stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salibandyliigan kausi 2009–2010
Salibandyliigan joukkueet 2009–2010

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
Miehet
| Joukkue | Seura | Kotikaupunki | Kotihalli |
| AC HaKi | AC HaKi | Vantaa | Tikkurilan Urheilutalo |
| Classic | SC Classic | Tampere | Kalevan Areena |
| Erä | Tapanilan Erä | Helsinki | Mosahalli |
| G-Koovee | Koo-Vee | Tampere | Tampere-areena |
| Happee | Happee | Jyväskylä | Jyväskylän monitoimitalo |
| Josba | Josba | Joensuu | Joensuu-areena |
| Nokian KrP | Nokian KrP | Nokia | Tampere-areena |
| NST | NST | Lappeenranta | Lappeenrannan urheilutalo |
| Oilers | Espoon Oilers | Espoo | Tapiolan urheiluhalli |
| OLS | Oulun Luistinseura | Oulu | Oulun Urheilutalo |
| SPV | Seinäjoen Peliveljet | Seinäjoki | Seinäjoki-areena |
| SSV | Salibandyseura Viikingit | Helsinki | Pasilan urheiluhalli |

| TPS | Turun Palloseura | Turku | Turkuhalli |
| Trackers | FT Trackers | Hämeenlinna | Iittala-halli |
Aiheesta muualla

Miesten salibandyliiga (Arkistoitu – Internet Archive)
SPV:llä on tilanne Classicin maalilla Salibandyliigan ottelussa marraskuulta 2009.
Pussinäädät

| Pussinäädät |
| --- | --- |
 Tiikeripussikissa (Dasyurus maculatus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Metatheria
Lahko::  Pussipedot Dasyuromorphia
Heimo::  Pussipedot Dasyuridae
Alaheimo::  Dasyurinae
Tribus::  Dasyurini
Suku::  Pussinäädät Dasyurus  É. Geoffroy Saint-Hilaire, 1796
 Pussinäätien suvun levinneisyys
Katso myös
   Pussinäädät Wikispeciesissä   Pussinäädät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pussinäädät eli pussikissat (Dasyurus) on suku pussipetojen heimossa. Siihen kuuluu kuusi lajia: täpläpussinäätä (Dasyurus viverrinus), uudenguineanpussinäätä (Dasyurus albopunctatus), tiikeripussikissa (Dasyurus maculatus), pirunkissa (Dasyurus hallucatus), Dasyurus geoffroii ja Dasyurus spartacus. Pirunkissa ja uudenguineanpussinäätä luettiin aiemmin erilliseen Satanellus-sukuun. Lajit elävät eri puolilla Australiaa ja Uutta-Guineaa.
Rangaistus tervalla ja höyhenillä

Rangaistus toimeenpanossa
Rangaistus tervalla ja höyhenillä on rangaistusmuoto, jota on käytetty kostona ja omankädenoikeudellisena rangaistuksena. Rangaistuksen kohteena olleen kimppuun hyökättiin, ja tervaa joko kaadettiin tai levitettiin uhrin päälle. Tämän jälkeen uhria nöyryytettiin lisää kaatamalla hänen päälleen höyheniä. Höyhenet tarttuivat uhriin helposti tervan tahmeuden johdosta. Varsinkin Yhdysvalloissa tunnetaan lisäksi tapa, jossa uhria tervaamisen ja höyhenillä kuorruttamisen jälkeen kannetaan lopuksi ympäriinsä riu’ulla, jonka päällä hän joutuu istumaan hajareisin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rangaistus tervalla ja höyhenillä Wikimedia Commonsissa
Pyhä keihäs (kirja)

Pyhä keihäs (The Spear of Destiny) on Trevor Ravenscroftin vuonna 1973 julkaisema kiistelty kirja, jossa hän väitti Wienissä säilytettävällä Longinuksen keihääksi väitetyllä reliikillä olleen mystinen ja yliluonnollinen vaikutus Adolf Hitlerin elämänvaiheisiin. Ravenscroftin mukaan Hitler teki itsemurhan, kun hänen käskystään Nürnbergiin siirretty keihäs toisen maailmansodan lopussa päätyi amerikkalaisen kenraali George Pattonin haltuun.
Käännös suomeksi
Reijo Mansikka

