stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Safi Airways
Kohteet

Safi Airways operoi lentoja kolmeen kansainväliseen kohteeseen Kabulista.
| --- | --- |
  Afganistan Kabul - Kabulin kansainvälinen lentoasema Solmukohta:   Yhdistyneet arabiemiirikunnat Dubai - Dubain kansainvälinen lentoasema
Laivasto

| Konetyyppi | Laivastossa | Matkustajia | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A320-212 | 1 |  |  |
| Airbus A340-311 | 1 | 285 |  |
| Boeing 737-3J6 | 2 | 128 |  |
| Boeing 767-2J6ER | 1 | 214 |  |
Safi Airwaysin laivaston keski-ikä oli joulukuussa 2010 20,7 vuotta.
Aiheesta muualla

Safi Airwaysin viralliset kotisivut
Safi Airwaysin Airbus A340-311 (YA-TTB) Frankfurtin kansainvälisellä lentoasemalla maaliskuussa 2010.
Silver (albumi)

| Silver Messengers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Julkaistu: 22. huhtikuuta 2009
 Tyylilaji: rock, blues
 Levy-yhtiö: AllStar Music
Messengersin muut julkaisut
| Messengers 2008 | Silver 2009 |   |
Singlet albumilta Superpallo
 ”Steal the Wind” / ”On the Top” Julkaistu: 2008
Silver on suomalaisen Messengers-yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 22. huhtikuuta 2009.
Albumilta jaettiin radiokanaville single Steal the Wind / On the Top.
Kappaleet

You Need a New Gee – 2.30
When I Get Out – 3.38
C’mon Ramon – 2.59
Never More – 3.05
Steps from Heaven – 2.56
If I Want to – 3.39
Call Me the Ghost – 3.18
Steal the Wind – 3.57
Answer the Phone – 3.02
On the Top – 2.51
Winston Searchin’ – 3.37
Places – 3.31
Arviot

Soundi:
HMS Styrbjörn (52)

| HMS Styrbjörn |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Framnaes Mekaniske Verksted
Laskettu vesille:  1923
Palveluskäyttöön:  1935
Poistui palveluskäytöstä:  1. joulukuuta 1959
Loppuvaihe:  romutettu 1973
Tekniset tiedot
Uppouma:  350 t
Pituus:  32,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,7 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  750 ihp
Nopeus:  12 solmua
Miehistöä:  12
Aseistus
Aseistus:  1 x 37 mm kan M/98B 1 x 8 mm ksp M/36
HMS Styrbjörn (runkonumerot 2 ja 52) oli Ruotsin laivaston Styrbjörn-luokan miinanraivaaja.
Valmistus

Framnaes Mekaniske Verksted A/S:n valmistama valaapyyntialus Klo laskettiin vesille 1923. Ruotsin merivoimat osti 1935 aluksen Norjasta ja asetti sen palvelukseen nimellä HMS Styrbjörn.
Palvelus

Toisen maailmansodan alkaessa alus liitettiin Göteborgiin sijoitettuun miinanraivaajaosastoon. Sodan aikana aluksen runkonumero muutettiin 52:ksi. Vuonna 1948 se luokiteltiin lautaksi, minkä jälkeen se kuljetti materiaalia ja henkilöstöä pitkin rannikkoa. Alus poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1959 ja myytiin 1961 Holmsundiin W. Andersson & Co:lle hinaajaksi, joka sai samalla uuden nimen Björn. Alus romutettiin 1973 Ystadissa.
HMS Styrsö (M11)

| HMS Styrsö |
| --- | --- |
 HMS Styrsö

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Karlskronavarvet
Laskettu vesille:  8. maaliskuuta 1996
Palveluskäyttöön:  19. syyskuuta 1996
Tekniset tiedot
Uppouma:  250 t
Pituus:  36,0 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,0 m
Syväys:  2,2 m
Koneteho:  660 kW
Propulsio:  2 x dieselmoottoria
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  16
Aseistus
Aseistus:  2 x 12,7 mm ksp M/58 1 x miinantorjuntarobotti miinoja
HMS Styrsö (runkonumero M11) on Ruotsin laivaston Styrsö-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus

Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1996 ja valmistui 19. syyskuuta.
Palvelus

Alus oli palveluksessa 2015.
HMS Styrbjörn (P163)

| HMS Styrbjörn |
| --- | --- |
 HMS Styrbjörn

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bergens Mekaniske Verksteder, Bergen
Laskettu vesille:  15. elokuuta 1980
Palveluskäyttöön:  15. kesäkuuta 1981
Poistui palveluskäytöstä:  2008
Tekniset tiedot
Uppouma:  180 t
Pituus:  36,6 m
Leveys:  6,3 m
Syväys:  1,7 m
Koneteho:  2 x MTU MB20V -dieselmoottoria, 5 400kW
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  23
Aseistus
Aseistus:  1 x 57 mm allmkan 7102 6 x RBS 12-merimaaliohjusta tai 24 x miinaa 2 x 7,62 mm ksp M/58 2 x 57 mm lysraketställ syvyyspommeja
HMS Styrbjörn (runkonumero P163) oli Ruotsin laivaston Hugin-luokan partioalus, joka myöhemmin modernisoituna oli osa Kaparen-luokkaa.
Valmistus

Alus tilattiin Bergenistä Bergens Mekaniske Verkstederiltä. Se laskettiin vesille 15. elokuuta 1980 ja liitettiin laivastoon 15. kesäkuuta 1981.
Palvelus

1990-luvun alussa alus modernisoitiin asentamalla siihen voimanlähteeksi kaksi 16-sylinteristä MTU-dieselmoottoria, jotka tuottivat 2 310 kilowattia. Lisäksi alukselle asennettiin Toadfish VDS. Modernisoitu alus luokiteltiin uudeksi Kaparen-luokaksi.
Alus myytiin kesäkuussa 2008 RCI Group Limitedille.
Harry Rosenbusch

Karl Heinrich (Harry) Rosenbusch
Karl Heinrich (Harry) Rosenbusch (1836–1914) oli saksalainen geologi, mikroskooppisen vuorilajitieteen perustajia. Hän oli vuodesta 1873 professorina Strassburgissa, vuodesta 1877 Heidelbergissa ja vuodesta 1889 samalla Badenin geologisen toimiston johtaja. Hän on muita enemmän kehittänyt vuorilajimineraalien mikroskooppisten ja optisten ominaisuuksien tuntemusta ja laatinut vuorilajien systematiikan.
Rosenbusch muodosti tieteellisen koulukunnan, ja hän oli suosittu opettaja. Useimmat aikakauden suomalaiset geologit opiskelivat Heidelbergissa. Hänen tärkeimmät teoksensa ovat: Die Steiger Schiefer und ihre Kontaktzone an den Granititen von Barr Andlau (1875), Elemente der Gesteinslehre (3. p. 1910), Mikroskopische Physiographie der Mineralien und Gesteine (1873–1877), jonka osia ovat yleisesti käytössä olleet Mikroskopische Physiographie der petrographisch wichtigen Mineralien ja Mikroskopische  Physiographie der massigen Gesteine.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Harry Rosenbusch Wikimedia Commonsissa
Hans von Chiari

Hans von Chiari
Hans von Chiari (14. syyskuuta 1851 Wien Itävalta – toukokuu 1916 Straßburg) oli itävaltalainen patologi, jonka mukaan ovat saaneet nimensä Budd–Chiari-oireyhtymä ja erityisesti Arnold–Chiari-epämuodostuma.
Chiarin isä oli wieniläinen gynekologi Johann Baptist Chiari. Vuonna 1906 Chiarista tuli patologisen anatomian professori Strassburgiin, ja hän toimi virassa kuolemaansa asti.
RollerCoaster Tycoon 3

