stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jousiammunta kesäolympialaisissa 1996
Mitalistit > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Kilpailu | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Naisten yksilökilpailu |  Kim Kyung-Wook |  He Ying |  Olena Sadovnycha |
| Naisten joukkuekilpailu |  Etelä-Korea: Kim Jo-Sun Kim Kyung-Wook Yoon Hye-Young |  Saksa: Barbara Mensing Cornelia Pfohl Sandra Wagner-Sachse |  Puola: Iwona Dzięcioł Katarzyna Klata Joanna Nowicka |
Jousiammunta olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924–1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1996 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Softball | Soutu | Sulkapallo | Taitouinti | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Joulukuusikauppiaat

| Joulukuusikauppiaat> Big Business |
| --- | --- |
 Stan Laurel ja Oliver Hardy Joulukuusikauppiaissa.
Ohjaaja:  James W. Horne
Käsikirjoittaja:  H. M. Walker
Tuottaja:  Hal Roach
Kuvaaja:  George Stevens
Leikkaaja:  Richard C. Currier (käännä suomeksi)
Pääosat:  Stan Laurel Oliver Hardy Jimmy Finlayson Tiny Sandford
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hal Roach Studios
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  20. huhtikuuta 1929
Kesto:  19 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Herra ja rouva Hardy (That's My Wife, 1929)
Seuraaja:  Ristiriitoja (Unaccustomed As We Are, 1929)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joulukuusikauppiaat (engl. Big Business, esitetty Suomessa myös nimillä Kuusikauppiaat, Kauppa kuin kauppa ja Hieno liikeyritys) on vuonna 1929 valmistunut yhdysvaltalainen lyhyt mykkäkomedia. Ohukaisena ja Paksukaisena tunnetut Oliver Hardy ja Stan Laurel näyttelevät kauppiaita, jotka yrittävät myydä joulukuusia ovelta ovelle esikaupunkialueella Kaliforniassa ja kohtaavat Jimmy Finlaysonin esittämän äkäisen asukkaan. Väärinkäsityksestä seuraa koston kierre ja elokuva huipentuu jaksoon, jossa Stan ja Ollie hajottavat miehen omakotitaloa. Kumpikaan osapuoli ei puutu toisen toimintaan, sillä kaikki kolme miestä keskittyvät pelkästään toistuvaan kostoon. Elokuvan apulaisohjaajana ja -käsikirjoittajana toimi Leo McCarey ja kuvaajana tuleva ohjaaja George Stevens.
Tunnetun anekdootin mukaan elokuvan kuvausryhmä olisi kuvausten yhteydessä mennyt vahingossa väärään osoitteeseen ja hajottanut jonkun viattoman sivullisen kotitalon, mutta tämä ei todellisuudessa pidä paikkaansa. Kuvauspaikkana käytetty talo kuului leikkaaja William H. Terhunelle, ja se on edelleen pystyssä Los Angelesin Cheviot Hillsissä. Toisen virheellisen käsityksen mukaan elokuva tapahtuisi keskellä kesää, vaikka todellisuudessa se kuvattiin vuoden 1928 jouluviikolla; eteläisessä Kaliforniassa on usein alkutalvellakin leuto sää.
Joulukuusikauppiaat valittiin vuonna 1992 National Film Registryn kulttuurisesti merkittävien elokuvien listalle.
Aiheesta muualla

Joulukuusikauppiaat Mykkäelokuvat.com
Silentera.com: Joulukuusikauppiaat (englanniksi)
José Manuel Abascal

| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Espanja> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 | 1 500 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Indianapolis 1987 | 1 500 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ateena 1982 | 1 500 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Milano 1982 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Budapest 1983 | 1 500 m |  |
José Manuel Abascal (s. 17. maaliskuuta 1958) on espanjalainen entinen 1 500 metrin juoksija, joka voitti pronssia vuoden 1984 kesäolympialaisissa. Vuonna 1986 hän juoksi ennätysaikansa 3.31,13. Vuoden 1987 sisäratojen maailmanmestaruuskilpailussa hän saavutti hopeaa.
Abascal voitti Espanjan mestaruuden 1 500 metrillä vuosina 1978, 1981, 1982, 1984 ja 1985.
Jumala on