Reijo Mansikka (s. 23. tammikuuta 1959 Tampere) on jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja.
Mansikka pelasi SM-liigaa Kooveessa kausilla 1977–1980, Ilveksessä 1980–1983 ja SaiPassa 1988–1991. Hän pelasi urallaan 210 ottelua ja teki niissä tehopisteet 46 + 64 = 110. Valmentajana Mansikka on toiminut vuodesta 1991. Hän on valmentanut mm. Saipaa Sm-Liigassa sekä KooKoota Mestiksessä. Kaudella 2009–2010 hän toimii KooKoon B-junioreiden I-divisioonajoukkueen valmentajana. Vuoden tauon jälkeen Mansikka palasi jääkiekon pariin Kotkan Titaanien valmentajaksi kaudelle 2011–2012 (1+1 vuoden sopimus).
Rangaistusluettelo

Rangaistusluettelo oli aiemmin Suomessa tuomioistuinten pitämä rekisteri vapausrangaistuksiin tuomituista henkilöistä.
Säännökset rangaistusluettelosta 1930-luvun Suomessa

Vapausrangaistuksiin tuomituista henkilöistä oli pidettävä rangaistusluetteloa yleisissä alioikeuksissa. Luetteloon merkittiin rikoksentekijän nimi, ammatti ja asuinpaikka, rikoksen laatu, vapausrangaistuksen laji ja määrä sekä kaikki muut rangaistusseuraamukset, lainkohta, johon rangaistus perustui, ja päivä, jolloin tuomio ja tuomitusta esitetty papintodistus oli annettu sekä papintodistuksen numero ja kirkonkirjan sivu. Jos asianosainen oli ilmoittanut tyytymättömyyttä tuomioon tai jos tuomittu pidettiin vangittuna, tämä merkittiin myös luetteloon.
Jos vangittu henkilö oli tuomittu vapausrangaistukseen, tuomari maalla ja alioikeus kaupungissa oli velvollinen viimeistään neljän päivän kuluessa lähettämään läänin maaherralle täytäntöönpanoa varten tuomittua koskevan otteen rangaistusluettelosta. Myös vankipassiin oli merkittävä ne ilmoitukset, joiden nojalla täytäntöönpanoon saattoi ryhtyä, jos se alkoi ennen kuin tuomio oli saavuttanut lainvoiman.
Reijo Mattinen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten suunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten suunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Detmold 1995 | viesti |  |
|  Pronssia | Skövde 1989 | viesti |  |
|  Pronssia | Mariánské Lázně 1991 | viesti |  |
Reijo Mattinen (s. 1963) on suomalainen suunnistaja ja kolminkertainen viestisuunnistuksen MM-mitalisti. Hän on tällä hetkellä Joutsenon Kullervon valmentaja.
Skövden MM-kilpailuissa 1989 Mattinen voitti pronssia viestistä joukkuetovereinaan Keijo Parkkinen, Ari Kattainen ja Peter Ivars. Henkilökohtaisella matkalla Mattinen sijoittui yhdeksänneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Mariánské Lázněssa hän voitti toisen viestisuunnistuksen MM-pronssinsa. Joukkueessa hänen lisäkseen suunnistivat Ari Anjala, Mika Kuisma ja Keijo Parkkinen. Normaalimatkalla hän sijoittui 19:nneksi ja pikamatkalla 35:nneksi. Detmoldin MM-kilpailuissa 1995 hän voitti viestistä hopeaa joukkuetovereinaan Keijo Parkkinen, Timo Karppinen ja Janne Salmi. Normaalimatkalla hän sijoittui 23:nneksi ja pikamatkalla 49:nneksi.
Seuratasolla Mattinen on edustanut Joutsenon Kullervoa, Lahden Suunnistajia ja Rajamäen Rykmenttiä. Jukolan viestissä Mattinen sijoittui toiseksi vuosina 1992, 1994 ja 1996 Rajamäen Rykmentin joukkueessa.
Sotilaiden MM-kilpailuista Mattinen voitti kultaa 1993, 1994, 1995 ja 1996. Puolustusvoimat valitsi Mattisen vuoden sotilasurheilijaksi vuosina 1989, 1995 ja 1996.
Riku-Pekka Rosenvall

