stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pim Fortuyn
Näkemykset islamista ja maahanmuuttopolitiikasta

Elokuussa 2001 Rotterdams Dagblad -sanomalehdessä Fortuyn puhui "kylmästä sodasta" islamia vastaan.
9. helmikuuta 2002 hän antoi Volkstrant-sanomalehdessä lausunnon, jonka mukaan 16 miljoonan asukkaan Alankomaissa on jo tarpeeksi ihmisiä, ja 40 000 turvapaikanhakijan ottaminen joka vuosi tulisi vähentää neljäsosaan.  Hän myös sanoi, että mikäli olisi seuraavassa hallituksessa, hän ajaisi erityisen tiukkaa maahanmuuttopolitiikkaa, mutta kuitenkin myöntäisi kansalaisuuden suurelle osalle laittomista siirtolaisista.
Fortuynin mukaan kaikki jo Alankomaissa asuvat ihmiset saisivat jäädä, mutta hän korosti erityisesti, että maahanmuuttajien tulisi sopeutua yhteiskuntaan ja syrjäyttää heidän omat, vanhakantaiset näkemyksensä esimerkiksi ihmisoikeuksista. Hänen mielestään jatkuva muslimien virtaaminen maahan uhkasi hollantilaisen yhteiskunnan vapaamielisyyttä. Hänen mukaansa muslimien kulttuurissa ei ole koskaan tapahtunut minkäänlaista uudistumista tai nykyaikaistumista, esimerkiksi näkemyksissä demokratiasta sekä naisten ja seksuaalivähemmistöjen asemasta. Hän pelkäsi, että lopulta liberaali hollantilainen lainsäädäntö korvautuisi islamilaisella šarialailla, jossa huorintekijöitä kivitettäisiin ja varkailta katkottaisiin kädet.
Muita näkemyksiä

Fortuyn ei omien sanojensa mukaan ollut oikeisto- eikä vasemmistolainen. Hän toivoi politiikkaan enemmän avoimuutta, ja ilmaisi vastenmielisyytensä valtion sosialismia kohtaan. Hän myös kritisoi mediaa kutsumalla sitä "hallituksen siamilaiseksi kaksoseksi".
Fortuynilla oli vapaamielisiä näkemyksiä huumeista, samaa sukupuolta olevien avioliitosta ja eutanasiasta.
Fortuyn ehdotti laivaston ja ilmavoimien yhdistämistä ja maavoimien lakkauttamista. Hän halusi uudistaa asevelvollisuutta ja tarjota nuorille mahdollisuuden valita armeijan sijaan siviilipalvelus, joka voitaisiin suorittaa esimerkiksi sairaalassa tai vanhainkodissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pim Fortuyn Wikimedia Commonsissa
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Taistolaisuuden harmaa kirja

| Taistolaisuuden harmaa kirja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Heikki Mäki-Kulmala
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Pilot-kustannus (Tarvepainate)
Julkaistu:  2004
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  155
ISBN:  952-464-183-6

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Taistolaisuuden harmaa kirja on Heikki Mäki-Kulmalan vuonna 2004 julkaisema kirja taistolaisuudesta. Teos on vastine Ilkka Kylävaaran Taistolaisuuden mustalle kirjalle.
Aiheesta muualla

Veli-Pekka Leppänen: Seitsemänkymmenluvun kummajainen. Helsingin Sanomat 4.12.2004.
Kai Hirvasnoro: Taistolaisten aatteen hurmio ja luopumisen tuska. Kansan Uutisten Viikkolehti, joulukuu 2004.
Timo Kallinen: Harmaa Heikki[vanhentunut linkki]. Tiedonantaja 28.1.2005.
Iso-Kotanen (Jämsä)

| Iso-Kotanen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°01′48″N, 24°48′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kertejoen valuma-alue (35.69)
Laskujoki:  Kotasenoja 
Järvinumero:  35.694.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,1 m  
Rantaviiva:  1,371 km  
Pinta-ala:  10,181 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso-Kotanen 
Iso-Kotanen  on Keski-Suomessa Jämsässä Vedenpään kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,2 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Syväojan valuma-alueeseen (35.694) se kuuluu.
Salmijärvet (Keuruu)

| Salmijärvet |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°03′58″N, 24°50′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kertejoen valuma-alue (35.69)
Laskujoki:  oja alempaan Salmijärveen 
Järvinumero:  35.694.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  146,2 m  
Rantaviiva:  0,703 km  
Pinta-ala:  2,962 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSalmijärvet 
Salmijärvet  on Keski-Suomessa Keuruulla Roosinpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Syväojan valuma-alueeseen (35.694) se kuuluu.
Tommi Toivola

