stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simons’ BASIC
Toteutus

Simons’ BASIC sisältää 114 käskyä, komentoa tai muuta varattua sanaa. Laajennus on pakattu ROM-moduuliin. Moduuli kiinnitetään koneeseen virran ollessa koneesta pois kytkettynä. Kun kone käynnistetään, lisäkäskyt ja -komennot ovat käytössä, käyttöliittymän värit ovat muuttuneet ja käytössä oleva muisti pienentynyt 8:lla kilotavulla.
Ohjekirjassa Simons’ BASIC:in käskyt ja komennot on ryhmitelty 11 ryhmään. Ryhmät ovat seuraavat: ohjelmoinnin apukomennot (programming aids), syötteen tarkastus ja tekstin käsittely (input validation and text manipulation), laskennan aputoiminnot (extra numeric aids), levykekomennot (diskette commands), grafiikka (graphics), kuvaruudun käsittely (screen manipulation), MOB-grafiikka (sprite and user-defined graphics), ohjelmoinnin rakenteet (structured programming), virhetilanteiden käsittely (error trapping), musiikki (making music), syöttölaitteiden käsittely (read functions).
Simons’ BASIC -moduuli.
American Express

| American Express |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
ISIN:  US0258161092
Perustettu:  1850
Toimitusjohtaja:  Kenneth Chenault
Kotipaikka:   New York, USA
Toimiala:  luottoyhtiöt
Tuotteet:  maksujärjestelmät
Liikevaihto:  33,80 mrd. USD (2012)
Liikevoitto:  6,451 mrd. USD (2012)
Henkilöstö:  73 000 (2013)
Kotisivu:  www.americanexpress.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
American Express-kortti
American Express, lyhyesti Amex, on yhdysvaltalainen rahoitusalan yritys, joka tunnetaan parhaiten luottokortistaan ja matkasekeistään. Yrityksellä on noin 73 000 työntekijää. American Express -maksukorttien haltijoita on 88 miljoonaa, ja ne käyvät lähes 10 miljoonassa jäsenliikkeessä. American Express kuuluu Dow Jones Industrial Average -indeksiin, ja se oli vuoden 2013 Fortune 500 -listalla sijalla 95. Yrityksen pääkonttori sijaitsee New Yorkissa.
Historiaa

American Expressin perustivat vuonna 1850 Henry Wells, William Fargo ja John Butterfield Yhdysvalloissa tavarankuljetusalan yhtiöksi.
1850: American Express perustetaan tavarankuljetusyhtiönä
1882: American Express lanseeraa maksuosoitukset (money order)
1891: American Express lanseeraa maailman ensimmäiset matkasekit
1915: American Express aloittaa matkailualan liiketoiminnan
1958: Ensimmäiset American Express -luottokortit (valmistettu kartongista)
1959: Muoviset American Express -luottokortit
1966: American Express Gold Card
1979: American Express aloittaa Suomessa
American Express -kortit Suomessa

Suomessa tarjolla olevat Amex-kortit ovat maksuaikakortteja, joilla ei ole luotto-ominaisuutta.
American Express -kortit Suomessa > Basic Card

Kortilla ei ole vuosimaksua. Sillä ei saa mitään erityisetuja, jotka kuuluvat muihin kortteihin.
American Express -kortit Suomessa > Green Card

Kortin vuosimaksu on 70 €. Vuosimaksu sisältää pääsyn palkinto-ohjelmaan. Siinä kortilla tehdyt ostokset kerryttävät pisteitä, joilla voi lunastaa tavara- ja palvelupalkintoja. Myös rinnakkaiskortit ovat mahdollisia tästä luokasta ylöspäin.
American Express -kortit Suomessa > Gold Card

Kortin vuosimaksu on 210 €. Tähän korttiin kuuluu palkinto-ohjelman lisäksi muun muassa Priority Pass -lounge-kanta-asiakaskortti ja matkavakuutus. Vuodesta 2020 alkaen Gold Cardin on saanut myös metallisena.
American Express -kortit Suomessa > Platinum Card

