stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vicus Tuscus
Reitti ja löydökset

Vicus Tuscus sai alkunsa Forum Romanumilta kujana, joka kulki Castorin ja Polluxin temppelin ja Basilica Julian välistä. Vuonna 1899 kadun myöhäisklassisen tai keskiaikaisen päällysteen poistaminen näiden kahden rakennuksen väliltä paljasti hetkellisesti noin 15 metriä pitkän osan pienistä tiilikuutioista koostuvaa päällystettä. Se ajoitetaan ennen Tiberiuksen toteuttamaa temppelin uudelleenrakentamista ja kuului todennäköisesti aiempaan temppelialueeseen.
Forumilta poistuttuaan katu kulki Velabrumin halki Palatium-kukkulan länsirinnettä pitkin. Tältä osuudelta siitä on löydetty jäänteitä Horrea Agrippianan vierestä. Kadun tarkkaa reittiä tämän jälkeen ei tunneta kovin hyvin. Usein sen katsotaan päättyneen Forum boariumille, tosin esimerkiksi Cicero sanoo sen ulottuneen Circus maximukselle. Joskus kadun on arveltu kulkeneen Arcus argentariorumin kautta.
Dionysios Halikarnassoslainen kuvailee etruskeille varattua aluetta, jonka halki katu kulki, ikään kuin laaksoksi tai rotkoksi Palatiumin ja Capitoliumin välissä. Sen pituudeksi hän antaa lähes neljä stadionia eli noin puoli roomalaista mailia. Kadun varrella Castorin ja Polluxin temppelin takana seisoi Vortumnuksen patsas (Signum Vortumni), joka esitti etruskijumala Vortumnusta. Varro sanoo syyksi sen, että jumala oli etruskien pääjumaluus.
Saga Vanninen
Henkilökohtaiset ennätykset

100 m aidat: 13,34 (Jämsänkoski 2.7.2023)
Korkeus: 180 (Götzis 27.5.2023 & Budapest 19.8.2023)
Kuula: 15,36 (Espoo 13.7.2023)
200 m: 24,30 (Kuortane 17.6.2023)
Pituus: 643 (Götzis 28.5.2023)
Keihäs: 49,22 (Nairobi 19.8.2021)
800 m: 2.14,36 (Pariisi 9.8.2024)
Seitsenottelu: 6391 (Götzis 27.–28.5.2023)
60 metrin aitajuoksu: 8,19 (Apeldoorn 9.3.2025)
Korkeus: 181 (Apeldoorn 9.3.2025)
Kuula: 16,12 (Helsinki 18.2.2023)
Pituus: 652 (Apeldoorn 9.3.2025)
800 m: 2.11,70 (Tallinna 2.2.2025)
Viisiottelu: 4922 (Apeldoorn 9.3.2025)
Charles Leconte de Lisle
Teokset

Poèmes antiques, 1852
Poésies nouvelles, 1854
Poèmes barbares, 1862
Poèmes tragiques, 1884
Poèmes et poésies, 1855
Poésies complètes, 1858
Poèmes tragiques, 1884
Derniers Poèmes, 1895
Premières Poésies et Lettres intimes, 1902
Teokset > Suomennokset

Leconte de Lislen runojen suomennoksia on julkaistu seuraavissa teoksissa:
Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 4 : Ranskan kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY, 1934):  ”Keskipäivä”, ”Norsut”, ”Putoavat tähdet”, ”Yön kylmä tuuli” (suomennokset Kaarlo Sarkia)
Kaarlo Sarkia: Runot (6. p. WSOY 1954): ”Keskipäivä”, ”Norsut”, ”Putoavat tähdet”, ”Yön kylmä tuuli”
Kaarlo Sarkia: Runot (12. p. WSOY 1991) : ”Keskipäivä”, ”Norsut”, ”Putoavat tähdet”, ”Yön kylmä tuuli”
Tuhat laulujen vuotta : valikoima länsimaista lyriikkaa, vuoden 1957 laitos: ”Keskipäivä”, ”Norsut” (suomennokset Kaarlo Sarkia),  vuoden 1974 laitos: ”Nasarealainen” (suomennos Aale Tynni)
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Charles Leconte de Lisle on Wikiaineistossa
Projekt Gutenbergissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Leconte de Lisle Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola 2  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
Uusfilologinen yhdistys

