stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Naarlampi
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 19,0 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Lintulanjoen valuma-alueeseen (14.229) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85,7 metriä mpy.
Ming-dynastia

|  Kiinan historia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
MUINAINEN
Kolme hallitsijaa ja viisi keisaria
Xia-dynastia 2070–1600 eaa.
Shang-dynastia 1600–1046 eaa.
Zhou-dynastia 1122–256 eaa.
  Läntinen Zhou-dynastia
  Itäinen Zhou-dynastia
    Kevättä ja syksyä
    Taistelevat läänitysvaltiot
SUURVALTA
Qin-dynastia 221 eaa.–206 eaa.
Han-dynastia 206 eaa.–220 jaa.
  Läntinen Han-dynastia
  Xin-dynastia
  Itäinen Han-dynastia
Kolme kuningaskuntaa 220–280 jaa.
  Wei, Shu Han & Wu
Jin-dynastia 265–420 jaa.
  Läntinen Jin
|   Itäinen Jin | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. |  |  |  |  |
Eteläinen ja pohjoinen dynastia 420–589 jaa.

Sui-dynastia 581–619 jaa.
Tang-dynastia 618–907 jaa.
| 5 dynastiaa & 10 kuningaskuntaa 907–960 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. |  |  |  |  |

Song-dynastia 960–1279 jaa. : 
|   Pohjoinen Song |  | L. Xia-dyn. |  |  |  |  |  |
|   Eteläinen Song | Jin-dynastia |  |  |  |  |  |  |
Yuan-dynastia 1271–1368 jaa.
Ming-dynastia 1368–1644 jaa. 
Qing-dynastia 1644–1911 jaa. 
NYKYAIKA
Kiinan tasavalta 1911–1949
| Kiinan kansantasavalta 1949–nyt |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  |  |  |  |
 Kiina historian aikajana Kiinan dynastiat Kiinan sotilashistoria Kiinan taidehistoria Kiinan tekniikan ja tieteen historia Kiinan koulutuksen historia 
malline: näytä • keskustele • 
Ming-dynastia (明朝 [Míng cháo]) hallitsi Kiinaa 1368–1644. Se oli Kiinan viimeinen kotimaista alkuperää oleva dynastia, ja sen perusti Zhu-perhe. Sitä edelsi mongolien Yuan-dynastia ja seurasi mantšujen perustama Qing-dynastia.
Voimakas "ulkomaisten" hallitsijoiden vastustus kansan keskuudessa lopulta johti talonpoikaiskapinaan, joka ajoi Yuan-dynastian takaisin Mongolian aroille ja aloitti Ming-dynastian 1368. Dynastian alkuaikoina kulttuuri kukoisti jälleen. Taiteet, erityisesti 
posliiniesineiden teko, nousi aiemmin saavuttamattomalle tasolle. Kiinalaiset kauppiaat kulkivat pitkin Intian valtamerta, ja Zheng He kulki matkoillaan Afrikkaan saakka. 
Rakennettiin valtava laivasto, johon kuului nelimastoisia aluksia, jotka saattoivat kuljettaa 1500 tonnin lastia. Armeijassa oli yli miljoona sotilasta. Pohjois-Kiinassa tuotettiin yli 100 000 tonnia rautaa vuodessa. Kirjapainot painoivat suuria määriä kirjallisuutta. Monien mielestä Kiina oli Ming-dynastian alkuvaiheissa silloisen maailman edistynein valtio[lähde? ].
Dynastian keisarit

1368–1398 – Hongwu
1398–1402 – Jianwen
1402–1424 – Yongle
1424-1425 – Hongxi
1425–1435 – Xuande
1435–1449 – Zhengtong
1449–1457 – Jingtai
1457–1464 – Zhengtong uudestaan, nimellä Tianshun
1464–1487 – Chenghua
1487–1505 – Hongzhi
1505–1521 – Zhengde
1521–1567 – Jiajing
1567–1572 – Longqing
1572–1620 – Wanli
1620 – Taichang
1620–1627 – Tianqi
1627–1644 – Chongzhen
Ming-dynastian perustaminen

