stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Orivesi–Jyväskylä-rata
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orivesi–Jyväskylä-rata Wikimedia Commonsissa
Monia murteita puhuva 500-miehinen "rataroikka" rakentaa kaunista rataa Orivedeltä Jämsään, Jämsänkoskelle ja Olkkolaan. Finnen pitkäjärveläiset saavat rautatien ja Sulkusalmeen tulee tekniikan idylli, Aamulehti, 17.06.1939, nro 160, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Rata rakenteilla vuonna 1950
Mont Ventoux

Mont Ventoux
Mont Ventoux'n huipun pohjoispuoli.
| --- | --- |
Tyyppi:  hogback (en) (käännä suomeksi), free flight site (d) (käännä suomeksi) 
Sijainti:  Ranska, Provence
Vuoristo:  Alpit
Korkeus merenpinnasta:  1 912 m
Prominenssi:  1 150  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mont Ventoux on vuori Ranskan Provencessa olevassa Vauclusen departementissa. Tämä yksittäinen korkea vuori näkyy pitkälle ympäristöönsä ja sitä kutsutaankin Provencen jättiläiseksi.  Vuori luetaan kuuluvaksi Alppeihin, vaikka se sijaitsee niistä vähän erillään.
Tour de France

Mont Ventoux on ollut useasti Tour de Francen etapin maalina. Vuoren huipulle nousu on klassikko. Siinä viimeisen 20 kilometrin matkalla noustaan 1 582 metriä. Lisäksi vuorella tuulee paljon, mistä se on myös saanut useita lempinimiä. Vuoden 1967 Tourilla brittipyöräilijä Tom Simpson lyyhistyi kesken nousun ja menehtyi.
Tour de France > Etapin voittajia

2013 Chris Froome
Kirjailijoiden Mont Ventoux

Ensimmäisenä vuorelle noususta kirjoitti italialainen runoilija Petrarca, joka nousi vuorelle 1300-luvulla. Nousu kesti kaksi päivää ja sen huipulta näkyi koko Comtat Venaissin, paaville kuulunut alue.
Ranskalainen filosofi Roland Barthes on kuvannut vuorta seuraavasti. Mont Ventoux on Moolok, pyöräilijöiden despootti, joka ei anna koskaan anteeksi heikoille, vaan vaatii kohtuuttomasti kärsimystä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mont Ventoux – Tourin jättiläinen numero 1 Velofilo-blogi 31.1.2016.
Vaasanseudun Kehitys

Vaasanseudun Kehitys Oy VASEK on Vaasan seudulla sijaitsevien seitsemän kunnan omistama seudullinen kehitysyhtiö. Yhtiön ruotsinkielinen nimi on Vasaregionens Utveckling Ab ja englanninkielinen nimi Vaasa Region Development Company. Yhtiön omistajakunnat ovat Vaasa, Mustasaari, Laihia, Isokyrö, Vöyri, Maalahti ja Korsnäs. Kunnat rahoittavat VASEKin toimintaa 14 eurolla/asukas/vuosi. VASEK kuuluu Seudulliset kehittämisyhtiöt SEKES ry -verkostoon. VASEK perustettiin lokakuussa 2003. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Stefan Råback ja yhtiö työllistää tällä hetkellä 19 henkilöä. Yhtiöllä on kolme päätehtävää: yritysten koko elinkaaren kattava yritysneuvonta, aluekehitys ja Vaasan seudun markkinointi.
Toiminta > Yritysneuvonta

