stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ähtäri
Hallinto ja politiikka > Politiikka

Annetut äänet viimeisimmissä kunnallisvaaleissa. (lähde: YLE, Vaalitulospalvelu)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | KESK | KESK | KOK | KOK | SDP | SDP | PS | PS | KD | KD | VAS | VAS | VIHR | VIHR |
| Vuosi | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % | Ääniä | % |
| 2017 | 1 193 | 41,8 | 512 | 18,0 | 686 | 24,1 | 60 | 2,1 | 245 | 8,6 | 112 | 3,9 | 43 | 1,5 |
| 2021 | 934 | 40,2 | 435 | 18,7 | 411 | 17,7 | 318 | 13,7 | 110 | 4,7 | 98 | 4,2 | 16 | 0,7 |
Merkittäviä henkilöitä

Asarias Autio (1874–1920), metsä- ja kaivostyömies
Asser Autio (1897–1981), veturinkuljettaja
Anton Collin (1891–1973), talvi- ja kesäolympiaurheilija (hiihto, pyöräily) vuonna 1924, ”Holmenkollenin kukistaja”: ensimmäinen ei-norjalainen Oslon hiihtokilpailun voittaja vuonna 1922
Paavo E. S. Elo (1911–1963), opettaja, kirjallisuudentutkija
Eero Hautojärvi (1908–1991), satamatyömies, SKP-aktiivi
Eero Hiironen (1938–2018), kuvanveistäjä, taiteilija
Aki Hintsa (1958–2016), julkimolääkäri
Kari Hirvonen (s. 1982), tangokuningas (vuoden 2003 Seinäjoen tangomarkkinat)
Heikki Isomäki (1935–2012), lääkäri
Toivo Korpela (1900–1963), vanhoillislestadiolainen lahkojohtaja
Niko Korsumäki, snowcrossin MM-pronssimitalisti, moottorikelkka-enduron euroopanmestari ja enduron, sprintin ja snowcrossin moninkertainen suomenmestari
Esa Latva-Äijö (s. 1965), näyttelijä
Veikko Mattila (1912–1983), kansanedustaja 1964–1970, Ähtärin kirkkoherra 1954–1974
Juho Aatto Mäkinen (s. 1872), toimittaja, kirjailija, pasifisti ja suomentaja
Harri Ohra-aho (s. 1959), neuvotteleva virkamies (Puolustusministeriö), kenraalimajuri evp.
Heikki Pakari (s. 1939), yritysjohtaja ja yrittäjä, kauppaneuvos
Matti Pekkanen (1925–2004), valtakunnansovittelija, Suomen metsäteollisuuden keskusliiton toimitusjohtaja
Pellervo Petäys (1928–2017), lääkäri
Emanuel Pohjaväre (1875–1949), kansanedustaja
Pekka Rokala (s. 1964), laulaja-lauluntekijä
Mikko Savola (s. 1981), kansanedustaja
Topi Sorsakoski (1952–2011), muusikko
Antti Tammilehto (s. 1954), muusikko
Seppo Tammilehto (s. 1952), muusikko
Ilona Tomi (s. 1957), kirjailija
Jouko Vainionpää (1913–1989), yritysjohtaja, kauppaneuvos
Edvard Valpas-Hänninen (1873–1937), SDP:n entinen puheenjohtaja
Merkittäviä henkilöitä > Yhtyeitä