Tommi Tapani Toivola (s. 11. huhtikuuta 1971 Kajaani) on Elinkeinoelämän keskusliiton Hallinto-vastuualueen johtaja ja toimitusjohtajan sijainen. Toivola on työskennellyt EK:ssa vuodesta 2009 alkaen ja on aiemmin vastannut EK:n hallinnon lisäksi muun muassa EK:n yrityslainsäädäntöön ja yritysrahoitukseen liittyvästä edunvalvonnasta. Hän on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1994 ja saanut varatuomarin arvonimen vuonna 1995. Toivola valmistui ylioppilaaksi Kuopion Lyseon lukiosta 1990.
Toivola työskenteli ennen EK:ta Helsingin pörssissä vuosina 1996–2008 ja toimi mm. pörssin konsernilakimiehenä ja kaupankäynnistä, välittäjä- ja yhtiöpalveluista, listautumisista sekä pohjoismaisten listayhtiöpalveluiden kehittämisestä vastaavana apulaisjohtajana.
Toivola on toiminut lukuisissa eri luottamustehtävissä ja julkishallinnon työryhmissä. Toivola on muun muassa Kansaneläkelaitoksen hallituksen jäsen vuodesta 2020 alkaen, Finnveran hallintoneuvoston jäsen vuodesta 2015 alkaen ja Suomen Elinkeinoelämän Keskusarkiston (ELKA) säätiön hallituksen varapuheenjohtaja vuodesta 2020 alkaen. Toivola on poliittisesti sitoutumaton.
Puustinen

Puustinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aki Puustinen (s. 1972), kenraali
Anu Puustinen (s. 1974), arkkitehti
Eino Puustinen (s. 1996), pesäpalloilija
Jami Puustinen (s. 1987), jalkapalloilija
Juudas Puustinen, oik. Albert Johannes Hämäläinen, (1874–1934), kirjailija
Juuso Puustinen (s. 1988), jääkiekkoilija
Kaarina Puustinen (1908–2001), kirjastonhoitaja ja lastenkirjailija
Leo Puustinen (s. 1951), upseeri ja eversti evp.,  Kuopion sotilasläänin komentaja
Pekka Puustinen (s. 1980), taloustieteilijä, Ilmarisen johtaja
Pekka Puustinen, Karjalainen-lehden toimittaja
Pekka Puustinen (s. 1963), diplomaatti
Reino Puustinen (1920–2011), kuvanveistäjä
Risto Puustinen (s. 1959), jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja
Timo Puustinen (1909–1962), Mannerheim-ristin ritari
Timo  Sakari Puustinen (s. 1979), elokuvaohjaaja
Valtteri Puustinen (s. 1999), jääkiekkoilija
Viljo Puustinen (1888–1971), kihlakunnantuomari ja heimoaktivisti
Kuvitteellisia henkilöitä

Tero Puustinen, televisiosarjassa Salatut elämät
Tyyne Puustinen, televisiosarjassa Salatut elämät
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Voluntarismi

Voluntarismi (lat. voluntas, ”tahto”, ”halu”; myös ”mielivaltaisuus”) on filosofinen koulukunta, joka pitää tahtoa eli pyrkimistä ihmisen ymmärryksen perustana (tieto-opillinen voluntarismi, vastakohtana intellektualismille ja emotionalismille), kaiken kaikkein syvimpänä olemuksena ja koko todellisuuden syynä (metafyysinen voluntarismi) tai ihmisen mielen peruskykynä, jossa ajattelu ja tunteet kuuluvat tahdolle (psykologinen voluntarismi).
Termin voluntarismi esitteli filosofiseen kirjallisuuteen ensimmäisenä Ferdinand Tönnies ja sitä ovat käyttäneet erityisesti Wilhelm Wundt ja Friedrich Paulsen.
Keskiajan voluntarismi