Mongolien Yuan-dynastiaa vastustavat talonpoikaiskapinat vähitellen ajoivat mongolit takaisin Mongolian aroille. Tätä seurasi han-kiinalaisten ryhmien vuosikausia kestänyt valtakamppailu, jonka lopulta voitti Zhu Yuanzhangin johtama kapinallisryhmä. Hän julistautui keisari Hongwuksi ja aloitti Ming-dynastian 1368. Hän oli täten toinen talonpoikien luokasta noussut dynastian perustaja, edellinen oli Han-dynastian Han Gaozu. Myöhemmin tästä väestöryhmästä löytyi "dynastian" perustaja Mao Zedongin ja Kiinan kansantasavallan muodossa.
Keisari Hongwu valitsi pääkaupungiksi Nanjingin. Vaikka hän muuten puolustikin kungfutselaisuutta, hän ei tunnustanut sotilaita ala-arvoiseksi yhteiskuntaluokaksi, vaan halusi pitää voimakkaan armeijan mongolien hyökkäyksen uhan varalta. Song- ja Yuan-dynastioiden suuret maatilat takavarikoitiin valtiolle, pilkottiin pienemmiksi ja vuokrattiin pienviljelijöille. Yksityisorjuus kiellettiin, ja pian Kiinan maataloutta hallitsivat itsenäiset maanviljelijäperheet. Keisari Hongwun aikana Kiinassa otettiin käyttöön Song-dynastian ajalta tuttu paperiraha. Hän ei kuitenkaan huomioinut inflaatiota, ja rahan arvon laskettua 1/70 alkuperäisestä 1425 palattiin kuparirahan käyttöön.
Perinteinen virkatutkintojärjestelmä palautettiin mongolivallan jälkeen. Valtion virkamiesten ja armeijan upseerien piti täten taas tenttiä Kiinan kirjallisuuden klassikot ennen kuin heitä voitiin nimittää virkoihinsa.
Löytöretkistä eristyneisyyteen

