stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kultainen Venla 2020
Voittajat ja ehdokkaat > Ohjelmat

| --- | --- |
 Draamasarja White Wall (Yle Areena / Yle TV1, Fire Monkey)  Rauhantekijä (Yle Areena / Yle TV1, MRP Matila Röhr Productions)  Paratiisi (Yle Areena / Yle TV1, MRP Matila Röhr Productions):  Game Show Suurmestari (MTV3, Rabbit Films)  Mental Samurai Suomi (Nelonen, Warner Bros. International Television Production Finland)  Stadi vs. Lande (MTV3, Rabbit Films)
 Keskusteluohjelma Yökylässä Maria Veitola (MTV3, Moskito Television)  Perjantai (Yle Areena / Yle TV1, Yle uutis- ja ajankohtaistoiminta)  Puoli seitsemän (Yle Areena / Yle TV1, Yle uutis- ja ajankohtaistoiminta):  Kilpailureality Tanssii tähtien kanssa (MTV3, Banijay Finland)  Mestaritekijä (TV5, Rabbit Films)  Metsähaaste (Yle Areena, Yellow Film & TV)
 Komediasarja Sunnuntailounas (C More, Yellow Film & TV)  Pirjo (Yle Areena / Yle TV2, Aito Media)  Modernit miehet (Yle Areena / Yle TV2, Moskito Television):  Lasten- ja nuortenohjelma Muumilaakso (Yle Areena / Yle TV2, Gutsy Animations)  HS Lasten uutiset (Nelonen, Helsingin Sanomat)  Luuserit (Yle Areena, Elokuvayhtiö Komeetta)
 Lifestyle-ohjelma Supernanny Suomi (MTV3, Warner Bros. International Television Production Finland)  Eränkävijät: Alpeilta Arktiselle (Yle Areena / Yle TV1, NTRNZ Media)  Madventures Suomi (Nelonen, Gimmeyawallet Productions):  Musiikkiviihde Elämäni biisi (Yle Areena / Yle TV1, Yellow Film & TV)  Masked Singer Suomi (MTV3, Fremantle Finland)  Vain elämää (Nelonen, Banijay Finland)
 Seurantareality Verta, hikeä ja T-paitoja (Yle Areena / Yle TV2, Warner Bros. International Television Production Finland)  Elossa 24h (Yle Areena / Yle TV1, ITV Studios Finland)  Kuppilat kuntoon, Hans Välimäki! (Nelonen, Moskito Television):  Uutis-, ajankohtais- ja asiaohjelma Logged In (Yle Areena, Revul Media Group)  Docventures (Yle Areena / Yle TV2, Gimmeyawallet Productions)  Koivisto (Yle Areena / Yle TV1, Intervisio)
 Urheilu ja events Linnan juhlat 2020 (Yle Areena/ Yle TV1, Yle Urheilu ja tapahtumat)  Big Brother Suomi 24/7 (Ruutu, EndemolShine Finland)  Nenäpäivä (Yle TV1 / Yle Areena, Yle Urheilu ja tapahtumat):  Viihdeohjelma Sohvaperunat (Yle Areena / Yle TV2, Endemol Shine Finland)  Joonas Nordman Show (MTV3, Yellow Film & TV)  Pitääkö olla huolissaan? (MTV3, Rabbit Films)
 Paras uusi ohjelma Logged In (Yle Areena, Revul Media Group)  Masked Singer Suomi (MTV3, Fremantle Finland)  Verta, hikeä ja T-paitoja (Yle Areena / Yle TV2, Warner Bros. International Television Production Finland)
Voittajat ja ehdokkaat > Tekijät

