stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Poikasopraano

Poikasopraano tarkoittaa poikalaulajaa, jonka ääniala yltää sopraanon tasolle ennen murrosiän aloittamaa äänenmurrosta. Puhdas poikasopraano soi kirkkaana ja ilman vibratoa. Äänenmurroksen jälkeen pojista tulee tyypillisesti bassoja, baritoneja tai tenoreita.
Pojat aloittavat harrastuksensa yleensä 7-9 vuoden iässä. He laulavat poikaäänissä (sopraanossa tai altossa) äänenmurrokseen asti. Suomessa Helsingin Tuomiokirkon Cantores Minores-poikakuoro on kouluttanut jo yli viidenkymmenen vuoden ajan poikasolisteja, jotka ovat esiintyneet mm. Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan oopperajuhlilla, Nilsiän Opera Cava -festivaalilla sekä kuoron omissa konserteissa.
Johann Sebastian Bach sävelsi musiikkia poikakuorolle. Nykyään äänenmurros alkaa pojilla yhä aikaisemmin verrattuna Bachin elinvuosiin. Bach lauloi itse poikasopraanona 16-vuotiaaksi.
Tunnettuja poikasopraanorooleja oopperoissa on säveltänyt muun muassa Mozart (Taikahuilun 3 poikaa), Puccini (Toscan paimenpoika ja Gianni Schicchin Gherardino) ja Claude Debussy oopperassaan Pélléas ja Mélisande. Poikasopraanoa käytetään myös kevyen musiikin parissa (Suomessa esimerkiksi Stratovarius).
Poikasopraanona aloitti mm. brittiläinen Aled Jones. Populäärimusiikin poikasopraanoja ovat olleet mm. nuori Michael Jackson ja Billy Gilman. Poplaulajana tunnettu Justin Bieber aloitti poikasopraanona.
Radio Popular

Radio Popular on portugalilainen kodinelektroniikka myyvä kauppaketju.
Radio Popular-myymälöitä oli 31 ympäri Portugalia vuonna 2008. Ensimmäinen Radio Popular liike avattiin vuonna 1974 Portoon. Vuonna 2006 Radio Popular laajeni Espanjan puolelle Vigo-kaupunkiin. Enpanjanlaisten liikkeiden nimi on Hiper Planet.
Aiheesta muualla

Radio Popular kotisivut (portugaliksi)
Pokémon: Lucario and the Mystery of Mew

| Pokémon: Lucario and the Mystery of Mew |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Kunihiko Yuyama
Käsikirjoittaja:  Hideki Sonoda
Tuottaja:  Yukako Matsusako Takemoto Mori Junya Okamoto Choji Yoshikawa
Säveltäjä:  Shinji Miyazaki
Pääosat:  Sarah Natochenny Ikue Ōtani Rachael Lillis Amy Birnbaum Bill Rogers Maddie Blaustein
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Tōhō (Japani) VIZ Media (Yhdysvallat)
Levittäjä:  Tōhō Netflix iTunes
Ensi-ilta:  17. heinäkuuta 2005
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  japani
Edeltäjä:  Pokémon – Salaperäinen Deoxys
Seuraaja:  Pokémon Ranger and the Temple of the Sea
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pokémon: Lucario and the Mystery of Mew on kahdeksas Pokémon-elokuva. Elokuva julkaistiin Japanissa vuonna 2005.
Äänirooleissa

| Rooli | Alkuperäinen ääni | Englanninkielinen ääni |
| --- | --- | --- |
| Ash Ketchum | Rica Matsumoto | Veronica Taylor |
Pikachu: Ikue Ōtani
| May | KAORI | Veronica Taylor |
| Max | Kyoko Yamada | Amy Birnbaum |
| Brock | Yūji Ueda | Eric Stuart |
| Jessie | Megumi Hayashibara | Rachael Lillis |
| James | Shin'ichirō Miki | Eric Stuart |
| Meowth | Inuko Inuyama | Maddie Blaustein |
| kertoja | Unshō Ishizuka | Mike Pollock |
| Grovyle | Yūji Ueda | Darren Dunstan |
| Combusken | Chinami Nishimura | Darren Dunstan |
| Munchlax | Chie Satō | Darren Dunstan |
| Lucario | Daisuke Namikawa | Sean Schemmel |
Mew: Satomi Kōrogi
| Kidd Summers | Becky | Rebecca Soler |
| luutnantti Banks | Takeshi Aono | Pete Zarustica |
| Sir Aaron | Kōichi Yamadera | Jason Anthony Griffith |
| kuningatar Rin | Momoko Kikuchi | Bella Hudson |
| kuningatar Ilene | Momoko Kikuchi | Bella Hudson |
Aiheesta muualla

