stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valtatie 15
Tiehankkeita

Kotkan sisääntulotie, Hyväntuulentie, on nykyisin yksiajoratainen, nelikaistainen tie, jossa ajosuunnat on erotettu toisistaan vain sulkuviivalla. Lisäksi tiellä on valo-ohjattuja liittymiä, jotka ruuhkautuvat ajoittain. Tien onnettomuustilastot ovat synkät. Tiehallinto suunnittelee valtatien parantamista erottamalla ajosuunnat toisistaan keskikaiteella. Lisäksi Paimenportin valo-ohjattu tasoliittymä korvattaisiin eritasoliittymällä ja meluntorjuntaa parannettaisiin. Hankkeen kustannusarvio vuoden 2007 kustannustasossa on 13 miljoonaa euroa. Hankkeen toteuttamisesta tai rahoituksesta ei ole päätöstä.
Kotkan Rantahaan ja Kouvolan välisellä osuudella valtatie 15 on nykyisin kaksikaistaista tasoliittymin varustettua tietä. Tien liikenneturvallisuus on erittäin huono ja myös liikenteen sujumisessa on ongelmia muun muassa raskaan liikenteen suuren määrän vuoksi. Tiehallinto suunnitteleekin valtatien parantamista ohituskaistoin, keskikaitein ja eritasoliittymin. Hanke on tarkoitus toteuttaa useassa vaiheessa noin 20 vuoden aikana. Ensimmäinen vaihe on suunniteltu toteutettavaksi vuosien 2008–2013 välisenä aikana, ja sen kustannusarvio on noin 40 miljoonaa euroa. Myöhemmin toteutettavien toisen ja kolmannen vaiheen kustannusten arvioidaan olevan yhteensä noin 30 miljoonaa euroa. Hankkeen toteuttamisesta tai rahoituksesta ei ole päätöstä.
Mikkelin eteläpuoliselle, valtatien 13 kanssa yhteiselle osuudelle suunnitellaan pieniä parantamistoimenpiteitä: nelikaistaista osuutta on tarkoitus jatkaa 0,8 kilometrillä kantatien 62 liittymän eteläpuolelle. Lisäksi Tuukkalanvuoren kohdalle suunnitellaan keskikaiteellista ohituskaistaa. Hankkeen kustannusarvio on 3,65 miljoonaa euroa, ja se on tarkoitus toteuttaa vuonna 2007.
Osana koko päätieverkkoa koskevia kehittämissuunnitelmia Tiehallinnon tavoitteena on rakentaa valtatie 15 jatkuvaksi ohituskaistatieksi Karhulan ja Kouvolan välillä vuoteen 2025 mennessä. Nämä suunnitelmat ovat kuitenkin alustavia, ja niiden toteuttaminen edellyttäisi tieinvestointeihin vuosittain käytettävien määrärahojen kaksinkertaistamista nykyisestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valtatie 15 Wikimedia Commonsissa
Liittymät Kotkasta Mikkeliin
Välimatkataulukko
| (km) | Kotka |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Karhula | 6 | Karhula |  |  |
| Kouvola | 53 | 47 | Kouvola |  |
| Mikkeli | 158 | 152 | 105 | Mikkeli |
Valtatiet 1–29
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Valtatie 15 Valkealassa, Jyrääntien risteyksessä
Valuva kuolema (vuoden 1988 elokuva)

| Valuva kuolema> The Blob |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Chuck Russell
Käsikirjoittaja:  Chuck Russell Frank Darabont
Tuottaja:  Jack H. Harris Elliott Kastner
Säveltäjä:  Michael Hoenig
Kuvaaja:  Mark Irwin
Leikkaaja:  Tod Feuerman Terry Stokes
Lavastaja:  Anne H. Ahrens
Pääosat:  Kevin Dillon Shawnee Smith Donovan Leitch
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Palisades, California Inc.
Levittäjä:  TriStar Pictures
Ensi-ilta:   5. elokuuta 1988  14. huhtikuuta 1989
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  19 000 000 dollaria
Tuotto:  8 247 934 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valuva kuolema (The Blob) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Chuck Russell. Elokuva on uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuoden 1958 elokuvasta. Pääosissa esiintyvät Kevin Dillon, Shawnee Smith ja Donovan Leitch. Elokuvan keston on 95 minuuttia.
Juoni

