stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ProSiebenSat.1 Media
ProSiebenSat.1 Median televisio- ja radiokanavat

| Saksa> Televisiokanavat | Itävalta> Televisiokanavat | Sveitsi> Televisiokanavat | Yhdysvallat ja Kanada> Televisiokanavat |
| --- | --- | --- | --- |

|  ProSieben  Sat.1  Kabel Eins  sixx  Sat.1 Gold  ProSieben Maxx  Deutsches Wetter Fernsehen (Maksutelevisio)  Kabel Eins classics (Maksutelevisio)  ProSieben Fun (Maksutelevisio)  Sat.1 emotions (Maksutelevisio) |  Puls 4 (aiempi Puls TV)  ProSieben  Sat.1  Kabel Eins  sixx  Sat.1 Gold  ProSieben Maxx |  ProSieben  Sat.1  Kabel Eins  sixx |  ProSiebenSat.1 Welt |
| Belgia> Televisiokanavat | Bulgaria> Televisiokanavat | Tanska> Televisiokanavat | Kreikka> Televisiokanavat | Alankomaat> Televisiokanavat | Norja> Televisiokanavat | Romania> Televisiokanavat | Ruotsi> Televisiokanavat | Unkari> Televisiokanavat | Televisiokanavat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

|  VT4  VIJFtv  VT4 HD |  The Voice |  Kanal 4  Kanal 5  Kanal 5 HD  The Voice TV  SBS Net |  |  NET 5  SBS 6  Veronica |  FEM  TV Norge  The Voice TV |  Prima TV  Kiss TV |  Kanal 5  The Voice TV  Kanal 9 |  TV2 |  |



Radiokanavat

|  |  Atlantic (radioasema)  Vitosha  Veselina  The Voice |  The Voice  Radio City Rock du Kender  POP FM  Nyhedsradioen 24-7 |  LampsiFM |  |  Radio 1  Radio Norge  The Voice |  Magic FM  Kiss FM  One FM |  107.1 Vinyl  Mix Megapol  Rockklassiker  Radio 107,5  The Voice  Mix Megapol Radio City |  |  |
ProSiebenSat.1 Median televisio- ja radiokanavat > Aiemmat kanavat

Sonnenklar TV myytiin BigXtralle syyskuussa 2005.
C More Entertainmentin Canal+-kanavat myytiin TV4 AB:lle vuonna 2008.
N24 (1999–2010)
9Live (2001–2011)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
ProSiebenSat.1 Median kotisivut (saksaksi)
ProSiebenSat.1 Median kotisivut (englanniksi)
Emma Snowsill

Emma Snowsill.
Emma Snowsill (s. 15. kesäkuuta 1981 Gold Coast, Queensland, Australia) on australialainen triathlonisti. Hän keskittyi urallaan lajin neljäsosa- eli olympiamatkalle.
Snowsill voitti vuonna 2000 19-vuotiaana ikäluokkansa maailmanmestaruuden Perthin kaupungissa kotimaassaan. Aikuisten maailmanmestaruuden hän on voittanut vuosina 2003, 2005 ja 2006. Vuonna 2007 hän jäi MM-kisoissa hopealle. Vuonna 2006 hän voitti kultaa myös Kansainyhteisön kisoissa. Viimeisimmissä arvokisoissaan Pekingin olympialaisissa vuonna 2008 Snowsill niin ikään voitti kultaa. Lisäksi hän on urallaan voittanut lukuisia muita suuria triathlontapahtumia. Toistaiseksi viimeiseen triathloniin Snowsill osallistui 11. toukokuuta 2012 San Diegossa Yhdysvalloissa 2012 ITU World Triathlon -kisoihin, joissa hän sijoittui 17:s.
Snowsill on 161-senttinen ja painaa 48 kiloa.
Aiheesta muualla

Emma Snowsillin virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Erin Fitzgerald

| Erin Fitzgerald |
| --- | --- |
 Erin Fitzgerald vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1972 (ikä 52)  Victoria, Brittiläinen Kolumbia
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Cherry (Saber Marionette J) Amanda (Sabrina) Nazz (Ed, Edd n Eddy) Chie Satonaka (Persona 4: Golden)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Erin Fitzgerald (s. 21. syyskuuta 1972 Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan kenties parhaiten Nazzin ja May Kankerin äänirooleista animaatiosarjassa Ed, Edd n Eddy.
Elämäkerta

