stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauri Linna
Aiheesta muualla

Kokkolan kaupunginkirjasto.
.aspx Lauri Linna Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajat
| n k Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (18):  Antila  Asunmaa  Huotari  Isomursu  Kainulainen  Kortesalmi  Kurppa  Linna  Niemelä  Penttinen  Poutiainen  Silander  Suokas  Syrjä  Tupamäki  Vainio  Vennamo  Volotinen 
| n k Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (18):  Antila (1972)  Asunmaa (1972)  Huotari (1972)  Kainulainen (1972)  Kortesalmi  Kurppa (1972)  Lemström  Linna (1972)  Mänttäri (1972)  Niemelä (1972)  Remes (1972)  Sainio (1972–1973)  Suokas (1972)  Vainio  P. Vennamo  V. Vennamo  Volotinen (1972) 
| n k Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (13):  Antila  Asunmaa  Hannola (1975)  Huotari (1972–1975†)  Kainulainen  Kurppa  Linna  Mänttäri  Niemelä  Remes  Sainio (1973–1975)  Suokas  Tupamäki  Volotinen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Garrincha

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Manuel Francisco dos Santos
Syntymäaika: 28. lokakuuta 1933
Syntymäpaikka: Pau Grande, Magé, Brasilia
Kuolinaika: 20. tammikuuta 1983 (49 vuotta)
Kuolinpaikka: Rio de Janeiro, Brasilia
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1953–1965 | Botafogo | 232 | (83) |
| 1966–1967 | Corinthians |  ? | (?) |
| 1968 | Atlético Junior |  ? | (?) |
| 1968–1969 | Flamengo |  ? | (?) |
| 1972 | Olaria | 8 | (0) |
Maajoukkue
| 1955–1966 | Brasilia | 50 | (12) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Manuel Francisco dos Santos eli Garrincha (suom. pikkulintu) (28. lokakuuta 1933 Pau Grande – 20. tammikuuta 1983 Rio de Janeiro) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hän voitti Brasilian maajoukkueessa maailmanmestaruuden 1958 ja 1962. Vuoden 1962 kisoissa hänet valittiin myös turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Garrinchaa pidetään Pelén ohella yhtenä Brasilian ja maailman kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista. Hänet tunnetaan erityisesti loistavista harhauttelijan kyvyistään.
Elämäkerta > Varhainen elämä

Manoel Francisco dos Santos syntyi Pau Grandessa Rio de Janeiron osavaltiossa 1933. Hänen isänsä oli Amaro Francisco dos Santos ja äitinsä Maria Carolina. Garrinchalla oli syntyessään vääristynyt selkäranka, kierot sääret ja hänen vasen jalkansa oli monta senttiä oikeaa lyhyempi. Vammat eivät kuitenkaan estäneet jalkapallon pelaamista. Manoelin sisko kutsui pienikokoista veljeään Garrinchaksi, pikkulinnuksi, ja lempinimi jäi.
Nuorena Garrincha pelasi paikallisen tehtaan joukkueessa, mutta hän ei ottanut jalkapalloa kovinkaan vakavasti. Hän kävi muutamien joukkueiden testeissä, mutta ne eivät huolineet Garrinchaa tämän poikkeavan ruumiinrakenteen takia. Lopulta, vuonna 1953, Botafogo palkkasi Garrinchan Gentil Cardoson suosituksesta nähtyään hänet harjoitusottelussa.
Elämäkerta > Ura seurajoukkueissa

Garrincha pelasi lähes koko uransa ajan Botafogossa. Hän edusti seuraa 13 vuoden ajan pelaten 615 ottelua, joissa hän viimeisteli 243 maalia. Botafogo voitti Garrinchan aikana osavaltion mestaruuden kolmesti ja Rio-São Paulo -turnauksen kahdesti.
Garrinchan jalat vaivasivat jatkuvasti häntä. Häntä neuvottiin jo vuonna 1959 menemään leikkaukseen, mutta Garrincha kieltäytyi. Ongelmat hänen polvessaan pahenivat jatkuvasti, mikä alkoi rajoittaa jo hänen pelaamistaan. Lopulta Garrincha meni leikkaukseen 1964, mutta hän ei enää sen jälkeen kyennyt nousemaan samalle tasolle pelaajana. Uran käännyttyä jo laskusuuntaan Garrincha pelasi vielä Corinthiansissa (1966–1967), kolumbialaisessa Atlético Juniorissa (1968), Flamengossa (1968–1969) ja Olariassa (1972).
Elämäkerta > Ura maajoukkueessa

