stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jag Panzer
Diskografia

Ample Destruction (1984)
Dissident Alliance (1995)
The Fourth Judgement (1997)
The Age of Mastery (1998)
Thane to the Throne (2000)
Mechanized Warfare (2001)
Decade of the Nail Spiked Bat (2003)
Chain of Command (2004)
Casting the Stones (2004)
The Scourge of the Light (2011)
The Deviant Chord (2017)
The Hallowed (2022)
Johan Fredrik Ahlberg

Johan Fredrik Ahlberg (17. marraskuuta 1826 Vanha Vaasa – 19. lokakuuta 1898 Mikkeli) oli suomalainen painajamestari ja valtiopäivämies.
Ahlbergin vanhemmat olivat Johan Ahlberg ja Susanna Sofia Berglund. Hän kävi painajanoppiin jo 13-vuotiaana, tuli Kristiinankaupungissa 1845 kisälliksi, yleni sitten painajamestariksi ja sai porvarioikeudet Mikkelissä 1849, jossa hän harjoitti painajan ammattia vuoteen 1890. Hän omisti myös ratsutilan Juvalla, oli kaupunginvanhimpia, kunnallisraatimies ja rakennusurakoitsija. Ahlberg oli porvarissäädyssä Mikkelin edustaja valtiopäivillä 1867.
Jacek Zieliński

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jacek Zieliński
Syntymäaika: 22. maaliskuuta 1961 (ikä 63)
Syntymäpaikka: Tarnobrzeg, Puola
Seura
Seura:  KS Cracovia
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1976–1980 1980–1984 1984–1993 1993 |  Siarka Tarnobrzeg  Gwardia Varsova  Siarka Tarnobrzeg  Stal Stalowa Wola |  |
Valmennusura
1995 1995–1997 1998–1999 2000 2001 2002 2002–2005 2005–2006 2006–2008 2008–2009 2009–2010 2011–2012 2012–2013 2015–2017 2018 2019 2021–:  Siarka Tarnobrzeg II  Alit Ozarów  Siarka Tarnobrzeg  Korona Kielce  Tłoki Gorzyce  GKS Beŀchatów  Górnik Łęczna   Odra Wodzisŀaw  Dyskobolia  Polonia Varsova  KKS Lech Poznań  Polonia Varsova  Ruch Chorzów  KS Cracovia  Bruk-Bet Termalica  Arka Gdynia  KS Cracovia
Jacek Zieliński (s. 22. maaliskuuta 1961) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Marraskuusta 2021 lähtien hän on toiminut KS Cracovian päävalmentajana.
Ura pelaajana

Zieliński aloitti peliuransa synnyinkaupungissaan Siarka Tarnobrzegin seurassa 1976. Hän nousi seuran kapteeniksi jo seuraavana vuonna ja edusti seuraa kapteenin vielä kaksi kautta. Hän pelasi 1980-84 neljän vuoden ajan Gwardia Varsovassa palaten sitten Stiarkaan, jota hän edusti yhdeksän kauden ajan. 1993 hän pelasi lyhyen aikaa Stal Stalowa Wolassa, jossa lopetti uransa 32-vuotiaana.
Ura valmentajana

