stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Voiko naista näin käsitellä
Kappaleet > B-puoli

Olkoon niin – 3.12 (säv. ja sov. Raimo Henriksson, san. Chrisse Johansson)
Kevät tulee – 2.58 (säv. ja sov. Esa Helasvuo, san. Pekka Lounela)
Tyttö puhdistuspuolelta – 2.28 (säv. Jukka Jarvola, san. Arvo Turtiainen, sov. Jani Uhlenius)
Verhottu lause – 1.14 (säv. ja san. Kari Kuuva, sov. Ari Oinonen)
Sivistyneesti – 1.08 (säv. Ritva Oksanen, Jani Uhlenius, san. Eeva Kilpi, sov. Jani Uhlenius)
Elämän evakkona – 2.34 (säv. M. A. Numminen, Ritva Oksanen, Jani Uhlenius, san. Eeva Kilpi, sov. Jani Uhlenius)
Tallinnan illat – 3.15 (säv. Raimo Roiha, san. Chrisse Johansson, sov. Rauno Lehtinen)
Nukkuvalle – 2.54 (säv. ja sov. Esa Helasvuo, san. Pekka Lounela)
Vilayanur S. Ramachandran

Vilayanur S. Ramachandran
Vilayanur S. Ramachandran (s. 1951) on intialainen neurologi.
Ramachandran toimii Kalifornian yliopistossa San Diegossa professorina ja  Center for Brain and Cognitionin johtajana. Lisäksi hän työskentelee Salk Institutessa.
Ramachandranin erikoisaloja ovat neuropsykologia ja psykofysiikka. Hän on tutkinut muun muassa aavekipua ja synestesiaa.
Aiheesta muualla

Ramachandranin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wherever I Go

| ”Wherever I Go” OneRepublic |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Oh My My
 Julkaistu: 13. toukokuuta 2016
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Ryan Tedder, Brent Kutzle, Noel Zancanella
 Tyylilaji: poprock, elektropop
 Kesto: 02.49
 Levy-yhtiö: Mosley, Interscope
OneRepublicin muut singlet
| ”I Lived” 2014 | ”Wherever I Go” 2016 | ”Kids” 2016 |
Wherever I Go on yhdysvaltalaisyhtye OneRepublicin kappale. Sen julkaisivat Mosley Music Group ja Interscope Records yhtyeen neljännen, Oh My My-studioalbumin johdantosinglenä 13. toukokuuta 2016. Kappaleen ovat sanoittaneet ja tuottaneet Ryan Tedder, Brent Kutzle sekä Noel Zancanella.
Kappaleelle on toteutettu myös Joseph Kahnin ohjaama musiikkivideo, jolla seurataan Kenneth Choin esittämää korealaismiestä, joka on juuttunut jokapäiväiseen rutiiniinsa. "Wherever I Go" oli kaupallisesti kohtalainen menestys päästyään singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon vain Italiassa, Latviassa, Skotlannissa ja Tšekissä.
Italiassa kappale myi kaksinkertaista platinaa 100 000 myydyllä kopiolla.
Käännös suomeksi
Where the Buffalo Roam

Where the Buffalo Roam on vuonna 1980 valmistunut Art Linsonin elokuva Hunter S. Thompsonista. Thompsonia näyttelee Bill Murray ja hänen asianajajaansa Peter Boyle.
Elokuva ei menestynyt hyvin ja esimerkiksi vuonna 1998 Helsingin Sanomien kriitikko Pertti Avola kuvaili sitä epäonnistuneeksi . Ilmestyessään elokuva oli Suomessa kielletty . Myöhemmissä arvioissa elokuvaa ja etenkin Murrayn roolisuoritusta on kehuttu .
Elokuvaan on Suomessa viitattu lähinnä sen alkuperäisellä englanninkielisellä nimellä. Filmnet on esittänyt sitä suomennetulla nimellä Toimittaja Thompsonin sekoilut ainakin vuonna 1988 .
Elokuvan soundtrackillä kuullaan pääasiassa Neil Youngin soittoa .
Vuoden urheilija (täsmennyssivu)

