stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antti Hynynen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 30. toukokuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Tampere, Suomi
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja oikea laitalinkki
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
1989–1992: Ilves
1993–1999: TPV
2000–2001: Haka
2003: Ilves
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2008 | TamU | 105 | (13) |
| 2006 | → FC Hämeenlinna (laina) | 1 | (0) |
| 2008 | → TPV (laina) | 1 | (0) |
| 2008 | KuPS | 9 | (3) |
| 2009–2010 | Haka | 37 | (11) |
| 2010–2013 | KuPS | 73 | (5) |
| 2011 | → PK-37 (laina) | 2 | (2) |
| 2012 | → SiPS (laina) | 1 | (0) |
| 2014–2017 | Ilves | 44 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 273 | (37) |
Maajoukkue
| 2000 | Suomi U16 | 3 | (2) |
| 2001 | Suomi U17 | 7 | (0) |
| 2001 | Suomi U18 | 1 | (0) |
| 2004–2006 | Suomi U21 | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. marraskuuta 2017.
Antti Juhani Hynynen (s. 30. toukokuuta 1984 Tampere) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka pelasi viimeksi Tampereen Ilveksessä ja lopetti uransa kauden 2017 päätteeksi. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitapuolustaja, mutta pelasi usein myös keskikentällä ja oli myös tuttu näky hyökkäyksessä. Hän pelasi 301 liigaottelua ja teki niissä 35 maalia. Kaudella 2007 Hynynen teki läpimurtonsa Tampere Unitedissa tehden kauden puoliväliin mennessä neljä liigamaalia. Seuraavalla kaudella peliaikaa ei kuitenkaan enää tullut, joten hän siirtyi KuPSiin elokuussa 2008. Hynynen vakuutti esityksillään KuPSissa. Kauden päätteeksi hän siirtyi Valkeakosken Hakaan. Hakan talousvaikeudet kaudella 2010 johtivat siihen, että seura joutui vapauttamaan pelaajiaan. Näin hyvää kautta Hakassa pelannut Hynynen siirtyi takaisin KuPSiin kesällä 2010.
Kaudeksi 2014 Hynynen siirtyi Ykkösessä pelaavaan Ilvekseen.
Hynynen on pelannut kolme nuorten ja 11 poikien maaottelua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antti Hynynen Wikimedia Commonsissa
Vlieland

| Vlieland Flylân |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 53°17′N, 5°4′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Friisinmaa
Hallinto:  
 – Pormestari:  Baukje Galama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  315.79 km²
 – Maa:  40.01 km²
 – Josta vettä:  275.78 km² 
Väkiluku (1.2.2008):  1 123
 – Väestötiheys:  28 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  8899
 
 www.vlieland.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kartta Vlielandin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Vlieland on kunta ja saari Friisinmaan provinssissa, Alankomaissa. Kunnassa on vain yksi asutuskeskus: Oost-Vlieland. Saari sijaitsee Länsifriiseinsaarilla, Pohjanmeressä. Vlieland on toinen saari lännestä itään laskettaessa, Texelin jälkeen ja ennen Terschellingiä. Saaren nimi oli aiemmin Vlie. Pinta-alaa kunnalla on 315,79 neliökilometriä, josta vettä on 275,78 km² ja asukkaita siellä on 1 123 (1.2.2008).
Matkailu on suurin tulonlähde Vlielandille. Siellä on noin 15 hotellia, satoja loma-asuntoja ja kaksi leirintäaluetta.
Kulkuyhteydet

Saarelle pääsee lautalla Harlingenin kaupungista. Lauttamatka kestää 1,5 tuntia. Myös viereiseltä Texelin saarelta on lauttayhteys saarelle. Texelissä lautat lähtevät De Cocksdorpin satamasta. Autoa saarelle ei saa viedä ja polkupyörä on yleinen kulkuväline saarella.
Maisema

