stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mílos (kunta)
Kunnan osat

Míloksen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Adámantas | Adámantas | 1 347 |
| Mílos | Akráthi (saari) | 0 |
| Mílos | Anánes (saari) | 0 |
| Mílos | Antímilos (saari) | 0 |
| Mílos | Aretí | 0 |
| Mílos | Empoureiós | 16 |
| Mílos | Fourkovoúni | 0 |
| Mílos | Fyropótamos | 4 |
| Mílos | Kípos | 6 |
| Mílos | Pláka (Mílos) | 749 |
| Mílos | Paximádi (saari) | 0 |
| Mílos | Provatás | 27 |
| Mílos | Psathádika | 17 |
| Mílos | Raláki Chálakos | 0 |
| Mílos | Xylokeratiá | 0 |
| Péra Triovasálos | Katsarónas | 33 |
| Péra Triovasálos | Kómia | 16 |
| Péra Triovasálos | Péra Triovasálos | 649 |
| Triovasálos | Ágioi Anárgyroi | 4 |
| Triovasálos | Ágios Gerásimos | 3 |
| Triovasálos | Apollónia | 272 |
| Triovasálos | Fylakopí | 3 |
| Triovasálos | Glaronísia (saari) | 0 |
| Triovasálos | Kamínia | 49 |
| Triovasálos | Mandrákia | 2 |
| Triovasálos | Mýtikas | 25 |
| Triovasálos | Páchaina | 32 |
| Triovasálos | Pilonísi (saari) | 0 |
| Triovasálos | Triovasálos | 838 |
| Triovasálos | Voúdia | 12 |
| Trypití | Agía Kyriakí | 31 |
| Trypití | Kánava | 86 |
| Trypití | Klíma | 13 |
| Trypití | Paliochóri | 25 |
| Trypití | Schinopí | 2 |
| Trypití | Trypití | 540 |
| Trypití | Zefyría | 176 |
Yhteensä: 4 977
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mílos Wikimedia Commonsissa
Δήμος Μήλου (Arkistoitu – Internet Archive). Míloksen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Etelä-Egean saarten alue
| --- | --- |
Ándroksen alueyksikkö:  Ándros
Kálymnoksen alueyksikkö:   Agathonísi  Astypálaia  Kálymnos  Leipsoí  Léros  Pátmos 
Kárpathos-Kásoksen alueyksikkö:   Kárpathos  Kásos 
Kéa-Kýthnoksen alueyksikkö:   Kéa  Kýthnos 
Kosin alueyksikkö:   Kos  Nísyros 
Míloksen alueyksikkö:   Kímolos  Mílos  Sérifos  Sífnos 
Mýkonoksen alueyksikkö:  Mýkonos
Náxoksen alueyksikkö:   Amorgós  Náxos ja Pienet Kykladit 
Pároksen alueyksikkö:   Antíparos  Páros 
Ródoksen alueyksikkö:   Chálki  Megísti  Ródos  Sými  Tílos 
Sýroksen alueyksikkö:  Sýros-Ermoúpoli
Thíran alueyksikkö:   Anáfi  Folégandros  Íos  Síkinos  Thíra 
Tínoksen alueyksikkö:  Tínos
Nehemiah Persoff

| Nehemiah Persoff |
| --- | --- |
 Persoff vuonna 1960.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1919 Jerusalem
Kuollut: 5. huhtikuuta 2022 (102 vuotta) San Luis Obispo, Kalifornia
Näyttelijä
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Nehemiah Persoff (2. elokuuta 1919 Jerusalem – 5. huhtikuuta 2022 San Luis Obispo, Kalifornia) oli palestiinanjuutalaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän muutti perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1929. Hän keskittyi vetäytymisensä jälkeen kuvataideharrastukseensa.
Persoffilla oli rooleja muun muassa elokuvissa Alaston satama (1954), Mitä kovemmin he kaatuvat... (1956), Piukat paikat (1959), Al Capone – lain ja oikeuden voitto (1959), Comancheros (1961), Trapetsin varjossa (1961),  Kirottujen laiva (1976), Deadly Harvest (1977), Jentl (1983), Identtiset kaksoset (1988), Kristuksen viimeinen kiusaus (1988) ja Fievel matkalla Amerikkaan (äänirooli, 1986). Vierailuja Persoff on tehnyt muun muassa televisiosarjoissa Lännen tie, Tohtori Ben Casey, Minä, vakooja, Tarzan, Gunsmoke, Columbo, Sheriffi McCloud, Pieni talo preerialla, Seikkailujen saari, Magnum, Ihmemies MacGyver, L.A. Law, Murhasta tuli totta ja Chicagon lääkärit.
Persoff pääsi opiskelemaan The Actors Studiolla, kun se avattiin vuonna 1947. Hän teki ensiesiintymisensä elokuvassa vuonna 1948; hän oli jo nuorempana aloittanut teatteriuransa, jonka kuitenkin oli keskeyttänyt toinen maailmansota. Hänellä on puolisonsa Thian kanssa neljä lasta.
Aiheesta muualla

