stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Folk metal
Historia > Alullepanijat

Englantilaisen Skyclad-yhtyeen perusti vuonna 1990 laulaja Martin Walkyier, joka oli jättänyt aiemman yhtyeensä Sabbatin. Skyclad aloitti thrash metal -yhtyeenä, mutta käytti sessiomuusikko Mike Evansin soittamaa viulua useissa kappaleissa esikoisalbumillaan The Wayward Sons of Mother Earth, mitä Eduardo Rivadavia Allmusicista on kuvaillut "kunnianhimoiseksi" ja "uraauurtavaksi". Kappale "The Widdershins Jig" esikoisalbumilta on mainittu "erityisen merkittävänä" ja "yhtenä ensimmäisistä metallin alueella". Kokoaikaisen viulistin liityttyä kokoonpanoon yhtyeen toisen albumin A Burnt Offering for the Bone Idol kuvailtiin sisältävän "jo legendaarisen folk-henkisen jig-tyylin" ja "viulunsoiton merkittävämmän osuuden sooloissa ja melodioissa, jotka useimmissa muissa rockbändeissä yhdistettäisiin soolokitaraosuuksiin". Skyclad on siitä pitäen luettu genren alullepanijaksi, Cruachan-yhtyeen Keith Fayn tunnustaessa Skycladin "folk metalin luojiksi".
Vaikka Martin Walkyier jätti Skycladin vuonna 2001, se on yhä suosittu folk metal -yhtye. Toinen varhainen kansanmusiikkia hyödyntänyt metalliyhtye oli portugalilainen Moonspell. He julkaisivat vuonna 1994 EP-levyn Under the Moonspell, jolla oli kuultavissa vaikutteita Lähi-idästä. Sittemmin Moonspellista "kehittyi yksi tärkeimmistä esiintyjistä eurooppalaisissa goottimetallipiireissä".
Suomalainen Amorphis teki avauksen folk metaliin myös vuonna 1994 julkaistulla Tales from the Thousand Lakes -albumilla. Yhtye oli perustettu vuonna 1990, ja he olivat julkaisseet esikoislevynsä The Karelian Isthmus kaksi vuotta myöhemmin. Tales from the Thousand Lakes -albumi sisälsi vaikutteita perinteisestä suomalaisesta kansanmusiikista, jota he olivat yhdistäneet death/doom metalin tyylilajiin. Vaikutteita oli otettu myös yhtyeen kitaristi Esa Holopaisen mukaan etnojazzyhtye Piirpaukkeelta. Albumi oli menestys kriitikoiden ja fanien mielestä, ja "pian sen sisältöä alettiin ylistää läpi koko metalli-undergroundin tunnelmallisen death metalin huippusaavutuksena".
Historia > Paikallisia variaatioita

1990-luvun puolivälistä eteenpäin folk metalista alkoi syntyä useita paikallisia variaatioita eri maissa.
Historia > Paikallisia variaatioita > Keskiaikametalli

Saksalaisyhtye Subway to Sally oli perustettu Potsdamissa vuonna 1990. Skycladin innoittamana he olivat alkaneet esittää hard rockin ja metallin yhdistelmää "rikastettuna keskiaikaisilla melodioilla, joita kappaleisiin sotketaan säkkipillillä, kampiliiralla, luutulla, mandoliinilla, skalmeijalla, viululla ja huilulla" ja yhdistettynä "romanttis-symboliseen saksankieliseen lyriikkaan". Yhtyeen albumeita on sittemmin noussut Saksan levymyyntilistalle, ja sitä on pidetty keskiaikametallin alalajin luojana.
Keskiaikametalli on lähes yksinomaan saksalainen ilmiö, ja toiset yhtyeet ovat jatkaneet siitä, mistä Subway to Sally aloitti. Vuonna 1996 perustettu berliiniläinen In Extremo on myös saavuttanut listasijoja musiikillaan, jonka osana ovat "keskiaikaistyyliset esiintymisasut ja omituisten, usein käsintehtyjen, soitinten kuten skotlantilaisen säkkipillin häpeilemätön käyttö". Toinen yhtye, joka on saavuttanut listasijoja on baijerilainen Schandmaul. Itseään "nykypäivän trubaduureiksi" kutsuva yhtye käyttää soittiminaan mm. säkkipilliä, posetiivia, skalmeijaa, viulua ja huilua.
Historia > Paikallisia variaatioita > Kelttimetalli

