stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lampang (provinssi)

| Lampang จังหวัดลำปาง |
| --- | --- |
 Riisinviljelyä Lampangin provinssissa
 Vaakuna
 Provinssin sijainti Thaimaassa
Valtio:  Thaimaa
Alue:  Pohjois-Thaimaa
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Lampang
Pinta-ala:  12 534 km²
Väkiluku (2017):  735 300
 – väestötiheys:  58,7 as./km²
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  52
 – ISO 3166:  TH-52
Lampangin provinssi (thaiksi จังหวัดลำปาง) on yksi Thaimaan provinsseista (changwat). Naapuriprovinsseja ovat Chiang Rai, Phayao, Phrae, Sukhothai, Tak, Lamphun ja Chiang Mai. Lampangin vanha nimi on Khelang Nakhon. Provinssin pinta-ala on 12 534 neliökilometriä ja siellä on arviolta 735 300 asukasta (vuonna 2017).
Maantiede

Lampang sijaitsee Wangjoen laajassa jokilaaksossa ja on vuorijonojen ympäröimä. Mae Mon alueelta löytyy ligniittiä (ruskohiiltä), jota tuotetaan avokaivoksista.
Historia

600-luvulta lähtien Lampang oli osa Monien Dvaravati-kauden Haripunchai-kuningaskuntaa. 1000-luvulla Khmerien valtakunta miehitti Lampangin alueen, mutta Lannathain kuningas Mengrai sisällytti koko Haripunchai-kuningaskunnan omaan kuningaskuntaansa vuonna 1292. Lannathain kaaduttua sitä hallitsivat burmalaiset ja se tuli osaksi Thaimaata vuonna 1774.
Symbolit

Provinssin sinetti esittää valkoista kukkoa Pra Thart Lampang Luang temppelin sisäänkäynnillä. Paikallisen legenadan mukaan Buddha vieraili provinssissa elinaikanaan. Indra-jumala huolestui, että ihmiset eivät osoittaisi tarpeeksi kunnioitusta Buddhalle, ja siten ilmestyi kansalle valkeana kukkona.
Provinssin kukka on Heliconia (Heliconia sp.) ja provinssin puu on Holoptelea integrifolia.
Aluejako

Provinssi jakautuu 13 alueeseen (amphoe). Nämä edelleen jakaantuvat 100 kuntaan (tambon) ja 855 kylään (mubaan).
| Amphoe |  |
| --- | --- |
 Muang Lampang  Mae Mo  Ko Kha  Soem Ngam  Ngao  Chae Hom  Wang Nuea:   Thoen  Mae Phrik  Mae Tha  Sop Prap  Hang Chat  Mueang Pan
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lampangin provinssi Wikimedia Commonsissa
Thaimaan provinssit
| --- | --- |
Pohjoinen:   Chiang Mai  Chiang Rai  Kamphaeng Phet  Lampang  Lamphun  Mae Hong Son  Nakhon Sawan  Nan  Phayao  Phetchabun  Phichit  Phitsanulok  Phrae  Sukhothai  Uthai Thani  Uttaradit 
Koillinen:   Annat Charoen  Buriram  Chaiyaphum  Kalasin  Khon Kaen  Loei  Maha Sarakham  Mukdahan  Nakhon Phanom  Nakhon Ratchasima  Nongbua Lamphu  Nong Khai  Roi Et  Sakhon Nakhon  Sisaket  Surin  Ubon Ratchathani  Udon Thani  Yasothon 
Keskinen:   Ang Thong  Ayutthaya  Bangkok  Chainat  Lopburi  Nakhon Nayok  Nakhon Pathom  Nonthaburi  Pathum Thani  Samut Prakan  Samut Sakhon  Samut Songkhram  Saraburi  Sing Buri  Suphanburi 
Itäinen:   Chachoengsao  Chanthaburi  Chonburi  Rayong  Prachinburi  Sa Kaeo  Trat 
Läntinen:   Kanchanaburi  Phetchaburi  Prachuap Khiri Khan  Ratchaburi  Tak 
Eteläinen:   Chumphon  Krabi  Nakhon Si Thammarat  Narathiwat  Pattani  Phang Nga  Phattalung  Phuket  Ranong  Satun  Songkhla  Surat Thani  Trang  Yala
Laurids Bruun