Elokuva sijoittuu Abbevillen kaupunkiin, Louisianaan.
Omituinen meteoriitti putoaa metsään ja paikalla ollut vanha mies tutkii asiaa. Vanha mies koittaa meteoriittia kepillä ja meteoriitin sisältä tulee omituinen limamassa joka tarttuu vanhan miehen käteen. Vanha mies alkaa juosta ympäriinsä hysteerisesti ja törmää nuoreen kapinalliseen nimeltä Brian Flagg. Vanha mies yrittää lyödä kättään irti kirveellä, mutta Brian estää häntä. Vanha mies törmää autoon, jonka kyydissä ovat Paul Taylor ja Meg Penny. He vievät vanhan miehen sairaalaan ja Brian poistuu paikalta. Kun Paul on hakemassa Megille juotavaa hän näkee vanhan miehen ja huomaa jonkin olevan vialla. Paul hakee tohtorin. Tohtori ottaa peitteen pois vanhan miehen päältä ja huomaa että vanhasta miehestä on vain puolet jäljellä. Paul menee soittamaan seriffille, mutta limamassa (joka on nyt kasvanut suuremmaksi) hyökkää Paulin kimppuun. Meg kuulee Paulin huutavan ja juoksee nähdäkseen mitä on tekeillä. Meg kirkaisee nähdessään limamassan sulattavan Paulia. Meg yrittää auttaa vetämällä Paulia kädestä mutta käsi irtoaa ja Meg törmää seinään. Kun Meg on tajuton, limamassa pakenee sairaalasta. Meg palatessa tajuihinsa seriffi on jo paikalla. Seriffi ei kuitenkaan usko kun Meg puhuu valtavasta massasta syömässä ihmisiä vaan syyttää kuolemista Brian Flaggia. Sillä välin limamassa hyökkäilee ihmisten kimppuun ympäri kaupunkia.
Vastaanotto

Video-opas vuodelta 1994 luonnehtii elokuvaa camp-tyyliä tavoittelevaksi uusintaversioksi vuoden 1958 scifi-helmestä ja antaa sille yhden tähden viidestä.
| Vastaanotto> Yhteispisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Rotten Tomatoes: 60%
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Film-O-Holic: 
IMDb:
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kevin Dillon  | … |  Brian Flagg   |
|  Shawnee Smith  | … |  Meg Penny   |
|  Donovan Leitch  | … |  Paul Taylor   |
|  Jeffrey DeMunn  | … |  Herb Geller   |
|  Candy Clark  | … |  Fran Hewitt   |
|  Joe Seneca  | … |  Meddows   |
|  Del Close  | … |  Meeker   |
|  Paul McCrane  | … |  Bill Briggs   |
|  Sharon Spelman  | … |  Mrs. Penny   |
|  Beau Billingslea  | … |  Moss Woodley   |
|  Art LaFleur  | … |  Mr. Penny   |
|  Ricky Paull Goldin  | … |  Scott Jeske   |
|  Robert Axelrod  | … |  Jennings   |
Aiheesta muualla

Valuva kuolema Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Valuva kuolema Elonet.
Valtatie 18

Valtatie 18 on Jyväskylästä Petäjäveden, Ähtärin, Alavuden, Seinäjoen ja Laihian kautta Vaasaan johtava valtatie. Tien pituus on 269 kilometriä.
Tie on pääosin kaksikaistaista tietä, jonka taso vaihtelee huomattavasti. Tie on muodostettu muuttamalla entisiä kanta-, seutu- ja yhdysteitä valtatieksi, ja monin paikoin tie on valtatieksi erittäin kapeaa, mutkaista ja mäkistä. Myös tien opastus on paikoin epäyhtenäistä, sekavaa ja jopa harhaanjohtavaa.
Tiestä myös edelleen puuttuu suunniteltu osuus Multian kirkonkylän ja Ähtärin Myllymäen väliltä, ja tie on väliaikaisesti viitoitettu Väätäiskylän kautta. Tiellä on vielä neljä rautatien tasoristeystä, joista kolme on varsin lyhyellä etäisyydellä toisistaan Alavuden ja Seinäjoen välillä. Valtatie 18 myös kääntyy kaikkiaan kuudessa liittymässä.
Reitti