Pokémon: Lucario and the Mystery of Mew Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Punainen vaara

Punainen vaara voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Punainen vaara, kommunismin tai radikaalin vasemmiston muodostama kuviteltu uhka yhteiskunnalle, erityisesti Yhdysvaltojen historiaan liittyvä poliittinen käsite.
Mediassa

Punainen vaara (Red Dawn), John Miliusin ohjaama elokuva vuodelta 1984
Punainen vaara (Red Heat), Walter Hillin ohjaama elokuva vuodelta 1988
"Punainen vaara" (Curbing the Crimson Tide!), Pokémon: Battle Frontier -animesarjan jakso
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Punainen vaara”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Norsunluurannikko olympialaisissa

Norsunluurannikko osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Tokion 1964 kesäolympialaisissa. Sen jälkeen se on osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin lukuun ottamatta Moskovan 1980 kisoja, joita se boikotoi. Talviolympialaisiin se ei ole osallistunut.
Mitalit lajeittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
|  Taekwondo | 1 | 0 | 2 | 3 | 19 |
|  Yleisurheilu | 0 | 1 | 0 | 1 | 86 |
| Yhteensä | 1 | 1 | 2 | 4 | 102 |
Lähteet:
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
1964  1964 Tokio: 0
1968  1968 Mexico City: 0
1972  1972 München: 0
1976  1976 Montreal: 0
| 1984  1984 Los Angeles | 0 | 1 | 0 | 1 | 33 |
1988  1988 Soul: 0
1992  1992 Barcelona: 0
1996  1996 Atlanta: 0
2000  2000 Sydney: 0
2004  2004 Ateena: 0
2008  2008 Peking: 0
2012  2012 Lontoo: 0
| 2016  2016 Rio de Janeiro | 1 | 0 | 1 | 2 | 51 |
| 2020  2020 Tokio | 0 | 0 | 1 | 1 | 86 |
| Yhteensä | 1 | 1 | 2 | 4 | 102 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 Hopeaa | Gabriel Tiacoh | 1984  1984 Los Angeles |  Yleisurheilu | Miesten 400 m juoksu |
| 1 Kultaa | Cheick Sallah Cisse | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Taekwondo | Miesten 80 kg |
| 3 Pronssia | Ruth Gbagbi | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Taekwondo | Naisten 67 kg |
Lähteet:
Rafa Usín

| Rafa Usín> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Rafael Usín Guisado
Syntynyt: 22. toukokuuta 1987 (ikä 37) Madrid, Espanja
Kansalaisuus:   Espanja
Futsalpelaaja
Lempinimi:  Rafa
Nyk. joukkue:  Xota FS
Sarja:  Primera División de Futsal
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2004–2006 2006–2007 2006–2007 2007–2008 2008– 2014–2015:  Tres Cantos Mifesa Timón Xota FS MRA Área 99 Xota FS → Barcelona (laina)
Maajoukkueet
:  Espanja
| Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten futsal.EM-kilpailut  | Maa:  Espanja> Miesten futsal. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kroatia 2012 |  |  |
|  Kultaa | Serbia 2016 |  |  |
|  Pronssia | Belgia 2014 |  |  |
Rafael Usín Guisado (eli Rafa Usín, s. 22. toukokuuta 1987 Madrid) on espanjalainen futsalpelaaja, joka edustaa Primera División de Futsalissa pelaavaa Xota FS:ää ja Espanjan futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan Usín on kärki- tai laitapelaaja.
Usín on saavuttanut Espanjan futsalmaajoukkueen kanssa EM-kilpailuista kultaa vuosilta 2012 ja 2016 sekä pronssia vuodelta 2014.
Usín on edustanut nykyistä seuraansa Xota FS:ää vuodesta 2008 alkaen sekä jo vuosina 2006–2007. Kaudella 2014–2015 hän kävi lainalla FC Barcelona Futsalissa.
Nummisuutarit (vuoden 1938 elokuva)

