Kultainen Venla
Voittajat ja ehdokkaat > 2013

Neljäs Kultainen Venla -gaala järjestettiin 17. tammikuuta 2014 Suomen Kansallisoopperassa. Gaalan juonsi Jenni Pääskysaari. Gaalassa esiintyi vuoden 2013 Idolsin voittaja Mitra Kaislaranta.
Yhdeksänhenkinen esituomaristo (puheenjohtaja Jorma Sairanen, Riitta Pihlajamäki, Olli Haikka, Jani Hartikainen, Kari Voutila, Paula Noronen, Iris Olsson, Juha Heinisuo ja Stiina Laakso) valitsi jatkoon 38 ohjelmaa ja 14 tekijää, joista Televisioakatemian varsinaiset jäsenet äänestivät finalistit kuhunkin kategoriaan.
| Sarja | Voittaja | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- |
| Paras miesnäyttelijä | Jussi Vatanen (Puolin ja toisin) |  Aku Hirviniemi (Nuoret nerot)  Sampo Sarkola (Apeiron) |
| Paras naisnäyttelijä | Armi Toivanen (Nuoret nerot) |  Irina Björklund (Apeiron)  Ria Kataja (Taivaan tulet) |
| Vuoden käsikirjoittaja | Kirsti Manninen ja Antti Pesonen (Kansan mies) |  Outi Keskevaari (Selviytyjät Suomi)  pääkäsikirjoittaja Teemu Salonen ja muu käsikirjoittajaryhmä (Salatut elämät) |
| Vuoden ohjaaja | Antti Leino (Iskelmä-Suomi) |  Veikko Aaltonen (Kansan mies)  Kari Väänänen (Taivaan tulet) |
| Ajankohtais- ja asiaohjelma | Docventures (Yle TV2) |  45 minuuttia (MTV3)  Dokumenttiprojekti: Varastettu lapsuus (Yle TV1) |
| Draamaohjelma | Taivaan tulet (Yle TV2) |  Kansan mies (Yle TV1)  Salatut elämät (MTV3) |
| Keskusteluohjelma | Hjallis (MTV3) |  A-studio: Talk (Yle TV1)  Enbuske & Linnanahde Crew (MTV3) |
| Komedia- ja sketsiohjelma | Hyvät ja huonot uutiset (Nelonen) |  Naurun tasapaino (Yle TV2)  Putous (MTV3) |
| Lasten- ja nuortenohjelma | #lovemilla (Yle TV2) |  Mimmikoto (MTV Juniori)  Pikku Kakkonen (Yle TV2) |
| Lifestyle-ohjelma | Erilaiset äidit (AVA) |  Koko Suomi leipoo (MTV3)  Ulos luontoon (Yle TV1) |
| Reality-ohjelma | Arman ja viimeinen ristiretki (Jim) |  Iholla (AVA)  Love Connection (Yle TV2) |
| Viihde- ja musiikkiohjelma | Vain elämää (Nelonen) |  Iskelmä-Suomi (Yle Teema)  Tanssii tähtien kanssa (MTV3) |
| Paras esiintyjä (yleisöäänestys) | Arman Alizad |  Ville Haapasalo  Sampo Kaulanen |
| Paras TV-ohjelma (yleisöäänestys) | Taivaan tulet (Yle TV2) |  Hyvät ja huonot uutiset (Nelonen)  Vain elämää (Nelonen) |
| TV-maailma-lehden Vuoden valopilkku -palkinto | Iskelmä-Suomi (Yle Teema) |  |
| Vuoden TV-teko | Docventures (Yle TV2) |  |
Elämäntyöpalkinnot
| Nimi | Perustelut |
| --- | --- |