Maiseman saarella muodostavat suurimmaksi osaksi dyynit, mutta löytyy saarelta myös joitain metsäisiä alueita ja pieniä niittyjä. Suuri osa, etenkin saaren länsiosa muodostuu pelkästään hiekasta. Vlielandia kutsutaankin pohjoisen Saharaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vlieland Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi) (englanniksi) (saksaksi)
Vlielandin turistitoimisto (hollanniksi) (englanniksi) (saksaksi)
Satelliittikuva saaresta
Antti Kaura

Antti Konrad (A. K.) Kaura (13. kesäkuuta 1877 Jalasjärvi – 25. syyskuuta 1954 Kauhajoki) oli suomalainen maanviljelijä, talousneuvos ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Kauran vanhemmat olivat vuokraaja Antti Ponsijärvi ja Amanda Juhontytär. Hän kävi kansakoulun ja 1901 maamieskoulun. Kaura oli Keski-Suomen maanviljelysseuran neuvojana kahden vuoden ajan ja toimi sitten maanviljelijänä Kauhajoella 1909–1954. Hän oli Kauhajoen kunnallissairaalan taloudenhoitaja yhdeksän vuoden ajan, Kauhajoen siemenjyvästön hoitaja kahdeksan vuoden ajan ja Alapään osuuskassan kirjanpitäjä 1904–1914. Hän sai talousneuvoksen arvon 1937.
Kaura oli kansanedustajana 1930–1933 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja oli Kauhajoen kunnanvaltuuston jäsenenä. Kaura oli muun muassa Tuottajain Lihakeskuskunnan hallintoneuvoston, Suomi-yhtiön edustajiston ja Pellervo-seuran valtuuskunnan jäsenenä.
Antti Miettinen (valtiopäivämies)

Antti Miettinen (3. heinäkuuta 1837 Tuovilanlahti – 7. helmikuuta 1921 Iisalmi) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Talollinen ja lautamies Antti Miettinen Pielavedeltä oli talonpoikaissäädyssä Pielaveden tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Miettinen harjoitti elinaikanaan maanviljelystä Tuovilanlahdella, mutta muutti vanhuusiällään lastensa luo Iisalmeen. Miettinen toimi lautakuntien jäsenenä Pielaveden kunnassa Tuovilanlahdesta.
Antti Mikkola (täsmennyssivu)

Antti Mikkola -nimisiä henkilöitä ovat:
Antti Mikkola (1934–1901), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Antti Mikkola (1869–1918), nuorsuomalaisten kansanedustaja ja Turun Sanomien perustaja
Antti Mikkola (s. 1978), näyttelijä, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Antti Mikkola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Väinö Kähärä

Väinö Antti Kähärä (23. marraskuuta 1905 Säkkijärvi, Suomen suuriruhtinaskunta – 8. tammikuuta 1972 Long Island, New York, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen harmonikansoittaja ja kansanmuusikko. Häntä pidetään Säkkijärven polkan "isänä".
Elämä

Väinö Kähärä syntyi Säkkijärvellä. Nuorena miehenä hän sai sukulaisiltaan Yhdysvalloista lahjaksi harmonikan ja hänen sanotaan kehittyneen hyväksi soittajaksi. Kähärä soitti kotiseutunsa kansansävelmiä ja hänen kerrotaan yhdistäneen kolme polkkaa yhdeksi kokonaisuudeksi, joka nykyisin tunnetaan Säkkijärven polkkana.
Kähärä muutti ensimmäisen kerran Yhdysvaltoihin 1927. New Yorkissa hän tapasi amerikansuomalaisen pianohanuristin Willy Larsenin, jolta hän haki lisäopetusta. Kähärä opetti puolestaan Larsenille viimeisimpiä suomalaisia tanssikappaleita, joita Larsen edelleen levytti New Yorkissa. Näiden levyjen myötä kappaleet palasivat ajan myötä Suomeen ja siirtyivät takaisin suomalaisten soittajien, esimerkiksi Viljo Vesterisen, ohjelmistoon. 1930-luvulla Kähärä soitti New Yorkissa muun muassa Leo Hillin harmonikkatriossa yhdessä Hillin ja Vilho Kaartisen kanssa.
Väinö Kähärä palasi Suomeen ja oleskeli synnyinmaassaan vuodet 1934–1946. Hän asui muun muassa Nokialla. Kähärä sävelsi joitakin eritoten Karjalaan liittyviä lauluja, joista pari julkaistiinkin. Karjalan perintö -nimisen laulun levytti Lauri Frestadius (salanimellä Lasse Huurre) Harry Bergströmin sovittamana 1961.
Sotien jälkeen Kähärä muutti takaisin Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi esiintymisiä yksin ja eri orkestereiden kanssa amerikansuomalaisten juhlatilaisuuksissa ja "haaleilla" New Yorkin alueella. Viimeiset vuotensa hän asui Long Islandilla.
Perhe