| Laurids Bruun |
| --- | --- |
 Laurids Bruun
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1864 Odense, Tanska
Kuollut: 6. marraskuuta 1935 (71 vuotta)
Kansalaisuus:  Tanska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: van Zanten
Äidinkieli: tanska
Tuotannon kieli: tanska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Laurids Valdemar Bruun, kirjailijanimi van Zanten, (25. kesäkuuta 1864 Odense, Tanska – 6. marraskuuta 1935) oli tanskalainen kirjailija, alkuaan tilastollisen konttorin virkamies. Hän keskittyi 1890-luvun loppupuolella yksinomaan kirjailijan uraan ja julkaisi sittemmin runsaan sarjan kertomuksia, joista kuitenkin vasta myöhemmät alkoivat saada huomiota. Niistä mainittakoon Kronen (1902), romanttinen, puolihistoriallinen Alle synderes konge, Absalons saga (1904–1905), Den evige, Pan (suomeksi 1908), Midnatssolen (1907).
Suomennetut teokset

Pan: nelituntinen romaani Helsinki: Emil Vainio 1908.
Pan, näytelmä; Laurits Bruunin nelituntisesta romaanista nelinäytöksiseksi näytelmäksi mukaillut Erkki Kivijärvi (kustantaja tuntematon, sijainti Teatterikorkeakoulun kirjasto Viipurin Näyttämö)
Van Zantenin onnen aika: rakkausromaani Pelli-saarelta, suomentanut Aapo Teisa, Helsinki: Kustannusliike Minerva 1919.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laurids Bruun Wikimedia Commonsissa
Käenrieskat

| Käenrieskat |
| --- | --- |
 Isokäenrieska (Gagea lutea)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset
Lahko::  Liliales
Heimo::  Liljakasvit Liliaceae
Alaheimo::  Lilioideae
Suku::  Käenrieskat Gagea  Salisb.
Katso myös
   Käenrieskat Wikispeciesissä   Käenrieskat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pikkukäenrieskan kukka.
Käenrieskat (Gagea) on kasvisuku liljakasvien heimossa. Siihen kuuluu vähintään 70 lajia. Suvun tieteellinen nimi on annettu englantilaisen kasvitieteilijän Thomas Gagen (1781–1820) mukaan.
Lajeja

isokäenrieska (Gagea lutea)
pikkukäenrieska (Gagea minima)
puistokäenrieska (Gagea pratensis)
lehtokäenrieska (Gagea spathacea)
karvakäenrieska (Gagea villosa)
tunisiankäenrieska (Gagea fibrosa)
Tuntomerkkejä

Pohjoismaissa tavattavat käenrieskat ovat monivuotisia sipulikasveja, jotka kukkivat keväällä ja kuihtuvat aikaisin. Kukintona on keltaisista kukista muodostuva sarja. Hedelmänä on kota. Siemenissä on rasvalisäke, joten muurahaiset levittävät niitä.
Käenrieskat Suomessa

Suomessa kasvaa luonnonvaraisena kolme käenrieskalajia. Yleisin on muinaistulokkaana pidetty pikkukäenrieska, joka kasvaa lehdoissa, niityillä ja pientareilla Oulun–Tornion korkeudelle asti. Isokäenrieska on melko harvinainen lehtokasvi eteläisimmässä Suomessa ja puistokäenrieska hyvin harvinainen uustulokas Uudenmaan alueella.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Käenrieskat – Gagea
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Käenrieskat (Gagea)
ITIS: Gagea (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Gagea (englanniksi)
Flora of China: Gagea (englanniksi)
Lentopallon Liigacup 2010

