stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Flying Padre

| Flying Padre |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Stanley Kubrick
Käsikirjoittaja:  Stanley Kubrick
Säveltäjä:  Nathaniel Shilkret
Kuvaaja:  Stanley Kubrick
Leikkaaja:  Stanley Kubrick
Tuotantosuunnittelija:  Stanley Kubrick
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures
Ensi-ilta:  1951
Kesto:  9 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Flying Padre (1951) on Stanley Kubrickin toinen ohjaustyö. Se on 8-minuuttinen dokumentti katolisesta papista. Papilla on oma pienkone, jolla hän pystyy lentämään seurakuntansa alueella.
Aiheesta muualla

Flying Padre Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Goss, Brian Michael: Watching Kubrick in Reverse: The Docu-Shorts Flying Padre (1951) and Day of the Fight (1951) Bright Lights Film Journal.  31.1.2010. Viitattu 2.3.2024. (englanniksi)
Flying Fish Cove

Flying Fish Cove (nimellä The Settlement) ja lentokenttä (musta viiva) Joulusaaren kartalla.
Flying Fish Cove on Australialle kuuluvan Joulusaaren suurin asutuskeskus ja pääasiallinen satama. Se sijaitsee saaren koillisosassa.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa  Flying Fish Covessa oli 1346 asukasta.
Joulusaaren lentoasemalle on Flying Fish Covesta muutaman kilometrin matka.
Flying Fish Cove oli ensimmäinen brittien asutus vuonna 1888.selvennä Se nimettiin kapteeni Maclearin HMS Flying Fishin mukaan.
Aiheesta muualla

Flying Fish Cove - the world's best shore dive? (Arkistoitu – Internet Archive) Christmas Island Blog
Frank Ordenewitz

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. maaliskuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Dorfmark, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1983-1989 1989-1993 1993-1994 1995 1996 1997-1998 | Werder Bremen Köln JEF United Ichihara Hamburg Brummell Sendai Oldenburg |  |
Maajoukkue
| 1987 | Saksa | 2 (0) |
Frank Ordenewitz (s. 25. maaliskuuta 1965 Dorfmark) on saksalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ordenewitz debytoi Saksan maajoukkueessa 1987. Hän on pelannut kaksi maaottelua.
Folomana

| Folomana |
| --- | --- |
 Folomana
 Koordinaatit: 13°36′10″N, 5°9′15″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Macinan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  10 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Folomana on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Macinan piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 45 kilometriä Macinasta kaakkoon. Kunnassa on 10 500 asukasta (vuonna 2009).
Folomanan kunta rajoittuu lännessä Macinan piirin Tonguén, pohjoisessa Saloban ja idässä Sanan sekä etelässä Sanin piirin Syn ja Siadougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymävyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, bozoja, soninkeja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, maapähkinä, seesami ja maapapu. Folomanassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnan läpi kulkee Nigerin ja Banin välinen maapohjatie. Palveluihin kuuluvat kuusi alakoulua, yläkoulu, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä terveysasema.
Frank Odoi

Frank Odoi (1948 Accra, Ghana – 21. huhtikuuta 2012 Nairobi, Kenia) oli tunnetuimpia afrikkalaisia sarjakuvapiirtäjiä. Odoi syntyi ja varttui Ghanassa, mutta aikuisiällään hän muutti Nairobiin, Keniaan.
Odoi teki sarjakuvia ja pilapiirroksia moniin sanomalehtiin. Hän teki myös paljon valistavia sarjakuvia. Odoin sarjakuvien aiheet olivat monesti moraalisesti kantaa ottavia.
Odoi kuoli minibussionnettomuudessa Nairobissa.
Suomennetut albumit

