillaan Pekingissä, alppihiihtotapahtumat tullaan kilpailemaan Yanqingissa ja Zhangjiakoussa järjestetään lumilautailu- ja maastohiihtotapahtumat.
Kilpailupaikat > Peking

Olympic Green
Pekingin kansallinen stadion – avajaiset ja päättäjäiset
Pekingin kansallinen vesiurheilukeskus – pyörätuolicurling
National Indoor Stadium – kelkkajääkiekko
Olympiakylä
China National Convention Center – lehdistökeskus
Kilpailupaikat > Yanqing

National Alpine Skiing Centre – alppihiihto
Olympiakylä
Kilpailupaikat > Zhangjiakou

National Biathlon Centre – ampuma- ja maastohiihto
Genting Snow Park – lumilautailu
Zhangjiakou Medals Plaza – mitaliseremoniat
Olympiakylä
Lähteet:
Osallistujamaat

Vuoden 2022 talviparalympialaisiin on toistaiseksi varmistanut osallistumisen 46 maata ja 564 urheilijaa. Azerbaidžan, Israel ja Puerto Rico osallistuivat ensimmäistä kertaa talviparalympialaisiin, lisäksi Liechtenstein palasi talviparalympialaisiin sitten vuoden 1994, Viro vuoden 2002 ja Latvia vuoden 2006 jälkeen. Venäjä ei saanut valtiona osallistumislupaa vuoden 2022 paralympialaisiin valtiojohtoisen dopingjärjestelmän takia, ja se suljettiin yhdessä Valko-Venäjän kanssa kokonaan kilpailuista Venäjän hyökkättyä Ukrainaan.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Aasia  Etelä-Korea   Iran   Japani   Kazakstan   Kiina   Mongolia  |  Amerikka  Argentiina   Brasilia   Chile   Kanada   Meksiko   Puerto Rico   Yhdysvallat  |  Eurooppa  Alankomaat   Andorra   Azerbaidžan   Belgia   Bosnia ja Hertsegovina   Espanja   Georgia   Islanti   Iso-Britannia   Israel   Italia  |     Itävalta   Kreikka   Kroatia   Latvia   Liechtenstein   Norja   Puola   Ranska   Romania   Ruotsi  |     Saksa   Slovakia   Slovenia   Suomi   Sveitsi   Tanska   Tšekki   Ukraina   Unkari   Viro  |  Oseania  Australia   Uusi-Seelanti  |
Aiheesta muualla

Virallinen kisasivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Kilpailupaikat kartalla.
Pekingin kansallinen stadion.
Janusz Ostrogski

Janusz Ostrogski
Janusz Ostrogski (liett. Jonušas Ostrogiškis, 1554–1620) oli ruhtinas ja aatelismies Puola-Liettuasta. Hänen vanhempansa olivat Konstanty Wasyl Ostrogski ja Zofia Tarnowska. Hän kuului Ostrogskin sukuun.
Janusz Ostrogski oli Volhynian voivodikunnan voivodi vuodesta 1585 lähtien ja Krakovan linnanherra vuodesta 1593 lähtien. Hän oli kolme kertaa naimisissa, vuodesta 1582 Zuzanna Seredin, vuodesta 1597 Katarzyna Lubomirskan ja vuodesta 1612 Teofilia Tarłon kanssa. Näistä hänellä oli Zuzanna Seredin kanssa kaksi lasta, Eleonora Ostrogska ja Eufrozyna Ostrogska.
Janusz Olech

| Mitalit> Maa:   Puola.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Puola> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Soul 1988 | Säilä |  |
Janusz Roman Olech (s. 4. huhtikuuta 1965 Varsova) on puolalainen entinen miekkailija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla varsovalaisia Marymontia ja Legiaa. Olech osallistui olympialaisiin vuosina 1988–1996 ja voitti yhden mitalin, hopeaa säilän henkilökohtaisesta kilpailusta vuonna 1988.
Jonathan Hilbert

