stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daesung
Ura > 2017-nykypäivä

YGEX ilmoitti 2. joulukuuta 2016, että Daesung järjestäisi ensimmäisen domekiertueensa Japanissa, nimeltään D-lite Japan Dome Tour 2017. Kiertue alkoi Seibu Prince Domella 15. ja 16. huhtikuuta ja päättyi Kyocera Domella 22. ja 23. huhtikuuta. Kiertue houkutteli 150 000 fania kahteen kaupunkiin. Myöhemmin YGEX ilmoitti, että Daesung aloittaisi valtakunnallisen konserttisalikiertueen nimeltään DNA Show Vol.1, ja 28 konserttia sisältävä kiertue alkaisi elokuussa. Koska yli 350 000 ihmistä yritti ostaa lippuja konsertteihin, mikä oli yli kuusi kertaa suurempi määrä kuin odotettiin, lisättiin kiertueeseen vielä yhdeksän ylimääräistä konserttia. Yhteensä 39 konserttia 18 eri kaupungissa teki kiertueesta Daesungin suurimman maassa. Yhteensä 88 000 fania osallistui kiertueelle.
Hänen toinen japanilainen mini-albuminsa, nimeltään D-Day, julkaistiin samanaikaisesti Etelä-Koreassa ja Japanissa 12. huhtikuuta 2017. Levyllä oli seitsemän laulua, jotka olivat säveltäneet japanilaiset artsitit, mukaan lukien Ayaka, Hata Motohiro, Kameda Seiji ja Daesung. D-Day nousi niin Oriconin kuin Billboard Japan Albums -listan kärkeen.
Daesung oli mukana japanilaisen Dreams Come True -yhtyeen virallisella cover-albumilla kappaleella "Egao no Yukue" (笑顔 の 行 方, "Hymyilevien kasvojeni suunta"), joka julkaistiin alun perin vuonna 1990. Hän julkaisi myös 12.10.2017 digitaalisen Delight 2 -ep:n, jossa on kolme cover-kappaletta ja yksi alkuperäinen kappale. Julkaistuaan EP nousi useiden japanilaisten ​​online-musiikkipalvelujen kärkeen. Levyn suosion ansiosta ilmoitettiin, että Delight 2 julkaistaisiin fyysisessä muodossa 20. joulukuuta seitsemällä lisäkappaleella. EP debytoi sijalla kolme Oricon-listalla ja myi 45 267 kappaletta.
Daesung aloitti kaksivuotisen pakollisen asepalveluksensa 13. maaliskuuta 2018 27:n jalkaväkiosaston käynnistysleirillä Hwacheonissa, Gangwonin maakunnassa, aktiivisena sotilaana. Hänet vapautetaan 10. marraskuuta 2019 vaatimusten täyttämisen jälkeen.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Muut:  Europeana 
Daesung Big Bangin Alive World kiertueella syyskuussa 2012.
The End of the F***ing World

| The End of the F***ing World |
| --- | --- |

Tyyli:  musta huumori
Pääosissa:   Alex Lawther  Jessica Barden  Gemma Whelan  Wunmi Mosaku  Steve Oram  Christine Bottomley  Navin Chowdhry  Barry Ward 
Alkuperämaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Netflix
Esitetty:  24. lokakuuta 2017 –
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  16
Aiheesta muualla
IMDb 
The End of the F***ing World on brittiläinen mustaa komediaa ja draamaa sisältävä televisiosarja. Kahdeksanosainen ensimmäinen tuotantokausi sai ensi-iltansa Channel 4 -kanavalla Isossa-Britanniassa 24. lokakuuta 2017, ja koko tuotantokausi julkaistiin Netflixissä 5. tammikuuta 2018. Toinen tuotantokausi esitettiin Netflixissä 5. marraskuuta 2019.
Juoni