Valtatie 18 alkaa Jyväskylän Keljosta. Keljon ja Petäjäveden välinen osuus on kaksikaistainen, hyvätasoinen ja yhteinen valtatien 23 kanssa. Petäjävedellä valtatie 18 erkanee valtatiestä 23. Myös Petäjäveden ja Multian välillä valtatie 18 on melko hyvätasoinen, mutta Multian ja Ähtärin Myllymäen välinen, väliaikaiseksi valtatieksi tarkoitettu noin 28 kilometrin pituinen tieosuus on valtatieksi aivan liian kapea, mutkainen ja mäkinen. Osuudella on kaksi epäjatkuvuuskohtaa, joissa valtatie kääntyy liittymässä: toinen on Väätäiskylässä ja toinen on Myllymäellä. Multian ja Väätäiskylän välillä valtatie 18 kulkee yhdessä kantatien 58 kanssa. Toisaalta tieosuuden liikennemäärät ovat melko vähäiset, mutta tämä selittyy osittain sillä, että jotkut käyttävät muita reittejä valtatien 18 sijaan.
Myllymäen jälkeen valtatie 18 kulkee Ähtärin, Töysän ja Alavuden kautta Alavuden Keskikylään kohtalaisen tasoista kaksikaistaista tietä pitkin. Tämän osuuden varrella on kaksi merkittävää nähtävyyttä: Ähtärin eläinpuisto ja Tuurin kyläkauppa. Tuurissa tie kulkee kylän halki ja ylittää Haapamäki–Seinäjoki-radan tasoristeyksenä.
Alavuden Keskikylässä sijaitsee epäjatkuvuuskohta, jossa valtatie 18 kääntyy ja suoraan jatkuu seututie 672. Osuus Keskikylän ja Veneskosken välillä on varsin suora, mutta sillä on jopa kolme Haapamäki–Seinäjoki-radan ylittävää tasoristeystä varsin lyhyellä etäisyydellä toisistaan. Veneskoskella valtatie 18 kääntyy jälleen ja Seinäjoelta itään päin mentäessä suoraan jatkuu seututie 697. Veneskoskelta Seinäjoen kautta Mustasaaren Helsingbyhyn tie on hyvätasoista kaksikaistaista valtatietä, tosin sillä on epäjatkuvuuskohta Laihialla. Aiemmin Ylistarolta itään päin mentäessä suoraan jatkui valtatie 16, valtatie 18:n kääntyessä risteyksessä oikealle kohti Seinäjokea. Uuden liittymän rakentamisen myötä tien pääsuunta vaihtui valtatie 18:n suuntaiseksi lokakuussa 2020. Helsingbyn ja Vaasan välinen osuus on moottoritietä. Laihialta Vaasaan tie kulkee yhdessä valtatien 3 kanssa.
Valtatie 18 kulkee seuraavien maakuntien alueella: Keski-Suomi – Etelä-Pohjanmaa – Keski-Suomi (uudelleen) – Etelä-Pohjanmaa (uudelleen) – Pohjanmaa.
Valtatie 18 kulkee seuraavien kuntien alueella: Jyväskylä – Petäjävesi – Keuruu – Multia – Ähtäri – Multia (uudelleen) – Ähtäri (uudelleen) – Alavus – Seinäjoki – Ilmajoki – Seinäjoki (uudelleen) – Isokyrö – Vaasa – Laihia – Mustasaari – Vaasa (uudelleen).
Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä valtatie 18 oli Sortavalasta Joensuun kautta Kajaaniin kulkenut tie. Jatkosodan jälkeisten alueluovutusten jälkeen tie katkesi uudelle rajalle. Sodan jälkeen tehtyjen teiden uudelleenlinjausten jälkeen valtatie 18 siirtyi alkamaan Joensuusta.
Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa entinen valtatie 18 siirtyi Ylistaron ja Seinäjoen väliseksi tieksi. Joensuun ja Kajaanin välillä kulkenut entinen valtatie 18 muuttui osaksi valtatietä 6. 1990-luvun lopulla valtatien 18 viitoitusta jatkettiin Jyväskylään saakka. Vuonna 2005 myös Ylistaron ja Vaasan välinen osuus viitoitettiin valtatieksi 18 ja valtatie 16 siirtyi alkamaan vasta Ylistarosta.
Syyskuussa 2009 valmistui Pultran ja Kiikun välille kuusi kilometriä pitkä Seinäjoen pohjoinen ohikulkutie, joka korvasi aiemman heikkotasoisen, osittain katuverkolla kulkeneen osuuden, jolla oli myös kaksi rautatien tasoristeystä. Hankkeen kustannukset olivat noin 13 miljoonaa euroa.
Tiehankkeita

