stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
PRIDE Fighting Championships

| Pride Fighting Championships |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Yksityinen
Perustettu:  1997
Perustaja:  Masakatsu Funaki Minoru Suzuki
Lakkautettu:  4. lokakuuta 2007
Kotipaikka:  Tokio, Japani
Toimiala:  Vapaaotteluiden mainostus
Omistaja:  Zuffa
Infobox OKNimi-testi OK: 
PRIDE Fighting Championships, lyhyemmin Pride oli japanilainen vapaaottelujärjestö, jonka säännöillä käytävissä otteluissa yhdisteltiin tekniikoita useista muista kamppailulajeista. Ensimmäinen PRIDE:n alainen kilpailu järjestettiin Tokiossa vuonna 1997.
PRIDE-säännöillä käytävä ottelu koostui kolmesta erästä, joista ensimmäinen kestää kymmenen minuuttia ja kaksi muuta viisi minuuttia. Erien välillä on kahden minuutin tauot. Kevyen keskisarjan ja kevytsarjassa, joista käytetään nimitystä BUSHIDO, ottelut muodostuivat kahdesta viiden minuutin erästä.
Maaliskuussa 2007 PRIDE myytiin kilpailevan UFC-järjestön omistavalle yhtiölle ja sittemmin sen toiminta lopetettiin.
Viimeisimmät mestarit > Turnauksen voittajat

| Painoluokka | Mestari | 2>  sija | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- |
| Avoinsarja |  Mark Coleman |  Igor Vovchanchyn | Pride Grand Prix 2000 Finals |
| Keskisarja |  Wanderlei Silva |  Quinton Jackson | Pride Final Conflict 2003 |
| Raskassarja |  Fjodor Jemeljanenko |  Antônio Rodrigo Nogueira | Pride Shockwave 2004 |
| Keskisarja |  Mauricio Rua |  Ricardo Arona | Pride Final Conflict 2005 |
| Välisarja |  Dan Henderson |  Murilo Bustamante | Pride Shockwave 2005 |
| Kevytsarja |  Takanori Gomi |  Hayato Sakurai | Pride Shockwave 2005 |
| Raskassarja |  Mirko Filipović |  Josh Barnett | Pride Final Conflict Absolute |
| Välisarja |  Kazuo Misaki |  Denis Kang | Pride Bushido 13 |
P. Lion

P. Lion (Pietro Paolo Peland) on 1980-luvun italodiskoartisti, joka tunnetaan kappaleestaan
Happy children. Kappale nousi laajemmin listoille vuonna 1984, vaikka oli esitetty ensi kertaa jo 1983.
Diskografia

Albumit:
Springtime (Carrère Records, 1984)
A step in the right way (FMA Records, 1995)
Singlet:
Happy Children (Carrère Records, 1984)
Dream (Carrère Records, 1984)
Reggae radio (Carrère Records, 1984)
Believe me (Durium, 1985)
Under the moon (Durium, 1986)
You'll never break my heart (Durium, 1987)
Burn In His Hand (P.Lion Production, 1991)
Ossianin laulut