Fitzgerald syntyi Victoriassa, Kanadassa vuonna 1972, mutta vietti lapsuutensa lähes jokaisessa Kanadan provinsissa. Hänen isänsä oli laivastokomentaja ja äiti oikeushoitaja. Lapsena Fitzgeraldin suosikkianimaatioihin kuuluivat Superystävät, Scooby-Doo, Fat Albert, Smurffit, He-Man, She-Ra: Mahdin prinsessa ja Strawberry Shortcake. High schoolin jälkeen hän siirtyi opiskelemaan näyttelemistä Victorian yliopistoon. Ensimmäisenä vuonna opiskelijoita oli 70, mutta heille laaditun ohjelman myötä opiskelijoita vähennettiin joka vuosi, ja neljäntenä vuonna Fitzgeraldin luokalla oli enää kahdeksan opiskelijaa.
Elämäkerta > Ura

Fitzgerald aloitti näyttelemisen televisiossa 1990-luvulla tehden aluksi pieniä rooleja televisiosarjoissa kuten Madison, Salaiset kansiot, Verkkopeli ja Da Vincin murhatutkimukset. Sitä ennen hän oli jo kuitenkin tehnyt walla-ääniefektejä televisiosarjoihin ja elokuviin, kuten Lonesome Dove: The Series, Hyveen soturit, Koriskenttien koiratähti, Ninja Turtles: The Next Mutation ja Mortal Kombat 2 – hävitys. Tämän jälkeen Fitzgerald siirtyi tekemään äänirooleja animaatioiden ja videopelien pariin muutettuaan Yhdysvaltoihin, Van Nuysiin. Tunnetuksi hän nousi animaatiomaailmassa Saber Marionette J ja Saber Marionette R:n myötä ja erityisesti samana vuonnamilloin? esitetystä Ed, Edd n Eddy -piirrossarjasta. Animaatioiden ohella Fitzgerald tekee edelleen walla-ääniefektejä televisiosarjoihin. Vuosien aikana hän on ollut mukana muun muassa Shanghai Noonissa, First Wavessa ja Tähtiportissa.
Aiheesta muualla

Erin Fitzgerald Crystal Acidsissa (englanniksi)
NHL-kausi 1945–1946

NHL-kausi 1945–1946 oli National Hockey Leaguen historian 29. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 50 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Dick Irvinin valmentama Montreal Canadiens, joka kukisti finaalisarjassa Boston Bruinsin otteluvoitoin 4–1. Kyseessä oli NHL:n olemassaolon aikana Canadiensin viides ja seuran koko historian kuudes Stanley Cup -mestaruus.
Runkosarjan pistepörssin voitti Chicago Black Hawksia edustanut Max Bentley. Hän keräsi 47 ottelussa yhteensä 61 tehopistettä, joista 31 oli maaleja ja 30 syöttöpisteitä. Bentley myös sai arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävän Hart Trophyn. Maalitilaston puolestaan voitti Toronto Maple Leafsin Gaye Stewart 37 osumallaan. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Montreal Canadiensin Elmer Lach. Lach teki 9 pudotuspeliottelussa 17 tehopistettä, joista 5 oli maaleja ja 12 maaliin johtaneita syöttöjä.
Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai New York Rangersin Edgar Laprade. Hän keräsi kauden aikana 34 tehopistettä, joista 15 oli maaleja ja 19 syöttöpisteitä.
Runkosarja

