stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Enrico Macias
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Liberation: Enrico Macias renonce à accompagner Nicolas Sarkozy en Algérie, où il «n'est pas le bienvenu» (28.11.2007) (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Englannin 1. divisioonan kausi 1894–1895

| Englannin 1>  divisioona 1894-1895 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Mestari:  Sunderland
Pudonneet joukkueet:  Liverpool
Ottelut:  240
Maalit:  917 (3,82 per ottelu)
Paras maalintekijä:  John Campbell, Sunderland (22)
Yleisökeskiarvo:  7.431
Alempi sarjataso:  2. divisioona
  ← 1893–1894 :  1895–1896 → 
Englannin 1. divisioonan kausi 1894-1895 oli seitsemäs kausi, kun ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1. divisioonassa oli kuusitoista joukkuetta. Sarjan voittaja oli liigan mestari, ja kolme viimeistä joutuivat testiotteluihin 2. divisioonan parhaita vastaan.
Uusina joukkueina olivat 1. divisioonaan nousseet Liverpool ja Small Heath, jotka korvasivat edellisen kauden päätteeksi sarjasta pudonneet Newton Heathin ja Darwenin.
Liigan mestaruuden voitti Sunderland.
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Sunderland  | 30 | 21 |  5 |  4 | 80 | 37 | +43 | 47 |
| 2 | FC Everton  | 30 | 18 |  6 |  6 | 82 | 50 | +32 | 42 |
| 3 | Aston Villa  | 30 | 17 |  5 |  8 | 82 | 43 | +39 | 39 |
| 4 | Preston North End  | 30 | 15 |  5 | 10 | 62 | 46 | +16 | 35 |
| 5 | Blackburn Rovers  | 30 | 11 | 10 |  9 | 59 | 49 | +10 | 32 |
| 6 | Sheffield United  | 30 | 14 |  4 | 12 | 57 | 55 | +2 | 32 |
| 7 | Nottingham Forest  | 30 | 13 |  5 | 12 | 50 | 56 | -6 | 31 |
| 8 | The Wednesday  | 30 | 12 |  4 | 14 | 50 | 55 | -5 | 28 |
| 9 | FC Burnley  | 30 | 11 |  4 | 15 | 44 | 56 | -12 | 26 |
| 10 | Bolton Wanderers  | 30 |  9 |  7 | 14 | 61 | 62 | -1 | 25 |
| 11 | Wolverhampton Wanderers | 30 |  9 |  7 | 14 | 43 | 63 | -20 | 25 |
| 12 | Small Heath  | 30 |  9 |  7 | 14 | 50 | 74 | -24 | 25 |
| 13 | West Bromwich Albion  | 30 | 10 |  4 | 16 | 51 | 66 | -15 | 24 |
| 14 | Stoke  | 30 |  9 |  6 | 15 | 50 | 67 | -17 | 24 |
| 15 | Derby County  | 30 |  7 |  9 | 14 | 45 | 68 | -23 | 23 |
| 16 | Liverpool  | 30 |  7 |  8 | 15 | 51 | 70 | -19 | 22 |
Kolme viimeistä joukkuetta joutuivat testiotteluihin 2.divisioonan kolmea parasta vastaan.
Ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | AST | BLA | BOL | BUR | DER | EVE | LIV | NFO | PRE | SHU | SMA | STO | SUN | WED | WBA | WOL |
| Aston Villa  |   | 3–0  | 2–1  | 5–0  | 4–0  | 2–2  | 5–0  | 4–1  | 4–1  | 5–0  | 2–1  | 6–0  | 1–2  | 3–1  | 3–1  | 2–2 |
| Blackburn  | 1–3  |   | 2–1  | 1–0  | 0–0  | 4–3  | 1–1  | 0–0  | 1–1  | 3–2  | 9–1  | 6–0  | 1–1  | 3–1  | 3–0  | 5–1 |
| Bolton  | 4–3  | 1–3  |   | 1–1  | 6–0  | 1–3  | 1–0  | 4–1  | 1–2  | 6–2  | 1–2  | 2–2  | 4–1  | 2–2  | 5–0  | 6–1 |
| Burnley  | 3–3  | 2–1  | 1–0  |   | 2–0  | 2–4  | 3–3  | 0–1  | 2–1  | 2–4  | 3–1  | 1–2  | 0–3  | 3–0  | 2–0  | 2–1 |
| Derby County  | 0–2  | 0–0  | 2–2  | 0–2  |   | 2–2  | 0–1  | 4–2  | 2–1  | 4–1  | 4–1  | 1–1  | 1–2  | 1–2  | 1–1  | 1–3 |
| Everton  | 4–2  | 2–1  | 3–1  | 3–2  | 2–3  |   | 3–0  | 6–1  | 4–2  | 1–1  | 5–0  | 3–0  | 2–2  | 3–1  | 4–1  | 2–1 |
| Liverpool  | 1–2  | 2–2  | 1–2  | 0–3  | 5–1  | 2–2  |   | 5–0  | 2–5  | 2–2  | 3–1  | 2–0  | 2–3  | 4–2  | 4–0  | 3–3 |
| Nottingham Forest  | 2–1  | 2–3  | 3–3  | 2–1  | 2–1  | 2–3  | 3–0  |   | 0–2  | 3–0  | 2–0  | 3–1  | 2–1  | 2–1  | 5–3  | 0–2 |
| Preston North End  | 0–1  | 1–1  | 2–2  | 4–0  | 3–2  | 1–2  | 2–2  | 3–1  |   | 2–1  | 0–1  | 3–0  | 1–0  | 3–1  | 5–0  | 2–0 |
| Sheffield United  | 2–1  | 3–0  | 5–0  | 2–2  | 1–4  | 4–2  | 2–2  | 3–2  | 0–1  |   | 0–2  | 3–0  | 4–0  | 1–0  | 2–1  | 1–0 |
| Small Heath  | 2–2  | 1–1  | 2–0  | 1–0  | 3–5  | 4–4  | 3–0  | 1–2  | 4–4  | 4–2  |   | 4–2  | 1–1  | 0–0  | 1–2  | 4–3 |
| Stoke City  | 4–1  | 5–1  | 5–0  | 5–1  | 4–1  | 1–3  | 3–1  | 0–3  | 2–1  | 1–3  | 2–2  |   | 2–5  | 0–2  | 1–1  | 0–0 |
| Sunderland  | 4–4  | 3–2  | 4–0  | 3–0  | 8–0  | 2–1  | 3–2  | 2–2  | 2–0  | 2–0  | 7–1  | 3–1  |   | 3–1  | 3–0  | 2–0 |
| The Wednesday  | 1–0  | 4–1  | 2–1  | 4–3  | 1–1  | 3–0  | 5–0  | 0–0  | 3–1  | 2–3  | 2–0  | 2–4  | 1–2  |   | 3–2  | 3–1 |
| West Bromwich Albion  | 3–2  | 2–0  | 1–1  | 0–1  | 2–2  | 1–4  | 5–0  | 1–0  | 4–5  | 1–0  | 4–1  | 3–2  | 0–2  | 6–0  |   | 5–1 |
| Wolverhampton Wanderers    | 0–4  | 3–3  | 4–2  | 1–0  | 2–2  | 1–0  | 3–1  | 1–1  | 1–3  | 0–3  | 2–1  | 0–0  | 1–4  | 2–0  | 3–1  |   |
Lähde: 
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Testiottelut

