stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hihhulit
Vastaanotto

Hihhulit oli ensimmäistä kertaa esillä syksyllä 1918 marraskuun ryhmän näyttelyssä Ateneumissa ja näyttelyn kritiikeissä Sallisen maalauksen hahmoja pidettiin ”tavattoman rumina olentoina”.
Kööpenhaminassa vuonna 1919 järjestetyssä Suomen taiteen näyttelyssä Sallisen Hihhuleista tuli näyttelyn eniten huomiota saanut teos, ja se liitettiin kritiikeissä sisällissodan kipeisiin kokemuksiin. Myöhemmin myös Sallisen elämäkerran kirjoittanut Aaro Hellaakoski sekä taidehistorioitsija Markku Valkonen ovat nähneet teoksessa yhteyksiä sisällissotaan.
Hihhuleita on pidetty Sallisen toisena suurena kansanelämän ja ekstaasin kuvauksensa hänen samana vuonna tekemänsä Jytkyt-maalauksen ohella, ja on jopa väitetty, että Sallinen tuskin olisi saanut kansallisen taiteilijan mainetta ilman Hihhuleita ja Jytkyjä.
Aiheesta muualla

Hihhulit Kansallisgallerian sivuilla
YLE - Sininen laulu - Hihhulit-maalauksen kaksi tulkintaa[vanhentunut linkki]
Toijalan yhteiskoulu

| Toijalan yhteiskoulu |
| --- | --- |

Tyyppi:  yläkoulu
Rehtori:  Jorma Ojala
Luokat:  6-9 (peruskoulu)
Toijalan yhteiskoulu on peruskoulun 6.–9. luokkien opetusta antava yläkoulu Akaan Toijalassa. Oppilaita oli lukuvuonna 2012–2013 noin 340 ja lukuvuonna 2018–2019 noin 475 sekä opettajia 40. Samassa rakennuksessa toimii myös Akaan lukion Toijalan toimipiste, aiemmalta nimeltään Toijalan yhteiskoulun lukio. Koko koulu remontoitiin 2010–2012 välisenä aikana, jolloin kouluun rakennettiin myös auditorio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toijalan yhteiskoulu Wikimedia Commonsissa
Hide from the Sun

| Hide from the Sun The Rasmus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2005, Norden studios
 Julkaistu: 12. syyskuuta 2005
 Tuottaja(t): Mikael Nord Andersson & Martin Hansen
 Tyylilaji: melodinen hard rock, alternative rock
 Kesto: 44.57
 Levy-yhtiö: Playground Music
The Rasmuksen muut julkaisut
| Dead Letters 2003 | Hide from the Sun 2005 | Black Roses 2008 |
Singlet albumilta Hide from the Sun
 ”Sail Away” Julkaistu: 25. lokakuuta 2005  ”No Fear” Julkaistu: 10. joulukuuta 2005  ”Shot” Julkaistu: 30. maaliskuuta 2006  ”Keep Your Heart Broken” Julkaistu: 7. elokuuta 2006
Hide from the Sun on suomalaisen The Rasmus -yhtyeen syksyllä 2005 julkaisema albumi. Se on yhtyeen kuudes pitkäsoitto. Maailmanlaajuisesti albumi edisti The Rasmuksen uraa ja myi noin puoli miljoonaa kappaletta, joka on tosin noin miljoonan vähemmän kun edellinen Dead Letters -albumi.
Hide from the Sun nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisella albumilistalla ensimmäiseksi ja vietti listalla 18 viikkoa. Se myi Suomessa reilusti platinaa (37 500 kpl) jo ennen julkaisuaan. Albumi on saavuttanut Suomen lisäksi Meksikossa ensimmäisen listasijan, Saksassa se oli sijalla kolme ja Japanissa sijalla 14, joka on erityisen hyvä saavutus suomalaiselta yhtyeeltä. Kymmenen kärkeen albumi ylsi myös Itävallassa (neljäs) ja Sveitsissä (viides sija). Myöhemmin albumista julkaistiin Limited Edition -julkaisu, joka sisältää bonuskappaleen. Albumi on hienoisesti yhtyeen pisin. Musiikkivideot yhtye on tehnyt kappaleista ”No Fear”, ”Shot”, ”Sail Away” ja ”Immortal”.
Puolitoista vuotta kestäneellä Hide from the Sun -kiertueella yhtye soitti 38 maassa yli 200 konserttia. Yhtye kiersi Euroopan lisäksi muun muassa Siperiassa, Etelä-Amerikassa, Etelä-Afrikassa ja Intiassa, jossa yhtye myös myi platinaa. Kiertue oli sekä yhtyeen jäsenille että kiertuehenkilökunnalle alkoholiton. Kiertueen jälkeen yhtye vetäytyi tauolle seuraavaa albumiaan Black Roses valmistelemaan.
Selloyhtye Apocalyptica vierailee albumin ”Dead Promises” -kappaleessa.
Kappaleet

