stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mulesing

Mulesing on kirurginen toimenpide, jossa lampaan peräpäästä peräaukon ympäriltä poistetaan ihoa. Syntyvä arpikudos vähentää huomattavasti loiskärpästen munimista ja kärpäsentoukkien aiheuttamaa kivuliasta myiaasi-sairautta. Menetelmä on yleisessä käytössä Australiassa  erityisesti merinolampaiden kasvatuksessa.
Menetelmä on saanut nimensä J. W. H. Mules -nimisestä lampurista, joka 1930-luvulla huomasi, että keritsimien aiheuttamiin lampaiden ihon arpeutumakohtiin eivät kärpäset pystyneet munimaan yhtä helposti kuin terveeseen ihoon.
Operaatio tehdään karitsoille, määräysten mukaan alle vuoden iässä, useimmiten huomattavasti nuorempana. Toimenpiteessä poistetaan peräaukkoa (ja vulvaa) ympäröivä löysä iho. Samalla häntää typistetään. Operaation yhteydessä tai sen jälkeen ei vaadita puudutusta tai antiseptiikkaa, joskin niitä joskus käytetään. Operaation jälkeen karitsat lasketaan laitumelle. Vaikka suuri kappale ihoa poistetaan, muita kudoksia ei vahingoiteta eikä verta juuri vuoda. Haava paranee yleensä alle kuukaudessa.
Menetelmää on kritisoitu vahvasti eläinsuojelullisista syistä. Menetelmän puolustajien mielestä kärpästen toukkien aiheuttamat haavatulehdukset aiheuttavat huomattavia vahinkoja ja ovat tuskallisempia kuin itse mulesing. Vastustajien mielestä hygieenisillä keinoilla ja oikeilla kasvatusmenetelmillä vahingot voidaan estää. Australian villantuottajat kaavailivat menetelmästä luopumista vuoden 2010 loppuun mennessä, mutta suunnitelma on peruttu. Uudessa-Seelannissa menetelmästä ollaan luopumassa.
Lähteitä

Standard Operating Procedures - sheep Mulesing (Arkistoitu – Internet Archive) NSW Government, Agriculture (englanniksi)
Tara De Landgrafft: New Zealand farmers on the ball with bare breech breeding ABC Rural News.  24.4.2007. Australian Broadcasting Corporation. (englanniksi)
Mulesing deadline abandoned The Age (29.7.2009)
Kirjallisuusvuosi 1732

Kirjallisuusvuosi 1732 käsittelee vuoden 1732 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Ruotsin tiedeakatemia lähetti Carl von Linnén tutkimusmatkalle Lappiin. Matkan tuloksena syntyi teos Flora Lapponica (1737).
Julkaisuja

Christian Goldbach – De terminis generalibus serierum
Johann Ernst von Hanxleden – Grammatica Grandonica (sanskritin kielioppi)
Algoth Scarin – Apotheseos veteris et recentioris parallelismus
Évrard Titon du Tillet – Le Parnasse françois
Johann Gottfried Walther – Musicalisches Lexikon
Voltaire – Ecossaise Eriphile
Mikko Leppilampi (albumi)

| Mikko Leppilampi Mikko Leppilampi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. toukokuuta 2006
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 40.06
 Levy-yhtiö: Plastinka
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 24.
Mikko Leppilampi on näyttelijä Mikko Leppilammen esikoisalbumi. Plastinka julkaisi sen 10. toukokuuta 2006. Albumi nousi julkaisunsa jälkeen kahdeksi viikoksi Suomen viralliselle albumilistalle, parhaimmillaan sijalle 24.
20. helmikuuta 2006 julkaistu albumin ensimmäisenä single ”Salaisuus” oli musiikkia elokuvasta Saippuaprinssi. ”Salaisuus” nousi kuudenneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Toisena singlenä julkaistiin kappale ”Tähti”, mutta se ei noussut listoille.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Lähempänä sua | Markku Reinikainen, Pekka Eronen | 4.22 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Tähti | Niklas Nylund, Patric Sarin, Mikko Leppilampi | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Pikkukoskella | Ufo Mustonen | 4.04 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Virginia | Olavi Uusivirta | 3.54 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | En olisi uskonut | Samuli Laiho | 4.35 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Salaisuus | Leri Leskinen, Kustaa Kurikkala | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kaupunki | Samuli Laiho | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Illat ovat pitkät | Jyri Sariola, Kalle Chydenius | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Lumienkeli | Jyri Sariola | 4.20 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Hiuksia vuoteella | Mikko Leppilampi | 3.53 |  |  |  |  |  |  |
Muirchú

