stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Outlast
Outlast: Whistleblower

Lisäosan päähenkilö on Waylon Park, Murkoffin huonossa maineessa oleva ohjelmistoinsinööri. Park saa tarpeekseen yhtiön raaoista kokeista ja lähettää journalisti Miles Upshurille (Outlastin päähenkilölle) nimettömän vihjeen Mount Massive Asylumin tapahtumista. Pian tämän jälkeen Parkin esimies Jeremy Blaire pääsee vihille vihjeestä, ja Park tainnutetaan. Blaire alkaa muokata Parkista koekaniinia psykologisilla kokeilla, kunnes Walrider puuttuu peliin pistäen laitoksen sekaisin. Park saa tilaisuuden paeta videokameraa avuksi käyttäen.
Pitkän matkan kuljettua Park koittaa saada apua radion välityksellä. Blaire kuitenkin rikkoo radion, ja pakenee paikalta suuren variantin, Chris Walkerin ilmestyessä paikalle. Paettuaan Park selviää syvemmälle laitokseen, ja kohtaa pitkän ja tanakan variantin Eddie Gluskinin, joka etsii sairaalasta ”vaimoa lapsilleen” - tämä silpoo sairaalan miehiä saadessaan heidät kiinni. Saatuaan kiinni Parkin Gluskin yrittää tehdä tästä ”naisen” sirkkelillä, mutta Park onnistuu pakenemaan tältä. Park kohtaa jälleen Gluskin kun tämä aikoo hirttää Parkin, mutta Park onnistuu rimpuilemaan itsensä alas, jonka johdosta Gluskin kuolee rautatankojen lävistämänä.
Park jatkaa matkaansa ja huomaa, että Murkoffin yksityisarmeija on saapunut mielisairaalaan. Hän saapuu mielisairaalan ulko-ovien luokse ja näkee samalla Blairen makaavan loukkaantuneena oven edessä. Blaire onnistuu kunnostaan huolimatta puukottamaan Parkia tämän kieltäytyessä auttamasta. Blaire kuolee Walriderin, nyt Miles Upshurin ruumiin tappaessa tämän. Park jatkaa matkaansa, ja tämä pakenee haavoittuneena mielisairaalasta Milesin autolla. Lopussa Park tapaa Simon Peacockin, Murkoffin ex-työntekijän ja VIRALeaks-sivuston perustajan jonne Park aikoo ladata sairaalasta kuvatun materiaalin. Simon kysyy Parkin ollessa tietokoneensa ääressä, haluaako tämä vaarantaa oman ja perheensä elämän lähettämällä sairaalasta kerätyn materiaalin eteenpäin. Park miettii hetken, ja painaa ”lähetä” -nappia sulkien sylimikron.
Hahmot

