stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wacon piiritys

| Wacon piiritys |
| --- | --- |
 Mount Carmelin tila tulessa rynnäkön jälkeen.
Paikka:   Waco, Texas, Yhdysvallat
Kohde:  Mount Carmelin tila
Ajankohta:  28. helmikuuta – 19. huhtikuuta 1993
Kuolleita:  4 ATF:n agenttia 82 Daavidin oksan jäsentä
Haavoittuneita:  16 ATF:n agenttia 3 Daavidin oksan jäsentä
Wacon piiritys oli Yhdysvaltain liittovaltion poliisin FBI:n vuonna 1993 Wacossa Texasin osavaltiossa suorittama Daavidin oksa -lahkon tilojen piiritys, joka päättyi 51 päivän jälkeen tuhoisaan, 76 ihmisen hengen vaatineeseen tulipaloon.
Piiritys alkoi Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives (suom. Alkoholin, tupakan, tuliaseiden ja räjähteiden virasto, lyh. ATF) -viraston virkailijoiden yritettyä kotietsintää Daavidin oksa -järjestön tiloihin 28. helmikuuta 1993. Etsintä johti tulitaisteluun, jossa kuoli neljä ATF-virkailijaa ja kuusi Daavidin oksa -kirkon jäsentä. Tapauksen jälkeen FBI ryhtyi 51 päivää kestäneeseen piiritykseen, joka päättyi 19. huhtikuuta 1993, kun Daavidin oksa -kirkon tiloissa syttyi tulipalo, jossa kuoli 76 henkilöä, mukaan lukien 20 lasta ja kaksi raskaana ollutta naista. Myös Daavidin oksan johtaja David Koresh kuoli tulipalossa. Kirkon tiloihin varastoidut ammukset ja räjähteet pahensivat tulipaloa.
Viranomaisten mukaan lahkon jäsenet sytyttivät tilan tuleen. Poliisin salakuuntelunauhojen mukaan lahkolaiset itse valelivat talon polttoaineella. Tulipalon syttymisestä on myös syytetty FBI:n käyttämiä kyynelkaasukranaatteja. FBI myönsi kranaattien käytön 1999, vaikka FBI:n puhemies oli kiistänyt niiden käytön kaikissa aikaisemmissa haastatteluissa.
Tausta

Daavidin oksa oli seitsemännen päivän adventisteista erkaantunut uskonnollinen ryhmä. Se alkoi toimia vuonna 1929 ja siirtyi Texasin Wacon lähelle 1935. Vuonna 1959 ryhmän silloinen uskonnollinen johtaja Florence Houteff ennusti, että Jeesuksen toinen tuleminen koittaisi pian, ja Daavidin oksan jäsenet kerääntyivät Mount Carmelin tilalle. Houtleff kutsui itseään 4. enkeliksi. Houteffin ennustus ei toteutunut. Vuosina 1955-1978 ryhmää johti Ben Roden Roden, joka julistautui 5. enkeliksi ja muutti lahkon nimen Daavidin oksaksi vuonna 1965.
Vernon Howell liittyi ryhmään vuonna 1981. Hän sai nopeasti vaikutusvaltaa, koska osasi soittaa kitaraa ja laulaa hengellisiä lauluja. Rodenin vaimon mielestä hänestä tulisi liikkeen seuraava profeetta. Howell otti lahkossa ohjat käsiinsä vuonna 1990, ja alkoi kutsua itseään David Koreshiksi. Vuonna 1992 Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives -virasto (ATF) sai paikalliselta seriffiltä tiedon, että eräs autoilija oli löytänyt tienvierestä Mount Carmeliin lähetetyn paketin, joka sisälsi patruunoita ja ruutia. Kuljetusfirman työntekijä, joka vei paketteja Koreshille, epäili niitä asekuljetuksiksi ja löysikin niistä käsikranaatteja. Lähellä asuva tilallinen kuuli lahkolaisten aseharjoituksen, jossa ammuttiin laittomasti sarjatulta. Myös tieto naisten ja lasten hyväksikäytöstä levisi vuonna 1992.
ATF haastatteli Daavidin oksan jäseniä ja tarkisti tilalta löytyneiden aseiden lupapaperit ja jäi tämän jälkeen tarkkailemaan tilaa. ATF solutti järjestöön agenttinsa, joka raportoi, että tilalla on 150 asetta ja 8 000 ammusta. Aseilla oli asianmukaiset paperit, mutta ATF:n mukaan niitä oli muutettu laittomasti automaattiaseiksi. ATF hankki kotietsintä- ja pidätysluvat Koreshista ja muutamasta muusta järjestön jäsenestä. Koresh tiesi tässä vaiheessa, että poliisi oli kiinnostunut hänestä, ja poliisi tiesi Koreshin tietävän.
Ratsia

