stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Toivo Kuisma
Nuoruusvuodet

Kuisma oli jo koulupoikana varsin venäläisvastainen ja perustikin Viipurissa vuonna 1901 suomalaisen lyseon oppilaana koulupoikain keskeisen Veljesliiton. Tämän venäläisvastaisen toimintansa johdosta hän oli alituisen santarmien silmällä olon alaisena, minkä takia hän siirtyi myöhemmin kahdeksannelta luokalta Tampereen reaalilyseoon.
Hän otti ylioppilasvuosinaan osaa Voimaliiton toimintaan ja pyrki saavuttaakseen tarvittavat sotilastaidot sotilaskoulutukseen ensin Unkariin Honvéd-rykmenttiin, mutta edellytys Unkarin alamaiseksi ryhtymisestä kariutti suunnitelman. Vuonna 1909 hän haki Ranskaan muukalaislegioonaan, mutta luopui pestistä, koska korkeampaan koulutukseen pääsyn edellytys olisi kolmen vuoden palvelus. Venäjälle hän haki vuonna 1914 ja tulikin valituksi Pietarin jalkaväen junkkarikouluun, mutta santarmien antama lausunto sulki pois tämän vaihtoehdon. Kuismalle aukesi kumminkin tie sotilasoppiin kun jääkärivärväykset alkoivat vuonna 1915.
Opintojensa jälkeen Kuisma työskenteli aputoimittajana Suur-Savon, Helsingin Sanomain ja Turun Sanomain toimituksissa vuosina 1909–1912. Vuonna 1913 hän pääsi töihin henkivakuutusosakeyhtiö Fenniaan kirjeenvaihtajaksi. Fenniassa hän toimi myös suomenkielisen asiamieslehden toimittajana vuosina 1913–1914. Kuisma oli myös Vienan karjalaisten liiton jäsen.
Jääkärikausi

Kuisma liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 27. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan. Saksasta hänet lähetettiin värväys- ja tiedustelutehtäviin Suomeen 22. lokakuuta 1915. Takaisin Saksaan pataljoonaansa hän palasi 14. maaliskuuta 1916.
Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Kuisman sotatieteellistä osaamista käytettiin hyväksi Suomalaista Sotilaskäsikirjaa luotaessa. Kirja oli tarkoitettu Suomeen perustettavan armeijan johdolle. Hän valvoi kirjan painattamista Berliinissä.
Suomen sisällissota

Kuisma saapui Vaasaan jääkäreiden pääjoukon mukana yliluutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Vaasassa hänet määrättiin Vaasaan suunnitellun aliupseerikoulun johtajaksi, mutta siirrettiin jo 4. maaliskuuta 1918 Vienan Karjalan (Malmin) retkikuntaan. Retkikunnassa hän toimi 2. komppanian päällikkönä ja otti osaa taisteluihin Vienan Kemissä.
Sisällissodan jälkeinen aika

