stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Niklas Moisander
Tilastot > Kausi kaudelta

Tilanne 13. joulukuuta 2023
| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | TPS | Ykkönen2 | 8 | 0 |
| 2003 | TPS | Veikkausliiga | 9 | 0 |
| 2003–2004 | Ajax | Eredivisie | 0 | 0 |
| 2004–2005 | Ajax | Eredivisie | 0 | 0 |
| 2005–2006 | Ajax | Eredivisie | 0 | 0 |
| 2006–2007 | FC Zwolle | Eerste Divisie2 | 34 | 1 |
| 2007–2008 | FC Zwolle | Eerste Divisie2 | 37 | 4 |
| 2008–2009 | AZ | Eredivisie | 22 | 1 |
| 2009–2010 | AZ | Eredivisie | 28 | 1 |
| 2010–2011 | AZ | Eredivisie | 29 | 0 |
| 2011–2012 | AZ | Eredivisie | 30 | 1 |
| 2012–2013 | AZ | Eredivisie | 2 | 0 |
| 2012–2013 | Ajax | Eredivisie | 29 | 4 |
| 2013–2014 | Ajax | Eredivisie | 23 | 1 |
| 2014–2015 | Ajax | Eredivisie | 25 | 0 |
| 2015–2016 | Sampdoria | Serie A | 22 | 0 |
| 2016–2017 | Werder Bremen | Bundesliga | 30 | 0 |
| 2017–2018 | Werder Bremen | Bundesliga | 25 | 2 |
| 2018–2019 | Werder Bremen | Bundesliga | 30 | 0 |
| 2019–2020 | Werder Bremen | Bundesliga | 22 | 0 |
| 2020–2021 | Werder Bremen | Bundesliga | 11 | 0 |
| 2021 | Malmö FF | Allsvenskan | 9 | 0 |
| 2022 | Malmö FF | Allsvenskan | 8 | 0 |
| 2023 | Malmö FF | Allsvenskan | 10 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 443 | 15 |
2 Toinen sarjataso.
Tilastot > A-maajoukkuemaalit

Tilastossa Suomen maalit ensin.
|  | Päivä | Stadion | Vastustaja | Tulos | Suomen maalit | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 10.10.2009 | Olympiastadion, Helsinki |  Wales | 2–1 | 5' 1–0 Porokara, 77' 2–1 Moisander | MM2010-karsinnat |
| 2 | 14.08.2013 | Veritas Stadion, Turku |  Slovenia | 2–0 | 35' 1–0 Moisander, 82' 2–0 Hämäläinen | Maaottelu |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Niklas Moisander Werder Bremenin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Niklas Moisander Transfermarktin sivuilla
Moisander AZ Alkmaarin paidassa.
Moisander Werder Bremenin riveissä 2019.
Invasion of Privacy

| Invasion of Privacy Cardi B |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. huhtikuuta 2018
 Kesto: 48.13
 Levy-yhtiö: Atlantic
Listasijoitukset
  9.
Gardi B:n muut julkaisut
| Gangsta Bitch Music, Vol. 2 2017 | Invasion of Privacy 2018 |   |
Invasion of Privacy on Cardi B:n debyyttialbumi, joka julkaistiin 6. huhtikuuta 2018. Musiikkilehti Rolling Stone listasi kesäkuussa 2022 200 kaikkien aikojen parasta räppilevyä. Invasion of Privacy löytyy sijalta 16.
Kappaleet

Get Up 10 – 3.51
Drip – 4.23 (feat. Migos)
Bickenhead – 3.01
Bodak Yellow – 3.43
Be Careful – 3.30
Best Life – 4.44 (feat. Chance the Rapper)
I Like It – 4.13 (Bad Bunnyn & J Balvinin kanssa)
Ring – 2.57 (feat. Kehlani)
Money Bag – 3.49
Bartier Cardi – 3.44 (feat. 21 Savage)
She Bad – 3.50 (YG:n kanssa)
Thru Your Phone – 3.08
I Do – 3.20 (feat. SZA)
Aiheesta muualla