| Nummisuutarit |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Wilho Ilmari
Käsikirjoittaja:  Toivo Särkkä
Perustuu:  Aleksis Kiven näytelmään Nummisuutarit (1864)
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Martti Similä
Kuvaaja:  Eino Kari
Leikkaaja:  Eino Kari
Lavastaja:  Karl Fager
Pääosat:  Unto Salminen Aku Korhonen Siiri Angerkoski Laila Rihte
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  1938
Kesto:  117 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nummisuutarit on Wilho Ilmarin ohjaama mustavalkoelokuva vuodelta 1938. Se on keskimmäinen kolmesta Aleksis Kiven näytelmään Nummisuutarit (1864) pohjautuvasta elokuvasta.
Etelä-Hämeeseen sijoittuvassa komediassa nummisuutarin poika Esko lähtee puhemies Mikko Vilkastuksen kanssa hakemaan itselleen morsianta Karrin kasvattityttärestä Kreetasta, mutta kaikki ei suju suunnitelmien mukaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Unto Salminen  | … |  Esko   |
|  Aku Korhonen  | … |  suutarimestari Topias Tuomaanpoika   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Martta, Topiaksen vaimo   |
|  Laila Rihte  | … |  Jaana, Nikon tytär   |
|  Ester Toivonen  | … |  Kreeta, Karrin kasvate   |
|  Joel Rinne  | … |  Mikko Vilkastus   |
|  Eino Jurkka  | … |  Sepeteus, lukkari   |
|  Yrjö Tuominen  | … |  Niko Järvelä, merimies   |
|  Kaarlo Angerkoski  | … |  Teemu, viulunsoittaja   |
|  Jalmari Rinne  | … |  Karri, talonisäntä   |
|  Toppo Elonperä  | … |  Sakeri, Martan veli   |
|  Oke Tuuri  | … |  Iivari   |
|  Kaarlo Kartio  | … |  Antres, kraatari   |
|  Matti Aulos  | … |  Jaakko, puusuutari   |
|  Toivo Suonpää  | … |  Eerikki, lautamies   |
|  Vilho Ruuskanen  | … |  Kristo, nuori seppä   |
|  Hannes Hako  | … |  krouvari   |
Julkaisu

Nummisuutarit oli alun perin viinakohtausten jälkeen kielletty lapsilta, mutta vaikka ne leikattiin pois, muutosta ei tullut vielä usean uuden tarkastuspyynnön jälkeenkään. Vuonna 1990 se sai merkinnän sallittu ja sittemmin suositusikärajaksi 10 vuotta.
RMS Carpathia

| RMS Carpathia |
| --- | --- |
 RMS Carpathia
Tyyppi:  linjalaiva
Lippuvaltio:   Yhdistynyt kuningaskunta
Omistaja:  Cunard Line
Rakennustelakka:  Swan Hunter & Wigham Richardson, Newcastle
Neitsytmatka:  5. toukokuuta 1903 Liverpoolista  Bostoniin, Yhdysvaltoihin
Tekniset tiedot
Pituus:  164 m
Leveys:  18 m
Uppouma:  8 600 t
Nopeus:  14 kn
RMS Carpathia oli Cunard Linen vuonna 1902 valmistunut matkustaja-alus, joka tuli tunnetuksi RMS Titanicin pelastustöihin osallistumisesta.
Rakentaminen

Carpathian rakensi Swan Hunter & Wigham Richardson Newcastlen telakallaan Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Carpathian uppoama oli 8 600 tonnia, pituus 164 metriä ja leveys 18 metriä, aluksen huippunopeus oli 14 solmua. Se pystyi kuljettamaan noin 1 700 matkustajaa. Laiva kastettiin 6. elokuuta 1902, ja se aloitti koeajonsa 22. huhtikuuta 1903, jotka päättyivät 25. huhtikuuta.
Käyttöhistoria

