stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ifakara

| Ifakara |
| --- | --- |

 Ifakara
 Koordinaatit: 08°06′S, 36°41′E 
Valtio:   Tansania
Alue:  Morogoron alue
Piirikunta:  Kilomberon piirikunta
Väkiluku (2002)  (väestönlaskentaan perustuva arvio):  41 606
Aikavyöhyke:  UTC+3
 
 www.morogoro.go.tz 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ifakara on kaupunki Tansaniassa. Vuonna 2002 siellä arvellaan olleen väestönlaskennan perusteella 41 606 asukasta. Ifakara kuuluu Morogoron alueeseen ja on Kilomberon piirikunnan hallinnollinen keskus.
Kaupunki sijaitsee eteläisessä Keski-Tansaniassa, Kilomberon laakson reunamilla, lähellä Tansanian-Sambian junarataa. Alue on soista, tulvivan Kilomberojoen vuoksi.
Ifakarassa sijaitsee kolme valtakunnallisesti merkittävää terveydenhuollon keskusta: Ifakara Health Institute, joka on tunnettu kansainvälisesti muun muassa malariatutkimuksestaan, St. Francis Designated Referral Hospital sekä Tanzanian Training Center for International Health (TTCIH).
Ifakaran rautatieasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ifakara Wikimedia Commonsissa
Hyde Park Cornerin metroasema

Hyde Park Corner on Lontoon metron Piccadilly-linjan asema Knightsbridgen ja Green Parkin asemien välissä. Se sijaitsee Hyde Park Cornerin risteyksessä Hyde Parkin ja Green Parkin kuninkaallisten puistojen rajalla, lähellä Wellington Archia ja Apsley Housea. Se on yksi harvoja Lontoon keskustan metroasemia, jonka seiniä peittävät vielä alkuperäiset koristelaatat.
Alkuperäisiä koristelaattoja aseman seinällä.
Alkuperäinen metroasema avattiin 15. joulukuuta 1906 osana Great Northern, Piccadilly & Brompton Railwayn uutta linjaa (nykyinen Piccadilly-linja), joka ulottui aluksi Finsbury Parkista Hammersmithiin. Asema rakennettiin uudelleen 1930-luvulla, jolloin siihen alun perin kuulunut Leslie Greenin suunnittelema rakennus jäi pois käytöstä. Nykyään aseman kaikki osat ovat maan alla.
Hulinaa

| Hulinaa Sensuuri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : MSL-Studio, kesäkuu 1979
 Julkaistu: elokuu 1979
 Tuottaja(t): Pantse Syrjä
 Tyylilaji: uusi aalto
 Levy-yhtiö: Poko Records, PÄLP 7
Sensuurin muut julkaisut
|   | Hulinaa 1979 | Hellää terroria korville 1996 |
Hulinaa oli Sensuurin ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt studioalbumi. Se äänitettiin Mika Sundqvistin MSL-studiolla kesäkuussa 1979 Sundqvistin toimiessa äänittäjänä. Levyn tuottajana toimi Eppu Normaali -yhtyeen Pantse Syrjä. Albumi sisältyy kokonaisuudessaan vuonna 2009 julkaistulle kokoelma-CD:lle Enemmän kuin koko tuotanto.
Kappaleet

A-puoli
Termiitti – 1.30
Mikä on muotii – 2.02
Ydinvoimaa – 2.13
Tulevaisuus on sensuroitu – 1.56
Raskas rock – 3.10
Fiilis puuttuu – 2.47
B-puoli
682226 – 2.12
Kirjoitan seinään – 1.32
Rock politiikkaa vastaan – 1.29
Idiootti – 2.48
Maksat sen vielä – 2.56
Hulinaa – 2.26
Kokoonpano