Keskiajan filosofian voluntarismi yhdistetään ennen kaikkea Johannes Duns Scotukseen. Sen katsotaan painottaneen Jumalan tahtoa ja ihmisen tahdon vapautta.
Metafyysinen voluntarismi

Metafyysisen voluntarismin keskeinen toimija on ollut Arthur Schopenhauer. Hänen ajattelussaan tahto ei ole järjellinen, vaan enemmänkin järjetön, hyödytön ja synkkä vietti, johon nähden äly muodostaa toissijaisen ilmiön. Tahto oli hänen mukaansa kaiken olemassaolon ydin ja luonto.
Tämä määrittely on vaikuttanut muiden muassa Friedrich Nietzscheen (tahto valtaan), Eduard von Hartmanniin, Sigmund Freudiin ja elämänfilosofiaan.
Politiikka > "Politiikka on tahdon asia"

Politiikassa voluntarismilla voidaan tarkoittaa käsitystä, että politiikka on tahdon asia eli että tavoitteet voidaan saavuttaa tahdonvaraisella toiminnalla.
Politiikka > Libertarismi

Politiikassa voluntarismi on myös libertaarinen oppi, jonka mukaan ihmisen toiminnan tulee perustua vapaaehtoisuuteen. Sana voluntarism tai voluntaryism esiintyi englannin kielessä jo 1830-luvulla merkityksessä 'periaate, että kirkon tai koulujen tulisi olla itsenäisiä valtiosta ja vapaaehtoisen tuen varassa'. Vuonna 1982 anarkistit George Smith, Wendy McElroy ja Carl Watner alkoivat julkaista lehteä The Voluntaryist. Heidän ajatteluunsa kuuluu, että valtio, armeija, vaalipolitiikka kuten äänestäminen ja oppivelvollisuus ovat pahasta; vapaa kasvatus, vapaaehtoinen yhteisöllisyys ja perhe ja aseenkannon vapaus hyvästä.
Aiheesta muualla

Fieser, James & Dowden, Bradley (toim.): Voluntarism The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Väinö Tiihonen

| Väinö Tiihonen |
| --- | --- |
 Väinö Tiihonen vuonna 1930 Rovaniemellä Ounasvaaran mäessä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1912 Helsinki
Kuollut: 27. heinäkuuta 1957 (44 vuotta) Kuopio
Uran tiedot
Laji:  mäkihyppy
Väinö Tiihonen (28. marraskuuta 1912 Helsinki – 27. heinäkuuta 1957 Kuopio) oli suomalainen mäkihyppääjä. Hänet tunnettiin lempinimellä ”Puijon Peipponen”. Tiihonen sijoittui yhdeksänneksi Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa 1936 ja Lahden MM-kilpailuissa 1938. Hän saavutti myös SM-hopeaa vuonna 1933.
Ura

Tiihonen oli mäkihyppyuransa aikana yksi Suomen menestyksekkäimmistä mäkihyppääjistä, joka voitti lukuisia kansallisia ja kansainvälisiä kilpailuja. Tiihosen kunniataulu pelkästään Puijon kisoista on huomattava, muun muassa kansainvälisten kilpailujen voitot vuosina 1931, 1932, 1936 ja 1938. Väinö Tiihonen oli edistyksellinen mäkimies, joka kokeili rohkeasti erilaisia hyppytyylejä. Erityisesti Tiihonen oli tunnettu rohkeudesta viedä hyppyjä pitkälle ja saattaa ne kauniisti alas.
Vasta 16-vuotiaana Väinö Tiihonen suoritti 27. tammikuuta 1929 Puijon uuden hyppyrimäen avaushypyn. Samalla Tiihosesta tuli nuorin yleisen sarjan kilpailun voittaja. Kaksikymmentä vuotta myöhemmin Puijolle valmistui 90 metrin normaalimäki. Tiihonen sai kunnian suorittaa myös tämän mäen avaushypyn 20. maaliskuuta 1949.
Yksityiselämä

