stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nagoya terebi hōsō
Animaatiot

Nagoya tv tuotti Nagoya hōsō -kaudella (Nippon tv -verkostossa) vuonna 1969 itse animaatio Roppō ya Bure-kun, mikä oli ensimmäinen nagoyalaisen tv-kanavan tuottama animaatio. Sen jälkeen vuoden 2009 Battle Spirits – shōnen gekiha Dan mukaan lukien kanava on tuottanut yli 30 (puolituntista) animaatiosarjaa. Näistä sarjoista yli 90 % on valmistanut Sunrise (entinen Nippon Sunrise).
1980- ja 1990-luvuilla useimmat kanavan animaatiot olivat mecha-animaatioita; Yoshiyuki Tominon ideoimat ja ohjaamat Gundam-sarjan kolme ensimmäistä osaa sekä 1990–1997 nähty Yūsha-sarja tekivät kanavasta tunnetun koko Japanissa. Yūsha-sarjan katsojalukujen laskun myötä Tv Asahi kuitenkin neuvoi vähentämään niitä. Tätä neuvoa noudattaen kanava lopetti mechasarjojen tuotannon, minkä vuoksi sen onnistui säilyttää animaatiolokeron asema.
Aikana, jolloin Nagoya tv:n animaatiosarjoja näytettiin koko verkossa lauantaisin 17.30, Asahi hōsōlla se näytettiin etuajassa perjantaisin kello 17.00, koska kanava näytti lauantaisin kyseiseen aikaan Buchō keiji -sarjaa. Lisäksi Kyūshū Asahi hōsō (KBC) näytti samaan aikaan Yanyan utau studio -ohjelmaa, joten sekin näytti animaatiot Jūsenki L-Gaimiin asti samaan aikaan kuin Asahi hōsō.
Yūsha-sarjan päätyttyä kanavan animaatiot siirtyivät sunnuntain kello seitsemään, mistä lähtien kanava on tuottanut tähän ohjelmalokeroon ei-mecha-lastenanimaatioita.
Samaa voidaan sanoa kaikista nagoyalaisista tv-kanavista, mutta Tv Aichilla nähtyä Yattokame tanteidania lukuun ottamatta animaatioissa ei ole nähty lähetysalueelle ominaisia asioita (kuten hatchōmison tai hitsumabushin kaltaisia tunnettuja tuotteita), vaan pikemminkin animaatiot ovat välttäneet leimautumista missään tietyssä valtiossa tapahtuviksi. Lähinpänä japanilaisen elämäntavan kuvausta lienee ollut Muteki robo Trider G7, joka vaikuttaa tapahtuvan Tokion Shitamachissa. Tätä vastoin osakalaiset televisioasemat ovat tuottaneet useita leimallisesti osakalaiseen miljööseen sijoittuvia animaatioita, kuten Mainichi hōsōn Jarinko Chie.
Kyseessa ei ole kanavan itse tuottama animaatio, mutta Nippon tv -verkossa puolen vuoden ajan jatkunut vuoden 1973 Doraemon oli aluksi tarkoitus näyttää Nagoya tv:llä. Juuri ennen lähetysten alkua Chūkyō tv:n kanssa voimassa ollut epätavallinen crossnet-tilanne kuitenkin purkautui, ja Nagoya hōsō siirtyi NET tv:n alaisuuteen. Vastaavasti Chūkyō tv siirtyi täysin Nippon tv:n kanavaksi, ja Doraemon näytettiinkin lopulta kyseisellä kanavalla.
Animaatiot > Yoroiden Samurai Trooperin kaksoislähetystapaus

