stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Puducherry
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puducherry Wikimedia Commonsissa
Intian osavaltiot ja territoriot
Osavaltiot: Andhra Pradesh | Arunachal Pradesh | Assam | Bihar | Chhattisgarh | Goa | Gujarat | Haryana | Himachal Pradesh | Jammu ja Kashmir | Jharkhand | Karnataka | Kerala | Länsi-Bengali | Madhya Pradesh | Maharashtra | Manipur | Meghalaya | Mizoram | Nagaland | Odisha | Punjab | Rajasthan | Sikkim | Tamil Nadu | Telangana | Tripura | Uttarakhand | Uttar Pradesh
Liittovaltion alueet: Andamaanit ja Nikobaarit | Chandigarh | Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diu | Lakshadweep | Puducherry
Pääkaupunkialue: Delhi
Samsung Galaxy A9 (2016)

| Samsung Galaxy A9 (2016) |
| --- | --- |

Valmistaja:  Samsung Electronics
Julkaistu:  tammikuussa 2016
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G
Mitat:  161,7 x 80,9 x 7,4 mm
Paino:  200 g
Näyttö:  6" täysteräväpiirto Super AMOLED, Corning Gorilla Glass 4
Näytön kuvatarkkuus:  1 080 x 1 920
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 652 kahdeksanydin, 1,8 GHz, ARM Cortex-A72 ja ARM Cortex-A53, 64-bittinen
Grafiikkapiiri:  Adreno 510
Muisti:  32 Gt
Keskusmuisti:  3 Gt
Takakamera:  13 megapikseliä
Etukamera:  8 megapikseliä
Käyttöjärjestelmä:  Android 5.1 "Lollipop", päivitettävissä Android 6.0 "Marshmallow" -versioon
Akku:  4 000 mAh
Muistikorttipaikka:  tukee enintään 128 gigatavun microSD-kortteja
Infobox OKNimi-testi OK: 
Samsung Galaxy A9 (2016) on Samsungin tammikuussa 2016 julkaisema älypuhelin.
Tekniset tiedot > Muotoilu > Näyttö

Samsung Galaxy A9 (2016) -älypuhelimessa on 6-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö. Näyttö on Corning Gorilla Glass 4 -lasia.
Tekniset tiedot > Muotoilu > Paino ja mitat

Laite painaa 200 grammaa ja sen mitat ovat 161,7 x 80,9 x 7,4 millimetriä.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Järjestelmäpiiri

Laitteesta löytyy Qualcommin Snapdragon 652 -järjestelmäpiiri, jossa grafiikkapiirinä toimii Adreno 510.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Muisti

Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Lisäksi tallennustilaa voidaan laajentaa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Akku

Akun kapasiteetti on 4 000 milliampeerituntia tässä laitteessa.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Kamerat

Takakameran tarkkuus on 13 megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 8 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (ultrateräväpiirto) -resoluutiolla 30 fps.
Tekniset tiedot > Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.1 "Lollipop". Laite on päivitettävissä Android 6.0 "Marshmallow" -versioon.
Päivi Peltoniemi

| Päivi Peltoniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Päivi Peltoniemi
Syntynyt: 10. helmikuuta 1963 (ikä 61) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  180 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1979–1983 1983–1986:  Karhun Pojat Helsingin NMKY
Maajoukkueet
1980–1983:   Suomi
Ottelut (pisteet):  48 (161)
Aiheesta muualla
FIBA
Päivi Peltoniemi (s. 10. helmikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Peltoniemi pelasi Suomen pääsarjassa seitsemän kauden ajan saavuttaen muun muassa viisi SM-mitalia ja vuonna 1980 Suomen cup-mestaruuden. Suomen naisten maajoukkuetta Peltoniemi edusti muun muassa vuosien 1980 ja 1981 EM-kilpailuissa.
Urheilu-ura

