stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reino Kurki-Suonio
Ura

Reino Kurki-Suonio aloitti vuonna 1965 Pohjoismaiden ensimmäisenä tietojenkäsittelyopin professorina Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa (nykyisessä Tampereen yliopistossa). Tässä tehtävässä hän joutui luomaan suuntaa sille, minkälaista on yliopistotasoinen tietojenkäsittelyopin opetus ja tutkimus. Silloin – niin kuin myöhemminkin – työnantajat toivoivat käytössä olevien järjestelmien käytön opettamista. Kurki-Suonion lähtökohta oli kuitenkin saada aikaan sisällöltään kestävämpää ja samalla teoreettisempaa opetusta, mikä suuntaus on osoittautunut kestäväksi yliopistotasoisessa tietojenkäsittelyopin opetuksessa. Tämä ratkaisu ei kuitenkaan katkaissut yhteyksiä yritysmaailmaan, vaan Kurki-Suonio on ollut voimakkaasti kehittämässä yritysmaailman ja yliopistojen välistä yhteistyötä. Ohjaamiensa väitöskirjojen ja lukuisten vastaväitösten kautta hän oli keskeisenä henkilönä luomassa Suomeen alan ensimmäisiä tutkijasukupolvia.
Vuonna 1980 professori Kurki-Suonio hyväksyi kutsun Tampereen teknillisen korkeakoulun tietojenkäsittelytekniikan professoriksi. Tullessaan korkeakoulun professoriksi hän sai valita sijoituspaikkansa. Vaikka hänen peruskoulutuksensa onkin matemaatikko, hän valitsi paikakseen elektroniikan laitoksen. Syynä oli paljolti, että hänellä oli jo Tampereen yliopiston ajoilta yhteistyötä professori Yrjö Neuvon kanssa. Tämä valinta oli yksi merkittävimpiä yksittäisiä päätöksiä siinä ketjussa, joka on tehnyt Tampereen teknillisen yliopiston tietotekniikan osastosta laaja-alaisen ja voimakkaan yksikön Suomessa.
Eläkkeelle Kurki-Suonio jäi vuonna 2002.
Tehtävät

Suomen Kaapelitehdas 1960–66, Yhteiskunnallisen Korkeakoulun, sittemmin Tampereen yliopiston tietojenkäsittelyopin professori 1965–1980. Tampereen teknillisen korkeakoulun, sittemmin Tampereen teknillisen yliopiston tietojenkäsittelytekniikan professori 1980–2002.
Monivuotinen laitosjohtaja ja laskentakeskuksen johtokunnan puheenjohtaja Tampereen yliopistossa ja Tampereen teknillisessä yliopistossa. Varadekaani ja konsistorin jäsen Tampereen yliopistossa (1969–1971), hallituksen ja valtuuston jäsen (1979–1980). Ulkopuolinen jäsen luonnontieteellisen toimikunnan matematiikan ja fysiikan jaostossa (1971–73). Kanta-Hämeen kesäyliopiston rehtori (1972–74). Tampereen teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan osastonjohtaja (1982–1983), tietotekniikan osastonjohtaja (1993–95). Opetusministeriön tietojenkäsittelytekniikan tutkijankoulutusohjelman johtaja (1985–89). VTT:n Tietojenkäsittelytekniikan laboratorion neuvottelukunnan puheenjohtaja (1989–1993). TISEn (Tampereen tietojenkäsittelytieteen ja -tekniikan tutkijakoulu) johtaja (1994–95). Tampereen teknillisen yliopiston 1. vararehtori (1998–2002).
Vieraileva tutkija Carnegie Mellon -yliopistossa 1964–65 ja 1984–85 sekä Stanfordissa 1974–75, IFIPin tieteellisen työryhmän Formal Description of Programming Concepts jäsen (1967–1980), IFIPin teknisen komitean Software: Theory and Practice jäsen (1975–2002), varapuheenjohtaja (1991–94), puheenjohtaja (1995–), Suomen edustaja IFIPin yleiskokouksessa (1997–2003). Tietokoneyhdistyksen, Tietojenkäsittelyliiton ja Tietotekniikan Liiton koulutustoimikunnan jäsen (1966-1969), tieteellisen neuvottelukunnan jäsen (1969-1994) ja neuvottelukunnan jäsen (1995-2002). Pohjoismaisen BIT-aikakauslehden toimituskunnan jäsen (1971–1986); IEEE Transactions on Software Engineering -lehden toimittaja (1992–). Suomalaisen tiedeakatemian jäsen (1992–), Teknisten tieteiden akatemian jäsen (1981–).
Tutkimustoiminta