Pepe Lempinen – laulu, kitara
Costello Hautamäki – kitara
Jaska Oinonen – basso
Pasi Pakarinen – rummut
Presidentti Tarja Halosen muotokuva

| Presidentti Tarja Halosen muotokuva |
| --- | --- |

Nimi:  Presidentti Tarja Halosen muotokuva
Tekijä:  Rafael Wardi
Valmistumisvuosi:  2002
Taiteenlaji:  muotokuva
Nykyinen omistaja:  Suomen valtio
Sijainti:  Valtioneuvoston linna, Helsinki
Presidentti Tarja Halosen muotokuva on taiteilija Rafael Wardin maalaama presidentti Tarja Halosen virallinen muotokuva. Hän teki maalauksen valtioneuvoston kanslian tilauksesta ja se paljastettiin Valtioneuvoston linnassa 8. marraskuuta 2002. Muotokuva on yksi Wardin pitkän uran merkittävimmistä teoksista ja hänen tunnetuin maalauksensa. Sen ansiosta Wardi nousi myös suuren yleisön tietoisuuteen, vaikka hänellä olikin takanaan kuvataiteilijana jo yli 50 vuoden ura.
Teos kuuluu Suomen tasavallan presidenttien muotokuvagalleriaan, joka sijaitsee Valtioneuvoston linnassa tasavallan presidentin esittelysalissa ja sen eteishuoneessa. Halosen muotokuva oli käytännön mukaisesti hänen virkakautensa ajan esittelysalin päätyseinällä, josta se siirrettiin eteishuoneeseen presidentti Martti Ahtisaaren kuvan viereen. Muiden presidenttien muotokuvat ovat esittelysalin seinillä, jossa ei kuitenkaan ole tilaa kaikille maalauksille. Teokset eivät ole normaalisti yleisön nähtävissä.
Kolorismia edustava presidentti Halosen muotokuva poikkeaa tyyliltään merkittävästi aikaisempien presidenttien muotokuvista. Värikäs teos ei ollut totutulla tavalla esittävä, jonka vuoksi se herätti runsaasti keskustelua. Siitä tuli heti paljastamisensa jälkeen Suomen kiistellyin taideteos ja yksi maan kuumimmista puheenaiheista, josta käytiin runsasta kansalaiskeskustelua muun muassa lehtien mielipidepalstoilla. Syntyneen kohun vuoksi se asetettiin kolmeksi viikoksi yleisön nähtäville Ateneumiin tammikuussa 2003.
Maalaus

Wardin kuvaama Halonen istuu Kultarannan puutarhassa punertavan auringon paistaessa hänen kasvoilleen. Hänen edessään kahvipöydällä on kaksi termoskannua ja leivos. Maalauksen ylälaidassa näkyy työtään tekevä puutarhuri, jonka takana on hahmotelma Kultarannan puutarhassa olevasta Felix Nylundin veistoksesta Herääminen vesialtaineen. Toisessa ylälaidassa on portaiden päässä lepäävä sydän. Lisäksi maalauksen yläosassa on havaittavissa presidentti Halosen kissat Miska ja Rontti läpikuultavina hahmoina.
Muotokuva on paperille tehty pastellimaalaus, joka on päällystetty kiiltämättömällä erikoislasilla. Värikäs muotokuva päätti Wardin synkän kauden, joka oli jatkunut hänen puolisonsa sairastumisesta ja kuolemasta saakka. Sen päävärinä on Wardin tuotannolle tyypillinen keltainen, jonka hän sävytti esittelysalin keltaisiin seiniin. Wardin muotokuville tyypilliseen tapaan myös Halosen näköisyys on vain viitteellistä. Wardin mukaan presidentti pitää tunnistaa maalauksesta, mutta näköisyys on myös tunnetta ja aavistusta. Vuonna 2018 Demokraatti-lehdelle antamassaan 90-vuotishaastattelussa Wardi kertoi valokuvamaisuuden sijasta halunneensa tehdä vain ihmisen.
Toteutus