Väinö Tiihosen pojanpoika on rap-artisti Cheek.
Vasikkalampi (Jyväskylä, keskusta)

| Vasikkalampi |
| --- | --- |
 Vasikkalampea Savelantieltä
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°14′18″N, 25°42′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tuomiojärven−Palokkajärven v−a (14.29)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.291.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,5 m  
Pituus:  310 m  
Leveys:  230 m  
Rantaviiva:  0,887 km  
Pinta-ala:  3,11 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVasikkalampi 
Vasikkalampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Rautpohjassa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä. Lampi sijaitsee Rautpohjan teollisuusalueen länsiosassa. Sen länsipuolelta kulkee Haapamäki–Jyväskylä-radasta haarautuva lyhyt ratalinja, joka päättyy alueen pohjoisosaan.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Tuomiojärven–Palokkajärven alueeseen (14.291) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,5 metriä mpy. Vasikkalammella ei ole kartan mukaan avointa laskuojaa, mutta se sijaitsee Vehkalammen valuma-alueella, jonka vedet laskevat Tuomiojärveen.
Historiaa

Vuoden 1922 peruskartan mukaan Vasikkalammen vedet laskivat Vehkalampeen ja sen kautta Tuomiojärveen. Lammen itäpuolisen mäen nimenä on Vasikkavuori, jonka eteläpuolella oli tuolloin ampumarata. Laskuojaa ei ole merkitty enää vuoden 1963 kartalle.
Hartola (Asikkala)

| Hartola |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Asikkala
Koordinaatit:  61°07′48″N, 25°18′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vesijärven valuma-alue (14.24)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.241.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  152,9 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  0,706 km  
Pinta-ala:  3,09 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHartola 
Hartola  on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Paakkolan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Vesijärven lähialueeseen (14.241) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152,9 metriä mpy.
Järvistenjärvi (Hollola)

| Järvistenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hollola
Koordinaatit:  61°03′39″N, 25°19′24″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vesijärven valuma-alue (14.24)
Laskuoja:  oja Vesijärveen 
Järvinumero:  14.241.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  139,4 m  
Pituus:  300 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  0,775 km  
Pinta-ala:  3,537 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJärvistenjärvi 
Järvistenjärvi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Suurimäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 3,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Vesijärven lähialueeseen (14.241) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 139,4 metriä mpy.
Valkeajärvi (Lahti)

| Valkeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Lahti
Koordinaatit:  61°04′53″N, 25°45′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vesijärven valuma-alue (14.24)
Laskuoja:  oja Putkenkarkeanojaan 
Järvinumero:  14.243.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  137,5 m  
Pituus:  530 m  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  1,374 km  
Pinta-ala:  10,447 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkeajärvi 
Valkeajärvi  on Päijät-Hämeessä Lahdessa Arkiomaan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,4 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Haritunjoen valuma-alueeseen (14.243) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 137,5 metriä mpy.
Mustalammi (Hollola)

| Mustalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hollola
Koordinaatit:  61°02′56″N, 25°41′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vesijärven valuma-alue (14.24)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.243.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,446 km  
Pinta-ala:  1,16 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalammi 
Mustalammi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Rajaharjun kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Haritunjoen valuma-alueeseen (14.243) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128 metriä mpy.
Sotilaskomitea

Sotilaskomitea (ruots. Militärkommittén) oli Suomen historiassa itsenäisyysaktivistien järjestö, jonka perustivat Haminan kadetit ensimmäisen maailmansodan aikana Suomen irrottamiseksi Venäjästä sotilaallisin keinoin Saksan armeijan avulla. Sen toiminta suuntautui Venäjää vastaan ja oli sen vuoksi luonteeltaan sekä rangaistavaa että salaista ennen Suomen itsenäistymistä. Sotilaskomitealla oli edustaja Aktiivisessa komiteassa, joka oli toinen itsenäisyysaktivistien järjestö.
Perustaminen