Testiotteluissa kohtasivat 1.divisioonan kolme viimeistä ja 2.divisioonan kolme parasta joukkuetta. Mikäli 1.divisioonan seura voitti ottelun, se säilytti sarjapaikkansa ja 2.divisioonan seura pysyi 2.divisioonassa. Mikäli 2.divisioonan seura voitti, oli edessä vaaliprosessi jonka jälkeen seura saattoi päästä 1.divisioonaan.
| Joukkue 1 | Tulos | Joukkue 2 |
| --- | --- | --- |
| Bury | 1-0 | Liverpool |
| Derby County | 2-1 | Notts County |
| Stoke | 3-0 | Newton Heath |
Testiotteluiden jälkeen Bury nousi 1.divisioonaan. Derby ja Stoke säilyivät 1.divisioonassa ja Notts County ja Newton Heath 2.divisioonassa. Liverpool putosi 2.divisioonaan.
Faouzi Mansouri

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. tammikuuta 1956
Syntymäpaikka: Menzel, Guelma, Algeria
Kuolinaika: 18. toukokuuta 2022 (66 vuotta)
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 176 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1974–1980 1980–1981 1981–1983 1983–1985 1985–1986 |  Nîmes  Béziers  Montpellier  Mulhouse  Montpellier |  |
Maajoukkue
| 1980–1986 |  Algeria | 13 (1) |
Faouzi Mansouri (arab. فوزي منصوري‎, 17. tammikuuta 1956 Menzel – 18. toukokuuta 2022) oli algerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän vietti koko ammattilaisuransa Ranskassa.
Mansouri kuului Algerian maajoukkueeseen vuosien 1982 ja 1986 MM-kisoissa.
Myös hänen nuorempi veljensä Abla oli jalkapalloilija.
Erkki Poroila

Erkki Eugen Poroila (1. heinäkuuta 1921 Helsinki – 26. huhtikuuta 2012) oli suomalainen upseeri ja pitkän linjan vaikuttaja sekä kotimaisessa että kansainvälisessä jalkapalloilussa.
Erkki Poroila toimi Suomen Palloliiton pääsihteerinä sekä projektien vetäjänä vuosina 1966–1983. Hän oli myös jäsenenä lukuisissa UEFA:n ja FIFA:n valiokunnissa 1968 ja 1989 välisenä aikana, ja hän on toiminut molempien liittojen tarkkailijatehtävissä. Poroila on ollut mukana useiden kansainvälisten jalkapalloturnausten järjestelyissä. Hän on osallistunut muun muassa vuoden 1982 alle 18-vuotiaiden EM-lopputurnauksen, vuoden 1985 alle 19-vuotiaiden MM-kisojen, vuoden 1984 Euroopan-mestaruuskilpailujen ja Soulin olympialaisten järjestelytehtäviin. Meksikon MM-kisoissa 1986 Poroila toimi lehdistöpäällikkönä Guadalajarassa. Poroila nimettiin pitkällisen jalkapalloilun parissa tehdyn työn ansiosta Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen.
Poroila valmistui Kadettikoulusta ja on käynyt Sotakorkeakoulun. Ennen Palloliiton toimintaan siirtymistään hän toimi apulaissotilasasiamiehenä Lontoossa 1954–1955 ja sotilasasiamiehenä Varsovassa 1962–1965 sekä Etelä-Uudenmaan sotilaspiirin ja Pääesikunnan tiedotusosaston päällikkönä. Erotessaan vakinaisesta palveluksesta 1967 hän oli sotilasarvoltaan eversti.
Kirjallinen tuotanto

Englantilais-suomalainen & suomalais-englantilainen sotilaslyhennesanasto = Finnish-English & English-Finnish glossary of military abbreviations. Helsinki: Pääesikunnan tykistötoimisto, 1954. Uudistettu lisäpainos vuonna 1960.
Aiheesta muualla

Erkki Poroilan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
Erik August Hagfors

| Erik August Hagfors |
| --- | --- |
 Erik August Hagfors.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1827 Inkoo
Kuollut: 11. helmikuuta 1913 (85 vuotta) Jyväskylä
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  säveltäjä, lääkäri
Erik August Hagfors (28. syyskuuta 1827 Inkoo – 11. helmikuuta 1913 Jyväskylä) oli suomalainen lääkäri, opettaja ja säveltäjä.
Henkilöhistoria

