stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Det börjar verka kärlek, banne mej

Det börjar verka kärlek, banne mej on Ruotsin edustussävelmä vuoden 1968 Eurovision laulukilpailussa Lontoossa. Siellä sen esitti Claes-Göran Hederström, ja laulu sijoittui viidenneksi.
Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Peter Himmelstrand, joka kirjoitti myös molemmat jaetulle kolmannelle sijalle tulleet kappaleet vuoden 1968 Melodifestivalenissa eli Ruotsin euroviisukarsinnoissa.
Kappale tunnetaan Suomessa myös Eero Raittisen levytyksenä ”Rakkaudelta näyttää hitto vie”, jonka sanoituksen on tehnyt Sauvo Puhtila.
Käännös suomeksi
Carlo Wieth

Carlo Rossini Wieth (11. joulukuuta 1885 Kööpenhamina – 30. kesäkuuta 1943) oli tanskalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Tanskan kuninkaallisessa teatterissa ja useissa elokuvissa.
Elämä ja ura

Carlo Wieth debytoi Tanskan kuninkaallisessa teatterissa vuonna 1905. Sen jälkeen hän näytteli Dagmarteatretissa, Folketeatretissa, Betty Nansen Teatretissa ja useissa muissa Kööpenhaminan teattereissa. Vuonna 1923 hänet kiinnitettiin Kuninkaalliseen teatteriin, jossa hän työskenteli lähes kaksi vuosikymmentä.
Carlo Wiethin ensimmäinen aviopuoliso oli näyttelijä Clara Pontoppidan. Hänen toinen puolisonsa oli näyttelijä Agnes Thorberg Wieth; pariskunnalla oli poika, Mogens Wieth.
Filmografia

Mormonens offer (1911)
Danserindens kærlighedsdrøm (1916)
Pax æterna (1917)
Det gyldne smil (1935)
Livet paa Hegnsgaard (1938)
Kongen bød (1938)
Nordhavets mænd (1939)
Avioeron lapsi (Skilsmissens børn, 1939)
Elverhøj (1939)
Natekspressen (P. 903) (1942)
Tyrannens fald (1942)
Vi kunne ha' det så rart (1942)
Lähteet ja viitteet

Elonet Carlo Wieth
Aiheesta muualla

Carlo Wieth Elonetissä.
Carlo Wieth Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Det de Beus

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | naiset |  |
|  Pronssia | Soul 1988 | naiset |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Espanja 1978 | naiset |  |
|  Kultaa | 1979 (IFWHA) | naiset |  |
|  Kultaa | Alankomaat 1986 | naiset |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | 1984 | naiset |  |
|  Kultaa | Neuvostoliitto 1987 | naiset |  |
Anna Maria Bernadette "Det" de Beus (18. helmikuuta 1958 Utrecht – 21. heinäkuuta 2013 Rijswijk) oli alankomaalainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan mestari.
De Beus kuului Alankomaiden maajoukkueeseen sen voittaessa olympiakultaa Los Angelesissa 1984 ja olympiapronssia Soulissa 1988. Lisäksi de Beus voitti kolme eri liittojen maailmanmestaruutta ja kaksi Euroopan-mestaruutta.
De Beus kuoli 21. heinäkuuta 2013, 55-vuotiaana.
Clemar Bucci

| Clemar Bucci |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1920 
Kansalaisuus:   argentiinalainen
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1954–1955
Talli(t):  Gordini, Maserati
Kilpailuja:  5
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1954
Viimeinen kilpailu:  Argentiinan Grand Prix 1955
Clemar Bucci (4. syyskuuta 1920 Zenón Pereyra – 12. tammikuuta 2011) oli argentiinalainen Formula 1 -kuljettaja.
Hän osallistui urallaan viiteen Grand Prix -osakilpailuun. Neljä ensimmäistä osakilpailua: Britannian Grand Prix, Saksan Grand Prix, Sveitisin Grand Prix, Italian Grand Prix, hän ajoi 1954 Gordinilla ja viidennen – Argentiinan Grand Prix'n – 1955 Maseratilla. Hän ei päässyt kertaakaan maaliin saakka.
Clem Beauchamp

