stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Linja 12 (Madridin metro)

Alcorconin metroasema
Linja 12 eli MetroSur on yksi Madridin metron linjoista. Se on ympyränmuotoinen ja kulkee Madridin eteläpuolisella metropolialueella yhdistäen pääkaupungin sekä Alcorcónin, Fuenlabradan, Getafen, Leganésin ja Móstolesin kunnat toisiinsa. Näiden viiden esikaupungin yhteenlaskettu väkiluku vuonna 2005 oli yli 900 000 asukasta. MetroSur yhtyy muuhun metroverkkoon linjaan 10 kuuluvan Puerta del Surin metroaseman kautta. Linjan asemat risteävät monin paikoin myös Cercanías Madrid-lähiliikennejunaverkon asemien kanssa.
Linja on 40,6 kilometriä pitkä ja sen varrella on yhteensä 28 asemaa. Asemalaiturit ovat 90 metriä pitkiä, ja mahdollistavat täten kuusi vaunua pitkien metrojunien vastaanottamisen. Kiivaimpaan ruuhka-aikaan junia kulkee 3–4 minuutin välein. Koko linjan läpi ajaminen kestää yhteensä 58 minuuttia, ja huippunopeudet kohoavat 110 kilometriin tunnissa. MetroSurin reitti kulkee muun muassa Kaarle III:n ja Kuningas Juan Carlosin yliopistojen ohi.
MetroSurin rakennustyöt alkoivat huhtikuussa 2000. Projektin kokonaiskustannukset olivat 1,01 miljardia euroa, ja sen sanotaan olleen Euroopan suurin maa- ja vesirakennusprojekti koskaan. Linja avattiin kokonaisuudessaan kolme vuotta myöhemmin 11. huhtikuuta 2003. Samana päivänä avattiin linjan 10 laajennus Colonia Jardínista Puerta del Suriin. Linjan valmistumisen myötä Madridin metro on Länsi-Euroopan toiseksi suurin, edellään vain Lontoo.
Suunnitelmissa on Moncloasta Villaverde Altoon kulkevan linjan 3 jatkaminen ulottumaan MetroSuriin kuuluvalle El Casarin asemalle, joka mahdollistaisi Fuenlabradan, Getafen ja Leganesin asukkaille entistä suoremman yhteyden pääkaupunkiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MetroSur (Arkistoitu – Internet Archive)
Madridin metro
1 Linja 1
2 Linja 2
3 Linja 3
4 Linja 4
5 Linja 5
6 Linja 6
7 Linja 7
8 Linja 8
9 Linja 9
10 Linja 10
11 Linja 11
12 Linja 12
R Linja R
Matti Hannula

Matti Hannula (14. kesäkuuta 1943 Elimäki – 4. kesäkuuta 2013 Outokumpu) oli arvostettu suomalainen urkutaiteilija.
Hannula opiskeli kanttoriksi ja urkuriksi ensin Sibelius-Akatemian Kuopion yksikössä ja myöhemmin Helsingissä Enzio Forsblom johdolla.  Urkurin tutkinnon hän sai vuonna 1966, minkä jälkeen hän oli vuoden kanttorina Kuopiossa. Vuosina 1967–1974 Hannula oli Pyynikin seurakunnan urkurina Aleksanterin kirkossa. Tänä aikana hän oli perustamassa Pirkanmaan musiikkiopistoa vuonna 1970, missä hän oli myös rehtorina. Uransa päätyön hän teki Tampereen tuomiokirkon urkurina vuosina 1974–2013. Hän jäi eläkkeelle urkurin virasta kesäkuun alussa vuonna 2013 ja menehtyi vain muutama päivä tämän jälkeen.
Hannula konsertoi laajasti sekä Suomessa että ulkomailla. Tampereen tuomiokirkossa hän järjesti konserttisarjoja.
Tunnustuksia

Kalle Kaiharin kulttuuripalkinto vuonna 2000
Musiikkineuvoksen arvonimi vuonna 2007
Aiheesta muualla