Aloitteleville yrittäjille VASEK tarjoaa neuvontaa Vaasanseudun Uusyrityskeskus Startian kautta, joka on osa VASEKia. Startia on yksi Suomen 31 uusyrityskeskuksesta ja Suomen Uusyrityskeskus ry:n jäsen. Startiassa yrittäjiä autetaan oman liiketoiminnan perustamisessa ja sen jatkokehittämisessä. VASEKin yritysneuvojat tukevat jo toimivien yritysten toiminnan kehittämistä ja kasvua. Yhtiön tarjoama apu koskee muun muassa yritysten tilanteen määrittelyä, koulutusasioita, investointi- ja rahoituskysymyksiä, verkostoitumista, kansainvälistymistä ja seudulle sijoittautumista. VASEK neuvoo myös silloin kun yrityksessä on aika tehdä sukupolven- tai omistajanvaihdos tai lakkauttaa toiminta kokonaan. VASEKin ja Startian tarjoama yritysneuvonta on yrityksille luottamuksellista ja maksutonta.
Toiminta > Aluekehitys

Aluekehitystyössä keskeisellä sijalla ovat erilaiset valtakunnalliset ohjelmat ja hankkeet. Esimerkkinä tällä hetkellä käynnissä olevasta ohjelmasta on Suomen hallituksen käynnistämä Ekosysteemisopimus-ohjelma, jonka myötä Vaasan kaupunki on allekirjoittanut innovaatiotoiminnan ekosysteemisopimuksen työ- ja elinkeinoministeriön kanssa vuosille 2021–2027.
VASEKin omia käynnissä olevia hankkeita ovat esimerkiksi: Kestävä Pohjanmaa, Rakennusalan kestävä tulevaisuus, Maritime Energy Transition - Maren II, Sustaining Businesses in Ostrobothnia sekä Circular Insight & Transition –hankkeet. Jokaisen hankkeen parissa työskentelee projektipäällikkö VASEKin omasta henkilökunnasta. Osa rahoituksesta hankkeisiin tulee Interreg Aurora-ohjelmasta, Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) tai Maaseutuohjelmasta. VASEKin omien hankkeiden lisäksi yhtiö myöntää niin kutsuttua kunnallista vastinrahoitusta muiden organisaatioiden kehityshankkeisiin.
Toiminta > Vaasan seudun markkinointi

Vaasan seutua VASEK markkinoi yhteistyössä muiden seudun toimijoiden kanssa. Seudun markkinoinnin kulmakivinä ovat elinkeinoelämä, asuminen ja vapaa-aika, opiskelu ja työskenteleminen, sekä yrittäjyyden tukeminen ja verkostot, joita Vaasan seutu nostaa esille valtakunnallisesti. Seutumarkkinoinnissa keskeisessä roolissa on myös muun muassa Pohjoismaiden suurin energiateknologiaklusteri EnergyVaasa. Klusteriin kuuluu 160 yritystä, joiden yhteenlaskettu liikevaihto on vuosittain noin 5 miljardia euroa. Viennin osuus liikevaihdosta on yli 80 prosenttia. Klusterin tavoitteena on kehittää kestäviä teknologiaratkaisuja, jotka auttavat vähentämään päästöjä ja säästämään energiaa.
VASEK hallinnoi EnergyVaasa-klusterin brändiä yhdessä Teknologiakeskus Merinovan kanssa.
VASEKin hallitus

VASEKin omistajakunnilla, joilla on asukaslukuunsa suhteutettu määrä osakkeita, on hallituspaikka. Lisäksi hallituksessa on edustettuna seudun teollisuus, pk-sektori ja korkeakoulut. VASEKin hallitus koostuu vuonna 2022–2023 seuraavista henkilöistä:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| Varsinainen jäsen | Kunta/Taho | Varajäsen |
| Tomas Häyry | Vaasa | Jari Karjalainen |
| Rurik Ahlberg | Mustasaari | Mikael Alaviitala |
| Juha Rikala | Laihia | Minna Niemi |
| Jenny Malmsten | Maalahti | Håkan Knip |
| Miko Heinilä | Isokyrö | Antti Lintala |
| Christina Båssar | Korsnäs | Camilla Ribacka |
| Tom Holtti | Vöyri | Göran Westerlund |
| Antti Hakala-Ranta | teollisuus | Paula Erikkilä |
| Björn Helsing | pk-sektori | Jonna Kovala |
| Antti Holappa | pk-sektori | Antti Romu |
| Lisbeth Fagerström | korkeakoulut | Kati Komulainen |
| Stefan Råback | sihteeri, esittelijä |  |
Aiheesta muualla