Uusfilologinen yhdistys (ransk. Société Neophilologique de Helsinki) on Helsingissä toimiva vuonna 1887 perustettu tieteellinen yhdistys, joka pyrkii edistämään lähinnä saksan, englannin, ranskan ja muiden romaanisten kielten tutkimusta.
Yhdistys julkaisee kaksi kertaa vuodessa ilmestyvää tieteellistä aikakauslehteä Neuphilologische Mitteilungen, joka on yksi perinteisimmistä suomalaisista humanistisista julkaisuista. Lisäksi seuralla on tieteellinen monografiasarja Mémoires de la Société Néophilologique, jossa oli ilmestynyt vuonna 2012 noin 85 nidettä, viime vuosina lähinnä konferenssijulkaisuja ja väitöskirjoja.
Uusfilologisen yhdistyksen jäsenmäärä on noin 240 ja sen puheenjohtaja on Åbo Akademin ranskan professori Meri Larjavaara.
Aiheesta muualla

Uusfilologisen yhdistyksen verkkosivut
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta

H. K. Riikonen: Im Di­­­­enste vo­­n Sprache und Li­­­­teratur. La So­­ci­­­­é­té­ Né­o­­phi­­­­lo­­lo­­gi­­­­que – Der Neuphi­­­­lo­­lo­­gi­­­­sche Verei­­­­n – The Mo­­dern Language So­­ci­­­­ety o­­f Helsi­­­­nki­­­­ 1887–2012.
Emmi Valtonen

Emmi Ilona Valtonen (s. 5. helmikuuta 2003 Turku) on suomalainen seitsenottelija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajansa on Jesse Jokinen.
Hän voitti vuoden 2024 Kalevan kisoissa Suomen mestaruuden ennätyspisteillään 5426. Lisäksi hän oli vuoden 2023 Kalevan kisoissa kolmas. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut viisiottelussa hopeaa 2024 ja pronssia 2025. 22-vuotiaiden viisiottelussa Valtonen on voittanut hallimestaruuden kahdesti. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 4 000 metrin viestissä pronssia 2023.
Hän on pelannut aikaisemmin myös koripalloa. Hänet palkittiin vuonna 2019 vuoden koululiikkujana.
Kihlakunnanvouti

Kihlakunnanvouti on Suomessa ulosottomiehen virkanimike. Ahvenanmaalla on kihlakunnanvoudin sijaan maakunnanvouti.
Kihlakunnanvoudin tulee olla koulutukseltaan lakimies. Voutien apuna toimivat kihlakunnanulosottomiehet, jotka käytännössä hoitavat suurimman osan yksittäisistä ulosottoasioista (noin 3,35 miljoonaa asiaa/vuosi). Lisäksi ulosottovirastossa työskentelee kansliahenkilökuntaa. Ulosottohenkilöstön kokonaismäärä on 1 017.
Ulosottolaitos on valtakunnallinen virasto, jolla on yhteensä 64 toimipaikkaa. Täytäntöönpanoyksiköiden päälliköinä toimivat johtavat kihlakunnanvoudit.
Johtavan kihlakunnanvoudin ja kihlakunnanvoudin nimittää valtakunnanvouti.
Kihlakunnanvoudin virkanimike syntyi 1990-luvun kihlakuntauudistuksessa. Sitä ennen ulosottotoiminnasta vastasi niin sanotuissa vanhoissa kaupungeissa kaupunginvouti ja muualla nimismies muiden toimiensa ohessa.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1959