Matti Hannulan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Linja 3 (Soulin metro)

| Linja 3 3호선 （三號線） Sam Hoseon |
| --- | --- |

Perustiedot
Järjestelmä:  Soulin metro
Reitti:  Daehwa–Ogeum
Avattu:  12. heinäkuuta 1985
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Seoul Metro & Korail
Tekniset tiedot
Pituus:  57,4 km
Asemia:  44
Raideleveys:  1 435 mm
Soulin metron linja 3 (kor. 수도권 전철 3호선, Sudogwon jeoncheol 3-hoseon, pääkaupunkialueen sähkörautatien linja 3) on linja Soulin metrossa, Etelä-Koreassa. Se yhdistää Goyangin, luoteis-Soulin, Gangnamin ja kaakkois-Soulin.
Margot Chevrier

| Margot Chevrier |
| --- | --- |
 Margot Chevrier 2023
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. joulukuuta 1999 (ikä 24)
Kansalaisuus:   Ranska
Yleisurheilija
Laji:  Seiväshyppy
Ennätykset:  Ulkona: 471 cm   Sisällä: 465 cm
 Tietolaatikko päivitetty 26. heinäkuuta 2023 
Margot Chevrier (s. 21. joulukuuta 1999) on ranskalainen seiväshyppääjä. Hänen ennätyksensä on 471 cm.
Ura

Nizzalainen Chevrier aloitti yleisurheilun vuonna 2012. Hän on voittanut Ranskan mestaruuden ulkoradoilla kahdesti vuosina 2021 ja 2022 sekä sisäradoilla vuosina 2022 ja 2023. Chevrier sijoittui alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 2021. Ulkoratojen aikuisten arvokisadebyytissään Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Chevrier eteni finaaliin, mutta jäi siellä ilman tulosta. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 Chevrier sijoittui kymmenenneksi tuloksella 440 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa Istanbulissa 2023 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 460 cm. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Chevrier jäi karsintaan tuloksella 450 cm. Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024 hän joutui keskeyttämään kilpailun saatuaan nilkkaansa avomurtuman epäonnistuttuaan hyppynsä alastulossa. Chevrierin lopullinen sijoitus kilpailussa oli kahdeksas tuloksella 455 cm.
Chevrier hyppäsi ennätyksensä 471 cm Timanttiliigan osakilpailussa Pariisissa 9. kesäkuuta 2023. Sisäradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 465 cm.
Muuta

Urheilu-uransa ohella Chevrier opiskelee lääketiedettä Nizzassa. Hän on parisuhteessa ranskalaisen 800 metrin juoksijan Gabriel Tualin kanssa.
Meathin provinssi

Meathin lippu
Meathin provinssi (iiriksi An Mhí, engl. Meath) oli historiallinen provinssi Irlannissa. Nykyään Meathin provinssin kreivikunnat Meath ja Westmeath kuuluvat Leinsterin provinssiin.
Matz Hammarström

| Matz Hammarström> Ympäristöpuolue Vihreiden miespuolinen puheenjohtaja |
| --- | --- |
 2000–2002  
Edeltäjä:  Birger Schlaug
Seuraaja:  Peter Eriksson
Valtiopäiväedustaja
 1998–2002  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. marraskuuta 1959 (ikä 64) Västerås, Ruotsi
Ammatti:  poliitikko, opettaja
Tiedot
Puolue:  Ympäristöpuolue Vihreät
Matz Hammarström (s. 7. marraskuuta 1959 Västerås) on ruotsalainen vihreä poliitikko, joka oli toinen puolueensa rinnakkaisista puheenjohtajista vuosina 2000–2002. Hän oli valtiopäivien jäsen 1998–2002 ja Ruotsin eläinsuojeluviraston johtaja 2004–2007. Koulutukseltaan hän on aineenopettaja.
Aiheesta muualla