Miles Upshur on emopelin päähenkilö. Ammatiltaan journalisti, joka livahtaa sisään Murkoffin hallussa olevaan mielisairaalaan. Onnistuu sabotoimaan Murkoffin projektin, Walriderin, joka ottaa Milesin ruumiin haltuunsa.
Waylon Park, tunnetaan myös nimellä Whistleblower on Murkoffin ohjelmistoinsinööri. Lisäosan Whistleblower päähenkilö. Tällä on vaimo, Lisa, ja yksi lapsi. Park lähetti Milesille nimettömän vihjeen mielisairaalan tapahtumista josta tämä narahtaa Blairelle, ja Park pakotetaan mukaan Murkoffin ohjelmaan jossa tästä luodaan potilas. Park onnistuu pakenemaan mielisairaalasta Milesin autolla ja julkaisee maailman nähtäväksi kuvaamansa materiaalin, samalla vaarantaen itsensä ja perheensä tulevaisuuden.
Jeremy Blaire on Murkoffin johtaja sekä Parkin esimies. Yrittää tappaa Parkia useaan otteeseen. Kuolee Walriderin tappaessa tämän.
Rudolf Gustav Wernicke on Walriderin luonut tohtori. 94-vuotias, pyörätuolissa ja hengityskoneessa oleva Wernicke on Walrider-projektin johtava tiedemies. Pyytää Milesiä tuhoamaan Billy Hopen, joka ohjaa Walrideria.
Simon Peacock on VIRALeaksin perustaja ja Murkoffin entinen työntekijä. Avustaa Parkia lähettämään sivustolleen kuvamateriaalin sairaalasta.
Chris L. Walker on 34-vuotias, isokokoinen ja äärimmäisen aggressiivinen potilas joka on sonnustautunut kettinkeihin. Entinen sotilaspoliisi ja Murkoffin vartija, joka yrittää pitää Walriderin sairaalan sisällä tappamalla mahdolliset isännät (mm. Milesin ja Waylonin). Kuolee Walriderin tappaessa tämän.
Martin Archimbaud on potilas, joka yrittää vapauttaa Walrideria sairaalan ulkopuolelle. Papinkaulukseen sonnustautunut Martin auttaa Milesiä antamalla tälle avaimen hissiin, jonka jälkeen polttaa itsensä elävältä ristiinnaulitsemisensa jälkeen.
Walrider on Wernicken nanoteknologialla luoma henkiolento, joka terrorisoi Mount Massive Asulymia. Walrider tarvitsee ihmisen ruumiin isännäkseen, ja ihmisen kuollessa tämä vaihtaa lähimpään mahdolliseen ruumiiseen.
Rickhard Trager on mielisairaalan potilas joka kiduttaa muita potilaita sekä Milesia. Hän oli myös Murkoffin työntekijä. Kuolee jäädessään hissin ja ovensuun väliin.
William P. "Billy" Hope on Walriderin ensimmäinen isäntä.
Frank Antonio Manera on 39-vuotias potilas, jolla on kannibalistisia taipumuksia.
Eddie Gluskin, tai The Groom on pönäkkä, 46-vuotias potilas. Pukeutunut sulhaseksi joka etsii "vaimoaan" sairaalasta. Ottaa kiinni satunnaisia potilaita, mukaan lukien Parkin, ja yrittää tehdä heistä naisia sirkkelin avulla siinä aina epäonnistuen. Kuolee Parkin tappaessa tämän.
Lisa Park on Waylonin vaimo. Tätä ei nähdä pelissä.
Aiheesta muualla

Outlast MobyGamesissa (englanniksi)
Out & Intake

| Out & Intake Hawkwind |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1982–1986
 Julkaistu: huhtikuu 1987
 Tuottaja(t): Hawkwind
 Tyylilaji: hard rock space rock elektroninen musiikki
 Kesto: 47.29
 Levy-yhtiö: Flicknife Griffin Music Dojo Records
Hawkwindin muut julkaisut
| Live Chronicles 1986 | Out & Intake 1987 | The Xenon Codex 1988 |
Out & Intake on Hawkwindin 1987 julkaisema albumi joka koostuu live- ja studionauhoituksista vuosilta 1982–1986.
Albumi julkaistiin Dave Brockin sanoin ”vain pitämään nimeä yllä uutta materiaalia odotellessa”. Sen julkaisi Flicknife, joka oli aiemminkin julkaissut yhtyeen arkistomateriaalista koostuvia albumikokonaisuuksia.
Albumin avaava "Turner Point" perustuu nimensä mukaisesti Nik Turnerin saksofoni-jammailuun ja se on nauhoitettu Choose Your Masques-albumin sessioissa vuonna 1982 kuten myös Huw Lloyd Langtonin "Five To Four" joka tunnetaan myös nimellä "5/4". Kyseistä albumia promotoivalla kiertueella marraskuussa 1982 on nauhoitettu kappaleet "Waiting For Tomorrow", "Solitary Mind Games", Turnerin ja Harvey Bainbridgen improvisaatio "Ghost Dance" sekä CD-version bonuksina tulevat Michael Moorcockin "Coded Languages" ja "Warrior On The Edge Of Time".
Vuoden 1986 studiosessioista ovat peräisin instrumentaalit "Cajun Jinx", "Starflight", "Flight To Maputo" ja "Confrontation" sekä uudelleennauhoitetut versiot ex-vokalisti Robert Calvertin soolokappaleesta "Ejection" sekä vuoden 1977 "Hassan-I-Sahba"-kappaleesta nimellä "Assassins Of Allah".
Kappaleet