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Yhdennäköisyys on vain tunne ja aavistus. En maalannut häntä ainoastaan presidenttinä, vaan värien presidenttinä, sellaisena, kuin minä hänet näen. | ” |
– Rafael Wardi muotokuvan paljastustilaisuudessa.[lähde? ]
Rafael Wardi palkattiin muotokuvan toteuttajaksi keväällä 2002, ja maalaus oli valmis seuraavana syksynä. Presidentti Halonen valitsi hänet tehtävään itse, koska tunsi taiteilijan tyylin entuudestaan ja tiesi, millainen teos oli odotettavissa. Halonen on kertonut tuntemiensa taiteilijoiden sanoneen, että mikäli hän saisi Wardin suostumaan tehtävään, voisi sillä olla uudistava vaikutus koko suomalaiseen muotokuvamaalaukseen. Wardi kertoi pohtineensa, ottaako työtä lainkaan vastaan, mutta päätti lopulta suostua ja maalata Halosen näköisen ”komean naismatriarkan”.
Wardi aloitti teoksen suunnittelun Helsingin Kaapelitehtaalla sijaitsevassa ateljeessaan ja teki varsinainen maalaustyön juhannuksesta 2002 lähtien tasavallan presidentin kesäasunnolla Naantalin Kultarannassa. Ajatus teoksen maalaamisesta kesäasunnolla oli Halosen idea. Wardi vietti paikassa lähes koko kesän tarkkaillen ensimmäiset viikot Halosta ja Kultarannan värimaailmaa, minkä jälkeen hän toteutti saamaansa näkemystä loppukesän ajan. Wardi oli keväällä käynyt katsomassa maalauksen sijoituspaikkaa valtioneuvoston linnassa ja löytänyt sitä vastaavan puolipyöreän tilan Kultarannan terassilta. Valtioneuvoston sovitettua taulua paikalleen hän viimeisteli muotokuvaa syyskuussa presidentin virka-asunnolla Mäntyniemessä ja vielä myöhemmin syksyllä ateljeessaan. Saatuaan maalauksen valmiiksi Wardi toimitti sen Ateneumiin kehystettäväksi. Teoksen hinta oli 30 000 euroa.
Kesän aikana Wardi teki myös muita pastellitöitä Kultarannan puutarhasta, rakennuksista ja ihmisistä. Lisäksi Wardi oli Halosen vieraana Kultarannassa myös kahtena seuraavana kesänä jatkamassa työskentelyään.
Vastaanotto

Presidentti Halonen oli itse tyytyväinen teokseen, mutta arvioi jo paljastamistilaisuudessa, että se tulee aiheuttamaan paljon keskustelua. Halonen piti teosta muotokuvan ja tavallisen maalauksen välimuotona. Hän uskoi sen myös kertovan yhteiskunnan muutoksesta. Seuran haastattelussa Halonen kehotti katsomaan teosta kauempaa, jolloin sen huomaa olevan riittävän näköinen ja myös hänen oloisensa. Halosen mukaan se kuvasi ulkomuodon sijaan enemmän hänen persoonallisuuttaan.
Paljastustilaisuudessa olleiden ministerien kerrottiin hämmästelleen teosta. Maalausta kommentoinut pääministeri Paavo Lipponen oli päässyt tutustumaan maalaukseen jo etukäteen. Hän totesi sen tuovan Halosen persoonan ja voiman esiin mytologisella tavalla. Halosen puolison Pentti Arajärven mukaan teos on mallinsa näköinen ja heijastaa hänen persoonaansa. Myös hän piti sitä poikkeavana, mutta aikaansa kuvastavana.
Helsingin Sanomiin kirjoittanut kuvataidekriitikko Marja-Terttu Kivirinta kertoi ensivaikutelmansa olleen hämmentynyt, mutta luonnehti teosta ”taiteelliseksi riemuvoitoksi”. Hänen mukaansa kyse on virallisen muotokuvan sijasta taiteilijan vapaasti toteuttamasta taideteoksesta. Myös kuvataiteilija Jan-Erik Anderssonin mukaan Wardin maalaus on pelkän muotokuvan sijasta ennen kaikkea taideteos. Sen sijaan Aamulehden mukaan teos muistutti lähinnä ”uusia perunoita”. Muotokuvaa kulttuurilehti Kaltiolle arvioineiden taidehistorioitsijoiden Elina Heikan ja Riitta Ojanperän tulkinnan mukaan Halosen ”lomakuva” saattoi olla taiteilijan ja presidentin tökkäisy sijoituspaikkaan liittyvän vallan symboliikan ”pönötykselle”, jonka Halonen muutoinkin haastoi kansanomaisella julkisuuskuvallaan.
Teoksen ollessa esillä Ateneumissa tuli vieraskirjaan runsaasti yleisön mielipiteitä. Kuvan yleisen ilmeen ohella kommenteissa pohdittiin erityisesti pöydällä näkyvien termoskannujen sisältöä. Maalauksesta nousseen kohun johdosta Seura järjesti lukijoilleen muotokuvakilpailun, ja ITE-taiteilija Timo Ilmari teki oman versionsa, jota hän yritti saada näytteille Ateneumiin Wardin maalauksen viereen. Lopulta hänen muotokuvansa päätyi esille Helsingin keskustassa sijaitsevan hampurilaisravintolan ikkunaan.
Näyttelyt

