stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SX Arietis -muuttuja

SX Arietis -muuttuja on kuumempi versio Alfa2 Canum Venaticiorum -muuttujasta.  Näiden muuttuvien tähtien valonvaihtelu on alle 0,1 magnitudia. Tähden pyöriessä vaihtelee kirkkauden lisäksi magneettikenttä ja spektriviivat, joiden mukana heliumin määrä. Voimakas magneettikenttä siirtää heliumia tiettyihin kohtiin. Näiden tähtien spektrityyppi on B0p -- B9p, ja ne ovat ns. helium-muuttujia.
SYP

SYP tarkoittaa seuraavia asioita:
Suomen Yhdyspankki, entinen pankki
Sosialistinen yhtenäisyyspuolue, entinen puolue
Suomen Yksityisyrittäjäin Puolue, entinen puolue
Syyrian punta eli Syyrian liira (ISO 4217 -tunnus).
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SYP”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rétromobile

Rétromobile 2014
Rétromobile on vuosittainen tammi-helmikuun taitteessa Pariisissa järjestettävä vanhojen autojen näyttely.
Näyttelyssä on esillä yli viisisataa vanhaa arvoautoa. Lisäksi näyttelyssä on osastoja autojen varaosille, pienoismalleille sekä autoiluun liittyvään taiteeseen ja kirjallisuuteen. Rétromobilessä on aina näytteillä myös autoihin liittyviä erikoisuuksia, esimerkiksi amfibioajoneuvoja. Olennaisena osana näyttelyä on historiallisten autojen huutokauppa. Vuonna 2016 näyttelyssä huutokaupattiin 170 ajoneuvoa. Valtaosa myydyistä autoista oli 1950-1970-lukujen urheilu- ja kilpa-autoja kuten Lamborghini, Porsche, Lancia, Jaguar ja Alfa Romeo. Vanhin vuonna 2016 myydyistä autoista oli vuoden 1908 Sizaire-Naudin ja kallein oli vuoden 1957 Ferrari 335 Sport Scaglietti, joka myytiin 32,1 miljoonalla eurolla. Myyty Ferrari oli myyntihetkellä maailman kallein auto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rétromobile Wikimedia Commonsissa
Kotisivut
Sanni Paatso

| Sanni Paatso> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. elokuuta 2002 (ikä 22)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2008-
Merkittävät roolit:  Nelli Nuudelipää
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Sanni Paatso (s. 29. elokuuta 2002) on suomalainen näyttelijä, joka tunnetaan Nelli Nuudelipään roolista vuosina 2014–2016 elokuvissa Risto Räppääjä ja liukas Lennart, Risto Räppääjä ja Sevillan saituri ja Risto Räppääjä ja yöhaukka.
Paatso esiintyi 6-vuotiaana Veikko Aaltosen ohjaamassa televisiosarjassa Naisia kaupungilla vuonna 2010. Hän on näytellyt myös elokuvassa Vares – Pahan suudelma vuonna 2011.
Sanni Paatson äiti Rinna Paatso ja isovanhemmat Ilari ja Liisa Paatso ovat näyttelijöitä.
Aiheesta muualla

Sanni Paatso Elonetissä.
Sanni Paatso Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sami Kuoppamäki

Sami Kuoppamäki Ilosaarirockissa kesällä 2011.
Sami Sakari Kuoppamäki (s. 1971) on suomalainen muusikko, pääasiassa rumpali. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Kingston Wall, So-So, Von Hertzen Brothers, Groove Convention ja Anssi Tikanmäen Filmiorkesteri. Kuoppamäki on toiminut myös sessiomuusikkona ja soittanut Idols-televisio-ohjelman taustayhtyeessä. Hän on yksi Suomen arvostetuimmista rumpaleista, ja vuonna 2010 hänet valittiin Suomen parhaaksi rumpaliksi YleX:n äänestyksessä. Kuoppamäki on vaikuttanut myös jazzpiireissä: hän on esiintynyt Lenni-Kalle Taipaleen kanssa ja soittanut saksofonisti Eero Koivistoisen kanssa Eero Koivistoinen Music Societyn levyllä X-Ray (2006). Nykyään Kuoppamäki soittaa muun muassa Samuli Putron yhtyeessä sekä Ellips- ja Zook-yhtyeissä. Kuoppamäellä on omat nimikkokapulat, Kuoppis-kapulat, joita valmistaa tšekkiläinen Balbex-yhtiö.
Kuoppamäki avioitui näyttelijä Liisa Mustosen (ent. Kuoppamäki) kanssa kesällä 2001 ja erosi hänestä kesällä 2008. Heillä on aikuinen tytär.
Hänen isänsä on Matti Kuoppamäki, kontrabasson soittaja Suomen Kansallisoopperan orkesterissa. Sami Kuoppamäki on Sakari Topeliuksen jälkeläinen.
Ruoansulatuskanava

