stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Steve Reich: Triple Quartet
Kappaleet

Kaikki sävellykset Steve Reich.
Triple Quartet: First Movement – 7.10
Triple Quartet: Second Movement – 4.05
Triple Quartet: Third Movement – 3.28
Electric Guitar Phase – 15.11
Music for a Large Ensemble – 15.41
Tokyo/Vermont Counterpoint – 9.05
Kokoonpano

Jennifer Culp – sello
David Harrington – viulu
John Sherba – viulu
Hank Dutt – alttoviulu
Dominic Frasca – kitarasoolo (kappale "Electric Guitar Phase")
Alarm Will Sound – (kappale "Music for a Large Ensemble")
Ossia Ensemble – (kappale "Music for a Large Ensemble")
Mika Yoshida – soolo MIDI marimba (kappale "Tokyo/Vermont Counterpoint")
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Steve Reich: Triple Quartet discogs.com -sivustolla
Nokian seurakunta

| Nokian seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Nokian kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Tampereen hiippakunta
Rovastikunta:  Hämeenkyrön rovastikunta
Pääkirkko:  Nokian kirkko
Jäsenmäärä:  22 590 (elokuu 2024)
– Osuus asukkaista:  n. 62,7 %
Kirkollisvero:  1,50 %
Kirkkoherra:  Ville Järvinen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokian seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Nokian kaupungissa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenkyrön rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Ville Järvinen.
Vuoden 2024 elokuussa seurakunnalla oli 22 590 jäsentä, mikä vastasi noin 62,7 prosenttia Nokian väestöstä. 2000-luvulla jäsenmäärä kasvoi vuoteen 2009 saakka, jolloin jäseniä oli 24 001, minkä jälkeen jäsenmäärä on ollut hienoisessa laskussa.
Skeboånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Näkymä Skeboånin yli joensuun lähellä Hallstavikissa.
Skeboån virtaa vuolaana Skebon ruukin vierestä.
Skeboånin vesistö (ruots. Skeboåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 57) muodostuu Itämeren Ahvenanmereen laskevan Skeboånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 483 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Skeboån, jonka pituus on 53 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Skeboånin vesistö sijaitsee suuren Norrströmin vesistön (tunnus 61) itäpuolella, jossa on rannikkoalueella kuusi pienempää päävesistöä. Skeboånin vesistö sijaitsee lähempänä merenrannikkoa kuin muut päävesistöt, joten siksi se jääkin kolmen muun, eli Olandsånin vesistön (tunnus 56), Broströmmenin vesistön (tunnus 58) ja Norrtäljeånin vesistön (tunnus 59) keskelle. Meren puolella siihen rajautuu mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on Skeboånin vesistön kanssa yhtä suuri.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (51 %), turve (13,2 %), kalliomaa (17,1 %), hiekka ja sora (0,6 %), multamaa (5,5 %), savimaa (6,8 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,1 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (79 %), soita ja kosteikkoja (1,4 %), viljelymaita (7,6 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,7 %) sekä joutomaita (4,5 %). Näiden lisäksi on 5,7 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Skeboånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,75 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 15,7 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,57 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,5 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 14,5 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 22,1 m³/s on mitattu huhtikuussa 1982 ja pienin 0,3 m³/s viimeksi vuonna 2002. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta toukokuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.
Käännös suomeksi
Sir Elwoodin hiljaiset värit

