stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shinee
Historia > 2010: Lucifer ja ensimmäinen Aasian-kiertue

SM Entertainment julkaisi yhtyeen seuraavan musiikkivideon teaserin 14. heinäkuuta 2010. Shineen comeback-esiintymisen oli tarkoitus olla KBS Music Bank -ohjelmassa 16. heinäkuuta, mutta koska Minho oli loukannut nilkkansa Dream Team -sarjan kuvauksissa vain vähän aiemmin, comeback siirrettiin 23. päivään.
Shineen toinen kokopitkä levy Lucifer julkaistiin 19. heinäkuuta 2010. Samana päivänä julkaistiin myös ensimmäinen single Lucifer. Muutamien tuntien kuluessa julkaisusta levy oli noussut useiden korealaisten levy- ja latauslistojen kärkeen.
Bändin comeback-esiintyminen oli 23. heinäkuuta 2010 KBS:n Music Bank –ohjelmassa. Levystä julkaistiin 4. lokakuuta 2010 repackage-versio nimeltä Hello, joka sisälsi kolme uutta kappaletta.
Uuden levyn promotoimisen ohella Shinee osallistui myös SMTown Live '10 World Tour -kiertueelle, joka vei bändin mm. Los Angelesiin ja Shanghaihin.
Shineen ensimmäinen oma kiertue Shinee World lähti liikkeelle Yoyogi National Gymnasiumista Tokiosta, jossa oli yleisöä 24 000 henkeä. Yhtye ilmoitti myös julkaisevansa ensimmäisen japaninkielisen levynsä vuonna 2011 EMI Music Japan -levymerkin alaisuudessa.
Historia > 2011: Debyytti Japanissa ja The First

Shinee ilmoitti Soulin Shinee World –kiertueen yhteydessä pidetyssä lehdistötilaisuudessa debytoivansa Japanissa maaliskuussa 2011. Kiertue jatkui ensin kuitenkin Taipeihin, Nanjingiin, Singaporeen, Nagoyaan ja Osakaan. Bändi osallistui myös SMTown Live '10 World Tour –maailmankiertueelle, johon kuului kaksi konserttia Pariisissa, kolme konserttia Tokiossa sekä yksi konsertti New Yorkissa.
EMI Music Japan julkisti 16. toukokuuta 2011 teaserin yhtyeen ensimmäisestä singlestä, joka oli japaninkielinen remake-versio yhtyeen kappaleesta Replay. Single julkaistiin Japanissa 22. kesäkuuta 2011 ja sitä myytiin yli 91 000 kappaletta ensimmäisen viikon aikana. Myynti ylitti myöhemmin myös kultalevyyn oikeuttavan 100 000 kappaleen rajan.
Elokuun 8. päivä EMI Music Japan julkaisi yhtyeen toisen japaninkielisen singlen Julietten musiikkivideon YouTube-kanavallaan. Single julkaistiin Japanissa 28. elokuuta 2011. Yhtyeen kolmas japaninkielinen remake oli Lucifer, joka julkaistiin 12. lokakuuta 2011. Samalla Shinee on 44 vuoteen ensimmäinen ulkomainen artisti, jonka kolme peräkkäistä singleä (Replay, Juliette, Lucifer) ovat nousseet Oriconin top 3 -listalle.
EMI Music Japan ilmoitti 17. lokakuuta 2011 Shineen julkaisevan marraskuussa ensimmäisen japaninkielisen studioalbuminsa nimeltä The First. Levy julkaistiin 7. joulukuuta 2011. The First sisältää viisi täysin uutta kappaletta sekä seitsemän japaninkielistä versiota yhtyeen aiemmin julkaistuista kappaleista.
Shinee voitti joulukuussa 2011 myös Tower Records Japanin Artist of the Year -palkinnon k-poppiin keskittyneessä K-Pop Lovers! Awards 2011 –äänestyksessä.
Historia > 2012: Sherlock, Japanin-kiertue ja toinen Aasian-kiertue, Dazzling Girl, 1000-nen, Zutto Soba ni Ite...

