stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rehtori
Kirjallisuutta

Ahonen, J.: Ammattina rehtori.  Helsinki:  Kirjapaja Oy, 2001.
Erätuuli, M. ja Leino, J.: Rehtori koulunsa pedagogisena johtajana.  Helsingin yliopiston kasvatustieteen laitos, 1992.
Fullan, M.: What's worth fighting for in the principalship.  New York:  Teachers College Press, 1997.  (englanniksi)
Hämäläinen, K.: Koulun johtaja ja koulun kehittäminen.  Suomen Kaupunkiliitto, 1986.
Hämäläinen, K. et al.: Oppilaitoksen johtaminen.  Helsinki:  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-25408-8
Juusenaho, R.: Korkokengät kansliassa: kuvaus naisesta suomalaisen peruskoulun johdossa.  Jyväskylän yliopiston okl, 2000.
Nikki, M-L (toim.): Rehtori tietää taitaa....  Jyväskylän yliopiston okl, 2000.
Ojala, I.: Oppilaitosten monipuolistuva johtaminen. Oppilaitosten toiminnalliset muutokset ja rehtoreiden institutionaaliset johtamisroolit.  Suomen Kuntaliitto, 1998.
Räty, O.: Rehtori johtajana - oppimisen johtaminen.  Mänttä:  M-print, 2000.
Sergiovanni, T. J.: Leadership: What's in it for schools..  Lontoo:  Routledge Falmer, 2001.  (englanniksi)
Sergiovanni, T. J.: The principalship. A reflective practice perspective.  Simon & Schuster, 1991.  (englanniksi)
Vaherva, T.: Rehtorin ammattikuva ja koulutustarve.  Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen laitos, 1984.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Saksa  Tšekki 2
Esko Rekomaa

Rekomaa 1950-luvun alussa.
Esko Aatu Rekomaa (alkujaan Rekonius) (24. joulukuuta 1932 Vuoksela – 14. helmikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja -valmentaja.
"Eetu" Rekomaa pelasi uransa helsinkiläisjoukkueissa. Hän aloitti HJK:ssa (1949–54) ja jatkoi HIFK:ssa (1954–66). Rekomaa oli ensimmäisiä IFK:hon otettuja suomenkielisiä pelaajia. Rekomaa voitti pelaajaurallaan kaksi SM-pronssia ja pelasi yhteensä SM-sarjassa 178 ottelua tehoin 160+87. Rekomaa oli ensimmäinen herrasmiespelaaja -palkinnon saaja.
Maajoukkueessa Rekomaa pelasi yhteensä 22 ottelua. Hän oli mukana myös kaksi kertaa MM-kisoissa ja kerran olympialaisissa.
Valmentajana Rekomaa voitti HIFK:ssa kaksi SM-kultaa, yhden pronssin ja Ahearne Cup -mestaruuden. Hän valmensi myös Suomen nuorten jääkiekkomaajoukkuetta. Rekomaa pelasi nuorempana jalkapalloa HJK:ssa.
Saavutukset ja palkinnot

2 SM-pronssia pelaajana
2 Suomen mestaruutta valmentajana (1969, 1970)
1 SM-pronssi valmentajana
Ahearne Cup -mestaruus valmentajana (1970)
SM-sarjan paras pistemies (1955)
SM-sarjan syöttöpörssin voittaja (1955)
Herrasmiespelaaja (1954)
Suomen Jääkiekkoleijona #38
Reima (nimi)

| Reima |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  5. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  28. tammikuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  sana reima ’reipas’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reima on suomalainen miehen etunimi. Reiman nimipäivä on 5. marraskuuta. Nimi kuuluu 1900-luvun alun merkitysisältöisten nimien joukkoon. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Reima oli Suomessa annettu 3 036 miehelle ja muutamalle naiselle. Heistä hieman alle puolet on syntynyt 1940- ja 1950-luvuilla.
Reima on myös tunnettu lastenvaatemerkki ja -valmistaja.
Tunnettuja Reimoja