Sarja seuraa 17-vuotiasta Jamesia (Alex Lawther), joka uskoo olevansa psykopaatti sekä Alyssaa (Jessica Barden), kapinallista luokkatoveria, joka näkee Jamesissa mahdollisuuden paeta myrskyisää perhe-elämää. James esittää Alyssan poikaystävää ja he karkaavat yhdessä. He löytävät talon ja he murtautuvat sisään. Myöhemmin talon omistaja tulee ja yrittää hyväksikäyttää Alyssaa. James tappaa miehen ja he peittävät jäljet. He muuttavat omia ulkonäköjään ja menevät etsimään Alyssan isää. He löytävät Alyssan isän ja hän saa tietää, että he murhasivat miehen. Poliisit saavat tietää ja yksi poliisi tuli asuntoautolle keskustelemaan Alyssan ja Jamesin kanssa. He saivat tietää, etteivät pääse samaan paikkaan ja niin he karkasivat uudestaan. Lopulta Alyssa jäi kiinni ja James (oletettavasti) ammuttiin.
Aleš Mušič

| Aleš Mušič |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1982 (ikä 42) Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Slovenia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Olimpija Ljubljana
Sarja:  EBEL
Pelinumero:  16
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aleš Mušič (s. 28. kesäkuuta 1982 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Olimpija Ljubljanassa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Mušič on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä.
Ura > Seuraura

Koko uransa ajan Olimpija Ljubljanassa pelannut Mušič aloitti pääsarjauransa kaudella 2000–2001, jolloin hän pelasi seurassa Slovenian pääsarjaa ja Interligaa. Mušič voitti kauden päätteeksi Slovenian-mestaruuden, kuten myös vuosina 2002, 2003, 2004, 2007, 2012, 2013 ja 2014. Kaudella 2005–2006 hän oli Olimpijan paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Slovenian liigan runkosarjassa Mitja Šivicin kanssa tehoilla 13+23=36. Kaudella 2006–2007 Mušič oli joukkueen paras pistemies samassa sarjassa tehoilla 14+18=32.
Kaudeksi 2007–2008 Olimpija siirtyi pelaamaan Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaa, jossa Mušičin ensimmäinen kausi toi 41 runkosarja- ja 15 playoff-ottelussa tehot 4+11=15. Joukkue pelaa jokaisen EBEL-kautensa jälkeen myös Slovenian liigassa. Kaudella 2011–2012 hän oli Olimpijan kolmanneksi paras pistemies tehoilla 18+23=41. Slovenian liigan pudotuspeleissä Mušič oli joukkueen paras maalintekijä Justin Taylorin kanssa viidellä osumallaan. Kaudella 2012–2013 hän nousi Olimpijan kapteeniksi. Hän voitti koko Slovenian liigan pudotuspelien piste- ja maalipörssin tehoilla 7+4=11. Kaudella 2013–2014 Mušič oli EBEL:n runkosarjassa Olimpijan paras syöttäjä ja neljänneksi paras pistemies.
Mušič nimettiin kaudeksi 2015–2016 Olimpijan varakapteeniksi. Hän voitti EBEL-kauden jälkeen Slovenian-mestaruuden.
Ura > Maajoukkueura

Mušič edusti Sloveniaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä Vancouverin olympiakisojen 2010 ja Sotšin olympiakisojen karsinnoissa. Hän jakoi Vancouverin karsinnoissa joukkueensa sisäisen maalipörssin voiton Marcel Rodmanin kanssa kahdella osumallaan.
Mušič pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2008, 2013 ja 2015. Hän pelasi I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010, joista jälkimmäinen turnaus päättyi B-lohkon kultaan ja ensimmäinen A-lohkon hopeaan. Mušič jakoi vuoden 2009 turnauksessa Slovenian sisäisen tehotilaston voiton Tomaž Razingarin kanssa lukemalla +6. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2014 ja 2016, joista kaikki turnaukset päättyivät kultaan.
Mušič pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2002 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2001, jolloin hän voitti kultaa. Mušič pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan EM-kilpailuissa vuosina 1999 ja 2000, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän oli Slovenian paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+5=10.
Tilastot

Mušič (vasemmalla) ja Jurij Goličič vuoden 2008 MM-kilpailuissa ottelussa Yhdysvaltoja vastaan.
Miha Verlič

| Miha Verlič |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. elokuuta 1991 (ikä 33) Maribor, Slovenia
Kansalaisuus:   Slovenia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  194 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Fischtown Pinguins
Sarja:  DEL
Pelinumero:  91
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  HDK Maribor (Slovenia/Slohokej) HC Slezan Opava (Tšekki II) Olimpija Ljubljana (EBEL/Slovenia) Graz 99ers (EBEL) Villacher SV (EBEL) JYP (SML)
Miha Verlič (s. 21. elokuuta 1991 Maribor, Slovenia) on slovenialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan DEL-liigan Fischtown Pinguinsissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa.
Ura > Seuraura

