stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tekstuaalitieteet

Tekstuaalitieteet (engl. textual scholarship, textual studies) on tekstien kirjoittamista, variaatiota ja välittymistä tutkivien tieteiden yhteisnimitys. Tutkimuskysymykset ovat pääasiassa historiallisia. Ne voivat liittyä esimerkiksi kirjoitus- ja kirjapainotapojen kehittymiseen, tietyn kirjailijan tapaan kirjoittaa ja revisioida teoksiaan, tekstien toimittamisen historiaan, kirjojen lukemiskulttuurin tutkimukseen, sensuurikäytäntöihin tai jonkin tekstin aitouden selvittämiseen. Tekstuaalitieteisiin kuuluvat muun muassa tekstien alkuperää ja variaatiota selvittävä tekstikritiikki, käsin kirjoitettuja tekstejä ja kirjoituskäytäntöjä tutkiva paleografia, teosten syntyprosesseihin keskittyvä geneettinen kritiikki (ransk. critique génétique), kirjahistoria sekä bibliografian eri suuntaukset ja tieteellinen editointi. Tutkimuskohteina voi olla kirjallisuutta tai historiallisia dokumentteja, vanhimmista säilyneistä kirjoituksista nykypäivään.
Osa tekstuaalitieteiden alaan kuuluvista tutkimussuuntauksista keskittyy tiettyihin materiaalisiin aineistoihin tai tekstilajeihin. Sellaisia ovat muun muassa koville pinnoille kaiverrettuihin kirjoituksiin keskittyvä epigrafiikka, käsikirjoituksia konkreettisina esineinä tarkasteleva kodikologia, historiallisia asia kirjoja tutkiva diplomatiikka ja painettuja kirjoja materiaalisesti tarkasteleva analyyttinen bibliografia. Tutkimuksen tuloksena voi syntyä artikkeleiden ja monografioiden ohella kriittisiä tai muita tieteellisiä editioita, bibliografioita, digitaalisia arkistoja ja korpuksia sekä arkistoluetteloita.
Aiheesta muualla

The European Society for Textual Scholarship. (Arkistoitu – Internet Archive)
Society for Textual Scholarship.
Edith – suomalaisen kirjallisuuden kriittiset editiot (Suomalaisen Kirjallisuuden Seura).
Tekstuaalitieteiden sanasto (Suomalaisen Kirjallisuuden Seura).
Kirjallisuudentutkimuksen aikakauslehti Avain. Tekstuaalitieteet (erikoisnumero). 3/2010
Variantti-tutkijaverkosto. (Arkistoitu – Internet Archive)
Karhu, Hanna: Säkeiden synty. Geneettinen tutkimus Otto Mannisen runokäsikirjoituksista.  Helsinki:  Helsingin yliopisto, humanistinen tiedekunta, suomen kielen, suomalais-ugrilaisten ja pohjoismaisten kielten ja kirjallisuuksien laitos, 2012.  Väitöskirja pdf-muodossa.
Katajamäki, Sakari, Veijo Pulkkinen & Tommi Dunderlin: Genetic Criticism in Motion: New Perspectives on Manuscript Studies. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2023. Vapaasti luettavissa.
Lukin, Karina, Frog & Sakari Katajamäki (eds.): Limited Sources, Boundless Possibilities. Textual Scholarship and the Challenges of Oral and Written Texts. A special issue of RMN Newsletter No 7, December.  Helsinki:  Folklore Studies / Dept. of Philosophy, History, Culture and Art Studies, University of Helsinki, 2013.  Saatavissa verkosta.
Manninen, Teemu: Teoksen synty ei ole tekstinsä funktio. Tekstuaalitieteellisen tekijätutkimuksen suuntia. Kirjallisuudentutkimuksen aikakauslehti Avain. Tekstuaalitieteet (erikoisnumero), 2010, nro 3, s. 49–61.  Saatavissa pdf-muodossa.
Pulkkinen, Veijo: Epäilyksen estetiikka. Tekstuaalinen variaatio ja kirjallisen teoksen identiteetti. Acta universitatis ouluensis. B Humaniora 94.  Oulu:  Oulun yliopisto, 2010.  Väitöskirja pdf-muodossa.
Suomen parhaat (Dingo)