| --- | --- |
 Paras miesnäyttelijä Taneli Mäkelä sarjasta Sunnuntailounas (C More, Yellow Film & TV)  Matti Ristinen sarjasta Kaikki synnit (Elisa Viihde Aitio, MRP Matila Röhr Productions)  Jussi Vatanen sarjasta Huone 301 (Elisa Viihde Aitio, Warner Bros. International Television Production Finland):  Paras naisnäyttelijä Riitta Havukainen sarjasta Paratiisi (Yle Areena / Yle TV1, MRP Matila Röhr Productions)  Irina Björklund sarjasta Rauhantekijä (Yle Areena / Yle TV1, MRP Matila Röhr Productions)  Elena Leeve sarjasta Sunnuntailounas (C More, Yellow Film & TV)
 Vuoden ohjaaja (fiktio) Aleksi Salmenperä sarjasta White Wall (Yle Areena / Yle TV1, Fire Monkey)  AJ Annila sarjasta Rauhantekijä (Yle Areena / Yle TV1, MRP Matila Röhr Productions)  Marja Pyykkö sarjasta Paratiisi (Yle Areena / Yle TV1, MRP Matila Röhr Productions):  Vuoden ohjaaja (viihde & events) Teija Paajamaa ja Arja Lehtikangas sarjasta Vain elämää (Nelonen, Banijay Finland)  Aleksi Sariola sarjasta SuomiLove (Yle Areena / Yle TV1, Warner Bros. International Television Production Finland)  Matti Tiensuu sarjasta Verta, hikeä ja T-paitoja (Yle Areena / Yle TV2, Warner Bros. International Television Production Finland)
 Vuoden käsikirjoittaja (fiktio) Atte Järvinen sarjasta Sunnuntailounas (C More, Yellow Film & TV)  Merja Aakko ja Mika Ronkainen sarjasta Kaikki synnit (Elisa Viihde Aitio, MRP Matila Röhr Productions)  Eriikka Etholén-Paju sarjasta Rauhantekijä (Yle Areena / Yle TV1, MRP Matila Röhr Productions):  Vuoden käsikirjoittaja (viihde ja events) Sirpa Leskelä sarjasta Verta, hikeä ja T-paitoja (Yle Areena / Yle TV2, Warner Bros. International Television Production Finland)  Joonas Nordman ja Anna Meling sarjasta Joonas Nordman Show (MTV3, Yellow Film & TV)  Aleksi Sariola sarjasta SuomiLove (Yle Areena / Yle TV1, Warner Bros. International Television Production Finland)
Voittajat ja ehdokkaat > Yleisöpalkinnot

| --- | --- |
 Paras ohjelma YleX Naurumaraton (Yle Areena, Yle Urheilu ja tapahtumat)  Eränkävijät (Yle Areena / Yle TV1, NTRNZ Media)  Justimus esittää: Duo (Yle Areena, Solar Republic):  Paras esiintyjä Aki Huhtanen  Anniina Valtonen  Juuso ”Köpi” Kallio
Voittajat ja ehdokkaat > Elämäntyöpalkinnot

Neil Hardwick
Eija Vilpas
Aiheesta muualla

Kultainenvenla.fi
Kultainen Venla 2020 -voittajat
Kultainen Venla 2020 -finalistit (Arkistoitu – Internet Archive)
Sami Kieksin ohjaama Logged In palkittiin kahdella Kultaisella Venlalla.
Kurt Antell

Kurt Antell vuonna 1969.
Kurt Lorentz Antell (17. tammikuuta 1890 Helsinki – 5. marraskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen kansliapäällikkö, Kasten Antellin poika. Hän työskenteli valtionarkistossa vuosina 1914–1935, toimi eduskunnan ruotsalaisen kanslian päällikkönä 1935–1957 ja oli suomenruotsalaisten kansankäräjien valtuutettujen puheenjohtaja 1941–1964.
Antell sai kanslianeuvoksen arvonimen 1955 ja filosofian kunniatohtorin arvon 1963. Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri.
Julkaisut

Pernå sockens historia I, 1956
Herrgårdar i Finland, 1920–1930, toimittajana G. Nikanderin kanssa
Kari Raulos

Kari Veikko Raulos (s. 1. elokuuta 1945 Helsinki) on suomalainen juristi, joka on ollut korkeimman oikeuden jäsen.
Raulos valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1967 ja sai varatuomarin arvon 1972. Hän siirtyi oikeushallinnon palvelukseen 1973, jolloin hän aloitti työskentelyn Helsingin hovioikeudessa. Itä-Suomen hovioikeudessa hän työskenteli vuoteen 1977.
Tämän jälkeen Raulos siirtyi korkeimpaan oikeuteen, jossa hän toimi erilaisissa esittelijän tehtävissä vuoteen 1986. Raulos toimi oikeusministeriössä lainvalmisteluosaston lainsäädäntöneuvoksena 1987–1991.
Raulos nimitettiin korkeimman oikeuden jäseneksi 1991.  Hän jäi eläkkeelle korkeimmasta oikeudesta keväällä 2012.
Lapinlahden kaikkien pyhien kirkko

