stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harri Rovanperä
Rallin MM-sarjan tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Sija | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Harri Rovanperä | Opel Manta | MON | SWE | POR | KEN | FRA | GRE | ARG | NZL | FIN Kesk. | AUS | ITA | ESP | GBR |  |  |  | NC | 0 |
| 1994 | Harri Rovanperä | Mitsubishi Galant VR-4 | MON | POR | KEN | FRA | GRE | ARG | NZL | FIN 12 | ITA | GBR |  |  |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1996 | Promoracing Finland | Ford Escort RS Cosworth | SWE | KEN | IDN | GRE | ARG | FIN Kesk. | AUS | ITA | ESP |  |  |  |  |  |  |  | NC | 0 |
| 1997 | Seat Sport | Seat Ibiza GTi 16V | MON 14 | SWE | KEN | POR Kesk. | ESP Kesk. | FRA | ARG 8 | GRE | NZL Kesk. | FIN 10 | IDN 7 | ITA 10 | AUS 10 | GBR 9 |  |  | NC | 0 |
| 1998 | Seat Sport | Seat Ibiza GTi 16V Evo2 | MON 11 | SWE Kesk. | KEN 5 | POR Kesk. | ESP Kesk. | FRA | ARG Kesk. | GRE 15 | NZL 13 |  |  |  |  |  |  |  | 15. | 3 |
| 1998 | Seat Sport | Seat Cordoba WRC |  |  |  |  |  |  |  |  |  | FIN 11 | ITA Kesk. | AUS 11 | GBR 6 |  |  |  | 15. | 3 |
| 1999 | Seat Sport | Seat Cordoba WRC | MON 7 | SWE 16 | KEN 6 | POR Kesk. | ESP 14 | FRA 13 | ARG Kesk. | GRE Kesk. | NZL Kesk. |  |  |  |  |  |  |  | 9. | 10 |
| 1999 | Seat Sport | Seat Cordoba WRC Evo2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | FIN 5 | CHN 5 | ITA 16 | AUS 6 | GBR 3 |  |  | 9. | 10 |
| 2000 | Seat Sport | Seat Cordoba WRC Evo2 | MON | SWE 12 | KEN |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 9. | 7 |
| 2000 | Seat Sport | Seat Cordoba WRC Evo3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | GBR 10 |  |  | 9. | 7 |
| 2000 | Harri Rovanperä | Toyota Corolla WRC |  |  |  | POR 4 | ESP | ARG | GRE | NZL | FIN 3 | CYP | FRA | ITA | AUS |  |  |  | 9. | 7 |
| 2001 | Peugeot Total | Peugeot 206 WRC | MON | SWE 1 | POR Kesk. | ESP | ARG Kesk. | CYP Kesk. | GRE 3 | KEN 2 | FIN 4 | NZL 3 |  |  | AUS 4 | GBR 2 |  |  | 5. | 36 |
| 2001 | H.F. Grifone SRL | Peugeot 206 WRC |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ITA 11 | FRA 7 |  |  |  |  | 5. | 36 |
| 2002 | Bozian Racing | Peugeot 206 WRC | MON Kesk. |  | FRA 11 | ESP 7 |  |  |  |  |  |  | ITA 9 |  |  |  |  |  | 7. | 30 |
| 2002 | Peugeot Total | Peugeot 206 WRC |  | SWE 2 |  |  | CYP 4 | ARG Kesk. | GRE 4 | KEN 2 | FIN Kesk. | GER Kesk. |  | NZL 2 | AUS 2 | GBR 7 |  |  | 7. | 30 |
| 2003 | Marlboro Peugeot Total | Peugeot 206 WRC | MON | SWE Kesk. | TUR Kesk. | NZL Kesk. | ARG 4 | GRE 6 | CYP 2 | GER | FIN Kesk. | AUS 7 | ITA | FRA | ESP | GBR Kesk. |  |  | 11. | 18 |
| 2004 | Marlboro Peugeot Total | Peugeot 307 WRC | MON | SWE | MEX 10 | NZL 5 | CYP DSQ | GRE 3 | TUR Kesk. | ARG 5 | FIN Kesk. | GER | JPN 6 | GBR 6 | ITA Kesk. | FRA | ESP | AUS 2 | 8. | 28 |
| 2005 | Mitsubishi Motors | Mitsubishi Lancer WRC05 | MON 7 | SWE 4 | MEX 5 | NZL Kesk. | ITA Kesk. | CYP 7 | TUR 10 | GRE 6 | ARG 5 | FIN 7 | GER 10 | GBR 4 | JPN 5 | FRA 10 | ESP 10 | AUS 2 | 7. | 39 |
| 2006 | Red Bull Škoda | Škoda Fabia WRC | MON | SWE | MEX | ESP | FRA 12 | ARG | ITA 20 | GRE 12 | GER | FIN | JPN | CYP Kesk. | TUR 11 | AUS | NZL | GBR 9 | NC | 0 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tilastoja Harri Rovanperän MM-ralliurasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Rovanperä Kyproksella vuonna 2004.
Rovanperä Walesissa vuonna 2005.
Haukilampi (Pihtipudas)

| Haukilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Pihtipudas
Koordinaatit:  63°26′12″N, 25°25′19″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Alvajärven valuma-alue (14.48)
Laskuoja:  oja Pihlajapuroon 
Järvinumero:  14.481.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,9 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,901 km  
Pinta-ala:  2,368 ha  
Tilavuus:  0.000039 km³ 
Keskisyvyys:  1,65 m  
Suurin syvyys:  2,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukilampi 
Haukilampi  on Keski-Suomessa Pihtiputaalla  Eteläkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 330 metriä pitkä, 190 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 39 100 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys on 2,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Alvajärven valuma-alueella (14.48), jonka Alvajärven lähi-alueeseen (14.481) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 128,9 metriä mpy.
Honjō

| Honjō (本庄市) |
| --- | --- |
 Honjō-festivaalin vaunuja
 lippu:  symboli
 Honjōn sijainti Saitaman prefektuurissa
 Honjō
 Koordinaatit: 36°14′37″N, 139°11′25″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Saitaman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  89,69 km²
Väkiluku (08/2020):  77 953
 – Väestötiheys:  869,1 as./km²
 
 http://www.city.honjo.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Honjō (jap. 本庄市, Honjō-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Tonejoen varrella. Sen alue ulottuu Tonejoen alluviaalitasangolta etelään Chichibuvuorten reunavuorille. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Gunman prefektuuriin. Honjōssa on 77 953 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 89,69 neliökilometriä.
Honjō kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla markkinapaikkana ja yhtenä Nakasendō-tiereitin postiasemista (shukuba). Myöhemmin Meiji-restauraation jälkeen kaupunkiin syntyi silkinviljelyä ja kehruuteollisuutta, toisesta maailmansodasta lähtien myös esimerkiksi elektroniikka-, kemian- ja elintarviketeollisuutta. Kaupunkioikeudet Honjō sai vuonna 1954, kun Honjōn maaseutukaupunkiin liitettiin neljä kyläkuntaa. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen liitettiin Kodaman maaseutukaupunki. Kaupunkia ympäröivillä maaseutualueilla harjoitetaan vihannesten viljelyä ja maidon tuotantoa.
Honjōta palvelevat suurnopeusjunayhteydet Jōetsu ja Hokuriku Shinkansen sekä JR Higashi-Nihonin Hachikō-linja ja Takasaki-linja.
Kuvia

Honjōn kaupungintalo
Historiallinen Kyōshinsan silkinviljelyyn tarkoitettu rakennus
Kaupungin historiallinen museo
Honjōn rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Honjō Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Hirmuliskojen yö

| Hirmuliskojen yö Hevisaurus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. syyskuuta 2010
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 41.59
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
Listasijoitukset
  3. (albumilista)    1. (Midprice)
Hevisauruksen muut julkaisut
| Jurahevin kuninkaat 2009 | Hirmuliskojen yö 2010 | Räyh! 2011 |
Hirmuliskojen yö on Hevisaurus-yhtyeen 15. syyskuuta 2010 ilmestynyt toinen albumi. Albumilla vierailevat Perttu Kivilaakso, Janne Wirman, Antti "Hyrde" Hyyrynen, Emerson Burton, Elias Viljanen sekä Nino Laurenne. Ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale Saurusarmeija. Levy kipusi ensimmäisellä viikollaan Suomen virallisen albumilistan kolmannelle sijalle.
Kappaleet