Uuden tien rakentamista Multian kirkonkylän ja Ähtärin Myllymäen välille on suunniteltu, mutta hanke ei ole lähivuosina toteutettavaksi suunniteltujen tiehankkeiden joukossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valtatie 18 Wikimedia Commonsissa
Liittymät Jyväskylästä Vaasaan
Suunnitellut liittymät välillä Multia–Myllymäki
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 :    Valtatie (1+1), suunnitteilla
|  |   |  |  |   Väätäiskyläntie | Karstula, Pylkönmäki |
 :   Valtatie (1+1), suunnitteilla
|  |   |  |  | Soutujoentie | Soutujoki |
|  |   |  |  | Tarhapääntie | Tarhapää |
|  |  |  |  Multian ja Keuruun kunnanraja |  |  |
|  |   |  |  |   Myllymäentie | Keuruu Liesjärvi |
|  |   |  |  |   Valkeajärventie | Pihlajavesi |
|  |  |  |  Keski-Suomen ja Etelä-Pohjanmaan maakunnanraja  Keuruun ja Ähtärin kunnanraja |  |  |
|  |   |  |  |   Saarijärventie   Asematie | Saarijärvi, Pylkönmäki Myllymäki as. |
 :   Valtatie (1+1), nykyinen
Välimatkataulukko
| (km) | Jyväskylä |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Petäjävesi | 32 | Petäjävesi |  |  |  |  |  |  |
| Ähtäri | 112 | 80 | Ähtäri |  |  |  |  |  |
| Alavus | 141 | 109 | 29 | Alavus |  |  |  |  |
| Seinäjoki | 193 | 161 | 81 | 52 | Seinäjoki |  |  |  |
| Ylistaro | 216 | 184 | 104 | 75 | 23 | Ylistaro |  |  |
| Laihia | 245 | 213 | 133 | 104 | 52 | 29 | Laihia |  |
| Vaasa | 269 | 237 | 157 | 128 | 76 | 53 | 24 | Vaasa |
Valtatiet 1–29
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Valtatien 18 ja Haapamäki–Seinäjoki-radan tasoristeys Tuurissa.
Valtatie 18 Seinäjoella.
Helena Vanhanen

Helena Vanhanen (s. 15. huhtikuuta 1962) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti muun muassa Kotkan Työväen Palloilijoita ja Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän voitti neljä Suomen mestaruutta ja Suomen cupin kahdesti. Vanhanen pelasi vuosina 1981–1992 maajoukkueessa 23 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia.
Silastatiini

| --- | --- |


Silastatiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(Z)-7-[(2R)-2-amino-2-karboksietyyli]sulfanyyli-2-[[(1S)-2,2-dimetyylisyklopropaanikarbonyyli]amino]hept-2-eenihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 82009-34-5
ATC-koodi: J01DH51
PubChem CID: 6435415
DrugBank: DB01597
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H26N2O5S 
Moolimassa: 358,458
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Intravenoosi
Silastatiini (C16H26SN2O5) on eräs aminohappojohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä estämään karbapeneemien kuten imipeneemin sekä tienamysiinin myrkyllisyyttä ja pidentämään niiden vaikutusaikaa.
Ominaisuudet ja käyttö

Silastatiini on dehydropeptidaasi I-entsyymin inhibiittori. Dehydropeptidaasi I on munuaisissa erittyvä entsyymi, joka hajottaa imipeneemin antibioottina inaktiivisiksi ja myrkyllisiksi yhdisteiksi. Silastatiini estää dehydropeptidaasi I:n toiminnan, jolloin imipeneemin vaikutusaika pitenee ja munuaistoksisuus häviää lähes täysin. Yhdisteen on todettu myös vähentävän siklosporiinin munuaistoksisuutta estämällä sen sitoutumista munuaisiin.
Valmistus