Romantiikka
Caspar David Friedrich, , 1818.
Pääsuunnat
Romantiikka | Kansallisromantiikka
Muut virtaukset
Düsseldorfin koulukunta | Hudson River -koulukunta |  Goottikulttuuri | Karelianismi
Aiheet
Vastavalistus | Romantiikan musiikki | Pittoreski | Subliimi | Yhtenäistaideteos | Boheemi | Ossianin laulut | Maailmantuska
Teokset
Medusan lautta | Vapaus johtaa kansaa
Tekijät
Ivan Aivazovski | Albert Bierstadt | William Blake | John Constable | Eugène Delacroix | Robert Wilhelm Ekman | Caspar David Friedrich | Henry Fuseli | Théodore Géricault | Francisco de Goya | Aleksander Lauréus | Friedrich Overbeck | Vasili Tropinin | William Turner
Ossianin laulut (The Works of Ossian) ovat kokoelma skotlantilaisen runoilijan James Macphersonin kirjoittamia, vuosina 1760–1765 englanniksi julkaistuja sankarirunoja. Macpherson väitti runojen olleen käännös hänen Skotlannin Ylämailta kokoamastaan, suullisena kansanperinteenä säilyneestä ikivanhasta gaelinkielisestä runoudesta, jonka alkuperäinen sepittäjä olisi ollut varhaiskeskiajalla elänyt Ossian-niminen bardi. Runot ruokkivat skottien kansallisuusaatetta ja saivat suuren suosion ympäri Eurooppaa siitä huolimatta, että niiden autenttisuudesta esitettiin alusta alkaen epäilyksiä. Ossianin laulut vaikuttivat merkittävästi varsinkin romantiikan kirjallisuuteen ja runouteen. Nykyisin niitä pidetään paljolti Macphersonin itsensä sepittäminä, vaikka hän lainasi niihin aiheita myös oikeasta kansanrunoudesta.
Runoeepoksen päähenkilöt ovat Skotlannin urhoollinen soturikuningas Fingal, tämän poika, teoksen kertojana toimiva bardi Ossian, sekä Ossianin poika Oscar, jotka taistelevat Skandinaviasta tulleita valloittajia vastaan Skotlannissa ja Irlannissa. Runoissa on usein traagis-romanttinen pohjavire.
Historia

Nuori opettaja Macpherson kiersi vuodesta 1759 keräämässä vanhaa kansanrunoutta Skotlannin Ylämailla ja Hebridien saarilla. Skotlannin perinteinen kulttuuri oli kokenut takaiskun vuoden 1746 jakobiittikapinan kukistamisen jälkeen, ja vuosisadan jälkipuoliskolla gaelin kieli oli puhuttuna kielenä jo väistymässä. Pääosa Skotlannin älymystöstä ei enää osannut gaelia, joten unohdetun kansanperinteen kokoamista ja kääntämistä englanniksi pidettiin isänmaallisena kulttuuritekona. Macpherson toimitti englanninkieliset, käännöksiksi väittämänsä runot Edinburghiin, jossa kaunopuheisuuden professori Hugh Blair auttoi niiden julkaisussa ja antoi niistä aitouslausuntoja. Vuonna 1765 julkaistu kokoelma Ossianin laulut käsittää kahden edellisen teoksen, juonellisten eeposten Fingalin (1762) ja Temoran (1763) sisällön sekä joukon muita, yksittäisiä runoja.
Vähitellen Ossian-runojen muinaista alkuperää alettiin epäillä, etenkin koska Macpherson ei antanut gaelinkielistä alkuperäistekstiä julkisuuteen. Epäilijöihin kuuluivat muiden muassa skotlantilainen filosofi David Hume sekä englantilaiset kirjailijat Horace Walpole ja Samuel Johnson, joista kukaan ei tosin osannut gaelia. Runojen aitoutta epäiltiin varsinkin Englannissa, jossa skotteihin ei muutenkaan luotettu, kun taas muualla Euroopassa niitä ihailtiin. Nykykäsityksen mukaan Fingal ja Macphersonin ensimmäinen kansanrunouskokoelma Fragments of Ancient Poetry (1760) saivat innoituksensa aidosta kansanrunoudesta, mutta hän muutti rajusti sekä runojen tyyliä että sisältöä, yhdisteli toisiinsa liittymättömiä aiheita sekä keksi uusia henkilöitä ja tapahtumia. Hän lainasi tyylivaikutteita muun muassa antiikin kreikkalaisen Homeroksen Iliaan ja Odysseian kuvailevasta runoudesta aitojen skotlantilaisten kansanrunojen yksinkertaisemman tyylin sijaan. Temoran sisältö on ilmeisesti kokonaan Macphersonin omaa sepitettä. The Highland Society of Scotlandin vuosina 1797–1805 teettämässä tiedonkeruussa yhdellekään Ossianin laulujen runolle ei kyetty löytämään gaelinkielistä vastinetta, vaikka mainintoja sen hahmoista tavattiinkin.
Vuonna 1783 joukko varakkaita skottilaisia kauppiaita lahjoitti Macphersonille tuhat puntaa alkuperäistekstien julkaisemiseksi, minkä jälkeen hän alkoi kääntää väärentämiään runoja englannista gaeliksi. Hänen ystävänsä saattoivat työn loppuun hänen kuoltuaan, ja Ossianin laulujen gaelinkielinen ”alkuperäisversio” julkaistiin vuonna 1807. Sen yli kymmenestätuhannesta runosta vain yksi on sittemmin kyetty osoittamaan aidoksi kansanrunoksi. Monet myöhemmät käännökset perustuvat tähän versioon.
Vaikutus