Shinee teki comebackin Koreassa neljännellä minialbumillaan Sherlockilla. Levy julkaistiin digitaalisesti 19. maaliskuuta 2012 ja levykaupoissa 21. maaliskuuta.
Shineestä tuli SM Entertainment -levy-yhtiön osakkeenomistajia 26. maaliskuuta. Jokainen jäsen sai 340 osaketta, joiden arvo henkilöä kohden on noin 13 600 dollaria.
Sherlock-single julkaistiin myös Japanissa 16. toukokuuta. Yhtye lähti samoihin aikoihin 20 konsertin pituiselle Japanin-kiertueelle. Kiertue on tähän mennessä menestyksekkäin k-pop -yhtyeen ensimmäinen kiertue Japanissa, ja sen näki 200 000 konserttikävijää.
Shinee julkaisi uuden japaninkielisen kappaleen Dazzling Girlin 10. lokakuuta 2012. Singleä ostettiin 97 111 kappaletta ensimmäisellä viikolla.
Yhtye jatkoi japaninkielisiä julkaisujaan joulukuun 12. päivä singlellä 1000-nen, Zutto Soba ni Ite.... Samaan aikaan julkaistiin myös Japanissa kuvattu Shinee World 2012 -konsertti-dvd.
Shinee voitti 30. marraskuuta pidetyssä 2012 Mnet Asian Music Awards -gaalassa parhaan tanssiesityksen palkinnon Best Dance Performance - Male Group musiikkivideostaan Sherlock (Clue + Note).
Historia > 2013: The Misconceptions of Us

Shinee voitti The 27th Golden Disk Awardsissa Kuala Lumpurissa Popularity-palkinnon kolmatta kertaa vuosien 2009 ja 2010 jälkeen. Bändi voitti myös toisen BonSang-palkintonsa Sherlock-singlestään.
Helmikuun 1. päivä ilmoitettiin, että Shinee julkaisisi maaliskuussa uuden japaninkielisen singlen nimeltä Fire. MBC -tv-kanava kertoi helmikuussa, että Shinee esiintyy 10. helmikuuta alkavassa omassa ohjelmassaan nimeltä Shinee’s Wonderful Day, jossa yhtyeen jäsenet matkustelevat eri maissa. Onew matkusti kuvauksia varten Thaimaahan, Jonghyun Japaniin, Key ja Minho Britanniaan ja Taemin Sveitsiin.
SM Entertainment ilmoitti helmikuussa Shineen julkaisevan kolmannen levynsä Koreassa helmikuun 19. päivä. Levyn nimikkosingle oli Dream Girl. Levy julkaistaisiin kahdessa erässä. Ensimmäinen osa oli nimeltään Chapter 1. Dream Girl – The Misconceptions of You. Toinen osa on nimeltään Chapter 2. Dream Girl – The Misconceptions of Me ja se julkaistiin 29.huhtikuuta 2013. Albumeista julkaistiin myös kolmas osa, joka sisälti kahden aikaisempien levyjen kaikki kappaleet, sekä lisäksi kaksi uutta kappaletta, Selene 6.23 ja Better Off. Jonghyun kirjoitti molempien kappaleiden sanoitukset.
Yhtye voitti vuoden artistin palkinnon vuoden 2013 Melon Music Awardsissa.
Historia > 2014-2016: Odd, Married to the Music ja 1 of 1

Shinee julkaisi neljännen studioalbuminsa Odd johtavalla singlellä "View" 18. toukokuuta 2015. Albumin repackage-versio Married to the Music julakistiin 3. elokuuta.
Yhtyeen viides koreankielinen studioalbumi 1 of 1 julkaisiin 5. lokakuuta 2016.
Historia > 2017-: Jonghyunin kuolema, The Story of Light, asepalvelukset ja Don't Call Me

