stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Don Francks

| Don Francks |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Donald Harvey Francks
Syntynyt: 28. helmikuuta 1932  Vancouver, Brittiläinen Kolumbia
Kuollut: 3. huhtikuuta 2016 (84 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä muusikko
Puoliso:  Lili Francks
Näyttelijä
Aktiivisena:  1954–2016
Merkittävät roolit:  Peter Brennan (Huumekatu) David Brook (The Phoenix Team)
Palkinnot
 ACTRA (1980, 1981) 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Donald Harvey Francks (28. helmikuuta 1932 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia – 3. huhtikuuta 2016) oli kanadalainen näyttelijä, muusikko ja jazzlaulaja. Hän esiintyi televisiossa 1950-luvulta lähtien televisiosarjoissa ja elokuvissa sekä teki äänirooleja piirrossarjoihin 1970-luvulta lähtien. Francks tunnettiin muun muassa elokuvasta Huumekatu ja sarjasta The Phoenix Team 1980-luvulla. Näiden ohella hän esiintyi vaudevillessa ja useissa eri jazztapahtumissa.
Francks oli naimisissa näyttelijä Lili Francksin kanssa ja heillä oli kaksi lasta: Cree Summer ja Rainbow Sun Francks.
Don Gordon

| Don Gordon> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. marraskuuta 1926 Los Angeles, Yhdysvallat
Kuollut: 24. huhtikuuta 2017 (90 vuotta)
Puoliso:  Denise Gordon (1979–2017)
Lapset:  1
Aiheesta muualla
IMDb
Donald Walter Guadagno (13. marraskuuta 1926 Los Angeles Yhdysvallat – 24. huhtikuuta 2017) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi tv-sarjoissa ja elokuvissa pysyvästi 1960-luvulta alkaen 1980-luvulle, mutta näytteli jo 1950-luvulla.
Hänen tunnetuimmat elokuvaroolinsa olivat elokuvissa Bullitt (1968) yhdessä Steve McQueenin kanssa, Papillon (1973), jossa näytteli myös Dustin Hoffman sekä Liekehtivä torni (1974) Paul Newmanin ja Faye Dunawayn kanssa. 1960-luvulla hän esiintyi myös aikakaudelle tyypillisissä scifi-kauhu-sarjoissa.
Hän oli Emmy-ehdokkaana vuonna 1962 roolistaan Joey Tassili oikeussalidraamasarjassa The Defenders.
Don Gordon näytteli usein Steve McQueenin kanssa. Myös siviilielämässä he olivat ystäviä ja harrastivat yhdessä moottoripyöräilyä. Don Gordonilla on yksi lapsi aiemmasta avioliitosta.
Krisztián Nagy

| Krisztián Nagy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1994 (ikä 30) Budapest, Unkari
Kansalaisuus:   Unkari
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Budapest Jégkorong Akadémia
Sarja:  Erste Liga
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Miskolci Jegesmedve JSE (MOL Liga) MAC Budapest/Újbuda (MOL Liga/EL/SloEL) HK Budapest (EL) SaPKo (Mestis)
Krisztián Nagy (s. 28. kesäkuuta 1994 Budapest, Unkari) on unkarilainen jääkiekkoilija, joka pelasi kauden 2022–2023 Erste Ligan unkarilaisessa Budapest Jégkorong Akadémiassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Nagy osaa pelata myös laidassa.
Ura > Maajoukkueura

Nagy pelasi alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011 ja IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012. Jälkimmäisessä turnauksessa Nagy oli tehoilla 4+2=6 Unkarin paras pistemies ja maalintekijä. Hän voitti myös koko turnauksen jäähypörssin 34 minuutillaan.
Nagy pelasi myös alle 20-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014, joista jälkimmäinen turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun IB-divisioonaan sekä ensimmäinen turnaus hopeaan. Vuoden 2013 turnauksessa hän oli kuudella osumallaan Unkarin paras pistemies ja Nagy jakoi koko turnauksen maalipörssin voiton Alankomaiden Danny Stempherin kanssa.
Nagy on edustanut Unkaria MM-kilpailuissa vuonna 2016 ja 2023. Joukkue kuitenkin putosi vuoden 2016 turnauksen päätteeksi takaisin IA-divisioonaan, jossa hän on edustanut maataan vuosina 2013, 2014, 2015, 2017, 2018 ja 2019. Vuoden 2015 turnaus päättyi hopeaan sekä sarjanousuun A-sarjaan ja vuoden 2013 turnaus päättyi pronssiin. Vuoden 2019 turnauksessa Nagy voitti Unkarin sisäisen tehotilaston lukemalla +2. Hän pelasi myös Pyeongchangin olympiakisojen 2018 ja Pekingin olympiakisojen 2022 karsinnoissa. Yhteensä Nagy on pelannut 108 maaottelua tehopistein 12+17=29.
Pelityyli

