stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen rukoilevaisen kansan yhdistys

| Suomen rukoilevaisen kansan yhdistys |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Rukoilevaisuus
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Perustettu:  1941 (1990)
Lakkautettu:  2018
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen rukoilevaisen kansan yhdistys ry oli Suomen vanhimman herätysliikkeen rukoilevaisten maltilliseen siipeen kuuluvien tahojen yhdistys.
Yhdistys järjesti vuosittain heinäkuussa Länsi-Suomen Herännäisjuhlat.
Yhdistyksen toiminta loppui 9. huhtikuuta 2018 ja varat siirtyivät Eurajoen opistolle, joka jatkaa yhdistyksen perinteitä.
Historia > Herätysliikkeen synty

Viidestä Suomen kirkon sisällä vaikuttavasta herätysliikkeestä ehkä vähiten tunnettu on rukoilevaisuus. Se syntyi 1700-luvulla kalantilaisen nuoren tytön, Liisa Eerikintyttären vuonna 1756 kokeman voimakkaan herätyksen seurauksena. Hän oli lampaita paimentaessaan lukenut Arthur Dentin kirjaa Totisen kääntymisen harjoitus ja joutunut syvän järkytyksen valtaan. Hänelle paljastui oma syntisyys ja iankaikkisen kadotuksen hirmuisuus. Tunnonvaivoihinsa hän löysi lohdutuksen ainoastaan evankeliumin ihanasta lupauksesta, että Jumala on kaikille katuvaisille armollinen ja laupias Kristuksen ristintyön tähden. Liisa kertoi herätyksestään muillekin, ja pian Kalannissa syntyi hengellinen herätys, joka levisi koko Varsinais-Suomen ja Satakunnan alueelle. Rukoilevaisuuden johtoon kohosi melko pian Nousiaisten kirkkoherra Abraham Achrenius ja myöhemmin hänen poikansa Antti Achrenius.
Historia > Liikkeen kehittyminen

1800-luvun alkuun mennessä oli 1700-luvulla alkanut herätys pääosin taantunut. Tuohon aikaan ilmeni eri puolilla maata paikallisia hurmoksellisia herätyksiä, ja vuosina 1817–1829 vaikutti niin sanottu hyppyherätys Satakunnan ja Vakka-Suomen alueella. Tämän ja varhemman herätyksen pohjalta muodostui nykyinen rukoilevaisuus. Hurmoksellisten piirteiden lisäksi korostettiin rukousta ja aktiivista parannuksen tekoa. 1870-luvulla liike joutui kilpailemaan kannatuksesta evankelisuuden kanssa sen levittyä rukoilevaisuuden kannatusalueille. Tässä kohtaamisessa rukoilevaisuuden tietoisuus oman uskontulkintansa omaleimaisuudesta terävöityi. 1800-luvun lopulta alkaen tuli ongelmaksi myös suhtautuminen uusiin kirkollisiin kirjoihin. Rukoilevaiset eivät hyväksyneet uutta virsikirjaa, kirkkokäsikirjaa tai raamatunkäännöstä vaan käyttivät edelleen siihen asti käytössä olleita vuoden 1701 virsikirjaa, vuoden 1776 Raamattua ja vuoden 1693 kirkkokäsikirjaa. Tämä aiheutti osittaista vetäytymistä kirkon aktiivisesta jumalanpalveluselämästä omien seurojen puitteisiin. 1900-luvulla liike alkoi organisoitua alkamalla pitää yhteisiä herännäisjuhlia vuodesta 1906. Vuonna 1911 perustettiin oma lehti, Länsi-Suomen Herännäislehti ja 1926 perustettiin Eurajoen kristillinen opisto. Yhdistykseksi liike organisoitui vuonna 1941.
Historia > Jakautuminen

1984 rukoilevaisuus jakaantui kahtia, Suomen rukoilevaisen kansan yhdistykseksi ja Länsi-Suomen Rukoilevaisten Yhdistykseksi. Suurimpana syynä jakaantumiselle oli yhdistysten erilainen suhtautuminen kirkollisiin uudistuksiin. Länsi-Suomen Rukoilevaisten Yhdistys halusi säilyttää rukoilevaisuudelle ominaiset tunnusmerkit (polvirukous, vanhojen veisuu- ja saarnakirjojen käyttö) sekä pitäytyä naispappeuden vastaisella kannalla, mitä yhdistys perusteli Raamatulla. Suomen rukoilevaisen kansan yhdistys taas halusi uudistaa liikettä (esimerkiksi hyväksymällä naispappeuden) rukoilevaisuudelle tunnusomaisten piirteiden jäädessä pois. Länsi-Suomen Rukoilevaisten Yhdistykselle jäi jo vuonna 1911 perustettu Länsi-Suomen Herännäislehti, kun taas Suomen rukoilevaisen kansan yhdistykselle jäi Eurajoen kansanopisto, rukoilevaisuuden perinteikäs keskus.
Perinteet