Verlič on HDK Mariborin kasvatti. Hän pelasi seurassa ensimmäiset miesten pelinsä vain 15-vuotiaana Slovenian pääsarjassa kaudella 2006–2007. Kaudeksi 2009–2010 Verlič siirtyi Tšekkiin HC Slezan Opavan A-nuoriin. Hän pelasi kauden aikana myös kahden ottelua seuran miesten joukkueessa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. česká hokejová ligassa. Kauden 2010–2011 Verlič pelasi kokonaan Slezanin A-nuorissa.
Kaudeksi 2011–2012 Verlič palasi kotimaahansa ja siirtyi pelaamaan Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaa slovenialaiseen Olimpija Ljubljanaan. Hänen tulokaskautensa siellä toi 35 runkosarja- ja 11 playoff-ottelussa tehot 3+3=6. Verlič pelasi Olimpijan kanssa kevätkaudella myös Slovenian pääsarjaa, jossa hän voitti kauden päätteeksi mestaruuden, kuten myös kahtena seuraavana keväänä. Kaudella 2013–2014 Verlič oli EBEL:ssä joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 20+20=40. Hän jakoi myös joukkueen vakiopelaajista Olimpijan sisäisen tehotilaston voiton Ken Ograjenšekin ja Nick Rossin kanssa lukemalla +2.
Verlič siirtyi kaudeksi 2014–2015 jatkamaan EBEL-uraansa Graz 99ersiin. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Villacher SV:n riveihin. Huhtikuussa 2016 Verlič teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 hän oli 21 osumallaan Villachin toiseksi paras maalintekijä maanmiehensä Jan Urbasin jälkeen. Kaudella 2017–2018 Verlič oli tehoilla 15+18=33 joukkueen sisäisessä pistepörssissä kolmantena, kunnes maaliskuussa 2018 hän siirtyi loppukauden sopimuksella SM-liigajoukkue JYPiin liigan siirtotakarajalla.
Kaudeksi 2018–2019 Verlič siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Fischtown Pinguinsiin.
Ura > Maajoukkueura

Verlič edusti Sloveniaa Sotšin olympiakisoissa 2014 ja Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä jälkimmäisen turnauksen karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2017 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014, 2016 ja 2018, joista ensimmäistä turnausta päättyi kultaan. Vuoden 2018 turnauksessa Verlič oli Slovenian paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+4=7 ja hän jakoi koko turnauksen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +4.
Verlič pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011, joista jälkimmäinen turnaus päättyi B-lohkon hopeaan ja ensimmäinen A-lohkon pronssiin. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin Verlič voitti A-lohkon hopeaa.
Muuta

Verličin isoveli Jure pelaa maalivahtina Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1:n Remparts de Toursissa. Veljesten isä Andrej Verlič on toiminut Slovenian ikäkausimaajoukkueiden johtotehtävissä.
Hakohevonen

Hakohevonen on perinteinen männyn tai kuusen latvasta tai toisinaan oksasta tehty leikkikalu. Hakohevonen tehdään katkaisemalla latva siten, että siihen jää kaksi tai neljä oksantynkää hevosen jaloiksi. Hakohevonen voi yksinkertaisimmillaan olla vain sopivasti katkottu puunkappale, mutta se voidaan muotoilla tarkemminkin. Runko-osan tyvipää voidaan vuolla hevosen pään muotoiseksi. Hakohevosia on tehty etenkin Satakunnassa ja paikoin Hämeessä sekä Varsinais-Suomessa. Leikkikalun nimessä esiintyvä "hako" tarkoittaa suomen länsimurteissa havupuun oksaa neulasineen.
Hakohevosella on leikitty esimerkiksi sitomalla sen kaulaan naru ja vetämällä sitä perässä. Näin leikkiessä kaksijalkainen hevonen pysyi hyvin pystyssä ja sen häntäpää laahasi perässä. Hakohevosella on leikitty myös samaan tapaan kuin keppihevosella.
Aiheesta muualla