28. helmikuuta 1993 ATF yritti suorittaa tilalla ratsian 76 agentin voimin. Koresh sai sattumalta tietää ratsiasta, kun uutisvinkin asiasta saanut reportteri kysyi tietä Mount Carmeliin eräältä postinkantajalta, joka sattui olemaan Koreshin velipuoli. Koresh määräsi ryhmän miespuoliset jäsenet puolustusasemiin ja naiset sekä lapset piiloon huoneisiinsa. Koresh itse yritti puhua ATF:n agenttien kanssa. Tapahtumasta on olemassa vain agenttien selostus, mutta joka tapauksessa syntyi laukausten vaihtoa ja Koresh vetäytyi takaisin taloon. Talon sisällä olleiden mukaan ATF olisi ensin ampunut oven läpi. Yksi mahdollinen selitys on, että erään agentin ase laukesi vahingossa, jolloin Koreshin kanssa keskustelleet virkailijat aloittivat tulituksen. Tulitus saatiin loppumaan, mutta kuusi Daavidin oksan jäsentä ja neljä ATF:n agenttia kuoli saamiinsa vammoihin.
Piiritys

Tulitaistelun jälkeen FBI otti operaation komennon käsiinsä ja asetti Jeff Jamarin sen johtoon. Ennen piiritystä Koreshilla oli puhelinyhteys tilan ulkopuolelle ja hän antoi useita haastatteluja medialle. FBI katkaisi yhteydet, ja tilalla olevat Daavidin oksan jäsenet pystyivät olemaan yhteydessä vain FBI:n agentteihin. FBI salakuljetti styroksisissa maitolaatikoissa kuuntelulaitteita Mount Carmeliin. FBI onnistui neuvottelemaan Koreshin kanssa 19 Daavidin oksan lapsijäsenen ulostulosta. Tämän jälkeen Daavidin oksa julkaisi videon, jolla näytettiin, ettei tilalla ollut panttivankeja, vaan että kaikki olivat paikalla omasta tahdostaan. FBI vastasi tähän ajamalla panssariautoilla Daavidin oksan jäsenten autojen ja erään entisen jäsenen haudan päältä. Koska tilalla ollut vesisäiliö oli hajonnut ATF:n virkailijoiden tulituksessa, piti Daavidin oksan jäsenten selvitä sadevedellä, ja FBI:n katkaistua sähkön he saattoivat syödä vain heille toimitettuja Yhdysvaltain armeijan valmisruoka-annoksia.
Hyökkäys