Noumena, death metal -yhtye
Ystävyyskaupungit

Audru, Viro
Lycksele, Ruotsi
Kirjallisuutta

Viertola, Juhani: Ähtärin historia 1865–1918. Ähtärin kaupunki, 1988. ISBN 952-90032-9-3.
Viertola, Juhani: Ähtärin historia 1918–1980. Ähtärin kaupunki, 1989. ISBN 952-90033-0-7.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ähtärin kotisivut
Tilastokeskus – Ähtärin avainluvut
Ähtäri Ylen Elävässä arkistossa
| n k Etelä-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alajärvi  Alavus  Evijärvi  Ilmajoki  Isojoki  Isokyrö  Karijoki  Kauhajoki  Kauhava  Kuortane  Kurikka  Lappajärvi  Lapua  Seinäjoki  Soini  Teuva  Vimpeli  Ähtäri 
Entiset kunnat:  Alahärmä  Jalasjärvi  Jurva  Kortesjärvi  Lehtimäki  Nurmo  Peräseinäjoki  Seinäjoen maalaiskunta  Töysä  Ylihärmä  Ylistaro 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Suomi (KANTO) 2  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle 2  Uppslagsverket Finland 
Ähtärinjärvi
Ähtärin rautatieaseman asemarakennus.
Vuonna 1918 Ähtärissä teloitettujen miesten muistokivi Inhassa: ”Toverit, tähän päättyi matkanne v. 1918.”
Ähtärin Shell (entinen)
Ähtärin helluntaiseurakunta huhtikuussa 2017.
Pirkanpohjan taidekeskus
Ähtärin kirkko
Ähtärin rautatieasema
Rozdilnan piiri

| Rozdilnan piiri Роздільнянський район |
| --- | --- |
 Piirin (7/2020- rajoin) sijainti Odessan alueen kartalla
 Lippu:  Vaakuna
 Koordinaatit: 46.8541°N, 30.0742°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Odessan alue
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Rozdilna (17 593 as., 2021)
Pinta-ala  ():  3 572,2 km²
Väkiluku (2021 (arvio)):  102 584
Aikavyöhyke:  UTC+2
– kesäaika:  UTC+3
Rozdilnan piiri (ukr. Роздільнянський район, Rozdilnjanskyi raion) on aluehallinnollinen piiri Ukrainan Odessan alueella. Piiri rajoittuu lännessä Moldovaan, pohjoisessa Podilskin piiriin, idässä Berezivkan piiriin ja etelässä Odessan piiriin. Piirin hallinnollinen keskus on Rozdilnan kaupunki (17 593 as., 2021).
Rozdilnan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukrainan korkein neuvosto supisti Odessan alueen piirien lukumäärän seitsemään. Tällöin Rozdilnan piirin pinta-alaksi tuli 3 572,2 neliökilometriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Rozdilnan piirin väkiluvuksi 102 584 (1.1.2021). Piiri on maaseutuvaltainen. Asukkaista kaupunkilaisia oli 40,6 prosenttia (41 685 as.), ja he asuivat joko Rozdilnan kaupungissa tai jossain piirin viidestä kaupunkityyppisestä taajamasta.
Ennen heinäkuun 2020 alueuudistusta Rozdilnan piiri kattoi huomattavasti suppeamman pinta-alan ja piirin asukasluku oli pienempi (2017 arvio 58 159 as.).
Piirihallinnon rakennus.
Rozdilnan rautatieasema.
Rozdilnan piirin Novoukrajinkan kylää.
Maantie kulkee Kutšurhanin kylän läpi.
Starokostiantynivkan kylän raittia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rozdilnan piiri Wikimedia Commonsissa
Lars Ardelius

| Lars Ardelius |
| --- | --- |
 Lars Ardelius 1964.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1926 Falun, Ruotsi
Kuollut: 2012 (85–86 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  Dagligt allehanda
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lars Ardelius (1926 Falun, Ruotsi – 2012) oli ruotsalainen kirjailija. Hän oli koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Hänen esikoisteoksensa Dagligt allehanda ilmestyi 1959. Sen jälkeen hän harrasti kokeilevaa kirjoittamista, esimerkiksi Rök (1964), jossa hän kokeili eri näkökulmia. Hän kirjoitti televisionäytelmiä, joissa hän käsitteli yhteiskunnallisia teemoja. Ruotsin historiaa vuodesta 1808 käsittelevä romaanisarja sisältää kolme teosta, joista kaksi on suomennettu: Kuningas  ja Myrskyä ja tyventä. Kolmas osa Provryttare käsittelee 1900-lukua. Hän kirjoitti myös useita muistelmakirjoja.
Palkinnot ja tunnustukset