”Shot” – 4.18
”Night After Night (Out of the Shadows)” – 3.45
”No Fear” – 4.08
”Lucifer’s Angel” – 4.01
”Last Generation” – 4.03
”Dead Promises” – 3.39
”Immortal” – 4.59
”Sail Away” – 3.49
”Keep Your Heart Broken” – 3.56
”Heart of Misery” – 3.28
”Don’t Let Go” – 4.42
”Dancer in the Dark” – 3.31 (vain Limited Edition -julkaisussa)
Singlet

Ensimmäinen single albumilta, ”No Fear”, julkaistiin 29. elokuuta 2005 ja toinen, ”Sail Away”, marraskuussa 2005. Kolmas single ”Shot” julkaistiin Suomessa huhtikuussa. Heinäkuussa 2006 julkaistiin albumilta radiosinglenä ”Keep Your Heart Broken”.
Listasijoitukset

| Maa | Sija |
| --- | --- |
Suomi: 1
Saksa: 3
Itävalta: 4
Tšekki: 5
Ruotsi: 16
Italia: 18
Espanja: 23
Alankomaat: 27
Belgia: 35
Japani: 38
Iso-Britannia: 65
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Stara:
Aiheesta muualla

The Rasmus, Hide from the Sun (Arkistoitu – Internet Archive)
Heprealaisevankeliumi

| Heprealaisevankeliumi> Τὸ καθ' Ἑβραίους εὐαγγέλιον.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  muinaiskreikka (koinee)
Genre:  evankeliumi
Julkaistu:  n. 50–150
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Heprealaisevankeliumi (m.kreik. Τὸ καθ' Ἑβραίους εὐαγγέλιον, To kath' Hebraiūs euangelion) on kadonnut Uuden testamentin apokryfisiin kirjoihin lukeutuva juutalaiskristillinen evankeliumi, joka on ajoitettu noin vuosiin 50–150. Sen arvellaan olevan peräisin Egyptistä.
Noin vuonna 130 kuollut Papias ilmeisesti tunsi teoksen. Myöhemmin sen mainitsevat Hegesippos ja Eusebios Kesarealainen, kuitenkaan lainaamatta sitä. Evankeliumin katkelmia on säilynyt lainauksina Klemens Aleksandrialaisella, Origeneellä ja Kyrillos Jerusalemilaisella, sekä Hieronymuksella, jonka kohdat ovat kuitenkin ilmeisesti peräisin Origeneeltä.
Päin vastoin kuin muissa tunnetuissa juutalaiskristillisissä evankeliumeissa, Heprealaisevankeliumissa ei vaikuta olevan Matteuksen evankeliumin tai muunkaan Uuden testamentin vaikutusta ainakaan tekstin säilyneissä kohdissa. Tekstin tuottanut yhteisö vaikuttaa pitäneen Jaakobia perustajanaan.
Aiheesta muualla