Lentopallon liigacup on uusi, syyskaudella 2010 aloitettu kilpailumuoto, jossa kilpailevat pääasiassa Lentopallon Mestaruusliigan joukkueet muutaman ykkössarjalaisen kanssa. Cupin loppuottelut pelattiin samana päivänä perinteisen Suomen Cupin loppuotteluiden kanssa. Ensimmäiset liigacupin voittajat olivat miesten puolella Team Lakkapää ja naisissa LP Salon viesti.
Miesten Liigacup

| 1>  kierros  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. syyskuuta | Hurrikaani-Loimaa | Tampereen Isku-Volley | 3–0 | 25-19 , 25-23 , 25-20 |
| 23. syyskuuta | Muuramen Lentopallo | P-Karjalan Liiga-Riento | 3–0 | 25-21 , 25-23 , 26-24 |
| 25. syyskuuta | Akaa-Volley | Pielaveden Sampo | 0–3 | 18-25 , 25-27 , 17-25 |
| 25. syyskuuta | Vammalan Lentopallo | Saimaa Volley | 1–3 | 21-25 , 25-20 , 22-25 , 22-25 |
| 25. syyskuuta | Vaasan Kiisto | Sun Volley | 0–3 | 19-25 , 21-25 , 21-25 |
| 26. syyskuuta | Raision Loimu | Lentopalloseura Etta | 3–2 | 25-23 , 22-25 , 25-11 , 20-25 , 15-6 |
| 2. lokakuuta | Kokkolan Tiikerit | Team Lakkapää | 0–3 | 22-25 , 11-25 , 17-25 |
| 2. lokakuuta | Vihdin Lentopallo-90 | Salon Piivolley | 0–3 | 14-25 , 23-25 , 16-25 |
2. kierros 
| 17. lokakuuta | Saimaa Volley | Hurrikaani-Loimaa | 0–3 | 21-25 , 21-25 , 13-25 |
| 19. lokakuuta | Muuramen Lentopallo | Pielaveden Sampo | 0–3 | 17-25 , 21-25 , 19-25 |
| 27. lokakuuta | Raision Loimu | Sun Volley | 3–2 | 20-25 , 23-25 , 25-20 , 25-22 , 15-12 |
| 29. lokakuuta | Salon Piivolley | Team Lakkapää | 1–3 | 25-22 , 27-29 , 16-25 , 16-25 |
2. kierroksen voittajat paras kahdesta pelattaviin välieriin
| Välierät  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. marraskuuta | Hurrikaani-Loimaa | Team Lakkapää | 0–3 | 15-25 , 22-25 , 20-25 |
| 11. marraskuuta | Team Lakkapää | Hurrikaani-Loimaa | 3–0 | 25-19 , 26-24 , 25-19 |
Team Lakkapää loppuotteluun voitoin 2-0
| 9. marraskuuta | Raision Loimu | Pielaveden Sampo | 3–0 | 26-24 , 25-20 , 30-28 |
| 11. marraskuuta | Pielaveden Sampo | Raision Loimu | 3–2 | 21-25 , 22-25 , 26-24 , 25-21 , 15-11 |
| 11. marraskuuta | Pielaveden Sampo | Raision Loimu | 1–0 | 16-14 |
Pielaveden Sampo loppuotteluun lisäerän voitolla 
| Cupien Loppuottelut Salossa 28>  marraskuuta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Miesten liigacup | Team Lakkapää | Pielaveden Sampo | 3-1 | 18-25 , 25-21 , 25-17 , 25-23 |
| Naisten liigacup | LP Viesti Salo | Oriveden Ponnistus | 3-0 | 25-19 , 25-17 , 25-20 |
| Suomen Cup, miehet | Liedon Parma | Haukivuoren Kisailijat | 3-0 | 25-17 , 25-12 , 25-21 |
| Suomen Cup, naiset | Euran Raiku | Lempäälän Kisa | 3-2 | 15-25 , 26-24 , 25-23 , 13-25 , 15-11 |
Li Hak-Son

Li Hak-Son (s. 12. elokuuta 1969) on pohjoiskorealainen vapaapainija.
Li voitti olympiakultaa 52 kilogramman painoluokassa 1992 Barcelonan olympialaisissa, missä häntä oli loppuottelussa vastassa yhdysvaltalainen Harry Lee Jones. 1989 Martignyn MM-kisoista hän saavutti 48 kilogramman painoluokasta hopeaa kultamitalin mentyä eteläkorealaiselle Kim Jong-Shinille. Aasian mestaruuden Li voitti vuosina 1988 ja 1992. Vuonna 1993 hän saavutti maanosansa mestaruuskisoista hopeaa.
Liebermann

