stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jäkärlä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jäkärlä Wikimedia Commonsissa
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
Kaarlo Ahtiala

Kaarlo Evert Ahtiala (alkujaan Lindh, (24. helmikuuta 1867 – 17. tammikuuta 1949), kouluneuvos, oli kansakoulunopettajien järjestötoiminnan alullepanija Suomessa. Hän oli vuosina 1906–1937 päätoimittajana Opettajain Lehdessä. Ahtiala toimi myös useissa kouluasioita käsittelevissä valtion komiteoissa.  Ahtialan nimi esiintyy tunnettujen kansalaisten, mm. kolmen myöhemmän presidentin, "vetoomus tasavaltalaisen hallitusmuodon pysyttämisestä" (julkaistu Helsingin Sanomat 27.5.1918)
Kirjallisuus

Suomen kansakoulu 1866–1916. Kansainopettajain osakeyhtiö Valistus. Helsinki 1916. Toim. Kaarlo Ahtiala.
Kahdeksan trigrammin ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Kahdeksan trigrammin ritarikunta (kor. 팔괘장) oli Korean keisarikunnassa jaettu ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1901 keisarikunnan 6-vuotisjuhlan kunniaksi keisari Gojongin käskystä. Ritarikunta lakkautettiin vuonna 1910 Japanin liitettyä Korea itseensä.
Ritarikunnassa on 8 luokkaa, joista kaksi viimeisintä olivat mitaliluokkia:
ritarikunnan nauha
John William Draper

John William Draper
John William Draper (5. toukokuuta 1811 – 4. tammikuuta 1882) oli englantilaissyntyinen yhdysvaltalainen tiedemies, filosofi, lääkäri, kemisti, historioitsija ja valokuvaaja. Hän syntyi St Helensissä, Englannissa. Vuonna 1832 perhe muutti Virginiaan. Vuonna 1838 Draper valittiin kemian ja kasvitieteen professoriksi New Yorkin yliopistoon.
Draper teki tärkeitä tutkimuksia valokemian alalta ja paranteli daguerrotypiaa niin, että muotokuvavalokuvaus tuli mahdolliseksi. Hän myös oli ensimmäinen ihminen, joka otti astrovalokuvan. Hän myös kirjoitti kirjan Amerikan sisällissodan historiasta sekä uskonnon ja tieteen konfliktin historiasta.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: John William Draper
Kaarlo Alarik Castrén

Kaarlo Alarik Castrén (18. lokakuuta 1855 Säräisniemi – 6. lokakuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen juristi ja kouluhallituksen lainoppinut kouluneuvos.
Castrénin vanhemmat olivat Säräisniemen nimismies Alarik Gabriel Castrén ja Vilhelmina Juntunen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1882 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1890.
Castrén oli aluksi opettajana Viipurin suomalaisessa lyseossa ja suomalaisessa tyttökoulussa. Hän oli sitten pankkialalla ja asianajajana Viipurissa ja Helsingissä vuoteen 1904 saakka jolloin hänet nimitettiin kouluhallituksen kansanopetusosaston sihteeriksi. Hän oli kouluhallituksen virkamiehenä  vuoteen 1926 saakka toimien viimeksi kansakouluosaston lainoppineena kouluneuvoksena 1918–1926. Hän toimitti nuoruusvuosinaan Viipurissa ilmestynyttä Ilmarinen-lehteä ja oli vuonna 1884 perustetun Viipurin Sanomat-lehden vastaavana toimittajana 1884–1885. Castrén oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1894–1897 ja Helsingin käsityö- ja tehdasyhdistyksen sihterinä vuodesta 1904 alkaen.
Kaarlo Alarik Castrén oli naimisissa vuodesta 1881 Amanda Wilhelmina Valleniuksen kanssa. Heidän poikansa oli opetusministeriön hallitusneuvos Lauri Castrén.
Julkaisuja

