stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charles Grey

| Charles Grey |
| --- | --- |

Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
 22. marraskuuta 1830 – 16. heinäkuuta 1834  
Monarkki:  Vilhelm IV
Edeltäjä:  Arthur Wellesley Wellington
Seuraaja:  William Lamb
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1764 Fallodon, Englanti
Kuollut: 17. heinäkuuta 1845 (81 vuotta) Howick, Northumberland
Puoliso:  Mary Ponsonby
Tiedot
Puolue:  Whigit
 Nimikirjoitus
Charles Grey, 2. jaarli Grey, KG, PC (13. maaliskuuta 1764 – 17. heinäkuuta 1845), vuosina 1806–1807 varakreivi Howick, oli brittiläinen whig-poliitikko ja pääministeri 1830–1834.
Elämäkerta

Greyn isä Charles Grey, northumbrialaista aatelisukua, paroni vuodesta 1801, Greyn jaarli vuodesta 1806, oli merkittävä kenraali Amerikan sodassa. Nuorempi Charles Grey koulutettiin Etonissa ja Trinity Collegessa Cambridgessa ja valittiin parlamenttiin 22-vuotiaana 1786. Hän liittyi muodikkaisiin liberaalipiireihin whigien johtajan Charles James Foxin, kirjailija Richard Brinsley Sheridanin ja prinssi Yrjön ohella ja nousi pian whigien johtajien joukkoon. Grey tunnettiin parlamenttiuudistuksen ja katolilaisten emansipaation kannatuksesta.
Hän oli perustamassa 1792 Friends of the People -yhdistystä, joka rohkaisi ala- ja keskiluokkaa vaatimaan parlamenttiuudistusta. Vakavammat puheet äänioikeusuudistuksista jäivät kun Ranskassa puhkesi vallankumous ja Greyn vuoden 1797 uudistuslaki lyötiin hajalle parlamentissa. Tämän jälkeen Foxin ranskalaisia sympatisoineet whigit vetäytyvät täysin parlamentin ulkopuolelle vuosiksi. Greyn suhde Devonshiren herttuattareen ei koitunut hänelle kohtalokkaaksi paljastuttuaan vaikka johtikin lähes herttuaparin avioeroon.
Grey nai 1794 Irlannin johtavan liberaaliperheen tyttären Mary Elizabeth Ponsonbyn ja hänen sympatiansa katolilaisten emansipaatiolle vahvistuivat. Kasvavan perheen isänä (15 lasta vuonna 1819) Grey ei kuitenkaan voinut osallistua enää niin tiiviisti parlamentin väittelyihin.
Vuonna 1806 Grey, nyt varakreivi Howick isänsä saaman arvonimen mukaan, pääsi ensimmäiseksi amiraliteetin merilordiksi paroni Grenvillen hallitukseen William Pitt nuoremman kuoleman jälkeen. Napoleonin sotien vuoksi hallitukseen koottiin kaikki kyvyt sekä foxilaisista whigeistä, grenvilleläisistä ja addingtonilaisista ja se saikin lempinimen Ministry of All the Talents. Foxin kuoleman jälkeen hän otti myös ulkoministerin ja whigien johtajan aseman. Hallitus kaatui maaliskuussa 1807 ja samana vuonna Grey kohosi ylähuoneeseen perittyään isänsä arvonimen jaarli Greynä. Whigit olivat kuitenkin oppositiossa seuraavat 23 vuotta.
Whigien paluu valtaan ja Greyn nousu pääministeriksi tapahtui Wellington herttuan hallituksen jälkeen 1830. Hän ajoi läpi vuoden 1832 suuren parlamenttiuudistuksen, jota oli vaatinut jo 1790-luvulla ja lopetti neekeriorjuuden koko Brittiläisessä Imperiumissa 1833. Wellington oli antanut oikeudet katolilaisille jo 1829. Vuosien kuluessa hän oli kuitenkin muuttunut varovaisemmaksi ja jätti toteuttamatta suuremmat uudistukset. Grey vetäytyi julkisuudesta jo 1834 ja jätti lordi Melbournen seuraajakseen.
Greyn poika Henry Grey, myöhemmin 3. Greyn jaarli oli siirtomaiden alivaltiosihteerinä isänsä hallituksessa, mutta erosi kun orjia ei vapautettu välittömästi, vaan asteittain.
Tarinan mukaan jaarli Grey sai lahjana mustaa bergamottiöljyllä maustettua teetä, joka osoittautui niin hyväksi että teekauppias Twinings in the Strand sai tehtäväkseen kehittää vastaavan sekoituksen. Twinings myi ensimmäisenä Earl Grey -merkkistä teetä, mutta myös Jacksons of Piccadilly on väittänyt olevansa alkuperäinen valmistaja Greyn vuonna 1830 antaman reseptin mukaan.
Grey's Monument, Charles Greyn patsas 41 m korkean pylvään päällä Newcastle upon Tynessa.
Claude Whittindale