Aniara-palkinto 1979
De Nion erikoispalkinto 2003
Litteraturfrämjandetin suuri romaanipalkinto 1973
Suomennetut teokset

Kruununprinssit (Kronprinsarna), suom. Juhani Koskinen, Gummerus 1973 ISBN 951-20-0717-7
Gösta Berglundin taru (Gösta Berglunds saga), suom. Aarne T. K. Lahtinen, Gummerus 1975 ISBN 951-20-1133-6
Kuningas (Och kungen var kung), suom. Marja Alopaeus, Kirjayhtymä 1980 ISBN 951-26-1852-4
Myrskyä ja tyventä (Tid och otid), suom. Marja Alopaeus, Kirjayhtymä 1983 ISBN  951-26-2181-9
Orjia Pohjolaan: kuunnelma (In i Norden), Yleisradiolle suomentanut Jarmo Lavila [i.a.]
Seppo Närhi (päätoimittaja)

Puutarhaneuvos Seppo Ensio Närhi (s. 23. marraskuuta 1956 Rautalampi)lähde? on vantaalainen viheralan järjestöihminen. Hän on tehnyt pitkän työuran toimittajana viheralan ammattilehdissä sekä yhdistystoiminnassa.
Seppo Närhi on valmistunut Rautalammin lukiosta vuonna 1976 ja opiskeli ensin Kempeleen puutarhaoppilaitoksessa, valmistui hortonomiksi Lepaan puutarhaoppilaitoksesta 1982 ja auskultoi seuraavana vuonna puutarhaopettajaksi. Työn ohessa 1980-luvulla hän opiskeli journalismia Tampereen yliopiston täydennyskoulutuskeskuksessa ja puutarha-alan jatko-opintoja Hämeen ammattikorkeakoulussa 1995.
Vuosina 1984–1992 Närhi oli viheralan toimittaja Puutarha-Uutiset-ammattilehdessä (nyk. Puutarha & Kauppa). Vuonna 1992 hän siirtyi perustamaan viheralan ammattilehteä, Viherympäristöä ja vastaamaan sen toimituksellisesta sisällöstä ja taloudesta. Viherympäristön oheen hän perusti Vihreän Kirjan. Lehtityön lisäksi hän on ollut mukana eri tehtävissä Viherympäristöliitossa vuosina 1992–2008 ja uudelleen vuodesta 2013 alkaen. Näistä merkittävimpiä ovat olleet Marketanpuiston näyttelypuiston perustaminen ja siihen liittyvän toiminnan kehittäminen vuosina 1997–2007 sekä Vihervuosi-teemavuodet, erityisesti 1995 ja 2016. Vuodesta 2003 vuoteen 2016 hän oli Viher- ja ympäristörakentajat ry:n toiminnanjohtaja. Vuosina 2013–2016 hän oli osa-aikainen ja vuodesta 2016 30. kesäkuuta 2020 saakka täysiaikainen Viherympäristöliitto ry:n pääsihteeri. Vuodesta 2020 Seppo Närhi oli neljä kautta toimittaja Paratiisi takapihalla -ohjelmassa.
Seppo Närhille on myönnetty Puutarhaliiton hopeinen ansiomerkki ja Vihervuoden Vihreä kaupunki -mitali vuonna 1995, ja Puutarhaliiton kultainen ansiomerkki vuonna 2006. Lisäksi hänelle on annettu Suomen Puunhoidon Yhdistyksen tunnustus Vänkäri sekä Rudus Oy:n tunnustus Vuoden kivenpyörittäjä. Vuonna 2019 Seppo Närhille myönnettiin puutarhaneuvoksen arvonimi. Suomen Puunhoidon yhdistys ry kutsui Närhin kunniajäseneksi vuonna 2019. Seppo Närhi on Marketanpuiston ystävät ry:n kunniajäsen. Vuonna 2020 Seppo Närhille on myönnetty Puutarhaliiton korkein huomionosoitus, pronssinen Unitis Viribus -mitali. Maisemasuunnittelijat ry ja Hortonomien Yhdistys ry kutsuivat vuonna 2020 Seppo Närhin kunniajäseneksi. Keravan Uimarit ry kutsui kunniapuheenjohtajaksi 2023. Seppo Närhi on kirjoittanut kirjat Hortonomien Yhdistys ry:n historiikki (yhdessä Tapio K. Kallion kanssa 1995), Marketanpuisto, Margretebergspark (2000), Oy J-Trading Ab:n historia (2022), Lähivihreän monet tekijät Viheralan kehityskertomus (2023) sekä Lähivihreän monet tekijät osa II Yhdistystoiminnan kehityskertomus (2023) ja Harvialan tarina -historiakirjan 2025. Viherympäristöliitto ry myönsi vuonna 2025 Elämäntyö-tunnustuksen viheralan hyväksi tehdystä työstä.
Viiala