Nimellä K. A. Castrén:
Kertomus Helsingin käsityö- ja tehdasyhdistyksen toiminnasta vuosina 1901-1910. Helsinki 1914
Johnny Boyd

| Johnny Boyd> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. elokuuta 1926 
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1955–1960
Talli(t):  Kurtis Kraft (1955–1958) Epperly (1959–1960)
Kilpailuja:  6
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  4
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1955
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1960
Johnny Boyd (19. elokuuta 1926 Fresno, Kalifornia – 27. lokakuuta 2003 Fresno, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen moottoriurheilija. Hän osallistui Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1955–1966. Kilpailu kuului Formula 1 -kauteen kausilla 1955–1960. Hänen paras sijoituksensa kilpailussa oli kolmas sija, jonka hän saavutti Indianapolis 500:ssa 1958.
John William Brown

Brown vuonna 1957.
John William Brown (28. joulukuuta 1913 Athens, Ohio – 29. lokakuuta 1993 Medina[lähde? ]) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka toimi lyhyen aikaa Ohion kuvernöörinä.
Brown toimi Medinan pormestarina vuosina 1950–1953 ja Ohion varakuvernöörinä 1953–1957. Brown haki varakuvernöörikautensa lopussa vuonna 1956 republikaanien kuvernööriehdokkaaksi, mutta hävisi esivaalit Crane O’Neillille, joka myöhemmin voitti myös varsinaiset vaalit. Samaan aikaan kuvernöörivaalien kanssa istuva kuvernööri Frank J. Lausche valittiin Yhdysvaltain senaattiin, minkä vuoksi hän erosi virastaan juuri ennen hänen ja Brownin kausien päättymistä. Eroamisen seurauksena Brown hoiti kuvernöörin tehtäviä yhdentoista päivän ajan 3. tammikuuta – 14. tammikuuta 1957, kunnes vaalit voittaneen O’Neillin kausi alkoi.
Seuraavana vuonna hänet valittiin Ohion osavaltion edustajainhuoneeseen, jossa hän istui vuoteen 1960. Hän toimi uudelleen Ohion varakuvernöörinä 1963–1975.
Jordan Schmaltz

| Jordan Schmaltz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1993 (ikä 31) Madison, WI, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  89 kg
Seura
Seura:  EHC Kloten
Sarja:  National League
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Chicago Wolves (AHL) St. Louis Blues (NHL) San Antonio Rampage (AHL) Toronto Marlies (AHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL) Tucson Roadrunners (AHL) HIFK (SML)
NHL-varaus:  25. varaus, 2012 St. Louis Blues
Jordan Schmaltz (s. 8. lokakuuta 1993 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Sveitsin National Leaguen EHC Klotenissa. St. Louis Blues varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 25. pelaajana vuoden 2012 NHL:n varaustilaisuudessa. Schmaltz on häneen kohdistuneista odotuksista huolimatta pelannut NHL:ssä toistaiseksi kuitenkin vain 42 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun tehden viisi syöttöpistettä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura > Juniori- ja yliopistovuodet

