stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Avengers: Age of Ultron
Tuotanto > Esituotanto

Huhtikuussa 2013 ilmoitettiin kuvausten alkavan vuoden 2014 alussa Shepperton-studioilla, Englannissa. Whedon kertoi Iron Man 3:n ensi-illassa saaneensa valmiiksi käsikirjoituksen luonnoksen, aloittaneensa storyboard-prosessin ja näyttelijöiden tapaamisen. Whedon mainitsi myös kirjoittaneensa Downey mielessään, ja että käsikirjoitus sisälsi sarjakuvasta tutun ”veli-sisko-parivaljakon”, jolla hän tarkoitti Elohopeaa ja Purppuranoitaa. Haastattelussaan Late Night with Jimmy Fallon -ohjelmassa Whedon selitti perustelunsa sille miksi hahmot ovat elokuvassa sanoen, "Sen lisäksi, että vartuin lukemalla heistä, heidän supervoimansa ovat hyvin visuaalisesti kiinnostavia. Yksi edellisen elokuvan ongelmista oli se, että kaikilla oli taisteluvoimia... [Elohopealla] on supervauhti. [Purppuranoita] osaa käyttää taikoja ja telekinesiaa, hän pääsee toisten pään sisälle. On asioita, joita he osaavat mikä auttaa pitämään asiat tuoreena.” Myöhemmin Whedon lisäsi: ”inhoan raivokkaasti sitä, että väkeä lisätään ihan muuten vain. Viime kerralla minulla oli maapallon voimakkaimmat sankarit vastaan yksi brittiläinen näyttelijähahmo. Tarvitsin lisää konfliktia."
Tuotanto > Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Downey Jr.  | … |  Tony Stark / Rautamies   |
|  Chris Hemsworth  | … |  Thor   |
|  Mark Ruffalo  | … |  Bruce Banner / Hulk (myös liikkeenkaappaus)   |
|  Chris Evans  | … |  Steve Rogers / Kapteeni Amerikka   |
|  Scarlett Johansson  | … |  Natasha Romanoff / Musta Leski   |
|  Jeremy Renner  | … |  Clint Barton / Haukansilmä   |
|  Don Cheadle  | … |  James ”Rhodey” Rhodes / Sotakone   |
|  Aaron Taylor-Johnson  | … |  Pietro Maximoff   |
|  Elizabeth Olsen  | … |  Wanda Maximoff   |
|  Paul Bettany  | … |  Vision ja J.A.R.V.I.S. (ääni)   |
|  Cobie Smulders  | … |  Maria Hill   |
|  Anthony Mackie  | … |  Sam Wilson / Haukka   |
|  Hayley Atwell  | … |  Peggy Carter   |
|  Idris Elba  | … |  Heimdall   |
|  Stellan Skarsgård  | … |  Erik Selvig   |
|  James Spader  | … |  Ultron (ääni ja liikkeenkaappaus)   |
|  Samuel L. Jackson  | … |  Nick Fury   |
|  Linda Cardellini  | … |  Laura Barton   |
|  Claudia Kim  | … |  Helen Cho   |
|  Thomas Kretschmann  | … |  Paroni Wolfgang von Strucker   |
|  Lou Ferrigno  | … |  Hulkin ääni   |
|  Andy Serkis  | … |  Ulysses Klaue   |
|  Julie Delpy  | … |  Madame B.   |
|  Henry Goodman  | … |  Tohtori List   |
|  Ben Sakamoto  | … |  Cooper Barton   |
|  Imogen Poynton  | … |  Lila Barton (yhdessä Isabella Poyntonin kanssa)   |
|  Isabella Poynton  | … |  Lila Barton (yhdessä Imogen Poyntonin kanssa)   |
|  Kerry Condon  | … |  Perjantai (ääni)   |
|  Jaiden Stafford  | … |  Nathaniel Barton   |
|  Stan Lee  | … |  toisen maailmansodan veteraani (cameo)   |
|  Josh Brolin  | … |  Thanos (cameo)   |
Tuotanto > Kuvaukset