Golgoti (Like, 1995)
Fernando Bolea

Fernando Bolea (29. toukokuuta 1965 – 27. kesäkuuta 2024) oli espanjalainen käsipalloilija. Hän kilpaili miesten turnauksessa vuoden 1992 kesäolympialaisissa.
Ford Thunderbird (1958)

| Ford Thunderbird |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Ford
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  1958–1960
Korimalli:  2-ovinen coupé 2-ovinen convertible
Edeltäjä:  Ford Thunderbird I
Seuraaja:  Ford Thunderbird III
Tekniset tiedot
Moottori:  V8
Iskutilavuus:  n. 5 800-7 000 cm³
Vetotapa:  takaveto
Ford Thunderbird -henkilöautomallin toinen, nelipaikkainen sukupolvi syntyi, kun alkuperäisen Thunderbirdin myyntimäärän katsottiin olevan edelleen liian pieni kaksipaikkaisuuden takia. Nelipaikkainen auto suunniteltiin itsekantavalla korirakenteella, jotta saatiin mahdollisimman suuret sisätilat ulkomitoiltaan pieneen autoon. Autot rakennettiin uudessa Lincoln-merkille suunnitellussa tehtaassa Michiganin Wixomissa, koska myös uudet Lincoln-mallit hyödynsivät uutta itsekantavaa korirakennetta. Thunderbirdia valmistettiin ensimmäisenä mallivuonna 37 892 kappaletta, joka oli puolet enemmän kuin edellisen version vuotuinen tuotantomäärä, vaikka uuden version ensimmäinen tuotantovuosi oli vain yhdeksän kuukauden mittainen.
Auto on muotoilultaan hyvin erikoinen ja särmikäs ja sen lempinimi englanninkielisissä maissa onkin "Squarebird" eli vapaasti suomentaen särmälintu. Se on noin 230 millimetriä matalampi kuin saman aikakauden muut amerikkalaiset henkilöautot, ja maavaraakin on vain 147 millimetriä. Auton kardaaniakseli jouduttiin matalan maavaran takia sijoittamaan melko ylös, ja kardaanitunneli näkyy auton sisällä suurena, koko auton mittaisena keskikonsolina. Se on yksi tämän mallin tunnetuista muotoilupiirteistä.
Tekniikka

Vakiovaihteistona vuoden 1958 Thunderbirdissä oli kolmivaihteinen manuaali, mutta lisävarusteena saatavissa olivat myös ylivaihteella varustettu versio sekä Cruise-O-Matic, kolmiportainen kaksialueinen automaattivaihteisto, joka oli auton ostajien keskuudessa ylivoimaisesti suosituin valinta.
Edessä on erillisjousitus kierrejousin ja epätavallisen pitkin A-varsin. Takana on jäykkä akseli kierrejousin tuettuna. Jarruina edessä ja takana on rumpujarrut.
Kehitys

Vuonna 1959 keulan, perän ja sivujen koristelua muutettiin, saataville tuli myös nahkasisustus. Takajousitusta uudistettiin ja kierrejousien tilalle tuli lehtijouset, uudeksi moottorivaihtoehdoksi tuli seitsemän litran V8, joka kuului Lincolnin moottorivalikoimiin. Samalla myyntiluvut taas lähes kaksinkertaistuivat, ja autoa valmistettiin jopa 67 456 kappaletta, joista 10 261 kappaletta avomallia.
Vuonna 1960 tehtiin jälleen myyntiennätys: 92 842 myytyä Thunderbirdiä, joista 11 860 avomallia. Tähän vuosimalliin oli tarjolla kattoluukku, joka tunnettiin nimellä Golde Top.
Moottorit

352 (FE) (n. 5 800 cm³)
430 (MEL) (n. 7 000 cm³)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ford Thunderbird (1958) Wikimedia Commonsissa
Ford Thunderbird 1960
Fever (Bullet for My Valentinen albumi)