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten rugby. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten rugby. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten rugby. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten rugby. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
Claude Whittindale (1881 Kenilworth, Warwickshire, Britannia – 10. helmikuuta 1907 Parkstone, Dorset, Britannia) oli brittiläinen rugbynpelaaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä hopeaa saaneeseen Moseley Wanderers -joukkueeseen. Hän oli Raymond Whittindalen veli.
Claude Wilmot Wyatt

Claude Wilmot Wyatt (1842–1900) oli englantilainen lintutieteilijä.
Wyatt nimesi, yhdessä Richard Bowdler Sharpen kanssa, muun muassa aasiantörmäpääskyn (Riparia diluta) vuonna 1893.
Wyatt julkaisi teoksen British Birds: being coloured illustrations of all the species of Passerine birds resident in the British Isles. Taylor & Francis for William Wesley & son, Lontoo. 1894-1899.
Clara Haskil

Clara Haskil.
Clara Haskil (7. tammikuuta 1895 – 7. joulukuuta 1960) oli romanialainen pianisti. Hänet tunnetaan varsinkin klassismin ja varhaisen romantiikan ajan taidemusiikin, kuten Wolfgang Amadeus Mozartin tuotannon tulkitsijana.
Haskil syntyi sefardijuutalaiseen perheeseen Bukarestissa. Hän opiskeli Wienissä Richard Robertin johdolla sekä lyhyesti Ferruccio Busonin johdolla. Hän pääsi 10-vuotiaana Pariisin konservatorioon, jossa hänen opettajiensa joukossa oli Alfred Cortot. Hänen uraansa vaikeutti merkittävissä määrin skolioosi. Hän alkoi kuitenkin saavuttaa jälleen arvostusta toisen maailmansodan jälkeen mm. Alankomaissa vuonna 1949 tehdyn kiertueen myötä.
Haskil oli erittäin menestyksekäs kamarimuusikko ja teki yhteistyötä muun muassa George Enescun, Eugène Ysaÿen, Pablo Casalsin ja Arthur Grumiaux'n kanssa. Hän kuoli Brysselissä sattuneesta tapaturmasta koituneisiin vammoihin. Hänen olisi ollut seuraavana päivänä tarkoitus pitää konsertti Arthur Grumiaux’n kanssa.
Claes Henrik Nyberg

