stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaarle I (Monaco)

Kaarle I Monaco
Kaarle I Monaco (kuoli 15. elokuuta 1357) oli ensimmäinen todellinen Monacon herra, ja Monacon hallitsija. Kaarle joutui maanpakoon, kun Genova valtasi Monacon 10. huhtikuuta 1301.
Kolmenkymmenen genovalaisvuoden jälkeen Kaarle otti uudelleen haltuunsa Monacon kalliolla olevan linnoituksen 12. syyskuuta 1331. Hän hallitsi sitä kuolemaansa asti genovalaisten rakentamasta linnoituksesta käsin.
Kaarle sai haltuunsa Mentonin 1346 ja Roccabrunan 1355. 29. kesäkuuta 1352 Kaarle otti kanssahallitsijoikseen setänsä Antonion (isän, Rainier I nuoremman veljen) sekä lapsensa Rainier II:sen ja Gabrielin. Nyt myös Ranskan kuningas tunnusti Kaarlen oikeudet Monacoon. Hän oli ensimmäinen Monacon hallitsija, joka mainitaan ranskalaisessa asiakirjassa, vuonna 1342 Monacon, Mentonin ja Roguen herrana ( Seigneur de Monaco, Menton et Roquebrune), mikä jatkossa "oikeutti" Grimaldien hallinnon.
Kaarle tasapainotteli politiikassa paikallisten suurvaltojen välillä. Hänellä oli alaisinaan useita ritareita, joita hän vuokrasi eri valtioille. Valtakuntansa sisällä hän antoi paikallisille asukkaille erilaisia vapauksia ja oikeuksia, mikä oli todella harvinaista keskiaikana, feodaalisessa yhteiskunnassa.
Aatemaailmaltaan harvinaisen liberaali Kaarle vaurastui, ja hän laajensi omaisuuttaan niin Monacossa kuin muuallakin Provencessa ja Genovassakin, jossa hän omisti useita kiinteistöjä. Hän oli keskiajan Rivieran rikkain, paikallinen "herra".
Kaarlen menestyminen ja hänen valtakuntansa onnistuneet laajennukset aiheuttivat kuitenkin kateutta Genovassa, ja vuonna 1357 Monacon kalliota piirittikin 4000 genovalaisen armeija. Kaarle kuoli tuntemattomasta syystä ennen ratkaisevaa taistelua.
Kaarle oli naimisissa useaan kertaan ja hänellä oli useita avioliiton ulkopuolisia lapsia. Viimeisimmistä liitoista ei ole tietoa. Saattaa olla, että kyseessä oli tunnustetut lapset. Ensimmäisen vaimon, Lucchina Spinolan kanssa hän sai kolme lasta.
Rainier II, kruununperijä, Menton hallitsija
Francis
Gabriel, kanssahallitsijana 29. kesäkuuta 1352 – 15. elokuuta 1357
Myöhemmin Kaarle I meni naimisiin Italialaisen Orsinin aatelissuvun jäsenen kanssa. Avioliitosta syntyi yksi lapsi:
Carlo, Mentonin käskynhaltija
Kolmannesta avioliitosta, tuntemattomaksi jääneen naisen kanssa:
Luca, Mentonin käskynhaltija
Neljännen vaimon kanssa:
Pietro, Mentonin käskynhaltija.
Lancillotto
Rufo
Anastasia
Jumaliskylä

Jumaliskylä on Suomussalmen eteläosassa sijaitseva kylä. Jumaliskylässä oli vuoden 2006 lopussa 234 asukasta, joiden keski-ikä oli 55 vuotta. Kylällä toiminut koulu lakkautettiin keväällä 2010. Näkemisenarvoista kylällä ovat Jumalissärkät, joita ympäröivät useat kauniit ja kirkasvetiset järvet. Särkillä kiemurtelevalle seitsemän kilometrin pituiselle polulle pääsee helpoiten Jumalisentien päästä.
Aiheesta muualla

Jumaliskylän koulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Juraj Beneš

