stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Niklas Seppänen
Ura > Mestaruusliiga

Seppänen debytoi 15-vuotiaana lentopallon miesten 1-sarjassa kaudella 2008-09. Hän pelasi ensimmäisen kautensa 1-sarjassa Kuortaneen urheilulukion eli nuorten maajoukkueen riveissä. Seuraavat kaksi kautta Seppänen vietti Korson Vedon riveissä.
Seppänen teki pääsarjadebyyttinsä kaudella 2011-12 liiganousija Korson Vedon väreissä. Jo liigadebyyttikaudellaan Seppänen osoitti kykenevänsä kantamaan vastuuta KoVen avausseitsikossa. Toisella liigakaudellaan nuori lahjakkuus ylsi pistepörssin kuudenneksi, myös hyökkäyspisteissä hän oli kuudes. Tehotilastossa Seppänen oli neljäs ja vastaanottotilastossa 11. tarkin. Seppänen valittiin kauden 2012-13 aikana kertaalleen kuukauden liigapelaajaksi. Kuukauden tähdistökentälliseen hänet nostettiin kahdesti.
Kaudeksi 2013–2014 Seppänen allekirjoitti sopimuksen hallitsevaan Suomen mestariin Kokkolan Tiikereihin. Uudessa seurassaan Seppänen joutui kilpailemaan peliajasta huomattavasti häntä meritoituneempien yleispelaajien kanssa. Tästä huolimatta Seppänen pelasi Tiikereiden avauksessa läpi kauden. Hän voitti Tiikereissä Suomen Cupin ja SM-hopeaa. Lisäksi Seppänen pelasi uransa ensimmäiset ottelut Euroopan Cupeissa.
Ura > Ulkomaat

Kaudella 2014-15 Seppänen pelasi uransa ensimmäisen ulkomaalaiskauden Ranskan pääsarjassa eli Pro A1-liigassa. Seppäsen edustama Tourcoing Lille oli liigan heittopusseja ja putosi kauden päätyttyä takaisin sarjaporrasta alemmas, mutta suomalaislaiturille kausi oli menestys: Seppänen oli Tourcoingin paras pistemies kaudella ja Ranskan liigan pistepörssissäkin 14. Kauden viimeisiä otteluita haittasi kuitenkin myöhemmin Suomessa todettu säären rasitusvamma, jonka vuoksi Seppänen jätti kesän 2015 maajoukkuepelit välistä. Hän palasi maajoukkuepaitaan syksyn 2015 EM-kisoissa.
Lillen tarjoamaan jatkosopimukseen Seppänen ei tarttunut, vaan solmi vuoden mittaisen pestin nizzalaisen Nice VB:n kanssa. Nice sijoittui Pro B-liigan runkosarjassa kolmanneksi, ja Seppäsen iskemät 289 pistettä runkosarjassa toivat hänelle 10. sijan. Nice VB:n sisäisen pistepörssin Seppänen voitti. Pudotuspeleissä Seppänen iski sekä välierissä että finaaliottelussa joukkueensa suurimmat pistelukemat ja johdatti Nicen Ranskan B-liigan voittoon ja sarjanousuun A-liigaan. Hänet valittiin myös loppuottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi eli MVP:ksi.
Kauden 2016-17 Seppänen aloitti ranskalaisseura Narbonne Volleyn riveissä. Huolimatta suomalaislaiturin vahvoista otteista Narbonne valahti jo alkukaudesta Ranskan liigan häntäpäähän. Laiturin seura vaihtui ennen runkosarjan päätöskierroksia, kun ranskalainen huippuseura Tours osti Narbonnen tehokkaimman pistemiehen. Runkosarjan kolmannelta paikalta pudotuspeleihin lähteneen Toursin kausi päättyi yllättäen puolivälieriin. Eurokentillä Tours juhli CEV Cupin voittoa. Seppänen ei kuitenkaan voinut edustaa CEV Cupissa Toursia, sillä hän siirtyi seuraansa vasta maaliskuussa.
Seppänen siirtyi kaudeksi 2017–2018 Valko-Venäjälle Stroitel Minskiin, jonka riveissä hän voitti liigan hopean lisäksi Valko-Venäjän Cupin ja SuperCupin mestaruuden sekä CEV:n Challenge Cupissa 16 parhaan joukkoon. Kauden päätteeksi Seppänen palkittiin sarjan parhaimpana hyökkääjänä. Kausi 2018-2019 meni Seppäsellä suurelta osin vihoitelleen säären kuntouttamisessa, eikä hänellä ollut kauteen lähtiessä lainkaan seuraa. Seppänen kuitenkin solmi talvella kevään kestäneen sopimuksen Kokkolan Tiikereiden kanssa ja pelasi Mestaruusliigassa loppukauden. Seuraavan kauden 2020-2021 Seppänen pystyi pelaamaan pitkästä aikaa täysillä läpi sarjakauden Hurrikaani Loimaan riveissä.
A-maajoukkue

