stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iso Hanhijärvi
Maantietoa

Järven pinta-ala on 31 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee aivan kantatien 66 tuntumassa Jouttijoen eteläpuolella sijaitsevan ojitetun Hanhisuon laidalla. Alue sijaitsee Siikanevan eteläpuolisen järviylängön itäpuolella. Järvi jakaantuu keskellä sijaitsevan niemen takia kahdeksi osaksi, joita yhdistävät toisiinsa 50 metriä leveä salmi. Niemen eteläpuolella sijaitsee Lussinlahti, jonka suorannalla on kuntarajan pyykki. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi metsämaata ja suomaata. Järven eteläpäässä sijaitsee entinen maatila, joka on nykyään vapaa-ajankäytössä. Rakennuksille tulee tie kantatieltä. Juupajoen kuntaraja ylittää järven siten, että suurin osa järven eteläosasta jää Oriveden puolelle.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 152,6 metriä mpy. Järveen on johdettu itäpuolen Hanhisuolta suo-ojien laskuosuuksia. Niiden mukaan järveen laskevat myös Keskisen Hanhijärven, Konilammen, Pienen Hanhijärven ja Sinilammen vesiä. Järven eteläpäähän laskee pieni Aittolampi.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa Hanhijärven maatilan peltopalstat olivat vielä viljelyssä. Järveen oli johdettu kaksi ojaa. Toinen tuli Pikku-Hanhijärven kautta ja laski kaakkoisrantaan. Myös järven eteläpäähän laski oja, joka sai vetensä Hanhinevalta ja Aittolammilta. Isolta Hanhijärveltä alkanut laskuoja yhtyi Jouttijokeen eli Jouttipuroon, niin kuin sitä silloin kutsuttiin. Lussinlahdella oli kämppä. Vuoden 1977 kartassa pellot oli metsitetty, kämppä kadonnut ja suon ojitusta oli lisätty. Järven laskuoja lähtee Lussinlahdelta ja se virtaa alas mäeltä ja yhtyy Jouttijokeen.
Johnny Lee

Johnny Lee Ham (s. 3. heinäkuuta 1946) on yhdysvaltalainen countrylaulaja.
Lee nousi listaykköseksi ensimmäistä kertaa hitillään "Lookin' for Love" (1980). Muiden hittien joukossa ovat "One in a Million" (1980), "Bet Your Heart On Me" (1981), "Pickin' Up Strangers" (1981), "Hey Bartender" (1983), "You Could've Heard A Heart Break" (1984) ja "The Yellow Rose" (1984).
Lee syntyi ja kasvoi Teksasissa. Hän oli 1980-luvulla lyhyesti naimisissa näyttelijä Charlene Tiltonin kanssa.
Zerdava

| Zerdava |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Turkki
Määrä:  harvinainen
Alkuperäinen käyttö:  metsästys, vahtikoira
Nykyinen käyttö:  metsästys- ja vahtikoira
Muita nimityksiä:  Turkish Laika
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu KIF: ryhmä 5 Pystykorvat ja alkukantaiset rodut
Ulkonäkö
Paino:  uros 17 kg narttu 11-13 kg
Säkäkorkeus:  uros 52 cm narttu 51 cm
Väritys:  maksanruskea, maksanruskea-valkoinen, ruskeapäistärikkö tai liver roan
Zerdava on turkkilainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n hyväksyntää, mutta Turkin Kennelliiton (Köpek Irkları ve Kinoloji Federasyonu - KIF) on tunnustanut sen roduksi.
Ulkonäkö

