Jeesuksen elämän kronologia
Jeesuksen kuolema

Raamatussa ei mainita myöskään Jeesuksen kuolinvuotta eikä suoraan päivien järjestysnumeroiden avulla päivämäärääkään. Kaikissa evankeliumeissa kuitenkin sanotaan hänen kuolleen juutalaisten pääsiäisen aikoihin sinä aikana, jolloin Pontius Pilatus oli Juudean prokuraattorina. Josephuksen ansiosta tiedetään, että Pilatus oli tässä virassa vuosina 26–36. Lisäksi Luukkaan evankeliumissa mainitaan Johannes Kastajan aloittaneen julkisen toimintansa keisari Tiberiuksen hallitsijakauden 15. vuotena (28–29). Tarkempien tietojen osalta eri evankeliumien maininnat ovat osittain ristiriidassakin keskenään.
Matti Myllykosken mukaan ”Uuden testamentin neljä evankeliumia ovat edelleen ainoat merkittävät lähteet Jeesuksen kärsimyshistorian tutkimuksessa". Ne kertovat Jeesuksen ristiinnaulitsemisen tapahtuneen Jerusalemissa, joten on aiheellista huomioida myös, miten evankeliumeissa kerrotut tapahtumat sopivat yhteen juutalaisen kalenterin, lain ja tapojen kanssa.
Juutalainen kalenteri oli yhdistetty aurinko- ja kuukalenteri, lunisolaarinen kalenteri, jossa kuukaudet alkoivat aina uuttakuuta seuraavana päivänä. Määrävälein lisättiin vuoteen kolmastoista kuukausi, jotta kalenterikuukaudet sattuisivat aina suunnilleen samaan vuodenaikaan. Niinpä pääsiäisaatto, 14. nisan-kuuta, oli kevätpäiväntasausta seuranneen täydenkuun aikaan. On myös huomattava, että juutalaisten vuorokausi vaihtuu auringon laskiessa. Juutalaisten sapatti kestää meidän ajanlaskumme mukaan perjantai-illasta lauantai-iltaan. Tällöin kaikenlaisen työn tekeminen on tiukasti säädeltyä. Vuorokauden vaihtuminen tapahtuu noin kello 18 paikkeilla. Juutalaisten viikon ensimmäinen päivä vastaa meidän sunnuntaitamme, joka heillä alkaa siis lauantai-illan auringonlaskusta.
Juutalaisten pääsiäinen ja samassa yhteydessä oleva happamattoman leivän juhla kestää seitsemän päivää (Israelin ulkopuolella kahdeksan), nisan-kuun 14. päivän auringonlaskusta nisan-kuun 21. päivän auringonlaskuun. Pääsiäiskertomuksien tutkimuksen kannalta on välttämätöntä huomioida myös juutalaisen lain ja tapojen vaatimukset evankeliumien tapahtumien historiallista uskottavuutta analysoitaessa. Esimerkiksi pääsiäislammas oli teurastettava nisan-kuun päivänä, jota seuraava päivä (nisan-kuun 15. päivä) on juhlasapatti. Tällöin viikkosapatin tavoin kaikenlainen työn tekeminen on tiukasti säädeltyä. Edellä mainittuja sääntöjä noudattaen on mahdollista yrittää määritellä, mikä on Jeesuksen kuolinpäivä kunkin evankeliumin mukaan.
Evankeliumien kuvauksissa pääsiäisviikon tapahtumista on huomattavia eroja jopa siinä, minä päivänä ristiinnaulitseminen ja hautaus todella tapahtuivat. Niinpä synoptisissa evankeliumeissa kerrotaan Jeesuksen viettäneen apostolien kanssa pääsiäisateriaa kuolemaansa edeltävänä iltana, mikä viittaisi siihen, että hän olisi kuollut nisankuun 15. päivänä. Sen sijaan Johanneksen evankeliumissa sanotaan hänen kuolleen samaan aikaan kuin pääsiäislampaat teurastettiin, siis 14. päivänä. Professori Ulrich Wilckensin mukaan "monet seikat tuntuisivat puhuvan sen puolesta, että ajanmäärityksessä pitäisi seurata Johanneksen evankeliumia". Samassa kirjassa Lars Aejmelaeus jatkaa: "Se poistaisi monia hautausperikooppiin liittyviä vaikeuksia. Johanneksen evankeliumissa olevan kärsimyshistorian kronologia kulkee päivän myöhässä synoptikkojen kronologiasta. Johanneksen mukaan Jeesuksen kuolinpäivä oli nisankuun 14. päivä, ei siis varsinainen pääsiäispäivä eli nisankuun 15. päivä. Johanneksen kronologian mukaan sapatin ja pääsiäisen aatto menivät siis päällekkäin".
Tavallisimmin onkin katsottu Johanneksen evankeliumin pääsiäiskertomuksen mukaisesti, että Jeesus kuoli pääsiäisen aattopäivänä, joka sinä vuonna sattui sapattia edeltäväksi päiväksi, toisin sanoen perjantaiksi. On laskettu, että sinä aikana (26–36), jolloin Pilatus oli Juudean prokuraattorina, tämä päivä sattui perjantaiksi vuosina 30 ja 33. Juliaanisen kalenteri mukaan 14. niisankuuta vastasi näinä vuosina 7. huhtikuuta 30 ja 3. huhtikuuta 33 Päivämäärää 3. huhtikuuta 33 ovat esimerkiksi C. J Humphreys ja J. E. Waddingon kannattaneet myös sillä perusteella, että tällöin tapahtui kuunpimennys, johon heidän mukaansa viitataan Pietarin helluntaina pitämässä puheessa.