stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aasinnahka
Juoni

Kuningas lupaa kuolemaisillaan olevalle kuningattarelle, että menee tämän kuoleman jälkeen naimisiin vain yhtä hyveellisen ja kauniin naisen kanssa. Kuningattaren kuoltua neuvonantajat painostavat kuningasta hankkimaan puolison. Kuningas on sitä mieltä, että ainut tapa, jolla hän voi kunnioittaa lupaustaan, on mennä naimisiin oman tyttärensä, prinsessan, kanssa. Huolestunut prinsessa kysyy neuvoa kummitädiltään, joka neuvoo tätä pyytämään kuninkaalta vaikeasti hankittavia lahjoja. Prinsessa pyytää erilaisia lahjoja, jotka kaikki kuningas hankkii, viimeisenä jalokuvia ulostavan aasin nahka. Prinsessa naamioituu aasinnahkaan ja pakenee valtakunnasta. Pian hän löytää työtä sikalassa, jolloin kohtalo puuttuu peliin.
Kirjallisuutta

Rantanen, Tytti: ”Jacques Demyn Aasinnahka – klassisen ja modernin rinnakkaiseloa”. Filmihullu 3/2020.
Aiheesta muualla

Aasinnahka Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Aasinnahka Elonet.
Akiko Wakabayashi

| Akiko Wakabayashi> 若林 映子 |
| --- | --- |
 Wakabayashi elokuvassa Akiko (1961)
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. joulukuuta 1939 (ikä 84) Tokio
Kansalaisuus:   Japani
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Akiko Wakabayashi (jap. 若林 映子; s. 13. joulukuuta 1939, Tokio, Japani) on japanilainen näyttelijä. Kansainvälinen yleisö tuntee hänet parhaiten roolistaan "Bond-tyttönä" elokuvassa Elät vain kahdesti (1967).
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Roolihahmo |
| --- | --- | --- | --- |
| 1960 | Itämaista rakkautta | Le Orientali | Sadako |
1961: Akiko
| 1962 | King Kong vs Godzilla | キングコング対ゴジラ | Tamiye |
| 1964 | Uchū Daikaijū Dogora | 宇宙大怪獣ドゴラ | Hamako |
| 1964 | San Daikaijū: Chikyū Saidai no Kessen | 三大怪獣 地球最大の決戦 | Selina Salno |
| 1966 | What's Up, Tiger Lily? | What's Up, Tiger Lily? | Suki Yaki |
| 1967 | Elät vain kahdesti | You Only Live Twice | Aki |
Aiheesta muualla

Akiko Wakabayashi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Akiko Wakabayashi Elonetissä.
Aku Valtakoski

| August Valtakoski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. lokakuuta 1888 Turku
Kuollut: 29. syyskuuta 1945 (56 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä, teatterinjohtaja
Puoliso:  Elvi Majanen (1919–1945)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1906–1917, 1919–1940-luku
August Aleksander Valtakoski (alkuaan Wallenius, 13. lokakuuta 1888 Turku – 29. syyskuuta 1945) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän teki pitkän uran työväen näyttämöillä eri puolilla Suomea.
Ura

Aku Valtakosken vanhemmat olivat muurari August Robert Wallenius ja Karoliina Wilhelmiina Efraimintytär. Valtakoski aloitti työuransa kirjaltajana ja siirtyi näyttelijäksi 1906 turkulaiselle Toivo II:n näyttämölle. Hän näytteli Turun Näyttämöllä, Turun Seuranäyttämöllä ja Turun Työväen Teatterissa. Ura katkesi Suomen sisällissotaan, johon Valtakoski osallistui punaisten joukoissa. Hän päätyi Suomenlinnan vankileirille.
Valtakosken ura jatkui 1919 Kokkolan Työväen Näyttämöllä, josta hän siirtyi Kajaaniin ja edelleen Tampereen Työväen Teatteriin, jossa hän näytteli 1922–1925. Vuosina 1925–1928 Valtakoski näytteli Varkauden Työväen Näyttämöllä ja 1929–1930 Hämeenlinnan Työväen Teatterissa.
Hämeenlinnasta Valtakoski siirtyi Jyväskylän Työväen Teatterin johtajaksi, minkä jälkeen hän toimi teatterinjohtajana Mikkelissä, Kuopiossa ja Lappeenrannassa.
Valtakosken rooleja olivat muun muassa Baldevin (Baldevinin häät), kenraali (Viholliset), Juikurinen (Kun ruusut kukkivat), Stålarm (Daniel Hjort), Jussi (Pohjalaisia) ja Timo (Seitsemän veljestä).
Valtakoski avioitui näyttelijä Elvi Majasen kanssa 1919. Pariskunnan nuorempi poika Jussi Valtakoski päätyi vanhempiensa tapaan näyttelijäksi.
Al-Šarqiyya (Egypti)