Ruoansulatuskanava
Ruoansulatuskanava irrottaa energiaa ja ravintoaineita ravinnosta monisoluisilla eläimillä. Nisäkkäillä, lukuun ottamatta märehtijöitä, ruoansulatuskanava on reitti suusta nielun, ruokatorven, mahan ja suoliston kautta peräaukkoon. Märehtijöillä ruoansulatuskanavaan kuuluvat etumahat sijaitsevat ennen varsinaista mahalaukkua.
Ruoansulatuskanavan toiminta

Eri ruoansulatuskanavan osat erittävät monia entsyymejä, joista jokainen pilkkoo tiettyä ruoka-ainetta. Hiilihydraattien pilkkoutuminen alkaa jo suussa syljen amylaasientsyymin vaikutuksesta. Amylaasi ei ehdi kuitenkaan vaikuttaa kuin hetken ennen nielaisemista, joten sen merkitys on lähes olematon.
Ruoansulaminen jatkuu mahalaukussa, jossa mahanesteeseen erittyy pepsiiniä, joka aloittaa proteiinien pilkkomisen. Mahalaukusta ruoka siirtyy mahanportin kautta ohutsuoleen, jossa loputkin ruoka-aineet pilkkoutuvat sappinesteen, suolinesteen sekä haimanesteen entsyymien ja suolistobakteerien avulla. Tämän jälkeen ruoka siirtyy paksusuoleen, jossa siitä lähinnä poistuu nestettä imusuonistoon.
Lopuksi ruoka tulee peräsuoleen, josta se ulostetaan refleksin avulla peräaukon kautta. Jäljelle jääneestä massasta on poistettu kaikki mahdollinen keholle vielä hyödyllinen. Näin ei kuitenkaan aina käy, mistä on seurauksena ripuli, jolle voi olla monia syitä. Myös jotkin suolen toiminnan häiriöitä aiheuttavat sairaudet, kuten esimerkiksi keliakia, voivat aiheuttaa ripulin.
Ruoansulatuskanavan seinämän rakenne

Ruoansulatuskanavan sisin osa on limakalvo, jossa oleva limakalvon lihaskerros mahdollistaa limakalvon poimujen liikkeet. Limakalvo on useimmiten yhdenkertaista lieriöepiteeliä, mutta kerrostunutta levyepiteeliä esiintyy kuitenkin ruoansulatuskanavan alku- ja loppuosassa eli suusta ruokatorven loppuun ja peräsuolenkanavassa. Limakalvon alla on limakalvonalaiskerros, jota puolestaan ympäröi paksuhko lihaskerros, jossa sisempänä on rengasmainen ja uloimpana pitkittäinen sileälihaskerros. Uloimpana on herakalvo eli seroosa, joka liittää ruoansulatuskanavan vatsaontelossa sijaitsevia osia vatsakalvoon. Poikkijuovaista lihasta on vain kanavan alkuosassa ja loppuosassa eli suusta ruokatorven puoleenväliin saakka ja peräsuolen uloimmassa sulkijalihaksessa. Ruonsulatuskanavassa on kaksi autonomisen hermoston hermopunosta, joista toinen sijaitsee limakalvossa ja toinen rengasmaisen ja pitkittäisen lihaskerroksen välillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruoansulatuskanava Wikimedia Commonsissa
SYNOP