FBI pelkäsi, että Koresh suunnitteli joukkoitsemurhaa, kuten oli käynyt Jonestownissa 1970-luvulla. Koresh oli kuitenkin kiistänyt suunnittelevansa sellaista, ja tilalta poistuneet eivät olleet panneet merkille sellaisen valmisteluja. 51 piirityspäivän jälkeen FBI päätti aloittaa hyökkäyksen tilalle panssariautojen ja raskaiden käsiaseiden tukemana huhtikuun 19. päivänä. FBI räjäytti tilan seinään aukkoja, joista pumpattiin kyynelkaasua sisälle rakennukseen. Kuuden tunnin jälkeen yksikään Daavidin oksan jäsenistä ei ollut poistunut rakennuksesta. FBI teki seiniin isompia reikiä ajamalla niitä päin panssariautoilla, jolloin osa rakennuksesta romahti. Keskipäivän aikoihin talossa syttyi tulipaloja kolmessa eri kohtaa, ja yhdeksän Daavidin oksan jäsentä poistui talosta, mutta loput eivät suostuneet lähtemään ja jäivät lopulta loukkuun palon keskelle. Yhteensä 70 Daavidin oksan jäsentä kuoli FBI:n hyökkäyksessä.
Erään talosta pelastuneen mukaan poliisi käytti tahallaan paloherkkää kyynelkaasua, joka sytytti talon tuleen. Poliisin kuuntelunauhojen mukaan lahkolaiset itse valelivat talon polttoaineella. FBI oli toimittanut maatilalle maitopurkkeja, joihin oli piilotettu mikrofoneja, ja nauhalle tallennetut lahkolaisten kommentit paljastavat tapahtumien kulun.
Jälkipyykki

11 Daavidin oksan jäsentä joutui piirityksen jälkeen tammikuussa 1994 oikeuteen epäiltynä osallisuudesta ATF:n työntekijöiden tappamiseen. Oikeudenkäynti oli alun perin tarkoitus järjestää Wacossa, mutta se siirrettiin suoritettavaksi Austinissa, koska Wacon seudulla asuvilla oikeudenkäyntiprosessiin osallistuvilla saattoi olla puolueellisia näkemyksiä syytettyjä kohtaan. Lisäksi oikeudenkäynnin valamiehistön jäsenten henkilöllisyydet salattiin.
Viisi Daavidin oksan jäsentä tuomittiin kesäkuussa 1994 40 vuoden vankeuteen. Lisäksi useat muut jäsenet saivat lyhyempiä vankeustuomioita.
Daavidin oksa -lahko lakkasi piirityksen jälkeen väliaikaisesti suurelta osin olemasta. Daavidin oksaan liittyvän ryhmän jäsenet asettuivat myöhemmin palaneen rakennuskompleksin alueelle ja rakensivat sen paikalle uuden kirkkorakennuksen.
Selkeistä todisteista huolimatta salaliittoteoreetikot ovat pitäneet liittovaltiota syyllisenä Mount Carmelin tulipaloon. Kuuluisin heistä on Timothy McVeigh, joka surmasi 168 ihmistä pommi-iskulla Oklahoma Cityssä vuonna 1995. Hän ajoitti terroritekonsa Wacon piirityksen päättymisen toiseen vuosipäivään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mount Carmelin tulipalo Wikimedia Commonsissa
Alenius, Jari: Waco: Amerikkalainen maailmanloppu  25.3.2023. Ilta-Sanomat.
David Koresh vuonna 1987
Waitoreke

Waitoreke tai kaurehe on uusiseelantilaisissa tarinoissa maan Eteläsaarella tavattava saukkoa tai majavaa muistuttava nisäkäs. Uudessa-Seelannissa ei lepakkojen ohella tiettävästi kuitenkaan ole kotoperäisiä nisäkäslajeja.
Piirteet

Lepakkolajit lyhythäntälepakko ja uudenseelanninperhoslepakko ovat nykyisin ainoita kotoperäisiä Uuden-Seelannin maanisäkkäitä. Esihistoriallisista maanisäkkäistä tunnetaan yksi erikseen nimeämätön sukupuuttoon kuollut laji, mutta esihistorialliset lajit katosivat ilmeisesti jo mioseenikaudella.
Waitoreke on tarinoissa ja joidenkin silminnäkijöiden kertomuksissa esiintyvä usein majavan tai saukon kaltaiseksi lajiksi kuvailtu ja niiden tapaan joskus vedessä liikkuva maanisäkäs. Sen sanottiin tarinoissa elävän Uuden-Seelannin Eteläsaaren Fiordlandin ja Southern Lakesin alueella.
Tarinoissa