Juraj Beneš (2. maaliskuuta 1940 – 11. syyskuuta 2004) oli slovakialainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli Ján Cikkerin johdolla.
Beneš sävelsi muun muassa oopperat Cisárove nové šaty, Skamenený ja Hostina.
Juozas Tūbelis

| Juozas Tūbelis |
| --- | --- |

Liettuan pääministeri
 23. syyskuuta 1929 – 24. maaliskuuta 1938  
Edeltäjä:  Augustinas Voldemaras
Seuraaja:  Vladas Mironas
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1882 Rokiškis, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 30. syyskuuta 1939 (57 vuotta) Kaunas, Liettua
Puoliso:  Jadvyga Chodakauskaitė-Tūbelienė
Tiedot
Puolue:  TPP  LTS
Juozas Tūbelis (9. huhtikuuta 1882 Rokiškis – 30. syyskuuta 1939 Kaunas) oli liettualainen poliitikko, joka toimi Liettuan pääministerinä (1929–1938) ja Liettuan nationalistisen liiton puheenjohtajana.
Vuonna 1908 Tūbelis valmistui politeknillisesta instituutista Riiassa ja sai tutkintotodistuksen maataloustieteestä. Hän ei löytänyt omalla alallaan töitä, minkä takia Tūbelis joutui toimimaan opettajana. Hän matkusteli ympäri Venäjää ja auttoi ensimmäisessä maailmansodassa kärsineitä pakolaisia. Vuonna 1918 hän palasi takaisin Liettuaan, missä hän toimi Liettuan neuvoston koulutustoimikunnassa.
11. marraskuuta 1918 Tūbelisista tuli maatalous- ja valtiovarainministeri. 12. maaliskuuta 1919 hän joutui eroamaan virasta, mutta pian eron jälkeen hänet nimettiin opetusministeriksi. 3. toukokuuta 1927 hänestä tuli valtiovarainministeri. 23. syyskuuta 1929 Tūbelisista tuli pääministeri. Hän johti yhteensä kolmea hallitusta ennen kuin joutui eroamaan 24. maaliskuuta 1938. Liettuan pääministereistä Tūbelisin pääministerikausi on pisin. Maaliskuusta joulukuuhun vuonna 1938 hän toimi maatalousministerinä. Hän oli myös Liettuan pankin johdossa 1938–1939.
Vuoden 1926 vallankaappauksessa Tūbelisin velipuolesta Antanas Smetonasta tuli presidentti. Koska molemmilla oli melko samanlaiset poliittiset näkökannat, tuli Tūbelisista Liettuan toiseksi vaikutusvaltasin mies Liettuassa 1930-luvulla. Tūbelisia on kiitetty pääministerikaudellaan vakaasta taloudesta ja pienestä ulkomaanvelasta 1930-luvun laman aikana.
Jyväskylän kesä

Tanssiesitys Jyväskylän kesässä 1971.
Jyväskylän kesä on vuodesta 1956 lähtien järjestetty, kansainvälisesti tunnetuksi tullut monitaiteinen kulttuuritapahtuma, johon on sisältynyt muun muassa konsertteja, teatteria, tanssia, mestarikursseja nuorille soitintaiteilijoille, elokuvanäytösten sarjoja sekä eri alojen kongresseja, seminaareja ja luentosarjoja.[lähde? ]
Jyväskylän kesä on vanhin pohjoismainen yhtäjaksoisesti järjestetty kulttuurifestivaali, ja siitä ovat saaneet kimmokkeen Suomen monet myöhemmin perustetut festivaalit.[lähde? ]
Historia