Yoroiden Samurai Trooper -sarjasta lähetettiin 3.9.1988 tuona päivänä näytettäväksi tarkoitetun jakson (18. osa, Kyōfu no yōjateiō) asemesta inhimillisen virheen vuoksi toistamiseen edellisen viikon jakso (17. osa, Akasareta yoroidensetsu). Välittömästi lähetyksen jälkeen kanava sai valtaisan määrän katsojavalituksia koko Japanista, ja seuraavan päivän lehdetkin uutisoivat tapahtuneesta.
Ei ole varmaa, oliko kohulla koko Japanin laajuisia vaikutuksia, mutta se saattoi aikanaan jopa nostaa Samurai Trooperin katsojalukuja. Seuraavalla viikolla sarjan 18. osa– lähetettiin kommelluksitta anteeksipyyntöjen kera, mikä lopetti valitukset. Erhe kuitenkin lyhensi sarjan pituutta aiotusta 40 jaksosta 39:ään.
Lisäksi Asahi hōsō näytti animeohjelmalokeron aikaan ”Buchō keiji”ä, minkä vuoksi Samurai Trooper näytettiin kanavalla jo perjantaina kello 17.00. Asahi hōsō näytti Kansain alueella oikean 18. jakson, minkä vuoksi seuraavalla viikolla se täytti syntyneen aukon näyttämällä eri animaation uusintana. Tämäkin lähetys hoidettiin Nagoya tv:ltä, mitä pidetään pohjimmaisena syynä sattuneeseen kaksoislähetykseen. Kun animaatiosarjat siirrettiin sunnuntaiaamun kello 7:ään ohjelmauudistuksen yhteydessä vuonna 1998, Asahi hōsōkin siirtyi näyttämään animaatiosarjat samaan aikaan kuin Nagoya tv.
Juontajat > Tällä hetkellämilloin? kanavan palveluksessa olevat juontajat > Miehet

Shū Matsui (1988–) – juontajaosaston päällikkö. Ollut töissä myös pääjohtajan toimistossa.
Yasuhiro Hoshi (1992–)
Yūji Satō (1996–)
Toshiyuki Saitō (1998–)
Tomokazu Kurahashi (2002–)
Motoki Takeda (2007–)
Hirohisa Dōno (2007–)
Juontajat > Tällä hetkellämilloin? kanavan palveluksessa olevat juontajat > Naiset

Atsuko Ōkawa (1991–) – oli aiemmin urheiluosastolla
Ayumi Katō (2000–) – entinen NHK Nagoyan ja NHK Chiban juontaja
Kyōko Kandori (2002–) – sopimusjuontaja Nagoya Talent Bureausta
Mayumi Fukatsu (2005–) – entinen Fuji tv:n sopimusjuontaja
Madoka Ōtake (2006–) – sopimusjuontaja Nagoya Talent Bureausta, entinen NHK Wakayaman juontaja
Noriko Satō (lokakuu 2006–)
Shiori Suzuki (2007–)
Natsuko Shiojiri (2008–)
Yui Inoue (2009–)
Tomoe Muranaka (2009–) – sopimusjuontaja Voice Worksista, entinen Yamaguchi Mainichi hōsōn juontaja
Juontajat > Entisiä juontajia > Siirtyneet muihin tehtäviin

Michio Asanuma (Osakan haarakonttori)
Kazuko Endō (toimitusosasto)
Tomohisa Katsu (Gifun haarakonttori)
Hirokazu Tatematsu (Tokion haarakonttori)
Asaki Hosomi (mainososasto)
Chika Watanabe (Mien haarakonttori)
Juontajat > Entisiä juontajia > Eronneet yhtiöstä

Shigeo Sugiura (1962–1964) – entinen Hokkaidō hōsōn juontaja, yksi Nagoya tv:n ensimmäisistä juontajista. Siirtyi myöhemmin Tokion 12-kanavalle (nykyinen Tv Tokyo).
Kazuhiro Kojima (–1996)
Sakie Kuno (1989–1999)
Shūichi Tominaga (1990–2001)
Ayuko Miyahara (1996–2002)
Taizō Yamada (2000– syyskuu 2007) – sopimusjuontaja Keizō Productionista
Kazumi Amano (lokakuu 2001 – syyskuu 2002)
Yūko Okayama (2002–2006)
Keiko Washino (2002–2007)
Yumi Shimizu (2003– syyskuu 2007)
Kaori Takayama (2003–2008)
Asami Kuwabara (lokakuu 2003 –2010) – entinen Chūgoku hōsōn juontaja
Hiromi Murase (2004– kesäkuu 2009) – entinen Yamanashi hōsōn juontaja
Mieko Nakanishi (helmikuu 2004 – 2005)
Ryōko Koide (2007–2010) – entinen NHK Wakayama hōsōn juontaja
Masao Okada
Morihisa Suzuki
Juontajat > Entisiä juontajia > Sopimus päättynyt