Yksi tarina waitorekesta tunnetaan jo varhaisimpien eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden kaudelta. James Cookin HMS Resolution-aluksen kaksi miehistön jäsentä ilmoittivat toukokuussa 1773  nähneensä Dusky Soundn alueella harmaan kissamaisen eläimen, jolla oli tuuhea häntä. Laivalla olleet kaksi luonnontieteilijää J.R Forster ja Georg Forster eivät kuitenkaan suhtautuneet sen olemassaoloon vakavasti.
1800-luvun puolella tarinoita samankaltaisesta eläimestä koottiin maoreilta. J. W. Barnicoat ja D. Monro sanoivat kuulleensa tarinan majavan kaltaisesta eläimestä Cluthajoen suiulla vuonna 1844 ja B. D. Mantell sanoi myös kuulleensa vastaavasta eläimestä joitakin vuosia myöhemmin. Julius von Haast löysi jotakin jetin kaltaista eläintä etsiessään Ashburtonista saukon jälkiä muistuttavia merkkejä vuonna 1861. Jäljet on kuitenkin myös saattanut tehdä kurī, eli maorien koirarotu. Joitakin vuosia myöhemmin von Haas hankki turkiksen Selwynistä. Turkkia väitettiin waitoreken turkiksi. Tässäkin tapauksessa pidettiin kuitenkin todennäköisempänä, että turkis oli sen kuvausten perusteella lähtöisin pussikissoista, joita oli jonkin aikaa aikaisemmin päästetty irti luontoon Canterburyn alueella.
Kaiken huomioon ottaen eläimen olemassaoloa on kuvailtu epätodennäköiseksi. Saukkomaisia eläimiä ilmoitetaan kuitenkin ajoittaan nähdyn osissa Eteläsaarta edelleen ja myös niiden löytämistä on yritetty.
Julius von Haastin käsiinsä saama turkis on saattanut olla peräisin luontoon päästetystä pussikissasta. Kuvassa tiikeripussikissa.
Walesin parlamenttivaalit 2021

Walesin parlamenttivaalit 2021 järjestettiin 6. toukokuuta 2021. Niissä valittiin Walesin parlamentin eli Seneddin kaikki 60 edustajaa, 40 yhden hengen vaalipiireistä enemmistövaalitavalla ja 20 viidestä neljän edustajan suurvaalipiiristä suhteellisella listavaalilla D’Hondtin menetelmää hyödyntäen. Vaalit voitti työväenpuolue, joka sai tasan puolet paikoista eli 30. Pääministerinä jatkoi Mark Drakeford.
Vaalit olivat Walesin ensimmäiset, joissa myös 16- ja 17-vuotiaat saivat äänestää.
Tulokset

| Puolue | Vaalipiirit> Ääniä | Vaalipiirit>  % | Vaalipiirit> Paikkoja | Listavaali> Ääniä | Listavaali>  % | Listavaali> Paikkoja | Paikkoja | Paikka- muutos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Työväenpuolue | 443 047 | 39,85 | 27 | 401 770 | 36,17 | 3 | 30 |  1 |
| Konservatiivipuolue | 289 802 | 26,07 | 8 | 278 560 | 25,08 | 8 | 16 |  5 |
| Plaid Cymru | 225 376 | 20,27 | 5 | 230 161 | 20,72 | 8 | 13 |  1 |
| Liberaalidemokraatit | 54 202 | 4,88 | 0 | 48 217 | 4,34 | 1 | 1 |  |
| Abolish the Welsh Assembly | 18 149 | 1,63 | 0 | 41 399 | 3,73 | 0 | 0 |  |
| Vihreät | 17 817 | 1,60 | 0 | 48 714 | 4,39 | 0 | 0 |  |
| Reform UK | 17 405 | 1,57 | 0 | 11 730 | 1,06 | 0 | 0 | uusi |
| UKIP | 8 586 | 0,77 | 0 | 17 341 | 1,56 | 0 | 0 |  7 |
| Propel | 8 864 | 0,80 | 0 | 9 825 | 0,88 | 0 | 0 | uusi |
| Gwlad | 2 829 | 0,25 | 0 | 6 776 | 0,61 | 0 | 0 | uusi |
| Freedom Alliance | 3 148 | 0,28 | 0 | 3 638 | 0,33 | 0 | 0 | uusi |
| Kommunistinen puolue |   |   |   | 2 837 | 0,26 | 0 | 0 |  |
| No More Lockdowns | 223 | 0,02 | 0 | 2 794 | 0,25 | 0 | 0 | uusi |
| TUSC |   |   |   | 1 647 | 0,15 | 0 | 0 |  |
| Kristillinen puolue |   |   |   | 1 366 | 0,12 | 0 | 0 |  |
| Työläisten puolue |   |   |   | 411 | 0,04 | 0 | 0 | uusi |
| Llais Gwynedd | 1 136 | 0,10 | 0 |   |   |   | 0 |  |
| Sosialistinen puolue | 82 | 0,01 | 0 |   |   |   | 0 |  |
| sitoutumattomat | 21 064 | 1,89 | 0 | 3 709 | 0,33 | 0 | 0 |  |
| Yhteensä | 1 111 730 | 100,0 | 40 | 1 110 895 | 100,0 | 20 | 60 |  |