Riku-Pekka Rosenvall (s. 19. elokuuta 1975 Harjavalta) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen pikajuoksija, joka edusti Noormarkun Nopsaa. Hänen valmentajanan toimi Seppo Välimäki. Kalevan kisoissa Rosenvall saavutti 400 metrin aitajuoksussa hopeaa vuonna 2001 ja pronssia vuonna 2000.
Ray Getliffe

| Ray Getliffe |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1914 Galt, Ontario
Kuollut: 15. kesäkuuta 2008 London, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1936–1945
Seurat:  Boston Bruins Montreal Canadiens
Ray Getliffe (3. huhtikuuta 1914 – 15. kesäkuuta 2008) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen NHL-seuroinaan olivat 1930–1940-luvuilla Boston Bruins ja Montreal Canadiens. Hänen sanotaan antaneen Maurice Richardille lisänimen "Rocket".
Getliffe voitti Stanley Cupin kahdesti, vuosina 1939 ja 1944. Hän kuoli maksasyöpään 94-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Ray Getliffe The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Riku-Pekka Jokinen

| Riku-Pekka Jokinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Riku-Pekka Jokinen
Syntynyt: 7. joulukuuta 1975 (ikä 48) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  191 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1995–1998 1998–2000 2000–2002:   Pyrintö/Pyrbasket  LaNMKY/Namika Lahti  Pyrbasket
Riku-Pekka Jokinen (s. 7. joulukuuta 1975 Tampere) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Jokinen pelasi Suomen pääsarjaa yhteensä seitsemän kauden ajan. Namika Lahdessa hän voitti Suomen mestaruuden kaudella 1999–2000 ja seuranneella kaudella Pyrbasketissa SM-hopeaa. Hän kärsi hopeakaudella loukkaantumisesta, jonka parantumisajaksi ennustettiin kuukausi mutta joka paheni liian aikaisen pelaamisen johdosta neljään kuukauteen.  A-nuorten maaotteluita Jokinen pelasi kolme kappaletta.
Riksväg 77

Riksväg 77 on Ruotsissa kulkeva valtatie, joka kulkee Knivstan kunnasta E4:n moottoritien liittymästä Norrtäljen kaupungin keskustan läheisyydessä sijaitsevaan Länsväg 276:n risteykseen. Tien laatu vaihtelee ja sen pituus on 52 kilometriä.
Pähkinänakkeli

| Pähkinänakkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Nakkelit Sittidae
Suku::  Nakkelit Sitta
Laji::  europaea
Kaksiosainen nimi
 Sitta europaea  Linnaeus, 1758 

Katso myös
   Pähkinänakkeli Wikispeciesissä   Pähkinänakkeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sitta europaea
Pähkinänakkeli (Sitta europaea) on nakkeleihin kuuluva lintulaji. Sen ruoaksi kelpaavat sen nimen mukaisesti pähkinät. Myös hyönteiset ja kaura maistuvat tälle ”naamiopäiselle kiipeilytaiturille”[lähde? ].
Tuntomerkit ja elintavat

Pähkinänakkelin pituus on 14 cm, siipiväli 22,5–27 cm ja paino 21–26 g. Pyrstö on lyhyt, pää suuri ja pitkä, nokka on suora. Selkä on vaaleanharmaa, Suomessa tavattavien lintujen vatsa on useimmiten valkea. Silmien päällä on musta naamari ja alaperässä punaista.
Pähkinänakkeli kiipeilee puissa ja voi liikkua runkoa pitkin pää alaspäin. Laji on äänekäs ja kutsuäänet ovat tiaismaisia korkeita vihellyksiä.
Pähkinänakkeli tulee sukukypsäksi 1-vuotiaana. Naaras munii 6–11 munaa, joita se hautoo 13–18 vuorokautta. Ravintona ovat hyönteiset, siemenet, pähkinät ja tali.
Suomen vanhin rengastettu pähkinänakkeli on ollut 2 vuotta 10 kuukautta 20 päivää vanha. Euroopan vanhin on ollut vähintään 12 vuotta 11 kuukautta vanha brittiläinen nakkeli.
Levinneisyys