Ensimmäisen patentoidun silastatiinisynteesin tärkeä välituote on etyyli-7-bromi2-oksoheptanoaatti, jota valmistetaan lähtien etyyli-1,3-ditiaani-2-karboksylaatista ja 1,6-dibromiheksaanista. Tämä välituote kondensoituu dimetyylisyklopropaanikarboksamidin kanssa ja muodostuva tuote reagoi kysteiinin kanssa silastatiiniksi. Näin syntyy kahden diastereomeerin seos. Lääkeaineelle on myöhemmin kehitetty muita synteesejä, joissa on pyritty korkeampiin selektiivisyyksiin ja asymmetrisiin synteeseihin.
Virpi Vanas

Virpi Lilja Vanas (s. 17. tammikuuta 1935 Seinäjoki) on suomalainen naivistinen taidemaalari.
Vanaksen puoliso on opettaja Jaakko Vanas. Kuvittaja, kuvataiteilija ja kirjailija Anu Vanas on yksi heidän kolmesta lapsestaan. Vanas opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1954–1956 ja debytoi Helsingissä vuonna 1960. Vanas on toiminut myös kuvaamataidon opettajana Joensuussa. Alkujaan Vanas maalasi abstrakteja geometrisia sommitelmia, mutta päätyi 1970-luvun alussa romanttisiin ja värikkäisiin naivistisiin teoksiin. Vanaksen töissä on surrealismia ja symbolismia. Hän on maalannut myös useita omakuvia, "ehkä enemmän kuin kukaan muu nykyajan suomalaisista taiteilijoista", mutta toisaalta myös esimerkiksi omia versioitaan Henri Rousseaun tunnetuista teoksista. Vanaksen töitä on ollut esillä useissa näyttelyissä Suomessa ja ulkomailla ja niitä on hankittu taidemuseoiden, Suomen valtion, kaupunkien, seurakuntien, yritysten ja säätiöiden kokoelmiin. Vanas sai Keski-Suomen läänin taidepalkinnon vuonna 1988.
Aiheesta muualla

Majaniemi, Anne-Margit 1994. Virpi Vanaksen tuotanto 1960–1993. Pro gradu -tutkielma. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, Humanistinen tiedekunta, Taiteiden ja kulttuurin tutkimuksen laitos. 68 s.
Vanhankylänjoki

| Vanhankylänjoki |
| --- | --- |

Alkulähde:  Parkala
Laskupaikka:  Suzdalinjärvet
Maat:  Venäjä
Pituus:  7 km
Valuma-alue:  33 km²
Vanhankylänjoki (ven. Старожи́ловка, Starožilovka) on joki Pietarissa Venäjällä. Sen pituus on seitsemän kilometriä ja valuma-alueen laajuus 33 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Parkalan mäiltä Vanhankylän (ven. Starožilovka) luota ja laskee Suureen Suzdalinjärveen. Viipurin maantien kohdalla se virtaa 400 metrin pituisessa putkessa. Ympäristön rakentamisen seurauksena Vanhankylänjoen virtaus on pienentynyt huomattavasti.
Mauri Vanhanen

Mauri Juhani Vanhanen (1. kesäkuuta 1931 Kotka – 24. huhtikuuta 2014) oli suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Vanhanen edusti koko uransa ajan Kotkan Työväen Palloilijoita vuosina 1948–1964. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1951 ja 1952 sekä Suomen Cupin 1958 ja 1961. Kaikkiaan Vanhanen pelasi 13 kauden aikana 171 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 102 maalia. Hän voitti mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1952 ja on kaikkien aikojen maalintekijätilastossa sijalla 17.
Vanhanen pelasi Suomen maajoukkueessa vuonna 1957 kolme maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Urheilusuorituksistaan Vanhanen on saanut Suomen Palloliiton ja TUL:n kultaisen ansiomerkin. Vanhanen toimi KTP:n A-juniorien ja edustusjoukkueen valmentajana kolme vuotta, samoin seuran johtokunnassa. Vanhanen oli ammatiltaan hitsaaja ja mieluisimpia harrastuksia olivat kesämökkeily ja kalastus.
Pertti Vanhanen