1405–1433 Ming-dynastian keisarit lähettivät matkaan seitsemän löytöretkeä etelän merille ja yli Intian valtameren. Vaikka keisarit pelkäsivätkin kapinointia ja pitivät kiinni kungfutselaisuudesta, maa ei eristäytynyt vaan ulkomaanyhteyksiä lisättiin tuntuvasti, erityisesti välit Japaniin lähenivät ja ulkomaankauppa lisääntyi. Keisari Yongle pyrki levittämään Kiinan valtaa pidemmälle. Annam vallattiin uudelleen ja mongolien laajennuspyrkimykset pysäytettiin, kiinalaiset laivat purjehtivat pitkin Afrikan itärannikkoa ja he saivat Turkestanin jossain määrin vaikutusvaltansa alle. Kaikki merenkulkua harrastaneet Aasian maat lähettivät tribuuttivaltuuskuntia Kiinaan. Maan sisäinen kauppa kukoisti, kun Suuri kanaali laajennettiin pidemmälle kuin koskaan.
Huomattavimmat aikakauden matkoista ovat kuitenkin Zheng Hen seitsemän matkaa merten yli. Zheng He oli eunukki, mongolialkuperää olevasta muslimiperheestä. Vuonna 1403 hänet nimitettiin mertakyntävän laivaston johtajaksi. Ensimmäisellä matkallaan 1405 hän sai komentoonsa 62 laivaa ja 28 000 miestä, eli se oli tuolloin historian suurin merellinen löytöretki. Moninkertaisesti Kolumbuksen laivoja suuremmat monikantiset laivat kuljettivat yli 500 miestä sekä suuren määrän lastia. Ulkomaille vietiin pääasiassa silkkiä ja posliinia, takaisin tuotiin mm. mausteita ja trooppisia puita.
Matkoilla oli varmasti tärkeitä taloudellisiakin syitä; monissa laivoista oli suuria yksityishyttejä kauppiaita varten. Kuitenkin päätavoite matkoilla oli todennäköisesti poliittinen. Matkojen myötä saatiin lisää maita tribuuttiasemaan eli veronalaisiksi, ja samalla osoitettiin kiinalaisen imperiumin paluuta ja voimaa lähes sadan vuoden "barbaarihallinnon" jälkeen. Laivaston voimakkuudesta huolimatta (se oli suurempi kuin kaikkien Euroopan maiden tuonaikaiset laivastot yhteenlaskettuna) Zheng Hen matkojen tavoitteena ei ollut valloittaa uusia maita Kiinan hallintaan, toisin kuin eurooppalaisilla tutkimusmatkoilla noin sata vuotta myöhemmin.
Kungfutselaiset oppineet virkamiehet vastustivat ankarasti Zheng Hen matkoja – jopa niin paljon, että he yrittivät piilottaa matkat dynastian virallisesta historiankirjoituksesta. Arvellaan, että mongolien hyökkäykset kallistivat vaa'an kungfutselaisen eliitin kannalle. 1400-luvun lopussa Kiinan alamaisilta oli kielletty valtamerilaivojen rakentaminen ja jopa maasta poistuminen. Historioitsijat arvelevat tämän johtuneen merirosvouksesta. 1600-luvun puoliväliin mennessä rajoitukset maastamuuttoon ja laivanrakennukseen oli purettu.
Kauppayhteydet siirtyivät siten ulkomaisiin käsiin. Portugalilaiset loivat ensimmäisinä eurooppalaisina suoran kauppayhteyden Kiinaan, ja hallitsivat pitkälti Kiinan ja Japanin välistä kauppaa lähes vuosisadan ajan, 1543–1639. He perustivat myös Macaon siirtokunnan, jota hollantilaiset yrittivät moneen otteeseen vallata 1600-luvun alkupuolella, siinä kuitenkaan onnistumatta.
Dynastian kaatuminen

Pitkät sodat mongoleja vastaan ja Japanin hyökkäykset Koreaan sekä Kiinan rannikkokaupunkeihin heikensivät Ming-dynastiaa 1500-luvun lopulta lähtien.
Sisäinen tyytymättömyys hallinnon joustamattomuuteen muun muassa väestönkasvun aiheuttamissa kysymyksissä nostattivat kapinoita 1600-luvun alussa. Näistä Li Zichengin (李自成) johtamat joukot onnistuivatkin kaatamaan Ming-dynastian ja luomaan siten tilan mantšujen ja Qing-dynastian nousulle. Ming-dynastian viimeinen keisari Chongzhen teki itsemurhan 25. huhtikuuta 1644.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Yuan-dynastia | Kiinan dynastiat | Seuraaja: Qing-dynastia |
Nam Sung-yong

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nam Sung-yong Berliinin olympialaisissa 1936. |  Nam Sung-yong Berliinin olympialaisissa 1936. |  Nam Sung-yong Berliinin olympialaisissa 1936. |  |
Maa:   Japani
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | maraton |  |
Nam Sung-yong (hangul 남승룡, hanja 南昇龍, 23. marraskuuta 1912 Suncheon, Korea – 20. helmikuuta 2001 Soul, Etelä-Korea) oli korealainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.
Sung-yong osallistui Berliinin kesäolympialaisten maratonille Japanin joukkueessa, sillä Japani miehitti Koreaa olympialaisten aikana. Hänet myös pakotettiin käyttämään japanilaista nimeä Shōryū Nan, joka on Namin nimen hanja-merkkien japanilainen lukutapa. Sung-yong voitti maratonilla pronssia ajalla 2.31.42.
Urheilu-uransa jälkeen Sung-yong työskenteli Korean urheiluliitossa Berliinin olympiamaratonin voittaneen Sohn Kee-chungin kanssa. Sung-yong kuoli 88-vuotiaana vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Nam Sung-yong Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Higher