"Turner Point" (Brock/Griffin/Turner) – 2:19
"Waiting For Tomorrow" (Lloyd-Langton) – 4:45
"Cajun Jinx" (Brock/Bainbridge/Davey/Thompson) – 5:02
"Solitary Mind Games" (Lloyd-Langton) – 5:09
"Starflight" (Calvert/Bainbridge/Brock) – 1:48
"Ejection" (Calvert) – 2:14
"Assassins Of Allah" (aka. "Hassan-i-Sahba") (Calvert/Rudolph) – 3:53
"Flight To Maputo" (Brock/Bainbridge/Davey/Thompson) – 5:23
"Confrontation" (Brock/Bainbridge/Davey/Thompson) – 3:02
"Five To Four" (Lloyd-Langton) – 2:18
"Ghost Dance" (Turner/Bainbridge) – 3:47
CD-version bonuskappaleet:
"Coded Languages" (Moorcock/Bainbridge) – 4:20
"Warrior On The Edge Of Time" (Moorcock) – 3:33
Nauhoitus

Rockfield-studiot 1982 (kpl. 1 ja 10)
live marraskuu 1982 (kpl. 2,4,11-13)
Rockfield-studiot 1986 (kpl. 3,5-9)
Muusikot

Dave Brock: kitara, kosketinsoittimet, laulu
Huw Lloyd Langton: kitara, laulu
Harvey Bainbridge: basso, kosketinsoittimet, laulu
Martin Griffin: rummut (kappaleet 1,2,4,10,11)
Nik Turner: saksofoni, huilu, laulu (kappaleet 1,2,4,10,11)
Alan Davey: basso, laulu (kappaleet 3,5-9)
Danny Thompson: rummut (kappaleet 3,5-9)
Michael Moorcock: laulu, lausunta (bonuskappaleet)
Paul Cobbold: urut (kappaleet 3,8)
Julkaisuhistoria

huhtikuu 1987: Flicknife Records, UK vinyyli, SHARP040; UK CD, SHARP040CD
toukokuu 1992: Griffin Music, GN03922-2, USA CD
marraskuu 1994: Hawkdiscs/Dojo Records, DOJOCD153, UK CD
Peggle

| Peggle |
| --- | --- |

Kehittäjä:  PopCap Games
Julkaisija:  PopCap Games
Jakelija:  useita
Suunnittelija:  Brian Rothstein, Eric Tams, Sukhbir Sidhu
Pelimoottori:  PopCap Games Framework
Julkaistu:  PC: 27. helmikuuta 2007 iPod: 18. joulukuuta 2007 Java ME: lokakuu 2008 BREW: lokakuu 2008 Nintendo DS: 25. helmikuuta 2009 XBLA: 11. maaliskuuta 2009
Lajityyppi:  pulmapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 3 
Alusta:  Windows, Mac OS X, iPod, Xbox 360 (XBLA), Java ME, BREW, Nintendo DS
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Peggle on PopCap Gamesin ja BFG:n eli Big Fish Gamesin parhaiten myynyt tietokonepeli. Peli julkaistiin tietokoneelle vuonna 2007. Vuoden 2009 alkupuolella Peggle julkaistiin myös Nintendo DS:lle ja Xbox Live Arcade -latauspalveluun. Siitä on myös tehty versio Peggle Extreme, jossa kenttien taustakuvat ovat kohtauksia Orange Boxin peleistä. Vuonna 2008 ilmestyi Peggle Nights, joka on eräänlainen jatko-osa pelille.
Pegglessä ammutaan kuulia, ja pelin tarkoitus on sytyttää valo kaikkiin oransseihin eli osua kaikkiin oransseihin palikoihin (engl. pegs). Kun kaikki oranssit on kerätty, tulee "Extreme Fever" -tila, jossa kuula putoaa joko 10 000, 50 000 tai 100 000 pisteen koloon. Tällöin taustalla alkaa soida Ludwig van Beethovenin "Oodi ilolle". Palikoita on kahdenlaisia: pyöreitä ja laattoja. Pisteitä saa osumien mukaan. Kenttiä pelissä on 55.
Pelissä voi saada myös tyylipisteitä, jos vuoro oli erityisen näyttävä tai täyttää jonkin muun kriteerin. Yksinpelissä tyylipisteet ovat suurempia.
Yksinpelissä saa uuden kuulan kuulan mentyä koriin tai tietystä määrästä pisteitä. Moninpelissä näin ei kuitenkaan ole, vaan ainoa keino saada uusi ylimääräinen kuula on saada Warrenilla ylimääräinen pallo.
Modit