Vuoden urheilija viittaa muun muassa seuraaviin:
Vuoden urheilija, suomalainen urheilupalkinto vuoden parhaalle urheilijalle
Jerring-palkinto, Ruotsin Vuoden urheilija -palkinto
Norjan vuoden urheilija, Norjan Vuoden urheilija -palkinto
Viron vuoden urheilija, Viron Vuoden urheilija -palkinto
Vuoden urheilija, Sports Illustrated -lehden urheilupalkinto
Laureus-palkinto, vuosittain jaettava palkinto maailman parhaille urheilijoille
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vuoden urheilija”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vilasrao Deshmukh

| Vilasrao Deshmukh |
| --- | --- |

Maharashtran pääministeri
 18. lokakuuta 1999 – 16. tammikuuta 2003   7. syyskuuta 2004 – 5. joulukuuta 2008  
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1945 Brittiläinen Intia
Kuollut: 14. elokuuta 2012 (67 vuotta) Chennai, Tamil Nadu, Intia
Ammatti:  lakimies
Puoliso:  Vaishali Deshmukh
Tiedot
Puolue:  Intian kongressipuolue
Vilasrao Deshmukh (26. toukokuuta 1945 – 14. elokuuta 2012) oli intialainen poliitikko. Hän toimi Maharashtran osavaltion pääministerinä kahden kauden verran vuosina 1999–2003 ja 2004–2008, joista jälkimmäinen päättyi hänen eroonsa virastaan Mumbain terrori-iskujen 2008 jälkeen. Vuonna 2009 hänet äänestettiin Rajya Sabhaan. Hän toimi raskaasta teollisuudesta vastaavana ministerinä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vilasrao Deshmukh Wikimedia Commonsissa
Walter Brennan

Walter Brennan vuonna 1958.
Walter Brennan (25. heinäkuuta 1894 Swampscott, Massachusetts, Yhdysvallat – 21. syyskuuta 1974 Oxnard, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Brennan näytteli yleensä sivuosarooleissa kuuluisampien tähtien rinnalla. Hän sai kolme kertaa parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon, elokuvista Tukkikuningas (1936), Kentucky (1938) ja Lännen mies (1940). Brennan on saanut elokuvaurastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Brennan aloitti elokuvauransa 1920-luvun loppupuolella mutta näytteli pikkurooleissa 1930-luvun loppupuolelle asti, jolloin hän alkoi saada näkyvämpiä rooleja. Hänen tunnettuja elokuviaan ovat muun muassa Tom Sawyerin seikkailut (1938), Tanssin kuningaspari (1939), pääosossa Fred Astaire ja Ginger Rogers, Frank Capran ohjaama He uskoivat elämään (1941), Kersantti York (1941), Kirjava satama (1944), pääosissa Humphrey Bogart ja Lauren Bacall, Rio Bravo (1959) ja Näin valloitettiin Villi Länsi (1962).
Brennan oli naimisissa Ruth Wellsin kanssa vuodesta 1920 kuolemaansa saakka. Heillä oli yksi tytär ja kaksi poikaa. Hän kuoli keuhkosairauteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walter Brennan Wikimedia Commonsissa
Walter Brennan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Walter Brennan NNDB:ssä (englanniksi)
Viva Villa

| Viva Villa> Viva Villa! |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jack Conway
Käsikirjoittaja:  Ben Hecht
Tuottaja:  David O. Selznick
Säveltäjä:  Herbert Stothart
Kuvaaja:  James Wong Howe
Leikkaaja:  Robert J. Kern
Tuotantosuunnittelija:  Harry Oliver
Pääosat:  Wallace Beery Fay Wray Leo Carrillo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  10. huhtikuuta 1934
Kesto:  115 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viva Villa (Viva Villa!) on Jack Conwayn ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1934. Elokuva kertoo meksikolaisen vallankumoustaistelijan Pancho Villan osin kuvitteellisen elämäkerran.
Elokuvan tuotantovaiheessa ilmeni useita ongelmia. Meksikon hallitus vastusti Wallace Beeryn valintaa Villan esittäjäksi, koska Beery näytteli yleensä rikollishahmoja. Lisäksi Jonny Sykesin rooliin alun perin valittu Lee Tracy aiheutti diplomaattisen välikohtauksen, kun hän sotilasparaatia seuratessaan parvekkeelta virtsasi sotilaiden päälle. Tapauksen vuoksi Tracy erotettiin. Ongelmista huolimatta elokuva valmistui, ja se oli taloudellinen menestys, vaikkakin jotkut kriitikot moittivat sitä liiasta väkivaltaisuudesta. Viva Villa oli Oscar-ehdokkaana neljässä eri sarjassa. John Waters sai palkinnon parhaana apulaisohjaajana.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Wallace Beery  | … |  Pancho Villa   |
|  Leo Carrillo  | … |  Sierra   |
|  Fay Wray  | … |  Teresa   |
|  Donald Cook  | … |  Don Felipe de Castillo   |
|  Stuart Erwin  | … |  Jonny Sykes   |
|  Henry B. Walthall  | … |  Francisco Madero   |
|  Joseph Schildkraut  | … |  kenraali Pascal   |
Aiheesta muualla