Schmaltz pelasi Chicago Missionin organisaatiossa, kunnes Sioux City Musketeers varasi hänet koko USHL Futures Draftin kuudentena pelaajana kesällä 2009. Samana kesänä Schmaltzin varasi myös Windsor Spitfires 131. pelaajana. Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta Schmaltz voisi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Hän pelasi kauden 2009–2010 suurimmaksi osaksi B-nuorten T1EHL-sarjaa Chicago Missionissa, jonka tehokkain puolustaja Schmaltz oli tehoilla 10+21=31. Hän pelasi osan kaudestaan myös Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden kehitysmaajoukkueessa sekä kaksi ottelua Schmaltzin varanneessa Sioux City Musketeersin USHL-joukkueessa.
Kauden 2010–2011 Schmaltz pelasi kokonaan Sioux City Musketeersin USHL-joukkueessa. Hän voitti koko liigan puolustajien piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 13+31=44, joilla Schmaltz oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Hän pelasi kauden aikana myös USHL:n tähdistöottelussa. Schmaltz valittiin kauden pääteeksi liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Kaudella 2011–2012 hän nousi Musketeersin varakapteeniksi, mutta marraskuussa seura kuitenkin kauppasi Schmaltzin Green Bay Gamblersiin vaihdossa hyökkääjä David Goodwiniin, puolustaja Andy Ryaniin ja Dan Molenaariin sekä hyökkääjä Jake Montgomeryn oikeuksiin. Schmaltzin lisäksi Musketeers sai hyökkääjä Peter Maricin kompensaationa aiemmin toteutuneesta hyökkääjä Nikita Sirotkinin siirrosta. Hän teki USHL:n runkosarjassa yhteensä tehot 10+31=41, joilla Schmaltz sijoittui koko puolustajien pistepörssissä toiseksi edellään vain Lincoln Starsin Ralfs Freibergs. Hän jakoi myös koko pudotuspelien puolustajien tehotilaston voiton Waterloo Black Hawksin Mitch Witekin ja joukkuetoverinsa Markus Lauridsenin kanssa lukemalla +10. Schmaltz voitti kauden päätteeksi Clark Cupin ja hänet valittiin USHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Schmaltz pelasi kauden aikana myös USHL/NHL Top Prospects Gamessa.
St. Louis Blues varasi Schmaltzin ensimmäisellä kierroksella 25. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2012. Vuosina 2012–2015 hän kävi Pohjois-Dakotan yliopistoa. Sophomore -vuotenaan 2013–2014 Schmaltz oli joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 6+18=24. Hänet valittiin kauden päätteeksi NCHC:n toiseen tähdistökentälliseen. Junior -vuotenaan 2014–2015 Schmaltz oli tehoilla 4+24=28 UND:n paras syöttäjä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja. Hän voitti NCHC:n runkosarjan mestaruuden, Penrose Cupin ja Schmaltz valittiin divisioonan toiseen tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > NHL-tulokassopimus St. Louis Bluesiin

Toukokuussa 2015 Schmaltz teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen St. Louis Bluesin kanssa. Hän pelasi kauden 2015–2016 kokonaan AHL-joukkue Chicago Wolvesissa, jossa tulokaskausi toi 71 runkosarjaottelussa tehot 6+30=36. Schmaltz oli joukkueen toiseksi paras syöttäjä ja tehokkain puolustaja ja hän jakoi sisäisen pistepörssin neljännen sijan Jordan Caronin kanssa. Schmaltz nostettiin kauden aikana kahdesti Bluesin NHL-joukkueen vahvuuteen: helmikuussa 2016 kuuden päivän ajaksi ja huhtikuussa AHL-kauden päätyttyä, mutta hän ei kuitenkaan tehnyt vielä NHL-debyyttiään.
Myös kauden 2016–2017 Schmaltz pelasi lähes kokonaan Chicago Wolvesin AHL-joukkueessa. Hän debytoi kauden aikana myös Bluesin NHL-joukkueessa, jossa Schmaltz sai tililleen yhdeksän runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä ja yhden playoff-ottelun ilman tehopisteitä. Hän teki NHL-debyyttinsä 5. maaliskuuta 2017 vieraissa Colorado Avalanchea vastaan. Schmaltz sai ottelussa jääaikaa 15.07 ja hän keräsi teholukeman +1. Kauden 2017–2018 Schmaltz pelasi suurimmaksi osaksi Bluesin uudessa farmijoukkueessa, San Antonio Rampagessa. Hänet valittiin kauden aikana myös AHL:n tähdistöotteluun, mutta Schmaltz ei kuitenkaan pystynyt osallistumaan siihen. Hän pelasi NHL:ssä kauden aikana 13 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Ura > Seuraura > Jatkosopimus ja siirrot organisaatioiden välillä