Ossianin lauluilla oli valtava vaikutus romantiikan kirjallisuuteen ja ne säilyttivät suosionsa 1800-luvun lopulle asti. Teoksessa innoittavaksi koettiin muun muassa Skotlannin karuun maisemaan kytketyt luontoelämykset ja myyttisen menneisyyden tunnelmoiva henkiinherättäminen. Puhuttiin jopa ossianismista. Saksalainen Johann Wolfgang von Goethe sisällytti romaaninsa Nuoren Wertherin kärsimykset (1774) osuuden, jossa tarinan hahmot lukevat Ossianin lauluja. Myös suomalaisen Johan Ludvig Runebergin muinaiseen Skandinaviaan sijoittuva runoelma Kuningas Fjalar (1844) sisältää vahvoja Ossian-vaikutteita, samoin eräät Frans Mikael Franzénin runot.
Ossianin laulut innoittivat osaltaan Suomessa C. A. Gottlundia ja sittemmin Elias Lönnrotia hahmottelemaan kalevalamittaisesta kansanrunoudesta eeposkokonaisuutta. Elina Vaara suomensi osia Carthon-runosta 1930-luvulla Englantilaisen kirjallisuuden kultaiseen kirjaan.
Etunimi Oscar tuli Pohjoismaissa suosituksi sen jälkeen, kun Ruotsin kuningas Kaarle XIV Juhana nimesi poikansa Oscariksi Ossianin hahmon mukaan. Myös etunimi Selma tuli suosituksi Ossianin vaikutuksesta.
Ossian laulaa joutsenlauluaan, tanskalaisen Nikolai Abraham Abildgaardin maalaus 1780-luvulta.
Oksatomidi

| --- | --- |

Oksatomidi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
3-[3-(4-bentshydryylipiperatsin-1-yyli)propyyli]-1H-bentsimidatsol-2-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 60607-34-3
ATC-koodi: R06AE06
PubChem CID: 4615
Kemialliset tiedot
Kaava: C27H30N4O 
Moolimassa: 426,553 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 153,6 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Oksatomidi on antihistamiini, joka on rakenteeltaan piperatsiinijohdos. Oksatomidilla ei ole antikolinergisiä vaikutuksia, kuten monilla antihistamiineilla. Sen sijaan se estää serotoniinireseptoria.
Aiheesta muualla

PubChem: Oksatomidi (CID 4615)
ChemSpider: Oksatomidi (4454) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oksatomidi (D01773)
ChEMBL: Oksatomidi (CHEMBL13828)
UNII: Oksatomidi (J31IL9Z2EE) (Arkistoitu – Internet Archive)
Paatelan koulu