Saori Shimoyama (1995–2002)
Kyōko Mori (1997–2002)
Akiko Suezawa (1998–?)
Naomi Wakasugi (1999–2000) – sopiusjuontaja Nagoya Talent Bureausta
Yasuko Shimizu (2000–2002)
Tomomi Yoshida (2000–2003)
Erika Umeda (2001–2003) – siirtyi Radio-ille, sitten freelanceriksi
Sayoko Komatsu (2001– syyskuu 2002) – sopimusjuontaja Allwave Associatesista
Ryōko Sumi (2001– syyskuu 2003)
Mami Hashizume (2001–2002)
Kayoko Kageshima (marraskuu 2002 - syyskuu 2004) – sopimusjuontaja Keizō Productionista
Kimiko Chigasaki (2005–2006) – sopimusjuontaja Nagoya Talent Bureausta
Noriko Gōda (2006– maaliskuu 2009) – siirtyi Kyūshū Asahi Hōsōlle, sitten freelanceriksi
Kayoko Ohara (lokakuu 2008 – maaliskuu 2009) – sopimusjuontaja Nagoya Talent Bureausta, entinen Nankai hōsōn juontaja
Maskottihahmot

Uchūbōya (1973– maaliskuu 1987)
Valkoinen Bomberman (1998)
Sakadachi-chan (1998–2003)
Wolfy (2003-) - Susi lampaan vaatteissa. Maskottihahmo julkistettiin samaan aikaan kun kanava siirtyi kutsumanimi Mē-telen käyttöön. Hahmon nimi päätettiin kilpailulla, valittiin kymmenientuhansien ehdotusten joukosta ja toukokuussa 2003 Mē-tele Wide Thunder 5 -ohjelmassa hahmo kastettiin virallisesti.
Iskulauseet

Shake hand! (1973) – käytössä kun kanava lopullisesti liittyi Asahi-verkostoon
Tobidase! Nagoya terebi (1998)
Omajinai Nayago terebi (1998–2002) – vaihtui myöhemmin muotoon ”Nayago terebi – Nagoya terebi”
Egao ni aitai (2002–2003)
Hitsuji no kawa o kabutta terebi. (2003–)
Analog 11 ch & Digital 6 ch – dotchi mo Mē-tele (2003) – Slogan, jota käytettiin digitaalilähetysten alkaessa
Mē-tele ni gaburitsuki (2008–)
Chi-digi wa Mē-tele 6 ch (2009–) – Wolfyn varjokuvaan on valkoisella kirjoitettu ”6 ch”
Ohjelmiston aloitukset ja lopetukset > Aloitukset

Ilmakuva Nagoyan kaupungista
Kuva Nagoya tv:n rakennuttamasta ja Nagoyan kaupungille lahjoittamasta Toivon lähde -suihkulähteestä.
Toivon lähteen erään naista esittävän patsaan kuva vaihtuu kanavan konttorissa olevan samanlaisen patsaan kuvaksi.
Kanavan logo näkyy kanavan pääkonttori taustakuvana. Tämän jälkeen ruutuun ilmestui piirros leijonasta harmaalla taustalla. Kuvan vieressä näytettiin kanavan kanavanumerot eri puolilla lähetysaluetta.
Ohjelmiston aloitukset ja lopetukset > Lopetukset

Leijonan kuva näkyy harmaata taustaa vasten. Leijonan vieressä näkyvät kanavanumerot eri puolilla lähetysaluetta.
Video Sakaen kaupunkimiljööstä (Sakaen risteyksen läheltä) ja Nagoyan raitiovaunuista.
Video Toivon lähteestä.
Video yömaisemasta Nagoyan televisiotorni taustalla.
Kanavan logo.
Ohjelmien logot ym.