Seppänen valittiin Suomen lentopallomaajoukkueen leiriryhmään jo Mauro Berruton aikakaudella kesällä 2010. Tuolloin vielä 1-sarjassa pelannut 17-vuotias Seppänen ei kuitenkaan saanut tililleen yhtään maaottelua.
Uudelleen valituksi tuleminen tapahtui keväällä 2013, ja Seppänen nostettiin Maailmanliigan-otteluihin mukaan. Hän sai maajoukkueessa numerokseen pelinumeron kuusi, jota kantoi aiemmin maajoukkueen pitkäaikainen kapteeni, maan menestynein mieslentopalloilija Tuomas Sammelvuo. Uransa ensimmäisen maaottelunsa Seppänen pelasi toukokuussa 2013 harjoitusottelussa Tšekkiä vastaan. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän debytoi Maailmanliigassa. Samana päivänä, kesäkuun ensimmäisenä, hän pääsi ylioppilaaksi. Seppänen lakitettiin yllättäen ottelun kolmannen erän tauolla. Kun ylioppilas oli saanut valita maaottelun ja yo-juhlien välillä, hän oli päättänyt jättää juhlat pitämättä ja pelata maaottelussa. Neljännessä erässä tuore ylioppilas pääsi tosisoimiin ja nousi joukkueensa parhaimmaksi pelaajaksi ottelussa. Hän keräsi ottelussa lopulta yhdeksän pistettä.
Seppäsen rooli pysyi ensimmäisenä vuonna maajoukkuepaidassa muutamia otteluita lukuun ottamatta pienenä. Hän pelasi syksyllä 2013 EM-kisoissa yhden alkusarjan ottelun kokonaan, kun vastassa oli Serbiaa. Vuodenvaihteen tiimoilla pelatuissa MM-karsinnoissa, joissa Suomi selvitti tiensä ensimmäistä kertaa sitten 70-luvun suuren palloilulajin MM-kisoihin, Seppänen pelasi ratkaisuottelun viimeiset hetket. Suomi voitti ottelussa Slovakian erin 3-2. Tätä aiemmin MM-paikka oli kuitenkin ehtinyt jo ratketa, kun Suomi oli saalistanut kaksi erävoittoa Slovakiasta.
Kesän 2014 Maailmanliigassa nuorukainen sai rutkasti vastuuta konkaripelaajien ollessa sivussa maajoukkuekuvioista. Syksyllä Seppänen esiintyi myös lentopallon MM-kisoissa 2014 Suomen riveissä. Hänen peliaikansa jäi vähäiseksi, mutta esimerkiksi Brasiliaa ja Venäjää vastaan Seppänen pelasi pitkiä jaksoja. Kevään 2015 EM-karsinnat ja kesän 2015 Maailmanliiga jäivät Seppäseltä väliin johtuen toipumisesta säären rasitusmurtuman jälkeisestä leikkauksesta. Hän palasi maajoukkuepaitaan syksyn 2015 EM-kisoissa Italiassa ja pelasi tammikuussa 2016 avausseitsikon toisena yleispelaajana lentopallon Euroopan maanosan olympiakarsintaturnauksessa.
Saavutukset

Valko-Venäjän liigan paras hyökkääjä 2018
Valko-Venäjän liigan hopea 2018
Valko-Venäjän Cup ja Super Cup 2017
Ranskan B-liigan voitto 2016
Ranskan B-liigan loppuottelun arvokkain pelaaja 2016
Suomen Cupin voitto 2013
SM-hopea 2014
Miesten maajoukkueryhmässä 2010; 2013-
Vuoden tulokas Mestaruusliigassa 2014
Mestaruusliigan tähdistökentällisessä 2014
Muuta