Matz Hammarström Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Liveta Jasiūnaitė

| Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Liettua.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Liettua> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 2018 | keihäänheitto |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Napoli 2019 | keihäänheitto |  |
Liveta Jasiunaite (s. 26. heinäkuuta 1994) on liettualainen keihäänheittäjä.
Yleisurheilun EM-kilpailuissa Berliinissä 2018 hän saavutti keihäänheitossa pronssimitalin tuloksella 61,59 metriä. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui 12:nneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa Lontoossa 2017 ja Dohassa 2019. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli seitsemäs. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 58,97 heitettyään karsinnassa lähelle ennätystään yltäneen tuloksen 63,80.
Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Jasiūnaitė voitti pronssimitalin vuonna 2015 tuloksella 55,77. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän sai hopeaa 2009. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän oli kahdeksas 2012 ja saman ikäluokan EM-kilpailuissa yhdeksäs 2013. Hän voitti universiadeissa kultaa 2019 tuloksella 60,36.
Jasiūnaitė heitti ennätyksensä ja Liettuan ennätyksen 63,98 Ogressa 15. kesäkuuta 2019.
Matti Välimäki

Matti Välimäki Kalevan kisoissa kesällä 2010.
Matti Vihtori Välimäki (s. 6. helmikuuta 1987 Noormarkku) on suomalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu. Hän edustaa Noormarkun Nopsaa ja häntä valmentaa Timo Välimäki.
Kalevan kisoissa Välimäki on voittanut 400 metrillä kultaa vuosina 2008, 2009, 2010 ja 2011, hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2005. 200 metrin juoksussa hän voitti hopeaa vuonna 2009. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut 4 × 400 metrillä kultaa 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012 sekä hopeaa 2015 ja pronssia 2011.
Välimäki on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2007 lähtien. Hän voitti vuoden 2008 Suomi–Ruotsi-maaottelussa 400 metrin juoksun. Hän oli 20 vuoteen ensimmäinen Ruotsi-maaottelussa matkan voittanut suomalaismies.
Keväästä 2011 lähtien Välimäki on kärsinyt jalkavammasta. Jalka leikattiin marraskuussa 2012. Vamman vuoksi kausi 2013 jäi Välimäeltä kokonaan väliin. Hän palasi kilparadoille kahden vuoden tauon jälkeen kesällä 2014.
Välimäki opiskelee Jyväskylän yliopistossa liikuntapedagogiikkaa. Hän tekee myös trance-musiikkia artistinimellä Digeon.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | 10,97 | Närpiö | 8. kesäkuuta 2005 |
| 200 m | 21,57 | Espoo | 2. elokuuta 2009 |
| 400 m | 46,69 | Göteborg | 29. elokuuta 2009 |
| 800 m | 1.54,76 | Pariisi | 28. heinäkuuta 2003 |
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,15 | Tampere | 13. tammikuuta 2005 |
| 200 m | 21,99 | Helsinki | 5. maaliskuuta 2006 |
| 400 m | 48,93 | Helsinki | 4. maaliskuuta 2006 |
Max Krook

Karl Johan Maximilian (Max) Krook (3. tammikuuta 1860 Helsinki – 27. joulukuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Karl Johan ja Finne Svensk.
Krookin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri Karl Gabriel Krook ja Anna Karolina Gustava Wilhelmina Krook. Hän pääsi ylioppilaaksi 1879 Helsingin normaalilyseosta ja opiskeli sitten ulkomailla. Krook toimi myös vakuutusasiamiehenä.
Teoksia

Nordische Lieder und Tänze (Nordiska visor och danser) für Pianoforte. Häft 1–2. Johann André, Offenbach am Main, 1890-luvulla
Från korsdragare : nutidsroman. Hugo Gebers förlag, Stockholm 1905 (nimimerkillä Finne Svensk)
Marsilius Padovalainen

Marsilius Padovalaista esittävä tuntemattoman tekijän piirros vuodelta 1319.
Marsilius Padovalainen (noin 1275, Padova – noin 1342) oli italialainen oppinut, joka oli koulutukseltaan lääkäri, mutta harjoitti useita muitakin aloja. Vuonna 1313 hän toimi kirkkoherrana Pariisin yliopistossa. Hän oli tärkeä poliittinen hahmo 1300-luvulla.
Defensor pacis