Carpathia lähti neitsytmatkalleen 5. toukokuuta 1903 Liverpoolista  Bostoniin, Yhdysvaltoihin. Aluksella oli 204 toisen luokan ja 1 500 kolmannen luokan matkustajapaikkaa. Myöhemmin se aloitti säännöllisen linjaliikenteen Liverpoolista New Yorkiin. Marraskuussa 1903 laiva siirrettiin kuljettamaan unkarilaisia siirtolaisia, ja se liikennöi Triesten ja New Yorkin välillä vuoteen 1904 asti. Vuonna 1905 alus kunnostettiin niin, että siihen tuli 100 ensimmäisen luokan, 200 toisen luokan sekä 2 500 kolmannen luokan matkustajapaikkaa. Tämän jälkeen Carpathia aloitti liikenteen New Yorkin, Triesten ja lukuisten Välimeren satamien välillä.
Käyttöhistoria > Titanicin pelastustyöt

Matkalla New Yorkista Unkariin 14. huhtikuuta 1912, Carpathian sähköttäjä Harold Cottam sai CQD-hätäviestin Titanicilta: "Titanic uppoaa keula edellä ja tarvitsee apua nopeasti."
Cottam ilmoitti viestistä välittömästi komentosillalle, josta viesti toimitettiin aluksen päällikölle, Arthur Rostronille. Rostron kyseli Cottamilta, oliko tämä aivan varma, että "uppoamaton" Titanic oli pyytänyt välittömästi apua. Cottamin vakuutettua päällikön hätäsanoman kiireellisyydestä Rostron komensi koneet täysillä eteen ja määräsi kurssin kohti Titanicin uppoamispaikkaa.
Laivan nimellistä huippunopeutta 14 solmua saatiin kasvatettua 16,5-17 solmuun, kun höyrykattiloiden varoventtiilit sääntöjen vastaisesti suljettiin, vapaavuorossa olleet lämmittäjät komennettiin töihin sekä laivan lämmitysjärjestelmä sammutettiin, jotta kaikki mahdollinen höyry saataisiin koneiden käyttöön. Alus oli tuolloin 93 kilometrin päässä Titanicista kaakkoon, mutta sen saapuessa neljän tunnin kuluttua paikalle 15. huhtikuuta 1912 kello 4 aamulla oli jo liian myöhäistä. Titanic oli uponnut lähes kaksi tuntia aikaisemmin. Carpathian höyrytessä kestävyytensä rajoilla yli aluksen suunnitellun huippunopeuden kohti Titanicin uppoamispaikkaa alkoi aluksella levitä huhuja, että Carpathia olisi itse joutunut onnettomuuteen. Laivan stuertit komensivat kuitenkin hätääntyneet matkustajat takaisin hytteihinsä ja sanoivat laivan olevan kunnossa. Vasta laivan saapuessa Titanicin pelastusveneiden lähettyville valkeni totuus Carpathian matkustajille. Aluksella ei ollut onnettomuuspaikalla enää paljon tehtävissä, ja se sai ainoastaan nostettua merestä pelastusveneissä olijat. Se pelasti 706 henkeä.
Pelastuneet palkitsivat päällikkö Rostronin hopeamaljalla ja kultamitalilla, jotka Margaret Brown luovutti. Rostron oli myöhemmin Yhdysvaltain presidentin William Howard Taftin vieraana Valkoisessa talossa, ja hänelle myönnettiin Kongressin kultamitali, korkein kunnianosoitus, jonka Yhdysvaltain kongressi saattoi hänelle myöntää. Britteinsaarilla kuningas Yrjö V löi hänet ritariksi.
Rostronista tuli myöhemmin Cunard Line -yhtiön kommodori eli vanhin päällikkö. Tämä kunnianosoitus myönnettiin vain poikkeuksellisen ansioituneille merikapteeneille. Häntä kutsuttiin liikanimellä "Sähkökipinä" poikkeuksellisen rivakan ja aikaansaavan luonteensa johdosta.
Carpathian uppoaminen

Carpathia oli ensimmäisen maailmansodan aikana laivasaattueen mukana, kun Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene torpedoi aluksen 17. heinäkuuta 1918 Irlannin itärannikolla. Onnettomuudessa menehtyi viisi henkilöä. Eloon jääneet 218 matkustajaa ja miehistön jäsentä pelasti HMS Snowdrop seuraavana päivänä.
Yhdysvaltalainen kirjailija ja sukeltaja Clive Cussler löysi Carpathian hylyn vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta RMS Carpathia Wikimedia Commonsissa
Margaret Brown luovuttaa Carpathian päällikölle, Arthur Rostronille, hopeamaljan Titanicin pelastustöiden johdosta.
Titanicilta pelastuneita Carpathialla
Carpathia uppoaa
Rainbow Bridge