SYNOP (surface synoptic observations) on kutsumanimi säähavainnolle, joka tehdään säähavaintopaikoilla ympäri maailmaa samanaikaisesti . Havainnot tehdään kolmen tunnin välein kello 00, 03, 06, 09, 12, 15, 18 ja 21 UTC. Nämä havainnot on tehtävä sääasemalla noin 15 minuutin aikana, jotta kokonaiskuva maapallon säätilasta havaintohetkellä saadaan mahdollisimman tarkaksi ja luotettavaksi. Tavallisia havaintopaikkoja ovat varsinaiset maa- ja rannikkosääasemat sekä lentokentät.
Suomessa on noin 50 sääasemaa, joissa vähintään yhden havainnon vuorokaudessa tekee ihminen. Niinisalon maasääasemalla havainnonteosta vastaavat siihen koulutetut varusmiehet.
Säähavainnossa määritetään
sademäärä
pilvenkorkeus
näkyvyys
kokonaispilvisyys
tuulen suunta
tuulen nopeus
lämpötila
kastepiste
ilmanpaine merenpinnassa
ilmanpaineen muutos
säätila havaintohetkellä, ja edellisen päähavaintohetken jälkeen sattuneet sääilmiöt (3 / 6 tunnin aikana)
pilvet (ala-, keski- ja yläpilvet)
ylin lämpötila  (kahdesti vuorokaudessa)
alin lämpötila (kahdesti vuorokaudessa)
maanpinnan lämpötilan alin arvo yöllä
maanpinnan laatu joka havainnolla(kahdesti vuorokaudessa sääsähkeeseen)
lumen laatu ja syvyys (kahdesti vuorokaudessa)
kostean lämpömittarin lukema
ilmankosteus
merenkäynti (rannikkosääasemilla)
tuulennopeuden maksimi (rannikkosääasemilla)
tuulennopeuden maksimin ajankohta (rannikkosääasemilla)
Tiedot välitetään määrämuotoisena synoptisena sääsähkeenä kansallisiin sääkeskuksiin (Suomessa Ilmatieteen laitos) ja osa niistä edelleen kansainväliseen jakeluun.
Iso Kiimasjärvi

| Iso Kiimasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°25′23″N, 24°28′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mallasveden ja Pälkäneveden alue (35.71)
Laskujoki:  oja Honkaojaan 
Järvinumero:  35.716.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  138,6 m  
Rantaviiva:  1,341 km  
Pinta-ala:  9,168 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Kiimasjärvi 
Iso Kiimasjärvi  tai myös Iso Kiimajärvi  on Pirkanmaalla Kangasalla Kauppilassa sijaitseva järvi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueen reunalla.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,2 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee samassa painaumassa Vähän Kiimajärven kanssa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Ne ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Välimaan kylältä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,6 metriä mpy. Järveen on johdettu viisi tulo-ojaa, joista yksi on Vähä Kiimajärven laskuoja. Järven oma laskuoja laskee Humalojaa myöten Honkaojaan, joka laskee Sappeenjärven läpi Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa ei järvellä näkynyt asutusta ja se olikin luonnontilassa. Vaikka järvelle ei ollut piirretty laskuojaa, on sellainen varmasti ollut. Sen nimi Humaloja on sama kuin ojan yhtymäkohdassa ollut maatalon nimi.
Luontoarvoja

Vesi on hapanta, runsashumuksista ja ruskean väristä. Järven vesi on luokiteltu hyväksi.
Ivo Jan