Invasion of Privacy Discogsissa (englanniksi)
Martti Tiuri

| Martti Tiuri |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. marraskuuta 1925 Koski Tl
Kuollut: 25. maaliskuuta 2016 (90 vuotta) Espoo
Koulutus ja ura
Palkinnot:  IEEE Fellow
Martti Eelis Tiuri (13. marraskuuta 1925 Koski Tl – 25. maaliskuuta 2016 Espoo) oli suomalainen poliitikko ja radiotekniikan emeritusprofessori. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vuodet 1983–2003. Pudotessaan eduskunnasta vuoden 2003 vaaleissa hän oli eduskunnan ikäpuhemies.
Tiurin vanhemmat olivat konstaapeli E. A. Tiuri (alun perin Digert) ja R. M. Tammikoski. Tiuri valmistui ylioppilaaksi Turun toisesta lyseosta vuonna 1945 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1950. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1960. Väitöksen aihe oli Sputnik 3:n vaikutus yläilmakehään. Tiuri työskenteli VTT:llä vuosina 1951–1961 ja Ohion yliopiston vierailevana professorina vuosina 1961–1962. TKK:n radiotekniikan professorina hän toimi 1962–1989. Hän oli Suomen avaruustoiminnan pioneereja.
Tiuri oli ensimmäinen suomalainen IEEE:n fellow (1986). Vuonna 1974 hän oli perustamassa Metsähovin radio-observatoriota Kirkkonummelle.
Noustuaan eduskuntaan 1980-luvulla Tiuri esitti investoimista tietoyhteiskuntaan ja maataloustukien leikkaamista. Hänen mukaansa Suomen oli pyrittävä moderniksi tietoyhteiskunnaksi, minkä vuoksi oli välttämätöntä, että väestö keskittyisi yhä suurempiin asutuskeskittymiin ja erityisesti pääkaupunkiseudulle. ”Tiurismista” tuli aluepoliittinen kirosana. Tiuri oli myös tunnettu ydinvoiman kannattaja ja kritisoi sitä, että ihmiskunnan aiheuttaman ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi vaaditaan toimia, joiden kustannukset ovat kymmeniä tuhansia miljardeja euroja. Hänen mukaansa nykytiedolla se ei ole perusteltua.
Tiuri lobbasi Suomeen tiede- ja teknologiaministeriä useissa mielipidekirjoituksissaan.
Kirjallisuutta

Kraus, John D. & Tiuri, Martti: Radio Astronomy chapter 7.  New York:  McGraw-Hill, 1966.
Tulevaisuus alkaa nyt.  Helsinki:  Otava, 1984.  ISBN 951-1-08088-1
Suomi matkalla tulevaisuuteen.  Helsinki:  Otava, 1986.  ISBN 951-1-09238-3
Maapallon mahdollisuudet.  Helsinki:  WSOY, 1990.  ISBN 951-0-16624-3
Tulevaisuus on toisenlainen.  Jyväskylä, Helsinki:  Gummerus, 1999.  ISBN 951-20-5422-1
Tie kestävään tulevaisuuteen.  Tampere University Press, 2011.  ISBN 978-951-44-8405-6
Karlsruhe

| Karlsruhe |
| --- | --- |

 vaakuna
 Karlsruhe
 Koordinaatit: 49°1′N, 8°24′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baden-Württemberg
Hallintopiiri:  Karlsruhe
Piirikunta:  kaupunkipiiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  173,43 km²
Korkeus:  115 m
Väkiluku (30.6.2022):  307 227
 – Väestötiheys:  1 771 as./km²
 
 www.karlsruhe.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karlsruhe on kaupunki Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa lähellä Ranskan rajaa. Se sijaitsee noin 75 km Stuttgartista luoteeseen ja noin 60 km Mannheimista etelään. Kaupunki perustettiin 1715, joten se on saksalaiseksi kaupungiksi hyvin nuori. Karlsruhe oli Badenin pääkaupunki vuodesta 1724 vuoteen 1945. Ennen toista maailmansotaa se tunnettiin hallinto- ja varuskuntakaupunkina. Sodan jälkeen kauppa, teollisuus ja liikenne ovat olleet kaupungin keskeisiä elinkeinoja. Kaupungissa sijaitsevat Saksan perustuslaillinen oikeus (saks. Bundesverfassungsgericht) ja korkein oikeus (saks. Bundesgerichtshof).
Karlsruhe on Karlsruhen hallintopiirin ja piirikunnan keskuskaupunki. Karlsruhe ei kuitenkaan itse kuulu piirikuntaan, vaan se muodostaa oman kaupunkipiirinsä (Stadtkreis).
Sijainti