Seppäsen veli Robert on myös lentopalloilija, joka pelasi muun muassa Kokkolan Tiikerien kapteenina.
Recopilación de Leyes de los Reynos de las Indias

Recopilación de las Leyes de los Reynos de las Indias (Intioiden koottu lakikokoelma) on kuningas Kaarle II:n käskystä vuonna 1681 julkaistu lakikokoelma.  Se käsitteli Espanjan imperiumin siirtomaa-alueita. Sen valmistelutyöt oli toteuttanut Real y Supremo Consejo de las Indias, eli Kuninkaallinen Intioiden Ylin Neuvosto.
Recopilación muodostuu hallitsijoiden vuosien mittaan hyväksymistä määräyksistä, joiden jokaisen valmistelu on vaatinut jossakin vaiheessaan laajaa asioihin paneutumista. Kirjeenvaihdon määrää, joka on tarvittu kyseisten lakipykälien laatimiseen, on ollut mittava, samoin kuin silloisten sihteerien ja kirjureiden työn määrä. Teos muodostuu yhdeksästä kirjasta ja se sisältää tuhansia lakeja ja määräyksiä, jotka monesti ovat keskenään ristiriitaisia. Recopilación de las Indiasin edeltäjä ja Espanjan lakeihin suuresti vaikuttanut lakiteos on kuitenkin Alfonso Viisaan, 1200-luvulta peräisin oleva lakiteos Las Siete Partidas, joka on vaikuttanut kaikkiin myöhemmin julkaistuihin espanjalaisen maailman lakeihin.
Espanjan kuningas Kaarle II, heikoksi hallitsijaksi mainittu, määräsi toimitettavaksi ja julkaistavaksi nuo Kootut Intioiden Lait. Teoksen neljännen kirjan kymmenennessä luvussa Kaarle II julistaa mielipiteensä vastalauseena Uudessa Maailmassa tuolloin vallinneelle järjestyksenpidolle. Tuo Kaarle II:n julistus on hengeltään kuningatar Isabellan testamentin kaltainen. Recopilaciónin valmistelutyöt oli toteuttanut Real y Supremo Consejo de las Indias, eli Kuninkaallinen Intioiden Ylin Neuvosto. Recopilación muodostuu hallitsijoiden vuosien mittaan hyväksymistä määräyksistä ja laeista, joiden valmistelu on vaatinut jossakin vaiheessaan laajaa asioihin paneutumista. Kirjeenvaihdon määrää, joka on tarvittutuhansien lakipykälien laatimiseen ja kokoamiseen, on ollut mittava. Recopilación de las Indiasin edeltäjä ja Espanjan lakeihin suuresti vaikuttanut lakiteos on kuitenkin Alfonso Oppineen, 1200-luvulta peräisin oleva lakiteos Las Siete Partidas, joka on vaikuttanut kaikkiin myöhemmin julkaistuihin espanjalaisen maailman lakeihin.
Ranskalais-saksalainen prikaati

| Ranskalais-saksalainen prikaati |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1989–
Valtio:   Ranska  Saksa
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Mekanisoitu jalkaväki
Osa joukkoa:  Eurocorps
Koko:  prikaati (5 980)
Tukikohta:  Müllheim, Baden-Württemberg, Saksa
Motto:  Le devoird'excellence Dem Besten verpflichtet
Komentajat
Nykyinen komentaja:  kenraali Marc Rudkiewicz
Ranskalais-saksalainen prikaati (ransk. Brigade Franco-Allemande ja saks. Deutsch-Französische Brigade) on Euroopan unionin Eurocorpsiin liitetty yhtymä, joka perustettiin 1989. Siihen kuuluu joukkoja sekä Ranskasta että Saksasta.
Historia