Jyväskylän kesän alkuunpanijoita olivat professori Päivö Oksala, säveltäjä Seppo Nummi ja musiikkitieteen professori Timo Mäkinen. Heillä syntyi kesällä 1955 ajatus korkeatasoisesta musiikkitapahtumasta. He suunnittelivat ohjelman, ja kesällä 1956 järjestettiin ensimmäiset Musiikkikulttuuripäivät. Tapahtuma oli alkuun keskittynyt kamarimusiikkiin, mutta varsin pian mukaan tulivat myös kuvataiteet, arkkitehtuuri ja teatteri, ja nimi sai ensin muodon Jyväskylän kulttuuripäivät, sittemmin Jyväskylän kesä.
Vuonna 1996 taloudellisessa ja ohjelmistollisessa kriisissä olleet Jyväskylän kesä ja Jyväskylän talvi -festivaalit yhdistettiin Jyväskylän festivaalit ry:n alle. Näin pyrittiin taloudelliseen tervehdyttämiseen. Ohjelmistoja jouduttiin kuitenkin edelleenkin kehittämään riittämättömillä voimavaroilla, ja kävijäkyselyiden sekä ohjelmistojen pohtimisen jälkeen jouduttiin päätymään Jyväskylän talven lopettamiseen.[lähde? ]
Kun Jyväskylän kesä juhli viisikymmenvuotisjuhlaansa 2005, sen ohjelmisto rakennettiin edelleenkin festivaalin alkuperäisten painopisteiden mukaisesti: puheohjelma käsitteli kriittisesti ajankohtaisia teemoja ja tarkasteli tulevaa, musiikki, underground ja performanssi toteutuivat performansseissa pitkin kaupunkia, klassisen musiikin konsertissa ja klubeissa ja elokuvissa, ja uutena painotuksena tanssi on laajentunut sanattoman teatterin, mimiikan ja klovnerian suuntaan. Viimeksi mainittu tuli tapahtuman vuonna 1996 aloittaneen toiminnanjohtaja Tanja Rasin mukana, kun hän siirtyi Jyväskylään Kuopio tanssii ja soi -tapahtumasta.[lähde? ]
Vuodesta 2018 alkaen festivaalin toiminnanjohtajana on toiminut Kyösti Ylikulju, joka siirtyi tehtävään Yläkaupungin Yö -festivaalista.[lähde? ]
Aiheesta muualla

YLE Elävä arkisto - Jyväskylän Kesä 1966-1969, audio, video
Jyväskylän kesän kotisivut
Juho Launto

| Juho Launto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Juho August Antero Launto
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Sauvo, Suomi
Yleisurheilija
Pituus:  179 cm
Paino:  68 kg
Laji:  400 metrin aitajuoksu, pikajuoksu
Seura:  Turun Urheiluliitto
Valmentaja:  Pasi Teini, Jani Ratia
 Tietolaatikko päivitetty 1. elokuuta 2015 
Juho August Antero Launto (s. 29. maaliskuuta 1989 Sauvo) on suomalainen yleisurheilija, joka kilpailee 400 metrin aitajuoksussa ja pikajuoksussa. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa, ja häntä valmentavat Pasi Teini ja Jani Ratia. Launto on edustanut myös Sauvon Urheilijoita.
Launto on saavuttanut pronssia 4 × 400 metrillä viestijuoksun SM-kisoissa 2015.
Ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 11,32 | Hämeenlinna | 8. elokuuta 2012 |
| 200 m | 22,76 | Turku | 4. kesäkuuta 2014 |
| 400 m | 49,83 | Turku | 13. elokuuta 2014 |
| 400 m aj | 52,80 | Karjaa, Raasepori | 8. kesäkuuta 2014 |
Ennätykset > Sisäradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,19 | Turku | 18. tammikuuta 2014 |
| 200 m | 23,17 | Helsinki | 27. helmikuuta 2011 |
| 400 m | 50,29 | Helsinki | 25. tammikuuta 2015 |
Jumalisjärvi

| Jumalisjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kainuu
Kunnat:  Suomussalmi
Koordinaatit:  64°43′27″N, 29°12′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Oulujoen vesistö (59)
Järvinumero:  59.692.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  206,5 m 
Rantaviiva:  23,05 km 
Pinta-ala:  5,22 km² 
Suurin syvyys:  17,5 m 
 fiJumalisjärvi 
Jumalisjärvi on useasta altaasta koostuva ylänköjärvi Suomussalmella Kainuun itäosassa. Sen pinta-ala on 5,2 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 90 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Jumalisjärven pituus kaakosta luoteeseen on 6,3 kilometriä. Järven pohjoista ja eteläistä osaa erottaa Kokonniemi ja yhdistää Kokkosalmi, jonka yli on rakennettu maantie. Pohjoinen järvenosa jakautuu läntiseen ja itäiseen osaan, itäisen osan nimi on Pienijärvi. Järvenosien välissä on matala Hietasalmi. Jumalisjärven syvin kohta, 18 metriä, sijaitsee luoteessa. Pienijärven syvin kohta on 13 metriä ja eteläisen järvenosan syvin kohta on 16 metriä. Jumalisjärven kaakkoinen ja koillinen osa on matalaa.
Jumalisjärven ainoa saari on Tiirisaari järven eteläosassa. Jumaliskylä sijaitsee hajanaisena järven läntisillä ja pohjoisilla rannoilla. Ympäristössä on runsaasti suomaata ja useita järviä, joista laajin on Ruokojärvi.
Jumalisjärveen laskee Syväjoki kaakosta. Jumalisjärvi laskee luoteisrannan Myllykoskea Jumalisjokeen, joka virtaa Jumalislammen (190,4 metriä mpy) kautta pohjoiseen Vuokkijärveen (188,9 metriä mpy).
Jumalisjärvi (59.692.1.001) kuuluu Jumalisjärven alueeseen (59.692), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Jumalisjärven valuma-alue (59.69) ja ensimmäinen on Vuokkijärven reitin valuma-alue (59.6). Jumalisjärvi on laajin Jumalisjärven alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen muut järvet ovat Korpijärvi, Kaleton, Lapinlampi, Särkilampi ja Samulilampi.
Juiced