Kuisma määrättiin 1. heinäkuuta 1918 Suomen senaatin sota-asiaintoimituskunnan sotilassanomalehtiosaston päälliköksi, mutta erosi tehtävästä liittyäkseen 24. heinäkuuta 1918 päälliköksi Vienan-Karjalan retkikuntaan. Kuisma johti retken järjestelyä, koulutusta ja toimintaa, muun muassa Vuokkiniemen taistelua ja peräytymistä Suomen puolelle.
Kuisma toimi retkikunnan hajottamisen jälkeen Kuopion suojeluskunnan järjestäjänä ja päällikkönä 1. joulukuuta 1918 – 10. helmikuuta 1919 välisen ajan ja järjesti oman toimensa ohella Vienan-Karjalan pakolaisille alipäällystökursseja. Kuopiosta Kuisma määrättiin Sortavalan suojeluskuntapiirin päälliköksi 1. helmikuuta 1919, mutta erosi tehtävästä vain pystyäkseen osallistumaan Karjalan (Aunuksen) retkikunnan järjestelyihin ja toimi itse retkikunnalla retkikunnan ylipäällikön  Aarne Sihvon esikunnassa yleisesikuntaupseerina touko-kesäkuussa vuonna 1919. Esikuntatyöskentely ei Kuismaa tyydyttänyt vaan hän matkusti 26. kesäkuuta 1919 rintamalle ja missä hänen kohtalokseen tuli haavoittua pahasti Vitelen taistelussa 27. kesäkuuta 1919. Hän menehtyi haavoihinsa jo seuraavana päivänä Salmissa (Sortavala) matkalla sairaalaan. Kuollessaan hän oli naimaton ja kirjoilla Turussa. Hänet haudattiin Antrean sankarihautaan.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Gruppenführer 2. syyskuuta 1915  Zugführer 19. syyskuuta 1917  Yliluutnantti (Kapteeni) 11. helmikuuta 1918 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaussodan muistomitali  Jääkärimerkki |
Toivo Kuisma palveli useiden muiden jääkäriliikkeen vapaaehtoisen tavoin Saksassa Jääkäripataljoona 27:ssa. Kuva pataljoonan 2. komppaniasta on otettu 5. huhtikuuta 1916.
Kuivuusraja

Kuivuusraja määrittää vuotuiselle sademäärälle sen rajan, missä esimerkiksi aro muuttuu aavikoksi tai metsä aroksi. Yleensä ajatellaan aavikon vuosisademäärärajan olevan luokkaa 150–250 mm ja aron ja metsän rajan olevan noin 500–800 mm. Kuivia alueita on maapallon maa-alasta noin 30–40 %. Monesti kuivat ja kuivahkot alueet jaetaan erittäin kuiviin, kuiviin ja puolikuiviin eli hyperarideihin, arideihin ja semiarideihin. Esimerkki hyperaridista alueesta on Sahara. Arideja ovat Australian aavikot ja semiaridia aluetta Yhdysvaltain preeria. Puolikuivat alueet ovat alttiita aavikoitumiselle ja ajoittaisille, viljelyn pilaaville kuivuusjaksoille.
Se, millaisia kasveja jossain sademäärässä kasvaa, riippuu myös sademäärän jakaumasta eri vuodenajoille ja lämpötilasta ja sen jakaumasta ja ilman suhteellisesta kosteudesta. Lämpötila on olennainen tekijä, koska se vaikuttaa haihtumiseen. Eri tutkijat ovat aikojen saatossa laatineet lukuisia teorioita siitä, miten kuivuusrajoja määritellään.
Kuivuusraja eli aridisuusraja

Kuivuusraja eli aridisuusraja määrittää vuotuiselle sademäärälle P rajan, jossa metsä muuttuu ruohoaroksi tai aro aavikoksi. Erään määritelmän mukaan 26 °C vuoden keskilämpötilassa on oltava tasaista vuotuista sadetta yli 8 000 mm, jotta metsä voisi kasvaa. Aavikkoa 26 °C:ssä alle 400 mm sademäärässä. Mutta +6 °C:ssa metsä vaatii vain 260 mm sadetta ja aavikkoa on alle 130 mm:ssä.
Kuivuusraja riippuu lämpötilasta ja suurimmasta mahdollisesta haihtumisesta PET:stä. Kuivuusrajaan vaikuttaa myös sateen ennustamattomuus ja epätasainen jakauma eri vuodenaikoina. Jos sadetta tulee runsaasti mutta epätasaisesti eri vuodenaikoina ja vuosina, ilmasto on kuivempi kuin tasaisen sademäärän alueella. Talvisateet kuivattavat ilmastoa, kesäsateet kostuttavat, jos sama sade jakautuu epätasaisesti. Aavikkoa voi olla alue, jolla sataa 500 mm/v, jos sade on erittäin harvinainen mutta raju.
Kuivuusrajojen määrittelyjä