Nehemiah Persoff Paintings (Arkistoitu – Internet Archive)
Nehemiah Persoff Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nehemiah Persoff Elonetissä.
Haastattelu Cinema Metron sivustolla
Naisten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1967

Naiset kilpailivat 18.–19. helmikuuta 1967 Alankomaiden Deventerissä yleisluistelun maailmanmestaruudesta. Kilpailuareenana oli Deventerin IJsselstadion.
Yhteispisteiden kultaa ottanut kisojen isäntämaan Stien Kaiser oli ei-neuvostoliittolainen sitten vuoden 1951, jolloin voitto meni Suomen Eevi Huttuselle. Sen jälkeen siis 15 MM-kisassa voittaja on ollut Neuvostoliiton edustaja.
Toiseksi tullut Neuvostoliiton edustaja Lāsma Kauniste oli taustaltaan latvialainen. Edellisen kerran latvialainen pikaluistelija saavutti kansainvälistä menestystä vuonna 1939, jolloin itsenäisen Latvian Alfons Bērziņš otti Euroopan mestaruuden miehissä.
Kolmanneksi sijoittuneesta Dianne Holumista tuli kolmas amerikkalainen, joka nousi palkintokorokkeelle Helen Binan (kolmas vuonna 1933) ja Kit Kleinin (kolmas vuonna 1935, ensimmäinen vuonna 1936) jälkeen.
Nicholas Kilburn

Nicholas Weldon Kilburn (21. kesäkuuta 1932 Toronto, Ontario – 31. heinäkuuta 2007 Cobourg, Ontario) oli kanadalainen fagotisti ja musiikkipedagogi.
Kilburn opiskeli aluksi pianonsoittoa, mutta vaihtoi instrumenttiaan. Häntä opetti aluksi G. Roy Fenwick. Vuosina 1948–1951 hän opiskeli The Royal Conservatory of Musicissa fagotinsoittoa Elver Wahlbergin, pianonsoittoa isänsä Weldon Kilburnin, teoriaa ja harmoniaa Samuel Dolinin sekä orkestraatiota John Weinzweigin johdolla. Hän opiskeli myöhemmin vielä fagotinsoittoa Raymond Allardin johdolla New England Conservatoryssa ja Sol Schoenbachin johdolla Curtis Institutessa.
Vuosina 1955–1958 Kilburn oli Kanadan kansallisbaletin orkesterin ja vuosina 1955–1959 CBC:n sinfoniaorkesterin jäsen. Vuonna 1959 hän liittyi Toronton sinfoniaorkesteriin sen ensifagotistina. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Joseph Haydnin, Wolfgang Amadeus Mozartin, André Jolivetin ja John Weinzweigin teoksia. Hän toimi myös Toronton puhallinkvintetin jäsenenä. Hänen oppilaitaan olivat vuosina 1955–1978 Toronton yliopistossa Mitchell Clarke, William Douglas, James McKay, Gordon Slater ja Norman Tobias. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli sopraano Ilona Kombrink.
Vuonna 1981 Kilburn sai Kanadan musiikkineuvoston mitalin. Hänen veljiään ovat Michael ja Paul Kilburn.
Mäntyharjun kanava