| Suomen parhaat Dingo |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1984–1986 + remix 1992
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: C-kasetti
 Tuottaja(t): Pave Maijanen
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Finnlevy
Dingon muut julkaisut
| Sinä & Minä 1993 | Suomen parhaat 1994 | Via Finlandia 1994 |
Suomen parhaat on vuonna 1994 julkaistu Dingon kokoelmalevy. Kokoelma julkaistiin ainoastaan C-kasettina ja se sisältää 15 Dingon hittikappaletta 1980-luvulta sekä vuonna 1992 julkaistun remix-version kappaleesta “Levoton Tuhkimo“.
Kappaleet > A-puoli

Nahkatakkinen tyttö
Levoton Tuhkimo (remix)
Pyhä Klaani
Valomerkki
Pistoolisankari
Rio ohoi
Kiinanmeri
Autiotalo
Kappaleet > B-puoli

Sinä ja minä
Nimeni on Dingo
Ruusuvettä
Koulukapina
Kirjoitan
Aino
Ota paha pois (live)
Jokainen aamu
Aiheesta muualla

Suomen parhaat discogs.com -sivustolla
Teit meistä kauniin

| Teit meistä kauniin Apulanta |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1998 JJ-studio, Tampere
 Julkaistu: 12. kesäkuuta 1998
 Tyylilaji: alternative rock
 Levy-yhtiö: Levy-yhtiö
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 1.
Apulannan muut julkaisut
| Hajonnut EP 1995 | Teit meistä kauniin 1998 | Hallaa EP 1999 |
Teit meistä kauniin on Apulannan single/EP, joka pysyi Suomen virallisen singlelistan ykköstilalla 19 viikkoa, mikä on listan ennätys. Levy viitoitti Apulannan uudenlaisen soundin löytymistä. Levystä tunnetaan myös versio "Teet meistä kauniin", joka on virallinen nimi alun perin.
Levyn nimikappale tunnetaan parhaiten voimakkaasti särisevästä kitarariffistään.
EP:n nimikkokappale julkaistiin myöhemmin samana vuonna albumilla Aivan kuin kaikki muutkin.
Kappaleet

Teit meistä kauniin
Ihmemaa
Sait aivan liikaa
Mato (akustinen live)
Jyvät (live)
Kokoonpano

Toni Wirtanen – laulu ja kitara
Simo "Sipe" Santapukki – rummut
Tuukka Temonen – basso
Ríneia (Sporadit)

| --- | --- |
Muut nimet:  Eriniá (Ερηνιά)
Sijainti:  38°49′46″N, 24°25′54″E, Skýros Euboia, Keski-Kreikka Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoiset Sporadit
Korkein kohta:  15  m 
Pinta-ala:  0,533 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ríneia (kreik. Ρήνεια; transl. myös Rínia) eli Eriniá (Ερηνιά) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Skýroksen länsipuolella Válaxan ja Skyropoúlan saarten välissä. Saaren pinta-ala on 0,533 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2001). Hallinnollisesti Ríneia kuuluu Skýroksen kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: el:Ρήνεια Σκύρου
Pohjoiset Sporadit
| --- | --- |
Pääsaaret:   Alónnisos  Skiáthos  Skópelos  Skýros 
Pienemmät saaret:   Adelfoí  Ágios Ermólaos  Ágios Geórgios  Arkó  Aspronísi  Atsítsa  Dasiá  Diavátes Éxo Diavátis  Mésa Diavátis  Gioúra  Kalogriá  Koúlouri  Koumpí  Kyrá Panagiá  Lakkonísi  Lakkonísia  Lechoúsa  Maragkós  Mikró  Pappoús  Pelérissa  Peristéra  Pipéri  Platý  Prásso Gioúron  Prásso Skántzouras  Psathoúra  Psathonísi  Répi  Ríneia  Sarakinó  Skántzoura  Skyropoúla  Strongyló  Tsougkriá  Tsougkriáki  Válaxa  Vrykolakonísia
Suomen Syöpäpotilaat