Hagforsin isä oli kanttori Erik Hagfors ja äiti Maria Helena Tallberg. Hänen puolisonsa vuodesta 1865 oli Selma Rosalie Danielsson (1825–1906). Kielitieteilijä Edwin Hagfors oli heidän poikansa.
Hagfors tuli ylioppilaaksi 1848 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi Helsingin yliopistosta 1853. Hän opiskeli myös lääketiedettä ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1862. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1863. Hänen väitöskirjansa aihe oli Difteriittinen tulehdus silmän limakalvossa. Samoihin aikoihin hän toimi 1857 perustetun Helsingin Käsityöläiskuoron (Hantverkarnes Sångförening) ensimmäisenä johtajana.
Hagforsin päätös antautua kokonaan säveltaiteen palvelukseen kypsyi vähitellen. Hän teki lopullisen ratkaisun jo vuonna 1862, jo ennen valmistumistaan lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi. Hän matkusti Saksaan opiskelemaan musiikkia ja tutkimaan musiikinopetuksen menetelmiä. Hän tutustui musiikinopetukseen muun muassa Berliinissä ja Dresdenissä. Suomeen palattuaan hänet nimitettiin vuonna 1863 perustetun Jyväskylän seminaarin musiikinopettajaksi. Hän toimi tässä virassa kaikkiaan 30 vuotta ja teki tuona aikana laajakantoista työtä suomalaisen musiikinopetuksen ja kuorolaulun hyväksi. Hän muun muassa perusti Suomen ensimmäisen suomenkielisen naiskuoron ja laati suomenkielisen musiikinopetuksen ensimmäiset opetussuunnitelmat, oppimäärät ja menetelmät. Samalla hän teki kuitenkin myös lääkärin- ja kirurgintyötään ja erikoistui varsinkin silmälääketieteeseen. Hagfors mainitsi uransa myöhäisemmässä vaiheessa lehdistölle olevansa säveltäjän sijasta "amatööri ja musiikin harras ystävä".
Jyväskylän Lounaispuistossa on E. A. Hagforsin muistomerkki, jonka on veistänyt taiteilija Pauli Koskinen. Patsas paljastettiin vuonna 1963.
Taiteellinen tuotanto > Sävellykset

Hagfors sävelsi useita kymmeniä kuorolauluteoksia, kuten "Laulu Vuokselle" ja "Laulappas mun kultasein", samoin kuin sovitti kansanlauluja.
Taiteellinen tuotanto > Kirjallisia teoksia

Hagfors julkaisi muun muassa laulukokoelmia ja -harjoituksia, toimitti koraalikirjan sekä laati musiikin oppikirjoja:
Sångbok för Helsingfors lyceum (1859)
Sångbok för Helsingfors Handtverkareföreningens sångkör (1860-1862)
Suomalainen Lauluseppele I–III (1871–1873)
Lauluharjoituksia (1872)
Kaikuja Keski-Suomesta I–II (1874)
Antti Nordlundin koraalikirjan uudistettu laitos (1876)
Musiikkioppi (1881)
Aiheesta muualla

Pajamo, Reijo: / Hagfors, Erik August (1827–1913). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  8.6.2004. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Esa Talvitie

Esa Sakari Talvitie (19. joulukuuta 1923 Lapua – 1. huhtikuuta 2009 Pori) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Talvitien vanhemmat olivat isännöitsijä Jaakko Villiam Talvitie ja Impi Alajoki ja puoliso vuodesta 1943 Laila Salminen. Talvitie kävi keskikoulun Hämeenlinnan lyseossa 1946 ja valmistui meijeriteknikoksi Valtion maitotalousopistosta 1948. Hän oli Kausalan Osuusmeijerin isännöitsijä ja juustomestari 1948–1957, Oy Tuottajain Maidon Kausalan meijerin isännöitsijä 1957–1960, Osuuskunta Lännen Maidon toimitusjohtaja 1960–1981 ja Osuuskunta Satakunnan Maidon, vuodesta 1986 Osuuskunta Satamaito, toimitusjohtaja 1982–1988. Talvitiellä oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin kapteeni (1977). Kauppaneuvoksen arvonimen Talvitie sai 1985.
Englannin 1. divisioonan kausi 1896–1897