Gospel of the Hebrews. Wikisource. (englanniksi)
Gospel of the Hebrews. Early Christian Writings. (englanniksi)
The Arockalypse

| The Arockalypse Lordi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2005–2006 / SoundTrack Studios & Fried Studios
 Julkaistu:  1. maaliskuuta 2006    3. maaliskuuta 2006    10. maaliskuuta 2006    20. maaliskuuta 2007    20. maaliskuuta 2007
 Tuottaja(t): Jyrki Tuovinen
 Tyylilaji: hard rock, Shock rock
 Kesto: 44.59
 Levy-yhtiö: Sony BMG    Drakkar Entertainment    /  The End Records
Muut kannet
 Takakannen kuva.    Albumin Special Edition-version kansikuva.
Listasijoitukset
  4. (huhtikuu 2004)
Lordin muut julkaisut
| The Monster Show 2005 | The Arockalypse 2006 | Deadache 2008 |
Singlet albumilta The Arockalypse
 ”Hard Rock Hallelujah” Julkaistu: 22. helmikuuta 2006  ”Who's Your Daddy?” Julkaistu: 30. elokuuta 2006  ”Would You Love a Monsterman 2006” Julkaistu: 2006  ”It Snows in Hell” Julkaistu: 5. joulukuuta 2006  ”They Only Come Out At Night” Julkaistu: 2. toukokuuta 2007
The Arockalypse on hard rock -yhtye Lordin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2006. Albumilla vierailee monia rock-muusikkoja: Udo Dirkschneider, Bruce Kulick, sekä Twisted Sisterin jäsenet Dee Snider ja kitaristi Jay Jay French. Levy sisältää myös hittikappaleen ”Hard Rock Hallelujah”, jolla yhtye voitti vuoden 2006 Eurovision laulukilpailun.
Äänityksissä yhtye palasi debyyttialbuminsa Get Heavyn tyyliin. Albumilla käytetään maltillisesti pieniä erikoisefektejä, kuten ”The Chainsaw Buffet” -kappaleessa moottorisahan ääntä. Albumin musiikki on tyyliltään perinteistä hard rockia ja shock rock -vaikutteet ovat jääneet vähäisiksi.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa albumi julkaistiin 20. maaliskuuta 2007. Pohjois-Amerikan versio levystä on julkaistu Euroopassa nimellä The Arockalypse Special Edition. Pohjois-Amerikassa albumista julkaistiin myös vinyylipainos keväällä 2007. Albumista julkaistiin 13. huhtikuuta 2019 punaisen värinen vinyyliversio. Kyseessä on 300 kappaleen rajoitettu erä.
Äänitys

Kevään 2005 kiertueen aikana Mr. Lordi kysyi Eric Singer Projectin kitaristi Bruce Kulickilta tulisiko tämä soittamaan Lordin levylle. Mr. Lordi kysyi myös Twisted Sisterin kitaristia Jay Jay Frenchiä mukaan levylle. Levylle saatiin myös Mr. Lordin lapsuuden idolit Udo Dirkschneider laulamaan duetto, ja Twisted Sisterin laulaja Dee Snider puhumaan albumin introraidalle.  Dirkschneider kävi Helsingissä äänittämässä oman osuutensa. Muut äänittivät osuutensa kotimaassaan Yhdysvalloissa.
Tuotantopäälliköksi otettiin levy-yhtiön ulkopuolelta Janne Halmkrona. Mr. Lordi ei ollut tyytyväinen uuteen tuotantopäällikköön. Hän oli varma, ettei Halmkrona ymmärtäisi Lordin musiikista mitään.
Myös uusi tuottaja piti valita. Lordin manageri Ari Tiainen ehdotti Jyrki Tuovista, joka oli tuottanut Apulantaa.
Kun demojen äänitykset alkoivat, Halmkrona sanoi, että Mr. Lordin pitäisi laulaa puhtaalla äänellä. Yhtye koki, että heistä yritettiin tehdä taiderokkia. Halmkrona ja Tuovinen luulivat, että Lordi haluaisi vastaavat soundit kuin Twisted Sisterillä 80-luvulla. Lopulta näkemykset kohtasivat välimaastossa.
Levyn miksauksissa ilmeni ongelmia. Tuovinen ei ymmärtänyt Mr. Lordin ja Kitan näkemystä siitä, millaista soundia he levylle halusivat. Aiheesta väiteltiin kaksi viikkoa, kunnes lopulta Tuovinen sanoi, ettei hän miksaa tätä enää päivääkään, tämä on nyt valmis. Mr. Lordi sanoi, että tätähän ei tällaisena julkaista. Molemmat tulivat lopulta vastaan, ja päätyivät kompromissiin ja levy saatiin valmiiksi.
Kappaleiden taustaa