Ranskan presidentti Mitterrand ja Saksan liittokansleri Kohl sopivat prikaatin perustamisesta keskinäisissä neuvotteluissa vuonna 1987. Prikaati saavutti operaatiovalmiuden 2. lokakuuta 1989, jolloin sen komentajana oli kenraali Jean-Pierre Sengeisen. Eurocorpsiin liitetyn prikaatin joukot on sijoitettu Müllheimiin, Metziin, Donaueschingeniin, Illkirch-Graffenstadeniin, Sarrebourgiin ja Immendingeniin.
Münchenin huippukokouksessa helmikuussa 2009 sopivat Ranskan presidentti Nicolas Sarkozy ja Saksan liittokansleri Angela Merkel saksalaisen pataljoonan sijoittamisesta Illkirch-GraffenStadeniin lähelle Strasbourgia. Sopimuksen seurauksena Saksan joukot ylittäisivät Ranskan rajan ensimmäisen kerran toisen maailmansodan päättymisen jälkeen. Saksan 291. jalkaväkipataljoona aloitti siirtymisen helmikuussa 2010 ja virallinen seremonia järjestettiin joulukuussa 2010. Vuoteen 2012 saakka tukikohdassa oli tarkoitus olla 600 saksalaissotilasta.
Ranska ilmoitti 31. lokakuuta 2013, että se lakkauttaa Donaueschingeniin sijoitetun 110. jalkaväkirykmentin vuonna 2014 ja siten vähentäisi Saksaan sijoitettuja joukkoja noin tuhannella miehellä. Tämä laskisi prikaatin kokonaisvahvuuden 4 000 mieheen. Tämän jälkeen kummallakin maalla olisi reilut 500 miestä toisen alueella.
Kokoonpano

Ranskalais-saksalainen prikaati on kokoonpanoltaan lähinnä mekanisoitu jalkaväkiprikaati. Siihen kuuluu mekanisoitu tiedustelurykmentti, kolme jalkaväkipataljoonaa ja tykistörykmentti. Huolto-osat ja esikunta ovat yhteinen, joissa on sekä ranskalaisia että saksalaisia. Prikaatin kokoonpano pn seuraava:
Esikunta, Müllheim
3. husaarirykmentti (ransk. 3e Régiment de Hussards 3e RH), Metz
1. jalkaväkirykmentti (ransk. 1er Régiment d'Infanterie 1er RI) , Sarrebourg
291. jääkäripataljoona (saks. Jägerbataillon 291), Illkirch-Graffenstaden
292. jääkäripataljoona (saks. Jägerbataillon 292), Doanueschingen
295. tykistöpatteristo (saks. Artilleriebataillon 295), Stetten am kalten Markt
550. panssaripioneerikomppania (saks. Panzerpionierkompanie 550), Immendingen
Esikunta- ja huoltopataljoona, Müllheim
Pyhät Tepot

| Pyhät Tepot> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2007–2013
Tyylilaji:  punk, rock, suomirock
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Steven Riekki, laulu, koskettimet   Niisku-Makke, kitara, taustalaulu   Elton Bolton Poppa, basso, taustalaulu   Gustavo Älytapio, rummut, taustalaulu  
Levy-yhtiö:  Sony Music Entertainment, 2009-  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyhät Tepot oli vuosina 2007–2013 toiminut suomalainen uuden aallon suomirock/punkyhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2007 ja se oli kotoisin Helsingistä. Pyhien Teppojen levy-yhtiö oli vuodesta 2009 Sony Music Entertainment. Yhtye kunnioitti muiden muassa Pelle Miljoonan, Tehosekoittimen, Rauli Baddingin ja vanhan Hanoi Rocksin perintöä. Steven Riekin kirjoittamat sanoitukset olivat katuromanttisia tarinoita lähinnä juopottelusta ja hauskanpidosta.
Yhtyeen debyyttialbumi Täältä tulee Pyhät Tepot julkaistiin 19. toukokuuta 2010. Levyn tuotti Jyrki Tuovinen, joka on myös tuottanut levyjä yhtyeille Apulanta, Lordi, Chisu ja Suburban Tribe.
Yhtyeen ensimmäinen single "Me muutetaan Lontooseen" julkaistiin 19. huhtikuuta 2010 nettipainoksena. Yhtye on myös julkaissut itsetehdyt musiikkivideot kappaleista "Sunnuntai", "Kiasman Alkolta Kisahalliin", "Seksikkäitä jätkiä" ja "Me muutetaan Lontooseen". Kappale "Sunnuntai" voitti Voicen Garage Countdown -äänestyksen äänivyöryllä. Radiokanava YleX:n Himotuimmat-äänestyksessä kappale "Me muutetaan Lontooseen" pääsi listaykköseksi heti ensimmäisellä viikollaan saavuttaen 23,1 % osuuden kaikista annetuista äänistä.
Lokakuussa 2013 yhtyeen jäsenet ilmoittivat "kyllästyneensä sekoiluun", ja yhtye soitti viimeisen keikkansa Helsingissä Bar Bäkkärissä 9. marraskuuta 2013. Yhtyeen jäsenistä lauluntekijä Riekki ja kitaristi Makke ovat sittemmin jatkaneet Zamorano-yhtyeessä.
Pyhät Tepot teki yhden keikan mittaisen paluun 14. joulukuuta 2018.
Diskografia