Suomen Syöpäpotilaat ry - Cancerpatienterna i Finland rf eli SSP on valtakunnallinen syöpäpotilasjärjestö. SSP on yksi Syöpäjärjestöjen toimijoista ja täydentää omalta osaltaan työtä suomalaisten syöpäpotilaiden hyväksi potilaan näkökulmasta. Yhdistyksen tarkoitus on vähentää syöpäsairauksista aiheutuvaa uhkaa ja haittoja yhteiskunnassa sekä turvata syöpäpotilaille ja heidän läheisilleen paras mahdollinen tuki hoidon ja kuntoutumisen aikana. Toiminta-ajatuksena on ylläpitää ja parantaa syöpäpotilaiden ja heidän läheistensä elämänlaatua. Yhdistys on perustettu vuonna 1971.
Yhdistys on Suomen Syöpäyhdistyksen jäsen ja edustaa valtakunnallisesti kaikkia syöpäpotilasryhmiä.
Yhdistystä tarvitaan syöpäpotilaiden ja heidän läheistensä tueksi erityisesti syöpäpotilaiden kokonaisvaltaisen selviytymisen tuen sekä vertaistuen mahdollistajana ja luotettavana asiantuntijana ja tiedon antajana. Yhdistyksen toiminta kohdistetaan syöpäpotilaisiin ja heidän läheisiinsä valtakunnallisena tiedotus-, tuki- ja potilastoimintana.
Suomen Syöpäpotilaat on SOSTEn jäsenjärjestö.
Yhdistys on valtakunnallinen asiantuntija- ja vaikuttajajärjestö. Vaikuttamistoiminta kohdistuu päättäjiin, terveydenhuoltoon, viranomaisiin ja suureen yleisöön valtakunnallisena vaikuttamis- ja edunvalvontatyönä.
Historia > 1971-1991

Ajatus valtakunnallisen syöpäpotilaiden järjestön perustamisesta syntyi muun muassa Syöpäyhdistyksen ja sen silloisen pääsihteerin Niilo Voipion ansiosta. Syöpäpotilaat ry. perustettiin Helsingissä 20.6.1971. Perustamispäätöksen allekirjoitti kuusi henkilöä, joista neljä oli itse syöpäpotilaita. Perustavassa kokouksessa yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja, LL Matti J.T. Aro totesi muun muassa, että syöpäpotilaat on yksi vammaisryhmä, jonka edut on jätetty pois kaikesta vammaishuoltoa koskevasta sosiaalisesta lainsäädännöstä. Yhdistyksen tavoitteeksi asetettiin syöpäpotilaiden sosiaalisen, fyysisen ja psyykkisen hyvinvoinnin edistäminen.
Alkuaikoina Syöpäpotilaat ry. keskittyi jäsenistön keräämiseen ja toiminnan, esimerkiksi kuntoutustoiminnan, järjestämiseen syöpäpotilaille eri paikkakunnilla. Vuonna 1974 Syöpäpotilaat ry. järjesti viisi kuntoutuskurssia, joihin kansaneläkelaitos saatiin mukaan osarahoittajaksi. Vuoden 1979 loppuun asti syöpäpotilaat olivat Syöpäpotilaat ry:n jäseniä, mutta yhdistyksen organisaatiomuutoksen myötä suurin osa jäsenistä siirtyi 1980 maakunnallisten syöpäyhdistysten jäseniksi.
Yhdistyksen toiminta painottui 1980-luvulla etujärjestötoimintaan. Silloin onnistuttiin saamaan syöpälääkkeet ja lymfahoidot korvattaviksi sairausvakuutuksesta. Yhdistys pyrki vaikuttamaan lausunnoilla, kannanotoilla ja ehdotuksilla valtiovaltaan ja viranomaisiin syöpäpotilaiden aseman parantamiseksi. Yhdistyksen nimi muutettiin vuonna 1990 Suomen Syöpäpotilaat ry:ksi.
Potilasverkostot