Pelissä on neljä modia: tarinamodi, nopea peli (engl. quick play), kaksinpeli (kaveria tai tietokonetta vastaan) sekä haastemodi (engl. challenge), jossa on 75 haastetta.
Hahmot

Pelissä on kymmenen hahmoa, jotka vapautuvat peliin sen jälkeen, kun on päässyt kyseisen hahmon ensimmäisen kentän läpi. Taikavoimia pääsee hyödyntämään osumalla vihreään palikkaan.
Tässä on lista hahmoista.
Bjorn on yksisarvinen, jonka taikavoima on "superopas" (engl. super guide). Superopas näyttää minne kuula kimpoaisi, jos ampuisi sen kyseiseen kohtaan.
Jimmy Lightning on maaorava, jonka taikavoima on "multipallo" (engl. multiball). Multipallo tarkoittaa sitä, että kun osuu vihreään palikkaan, ponnahtaa peliin mukaan toinen kuula.
Kat Tut on kissa, jonka taikavoima on pyramidi. Pyramidi suurentaa ikkunan alalaidassa olevaa koria, jolloin kuula menee sinne helpommin. Kun kuula menee koriin, tulee siitä yksinpelissä yksi lisäpallo ja moninpelissä pisteitä.
Splork on avaruusolio, jonka taikavoimana on räjähdys, joka kerää kaikki lähellä olevat palikat.
Claude on hummeri, jonka taikavoima tuo "flippereinä" toimivat sakset molemmille puolille. Kun klikkaa hiirellä niin sakset liikkuvat.
Renfield on kurpitsa ja sen taikavoima on "karmaiseva pallo" (engl. spooky ball). Kun kuula on pudonnut alas, niin uusi tulee tilalle siitä kohtaa, mistä edellinen putosi.
Tula on hymyilevä kukka, jonka taikavoima sytyttää viidesosaan jäljellä olevista oransseista valon.
Warren on taikurin jänis, joka arpoo onnenpyörällä taikavoiman neljästä vaihtoehdosta. Vaihtoehdot ovat: kolminkertaiset pisteet kahdelle vuorolle, ylimääräinen kuula, taikahattu ja jokin toisten hahmojen taikavoimista.
Lord Cinderbottom on kiinalainen lohikäärme, jonka taikavoima on tulipallo, eli normaalinkokoista kuulaa isompi, tulessa oleva magmapallo. Se menee suoraan kaikkien palikoiden läpi ottaen samalla pisteet talteen.
Master Hu on pöllö, jonka taikavoimana on Zen-pallo (engl. Zen ball). Zen-pallo tuo lisää zeniä vuoroon (engl. shot) ja parantaa kuulan kulkusuuntaa.
Aiheesta muualla