| Jumala on |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juice Leskinen
Kustantaja:  Kirjayhtymä
Julkaistu:  1996
Sivumäärä:  94
ISBN:  951-26-4187-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jumala on Juice Leskisen kirjoittama runokokoelma. Se ilmestyi Kirjayhtymän julkaisemana vuonna 1996. Leskiselle tyypilliseen tapaan kokoelman nimi on kaksitulkintainen, sillä kustantajansa mukaan hän oli kommentoinut sen nimeä: ”Jumala on – tai off”. Kokoelman nimikkorunossa todetaan: Olen tullut siihen tulokseen, että jumala on – – vaikkei uskoisi.
Joan Fontaine

| Joan Fontaine |
| --- | --- |
 Joan Fontaine 1943
Henkilötiedot
Koko nimi:  Joan de Beauvoir de Havilland
Syntynyt: 22. lokakuuta 1917 Tokio, Japani
Kuollut: 15. joulukuuta 2013 (96 vuotta) Carmel-by-the-Sea, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:   Brian Aherne (vih. 1939–45)  William Dozier (vih. 1946–51)  Collier Young (vih. 1952–61)  Alfred Wright, Jr. (vih. 1964–69) 
Lapset:  2
Sukulaiset:  Olivia de Havilland (sisko)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1935–1994
Merkittävät roolit:   Rebekka  Vaarallisia valheita  Varhaiskypsää rakkautta  Kirje tuntemattomalta naiselta 
Palkinnot
 Parhaan naispääosan Oscar-palkinto   Vaarallisia valheita 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Joan Fontaine elokuvassa Vaarallisia valheita (1941)
Joan Fontaine elokuvan Naiset (1939) trailerissa.
Joan de Beauvoir de Havilland (22. lokakuuta 1917 Tokio, Japani – 15. joulukuuta 2013 Carmel-by-the-Sea, Kalifornia, Yhdysvallat), taiteilijanimeltään Joan Fontaine, oli brittiläis-yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä. Hänen uransa kulta-aikaa oli 1940-luku, jolloin hän nousi tunnetuksi melodramaattisissa rooleissa Alfred Hitchcockin tuotannoissa Rebekka (1940) ja Vaarallisia valheita (1941). Jälkimmäisestä hän voitti parhaan naispääosan Oscarin.
Fontainen hahmot olivat yleensä vaikeisiin tai vaarallisiin tilanteisiin joutuvia naisia. Hän näytteli enimmäkseen draamaelokuvissa 1950-luvulle asti, jolloin hänen elokuvauransa hiipui. Tällöin hän siirsi uransa painopisteen teatteriin ja televisioon. Fontaine esiintyi valkokankaalla viimeisen kerran 1966, ja eläköityi näyttelemisestä kokonaan 1990-luvun alkupuolella.
Lapsuus ja nuoruus

Joan Fontaine oli brittiläisten vanhempien kahdesta tyttärestä nuorempi. Hänen isänsä oli asianajaja Walter de Havilland ja äiti näyttelijä Lilian Fontaine (o.s. Ruse). He olivat avioituneet vuonna 1914. Joanin sisar oli häntä 15 kuukautta vanhempi Olivia de Havilland (1916–2020), joka oli myös tunnettu näyttelijä. Siskosten isä toimi englannin kielen professorina Tokion keisarillisessa yliopistossa. Äiti puolestaan oli opiskellut Lontoon Royal Academy of Dramatic Art -teatterikoulussa ennen avioliittoaan. Joanin ollessa kaksivuotias hänen vanhempansa erosivat. Lilian päätti palata Englantiin lastensa kanssa, saatuaan tietää miehensä pettäneen häntä. Joanin sairastumisen vuoksi matka päättyi Kaliforniaan, jossa perhe asettui Saratogan kylään noin 80 kilometrin päähän San Franciscosta.
Sisarusten isä jätti lopulta perheen, palasi Japaniin ja avioitui taloudenhoitajansa kanssa. Lapsena paljon sairastelleen Fontainen terveys koheni nuoruusvuosina. Hän kävi Los Gatos High Schoolia yhdessä sisarensa kanssa, johon hänellä oli riitaisat välit. Siskokset esiintyivät paikallisissa näytelmissä, ja heidän äitinsä opetti heille näyttämötaiteen alkeita. Lilian avioitui tavaratalojohtaja George Fontainen kanssa vuonna 1925. Isäpuolen ankara kasvatustyyli aiheutti riitoja hänen ja tytärpuoltensa välille. Joan muutti 16-vuotiaana Japaniin isänsä luo ja opiskeli ulkomaisten lasten koulussa Tokyo School for Foreign Children. Vuoden kuluttua hän palasi takaisin Kaliforniaan.
Ura