Viva Villa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Video 2000

Philips VR2020 oli ensimmäisiä markkinoille tulleita Video 2000 -nauhureita.
Video 2000 (lyh. V2000, tunnetaan myös nimellä Video Compact Cassette eli VCC) oli kuluttajille tarkoitettu videonauhurijärjestelmä ja videonauhastandardi, jonka Philips ja Grundig kehittivät kilpailemaan JVC:n VHS-järjestelmän ja Sonyn Betamax-järjestelmän kanssa. Järjestelmä tuli markkinoille vuonna 1979 ja sen markkinointi lopetettiin 1988.
Vuonna 1984 Philips tunnusti eräällä tavalla tappionsa alkaessaan valmistaa myös VHS-nauhureita. Siinä yhteydessä yhtiö lupasi jatkaa Video 2000 -tekniikan valmistusta 1980-luvun loppuun, mikä ei aivan toteutunut.
Tekniikka

Video 2000 oli aikaansa edellä ja monissa teknisissä ominaisuuksissa se oli VHS:ää ja Betamaxia parempi.
V2000 käytti kääntökasettia jolloin yhdelle kasetille pystyi nauhoittamaan kumpaankin suuntaan. Yhden puolen tallennuskapasiteetti oli neljä tuntia, joten yhteensä nauhalle pystyi tallentamaan kahdeksan tuntia videota.
V2000 pystyi tallentamaan dataraidan videonraidan oheen.
Nauhureissa oli edistyksellinen kohinan, eli nauhasta johtuva suhinan vaimennus.
V2000-nauhuri pystyi kelaamaan nauhan haluttuun kohtaan, kun nauhuriin syötettiin kohdan aika.
Dynaamisen raidanseurannan (Dynamic Track Following, DTF) ansiosta V2000 ei tarvinnut lainkaan kuvankohdistus- eli tracking-säätöä; vanhoissa VHS-nauhureissa kuvankohdistus oli säädettävä käsin, uusissa säätö tapahtuu automaattisesti. Dynaamisen raidanseurannan ansiosta kohdistus ei mennyt pieleen kuvallisessa pikakelauksessakaan. Tähän Betamax ja VHS eivät koskaan pystyneet vastaamaan.
Video 2000 ja videokasettiformaattisota

Philips julkaisi ensimmäisen V2000-videonauhurin, VR2000:n vuonna 1979. V2000-nauhureita valmistivat Philipsin lisäksi Grundig ja Bang & Olufsen. Vuosi 1985 oli jo Video 2000:n lopun alkua: Philips alkoi tuolloin valmistaa kilpailevan formaatin mukaisia VHS-nauhureita V2000-nauhureiden ohella. Video 2000:sta tuli formaattisodan ensimmäinen häviäjä, kun V2000-nauhureiden valmistus loppui 1988. Betamax seurasi pian perässä, ja VHS:stä tuli kotivideomarkkinoiden de facto -standardi.
V2000:n epäonnistuminen saattoi johtua osittain sen myöhäisestä markkinoilletulosta. Markkinoilletuloa olivat hidastaneet DTF-järjestelmän kehitystyössä ilmenneet ongelmat. V2000:lla olikin teknisen etumatkansa ohella myös varsinkin markkinatilanteeseen liittyviä heikkouksia VHS:ään ja Betamaxiin verrattuna. Philipsin aiemman kasettiformaatin, VCR:n, heikko tahdistuvuus ehkä myös vaikutti asiaan vaikka kuva niissä olikin hyvä kunhan se vakavoitui.
Betamax-videokamerat saapuivat kauppoihin ensimmäisenä.
VHS:ää ja Betamaxia markkinoitiin ympäri maailmaa. V2000:ta markkinoitiin pääasiassa vain Euroopassa.
VHS ja Betamax olivat jo vakiinnuttaneet paikkansa markkinoilla ja niille oli saatavilla valmiita nauhoitteita.
VHS- ja Betamax-nauhurit olivat luotettavampia.
Wimbledonin tennisturnaus 2017