Pegglen kotisivu
Pegglen steam-kotisivu
Pegglen todistettavasti suurin pistemäärä yhdellä shotilla
Näkymä Pegglestä. Vasemmalla kuulien määrä, oikealla oranssit pegit sekä ylhäällä pisteet.
Paul Darden

| Paul Darden |
| --- | --- |
 Paul Darden WSOP-turnauksessa vuonna 2005.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  1
WSOP-rahasijat:  12 
WPT-voitot:  1
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  1 941 475
Päivitetty:  7. elokuuta 2007
Paul Darden Jr. (s. 27. lokakuuta 1968) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen, rap-musiikkipromoottori ja yökerhonomistaja.
Darden varttui New Havenissa, Connecticutissa rikollisessa ympäristössä. 15-vuotiaana häntä syytettiin murhasta, mutta syytteet hylättiin. Pokerin avulla Darden sai muutettua elämäntyylinsä. Häntä mentoroi toinen afroamerikkalainen, pokeriammattilainen Phil Ivey.
Pokeriura

Alun perin Darden tunnettiin seitsemän kortin avopokerin taitajana. Tässä pelimuodossa ($ 2,500 Seven Card Stud) hän voitti World Series of Poker -rannekkeen vuonna 2001. Marraskuussa 2002 Darden voitti World Poker Tourin 49'er Gold Rush Bonanza -turnauksen ja 146 000 dollarin ykköspalkinnon. Tämän lisäksi Dardenilla on WPT:llä ollut viides PartyPoker.com Million -turnauksessa maaliskuussa 2005 (voittosumma 300 000 dollaria) ja seitsemäs Legends of Poker -turnauksessa elokuussa 2002. WPT:n kutsukilpailussa Bad Boys of Poker ("pokerin pahat pojat") huhtikuussa 2003 hän oli toinen Gus Hansenin voittaessa.
Joulukuussa 2005 Darden voitti FullTilt.net Poker Global Poker Challenge -tapahtuman. Hän ansaitsi ykköstilastaan 200 000 dollaria. WSOP:n pääturnauksessa Darden on parhaimmillaan ollut 45. (vuonna 2003).
Elokuussa 2007 Darden pokeriuran turnausansiot ylittivät 1,9 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Paul Darden The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
WPT:n profiili
Pauliina Turakka Purhonen

| Pauliina Turakka Purhonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1971 Haapavesi
Taiteilija
Ala:  nykytaiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Riiko (2009), Mörkö itse kolmantena (2011), Ex Paradiso (2013), Paratiisin vartija (2013)
Pauliina Turakka Purhonen (s. 1971 Haapavesi) on suomalainen kuvataiteilija. Hänet tunnetaan erityisesti maalauksistaan ja tekstiiliveistoksistaan. Hän on naimisissa taiteilija Kalle Turakka Purhosen kanssa, ja heillä on kolme lasta.
Turakka Purhonen opiskeli vuosina 1994–1996 Kuopion käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa keramiikkalinjalla, sekä vuodesta 1996 alkaen Kuvataideakatemian maalausosastolla, josta hän valmistui taiteen maisteriksi vuonna 2003. Sittemmin hän on ollut mukana useissa yksityis- ja ryhmänäyttelyissä, ja hänen teoksiaan on useiden museoiden kokoelmissa Suomessa ja Pohjoismaissa. Turakka Purhonen on toiminut myös opettajana muun muassa Kuvataideakatemiassa ja Taidekoulu Maassa.
Turakka Purhosen teosten lähtökohtia ovat usein lähipiirin ihmiset ja esineet. Hänen maalauksiaan on luonnehdittu voimakkaan todentuntuisiksi ja rehellisiksi, ja niiden yhteydessä on korostettu havainnointia, sekä siihen kuluvaa aikaa. Keskiaikaisten kirkkojen pyhimysveistokset tekivät Turakka Purhoseen syvän vaikutuksen jo hänen lapsuudessaan Ahvenanmaalla, ja ne ovat usein olleet lähtökohta hänen nukkemaisille tekstiiliveistoksilleen. On korostettu käsin ommeltujen ja yksityiskohtaisten veistosten käsinkosketeltavuutta ja ruumiillisuutta, jopa haavoittuvuutta.
Vuonna 2006 Turakka Purhoselle myönnettiin Suomen Taideyhdistyksen dukaattipalkinto. Lokakuussa 2013 hänet nimettiin Ars Fennica -ehdokkaaksi.
Turakka Purhosen näyttelyitä on ollut Titanik-galleriassa, Huuto-gallerioissa, Forum Boxissa, Turun Taidemuseon studiossa ja Amos Andersonin taidemuseossa.
Hänen teoksiaan on nähty lisäksi Mäntän kuvataideviikoilla, Purnussa ja Kiasmassa muun muassa Ars Fennica -näyttelyssä.
Aiheesta muualla