Valmistuttuaan Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi Reino Kurki-Suonio siirtyi vuonna 1960 Suomen Kaapelitehtaalle silloin uuden alan, tietokoneiden, pariin. 1960-luvun alussa hän oli puolen vuoden vierailulla Tanskassa, jossa hän tutustui tohtori Peter Nauriin ja Algol-kieleen. Tämä johti sitten väitöskirjaan (1964) formaaleista kielistä ja automaateista sekä pitkään kestäneeseen tutkimukseen ohjelmointikielten ja kääntäjien parissa. 1980-luvun alkupuolella Kurki-Suonion kiinnostus siirtyi hajautettujen ja rinnakkaisten järjestelmien määrittelyyn ja suunnitteluun. Yhdessä Åbo Akademin professorin Ralph-Johan Backin kanssa hän esitteli yhteisaktioteorian (joint actions), jonka pohjalle on sittemmin hänen johdollaan kehitetty DisCo-niminen kieli ja määrittelymenetelmä.
Huomionosoitukset

Reino Kurki-Suonio on saanut seuraavat huomionosoitukset:
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkki 1990
Tietotekniikan liiton Vuoden tietotekniikkavaikuttaja -palkinto vuonna 2000
Suomen Kulttuurirahaston palkinto (25 000 euroa) 2002
Tallinnan teknillisen yliopiston kunniatohtori 2013
Pohjoismaiden ensimmäisen tietojenkäsittelyopin professorin Reino Kurki-Suonion muotokuva paljastettiin keskiviikkona 10. joulukuuta 2003 Tampereen yliopiston tietojenkäsittelytieteiden laitoksella.
Aiheesta muualla

Kurki-Suonio, R., Lehessaari, H., Norokorpi, J. Eräs kehityskulku korkeakoulujen ja teollisen ohjelmistokehityksen vuorovaikutuksessa. Softplan-case (Arkistoitu – Internet Archive) (viitattu 21.2.2008)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Tieteilijät:  DBLP  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Kybartai

| Kybartai |
| --- | --- |
 Kybartain keskustaa
 vaakuna
 Sijainti kartalla
 Koordinaatit: 54°37′20″N, 22°46′0″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Marijampolė
kunnallispiiri:  Vilkaviškisin kunnallispiiri
Väkiluku (2012):  5 501
 
 www.kybartai.lt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kybartai on lounaisessa Liettuassa, Marijampolėn läänissä sijaitseva kaupunki. Se on osa Vilkaviškisin kunnallispiiriä. Vuonna 2012 kaupungin väkiluku oli 5 501 asukasta.
Rautatie tälle tuolloin Itä-Preussin rajapaikkakunnalle saatiin jo 1861 Venäjän keisarikunnan Pietari–Varsova-radan sivuhaarana. Kaupunki on kasvanut Kybartain rautatieaseman ympärille. Henkilö- ja tavaraliikenne tältä asemalta alle 1 km:n päässä sijaitsevan Venäjän Kaliningradin alueelle on nykyäänkin vilkasta. Asemalta pääsee Liettuan rautateiden junavuoroilla esimerkiksi Kaunasiin, jossa voi vaihtaa junaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin virallinen sivusto (liettuaksi)
Marijampolėn lääni
| --- | --- |
Kunnat: Kalvarijan kunta • Kazlų Rūdan kunta • Marijampolėn kaupunkikunta • Šakiain kunnallispiiri • Vilkaviškisin kunnallispiiri
Kaupungit: Kalvarija • Kazlų Rūda • Marijampolė • Šakiai • Gelgaudiškis • Kudirkos Naumiestis • Panemunė • Vilkaviškis • Kybartai • Virbalis
Kauppalat: Jūrė • Lukšiai • Lekėčiai • Griškabūdis • Barzdai • Kriūkai • Žemoji Panemunė • Žvirgždaičiai • Pilviškiai • Pajevonys • Vištytis
Kylät: Jungėnai • Jusevičiai • Sangrūda • Mikalauka • Liubavas • Sūsninkai • Brukai • Mockai • Senoji Radiškė • Antanavas • Jūrė • Bagotoji • Ąžuolų Būda • Bebruliškė •  Plutiškės • Jankai • Būda • Giedručiai • Girėnai • Veršiai • Sintautai • Stotis • Paežeriai • Giedriai • Dvarnieji
Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė
Brittiläinen yksikköjärjestelmä