Täältä tulee Pyhät Tepot (2010)
Radioaktiivista jätettä (2011,  EP)
Nils Petter Cajander

Nils Petter Cajander (6. joulukuuta 1783 Turku – 31. heinäkuuta 1853 Tukholma) oli suomalainen kauppias ja liikemies,
joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Cajanderin vanhemmat olivat kauppias Petter Cajander ja Catharina Elisabeth Blomfors ja puoliso vuodesta 1820 Carolina Sofia Avellan. Cajander oli kauppaharjoittelija ja kirjanpitäjä vanhempiensa kaupassa ja Turussa 1813 porvarinoikeudet saatuaan oman kauppaliikkeen pitäjä 1813–1845. Hän oli myös osakas useissa turkulaisissa varustamoissa ja laivoissa. Hän omisti Turussa arkkitehti Pehr Johan Gylichin suunnitteleman kaksikerroksisen kivitalon. Cajander oli Turun kaupunginvanhin vuodesta 1830. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1850. Cajander tuki koulutusta ja oli muun muassa perustamassa 1839 Suomen ensimmäistä kauppakoulua Turkuun. Hän teki huomattavia lahjoituksia ja myös testamenttasi omaisuuttaan hyväntekeväisyyteen ja yleishyödyllisiin tarkoituksiin.
Niska (Utajärvi)

Niska on kylä Utajärvellä valtatien 22 ja Oulujoen varrella, noin kymmenen kilometriä etelään Utajärven kuntakeskuksesta. Kylä sijaitsee paikassa, jossa Lähtevänoja laskee Oulujokeen.
Kylällä on aiemmin sijainnut postipysäkki sekä Oulun–Kontiomäen rautatien varrella sijainnut Niskan seisake. Postipysäkki lakkautettiin lokakuussa 1929, kun Ahmaksen rautatieasemalla sijainnut Ahmaksen postiasema II avattiin.
Kuuluisiin Niskan kylästä lähtöisin oleviin henkilöihin kuuluu historiantutkija ja Helsingin yliopiston professori Arvi Korhonen.
Osa Niskan kylästä on kuulunut aiemmin myös Vaalan kuntaan. Suomen Sukuhistoriallisen Yhdistyksen sivuilla on väestöluettelot Niskan kylästä vuosilta 1775–1860 (Vaala) ja 1776–1875 (Utajärvi) Matti Enbuskan toimittamana.
Poikani Kevin

| Poikani Kevin> We Need to Talk about Kevin |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lynne Ramsay
Käsikirjoittaja:   Lynne Ramsay  Rory Kinnear 
Perustuu:  Lionel Shriverin romaaniin
Tuottaja:   Jennifer Fox  Luc Roeg  Robert Salerno 
Säveltäjä:  Jonny Greenwood
Kuvaaja:  Seamus McGarvey
Leikkaaja:  Joe Bini
Tuotantosuunnittelija:  Judy Becker
Lavastaja:  Judy Becker
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia, Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   BBC Films  UK Film Council  Independent 
Levittäjä:  Oscilloscope
Ensi-ilta:  Suomi 20. huhtikuuta 2011
Kesto:  112 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poikani Kevin (We Need to Talk About Kevin) on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen elokuva, jonka on ohjannut Lynne Ramsay. Se perustuu Lionel Shriverin samannimiseen romaaniin.
Juoni

Elokuva kertoo perheestä, johon kuuluvat vanhemmat ja kaksi lasta. Elokuvassa kuvataan erityisesti perheen äidin Evan (Tilda Swinton) ja Kevin-pojan (Ezra Miller) vaikeaa suhdetta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tilda Swinton  | … |  Eva Khatchadourian   |
|  John C. Reilly  | … |  Franklin   |
|  Ezra Miller  | … |  Kevin (teini-ikäisenä)   |
|  Jasper Newell  | … |  Kevin (6–8-vuotiaana)   |
|  Ashley Gerasimovich  | … |  Celia   |
Vastaanotto