Valmennusuransa Zieliński aloitti vuonna 1995 Stiarka Tarnobrzegin kakkosjoukkueen valmentajana. Valmennettuaan pari vuotta Alit Ozarówia hänestä tuli 1998 Stiarkan päävalmentaja. Tämän jälkeen hän toimi lyhyitä jaksoja puolalaisten pääsarjaseurojen valmentajana. Vuonna 2002 hän siirtyi Górnik Łęcznan päävalmentajaksi ja nosti seuran debyyttikautensa päätteeksi pääsarjaan nousukarsintojen kautta. Hän toimi seuran valmentajana kauden 2004/05 loppuun saakka johdattaen seuran pääsarjassa seitsemänneksi.
2005 Zieliński siirtyi Odra Wodzisławin peräsimeen ja seuraavana kesänä Dyskobolia Grodzisk Wielkopolskin päävalmentajaksi. Hän johdatti seuran Puolan cupin ja liigacupin mestariksi vuonna 2007. Kesällä 2008 seura fuusioitui Polonia Varsovan kanssa ja Zielińskistä tuli pääsarjapaikan ottaneen Polonian päävalmentaja. Seura sijoittui kauden päätteeksi neljänneksi.
Kesäkuussa 2009 Zieliński siirtyi KKS Lech Poznańin päävalmentajaksi. Debyyttikausi oli menestyksekäs ja Lech Poznań juhli kauden jälkeen Puolan mestaruutta 17 vuoden tauon jälkeen. Kaudella 2010/11 Lechin otteet Ekstraklasassa olivat vaisuja, mutta Eurooppa-liigassa johdatti Zieliński joukkueensa 3–3 tasapeliin Juventusta vastaan ja 2–0 voittoon Red Bull Salzburgista. Tästä huolimatta hän sai potkut tehtävistään marraskuun alussa 2010.
Maaliskuussa 2011 Zieliński palasi Polonia Varsovan päävalmentajaksi. Hän johdatti Polonian kauden päätteeksi seitsemänneksi. Kaudella 2011/12 Polonia taisteli tosissaan europaikoista Ekstraklasassa. Viidentenä liigassa majaillut seura hävisi maaliskuussa neljäntenä olevalle Korona Kielcelle, mikä johti Zielińskin yllätyspotkuihin.
Syyskuussa 2012 Zielińskistä tuli Ruch Chorzówin päävalmentaja. Joukkue jäi Zielińskin johdolla Ekstraklasassa sijalle 15. Kausi 2013/14 alkoi Ruchilta myös kehnosti ja lopulta 0-6 tappio Jagiellonia Białystokille johti Zielińskin potkuihin syyskuussa 2013.
Huhtikuussa 2015 Zieliński palasi valmennustehtäviin KS Cracovian peräsimessä. Hänen johdollaan seura säilytti paikkansa Ekstraklasassa voitettuaan alemman pudotussarjan ja ollen lopulta sarjan yhdeksäs. Hän luotsasi seuraa kauden 2016/17 loppuun saakka. Cracoviasta lähtönsä jälkeen hän valmensi lyhyen aikaa Bruk-Bet Termalican ja Arka Gdynian päävalmentajana.
Marraskuussa 2021 Zieliński palasi KS Cracovian päävalmentajaksi.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Puolan mestaruus: 2010
Puolan cup: 2007
Ekstraklasa cup: 2007, 2008
Yksityiselämä

Hän on naimisissa Marian kanssa ja heillä on kaksi poikansa: Maciej ja Tomasz.
Jacek Zieliński
Jeniseiskin piiri