Turakka Puhosen töitä Amos Andersonin taidemuseon sivuilla
Pauliina Turakka Purhonen Kansallisgallerian kokoelmissa
Pentti Vanhanen

Pentti Vanhanen (22. huhtikuuta 1922 Viipuri – 13. syyskuuta 2004) oli suomalainen jalka- ja jääpalloilija.
"Nakke" Vanhanen edusti synnyinkaupungissaan Viipurissa Viipurin Susia ja Viipurin Ilvestä sekä Tampereelle muutettuaan Ilves-Kissoja vuodesta 1944. Ilves-Kissojen joukkueessa hän voitti jalkapallon Suomen-mestaruuden vuonna 1950. Hän toimi seurassa pelaajavalmentajana vuosina 1945–1949 sekä valmentajana vuosina 1955–1962. Vanhanen pelasi kahdesti SPL:n ja TUL:n välisessä liitto-ottelussa.
Vanhanen toimi pitkään Ilves-Kissojen johtokunnassa. Hänelle on myönnetty seuran kultainen ansiomerkki, Suomen Palloliiton (SPL) Tampereen piirin kultainen ansiomerkki sekä SPL:n kunniakirja ja hopeinen ansiomerkki.
Patrick Bantamoi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 24. toukokuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Serabu,  Sierra Leone
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 188 cm
Lempinimi: Patu, Zjumba
Seura
Seura: sopimukseton pelaaja
Junioriseurat
2004-2005:  KuPS Akatemia
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005-2006 |  KuPS | 31 | (0) |
| 2007-2010 |  Inter Turku | 75 | (0) |
| 2011 |  SC Telstar | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. helmikuuta 2014.
Patrick Bantamoi (s. 24. toukokuuta 1986) on sierraleonelainen jalkapallomaalivahti, jolla on myös Suomen kansalaisuus.
Pelaajaura

Patrick Bantamoi edusti Sierra Leonea vuonna 2003 Suomessa järjestetyissä alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Turnauksen jälkeen hän haki usean muun pelaajan tavoin turvapaikkaa Suomesta. Kymmenelle alaikäiselle joukkueen jäsenelle myönnettiin lopulta oleskelulupa helmikuussa 2004.
Syksyllä 2004 Bantamoi sai FIFA:lta kansainvälisen peliluvan ja solmi vuoden 2005 helmikuussa Kuopion Palloseuran kanssa 2+1-vuotisen sopimuksen. Sitä ennen hän oli pelannut KuPSin reservijoukkueessa. Kaudella 2005 Bantamoi pelasi Veikkausliigassa 11 ottelua. Vuonna 2006 KuPSin voittaessa Liigacupin hänet valittiin kilpailun arvokkaimmaksi pelaajaksi. Liigakaudella tilastoihin kertyi 20 ottelua, joissa Bantamoi oli joukkueensa kantavia voimia.
Kaudeksi 2007 hän siirtyi Inter Turkuun. Keväällä 2008 Bantamoi voitti Liigacupin toistamiseen, nyt uuden seuransa paidassa. Syksyllä Inter voitti Suomen mestaruuden. Bantamoi torjui kaudella 15 nollapeliä. Yhteensä hänelle kertyi kuuden kauden aikana 106 Veikkausliigan ottelua.
Tammikuussa 2011 hän teki neljän Interissä pelaamansa kauden jälkeen sopimuksen hollantilaisen Telstarin kanssa. Bantamoi edusti Telstaria kevätkauden 2011, mutta ei päässyt kentälle yhdessäkään sarjapelissä. Hän oli loukkaantumisten vuoksi poissa pelikentiltä yli kaksi vuotta, kunnes tammikuussa 2014 oli mukana Suomen joukkueessa Oslossa järjestetyssä jalkapallon kansainvälisen pelaajayhdistyksen FIFPron sopimuksettomien pelaajien turnauksessa. Bantamoi on työskennellyt logistiikka-alalla ja valmentanut Ilveksen junioreita Tampereella. Kesällä 2014 Bantamoin uutisoitiin liittyneen FC Viikinkien riveihin lainasopimuksella FC Espoosta. Bantamoi pelasi syksyllä 2014 kolme peliä Rovaniemen Palloseuran riveissä. Heinäkuussa 2015 hänen kerrottiin tehneen loppukauden kattavan sopimuksen kakkosessa pelaavan FC Viikinkien kanssa ja pääsi pelaamaan kauden aikana kaksi ottelua. Sen jälkeen Bantamoi on ollut pelaamatta
Saavutukset