Pähkinänakkeli pesii suuressa osassa Eurooppaa, silloin tällöin Suomessakin. Se kuuluu myös Pohjois-Afrikan, Lähi-idän ja laajalti Aasian pesimälinnustoon aina Tyynellemerelle ja Intian valtamerelle asti. Vierailee Suomessa, muttei varsinaisesti pesi, tosin muutama pesälöytö on tehty. Mutta esimerkiksi Ruotsissa pesii ainakin 100 000 paria ja Virossakin 20 000–50 000 paria. Koko läntisen Euroopan parimääräksi arvioidaan 6–8 miljoonaa paria. Elinympäristöinä ovat havumetsät, puistot, puutarhat ja trooppiset metsät.
Aiheesta muualla

Radio Suomen viikon luontoäänenä
Virta, Heikki 1986: Pähkinänakkeli Sitta europaea pesi Kärsämäellä. - Lintumies 1.1986 s. 30–31. LYL.
LuontoPortti: Pähkinänakkeli (Sitta europaea)
ITIS: Sitta europaea (englanniksi)
Tummavatsainen alalaji caesia.
Powerwolfin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 11 |  |
| ↙Livealbumit | 4 |  |
| ↙Kokoelmat | 5 |  |
| ↙EP:t | 3 |  |
| ↙Singlet | 23 |  |
| ↙Videot | 2 |  |
| ↙Musiikkivideot | 25 |  |
Powerwolf on saksalainen power metal -yhtye. Yhtyeen musiikille on tyypillistä synkkä tunnelma sekä musiikillisesti että sanoituksellisesti.
Studioalbumit

Return in Bloodred (2005)
Lupus Dei (2007)
Bible of the Beast (2009)
Blood of the Saints (2011)
Preachers of the Night (2013)
Blessed & Possessed (2015)
The Sacrament of Sin (2018)
Metallum Nostrum (2019)
Call of the Wild (2021)
Interludium (2023)
Wake Up the Wicked (2024)
Livealbumit

Alive in the Night (2012)
The Metal Mass – Live (2016)
Preaching at the Breeze (2017)
The Monumental Mass – A Cinematic Metal Event (2022)
Kokoelmat

Metallum Nostrum (2019)
Best of the Blessed (2020)
Boksisetit

Trinity in Black (2011)
The History of Heresy I (2014)
The History of Heresy II (2014)
EP:t

Wolfsnaechte 2012 - Tour EP (2012) (split Mystic Prophecyn, Stormwarriorin ja Lonewolfin kanssa)
The Rockhard Sacrament (2013)
Wolfsnächte 2015 Tour EP (2015)
Singlet

In Blood We Trust (2007)
Raise You Fist, Evangelist (2009)
Sanctified With Dynamite (2011)
We Drink Your Blood (2011)
Amen & Attack (2013)
Army of the Night (2015)
Armata Strigoi (2015)
Demons Are a Girl's Best Friend (2018)
Midnight Madonna (2018)
Fire & Forgive (2018)
Incense & Iron (2018)
Kiss of the Cobra King (2019)
Werewolves of Armenia (2020)
Sanctified with Dynamite (Live) (2020)
Beast of Gévaudan (2021)
Dancing with the Dead (2021)
Sainted By the Storm (2022)
My Will Be Done (2022)
Poison (2023)
No Prayer At Midnight (2023)
Bark at the Moon (2023)
1589 (2024)
Sinners Of The Seven Seas (2024)
Videoalbumit

The Wacken Worship (2008)
The Metal Mass – Live (2016)
Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Ohjaaja(t) |
| --- | --- | --- |
| 2011 | "We Drink Your Blood" | Carlo Oppermann |
| 2012 | "Sanctified With Dynamite" | Carlo Oppermann |
| 2013 | "Amen & Attack" | Carlo Oppermann |
| 2015 | "Army of the Night" | Carlo Oppermann |
| 2015 | "Armata Strigoi" |  |
| 2018 | "Demons Are a Girl's Best Friend" | Carlo Oppermann |
| 2018 | "Fire & Forgive" | Carlo Oppermann |
| 2018 | "Killers With the Cross" | Carlo Oppermann |
| 2018 | "Incense & Iron" |  |
| 2018 | "The Sacrament of Sin" |  |
| 2018 | "Stossgebet" | Christian Ripkens |
| 2018 | "Where The Wild Wolves Have Gone" | Christian Ripkens |
| 2019 | "Kiss of the Cobra King" | Matteo Vdiva Fabbiani |
| 2019 | "Nightside of Siberia" | Christian Ripkens |
| 2020 | "Werewolves of Armenia" |  |
| 2020 | "Sanctified with Dynamite (Live)" | Christian Ripkens |
| 2021 | "Beast of Gévaudan" |  |
| 2021 | "Dancing With The Dead" |  |
| 2022 | "Sainted By the Storm" |  |
| 2022 | "Venom Of Venus" |  |
| 2022 | "Glaubenskraft" |  |
| 2022 | "My Will Be Done" |  |
| 2024 | "1589" | Adam Barker |
| 2024 | "Sinners Of The Seven Seas" |  |
| 2024 | "We Don't Wanna Be No Saints" |  |
Qarunjärvi