Irlantilaisyhtye Cruachanin oli perustanut vuonna 1992 kitaristi Keith Fay, ja heidän ensimmäinen demonsa tuli julki vuonna 1993. Skycladin ensimmäinen albumi inspiraationaan Fay halusi tehdä musiikkia, jossa yhdistyisivät black metal ja irlantilainen kansanmusiikki. Yhtyeen esikoisalbumi Tuatha Na Gael ilmestyi vuonna 1995, ja sittemmin yhtyeen on kuvailtu "menneen pisimmälle kuin kukaan muu pyrkimyksissään" laajentaa folk metalin tyylilajia. Cruachanin luomaa metallimusiikin ja kelttiläisen musiikin yhdistelmää alettiin kutsua kelttimetalliksi.
Kuten Cruachan, irlantilainen black metal -yhtye Primordial julkaisi demon vuonna 1993, jonka myötä he "huomasivat, että heitä pidettiin kasvavan toisen aallon black metal -liikkeen edelläkävijöinä". Irlantilaisella musiikilla on "suuri rooli" Primordialin tuotannossa, mutta "synkällä ja hienovaraisella" tavalla sointujen ja rytmityksen kautta. Yhtye on sittemmin "vakiinnuttanut asemansa yhtenä uniikeimman kuuloisista yhtyeistä folk/black metalin kentällä". Muita kelttimetalliyhtyeitä ovat mm. Geasa, Waylander ja Mägo de Oz.
Historia > Paikallisia variaatioita > Itämainen metalli

Progressiivisen metallin yhtye Orphaned Land perustettiin vuonna 1991 Israelissa, ja kun heidän ensimmäinen demonsa The Beloved's Cry ilmestyi vuonna 1993, se "nostatti heti kohua mediassa" "epätavallisen tyylinsä" vuoksi. Orphaned Land lainaa perinteisestä Lähi-idän kansanmusiikista sekä juutalaisesta runoudesta ja yhdistää näitä elementtejä progressiiviseen death metaliinsa. Heidän tyyliään on alettu kutsua itämaisen metallin nimellä. Orphaned Land julkaisi esikoisalbuminsa Sahara vuonna 1994, ja sittemmin yhtyettä on julistettu "yhdeksi ainutkertaisimmista ja uraauurtavimmista metalliyhtyeistä maailmassa".
Vuonna 1993 Jerusalemissa perustettiin Melechesh-niminen yhtye, jonka on kuvailtu olevan "epäilemättä ensimmäinen avoimen kristinuskon vastainen yhtye yhdessä maailman pyhimmistä kaupungeista". Melechesh esitti vielä ensimmäisellä demollaan As Jerusalem Burns... Al' Intisar perinteistä black metalia, mutta Lähi-idän vaikutteet tulivat ensi kertaa mukaan vuonna 1996 julkaistun The Siege of Lachish -levyn nimikappaleella. Yhtye on liikkunut musiikissaan death, black ja thrash metalin välimaastossa ja säveltänyt "vaikuttavia, aistikkaasti esitettyjä eepoksia täpötäynnä loistavia riffejä, Lähi-idän melodioita ja karheista keskialan kirkaisuista messuamiseen vaihtelevia lauluosuuksia". Myöhemmin ilmaantui muita itämaisen metallin yhtyeitä kuten vuonna 1998 perustettu Distorted, joka oli ensimmäinen israelilainen metalliyhtye, jolla oli kokoonpanossaan naislaulaja.
Historia > Kehittyminen