Karlsruhe 1900-luvun taitteessa.
Karlsruhen linna.
Karlsruhe sijaitsee Ylä-Reinin laaksossa pienten Alb- ja Pfinzjokien sekä Reinin varrella. Se rajoittuu idässä Schwarzwaldin metsään ja Kraichgaun kumpumaastoon. Kaupunki sijaitsee Karlsruhe/Pforzheimin taajama-alueella (Verdichtungsraum Karlsruhe/Pforzheim), johon kuuluvat Karlsruhen kaupungin lisäksi samannimisen piirikunnan kaupungeista Bruchsal, Ettlingen, Stutensee ja Rheinstetten sekä Pforzheimin kaupunki ja Enzin piirikunnan luoteisosa, Mühlackerin kaupunki sekä Niefern-Öschelbronnin kunta Enzin piirin koillisosassa. Karlsruhe on osa saksalais-ranskalaista Paminan yhteistyöaluetta (Regio Pamina).
Karlsruhen naapurikunnat pohjoisesta myötäpäivään ovat Eggenstein-Leopoldshafen, Stutensee, Weingarten (Baden), Pfinztal, Karlsbad, Waldbronn, Ettlingen ja Rheinstetten (kaikki Karlsruhen piirikunnassa) sekä Hagenbach ja Wörth am Rhein (molemmat Germersheimin piirikunnassa Rheinland-Pfalzin osavaltiossa). Kaupungin korkein kohta on Grünwettersbachin kaupunginosassa 322,7 metriä merenpinnan yläpuolella.
Ilmasto

Karlsruhen vuotuinen keskilämpötila kaudella 1971–2000 oli 10,7 °C, joten se on yksi Saksan lämpimimpiä kaupunkeja. Pitkän aikavälin (1799–2008) keskilämpötila oli 10,2 °C. Aurinkotunteja kaudella 1971–2000 oli 1 722,5 h. Kesäisin Karlsruhessa vallitsee usein painostavan kostea säätyyppi. Talvet ovat leutoja. Kaupungissa on keskimäärin 17,1 pakkaspäivää vuodessa.
Kaupunginosat