| Qarunjärvi بحيرة قارون |
| --- | --- |
 Qarunjärveä.
Valtiot:  Egypti
Paikkakunta:  Al-Fayyum
Koordinaatit:  29°27′13″N, 30°34′51″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  -47  m 
Pituus:  50  km
Leveys:  12  km 
Pinta-ala:  600 km2 
Tilavuus:  978 600 000  m3 
Suurin syvyys:  18  m 
 fiQarunjärvi 
Qarunjärvi (arab. Birkat Qārūn‎), antiikin Moiris (m.kreik. Μοῖρις, lat. Moeris), on suolajärvi Egyptissä Faijumin syvängössä. Järvi oli tuhansia vuosia sitten osa Niilin tulva-allasta, makeavetinen ja nykyistä järveä paljon suurempi. Ihmiset alkoivat hallita Niilin juoksua järvelle ja siten järven pintaa jo muinaisen Egyptin kaudella. Myöhemmin järveä alettiin kuivattaa sen muuttamiseksi viljelymaaksi. Nykyisin muinaisen järven alue tunnetaan Faijumin keitaana.
Maantiede

Qarunjärvi sijaitsee niin sanotulla Faijumin keitaalla Fajumin syvängön matalimmassa kohdassa Egyptin sisämaassa noin 220 kilometriä Välimeren rannikosta etelään. Järven korkeus merenpinnasta on noin 43 metriä. Se on matala ja keskisyvyys on vain 4,2 metriä. Ainut suurempi saari El Qarn on pinta-alaltaan 2 km². Järvi saa suurimman osan vedestään laskuvetenä maatalousalueilta sen eteläpuolelta. Vettä se menettää ilman laskujokea vain haihtumalla. Järven suolapitoisuus on aikojen kuluessa kasvanut. Nykyisellään järven veden suolapitoisuus on 40 g/l, eli hieman enemmän, kuin tyypillisellä merivedellä. Vuonna 1992 järven suolapitoisuuden arvioitiin kasvavan vuosittain noin 0,5 g/l.
Niili toi historiallisesti vuosittain liejua järveen tulviessaan. Liejun painuessa järven pohjaan sedimenteiksi, se muodosti kerrostumia, jotka näyttävät hieman samalta kuin puiden vuosilustot. Qarunjärven sedimenttikerrostumia tutkimalla on saatu paljon uutta tietoa muun muassa Vanhan valtakunnan aikaisista ilmastonmuutoksista.
Järven historiallinen niilillinen lajisto on pääosin kadonnut. Sen tilalle on istutettu merellisiä lajeja. Järveltä harjoitetaan kalastusta ja tärkein pyydettävä kala on tilapia. Järveltä pyydetään myös paljon katkarapuja. Qarunjärvellä on huomattava vesilintukanta. Joitakin järvellä talvehtivista yleisimpiä ovat uikut, tavi, tukkasotka ja nokikana. Järvellä lisääntyviä lajeja on yhteensä 10 ja niistä yleisimpiä ovat lehmähaikara, kynsihyyppä, pikkutiira ja kaitanokkalokki.
Historia