Vasek
Mongolian presidentti

| Mongolian presidentti |
| --- | --- |
 Монгол Улсын Ерөнхийлөгч
 
 
 Nykyinen Uhnaagiin Hurelsuh 25. kesäkuuta 2021 lähtien
Virka-asunto:  Ikh Tenger
Nimittäjä:  suora kansanvaali
Kauden pituus:  6 vuotta
Perustettu:  3. syyskuuta 1990
Ensimmäinen:  Punsalmaagiin Otširbat
Palkka:  2 319 274 ₮ kuukaudessa (2018)
Kotisivut:  https://president.mn/en/
Mongolian presidentti (mong. Монгол Улсын Ерөнхийлөгч, Mongol Ulsyn Jerönhiilögtš) on Mongolian valtionpäämies. Presidentti valitaan suoralla kansanvaalilla ehdokkaista, joita voivat asettaa parlamentissa olevat puolueet. Vuonna 2020 voimaan tulleen perustuslain muutoksen nojalla presidentin tulee olla vähintään 50-vuotias syntyperäinen Mongolian kansalainen, joka on asunut maassa yhtäjaksoisesti vähintään 5 vuotta ennen vaaleja. Presidentin virkakausi on kuusi vuotta eikä sitä voi uusia..
Presidentin tehtävä on melko seremoniallinen, suurin osa todellisesta vallasta on pääministerillä ja parlamentilla.
Vuonna 2018 presidentin kuukausittainen palkkio oli 2 319 247 tugrikia.
Luettelo Mongolian presidenteistä

| Nr>  | Nimi | Nimi | Kausi | Puolue | Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Punsalmaagiin Otširbat (1942) Пунсалмаагийн Очирбат | 3. syyskuuta 1990 – 20. kesäkuuta 1997 | Mongolian kansanpuolue |  |
| 1 |  | Punsalmaagiin Otširbat (1942) Пунсалмаагийн Очирбат | 3. syyskuuta 1990 – 20. kesäkuuta 1997 | Sosiaalidemokraatit |  |
| 2 |  | Natsagiin Bagabandi (1950) Нацагийн Багабанди | 20. kesäkuuta 1997 – 24. heinäkuuta 2005 | Mongolian kansanpuolue |  |
| 3 |  | Nambaryn Enhbajar (1958) Намбарын Энхбаяр | 24. heinäkuuta 2005 – 18. kesäkuuta 2009 | Mongolian kansanpuolue |  |
| 4 |  | Tsahiagiin Elbegdorž (1963) Цахиагийн Элбэгдорж | 18. kesäkuuta 2009 – 10. heinäkuuta 2017 | Demokraatit |  |
| 5 |  | Haltmaagiin Battulga (1963) Халтмаагийн Баттулга | 10. heinäkuuta 2017 – 25. kesäkuuta 2021 | Demokraatit |  |
| 6 |  | Uhnaagiin Hurelsuh (1968) Ухнаагийн Хүрэлсүх | 25. kesäkuuta 2021 – | Mongolian kansanpuolue |  |
Aito Kajaus Oulu

| Aito Kajaus Oulu |
| --- | --- |
Perustettu:  30. marraskuuta 2007
Lopettanut:  31. joulukuuta 2019
Kuuluvuus: paikallinen
Oulu: 98,7 MHz
Mediatiedot
Omistaja:  Sanoma Media Finland
Aito Kajaus Oulu oli Pohjois-Pohjanmaalla toiminut paikallisradio, jonka omisti Sanoma Media Finland Oy. Elokuussa 2019 Sanoma Media Finland ilmoitti ostavansa Kevyt Kanavan.
Historia