Jonghyun kuoli 18. joulukuuta 2017.
Vuonna 2018 Shinee julkaisi The Story of Light -EP-trilogian, joka päättyi kokoelma-albumin The Story of Light Epilogue  julkaisuun 10. syyskuuta 2018.
Onew suoritti asepalveluksensa 10. joulukuuta 2018 ja 8. heinäkuuta 2020 välillä, Key (armeijan bändissä) 4. maaliskuuta 2019 - 24. syyskuuta 2020 ja Minho (merijalkaväessä) 15. huhtikuuta 2019 - 15. marraskuuta 2020.
Shinee julkaisi seitsemännen koreankielisen studioalbuminsa Don't Call Me 22. helmikuuta 2021 ja repackage-albumin Atlantis 12. huhtikuuta.
Taemin aloitti asepalveluksensa armeijan bändissä 31. toukokuuta 2021. 14. tammikuuta 2022 hänen tiedotettiin siirtyvän siviilipalvelukseen pahentuvien ahdistus- ja masennusoireiden, joihin hän on saanut hoitoa jo pidempään, johdosta.
Diskografia > Koreankieliset julkaisut > Studioalbumit

The Shinee World (2008)
Lucifer (2010)
Dream Girl – The Misconceptions of You (2013)
Why So Serious? – The Misconceptions of Me (2013)
Odd (2015)
Married To The Music (2015)
1 of 1 (2016)
Five (2017)
Don't Call Me (2021)
Atlantis (2021)
Diskografia > Koreankieliset julkaisut > EP-levyt

Replay (2008)
Romeo (2009)
2009, Year of Us (2009)
Sherlock (2012)
Everybody (2014)
The Story of Light EP.1 (2018)
The Story of Light EP.2 (2018)
The Story of Light EP.3 (2018)
Diskografia > Koreankieliset julkaisut > Kokoelma-albumit

The Misconceptions of Us (2013)
The Story of Light: Epilogue (2018)
Diskografia > Japaninkieliset julkaisut > Studioalbumit

The First (2011)
Boys Meet U (2013)
I'm Your Boy (2014)
DxDxD (2016)
Five (2017)
Diskografia > Japaninkieliset julkaisut > EP-levyt

Superstar (2021)
Diskografia > Japaninkieliset julkaisut > Kokoelma-albumit

Shinee The Best From Now On (2018)
Diskografia > Live-albumit

The 1st Concert Album "Shinee World" (2012)
The 2nd Concert Album "Shinee World II" (2014)
The 3rd Concert Album "Shinee World III" (2014)
The 4th Concert Album "Shinee World IV" (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shinee Wikimedia Commonsissa
Yhtyeen kotisivut (englanniksi) (koreaksi) (japaniksi) (kiinaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Shinee
Käännös suomeksi
Viro 200

| Viro 200> Eesti 200 |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  3. marraskuuta 2018
Johto:   Lauri Hussar (pj.) 
Ideologia:  talousliberalismi sosiaaliliberalismi
Poliittinen kirjo:  keskusta
Riigikogu:  14 / 101
Euroopan parlamentti:  0 / 7
Kotisivu:  eesti200.ee
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viro 200 (vir. Eesti 200) on liberaali virolainen puolue, joka perustettiin marraskuussa 2018. Puolueen puheenjohtaja on Lauri Hussar, jota edelsi vuosina 2018–2022 Kristina Kallas.
Riigikogun vaaleissa 2019 Viro 200 ajoi muun muassa yhteisiä kouluja viron- ja venäjänkielisille sekä esitti kansanedustajakausien rajaamista kahteen. Puolueen ehdokaslistalla vaaleissa oli asiantuntijoita yliopistoista, liike-elämästä ja luovilta aloilta. Viro 200:n tavoitteena oli päästä hallitukseen ja vaikuttaa sitä kautta päätöksentekoon, mutta oli kuitenkin epävarmaa ylittäisikö puolue viiden prosentin äänikynnyksen.
Lopulta puolue ei kyennyt ylittämään äänikynnystä Riigikoguun. Tämän jälkeen Viro 200 kuitenkin päätti puolueen osallistuvan saman vuoden europarlamenttivaaleihin sekä aloittavan valmistelun vuoden 2021 paikallisvaaleja varten.
Vuoden 2023 vaaleissa puolue onnistui saamaan 14 paikkaa riigikoguun.
Vaalimenestys