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.
| Joukkue | O | V | H | T | Pist>  | + | − |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Montreal Canadiens | 50 | 28 | 17 | 5 | 61 | 172 | 134 |
| Boston Bruins | 50 | 24 | 18 | 8 | 56 | 167 | 156 |
| Chicago Black Hawks | 50 | 23 | 20 | 7 | 53 | 200 | 178 |
| Detroit Red Wings | 50 | 20 | 20 | 10 | 50 | 146 | 159 |
| Toronto Maple Leafs | 50 | 19 | 24 | 7 | 45 | 174 | 185 |
| New York Rangers | 50 | 13 | 28 | 9 | 35 | 144 | 191 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Max Bentley | Chicago Black Hawks | 47 | 31 | 30 | 61 | 6 |
| Gaye Stewart | Toronto Maple Leafs | 50 | 37 | 15 | 52 | 8 |
| Toe Blake | Montreal Canadiens | 50 | 29 | 21 | 50 | 2 |
| Clint Smith | Chicago Black Hawks | 50 | 26 | 24 | 50 | 2 |
| Maurice Richard | Montreal Canadiens | 50 | 27 | 21 | 48 | 50 |
| Bill Mosienko | Chicago Black Hawks | 40 | 18 | 30 | 48 | 12 |
| Ab DeMarco | New York Rangers | 50 | 20 | 27 | 47 | 20 |
| Elmer Lach | Montreal Canadiens | 50 | 13 | 34 | 47 | 34 |
| Alex Kaleta | Chicago Black Hawks | 49 | 19 | 27 | 46 | 17 |
| Billy Taylor | Toronto Maple Leafs | 48 | 23 | 18 | 41 | 14 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät | Välierät |   |   | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali |
 
|   | 1 |  Montreal Canadiens | 4 |   |  |  |  |  |
|   | 3 |  Chicago Black Hawks | 0 |   |   |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 1 |  Montreal Canadiens | 4 |
|   |   |   |   |   |   | 2 |  Boston Bruins | 1 |
|   | 2 |  Boston Bruins | 4 |   |   |  |  |  |
|   | 4 |  Detroit Red Wings | 1 |   |  |  |  |  |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Elmer Lach | Montreal Canadiens | 9 | 5 | 12 | 17 | 4 |
| Toe Blake | Montreal Canadiens | 9 | 7 | 6 | 13 | 5 |
| Maurice Richard | Montreal Canadiens | 9 | 7 | 4 | 11 | 15 |
| Milt Schmidt | Boston Bruins | 10 | 3 | 5 | 8 | 2 |
| Bep Guidolin | Boston Bruins | 10 | 5 | 2 | 7 | 13 |
| Bobby Bauer | Boston Bruins | 10 | 4 | 3 | 7 | 2 |
| Woody Dumart | Boston Bruins | 10 | 4 | 3 | 7 | 0 |
| Bob Fillion | Montreal Canadiens | 9 | 4 | 3 | 7 | 6 |
| Dutch Hiller | Montreal Canadiens | 9 | 4 | 2 | 6 | 2 |
| Murph Chamberlain | Montreal Canadiens | 9 | 4 | 2 | 6 | 18 |
NHL-palkinnot

| --- | --- |
O’Brien Trophy: (finaalisarjan hävinneelle joukkueelle): Boston Bruins 
Prince of Wales Trophy:: Montreal Canadiens 
Calder Memorial Trophy:: Edgar Laprade, New York Rangers 
Hart Trophy:: Max Bentley, Chicago Black Hawks 
Lady Byng Trophy:: Toe Blake, Montreal Canadiens 
Vezina Trophy: (vähiten maaleja päästäneen joukkueen maalivahdille): Bill Durnan, Montreal Canadiens
NHL-palkinnot > Tähdistökentälliset

| Ykköstähtikenttä |   Pelipaikka   | Kakkostähtikenttä |
| --- | --- | --- |
| Bill Durnan, Montreal Canadiens | maalivahti | Frank Brimsek, Boston Bruins |
| Butch Bouchard, Montreal Canadiens | puolustaja | Ken Reardon, Montreal Canadiens |
| Jack Crawford, Boston Bruins | puolustaja | Jack Stewart, Detroit Red Wings |
| Max Bentley, Chicago Black Hawks | keskushyökkääjä | Elmer Lach, Montreal Canadiens |
| Gaye Stewart, Toronto Maple Leafs | vasen laitahyökkääjä | Toe Blake, Montreal Canadiens |
| Maurice Richard, Montreal Canadiens | oikea laitahyökkääjä | Bill Mosienko, Chicago Black Hawks |
Niederschönhausen