Kortin jäsenyysmaksu on 700€ vuodessa, ja se on haettavista korteista korkeatasoisin. Etuuksiin kuuluu:
Rajoittamaton pääsy Priority Pass -lentokenttäloungeihin, Membership Rewards -palkinto-ohjelma
Pisteet kaikista ostoksista. 1 € = 1 piste.
Kattava ja monipuolinen matkavakuutus vaativiin tarpeisiin
Osto- ja palautusturva
Platinum Matkapalvelu
Palkintopisteiden käyttö Platinum Matkapalvelun matkojen maksamisessa
VIP-edut partneriohjelmien kautta
Kansainvälinen Amor-shopping-ohjelma
Taste of Platinum- ja Night Club Priority -ohjelmat
Pääsy Platinum-tapahtumiin
Travel Online
Live Nation -lippuja ennakkoon
MyUs.com
Selects-tarjouksia
Platinum news, Platinum eNews, Departures-aikakauslehti, American Express Vacations Worldwide Cities&Resorts, Fine Hotels & Resorts, Small Luxury Hotels of the World
American Express -kortit muualla

American Expressin maksukortit Yhdysvalloissa ovat maksuaikakortteja, varsinaisia luottokortteja ja ladattavia prepaid-kortteja.
Vuosina 1987–2009 American Express myönsi luottokortteja tuotenimellä Optima. Vuodesta 2014 alkaen tarjolla on ollut EveryDay-kortti.
American Express -kortit muualla > Black Card eli Centurion Card

Korttia ei voi erikseen hakea, vaan se luovutetaan tarkkojen kriteerien mukaan. Kortteja myönnetään sekä yksityiseen että yrityskäyttöön. Korttia ei voi saada kaikissa maissa; Yhdysvaltojen ulkopuolella korttia tarjoavat American Expressin konttorit muun muassa Kanadassa, Meksikossa sekä osassa Euroopan ja Aasian maita. Vuosittaiset kulutusvaatimukset ovat arviolta noin 250 000 Yhdysvaltain dollaria.
Kortti valmistetaan titaanista, ja sen jäsenyysmaksu on maasta riippuen muutamia tuhansia euroja tai dollareita vuodessa. Kortinhaltijat voivat esimerkiksi täysihintaisia lentolippuja ostaessaan saada lisukkeeksi ilmaisia lippuja tai ykkösluokan lipun kakkosluokan lipun hinnalla. Lisäksi he pääsevät lentokentillä sijaitseville klubeille ja muihin VIP-tiloihin, saavat alennusta lukuisissa luksushotelleissa ja ovat oikeutettuja saamaan erilaisia ostospalveluita. Kortinhaltijoista suurin osa on miehiä, joiden omaisuus on keskimäärin 4,5 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta American Express Wikimedia Commonsissa
Socket 940

| Socket 940 |
| --- | --- |

Tiedot
Tyyppi:  ZIF
Socket 940 on pääasiassa AMD:n käyttämä palvelintietokoneisiin tarkoitettu suoritinkanta, jota käytetään Opteron-prosessorien kanssa. Koska palvelimien täytyy olla vakaita, hyväksyy Socket 940 vain virheenkorjauskoodia (ECC) tukevat DDR-muistit (Socket AM2 käyttää DDR2:ta). Socket 940 -kantaa käyttäen on valmistettu kahdeksaa prosessoria tukevia emolevyjä.
Socket 940 -kantaa käyttävät myös tietyt AMD Athlon FX -prosessorit (FX-51, FX-53), jolloin kokoonpano tarvitse ECC-tuellisia DDR-muisteja.
Socket AM2:ssa on myös 940 pinniä, mutta Socket 940 ja AM2 eivät ole yhteensopivia sillä Socket AM2 käyttää DDR2- ja Socket 940 DDR(1)-muisteja.
Sojuz 37

Sojuz 37 oli Neuvostoliiton Sojuz-lento Saljut 6 -avaruusasemalle.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 23. heinäkuuta 1980 ja paluu noin 79 vuorokautta myöhemmin, 11. lokakuuta 1980. Lennon radiokutsu oli Terek (Терек).
Miehistö