| RollerCoaster Tycoon 3 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Frontier Developments
Julkaisija:  Atari Frontier Developments
Jakelija:  Steam, App Store, GOG.com ja Epic Games Store
Pelisarja:  RollerCoaster Tycoon
Julkaistu:  EU 5. marraskuuta 2004NA 26. lokakuuta 2004
Lajityyppi:  rakennuspeli (en)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo  PEGI: 3Virheellinen PEGI-arvo
Alusta:  Microsoft Windows, Mac OS X
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
RollerCoaster Tycoon 3 on Frontier Developmentsin kehittämä ja Atarin julkaisema rakentamissimulaatiopeli. Peli on julkaistu Windowsille ja Mac OS X:lle vuonna 2004.
Peli on seuraaja RollerCoaster Tycoon 2:lle.
Pelisarjan aloittanut Chris Sawyer oli mukana konsulttina, mutta jätti kehityksen muutoin Frontier Developmentsille.
Pelaaminen

Pelissä pelaajan tehtävänä on rakentaa ja pitää yllä huvipuistoja.
RollerCoaster Tycoon 3:n pelaaminen ei perusajatukseltaan juuri poikkea sarjan aikaisemmista osista. Pelaajan pitää rakentaa ja ylläpitää huvipuistoa ja samalla täyttää tehtäväkohtaisia tavoitteita. Puistoon voi rakentaa erilaisia laitteita aina perinteisistä maailmanpyöristä ja karuselleista huippumoderneihin vuoristoratoihin. Laitteiden ulkonäköä ja ominaisuuksia voi itse muokata. Vuoristoradat voi rakentaa alusta lähtien itse monipuolisilla muokkaustyökaluilla. Laitteiden lisäksi valittavana on satoja eri teemoihin kuuluvia esineitä, kuten myyntikojuja, kasveja ja erilaisia maisemointitarvikkeita. Raha-asioista ei tarvite huolehtia jos käyttää hiekkalaatikko-tilaa, missä pelaajalla on rajoittamattomat määrät rahaa.
Pelaaminen > Uudistukset

Suurin ero edellisiin osiin verrattuna on täysin kolmiulotteisen grafiikan käyttö kaksiulotteisen isometrisen grafiikan sijaan. Toinen tärkeä uudistus on CoasterCam, joka antaa pelaajalle mahdollisuuden hypätä itse rakentamiensa laitteiden kyytiin. Laitteita voi tuoda peliin myös pelisarjan aikaisemmista osista. Lisäksi pelissä on mahdollisuus suunnitella omia ilotulituksia. Myös pelin valikkojärjestelmä on uudistettu täysin.
Lisäosat

RollerCoaster Tycoon 3:lle on julkaistu kaksi lisäosaa: Soaked! ja Wild!. Soaked! mahdollistaa vesipuistojen rakentamisen, kun taas Wildissä pelaaja voi rakentaa huvipuistoonsa safarin. Kummankin lisäosan mukana peliin tulee myös muita uudistuksia ja uusia laitteita. Pelistä on julkaistu alkuperäisen pelin ja molemmat lisälevyt sisältävä versio, jonka nimi on RollerCoaster Tycoon 3 Platinum tai RollerCoaster Tycoon 3 Deluxe Edition.
Laitteistovaatimukset

Prosessori: Pentium III tai Athlon 1000 MHz.
Muisti: 128 MB RAM
Kovalevytilaa: 800 MB
CD-ROM -asema: 8-nopeuksinen tai parempi
Näytönohjain ATI Radeon 8500 tai parempi
Äänikortti: 16 bittinen
DirectX: ver. 9
Aiheesta muualla