Niederschönhausenin kaupunginosan sijainti Pankowin hallintoalueella (iso kuva) ja Pankowin hallintoalueen sijainti Berliinissä (pieni kuva)
Niederschönhausen on yksi Berliinin kaupunginosista (saks. Ortsteil). Se sijaitsee Pankowin hallintoalueella (Bezirk) Berliinin pohjoisosassa. Kaupunginosa tunnetaan myös nimellä Pankow-Schönhausen, erotuksena Lichtenbergin hallintoalueella sijaitsevasta Hohenschönhausenin alueesta.
Vuoden 2019 lopussa Niederschönhausenin kaupunginosassa oli 31 996 asukasta.  Kaupunginosan pinta-ala on 6,47 km² ja väestötiheys  4 949 asukasta/km².
Historia

Ensimmäiset kirjalliset maininnat Schönhausenista (nimellä Schonenhusen inferior tai Nydderen Schonhusen) ovat vuodelta 1375 keisari Kaarle IV:n maakirjasta, mutta kylä oli luultavasti perustettu jo 1230-luvulla osana Ostsiedlungia. Vuonna 1691 Brandenburgin vaaliruhtinas Fredrik III hankki alueen omistukseensa ja rakennutti Schönhausenin linnan barokkityyliseksi residenssiksi. Vuonna 1740 Fredrik Suuri jätti linnan puolisolleen Elisabeth Christinelle, joka eli siellä kuolemaansa asti v. 1797.
1900-luvun alussa Niederschönhausenista tuli Berliinin esikaupunki. Alueen rakennuskantaa luonnehtivat vanhat huvilat ja vuokratalot. Se liitettiin osaksi Suur-Berliiniä vuonna 1920, jolloin muodostettiin Pankowin hallintoalue.
Niederschönhausen oli osa Itä-Berliiniä kylmän sodan vuosina, ja Schönhausenin linna toimi v. 1949-1960 Itä-Saksan presidentti Wilhelm Pieckin virka-asuntona, ja sen jälkeen Itä-Saksan hallituksen vierastalona. Majakowskiringin alueella asui useita DDR:n johtoportaan jäseniä, kunnes he siirtyivät Wandlitziin 1960. Vuosina 1961-1989 Niederschönhausenin ja Länsi-Berliinin Reinickendorfin kaupunginosan välinen raja oli osa Berliinin muuria.
Julkinen liikenne

Berliinin S-Bahnin linjat S1, S25 ja S85 kulkevat Niederschönhausenin kautta ja pysähtyvät Schönholzin rautatieasemalla. Myös raitiotielinja M1
ja bussilinjat 107, 150, 155 ja 250 palvelevat aluetta.
Kuvia Niederschönhausenista

Max-Delbrück-Gymnasium
Kerhotalo Schönholzer Heidellä
Linnanpuistoa
Niederschönhausenin paloasema
Hans Falladan muistolaatta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Niederschönhausenin kaupunginosa Wikimedia Commonsissa
52°35′00″N, 13°24′00″E
Schönhausenin linna
Friedenskirche
NHL-kausi 1947–1948

NHL-kausi 1947–1948 oli NHL:n 31. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 60 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toronto Maple Leafs, joka kukisti finaalisarjassa Detroit Red Wingsin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli Toronton toinen peräkkäinen ja kaikkiaan kolmas mestaruus neljän vuoden sisällä.
Runkosarjan pistepörssin ja ensimmäisen kerran jaetun Art Ross Trophyn voitti Montreal Canadiensia edustanut Elmer Lach. Lach keräsi 60 ottelussa yhteensä 61 tehopistettä, joista 30 oli maaleja ja 31 syöttöpisteitä. Ted Lindsay puolestaan voitti maalitilaston 33 osumallaan. Hart Trophyn sai New York Rangersissa keskushyökkääjänä pelannut Buddy O’Connor. O’Connorille myönnettiin myös Lady Byng Trophy.
Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai Detroit Red Wingsin Jim McFadden, joka teki kauden aikana 24 maalia ja antoi 24 maaliin johtanutta syöttöä ja keräsi siis yhteensä 48 tehopistettä. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Toronto Maple Leafsin Ted Kennedy. Hän teki 9 pudotuspeliottelussa 14 tehopistettä, joista 8 oli maaleja ja 6 maaliin johtaneita syöttöjä.
Runkosarja