| Al-Šarqiyya محافظة الشرقية Muḥāfaẓat aš-Šarqīya |
| --- | --- |

 Lippu
 Koordinaatit: 30.7°N, 31.63°E 
Valtio:  Egypti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Zagazig
Pinta-ala:  4 911,00 km²
Väkiluku (2015):  6 485 412
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  EG-SHR
Al-Šarqiyya (arab. محافظة الشرقية‎, Muḥāfaẓat aš-Šarqīya) on yksi Egyptin kuvernoraateista. Alueen pinta-ala on 4 911,00 km² ja väkiluku 6 485 412 (2015). Kuvernoraatin hallinnollinen keskus on Zagazig.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al-Šarqiyya (Egypti) Wikimedia Commonsissa
Aldair

Aldair
Aldair koko nimeltään Aldair Santos do Nascimento (s. 30. marraskuuta 1965 Ilhéus, Brasilia) on brasialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Aldair voitti maailmanmestaruuden vuoden 1994 MM-kisoissa ja olympiapronssin Atlantan olympialaisissa vuonna 1996.
Aldair aloitti uransa vuonna 1985 Clube de Regatas do Flamengossa. Sieltä hän siirtyi vuonna 1989 Portugaliin Sport Lisboa e Benficaan. SL Benficasta Aldair siirtyi Italiaan AS Roman joukkueeseen, jossa pelasi suurimman osan urastaan, peräti 13 vuotta. Aldair pelasi AS Romassa yli 400 Serie A-ottelua ja hän toimi myös joukkueen kapteenina. Kunnianosoituksena AS Roma on jäädyttänyt Aldairin pelinumeron 6. Vuonna 2004 Aldair pelasi vähän aikaa Genoa CFC:ssä ja aikoi vielä palata Brasiliaan Rio Branco Atlético Clubeen, mutta lopetti uransa vuonna 2005.
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Aldair pelasi 93 maaottelua. Hän osallistui kolmiin maailmanmestaruuskilpailuihin (1990, -94 ja -98) ja voitti maailmanmestaruuden vuonna 1994. Etelä-Amerikan mestaruuden hän voitti kahdesti vuosina 1989 ja 1997 ja olympiapronssin vuonna 1996.
Vuonna 2007 vanha seurakaveri Massimo Agostini sai houkuteltua Aldairin osallistumaan sanmarinolaisen Muratan paidassa Mestarien liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle TamU:a vastaan.
Joukkueet

1985–89 Flamengo
1989–90 SL Benfica
1990–03 AS Roma
syyskuu 2003–04 Genoa CFC
2007 S.S Murata
Saavutukset

Maailmanmestaruus 1994
Olympiapronssi 1996
Copa America 1989 ja 1997
Confederations Cup 1997
Campeonato Brasileiro 1987
Scudetto 2001
Portugalin mestaruus 1989
Campeonato Carioca 1986
Italian Cup 2001
Aiheesta muualla

Pelaajakortti sambafoot.comissa
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Taffarel |
2 Jorginho |
3 Rocha |
4 Ronaldão |
5 Silva |
6 Branco |
7 Bebeto |
8 Dunga |
9 Zinho |
10 Raí |
11 Romário |
12 Zetti |
13 Aldair |
14 Cafu |
15 Santos |
16 Leonardo |
17 Mazinho |
18 Paulo Sérgio |
19 Müller |
20 Ronaldo |
21 Viola |
22 Gilmar |
Valmentaja Parreira
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Taffarel |
2 Cafu |
3 Aldair |
4 Júnior Baiano |
5 Sampaio |
6 Roberto Carlos |
7 Giovanni |
8 Dunga |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Emerson |
12 Carlos Germano |
13 Zé Carlos |
14 Gonçalves |
15 Cruz |
16 Zé Roberto |
17 Doriva |
18 Leonardo |
19 Denílson |
20 Bebeto |
21 Edmundo |
22 Dida |
Valmentaja Zagallo
Akiko Nakagawa

