stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kermakääpä

| Kermakääpä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Steccherinaceae
Suku::  Kermakäävät Butyrea
Laji::  luteoalba
Kaksiosainen nimi
 Butyrea luteoalba  (P. Karst.) Miettinen 
Synonyymit
 Junghuhnia luteoalba  Steccherinum luteoalbum 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kermakääpä (Butyrea luteoalba), jota aiemmin on kutsuttu nimellä kermakarakääpä, on ainoa sukuaan edustava kääpälaji Suomessa. Se viihtyy erityisesti vanhoissa kangasmetsissä, mutta voi elää myös talousmetsässä. Kermakääpä kasvaa maahan painuneilla, kuorettomilla männyn ja kuusen rungoilla.
Kermakäävän yksivuotinen itiöemä on resupinaattinen. Tuoreena se on tukevanoloinen ja rustomainen, mutta muuttuu kuivaessaan kovaksi ja keriytyy sisäänpäin rullalle. Reuna on selvästi valkoinen ja häipyvä. Tuoreena pillipinta on kermanvalkoinen ja muuttuu kuivuessaan vaalean toffeenruskeaksi. Pillejä mahtuu 4–6 millimetrille ja ne saattavat revetä vinolla kasvualustalla. Pohjamalto on kermavalkoinen ja väriero tummempaan pillistöön selvä.
Vertaa lajeihin: katkokääpä, rivikääpä ja valkoludekääpä, jotka ovat valkoisia; kelokääpä, jolla on isommat pillit.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kermakääpä (Butyrea luteoalba)
Pihkakääpä

| Pihkakääpä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Hymenochaetales
Heimo::  Hymenochaetaceae
Suku::  Huopakäävät Pelloporus
Laji::  leporinus
Kaksiosainen nimi
 Pelloporus leporinus  (Fr.) Krieglst. 
Katso myös
   Pihkakääpä Wikispeciesissä   Pihkakääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pihkakääpä (Pelloporus leporinus) on yksivuotisesti kasvava kääpälaji. Pohjoisboreaalinen laji eli Etelä- ja Keski-Suomessa harvinainen kun taas Lapissa yleinen. Tavataan sekä elävissä että kuolleissa kuusissa, joissa aiheuttaa valkolahoa.
Pihkakääpä kasvaa pileaattisesti ja sillä voi olla jopa lyhyt jalka. Itiöemät esiintyvät usein suurina ryhminä, muodoltaan ne ovat hyllymäisiä tai viuhkamaisia. Yläpinnaltaan ne ovat tasaisen tai heikosti vyöhykkeittäin kanelinruskeita, kosteina voi näkyä tumma vyö. Alapinta harmaan kanelinruskea, pillit kulmikkaita tai sokkeloisia ja niitä 1-2 millimetrillä. Lohkopinta: yläpinta aina pehmeän huopamainen ja terävärajainen, malto kellanruskea ja kuivana kova, pillikerros 5-10 mm. Tuoksu hedelmäinen.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pihkakääpä (Pelloporus leporinus)
Tikankääpä

| Tikankääpä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Irpicaceae
Suku::  Vitreoporus
Laji::  dichrous
Kaksiosainen nimi
 Vitreoporus dichrous  (Fr.) Zmitr. 2018 
Katso myös
   Tikankääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tikankääpä (Vitreoporus dichrous, syn. Gloeoporus dichrous) on sirkumpolaarisesti yleinen kääpälaji, ja se toimii valkolahottajana. Yleensä lajia tapaa lehtipuulla, useimmin pakurikäävän (Inonotus obliquus), joskus taulakäävän (Fomes fomentarius) seurassa.
Tikankääpä on tavallisesti lakillinen, harvoin resupinaattinen. Usein teräväreunaisia lakkeja on runsaasti yhdessä kimpussa. Pillit ovat pienet,niitä on noin viisi kappaletta millimetrillä. Tyypillisesti itiöemä on kaksivärinen, punavalkoinen, mistä kenties juontuu lajin nimikin. Toisaalta lahopuissa on usein myös tikkoja etsimässä hyönteisten toukkia. Tikankäävän itiöemä ei ole erityisen kovaa ainesta, vaan pillistön osalta jopa hyytelömäiseksi mainittua. Itiöt ovat mikroskoopilla katsottuna huomattavan litteänmuotoisia.
Öljysora

