stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandr Kikinev

| Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Valko-Venäjä.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.MM-kilpailut  | Maa:   Valko-Venäjä> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Herning 2009 | 74 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Baku 2010 | 74 kg |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2003 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Vilna 2009 | 74 kg |  |
Aleksandr Kikinev (s. 9. huhtikuuta 1980 Žlobin, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja Euroopan mestari.
Kikinev saavutti 74-kiloisten painoluokassa MM-pronssia Herningissä 2009 ja Euroopan mestaruuden Bakussa 2010. Lisäksi hän on paininut kerran EM-hopealle ja -pronssille. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 Kikinev oli sarjassa 74 kg 15:s ja Lontoossa 2012 viides. Viime vuosina hän on paininut sarjassa 85 kg.
Alfred von Waldersee

Alfred von Waldersee (8. huhtikuuta 1832 Potsdam – 5. maaliskuuta 1904 Hannover) oli saksalainen kreivi ja kenraalisotamarsalkka, joka toimi vuosina 1888–1891 Saksan pääesikunnan päällikkönä ja komensi 1900–1901 Kiinan boksarikapinan kukistamiseen lähetettyjä kansainvälisen liittokunnan joukkoja.
Alfred von Waldersee oli kenraali Franz von Walderseen poika. Waldersee aloitti upseerinuransa vuonna 1850 Preussin tykistössä. Hän oli vuoden 1866 sodan aikana tykistön komentajan adjutanttina ja sai Königgrätzin taistelun jälkeen ylennyksen majuriksi sekä siirron pääesikuntaan. Ranskan–Saksan sodan alla vuonna 1870 hän toimi sotilasattašeana Pariisissa ja lähetti hallitukselleen hyödyllisiksi osoittautuneita raportteja Ranskan armeijasta. Sodan puhjettua Waldersee toimi everstiluutnanttina ensin päämajassa ja sitten prinssi Fredrik Kaarlen esikunnassa. Vuonna 1871 hän toimi ensin Mecklenburgin herttua Fredrik Frans II:n esikuntapäällikkönä ja syyskuusta alkaen Saksan asiainhoitajana Ranskan hallituksen luona. Sittemmin hän toimi rykmentinkomentajana ja vuodesta 1873 10. armeijakunnan esikuntapäällikkönä. Hänet ylennettiin 1876 kenraalimajuriksi ja 1882 kenraaliluutnantiksi.
Vuonna 1881 Walderseesta tuli Saksan päämajoitusmestari ja Helmuth von Moltken sijainen pääesikunnan päällikkönä. Moltken kuoltua vuonna 1888 Walderseesta tuli hänen seuraajansa ja hän sai ratsuväenkenraalin arvon. Hän siirtyi kuitenkin jo helmikuussa 1891 armeijakunnan komentajaksi Schleswig-Holsteiniin. Kenraalisotamarsalkaksi hänet ylennettiin 1895 ja kolme vuotta myöhemmin seurasi nimitys kolmannen sotilaspiirin tarkastajaksi. Syyskuussa 1900 Waldersee nimitettiin komentamaan kansainvälisen liittokunnan joukkoja, jotka lähetettiin Kiinaan kukistamaan boksarikapinaa. Kapinan kukistamisen jälkeen hän palasi Saksaan aiempaan tehtäväänsä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfred von Waldersee Wikimedia Commonsissa
Anders Aschelinus

Anders (Anterus) Aschelinus (k. 1703 Askainen) oli Askaisten kappalainen ja runoilija.
Turusta kotoisin ollut Aschelinus kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1683. Hän toimi opettajana (kollegana) Turun katedraalikoulussa vuodesta 1688 alkaen kunnes hänet nimitettiin Askaisten kappalaiseksi 1703.
Aschelinus kirjoitti useita runoja joista tunnetuimpia ovat Virsi suuresta nälästä 1697, Suomen Ilo-ääni Narvan voitosta (Narvan taistelussa vuonna 1700 saadun voiton kunniaksi) ja Uron uhri Jumalalle Kahdennentoista Kaarlen edestä.
Allas (geomorfologia)