Pertti Mikko Olavi Vanhanen (9. heinäkuuta 1933 Kotka – 20. joulukuuta 2001 Kotka) oli suomalainen jalkapalloilija.
Vanhanen edusti Suomen jalkapallomaajoukkuetta 16 A-maaottelussa. Hänen pelasi välihyökkääjänä ja tukimiehenä.
Hän voitti Kotkan Työväen Palloilijoiden riveissä Suomen mestaruuden vuosina 1951 ja 1952. Lisäksi hän saavutti SM-pronssia vuonna 1964.
Suomen Cup-mestaruuksia hänellä on kolme vuosilta 1958, 1961 ja 1967.
Mestaruussarjassa Vanhanen pelasi 167 ottelua ja teki kaikkiaan 50 maalia. Vuonna 1962 hänet valittiin Suomen kolmanneksi parhaaksi jalkapalloilijaksi. Jääkiekkoa Vanhanen pelasi KTP:n suomensarjajoukkueessa.
Hän edusti urallaan KTP:n lisäksi myös JBK:ta vuosina 1955 ja 1956. Vanhanen valmensi KTP:n edustusjoukkuetta vuodesta 1966 alkaen ja toimi myös seuran palloilujaoston puheenjohtajana. Hän on saanut Suomen Palloliiton ja TUL:n kultaisen ansiomerkin. Vanhanen harrasti myös tennistä. Vanhasen veli Mauri on myös ollut A-maajoukkuepelaaja.
Matti Vanhanen (jalkapalloilija)

Matti ”Lane” Vanhanen (s. 8. maaliskuuta 1944) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jääpalloilija.
Jalkapallossa hyökkääjänä pelannut Vanhanen edusti koko uransa ajan Mikkelin Palloilijoita vuosina 1960–1979. Hän voitti MP:ssa Suomen Cupin 1970 ja 1971 sekä SM-hopeaa 1970 ja 1972. Vanhanen pelasi seurassa kaikkiaan 235 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 89 maalia. Lisäksi Vanhasen tilillä on 107 maalia 1. divisioonassa. Hän on edelleen pääsarjan maalintekijätilastossa sijalla 29. Vanhanen pelasi myös maajoukkueessa yhden A-maaottelun 1970.
Jääpallossa Vanhanen edusti Mikkelin Palloilijoita ja Mikkelin Kamppareita. Hän voitti MP:ssa Suomen mestaruuden 1968. Vanhanen teki urallaan 215 maalia ja pelasi myös maajoukkueessa yhden B-maaottelun.
Pelaajauran jälkeen Matti Vanhanen toimi Mikkelin Palloilijoissa erilaisissa johtotehtävissä. Hän oli muun muassa seuran puheenjohtaja vuosina 1993–2003. Vanhanen palkittiin seuran kunniapuheenjohtajuudella 2009.
Vanhan maailman häntäapinat

| Vanhan maailman häntäapinat |
| --- | --- |
 Dianamarakatti (Cercopithecus diana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini 
Osalahko::  Apinat Simiiformes 
Yläheimo::  Cercopithecoidea   Gray, 1821 
Heimo::  Vanhan maailman häntäapinat Cercopithecidae  Gray, 1821
Katso myös
   Vanhan maailman häntäapinat Wikispeciesissä   Vanhan maailman häntäapinat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vanhan maailman häntäapinat (Cercopithecidae) on apinaheimo. Se muodostaa nykyisen luokituksen mukaan oman Cercopithecoidea-yläheimonsa. Heimoon kuuluvat muun muassa marakatit, makakit ja paviaanit. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus heimon uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on häntäapinat.
Alaheimot, tribukset ja suvut:
Marakattiapinat (Cercopithecinae)
Cercopithecini
Suomarakatti (Allenopithecus) [1 laji]
Allochrocebus [3 lajia]
Marakatit (Cercopithecus) [19 lajia]
Vihermarakatit (Chlorocebus) [7 lajia]
Erythrocebus [3 lajia]
Kääpiömarakatit (Miopithecus) [2 lajia]
Papionini
Mangabit (Cercocebus) [7 lajia]
Valkoposkimangabit (Lophocebus) [2 lajia]
Makakit (Macaca) [23 lajia]
Mandrillus [2 lajia]
Paviaanit (Papio) [6 lajia]
Rungwecebus [1 laji]
Tselada (Theropithecus) [1 laji]
Lehtiapinat (Colobinae)
Colobini
Gueretsat (Colobus) [6 lajia]
Piliocolobus [17 lajia]
Ruostegueretsat (Procolobus) [1 laji]
Presbytini
Nenäapina (Nasalis) [1 laji]
Surelit (Presbytis) [19 lajia]
Pystynenäapinat (Pygathrix) [3 lajia]
Rhinopithecus [5 lajia]
Hanumaanit (Semnopithecus) [8 lajia]
Pystynenäapina (Simias) [1 laji]
Langurit (Trachypithecus) [22 lajia]
Valtakunnallinen painijapatsas