| Sir Elwoodin hiljaiset värit> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1988–
Tyylilaji:  rock, pop
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Juha Lehti, laulu   Junnu Saaresaho, piano   Arttu Leskinen, rummut   Jussi Virtanen, kitara   Tuula Penttilä, viulu  
Entiset jäsenet:  Riku Järvinen, basso (1989–2004)  Hansu Saarinen, saksofoni (1991–2003)  Pete Loikala, basso (1988–1990)  Puppe Luomanmäki, (2005-2019)   Aleksi Aromaa, (2022-2024)  
Levy-yhtiö:  Herodes, 1991–2010   EMI, 1992–2010   Ratas Music Group, 2010–  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sir Elwoodin hiljaiset värit on vuonna 1988 perustettu ”keskiolutjatsia” soittava yhtye. Yhtye esiintyi ensimmäisen kerran tammikuussa 1989 Helsingissä Kulttuuritalon kuppilassa, ja yhtyeen ensialbumi Varjoissa vapaan maailman ilmestyi alkuvuodesta 1991.
Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat ”Viimeisellä rannalla”, "Älä mee", ”Neiti Kevät”, ”Perunamaa” ja ”Suomineito”.
Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat Juha Lehti, Juha ”Junnu” Saaresaho, Arttu Leskinen, Jussi Virtanen ja Tuula Penttilä. Kokoonpano on säilynyt vuodesta 1991 lähes muuttumattomana: Jussi Virtanen liittyi yhtyeeseen vuonna 1997 ja saksofonisti Hansu Saarinen siirtyi muihin projekteihin vuonna 2003. Basisti Riku Järvinen kuoli tapaturmaisesti vuonna 2004. Yhtye piti tapahtuneen jälkeen taukoa, mutta päätti jatkaa. Vuonna 2005 basistiksi ryhtyi Pekka ”Puppe” Luomanmäki, jonka tilalle tuli basistiksi Aleksi Aromaa kun yhtye teki Aamupäivän Errol Flynn -levyä, joka ilmestyi vuonna 2020. Samalla levyllä soittaa myös Tuula Penttilä. Penttilä ja Aromaa olivat mukana yhtyeen koronaviruspandemian vuoksi siirtyneellä 30-vuotisjuhlakiertueella talvella 2021–2022 ja liittyivät virallisesti yhtyeeseen kesällä 2022.
Lehti ja Saaresaho esittävät yhtyeen kappaleita Sir Elwood Duo -nimellä. 2013 julkaistiin konserttitallenne Torstai-ilta Tavastia-klubilla Sir Elwood Duon keikasta, joka on äänitetty 26. heinäkuuta 2012.
Lehti ja Virtanen perustivat 2014 sivuprojektiyhtyeen nimeltään Sir Elwoodin vieraskirja. Yhtyeessä soittivat Lehden ja Virtasen lisäksi Aleksi Aromaa basso, Kalle Penttilä koskettimet ja haitari, Tuula Penttilä viulu ja kelttiharppu, sekä Lauri Malin rummut. Malin toimi myös yhtyeen levyjen äänittäjänä ja tuottajana. Vieraskirjan ohjelmisto koostui Virtasen säveltämistä Ilpo Tiihosen runoista. Yhtyeen ensimmäinen single "Rannalla" ilmestyi elokuussa 2014 ja ensimmäinen albumi Sinä iltana sataa tammikuussa 2015. Toinen albumi Runoilija ilmestyi maaliskuussa 2016.
Diskografia > Albumit

Varjoissa vapaan maailman (1991)
Yö tekee meistä varkaat (1992)
Kymmenen tikkua laudalla (1993)
Puoli viisi aamulla (1995)
Puunukke (1997)
Pyhää kamaa (1999)
Pohjoisesta tuulee taas (2001)
Ilta illan jälkeen (2CD-live, 2002)
18. tammikuuta (2003)
Sattuman kauppa (2007)
Kaipuun vuosirenkaita (2LP/CD, 2010)
Varjoissa vapaan maailman – 20 vuotta myöhemmin (live, CD+DVD, 2011)
Torstai-ilta Tavastia-klubilla (Sir Elwood duo, live, 2013)
Aamupäivän Errol Flynn (2020)
Diskografia > Kokoelmat

Varjoja, varkaita ja vanhoja valokuvia (1998)
Varjoja, varkaita ja vanhoja valokuvia Osa 2 (CD+DVD, 2005)
Varjoja, varkaita ja vanhoja valokuvia Osa 3 (4CD+DVD, 2009)
Diskografia > Singlet