Karhun Poikien kasvatti Peltoniemi pelasi naisten SM-sarjaa kasvattajaseurassaan vuosina 1979–1983 saavuttaen SM-hopeaa vuonna 1980 ja SM-pronssia vuosina 1981 ja 1982. Suomen cupin KaPo voitti vuonna 1980 ja ylsi loppuotteluun myös vuosina 1979 ja 1981. Vuosina 1983–1986 Peltoniemi edusti HNMKY:tä jossa saavutti SM-hopeaa vuonna 1985 ja SM-pronssia vuonna 1984.
Peltoniemi kuului Suomen alle 18-vuotiaiden tyttöjen maajoukkueen kokoonpanoon ikäluokan vuoden 1981 EM-kilpailuissa, missä Suomi sijoittui kahdeksanneksi. Naisten maajoukkuetta hän edusti vuosina 1980–1983 yhteensä 48 ottelussa 3,4 pisteen keskiarvolla. Peltoniemi kuului Suomen turnauskokoonpanoihin vuosien 1980 ja 1981 EM-kilpailuissa.
Saavutukset

SM-hopeaa 1980 ja 1985
SM-pronssia 1981, 1982 ja 1984
Suomen cup-mestaruus 1980
Suomen cupin hopeaa 1979 ja 1981
Päivi Oinonen

Vieno Päivi Oinonen  (20. marraskuuta 1915 Helsinki – 30. marraskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Kaunokirjallisia teoksia

Nimellä Päivi Kivinen:
Pikku proletaareja : romaani. WSOY 1946
Nimellä Päivi Oinonen:
Pimennetty talo : nuoren naislääkärin romaani. WSOY 1952
Muuta kirjallista tuotantoa

Huono käsiala psykologisena ongelmana : kansakoululapsilla suoritettu tutkimus, väitöskirja. Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun julkaisuja 21. Jyväskylän kasvatusopillinen korkeakoulu, Jyväskylä 1960
Kouluvalmiuden ongelma : Milloin lapsi on kypsä kouluun. Koulu polttopisteessä 2. WSOY 1969
Uusi ympäristöoppi 1-2, Oppilaan kirja : Peruskoulun ja kansakoulun ympäristöopin opiskeluun ; laatineet Päivi Oinonen, Sirkka-Liisa Keränen ja Meri Peltonen. Gummerus 1970, 2. painos 1972, 4. painos 1973, 5. painos 1974
Uusi ympäristöoppi 1-2, Opettajan opas ; laatineet Päivi Oinonen, Sirkka-Liisa Keränen ; valokuvat Matti U. Suominen, Riitta Mäkinen, Eino Oinonen ; piirrokset Marja Oinonen. 2. painos Gummerus 1972, 3. painos 1974
Uusi ympäristöoppi 3, Oppilaan kirja : peruskoulun ja kansakoulun ympäristöopin opiskeluun 3. luokalle ; laatineet Päivi Oinonen, Vesa Lyytikäinen, Eino Oinonen ; piirrokset Marja Oinonen. 2. painos Gummerus 1972, 3. painos 1973, 4. painos 1975
Uusi ympäristöoppi 4, Oppilaan kirja : peruskoulun opetussuunnitelmaa noudattavien koulujen ympäristöopin opiskeluun 4. luokalle ; laatineet Päivi Oinonen, Vesa Lyytikäinen, Eino Oinonen ; piirrokset: Eino Oinonen. Gummerus 1972, 2. painos 1973, 3. painos 1974
Uusi ympäristöoppi 4, Opettajan opas ; laatineet Päivi Oinonen, Vesa Lyytikäinen, Eino Oinonen. Gummerus 1972, 2. painos 1973
Uusi ympäristöoppi : tutkin ja tutustun. Oppilaan kirja 1 ; laatineet Päivi Oinonen, Sirkka-Liisa Keränen ; uudistustyössä avustanut Paavo Jouppila ; piirrokset Marja Oinonen ja Pentti Rosti. 6. painos Gummerus 1976, 8. painos 1979
Uusi ympäristöoppi : tutkin ja tutustun. Oppilaan kirja 2 ; laatineet Päivi Oinonen ja Sirkka-Liisa Keränen ; piirrokset: Marja Oinonen ja Pentti Rosti. Uusittu laitos, Gummerus 1976, 7. painos 1976
Uusi ympäristöoppi : tutkin ja tutustun. Oppilaan kirja 3 ; laatineet Päivi Oinonen ja Sirkka-Liisa Keränen ; piirrokset: Marja Oinonen. Uusittu laitos, Gummerus 1976, 7. painos 1976
Uusi ympäristöoppi : tutkin ja tutustun. Oppilaan kirja 4 ; laatineet Päivi Oinonen ja Sirkka-Liisa Keränen ; piirrokset: Marja Oinonen. Uusittu laitos, Gummerus 1976, 7. painos 1976
Porin kuoppakaupunki