| Muirchú |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Dublin Liffey Dockyard
Laskettu vesille:  1908
Palveluskäyttöön:  elokuu 1923
Poistui palveluskäytöstä:  myyty 1947 Hammond Lane Scrap Merchants Dublinille
Loppuvaihe:  uponnut siirron aikana 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  323 t
Pituus:  47,55 m
Leveys:  3,96 m
Syväys:  1,37 m
Koneteho:  1 000 shp
Nopeus:  maksimi: 16 solmua risteily: 10 solmua
Miehistöä:  23
Aseistus
Aseistus:  1 × 12 naulan tykki
Muirchú oli Irlannin laivaston  kalastuksenvalvonta-alus, joka oli aiemmin Britannian kuninkaallisen laivaston jahti HMY Helga.
Valmistus

Irlantia varten muodostettu Maatalous- ja teknisenneuvonnan osasto tilasi dublinilaiselta telakalta kalastuksenvalvonta-aluksen, joka nimettiin 16. toukokuuta 1908 vesille laskettaessa edeltäjänsä kunniaksi HMY Helgaksi.
Palvelus

HMY Helga palveli kalastuksenvalvontatehtävissä, kunnes se 1915 aseistettiin ja siirrettiin laivastoluetteloon. Se tulitti vuoden 1916 kansannousussa tasavaltalaisten asemia Dublinin keskustassa. Alus upotti 1918 Isle of Manin edustalla tykkitulella Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen. Alus luovutettiin Irlannin vapaavaltiolle 7. elokuuta 1923, jolloin se nimettiin Muirchúksi.
Alus palveli 1923–1924 partioaluksena, kunnes se 1924 luovutettiin maatalous- ja kalastusministeriölle kalastuksenvalvonta-alukseksi. Alus siirrettiin 19. joulukuuta 1939 puolustusministeriölle. Se otettiin laivastopalvelukseen 15. tammikuuta 1940 ensimmäisenä päällikkönään F. A. White.
Alus myytiin tammikuussa 1947 Hammond Lanelle. Se upposi 8. toukokuuta Salteesaarten edustalle, kun sitä siirrettiin romutettavaksi.
Kirjallisuusvuosi 1737

Kirjallisuusvuosi 1737 käsittelee vuoden 1737 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Ruotsin ensimmäinen ruotsinkielinen ammattiteatterin esitys Den Svenska Sprätthöken Tukholman Bollhuset-talossa. Näytelmän kirjoitti Carl Gyllenborg.
Göttingenin Georg-August-yliopisto perustettiin.
Ranskalaiset Henri-Louis Duhamel du Monceau ja Georges-Louis Leclerc de Buffon julkaisivat ensimmäisen tieteellisen teoksen puiden vuosirenkaista.
Julkaisuja

Philip Doddridge - Submission to Divine Providence in the Death of Children
Stephen Duck - The Vision
Jonathan Edwards - A Faithful Narrative of the Surprising Works of God
Étienne Fourmont - Meditationes Sinicae
Matthew Green - The Spleen
William Law - A Demonstration of the Gross and Fundamental Errors of a Late Book
Pierre de Marivaux – Pharsamon ou les Folies romanesques (parodiaromaani)
William Oldys - The British Librarian
Alexander Pope - Horace His Ode to Venus
- The Second Epistle of the Second Book of Horace, Imitated
- The First Epistle of the Second Book of Horace, Imitated
- The Works of Alexander Pope vols. v-vi
Elizabeth Rowe - Devout Exercises of the Heart
Algoth Scarin – De urbe Uloa I (Oulun paikallishistoriaa koskeva väitöskirja)
William Shenstone - Poems
Jonathan Swift - A Proposal for Giving Badges to the Beggars in all the Parishes of Dublin
Mytilinae