Allas on maantieteessä, geologiassa ja geomorfologiassa laakea ja laaja maanpinnan tai merenpohjan painanne, joka rajoittuu ainakin lähestulkoon joka suunnassa rinteisiin. Kaikki suuret järvet ja eräät sisämeret (esimerkiksi Itämeri) ovat muodostuneet altaisiin. Altaalla voidaan tarkoittaa myös joen valuma-aluetta.
Maanpinnan altaita

Amazonin allas
Džungaria
Karpaattien allas
Kongon allas
Tarimin allas
Merenpohjan altaita

Angolan allas
Argentiinan allas
Brasilian allas
Guinean allas
Kaakkois-Tyynenmeren allas
Kap Verden allas
Lounais-Tyynenmeren allas
Perun allas
Pohjois-Amerikan allas
53

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku eaa. · I vuosisata eaa. · I vuosisata · 100-luku · 200-luku
Vuosikymmenet: I vuosikymmen eaa. · I vuosikymmen · 10-luku · 20-luku · 30-luku 40-luku · 50-luku · 60-luku · 70-luku · 80-luku · 90-luku · 100-luku
Vuodet: 9 eaa. · 8 eaa. · 7 eaa. · 6 eaa. · 5 eaa. · 4 eaa. · 3 eaa. 2 eaa. · 1 eaa. · 1 · 2 · 3 · 4 · 5 · 6 · 7 · 8 · 9 10 · 11 · 12 · 13 · 14 · 15 · 16 · 17 · 18 · 19 20 · 21 · 22 · 23 · 24 · 25 · 26 · 27 · 28 · 29 30 · 31 · 32 · 33 · 34 · 35 · 36 · 37 · 38 · 39 40 · 41 · 42 · 43 · 44 · 45 · 46 · 47 · 48 · 49 50 · 51 · 52 · 53 · 54 · 55 · 56 · 57 · 58 · 59 60 · 61 · 62 · 63 · 64 · 65 · 66 · 67 · 68 · 69 70 · 71 · 72 · 73 · 74 · 75 · 76 · 77 · 78 · 79 80 · 81 · 82 · 83 · 84 · 85 · 86 · 87 · 88 · 89 90 · 91 · 92 · 93 · 94 · 95 · 96 · 97 · 98 · 99 100 · 101 · 102 · 103 · 104 · 105 · 106 · 107 · 108 · 109
Tapahtumia