SaPKon päävalmentaja Niko Erosen mukaan Nagy on tunnollinen kahden suunnan pelaaja, jolla on myös valtavasti potentiaalia tehdä tulosta hyökkäyspäässä.
Death of the West

| Death of the West Babylon Whores |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Hellhole Studios
 Julkaistu: 20. toukokuuta 2002
 Tyylilaji: deathrock, heavy metal
 Kesto: 44.41
 Levy-yhtiö: Spinefarm Records
Babylon Whoresin muut julkaisut
| King Fear 1999 | Death of the West 2002 | Pride of the Damned (kokoelma) 2014 |
Death of the West on suomalaisen deathrock-yhtye Babylon Whoresin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Spinefarm Records.
Albumin kansikuva on Albrecht Dürerin maalaus "Ritter, Tod und Teufel" (suom. Ritari, kuolema ja piru).
Kappaleet

Life Fades Away – 4.23
Hell Abloom – 5.41
Mother of Serpents – 7.24
Lucibel (The Good Spirits of Europe) – 5.36
Dating With Witchcraft – 4.29
Death in Prague – 6.24
A Pale Horse Against Time – 6.38
Eveningland – 4.06
Kokoonpano

Ike Vil – laulu, kosketinsoitin
Antti Litmanen – kitara
Daniel Stuka – bassokitara
Pete Liha – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Paul Cairo – taustalaulu
Jasse Hybrid – taustalaulu
Anna Pienimäki – taustalaulu
Maniac – taustalaulu
Taneli Jarva – taustalaulu
Kokoonpano > Muut tekijät

Antti Lindell – äänittäjä, tremolo, akustinen kitara
Kaide Hinkkala – äänittäjä
Hiili Hiilesmaa – miksaaja
Mika Jussila – masteroija
Arvostelut

Soundi:
The Metal Observer: 9/10
Aiheesta muualla

Albumi Death of the West Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Death of the West discogs.com -sivustolla
Dollyn elämää

| Dollyn elämää> Pond Life |
| --- | --- |
Tyyli:  animaatiosarja, komedia
Kestoaika:  11 minuuttia (1. tuotantokausi) 21–22 minuuttia (2. tuotantokausi)
Luoja(t):  Candy Guard
Kehittäjä(t):  Candy Guard
Alkuperämaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Yhdistynyt kuningaskunta: Channel 4 Suomi: Yle TV1, FST
Esitetty:  3. joulukuuta – 18. joulukuuta 1996 (Yhdistynyt kuningaskunta)
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  20
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Candy Guard Tony Collingwood Elin Hampton Christopher O'Hare Mikael Shields
Käsikirjoittaja(t):  Candy Guard
Animaattori(t):  Candy Guard
Tuotantoyhtiö(t):  Bermuda Shorts Ltd. / Collingwood O'Hare Entertainment
Aiheesta muualla
IMDb 
Sarjan päähenkilö Dolly Pond.
Dollyn elämää (alkuperäiseltä nimeltä Pond Life) on brittiläinen vuosina 1996 ja 2000 valmistunut 20-osainen aikuisille suunnattu piirrossarja. Sarjan on kirjoittanut, animoinut ja ohjannut koomikko ja animaattori Candy Guard. Sarjaa tehtiin kaksi tuotantokautta: Ensimmäinen tuotantokausi vuonna 1996 (13 jaksoa), ja toinen tuotantokausi vuonna 2000 (7 jaksoa). Sarjan pilotti tehtiin jo vuonna 1992, jonka alkuperäinen nimi oli I Want a Boyfriend ... Or Do I?.
Animaatiosarjan päähenkilö on Dolly Pond -niminen nainen, joka on neuroottinen ja itsekeskeinen 30-vuotias nainen, joka asustaa yksin. Dolly ei ole elämässään saanut paljoa aikaan. Hän yrittää saada uusia ystäviä tai aloittaa uuden elämäntavan, mutta nämä tavoitteet aina epäonnistuvat tai päättyvät katastrofiin. Sarjan muita keskeisimpiä henkilöitä ovat muun muassa Dollyn paras ystävä Belle Stickleback sekä Dollyn entinen poikaystävä Nobby Newton, joka asustaa Dollyn asunnon yläpuolella.
Suomen televisiossa sarjan ensimmäinen tuotantokausi on esitetty Yle TV1-kanavalla alkuperäiskielellä suomeksi tekstitettynä kolme kertaa: ensimmäisen kerran vuosina 1997–1998, toisen kerran vuosina 1998–1999 FST:n ohjelmapaikalla nimellä Den unga Dollys lidanden, jolloin ohjelma oli tekstitetty ruotsiksi, sekä kolmannen kerran vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Sarja sivustolla epguides.com (englanniksi)
Sarjaan liittyvä YouTube-kanava
Don Freeland