| Hyväksytyt äänet | 1 111 730 | 99,43 |  | 1 110 895 | 99,33 |  |  |  |
| Hylätyt äänet | 6 354 | 0,57 |  | 7 493 | 0,67 |  |  |  |
| Ääniä yhteensä | 1 118 084 | 100,0 |  | 1 118 388 | 100,0 |  |  |  |
| Rekisteröityneitä äänestäjiä/äänestysaktiivisuus | 2 389 879 | 46,78 |  | 2 388 860 | 46,82 |  |  |  |
Lähde:
Weißenburg in Bayern

| Weißenburg in Bayern |
| --- | --- |
 Altes Rathaus eli vanha raatihuone Weißenburgin keskustassa.
 vaakuna
 Weißenburg in Bayern
 Koordinaatit: 49°01.8′N, 10°58.3′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Mittelfranken
Piirikunta:  Weißenburg-Gunzenhausen
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jürgen Schröppel
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  97,58 km²
Korkeus:  420 m
Väkiluku (31.12.2023):  18 931
 – Väestötiheys:  194 as./km²
 
 www.weissenburg.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Weißenburg in Bayern on kaupunki Baijeriin osavaltiossa Saksassa. Se on Weißenburg-Gunzenhausenin piirikunnan keskuskaupunki. Vuoden 2023 lopussa kaupungissa oli 18 931 asukasta.
Maantiede ja ilmasto

Weißenburg in Bayern sijaitsee keskisessä Baijerissa Mittelfrankenin hallintopiirissä. Alueen muita kaupunkeja ovat Ingolstadt (55,5 kilometrin päässä), Nürnberg (61,7 km), Augsburg (85 km), München (134,6 km) ja Würzburg (150,4 km).
Weißenburgissa vuoden lämpimin kuukausi on elokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 23,6 °C, mutta elokuu on lähes yhtä lämmin.selvennä Keskimääräinen alin lämpötila on joulu-, tammi- ja helmikuussa pakkasen puolella, tammikuussa peräti –3,3 °C.
Historia