Claudius teki Nerosta seuraajansa
Syntyneitä

Trajanus, keisari
Kuolleita

Quintus Curtius Rufus, roomalainen historioitsija
Aleksandr Knaifel

Aleksandr Aronovitš Knaifel (ven. Алекса́ндр Аро́нович Кна́йфель, 28. marraskuuta 1943 Taškent, Uzbekistanin sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto – 2024) oli venäläinen säveltäjä.
Knaifel oli aluksi sellisti, mutta hermotulehdus pakotti hänet vaihtamaan alaa. Hän ryhtyi säveltäjäksi ja opiskeli Boris Arapovin johdolla Leningradissa 1964–1967. Knaifel jäi asumaan kaupunkiin, jossa hän siitä saakka toimi freelance-säveltäjänä ja musiikkitoimittajana.
Jo ensimmäisistä töistään lähtien Knaifel alkoi vältellä virallisia sääntöjä musiikin estetiikalle. Hän liittyi joukkoon avantgarde-säveltäjiä, joka syntyi 1960-luvulla. Moskovassa samanhenkisiä aikalaisia olivat muun muassa Alfred Schnittke, Sofia Gubaidulina ja Edison Denisov, Kiovassa Valentin Silvestrov sekä Tallinnassa Arvo Pärt. Knaifel ei kuitenkaan hylännyt perinteitä täysin, vaan otti vaikutteita myös Wienin toisesta koulukunnasta ja Dmitri Šostakovitšilta. Knaifelin sävellykset ovat ennen kaikkea erittäin intensiivisiä ja ilmaisuvoimaisia. Hän tutkii erilaisten sävellystekniikoiden ja rikkaiden äänimaailmoiden mahdollisuuksia.
Knaifelin sävellystyyli muuttui 1970-luvulla. Hänen tuotantovaihtinsa hidastui ja hän keskittyi laajempiin ja rakenteisempiin töihin. Hänen töidensä musiikillinen materiaali kehittyi säästeliäämmäksi ja työt keskittyivät äänen rooliin päättävässä roolissa sävellysten etualalla. 1990-luvulla hänen työnsä saivat voimakkaita uskonnollisia vaikutteita, liikkuen filosofian, psykologian ja esoteerisuuden rajamailla.
Knaifelin tuotanto käsittää lukuisia kokonaisuuksia sisältäen teatterimusiikkia, symfonisia sävellyksiä, elokuvamusiikkia, kamarimusiikkia ja laulumusiikkia. Hänen töitään ovat esittäneet muun muassa Mstislav Rostropovitš, Gennadi Roždestvenski sekä Aleksei Ljubimov.
Albert Vanhoye

Albert Vanhoye
Albert Vanhoye (24. heinäkuuta 1923 Hazebrouck – 29. heinäkuuta 2021 Rooma) oli ranskalainen pappi. Hän kuului roomalaiskatolisen kirkon jesuiittasääntökuntaan.
Vanhoye sai pappisvihkimyksensä 25. heinäkuuta 1954. Hänet nimitettiin kardinaaliksi vuonna 2006, mutta hänellä ei alun alkaenkaan ollut mahdollisuutta äänestää tulevissa konklaaveissa yli 80 vuoden iän johdosta.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Albert Vanhoye (englanniksi)
54. hikō sentai

| 54>  hikō sentai |
| --- | --- |
Toiminnassa:  heinäkuu 1941 - sodan loppu
Valtio:   Japani
Rooli:  hävittäjätoiminta
54. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin heinäkuussa 1941 Kashiwassa kolmilaivueisena 5. hikō sentaista. Helmikuussa 1944 se uudelleen järjestettiin hikōtaiksi (lentävä osa), mutta samalla 1. chutai irrotettiin 24. dokuritsu hikō chutaiksi.
Kalusto

Yhtymän kalustona olivat:
Nakajima Ki-27 heinäkuu 1941 – helmikuu 1943
Nakajima Ki-43-II tammikuu 1943 – sodan loppuun
Nakajima Ki-43-III lokakuu 1944 – sodan loppuun
Kawasaki Ki-45kai loppuvuodesta 1944
Nakajima Ki-84 Hayate (24. dokuritsu hikō chutai) tammikuu 1945 – sodan loppuun
Komentajat

Yhtymän komentajina olivat:
majuri Yasunari Shimada heinäkuu 1941 – huhtikuu 1944
majuri Naosuke Kurokawa toukokuu – marraskuu 1944 (kuollut)
majuri Isamu Takeda joulukuu 1944 – sodan loppuun
24. dokuritsu hikō chutain päälliköt:
kapteeni Kanji Kikuchi helmikuu – marraskuu 1944 (kuollut)
kapteeni Shigeaki Iwamoto marraskuu 1944 – sodan loppuun
Andrew J. West

| Andrew J>  West |
| --- | --- |
 Andrew J. West vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1983 (ikä 40) Merrillville, Indiana, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2006–
Merkittävät roolit:  Gareth (The Walking Dead)
Aiheesta muualla
IMDb 
Andrew James West (s. 22. marraskuuta 1983) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Garethina sarjasta The Walking Dead ja Fisherinä sarjasta Kampus Greek. Vuonna 2017 hän aloitti Olipa kerran (televisiosarja)-sarjassa.
Adam Burt