1990-luvulla folk metalin suosio alkoi kasvaa, ja uusia yhtyeitä perustettiin ympäri maailmaa. Storm oli lyhytikäinen norjalainen yhtye, jonka muodostivat Darkthrone-yhtyeen Fenriz, Satyriconin Satyr ja The 3rd and the Mortalin Kari Rueslåtten. Heidän ainoa albuminsa Nordavind, joka sisälsi metalliversioita norjalaisista kansanlauluista, julkaistiin vuonna 1995. Albumilla käytettiin kosketinsoittimia imitoimaan kansanmusiikkisoitinten ääniä. Syntetisaattorin käyttöön nojasi myös saksalainen "synkän kansanperinteen" vaikuttamaa black metalia esittävä Empyrium, joka julkaisi esikoisalbumisa A Wintersunset... vuonna 1996.
Vuonna 1996 julkaistiin ...En their medh riki fara, saksalaisen moni-instrumentalisti Vratyas Varkyaksen Falkenbach-yhtyeen esikoisalbumi. Tämän yhden miehen black metal -yhtyeen debyyttiä kuvailtiin eeppiseksi musiikiksi "täynnä koskettimia, viikinkiteemoja ja kansanmusiikkitaipumuksia", mikä teki Falkenbachista yhden yhtyeistä, jotka yhdistivät musiikissaan folk metalin ja viikinkimetallin. Muitakin näitä kahta genreä yhdistäviä yhtyeitä perustettiin kuten Månegarm ja Thyrfing.
Jo vuonna 1989 aloittanut espanjalaisyhtye Mägo de Oz julkaisi esikoisalbuminsa  Mägo de Oz vuonna 1994. Viulistin ja huilunsoittajan sisältävällä yhdeksänhenkisellä kokoonpanolla yhtye esittää power metalin ja kelttiläismausteisen folk metalin yhdistelmää, joskin yhtye oli uransa alkuvaiheessa lähempänä hard rockia. Mägo de Oz on saavuttanut suuria listasijoituksia kotimaassaan sekä Etelä-Amerikan markkinoilla.
The Lord Weird Slough Feg San Franciscosta Yhdysvalloista perustettiin myös varhain, vuonna 1990. Heidän esikoisalbuminsa The Lord Weird Slough Feg julkaistiin vuonna 1997, josta lähtien yhtye on esittänyt musiikkiaan "uniikkilla tyylillä, joka yhdistää heavy/power metalia folk metaliin".
Tšekkiläisyhtye Silent Stream of Godless Elegy perustettiin vuonna 1995 doom metal -yhtyeenä, joka oli "terästetty pakanakuvastolla ja tarpeeksi seikkailuhenkinen ottaakseen viulun ja sellon odotetun nykyaikasen arsenaalin rinnalle". Toisesta albumistaan Behind the Shadows vuodelta 1998 lähtien yhtye alkoi käyttää "kansanperinnevaikutteita" musiikissaan.
Musiikilliset piirteet > Musiikki

Folk metal -yhtyeet edustavat useita erilaisia metallimusiikin tyylilajeja. Yhtyeet kuten Finntroll, Skyforger ja Falkenbach yhdistävät kansanmusiikkivaikutteita black metaliin, kun taas Tuatha De Danann ja Elvenking esittävät power metalia. Saksalais-norjalainen Midnattsol yhdistää folk metaliin goottimetallia. Joidenkin yhtyeiden, kuten Týrin ja Lumskin, musiikissa on kuultavissa progressiivisia piirteitä. Orphaned Land soittaa folk metalia progressiivisin ja death/doom-vaikuttein ja Ensiferum sekoittaa kansanmusiikkia death metalia ja power metalia yhdistävään tyyliin. Glittertindin musiikissa on kuultavissa punk-vaikutteita, ja Agallochin tuotannosta löytyy vaikutteita neofolkista.
Folk metalin kansanmusiikkivaikutteet vastaavat useimmiten yhtyeiden taustaa, kuten Finntrollin ja Korpiklaanin käyttämät vaikutteet suomalaisesta, Metsatöllin virolaisesta, Skyforgerin latvialaisesta ja Orphaned Landin juutalais-arabialaisesta kansanmusiikista. Vaikutteita kelttiläisestä musiikista on kuultavissa irlantilaisten Cruachanin ja Waylanderin musiikissa, kuten myös sveitsiläisen Eluveitien ja brasilialaisen Tuatha De Danannin musiikissa. Jotkin yhtyeet hyödyntävät vaikutteita useiden eri aluiden musiikista kuten Elvenking ja Ensiferum.
Musiikilliset piirteet > Laulu