Suomen rukoilevaisen kansan yhdistys pyrki edustamaan rukoilevaisuutta uudistavassa hengessä. Toisin kuin Länsi-Suomen rukoilevaisten yhdistys, joka suosii vanhaa raamatunkäännöstä ja virsikirjaa, rukoilevaisen kansan yhdistyksen parissa käytettiin vanhojen lisäksi myös uusia. Jumalanpalveluksia pidettiin sekä vanhan että uuden kirkkokäsikirjan mukaan. Laulukirjana käytettiin virsikirjan ohella Achreniuksen laulukirjaa, erityisesti sen uudistettua versiota Armon lapset veisatkaa.
Toiminta

Yhdistykseen kuului noin 60 henkeä, mutta toimintaan osallistuvia oli vuonna 2011 noin 300. Yhdistys järjesti jumalanpalveluksia sekä kesäisin Länsi-Suomen Herännäisjuhlat, Harjavallan Herännäisjuhlat ja Säkylän Herännäisjuhlat. Lisäksi järjestettiin seuroja. Yhdistys myös julkaisi ja myi kirjallisuutta, kuten omaa laulukirjaansa Armon lapset veisatkaa. Tiedotuskanavana toimi Herättäjä-Yhdistyksen lehti Hengellinen Kuukauslehti.
Toiminta > Herännäisjuhlat

Ensimmäiset Herännäisjuhlat pidettiin Porissa Tuorsniemen talon pihalla vuonna 1906. Sen jälkeen tapahtuma on järjestetty vuosittain. Vuodesta 2000 lähtien juhlapaikat ovat olleet seuraavat: vuonna 2000 Laitila, vuonna 2001 Jämijärvi, vuonna 2002 Kokemäki, vuonna 2003 Eurajoki, vuonna 2004 Rauma, vuonna 2005 Eura, vuonna 2006 Eurajoki, vuonna 2007 Pyhäranta, vuonna 2008 Ulvila, vuonna 2009 Nakkila, vuonna 2010 Luvia, vuonna 2011 Harjavalta. Vuonna 2012 Herännäisjuhlat olivat Säkylässä.
Vuonna 2013 Herännäisjuhlat pidettiin Kalannissa, 2014 Laitilassa, 2015 Porin Teljässä, 2016 juhlat pidettiin Eurassa, ja ne olivat järjestyksessä 110. juhlat. 2017 juhlat olivat Raumalla ja 2018 Eurajoella.
Aiheesta muualla

Uskonnot.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjallisuutta

Tiililä, Osmo: Rukoilevaisten kirjoja.  SKS, 1961.
Tiililä, Osmo: Rukoilevaisten kertomaa.  WSOY, 1966.
Ragnar Granvik

| Ragnar Granvik> Suomen liikenneministeri |
| --- | --- |
 Miettusen III hallitus 29.9.1976–14.5.1977  
Edeltäjä:  Kauko Hjerppe
Seuraaja:  Veikko Saarto
Kansanedustaja
 5.4.1966–23.3.1979  
Ryhmä/puolue:  Ruotsalainen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Vaasan läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. joulukuuta 1910 Teerijärvi
Kuollut: 10. lokakuuta 1997 (86 vuotta) Kruunupyy
Ammatti:  maanviljelijä
Arvonimi: kunnallisneuvos (1978)
Tiedot
Puolue:  RKP
Ragnar Ingemar Granvik (7. joulukuuta 1910 Teerijärvi – 10. lokakuuta 1997 Kruunupyy) oli suomalainen poliitikko ja maanviljelijä.
Granvik oli RKP:n kansanedustajana Vaasan läänin vaalipiiristä 1966–1978 ja hän toimi liikenneministerinä 1976–1977 Miettusen III hallituksessa.
Granvik suoritti kansakoulun jälkeen maamieskoulun ja toimi maanviljelijänä kotipaikkakunnallaan Teerijärvellä. Naimisiin hän meni vuonna 1940 Birgitta Viola Hästbackan kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä ja kaksi poikaa. Toinen pojista, maanviljelysneuvos Nils-Anders Granvik (1944–2021), toimi isänsä tapaan kansanedustajana. Toinen poika Carl-Johan Granvik loi puolestaan kansainvälisen pankkiuran ja sai rahoitusneuvoksen arvonimen.
Ragnar Granvik itse sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1978.
Aiheesta muualla