Garrincha pelasi Brasilian maajoukkueessa 50 ottelua, joissa hän teki 12 maalia. Ensimmäisen ottelunsa Garrincha pelasi syyskuussa 1955 Chileä vastaan.
Garrincha oli vähällä jäädä pois vuoden 1958 MM-kisoista, koska hän ei läpäissyt Brasilian käyttöön ottamia psykologisia testejä. Lopulta Vicente Feola kuitenkin päätti ottaa hänet mukaan. Lopputurnauksessa Garrinchaa, kuten Peléä, lepuutettiin kaksi ensimmäistä ottelua. Garrinchan tapauksessa syynä oli hänen kurittomuutensa kisoihin valmistavassa ottelussa, jossa hän oli leikitellyt vastustajien kustannuksella. Hän pääsi kentälle viimeisessä alkusarjan ottelussa Neuvostoliittoa vastaan ja pelasi sen jälkeen kaikki loput ottelut. Brasilia voitti lopulta maailmanmestaruuden.
Chilen MM-kisoissa 1962 Garrincha oli parhaimmillaan. Pelé loukkaantui turnauksen toisessa ottelussa, mutta Garrincha johti Brasilian toiseen maailmanmestaruuteen. Hän teki sekä puolivälierässä Englantia että välierässä Chileä vastaan kaksi maalia. Garrincha oli turnauksen paras maalintekijä yhdessä viiden muun pelaajan kanssa ja hänet valittiin MM-kisojen parhaaksi pelaajaksi.
Lukuisista loukkaantumisista kärsinyt Garrincha oli vielä mukana vuoden 1966 MM-kisoissa, joissa Brasilia jäi alkulohkoon. Hän pelasi turnauksessa viimeisen maaottelunsa Unkaria vastaan ja kärsi maajoukkueuransa ainoan tappion.
Elämäkerta > Yksityiselämä ja kuolema

Jalkapallokentän ulkopuolella Garrinchan elämä oli vaikeuksien täyttämää. Hän ajautui alkoholismiin ja oli julkisuuden hampaissa useiden skandaalien takia. Hänellä oli useita naissuhteita ja hänellä väitetään olleen ainakin 14 lasta, joista useita eri rakastajattarien kanssa. Garrincha jätti ensimmäisen vaimonsa ja kahdeksan lastaan paikallisen sambalaulajattaren, Elza Soaresin, takia. Hän meni myöhemmin naimisiin Soaresin kanssa. Vuonna 1969 Garrincha ajoi kolarin, jossa kuoli hänen anoppinsa. Masentunut Garrincha yritti itsemurhaa. Soaresin ja Garrinchan avioliitto päättyi 1977 juopuneen Garrinchan lyötyä vaimoaan. Hän meni vielä myöhemmin kolmannen kerran naimisiin.
Garrincha joi paljon jo pelaajauransa aikana, mutta sen päätyttyä juominen lisääntyi edelleen. Lopulta hän vaipui koomaan 19. tammikuuta 1983 ja kuoli seuraavana päivänä sairaalassa maksakirroosiin.
Pelityyli

Garrincha oli erinomainen harhauttelija ja arvaamaton liikkeissään. Hän ei ollut kiinnostunut valmentajien taktisista ohjeista, mutta pystyi taidoillaan hallitsemaan ja ratkaisemaan otteluita. Garrincha piti yleisön viihdyttämisestä ja temppuilusta. Hän harhautteli usein vastustajia vain nolatakseen heidät. Esimerkiksi 1958 MM-kisoja edeltäneessä harjoitusottelussa Garrincha harhautti kolme puolustajaa ja maalivahdin, mutta sen sijaan että olisi vetänyt pallon tyhjään maaliin hän odotti että yksi puolustajista ehti paikalle. Hän harhautti tämän valepotkulla ja teki maalin paikalle takaisin ehtineen maalivahdin jalkojen välistä. Myöhempinä vuosina häntä estettiin usein yhä kovemmilla otteilla, jotka aiheuttivat Garrinchalle useita loukkaantumisia.
Arvostus