| Paatelan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Mäntysentie 42, 51930 Paatela (Juva)
Koordinaatit:  61.9159°N, 28.0438°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu, kyläkoulu
Rehtori:  koulunjohtaja Aappo Laitinen
Oppilaita:  54
Paatelan koulu on eteläsavolaisen Juvan kunnan Paatelan kylässä toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6 ja esikoulu). Kyläkoulua kävi lukuvuonna 2018-2019 yhteensä 54 oppilasta.
Vuoden 2021 alkuun mennessä Juvan keskustaajamaan rakennetaan uusi koulukampusalue 100-paikkaiselle päiväkodille, yhtenäiskouluksi muuttuvalle peruskoululle, lukiolle ja liikuntakeskukselle. Nykyisen koulukeskuksen tontille nouseva rakennushanke tunnetaan nimellä Martti Talvela -kampus. Kahden juvalaisen kyläkoulun - Koikkalan ja Kuosmalan koulujen - oppilaat ohjataan uuteen yhtenäiskouluun, ja näiden kyläkoulujen toiminta loppuu. Paatelan koulun toiminta jatkuu 2021 jälkeenkin.
Oscar de la Hoya

| Oscar de la Hoya |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Oscar de la Hoya
Syntynyt: 4. helmikuuta 1973 Montebello, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  Golden Boy
Painoluokka:  ylempi välisarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  45
Voitot:  39
– tyrmäysvoitot:  30
Tappiot:  6
Ratkaisemattomat:  0
Aiheesta muualla
www.goldenboypromotions.com
Oscar de la Hoya (s. 4. helmikuuta 1973 Montebello, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut nyrkkeilijä, olympiavoittaja ja moninkertainen ammattilaisten maailmanmestari. Hänellä on meksikolaiset sukujuuret.
Amatööriura

Vaikka de la Hoya on perinteikkäästä nyrkkeilysuvusta, nuorempana hän harrasti lähinnä rullalautailua ja baseballia. Nyrkkeilyn pariin hän ajautui vasta myöhemmin, kun halusi oppia puolustamaan itseään. Osoittauduttuaan lahjakkaaksi lajissa, hän päätti ottaa harrastuksen tosissaan.
Amatööriuralla de la Hoyan suurin hetki oli vuoden 1992 olympialaiset Barcelonassa, missä hän voitti kevyen sarjan kultamitalin voitettuaan loppuottelussa Saksan Marco Rudolphin, jolle oli hävinnyt vuotta aikaisemmin MM-kisoissa. Hän löi Rudolphin kanveesiin kolmannessa erässä ja tuomari joutui keskeyttämään ottelun. Amatööriurallaan hän saavutti kaikkiaan 223 voittoa, joista 163 tyrmäyksellä, ja viisi tappiota.
Aiheesta muualla

Oscar de la Hoyaa käsitteleviä uutisia (englanniksi)
Ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa
Panula-opisto

Panula-opisto toimii Kauhajoen kirjasto- ja musiikkitalossa, joka valmistui vuonna 1989. Sen suunnitteli arkkitehti Touko Saari.
Panula-opisto on vuonna 1968 perustettu, Kauhajoella toimiva musiikkiopisto. Opisto tarjoaa lähinnä lapsille ja nuorille suunnattua opetusta noin 20 eri instrumentissa. Panula-opiston toiminta-alue kattaa Kauhajoen lisäksi myös Isojoen, Karijoen ja Teuvan. Opisto on saanut nimensä Kauhajoelta kotoisin olevan kapellimestarin ja säveltäjän Jorma Panulan mukaan. Vuonna 2011 Panula-opistossa opiskeli 165 oppilasta instrumenttiopetuksessa, 118 musiikkileikkikoulussa ja 32 oppilasta tanssinopetuksessa. Elokuun 2011 alusta alkaen opiston rehtorina on toiminut Niina Kiprianoff.
Norjan kruunu

| Norjan kruunu |
| --- | --- |

ISO 4217 -koodi:  NOK (nro. 578)
Keskuspankki:  Norges Bank
Symboli:  kr
Käyttäjät:   Norja
Inflaatio:  2,30 %
Jaettava yksikkö:  äyri
Norjan kruunu (norj. krone, kansallinen lyhenne kr, kansainvälinen valuuttakoodi NOK) on Norjan rahayksikkö. Yksi kruunu jakautuu sataan äyriin (øre). Norjan kruunu esiteltiin lailliseksi maksuvälineeksi vuonna 1875, ja se oli samalla alku Skandinavian rahaliitolle, joka kesti ensimmäisen maailmansodan alkuun saakka. Norjan kruunu oli kolmanneksitoista vaihdetuin valuutta arvoltaan vuonna 2010.
Norjan kolikoita ja seteleitä laskee liikkeelle Norjan keskuspankki (Norges Bank).
Setelit > Nykyinen setelisarja