| ”Higher” Erik Grönwall |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 11. joulukuuta 2009
 Tekijä(t): Pär Westerlund, Joakim Olovsson
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Columbia, Sony
Listasijoitukset
  Sverigetopplistan: 1.
Erik Grönwallin muut singlet
|   | ”Higher” 2009 | ”Crash and Burn” 2010 |
Higher on ruotsalaisen rock-laulaja Erik Grönwallin esikoisalbumin "Erik Grönwall" ensimmäinen single. Single julkaistiin 11. joulukuuta 2009. Grönwall esitti laulun samana päivänä ensimmäistä kertaa, kun hänet oli julistettu Ruotsin Idol-kilpailun voittajaksi.
"Higher" nousi heti julkaisunsa jälkeen Ruotsin singlelistan ensimmäiselle sijalle ja sitä myytiin kultaa vain kolmessa päivässä.
Laulun ovat kirjoittaneet Pär Westerlund ja Joakim Olovsson.
Käännös suomeksi
Nalón

| Nalón |
| --- | --- |
 Nalón-jokea
Maat:   Espanja
Kunnat:  Asturia
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Pinta-ala:  3 692 km²
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Puerto de Tarna (d)
Laskupaikka:  Biskajanlahti
Mittaustietoja
Pituus:  153 km
Keskivirtaama:  55,18 kuutiometriä sekunnissa
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Nalón on Asturian itsehallintoalueen lävitse virtaava joki Espanjassa. Joen pituus on noin 153 kilometriä ja se laskee Atlantin valtamereen Biskajanlahdessa. Joen valuma-alue on 3 692 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Bridge in Palomar over Nalón River Arenas & Asociados.  2012. Arkistoitu 13.9.2018. Viitattu 13.9.2018.
Hiekkasärkät Areena

Hiekkasärkät Areena (ent. Event Park Arena) sijaitsee Kalajoen matkailukeskuksen yhteydessä. Areenan pinta-ala on yli 3 000 m², ja sinne mahtuu noin 2 500 ihmistä.
Hiekkasärkät Areenalla järjestetään konsertteja, kokouksia, yritystilaisuuksia, juhlia, messuja, sekä viihdetapahtumia. Keväällä 2020 areenalla järjestettiin muun muassa Tubetour ja Piha, puutarha ja kädentaito -messut. Hallin vieressä sijaitsee Kalajoen lentokenttä.
Areenan tapahtumajärjestäjäksi tuli vuonna 2020 KPK Events.
Negroni

Negroni
Negroni on cocktail, joka valmistetaan ginistä, makeasta vermutista ja Camparista. Se luokitellaan aperitiiviksi. Lisätään myös pala sitrushedelmää kellumaan, kuten appelsiinia
Alkuperä ja historia

Kuten monien muidenkin klassikkodrinkkien, Negronin alkuperä on epävarma. Yleisimmän tarinan mukaan se keksittiin firenzeläisessä Caffè Casonissa vuonna 1919, kun kreivi Camillo Negroni pyysi baarimikkoa sekoittamaan hänelle vahvemman version Americanosta.
Muunnoksia

Americano on Negronin edeltäjä, jossa ei ole giniä mutta juomaa on jatkettu soodavedellä.
Boulevardier sisältää ginin sijaan viskiä ja koristellaan kirsikalla.
Hollantilais-Negroni sisältää ginin sijaan geneveriä.
Norjalainen Negroni sisältää ginin sijaan akvaviittia.
Gambina on suomalainen cocktail-juoma, joka valmistetaan ginistä ja punaisesta vermutista. Juomaan on lisätty myös mm. appelsiininkuorta
Holger Liljestrand