Helena Kokko: Hän aloitti tv-viihdeuransa kesätoimittajana MTV:ssä vuonna 1972. Pian hän eteni Toivotaan toivotaan -musiikkiohjelman juontajaksi Jukka Virtasen pariksi. 1976 hän siirtyi toimittajaksi Yleisradion TV1:den viihdetoimitukseen. Ylen viihteestä tulikin Helenan korkeakoulu, jossa hän opiskeli mm. monikameraohjaaksi tehden kymmeniä musiikkiohjelmia, jopa kahdet Euroviisut. Kokko siirtyi 1982 TV2:een ja uutena aluevaltauksena revy- ja ravintolashow-genreen. Tampereella Kokon taidot huomattiin ja hänet palkattiin 1989 ohjelmatuottajaksi vasta valmistuneeseen Tampere-taloon. Pesti kesti viitisen vuotta, kunnes Kokko valittiin Yleisradion TV1:n viihdeohjelmien päälliköksi 1994. Hän piti hengissä Iltalypsyn, toimi kätilönä Studio Julmahuville ja synnytti yhden pitkäikäisen brändin – Uutisvuodon – yhdessä Saku Tuomisen, Juha Tynkkysen ja Peter Nymanin kanssa. Helena Kokko on toiminut vuodesta 1999 tuottaja-ohjaajana Ylen Kulttuuriohjelmissa, jossa viihde vaihtui aluksi klassiseen musiikkiin; mieleenpainuvimpina töinään hän mainitsee Dario Fon Kansallisoopperaan ohjaaman Matka Rheimsiin -oopperan tv-ohjauksen ja Kaija Saariahon Kaukaisen rakkauden tuottamisen tv-versioksi. Kokko oli kulttuuriohjelmillaan mukana luomassa Ylen Teema -kanavaa. Tärkein oma ohjelma Helenalle tältä kaudelta oli Pasi Hyökin vetämä Kuoro - realitysarja. Viihde ei ole päästänyt Helenaa pihdeistään: viime vuosina olemme hänen ansiostaan saaneet tutustua mm. Mark Levengoodiin, Iiro Rantalaan ja upeaan Iskelmä-Suomi -dokumenttisarjaan. (Televisioakatemia ry:n tiedote 17.1.2014)
Eeva Litmanen: Hän on monipuolinen ja ennakkoluuloton näyttelijä, joka hallitsee teatteri-, radio-, elokuva- ja tv-esiintymisen. Litmanen on nähty rohkeana sketsinäyttelijänä Yleisradion Velipuolikuussa 1983–1984, Mutapainin ystävissä 1984–1985 ja Iltalypsyssä 1993–1999 ja mieleenpainuvissa rooleissa mm. Eija-Elina Bergholmin Isolde pakolaisessa, TV2 1982, Anja Partasena Kotikadussa (TV1, 131 jaksoa, 1999–2010) ja Harvoin tarjolla -sarjassa. Eeva Litmanen on myös näytellyt useissa teatteri- ja tv-elokuvissa, viimeksi Dome Karukosken Leijonasydämessä. Roolistaan Veikko Aaltosen ohjaamassa elokuvassa Rakkaudella, Maire Litmanen palkittiin vuonna 2000 Jussi-patsaalla parhaasta naispääosasta.Teatterissa tärkeimpiä rooleja Eeva Litmaselle ovat olleet Jouko Turkan Joensuun Kaupunginteatterille 1968 ohjaama Anu ja Mikko sekä monologinäytelmä Naisen 11. käsky, jota hän alkoi esittää 1992. Eeva Litmanen on myös ollut perustamassa Mustaleski- ja Stella Polaris -teatteriryhmiä. (Televisioakatemia ry:n tiedote 17.1.2014)
Päiviö Pyysalo: Hänen on takanaan päivälleen 41 vuoden mittainen televisioura toimittajana, ohjaajana ja tuottajana yhteensä noin 900 viihdeohjelmassa. Lappeenrannassa koulunsa käyneen Pyysalon ura alkoi lyseon konventeista ja alueradiosta jo lukiolaisena. Kokelasaikansa armeijassa hän suoritti Ruotuväki-lehden toimittajana. Viihde imaisi Pyysalon MTV:hen jo vuonna 1969. Pyysalo ohjasi MTV:ssä mm. legendaarisen Parempi myöhään -sketsisarjan Inkeri Pilkaman kanssa vuosina 1979–1980. Sarjan käsikirjoittajina Suomea naurattivat Seppo Ahti ja Neil Hardwick, juontajina Ritva