Jeniseiskin piiri Krasnojarskin aluepiirin kartalla.
Jeniseiskin piiri (ven. Енисе́йский райо́н, Jeniseiski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 106 300 neliökilometriä. Asukkaita on 26 200 henkeä (vuonna 2009).
Jeniseiskin piiri sijaitsee Krasnojarskin aluepiirin keskiosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Turuhanskin ja Evenkian piireihin, idässä Severo-Jeniseiskin ja Motyginon piireihin, kaakossa Kazatšinskojen piiriin, etelässä Pirovskojen, Biriljussyn ja Tjuhtetin piireihin sekä lännessä Tomskin alueeseen ja Hanti-Mansian autonomiseen piirikuntaan. Piirin halki virtaa Jenisei ja sen sivujoet Ket, Kas ja Sym. Pinta-alasta suurin osa on taigametsää.
Piiriin kuuluu Podtjosovon kaupunkimainen taajama ja 25 maalaiskuntaa: Abalakovo, Gorodištše, Jartsevo, Jepišino, Krivljak, Lugovatka (keskuspaikka Bezymjanka), Maiskoje, Makovskoje, Malobelaja, Novokargino, Novonazimovo, Novyi Gorodok, Ozjornoje, Plotbištše, Podgornoje, Pogodajevo, Potapovo, Šapkino, Sym, Tšalbyševskoje, Ust-Kem, Ust-Pit, Verhnepašino, Vysokogorski ja Železnodorožnoje (Abalakovo). Hallinnollinen keskus on Jeniseiskin kaupunki, joka muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Piirin alueella sijaitsee myös Lesosibirskin kaupunki.
Seudun kantaväestöä kettejä ja evenkejä on jäljellä hyvin vähän. Nykyään asukkaista 83 % on venäläisiä, 4,3 % ukrainalaisia, 2,1 % tataareja, 1,8 % saksalaisia, 1,1 % valkovenäläisiä ja 1,1 % tšuvasseja. Seudulla asuu paljon vanhauskoisia.
Jenisei on tärkeä liikenneväylä. Krasnojarskiin on maantieyhteys, joka jatkuu talvitienä Turuhanskiin. Lesosibirskistä on rautatielinja Atšinskiin.
Talous perustuu metsäteollisuuteen. Podtjosovon kylässä on jokilaivojen korjaustelakka. Seudun työttömyys on korkea ja väestön elintaso alhainen.
Podtjosovossa on lyseo ja vesiliikenteen oppilaitos. Lesosibirskissa toimii opettajankoulutuslaitos ja Siperian teknologisen yliopiston filiaali. Kulttuurilaitoksia ovat Podtjosovon ja Verhnepašinon taidekoulut, kulttuuri- ja kerhotalot sekä kirjastolaitos. Jeniseiskissä toimii piirisairaala.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jeniseiskin piirin sivusto (venäjäksi)
Krasnojarskin aluepiirin piirijako
Kaupunkipiirit:


Atšinsk •
Bogotol
Borodino •
Divnogorsk •
Jeniseisk •
Kansk •
Kedrovyi •
Krasnojarsk •
Lesosibirsk •
Minusinsk •
Nazarovo •
Norilsk •
Šarypovo •
Solnetšnyi •
Sosnovoborsk •
Zelenogorsk •
Železnogorsk
Piirit:


Aban •
Atšinsk •
Balahta •
Berjozovka •
Biriljussy •
Bogotol •
Bogutšany •
Bolšaja Murta •
Bolšoi Upui •
Dzeržinskoje •
Evenkia •
Idrinskoje •
Ilanski •
Irbeiskojen •
Jemeljanovo •
Jeniseisk •
Jermakovskoje •
Kansk •
Kazatšinskojen piiri •
Karatuzkoje •
Kežma •
Kozulka •
Krasnoturansk •
Kuragino •
Mana •
Minusinsk •
Motygino •
Nazarovo •
Nižni Ingaš •
Novosjolovo •
Partizanskoje •
Pirovskoje •
Rybnoje •
Sajan •
Šarypovo •
Severo-Jeniseiski •
Suhobuzimskoje •
Šušenskoje •
Taimyr •
Tasejevo •
Turuhansk •
Tjuhtet •
Ujar •
Užur
Infernal Maze

| Infernal Maze Witheria |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 2005, Jive Studio
 Julkaistu: 8. elokuuta 2006
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 45.21
 Levy-yhtiö: Twisted Face Productions
Witherian muut julkaisut
|   | Infernal Maze 2006 | Painful Escape 2009 |
Infernal Maze on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Witherian esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Twisted Face Productions.
Kappaleet

The Disillusion – 6.29
Hypnotic Massacre – 4.57
Thrash the Place – 3.03
Mental Sadist – 4.56
Hell Is What You Deserve – 4.01
Purification – 5.08
Spiral of Madness – 6.25
Fire and Pain – 10.22
Kokoonpano