Mr. Lordi sai idean albumin introon kauhuelokuvasta Dawn of the Dead. Introlla esittää puheosuuden Dee Snider.
Bringing Back The Balls To Rock -kappaleen nimi keksittiin siitä, kun levy-yhtiö oli markkinoinut yhtyettä kyseisellä lauseella Saksassa. Bringing Back The Balls To Rock oli yhtyeen toinen ehdokas Euroviisuihin.
The Kids Who Wanna Play With The Dead -kappaleen alkuperäinen nimi oli ”Children Shouldn't Play With The Dead”. Alkuperäinen nimi tulee kauhuelokuvan Children Shouldn't Play With Dead Things nimestä.
It Snows In Hell on balladi ja sen kitarasoolon soittaa Bruce Kulick.
Hard Rock Hallelujah oli Sony BMG:n pomon Kimmo Valtasen suosikki Euroviisuihin lähetettäväksi.
They Only Come Out At Night on duetto Udo Dirkschneiderin kanssa. Kappaleen nimi on otettu Kissin bootlegista.
Chainsaw Buffet -kappaleen kauhutarina on saanut inspiraatiota Texasin moottorisahamurhat -elokuvista. Kappaleen kitarasoolon soitti J.J. French.
The Night Of The Loving Dead -kappaleen nimi oli alun perin Get Down With The Demon Girl. Kappaleen sanoitukset saivat alkunsa, kun Mr. Lordi oli isänsä kanssa vierailemassa Haaparannan hautausmaalla.
Menestys

The Arockalypse menestyi Suomessa ja nousi listoille myös ulkomailla. Suomessa The Arockalypse pysyi virallisella albumilistalla 55 viikkoa eli yli vuoden.
Se nousi listalle maaliskuussa 2006 ja nousi listaykköseksi heti Euroviisuvoiton jälkeen kesäkuun ensimmäisellä viikolla. Tämän jälkeen se pysyi listaykkösenä 11 viikkoa peräjälkeen. Myös Ruotsissa ja Kreikassa levy nousi listaykköseksi.
Albumista julkaistiin bonuskappaleita ja DVD:n sisältävä erikoispainos 20. syyskuuta 2006. The Arockalypse ylitti triplaplatinarajan, 90 000 myytyä levyä, joulukuussa 2006 ja oli vuoden myydyin levy Suomessa.
Maailmanlaajuisesti The Arockalypsea on myyty 350 000 kappaletta. Kultalevy sille on myönnetty Saksasta ja Ruotsista.
Kappaleet ja muu sisältö