Kuoppakaupungin muistolaatta Porin vesitornin seinässä.
Porin kuoppakaupungiksi kutsutaan Porin vuoden 1852 palon jälkeen nykyisen VI kaupunginosan (Päärnäisten) alueelle syntynyttä asutusta, joka muodostui pehmeään hiekkakankaaseen kaivettuihin maakuoppiin tehdyistä alkeellisista asumuksista. Suomen oloissa ainutlaatuisessa kuoppakaupungissa arveltiin enimmillään olevan 1860-luvun alussa noin 500 asukasta. Porin maistraatti ei kiinnittänyt aluksi huomiota kuoppakaupunkiin, mutta kun sen olosuhteista syntyi keskustelua Helsingissä asti, se päätettiin vuonna 1860 hävittää. Päärnäisten alue kaavoitettiin 1865, mutta viimeiset asuinkuopat täytettiin vasta 1890-luvulla.
Kuoppakaupunki syntyy

Vuoden 1852 kaupunkipalo tuhosi Porin rakennuskannasta 75 prosenttia ja jätti kaupungin 6 377 asukkaasta kodittomiksi noin 4 600. Rikkain väestönosa ryhtyi välittömästi rakentamaan uusia asuntoja entuudestaan kaavoitetulle alueelle. Vähemmän varakkaat puolestaan muuttivat väliaikaisesti sukulaistensa luokse lähipitäjiin tai vuokrasivat asuntoja tulelta lähes kokonaan säästyneestä V kaupunginosasta (Itätullista). Kaikkein köyhimmät Porin asukkaat suuntasivat kaupungin lounaispuolella sijaitsevalle Päärnäisten nummelle ja rakensivat itselleen asumuksia kaivamiinsa maakuoppiin. Paikalla oli aikaisemmin ollut muun muassa Venäjän armeijan harjoituskenttä ja tiilitehtaita. Kuoppakaupungin asumuksille kyhättiin alkeelliset kattorakenteet palaneen kaupungin raunioista löytyneistä laudanpätkistä ja muun muassa oljista. Laudoilla vuorattiin myös kaivantojen seiniä. Kuopissa oli yleensä maalattia ja yhteen nurkkaan rakennettu tulisija.
Asutus muuttuu pysyväksi

Palon jälkeen Poriin tehtiin uusi asemakaava. Tonttien hinnat olivat kuitenkin niin korkeita, ettei kuoppakaupungin asukkailla yleensä ollut niihin varaa, minkä takia väliaikaisiksi tarkoitetuista asumuksista alkoi muodostua pysyviä asuntoja. Ajan myötä niistä tehtiin käytännöllisempiä muun muassa tulisijoja parantelemalla, lautalattioilla ja katonrajaan rakennetuilla ikkunoilla. Vaikka asumuksia kuvailtiin lehdistössä ”kuiviksi ja lämpimiksi”, levisivät kulkutaudit usein niiden asukkaiden joukossa. Asiaan vaikutti myös alueen puutteellinen hygienia.
Porin maistraatti ei aluksi kiinnittänyt huomiota kuoppakaupungin asuinoloihin. Se katsoi, että kaupungissa oli tarpeeksi työpaikkoja ja jokaisella oli siis mahdollisuus ostaa tai vuokrata kunnollinen asunto. Kuoppakaupungin olosuhteista syntyi kuitenkin laajaa lehtikirjoittelua aina pääkaupunkia Helsinkiä myöten. Sen ansiosta kaupungin johto alkoi pitää aluetta häpeällisenä, ja vuonna 1860 maistraatti päätti ratkaista ongelman määräämällä kuoppakaupungin hävitettäväksi.
VI kaupunginosa kaavoitetaan