Tuberculosis – laulu
Kusmar Rotten – kitara
J. Warhead – kitara, taustalaulu
Skeletor – bassokitara
Rob Diver – rummut
Kokoonpano > Muut tekijät

Jukka Varmo – äänittäjä, miksaaja
Svante Forsbäck – masteroija
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Infernal Maze Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Infernal Maze Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Johan Fredrik Baeck

Johan Fredrik Baeck (1799–1838) oli suomalainen lahjoittaja ja virkamies. Baeck tuli ylioppilaaksi 1816, Turun hovioikeuden auskultantiksi 1819, senaatin talousosaston reistraattoriksi 1836 ja kollegiasessoriksi 1845. Baeckin kuolinvuoteella lausuman toivomuksen mukaan hänen puolisonsa Augusta Vilhelmina Munck määräsi perustettavaksi yliopistolle stipendirahaston.
Baeckin vanhemmat olivat Oulun kappalainen Johan Fredrik Baeck (1766–1807) ja Brita Nylander.
Yliopistollinen Baeckin stipendirahasto oli apurahasto, joka alkuaan nousi, saatuna tarkoitukseen lahjoitetusta Helsingissä olleesta talosta Liisankatu 13, 27 000 markaksi ja oli vuoden 1909 tienoilla 31 078 markkaa 82 penniä. Lahjoittajien määräysten mukaan oli vuotuisesta korosta jaettava kolmannes yhdelle varattomalle lääketieteen ylioppilaalle ja kaksi kolmannesta 2−3 varattomimmalle lainopinylioppilaalle. Apurahat oli annettava asianomaisten tiedekuntien harkinnan mukaan, mutta stipendinsaajien tuli ehdottomasti olla kotoisin Oulun läänistä ja olla tunnetut ahkeriksi ja elämässään siivoiksi.
Jane Curtin

| Jane Curtin |
| --- | --- |
 Jane Curtin vuonna 1989.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1947 (ikä 77) Wellesley, Massachusetts, Yhdysvallat
Puoliso:  Patrick Lynch
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Jane Therese Curtin (s. 6. syyskuuta 1947 Wellesley, Massachusetts) on Emmy- ja Golden Globe -palkittu yhdysvaltalainen näyttelijä.
Curtin tunnetaan hänen monista televisiorooleistaan. Curtin oli yksi alkuperäisistä Saturday Night Liven näyttelijöistä. Hän oli sarjassa mukana vuosina 1975–1980. Vuosina 1984–1989 Curtin näytteli Allien nimiroolia televisiosarjassa Kate & Allie. Hänet tunnetaan myös roolistaan Mary Albrightina tilannekomediasta Kolmas kivi auringosta, jota esitettiin alun perin vuosina 1996–2001.
Curtin on myös esiintynyt elokuvissa kuten Superkeikka (1980), Mätämunat (1985), Coneheads (1993), The Librarian – kohtalon keihäs (2004), The Librarian 2 – paluu kuningas Salomonin kaivoksille (2006) ja Kate Reddy - täydellä teholla yötä päivää (2011).
Curtin on ollut vuodesta 1975 lähtien naimisissa Patrick Lynchin kanssa. Parilla on yksi lapsi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jane Curtin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Buckley

| James Buckley |
| --- | --- |
 Buckley vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. elokuuta 1987 (ikä 37) Lontoo, Iso-Britannia
Ammatti:  näyttelijä, muusikko
Puoliso:  Clair Meek (2012-)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2001-
Merkittävät roolit:  Jay Cartwright (Putoojat)
Aiheesta muualla
jamesbuckley.co
IMDb 
James Patrick Buckley (s.14. elokuuta 1987 Lontoo, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä, jolla on ollut muun muassa Jay Cartwrightin rooli BAFTA-palkitussa television komediasarjassa Putoojat (The Inbetweeners). Hän esiintyy Jayn roolissa myös Putoojat-elokuvissa The Inbetweeners Movie ja The Inbetweeners 2. Pienempiä osia Buckley on esittänyt muun muassa draamasarjoissa Skins – liekeissä ja Holby Cityn sairaala.
Filmografia > Elokuva