Parhaiten hänet tunnetaan teoksesta Defensor pacis (Rauhan puolustaja) vuodelta 1324, jossa hän puolusti kansansuvereniteettiperiaatetta ja sekulaarista valtiota. Katolisesta kirkosta Marsilius kirjoitti, että se on kokonaan hengellinen instituutio, eikä sille kuulunut maallinen valta tai omaisuus. Hänen mielestään paavilla ei ollut jumalallisia valtuuksia tehtäväänsä, vaan paavi oli vain papiston valitsema johtaja, ja ylin valta kirkossa kuului kirkolliskokoukselle.
Teos ilmestyi kontekstissa, jossa pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta taisteli vallasta paaviuden kanssa. Vallasta taistelivat erityisesti paavi Johannes XXII ja Ludvig IV Baijerilainen. Marsilius puolusti kantaa, jonka mukaan keisarikunta on kirkon vallasta itsenäinen ja suvereeni instituutio omalla alueellaan. Se huolehtii oikeudenkäytöstä ja rauhasta ja antaa siten kansalaisille mahdollisuuden turvattuun elämään. Hän oli kuitenkin roomalaiseen oikeuteen ja renessanssikaupunkien itsehallintoon vedoten sitä mieltä, että kirkko ja valtio ovat yhtä, mutta ne yhdistyvät eri tavalla, kuin paavi asian esitti. Marsilius tarkoitti sitä, että kirkko ja valtio vaikuttavat yhdessä kansan parhaaksi, ja siinä tehtävässä kirkolle on annettava täysi vapaus ja valta. Marsiliuksen ajatus valtionkirkosta oli omana aikanaan liian radikaali, mutta se osoitti, kuinka vakavalla tavalla paavin käsitys omasta asemastaan oli asetettu kyseenalaiseksi. Paavi Johannes XXII tuomitsi Marsilius Padovalaisen kerettiläiseksi Defensor pacis -teoksen julkaisemisen jälkeen.
Max Laeuger

| Mitalit> Maa:   Saksa. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa. Olympialaiset  | Maa:   Saksa>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Amsterdam 1928 | kaupunkisuunnittelu |  |
Max Laeuger (1864–1952) oli saksalainen arkkitehti ja olympiamitalisti. Hän osallistui vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin, joissa voitti olympiapronssia kaupunkisuunnittelussa teoksellaan "Hampurin kaupunginpuisto". Arkkitehtuurin lisäksi hän perehtyi lasimaalaukseen ja keramiikkaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Max Laeuger Wikimedia Commonsissa
Lihjamo

| Lihjamo |
| --- | --- |
Kaupunki:  Keuruu
Pinta-ala:  n. 17 km² 
Väkiluku:  n. 100
Lihjamo on Keuruulla sijaitseva kylä, joka on osa laajempaa Suolahdenkylää. Kylä on muodostunut entisen Lihjamon koulun ympäristöön. Kylän rajoja ei ole määritelty tarkasti, mutta yleisesti rajoina pidetään entisen koulupiirin rajoja. Lihjamon asukasluku on noin 100 henkeä, minkä lisäksi kylässä on muutamia kymmeniä loma-asukkaita. Kylän pinta-ala on noin 17 neliökilometriä, joka vastaa noin 10 prosenttia koko Suolahdenkylän pinta-alasta. Maa- ja metsätalous ovat Lihjamon suurimpia elinkeinoja.
Lihjamon läpi kulkee Keuruun ja Multian välinen maantie. Lisäksi kylän läpi laskevat Tarhianjoki ja Suojoki.
Lihjamon ensimmäisenä asukkaana on pidetty vuonna 1552 alueelle muuttanutta Tuomas Jaakonpoikaa. Lihjamon kylän nimi tulee 1800-luvulla kirkkoherrana toimineen F. H. Bergrothin omistamasta Lihjamon talosta.
Aiheesta muualla

