stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Dickson Carr
Teokset > Suomennetut teokset nimellä Carter Dickson

Rautahansikasmurhaaja (The Bowstring Murders, 1934) Pellervo-Seura1948 suom. K. J. Kaasalainen (julkaistu alun perin kirjailijanimellä Carr Dickson, mutta Carrin julkaisija valitti nimen samankaltaisuudesta, joten Carter Dickson nimi syrjäytti alkuperäisen)
Pyövelin tikari (The Plague Court Murders Merrivale 1934), suom. Pasi Junila. Viihdeviikarit 1989 ISBN 951-611-266-8 Etsivänä Sir Henry
Valkoisen luostarin murhat (The White Priory Murders, Merrivale, 1934), Suom. Eero Ahmavaara, WSOY 1954 Sapo-sarja 11
Punainen leski (The Red Widow Murders, Merrivale, 1935), Suom. Eero Ahmavaara, WSOY, 1954 Sapo-sarja 7
Kymmenen teekuppia (The Ten Teacups, Merrivale, 1937; Yhdysvalloissa The Peacock Feather Murders) Suom. Eero Ahmavaara, WSOY, 1953 Sapo-sarja 5
Juudaksen ikkuna (The Judas Window, Merrivale, 1938) Suom. Eero Ahmavaara, WSOY 1954 Sapo-sarja 12
Kaunottaren kuolema (She Died A Lady, Merrivale, 1943), suom. Pirkko Haljoki, WSOY 1961 Sapo-sarja 58
Pronssilampun kirous (Lord Of The Sorcerors, Merrivale, 1945; Yhdysvalloissa The Curse Of The Bronze Lamp), , Suom. Eero Ahmavaara, WSOY, 1958 Sapo-sarja 33
Kuolema astuu näyttämölle (My Late Wives, Merrivale, 1946) suomentanut Reijo Kalvas. Book Studio 1990 ISBN 951-611-333-8 Sarja: Jännityksen mestarit 43
Luuranko kaappikellossa (The Skeleton In The Clock, Merrivale, 1948), suomentanut: Risto Raitio. Book Studio 1995 ISBN 951-611-714-7 Sarja: Jännityksen mestarit 85
Hautausmaa vuokrattavana (A Graveyard To Let, Merrivale, 1949), suomentanut Riku Riihimäki. Book Studio 1991 ISBN 951-611-438-5 Sarja: Jännityksen mestarit 59
Kavaljeerin malja (The Cavalier's Cup, Merrivale, 1953), suom. Reijo Kalvas. Book Studio 199 ISBN 951-611-585-3 Sarja: Jännityksen mestarit 80
Rikos olemattomassa huoneessa, julkaisussa: Hyvää yötä Yhdeksäs "Hyvää yötä"!: hetki lepoa kunnes nukutte, toim. V. Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Arvi A. Karisto 1942
Suljettu huone, teoksessa: Salapoliisikertomuksia Sherlock Holmesista Perry Masoniin, Helsinki : Tammi, 1962
Uusia murhatapoja, teoksessa: Hitchcock esittää, Tammi 1964
Kirjallisuutta

John Dickson Carr : bibliografia, toim. Simo Sjöblom. Seaflower 1992 ISBN 952-6666-18-6
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 2 
Kansalliset:  Norja 2  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia 2  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat 2  Ruotsi  Latvia  Japani 2  Tšekki 2  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Matti Ahola

| Matti Tapani Ahola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. syyskuuta 1943 (ikä 81) Asikkala
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Komentajuudet:  Karjalan lennosto Suomen ilmavoimat
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Matti Tapani Ahola (s. 30. syyskuuta 1943 Asikkala) on suomalainen upseeri ja vakinaisesta palveluksesta eronnut kenraaliluutnantti.
Ahola valmistui Kadettikoulun ilmasotalinjalta vuonna 1966. Hän on palvellut muun muassa Satakunnan lennostossa sekä Hämeen lennostossa lentueen päällikkönä.
Ahola toimi 1984–1985 silloisen Ilmavoimien Viestikoulun komentajana, toimialapäällikkönä pääesikunnassa, Karjalan lennoston komentajana 1987–1991, ilmavoimien esikuntapäällikkönä 1991–1995 ja komentajana 1995–1998. Palvelusuransa lopulla, vuosina 2001–2005, hän toimi puolustusministeriön kansliapäällikkönä. Ennen puolustusministeriössä palvelemistaan hän osallistui hankkeeseen helikoptereiden siirtämiseksi maavoimien alaisuuteen.
Tällä hetkellä Ahola on eläkkeellä.
Harry Ferguson

| Henry George Ferguson |
| --- | --- |
 Harry Fergusonia esittävä patsas vuodelta 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1884 Growell, Downin kreivikunta Ison-Britannian ja Irlannin yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 25. lokakuuta 1960 (75 vuotta) Stow-on-the-Wold, Gloucestershire, Lounais-Englanti
Henry George "Harry" Ferguson (4. marraskuuta 1884 – 25. lokakuuta 1960) oli irlantilainen insinööri ja keksijä, joka tunnetaan parhaiten saavutuksistaan modernin traktorin kehittäjänä. Hän oli lisäksi ensimmäinen irlantilainen joka valmisti oman lentokoneen ja lensi sillä. Lisäksi hänet tunnetaan moottoriurheilun parista. Ensimmäisen nelivetoinen Formula 1 -luokan kilpa-auto Ferguson P99 kehitettiin Ferguson Researchissä. Nykyään hänen nimensä elää Massey Ferguson -tuotemerkin yhteydessä.
Elämäkerta > Uran alku