Jatkuneen lehtikirjoittelun myötä päätettiin Päärnäisten alue kaavoittaa vuotta myöhemmin uudeksi työläiskaupunginosaksi. Asemakaava valmistui lopulta vuonna 1865, mutta myyntiin tulleet tontit olivat edelleen liian kalliita. Vasta kun hintoja alennettiin kymmenesosaan alkuperäisestä, uudisrakentaminen pääsi vauhtiin. Osa kuoppa-asumuksista säilyi silti käytössä, ja vuonna 1877 kaikki jäljellä olevat määrättiin jälleen hävitettäviksi. Viimeiset asuinkuopat täytettiin kuitenkin vasta 1890-luvulla, eli 40 vuotta kaupunkipalon jälkeen. Perimätiedon mukaan vielä vuonna 1916 olisi rautatien läheisyydessä ollut kolme kuoppa-asumusta.
Muistomerkit ja kulttuuriset viittaukset

Vuonna 2002 Porin kaupunki paljasti Porin vesitornin seinään kiinnitetyn kuoppakaupungin muistolaatan.
Kevällä 2014 videotaiteilija Arttu Merimaa mallinsi VI kaupunginosan Kuoppatorin puistoon alkuperäisen mallin mukaisen kuoppa-asumuksen. Se liittyi hänen videoteokseensa, joka kuvasi pohjoismaisen hyvinvointiyhteiskunnan syntyä.
Pertti Jarlan Fingerpori-sarjakuvan julkaistuihin albumeihin sisältyvissä kuvitteellisen Fingerporin kaupungin kartoissa on kuvattuna kaupungin ympäristön erilaisten kohteiden (Mordor, Vatikaani, "Toksiset suot") joukossa myös "köyhien maakuoppia".
Aiheesta muualla

Kuoppakaupunki Pori-tiedossa
RDR

RDR tarkoittaa seuraavia:
Red Dead Redemption, vuoden 2010 videopeli
Red Dead Revolver, vuoden 2004 videopeli
Registered Diplomate Reporter, oikeustoimittajille myönnettävä sertifikaatti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”RDR”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Puoliyksinkertainen moduli

Puoliyksinkertainen moduli on matemaattinen käsite, joka algebrassa tarkoittaa modulia, joka on suora summa yksinkertaisista moduleista. Yksinkertainen moduli on moduli  A, jonka ainoat alimodulit ovat triviaali alimoduli  \{0\} ja  A itse.
Esimerkkejä

Jos  K on kunta ja  n>0 luonnollinen luku, niin  n\times n-matriisien rengas  A on vasemmanpuoleinen moduli, jonka kerroinrengas on se itse, eli vasemmanpuoleinen  A-moduli. Tämä moduli on puoliyksinkertainen, sillä se on suora summa yksinkertaisista moduleista, jotka koostuvat matriiseista, joissa korkeintaan yhdessä pystysarakkeessa on nollasta poikkeavia  K:n alkioita. Jos siis ilmaistaan matriisi pystyvektorien jonona  (a_{0},...,a_{n-1}), niin saadaan  A=\bigoplus _{i=0}^{n-1}\{(a_{0},...,a_{n-1}):a_{k}\neq 0\Rightarrow k=i\}.
Porin laivaveistämö

Etualalla Porin laivaveistämön aluetta 1890-luvulla. Taustalla vuonna 1872 perustettu Seikun saha.
Porin laivaveistämö oli Porissa 1500-luvun lopulta aina 1900-luvun alkuun saakka toiminut laivaveistämö eli varvi. Se sijaitsi Kokemäenjoen rannassa nykyisen Aittaluodon kaupunginosan alueella. Porin varvilla rakennettiin aluksi kruunulle toimitettuja sota-aluksia ja myöhemmin myös kaupungin omien porvareiden ja laivanvarustajien kauppalaivoja sekä erilaisia rannikkoaluksia.
Historia > Perustaminen

Porin laivaveistämö perustettiin vuonna 1572 niin sanotuksi kruununvarviksi (ruots. skeppsgård), jonka tehtävänä oli rakentaa aluksia Ruotsin laivastolle. Vastaavia perustettiin erityisesti Vaasa-aikana myös lukuisiin muihin Ruotsin valtakunnan kaupunkeihin. Aikakauden loppuun mennessä veistämöltä valmistui reilun 30 vuoden kuluessa useita sota-aluksia, joista ensimmäinen oli 1573 vesille laskettu Björneborgs galejan eli ”Porin kaleeri”. Muita aluksia olivat muun muassa 1580 valmistunut Björneborgs barken (Porin parkki) sekä 1583 laivastolle luovutettu karaveli Björneborgs kraveln, mikä oli suurin kaupungissa milloinkaan rakennettu sotalaiva. Veistämössä oli tuolloin noin 60 työntekijää.
Historia > 1600–1700-luvut