Fontaine aloitti näyttelijänuran samoihin aikoihin sisarensa kanssa vuonna 1935, mutta sai aluksi vain pieniä rooleja. Joan de Havilland esiintyi debyyttielokuvansa Ei naisia enää! alkuteksteissä nimellä Joan Burfield, jottei häntä verrattaisi siskoonsa, jolla oli sopimus Warner Bros.-studion kanssa. Fontainen elokuvaura takkuili koko 1930-luvun jälkipuoliskon, joten hän työskenteli ohessa paikallisissa teatteriproduktioissa. Näyttämödebyytissään Kind Lady hän käytti lavanimeä Joan St. John. Hän otti pian käyttöön isäpuolensa sukunimen ja esiintyi nimellä Joan Fontaine ensimmäisen kerran näytelmässä Call It a Day. Vuonna 1936 Fontaine pääsi RKO Picturesin palkkalistoille. Hän teki pienehkön roolin muun muassa menestyselokuvassa Gunga Din (1939) ja sai enemmän näkyvyyttä saman vuoden Naiset-elokuvassa.
Fontainesta tuli tähti vuonna 1940, kun Alfred Hitchcock roolitti hänet naispääosaan elokuvaansa Rebekka, josta Fontaine oli Oscar-ehdokkaana. Hitchcock oli ilmeisen tyytyväinen Fontainen suoritukseen, ja tämä näytteli hänen ohjauksessaan toisen kerran elokuvassa Vaarallisia valheita (1941). Fontaine voitti roolistaan parhaan naispääosan Oscarin. Myös hänen sisarensa Olivia de Havilland oli ollut ehdokkaana roolistaan elokuvassa Yö on liian lyhyt. Palkinto nosti Fontainen uran nousuun, ja sisarusten välinen kilpailu toi tiettävästi yhä enemmän pahaa verta heidän välilleen. Fontaine sai toisen Oscar-ehdokkuutensa vuoden 1943 elokuvasta Varhaiskypsää rakkautta ja näytteli pääosan elokuvassa Kotiopettajattaren romaani (1944).
1940-luvun jälkipuoliskolla Fontaine näytteli juonittelevaa murhaajaa elokuvassa Tie pimeään (1947) sekä muusikkoon salaa rakastunutta naista klassikossa Kirje tuntemattomalta naiselta (1948).
1950-luvun alussa Fontaine esitti sosiaalista kiipijää elokuvassa Syntynyt pahaksi ja näytteli Elizabeth Taylorin kanssa epookkielokuvassa Ivanhoe. Hänen filmiuransa alkoi kuitenkin hiipua. Tällöin Fontaine jatkoi teatteriuraansa menestyksellä; hän sai loistavat arvostelut Broadway-näytelmästä Teetä ja sympatiaa (1954), jossa hänen vastanäyttelijänsä oli Anthony Perkins. Fontaine jatkoi uraansa 1960-luvulla teatteriproduktioissa kuten Leijona talvella. Samaan aikaan hän näytteli televisiossa. Vuonna 1978 häneltä ilmestyi omaelämäkerta No Bed of Roses.
Yksityiselämä