| Valtakunnallinen painijapatsas |
| --- | --- |

Osoite:  Länsitie 30
Sijainti:  Nurmon liikuntahalli, Nurmo
Koordinaatit:  62.825522°N, 022.916779°E
Valmistumisvuosi:  1984
Suunnittelija:  Eelis Räsänen
Korkeus:  250 cm
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valtakunnallinen painijapatsas on suomalaisen painiurheilun kunniaksi pystytetty patsas Seinäjoen Nurmossa. Sen on veistänyt Eelis Räsänen vuonna 1984 poikansa Heikin avustuksella. Patsas on 250 senttimetriä korkea. Se sijaitsee Nurmon liikuntahallin pihalla. Aiemmin se sijaitsi Valkiavuoren mäellä Nurmoo-talon eli entisen Nurmon kunnantalon vieressä. Silloin se nousi entisen maineikkaan painikämpän Jymylän paikalle. Patsaan paljastustilaisuudessa 25. elokuuta 1984 patsaan paljasti nurmolainen painin olympiavoittaja Jouko Salomäki. Kunniavartiostossa olivat Nurmon Jymyn puheenjohtajinakin toimineet painiveteraanit Erkki Penttilä ja Tauno Jaskari. Paini ja pesäpallo olivat Nurmon kunnan tunnusmerkkejä ja siksi ei olekaan ihme, että painijapatsas nousi juuri Nurmoon. Patsas kertoo muun muassa sen, että Nurmo on mitaleilla mitattuna painissa eniten olympiamenestystä saavuttanut Suomen paikkakunta. Vuonna 2008 painijapatsaalle tuli kameravalvonta.
Vanginvesi

| Vanginvesi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi, Hankasalmi
Koordinaatit:  62°34′50″N, 26°12′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Liesveden alue (14.36)
Laskujoki:  Korholankosket
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  90  m 
 fiVanginvesi 
Vanginvesi on Keski-Suomessa oleva pieni ja sokkeloinen virtaveden muodostama järvi, jonka kautta Pesiäissalmeen tuleva Konneveden vesi laskee Korholankoskien kautta Kynsiveteen. Se kuuluu Suomen Natura 2000 -alueisiin. Järvi muodostuu itäisestä ja läntisestä osasta, joiden välillä vedet tekevät lähes täyskäännöksen kiertäessään Suorttaniemen. Vanginvesi-nimeä on pyritty selittämään monenlaisilla tarinoilla, mutta varmaa tietoa nimen synnystä ei ole.
Vanginveden Natura-alueeseen kuuluu koskijaksoja ja Leppäveden-Kynsiveden vesistöalueen vesialueita. Alue muodostuu peräkkäisistä hitaasti virtaavista altaista, joiden välissä on varsin voimakkaasti virtaavia koskia. Veden laatu on alueen vaikutuspiirissä olevista kalanviljelylaitoksista huolimatta säilynyt hyvänä. Vanginvesi kuuluu ruokojärviin. Tyypin tunnuslaji järviruoko muodostaa järvessä paikoin laajoja kasvustoja. Vesikasvillisuus suojaisissa salmissa ja lahdissa on varsin runsasta. Sen lajisto on tyypillistä selkävesien lajistoa, kuten palpakot, järvisätkin, pohjanlumme ja ulpukka. Hiekkarannoilla tavataan myös nuottaruohoa ja järvikortetta. Linnusto on tyypillistä karujen vesien lajistoa: kuikka, tukkakoskelo, kala- ja selkälokki ja kalatiira. Alueella on arvoa myös järvitaimenen ja harjuksen elinympäristönä.
Vanginvesi on osa Konneveden–Laukaan melontareittiä. Yksi sen taukopaikoista on Pesiäissalmessa.