Karlsruhessa on 27 kaupunginosaa. Kantakaupungissa (punasävyiset alueet) asui 31. joulukuuta 2008 noin 96 300 ihmistä ja sen väentiheys oli 4 853 asukasta/km². Ulompien kaupunginosien (vihreä- ja keltasävyiset alueet) väkiluku oli noin 183 000 ja väentiheys 1 191 asukasta/km².
Karlsruhen kaupunginosien pinta-ala ja väkiluku 31. joulukuuta 2006:
| Kaupunginosa | Pinta-ala (km²) | Asukasluku | Asukkaita/km² | Ulkomaalaisia | Ulkomaalaisia (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Beiertheim-Bulach | 2,86 | 6 406 | 2 244 | 598 | 9,3 |
| Daxlanden | 10,92 | 11 786 | 1 079 | 916 | 7,8 |
| Durlach | 22,94 | 29 511 | 1 286 | 4 004 | 13,6 |
| Grötzingen | 11,34 | 9 362 | 826 | 731 | 7,8 |
| Grünwettersbach | 6,03 | 4 005 | 664 | 130 | 3,2 |
| Grünwinkel | 4,41 | 10 143 | 2 300 | 1 226 | 12,1 |
| Hagsfeld | 7,18 | 6 990 | 974 | 767 | 11,0 |
| Hohenwettersbach | 4,13 | 2 739 | 663 | 123 | 4,5 |
| Innenstadt-Ost | 1,60 | 5 562 | 3 474 | 1 651 | 29,7 |
| Innenstadt-West | 2,40 | 8 430 | 3 508 | 2 355 | 27,9 |
| Knielingen | 20,64 | 8 842 | 428 | 1 059 | 12,0 |
| Mühlburg | 5,26 | 15 699 | 2 982 | 3 003 | 19,1 |
| Neureut | 19,18 | 16 246 | 847 | 1 444 | 8,9 |
| Nordstadt | 2,67 | 9 277 | 3 470 | 1 087 | 11,7 |
| Nordweststadt | 3,76 | 10 725 | 2 853 | 1 246 | 11,6 |
| Oberreut | 2,42 | 9 931 | 4 100 | 1 279 | 12,9 |
| Oststadt | 5,19 | 16 929 | 3 264 | 4 357 | 25,7 |
| Palmbach | 1,38 | 1 699 | 1 236 | 62 | 3,6 |
| Rintheim | 3,33 | 5 562 | 1 671 | 672 | 12,1 |
| Rüppurr | 7,03 | 10 178 | 1 448 | 562 | 5,5 |
| Stupferich | 6,50 | 2 730 | 420 | 113 | 4,1 |
| Südstadt | 2,20 | 14 528 | 6 589 | 4 148 | 28,6 |
| Südweststadt | 2,97 | 18 326 | 6 178 | 2 620 | 14,3 |
| Waldstadt | 10,35 | 12 184 | 1 177 | 1 457 | 12,0 |
| Weiherfeld-Dammerstock | 3,04 | 6 017 | 1 978 | 428 | 7,1 |
| Weststadt | 1,73 | 18 583 | 10 772 | 3 499 | 18,8 |
| Wolfartsweier | 2,01 | 3 239 | 1 615 | 215 | 6,6 |
| Karlsruhe | 173,46 | 275 629 | 1 589 | 39 752 | 14,4 |
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Suhteellisen nuorena kaupunkina Karlsruhesta puuttuvat useille muille saksalaisille kaupungeille tyypilliset kapeat keskiaikaiset kadut. Alkuperäisen viuhkamaisen kaupungin keskellä olevan Karlsruhen linnan puutarha on ympyränmuotoinen. Sen keskellä kohoaa linnan torni. Puutarhaa kiertää ympyränmuotoinen katu, "Zirkel". Linnaa ympäröivien rakennusten korkeudelle asetettiin alun perin tiukat rajat, jotta kaupunkikuva säilyisi yhtenäisenä. Linnan läheisyydessä olevat itäpuoliset rakennukset kuuluvat yliopistolle, länsipuoliset puolestaan oikeuslaitokselle. Karlsruhen linnassa toimii nykyisin museo, Badisches Landesmuseum.
Muita linnoja ovat muun muassa renessanssilinna Gottesauen linna (Schloss Gottesaue) Karlsburg Durlachin kaupunginosassa ja Augustenburgin linna (Schloss Augustenburg) Grötzingenin kaupunginosassa. Merkittävä näköalapaikka on Turmberg Durlachissa. Alueella sijaitsevat Durlachin linnan rauniot (Ruine Durlach), joiden alkuperä ulottuu 1000-luvulle.
1800-luvun alkupuoliskolla Karlsruhen kaupunkikuvaan vaikutti etenkin klassisistinen arkkitehti Friedrich Weinbrenner. Hän suunnitteli Karlsruhen linnan eteläpuolelle keskusaukion (Marktplatz). Aukiolla sijaitsee 1823–1825 rakennettu Karlsruhen pyramidi (Karlsruher Pyramide), joka tehtiin kaupungin perustajan, kreivi Karl Wilhelmin haudan yläpuolelle. Pyramidin paikalla sijaitsi aiemmin kaupungin ensimmäinen kirkko Konkordienkirche (1719–1722). Keskusaukiolla sijaitsevat myös Weinbrennerin suunnittelemat evankelinen kaupunginkirkko (1807–1815) (Stadtkirche) ja raatihuone (1821–1825) (Rathaus). Katolinen St. Stephanin kirkko (1808–1814) on myös Weinbrennerin käsialaa.
Zentrum für Kunst und Medientechnologie Südweststadtissa on merkittävä mediataiteen keskus. Ettlinger Torille avattiin 2005 suuri ostoskeskus, joka laajensi keskikaupungin ostosvyöhykettä Kaiserstraßelta etelään.
Talouselämä