Elokuva esitettiin kilpailusarjassa Cannesin elokuvajuhlilla 2011.
Elokuvan vastaanotto oli pääasiassa myönteinen. Metacriticissä se on saanut 68/100 pistettä ja Rotten Tomatoes -sivustolla se on luokiteltu 76-prosenttisesti ”tuoreeksi”.
Aiheesta muualla

Poikani Kevin Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Poikani Kevin Elonet.
Nils Petrellius

Nils Petrellius (k. 1680 Kajaani) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja Kajaanin pormestari.
Petrellius oli talollisen poika Acklingan pitäjästä Länsi-Götanmaalta Ruotsista. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1660 ja oli Götan hovioikeudessa auskultanttina 1664.
Petrellius oli Kajaanin vapaaherrakunnan kihlakunnantuomarina vuodesta 1665 alkaen ja hän toimi samalla Kajaanin pormestarina  vuodesta 1665.
Nils Petrellius oli naimisissa vuodesta 1666 edeltäjänsä Johan Curnoviuksen lesken Felicia Andersdotter Cajanuksen kanssa ja ainakin vuodesta 1672 Maria Samuelsdotter Paldaniuksen kanssa. Paltamon kappalainen Samuel Petrelius (k. 1703) oli hänen poikansa toisesta avioliitosta.
Ramazan Şahin

Ramazan Şahin Lontoon olympialaisissa 2012.
Ramazan Şahin (s. 8. heinäkuuta 1983 Mahatškala, Dagestanin ASNT, Neuvostoliitto) on turkkilainen vapaapainija, olympiavoittaja sekä maailman- ja euroopanmestari.[lähde? ]
Şahin on kansallisuudeltaan tšetšeeni, alkuperäiseltä sukunimeltään Ibraihanov. Hän muutti Turkkiin vuonna 2005 valmentajansa ja setänsä İshak İrbayhanovin, joka toimii Turkin maajoukkueessa valmentajana, avustuksella, ja sai maan urheiluministeriön ansiosta kansalaisuuden hyvin pian.[lähde? ]
Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan 2007 EM-kisoissa hän sijoittui pronssille, mutta voitti myöhemmin samana vuonna kultamitalin Bakun MM-kisoissa. Şahin voitti kultaa myös seuraavana vuonna Tampereen EM-kisoissa ja kesällä Pekingin olympialaisissa, missä hän voitti hyvin tasaisessa loppuottelussa Ukrainan Andri Stadnikin tasapistein.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Ramazan Şahin FILA:n tietokannassa
Nils Procopé

Suomen sotilasasiamies Pariisissa, eversti Nils Procopé 1921
Nils Gabriel Procopé (1871–1941) oli suomalainen kenraalimajuri. Hän oli pääesikunnan päällikkö 1918, päämajoitusmestari 1919. Hänet ylennettiin 1923 kenraalimajuriksi.
Rambanin synagoga

Synagogan sisätilat
Rambanin synagoga (hepr. ‏‎בית כנסת הרמב"ן‎) on synagoga Jerusalemin vanhassa kaupungissa. Sen perusti rabbi Nahmanides, josta käytetään yleisesti nimeä "Ramban". Rakennus tuhottiin Israelin itsenäisyyssodassa ja avattiin uudelleen kuuden päivän sodan jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rambanin synagoga Wikimedia Commonsissa
R. A. Lafferty

| Raphael Aloysius Lafferty |
| --- | --- |
 Lafferty kirjastossaan.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. marraskuuta 1914
Kuollut: 18. maaliskuuta 2002
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Kirjailija
Tyylilajit:  Science fiction, fantasiakirjallisuus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Raphael Aloysius Lafferty (7. marraskuuta 1914 – 18. maaliskuuta 2002) oli yhdysvaltalainen science fiction- ja fantasiakirjailija, jolla oli omalaatuisen surrealistinen, ”kalajuttuja” muistuttava kerrontatyyli. Lafferty kirjoitti myös romaanimuotoisen historiateoksen The Fall of Rome, sekä omaelämäkerrallisia teoksia, kuten Incidents of Travel in Flatland. Hänet tunnetaan erityisesti lyhyistä novelleistaan sekä kirjasta Past Master. Kaiken kaikkiaan hän kirjoitti noin 200 novellia ja 30 romaania.
Lafferty aloitti uransa kirjailijana hyvin myöhään, vasta noin neljänkymmenen vuoden iässä. Hän asui suurimman osan elämästään Tulsassa Oklahomassa.
Valikoituja teoksia