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.
| Joukkue | O | V | H | T | Pist>  | + | − |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Toronto Maple Leafs | 60 | 32 | 15 | 13 | 77 | 182 | 143 |
| Detroit Red Wings | 60 | 30 | 18 | 12 | 72 | 187 | 148 |
| Boston Bruins | 60 | 23 | 24 | 13 | 59 | 167 | 168 |
| New York Rangers | 60 | 21 | 26 | 13 | 55 | 176 | 201 |
| Montreal Canadiens | 60 | 20 | 29 | 11 | 51 | 147 | 169 |
| Chicago Black Hawks | 60 | 20 | 34 | 6 | 46 | 195 | 225 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Elmer Lach | Montreal Canadiens | 60 | 30 | 31 | 61 | 72 |
| Buddy O’Connor | New York Rangers | 60 | 24 | 36 | 60 | 8 |
| Doug Bentley | Chicago Black Hawks | 60 | 20 | 37 | 57 | 16 |
| Gaye Stewart | Toronto Maple Leafs,  Chicago Black Hawks | 61 | 27 | 29 | 56 | 83 |
| Max Bentley | Chicago Black Hawks, Toronto Maple Leafs | 59 | 26 | 28 | 54 | 14 |
| Bud Poile | Toronto Maple Leafs, Chicago Black Hawks | 58 | 25 | 29 | 54 | 17 |
| Maurice Richard | Montreal Canadiens | 53 | 28 | 25 | 53 | 89 |
| Syl Apps | Toronto Maple Leafs | 55 | 26 | 27 | 53 | 12 |
| Ted Lindsay | Detroit Red Wings | 60 | 33 | 19 | 52 | 95 |
| Roy Conacher | Chicago Black Hawks | 52 | 22 | 27 | 49 | 4 |
| Jim McFadden | Detroit Red Wings | 60 | 24 | 24 | 48 | 12 |
| Edgar Laprade | New York Rangers | 59 | 13 | 34 | 47 | 7 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät | Välierät |   |   | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali |
 
|   | 1 |  Toronto Maple Leafs | 4 |   |  |  |  |  |
|   | 3 |  Boston Bruins | 1 |   |   |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 1 |  Toronto Maple Leafs | 4 |
|   |   |   |   |   |   | 2 |  Detroit Red Wings | 0 |
|   | 2 |  Detroit Red Wings | 4 |   |   |  |  |  |
|   | 4 |  New York Rangers | 2 |   |  |  |  |  |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ted Kennedy | Toronto Maple Leafs | 9 | 8 | 6 | 14 | 0 |
| Max Bentley | Toronto Maple Leafs | 9 | 4 | 7 | 11 | 0 |
| Pete Horeck | Detroit Red Wings | 10 | 3 | 7 | 10 | 12 |
| Jim McFadden | Detroit Red Wings | 10 | 5 | 3 | 8 | 10 |
| Syl Apps | Toronto Maple Leafs | 9 | 4 | 4 | 8 | 0 |
| Harry Watson | Toronto Maple Leafs | 9 | 5 | 2 | 7 | 9 |
| Vic Lynn | Toronto Maple Leafs | 9 | 2 | 5 | 7 | 20 |
| Milt Schmidt | Boston Bruins | 5 | 2 | 5 | 7 | 2 |
| Howie Meeker | Toronto Maple Leafs | 9 | 2 | 4 | 6 | 15 |
| Red Kelly | Detroit Red Wings | 10 | 3 | 2 | 5 | 2 |
| Tony Leswick | New York Rangers | 6 | 3 | 2 | 5 | 8 |
| Johnny Peirson | Boston Bruins | 5 | 3 | 2 | 5 | 0 |
NHL-palkinnot

| --- | --- |
O’Brien Trophy: (finaalisarjan hävinneelle joukkueelle): Detroit Red Wings 
Prince of Wales Trophy:: Toronto Maple Leafs 
Art Ross Trophy:: Elmer Lach, Montreal Canadiens 
Calder Memorial Trophy:: Jim McFadden, Detroit Red Wings 
Hart Trophy:: Buddy O’Connor, New York Rangers 
Lady Byng Trophy:: Buddy O’Connor, New York Rangers 
Vezina Trophy: (vähiten maaleja päästäneen joukkueen maalivahdille): Turk Broda, Toronto Maple Leafs
NHL-palkinnot > Tähdistökentälliset

