stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paritanssijat

| Paritanssijat |
| --- | --- |
 Sinitanssija (Chiroxiphia caudata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tanssijat Pipridae
Suku::  Paritanssijat Chiroxiphia  Cabanis, 1847
Katso myös
   Paritanssijat Wikispeciesissä   Paritanssijat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paritanssijat (Chiroxiphia) on tanssijoiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Paritanssijoiden sukuun kuuluu BirdLife Internationalin mukaan viisi lajia.
Paritanssijoihin kuuluvia lajeja

Boliviantanssija (Chiroxiphia boliviana)
Paritanssija (Chiroxiphia lanceolata)
Pitkäpyrstötanssija (Chiroxiphia linearis)
Siniselkätanssija (Chiroxiphia pareola)
Sinitanssija (Chiroxiphia caudata)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Chiroxiphia (englanniksi)
Muja (Burjatian joki)

Muja (ven. Му́я) on Lenan vesistöön kuuluvan Vitimin sivujoki Burjatian tasavallan Mujan piirissä Venäjällä. Sen pituus on 365 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 11 900 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Mujakanin harjanteelta, virtaa vuorten muodostamassa kapeassa laaksossa ja alajuoksulla Mujan–Kuandan kattilalaaksossa. Mujassa on paljon arvokalaa. Veneliikenne on mahdollista Taksimoon saakka.
Opioidireseptori

Opioidireseptorit ovat G-proteiinikytkentäisiä reseptoreja, joihin sitoutuvia aineita kutsutaan opioideiksi. Kehon endogeenisiä opioideja ovat: endorfiinit, dynorfiinit ja enkefaliinit. Opioidireseptorit ovat noin 40 % samankaltaisia somatostatiinireseptorien (SSTR) kanssa.
Kolmenlaisia opioidireseptoreita on löydetty: μ (myy), κ (kappa) ja δ (delta). Muutamia alatyyppejä on löydetty ihmiskudoksesta (μ1, μ2; κ1, κ2, κ3; δ1, δ2), mutta niitä ei ole onnistuttu varmentamaan.
μ (myy)-reseptori

μ-reseptoriin kiinnittyvät hyvin enkefaliinit ja betaendorfiini, mutta heikosti dynorfiinit. Morfiini, hydrokodoni ja metadoni kiinnittyvät myös μ-reseptoriin.
μ-reseptoriin kiinnittyminen lievittää kipua, vähentää verenpainetta, aiheuttaa rauhallisuutta, kutinaa, pahoinvointia, euforiaa, hengitysvoimakkuuden laskua ja pupillien pienenemistä. Opioidin yliannostus tapahtuu μ-reseptorin kautta, koska hengitysvoimakkuus laskee liiaksi ja aiheuttaa tukehtumisen.
κ (kappa)-reseptori

κ-reseptori on osallisena kivunlievityksessä, mutta aiheuttaa myös pahoinvointia ja dysforiaa. Sen endogeeninen ligandi on dynorfiini.
δ (delta)-reseptori

δ-reseptori on osallisena kivunlievityksessä. Sen endogeeninen ligandi on enkefaliini.
Taulukko opioidireseptoreiden ominaisuuksista

|  | Myyreseptori | Deltareseptori | Kappareseptori |
| --- | --- | --- | --- |
| Agonistit | endorfiinit, opioidit | enkefaliinit | dynorfiinit, salvinoriini A |
| Antagonistit | naloksoni, naloksonatsiini | naloksoni, naltrindoli | naloksoni, norbinaltorfimiini |
| Esiintymisalueet aivoissa | useat eri aivoalueet, kuten frontaalinen aivokuori, striatum, limbiset rakenteet (esim. accumbenstumake, mantelitumake, hippokampus), talamus, hypotalamus, locus caeruleus | eräät aivokuoren alueet sekä ainakin substantia nigra, striatum ja eräät limbiset rakenteet (accumbenstumake, mantelitumake) | eräät aivokuoren alueet sekä ainakin striatum, mantelitumake, talamus, hypotalamus ja aivolisäke |
| Reseptoriin liitettyjä vaikutuksia | riippuvuus, vieroitusoireet, analgesia, sedaatio, ruokahalun ja suolen toiminnan muutokset, hengityslama, verenkierron muutokset, endokrinologiset muutokset | riippuvuus, vieroitusoireet, analgesia, sedaatio, ruokahalun ja suolen toiminnan muutokset | dysforia, analgesia, sedaatio, ruokahalun muutokset, endokrinologiset muutokset |
Aiheesta muualla