Syyskuussa 2018 Schmaltz teki Bluesin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Hänen ensimmäinen sopimusvuotensa on kaksisuuntainen ja se tuo hänelle NHL:n puolella 700 000 dollaria ja AHL:ssä 150 000 dollaria. Schmaltzin jälkimmäinen sopimusvuosi on yksisuuntainen ja se tuo hänelle 700 000 dollaria kaudessa. Schmaltz pelasi NHL:ssä alkukaudella 2018–2019 20 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä, kunnes tammikuussa 2019 Blues asetti hänet siirtolistalle. Mikään toinen NHL-seura ei kuitenkaan napannut Schmaltzia vuorokauden kuluessa ja seura lähetti hänet seuraavana päivänä farmijoukkue San Antonio Rampageen, jossa Schmaltz pelasi kauden loppuun.
Heinäkuussa 2019 St. Louis Blues kauppasi Schmaltzin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa puolustaja Andreas Borgmaniin. Syyskuussa Maple Leafs kuitenkin asetti hänet siirtolistalle. Koska mikään toinen NHL-seura ei napannut Schmaltzia vuorokauden kuluessa, seura lähetti hänet farmijoukkue Toronto Marliesiin. Schmaltz pelasi siellä alkukauden 2019–2020, kunnes NHL:n siirtotakarajalla helmikuussa 2020 Maple Leafs kauppasi hänet New York Islandersiin vaihdossa hyökkääjä Matt Loritoon. Schmaltz pelasi kuusi ottelua AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersin vahvuudessa, kunnes koronaviruspandemia keskeytti kauden maaliskuussa.
Joulukuussa 2020 Schmaltz teki ammattilaistry-out -sopimuksen Arizona Coyotesin kanssa. Joukkueessa pelasi hänen pikkuveljensä Nick. Schmaltz jäi tammikuussa 2021 kuitenkin ilman jatkosopimusta. Samassa kuussa hän teki ammattilaistry-out -sopimuksen seuran farmijoukkueen, AHL-joukkue Tucson Roadrunnersin kanssa. Schmaltz sai joukkueeseen jatkosopimuksen kaudeksi 2020–2021. Hän toimi Roadrunnersin varakapteenina.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Eurooppaan

Kaudeksi 2021–2022 Schmaltz siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon. 15. tammikuuta 2022 vierasottelussa Saimaan Palloa vastaan hän teki tehot 1+4=5, kun HIFK voitti ottelun lukemin 3−7. Schmaltzista tuli seuran kaikkien aikojen kuudes puolustaja, joka tekee vähintään viisi tehopistettä yhdessä Liigan runkosarjaottelussa. Ennätykseen yltäneistä ainoastaan Pertti Lehtonen (30. lokakuuta 1988) on onnistunut tekemään kuusi pistettä. Koko SM-liigassa 2000-luvulla vain kolme puolustajaa on onnistunut tekemään aiemmin viisi tehopistettä yhdessä ottelussa. Schmaltz oli lopulta HIFK:n tehokkain puolustaja tehoilla 9+24=33, joilla hän sijoittui SM-liigan puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi. Jatkoaika.com-verkkolehden toimittaja Veikko Nurmisen mukaan Schmaltzin otteita pudotuspeleissä leimasi laiskuus ja ylimielisyys. Hän jäi viidessä pelaamassaan ottelussa ilman tehopisteitä ja Schmaltz kärsi myös kahden ottelun pelikiellon lyötyään kolmannessa puolivälieräottelussa TPS:n Markus Nurmea mailalla käsille.
Schmaltz siirtyi kaudeksi 2022–2023 vuoden mittaisella sopimuksella Sveitsin National Leaguen EHC Kloteniin.
Ura > Maajoukkueura

Schmaltz pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2010, jolloin hän voitti kultaa. Schmaltz pelasi myös World Junior A Challengessa vuosina 2010 ja 2011, joista ensimmäinen turnaus päättyi kultaan.
Muuta