Lähikuva tuoreesta öljysorasta
Öljysora on tiepäällyste. Öljysora valmistetaan runkoaineesta, sideaineesta ja vedenkestävyyttä parantavasta lisäaineesta. Kiviaineksena käytetään yleensä 0–16 mm tai 0–18 mm mursketta ja sideaineena bitumiöljyä.
Öljysoraa ei tielle levitettäessä tarvitse lämmittää kuten asfalttia, vaan se levitetään tielle tasaisena kerroksena kylmiltään ja jyrätään siihen saman tien tiiviiksi. Pienempiä routahalkeamia paikkaillaan usein valuttamalla halkeamiin jähmettyvää bitumia. Jos päällyste on pahoin vaurioitunut, se voidaan karhia, eli päällyste voidaan repiä, tasoittaa ja tiivistää uudelleen ja tarvittaessa lisätä massaa.
Öljysora keksittiin jo vuonna 1901. Sen keksijä oli englantilainen maanmittari Edgar Purnell Hooley.
Vuohenkääpä

| Vuohenkääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Albatrellaceae
Suku::  Lampaankäävät Albatrellus
Laji::  subrubescens
Kaksiosainen nimi
 Albatrellus subrubescens  (Murrill) Pouzar 
Katso myös
   Vuohenkääpä Wikispeciesissä   Vuohenkääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vuohenkääpä (Albatrellus subrubescens) on lampaankääpien sukuun kuuluva kääpälaji. Se muistuttaa huomattavasti typäskääpää sekä herkullista lampaankääpää. Sen lakki on kuitenkin punertavampi kuin lampaankäävällä, mutta ei kuitenkaan saman verran kuin typäskäävällä. Laji on huonosti tunnettu.
Hyvänä erotuksena lampaankääpään ja karitsankääpään on kolhiintuneuden kohtien värimuutos, joka vuohenkäävällä ei ole keltainen vaan oranssinruskea. Lisäksi vuohenkäävän suomukuviossa ja jalassa on violetinruskeaa.
Kasvupaikka

Vuohenkääpä kasvaa mäntyvaltaisissa metsissä toisin kuin muut Albatrellus-suvun lajit.
Ruostekäävät

| Ruostekäävät |
| --- | --- |
 Ruostekääpää männyn rungolla
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Hymenochaetales
Heimo::  Hymenochaetaceae
Suku::  Ruostekäävät Phellinidium  Kotlaba 1968
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruostekäävät (Phellinidium) on kääpäsuku, joka ollaan erottamassa arinakäävistä (Phellinus) omaksi suvukseen, koska se vaikuttaa selkeästi eri kladilta pitkine seetamuodostelmineen. Sukua ehdotti tieteelliseen käyttöön ensimmäisenä tšekkiläinen mykologi František Kotlaba vuonna 1968. Sukuun kuuluvat nykykäsityksen mukaan (2013) lajit P. fragrans, P. pouzarii vastikään tieteellisen yhteisön uutena hyväksymä P. asiaticum. Ainoa Suomesta tunnettu suvun laji on ruostekääpä (P. ferrugineofuscum).
Samaan sukuun on liitetty toisinaan myös P. orientale, P. rufitinctum sekä myös P. aciferum, P. cryptocystidiatum, P. lamaënse, P. noxium, P. sulphurascens ja P. weirii, mutta ne lienevät sittenkin jossain määrin eri kehityslinjaa – kenties kuitenkin samaan sukuun toistaiseksi laskettavia. Pyrrhoderma-sienisuku on ruostekääville läheinen.
Karvaskääpä

| Karvaskääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Incertae sedis
Suku::  Amaropostia
Laji::  stiptica
Kaksiosainen nimi
 Amaropostia stiptica  (Peck) Niemelä 
Synonyymit
 Oligoporus stipticus  Postia stiptica  Postia immitis  Oligoporus immitis 
Katso myös
   Karvaskääpä Wikispeciesissä   Karvaskääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karvaskääpä (Amaropostia stiptica, syn. Postia stiptica), joskus myös nimellä karvashaprakääpä, on Suomessa yleisesti tavattava kääpälaji. Se aiheuttaa etenkin kuusille ruskolahoa, mutta voi elää myös muissa havupuissa ja harvoin lehtipuissakin. Lehtipuilla tavattava muoto oletettiin aiemmin omaksi lajikseen, mahlakääväksi (Postia immitis), mutta dna-vertailujen perusteella kyseessä on sama laji.
Karvaskääpä kasvattaa yksivuotisen pileaattisen itiöemän, joka on muodoltaan typäkkä tai kiilamainen ja sen kokonaispaksuus tyvessä on 1–5 cm. Yläpinta on vyöhykkeettömän liidunvalkoinen ja tuoreena tahmea, kuivana se kellastuu voin väriseksi ja koko itiöemä muuttuu kovaksi ja lohkevaksi. Alapinnan väritys muuttuu samalla tavalla, pillejä on 4–6 millimetrillä. Kuivan itiöemän lohkopinnassa vaalean mallon ja ruskeaksi muuttuvien pillien väriero on selvä. Karvaskääpä maistuu polttavan kitkerälle. Lehtipuissa elävän muodon itiöemä on ohuempi ja maku lievempi, kuivuessaan se pysyy melko pehmeänä ja väriltään valkoisena tai muuttuu rusehtavaksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Karvaskääpä (Postia stiptica)
Puuterikääpä

| Puuterikääpä |
| --- | --- |
 Puuterikääpää katkenneessa puussa.
Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Haprakäävät Postia
Laji::  ptychogaster
Kaksiosainen nimi
 Postia ptychogaster  (F.Ludw.) Vesterh. 
Synonyymit
 Oligoporus ptychogaster  
Katso myös
   Puuterikääpä Wikispeciesissä   Puuterikääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puuterikääpä (Postia ptychogaster) on harvakseltaan Suomessa tavattava kääpä. Sen isäntäpuita ovat kuusi ja mänty. Puuterikääpää tavataan luonnon- ja talousmetsien lisäksi myös rakennuksista kuten kellareista. Puuterikääpä on yksivuotinen myöhäissyksyn laji.
Puuterikäävän kuromaitiöpallo.
Puuterikääpä tunnetaan erityisesti sen kasvattamista pumpulimaisista kuromaitiöpalloista, joiden koko vaihtelee sormenpään kokoisista viiriäisen munan kokoisiin. Nuorina valkoiset kuromaitiöpallot muuttuvat kypsyessään ruskeiksi ja lopulta hajoavat puuterimaiseksi massaksi. Pileaattiset, huppumaiset valkeat itiöemät kasvavat yleensä pallojen läheisyydessä ja toisiinsa sulautuen, yksinään kasvava itiöemä on helppo sekoittaa kellokääpään. Puuterikäävän itiöemä on kuitenkin tuoreena pehmeä, ei sitkeä kuten kellokäävän. Kuivana puuterikääpä muuttuu hauraaksi ja pahvimaiseksi. Kulmikkaita pillejä on 2–4 millimetrillä ja niiden päällä mallossa kuultava kerros.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Puuterikääpä (Postia ptychogaster)
Orrilan kartano

Orrilan kartano on Nastolassa Villähteen Orrilanmäellä sijaitseva kartano. Kartano oli alun perin talonpoikaistila josta tuli kruununvouti Henrik Falckin aikana ratsutila. Kartano sai nimensä sen omistajaksi 1667 tulleen Orimattilan kirkkoherran Axel Orraeuksen (k. 1676) mukaan.
Kartano siirtyi 1895 sveitsiläisen juustomestari Kristian Pfäfflin haltuun ja tämä perusti kartanoon vuonna 1896 juustomeijerin joka toimi vuoteen 1954 saakka. Stauffer-suku on omistanut kartanon vuodesta 1927 alkaen. Talvi- ja jatkosodan jälkeen kartanon maita luovutettiin siirtoväelle.
Orrilan kartanon vanha päärakennus on peräisin 1870-luvulta ja väentupa on vuodelta 1896. Tiilestä muuratut meijeri ja sikala ovat vuosilta 1946–1947, talli vuodelta 1925 ja entinen viljamakasiini 1930-luvulta.
Osallistuva demokratia

Kansalaisten antamia vastauksia unkarilaisen kauppahallin seinässä. Aiheena kauppahallin peruskorjaus.
Osallistuva demokratia on demokratian muoto, jossa kansalaisilla on mahdollisuus osallistua päätöksentekoon myös äänestysten välisenä aikana. Vaikuttamismuoto on muiden muassa kansalaisjärjestöön osallistuminen. Mahdollisuudet osallistumiseen vaihtelevat ihmisten välillä. Osallistuminen parantaa osallisuuden tunnetta yhteiskunnassa.
Szent Gellért tér – Műegyetemin metroasema