| Adam Burt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. tammikuuta 1969 (ikä 55) Detroit, Michigan
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1988–2001
Seurat:  Binghampton Whalers (AHL) Hartford Whalers (NHL) Springfield Indians (AHL) Carolina Hurricanes (NHL) Philadelphia Flyers (NHL) Atlanta Thrashers (NHL)
NHL-varaus:  39. varaus, 1987 Hartford Whalers
Adam Burt (s. 15. tammikuuta 1969 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja.
Ura > Juniorivuodet

Ennen ammattilaisuraansa Burt pelasi vuodet 1985–1989 juniorisarja OHL:n North Bay Centennialsissa, mitä ennen hän oli edustanut junioriseuroja North Bay Hoppers ja Detroit Compuware. Vuonna 1988 hänet valittiin OHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Hartford Whalers varasi hänet NHL:ään numerolla 39 NHL:n varaustilaisuuden 1987 toisella kierroksella.
Ura > Ammattilaisura

Burt pelasi vuonna 1988 kaksi AHL:n pudotuspeliottelua Binghamton Whalersissä ja kaudella 1988–1989 viisi NHL:n runkosarjaottelua Hartfordissa sekä viisi AHL:n runkosarjaottelua Binghamptonissa. Suurin osa tuosta kaudesta kului kuitenkin OHL:ssä. Burt vakiinnutti paikkansa NHL:ssä kaudella 1989–1990 ja hän teki NHL-uransa yhden kauden maali- ja piste-ennätykset kaudella 1991–1992, jolla hän teki 24 tehopistettä, yhdeksän maalia ja 15 syöttöpistettä, 66:ssa runkosarjaottelussa. Hän ylitti 20:n pisteen rajan myös seuraavalla kaudella, 1992–1993.
Burt edusti Hartford Whalersiä suurimman osan uraansa. Hän edusti seuraa sen Hartfordin-vuosina yhteensä 499:ssä NHL:n runkosarjaottelussa, mikä on kolmanneksi eniten Ron Francisin ja Kevin Dineenin ottelumäärien jälkeen. Whalers siirtyi vuonna 1997 Pohjois-Carolinaan, jolloin seuran nimeksi vaihtui Carolina Hurricanes. Burt pelasi Carolinassa maaliskuuhun 1999 asti, jolloin hän siirtyi Philadelphia Flyersiin pelaajakaupassa vaihdossa Andrei Kovalenkoon. Hän edusti Philadelphiaa kauden 1998–1999 lopun lisäksi myös kauden 1999–2000. Heinäkuussa 2000 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa.
Burtin kausi 2000–2001 jäi lyhyeksi, 27:n ottelun mittaiseksi, loukkaantumisen vuoksi. Kaudella 2001–2002 hän ei pelannut lainkaan ja vuonna 2002 hän ilmoitti pelaajauransa päättymisestä. Adam Burt pelasi 13 kautta kestäneellä NHL-urallaan yhteensä 737 runkosarjaottelua, joissa hän teki kaikkiaan 152 tehopistettä, 37 maalia ja 115 syöttöpistettä, ja yhteensä 21 pudotuspeliottelua, joissa hän antoi yhden maalisyötön. Hän pelasi NHL:n pudotuspeleissä neljänä vuonna, Hartfordin mukana vuosina 1990 ja 1992 ja Philadelphian mukana vuosina 1999 ja 2000.
Ura > Maajoukkue

Burt edusti Yhdysvaltain maajoukkuetta kaksissa maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 1993 ja 1998. Hän pelasi myös niin ikään kaksissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, 1987 ja 1989.
Muuta