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Everywhere and Nowhere | Everywhere and Nowhere | Jamie |
| 2011 | The Inbetweeners Movie | The Inbetweeners Movie | Jay Cartwright |
| 2013 | Charlie Countryman | Charlie Countryman | Luc |
| 2014 | The Inbetweeners 2 | The Inbetweeners 2 | Jay Cartwright |
| 2014 | The Pyramid | The Pyramid | Terry "Fitzie" Fitsimmons |
| 2014 | The Boy in the Dress | The Boy in the Dress | Mr Norris |
Filmografia > Televisio

| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | 'Orrible | 'Orrible | Ryan | 1 jakso |
| 2004 | Opettajat  | Teachers | John | 2 jaksoa |
| 2005-2008 | The Bill | The Bill  | Tom Wilkinson / Joseph Rake / Marcus Stepney | 3 jaksoa |
| 2006 | Holby Cityn sairaala | Holby City | Ali Wilkinson | 1 jakso |
| 2007 | Skins – liekeissä | Skins | Simon | 1 jakso |
| 2007 | Sold | Sold | Wayne | 1 jakso |
| 2008 | Fresh! | Fresh! | Fred | 1 jakso |
| 2008-2010 | Putoojat | The Inbetweeners | Jay Cartwright | 18 jaksoa |
| 2009 | Off the Hook | Off the Hook | Fred | 7 jaksoa |
| 2010 | Comedy Lab | Comedy Lab | Rob | 1 jakso |
| 2010-2011 | Rock & Chips | Rock & Chips | Del Trotter | 3 jaksoa |
Aiheesta muualla

James Buckley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Bruce

James Bruce.
James Bruce (14. joulukuuta 1730 Larbert, Stirling – 27. huhtikuuta 1794 Larbert) oli skotlantilainen tutkimusmatkailija, joka vaelsi useita vuosia Afrikan sisäosissa, erityisesti Etiopiassa etsimässä Niilin lähdettä. Hän kirjoitti kokemuksistaan tunnetun matkakuvauksen Travels to Discover the Source of the Nile (1790).
Ennen tutkimusmatkoja

Bruce menetti äitinsä kaksivuotiaana ja sairasteli miltei koko varhaislapsuutensa. Hän meni nuorena naimisiin rikkaan viinikauppiaan tyttären Adriana Allenin kanssa, mutta tämä kuoli tuberkuloosiin lokakuussa 1754 alle vuoden kuluttua häistä. Seuraavat vuodet oppinut ja kielitaitoinen Bruce matkusteli Euroopassa. Toimiessaan viinikauppiaana Espanjassa hän opiskeli arabiaa sekä etiopiaa. Hän tutustui myös saksalaisen Hiob Ludolfin kuvaukseen Etiopiasta. Bruce palasi välillä Skotlantiin hoitamaan sukutilaansa, mutta vuonna 1762 lordi Halifax houkutteli hänet lähtemään Pohjois-Afrikkaan tutkimaan muinaisraunioita, joista kuningas Yrjö III oli kiinnostunut. Bruce nimitettiin seuraavana vuonna Britannian konsuliksi Algeriin. Vuodesta 1765 hän matkusti Välimeren alueella ja päätyi Syyrian kautta Egyptiin heinäkuussa 1768. Perehdyttyään lääketieteeseen ja astrologiaan Bruce päätti lähteä etsimään Niilin lähteitä Etiopiasta, jossa yksikään eurooppalainen ei ollut käynyt vuoden 1699 jälkeen eli ranskalaisen C. J. Poncetin lähdettyä.
Etiopiassa