Reima Flyktman (s. 1966), tietokirjailija
Reima Jokinen (s. 1952), teatterialan vaikuttaja ja johtaja
Reima Kampman (1943–1992), psykiatri, sivupersoonien tutkija
Reima Karppinen (s. 1958), kilpasoutaja
Reima Kekäläinen (s. 1944), televisiokäsikirjoittaja ja -ohjaaja
Reima Kellokoski (s. 1974), muusikko
Reima Kokko (s. 1952), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Reima Kuisla (s. 1953), liikemies ja sijoittaja
Reima T. A. Luoto (s. 1940), viestintäpäällikkö ja tietokirjailija
Reima Mäkinen (s. 1963), taidegraafikko, sarjakuvapiirtäjä ja sanaristikontekijä
Reima Nikkinen (1944–2018), flamencotanssija ja romaniaktivisti
Reima Nummila (1942–2015), jalkapalloilija
Reima Pietilä (1923–1993), arkkitehti
Reima Pullinen (s. 1957), jääkiekkoilija
Reima Raita (1918–1999), yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Reima Rytsölä, Varman varatoimitusjohtaja
Reima Saarinen (s. 1961), äänisuunnittelija
Reima Saarinen, Lin gHa-Rej (1950–2003), okkultisti ja seksuaalimaagikko
Reima Salonen (s. 1955), kilpakävelijä
Reima Venhe (s. 1972), pituushyppääjä
Reima Virtanen (s. 1947), nyrkkeilijä
Kuvitteellisia Reimoja

Reima Punanenä, joulupukin poro BBC:n animaatioelokuvissa
Ritari Reima (engl. Sir Tuxford), hahmo animaatiosarjassa Kummikarhut
Reima Mela, miespääosa suomalaisessa elokuvassa Markan tähden
Rekonstruktionistinen juutalaisuus

Rekonstruktionistinen juutalaisuus on 1920–1930-luvuilla syntynyt yhdysvaltalainen juutalaisuuden suuntaus. Liike perustuu Liettuassa syntyneen newyorkilaisen rabbin Mordecai Kaplanin (1881–1983) ajatuksiin. Kaplanin tavoitteena oli muotoilla (rekonstruoida) juutalaisuus uudelleen vastaamaan paremmin nykyajan tarpeita. Kaplan esitteli ajatuksensa julkisesti vuonna 1922. Hän julkaisi kirjan Judaism as a Civilization vuonna 1934 ja ryhtyi julkaisemaan sen pohjalta Reconstructionist-lehteä vuonna 1935 yhdessä muiden liikkeen jäsenten kanssa. Rekonstruktionismista tuli erillinen juutalaisuuden suuntaus 1960-luvun loppuun mennessä.
Rekonstruktionistien jumalkäsitys eroaa radikaalisti raamatullisesta ja rabbiinisesta käsityksestä. Kaplan ei pitänyt Jumalaa yliluonnollisena olentona joka voisi muuttaa luonnonlakeja, vaan voimana joka mahdollistaa pelastuksen ja joka luo kaaoksesta kosmoksen. Hän myötäili raamantuntutkijoiden käsityksiä siinä että uskoi Tooran olevan monen eri henkilön kirjoittama. Hänen mukaansa Raamattu on kuvaus juutalaisista etsimässä Jumalaansa eikä kertomus Jumalan ja valitun kansan vaiheista. Tästä syystä rekonstruktionistit eivät pidä juutalaista lakia pyhänä tai muuttumattomana. Heille juutalaisten uskonnolliset tavat kuten juhlapyhät ja uskonnollinen esineistö ovat kansanperinnettä, jollaisia on aikojen kuluessa muodostunut kaikille kansoille. Kaplanin mukaan nämä tavat ja perinteet rikastuttavat juutalaisten henkistä elämää ja pitävät juutalaista kansaa hengissä, mutta niiden noudattamisen tulisi silti olla vapaaehtoista. Kaplanin mukaan nykyaikaan sopimattomista ja perustelemattomista säännöistä ja määräyksistä tulisi luopua, ja niille tulee löytää korvaavia tapoja.
Rekonstruktionistinen juutalaisuus painottaa pääsiäiskertomuksessa juutalaisten pelastumista Egyptistä ihmeiden ja vitsausten sijaan. Sapatin rukouskirjasta on jätetty pois teologisesti kestämättömät kohdat, kuten viittaukset Tooran ilmestymiseen Siinain vuorella, juutalaisiin valittuna kansana sekä oppiin Messiaasta henkilönä.
1980-luvun alussa rekonstruktionististen rabbien neuvosto kehotti siirtämään määräysvallan juutalaisesta laista rabbeilta juutalaiselle kansalle. Samalla luotiin järjestelmä, jossa kukin seurakunta sai vapaasti muodostaa omat tapansa. Neuvosto kehotti myös rabbeja hyväksymään sekaparien osallistumisen synagogan toimintaan ja hyväksymään heidän lapsensa juutalaisiksi, jos he saivat juutalaisen kasvatuksen.
Aiheesta muualla