| Juiced |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Juice Games
Julkaisija:  THQ
Jakelija:  Sega
Pelisarja:  Juiced
Julkaistu:  NA 13. kesäkuuta 2005EU 17. kesäkuuta 2005JP 18. toukokuuta 2006
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12
Alusta:  PlayStation 2, Windows, Xbox
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Juiced on Juice Gamesin kehittämä ja THQ:n julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu vuonna 2005.
Peli kuuluu Juiced -pelisarjaan.
Peli oli tulossa julkaistavaksi Acclaim-yhtiön kautta ennen tämän konkurssia. Vuonna 2005 THQ osti oikeudet peliin.
Pelaaminen

Pelissä mukana olevat pelitilat:
Ura – Pelin päätila.
Sprintti – Tarjoaa normaalin A:sta B:hen -rallin.
Ajo – Aja kuutta tietokoneen ohjaamaa autoa vastaan.
Soolo – Tässä pelaaja ajaa yksikseen
Kruisailu – Tässä voit ajaa mitä tahansa rataa läpi ilman rajoituksia.
Show Off – Tässä tehdään temppuja, kuten kuminpolttoa ja driftejä
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 6.1/10.
Aiheesta muualla

Juiced MobyGamesissa (englanniksi)
Jura Tarvasaho

Jura Tarvasaho (1946 – 1. huhtikuuta 2010) oli suomalainen radiotoimittaja ja Yleisradion Kainuun Radion entinen päällikkö Kajaanissa. Tarvasaho toimi Ylen palveluksessa vuodesta 1966 alkaen, jolloin aloitti toimittajana ja teki muun muassa Yleisradion ajankohtaistoimituksen toimittajana töitä Helsingissä. YLE Kajaanin toimituksen ohjelmapäälliköksi hän eteni vuonna 1969, toimituksen esimieheksi vuonna 1972 ja vastaavaksi tuottajaksi vuonna 1985. Hän oli merkittävä tekijä myös itäyhteistyössä ja oli erityisen hyvin perehtynyt Kostamuksen asioihin. Maakuntaradion päälliköksi Tarvasaho nimitettiin vuonna 1996. Eläkkeelle Tarvasaho siirtyi 1. huhtikuuta 2009. Tarvasahon ohjelmiin Kainuun Radiossa lukeutui Suora linja, joka tunnettiin myöhemmin myös nimellä Kainuun Radion Vartti. Ohjelma lopetettiin vuodenvaihteessa 2008–2009. Viimeisimpiä merkittäviä Tarvasahon toimittamia ohjelmia olivat Kajaanin paperitehtaan lopettamiseen liittyvät uutisoinnit syksyllä 2008.
Tarvasahon paikan Kainuun Radion päällikkönä otti Jukka Rossi Ylen Oulu Radiosta. Tarvasaho oli Kajaanin lyseon oppilas. Tarvasaholle myönnettiin 6. joulukuuta 2003 Suomen Leijonan ansioristi.
Jura Tarvasaho kuoli vakavaan sairauteen 1. huhtikuuta 2010.
Kaarle I (Romania)

| Kaarle I |
| --- | --- |
 
Romanian kuningas
Valtakausi:  15. maaliskuuta 1881 – 10. lokakuuta 1914
Kruunajaiset:  10. toukokuuta 1881
Seuraaja:  Ferdinand I