Hakohevonen Suomen kansallismuseon kokoelmissa: https://www.finna.fi/Record/museovirasto.AFFA81621BBA40F8B39DB0F84B122D4B?sid=4921963059
Metsälehti: https://www.metsalehti.fi/artikkelit/vuole-oksasta-hakohevonen/#cf02ce88
The Makanai: Cooking for the Maiko House

| The Makanai: Cooking for the Maiko House> 舞妓さんちのまかないさん |
| --- | --- |
Perustuu:  Kiyo in Kyoto: From the Maiko House (manga)
Alkuperämaa:  Japani
Alkuperäiskieli:  japanin kieli
Verkko:  Netflix
Julkaistu:  2023
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  9
Tuotanto
Käsikirjoittaja(t):  Hirokazu Kore-eda
Tuotantoyhtiö(t):  Netflix
Aiheesta muualla
IMDb 
The Makanai: Cooking for the Maiko House (jap. 舞妓さんちのまかないさん, Maiko-sanchi no Makanai-san) on vuonna 2023 ilmestynyt japanilainen televisiosarja, joka sijoittuu okiyaan. Sarjan tuottajana ja jakelijana toimii Netflix. Fiktiivisessä sarjassa kaksi 16-vuotiasta ystävystä, Sumire (Natsuki Deguchi) ja Kiyo (Nana Mori), aloittavat geishakoulutuksen Kiotossa. Siinä missä Sumire menestyy opinnoissaan, Kiyo ei pärjää tarpeeksi hyvin ja ryhtyy lopulta talon kokiksi eli makanaiksi. Sarja keskittyy paitsi Kiyon ruoanlaittoon, myös kuvaamaan okiyan ja siellä asuvien maikojen ja geikojen elämää.
Ohjelmiston testaaminen

Ohjelmiston testaamista
Ohjelmiston testaaminen tai ohjelmistotestaus on ohjelmistotekniikassa tapa tutkia ohjelman virheettömyyttä ja muita laatuominaisuuksia sitä yksinkertaisesti sellaisenaan käyttämällä tai erityisiä testaamistekniikoilla käyttäen. Testaamisen vastakohta on ohjelman oikeaksi todistaminen, joka tosin tarkastelee vain ohjelman virheettömyyttä.
Testaaminen tarjoaa asiakkaalle tietoa testattavan tuotteen tai palvelun laadusta. Ohjelmistotestaaminen tarjoaa myös objektiivisen ja erillisen näkökulman ohjelmistoon, jonka avulla asiakas voi ymmärtää ohjelmiston implementoinnin riskejä. Testaustekniikka sisältää ohjelmiston suorittamista löytääkseen siitä ohjelmointivirheitä, mutta tekniikka ei rajoitu ainoastaan siihen. Ohjelmistotestaamisella voidaan myös osoittaa, että (1) ohjelmisto/palvelu/tuote täyttää kaupalliset ja tekniset vaatimukset, (2) ohjelmisto toimii oletetusti ja (3) ohjelmisto voidaan implementoida halutuilla ominaisuuksilla.
Ohjelmiston testaaminen voidaan suorittaa missä tahansa kehitysvaiheessa, riippuen valitusta testaustavasta. Suurin osa testauksesta kuitenkin suoritetaan, kun kaikki ohjelmistovaatimukset ovat määritelty ja ohjelmointivaihe on suoritettu.
Ohjelmistotestaamisen aiheet > Tavoite

Testaamisen päätavoitteena on havaita ohjelmistossa ilmenevät häiriöt, jotta viat voidaan paljastaa ja korjata. Tavoite on hankalasti toteutettavissa: Testaaminen ei voi vahvistaa, että ohjelmisto toimii oikein kaikissa tilanteissa tai olosuhteissa, vaan se osoittaa pelkästään, että se toimii oikein tietynlaisessa ympäristössä. Ohjelmiston testaamisen tavoite käsittää usein koodin tutkimista sekä koodin läpiajoa erilaisissa ympäristöissä ja tilanteissa, siis tekeekö koodi, mitä sen pitäisi ja tarvitsee tehdä. Nykyisessä ohjelmistokehityksessä testaava organisaatio saattaa olla eri kuin ohjelmiston kehittäjä.
Ohjelmistotestaamisen aiheet > Viat ja häiriöt