Ohjelmien logojen ja alkutunnusten yksityiskohdat vaihtelevat ohjelmatyypistä riippuen.
Ohjelmien logot ym. > HDTV-tuotannot

Tekstityksiä oli kahta tyyppiä, omia ja verkostoituja ohjelmia varten. 24.7.2008 aloitustekstien näkyminen kuitenkin lakkasi liki kokonaan.
Ohjelmien logot ym. > HDTV-tuotannot > Omat tuotannot

Toisin kuin Tv Asahin ohjelmissa, ”Hi-Vision”-tekstiä ei näytetä. Tekstin koko on myös pienempi. Dodesuka!-ohjelmassa ja tekstitetyissä ohjelmissa käytettiin alempana esiteltävää tyyliä.
Ohjelmien logot ym. > HDTV-tuotannot > Verkosto-ohjelmat

Ohjelmissa, jotka lähetetään päiviä myöhemmin (tai aiemmin) kuin tuottajakanavalla ja muiden kanavien tuottamissa uusintana lähetettävissä ohjelmissa käytetään mustareunaisia Tv Asahin tunnuksia.
Ohjelmien logot ym. > Tekstitykset

Vuoden 2007 lokakuuhun käytettiin tekstiä ”mojihōsō jimaku” (tekstitetty lähetys) ja kanavan omaa designiä, mutta marraskuusta lähtien siirryttiin käyttämään pelkkää ”jimaku”-tekstiä ja tipulogoa muiden Asahin kanavien tavoin. Muihin Asahin kanaviin verrattuna teksti on hivenen pienempi ja mustareunainen. Ensimmäisessä marraskuussa käytettiin erehdyksessä päivän verran vanhaa designiä.
Ohjelmien logot ym. > Datalähetykset

Tv Asahin tavoin Nagoya tv on käyttänyt datalähetyksiä vuoden 2007 lokakuun lopusta lähtien mm. ohjelmien Aibō ja Oishii gohan yhteydessä. Datalähetystenkin fontit ovat mustareunaisia.
Ohjelmien logot ym. > Kaksikieliset lähetykset

Teksti ”((nikakokugo))” (kaksikielinen) on käytössä, tämäkin mustareunaisella fontilla. Vuoden 2008 lokakuusta on käytetty Tv Asahin tekstimallia niissä ohjelmissa, jotka ovat Tv Asahin tuottamia.
Ohjelmien logot ym. > Vesileima

Kanavan digitaalilähetyksissä näkyy ruudun oikeassa reunassa mainostaukoja lukuun ottamatta normaalisti ”Mē-tele”. Merkin käytön alkaessa sitä ei käytetty Tv Asahilta peräisin olevien, koko Japanissa näkyvien ohjelmien yhteydessä, paitsi keskiyön jälkeen. Lokakuusta 2008 merkkiä on kuitenkin käytetty kaikissa ohjelmissa.
Ohjelmien logot ym. > Muita Chūkyōn alueen radio- ja tv-asemia

NHK Nagoya hōsō
NHK Gifu hōsō
NHK Tsu hōsō
Tōkai terebi (THK) (Fuji tv -ketju)
Chūbu-Nippon hōsō (CBC) (TBS- ja JBN-ketjut)
Chūkyō terebi (CTV) (Nippon terebi -ketju)
Terebi Aichi (TVA) (Tv Tokyo -ketju)
Gifu chan (Gifu hōsō) (GBS) (itsenäinen UHF-asema)
Mie terebi (MTV) (itsenäinen UHF-asema)
Tōkai radio (SF) (NRN-ketju)
FM Aichi (JFN-ketju)
Zip-FM (JFL-ketju)
Gifu FM hōsō (Radio 80) (JFN-ketju)
Mie FM hōsō (Radio Cube FM Mie) (JFN-ketju)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Sovasjärvi

| Sovasjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Lappi
Kunnat:  Kiirunan kunta
Koordinaatit:  67°44′54″N, 22°07′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö
Järvinumero:  SE753086-176808
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  313 m
Rantaviiva:  6,12 km
Pinta-ala:  1,34 km²
 fiSovasjärvi 
Sovasjärvi on järvi Vivungissa, Kiirunan kunnassa, Norrbottenin läänissä, Ruotsin Lapissa. Järven pinta-ala on 1,34 neliökilometriä ja se sijaitsee 313 metriä merenpinnan yläpuolella. Sovasjärvi kuuluu Tornionjoen vesistöön.
Nathan Söderblom

| Nathan Söderblom |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1866 Trönö, Ruotsi
Kuollut: 12. heinäkuuta 1931 (65 vuotta) Uppsala, Ruotsi
Ura
Uskontokunta:  Ruotsin kirkko
Kirkollinen arvonimi:  arkkipiispa
 Nimikirjoitus
Lars Olof Jonathan (Nathan) Söderblom (15. tammikuuta 1866 Trönö, Ruotsi – 12. heinäkuuta 1931 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsalainen teologi ja uskontotieteilijä sekä Uppsalan arkkipiispa. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1930. Hänen muistopäiväänsä vietetään Ruotsin kirkossa 12. heinäkuuta.
Elämäkerta

Söderblom syntyi Gävleborgin läänissä Trönön kunnassa, nykyiseltä nimeltään Söderhamn. Hänen isänsä oli syvästi uskonnollinen pappi.
Söderblom opiskeli Uppsalan yliopistossa. Hän ei aluksi tiennyt mitä ryhtyisi opiskelemaan, mutta päätyi lopulta seuraamaan isänsä jälkiä. Söderblom oli Uppsalan yliopiston oppilaskunnan puheenjohtajana vuodet 1892–1893. Käytyään Yhdysvalloissa hän suoritti 1892 teologian kandidaatin tutkinnon ja hänet vihittiin papiksi.
Vuodet 1894–1901 Söderblom toimi pappina Pariisissa, jossa hänen seurakuntalaisinaan olivat myös Alfred Nobel ja August Strindberg sekä useat pohjoismaiden tunnetut taiteilijat. Tänä aikana hän myös väitteli vertailevan uskontotieteen alalta zarathustralaisuudesta Sorbonnen yliopiston protestanttisessa tiedekunnassa, johon hän kirjoittautui opiskelijaksi ensimmäisenä ulkomaalaisena. Vuonna 1897 hänet kutsuttiin San Remoon, jossa hän johti Nobelin muistomessun.
Palattuaan Ruotsiin Söderblomista tuli Uppsalan yliopiston uskontohistorian professori, ja vuonna 1912 hänestä tuli Leipzigin yliopiston uskontotieteen professori. Hän päätti kuitenkin vuonna 1914 valita kokonaan Ruotsin ja otti vastaan Uppsalan arkkipiispan viran. Arkkipiispana hän tuli tunnetuksi rauhantyöstään, johon hän sai herätteen ensimmäisestä maailmansodasta. Vuonna 1921 hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi ja vuonna 1930 hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto.
Hän kuoli sydänkohtaukseen Uppsalassa, ja hänet on haudattu Uppsalan tuomiokirkkoon lähelle arkkipiispa Laurentius Petrin hautaa. Myös hänen vaimonsa Anna on haudattu hänen vierelleen ja he ovat viimeiset Uppsalan tuomiokirkkoon haudatut henkilöt.
Perhe