Wladimir Köppenin määritelmä kuivan ja kostean ilmaston rajalle. Kuvassa on R sademäärä senttimetreinä, ei millimetreinä niin kuin yleensä esitetään, ja T lämpötila celsiusasteina.
R=2\cdot T Jos sataa pääosin kylmänä vuodenaikana (talvella)
R=2\cdot T+14 Jos sataa tasaisesti ympäri vuoden
R=2\cdot T+28 Jos sataa pääosin kuumana vuodenaikana (kesällä)
Eräs UNEP:in käyttämä kuivuusindeksi AI_U perustuu haihtumiseen. P on vuotuinen sademäärä, PET on suurin mahdollinen haihtuminen.
AI_{U}={\frac {P}{PET}}
UNEP on käyttänyt myös venäläisen klimatologi Budykon kehittämää mallia, jossa R on vuosittainen Auringon nettosäteilytase, P vuotuinen sademäärä ja L veden latentti höyrystymislämpö.
AI_{B}=100\cdot {\frac {R}{LP}}
Embergerin kuivuusindeksi Q lasketaan vuosittaisesta sademäärästä P, kylmimmän kuukauden keskilämpötilasta m ja lämpimimmän kuukauden keskilämpötilasta M seuraavasti:
Q={\frac {(2000-P)}{(M^{2}-m^{2})}}
Martonnen kuivuusindeksi
I_{a}={\frac {P}{(T+10)}}
missä P on sademäärä mm ja T vuoden keskilämpötila °C, mutta kun T←9.9 °C, niin I_a =100
Tämän mukaan
Sademäärä < 25 mm I_a < 5 Hyperaridi eli erittäin kuiva. Namibian ja Arabian aavikot.
Sademäärä 25–200 mm I_a 5–20 Aridi eli kuiva. Mojaven autiomaa
Sademäärä 200–500 mm I_a 20–50 Semiaridi eli puolikuiva. Jotkut alueen Sonoran autiomaassa.
Trewarthan kuivuusraja metsälle ja arolle on
Aron raja =10*(T-10)+3*P,
missä P on kuuden lämpimimmän kuukauden eli kuuden "kesäkuukauden" sademäärien summan osuus koko vuoden sademäärästä. Jos esimerkiksi kuutena lämpimimpänä kuukautena sataa yhteensä 100 mm ja koko vuonna 200 mm, niin p=0.5. T on tässä vuoden keskilämpötila.
Kuivuusluokat

Puolikuivilla alueilla haihtuu yli kaksi kertaa niin paljon kuin sataa. Kuivilla alueilla haihtuu viisinkertainen sademäärä. Kuivuus P/PET on UNEP:in käyttämä kuivuusindeksi. Se on sademäärä P jaettuna vuotuisella maan ja kasvien teoreettisella haihtumisella PET:llä (potentiaalinen evapotranspiraatio)
Kuivuusrajat Suomessa

Suomessa sataa 400 mm metsänrajalla ja haihtuu 200 mm. Etelärannikolla taas sataa 650–700 mm, mutta haihtuu 425 mm. Tällöin sademäärä riittää teoriassa metsän kasvulle koko maassa. Silti heinäkuun haihdunta on Lounais-Suomessa ja joillain Sisä-Suomen alueilla sadantaa suurempi.
Kuivuusrajat P/Eo

Kuivuusrajojen laskemisessa voidaan käyttää PET:n sijasta pelkkää evaporaatiota E. eli haihtumista maan pinnasta. Tällöin P/Eo arvot ovat seuraavanlaisia
Aavikko <0,25, suolakkokasviaavikko 0,1, Artemisia-aavikko 0,14, saksaul- ja pensasaavikko 0,2, Artemisia-aavikolla sataa noin 150 mm, ja haihtuu 1/0,14 eli noin kuusi kertaa enemmän
Puoliaavikko P/Eo 0,3–0,4 esim. sataa 300–350 mm
Aro P/Eo 0,5–0,7, 0,64 niittyaroa
Metsäaro 0,65–0,82, 0,74 kosteita niittyjä metsän keskellä, 0,66 aroja metsän keskellä
Metsä yli 0,84–1,1 --> ainakin 1,8 eli suunnillaan yhtä paljon sataa kuin haihtuu
Köppenin ilmastoluokituksessa käytettyjä kuivuusrajoja, jotka määräytyvät vuotuisen sademäärän ja keskilämpötilan mukaan. BW aavikko, BS aro ja A, C ja D ovat trooppinen, lämpimänlauhkea ja viileä puita kasvavan alueen ilmasto.
Kunekune