| Englannin 1>  divisioona 1896-1897 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  16
Mestari:  Aston Villa
Pudonneet joukkueet:  FC Burnley
Ottelut:  240
Maalit:  751 (3,13 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Steve Bloomer, Derby County (24)
Yleisökeskiarvo:  7.734
Alempi sarjataso:  2. divisioona
  ← 1895–1896 :  1897–1898 → 
Englannin 1. divisioonan kausi 1896-1897 oli yhdeksäs kausi, kun ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1. divisioonassa oli kuusitoista joukkuetta. Sarjan voittaja oli liigan mestari, ja kaksi viimeistä joutuivat testiotteluihin 2. divisioonan parhaita vastaan.
Uutena joukkueena 1. divisioonassa pelasi 2. divisioonasta noussut Liverpool FC, joka nousi yhden välivuoden jälkeen takaisin korkeimmalle sarjatasolle.
Liigan mestaruuden voitti toista kertaa perättäin Aston Villa.
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Aston Villa  | 30 | 21 |  5 |  4 | 73 | 38 | +35 | 47 |
| 2 | Sheffield United  | 30 | 13 | 10 |  7 | 42 | 29 | +13 | 36 |
| 3 | Derby County  | 30 | 16 |  4 | 10 | 70 | 50 | +20 | 36 |
| 4 | Preston North End  | 30 | 11 | 12 |  7 | 55 | 40 | +15 | 34 |
| 5 | Liverpool  | 30 | 12 |  9 |  9 | 46 | 38 | +8 | 33 |
| 6 | The Wednesday  | 30 | 10 | 11 |  9 | 42 | 37 | +5 | 31 |
| 7 | FC Everton  | 30 | 14 |  3 | 13 | 62 | 57 | +5 | 31 |
| 8 | Bolton Wanderers  | 30 | 12 |  6 | 12 | 40 | 43 | -3 | 30 |
| 9 | Bury  | 30 | 10 | 10 | 10 | 39 | 44 | -5 | 30 |
| 10 | Wolverhampton Wanderers | 30 | 11 |  6 | 13 | 45 | 41 | +4 | 28 |
| 11 | Nottingham Forest  | 30 |  9 |  8 | 13 | 44 | 49 | -5 | 26 |
| 12 | West Bromwich Albion  | 30 | 10 |  6 | 14 | 33 | 46 | -13 | 26 |
| 13 | Stoke  | 30 | 11 |  3 | 16 | 48 | 59 | -11 | 25 |
| 14 | Blackburn Rovers  | 30 | 11 |  3 | 16 | 35 | 62 | -27 | 25 |
| 15 | Sunderland  | 30 |  7 |  9 | 14 | 34 | 47 | -13 | 23 |
| 16 | FC Burnley  | 30 |  6 |  7 | 17 | 43 | 61 | -18 | 19 |
Kaksi viimeistä joukkuetta joutuivat testiotteluihin 2.divisioonan kahta parasta vastaan.
Ottelut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | AST | BLB | BOL | BUR | BRY | DER | EVE | LIV | NOT | PRE | SHE | STO | SUN | WED | WBA | WOL |
| Aston Villa  |   | 3–0  | 6–2  | 0–3  | 1–1  | 2–1  | 1–2  | 0–0  | 3–2  | 3–1  | 2–2  | 2–1  | 2–1  | 4–0  | 2–0  | 5–0 |
| Blackburn  | 1–5  |   | 1–0  | 3–2  | 1–2  | 5–2  | 4–2  | 1–0  | 0–0  | 0–4  | 1–3  | 2–1  | 1–2  | 4–0  | 1–2  | 2–0 |
| Bolton  | 1–2  | 0–0 |   | 2–1  | 2–0  | 1–3  | 2–0  | 1–4  | 0–0  | 3–1  | 0–2  | 4–0  | 1–0  | 2–1  | 2–2  | 1–2 |
| Burnley  | 3–4  | 0–1  | 0–2  |   | 1–0  | 2–3  | 2–1  | 4–1  | 2–2  | 2–2  | 1–1  | 1–3  | 1–1  | 1–1  | 5–0  | 0–3 |
| Bury  | 0–2  | 3–0  | 2–2  | 1–1  |   | 1–0  | 3–1  | 1–2  | 2–0  | 0–0  | 0–1  | 4–2  | 1–1  | 1–1  | 3–0  | 3–2 |
| Derby County  | 1–3  | 6–0  | 1–0  | 3–2  | 7–2  |   | 0–1  | 3–2  | 1–1  | 2–2  | 1–3  | 5–1  | 1–0  | 2–1  | 8–1  | 4–3 |
| Everton  | 2–3  | 0–3  | 2–3  | 6–0  | 1–2  | 5–2  |   | 2–1  | 3–1  | 3–4  | 1–2  | 4–2  | 5–2  | 2–1  | 6–3  | 0–0 |
| Liverpool  | 3–3  | 4–0  | 0–2  | 1–2  | 3–1  | 2–0  | 0–0  |   | 3–0  | 0–0  | 0–0  | 1–0  | 3–0  | 2–2  | 0–0  | 3–0 |
| Nottingham Forest  | 2–4  | 2–1  | 2–0  | 4–1  | 3–0  | 1–2  | 3–0  | 2–0  |   | 0–0  | 2–2  | 4–0  | 2–1  | 2–2  | 0–1  | 1–2 |
| Preston North End  | 0–1  | 3–1  | 2–3  | 5–3  | 2–2  | 0–2  | 4–1  | 1–1  | 3–2  |   | 1–0  | 3–0  | 5–3  | 2–2  | 0–0  | 4–0 |
| Sheffield United  | 0–0  | 7–0  | 1–0  | 1–0  | 2–2  | 2–2  | 1–2  | 1–1  | 0–3  | 0–2  |   | 1–0  | 3–0  | 2–0  | 0–1  | 1–3 |
| Stoke City  | 0–2  | 1–0  | 2–3  | 3–2  | 3–0  | 2–2  | 2–3  | 6–1  | 3–0  | 2–1  | 2–0  |   | 0–1  | 0–0  | 2–2  | 2–1 |
| Sunderland  | 4–2  | 0–1  | 1–1  | 1–1  | 0–1  | 1–2  | 1–1  | 4–3  | 2–2  | 1–1  | 0–1  | 4–1  |   | 0–0  | 2–1  | 0–3 |
| The Wednesday  | 1–3  | 6–0  | 0–0  | 1–0  | 2–0  | 2–0  | 4–1  | 1–2  | 3–0  | 1–0  | 1–1  | 4–3  | 0–0  |   | 3–1  | 0–0 |
| West Bromwich Albion  | 3–1  | 1–0  | 1–0  | 3–0  | 0–0  | 1–4  | 1–4  | 0–1  | 4–0  | 1–1  | 0–1  | 1–2  | 1–0  | 0–2  |   | 1–0 |
| Wolverhampton Wanderers  | 1–2  | 1–1  | 4–0  | 2–0  | 1–1  | 1–0  | 0–1  | 1–2  | 4–1  | 1–1  | 1–1  | 1–2  | 0–1  | 2–0  | 6–1  |   |
Lähde: 
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Testiottelut