Ragnar Granvik Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Kauko Hjerppe | Suomen liikenneministeri 1976−1977 | Seuraaja: Veikko Saarto |
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
RKP (11):  Ehrnrooth  Gestrin  Granvik  Korsbäck  Kull  Melin  Nordström  Procopé  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
RKP (11):  Ehrnrooth  Gestrin  Granvik  Korsbäck  Melin  Procopé  Sigfrids  Stenbäck  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
RKP (9):  Ehrnrooth (1972–1973)  Gestrin  Granvik  Procopé  Sigfrids  Stenbäck  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
RKP (9):  Gestrin  Granvik  Malm  Melin  Sigfrids  Stenbäck  Taxell  Westerlund  Zilliacus 
Ahvenanmaa:  E. Häggblom (1975–1976†)  G. Häggblom (1976–1979) 
Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (20):  Antila  Backlund  Granvik  Huima  Kiviaho  Korsbäck  Kosola  Lillqvist  Linna  Lintilä  Mattila  Mäki-Hakola  Nordström  Nurminen  Rodén  Saloranta  Savela  Teir  Tiitu  Uusitalo 
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (19):  Asunmaa  Granvik  Kangas  Kauppi  Korsbäck  Lepistö  Lillqvist  Linna  Lintilä  Mäki-Hakola  Orrenmaa  Rodén  Salmi  Seppä  Sigfrids  Suokas  Teir  Uusitalo  Åsvik 
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (18):  Asunmaa  Granvik  Kangas  Kauppi  Lepistö (1972–1973†)  Lillqvist  Linna  Mäki-Hakola  Pihlajamäki  Pohjonen  Rodén (1973–1975)  Salmi  Saloranta  Seppä  Sigfrids  Suokas  Teir  Uusitalo  Åsvik 
| n k Vaasan läänin vaalipiirin kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (18):  Aaltonen  Asunmaa  Fred  Granvik  Jokiniemi  Kangas  Kauppi  Lillqvist  Linna  Malm  Mäki-Hakola  Orrenmaa  Pihlajamäki  Pohjonen (1975–1977)  Raudasoja (1977–1979)  Sigfrids  Tuomaala  Uusitalo  Wahlström 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Santeri Haapanen

| Kaarlo Aleksanteri (Santeri) Haapanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. joulukuuta 1877 Puolanka
Kuollut: 25. huhtikuuta 1957 (79 vuotta) Hyrynsalmi
Ammatti:  kansanedustaja
Kaarlo Aleksanteri (Santeri) Haapanen (23. joulukuuta 1877 Puolanka – 25. huhtikuuta 1957 Hyrynsalmi) oli suomalainen kansanedustaja.
Kansanedustajana

Suomalainen puolue 1909–1911, Oulun läänin eteläinen vaalipiiri
Maalaisliitto 1917–1919,  Oulun läänin eteläinen vaalipiiri
Ragnar Furuhjelm

Ragnar Furuhjelm 1930-luvun alku­puolella.
Elis Ragnar Furuhjelm (12. lokakuuta 1879 Oulu – 15. marraskuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen tähtitieteilijä, professori ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja ja ministeri.
Furuhjelmin vanhemmat olivat protokollasihteeri Elis Furuhjelm ja Selma Gabriella Antell. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1897 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1901 ja lisensiaatin sekä tohtorin tutkinnot 1907. Furuhjelm oli matematiikan ja ruotsin kielen opettajana Nya svenska läroverketissä Helsingissä 1898–1904 ja 1905–1906. Hän toimi Helsingin tähtitieteellisen observatorion tähtivalokuvaustöiden assistenttina 1900–1908, apulaisjohtajana 1908–1933 ja observatorion assistenttina 1907–1918. Furuhjelm julkaisi yli 4 000 tähden ominaisliikkeet.
Furuhjelm oli Helsingin yliopiston tähtitieteen dosenttina 1910–1918 ja henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina 1918–1944. Tämän ohella hän oli Helsingin yliopiston fys.-matemaattisen osaston notaarina 1910–1917, Åbo Akademin kanslerin sihteerinä 1918–1944 ja Nya Argus -lehden toimituskunnan jäsenenä. Furuhjelm valittiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 1918 ja toimi sen puheenjohtajana 1937–1938.
Furuhjelm oli ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä 1917–1944. Hän oli eduskunnan toinen varapuhemies 1928 ja toimi eduskunnan valtiovarainvaliokunnan puheenjohtajana 1921–1930, 1931–1932 ja 1940–1944. Furuhjelm oli II valtiovarainministeri Kivimäen hallituksessa 1932–1933. Presidentin valitsijamiehenä Furuhjelm oli vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa.
Antti Halonen (poliitikko)