Sateenkaarisiilta iltavaloissaan.
Rainbow Bridge (jap. レインボーブリッジ, Reinbō Burijji) eli Sateenkaarisilta on riippusilta Tokiossa. Se valmistui vuonna 1993. Silta on kaikkiaan 798 m pitkä, sen pisin jänneväli on 570 m ja pylväät 127 m korkeat. Sillan pylväät ovat valkoiset, mutta ne hohtavat yöllä värillisten lamppujen valoissa. Lamppujen käyttämä energia varastoidaan päivän aikana aurinkopaneeleilla.
Siltaa pitkin kulkee kaksi autotietä, Yurikamome-pikaraitiotie ja kaksi kävelytietä, joita voi käyttää valoisana aikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rainbow Bridge Wikimedia Commonsissa
Rainbow Bridge Metropolitan expressway company
Rainbow 3

| Rainbow 2 |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Pyeongchang, Gangwon, Etelä-Korea
Talviurheilukeskus:: Yongpyong Resort
Vuori:: Dragon Peak
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 1 458 m
Ala-asema:: 958 m
Korkeusero:: 500 m
Pituus:: 1 520 m
Maksimijyrkkyys:: 49 %
Minimijyrkkyys:: 15 %
Keskijyrkkyys:: 32,9 %
Hissi
Hissi:: Rainbow
Tyyppi:: 4-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 2 400 henkilöä/h
Ala-asema:: 958 m
Yläasema:: 1 458 m
Miehet
Pujottelu
Lähtö:: 1 180 m
Maali:: 960 m
Korkeusero:: 220 m
1. MC-kilpailu:: 1.3.1998
Rainbow 3 on laskettelurinne Yongpyong Resortissa Daegwalnyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Rainbow 3:ssa on järjestetty alppihiihdon maailmancupin miesten pujottelukilpailuja vuosina 1998, 2000 ja 2003.
Reitti

Rainbow 3:n yläasema sijaitsee 1 458 metriä merenpinnan yläpuolella Dragon Peak -vuoren huipulla. Miesten pujottelun lähtöpaikka sijaitsee 1 180 metriä merenpinnan yläpuolella.
Rinteen yläosuus, noin kolmannes pituudesta, on yhteistä Rainbow 1 ja -2 -rinteiden kanssa. Rinne on kokonaisuutena melko jyrkkä ja kumpuileva, jyrkimmät kohdat ovat sen alaosissa.
Miesten pujottelun maali sijaitsee 960 metriä merenpinnan yläpuolella ja itse rinne päättyy 958 metriä merenpinnan yläpuolelle Rainbow-tuolihissin ala-asemalle.
Norsunluu

Iivana Julman norsunluinen valtaistuin.
Norsunluu on valkoista hammasluuta, jota saadaan norsujen syöksyhampaista.
Norsunluuta on kahta päälaatua, kovaa ja pehmeää. Kovaa norsunluuta saadaan yleensä läntisen Afrikan norsuista ja pehmeää norsunluuta itäisen Afrikan norsuista. Kova norsunluu on tummempaa, kapeampaa ja suorempaa sekä sisältä haperompaa kuin pehmeä norsunluu.
Käyttö

Norsunluu on tiheää, helposti työstettävää ja kiillotettuna kaunista. Norsunluuesineitä on valmistettu jo muinaisessa Egyptissä, Kiinassa, Japanissa ja Intiassa. Euroopassa norsunluuta on käytetty yhtäjaksoisesti antiikin Rooman ajoista alkaen. Norsunluusta (tai mammutinluusta) tehdyt esineet, kuten biljardipallot, pianon koskettimet, leimasimet sekä arvokkaat taide- ja koriste-esineet, olivat entisaikaan hyvin suosittuja. Nykyisin niiden kysyntä, kauppa ja arvostus on vähentynyt norsujen suojelun ja myyntikieltojen vuoksi, joten norsunluuta jäljitellään korvaavilla aineilla, kuten muovilla.
Norsunluuta leikataan ja kuoritaan nykyisin sähkökäyttöisellä pyörösahalla ja kaiverretaan hammasporalla. Aina 1900-luvulle saakka syöksyhampaan kuoren poistamiseen, paloitteluun, leikkaamiseen ja kaivertamiseen käytettiin kirvestä, talsoa, talttaa, pokasahaa, lehtisahaa, raspia ja muita käsikäyttöisiä työkaluja.
Kauppa