Nykyinen Qarunjärvi on jäänne aikanaan paljon suuremmasta makeavetisestä järvestä, joka antiikin aikana tunnettiin nimellä Moiris. Järvi täytti koko Faijumin syvängön ja sai vettä Niilistä. Tuolloin sen järvenpinta oli merenpinnan yläpuolella. Järven pinta on vaihdellut esihistoriallisesti. Noin 10 000 vuotta sitten se saattoi ehkä menettää yhteytensä Niiliin ja sen pinta laski noin 4,5 metriin merenpinnan alapuolella. Pinta nousi uudelleen neoliittisella kaudella, ilmeisesti koska yhteys Niiliin palasi. Järven pinta alkoi myöhemmin jälleen hitaasti laskea samalla, kun neoliittiselta kaudelta lähtien sen rannoille alkoi syntyä ihmisasutusta.
Niilin laskua järveen alettiin muuttaa tietoisesti muinaisen Egyptin kaudella. Todennäköisesti Senusret II tai Amenemhet III laajdensivat ja ruoppasivat Niilin lasku-uomaa järveen, jolloin se alkoi saada uudelleen haihtumisen korvaavan määrän vettä. Järven pinta oli tuolloin noin 17 metriä merenpinnan yläpuolella. Muinaiset Egyptiläiset käyttivät kanavaa Niilin liiallisten tulvavesien ohjaamiseen järveen. Se toimi myös vesivarastona Niilin tulvakausien ulkopuolella. Antiikin kreikkalainen historijoitsija Herodotos vieraili järvellä vuoden 450 eaa. paikkeilla. Herodotos väitti järven olevan keinotekoinen ja että sen oli aikanaan rakennuttanut muinainen kuningas nimeltä Moiris yli 900 vuotta ennen hänen omaa vierailuaan järvellä.
Hellenistisen kauden Ptolemaiosten dynastian aikana osia järvestä kuivatettiin viljelysmaaksi. Ptolemaios II rakennutti tätä tarkoitusta varten Niilin virtausta järveen ohjailevan padon. Lopputuloksena paljastui hedelmällistä lietemaata, jonka kastelemiseksi rakennettiin kanavia. Paikallinen väestö alkoi kasvaa nopeasti uuden viljelymaan myötä. Muinaisen järven alue on myöhemmin tunnettu Faijumin keitaana ja sen alueelta on myöhemmin tehty runsaasti arkeologisia löytöjä. Alue kukoisti vielä noin kaksi vuosisataa Egyptin roomalaishallinnon alaisuudesa, mutta lopulta se alkoi menettää merkitystään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Qarunjärvi Wikimedia Commonsissa
Karjaa järven rannalla.
Veneitä.
Järven laajuus eri aikakausina.
Pyrhönen

Pyrhönen voi tarkoittaa:
Antti Pyrhönen (s. 1978), motorcross-kuljettaja
Eila Pyrhönen (s. 1945), uimari
Heta Pyrhönen (s. 1960), kirjallisuustieteilijä
Kirsi Pyrhönen (s. 1993), malli
Kimmo Pyrhönen (s. 1971), tietokirjailija
Mika Pyrhönen (s. 1975), lentopalloilija
Niko Pyrhönen (s 1983), uskontotieteilijä
Tuomas Pyrhönen (s. 1969), urkutaiteilija
Tyyne Pyrhönen (1908–1964), opettaja ja kirjailija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Richard John Garcia

Richard John Garcia, 2008
Richard John Garcia (24. huhtikuuta 1947 San Francisco – 11. heinäkuuta 2018) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. toukokuuta 1973 ja nimitettiin Sacramenton hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Baparan titulaaripiispaksi 25. marraskuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. tammikuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi William Kenneth Weigand, jota avustivat John Raphael Quinn ja Roland Pierre DuMaine.
Garcia sai 19. joulukuuta 2006 nimityksen Monterey in Californian piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 30. tammikuuta 2007.
Provinssi-rock ’80 Live

| Provinssi-rock ’80 Live Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Provinssirock 1980
 Julkaistu: syksy 1980
 Formaatti: 2LP
 Tyylilaji: rock, punk, pop
 Levy-yhtiö: Kehittyvän musiikin yhdistys
Provinssi-rock ’80 Live on vuoden 1980 Provinssirockissa äänitetyistä kappaleista koostuva livealbumi, joka julkaistiin syksyllä 1980. Albumin julkaisi Vaasan läänin kehittyvän musiikin yhdistys.
Kappaleet