Lihjamon kylä (Arkistoitu – Internet Archive)
Lihjamo Keuruun kaupungin sivuilla[vanhentunut linkki]
Linja 4 (Toronton metro)

| Line 4 Sheppard |
| --- | --- |

Perustiedot
Järjestelmä:  Toronton metro
Reitti:  Sheppard–Yonge–Don Mills
Avattu:  22. marraskuuta 2002 
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  TTC 
Vuoroväli:  5–6 min 
Käyttäjiä (ark.):  47 680 
Tekniset tiedot
Pituus:  5,5  km
Asemia:  5 
Raideleveys:  1 495  mm
Sähköistys:  Virtakisko 
Line 4 Sheppard on Toronton metron neljäs ja uusin linja, joka avattiin 22. marraskuuta 2002. Arkipäivisin linjaa käyttää noin 48 000 matkustajaa.
Linjalla on 5 asemaa ja sen pituus on 5,5 kilometriä. Se alkaa Yonge Streetin ja Sheppard Avenuen risteyksestä ja seuraa Sheppard Avenue Eastia itään Don Mills Roadin risteykseen asti. Linja sijaitsee kokonaan North Yorkin alueella. Vilkkaimpia asemia ovat Sheppard–Yonge ja Don Mills. Sheppard–Yongen asemalta on vaihtoyhteys linjalle 1.
Linjaa 4 oli alun perin tarkoitus jatkaa Scarboroughiin asti, mutta suunnitelma on myöhemmin haudattu. Linjan rakentamispäätöstä on kritisoitu jälkikäteen voimakkaasti, sillä sen käyttöaste on matala suhteessa korkeisiin rakennuskustannuksiin ja samalla rahalla olisi voitu rakentaa Torontoon useita pikaraitioteitä.
Asemat

| Asema | Avattu  | Käyttäjiä (ark> )  | Vaihtoyhteydet  |
| --- | --- | --- | --- |
| Sheppard–Yonge | 2002 | 44 590 |  |
| Bayview | 2002 | 9 030 |  |
| Bessarion | 2002 | 2 380 |  |
| Leslie | 2002 | 6 460 |  |
| Don Mills | 2002 | 32 900 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linja 4 (Toronton metro) Wikimedia Commonsissa
Juna Sheppard–Yongen asemalla.
Meaux

| Meaux |
| --- | --- |
 Meaux’n kaupungintalo
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Seine-et-Marne
Arrondissementti:  Meaux
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jean-François Copé
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,18 km²
Väkiluku (2012):  53 623
 – Väestötiheys:  3 532 as./km²
Postinumero:  77100
 
 ville-meaux.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Meaux [mo] on Ranskan kunta Pariisin koillisella esikaupunkivyöhykkeellä noin 41 kilometriä Pariisin keskustasta itäkoilliseen. Noin 53 600 asukkaan kaupunki kuuluu Île-de-Francen hallintoalueen Seine-et-Marnen departementtiin ja on Meaux’n arrondissementin prefektuuri.
Meaux on Seine-et-Marnen departementin toiseksi väkirikkain kunta Chellesin jälkeen ja kuuluu vuonna 2003 muodostettuun taajamakuntaan Communauté d’agglomeration Pays de Meaux (CAPM). Meaux’n naapurikunnat ovat pohjoisessa Chambry, koillisessa Poincy, idässä Trilport, kaakossa Fublaines, etelässä Nanteuil-lès-Meaux ja Mareuil-lès-Meaux, lounaassa Villenoy, lännessä Chauconin-Neufmontiers ja luoteessa Crégy-lès-Meaux.
Meaux’hon kulkee Transilien Paris–Est -junalinja.
1700-luvulla Meaux’n pormestarina toimi Yhdysvaltain itsenäisyystaistelusta ja Ranskan vallankumouksesta tunnettu kenraali Lafayette.
Entinen alankomaalainen maantiepyöräilijä Joop Zoetemelk pitää Meaux’ssa hotellia nimeltä Le Richemont.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: fr:Meaux & en:Meaux
Lihoslavl