Tango / Karhubaari (1990)
Ikkunas alla / Hummani hey (1991)
Sellaista se on / Älä itke (Don't cry, no tears) (1991)
Neiti Kevät / Tarjoilija / Eräänä päivänä (1992)
Kerran elämässä / Karhubaari / Yksin (1992)
Mustasukkaisuus / Kylätie (31.8.) (1992)
Viimeisellä rannalla / Viimeinkin (1993)
Minä ja täysikuu (Pitkin rantaa) / Katso tähtiä (1993)
Kuolen / Maa mustasukkainen (1995)
Hämärän taa (single-edit) / Sirkus (1995)
Vanha valokuva (1996)
Perunamaa (1997)
Puunukke (single edit) / Uusi isäntä (H.H.) (1997)
Kannelmäki -68 (single edit) (1998)
Kollikissa (1999)
Sua seuraan (1999)
Maailman kaunein maalaistyttö (1999)
Pyhää kamaa (2000)
Kekkonen (2001)
Torkkelinmäki (2001)
Johnny Ö. (2001)
Tyttöjen päiväkirjat (2001)
Pohjanmaan vuoret (2003)
Bussi 17 (2003)
Syysyö (2004)
Rock'n'roll (2005)
Suomineito (2006)
Pahaa verta (2007)
Rouva Fortuna (2007)
Nelostie (2008) (promo)
Sataa kaatamalla (2010) (promo)
Tuulen poika (2010) (promo)
Hakaniemi (2011) (promo)
Ostarin istuja (2020)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut
Sir Elwoodin fanisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto: Sir Elwoodin hiljaiset värit tarjoili keskiolutjatsia 1990-luvun varjoisissa kapakoissa
Sir Elwood EMIn sivuilla
Okskajan metroasema

| Okskaja (Окская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Nekrasovskaja
Sijainti:  55.7186°N, 37.7816°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  27. maaliskuuta 2020
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Okskaja (ven. Окская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 27. maaliskuuta 2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Okskajan metroasema Wikimedia Commonsissa
Nzwaninmedestäjä

| Nzwaninmedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Kaunomedestäjät Cinnyris
Laji::  comorensis
Kaksiosainen nimi
 Cinnyris comorensis  Peters, 1864 
Synonyymit
 Nectarinia comorensis 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nzwaninmedestäjä (Cinnyris comorensis) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Nzwaninmedestäjää tavataan Komoreihin kuuluvalla Anjouanin saarella. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sophia Lorenin filmografia

Sophia Loren vuonna 1955.
Tämä on Sophia Lorenin filmografia.
Televisioelokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1974 | Onnen hetket | Brief Encounter | Anna Jesson |
| 1980 | Sophia Loren: Her Own Story | Sophia Loren: Her Own Story | Sophia Loren / Romilda Villani |
| 1986 | Courage | Courage | Marianna Miraldo |
| 2001 | Francesca e Nunziata | Francesca e Nunziata | Francesca Montorsi |
Lyhytelokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Voce umana | Voce umana | Angela |
Televisiosarjat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Jakson nimi / määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 | Unelma huomisesta | The Fortunate Pilgrim | Lucia | 2 |
| 1989 | Kaksi naista | La ciociara | Cesira | 2 |
| 2004 | Lives of the Saints | Lives of the Saints | Teresa Innocente | 2 |
| 2010 | La mia casa è piena di specchi | La mia casa è piena di specchi | Romilda Villani | 2 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sophia Loren Elonetissä.
Sophia Loren Allmoviessa (englanniksi)
Sophia Loren Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sophia Loren Svensk Filmdatabasissa (englanniksi, ruotsiksi)
Sophia Loren Yhdysvaltain elokuvainstituutin verkkosivuilla. (englanniksi)
Nomads in the Night

|  Nomads in the Night |
| --- | --- |
 Jeronimas Milius esittämässä kappalettaan Eurovision laulukilpailussa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Jeronimas Milius
Säveltäjä(t):  Vytautas Diškevičius
Sanoittaja(t):  Jeronimas Milius
Euroviisutiedot
Vuosi:  2008
Maa:  Liettua
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  16.
Pisteet semifinaalissa:  30
Nomads in the Night on Jeronimas Miliusin esittämä kappale, joka edusti Liettuaa vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa Serbian Belgradissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
SpVgg Greuther Fürth

Spielvereinigung Greuther Fürth on saksalainen jalkapalloseura, joka perustettiin 23. syyskuuta 1903. Seuran kotistadionina toimii Playmobil-Stadion, joka sijaitsee Fürthissa. SpVgg Fürth on voittanut jalkapallon Saksan-mestaruuden kolmesti, joista viimeisin on vuodelta 1929. Seura pelaa kaudella 2022–2023 2. Bundesliigassa, jonne se putosi keväällä 2022.
Kauden 2014 päätteeksi seura oli lähellä nousta takaisin pääsarjatasolle, mutta 1–1-tasapeli ratkaisevassa karsintaottelussa HSV:ta vastaan ei riittänyt, vaan HSV säilytti paikkansa vierasmaalisäännön turvin.
Saavutukset

