stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bulgarian ruhtinaskunta
Historia

Vuonna 1879 ensimmäistä kertaa järjestetty 229 edustajan kansalliskokous (bulg. народно сьбрание) Veliko Tărnovossa hyväksyi Bulgarian ensimmäisen perustuslain ja valitsi Bulgarian ruhtinaaksi saksalaisen prinssin Alexander Battenbergin. Kansalliskokous perustui Berliinin sopimukseen. Perustuslaki sisälsi 169 artiklaa. Bulgarian ruhtinaskunta määriteltiin siinä perinnölliseksi ja perustuslailliseksi monarkiaksi, jossa oli kansan edustus. Kansalliskokous hyväksyi periaatteen vallan jakamisesta lakiasäätävään valtaan, toimeenpanevaan valtaan ja tuomiovaltaan sekä kansalaisten perusoikeudet ja yksityisomaisuuden suojan. Sofia nimettiin Bulgarian pääkaupungiksi 3. huhtikuuta vuonna 1879. Turkkilaisten omistamat maa-alueet takavarikoitiin ja myytiin maapalstoina maanviljelijöille.
Suomalainen Casimir Ehrnrooth nimitettiin poikkeusolojen vuoksi maaliskuussa vuonna 1881 sotaministeriksi ja pian myös ministerineuvoston puheenjohtajaksi eli pääministeriksi. Vuosina 1882-1883 pääministerinä toimi Leonid Sobolev.
Vuonna 1885 Itä-Rumelia liitettiin Bulgariaan verettömän vallankumouksen tuloksena. Osmanien valtakunta hyväksyi liittämisen Tophanen sopimuksella. Serbian kuningaskunta puolestaan ei hyväksynyt Itä-Rumelian liittämistä Bulgariaan, vaan julisti sodan Bulgarialle marraskuussa vuonna 1885. Sota päättyi Slivnitsan taistelun jälkeen Bulgarian voittoon. Suurvallat päättivät, että Itä-Rumeliaa ei yhdistetä Bulgarian ruhtinaskuntaan. Sen sijaan Aleksanteri I:stä tehtiin Itä-Rumelian kenraalikuvernööri.
Venäläismieliset upseerit pakottivat ruhtinas Aleksanteri I:n luopumaan kruunusta 21. elokuuta vuonna 1886. Virallinen luopuminen tapahtui 7. syyskuuta sen jälkeen, kun Aleksanteri I oli epäonnistunut Venäjän tuen hankkimisessa. Itävaltalainen prinssi Ferdinad valittiin Bulgarian ruhtinaaksi 7. heinäkuuta vuonna 1887. Vuosina 1886–1887 pääministerinä toimi Vasil Radoslavov.
Vuosina 1887–1894 Bulgarian ruhtinaskunnan pääministerinä toimi Stefan Stambolov, joka vakiinnutti maan hallinnon ja talouden. Stambovin eron jälkeen ruhtinas Ferdinand I nousi merkittäväksi poliittiseksi tekijäksi Bulgarian politiikassa. Kansainvälisesti hänen asemansa vahvistettiin vasta maaliskuussa vuonna 1896. Seuraavaksi pääministeriksi nimitettiin Konstantin Stoilov, joka hoiti tehtävää vuodet 1894–1899. Stoilovin eron jälkeen ruhtinas Ferdinand I otti ohjakset Bulgarian sisäpolitiikassa. Ulkopolitiikassa Ferdinandin tavoitteena oli osmanien hallitseman Makedonian liittäminen Bulgariaan. Bulgarian hallitus tuki makedonialaisia terroristiryhmiä, joiden kautta sillä oli vaikutusvaltaa Makedonian ortodokseihin. Elokuussa vuonna 1903 Makedoniassa puhkesi kapina, jonka osmanit kuitenkin kukistivat.
5. lokakuuta 1908 Bulgaria julistautui Itävalta-Unkarin tuella itsenäiseksi Bulgarian kuningaskunnaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bulgarian ruhtinaskunta Wikimedia Commonsissa
Aleksanteri I:n palatsi, missä vallankumoukselliset pitivät häntä pankkivankina.
Käännös suomeksi
Valeri