Jonathan Hilbert vuonna 2023.
Jonathan Hilbert (s. 21. huhtikuuta 1995) on saksalainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa 50 kilometrin kävelyssä vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Olympiahopean lisäksi Hilbert on voittanut Saksan mestaruuden 50 kilometrin kävelyssä vuonna 2021. Vuoden 2022 EM-kilpailuissa Münchenissä hän sijoittui 35 kilometrin kävelyssä viidenneksi.
Ennätyksikseen Hilbert on kävellyt 3 000 metrillä ajan 11.27,98 (2024), 5 000 metrillä 20.54,43 (2014), 10 kilometrillä 40.40 (2023), 20 kilometrillä 1.22.57 (2024), 30 kilometrillä 2.16.05 (2016), 35 kilometrillä 2.32.44 (2022) ja 50 kilometrillä 3.43.44 (2021).
Joe Pelton

| Joe Pelton |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  0
WSOP-rahasijat:  8
WPT-voitot:  1
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  2 342 091
Päivitetty:  20. joulukuuta 2011
Joe Pelton (s. 20. heinäkuuta 1977) on yhdysvaltalainen analyytikko ja pokerinpelaaja.
Pelton voitti World Poker Tourin viidennellä kaudella elokuussa 2006 Los Angelesissa pelatun Legends of Poker -turnauksen. Hän ansaitsi ykköstilastaan 1 602 670 dollaria. Samalla WPT-kaudella hän oli kolmas Festa Al Lagon turnauksessa ja sai sijoituksestaan 292 220 dollaria.
World Series of Pokerissa Pelton on parhaimmillaan ollut viides (vuonna 2008 1 500 dollarin no limit texas hold'em -turnauksessa).
Joulukuussa 2011 Peltonin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,3 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Owen Laukkanen: Joe Pelton is Just Lucky  18.10.2006. Pokerlistings.com. Viitattu 10. toukokuuta 2007.(englanniksi)
Joe Pelton The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Johan Dielhardt

Johan William Dielhardt (Nylund) (23. heinäkuuta 1887 Sauvo – 22. tammikuuta 1975 Turku) oli suomalainen taidemaalari.
Dielhardt opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa ja Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1905–1912. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuosina 1931, 1941 ja 1943. Hänen töitään oli esillä ulkomailla Tukholmassa ja Oslossa 1929.
Teoksia

Turunlinna : öljymaalaus. 1915
Turun tuomiokirkko : öljymaalaus.
Hedelmäasetelma : öljymaalaus. 1926
Miehen muotokuva : öljymaalaus.
Maisema / Auringonlasku : öljymaalaus. 1945
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Johan Dielhardt
Johan Fredrik Kerttula

Johan Fredrik Kerttula (17. heinäkuuta 1856 Oulu – 7. lokakuuta 1911 Oulu) oli suomalainen pankinjohtaja ja valtiopäivämies.
Kerttulan vanhemmat olivat Samuel ja Maria Sofia Kerttula. Kerttula kävi kuusi luokkaa Oulun lyseota ja kauppakoulun. Hän oli Yhdyspankin Oulun haarakonttorissa konttoristi 1875, alijohtaja 1882 ja johtaja 1902–1909. Kerttula oli pitkään Oulun kaupunginvaltuuston jäsen ja porvarissäädyssä Oulun edustaja valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900.
Johan Fredrik Palm

Johan Fredrik Palm (20. elokuuta 1754 Tukholma – 15. maaliskuuta 1821 Edsberg) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja musiikkikasvattaja.
Palm pääsi vuonna 1772 opettamaan kosketinsoittoa Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian opetusinstituutioon. Hän työskenteli Kuninkaallisessa oopperassa säestäjänä cembalolla vuosina 1778–1787 ja sitten toisena laulumestarina vuoteen 1805. Jälkimmäisessä toimessa Palm oli vastuussa harjoituksista ja solistien laulukunnosta. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1794. Vuodesta 1818 kuolemaansa hän opetti sen opetusinstituutiossa alkeislaulua.
Pianistina Palm esiintyi esimerkiksi solistina Wolfgang Amadeus Mozartin konsertossa Riddarhusetissa syyskuussa 1792 ja Johann Christian Bachin kaksoiskonsertossa Olof Åhlströmin kanssa Börssalenissa maaliskuussa 1795. Palm oli jäsenenä Tukholman ammattilais- ja harrastelijamuusikoita aikanaan yhdistäneessä Par Bricole -sääntökunnassa.
Palmin sävellystuotantoon kuuluu kymmenittäin lauluja, joista enemmistö on 1790-luvulta. Laulujen joukossa on esimerkiksi juoma- ja rakkauslauluja, joissa on vaikutteita sekä Ranskan että Saksan lauluperinteistä. Palmin laulujen sanojen tekijöihin kuuluivat Anna Maria Lenngren, Axel Gabriel Silfverstolpe, Carl Lindegren, Gustaf von Paykull, Frans Michael Franzén, Johan Henric Kellgren ja Johan Elers. Palm sävelsi myös pianokappaleita, kuten Marche funebren c-mollissa (1807), kaksi F-duurivalssia (1808, 1814) ja muunnelmateoksia. Hän sovitti Johan David Zanderin Kronfogdarne-alkusoiton pianolle. Olof Åhlström julkaisi Palmin sävellyksiä antologioissaan.
John Glover