Zerdava on pystykorvatyyppinen, pieni tai keskikokoinen ja ulkonäöltään susimainen rotu, joka muistuttaa pohjoisia pystykorvia. Sen atleettinen rakenne auttaa sitä liikkumaan nopeasti. Sillä on tiivis ja neliömäinen runko. Säkä on lantiota korkeampi, mutta takaosa ei kuitenkaan ole saksanpaimenkoiran tapaan laskeva. Kirsu on ruskea. Silmät ovat mantelinmuotoiset ja karvapeitteen väriin soveltuvat, useammin keltaiset kuin ruskeat, ja toisinaan pennuilla voi olla siniset silmät. Korvat ovat pienet, pystyt ja kolmiomaiset, ja häntä kiertyy yleensä selän päälle. Rotutyyppi on kuitenkin melko heterogeeninen, minkä vuoksi esiintyy mm. muutamia yksilöitä joilla on riippuvat korvat tai vähemmän kiertyvä häntä. Käpälät ovat melko kookkaat. Urosten säkäkorkeus on noin 52 cm ja narttujen noin 51 cm. Urosten paino on noin 17 kg ja narttujen 11-13 kg. Maçkan kaupungissa paikalliset yksilöt ovat kookkaampia kuin muiden kaupunkien yksilöt.
Karvapeite on kylmemmillä alueilla kasvaneilla yksilöillä pidempi ja tiheämpi kuin lämpimillä alueilla kasvaneilla tai suurimman ajan sisätiloissa pidetyillä yksilöillä. Pään ympärillä, niskassa ja olkapäissä karva on erityisen pitkää ja muodostaa kauluksen, joka on uroksilla erityisen korostunut; myös hännässä karva on pidempää ja tuuheampaa kuin muissa osissa runkoa. Talvella kylmempien alueiden yksilöille kasvaa karvaa varpaiden väliin.
Väritys voi olla maksanruskea, maksanruskea valkoisin merkein, ruskeapäistärikkö (valkoisilla alueilla maksanruskeaa pilkutusta) tai liver roan. Maksanvärin uskotaan olevan mahdollisesti peräisin vanhantyyppiseltä venäläis-eurooppalaiselta laikalta tai karjalais-suomalaiselta laikalta (nykyisin osa suomenpystykorvan populaatiota). Vastasyntyneillä pennuilla maksanruskea väritys on tummempi, lähes musta, ja päistärikkö-värityksen valkoisilla alueilla ei ole vielä pilkutusta.
Metsästäjien mukaan rodusta on olemassa kaksi eri tyyppiä: pitkäraajainen ja lyhytraajainen. Näistä jälkimmäinen on heidän keskuudessaan suositumpi, koska se on ketterämpi ja energisempi kuin kookkaampi variaatio, villisiat eivät kykene vahingoittamaan sitä yhtä helposti, ja se vaatii vähemmän ruokaa. Sen huono puoli kuitenkin on, että se on todennäköisesti syntynyt sisäsiitoksesta.
Luonne ja käyttäytyminen

Zerdava on alkukantainen rotu, joka muistuttaa myös luonteensa osalta laikoja. Se on älykäs, rohkea, energinen, alati valpas ja omistajaansa kohtaan erittäin uskollinen ja lempeä. Se suhtautuu vieraisiin useimmiten varautuneesti ja epäluuloisesti ja välttelee näiden kosketusta; yleensä se haukkuu vieraiden lähestyessä taloa. Jotkin yksilöt vartioivat omistajiaan niskakarvat pystyssä merkkinä aggressiivisuudesta - tämä pätee erityisesti uroksiin, kun taas nartut ovat ujompia. Jotkin yksilöt kuitenkin ensin haukkuvat ja sen jälkeen heiluttavat ystävällisesti häntäänsä vieraille, ja sallivat jopa näiden koskea itseensä - erityisesti nartuissa esiintyy tällaisiakin yksilöitä. Yksilöt, joilla on ollut useita eri omistajia ovat taipuvaisia karkaamaan, mutta tätä ei tutkimuksen mukaan esiinny koirilla, joilla on ollut pennusta asti sama omistaja tai jotka elävät useamman koiran laumassa.
Rotu on reviiritietoinen ja suhtautuu usein aggressiivisesti kotipihaansa eksyviin tuntemattomiin koiriin. Se ei kuitenkaan yleensä haasta riitaa sellaisten koirien kanssa, jotka se kohtaa kaukana kotoaan - esimerkiksi kävelylenkillä puistossa. Sitä ei myöskään kuvailla varsinaisesti tappelijaluonteeksi, vaan useimmiten riidat johtuvat ruuasta tai juoksuisista nartuista. Yleensä kun se asuu laumassa, jossa on myös muunrotuisia koiria, se on laumanjohtaja - vaikka usein nämä muut koirat ovatkin kookkaita molosseja.
Rotu on monikäyttöinen, mutta nykyisin sitä käytetään enemmän vartiointiin kuin metsästykseen. Yleisin riista on villisika, ja seuraavaksi yleisimmät sakaali ja kettu. Metsästäessään zerdava on laikojen tapaan ns. "haukkuva seisoja", vaikka se haukkuukin vähemmän kuin eurooppalaiset rodut: se ei yleensä hauku riistan hakemisen ja jahtaamisen aikana, vaan aloittaa haukkumisen vasta riistan löydettyään. Muutenkin se haukkuu vain, jos sillä on syy haukkua, mutta haukkuu myös enemmän kytkettynä kuin vapaana ollessaan. Metsästyskoirana se on monipuolinen, kestävä ja tehokas; yleensä jäljestäessään hiljainen, mutta jotkin yksilöt haukkuvat kuten ajokoirat; myös puuhun ajaessaan hiljainen. Isommissa kaupungeissa rotu on alkanut yleistyä myös seurakoirana, mihin se sopii ystävällisen luonteensa ansiosta.
Alkuperä