Kähärä oli avioliitossa Impi (o.s.) Pursiaisen kanssa.
Anders Haugen

Anders Haugen
Anders Haugen (24. lokakuuta 1888 Oslo, Norja – 17. huhtikuuta 1984 Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen mäkihyppääjä.
Telemarkista kotoisin ollut Haugen muutti Yhdysvaltoihin Dilloniin, Coloradoon vuonna 1908. Hänestä tuli heti veljensä Larsin kanssa Yhdysvaltojen parhaita mäkihyppääjiä. Anders Haugen voitti kaksi Yhdysvaltain amatöörimestaruutta ja kaksi ammattilaismestaruutta vuosina 1910, 1920, 1923 ja 1926. Hän hyppäsi Dillonissa kaksi maailmanennätystä. Vuonna 1919 hän hyppäsi 213 jalkaa (64,92 metriä) ja seuraavana vuonna 214 jalkaa (65,23 metriä).
Haugen toimi Yhdysvaltain hiihtojoukkueen kapteenina Chamonixin talviolympialaisissa 1924. Hän sijoittui mäkihypyssä neljänneksi, mutta viisikymmentä vuotta myöhemmin huomattiin, että kilpailun toimitsijat olivat tehneet virheen pistelaskussa ja että Haugen olisi ansainnut kilpailussa kolmannen tilan. 17. syyskuuta 1974 Kansainvälinen hiihtoliitto FIS järjesti Oslossa seremonian, jossa alkuperäisen pronssimitalisti Thorleif Haugin tytär luovutti mitalin Haugenille.
Haugen muutti 1929 veljensä kanssa Kaliforniaan, jossa hän työskenteli Tahoe-järven hiihtokerholla ja hiihtovalmentajana.
Aiheesta muualla

Anders Haugen Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Alonso de Mendoza