Meno
Viktor Gorbatko
Phạm Tuân (Vietnam)
Paluu
Leonid Popov
Valeri Rjumin
Soppeenharjun koulu

| Soppeenharjun koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Tornitie 1, 33430 Vuorentausta
Koordinaatit:  61.5396°N, 23.5974°E
Tyyppi:  suomenkielinen yläkoulu
Lakkautettu:  2017
Rehtori:  Päivi Anttila, apulaisrehtori Olli-Pekka Mikkola
Luokat:  7–10
Oppilaita:  noin 380 (2016)
Soppeenharjun koulu oli Ylöjärven Vuorentaustassa sijainnut luokat 7–9 käsittänyt yläkoulu. Vuonna 2016 koulussa oli noin 380 oppilasta ja noin 40 opettajaa.
Soppeenharjun koulun toiminta alkoi syksyllä 1989 väliaikaisissa tiloissa Metsäkylän vanhalla koululla. Oman koulurakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1994, ja toiminta siellä alkoi vuoden 1995 syksyllä.
Vuonna 2016 koulun rehtorina toimi Päivi Anttila. Ylöjärven kaupungin lisäopetusluokka eli 10. luokka sekä erityisopetuksen Sorvi-luokka kuuluvat koulun alaisuuteen.
Soppeenharjun koulu yhdistettiin vuonna 2017 Vuorentaustan koulun kanssa uudeksi Vuorentaustan kouluksi.
Simopekka Nortamo

| Simopekka Nortamo |
| --- | --- |
 1956
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. toukokuuta 1927 Helsinki
Kuollut: 17. joulukuuta 2003 (76 vuotta) Espoo
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  toimittaja
Simopekka Nortamo (22. toukokuuta 1927 Helsinki – 17. joulukuuta 2003 Espoo) oli suomalainen toimittaja jonka ura kesti yli 40 vuotta 1940-luvun lopulta 1990-luvun alkuun. Hän toimi Helsingin Sanomien päätoimittajana 1970- ja 1980-luvulla.
Nortamo oli vuodesta 1953 Viikkosanomien palveluksessa ensin kirjeenvaihtajana ja kuvatoimittajana ja sitten vuosina 1958–1966 toimitussihteerinä ja päätoimittajana. Helsingin Sanomissa Nortamo oli ensin sunnuntailehden toimituspäällikkönä 1969–1971 ja sitten koko lehden toimituspäällikkönä 1971–1976. Vuosina 1976–1989 hän oli Helsingin Sanomien uutispäätoimittajana ja viimeiset kolme vuotta ennen eläkkeelle jäämistään 1992 erityistehtävissä.
Nortamo sai Valtion journalistipalkinnon vuonna 1993. Hän kuoli joulukuussa 2003 Jorvin sairaalassa Espoossa lyhyen sairauden jälkeen.
Simopekka Nortamo sai vuonna 1994 Vapaa-ajattelijain liiton Väinö Voipio -palkinnon.
Kirjallisuutta

Blåfield, Antti: ”Keijo Kylävaara ja Simopekka Nortamo: rintamamies ja jumala”, Loistavat Erkot. Patruunat ja heidän päätoimittajansa, s. 271.  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-28256-3.
Aiheesta muualla

Simopekka Nortamon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Kulha, Keijo K.: / Nortamo, Simopekka (1927–2003). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  16.3.2016. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Sopot (täsmennyssivu)

Sopot on usean paikan nimi:
Sopot, Lovetšin alueella Bulgariassa
Sopot, kaupunki Plovdivin alueella Bulgariassa
Sopot, kaupunki Puolassa
Sopot, joki Puolassa
Sopot, kunta Romaniassa
Sopot, kunta Serbiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sopot”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sojuz 32

Sojuz 32 oli  Neuvostoliiton Sojuz-lento Saljut 6 -avaruusasemalle.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 25. helmikuuta 1979 ja paluu noin 108 vuorokautta myöhemmin, 13. kesäkuuta 1979.  Lennon radiokutsu oli Protoni (Протон ).
Miehistö