Syöpään sairastuminen aiheuttaa sekä sairastuneelle itselleen että hänen läheisilleen tilanteen, jossa tarvitaan tietoa, apua ja tukea sekä mahdollisuus tavata samankaltaisessa elämäntilanteessa olevia tai sellaisesta selviytyneitä. Syöpä sairautena on nimitys noin kahdelle sadalle eri syöpäsairaudelle, joista jokaisessa ihminen on erilaisen tilanteen edessä. Osa syövistä on erittäin yleisiä, ja sairastuneita on vuosittain tuhansia, mutta suuri osa on sellaisia, joissa sairastuneita on suhteellisen vähän.
On monia syöpäsairauksia, joihin sairastuneet jäävät melko yksin. Mitä harvinaisemmasta taudista on kyse, sen vähemmän tietoa ja tukea potilas ja omaiset saavat. Tästä syystä Suomen Syöpäpotilaat toteuttaa valtakunnallista sairauskohtaista potilasverkostotoimintaa. Potilasverkostoja on toiminnassa useita. Verkostot ovat avoimia aikuisille syöpäpotilaille ja heidän läheisilleen.
Potilasoppaat

Syöpään sairastuminen käynnistää kysymysten sarjan sekä sairastuneelle että hänen läheisilleen. Usein näihin kysymyksiin joutuu etsimään itse vastauksen. Vastauksien löytymiseksi yhdistys ylläpitää kattavaa ja ajanmukaista potilasopasvalikoimaa. Oppaiden aihealueet ovat erilaisia; osa niistä käsittelee jotain tiettyä syöpäsairautta, ja osa paneutuu syövän hoitoon sekä syövän hoidon ja sairastamisen aiheuttamiin erityiskysymyksiin elämän eri osa-alueilla.
Teramon maakunta

| Teramon maakunta Provincia di Teramo |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Maakunnan sijainti Italiassa
Valtio:  Italia
Alue:  Abruzzo
Kuntia:  47
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Teramo
 – maakuntajohtaja:  Ernino D'Agostino
Pinta-ala:  1 947,64 km²
Väkiluku (2016):  309 859
 – väestötiheys:  159,1 as./km²
Symbolit:  
 – puhelintunnus:  0861
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  64100
 – rekisterikilven tunnus:  TE
Teramon maakunta (ital. Provincia di Teramo) on yksi Italian maakunnista. Se sijaitsee Abruzzon alueella, ja sen pääkaupunki on Teramo, joka myös on asukasluvultaan sen suurin kaupunki. Maakunta on pinta-alaltaan 1 947,64 neliökilometriä ja siellä on arviolta 309 859 asukasta (vuonna 2016). Se on jaettu 47 kuntaan.
Teramon maakuntaa rajaa pohjoisessa Ascoli Picenon maakunta, lounaisessa L'Aquilan maakunta, lännessä Rietin maakunta ja etelässä Pescaran maakunta. Lisäksi sen itäpuolella sijaitsee Adrianmeri. Maakunnassa on myös Apenniinien poimuvuoriston korkein vuori, Gran Sasso, jonka huippu Corno Grande on 2 912 metriä korkea.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teramon maakunta Wikimedia Commonsissa
Teramon maakunta
Alba Adriatica | Ancarano | Arsita | Atri | Basciano | Bellante | Bisenti | Campli | Canzano | Castel Castagna | Castellalto | Castelli | Castiglione Messer Raimondo | Castilenti | Cellino Attanasio | Cermignano | Civitella del Tronto | Colledara | Colonnella | Controguerra | Corropoli | Cortino | Crognaleto | Fano Adriano | Giulianova | Isola del Gran Sasso d’Italia | Martinsicuro | Montefino | Montorio al Vomano | Morro d’Oro | Mosciano Sant’Angelo | Nereto | Notaresco | Penna Sant’Andrea | Pietracamela | Pineto | Rocca Santa Maria | Roseto degli Abruzzi | Sant’Egidio alla Vibrata | Sant’Omero | Silvi | Teramo | Torano Nuovo | Torricella Sicura | Tortoreto | Tossicia | Valle Castellana
Sairaalan syke

Sairaalan syke voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Sairaalan syke, suomalainen televisiosarja
Sairaalan syke, yhdysvaltalainen televisiosarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sairaalan syke”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saint Andrew