Akiko Nakagawa (jap. 中川 亜紀子 Nakagawa Akiko, syntynyt 1. joulukuuta 1973 Sapporo, Japani) on japanilainen ääninäyttelijä.
Roolit

Sōta Higurashi, Inuyasha
Anne, Little Snow Fairy Sugar
Miss Goldenweek, One Piece
Miyuki Nanase, Kindaichi Case Files
Remi, Flame of Recca
Sayla and Nana, Superior Defender Gundam Force
Aiheesta muualla

Akiko Nakagawa Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Aasinkultakorva

| Aasinkultakorva |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Yksisirkkaiset Monocotyledoneae
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vehkakasvit Araceae
Alaheimo::  Aroideae
Tribus::  Caladieae
Suku::  Kultakorvat Syngonium
Laji::  auritum
Kaksiosainen nimi
 Syngonium auritum  (L.) Schott 
Katso myös
   Aasinkultakorva Wikispeciesissä   Aasinkultakorva Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aasinkultakorva (Syngonium auritum) on Jamaikalta ja Hondurasista kotoisin oleva nopeakasvuinen köynnös.
Tuntomerkit

Nuorilla yksilöillä on nuolimaiset lehdet, mutta vanhemmiten lehdet liuskoittuvat kolme- tai viisisormisiksi. Normaalisti lehdet ovat tummanvihreät, mutta tarjolla on myös kirjavalehtisiä muunnoksia. Täysikasvuisena kasvilla on melko suuret lehdet, ja se on vankkavartinen. Lehti on ruodillinen.
Hoito

Laji on valoisassa tai puolivarjossa viihtyvä. Vihreälehtiset lajikkeet pärjäävät hämärämmässä kuin kirjavalehtiset, joiden kirjavuus haalenee pimeässä. Kastellaan reilusti kerralla ja annetaan kuivahtaa kasteluiden välillä. Lannoitus kasvukaudella viikon parin välein. Kasvi viihtyy normaalissa huoneenlämmössä. Sitä voidaan lisätä latva- tai varsipistokkaista. Kestää voimakastakin leikkausta. Se soveltuu hyvin myös vesiviljelyyn.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Aasinkultakorva (Syngonium auritum)
Alan Bullock

Alan Louis Charles Bullock, Baron Bullock (13. joulukuuta 1914 – 2. helmikuuta 2004) oli brittiläinen historioitsija. Toisen maailmansodan aikana hän teki propagandatyötä Englannin radiossa BBC:ssä. 1956 hän aloitti työn Oxford History of Modern Europe -sarjan avustajana.
Alan Bergman

Alan Bergman vuonna 1996.
Alan Bergman (s. 11. syyskuuta 1925 New York) on yhdysvaltalainen elokuvamusiikin sanoittaja ja laulaja. Hän on sanoittanut runsaasti musiikkia vaimonsa Marilyn Bergmanin kanssa ja on voittanut urallaan kolme Oscar-palkintoa.
Bergman opiskeli Pohjois-Carolinan yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Uransa alussa 1950-luvun alkupuolella hän työskenteli televisiossa lastenohjelmien ohjaajana. Vuonna 1958 Bergman meni naimisiin Marilyn Keithin kanssa. He alkoivat kirjoittaa yhdessä sanoituksia elokuvakappaleisiin, ja vuonna 1961 sai ensi-iltansa ensimmäinen heidän sanoittamaansa musiikkia sisältänyt elokuva Näpit irti heilastani (The Right Approach).
Vuonna 1967 Ray Charles nauhoitti Bergmanien sanoittaman ja Quincy Jonesin säveltämän tunnuskappaleen elokuvaan Yön kuumuudessa (In the Heat of the Night). Seuraavan vuoden Thomas Crownin tapaus -elokuvaan (The Thomas Crown Affair) kirjoitettu kappale ”The Windmills of Your Mind” oli Noel Harrisonin esittämänä kansainvälinen hitti ja voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon. Laulun sävelsi Michel Legrand, josta tuli Alan ja Marilyn Bergmanin pitkäaikainen musiikillinen yhteistyökumppani, tuloksena muun muassa niin ikään Oscar-ehdokkaaksi yltäneet balladit ”What Are You Doing the Rest of Your Life?” (1969) ja ”How Do You Keep the Music Playing?” (1982). Bergmanit kirjoittivat yhdessä Marvin Hamlischin kanssa tunnuskappaleen vuoden 1973 elokuvaan Parhaat vuotemme (The Way We Were), joka nousi Barbra Streisandin esittämänä listaykköseksi ja voitti Bergmaneille toisen Oscar-palkinnon.
Hamlisch ja Bergmanit kirjoittivat vuoden 1978 elokuvaan Samaan aikaan ensi vuonna (Same Time Next Year) kappaleen ”The Last Time I Felt Like This”. Bergmanien sanoittama, Dave Grusinin säveltämä ja Stephen Bishopin laulama ”It Might Be You” elokuvasta Tootsie – lyömätön lyyli (Tootsie) nousi listoilla kymmenen kärkeen vuonna 1982. Seuraavana vuonna Bergmanit voittivat kolmannen Oscar-palkintonsa elokuvan Jentl (Yentl) musiikista.
Yhdysvaltain lauluntekijäakatemia myönsi Bergmaneille palkinnon elämäntyöstä vuonna 1995. Samana vuonna Berklee College of Music nimitti heidät kunniatohtoreiksi.
Vuonna 2000 Alan Bergman lauloi Diane Schuurin albumilla Friends for Schuur. Vuonna 2007 ilmestyi hänen oma albuminsa laulajana, Lyrically, Alan Bergman. Nykyisin Bergman toimii Johnny Mercer -säätiön, The Artists’ Rights Foundationin sekä The Jazz Bakery -järjestön johtokunnissa. Bergmaneilla on yksi tytär, elokuvatuottaja Julie Bergman Sender.
Al-Šamal