Alkumarssi – 1.09
Saurusarmeija – 3.37
Hirmuliskojen yö – 3.40
Supersankari – 3.18
Ruosteinen robotti – 2.57
Hevipitsaa – 3.02
Mummon mopo – 2.57
Justus Kummitus – 2.53
Takapiha – 2.48
Eläintarhan yövahti – 3.55
Hikka – 3.40
Tukkahumppaa – 3.18
Muffi Puffin oppitunti – 2.37
Velho – 3.56
Kiire – 1.32
Arvostelut

Imperiumi: 7½/10
Aiheesta muualla

Hirmuliskojen yö Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Hirmuliskojen yö Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Howard Jones (metallilaulaja)

Howard Jones
Howard Jones on yhdysvaltalainen metallimuusikko, joka tunnetaan parhaiten metalcore-yhtye Killswitch Engagen vuosien 2002–2012 laulajana. Vuonna 2012 Jones jätti yhtyeen terveyssyiden vuoksi. Hän ilmoitti syiksi pitkään toteamattomana olleen 2. tyypin diabeteksen, joka aiheutti hänelle väsymyksen, sekä toiseksi syyksi sen, ettei hän enää innostunut uuden albumin tekemisestä. Hän kertoi haastattelussa joutuneensa diabeteksen vuoksi kolmeksi päiväksi koomaan.[lähde? ]
Ennen kuin Jones liittyi Killswitch Engageen, hän oli Blood Has Been Shed -nimisen mathcore-yhtyeen laulaja vuosina 1997–2004. Yhtye lopetti vuonna 2004, kun Jones oli Killswitch Engagen laulajana ja yhtyeen rumpali Justin Foley oli myös liittynyt Killswitch Engageen.
Killswitch Engagen jälkeen Jones on työstänyt projektia nimeltä Devil You Know yhdessä Francesco Artusaton (All Shall Perish) ja John Sankeyn (Devolved, Fear Factory ja Divine Heresy) kanssa. Yhtyeen debyyttialbumi The Beauty of Destruction julkaistiin vuonna 2014. Yhtye tunnetaan nykyään nimellä Light The Torch.
Howard Jones on yksi harvoista afroamerikkalaisista metallimuusikoista. Howard Jones noudattaa Straight Edge -elämäntyyliä.
Diskografia > Blood Has Been Shed

I Dwell on Thoughts of You (21. syyskuuta 1999, Ferret Records)
Novella of Uriel (20. helmikuuta 2001, Ferret Records)
Spirals (11. maaliskuuta 2003, Ferret Records)
Diskografia > Killswitch Engage

Fixation on the Darkness – kappale (2003)
The End of Heartache (11. toukokuuta 2004, Roadrunner Records)
As Daylight Dies (21. marraskuuta 2006, Roadrunner Records)
Killswitch Engage (30. kesäkuuta 2009, Roadrunner Records)
Diskografia > Devil You Know (Nykyisin Light the Torch nimellä)

The Beauty of Destruction – 2014
They Bleed Red – 2015
Revival - 2018
Humppa-Veikot (vuoden 1969 albumi, HSLP 102)

| Humppa-Veikot Humppa-Veikot |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1969
 Formaatti: LP
 Levy-yhtiö: Scandia
Humppa-Veikkojen muut julkaisut
Humppa-Veikot 1966: Humppa-Veikot 1969
Humppa-Veikot (julkaistu Scandia-yhtiön levynumerolla HSLP 102) on vuonna 1969 ilmestynyt Kullervo Linnan Humppa-Veikkojen singlelevyjen kokoelma. Levyllä ovat laulusolisteina Teijo Joutsela, Iris Kangasniemi ja Annikki Tähti. Levytykset ovat vuosilta 1960−1961.
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Teijo Joutsela: Kesäilta Saimaalla – 2.39  Teijo Joutsela: Kauas kaipaan – 1.54  Teijo Joutsela: Lännen lokari – 2.40  Teijo Joutsela: Jätkän lauantai – 3.07  Annikki Tähti: Pustan poika – 2.17  Annikki Tähti: Villit ruusut – 1.55  Teijo Joutsela: Reilusti vaan – 2.22  Teijo Joutsela: Tuulia – 2.29  Teijo Joutsela: Löylymiesten polkka – 1.51 :  B-puoli Teijo Joutsela: Amurin aallot – 3.29   Teijo Joutsela: Aamutuimaan – 2.17  Teijo Joutsela: Ellin boksi – 2.19  Teijo Joutsela: Iitin Tiltu – 2.52  Teijo Joutsela: Markkinasikermä – 4.32  Iris Kangasniemi: Sinulle yksin – 2.17  Iris Kangasniemi: Orpo – 2.07  Teijo Joutsela: Ikivihreä soi – 1.39
Aiheesta muualla