Testiotteluissa kohtasivat 1.divisioonan kaksi viimeistä ja 2.divisioonan kaksi parasta joukkuetta. Mikäli 1.divisioonan seura voitti ottelun, se säilytti sarjapaikkansa ja 2.divisioonan seura pysyi 2.divisioonassa. Mikäli 2.divisioonan seura voitti, oli edessä vaaliprosessi jonka jälkeen seura saattoi päästä 1.divisioonaan.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Notts County | 1-0 | Sunderland | 1-0 | 0-0  |
| FC Burnley | 2-2 | Newton Heath | 2-0 | 0-2  |
| FC Burnley | 1-2 | Notts County | 0-1 | 1-1  |
| Newton Heath | 1-3 | Sunderland | 1-1 | 0-2 |
|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Notts County  | 2 |  2 |  0 |  0 |  3 |  1 | +2 | 4 |
| 2 | Sunderland  | 3 |  1 |  1 |  1 |  3 |  2 | +1 | 3 |
| 3 | FC Burnley  | 5 |  1 |  2 |  2 |  3 |  4 | -1 | 4 |
| 4 | Newton Heath  | 5 |  1 |  2 |  2 |  3 |  5 | -2 | 4 |
Testiotteluiden jälkeen Notts County nousi 1.divisioonaan ja Burnley putosi 2.divisioonaan.
Erika Kinsey