Rotu on kotoisin itäisen Mustanmeren alueelta, missä se on ollut olemassa muinaisista ajoista lähtien. Tutkimusten ja historiallisten faktojen perusteella sen uskotaan olevan läheisintä sukua venäläisille laikoille. On erittäin todennäköistä, että se on syntynyt venäläisten tai muiden pohjoisten kansojen ja turkkilaisen Anatolian alueen kansojen välisistä suhteista Mustanmeren alueella - Siperian altaan ja Anatolian tasangon välillä oli historiallisia, kulttuurisia ja taloudellisia yhteyksiä, etenkin kaupankäynnin osalta. Näin ollen on mahdollista, että myös eläimiä kulkeutui alueelta toiselle kauppatavaroiden yhteydessä. Erityisesti Pietari Suuren valtakauden jälkeen monet venäläiset siirtolaiset muuttivat Ottomaanien valtakunnan alueelle, ja venäläiset molokaanit tunnettiin myös erinomaisina eläinten kasvattajina. Myös mm. Krimin tataareja ja Kaukasian muslimeja saapui Anatoliaan monina eri aikakausina, ja myös he saattoivat tuoda lemmikkejään mukanaan. Tataarit kävivät kauppaa mm. Samsunin, Sinopin ja Trabzonin satamissa, jotka kaikki ovat Zerdavan alueella. Venäjän ja Anatolian väliset vanhoilta ajoilta peräisin olleet kauppasuhteet päättyivät vasta kylmän sodan alkuun, joten eläinten kulkeutuminen niiden välillä oli mahdollista vuosisatojen ajan.
Tiettyjen turkkilaisten lehtien mukaan zerdavan alkuperä juontaisi juurensa muinaiseen Kreikkaan ja Georgian kuningaskuntaan, koska Georgiassa tunnetaan paikallinen rotu nimeltä chakira - mutta yhteydestä kyseiseen rotuun ei ole olemassa mitään todisteita, vaikka sillä onkin samanlainen väritys (kyseinen väritys on kuitenkin yleinen monilla keskenään erityyppisilläkin metsästyskoirilla). Lisäksi chakira on vinttikoira, eli se on fenotyypiltään täysin erilainen kuin zerdava. Myös georgialaiset metsästäjät ovat sitä mieltä, että nämä kaksi rotua eivät ole sukua keskenään.
Rotu oli aiemmin runsaslukuisempi. Nykyisin sen perinteisen esiintymisalueen teollistuneissa osissa sen ovat korvanneet ajokoirat, lintukoirat ja vinttikoirat, ja on suurempi mahdollisuus löytää rodunedustajia vuoristoisista ja syrjäisistä osista. Sen vähenemiseen ovat vaikuttaneet myös sisäsiittoisuus pienillä paikkakunnilla, fysiologiset lisääntymisongelmat ja yleisimmät kuolinsyyt. Sen etuna ovat kuitenkin sopeutuneisuus ekologisiin olosuhteisiin ja soveltuvuus villisian (joka on alueen yleisimmin metsästettyä riistaa) metsästykseen. Ankaran yliopiston vuonna 2016 teettämän DNA-tutkimuksen mukaan kyseessä on puhdasrotuinen, muista roduista poikkeava koira.
Maçkaa pidetään rodun kasvatuksen pääkeskittymänä, mutta myös Trabzon on erittäin kuuluisa rodunedustajistaan ja vuonna 2013 siellä perustettiin järjestö Trabzon Zerdava Dog Association.
Alkuperä > Etymologia