Humppa-Veikot discogs.com -sivustolla
Harmony Sisters

| Harmony Sisters |
| --- | --- |
 Harmony Sisters esiintymässä
Tiedot
Toiminnassa:  1934–1956
Tyylilaji:  muun muassa jazz, swing, chanson
Kotipaikka:  Kotka, Suomi
Laulukieli:  suomi, ruotsi, englanti
Jäsenet:  Maila Raija Valtonen   Vera Valtonen   Elsa Maire Valtonen  
Levy-yhtiö:  Warner Music Finland   Ancha  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmony Sisters oli 1930-luvun puolivälissä Kotkassa perustettu lauluyhtye, jonka muodostivat kolme sisarusta; Vera, Maire ja Raija Valtonen. Yhtye oli erittäin suosittu etenkin 1930-luvun Suomessa, ja saavutti menestystä myös muualla Euroopassa.
Ura

Aluksi Harmony Sisters lauloi ikivihreitä sävelmiä englanniksi, mutta tutustuminen kapellimestari George de Godzinskyyn Viipurissa 1937 sai sisarukset laajentamaan ohjelmistoaan kansainvälisillä iskelmillä, yhdysvaltalaisilla hiteillä ja ranskalaisilla chansoneilla, ja lopulta he esittivät kappaleita kymmenellä eri kielellä.
Yhtyeen toiminta voidaan jakaa kolmeen eri jaksoon: swing- ja jazzvaikutteinen sotaa edeltänyt aika, sota-aika ja Ruotsin-kausi, sekä viimeiset levytykset. Ensimmäiseltä kaudelta on elämään jäänyt erityisesti Jimmy Kennedyn ja Wilhelm Groszin kaihoisa ”Sataman valot”. 1930-luvulta muistetaan myös muun muassa ”Purppurapurjeet”, ”Josef, Josef” ja ”Naura ja vihellä”.
Sota-aikana sisarukset esiintyivät asemiesilloissa, sotasairaaloissa ja Päämajan viihdytyskiertueilla. Aikakauden ikivihreisiin lukeutuu muun muassa countryballadi ”Kodin kynttilät”. Lauluyhtye vieraili Yleisradion lähettämänä myös kahdesti Saksassa vuosina 1942–1943, jolloin se tunnettiin nimellä Geschwister Waltonen. Levytyssopimus Telefunkenin kanssa sekä esiintymiset ja levytykset Ruotsissa ja Keski-Euroopassa sekä kiertueet monesta kansallisuudesta koostuvissa taiteilijaseurueissa tekivät heistä kansainvälisesti tunnettuja tähtiä. Kymmenenä toisen maailmansodan jälkeisenä vuonna lauluyhtye levytti pääasiassa Ruotsissa Cupol-levymerkille, suuntautuen sikäläisille markkinoille.
Sisarukset tunsivat hyvin Toivo Kärjen, ja heillä oli samantapainen suhde musiikkiin. Vuonna 1945 he levyttivät neljä Kärjen sovittamaa kansainvälistä kappaletta, näistä kolme englanninkielellä , lisäksi Kärjen vuoden 1940  tangon "On elon retki näin". Tämän he levyttivät vielä uudestaan Ruotsissa eri sovituksena vuonna 1950, ja myös ruotsiksi nimellä "Tango festival" .
Harmony Sisters palasi joksikin aikaa Ruotsin-kautensa jälkeen levyttämään suomalaisen Levytukku Oy:n Triola-levymerkille, jolle taltioitiin vielä muutamia hienoja esityksiä, sovittajana George de Godzinsky. Näitä olivat muun muassa Olavi Virran kanssa levytetyt ”Sinitaivas” (1955) ja ”Syysunelmia” (1956). Vuoden 1956 levytykset jäivät lauluyhtyeen viimeisiksi.
Harmony Sistersistä tuli myös esikuva Metro-tytöille, jotka kuitenkin lauloivat vain suomeksi.
Maire Valtonen (Ojonen) teki levytyksiä myös yksin; näistä tunnetuin lienee valssi ”Domino” vuodelta 1952.
Valtosen sisarukset