Claes Henrik Nyberg (20. syyskuuta 1799 Loviisa – 9. lokakuuta 1883 Helsinki) oli suomalainen laivuri ja maanmittari, joka sai kamarineuvoksen arvon.
Nybergin vanhemmat olivat eversti Gustaf Gabriel Nyberg ja Ebba Regina von Schoultz. Hän sai matemaattisluonnontieteellistä opetusta isältään, purjehti merillä 1816-1822 ja suoritti laivurintutkinnon 1820. Ylioppilaaksi hän tuli 1823, jolloin hän valmistui myös maanmittariksi. 1825 hänet nimitettiin virkaa tekeväksi ja 1828 vakinaiseksi komissiomaanmittariksi Viipurin lääniin. 1830 hän teki yksityisestä aloitteesta Saimaan kanavan suunnantarkastuksen ja tultuaan kutsutuksi maanmittaushallituksen insinööriksi 1835 hän tutki kanavan lopullisen suunnan. 1847-1850 Nyberg teki tähtitieteelliset mittaukset, joiden perusteella laadittiin ensimmäinen Suomen yleiskartta. 1856 hänestä tuli Uudenmaan läänin lääninmaanmittari, 1866-1877 hän oli maanmittaushallituksen ylitirehtöörin apulainen. Kamarineuvoksen arvo Nybergille myönnettiin 1873.
Nybergin puoliso vuodesta 1825 oli Ottiliana Anna von Fieandt (k. 1868). Professori, salaneuvos, tie- ja vesirakennusten ylihallituksen päällikkö Alfred Reinhold Nyberg ja everstiluutnantti, maaherra Otto Gustaf Nyberg olivat heidän lapsiaan. Kaksi muuta poikaa, Robert Carl August Nyberg ja Frans Edvard Nyberg, ylenivät kenraalimajureiksi.
Aiheesta muualla

Kotivuori, Yrjö: Claes Henrik Nyberg. Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852. Helsingin yliopiston verkkojulkaisu 2005. Viitattu 3.11.2013.
Nybergin ansioluettelo kansallisarkistossa (Viitattu 3.11.2013)
Erkki-Sakari Harju, Anna-Maija Pietilä ja Arvo Kokkonen 2007. Uusintapainos Claës Nybergin pitäjänkartoista. Helsinki: Karttakeskus. 175 s.﻿
Chris Shiflett

| Chris Shiflett |
| --- | --- |
 Chris Shiflett vuonna 2017
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1971 (ikä 53)
Ammatti:  Muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jake Jackson 
Tyylilajit:  Rock Alternative rock
Soittimet:  Kitara
Yhtyeet:  Me First & the Gimme Gimmes Jackson United No Use for a Name Foo Fighters
Levy-yhtiöt:  RCA Records 
Aiheesta muualla
www.chrisshiflettmusic.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Chris Shiflett (s. 6. toukokuuta 1971) on yhdysvaltalainen muusikko ja Foo Fighters -yhtyeen kitaristi. Shiflett liittyi Foo Fighters -kokoonpanoon There Is Nothing Left to Lose -albumin äänitysten jälkeen vuonna 1999. Foo Fightersin ohella hän soittaa kitaraa muun muassa Me First & the Gimme Gimmes cover-yhtyeessä sekä Jackson United -nimisessä sivuprojektissa. Hän soitti myös kolme keikkaa Andy McCoyn The Real McCoy Bandissä, josta kuitenkin erosi nopeasti. Ennen Foo Fightersia Shiflett toimi kitaristina punkrock bändissä nimeltä No Use for a Name. Hän on useasti esiintynyt nimellä Jake Jackson.
Vuonna 2010 Shiflett julkaisi ensimmäisen soololevynsä taustakokoonpanon The Dead Peasants kanssa.
Soolotuotanto

Chris Shiflett & the Dead Peasants
Chris Shiflett & the Dead Peasants (2010)
All Hat and No Cattle (2013)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chris Shiflett Wikimedia Commonsissa
Claude de Forbin