Päihteet ja aivot – Heroiini
Moesia (täsmennyssivu)

Moesia voi viitata seuraaviin:
Moesia, historiallinen alue Euroopassa Balkanilla
Moesia, Rooman diokeesi
Moesia, Rooman provinssi
Moesia inferior eli Ala-Moesia, Rooman provinssi
Moesia superior eli Ylä-Moesia, Rooman provinssi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Moesia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Muja

Muja voi tarkoittaa seuraavia:
Muja (ven. Муя), entinen kylä Järvisaaren pitäjässä Inkerissä, Venäjällä
Muja eli Namkku (ven. Мга), taajama Korotkan piirissä Leningradin alueella Venäjällä
Mujajoki (ven. Мга), Nevan sivujoki Leningradin alueella Venäjällä
Muja (ven. Му́я), joki Burjatian tasavallassa, Venäjällä
Mujan piiri (ven. Муйский район), kunnallinen itsehallintoalue Burjatia tasavallassa, Venäjällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Muja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Muixeranga

Muixeranga
Muixeranga (valenciaksi /muiʃeˈɾaŋɡa/) on nimitys Valenciasta peräisin olevalle tanssi- ja ihmistorniperinteelle, joka on säilynyt pääasiassa Ribera Altan piirikuntaan kuuluvassa Algemesíssa. Muixeranga-ryhmiä löytyy myös joiltakin muilta Valencian paikkakunnilta.
Muixeranga ei ole pelkkä tanssi- ja taidenäytös, sillä se liittyy olennaisesti vuosittaiseen Pelastuksen Jumalan äidin juhlaan (les Festes de la Mare de Déu de la Salut) ja sen juhlakulkueeseen. Juhlaa vietetään Algemesíssa 7. ja 8. syyskuuta.
Uskonnollisen merkityksensä kautta muixeranga eroaa muista Katalonian ihmistorniperinteistä. Lisäksi muixerangassa tornin korkeutta tärkeämpi tekijä on tornin tanssi. Usein esitetyn teorian mukaan sekä muixeranga että muut ihmistornit (castells) ovat kehittyneet vanhemmasta moixiganga-perinteestä. Kuitenkin vain muixerangassa on säilynyt alkuperäinen uskonnollinen ajatus ja tornien liikkuvuus. Nykyään muiden tornien ainoana tarkoituksena on ulottua niin korkealle kuin mahdollista.
Pahan kukat

Pahan kukat (myös Pahan kukkia, ransk. Les Fleurs du mal) on ranskalaisen runoilijan Charles Baudelairen kirjoittama runokokoelma. Se ilmestyi 1857, ja sillä oli merkittävä asema symbolistisessa ja yleensä modernistisessa liikkeessä. Runojen keskeiset aiheet liittyvät dekadenssin ja erotiikan teemoihin. Kokoelman runoilla oli merkittävä vaikutus muun muassa Arthur Rimbaud’n ja Stéphane Mallarmén tuotantoon. Teoksesta on kaksi suomennosta,  Yrjö Kaijärven valikoima nimellä Pahan kukkia ja Antti Nylén koko teoksen suomennos nimellä Pahan kukat.
Historia