Vuoden 2017 Wimbledonin tennisturnaus pelattiin 3. – 16. heinäkuuta 2017 Wimbledonissa, Lontoossa. Se oli kaikkiaan 131. Wimbledonin tennisturnaus ja vuoden kolmas Grand Slam -turnaus.
Naisten kaksinpelin puolustava mestari Serena Williams ei osallistunut turnaukseen raskauden vuoksi.
Miesten kaksinpelin voitti Roger Federer, jolle mestaruus oli Wimbledonissa jo kahdeksas. Naisten kaksinpelissä mestaruuteen ylsi Garbiñe Muguruza, joka saavutti uransa toisen Grand Slam -mestaruuden.
Sijoitetut pelaajat > Sekanelinpeli

Jamie Murray /  Martina Hingis (mestarit)
Bruno Soares /  Jelena Vesnina (välierät)
Łukasz Kubot /  Chan Yung-jan (vetäytyivät)
Ivan Dodig /  Sania Mirza (3. kierros)
Édouard Roger-Vasselin /  Andrea Hlaváčková (2. kierros)
Rajeev Ram /  Casey Dellacqua (2. kierros)
Raven Klaasen /  Katarina Srebotnik (2. kierros)
Jean-Julien Rojer /  Chan Hao-ching (2. kierros)
Juan Sebastián Cabal /  Abigail Spears (3. kierros)
Rohan Bopanna /  Gabriela Dabrowski (puolivälierät)
Daniel Nestor /  Andreja Klepač (3. kierros)
Maks Mirny /  Jekaterina Makarova (3. kierros)
Aisam-ul-Haq Qureshi /  Anna-Lena Grönefeld (2. kierros)
Marcin Matkowski /  Květa Peschke (2. kierros)
Michael Venus /  Barbora Krejčíková (3. kierros)
Roman Jebavý /  Lucie Hradecká (3. kierros)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wimbledonin tennisturnaus 2017 Wikimedia Commonsissa
Ylinenjärvi (Nokia, Lähdeniitty)

| Ylinenjärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Nokia
Koordinaatit:  61°30′20″N, 23°27′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskuoja:  oja Alinenjärveen 
Järvinumero:  35.212.1.007 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,6 m 
Rantaviiva:  5,571 km 
Pinta-ala:  0,24976 km² 
Tilavuus:  0,00154 km³ 
Suurin syvyys:  15,9 m 
Valuma-alue:  8,8 km² 
 fiYlinenjärvi 
Ylinenjärvi  on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Ylinenjärvi on osa Laajanojan valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven on 1,3 kilometriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Tämä metsäjärvi muodostuu kolmesta järvialtaasta, jotka ovat toisiinsa yhteydessä kapeiden salmien kautta. Pohjoisin järviallas on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantametsät ovat rannoiltaan soistuneet, mutta ne ovat paikoin myös avosuota. Siihen laskee etelästä Ylisenlammi, jolla on yläpuolellaan vielä yksi pieni lammikko. Sen erottaa keskimmäisestä järvialtaasta Kuivasaaren niemi, joka työntyy vain 20 metrin päähän vastarannan niemestä. Keskimmäinen allas on 400 metriä pitkä ja 240 metriä leveä. Myös sen rannat ovat soistuneita. Eteläisin allas, jonka erottaa edellisestä 20 metriä leveä salmi, on 700 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Sen kaakkoisrantaan laskeutuvat 25 metrin korkuisen Ylisenjärvenkallion rinteet. Eteläisen altaan rannat ovat edellisiä altaita kuivemmat. Altaassa on kaksi saarta. Kämppäsaari on 120 metriä pitkä ja toinen kallioinen saari on halkaisijaltaan 40 metriä. Siihen laskee Ylisenjärvenlammin laskuoja ja sen valuma-alue vastaa suurimmalta osin Ylisenjärven muuten pienestä valuma-alueesta. Tämän tulo-oja vastaa eteläismmän altaan veden vaihtumisesta, kun taas muut altaat tulevat toimeen hyvin pienen vedenvaihdon varassa. Ylinenjärvi laskee Aliseenjärveen 400 metriä pitkää laskuojaa myöten. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 256 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 5,6 kilometriä. Aivan järven eteläpuolelta ohittaa valtatie 11, josta poikkeaa järven lounaispään näköetäisyydeltä ohittava vanha Pinsiölle johtava tie. Pinsiön tieltä poikkeaa kaksi metsäautotietä, jotka johtavat järven koilliskulmaan. Rinnan metsäautoteiden kanssa järven muotoja seuraavat useat metsäpolut. Kämppäsaaressa sijaitsee yksi vapaa-ajan asunto.
Vedenlaatu