Meno
Vladimir Ljahov, päällikkö
Valeri Rjumin
Tämä miehistö palasi 19. elokuuta 1979 Sojuz 34 -aluksella.
Sojuz 32 palasi maahan tyhjänä.
Sojuz 33

Sojuz 33 oli  Neuvostoliiton Sojuz-lento Saljut 6-avaruusasemalle.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 10. huhtikuuta 1979 ja paluu noin kaksi vuorokautta myöhemmin, 12. huhtikuuta 1979.  Lennon radiokutsu oli Saturnus (ven. Сатурн). Sojuz 33:n telakoituminen avaruusasemaan epäonnistui teknisten ongelmien takia. Myös laskeutumisessa oli ongelmia aluksen jarruraketin kanssa ja aluksen altistuessa 10 g:n kiihtyvyydelle laskeutumisessa.
Miehistö

Meno
Nikolai Rukavišnikov, päällikkö
Georgi Ivanov, Bulgaria
Sirkkajärvi (Ylitornio, Lohijärvi)

| Sirkkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°27′49″N, 24°20′16″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  uoma Tengeliönjokeen 
Järvinumero:  67.923.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  74,9 m  
Rantaviiva:  1,284 km  
Pinta-ala:  6,837 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSirkkajärvi 
Sirkkajärvi  on Lapissa Ylitorniolla Lohijärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,8 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Lohijärven alueella (67.92), jonka Tengeliönjoen alueeseen (67.923) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 74,9 metriä mpy.
Sojuz 36

Lennon tunnus
Sojuz 36 oli Neuvostoliiton Sojuz-lento Saljut 6 -avaruusasemalle.
Laukaisu tapahtui Baikonurin kosmodromilta 26. toukokuuta 1980 ja paluu noin 66 vuorokautta myöhemmin, 31. heinäkuuta 1980. Lennon radiokutsu oli Orion (Орион).
Miehistö

Meno
Valeri Kubasov
Bertalan Farkas, Unkari
Paluu
Viktor Gorbatko
Phạm Tuân, Vietnam
BBC Radio 1 Live in Concert

| BBC Radio 1 Live in Concert Hawkwind |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 28. syyskuuta 1972
 Julkaistu: lokakuu 1991
 Tuottaja(t): Jeff Griffin
 Tyylilaji: heavy rock progressiivinen rock space rock
 Kesto: 59.50
 Levy-yhtiö: Windsong International
Hawkwindin live/arkistomateriaali muut julkaisut
| Hawkwind Anthology 1985 | BBC Radio 1 Live in Concert 1991 | The Friday Rock Show Sessions 1992 |
BBC Radio 1 Live in Concert on Hawkwindin vuonna 1972 BBC:lle nauhoitetun konsertin CD-julkaisu. Se sisältää kokonaisen konsertin editoimattomana mono-versiona. Tämä sekä kansainvälisissä lähetyksissä käytetty editoitu stereo-versio julkaistiin remasteroituna vuonna 2010 nimellä Hawkwind at the BBC 1972.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Countdown | Stacia/Dunkley | 1.00 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Born To Go | Calvert/Brock | 11.15 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Black Corridor | Moorcock | 2.30 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Seven By Seven | Brock | 7.05 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Brainstorm | Turner | 10.38 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Electronic No 1 | Dik Mik/Dettmar | 2.30 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Master Of The Universe | Turner/Brock | 7.22 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Paranoia | Brock/Hawkwind | 5.55 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Earth Calling | Calvert | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Silver Machine | Calvert/Brock | 4.45 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Welcome To The Future | Calvert | 2.03 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Announcements | Hawkwind | 1.00 |  |  |  |  |  |  |
Taustatietoa

Konsertti nauhoitettiin 28. syyskuuta 1972 Lontoon Paris-teatterissa.
Alkuperäinen lähetyspäivämäärä oli 14. lokakuuta 1972.
Tämä versio sekä parempilaatuinen kansainvälisissä lähetyksissä käytetty, mutta editoitu stereo-versio julkaistiin remasteroituna vuonna 2010 nimellä Hawkwind at the BBC 1972.
Muusikot