Burt on uudestisyntynyt kristitty. Hän on toiminut jääkiekkouransa jälkeen Morning Star New York -yhteisön pastorina.
Ajan rannalla

| Ajan rannalla> Berättelse på tidens strand |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Henning Mankell
Kieli:  ruotsi
Kustantaja:  Ordfront
Julkaistu:  1998
Sivumäärä:  226
ISBN:  917-324-553-4
Suomennos
Suomentaja:  Laura Jänisniemi
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2008
Sivumäärä:  298
ISBN:  978-951-121-471-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ajan rannalla on ruotsalaisen kirjailijan Henning Mankellin vuonna 1998 julkaisema kirja. Kuten monet muutkin Mankellin kirjat, se kertoo Afrikasta.
Kirja koostuu erillisistä, välillä toisiinsa limittyvistä tarinoista, ihmiskohtaloista, joita vanha afrikkalainen mies kertoo nuotion ääressä eurooppalaiselle kuulijalleen. Jotkin tarinoista ovat surrealistisia, esimerkiksi kuolleet ihmiset puhuvat eläville ja tulevat välillä takaisin maan päälle.
Mankell alkoi kirjoittaa romaaniaan jo 1970-luvulla vierailtuaan ensimmäistä kertaa siirtomaansodan kynsissä kamppailevassa Mosambikissa, mutta kirja vaati 25 vuotta kypsyttelyä ennen kuin se oli valmis.
Ajan rannalla ilmestyi suomeksi vuonna 2008 ja sai suomalaisilta arvostelijoilta ristiriitaisen vastaanoton. Helsingin Sanomien kriitikko Pertti Arvola totesi: "Ajan rannalla on kiehtova, jännittävästi polveileva romaani, josta paistaa Mankellin kiintymys afrikkalaisiin ja Afrikkaan. Paikoittain tämä kiintymys uhkaa tosin lipsahtaa hieman kritiikittömän ihannoinnin puolelle." Keskisuomalaisen Marko Ikävalko ei pitänyt kirjaa varsinaisesti huonona, mutta hänestä "kirjailijan ote ei ole luonteva, vaikka Mankell on varmaan yksi parhaista Afrikan tuntijoista".
Anders Aukland

| Anders Aukland |
| --- | --- |
 Aukland (etualalla) Viron Otepäässä vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. syyskuuta 1972 (ikä 52) Tønsberg, Norja
Uran tiedot
Pituus:  179 cm
Seura:  Oseberg SL
Laji:  maastohiihto, yleisurheilu ja valjakkourheilu 
Maailmancup
Kaudet:  1993–2012
Voitot:  6
Palkintokorokkeella:  13
 Tietolaatikko päivitetty 17. maaliskuuta 2018 
| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten hiihto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | 4×10 km viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 2003 | 4×10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Val di Fiemme 2003 | 30 km (p) |  |
|  Hopeaa | Oberstdorf 2005 | 50 km (p) |  |
Anders Aukland (s. 12. syyskuuta 1972 Tønsberg, Norja) on norjalainen maastohiihtäjä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa Aukland voitti kultamitalin Norjan viestijoukkueessa. Vuotta myöhemmin Val di Fiemmen MM-hiihdoissa hän saavutti maailmanmestaruuden viestissä ja hopeaa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Vuonna 2004 Aukland voitti Ruotsissa perinteisen Vaasahiihdon kautta aikain toisena norjalaisena. 2005 Oberstdorfin MM-hiihdoissa Aukland hiihti 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hopealle.
Maailmancupissa Aukland on urallaan voittanut kuusi osakilpailua, kaikki perinteisellä hiihtotavalla. Hän on yltänyt maailmancupissa palkintokorokkeelle yhteensä kolmetoista kertaa.
Ski Classics -sarjassa Aukland kilpailee Team Santanderin riveissä. Ski Classics -sarjassa Aukland on urallaan voittanut yhdeksän osakilpailua ja ollut palkintokorokkeella yhteensä kaksikymmentäkolme kertaa.
Aukland on 179 senttimetriä pitkä ja painaa 69 kilogrammaa.
Affoltern im Emmental

| Affoltern im Emmental |
| --- | --- |
 Affoltern im Emmental on maatalousseutua.
 vaakuna