Pahan kukkien runot sisältävät myös myötätuntoa yhteiskunnan vähäosaisia kohtaan. Baudelaire pitäytyy tiukasti kiinni runouden perinteessä käyttämällä loppuun saakka hiottua mittaa.
Symbolismi
Fernand Khnopff, , 1911.
Symbolismi
Fin de siècle | Romantiikka | Dekadenssi |  Symbolismi kirjallisuudessa | Venäläinen symbolismi
Symbolisteja
Léon Bakst | Charles Baudelaire | Aubrey Beardsley | Arnold Böcklin | Magnus Enckell | Gustav Klimt | Max Klinger | Stéphane Mallarmé | Gustave Moreau | Mihail Nesterov | Edgar Allan Poe |  Sully Prudhomme | Arthur Rimbaud | Konstantin Somov | Émile Verhaeren | Paul Verlaine
Symbolismia
Pahan kukat | Ad Astra | Haavoittunut enkeli | Halla | Kuoleman puutarha | Köynnöksenkantajat | Lemminkäisen äiti | Symposion | Terror Antiquus
Baudelaire omisti kokoelmansa ”virheettömälle runoilijalle, Ranskan kirjallisuuden täydelliselle taikurille” Théophile Gautier’lle. Lukiessaan runoa ”Le Cygne” (Joutsen) Victor Hugo totesi Baudelairen synnyttäneen kirjallisuuteen ”uuden väristyksen” (un nouveau frisson).
Pahan kukkien ensimmäinen laitos oli järjestetty viiteen temaattisesti erilliseen osaan:
Spleen et Idéal (Raskasmielisyys ja ihanne)
Fleurs du mal (Pahan kukkia)
Révolte (Kapina)
Le Vin (Viini)
La Mort (Kuolema)
Ensimmäinen laitos ilmestyi 25. kesäkuuta 1857 painoksena, jonka suuruus oli 1 300 kirjaa. Kirjan kappalehinta oli kolme frangia.
Le Figarossa Pahan kukkien runot ja niiden kirjoittaja haukuttiin 5. heinäkuuta 1857 ja ne todettiin tuomittaviksi. Kirjasta nousseen kohun vuoksi Baudelaire ja hänen kustantajansa Auguste Poulet-Malassis haastettiin oikeuteen ”yleisen moraalin ja hyvien tapojen halventamisesta”. 20. elokuuta Baudelaire tuomittiin maksamaan 300 frangia sakkoja, kuusi runoa kiellettiin, määrättiin poistettavaksi kokoelmasta ja niiden julkaiseminen oli kielletty Ranskassa vuoteen 1949 saakka. Kielletyt runot olivat
”Lesbos” (Lesbos)
”Femmes damnés (À la pâle clarté)” (Tuomittuja naisia: Delphine ja Hippolyte)
”Le Léthé” (Lethe)
”À celle qui est trop gaie” (Liian iloiselle)
”Les Bijoux” (Jalokivet)
”Les Métamorphoses du Vampire” (Vampyyrin muodonvaihdokset).
Ne julkaistiin myöhemmin Brysselissä pienenä painoksena nimellä Les Épaves.
Pahan kukkien toinen laitos ilmestyi 1861 ilman kuutta kiellettyä runoa, ja siihen lisättiin 32 uutta runoa ja kokonaan uusi osuus Tableaux Parisiens. Tekijän kuoleman jälkeinen kolmas laitos ilmestyi 1868 Gautier’n esipuheella varustettuna, ja siinä oli mukana 14 aikaisemmin julkaisematonta runoa.
Suomennokset

Yrjö Kaijärvi suomensi teoksesta valikoiman runoja käännöksenä nimeltä Pahan kukkia, joka ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 1962. Yksittäisiä runoja ovat suomentaneet useat runoilijat, ja yhtenä helmistä on pidetty V. A. Koskenniemen suomennosta ”Kissa”.
Antti Nylénin koko teoksen käsittävä suomennos Pahan kukat ilmestyi 2011 kustannusyhtiö Sammakon kustantamana. Teos on siinä muodossa kuin se oli Baudelairen toisessa laitoksessa 1861. Suomennoksessa on mukana alkuteksti sekä selityksiä ja huomautuksia. Jälkisanoissa kerrotaan teoksen ja käännöksen taustoista. Runot eivät noudata mittaa, eikä niissä ole riimitystä, vaan paino on sisällössä.
Vastaanotto

Kriitikko Kuisma Korhosen mukaan Baudelaire on ollut nuorten runoilijoiden ja myös rocklyyrikoiden suosima hahmo, sillä hänessä voi nähdä kapinallisen taiteilijan myytin ruumiillistuman. Baudelaireen liitetyt provokatiivisuuden, nautinnonhalun ja äärimmäisten tunteiden leimat liittävät hänet androgyynisyyden ja herkkyyden ohella myös Jim Morrisoniin kaltaisiin rock-hahmoihin. Korhonen pitää Pahan kukkia parhaana oppaana runouden maailmaan nuorelle henkilölle.
Suomennokset