Kaikki ohjelmistoviat eivät johdu koodausvirheistä. Yksi yleinen kalliiden vikojen aiheuttaja on vaatimuksien välinen kuilu. Näitä ovat esimerkiksi tuntemattomat vaatimukset, jotka johtavat virheisiin, koska niitä ei ole otettu huomioon.
Ohjelmistoviat ilmenevät seuraavasti. Ohjelmoija tekee ohjelmointivirheen, jonka seurauksena syntyy vika ohjelmakoodiin. Jos viallinen ohjelmakoodi ajetaan, joissain tilanteissa järjestelmä tuottaa vääriä tuloksia aiheuttaen häiriön.  Kaikki viat eivät välttämättä johda häiriöihin ohjelmistossa. Esimerkiksi virheet suorittamattomassa koodissa eivät johda koskaan häiriöihin. Vika saattaa muuttua häiriöksi, kun ympäristö vaihtuu. Esimerkiksi, kun ohjelmaa ajetaan uudella sovellusalustalla, muutokset lähdekoodissa tai vuorovaikutuksessa toisenlaisen ohjelmiston kanssa.  Yksi virhe saattaa johtaa useisiin häiriöihin laajalla alueella ohjelmistoa.
Ohjelmistotestaamisen aiheet > Yhteensopivuus

Usein esiintyvä ohjelmistovian aiheuttaja on yhteensopivuus toisen ohjelman kanssa, uusi käyttöjärjestelmä ja yhä useammin web-selaimen uusi versio. Usein taaksepäin yhteensopivuuden puute aiheutuu, kun ohjelmoijat ovat ajatelleet ohjelmoida ohjelmistonsa uusimmalle versiolle tai käyttöjärjestelmälle yhteensopivaksi. Tästä koituva ei-haluttu seuraus on että viimeisin työ ei ole yhteensopiva aiemman ohjelmiston/laitteiston tai toisen tärkeän käyttöympäristön kanssa. Tätä voitaisiin pitää "ennalta ehkäisevänä strategiana", joka sopii hyvin yhteen Dave Gelperin ja William C. Hetzelin testivaiheeseen.
Ohjelmistotestaamisen aiheet > Dynaaminen testaus

Dynaaminen testaus on koodin läpiajamista testitapauksilla. Se toteutetaan, kun ohjelmistoa käytetään ensimmäistä kertaa. Dynaamista testausta voidaan suorittaa, vaikka ohjelma ei ole valmis.
Ohjelmistotestaamisen aiheet > Syöte yhdistelmät ja esiehdot

Perustava ongelma ohjelmistotestaamisessa on, että kaikkien mahdollisten syötteiden ja esiehtojen testaaminen ei ole toteutettavissa, edes yksinkertaisten tuotteiden kohdalla. Tämä tarkoittaa, että lopullisessa ohjelmistotuotteessa voi olla hyvin suuriakin määriä vikoja, ja näitä harvoin esiintyviä vikoja voi olla hyvin vaikea havaita testauksessa ja virheenetsinnässä. Vielä merkittävämpää on ei-toiminnallisen laadun ulottuvuuksien testaaminen (Kuinka ohjelmisto on toteutettu verrattuna siihen, miten se olisi pitänyt toteuttaa). Tässä tarkasteltavia asioita ovat käytettävyys, skaalautuvuus, suorituskyky, yhteensopivuus ja luotettavuus, jotka voivat olla hyvin subjektiivisia. Siinä, missä joku kokee toiminnallisuuden kattavaksi, toiselle se voi olla liian monimutkainen ja siksi näiden ominaisuuksien testaaminen voi olla haastavaa. Helpottaakseen näitä ongelmia testaamisessa tulee ennakkoon määritellä haluttu taso, mitä ohjelmistolta vaaditaan.
Ohjelmistokehittäjätkään eivät voi testata kaikkea, mutta he voivat käyttää yhdistelmätestien suunnittelua luodakseen vähimmäismäärän tarvittavia testejä halutun vaatimustason saavuttamiseksi ja varmistamiseksi. Yhdistelmätestien luominen mahdollistaa suuremman testikattavuuden vähemällä testien määrällä. Etsivätpä testaajat sitten nopeutta tai syvyyttä testeihinsä, he voivat käyttää yhdistelmätestien suunnittelumenetelmiä rakentaakseen jäsenneltyä vaihtelevuutta testitapauksiinsa.
Ohjelmistotestaamisen aiheet > Taloudellinen näkökulma