1600-luvun alkupuolelta lähtien telakalla rakennettiin aluksia myös Porin omalle kauppalaivastolle. Vuonna 1636 Pori kuitenkin menetti ulkomaankauppaan oikeuttavat tapulioikeudet, mikä tarkoitti myös kauppalaivaston häviämistä ja samalla laivanrakennuksen lähes täydellistä hiipumista. Isonvihan jälkeen 1720-luvulla kaupunki sai pieniä helpotuksia kaupankäyntioikeuksiinsa, jolloin merenkulku alkoi jälleen elpyä. Porin saadessa jälleen tapulioikeudet vuonna 1765 kaupungissa oli noin 20 aluksen kauppalaivasto. Vuonna 1773 porilaiset porvarit ryhtyivät rakentamaan veistämöllä suurta 180 lästin vetoista kauppa-alusta Gustaf III, joka seuraavana kesänä purjehti Välimerelle, mutta myytiin kuitenkin Espanjan valtiolle jo 1776. Toinen samoihin aikoihin veistämöltä valmistunut suuri alus oli 100-lästinen Björneborgs vapen ('Porin vaakuna'). Pormestari Lars Sacklénin kehotuksesta rakennettiin myös peräti 200-lästinen kauppalaiva, joka kuitenkin myytiin pian Göteborgiin.
Vuonna 1782 laivaveistämö siirtyi erioikeudella Porin kaupungin haltuun, joka jatkoi sen vuokraamista laivanrakennuttajille. Varvilta laskettiin vesille ainakin yksi alus vuosittain, mutta parhaina vuosina laivoja valmistui useampia, esimerkiksi 1783 rakennettiin samanaikaisesti neljää alusta. Toiminta oli Pohjoismaissa yleiseen tapaan yhtiömuotoista. Jokaisella aluksella oli useampia osakkaita, minkä ansiosta mukaan pääsi myös henkilöitä, joilla ei ollut varaa rakennuttaa laivaa yksinään. Lisäksi haaksirikon tai kaappauksen sattuessa riski pieneni, eikä kukaan laivanvarustaja menettänyt kerralla koko omaisuuttaan.
1780-luvun ja Ruotsin vallan päättymisen välillä laivaveistämöllä valmistui Porin kauppalaivastolle kaikkiaan 23 alusta. Kaupunki oli laivastonsa suhteen lähes omavarainen, sillä 51 aluksesta vain kymmenkunta oli rakennettu muualla. Erilaisia aluksia valmistui vuosisadan jälkipuoliskolla niin kiivaasti, että järeimmät parruiksi ja mastohirsiksi soveltuvat puut uhkasivat kadota kaupungin lähimetsistä. Kun metsiä oli lisäksi verottanut ulkomaanvienti, alettiin Poriin tuoda puutavaraa muualtakin Satakunnasta.
Historia > Venäjän vallan aika