Tammikuussa 2003 maalaus oli esillä Ateneumissa, jossa sitä kävi kolmen viikon aikana katsomassa yli 38 000 ihmistä. Syksyllä 2008 ja keväällä 2009 muotokuva oli esillä Wardin 80-vuotisjuhlanäyttelyssä Didrichsenin taidemuseossa, ja vuonna 2014 taulu oli uudelleen nähtävillä Ateneumissa osana Wardin omaa näyttelyä. Syksyllä 2017 teos oli esillä Sinebrychoffin taidemuseon muotokuvanäyttelyssä.
Muuta

Kiasman ystävät -yhdistys palkitsi Halosen vuoden 2002 nykytaiteen ystävänä. Palkinnon myöntämiseen vaikutti erityisesti, että hän oli valinnut muotokuvansa toteuttajaksi Rafael Wardin.
Huhtikuussa 2003 presidentinlinnassa paljastettiin Halosen puolison Pentti Arajärven muotokuva, jonka on maalannut Artti Pohjanheimo. Perinteisempi maalaus ei herättänyt vastaavaa keskustelua, vaikka siinä Arajärvellä oli muumihahmoin koristeltu solmio. Presidentinlinnassa on myös kaikkien muiden tasavallan presidenttien puolisoiden muotokuvat. Halosen virallisen muotokuvaveistoksen teki kuvanveistäjä Taisto Rauta. Pronssinen patsas paljastettiin maaliskuussa 2004.
Implisiittinen

Implisiittinen (lat. implicare 'käsittää') tarkoittaa johonkin sisältyvää tai siitä pääteltävissä olevaa, toisin sanoen julkilausumatonta mutta asiayhteydestä pääteltävissä olevaa asiaa. Esimerkiksi kirjoittamaton sääntö tai hiljainen sopimus on niin sanottu implisiittinen sopimus.
Implisiittisen vastakohta on eksplisiittinen. Implisiittisestä voidaan johtaa sana implisoida eli implikoida.
Esimerkiksi itävaltalais-englantilaisen filosofin Ludwig Wittgensteinin voidaan katsoa implisiittisesti kritisoineen varhaiskautensa Tractatus logico-philosophicus -teoksen teoriaa asiasta, jota ei voida sanoin ilmaista.
Huldi Torckell

Huldi Maria Torckell (22. huhtikuuta 1871 Sund – 31. lokakuuta 1942 Hyvinkää) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut opettaja ja kirjailija.
Torckell valmistui kansakoulunopettajaksi Tammisaaren opettajaseminaarista 1900. Opettajan työn ohella hän toimi myös Suomen ruotsalaisen raittiusliiton (Finlands Svenska Nykterhetsförbund) esitelmöitsijänä ja vuodesta 1927 lastenlehti Eosin toimittajana.
Toimittaja ja kirjailija Olga Torckell oli Huldi Torckellin sisar.
Teoksia