RollerCoaster Tycoon 3 MobyGamesissa (englanniksi)
RollerCoaster Tycoon 3:n virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
RollerCoaster Tycoon 3 -keskustelualue (Arkistoitu – Internet Archive)
Tycoon-tietokonepelit
Airport Tycoon
Airport Tycoon 2
Airport Tycoon 3
Carnival Cruise Lines Tycoon
Casino Tycoon
Coffee Tycoon
Fast Food Tycoon
Film Tycoon
Hollewood Tycoon
Lemonade Tycoon
Low Calorie Film Tycoon
Mall Tycoon
Monopoly Tycoon
Moon Tycoon
Pizza Tycoon
Railroad Tycoon
Railroad Tycoon Deluxe
Railroad Tycoon II
Railroad Tycoon III
RollerCoaster Tycoon
RollerCoaster Tycoon 2
RollerCoaster Tycoon 3
The Other Film Tycoon
Transport Tycoon
Tycoon Online
Zoo Tycoon
Zoo Tycoon 2
Hannah Ocuish

Hannah Ocuish (maaliskuu 1774 – 20. joulukuuta 1786 New London, Connecticut) oli yhdysvaltalainen tyttö, jota pidetään Yhdysvaltain historian nuorimpana kuolemantuomion saaneena henkilönä. Hän oli myös viimeinen Connecticutin osavaltiossa teloitettu naispuolinen henkilö.
Tausta

Ocuishin äiti kuului alkuperäiskansaan, pequoteihin. Hänen isänsä etnisyys on tuntematon. Äiti kärsi alkoholismista.
Ocuish jäi varhain orvoksi ja vietti lähes koko ikänsä sijaiskodeissa. Hän oli ilmeisesti kehitysvammainen.
Rikos, oikeudenkäynti ja teloitus

21. heinäkuuta 1786 lähti 6-vuotias Eunice Bolles kotoaan koulumatkalle ja katosi. Hänet löydettiin pian kuolleena maastosta. Hänellä havaittiin kallonmurtuma, mustelmia käsivarsissa ja kasvoissa sekä merkkejä kuristamisesta. Pää ja keskivartalo oli peitetty kivillä. Näin syntyi äkkiseltään vaikutelma, että viereisen kivimuurin osittainen sortuminen olisi johtanut Bollesin tapaturmaiseen kuolemaan.
Ocuishia haluttiin kuulla, koska hänellä tiedettiin olleen eripuraa Bollesin kanssa. Hän väitti nähneensä aiemmin päivällä neljä poikaa lähellä rikospaikkaa, mutta poikia ei tavoitettu. Kun Ocuish vietiin Bollesin perheen kotiin katsomaan uhrin ruumista, hän tunnusti teon itkien. Uhri oli kesäkuussa 1786 nähnyt Ocuishin varastavan mansikoita sadonkorjuun aikana ja uhannut kertoa tästä aikuisille. Ocuishin uskottiin kostoksi tästä houkutelleen nuoremman tytön rikospaikalle tapettavaksi. Ocuishia syytettiin Bollesin murhaamisesta lyömällä ja kuristamalla. Tuomarina tapauksen oikeudenkäynnissä toimi Richard Law. Ocuish tuomittiin kuolemaan hirttämällä.
Ocuish hirtettiin julkisesti 20. joulukuuta 1786 New Londonissa. Aikalaiskuvausten mukaan hän osoitti järkyttyneisyyttä vasta joitain tunteja ennen teloitusta. Teloituksen yhteydessä pappi Henry Channing piti pitkän saarnan, jossa vaati vanhemmilta kurin ja tottelevaisuuden opettamista lapsille.
Harald Kyrklund