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1959 Kajaanissa 19.–22. helmikuuta muuttuneella ohjelmalla. Miehet kilpailivat jälleen kolmella henkilökohtaisella matkalla, kun ohjelmaan lisättiin 30 kilometrin hiihto. Naiset puolestaan hiihtivät ensimmäistä kertaa sekä viiden että 10 kilometrin kilpailut.
Tulokset > Miehet > 15 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Toimi Alatalo | 53.49 |
| 2 | Kalevi Oikarainen | 54.16 |
| 3 | Arto Tiainen | 54.39 |
| 4 | Veikko Räsänen | 54.43 |
| 5 | Väinö Huhtala | 55.06 |
Tulokset > Miehet > 30 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Arvo Viitanen | 1.53.09 |
| 2 | Sauli Lähteenmaa | 1.55.03 |
| 3 | Pertti Korhonen | 1.56.00 |
| 4 | Väinö Karkia | 1.57.15 |
| 5 | Pentti Pelkonen | 1.57.53 |
Tulokset > Miehet > 50 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Eero Kolehmainen | 3.04.28 |
| 2 | Arvo Viitanen | 3.04.52 |
| 3 | Veikko Räsänen | 3.07.12 |
| 4 | Reino Söyring | 3.07.46 |
| 5 | Pentti Pelkonen | 3.07.57 |
Tulokset > Miehet > 3 × 10 kilometriä, viesti

| Sija | Joukkue | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Otanmäen Teräs | Tauno Kauppinen   Matti Lankinen   Kalevi Oikarainen | 1.47.07 |
| 2 | Kuopion Poliisi-Urheilijat | Veini Kontinen Kauko Halttunen Arto Tiainen | 1.47.08 |
| 3 | Lappeenrannan Hiihtäjät | Erkki Suomalainen Väinö Pursiainen Väinö Karkia | 1.47.34 |
Tulokset > Naiset > 5 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Eva Hög | 20.06 |
| 2 | Siiri Rantanen   Pirkko Korkee | 20.28 |
| 4 | Toini Pöysti | 20.32 |
| 5 | Eeva Ruoppa | 20.42 |
Tulokset > Naiset > 10 kilometriä

| Sija | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- |
| 1 | Eva Hög | 39.46 |
| 2 | Siiri Rantanen | 40.52 |
| 3 | Irmeli Nieminen | 41.03 |
| 4 | Toini Pöysti | 41.06 |
| 5 | Eeva Ruoppa | 41.19 |
Tulokset > Naiset > 3 × 5 kilometriä, viesti

| Sija | Joukkue | Kilpailijat | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Lahden Hiihtoseura I | Meeri Hussa   Eila Lappi   Siiri Rantanen | 1.07.51 |
| 2 | Jämsänkosken Ilves | Helvi Kantala Kaisa Olkkonen Maija Olkkonen | 1.08.16 |
| 3 | Lappeenrannan Hiihtäjät | Kyllikki Laukkanen Sinikka Sipiläinen Raili Hiltunen | 1.08.29 |
Maaliin hiihti kuusi joukkuetta.
The Music of Tori and the Muses

| The Music of Tori and the Muses Tori Amos |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2025
 Julkaistu: 28. helmikuuta 2025
 Formaatti: suoratoisto, lataus
 Tuottaja(t): Tori Amos
 Tyylilaji: alternative, kamaripop, lastenmusiikki
 Kesto: 37.03
 Levy-yhtiö: Universal Music   Faerie Workshop
Tori Amosin muut julkaisut
| Diving Deep Live 2024 | The Music of Tori and the Muses 2025 |   |
The Music of Tori and the Muses on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin albumi vuodelta 2025. Albumi on oheisteos Amosin kirjoittamalle lastenkirjalle Tori and the Muses, joka perustuu hänen lapsuuden kokemuksiinsa musiikin parissa.
Albumi julkaistiin 28. helmikuuta 2025 digitaalisena latauksena ja suoratoistopalveluissa. Sitä ei ole toistaiseksi julkaistu fyysisenä levynä. Albumi sisältää yhdeksän kappaletta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Tori Amos.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Knocking | 2.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Day and Night (from the Faerie Workshop) | 4.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Building a Mountain | 6.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Insect Ballet | 5.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Anna's Bakery | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Mermaid Muse Speaks | 4.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Spike’s Lament | 2.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Rain Brings Change | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | S’Magic Day | 4.27 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 37.03 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Tori Amos – laulu, piano, koskettimet, Wurlitzer-sähköpiano, Rhodes-sähköpiano, syntetisaattorit, plektrat, luupit, tuotanto
Mark Hawley – kitara, sähkökitara, äänitys, miksaus
Jon Evans – basso, kontrabasso, plektrat, luupit, piano, syntetisaattori, äänitys
Matt Chamberlain – rummut, rytmisoittimet, äänitys
Ash Sloan – rummut, rytmisoittimet
John Philip Shenale – preparoitu piano, Hammond-urut, modulaariset syntetisaattorit, Chamberlin, ContinuuMini, Optigan-koskettimet, orkesterisovitus
Adrian Hall – miksaus
Jon Astley – masterointi
Adam Spry – avustava äänisuunnittelija
Listasijoitukset