| Claude de Forbin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1656  Gardanne
Kuollut: 4. maaliskuuta 1733  Saint-Marcel
Kansalaisuus:   Ranska
Ammatti:  laivastoupseeri
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Ranska
Sotilasarvo:  Amiraali
Claude de Forbin (6. elokuuta 1656 Gardanne, Ranska – 4. maaliskuuta 1733 Saint-Marcel, Ranska) oli ranskalainen laivastoupseeri, joka tunnetaan ansioistaan Ludvig XIV:n armeijassa.
Ennen sotilasuraansa de Forbin työskenteli merimiehenä. De Forbinin sotilasuran ensimmäinen merkittävä palvelus alkoi vuonna 1685, kun Ranska lähetti hänet Siamin (nykyisen Thaimaan) kuninkaan palvelukseen. Palattuaan Ranskaan vuonna 1687 de Forbinista tuli Dunkerqueen sijoitetun fregatin komendantti. Komendanttina ollessaan de Forbin jäi kerran Englannin armeijan vangiksi, mutta onnistui pakenemaan vangitsijoiltaan. Espanjan perimyssodassa (1701–1714) ansioitui yhdessä laivueensa kanssa, kun hän sodan alussa katkaisi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan huoltoreitin Italiaan. Myöhemmin de Forbin siirrettiin pohjoiseen, jossa hän vuoden 1706 aikana saavutti useita voittoja Alankomaiden laivoja vastaan. Vuonna 1708 de Forbin epäonnistui tehtävässään toimittaa Englannin kruunua tavoitellut James Stuart Skotlantiin. De Forbin erosi laivastosta pian tapahtuman jälkeen.
Sotilasuransa jälkeen de Forbin kirjoitti muistelmateoksensa Mémoires, joka julkaistiin vuonna 1730. De Forbin kuoli Saint-Marcelissa vuonna 1733.
Chuck Rayner

Chuck Rayner
Claude Earl "Chuck" Rayner (11. elokuuta 1920 Sutherland, Saskatchewan, Kanada – 5. lokakuuta 2002) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi National Hockey Leaguessa New York Americansissa ja New York Rangersissa vuosina 1940–1953. Ennen NHL-uransa alkua hän pelasi AHL:n Springfield Indiansissa ollen kaudella 1940–41 AHL:n vähiten maaleja taakseen päästänyt ja eniten nollapelejä pelannut maalivahti.
Saavutuksia

AHL:n kakkostähdistössä 1941
NHL:n kakkostähdistössä 1949, 1950 ja 1951
Hart Memorial Trophy 1950 (paras pelaaja)
pelasi NHL:n tähdistöottelussa 1949, 1950 ja 1951
Hockey Hall of Fameen 1973
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sid Abel | Hart Memorial Trophyn voittaja 1950 | Seuraaja: Milt Schmidt |
Colleen Sostorics

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Sostorics vuonna 2007 |  Sostorics vuonna 2007 |  Sostorics vuonna 2007 |  |
Maa:  Kanada
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Torino 2006 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | USA 2001 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 2004 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Kanada 2007 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2005 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Kiina 2008 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Suomi 2009 | jääkiekko |  |
Colleen Sostorics (s. 17. joulukuuta 1979 Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen pääosin 1990-, 2000- ja 2010-luvuilla pelannut jääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli puolustaja. Hän pelasi Kanadan naisten jääkiekkomaajoukkueessa seitsemät maailmanmestaruuskilpailut, joista kolmessa hänen joukkueensa saavutti kultaa ja kolmessa hopeaa. Sostorics pelasi myös olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa kolmesti saavuttaen kultaa Salt Lake Citystä 2002, Torinosta 2006 ja Vancouverista 2010. Vuoden 2002 turnauksessa hän oli plus/miinus -tilaston paras saldollaan +11.
Sostorics asuu Saskatchewanissa, Kanadassa.
A147

A147 (punaisella) ja Venäjän päätieverkko.
Valtatie A147 (ven. Федеральная автомобильная дорога А147, Federalnaja avtomobilnaja doroga A147) on Venäjän Krasnodarin aluepiirissä Novorossijskista Abhasian (Georgia) rajalle johtava liittovaltiotason päävaltatie ("magistral"). Tie kulkee vuoristossa Mustanmeren rannikon suuntaisesti ja sitten lomarannikkoa pitkin muun muassa Tuapsen, Sotšin ja Adlerin kautta. M27 on osa eurooppatie E97:ää.
Neuvostoliiton M27 ja Etelä-Ossetian sota