Liebermann on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carl Theodore Liebermann (1842–1914), saksalainen kemisti
Lowell Liebermann (s. 1961), yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari
Max Liebermann (1847–1935), saksalainen taidemaalari ja graafikko
Rolf Liebermann (1910–1999), sveitsiläinen säveltäjä ja oopperajohtaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Li Fabin

| Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 61 kg |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | 61 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pattaya 2019 | 61 kg |  |
|  Kultaa | Bogotá 2022 | 61 kg |  |
|  Kultaa | Riad 2023 | 61 kg |  |
|  Hopeaa | Ašgabat 2018 | 61 kg |  |
Li Fabin (kiin.: 李发彬; pinyin: Lǐ Fābīn, s. 15. tammikuuta 1993 Nan’an, Fujian) on kiinalainen painonnostaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Li kilpailee 61 kg sarjassa.
Li voitti olympiakultaa Tokion kesäolympialaisissa 2020 61 kg:n sarjassa. Hän työnsi 141 kg ja tempaisi 172 kg, jotka olivat kummatkin kilpailun parhaita tuloksia. Yhteistulos 313 kg on olympiaennätys. Li otti toisen olympiakultansa Pariisissa 2024. Siellä hän teki työnnössä jälleen olympiaennätyksen tuloksella 143 kg. Tempauksessa hän epäonnistui ensimmäisessä yrityksessä, mutta hän nosti silti 167 kg ja sai yhteistuloksekseen 310 kg. Hopealle sijoittuneen Theerapong Silachain yhteistulos oli 303 kg.
Li on lisäksi voittanut MM-kultaa vuosina 2019, 2022 ja 2023 sekä MM-hopeaa vuonna 2018. Aasian-mestaruuden hän on voittanut vuosina 2012, 2019, 2020 ja 2023.
Lauritsalan järjestötalo

| Lauritsalan järjestötalo |
| --- | --- |

Osoite:  Itsenäisyydenkatu 15
Sijainti:  Lappeenranta
Koordinaatit:  61°04.22′N, 28°15.60′E
Valmistumisvuosi:  1942, laajennuksia 1960
Rakennuttaja:  Lauritsalan Järjestötaloyhdistys
Omistaja:  Lauritsalan Järjestötaloyhdistys
Runkorakenne:  ranka
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lauritsalan järjestötalo on Lappeenrannassa Lauritsalan keskustassa sijaitseva työväentalo.
Historia

Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainalla.
Vuonna 1982 talon kunto on ollut heikko. Suunnitelmissa on ollut peltikaton korjaus ja maalaus sekä ikkunanpuitteiden korjaus.
Rakennus

Talo on rankorakenteinen, ja se on ollut rapattu. Vuonna 1957 on laitettu mineraattilevyt. Alkuperäinen väri on ollut keltainen, nykyisin harmaa. Katteena on ollut huopa, joka on vaihdettu vuonna 1957 peltikatteeksi. Sisäkatto on paneloitu, sisäseinillä on pahvit ja tapetit. Talossa on vesijohto ja viemäri, mutta ei wc:tä. Alkuperäinen puu-keskuslämmitys on vaihdettu öljy-keskuslämmitykseen vuonna 1966.
Talossa on juhlasali, ravintola, keittiö, eteinen, kahden huoneen ja keittiön asunto, huoneen ja keittiön asunto ja kolme toimistohuonetta.
Toimintaa työväentalolla

Talo on ollut sekä omassa käytössä että vuokrattuna. Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja juhlia.(1982)
Li Dashuang

| Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kiina.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Kiina> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Dortmund 1994 | joukkuekilpailu |  |
Li Dashuang (kiin. 李 大雙, s. 1. marraskuuta 1973 Xiantao, Hubei) on kiinalainen telinevoimistelun olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Li saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 hopeaa joukkuekilpailussa. Hän kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Kiinan joukkueeseen Dortmundissa 1994. Hän sijoittui samana vuonna Brisbanen MM-kilpailuissa permannolla viidenneksi.
Hänen kaksoisveljensä Li Xiaoshuang on kaksinkertainen olympiavoittaja.
Litu