Kuvaukset alkoivat 11. helmikuuta 2014 Johannesburgissa, Etelä-Afrikassa. Toinen kuvausryhmä kuvasi toimintakohtauksia ilman päänäyttelijöitä, joita käytettäisiin taustana kohtauksiin, missä Hulk esiintyy, kahden viikon ajan. Maaliskuun puolivälissä pääasialliset kuvaukset olivat alkaneet Shepperton Studiolla lähellä Lontoota. Kuvaukset Sheppertonissa ja muualla Englannissa antoivat Whedonille tilaisuuden saada ”monta eri tyyliä, tuntumaa ja tunnelmaa” antaakseen elokuvalle erilaisen paletin ja tuoreen estetiikan edeltäjäänsä nähden. 22. maaliskuuta kuvausryhmä siirtyi Fort Bardiin, Italiaan ja jatkoi Aostanlaakson alueelle 28. päivä. Alue toimi Itä-Eurooppana ja tuotantoryhmät korvasivat paikallisten kauppojen ja liikkeiden mainokset kyrillisellä kirjaimistolla. Etelä-Koreassa kuvaukset alkoivat 30. maaliskuuta Mapo-sillalla ja jatkuivat 14. huhtikuuta asti monissa eri paikoissa Soulissa. Keinotekoinen saari Han-joella toimi tietotekniikan tutkimuslaitoksena elokuvassa. Kohtaukset, joissa Ultron hyökkää osaan kaupungista, kuvattiin Gangnamin alueella.
Kuvaukset Hampshiressa, Englannissa alkoivat 8. huhtikuuta. Huhtikuun puolivälissä Hayley Atwell, joka on näytellyt Peggy Carteria aikaisemmissa Marvel-elokuvissa, esiintyi 1940-luvulle sijoittuvassa takaumakohtauksessa, mikä kuvattiin Lontoossa. Kesäkuun puolivälissä kohtauksia kuvattiin Norwichissa ja Doverin linnassa, joka esitti elokuvassa Sokoviassa sijaitsevan Hydran tukikohdan sisäpuolta. Elokuvaa kuvattiin myös Suur-Lontoon poliisitoimelle kuuluvassa koulutusrakennuksessa, joka toimi kaupunkina kuvitteellisessa Sokovian valtiossa, sekä Chittagongissa, Bangladeshissa. Whedon ilmoitti sosiaalisessa mediassa kuvausten päättyneen 6. elokuuta 2014.
Julkaisu

Avengers: Age of Ultron sai maailmanensi-iltansa Hollywoodin Dolby Theatressa 13. huhtikuuta 2015. Suomessa sen ensi-ilta oli 22. huhtikuuta, Uudessa-Seelannissa 23. huhtikuuta, Britanniassa ja Irlannissa 24. huhtikuuta ja Pohjois-Amerikassa 1. toukokuuta.
Julkaisu > Markkinointi

Elokuvan ensimmäisen trailerin ensiesityksen oli tarkoitus tapahtua televisiossa 28. lokakuuta 2014 S.H.I.E.L.D. Agentit -jakson yhteydessä, mutta se vuoti internetiin 22. päivä; muutama tunti tämän jälkeen Marvel julkaisi sen virallisesti YouTubessa. Entertainment Weekly ja The Hollywood Reporter panivat merkille Pinocchio (1940) -elokuvasta tutun kappaleen ”I've Got No Strings” tehokkaan käytön trailerissa. Forbes koki sen olevan ”niin tyypillinen 'synkkä jatko-osa' -traileri, että se on lähellä parodiaa”, mutta sanoi: ”se on melko mahtava teos markkinoinnin kannalta, sellainen joka korostaa itseään musiikkivalinnoilla ja James Spaderin puheella pahiksen roolissa.” Traileri saavutti 34,3 miljoonaa katsojakertaa vuorokaudessa, joista 26,2 miljoonaa tuli Marvelin YouTube-kanavalta, mikä rikkoi edellisen ennätyksen jota piti Iron Man 3 23,14 miljoonalla katsojalla. Vertailun vuoksi alkuperäinen The Avengers -teaser traileri saavutti 20,4 miljoonaa katsojaa ensimmäisenä vuorokautenaan. Vastauksena tähän, Marvel suostui lähettämään materiaalia elokuvasta S.H.I.E.L.D. Agentit -jakson yhteydessä.
Vastaanotto > Kaupallinen