Folk metalin musiikillisesta kirjavuudesta johtuen tyylilajissa käytetään useita erilaisia laulutyylejä. Sekä black metal -kirkumista että murinalaulua esiintyy folk metalissa, ja niitä musiikissaan hyödyntäviä yhtyeitä ovat esimerkiksi Finntroll, Skyforger ja Moonsorrow. NWOBHM:sta ja power metalista muistuttavaa korkean äänialan laulutyyliä käytetään myös, ja yksi perinteisempää metallimusiikin laulutapaa käyttävä folk metal -yhtye on Mägo de Oz. Toiset yhtyeet taas hyödyntävät musiikissaan sekä murinaa että tavallista laulua, kuten Primordial, Turisas, Windir ja Wintersun.
Folk metal -yhtyeet esittävät usein musiikkinsa äidinkielellään. Mägo de Oz laulaa espanjaksi, Moonsorrow suomeksi, Metsatöll viroksi ja Lumsk norjaksi. Myös yhtyeet keskiaikametallin alalajissa laulavat suurimmaksi osaksi saksan kielellä kuten Subway to Sally, In Extremo ja Morgenstern. Orphaned Land tunnetaan siitä, että he käyttävät musiikissaan useita eri kieliä, kuten myös Týr.
Musiikilliset piirteet > Sanoitukset

Folk metalin sanoituksen aiheita ovat muun muassa pakanuus, fantasia, mytologia ja historia.
Ensiferum: ”Andromeda” (2020).
Karhunpalvelus

Karhunpalvelus on toisen hyvää tarkoittavaa auttamista, joka kuitenkin jotain muuta kautta tai muusta syystä kääntyy autettavaa vastaan. Siis autettava on avun jälkeen samanlaisessa tai pahemmassa pinteessä kuin ennen apua.
Sana juontaa juurensa Jean de La Fontainen runomuotoisesta eläinsadusta, jossa kesy karhu halusi auttaa nukkuvaa miestä tappamalla kärpäsen hänen otsaltaan. Karhu kuitenkin tuli lyöneeksi niin kovaa, että mies sai surmansa.
Karhu 2

| Karhu 2 |
| --- | --- |

Alkuperämaa:   Suomi
Valmistaja:  Karhumäen veljekset
Miehistö:  2
Ensilento:  4. huhtikuuta 1927
Tila:  tuhoutunut
Valmistusmäärä:  1 
Kehitetty mallista:  Karhu 1
Muunnelmat:  Karhu 3
Mitat
Kärkiväli:  noin 12 m
Voimanlähde
Koneisto:  British Anzanin Vulpine
Teho:  32 hv
Karhu 2 taustalla
Karhu 2 oli Karhumäen veljesten toinen itserakentama lentokone. Kone rakennettiin alkaen kesäkuun 1926 ja huhtikuun 1927 välisenä aikana Karhumäen navetan yläkerrassa sijainneessa entisessä kanalassa. Koneen rakentamiseen osallistuivat Niilo ja Valto Karhumäen lisäksi nuorin veljeksistä, Uuno, sekä Eemil Kankaanpää. Lisäksi DI Emil Lehto laski ja piirsi potkurin, suoritti tärkeimmät aerodynaamiset laskelmat, valitsi koneen siipiprofiilin sekä arvosteli koneen lujuus- ja tasapainolaskelmat.
Kone oli kaksipaikkainen, vapaastikantava puinen keskitaso, jossa oli siivissä Karhu 1:stä poiketen siivekkeet. Ohjaajan paikka oli takana, matkustaja tai oppilas istui edessä koneen painopisteen kohdalla. Siivet olivat yksisalkoiset ja ne voitiin kiinnittää runkoon neljällä pitkällä teräspultilla. Runko oli päällystetty haapavanerilla. Peräsimet ja siivekkeet olivat koivua. Verhoilu oli tehty pellavaisella tasokankaalla ja kiristys oli saatu aikaiseksi cellonisivelyllä. Kriittisimmät osat olivat metallityötä. Karhu 2 oli 1:n tapaan suunniteltu pelkästään talvikäyttöön, joten se oli vain teräsputkisilla suksilla varustettu.
Karhu 2 -koneella lennettiin ensimmäiset 30-40-metriä korkeat ilmahypyt rullauskokeiden yhteydessä illalla 26. huhtikuuta 1927. Moottoriongelmien jälkeen Niilo Karhumäki lensi vappuna 1927 lähes tunnin mittaisen lennon Jyväskylän yläpuolella. Kaikkiaan Karhu 2:lla lennettiin 56 lentoa, kun se tuhoutui ensimmäisenä yleisölennätyspäivänä sattuneessa onnettomuudessa 4. joulukuuta 1927. Siinä Karhu 2 törmäsi liukkaalla jäällä kuorma-auton kattoon lentäjän väistettyä jäällä olevia ihmisiä. Henkilövahinkoja ei sattunut.
Karhumäen Teatteri