Saksan-mestaruus (3): 1914, 1926, 1929
2. Bundesliiga: 2012
Sarjat ja sijoitukset kaudesta 1997–1998 eteenpäin

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kausi | sarja | Sijoitus |
| 1997–1998 | 2. Bundesliiga | 9. |
| 1998–1999 | 2. Bundesliiga | 8. |
| 1999–2000 | 2. Bundesliiga | 7. |
| 2000–2001 | 2. Bundesliiga | 5. |
| 2001–2002 | 2. Bundesliiga | 5. |
| 2002–2003 | 2. Bundesliiga | 5. |
| 2003–2004 | 2. Bundesliiga | 9. |
| 2004–2005 | 2. Bundesliiga | 5. |
| 2005–2006 | 2. Bundesliiga | 5. |
| 2006–2007 | 2. Bundesliiga | 5. |
| 2007–2008 | 2. Bundesliiga | 6. |
| 2008–2009 | 2. Bundesliiga | 5. |
| 2009–2010 | 2. Bundesliiga | 11. |
| 2010–2011 | 2. Bundesliiga | 4. |
| 2011–2012 | 2. Bundesliiga | 1. |
| 2012–2013 | Bundesliiga | 18. |
| 2013–2014 | 2. Bundesliiga | 3. |
| 2014–2015 | 2. Bundesliiga | 14. |
| 2015–2016 | 2. Bundesliiga | 9. |
| 2016–2017 | 2. Bundesliiga | 8. |
| 2017–2018 | 2. Bundesliiga | 15. |
| 2018–2019 | 2. Bundesliiga | 13. |
| 2019–2020 | 2. Bundesliiga | 9. |
| 2020–2021 | 2. Bundesliiga | 2. |
| 2021–2022 | Bundesliiga | 18. |
Entisiä päävalmentajia

Michael Büskens
Benno Möhlmann
Nissan Kicks

| Nissan Kicks |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Kiina  Meksiko  Taiwan
Valmistaja:  Nissan
Valmistusvuodet:  2016–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Edeltäjä:  Nissan Juke (F15)
Teknisesti samankaltaisia:  Nissan Latio Nissan Micra (K13) Nissan Micra (K14) Nissan Note (E12) Nissan Sylphy (B17) Nissan Tiida (C12)
Pohjalevy:  Nissan V
Iskutilavuus:  1,5–1,6 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali CVT-automaatti
Nissan Kicks on Nissanin vuodesta 2016 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka korvasi Pohjois-Amerikan markkinoilla Nissan Juken. Mallia ei myydä lainkaan Euroopassa.
Moottorina on useimmilla markkina-alueilla vapaasti hengittävä 1,6-litrainen (115 hv) bensiinimoottori. Kiinassa mallia myydään 1,5-litraisella (125 hv) moottorilla varustettuna.
Facelift-mallin Nissan Kicks.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nissan Kicks Wikimedia Commonsissa
Nissan Leaf

| Nissan Leaf |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani  Yhdysvallat  Iso-Britannia
Valmistaja:  Nissan
Valmistusvuodet:  2010–
Korimalli:  5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Tekniset tiedot
Moottori:  80 kW (110 hv) vierasmagnetoitu tahtimoottori
Yhdysvaltain versio, vuosimallia 2011.
Nissan Leaf on Nissanin vuodesta 2010 lähtien valmistama alemman keskiluokan viisiovinen sähköauto. Se kuluttaa 21,2 kilowattituntia sadalla kilometrillä.
Ensimmäinen sukupolven Leaf sai vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi täydet viisi tähteä. Myös toinen sukupolvi sai vuoden 2018 testistä tulokseksi täydet viisi tähteä.
Leaf valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2011. Se voitti myös World Car of the Year 2011 -palkinnon.
Leafia alettiin myydä Yhdysvalloissa ja Japanissa jouluna 2010 ja Irlannissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2011 alussa. Vuoden 2016 alussa se oli Euroopan yhteisössä toiseksi myydyin akkukäyttöön pohjautuva sähköauto (BEV), ja vuonna 2015 sitä myytiin EU:ssa kolmanneksi eniten luokassaan (15 230 kpl, 8,1 % osuus BEV-autojen myynnistä EU:ssa). Norjassa myynti romahti 33 prosentilla 3 189 kappaleeseen vuonna 2015 edellisestä vuodesta. Autosta on saatavilla sekä 24 että 30 kilowattitunnin akulla varustetut mallit. Vuoden 2019 malli on saatavissa 65 kilowattitunnin akulla ja 385 km:n WTLP-toimintamatkalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nissan Leaf Wikimedia Commonsissa
Summerland