Jewish Reconstructionist Movement (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Regio Esercito

| Regio Esercito |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1861–1946
Valtio:   Italian kuningaskunta
Puolustushaarat:  maavoimat
Sodat ja taistelut:  kolmas Italian itsenäisyyssota  Italian–Turkin sota  ensimmäinen maailmansota  Espanjan sisällissota  toinen maailmansota
Regio Esercito (suom. Italian kuninkaallinen armeija) perustettiin Italian yhdistyttyä Italian kuningaskunnaksi vuonna 1861. Italian muututtua tasavallaksi vuonna 1946 armeijan nimeksi tuli Esercito Italiano (suom. Italian armeija).
Historia

Italian armeija perustettiin yhdistettäessä Italiaa, kun paavilliset alueet oli miehitetty. Manfredo Fanti allekirjoitti Sardinian armeijan (ital. Armata Sarda) ja Molempain Sisiliain kuningaskunnan armeijan yhdistämisasiakirjan 4. toukokuuta 1861, jolloin Regio Esercito korvasi aiemmat erilliset armeijat. Uuden armeijan ensimmäisinä koetinkivinä olivat Pohjois-Italian haltuunotto ja 3. itsenäisyyssota. IV armeijakunta valtasi Rooman 20. syyskuuta 1870.
Noin 1 000 miehen joukko rantautui 8. helmikuuta 1885 Eritreaan, aloittaen maan siirtomaavallan. Etiopian joukot pysäyttivät Italian joukkojen etenemisen Adowan taistelussa.
Italian joukot nousivat syyskuussa 1911 maihin Libyassa taistellessaan Osmanien valtakuntaa vastaan. Sota päättyi Ouchyn rauhansopimukseen, jonka mukaan Libya siirtyi Italian hallintaan.
Historia > Ensimmäinen maailmansota

Italian armeija taisteli ensimmäisen maailmansodan aikana lähinnä Pohjois-Italiassa. Taistelussa sai surmansa yli 700 000 italialaista.
Historia > Sotien välillä

Maailmansotien välillä Italia keskittyi siirtomaidensa valvontaan, kunnes Espanjan sisällissodan alkaessa koottiin vapaaehtoisjoukko Corpo Truppe Volontarie lähetettäväksi Espanjaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Regio Esercito Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Ilkka Remes (jalkapalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 29. heinäkuuta 1963 (ikä 61)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
1974–1980: Kuusysi
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1981–1993 | Kuusysi | 328 | (22) |
| Yhteensä | Yhteensä | 328 | (22) |
Maajoukkue
| 1979 | Suomi U16 | 2 | (0) |
| 1980 | Suomi U17 | 2 | (0) |
| 1981 | Suomi U18 | 2 | (0) |
| 1982–1983 | Suomi U21 | 2 | (0) |
| 1982–1992 | Suomi | 34 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ilkka Remes (s. 29. heinäkuuta 1963 Lahti) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli vasen laitapuolustaja.
Remes pelasi koko uransa Kuusysissä vuosina 1981–1993. Urallaan hän voitti viisi Suomen mestaruutta sekä neljä SM-hopeaa. Liigaotteluita hänelle kertyi kaikkiaan 306 ja niissä hän teki 16 maalia. Remes on voittanut Kuusysissä myös Suomen Cupin kahdesti vuosina 1983 ja 1987.
Maajoukkueessa Remes debytoi 20. helmikuuta 1982 harjoitusottelussa Ruotsia vastaan. Yhteensä Remes pelasi urallaan 34 maaottelua vuosina 1982–1992.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1982, 1984, 1986, 1989, 1991
SM-hopea 1987, 1988, 1990, 1992
Suomen Cup 1983, 1987
REMA 1000