Käsittelemättömän norsunluun myynti kiellettiin pienin poikkeuksin maailmanlaajuisesti vuonna 1989. Ennen vuotta 1947 tehtyjen norsunluuesineiden myynti on Euroopassa yhä sallittua. Monet huutokaupat eivät kuitenkaan ota minkäänlaisia norsunluuesineitä huutokauppaansa. Vuonna 2014 Ranskassa järjestetyssä huutokaupassa laillisen eli ennen vuotta 1976 hankitun norsunluun myyntihinta oli noin 800–1000 euroa/kilogramma.
Laiton norsunluu yleensä tuhotaan. Maailmassa takavarikoitiin vuosien 1989–2017 välillä laitonta norsunluuta yhteensä 393 tonnia. Vuosien 2012–2013 jälkeen määrä on tasaisesti laskenut. Afrikassa norsuja salametsästettiin eniten vuonna 2011, peräti kymmenen prosenttia kaikista norsuista.
Kiina on nykyisin maailman suurin norsunluun kuluttaja. Salametsästetty norsunluu salakuljetetaan Afrikasta aluksi usein laivarahtina ja puutavaran sekaan piilotettuna Malesiaan, Laosiin, Kambodžaan tai johonkin muuhun Kaakkois-Aasian maahan. Sieltä se lähetetään pienempinä erinä lentoteitse Vietnamiin, missä se jalostetaan koruiksi ja koriste-esineiksi ja myydään kiinalaisille matkailijoille. Liiketoiminta on kansainvälisten rikollisliigojen pyörittämää.
Vietnamissa norsunluun kauppaa suojelee maan laki, joka määrittää alle kahden kilogramman norsunluun hallussapidon pelkäksi hallinnolliseksi rikkeeksi. Sen vuoksi monet vietnamilaiset norsunluukaupat pitävät esillä korkeintaan viittä esinettä kerrallaan, mistä rangaistus on vain noin 10 000 euron sakko. Vietnamin poliisi harvoin puuttuu pieniin rikkeisiin.
Aitous

Norsunluun aitouden selvittämiseksi on erilaisia testejä, joista osa on salaisia. Aito norsunluu hehkuu ultraviolettivalossa eikä sula tai syty palamaan kuumalla neulalla poltettaessa. Norsunluuesineen iän voi määritellä hiili-14-ajoitustestillä.
Säilyvyys

Norsunluu on hyvin kestävää materiaalia, eikä se vaurioidu tai tuhoudu helposti. Se ei esimerkiksi pala eikä kärsi paljon veteen upottamisesta. Norsunluu kuitenkin kellastuu lämpimässä vedessä ja myös pimeässä säilytettäessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta norsunluu Wikimedia Commonsissa
Käsittelemätöntä norsunluuta kuljetuslaatikossa
Työstettyä norsunluuta
Nils Ramm

| Nils Ramm |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Nils Arvid Ramm
Syntynyt: 1. tammikuuta 1903 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 8. marraskuuta 1986 (83 vuotta) Linköping
Kansalaisuus:  Ruotsi
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Nisse Ramm
Painoluokka:  raskassarja
Ammattilaistilastot
Ottelut:  22
Voitot:  17
– tyrmäysvoitot:  6
Tappiot:  4
Ratkaisemattomat:  1
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten amatöörinyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten amatöörinyrkkeily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten amatöörinyrkkeily. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten amatöörinyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | raskassarja |  |
| Amatöörinyrkkeilyn EM-kilpailut  | Amatöörinyrkkeilyn EM-kilpailut  | Amatöörinyrkkeilyn EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Berliini 1927 | raskassarja |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1925 | raskas keskisarja |  |
Nils "Nisse" Arvid Ramm (1. tammikuuta 1903 Tukholma, Ruotsi – 8. marraskuuta 1986 Linköping, Ruotsi) oli ruotsalainen raskaan keskisarjan ja raskaansarjan nyrkkeilijä ja olympiahopeamitalisti, Euroopan mestari 1920-luvun loppupuoliskolla ja myöhemmin ammattilaisnyrkkeilijä.
Ura amatöörinä