Brittiläinen yksikköjärjestelmä (engl. British Imperial System) on Isossa-Britanniassa ja monissa muissa kansainyhteisön maissa vanhastaan käytössä ollut mittayksikköjärjestelmä. Siihen perustuu suurelta osin myös muun muassa Yhdysvalloissa käytössä oleva yksikköjärjestelmä (U.S. Customary System), jossa kuitenkin  nesteiden tilavuusyksiköt ovat samannimisiä, mutta hieman erisuuria kuin brittiläisessä järjestelmässä.
Brittiläinen järjestelmä on kehittynyt nykyiselleen vähitellen vuosisatojen kuluessa. Sen yksiköt on alkujaan määritelty toisistaan riippumatta, usein ihmisruumiin osien mukaisesti, mutta nykyisin ne on standardoitu niin, että saman suureen yksikköjen suhteet ovat kokonaislukuja, joskaan eivät kymmenjärjestelmän mukaisia. Koska nykyisin on lisäksi määritelty, että jaardi on tarkalleen 0,9144 metriä ja naula tarkalleen 453,59237 grammaa, voidaan muidenkin brittiläisten yksiköiden suuruudet SI-yksikköinä ilmoittaa tarkasti.
Nykyisin ollaan brittiläistä järjestelmää käyttävissä maissakin vähitellen siirtymässä SI-järjestelmään osittain brittiläisten yksiköiden hankalien muuntokertoimien, osittain kansainvälisten yhteyksien vuoksi. Monissa yhteyksissä vanhoja yksiköitä kuitenkin edelleen käytetään. Muutamat niistä ovat kansainvälisestikin laajassa käytössä.  Maaöljyä mitataan kansainvälisessä kaupassa barreleina ja kultaa troy-unsseina.
Pituuden yksiköt

| Nimi | Lyhenne | Pienempinä yksikköinä | SI-yksikköinä |
| --- | --- | --- | --- |
| mil eli thou | mil |  | 0,0254 mm |
| linja, line |  | 100 mil | 2,54 mm |
| tuuma, inch | in, " | 10 linjaa = 1 000 miliä | 2,54 cm |
| jalka, foot | ft | 12 tuumaa | 30,48 cm |
| jaardi, yard | yd | 3 jalkaa = 36 tuumaa | 91,44 cm |
| chain | chn | 22 jaardia = 66 jalkaa = 792 tuumaa | 20,1168 m |
| furlong |  | 10 chainia = 220 jaardia = 660 jalkaa = 7 920 tuumaa | 201,168 m |
| maili, mile | mi | 8 furlongia = 80 chainia = 1 760 jaardia = 5 280 jalkaa = 63 360 tuumaa | 1 609,344 m |
Pinta-alan yksiköt

Pinta-alan yksiköt ovat brittiläisessäkin järjestelmässä pituusyksiköiden neliöitä:
| Nimi | Lyhenne | Pienempinä yksikköinä | SI-yksikköinä |
| --- | --- | --- | --- |
| neliötuuma, square inch | sq in |  | 6,4516 cm2 |
| neliöjalka, square foot | sq ft | 144 sq in | 929,0304 cm2 |
| neliöjaardi | sq yd | 9 sq ft | 8 316,2736 cm2 |
| square chain | sq chn | 484 sq yd | 404,6856422 m2 |
| square furlong |  | 100 sq chn | 40 468,56422 m2 |
| neliömaili, square mile | sq mi | 6 400 sq chn | 2,589988110336 km2 |
Varsinkin maatalousmaan pinta-alan yksikkönä käytetään myös eekkeriä (engl. acre). Yksi eekkeri on 10 neliöchainia eli 4 840 neliöjaardia = 4 046,856422 m2 eli noin 0,405 hehtaaria. Eekkeri on sellaisen suorakulmion pinta-ala, jonka pitkän sivun pituus on yksi furlong ja lyhyen yksi chain. Yksi square furlong on siis 10 eekkeriä.
Tilavuusyksiköt