Holger Wilhelm Liljestrand (2. elokuuta 1908 Kirkkonummi – 9. maaliskuuta 1997 Lake Worth, Florida) oli suomalainen laivanvarustaja.
Liljestrandin vanhemmat olivat Julius ja Olga Maria Liljestrand. Hän pääsi ylioppilaaksi 1928 ja oli O. W. Hacklin & Co Oy:n palveluksessa Reposaaressa 1930–1937. Hän ryhtyi sitten itsenäiseksi laivanvarustajaksi oli perustamassa Laiva Oy Esa Ab ja Oy Wildfart Ltd yhtiöitä toimien myös yhtiöiden toimitusjohtajana. Liljestrand oli mukana johtajana, hoitajana (ship manager, operator) tai omistajana myös monissa muissa laivayhtiöissä kuten Alms Rederi Ab, Oy Danlin Shipping Ltd Ab, Himangan Laiva Oy, Laiva Oy Ellen, Satakunnan Laiva Oy, Laiva Oy Saturn ja Laiva Oy Kuudes. Liljestrandin henkilökohtainen omistusosuus näissä yhtiöissä oli usein hyvin pieni ja valtaosa Liljestrandin perheen omistuksista oli hänen vaimonsa nimissä. Useat niistä laivayhtiöistä joissa Liljestrand oli mukana tekivät konkurssin ja Merimies-Unioni arvosteli Liljestrandin tapaa hoitaa laivojen miehistöjen asioita.
Liljestrand asui vuodesta 1938 alkaen pääkaupunkiseudulla ja myös hänen toimistonsa oli siellä.
Necrolust

| Necrolust Vader |
| --- | --- | --- |

Demon tiedot
 Äänitetty : helmi-maaliskuussa 1989 Studio PR, Olsztyn
 Tuottaja(t): Vader
 Tyylilaji: death metal thrash metal
 Kesto: 17.39
 Levy-yhtiö: omakustanne
Vaderin muut julkaisut
| Live in Decay 1986 | Necrolust 1989 | Morbid Reich 1990 |
Necrolust on Vaderin toinen demo, joka on julkaistu vuonna 1989.
Kappalelista

Decapitated Saints – 3.34
Reborn in Flames – 5.39
The Final Massacre – 4.29
The Wrath – 3.57
Kokoonpano

Peter – kitara, laulu
Docent – rummut
Jacek "Jackie" Kalisz – bassokitara
Aiheesta muualla

Necrolust Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Necrolust Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Vader
| --- | --- |
Studioalbumit:   The Ultimate Incantation  De Profundis  Future of the Past  Black to the Blind  Litany  Revelations  The Beast  Impressions in Blood  Necropolis  Welcome to the Morbid Reich  Tibi et Igni  The Empire  Solitude in Madness 
Konserttitallenteet:   The Darkest Age: Live '93  Live in Japan 
EP:t:   Sothis  Kingdom  Reign Forever World  Blood  The Art of War  Lead Us!!!  Go to Hell 
Kokoelmat:   Reborn in Chaos  XXV 
Tribuuttialbumit:  Future of the Past
Demot:   Live in Decay  Necrolust  Morbid Reich 
Videot:   Vision and Voice  More Vision and the Voice  Night of the Apocalypse  ...And Blood Was Shed in Warsaw 
Splitit:  Nile / Vader
Singlet:   An Act of Darkness / I.F.Y.  Carnal / Black to the Blind  Xeper / North  Angel of Death  Beware the Beast  v.666  The Upcoming Chaos  We Are the Horde  Come and See My Sacrifice  Decapitated Saints 
Eri esittäjiä:   Slatanic Slaughter II – A Tribute to Slayer  Czarne zastępy – W hołdzie KAT  Originators of Northern Darkness - A Tribute to Mayhem  Tyrants From the Abyss - A Tribute to Morbid Angel  Seven Gates of Horror – A Tribute to Possessed  Ultimate Revenge  Metalmania 2003 
Katso myös:   UnSun  Spinal Cord  Dimmu Borgir  NYIA  Behemoth  Christ Agony  Slashing Death  Sweet Noise  Yattering
Hiekkaryömijät