Dave Brock: kitara, laulu
Nik Turner: saksofoni, huilu, laulu
Lemmy Kilmister: basso, laulu
Dik Mik: audiogeneraattori
Del Dettmar: syntetisaattori
Simon King: rummut
sekä:
Stacia: kuulutukset
Andy Dunkley: kuulutukset
BBC Radio 3

| --- | --- |
BBC Radio 3

Kuuluvuus:: Valtakunnallinen

Slogan:: "As long as it takes."
Perustettu:: 29. syyskuuta 1946
Tyylilaji:: Klassinen, jazz, ooppera
Omistaja:: BBC
Kotisivu:: BBC Radio 3
BBC Radio 3 on BBC:n omistama radiokanava, jolla esitetään pääasiassa klassista musiikkia. Kanavan motto on "As long as it takes".
Historia

Kanava aloitti 29. syyskuuta 1946 nimellä The BBC Third Programme, ja nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa 30. syyskuuta 1967, jolloin myös muille kolmelle BBCn pääradiokanavalle annettiin nimet Radio 1, Radio 2, Radio 4.
Ohjelmisto

BBC Radio 3:n ohjelmisto sisältää klassista musiikkia, oopperaa, jazzia ja draamoja, joissa esitetään erityisesti William Shakespearen näytelmiä. Vuonna 2007 kanava vähensi suoria konserttilähetyksiä. Nykyisin konsertit ovat yleensä nauhoitettuja, ja näitä konsertteja tallennetaan yleensä julkisista musiikkitapahtumista.
Radio 3:n pitkäikäisimpiin ohjelmiin kuuluu Composer of the Week, jota esitetään nykyisin klo 12.00 ja uusintana samana iltana klo 20.45. Ohjelma kestää tunnin viitenä päivänä viikossa, jona aikana esitetään vain tietyn säveltäjän musiikkia.
Toinen pitkään jatkunut ohjelma on vuonna 1997 aloittanut Private Passions – viikoittainen haastatteluohjelma, jota juontaa Michael Berkeley.
Radio 3:a voi kuunnella nykyisin ympäri maailmaa internetin välityksellä, Britanniassa DAB-radioiden kautta sekä antenniverkon digilähetysten kautta.
Aiheesta muualla

BBC Radio 3:n kotisivut. (englanniksi)
BBC Radio 3:n fanisivut. (englanniksi)
Entinen BBC Radio 3 -logo.
BBC Radio 3:n vanha tunnus, joka vaihdettiin syyskuussa 2007.
Soijarouhe

Tummaa soijarouhetta
Soijarouhe on teksturoitua soijapavuista valmistettua kasviproteiinia (TVP = textured vegetable protein) jota käytetään ihmisravintona lihankorvikkeena jauhelihan tapaan. Sitä käytetään myös kotieläinten rehuna tyydyttämään niiden valkuaistarvetta.
Soijarouhe säilyy hyvin ja siinä on proteiinia noin 49 prosenttia painosta, minkä vuoksi sitä käytetään korvaamaan lihaa. Soijarouhe sisältää myös runsaasti kalsiumia, rautaa ja sinkkiä. Soijarouheen sisältämä fytiinihappo estää kuitenkin voimakkaasti kalsiumin, raudan ja seleenin imeytymistä sekä jonkin verran myös sinkin imeytymistä.
Soijarouhe valmistetaan leikkaamalla soijapavut hiutaleiksi, joista poistetaan öljy uuttamalla heksaaniliuottimen avulla. Kun liuotin on poistettu haihduttamalla, rasvattomista hiutaleista saadaan käyttökelpoista soijaproteiinia. Hiutaleet voidaan myös jauhaa soijajauhoksi jossa myös on runsaasti proteiinia.
Käyttö