| Don Freeland> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1953–1960
Talli(t):  Phillips,  Kurtis Kraft,  A. J. Watson
Kilpailuja:  8
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  4
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1953
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1960
Donald "Don" Lloyd Freeland (25. maaliskuuta 1925 – 2. marraskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun 8 kertaa kausilla 1953–1960. Hän oli kolmas vuoden 1956 kilpailussa saavuttaen yhden palkintosijan ja 4 pistettä. Hän oli ajamassa toiseksi vuoden 1955 kilpailussa, kunnes vaihteet pettivät.
Freeland palveli mekaanikkona laivastossa toisessa maailmansodassa. Hän kilpaili AAA- ja USAC-sarjoissa vuosina 1952–1962 ollen kolmesti toinen.
Kourosh Khani

Kourosh Khani (s. 3. heinäkuuta 1989) on iranilainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2007 Khani kilpaili Britannian Formula Ford Scholarship -luokassa. Seuraavana vuonna hän kilpaili Formula Renault UK BARC -talvisarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2009 Khani ajoi Ginetta G50 Cup -sarjassa muutaman kilpailun. Vuosina 2009 ja 2011 Khani kilpaili Formula Renault BARC -sarjassa sijoittuen jälkimmäisellä kerralla sarjan neljänneksi. Vuonna 2012 Khani kilpaili FIA Formula Two Championship -sarjassa saavuttaen kaksi pistettä.
Dolly von Alfthan
Elokuvat

Varjoja Kannaksella (1943)
Hiipivä vaara (1944)
Denis Johnson

Denis Johnson vuonna 2003.
Denis Johnson (1949 München – 25. toukokuuta 2017) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tuotantonsa käsitti runoja, näytelmiä, novelleja sekä romaaneja.
Johnsonin isä oli diplomaatti ja perhe asui Yhdysvaltojen ohella Saksassa, Japanissa ja Filippiineillä. Hän opiskeli Iowan yliopistossa. Nuoruus ei ollut tulevalle kirjailijalle mitenkään helppoa aikaa, sillä Johnson kärsi vakavista mielenterveysongelmista ja päihderiippuvuudesta. 21-vuotiaana hän joutui psykiatriseen hoitoon. Päihteiden käyttöään Johnson puolusteli sillä, että raittius tuhoaa luovuuden. Raitistuttaan hän myönsi olleensa väärässä.
Kolmannen puolisonsa Cindy Leen kanssa Johnson eli loppuelämänsä. Pariskunnalla oli kolme lasta. Viimeisinä vuosinaan Johnson sairasti maksasyöpää.
Kirjailijaksi tultuaan Johnson pyrki välttelemään julkisuutta mahdollisimman paljon.
Kirjallinen tuotanto