NIST:n vuonna 2002 tekemän tutkimuksen mukaan ohjelmistovirheet aiheuttavat Yhdysvaltojen taloudelle 59,5 miljardin dollarin kustannukset vuosittain. Yli kolmannes näistä kustannuksista voitaisiin välttää, jos suoritettaisiin parempaa ohjelmistotestausta.
Ohjelmistotestauksen ulkoistaminen kustannussyistä on myös hyvin yleistä ja ulkoistaminen tapahtuu yleensä ulkomaille Kiinaan, Filippiineille tai Intian.
Ohjelmistotestaamisen aiheet > Taloudellinen näkökulma > Yleisimpiä virheiden paikkoja

Uusi koodi: Useimmiten bugeja löytyy uudesta koodista enemmän, kuin pidempään käytössä olleesta.
Uusien ominaisuuksien lisääminen vanhaan koodiin: Uudet ominaisuudet tuovat mukanaan myös uusia bugeja.
Vanhan koodin muokkaaminen: Joskus jopa vanhan koodin muokkaaminen saattaa tuoda mukanaan bugeja, jotka pahimmillaan haittaavat koko ohjelmiston toimintaa.
Uuden teknologian käyttö: Uuden teknologian kehittyessä, esimerkiksi vaihdettaessa tietokantamoottoria tai ohjelmointikieltä saattaa ilmetä uusia ongelmia.
Nopeat "pikkufiksaukset": Joskus ohjelmoijalle saattaa esimerkiksi tulla kiire saada jokin ominaisuus julkaistua ja tulee tehtyä nopeita korjauksia koodiin. Näihin korjauksiin tulee helposti virheitä, sillä niitä ei välttämättä keretä testaamaan riittävästi ja pahimmassa tapauksessa niistä puuttuu kokonaan dokumentaatio.
Ulkopuolisen toimijan koodi: Ulkopuolisen toimijan tekemä ohjelmisto tai sen osa tulee tarkasti testata myös itse varmistaakseen sen toimivuus osana omaa toimintaa, jotta se varmasti täyttää yrityksen omat standardit.
Uusi asiakas
Uusi työntekijä: Uusien työntekijöiden koodit kannattaa testata tarkasti, sillä etenkin kokemattomuus tuottaa paljon bugeja.
Historia
Vuonna 1979 Glenford J. Myers esitteli virheenkorjauksen ja testauksen erottamisen. Hänen huomionsa kohdistui rikkoutumistestaukseen (eng. breakage testing) ("Onnistunut testitapaus on sellainen, joka havaitsee vielä löytämättömän virheen.”). Se osoitti ohjelmistosuunnitteluyhteisön halun erottaa perustavanlaatuiset kehitystoiminnot, kuten virheenkorjauksen vahvistuksesta.
Testaustavat > Laatikkomalli

Ohjelmiston testaaminen jaetaan perinteisesti kahteen luokkaan, black box -testaamiseen ja white box -testaamiseen. Nämä kaksi lähestymistapaa kuvaavat testitapauksien suunnittelemisen lähtökohtia.
Testaustavat > Laatikkomalli > Black box -testaus