Neuvostoliiton aikana, vuoteen 1991, M27 jatkui Georgian halki ja kulki Tbilisin kautta edelleen Azerbaidžaniin ja Kaspianmeren rannalle Bakuun. Georgiassa tie kulkee Gorin pohjoispuolelta läheltä Etelä-Ossetiaa ja sen pääkaupunkia Tskhinvalia. Vuonna 2008 kysymys tien hallinnasta muodostui tärkeäksi Etelä-Ossetian taisteluiden aikana, koska se on rautatien ohella toinen merkittävä Georgian poikittaisväylä raskaille kuljetuksille ja siis myös sotilaskuljetuksille.
Aiheesta muualla

M-27 (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Georgian sota
| --- | --- |
Yleistilanne ja sotatoimet:   merisodankäynti  Abhasian taistelut 
Toimijoita:   rauhanturvaajat  Etelä-Ossetian asevoimat  Abhasian armeija  Venäjän 58. armeijan pataljoonatason taktinen osasto 
Keskeisiä paikkoja:   Tskhinvali  Gori  Kodorin sola  Valtatie M27  Rokin tunneli  Potin satama  Potin laivastoasema  turvallisuusvyöhyke 
Sotaharjoitukset:   Immediate Response 2008  Kaukasuksen raja 2008 
Aluksia:   ohjusristeilijä Moskva  ohjusvene Miraž  ohjusvene Tbilisi  USS McFaul 
Humanitaarinen apu:  Georgian humanitaarinen apu 2008
Aselepotarkkailu:   Etelä-Ossetian sota 1991-1992  Venäjän ja Georgian rauhanturvaoperaatio Etelä-Ossetiassa 1992-2008  Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Georgiassa  Euroopan unionin tarkkailuoperaatio Georgiassa 2008
Chuck Patton

Francis Chuck Patton on yhdysvaltalainen Emmy-palkittu animaatio-ohjaaja ja animaattori, joka tuli tunnetuksi animaatiosarjasta Spawn. Lisäksi hän on ollut mukana 1990-luvun alussa Action Force -aiheisissa animaatiosarjoissa ja ohjasi muun muassa kaikki ensimmäisen ja toisen tuotantokauden jaksot vuoden 2003 Turtles-animaatiosarjasta.
Aiheesta muualla

Chuck Patton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Chuck Patton TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Chris Solinsky

Chris Solinsky kuvassa toiseksi sijoittuneena.
Chris Solinsky (s. 5. joulukuuta 1984) on yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija.
Vuonna 2008 hän karsiutui loppukilpailusta 3 000 metrin juoksussa sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 12:nneksi 5 000 metrin juoksussa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän on sijoittunut 3 000 metrillä seitsemänneksi vuonna 2008 ja kuudenneksi 2009.
5 000 metrin juoksuun keskittynyt Solinsky juoksi 1. toukokuuta 2010 Palo Altossa ensimmäisen 10 000 metrin kilpailunsa. Hän voitti kilpailun ajalla 26.59,60 ja hänestä tuli ensimmäinen ei-afrikkalaissyntyinen 27 minuutin alittaja. Häntä ennen 30 juoksijaa oli alittanut 27 minuutin rajan. Aika oli Yhdysvaltain ja Pohjois-Amerikan ennätys. 4. kesäkuuta Oslon Bisletillä Timanttiliigan osakilpailussa Solinsky alitti 5 000 metrillä ensimmäisen kerran 13 minuuttia juostuaan 12.56,66. Tukholmassa Timanttiliigan osakilpailussa elokuussa 2010 hän paransi 5 000 metrin ennätystään aikaan 12.55,53. Solinskyn maanmies Galen Rupp rikkoi hänen 10 000 metrin maanosaennätyksensä 16. syyskuuta 2011 Brysselissä ajalla 26.48,00.
Ennätykset

10 000 m: 26.59,60 Pohjois-Amerikan ennätys ja Yhdysvaltain ennätys 1.5.2010–16.9.2011
Ennätykset > Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 metriä: 3.35,89 (2011)
mailin juoksu: 3.57,80 (2006)
3 000 metriä: 7.34,32 (2010)
kahden mailin juoksu: 8.15,77 (2010)
5 000 metriä: 12.55,53 (2010)
10 000 metriä: 26.59,60 (2010)
3 000 metriä: 7.51,69 (2007)
5 000 metriä: 13.38,61 (2007)
Charles Hagan