Kemianteollisuus on Karlsruhen keskeisiä teollisuudenaloja. Saksan suurin öljynjalostamo sijaitsee Karlsruhessa. Kaupungissa on myös teräs- ja koneteollisuutta sekä sähköteknistä teollisuutta. Energiayhtiö EnBW:n kotipaikka on Karlsruhe. Siemens AG:lla on kaupungissa eräs Saksan suurimmista ja vanhimmista toimipaikoistaan. Karlsruhe tunnetaan myös Saksan internet-pääkaupunkina, koska siellä on kaksi suurta internet-palveluntarjoajaa. Karlsruhen merkittäviä työllistäjiä ovat myös pankki- ja vakuutustoiminta sekä lääketeollisuus. Kaupungissa on niin ikään suuri teknologiapuisto, jossa on tutkimuslaitoksia ja kehityskeskuksia. Saksan suurin, vuonna 1956 perustettu ydintutkimuslaitos sijaitsee Karlsruhessa. Nykyisin sen nimi on Forschungszentrum Karlsruhe.
Karlsruhessa sijaitsee yksi Saksan viidestä valtiollisesta kolikkopajasta, Staatliche Münze Karlsruhe, jossa lyödään saksalaisia eurokolikoita. Karlsruhessa lyödyissä kolikoissa on tunnuskirjain "G". Kolikkopajan historia ulottuu vuoteen 1827.
Vuonna 2009 tehdyssä tutkimuksessa Karlsruhe arvioitiin Saksan kuudenneksi menestyneimmäksi suurkaupungiksi. Tutkimuksen teki INSM (Initiative Neue Soziale Marktwirtschaft).
Liikenne

Karlsruhen päärautatieasemalta on 150 päivittäistä kaukojunayhteyttä eri puolille Saksaa.
Karlsruhe sijaitsee Mannheimista Baseliin johtavan vilkkaasti liikennöidyn Rheintalbahn-radan varrella. Kesästä 2007 alkaen Karlsruhen kautta on liikennöinyt TGV-juna Stuttgartista Pariisiin (→ LGV Est européenne).
Karlsruhen itäosien halki kulkee pohjois–eteläsuuntaisesti moottoritie A 5 (Alsfeld–Basel), hieman etäämmällä kulkee moottoritie A 8 (Perl–Salzburg). Kaupungin alueella kulkevat myös valtatiet B 3 (Heidelberg–Freiburg), B 10 (Landau–Stuttgart) ja B 36 (Mannheim–Lahr). Karlsruhen eteläiseltä kiertotieltä (Südtangente; Wolfartsweier–Rheinbrücke) on yhteys moottoritielle A 65 (Autobahndreieck Ludwigshafen-Süd–Wörth am Rhein). Samaisen kiertotien liittymältä numero 2 on yhteys Karlsruhen päärautatieasemalle.
| --- | --- |
A 5: Frankfurt am Main – Darmstadt – Heidelberg – Karlsruhe – Freiburg im Breisgau – Basel
A 8: Karlsruhe – Pforzheim – Stuttgart – Ulm – Augsburg – München – Rosenheim – Salzburg
B 3: Hannover – Kassel – Frankfurt am Main – Darmstadt – Heidelberg – Karlsruhe – Freiburg im Breisgau
B 10: Karlsruhe – Pforzheim – Stuttgart – Ulm – Augsburg
Lähin lentoasema on Karlsruhen–Baden-Badenin lentoasema (Flughafen Karlsruhe/Baden-Baden), joka sijaitsee noin 42 km etelään Karlsruhesta. Lentokentän matkustajamäärä vuonna 2010 oli noin 1,2 miljoonaa. Frankfurtin ja Stuttgartin lentoasemat sijaitsevat noin tunnin ajomatkan päässä kaupungista.
Karlsruhen paikallisliikenteessä on vuodesta 1992 käytetty niin sanottuja duoraitiovaunuja, joilla voi ajaa sekä katuverkossa että rautatiellä (Stadtbahn Karlsruhe). Karlsruhen kaupunkijunaverkon pituus on yli 400 kilometriä.
Tasaisen pinnanmuodostuksensa ja suorien katujensa ansiosta Karlsruhen alue soveltuu erinomaisesti polkupyöräliikenteelle. Nykyisen polkupyörän edeltäjän, potkupyörän, kehitti karlsruhelainen paroni Karl Drais 1810-luvulla. Karlsruhen kaupunginvaltuuston tavoite on kehittää kaupunkia polkupyöräilyä suosivaan suuntaan.
Koulutus

