Hopeavaahtera
Ulkonäkö ja koko

Hopeavaahtera on keski- tai suurikokoinen puu, joka kasvaa keskimäärin 20–30 metriä korkeaksi ja rinnankorkeusläpimitaltaan 50–100 senttimetriä paksuksi. Edullisimmilla kasvupaikoilla se voi kuitenkin saavuttaa jopa 38 metrin korkeuden. Se on pohjoisamerikkalaisista vaahteralajeista nopeakasvuisin ja voi taimena kasvaa vuoden aikana metrin korkeutta ja 2,5 senttimetriä paksuutta. Verrattuna sokerivaahteraan ja mustavaahteraan se on suhteellisen lyhytikäinen ja elää harvoin yli 130–150 vuoden ikäiseksi.
Hopeavaahteralla on tiheä ja pinnanmyötäinen juuristo. Sen jykevä, lyhyt runko jakaantuu jo matalalta paksuiksi haaroiksi ja pitkistä, kaarevista oksista muodostuu avoin ja epäsäännöllisen muotoinen latvus. Runkoa peittää harmaa kaarna, joka on nuorena sileää mutta vanhemmiten halkeilee ohuiksi, epäsiistin näköisiksi suikaleiksi. Kuluvan vuoden versot ovat pitkät, roikkuvat, karvattomat ja kiiltävän vaaleanruskeat tai -vihreät. Ne haisevat murskattuina epämiellyttävältä. Silmut ovat kiiltävän punertavat ja tylpät ja niissä on 6–10 parittaista suomua.
Lehdet ovat sormiliuskaiset ja varrella vastakkain. Niiden ruoti on punertava, riippuva ja 7,5–10 senttimetrin mittainen. Lapa on ehytlaitainen, viisisuoninen ja keskimäärin 8–15 senttimetriä pitkä ja lähes yhtä leveä. Se jakaantuu viiteen pitkäsuippuiseen ja toissahaiseen lehtiliuskaan, joista keskimmäinen on usein toistamiseen kolmiliuskainen. Liuskojen väliset lovet ovat syvät, kapeat ja pyöreäpohjaiset. Lehti on yläpuolelta vaaleanvihreä ja alapuolelta hopeanvalkoinen. Syysväritys vaihtelee vaaleankeltaisesta ruskeaan.
Hopeavaahtera kukkii pohjoisamerikkalaisista vaahteralajeista ensimmäisenä lopputalvesta tai aikaisin keväällä – sen pikkuruiset, kellanvihreät tai punertavat kukat puhkeavat ennen lehtiä helmi–toukokuussa maantieteellisestä sijainnista riippuen. Samassa puuyksilössä voi olla pelkästään hedekukkia, pelkästään emikukkia tai sekä hede- että emikukkia. Osa kukista voi olla myös kaksineuvoisia. Hede- ja emikukat muodostavat toisistaan erillisiä, tiiviitä ja lähes varrettomia ryppäitä edellisen vuoden versoihin. Kukista puuttuvat terälehdet mutta niissä on viisi verholehteä.
Hedelmä on kaksilohkoinen siivekäs lohkohedelmä, joka kypsyy nopeasti pölytyksen jälkeen. Lenninsiivet ovat 4–7 senttimetriä pitkät ja 90 asteen kulmassa toisiinsa nähden. Ne ovat aluksi vihreät tai ruusunpunaiset mutta muuttuvat hedelmän kypsyessä kellertäviksi tai punaruskeiksi. Yleensä vain toisen lohkon sisälle muodostuu siemen. Hedelmä putoaa maahan jo touko–kesäkuussa lehtien kasvettua täyteen mittaansa.
Hopeavaahtera kasvaa nopeasti erityisesti taimivaiheessa. Siementuotanto alkaa aikaisintaan 11 vuoden iässä ja on runsasta joka vuosi. Siemenet leviävät pääasiassa tuulen mukana mutta jossain määrin myös virtaavan veden kuljettamina. Ne itävät nopeasti jouduttuaan kosteaan maahan tai karikkeeseen. Laji voi lisääntyä siementen lisäksi kanto- ja juurivesojen avulla. Myös maahan pudonneet oksat voivat kasvattaa juuret.
Hopeavaahtera muistuttaa paljon punavaahteraa, josta sen erottaa parhaiten lehtien avulla. Hopeavaahteralla lehtiliuskojen väliset lovet ovat syvemmät kuin punavaahteralla. Syksyllä hopeavaahteran lehdet saavat kalvakankeltaisen värityksen, kun taas punavaahteralla ne muuttuvat heleänpunaisiksi.