Syntynyt:  20. huhtikuuta 1839 Sigmaringen, Saksan liitto
Kuollut:  10. lokakuuta 1914 Sinaia, Romanian kuningaskunta
Puoliso:  Elisabet
Lapset:  Maria
Koko nimi:  Karl Eitel Friedrich Zephyrinus Ludwig von Hohenzollern-Sigmaringen
Suku:  Hohenzollern-Sigmaringen
Isä:  Kaarle Anton
Äiti:  Josefiina
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Nimikirjoitus:  
Kaarle I (Karl Eitel Friedrich Zephyrinus Ludwig von Hohenzollern-Sigmaringen) (20. huhtikuuta 1839 – 10. lokakuuta 1914) oli Romanian ruhtinas vuodesta 1866 ja kuningas vuodesta 1881. Hän oli Romanian ensimmäinen Hohenzollern-Sigmaringen-suvun valtionpäänmies. Suku hallitsi Romaniaa vuoden 1947 tasavallaksi julistamiseen asti. Kaarle I:n isä oli saksalaisen Hohenzollern-Sigmaringenin ruhtinaskunnan viimeinen ruhtinas Kaarle Anton.
Kaarle johti hallituskaudellaan henkilökohtaisesti maansa armeijaa vuosina 1877–1878 käydyssä Venäjän–Turkin sodassa, jonka seurauksena Romania itsenäistyi täysin osmanien vallasta Berliinin sopimuksella 1878. Kaarlen valtakauden lopulle osui myös toinen Balkanin sota, jonka jälkeen solmitussa Bukarestin rauhassa Romania sai Bulgarialta Etelä-Dobrudžan 1913.
Kaarle solmi vuonna 1869 avioliiton Wiedin prinsessa Elisabetin (1843–1916) kanssa. Pariskunnalla oli ainoastaan yksi tytär, Marie (1870–1874), joka lisäksi eli vain kolmevuotiaaksi. Kruununperimyksen turvaamiseksi Kaarle adoptoi vuonna 1888 veljenpoikansa Ferdinandin, joka nousikin Romanian valtaistuimelle Kaarlen kuoltua 10. lokakuuta 1914, vain vähän sen jälkeen kun ensimmäinen maailmansota oli syttynyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarle I (Romania) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Alexandru Ioan Cuza | Romanian ruhtinas 1866–1881 | Seuraaja: – |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: – | Romanian kuningas 1881–1914 | Seuraaja: Ferdinand I |
Kaarlo Linne

Hämeenkyrön punakaartin päällikkö Kaarlo Linne vaimoineen
Kaarlo Linne (12. joulukuuta 1866-huhtikuussa 1918) oli työmies ja Hämeenkyrön punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hänen vaimonsa Elina oli pitokokki. Heillä oli kolme lasta, Tuure, Silja ja Verneri Linne. Komennossaan Linnellä oli kahdeksan Hämeenkyrön komppaniaa punakaartia. Hänen poikansa Verneri kaatui taistelussa Ikaalisissa. Suojeluskuntalaiset tappoivat hänen vaimonsa Hämeenkyrössä, ja hänet itsensä ammuttiin Tampereella.
Kalsiumfluoridi

| Kalsiumfluoridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7789-75-5
PubChem CID:  24617 ja 84512
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  CaF2
Moolimassa:  78,08 g/mol
Ulkomuoto:  Valkea kiteinen kiinteä aine
Sulamispiste:  1 402 °C
Kiehumispiste:  2 497 °C
Tiheys:  3,2 g/cm3 
Liukoisuus veteen:  Ei liukene
Kalsiumfluoridi (CaF2) on kalsiumkationien (Ca2+) ja fluoridianionien (F-) muodostama ioniyhdiste. Luonnossa kalsiumfluoridia esiintyy fluoriitti-kivilajina. Kalsiumfluoridi on tärkein fluorin yhdiste, ja sitä käytetään raaka-aineena muiden fluoriyhdisteiden valmistuksessa. Yhdiste on hyvin pysyvä eikä reagoi kovin helposti muiden aineiden kanssa.
Käyttö