| Clem Beauchamp> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. elokuuta 1898 Bloomfield, Iowa, Yhdysvallat
Kuollut: 14. marraskuuta 1992 (94 vuotta) Santa Rosa, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä, elokuvaohjaaja
Puoliso:  Anita Garvin
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jerry Drew
Aiheesta muualla
IMDb 
Clem Beauchamp (26. elokuuta 1898 Bloomfield, Iowa – 14. marraskuuta 1992 Santa Rosa, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja tuotantopäällikkö. Näyttelijänä hän esiintyi pikkurooleissa nimellä Jerry Drew. Beauchamp sai parhaan avustavan ohjaajan Oscar-palkinnon vuoden 1935 elokuvasta Bengalin sankarit ja oli ehdolla seuraavana vuonna samassa kategoriassa elokuvasta Viimeinen mohikaani. Beauchampin puoliso oli Hal Roachin komedioissa näytellyt Anita Garvin.
Colliding Into You

| ”Colliding Into You” Diandra |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 11. tammikuuta 2013 
 Formaatti: digitaalinen
 Tyylilaji: pop, teini-pop
 Kesto: 02.59
 Levy-yhtiö: Universal Music
Diandran muut singlet
| ”Prinsessalle” 2012 | ”Colliding Into You” 2013 | ”Lost” 2013 |
”Colliding Into You” on Diandran 11. tammikuuta 2013 julkaistu single, jolla hän osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun, jonka voittaja edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä. Kappale ei kuitenkaan voittanut Uuden Musiikin Kilpailua.
Kappaleen ovat säveltäneet Patric Sarin ja Leri Leskinen, sanoituksen on tehnyt Sharon Vaughn.
Kappaleet

Colliding Into You – 2.59
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: –
Radio TOP 20: 26
Constant van Langhendonck

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Constant van Langhendonck |  Constant van Langhendonck |  Constant van Langhendonck |  |
Maa:   Belgia
Miesten ratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1900 | pituushyppy |  |
Constant Octave van Langhendonck (4. helmikuuta 1870 – 1944) oli belgialainen ratsastaja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja voitti siellä pituushypyssä kultamitalin tuloksella 610.
Cult24

| Cult24 |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  ilmaisjakelulehti
Aihealue:  kulttuuri
Kustantaja:  Cult24 Media Oy
Levikki:  20 000 (painos)
Perustettu:  2012
Päätoimittaja:  Pauli Jokinen
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  kerran kuussa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto Cult24.fi
Cult24 oli suomalainen kulttuuriin painottunut ilmaislehti, joka ilmestyi vuosina 2012–2014. Lehti lakkautettiin kannattamattomana kesäkuussa 2014. Lehden päätoimittajana oli Pauli Jokinen. Lehteä jaettiin ilmaiseksi noin 140 telineestä Helsingissä, Espoossa ja Vantaalla. Lehden rinnalla sitä täydentämässä on verkkosivusto Cult24.fi.
Aiheesta muualla

Cult24 – Info ja mediatiedot (Arkistoitu – Internet Archive)
Chuxiongin yiden autonominen prefektuuri

| Chuxiongin yiden autonominen prefektuuri (kiin>  楚雄彝族自治州, Chǔxióng Yízú Zìzhìzhōu) |
| --- | --- |
 Chuxiongin prefektuurin sijainti Yunnanin maakunnassa.
 Koordinaatit: 25°02′40″N, 101°32′39″E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Yunnan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  autonominen prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  29 258 km²
Väkiluku (2010):  2 684 169
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  675000
Suuntanumero(t):  0878
Rekisterikilpi:  云E
 
 www.cxz.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chuxiongin yiden autonominen prefektuuri (kiin. 楚雄彝族自治州, pinyin: Chǔxióng Yízú Zìzhìzhōu), lyhyesti Chuxiongin prefektuuri, on yille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Yunnanin maakunnan keskipohjoisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 29 258 neliökilometriä ja väkiluku 2,7 miljoonaa (vuonna 2010). Prefektuurin päähallintopaikka on piirikuntatason kaupunki Chuxiong, jonka keskusta sijaitsee linnuntietä noin 130 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kunmingista länsiluoteeseen.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jakautuu yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja yhdeksään piirikuntaan.
| Chuxiongin prefektuurin hallinnollinen jako piirikuntatasolla |
| --- | --- | --- | --- |

| # | Nimi | Kiinan merkit | Pinyin |
| 1 | Chuxiong (kaupunki) | 楚雄市 | Chǔxióng Shì |
| 2 | Shuangbai | 双柏县 | Shuāngbǎi Xiàn |
| 3 | Mouding | 牟定县 | Móudìng Xiàn |
| 4 | Nanhua | 南华县 | Nánhuá Xiàn |
| 5 | Yao’an | 姚安县 | Yáo'ān Xiàn |
| 6 | Dayao | 大姚县 | Dàyáo Xiàn |
| 7 | Yongren | 永仁县 | Yǒngrén Xiàn |
| 8 | Yuanmou | 元谋县 | Yuánmóu Xiàn |
| 9 | Wuding | 武定县 | Wǔdìng Xiàn |
| 10 | Lufeng | 禄丰县 | Lùfēng Xiàn |
Galleria