Zerdava (зердав) on slaavilainen sana, joka tarkoittaa näätää, lumikkoa tai hilleriä. Se voi johtua rodun näätämäisestä värityksestä tai siitä, että se ajaa metsästettäessä näätiä puuhun. Paikalliset käyttävät myös termejä Adamcı (omistajaansa vartioiva koira), Çukur Zağarı (rodun toinen nimitys), Hasım Köpeği (viholliskoira, joka laukaisee aggressiivisen vartioinnin), Kapı Köpeği (asuntoaan vahtiva koira), Pullu (valkoisten alueiden pilkutus) ja Sesli (koiran haukku riistan hakemisen ja jäljityksen aikana).
Terveys

Rotua pidetään perusterveenä, ja se on sopeutunut pärjäämään vähäisellä hoidolla. Se saavuttaa sukukypsyyden noin 8-11 kuukauden iässä ja aikuiskokonsa noin 18 kuukauden iässä, sillä on tavallisesti vain yksi juoksuaika vuodessa (joillain yksilöillä on kahdesti), ja yhteen pentueeseen syntyy keskimäärin 5 pentua. Yleisimmät kuolinsyyt ovat laumanvartijoiden tappamaksi joutuminen - mikä johtuu näiden luontaisesta aggressiivisuudesta sudennäköisiä rotuja kohtaan - susien tappamaksi joutuminen, maatilallisten tappamaksi joutuminen (näiden suojellessa karjaansa), vahingossa metsästäjien tappamaksi joutuminen, villisikojen tappamaksi joutuminen sekä penikkatauti. Varsinkin susien tappamaksi joutuminen on yleisin syy populaation pienenemiselle.
Alueet, joilla rotua kasvatetaan.
Ümmargune järv (Kõnnu)

| Ümmargune järv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Itä-Virumaa
Kunnat:  Alutagusen kunta
Koordinaatit:  59°10′31″N, 27°27′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Alajõen valuma-alue
Laskuoja:  oja Pikkjärveen 
Järvinumero:  VEE2034800
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  52,1 m  mpy. 
Pituus:  0,19 km  
Leveys:  0,1 km  
Rantaviiva:  0,483 km  
Pinta-ala:  1,6 ha  
Suurin syvyys:  yli 7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiÜmmargune järv 
Ümmargune järv (myös 2. Kõnnu järv) on Virossa Itä-Virumaalla Alutagusen kunnan Ongassaaren kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 190 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se on nimensä mukaisesti pyöreä järvi vastakohtana sen koillispuolella sijaitsevaan pitkään Pikkjärveen. Sen vierestä kulkee harjujakso (vir. Iisaku–Illuka-oosistik), jonka kaakkoisrinteessä järvi sijaitsee. Järviä voidaan epäillä sijaintinsa perusteella suppajärviksi. Harjunpuoleiset jyrkät rannat kohoavat järvenpintaa selvästi ylemmäksi, mutta muut rannat ovat matalammat. Rantaveteen on kaatunut ilmavalokuvienkin mukaan puita. Järven lähellä kulkee teitä, mutta yksikään ei tule rantaan asti. Järvi on autio.
Luontoarvoja ja luokittelu

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 1) mukaan kovavetinen järvi (vir. kareda veega järv).
Järveen ei tule muualta ojia. Sen pohjassa ja rannoilla on paljon lähteitä, jotka saavat vetensä viereisestä harjusta. Järven pohja on mutainen. Vedenväri on vaalenavihreä ja näkösyvyys on 5,3 metriä. Kesäsisin ja talvisin sen vesi lämpötilakerrostuu heikosti. Vuoden 1969 kartoituksessa tavattiin paljon vesikasveja, mutta niiden lajimäärä seitsemän oli vähäinen. Yllättävä löytö oli taarna, joka katsotaan säilyneen järvellä reliktinä jääkauden jälkeiseltä kaudelta. Järvestä on saatu ahventa, haukea ja särkeä.
Järvet sijaitsevat Kõnnun ja Jõugan alueella, joka on sisällytetytty Alutagusen kansanpuistoon (vir. Alutaguse rahvusparg). Alueella tavataan esimerkiksi mustahaikaraa, helmipöllöä ja metsänemää.
Vesistösuhteita