| Lapinlahden kaikkien pyhien kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Lapinlahti
Koordinaatit:  63°21′41.1″N, 027°22′56.2″E
Seurakunta:  Iisalmen ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1959
Suunnittelija:  Ilmari Ahonen
Materiaali:  puu
Tyylisuunta:  modernismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirkko sisältä.
Lapinlahden kaikkien pyhien kirkko on ortodoksinen kirkkorakennus Lapinlahdella. Kirkko kuuluu Iisalmen ortodoksiseen seurakuntaan. Alun perin rukoushuoneeksi valmistuneen kirkon suunnitteli arkkitehti Ilmari Ahonen, ja arkkipiispa Paavali vihki rukoushuoneen käyttöön 2. elokuuta 1959. Rukoushuoneen vihki kirkoksi 6. syyskuuta 1987 piispa Tiihon. Sen ikonostaasin on maalannut Martha Neiglick-Platonoff.
Kari Renko

| Kari Renko |
| --- | --- |
 Renko joulukuussa 2021
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1961 (ikä 63) Salo
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1992–2022
Komentajuudet:  Puolustusvoimien logistiikkalaitos (2020–2022)
Sotilasarvo:  insinöörikenraalimajuri
Kunniamerkit:   SVR K  SL R I  Sot.am.
Ylennykset:  insinöörieversti 2012 insinööriprikaatikenraali 2014 insinöörikenraalimajuri 2018
Kari Juhani Renko (s. 23. kesäkuuta 1961 Salo) on suomalainen erikoisupseeri ja insinöörikenraalimajuri. Hän toimi Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen johtajana vuoden 2020 alusta kesäkuuhun 2022. Sitä ennen hän palveli logistiikkalaitoksen apulaisjohtajana 2015–2019 ja sotavarustepäällikkönä Pääesikunnassa 2014.
Renko valmistui ylioppilaaksi Heinolan Lyseonmäen lukiosta 1981 ja lentokoneinsinööriksi (DI) Teknillisestä korkeakoulusta 1987. Opiskeluaikoinaan Renko toimi Polyteknikkojen ilmailukerhon puheenjohtajana. Valmistuttuaan hän toimi tutkijana Teknillisessä korkeakoulussa 1987–1992. Vuonna 2016 Renko promovoitiin Aalto-yliopiston tekniikan kunniatohtoriksi.
Renko aloitti uransa Puolustusvoimissa vuonna 1992. Hän työskenteli Ilmavoimien esikunnassa toimistoinsinöörinä 1992–1997, teknillisenä johtajana 1997–2004 ja apulaisosastopäällikkönä 2006–2007. Vuodet 2004–2006 hän työskenteli Karjalan lennoston lentoteknillisenä johtajana. Vuosina 2007–2010 Renko toimi apulaispuolustusasiamiehenä Washingtonissa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2010 hän toimi Ilmavoimien materiaalilaitoksen apulaisosastopäällikkönä ja 2010–2014 osastopäällikkönä.
Renko ylennettiin insinööriprikaatikenraaliksi ja nimitettiin puolustusvoimien pääinsinööriksi vuonna 2014. Insinöörikenraalimajuriksi hänet ylennettiin vuonna 2018.
Kylänlahden rautatieasema

Kylänlahden rautatieasema (lyh. Kyn) on rautatieasema Lieksan kaupungin Kylänlahden kylässä Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Joensuu–Kontiomäki. Kylänlahden jugendtyylinen asemarakennus on rakennettu 1910[lähde? ] arkkitehti Thure Hellströmin V luokan aseman piirustusten pohjalta. Aseman ympäristöön kuuluvat päärakennus, makasiini, saunarakennus ja talli-liiteri. Nykyisin asema on yksityiskoti, mutta asemalla toimii myös Humaniores Oy, joka ylläpitää perhekoti Topinkaa ja järjestää koulutusta. Asemarakennus on peruskorjattu vuonna 2006.
Kylänlahden seisakkeella pysähtyy neljä taajamajunavuoroa joka päivä: kaksi Joensuuhun ja kaksi Nurmekseen.
Kylänlahti avattiin liikenteelle 16. lokakuuta 1911, ja asemanseudulle perustettiin höyrysaha ja tiilitehdas. Kylänlahti muutettiin miehittämättömäksi vuonna 1972, tavaraliikenne lakkautettiin 1981 ja henkilöliikenne lakkautettiin 17. elokuuta 1993. Henkilöliikenne aloitettiin kuitenkin uudelleen vuonna 1994 lähellä sijaitsevan Lieksan kristillisen opiston takia. Liikennepaikan viimeiset vaihteet poistettiin 1995.
Aiheesta muualla

https://www.topinka.fi/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Vaunut.org: Kuvia Kylänlahden rautatieasemalta
Keltaveitset