 Affoltern im Emmental
 Koordinaatit: 47°4′N, 7°44′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Bernin kantoni
Hallintoalue (Verwaltungskreis):   Emmental
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,44 km²
Korkeus:  698–887 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  1 133
 – Väestötiheys:  99 as./km²
 
 www.affolternimemmental.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Affoltern im Emmental on kunta Sveitsissä Bernin kantonissa. Kunnassa on runsaat tuhat asukasta.
Maantiede

Affoltern im Emmental sijaitsee Keski-Sveitsin tasangolla, Mittellandissa, Emmejoen itäpuolella, Emmentalin alueella, Burgdorfista kymmenkunta kilometriä itään ja Bernistä kolmisenkymmentä kilometriä koilliseen.
Nähtävyyksiä

Affolternissa on emmentaljuuston valmistusmenetelmää esittelevä juustola (saks. Schaukäserei):
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Affoltern im Emmental Wikimedia Commonsissa
Dubler, Anne-Marie: Affoltern im Emmental (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  23.6.2009. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Adam Bremeniläinen

Sivu Adam Bremeniläisen kirjoittamasta Hampurin piispojen historiasta, Gesta Ham­ma­bur­gen­sis ecclesiae pontificum. Sivu si­säl­tää alun Tanskan maan­tie­teel­li­ses­tä kuvauksesta.
Adam Bremeniläinen (s. ilmeisesti ennen 1045, k. 1081/1085) oli bremeniläinen pappi ja historiankirjoittaja.
Adam lienee ollut kotoisin Etelä-Saksasta, Bambergin seudulta. Vuodesta 1066 hän kuului Bremenin tuomiokapituliin. Vuodesta 1069 alkaen hän johti tuomiokirkon koulua. Adam lienee kuollut vuonna 1081, viimeistään kuitenkin 1085. Vuoden 1075 tienoilla Adam laati neljästä kirjasta koostuvan Hampurin piispojen historian, Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum. Teos on keskeisen tärkeä lähde paitsi Pohjois-Saksan, myös Skandinavian keskiajan historian tutkimuksen kannalta. Alun perin latinankielinen laaja teos on käännetty myös useille nykykielille.
Piispojen kilpailu

Hampurin ja Kölnin arkkipiispat kilpailivat tuolloin siitä, kumpi saisi käännyttää pakanallisen Pohjolan kristinuskoon. Adam oli tässä kilpailussa Hampuri-Bremenin arkkipiispa Adalbertin asiamies. Tarkoitus oli kartoittaa käännytettävä alue. Hampurin piispojen historia -teoksen neljäs osa, Descriptio insularum Aquilonis, valmistui arviolta vuonna 1075 ja käsittelee Skandinavian maantiedettä, ihmisiä ja tapoja sekä Skandinavian kristittyjä lähetyssaarnaajia. Lähetyssaarnaajat olivat vasta hiljattain tutkineet Skandinaviaa, ja vaikka teos oli tarkoitettu tulevien lähetyssaarnaajien inspiraatioksi ja ohjekirjaksi, sen tarkat kuvaukset tekevät siitä yhden tärkeimmistä viikinkiajan Skandinaviasta kertovista lähteistä. Se on myös ensimmäinen tunnettu lähde, joka mainitsee Pohjois-Amerikassa sijainneen Vinlandin.
Matka Tanskassa