| Valeri |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  21. tammikuuta, 9. maaliskuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Valère, Valéry, Valerio, Valero, Walery
Nimen alkuperä:  latinalainen Valerius
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valeri (ven. Валерий) on varsinkin Venäjällä yleinen miehen etunimi. Nimi on lyhentynyt muoto latinalaisesta nimestä Valerius, joka esiintyi roomalais­aikana myös pidemmässä muodossa keisarin nimenä Valerianus. Nimi johtuu latinan verbistä valere, joka merkitsee olla terve, voimakas; voida hyvin. Nimen ovat tehneet suosituksi Valeri-nimiset pyhimykset, joita on yhdeksän. Valeri esiintyy myös sukunimenä.
Suomessa nimi Valeri on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 915 miehelle ja muutamalle naiselle.
Tunnettuja Valeri-nimisiä > Valeri sukunimenä

Carl Valeri (s. 1984), australialainen jalkapalloilija
Paolo Valeri (s. 1978), italialainen jalkapallotuomari
Vakoilu Yhdysvaltain sisällissodassa

Sekä Unioni että Konfederaatio vakoilivat toisiaan Yhdysvaltain sisällissodassa, joskin kummallakaan osapuolella ei ollut järjestelmällistä vakoiluverkostoa. Kumpikin osapuoli pyrki myös vastavakoiluun ja tämän ansiosta useat vakoojista vangittiin tai teloitettiin. Osapuolet myös vaihtoivat vangittuja vakoojia keskenään. Vakoojina toimi niin miehiä, naisia kuin mustiakin. Vakoojat tekivät töitä usein henkensä uhalla; armeijan univormussa pidätettyjä kohdeltiin sotavankeina, mutta ilman tunnuksia toimineet agentit saatettiin suoraan teloittaa. Vakoojina toimineiden teloitukset suoritettiin usein salassa, minkä takia valtaosaa vakoojina tuomituista ei tunneta.
Vakoilu osapuolittain

Konfederaation ja Unionin vakoilumenetelmät erosivat selvästi toisistaan. Konfederaatiolla oli kaikki komentajat kattanut yhteinen vakoiluverkosto, kun taas Unionissa jokainen komentaja käytti omia vakoojiaan. Unionissa yhtenäisen vakoiluverkoston puuttuminen johti siihen, että eri komentajille työskennelleet vakoojat epäilivät välillä jopa toisiaan vihollisvakoojiksi.
Vakoilu osapuolittain > Konfederaatio > Tunnettuja vakoojia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Yates Beall  Belle Boyd  Walter Bowie  James Dunwoody Bulloch  Mrs. Braxley  E. Pliny Bryan  John Burke  C.E. Coleman  Thomas Conrad  David Owen Dodd  Antonia Ford  Belle Edmondson  |  Rose O'Neal Greenhow  Laura R. Hanna  Nancy Hart  Henry Thomas Harrison  Thomas R. Hines  Godfrey Hyamns  Thomas Jordan  Alexander Keith, Jr.  John Letcher  A.D. Lytle  Kapteeni J. Maxwell  Virginia "Ginnie" Bethel Moon  |  Lottie Moon  Augusta Morris  Ann Patterson  Sarah Slater  Channing Smith  William Smithson  Benjamin Franklin Stringfellow  Richard Thomas  William Norris  Aaron Van Camp  Majuri W.P. Gorman  |
Vakoilu osapuolittain > Unioni > Tunnettuja vakoojia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mrs. Frances Abel  James J. Andrews  Lafayette C. Baker  Mrs. E.H. Baker  Dave Beatty  Spencer Kellogg Brown  George Curtis  Pauline Cushman  Harry Davies  Charles C. Davis  Sarah Emma Edmonds  Alexander Gardner  James A. Garfield  Mrs. Green  |  Philip Henson  Hattie Lawton  Pryce Lewis  William A. Lloyd  Jeanette Laurier Mabry  Joseph McCabe  Thomas McCammon  Charles Phillips  John Y. Phillips  Corporal Pike  Allan Pinkerton  Mrs. Rice  Albert D. Richardson  |  Archibald Rowand, Jr.  Samuel Ruth  B.W. Saunders  John Scobell  Felix Stidger  Harriet Tubman  Elizabeth Van Lew  Mary Edwards Walker  Kate Warne  Timothy Webster  Rebecca West  William T. Wood  Henry Young  |
John Letcher oli yksi Konfederaation vakoiluverkoston luojista.
Allan Pinkerton (vasemmalla) yhdessä Abraham Lincolnin (kesk.) ja kenraali John A. McClernandin kanssa.
Lafayette C. Bakerilla oli merkittävä rooli Unionin vakoilu- ja vastavakoiluverkostojen luomisessa.
Valepeltoetana