Nykyisen setelisarjan käyttöönotto tapahtui vuosina 2017 ja 2018. Setelisarjan teemoina ovat meri ja tuuli.
Setelit > Edellinen setelisarja

Vuonna 1877 Norja esitteli 5, 10, 50, 100, 500 ja 1 000 kruunun setelit. 1 kruunun seteli laskettiin liikkeelle vuonna 1917, 2 kruunun seteli laskettiin liikkeelle vuosina 1918–1922. 1 ja 2 kruunun setelit laskettiin liikkeelle uudestaan vuosina 1940 ja 1950. 5 kruunun seteli korvattiin kolikolla vuonna 1963. Sama tapahtui 10 kruunun kolikolle vuonna 1984
| Edellinen setelisarja> Kuva.Kuva | Edellinen setelisarja> Arvo.Arvo | Edellinen setelisarja> Mitat.Mitat | Edellinen setelisarja> Väri.Väri | Edellinen setelisarja> Väri.Väri | Edellinen setelisarja> Design.Etupuoli | Edellinen setelisarja> Design.Kääntöpuoli | Edellinen setelisarja> Liikkeeseenlasku.Liikkeeseenlasku | Liikkeeseenlasku |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 50 kr | 128 mm × 60 mm |  | Vihreä | Peter Christen Asbjørnsen | Lumpeet | 2008 |  |
|  | 100 kr | 136 mm × 65 mm |  | Punainen | Kirsten Flagstad | Folketeateret Oslon konserttihalli | 2006 |  |
|  | 200 kr | 144 mm × 70 mm |  | Sininen | Kristian Birkeland | Napa-alue ja revontulet | 2009 |  |
|  | 500 kr | 152 mm × 75 mm |  | Oranssi | Sigrid Undset | Seppele | 2005 |  |
|  | 1 000 kr | 160 mm × 80 mm |  | Violetti | Edvard Munch | Ote Munchin seinämaalauksesta | 2004 |  |
Kolikot

| Käytössä olevat kolikot> Kuva.Etupuoli | Käytössä olevat kolikot> Kuva.Kääntöpuoli | Käytössä olevat kolikot> Arvo.Arvo | Käytössä olevat kolikot> Ominaisuudet.Halkaisija | Käytössä olevat kolikot> Ominaisuudet.Paksuus | Käytössä olevat kolikot> Ominaisuudet.Paino | Käytössä olevat kolikot> Ominaisuudet.Koostumus | Käytössä olevat kolikot> Kuvaus.Syrjä | Käytössä olevat kolikot> Kuvaus.Etupuoli | Käytössä olevat kolikot> Kuvaus.Kääntöpuoli | Käytössä olevat kolikot> Liikkeeseenlasku.Liikkeeseenlasku |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1 kruunu | 21 mm | 1,7 mm | 4,35 g | Kuparinikkeli  75 % Cu, 25 % Ni | Sileä | Harald V:n monogrammi | Lintu | 1997 |
|  |  | 5 kruunua | 26 mm | 2 mm | 7,85 g | Kuparinikkeli  75 % Cu, 25 % Ni | Hiottu | Pyhän Olavin ritarikunta | Akantin lehtiä | 1998 |
|  |  | 10 kruunua | 24 mm | 2 mm | 6,8 g | 81 % Cu, 10 % Zn, 9 % Ni | Hiottu | Harald V | Sauvakirkon katto | 1995 |
|  |  | 20 kruunua | 27,5 mm | 2,2 mm | 9,9 g | 81 % Cu, 10 % Zn, 9 % Ni | Sileä | Harald V | Viikinkilaiva | 1994 |