Kunekune (くねくね) on fiktiivinen olento joka sai alkunsa japanilaisessa sosiaalisessa mediassa ja keskustelupalstoilla. Se mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 2003 samanaikaisesti usealla eri sivustolla. Kunekunea voisi Slendermanin tavoin kutsua "moderniksi urbaaniksi legendaksi" tarinan synnyttyä internetissä.
Tarina

Kunekune omaa hoikan, valkoisen ihmismäisen kehon. Sen valkoisten raajojen kerrotaan heiluvan kuin tuulessa, vaikka sää olisikin tyyni. Sen japanilainen nimi Kunekune tarkoittaakin "vääntyä", "heilua", "mutkitella."
Väitetään, että Kunekunen voi havaitaan vain etäältä, esim. maaseudulla huojumassa keskellä peltoa. Jos sitä yrittää lähestyä tai katsoo liian pitkään, menettää totaalisesti järkensä. Jos sitä yrittää koskettaa tai pääsee liian lähelle, se tappaa. Jos sen kuitenkin jättää täysin huomiotta ja jatkaa matkaansa, se tekee samoin.
Kunekunen tarina on voinut saada alkunsa variksenpelättimistä.
Kulttuurihistoria

Tutkimus
Aatehistoria
Etnologia
Kulttuuriantropologia
Kulttuurihistoria
Kulttuurintutkimus
Keskeisiä käsitteitä
Kulttuuri
Korkeakulttuuri
Populaarikulttuuri
Katso myös
Historia
Ihminen
Kieli
Yhteiskunta
Taide
Sivistys
Kulttuurihistoria tieteenalana keskittyy menneisyydessä tapahtuneiden kulttuuri-ilmiöiden tutkimukseen. Kulttuurihistoria ei yleensä keskity täsmällisesti ajoitettaviin ”tapahtumiin” vaan pidemmän aikajakson kehityskulkuihin.lähde?
Nykyaikainen kulttuurihistoria ei rajaa kulttuurin käsitettä pelkästään taiteelliseksi tai kirjalliseksi (korkea)kulttuuriksi, vaan mitä tahansa inhimillistä toimintaa voidaan tutkia kulttuurihistoriallisesta näkökulmasta. Hannu Salmen mukaan kulttuurihistoriassa tapahtunut muutos vastaa laajemmin humanistisissa tieteissä tapahtunutta muutosta: kulttuuristen piirteiden tai tunnusmerkkien määrittelystä on siirrytty merkitysten ja merkityssuhteiden tutkimukseen. Siten esimerkiksi politiikkaa voitaisiin tarkastella kulttuurihistoriallisesta näkökulmasta käsin. Kulttuurihistoria on läheistä sukua monille humanistisille ja yhteiskuntatieteille, esimerkiksi folkloristiikalle ja antropologialle.lähde?
Kari Immonen määrittelee kulttuurihistorian seuraavasti:
Kulttuurihistoria on siis otteeltaan hyvin monimuotoinen historiantutkimuksen suuntaus. Kyse on pikemminkin menneisyyden lähestymistavasta kuin tietystä tutkimuksen kohteesta.lähde?
Oppiaineena