Chuxiongin kaupunkia.
Nanhuan piirikuntaa.
Yuanmoun piirikuntaa.
Defeng-temppeli Yao’anin piirikunnassa.
Valkoinen pagodi Dayaon piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chuxiongin yiden autonominen prefektuuri Wikimedia Commonsissa
ChinaTravel.com: Chuxiong Travel Guide (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Det islamske forbundet i Norge

Det islamske forbundet i Norge (DIF, Al-Rabita al-Islamiyya fi al-Norwij) on Norjassa toimiva islamilainen järjestö, joka on perustettu vuonna 1987. Se ylläpitää Rabita-moskeijaa Oslossa. Järjestön puheenjohtaja on Basim Ghozlan.
Järjestö kuuluu Norjan muslimien Islamsk Råd Norge -kattojärjestöön. Sen sisarjärjestö on ruotsalainen Islamiska förbundet i Sverige.
Aiheesta muualla

http://rabita.no/norsk/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Danijel Petković

Danijel Petković vuonna 2019.
Danijel Petković (s. 25. toukokuuta 1993 Kotor, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 196-senttimetrinen. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Unkarin liigassa MTK Budapestin joukkueessa, Ranskan Ligue 2:ssa Lorientin joukkueessa ja kausina 2019–2022 Ranskan Ligue 1:ssä Angersin joukkueessa.
Petković pelasi Montenegron A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Irania vastaan. Hän on pelannut 25. syyskuuta 2022 mennessä 24 maaottelua.
Chuxiong

| Chuxiong (kiin>  楚雄市, Chǔxióng Shì) |
| --- | --- |
 Chuxiongin kaupungin sijainti (punaisella)  Chuxiongin prefektuurissa (keltaisella) Yunnanin maakunnassa.
 Koordinaatit: 25°02′40″N, 101°32′39″E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Yunnan
Autonominen prefektuuri:  Chuxiongin yiden autonominen prefektuuri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  piirikuntatason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4 432,72 km²
Väkiluku (2010):  588 620
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  675000
Suuntanumero(t):  0878
Rekisterikilpi:  云E
 
 www.cxs.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chuxiong (kiin. 楚雄市, pinyin: Chǔxióng Shì) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Yunnanin maakunnassa. Se on Chuxiongin yiden autonomisen prefektuurin päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 4 433 neliökilometriä ja väkiluku 588 620 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 130 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kunmingista länsiluoteeseen.
Hallinnollinen jako

Kuntatasolla kaupunki jakauttuu 12 suurkuntaan, ja kolmeen maalaiskuntaan. Kaupungin keskus on Luchengin suurkunta.
Galleria

Chuxiongin kaupunkia.
Chuxiongin uimastadion.
Futa-pagodi Chuxiongissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chuxiong Wikimedia Commonsissa
GoKunming.com: Getting Away: Chuxiong (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Didier-Léon Marchand

Didier-Léon Marchand (1. marraskuuta 1925 La Chapelle-de-Surieu – 16. helmikuuta 2022) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. toukokuuta 1951 ja nimitettiin Valencen (-Die-Saint-Paul-Trois-Châteaux'n) hiippakunnan johtoon 8. syyskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gabriel-Marie-Joseph Matagrin, jota avustivat Michel Louis Marie Joseph Mondésert ja Jean Hermil.
Marchand jäi eläkkeelle 11. joulukuuta 2001.
Christian Günther

| Christian Günther |
| --- | --- |
 Christian Günther tammikuussa 1940.
Ruotsin ulkoministeri
 13. joulukuuta 1939 – 31. heinäkuuta 1945  
Monarkki:  Kustaa V
Pääministeri:  Per Albin Hansson
Edeltäjä:  Rickard Sandler
Seuraaja:  Östen Undén
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1886 Tukholma
Kuollut: 6. maaliskuuta 1966 (79 vuotta) Tukholma
Ammatti:  virkamies, diplomaatti
Puoliso:  Ingrid Günther
Tiedot
Puolue:  puolueeton, poliittisesti lähellä sosiaalidemokraatteja
Christian Ernst Günther (5. joulukuuta 1886 Tukholma – 6. maaliskuuta 1966 Tukholma) oli ruotsalainen diplomaatti, joka toimi Ruotsin ulkoministerinä vuosina 1939–1945 Hanssonin johtamassa hallituksessa. Hän onnistui pitämään Ruotsin puolueettomana toisessa maailmansodassa tekemällä myönnytyksiä Saksalle.
Günther ei kuulunut puolueisiin, mutta oli lähellä sosiaalidemokraatteja.
Ura > Ennen toista maailmansotaa