Baudelaire, Charles: Pahan kukkia. Valikoima.  (Les fleurs du mal, 1857) Suomentanut Yrjö Kaijärvi. 5. painos (1. painos 1962)  Helsingissä:  Otava, 1993.  ISBN 951-1-12838-8.
Baudelaire, Charles: Pahan kukat.  ((Les fleurs du mal, 1857, 1861.) Suomentanut Antti Nylén)  Turku:  Sammakko, 2011.  ISBN 978-952-483-149-9.
Charles Baudelaire Nadarin kuvaamana Les Fleurs du malin ilmestymisvuonna 1857.
Pahan kukkien alkuteoksen ensimmäisen laitoksen nimiölehti, johon tekijä on tehnyt merkintöjä.
Les Fleurs du malin vuoden 1868 painos sivu sivulta.
Félicien Ropsin kuvitusta kokoelmaan Les Epaves (1866), joka sisältää Pahan kukista poistettavaksi määrätyt runot.
Pahan kukkien vuoden 1900 laitoksen Carlos Schwaben kuvittama nimiölehti.
Kirjallisuutta

Benjamin, Walter: Silmä väkijoukossa. Huomioita eräistä motiiveista Baudelairen tuotannossa.  ((Über einige Motive bei Baudelaire, 1939.) Suomentanut Antti Alanen)  Helsinki:  Odessa, 1986.  ISBN 951-9178-17-1.
Fairlie, Alison: Baudelaire: ’Les Fleurs du mal’, Edvard Arnold, 1960. (englanniksi)
Killick, Rachel: The Sonnet in Les Fleurs du mal. Dalhousie French Studies, 2, s. 21–39. 1980. (englanniksi)
Kupiainen, Unto: Baudelaire, ”Pahan kukkien” runoilija.  Helsinki:  WSOY, 1953.
Lawler, James R., Poetry and Moral Dialectic. Baudelaire’s Secret Architecture. Fairleigh Dickenson University Press, 1997. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pahan kukat Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Les Fleurs du mal on Wikiaineistossa (ranskaksi)
Les Fleurs du mal ladattavassa muodossa. (ranskaksi)
Koivisto, Nuppu: Hyvät, pahat kukat. Mustekala.info 5.12.2011. (Arkistoitu – Internet Archive)
Niemi-Pynttäri, Risto & Teppo, Juha: Pahan kukkia. Jyväskylän yliopisto. (Arkistoitu – Internet Archive)
Pääjärvi, Maaria: Säkeiden tunteet ja ajatukset. Parnasso 2.12.2011.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Vanhala, Jani: Pahan kukat. Maailmankirjat 2012.
Waarala, Hannu: Pahan kukat. Keskisuomalainen 21.11.2011. (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Muiz ud din Bahram

| Muiz ud din Bahram> Delhin sulttaani |
| --- | --- |
Valtakausi:  1240–1242
Edeltäjä:  Raziya
Seuraaja:  Ala ud din Masud

Syntynyt:  1212 Delhi
Kuollut:  1242
Suku:  Orjadynastia
Isä:  Iltutmiš
Uskonto:  islam
Muiz ud din Bahram oli Delhin sulttaanikunnan orjadynastian kuudes sulttaani vuosina 1240–1242. Hän tuli sulttaaniksi sisarensa Raziyan jälkeen vuonna 1240. Bahram nousi sulttaaniksi Raziyaa vastaan kapinoineen ylimystön tuella. Bahram ei ollut voimakas sulttaani ja hänen aikanaan vallitsivat myös hovijuonittelut. Bahram joutui myös salaliiton uhriksi, hänet murhasi vuonna 1242 hänen oma armeijansa.
Onnenpekka (albumi)

| Onnenpekka Vando Suvanto |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2012
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 47.39
 Levy-yhtiö: Riskirecords
Vando Suvannon muut julkaisut
| Vasenkätinen 2006 | Onnenpekka 2012 | Ihmisistä ja esineistä 2014 |
Onnenpekka on Vando Suvannon kolmas albumi, joka ilmestyi keväällä 2012. Musiikki on soitettu pääosin akustisin instrumentein.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Vando Suvanto, sekä sovittanut Vando Suvanto, Matti Wallenius ja Henrik Duncker. Puhallinsovitukset Matti Wallenius.
Sillä silmällä – 3.59
Onnenpekka – 5.09
Räyhä – 4.38
Sattumankauppaa – 5.56
Kukapa ei – 4.06
Uusi suunnitelma – 4.26
Näin kai se menee – 4.00
Elvis ja eversti – 5.47
Mitä minulle kuuluu – 5.20
Hukassa – 4.01
Kokoonpano