Johnsonin tunnetuin teos on väljästi omaelämäkerrallinen novellikokoelma Jeesuksen poika (Jesus’ Son), joka ilmestyi vuonna 1992. Teos liikkuu synkkien aiheiden parissa. Siinä kuvaillaan päihderiippuvuutta, väkivaltaa ja tuhoisia ihmissuhteita sekä niiden taustalla olevaa yksinäisyyttä. Yhdysvalloissa ja Britanniassa teoksella on kulttimaine ja siitä tehdyssä elokuvasovituksessa näyttelevät Dennis Hopper, Jack Black, Holly Hunter ja kirjailija.
Vuonna 2007 Denis Johnson julkaisi yli 20 vuotta kirjoittamansa romaanin Tree of Smoke, joka käsitteli Vietnamin sotaa. Kirjaa kuvailtiin heti mestariteokseksi: The New York Times valitsi kirjan yhdeksi vuoden kirjoista. Teos voitti ilmestymisvuonnaan National Book Awardin.
Kirjallisiksi vaikuttajikseen Johnson nimesi Walt Whitmanin, Dylan Thomasin ja yllättäen kaksi muusikkoa, Eric Claptonin ja Jimi Hendrixin.
Aiheesta muualla

Johnsonin haastattelu (englanniksi)
Kuusamotalo

| Kuusamotalo |
| --- | --- |

Sijainti:  Kuusamo
Rakennustyyppi:  konserttitalo
Valmistumisvuosi:  1996
Suunnittelija:  Arto Sipinen
Käyttäjä:  Kuusamon musiikkiopisto
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuusamotalo (eng. Kuusamo Hall) on Kuusamoon vuonna 1996 valmistunut kulttuuri- ja kongressitalo. Se sijaitsee Kuusamon keskustassa Kaarlo Hännisentiellä. Kuusamotalon on suunnitellut arkkitehti Arto Sipinen. Rakennuksen sydän on Oulankasali, jossa on 532 istumapaikkaa apupöytineen. Kuusamotalossa on puitteet järjestää muun muassa konsertteja, teatteriesityksiä, kongresseja, seminaareja, messuja, festivaaleja sekä erilaisia juhlia. Kuusamotalossa toimii myös Kuusamon musiikkiopisto ja Oulankasalissa toimii välillä myös elokuvateatteri Kino Kuusamotalo.
Aiheesta muualla

Kuusamotalon kotisivut
Kourouninkoto

| Kourouninkoto |
| --- | --- |
 Kourouninkoto
 Koordinaatit: 13°51′28″N, 9°34′37″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Kitan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Väkiluku (2009):  5 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kourouninkoto on kaupunkikunta ja sen ainoa taajama Kayesin alueen Kitan piirissä Malissa. Se sijaitsee historiallisella Kaartan alueella 105 kilometriä Kitasta pohjoiseen. Kunnassa on 5 500 asukasta (vuonna 2009).
Kourouninkoton kunta rajoittuu pohjoisessa Kitan piirin Djougounin, idässä Didenkon, etelässä Saboulan ja lännessä Séféto Ouestin kuntiin. Maisemaa leimaavat alangot ja kukkulat. Etelärajalla virtaa Baouléjoki. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on bambaroita, kakoloja, fulbeja, soninkeja ja diawandoja.
Kourouninkoton kautta kulkee Kitasta pohjoiseen johtava paikallistie RR5. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maapähkinä, maissi ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Palveluihin kuuluvat ala- ja yläkoulu sekä terveys- ja kulttuurikeskukset. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.
Eesti Ühispank

Eesti Ühispankin toimistorakennus Tallinnassa valmistui vuonna 1999
Eesti Ühispank oli virolainen pankki, joka sai alkunsa kymmenen paikallispankin yhdistymisen myötä joulukuussa 1992. Eesti Ühispankista tuli Baltian maiden suurin pankki vuonna 1998, kun se solmi yhdistymissopimuksen Tallinna Pankin kanssa. Vain vuotta aiemmin pankkiin oli liittynyt myös Põhja-Eesti Pank, mikä oli nostanut Eesti Ühispankin kotimaansa Viron toiseksi suurimmaksi pankiksi.
Ruotsalainen SEB laajensi toimintaansa Baltian maissa vuonna 1998 hankkimalla 32 prosentin osuuden Eesti Ühispankista ja 36 prosentin osuuden latvialaisesta Latvijas Unibankasta. Vuoden 2000 aikana SEB lunasti loput pankkien osakkeista ja Eesti Ühispankista tuli osa SEB-konsernia.
SEB:n omistuksessa Eesti Ühispank jatkoi liiketoimintaa omalla nimellään vuoteen 2005 saakka, minkä jälkeen pankki tunnettiin nimellä SEB Eesti Ühispank. Lopullisesti Eesti Ühispankista luovuttiin vuonna 2008, kun kaikki konsernin yhtiöt siirtyivät SEB-brändin alle. Tämän jälkeen pankki on toiminut Virossa nimellä SEB Pank.
Aiheesta muualla