Güntherin isä oli Ruotsin ensimmäisenä Norjan-lähettiläänä toiminut diplomaatti Ernst Günther. Günther opiskeli Uppsalan yliopistossa vuosina 1904–1908, ja valmistui Lundin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1909 ja oikeustieteen kandidaatiksi 1916. Hän tähtäsi nuorena kirjailijaksi, ja julkaisi satunäytelmän Prins Tariel (1910), huvinäytelmän Äventyrens värld, runokokoelman Dikter (1913) sekä novellikokoelmat Djäfvulens bländverk (1911) ja Vineta (1916).
Virkauransa Günther aloitti toimimalla vuosina 1916–1918 kansanhuoltokomission perunaosaston johtajana, minkä jälkeen hän oli 1918–1922 maataloushallituksen notaarina ja 1922–1925 kauppaministeriön sopimusosaston päällikkönä. Vuosina 1924–1925 hän oli samalla pääministeri Hjalmar Brantingin henkilökohtainen sihteeri. Günther siirtyi Ruotsin ulkoministeriön kauppaosaston vt. päälliköksi vuonna 1925 ja vakinaiseksi päälliköksi 1928. Hän oli Ruotsin Argentiinan-, Chilen-, Uruguayn- ja Paraguayn-lähettiläänä 1931–1933, vientiluottoneuvoston puheenjohtajana 1933–1934, ulkoministeriön kabinettisihteerinä 1934–1937 ja Norjan-lähettiläänä 1937–1939.
Ura > Ulkoministerikausi

Günther nimitettiin Per Albin Hanssonin hallituksen ulkoministeriksi 13. joulukuuta 1939, kun ulkoministeri Rickard Sandler oli joutunut eroamaan oltuaan hallituksen kanssa eri mieltä Ruotsin suhtautumisesta Suomen talvisotaan. Samassa yhteydessä hallituksessa muodostettiin kokoomushallitus porvarillisten puolueiden tullessa hallitukseen. Güntherillä oli merkittävä rooli Ruotsin ulkopolitiikan muotoilussa ja toteutuksessa koko maailmansodan ajan. Talvisodan aikana Günther torjui tiukasti Suomen pyynnön Ruotsin liittymisestä sotaan sekä Ranskan ja Ison-Britannian pyynnöt avustusretkikunnan lähettämisestä Suomeen Ruotsin alueen kautta, ja pyrki sen sijaan edistämään rauhan syntymistä sovittelulla. Hän onnistuikin välittämään talvella 1940 yhteyden Neuvostoliiton Tukholman-lähettilään Aleksandra Kollontain ja Suomen ulkoministeri Väinö Tannerin välille, ja jatkoi sen ylläpitoa rauhan solmimiseen saakka.
Saksan miehitettyä Norjan keväällä 1940 Günther kannatti suostumista Saksan vaatimukseen sallia Norjassa olleiden saksalaisjoukkojen ase- ja miehistökuljetukset Ruotsin rautateiden kautta, sillä kieltävän vastauksen saadessaan Saksa voisi hyökätä myös Ruotsiin. Syksyllä 1940 Günther neuvotteli Suomen Tukholman-lähettilään Jarl Wasastjernan kanssa mahdollisesta Suomen ja Ruotsin puolustus- tai jopa valtioliitosta, mutta hanke kaatui Neuvostoliiton vastustukseen. Vieraillessaan Helsingissä toukokuussa 1941 Günther oli vakuuttunut, että Suomi ei aloittaisi uutta sotaa Neuvostoliittoa vastaan. Hyökättyään Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941 Saksa vaati Ruotsia sallimaan yhden jalkaväkidivisioonan kuljettamisen Ruotsin kautta Suomeen, mikä loukkasi entistä selvemmin Ruotsin puolueettomuutta. Erimielisyys Saksan vaatimukseen vastaamisesta synnytti Hanssonin hallituksessa niin sanotun juhannuskriisin, mutta Güntherin tahdon mukaisesti Ruotsi taipui. Günther torjui kuitenkin myöhemmin Saksan pyynnöt lisäjoukkojen kauttakuljetuksesta, poikkeuksena haavoittuneiden kuljetukset.
Vuodenvaihteesta 1942–1943 alkaen Saksan painostus Ruotsia kohtaan heikkeni, ja arvostelu Güntheriä kohtaan lisääntyi hallituksen sisälläkin, sillä häntä pidettiin päävastuullisena Saksaa myötäilleistä päätöksistä, vaikka myös pääministeri Hansson oli tukenut samaa politiikkaa. Vuonna 1943 Hansson ja Günther päättivät, että Ruotsi kieltäytyisi enää jatkamasta saksalaisjoukkojen kauttakuljetusta miehitettyyn Norjaan. Sodan lopulla Günther ja Felix Kersten suostuttelivat Saksan johdon suostumaan salaiseen hankkeeseen, jossa kreivi Folke Bernadotten johtama punaisen ristin valtuuskunta sai pelastaa tanskalaisia ja norjalaisia vankeja Saksan keskitysleireiltä. Günther jätti ulkoministerin tehtävät Hanssonin kokoomushallituksen erotessa 31. heinäkuuta 1945.
Ura > Sodan jälkeen