| Vuosi | Edustajia | Kannatus | Kannatus |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | 0 / 101  | 24 448 | 4,4 % |  |  |  |  |
| 2023 | 14 / 101  | 81 332 | 13,3 % |  |  |  |  |
Lähteet: 
| Vuosi | Edustajia | Kannatus | Kannatus |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | 0 / 6  | 10 700 | 3,2 % |  |  |  |  |
Lähteet:
Aiheesta muualla

Viro 200 (viroksi, venäjäksi)
| n k  Viron puolueet |
| --- | --- |
Riigikogu:  Reformipuolue (37)  Konservatiivinen kansanpuolue (17)  Keskustapuolue (16)  Viro 200 (14)  Sosiaalidemokraattinen puolue (9)  Isänmaa (8) 
Euroopan parlamentti:  Reformipuolue (2)  Sosiaalidemokraattinen puolue (2)  Keskustapuolue (1)  Konservatiivinen kansanpuolue (1) 
Muut puolueet:  Vapaapuolue  Vihreät  Itsenäisyyspuolue  Yhdistynyt vasemmistopuolue  Elämänrikkauden puolue 
Historialliset puolueet vuodesta 1988 lähtien:  Kansallinen riippumattomuuden puolue (ERSP)  Kansanliitto  Viron kokoomuspuolue  Konservatiivinen kansanpuolue (1990)  Viron tasavaltalaispuolue  Viron kristillisdemokraattinen puolue (1988)  Viron kristillisdemokraattinen liitto  Kristillisdemokraatit  Kokoomuspuolue Isänmaa  Isänmaaliitto  Res Publica  Tasavaltalaisten ja konservatiivien kansanpuolue  Viron kansanpuolue (1998)  Perustuslakipuolue  Viron liberaalidemokraattinen puolue (ELDP)  Viron maaseudun keskustapuolue (EMKE)  Viron vasemmistopuolue  Venäläinen puolue  Kommunistipuolue  ”Yöpuolue” 
Historialliset puolueet vuosina 1918–1940:  Isänmaan liitto  Maarahva Liit  Kansanpuolue  Vapsit  Kommunistipuolue
Oosinselän tuulivoimapuisto