Mäntyharjun kanava oli kanavahanke, jonka tarkoituksena oli yhdistää Kymijoki Saimaaseen. Hankkeen toteuttamista ajoi voimakkaasti Järvi-Suomen Kanavat -neuvottelukunta, johon kuului kuntapäättäjiä niin Kymenlaaksosta, Päijät-Hämeestä kuin Etelä-Savostakin. Metsäteollisuus ry piti ensisijaisena Saimaan yhdistämistä Suomenlahteen.
Suunnitellun kanavahankkeen kokonaispituus olisi ollut noin 90 kilometriä, josta ainoastaan seitsemän kilometriä olisi ollut maakanavaa. Mäntyharjun kanava olisi kulkenut Heinolasta Paason kautta Pertunmaalle Ylä-Rääveliin, sieltä Juolasveden kautta Rannanmaalle ja Pyhävedelle, mistä Kallaveden kautta oltaisiin päästy Ristiinan Rautlahteen ja Saimaalle.
Historia

Mikkelin läänin kuvernööri esitti jo vuonna 1841, että Päijänne yhdistettäisiin Mäntyharjun kautta Saimaaseen. Tuolloinen senaatti ei kuitenkaan päätöstä hyväksynyt, koska Saimaan kanavan rakentaminen oli ratkaisuvaiheessa. Alustava yleissuunnitelma hankkeesta valmistui TVH:n toimesta vuonna 1982.
Nykytilanne

Vaikka kanavahankkeen suunnittelu päätettiin lopettaa joulukuussa 2000, niin suunniteltu kanava on edelleen mukana Etelä-Savon maakuntakaavassa.
Aiheesta muualla

Kanavahankkeita Päijänteen ja Saimaan välillä
Hallitus hylkäsi Kymijoen-Mäntyharjun kanavahankkeen
Mikko Alikoski

| Mikko Alikoski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1986 (ikä 38) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Pose
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  171 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  KISE
Sarja:  II-divisioona
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2017
Aik. seurat:  Kärpät (SML) KooKoo (Mestis/SML) Blues (SML)
Mikko Alikoski (s. 28. heinäkuuta 1986 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa II-divisioonajoukkue KISE Hockeyssa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Alikoski pelasi ammattilaisurallaan SM-liigaa Oulun Kärpissä, Espoo Bluesissa ja KooKoossa yhteensä 545 runkosarjaottelua tehopistein 24+45=69 ja keräten 224 jäähyminuuttia sekä 79 playoff-ottelua tehopistein 3+5=8 ja keräten 36 jäähyminuuttia. Hän voitti Kärpissä Suomenmestaruuden vuosina 2007, 2008, 2014 ja 2015.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Matias Strozykin vuonna 2011 tekemän analyysin mukaan Alikoski oli pienikokoinen hyökkääjä, joka oli nopea luistelija ja työteliäs pelaaja. Hän oli hyvä yksi vastaan yksi -tilanteissa ja haastoi pienestä koostaan huolimatta isokokoisia vastustajia, vaikkakin se rajoitti Alikosken fyysistä peliä. Hän pelasi useimmiten puolustavassa roolissa alemmissa ketjuissa.
Ura > Seuraura