| Mytiloidea |
| --- | --- |
 Choromytilus chorus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Alaluokka::  Pteriomorphia
Lahko::  Mytilida
Yläheimo::  Mytiloidea
Heimo::  Sinisimpukat Mytilidae
Alaheimo::  Mytilinae  Rafinesque, 1815
Suvut
 Aulacomya  Choromytilus  Crenomytilus  Ischadium  Sinisimpukat (Mytilus)  Perna  Semimytilus 
Katso myös
   Mytilinae Wikispeciesissä   Mytilinae Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mytilinae on sinisimpukoiden (Mytilidae) heimoon kuuluva meressä elävien nilviäisalaheimo. Se sisältää seitsemän sukua.
Mytilopsis sallei

| Mytilopsis sallei |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Alaluokka::  Erilaishampaiset Heterodonta
Lahko::  Myida
Heimo::  Valesinisimpukat Dreissenidae
Suku::  Mytilopsis
Laji::  sallei
Kaksiosainen nimi
 Mytilopsis sallei  (Récluz, 1849) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mytilopsis sallei on valesinisimpukoiden heimoon kuuluva simpukkalaji. Se on kotoisin subtrooppisesta Etelä- ja Keski-Amerikasta Atlantin ja Meksikonlahden rannikoilta, mutta on sieltä ihmisen mukana levinnyt myös muualle, muun muassa Länsi-Australian, Kaakkois-Aasiaan ja Intiaan. Mytilopsis sallei kasvaa tyypillisesti 25–28 millimetriä pitkäksi. Toisin kuin sukulaisensa vaeltajasimpukka, tämä vieraslaji elää lähinnä murto- ja merivedessä. Se on haitallinen fouling-eliö, joka tehokkaasti kolonisoi muun muassa satamarakenteita.
NWT

NWT tarkoittaa seuraavia:
Luoteisterritoriot, Northwest Territories
Nya Wermlands-Tidningen, ruotsalainen sanomalehti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”NWT”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Märtha Adlerstråhle

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Märtha Adlerstråhle |  Märtha Adlerstråhle |  Märtha Adlerstråhle |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten tennis
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1908 | Sisäkaksinpeli |  |
Märtha Adlerstråhlen hauta.
Anna Märtha Vilhelmina Adlerstråhle (syntyjään von Oelreich; 16. kesäkuuta 1868 Torpa, Kungsör, Ruotsi  – 4. tammikuuta 1956 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen tennispelaaja. Hän saavutti pronssia kesäolympialaisista 1908 naisten sisäkaksinpelistä.
Hän nai vuonna 1889 Axel Einar Teodor Adlerstrålen. Kun Adlerstråle tammikuussa 1956 kuoli, hänet haudattiin Norra begravningsplatsenille.
Mykolajiv

| Mykolajiv Миколаїв |
| --- | --- |
 Mykolajevin kaupungintalo kesäkuussa 2017
 lippu:  vaakuna
 Mykolajiv
 Koordinaatit: 46.9759°N, 31.9940°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Mykolajivin alue
Piiri:  Mykolajivin piiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  260 km²
Väkiluku (2013):  496 188
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  BE
 
 www.gorsovet.mk.ua 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mykolajiv eli Nikolajev (ukr. Микола́їв, ven. Никола́ев, Nikolajev) on satamakaupunki Etelä-Ukrainassa ja Mykolajivin alueen hallinnollinen pääkaupunki. Kaupungissa on vuoden 2013 arvion mukaan 496 000 asukasta. Kaupunki sijaitsee Etelä-Bugjoen estuaarin rannalla paikassa, jossa sivujoki Inhul yhtyy siihen. Mykolajivista on linnuntietä 55 kilometriä Mustallemerelle ja 400 kilometriä Kiovaan.
Historia