Nils Ramm eli nuoruutensa Tukholman Östermalmilla, jossa sijaitsi siihen aikaan Djurgårdens IF:n voimailusali. Vuonna 1925 hän edustu Ruotsia raskaassa keskisarjassa Tukholman EM-kisoissa, joissa hän voitti ensin Englannin Tom Harrisonin ja loppuottelussa Tanskan Thyge Petersenin. Näin hänestä tuli Euroopan mestari. Seuraavana vuonna hän otti Ruotsin mestaruuden. Vuoden 1927 alussa ruotsalais-tanskalainen nyrkkeilyjoukkue vieraili Yhdysvaltain itärannikolla. Ramm otteli Yhdysvaltain matkalla neljä ottelua voittaen kolme eli Frank Salkinsin, Andy Ackilitisin ja Gerald Bockhousenin sekä häviten Ernie Schaafille. Voitettuaan Ruotsin mestaruuden ja hävittyään nyt maaottelussa Tanskan Thyge Petersenille Ramm kilpaili raskaassa sarjassa toukokuussa 1927 EM-kisoissa Berliinissä. Niissä hän otti voitot Italian Giacomo Panfiliosta ja Tanskan Jacob Michaelsenista edeten loppuotteluun, jossa oli vastassa Saksan Hans Schönrath. Ramm uusi EM-tittelinsä, nyt ylemmässä sarjassa, voittaessaan Schönrathin pistein.
Vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisissa raskaansarjan ruotsalaisnyrkkeilijä Nils Ramm aloitti voitolla Saksan Schönrathista ja eteni loppuotteluun voitolla Norjan Sverre Sörsdalista. Loppuottelussa tuli vastaan Argentiinan Arturo Rodríguez, joka tyrmäsi Rammin 1. erässä. Näin tuloksena oli olympiahopea.
Ammattilaisura

Ramm siirtyi olympialaisten jälkeen ammattilaiseksi. Ensimmäiset neljä ottelua hän nyrkkeili Ruotsissa vuuosina 1928-1929. Vuoden 1930 alussa hän siirtyi Yhdysvaltoihin ja nyrkkeili ensimmäisen ottelun maaliskuussa 1930 Chigacossa. Syyskuuhun 1930 mennessä hän oli otellut yhdeksän ottelua, joista kahdeksan voitokkaasti ja yksi ratkaisemattomana. Sen jälkeen hän nyrkkeili kolme ottelua vuoden 1930 loppuun mennessä, mutta koki tappion niissä kaikissa. Ottelijat eivät tällöin olleet vielä Amerikan nimekkäimmästä päästä. Niinpä Ramm palasikin takaisin Ruotsiin ja päättui ammattilaisuransa viiteen voitokkaaseen otteluun. Viimeisen ottelun hän kävi marraskuussa 1931.
Urheilu-uran jälkeinen aika

Nisse Ramm esiintyi kolmessa ruotsalaiselokuvassa:
En idrottsdag i Lysekil (1929, lyhytfilmi),
Sabotage (1944, ohjaajana Per G. Holmgren),
Mordvapen till salu (1963, ohjaajana Per G. Holmgren)
Nisse Ramm asui elämänsä Tukholmassa ja osallistui aktiivisti valmentajana taustatoimijana Djurgården IF:n nyrkkeilytoimintaan. Hän kuoli marraskuussa 1986.
R. Alex Anderson

R. Alex Anderson (1894 Honolulu – 1995) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hänen sävellystuotantonsa kattaa lähes 200 laulua. Hän oli liikemies ja ensimmäisen maailmansodan veteraani. Hänellä ei ollut muodollista musiikkikoulutusta, eikä hän puhunut havaijin kieltä. Hänen ensimmäinen sävellyksensä oli "Haole Hula" (1927), josta tuli hitti ja joka myös oli hänen henkilökohtainen suosikkinsa. Hänen tunnetuin laulunsa on joululaulu "Mele Kalikimaka", jonka lisäksi muita tunnettuja sävelmiä ovat "Lovely Hula Hands", "Lei of Stars" ja "Coconut Island".
Anderson otettiin Hawaiian Music Hall of Fameen vuonna 1998.
Aiheesta muualla

AllMusic: R. Alex Anderson (englanniksi)