Juice Leskinen Slam: Etusivulle Suosikkiin – 3.55
Crayola: To Play Some Music – 3.30
Kuuluu: Nurmikonlikaaja – 3.36
Vaavi: Keskiyöhön asti – 1.49
Sufragette Sisters: Maailmanpolitiikan arkipäivää – 2.35
Eero ja Jussi: Soittajan vaimo – 4.45
Sensuuri: Kesäduuniblues – 2.40
Hard Rock Sallinen: Hello Grand Old Man – 3.05
Tervo & Gauriloff: Kaikki muuttuu – 4.20
Astronauts: Vanha hippi – 6.45
Fabrics: Look at This – 4.00
Liisa Tavi: Mustat kyyneleet – 4.30
Capital Letters: National Service – 9.24
Jim Pembroke Band: Money That I Love – 4.25
Vanha Isäntä: Bring It on Down – 3.20
Transfusion: Illuusio – 3.55
Hassisen Kone: Syöksylaskijoita kaikki tyynni – 2.15
Lena Maate: Tin Pan Alley – 5.37
Bluesounds: ABCPW – 1.42
Kiinan keisari: Kakkosnelonen – 5.20
Kalle Kiwes Blues Band featuring Jussi Raittinen: Satisfaction – 6.45
Tuotanto

Esko Jääskä – tuottaja, äänittäjä, miksaaja (Botniasound Studio)
Terho Kemppi – tuottaja, äänittäjä
Risto Vuorinen – tuottaja, kansikuva
Timo Saari – kansi, juliste
Pirkko Koti-rinta – valokuvat
Matti Puska – valokuvat
Aiheesta muualla

Provinssi-rock ’80 Live finnmusic.net -sivustolla
Provinssi-rock ’80 Live rateyourmusic.com -sivustolla
Reneé Rapp

Reneé Rapp vuonna 2023.
Reneé Rapp (syntynyt Reneé Jane Rapp; 10. tammikuuta 2000) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hänen uransa nousukaari alkoi kun hän näytteli Regina Georgea Broadway-musikaalissa Mean Girls (2019-2020) joka perustui Tina Feyn elokuvaan Mean Girls (2004). Hän toisti roolin vuoden 2024 elokuvassa Mean Girls ja osallistui myös sen soundtrackiin. Rapp on myös näytellyt Max-komediasarjassa The Sex Lives of College Girls (2021–).
Rapp julkaisi debyytti-EP:nsä Everything to Everyone vuonna 2022, jota seurasi hänen täysipitkä studioalbumi Snow Angel vuonna 2023.
Rapp on avoimesti puhunut homoseksuaalisuudestaan, ja hän kertoi olevansa lesbo vuonna 2024 haastatteluissa.
Ura > Näyttelijänä

Rapp aloitti uransa 27. heinäkuuta 2018 Rapp esiintyen vuoden 2018 Supergirl Pro Surf festivaalissa. Seuraava merkittävä esiintyminen oli 23. syyskuuta 2018, jolloin hän osallistui The Educational Theatre Foundationin neljänteen vuotuiseen Broadway Back to School -tapahtumaan.
28. toukokuuta 2019 ilmoitettiin, että Rapp ottaa vastaan ​​Regina Georgen roolin Tony Award -ehdokkaan Broadway-musikaalissa Mean Girls ensin rajoitetuksi ajaksi 7.–26. kesäkuuta ja sitten pysyvästi 10. syyskuuta 2019 alkaen.
14. lokakuuta 2020 Rapp valittiin Leighton Murrayksi, joka on yksi neljästä pääroolista Mindy Kalingin Max-teini-komediasarjassa The Sex Lives of College Girls. Vuonna 2023 ilmoitettiin, että hän ei palaisi enää kolmannelle tuotantokaudelle.
9. joulukuuta 2022 ilmoitettiin, että Rapp esiintyy jälleen Regina Georgena Mean Girls -musiikkielokuvasovituksessa. Lokakuussa 2023 annetussa haastattelussa Rapp sanoi, ettei hänellä ollut halua palata näyttelemisen pariin Mean Girlsin julkaisun jälkeen, koska hän haluaa keskittyä musiikkiuransa ja mielenterveyteensä. Hän oli aiemmin todennut haastattelussa, että työskentely Broadwayn Mean Girls -tuotannon parissa oli pahentanut hänen syömishäiriötään.