Aito Kajaus Oulu aloitti toimintansa vuonna 2007 nimellä Iskelmätoive Oulu ja sen taajuus oli 98,7 MHz.
Aito Kajaus-radioiden toiminta alkoi 1. syyskuuta 2016.
Raskas patteristo 14 (jatkosota)

| Raskas patteristo 14 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1941–1945
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Tykistö
Sodat ja taistelut:  Jatkosota Lapin sota
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  Lauri Harvila Eero Nuolimaa Uolevi Punnonen
Raskas patteristo 14 (Rask.Psto 14)  oli  Riihimäellä 18. kesäkuuta 1941 perustettu Suomen maavoimien tykistöyksikkö.
Perustaminen

Raskas patteristo 14 perustettiin Riihimäellä Pohjoisella kansakoululla 14.–20. kesäkuuta 1941. Tykkikalustokseen patteristo sai Saksasta syksyllä 1940 ostetut 150 H 40 -kanuunat ja vetokalustoksi amerikkalaiset raskaat kuorma-autot International K-17. Perustamisen päätyttyä 20. kesäkuuta patteristo siirtyi miehistökoulutukseen Erkylän nummelle Hausjärvelle, mutta marssi jo parin päivän kuluttua Lahden lähelle Messilään odottamaan keskitysmarssia.
Perustetut yksiköt olivat:
Esikunta ja esikuntapatteri, patteristoupseeri luutnantti Roselius
kapteeni Olof von Numers
1. patteri (1./RsPsto 14), luutnantti V. Hintikka
kapteeni Rautiainen
luutnantti Pauli Similä -14.7.44 (kaatui)
2. patteri (2./RsPsto 14), luutnantti Hohenthal -25.8.41 (haavoittui)
luutnantti Roselius
luutnantti Oker-Blom (kapteeni) (haavoittui)
luutnantti Aapo Tyyskä
3. patteri (3./RsPsto 14), luutnantti Lauri Jäntti (kapteeni) -12.7.44
luutnantti Rautiainen (vt) 28.4.42 - 6.7.42 
luutnantti E. Ruutu 12.7.44- (haavoittui)
kapteeni O. V. Maunula
Keskittäminen

Patteriston kuljetus rautateitse tapahtui Lahdesta Parikkalaan, jonne saavuttiin 27. kesäkuuta 1941. Purkaminen tapahtui Parikkalassa Särkisalmella, josta patteristo jatkoi sotatoimialueelle keskitysalueellaan Simpeleen maastoon. Patteristo joutui tulituksen alaiseksi ensimmäisen kerran Simpeleellä 1. heinäkuuta.
Taistelut Laatokan suunnalla ja Karjalankannaksella

Patteristo siirtyi 12. heinäkuuta Kiteelle, jossa se alistettiin Karjalan armeijaan kuuluvalle 19. divisioonalle komentajana eversti Hannu Hannuksela. Sen jälkeen 20. heinäkuuta patteristo siirtyi Saaren pitäjään alistettuna 2. divisioonalle komentaja eversti Aarne Blickille. Patteristo tuki tykistöllään hyökkäystä, joka eteni Laatokan rannan suuntaista Hiitola-Sortavala -rautatietä.
Blickin 2. divisioona jatkoi hyökkäystään Sortavalan suuntaan niin, että 1./RsPsto 14 oli enää Blickin joukkojen tukena. Muu osa patteristosta alistettiin 14. elokuuta Karjalankannaksella taistelevalle 18. divisioonalle komentajanaan eversti Aaro Pajari ensimmäisten tuliasemien ollessa Vuoksenrannassa ja sen jälkeen Taljalassa. Patteristo ml. 1./RsPsto 14 siirtyi myös Karjalankannakselle, jossa koko patteristo ylitti Vuoksen 23. elokuuta. Vuoksen ylityksen jälkeen Vuosalmella patteristo eteni Äyräpään, Kyyrölän ja Kivennavan kunnan Polviselän kylän kautta kohti rajaa ja pysähtyi rajan takana Suur-Kaljalan maastossa 8. syyskuuta 1941.
Siirtyminen Aunukseen