Norja luopui äyrien käytöstä käteismaksuissa 1.5.2012. Norjan pankit vaihtavat 50 äyrin kolikoita vuoteen 2022.
Valuuttakurssit

Norja kruunun arvo verrattuna muihin valuuttoihin vaihtelee huomattavasti vuodesta toiseen, mikä perustuu pääasiassa muutoksiin öljyn hinnoissa ja koroissa. Vuonna 2002 Norja kruunun arvo kasvoi ennätyslukemiin Yhdysvaltain dollaria ja euroa vastaan vaihtokurssilla 1 USD = 7,36 NOK.
Kuitenkin vuoden 2007 lopulla ja vuoden 2008 alussa USD heikentyi tasaisesti kaikkia merkittäviä valuuttoja vastaan. Norjan kruunu vahvistui samaan aikaan, minkä seurauksena Norjan kruunu oli vahvempi kuin koskaan verrattuna dollariin huhtikuussa 2008, jolloin kurssi oli 1 USD = 5 NOK. Lokakuuhun 2008 mennessä USD oli vahvistunut ja oli arvoltaan noin 7 kruunua. Sen jälkeen kruunu vahvistui jälleen voimakkaasti, ja dollarin arvo oli noin 5,8 kruunua vuoden 2010 alussa. Sittemmin dollari on noussut uudelleen ja vuoden 2016 puolivälissä 1 dollari oli arvoltaan noin 8,5 kruunua.
Aiheesta muualla

Norjan keskuspankki (Arkistoitu – Internet Archive)
| Tämänhetkiset NOK-vaihtokurssit |
| --- | --- |
XE.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
OANDA.com:sta:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD JPY USD
Palotarkastus

Palotarkastus on palo- ja pelastusviranomaisen, yleensä kunnan tai kaupungin palotarkastajan suorittama katselmus, jossa kiinteistön ja uudisrakennuksen paloturvallisuus säännöllisesti tarkastetaan.
Palotarkastuksen tarkoituksena on ehkäistä ihmisille, omaisuudelle tai ympäristölle tulipaloista tai muista onnettomuuksista aiheutuvaa vaaraa.
Olympiavala

Olympiavala on olympialaisten avajaisissa lausuttava juhlallinen ja rituaalinen lupaus, jonka yksi urheilija lausuu kaikkien urheilijoiden ja yksi tuomari kaikkien tuomarien puolesta. Olympiavalat lausuu järjestäjämaan edustaja omalla kielellään.
Urheilijan olympiavala

"Kaikkien kilpailijoiden nimissä lupaan, että osallistumme näihin olympiakisoihin niiden sääntöjä kunnioittaen ja noudattaen, sitoudumme urheilemaan ilman dopingia ja huumeita, oikeassa urheiluhengessä, urheilun ja omien joukkueidemme kunniaksi."
Tuomarin olympiavala

"Kaikkien tuomarien ja toimitsijoiden nimissä lupaan, että tuomitsemme nämä olympiakisat täysin puolueettomasti, kunnioittaen ja totellen niiden sääntöjä, oikeassa urheiluhengessä."
Historia

Olympiavala juontaa juurensa antiikin ajan Olympian kisoihin. Ne alkoivat aamuisella valaseremonialla Zeuksen patsaan juurella Olympiassa. Urheilijat vannoivat noudattavansa kilpailujen sääntöjä ja harjoitelleensa sääntöjen mukaisesti kymmenen edeltävän kuukauden aikana. Tuomarit vannoivat oikeudenmukaisuuttaan, tasapuolisuuttaan ja lahjomattomuuttaan.
Ensimmäisen olympiavalan nykyaikaisissa olympialaisissa lausui belgialainen Victor Boin vuoden 1920 Antwerpenin kesäolympialaisissa. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisten olympiavalan lausui voimistelija Heikki Savolainen. Tuomarit alkoivat lausua olympiavalaansa vuodesta 1972 Sapporon talviolympialaisista alkaen, jolloin tuomareiden valan lausui Fumio Asaki.
Aiheesta muualla