| Oosinselän tuulivoimapuisto |
| --- | --- |
 Oosinselän tuulivoimapuisto Lattomereltä nähtynä.
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Pori, Eurajoki
Koordinaatit:  61°24′36″N, 21°38′53″E
Rakentaminen alkoi:  2022 
Sähköverkkoon:  2024 
Valmistunut:  2024 
Kustannus:  115 miljoonaa € 
Perustaja:  Tuuliwatti, Pori Energia 
Rakennuttaja:  Gigawatti, Suomen Hyötytuuli 
Omistaja:  Gigawatti, Suomen Hyötytuuli
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  1 
Puistojännite:  33 kV 
Liittymisjännite:  110 kV 
Pinta-ala:  12,8 km² 
Tuulivoimalat:  15 × Vestas V162 (6,2 MW) 
Kapasiteetti:  93 MW  
Vuosituotanto:  250 GWh 
 fiOosinselän tuulivoimapuisto 
Commons:  luokka
Oosinselän tuulivoimapuisto eli myös Oosinselän-Martinpalon-Hangassuon tuulivoimapuisto on Satakunnassa Porin ja Eurajoen rajalla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 15 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 93 megawattia ja vuosituotanto on noin 250 gigawattituntia. Tuulivoimapuiston ovat rakentaneet ja sen omistavat Suomen Hyötytuuli Oy ja Gigawatti Oy yhdessä.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee 10 kilometriä etelään Porin ja Eurajoen välisellä kuntarajalla. Alueen muodostaa pääasiassa metsätalouskäytössä oleva havu- ja sekametsä, jonka maaperä on kivennäismaasta ja pienistä soistuneista alueista. Tuulivoimalaitoksista viisi sijaitsevat Porissa ja kymmenen Eurajoen Luvialla. Tuulipuistoksi kaavoitetun alueen pinta-ala on 12,8 neliökilometriä.
Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa EnVentus-perheen V162-mallia, jonka napakorkeus vaihtelee ollen joko 139,5 metriä tai 143 metriä, tuuliturbiinin halkaisija on 162 metriä, ja jonka kapasiteetti on 6,2 megawattia.
Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa 33 kilovoltin jännitteellä  alueen sisällä sijaitsevalle sähköasemalle. Sieltä tuotettu sähkö johdetaan Hangassuolle, jossa sähkö 110 kilovoltin siirtolinjaa myöten kantaverkkoon Honkaluodossa.
Historiaa > Suunnittelu

Oosinselän tuulivoimapuistoa suunniteltiin jo 2009 Tuuliwatin ja Pori Energian toimesta. Tuulipuiston osallistumis- ja arviointisuunnitelma saatettiin vireille toukokuussa 2011 ja se tarkistettiin huhtikuussa 2012. Aloitusvaiheen viranomaisneuvottelu, jossa käsiteltiin myös YVA:sta ja osayleiskaavan osallistumis- ja arviointisuunnitelmasta saatua palautetta, käytiin helmikuussa 2012. Sen pohjalta laadittiin osayleiskaavaluonnos, joka oli julkisesti nähtävillä osallistumis- ja arviointisuunnitelman kanssa toukokuusta heinäkuuhun vuonna 2012. Tänä aikana pidettiin yleisötilaisuus kesäkuussa Luvian Tasalassa. Seuraavana vuonna oli vuorossa osayleiskaavaehdotus, joka oli nähtävänä ja lausunnoilla kesä-heinäkuussa 2013. Siitä annetut lausunnot ja muistutukset olivat vaativat ja suunnitelmaa muutettiin merkittävästi. Sekä Luvian kunnanhallitus että Porin kaupunginhallitus päättivät marraskuussa 2013, että ehdotus asetetaan uudelleen nähtäväksi, ja että siitä pyydetään vielä tarpeelliset lausunnot. Tämä osayleiskaavaehdotus oli nähtävänä marraskuusta 2013 tammikuuhun 2014. Porin kaupunginvaltuusto hyväksyi osayleiskaavan Porin kaupungin aluetta koskevalta osalta toukokuussa 2014 ja kaava tuli siltä osin lainvoimaiseksi heinäkuussa 2014. Luvian kunta hyväksyi osayleiskaavan omalta osaltaan kesäkuussa 2014. Kunnanvaltuuston päätöksestä valitettiin Turun hallinto-oikeuteen, joka kumosi valitukset syyskuussa 2015 , ja osayleiskaava sai lainvoiman Luvian osalta syyskuussa 2016, kun jatkovalitus Korkeimpaan hallinto-oikeuteen kaatui. Vuoden 2017 alusta Luvia liittyi Eurajoen kuntaan.
Osayleiskaavassa oli Tuuliwatin ja Pori Energian tavoitteena rakentaa enintään 33 tuulivoimalaitosta, joiden kapasiteetti olisi ollut 2,5–3 megawattia ja jossa tuulivoimaloiden tornien napakorkeus olisi ollut 125–145 metriä. Kaavaprosessissa määrää alennettiin 31 voimalaan, jolloin tuulivoimapuiston kapasiteetiksi olisi ollut 77–93 megawattia. Suomen Hyötytuuli Oy osti Pori Energialle kuuluneen 16 tuulivoimalan osuuden hankeoikeuksista marraskuussa 2018. Yhtiö ilmoitti ostohetkellä aikovansa kasvattaa voimalakokoa suunniteltua suuremmaksi. Tuuliwatti jakautui vuonna 2020 kahdeksi tuulivoimaa hyödyntäväksi yhtiöksi: St1 Nordic ja Gigawatti, ja Oosinselän hanke siirtyi tässä yhteydessä Gigawatille. Toukokuussa 2022 solmittiin pohjatöiden rakentajan Infra Buildersin kanssa sopimus rakentaa tiestö, nostokentät, voimaloiden perustukset ja sähkö- ja tietoliikennekaapeloinnit. Töiden alkoivat samana kesänä. Syyskuussa 2022 sovittiin Eltelin kanssa sähköaseman rakentamisesta syksyn 2023 aikana.
Satakunnan ensimmäisessä vaihemaakuntakaavassa Oosinselän alue oli merkitty tuulivoimalle suotuisaksi alueeksi (kohde nro 13). Vuonna 2022 julkaistussa tätä uudemmassa tuulivoimaselvityksessä voimaloiden tornien enimmäiskorkeudeksi tuli lentoalueen takia 145 metriä. Puolustusvoimilla ei ollut tuulipuistosta huomautettavaa, jos niiden pyyhkäisykorkeus alittaa 230 metriä.
Historiaa > Rakentaminen