Age of Ultronia esitettiin elokuvateattereissa 23 viikon ajan ja se tuotti lipputuloja yhteensä 1,405 miljardia dollaria, joista 459 miljoonaa dollaria tuli Pohjois-Amerikasta ja 946 miljoonaa dollaria sen ulkopuolelta.
Vastaanotto > Kriitikoiden mielipide

Arvosteluja keräävä sivusto Rotten Tomatoes on kerännyt elokuvalle arvosanan 6,7/10 perustuen 284 arvosteluun, joista 74% oli myönteisiä. Metacritic on kerännyt sille painotetun keskiarvon 66/100 perustuen 49 arvosteluun.
Jatko-osat

Anthony ja Joe Russo ohjaavat Avengers: Infinity Warin ja Avengers: Endgamen Christopher Markusin ja Stephen McFeelyn käsikirjoituksen pohjalta. Infinity War sai ensi-iltansa Suomessa 25. huhtikuuta 2018 ja Yhdysvalloissa 27. toukokuuta 2018, kun taas Endgame sai ensi-iltansa Suomessa 24. huhtikuuta 2019 ja Yhdysvalloissa 26. huhtikuuta 2019. Molemmissa elokuvissa on mukana lukuisia näyttelijöitä aiemmista MCU-elokuvista.
Huomioita

↑  Vaikka haarniskaa kutsuttiin oheistuotteissa nimellä HulkBuster, elokuvassa sillä ei ole nimeä. Sen säilöntäjärjestelmä käyttää koodinimeä ”Veronica”.
↑  Kevin Feigen mukaan elokuvan lopussa nähtävä Ikuisuuden rautahanska ei ole sama kuin Asgardissa Odinin holvissa elokuvassa Thor. Asgardin hanska paljastui elokuvassa Thor: Ragnarök väärennökseksi.
Aiheesta muualla

Avengers: Age of Ultron Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Avengers: Age of Ultron Box Office Mojossa (englanniksi)
Joss Whedon San Diego Comic Con International -tapahtumassa vuonna 2013.
Elokuvan näyttelijät San Diego Comic-Con International -tapahtumassa heinäkuussa 2014.
Richard F. Gordon Jr.

| Richard F>  Gordon Jr. |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. lokakuuta 1929 Seattle, Washington, Yhdysvallat
Kuollut: 6. marraskuuta 2017 (88 vuotta) San Marcos, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ura
Tyyppi:  Nasan astronautti
Lennot

:  Gemini 11
 
:  Apollo 12
 
Richard Francis Gordon Jr. (5. lokakuuta 1929 Seattle – 6. marraskuuta 2017 San Marcos) oli yhdysvaltalainen astronautti, joka oli Apollo 12 -lennolla komentomoduulin ohjaaja.
Gordon oli komentomoduulissa kun samalla lennolla olleet Charles Conrad ja Alan Bean olivat kuun pinnalla. Gordon ja Conrad olivat aiemmin Gemini 11 -lennolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Richard F. Gordon Jr. Wikimedia Commonsissa
Richard Eyre

Richard Charles Hastings Eyre (s. 28. maaliskuuta 1943) on brittiläinen elokuva-, teatteri- ja televisio-ohjaaja. Hän on saanut useita palkintoja, kuten useamman Laurence Olivier Awardin. Hän oli ehdolla myös Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun saajaksi.milloin? Hän on ohjannut myös oopperaa.
Eyre tunnetaan kansainvälisesti muun muassa Iris Murdochia käsittelevästä elokuvasta Iris (2001).
Aiheesta muualla