Bruce kulki ensin Niilin jokivartta ylös, sen jälkeen Punaistamerta pitkin Mitsiwaan saakka, ja saapui Etiopian pääkaupunkiin Gonderiin helmikuussa 1770. Hän saavutti lopulta 14. marraskuuta 1770 Tanajärven, Sinisen-Niilin alkulähteen, jonka hän uskoi olevan myös koko Niilin päälähde. Matkallaan hän joutui kestämään kovia kärsimyksiä ja näki monia hämmästyttäviä asioita. Bruce sai suuren arvostuksen Etiopiassa, mutta joutui myös moniin vaaratilanteisiin sotkeennuttuaan maan sisäisiin kiistoihin. Etiopiassa käydyssä sisällissodassa hän oli tekemisissä molempien osapuolien kanssa ja joutui viettämään puolitoista vuotta vankina Gonderissa. Vuonna 1772 Bruce pääsi lähtemään paluumatkalle, joka osoittautui vielä tulomatkaakin vaikeammaksi. Matkalla Assuaniin kaikki hänen kamelinsa kuolivat, jolloin hän kätki muistiinpanonsa ja piirustuksensa, ja palasi myöhemmin takaisin hakemaan niitä. Hän selvisi maaliskuussa 1773 Marseilleen ja seuraavana vuonna Lontooseen.
Eurooppaan paluun jälkeen

Kun Bruce kertoi Lontoossa kokemuksistaan, häntä ei uskottu, sillä hänen eksoottisten tarinoidensa arveltiin olevan vain yksi monista tutkimusmatkahuijauksista, joita oli aiemmin jo nähty paljon. Englantilaiset suhtautuivat Bruceen nihkeästi myös siksi, että hän oli skotti ja lisäksi kertonut löydöistään ensin Ranskan hoville. Hän myös kuvasi Etiopian barbaarimaisena ja julmana maana, mihin ei haluttu uskoa. Muun muassa Samuel Johnson ja James Boswell pilkkasivat häntä julkisesti. Bruce vetäytyi asumaan tiluksilleen Skotlannissa ja ryhtyi vuonna 1780 kirjoittamaan matkakuvausta, joka ilmestyi kymmenen vuotta myöhemmin viisiosaisena nimellä Travels to Discover the Source of the Nile. Siihen sisältyi myös kuvaus Etiopian varhemmasta historiasta. Teoksesta tuli heti myyntimenestys, mutta kriitikot pitivät kertomusta yhä sepitteenä. Se liitettiin jopa samaan sarjaan paroni von Münchhausenin kuvitteellisten seikkailujen kanssa.
Bruce kuoli vuonna 1794 kompastuttuaan ja kaaduttuaan portaissa. Myöhempien tutkimusmatkailijoiden kertomukset vahvistivat hänen kuvauksensa Afrikasta todeksi ja hän sai näin kuolemansa jälkeen maineensa takaisin. Nykyisin hänen matkakirjaansa pidetään Afrikkaan sijoittuvan seikkailukirjallisuuden klassikkona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Bruce Wikimedia Commonsissa
Brucen matkareitti Afrikassa. Kartalle on merkitty valtioiden nykyiset rajat.
Joachim Kouraleyo Tarounga

Joachim Kouraleyo Tarounga (s. 1958) on tšadilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Doban hiippakuntaan 18. marraskuuta 1989 ja nimitettiin Moundoun hiippakunnan piispaksi 3. kesäkuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michele Russo, jota avustivat Matthias N'Gartéri Mayadi ja Jean-Claude Bouchard.
James Ehnes