Rema 1000 Kööpenhaminassa, Tanskassa.
REMA 1000 on Norjassa vuonna 1979 perustettu päivittäistavaraketju, jolla on myymälöitä Norjassa ja Tanskassa. Yrityksen perusti kauppiasperheen poika Odd Reitan, joka avasi ensimmäisen kaupan Trondheimiin 1972. Vuosikymmenen lopulla hänellä oli jo viisi myymälää, joiden nimeksi otettiin REMA 1000, lyhennys sanoista Reitans mat, ”Reitanin ruoka”. Luku 1000 tarkoitti alun perin myymälöiden tuotevalikoiman määrää.
Ketjun omistaa Reitangruppen, jonka Reitan Convenience -ryhmä on vuodesta 2012 ollut myös suomalaislähtöisen R-kioski-ketjun omistaja. Norjassa REMA 1000 -ketjulla on 500 myymälää ja Tanskassa 200 myymälää. REMA 1000 -kauppaketju on merkittävin päivittäistavarakauppaketju Norjassa.
Maaliskuussa 2008 Rema 1000 -ketju osti kaikki Norjan 50 Lidl-myymälää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta REMA 1000 Wikimedia Commonsissa
Yhtiön kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Reina Victoria Eugenia (1920)

| Reina Victoria Eugenia (1915-1931) Republica (1931-1936) Navarra (1936-1956) |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Sociedad Española de Construcción Naval, Ferrol
Kölinlasku:  31. maaliskuuta 1915
Laskettu vesille:  21. huhtikuuta 1920
Palveluskäyttöön:  15. tammikuuta 1923
Poistui palveluskäytöstä:  1956
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 590 t (standardi) 6 450 t (kuormattu)
Pituus:  141 m
Leveys:  15 m
Syväys:  4,80 m
Koneteho:  25 500 shp
Nopeus:  25,5 solmua
Miehistöä:  404
Aseistus
Aseistus:  9 x 6" tykkiä 4 x 47 mm tykkiä 4 x 21" torpedoputkea
Reina Victoria Eugenia oli Espanjan laivaston vuonna 1920 vesillelaskettu kevyt risteilijä.
Suunnittelu

Alus muistutti Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1910-1914 valmistettuja Town-luokan risteilijöitä, mutta poikkesi niistä kolmella savuhormillaan. Täten se muistutti enemmän Australian laivaston HMAS Adelaidea vuosien 1938-1939 modernisoinnin jälkeen. Aluksen pääaseina oli kuusi Vickers-Carreran toimittamaa kuuden tuuman tykkiä, jotka oli asennettu yksiputkisina yksinkertaisten kilpien taakse keskilinjalle. Aseistuksen täydensivät neljä 47 millimetrin tykkiä ja neljä 21 tuuman torpedoputkea.
Alusten suojana oli Town-luokan mukaisesti kolmen tuuman panssarivyö, mutta propulsiojärjestelmä oli kaksiakselinen kuten Adelaidella. Järjestelmä tuotti 25 500 hevosvoimaa, mikä mahdollisti suunnitellun 25,5 solmun maksiminopeuden. Koeajoissa alus saavutti 26,9 solmua 28 387 hevosvoimalla.
Valmistus

Hankinta vahvistettiin 30. heinäkuuta 1914 annetulla laivastolailla. Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalilta (SECN) Ferrolista, missä köli laskettiin 31. maaliskuuta 1915. Alus laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 15. tammikuuta 1923.
Palvelus

Vuonna 1925 Rifin sodassa alus oli sotatoimiin osallistuneen laivueen lippulaivana. Alus sai 1926 Santanderissa sotalipun kuningattarelta. Espanjan julistauduttua tasavallaksi vuonna 1931 alus liitettiin osaksi tasavallan laivastoa nimellä Republica.
Espanjan sisällissodan alkaessa vuonna 1936 alus oli telakalla Cadizissa, missä kansallismieliset valtasivat aluksen. Telakalla aluksen vanhat hiilikäyttöiset kattilat korvattiin öljykäyttöisillä. Lisäksi aluksen kansirakenteet rakennettiin uudelleen kuten yksi savuhormi poistettiin ja kuusi kuuden tuuman tykkiä siirrettiin keskilinjaan ja neljä poistettiin. Aluksen aseistukseen lisättiin neljä saksalaista 88 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja torpedoputket poistettiin.
Alus osallistui sotatoimiin vain vähän ja se oli pääosin koululaivana ennen palveluksesta poistoaan vuonna 1956.
Rengon vaakuna