| Lihoslavl (Лихославль) |
| --- | --- |

 vaakuna
 Koordinaatit: 57.1230°N, 35.4651°E 
Valtio:  Venäjä
Perustettu:  1624 (1925)
Väkiluku (2015):  12 025
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Suuntanumero(t):  +7 48261
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lihoslavlin rautatieasema vuonna 2006.
Lihoslavl (ven. Лихосла́вль, karjalaksi Lihoslavl’a) on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lihoslavlin harjanteen reunalla 41 kilometriä Tveristä luoteeseen. Kaupunki on Lihoslavlin piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata (Lihoslavlin asema) ja pieni Tšerjomuška-joki. Asukkaita on 11 800 henkeä (vuonna 2009).
Paikalla sijainnut Ostaškovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1624. Vuonna 1849 sen läpi rakennettiin Moskovan ja Pietarin välinen rautatie ja vuonna 1870 avattiin Toržokiin haarautuva rata. Vuonna 1907 rautatieasema sai nimen Lihoslavl lähellä sijainneen samannimisen maatilan mukaan. Nimenmuutoksen taustalla oli halu välttää sekannuksia, koska alueella on myös Ostaškov-niminen kaupunki. Aseman ympärille kehittynyt taajama sai kaupunginoikeudet vuonna 1925. Vuosina 1937–1939 se oli Kalininin alueen Karjalaisen kansallisen piirikunnan keskus.
Tärkeimmät teollisuuden alat ovat kone- ja laite-, kevyt ja elintarviketeollisuus. Kaupungissa toimivat seuraavat teollisuuslaitokset:
Svetotehnika (valmistaa kodin- ja ulkovalaisimia)
Prommarket (sähkölamput)
Lihoslavlski radiatornyi zavod (lämmityspatterit)
Hudožestvennyje promysli (keramiikka)
Pertšatotšnaja fabirka (työkäsineet)
Baltljon-Lihoslavl (pellavanjalostus)
Standart (elintarviketeollisuuden laitteet)
Rossijskije lakomstva (konditoriatuotteet)
Lihoslavlissa toimii kolme keskikoulua, ammattikoulu, opettajaopisto, lasten taidekoulu, urheilukoulu ja lasten luomistyön keskus. Kulttuurilaitoksia ovat kaupungissa syntyneen runoilija Vladimir Sokolovin mukaan nimetty kirjasto, kulttuuritalo ja kotiseutumuseo. Lisäksi julkaistaan piirilehteä Naša žizn. Paikallinen nähtävyys on vuosina 1885–1887 rakennettu venäläistyylinen Jumalansynnyttäjän kuolonuneen nukkumisen kirkko.
Kaupunginhallinnon johtajana toimii Natalja Vinogradova.
Aiheesta muualla

Lihoslavlin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Lihoslavlin kaupunki Tverin alue -tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
MM-rallikausi 2006

MM-rallikausi 2006 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 34. kausi. Kausi alkoi Monte Carlo -rallilla 19. tammikuuta ja päättyi Walesin ralliin 3. joulukuuta.
Tallit

Edelliskauden jälkeen Citroënin, Peugeot’n, Škodan ja Mitsubishin tehdastallit vetäytyivät sarjasta. Valmistajien MM-tittelistä kilpaili silti kuusi tallia, kun sääntöjä muutettiin siten, että tehdaspisteistä pystyivät ajamaan myös yksityistallit.
Tehdaspisteistä kilpailevat valmistajat jaettiin kahteen ryhmään. Ensimmäisessä ryhmässä olivat uusilla, kauden 2006 sääntöjen mukaisilla autoilla kilpailevat tehdastallit, jotka osallistuivat sarjan kaikkiin osakilpailuihin. Toisessa ryhmässä olleet yksityistallit osallistuivat vähintään kymmeneen osakilpailuun. Yksityistallit saivat ajattaa edellisvuoden sääntöjen mukaisia autoja, jos auton kuljettaja ei ollut viitenä edellisvuotena sijoittunut kuuden parhaan joukkoon. Yksityistallit saivat myös vapaasti vaihtaa kuljettajia, kun taas tehdastallien kuljettajien oli ajettava kauden kaikki kilpailut.
Tallit > Valmistajien MM-sarjan 1. kategoria > Kronos Total Citroën World Rally Team