Mykolajivin alueella on ollut asutusta jo kivi- ja pronssikausilla. Paikka oli kuitenkin pitkään asumaton, kunnes alueelle rakennettiin Venäjän–Turkin sodan (1787–1792) aikana ensin linnoitus ja sitten telakka. Telakan oli tarkoitus palvella Venäjän laivaston korjaustelakkana.
Linnoituksen ja telakan ympärille kohosi asutusta, joka nimettiin Mykolajivin kaupungiksi. Kaupunki oli vuoteen 1862 ainoastaan sotilassatama ja -telakka ja Krimin sodan ja 1800-luvun viimeisten vuosikymmenien aikana Venäjän keisarikunnan Mustanmeren laivaston kotisatama. 1800-luvun lopussa kaupungista tuli keisarikunnan kolmanneksi tärkein telakkakaupunki ja tärkeä teollisuuden ja raideliikenteen keskus.
Ukrainan itsenäisyyssodan (1917–1921) aikana kaupunkia hallitsivat vuoroin toisiaan vastaavan taistelevat joukot ja merkittävä osa sen infrastruktuurista ja teollisuudesta tuhoutui. Monien muiden ukrainalaisten kaupunkien tavoin Mykolajiv kärsi merkittäviä vahinkoja toisen maailmansodan aikana. Kaupunki ja teollisuusalueet rakennettiin kuitenkin uudestaan, ja kaupungin väestö kasvoi nopeasti. Ukrainan itsenäistymisen jälkeen vuonna 1991 Mykolajiv on kuulunut Ukrainaan.
Talous

Neuvostoliiton aikana Mykolajivissa sijaitsivat maan tärkeimmät sotilastelakat. Kaupungissa on rakennettu esimerkiksi elokuvan Panssarilaiva Potemkin tunnetuksi tekemä taistelulaiva Knjaz Potjomkin-Tavritšeski, sekä lentotukialukset Kiova ja Admiral Kuznetsov. Salaisten laivanrakennusprojektien vuoksi Mykolajiv oli suljettu kaupunki ja avattiin ulkomaalaisille vasta vuonna 1991.
Mykolajiv on edelleen tärkeä laivanrakennusteollisuuden keskittymä. Kaupungissa on kolme merkittävää telakkaa: Mustanmeren telakka eli Mykolajivin eteläinen, Okean ja Kommunardien mukaan nimetty telakka 61. Muita merkittäviä teollisuudenaloja kaupungissa ovat koneenrakennus-, voimalaitos-, metalli- ja kosmetiikkateollisuus. Mykolajivin telakoilla rakennetaan noin puolet Ukrainassa rakennetuista laivoista ja kaupungin tuotantolaitoksissa 90 prosenttia Ukrainassa valmistetuista kaasuturbiineista.
Väestö

| Vuosi | 1811 | 1840 | 1863 | 1897 | 1914 | 1931 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2001 (pyöristetty) | 2013 (arvio) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&&04200.&&&&004 200 | &&&&&&&&&&029564.&&&&0029 564 | &&&&&&&&&&064600.&&&&0064 600 | &&&&&&&&&&092012.&&&&0092 012 | &&&&&&&&&0103500.&&&&00103 500 | &&&&&&&&&0115996.&&&&00115 996 | &&&&&&&&&0226207.&&&&00226 207 | &&&&&&&&&0331037.&&&&00331 037 | &&&&&&&&&0439915.&&&&00439 915 | &&&&&&&&&0502776.&&&&00502 776 | &&&&&&&&&0514100.&&&&00514 100 | &&&&&&&&&0496188.&&&&00496 188 |
Kuvia

Mykolajiv ilmakuvassa.
Neuvostoaikaisia kerrostaloja Mykolajevissa.
Kommunardien mukaan nimetty telakka 61.
Inguljoen silta
Fjodor Aleksejev, Näkymä Nikolajevin kaupungista, 1799
Klemens XI

| Klemens XI |
| --- | --- |
 Paavi Klemens XI (1708)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Giovanni Francesco Albani
Syntynyt: 23. heinäkuuta 1649 Urbino
Kuollut: 19. maaliskuuta 1721 (71 vuotta) Rooma
Paavi
Paavius alkoi:  23. marraskuuta 1700
Paavius päättyi:  19. maaliskuuta 1721
Edeltäjä:  Innocentius XII
Seuraaja:  Innocentius XIII
 Nimikirjoitus
Klemens XI, oikea nimi Giovanni Francesco Albani, (23. heinäkuuta 1649 – 19. maaliskuuta 1721) oli paavina 23. marraskuuta 1700 – 19. maaliskuuta 1721. Hän oli albanialaista sukujuurta ja kotoisin Urbinon kaupungista. Klemens XI:n merkittävin teko paavina oli vuonna 1713 Unigenitus-bullan antaminen. Siinä todettiin yli sata ranskalaista kirjoitusta harhaopiksi. Bulla kiristi Ranskan kirkon ja katolisen kirkon välisiä suhteita yli sadan vuoden ajan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klemens XI Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Innocentius XII | Paavi | Seuraaja: Innocentius XIII |
Mun maailma