| Ivo Jan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Jesenice, Slovenian ST, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Slovenia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Zeleni Ivo
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  179 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Graz 99ers
Sarja:  EBEL
Tehtävä:  päävalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2011
Seurat:  Olimpija Ljubljana (Slovenia/Alpenliga/IEL/EBEL) Johnstown Chiefs (ECHL) Revierlöwen Oberhausen (DEL) JYP (SML) Hermes (I-divisioona) DEK Klagenfurt (ÖEL) Skellefteå AIK (Allsv.) HK Jesenice (Slovenia) Graz 99ers (ÖEL/EBEL) Krefeld Pinguine (DEL) Vienna Capitals (EBEL) HC Ambrì-Piotta (NLA) HC Fassa (Italia) HK Olimpija Ljubljana (Slohokej/Slovenia)
Ivo Jan (s. 3. huhtikuuta 1975 Jesenice, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän toimii Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Graz 99ersin päävalmentajana sekä Slovenian A-maajoukkueen apuvalmentajana. Jan pelasi omalla pelaajaurallaan 13 kautena miesten pelejä kotimaassaan. Hän pelasi ulkomailla Pohjois-Amerikassa, Saksassa, Suomessa, Itävallassa, Ruotsissa, Sveitsissä ja Italiassa. Jan laukoi oikealta.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Jan edusti Sloveniaa MM-kilpailuissa vuosina 2002, 2003 ja 2005. Vuoden 2003 turnauksessa hän jakoi joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton Tomaž Vnukin kanssa tehoilla 3+2=5 ja vuoden 2006 turnauksessan Jan oli Slovenian paras maalintekijä neljällä osumallaan. Hän pelasi myös B-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1998 ja 1999 jakaen jälkimmäisessä turnauksessa Slovenian sisäisen maalipörssin voiton kolmella osumallaan sekä sittemmin I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2001, 2004 ja 2007, joista kaikki turnaukset päättyivät B-lohkon kultaan. Jan voitti vuoden 2001 turnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 15+3=18. Hänen maalimääränsä on MM-kilpailujen toiseksi korkeimman sarjan tason kaikkien aikojen yhden turnauksen ennätys. Jan ohitti yhdellä maalilla aiemmin 14 osumaa B-sarjan MM-kilpailuissa tehneet Alankomaiden Jack de Heerin (1978) ja Itävallan Adelbert St. Johnin (1962). Hän oli Slovenian paras maalintekijä myös vuoden 2004 turnauksessa kuudella osumallaan.
Jan pelasi myös C-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1994, 1995 ja 1996, joista vuoden 1995 turnauksen maalipörssin voiton hän jakoi viidellä osumallaan joukkuetoverinsa Tomaž Vnukin ja Jugoslavian Ivan Prokićin kanssa. Lisäksi Jan pelasi Torinon olympiakisojen 2006 ja Vancouverin olympiakisojen 2010 karsinnoissa.
Jan pelasi myös alle 18-vuotiaiden C-sarjan EM-kilpailuissa vuonna 1993. Hän osallistui myös vielä Jugoslavian mukana vuoden 1990 B-sarjan EM-kilpailuihin ollessaan vain 14-vuotias.
Valmentajaura

Kauden 2012–2013 alussa, syyskuussa 2012 Jan liittyi Olimpija Ljubljanan EBEL-joukkueen apuvalmentajaksi Heikki Mälkiän johtamaan valmennustiimiin. Hänen yhteistyönsä Mälkiän kanssa kesti kuitenkin vain pari viikkoa, kun seura erotti Mälkiän ja pestasi uudeksi päävalmentajakseen Bojan Zajcin. Olimpija jäi EBEL:n pudotuspelien ulkopuolelle sijoittuen yhdeksänneksi, mutta voitti Slovenian oman pääsarjan mestaruuden keväällä 2013. Saman vuoden lokakuussa seura puolestaan erotti Zajcin ja palkkasi Janin Olimpijan uudeksi päävalmentajaksi, kun joukkue oli EBEL:n sarjataulukossa viimeisenä. Olimpija sijoittui EBEL-kauden 2013–2014 päätteeksi sijalle 11. jättäen karsintakierroksella taakseen HC Innsbruckin. Joukkueen kausi Slovenian pääsarjassa päättyi kuitenkin taas mestaruuteen.
Jan siirtyi kaudeksi 2014–2015 Graz 99ersin apuvalmentajaksi Todd Bjorkstrandin alaisuuteen. Joukkue sijoittui yhdeksänneksi. Kesken kauden 2015–2016, lokakuussa 2015 Jan nousi Grazin päävalmentajaksi Bjorkstrandin saatua potkut. Joukkue sijoittui runkosarjassa 11:nneksi. Kaudeksi 2015–2016 hänet nimettiin myös Slovenian A-maajoukkueen apuvalmentajaksi Nik Zupančičin johtamaan valmennustiimiin. Jan voitti vuoden 2016 IA-divisioonan MM-turnauksesta kultaa ja oli nostamassa joukkuetta vuoden tauon jälkeen A-sarjaan.
Muuta