Maila Raija Valtonen (myöh. Avellan, 27. maaliskuuta 1918 – 23. helmikuuta 1997), sopraano, yhtyeen johtaja
Vera Valtonen (myöh. Enroth, 4. joulukuuta 1914 – 17. joulukuuta 1997), mezzosopraano, manageri
Elsa Maire Valtonen (myöh. Ojonen, 17. kesäkuuta 1916 – 14. tammikuuta 1995), altto
Diskografia

Harmony sisters Konvaljens avsked 1947–1955 (1972)
Harmony sisters 1 Kodin kynttilät 1936–42 (1991)
Harmony sisters 2 Kun on valoisaa taas 1942–53 (1991)
Harmony sisters 3 Sinitaivas 1955–56 (1991)
Harmony Sisters i europa 1942–48 (2003)
Kirjallisuutta

Niiniluoto, Maarit: Sulle salaisuuden kertoa mä voisin: Harmony Sistersin tarina. WSOY 1992.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: ”Harmony Sisters laulaa”
Ilmastonmuutos Ruotsissa

Ilmastonmuutos vaikuttaa Ruotsin ilmastoon voimakkaasti nostaen maan keskilämpötilaa ja kasvattaen sademääriä.
Keskilämpötila

Keskilämpötila on noussut Ruotsissa enemmän kuin globaali keskiarvo. Ruotsin keskilämpötilan on arvioitu nousevan viimeisen 100 vuoden aikana noin 0,4 celsiusastetta kymmentä vuotta kohden.
Ruotsin keskilämpötilan arvioidaan 2020-luvulle mennessä nousevan noin 2 °C verrattuna ajanjaksoon 1960–1990, eniten talvella, hieman vähemmän keväällä ja syksyllä ja vähiten kesällä. 2050-luvulle mennessä keskilämpötilan ennustetaan nousevan 2–3 celsiusastetta, eniten talvella ja vähiten kesällä. 2080-luvulle mennessä keskilämpötila on todennäköisesti noussut noin 3–5 celsiusasteeseen. Esimerkiksi Mälarinlaakson ilmasto tulee olemaan samanlainen kuin mitä nykyisin Ranskan pohjoisosissa on.
Kesien ennustetaan lämpenevän paljon. RCA3-EA2-skenaarion mukaan heinäkuun keskilämpötila nousee 0,5–1,5 celsiusastetta vuoteen 2020 mennessä verrattuna vuosiin 1960–1990, noin 1,5–2,5 celsiusastetta vuoteen 2050 mennessä ja 2–4 ​​celsiusastetta vuoteen 2080 mennessä. Eniten lämpötilat kohoavat rannikkoalueilla, etenkin Itämeren ympärillä. Keskilämpötila nousee todennäköisesti kesä- ja elokuussa suunnilleen heinäkuun mukaisesti.
Erittäin kuumien päivien ennustetaan lisääntyvän ja erittäin kylmien päivien harvinaistuvan. Trooppisten öiden määrä kasvaa huomattavasti maan etelä- ja keskiosissa sekä Norlannin rannikolla. 2100-luvun voi trooppisien ​​öiden määrä Ruotsissa kohota nykyisen Etelä-Euroopan ilmaston tasolle.
Ruotsin ympäristöministeriön mukaan keskilämpötila nousee kesäisin Pohjois-Ruotsissa 2,9 celsiusastetta ja Etelä-Ruotsissa 2,8 celsiuastetta vuoteen 2100 mennessä vuosiin 1961–1990 verrattuna. Ympäristöministeriö arvioi talvikeskilämpötilojen nousevan 2100-luvun loppuun mennessä Pohjois-Ruotsissa 5,7 celsiusastetta sekä Etelä-Ruotsissa 4,4 celsiusastetta.
Talvien keskilämpötila nousee jopa 7 celsiusastetta ajanjaksoon 1960–1990 verrattuna vuoteen 2100 mennessä. Vuoteen 2020 mennessä tammikuun keskilämpötila voi nousta 1,5–2,5 celsiusastetta suuressa osassa maata. 2050-luvulle mennessä se nousee noin 2,5–4 celsiusastetta, ja vuoteen 2080 mennessä arvioidaan nousevan 5–7 celsiusastetta.
Vuonna 2018 vuoden keskilämpötila oli Ruotsin Tukholmassa hieman yli 8,8 celsiusastetta, kun ajanjaksolla 1980–2010 se oli 7,6 celsiusastetta.
Sateisuus ja lumisuus