Söderblom avioitui 29. huhtikuuta 1894 Anna Forsellin kanssa, ja heillä oli lapset:
Helge Söderblom, 8.1.1896–7.1.1932
Brita Brilioth o.s. Söderblom, 31.12.1896–16.1.1989, avioitui arkkipiispa Yngve Briliothin kanssa
Sven Söderblom, 24.1.1898–toukokuu 1976, upseeri
Ingrid Söderblom, 10.2.1899–23.10.1900
Staffan Söderblom, 14.7.1900–11.12.1985, diplomaatti
Lucie Söderblom, 16.1.1902–10.12.2002, avioitui 1924 piispa Arvid Runestamin kanssa
Yvonne Söderblom, 30.10.1903–8.1.1990, avioitui 1929 piispa Algot Anderbergin kanssa
Jon Olof Söderblom, 27.6.1906–15.1.1981
Carl Söderblom, 7.4.1908–1968
Lag Söderblom, 4.6.1912–helmikuu 1989
Gustaf Söderblom, 6.7.1914–27.6.1998
Suomennetut julkaisut

Maailman uskonnot, suomentanut Lauri Hendell. Helsinki : Otava, 1907.
Uskonnon uudistusko tulossa?, Tukholman Engelbrektinkirkossa toisena pääsiäispäivänä 1919 pidetty esitelmä, sitä ennen pääpiirteissään esitetty Uudella ylioppilastalolla Helsingissä, suomentanut Eelis Gulin-Pinomaa. Porvoo : WSOY, 1919. (Suomen kristillisen ylioppilasliiton julkaisuja ; 12.).
Kristuksen kärsimisen historia: Herramme Jeesuksen Kristuksen kärsimys: paastonajan kirja hiljaista viikkoa ja muita viikkoja varten, toisesta painoksesta suomeksi toim. Paavo Virkkunen. Helsinki : Otava, 1931.
Virsirunoilija ja -säveltäjä

Söderblom on kirjoittanut, kääntänyt ja säveltänyt virsiä.
Virsirunoilija ja -säveltäjä > Ruotsin kirkon virsikirja

Ruotsin kirkon virsikirjassa (Den svenska psalmboken 1986) on yksi hänen kirjoittamansa ja kääntämänsä virsi sekä yksi hänen sävellyksensä, jolla lauletaan viittä virttä:
För alla helgon (virsi 171) 1911 William Walsham Hown virsi vuodelta 1864. Ruotsin kirkon virsikirjassa suomeksi "Oi kiitos, että täällä taistelleet" (Suom. Pekka Kivekäs 1998)
Se, kärlet brast, och oljan är utgjuten (445) 1928 (1. säkeistö Karl von Gerokin virren (1857) mukaan). "On tuoksuöljyn pullo särkyneenä" (Suom. Niilo Rauhala 1996)
I denna ljuva sommartid (200) sävelmä 1916. "Taas saapui suvi pohjolaan" Paul Gerhardt 1653. (Suom. Anna-Maija Raittila 1996).
Samalla sävelmällä lauletaan:
Hur härligt vittna land och sjö (518). "Jää kirkas, hanget säihkyvät" Zaharias Topelius 1880. (Suom. Anna-Maija Raittila 1979, 1995)
Likt vårdagssol i morgonglöd (198). "Kuin kevätaamu hehkuva" Nicolai F. S. Grundtvig 1848.  (Suom. Niilo Rauhala 1996)
Lär mig, du skog, att vissna glad (304) "Tahtoisin kerran kuihtua. Adam G Oehlenschläger 1813.  (Suom. Niilo Rauhala 1995)
O Gud, du mig ej överger (310) "Et, Herra, hylkää silloinkaan. Anders Frostenson 1982. (Suom. Niilo Rauhala 1997)
Virsirunoilija ja -säveltäjä > Suomen ruotsinkielinen virsikirja (1986) virret:

82 Se, kärlet brast, och oljan är utgjuten
129 För alla helgon
Sävelmä:
499 Lär mig, du skog, att vissna glad
532 Likt vårdagssol i morgonglöd
534 I denna ljuva sommartid
742 O Gud du mig ej överger
Virsirunoilija ja -säveltäjä > Suomen ev. -lut. kirkon virsikirjassa (1986) sävelmät:

237 Jo nuoruuteni aikana (1 ja 3 säk. Jaakko Haavio 1962, 2, 4 ja 5  säk. Kauko Veikko Tamminen 1925)
826 Et Herra, hylkää silloinkaan
Muhammad Asad