| Valepeltoetana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Alaluokka::  Keuhkokotilot Pulmonata
Lahko::  Maakeuhkokotilot Stylommatophora
Heimo::  Peltoetanat Agriolimacidae
Suku::  Deroceras
Laji::  reticulatum
Kaksiosainen nimi
 Deroceras reticulatum  (Muller, 1774) 
Synonyymit
 Agriolimax reticulatum 
Katso myös
   Valepeltoetana Wikispeciesissä   Valepeltoetana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valepeltoetana (Deroceras reticulatum) on peltoetanoiden heimoon kuuluva etana. Se on maailmassa taloudellisesti merkittävin tuholaisena esiintyvä kotilolaji.
Koko ja ulkonäkö

Valepeltoetana muistuttaa etenkin peltoetanaa (Deroceras agreste), mutta myös muita Deroceras-suvun lajeja, ja varma määritys saattaa vaatia genitaalipreparaatin tekoa. Täysikasvuinen keskikokoinen valepeltoetana on venyneenä 4–5 cm pitkä, ja sen väritys vaihtelee kellertävänvalkoisesta ruskean kautta harmaaseen. Paksua ja voimakkaasti nystyistä ihoa peittää tumma, verkkomainen kuviointi. Selän loppupään harjanne on lyhyt ja selkäkilven takaosassa, oikealla kyljellä sijaitsevan hengitysaukon ympärys on hieman ympäristöään vaaleampi. Jalka on väriltään vaaleasta vaalean harmaaseen. Etanan erittämä lima on normaalisti kirkasta, mutta eläintä häirittäessä erite muuttuu valkoiseksi.
Levinneisyys

Lajinmäärityksen vaikeuden vuoksi valepeltoetanan todellinen levinneisyys tunnetaan huonosti. Euroopassa havaintoja on kuitenkin kaikkialta Kaukasukselle saakka. Suomessa se on yleinen Ahvenanmaalla sekä Etelä- ja Keski-Suomessa, minkä lisäksi vanhoja havaintoja tunnetaan Oulun seudulta sekä Inarista.
Se on levinnyt vieraslajina Pohjois-Amerikkaan, Sri Lankaan sekä Uuteen-Seelantiin.
Elinympäristö ja elintavat