Liigacupin voitto vuosina 2006 (KuPS) ja 2008 (FC Inter)
Suomen mestaruus 2008 (FC Inter)
Suomen cupin mestaruus 2009 (FC Inter)
Aiheesta muualla

Bantamoin pelaajakortti Veikkausliigan sivuilla
Peggle Nights

| Peggle Nights |
| --- | --- |
Kehittäjä:  PopCap Games
Julkaisija:  PopCap Games
Jakelija:  useita
Suunnittelija:  Brian Rothstein, Eric Tams, Sukhbir Sidhu
Pelisarja:  Peggle
Pelimoottori:  PopCap Games Framework
Julkaistu:  PC: 16. syyskuuta 2008 Nintendo DS: 25. helmikuuta 2009 XBLA: 11. maaliskuuta 2009
Lajityyppi:  pulmapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille 
Alusta:  Windows, Mac OS X, Xbox 360 (XBLA), Nintendo DS
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Peggle Nights on PopCap Gamesin ja BFG:n eli Big Fish Gamesin parhaiten myynyt tietokonepeli. Peli julkaistiin tietokoneelle vuonna 2008. Vuoden 2009 alkupuolella Peggle Nights julkaistiin myös Nintendo DS:lle ja Xbox Live Arcade -latauspalveluun. Peggle Nights on jatko-osa pelille Peggle.
Pegglessä ammutaan kuulia, ja pelin tarkoitus on sytyttää valo kaikkiin oransseihin, eli osua kaikkiin oransseihin palikoihin (engl. pegs). Palikoita on kahdenlaisia, pyöreitä ja laattoja. Pisteitä saa osumien mukaan. Pelissä voi saada myös tyylipisteitä, jos vuoro oli erityisen näyttävä tai täytti jonkun muun kriteerin. Yksinpelissä tyylipisteet ovat suurempia. Kenttiä pelissä on 60 ja ne kuvaavat hahmojen unia. Esimerkiksi Clauden unissa on ranskalainen keittiöteema. Renfieldin kentissä on taustana aina jokin kuuluisa maalaus. Näitä ovat muun muassa Salvador Dalin Muiston pysyvyys sekä Vincent van Goghin Tähtikirkas yö.
Peggle Nights. Kuvan kentän taustana toimii Muiston pysyvyys.
Yksinpelissä kuulan mentyä koriin, tai tietystä määrästä pisteitä saa uuden kuulan. Näin tapahtuu, kun pistemäärä ylittää 25 000, 50 000 tai 75 000. Moninpelissä näin ei kuitenkaan ole, vaan ainoa keino saada uusi ylimääräinen kuula, on saada Warrenilla ylimääräinen kuula.
Peggle Nightsille julkaistiin ilmainen kenttäpaketti, johon kuuluu viisi lisäkenttää sekä 10 uutta haastetta.
Modit