Joan Fontaine oli naimisissa neljä kertaa:
Brian Aherne (1939–1945)
William Dozier (1946–1951)
Collier Young (1952–1961)
Alfred Wright, Jr. (1964–1969)
Fontainen ainoa biologinen tytär, Deborah Leslie, syntyi vuonna 1948 avioliitosta William Dozierin kanssa. Lisäksi hänellä oli Perusta adoptoitu tytär Martita, joka karkasi kotoa vuonna 1963.
Fontainella oli myrskyisä suhde siskoonsa Olivia de Havillandiin. Sisarten välinen elinikäinen vihanpito sai paljon julkisuutta. Fontaine on kuvaillut suhdettaan de Havillandiin avoimesti omaelämäkerrassaan No Bed of Roses. Hän koki muun muassa jääneensä sisarensa varjoon, kun tästä tuli menestynyt elokuvatähti, ja että heidän äitinsä suosi Oliviaa. Myös Oscar-kilpailu toi tiettävästi pahaa verta sisarten välille.
Siskosten välit tulehtuivat vuonna 1946, kun Fontaine puhui toimittajalle negatiiviseen sävyyn de Havillandin puolisosta, Marcus Goodrichistä. Tapauksen jälkeen siskokset eivät puhuneet toisilleen viiteen vuoteen. De Havillandin avioeron jälkeen 1950-luvulla he alkoivat pitää jälleen yhteyttä, ja viettivät perheineen yhteisen joulun vuonna 1961. Fontainen sanojen mukaan lopullinen välirikko tuli Lilian-äidin muistotilaisuudessa 1975. Hän väitti, ettei de Havilland ollut ilmoittanut hänelle heidän äitinsä kuolemasta tai kutsunut häntä muistotilaisuuteen. Todellisuudessa de Havilland oli lähettänyt sisarelleen sähkeen, mutta se tavoitti Fontainen vasta kaksi viikkoa myöhemmin.
Joan Fontainella on tähti Hollywood Walk of Famella, osoitteessa 1645 Vine Street.
Valikoitu filmografia

Rebekka (1940)
Vaarallisia valheita (1941)
Varhaiskypsää rakkautta (1943)
Kirje tuntemattomalta naiselta (1948)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joan Fontaine Elonetissä.
Joan Fontaine Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Joan Fontaine (maksullinen muistokirjoitus) Helsingin Sanomat.  18.12.2013.
Juhlalevy (Aimo Saxelinin albumi)

| Aimo Saxelin – Juhlalevy Aimo Saxelin |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2011
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Salix
Aimo Saxelin – Juhlalevy on Aimo Saxelinin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Salix.
Kappaleet

Ilta Linnanmäellä
Paula
Tango meille
Et kaipuuta näyttää saa
Katkeraa
Renee
Syys sydämessä
Rakkauden syksy
Silloin olen onnellinen
Eron hetki on kaunis
Kylmät kuulet
La Paloma
Valkovuokot
Joseph Stefano

Joseph William Stefano (5. toukokuuta 1922 − 25. elokuuta 2006) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka tunnettiin parhaiten Robert Blochin romaaniin perustuvan elokuvan, Psychon, käsikirjoittajana ja Outer Limits -televisiosarjan tuottajana ja toisena käsikirjoittajana.
Stefano kuoli sydänkohtaukseen 25. elokuuta 2006.
Varhaiset vuodet

Teini-iässä Stefano oli niin halukas ryhtymään näyttelijäksi, että lopetti lukion kahta viikkoa etuajassa ja matkasi New York Cityyn. Manhattanilla hän otti taiteilijanimen Jerry Stevens.
The Outer Limits

Stefano oli The Outer Limits-sarjan ensimmäisen tuotantokauden tuottaja ja käsikirjoitti seuraavat kaksitoista jaksoa:
"Nightmare"
"It Crawled Out of the Woodwork"
"The Zanti Misfits"
"The Mice"
"Don't Open Till Doomsday"
"The Invisibles"
"The Bellero Shield"
"Moonstone"
"Fun and Games"
"A Feasibility Study"
"The Chameleon"
"The Forms of Things Unknown"
Viimeisen oli tarkoitus olla pilottijakso sarjana The Unknown, mutta ABC hylkäsi sen ja Stefano uudelleentyösti siitä The Outer Limitsin ensimmäisen tuotantokauden päätösjakson.
Juhla-asu