Richard Eyre Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rauhajärvi (Mikkeli)

| Rauhajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli, Kangasniemi
Koordinaatit:  61°54′06″N, 26°58′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  Läsäkosken kanava Puulaan
Järvinumero:  14.931.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,1 m  
Pituus:  11,424 km  
Leveys:  2,856 km  
Rantaviiva:  67,6437 km  
Pinta-ala:  11,4995 km²  
Tilavuus:  0,0315962 km³  
Keskisyvyys:  2,75 m  
Suurin syvyys:  11,8 m  
Saaria:  65 
 fiRauhajärvi 
Rauhajärvi  on Etelä-Savossa Mikkelissä ja Kangasniemellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1 100 hehtaaria eli 11 km². Se on 11,5 kilometriä pitkä ja 2,9 kilometriä leveä. Pitkän muotoisen järven ilmeeseen vaikuttaa lähes kolme kilometriä pitkä niemi, jossa sijaitsevat Huutniemi, Lehtoniemi ja tiheästi ojitettu Raiskinsuo. Se jakaa järven kaakkoispään kahdeksi lahdeksi, joiden pohjukat ovat nimeltään Kotalahti ja Lasakonlahti. Lasakonlahdessa on Nenäsyväniemi, jonka viereen jää pieni Kurjenlahti. Järven luoteispää on 5,5 kilometriä pitkä ja leveimmillään kilometrin levyinen lahti. Sen pohjukkaa kutsutaan Päälahdeksi ja lahdensuun viereistä niemeä Pohjaniemeksi.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 32 miljoonaa m³ eli 0,032 km³. Järven keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys on 11,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee Nenäsyväniemen pohjoispuolella. Järven rannat ovat matalat ja hyvin kiviset.
Järvessä on laskettu olevan 65 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 34 hehtaaria, mikä on noin 2,9 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista kuusi on yli hehtaarin suuruisia, 50 yli aarin ja loput 9 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Suurin saari on Noukansaari, joka on yli 700 metriä pitkä. Se sijaitsee Lehtoniemen edustalla. Noukansaaren luoteispuolella ovat Pieni Selkäsaari ja Iso Selkäsaari ja sen eteläpuolella Mansikkasaari, Palosaari ja Rieponsaari. Päälahden perällä on puoli kilometriä pitkä Siltasaari, jonka kautta kulkee myös tie. Saari katkaisee järven lähes kokonaan. Sen eteläpuolella sijaitsee yhtä suuri Katossaari. Päälahdessa sijaitsevan yhdeksän muun saaren joukossa on niitä suurempi Tiilisaari. Läsäkosken kohdalla ovat Vauhkosaari, Itikkasaari ja Koskensuusaari. Lahden suussa, Pohjaniemen kohdalla, on hyvin kivistä ja siellä on kymmenen saaren ryhmä. Saarien joukossa ovat Saaruansaari ja Kiviniemi.
Järven rantaviivan pituus on 68 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 13 kilometriä. Järven rannat ovat pääosin metsämaata. Soita on jonkin verran ja rannan läheiset peltomaat sijaitsevat enimmäkseen järven kaakkoisosissa. Kotalahdessa sijaitseva Pajulankylä on järven suurin asutuskeskittymä. Läsäkosken varren asutus jää järvestä hieman kauemmaksi eikä sillä ole vaikutusta järven tilaan. Päälahden rannassa sijaitseva Rauhajärven kylä on myös pieni. Järven länsirantaa seuraa valtatie 13, joka vie 20 kilometrin päähän Mikkeliin. Rannoilla on myös vapaa-ajan asutusta, jonne johtaa tiet valtatieltä tai yhdystieltä 15254. Mikkelin ja Kangasniemen välinen raja kulkee Läsäkosken ja Väliveden kautta niin, että Pohjaniemi jää Kangasniemen puolelle.
Historiaa