Schmaltzin pikkuveli Nicholas pelaa hyökkääjänä NHL-seura Arizona Coyotesissa. Hän on Chicago Blackhawksin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 2014. Veljekset pelasivat myös joukkuetovereina Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa kaudella 2014–2015. Heidän pikkusiskonsa Kylie Schmaltz on pelannut lentopalloa Kentuckyn yliopistojoukkueessa. Sisarusten isä Mike sekä sedät Marc ja Monte Schmaltz ovat pelanneet amerikkalaista jalkapalloa Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa. Sisarusten serkku Jake Schmaltz pelaa jääkiekkoa hyökkääjänä Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa ja hänellä on Boston Bruinsin NHL-varaus vuodelta 2019.
Kaarinan Yrittäjät

Kaarinan Yrittäjät ry on Kaarinan kaupungissa toimivien yrittäjien ja yksityisessä omistuksessa olevien yritysten yrittäjä- ja elinkeinopoliittinen etujärjestö. Se kuuluu Suomen Yrittäjät -keskusjärjestöön ja on yksi Varsinais-Suomen Yrittäjien 35 paikallisyhdistyksestä. Yhdistyksellä on 380 jäsentä.
Historia

Kaarinan Yrittäjät ry:n historia ulottuu vuoteen 1970-luvulle, jolloin nykyisen Turun Yrittäjien edeltäjä Turunmaan Yrittäjät pyrki laajentamaan toimintaansa maakunnalliseksi, joten kaarinalainen Eero Hiekka käynnist paikallisyhdistyksen toiminnan myös Kaarinassa. Kaarinalaiset yrittäjät kutsuttiin koolle 19.10.1976, jolloin 24 yrittäjää saapui paikalle perustamaan yhdistystä. Kokouksessa tehtiin päätös Turunmaan Yrittäjät ry:n alaosastoksi liittymisestä.
Kaarinan Yrittäjät järjestivät Kaarinan Y-messuja vuosina 1986-1998. Messuja tehtiin talkootyönä suuren innostuksen saattelemana. Näytteilleasettajia kertyi parhaimpina vuosina 150. 
Messut kasvoivat suurtapahtumaksi, jonne tuli esiintymään valtakunnan huippuja. Kävijämäärä läheni kymmentätuhatta, eikä lamankaan annettu lannistaa. Vasta lamasta selvittyä Y-messut lakkasivat kiinnostamasta yleisöä ja paikallisia näytteilleasettajia siinä määrin, että niiden järjestämisestä luovuttiin.
Aiheesta muualla

Kaarinan Yrittäjät ry:n kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Jäkäläpää (Lemmenjoki)

| --- | --- |
Tyyppi:  tunturi 
Sijainti:  Inari Suomi
Korkeus merenpinnasta:  516,9 m
Prominenssi:  133,1 m
Suojelualue:  Lemmenjoen kansallispuisto 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Jäkäläpää (pohjoissaameksi Jeageloaivi) on Lemmenjoen kansallispuiston alueella Inarissa sijaitseva tunturi, jonka kolmesta huipusta korkein kohoaa 516,9 metrin korkeuteen merenpinnasta. Jäkäläpään eteläisimmän huipun rinteellä sijaitsevalla tasanteella on epävirallinen lentopaikka, jonka entisessä huoltorakennuksessa on toiminut vuodesta 2002 alueen kullankaivajia ja matkailijoita palveleva Karhu-Korhosen kirjasto ja Jäkäläpään kulttuurikeskus. Kirjasto sijaitsee kansallispuistossa kulkevan Kultareitti-vaellusreitin varrella Tunturin rinteellä sijaitsevasta pienestä lammesta saa alkunsa Miessijoki.
Lentopaikka

480 metrin korkeudessa sijaitseva Jäkäläpään lentopaikka (ICAO: EFJP) rakennettiin 1940–1950-lukujen vaihteessa läheisen Lemmenjoen kullankaivajien huoltamista varten. Se poistettiin Ilmailuhallituksen virallisten valvomattomien lentopaikkojen luettelosta vuonna 2006, mutta kentän käyttö on edelleen sallittu Lemmenjoen kansallispuiston järjestyssääntöjen mukaisesti. Jäkäläpäällä on kaksi sorapintaista kiitotietä, jotka ovat kooltaan 420 × 50 ja 390 × 50 metriä.
Aiheesta muualla