Auenneita lituja
Kesäkuuruohon (Lunaria annua) lituja ja siemeniä
Litu on yksi kasvien hedelmätyypeistä. Litu on kuiva, tavallisesti aukeava ja koostuu kahdesta kalvon erottamasta emilehdestä. Litujen ulkonäkö vaihtelee kasvilajista riippuen ja toisinaan se voi muistuttaa palkoa. Litu on tyypillinen hedelmä ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimossa, kuten esimerkiksi rikkalutukalla (Capsella bursa-pastoris), peltotaskuruoholla (Thlaspi arvense) ja peltoukonnauriilla (Erysimum cheiranthoides),.
Muun muassa peltoretikalla (Raphanus raphanistrum) tavattava murtolitu eli nivellitu erotetaan toisinaan lidusta omaksi hedelmätyypikseen.
Li Dazhao

Li Dazhao
Li Dazhao (perint.: 李大釗; yksink.: 李大钊; pinyin: Lǐ Dàzhāo; 29. lokakuuta 1888 tai 1889 – 28. huhtikuuta 1927) oli kiinalainen historian professori, joka perusti Kiinan kommunistisen puolueen Chen Duxiun kanssa vuonna 1921.
Li oli Pekingin yliopiston historian professori ja kirjastonhoitaja. Toimiessaan yhtenä johtajista Toukokuun neljännen päivän liikkeessä hän perusti useita marxilaisia opiskeluryhmiä. Vaikka Lin nationalistiset ja populistiset näkemykset eivät olleet suosittuja kommunistisessa puolueessa, ne vaikuttivat vahvasti ainakin yhteen hänen oppilaistaan – Mao Zedongiin. Lin ajattelussa Kiinan laajalla talonpoikaisväestöllä oli keskeinen asema vallankumouksen toteuttajana, ja tämän opin varaan Mao perusti sotilaallisen strategiansa.
Sotapäällikkö Zhang Zuolin teloitutti Lin 28. huhtikuuta 1927.
Linnut taivaan linnut maan

| Linnut taivaan linnut maan Valokuvia ja kertomuksia linnuista |
| --- | --- |
 Kannen kuvassa on harmaalokkeja.
Kirjailija:  Mauri Leivo
Kuvittaja:  Mauri Leivo
Kansitaiteilija:  Mauri Leivo
Kieli:  suomi
Genre:  lintukirja, kuvateos
Kustantaja:  Docendo
Julkaistu:  2016
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  160
ISBN:  978-952-291-213-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Linnut taivaan linnut maan – Valokuvia ja kertomuksia linnuista on luontovalokuvaaja Mauri Leivon kuvateos linnuista. Kuvien ohessa on kertomuksia kuvien synnystä ja kuviin liittyviä ajatuksia sekä tietoja lintujen elintavoista ja käyttäytymisestä.
Kuvat on ryhmitelty viideksi teemaksi: Kohtaamisia, Siluetteja, Taivaan lintuja, Lintumaisemia ja Vaikutelmia.
Arviot

Linnut-lehden päätoimittaja Jan Södersved on otsikoinut arvionsa "Runollisia lintukuvia", ja hän toteaa, että kyseessä ei ole perinteinen lintukirja, sillä kuviksi on valittu erityisen omaperäisiä, henkilökohtaisia kuvia. Erityisesti otsikoiden Siluetteja ja Taivaan lintuja kuvat poikkeavat perinteisistä jokamiehen lintukuvista, kun taas Lintumaisemia-osion kuvat ovat lähempänä tavanomaisia. Erikoisimpien kuvien joukossa on sattumalta syntyneitä tilanteita, joita ei näe luonnossa.
Linnut – Lajiopas