Ylisenjärven kaikkien kolmen järvialtaan vedenlaatua on tutkittu useana vuonna ja niistä on käytettävissä tutkimustuloksia vuosilta 1988, 1991–1996 ja 1998–2015. Ylisenjärvi kuuluu Alisenjärven reittiin, joka valittiin vuonna 1991 pääkohteeksi valtion happamoituneiden vesistöjen tutkimusprojektiin. Järven vedenväri on vaihdellut vaaleanruskeasta ruskeaan. Vesi oli tutkimuksien alkuaikoina hapanta ja sen vedenlaatua haluttiinkin yrittää parantaa kalkituksella. Kalkitus suoritettiin kahdesti vuosina 1998 ja 2003. Myös valuma-alueen yläosien järviä on tutkimuksen nimessä kalkittu. Näiden toimenpiteiden seurauksena happamuustaso nousi happamasta lähes normaalille tasolle. Samalla järven puskurikyky happamoitumista vastaan parani tasolle hyvä.
Veden ravinnepitoisuudet ovat vaihdelleet karujen ja lievästi rehevien järvien tason välillä, mutta ravinnepitoisuudet ovat kalkituksen jälkeen pysyvästi laskeneet alas karujen järvien tasolle. Erityisesti eteläisimmässä järvialtaassa kehittyy kesäisin ja talvisin selvä lämpötilakerrostuminen, jossa alusvesi jää selvästi kylmemmäksi kuin päällysvesi. Alusvedessä on todettu loppukesällä voimakasta hapen kulumista, mutta se ei ole muuttunut täysin hapettomaksi. Ylemmissä järvialtaissa on pohjan lähellä havaittu happikatoa. Silloin pohjan sedimentteihin painuneet ravinteet alkavat liueta takaisin veteen. Järven happitalous on kokonaisuutena ollut tyydyttävä ja Ylisenjärvi on soveltunut virkistyskäyttöön erinomaisesti etenkin kalkitsemisen jälkeen.
Natura 2000

Ylinenjärvi kuuluu Natura 2000 -verkostossa Nokian Kaakkurijärviin ja muodostavat siellä yhdessä Ylisenjärvenlammin ja Ylisenlammin kanssa yhteisen enklaavin.
Historiaa

Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 järven nimi kirjoitettiin silloinkin ”Ylinenjärvi”, mutta se oli silloin laajempi järvi kuin nykyään. Sille ei oltu merkitty laskujokea Alisenjärveen, mutta sellainen on täytynyt olla olemassa. Järvessä oli tuolloin viisi suurempaa saarta, joista kaksi on edelleen olemassa. Eteläisessä altaassa sijaitsi kolmaskin saari, joka on nykyään maatunut rantaan niemeksi. Neljäs saari kulkee nykykartoissa nimellä Kuivasaari. Suurin saarista oli Isosaari, joka on maatunut eteläiseen rantaan kiinni. Eteläisestä salmesta on muistona Ylisenlammi ja sen länsipuolella sijaitseva matala lampi. Järvenlasku on tapahtunut 1850-luvulla tai sen jälkeen.
Vuonna 1953 julkaistussa peruskartassa kaikki neljä vesiallasta olivat samalla korkeudella ja niiden yhteisnimenä oli Ylinenjärvi. Nokialta lähtevä Pinsiöön johtava maantie ohitti järven lounaispään rantaa hipoen. Kämppäsaaressa sijaitsi jo tuolloin mökki. Vuosien 1964–1975 välillä on järven vedenpintaa alennettu hieman. Tämän näkee toiseksi suurimmasta saaresta, joka kasvoi, sekä rantaviivan uudesta muodosta järven lounaispäässä, eteläisen vesialtaan niemestä, keskimmäisen vesialtaan itärannasta ja pohjoisimman vesialtaan pohjoisrannasta. Selvin ero aikaisempaan on kuitenkin peräosan kuroutuminen erilliseksi lammeksi, jota kutsutaan vuoden 1975 kartassa Ylisenlammiksi. Sille on kaivettu suohon lounaasta alkava kuivatusoja, mutta nyt siihen on lisätty kaksi uutta lampea, joita ei aiemmissa kartoissa ole ollut. Samassa yhteydessä rakennettiin valtatie 11 Alisenjärven väliin.
Walter Block

Block opettamassa
Walter Block (s. 21. elokuuta 1941) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä, kirjailija, ateisti ja anarkokapitalisti.
Block suoritti taloustieteen tohtorintutkinnon Columbian yliopistossa ja on sittemmin toiminut taloustieteen professorina.
Block tunnetaan myös jäsenyydestään Ludwig von Mises Instituutissa.
Koulutus ja elämä

Block syntyi New Yorkin Brooklynissa juutalaiseen perheeseen. Ennen taloustieteen professoriutta Block opiskeli filosofiaa Brooklyn Collegessa. Myöhemmin hän kouluttautui taloustieteen tohtoriksi Columbian yliopistossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.walterblock.com/
http://www.lewrockwell.com/2002/12/walter-block/how-i-became-a-libertarian/
Voikosken kalliomaalaus

| Voikosken kalliomaalaus> Sijainti |
| --- | --- |
 Voikosken kalliomaalaus
Koordinaatit:  61°15′27.63″N, 26°46′25.6780″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Voikosken kalliomaalaus on pieni ja sään haalistama kalliomaalaus Sarkaveden eteläpäässä Voikosken niskan rantakalliossa Kouvolan puolella Mäntyharjun kanssa yhteisestä rajasta Kymenlaaksossa. Maalaus on haalistunut ja jäkälän peittämä. Sen löysi Timo Miettinen vuonna 1977.
Sijainti

Kohde sijaitsee Voikosken niskalla sen itärannalla Kasakkaharjun länsilounaaseen aukeavassa pystykalliossa, joka sijaitsee pienen lahdelman rannalla rantapuiden takana. Paikalle pääsee jalan ja veneellä, mutta virtaukset tulisi huomioida jäällä kulkiessa.
Maalaukset

Maalaukset ovat vaalenneet ja osin tuhoutuneet, eikä kaikkea saa näkyviin edes vahvistamalla punaväriä digitaalivalokuvista. Osa kuvioista on myös harmaan jäkälän peittämiä. Ne sijaitsevat 0,5−2,5 metriä järvenpinnan yläpuolella.
Vasemmanpuoleisin kuvio sijaitsee ylhäällä ja esittää kädetöntä koukkupolvista ihmistä. Se on 23 senttimetriä pitkä. Tämän oikealla puolella 20 senttimetriä pitkä pystyviiva, joka on katkelma jostakin kuviosta. Aivan alhaalla on ilmeisesti 26 senttimetriä pitkä ihmishahmo, mutta siltä puuttuu toinen käsi ja jalka. Timo Miettinen on erottanut ihmisellä ylös koukistetut kädet ja soikean pään. Jalan ja viereisen pyöreähkön kuvion välille on vedetty kaareva viiva. Antti Lahelma ehdottaa tulkintaa, jossa kuvio merkitsee oliota, joka on puoliksi ihminen ja puoliksi käärme.
Oikealla erottuu vaivoin venekuvio, joka on osittain jäkälien peittämä. Se on maalattu hieman vinosti vasemmalle nousevaksi. Jäkälän vuoksi ei voi sanoa, ovatko kuvataanko miehistöä viivoilla vai kolmioilla. Niitä näyttäisi olevan 5−6 jäsentä.
Aiheesta muualla