| Viiala> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Akaa |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°12′40″N, 023°46′00″E
Lääni:  Länsi-Suomen lääni
Maakunta:  Pirkanmaan maakunta
Seutukunta:  Etelä-Pirkanmaan seutukunta
Kuntanumero:  928
Hallinnollinen keskus:  Viialan kirkonkylä
Perustettu:  1932
Liitetty:  2007
– liitoskunnat:  Toijala Viiala
– syntynyt kunta:  Akaa
Pinta-ala:  56,18 km²   (2006)
– maa:  51,12 km²
– sisävesi:  5,06 km²
Väkiluku:  5 554   (31.12.2006)
– väestötiheys:  106,9 as./km²
Viiala on entinen Suomen kunta, joka yhdistettiin vuonna 2007 Toijalan kaupungin kanssa Akaan kaupungiksi. Kunnassa asui 5 554 ihmistä (31.12.2006), ja sen pinta-ala oli 56,18 km², josta 5,06 km² oli vesistöjä. Väestötiheys oli 107 asukasta/km². Viialan kirkonkylän muodostamassa taajamassa on 5 460 asukasta (31.12.2011). Vaikka Viiala ei käyttänytkään kaupunki-nimitystä, se oli kuitenkin tilastolliselta kuntaryhmitykseltään kaupunkimainen kunta korkean, yli 90 prosentin taajama-asteen ansiosta.
Viialan naapurikunnat olivat ennen kuntaliitosta Kylmäkoski, Lempäälä, Toijala, Valkeakoski ja Vesilahti. Viialan vaakunan suunnitteli Ahti Hammar ja se vahvistettiin vuonna 1955.
Maantiede

Viiala sijaitsee Vanajaveteen kuuluvien Konhonselän ja Jumusen lounaispuolella. Keskustan halki virtaa Urjalasta alkunsa saava ja Vanajaveteen laskeva Tarpianjoki. Entisen kunnan lounaisosassa Vesilahden rajalla sijaitsee Vähä-Arajärvi, jonka pohjoisrannalla on seudun korkein maastonkohta, 151 metrin korkeuteen merenpinnasta ulottuva Sissinvuori.
Liikenne

Viialan keskustan kautta kulkevat Riihimäki–Tampere-rata ja seututie 303, joka on osa entistä Tampereen ja Hämeenlinnan välistä kantatietä 56. Keskustan koillispuolitse kulkee valtatie 3, joka valmistui uudelleen moottoritieksi rakennettuna 2000-luvun alussa. Valtatie 9 kulki aiemmin keskustan länsipuolitse, mutta moottoritien valmistuttua se siirrettiin keskustan itä- ja kaakkoispuolelle ja vanha tieosuus Lempäälästä Kylmäkoskelle numeroitiin seututieksi 190.
Liikenne > Etäisyyksiä Viialasta