| Summerland |
| --- | --- |

Tyyli:  Draama
Kestoaika:  60 minuuttia
Luoja(t):  Stephen Tolkin Lori Loughlin
Pääosissa:  Lori Loughlin  Jesse McCartney  Kay Panabaker  Nick Benson  Shawn Christian  Taylor Cole  Zac Efron
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   The WB Television Network  Subtv
Esitetty:  1. kesäkuuta 2004 – 18. heinäkuuta 2005 (Yhdysvalloissa)
Jaksoja:  26
Aiheesta muualla
IMDb 
Summerland oli yhdysvaltalainen draamasarja, jota tehtiin vuosina 2004–2005. Suomessa sarjaa on esittänyt SubTV. SubTV esitti jaksoja ensimmäisen kerran kesällä 2006 ja esitti uusintoja kesällä 2007.
Juoni

Sarja kertoo muotisuunnittelijasta nimeltä Ava Gregory (Lori Loughlin), joka elää onnellista elämää Kaliforniassa ystäviensä kanssa. Hänen siskonsa Karen ja hänen miehensä Bob kuolevat padon sortuessa ja heiltä jää kolme lasta orvoiksi. Avan matkustettua hautajaisiin Kansasiin hän saa kuulla Bobin veljeltä lasten jäävän hänen huostaansa. Uusi elämä lasten kanssa ei aina ole helppoa, mutta Avalla on ystäviä jotka ovat hänen tukenaan. Vähitellen lapset oppivat elämään ilman vanhempia, ja Avasta ja hänen ystävistään tulee heille läheisiä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lori Loughlin  | … |  Ava, lasten täti   |
|  Jesse McCartney  | … |  Bradin   |
|  Kay Panabaker  | … |  Nikki   |
|  Nick Benson  | … |  Derrick   |
|  Shawn Christian  | … |  Johnny, Avan entinen poikaystävä   |
|  Ryan Kwanten  | … |  Jay, Avan ystävä   |
|  Merrin Dungey  | … |  Susannah, Avan ystävä   |
|  Zac Efron  | … |  Cameron, Nikkin poikaystävä   |
|  Carmen Electra  | … |  Mona, Johnnyn bisneskumppani   |
|  Taylor Cole  | … |  Erika   |
Aiheesta muualla

Summerland Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Nissan Kubistar

| Nissan Kubistar |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Nissan
Valmistusvuodet:  2003–2009
Korimalli:  pakettiauto
Seuraaja:  Nissan NV200 Nissan NV250
Teknisesti samankaltaisia:  Renault Kangoo I
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,2–1,6 l
Teho:  60–95 hv
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
Nissan Kubistar on Nissanin vuosina 2003–2009 valmistama pieni pakettiauto, joka on ensimmäisen sukupolven Renault Kangoon lähes identtinen sisarmalli. Kubistarin korvasi Nissanin itse suunnittelema NV200, mutta vuonna 2019 esiteltiin myös Kangoon toisen sukupolven malliin perustuva Nissan NV250.
Kangoo sai vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bensiinimoottorit olivat 1,2-litrainen (75 hv) ja 1,6-litrainen (95 hv). Dieselvaihtoehtona oli 1,5-litrainen dCi, joka oli saatavana kolmena eri tehoisena versiona (60/68/85 hv). Voimansiirtona kaikkien moottorien yhteydessä oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nissan Kubistar Wikimedia Commonsissa
Storånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Storånin vesistö (ruots. Storåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 70) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Storånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 522 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Storånin vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Storån. Joki laskee Itämereen noin 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Storånin vesistö sijaitsee suuren Motalanvirran vesistön (tunnus 67) itäpuolella. Motalanvirta laskee Itämereen pohjoisessa sijaitsevaan 50 kilometriä pitkään Bråvikenin lahteen, jolloin etelämpänä merenrannikon ja Motalanvirran vesistön väliin jää runsaasti tilaa kuudelle pienemmälle päävesistölle. Storånin vesistö sijaitsee Motalavirran vesistön itäpuolella ja  Söderköpingsånin vesistön (tunnus 68) ja Vindånin vesistön (tunnus 69) eteläpuolella. Etelä- ja itäpuolella on näiden lisäksi mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on pienempi kuin Storånin vesistöllä.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (28,8 %), turve (5,9 %), kalliomaa (37,1 %), hiekka ja sora (1,4 %), multamaa (6,6 %), savimaa (8,2 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,3 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (71,6 %), soita ja kosteikkoja (0,7 %), viljelymaita (10,9 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,6 %) sekä joutomaita (4,9 %). Näiden lisäksi on 10,4 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Storånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,91 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 13,3 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,68 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,4 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 11 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 18,1 m³/s on mitattu toukokuussa 1985 ja pienin 0,9 m³/s syksyllä 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan vaatimaton kevättulva ajoittuisi huhtikuulle.
Vesivoima