Kulttuurihistoriaa voi Suomessa opiskella pääaineena ainoastaan Turun yliopistossa, jossa alan koulutus ja tutkimus alkoi vuonna 1972. Kulttuurihistoriaa voi opiskella myös Turun yliopiston avoimessa yliopistossa, jossa järjestetään muun muassa verkko-opintoja, joihin voi osallistua paikkakunnasta riippumatta. Avoimen yliopiston kokonaisuudet ovat rinnastettavia tutkintoihin kuuluviin kokonaisuuksiin, ja niitä voi liittää HuK- ja FM-tutkintoihin muissakin yliopistoissa kuin Turun yliopistossa.lähde?
Sivuaineena kulttuurihistoriaa voi opiskella Lapin yliopistossa perus- ja aineopintojen verran. Kulttuurihistoriaa opiskelleet voivat työskennellä useissa ammateissa ja tehtävissä, esimerkiksi opettajina, tutkijoina, toimittajina, museonhoitajina, kulttuurisihteereinä, kulttuurituottajina tai tiedottajina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kulttuurihistoria Wikimedia Commonsissa
Kulttuurihistoria nyt! Turun yliopiston kulttuurihistorian oppiaineen blogi
Kuninkaiden kuningas

Kuninkaiden kuningas (myös kuninkaitten tai kuningasten kuningas) oli alkuaan itämainen arvonimi, jota käyttivät Babylonian ja Persian kuninkaat sekä Egyptin faaraot. Myöhemmin se on ollut myös Iranin šaahin ja Etiopian keisarin arvonimenä.
Raamatussa nimitystä käytetään sekä Jumalasta että Kristuksesta Ensimmäisessä kirjeessä Timoteukselle ja Johanneksen ilmestyksessä   Jumalaa tarkoittavana se esiintyy myös joissakin virsissä, esimerkiksi Julius Krohnin isänmaallisessa virressä Oi kuningasten kuningas (nykyisessä virsikirjassa virsi 580).
Jouko Kunnas

Jouko Kunnas 1940-luvulla.
Jouko Osmo Tapio Kunnas (4. elokuuta 1907 Helsinki – 25. toukokuuta 1970 Helsinki) oli urkuri, pianisti, musiikkipedagogi ja kriitikko.
Jouko Kunnaksen vanhemmat olivat toimitusjohtaja, opettaja Eemeli (Johan Emil) Kunnas ja opettaja, runoilija Linda (Anna Adolfina Esolinda) Kunnas, omaa sukua Claesson. Musiikki oli mukana perheen elämässä. Eemeli Kunnas toimitti muun muassa Työväen laulukirjaa ja Linda Kunnaksen käsialaa on esimerkiksi Rauhan kellot (Kuule kellot, rauhan kellot soivat).
Kunnas tuli ylioppilaaksi 1927 ja suoritti Helsingin konservatoriossa 1934 diplomitutkinnon urkujen ja pianonsoitossa. Hän teki lisäksi useita opintomatkoja ulkomaille. Kunnas työskenteli Helsingissä ensin vt. urkurina Suurkirkossa ja  Vanhassa kirkossa 1939–1941 ja sitten urkurina Saksalaisessa kirkossa 1942–1946 ja Kallion kirkossa vuodesta 1946. Hän toimi lisäksi helsinkiläisten yhteiskoulujen musiikin- ja laulunopettajana sekä Suomen Sosialidemokraatin, Musiikki-lehden, Uuden Suomen ja Kotimaan musiikkiarvostelijana. Kunnas oli myös esiintyvä taiteilija ja konserttisäestäjä. Hän sai director musices -arvonimen vuonna 1949.
Blizzard of Ozz

| Blizzard of Ozz Ozzy Osbourne |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 22. maaliskuuta –  19. huhtikuuta 1980
 Julkaistu:  20. syyskuuta 1980    27. maaliskuuta 1981
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Ozzy Osbourne, Bob Daisley, Randy Rhoads, Lee Kerslake
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 39.19
 Levy-yhtiö: Jet, Epic Records
Listasijoitukset
  7. (syyskuu 1980)   21. (1981)
Ozzy Osbournen muut julkaisut
|     | Blizzard of Ozz 1980 | Mr. Crowley (Live EP) 1980 |
Blizzard Of Ozz on Ozzy Osbournen ensimmäinen sooloalbumi (ja myös levyllä soittaneen yhtyeen silloinen nimi). Se julkaistiin syyskuussa 1980 Euroopassa ja maaliskuussa 1981 Pohjois-Amerikassa. Albumi on Osbournen myydyin yli kuuden miljoonan kappaleen maailmanlaajuisella myynnillä, ja pelkästään Pohjois-Amerikassa sitä on myyty nelinkertaisesti platinan verran.
Se on ensimmäinen yhtyeen kahdesta studioalbumista, joissa Randy Rhoads soittaa. Albumilla on muun muassa Osbournen kappaleet "Crazy Train", "Mr. Crowley" ja "Suicide Solution".
Taustaa