Rengon vaakuna (1953–2008)
Rengon kunnanvaakuna on saanut aiheensa kunnan keskiaikaisesta historiasta. Vaakunan härkä viittaa Hämeen härkätiehen, joka kulkee kunnan kautta. Härän kantamassa lipussa esiintyvä simpukka on pitäjän silloisen suojeluspyhimyksen apostoli Jaakobin tunnus, jonka paikkakunnalla sijaitsevaan nimikkokirkkoon tehtiin pyhiinvaellusmatkoja Hämeen härkätietä pitkin.
Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja se vahvistettiin käyttöön 1. heinäkuuta 1953. Vaakunan selitys on ”kultakentässä kävelevä punainen härkä, kantaen oikealla etujalallaan punaista lippua, jossa hopeasimpukka; härän sarvet, sorkat ja nenärengas sekä lipputangon nuppi hopeaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Rengon liityttyä Hämeenlinnan kaupunkiin.
Reko

| Reko |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  12. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Reijo
Vastineita eri kielissä:  Greg, Gregory
Nimen alkuperä:  Gregorius
Infobox OKNimi-testi OK: 
Reko on suomalainen lyhentymä kreikkalaisperäisestä nimestä Gregorius, joka merkitsee 'valpasta'.
Nimi on ollut käytössä jo keskiajalta lähtien ja se esiintyi Kansanvalistusseuran almanakassa vuonna 1883. Suomen almanakassa Reko oli 1929–1949, ja uudelleen vuodesta 1964 nykyisellä paikallaan. Reko koettiin hankalasti taivutettavaksi nimeksi ja siksi siitä muovattiin uusi nimi, Reijo.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 680 miestä on saanut nimekseen Reko.  Nimi on hieman kasvattanut suosiotaan 2000-luvulla.
Tunnettuja Rekoja

Reko Aho (s. 1984), rumpali
Reko Lundán (1969–2006), kirjailija ja teatteriohjaaja
Reko Paulo (1891–1957), ravintoloitsija ja liikemies
Reko Tornberg (s. 1995), jääkiekkoilija
Kuvitteellisia Rekoja

Reko, hahmo Kultainen salama -kirjoissa.
Toppelund

| Toppelund> Villa Wahlforss |
| --- | --- |
Osoite:  Toppelundinkuja
Sijainti:  Haukilahti, Espoo
Valmistumisvuosi:  1951
Suunnittelija:  Veli Paatela
Rakennuttaja:  Wärtsilä Oy:n hallitus
Julkisivumateriaali:  keltainen tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toppelund on arkkitehtonisesti tasokas, 1950-luvun rakennustaidetta edustava huvila Haukilahden kaakkoisosassa Etelä-Espoossa. Sen suunnitteli arkkitehti Veli Paatela. Toppelund tunnetaan myös nimellä Toppelundin kartano.
Toppelundin puistomainen rantavyöhyke kuului aikoinaan Olarin verotaloon. Vuorineuvos Wilhelm Wahlforss osti sen 1940-luvun taitteessa; tontilla oli puuhuvila 1800-luvun lopulta, mutta vuorineuvos tarvitsi edustavamman residenssin kodikseen. Wärtsilän hallitus päätti 1948 rakennuttaa Villa Toppelundin Wahlforssille lahjaksi tämän arvokkaasta työpanoksesta. Useita luonnoksia tutkittuaan Wahlforss valitsi arkkitehdiksi Veli Paatelan. Talo valmistui 1951.
Paatela oli tehnyt opintomatkan Yhdysvaltoihin toisen maailmansodan jälkeen, ja Toppelundin arkkitehtuurissa on selkeitä vaikutteita matkalta, kuten rakennuksen moniosainen, matala volyymi, aumakatto ja keltaiseksi poltettu tiili. Rakennuksen tilat jaettiin selkeästi henkilökunnan siipeen, edustustiloihin ja yksityiseen tilaan.
Toppelundissa vieraili Wahlforssin aikana maailman elinkeinoelämän huippuvaikuttajia ja valtioiden ylintä johtoa. Huvilaa ympäröi Toppelundin puisto ja sen eteläpuolella sijaitsee Toppelundin ranta.
Regionalverkehr Bern-Solothurn