Harald Kyrklund
Harald Kyrklund (13. huhtikuuta 1881 Rauma – 18. elokuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja kemisti, tekniikan tutkija. Hän oli Teknillisen korkeakoulun koneenrakennuksen professori 1917–1949.
Harald Kyrklundin vanhemmat olivat apteekkari August Wilhelm Kyrklund ja Aina Mathilda Muhr. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Turun ruotsalaisesta yhteiskoulusta ja suoritti koneinsinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1903 sekä valmistui kemisti-insinööriksi 1905. Hän toimi sitten aluksi koneinsinöörinä Yhdysvalloissa ja Saksassa. Kyrklund teki opintomatkoja Yhdysvaltoihin 1907–1910, Keski-Eurooppaan 1911–1914 sekä Englantiin ja Ranskaan 1925, 1927 ja 1930.
Kyrklund oli Teknillisen korkeakoulun koneenrakennuksen vt. professorina 1914 ja professorina 1917–1949. Hän oli myös Helsingin ruotsalaisen teknillisen opiston opettajana vuodesta 1940 ja Åbo Akademin vt. professorina 1929–1932.
Kyrklund oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1926–1928 ja 1931–1933. Hän oli Suomen autoteknikkojen liiton puheenjohtajana 1934–1944 ja hänestä tuli liiton kunniapuheenjohtaja 1944.
Harald Kyrklund oli naimisissa vuodesta 1917 Elly Irene Augusta Janssonin kanssa.
Julkaisuja

Om volymdisgram, 1917
Om spolningsprocesser, 1924
Kraftgas aus Holz, 1930
Hans Tesche

Hans Tesche (1656 Viipuri – n. 1730 Viipuri) oli suomalainen kauppias, laivanvarustaja, ruukinpatruuna ja raatimies.
Teschen vanhemmat olivat kauppias Johan Tesche ja äiti mahdollisesti Margareta Frese. Hänen puolisonsa vuodesta 1689 oli Margareta Sutthoff (1668–1717). Tesche oli kauppias Viipurissa, laivanvarustaja ja Huppoisten rautaruukin omistaja 1696–1710. Viipurin raatimieheksi hän tuli 1697.
Saksalaista syntyperää olevat Teschet olivat Viipurin valtaporvaristoa. Hans Tesche vaurastui muun muassa tervakaupalla. Hän oli lisäksi sukunsa piirissä ensimmäinen, joka valittiin myös Viipurin kaupankäyntiä hallinneen maistraatin raatimieheksi. Teschellä oli vientikauppaa varten osuudet ainakin kahteen Viipurin laivaveistämöllä rakennettuun alukseen.
Pormestari Peter Fremlingin kanssa Tesche anoi 1696 lupaa perustaa kanki- ja nippuvasarapaja. Luvan saanut Huppoisten rautaruukki paitsi jalosti takkirautaa kankiraudaksi, myös valmisti muun muassa nauloja ja pultteja. Ruukin toiminta päättyi lopullisesti, kun venäläiset valloittivat Viipurin ja sen ympäristön 1710. Tesche jäi Uudenkaupungin rauhassa Venäjälle siirtyneeseen Viipuriin, toisin kuin esimerkiksi hänen kaksi poikaansa, jotka muuttivat Haminaan.
Aiheesta muualla

Hans Tesche Biografiasampo.
Hans von Euler-Chelpin

| Hans von Euler-Chelpin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1873 Augsburg, Saksa
Kuollut: 6. marraskuuta 1964 (91 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   ruotsalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Berliinin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Hermann Emil Fischer
Instituutti:  Göttingenin yliopisto Tukholman yliopisto
Tutkimusalue:  Kemia
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (1929)
Hans Karl August Simon von Euler-Chelpin (15. helmikuuta 1873 Augsburg – 6. marraskuuta 1964 Tukholma) saksalaissyntyinen ruotsalainen biokemisti. Hän sai vuonna 1929 Nobelin kemianpalkinnon yhdessä Arthur Hardenin kanssa sokerien käymisen ja sokerien käymiseen tarvittavien entsyymien tutkimisesta.
Von Euler-Chelpin syntyi Saksassa ja opiskeli kemiaa Berliinin yliopistossa Hermann Emil Fischerin ja A. Rosenheimin sekä fysiikkaa E. Warburgin ja Max Planckin johdolla. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1895. Valmistumisen jälkeen von Euler-Chelpin työskenteli 1896–1897 Göttingenin yliopistossa Walther Hermann Nernstin alaisena. Kesällä 1897 hän siirtyi Tukholmaan Svante Arrheniuksen laboratorioon.
Hän oli ensimmäisessä avioliitossa merkittävän ruotsalaisen luonnontieteilijän Astrid Cleven kanssa. He saivat viisi lasta, joista Karin Stolpe oli kääntäjä ja Ulf von Euler-Chelpin (1905-1983) professori ja myös Nobel-palkittu.
Hand on Your Heart