Soijarouhetta käytetään jauhelihan tavoin muun muassa murekkeisiin, pihveihin, peruna- ja makaronilaatikoihin, lasagneen, pizzoihin ja pataruokiin. Sillä joko korvataan koko liha tai käytetään sen lisänä. Tyypillinen valmistustapa on liottaa soijarouhe mausteliemessä ennen paistamista. Soijarouheen voi kuitenkin valmistaa myös lisäämällä se kuivana pannulle ja paistamalla öljyssä sekä mausteissa ja lisäämällä vettä pannulle sitä mukaa, kun rouhe imee nestettä. Soijarouhetta voi myös keittää, esimerkiksi lisäämällä sellaisenaan keittoihin.
Soijarouhe ei itsessään maistu juuri miltään, joten mausteita lisätään usein halutun lopputuloksen varmistamiseksi. Soijarouhe imee itseensä helposti aromeja ja makuja ruoanlaittoprosessin aikana. Jotta soijarouhe maistuisi lihan kaltaiselta, siihen voi lisätä glutamaattia esimerkiksi soijakastikkeen muodossa.
Soijarouhetta voi käyttää myös leivonnaisiin, esimerkiksi korvaamalla neljännes vehnäjauhoista soijarouheella. Sitä voi lisätä sellaisenaan myös jugurtteihin ja mysleihin.
Keveytensä ja korkeiden ravintopitoisuuksien vuoksi soijarouhe sopii retkimuonan raaka-aineeksi, sillä repussa on kevyintä kantaa kuivattuja elintarvikkeita, joihin lisätään vesi ennen valmistusta.
Soijarouheesta on valmistettu myös tonnikalaa jäljittelevä valmiste.
Ympäristövaikutukset

Soijarouheen valmistuksen ilmastopäästöt ovat 320 grammaa kasvihuonekaasuja / 100 g soijarouhetta.
Soijarouheesta valmistettu pihvi, jonka punertava väri on peräisin punajuuresta.
Soppeenmäen radiomasto

Soppeenmäen radiomasto.
Soppeenmäen radio- ja televisiomasto on Ylöjärven Soppeenmäelle vuonna 1960 valmistunut linkkitorni. Betoniosan korkeus on 67,5 metriä ja sen kannattaman metallisen masto-osan alkuperäinen korkeus oli 150 metriä. Maston korkeus oli 388 metriä merenpinnasta. Soppeenmäen masto oli 1960- ja 1970-luvulla Yleisradion päälähetinasemana Pirkanmaalla. 1980-luvun alussa sen korvasi Teiskoon rakennettu uusi Teiskon radio- ja televisioasema. Tässä yhteydessä Soppeenmäen mastoa lyhennettiin lähes 100 metrillä, jolloin rakennelman yhteiskorkeudeksi jäi 124 metriä maanpinnasta ja 288 metriä merenpinnasta. Analogiset televisiolähetykset jatkuivat Soppeenmäen asemalta vuoteen 2007 saakka ja radiolähetykset jatkuvat edelleen. Masto on nykyisin Digitan omistuksessa.
Sobraliat

| Sobraliat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Epidendroideae
Suku::  Sobraliat Sobralia  Ruiz & Pav. (1794)
Katso myös
   Sobraliat Wikispeciesissä   Sobraliat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sobraliat (Sobralia) on kämmekkäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku.
Suvussa on noin 140 lajia, jotka kasvavat trooppisilla alueilla Meksikosta Etelä-Amerikkaan. Sobralioiden kukat muistuttavat katleijan kukkaa, mutta kukoistavat vain lyhyen aikaa. Sekä kasvin että kukan koko vaihtelee suuresti, kukat ovat halkaisijaltaan 5–25 cm. Lehdissä erottuvat lehtisuonet selvästi, varsi muistuttaa kaislaa.
Lajeja

sobralia Sobralia macrantha
Sobralia decora
Sobralia dichotoma
Sobralia fragrans
Sobralia macrophylla
Sobralia ruckeri
Aiheesta muualla

Growing Sobralias (englanniksi) American Orchid Society
Adygeia

Adygeia on Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Kaukasiassa Itä-Euroopassa sisämaassa lähellä Mustanmeren rannikkoa Kuban- ja Laba-jokien sekä Kaukasuksen välissä. Tasavaltaa ympäröi joka puolelta Krasnodarin aluepiiri.
Historia > Varhaisempaa historiaa