| Maa ja lista | Korkein sija |
| --- | --- |
 Iso-Britannia (OCC, albumilataukset): 48
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
The Music of Tori and the Muses AllMusic-sivustolla
The Music of Tori and the Muses Discogs-sivustolla
| n k Tori Amos |
| --- | --- |
 Diskografia  Kappaleet 
Studioalbumit:  Little Earthquakes  Under the Pink  Boys for Pele  From the Choirgirl Hotel  To Venus and Back  Strange Little Girls  Scarlet's Walk  The Beekeeper  American Doll Posse  Abnormally Attracted to Sin  Midwinter Graces  Night of Hunters  Gold Dust  Unrepentant Geraldines  Native Invader  Ocean to Ocean  The Music of Tori and the Muses 
Livealbumit:  To Venus and Back  The Original Bootlegs  Legs and Boots  Live at Montreux 1991/1992  From Russia With Love  Diving Deep Live 
Kokoelmat:  Tales of a Librarian  A Piano: The Collection  Little Earthquakes – The B-Sides 
EP:t:  Crucify  Hey Jupiter  Scarlet’s Hidden Treasures  Christmastide 
Singlet:  ”Me and a Gun”  ”Silent All These Years”  ”China”  ”Winter”  ”Crucify”  ”Cornflake Girl”  ”God”  ”Pretty Good Year”  ”Past the Mission”  ”Caught a Lite Sneeze”  ”Talula”  ”Professional Widow”  ”Hey Jupiter”  ”In the Springtime of His Voodoo”  ”Spark”  ”Raspberry Swirl”  ”Jackie’s Strength”  ”Cruel”  ”Bliss”  ”1000 Oceans”  ”Glory of the 80’s”  ”Concertina”  ”Strange Little Girl”  ”A Sorta Fairytale”  ”Taxi Ride”  ”Don’t Make Me Come to Vegas”  ”Sleeps with Butterflies”  ”Big Wheel”  ”Welcome to England”  ”Flavor” 
Videojulkaisut:  Little Earthquakes  Live from New York  Complete Videos 1991–1998  Welcome to Sunny Florida  Fade to Red  Live at Montreux 1991/1992 
Muut artikkelit:  Y Kant Tori Read  Y Kant Tori Read (albumi)  Night of Hunters Tour
Essi Niskala

Essi Maria Niskala (s. 24. toukokuuta 2005 Oulu) on suomalainen pika- ja aitajuoksija, jonka päälajit on 100 ja 400 metrin aitajuoksut. Hän edustaa Kuivasjärven Auraa ja häntä valmentaa Anne Karvinen-Poutanen.
Niskala saavutti Jerusalemin alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2022 hopeaa 100 metrin aitajuoksussa ajalla 13,29. Hän karsiutui saman lajin välierissä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023. Liman alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2024 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä.
Niskala voitti sisäratojen SM-kilpailuissa kultaa 300 metrin aitajuoksussa Kuopiossa 2022 Suomen ennätys -ajalla 40,57. Samojen kisojen 60 metrin juoksussa hän oli neljäs. Hän saavutti pronssia 300 metrin aidoissa 2024 ja viestissä 2025. Kalevan kisoissa hän on sijoittunut parhaimmillaan viidenneksi 400 metrin aitajuoksussa 2021.
Niskala juoksi 100 metrin aitajuoksuennätyksensä 13,59 Mikkelissa 12. heinäkuuta 2024 ja 400 metrin aitajuoksuennätyksensä 58,52 Vaasassa 30. kesäkuuta 2024. 60 metrin aidat hän on juossut hallissa aikaan 8,32 (2025).
Chernobyl (televisiosarja)