Keltaveitset, (engl. Yellowknife), omalla kielellä T'atsaot´ine, olivat melko pieni intiaaniheimo, joka asui Kanadan subarktisen havumetsä-alueen pohjoisosissa tundran rajalla ennen eurooppalaisten tuloa. Heimon alueella Suuresta Orjajärvestä pohjoiseen oli runsas kupariesiintymä, joka tuotti intiaanien välisessä kaupassa
heimolle suuren omaisuuden vaihdettavana kauppatavarana.
Heimon kaikki nimitykset Yellow Knives, Copper Indians "Kupari-intiaanit", Red Knives "Punaveitset" viittasivat kupariin. Keltaveitset kuuluivat na dene -kieliryhmään.
Keltaveitsien heimo menetti asemansa kuparikaupassa, kun eurooppalaiset saapuivat ja myivät intiaaneille ruutiaseita ja muita tavaroita. Yellowknifet sulautuivat lopulta erääseen lännessä olevaan suurempaan intiaaniheimoon.[lähde? ]
Vuonna 2012 keltaveitsien rekisteröityjä jäseniä oli vajaat 1500.
Lapinlahden helluntaiseurakunta

| Lapinlahden helluntaiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1945
Pastori:  Petri Korhonen
Pääkirkko:  Kumminkuja 3 73100 Lapinlahti
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lapinlahden helluntaiseurakunta eli Lapinlahden Betania on vuonna 1945 perustettu lapinlahtelainen helluntaiseurakunta. Seurakunta kuuluu Suomen Helluntaikirkko-kirkkokuntaan. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Lapinlahden keskustassa Kumminkujalla. Lisäksi seurakunta toimii Varpaisjärvellä. Seurakunnan pastorina toimii Petri Korhonen. Seurakunta on perustettu 1945 ja rekisteröity yhdistykseksi 20. maaliskuuta 1952.
Seurakunnan toimintaan kuuluvat viikoittaisten kokousten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö, perhetyö, Israel-työ, musiikkitoiminta, sielunhoito pienryhmissä sekä lähetystyö Karjalassa.
Kattilalampi (Hartola, Ylemmäinen)

| Kattilalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hartola
Koordinaatit:  61°36′52″N, 25°52′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Nuoramoisen alue (14.81)
Laskuoja:  oja Pohjanselkään 
Järvinumero:  14.813.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,2 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  50 m  
Rantaviiva:  0,557 km  
Pinta-ala:  0,997 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKattilalampi 
Kattilalampi  on Päijät-Hämeessä Hartolassa  Ylemmäisten lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 230 metriä pitkä, 50 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Nuoramoisen alueella (14.81), jonka Vähäjoen valuma-alueeseen (14.813) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 95,2 metriä mpy.
Kubaani