Ümmargune järv kuuluu Alajõgen valuma-alueeseen, sillä se laskee viereiseen Pikkjärveen, joka on Alajõen lähdejärvi. Alajõgi laskee Peipsijärven pohjoisosan länsirantaan. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Aiheesta muualla

Alutaguse rahvuspark, Keskkonnaamet (PDF, (viroksi))
Intohimo (yhtye)

| Intohimo> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  post-hardcore, metalcore, post-rock
Kotipaikka:  Jönköping, Ruotsi
Jäsenet:  Joakim Möller, laulu, rummut   Joakim Bergquist, kitara   Albin Blomqvist, kitara, taustalaulu   Christoffer "Poffe" Andersson, rummut, bassokitara  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intohimo on ruotsalainen kristillinen post-hardcore-yhtye Jönköpingistä. Yhtye perustettiin kesällä 2004.
Vain vuoden kuluttua perustamisesta Intohimo oli jo äänittänyt kaksi demoa: "In the deepest of mind" ja "PastPresentAndNeverAgain". Vuonna 2006 yhtye voitti parhaan levytyssopimuksettoman yhtyeen palkinnon Ruotsin kansallisilla Indiemusiikki-festivaaleilla.
Ensimmäisen albuminsa, "Failures, Failures, Failures and Hope", yhtye julkaisi maaliskuussa 2007. Levy-yhtiö oli Pretty Dirty Promotions. Toinen albumi, "Us; The Hollows", julkaistiin huhtikuussa 2009, julkaisijana The Uanit Music Compny. Intohimo on toiminut lämppärinä mm. yhdysvaltalaiselle Underoath-yhtyeelle
Julkaisut

In the deepest of mind (2004) (demo)
PastPresentAndNeverAgain (2005) (demo)
Failures, Failures, Failures & Hope (2007)
Us; The Hollows (2009)
Winter Sun (2012) (EP)
Northern Lights (2012)
James Rudkin

| Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Iso-Britannia> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | kahdeksikko |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Račice 2022 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Belgrad 2023 | kahdeksikko |  |
|  Pronssia | Plovdiv 2018 | nelonen i.p. |  |
|  Pronssia | Ottensheim 2019 | kahdeksikko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Varese 2021 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | München 2022 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Bled 2023 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Szeged 2024 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Luzern 2019 | kahdeksikko |  |
James Rudkin (s. 7. heinäkuuta 1994) on brittiläinen soutaja. Hän on kahdeksikon olympiavoittaja, kaksinkertainen maailmanmestari ja nelinkertainen Euroopan-mestari.
Rudkin saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa perämiehettömässä nelosessa vuonna 2016. Hän on kilpaillut yleisen sarjan arvokilpailuissa kahdeksikossa vuodesta 2017. Hän sijoittui vuonna 2017 EM-kilpailuissa viidenneksi ja MM-kilpailuissa seitsemänneksi. Vuonna 2018 hän sijoittui EM-kilpailuissa viidenneksi ja saavutti MM-kilpailuissa pronssia. Vuonna 2019 hän saavutti EM-hopeaa ja MM-pronssia. Vuonna 2021 hän voitti Euroopan-mestaruuden ja saavutti Tokion kesäolympialaisissa pronssia, kun edellä olivat Uusi-Seelanti 1,09 sekunnin ja Saksa 0,13 sekunnin päässä. Vuonna 2022 hän voitti Euroopan-mestaruuden ja maailmanmestaruuden, kuten myös vuonna 2023. Vuonna 2024 hän voitti Euroopan-mestaruuden ja Pariisin kesäolympialaisissa olympiakultaa 1,04 sekunnin erolla hopealle sijoittuneeseen Alankomaiden venekuntaan.
Jan Janssen