| Fever Bullet for My Valentine |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. huhtikuuta 2010
 Tuottaja(t): Don Gilmore
 Tyylilaji: metalcore
 Kesto: 49.33
 Levy-yhtiö: Jive
Listasijoitukset
  Billboard 200: 3.  Suomen virallinen lista: 3.
Bullet for My Valentinen muut julkaisut
| Scream Aim Fire 2008 | Fever 2010 | Temper Temper 2013 |
Fever on  walesilaisen metalliyhtye Bullet for My Valentinen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 27. huhtikuuta 2010. Albumilta julkaistiin singlet "Your Betrayal" ja "The Last Fight". Albumi on tyyliltään huomattavasti rauhallisempi kuin kaksi edellistä, ja siinä on vain vähän huuto-osuuksia. Albumi sai hyvän vastaanoton, ja melko hyvät arvostelut. Laulaja Matt sanoi, että kappale "Alone" on heidän pimein juttunsa koskaan.[lähde? ] Jotkut yhtyeen fanit pettyivät albumiin, koska se sisälsi huomattavan vähän huuto-osuuksia.
Albumi debytoi sekä Yhdysvaltain Billboard 200 -listan että Suomen virallisen listan sijalla 3. Suomen albumilistalla pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa.
Kappaleet

Kaikki sanat Matthew Tuck, kaikki sävellykset Bullet for My Valentine.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Your Betrayal | 4.51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Fever | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Last Fight | 4.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | A Place Where You Belong | 5.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Pleasure and Pain | 3.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Alone | 5.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Breaking Out, Breaking Down | 4.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Bittersweet Memories | 5.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Dignity | 4.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Begging for Mercy | 3.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Pretty on the Outside | 3.56 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 49.33 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Matthew Tuck – laulu, rytmikitara, piano kappaleessa "The Last Fight (akustinen versio)
Jason "Jay" James – bassokitara, taustalaulu
Michael "Padge" Paget – soolokitara
Michael "Moose" Thomas – rummut
Arvostelut

Metacritic: 63/100
AllMusic:
The Guardian:
Soundi:
Sputnikmusic:
Imperiumi: 7-/10
Fritz Walter Ekström

Fritz Walter Ekström (1871 – 1920) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi Helsingin yliopiston roomalaisen oikeuden ja kansainvälisen yksityisoikeuden sekä lainopin ensyklopedian professorina vuosina 1909–1920.
Ekström väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1907 väitöskirjallaan Löftesmans regress till gäldenären och medlöftesmännen.  Vuonna 1909 hänet nimitettiin samana vuonna perustetun roomalaisen oikeuden ja kansainvälisen yksityisoikeuden sekä lainopin professuuriin, jossa hän toimi kuolemaansa asti. Ekströmiä on pidetty Suomen kansainvälisen yksityisoikeuden teorian perustajana. Hän oli myös saksalaisperäisen käsitelainopin merkittävä edustaja Suomessa 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa.
Ekström julkaisi useita merkittäviä alan teoksia, kuten Om villkorliga rättsärenden (aikakauskirjassa "Juridiska föreningens tidskrift", 1909), Om borgen (1910; kolmas painos 1927), Internationellt privaträttsliga afhandlingar I–V (aikakauskirjassa  "Juridiska föreningens tidskrift", 1912–14), Läran om viljans autonomi i den internationella privaträtten (Robert Hermansonin juhlakirjassa 1916) ja Sju internationellt privaträttsliga uppsatser (1920). Postuumisti julkaistiin teos Privaträttens allmänna läror (toimittajana Einar Cavonius 1921–1925).
Frank O’Connor

| Frank O’Connor> Michael O’Donovan |
| --- | --- |
 Frank O’Connor ja tanskalainen kirjailija Signe Toksvig 1936.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. syyskuuta 1903 Cork, Irlanti
Kuollut: 10. maaliskuuta 1966 (62 vuotta) Dublin, Irlanti
Kansalaisuus:  Irlanti
Ammatti:  kirjailija, kriitikko, teatteriohjaaja ja kääntäjä
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Frank O’Connor, oik. Michael O’Donovan, (17. syyskuuta 1903 Cork, Irlanti – 10. maaliskuuta 1966 Dublin, Irlanti) oli irlantilainen kirjailija, kriitikko, teatteriohjaaja ja kääntäjä.
O’Connor osallistui Irlannin sisällissotaan tasavaltalaisten joukoissa, ja hän oli sen jälkeen vuoden vankileirillä. Hän oli 1930-luvulla teatteriohjaajana Dublinissa Abbey-teatterissa ja opetti yliopistoissa Yhdysvalloissa ja Dublinin Trinity Collegessa. Hän teki myös käännöksi gaelin kielestä englantiin.
Alkuaikojen novelleissaan hän kirjoitti sotakokemuksistaan. Myöhemmin hän kuvasi maalaisten ja virkavallan erimielisyyksiä ja turhautuneiden, yksinäisten ihmisten elämää. Viimeisten novellien aiheita ovat irlantilaisten elämäntavan ongelmat. Näistä hän sai tunnustusta.
Suomennettu tuotanto