Sotilaskomitea perustettiin helmikuussa 1915 ”aktiivisten itsenäisyyspyrkimyksien kannattamiseksi ja edistämiseksi”. Perustavassa kokouksessa olivat läsnä
ratsumestari Georg von Essen
ratsumestari Harald Åkerman
ratsumestari Mauritz Gripenberg
ratsumestari Gaston Ahrenberg
ratsumestari Hannes Ignatius
kapteeni Elis Hultin
luutnantti Gustaf Adolf Silfverhjelm
luutnantti Georg Topelius
luutnantti Carl Lindh
kornetti Erik Ingberg.
Sotilaskomitea sai pian vielä aktiiviseksi lisäjäsenekseen eversti Richard Beckerin vuoden 1915 alkupuolella. Vuoden 1916 aikana jäseniksi liittyivät luutnantti Aimo Hallberg ja eversti Otto Holmberg. Ratsumestari Hannes Ignatius toimi komitean näkyvänä hahmona aina joulukuuhun 1917. Alkuvaiheissa Sotilaskomitean toiminta ei ollut merkittävää, mutta vuosien 1917 ja 1918 aikana komiteasta tuli itsenäisyysaktivistien johtava toimielin. Saksan sodanjohtoon komitea sai muodostettua yhteyksiä Tukholmassa ja Berliinissä, ja Suomessa sillä oli läheiset yhteistoimintasuhteet Suomen senaattiin.
Suojeluskunnat sotilaskomitean alaisuuteen

Syksyn 1917 aikana porvarilliset suojeluskunnat siirtyivät Sotilaskomitean alaisuuteen. Komitea sai syksyllä 1917 uusia merkittäviä jäseniä. Komiteaan liittyivät everstiluutnantit Rafael Schauman, Bruno Jalander ja Adolf von Rehausen. Komitean asema suhteessa valtiovaltaan virallistui syksyllä, kun ratsumestari Harald Åkerman kutsuttiin senaatin jäseneksi Tokoin senaatin hajottua ja porvarillisten jäädessä jatkamaan toimintaa Setälän senaatin nimissä. Sotilaskomitean jäsenet muodostivat sotilasvaliokunnan Åkermanin määräämänä. Sen tehtävänä oli laatia Suomelle asevelvollisuuslaki. Ensimmäisen 25. syyskuuta 1917 pidetyn istunnon nimi oli ”Komitea suojeluskuntien perustamiseksi”. Jäseniksi tulivat Sotilaskomiteasta Aimo Hallberg, Adolf von Rehausen, Rafael Schauman, Gustaf Silfverhjelm, ja puheenjohtajaksi Hannes Ignatius.
Aselähetykset

Lokakuun alussa vuonna 1917 Sotilaskomitean sotilaallisena edustajana Berliinissä aloitti everstiluutnantti Wilhelm Thesleff, minkä jälkeen aloitettiin uudet neuvottelut aseiden ja jääkärikomennuskuntien lähettämiseksi Suomeen. Lokakuun lopulla lähti S/S Equity -niminen laiva Suomeen mukanaan yhdeksän jääkäriä ja aselasti. Aselasti sisälsi 6 500 kivääriä, 30 konekivääriä, 500 pistoolia, pari miljoonaa patruunaa ja radioaseman. Marraskuun puolivälissä tehtiin uusi kuljetus, tällä kertaa sukellusveneellä. Kolmas kuljetus tapahtui joulukuun alussa ja taas Equity-laivalla, jolla oli jälleen suuri aselasti ja 23 jääkäriä. Suomeen saapuneiden jääkäreiden jatkosijoituksen määräsi sotilaskomitea maisteri Elmo E. Kailan ehdotusten mukaisesti. Suurin osa kivääreistä varastoitiin Pohjanmaalle.
Sotilaskomitea saa puheenjohtajan – ensin Charpentier, sitten Mannerheim