| Kubaani |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Pentasyklo[4.2.0.02,5.03,8.04,7]oktaani
CAS-numero:  277-10-1
PubChem CID:  136090
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H8
Moolimassa:  104,15 g/mol g/mol
Ulkomuoto:  kiinteä
Sulamispiste:  130 °C (403,15 K)
Kiehumispiste:  133 °C (406,15 K) 
Tiheys:  1,29 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen, mutta heksaaniin kyllä 
Kubaani (C8H8) on synteettinen hiilivety ja kuuluu prismaaneihin. Kubaanimolekyyli on rakentunut kahdeksasta hiiliatomista, josta jokainen on muodostanut sidoksen kolmen muun hiiliatomin kanssa ja on syntynyt rakenne, joka on kuutio. Jokaiseen hiiliatomiin on lisäksi liittynyt yksi vetyatomi. Huoneen lämmössä kubaani on kidemäinen kiinteä aine. Ensimmäisen kerran kubaania syntetisoi Philip Eaton Chicagon yliopistossa vuonna 1964. Ennen synteesiä tutkivat uskoivat, että hiilestä rakentuvat kuutionmuotoiset molekyylit olivat ainoastaan teoriaa. Kubaanin pysyvyyttä epäiltiin myös, koska molekyylissä on hiilten välillä poikkeuksellisen suuret sidoskulmat.  Molekyyli osoittautui kuitenkin melko stabiiliksi niin ilmassa kuin vedessäkin.
Kubaania ja sen johdannaisilla on monia tärkeitä ominaisuuksia. Koska hiilten välinen sidoskulma on suora, ovat sidokset hyvin jännittyneet ja sidosenergia on suuri. Tämä ominaisuus tekee niistä hyviä polttoaineita ja räjähteitä. Kubaanimolekyylin tiheys on suurempi kuin millään muulla hiilivedyllä johtuen kyvystään varastoida suuria energiamääriä. Tutkijat tutkivat kubaanin ja muiden samalla tavalla synteettisten kuutiomaisten molekyylien käyttöä lääketieteessä ja nanoteknologiasa.
Synteesi

Alkuperäisen vuonna 1964 Eatonin kollegoineen käyttämän synteesin lähtöaineena on 2-syklopentenoni.
Kun 2-syklopentenoni reagoi N-bromisukkinimidin kanssa tetrakloorimetaanin läsnä ollessa korvautuu yksi 2-syklopentenonin vetyatomeista bromiatomilla 1.2, kun bromausta jatketaan bromin pentaaniliuoksella ja dikloorimetaanin läsnä ollessa syntyy tribromisyklopentanonia 1.3. Kaksi yhdisteeseen liittynyttä bromia eliminoidaan vetybromidina dietyyliamiinin dietyylieetteriliuoksella. Reaktiotuotteena syntyy bromisyklopentadienonia 1.4.
Synteesin toisessa osassa spontaanisti tapahtuva Diels–Alder-reaktio 2.1 → 2.2 johtaa dimerisaatioon, joka on samanlainen kuin syklopentadienonin dimerisoituminen disyklopentadienoniksi. Synteesin seuraavaan vaiheeseen osallistuvat ne isomeerit, joissa bromiatomit ovat kauimpana toisistaan ja karbonyyliryhmästä. Tällä tavoin dipolien kaltaiset vuorovaikutukset saadaan minimoitua. Molemmat karbonyyliryhmät suojataan glykolin ja p-Tolueenisulfonihapon bentseeniliuoksella. Myöhemmin toisen karbonyyliryhmän suojaus puretaan selektiivisesti suolahapolla yhdisteeksi 2.3.
Synteesin seuraavassa vaiheessa yhdisteen kaksoissidokset muuntuvat yksinkertaisiksi sigmasidoksiksi valokemiallisessa sykloadditiossa 2.4. Toinen bromi ja ketoniryhmä muuntuu karboksyyliryhmäksi, joka on kiinnittynyt renkaaseen 2.5. Dekarboksylaatio asyylikloridin ja tionyylikloridin avulla johtaa orgaanisiin peroksideihin kuten tert-butyyliperesteriin 2.6 (syntyy myös tert-butyylihydroperoksidia sekä pyridiiniä) ja yhdisteeseen 2.7. Seuraavaksi asetaaliryhmä poistetaan, jolloin saadaan yhdistettä 2.8. Yhdiste 2.9 muunnetaan yhdisteeksi 2.10 samalla tavoin kuin yhdiste 2.5  muunnettiin yhdisteeksi 2.6. Dekarboksylaatio johtaa synteesin lopputuotteeseen kubaaniin (2.11).
Kubaanin johdannaisia > Orgaanisia johdannaisia

Kubaaniin liittyvät karboksyyliryhmät,joista esimerkiksi kubaani-1,4-dikarboksyylihappo, sekä useat muut funktionaaliset liittyvät kubaaniin muodostaen erittäin pysyviä yhdisteitä. Useimmat funktionaalisten ryhmien muutosreaktiot on onnistuttu suorittamaan kubaanipohjaisilla yhdisteillä. Myös hiileen liittyneet vedyt voidaan korvata esimerkiksi halogeeneilla, nitroryhmillä, syaonoryhmillä. Myös erilaisia metalleja kuten nikkeliä ja praseodyymiä sisältäviä yhdisteitä voidaan valmistaa. Monet yhdisteistä ovat käyttökelpoisia räjähdysaineina.
Kubaanin johdannaisia > Orgaanisia johdannaisia > 1,4-dinitrokubaani