James Ehnes (s. 27. tammikuuta 1976 Manitoba) on kanadalainen viulisti.
Ehnes syntyi Manitobassa ja aloitti viulunsoiton opintonsa neljävuotiaana. Hän valmistui Juilliard Schoolista vuonna 1997 ja on saanut toistuvasti Juno-palkinnon. Hän sai arvostusta jo vuonna 1995 levyttämillään Niccolò Paganinin kapriiseilla. Hänen käyttämänsä instrumentti on vuoden 1715 ex-Marsick Stradivarius.
Paganinin ohella James Ehnes on tulkinnut muiden muassa Sergei Prokofjevin, Max Bruchin, Johann Sebastian Bachin, Antonín Dvořákin, Samuel Barberin ja Maurice Ravelin tuotantoa. Hän on sukupolvensa merkittävimpiä viulisteja ja esiintynyt myös Suomessa. Viulistista tehtiin vuonna 2007 Royal Society of Canadan jäsen.
Jackie Chan seikkailee

| Jackie Chan seikkailee> Jackie Chan Adventures |
| --- | --- |
Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  22 min
Luoja(t):  John Rogers
Pääosissa:  Jackie Chan James Sie Stacie Chan Sab Shimono Clancy Brown Noah Nelson
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Kids' WB  Nelonen
Esitetty:  9. syyskuuta 2000 – 7. heinäkuuta 2005
Jaksoja:  95
Tuotanto
Tuottaja(t):  Solon So Duane Capizzi Michael Goguen
Ohjaaja(t):  David Hartman Jay Oliva Kirk Van Wormer
Käsikirjoittaja(t):  Alexx Van Dyne Duane Capizzi Mark Seidenberg Michael Jelenic Steven Melching Adam Beechen Nicole Dubuc
Tuotantoyhtiö(t):  Adelaide Productions Columbia TriStar Television
Palkinnot
Ehdokkuudet:  Annie (2003) Daytime Emmy (2001, 2002)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Jackie Chan seikkailee (engl. Jackie Chan Adventures) on John Rogersin luoma ja Warner Brothersin tuottama neljä kertaa Daytime Emmy -ehdokkuuden saanut piirrossarja, jota valmistettiin vuosien 2000–2005 aikana yhteensä 95 jaksoa. Suomessa sarjaa on esitetty Nelosella suomeksi tekstitettynä. Sarjan nimiroolissa Jackie Chania esittää oikea näyttelijä Jackie Chan ja tämän piirroshahmon ääninäyttelijänä toimii James Sie.
Juoni

Sarjassa seurattiin Jackie Chanin kuvitteellisia seikkailuja, kun tämä arkeologi ja itämaisten taistelulajien taitaja sekä salainen agentti pelastaa maailman pahuudelta yhdessä siskontyttärensä Jaden sekä setänsä ja kapteeni Blackin kanssa. Hän asuu San Franciscossa Kaliforniassa, jossa sijaitsee myös hänen setänsä antiikkikauppa. Ensimmäisellä kaudella Chan jahtaa kahtatoista talismaania, jotka ovat joutumassa vääriin käsiin. Myöhemmillä kausilla keskitytään talismaanien voimiin.
Hahmoja sarjassa