| Erika Kinsey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1988 (ikä 36) Östersund, Ruotsi
Yleisurheilija
Pituus:  185  cm
Paino:  68 kg
Laji:  korkeushyppy
Seura:  Trångsvikens IF
Valmentaja:  Tomasz Śmiałek
Ennätykset:  197 cm
 Tietolaatikko päivitetty 8. marraskuuta 2011 
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
Erika Kinsey (o.s. Wiklund, s. 10. maaliskuuta 1988 Östersund) on ruotsalainen uransa päättänyt korkeushyppääjä. Kinsey edusti Trångsvikens IF -seuraa.
Ura

Kinsey voitti alle 20-vuotiaiden EM-kultaa Hengelosta vuonna 2007 tuloksella 182. Hän edusti Ruotsia myös useasti Suomi–Ruotsi-maaottelussa. Vuoden 2015 Euroopan joukkuemestaruuskilpailuiden Superliigassa Tšeboksaryssa Kinsey teki ennätyksensä 197.
Nuorten EM-kultansa jälkeen Kinsey vaihtoi joksikin aikaa takaisin jääkiekkoon, jota hän oli harrastanut nuorena. Hän pelasi jääkiekossa Norjan pääsarjaa. Kinsey joutui kuitenkin lopettamaan jääkiekkouransa taklaustilanteessa tulleen keuhkon puhkeamisen takia ja palasi näin ollen yleisurheilun pariin.
Kinsey sijoittui kahdeksanneksi Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 sisärataennätyksellään 193. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 ja Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän oli seitsemäs. Ulkoradoilla hän sijoittui 13:nneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018 sekä karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa 2015, 2017 ja 2019, olympialaisissa 2016 ja 2021 sekä EM-kilpailuissa 2016.
Kinsey meni vuonna 2014 naimisiin valmentajansa, ohiolaisen Daniel Kinseyn kanssa. Kinseyt asuvat Yhdysvalloissa.
Vuodesta 2016 hänen valmentajansa oli puolalainen Tomasz Śmiałek.
Ennätykset > Ulkoradoilla

korkeushyppy: 197 cm (Tšeboksary 2015)
Ennätykset > Sisäradoilla

korkeushyppy: 193 cm (Portland 2016)
Dry Kill Logic

| Dry Kill Logic> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  nu metal, alternative metal, groove metal, hardcore punk
Kotipaikka:   Westchester County, New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Cliff Rigano, laulu   Jason Bozzi, kitara   Brendan Duff, basso   Phil Arcuri, rummut  
Entiset jäsenet:  Casey Mahoney, basso   Dave Kowatch, basso   Danny Horboychuk, basso   Scott Thompson, kitara  
Levy-yhtiö:  Psychodrama Records, 1997–1999   Roadrunner Records, 2000–2002   Repossession Records, 2002–2007  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dry Kill Logic on vuonna 1993 perustettu yhdysvaltalainen metalliyhtye. Alkuvuosina se toimi nimellä Hinge. Yhtye on julkaissut kolme albumia, joista uusin on 16. syyskuuta 2006 ilmestynyt Of Vengeance and Violence.
Albumit > Psychodrama Records (1997–1999)

Hinge julkaisi ensimmäisen EP:nsä, ’Cause Moshing Is Good Fun, vuonna 1997 oltuaan olemassa neljä vuotta. Yhtyeen toinen EP Elemental Evil ilmestyi vuonna 1999.
Albumit > The Darker Side of Nonsense (2000–2003)

Vuonna 2000 Hinge teki sopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa. Heidän piti vaihtaa yhtyeen nimi ja siitä tuli lopulta Dry Kill Logic.
5. kesäkuuta 2001 ilmestyi Dry Kill Logicin debyyttialbumi The Darker Side of Nonsense. Yhtye vietti suurimman osan vuosista 2001 ja 2002 keikoilla esiintymässä ympäri maailmaa monien bändien kanssa (muun muassa Fear Factory, Kittie, Ill Nino, Spineshank, Saliva ja Slayer). Albumi myi 100 000 kappaletta ympäri maailmaa. Lokakuussa 2002 yhtye päätti lopettaa sopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa.
Albumit > The Dead and Dreaming (2004–2006)