| Linnut Lajiopas |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pertti Koskimies
Kuvittaja:  Pertti Koskimies ym.
Kansitaiteilija:  Pertti Koskimies, kuvat Marko Tapani, suunnittelu
Kieli:  suomi
Genre:  lintukirja
Kustantaja:  Readme.fi
Julkaistu:  2017
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  329 sivua
ISBN:  978-952-321-384-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Linnut – Lajiopas on lintuvalokuvaaja ja tietokirjailija Pertti Koskimiehen lintukäsikirja, joka uusittu laitos vuonna 2015 ilmestyneestä teoksesta Lintujen Suomi – Lajiopas. Kirjan on julkaissut vuonna readme.fi vuonna 2017. Kirja on maastokäyttöön soveltuva pehmeäkantinen opas.
Teoksessa on yhteensä 230 lajia. Linnut on ryhmitelty kolmeen kertaan eri ryhmiin: koon, elintapojen ja elinympäristöjen mukaan. Uhanalaisuusluokitus on ajan tasalla, samoin useimpien kannan koko ja muuttoajat.
Arviot

Jan Södersved kiittää Linnut-lehden arviossaan: "Kirjan vahvinta antia on selkeisiin kokonaisuuksiin jaoteltu teksti, josta kaivattu tieto on helppo löytää." Hän mainitsee myös, että kirjan anti lintujen elintavoista on poikkeuksellisen laaja. Koskimies on tehnyt kuvien päivitystä, ja yleensä onnistuneesti, mutta turhan pienikokoiset kuvat eivät ole avuksi määrityksessä, mistä Södersved antaa moitteita.
Káto Patísian metroasema

| Káto Patísia> Κάτω Πατήσια |
| --- | --- |
 Káto Patísian metroasemaa.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 1
Sijainti:  38°0′43″N, 23°43′43″E
Paikkakunta:  Ateena, Attika, Kreikka
Avattu:  12.2.1956
Káto Patísia (kreik. Κάτω Πατήσια eli Σταθμός Κάτω Πατήσια, Stathmós Káto Patísia) on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Káto Patísian kaupunginosassa varsinaisen Ateenan kaupunkialueen pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 12. helmikuuta 1956. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema etelään on Ágios Nikólaos ja pohjoiseen Ágios Elefthérios.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Káto Patísian metroasema Wikimedia Commonsissa
Ateenan metro
| --- | --- |
Linja 1:   Pireus  Fáliro  Moscháto  Kallithéa  Távros - Elefthérios Venizélos  Petrálona  Thiseío  Monastiráki  Omónoia  Viktória  Attikí  Ágios Nikólaos  Káto Patísia  Ágios Elefthérios  Áno Patísia  Perissós  Pefkákia  Néa Ionía  Irákleio  Eiríni  Neratziótissa  Maroúsi  KAT  Kifisiá 
Linja 2:   Anthoúpoli  Peristéri  Ágios Antónios  Sepólia  Attikí  Stathmós Larísis  Metaxourgeío  Omónoia  Panepistímio  Sýntagma  Akrópoli  Syngroú-Fix  Néos Kósmos  Ágios Ioánnis  Dáfni  Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis  Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis  Álimos  Argyroúpoli  Ellinikó 
Linja 3:   Dimotikó Théatro  Pireus  Maniátika  Níkaia  Korydallós  Agía Varvára  Agía Marína  Aigáleo  Elaiónas  Kerameikós  Monastiráki  Sýntagma  Evangelismós  Mégaro Mousikís  Ampelókipoi  Panórmou  Katecháki  Ethnikí Ámyna  Cholargós  Nomismatokopeío  Agía Paraskeví  Chalándri  Doukíssis Plakentías  Pallíni  Paianía-Kántza  Koropí  Aerodrómio 
Linja 4:   Álsos Veḯkou  Galátsi  Elikónos  Kypséli  Dikastíria  Alexándras  Exárcheia  Akadimía  Kolonáki  Evangelismós  Kaisarianí  Panepistimioúpoli  Ilísia  Zográfou  Goudí
Käsipallon cup-voittajien cup

Käsipallon cup-voittajien cup oli vuosittain järjestettävä kilpailu Euroopan seurajoukkueille. Cupiin osallistuu maiden cup-mestarit.
Kaudella 2012/13 kilpailu lopetettiin ja yhdistettiin EHF Cupiin.
Käsipallon Euroopan-mestaruuskilpailut