Karjalankannaksen valtauksen päätyttyä RsPsto 14 siirtyi junakuljetuksella Perkjärveltä Itä-Karjalaan Aunuksen alueelle 19. lokakuuta. Junakuljetuksen päätepiste oli Uuksun asema, josta patteristo marssi reittiä Rajakontu-Vitele-Aunuksenkaupunki-Mäkriä-Pisi-Kuuttilahti, jolloin patteristo oli Syvärijoen varrella sen eteläisimmässä päässä Laatokan rannalla. Patteriston suunnitelmana oli olla mukana hyökkäyksessä, jonka tarkoitus oli yhteyden saaminen Saksan Saksan pohjoisen armeijaryhmään. Lähinnä alueella toiminut saksalainen Saksan 163. jalkaväkidivisioona oli RsPsto 14:n tukema jalkaväkiyksikkö. Suunnitelma yhteyden saamisesta Leningradin alueella eteneviin saksalaisiin ei toteutunut, ja tehtävä peruttiin 14. joulukuuta 1941. Patteristo avusti sen jälkeen jalkaväkeä hyökkäysten torjunnassa puna-armeijan tehdessä hyökkäyksiä jäätyneen Syvärin yli.
Huhtikuussa 1942 puna-armeija aloitti hyökkäyksensä työntääkseen suomalaiset koko Aunuksen alueella Syvärin pohjoispuolelle. Rask.Psto 14:n 1. ja 2. patteri alistettiin 17. divisioonan komentaja eversti Aarne Snellmanille. 3. patteri osallistui Taisteluosasto Suden tulitukena vastahyökkäykseen. Taistelut päättyivät lopulta suomalaisten torjuntavoittoon.
Osana Laguksen Panssaridivisioonaa

Heinäkuun alussa 1942 perustettiin 1. jääkäriprikaatista ja panssariprikaatista panssaridivisioona (PsD) komentajana kenraalimajuri Ruben Lagus. RsPsto 14 muodosti sen tykistön. Näin patteristo siirrettiin rautatiekuljetuksella Äänislinnaan.
Äänislinnassa oloaika oli jatkosodan asemasotavaiheessa. RsPsto 14 ajanjakso sisälsi sotilaallisesti yksikön koulutusta.
Siirtyminen Karjalankannakselle

Sotilaspoliittisen tilanteen muuttuminen tammikuussa 1944 aiheutti muutoksia joukkojen sijoittamisiin. Leningradin piiritys oli päättynyt. Näihin liittyen PsD siirrettin Äänislinasta Viipurin-Lappeenrannan seudulle. Näin myös RsPsto 14 osana PsD:tä siirrettiin Viipuriin, jossa tykistö majoittui Monrepon kansakoulun tiloihin ja päällystö muualle kaupunkiin. Siirtyminen Viipuriin tapahtui 14. helmikuuta 1944.
RsPsto 14 tehtävä oli rakentaa VKT-linjan puolustussuunnitelmaan liittyviä tykistön tuliasemia Portinhoikkaan. Tätä työtä jatkoi koko kevään aina alkukesään 1944 asti.
Taistelut kesällä 1944 Karjalankannaksella