Weißenburgin historian katsotaan alkavan roomalaisesta linnoituksesta, joka rakennettiin alueelle ensimmäisen vuosisadan lopulla. Asutus sijaitsi Rooman valtakunnan rajalla. 300-luvulta peräisin olevassa Tabula Peutingerianassa se mainitaan nimellä Biriciana. Germaanit hävittivät linnoituksen ja asettuivat asumaan kaupungin nykyisen keskustan kohdalle. Ensimmäinen tunnettu maininta nimestä Weißenburg on asiakirjassa vuodelta 867. Frankit sijoittivat hallintokaudellaan kaupunkiin kuninkaallisen residenssinsä. Legendan mukaan Kaarle Suuri oleili siellä johtaakseen Fossa Carolinan suunnittelua.
Weißenburgista tuli valtakunnankaupunki vuonna 1296. Se jatkoi kasvuaan aina uskonpuhdistukseen saakka. Se liittyi, Nürnbergin tavoin,  protestantteihin, mutta kärsi raskaasti tämän jälkeisissä sodissa. Weißenburg kuitenkin säilytti kaupunkioikeutensa rauhan tekoon saakka ja myös kasvoi jonkin verran.
Weißenburg menetti itsenäisyytensä vuonna 1802, ja se liitettiin osaksi Baijerin kuningaskuntaa vuonna 1806. Weißenburg kuitenkin säästyi kuihtumasta merkityksettömäksi, kun Nürnbergin ja Augsburgin välille rakennettu rautatie linjattiin kaupungin kautta, mikä osaltaan tuki teollistumista. Toisessa maailmansodassa yli 6 000 pakolaista ja Saksan menettämiltä alueilta karkotettua asettui asumaan kaupunkiin. Nämä ovat siitä lähtien olleet tärkeässä osassa kaupungin teollisuudessa ja kulttuurissa.
Historian moninaiset vaiheet ovat yhä nähtävissä Weißenburgissa. Rooman ajoilta on jäljellä useita raunioita. Näistä parhaiten säilyneisiin kuuluvat roomalaisen kylpylän jäänteet, jotka löydettiin vuonna 1977 ja museoitiin. keskiajalta peräisin oleva kaupunginmuuri on säilynyt lähes vahingoittumattomana torneineen. Kaupunginvaltuutetut ovat kokoontuneet vuodesta 1476 goottilaisessa kaupungintalossa.
Tunnettuja weißenburgilaisia

Gustav Ritter von Kahr, poliitikko (29. marraskuuta 1862 – 30. kesäkuuta 1934)
Hans Hofmann, taidemaalari (21. maaliskuuta 1880 – 17. helmikuuta 1966)
Rudolf Nebel, fyysikko (21. maaliskuuta 1894 – 18. syyskuuta 1978)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Weißenburg in Bayern Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Vostok 1

Vostok 1 (ven. Восток, "itä") oli ensimmäinen miehitetty avaruuslento ja tapahtui 12. huhtikuuta 1961. Avaruuslennon suoritti neuvostoliittolainen kosmonautti Juri Gagarin. Lento oli ensimmäinen kuudesta Vostok-avaruusohjelman miehitetystä lennosta. Juri Gagarin kiersi maapallon kertaalleen. Ratakorkeus oli alimmillaan 175 kilometriä ja korkeimmillaan 302 kilometriä. Lento kesti yhteensä 108 minuuttia. Gagarin ei enää myöhemmin osallistunut avaruuslennoille.
Miehistö

Lentäjä: Juri Gagarin
Varamiehistö: German Titov
Toinen varamiehistö: Grigori Neljubov
Lento

Gagarin ja Titov heräsivät klo 5.20 paikallista aikaa historiallisen lennon aamuna 12. huhtikuuta 1961. Lopullinen johtokunnan kokous järjestettiin klo 6.00 ja sen aikana kaikki järjestelmät todettiin lentovalmiiksi. Myös kosmonautit ilmoittivat olevansa valmiita lentoon. Tämän jälkeen Gagarin siirtyi viimeiseen terveystarkastukseen.
Kello 8.00 teknikko astui Vostok-kapseliin tekemään viimeiset säädöt ja kokeili että käsiohjauksen lukko toimi asianmukaisesti. Koska kukaan ei ollut varma, kuinka ihminen reagoisi avaruuslentämiseen ja lento oli kokonaan tietokoneohjattu, kapselin käsiohjaimet oli lukittu. Tämän lukon pystyi avaamaan vain salaisella koodilla, joka oli kirjoitettu erilliseen kuoreen avaruusaluksessa. Hätätilanteessa Gagarin olisi voinut ottaa aluksen ohjaukseensa. Kun teknikko oli todennut lukon toimivan asianmukaisesti, hän poistui kapselista.
Gagarin matkusti bussilla laukaisualustalle. Kesken matkaa hän pyysi pysäyttämään auton ja kävi tien vierellä virtsalla. Tämä tapa on jäänyt elämään perinteenä Neuvostoliiton ja myöhemmin Venäjän avaruusohjelmassa. Noin klo 08.50 Gagarin saapui bussilla laukaisualustalle ja kiipesi kapseliin. Valmistelujen eteneminen keskeytyi hetkeksi, kun yksi aluksen luukun kiinnittävistä pulteista kieltäytyi kiinnittymästä. Viallinen osa jouduttiin irrottamaan ja korvaamaan toisella .
Lennon jälkeen