Ylen elävä arkisto: Heikki Savolainen vannoo olympiavalan vuoden 1952 olympialaisissa
Paatinjärvi

| Paatinjärvi |
| --- | --- |
 Järvinäkymä länsirannalta Velholanperälle toukokuussa 2010.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Vaala
Koordinaatit:  64°42′26″N, 27°04′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Paatinjoki Otermanjärveen
Järvinumero:  59.265.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  141,2 m 
Rantaviiva:  16,98 km 
Pinta-ala:  9,1586 km² 
Tilavuus:  0,010812 km³ 
Keskisyvyys:  1,18 m 
Suurin syvyys:  2 m 
 fiPaatinjärvi 
Paatinjärvi on Oulujoen vesistöön kuuluva järvi Oterman kylässä Vaalan kunnan pohjoisosassa Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa. Järvi sijaitsee noin 25 kilometriä koilliseen Vaalan kuntakeskuksesta. Sen rannalla sijaitsevat Oterman kylän osa-alueet Paatinjärvi ja Velholanperä.
Paatinjärvi on neljä kilometriä pitkä ja kolme kilometriä leveä. Sen pinta-ala on 9,16 neliökilometriä ja rantaviivan pituus 17,0 kilometriä. Järvi on matala, ja sen keskisyvyys on 1,2 metriä ja syvin kohta 2 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläosassa. Järven tilavuudeksi on laskettu 10,8 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0108 kuutiokilometriä. Järvellä ei ole saaria.
Järven rannat ovat pääosin metsämaata tai soistunutta metsämaata. Järven itärannalle painottuneen asutuksen yhteydessä on lisäksi peltoja. Seututie 800 kulkee järven kaakkoispuolelta.
Paatinjärvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Ylä-Oulujoen alueen (59.2) Otermanjärven alueella (59.26), jonka Paatinjärven valuma-alueella (59.265) se sijaitsee. Vedenpinnan korkeus on 141,2 mpy. Järveen laskee lukuisia suo-ojia. Niiden lisäksi Susilampi ja Tervalampi laskevat järveen Susipuroa ja Tervapuroa pitkin. Paatinjärvi laskee sen eteläpäästä lähtevää Paatinjokea pitkin Otermanjärveen. Paatinjoki on kolme kilometriä pitkä, ja sen pudotus on 0,6 metriä.
Palotie

Palotie on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Aarno Palotie (s. 1955), ylilääkäri, professori ja tutkimusjohtaja, Leena Peltonen-Palotien puoliso 1981–2010, Kristian Palotien isä
Kristian Palotie (s. 1987), urheiluselostaja ja koripallovalmentaja, Aarno Palotien ja Leena Peltonen-Palotien poika
Leena Peltonen-Palotie (1952–2010), geenitutkija ja akateemikko, Aarno Palotien puoliso 1981–2010, Kristian Palotien äiti
Veikko Palotie (1915–1988), varatuomari, asianajaja ja pääkonsuli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Oh! My Goddess