Karhumäen Teatteri oli yksi kuudesta jatkosodan aikaisesta niin sanotusta sotateatterista. Se saavutti laajan suosion lähialueensa lottien ja sotilaiden keskuudessa. Karhumäessä oli 450-paikkainen teatteritila pyörönäyttämöineen, joka antoi hyvät ulkoiset puitteet toiminnalle. Keskeinen asema Karhumäen Teatterin toiminnan aloittamisessa oli korpraali Erkki Vuorelalla, joka myös ohjasi näytelmiä teatterille. Muita ohjaajia ja vaikuttajia olivat Viljo Karhu ja Jorma Vuortama. Teatterin ensimmäinen näytelmä oli kansantrubaduuri ja kanteleensoittaja  Pasi Jääskeläisen kolminäytöksinen lauluhupailu Laivan kannella 28. heinäkuuta 1942. Ohjelmistoon kuului suomalaisia klassikoita, kuten Olenko minä tullut haaremiin, Pohjalaisia ja Nummisuutarit. Ajankohtaan sopivasti sijansa oli isänmaallisilla näytelmillä, kuten Jääkärin morsian.
Karhumäen Teatterissa uraa tekivät muun muassa Uljas Kandolin, Leevi Kuuranne, Henake Schubak, Annikki Linnoila ja Rauli Tuomi. Vappu Valpas teki Karhumäessä parin vuoden teatteriuran, mutta siirtyi sodan jälkeen sihteerin tehtäviin. Toimintansa viimeisinä kuukausina Karhumäen Teatteri teki Maaselän radion kanssa yhteistyötä, josta syntyivät radiolle sovitetut revyy-ohjelmat Budapestin Juliska ja Puolalainen masurkka. Edellisessä vieraili ajan tunnetuin suomalainen tanssiduo Orvokki Siponen & Klaus Salin. Jälkimmäisessä vierailivat muun muassa huippukoomikot Siiri Angerkoski ja Hannes Häyrinen. Karhumäen Teatteri lopetti toimintansa kesäkuussa 1944. Lauantaina 17. kesäkuuta kello 15.30 lähes koko siviilihenkilöstö sai lähteä Suomeen.
Karelija (sanomalehti)

Lehden etusivu joulukuussa 2023.
Karelija (Карелия) on Petroskoissa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.
Lehti perustettiin Karjalan tasavallan lainsäädäntökokouksen ja hallituksen äänenkannattajaksi marraskuussa 1992 sen jälkeen, kun Severnyi Kurjerista oli tullut riippumaton ja se oli lakannut julkaisemasta virallisia asiakirjoja. Karelija ilmestyi aluksi kerran viikossa nelisivuisena ja broadsheet-kokoisena. Sen ilmestymistiheys vaihteli sittemmin yhdestä kolmeen kertaan viikossa. Lehden painosmäärä nousi 2000-luvun alussa 20 000 kappaleeseen.
Karjalan tasavallan lainsäädäntökokouksen ja hallituksen äänenkannattajana edelleen toimivaa Karelijaa julkaisee tasavallan valtiollinen uutistoimisto. Kerran viikossa tabloidikokoisena ja 24–28-sivuisena ilmestyvän lehden painosmäärä oli 1 100 kappaletta joulukuussa 2023. Sen Internet-sivusto on perustettu vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Lehden sivusto
Karbetamidi

| Karbetamidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  [(2R)-1-(etyyliamino)-1-oksopropan-2-yyli]-N-fenyylikarbamaatti
CAS-numero:  16118-49-3
PubChem CID:  443067
SMILES:  CCNC(=O)C(C)OC(=O)NC1=CC=CC=C1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H16N2O3
Moolimassa:  236,268 g/mol
Sulamispiste:  110 °C
Tiheys:  1,18 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 3,5 g/l (20 °C)
Karbetamidi (C12H16N2O3) on karbamaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa karbetamidi on väritöntä kiteistä ainetta. Karbetamidi liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin muun muassa etanoliin, asetoniin ja dimetyyliformamidiin. Yhdiste on heikosti emäksistä. Karbetamidin herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää soluja jakaantumasta. Karbetamidi on optisesti aktiivinen ja herbisidinä käytetään sen (R)-enantiomeeria.
Valmistus ja käyttö