SCG3 Special Report – 3.46 (säv. Mr. Lordi/Kita, san. Mr. Lordi)
Bringing Back the Balls to Rock – 3.31 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
The Deadite Girls Gone Wild – 3.45 (säv. Kita, san. Mr. Lordi/Lipp)
The Kids Who Wanna Play With The Dead – 4.07 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
It Snows in Hell – 3.37 (säv. Mr. Lordi/Kita, san. Mr. Lordi/Lipp)
Who's Your Daddy? – 3.38 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
Hard Rock Hallelujah – 4.07 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
They Only Come Out at Night – 3.49 (säv. Mr. Lordi/Amen, san. Mr. Lordi)
The Chainsaw Buffet – 3.47 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
Good to Be Bad – 3.31 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
The Night of the Loving Dead – 3.09 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
Supermonstars (The Anthem of the Phantoms) – 4.04 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
Kappaleet ja muu sisältö > Special Editionin bonuskappaleet

Would You Love a Monsterman 2006 – 3.04 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
Mr. Killjoy – 3.24 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
EviLove – 3.59 (säv. Mr. Lordi, san. Mr. Lordi)
Kappaleet ja muu sisältö > Yhdysvalloissa julkaistun LP-version bonuskappaleet

Devil is a Loser (Live) – 4.24
Hard Rock Hallelujah (Live) – 9.36
Would You Love a Monsterman? (Live) – 3.48
Kappaleet ja muu sisältö > Special Editionin bonus-DVD:n sisältö

Special Editionin mukana tullut bonus-DVD julkaistiin myöhemmin laajennettuna nimellä Market Square Massacre.
Live At The Market Square (taltioitu 26. toukokuuta 2006)
SCG3 Special Report
Bringing Back The Balls To Rock
Devil Is a Loser
Blood Red Sandman
It Snows in Hell
Would You Love a Monsterman?
Hard Rock Hallelujah
Hello Athens Documentaries (keväällä 2006 Yle TV2:lla esitetty 6-osainen dokumenttisarja, jossa seurattiin Lordin valmistautumista euroviisuihin)
Music Videos
Hard Rock Hallelujah (2006)
Who's Your Daddy? (2006)
Singlet

Hard Rock Hallelujah (22. helmikuuta 2006) (#1)
Who's Your Daddy? (30. elokuuta 2006) (#1)
Would You Love a Monsterman 2006 (2006) (PROMO)
It Snows in Hell (5. joulukuuta 2006) (#2)
They Only Come Out At Night (2. toukokuuta 2007) (#6)
Musiikkivideot

Hard Rock Hallelujah (2006)
Who's Your Daddy? (2006)
Would You Love a Monsterman  (2006)
It Snows in Hell (2006)
Hard Rock Hallelujah Eurovision Edition (2007)
Kokoonpano

Mr. Lordi – laulu
Amen – sähkökitara
Kalma – basso, taustalaulu (erosi yhtyeestä ennen albumin julkaisua)
Awa – kosketinsoittimet, taustalaulu
Kita – rummut, taustalaulu
OX (basso) liittyi yhtyeeseen äänitysten jälkeen, mutta esiintyy albumin valokuvissa ja musiikkivideoilla sekä kokoonpanotiedoissa.
Kokoonpano > Vierailijat

Dee Snider (puhe kappaleessa SCG3 Special Report)
Bruce Kulick (kitarasoolo kappaleessa It Snows in Hell)
Udo Dirkschneider (duettolaulu kappaleessa They Only Come Out At Night)
Jay Jay French (kitarasoolo kappaleessa Chainsaw Buffet)
Starbuck (puhe kappaleessa SCG3 Special Report)
Tracy Lipp (puhe kappaleessa SCG3 Special Report)
Alexandra Alexis (puhe kappaleessa SCG3 Special Report)
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi: 7½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Lordi: The Arockalypse Musiikkituottajat ry.
The Arockalypse Discogsissa (englanniksi)
Albumi The Arockalypse Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tshiuetin