Huhtikuussa 2023 uutisoitiin hankkeen rakentamisvaiheen alkamisesta. Voimaloiden lukumäärä oli supistunut 15:een, mutta niiden kokoa kasvattamalla tuulivoimapuiston kapasiteetti olisi rakennusluvan mukaisesti 93 megawattia. Tuulipuiston rakentaisi Enersense International Gigawatin toimeksiannosta. Tuulivoimapuiston kenttätyöt alkoivat lokakuussa 2022 räjäytystöillä, kun tienpohjia ja voimalaitospaikkoja alettiin valmistelemaan.
Tuulivoimaloiden osat laivattiin Tanskasta Mäntyluodon satamaan, josta ne kuljetettiin Oosinselälle rekka-autojen erikoiskuljetuksina heinäkuussa 2023 alkaen. Esimerkiksi tuulivoimalan yksi 80 metriä pitkä ja 4,5 metriä leveä siipi painaa 25 tonnia. Voimaloiden tornin, konehuoneiden ja tuuliturbiinien nostamiseen paikalleen tarvittiin korkeita nostureita. Nostotyöt valmistuivat kesän ja alkusyksyn aikana, ja kun sähköasema tuli valmiiksi, alkoi valmistautuminen tuotannon aloittamiseen. Tuotannollinen koekäyttö alkoi tammikuussa 2024.
Tuulivoimapuiston ensimmäinen vaihe valmistui lokakuussa 2024, kun Hyötytuuli Oy:n 15 voimalaa luovutettiin yhtiölle. Rakennusurakka jatkuu viellä Gigawatin 15 tuulivoimalan osalta.
Historiaa > Uutisia