Alikoski on Oulun Kärppien kasvatti. Hän debytoi SM-liigassa vain 17-vuotiaana kaudella 2003–2004. Alikoski pelasi kauden aikana 12 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Pääosan kaudestaan hän pelasi A-nuorissa, joissa Alikoski oli tehoilla 8+24=32 Kärppien kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 2004–2005 Alikoski ei pelannut otteluakaan SM-liigassa, vaan hänen kautensa kului kokonaan A-nuorissa.
Kausi 2005–2006 oli Alikosken tulokaskausi SM-liigassa. Hän pelasi 49 ottelua ja teki niissä tehot 2+5=7. Alikoski teki ensimmäisen liigamaalinsa kauden neljännessä ottelussa 22. syyskuuta 2005 Jokereita vastaan. Hän keräsi 8–0-murskavoittoon päättyneessä ottelussa tehot 1+1=2. Kauden päätteeksi Alikoski voitti SM-pronssia. Hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen maaliskuussa 2006.
Alikoski voitti Suomen mestaruuden kausina 2006–2007 ja 2007–2008. Hän jatkoi sopimustaan kahdella vuodella huhtikuussa 2008. Alikoski voitti SM-hopeaa kaudella 2008–2009. Toukokuussa 2010 Alikoski teki jälleen kaksivuotisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi myös kaksi ottelua Mestis-joukkue Kiekko-Laserissa, jossa Alikoski aloitti myös kauden 2011–2012, jolloin hän pelasi kuitenkin kesken kauden konkurssiin ajautuneessa joukkueessa kuusi ottelua.
Kaudeksi 2012–2013 Alikoski siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue KooKoohon. Hänestä tuli joukkueen varakapteeni ja hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Alikoski pelasi kauden aikana myös kolme SM-liigaottelua lainalla Espoo Bluesissa tammikuussa 2013.
Alikoski palasi kaudeksi 2013–2014 1+1-vuotisella sopimuksella Kärppiin. Hän pelasi kautensa tutussa nelosketjun roolissaan ja voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Helmikuussa 2014 Kärpät käytti Alikosken sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Saman vuoden joulukuussa Alikosken sopimusta jatkettiin kahdella vuodella kevääseen 2017 saakka. Kauden 2014–2015 päätteeksi hän voitti taas Suomenmestaruuden.
Toukokuussa 2015 Alikoski ja Kärpät purkivat yhteisymmärryksessä sopimuksensa. Viisi päivää myöhemmin hänen kerrottiin tehneen kaksivuotisen sopimuksen kaudeksi 2015–2016 SM-liigaan nousseen KooKoon kanssa. Alikoski lopetti ammattilaisuransa kauden 2016–2017 jälkeen ja aloitti personal trainerin työt Prässi Oy:llä.
Kaudella 2018–2019, marraskuussa 2018 Alikoski palasi kaukaloihin III-divisioonajoukkue KISE Hockeyn paidassa. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun II-divisioonaan.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2006 | jääkiekko |  |
Alikoski pelasi yhteensä 40 maaottelua eri ikäkausimaajoukkueissa. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin Alikoski voitti pronssia. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004.
Alikoski palkittiin Pohjola-leirin parhaana pelaajana vuonna 2001.
Muu elämä

Alikoski pelasi jalkapalloa OLS:n riveissä 13-vuotiaaksi asti.
Muurlan kirkonkylä

| Muurlan kirkonkylä |
| --- | --- |
 Muurlan kirkonkylä
 Koordinaatit: 60°20′58.8″N, 23°16′48.3″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Varsinais-Suomi
Kunta:  Salo
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
Väkiluku (2022):  899
 – Väestötiheys:  3,28 as./km²
Muurlan kirkonkylä on taajama ja entisen Muurlan kunnan keskusta Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa. Taajama sijaitsee Ylisjärven etelärannalla. Vuonna 2022 taajamassa asui 899 ihmistä.
Muurlan kirkonkylän läpi virtaa Ylisjärven laskujoki Muurlanjoki. Kirkonkylän taajama on syntynyt Muurlantien ja Kaukolantien risteysalueelle, jossa on Muurlan kirkko, nuorisotilaksi muutettu entinen kunnantalo sekä kirjasto. Muurlan kaikki palvelut olivat keskittyneet kirkonkylälle. Taajamassa toimivat Muurlan alakoulu, Muurlan Opisto, lähikauppa ja pubi. Taajaman liepeille on syntynyt pienteollisuutta.
Historia