Saint Andrew voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Saint Andrew, yksi Dominican kymmenestä hallinnoillisesta alueesta
Saint Andrew, yksi Grenadan kuudesta hallinnollisesta alueesta
Saint Andrew, yksi Jamaikan 14 kunnasta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Saint Andrew”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saint-Étienne-de-Baïgorry

Saint-Etienne-de-Baïgorryn pääkatu
Saint-Étienne-de-Baïgorry on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 1 525 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Étienne-de-Baïgorryn pinta-ala on 69 neliökilometriä.
Sairaalan syke (yhdysvaltalainen televisiosarja)

| Sairaalan syke> St. Elsewhere |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  45–48 minuuttia
Luoja(t):  Joshua Brand John Falsey
Pääosissa:  Ed Flanders David Birney Norman Lloyd William Daniels Ronny Cox G.W. Bailey Bonnie Bartlett Ed Begley, Jr. Ellen Bry Stephen Furst Bruce Greenwood Mark Harmon Terence Knox Eric Laneuville Sagan Lewis Howie Mandel Kim Miyori David Morse France Nuyen Cindy Pickett Christina Pickles Kavi Raz Jennifer Savidge Cynthia Sikes Nancy Stafford Denzel Washington
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  NBC Kolmoskanava MTV3
Esitetty:  26. lokakuuta 1982 – 25. toukokuuta 1988
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  137
Tuotanto
Tuottaja(t):   Mark Tinker Tom Fontana John Masius Joshua Brand John Falsey Channing Gibson John Tinker 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Mark Tinker Bruce Paltrow 
Ohjaaja(t):   Mark Tinker Eric Laneuville Bruce Paltrow David Anspaugh Victor Lobl Allan Arkush Michael Fresco Thomas Carter Kevin Hooks Bethany Rooney Janet Greek Leo Penn Helaine Head John Heath Victor Hsu Charles Braverman Linda Day David Morse William Daniels Tim Matheson Robert Becker Nicholas Mele Ron Abbott Peter Medak Bill Molloy 
Käsikirjoittaja(t):   Joshua Brand John Falsey John Masius Mark Tinker Tom Fontana John Tinker Channing Gibson Charles H. Eglee Steve Bello Eric Overmyer Steve Lawson Ann Reckling Cynthia Darnell Bruce Paltrow Norma Safford Vela Joel Surnow Ray De Laurentis John Ford Noonan David Assael Dennis Cooper Mitchell Fink Jorge Zamacona Russ Woody Duncan Smith Judith Kahan James Kramer D. Keith Mano Grace McKeaney Lydia Woodward Neil Cuthbert Elizabeth Diggs Charles Rosin Leigh Curran Robert De Laurentiis Andrew Laskos Paul Schiffer Emilie R. Small Garn Stephens Robert Daniels Jamie Horton James Kahn Susan Jane Lindner Douglas Brooks West Lyle Kessler Bob Rosenfarb Marc Ross Stephen Willey Frank Dandridge Johnny Dawkins Michael Duggan Michael Moody Susan Kander Richard Kramer Glen Merzer John PiRoman Emily Potter Douglas Steinberg Christopher Whitesell Sagan Lewis Aram Saroyan 
Säveltäjä(t):   Dave Grusin J.A.C. Redford 
Leikkaaja(t):   John Heath Bill Butler Michael N. Knue Tony de Zarraga Elodie Keene Robert P. Seppey Stephen Butler Ray Daniels Howard Heard Richard E. Rabjohn 
Lavastaja(t):   Patricia Suzanne Bruner Michele Guiol Norman Rockett Ernie Bishop 
Kuvaaja(t):   Marvin L. Gunter John McPherson Rick F. Gunter Sol Negrin 
Aiheesta muualla
IMDb 
Sairaalan syke (St. Elsewhere) on yhdysvaltalainen vuosina 1982–1988 esitetty televisiosarja. Sen tapahtumat sijoittuvat sairaalaan. Sarjan tyyli oli siihen asti nähtyihin sairaalasarjoihin verrattuna poikkeuksellisen realistinen.
Suppa (täsmennyssivu)