| Alonso de Mendoza |
| --- | --- |
 Alonso de Mendozan patsas La Pazissa
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 1500–1515 Garrovillas de Alconétar, Espanja
Kuollut: n. 1553 Turipuani, nykyinen Bolivia
Ammatti:  konkistadori
Alonso de Mendoza oli 1500-luvulla elänyt espanjalainen konkistadori ja La Pazin kaupungin perustaja.
Alonso de Mendoza oli Pedro Jofren poika ja konkistadori Juan de Ávalosin veli.
De Mendoza lähti matkaan 18. helmikuuta 1535 kohti nykyisen Panaman alueella sijaitsevaa Veraguaa tarkoituksenaan jatkaa sieltä kohti Perun valtakuntaa, jonka valloitus oli yksi retken päätavoitteista. Matkan aikana de Mendoza oli perustamassa Quiton kaupunkia ja toimi lyhyen aikaa sen johtajana. Perussa de Mendoza liittyi Francisco Pizarron johtamiin joukkoihin ja taisteli Diego de Almagron johtamia kapinallisia vastaan.
Kun taistelut Perussa olivat rauhoittuneet, de Mendoza siirtyi kapteeni Pedro Anzuresin johtamiin joukkoihin, joiden tarkoituksena oli valloittaa Chunchos-nimellä kutsutut itäiset alueet.
Vuonna 1541 de Mendoza asui La Platassa ja taisteli Pedro Anzuresin johtamissa joukoissa Francisco Pizarron murhanneita almagristeja vastaan. Joukot päihittivät almagristit 16. syyskuuta 1542. Pedro Cieza de León lukee de Mendozan yhdeksi konkistadorien pääkomentajista.
Kun Perun alue oli jälleen rauhoittunut tulivat voimaan Kaarle V:n säätämät uudet lait, joiden mukaan intiaanit teoriassa vapautettiin kaivostöistä ja heidän oli mahdollista saada korvauksia työskentelystään espanjalaisille. Uusilla laeilla kumottiin myös piispojen, luostarien ja sairaaloiden säännöt ja uudet lait heikensivät monien ihmisten asemaa.
Sittemmin de Mendoza palveli useissa eri joukoissa. Pedro de La Gasca maksoi de Mendozalle 2000 peson vuosipalkkaa ja antoi hänelle tehtäväksi vakauttaa Cuzcon ja Charcasin (nykyinen Sucre) väliset alueet siirtomaiksi ja perustaa alueelle keskuskaupunki, joka olisi turvallinen keskus Cuzcon, Charcasin ja Potosín välillä. De Mendoza kokosi joukon uudisasukkaita ja sotilaita ja lopulta 20. lokakuuta 1548 La Pazin kaupunki perustettiin aymaraintiaanien Chuquiabo-nimisen kylän viereen. Nimi Chuquiabo tarkoittaa kultaista perintöä ja aiemmin Francisco Pizarro joukkoineen oli louhinut alueelta suuria määriä kultaa.
De Mendoza nimitettiin La Pazin ensimmäiseksi johtajaksi ja hänen hallintonsa kesti kolme vuotta. De Mendoza sairastui vuonna 1551 ja jäi pois kaupungin hallinnosta. Hän ei kuitenkaan palannut Espanjaan, vaan jäi ilmeisesti Etelä-Amerikkaan. De Mendozan sairastumisen jälkeisistä liikkeistä ei tiedetä suoraan mitään, mutta hänen lähisukulaistensa ja erityisesti veljensä Juan de Ávalosin dokumenttien perusteella tiedetään, että de Mendoza on kuoli noin vuonna 1553.
La Pazin kaupungissa on de Mendozan mukaan nimetty aukio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alonso de Mendoza Wikimedia Commonsissa
Anna Marno

| Anna Marno |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Uran tiedot
Laji:  alppihiihto 
Anna Marno (s. 23. marraskuuta 1992) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Steamboat Springs -seuraa.
Marno kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Beaver Creekissä marraskuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Cortina d’Ampezzon supersuurpujottelussa tammikuussa 2016 oltuaan 30:s.
Andrew Powell

Andrew Powell on walesilaistaustainen säveltäjä, kapellimestari ja muusikko. Hän on työskennellyt paljon jazz-, pop- ja rock-yhtyeiden kanssa ja säveltänyt musiikkia myös elokuviin. Suosituimmat työnsä hän teki 1970- ja 1980-luvuilla.
Elämäkerta