5. lokakuuta 2004 Dry Kill Logic julkaisi toisen tärkeän albuminsa The Dead and Dreamingin Repossession Recordsilla. Samana vuonna yhtye aloitti 15 kuukauden pituisen kiertueen. He kiersivät aluksi Saksassa Motörheadin kanssa ja menivät sitten Hed PE:n ja Drowning Poolin mukana.
27. kesäkuuta 2006 yhtye julkaisi ensimmäisen DVD/EP:nsä, The Magellan Complexin.
Albumit > Of Vengeance and Violence (2006–)

19. syyskuuta 2006 ilmestyi Dry Kill Logicin viimeisin albumi Of Vengeance and Violence. Yhtye kiersi Australiassa ja Euroopassa läpi vuoden 2006. Vuonna 2007 Repossession Records lopetti toimintansa, joten yhtye suunnittelee julkaisevansa seuraavat albuminsa Psychodraman kautta.
Diskografia > Studioalbumit

The Darker Side of Nonsense (2001)
The Dead and Dreaming (2004)
Of Vengeance and Violence (2006)
Vices (2019)
Diskografia > EP:t

’Cause Moshing Is Good Fun (1997)
Elemental Evil (1999)
Rot EP (2002)
The Magellan Complex (2006)
Diskografia > Muut albumit

Gigantour (2006)
Aiheesta muualla

Dry Kill Logic Discogsissa. (englanniksi)
FFA Cup

| Football Federation Australia Cup |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi FFA Cup 2016 
 Virallinen logo
Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Australia
Perustettu:  2014
Joukkueita:  704 (2016)
Hallitseva mestari:  Adelaide United
Eniten mestaruuksia:  Adelaide United (3)
Sivusto:  www.theffacup.com.au
Football Federation Australia Cup eli lyhyesti FFA Cup tai sponsorointi syistä Westfield FFA Cup on Australian jalkapallon vuosittain järjestettävä turnaus. Se perustettiin vuonna 2014.
Voittajat

| Vuosi | Voittaja | Toinen |
| --- | --- | --- |
| 2014 | Adelaide United | Perth Glory |
| 2015 | Melbourne Victory | Perth Glory |
| 2016 | Melbourne City | Sydney FC |
| 2017 | Sydney FC | Adelaide United |
| 2018 | Adelaide United | Sydney FC |
| 2019 | Adelaide United | Melbourne City |
Voittajat > Joukkueittain

| # | Joukkue | Mestaruudet |
| --- | --- | --- |
| 1. | Adelaide United | 3 |
| 2. | Melbourne City | 1 |
| 2. | Melbourne Victory | 1 |
| 2. | Sydney FC | 1 |
FS Guépratte (D632)

| Guépratte |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Forges et Chantiers de la Gironde
Kölinlasku:  elokuu 1953
Laskettu vesille:  8. marraskuuta 1954
Palveluskäyttöön:  6. kesäkuuta 1957
Poistui palveluskäytöstä:  1985
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 750 t (standardi) 3 740 t (kuormattu)
Pituus:  128,6 m
Leveys:  12,7 m
Syväys:  5,4 m
Koneteho:  63 000 shp (47 000 kW
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  347
Aseistus
Aseistus:  6 x 127 mm Mle 1948 -tykkiä 6 x 57 mm/60 Modèle 1951 4 x 20 mm tykkiä 12 x 550 mm torpedoputkea
Guépratte (runkonumero D632) oli Ranskan laivaston 1957 palvelukseen otettu Surcouf-luokan hävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Bordeaux'sta Forges et Chantiers de la Girondelta, missä köli laskettiin elokuussa 1953. Se laskettiin vesille 8. marraskuuta 1954 ja otettiin palvelukseen 6. kesäkuuta 1957.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1985.