När far kom hem : af ....i......ll.     Författare, Hyvinge 1899
Glädjens barn : ritat och berättat av Nea.     F. Tilgmann, Helsingfors 1919 (suomeksi nimellä Ilon lapsia, piirtänyt ja kirjoittanut Nea.  F. Tilgmann, Helsinki 1919)
Ett offer och andra berättelser.    Finlands Svenska Nykterhetsförbunds Expedition, Kronoby 1906, 2. uppl. Fram, Vasa 1923
En liten kämpe. Dialoger / FSN : Första serien VII.     Finlands Svenska Nykterhetsförbund, Helsingfors 1914
Människor och tomtar : programblad för Hoppets här : Saml. 1-3.     Fram, Vasa 1920–1921
Råd och anvisningar för Hoppets härs avdelningar.    Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1921
En farlig fiende.    Fram, Vasa 1922
Per Wieselgren.    Fram, Vasa 1922
Skydda barnen! : några ord till landets lärare.     Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1924
En djurätande växt. Ströskrifter för Hoppets här 1.      Vasa 1925
På den nyupptäckta ön. Ströskrifter för Hoppets här 3.      Vasa 1925
Vid skiljovägen. Ströskrifter för Hoppets här 4.      Vasa 1925
Eriks sparbanksbok.     Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1926
En levande maskin.    Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1926
För och emot : samspråk av H.T..        Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1927
De oövervinneliga 1-3.      Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1933
Prinsessan Kunigundas hjärta : sagospel.     Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1935
En farlig fiende. F.S.N:s tävlingsskrift 1937.     Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1937
Programhäfte för Hoppets här.       Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1938
Vad som hände i Trolleby skola. F.S.N:s tävlingsskrift 1938.     Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1938
Programskrift för Hoppets här N:o 10.      Finlands svenska nykterhetsförbund, Vasa 1939
Käännöksiä

Antti J. Pietilä : En god människa, översättning från finska av Huldi Torckell.      Fram, Vasa 1920
Huohotin

Kuva  Ford Taunuksen V4-moottorista Saab 96:ssa. Moottorin huohotin on ympyröity punaisella.
Huohotin on nelitahtisissa polttomoottoreissa käytettävä paineentasausputki, joka tasoittaa kampikammion paineet. Paineiden tasaaminen on tarpeen, koska parhaatkaan polttomoottorin sylinterit eivät voi olla täysin tiiviit. Moottorin käyntilämpötilan nousu nimittäin aiheuttaa lämpölaajenemista liikkuvissa osissa ja edelleen kiinnileikkaantumisvaaran. Siksi palamiskaasujen täytyy päästä myös männänrenkaiden ohi moottorin kampikammioon. Jos näitä kaasuja ei päästettäisi pois, kehittyisi kampikammioon ylipaine. Tästä seurauksena olisi öljytiivisteiden pettäminen ja voiteluöljyn valuminen maahan, sekä pahimmassa tapauksessa moottorin vaurioituminen öljyn loppuessa.
Toiminta

Nykyaikaiset päästömääräykset eivät enää hyväksy ohivuotokaasujen päästämistä ulkoilmaan niiden sisältämän öljyhöyryn, palamattoman polttoaineen ja käsittelemättömien palamiskaasujen myrkyllisyyden takia. Tästä syystä huohotin yhdistetään ottomoottoreissa yleensä sekä moottorin imuputkistoon "imusarjaan" että moottorin ilmansuodattimen koteloon. Imusarjaan johtavaan letkuun laitetaan yleensä venttiili rajoittamaan moottorin ilmansaantia tätä kautta. Ilmansuodattimen koteloon huohotin yhdistetään, koska täyskaasulla imusarjaan ei välttämättä muodostu riittävää alipainetta jotta ohivuotokaasut imeytyisivät moottoriin. Sen sijaan ilmansuodattimesta ne pääsevät imeytymään. Dieselmoottoreissa huohotin on yleensä yhdistetty vain imusarjaan. Kaasuläpällä kuristetuissa dieselmoottoreissa sen sijaan käytetään usein samaa menettelyä kuin ottomoottoreissakin.
Implisiittinen persoonallisuusteoria

Implisiittinen persoonallisuusteoria on sosiaalipsykologiassa käytetty termi, joka viittaa luonteenpiirteiden niputtamiseen.[lähde? ] Teoria kuvaa tilannetta, jossa luodaan yksittäisiin  luonteenpiirteisiin perustuvia piilo-oletuksia muista ihmisistä.
Implisiittinen persoonallisuusteoria on henkilökohtainen: jokainen määrittelee itse, mitkä piirteet esiintyvät yhdessä, mitkä ovat toistensa vastakohtia ja mitkä toisistaan riippumattomia. Esimerkiksi jos yksilö pitää puheliaisuutta negatiivisena piirteenä, voi hän pitää puheliasta ihmistä myös itsekkäänä ja töykeänä. Jos puheliaisuutta pidetään positiivisena piirteenä, voidaan siihen liittää esimerkiksi aktiivisuus ja osallistuminen.
Yksilön tekemät yhdistelmät riippuvat esimerkiksi yksilön omista piirteistä, vallitsevasta kulttuurista ja normeista.
Implisiittinen persoonallisuusteoria liittyy läheisesti haloefektiin ja stigma-ilmiöön.
Ida Godenhjelm