Janin isä Ivo Sr. on entinen Jugoslavian maajoukkuekiekkoilija.
Samuel Kahanamoku

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Samuel Kahanamoku (oikealla) yhdessä veljensä Duken kanssa. |  Samuel Kahanamoku (oikealla) yhdessä veljensä Duken kanssa. |  Samuel Kahanamoku (oikealla) yhdessä veljensä Duken kanssa. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Pariisi 1924 | 100 m vapaauinti |  |
Samuel Alapai Kahanamoku (4. marraskuuta 1902 Honolulu, Havaiji – 26. huhtikuuta 1966 Honolulu, Havaiji) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän kilpaili vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai pronssia sadan metrin vapaauinnissa. Häntä paremmin sijoittuivat hänen veljensä Duke Kahanamoku sekä Johnny Weissmuller.
San Marinon Grand Prix 2004

|  San Marinon Grand Prix 2004  |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 18 osakilpailusta kaudella 2004. 

Päivämäärä:  25. huhtikuuta 2004
Sijainti:  Autodromo Enzo e Dino Ferrari, Imola, Italia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,933 km
Kilpailun pituus:  62 kierrosta, 305,609 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Jenson Button   (BAR-Honda)
Paaluaika:  1.19,753
Palkintokoroke
Voittaja:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Toinen:   Jenson Button   (BAR-Honda)
Kolmas:   Juan Pablo Montoya   (Williams)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Kierrosaika:  1.20,411 (kierroksella 10)
San Marinon Grand Prix 2004 oli Formula 1 -kauden 4. osakilpailu, joka ajettiin 25. huhtikuuta 2004 Imolan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Ferrarilla ajanut Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden neljäs.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 62 | 1.26.19,670 | 2 | 10 |
| 2 | 9 |  Jenson Button | BAR-Honda | 62 | + 9,702 | 1 | 8 |
| 3 | 3 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | 62 | + 21,617 | 3 | 6 |
| 4 | 8 |  Fernando Alonso | Renault | 62 | + 23,654 | 6 | 5 |
| 5 | 7 |  Jarno Trulli | Renault | 62 | + 36,216 | 9 | 4 |
| 6 | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 62 | + 36,683 | 4 | 3 |
| 7 | 4 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 62 | + 55,730 | 5 | 2 |
| 8 | 6 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 61 | + 1 krs. | 20 | 1 |
| 9 | 11 |  Giancarlo Fisichella | Sauber-Petronas | 61 | + 1 krs. | 18 |   |
| 10 | 12 |  Felipe Massa | Sauber-Petronas | 61 | + 1 krs. | 12 |   |
| 11 | 17 |  Olivier Panis | Toyota | 61 | + 1 krs. | 13 |   |
| 12 | 5 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 61 | + 1 krs. | 11 |   |
| 13 | 14 |  Mark Webber | Jaguar-Cosworth | 61 | + 1 krs. | 8 |   |
| 14 | 15 |  Christian Klien | Jaguar-Cosworth | 60 | + 2 krs. | 14 |   |
| 15 | 21 |  Zsolt Baumgartner | Minardi-Cosworth | 58 | + 4 krs. | 19 |   |
| 16 | 10 |  Takuma Satō | BAR-Honda | 56 | Moottori | 7 |   |
| Kesk. | 18 |  Nick Heidfeld | Jordan-Ford | 48 | Vetoakseli | 16 |   |
| Kesk. | 16 |  Cristiano da Matta | Toyota | 32 | Ulosajo | 10 |   |
| Kesk. | 20 |  Gianmaria Bruni | Minardi-Cosworth | 22 | Jarrut | 17 |   |
| Kesk. | 19 |  Giorgio Pantano | Jordan-Ford | 6 | Hydrauliikka | 15 |   |
Lähde:
Muuta