Pelastusjoukot tavoittivat Gagarinin ja kapselin muutamaa tuntia myöhemmin. Gagarin vietiin saman tien tapaamaan avaruusohjelman johtoryhmää ja oli heidän haastateltavanaan iltaan saakka. Vostok 1:n lento oli kultaakin kalliimpi teknologinen saavutus sekä propagandavoitto uuden vaihteen saaneessa kilpajuoksussa avaruuteen. Gagarinista tuli nopeasti maailmankuulu, ja hän sai suurimmat Neuvostoliiton kunniamerkit. Hän myös kiersi ympäri maailmaa kertomassa lennostaan.
Avaruusohjelman johtajat pitivät vuosikymmenen salassa, että Gagarin oli laskeutunut laskuvarjolla laskeutumiskapselistaan, sillä Fédération Aéronautique Internationalen vuoden 1961 sääntöjen mukaan olisi lentäjän pitänyt laskeutua avaruusaluksessa, jotta ensimmäinen avaruuslento olisi vahvistettu ennätykseksi.
Vostok 1-laskeutumismoduuli on tällä hetkellä näytteillä RKK Energijan museossa.
Vostok-kantoraketti esillä Moskovassa
Gagarinin kapseli esillä Moskovassa
Vostok 1:n kulkema reitti
Vostok 1:n malli (paluukapseli ja huoltomoduuli). Musée de l'Air et de l'Espace, Paris Le Bourget.
Osa Vostok 1:n ohjauspaneelia
Vostok 1-laskeutumismoduuli
Werner Haas

Werner Haas palkintokorokkeella 1954.
Werner Haas (30. toukokuuta 1927 Augsburg, Saksa – 13. marraskuuta 1956 lähellä Neuburg an der Donauta) oli saksalainen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti maailmanmestaruuden 125-kuutioisissa vuonna 1953 ja 250-kuutioisissa vuosina 1953 ja 1954. Haas oli ensimmäinen saksalainen ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari.
Werner Haas ajoi MM-tasolla vain vuodesta 1952 vuoteen 1954. Hän kilpaili koko uransa NSU:lla. Haasin ura päättyi kauteen 1954, kun NSU vetäytyi kilpailutoiminnasta Haasin tallikaverin Rupert Hollausin saatua surmansa kauden viimeisen osakilpailun harjoituksissa.
Haas itse kuoli vuonna 1956, kun hänen lentämänsä yksipaikkainen pienkone putosi alas lähellä Neuburgia ja Tonavaa. Haasin synnyinkaupungissa Augsburgissa on hänen mukaansa nimetty katu.
Saavutukset

Saksan vuoden urheilija 1953
Saavutukset > 125cc-luokka

Maailmanmestari 1953
4 osakilpailuvoittoa ja 3 kakkossijaa
Saksan mestaruus 1953 ja 1954
Saavutukset > 250cc-luokka

Maailmanmestari 1953 ja 1954
7 osakilpailuvoittoa ja 4 kakkossijaa
Saksan mestaruus 1953 ja 1954
Taichirō Koga