Szent Gellért tér – Műegyetem on Budapestin metron linjan 4 asema Budan puolella Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Asema on 31 metrin syvyydessä maan alla ja se on avattu 28. maaliskuuta 2014. Asema sijaitsee Pyhän Gellértin aukiolla.
Korkkikerroskääpä

| Korkkikerroskääpä |
| --- | --- |
 Korkkikerroskääpää maapuun alapinnalla.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Tumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Polyporaceae
Suku::  Kerroskäävät Perenniporia
Laji::  subacida
Kaksiosainen nimi
 Perenniporia subacida  (Peck) Donk 
Katso myös
   Korkkikerroskääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korkkikerroskääpä (Perenniporia subacida) on koko Suomessa harvinaisena kasvava kääpälaji. Se on määritelty silmälläpidettäväksi lajiksi vanhojen metsien ja lahopuun vähenemisen vuoksi.
Korkkikerroskääpä kasvaa monivuotisena resupinaattisesti eli alustanmyötäisesti kuorellisilla maapuilla, harvoin pystyyn kuolleen puun kyljessä tai kannolla ja voi olla pinta-alaltaan hyvinkin suuri. Yleisväri kermanvalkoinen, kellertävä, kuivuessa okransävyinen, itiöemien kuolleet reuna-alueet keltaisia tai meripihkan värisiä. Tuoreena rakenteeltaan korkkimainen ja lohkeava, kuivana kevyt. Pillipinta sileä, pyöreitä pillejä 4-6 millimetrillä. Myös pillittömät alueet ja portaittain kasvavat pillit mahdollisia. Tuoksu makean näkkileipämäinen.
Isäntäpuuna yleensä kuusi, harvoin mänty, koivu tai haapa. Valkolahottaja, minkä perusteella on erotettavissa samannäköisistä poimukäävästä ja sitkaskäävästä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Korkkikerroskääpä (Perenniporia subacida)
Savukääpä

| Savukääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Hapalopilaceae
Suku::  Tuhkakäävät Bjerkandera
Laji::  fumosa
Kaksiosainen nimi
 Bjerkandera fumosa  (Pers. : Fr.) P. Karst. (1879) 
Synonyymit
 Polyporus fumosus 
Katso myös
   Savukääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Savukääpä (Bjerkandera fumosa) on lähes koko Suomessa harvalukuisena, varsinkin ulkomailta peräisin olevissa koristelehtipuissa ja -pensaissa kasvava kääpälaji. Sitä voi löytää myös lehtometsistä. Savukääpä valkolahottaa tyviloisena eläviä puita, toisaalta myös kantoja ja muuta kuollutta puuainesta.
Savukäävän pillipintaa.
Savukäävän itiöemä on yleensä pileaattinen. Savukääpä näyttää ”peruskäävältä” ilman silmiinpistäviä tuntomerkkejä ja toisaalta itiöemissä on suurta muotovaihtelua. Lakki voi olla pienellä oksalla kasvaessaan ohut, suurilla rungoilla taas paksun hyllymäinen ja useamman lakin ryhmässä. Tuore itiöemä on helposti lohkeava ja kuivana se napsahtaa palaa taittaessa. Yläpinta on samean vaaleanokranruskea ja leveästi reunaltaan homehtuneelta näyttävän vaalea. Pillipinta on valkoinen ja nuorena kolhukohdista mustuva, kuivana pillipinta saa rusehtavaa sävyä. Pillejä mahtuu 4-5 millimetrille. Lohkopinnassa näkyvät likaisen valkoinen malto ja sitä vaaleammat harmaanvalkeat pillit, joiden välissä on selvä hiuksenohut tumma viivakerros. Käävän kokonaispaksuus on 3-15 mm. Savukääpä tuoksuu heikosti hedelmälle.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Savukääpä (Bjerkandera fumosa)
Käpäläkääpä

| Käpäläkääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Silmälläpidettävä
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Harsukäävät Anomoporia
Laji::   bombycina
Kaksiosainen nimi
 Anomoporia bombycina  (Fr.) Pouzar 
Katso myös
   Käpäläkääpä Wikispeciesissä   Käpäläkääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Käpäläkääpä (Anomoporia bombycina) on Suomessa luokiteltu silmälläpidettäväksi kääpälajiksi. Resupinaattinen eli alustanmyötäinen kasvutapa ilman ulkonevia osia, yleisvaikutelma on pumpulimainen. Reuna voi olla selvärajainen tai rihmastojänteiden vuoksi untuvainen, jänteitä voi olla myös itiöemän alla olevassa lahopuussa. Pillit ovat pyöreitä, pitkulaisia tai paikoin (varsinkin vanhalla käävällä) sokkeloisia, 1–2 millimetrillä. Pillipinta nuorena vaalean kermanvärinen, johon vanhana tulee hennon sinivioletti tai harmaa sävy. Tavataan etelästä Lappiin harvinaisena. Ruskolahottaja, kasvaa yksivuotisena kuolleilla ja sammalikkoon kaatuneilla havupuiden rungoilla. Sietää jonkin verran ihmistoimintaa, sillä käpäläkääpää voi aarniometsien lisäksi löytää vanhoista tiheistä talousmetsistä. Vertaa samaan sukuun kuuluvaan harsukääpään.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Käpäläkääpä (Anomoporia bombycina)
Ympäristö.fi: Käpäläkääpä (Anomoporia bombycina)
Luukääpä

| Luukääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Steccherinaceae
Suku::  Sitkokäävät Antrodiella
Laji::  faginea
Kaksiosainen nimi
 Antrodiella faginea  Vampola & Pouzar (1996) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luukääpä (Antrodiella faginea) on Suomessa paikoittain esiintyvä kääpälaji. Se elää kaikenlaisissa metsissä maahan kaatuneissa rungoissa, jotka ovat jo muiden kääpälajien valmiiksi lahottamia. Isäntäpuita ovat raita, tuomi, haapa, euroopanpähkinäpensas ja harvoin myös muut lehtipuut. Luukääpää edeltäviä kääpälajeja ovat ainakin raidankääpä, kuhmukääpä, haavankääpä, ruskovuotikka ja kennokääpä, joiden kuolleiden ja ruskettuneiden itiöemien päällä luukääpä kasvaa.
Luukäävän yksivuotinen ja 1-2 mm paksu itiöemä kasvaa alustanmyötäisesti, tosin joskus itiöemän reunaan kasvaa pieniä, vettyviä lakkeja. Lakillinen muoto voi muistuttaa sitkokääpää. Yksittäinen luukäävän itiöemä on vain sormenpainaman kokoinen, mutta useampi tällainen itiöemä voi sulautua yhteen. Reuna on kapea mutta selvä ja kiertyy itiöemän kuivuessa irti alustasta. Pillipinta on tuoreena valkoinen ja kellastuu kuivuessaan, kerätyn käävän pillien tyveen voi kehittyä punaharmaata sävyä. Säännöllisen pyöreitä pillejä on 5-8 millimetrillä. Pohjamalto on ohut mutta selvästi erottuva, väriltään valkoinen kun pillit ovat kermanvärisiä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Luukääpä (Antrodiella faginea)
Männynkerikääpä

| Männynkerikääpä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Hapalopilaceae
Suku::  Kerikäävät Ceriporia
Laji::  bresadolae
Kaksiosainen nimi
 Ceriporia bresadolae  (Bourdot & Galzin) Donk (1933) 
Synonyymit
 Poria bresadolae Bourdot & Galzin, 1925 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Männynkerikääpä (Ceriporia bresadolae) on Suomessa muutaman kerran tavattu ja muuallakin Euroopassa harvinainen mutta laajalle levinnyt kääpälaji. Nimensä mukaisesti käävän isäntäpuu on mänty, jonka kuorettomia, pudonneita oksia männynkerikääpä valkolahottaa.
Käävän yksivuotinen ja resupinaattinen itiöemä on 0,5–1 mm paksu ja usein pienialainen, vain noin sormenjäljen kokoinen. Tuoreena itiöemä on pehmeä ja kuivana se ei muutu paljoa. Kapea reunus on alle 1 mm leveä ja väriltään punertavan- tai violetinvalkoinen, selvästi erivärinen kuin pillit. Pillipinta on nuorena vaaleanvioletti ja muuttuu täysikasvuisena purppuran- tai ruosteenpunaiseksi. Lohkopinta kiiltää vahamaisesti ja siinä näkyy selvä väriero ohuen vaalean mallon ja tummanpunertavien pillien välillä. Valkoisen pohjamallon kuohkeuden näkemiseen tarvitsee mikroskooppia. Vertaa punakerikääpään, joka elää lehtipuilla, ja viinikääpään, joka on suurikokoisempi ja valkoreunainen.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Männynkerikääpä (Ceriporia bresadolae)
Viitakääpä

| Viitakääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Steccherinaceae
Suku::  Sitkokäävät Antrodiella
Laji::  onychoides
Kaksiosainen nimi
 Antrodiella onychoides  (Egeland) Niemelä (1982) 
Synonyymit
 Antrodia onychoides  Flaviporus onychoides  Polyporus onychoides  Tyromyces onychoides 
Katso myös
   Viitakääpä Wikispeciesissä   Viitakääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viitakääpä (Antrodiella onychoides) on Suomessa harvinainen ja eteläpainotteisesti esiintyvä kääpälaji. Se viihtyy lehtometsissä ja ihmisten luomilla elinympäristöillä kuten joutomailla ja puistoissa, joissa kasvaa sen isäntäpuita eli raitaa, koivuja, tuomea ja euroopanpähkinäpensasta. Viitakääpä lahottaa ohuita oksia ja varsia, eikä ilmeisesti tarvitse edeltäjälajia.
Käävän yksivuotiset, sitkeät itiöemät kasvavat yleensä puoliresupinaattisesti ja sen lakit ovat usein epämuotoisen nykerömäisiä tai kynsimäisiä, 3-15 mm leveitä ja 2-10 mm ulkonevia. Alustanmyötäisen osuuden reuna on korostuneen selvä. Väriltään itiöemä on tuoreena kokonaan valkoinen, kuivuneen itiöemän reuna voi olla hartsinrusehtava. Pyöreitä pillejä on 5-9 millimetrillä. Malto on tiivistä ja käävän kokonaispaksuus on 1-2 mm. Viitakääpä ja nykerökääpä muistuttavat hyvin paljon toisiaan ja lajien erotus täytyy tehdä mikroskoopilla.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Viitakääpä (Antrodiella onychoides)
Puistokääpä

| Puistokääpä |
| --- | --- |
 Puistokäävän itiöemärykelmiä.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Suku::  Puistokäävät Abortiporus
Laji::  biennis
Kaksiosainen nimi
 Abortiporus biennis  (Bull. : Fr.) Singer 
Synonyymit
  Grifola biennis 
Katso myös
   Puistokääpä Wikispeciesissä   Puistokääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puistokääpä (Abortiporus biennis) on puistokääpien sukuun kuuluva kääpälaji. Sitä ei ole tavattu Suomessa, mutta lähimmät löydöt ovat Ruotsista Tukholman seudulta ja Virosta. Puistokäävän isäntäpuita ovat levinneisyydeltään eteläiset lehtipuut ja harvoin havupuut. Kääpä elää isäntäpuunsa juuriloisena ja tyvilahottajana aiheuttaen valkolahoa. Kalkin- ja kulttuurinsuosija, sillä se viihtyy lehtometsien lisäksi puistoissa ja tienpenkoilla.
Puistokäävän itiöemä on maassa kasvava, jalallinen tai usean itiöemän matala rykelmä. Koko ja muoto vaihtelevat huomattavasti sormenpäänkokoisesta itiöemästä halkaisijaltaan yli 20 cm:n rykelmään. Yleensä lakki on pyöreä tai viuhkamainen, kitukasvuisena lusikkamainen. Huopamaisen yläpinnan väri vaihtelee oljenvärisestä nahanruskeaan, hiertymäkohdat muuttuvat heti punaruskeiksi ja muutenkin kääpä on yleisvaikutelmaltaan viininpunasävyinen. Alapinta on kellanvaalea tai punasävyinen, kolhiintuessaan veren- tai viininpunainen. Kuivuessaan puistokäävän värit tummenevat. Pillit ovat kulmikkaita tai sokkeloisia, niitä mahtuu 1-2 millimetrille ja keskialueella ne voivat revetä isommiksi. Malto on kaksikerroksinen, joista yläosa sameanruskea ja huopamainen, ja alaosa väriltään vaaleampi (pillistön värinen) ja rakenteeltaan säikeistä. Nuori itiöemä pisaroi punaista nestettä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Puistokääpä (Abortiporus biennis)