Lehtorin rouva, opettaja Ida Godenhjelm
Ida Gustava Godenhjelm (o.s. Lindroos; 1. heinäkuuta 1837 Helsinki – 26. kesäkuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen opettaja.
Godenhjelmin vanhemmat olivat tullipäällysmies Abraham Lindroos ja Gustafva Laurén. Hän kävi Helsingissä yksityistä tyttöoppilaitosta. Häntä ei voitu ottaa Helsingin ruotsalaiseen tyttökouluun, koska hänellä ei ollut säätyläistaustaa. Hän opiskeli myös itsekseen, valmistuen opettajaksi ja työskennellen Aurora Karamzinin ylläpitämässä lastenkodissa.  Karamzin kustansi hänelle opintomatkan Saksaan 1861–1862. Sieltä palattuaan hän perusti lastentarhan ja pienten lasten koulun Friedrich Fröbelin järjestelmän mukaisesti.
Vuonna 1867 hän meni naimisiin Bernhard Fredrik Godenhjelmin kanssa, omaksui suomalaiskansallisia ajatuksia ja suomen kielen sekä perusti miehensä kanssa Helsinkiin ensimmäisen suomenkielisen tyttökoulun 1869. Siihen liitettiin vuonna 1881 Suomalainen jatko-opisto ja toimi siellä vuoteen 1905. Godenhjelm toimi opettajana ja opettajaharjoittelijoiden ohjaajana näissä oppilaitoksissa. Hän toimitti sisarensa Minnan kanssa, joka oli Julius Krohnin toinen puoliso, vuodesta 1873 vuoteen 1880 saakka suosittua Pääskynen-nimistä lastenlehteä.
Imploosio

Räjähdyksessä (yllä) voiman suunta on säteittäisesti ulospäin alkupisteestä. Imploosiossa (alla) kappale luhistuu itseensä (yleensä ulkopuolisen voiman vaikutuksesta).
Imploosio (engl. implosion) on mekaaninen prosessi, jossa kappale tai esine tuhoutuu äkillisesti sisäänpäin romahtamalla eli luhistumalla itseensä. Toisin kuin räjähdys (engl. explosion), joka laajentaa tilavuutta, imploosio pienentää tilavuutta ja keskittää ainetta ja energiaa.
Imploosioon perustuvaa tekniikkaa käytetään muun muassa ydinaseissa. Esimerkiksi plutoniumin isotooppi Pu-239 on vaikeammin sytytettävää kun korkeasti rikastettu uraani, ja sen takia Pu-239 perustuvissa ydinpommeissa käytetään imploosiotekniikkaa, jossa ontto plutoniumpallo kutistetaan räjähdyksellä niin pieneksi ja tiheäksi, että kriittinen massa ylittyy, mikä käynnistää ydinräjähdyksen. Imploosiomenetelmässä kappaleen on oltava alle millimetrin tarkkuudella tarkalleen pallon muotoinen, jotta räjähdyksestä aiheutuva shokkiaalto, jolla plutoniumpallo saadaan kutistettua, on tarkalleen oikean muotoinen, ja sen takia räjähde on sytytettävä samanaikaisesti useista kohdista. Vaikka tekniikka on periaatteessa yksinkertainen teoriassa, sen käytännön toteutus on vaikeaa. Sillä saadaan kuitenkin aikaan pienempiä pommeja, joihin riittää pienimmillään 10 kilogrammaa plutoniumia, kun taas uraanipommiin tarvitaan moninkertainen määrä.
Muita esimerkkejä imploosiosta ovat muun muassa sukellusveneen äkillinen luhistuminen ulkopuolelta ympäröivän veden hydrostaattisen paineen vaikutuksesta ja massiivisen tähden luhistuminen sen oman painovoiman vaikutuksesta, johtaen supernovien, neutronitähtien ja mustien aukkojen syntyyn.
Ida Haapala