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Taichirō Koga |  Taichirō Koga |  Taichirō Koga |  |
Maa:  Japani
Miesten lentopallo
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Pronssia | Kazan 2013 |  |  |
Taichirō Koga (jap. 古賀太一郎, s. 4. lokakuuta 1989 Sasebo, Nagasakin prefektuuri, Japani) on japanilainen lentopalloilija, joka edusti kaudella 2015-16 Mestaruusliigassa pelaavaa Kokkolan Tiikereitä. Tiikereissä pelattu kausi oli japanilaisliberon ensimmäinen ammattilaiskausi Euroopan kentillä. Suomen mestaruuden ja Suomen Cupin Tiikereissä kaudella 2015-16 voittanut Koga siirtyi kaudeksi 2016-17 Ranskan A-liigan hallitsevan mestarin Paris Volleyn riveihin.
Koga siirtyi kesäkuussa 2015 Kokkolan Tiikereihin kotimaansa pääsarjan Toyoda gōsei Trefuerzasta, joka sijoittui kolmanneksi edellisellä sarjakaudella. Suomessa Kogan peliä pidettiin hyvänä,  ja hän johdatti Tiikerit puolustuspeliotteillaan tuplamestariksi kaudella 2015–16. Aamulehden lentopallotoimittaja Jari Perkiö kirjoitti Kogan otteista kevään 2016 finaaliotteluissa seuraavasti: "Uskomattoman japanilaisliberon Taichiro Kogan temput muistuttivat ajoittain enemmän taidetta kuin lentopalloa." Ilta-Sanomissa Kogan otteiden kirjoitettiin kruunanneen tuplamestariksi edenneen Tiikereiden kokkolalaisen mestariteoksen. Koga valittiin liigapelaajien äänestyksellä kauden 2015-16 parhaimmaksi miesliigapelaajaksi. Kertaakaan aiemmin lentopalloliigassa liberoa ei ole valittu sarjan parhaimmaksi pelaajaksi.
Japanin lentopallomaajoukkuetta Koga on edustanut muun muassa vuoden 2013 kesäuniversiadeissa Kazanissa, jossa Japani saavutti pronssia ja Koga palkittiin turnauksen parhaana puolustuspelaajana. Koga on edustanut Japania myös muun muassa Itä-Aasian mestaruusturnauksessa vuonna 2013 ja Aasian cupissa edeltävänä vuonna.
Kogan isku- ja torjuntalyönnit ylettyvät kumpikin tasan 300 senttimetrin korkeuteen. Pelipaikaltaan 169 senttimetriä pitkä ja 68 kilogrammaa painava Koga on libero.
Ypsário

Ypsário-vuori.
| --- | --- |
Sijainti:  Thásos, Itä-Makedonia ja Traakia, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 204 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ypsário (kreik. Υψάριο, myös Ypsári, Υψάρι ja kath.kreik. Υψάριον, Ypsárion; transl. myös Ipsári(o)(n)) on vuori Thásoksen saarella Kreikassa. Se on saaren korkein vuori ja sen korkeus on lähteestä riippuen 1 204–1 208 metriä.
Ypsário-vuoren maisemia.
Ypsário sijaitsee Thásoksen saaren keskellä. Vuori on Thásoksella suosittu vaelluskohde ja sen huipulta avautuu hyvä näköala koko saarelle sekä pohjoiselle Egeanmerelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ypsário Wikimedia Commonsissa
Whirlpool

Whirlpoolin esittelytila Hongkongissa.
Whirlpool  on monikansallinen kodinkoneiden valmistaja ja markkinoija. Se on perustettu vuonna 1911. Vuonna 2006 Whirlpool osti korealaisen Maytag-yhtiön ja nousi maailman suurimmaksi kodinkoneiden valmistajaksi.[lähde? ] Whirlpoolin liikevaihto on noin 19 miljardia Yhdysvaltain dollaria, sillä on 73 000 työntekijää ja tuotantolaitoksia 69 paikkakunnalla ympäri maailmaa. Yrityksen tunnetuimpia tuotemerkkejä ovat Whirlpool, KitchenAid ja Maytag.
Whirlpoolin kansainvälinen päämaja sijaitsee Yhdysvalloissa Michiganin osavaltiossa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Whirlpool Wikimedia Commonsissa
Whirimako Black

Whirimako Black on uusiseelantilainen laulaja. Hän on maori. Whirimako Black toimi vuosina 1991–1993 yhtyeessä Tuahine Whakairo, josta lähdettyään hän aloitti soolouran. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli Hinepukohurangi: Shrouded in the Mist, joka julkaistiin vuonna 2001.
Diskografia

Hinepukohurangi: Shrouded in the Mist (2001)
Hohou Te Rongo: Cultivate Peace (2003)
Tangihaku (2004)