Käsipallon Euroopan-mestaruuskilpailut voi tarkoittaa seuraavia kilpailuja:
Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut
Käsipallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Käsipallon Euroopan-mestaruuskilpailut”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Käsipallon maailmanmestaruuskilpailut

Käsipallon maailmanmestaruuskilpailut voi tarkoittaa seuraavia kilpailuja:
Käsipallon miesten maailmanmestaruuskilpailut
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Käsipallon maailmanmestaruuskilpailut”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Linnut (lehti)

| Linnut |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  BirdLife Suomi ry
ISSN:  ISSN 1235-9807
Levikki:  5 000
Perustettu:  1965
Päätoimittaja:  Jan Södersved
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  30 cm
Ilmestymistiheys:  4 kertaa vuodessa
Aiheesta muualla
Linnut
Linnut on suomalainen lintuja ja lintuharrastusta käsittelevä aikakauslehti. Lehteä ryhtyi julkaisemaan Suomen Lintutieteellisen Yhdistyksen Nuorisojaosto (myöhemmin Lintutieteellisten Yhdistysten Liitto, nykyiseltä nimeltään BirdLife Suomi ry) vuonna 1965 Lintumies-nimellä. Lehden perustaja ja ensimmäinen päätoimittaja oli Olavi Hildén. Vuodesta 1993 alkaen lehden nimi on ollut Linnut. Lehden päätoimittaja on Jan Södersved. Vuodessa ilmestyy neljä 52–60-sivuista numeroa.
Linnut on suunnattu kaikille linnuista kiinnostuneille. Sen vakiosisältöön kuuluu muun muassa tutkimus- ja suojelu-uutisia, neuvoja lintujen määritykseen ja harrastukseen, kotimaan lintupaikkojen esittelyjä, kirja-arvosteluja ja harvinaisuushavaintoja. Lisäksi lehdessä ilmestyy pidempiä artikkeleita erilaisista lintuihin ja lintuharrastukseen liittyvistä aiheista, muun muassa matkakertomuksia ja lajiesittelyitä.
Aikaisemmin lehti oli suunnattu nykyistä enemmän aktiiviharrastajille ja lintututkijoille ja sisälsi myös tieteellisempiä artikkeleita. Nykyään tieteellisten artikkelien julkaisukanavia ovat Linnut-vuosikirja ja Ornis Fennica, joita myös julkaisee BirdLife Suomi.
Aiheesta muualla

Linnut-lehden verkkosivut
Liebe Mutter

| Liebe Mutter Heino |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1970
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: schlager
 Kesto: 42.56
 Levy-yhtiö: EMI
Muut kannet

Heino muut julkaisut
| ... meine schönsten Lieder 1971 | Liebe Mutter 1971 | HEINO 1971 |
Liebe Mutter on saksalaisen laulajan Heinon studioalbumi vuodelta 1971.
Kappaleet

Ich hab' Ehrfurcht vor schneeweißen Haaren – 3.00
La Mamma – 4.16
Mamatschi – 2.59
Schwalbenlied – 3.05
Ja, ja, wenn Mutter lacht – 2.23
Weißt du Muatterl, was i träumt hab? – 2.19
Gute Nacht, Mutter – 3.20
An die Freude – 2.38
Wenn du noch eine Mutter hast – 2.49
Ave verum corpus – 3.10
Ich möchte dir so gerne sagen – 2.22
Als die alte Mutter – 3.06
Ave Maria (Schubert) – 3.32
Schlafe, mein Prinzchen – 3.50
Liechtenstein kesäolympialaisissa 2016

Liechtenstein osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kolme urheilijaa kahdessa lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi uimari Julia Hassler.
Joukkue > Tennis

Stephanie Vogt – naisten kaksinpeli
Joukkue > Uinti

Christoph Meier – miesten 400 m sekauinti
Julia Hassler – naisten 800 m vapaauinti
| Urheilija | Matka | Alkuerät> Aika | Alkuerät> Sija | Välierät> Aika | Välierät> Sija | Loppukilpailu> Aika | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Christoph Meier | 400 m sekauinti | 4:19,19 | 22. | — | — | Ei edennyt | Ei edennyt |