Sodan jälkeen Güntheriin kohdistettiin paljon arvostelua, muun muassa sotavuosien lehdistösensuurista. Günther oli Ruotsin lähettiläänä Italiassa vuosina 1946–1950. Jäätyään eläkkeelle ulkoasiainhallinnosta hän oli AB Turitz & Co -yhtiön johtokunnan puheenjohtajana 1950–1958, Ruotsin Philipsin johtokunnan puheenjohtajana 1960–1961 sekä raviurheilujärjestö Svenska Travsportens Centralförbundin puheenjohtajana vuodesta 1952.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christian Günther Wikimedia Commonsissa
Günther (oik.) ja Suomen ulkoministeri Rolf Witting keväällä 1941.
Didi Senft

Didi Senft vuonna 2015.
Dieter ”Didi” Senft (s. 1952), joka tunnetaan myös nimillä Didi the Devil ja El Diablo, on saksalainen pyöräilykatsoja. Hän on seurannut Ranskan ympäriajoa vuodesta 1993 ja pukeutuu kisoissa pirun vaatteisiin ja hiilihankoon.
Senft haaveili nuorena urasta Saksan pyöräilymaajoukkueessa.
Danijar Jeleusinov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jeleussinov kazakstanilaisessa postimerkissä vuodelta 2016 |  Jeleussinov kazakstanilaisessa postimerkissä vuodelta 2016 |  Jeleussinov kazakstanilaisessa postimerkissä vuodelta 2016 |  |
Maa:  Kazakstan
Miesten nyrkkeily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | Välisarja |  |
| MM–kilpailut  | MM–kilpailut  | MM–kilpailut  |  |
|  Kultaa | Almaty 2013 | Välisarja |  |
|  Kultaa | Doha 2015 | Välisarja |  |
| AM–kilpailut  | AM–kilpailut  | AM–kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amman 2013 | Välisarja |  |
|  Kultaa | Bangkok 2015 | Välisarja |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Kanton 2010 | 64 kg |  |
|  Kultaa | Incheon 2014 | 69 kg |  |
Danijar Maratuly Jeleusinov (kaz. Данияр Маратұлы Елеусінов, Danııar Maratūly Eleusınov; s. 13. maaliskuuta 1991 Berezino) on kazakstanilainen nyrkkeilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Jeleussinov voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 välisarjassa eli 69 kg painoluokassa. Hän oli mukana jo neljä vuotta aikaisemmin Lontoon olympialaisissa, mutta putosi tuolloin kevyen välisarjan kilpailussa puolivälierissä. Jeleussinov on voittanut kahdesti maailmanmestaruuden. Ensimmäisen kerran hän saavutti mestaruuden Almatyssa vuonna 2013. Toisen mestaruuden hän saavutti Dohassa 2015. Jeleussinovilla on myös kaksi Aasian mestaruutta. Nämä ovat vuosilta 2013 ja 2015.
Maaliskuussa 2018 Jeleussinov siirtyi ammattilaiseksi. Hän liittyi Eddie Hearnin omistamaan Matchroom Sportiin. Ensimmäisen ammattilaisottelunsa Jeleussinov otteli huhtikuussa 2018 yhdysvaltalaista Noah Kiddia vastaan. Heinäkuuhun 2019 mennessä Jeleussinov on otellut seitsemän ammattilaisottelua, jotka hän on voittanut kaikki. Kolme otteluista on päättynyt tyrmäykseen.
Daniel Örlund