Qatarin kunnat: Al-Šamal on merkitty numerolla 1.
Zubaran linnoitus
Al-Šamal (arab. الشمال‎) on yksi Qatarin seitsemästä kunnasta. Se sijaitsee Persianlahden rannalla.
Al-Šamalin pinta-ala on 902 km². Kunnan asukasluku vuonna 2015 oli  8794.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al-Šamal Wikimedia Commonsissa
Qatarin kunnat
al-Dauha
al-Khawr
al-Wakra
al-Dayyan
al-Rayyan
al-Šamal
Umm Salal
Akaa-Volley

| Akaa-Volley |
| --- | --- |
Koko nimi:  Akaa-Volley
Perustettu:  1991/2010
Kenttä:  Akaa Areena
– kapasiteetti:  1500 istumapaikkaa
Sarja:  Mestaruusliiga
Puheenjohtaja:   Torsti Mahlanen
Päävalmentaja:  Olli Kunnari
Infobox OKNimi-testi OK: 
Akaa-Volley on pirkanmaalainen lentopallon erikoisseura, jonka juuret ovat vahvasti sen perusseurassa A-Volleyssa. Akaa-Volley pelaa Mestaruusliigassa ja osallistuu myös Suomen Cupiin. Juniorijoukkueet toimivat A-Volleyn nimissä.
Historia

Akaaseen perustettiin vuonna 1991 uusi lentopalloon ja beach volleyhin erikoistuva seura, jonka nimeksi vakiintui A-Volley. Seura sai Nuori Suomi -sinettiseuran tunnusmerkin vuonna 2005.
Seuran junioreita useisiin Suomen Mestaruuksiin valmentanut Risto Lahti käynnisti 'Projekti 2010' -nimisen hankkeen, jonka tarkoituksena oli nostaa tuolloin pääosin seuran omista kasvateista koostunut miesten edustusjoukkue 1-sarjaan vuoteen 2010 mennessä. Kaudella 2007–2008 A-Volleyn edustusjoukkue selviytyikin nousukarsintoihin häviämättä peliäkään koko 2-sarjakauden aikana. Nuori, parilla konkarilla vahvistettu joukkue voitti nousukarsinnan molemmissa osaotteluissa Lahden Kimmo-Volleyn ja täytti asetetut nousutavoitteet vuoden etuajassa – Akaassa saatiin seurata 1-sarjalentopalloa jo kaudella 2009–2010.
Joukkueesta SM-liigassa Isku-Volleyn väreissä kauden aikana pelasivat Sauli Sinkkonen, Tomi Mutka, Hannes Mattila, sekä Daniel Kusnetsoff. Isku-Volleyn joukkueesta A-Volleyssa kävi kauden aikana pelaamassa huippuhakkuri Joni Mikkonen, sekä loppukaudesta 150 A-maaottelua pelannut Mika Pyrhönen. Joukkueen valmentajana toimi Risto Lahti, joka samalla oli myös Isku-Volleyn liigamiehistön peräsimessä kakkosvalmentajana. Joukkueessa pelasi myös suomenmestaruuden, sekä SM-hopean kaksi kertaa voittanut Hannu Husu, joka pelasi Tampereen Isku-Volleyssa 2000-luvun menestysvuosien aikana.
Ennen kauden 2010–2011 alkua miesten edustusjoukkuetoiminta päätettiin eriyttää omaksi yhdistyksekseen ja samalla käynnistettiin kunnianhimoinen projekti, jonka lopullisena maalina oli nostaa Akaalainen lentopalloilu tulevaisuudessa Mestaruusliigakartalle. Uusi seura sai nimekseen Akaa-Volley.
Nousu korkeimmalle sarjatasolle toteutui kauden 2016–2017 päätteeksi, kun liigakarsinnassa kaatui Joensuun Liiga-Riento.
Edustusjoukkue Akaa-Volley