Luonnossa esiintyvän kalsiumfluoridin yksi tärkeimmistä käyttötarkoituksista on vetyfluoridin valmistaminen. Kalsiumfluoridin annetaan reagoida rikkihapon kanssa, jolloin kaasumainen vetyfluoridi vapautuu:
Kalsiumfluoridia käytetään myös optisissa laitteissa erityisesti prismoissa ja linsseissä sen kovuuden ja valontaitto-ominaisuuksien vuoksi. Muita kalsiumfluoridin käyttökohteita ovat dehydrauksen katalyyttina toimiminen ja veden fluoraus. Terästeollisuudessa kalsiumfluoridia eli fluspaattia lisätään kuonan sekaan parantamaan sen juoksevuutta.
Turvallisuus

Toisin kuin useat muut fluoridit kalsiumfluordi ei ole terveydelle erityisen vaarallista. Kalsiumfluoridin nieleminen kuitenkin aiheuttaa huonoa oloa ja oksentelua. Palotilanteissa voi vapautua myrkyllisiä kaasuja.
Kaarle Juhanpoika Vitikkala

Kaarle Juhanpoika Vitikkala, ent. Pelttari (27. toukokuuta 1760 Vampula – 25. heinäkuuta 1848 Kokemäki) oli suomalainen maanviljelijä ja suurmaanomistaja.
Vitikkalan vanhemmat olivat Juha Antinpoika Pelttari ja Valpuri Rekontytär ja puoliso vuodesta 1781 Eva Kristina Vikberg (1766–1839). Heidän lapsistaan Kaarle Grönholmista (1783–1864) tuli varatuomari, joka oli Rauman pormestari, ja Fredrik Grönholmista (1787–1860) pappi. Perimätiedon mukaan Henrik Gabriel Porthan kannusti Vitikkalaa kouluttamaan lapsiaan.
Pelttarin suku oli asunut Vampulan Sallilan Pelttarin taloa ainakin 1500-luvun puolivälistä, mutta Kaarle Juhanpoika ei perinyt taloa seitsemäntenä vanhempiensa kahdestatoista lapsesta. Avioiduttuaan 21-vuotiaana vain 15-vuotiaan Eva Kristiina Vikbergin kanssa hän sai kuitenkin haltuunsa Vikbergien omistaman säterin. Samalla hänen sukunimensä muuttui Vitikkalaksi. Tilalla oli 1700-luvun lopussa jo 54 tynnyrinalaa peltoa ja 166 tynnyrinalaa niittyä, samoin kuin ratasmylly ja siian- ja lohenkalastamo. Vitikkala osti lisäksi Kokemäeltä säteriratsutilan ja Kauvatsalta rälssitilan. Omistaessaan 3 1/3 manttaalia maata hänellä oli todennäköisesti eniten maaomaisuutta kuin kenelläkään muulla suomalaisella talonpojalla Ruotsin ajalla.
Vaikka Vitikkala ei ollut maanviljelijänä uudistusmielinen, hän raivautti suopeltoja ja niittyjä, kaivautti ojia ja uusi talousrakennuksia, mistä Suomen Talousseura myönsi hänelle mitalin. Hän osallistui myös Kokemäenjoen perkausta vaatineeseen lähetystöön ja auttoi joen perkauksen toteutuksessa. Näistä ansioista hän sai myöhemmin keisari Aleksanteri I:ltä hopeisen mitalin ja Nikolai I:ltä Pyhän Vladimirin ritarikunnan kultamitalin. Vitikkala toimi myös kuudennusmiehenä ja kirkonisäntänä.
Aiheesta muualla