Valepeltoetana on sidoksissa kulttuuriympäristöihin. Se viihtyy avoimissa ympäristöissä ja välttelee metsiä. Myös kasvihuoneet kelpaavat elinpaikoiksi. Laji on vakava tuholainen, joka syö jopa puolet ruumiinpainostaan eli gramman vuorokaudessa. Massaesiintymän rajana pidetään 25 yksilöä neliömetrillä, jolloin hehtaarin alalla etanat voivat syödä satoja kiloja kasveja vuorokaudessa. Lajilla on myös taipumus vaihtaa ruokailupaikkaa, minkä vuoksi todellinen satovahinko voi olla 10–30-kertainen. Laji vahingoittaa etenkin kevätviljaa, vihanneksia, jyviä ja juureksia.
Yksi etana kykenee tuottamaan noin 700 munaa vuodessa ja laskee ne 60–75 kappaleen ryhminä. Lisääntyminen edellyttää parittelua.
Laji haistaa sitä saalistavat kovakuoriaiset. Uhattuna valepeltoetana heiluttaa ruumistaan ja erittää valtavan määrän limaa ja pakenee. Se kykenee myös pudottamaan takaruumiinsa kärjen.
Valepeltoetanan saalistajia luonnossa ovat ainakin seuraavat: Abax parallelepipedus, puistokiitäjäinen (Carabus nemoralis), sinikiitäjäinen (Carabus violaceus), Ctenognathus bidens, etanakiitäjäinen (Cychrus caraboides), Holcaspis mucronata, Megadromus antarcticus, Plocamostethus planiusculus, tarhasysikiitäjäinen (Pterostichus madidus), aitosysikiitäjäinen (Pterostichus melanarius), isosysikiitäjäinen (Pterostichus niger), Scaphinotus marginatus ja kosteikkokotilo (Zonitoides nitidus). Valepeltoetanaa voi kemiallisesti torjua rautafosfaatin avulla.
Valepeltoetana kykenee talvehtimaan missä tahansa elämänvaiheessa ja kestää hyvin kylmää. Yksilö elää yhdestä kahteen vuotta. Tetanocera elata -kärpäslaji loisii valepeltoetanalla.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Valepeltoetana (Deroceras reticulatum)
Luonnontieteellinen keskusmuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
Ötökkätieto: Valepeltoetana (Deroceras reticulatum)
ITIS: Deroceras reticulatum (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Deroceras reticulatum (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1502135  Wikispecies: Deroceras reticulatum  ADW: Deroceras_reticulatum  AFD: Deroceras_reticulatum  BioLib: 2883  BOLD: 104925  CoL: 34Y3N  EPPO: DERORE  EUNIS: 290568  Fauna Europaea: 421635  Fauna Europaea (new): db8e130c-f33a-4540-a825-d9424aa6fa24  GBIF: 5781277  GISD: 1919  iNaturalist: 124432  IRMNG: 10464213  ISC: 85752  ITIS: 77307  NatureServe: 2.117043  NCBI: 145610  NZOR: bca228b7-da2b-490e-b565-c699de721b03  Observation.org: 19908  Open Tree of Life: 1045331  WoRMS: 819965  Laji.fi: MX.52795
Arpajaiset

Arpajaisilla tarkoitetaan toimintaa, jonka yhteydessä yhdelle tai useammalle henkilölle luvataan maksua tai muuta suoranaista tai välillistä suoritusta vastaan joko arpomisella tai muulla sattumaan perustuvalla tavalla määrättävä voitto.
Arpajaislainsäädäntö

Oikeudesta toimeenpanna arpajaisia on säädetty arpajaislaissa (1047/2001) sekä asetuksessa (1345/2001).
Toiminta kuuluu arpajaislainsäädännön alaisuuteen, mikäli kaikki kolme seuraavaa ehtoa täyttyvät:
arpajaisiin osallistuminen on vastikkeellista (maksullista)
voittomahdollisuus perustuu kokonaan tai osittain sattumaan
voitot ovat rahanarvoisia (rahaa, palveluita tai lahjakortteja)
Rahapelit

Yksinoikeus rahavoittoja jakaviin arpajaisiin (peleihin) oli vuoden 2016 loppuun annettu kolmelle taholle Raha-automaattiyhdistykselle (raha-automaatti- ja kasinopelit) Veikkaukselle (raha-arvat, lotto sekä veikkaus- ja vedonlyönti) ja Fintotolle (hevospelit). Vuoden 2017 alussa nämä yhdistyivät yhdeksi rahapeliyritykseksi nimeltään Veikkaus Oy.
Ahvenanmaan maakunnassa rahapelien toimeenpanosta vastaa Ålands Penningautomatförening. Internetissä toimii myös rahapelejä tarjoavia kansainvälisiä yhtiöitä, joilla ei ole toimilupaa Suomessa. Näistä osa palauttaa pelaajille suuremman osuuden pelatusta rahasta kuin kansalliset toimijat.
Tavara-arpajaiset