Akaa-Volley pelaa Lentopalloliiton miesten Mestaruusliigassa. Ensimmäisellä liigakaudella joukkue jäi pudotuspelien ulkopuolelle, mutta sijoittui toisella kaudella runkosarjassa kuudenneksi. Puolivälierissä Savo-Volley vei kuitenkin voiton.
Ensimmäisen mitalin Mestaruusliigassa Akaa-Volley saavutti kaudella 2021–2022 kukistamalla pronssiottelu-sarjassa Hurrikaani-Loimaan otteluvoitoin 2-1.
Juniorit

Akaa-Volleyn junioritoiminta jatkaa emoseura A-Volleyn nimissä. Junioreita A-Volleyn seurasta löytyy sekä poikien, että tyttöjen puolelta usean joukkueen voimin. Lisäksi seura järjestää alle kouluikäisille lapsille lentopallokerhoja läpi vuoden. Seuran omia kasvatteja on esiintynyt SM-liigassa, Euroopan ammattilaissarjoissa ja maajoukkueissa asti. Mestaruusliigassa pelanneita A-Volleyn kasvatteja ovat muun muassa Joni Mikkonen, Tuomas Tihinen, Harri Mäkinen, Lauri Tihinen, Hannes Mattila ja Hasse Mattila. Lisäksi A-Volleyn paidassa on nähty eri junioritasoilla nykyisistä huippupelaajista muun muassa Sauli Sinkkonen, Ossi Rumpunen, Antti Poikela, Jani Sippola ja Tomi Mutka.
Aiheesta muualla

Akaa-Volleyn kotisivut
A-volleyn logo
Al-Šarqiyya (Saudi-Arabia)

| Al-Šarqiyya المنطقة الشرقية‎‬ |
| --- | --- |
 Rub’ al-Khalin aavikkoa
 Provinssi Saudi-Arabian kartalla
Valtio:   Saudi-Arabia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Dammam
 – suurin kaupunki:  Dammam
Pinta-ala:  672 522 km²
Väkiluku (2017):  4 977 500
Al-Šarqiyya (arab. المنطقة الشرقية‎, Al-minṭaqa aš-Šarqiyya) on Saudi-Arabian pinta-alaltaan suurin provinssi maan itäosassa Persianlahden rannalla. Suurin osa provinssista on autiomaata. Sillä on rajaa Arabiemiirikuntien, Jemenin, Kuwaitin, Omanin ja Qatarin kanssa. Sen pinta-ala on 672 522 neliökilometriä ja asukasluku oli vuoden 2017 arvion mukaan 4 977 500. Al-Šarqiyya on väkiluvultaan Saudi-Arabian kolmanneksi suurin provinssi. Provinssin pääkaupunki on Dammam.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al-Šarqiyya (Saudi-Arabia) Wikimedia Commonsissa
Saudi-Arabian provinssit
Al Bahah
Al Hudud ash Shamaliyah
Al Jawf
Al Madinah
Al Qasim
Ar Riyad
Al-Šarqiyya
Asir
Ha'il
Jizan
Makkah
Najran
Tabuk
Alojz Sokol