| Hiekkaryömijät |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucaryota
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Leukajalkaiset Maxillopoda
Alaluokka::  Hiekkaryömijät Mystacocarida  Pennak & Zinn, 1943
Lahko::  Mystacocaridida  Pennak & Zinn, 1943
Heimo::  Derocheilocarididae  Pennak & Zinn, 1943
Suvut
 Ctenocheilocaris  Derocheilocaris 
Katso myös
   Hiekkaryömijät Wikispeciesissä   Hiekkaryömijät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiekkaryömijät (Mystacocarida) on yksi leukajalkaisten äyriäisten alaluokista. Ne ovat hyvin pieniä äyriäisiä, jotka elävät interstitiaalisesti merenrantojen hiekkajyvästen välisessä tilassa osana meiobenthosta. Niitä tunnetaan Välimeren alueelta, eteläisestä Afrikasta sekä Etelä- ja Pohjois-Amerikasta ja Australiasta.
Hiekkaryömijöitä tunnetaan vain 13 lajia, jotka jaetaan kahteen sukuun. Ulkoisesti ne ovat kaikki hyvin samannäköisiä. Lieriömäisessä ruumiissa on viisi keskiruumiin ja viisi takaruumiin jaoketta. Keskiruumiissa on neljä pientä raajaparia, takaruumis on raajaton. Pää on suhteellisen iso ja kaksijakoinen niin, että sen takaosa pikemmin vaikuttaa kuuluvan keskiruumiiseen. Pään raajat ja tuntosarvet ovat puolestaan suhteellisen suuria ja niissä on sukasia, joita eläin käyttää ravintohiukkasten siivilöintiin. Hiekkaryömijät ovat yksisilmäisiä. Ne ovat tyypillisesti noin 0,5 millimetrin pituisia.
National Cartoonists Society

National Cartoonists Society (NCS) on Yhdysvalloissa toimiva sarjakuva- ja pilapiirtäjien seura. Se tunnetaan parhaiten vuosittain myöntämistään palkinnoista, joista kuuluisin on vuoden parhaalle piirtäjälle myönnettävä Reuben-palkinto (Reuben Award), viralliselta nimeltään Outstanding Cartoonist of the Year (vuoden huomattava piirtäjä).
National Cartoonists Societyn perusti joukko piirtäjiä New Yorkissa maaliskuussa 1946. Ensimmäinen puheenjohtaja oli pilapiirtäjä Rube Goldberg. Seuran jäseniksi pääsevät vain ammattimaiset sarjakuva- ja pilapiirtäjät sekä poikkeustapauksissa ansioituneet henkilöt läheisiltä aloilta. Seuralla on nykyään yli 500 jäsentä ja se mainostaa olevansa maailman suurin ammattimaisten sarjakuvapiirtäjien järjestö. NCS ei periaatteessa toimi piirtäjien ammattiliittona tai etujärjestönä, mutta on toisinaan myös pyrkinyt puolustamaan jäsentensä etuja.
NCS tunnetaan parhaiten vuosittain jakamistaan palkinnoista. Palkintojen saajien ei tarvitse itse olla seuran jäseniä. Vuoden piirtäjä (Cartoonist of the Year) -palkinto myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1947. Palkinnon nimenä oli vuoteen 1953 asti Billy DeBeck Memorial Award sarjakuvapiirtäjä Billy DeBeckin mukaan. Vuodesta 1954 palkinnon nimi on ollut Reuben Award Rube Goldbergin oikean etunimen mukaan. Reubenia pidetään Yhdysvalloissa sarjakuva- ja pilapiirtäjien ammattikunnan korkeimpana ja arvostetuimpana palkintona. Muita NCS:n myöntämiä palkintoja ovat Milton Caniffin mukaan nimetty Milton Caniff -elämäntyöpalkinto (Milton Caniff Lifetime Achievement Award), Gold Key -palkinto, Silver T-Square -palkinto, 50 vuoden piiräjänurasta myönnettävä Gold T-Square, amatööripiirtäjille satunnaisesti myönnettävä Ace Award sekä lukuisat eri erikoisalojen palkinnot. Muun muassa mainospiirroksilla, animaatioilla, kirjankuvituksilla, aikakauslehtien kuvituksilla, sanomalehtien kuvituksilla, sarjakuvakirjoilla, pilapiirroksilla, sanomalehtisarjakuvilla, vitsisarjakuvilla, yksiruutuisilla sarjakuvilla ja onnittelukorteilla on omat palkintokategoriat. Aiemmin myönnettiin myös Elzie Segarin mukaan nimettyä Elzie Segar Awardia sekä urheilijoille suunnattua No. 1 Awardia, mutta niiden jakaminen on lopetettu. Palkintogaala pidetään vuosittain toukokuussa ja palkinnot myönnetään edeltävän vuoden saavutuksista.
Aiheesta muualla