| Mun maailma Mikael Gabriel |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. toukokuuta 2013
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): OP Beats & Mats Takila, Sakke, MMEN, MD$
 Tyylilaji: rap, pop, elektroninen
 Kesto: 44.20
 Levy-yhtiö: Universal
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 20.
Mikael Gabrielin muut julkaisut
| 8190 2011 | Mun maailma 2013 | Versus 2015 |
Mun maailma on suomalaisen rap-artisti Mikael Gabrielin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin Universalin kautta 10. toukokuuta 2013.
Mun maailma oli Suomen virallisella albumilistalla 11 viikkoa, parhaimmillaan 20. sijalla viikolla 20/2013.
Kappaleet

Déjà-vu - 3.36
Päästä mut pois (mukana Diandra) (säv. Kim Wennerström & Ellen T., san. Mikael Gabriel & Ellen T.) - 3.21
Mökille - 3.08
Elämästä irti - 3.47
Mun maailma - 4.12
Meijän äijii (mukana Uniikki) - 3.03
Kipua (mukana Kristiina Brask) - 4.14
Ykspuolista rakkautta (mukana Heikki Kuula) - 2.58
[Skit] - 3.18
Filmi poikki (mukana JVG) - 3.16
Mitä mä teen tääl (mukana Cheek) - 3.23
Se tyttö - 3.40
Veden alla - 4.24
"Kipua" sisältää samplen Kristiina Braskin kappaleesta "Tuulilasin nurkkaan".
Kiipula

Kiipulasäätiö on koulutus- ja kuntoutustoimintaa harjoittava toimija, jonka päätoimipaikka sijaitsee Janakkalassa, Kanta-Hämeessä noin 6 kilometriä Turengin taajamasta kaakkoon ja Leppäkoskelta hieman pohjoiseen. Säätiö toimii yhdellätoista eri paikkakunnalla Etelä-Suomen alueella. Kiipulan kokonaisuuteen kuuluvat Kiipulan ammattiopisto, kokous-, tila- ja majoituspalvelut, Kiipula Gardens sekä kuntoutus- ja valmennuspalvelut, joista osaa toteuttaa Kiipulasäätiön tytäryhtiö Avire Oy.
Historia

Kiipula oli 1800-luvulla rustholli, johon Kustaa Kiipula (s. Torttila) tuli kotivävyksi avioiduttuaan talon tyttären Wilhelmiina (Miina) Kiipulan kanssa. Ajan tavan mukaan hän otti sukunimekseen talon ja vaimonsa nimen. Kustaa Kiipula toimi aktiivisti niin kunnallispolitiikassa kuin valtiopäivämiehenä ollessaan.  Vuonna 1907 Miina ja Kustaa Kiipula menettivät viimeisen tyttärensä, Alman, joka menehtyi keuhkotautiin. Kustaan vuoro tuli vuonna 1918, mutta jo aiemmin aviopari oli keskenään sopinut, että tila testamentattaisiin Janakkalan kunnalle, jotta sinne voitaisiin perustaa keuhkotautiin kuolleiden lasten muistoksi ”Kiipulan tuberkkeliparantola ja lastenkoti”.
Samanaikaisesti 1928 oli opettaja Aili Sarkkila aloittanut Keski-Suomessa oman työnsä, varojen keräämisen, keuhkotautiparantoloista kotiin päässeiden toipilaiden hyväksi. Hän oli perustanut ”Kultatähkä-säätiön” asiaansa ajamaan. Janakkalan kunta luovuttikin juuri ennen talvisotaa Kultatähkä-säätiölle Kiipulan tilan, joka oli 1930-luvulla muodostettu yhdistämällä 1800-luvun alussa kahtia jaettu tila (Miina Kiipulan ja Vilho "Ville" Kiipulan), säätiön tarkoitusperien mukaiseen käyttöön.
Sotien jälkeen kuntoutustoimintaa kehitettiin ja Kiipulan tilalle perustettiin toipilaskoti ja aloitettiin kuntoutustoiminta. Kultatähkän Kiipulasäätiö perustettiin vuonna 1945 ja vuonna 1974 nimi muutettiin Kiipulasäätiöksi.
Ensimmäiset viisitoista vuottaan Kiipula toimi hyvin hiljaisesti. Käytännössä säätiön toimintaa ylläpidettiin tilan puutarhasta ja pelloilta saatavilla tuloilla. Tämä tulo oli kuitenkin riittävä 33-paikkaisen toipilaskodin ylläpitämiseen. Yleisesti kuitenkin tiedettiin, että tuberkuloosia sairastavien henkilöiden yhteiskunnallisessa toipumisessa olisi koulutuksella ollut suuri merkitys, mutta tuolloin eivät resurssit siihen riittäneet. Vasta vuonna 1953 annettu laki laajennetusta invalidihuollosta loi mahdollisuudet ammattikoulutukseen valtion varoin. Näin varsinaiset koulutus- ja kuntoutuskeskuksen rakennustyöt pääsivät alkamaan vuonna 1955.
Koulutustoiminnan kehitys