Yleishyödylliset yhdistykset voivat toimintansa tukemiseksi järjestää tavara-arpajaisia. Arpajaisia voi järjestää yhdistyksen jäsentapahtumissa, yleisötilaisuuksissa tai muuten vaan. Jakamalla arvat yhdistyksen jäsenten myytäviksi voidaan jäsenille tarjota mielekästälähde? tekemistä.
Lupa tavara-arpajaisten toimeenpanemiseen voidaan myöntää kotimaiselle yleishyödylliselle yhteisölle yleishyödyllisen toiminnan rahoittamiseksi. Luvan kihlakunnan alueella toimeenpantaviin arpajaisiin myöntää paikallinen poliisi ja laajempiin arpajaisiin luvan hakijan kotipaikan lääninhallitus. Tavara-arpajaislupaa haetaan kirjallisesti ja voidaan antaa enintään kuudeksi kuukaudeksi.
Voittoja tavara-arpajaisissa tulee olla vähintään 35 % arpojen yhteenlasketusta myyntihinnasta ja pienimmän voiton on oltava vähintään yhtä suuri, kuin arvan hinta.
Tavara-arpajaiset > Tavara-arpajaiset

Tavara-arpajaisia on perinteisesti järjestetty lista-arpojen, repäisyarpojen ja raaputusarpojen muodossa. Viime aikoina ovat yleistyneet myös puhelin-, tekstiviesti sekä internetarpajaiset.
Tavara-arpajaiset > Pien- ja miniatyyriarpajaiset

Arpajaislain mukaan yleishyödyllinen yhteisö tai säätiö saa toimeenpanna ilman lupaa tavara-arpajaiset (pienarpajaiset), joissa arpojen yhteenlaskettu myyntihinta on enintään 2000 euroa ja joissa arpojen myynti ja voittojen jako tapahtuu samassa tilaisuudessa.
Koululuokka tai sitä vastaava opintoryhmä voi opiskelun tai opiskelua tukevan harrastustoiminnan edistämiseksi toimeenpanna pienarpajaiset, jos arpajaisten toimeenpanoon liittyvistä tehtävistä vastaa täysivaltainen henkilö.
Työyhteisö tai vakiintunut harrastusryhmä voi ilman lupaa ja tilitysvelvollisuutta toimeenpanna jäsentensä keskuudessa virkistys- tai harrastustoimintansa taikka yleishyödyllisen toiminnan edistämiseksi tavara-arpajaiset (miniatyyriarpajaiset), joissa arpojen yhteenlaskettu arvo ei ylitä 500 euroa ja joissa arpojen myynti ja voittojen jako tapahtuu samassa tilaisuudessa
Tavara-arpajaiset > Tavaravoittoautomaatti

Tavaravoittoautomaatilla tarkoitetaan peliautomaattia tai -laitetta, josta pelaaja voi voittona saada tavaraa. Tavaravoittoautomaattiluvan voi saada rekisteröity yhdistys, itsenäinen säätiö tai muu sellainen yhteisö, jolla on yleishyödyllinen tarkoitus ja jonka kotipaikka on Suomessa.
Lupaa haetaan kirjallisesti toimeenpanopaikan kihlakunnan poliisilaitokselta. Lupa voidaan antaa enintään yhdeksi vuodeksi.
Tavara-arpajaiset > Arvauskilpailu

Arvauskilpailulla tarkoitetaan tavara-arpajaisia, joihin osallistuvalla on mahdollisuus arvauskohteesta, ei kuitenkaan urheilu- ja muista kilpailuista, tekemiensä arvausten perusteella voittaa tavaraa tai tavaraan taikka palveluihin vaihdettavissa olevia lahja- tai ostokortteja.
Arvauskilpailun kohteena saa käyttää vain ennalta täsmällisesti ja tarkkarajaisesti määriteltävissä olevaa ilmiötä tai asiantilaa. Arvauskilpailun oikea vastaus ei saa olla kenenkään tiedossa arpojen myyntiaikana.
Arvauskilpailusta on tehtävä kirjallinen ilmoitus vähintään viisi päivää ennen arvauskilpailun toimeenpanon aloittamista joko paikalliselle poliisilaitokselle tai toimeenpanijan kotipaikan lääninhallitukselle riippuen siitä toimeenpannaanko arvauskilpailu yhden kihlakunnan alueella vai laajemmalla alueella.. Arvauskilpailun toimeenpanoaika saa olla enintään kuusi kuukautta.
Tavara-arpajaiset > Bingo