| Ykköstähtikenttä |   Pelipaikka   | Kakkostähtikenttä |
| --- | --- | --- |
| Turk Broda, Toronto Maple Leafs | maalivahti | Frank Brimsek, Boston Bruins |
| Bill Quackenbush, Detroit Red Wings | puolustaja | Neil Colville, New York Rangers |
| Jack Stewart, Detroit Red Wings | puolustaja | Ken Reardon, Montreal Canadiens |
| Elmer Lach, Montreal Canadiens | keskushyökkääjä | Buddy O’Connor, New York Rangers |
| Ted Lindsay, Detroit Red Wings | vasen laitahyökkääjä | Gaye Stewart, Chicago Black Hawks |
| Maurice Richard, Montreal Canadiens | oikea laitahyökkääjä | Bud Poile, Chicago Black Hawks |
NHL-kausi 1949–1950

NHL-kausi 1949–1950 oli National Hockey Leaguen historian 33. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Detroit Red Wings, joka kukisti finaalisarjassa New York Rangersin otteluvoitoin 4–3, kun Stanley Cupin ratkaisevassa pelissä Pete Babando teki Stanley Cupin ratkaisevan jatkoaikamaalin. Kyseessä oli Red Wingsin seurahistorian neljäs Stanley Cup -mestaruus. New York Rangers sai viimeisen kerran jaetun O’Brien Trophyn, joka oli vuodesta 1939 lähtien ollut loppuottelusarjan hävinneelle joukkueelle kuuluva palkinto. Ensimmäisen kerran O’Brien Trophy oli jaettu vuonna 1910, jolloin se oli NHA-liigan mestaruuspokaali.
Runkosarjan piste- ja syöttöpörssin sekä Art Ross Trophyn voitti Detroit Red Wingsia edustanut Ted Lindsay. Lindsay keräsi 69 ottelussa yhteensä 78 tehopistettä, joista 23 oli maaleja ja 55 syöttöpisteitä. Maalipörssin voitti Montreal Canadiensin Maurice Richard 43 osumallaan.
Hart Trophy myönnettiin New York Rangersin maalivahtina toimineelle Chuck Raynerille. Sen sijaan  Vezina Trophyn sai Canadiensin Bill Durnan, koska hänen joukkueensa oli päästänyt vähiten maaleja runkosarjassa, mikä oli tuolloin kyseisen palkinnon myöntämiskriteeri. Parhaalle tulokkaalle myönnettävän Calder Memorial Trophyn vei puolestaan Boston Bruins -maalivahti Jack Gelineau. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli New York Rangersin Pentti Lund. Hän teki 12 pudotuspeliottelussa 11 tehopistettä, joista 6 oli maaleja ja 5 maaliin johtaneita syöttöjä.
Runkosarja

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu.
| Joukkue | O | V | H | T | Pist>  | + | − |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Detroit Red Wings | 70 | 37 | 19 | 14 | 88 | 229 | 164 |
| Montreal Canadiens | 70 | 29 | 22 | 19 | 77 | 172 | 150 |
| Toronto Maple Leafs | 70 | 31 | 27 | 12 | 74 | 176 | 173 |
| New York Rangers | 70 | 28 | 31 | 11 | 67 | 170 | 189 |
| Boston Bruins | 70 | 22 | 32 | 16 | 60 | 198 | 228 |
| Chicago Black Hawks | 70 | 22 | 38 | 10 | 54 | 203 | 244 |
Runkosarja > Runkosarjan pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ted Lindsay | Detroit Red Wings | 69 | 23 | 55 | 78 | 141 |
| Sid Abel | Detroit Red Wings | 69 | 34 | 35 | 69 | 46 |
| Gordie Howe | Detroit Red Wings | 70 | 35 | 33 | 68 | 69 |
| Maurice Richard | Montreal Canadiens | 70 | 43 | 22 | 65 | 114 |
| Paul Ronty | Boston Bruins | 70 | 23 | 36 | 59 | 8 |
| Roy Conacher | Chicago Black Hawks | 70 | 25 | 31 | 56 | 16 |
| Doug Bentley | Chicago Black Hawks | 64 | 20 | 33 | 53 | 28 |
| Johnny Peirson | Boston Bruins | 57 | 27 | 25 | 52 | 49 |
| Metro Prystai | Chicago Black Hawks | 65 | 29 | 22 | 51 | 31 |
| Bep Guidolin | Chicago Black Hawks | 70 | 17 | 34 | 51 | 42 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät | Välierät |   |   | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali | Stanley Cup -finaali |
 