Järven vedenpinnan korkeus on nykyään 100,1 metriä mpy . Sekä Kyyveden että Rauhajärven vedenpintoja on 1800-luvulla laskettu perkaamalla sekä Läsäkoekea että Kyyveden lasku-uomaa Rauhasalmen ja Kärmeharjunvirtaa. Tällöin kummankin järven vedenpintoja laskettiin noin 1,8 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Rauhajärven alueeseen (14.931) järvi kuuluu.
Valuma-alue saa pääosan vedestänsä Kyyveden lähialueelta (14.932), jonka keskusjärvi Kyyvesi itse on. Kyyveden lasku-uoma on Välivesi, jonka yläpuolinen Rauhansalmi ja alapuolinen Kärmeniemen virta pudottavat vedenpintaa Rauhajärvelle tultaessa noin puoli metriä.
Rauhajärven alueella on 17 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat muun muassa Palijärvi (144 ha) ja Petäinen (83 ha), jotka laskevat Saksanjokea ja Pääjokea myöten Rauhajärven Päälahteen. Pitkän muotoinen Pohjalampi (65 ha) laskee Pohjaniemen viereen omaa laskuojaa myöten. Väliveden pinta-ala on 14 hehtaaria.
Rodney Wilkes

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wilkes (vas.) Lontoon kesäolympialaisten 1948 palkintokorokkeella. |  Wilkes (vas.) Lontoon kesäolympialaisten 1948 palkintokorokkeella. |  Wilkes (vas.) Lontoon kesäolympialaisten 1948 palkintokorokkeella. |  |
Maa:    Trinidad ja Tobago
Miesten painonnosto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 |  60 kg |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 |  60 kg |  |
Rodney Adolphus Wilkes (11. maaliskuuta 1925 San Fernando, Trinidad ja Tobagon kruununsiirtomaa, Brittiläinen imperiumi – 24. maaliskuuta 2014 San Fernando) oli trinidadtobagolainen painonnostaja ja olympiamitalisti.
Wilkes osallistui urheilu-urallaan kolmiin olympiakisoihin varsin hyvällä menestyksellä. Lontoossa 1948 hänestä tuli maansa ensimmäinen olympiamitalisti, kun 60 kilogramman sarjasta irtosi hopeinen mitali tuloksella 317,5 kg. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Wilkes saavutti pronssia tuloksella 322,5 kg. Melbournessa 1956 hän oli samassa painoluokassa neljäs tuloksella 330 kg häviten pronssimitalin viidellä kilogrammalla.
Kansainyhteisön kisoissa Wilkes voitti kultaa Vancouverissa 1954 sekä saavutti pronssia Cardiffissa 1958. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kultaa Buenos Airesissa 1951.
Rod Fanni

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 6. joulukuuta 1981 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Martigues, Ranska
Pelipaikka: oikea laitapuolustaja
Pituus: 186 cm
Paino: 78 kg
Seura
Seura: Marseille
Pelinumero: 24
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999–2000 | Martigues B | – | (–) |
| 2000–2002 | Martigues | 66 | (1) |
| 2002–2005 | Lens | 33 | (0) |
| 2003–2004 | → Lens B | 3 | (0) |
| 2004–2005 | → Châteauroux (l.) | 33 | (1) |
| 2005–2007 | Nice | 57 | (0) |
| 2005–2006 | → Nice B | 1 | (0) |
| 2007–2011 | Rennes | 114 | (2) |
| 2011– | Marseille | 123 | (4) |
| 2014 | → Marseille II | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 431 | (8) |
Maajoukkue
|  | Ranska U21 | 2 | (1) |
| 2008– | Ranska | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. maaliskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. maaliskuuta 2015.
Rod Fanni (s. 6. joulukuuta 1981 Martigues) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa kaudella 2014–2015 Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä pelaavaa Marseillea.
Fanni pelasi ensimmäiset aikuisten sarjaottelunsa kaudella 1999–2000 Martiguesissa edustaen seuran kuudennella sarjatasolla pelaavaa kakkosjoukkuetta sekä viiden ottelun verran myös kolmannelta sarjatasolta tuolloin noussutta edustusjoukkuetta. Seuraavat kaksi kautta hän oli edustusjoukkueen runkopelaajia Ligue 2:ssa. Ligue 1:een Fanni nousi kaudella 2002–2003 siirtyessään Lensiin. Hän edusti Lensiä kolme kautta, joista viimeisen pelasi lainalla Ligue 2:n Châteauroux'ssa. Tämän jälkeen Fanni pelasi kaksi pääsarjakautta Nicessa. Kesällä 2007 hän siirtyi Rennesiin, jossa pelasi Ligue 1:ssä kolme ja puoli kautta, kunnes siirtyi Marseilleen talven siirtoikkunassa kesken kauden 2010–2011.
Ranskan A-maajoukkueessa Fanni teki ensiesiintymisensä 14. lokakuuta 2008, kun joukkue voitti Tunisian ystävyysottelussa 3–1. Hänen ensimmäinen kilpailullinen A-maaottelunsa oli 14. lokakuuta 2009 Itävaltaa vastaan pelattu MM-karsintaottelu, jonka Ranska voitti 3–1.
Saavutukset