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alojz Sokol |  Alojz Sokol |  Alojz Sokol |  |
Maa:   Unkari
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Ateena 1896 | 100 m |  |
Alojz Sokol (19. kesäkuuta 1871 – 9. syyskuuta 1932) oli unkarilais-slovakialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Ateenan olympialaisissa 1896 100 metrin juoksussa ajalla 12,6.
Aloke

Aloke eli insatsi on soittimen alkusävel. Sillä tarkoitetaan myös äänen alkamisen tapaa ja laatua.
A Sixth Sense of Darkness

| A Sixth Sense Of Darkness useita |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: 2006
 Tuottaja(t): BBSA
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 74.18
 Levy-yhtiö: BBSA
muut julkaisut
|   | A Sixth Sense Of Darkness 2006 |   |
A Sixth Sense Of Darkness on kuuden black metal -yhtyeen split-albumi. Levy julkaistiin vuonna 2006. Levymerkki on BBSA.
Albumilla on 19 raitaa, joilla esiintyvät Bloodshed Nihil (Ruotsi) kappaleet 1-4, Vordr (Suomi) kappaleet 5-9, Arkha Sva (Japani) kappaleet 10-12, Noctifer (Italia) kappaleet 13-14, Wrath (Ruotsi) kappaleet 15-17 ja Impious Havoc (Suomi) kappaleet 18-19.
A Sixth Sense Of Darkness > Bloodshed Nihil

Pray For War
Filth
Curse Ov The World
Nihil
Kesto (10:25)
A Sixth Sense Of Darkness > Vordr

Northern Anger
Runes In The Rind
The Call To Wander
Death Of The Preternatural
The Flickering
Kesto (9:25)
A Sixth Sense Of Darkness > Arkha Sva

Chant IV
Untold Gospelth For…
Burning The Deception’s Kollapse
Kesto (11:31)
A Sixth Sense Of Darkness > Noctifer

Ferro Ignique
Fucktotum (Archetype Of The Last Tyrant)
Kesto (12:34)
A Sixth Sense Of Darkness > Wrath

In the Shadows / Kingdom Of Darkness
Among The Cold Winds
Visions Of A Twisted Mind (Unreleased)
Kesto (19:21)
A Sixth Sense Of Darkness > Impious Havoc

Icon Of Torture
The Smoking Ruins
Kesto (10:59)
Aku Syrjä

Syrjä esiintymässä Raatin stadionilla Oulussa vuoden 2012 heinäkuussa.
Aku Sakari Syrjä (s. 4. huhtikuuta 1959 Ylöjärvi) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Eppu Normaalin rumpalina, Eppu Normaali Oy:n toimitusjohtajana ja Akun tehtaan johtajana. Hänen muita yhtyeitään ovat olleet Screaming Thunders ja AllWays+, joissa hän on soittanut rumpuja. Hän on myös tuurannut Henkka Hyppöstä Nyrok Dolls -bändin rumpalina.
Vuonna 2000 Syrjä toimi Eläkeläisten rumpalina yhtyeen Saksan ja Hollannin kiertueella esiintyen nimellä Sakari Liimatainen. Hän on myös esiintynyt muun muassa tv-sketsisarjassa nimeltä Epilaattori.
Aku Syrjä on Eppu Normaalin kitaristin Mikko Syrjä ja laulaja Martti Syrjän serkku. Hänen isänsä Seppo Syrjä on taittaja ja pilapiirtäjä. Hänen setiään taas ovat Juhani Syrjä ja Jaakko Syrjä, joka on Mikon ja Martin isä. Akun veli Heikki Syrjä on käsikirjoittaja.
Soolojulkaisut

Ringo ja Aku / Sikaillaan (single, 1980)
Aku Syrjän soolosingle on julkaistu Eppu Normaalin kokoelmilla Aku, Juha, Martti ja Mikko² – soolot (1987) ja Hatullinen paskaa / Soolot (1990).
Aiheesta muualla

Eppu Normaalin verkkosivu
Aku Syrjän esittely fanisivuilla
Stop Online Piracy Act