| Oh! My Goddess |
| --- | --- |

ああっ女神さまっ   (Aa! Megami-sama!)
Genre: fantasia, komedia, romantiikka 
Manga
Tekijä: Kōsuke Fujishima
Julkaisija:  Kōdansha    Egmont Kustannus
Sarjajulkaisulehti:  Afternoon
Ensimmäinen painatus: 25. elokuuta 1988 – 25. huhtikuuta 2014
Kirjojen lukumäärä: 48 (Suomeksi 36) 
TV-anime: Adventures of Mini-Goddess
Ohjaaja: Hiroko Kazui, Yasuhiro Matsumura
Studio: Oriental Light and Magic
Lähetyskanavat:  WOWOW
Alkuperäinen lähetyskierros: 6. huhtikuuta 1998 – 29. maaliskuuta 1999
Jaksojen määrä: 48 
TV-anime: Ah! My Goddess
Ohjaaja: Hiroaki Gōda
Studio: AIC
Lähetyskanavat:  TBS
Alkuperäinen lähetyskierros: 6. tammikuuta 2006 – 14. syyskuuta 2006
Jaksojen määrä: 52 
Oh! My Goddess (jap. ああっ女神さまっ, Aa! Megami-sama!) on Kōsuke Fujishiman vuonna 1988 aloittama seinen-mangasarja. Egmont on aloittanut sarjan suomentamisen vuonna 2007. Sarja julkaistaan peilaamattomana. Japanista tehdyn käännöksen tekijä on Suvi Mäkelä. Suomeksi on käännetty (marraskuu 2011) 36 osaa Oh! My Goddessia. Nro 36 on viimeinen julkaisu Suomessa. Toimitus vastasi, että numeroon 36 oli päässyt lipsahdus seuraavan numeron ilmestymisestä.
Sarjan viimeinen osa on julkaistu Japanissa 25. huhtikuuta 2014.
Tarina

Sarja kertoo nuoresta opiskelijasta Keiichi Morisatosta, joka saa vieraakseen jumalattaren, Belldandyn. Varomattoman toiveen seurauksena Belldandy jää ikuisesti Keiichin luo. Keiichi ei voi kertoa muille Belldandyn yliluonnollisista voimista, joten tämä ja Belldandy joutuvat moniin selkkauksiin. Nuorten elämää hankaloittaa Belldandyn hehkeä ulkomuoto, sekä se, että yliluonnollisilla voimilla tuntuu olevan jatkuvaa tarvetta niin opiskelija- kuin rakkauselämässä. Keiichin pikkusisko Megumi, Belldandyn riehakas isosisko Urd ja pikkusisko Skuld häiritsevät myös nuorten ystävyys-suhdetta, aivan niin kuin yliopiston motoristikerhon jäsenet sekä kampuksen kaunotar Sayoko Mishima, joka tahtoo ajaa Belldandyn pois yliopistolta.
Sarjassa yhdistyy komedia sekä romantiikka. Sarja kuuluu maailman suosituimpiin mangasarjoihin.
Pelit

Sarjasta on tehty myös videopelejä eri alustoille kuten NEC PC-9801, PC-FX ja Sega Dreamcast. Lisäksi on julkaistu vain Japanissa PlayStation 2:lle rajoitettu peli.
Aiheesta muualla

Oh! My Goddess   Anime News Networkissa (englanniksi)
Virallinen Ah! My Goddess -sivusto. (japaniksi)
The Goddess Project -fanisivusto. (englanniksi)
Oh My Goddess! Manga Gallery (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Jari Lehtinen: Oh! My Goddess – arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive). Anime-lehti.
Jukka Laine: Aah! Jumalattareni! (Arkistoitu – Internet Archive) Kvaak.fi 1.6.2007.
Paide (täsmennyssivu)

Paide tarkoittaa muun muassa seuraavaa:
Paide, vanha kaupunki Virossa, vuodesta 2017 Paiden hallinnollisen kaupungin osa ja epäitsenäinen kaupunki
Paiden kaupunki, hallinnollinen kaupunki, joka koostuu muun muassa Paiden vanhasta kaupungista (2017–)
Paiden kunta, entinen kunta (–2017) Paiden vanhan kaupungin ympärillä, Paiden hallinnollisen kaupungin osa (2017–).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paide”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luettelo australialaisista kirjailijoista

Tämä on luettelo kirjailijoista, jotka ovat asuneet Australiassa tai julkaisseet merkittävästi siellä asuessaan.