Nice:
Ranskan liigacupin toinen sija: 2005–2006
Rennes:
Ranskan cupin toinen sija: 2008–2009
Marseille:
Ligue 1:n toinen sija: 2010–2011, 2012–2013
Ranskan liigacupin voitto: 2010–2011, 2011–2012
Trophée des Championsin voitto: 2011
Rhona Robertson

| Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Naisten sulkapallo.Kansainyhteisön kisat  | Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Naisten sulkapallo.Kansainyhteisön kisat  | Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Naisten sulkapallo.Kansainyhteisön kisat  | Maa:   Uusi-Seelanti> Naisten sulkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Victoria 1994 | Kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Kuala Lumpur 1998 | Nelinpeli |  |
Rhona Susan Robertson (s. 19. heinäkuuta 1970 Auckland) on uusiseelantilainen entinen sulkapalloilija.
Robertson osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Barcelonassa 1992. Hän pääsi tuolloin kaksinpelissä toiselle kierrokselle saakka, mutta putosi nelinpelissä Tammy Jenkinsin kanssa ensimmäisen ottelun jälkeen. Robertson sai vuonna 1994 kaksinpelistä pronssia Kansainyhteisön kisoissa jaetulla sijalla Australian Song Yangin kanssa. Hän osallistui jälleen olympialaisiin Atlantan kisoissa 1996, joissa hän putosi toisella kierroksella sekä kaksin- että nelinpelissä. Robertson voitti toisen Kansainyhteisön kisojen pronssimitalinsa nelinpelissä Kuala Lumpurissa 1998, jossa hän pelasi Jenkinsin kanssa. Hän pelasi vielä MM-kilpailuissa 2001, joissa hän hävisi ensimmäisen ottelunsa sekä kaksinpelissä, nelinpelissä että sekanelinpelissä.
Roland Prinzinger

Roland Prinzinger (6. elokuuta 1948 Kirchheim unter Teck) on saksalainen biologi, joka on erikoistunut lintutieteeseen ja fysiologiaan.
Prinzinger opiskeli kemiaa ja biologiaa Tübingenin yliopistossa 1969–1974. Vuonna 1984 hän muutti Frankfurt am Mainiin, jossa hänellä on oppituoli Johann Wolfgang Goethe-Universität Frankfurt am Mainin yliopiston eläintieteen laitoksella. Prinzinger toimi Saksan Lintutieteellisen Yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1998–2001, ja on yhdistyksen kunniajäsen. Hän on Kansainvälisen lintutieteen kongressin pysyväiskomitean saksalaisedustaja.
Prinzingerin päätutkimuskohteita ovat eläinten lämmönsäätely ja energian käyttö, sekä ikääntyminen. Hän on kirjoittanut yli 210 tieteellistä artikkelia, ja on ollut kirjoittamassa useita teoksia. Hän on naimisissa ja yhden tyttären isä.
Rodney Robert Porter

| Rodney Robert Porter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1917 Newton-le-Willows, Britannia
Kuollut: 6. syyskuuta 1985 Winchester, Britannia
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Frederick Sanger
Instituutti:  Oxfordin yliopisto
Tutkimusalue:  biokemia
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto
Rodney Robert Porter  (8. lokakuuta 1917 – 6. syyskuuta 1985) oli brittiläinen  biokemisti, joka sai vuonna 1972 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Gerald Edelmanin kanssa vasta-aineisiin toimintaan  liittyvästä tutkimuksesta.
Recollection (Suburban Triben albumi)

| Recollection Suburban Tribe |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2007
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 67.27
 Levy-yhtiö: EMI Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 23.
Suburban Triben muut julkaisut
| ¡Revolt Now! 2006 | Recollection 2007 | Now and Ever After 2010 |
Recollection on Suburban Triben kokoelma-albumi, joka on julkaistiin vuonna 2007. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 23.
Kappaleet