Jenson Buttonin ensimmäinen paalupaikka ja eturivi.
BAR-tallin ensimmäinen paalupaikka ja eturivi.
Kimi Räikkösen ja Zsolt Baumgartnerin sijoitusta pudotettiin kymmenellä moottorivaihdon takia.
Ferrarin 170. nopein kierros
Iso-Riutta

| Iso-Riutta |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Koordinaatit:  61°24′13″N, 23°54′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mallasveden ja Pälkäneveden alue (35.71)
Laskujoki:  Mustaoja Nelijärveen 
Järvinumero:  35.713.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,2 m  
Rantaviiva:  1,247 km  
Pinta-ala:  6,51 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso-Riutta 
Iso-Riutta  on Pirkanmaalla Lempäälässä  sijaitseva metsäjärvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 6,5 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Riuttajärvien välisellä kannaksella sijaitsee Taivalpirtti ja Vähä-Riutan rannassa on nuotiopaikka. Nämä kuuluvat Birgitan polun reitistöön. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on muuten autio. Pirtille tulee tie yhdystieltä 3110.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Roineen alueeseen (35.713) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy. Järven lounaispäähän laskee Salmuksen lyhyt laskuoja. Iso-Riutta laskee Mustaojaa myöten Nelijärveen, josta sen vedet päätyvät lopuksi Roineeseen.
Luontoarvoja

Järvi sisältyy Lempäälän ja Kangasalan rajalla sijaitsevaan Salmuksen alueeseen, joka on pienjärvien Natura 2000-suojelualue. Alue on suosittu retkeilyalue.
Historiaa

Järven rantaan rakennettiin Taivalpirtti vuonna 1961.
Vuoden 1975 peruskartassa lammille tulee etelästä metsätie, joka puuttui vuoden 1960 kartasta. Karttojen mukaan laskuojan nimi on ollut myös Koivusoittenoja.
Samuel Jones

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Samuel Jones |  Samuel Jones |  Samuel Jones |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | St Louis 1904 | korkeushyppy |  |
Samuel Symington  Jones (16. tammikuuta 1880 Fairfield, Connecticut – 13. huhtikuuta 1954 Knoxville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä. Jones voitti olympiakultaa korkeushypyssä vuoden 1904 kesäolympialaisissa St. Louisissa tuloksella 180,3 cm.
Intiaanireservaatti

Kartta Yhdysvaltain nykyisistä reservaateista
Intiaanireservaatit ovat intiaanien tai eskimojen hallitsemia alueita Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Reservaatit saivat alkunsa 1800-luvulla, kun eurooppalaislähtöiset uudisraivaajat ottivat intiaanien maat itselleen.
Yhdysvalloissa reservaatit (Indian reservation) toimivat Yhdysvaltain sisäministeriön Bureau of Indian Affairsin alaisuudessa. Kanadassa reservaatti (Indian reserve) on määritelty erityisessä Indian Act -laissa (1876).
Yhdysvalloissa on tätä nykyä noin 300 intiaanireservaattia. Alaskassa on yksi reservaatti. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 56,2 miljoonaa eekkeriä eli noin 227 000 km², mikä on 2,3 % Yhdysvaltojen pinta-alasta. Liittovaltion tunnustamia alkuperäisheimoja, mukaan lukien Alaskan heimot, on 566. Kaikilla heimoilla ei ole omaa reservaattia kun taas joillakin niistä on useampia. Enemmistö intiaaneista elää silti reservaattien ulkopuolella.
Yhdysvalloissa reservaatti-intiaanien asemasta päättää viime kädessä liittovaltion kongressi. Osavaltioilla ei ole paljonkaan sanottavaa siihen, mitä reservaateissa tapahtuu. Periaatteessa osavaltioiden lait eivät ole voimassa reservaattien alueella, mikä on aiheuttanut monia katkeria ja yhä jatkuvia valtakamppailuja intiaanien ja osavaltioiden sekä osavaltioiden ja liittovaltion kongressin välille. Yhdysvalloissa reservaateilla on Indian Gaming Regulatory Act -laissa säädettyjä erityisoikeuksia kasinojen pitämiseen. Laki perustuu vuonna 1976 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden antamaan päätökseen (Bryan vastaan Itascan piirikunta), jonka mukaan osavaltioilla ei ole oikeutta kerätä veroja reservaattien alueelta tai puuttua millään muullakaan tavalla reservaattien taloudelliseen toimintaan.
Kanadassa vuoden 1876 intiaanilaki teki intiaanien hallinnosta kansallisen ja rajoitti provinssien oikeuksia määrätä alkuperäiskansojen asioista. Vähitellen Kanadan hallitukset painostivat eri reservaatteja ja heimokuntia hyväksymään ja omaksumaan eurooppalaistyyppiseen edustukselliseen demokratiaan perustuvan vaaleilla valitun neuvoston ylimmäksi hallintoelimekseen. Näillä on kuitenkin yleensä vain neuvoa-antava asema, sillä ylin päätäntävalta on ministeriössä. Vuoden 1951 intiaanilain nojalla heimot saivat aiempaa enemmän itsehallinto-oikeuksia, mutta ministeriöllä on yhä veto-oikeus reservaattihallitusten päätöksiin. Virallisesti Kanada kunnioittaa reservaattien itsehallintoa.
Historia > Reservaattien syntyhistoria