Ensimmäisen kerran 1,4-dinitrokubaania valmistettiin Chicagossa vuonna 1984. 1,4-dinitrokubaani on räjähdysaineena helppokäyttöistä, eikä ole yhtä herkkä tärähdyksille kuin TNT ja korkeissakin lämpötiloissa stabiilia (hajoaa 260 °C:ssa) .
Kubaanin johdannaisia > Orgaanisia johdannaisia > Heptanitrokubaani

Heptanitrokubaanissa kubaanin kahdeksasta vetyatomista seitsemän on korvautunut nitroryhmillä. Philip Eaton kollegoineen syntetisoi sen vuonna 1999. Heptanitrokubaania samoin kuin oktanitrokubaania ei ole vielä valmistettu tarpeeksi, jotta voitaisiin suorittaa kokeita sen stabiiliudesta ja räjähdysenergiasta.
Kubaanin johdannaisia > Orgaanisia johdannaisia > Oktanitrokubaani

Oktanitrokubaania Eaton syntetisoi ensimmäisen kerran myös vuonna 1999. Oktanitrokubaani on tärähdysherkkä ja 20–25 % voimakkaampi räjähdysaine kuin HMX.
Kubaanin johdannaisia > Orgaanisia johdannaisia > Perfluorokubaani

Perfluorokubaanissa kubaanin kahdeksan vetyatomia on korvattu fluorilla. Aine saatiin syntetisoitua ensi kerran 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kubaani Wikimedia Commonsissa
Kurt Adolff

| Kurt Adolff> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Saksa
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1953
Talli(t):  Ferrari (yksityisesti)
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1953
Viimeinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1953
Kurt Adolff (5. marraskuuta 1921 Stuttgart, Saksa – 24. tammikuuta 2012) oli saksalainen Formula 1 -kuljettaja.
Toisessa maailmansodassa laskuvarjojääkärinä palvellut Adolff aloitti kilpauransa 1940-luvulla kotimaansa urheiluautokilpailuista, joista jatkoi edelleen kotimaansa Formula 2- ja Formula 3-luokkiin ja ajoi niissä muutaman palkintosijan 1950-luvun alussa.
Formula 1-sarjan osalta hän osallistui koko urallaan vain yhteen Grand Prix -kilpailuun eikä onnistunut keräämään yhtään MM-pistettä. Hän ehti ajaa Saksan Grand Prix'ssa 1953 vain muutaman kierroksen ennen kuin joutui keskeyttämään. Formuloiden jälkeen hän menestyi jonkin verran muissa autoilu- ja moottoripyöräluokissa. Kilpauransa jälkeen hän siirtyi tekstiilialalle.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1953 | Ecurie Espadon | ARG  | INDY  | DUT  | BEL  | FRA  | GBR  | GER Kesk. | SWI  | ITA  | - | 0 |
Kurt Asle Arvesen

| Kurt Asle Arvesen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Norja
Pyöräilijä
Pituus:  183 cm
Paino:  70 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  kirimies, klassikkojen erikoismies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1998 1999–2000 2001–2003 2004–2009 2010–2011:  Asics Riso Scotti Team Fakta Team CSC Team Sky
Suurimmat voitot
 U23 maantieajon maailmanmestari 1997 Italian ympäriajo, 2 etappia Tanskan ympäriajo 2004, 2007 E3 Prijs Vlaanderen 2008  Norjan maantieajomestari 1997, 1998, 2002, 2008, 2009  Norjan aika-ajomestari 2001, 2006 Ranskan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 17. maaliskuuta 2012 
Aiheesta muualla
www.kurtaslearvesen.com
Kurt Asle Arvesen (s. 9. helmikuuta 1975 Molde) on norjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1999–2011.
Arvesen voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1997. Ammattilaisuran suurimpiin saavutuksiin kuuluvat Tanskan ympäriajon kokonaisvoitot vuosina 2004 ja 2007 sekä etappivoitot Italian ympäriajossa 2003 ja 2007. Maaliskuussa 2008 hän voitti E3 Prijs Vlaanderen -kilpailun. Samana vuonna hän voitti Ranskan ympäriajon 11. etapin.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi) (norjaksi)
Kari Rannanpää