Kotimies, novelli, antologiassa: Ratavartijan näky ja muita kuuluisia kertomuksia, toim. Kerttu Manninen, Helsinki: WSOY 1965
Florian Henckel von Donnersmarck

| Florian Henckel von Donnersmarck |
| --- | --- |
 Florian Henckel von Donnersmarck vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Florian Maria Georg Christian Graf Henckel von Donnersmarck
Syntynyt: 2. toukokuuta 1973 (ikä 51) Köln
Ammatti:  elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja
Käsikirjoittaja
Palkinnot
 Parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkinto (2006) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Florian Graf Henckel von Donnersmarck (koko nimeltään Florian Maria Georg Christian Graf Henckel von Donnersmarck, s. 2. toukokuuta 1973 Köln) on saksalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän kuuluu sleesialaiseen Henckel von Donnersmarckin aatelissukuun, ja Saksan kansalaisuuden lisäksi hänellä on myös Itävallan kansalaisuus. Vuonna 2007 hänen elokuvansa Muiden elämä (Das Leben der Anderen) palkittiin parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkinnolla.
Donnersmarck syntyi Kölnissä, mutta eli lapsuudestaan ja nuoruudestaan kuusi vuotta New Yorkissa, kolme vuotta Berliinissä, neljä vuotta Frankfurt am Mainissa ja neljä vuotta myös Brysselissä. Suoritettuaan ylioppilastutkinnon hän opiskeli kaksi vuotta Pietarissa ja työskenteli sen jälkeen lyhyen aikaa venäjän kielen opettajana. Vuodesta 1993 vuoteen 1996 Donnersmarck opiskeli filosofiaa, politiikkaa ja kansantaloutta Oxfordin yliopiston New Collegessa.
Elokuva-alalle Donnersmarck päätyi harjoiteltuaan ohjausta Richard Attenborough'lle. Myöhemmin hän siirtyi müncheniläiseen HFF München -televisio- ja elokuvakorkeakouluun (Hochschule für Fernsehen und Film München), jossa hän ohjasi lyhytelokuvat Dobermann (1998) ja Der Templer (2002). Oscar-palkittu Muiden elämä oli Donnersmarckin ensimmäinen kokopitkä elokuva.
Elokuvat

Muiden elämä (2006)
The Tourist (2010)
Teos vailla tekijää (2018)
Aiheesta muualla

Graf Henckel von Donnersmarck: Life outside the Comfort Zone Cfi.co.  14.5.2015. Viitattu 13.2.2021. (englanniksi)
Florian Geyer

Florian Geyer von Giebelstadt (noin 1490–10. kesäkuuta 1525) oli saksalainen aatelinen, diplomaatti ja sotilas. Hän on tunnetuin talonpoikaissodan aikana johtamastaan Mustasta Joukosta.
Väitetysti Geyeria esittävä piirros.
Elämä