| Chernobyl |
| --- | --- |


Tyyli:  historiallinen draama
Kestoaika:  60–72 minuuttia
Luoja(t):  Craig Mazin
Pääosissa:   Jared Harris  Stellan Skarsgård  Emily Watson  Jessie Buckley  Adam Nagaitis  Paul Ritter  Sam Troughton  Robert Emms  Adam Lundgren  Karl Davies  Jay Simpson  Billy Postlethwaite  Adrian Rawlins  Con O’Neill 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat  Yhdistynyt kuningaskunta 
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   HBO  Sky Atlantic 
Esitetty:  6. toukokuuta – 3. kesäkuuta 2019
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  5
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):   Craig Mazin  Carolyn Strauss  Jane Featherstone 
Ohjaaja(t):  Johan Renck
Käsikirjoittaja(t):  Craig Mazin
Tuotantoyhtiö(t):   Sister Pictures  The Mighty Mint  Word Games 
Aiheesta muualla
IMDb 
Chernobyl on yhdysvaltalais-brittiläinen historiallinen draamasarja, jonka tapahtumat keskittyvät vuonna 1986 tapahtuneeseen Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuteen ja sen seurauksiin. Tapahtumia seurataan useasta näkökulmasta, ja hahmokaarti koostuu muun muassa virkamiehistä, pelastushenkilökunnasta ja voimalan työntekijöistä.
Sarjan juoni perustuu tositapahtumiin, ja esitetyt hahmot ovat pääosin todellisia, mutta mukana on myös draaman vuoksi luotua fiktiota sekä kuvitteellisia hahmoja. Craig Mazin käsikirjoittama ja Johan Renckin ohjaama sarja on HBO:n ja Sky Atlanticin yhteistuotanto. Viisiosaisen minisarjan ensimmäinen osa julkaistiin 6. toukokuuta 2019, ja päätösosansa sarja sai 3. kesäkuuta.
Sarja sai erinomaisen vastaanoton, ja sitä on kutsuttu yhdeksi kaikkien aikojen parhaimmista televisiosarjoista.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jared Harris  | … |  Valeri Legasov, ydinfyysikko, joka johtaa onnettomuustutkintaa   |
|  Stellan Skarsgård  | … |  Boris Štšerbina, energiaministeriön johtaja, jonka Kreml määrää johtamaan tutkimuskomiteaa   |
|  Emily Watson  | … |  Uljana Homjuk, kuvitteellinen valkovenäläinen fyysikko, joka liittyy osaksi onnettomuustutkintaa   |
|  Adam Nagaitis  | … |  Vasili Ignatenko, prypjatilainen palomies   |
|  Jessie Buckley  | … |  Ljudmilla Ignatenko, Vasilin vaimo   |
|  Paul Ritter  | … |  Anatoli Djatlov, ydinvoimalan avustava pääinsinööri   |
|  Sam Troughton  | … |  Aleksandr Akimov, voimalan vuoropäällikkö onnettomuuden aikaan   |
|  Robert Emms  | … |  Leonid Toptunov, voimalan työntekijä   |
|  Adam Lundgren  | … |  Vjatšeslav Bražnik, voimalan työntekijä   |
|  Karl Davies  | … |  Viktor Proskurjakov, voimalan työntekijä   |
|  Jay Simpson  | … |  Valeri Perevoztšenko, voimalan työntekijä   |
|  Billy Postlethwaite  | … |  Boris Stoljartšuk, voimalan työntekijä   |
|  Adrian Rawlins  | … |  Nikolai Fomin, voimalan pääinsinööri   |
|  Con O’Neill  | … |  Viktor Brjuhanov   |
|  Donald Sumpter  | … |  Žarkov   |
|  Ralph Ineson  | … |  Nikolai Tarakanov   |
|  Mark Lewis Jones  | … |  Vladimir Pikalov   |
|  Fares Fares  | … |  Bacho, georgialainen sotilas   |
|  Barry Keoghan  | … |  Pavel Gremov   |
|  David Dencik  | … |  Mihail Gorbatšov   |
Jaksot

| # | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Alkup>  esityspäivä (EDT) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ”1:23:45” | Johan Renck | Craig Mazin | 6. toukokuuta 2019 |
| 2 | ”Please Remain Calm” | Johan Renck | Craig Mazin | 13. toukokuuta 2019 |
| 3 | ”Open Wide, O Earth” | Johan Renck | Craig Mazin | 20. toukokuuta 2019 |
| 4 | ”The Happiness of All Mankind” | Johan Renck | Craig Mazin | 27. toukokuuta 2019 |
| 5 | ”Vichnaya Pamyat” | Johan Renck | Craig Mazin | 3. kesäkuuta 2019 |
Tuotanto