Powell syntyi Surreyssä Englannissa. Hänen vanhempansa olivat walesilaistaustaiset. Kouluvuosinaan Powell opiskeli pianoa, alttoviulua, lyömäsoittimia ja säveltämistä. Myöhemmin hän suoritti musiikin maisterintutkinnon King's Collegessa Cambridgessa.
Powellin ensimmäinen pesti ammattimuusikkona oli Proms-festivaaleilla, missä hän soitti Terry Rileyn ”Keyboard Studiesin”. Sittemmin hän työskenteli useille orkestereille, kuten BBC:n sinfoniaorkesterille. Lisäksi hän soitti jazzyhtye Come to the Edgessä. Vuonna 1972 yhtye levytti Stomu Yamashtan kanssa fuusioalbumin Floating Music.
Powell alkoi pian työskennellä popyhtyeille, joiden albumeille hän teki orkesterisovituksia ja toimi kapellimestarina. Ensimmäinen pesti oli Cockney Rebelin ensimmäinen albumi The Human Menagerie. Seuraavina vuosina Powell vastasi orkestraatiosta mm. Pilotin, Al Stewartin, Ambrosian, Cliff Richardin, Leo Sayerin, Donovanin, David Gilmourin ja Chris Rean albumeilla. Lisäksi hän tuotti Kate Bushin ensimmäisen albumin The Kick Insiden. Albumilta irrotettu single ”Wuthering Heights” nousi Britanniassa listaykköseksi.
Vuodesta 1975 alkaen Powell työskenteli paljon tuottaja Alan Parsonsin kanssa. Hän sovitti ja johti orkesteria yhteensä yhdeksällä The Alan Parsons Projectin albumilla vuosina 1975–1987. Toisinaan Powell myös sävelsi yhtyeelle, jonka albumit olivat 1970- ja 1980-luvuilla hyvin suosittuja ja toivat Powellille kiitosta modernin klassisen ja rockin onnistuneesta yhdistämisestä.
Vuonna 1983 Powell julkaisi albumin Andrew Powell and The Philharmonia Orchestra Play the Best of The Alan Parsons Project, jolla oli The Alan Parsons Projectin kappaleita orkesterimusiikiksi sovitettuna. Powell sävelsi ääniraidan vuonna 1985 julkaistuun Ladyhawke-elokuvaan. Ääniraidan tuotti Parsons. 1990-luvulla Powell työskenteli Parsonsin sooloyhtyeen kanssa ja oli mukana myös sen konserttikiertueilla.
Pop-uransa ohella Powell on pysynyt aktiivisena myös konserttimusiikin parissa. Hän on säveltänyt musiikkia sekä pienille kokoonpanoille että sinfoniaorkesterille ja toiminut kapellimestarina. 2010-luvulla Powell on kirjoittanut lapsille suunnattua oopperaa.
Vuohenpuksiokasvit

| Vuohenpuksiokasvit |
| --- | --- |
 Vuohenpuksio eli jojoba (Simmondsia chinensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicotyledoneae
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Vuohenpuksiokasvit Simmondsiaceae  Tiegh.
Katso myös
   Vuohenpuksiokasvit Wikispeciesissä   Vuohenpuksiokasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuohenpuksiokasvit (Simmondsiaceae) on yhden lajin, vuohenpuksion eli jojoban (Simmondsia chinensis), käsittävä kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Caryophyllales-lahkoon. Lahkon tunnettuja heimoja ovat muun muassa tatar- (Polygonaceae), kohokki- (Caryophyllaceae) ja kaktuskasvit (Cactaceae).
Tuntomerkit

Vuohenpuksio on ainavihanta pensas, jolla on monisoluisia karvoja. Lehdet sijaitsevat vastakkaisina pareina, ja niiden ruoti on tyvestä nivelikäs. Lapa on melko paksu ja ehytlaitainen. Suonitus on lavan tyvestä sen kärkeä kohti nouseva. Pienet kukat ovat yksineuvoisia, ja hede- ja emikukat sijaitsevat eri kasveissa (kaksikotisuus). Kukassa ei ole mesiäistä. Hedekukinto on tavallisesti terminaalinen, verson päässä sijaitseva, ja viuhkomainen. Heteitä on kaksi kertaa niin monta kuin kehälehtiä, ja niiden ponnet ovat paljon palhoja pidempiä. Emikasvissa kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa, ja sikiäin muodostuu kolmesta yhteenkasvaneesta emilehdestä. Vartalot ovat kauttaaltaan nystypintaisia. Sikiäimessä on kolme riippuvaa siemenaihetta. Hedelmä on kota, jota siihen kiinni kasvanut verhiö suojaa; kodan keskipylväs jää jäljelle, kun seinämäliuskat putoavat pois. Siemenen suuri alkio sisältää nestemäistä vahaa. Kasvin kromosomiluku on n = 13.
Levinneisyys