Jackie Chan
Jade
Setä
Tohru
Kapteeni Black
El Toro Fuerte
Viper
Valmont
Shendu
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jackie Chan  | … |  Oma itsensä   |
|  James Sie  | … |  Jackie Chan, Chow, Shendu   |
|  Stacie Chan  | … |  Jade Chan   |
|  Sab Shimono  | … |  setä Chan   |
|  Noah Nelson  | … |  Tohru   |
|  Clancy Brown  | … |  kapteeni Augustus Black, Ratso, Superhirvi, Tchang Zu   |
|  Miguel Sandoval  | … |  El Toro Fuerte   |
|  Franco Velez  | … |  Paco   |
|  Susan Eisenberg  | … |  Viper   |
|  Julian Sands  | … |  Valmont (Kaudet 1-2)   |
|  Andrew Abelson  | … |  Valmont (Kaudet 3-4)   |
|  Adam Baldwin  | … |  Finn   |
|  Jim Cummings  | … |  Hak Foo (1. kaudella)   |
|  John DiMaggio  | … |  Hak Foo (Kaudet 2–5)   |
|  Mona Marshall  | … |  Po Kong, Bai Tza, Vanessa Barone   |
|  Glenn Shadix  | … |  Xiao Fung, Tso Lan   |
|  Frank Welker  | … |  Dai Gui   |
|  André Sogliuzzo  | … |  Hsi Wu   |
|  James Hong  | … |  Daolon Wong   |
|  Miguel Ferrer  | … |  Tarakudo   |
|  Maurice LaMarche  | … |  Ikazuki   |
|  Michael Rosenbaum  | … |  Drago   |
|  Mike Erwin  | … |  Mäiskemestari Jää   |
|  Jeff Fischer  | … |  MC Cobra   |
|  David Carradine  | … |  Lo Pei   |
|  Jeannie Elias  | … |  Drew   |
|  Amy Hill  | … |  Äiti Tohru   |
|  Tim Dang  | … |  Chang   |
|  Dan Castellaneta  | … |  Jumba   |
|  Quinton Flynn  | … |  Mohajah   |
|  Jeff Bennett  | … |  Wesley Rank, Magister #1, poliisi Magister   |
Palkinnot > Ehdokkuudet

Annie
2003: Erinomainen kuvasuunnitelman animoidussa tv-sarjassa, (Seung Eun-Kim).
Daytime Emmy
2002: Erinomainen esiintyjä animoidussa ohjelmassa, (Jackie Chan)
2002: Erinomainen saavutus äänten miksauksessa.
2002: Erinomainen saavutus äänieditoinnissa.
2001: Erinomainen saavutus äänieditoinnissa.
Aiheesta muualla

Los Angeles Times: Now Chan Is the Picture of an Action Hero (englanniksi)
Piirroshahmoja sarjasta
Jääpallon SM-sarja 1954

| SM-sarja 1953–1954 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  WP-35
Toinen sija:  Veiterä
Kolmas sija:  OPS
Pudonneet joukkueet:  OLS ja Akilles
Paras maalintekijä:  Jaakko Helenius, WP-35 (19)
Suurin yleisömäärä:  4 640 (Veiterä-WP-35)
Yleisökeskiarvo:  1 419
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1953 :  1955 → 
Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 1953–1954 ratkaistiin yksinkertaisessa sarjassa. Viime kausilta tutut mitalijoukkueet miehittivät taas kolme kärkisijaa. Warkauden Pallo -35 voitti mestaruuden voitettuaan Veiterän uusintaottelussa mestaruudesta maalein 4-3. Pronssimitalit sai OPS, joka oli paremman maalieron turvin JMP:tä edellä. Joensuulaisten paras sijoitus jääpallosarjoissa on toistaiseksi 1954 neljäs sija. Sarjanousija KUV oli viides vain kaksi pistettä huonompana kuin mestarijoukkue.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Warkauden Pallo -35 | 9 | 6 | 1 | 2 | 46–31 | 13 |
| Lappeenrannan Veiterä | 9 | 6 | 1 | 2 | 34–25 | 13 |
| Oulun Palloseura | 9 | 6 | 0 | 3 | 31–22 | 12 |
| Joensuun Maila-Pojat | 9 | 5 | 2 | 2 | 25–22 | 12 |
| Käpylän Urheilu-Veikot | 9 | 5 | 1 | 3 | 39–25 | 11 |
| Helsingin Jalkapalloklubi | 9 | 3 | 3 | 3 | 23–24 | 9 |
| Vaasan IFK | 9 | 4 | 0 | 5 | 29–32 | 8 |
| Viipurin Reipas | 9 | 2 | 3 | 4 | 25–32 | 7 |
| Oulun Luistinseura | 9 | 1 | 3 | 5 | 15–28 | 5 |
| Porvoon Akilles | 9 | 0 | 0 | 9 | 10–36 | 0 |