Karlsruhessa on useita korkeakouluja ja tutkimuslaitoksia.
Universität Karlsruhe (Technische Hochschule), Karlsruhen yliopisto, perustettu 1825, Saksan vanhin teknillinen korkeakoulu
Hochschule Karlsruhe – Technik und Wirtschaft, perustettu 1878 nimellä Großherzoglich Badische Baugewerkeschule, vuodesta 2005 Hochschule Karlsruhe
Pädagogische Hochschule Karlsruhe, perustettu 1958, juuret ulottuvat 1768 perustettuun kouluseminaariin
Staatliche Akademie der Bildenden Künste Karlsruhe, perustettu 1854 nimellä Maler-Akademie, taidekorkeakoulu
Staatliche Hochschule für Gestaltung Karlsruhe (HfG), perustettu 15. huhtikuuta 1992, Zentrum für Kunst und Medientechnologie (ZKM) -keskuksen yhteydessä
Hochschule für Musik Karlsruhe, musiikkikorkeakoulu, jonka historia ulottuu vuoteen 1812
Merkur Internationale Fachhochschule Karlsruhe, kansainvälisesti profiloitunut yksityinen ammattikorkeakoulu, "Business School"
Uskonnot > Kristityt

Luterilainen uskonpuhdistus saavutti vankan suosion Baden-Durlachin kreivikunnassa vuonna 1556. Sen myötä myös Karlsruhe oli perustamisensa aikoina protestanttinen kaupunki. Houkutellakseen asukkaita uuteen kaupunkiin kreivi Karl-Wilhelm tarjosi heille sekä taloudellisia etuja että uskonnonvapauden. Karlsruheen alkoi muuttaa katolilaisia uudisasukkaita. Ensimmäinen roomalais-katolinen kirkko St. Stephan valmistui 1814. Nykyisin katolilaisten ja protestanttien osuus kaupungin väestöstä on suunnilleen sama.
Uskonnot > Muut uskonnot

Juutalaiset asettuivat Karlsruheen kun kaupunki perustettiin. Vuonna 1925 kaupungissa asui noin 3 300 juutalaista. He omistivat yrityksiä ja maata ja kaupungissa oli useita synagogia, juutalaisia kouluja, kauppoja sekä hautausmaita.
Kansallissosialistisen hallituksen ensimmäisenä vuonna monet juutalaiset muuttivat pois. Kaikki miespuoliset puolalaistaustaiset juutalaiset vietiin 22. lokakuuta 1938 Puolaan. Synagogat tuhottiin kristalliyönä. Monet miespuoliset juutalaiset vietiin Dachaun keskitysleirille. Vuonna 1945 kaupungissa oli vain kahdeksantoista juutalaista. Uusi synagoga rakennettiin vuonna 1969. Nykyään kaupungissa asuu noin 900 juutalaista.
Karlsruhessa asuu noin 12 000 muslimia. Kaupungissa on useita moskeijoita. Vuonna 1989 perustettiin saksalaisten ja saksankielisten muslimien yhteisö Deutschsprachiger Muslimkreis Karlsruhe.
Väkiluvun kehitys

Karlsruhen väkimäärä on kasvanut verrattain tasaisesti lukuun ottamatta toisen maailmansodan poikkeusvuosia. Vuosina 1907–1910 Karlsruheen liitettiin naapurikunnat Beiertheim, Rintheim, Rüppurr, Grünwinkel ja Daxlanden. Vuonna 1929 liitettiin Bulach, 1935 Knielingen ja 1938 Durlach sekä Hagsfeld. Seuraavat kuntaliitokset tehtiin 1972–1975; tuolloin osaksi Karlruhea tulivat Stupferich, Hohenwettersbach, Wolfartsweier, Grötzingen, Wettersbach ja Neureut. Uusia asukkaita 1970-luvun liitoksista tuli 22 000.
Neljännesmiljoonan asukkaan rajan Karlsruhe ylitti vuonna 1963. Väkiluku laski 1970-luvun puolivälin jälkeen, mutta alkoi kasvaa jälleen 1980-luvun lopulla. 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä väkiluvun muutos oli +6,3 %. Taulukossa väkiluku on ilmoitettu kulloisenkin aluejaon mukaan.
| Vuosi | Asukasluku |
| --- | --- |
1719: 1 994
1750: 2 752
1800: 7 275
1850: 25 400
1900: 97 185
1925: 147 184
1939 (17.5.): 190 081
1945 (30.4.): 60 000
1946 (5.4): 153 876
1950: 201 013
1960: 239 372
1970: 258 894
1980: 271 892
1990: 275 061
2000: 278 558
2005: 285 263
2010: 294 761
Vuodesta 1950 alkaen 31. joulukuuta
Kuuluisuuksia > A–J