| Regionalverkehr Bern-Solothurn |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö (Aktiengesellschaft)
Perustettu:  1984
Kotipaikka:  Solothurn, Solothurnin kantoni, Sveitsi
Toimiala:  julkinen liikenne
Tuotteet:  rautatie- ja linja-autoliikenne
Liikevaihto:  109 milj. Sfr (2017)
Tilikauden tulos:  1,7 milj. Sfr (2017)
Henkilöstö:  425 (2017)
Omistaja:  Bernin kantoni 35 %, liittovaltio 31 %, Bernmobil 15 %, Solothurnin kantoni 8 %, kunnat 5 %
Kotisivu:  www.rbs.ch/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Regionalverkehr Bern-Solothurn (lyhenne RBS) on sveitsiläinen liikenneyhtiö. Yhtiö toimii Keski-Sveitsissä Bernin ja Solothurnin kantonien alueella. Yhtiön kotipaikka on Solothurn.
Historiaa

Regionalverkehr Bern-Solothurn aloitti toimintansa vuonna 1984 kahden liikenneyhtiön, Solothurn-Zollikofen-Bern-Bahnin (SZB) ja Vereinigten Bern-Worb-Bahnin (VBW) yhdistyessä. SZB oli aloittanut toimintansa vuonna 1922 reitillä Bern–Solothurn Bern–Zollikofen-Bahnin (BZB) ja Elektrische Schmalspurbahn Solothur–Bernin (ESB) yhdistyessä. VBW oli aloittanut vuonna 1927, kun Bern–Worb-Bahn (BWB) ja Worblentalbahn (WT) yhdistyivät. BWB:n edeltäjä oli Bern–Muri–Gümligen–Worb-Bahn (BMGWB), joka aloitti toimintansa 21.10.1898. Tämä päivää pidetään nykyisen RBS:n toiminnan alkamispäivänä.
SZB:n bussiliikenne alkoi vuonna 1966 reitillä Zollikofen–Münchenbuchsee.
Toiminta

RBS:n ajamien linja-autoreittien pituus on 153 kilometriä. Yhtiön rataverkon pituus on 54 kilometriä. Rataverkko on kapearaiteinen (1 000 mm) ja käyttöjännite on 1,25 kV tasajännitettä.
RBS:n liikevaihto oli vuonna 2017 109 milj. Sfr. Henkilöstön määrä oli vuoden 2017 aikana keskimäärin 425 laskettuna henkilötyövuosina.
RBS:n junilla tehtiin vuonna 2017 19 miljoonaa matkaa. Ajetut reitit olivat vuoden 2017 aikana 2,8 milj. kilometriä. Linja-autoliikenteessä matkustajia oli 7,7 miljoonaa ja ajettuja reittejä 3,0 milj. kilometriä.
Toiminta > Junaliikenne

Yhtiö hoitaa Bernin paikallisjunaliikennettä (S-Bahn Bern) kolmella reitillä:
S7, Bern – Bolligen – Worb Dorf
S8, Bern – Jegenstorf – Solothurn
S9, Bern – Unterzollikofen.
Lisäksi RBS:llä on lähijunaliikennettä (RE) Bernistä Solothurniin.
Toiminta > Linja-autoliikenne