Samalla, kun tuulivoimapuistoa rakennettiin, uutisoitiin tyytymättömyydestä melumittauksien tuloksiin. Mittausasiasta oli tehty kuntalaisaloite Eurajoen kunnassa. Samassa yhteydessä kerrottiin, että tuulivoimapuistolle olisi suunnitteilla kasvattaa tuulivoimaloiden lukumäärä 28:aan.
Samalla, kun tuulivoimaloita pystytettiin ja samalla valmisteltiin tuotantokäyttöön, ilmeni tv-lähetyksissä häiriöitä antennitalouksissa. Tähän ongelmaan luvattiin kuitenkin ratkaisua. Uutisessa kerrottiin myös tuulipuiston välkkeenrajoitusjärjestelmästä ja melumittauksista. Kesäkuussa ilmoitettiin, että Digita tulee asentamaan Preiviikiin täytelähettimen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oosinselän tuulivoimapuisto Wikimedia Commonsissa
Genevad

| Genevad |
| --- | --- |
 Genevad
 Koordinaatit: 56°34′07″N, 13°01′55″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Hallanti
Kunta:  Laholm
Väkiluku (31.12.2023):  684
Genevad on taajama Laholmin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 684 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Genevad Wikimedia Commonsissa
Aveyron

Aveyron (oksitaaniksi Avairon) on Ranskan departementti numero 12, joka on nimetty Aveyronjoen mukaan. Departementti sijaitsee Etelä-Ranskassa Oksitanian  hallintoalueella. Departementti on pinta-alaltaan 8 735 neliökilometriä. Vuonna 2005 siellä oli 263 800 asukasta.
Aveyron'n pääkaupunki on Rodez. Aveyron on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 46 kantoniin ja 304 kuntaan.
Aveyron oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790.
Aveyron'ssa ja sen ympäristössä valmistetaan roquefort-juustoa.
Peräti kymmenen Aveyronin kylää on otettu jäseneksi Ranskan kauneimpien kylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Nämä ovat Belcastel, Brousse-le-Château, Conques, La Couvertoirade, Estaing, Najac, Peyre (Comprégnacin kunnassa), Saint-Côme-d'Olt, Sainte-Eulalie-d'Olt ja Sauveterre-de-Rouergue. Aveyron jakaa tässä ykkössijan Uuden-Akvitanian Dordognen departementin kanssa, josta niin ikään on valittu järjestön jäseniksi kymmenen kylää.
Aiheesta muualla

Aveyron'n departementin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lilla Tjärby

| Lilla Tjärby |
| --- | --- |
 Lilla Tjärby
 Koordinaatit: 56°31′37″N, 13°03′24″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Hallanti
Kunta:  Laholm
Väkiluku (31.12.2023):  1 090
Lilla Tjärby on taajama Laholmin kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 090 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lilla Tjärby Wikimedia Commonsissa
Skottorpin linna

Skottorpin linna.
Skottorpin linna (ruots. Skottorps slott) on linna Laholmin kunnassa, Ruotsin Hallandissa. Se on alun perin valmistunut vuoden 1670 tienoilla, ja sen rakennutti Frans Joel Örnestedt. Tuolloisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Nicodemus Tessin vanhempi. Rakennuksessa kuningas Kaarle XI nai tanskalaisen Ulrika Eleonoran 6. toukokuuta vuonna 1680. Linnan nykyinen ulkoasu on peräisin vuosilta 1816–1828, ja siitä on vastannut arkkitehti Carl Fredrik Sundvall. Vuonna 1986 rakennus pääsi Ruotsin historiallisesti merkittävien rakennusten listalle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Skottorps slott
Slottsguiden (ruotsiksi)
Itävallan sosiaalidemokraattinen puolue

| Itävallan sosiaalidemokraattinen puolue> Sozialdemokratische Partei Österreichs |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1. tammikuuta 1889
Puheenjohtaja:  Pamela Rendi-Wagner
Ideologia:   sosiaalidemokratia 
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Kansallisneuvosto:  40 / 183
Liittoneuvosto:  20 / 61
Euroopan parlamentti:  5 / 18
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan sosialidemokraattinen puolue   – Sosialistinen internationaali   – Progressive Alliance
Kotisivu:  spoe.at
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itävallan sosiaalidemokraattinen puolue (saks. Sozialdemokratische Partei Österreichs, lyh. SPÖ) on yksi Itävallan vanhimpia puolueita, joka on perinteisesti ollut Itävallan kansanpuolueen ohella toinen maan pääpuolueista.
Historia > Puolueen synty