Ensimmäisiä Venäjän vallan aikana valmistuineita suuria aluksia oli 1814 vesille laskettu 159-lästinen fregatti Eolides. Vuonna 1826 porilaiset kauppiaat perustivat Reposaareen uuden laivaveistämön. Sen oli tarkoitus korvata vanha jokirannassa sijainnut varvi, jonka käyttöä hankaloitti joen jatkuva mataloituminen. 1830-luvun aikana laivanrakennus kiihtyi kuitenkin edelleen, eivätkä Porin kaksi veistämöä pystyneet vastaamaan kasvaneeseen kysyntään. Uusia perustettiin myös lähikuntiin, kuten Luvialle, Merikarviaan ja Ahlaisiin. Lisäksi joitakin aluksia rakennettiin Porin Kivinissä, Halssissa ja Kuuminaisissa. Vuonna 1840 Porin kauppalaivasto olikin jo Suomen suurin. Kehitys kääntyi laskusuuntaan vuonna 1848 Ranskassa tapahtuneen helmikuun vallankumouksen jälkeen, joka aiheutti epävarmuutta maailmantalouteen. Kaupungin laivanvarustajia koettelivat myös vuoden 1852 Porin palo sekä vuotta myöhemmin syttynyt Krimin sota.
Krimin sodan aikana vuonna 1854 Porin laivaveistämöllä rakennettiin Venäjän laivastolle viisitoista amiraali Johan Eberhard von Schantzin suunnittelmiaa tykkivenettä. Brittilaivaston uhatessa kaupunkia, ne purjehdittiin suojaan kymmenen kilometrin päähän Kokemäenjoen yläjuoksulle Haistilaan. Sodan päätyttyä Pori menetti lopullisesti asemansa maan merkittävimpiin kuuluneena purjelaivakaupunkina, 1870-luvun lopulla kaupungin laivasto oli enää maan 14. suurin, kun jopa jotkut maalaiskunnat olivat kiilanneet edelle. Samalla Porin varvin toiminta alkoi hiipumaan, kun purjelaivojen rakentaminen siirtyi lähipitäjien veistämöille. Niistä merkittävin oli Luvian Laitakari, jossa oli paikat kolmen aluksen valmistamiselle. Myös Reposaaren varvi lopetti toimintansa vuonna 1863. Porissa puolestaan ryhdyttiin rakentamaan höyryaluksia, joita valmisti Rosenlewin omistama Porin Konepaja sekä myöhemmin 1900-luvulla aloittanut Reposaaren Konepaja.
Muuta

Laivaveistämön mukaan on nimetty Porin V kaupunginosassa kulkeva Varvinkatu.
Porin linja-autoasema

Porin linja-autoasema
Porin linja-autoasema on yksi Suomen linja-autoasemista. Nykyinen asemarakennus valmistui vuonna 1955.
Nykyinen asemarakennus

Nykyinen asemarakennus sijaitsee Porissa tontilla Itsenäisyydenkatu 44. Linja-autoasema sijaitsi valmistuttuaan kaupungin keskustan laidalla, mutta kaupungin laajennuttua sijaitsee nykyisin keskellä kaupunkia Keskusaukion laidalla.
Vanha asemarakennus

Vanha asemarakennus sijaitsi Isolinnankadun toisessa päässä nykyisen City Tokmannin tavaratalon paikalla. Vanha asemarakennus on purettu.
Liikennöinti

Linja-autoasema on toiminut pääasiassa kaukoliikenteen käytössä, mutta myös lähtöasemana paikallisliikenteessä.
Porin uusi matkakeskus avattiin 1. syyskuuta 2017 Asema-aukiolle rautatieaseman yhteyteen. Suurin osa linja-autoliikenteestä siirtyi linja-autoasemalta matkakeskukseen.
Aiheesta muualla

Porin linja-autoaseman kehittämissuunnitelma (Arkistoitu – Internet Archive)
Python (elokuva)

| Python |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Clabaugh
Käsikirjoittaja:   Chris Neal  Gary Hershberger  Paul Bogh 
Tuottaja:  Jeffrey Beach
Säveltäjä:  Daniel J. Nielsen
Kuvaaja:  Patrick Rousseau
Leikkaaja:  Christian McIntire
Lavastaja:  Roger Baer
Pääosat:   Frayne Rosanoff  Robert Englund  Casper Van Dien 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Python Productions
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   Australia: 9. elokuuta 2000 (video)  Yhdysvallat: 16. tammikuuta 2001 (video) 
Kesto:  99 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Pythons 2
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Python (Python) on Richard Clabaughin ohjaama yhdysvaltalainen televisiolle tehty kauhuelokuva vuodelta 2000. Se kertoo geneettisesti muunnellusta noin 19-metrisestä verkkopytonista, joka pääsee karkuun. Elokuvalle on tehty 2 jatko-osaa, Pythons 2 ja Boa vs Python.
Tarina