| John Glover |
| --- | --- |
 John Glover vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  John Soursby Glover Jr.
Syntynyt: 7. elokuuta 1944 (ikä 80) Kingston, New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Arvuuttaja (Batman) Lionel Luthor (Smallville)
Palkinnot
 Tony-palkinto (1973, 1995) 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
John Glover (s. 7. elokuuta 1944 Kingston, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten eri rikollisten rooleista, kuten Lionel Luthor Smallvillessä ja Arvuuttaja 1990-luvun Batman-animaatiosarjassa. Glover on voittanut Tony-palkinnon ja saanut myös Emmy-ehdokkuuksia.
Glover on näytellyt muun muassa elokuvissa Pahan otteessa, Gremlins 2 – uusi pesue ja Payback – tilinteko.
Filmografia

Röyhkeä kuin piru (Shamus, 1973)
Annie Hall (1977) Annien entinen näyttelijäpoikaystävä
Muistojeni Julia (Julia, 1977) Sammy
Joku murhasi hänen miehensä (Somebody Killed Her Husband, 1978)
Hyytävä syleily (Last Embrace, 1979)
The American Success Company (1979) Ernst
Vuorten miehet (The Mountain Men, 1980)
Brubaker - kiveäkin kovempi (Brubaker, 1980)
Puhtaana käteen (Melvin and Howard, 1980)
Apua, kutistun (The Incredible Shrinking Woman, 1981)
Pikku viettelyksiä (A Little Sex, 1981)
Häpeän kasvot (The Face of Rage, 1983) Clifford
Vihreä salama (A Flash of Green, 1984)
Ernie Kovacs: Between the Laughter (1984)
Pirullinen kosto (The Evil That Men Do, 1984) lähettiläs Paul Briggs
Taylor Hackfordin Valkeat yöt (White Nights (1985) Wynn Scott
Liian varhain (An Early Frost (1985)
Pahan otteessa (52 Pick-Up, 1986) Alan Raimy
My Sister’s Keeper (1986)
Viesti murhaajalta (Apology, 1986)
Myllystä Willy (Myllystä Willytai I Was a Teenage Boy, 1986)
Moving Target (1988)
Hot Paint (1988)
Viimeinen toive (Rocket Gibraltar (1988)
Naamiaiset (Masquerade, 1988)
David (1988)
The Chocolate War (1988)
A Killing Affair (1988)
Haamujen kosto (Scrooged (1988)
Meet the Hollowheads (1989) Harry Hollowhead
Home (1989) Eric Hochmann
Breaking Point (1989)
Tien päällä (Traveling Man, 1989)
Gremlins 2 – uusi pesue (Gremlins 2: The New Batch, 1990) Daniel Clamp
El Diablo (1990)
RoboCop 2 (1990) Magnavolt-mainoksen myyntimies
Murhenäytelmän loppu (Dead On The Money, 1991) Russell Blake
Whatever Happened To . . .? (1991) Billy Cork
Katherine presidentiksi (Majority Rule, 1992) Brady Mackin
Hyvää ruokahalua, äiti (Ed and His Dead Mother, 1993) A J Pattie
Dora Was Dysfunctional (1993)
Assault at West Point (1994)
Hulluuden syövereissä (In the Mouth of Madness, 1995)
Pako Las Vegasista (Night of the Running Man, 1995)
Automatic (1995) Goddard Marx
Dead by Midnight (1997)
Batman & Robin (1997) tri Jason Woodrue
Love! Valour! Compassion! (1997) James Jeckyll / John Jeckyll
Dead Man’s Gun (1997)
The Broken Giant (1997)
Dead Broke (1998)
Myrsky (The Tempest, 1998)
Macbeth in Manhattan (1999) Director; Richard
Payback – tilinteko (Payback, 1999) Phil
The Civilization of Maxwell Bright (2005)
Sweet Talk (2013)
The Lost Wife of Robert Durst (2017)
Shazam! (2019) Sivanan isä
Lähde:
John Emlen