Muurlan kirkonkylän taajama on syntynyt Muurlan kylään, jonka kantatilat Nikula ja Uotila yhä sijaitsevat taajaman etelälaidalla. Muurlan kylä on peräisin myöhäiskeskiajalta, mutta kylän alueelta on löytynyt runsaasti esihistoriallisen ajan esinelöytöjä ja Muurlanjoen varrella on arveltu olleen pysyvää asutusta jo kivikaudella. Kirkonkylän kallioisilla mäillä on useita pronssikautisia röykkiöhautoja.
Muurlan kylä on kuulunut uudisasutuskylistä koostuvaan Muurlan läänin veropitäjään, mutta kirkollisesti Uskelaan. Vuoden 1540 maakirjan mukaan Muurlan kylässä on ollut kolme tilaa. Kylän läpi kulkevan maantien varrelle rakennettiin kirkko vuonna 1741. Isojako toteutettiin vuonna 1780, jolloin kylän tilat olivat kaikki ratsutiloja. Kansakoulu rakennettiin vuonna 1889 Pyölin puolelle kylän kupeeseen. Kylään lohkottiin kaksi uuttaa maatilaa 1910-luvulla ja itsenäistyneitä torppia ja työväenasuntoja 1920- ja 1930-luvuilla. 1930-luvulla kylään perustettiin kansanopisto Muurlan Opisto. Muutenkin Muurlan kylä kasvoi ja sinne rakennettiin seurantaloja, uusi pappila, kauppoja ja pankkeja. Sotien jälkeen kylään asutettiin huomattavasti siirtoväkeä.
1950-luvulla kirkonkylälle Ylisjärven rantaan rakennettiin kaupunkilaisten huviloita sekä vaatimattomampaa kesäasutusta. Kirkonkylän asemakaavan myötä naapurikylän Pyölin puolelle rakennettiin laaja omakotialue 1980-luvulla ja taajama-alue laajeni edelleen 1990-luvulla Muurlantien myötäisesti länteen Kistolan puolelle ja pohjoiseen Pyölin yli Rannan puolelle.
Míthymnan linna

| Míthymnan linna> Κάστρο Μήθυμνας |
| --- | --- |
 Míthymnan linna.
Sijainti:  Míthymna, Länsi-Lesbos, Pohjois-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  39°22′06″N, 26°10′38″E
Rakennustyyppi:  linna
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Míthymnan linna (kreik. Κάστρο Μήθυμνας, Kástro Míthymnas) eli Mólyvoksen linna (Κάστρο Μολύβου, Kástro Molývou; myös transl. Mólivoksen linna) on linna Míthymnan kylässä Lesboksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee kukkulalla heti kylän vieressä.
Historia

Míthymnan linnakukkula toimi jo antiikin aikana Methymnan kaupungin akropoliina. Antiikin aikaisista linnoitteista on joitakin jäänteitä kukkulan eteläosassa. Paikka on ollut linnoitettu myös bysanttilaisella kaudella. Erään ehdotuksen mukaan tuolloisen linnan olisi rakennuttanut keisari Justinianus 500-luvulla. Vuodesta 1128 lähtien paikalla ollut linna oli venetsialaisten hallussa. Nämä rakensivat paikalle uuden linnan. Genovalaiset saivat linnan haltuunsa 1200-luvun lopulla, mutta se oli tuossa vaiheessa ilmeisesti tuhoutunut ja rakennettiin uudestaan vuonna 1373. Nykyisen linnan rakenteet ovat pääosin peräisin tästä rakennusvaiheesta sekä osmanivallan aikana vuoden 1462 jälkeen tehdyistä muutoksista ja laajennoksista.
Linnaa on kunnostettu useaan otteeseen 1970-luvulta lähtien.
Rakennus

Linna on Lesboksen toiseksi suurin Mytilínin linnan jälkeen. Se on pohjakaavaltaan epäsäännöllisen monikulmion muotoinen sivujen pituuksien ollessa noin 70 metriä. Linnassa on kymmenen neliskulmaista tai pyöreää tornia, joita yhdistävät kurtiinit. Ydinlinna (akrópyrgos) on kokonaisuuden koillisosassa. Sisällä linnanpihalla on joitakin rakennuksia, joista osa on raunioina ja osa paremmassa kunnossa, sekä suuri vesisäiliö. Sisäänkäynti linnaan tapahtuu kolmen peräkkäisen portin kautta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Míthymnan linna Wikimedia Commonsissa
Míthymnan linnaa.
Míthymnan linnaa.
México (osavaltio)

| México Estado de México |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:   Meksiko
Osavaltio:  México
Kunnat:  122
Liittynyt:  20. joulukuuta 1823
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Toluca
 – suurin kaupunki:  Ecatepec de Morelos
 – Kuvernööri:  Eruviel Ávila Villegas (PRI)
 – Senaattorit:  Yeidckol Polevnsky (PRD) Miguel Bautista (PRD) Ulises Ramírez (PAN)
Pinta-ala:  22 357 km²
Väkiluku (2014):  16,6 milj. (1.)
 – väestötiheys:  743 as./km²
Kielet:  espanja
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  50-57
 – rekisterikilven tunnus:  MEX / MX / 15
 – ISO 3166:  MX-MEX
 