Vando Suvanto – laulu, kitara, huuliharppu, rummut & lyömäsoittimet (5)
Matti Wallenius – banjo, baritonikitara, baritoniukulele, charango, dobro, kitara,kosketinsoittimet, kukkopilli, mandoliini, ukulele
Henrik Duncker – rummut, lyömäsoittimet
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Petri Heimonen – bassohuilu (2), bassoklarinetti (2, 4, 10) tenorisaksofoni (9)
Tero Siitonen – kontrabasso (3, 4, 5, 7, 8, 9)
Pekka Nylund – ud (1), 12-kielinen kitara (1)
Kokoonpano > Tuotanto

Vando Suvanto – äänitys, miksaus
Esa Santonen – masterointi
Henrik Duncker – kannet
Aiheesta muualla

Vando Suvanto -kotisivut
Oseltamiviiri

| --- | --- |


Oseltamiviiri
Systemaattinen (IUPAC) nimi
Etyyli-(3R,4R,5S)-4-asetamido-5-amino-3-pentan-3-yylioksisyklohekseeni-1-karboksylaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 196618-13-0
ATC-koodi: J05AH02
PubChem CID: 65028
DrugBank: APRD01148
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H28N2O4 
Moolimassa: 312,4 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 75 %
Metabolia: hepaattinen, GS4071
Puoliintumisaika: 6–10 tuntia
Ekskreetio: renaalinen (GS4071)
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  B1 (Australia), C (Yhdysvallat)
Reseptiluokitus:  Prescription Only (S4) (AU)POM (UK)  ?-only(US) 
Antotapa: oraalinen
Oseltamiviiri on viruksen aiheuttaman influenssan hoitoon ja ehkäisyyn tarkoitettu lääke, jonka on alun perin kehittänyt lääkeyhtiö Gilead Sciences ja jota markkinoi Roche kauppanimellä Tamiflu. Oseltamiviiri kuuluu tsanamiviirin (Relenza) ohella niin sanottuihin neuraminidaasientsyymin estäjiin.
Oseltamiviiria annostellaan kapseleina tai liuoksena suun kautta.
Teho > Kausi-influenssa

British Medical Journalissa vuonna 2009 julkaistun meta-analyysin mukaan Tamiflun teho kausi-influenssassa on tutkituilla muuten terveillä aikuisilla vaatimaton, toisin kuin joissakin lääkeyhtiön tutkimuksissa oli havaittu. Lääke saattaa lyhentää taudin oireiden kestoa, mutta todisteita siitä, että lääke vähentäisi vaarallisten jälkitautien kuten keuhkokuumeen riskiä ei löydetty. Cochrane-katsauksen tulokset  muuttuivat vuonna 2006 julkaistusta Cochrane-katsauksesta. Tarkastelussa eivät olleet mukana eräät lääkkeen valmistajan Rochen rahoittamat tutkimukset, jotka eivät täyttäneet Cochranen asettamia kriteerejä, koska tutkijat eivät saaneet lähdeaineistoa käyttöönsä.
BMJ:n mukaan tutkimus koskee oseltamiviirin käyttöä perusterveiden aikuisten influenssan hoidossa, eikä sitä voi soveltaa riskiryhminä pidettyjen potilaiden, kuten raskaana olevien naisten, alle viisivuotiaiden lasten tai sairaiden potilaiden hoitoon. WHO:n viruslääkeasiantuntija Charles Penn lausunnon mukaan tulokset eivät kuitenkaan anna syytä muuttaa Tamiflun käyttösuosituksia.
Yhdysvaltalainen viranomainen Centers for Disease Control and Prevention ilmoitti 2008, että valtaosa kausi-influenssaviruksista on vastustuskykyisiä Tamifluta vastaan. Alustavien testien perusteella vastustuskykyisiä oli 50:stä H1N1-virusnäytteestä 49. CDC suositteleekin tästä syystä influenssarokotuksen ottamista.
Teho > Lintuinfluenssa