Helsinki 150 km
Hämeenlinna 50 km
Tampere 35 km
Turku 125 km
Historiaa

Entinen Viialan kunta sijaitsee vanhalla Satakunnan ja Hämeen maakuntien rajaseudulla. Alueelle syntyi asutusta jo 400-luvulla ajanlaskun alun jälkeen. Näiltä seuduilta käsin harjoitettiin keskiajalla eränkäyntiä Näsijärven latvavesien alueelle. Akaan pitäjän pohjoislaidalla sijainnut Viialan kylä koki suuren muutoksen, kun rautatie Hämeenlinnasta Viialan kautta Tampereelle ja rautatieasema valmistuivat vuonna 1876. Viialasta kaavailtiin alun perin Turun radan risteysasemaa, mutta suunnitelmien muututtua ratojen risteys sijoitettiin Akaan suurimpaan kylään Toijalaan. Jo edellisellä vuosikymmenellä oli alkanut höyrylaivaliikenne Vanajavedellä.
Viiala on vanha teollisuuspaikkakunta: siellä aloitti toimintansa Viiala Oy:n (nimi vuoteen 1937 Akkas Ångsågs Ab) omistama saha vuonna 1873. Laitoksesta tuli myöhemmin Oy Wilh. Schauman Ab:n tytäryhtiö. Yritys harjoitti sahateollisuutta vuoteen 1957 saakka, lasiteollisuutta vuosina 1890–1937 ja puutaloteollisuutta toisen maailmansodan jälkeen vuosina 1947–1956. Tehtaalla aloitettiin vanerin valmistus vuonna 1942. Viialan Viila Oy:n viilatehdas perustettiin vuonna 1901 ja Viialan nahkatehdas vuonna 1921. Tehtaiden ansiosta Viialan työpaikkaomavaraisuus oli hyvä; 1970-luvulla vain noin kymmenen prosenttia kuntalaisista työskenteli muualla, lähinnä Tampereella. Vuoden 1970 väestönlaskennan mukaan 68 prosenttia Viialan asukkaista sai toimeentulonsa teollisuudesta ja rakennustoiminnasta, 23 prosenttia palveluammateista sekä yhdeksän prosenttia maa- ja metsätaloudesta.
Viialan kunta muodostettiin vuonna 1932 osista Lempäälän, Vesilahden ja Akaan pitäjiä. Lopulliseen muotoonsa Viialan alue laajeni vanhan Akaan kunnan lakkauttamisen yhteydessä vuonna 1946. Aiemmin, vuonna 1926 oli jo perustettu Viialaan oma seurakunta. Ensimmäisen oman kirkkoherran seurakunta sai vuonna 1938. Kirkkona toimi aluksi vuonna 1906 valmistunut rukoushuone, kunnes vuonna 1950 valmistui arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema Viialan kirkko. Kirkon alttaritaulun on maalannut Lennart Segerstråle.
Viiala Osakeyhtiö perusti vuonna 1956 Suomen ensimmäisen lastulevytehtaan. Lastulevytehtaan tuotanto päättyi 1978, jolloin sen omistajana oli Oy Wilh. Schauman Ab. Viialassa toimi aina 90-luvun lamaan asti kolme suurta tehdastyönantajaa: viilatehdas, vaneritehdas sekä nahkatehdas. Näistä Viialan viilatehdas siirsi toimintonsa 1996 yrityskauppojen myötä ulkomaille. Nahkatehdas kaatui konkurssin myötä 1995 ja vuonna 2004 vuoden lopussa UPM-Kymmene sulki Viialan vaneritehtaan.
Teolliset työpaikat näkyivät kunnanvaltuuston kokoonpanossa. Valtuustopaikat olivat vuoden 2005 alusta seuraavat:
SDP 11 paikkaa
Vasemmistoliitto 6 paikkaa
Kokoomus 4 paikkaa
Kristillisdemokraatit 2 paikkaa
Keskusta 2 paikkaa
Vihreät 2 paikkaa
Henkikirjakylät

Alkkula, Arpiainen, Haanoja, Haihunkoski, Halmeenmäki, Heinäsuo (Heinutsuo), Hulaus, Järviö, Lohnattila, Menkala, Nahkiala, Pappila, Perälä, Pätsiniemi, Pörölä, Riitiälä, Rikala, Saarela, Sarkkila, Taipale, Tarpia, Tolvila, Unajala, Varrasniemi, Viiala, Viljula, Vuolle (Vuoltee)
Nähtävyyksiä