Prinssi Philip, Laura Bush, Elisabet II ja George W. Bush juhla-asuissa. Miehillä on frakki ja naisilla juhlapuku.
Juhla-asu on suurissa muodollisissa juhlissa käytettävä asu. Useimmiten tällaisten juhlien kutsukortissa mainitaan toivottu pukeutumistaso. Kutsussa mainittua pukeutumiskoodia pidetään yleensä kohteliaana noudattaa osoittaakseen kunnioitusta juhlien järjestäjille ja tilaisuuden luonteelle. Maininta "juhlapuku" tarkoittaa miehellä ensisijaisesti frakkia ja vararatkaisuna yleisimmin tummaa pukua. Naisen juhlapuku riippuu miesten pukeutumista enemmän vuorokaudenajasta. Juhliin saapuva pariskunta valitsee asunsa yhteneväisen linjan vuoksi samalle "juhlavuustasolle". Juhla-asuihin voi myös yhdistellä oman makunsa mukaan erilaisia vivahteita. Asun valinnassa pyritään yleensä välttämään sekä ali- että ylipukeutumista.
Päivätilaisuuksissa, kuten häissä, syntymäpäivillä tai avajaisissa, pariskunnan pukuyhdistelmiä voivat olla esimerkiksi seuraavat:
miehellä häissä frakki, naisella pitkä puku, hattu ja hansikkaat
miehellä saketti, naisella lyhyt pitkähihainen asu, hattu ja hansikkaat
miehellä tumma puku, naisella vierailupuku, mahdollisesti kepeä hattu
Iltatilaisuuksissa kuten päivällisillä, juhlatanssiaisissa pukuyhdistelmiä voivat olla
miehellä frakki, naisella juhlapuku
miehellä smokki, naisella pitkä iltapuku
miehellä tumma puku, naisella pitkä iltapuku
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.yhteishyva.fi/kauneus-ja-pukeutuminen/pukeutuminen/pukeutumiskoodien-abc/0218010-77130 (Arkistoitu – Internet Archive)
Pukeutumisopas
Juho Jokinen (jääkiekkoilija, 1976)

| Juho Jokinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. helmikuuta 1976 Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Juice
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  80 kg
Sarja:  SM-liiga
Aik. seurat:  JYP, Kiekko-67, TPS, Ässät,  Pelicans, Kalpa, Angers, HC Mulhouse
Juho Jokinen (s. 23. helmikuuta 1976 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka on pelannut jääkiekon SM-liigan 1994–1995 JYPssä, mutta siirtyi sen jälkeen TPS:ään Turkuun
Jokinen on aloittanut peliuransa Jyväskylän JYP:ssä. Jokinen on edustanut Suomea myös 18- ja 20-vuotiaiden nuorten maajoukkueissa. Hän on JYP:n jälkeen pelannut Kiekko-67:ssa Turussa, TPS:ssä, Porin Ässissä, Pelicansissa, Kuopion Kalpassa, kunnes kaudella 1999–2000 hän siirtyi Ranskaan.
Pelaajahistoria

1992–1994 JYP A-juniorit
1994–1995 JYP SM-liiga
1995–1996 TPS A-juniorit
1996–1999 TPS SM-liiga
Juhla Mokka