Puna-armeija aloitti 9. kesäkuuta massiivisen hyökkäyksen suomalaisasemia vastaan. Suomalaisjoukot joutuivat luopumaan pääasemastaan ja vetäytymään VT-linjalle. Tykistöryhmä Nuolimaa, jossa RsPsto 14 oli mukana, liitettiin Taisteluosasto Puromaan, joka teki vastahyökkäyksen VT-linjalla Kuuterselässä. Jääkäriprikaatin vastahyökkäys iltayöllä 14. kesäkuuta menestyi aluksi hyvin, mutta lopulta se tyrehtyi voimien puutteeseen ja venäläisten murtautuessa VT-linjan läpi.
Sen jälkeen vetäydyttäessä VT-linjalta RsPsto 14 tuki eversti Eero Juvan JR 58:n puolustusta. Peräännyttäessä edelleen patteristo sijoittui Viipurin kaakoispuolelle Karhusuon maastoon, josta se joutui pakenemaan 20. kesäkuuta vihollisen panssareita Juustilan alueelle Torikan kylään.
Suomalaisten menetettyä Viipurin RsPsto 14 tuki menestyksekkäästi eversti Marttisen JR 61:en puolustusta Viipurin pohjoispuolella Tienhaaran maastossa.
Puna-armeija murtautui 24. kesäkuuta VKT-linjan asemiin Talissa. PsD:n sai käskyn liittyä vastahyökkäykseen, ja RsPsto 14 tuli asemiin Juustilassa. PsD:n toiminta oli osa Osasto Puroman sotatoimia Tali-Ihantalassa, jotka päättyivät lopulta suomalaisten torjuntavoittoon.
Tali-Ihantalan taistelujen rauhoituttua painopiste siirtyi Vuoksen varrelle Vuosalmelle, jossa puna-armeija oli 6. heinäkuuta saanut haltuunsa Vuoksen etelärantaa. Kolme päivä myöhemmin puna-armeija ylitti Vuoksen saaden sillanpääaseman pohjoisrannalla. Rintamavastuussa ollut kenraalimajuri Armas-Eino Martolan 2. divisioona tarvitsi kiireesti apua. III armeijakunnan komentaja kenraaliluutnantti Hjalmar Siilasvuo määräsi 10. heinäkuuta PsD:n siirtymään Vuosalmen rintamalle.
Taistelut jatkuivat puna-armeijan aikaansaamassa Vuosalmen sillanpääasemassa aina 17. heinäkuuta saakka, jolloin ne laantuivat asemasodaksi. Patteristo irtautui Vuosalmelta 22. heinäkuuta ja marssi lepoon Jääsken pitäjän Einolan kylään. Patteristo siirtyi elokuun lopussa Rättijärvelle taaimman linjan varustelutöihin.
Osallistuminen Lapin sotaan

Moskovan välirauha solmittiin 19. syyskuuta 1944, ja se päätti sotatoimet Suomen ja Neuvostoliiton välillä. Rauhan seurauksena entisten aseveljien eli Suomen ja Saksan suhteet katkesivat ja käynnistyi Lapin sota. Kenraaliluutnantti Siilasvuon komentama kolme jalkaväkidivisionaa ja PsD sekä pari prikaatia lähti sotatoimiin Saksaa vastaan Pohjois-Suomessa.
PsD:n yksikkönä Raskas Psto 14 sai käskyn 21. syyskuuta junakuljetuksena siirtyä pohjoiseen. Junamatka suuntautui Luumäeltä Ouluun. Oulusta marssi jatkui Ylikiimingin kautta Pudasjärvelle ja edelleen Ranualle. Rovaniemen joukot saavuttivat 14. lokakuuta Rovaniemen kauppalan saksalaisten tuhoamana. Sieltä ne etenivät Sodankylään 20. lokakuuta. Patteriston kannalta kiivaat taistelut oli Sodankylän pohjoispuolela Vuotsossa, jossa patteristo viipyi aina 31. lokakuuta asti. Jalkaväkijoukkoja tukien patteristo kohtasi Ivalossa 4. marraskuuta puna-armeijalaiset. PsD oli edennyt näin karkottaessaan saksalaisia 54 vuorokaudessa 750 kilometriä.
Komentajat

Patteriston komentajina olivat:
majuri Lauri Harvila 18. kesäkuuta – 2. lokakuuta 1941
majuri Reino Hankipohja 2. lokakuuta - 30. lokakuuta 1941
majuri Sven Gyllenbögel 30. lokakuuta 1941 – 12. tammikuuta 1942
majuri Eero Nuolimaa  12. tammikuuta 1942 – 4. heinäkuuta 1944
majuri Uolevi Punnonen 4. heinäkuuta – 30. lokakuuta 1944
Raskas patteristo 14:n haupitsi 150 H 40 valmistautumassa sotaan elokuun alussa 1941.
Raskas patteristo 14:n haupitsi 150 H 40 Jaakkimassa hyökättäessä Laatokan Karjalassa.
"Eilen eli 31. elokuuta 1941 kävi muudan sanomalehtimies katsomassa patteria. Hänen tullessaan naapuripatteri oli juuri ampunut ja saattoi tehda komentajalle muhkean ilmoituksen: "Herra majuri, Mainilan laukaukset ammuttu."
East Riding of Yorkshire