Merkittävä matkailukohde Viialassa on kunnostettu Haihunkoski Tarpianjoen alajuoksulla. Haihunkoskeen istutetaan lohikalaa, mutta siinä on myös luontainen taimenkanta. Kosken alapuolelta saa keväisin myös isoja kuhia.
Tunnettuja viialalaisia

Jarkko Ahola, muusikko
Päivi Alasalmi, kirjailija
Karri Kivi, jääkiekkovalmentaja
Aimo Lahti, asesuunnittelija
Arto Mantela, ohjaaja
Harri Marstio, muusikko
Arto Nyberg, toimittaja
Satu Pentikäinen, laulaja
Kimmo Pohjonen, muusikko
Mirka Rantanen, muusikko
Regina Rask, toimittaja, kirjailija
Sanna Saarijärvi, näyttelijä
Tenho Saurén, näyttelijä
Lauri Tihinen, lentopalloilija
Tuomas Tihinen, lentopalloilija
Anna-Maija Tuokko, näyttelijä
Satu Tuomisto, Miss Suomi
Passionate Kemp, ravihevonen
Ruokakulttuuri

Viialan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla läskisoosi ja perunat sekä marjapöperö.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Akaan kaupungin kotisivut
| n k Pirkanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Akaa  Hämeenkyrö  Ikaalinen  Juupajoki  Kangasala  Kihniö  Kuhmoinen  Lempäälä  Mänttä-Vilppula  Nokia  Orivesi  Parkano  Pirkkala  Punkalaidun  Pälkäne  Ruovesi  Sastamala  Tampere  Urjala  Valkeakoski  Vesilahti  Virrat  Ylöjärvi 
Entiset kunnat:  Aitolahti  Akaa  Eräjärvi  Ikaalisten epäitsenäinen kauppala  Ikaalisten maalaiskunta  Karkku  Keikyä  Kiikka  Kiikoinen  Kuhmalahti  Kuru  Kylmäkoski  Luopioinen  Längelmäki (osa)  Messukylä  Mouhijärvi  Mänttä  Pohjaslahti  Sahalahti  Suodenniemi  Suoniemi  Sääksmäki  Teisko  Toijala  Tottijärvi  Tyrväntö (osa)  Tyrvää  Vammala  Viiala  Viljakkala  Vilppula  Äetsä 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO) 
Ilmakuva Viialasta.
My Iron Lung

| My Iron Lung Radiohead |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1993 – 1994
 Julkaistu: 24. lokakuuta 1994 (Kanada) 31. tammikuuta 1995 (UK)
 Tuottaja(t): John Leckie Nigel Godrich Radiohead
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 28.23
 Levy-yhtiö: Parlophone/Capitol Records
Radioheadin muut julkaisut
| Pablo Honey 1993 | My Iron Lung 1994 | The Bends 1995 |
My Iron Lung on Radioheadin EP, joka julkaistiin vuonna 1994 ja sisältää samannimisen kappaleen (kappale on myös yhtyeen albumilla The Bends).
"My Iron Lung" single sijoittui sijalle #24 Britanniassa. Se sai myös hieman radiohuomiota Yhdysvalloissa. "My Iron Lung" on yhä tunnetuin viidestä The Bendsin singlestä (ja ensimmäinen, julkaistiin lähes puoli vuotta ennen albumia).
Kappalelista