| Tshiuetin> Perustiedot |
| --- | --- |
Junatyyppi:  henkilöjuna
Alue:  Québec sekä Newfoundland ja Labrador, Kanada
Liikennöitsijä:  TRT
Aiemmat liikennöitsijät:  QNS&L
Reitti
Alkuasema:  Sept-Îles
Väliasemat:  useita
Pääteasema:  Schefferville
Matkan pituus:  578 km
Matkan kesto:  n. 12
Vuorotiheys:  2 junaparia viikossa
Tekniset tiedot
Veturit:  EMD F40PH
Kalusto:  pääosin entistä Amtrakin henkilövaunukalustoa
Raideleveys:  1 435 mm
Matkanopeus:  40–80 km/h
Vuoron kartta
Tshiuetin (suom. Pohjoistuuli) on Tshiuetin Rail Transportationin liikennöimä henkilöjunavuoro. Juna liikennöi kahdesti viikossa Sept-Îlesistä Scheffervilleen ulottuvalla 578 kilometrin mittaisella reitillä Québecissa ja Newfoundland ja Labradorissa Kanadassa, ja matkan kesto yhteen suuntaan on noin 12 tuntia. Juna lähtee Sept-Îlesin asemalta maanantaisin ja torstaisin. Paluumatka Scheffervillestä alkaa seuraavana päivänä.
Reitti

Tshiuetinin reitti alkaa Sept-Îlesin rautatieasemalta Saint Lawrencen lahden rannalta, josta juna siirtyy Quebec North Shore and Labrador Railwayn omistamalle malminkuljetusta varten rakennetulle radalle. Juna saattaa lähteä etuajassa, mikäli malmijunaliikenteen sujuvuus niin vaatii.
Reitti kulkee halki lähes asumattoman ja tiettömän Québecin erämaan, seuraillen Moisie-, McDonald- ja Nipissojokien laaksoja. Matkan varrella juna joutuu usein odottamaan vastaantulevia, jopa lähes kolmen kilometrin pituisia rautamalmijunia.
Ross Bay Junctionissa, 362 kilometrin päässä Sept-Îlesistä pohjoiseen, on vaihtoyhteys Labrador Cityyn menevälle junalle. Tshiuetin siirtyy QNS&L:n radalta Tshiuetin Rail Transportationin omistamalle radalle. Yhdysasema sijaitsee erämaassa, ja sieltä on Scheffervillen asemalle 219 kilometriä. Radan kunnon vuoksi junan nopeus on rajoitettu noin 50 kilometriin tunnissa.
Juna pysähtyy matkan varrella tarvittaessa asemien välilläkin ennalta sovituilla paikoilla ottamassa ja jättämässä matkustajia ja rahtitavaraa. Varsinaisia asemia on vain muutama. Junayhteys on lähes tiettömässä erämaassa sijaitsevien alkuperäisasukkaiden asutusten tärkein liikenneyhteys. Se on myös ainoa maaliikenneyhteys Scheffervilleen, jonne ei johda lainkaan maantietä.
Kalusto

Junavuoroa liikennöidään käytettynä hankitulla kalustolla. Vetureina käytetään kahta aiemmin Amtrakin omistamaa General Motorsin Electro-Motive Divisionin valmistamaa F40PH-tyyppistä dieselveturia, aiemmilta numeroiltaan 265 ja 291, jotka ovat saaneet uudet numerot 600 ja 601. Myös vaunukalusto on pääosin käytettynä hankittua entistä Amtrakin henkilövaunukalustoa.
Aiheesta muualla

A Lifeline on the rails to the north (englanniksi)
Armchair Brakeman: Tshiuetin Railway (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Time Won’t Wait