| --- | --- |
Sijainti:  Yorkshire ja Humber Englanti Yhdistynyt kuningaskunta
Pääkaupunki:  Beverley (en) 
Pinta-ala:  2 480 km2  (2016) 
Hallinnolliset osat:  East Riding of Yorkshire (d) Kingston upon Hullin kaupunki (d) 
Väkiluku:  602 000  as.  (2020) 
Asukastiheys:  243  as./km2  (2020)
Perustettu:  1. huhtikuuta 1996 
Edeltäjä:  Humberside (en) 
NUTS:  UKE12 
Verkkosivusto:  - 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
East Riding of Yorkshire (myös North Humberside ja East Yorkshire) on muodollinen kreivikunta Yorkshiren ja Humberin alueella Koillis-Englannissa. Se ulottuu Yorkshire Woldsin kukkuloilta pohjoisessa Humberjoelle etelässä ja Pohjanmereltä idässä Derwentjoelle lännessä. Historiallisesti se oli osa Yorkshiren kreivikuntaa. Muodollinen kreivikunta muodostettiin vuonna 1996, jolloin Humbersiden hallinnollinen ja muodollinen kreivikunta lakkautettiin ja East Riding of Yorkshiren ja Kingston upon Hullin yhtenäishallintopiirit perustettiin. East Ridingin yhtenäishallintopiiri on pinta-alaltaan suurin Englannissa, ja sen hallinnollisena keskuksena toimii Beverleyn kaupunki. Vuonna 2020 muodollisen kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin 602 000 ihmistä.
Maantiede

East Riding of Yorkshiren kreivikunnan leveys idästä länteen on noin 82 kilometriä, pituus pohjoisesta etelään 68 kilometriä ja pinta-ala 2 479 neliökilometriä. Sitä ympäröivät North Yorkshire luoteessa, Pohjanmeri idässä, Lincolnshire etelässä ja South Yorkshire lounaassa.
Yorkshire Woldsin kukkulat ulottuvat puolikaaren muotoisena alueena Flamborough Headin kallioilta kreivikunnan koillisosassa Humberin estuaariin lähelle Broughin kaupunkia. Kukkulat kohoavat korkeimmillaan 240 metrin korkeuteen ja viettävät loivasti kohti Holdernessin alankoa kaakossa ja kohti Derwent-, Ouse- ja Airejokien laaksoja lounaassa. Woldsien rinteet ovat paljaat ja tuuliset, ja niiden kuivaa liitukivestä muodostunutta kallioperää peittää vain ohut kerros maata.
Holdernessin alanko päättyy helposti rapautuviin savijyrkänteisiin Pohjanmeren rannikolla, missä eroosio on vakava ongelma Spurn Headistä pohjoiseen. Rooman valtakunnan ajoista lähtien useita kyliä ja niitä ympäröiviä peltoja on sortunut mereen. Hornsean ja Withernsean lomakohteet on suojattu aalloilta kalliilla suojavalleilla. Humberjoen kuljettama liete on tukkinut estuaarin rannoilla useita pieniä satamia, kuten Hedonin, jonne vuorovesi ulottui vielä keskiajalla. Osa lietemaista, esimerkiksi Sunk Island, on otettu viljelykäyttöön. Myös Derwent-, Ouse- ja Airejokien varsilla sijaitsevia suoalueita on kuivatettu pelloiksi.
East Riding of Yorkshire on Yhdistyneen kuningaskunnan kuivimpia paikkoja ilmastoltaan. Paikoitellen vuotuinen sademäärä jää alle 600 millimetriin.
Historia