SEB Pank (viroksi, venäjäksi, englanniksi)
Kouroulamini

| Kouroulamini |
| --- | --- |
 Kouroulamini
 Koordinaatit: 11°21′7″N, 7°43′24″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Bougounin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  6 200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kouroulamini on maalaiskunta Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Sen keskuskylä N’Tentou sijaitsee 27 kilometriä Bougounista länteen. Kunnassa on 6 200 ja kylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Kouroulaminin kunta rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Sidon, idässä Faradiélén ja Tiémala-Banimonotién, lännessä Faragouaranin ja etelässä Yanfolilan piirin Bolo-Foutan ja Djiguiya De Kolonin kuntiin. Itärajalla virtaa Baouléjoki. Kasvillisuus on heinäsavannia ja galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita.
N’Tentoun kautta kulkee Bougounin ja Yanifolilan välinen maantie RN8. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra, hirssi, fonio, riisi sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, maapähkinä ja mangot. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Kaupankäynti suuntautuu Faragouaraniin, Bougouniin ja Torakoroon.
Eesti Rahvusringhääling

Eesti Rahvusringhääling (ERR) eli Viron yleisradio on Viron valtion julkisen palvelun yleisradioyhtiö, joka muodostui 1. kesäkuuta 2007, kun Eesti Televisioon ja Eesti Raadio yhdistyivät. ERR on ollut Euroopan yleisradiounionin jäsen perustamiskuukaudestaan saakka.
Viron radiolla oli vuosina 1947–1998 suomenkielinen toimitus. Suomeen suunnattujen lähetysten suosituin kuunteluaika oli sunnuntaisin kello kymmeneltä, jolloin Yleisradio lähetti jumalanpalveluksen. Toimitus suomensi ja äänitti käyttöönsä virolaisia lauluja, joista tunnetuin on Georg Otsin esittämä ja Suomessa levytetty Saarenmaan valssi.
Aiheesta muualla

ERR:n kotisivut
Duris Maxwell

| Duris Maxwell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1946
Kuollut: 25. marraskuuta 2020 (74 vuotta)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Thunder Paws, Soul Clock
Tyylilajit:  rock, blues
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Bobby Taylor & the Vancouvers, Powder Blues Band, Doucette, The Temptations, Jefferson Airplane, Skylark
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Duris Maxwell (Ted Lewis, 15. kesäkuuta 1946 East York, Ontario – 25. marraskuuta 2020 Sechelt, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen rumpali, joka soitti uransa aikana useissa yhtyeissä, muun muassa Bobby Taylor & the Vancouvers, Powder Blues Band, Doucette, The Temptations, Jefferson Airplane ja Skylark. Hän soitti myös Heartin albumilla Dreamboat Annie sekä Devin Townsendin albumilla Ki.
Don Finlay

Don Finlay vuonna 1941.
Donald ”Don” Osborne Finlay (27. toukokuuta 1909 – 18. huhtikuuta 1970) oli brittiläinen olympiaurheilija ja kuninkaallisten ilmavoimien upseeri. Finlay kilpaili muun muassa vuoden Berliinin kesäolympialaisissa 1936, joissa hän sijoittui 110 metrin aitajuoksukilpailussa toiseksi.
Yleisurheilu-ura