Garrincha oli Brasiliassa valtavan suosittu pelaaja ja häntä pidetään kotimaassaan jopa Peléä parempana. Hänen harhauttelevaa pelityyliä ihailtiin ja häntä pidettiin Brasilian parhaana pelaajana sekä 1958 että 1962 MM-kisoissa. Garrinchan suosiosta kertoo hänen saamansa lempinimet A Alegria do Povo (suom. Kansan riemu) ja O Anjo de Pernas Tortas (suom. Koukkujalkainen enkeli). Hänen Fifan tähdistöä vastaan pelatussa jäähyväisottelussa 19. joulukuuta 1973 Maracanãn stadionilla oli noin 131 000 katsojaa.
Garrinchaa pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista. Hän sijoittui muun muassa kansainvälinen jalkapallon historia- ja tilastoyhdistys IFFHS:n vuosisadan pelaaja -äänestyksessä kahdeksanneksi, ja jalkapallotoimittajat valitsivat hänet yhdeksi vuosisadan joukkueen 11 pelaajasta.
Saavutukset

Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut: 1958, 1962
Campeonato Carioca: 1957, 1961, 1962
Torneio Rio-São Paulo: 1962, 1963
1962 MM-kisojen paras maalintekijä ja pelaaja
Tilastot

| Kausi | Seura | Campeonato Carioca> Pelit | Campeonato Carioca> Maalit | Torneio Rio-São Paulo> Pelit | Torneio Rio-São Paulo> Maalit | Muut ottelut> Pelit | Muut ottelut> Maalit | Yhteensä> Pelit | Yhteensä> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1953 |  Botafogo | 26 | 20 |  |  | 5 | 4 | 31 | 24 |
| 1954 |  Botafogo | 26 | 8 | 9 | 1 | 31 | 15 | 66 | 24 |
| 1955 |  Botafogo | 19 | 3 | 9 | 2 | 25 | 17 | 53 | 22 |
| 1956 |  Botafogo | 20 | 5 |  |  | 35 | 13 | 55 | 18 |
| 1957 |  Botafogo | 21 | 6 | 9 | 2 | 27 | 12 | 57 | 20 |
| 1958 |  Botafogo | 26 | 10 | 9 | 1 | 24 | 20 | 59 | 31 |
| 1959 |  Botafogo | 23 | 8 | 5 | 1 | 28 | 18 | 56 | 27 |
| 1960 |  Botafogo | 21 | 8 | 9 | 1 | 27 | 7 | 57 | 16 |
| 1961 |  Botafogo | 21 | 6 | 11 | 2 | 35 | 24 | 67 | 32 |
| 1962 |  Botafogo | 21 | 8 | 7 | 2 | 20 | 6 | 48 | 16 |
| 1963 |  Botafogo | 3 | 1 | 1 | 0 | 18 | 4 | 22 | 5 |
| 1964 |  Botafogo | 4 | 0 | 7 | 3 | 10 | 5 | 21 | 8 |
| 1965 |  Botafogo | 1 | 0 | 7 | 0 | 15 | 2 | 23 | 2 |
| Botafogo yhteensä | Botafogo yhteensä | 232 | 83 | 83 | 15 | 300 | 147 | 615 | 245 |
| 1966 |  Corinthians |  ? |  ? |  ? |  ? |  ? |  ? | 13 | 2 |
| 1968 |  Atlético Junior |  ? |  ? | - | - |  ? |  ? | ? | ? |
| 1968 |  Flamengo |  ? |  ? |  ? |  ? |  ? |  ? | 20 | 4 |
| 1969 |  Flamengo |  ? |  ? |  ? |  ? |  ? |  | 20 | 4 |
| 1972 |  Olaria | 8 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 | 10 | 1 |
| Ura yhteensä | Ura yhteensä | Ura yhteensä | Ura yhteensä | Ura yhteensä | Ura yhteensä | Ura yhteensä | Ura yhteensä | 658 | 252 |
Muut ottelut sisältää kaikki muut kilpailut sekä ystävyysottelut
Kausilla 1953, 1954, 1955 ja 1958 osa otteluista pelattiin seuraavan vuoden puolella, mutta ovat mukana kauden tilastoissa
Garrincha (vas) 1962 MM-kisoissa.
Garrinchan patsas Maracanãn stadionilla.
Sinikka Linkomies-Pohjala