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Daniel Kjell Valter Erik Örlund
Syntymäaika: 23. kesäkuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Tukholma, Ruotsi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 194 cm
Paino: 95 kg
Seura
Seura: Brommapojkarna
Junioriseurat
: Enskede IK
: Spårvägens FF
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2001 | Spårvägens FF | 43 | (0) |
| 2002–2009 | AIK | 123 | (0) |
| 2004 | → Café Opera (laina) | 25 | (0) |
| 2008 | → Fredrikstad (laina) | 9 | (0) |
| 2010–2014 | Rosenborg | 118 | (0) |
| 2015 | HJK | 20 | (0) |
| 2016– | Brommapojkarna | 12 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 350 | (0) |
Maajoukkue
| 2010 | Ruotsi | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. syyskuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. syyskuuta 2016.
Daniel Kjell Valter Erik Örlund (s. 23. kesäkuuta 1980 Tukholma) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa IF Brommapojkarnaa.
Seurajoukkueura

Juniorina Örlund edusti Enskede IK:ta ja Spårvägens IF:ää. Jälkimmäisessä seurassa hän pelasi ensimmäiset miesten sarjaottelunsa 1. divisioonassa kaudella 2000.
Kaudeksi 2002 Örlund siirtyi Ruotsin pääsarjan AIK:hon, jossa hän ei kuitenkaan kahtena ensimmäisenä kautena pelannut ainuttakaan sarjaottelua. Ensiesiintymisenä pääsarjatasolla Örlund teki kaudella 2004. Ottelu jäi kuitenkin hänen kauden ainoakseen AIK:ssa, ja suurimman osan kaudesta hän pelasi lainalla Superettanin Café Operassa.
AIK:n pudottua Superettaniin Örlund nousi seuran ykkösmaalivahdiksi. Joukkue nousi saman tien takaisin pääsarjaan, ja kaudet 2006–2007 Örlund oli AIK:n ykkösmaalivahti myös Allsvenskanissa. Kaudella 2008 hän pelasi osan kaudesta lainalla Norjan pääsarjan Fredrikstadissa, mutta palasi AIK:n ykkösmaalivahdiksi kaudeksi 2009. Yhteensä hän pelasi AIK:ssa 123 ottelua, joista 94 pääsarjatasolla.
Kaudeksi 2010 Örlund siirtyi Norjan pääsarjassa pelaavaan Rosenborgiin. Kaudet 2010–2012 hän oli seuran ykkösmaalivahti pelaten yhteensä 86 sarjaottelua. Kausina 2013–2014 hän vuorotteli maalilla Alexander Lund Hansenin kanssa ja pelasi 32 sarjaottelua. Maaliskuussa 2015 Örlund teki vuoden 2015 kattavan sopimuksen Veikkausliigassa pelaavan HJK:n kanssa.
Maajoukkueura

Örlund on pelannut yhden ottelun Ruotsin maajoukkueessa. Hän pelasi koko ottelun, kun Ruotsi voitti Omanin 1–0 vieraskentällä pelatussa ystävyysottelussa 20. tammikuuta 2010.
Dace Melbārde

| Dace Melbārde |
| --- | --- |

Latvian kulttuuriministeri
 31. lokakuuta 2013 – 18. kesäkuuta 2019  
Edeltäjä:  Žaneta Jaunzeme-Grende
Seuraaja:  Nauris Puntulis
Euroopan parlamentin jäsen
 25. toukokuuta 2019 –  
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1971 (ikä 53) Riika
Tiedot
Puolue:  Kansallinen liittouma
Tutkinnot:  Latvian yliopisto Latvian kulttuuriakatemia
Dace Melbārde (s. 3. huhtikuuta 1971) on latvialainen kansallista liittoumaa edustava poliitikko, joka toimi maansa kulttuuriministerinä 2013–2019. Vuoden 2019 alkupuolella Melbārde ilmoitti halustaan osallistua europarlamenttivaaleihin kokeillakseen jotakin uutta. Hän tuli valituksi europarlamenttiin.
Melbārdea pidetään oikeistolaisen puolueensa maltillisena edustajana. Vuonna 2013 hänet palkittiin Kolmen tähden ritarikunnan III-luokan kunniamerkillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dace Melbārde Wikimedia Commonsissa
Latvian ministeriprofiilit
Dace Melbārde Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
UNESCO-kokouksen profiili 2013