Tilavuusyksikköinä voidaan käyttää pituusyksiköiden kuutioita. Suurempia kuin kuutiojaardia ei kuitenkaan juuri käytetä.
| Nimi | Lyhenne | Pienempinä yksikköinä | SI-yksikköinä |
| --- | --- | --- | --- |
| kuutiotuuma, cubic inch | cu in |  | 16,387064 cm3 |
| kuutiojalka, cubic foot | cu ft | 1 728 cu in | 28,316846592 dm3 |
| kuutiojaardi | cu yd | 27 cu ft | 764,554857984 cm3 |
Laivojen tilavuuden yksikkö, rekisteritonni, on 100 kuutiojalkaa eli 2,83164846592 m3.
Tilavuusyksiköt > Vetomitat

Nestemäisille ja toisinaan kiinteillekin aineille käytetään edellisistä poikkeavia mittayksiköitä, ns. vetomittoja. Ne ovat kuitenkin eri suuria brittiläisessä ja amerikkalaisessa järjestelmässä. Perustana on kummassakin maassa gallona. Britanniassa gallona on määritelty 10 vesinaulan tilavuudeksi. Nykyisin määritelmää on tarkennettu niin, että kyseessä on 10 naulan tilavuus tietyssä lämpötilassa ja paineessa, jossa sen tiheys SI-yksikköinä on 0,998 859 g/ml. Britanniassa samoja yksiköitä käytetään myös kiinteille aineille. Yhdysvalloissa käytetään nesteille vanhempaa järjestelmää, jossa gallona on määritelty tarkalleen 231 kuutiotuumaksi. Kiinteille aineille käytetään suurelta osin saman nimisiä, mutta hieman suurempia yksiköitä, jotka on määritelty siten, että bushel on tarkalleen 2 150,42 kuutiotuumaa.. Näin ollen brittiläinen gallona on noin 4,5461 litraa, amerikkalainen gallonan nestemitta tarkalleen 3,785 411 784 litraa ja kiinteiden aineiden gallona noin 4,404 883 770 86 litraa.
Brittiläinen järjestelmä on ollut käytössä myös muun muassa Australiassa ja Etelä-Afrikassa, amerikkalainen Yhdysvaltojen lisäksi Kanadassa sekä eräissä Karibianmeren saarivaltiossa.
Muut yksiköt ovat seuraavat:
Tilavuusyksiköt > Vetomitat > Brittiläiset yksiköt

| Nimi | Määritelmä | SI-yksikköinä |
| --- | --- | --- |
| nesteunssi, fluid ounce | 1⁄160 gallonaa | 28,414 ml |
| gill | 1⁄32 gallonaa | 0,14207 l |
| pint | 4 gill = 1⁄8 gallonaa | 0,5682625 l |
| quart | 8 gill = 2 pint = 1⁄4 gallonaa | 1,13656 l |
| gallona, gallon |  | 4,5461 l |
| bushel | 8 gallonaa | 36,3688 l |
| firkin | 9 gallonaa | 40,9149 l |
| barrel, tynnyri | 4 firkiniä = 36 gallonaa | 163,6596 l |
| quarter | 64 gallonaa | 290,9504 l |
| chaldron | 32 bushelia = 256 gallonaa | 1 163,8016 l |
Tilavuusyksiköt > Vetomitat > Amerikkalaiset yksiköt