Ozzy Osbourne sai keväällä 1979 potkut Black Sabbath -yhtyeestä lähinnä pahojen päihdeongelmien ja heikon työmoraalinsa takia. Tämän jälkeen hän jäi Los Angelesiin, missä Sabbath oli tuolloin työskennellyt, ja alkoi suunnitella sooloyhtyettä manageri Don Ardenin rohkaisemana. Huolimatta Osbournen ongelmista Sabbathia manageroinut Arden uskoi Osbournen mahdollisuuksiin ja otti hänet Jet-yhtiönsä suojelukseen. Alkuvaiheessa Osbourne teki yhteistyötä basisti Dana Strumin kanssa, jonka kautta Osbourne tutustui kitaristi Randy Rhoadsiin. Rhoads oli soittanut kitaraa paikallisessa Quiet Riot -yhtyeessä ja opettanut kitaransoittoa äitinsä musiikkikoulussa. Hän ei aluksi ollut kiinnostunut yhteistyöstä Osbournen kanssa, koska ei pitänyt Black Sabbathin musiikista, mutta Strumin päättäväinen asenne ja Quiet Riotin junnaaminen paikallaan saivat hänet muuttamaan mieltään, ja koesoiton jälkeen Osbourne lupasi hänelle kitaristin paikan. Projekti meni kuitenkin jäihin Osbournen palattua Britanniaan syksyllä 1979. Strum liittyi myöhemmin Slaughter-yhtyeeseenlähde?.
Palattuaan Isoon-Britanniaan Osbourne tapasi lontoolaisessa yökerhossa basisti Bob Daisleyn, joka oli lähtenyt Rainbow-yhtyeestä jonkin verran aiemmin. Osbourne pyysi yhteistyöstä kiinnostunutta Daisleyta yhtyeeseensä ja kutsui myös Rhoadsin Englantiin. Kolmikko huomasi kemioidensa toimivan ja he alkoivat säveltää materiaalia ja etsiä sopivaa rumpalia yhtyeeseen. Daisley otti sanoitusvastuun Osbournen keskittyessä lähinnä laulumelodioihin. Rhoadsin neoklassis-vaikutteinen, uuden aallon heavy metal-kitarointi tuli näkyväksi osaksi kappaleita. Daisleyn mukaan Rhoadsilla oli ainutlaatuinen taito työstää soolot valmiiksi päässään ja soittaa ne nuotilleen saman tien useaan kertaan peräkkäin.
Bob Daisley on myöhemmin useaan otteeseen sanonut kyseessä olleen alun perin juuri tasavertainen yhtye eikä Osbournen sooloprojekti ja että myös Osbourne oli ollut tuolloin tätä mieltä vaikkakin hän on myöhempinä vuosina esittänyt eriäviä mielipiteitä. Myös Jet Records ja Don Arden näkivät projektin ennemmin Osbournen sooloprojektina kuin uutena bändinä, olihan Osbournella enemmän nimeä Black Sabbath-yhteyden ansiosta. Yhtyeen nimeksi Osbourne oli ehdottanut Blizzard of Ozz-nimeä, joka oli ollut hänen mielessään jo muutaman vuoden ajan. Rumpali yhtyeeseen löytyi juuri ennen studioon menemistä kun Lee Kerslake (ex-Uriah Heep) osoittautui sopivaksi. Kolmikko oli kokeillut useita rumpaleita ennen Kerslakea, joka oli viimeinen ehdokas, sillä seuraava vaihtoehto olisi ollut sessiomuusikon hankinta studioon.
Nauhoitukset ja kappaleet