Florian Geyer syntyi noin vuonna 1490 Baijerin Giebelstadtissa. Ollessaan kolmevuotias, hänen isänsä ja vanhemmat veljensä olivat kuolleet, ja hän peri Geyerin linnan. Vuonna 1517 kieltäydyttyään maksamasta perimiään velkoja hänet karkotettiin mailtaan. Geyer kierteli Saksan eri kuningaskuntien armeijoissa, ja toimi diplomaattina myös muissa Euroopan maissa. Vuonna 1523 Geyer oli Martti Lutherin mukana tämän vieraillessa Wittenbergissä. On arveltu, että viimeistään tällöin Geyer alkoi kannattaa uskonpuhdistuksen aatetta.
Saksan talonpoikaissodan puhjettua vuonna 1524, Geyer kokosi ratsuväkiosaston kourallisesta muita matala-arvoisia aatelisia, sekä useasta sadasta pikakoulutuksen saaneesta talonpojasta. Tämä osasto tunnettiin Geyerin Mustan Joukon nimellä. Joukko osallistui taisteluihin muiden armeijoiden mukana, ja oli osallisena useissa protestanttien saamissa voitoissa. Joukko sai molempien osapuolten parissa maineen kirkon miesten ja aatelisten murhaamisesta ja omaisuuden tuhoamisesta. Tämä toiminta lopulta ajoi myös Martin Lutherin kannattamaan kapinallisten tuhoamista. Sodan jatkuessa ja protestanttien ollessa tappiolla monet Geyerin joukkoon liittyneet ritarit kuolivat tai hylkäsivät joukon.
Kuolema

Musta Joukko joutui väijytyksen uhriksi Ingolstadtissa. Joukko linnoittautui kylän katedraaliin ja linnaan. Katedraali poltettiin hyökkääjien toimesta, johtaen kaikkien sisällä olleiden kuolemaan. Linna valloitettiin usean hyökkäyksen jälkeen. Osa joukon miehistä onnistui murtautumaan ulos, mutta heidät myöhemmin saarrettiin ja tuhottiin. Geyerin läsnäolo taistelussa on epävarmaa. Mikäli hän osallistui taisteluun, hän oli ulos päässeiden joukossa. 9. kesäkuuta hänen velipuolensa kaksi palvelijaa otti häneen yhteyttä Würzburgissa, ilmoittaen tahtovansa auttaa tätä jatkamaan sotaa. Seuraavana päivänä kaksi palvelijaa kuitenkin murhasivat Florian Geyerin Gramschatzin metsässä. Geyerin haudan sijaintia ei tunneta.
Perintö

Geyerin linna on yhä olemassa, ja tunnetaan Florianin syntypaikkana. Geyerin suku sammui jo 1700-luvulla.
Friedrich Engels teoksessaan Der Deutsche Bauernkrieg (1850) puhuu Saksan talonpoikaissodasta luokkasotana, kutsuen Geyeria kommunismin esitaistelijaksi.
1920-luvulla sävelletty saksalainen marssilaulu, Wir sind des Geyers schwarzer Haufen, pohjaa vanhempaan runoon, joka kertoo Florian Geyerin elämästä. Laulussa toistuu teema Geyerin vihasta aatelisia ja kirkkoa kohtaan. Ajan saatossa laulusta on tehty pehmennettyjä versioita, ja se on käännetty esimerkiksi englanniksi ja unkariksi. Laulu on ollut suosittu sekä Natsi-Saksassa että myöhemmin kommunistisessa Itä-Saksassa.
Useita sotilasosastoja on 1900-luvulla nimetty Geyerin mukaan. Näistä tunnetuimpina ovat 8. SS-ratsuväkidivisioona Florian Geyer, sekä Itä-Saksan rajavartiolaitoksen 3. Rajarykmentti Florian Geyer.
Gbéhoué

Gbéhoué
| --- | --- |
Sijainti:  Grand-Popo Benin
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Gbéhoué on Grand-Popon piirikunnan arrondissementti Monon departementissa Beninissä. Seutu sijaitsee noin 15 kilometriä Grand-Popon risteyksestä Carrefourista pohjoiseen.
Vuonna 2013 maaseutupaikkakunnalla oli 5 977 asukasta.
Francis Charles Robert Jourdain