| Nimi>  | Nesteille> Määritelmä | Nesteille> SI-yksikköinä | Kiinteille aineille> määritelmä | Kiinteille aineille> SI-yksikköinä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| nesteunssi, fluid ounce | 1⁄128 gallonaa = 1,8046875 cu in | 29,573 529 562 5 ml |  |  |
| gill | 1⁄32 gallonaa = 7,21875 cu in | 0,118 294 118 25 l |  |  |
| pint | 4 gill = 1⁄8 gallonaa = 28,875 cu in | 0,473 176 473 | 1⁄8 gallonaa | 0,550 610 471 357 5 l |
| quart | 8 gill = 2 pint = 1⁄4 gallonaa = 57,75 cu in | 0,946 352 946 l | 2 pint = 1⁄4 gallonaa | 1,101 220 942 715 l |
| gallona, gallon | 231 cu in | 3,785 411 784 l |  | 4,404 883 770 86 l |
| peck |  |  | 2 gallonaa | 8,809 765 417 2 l |
| bushel |  |  | 8 gallonaa, 2 150,42 cu in | 35,239 070 166 88 l |
| firkin | 9 gallonaa = 2 079 cu in | 34,068706056 l |  |  |
| tynnyri, barrel | 42 gallonaa = 9 702 cu in | 158,987294928 l |  |  |
| quarter | 64 gallonaa = 14 784 cu in | 242,266354176 l |  |  |
| chaldron |  |  | 36 bushelia = 288 gallonaa | 1 268,606 526 007 68 l |
Lisäksi on vielä muita, harvinaisempia yksiköitä, joita käytetään tai on käytetty vain tietyille tavaralajeille.
Massan ja painon yksiköt

Massan perusyksikkö on naula (engl. pound), joka on nykyisin määritelty tarkalleen 453,59237 grammaksi.  Muut yleisessä käytössä olevat yksiköt ovat:
| Nimi | Lyhenne | Määritelmä | SI-yksikköinä |
| --- | --- | --- | --- |
| dram | dr | 1/256 lb | 1,7718451953125 g |
| unssi, ounce | oz | 16 dr = 1⁄16 lb | 28,349523125 g |
| naula, pound | lb |  | 453,59237 g |
| short quarter (USA) | sh qr | 25 lb = 1⁄4 cwt | 11,34 kg |
| long quarter (UK) | lg qr | 28 lb = 1⁄4 cwt | 12,70 kg |
| lyhyt sentneri, short hundertweight (pääasiassa Yhdysvalloissa) | cwt | 100 lb | 45,359237 kg |
| pitkä sentneri, long hundertweight (pääasiassa Britanniassa) | cwt | 112 lb | 50,80234544 kg |
| lyhyt tonni, short ton | sh ton | 4 sh qt = 20 cnt = 2 000 lb | 907,18474 kg |
| pitkä tonni, long ton | lg ton | 2240 lb | 1 016,0469088 kg |
Näitä on käytetty sekä massan että painon ja sen mukaisesti muunkin voiman yksikköinä. Voiman yksikkönä ne tarkoittavat voimaa, jolla maa vetää puoleensa vastaavan yksikön suuruista massaa. Arkielämässä ei yleensä ole merkitystä sillä, käsitetäänkö ne massan vai painon yksiköiksi, mutta tieteessä ero on tärkeä, samoin myös muodostettaessa johdannaisyksiköitä esimerkiksi energialle, teholle ja paineelle. Brittiläisessä absoluuttisessa järjestelmässä (British absolute system) naula on määritelty massayksiköksi, varsinkin insinöörien käyttämässä gravitaatiojärjestelmässä (British gravitational system) sitä vastoin voimayksiköiksi.
Muutamille tavaralajeille käytetään kuitenkin näistä poikkeavia yksiköitä. Tärkeimmät niistä ovat apteekkitavaroiden ja jalometallien yksiköt.  Molemmissa perusyksikkönä on grain, joka on 1/7000 naulaa (64,79891 mg). Myös apteekkarin unssi on yhtä suuri kuin kullan yksikkönä käytetty troy-unssi, mutta muuten yksiköt poikkeavat toisistaan.
Massan ja painon yksiköt > Apteekkitavaroiden yksiköt

| Nimi | Määritelmä | SI-yksikköinä |
| --- | --- | --- |
| grain | 1⁄7000 lb | 64,79891 mg |
| scruple | 20 grain = 1⁄350 lb | 1,2959782 g |
| dram | 3 scruples = 60 grain = 6⁄700 lb | 3,8879346 g |
| apteekkarin unssi, ap oz | 8 dram = 480 grain | 31,1034768 g |
Massan ja painon yksiköt > Jalometallien yksiköt