National Cartoonists Societyn kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Holger Meins

Holger Meins (26. lokakuuta 1941 Hampuri, Saksa – 9. marraskuuta 1974 Wittlich, Länsi-Saksa) oli elokuvauksen opiskelija, joka tuli tunnetuksi yhtenä keskeisimmistä terroristijärjestö RAF:n jäsenistä.
Holger Meins oli mukana monissa RAF:n terrori-iskuissa. Hän meni 1. kesäkuuta 1972 yhdessä Andreas Baaderin ja Jan-Carl Raspen kanssa katsastamaan Frankfurt am Mainissa sijaitsevan varastotilan, jonne heidän pommintekoaineensa oli kätketty. Poliisi oli kuitenkin vastassa ja miehet joutuivat pidätetyiksi. Vankilassa Holger Meins aloitti nälkälakon, joka vei lopulta hänen henkensä. Meinsin kuolema aiheutti Euroopassa raivokkaita mielenosoitusmarsseja, joista osa oli väkivaltaisia. Vuonna 1975 Saksan liittotasavallan Tukholman-suurlähetystön kaappauksen toteuttanut RAF:n erikoisjoukko oli nimennyt itsensä Holger Meinsiksi, Meinsin muiston kunniaksi.
Museo Leikki

| Museo Leikki |
| --- | --- |
 Museo Leikin logo
Tyyppi:  Lelumuseo 
Sijainti:  Espoo 
Perustettu:  1996
Kotisivut:  Lelumuseo Leikki
Koordinaatit:  60°10′44″N, 24°47′49″E
 fiMuseo Leikki 
  
Museo Leikki (ent. Linnanmäen lelu- ja leikkimuseo, Leikkilinna – Suomen lelumuseo ja Suomen Lelumuseo Hevosenkenkä) on lelun, leikin ja lapsuuden historiaan erikoistunut museo. Museo avautui toukokuussa 2022 uudisrakennukseen, Näyttelykeskus WeeGeen viereen Espoon Tapiolaan. Museossa on päänäyttely ja vaihtuvanäyttely. Näiden lisäksi museossa järjestetään pienempiä pop-up-näyttelyitä. Museossa järjestetään pysyvää yleisöohjelmaa sekä vaihtuvia aktiviteetteja. Vakio-ohjelmaan kuuluu muun muassa Lego-rakentelupaja.
Historia