| ”Hand on Your Heart” Kylie Minogue |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Enjoy Yourself
 Julkaistu: 24. huhtikuuta 1989
 Formaatti: CDS, kasetti, vinyyli
 Tuottaja(t): Stock Aitken Waterman
 Tyylilaji: dancepop
 Kesto: 03.54
 Levy-yhtiö: PWL, Mushroom
Kylie Minoguen muut singlet
| ”Turn It into Love” 1988 | ”Hand on Your Heart” 1989 | ”Wouldn’t Change a Thing” 1989 |
Hand on Your Heart on kappale Kylie Minoguen albumilta Enjoy Yourself (1989). Se julkaistiin 24. huhtikuuta 1989, ja sen kirjoittivat ja tuottivat Stock, Aitken ja Waterman.
Kappaleet

"Hand on Your Heart" (The Great Aorta Mix) – 6:26
"Just Wanna Love You" – 3:34
"It's No Secret" (Extended Mix) – 5:30
"Hand on Your Heart" – 3:51
"Just Wanna Love You" – 3:34
"Hand on Your Heart" (The Great Aorta Mix) – 6:26
"Hand on Your Heart" – 3:51
"Just Wanna Love You" – 3:34
"Hand on Your Heart" (The Great Aorta Mix) – 6:26
"Just Wanna Love You" – 3:34
"Hand on Your Heart" (Dub) – 5:33
Aiheesta muualla

Kylie Minoguen virallinen sivusto (englanniksi)
Santana (yhtye)

| Santana |
| --- | --- |
 Santana vuonna 1971
Tiedot
Toiminnassa:  1966–
Tyylilaji:  latinorock psykedeelinen rock fuusiojazz blues rock poprock
Kotipaikka:   San Francisco, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti, espanja
Jäsenet:  Carlos Santana Gregg Rolie Neal Schon Michael Shrieve Michael Carabello Benny Rietveld
Levy-yhtiö:  Columbia Records  Sony Music Entertainment  Polydor Records  Arista Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Carlos Santana 2003
Santana on vuonna 1966 perustettu yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka on saanut nimensä meksikolaissyntyisestä laulaja-kitarististaan Carlos Santanasta. Yhtyeen musiikki, varsinkin varhainen tuotanto, on vahvasti latinovaikutteista. Santana oli hyvin suosittu 1970-luvun alussa, jolloin julkaistiin esimerkiksi kappale "Black Magic Woman".
Varhainen historia

Santana perustettiin noin vuonna 1966 nimellä Santana Blues Band. Yhtye on nimetty sen keulahahmon, meksikolaissyntyisen kitaristin Carlos Santanan mukaan. Pian yhtyeen nimi vakiintui muotoon Santana. Levy-yhtiö Columbia teki Santanan kanssa levytyssopimuksen vuonna 1968. Santanan jäsenet ajattelivat, että ensimmäinen albumi voitaisiin nauhoittaa livenä. Niinpä he taltioivat myöhemmin vuonna 1968 joitakin omia keikkojaan. Yksi taltioinneista julkaistiinkin vuonna 1997, mutta yhdestäkään niistä ei tullut Santanan esikoisalbumia.
Yhtye pääsi esiintymään Woodstock-festivaaleille vuoden 1969 kesällä, kun promoottori Bill Graham, joka uskoi vahvasti yhtyeeseen, lupasi logistista tukea festivaalien järjestäjille vain, mikäli Santana saa esiintyä. Yhtyeen Woodstockissa soittama esitys kappaleesta "Soul Sacrifice" videoitiin, mikä nosti yhtyeen nopeasti yleisön tietoisuuteen.
Esikoisalbumi Santana ilmestyi kuukautta myöhemmin samana vuonna. Siitä tuli myyntimenestys ja levy soi paljon myös radioissa. Yhtye oli noussut hetkessä maailmankuuluksi.
1970-luku