| Nimi | Määritelmä | SI-yksikköinä |
| --- | --- | --- |
| grain | 1⁄7000 lb | 64,79891 mg |
| pennyweight | 24 grain | 1,55517384 g |
| troy-unssi, troy oz | 20 pennyweight = 480 grain | 31,1034768 g |
| troy-naula, troy lb | 12 troy oz = 5760 grain = 576⁄700 lb | 373,2417216 g |
| troy hundertweight | 100 troy lb = 576⁄7 lb | 37,32417216 kg |
Jalokivien massayksikkönä on käytössä metrinen karaatti, joka on tasan 200 mg. Nykyisen suuruiseksi sen vahvisti neljäs yleinen paino- ja mittakonferenssi vuonna 1907..
Energian ja tehon yksiköt

Brittiläiseen yksikköjärjestelmään liittyvä mekaanisen energian yksikkö on jalkanaula (engl. foot-pound). Se on energiamäärä, joka tarvitaan yhden naulan painon nostamiseksi yhden jalan korkeuteen, ja se on 1,35581795 joulea. Lämpöenergian yksikkö, British thermal unit, BTU on lämpömäärä, joka tarvitaan lämmittämään yksi naula vettä yhden Fahrenheit-asteen verran, noin 1,06 kilojoulea.
Tehon yksikkönä käytetty brittiläinen hevosvoima on teho, jolla voidaan nostaa 33 000 naulan massa nopeudella 1 jalka minuutissa; se on 745,699872 W wattia eli hieman suurempi kuin muissa maissa käytetty hevosvoima, joka on noin 735,5 wattia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mittayksikkömuunnin (Arkistoitu – Internet Archive)
Kulttuurinen omiminen

Kynttilöistä tehty svastika hindulaisessa pyhäkössä. Monissa kulttuureissa käytetyn ikivanhan hakaristisymbolin ottamista kansallissosialistien tunnukseksi on pidetty esimerkkinä kulttuurisesta omimisesta. Käsitettä ei käytetty vielä 1940-luvulla.
Kulttuurinen omiminen tai kulttuurinen appropriaatio (engl. cultural appropriation tai misappropriation) on sosiaalisen oikeudenmukaisuusteorian käsitteistöä ja tarkoittaa epäeettistä toimintaa, jossa etuoikeutetun ryhmän jäsen ottaa käyttöönsä vähemmän etuoikeutetun identiteettiryhmän piirteitä tai kulttuurituotteita. Kulttuurinen omiminen kohdistuu alempitasoiseksi tulkittuun etniseen ryhmään tai johonkin muuhun marginaaliryhmään, kuten vammaisiin tai seksuaaliseen vähemmistöön. Teon paheksuttavuuden katsotaan olevan sitä suurempi, mitä alisteisempaan ryhmään teko kohdistuu, kun lainattua kulttuuria ei arvosteta, tai kun kulttuurilainaa hyödynnetään kaupallisesti.
Kulttuurisen omimisen käsite syntyi 1980-luvulla postkoloniaalisen teorian piirissä, missä länsimaisen kulttuurin katsottiin riistävän muiden kulttuurien piirteitä ottamalla niitä omaan käyttöönsä irrallaan niiden kulttuurisista yhteyksistä. The Guardian -lehden artikkelissa Jessica Metcalfe havainnollisti eroa hyväksymänsä oikeutetun appropriaation ja misappropriaatioksi kutsumansa vääränä pitämänsä käytön välillä: on hyväksyttyä ja ihailtavaa lainata, jakaa ja inspiroitua vieraan kulttuurin tuotteista. Sen sijaan hän pitää vääränä ottaa ilman lupaa käyttöön varsinkin vähemmistökulttuurin artefakteja. Ratkaisevia ovat ryhmien valtasuhteet: etuoikeutetut eivät saa hyödyntää alistettujen kulttuuria, koska tämä hänen mukaansa jyrkentää valtasuhteiden epätasapainoa. Esimerkiksi intiaanien sulkapäähineiden käyttö on Metcalfen  mielestä aina epäeettistä, ellei ole Amerikan alkuperäisväestön tunnustettu johtaja.selvennä
Käsitteen arvostelijat ovat vastanneet, että kulttuurivaikutteiden lainaaminen on normaalia kulttuurinvaihtoa. On myös väitetty, että kulttuurisen riiston arvostelu oli historiaan taaksepäin katsomista jo syntyaikanaan 1980-luvulla. Lisäksi käsitteen käyttö oli aiheettomasti laajentunut siirtomaajärjestelmän arvostelusta kaikenlaisten identiteettiryhmien välisiin suhteisiin.
Käsitteen synty