Keskuskartano (1962) on suuri asuin- ja liikerakennus Porissa.
Charles Eero Wilho Hagan (17. toukokuuta 1922 Helsinki – 7. helmikuuta 1998 Nakkila) oli suomalainen arkkitehti.
Charles Haganin vanhemmat olivat kirjailija Elsa Soini ja konsuli Eero Hagan. Hagan kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin toisesta suomalaisesta lyseosta 1942 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1949. Tämän jälkeen hän työskenteli arkkitehtina Asuntorakennustuotannon valtuuskunta Aravassa, ja opetti myös vuodesta 1951 lähtien tyylioppia Suomen taideakatemiassa, kunnes perusti oman arkkitehtitoimiston Porin 1954.
Hän oli suunnittelemassa Riihikedon kaupunginosan arava-aluetta ja vuosina 1968–1985 Hagan toimi Porin apulaisasemakaava-arkkitehtina. Hänen työnsä ovat enimmäkseen Porin seudulle valmistuneita rivi- ja omakotitaloja sekä kesähuviloita. Muista töistä tunnetuimpia ovat yhdessä Olaf Küttnerin kanssa suunniteltu Hotelli Juhana Herttua sekä Keskuskartano, joka valmistuessaan oli Pohjoismaiden suurin vuokratalo. Oman yksityiskotinsa Villa Präskinrinteen Hagan suunnitteli ja rakennutti Nakkilaan vuonna 1961. Se toimi myös hänen koetalonaan ja muuttui aina uusien suunnitelmien mukaan.
Töitä

Hotelli Juhana Herttua, Pori, 1955
As. Oy Koivistonportti, Pori, 1959
Keskuskartano, Pori, 1961–1962
Kirjallisuutta

Arkkitehti Charles Hagan 60 vuotta.  Pori:  Juhlatoimikunta, 1982.
Coleraine FC

Coleraine Football Club on jalkapalloseura Colerainen kaupungista. Seura pelaa kaudella 2021–2022 maansa korkeimmalla sarjatasolla Pohjois-Irlannin Valioliigassa. Coleraine on perustettu kesäkuussa 1927. Coleraine on voittanut Pohjois-Irlannin mestaruuden vuonna 1974. Pohjois-Irlannin cupin se on voittanut kausina 1964–65, 1971–72, 1974–75, 1976–77, 2002–03 ja 2017-18.
Cotillion Records

Cotillion Records oli vuosina 1968–1986 toiminut yhdysvaltalainen levy-yhtiö ja Atlantic Recordsin tytäryhtiö. Yhtiö julkaisi alun perin bluesia ja soulia, mutta myöhemmin myös progressiivista rockia, folkrockia, gospelia, jazzia ja huumorimusiikkia. Vuonna 1976 yhtiö alkoi keskittyä diskoon ja R&B:hen. Yhtyeen toimitilat sijaitsivat New Yorkissa.
Channel Nordica

| Channel Nordica Angelit & Waltari |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2000
 Tuottaja(t): Angelit/Waltari
 Tyylilaji: avantgardemetalli, punk rock, crossover thrash, industrial rock, joiku, folk metal
 Kesto: 61.56
 Levy-yhtiö: Parlophone
Waltarin muut julkaisut
| Radium Round 1999 | Channel Nordica 2000 | Rare Species 2004 |
Angeleiden muut julkaisut
| Mánnu 1999 | Channel Nordica 2000 | Reasons 2003 |
Channel Nordica on Waltarin ja Angelit-yhtyeen vuonna 2000 julkaistu yhteisalbumi.
Kappaleet