Marraskuussa Sotilaskomitea ryhtyi nimittämään piiripäälliköitä olemassa oleville suojeluskuntapiireille. Komitean puheenjohtajaksi kutsuttiin joulukuun 1917 puolivälissä kenraaliluutnantti Claes Charpentier.
Hannes Ignatius tapasi Svinhufvudin senaatin avuksi siirtyneen Carl Enckellin 6. tammikuuta vuonna 1918. Ignatius pyysi tuossa tilaisuudessa, että senaatti ryhtyisi toimenpiteisiin aseiden ja vaatteiden ostamiseksi ja jääkärien kotiin lähettämiseksi. Seuraavana päivänä senaatti määräsi Sotilaskomitean senaatin alaiseksi komiteaksi, minkä jälkeen Sotilaskomitea toimi senaatin antamalla mandaatilla osana valtionhallintoa.
Tammikuun 9. päivänä vuonna Sotilaskomitea pyysi äskettäin Suomeen palannutta kenraaliluutnantti C. G. E. Mannerheimia jäsenekseen. Mannerheim suostui ottamaan osaa komitean kokouksiin. Mannerheimin esiintyminen komitean kokouksissa teki vaikutuksen komitean jäseniin. ”Näimme, että edessämme oli käskevä, tarmokas ja itsetietoinen sotilas, jommoista juuri kaipasimme”, kertoi kenraali Hannes Ignatius. Kolmannessa kokouksessa Mannerheim ilmoitti jäävänsä pois komiteasta, joka ei pysty hallitsemaan tilannetta. Hänen mielestään oli komitean tilalle viipymättä muodostettava sotilaallinen esikunta, joka pystyy johtamaan muodostettavan armeijan toimintaa.
Sotilaskomitea päätti vaihtaa puheenjohtajaa. Charpentier erosi ja komitea pyysi Mannerheimia ottamaan vastaan puheenjohtajuuden ja samalla ylipäällikkyyden. Mannerheim pyysi miettimisaikaa, koska hän halusi tavata ensin senaatin puheenjohtaja P. E. Svinhufvudin. Mannerheim halusi esittää Svinhufvudille toivomuksen, että tuleva sota käytäisiin ilman vierasta apua. Kun Svinhufvud asettui samalle kannalle ulkomaisen avun suhteen, ilmoitti Mannerheim 10. tammikuuta Sotilaskomitealle ottavansa vastaan ylipäällikkyyden. Eduskunta antoi Svinhufvudin senaatille 12. tammikuuta valtuudet lujan järjestysvallan luomiseksi. Tammikuun 16. päivänä Svinhufvud valtuutti suullisesti Mannerheimin ottamaan ”hallituksen joukot” komentoonsa, ryhtymään armeijan muodostamiseen sekä johtamaan sotilaallista työtä järjestyksen palauttamiseksi. Ylipäällikkö Mannerheim matkusti 18.1.1918 Vaasaan mukanaan Sotilaskomiteasta muodostettu senaatin joukkojen esikunta.
Kuvagalleria

Ratsumestari Hannes Ignatius, joka toimi aktiivisesti sotilas­komitean alku­vaiheessa.
Ratsumestari Harald Åkerman, josta tuli syksyllä 1917 sotilas­komitean edustajana myös senaatin jäsen.
Suomen kaartin­pataljoonan viimeinen komentaja eversti Nikolai Mexmontan toimi kesällä ja syksyllä 1917 sotilas­komitean asia­miehenä Tukholmassa.
Everstiluutnantti Wilhelm Thesleff, josta tuli sotilas­komitean ulkomaanedustaja Berliiniin marraskuussa 1917.
Kenraaliluutnantti Claes Charpentier, josta tuli sotilas­komitean puheen­johtaja joulukuussa 1917.
Kenraaliluutnantti Mannerheim, josta tuli sotilas­komitean puheen­johtaja tammikuussa 1918.
Aiheesta muualla

Militärkommittén hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Aircraft Carrier Alliance

Aircraft Carrier Alliance oli yritysten yhteenliittymä, jonka muodostivat Babcock International, BAE Systems, Thales UK ja Yhdistyneen kuningaskunnan puolustusministeriö. Sen tarkoituksena oli suunnitella ja valmistaa kaksi Queen Elizabeth II -luokan lentotukialusta Britannian kuninkaalliselle laivastolle.
Alukset valmistettaisiin lohkoina, jotka toteutettaisiin telakoilla ympäri Britanniaa. Näistä telakoista merkittävimpiä olivat:
BAE Systemsin Govanin ja Portsmouthin toimipisteet
Cammell Lairdin telakka Birkenheadissä
A&P Group Tyne
Babcockin Appledoren telakka.
Alusten kokoonpano tapahtui Babcockin telakalla Rosythissa lähellä Edinburghia, jossa laajennettiin telakka-allasta No 1, asennettiin kokoonpanoa varten 1 000 tonnin Goliath nosturi ja parannettiin varustamista varten olevaa satama-allasta.