| Sinikka Linkomies-Pohjala> Sinikka Linkomies |
| --- | --- |
 Sinikka Linkomies vuonna 1979
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sinikka Sorella Linkomies-Pohjala
Syntynyt: 13. marraskuuta 1929 Helsinki
Kuollut: 27. tammikuuta 2000 (70 vuotta) Pori
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  ruotsin kielen lehtori
Poliitikko
Puolue:  Kokoomus
Asema:  Helsingin Kokoomuksen varapuheenjohtaja
Vaalipiiri:  Helsingin kaupungin vaalipiiri
Koulutus:  Filosofian maisteri
Puoliso:  Kai Karhuvaara (vih. 1952; ero 1979) Toivo T. Pohjala (vih. 1983; k. 2000)
Sinikka Sorella Linkomies-Pohjala (o.s. Linkomies, ent. Karhuvaara; 13. marraskuuta 1929 Helsinki – 27. tammikuuta 2000 Pori) oli suomalainen Kokoomuksen kansanedustaja.
Linkomies-Pohjala valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1957 ja työskenteli ruotsin kielen vanhempana lehtorina Arkadian yhteislyseossa vuosina 1954–1969. Eduskuntaan hänet valittiin Kansallisen Kokoomuksen edustajana Helsingin vaalipiiristä vuonna 1970. Hänen kansanedustajauransa kesti vuoteen 1983 ja hän toimi erityisesti laki-, ulkoasiain- ja sivistysvaliokunnissa. Vuosina 1973–1980 hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen.
Sinikka Linkomies-Pohjalan isä oli pääministerinäkin toiminut Helsingin yliopiston rehtori ja kansleri Edwin Linkomies. Hän oli vuosina 1952–1979 naimisissa Kai Karhuvaaran kanssa. Perheen pojista Lauri ja Pekka Karhuvaara ovat tunnettuja toimittajia. Vuodesta 1983 kuolemaansa saakka Linkomies-Pohjala oli aviossa kansanedustaja Toivo T. Pohjalan kanssa.
Kirjallisuutta

Suomen kansanedustajat 1907–1982, s. 693.  Helsinki:  Suomen eduskunta, 1982.  ISBN 951-859-235-7
Laitinen, Jaana: Vaikuttaja tuli vaikuttajasuvusta. (Muistokirjoitus.) Helsingin Sanomat, 29.1.2000, s. A 14.  Artikkelin maksullinen verkkoversio.
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (37):  Aalto (1971–1972)  Aas  Haarla  Hara  Heino-Vesihiisi  Hetemäki-Olander  Holkeri  Huurtamo  Häikiö  Häkämies  Härkönen  Ilaskivi  Jaatinen  Junnila  Katajavuori  Kauppi  Kauppila  Koppanen  Laatio  Lankinen  Linkola  Linkomies-Pohjala  Lähteenmäki  Mykkänen  Mäki  Mäki-Hakola  Nikkilä  Rihtniemi (1970–1971†)  Salmenkivi  Salolainen  Seppä  Sillantaus  I. Suominen  S. Suominen  Särkkä  Tarvajärvi  Vaittinen-Kuikka  Vartia  Vikatmaa 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (34):  Asunta  Hetemäki-Olander  Hokkanen  Holkeri  Huurtamo (1972–1975)  Häikiö  Häkämies  Ilaskivi  Impiö (1974–1975)  Jaatinen  Jokinen  Junnila  Katajavuori (1972–1973)  Kauppi  Koppanen  Laatio  Lampinen (1974–1975)  Lankinen  Lattula  Linkola  Linkomies-Pohjala  Lähteenmäki  Miettinen  Mikkola (1975)  Mykkänen (1972–1974)  Mäki  Mäki-Hakola  Nikkilä  Rainio  Salmenkivi  Salolainen  Seppä  Sillantaus  I. Suominen  S. Suominen  Vaittinen-Kuikka  Vartia  Vikatmaa (1972–1974†) 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1975–1979 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (35):  Asunta  Hetemäki-Olander  Hokkanen  Holkeri (1975–1978)  Hollming (1975–1978†)  Häikiö  Häkämies  Impiö  Jaatinen  Jartti  Jokinen  Juhola  Junnila  Kanerva  Kauppi  Koppanen  Lampinen  Lattula  Laurila (1978–1979)  Linkola  Linkomies-Pohjala  Miettinen  Mikkola  Mykkänen  Mäki  Mäki-Hakola  Mäkynen (1979)  Mörttinen  Pelttari (1978–1979)  Perho  Pohjala  Puolanne  Pystynen  Rainio (1975-1978)  Rihtniemi-Koski  Salmenkivi (1975–1979†)  Salolainen  Salonen (1975–1977†)  Sillantaus  Torikka (1977–1979)  Vaittinen-Kuikka 
↑  Kullervo Rainio erosi kokoomuksen eduskuntaryhmästä 1978 ja liittyi Perustuslaillisen kansanpuolueen eduskuntaryhmään  
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1979–1983 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (47):  Aaltio  Hakala  Hetemäki-Olander  Hokkanen  Holvitie  Häikiö  Ihamäki  Impiö  Jaatinen  A. Jokinen  P. Jokinen  Järvenpää  Kanerva  Kauppi  Koppanen  Kuuskoski (1979–1980)  Laitinen  Lampinen  Lattula  Laurila  Linkomies-Pohjala  Louvo  Löyttyniemi  Miettinen  Mikkola  Mäki-Hakola  Mäkynen  Mörttinen   Nikkilä  Pelttari  Perho  Pesola  Petäjäniemi  Pohjala  Pukkio  Puolanne  Pystynen  Rihtniemi-Koski (1979–1981†)  Saarikoski  Salolainen  Sillantaus  Särkijärvi (1981–1983)  Torikka  Ursin  Valo  Viljanen  Vänskä  Zyskowicz 
↑  Eeva Kuuskoski erosi kokoomuksen eduskuntaryhmästä 1980 ja liittyi Keskustan eduskuntaryhmään.  1 2  Irma Rihtniemi-Koski kuoli kesken vaalikauden 6. tammikuuta 1981.  
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Tampereen Ilveksen SM-liigakausi 2010–2011