Vuonna 1970 Santanalta ilmestynyt ensimmäiseltä albumilta julkaistu cover-single "Evil Ways" nousi nopeasti listaykköseksi. Samana vuonna yhtyeeltä julkaistiin heidän tunnetuin kappale "Black Magic Woman", joka oli alun perin Fleetwood Macin kappale. Myös cover-kappale Tito Puenten kappaleesta "Oye Como Va" oli hyvin suosittu ja nousi samoin nopeasti klassikoksi. Nämä kappaleet sisältyivät yhtyeen toiselle albumille Abraxas (1970), joka on Santanan myydyimpiä albumeita. Myöhemmin samana vuonna yhtyeeseen tuli Carlos Santanan lisäksi toinen kitaristi, Neal Schon. Hänen kanssaan julkaistiin vuonna 1971 kolmas, nimetön levy, joka sai hyvän vastaanoton, ja jolta kappaleet "Everybody's Everything" sekä "No One to Depend on" julkaistiin menestyneinä singleinä. Vielä samana vuonna Carlos Santana joutui riitoihin Michael Carabellon, yhtyeen conga-rumpujen soittajan kanssa. Kiistan seurauksena Carlos Santana erotettiin yhtyeestä. Yhtye ei kuitenkaan menestynyt yhtä hyvin ilman häntä, joten he kutsuivat Carlosin takaisin ja erottivat sen sijaan Michael Carabellon yhtyeestä. Yhtyeen alkuperäisestä kokoonpanosta oli tässä vaiheessa jäljellä Santanan itsensä lisäksi rumpali Michael Shrieve ja kosketinsoittaja-laulaja Gregg Rolie. Shrieve ja Santana ideoivat jazz-vaikutteisen Caravanserai-albumin. Muutoksia korosti funk-vaikutteinen, moderni basisti Douglas Rauch. Lisäksi levyllä vierailee
Tom Rutley kontrabasistina.
Rolieta ja kitaristi Neal Schonia yhtyeen uudistunut, jazz-vaikutteisempi tyyli ei miellyttänyt, joten he erosivat. Sen jälkeen ryhmään liittyivät pianisti Tom Coster, lyömäsoittajat James Mingo Lewis, Rico Reyes ja Armando Peraza sekä basisti Douglas Rauch. Vuonna 1973 ilmestynyttä albumia Welcome pidetään yhtenä yhtyeen onnistuneimmista. Vuoden 1974 tienoilla Santanan suosio alkoi hiipua, joten päätettiin julkaista Greatest Hits -kokoelma, joka myi todella hyvin. Suosio alkoi palailla vuonna 1977 julkaistun Moonflower-levyn myötä. Santanan tyyli siirtyi lähemmäksi funkia, eikä musiikki ollut enää niin latinovaikutteista kuin aikaisemmin.
Myöhemmät vaiheet

Santanan suosio alkoi hiipua taas 1980-luvulta lähtien, mutta suosio on hiukan kasvanut albumien Supernatural (1999) ja Shaman (2002) myötä. Niillä esiintyi tunnettuja vierailevia  artisteja, kuten Eric Clapton, Rob Thomas ja Everlast. Vuoden 2005 albumilla All That I Am vierailee muiden muassa metalliyhtye Metallican kitaristi Kirk Hammett.
Jäsenet > Nykyiset