| Juhla Mokka |
| --- | --- |

Tuotetyyppi:  kahvi
Omistaja:  Paulig
Alkuperämaa:  Suomi
Perustettu:  1929
Kotisivu:  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juhla Mokka on yksi suomalaisen Pauligin valmistamista kahvilaaduista. Sitä saa vaaleapaahtoisena (paahtoaste 1), tummapaahtoisena (paahtoaste 2,5), tosi tummana (paahtoaste 4) sekä luomuna (paahtoaste 2).  Juhla Mokka on Suomen suosituin kahvibrändi. Juhla Mokkaa myydään pannu- ja suodatinjauhatuksena, papupakkauksena ja Cupsolo-laitteeseen sopivana kahvikapselina. Juhla Mokka valmistetaan Brasilian, Kolumbian, Keski-Amerikan ja Afrikan kahvilajikkeista.
Juhla Mokkaa on mainostettu pitkäkestoisella televisiomainosten sarjalla, jossa eri alojen käsityöläiset esittelevät osaamistaan. Vuodesta 1979 vuoteen 2007 mennessä tämän sarjan mainoksia oli tehty 47 erilaista. Niiden taustalla soi Lasse Mårtensonin kyseistä mainosta varten säveltämä teema. Myös Mårtenson itse esiintyi eräässä sarjan mainoksista.
Aiheesta muualla

Juhla Mokan sivusto
Huovuttaja Juhla Mokan mainos vuodelta 1996
Kultaaja Juhla Mokan mainos vuodelta 1997
Mustahartiaopossumi

| Mustahartiaopossumi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Osaluokka::  Pussieläimet Marsupialia
Lahko::  Pussirotat Didelphimorphia
Heimo::  Pussirotat Didelphidae
Alaheimo::  Caluromyinae
Suku::  Caluromysiops
Laji::  irrupta
Kaksiosainen nimi
 Caluromysiops irrupta  Sanborn, 1951 

Katso myös
   Mustahartiaopossumi Wikispeciesissä   Mustahartiaopossumi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustahartiaopossumi eli kaulusvillaopossumi (Caluromysiops irrupta) on pussieläimiin kuuluva nisäkäslaji. Lajia tavataan sademetsäalueilta Brasiliassa, Kolumbiassa ja Perussa.
Lajin tunnistaa hartioista etujalkoihin kulkevasta leveästä mustasta juovasta. Mustahartiaopossumi etsii öisin ruokaa puista.[lähde? ] Se käyttää ravintonaan kukkien mettä, hedelmiä ja pieniä eläimiä. Eläimen pää on valkoinen, ja yltä tuuheakarvainen, alta karvaton häntä on harmaa.[lähde? ] Kantoaika kestää 13-14 päivää, minkä jälkeen syntyy kaksi poikasta.[lähde? ]
Jussi Kuivamäki

Juho (Jussi) Arvid Kuivamäki (24. tammikuuta 1904 Ylistaro – 26. heinäkuuta 1985) oli suomalainen kirjailija.
Kuivamäki kävi keskikoulun. Hän suoritti hallinnollisen tutkinnon Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa 1938. Hänellä oli myös oikeustieteen opintoja Helsingin Yliopistossa. Kuivamäki oli apulaisnimismiehenä Sotkamossa 1939–1947 ja nimismiehenä Sievissä 1947–1970.
Kuivamäen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Kuivamäki ja Maria (o.s. Purlin). Puoliso oli Eila Mirjam (o.s. Jumppanen) vuodesta 1942.
Teoksia

Monet kuljen mä vaikeat retket : romaani. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1975
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2016 – naisten joukkuekilpailu

Naisten jousiammunnan joukkuekilpailu käytiin 7. elokuuta Sambódromossa. Loppukilpailuun osallistui yhteensä 12 joukkuetta. Olympiakultaa voitti Etelä-Korea, joka on näin edelleen ainoa maa, joka on voittanut naisten jousiammunnan joukkuekilpailun. Loppuottelussa Etelä-Korea voitti Venäjän. Kolmanneksi sijoittui Kiinan Taipei.
Turnaus käytiin siten, että ensin käytiin sijoituskierros, jonka aikana kaikki ampujat ampuivat 72 nuolta, jonka perusteella joukkueelle määräytyi ranking. Sijoituskierros oli sama kuin yksilökilpailussa. Rankingia käytettiin turnauskaavion rakentamista varten. Itse joukkuekilpailu koostui neljästä kierroksesta, jossa jokaisella kierroksella jokainen joukkueen jäsen ampui yhden nuolen. Joukkueen jäsenten tulokset laskettiin yhteen, ja voiittajajoukkue sai kaksi pistettä. Jos pisteet olivat tasan, kumpikin joukkue sai pisteen.
Sijoituskierros