edomex.gob.mx
Estado de México eli Méxicon osavaltio on osavaltio Meksikossa. Se rajoittuu pohjoisessa Hidalgoon, idässä Tlaxcalaan ja Pueblaan, etelässä Morelosiin ja Guerreroon sekä lännessä Michoacániin. Sen itäinen osa ympäröi liittovaltion pääkaupunki Méxicoa kolmelta puolelta.
Osavaltion pinta-ala on 22 357 neliökilometriä ja asukasluku noin 16,6 miljoonaa (2014). Estado de México on Meksikon väkirikkain osavaltio. Sen pääkaupunki on Toluca.
Maantiede

Osavaltio sijaitsee maan keskusylängöllä (Mesa Central), keskimäärin yli kolmen kilometrin korkeudella merenpinnasta. Sen ilmasto on viileä, maaperä rehevää ja sateet runsaita.
Osavaltion pohjoisosa on tasankoa ja kukkuloita, etelässä on rotkoja ja vuoria, idässä on tulivuoria, lännessä vuoria ja kukkuloita. Keskiosassa on laakeita laaksoja. Osavaltion jokia ovat Lerma, Tula,  Moctezuma ja Pánuco. Eräillä alueilla ei ole lainkaan vesistöjä.
Miljoonat monarkkiperhoset talvehtivat alueella. Niiden suojelemiseksi perustettu Mariposa Monarcan biosfäärialue  sijaitsee Michoacánin ja Estado de Méxicon alueella. Se on Unescon maailmanperintökohde.
Osavaltiossa on yhdeksän kansallispuistoa.
Historia

Meksikon laaksossa on ollut asutusta ainakin 5000-luvulta eaa. Siellä on kehittynyt monia kulttuureja, joista tunnetuimpia olivat olmeekit ja tolteekit. Teotihuacán rakennettiin vuosina 100-600 ja siitä tuli mesoamerikan kulttuurillinen, kaupallinen ja uskonnollinen keskus. Asteekit vaelsivat alueelle 1200-luvulla ja ottivat vallan. Sitten saapuivat espanjalaiset.
Talous

Väkirikkaassa osavaltiossa on monenlaista teollisuutta: siellä tuotetaan 
elintarvikkeita, koneita, elektroniikka, kemikaaleja, tekstiileitä ja paperia. Estade do Méxiconssa toimivia yrityksiä ovat Chrysler, Ford, Nissan, Hoechst, Pfizer ja Motorola. Maailmanperintökohteet ja kansallispuistot tuovat matkailijoita. Maatiloilla kasvatetaan vihanneksia ja hedelmiä sekä viljaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta México (osavaltio) Wikimedia Commonsissa
Tulivuori Popocatépetl on osavaltion korkein vuori.
Avandaro-järvi ja Peña Principen kaupunki
Myklebost

| Myklebost |
| --- | --- |
 Myklebost
 Koordinaatit: 62°29′32″N, 6°17′25″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Møre ja Romsdal
Kunta:  Ålesund
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,4 km²
Väkiluku (2023):  312
 – Väestötiheys:  780 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Myklebost on taajama Ålesundin kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 312 vuonna 2023.
Neuroottinen, dramaattinen, charmikas

| Neuroottinen, dramaattinen, charmikas Keko Salata |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. huhtikuuta 2017
 Kesto: 42.27
 Levy-yhtiö: SAHH
Listasijoitukset
  7.
Keko Salatan muut julkaisut
|   | Neuroottinen, dramaattinen, charmikas 2017 | Laulajan näköinen mies 2019 |
Neuroottinen, dramaattinen, charmikas helsinkiläisen laulajan Keko Salatan debyyttialbumi, joka julkaistiin 19. huhtikuuta 2017.
Kappaleet