Eino Armas Kukkonen, kirjailijanimeltään Kari Rannanpää, (16. kesäkuuta 1895 Puolanka – 18. tammikuuta 1991) oli suomalainen taidemaalari ja kirjailija. Hän oli myös tunnettu ja arvostettu opettaja.
Teoksia

Suomalaisen lentäjän tarina, romaani, tekijän kuvittama. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1918
Ystävän ääni. Tarina rajan tältä ja tuolta puolen. Kustannus oy Kirja, Helsinki 1926
Kurt Atterberg

Kurt Atterberg
Kurt Magnus Atterberg (12. joulukuuta 1887 Göteborg – 15. helmikuuta 1974 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja kriitikko. Hän on säveltänyt niin sinfonioista, oopperoista kuin balettejakin.
Atterberg opiskeli sellon soittamista. Säveltäjänä hän oli enimmäkseen itseoppinut. Hänen ensimmäinen julkaistu teoksensa oli Rapsodia pianolle ja orkesterille vuodelta 1908. Atterberg debytoi kapellimestarina vuonna 1912 johtamalla oman ensimmäisen sinfoniansa. Hänen teoksissaan on vaikutteita muun muassa Johannes Brahmsin, Max Regerin sekä venäläisten säveltäjien musiikista.
Atterbergin tuotantoon kuuluu muun muassa yhdeksän sinfoniaa (1912–1956), oopperat Härvard Harpolekare (1919), Bäckahästen (1925), Fanal (1934), Aladdin (1941) ja Stormen (Myrsky) (1947), viulukonsertto (1914), käyrätorvikonsertto (1926), pianokonsertto (1935), konsertto viululle, sellolle ja orkesterille (1960), baletit Per Svinaherde (1915) ja De fåvitska jungfrurna (1917), alkusoittoja, kamarimusiikkia ja kuoroteoksia. Kuudennella sinfoniallaan Atterberg voitti vuonna 1928 yhdysvaltalaisen Columbia Records -levy-yhtiön järjestämän sävellyskilpailun Franz Schubertin kuoleman satavuotismuistoksi.
Atterberg oli elinaikanaan Ruotsin musiikkielämän keskeisiä hahmoja. Hän toimi Ruotsin säveltäjäliiton puheenjohtajana vuosina 1924–1947, Ruotsin säveltäjien tekijänoikeusjärjestön Stimin puheenjohtajana vuosina 1924–1943 sekä Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian sihteerinä vuosina 1940–1953. Hän julkaisi vuonna 1946 omaelämäkerran Med notpenna och taktpinne.
Toisen maailmansodan jälkeen heräsi keskustelu hänen mahdollisista natsisympatioistaan.
Atterbergillä oli myös insinöörin koulutus, ja hän työskenteli vuosina 1912–1968 Ruotsin patenttitoimistossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kurt Atterberg Wikimedia Commonsissa
Las Palmas (albumi)

| Las Palmas Irwin Goodman |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: LP, C-kasetti, 8-raita, CD-levy
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 35.33
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Irwin Goodmanin muut julkaisut
| Kohta taas on joulu 1972 | Las Palmas 1972 | Si si si 1974 |
Las Palmas on suomalaislaulaja Irwin Goodmanin studioalbumi vuodelta 1972. Levyltä suuriksi hiteiksi nousivat ”Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo”, nimikappale ”Las Palmas”, ”Vielä yhdet” ja ”Laulajan testamentti”.
Albumi nousi tammikuussa 1973 Suomen albumilistan sijalle kahdeksan. Joulukuussa 1972 albumi oli sijalla 19 ja helmikuussa 1973 sijalla 16. Se on yksi harvoista suomalaisista albumeista, joka on julkaistu myös 8-raitana.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Irwin Goodman ja sanoittanut Emil von Retee.
Oli simmarit, sammarit, kummarit ja pipo (2.39)
Sen aika näyttää (3.33)
Las Palmas (2.57)
Hi-li-li-loo hi-li-li-luu (2.39)
Kehdosta hautaan (3.06)
Täysin pieleen (2.57)
Laulajan testamentti (3.03)
Vielä yhdet (2.18)
Anteeksi väärä numero (3.02)
Maine kasvaa vain (3.09)
Älä välitä (2.23)
Ääneti vain (3.45)