Oseltamiviiri ja tsanamiviiri ovat toistaiseksi tehokkaita joihinkin lintuinfluenssan H5N1-kantoihin. Virusten herkkyystilanne voi kuitenkin pandemiauhan tai pandemian eri vaiheissa muuttua nopeastikin, mikä voi vaikuttaa lääkkeiden valintaan, käyttöaiheisiin ja annostukseen. Osa influenssaviruksista on oseltamiviirille vastustuskykyisiä, ja näitä H1N1-alatyypin A-viruksia on ollut liikkeellä jo vuodesta 2007. Niiden arvellaan lisääntyvän tulevaisuudessa.
BMJ:ssä vuonna 2009 julkaistun Cochrane-katsauksen mukaan neuraminidaasientsyymin estäjien vaikuttavuudesta lintuinfluenssaan perusterveillä aikuisilla ei ole olemassa suoria tutkimustuloksia.
Teho > Sikainfluenssa

Oseltamiviiri ja tsanamiviiri tehoavat nykytiedon mukaan sikainfluenssaan eli A(H1N1)-virukseen. Sikainfluenssapandemian aikana saadun kokemuksen perusteella H1N1-viruksen hoidossa antiviraalisilla lääkkeillä on oleellista hoidon aloittaminen mahdollisimman varhain. Erityisen tärkeää tämä on niiden potilaiden kohdalla, joilla on tavallista korkeampi riski saada vaarallisia jälkitauteja tai joiden oireet ovat pahenemassa.
WHO:n keväällä 2009 tekemän selvityksen perusteella 31 maasta marraskuun 2008 yhdellä viikolla kerätyistä 9 643 A(H1N1)-näytteestä on 96 toistaiseksi osoittautunut oseltamiviirille vastustuskykyiseksi.  Syyskuussa 2009 maailmanlaajuisesti oli havaittu 28 oseltamiviirille vastustuskykyistä H1N1-kantaa. Lähes puolet tapauksista on havaittu potilailla, jotka olivat käyttäneet oseltamiviiriä ennaltaehkäisevästi.
BMJ:ssä vuonna 2009 julkaistun Cochrane-katsauksen mukaan neuraminidaasientsyymin estäjien vaikuttavuudesta sikainfluenssaan perusterveillä aikuisilla ei ole olemassa suoria tutkimustuloksia. Tutkijat arvelevat, että neuraminidaasientsyymin estäjien vaikuttavuus sikainfluenssan hoidossa on samankaltainen kuin aikaisempien kausi-influenssavirusten ja lääkkeitä tulee käyttää vain osana muita pandemian estämistoimenpiteitä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Terveysportti, metatesaurus: Oseltamiviiri
KEGG: Oseltamivir (englanniksi)
ChemBlink: Oseltamivir (englanniksi)
Minority Front

| Minority Front |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1994
Johto:   Shameen Thakur Rajbansi 
Ideologia:  Etniset vähemmistöt
Osoite:  347 Florence Nightingale Drive, Westcliff, Chatsworth, Durban
Parlamentti:  1
Kotisivu:  www.mf.org.za
Infobox OKNimi-testi OK: 
Minority Front on poliittinen puolue Etelä-Afrikan tasavallassa joka perustettiin National People's Party-puolueesta vuonna 1994. Vaikka puolue edustaa kaikkia Etelä-Afrikan vähemmistöjä, sen kannatus tulee lähes täysin Etelä-Afrikan intialaisyhteisöltä. Puolueen kannatus on voimakkainta KwaZulu-Natalin provinssissa etenkin Durbanin kaupungissa, joka on Etelä-Afrikan intialaisten kulttuurillinen ja väestöllinen keskus. Puolueen johtaja oli Amichand Rajbansi kuolemaansa asti joulukuussa 2011.
Vaalimenestys

| Äänestysvuosi | Äänet | % | Paikat |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | 43,474 | 0.25 | 1 |
| 2004 | 55,267 | 0.35 | 2 |
| 1999 | 48,277 | 0.30 | 1 |
| 1994 | 13,433 | 0.07 | 0 |
Aiheesta muualla

Minority Front (Arkistoitu – Internet Archive) (viralliset sivut (englanniksi))
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Minority Front
Käännös suomeksi
Oskarshamnin satama