Keskiajalla Woldsien karut rinteet ja kreivikunnan soiset tasangot olivat harvaanasuttuja ja niillä harjoitettiin pääasiassa lampaiden laiduntamista. Hullin satama vaurastui villakaupan ansiosta. Kun soita alettiin kuivattaa 1700-luvulla, muodostui kreivikunnasta Englannin tärkeimpiä viljelyseutuja ja sen väkiluku kääntyi nousuun. Yorkshiren ja Itä-Midlandsin teollistumisen myötä Hullista tuli alueen tärkein satamakaupunki 1800-luvulla. Se on yhä kreivikunnan suurin kaupunki.
Hallinto

East Riding of Yorkshire oli hallinnollinen kreivikunta vuosina 1889–1974, ja se kuului vuosina 1974–1996 Humbersiden hallinnolliseen ja muodolliseen kreivikuntaan. Vuonna 1996 siitä tehtiin oma muodollinen kreivikuntansa, jonka alueella on kaksi itsenäistä yhtenäishallintopiiriä, East Riding of Yorkshire ja Kingston upon Hull. Lordiluutnantti Susan Cunliffe-Lister on edustanut Ison-Britannian kuningatarta kreivikunnassa joulukuusta 2005 lähtien.
Hallinto > Osa-alueet

East Riding of Yorkshiren muodollisen kreivikunnan alueella sijaitsevat seuraavat hallinnolliset alueet:
East Riding of Yorkshiren aluehallinto
1. taso: Hallintopiirit
2. taso: Kunnat
| Hallinnon taso | Väkiluku (2020) | Lähde | Kartalla |
| --- | --- | --- | --- |
| East Riding of Yorkshire * | 343 000 |  | 1 |
| Kingston upon Hullin kaupunki * | 259 000 |  | 2 |
* Yhtenäishallintopiiri
East Riding of Yorkshiren yhtenäishallintopiiri jakaantuu edelleen 168 kuntaan (civil parish), joilla on omat kunnan- tai kaupunginvaltuustonsa. Kunnat edustavat asukkaitaan paikallishallinnon ylempiin tasoihin nähden, tuottavat paikallisia palveluja ja pyrkivät parantamaan kunnan elintasoa. Ne voivat järjestää asukkailleen esimerkiksi vapaa-ajankeskuksia, puistoja, viljelypalstoja, bussikatoksia, julkisia jäteastioita ja parkkialueita.
Talous

East Riding of Yorkshire on yhä enimmäkseen maaseutua. Seudulla viljellään viljaa, sokerijuurikasta, vihanneksia ja rehua ja kasvatetaan kotieläimiä, erityisesti sikoja ja siipikarjaa. Suurin osa kreivikunnan väestöstä elää Hullissa ja sen esikaupungeissa Beverleyssä, Cottinghamissa, Kirk Ellassa ja Hesslessä, missä tärkeimpiä elinkeinoja ovat telakka-, elintarvike- ja kemianteollisuus. Myös Pohjanmeren öljy ja maakaasu ovat merkittäviä kreivikunnan taloudelle – Easingtonissa on maakaasuterminaali ja Hornseassa maanalaisia varastotiloja.
Liikenne > Tiestö

Moottoritie M62 kulkee East Riding of Yorkshiren eteläosien poikki ja yhdistää Hullin Leedsiin, Manchesteriin ja Liverpooliin. Vuonna 1981 valmistunut Humberin silta paransi kreivikunnan liikenneyhteyksiä muualle Englantiin huomattavasti. Se on Ison-Britannian pisin ja yksi maailman pisimmistä riippusilloista.
Liikenne > Rautatiet

Hullista johtaa rata länteen Leedsiin ja pienempi rata rannikkoa pitkin pohjoiseen Scarboroughiin.
Liikenne > Lauttaliikenne

Hullista liikennöi lauttoja Rotterdamiin Alankomaissa ja Zeebruggeen Belgiassa.