Adam Bremeniläinen löysi ensin Saksan pohjoispuolelta Judlandin, joka nykyään tunnetaan Jyllantina. Hän piti sitä hedelmättömänä erämaana, jota ihmiset välttävät myös merirosvojen uhkan takia. Jyllannin läheltä hän havaitsi Funen (Fyn) ja Selandin (Själlanti) saaret. "Selandissa on runsaasti kultaa, joka on hankittu ryöstelemällä. Nämä merirosvot, jotka kutsuvat itseään wichingeiksi, maksavat daanien kuninkaalle veroja luvasta ryöstää meren rannalla asuvia barbaareja." Adam oli pöyristynyt viikinkien raakojen tapojen vuoksi, esimerkiksi kuolemanrangaistuksen käyttämisestä. Daanien kuningasta Sven Estridinpoikaa Adam arvosti ja sai häneltä paljon tietoa Pohjolasta. Kuningas kertoi myös päättymättömästä valtamerestä, joka takana on Vinland.
Tietoja Ruotsista, Norjasta, Suomesta ja Virosta

Ruotsalaisia Adam piti barbaareina muun muassa moniavioisuuden takia. Adamin tiedot Ruotsista olivat peräisin kuulopuheista ja muuttuivat sitä huimemmiksi, mitä kauemmaksi pohjoiseen kuvailussa mennään. Pakanallisten rituaalien pitopaikkana hän mainitsi Ubsolan (Uppsala). "He uhraavat kaikista lajeista yhdeksän urosta, joiden verellä lepytellään jumalia. Uhrien ruumiit ripustetaan temppelin vieressä olevaan pyhään lehtoon." Norjasta hän mainitsi armottoman kylmyyden, lampaiden kasvatuksen, karaistuneet ihmiset ja parrakkaat naiset. Tässäkin hän kiinnitti suurta huomiota pakanallisuuteen. Idässä sijaitsi Adamin kertoman mukaan Terra feminarium, joka lienee tarkoittanut Kvenlandia eli Suomea. Sen eteläpuolella oli Adamin kertoman mukaan suuri Aestland-niminen saari (Viro). Sen asukkaiden hän kertoi palvovan lohikäärmeitä ja siivekkäitä eläimiä. Lähiseudun tiettömillä alueilla oleva Ruzzia koostui Adamin tietojen mukaan monenlaisista kummallisista kansoista, kuten amatsoneista ja kykloopeista.
Kritiikki

On epävarmaa, kävikö Adam itse kuvaamissaan paikoissa, ja kriitikot epäilevät hänen kääntyneen takaisin jo Slesvigistä. Matkan tarkoitus eli Hampurin-Bremenin arkkipiispan alueen laajentaminen ei toteutunut, sillä paavi perusti vuonna 1105 uuden arkkipiispanistuimen Lundiin, joka silloin kuului Tanskalle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Adam: Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum (Arkistoitu – Internet Archive) Kronikan latinankielinen verkkojulkaisu
Artikkeli teoksessa The Catholic Encyclopaedia (1907) (englanniksi)
Artikkeli teoksessa Biographisch-Bibliograpisches Kirchenlexikon (saksaksi)
Albert Viljam Hagelin

Albert Viljam Hagelin vuonna 1942.
Albert Viljam Hagelin (24. huhtikuuta 1881 Bergen – 25. toukokuuta 1946 Oslo) oli norjalainen Nasjonal Samlingin poliitikko, liikemies ja oopperalaulaja. Hän toimi toisen maailmansodan ja Natsi-Saksan miehityksen aikana Vidkun Quislingin hallituksen sisäministerinä. Hänet teloitettiin toiminnastaan sodan päätyttyä.
Hagelinista ei tiedetä paljon, vaikka hänellä oli suuri rooli Norjan historiassa vuosina 1940–1945. Hän oli asunut ulkomailla 40 vuoden ajan saapuessaan Osloon vuodenvaihteessa 1939–1940 eikä ollut tässä vaiheessa tunnettu hahmo Norjassa. Hän oli kuitenkin Quislingin läheinen liittolainen ja pääsi suoraan tämän johtamaan politiikkaan mukaan. Pitkälti epäselviksi ovat jääneet hänet yhteistyönsä motiivit.