"My Iron Lung" – 4:36
"The Trickster" – 4:40
"Lewis (Mistreated)" – 3:19
"Punchdrunk Lovesick Singalong" – 4:40
"Permanent Daylight" – 2:48
"Lozenge of Love" – 2:16
"You Never Wash Up After Yourself" – 1:44
"Creep" (akustinen) – 4:19
Radiohead
|  Thom Yorke  Jonny Greenwood  Ed O'Brien  Colin Greenwood  Phil Selway  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Pablo Honey  The Bends  OK Computer  Kid A  Amnesiac  Hail to the Thief  In Rainbows  The King of Limbs  A Moon Shaped Pool 
EP:t:  Manic Hedgehog (On a Friday)  Drill  Itch  My Iron Lung  No Surprises/Running from Demons  Airbag/How Am I Driving?  I Might Be Wrong  COM LAG (2plus2isfive) 
Kokoelmat:  Radiohead  Radiohead: The Best of 
Singlet:  "Creep"  "Anyone Can Play Guitar"  "Pop Is Dead"  "Stop Whispering"  "My Iron Lung"  "High and Dry"/"Planet Telex"  "Fake Plastic Trees"  "Just"  "Street Spirit (Fade Out)"  "Paranoid Android"  "Karma Police"  "No Surprises"  "Pyramid Song"  "Knives Out"  "There There"  "Go to Sleep"  "2 + 2 = 5"  "Jigsaw Falling into Place"  "Nude"  "House of Cards"/"Bodysnatchers"  "Reckoner"  "Harry Patch (In Memory Of)"  "These Are My Twisted Words"  "Supercollider / The Butcher"  "The Daily Mail / Staircase" 
Videotallenteet:  Live at the Astoria  7 Television Commercials  Meeting People Is Easy  The Most Gigantic Lying Mouth of All Time  In Rainbows – From the Basement 
Muut artikkelit:  Diskografia  Kappaleet  B-puolet ja muut harvinaisuudet  Nigel Godrich  Stanley Donwood  The Eraser  Jonny Greenwood Is the Controller
Gene

Gene (/ˈd͡ʒin/) on englanninkielinen miehen etunimi. Se on muunnelma englanninkielisestä nimestä Eugene, joka puolestaan on muunnelma kreikankielisestä nimestä Eugenios (m.kreik. Εὐγένιος), joka tarkoittaa "hyvin syntynyttä". Suomessa etunimi Gene on vuoteen 2025 mennessä annettu yhteensä alle 68 miehelle ja alle 45 naiselle.
Tunnettuja Gene-nimisiä

Gene Adam, laulaja
Gene Amdahl (1922–2015), yhdysvaltalainen tietokonesuunnittelija
Gene Ammons (1925–1974), yhdysvaltalainen tenorisaksofonisti
Gene Austin (1900–1972), yhdysvaltalainen tenorilaulaja
Gene Autry (1907–1998), yhdysvaltalainen näyttelijä
Gene Barry (1919–2009), yhdysvaltalainen näyttelijä
Gene Bartow (1930–2012), yhdysvaltalainen koripallovalmentaja
Gene Cernan (1934–2017), yhdysvaltalainen laivaston upseeri ja astronautti
Gene Chandler (s. 1937), yhdysvaltalainen soulmuusikko
Gene Clark (1944–1991), yhdysvaltalainen muusikko
Gene Cole (1928–2018), yhdysvaltalainen pikajuoksija
Gene Conley (1930–2017), yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja koripalloilija
Gene De Paul (1919–1988), yhdysvaltalainen populaari- ja elokuvamusiikin säveltäjä
Gene Deitch (1924–2020), yhdysvaltalainen animaattori ja sarjakuvataiteilija
Gene DiNovi (s. 1928), yhdysvaltalainen muusikko
Gene Force (1916–1983), yhdysvaltalainen kilpa-autoilija
Gene Fullmer (1931–2015), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
Gene Haas (s. 1952), yhdysvaltalainen liikemies
Gene Hackman (1930–2025), yhdysvaltalainen näyttelijä
Gene Handley (1914–2009), yhdysvaltalainen baseballpelaaja
Gene Hartley (1926–1993), yhdysvaltalainen kilpa-autoilija
Gene Hickerson (1935–2008), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Gene Hoglan (s. 1967), yhdysvaltalainen metallimuusikko
Gene Kelly (1912–1996), yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja tanssija
Gene Krupa (1909–1973), yhdysvaltalainen jazzmuusikko, rumpali ja orkesterinjohtaja
Gene Kurkijärvi (s. 1967), suomalainen arkkitehti ja sarjakuvataiteilija
Gene Littler (1930–2019), yhdysvaltalainen golfaaja
Gene Lockhart (1891–1957), kanadalainen näyttelijä
Gene MacLellan (1938–1995), kanadalainen country-laulaja ja lauluntekijä
Gene Mako (1916–2013), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Gene Pitney (1940–2006), yhdysvaltalainen popmuusikko
Gene Pukall (s. 1975), saksalainen nyrkkeilijä
Gene Reynolds (1923–2020), yhdysvaltalainen näyttelijä
Gene Robinson (s. 1947), yhdysvaltalainen episkopaalinen piispa
Gene Roddenberry (1921–1991), yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja ja -tuottaja
Gene Roth (1903–1976), yhdysvaltalainen näyttelijä
Gene Saks (1921–2015), yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja
Gene Sarazen (1902–1999), yhdysvaltalainen golfaaja
Gene Sharp (1928–2018), yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja kirjailija
Gene Short (1953–2016), yhdysvaltalainen koripalloilija
Gene Shue (1931–2022), yhdysvaltalainen koripalloilija
Gene Simmons (s. 1949), yhdysvaltalainen rockmuusikko
Gene Tierney (1920–1991), yhdysvaltalainen näyttelijä
Gene Tunney (1897–1978), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
Gene Vincent (1935–1971), yhdysvaltalainen rockmuusikko
Gene Wilder (1933–2016), yhdysvaltalainen näyttelijä
Gene Wolfe (1931–2019), yhdysvaltalainen kirjailija
Kuvitteellisia henkilöitä:
Gene Hunt, hahmo televisiosarjassa Life on Mars
Endeavour