SM-liigakausi 2010–2011 oli Tampereen Ilveksen 36. SM-liigakausi. Ilves pelasi runkosarjassa 60 ottelua. Runkosarja alkoi 16. syyskuuta kotiottelulla Tapparaa vastaan Tampereella Hakametsän jäähallissa. Ilves sijoittui runkosarjan sarjataulukossa kymmenenneksi, ja eteni Villi kortti -kierrokselta puolivälieriin. JYP päätti Ilveksen kauden voittamalla sen puolivälierissä otteluvoitoin 4–0.
Sarjataulukko

| Sijoitus | Joukkue | O | 3P | 2P | 1P | 0P | TM | PM | ME | P | P/O |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | JYP | 60 | 39 | 4 | 4 | 13 | 186 | 97 | 89 | 129 | 2,15 |
| 2. | Ässät | 60 | 30 | 11 | 7 | 12 | 176 | 132 | 44 | 119 | 1,98 |
| 3. | HIFK | 60 | 31 | 6 | 12 | 11 | 199 | 140 | 59 | 117 | 1,95 |
| 4. | Lukko | 60 | 27 | 6 | 5 | 22 | 175 | 157 | 18 | 98 | 1,63 |
| 5. | KalPa | 60 | 26 | 9 | 2 | 23 | 150 | 141 | 9 | 98 | 1,63 |
| 6. | Jokerit | 60 | 25 | 6 | 9 | 20 | 165 | 150 | 15 | 96 | 1,60 |
| 7. | HPK | 60 | 25 | 4 | 9 | 22 | 154 | 151 | 3 | 92 | 1,53 |
| 8. | Kärpät | 60 | 23 | 8 | 4 | 25 | 151 | 161 | -10 | 89 | 1,48 |
| 9. | Blues | 60 | 21 | 8 | 7 | 24 | 142 | 151 | -9 | 86 | 1,43 |
| 10. | Ilves | 60 | 21 | 7 | 4 | 28 | 161 | 192 | -31 | 81 | 1,35 |
| 11. | Tappara | 60 | 17 | 7 | 6 | 30 | 142 | 181 | -39 | 71 | 1,18 |
| 12. | SaiPa | 60 | 16 | 4 | 9 | 31 | 137 | 186 | -49 | 65 | 1,08 |
| 13. | TPS | 60 | 12 | 8 | 8 | 32 | 134 | 186 | -52 | 60 | 1,00 |
| 14. | Pelicans | 60 | 17 | 2 | 4 | 37 | 133 | 180 | -47 | 59 | 0,98 |
Taulukko on päivitetty 18. huhtikuuta.
Kokoonpano