| Time Won't Wait Kojo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1982   helmikuu 1983
 Studio : Sound Suite Studios, Lontoo   Takomo Studios, Helsinki
 Julkaistu: 1983
 Formaatti: LP-levy (DIGLP 23)   C-kasetti (DIGMC 23)
 Tuottaja(t): William H. Carson
 Tyylilaji: poprock, funk, hip hop, synthpop
 Kesto: 34.08
 Levy-yhtiö: Finnscandia Musiikkiosakeyhtiö  Finnlevy
 Levymerkki: Dig It
Muut kannet
 Albumin takakansi,   joka toimii C-kasetin etukansikuvana.
Listasijoitukset
  Suomi: 27 (viikko, toukokuu 1983)
Kojon muut studioalbumit
| Hitparade 1982 | Time Won't Wait 1983 | Bee tai Pop 1981 |
Singlet albumilta Time Won't Wait
 ”Whatugonnado? / I Go To Pieces” Julkaistu: 1983  ”Hey Little Girl / Pin-Up Queen” Julkaistu: 1983
Time Won't Wait on Kojon viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1983. Albumi tuotettiin Isossa-Britanniassa pääosin englantilaisten muusikkojen voimin. Levy sisältää ensimmäisen suomalaisen rap-kappaleen "Whatugonnado".
Albumi julkaistiin Suomessa Dig It -levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina.
Kappaleet

Kaikkien kappaleiden rytmisovitukset The Mechanics -yhtye (ellei toisin mainita) ja torvisovitukset Blow by Blow Horn -kokoonpano (ellei toisin mainita). Kaikkien kappaleiden taustalaulujen sovitukset The Golden Throat -kuoro.
Kappaleet > A-puoli

Sweet Berry Wine – 4.33 (säv. Jim Pembroke, Gus Isadore, Paul Williams ja Bill Carson, san. Jim Pembroke)
Hey Little Girl – 3.21 (säv. ja san. Gus Isadore)
Whatugonnado? – 4.25 (säv. ja san. Bill Carson)
Time Won't Wait (For Me) – 3.10 (säv. Paul Williams, san. Bill Carson ja Gus Isadore)
I Go To Pieces – 4.41 (säv. ja san. Jim Pembroke)
Kappaleet > B-puoli

Pin-Up Queen – 4.50 (säv. ja san. Reijo Hirvelä ja John Martinuzzi)
It Keeps A Growin – 4.00 (säv. ja san. Jim Pembroke, rytmisov. Mechanics ja Kojo)
Nine Times – 3.31 (säv. ja san. Jim Pembroke, rytmisov. Mechanics ja Kojo, torvisov. Blow by Blow Horn Section ja Kojo)
Treble D.K. – 0.48 (säv. ja san. Bill Carson, Paul Williams ja Gus Isadore)
Since I Ain't Got You – 2.49 (säv. ja san. Jim Pembroke, rytmisov. Mechanics ja Kojo, torvisov. Blow by Blow Horn Section ja Kojo)
Kokoonpano

Kojo - laulu ja "juhlan äänet" (kappaleessa "Whatugonnado?")
Kokoonpano > The Mechanics

Gus Isadore - kitara (soolot kappaleissa 3, 5, 6 ja 8), kuoro ("The Golden Throat") ja taustalaulu (kappaleissa "Hey Little Girl", "Time Won't Wait (For Me)", "Pin-Up Queen")
Paul "Tubbs" Williams - basso (soolo kappaleessa "Whatugonnado?"), syntetisaattori, kuoro ("The Golden Throat"), taustalaulu (kappaleissa 2 ja 6-8) ja "juhlan äänet" (kappaleessa "Whatugonnado?")
Billy "The Kid" Carson - rummut, syntetisaattori, päälaulu, kuoro ("The Golden Throat"), taustalaulu (kappaleissa 2, 4, 6 ja 8) ja "juhlan äänet" (kappaleessa "Whatugonnado?")
Nick "Nic" Plytas - piano ja syntetisaattori (soolo kappaleessa "It Keeps A Growin")
Kokoonpano > Blow by Blow Horns