Milocarian Athletic Clubin ja Surrey Athletics Clubin jäsenenä (sijaitsee Kingston-upon-Thamesissa), hän edusti Isoa-Britanniaa kolmessa olympialaisissa sekä ennen toista maailmansotaa, että sen jälkeen. 16 kansainvälisessä kaksoisottelussa Finlay hävisi vain kaksi aitajuoksukilpailua: Lord Burghleylle vuonna 1931 (vs. Italia) ja John Thorntonille vuonna 1937 (vs. Saksa).  Hän kilpaili ensimmäisen kerran vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa, Yhdysvalloissa 110 metrin aitajuoksussa, jossa hän voitti pronssia. Hän kuului myös brittiläiseen viestijoukkueeseen, joka sijoittui kuudenneksi 4 × 100 metrin viestitapahtumassa. Hän palasi vuoden 1936 kesäolympialaisiin Berliinissä, Saksassa, missä hän parantui voittamaan hopeamitalin 110 metrin aitajuoksussa. Brittiläisen viestijoukkueen kanssa hän putosi 4 × 100 metrin viestikilpailun ensimmäisellä kierroksella  Hän oli Ison-Britannian joukkueen kapteeni vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa, ja hänet valittiin vannomaan olympiavala, vaikka hän ei voittanut yhtään mitalia näissä kisoissa, kun hän putosi 110 metrin aitajuoksun ensimmäisellä kierroksella, kun hän osui viimeiseen esteeseen johtavalla jalallaan ja kaatui maalissa. Vuonna 1949, 40-vuotiaana, hän voitti kahdeksannen AAA-tittelinsä ja hän oli AAA-sisämestari sekä 1937 että 1938.  Vuoden 1934 Empire Gamesissa hän voitti kultamitalin 120 jaardin aitajuoksukilpailussa. Hän osallistui myös 1950 British Empire Games -kilpailuihin ja sijoittui viidenneksi 120 jaardin aitajuoksukilpailussa. Hän oli yksiköiden välinen mestari pituushypyssä ja RAF-mestari korkeushypyssä.
Kokusai Shorinjiryu Karatedo

| Kokusai Shorinjiryu Karatedo |
| --- | --- |
Perustettu:  2005
Alkuperämaa:   Japani
Perustaja(t):  Matsuoi Yuji
Vaikutteet:  taiwanilainen kenpo, kiinalainen kenpo, shōrin-ryū, kobudō, Daito-ryu
Löydä lisää urheiluaUrheilun teemasivulta
Soshi Yuji Matsuoi
Kokusai Shorinjiryu Karatedo on karaten tyylisuunta, johon kuuluu lyönti- ja potkutekniikoiden lisäksi lukkoja, heittoja ja asetekniikoita. Tyylin perusti vuonna 2005 soshi Matsuoi Yuji, 8. dan hanshi. Pääopettajana hän vaalii ja opettaa niitä tekniikoita ja periaatteita, jotka soke Tamotsu Isamu opetti aikanaan oppilaalleen Ikubo-senseille.
Tyylin tekniikassa on nähtävissä selvästi klassisten Kyan-linjan okinawalaisten karatetyylien luonteenomaisia piirteitä muun muassa jalkatyössä, vanhoissa Yakusokukumite-tekniikoissa sekä tyylin katoissa. Lisäksi tyylin olennaisena osana on Okinawalla 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla käytetty tapa käyttää otteluharjoittelussa apuna ns. Boogu-suojavarusteita. Tyylille on ominaista runsas liikkuminen, vartaloväistämisen korostaminen sekä potkutekniikoiden korostunut osuus (70 % potkut - 30 % lyönnit). Lyöntejä ja potkuja käytetään myös pyöreiden väistöjen yhteydessä torjuntoina. Tällainen harjoittelu tuottaa monipuolisesti osaavia karatekoja, joiden tekniikka on toimivaa ja jotka pystyvät ottamaan huomioon myös ulkoiset olosuhteet.
Olennainen osa harjoittelusta käytetään myös henkisten valmiuksien kehittämiseen. Koska näiden asioiden oppimiseen kuluu yleensä koko ihmisikä, on Shorinjiryu Karatedo paitsi taistelutaito, myös elämäntapa.
Harjoittelu

Karatedon harjoittelu voidaan katsoa jaettavaksi kolmeen osa-alueeseen: perustekniikka-, liikesarja- ja otteluharjoitteluun (kihon, kata ja kumite). Kaikki kolme osa-aluetta tukevat toisiaan.
Harjoittelu > Kihon