Pelissä on neljä modia: tarinamodi, nopea peli (engl. quick play), kaksinpeli (kaveria tai tietokonetta vastaan) sekä haastemodi (engl. challenge).
Hahmot

Pelissä on kymmenen hahmoa, jotka vapautuvat peliin sen jälkeen, kun on päässyt kyseisen hahmon ensimmäisen kentän läpi. Taikavoimia pääsee hyödyntämään osumalla vihreään palikkaan.
Tässä on lista hahmoista.
Bjorn on yksisarvinen, jonka taikavoima on "superopas" (engl. super guide). Superopas näyttää minne kuula kimpoaisi, jos ampuisi sen kyseiseen kohtaan.
Jimmy Lightning on maaorava, jonka taikavoima on "multipallo" (engl. multiball). Multipallo tarkoittaa sitä, että kun osuu vihreään palikkaan, ponnahtaa peliin mukaan toinen kuula.
Renfield on kurpitsa ja sen taikavoima on "karmaiseva pallo" (engl. spooky ball). Kun kuula on tippunut alas, niin uusi tulee tilalle siitä kohtaa, mistä edellinen tippui.
Kat Tut on kissa, jonka taikavoima on pyramidi, jolloin kuvan alalaidassa oleva kori suurenee, jolloin kuula menee sinne helpommin. Kun kuula menee koriin, tulee siitä yksinpelissä yksi lisäkuula ja moninpelissä pisteitä.
Splork on avaruusolio, jonka taikavoimana on räjähdys, joka kerää kaikki lähellä olevat palikat.
Claude on hummeri, jonka taikavoima tuo "flippereinä" toimivat sakset molemmille puolille, jotka toimivat hiiren klikkauksella.
Tula on hymyilevä auringonkukka, jonka taikavoima kerää viidesosan jäljellä olevista oransseista.
Lord Cinderbottom on kiinalainen lohikäärme, jonka taikavoima on tulipallo, eli normaalinkokoista kuulaa isompi magmapallo, joka on tulessa. Se menee suoraan kaikkien palikoiden läpi ottaen samalla pisteet talteen.
Warren on taikurin jänis, joka arpoo onnenpyörällä taikavoiman neljästä vaihtoehdosta. Vaihtoehdot ovat: kolminkertaiset pisteet kahdelle vuorolle, jokin toisten hahmojen taikavoimista tai kahteen kertaan onnenpyörän vaihtoehdoissa oleva taikahattu.
Master Hu on pöllö, jonka taikavoimana on Zen-pallo (engl. Zen ball). Zen-pallo tuo lisää zeniä "shottiin" (engl. shot) parantaen kuulan kulkusuuntaa.
Marina on sähköä tuottava kalmari, jonka antama sähköisku kerää kaikki palikat ensimmäisen palikan ja korin silloisen sijainnin välillä.
Aiheesta muualla

Peggle Nightsin kotisivu
Perón

Perón on seuraavien tunnettujen henkilöiden nimi:
Juan Perón, Argentiinan presidentti 1946–1952, 1952–1955 ja 1973–1974
Eva Perón, argentiinalainen poliitikko, Juan Perónin toinen vaimo
María Estela Martínez de Perón, Argentiinan presidentti 1974–1976, Juan Perónin kolmas vaimo.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Perón”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Perkeleitä

| Perkeleitä HB |
| --- | --- | --- |

Perkeleitä-levyn kansi
Singlen tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 13. marraskuuta 2009
 Formaatti: CDS
 Tuottaja(t): HB
 Tyylilaji: kristillinen metalli, sinfoninen metalli
HB:n muut singlet
| Turhaa tärinää? 2004 | Perkeleitä 2009 | Mary 2014 |
Perkeleitä on suomalaisen kristillisen metalliyhtyeen HB:n vuonna 2009 julkaisema single albumilta Pääkallonpaikka. Se julkaistiin 13. marraskuuta 2009 Maata Näkyvissä-tapahtumassa Turussa.