Lähteet:
| Sija | Joukkue | Jäsenet | Pisteet | Kympit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa |  Etelä-Korea | Chang Hye-jin Choi Mi-sun Ki Bo-bae | 1998 | 59 |
| 2 Hopeaa |  Venäjä | Tujana Dašidoržieva Ksenia Perova Inna Stepanova | 1938 | 56 |
| 3 Pronssia |  Kiinan Taipei | Le Chien-ying Lin Shih-chia Tan Ya-ting | 1932 | 50 |
| 4 |  Italia | Lucilla Boari Claudia Mandia Guendalina Sartori | 1911 | 41 |
| 6 |  Kiina | Cao Hui Qi Yuhong Wu Jiaxin | 1933 | 45 |
| 5 |  Meksiko | Gabriela Bayardo Aída Román Alejandra Valencia | 1922 | 42 |
| 7 |  Intia | Deepika Kumari Bombayla Devi Laishram Laxmirani Majhi | 1892 | 40 |
| 8 |  Ukraina | Veronika Marchenko Anastasia Pavlova Lidiia Sichenikova | 1890 | 52 |
| 9 |  Japani | Yuki Hayashi Kaori Kawanaka Saori Nagamine | 1862 | 36 |
| 10 |  Kolumbia | Carolina Aguirre Ana Rendón Natalia Sánchez | 1855 | 35 |
| 11 |  Brasilia | Marina Canetta Ane Marcelle dos Santos Sarah Nikitin | 1845 | 37 |
| 12 |  Georgia | Kristine Esebua Yulia Lobzhenidze Khatuna Narimanidze | 1831 | 37 |
Tulokset

Lähteet:
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2016

Jousiammunta.
Jousiammunnassa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisissa 16:tta kertaa. Kilpailut käytiin 6.–12. elokuuta Sambódromossa, jonne mahtuu yleisöön 6 000 henkilöä. Menestynein maa oli Etelä-Korea, jonka urheilijat voittivat kaikki neljä sarjaa, joista kaksi oli miehille ja kaksi naisille.
Mitaliyhteenveto

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Etelä-Korea | 4 | 0 | 1 | 5 |
| 2 |  Yhdysvallat | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 2 |  Venäjä | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2 |  Saksa | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 2 |  Ranska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4 |  Australia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4 |  Kiinan Taipei | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 4 | 4 | 4 | 12 |
Mitaliyhteenveto > Kilpailut

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miehet, yksilö tiedot |  Ku Bon-chan Etelä-Korea (KOR) |  Jean-Charles Valladont Ranska (FRA) |  Brady Ellison Yhdysvallat (USA) |  |  |  |
| Miehet, joukkue tiedot |  Etelä-Korea Ku Bon-chan Lee Seung-yun Kim Woo-jin |  Yhdysvallat Brady Ellison Zach Garrett Jake Kaminski |  Australia Alec Potts Ryan Tyack Taylor Worth |  |  |  |

| Naiset, yksilö tiedot |  Chang Hye-jin Etelä-Korea (KOR) |  Lisa Unruh Saksa (GER) |  Ki Bo-bae Etelä-Korea (KOR) |  |  |  |
| Naiset, joukkue tiedot |  Etelä-Korea Chang Hye-jin Choi Mi-sun Ki Bo-bae |  Venäjä Tujana Dašidoržieva Ksenia Perova Inna Stepanova |  Kiinan Taipei Le Chien-ying Lin Shih-chia Tan Ya-ting |  |  |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jousiammunta Rio de Janeiron 2016 kesäolympialaisten ja -paralympialaisten virallisilla sivuilla (portugaliksi)
Kesäolympialaisten 2016 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Golf | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Rugby | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Taitouinti | Tennis | Triathlon | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Jousiammunta olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924–1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024