Albumi nauhoitettiin keväällä 1980 Ridge Farm-studioilla noin kuukauden aikana. Kappaleet sävelsivät talven 1979-1980 aikana Osbourne, Daisley ja Rhoads lukuun ottamatta "No Bone Movies"-kappaletta, joka sävellettiin Kerslaken liityttyä yhtyeeseen. Albumin tuotti yhtye itse Max Normanin toimiessa nauhoittajana. Norman tuotti myöhemmin muitakin Osbournen albumeja. Yhtye käytti alkuvaiheessa tuottajana Chris Tsangaridesia, mutta päätti kuitenkin tuottaa albumin itse. Kosketinsoittimia albumilla soittaa studiomuusikkona Don Airey.
Albumin avaa suoraviivainen "I Don't Know", joka sisältää kuitenkin melodisemman väliosion. Singlenäkin julkaistu, myös nopeampaa tempoa edustava "Crazy Train" on noussut vuosien myötä Osbournen suosituimpiin kuuluvaksi kappaleeksi. Rhoadsin soolo kappaleessa on hänen tunnetuimpiaan ja arvostetuimpiaan.lähde?kenen mukaan?
"Goodbye to Romance" on rauhallinen, akustisvoittoinen balladi. Kappaleen nimi tulee Everly Brothersin kappaleesta "Bye Bye Love". Lyriikat liittyvät Osbournen lähtemiseen Black Sabbathista. "Dee" on Rhoadsin lyhyt akustinen improvisaatio, jonka nimi tulee D-sävellajista ja hänen äidistään (Delores Rhoads).
"Suicide Solution" on keskitempoinen, raskaan riffin ja kosketinsoittimien myötä kulkeva kappale, jonka aiheena on alkoholin väärinkäyttö. Ozzy Osbourne on vuosien aikana kertonut kappaleen kertovan AC/DC:n laulajasta Bon Scottista, joka menehtyi helmikuussa 1980, mutta kappaleen sanoittajan Bob Daisleyn mukaan hän kirjoitti sen Ozzylle itselleen "varoitukseksi", koska Osbournella oli paha alkoholiongelma noihin aikoihin. Kappale sai kyseenalaista julkisuutta 1980-luvun puolivälissä kun amerikkalaisteini teki itsemurhan ja oli tiettävästi kuunnellut kappaletta sitä ennen. Pojan vanhemmat nostivat oikeusjutun Osbournea kohtaan ja väittivät kappaleesta löytyvän itsemurhaan yllyttäviä kehotuksia. Juttu hylättiin myöhemmin oikeudessa. Osbournen mukaan kappale on Bon Scottin innoittama.
Albumin tunnetuimpia kappaleita on "Mr. Crowley". Se alkaa Aireyn kosketinsoitin-introlla ja kappaleen neo-klassisvaikutteinen kitarasoolo on yksi Rhoadsin kehutuimmista sooloista. Lyriikoiden aiheena on maagikko Aleister Crowley. Gootti-henkisen intron kehitteli alun perin yhtyeen harjoituksissa vieraillut kosketinsoittaja Bill Hunt, ja Don Airey muokkasi sen lopulliseen muotoon nauhoituksissa.
Suoraviivaisesti rokkaavan "No Bone Movies"in aiheena ovat pornofilmit, joista kitaristi Randy Rhoads käytti termiä "bone movies".
"Revelation (Mother Earth)" on hidas, tunnelmallinen kappale, jossa Aireyn piano ja kosketinsoittimet ovat vahvasti esillä. Se sisältää kuitenkin nopeamman loppuosion. Albumin päättää nopeatempoinen "Steal Away (The Night)". Sessioissa nauhoitettiin myös singlen b-puolena julkaistu kevyempi "You Lookin' at me Lookin' at You".lähde?
Albumin julkaisu ja vastaanotto