Dennis Aogo (1987), jalkapalloilija
Hans Erich Apostel (1901–1972), säveltäjä
Karl Friedrich von Baden (1728–1811), Badenin ensimmäinen suurherttua
Karl Ludwig Friedrich (1786–1818), Badenin suurherttua
Karl Benz (1844–1929), autoinsinööri
Oliver Bierhoff (1968), jalkapalloilija
Daniel Brosinski (1988), jalkapalloilija
Daniel Caspary (1976), poliitikko
Andi Deris (1964), laulaja
Karl Drais (1785–1851), metsänhoitaja ja keksijä
Eugen Fischer (1874–1967), lääkäri, antropologi ja eugeenikko
Olga Fjodorovna (1839–1891), Badenin prinsessa
Hans Frank (1900–1946), kansallissosialistinen poliitikko
Frieda Fromm-Reichmann (1889–1957), psykiatri
Gottfried Fuchs (1899–1972), jalkapalloilija
Karoline von Günderrode (1780–1806), runoilija
Gerhard Hennige (1940), pikajuoksija, olympiamitalisti
Friedrich Hund (1896–1997), fyysikko
Kuuluisuuksia > K–Z

Oliver Kahn (1969), jalkapalloilija
Marie Luise Kaschnitz (1901–1974), kirjailija
Lothar Knörzer (1933), yleisurheilija
Sebastian Koch (1962), näyttelijä
Gustav Landauer (1870–1919), anarkisti
Nina Perner (1986), alppihiihtäjä
Lina Radke (1903–1983), keskimatkojen juoksija, olympiavoittaja
Friedrich Ratzel (1844–1904), eläintieteilijä ja maantieteilijä
Wolfgang Rihm (1952), säveltäjä
Mehmet Scholl (1970), jalkapalloilija
Peter Sloterdijk (1947), filosofi
Muhammed Suiçmez (1975), death metal -kitaristi, Necrophagist-yhtyeen perustaja
Friedrich Weinbrenner (1766–1826), arkkitehti
Richard Willstätter (1872–1942), kemisti
Ystävyyskaupungit

Nancy, Ranska
Nottingham, Yhdistynyt kuningaskunta
Krasnodar, Venäjä
Timișoara, Romania
Halle, Saksi-Anhalt
Näköala Karlsruhen linnan tornista etelään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karlsruhe Wikimedia Commonsissa
Alb-Donau-Kreis
Baden-Baden
Biberach
Bodenseekreis
Breisgau-Hochschwarzwald
Böblingenin piirikunta
Calw
Emmendingen
Enzkreis
Esslingen
Freiburg
Freudenstadt
Göppingen
Heidelberg
Heidenheim
Heilbronnin piirikunta
Heilbronnin kaupunki
Hohenlohekreis
Karlsruhen piirikunta
Karlsruhen kaupunki
Konstanz
Lörrach
Ludwigsburg
Main-Tauber-Kreis
Mannheim
Neckar-Odenwald-Kreis
Ortenaukreis
Ostalbkreis
Pforzheim
Rastatt
Ravensburg
Rems-Murr-Kreis
Reutlingen
Rhein-Neckar-Kreis
Rottweil
Schwarzwald-Baar-Kreis
Schwäbisch Hall
Sigmaringen
Stuttgart
Tübingen
Tuttlingen
Ulm
Waldshut
Zollernalbkreis
Kreivi Karl-Wilhelm, Karlsruhen perustaja. Johann Rudolf Huberin maalaus vuodelta 1710.
Karlsruher Stadtteile
Karlsruhen pyramidi.
Gottesauen linnassa toimii nykyisin musiikkikorkeakoulu.
Karlsruhea ilmasta.
Ratapihaa ja eteläinen kiertotie (Südtangente).
Kristuksen kirkko (Christuskirche).
49. leveyspiiri kulkee Karlsruhen halki. Muun muassa Pariisi ja Kanadan Vancouver sijaitsevat samalla leveysasteella.
Karoline von Günderrode.
Karl Benz.
Bronislav Kaminski