Suppa voi tarkoittaa seuraavia:
Yleisnimenä

suppa, jääkauden sulamisvaiheessa harjuainekseen muodostunut painanne
Paikannimenä

Suppa, saari Päijänteellä Kuhmoisissa
Suppa, kulmakunta Kouvolassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Suppa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saaralammi

| Saaralammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°00′19″N, 25°00′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Jämsänjoen alue (14.51)
Järvinumero:  14.514.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  103,2 m
Rantaviiva:  1,8 km 
Pinta-ala:  0,05 km² 
 fiSaaralammi 
Saaralammi on Jämsän Ehunsalmella sijaitseva viiden hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kahdeksantoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 86 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Lahnajoen valuma-alueen vedet virtaavat Saaralammin kautta Lahnajokea pohjoiseen ja edelleen Lahnajärveen. Saaralammiin virtaa lännestä Jumijärveltä Vataanjoki ja idästä Murtojärveltä Murto-oja. Myös etelästä Tuohikotasesta virtaa laskuoja Saaralammiin. Saaralammin ympärillä avautuu maatalousmaisema, järvi on saareton.
Lahnajoen valuma-alue on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta, Saaralammi kuuluu valuma-alueen pohjoisiin järviin.
Saaralammin pinta-ala on 1:10000-mittakaavaisen aineiston (Ranta10) perusteella 49 150 neliömetriä. Vanhemman 1:20000-mittakaavaisen aineiston (Ranta20) perusteella ala on 37 800 neliömetriä. Ero on siten 11 350 neliömetriä, eli järvi on uudemman tavan mukaan noin 30 % laajempi. Rantaviiva on uudemman tavan perusteella 1 779 metriä, vanhemman perusteella 1 117 metriä.
Rímur-runous

Rímur (yks. ríma) ovat kertovia runoja, usein runomuotoon laadittuja saagoja tai saagojen episodeja, joita on laadittu ja esitetty Islannissa aina 1300-luvulta alkaen ja 1900-luvulle saakka. Varhaisempi rímur-runous on anonyymiä, sillä runoilijat alkoivat nimetä itsensä runojensa yhteydessä vasta reformaation jälkeen. Balladien (isl. dansar) ohella rímur-runous on yksi islantilaisista kansanrunouden muodoista. Ne ovat olleet yksi suosituimmista kirjallisuuden muodoista Islannissa 1400-luvulta 1800-luvulle.
Rímur-runous on saanut vaikutteita keskiaikaisesta edda- ja skaldirunoudesta. Niissä käytetään esimerkiksi skaldirunoudelle tyypillisiä kenninkejä. Rímur-runouden nopea synty viittaa kuitenkin joidenkin tutkijoiden mielestä siihen, että varhaisimpien rímur-runojen esikuva olisi pohjautunut kulttuurin ulkopuolelta tulleille vaikutteille. Esitettäessä rímur-runoutta on kuhunkin runoon voinut liittyä tietynlainen melodia.
Suurin osa rímur-runoudesta on pitkiä kertomuksia, jotka pohjautuvat kotoperäiselle tarinaperinteelle (esim. islantilaissaagat, muinaissaagat, kuningassaagat), eurooppalaisista ritariromaaneista tehdyille käännöksille ja näistä käännöksistä vaikutteita saaneille kotoperäisille ritarisaagoille sekä osa myös exemplum-kertomuksille, Eddasta tutuille kertomuksille tai kansansaduille. Usein jostain pitkästä proosamuotoisesta saagasta tehtiin rímur-runoelma. Jotkut rímur-runot ovat säilyttäneet nykypäivään nyt jo kadonneiden keskiaikaisten saagojen sisällön, ja joidenkin rímur-runojen pohjalta on myös kirjoitettu saagoja.
Käännökset ja editiot