Shock the Monkey – 3.38
While the World Awaits – 4.02
Watching You – 4.46
Frozen Ashes – 4.37
Nevermore – 4.12
Carved in Silence – 4.42
Untameable – 3.31
Oil and Water – 4.56
Nothingness – 3.48
Torn Apart – 3.44
Complications – 3.01
Colour of Silence – 5.23
Sunflower (2007) – 3.56
Into the Blue – 5.23
Silent Rain – 5.08
The Weight – 4.08
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Recollection discogs-com -sivustolla
Suburban Tribe
| --- | --- |
Studioalbumit:   Primitive  Purity  Panorama  Elektro 57  Suburban Tribe  Manimal  ¡Revolt Now!  Now and Ever After 
Kokoelmat:   Prime Time Collection  Recollection 
Muuta:  Diskografia
Richard F. Heck

| Richard F>  Heck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. elokuuta 1931 Springfield, Massachusetts
Kuollut: 10. lokakuuta 2015 (84 vuotta) Manila, Filippiinit
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  UCLA
Väitöstyön ohjaaja:  Saul Winstein
Instituutti:  Delawaren yliopisto
Tutkimusalue:  Kemia
Tunnetut työt:  palladiumin katalyyttitutkimus
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (2010)
Richard F. Heck (15. elokuuta 1931 Springfield, Massachusetts – 10. lokakuuta 2015 Manila, Filippiinit) oli yhdysvaltalainen kemisti ja Nobelin kemianpalkinnon saaja. Hänen mukaansa on nimetty Heck-reaktio.
Ura

Heck valmistui maisteriksi Kalifornian yliopiston Los Angelesin kampusyliopistosta (UCLA) 1952. Valmistumisensa jälkeen hän jatkoi UCLA:ssa tutkijana, ja hän tutki Saul Winsteinin kanssa aryylisulfonaattien solvolyysia. Valmistuttuaan tohtoriksi Heck muutti Sveitsiin ja aloitti työt Zürichin teknillisessä korkeakoulussa, jossa hän tutki edelleen aryylisulfonaattien solvolyysia Vladimir Prelogin kanssa.
Sveitsistä Heck palasi Winsteinin ryhmään UCLA:an. Hän siirtyi Hercules Powder -yritykseen vuonna 1956. Vuonna 1971 hän liittyi Delawaren yliopiston henkilökuntaan. Yliopistossa hän jatkoi palladiumiin liittyviä tutkimuksiaan. Monista reaktioista, joita Heck kehitti Delawaressa, merkittävin oli alkeenin ja aryylihalidin kytkentäreaktio. Heckin ansiosta muut tutkijat onnistuivat kehittämään muita palladiumkatalysoituja reaktioita.
Heck jäi eläkkeelle 1989. Vuonna 2004 Delawaren yliopiston kemian ja biokemian laitokselle Richard F. Heck lehtoraatin, jonka avausluonnon Heck piti itse. Vuonna 2006 hänelle myönnettiin Yhdysvaltain kemian seuran Herbert C. Brown -palkinto. Heck, Ei-ichi Negishi ja Akira Suzuki palkittiin Nobelin kemianpalkinnolla lokakuussa 2010 työstä palladiumin käytöstä ristikytkentäreaktioissa.
Heck muutti vuonna 2006 Filippiineille filippiiniläissyntyisen vaimonsa kanssa. Hän kuoli Manilassa 10. lokakuuta 2015 sairastettuaan useita vuosia.