Karbetamidin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa (R)-maitohappo reagoi etyyliamiinin kanssa muodostaen amidin, jota kutsutaan N-etyylilaktamidiksi. Tämä yhdiste reagoi fenyyli-isosyanaatin kanssa karbetamidiksi. Karbetamidia käytetään rikkaruohomyrkkynä muun muassa apilapelloilla sekä vihannes-, öljykasvi-, viini- ja hedelmäviljelmillä. Se levitetään joko jauheena tai emulsiona veden kanssa. Karbetamidi on hyväksytty käytettäväksi muun muassa Euroopan unionin alueella.
Karelia-Upofloor

| Karelia-Upofloor Oy |
| --- | --- |

Perustettu:  1955 (Kymarno)
Toimitusjohtaja:  Heli Jaronen
Kotipaikka:  Kuopio 
Toimiala:  puu- ja muoviteollisuus
Tuotteet:  lattianpäällysteet
Liikevaihto:  122 milj. € (2011)
Henkilöstö:  813 (2011)
Tytäryhtiöt:  Upofloor Oy
Omistaja:  Hartwall Capital Oy Ab
Kotisivu:  http://www.kareliaparketti.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karelia-Upofloor Oy on suomalainen parketteja ja muita lattianpäällysteitä valmistava yritys, joka muodostui vuonna 2000 kun Karelia Parketti Oy ja Upofloor Oy yhdistyivät Karelia Yhtymä -konserniksi. Vuonna 2007 konsernin nimi muutettiin Karelia-Upofloor Oy:ksi.
Karelia-Upofloorin parkettimerkki on Karelia. Upofloor nimellä myydään lattioiden muovipäällysteitä. Yrityksellä on tuotantolaitos Suomessa Ikaalisissa ja Nokialla sekä tehtaat Venäjällä ja Romaniassa.
Historiaa

Upofloor sai alkunsa Nokialle vuonna 1955 perustetusta Kymarnosta, joka valmisti aluksi muoviletkuja ja -putkia. Nokia eli silloinen Suomen Gummitehdas oli valmistanut kumimattoja jo 1930-luvun alusta ja halusi nyt laajentaa moderneihin muovipäällysteisiin. Oman tuotekehityksen sijaan ostettiin valmistuslisenssi suuren brittiläisen The Marley Floor Tile Co:n kanssa. Mukaan liittyi myös Kymin Osakeyhtiö, ja uuden yrityksen nimi Kymarno muodostettiin Kymin, Marleyn ja Nokian nimien alkutavuista.
Ensimmäisenä Pohjoismaissa Kymarno alkoi valmistaa vinyyli-asbestilaattoja nimellä Finnflex sekä hartsi-asbestilaattoja nimellä Finntile. Vuonna 1964 tuotiin markkinoille PVC-matto Finnplano ja huopapohjainen vinyylimatto Pehmo. Kymarnolla oli muovipäällysteissä miltei sadan prosentin markkinaosuus Suomessa, minkä lisäksi yritys harjoitti vientiä aluksi Neuvostoliittoon ja Ruotsiin ja sitten myös Etelä-Eurooppaan ja Lähi-itään. Lattiamateriaalien lisäksi Kymarno valmisti muoviputkia sekä pakkausteollisuuden tarvitsemia muovikalvoja.
Karelia Parketti sai alkunsa Heikki Väänäsen 1981 perustamasta Parkettiliike Väänänen Oy:stä. Vuonna 1991 Karelia Parketti laajensi maahantuonnista valmistukseen ostamalla tuupovaaralaisen parkettitehtaan. Toinen tehdas Kuopioon valmistui 1998. Karelia Parketille myönnettiin Tasavallan Presidentin kansainvälistymispalkinto vuonna 2000.
Karelia-Upofloorin enemmistöomistajana on vuodesta 2004 ollut Hartwallin suku. Heidän aikanaan yritys on aloittanut tuotannon Romaniassa ja liittänyt konserniin keraamisten laattojen ja lasitiilien tuontia ja myyntiä harjoittavan Laattamaailma Oy:n.
Vuonna 2012 Karelia-Upofloor ja ruotsalainen AB Gustaf Kähr yhdistyvät. Pääomistajiksi Triton ja Hartwall Capital.
Karhunsammalet (luokka)