Antti Halonen (14. kesäkuuta 1885 Jaakkima – 5. heinäkuuta 1942 Viipuri) oli suomalainen maanviljelijä, piirisihteeri ja maalaisliiton kansanedustaja.
Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Halonen ja Cecilia Lötjönen. Hän kävi sihteeriopiston 1918 ja suoritti saarnalupatutkinnon 1919 Savonlinnan tuomiokapitulissa. Halonen toimi maanviljelijänä Jaakkimassa. Hän oli metsätöiden johtajana 1907–1910, Sortavalan evankelisen seuran matkapuhujana 1910–1918 ja Etelä-Karjalan nuorten kristillisen piirijärjestön sihteerinä 1919–1942.
Halonen oli kansanedustajana 1930–1942 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa heinäkuussa 1942 ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli maalaisliiton Toivo Ikonen. Halonen oli kirkolliskokousedustajana ja hän kuului Laatokan kalastajaliiton ja Suomen kalastajayhdistyksen johtokuntiin.
Antti Halonen oli naimisissa 1923–1940 Ida Valkeapään kanssa ja 1941 Iida Maria Tillin kanssa.
Vetlandan kunta

| Vetlandan kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Keskustaajama:  Vetlanda
Kuntakoodi:  0685
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  1 500,35 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  27 621
 – Väestötiheys:  18,4 as./km²
 
 www.vetlanda.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vetlandan kunta (ruots. Vetlanda kommun) on Jönköpingin läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Smålandiin. Kunnan keskustaajama on Vetlanda.
Kunnan maapinta-ala on 1 500,35 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 27 621 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 130,14 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 8,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuonna 1862 nykyisen kunnan alue koostui 20 pitäjästä. Jokaiseen niistä muodostettiin 1.1.1863 oma maalaiskunta. Vetlandan maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1887 Vetlanda-niminen taajaväkinen yhdyskunta. Se erotettiin vuonna 1909 Vetlandan kauppalaksi, joka muutettiin Vetlandan kaupungiksi vuonna 1920.
Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Alseda (Alseda, Karlstorp, Skede ja Ökna)
Björkö (Björkö ja Nävelsjö)
Bäckaby (Bäckaby, Fröderyd, Ramkvilla ja Skepperstad)
Korsberga (Korsberga, Lemnhult ja Södra Solberga)
Lannaskede (Myresjö ja Lannaskede)
Nye (Nye, Näshult, Skirö ja Stenberga)
Vetlandan maalaiskunta (Bäckseda, Näsby ja Vetlandan maalaiskunta).
Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin Vetlandan kunta yhdistämällä kaupunki ja yllä mainitut "suurkunnat". Bäckabyhyn kuulunut Skepperstadin seurakunta liitettiin kuitenkin Sävsjön kuntaan.
Väestönkehitys

| Vetlandan kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 28 061 | 28 061 |
| 1955 | 1955 |    | 28 380 | 28 380 |
| 1960 | 1960 |    | 27 864 | 27 864 |
| 1965 | 1965 |    | 28 082 | 28 082 |
| 1970 | 1970 |    | 28 860 | 28 860 |
| 1975 | 1975 |    | 28 532 | 28 532 |
| 1980 | 1980 |    | 28 736 | 28 736 |
| 1985 | 1985 |    | 27 965 | 27 965 |
| 1990 | 1990 |    | 28 023 | 28 023 |
| 1995 | 1995 |    | 27 825 | 27 825 |
| 2000 | 2000 |    | 26 624 | 26 624 |
| 2005 | 2005 |    | 26 459 | 26 459 |
| 2010 | 2010 |    | 26 304 | 26 304 |
| 2015 | 2015 |    | 26 873 | 26 873 |
| 2020 | 2020 |    | 27 502 | 27 502 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 3 531 | 13,1 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 775 | 2,9 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 1 340 | 5,0 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 21 227 | 79,0 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 209 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,8 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 4,1 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 270 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,0 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 187 039 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 84 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 20,5 %
18–64-vuotiaat: 57,5 %
65 vuotta täyttäneet: 22,1 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 4,7 | 4,9 |
|   | jalostus | 41,5 | 39,3 |
|   | palvelut | 52,6 | 54,6 |
|   | tuntematon | 1,2 | 1,2 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 12 463 | 12 735 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 97,9 |  |
Taajamat