Gregg Rolie – laulu, koskettimet, huilu  (1966–1972, 2011–)
Carlos Santana – laulu, kitarat  (1966–)
Neal Schon – kitarat  (1971–1972, 2013–)
Benny Rietveld – basso  (1990–1992, 1997–)
Michael Shrieve – rummut  (1969–1974, 1988, 2013–)
Michael Carabello – lyömäsoittimet  (1966–1967, 1969–1971, 2013–)
Jäsenet > Entiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Frazier – kitarat  (1966-1967)   Gus Rodriguez – basso  (1966-1967)   Rod Harper – rummut  (1966-1967)   David Brown – basso  (1967-1971, 1974-1976)   Marcus Malone – lyömäsoittimet  (1967-1969)   Bob Livingston – rummut  ( 1967-1969 )   José Areas – lyömäsoittimet, trumpetti  (1969-1977, 1988-1989)   Francisco Aguabella – lyömäsoittimet  (1969-1971)   Tom Rutley – basso  (1971-1972)   Coke Escovedo – lyömäsoittimet  (1971-1972)   Pete Escovedo – lyömäsoittimet  (1971, 1977-1979)   Rico Reyes – lyömäsoittimet  (1971, 1972)   Victor Pantoja – lyömäsoittimet  (1971)   Tom Coster – koskettimet  (1972-1978, 1983-1984)   Richard Kermode – koskettimet  (1972-1973)   Doug Rauch – basso  (1972-1973)   James "Mingo" Lewis – lyömäsoittimet  (1972)   Leon Thomas – laulu  (1973)   Jeffery "Cheetah" Mayo – lyömäsoittimet  (1978-1982)   Leon Patillo – laulu  (1974-1975)   Leon "Ndugu" Chancler – rummut  (1974-1976, 1988)   Jules Broussard – saksofoni  (1974-1975)   Greg Walker – laulu  (1975-1976, 1976-1979, 1983-1985)   |  Armando Peraza – lyömäsoittimet  (1976, 1977-1990)   Raul Rekow – lyömäsoittimet  (1976-2013)   Gaylord Birch – rummut  (1976, 1991)   Graham Lear – rummut  (1976-1984, 1985-1987)   Luther Rabb – laulu  (1976)   Joel Badie – laulu  (1976)   Byron Miller – basso  (1976)   Pablo Telez – basso  (1976-1977)   David Margen – basso  (1977-1982)   Chris Solberg – kitarat  (1978-1980)   Chris Rhyne – koskettimet  (1978-1979)   Russell Tubbs – huilu  (1978)   Alex Ligertwood – laulu  (1979-1983, 1984-1985, 1987, 1989-1991, 1992-1994)   Alan Pasqua – koskettimet  (1979-1980)   Orestes Vilató – lyömäsoittimet  (1980-1987)   Richard Baker – koskettimet  (1980-1982)   Chester Thompson – koskettimet  (1983-2009)   Keith Jones – basso  (1983-1984, 1989)   David Sancious – koskettimet  (1984)   Chester D. Thompson – koskettimet  (1984)   Alphonso Johnson – basso  (1985-1989, 1992 )   Buddy Miles – laulu , kitarat  (1986, 1987)   |  Sterling Crew – koskettimet  (1986)   Walfredo Reyes – rummut  (1989-1991, 1992-1993)   Billy Johnson – rummut  (1991, 1994, 2000-2001)   Karl Perazzo – lyömäsoittimet  (1991-2013)   Tony Lindsay – laulu  (1991, 1995-2003, 2012-2013)   Myron Dove – basso , kitarat  (1992-1996, 2003-2005)   Vorriece Cooper – laulu  (1992-1993)   Oran Coltrane – saksofoni  (1992)   Rodney Holmes – rummut  (1993-1994, 1997-2000)   Tommie Bradford – rummut  (1994)   Curtis Salgado – laulu  (1995)   Horacio "El Negro" Hernandez – rummut  (1997)   Ricky Wellman – rummut  (1997)   Freddie Ravel – koskettimet  (2009-2010)   Bill Ortiz – trumpetti  (2000-2013)   Jeff Cressman – pasuuna  (2000-2013)   Dennis Chambers – rummut  (2004-2013)   Tommy Anthony – kitarat  (2005-2013)   David K. Mathews – koskettimet  (2011-2013)   Andy Vargas – laulu  (2012-2013)   |