Vuosiluvut viittaavat alkuperäiseen julkaisuvuoteen.
Valikoituja teoksia > Romaaneja

Past Master (1968)
The Reefs of Earth (1968)
Space Chantey (1968)
Fourth Mansions (1969)
The Fall of Rome (1971)
The Devil is Dead (1971)
The Flame is Green (1971)
Okla Hannali (1972)
Aurelia (1982)
Annals of Klepsis (1983)
Half a Sky (1984)
Valikoituja teoksia > Novellikokoelmia

Nine Hundred Grandmothers (1970)
Does Anyone Else Have Something Further to Add? (1974)
Aiheesta muualla

R. A. Lafferty bibliografia (englanniksi)
R. A. Lafferty Devotional Page (englanniksi)
R. A. Lafferty: johdatus Laffertyn teoksiin, kaunokirjalliseen tyyliin ja maailmankuvaan. (englanniksi)
Najac

Näkymä Najacin kylästä
Najac on kylä ja kunta Aveyronin departementissa Midi-Pyrénées'n hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 744 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Najacin pinta-ala on 54 neliökilometriä.
Najac on valittu kauneimpien ranskalaiskylien Les Plus Beaux Villages de France -järjestön jäseneksi. Vuonna 2017 brittiläinen The Daily Telegraph nimesi Gordesin yhdeksi Ranskan 20 kauneimmasta kylästä.
Päälampi (Suonenjoki)

| Päälampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°30′46″N, 26°57′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  puro Harvaseen 
Järvinumero:  14.718.1.068
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124,5 m  
Pituus:  300 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,72 km  
Pinta-ala:  2,448 ha  
Suurin syvyys:  4,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPäälampi 
Päälampi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  Viipperon lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 300 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 124,5 metriä mpy.
Record Collector

Record Collector on brittiläinen kuukausittain julkaistava musiikkilehti, joka ilmestyy myös maailmanlaajuisesti. Se aloitti vuonna 1979 ja ensimmäinen numero ilmestyi maaliskuussa 1980. Se on vanhin yhä ilmestyvä brittiläinen musiikkilehti.
Lehti on erikoistunut vanhoihin levyihin, ja sen jokainen numero sisältää paljon arvosteluita ja yhtyeiden levytyshistoriaa. Se tarjoaa myös vinkkejä levyjen keräilyyn, diskografioita, haastatteluja, Q&A-palstoja sekä uutisia.
Käännös suomeksi
Puistosyreeni

| Puistosyreeni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Oliivikasvit Oleaceae
Suku::  Syreenit Syringa
Laji::  × henryi
Kaksiosainen nimi
 Syringa × henryi  C.K.Schneid. 
Katso myös
   Puistosyreeni Wikispeciesissä   Puistosyreeni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puistosyreeni (Syringa × henryi) on unkarinsyreenin (Syringa josikaea) ja villasyreenin (Syringa villosa) välinen risteymä. Sitä käytetään pensasmaisena koristekasvina ja siitä on myynnissä useita erilaisia lajikkeita.
Ulkonäkö ja koko

Puistosyreeni kasvaa noin 2–4 metriä korkeaksi, leveäksi ja tuuheakasvuiseksi pensaaksi. Oksat ovat pystyjä. Lehdet ovat leveänsoikeat, tyvi suippo. Lehtilapa on 8–18 cm pitkä ja lehtiasento vastakkainen.
Kukinto on harsu, leveä kartiohuiskilo, yksittäisen kukan torvi suppilomainen, teriön liuskat, joita on neljä, avautuvat sivulle. Puistosyreenin kukkien väri vaihtelee, lajikkeesta riippuen, valkoisesta violettiin. Kukkii edellisen vuoden versoilla kesä-heinäkuussa. Se on nopeakasvuinen ja pitkäikäinen, ei juurikaan leviä istutuspaikaltaan, mutta viihtyy pitkään suotuisissa oloissa ja levittäytyy kasvullisesti suureksi pensaikoksi. Hedelmä on kota.
Levinneisyys

Puistosyreeni on kotoisin Unkarista. Sitä on tavattu Suomen luonnosta sieltä täältä Helsingistä Rovaniemelle.