Bingopelillä tarkoitetaan arpajaisia, johon osallistutaan peliä varten hyväksytyssä paikassa ja jossa voittajia ovat ne, jotka pelin sääntöjen mukaisesti ilmaisevat, että heidän pelilipukkeessaan tai muussa sitä vastaavassa sähköisessä muodossa olevassa tositteessa on arvotut numerot pelin sääntöjen mukaisessa järjestyksessä ja jossa voi voittaa tavaraa tai tavaraan taikka palveluihin vaihdettavissa olevia lahja- tai ostokortteja.
Rekisteröity yhdistys, itsenäinen säätiö tai muu sellainen yhteisö, jolla on yleishyödyllinen tarkoitus ja jonka kotipaikka on Suomessa, voi saada bingoluvan. Lupaa haetaan kirjallisesti toimeenpanopaikan kihlakunnan poliisilaitokselta. Lupa voidaan antaa enintään kahdeksi vuodeksi. Suomen lain mukaan bingohalleissa ei saa jakaa palkintona rahaa.
Arpajaisvero

Arpajaisista tulee suorittaa arpajaisveroa (arpajaisverolaki), joka on 1,5 % myytyjen arpojen yhteisarvosta. Vero tilitetään kuukausittain. Mikäli tilitettävä vero on alle 50 €, sitä ei tarvitse suorittaa.
Bingopelien osalta vero on 5 % jaettujen voittojen yhteenlasketusta arvosta, johon ei lueta uuteen peliin oikeuttavia voittoja sekä
Markkinointiarpajaiset

Arpajaislain säädökset eivät koske lehtien ajanvietekilpailuja, eikä tuotteiden ja palveluiden markkinoinnin yhteydessä toimeenpantavia markkinointiarpajaisia. Niitä kuitenkin koskee arpajaisverolaki. Näistä kuluttaja-asiamies on antanut erilliset ohjeet. Kesäkuusta 2011 lähtien markkinointiarpajaisiin ei ole enää ollut pakko järjestää mahdollisuutta osallistua arpajaisiin ilman tuotteen tai palvelun ostamista.
Kirjallisuutta

Varvio, Saaramia: Katsaus Suomen rahapelijärjestelmään.  (Pohjautuu osin tekijän pro gradu-työhön. Stakes: Työpapereita 24/2007)  Helsinki:  Stakes, 2007.  ISBN 978-951-33-2005-8  Teoksen verkkoversio (PDF). (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Poliisin lupapalvelut
Sisäasiainministerön arpajais- ja asehallintoyksikkö (Arkistoitu – Internet Archive)
Verottajan arpajaisveroa koskevat ohjeet
Valkomustesieni

| Valkomustesieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Hämymustesienet Coprinopsis
Laji::  nivea
Kaksiosainen nimi
 Coprinopsis nivea  (Pers. ) Redhead, Vilgalys & Moncalvo 
Katso myös
   Valkomustesieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkomustesieni (Coprinopsis nivea, syn. Coprinus niveus) on munamainen tai kellomainen lopulta laakea mustesienilaji. Sienen lakki on valkoinen. Lakin korkeus vaihtelee 1–3 millimetrin välillä. Heltat ovat irtotyviset, aluksi vaaleat ja mustuvat vanhemmiten. Jalka on valkonukkainen ja voi olla jopa 9 senttimetrin mittainen. Se on täyteinen ja sen pinnalla on jauhomaista pölymäistä hiukkasta. Malto on haurasta eikä itiöemällä ole erityistä hajua eikä makua. Sieni kasvaa harvinaisena hevosen ja lehmän lannalla tai mätänevällä heinällä. Valkomustesieni ei ole ruokasieneksi sopiva.
Lajin itiöpölyä mikroskooppikuvassa
Valkopiennarsieni

| Valkopiennarsieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Strophariaceae
Suku::  Piennarsienet Agrocybe
Laji::  molesta
Kaksiosainen nimi
 Agrocybe molesta  (Lasch) Singer  
Katso myös
   Valkopiennarsieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkopiennarsieni (Agrocybe molesta) on kupera tai laakealakkinen valkoinen tai kellanvalkea piennarsienilaji. Sienen heltat ovat aluksi valkeat ja vanhemmiten harmaanruskeat. Sienen jalka on valkoinen ja jauhoinen. Sieni tuoksuu heikosti. Se kasvaa paljaalla maalla, savimailla sekä puistoissa ja puutarhoissa. Se kasvaa melko harvianisena kalkkimailla.
Kiinan historia