Francis Charles Robert Jourdain
Francis Charles Robert Jourdain (1865 Ashbourne, Derbyshire – 1940) oli brittiläinen lintutieteilijä ja linnunmunien keräilijä.
Jourdain opiskeli Magdalen Collegessa Oxfordin yliopistossa, josta hän valmistui 1890. Hän toimi ensimmäisen Oxfordin yliopiston Huippuvuorille suuntautuneen tutkimusretken johtajana ja matkusti paljon Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Hän toimi Oxfordin lintutieteellisen seuran (Oxford Ornithological Society) puheenjohtajana ja useissa muissa lintutieteellisissä järjestöissä.
Jourdain perusti British Oological Associationin, jonka nimi muutettiin Jourdain Societyksi hänen kuoltuaan.
Teoksia

Hartert, Ernst; Jourdain, F.C.R.; Ticehurst, N.F.; & Witherby, H.F. (1912): A Hand-List of British Birds. H.F. & G. Witherby Ltd: Lontoo.
Jourdain, F.C.R. (1906-1909). The Eggs of European Birds.
Kirkman, F.B.; & Jourdain, F.C.R. (1930): British Birds. Nelson & Jack.
Witherby, H.F.; Jourdain, F.C.R.; Ticehurst, Norman F.; & Tucker, Bernard W. (1938-1941): The Handbook of British Birds. Vols.1-5. H.F. & G. Witherby Ltd: Lontoo.
Francis Chibuike

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Francis Chibuike Nnah
Syntymäaika: 7. kesäkuuta 1993
Syntymäpaikka: Ajegunle, Nigeria
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 190 cm
Paino: 85 kg
Seura
Seura: KuPS
Pelinumero: 9
Junioriseurat
2004-2009: Young Stars
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009-2011 | FC Ebedei |  |  |
| 2011-2013 | FC Midtjylland B | 21 | (13) |
| 2013-2014 | Young Stars |  |  |
| 2014- | KuPS | 21 | (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. huhtikuuta 2015.
Francis Chibuike Nnah (s. 7. kesäkuuta 1993 Ajegunle) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Pelipaikaltaan Chibuike on keskushyökkääjä.
Ura

Chibuiken uran ensimmäinen aikuisten tason seura oli Nigerian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelannut FC Ebedei, jota hän edusti vuodet 2009-2011. Elokuussa 2011 Chibuike siirtyi Ebedein yhteistyöseuraan, Tanskan Superliigan FC Midtjyllandiin. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa 21 ottelua tehden niissä hienot 13 maalia. Chibuike siirtyi vuonna 2013 takaisin kotimaansa Young Starsiin ajaduttuaan sopimusongelmiin Tanskassa.
Toukokuussa 2014 Chibuike siirtyi Suomen Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan. Debyytti Veikkausliigassa ja pääsarjatasolla tapahtui kesäkuussa Vaasan Palloseuraa vastaan ja ensimmäiset kaksi maalia seuraavalla kierroksella IFK Mariehamnia vastaan. Avauskaudellaan seurassa Chibuike teki 21 pelaamassaan ottelussa viisi maalia.
Free as a Bird

| ”Free as a Bird” The Beatles |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Anthology 1
 Julkaistu: 4. joulukuuta 1995
 Formaatti: 7" vinyyli, CDS
 Tekijä(t): John Lennon (alkup.)
 Tuottaja(t): Jeff Lynne, John Lennon, Paul McCartney, George Harrison, Ringo Starr
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 04.26
 Levy-yhtiö: Apple
The Beatlesin muut singlet
| ”Baby It’s You” 1995 | ”Free as a Bird” 1995 | ”Real Love” 1996 |
Free as a Bird on brittiläisen The Beatles -yhtyeen vuonna 1995 ilmestynyt kappale. Se oli Beatlesin paluu-single, jonka yhtyeen hengissä olevat jäsenet Paul McCartney, George Harrison ja Ringo Starr levyttivät uudelleen 1995, jo edesmenneen Beatlesin jäsenen John Lennonin, vuonna 1977 äänittämän demonauhan päälle. Anthology 1 -kokoelma-albumille sisältynyt kappale julkaistiin myös singlenä.
Teko ja nauhoitus