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 40 patoa, joista 23,2 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 28,6 miljoonaa kuutiometriä.
Storån pääuomassa on 6 vesivoimalaitosta: Edsbruk, Melby, Forsa ström nedre, Forsa ström övre, Åtvidaberg ja Kvarntorp. Voimaloiden yhteisteho on 3,4 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 6,2 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Onttorokko: Morriganin ajojahti

| Onttorokko: Morriganin ajojahti> Hollowpox: The Hunt for Morrigan Crow |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jessica Townsend
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Little, Brown and Company
Julkaistu:  2020
Suomennos
Suomentaja:  Jaana Kapari-Jatta Oona Kapari
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2021
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  978-951-1-31323-6
Sarja: Nevermoor
Edeltävä:  Meinioseppä: Morriganin kutsumus
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Onttorokko: Morriganin ajojahti (Hollowpox: The Hunt for Morrigan Crow) on australialaisen Jessica Townsendin vuonna 2021 ilmestynyt nuortenfantasiakirja.
Ontuva Eriksson

Ontuva Eriksson on Tapio Rautavaaran säveltämä laulu, jonka hän levytti vuonna 1951.
Teksti on Oiva Paloheimon runosta "Kerjäläislegenda", joka on julkaistu Paloheimon ensimmäisessä, vuonna 1935 ilmestyneessä runokokoelmassa Vaeltava laulaja. Rautavaara ja Paloheimo asuivat kumpikin Helsingin Oulunkylässä, vain vähän matkan päässä toisistaan. Rautavaara kysyi Paloheimolta luvan runon levyttämiseen ja samalla nimen muuttamiseen päähenkilön, puistojen porteilla kerjäävän raajarikon mukaiseksi. Rautavaara työsti sävelmää pitkin kevättä 1951, yhtä aikaa saman levyn kääntöpuolelle tulleen Isoisän olkihatun kanssa. Levy-yhtiön tuottaja Toivo Kärki piti laulusta, mutta ei ehtinyt itse laulun sovittajaksi, joten hän kehotti Rautavaaraa kääntymään Georg Malmsténin puoleen. Sovituksesta tuli synkän ja surumielisen tekstin mukainen tummasävyinen piano- ja viulutausta.
Laulu mielletään laveasti työväenmusiikiksikin.
Rautavaaraa harmitti, että runo ei gramofonilevyn aikarajan vuoksi kokonaisuudessaan mahtunut levylle, yksi säkeistö piti jättää pois. Puuttuva viimeinen säkeistö kuuluu:
Hän rauhassa aamulla mennä saa

taas taivaan porttien luo.

Tosin vainajat tänne mukanaan

ei kukkaroita tuo.

Mutta tyhjä hattu ennenkin

sinun ansios ollut on.

Saat nukkua maksutta kuitenkin,

vai saatkohan, Eriksson?
Rautavaara suunnitteli laulun levyttämistä – pois jäänyt säkeistö mukaan lukien – uudelleen, kun kehittynyt tekniikka mahdollisti kolmea ja puolta minuuttia pitempien kappaleiden taltioinnin samalle levypuolelle. Aika ehti kuitenkin ajaa synkän ja surumielisen laulelman ohi ja ajatus jäi toteuttamatta.