Lastaus Oskarshamnin satamassa.
Oskarshamnin satama on rahti- ja matkustajasatama, joka sijaitsee Oskarshamnin kunnassa Kaakkois-Ruotsissa. Lastinkäsittely on kattavaa, ja siihen kuuluu öljytuotteita ja konttiliikennettä. Vallitseva lasti on kuitenkin sahatavara.
Satamasta on lauttayhteys Gotlannin Visbyyn, jossa on vuosittain noin 400 000 matkustajaa. Kesäisin on myös lauttayhteys Öölannin saarelle ja Blå Jungfrunin kansallispuistoon.
Oskarshamns Hamn AB:n (nykyisin Smålandshamnar AB) keskimääräinen työntekijämäärä oli 65 vuonna 2008.
Oskarshamnin satama on erittäin saastunut aiemmin lähistöllä sijaitsevien kupari- ja akkutehtaiden vuoksi. Satamasta lähtevät laivat levittävät saastuneen raskasmetallipitoisen veden ympäri Itämerta. Maaliskuussa 2016 Envisan aloitti vedenpuhdistuslaitteiston rakentamisen satamaan. Projekti oli yhtiölle suurin viiteen vuoteen.
Tietoa

Varastorakennus 44 000 neliömetriä ja kaksi varastoaluetta yhteydessä laituriin
Laiturin kokonaispituus: 2 700 metriä
Suurin syvyys: 13 metriä
RoRo-ramppi: 500 metriä, syvyys 8,0 metriä.
Rahtivaihto: noin 1,4 miljoonaa tonnia
Laivakäyntien määrä vuonna 2008: 771
Telakka

Oskarshamnsvarvet Sweden AB on sataman eteläpuolella toimiva telakka. Se perustettiin vuonna 1863, ja se on laskenut vesille yhteensä noin 500 alusta. Telakalla rakennetaan ja korjataan aluksia. Telakalla on kelluva kuivatelakka, nosturi, laivaramppi ja 318 metriä pitkä laituri.
Muut palvelut

Satamassa on rautateitä, jotka kulkevat eteläisen laiturin kautta sisäsataman ympäri ja ulos kohti Oceankajenia sataman pohjoisosassa. Rautatie on vakioraideleveys (raideleveys 1435 mm), ja se on liitetty päärataan Nässjö-Oskarshamn-radan kautta. Muihin laitteisiin kuuluu kaksi hinaaja-alusta, joiden molempien vetovoima on noin 30 tonnia, satamanostureita ja varastotiloja.
Moscháton metroasema

| Moscháto> Μοσχάτο |
| --- | --- |
 Moscháton metroasemaa.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 1
Sijainti:  37°57′19″N, 23°40′50″E
Paikkakunta:  Moscháto, Moscháto-Távros, Etelä-Ateena, Attika, Kreikka
Avattu:  9.8.1882
Moscháto (kreik. Μοσχάτο eli Σταθμός Μοσχάτο, Stathmós Moscháto) on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Moscháton kaupungissa Suur-Ateenan lounaisosassa.
Metroasema avattiin 9. elokuuta 1882. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema lounaaseen on Fáliro ja koilliseen Kallithéa.
Minor League Baseball -kausi 1914

National Association of Professional Baseball Leagues (vuodesta 1999 alkaen Minor League -baseball) -yhdistykseen kuului kaudella 1914 neljäkymmentäviisi erillistä liigaa, jotka organisaatio luokitteli AA:sta D:hen.
AA-luokan liigat

American Association - voittaja Milwaukee Brewers
International League - voittaja Providence Grays
Pacific Coast League - voittaja Portland Beavers
A-luokan liigamestarit

Southern Association - voittaja Birmingham Barons
Western League - voittaja Sioux City Indians
Miguel Ángel Cámara Botía

Miguel Ángel Cámara Botía (s. 6. toukokuuta 1955 Orihuela) on espanjalainen kansanpuolueen poliitikko. Hän toimi Murcian pormestarina vuosina 1995–2015.
Miten maailma loppuu?

| Miten maailma loppuu? Taudit, luonnonmullistukset vai ihminen itse? |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jussi Viitala
Kieli:  suomi
Genre:  ympäristönsuojelu
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  207
ISBN:  978-951-796-763-1

Edeltävä:  Älykäs eläin
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Miten maailma loppuu? on Jussi Viitalan vuonna 2011 ilmestynyt kirja. Teoksen julkaisi Atena.