Suurimmassa osassa Ruotsia sademäärä kasvaa 2100-luvun loppuun mennessä. Sademäärät nousevat keväisin, syksyisin ja talvisin mutta vähenevät etenkin Etelä-Ruotsissa kesäisin. Useimpien ennusteiden mukaan vuotuinen sadanta kasvaa vuoteen 2100 mennessä Pohjois-Ruotsissa 25 prosenttia ja Etelä-Ruotsissa 21 prosenttia.
Lumen määrä Ruotsissa vähenee talven lyhetessä, vaikka kylmimmillä alueilla lumisateet voivat jopa lisääntyä keskitalvella. Niilläkin seuduilla lumen vuotuinen kokonaismäärä saattaa vähentyä, vaikka muutos onkin pieni.
Käyrä Ruotsin keskilämpötilasta vuosina 1750−2013.
Ruotsin ilmasto Köppen-Geigerin luokituksen mukaan vuosina 2071−2100.
Hugo Lakomaa

Hugo Evald Lakomaa, vuoteen 1935 Larsson  (3. kesäkuuta 1885 Isokyrö – 18. elokuuta 1957 Savonlinna) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Lakomaan vanhemmat olivat rakennusmestari Aksel Larsson ja Maria Sundqvist ja puoliso vuodesta 1913 Ester Castrén. Lakomaa tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta reaalilyseosta 1905 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1909. Hän työskenteli 1909–1911 apulaisinsinöörinä satama-, kanava-, laivaväylä- ja rautatietyömailla ja oli sitten tie- ja vesirakennushallituksen hydrografisen toimiston palveluksessa.
Vuosina 1913–1919 Lakomaa toimi usean eri yksityisen yrityksen palveluksessa, rakennuspäällikkönä Kotkan sataman työmaalla, johtajana Lauttausväylien Perkaus -yhtiössä, lauttauspäällikkönä Kiurujoella, mukana rautatien rakentamisessa Outokummusta Juojärvelle ja samalla päällikkönä malmikuljetuksissa Viipuriin. Vuonna 1919 Lakomaa meni Enso-Gutzeitin palvelukseen, ensin Vuoksenniskalle tehtaan hoitajaksi, mutta jo seuraavana vuonna yhtiön Saimaan vesikuljetuksista ja laivaston kunnossapidosta vastaavaksi laivastopäälliköksi Savonlinnaan. Hän toimi tehtävässä aina vuoteen 1947 asti ja oli myös yhtiön omistamien konepajojen toimitusjohtaja kahteen eri otteeseen.
Tehtävästä eläköidyttyään Lakomaasta tuli vielä 63-vuotiaana Savonlinnan Puhelinyhdistyksen toimitusjohtaja kymmenen vuoden ajaksi. Lakomaa oli useita vuosia Savonlinnan kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen. Hänelle anottiin teollisuusneuvoksen tai merenkuluneuvoksen arvonimeä ja vuonna 1939 hän sai ensin mainitun. Sotilasarvoltaan Lakomaa oli reservin majuri (1940).
Lentokonesuunnittelija Aarne Lakomaa oli Hugo Lakomaan ja Ester Castrénin poika.
Ino (täsmennyssivu)