| Avaruussukkula Endeavour |
| --- | --- |
 Endeavour avaruudessa (STS-126)
Yhteenveto
Lyhenne:  OV-105   (OV, Orbital Vehicle)
Valtio:  Yhdysvallat
Rakennussopimus:  31.7.1987
Tila:  poistettu käytöstä, näytteillä   California Science Centerissä
Ensilento:  STS-49 7.–16.5.1992
Viimeinen lento:  STS-134 16.5.–1.6.2011
Lentoja:  25
Avaruuslentäjiä:  148
Aika avaruudessa:  296 päivää 3 h 18 min 35 s
Kierretty maapalloa:  4 671 kertaa
Kuljettu matka:  197 761 262 km
Satelliittilaukaisuja:  3
Telakointeja  Miriin:  1 (STS-89)
Telakointeja  ISS:ään:  12
Avaruussukkula Endeavour (NASAn avaruussukkuloiden (orbital vehicle) luokituksessa OV-105) on NASAn käytöstä poistettu avaruussukkula. Muiden sukkuloiden varaosista rakennetun viidennen ja samalla viimeisen sukkulan Endeavourin tehtävänä oli korvata tuhoutunut avaruussukkula Challenger. Endeavourin ensilento STS-49 tapahtui 7. toukokuuta 1992. Monesti lykkääntynyt Endeavourin viimeinen lento STS-134 laukaistiin 16. toukokuuta 2011. Viimeinen lento laskeutui Kennedyn avaruuskeskukseen 1. kesäkuuta 2011.
Endeavour on nimetty brittiläisen tutkimusmatkailijan ja merenkävijän James Cookin ensimmäisen aluksen HMS Endeavourin mukaan. Apollo 15:n komentomoduulin nimi oli myös Endeavour. Viimeisen lennon jälkeen käytöstä poistettu Endeavour sijoitetaan California Science Center -tiedekeskukseen Los Angelesiin.
Kunnianosoitus Endeavourille. Tulostettava kooste sijaitsee Kennedyn avaruuskeskuksen lennonjohdon laukaisuhuoneessa ja siinä on kuvattu muun muassa HMS Endeavour, Endeavourin sukkulalentojen tunnukset ja Endeavourin ISS-avaruusasemalle kuljettama Cupola-moduuli.