Kiipulan kouluista ensimmäisenä pääsi työnsä aloittamaan vuonna 1955 konttorityökoulu. Koulun käyttöön oli valmistunut 120 paikkainen koulurakennus. Seuraavana vuonna käynnistyi puutarhakoulu, joka oli kaksivuotinen ja silloisen maataloushallituksen alainen. Vuoden 1958 elokuussa pääsi aloittamaan kolmivuotinen puhelin- ja radioalan ammattikoulu. Koulu oli aluksi tarkoitettu vain keuhkoinvalideille ja heidän koulutuksensa on jatkunutkin koko koulun olemassaolon ajan. Kuitenkaan kaikilla kohdehenkilöihin kuuluvilla ei ollut mahdollista pitkään ja jopa kalliiseen koulutukseen. Tähän kehitettiin avuksi erilainen kurssitoiminta.
1960-luvulla alkanut aikuisille suunnattu kurssitoiminta on kasvanut käsittämään ammatillisen jatkokoulutuksen sekä erilaiset työkykyyn liittyvät kurssit, joita on mitä moninaisin valikoima. Kiipula on vuosien varrella laajentanut toimintaansa keuhkovammaisten toipilaskodista laaja-alaiseksi koulutuskeskukseksi ja myös työikäisen väestön koulutukseen.
Vuonna 2000 Kiipulan erilliset oppilaitokset yhdistettiin Kiipulan ammattiopistoksi. Vuonna 2007 Kiipulan aikuiskoulutuskeskus yhdistyi Kiipulan ammattiopistoon. Perttulan erityisammattikoulu yhdistyi Kiipulan ammattiopistoon vuoden 2009 alussa.
Sidosryhmät

Vuonna 1955 säätiön tukijoiksi tulivat Janakkalan kunnan lisäksi Kansaneläkelaitos ja Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistys, joka on nykyiseltä nimeltään Filha ry.
Kiipulasäätiö kuuluu työllistäjänä Janakkalan kunnan suurimpiin työnantajiin, ja sillä on palveluksessa yli 400 työntekijää. Koulutus- ja kuntoutuskeskuksen vuotuinen liikevaihto on noin 28 miljoonaa euroa.
Säätiön hallintoneuvoston puheenjohtajana toimii professori Elina Kontu ja hallituksen puheenjohtajana hallintojohtaja Antti Mähönen. Kiipulasäätiön toimitusjohtaja on Jukka Kujala.
Kiipulassa on päivittäin noin 1 000 opiskelijaa ja kuntoutujaa. Vuosittain se merkitsee noin 189 000 asiakasvuorokautta.
Kiipulan ammattiopisto

Kiipulan ammattiopisto tarjoaa ammatillista erityisopetusta yhdeksällä paikkakunnalla. Tarjolla on ammatillisia perustutkintoja sekä valmentavaa koulutusta.
Kuntoutus