Ilveksen kokoonpano kauden 2010-2011 lopussa.
| # | Kans>  | Pelaaja | Paikka | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 74 |  | Aittokallio, SamiSami Aittokallio | 1.0 MV | L | 2012 | Tampere, Suomi |
| 5 |  | Bäckström, NilsNils Bäckström | 2.0 P | L | 2012 (2013) | Tukholma, Ruotsi |
| 44 |  | Glenn, RyanRyan Glenn | 2.0 P | R | 2012 | Port Coquitlam, BC, Kanada |
| 21 |  | Huhtala, TeemuTeemu Huhtala | 5.0 LH | L | 2012 | Tampere, Suomi |
| 6 |  | Jokipakka, JyrkiJyrki Jokipakka | 2.0 P | L | 2014 | Tampere, Suomi |
| 19 |  | Kantola, KaiKai Kantola | 5.0 LH | R | 2012 | Raleigh, NC Yhdysvallat |
| 71 |  | Keränen, MichaelMichael Keränen | 5.0 LH | L | 2014 | Tukholma, Ruotsi |
| 55 |  | Kesä, TeemuTeemu Kesä | 2.0 P | R | 2012 | Helsinki, Suomi |
| 31 |  | Kolppanen, VilleVille Kolppanen | 1.0 MV | L | 2012 | Vaasa, Suomi |
| 20 |  | Korhonen, VilleVille Korhonen | 5.0 LH | L | 2012 | Tampere, Suomi |
| 22 |  | Lee, MarkMark Lee | 4.0 KH | L | 2012 | Mount Pearl, NL, Kanada |
| 15 |  | Marjamäki, MasiMasi Marjamäki (A) | 5.0 LH | L | 2013 | Pori, Suomi |
| 10 |  | Myttynen, MatiasMatias Myttynen | 4.0 KH | L | 2012 | Tampere, Suomi |
| 31 |  | Mäenalanen, Veli-HeikkiVeli-Heikki Mäenalanen | 1.0 MV | L | A-juniori | Tampere, Suomi |
| 3 |  | Mäkinen, KonstaKonsta Mäkinen | 2.0 P | L | 2012 | Tampere, Suomi |
| 11 |  | Niinimäki, JesseJesse Niinimäki | 4.0 KH | L | 2013 | Tampere, Suomi |
| 21 |  | Nikkilä, RoopeRoope Nikkilä | 5.0 LH | L | A-juniori | Tampere, Suomi |
| 85 |  | Pellinen, JaakkoJaakko Pellinen | 4.0 KH | R | 2012 | Tampere, Suomi |
| 8 |  | Peltola, NikoNiko Peltola | 2.0 P | L | 2014 | Huittinen, Suomi |
| 88 |  | Rask, JoonasJoonas Rask | 5.0 LH | R | 2012 | Savonlinna, Suomi |
| 29 |  | Sointu, MatiasMatias Sointu | 5.0 LH | L | 2013 | Tampere, Suomi |
| 18 |  | Tuominen, HenriHenri Tuominen | 4.0 KH | L | 2012 | Turku, Suomi |
| 21 |  | Virtanen, TeemuTeemu Virtanen | 2.0 P | R | A-juniori | Urjala, Suomi |
| 9 |  | Västilä, MarkusMarkus Västilä | 2.0 P | L | 2012 | Tampere, Suomi |
Kokoonpano > Valmentajat 2010–2011

Päävalmentaja  Juha Pajuoja
Valmentaja  Raimo Helminen
Maalivahtivalmentaja  Markus Korhonen
Fysiikkavalmentaja  Jarkko Welling
Joukkueenjohtaja  Matti Kaario
Pudotuspelit

Ilves sijoittui runkosarjassa kymmenenneksi, joten se eteni Villi kortti -kierrokselle. Siellä vastaan tuli HPK. Ilves voitti 2-0. Puolivälierissä Ilves kohtasi JYPin, jolle se hävisi suoraan 4-0.
Pudotuspelit > Pudotuspelien villi kortti -kierros (paras kolmesta)

| HPK – Ilves |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.3. | HPK | Ilves | 3–5 |  |
| 13.3. | Ilves | HPK | 5–2 |  |
| Ilves varsinaisiin pudotuspeleihin voitoin 2–0. | Ilves varsinaisiin pudotuspeleihin voitoin 2–0. | Ilves varsinaisiin pudotuspeleihin voitoin 2–0. | Ilves varsinaisiin pudotuspeleihin voitoin 2–0. |  |
Pudotuspelit > Puolivälierät (paras seitsemästä)

| JYP – Ilves |
| --- | --- | --- | --- |
| 18.3. | JYP | Ilves | 7–3 |
| 19.3. | Ilves | JYP | 1–2 |
| 21.3. | JYP | Ilves | 4–3 |
| 23.3. | Ilves | JYP | 2–4 |
JYP välieriin voitoin 4–0. Ilveksen kausi päättyi.
Matti Mannonen