Kulttuurisen omimisen käsite syntyi 1900-luvun kahdella viime vuosikymmenellä postkolonialistisen länsimaihin kohdistuvan kritiikin myötä. Kolonialistisen riiston eräänä muotona oli "kulttuurinen kolonialismi", missä hyödynnettiin alistettujen kansojen kulttuuriperinnettä.
Helen Pluckrosen ja James A. Lindsayn mukaan käsite on syntynyt postmodernin sosiaalisen oikeudenmukaisuuden teorian eli niin kutsutun wokeismin piirissä. Sen mukaan yhteiskunta koostuu identiteettiryhmistä, joiden välillä vallitsee vallan ja etuoikeuksien epätasapaino. Standpoint-teorian mukaisesti kullakin identiteettiryhmällä on oma koettu käsityksensä todellisuudesta, joka on yhteismitaton toisten käsitysten kanssa. Jos etuoikeutettuun ryhmään kuuluva lainaa alistetun ryhmän identiteettiin kuuluvia asioita, hän astuu marginaaliryhmän varpaille, sillä sen omaa näkökulmaa ei pysty aidosti tulkitsemaan kukaan muu.
Postkolonialistisen teorian alueelta termin käyttö laajentui muihinkin suhteisiin. Niinpä esimerkiksi heteroseksuaalinen nainen ei saisi teatterissa näytellä lesbonaista tai fyysisesti vammaton esiintyä vammaisen roolissa. Etuoikeutettuun ryhmään kuuluva kirjailija ei saisi käsitellä alistettujen identiteettien kokemuksia. Kiellettyä on myös kasvojen mustaaminen eli blackface -meikki, joka Suomessa tunnetaan tiernapojista.
Appropriaation alueet ja paheksuttavuuden syyt

Valkoisesta ylivallasta bestsellerin kirjoittanut Layla F. Saad antaa kirjassaan esimerkkejä alueista, joilla kulttuurinen omiminen voi tapahtua. Näitä alueita ovat muoti, missä valkoiset muotisuunnittelijat omivat BIPOC-ihmisten tuotteita; afrikkalaiset hiustyylit; kauneusihanteet, missä korostetaan BIPOC-ihmisten ominaisuuksia, kuten paksumpia huulia, pyöreämpää lantiota tai tummempaa ihoa; hengellisyys, missä jäljitellään BIPOC-ihmisten seremonioita; terveydestä huolehtiminen BIPOC-ihmisten tapaan; musiikki, missä omitaan mustien musiikkityylejä, kuten rap-musiikki; kulttuuritapahtumat, joissa käytetään esimerkiksi blackface-maskeja sekä AAVE-kielenkäyttö, joka matkii mustien kieltä. Pohjois-Amerikassa on useita tapauksia, joissa henkilö on omaksunut valheellisesti alkuperäisasukkaan identiteetin ja ryhtynyt tekemään siltä pohjalta alkuperäiskansojen kulttuuria ja taidetta.
Saadin mukaan kulttuurista omimista ei tee paheksuttavaksi kulttuurinvaihto, vaan siihen liittyvä valkoisen ylivallan vahvistaminen. Se pitää yllä valkoista supremasistista ideologiaa, missä valkoiset voivat omia mustilta ja ruskeilta haluamiaan asioita, jolloin ne heidän käytössään saavat uuden merkityksen. Samalla mustat ja ruskeat ihmiset voidaan muutoin laiminlyödä. Kulttuurinen omiminen myös kirjoittaa historiaa uudelleen siten, että anastetut vaikutteet siirtyvät valkoiseen kulttuuriin ja näyttävät olevan siitä peräisin. Esimerkiksi jooga on USA:ssa menettänyt intialaisen alkuperäisluonteensa, new age -rituaalit kadottaneet alkuperänsä alkuperäisasukkaiden rituaaleina ja musta hiustyyli lähteensä mustien keskuudesta. Lopputulos on Saadin mukaan rasismia.