| Karhunsammalet |
| --- | --- |
 Korpikarhunsammal (Polytrichum commune)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Polytrichopsida  Ochyra, Zarnowiec & Bednarek-Ochyra
Katso myös
   Karhunsammalet (luokka) Wikispeciesissä   Karhunsammalet (luokka) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karhunsammalten luokka (Polytrichopsida) on yksi neljästä lehtisammalten kaareen kuuluvasta luokasta. Karhunsammalten luokassa on vain yksi lahko, karhunsammalten lahko (Polytrichales), sen jälkeen kun lahosammalten lahko (Tetraphidales) on siirretty aitosammalten luokkaan. Karhunsammalten lahko sisältää vain yhden heimon (Polytrichaceae).
Karfí

| Karfí> Καρφί |
| --- | --- |
 Karfín (vasemmalla) ja Mikrí Kopránan huiput.
Sijainti
 Karfí
Koordinaatit:  35°13′3″N, 25°28′14″E
Valtio:   Kreikka
Paikkakunta:  Oropédio Lasithíou, Lasíthi, Kreeta
Historia
Tyyppi:  asutus
Kulttuuri:  minolainen kulttuuri
Korkeus:  1 100 m
Aiheesta muualla
  Karfí Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karfí (kreik. Καρφί; myös Karphi) on vuorenhuippu ja minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Díktivuorilla Lasíthin ylätasangon pohjoispuolella noin 1 100 metrin korkeudessa. Asutus käsitti Karfín ja Mikrí Kopránan vuorenhuippujen välisen tasaisemman alueen. Paikan nykyaikainen nimi on peräisin vuorenhuipusta. Asutuksen minolaisaikaista nimeä ei tunneta.
Karfín minolaisen asutuksen raunioita.
Keskiminolaisella kaudella (n. 2000–1600 eaa.) paikalla oli todennäköisesti vuorenhuippupyhäkkö. Myöhäisminolaisella kaudella (LM IIIC, noin 1190–1170 eaa.) paikalle syntyi asutus, joka toimi turvapaikkana alemmista minolaisasutuksista muuttaneille. Tutkijoiden mukaan Karfín asukasluku on ollut suurimmillaan noin 3 500.
Asutus säilyi käytössä aliminolaiselle kaudelle (n. 1100–950 eaa.), jolloin sen asukkaat olivat viimeisiä minolaisia, niin kutsuttuja eteokreettejä. Tämän jälkeen se hylättiin vähitellen. Paikalta on löytynyt suhteellisen vähän muinaisesineitä, koska asutus ei monien muiden minolaisten asutusten tavoin tuhoutunut äkkiä, vaan ihmiset veivät esineet mukanaan kun paikka hylättiin.
Asutuksesta on tunnistettu useita pyhäkköjä. Yksi merkittävimmistä esinelöydöistä on jumalatarhahmo, jonka kädet on nostettu ylös rukous- tai siunausasentoon. Asutuksen ympäriltä on löydetty hauta-alueita ja useita pieniä tholos-hautoja.
Alueen kaivaukset suoritti John Pendlebury vuosina 1937–1939. Paikan arkeologisen merkittävyyden oli ymmärtänyt jo Arthur Evans.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karfí Wikimedia Commonsissa
Karijärven valuma-alue

Karijärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.94) on Mäntyharjun reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 339,43 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 21,39 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Niskajärven luusua, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Vuohijärven alueelle (14.91).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta :
Niskajärven lähialue (14.941)
Huhdasjärven alue (14.942)
Karijärven alue (14.943)
Johdasjärven valuma-alue (14.944)
Rautjoen valuma-alue (14.945)
Rihunlammen valuma-alue (14.946)
Vääräjärven–Kelesjärven valuma-alue (14.947)
Maajärven valuma-alue (14.948)