John Thompson Emlen, Jr. (1908 Germantown, Pennsylvania – 9. marraskuuta 1997) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
John Emlenin vanhemmat olivat John Thompson Emlen ja Mary Carpenter Jones. Hän opiskeli Haverford Collegessa ja Cornellin yliopistossa, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi Arthur A. Allenin ohjauksessa 1934. Lyhytaikaisten työsuhteiden jälkeen hän sai opettajan viran maatalousoppilaitoksen (College of Agriculture) eläintieteellisestä osastosta Davisissa, Kaliforniassa. Hän työskenteli siellä kahdeksan vuotta ja tutki etenkin kaliforniantupsuviiriäisen biologiaa. Tärkeä tapaus oli David Lackin vierailu opistossa, sillä keskustelujen perusteella he muun muassa julkaisivat yhdessä tutkielman kalifornianturpiaaliin elämästä.
Toisen maailmansodan alkaessa Emlen, joka oli syntyperäinen kveekari, ilmoittautui aseistakieltäytyjäksi, mikä suututti suvun, ystävät ja tiedeyhteisön. Hänet nimitettiin Johns Hopkinsin yliopiston hygienia- ja kansanterveysopiston (School of Hygiene and Public Health) ”rottapoliisiksi” (Rat Control Officer) Baltimoreen, jonka satamassa oli suuria ongelmia rottien kanssa.
Vuonna 1946 Emlen sai viran Wisconsinin yliopiston eläintieteen laitoksesta Madisonissa. Hän opetti lintu- ja nisäkästiedettä, populaatioekologiaa ja käyttäytymistieteitä, sekä johti lukuisia kenttäkursseja Etelä-Wisconsinissa. 1953–1954 Emlen pääsi stipendien turvin tutkimusmatkoille Afrikkaan ja Eurooppaan. Hän solmi lämpimät suhteet johtaviin eurooppalaisiin etologeihin, kuten Niko Tinbergeniin, Konrad Lorenziin ja Gustav Krameriin. Emlen toimi Wisconsinin yliopiston eläintieteen professorina 1946–1974.
Vuosina 1959-1960 Emlen tutki Afrikassa vuorigorilloja yhdessä opiskelija George Schallerin kanssa. 1960-luvun alkupuolella Emlen tutki lokinpoikasten käyttäytymistä Fundynlahden ja Newfoundlandin saarilla, ja yhdessä Richard Pennyn kanssa pingviinien suunnistautumista Antarktiksella. Hän matkusti Intian ja Malakan niemimaan läpi tutkien paikallista luontoa ja ihmisyhteisöjä.
Emlen liittyi American Ornithologists’ Unionin 1925 ja toimi seuran puheenjohtajana 1975–1976. Hän toimi myös useissa muissa lintutieteellisissä järjestöissä.
John Emlen ja Virginia ”Jinny” Merritt vihittiin 25. toukokuuta 1934 ja he elivät yhdessä 63 vuotta. He kasvattivat kolme poikaa.
John Ellis Martineau

John Ellis Martineau
John Ellis Martineau (2. joulukuuta 1873 – 6. maaliskuuta 1937) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arkansas'n osavaltion kuvernöörinä vuosina 1927–1928.
Martineau syntyi Missourissa Sarah Hetty Lambin ja Gregory Martineaun pojaksi. Hän valmistui Arkansas'n yliopistosta ja muutti vuonna 1897 Little Rockiin. Poliittisen uransa ohessa hän vaikutti lakialalla.
Martineau meni 24. huhtikuuta 1909 naimisiin Ann H. Mitchellin kanssa. Vaimo kuoli kuuden vuoden kuluttua, ja Martineau meni vuonna 1919 uusiin naimisiin Mabel Erwin Pittman Thomasin kanssa.
Martineau oli ehdolla kuvernööriksi ensimmäistä kertaa vuonna 1924. Häntä edelsi Tom Jefferson Terral ja seurasi Harvey Parnell. Martineaun kuoleman 63-vuotiaana aiheutti influenssaepidemia. Hänet on haudattu Little Rockiin.
Jorma Parviainen