Luukkainen, Ismo: Suomen kalliomaalauksia, valokuvia
Kivikäs, Pekka: Suomen kalliomaalaukset (Arkistoitu – Internet Archive), Kulttuurin Keski-Suomi
Luettelo Suomen kalliomaalauksista ja ns. punamultaläiskistä Suomen muinaistaideseura ry. Arkistoitu 30.10.2013. Viitattu 1.5.2011.
Valkealan kylät: Kalliomaalaus - Voikoski, Sakaravesi (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Museo Online: Valkealan Voikosken kalliomaalaus[vanhentunut linkki], useita valokuvia
Wilhelm Kuhweide

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten kilpapurjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten kilpapurjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1964 | Finnjolla |  |
|  Pronssia | München 1972 | Star |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Caracas 1972 | Star |  |
Wilhelm Kuhweide
Wilhelm Kuhweide (s. 6. tammikuuta 1943 Berliini) on saksalainen entinen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla berliiniläistä VSaW:tä.
Kuhweide voitti Tokion olympialaisissa 1964 kultaa finnjollassa, mutta oli viidestoista vuoden 1968 kisoissa. Hän kilpaili Münchenin olympiakisoissa 1972 Starissa, jossa hän voitti pronssia Karsten Meyerin kanssa. Kuhweide voitti vuonna 1972 myös Star-luokan maailmanmestaruuden. Hän kisasi solingissa vuosien 1976 ja 1984 olympialaisissa, joissa hänen joukkueensa oli kuudes ja kahdeksas. Viidensissä ja samalla viimeisissä olympialaisissaan Los Angelesissä 1984 Kuhweide toimi maansa lipunkantajana avajaisissa.
Woogi World

Woogi World on vuonna 2008 lapsille kehitetty opetuspeli, jonka tarkoitus on opettaa lapsille netinkäyttöä ja netin selailua. Peliä uudistetaan välillä, jolloin pelaamisesta tulee entistä mukavampaa.
Peli alkaa kun woogien johtaja BigWig kutsuu Maa-planeetalta "agentteja" opettamaan Woogeille netin turvallista käyttöä.
Woogi Worldissa ei ole ikärajaa. 
Peliin voi ostaa lisäominaisuuksia esimerkiksi lisää kerroksia taloonsa ja oikeuden kuljettaa lemmikkiä kodin ulkopuolella. Peli on yksinkertainen: Pelissä voi pelata, ostaa ja myydä, seikkailla, katsoa elokuvia ja piirtää.
Aiheesta muualla

Woogi World (Arkistoitu – Internet Archive)
Ville Lassila

Ville Lassila (s. 1980) on suomalainen lentopalloilija, joka pelasi Muuramen Lentopallossa 2007–2008 kaudella.
Lassila on pelannut urallaan aiemmin Kauhavan Visassa sekä Himangan Urheilijoissa. Lassilalle 2007–2008 kausi oli ensimmäinen Lentopallon SM-liigassa.
Woody Dumart

Woodrow Wilson Clarence "Woody" Dumart (23. joulukuuta 1916 Kitchener, Ontario – 19. lokakuuta 2001) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka edusti  Boston Bruinsia National Hockey League -liigassa.
Bill Cowleyn ja Milt Schmidtin kanssa Woody Dumart auttoi Bruinsin voittamaan kahdesti  Stanley Cupin. Hän kuului Bostonin niin sanottuun Kraut Line -ketjuun Schmidtin ja  Bobby Bauerin ohella.
Saavutuksia

Stanley Cup 1939 ja 1941
NHL:n kakkostähdistössä 1940, 1941 ja 1947
Hockey Hall of Fameen 1992