Kaarle Juhanpoika Vitikkala Biografiasampo.
Kaarlo Länkelä

Kaarlo Länkelä, sukunimi aik. Dahlström (20. helmikuuta 1853 Viitasaari – 2. lokakuuta 1928 Tampere) oli suomalainen filosofian maisteri ja rehtori.
Kaarlo Länkelän vanhemmat olivat Viitasaaren kappalainen, varapastori Karl Magnus Dahlström (1812–1875) ja Margareta Elisabet Petrelius (k. 1885). Hän pääsi ylioppilaaksi 1871 Jyväskylän alkeisopistosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1880 ja filosofian maisteriksi 1882.
Länkelä oli vt. kollegana Viipurin yksityis- ja valtionlyseossa 1881–1885 ja sen jälkeen Tampereen ruotsalaisen alkeiskoulun suomen ja ruotsin kielen lehtorina ja koulun rehtorina 1885–1900. Hän toimi Tampereen suomalaisen tyttökoulun ja vuodesta 1918 Tampereen tyttölyseon suomen kielen opettajana ja vanhempana lehtorina 1885–1925.
Länkelä harrasti puutarhanhoitoa. Hän oli useita vuosikymmeniä Puutarha-lehden toimitussihteerinä ja toimi Tampereen puutarhaseuran puheenjohtajana. Länkelä oli Helsingin ja Tampereen puutarhaseurojen kunniajäsen. Hän toimi myös Tampereen talouskoulun johtokunnan puheenjohtajana ja Tampereen säästöpankin isännistön puheenjohtajana. Länkelä avusti myös säännöllisesti Tampereella ilmestyvää Aamulehteä ja kuului 1890-luvulla lehden johtokuntaan.
Kaarlo Länkelä oli naimisissa vuodesta 1883 Sofie Elise Länkelän kanssa. Kaarlo Länkelän veli oli Turun lyseon suomen ja ruotsin kielen nuorempi lehtori Frans Fredrik Airola, ent. Dahlström (1863–1938).
Kaarlo Mantere

Kaarlo (Kalle) Ilmari  Mantere (11. heinäkuuta 1896 Turku – 20. maaliskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen ajanvietekirjallisuuden ja lehtien kustantaja.
Mantere kävi Turun klassillista lyseota ja meni sitten sotilasuralle yleten kapteeniksi. Hän oli armeijan palveluksessa vuoteen 1926 saakka jolloin hän ryhtyi liikemieheksi. Mantere oli Viikkosanomien ilmoituspäällikkönä 1932–1941 ja Lehtiyhtymä Oy:n myyntipäällikkönä ja toimitusjohtajana 1941–1945. Kustannus Oy Mantereen toimitusjohtajana hän oli 1945–1949.
Mantere aloitti kustannustoiminnan jatkosodan jälkeen 1945 nimellä Kustannus Oy Mantere julkaisten sekä lehtiä että ajanvieteromaaneita. Mantereen kustannusyhtiöön liitettiin vuonna 1947 Kaleva Salmisen vuonna 1942 perustama Lehtiyhtymä Oy. Mantereen kustannusyhtiö ja Ilmarinen olivat 1940-luvulla merkittävimmät viihde- ja jännityskirjallisuuden kustantajat Suomessa. Mantereen kustantamiin kirjailijoihin kuuluivat muun muassa Marton Taiga, Turo Ahva, Outsider ja Antero Virkki. Kustantamo toimi Helsingissä Mikonkatu 15 A:ssa. Mantere oli mukana kustantamon toiminnassa vuoteen 1949 saakka jolloin kustantamon omistajaksi tuli Armas Lassila. Kustantamo lakkautettiin 1959.
Vuonna 1949 Kaarlo Mantere perusti Mantereen Kirja Oy:n, joka kustansi muun muassa Me Naiset- ja Kalle-lehtiä sekä viihderomaaneja. Me Naiset perustettiin vuonna 1952 ja Kalle vuonna 1950. Mantere myi Me Naiset -lehden myöhemmin Sanoma Oy:lle. Mantereen Kirja Oy julkaisi muun muassa Jussi Talven romaaneja.
Juan Cuadrado

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Juan Guillermo Cuadrado Bello
Syntymäaika: 26. toukokuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Necoclí, Kolumbia
Pelipaikka: laitahyökkääjä, laitapuolustaja
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: Internazionale
Pelinumero: 7
Junioriseurat
: Independiente Medellín
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2009 | Independiente Medellín | 30 | (2) |
| 2009–2012 | Udinese | 20 | (0) |
| 2011–2012 | → Lecce (laina) | 33 | (3) |
| 2012–2015 | Fiorentina | 85 | (20) |
| 2015– | Chelsea | 13 | (0) |
| 2015–2017 | → Juventus (laina) | 58 | (6) |
| 2017–2023 | Juventus | 166 | (14) |
| 2023– | Internazionale | 7 | (0) |
Maajoukkue
| 2010– | Kolumbia | 116 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. joulukuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. joulukuuta 2023.
Juan Guillermo Cuadrado Bello (s. 26. toukokuuta 1988 Necoclí, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Internazionalea. Cuadrado on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä tai laitapuolustaja.