Eurooppalaiset siirtolaiset halusivat Pohjois-Amerikasta lähinnä maata, ja sitä saattoi saada vain intiaaneilta. Tärkeää oli saada siirrettyä intiaanit pois valkoisen asutuksen tieltä. Alusta alkaen reservaatit pyrittiin saamaan alueelle, joka ei ainakaan tuolloin kelvannut valkoisille. Ne sijaitsivat yleensä alueilla, joiden maa ei ollut viljelykelpoista. Tätä ei kuitenkaan otettu huomioon silloin, kun intiaaneista haluttiin kouluttaa valkoisten kaltaisia maanviljelijöitä. Varsinkin Suurilla tasangoilla ja Lounaisalueella tästä aiheutui paljon kiistoja intiaanien ja valkoisten välille.
Lain mukaan intiaaneilta vallatuista maista tuli ensin Yhdysvaltain liittovaltion omaisuutta, jonka liittovaltio jakoi tai myi edelleen osavaltioille, erilaisille yhtiöille tai yksityisille henkilöille. Vuonna 1862 kongressin säätämä asutustilalaki, Homestead Act, lupasi maata ilmaiseksi uudisasukkaille. Vuoteen 1880 mennessä arviolta 224 000 km² maata siirtyi yksityiseen omistukseen. Lukuisat eri asutustilalait auttoivat valkoisia uudisasukkaita valtaamaan maata käyttöönsä vuosina 1860–1910. Myös osa intiaaneista pääsi tai joutui asutustilalakien piiriin.
Kanadassa ei laadittu yleistä palstoituslakia. Suurin osa Kanadan alueen reservaateista oli varsin pieniä, ja hallituksen hajota ja hallitse –politiikka suosi tarkoituksellisesti reservaattien myöntämistä pikemminkin yksittäisille heimokunnille kuin kokonaisille intiaanikansoille. Jotkut reservaatit kuitenkin palstoitettiin asukkaidensa yksityisomaisuudeksi. Kanadan irokeesialueille muutti jo 1800-luvun alkupuoliskolla jatkuvasti lisää valkoisia asukkaita, ja usein nämä tunkeutuivat intiaaneille luvatuille maillekin. Kanada takasi Irokeesiliiton kuudelle kansakunnalle Six Nations -reservaatin ja karkotti alueelta pois valkoiset maahantunkeutujat, mutta alkoi itse palstoittaa reservaattien maata jo vuonna 1847. Perinteinen yhteismaanomistus loppui, kun jokainen perheellinen mies sai sata eekkeriä (n. 40 hehtaaria) maata.