Finnur Jónsson (toim.). 1905–1922. Rímnasafn. Samling af de ældste islandske rimer, 1–2. Copenhagen: Møller.
Teillä laki, meillä laulu

| Teillä laki, meillä laulu Tulenkantajat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 22. helmikuuta 2002
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: rap, funk
 Levy-yhtiö: Poko Records
Tulenkantajien muut julkaisut
| Tulenkantajat 2001 | Teillä laki, meillä laulu 2002 | Hyvää syntymäpäivää rouva presidentti 2003 |
Teillä laki, meillä laulu on rap/funk -yhtye Tulenkantajien toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 22. helmikuuta 2002 ja sen julkaisi Poko Records. Albumi julkaistiin CD:nä ja vinyylinä.
Albumilla oli alkujaan tarkoitus olla myös kappale nimeltä ”Hei nisti”, joka oli coveri Curtis Mayfieldin Stone Junkiesta, mutta oikeudet kappaleen julkaisulle saatiin liian myöhään ja ”Hei nisti” jäi pois levyltä. Kappaletta esitettiin kuitenkin keikoilla ja se julkaistiin vuoden 2020 uusintapainoksella bonuskappaleena.
Kappaleet

Izkuya Yaoza (5:09)
Oodi B-Boylle (mukana Nopsajalka & Timmi) (3:39)
Jenkkilä (3:57)
Meilläpäin (5:58)
Ei hätää (3:57)
Sheriffi on talossa (mukana Dxxxa D) (3:24)
Tk-chant (3:27)
Scheiße/koiransuklaa (7:44)
Teillä laki, meillä laulu (2:02)
Outro (3:43)
Singlet

”Oodi B-Boylle” (julkaistu 2002)
”Meillä päin” (julkaistu 2002)
Aiheesta muualla

Albumin arvostelu Soundi[vanhentunut linkki] -sivustolla
Albumin tiedot Meteli[vanhentunut linkki] -sivustolla
Teräsmies II

| Teräsmies II> Superman II |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Lester Richard Donner (toinen versio)
Käsikirjoittaja:  Sarjakuva: Jerry Siegel Joe Shuster Tarina Mario Puzo Käsikirjoitus Mario Puzo David Newman Leslie Newman
Tuottaja:  Pierre Spengler
Säveltäjä:  Ken Thorne
Kuvaaja:  Robert Paynter Geoffrey Unsworth
Leikkaaja:  John Victor-Smith
Tuotantosuunnittelija:  John Barry
Pukusuunnittelija:  Yvonne Blake
Pääosat:  Gene Hackman   Christopher Reeve   Terence Stamp
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Alexander & Ilya Salkind Production International Film Production Warner Bros. Pictures
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   4. joulukuuta 1980  17. huhtikuuta 1981
Kesto:  122 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  54 000 000 dollaria
Edeltäjä:  Teräsmies
Seuraaja:  Teräsmies III
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teräsmies II  (engl. Superman II) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut supersankarielokuva, joka perustuu Jerry Siegelin ja Joe Shusterin luomaan ja DC Comicsin sarjakuvissa seikkailevaan supersankariin Teräsmieheen. Elokuvan ohjasivat Richard Lester ja Richard Donner, joka ei kuitenkaan saanut mainintaa lopputeksteissä. Käsikirjoituksesta vastasivat Mario Puzo, David Newman ja Leslie Newman. Pääosissa näyttelevät Gene Hackman, Christopher Reeve ja Terence Stamp.
Elokuva sai ensi-iltansa Australiassa 4. joulukuuta 1980 ja viisi päivää myöhemmin Ranskassa ja Norjassa. Elokuvan tuotantomaista se sai ensiksi ensi-iltansa Britanniassa 19. huhtikuuta 1981 ja sitten Yhdysvalloissa 19. kesäkuuta 1981. Suomessa ensi-ilta oli 17. huhtikuuta 1981.
The Richard Donner Cut

Vasta vuonna 2006 julkaistiin Richard Donnerin versio elokuvasta, joka sisältää 83 prosenttia eri materiaalia, muun muassa paljon kohtauksia Marlon Brandon esittämästä Jor-Elista. Näin ollen myös Brandon filmografiaan tuli yksi elokuva lisää hänen kuolemansa jälkeen. Richard Donner kuvasi kohtaukset ensimmäisen ja toisen Supermanin aikoihin, ja hänen versionsa on paikoin täysin erilainen kuin Lesterin versio.