Ino voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Ino (Privetninskoje), kylä Uudellakirkolla Karjalankannaksella, nyk. Venäjällä
Inon linnake, entinen rannikkolinnake Inossa
Ino, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa
173 Ino, asteroidi
INO (Inostrannyi Otdel), Neuvostoliiton turvallisuuspoliisin Tšekan ja sen seuraajien alainen ulkomaantiedustelu
Ino Anastasia (k. 593), Bysantin keisarinna, keisari Tiberius II Constantinuksen vaimo
Ino, japanilainen sukunimi
Ino, Georg Philipp Telemannin säveltämä kantaatti vuodelta 1765
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ino”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Inocêncio Engelke

Inocêncio Engelke (11. maaliskuuta 1881 Joinville – 16. kesäkuuta 1960) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 31. tammikuuta 1907 ja nimitettiin Campanhan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Trapezopoliin titulaaripiispaksi 4. heinäkuuta 1924. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Francisco Braga.
Engelkestä tuli 25. joulukuuta 1935 Campanhan piispa, jona hän toimi, kunnes kuoli 79-vuotiaana virassa.
Honka

Honka voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Yleisnimi

honka eli mänty eli petäjä, havupuulaji
Sukunimi

Aarne Honka (e. Bremer, 1889–1975), kansanedustaja, Kokoomuksen puoluesihteeri 1942–1946, Uno Otto Hongan poika
Aaro Honka (oik. Eino Johannes Arohonka, e. Alén, 1913–2001), kirjailija ja rehtori
Aleksi Honka (s. 1993), jääkiekkoilija
Anton Honka (1919–2011), jalkapalloilija, jääkiekkoilija ja käsipalloilija
Anttoni Honka (s. 2000), jääkiekkoilija
Fritz Honka (1935–1998), saksalainen sarjamurhaaja
Jakke Honka (oik. Jaakko Krumberg, myöh. Vuorimaa, 1866–1958), kirjailija
Julius Honka (s. 1995), jääkiekkoilija
Juuso Honka (s. 1990), jääkiekkoilija
Mathilda Honka (1877–1985), yksi Suomen pitkäikäisimmistä henkilöistä
Matti Honka (1713–1777), kirkonrakentaja
Olavi Honka (e. Bremer, 1894–1988), oikeuskansleri, Uno Otto Hongan poika
Uno Otto Honka (e. Bremer, 1858–1936), agronomi ja valtiopäivämies.
Muita

Tapiolan Honka, koripalloseura
Espoon Honka, Tapiolan Hongasta eriytynyt edustuskoripallojoukkue
Kajaanin Honka, koripalloseura
FC Honka, jalkapalloseura
Honkarakenne Oyj, hirsitalovalmistaja
Haukilampi (Pieksämäki, Paltanen)

| Haukilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki
Koordinaatit:  62°20′31″N, 26°57′40″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  suo-oja Hirvijärveen 
Järvinumero:  14.935.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  129,3 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,586 km  
Pinta-ala:  1,416 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukilampi 
Haukilampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä  Paltasen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Naarajärven valuma-alueeseen (14.935) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 129,3 metriä mpy.
Himalajangoraali

| Himalajangoraali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Alaheimo::  Vuohieläimet Caprinae
Suku::  Goraalit Naemorhedus
Laji::  baileyi
Kaksiosainen nimi
 Naemorhedus baileyi  (Pocock, 1914) 
 Himalajangoraalin levinneisyys
Katso myös
   Himalajangoraali Wikispeciesissä   Himalajangoraali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Himalajangoraali (Naemorhedus baileyi) on osissa Kiinaa, Intiaa ja Myanmaria tavattava goraali. Se poikkeaa muista goraaleista punertavalta turkiltaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen vaarantuneeksi lajiksi.
Taksonomia

Himalajangoraalin kuvaili tieteelle Reginald Innes Pocock vuonna 1914. Joskus se jaetaan kahteen eri alalajiin N. b. baileyi ja  N. b. cranbrooki. Kaikki tutkijat eivät kuitenkaan tätä jakoa tee.