Bronislav Kaminski
Bronislav Vladislavovitš Kaminski (ven. Бронислав Владиславович Каминский, 16. kesäkuuta 1899 Vitsebsk – 28. elokuuta 1944 Łódź) oli valkovenäläinen sotilas ja Venäjän kansallisen vapautusarmeijan eli niin sanotun Kaminski-prikaatin komentaja. Hänen joukkonsa taisteli natsi-Saksan rinnalla Neuvostoliittoa vastaan, ja sulautui myöhemmin Waffen-SS:ään.
Lapsuus ja nuoruus

Kaminski syntyi Venäjän keisarikuntaan kuuluneessa Vitsebskissä puolalaiselle isälle ja saksalaiselle äidille. Hän taisteli puna-armeijan puolella Venäjän sisällissodassa ja opiskeli myöhemmin polyteknisessä yliopistossa Pietarissa. Häntä syytettiin ”vastavallankumoukselliseen ryhmään kuulumisesta”, minkä seuraksena hänet pidätettiin 1930 ja uudelleen 1937. Hän kärsi rangaistuksensa Gulag-pakkotyöleirillä Brjanskin alueella Venäjällä lähellä Valko-Venäjää. Kaminski vapautettiin vankilasta 1941 ja lähetettiin sisäiseen karkotukseen Lokotiin.
Toinen maailmansota

Kun Saksa valtasi Brjanskin alueen osana hyökkäystä Neuvostoliittoon, Kaminskin luokkatoveri, insinööri Konstantin Voskoboinik (joka myös oli ollut poliittinen vanki), sijoitettiin Brjanskin kaupunginjohtajaksi. Kaminskista tuli Voskoboinikin avustaja, ja he kaksi organisoivat välittömästi useita tuhansia vapaaehtoisia taistelemaan neuvostopartisaaneja vastaan, jotka tekivät vastahyökkäyksiä Brjanskin metsistä. Tämä muodostelma kasvoi myöhemmin 10 000 mieheen, ja sitä kutsuttiin Venäjän kansalliseksi vapautusarmeijaksi (Russkaja osvoboditelnaja narodnaja armija, RONA).
Järjestelyillä Saksan auktoriteettien kanssa, RONA sai haltuunsa useita alueita Venäjällä, ja julisti Lokotin autonomisen alueen Saksan alaisuuteen. Hallintoa johtivat venäläiset, akselivaltojen joukkojen läsnäolo oli minimaalista ja suhteet natsi-Saksaan olivat melkein kuin liittolaisiin. Yksityinen omistusoikeus myönnettiin ja kollektiivitilat lakkautettiin.
Brjanskin päämies

Kun Voskoboinik sai surmansa taistelussa partisaaneja vastaan, Kaminski nimettiin pääjohtajaksi tai "burgomeisteriksi" Brjanskin alueelle sekä RONA:n komentajaksi. Värväyksen ja kutsuntojen avulla hän kasvatti armeijan 20 000 mieheen. Neuvostoliiton partisaanit nimesivät hänet "Brjanskin metsien herraksi".
Neuvostoliittolaiset yrittivät saada Kaminskin ja hänen miehensä loikkaamaan, lupauksilla armahduksesta ja uudelleenvärväyksestä. Kaminski kieltäytyi, vaikka useita satoja hänen miehistään karkasi tai loikkasi puna-armeijan puolelle.
SS-kenraali Kaminski

Vuoden loppuun 1943 mennessä Kaminskin piti evakuoitua Valko-Venäjälle, minne hän perusti toisen autonomisen tasavallan Lepelin ympäristöön. Saksalaiset täydensivät RONA:n rivejä Valko-Venäjän poliiseilla, sotavangeilla ja entisillä rangaistusvangeilla, ja luokittelivat sen uudestaan Waffen-SS:n Venäjän divisioonaksi numero 1. Kaminski ylennettiin SS-kenraalimajuriksi ja hän sai rautaristin sekä rautaristin itäisille kansoille (1. luokan).