Jorma Parviainen on suomalainen pesäpalloilija. Parviainen pelasi Superpesistä kaudet 1990-1995. Hän edusti koko uransa Sotkamon Jymyä. Parviainen saavutti urallaan neljä SM-kultaa kaudella 1990, kaudella 1992, kaudella 1993 ja kaudella 1995, yhden SM-hopean kaudella 1991 ja yhden SM-pronssin kaudella 1994. Parviainen pelasi urallaan viisi Itä-Länsi-ottelua vuosina 1989, 1990, 1992, 1993 ja 1995. Ulkokentällä hän pelasi siepparina. Parviainen pelasi urallaan 169 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi yhdeksän kunnaria ja 261 tavallista juoksua, toi 61 juoksua ja keräsi 860 kärkilyöntiä.
Joe Arlauckas

| Joe Arlauckas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Joseph John Arlauckas
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1965 (ikä 59) Rochester, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pituus:  206 cm
Paino:  116 kg
NBA-varaus:  74. varaus 1984 Sacramento Kings
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1987 1988 1988–1990 1990–1993 1993–1998 1998–1999 1999–2000:   Sacramento Kings  Juvecaserta Basket  CB Málaga  TAU Cerámica  Real Madrid Baloncesto   AEK Ateena BC  Aris Thessaloniki BC
Joseph John Arlauckas (s. 20. heinäkuuta 1965, Rochester) on entinen  yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän oli pelipaikaltaan 4-5 paikan pelaaja. Hän on taustaltaan liettualais-yhdysvaltalainen.
Arlauckas oli yksi 1990-luvun parhaista pelaajista Euroopassa ja hän voitti myös Euroliigan mestaruuden vuonna 1995. Hänen piste-ennätyksensä Euroliigassa on 63 pistettä, joka syntyi Virtus Bolognaa vastaan vuonna 1996.
Saavutukset

Italian Cup 1988
Espanjan mestaruus 1994
Euroliigan mestaruus 1995
Saporta Cupin voitto 1997
Aiheesta muualla

NBA:n pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive)
FIBA Europen pelaajaprofiili
John Elliotson

| John Elliotson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1791 Lontoo, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 29. heinäkuuta 1868 (76 vuotta) Lontoo, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  lääkäri
John Elliotson (29. lokakuuta 1791 Lontoo, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta – 29. heinäkuuta 1868 Lontoo, Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta) oli englantilainen lääkäri, joka puhui hypnoosin terapiakäytön puolesta. Hän oli myös ensimmäisiä englantilaisia lääkereitä, joka suositteli stetoskoopin käyttöä.
Elliotson opiskeli sekä Edinburghin yliopistossa että Cambridgen Jesus Collegessa. Edinburghistä hän valmistui lääketieteen tohtorksi vuonna 1810 ja Jesus Collegesta vuonna 1821.
Elliotson aloitti 1831 Lontoon yliopiston lääketieteen professorina. Hänestä tuli vuonna 1834 University College Hospitalin lääkäri. Hän erosi tehtävästä 1838 ajauduttuaan ristiriitoihin sairaan lääketieteellisen komitean kanssa. Syynä tähän oli Elliotsonin kiinnostus hypnoosia kohtaan.
Elliotson tutki mesmerismiä ja järjesti spiritistisiä instuntoja. Hän perusti 1846 mesmerirstisen sairaalaan ja 1849 The Zoist -nimisen lehden, jossa julkaistiin artikkeleita mesmerismistä.
Jorma Hämäläinen (yritysjohtaja)

Jorma Tapani Hämäläinen (s. 10. maaliskuuta 1953 Pihtipudas) on suomalainen johtaja, joka toimi sekä kunnallis- että liike-elämän palveluksessa.
Jorma Hämäläinen syntyi Antti Reijo Hämäläisen ja Laura Maria Poutasen perheeseen. Hämäläinen tuli ylioppilaaksi 1972 ja suoritti kunnallistutkinnon vuonna 1975. Hän toimi kunnansihteerinä Kihniössä 1975 ja Keikyällä 1975–1978. Salmi-yhtiöiden talouspäällikkö Hämäläinen oli 1972–1982, varatoimitusjohtaja 1982–1984 ja Salmi-Vetoketju Oy:n toimitusjohtaja 1984–1986. Pihtiputaan kunnanjohtajana Hämäläinen toimi 1986–1988 ja Äänekosken kaupunginjohtajana 1988–1993. Tuusulan kunnanjohtajaksi hän tuli vuonna 1993. Hämäläinen siirtyi lehtiyhtiö Keski-Uusimaan johtajaksi vuonna 2001, sittemmin Suomen Lehtiyhtymän palveluksessa Hämäläinen työskenteli aina vuoteen 2014 asti.
Hämäläinen oli Äetsän kunnanvaltuuston jäsen vuosina 1981–1984. Puoluekannaltaan hän on sosialidemokraatti.
Joe Loss