Jäkäläpää Kansalaisen Karttapaikassa
Suomen lentopaikat
| --- | --- |
Lentokentät:   Aavahelukan lentokenttä  Ahmosuon lentokenttä  Alavuden lentokenttä  Alavuden varalaskupaikka  Euran lentokenttä  Forssan lentokenttä  Genbölen lentokenttä  Granbodan lentoasema  Haapajärven lentokenttä  Haapamäen lentokenttä  Haapaveden lentokenttä  Hailuodon lentokenttä  Hangon lentokenttä  Hollolan lentokenttä  Hyvinkään lentokenttä  Hämeenkyrön lentokenttä  Iisalmen lentokenttä  Ilvesjoen lentokenttä  Immolan lentokenttä  Jyrkän lentokenttä  Jämijärven lentokenttä  Kalajoen lentokenttä  Kauhajoen lentokenttä  Kauhavan lentokenttä  Kemijärven lentokenttä  Kiikalan lentokenttä  Kiteen lentokenttä  Kiuruveden lentokenttä  Kivijärven lentokenttä  Kuhmon lentokenttä  Kumlingen lentokenttä  Kymin lentokenttä  Kärsämäen lentokenttä  Lahti-Vesivehmaan lentokenttä  Lieksa-Nurmeksen lentokenttä  Martiniiskonpalon lentokenttä  Menkijärven lentokenttä  Mäntsälän yksityinen lentokenttä  Mäntän lentokenttä  Naarajärven lentokenttä  Nummelan lentokenttä  Oripään lentokenttä  Piikajärven lentokenttä  Pokan lentokenttä  Pudasjärven lentokenttä  Punkaharjun lentokenttä  Pyhtään lentokenttä  Pyhäsalmen lentokenttä  Raahe-Pattijoen lentokenttä  Rantasalmen lentokenttä  Ranuan lentokenttä  Räyskälän lentokenttä  Savikon lentokenttä  Selänpään lentokenttä  Sodankylän lentokenttä  Sulkaharjun lentokenttä  Suomussalmen lentokenttä  Teiskon lentokenttä  Torbackan lentokenttä  Tuulikki-Vampulan lentokenttä  Ummeljoen lentokenttä  Vaalan lentokenttä  Varkauden lentokenttä  Viitasaaren lentokenttä  Vuotson lentokenttä  Wredebyn lentokenttä  Ylivieskan lentokenttä  Ähtärin lentokenttä 
Sairaalat ja muut:   Hernesaaren helikopterikenttä  Iin kevytlentopaikka  Jorvin sairaala  Jäkäläpää  Keski-Suomen Sairaala Nova  Kuopion yliopistollinen sairaala  Laajalahti  Lusin varalaskupaikka  Meilahden tornisairaala  Nivalan varalaskupaikka  Oulun yliopistollinen sairaala  Pohjois-Karjalan keskussairaala  Rautavaaran lentokeskus  Seinäjoen keskussairaala  Tervon varalaskupaikka
Jyväskylän Katulähetys