Muhammad Asad (syntyään Leopold Weiss, 2. heinäkuuta 1900 – 23. helmikuuta 1992) oli itävaltalais-puolalainen islamiin kääntynyt juutalainen ja lehtimies, maailmanmatkaaja, kirjailija, kriitikko, kielitieteilijä, filosofi, uudistaja, diplomaatti, poliittinen teoreetikko, kääntäjä ja tiedemies. Asad oli 1900-luvun vaikutusvaltaisimpia eurooppalaisia muslimeita.
Vuonna 1947 Asad sai Pakistanin kansalaisuuden juuri perustetussa muslimivaltiossa ja nimitettiin Pakistanin islamilaisen valtion perustamista varten asetetun viraston johtajaksi. Tässä asemassa hän oli mukana luomassa Pakistanin ensimmäistä perustuslakia. Vuonna 1949 Asad nimitettiin Pakistanin ulkoministeriön Lähi-idän osaston johtajaksi. Vuonna 1952 hän edusti Pakistania YK:n yleiskokouksessa.
Muhammad Asadin tunnetuimpia teoksia ovat The Road to Mecca (Tie Mekkaan), omaelämäkerta, joka ulottuu 32 vuoden ikään, jolloin hän kääntyi islamiin juutalaisuudesta, sekä hänen pääteoksensa, The Message of the Qur’an, Koraanin käännös ja selitykset.
Varhaiset vuodet

Muhammad Asad syntyi ”Leopold Weissinä” 2. heinäkuuta 1900 juutalaiseen perheeseen Lembergissä, joka kuului Itävaltaan vuoteen 1918 saakka ja tämän jälkeen vuoteen 1939 kuului Puolan toiseen tasavaltaan. Nykyään paikka kuuluu Ukrainalle ja on nimeltään Lviv. Weissit kuuluivat juutalaisten rabbisukuun. Perheen isänsä Kiwa Weiss kuitenkin rikkoi perinteen ja kouluttautui lakimieheksi. Leopold sai lapsena uskonnollisen kasvatuksen. Hän puhui sujuvasti hepreaa ja osasi arameaa jo varhain. Hänelle olivat tuttuja Vanha Testamentti, Talmud, Mišna ja Gemara, samoin kun Raamatun eksegetiikka ja Targum.
Jätettyään yliopisto-opinnot Wienissä Weiss oleskeli 1920-luvun Saksassa vailla selkeää päämäärää työskennellen esimerkiksi ekspressionistiselle elokuvaohjaajalle Fritz Langille (F.W. Murnau, kirjassa The Road to Mecca). Työskennellessään amerikkalaisen uutistoimiston puhelinvaihteessa Weiss haastatteli venäläisen kirjailijan Maksim Gorkin vaimoa.
Weiss Palestiinassa

Weiss matkusti myöhemmin Palestiinaan, joka oli tuolloin brittiläinen mandaattialue. Hän asui setänsä talossa Jerusalemissa. Setä oli Dorian Feigenbaum, lvivläisen pankkiirin Menachem Mendel Feigenbaumin poika ja Sigmund Freudin oppilas, joka myöhemmin perusti Psychoanalytic Quarterly -lehden New Yorkissa. Weiss ryhtyi Frankfurter Zeitungin kirjeenvaihtajaksi myyden lehteen artikkeleita aluksi freelance-pohjalta. Hänen artikkelinsa kertoivat sionismin uhasta ja arabien pelosta. Hänestä tuli myöhemmin lehden vakituinen ulkomaankirjeenvaihtaja.
Kääntymys islamiin