Intro – 1.02
Traveller – 4.53
System Odda Aigi – 4.57
Muittut – 2.50
Virtual Aigai – 5.28
So Fine 2000 – 3.56
Hard And Positive – 4.26
Ii Dohko Guvluige – 2.21
Ballad (To the Glory of Your Nature) – 7.53
Jänkhä – 5.01
Come On Come On – 3.39
Stay Positive – 4.45
Messengers (The Time Has Come) – 5.33
Sami Eatnan – 5.07
Kokoonpano

Kärtsy Hatakka – laulu, basso, musiikkiohjelmointi
Roope Latvala – kitara
Jariot Lehtinen – kitara
Janne Immonen – kosketinsoittimet
Janne Parviainen – rummut
Tuuni Länsman – laulu
Ursula Länsman – laulu
Alfred Häkkinen – kitara, rummut
Samuli Kosminen – lyömäsoittimet
Mamba Assefa – lyömäsoittimet
Kimmo Kajasto – kosketinsoittimet, musiikkiohjelmointi
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Channel Nordica Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Channel Nordica Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Waltari
| --- | --- |
Studioalbumit:   Monk Punk  Torcha!  So Fine!  Big Bang  Yeah! Yeah! Die! Die! Death Metal Symphony in Deep C  Space Avenue  Radium Round  Channel Nordica  Rare Species  Blood Sample  Release Date  Below Zero  Covers All  You Are Waltari  Global Rock 
Kokoelmat:   Pala leipää  Decade  Early Years  The 2nd Decade – In the Cradle  3rd Decade – The Anniversary Edition 
EP:t:   Waltari  Mut hei  Aika tuulee  Back to Persepolis 
Katso myös:  Waltarin diskografia
Clara Burel

| Clara Burel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 2001 (ikä 23)
Kansalaisuus:   Ranska
Tennispelaaja
Pituus:  176  cm
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  2 183 964 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  232. (2.11.2020)
Voitot/tappiot:  163–115
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  1. kierros (2019)
Ranskan avoimet:  3. kierros (2020)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  246  (9. toukokuuta 2022)
Voitot/tappiot:  9–27
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Clara Burel (s. 24. maaliskuuta 2001) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 232 marraskuussa 2020. Junioriurallaan hän saavutti kaksi grand slam -finaalipaikkaa kaksinpelissä ja voitti hopeaa nuorten kesäolympialaisissa 2018. Hän saavutti myös junioreiden maailmanlistalla ykkössijan.
Burel pelasi grand slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Australian avoimissa 2019. Vuonna 2020 Burel sai villin kortin Lyonin WTA-turnaukseen maaliskuussa, missä hän hävisi avauskierroksella Jil Teichmannille. Strasbourgissa syyskuussa hän voitti Kateryna Bondarenkon, mutta hävisi toisella kierroksella Zhang Shuaille. Seuraavalla viikolla pelatussa Ranskan avoimissa hän voitti Arantxa Rusin ja Kaja Juvanin, kunnes kolmannella kierroksella hävisi jälleen Zhangille.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Clara Burel WTA:n sivuilla (englanniksi)
Clara Burel ITF:n sivuilla (englanniksi)
Chris Kunitz

| Chris Kunitz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1979 (ikä 45) Regina, Saskatchewan, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Sarja:  NHL
Pelinumero:  14
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2019
Seurat:  Atlanta Thrashers (NHL), Portland Pirates (AHL), Cincinnati Mighty Ducks (AHL),   Anaheim Ducks   Pittsburgh Penguins   Tampa Bay Lightning (NHL)   Chicago Blackhawks (NHL)
NHL-varaus:  ei varausta
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| MM-jääkiekko  | MM-jääkiekko  | MM-jääkiekko  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2008 |  |  |
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Anaheim Ducks | 2007  |
|  | Pittsburgh Penguins | 2009  |
|  | Pittsburgh Penguins | 2016  |
|  | Pittsburgh Penguins | 2017  |
Christopher "Chris" Kunitz (s. 26. syyskuuta 1979 Regina, Saskatchewan) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Kunitzin pelipaikka on laitahyökkääjä.