Ida Haapala (s. 2001) on suomalainen suunnistaja. Hän edustaa seuratasolla Kalevan Rastia.
Suunnistuksen nuorten MM-kilpailuissa Haapala voitti vuonna 2019 pitkän matkan kilpailun. Nuorten EM-kilpailuissa hän saavutti vuonna 2018 kultaa pitkällä matkalla ja vuonna 2017 pronssia sprintissä. SM-tasolla Haapala on voittanut nuorten sarjoissa useita kertoja kultaa, pronssia ja hopeaa.
Aikuisten arvokilpailuissa Haapalan paras henkilökohtainen suoritus on 16. sija vuoden 2022 EM-kilpailuiden pitkällä matkalla sekä 9. sija vuoden 2021 maailmancupin Ruotsin osakilpailuissa pitkällä matkalla. Lisäksi vuoden 2022 EM-kilpailuiden viestissä hän juoksi avausosuuden viidenneksi sijoittuneessa Suomen naisten kakkosjoukkueessa.
Suunnistuksen lisäksi Haapala on kilpaillut maastohiihdossa.
Henry Lee Lucas

Henry Lee Lucas (23. elokuuta 1936 – 12. maaliskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja, joka väitti murhanneensa jopa 600 ihmistä vuosina 1975–1983. Hänen kuitenkin todettiin murhanneen ainakin 175 ihmistä kahdeksan vuoden aikana. Hänellä oli suhde ja hän myös murhasi ihmisiä Ottis Toole -nimisen rikollisen kanssa.
Teini-ikäisenä hän alkoi tappaa eläimiä ja sekaantua niihin.
Kun Lucas pidätettiin Texasissa, viranomaiset päättivät satojen murhien tutkinnan hänen tunnustustensa perusteella. Lucas tuomittiin 11 ihmisen murhasta, ja yhdestä niistä hän sai kuolemantuomion.
Kuolemantuomio muutettiin elinkautiseksi vuonna 1998 sen jälkeen, kun sanomalehti oli selvittänyt kuinka epätodennäköistä Lucasin tunnustusten todenmukaisuus oli ja Texasin oikeuskanslerin tutkimus tuli siihen tulokseen, että tämä oli tunnustanut valheellisesti.
Lucas kuoli vankilassa 12. maaliskuuta 2001.
Aiheesta muualla

The Productive Power of Confessions of Cruelty
Heart (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Heart voi viitata ainakin seuraaviin:
Musiikki

Heart, yhdysvaltalainen rockyhtye
Heart, Amanda Learin albumi
Heart, Elisan albumi
Heart, Heartin albumi
Heart, L'Arc-en-Cielin albumi
Heart, Starsin albumi
Heart, Yuna Iton albumi
The Heart, Jimmy Gneccon albumi
"Heart", Do As Infinityn kappale
"Heart", Pet Shop Boysin kappale
"Heart", kappale Petula Clarkin albumilta I Know A Place
"Heart", kappale Ai Ōtsukalta
"Heart", kappale Booth and the Bad Angelilta
"Heart", kappale Rockpilelta
"Heart", kappale Britney Spearsilta
"(You Gotta Have) Heart", kappale musikaalikomediasta Damn Yankees
Kirjallisuus

Heart, Edmondo De Amicisin lastenkirja
Urheilu

Heart of Midlothian FC, skotlantilainen jalkapalloseura
Melbourne Heart FC, australialainen jalkapallojoukkue
Ihmiset

Brennan Heart (s. 1982), alankomaalainen DJ ja Hardstylen tuottaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Heart”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Henry Leach

| Henry Leach> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. marraskuuta 1923 Devon, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 26. huhtikuuta 2011
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Yhdistynyt kuningaskunta
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota Falklandin sota
Sotilasarvo:  laivastoamiraali
Joukko-osasto:  Kuninkaallinen laivasto
Henry Leach (18. marraskuuta 1923 – 26. huhtikuuta 2011) oli brittiläinen amiraali. Hän tuli tunnetuksi esimerkiksi hänen taivuteltuaan Margaret Thatcherin lähettämään laivasto-osasto Falklandinsaarille Falklandin sodan sytyttyä.