Vaikka Citroënin tehdastalli vetäytyi sarjasta kauden 2005 päätteeksi, tuki se belgialaista Kronos-tallia. Kronos ajatti Citroën Xsara WRC 2006 -mallia ja käytti BFGoodrichin renkaita. Kuljettajina toimivat silloinen hallitseva maailmanmestari Sebastien Loeb (kartturina Daniel Elena) ja tallin toista autoa ajava Xavier Pons (kartturina Carlos del Barrio). Kolmatta autoa useimmissa kisoissa ajoi Daniel Sordo (kartturina Marc Martí).
Tallit > Valmistajien MM-sarjan 1. kategoria > BP Ford World Rally Team

Fordin tehdastalli ajatti Ford Focus RS WRC 06 -mallia, jossa alla olivat BFGoodrichin renkaat. Kuljettajina toimivat Marcus Grönholm kartturinaan Timo Rautiainen sekä Mikko Hirvonen kartturinaan Jarmo Lehtinen.
Tallit > Valmistajien MM-sarjan 1. kategoria > Subaru World Rally Team

Subarun tehdastalli ajatti Subaru Impreza WRC 2006 -mallia ja käytti Pirellin renkaita. Ykköskuljettajana toimi kauden 2003 maailmanmestari Petter Solberg kartturinaan Phil Mills. Toista autoa ajoi Chris Atkinson kartturinaan Glenn McNeall. Erityisesti asfalttipinnalle erikoistunut Stéphane Sarrazin (kartturina Stéphane Prévot) ajoi joitakin ralleja.
Tallit > Valmistajien MM-sarjan 2. kategoria > OMV Peugeot Norway World Rally Team (Bozian Racing)

Bozian Racingin ylläpitämässä tallissa itävaltalainen Manfred Stohl kartturinaan Ilka Minor ajoi Peugeot 307 WRC:llä kauden kaikki kilpailut. Toista Peugeot’ta ajaa 12 osakilpailussa norjalainen Henning Solberg kartturinaan Cato Menkerud.
Tallit > Valmistajien MM-sarjan 2. kategoria > Stobart VK M-Sport Ford Rally Team

Stobart VK M-Sport Ford Rally Team oli kaudella 2006 Fordin tehdastallin toimintaa pyörittävän M-Sportin kakkostalli, joka ajatti Ford Focus RS WRC04 -mallin vanhoja Fordin tehdastallin autoja, joissa oli alla BFGoodrichin renkaat. Kuljettajista Matthew Wilson kartturinaan Michael Orr kiersi täyden MM-sarjan. Muita, joitakin satunnaisia kilpailuja ajavia kuljettajia olivat Luis Perez Companc (kartturina Jose Maria Volta), Kosti Katajamäki (kartturina Timo Alanne), Jari-Matti Latvala (kartturina Miikka Anttila) sekä Pieter Tsjoen (kartturina Eddy Chevailier).
Tallit > Valmistajien MM-sarjan 2. kategoria > Red Bull Škoda Team

Myös Škoda jatkoi Citroënin tapaan rallitoimintaansa tukemalla yksityistallia, vaikka vetäytyikin sarjasta oman tehdastallin nimellä. Itävaltalaisen energiajuomatuotemerkin nimeä kantavassa yksityistallissa Skoda Fabia WRC 05:llä ajoi Anders Aigneria (kartturina Timo Gottschalkia) kymmenessä MM-rallissa. Gilles Panizzi kartturiveljensä Hervé Panizzin kanssa ajoi kolme asfalttirallia, ja Ruotsin rallissa Škodaa ajoi ruotsalainen DTM-kuljettaja Mattias Ekström kartturinaan Stefan Bergman.
Maaliskuun lopussa Gilles Panizzi ilmoitti, ettei halua enää ajaa Škodalla. Muutama päivä tämän jälkeen Red Bull Škoda ilmoitti tehneensä sopimuksen Harri Rovanperän kanssa. Rovanperä ajoi Škodalla kaikissa niissä kauden lopuissa ralleissa, joihin talli osallistui, joita oli vielä seitsemän ensimmäisen ollessa kauden viides osakilpailu, Korsikan ralli 2006.
Tallit > Muita talleja

Erinäisiin MM-ralleihin osallistui myös lukuisia yksityistalleja, jotka eivät kilpailleet valmistajien MM-pisteistä.