| Jyväskylän Katulähetys |
| --- | --- |
Perustettu:  1945 1953 (yhdistys)
Tyyppi:  Kristillinen
Kotipaikka:  Jyväskylä, Suomi
Toiminnanjohtaja:  Juha Konttinen
Jäsenlehti:  Vapautetut
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jyväskylän Katulähetys on sekä Sininauhaliittoon että Suomen katulähetysliittoon kuuluva, Jyväskylän seudulla toimiva, muita Suomen katulähetysyhdistyksiä laajempi katulähetysyhdistys. Se on voittoa tavoittelematon päihdetyöyhdistys, jonka toiminnassa yhdistyvät kristillisen sanoman levittäminen ja sosiaalinen auttamistyö. Päihdeongelmaisten lisäksi se auttaa ihmisiä, joita koettelee esimerkiksi asunnottomuus, työttömyys, perheiden hajoaminen tai vankilassa olo ja vaikeus sopeutua normaaliin elämään vankilan jälkeen.
Jyväskylän Katulähetyksessä vallitsee ekumeeninen ajattelutapa, käsitys, jonka mukaan elävässä uskossa olevia ja siten pelastuvia on useissa kristillisissä suuntauksissa, vaikka toissijaisissa opinkohdissa onkin eroavaisuuksia. Yhdistyksessä siis uskotaan, etteivät toissijaiset opinkohdat kuten esimerkiksi se, onko kastettava vauvat vai vain uskonsa tunnustaneet ja onko kastettava upottamalla vai valelemalla, ratkaise pelastusta. Näin ollen siihen kuuluu ihmisiä sekä evankelis-luterilaisesta kirkosta, ortodoksikirkosta että vapaista suunnista.
Vuodesta 2001 lähtien yhdistys on julkaissut neljä kertaa vuodessa tiedotuslehteä, jonka nimi on Vapautetut. Lehti on luettavissa yhdistyksen nettisivuilla.
Yhdistyksen ensimmäisenä toiminnanjohtajana aloitti Jorma Soini vuonna 1982. Hänen jälkeensä Erkki Arvaja toimi toiminnanjohtajana vuodesta 2000 vuoteen 2013, jolloin hän jäi eläkkeelle. Lokakuusta 2013 lähtien toiminnanjohtajana on ollut Usko Hintikka. Yhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 2000 on toiminut Pekka Arposuo.
Historia

Yhdistys perustettiin virallisesti vuonna 1953, mutta katulähetystyö Jyväskylässä oli alkanut jo 1945. Yhdistyksen alkuaikoina se teki työtä mm. kaatopaikoilla asuneiden keskuudessa (tuolloin kaatopaikoilla asuminen oli alkoholisteille ominaista). 1990-luvulla yhdistys nousi erittäin merkittäväksi kolmannen sektorin järjestöksi.
Toiminta

Yhdistys on toiminnaltaan laajempi kuin muut katulähetysyhdistykset. Se hoitaa nykyään joitakin tehtäviä, jotka muissa Suomen kaupungeissa hoidetaan[lähde? ] ja Jyväskylässäkin aikaisemmin hoidettiin kunnallisesti. Se järjestää päihdeongelmaisille tukiasuntoja ja päiväkeskustoimintaa, auttaa perheitä ja nuoria, harjoittaa kierrätystoimintaa kirpputoreineen ja työllistää pitkäaikaistyöttömiä eri yksiköissä. Yksikköjä ovat Ensiaskel (Kankitie) Seppälänkankaalla, Etappi Taka-Keljossa, Kalliomäki Puuppolassa, Köhnis Köhniöllä, Myllis Myllyjärvellä, Nurmela Vesangassa, Rasila Keljonkankaalla sekä Salmiranta ja Takalaiton Kuokkalassa. Yksiköt järjestävät muun muassa tuettua asumista päihdeongelmaisille ja muille asumistukea tarvitseville. Jyväskylän Katulähetyksellä on myös Eko Center -kirpputorit Jyväskylän keskustassa, Seppälänkankaalla ja Muuramessa ja nuorisotalo Cafe Center Gummeruksenkadulla samassa rakennuksessa kuin keskustan Eko Center -kirpputori. Jyväskylän katulähetys tekee päihdetyössään yhteistyötä eri tahojen, mm. Jyväskylän kaupungin, kanssa.
Kirjallisuutta

Kosonen, Ulla: Auttaminen ja autetuksi tuleminen Jyväskylän Katulähetyksessä. 2008.
Leinonen, Markku: Katulähetysilloista tuettuun asumiseen – Jyväskylän Katulähetys ry. 1945–2010. 2010.