Museo Leikin tarina sai alkunsa vuonna 1984, kun sosiaalineuvos Aira Heinäsen aloitteesta ja Lasten Päivän Säätiön tuella aloitettiin valtakunnallinen leikkikalukeräys tulevaa lelu- ja leikkimuseota varten. Säätiö halusi tukea lastenkulttuuria perustamalla Linnanmäelle eri sukupolvet yhdistävän kohteen, joka kiinnostaisi kaikenikäisiä kävijöitä. Vuonna 1988 tulevan museon tukiyhdistykseksi perustettiin Suomen Leikki- ja Lelumuseon Ystävät ry. Yhdistys toimii nykyisin edelleen aktiivisesti nimellä Museo Leikin ystävät ry. Varsinainen Linnanmäen lelu- ja leikkimuseo avattiin huhtikuussa 1996. Museo järjesti huvipuistovuosinaan lukuisia erikoisnäyttelyitä ja yleisötapahtumia. Kävijämäärältään se oli Suomen suurin erikoismuseo.
Vuonna 2006 museo muutti Tapiolaan Näyttelykeskus WeeGeelle, jossa se toimi vuoteen 2010 saakka nimellä Leikkilinna – Suomen lelumuseo. Vuonna 2010 museo pääsi Teatteri Hevosenkengän kannatusyhdistyksen siipien suojaan ja nimeksi tuli Suomen Lelumuseo Hevosenkenkä. WeeGeellä ollessaan museon painotti aktiivista yleisötyötä, ja museo saavuttikin vuosi vuodelta kasvavan yleisön. Museon näyttelyssä pääsi tutustumaan lelujen ja leikin historiaan 1800-luvun lopulta nykypäivään.
Vuosina 2020–2022 tehtiin suuri näyttely- ja konseptiuudistus. Museon painopiste siirtyi lelujen esittelystä leikin maailmaan yleisemmin. Syksyllä 2021 museon nimi muuttuikin Museo Leikiksi. Uudistuksen myötä museo myös muutti uusiin tiloihin Näyttelykeskus WeeGeen viereen, osoitteeseen Ahertajantie 3. Museo Leikki avautui yleisölle uusissa tiloissa toukokuussa 2022. Museo jatkaa yhteistyötä Teatteri Hevosenkengän kanssa.
Aiheesta muualla

Museo Leikki
Nobelin kemianpalkinto

Nobelin fysiikan- ja kemianpalkinnon mitalin kääntöpuoli
Nobelin kemianpalkinto on yksi viidestä alkuperäisestä Nobel-palkinnosta. Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia myöntää palkinnon vuosittain ansioituneille kemisteille. Palkintoa ei jaettu vuosina 1916, 1917, 1919, 1924, 1933, 1940, 1941 eikä 1942. Ensimmäisen ja toisen maailmansodan takia Nobelin palkintoja jätettiin jakamatta. Lisäksi säännöt sanovat, että jos kyseisenä vuonna mikään ehdokkaista ei täytä ehtoja, palkintosumma tulee säästää seuraavalle vuodelle.
Nuorin palkinnon saaja oli 35-vuotias Frédéric Joliot vuonna 1935, vanhin John B. Goodenough vuonna 2019. Frederick Sanger ja Barry Sharpless ovat saaneet palkinnon kahdesti.
Palkintoon kuuluu mitali, diplomi ja huomattava rahapalkinto. Vuonna 2019 palkintosumma oli 9 miljoonaa Ruotsin kruunua. Mitalin on suunnitellut Erik Lindberg. Siinä on kaksi naishahmoa: Isistä muistuttava luonnon jumalatar nousee pilvien keskeltä, ja Tieteen henki kohottaa jumalattaren huntua paljastaen tämän kasvot. Mitaliin on kaiverrettu teksti Inventas vitam iuvat excoluisse per artes, palkinnon saajan nimi sekä sen myöntäjän, Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian, latinankielinen nimi muodossa REG. ACAD. SCIENT. SUEC. Mitalin toisella puolella on Alfred Nobelin kasvokuva ja hänen syntymä- ja kuolinvuotensa.