|  Kiinan historia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
MUINAINEN
Kolme hallitsijaa ja viisi keisaria
Xia-dynastia 2070–1600 eaa.
Shang-dynastia 1600–1046 eaa.
Zhou-dynastia  1122–256 eaa.
  Läntinen Zhou-dynastia
  Itäinen Zhou-dynastia
    Kevättä ja syksyä
    Taistelevat läänitysvaltiot
SUURVALTA
Qin-dynastia  221 eaa.–206 eaa.
Han-dynastia  206 eaa.–220 jaa.
  Läntinen Han-dynastia
  Xin-dynastia
  Itäinen Han-dynastia
Kolme kuningaskuntaa  220–280 jaa.
  Wei, Shu Han & Wu
Jin-dynastia  265–420 jaa.
  Läntinen Jin
|   Itäinen Jin | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. | 16 kuningaskuntaa 304–439 jaa. |  |  |  |  |
Eteläinen ja pohjoinen dynastia   420–589 jaa.

Sui-dynastia 581–619 jaa.
Tang-dynastia  618–907 jaa.
| 5 dynastiaa & 10 kuningaskuntaa 907–960 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. | Liao-dynastia 907–1125 jaa. |  |  |  |  |

Song-dynastia 960–1279 jaa.: 
|   Pohjoinen Song |  | L. Xia-dyn. |  |  |  |  |  |
|   Eteläinen Song | Jin-dynastia |  |  |  |  |  |  |
Yuan-dynastia 1271–1368 jaa.
Ming-dynastia  1368–1644 jaa.
Qing-dynastia  1644–1911 jaa.
NYKYAIKA
Kiinan tasavalta 1911–1949
| Kiinan kansantasavalta 1949–nyt |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  Kiinan tasavalta  (Taiwanissa) |  |  |  |  |
 Kiina historian aikajana Kiinan dynastiat Kiinan sotilashistoria Kiinan taidehistoria Kiinan tekniikan ja tieteen historia Kiinan koulutuksen historia 
malline: näytä keskustele 
Kiinan historia ulottuu tuhansien vuosien taakse ja on vaikuttanut olennaisesti koko ihmiskunnan kulttuurin kehitykseen. Kiinan kulttuuri on enimmäkseen omasyntyistä ja kiinalaiset antavat maansa historialle suuren merkityksen.
Yksiselitteistä vastausta siihen mikä on Kiinan alku, on vaikea antaa. Kiinan valtiota merkittävästi varhaisempi on kiinalainen kulttuuripiiri. Sen alkuaikoja voidaan jäljittää tuhansien vuosien taakse, jolloin heimovaltioista alkoi muodostua yhtenäinen dynastinen keisarikunta. Ennen keisariajan alkua kiinalaisen kulttuurin historia on pitkälti näiden useiden heimojen historiaa. Yhtenäisen Kiinan käsite syntyi Qin-dynastian yhdistettyä suurin piirtein koko Kiinan nykyinen alue valtansa alle 200-luvulla eaa.
Maan historia jaetaan usein eri ajanjaksoihin. Yhteiskunnallis-taloudellisten muodostelmien kannalta Kiinan historia voidaan jakaa esimerkiksi kolmeen pääkauteen. Varhaiskausi yhtenäisen keisarikunnan muodostumiseen 221 eaa. saakka, varhainen keisarikausi Tang-dynastian loppuun saakka, ja myöhäisempi keisarikausi Song-dynastiasta alkaen. Uusimpaan aikaan kuuluvat keisarivallan loppukausi sekä tasavallan ja kansantasavallan ajat. Jaottelutapoja on useita, mutta usein on selkeintä jakaa maan historia kronologisesti dynastioiden aikakausien, sekä uuden ajan Kiinan tasavallan ja yhä jatkuvan Kiinan kansantasavallan aikakausien mukaan.