Blizzard of Ozz julkaistiin Isossa-Britanniassa syyskuussa 1980 ja se nousi heti Brittien albumilistalla top-10:neen (sij. 7). Singlenä julkaistiin "Crazy Train", b-puolenaan studiokappale "You Lookin' at Me Lookin' at You". Single nousi sijalle 49. Albumin kannessa on kuva Osbournesta makaamassa risti kädessään ilmeisesti kirkon lattialla. Kannessa Osbournen nimi on isolla ja "Blizzard of Ozz" pienellä, joka antaa ymmärtää että kyseessä on Osbournen soololevy, vaikkakin yhtye tunnettiin nimellä Blizzard of Ozz tuohon aikaan. Bob Daisleyn mukaan levyn julkaisun aikaan yhtyeen managerointia hoitamaan tullut Don Ardenin tytär Sharon Arden markkinoi yhtyettä nimenomaan Osbournen sooloprojektina.lähde?
Albumi sai hyvän vastaanoton Britanniassa. Osbournella riitti faneja edelleen Sabbath-vuosilta ja Randy Rhoadsin kitarointi herätti ihastusta yleisössä. Maassa oli menossa myös heavy metalin uusi nousukausi (NWOBHM), ja hevimusiikki oli jälleen pinnalla muutaman heikomman vuoden jälkeen. Yhtye teki syksyllä kiertueen Britanniassa albumin promoamiseksi ennen kuin ryhtyi levyttämään seuraavaa albumia. Kiertueen aikana julkaistiin live-ep "Mr. Crowley", joka sisälsi kyseisen kappaleen live-version sekä "You Said it All"-nimisen uuden, soundcheckissä nauhoitetun kappaleen ja lisäksi "Suicide Solutionin" live-version.lähde?
Albumi julkaistiin Pohjois-Amerikassa maaliskuussa 1981. Yhtye kiersi siellä uudistuneella kokoonpanolla (Tommy Aldridge ja Rudy Sarzo korvasivat Kerslaken ja Daisleyn) keväästä syksyyn 1981 ja pikkuhiljaa esiintymisareenat kasvoivat isommiksi ja albumin myynti nousi kun Osbournen kyseenalaisetkin lavan ulkopuoliset tempaukset ja Rhoadsin taiturimainen kitarointi alkoivat saada huomiota. Korkeimmillaan albumin nousi sijalle 21. Billboardin listalla ja single "Crazy Train" sijalle 9. Billboardin Rock Tracks-listalla. Albumi on myynyt tähän päivään mennessä yli 4-kertaista platinaa Pohjois-Amerikassa.
CD-julkaisut

Bob Daisley ja Lee Kerslake olivat haastaneet Osbournet oikeuteen maksamattomista korvauksista liittyen Blizzard of Ozz- ja Diary of a Madman-albumeihin 1990-luvun lopulla. Tästä suuttuneena Osbournen manageri ja vaimo Sharon Osbourne julkaisi albumit vuonna 2002 uudelleen korvaamalla Daisleyn ja Kerslaken osuudet Osbournen silloisella rytmisektiolla (rumpali Mike Bordin ja basisti Robert Trujillo). Julkaisut saivat kriittisen vastaanoton niin faneilta kuin kriitikoiltakin ja myös Ozzy Osbourne kertoi itsekin myöhemmin vastustaneen uudelleennauhoittamista.
Vuonna 2011 albumit julkaistiin uudelleen alkuperäisinä versioina ja bonuskappalein varustettuina.lähde?
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Ozzy Osbourne, Bob Daisley ja Randy Rhoads, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

I Don't Know – 5.16
Crazy Train – 4.56
Goodbye to Romance – 5.36
Dee – 0.50 (säv. Randy Rhoads)
Suicide Solution – 4.21
Kappaleet > B-puoli

Mr. Crowley – 4.55
No Bone Movies – 3.53 (säv. Ozzy Osbourne, Rhoads, Bob Daisley, Lee Kerslake)
Revelation (Mother Earth) – 6.09
Steal Away (The Night) – 3.28
Kappaleet > Bonuskappale vuoden 2002 CD-versiolla:

You Lookin' at Me Lookin' at You – 4.16