Vuonna 1977, Lennonin ollessa sivussa julkisuudesta hän oli tehnyt uuden Free as a Bird -kappaleen, jonka demonauhan hän myös nauhoitti kotonaan. Vuonna 1995, 25 vuotta Beatlesin hajoamisen jälkeen ja 15 vuotta Lennonin kuoleman jälkeen, muut Beatlesin jäsenet, Paul McCartney, George Harrison ja Ringo Starr, nauhoittivat kappaleen uudelleen. Äänityksissä George sanoi "tunteneensa Johnin läsnäolon". Lopulta Lennonin laulun taustalle lisättiin muiden beatlejen soittoa ja osan kappaleesta lauloivat Beatlesin muut jäsenet. Tuottajaksi kutsuttiin Jeff Lynne, joka oli jo aiemmin tehnyt yhteistyötä George Harrisonin kanssa tuottamalla Cloud Nine albumin sekä yhteisestä Traveling Wilburys kokoonpanosta.
Musiikkivideo

Free as a Birdin musiikkivideolla nähdään Beatlesin jäsenien lapsuuskuvia, vanhoja kuvia Hampurin ajoilta vuosilta 1960-1961, kuvaa huippusuositun Beatlesin saapumisesta Amerikkaan ensikertaa vuonna 1964, kuvia kappaleiden levytyksistä, valokuvia Beatlesin Intian matkoilta vuosilta 1967-1968 sekä kuvaa Beatlesien lapsuuden ajan Liverpoolista. Lisäksi videolla on viittauksia Beatlesin kappaleisiin Piggies, Eleanor Rigby, A Day in the Life, Strawberry Fields Forever, The Fool on the Hill, sekä Penny Lane. Musiikkivideo palkittiin parhaan musiikkivideon Grammylla.
Kaupallinen menestys

Free as a Bird menestyi hyvin ja siitä tuli Beatlesin 34. kappale joka pääsee top-10:een Amerikan singlelistalla. Lisäksi kappale teki Beatlesista ainoan yhtyeen, jolla on Britannian ja Amerikan single-listalla kappale neljällä vuosikymmenellä, 1960- , 1970- , 1980- ja 1990-luvulla. Tosin 1980-luvun kappaleet olivat vanhojen kappaleiden uudelleen julkaisuja, singleinä. Britanniassa kappale nousi single-listan sijalle kaksi.
Kokoonpano

John Lennon – laulu, piano
Paul McCartney – laulu, taustalaulu, basso, akustinen kitara
George Harrison – laulu, taustalaulu, sähkökitara
Ringo Starr – rummut
Jeff Lynne – tuottaja
Aiheesta muualla

Free As A Bird - kuvia videolta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tietoa kappaleen rakenteesta (englanniksi)
Joel Rifkin

Joel David Rifkin (s. 20. tammikuuta 1959, East Meadow) on yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka murhasi vuosina 1989-1993 seitsemäntoista naista New Yorkissa. Uhrit olivat pääosin huumausaineiden käyttäjiä ja prostituoituja.
Rifkin syntyi vuonna 1959 opiskelijapariskunnalle. Kolmen viikon ikäisenä hänet adoptoitiin Ben ja Jeanne Rifkinin perheeseen. Lapsena Joel oli ujo ja koulukiusattu. Hänen älykkyysosamääränsä osoittautui keskimääräistä korkeammaksi (128), mutta hän kärsi lukihäiriöstä ja hänen koulumenestyksensä jäi heikoksi.
High schoolin jälkeen Rifkin teki sekalaisia töitä muun muassa myynnissä ja puutarhurina. Hän käytti suuren osan vähistä rahoistaan prostituoituihin, ja hänet pidätettiin 22. elokuuta 1987 seksin ostamisesta. Aiemmin samana vuonna Rifkinin adoptioisä oli tehnyt itsemurhan.
Rifkin teki ensimmäisen murhansa kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1994 hänet tuomittiin murhista vähintään 203 vuodeksi vankeuteen.