| Jan Janssen |
| --- | --- |
 Jan Janssen vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Johannes Adrianus Janssen
Syntynyt: 19. toukokuuta 1940 (ikä 84)
Kansalaisuus:   Alankomaat
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1963–1968 1969–1971 1972:  Pelforth-Sauvage-Lejeune Bic Flandria-Beaulieu
Suurimmat voitot
 Ranskan ympäriajo  kokonaiskilpailu 1968 7 etappivoittoa Espanjan ympäriajo  kokonaiskilpailu 1967 3 etappivoittoa Muut kilpailut  Maantieajon maailmanmestaruus 1964 Pariisi-Nizza 1964 Pariisi-Roubaix 1967 Züri-Metzgete 1962 
 Tiedot päivitetty: 26. marraskuuta 2007 
Johannes Adrianus "Jan" Janssen (s. 19. toukokuuta 1940) on alankomaalainen maantiepyöräilijä, josta tuli vuonna 1968 maansa ensimmäinen Ranskan ympäriajon voittaja. Toinen merkittävä saavutus uralla oli Espanjan ympäriajon voitto vuonna 1967.
Janssen voitti maantiepyöräilyn MM-kilpailuissa kultaa vuonna 1964 sekä hopeaa vuonna 1967.
Jan Janssen vuoden 1964 Ranskan ympäriajossa.
Saavutuksia > Etappikilpailut

Ranskan ympäriajo:
1963 etapin 7 voitto
1964 pistekilpailun sekä etappien 7 ja 10a voitto
1965 kokonaiskilpailussa yhdeksäs, pistekilpailun ja etapin 12 voitto
1966 kokonaiskilpailussa toinen
1967 kokonaiskilpailussa viides, pistekilpailun ja etapin 13 voitto
1968 kokonaiskilpailun sekä etappien 14 ja 22a voitto
1969 kokonaiskilpailussa kymmenes
Espanjan ympäriajo:
1967 kokonais- ja pistekilpailun sekä etapin 1b voitto
1968 kokonaiskilpailussa kuudes, pistekilpailun sekä etappien 1a ja 1b voitto
Pariisi-Nizza:
1964 kokonais- ja pistekilpailun voitto
1965 kokonaiskilpailussa viides, etapin 3 voitto
1968 kokonaiskilpailussa viides, etapin 5 voitto
1969 kokonaiskilpailussa kuudes, etapin 5 voitto
1970 kokonaiskilpailussa kolmas, etapin 6a voitto
Dauphiné Libéré:
1965 pistekilpailun ja etapin 8a voitto
1969 pistekilpailun ja etapin 3 voitto
Sveitsin ympäriajo:
1969 pistekilpailun voitto
Katalonian ympäriajo:
1967 etappien 4b, 6 ja 7a voitto
Grand Prix du Midi Libre:
1963 kokonaiskilpailussa toinen, etappien 3 ja 6 voitto
1965 etapin 1 voitto
Belgian ympäriajo:
1963 etapin 3 voitto
1967 kokonaiskilpailussa kolmas
Alankomaiden ympäriajo: 1965 kokonaiskilpailun ja etapin 3 voitto
Dunkerquen neljän päivän ajo: 1966 kokonaiskilpailussa toinen
Pariisi-Luxemburg: 1967 kokonaiskilpailun ja etapin 1 voitto
Luxemburgin ympäriajo: 1972 etapin 2 voitto
Saavutuksia > Yhden päivän kilpailut

Maantieajon MM-kilpailu: 1963 seitsemäs, 1964 kultaa, 1967 hopeaa, 1970 kuudestoista
Milano–San Remo: 1965 kuudes, 1969 seitsemäs
Pariisi-Roubaix: 1963 kolmas, 1964 kahdeksas, 1966 toinen, 1967 voitto, 1968 kahdeksas, 1970 seitsemäs, 1971 neljäs
Flanderin ympäriajo: 1968 neljäs, 1970 kahdeksas, 1971 kuudes
Lombardian ympäriajo: 1964 seitsemäs, 1968 neljäs
Züri-Metzgete: 1962 voitto
Gent-Wevelgem: 1964 kuudes, 1967 toinen
La Flèche Wallonne: 1963 toinen, 1964 toinen, 1966 neljäs, 1968 kolmas
Paris-Tours: 1966 neljäs
Bordeaux-Pariisi: 1966 voitto, 1969 toinen
Brabantse Pijl: 1966 voitto
Grand Prix d'Isbergues: 1969 voitto
Janne Louhivuori