Kunnassa on 11 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 75,2 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 6 522 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Vetlanda | 13 050 |
| 2 | Ekenässjön | 1 517 |
| 3 | Landsbro | 1 426 |
| 4 | Holsbybrunn | 729 |
| 5 | Korsberga | 694 |
| 6 | Myresjö | 646 |
| 7 | Kvillsfors | 500 |
| 8 | Sjunnen | 422 |
| 9 | Skede | 304 |
| 10 | Björköby | 273 |
| 11 | Pauliström | 221 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Bäckseda
Nye
Luettelossa mainituista taajamista Bäckseda on sittemmin kasvanut yhteen Vetlandan taajaman kanssa.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Farstorp
Flugeby
Lindshammar*
Nye
Näshult
Ramkvilla
Skirö
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Lindshammar kuuluu osin myös Uppvidingen kuntaan.
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Alseda
Aspö
Hultanäs + Svartarp
Ädelfors
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Vetlandan kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 6 | 6 | 8 | 9 | 8 | 7 | 9 | 8 | 7 | 6 | 8 | 7 | 5 | 7 |  |
|   | Keskustapuolue | 17 | 18 | 16 | 14 | 12 | 12 | 11 | 10 | 9 | 9 | 9 | 6 | 5 | 5 |  |
|   | Liberaalit | 5 | 5 | 5 | 3 | 6 | 5 | 4 | 3 | 3 | 4 | 4 | 3 | 2 | 1 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 3 | 2 | 3 | 4 | 3 | 5 | 7 | 5 | 8 | 7 | 7 | 4 | 4 | 5 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 1 | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 17 | 17 | 16 | 18 | 17 | 17 | 16 | 19 | 16 | 19 | 17 | 13 | 12 | 12 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 2 | 4 | 3 | 3 | 2 | 2 | 2 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 4 | 5 |  |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 9 | 8 |  |
|   | Yhteensä  | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 45 | 45 | 45 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Alsedan piiri
Björkön piiri
Bäckabyn piiri
Bäcksedan piiri
Fröderydin piiri
Karlstorpin piiri
Korsbergan piiri (Småland)
Lannaskeden piiri
Lemnhultin piiri
Myresjön piiri
Nyen piiri
Näsbyn piiri (Småland)
Näshultin piiri
Nävelsjön piiri
Ramkvillan piiri
Skeden piiri
Skirön piiri
Stenbergan piiri
Södra Solbergan piiri
Vetlandan piiri
Öknan piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Vetlanda
Bäckseda
Näsby
Korsberga
Nye, Näshult och Stenberga
Alseda
Björkö
Nävelsjö
Lannaskede
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Alseda
Björkö
Bäckaby
Bäckseda
Fröderyd
Karlstorp
Korsberga
Lannaskede
Lemnhult
Myresjö
Nye (Mörsebo)
Näsby
Näshult
Nävelsjö
Ramkvilla
Skede
Skirö
Skärbäck*
Stenberga
Södra Solberga (Solberga)
Vetlanda
Ökna
Seurakunnat > Kirkot

Alsedan kirkko
Björkön kirkko
Bäckabyn kirkko
Bäcksedan kirkko
Fröderydin kirkko
Karlstorpin kirkko
Korsbergan kirkko
Lannaskeden vanha kirkko
Lannaskede-Myresjön kirkko
Lemnhultin kirkko
Myresjön vanha kirkko
Nyen kirkko
Näsbyn kirkko
Näshultin kirkko
Nävelsjön kirkko
Ramkvillan kirkko
Skeden kirkko
Skirön kirkko
Stenbergan kirkko
Södra Solbergan kirkko
Vetlandan kirkko
Öknan kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Vetlandan kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Vetlanda kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Jönköpingin läänin kunnat
Kartta Vetlandan kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Otto Elfving

| Otto Elfving |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 1.4.1919–4.9.1922, 20.10.1926–1.9.1927  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Vaasan läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1874 Turku
Kuollut: 14. lokakuuta 1944 (70 vuotta) Pietarsaari
Ammatti:  peltiseppä
Otto Wilhelm Elfving (12. huhtikuuta 1874 Turku − 14. lokakuuta 1944 Pietarsaari) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922 ja 1926–1927.