Televisiosarja kuvattiin Liettuassa. Ukrainalaista Prypjatin kaupunkia esittää sarjassa Vilnassa sijaitseva Fabijoniškėsin kaupunginosa, jonka arvioidaan säilyttäneen neuvostoliittolaisen tunnelman. Kaunasia käytettiin Moskovaan sijoittuvien kohtauksien kuvauspaikkana. Voimalaan keskittyvissä kuvauksissa hyödynnettiin Ignalinan ydinvoimalaitosta, joka muistuttaa Tšernobylin voimalaa niin paljon, että sitä on kutsuttu ”Tšernobylin siskoksi”. Joitakin kohtauksia kuvattiin myös Ukrainassa. Sarjan kuvaukset alkoivat toukokuussa 2018 ja kestivät 16 viikkoa.
Sarjan musiikin sävelsi islantilainen Hildur Guðnadóttir.
Vastaanotto

Chernobyl on saanut myönteisen vastaanoton. Sarjalla on Rotten Tomatoes -sivulla 95-prosenttinen ”tuore”-luokitus, ja Metacritic-sivustolla sarja on saanut 26 arvostelun perusteella arvosanan 83/100.
Helsingin Sanomien Juho Typpö kutsui sarjaa kahden ensimmäisen jakson perusteella erinomaiseksi, ja totesi, että draaman vuoksi tarinaan lisätyt kuvitteelliset elementit eivät riko sarjan uskottavuutta. Myös Muropaketin Aki Lehti antoi ymmärryksensä tekijöiden ottamille taiteellisille vapauksille, ja sanoi, että esimerkiksi useita todellisia henkilöitä yhdistelevä Emily Watsonin esittämä kuvitteellinen tutkija on kerronnan kannalta välttämätön, sillä muutoin tarinassa olisi liikaa hahmoja. Sivusto kehui pääosien esittäjien, Jared Harrisin ja Stellan Skarsgårdin, roolisuorituksia, ja kuvaili sarjaa tarinaksi sankarillisista uhrauksista ja valtionlaajuisista valehteluyrityksistä.
Kalevan Tiina Vuorimäki kuvaili Chernobyliä onnistuneeksi kuvaukseksi ”epäuskosta, salailusta, tietämättömyydestä ja ihmisen halusta pelastaa oma nahkansa”. MTV Uutisten Aino Haili kutsui sarjaa ”riipiväksi kauhuksi” ja lohduttomaksi kuvaukseksi yhdestä ihmishistorian pahimmista onnettomuuksista.
»Sarjassa kuvataan nerokkain ja kouriintuntuvin keinoin neuvostoliittolaista tapaa hoitaa valtava, sekä omaa että muitakin yhteiskuntia uhkaava kriisi ja valtion tapaa kohdella kansalaisiaan. Valtio on kaikista ylin voima, ja sitä uhkaavat joutuvat maksamaan kalliin hinnan. Valhe voittaa aina totuuden, mikäli se edesauttaa valtion pyrkimyksiä, sen asukkaiden hyvinvoinnista piittaamatta.» 
(MTV Uutisten toimittaja Aino Haili)
Viikkoa ennen viimeisen jakson ensiesitystä Chernobyl nousi ensimmäiselle sijalle 250 parhaan televisiosarjan listalla Internet Movie Database -tietokannassa.
Vastaanotto > Reaktio Venäjällä