Joe Loss, oikealta nimeltään Joshua Alexander Loss (22. kesäkuuta 1909 Spitalfields, Lontoo – 6. kesäkuuta 1990 Lontoo) oli brittiläinen muusikko. Hänen perustamansa kevyen musiikin orkesteri The Joe Loss Orchestra oli eräs suosituimmista Big band -ajan esiintyjistä 1940-luvulla.
Joe Loss oli venäläisten maahanmuuttajien nuorin lapsi. Hän aloitti viulunsoiton opiskelun seitsenvuotiaana ja opiskeli myöhemmin muun muassa Trinity College of Musicissa ja London College of Musicissa. The Joe Loss Orchestra esitti jazzia, bluesia, kevyttä klassista tai rock and rollia. Joe Lossin kuoleman jälkeen orkesteri on jatkanut toimintaansa Todd Millerin johtamana.
Aiheesta muualla

http://www.45-rpm.org.uk/dirj/joel.htm
Joe Lund

| Veikko "Joe" Lund> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. syyskuuta 1927 Karijoki, Suomi
Kuollut: 6. joulukuuta 1991 (64 vuotta) Midland, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1946–1962
Seurat:  Dallas Texans St. Louis Flyers Indianapolis Capitals Cleveland Barons Buffalo Bisons Rochester Americans Montreal Royals Spokane Spokes Omaha Knights St. Paul Saints
Veikko ”Joe” Lund (15. syyskuuta 1927 Karijoki – 6. joulukuuta 1991 Midland, Ontario, Kanada) oli suomalais-kanadalainen jääkiekkoilija, jonka aktiiviura ulottui 1940-luvun loppupuolelta 1960-luvun alkuvuosiin. Pelipaikaltaan Lund oli puolustaja. Hän pelasi AHL:ssä 538 ottelua ja keräsi niissä kaikkiaan 357 tehopistettä, joista 125 oli maaleja ja 232 syöttöpisteitä. IHL-liigassa Lund pelasi 178 ottelua. Niissä hän teki yhteensä 107 pistettä, joista 25 oli maaleja ja 82 syöttöpisteitä.
Lund voitti Calder Cupin vuosina 1950 ja 1951. Ensimmäinen voitto tuli Lundin pelatessa Indianapolis Capitalsin joukkueessa ja toinen hänen edustaessaan Cleveland Baronsia.
Aiheesta muualla

Joe Lund The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Intian Grand Prix 2013

|  Intian Grand Prix 2013  |
| --- | --- |
 16. osakilpailu 19 osakilpailusta kaudella 2013. 

Päivämäärä:  27. lokakuuta 2013
Rata:  Buddh International Circuit
Sijainti:  Uttar Pradesh, Intia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,125 km
Kilpailun pituus:  60 kierrosta, 307,249 km
Sää:   Aurinkoinen, sumuinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Paaluaika:  1.24,119
Palkintokoroke
Voittaja:   Sebastian Vettel   (Red Bull)
Toinen:   Nico Rosberg   (Mercedes)
Kolmas:   Romain Grosjean   (Lotus)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Kimi Räikkönen   (Lotus)
Kierrosaika:  1.27,679 (kierroksella 60)
Lähtösuora ja varikkorakennus.
Intian Grand Prix 2013 (virallisesti 2013 Formula 1 Airtel Indian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2013 16. osakilpailu, joka ajettiin 27. lokakuuta 2013 New Delhin kaupungissa Buddh International Circuitin moottoriradalla Intiassa. Radan pituus on 5,125 kilometriä ja kilpailussa ajettiin 60 kierrosta.
Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Sebastian Vettel, joka varmisti samalla myös neljännen maailmanmestaruutensa. Red Bull varmisti myös samalla neljännen valmistajien mestaruuden.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25. lokakuuta | 10:00–11:30 | 07:30–09:00 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen, sumuinen | 27–29 °C | 32–38 °C | 42–56 % |
| 25. lokakuuta | 14:00–15:30 | 11:30–13:00 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen, sumuinen | 30 °C | 37–40 °C | 38–40 % |
| 26. lokakuuta | 11:00–12:00 | 08:30–09:30 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen, sumuinen | 28–29 °C | 34–38 °C | 45–48 % |
| 26. lokakuuta | 14:00–15:00 | 11:30–12:30 | Aika-ajot |  Aurinkoinen, sumuinen | 30–31 °C | 37–39 °C | 33–37 % |
| 27. lokakuuta | 15:00–17:00 | 11:30–13:30 | Kilpailu |  Aurinkoinen, sumuinen | 29 °C | 32 °C | 32–35 % |
Lähde:
Vapaat harjoitukset

Force Indian kolmoskuljettaja James Calado ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Paul di Restan tilalla.