Intro – 0.58
Neuroottinen, dramaattinen, charmikas – 3.42
Vapaa – 3.07
Pari kilometriä – 3.29 (feat. Diandra)
Ilmaista lovee – 3.43
Melkein kuollut – 3.32
Czardas - välisoitto – 1.39
Tää talo – 3.12
Päätepysäkin taa – 3.03
Skifii – 3.27
Sinatra – 3.05 (feat. Opera Skaala & Adi L Hasla)
Boombidibyebye – 3.37 (feat. Ivone Cerdan)
Elämä on biisi – 3.43
Outro – 2.04
Naura pois

| Naura pois Jope Ruonansuu |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1992–2001
 Julkaistu: 2002
 Tyylilaji: Huumori
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Jope Ruonansuun muut julkaisut
| American Office 2002 | Naura pois 2002 | Työnnä kännykkä hanuriin 2002 |
Naura pois on Jope Ruonansuun vuonna 2002 julkaisema kokoelma-albumi. Se sisältää 20 Ruonansuun esittämää kappaletta 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa julkaistuista albumeista.
Kappaleet

Tarja meistä on rautaa – 2.50  (alkuperäinen kappale: Jos jotain yrittää) (Lomakiertue)
Saiskos luvan, nimittäin – 2.37  (Lomakiertue)
Rakastan turkulaisia – 2.46  (alkuperäinen kappale: Jos rakastat) (Lomakiertue)
Mararock – 2.39  (alkuperäinen kappale: Kakerock) (Vara Mara)
Kaurapuuroa ja pontikkaa – 3.28  (alkuperäinen kappale: Kemiaa) (Politiikkaa ja erotiikkaa)
Haluatko ostaa vokaalin – 3.34  (Politiikkaa ja erotiikkaa)
Jos sulla on toinen mies – 3.27  (Kiikun kaakun)
Tollo Peloton – 2.41  (Kiikun kaakun)
Speden Spelit – 0.53  (Kiikun kaakun)
Jätkän tekno – 3.28  (alkuperäinen kappale: Jätkän humppa) (Kiikun kaakun)
Aarne Tanninen "täällä Washington" – 2.32  (Täällä Washington)
Kurahaaran veljekset – 1.40  (Täällä Washington)
Krapulassa katuani tallaan – 2.39  (alkuperäinen kappale: Rapu rallaa) (Täällä Washington)
Jasser Arafat – 3.17  (Jope Ruonansuu presidentiksi)
Galluppi – 1.56  (Jope Ruonansuu presidentiksi)
Ritke Vorresteri – 2.13  (Jope Ruonansuu presidentiksi)
Nalkutta – 3.24  (Neuroopan omistajat)
Todella juoppojen soittajien blues – 2.28  (Neuroopan omistajat)
Pumpström – 2.28  (Neuroopan omistajat)
Surkeena baariin – 3.38  (Neuroopan omistajat)
Aiheesta muualla

Naura pois discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Modigliani (elokuva)

| Modigliani |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mick Davis
Käsikirjoittaja:  Mick Davis
Tuottaja:   André Djaoui  Philippe Martinez  Stéphanie Martinez 
Säveltäjä:  Guy Farley
Kuvaaja:  Emmanuel Kadosh
Leikkaaja:  Emma E. Hickox
Tuotantosuunnittelija:  Luigi Marchione
Pääosat:   Andy García  Elsa Zylberstein 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Italia Ranska Romania
Tuotantoyhtiö:  Saksa
Levittäjä:  Luce Netflix
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  128 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  1 466 013 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Modigliani on vuonna 2004 valmistunut elokuva, joka perustuu taiteilija Amedeo Modiglianin elämään. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Mick Davis. Pääosia näyttelevät Andy García (Amedeo Modigliani) ja Elsa Zylberstein (Jeanne Hébuterne). Elokuva on elämäkerrallinen, mutta sisältää paljon fiktiivisiä osia. Elokuva keskittyy kuvaamaan Modiglianin ja Hébuternen kohtalonomaista kiellettyä rakkaustarinaa, mutta kuljettaa samalla katsojan tutustumaan 1900-luvun alun Pariisin taiteilijapiireihin ja niissä käytyyn kovaan kilpailuun.