|   | 1 |  Detroit Red Wings | 4 |   |  |  |  |  |
|   | 3 |  Toronto Maple Leafs | 3 |   |   |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 1 |  Detroit Red Wings | 4 |
|   |   |   |   |   |   | 4 |  New York Rangers | 3 |
|   | 2 |  Montreal Canadiens | 1 |   |   |  |  |  |
|   | 4 |  New York Rangers | 4 |   |  |  |  |  |
Pudotuspelit > Pudotuspelien pistepörssi

Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit
| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | Pist>  | RM |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pentti Lund | New York Rangers | 12 | 6 | 5 | 11 | 0 |
| Gerry Couture | Detroit Red Wings | 14 | 5 | 4 | 9 | 2 |
| Don Raleigh | New York Rangers | 12 | 4 | 5 | 9 | 4 |
| George Gee | Detroit Red Wings | 14 | 3 | 6 | 9 | 0 |
| Sid Abel | Detroit Red Wings | 14 | 6 | 2 | 8 | 6 |
| Ted Lindsay | Detroit Red Wings | 13 | 4 | 4 | 8 | 16 |
| Edgar Laprade | New York Rangers | 12 | 3 | 5 | 8 | 4 |
| Ed Slowinski | New York Rangers | 12 | 2 | 6 | 8 | 6 |
| Allan Stanley | New York Rangers | 12 | 2 | 5 | 7 | 10 |
| Marty Pavelich | Detroit Red Wings | 14 | 4 | 2 | 6 | 13 |
NHL-palkinnot

| --- | --- |
O’Brien Trophy:: New York Rangers 
Prince of Wales Trophy:: Detroit Red Wings 
Art Ross Trophy:: Ted Lindsay, Detroit Red Wings 
Calder Memorial Trophy:: Jack Gelineau, Boston Bruins 
Hart Trophy:: Chuck Rayner, New York Rangers 
Lady Byng Memorial Trophy:: Edgar Laprade, New York Rangers 
Vezina Trophy:: Bill Durnan, Montreal Canadiens
NHL-palkinnot > Tähdistökentälliset

| Ykköstähtikenttä |   Pelipaikka   | Kakkostähtikenttä |
| --- | --- | --- |
| Bill Durnan, Montreal Canadiens | maalivahti | Chuck Rayner, New York Rangers |
| Gus Mortson, Toronto Maple Leafs | puolustaja | Red Kelly, Detroit Red Wings |
| Ken Reardon, Montreal Canadiens | puolustaja | Leo Reise, Detroit Red Wings |
| Sid Abel, Detroit Red Wings | keskushyökkääjä | Ted Kennedy, Toronto Maple Leafs |
| Ted Lindsay, Detroit Red Wings | vasen laitahyökkääjä | Tony Leswick, New York Rangers |
| Maurice Richard, Montreal Canadiens | oikea laitahyökkääjä | Gordie Howe, Detroit Red Wings |
ProNurmo

ProNurmo on kansanliike, joka syntyi vuonna 2006 puolustamaan Nurmon kunnan itsenäisyyttä.
Syyt kansanliikkeen syntyyn olivat Seinäjoen ja Nurmon yhteistyötoimikunnan linjauksissa. Yhteistyötoimikunnan esitysten ja Nurmon kunnanhallituksen, myöhemmin myös kunnanvaltuuston, päätösten välillä oli erilaisia tulkintoja.
Henkilöt

Liikkeen vetovastuuseen asettui ex-kansanedustaja ja valtuutettu Pertti Mäki-Hakola (kok.). Muita merkittäviä paikallisia valtuutettuja liikkeessä ovat Aki Ylinen (kesk.), Jussi Juurakko (kesk.) Jouko Peltonen (kesk.), Aira Keski-Luoma (KD) ja Anne-Mari Haapala (KD).
Myös valtuuston entinen puheenjohtaja, kunnallisneuvos ja rehtori Kustaa Rasku (kok.) oli näkyvästi liikkeen toiminnassa mukana.