David "Baps" Baptiste - saksofonit (soolo kappaleessa "It Keeps A Growin"), kuoro ("The Golden Throat"), "juhlan äänet" (kappaleessa "Whatugonnado?") ja taustalaulu (kappaleessa "Nine Times")
Nat Augustin - pasuuna, kuoro ("The Golden Throat"), "juhlan äänet" (kappaleessa "Whatugonnado?") ja taustalaulu (kappaleissa "It Keeps A Growin" ja "Nine Times")
Raoul D'Olivera - trumpetti (kappaleessa "Since I Ain't Got You"), flyygelitorvi ja "juhlan äänet" (kappaleessa "Whatugonnado?")
Colin Granham - trumpetti ja flyygelitorvi ja "juhlan äänet" (kappaleessa "Whatugonnado?")
Kokoonpano > Tuotanto

William H. Carson - tuottaja
Sound Suite Studios - äänitys (joulukuu -82, Lontoo)
Takomo Studios - ylimääräinen äänitys (maaliskuu -83, Helsinki)
Eirik "The Mad Norwegian" Wangberg - miksaus (Takomo Studios, maaliskuu-83)
Kojo - "luova tiimi"
Markus Heikkerö - "luova tiimi", suunnittelu ja kuvitus
Anne Luoto - kannen "Time Won't Wait" -kalligrafia
Hitoshi Ashida

| Hitoshi Ashida |
| --- | --- |

Japanin pääministeri
 10. maaliskuuta 1948 – 15. lokakuuta 1948  
Monarkki:  Hirohito
Edeltäjä:  Tetsu Katayama
Seuraaja:  Shigeru Yoshida
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. marraskuuta 1887 Kioto, Japani
Kuollut: 20. kesäkuuta 1959 (71 vuotta) Tokio, Japani
Tiedot
Puolue:  Japanin liberaalidemokraattinen puolue
 Nimikirjoitus
Hitoshi Ashida (jap. 芦田均, Ashida Hitoshi; 15. marraskuuta 1887 Kioto – 20. kesäkuuta 1959) oli japanilainen poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä maaliskuusta lokakuuhun 1948.
Ashida valmistui Tokion yliopistosta vuonna 1912 ja oli 20 vuotta Japanin ulkoministeriön palveluksessa. Hän palveli diplomaattina Venäjällä, Ranskassa, Turkissa ja Belgiassa, mutta erosi ulkoasiainhallinnosta Mantšurian välikohtauksen jälkeen. Hänet valittiin Japanin parlamenttiin vuonna 1932. Lisäksi hän oli vuosina 1933–1940 englanninkielisen The Japan Times -sanomalehden johtaja. Ashida suhtautui kielteisesti armeijan sanelemaan ulkopolitiikkaan ja kieltäytyi liittymästä toisen maailmansodan aikana puolueiden korvaajaksi perustettuun Taisei yokusankai -järjestöön.
Toisen maailmansodan jälkeen Ashida osallistui liberaalipuolueen perustamiseen yhdessä Ichirō Hatoyaman kanssa ja oli terveysministerinä Kijūrō Shideharan hallituksessa. Vuonna 1947 Ashidan johdolla perustettiin demokraattinen puolue, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi hänet valittiin. Hän oli ulkoministerinä Tetsu Katayaman hallituksessa 1947–1948. Hän oli osallisena myös useissa lautakunnissa, jotka käsittelivät yhdysvaltalaisten laatimaa mallikopiota Japanin perustuslaiksi ja japanilaisten muutoksia siihen, erityisesti artiklan 9 osalta.
Ashida tuli Katayaman jälkeen itse koalitiohallituksen pääministeriksi maaliskuussa 1948. Pääministerinä Ashida epäsi valtion työntekijöiltä lakko-oikeuden. Ashida joutui eroamaan jo lokakuussa 1948 niin sanotun Shōwa Denkō -korruptioskandaalin vuoksi. Hän oli myöhemmin eräs Japanin armeijan uudelleenperustamisen kannattajista koska Japanin turvautumista pelkkään Yhdysvaltain joukkojen sotilaalliseen suojelukseen pidettiin epäsuotuisana Japanin kyvylle toimia vaikuttajana kansainvälisessä yhteisössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hitoshi Ashida Wikimedia Commonsissa