Valkama ja Pentti Siimes. MTV:n viihdepäällikkönä Pyysalo toimi 1984–2001. Hän juonsi varsinaisen työnsä ohessa mm. kymmenen kertaa MTV:n Linnan juhlat Pirkko Leistin kanssa, sekä lukuisia Syksyn sävel -ohjelmia, Kotkan Meripäiviä ja Sysmän Suvisoitto -tapahtumia. Pyysalo tuotti mittavan suoran lähetyksen Millenium 2000, jossa kierrettiin maailman ympäri 11,5 tunnissa. Ohjelma palkittiin Erikois-Venlalla 2001. Päiviö Pyysalo siirtyi 2001 Blue Media Oy:hyn, missä hän teki vuonna 2004 Yleisradiossa nähdyn 52 henkilön haastattelusarjan Viihdekonkarit tv-viihteen ensimmäisen polven tekijöistä. MTV:n 50-vuotisjuhlavuonna 2007 esitettiin MTV3-kanavalla Pyysalon Viihteen 50 -sarja alan eturivin tekijöistä. Rakkaus tangoon sai Pyysalon pysymään tangomarkkinoiden tuomariston johtajana 17 vuotta, 1989–2005. (Televisioakatemia ry:n tiedote 17.1.2014)
Simo Salminen: Hän on suomalaisen viihteen grand old man – on viattomalla hahmollaan naurattanut jo useita sukupolvia ja naurattaa edelleen. Leipurina aloittanut Salminen tuli julkisuuteen 1950-luvulla etevänä uimahyppääjänä ja Liukas Lätkä -pellehyppääjänä. Televisioura alkoi jo Tesvisiossa ja ensimmäisen elokuvaroolinsa Salminen teki Molskis, sanoi Eemeli, molskis -elokuvassa 1960. Rakastetuksi hahmoksi Simo Salminen muotoutui Spede Pasasen kumppanina. Lukemattomien Uuno Turhapuro elokuvien insinööri Sörsselssön - roolien lisäksi hän esiintyi vuosina 1972-1991 Spede Show’ssa ja Vesku Show’ssa sekä Ihmeidentekijöissä 1998. Jukka Virtasen mukaan Salminen on hyvän ajoituksen ja rytmitajun omaava ja akrobaattisesti kehonsa hallitseva luonnonlahjakkuus, jonka ei tarvinnut rooleissaan juurikaan näytellä. Salmisen kerrotaankin ihailleen klovneriaa ja fyysistä komiikkaa. (Televisioakatemia ry:n tiedote 17.1.2014)
Hannu Seikkula: Hän aloitti TV-ohjaajana MTV:n viihdetoimituksessa 1980-luvulla Pertti Reposen sketsisarjassa Älywapaa palokunta ja samalle vuosikymmenelle sijoittuvat myös ohjaukset TV-sarjoissa Soitinmenot, Paha yskä ja yhä pahenee sekä Pulttibois. 1990-luvulla Seikkulan ohjauksiin sisältyy mm. uutisia parodioiva Frank Pappa Show, Manitbois, Jäitä hattuun sekä Ruonansuu ja Petelius Co. Seikkulan ohjausjälkeä on nähty myös lukuisissa draamasarjoissa kuten Kotikatu, Kadonnut veljeni ja Kadonnut näky, Tunteen palo ja Korkeajännitystä- eli sähköä kotiinkuljetettuna. Hannu Seikkulan esikoiselokuva oli Spede Tuotannon Tupla Uuno vuonna 1998, joka myös oli sen vuoden katsotuin kotimainen elokuva. Samana vuonna tuli ensi-iltaan myös Seikkulan toinen elokuva Onks Viljoo näkyny? ja vuonna 1990 elokuva Rampe & Naukkis, joka pohjautui Peteliuksen ja Kallialan hulvattomiin Pulttibois-hahmoihin. Vuonna 1994 Seikkula ohjasi kolmannen Uuno-elokuvansa Uuno Turhapuron veli. (Televisioakatemia ry:n tiedote 17.1.2014)
Lähteet