Matti Mannonen (5. huhtikuuta 1871 Koivisto – 4. tammikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni, toimitusjohtaja ja kokoomuksen kansanedustaja.
Mannosen vanhemmat olivat talollinen Kristian Mannonen ja Katariina Wyyryläinen . Hän kävi kansakoulun ja valmistui merikapteeniksi 1899 Viipurin merikoulusta. Mannonen oli merillä useita vuosia vuodesta 1884 alkaen. Hän toimi sittemmin maanviljelijänä ja laivanvarustajana Koivistolla ja oli toiminimi A. Mannosen prokuristina 1899–1913, Koiviston kirkon isäntänä 1905–1914 ja A. Mannosen kauppaliikkeen toimitusjohtajana 1913–1939.
Mannonen oli kansanedustajana 1919–1922 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan helmikuussa 1919 sosialidemokraattien Paavo Leppäsen tilalle. Mannonen oli Koiviston kunnanvaltuuston ja kauppalanvaltuuston puheenjohtajana sekä Koiviston kunnallislautakunnan esimiehenä.
Matti Mannonen oli naimisissa vuodesta 1898 Anna Maria Kolin kanssa.
Herman Mattsson

Mathias Herman Mattsson (12. heinäkuuta 1882 Sund, Ahvenanmaa – 24. heinäkuuta 1961 Sund) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut maanviljelijä, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja.
Mattssonin vanhemmat olivat maanviljelijä Matts Adolf Mattsson ja Karolina Josefina Lindholm.  Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Sundissa. Mattsson oli viiden vuoden ajan siirtolaisena Yhdysvalloissa ja oli merillä seitsemänä kesänä. Hän toimi Sundin osuuskaupan hoitajana 1921–1928 ja Ahvenanmaan Osakepankin Sundin konttorin hoitajana 1926–1929. Mattsson oli myös Suomi-yhtiön edustajana ja paikallisasiamiehenä 1929–1951 sekä Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä 1938–1950.
Mattsson oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1933–1936 ja 1938–1939 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan toiselle kaudelleen ruotsalaisten Rafael Collianderin tilalle. Herman Mattsson oli myös Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä ja ensimmäisenä varapuhemiehenä. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Sundin kunnanvaltuuston jäsenenä.
Erkki Leikola

Erkki Leikola vuonna 1964
Erkki Ensio Leikola (vuoteen 1906 Leidenius; 14. elokuuta 1900 Artjärvi  – 29. heinäkuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, farmaseuttisen kemian professori, yritysjohtaja ja poliitikko.
Henkilöhistoria ja ammattiura

Leikolan vanhemmat olivat kirkkoherra Albert Ferdinand Leidenius ja Matilda Lovisa Landén. Hänen sisaruksiaan olivat professori Laimi Leidenius ja kansanedustaja Aare Leikola. Leikolan puolisona oli vuodesta 1934 Eino Suolahden tytär Elli Suolahti. Professorit Anto ja Matti Leikola sekä professorin arvonimen saanut Juhani Leikola ovat heidän poikiaan.
Leikola tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1918, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1927 ja väitteli tohtoriksi 1929, mutta oli jo vuodesta 1924 Helsingin yliopiston kemian laitoksen palveluksessa. Hän oli yliopiston farmaseuttisen kemian ylimääräinen professori ja farmaseuttisen laitoksen johtaja vuodesta 1941 ja varsinainen professori vuodesta 1961. Leikola oli lääketehdas Orionin toimitusjohtajana 1933–1951. Sotilasarvoltaan hän oli lääkintäeverstiluutnantti (1941).
Poliittinen toiminta

Leikola oli kansanedustaja 1945–1951 ja 1954–1962 kokoomuksesta valittuna. Pankkivaltuusmies hän oli 1945–1951 ja 1954–1958. Leikola toimi myös tasavallan presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950, 1956 ja 1962 vaaleissa.