Kihon eli perustekniikkaharjoittelu tarkoittaa tyypillisesti yksin suoritettavaa tekniikkaharjoittelua. Kihon-harjoittelu muodostuu yksittäisten tekniikoiden tai tekniikka-kombinaatioiden toistosta, jossa opettaja korjaa oppilaiden suoritusta.
Harjoittelu > Kata

Tyylisuuntaan kuuluvat seuraavat katat, jotka voidaan johtaa okinawalaisiin perinteisiin muotoihin:
Pinan 1-5
Wansu
Ananku
Seisan
Chinto
Gojushiho
Bassai
Kusanku
Naifanchi 1-3
Näiden ohella tyylisuunnassa harjoitellaan Matsuoi-sensein kehittämiä Kihon-katoja, joita käytetään karaten ja kobudon perusharjoittelussa:
Chi-no kata (maa)
Kuu-no kata (ilma)
Ten-no kata (taivas)
Shuto-no-kata
Harjoittelu > Kumite

Kokusai Shorinjiry Karatedo sisältää monipuolisen kumite eli otteluharjoittelun. Vanhaan okinawalaiseen perinteeseen nojautuvat, parin kanssa suoritettavat Yakusoku kumite -tekniikat opettavat liikkumista, vartalonkäyttöä ja itsepuolustustekniikkaa. Puolivapaa otteluharjoitus eli Oyo kumite harjoittaa vapaassa ottelussa tarvittavaa liikkumista ja kombinaatioita. Tyylin vapaaottelu on Boogu-tsuki kumite eli suojin käyty täyskontaktiottelu. Boogu-varusteisiin lukeutuvat kypärä, rintapanssari, alasuojat, hanskat sekä säärisuojat.
Lisäksi pariharjoitteluun kuuluvat Zaho- (polviasennosta puolustautuminen) ja Tankensabaki-tekniikat (puolustautuminen veistä vastaan).
Seurat Suomessa

Suomen Shorinjiryu Karatedo -yhdistys on perustettu vuonna 1996 ja sen tarkoituksena on edistää Kokusai Shorinjiryu karatedon harrastusta jäsentensä keskuudessa, tukea toimintaan osallistuvien henkilöiden henkistä ja fyysistä kehittymistä sekä opettaa heille budohengen mukaisia elämäntapoja.
Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys tarjoaa jäsenilleen valmennus- ja koulutustoimintaa eri muodoissaan, ylläpitää ja kehittää kansainvälisiä lajiyhteyksiä sekä valvoa jäsentensä yhteisiä ja yleisiä etuja lajitoiminnan piirissä.
Suomen karateliitossa on Kokusai Shorinjiryu tyylisuunnalla oma dan-kollegio. Yhdistykseen kuuluvat tällä hetkellä seuraavat seurat:
Pääkaupunkiseutu
Budoseura Genbukai ry, Helsinki
Helsingin Karate- ja Kobudoseura ry, Helsinki
Nokia Karate Club ry, Espoo
Budo Rensei ry (Arkistoitu – Internet Archive), Espoo
Vantaan Jukara, Vantaan Jukaran kotisivut karatejaos, Vantaa
Metsuke ry, Järvenpää
Savo
Seishinkai (Arkistoitu – Internet Archive), Karttula
Koshinkan ry (Arkistoitu – Internet Archive), Varkaus
Itä-Suomi
Budoseura Tenshin ry, Imatra
Pohjois-Suomi
Kemijärven Karateseura ry, Kemijärvi
Hokuseikai ry (Arkistoitu – Internet Archive), Ivalo
Budoseura Kemin Musokai ry, Kemi
Budoseura Oulun Musokai ry, Oulu
Budoseura Hoku Yu Kai ry (Arkistoitu – Internet Archive), Rovaniemi
Budoseura Ko Jou ry, Kajaani
Kytaia

Kytaia (m.kreik. Κύταια) tai Cytaea (lat.) voi viitata seuraaviin:
Kytaia, antiikin aikainen kaupunki Skyytiassa
Kotais eli Kytaia, antiikin aikainen kaupunki Kolkhiissa
Cytaea, hämähäkkisuku
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kytaia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.