Vuohenpuksio kasvaa Pohjois-Amerikan lounaisosassa Sonoran autiomaassa.
Vuohenpuksio-pensas
Vuohenpuksion hedekukinto.
Luokittelu

Vuohenpuksio on aikaisemmin tavallisesti liitetty puksipuukasveihin (Buxaceae) tai erillisenä heimona niiden yhteyteen. Takhtajan (1997) piti sitä Hamamelididae-alaluokkaan (norkkokasvit, mm. koivu- ja pyökkikasvit) kuuluvana omana lahkonaan (Simmondsiales).
Käyttö

Vuohenpuksion siemeniä on käytetty ravinnoksi ja lääkkeeksi sekä muun muassa kahvin korvikkeeksi. Vuohenpuksio on ainoa kasvi, jonka siemenissä on nestemäistä vahaa ja josta sitä voidaan ottaa helposti talteen. Se on korvannut kaskelotista saadun spermaseetin eli valaanrasveen, jota on käytetty moniin teollisuuden tarpeisiin. Vuohenpuksio on hyvin kuivankestävä ja pitkäikäinen pensas, ja sitä voidaan viljellä kuivimmillakin alueilla.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vuohenpuksiokasvit (Simmondsiaceae)
Kuvia: https://ag.arizona.edu/pima/gardening/aridplants/Simmondsia_chinensis.html (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Simmondsiaceae (englanniksi)
Andrius Mamontovas

Andrius Mamontovas, 2006
Andrius Mamontovas (s. 23. elokuuta 1967 Vilna) on liettualainen muusikko ja lauluntekijä. Mamontovas perusti vuonna 1983 yhtyeen FOJE, joka nousi pian yhdeksi Liettuan tunnetuimmista. Yhtye on julkaissut 16 musiikkialbumia. FOJE:n hajottua Mamontovas on tehnyt menestyksekästä soolouraa, joka on tuonut hänelle useita Liettuan arvostetuimpia musiikkipalkintoja (Bravo-palkinnot). Vuonna 2006 Mamontovas otti osaa Eurovision laulukilpailuun Liettuan suosituimpien muusikoiden muodostaman yhtyeen LT United jäsenenä.
Mamontovas tunnetaan maassaan myös näyttelijänä. Hän on esittänyt Hamletia sekä kotimaassaan että sen rajojen ulkopuolella.
Aiheesta muualla

LT United
My Space
Trig (Arkistoitu – Internet Archive)
Väinö Krohn

Väinö Julias Sakari Krohn (8. maaliskuuta 1891 Helsinki – 4. marraskuuta 1969) oli suomalainen kasvitieteilijä, filosofian tohtori ja lyseon lehtori.
Krohnin vanhemmat olivat professori Kaarle Leopold Krohn ja Helena Julia Cleve. Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917, filosofian maisteriksi 1918 ja filosofian tohtoriksi 1923. Krohn teki tutkimusmatkoja Kuolan niemimaalle 1911, Königsbergiin 1931 ja 1936 sekä Norjaan 1910 ja 1938.
Krohn oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon tuntiopettajana 1929–1935, Helsingin lyseon luonnonhistorian ja maantiedon vt. lehtorina 1935–1937 sekä vanhempana lehtorina Porin lyseossa 1937–1941, Hämeenlinnan lyseossa 1941–1945 ja Turun II lyseossa vuodesta 1945. Hän toimi myös Helsingin yliopiston kansakoulunopettajien jatkokurssien opettajana 1927–1937, Sotakorkeakoulun opettajana 1927–1928, Helsingin yliopiston kansanvalistussihteerinä 1931–1939 ja Turun va. opettajakorkeakoulun opettajana vuodesta 1949.
Väinö Krohn oli naimisissa vuodesta 1916 Lotta Svärd -järjestön alkuvaiheen johtotehtävissä toimineen, filosofian maisteri Greta Hjeltin kanssa, jonka isä oli senaattori August Johannes Hjelt.
Julkaisuja