Weissin työ johti hänet yhä syvempään vuorovaikutukseen Lähi-idän kulttuurin ja uskonnon kanssa. Pitkällisen pohdinnan ja ajattelun tuloksena hän kääntyi vuonna 1926 Berliinissä islamiin ja otti musliminimen Muhammad Asad.
Asad kuvasi islamia seuraavasti:
"Islam näyttää minusta arkkitehdin täydelliseltä luomukselta. Sen osat sopivat harmonisesti yhteen täydentäen ja tukien toisiaan – mitään ei ole liikaa, eikä liian vähän – muodostaen täydellisessä tasapainossa olevan struktuurin ja tukevan perustan."
Siirtomaavallat seurasivat epäluuloisina hänen matkojaan Egyptissä, Saudi-Arabiassa, Iranissa, Afganistanissa ja eteläisissä neuvostotasavalloissa. Englantilainen diplomaatti Saudi-Arabiassa kuvaili häntä ”bolševikiksi”, sillä hän oli kiinnostunut muun muassa vapautusliikkeistä, joiden päämääränä oli muslimimaiden vapauttaminen siirtomaaherruudesta.
Asad brittiläisessä Intiassa ja Pakistanissa

Asad muutti vuonna 1932 brittiläiseen Intiaan, jossa hän tutustui runoilija, filosofi ja ajattelija Muhammad Iqbaliin.  Tämä oli esittänyt alun perin ajatuksen Intian muslimivaltiosta, joka sitten toteutui Pakistanina. Iqbal sai Asadin jäämään Intiaan ja auttamaan muslimivaltion perustamisessa. Iqbal esitteli Asadin Chaudhry Niaz Ali Khanille, joka hyväntekeväisyystyönään perusti Dar-ul-Islam Trust Instituten Pathankotiin, Intiaan, ja Jauharabadiin, Pakistaniin.
Toisen maailmansodan puhjettua 1939 Asadin vanhemmat joutuivat pidätetyiksi ja natsien murhaamaksi. Britit pidättivät Asadin heti sodan alettua Lahoressa siitä huolimatta, että hän oli kieltäytynyt Saksan kansalaisuudesta vuonna 1938, kun Itävalta liitettiin Saksaan. Asad vietti kolme vuotta internoituna, kun vaimo Munira ja poika Talal elivät Chaudhry Niaz Ali Khanin talossa vapauduttuaan internoinnista aikaisemmin.
Pakistanin itsenäistyttyä 14. elokuuta 1947 Asad sai Pakistanin kansalaisuuden ja hänet nimitettiin Pakistanin islamilaisen valtion perustamista varten asetetun viraston johtajaksi.. Hän oli mukana valmistelemassa Pakistanin ensimmäistä perustuslakia.
Viimeiset vuodet

Pakistanissa Assad jäi pois poliittisista tehtävistä ja muutti Marokkoon, josta lopuksi siirtyi Espanjaan. Sillä hän asui Pola Hamida Asadin, puolalais-amerikkalaisen islamiin kääntyneen kolmannen vaimonsa kanssa kuolemaansa asti. Hänet on haudattu muslimien hautausmaahan Granadaan Andalusiaan.
Lapset

Asadilla on kaksi poikaa. Heinrich, ensimmäisestä avioliitosta Elsa Schiemannin kanssa ja Talal toisesta avioliitosta saudiarabialaisen Muniran kanssa. Talal Asad on tunnettu antropologi, joka on erikoistunut uskontotieteisiin ja jälkikolonialismiin.
Julkaisut

Asad kirjoitti useita kirjoja. Omaelämäkerta The Road to Mecca kertoo Lähi-idän matkoista ja kääntymyksestä sekä sionismin kasvusta. The Message of The Qur'aniaia pidetään johtavana Koraanin käännöksenä, vaikka sitä on kritisoitu mu'taziliittilaisista näkemyksistä. Hän käänsi ja selosti myös Sahih Bukharin, kokoelman haditheja. Lisäksi hän kirjoitti This Law of Oursin, jossa hän esittää näkemyksensä islamin laista ja hylkää taqlidin. Hän osoittaa islamin lain rationalismin ja moniarvoisuuden, jossa hän näkee salafismin vaikutuksen. Kirjassaan Islam at the Crossroads, hän esittää, että muslimien pitää valita omiensa ja lännen arvojen välillä.