Avire Oy on Kiipulasäätiön tytäryhtiö, joka tuottaa ja kehittää kuntoutuspalveluja asiakkaidensa työ- ja toimintakyvyn parantamiseksi ja elämänhallinnan tukemiseksi. Avire Oy järjestää sekä ammatillista kuntoutusta että terveydentilaa ja hyvinvointia edistävää kuntoutusta. Erilaisia kuntoutusvaihtoehtoja ovat esimerkiksi Kiila- ja Tules-kuntoutus. Lisäksi Avire Oy tarjoaa työhyvinvointipalveluita.
Kuntoutus > Lääkinnällinen kuntoutus > Tules-kurssit

TULES-kurssi eli Tukiranka- ja niveloireisten kurssit 
on suunnattu työikäisille henkilöille, joilla on jo lääkärin toteama työ- ja toimintakykyä alentava tuki- ja liikuntaelinsairaus. Tämän lisäksi on niska-hartiaoireisten kursseja, jotka on tarkoitettu kaikille niille, jolla on ollut pitkäaikaisia, työ- ja stressitilanteissa pahenevia, kiputiloja niskahartiaseudulla.
Kuntoutus > Lääkinnällinen kuntoutus > Kiila-kurssit

KIILA-kuntoutus on tarkoitettu parantamaan ja tukemaan työkykyä sekä edistämään työntekijän tai yrittäjän pysymistä työelämässä.
Aiheesta muualla

Kiipulan kotisivut
Avire Oy
Nina Keski-Korpela: Kiipulan koulutus- ja kuntoutuskeskus aloittaa yt-neuvottelut (23.11.2015) (yle.fi )
Mytilinioí

| Mytilinioí Μυτιληνιοί |
| --- | --- |
 Mytilinioín kylä.
 Mytilinioí
 Koordinaatit: 37°43′38″N, 26°54′23″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Sámos
Kunta:  Anatolikí Sámos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5601040601
Väkiluku (2011):  1 982
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mytilinioí (kreik. Μυτιληνιοί) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Pythagóreion kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Pythagóreion kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 982 (vuonna 2011).
Egeanmeren luonnonhistoriallinen museo.
Mytilinioín kylä sijaitsee Sámoksen itäisissä keskiosissa vuorten ympäröimänä. Se on yksi Sámoksen suurimpia kyliä. Kylä on saanut nimensä siitä, että sen alkuperäinen väestö muutti Lesboksen Mytilínistä 1700-luvulla maanjäristyksen jälkeen. Kylässä toimii Egeanmeren luonnonhistoriallinen museo, joka esittelee alueen geologiaa, mineralogiaa ja paleontologiaa sekä eläin- ja kasvitiedettä.
Mytilinioí muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μυτιληνιών, Dimotikí Koinótita Mytilinión), johon kuuluvat varsinaisen Mytilinioín kylän lisäksi kylät Kamára, Potámi Mesokámpou ja Rizovráchos sekä Pyhän Kolminaisuuden luostari (Moní Agías Triádos). Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 107.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mytilinioí Wikimedia Commonsissa
Mutobot

| Mutobot |
| --- | --- |
 Sudaninmutobo (Isoberlinia doka)
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Mutobot Isoberlinia  Craib & Stapf
Katso myös
   Mutobot Wikispeciesissä   Mutobot Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mutobot (Isoberlinia) on afrikkalainen hernekasvisuku, johon kuuluu viisi lajia. Mutobot ovat puita, jotka kasvavat tyypillisesti kausikuivissa metsissä yksilajisina metsiköinä. Suvun lajit esiintyvät Saharan eteläpuolella ja Keski-Afrikassa: Kongossa, Tansaniassa, Sambiassa ja Angolassa.
Lajit

Mutobojen suvun lajit ovat:
Angolanmutobo (Isoberlinia angolensis (Welw. ex Benth.) Hoyle & Brenan)
Sudaninmutobo (Isoberlinia doka Craib & Stapf)
Tansanianmutobo (Isoberlinia scheffleri (Harms) Greenway)
Isoberlinia paradoxa Hauman
Isoberlinia tomentosa (Harms) Craib & Stapf
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Isoberlinia
iNaturalist: Isoberlinia
UniProt: Taxonomy - Isoberlinia (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Isoberlinia (englanniksi)