Elokuvan alussa armeijan lentokone lentää taivaalla. Yhtäkkiä lentokone putoaa maahan. Kaksi nuorta ovat lähellä onnettomuuspaikkaa teltassa, jossa nuoret yhtäkkiä syödään. Onnettomuudessa karkuun päässyt pyton hyökkää läheisen pikkukaupungin asukkaiden kimppuun.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Frayne Rosanoff  | … |  John Cooper   |
|  Robert Englund  | … |  tohtori Anton Rudolph   |
|  Casper Van Dien  | … |  Bart Parker   |
|  William Zabka  | … |  apulaiseriffi Greg Larson   |
|  Dana Barron  | … |  Kristin   |
|  Sara Mornell  | … |  Theresa   |
|  Wil Wheaton  | … |  Tommy   |
|  Jenny McCarthy  | … |  Francesca Garibaldi   |
Aiheesta muualla

Python Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Puhinlampi

| Puhinlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°46′11″N, 27°02′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Ylänneeseen 
Järvinumero:  14.929.1.033
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,2 m  
Pituus:  710 m  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  2,129 km  
Pinta-ala:  11,432 ha  
Saaria:  1 
 fiPuhinlampi 
Puhinlampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Korpijärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 710 metriä pitkä, 270 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11,4 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Korpijoen valuma-alueeseen (14.929) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,2 metriä mpy.
RDNA

RDNA voi tarkoittaa seuraavia:
Yhdistelmä-DNA-tekniikka (engl. Recombinant DNA, rDNA), biotekniikan käsite
Radeon DNA, AMD:n grafiikkaprosessorien arkkitehtuuri
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”RDNA”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Raivo (täsmennyssivu)

Raivo voi viitata esimerkiksi seuraaviin:
raivo, aggressiivinen tunne ja käytös
Raivo, virolainen miehen etunimi
Raivo, Richard Bachmanin pienoisromaani vuodelta 1977
Raivo, Marvel-sarjakuvahahmo
Raivo, CMX:n EP-levy vuodelta 1989
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Raivo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Päivikkikasvit

| Päivikkikasvit |
| --- | --- |
 Soodajääpäivikki eli jääruoho (Mesembryanthemum crystallinum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Päivikkikasvit Aizoaceae  Martinov
Alaheimot
 Aizooideae  Mesembryanthemoideae  Ruschioideae  Sesuvioideae  Tetragonioideae 
Katso myös
   Päivikkikasvit Wikispeciesissä   Päivikkikasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Päivikkikasvit eli jääruohokasvit (Aizoaceae, synonyymi Ficoidaceae, joskus myös Mesembryanthemaceae) on Caryophyllales-kaksisirkkaislahkoon kuuluva kasviheimo. Heimoon kuuluu 122 sukua ja noin 1 100 lajia.
Lähes kaikki lajit (noin 96 %) ovat kotoisin eteläisen Afrikan kuivista osista. Loput lajeista kasvavat Australiassa ja Tyynenmeren saarilla sekä Kaliforniassa ja Etelä-Amerikassa. Suurin osa lajeista on mehikasveja ja kuuluvat alaheimoihin Mesembryanthemoideae ja Ruschioideae. Jotkin lajit kasvavat lähes kokonaan maan alla, maan pinnalle näistä kohoavat vain läpikuultavat lehtien kärjet.
Päivikkikasvit ovat hyönteispölytteisiä, ja niiden kukat muistuttavat mykerökukkaisten kukintoja.
Sukuja

Aizoon – päivikit
Aptenia – herttalehdet
Carpanthea – keltapäivikit
Carpobrotus – mehipäivikit
Cleretum – päivänkukat
Conicosia – mehilonkerot
Conophytum – sorakit
Delosperma – piikkipäivikit
Disphyma – pulskapäivikit
Dorotheanthus – päivänkukat
Drosanthemum – jääruohot
Faucaria – pikkupäivikit
Glottiphyllum – kielikit
Hereroa – pistepäivikit
Lampranthus – helopäivikit
Lapidaria
Lithops – kivikukat
Mesembryanthemum – jääpäivikit
Namaquanthus – aniliinisarvikit
Oscularia – särmikit
Phyllobolus
Pleiospilos – sepelikukat
Sesuvium – tähtipäivikit
Tanquana – somerkukat
Tetragonia – lamopinaatit
Titanopsis – rokkopäivikit