Puolue yhdistyi vuonna 1889 nimellä Sozialdemokratische Arbeiterpartei Österreichs (SDAPÖ) hyväksyttyään Victor Adlerin perusjulistuksen Hainfeldin puoluekokouksessa 30. joulukuuta 1888. Se osallistui toisen internationaalin perustamiseen Pariisissa 1889. Puolue vaati työläisille äänioikeutta ja Itävalta-Unkarin muuttamista demokraattiseksi liittovaltioksi. Äänioikeus saatiin vuoden 1907 yleislakon jälkeen. Tätä ennen sosialistit olivat edustettuina muun muassa Wienin kaupunginvaltuustossa. Vuonna 1911 SDAPÖ:stä tuli jo parlamentin suurin puolue.
Ensimmäisen maailmansodan aikana puolue tuki aluksi sodanjulistusta Serbialle arkkiherttua Frans Ferdinandin murhan jälkeen, mutta alkoi alkuvuodesta 1918 lakkoilla sodan päättämiseksi. Lokakuussa 1918 kokoontui Karl Rennerin johdolla väliaikainen kansalliskokous (Provisorische Nationalversammlung), joka laati maalle tasavaltaisen perustuslain.
Vuoden 1919 vaalien jälkeen, joissa myös naisilla oli äänioikeus, SDAPÖ muodosti suuren koalition toisen ensimmäisen tasavallan suuren puolueen, Christlichsoziale Partein (CP) kanssa. Tuona aikana säädettiin kahdeksan tunnin työpäivä, sekä laadittiin uusi, pysyvä perustuslaki, jonka säätämisen jälkeisissä vaaleissa CP otti enemmistön ja SDAPÖ jäi oppositioon.
1920-luvulla SDAPÖ:ssa vahvistui kaksi suuntaa, Rennerin porvarilliseen demokratiaan ja parlamentarismiin luottava suuntaus ja Otto Bauerin austromarxistit. Poliittisen tilanteen kiristyessä SDAPÖ perusti toukokuussa 1924 omat puolisotilaalliset joukot, Republikanischer Schutzbund tai tasavallan suojelujoukot. Itävallan kommunistinen puolue (KPÖ) perusti oman punaprikaatin ja CP Heimwehrin.
SDAPÖ:n marraskuussa 1926 hyväksymä Bauerin siiven vaikuttama Linzin ohjelma (Linzer Programm) jyrkensi vastakkainasettelua CP:n kanssa. Puolueiden aseelliset joukot ammuskelivat Schattendorfissa 30. tammikuuta 1927. Valamiehistö vapautti kesällä Heimwehrin jäsenet vastuusta, mitä seurasi sosialististien mielenosoituksia, oikeustalon tuhopoltto ja 85 kuollutta.
Parlamentissa ei päästy sopuun 7. maaliskuuta 1933 ja puhemiehistö erosi. Kansleri Engelbert Dollfuß huomasi tuolloin tilaisuutensa ja sääti joukon poikkeustila-asetuksia, minkä jälkeen SDAPÖ:n toimintaa alettiin rajoittaa ja sensuuria lisättiin. SDAPÖ:n kannattajat protestoivat useissa kaupungeissa, Wienissä ja Linzissä. Poliisi ratsasi puolueen päämajan Linzissa 12. helmikuuta 1934. Sosialistien aseistetut joukot asettuivat vastarintaan, mitä seurasi viikko taisteluja Wienissä ja muissa SDAPÖ:n kannatuskeskuksissa. Armeija kutsuttiin kukistamaan vastarinta. Puolue kiellettiin 16. helmikuuta ja sen johtajisto pidätettiin. Natsit murhasivat Dollfußin kymmenen viikkoa myöhemmin ja maa liitettiin natsi-Saksaan 1938.