Bussiliikennettä RBS:llä on Bernin seudulla kymmenellä reitillä ja yhdeksällä Lyss-Münchenbuchsee-Solothurn-alueen reitillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Regionalverkehr Bern-Solothurn Wikimedia Commonsissa
RBS:n Bernin-asema.
Aulis Reinikka

| Aulis Reinikka> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. lokakuuta 1915 Kurikka
Kuollut: 4. maaliskuuta 1998 (82 vuotta) Kurikka
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Pituus:  181 cm
Laji:  seiväshyppy, kymmenottelu
Seura:  Kurikan Ryhti
Kilpauran kesto:  1934–1951
Saavutukset
Ennätykset:  400 m 52,5 (1936)   1 500 m 4.32,4 (1931)   110 m aidat 15,7 (1939)  400 m aidat 61,1 (1940)   korkeus 1,73 (1935)   seiväs 410 (1940)   pituus 6,54 (1935)  3-loikka 14,09 (1934)   kuula 13,22 (1939)   kiekko 38,61 (1936)  keihäs 53,32 (1938)
Aulis Aleksanteri Reinikka (myöhemmin Ala-Reinikka, 21. lokakuuta 1915 Kurikka – 4. maaliskuuta 1998 Kurikka) oli suomalainen seiväshyppääjä ja kymmenottelija. Hänen huippuvuotensa olivat 1930-luvun loppupuoliskolla, vaikka ura jatkui aina 1950-luvun alkuun. Hän edusti Kurikan Ryhtiä.
Urheilu-ura

Reinikka sijoittui Berliinin 1936 olympialaisten kymmenottelussa 11:nneksi. Seiväshypyssä hän karsiutui. Pariisin EM-kisoissa 1938 hän sijoittui seiväshypyssä kuudenneksi.
Reinikka voitti Suomen mestaruuden seiväshypyssä viisi kertaa ja 10-ottelussa kaksi kertaa vuosien 1935-1940 välillä. Hänen seiväshyppyennätyksensä oli 410 cm (vuodelta 1940), ja hän oli kaikkien aikojen toinen suomalainen neljän metrin ylittäjä. Kymmenottelussa hänen ennätyspisteensä olivat 6755 (vuodelta 1936).
Aulis Reinikan veljistä Ilmari, Frans ja Aatto Reinikka olivat yleisurheilun SM-mitalisteja ja maaotteluedustajia.
Saavutukset

Berliinin vuoden 1936 kesäolympialaisten:
kymmenottelun 11. ja
karsintoihin jäänyt seiväshypyssä
Pariisin vuoden 1938 Pariisin yleisurheilun EM-kisat:
seiväshypyn 6.
Yleisurheilun Suomen mestaruuskisoissa
Viisi mestaruutta seiväshypyssä vuosina 1935, 1936, 1937, 1939 ja 1940
Kaksi mestaruutta 10-ottelussa vuosina 1937 ja 1938
SM-hopeaa
Kaksi kertaa seiväshypyssä 1934 ja 1946
10-ottelussa 1936
SM-pronssia
Kolme kertaa seiväshypyssä 1942, 1943 ja 1944
Maaotteluedustajana vuosina 1934-1946 kaikiaan 10 kertaa, joissa saavutti ensimmäisessä maaottelussaan 1934 voiton Tallinnassa Viroa vastaan
Etelä-Pohjanmaan vuoden urheilija 1938, palkintona Vaasa-lehden kultamitali
Aiheesta muualla

Järvinen, Lauri: Reinikat — Kurikan ryhdikkäät (2006)
Reinach (Basel-Landschaft)

| Reinach |
| --- | --- |
 Reinachin kotiseutumuseo.
 vaakuna

 Reinach
 Koordinaatit: 47°30′N, 7°36′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Basel-Landschaft
Hallintoalue (Bezirk):  Arlesheimin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6,97 km²
Korkeus:  271–368 m
Väkiluku (31.12.2018)  (vakinaiset asukkaat):  19 216
 – Väestötiheys:  2 757 as./km²
 
 www.reinach-bl.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Reinach on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Basel-Landschaftin kantonissa. Siellä on vajaat 20 000 asukasta.
Sijainti

Reinach sijaitsee Birsjoen länsipuolella. Baselin kaupunki ja Muttenz ovat Reinachin pohjoisia rajanaapureita, joiden kanssa Reinach muodostaa yhtenäisen kaupunkialueen.
Liikenne

Moottoritietyyppinen valtatie H18 Muttenzista Aeschiin kulkee Reinachin itäosan poikki.
Baselin liikennelaitoksen raitiotieverkko ulottuu Reinachiin.
Vuonna 1499 käytyyn svaabilaissotaan liittyneen Bruderholzin taistelun muistomerkki Reinachissa.
Reinachin reformoitu kirkko.