Ohjelmisto kuvitellaan "mustana laatikkona" — implementoinnista ei ole tarkkaa tietoa. Mustalaatikkotestauksessa testaaja on tietoinen vain siitä, mitä ohjelmiston on tarkoitus tehdä, eikä niinkään miten ohjelma sen tekee. Black box -testaamistapoihin kuuluu: samanarvoisiin jaottelu, raja-arvoanalyysi, parien testaus, satunnaisella datalla testaaminen, mallipohjainen testaaminen, jäljitettävyysmatriisi, tutkiva testaaminen ja määrittelyyn perustuva testaus. Mustalaatikkotestauksessa on etuna se, että testaajalla ei ole pakko olla ohjelmointitaitoa. Ohjelmoijalla on taatusti ollut oma näkökulma siitä millaisia toiminnallisuuksia hän on korostanut, kun taas testaajalla on ollut omansa, mikä hyödyttää testaajaa löytämään ongelmia, joita koodin kirjoittaja ei olisi osannut arvatakaan. Koska testaajat eivät näe lähdekoodia, voi ilmetä tilanteita, joissa testaaja kirjoittaa liian monta testitapausta tiettyyn ominaisuuteen, johon olisi riittänyt vähempi määrä, tai häneltä jää jokin osa kokonaan testaamatta. Tämä testaustapaa voidaan soveltaa yksikkö-, integraatio-, systeemi-, ja hyväksymistestaamiseen. Yleensä mustalaatikkotestaus kattaa suurimman osan, ellei jopa kaiken, testaamisesta siirryttäessä korkeammille tasoille, mutta sitä voidaan myös hyödyntää tehokkaasti yksikkötestauksessa.
Hyödyt ja haitat: Black box -testaaminen ei ole sidottu koodiin, jolloin testaajan näkökulma on hyvin yksinkertainen: Koodin "täytyy" sisältää virheitä. Periaatteen "Kysy ja saat vastauksen" käyttäminen löytää virheitä sieltä, missä ohjelmoija ei niitä löydä. Toisaalta black box -testaaminen on kuin "kävelisi pimeässä ilman taskulamppua", koska testaaja ei tiedä, kuinka ohjelmisto on rakennettu. Tämän seurauksena tulee tilanteita, joissa (1) käyttäjä kirjoittaa monta testitapausta tarkastaakseen jotain, jonka voisi testata yhdellä tapauksella ja/tai (2) osa back-endistä jää testaamatta kokonaan.
Black box -testaamisen etu on sen "sitoutumaton mielipide" ja toisaalta sen haittana on "sokea etsiminen".
Testaustavat > Laatikkomalli > Grey Box -testaus

Grey-box -testaus (amerikkalainen oikeinkirjoitus: gray-box -testing) edellyttää sisäisten tietorakenteiden ja algoritmien tuntemista testien suunnittelua varten suoritettaessa näitä testejä musta laatikko tai käyttäjä -tasolla. Testaajalla on usein pääsy sekä lähdekoodiin, että suoritettavaan binääriin. "Grey-box" -testaus saattaa myös sisältää takaisinmallinnusta (dynaamisen koodianalyysin avulla) esimerkiksi raja-arvojen tai virheilmoitusten määrittämiseksi. Syötedatan manipulointi tai tulosteen formatointi eivät kuulu grey-box -testaukseen, sillä syöte ja tuloste ovat molemmat selvästi sen ”mustan laatikon” ulkopuolella, jota kutsumme testattavaksi järjestelmäksi. Tämä eroavaisuus on erityisesti tärkeä. kun tehdään integraatiotestausta kahden eri kehittäjän kirjoittaman koodimoduulin välillä, jolloin vain rajapinnat ovat esillä testiä varten.
Tietämällä perustana olevat konseptit siitä miten ohjelmisto toimii, testaaja tekee asiantuntevia testausratkaisuja testatessaan ohjelmistoa ulkopuolelta. Tyypillisesti, grey-box -testaajalle annetaan lupa luoda eristäytynyt testausympäristö erilaisilla toiminnoilla, kuten tietokannan kylväminen. Testaaja voi tarkkailla testattavan tuotteen tilaa tiettyjen toimintojen jälkeen kuten SQL-käskyjen suorittaminen tietokantaa vastaan ja suorittaa sitten kyselyitä varmistaakseen, että odotetut muutokset on otettu huomioon. Grey-box -testaus toteuttaa älykkäitä testiskenaarioita rajoitetun tiedon perusteella. Tämä koskee erityisesti tietotyyppien käsittelyä, poikkeusten käsittelyä ja niin edelleen.
Gray-box -testaus on hyödyllistä, koska se ottaa käyttöön suoraviivaisen black-box-testauksen tekniikan ja yhdistää sen koodikohdennettuihin järjestelmiin white-box-testauksessa. Gray-box -testaus perustuu vaatimustestitapausten luomiseen, koska se esittää kaikki ehdot ennen kuin ohjelma testataan väittämismenetelmällä. Vaatimusmäärittelykieltä käytetään helpottamaan vaatimusten ymmärtämistä ja niiden oikeellisuuden tarkistamista.