| Janne Louhivuori |
| --- | --- |
 Janne Louhivuori
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1954 (ikä 70) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  muusikko, tuottaja, säveltäjä ja sovittaja
Muusikko
Soittimet:  kitara
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Janne Verneri Louhivuori (s. 8. toukokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen muusikko, kitaristi, tuottaja, säveltäjä ja sovittaja. Hän on tuottanut etenkin Miljoonasade-yhtyettä ja muiden muassa Ile Kalliota, Mambaa ja Eija Ahvoa. Hän soitti Hurriganesissa kitaraa vuosina 1981–1983 sekä 1988, mutta ei ole saanut siitä vastaavaa huomiota kuin yhtyeen muut kitaristit Ile Kallio ja Albert Järvinen. Louhivuori kuitenkin valmensi Ganes-elokuvan näyttelijäyhtyettä filmausvuosina 2006–2007.
Gramexin tilastojen mukaan Louhivuori oli Suomen 17. eniten levyttänyt studiomuusikko vuonna 2008. Hän oli ollut tuolloin mukana 2 849:llä levytyksellä. Louhivuori on toiminut Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry:n puheenjohtajana vuosina 2008−2012.
Louhivuorelle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Diskografia > Soolotuotanto

Midnight Pink (1982)
Suomenlahti soi (1983)
Vastuun vapaapäivä (1998)
Pan Am Cosmobox (2001)
Yin ’n’ Twang (2009)
Electric Guitar (2014)
Diskografia > Jussi Sydänmäki & Janne Louhivuori

Varjonyrkkeilijä (2005)
Liekkikuu (2017)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Janne Louhivuori Myspacessa (englanniksi)
Janne Louhivuoren sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Janne Louhivuoren sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Janne Louhivuoren sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Janne Louhivuori säveltäjänä - Fono.fi
Hurriganes
| --- | --- |
Studioalbumit:   Rock and Roll All Night Long  Roadrunner  Crazy Days  Hot Wheels  Tsugu Way  Hanger  Jailbird  10/80  Fortissimo  Rockin’  Seven Days, Seven Nights  Hurrygames  30th Anniversary  Electric Play 
Livealbumit:   Live at Metropol  Live in Stockholm 1977  Live in Hamina 
Kokoelmat:   Sixteen Golden Greats  Hurrigane By The Hurriganes  20 Golden Greats  1978–1984  Rockin’ Tonight – 18 All Time Hits  The Legacy  20 suosikkia – Get On  Double Trouble  25 Golden Greats  20 suosikkia – Muskogee  20 suosikkia – Let's Go Rocking Tonight  Scandia Years 1977–1984  Rock Rock Tonight  30 Golden Greats 
VHS/DVD:   Oowee – Oohla  Rock’n’Roll All Night Long 1973–1988 
Filmografia:   Kuumat kundit  Ganes
Zilezers

| Zilezers |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä, Latvia
Alue:  Pihkovan alue (ven.)
Piiri:  Krasnogorodskin piiri (ven.)
Kunnat:  Ciblan kunta (latv.)
Koordinaatit:  56°30′26″N, 28°07′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Sinjajan valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Pernovka
Laskujoki:  Pernovka Sinjajaan
Järvinumero:  01030000111102000026738
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,6 m 
Pituus:  2,4 km 
Leveys:  1,3 km 
Pinta-ala:  2,16 km² 
Tilavuus:  0,0076 km³ 
Keskisyvyys:  2,5 m 
Suurin syvyys:  3,5 m 
Valuma-alue:  72 km² 
Saaria:  ei saaria
 fiZilezers 
Zilezers eli Sineje (latv. Siņejes ezers, Siņeje, Zilais ezers; ven. Синее, Зилэзерс ) on järvi Itä-Latviassa Ciblan kunnassa ja Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Krasnogorodskin piirissä.