Adygeita kutsuttiin yleisesti tšerkesseiksi aina 1900-luvun alkuun asti. Alue kuului 800- ja 900-luvuilla Alanian valtioon ja tuona aikana alueelle muodostui adygei-tšerkessiläinen ”kantakansa”. Mongolit valloittivat adygeiden asuinalueet 1200-luvulla.
Historia > Osana Tšerkessiaa

Alue kuului sittemmin Tšerkessian valtioon, joka käsitti laajan alueen Länsi-Kaukasiasta, aina Asovanmereltä Georgian Mustanmeren rannikolle asti. Valtion pääkaupunkina oli Mustanmeren rannikkokaupunki Sotši. Tšerkessia oli vuosisatojen ajan Kabardian poliittisen vaikutuksen alaisena. Lisäksi se oli ajoittain Turkin suojeluksen alainen. Adygeit käännytettiin kristinuskosta islamiin 1700-luvuilla Osmaanien valtakunnan taholta.
Historia > Osana Venäjän keisarikuntaa

Venäjän keisarikunta ryhtyi valloittamaan aluetta 1800-luvun alkupuolella, mutta vasta 1858 Venäjä sai valloitettua Tšerkessian. Tämän jälkeen seurasi Tšerkessian tuhoaminen, jonka seurauksena peräti 90 % tšerkessikansasta (johon adygeitkin tuolloin luettiin) joko tapettiin tai ajettiin pois kotimaastaan. Suurin osa, yli 400 000 henkeä, vaelsi 1858–1864 Turkin alueelle, jossa heidät asutettiin eri puolille valtakuntaa. Loput 10 % onnistuivat säilymään lähinnä Kaukasian vuoristoalueilla.
Historia > Osaksi Neuvostoliittoa

Adygeit taistelivat venäläisiä vastaan myös Venäjän vallankumouksen ja sisällissodan yhteydessä. Tosin tuolloin he taistelivat ajoittain ”valkoisten” venäläisten kanssa bolševikkeja vastaan. Adygeia julistautui itsenäiseksi 1917, mutta bolševikit valloittivat maan seuraavana vuonna. Neuvostohallitus perustettiin Maikopiin tammikuussa 1918 ja saman vuoden toukokuussa perustettiin Kubanin-Mustanmeren neuvostotasavalta, joka sittemmin liitettiin Venäjän neuvostotasavaltaan.
Tšerkessien (Adygeiden) autonominen alue perustettiin 24. elokuuta 1922 ja 13. elokuuta 1928 se nimettiin uudelleen Adygeiden autonomiseksi alueeksi, jonka pääkaupunki oli Krasnodar. Alueen rajoja muutettiin 1936, jolloin Krasnodar jäi alueen ulkopuolelle ja Maikopista tuli pääkaupunki. Samalla Adygeiden autonominen alue tuli kuulumaan Krasnodarin aluepiiriin.
Historia > Toinen maailmansota

Toisen maailmansodan aikana saksalaiset valloittivat Adygeiden autonomisen alueen loppukesästä 1942. Pääkaupunki Maikop siirtyi saksalaisille 8. elokuuta 1942. Neuvostoliitto valtasi alueen takaisin seuraavana vuonna.
Historia > Osana Venäjän federaatiota

Neuvostoliiton alettua hajota Adygeiden autonominen alue julistautui Adygean tasavallaksi 3. heinäkuuta 1991 ja jäi Venäjän federaation yhteyteen. Tasavallan ensimmäiseksi presidentiksi valittiin tammikuussa 1992 Aslan Džarimov. Presidentti, Hazret Sovmen, valittiin 13. tammikuuta 2002 ja hänen seuraajansa Aslan Thakušinov vuoden 2006 lopussa.
Sovmen ja muu Adygeian poliittinen eliitti on kansallisuudeltaan adygeita. Tämän vuoksi tasavaltaan on perustettu oppositiopuolue, Slaavilainen unioni, joka väittää että etnisiä venäläisiä syrjitään Adygeiassa. Slaavilainen unioni on ehdottanut Adygeian liittämistä Krasnodarin aluepiiriin, mutta puolueen ehdotus on saanut vain vähän kannatusta Venäjän federaation johdossa, Kremlissä.