Muun muassa englanninkielinen Wikipedia suljettiin vuorokauden ajaksi protestiksi SOPAa vastaan.
Stop Online Piracy Act (lyh. SOPA) oli Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 26. lokakuuta 2011 esitetty lakiehdotus, joka olisi laajentanut Yhdysvaltain viranomaisten ja tekijänoikeuksien haltijoiden mahdollisuuksia taistella verkossa tapahtuvaa tekijänoikeudella suojattujen immateriaalisten hyödykkeiden laitonta levittämistä ja tuoteväärennöksistä saatavaa tuottoa vastaan. Lakiehdotuksen eteneminen kuitenkin pysähtyi Yhdysvaltain kongressissa tammikuussa 2012.
Ehdotus olisi antanut Yhdysvaltain oikeusministeriölle ja myös tekijänoikeuksien haltijoille mahdollisuuden hakea tuomioistuimen päätöstä, jolla katkaistaisiin tekijänoikeuksia rikkovan tahon yhteydet mm. verkkomainonnasta saataviin tuloihin (joissa hyödynnetään esimerkiksi PayPalin kaltaisia palveluita varainsiirrossa). Tämän lisäksi ehdotus olisi sallinut näiden tahojen hakea päätöstä hakukoneita vastaan, jolloin hakukoneet eivät saisi linkittää tekijänoikeuksia rikkovaan sivustoon. Tämän lisäksi olisi voitu myös hakea päätöstä, jonka mukaan internet-operaattoreiden olisi estettävä pääsy tekijänoikeuksia rikkovalle sivustolle. Tilanteesta kuitenkin teki ristiriitaisen se, että monien sivujen sisältö ei ole kokonaan laitonta.
Ehdotus olisi tehnyt myös tekijänoikeuksia loukkaavan suoratoiston (engl. streaming) laittomaksi.
Rangaistuksena olisi maksimissaan viisi vuotta vankeutta ensikertalaiselle, joka kuuden kuukauden aikana suoratoistaisi kymmenen musiikkikappaletta tai elokuvaa.
Ehdotuksen kannattajat perustelivat kantansa niin, että ehdotus suojaisi immateriaalisia markkinoita sekä takaisi teollisuuden työpaikkoja ja tuloja. Ehdotus olisi tuonut myös turvaa ulkomaisia sivustoja vastaan, jotka on tehty levittämään tai muuten rikkomaan tekijänoikeuksia. Suuret tavaranvalmistajat olivat huolissaan piraattituotteiden kaupasta.
Vastaavasti ehdotusta kritisoiva puoli oli vedonnut siihen, että ehdotus on Internet-sensuuria puoltava. Ehdotuksen sanottiin myös rampauttavan Internetin sekä uhkaavan sananvapautta.
Lakiehdotuksen näkyvimpiin kannattajiin kuuluivat elokuvateollisuuden etujärjestö MPAA, äänilevyteollisuuden etujärjestö Recording Industry Association of America ja Yhdysvaltain kauppakamari. Yli neljäsataa yritystä ja järjestöä lähettivät kongressille kirjeen, jossa ne tukivat SOPA-ehdotusta. Allekirjoittajien joukossa olivat Nike, L'Oréal, Viacom, NBCUniversal, Pfizer, Ford Motor Company, Revlon ja NBA.
Suuret internet-toimijat, kuten Wikimedia, Google, eBay, Twitter, Mozilla ja Facebook vastustivat ehdotusta. Myös ohjelmistojätti Microsoft, joka on aiemmin tukenut innokkaasti suppeampaa Protect IP -nimellä tunnettua lakiehdotusta, oli vastustanut SOPAa.
Ehdotuksen tausta, käsittely ja eteneminen

Ehdotus tunnettiin myös nimikkeellä H.R 3261 Lamar Smith esitti sen Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 26. lokakuuta 2011. Pääasiallisina kirjoittajina olivat kongressiedustajat Lamar Smith (republikaani Teksasista), John Conyers (demokraatti Michiganista), Bob Goodlatte (republikaani Virginiasta), ja Howard Berman (demokraatti Kaliforniasta). Lakiehdotus tuli yhteensä kolmeltatoista kummankin osapuolen edustajalta ja tukijalta. Nykyinen ehdotus pohjasi vuonna 2008 julkaistuun PRO-IP -nimiseen ehdotukseen ja vastaavanlaiseen PROTECT IP -ehdotukseen.
Kongressi päätti palata asiaan joulutauon jälkeen vuoden 2012 alussa. Tammikuussa 2012 Yhdysvaltain kongressi päätti kuitenkin lykätä lakiehdotuksen käsittelyn. Lykkäystä pidettiin lakia vastaan näkyvästi protestoineiden internetyhtiöiden, kuten Wikipedia ja Google,  voittona.