Chernobyl-sarja on saanut ylistystä venäläisessä mediassa, ja sitä on kutsuttu muun muassa lavasteiltaan yksityiskohtaiseksi sekä autenttisemmaksi ja realistisemmaksi kuin aihetta koskevat venäläiselokuvat. Izvestija-lehti on ihastellut sitä, kuinka Chernobyl nostaa tavalliset ihmiset sankareiksi.
Erityisesti Komsomolskaja pravda -lehti ja Venäjän valtiollinen televisio ovat kuitenkin olleet kriittisiä sarjaa kohtaan, ja Pravda on jopa esittänyt, että HBO:n sarjaa olisivat tuottaneet venäläisyhtiö Rosatomin kilpailijat tarkoituksenaan mustamaalata venäläistä ydinvoimateollisuutta.
Venäjän NTV on alkanut luoda omaa 12-osaista Tšernobyl-sarjaansa, jota on kutsuttu ”vaihtoehtoiseksi totuudeksi” ydinvoimalaonnettomuudesta: sarjan juoni perustuu teoriaan, jonka mukaan Tšernobylin ydinvoimalaan olisi onnettomuutta edeltävänä aikana tunkeutunut yhdysvaltalainen CIA-agentti. Tekijät eivät ole kuitenkaan myöntäneet, että sarjassa väitettäisiin onnettomuuden olleen CIA:n järjestämä sabotaasi. Sarjaa ei myöskään ole luotu vastineeksi HBO:n sarjalle, sillä se on ollut tekeillä jo paljon ennen HBO:n sarjaa.
Vastaanotto > Todenmukaisuus

Asiantuntijanäkökulman sarjan tapahtumien todenperäisyyteen on esittänyt muun muassa professori Jaakko Leppänen blogikirjoituksessaan, jossa hän tuo esille sarjassa olevia teknisiä asiavirheitä. Hän toteaa sarjan ulkoisten puitteiden vastaavan hyvin todellisuutta, mutta nostaa esiin erityisesti kaksi myyttiä. Ensimmäisen myytin mukaan onnettomuudesta on vastuussa pelkästään käyttöhenkilökunta, joka suoritti ydinvoimalassa kokeen vastoin turvamääräyksiä, kytkemällä tiettyjä laitoksen turvajärjestelmiä pois käytöstä. Todellinen syy on kuitenkin neuvostojärjestelmässä vallinnut byrokratia ja vakavat puutteet turvallisuuskulttuurissa. Käyttöohjeissa ei mainittu laitoksen säätösauvojen suunnitteluvirheestä, eikä henkilökunnalle annettu koulutusta alhaisella teholla ilmenevästä vaarallisesta toimintatilasta, mikä lopulta aiheutti onnettomuuden sitä ennen sattuneiden yhteensattumien vuoksi. Käyttöhenkilökunnan virhe oli se, että he aloittivat kokeen liian alhaisella tehotasolla, toisin kuin ohjeissa kerrottiin. Toisaalta heillä ei ollut tietoa tämän vaarallisuudesta.
Toinen myytti on onnettomuuden synnyttämän radioaktiivisen laskeuman mahdollisesti aiheuttamien syöpäkuolemien määrän liioittelu, mitä käytetään Leppäsen mukaan sarjassa tehokeinona. Todellisuudessa väestön syöpäkuolemia on todennettu vain lasten kilpirauhassyöpien aiheuttamina, ja niiden hoitovaste on ollut hyvä – vain noin 1 % tapauksista on johtanut kuolemaan.
The New Yorker -lehden kolumnisti Masha Gessen kirjoittaa kolumnissaan ”What HBO’s “Chernobyl” Got Right, and What It Got Terribly Wrong” televisiosarjan kuvaavan hyvin ihmisten elämän materiaalisia puitteita mutta epäonnistuvan Neuvostoliiton valtarakenteiden eli poliittisen ja hallinnollisen hierarkian sekä luokkaerojen kuvaamisessa ja piirtäneen karikatyyrimaisen kuvan tästä. Hänen mielestään sarjasta ei myöskään käy ilmi esimerkiksi se, että onnettomuuden aiheutti neuvostojärjestelmä eivätkä yksittäiset ihmiset.
Vastaanotto > Taloudellinen vaikutus

Sarjan on uutisoitu lisänneen Ukrainaan kohdistuvaa turismia. Kun sarja sai ensiesityksensä toukokuussa 2019, turistimatkat Prypjatin aavekaupunkiin ja Tšernobylin ydinvoimalaitokselle kasvoivat 30 %:lla. Ohjattuja turistikierroksia varattiin kesä–elokuun 2019 ajalle jopa 40 % enemmän kuin aiemmin.
Aiheesta muualla

Chernobyl Internet Movie Databasessa (englanniksi)