Über eine am 10. März 1920 beobachtete Haloerscheinung. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 13, 10. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1920
Studien über thermophile Schizomyceten, Helsingin yliopiston väitöskirja. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 21, 3. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1923
Über den in den Wurzelstöcken einiger finnischen Wasserpflanzen vorhandenen Nährwert. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 21, 4. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1924
Über die Möglichkeiten der Verwertung der finnischen Sulfitzelluloseablauge mittels Hefenorganismen. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 23, 8. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1924
Über die Vegetation der Baumstümpfe in Süd-finnland. 1, Die Stirnvegetation. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 23, 2. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1924
Ökologische Betrachtungen über Flechten und Flechtenassoziationen in Südwest-Karelien. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 24, 1. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1924
The principle of the absolute optimum in comparative physiology. Annales Academiae scientiarum Fennicae. Series A 24, 15. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1925
Piirteitä Säkkijärven ja sen ympäristön kasvistosta vuosina 1913 ja 1923. Annales Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 3, 1. Helsinki 1926
Das Wesen der Flechten durch Serum-Reaktionen beleuchtet : vorläufige Mitteilung. Helsinki 1927
Suomen rahkasammalet. Vanamon kirjoja 29. WSOY 1931
Über die Vegetation und Flora des äussersten Schärengürtels Südwest-Kareliens. Annales Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 15. Helsinki 1932
Commentationes Suvirantenses I-II. Helsinki 1933-1934
Eine serodiagnostische Nachprüfung der Sympetalen des Königsberger Stammbaumes. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 4, 9. Helsinki 1933
Sienistä. Helsinki 1933
Studien über Cuscuta halophyta Fr.. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 4, 4. Helsinki 1933
Ruoka-aineiden säilöönpanosta. Helsinki 1934
Kun kasvi lähtee sotapolulle. Tekijä, Helsinki 1936
Pieniä perunan puruja. Helsinki 1936
Commentationes Suvirantenses IV. Helsinki 1939
Ohjeita taistelukaasuja vastaan. Porin Sk. piiri, Pori 1939
Sotilaan kaasutietoa : Varsinais-Suomen suojeluskuntapiirin esikunta. Pori 1939
Palopommeista ja niiden sammutuksesta. Satakunnan lohkon esikunta, Pori 1940
Kss. tietoa suojeluskuntien lääkintämiehistölle : luentomuistiinpanoja. Porin Sk.-piirin esikunta, Pori 1941
Kss. tietoja lääkintämiehistölle. Merivoimien esikunta, Helsinki 1941
Lääkekasveista : (Keräysohjeita) Kahvista, teestä ja niiden korvikkeista. Al Sano-osuuskunta, Helsinki 1942
Aiheesta muualla

Kunnianloukkausjuttu tieteellisestä asiantuntijalausunnosta. Tri Väinö Krohn nostanut kanteen prof. J. L. Liroa vastaan, Uusi Suomi, 08.01.1939, nro 6, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kiista keltaisesta jäkälästä. Tri Väinö J. Krohn väittää prof. J. I. Liron loukanneen hänen tiedemieskunniaansa. Harvinainen juttu raastuvanoikeudessa, Helsingin Sanomat, 29.01.1939, nro 27, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tiedemiesten riidassa päätös. Tri Krohnin kanne prof. Liroa vastaan kumottu, Käkisalmen Sanomat 10.06.1939, nro 64, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
António de Sousa Braga

António de Sousa Braga vuonna 2015.
António de Sousa Braga (15. maaliskuuta 1941 Santo Espírito – 22. elokuuta 2022) oli portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin dehoniaanien papiksi 27. toukokuuta 1970 ja nimitettiin Angran hiippakunnan johtoon 9. huhtikuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Aurélio Granada Escudeiro, jota avustivat João Alves ja Arquimínio Rodrigues da Costa.
Vindånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Vindånin vesistö (ruots. Vindåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 69) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Vindånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 304 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Vindån. Joki laskee Itämereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.