Harry Ferguson syntyi yksitoistalapsiseen maanviljelijäperheeseen Growellissa Dromoren kaupungin lähistöllä Pohjois-Irlannin Downin kreivikunnassa.
Vuonna 1902 Harry siirtyi maatilalta töihin veljensä Joen omistamaan polkupyörien ja autojen huoltoja ja korjauksia harjoittavaan firmaan. Työskennellessään mekaanikkona hän sai kipinän ilmailuun ulkomaalaisten lentonäytöksiä järjestäneiden seurueiden inspiroimana. Vuonna 1904 hän aloitti kilvanajamisen moottoripyörällä.
Elämäkerta > Ilmailu

Harry Fergusonista tuli ensimmäinen lentokoneella lentänyt irlantilainen ja ensimmäinen Irlannin taivaalle noussut henkilö, kun hän joulukuun 31. päivänä vuonna 1909 nousi lentoon itse valmistamallaan yksitasoisella lentokoneella. Voimanlähteenä lentokoneessa oli 35-hevosvoimainen J.A.P.-moottori.
Maatalouden laitteiden suunnittelu > Ferguson Black

Harry Fergusonin saatua kolmipistenostolaitteen kehitystyön tuotantovalmiiksi hän tarvitsi kevyen traktorin jossa "Ferguson System" pääsisi oikeuksiinsa. Hänelle katsoi että paras tapa edetä oli oman traktorimallin suunnittelu ja valmistus. Vain siten samaan laitteeseen pystyttäisiin yhdistämään ne ominaisuudet, jotka hän näki traktorissa tarpeelliseksi. Tämän kehitystyön tuloksena syntyi prototyyppi Ferguson "Black" (nimitys tulee traktorin kauttaaltaan mustasta värityksestä), joka esiteltiin vuonna 1933. Traktorin voimanlähteenä toimi yhdysvaltalainen nelisylinterinen Hercules-moottori. Vaihteisto, voimansiirto ja ohjauslaitteisto olivat brittiläisen David Brown and Sons -yhtiön valmistetta. Ferguson Black oli nykyaikaisen traktorin kantaäiti hydraulisine kolmipistenostolaitteineen vetovastuksen tasaimineen ja automaattisine syvyyssäätöineen.
Maatalouden laitteiden suunnittelu > Ferguson-Brown -traktorit

Vuonna 1933 tapahtunutta "Black"-prototyypin esittelyä seuranneina vuosina Harry Ferguson paneutui hydrauliikkajärjestelmän ongelmiin. Vuonna 1935 nämä oli ratkaistu ja Ferguson Malli A -traktorin sarjatuotanto saatettiin aloittaa. Tätä varten Ferguson solmi yorkshirelaisen konepaja David Brownin kanssa yhteistyösopimuksen, jonka perusteella Dawid Brown aloittaisi traktorien valmistamisen Huddersfieldin tehtaallaan ja Harry Ferguson Ltd. huolehtisi niiden myynnistä. Traktoreiden merkkinä oli Ferguson-Brown. Vuonna 1937 traktoreiden myynti ja tuotanto yhdistettiin vastaperustetun Ferguson-Brown Tractors Ltd -yhtiön alaisuuteen.
Ensimmäiset 550 kappaletta Ferguson Malli A -traktoria varustettiin Coventry Climax L -moottorilla, joka antoi sille noin 20 hevosvoiman tehon. Tämän jälkeen Coventry Climax uudisti työkalunsa ja David Brown Ltd. osti aiemmat, valmistaakseen tästälähtien moottorit itse.
Ennen tehtaalta lähtöä, jokaisen valmistuneen traktorin moottori testattiin, jotta voitiin varmistua moottorin oikeasta ja riittävästä tehosta ja paljaat metallipinnat tarkistettiin ruosteen varalta, ennen kuin niiden päälle suihkutettiin "Fergusonin harmaa" maalipinta. Traktorin perusversion myyntihinta, ilman lisälaitteita oli vuonna 1936 224 puntaa (nykyrahassa n. 13 000 £), tähän päälle kyntöaura, jonka hinta oli 26 puntaa (nykyrahassa n. 1500 £). Vertailuna samaan aikaan Fordson maksoi vain 140 puntaa (nykyrahassa n. 8000 £). Tämä seikka, yhdessä talouden matalasuhdanteen kanssa, tarkoitti sitä että myyntilukemat olivat verrattain alhaiset. Vuosien 1936 – 1938 välisenä aikana valmistui 1350 yksikköä. Aggressiivisesta myyntitoiminnasta huolimatta koneita meni kaupaksi vain 15 – 20 kappaleen viikkovauhtia ja vuonna 1937 myymättömiä koneita alkoi kasautua yhtiön pihalle. Brown-Ferguson yhteistyö päättyi tammikuussa 1939, kun DB toi markkinoille oman tehokkaan traktorinsa ja Ferguson puolestaan solmi tuotantosopimuksen Henry Fordin kanssa.
Maatalouden laitteiden suunnittelu > Sopimus Fordin kanssa

Lokakuussa 1938 Ferguson esitteli Dearbornissa viimeisimmän traktorinsa Henry Fordille ja miehet tekivät kuuluisan "kättä päälle" -sopimuksensa. Fergusonilla oli matkassaan viimeisimmät traktoriaan koskevat suunnitelmat ja patentit. Näiden pohjalta kehitettiin Ford-Ferguson 9N, joka esiteltiin maailmalle kesäkuun 29. päivänä vuonna 1939. Vuoden 1938 sopimuksen mukaan Fergusonin traktorin valmistuksen olisi pitänyt alkaa myös Englannissa, Ford Ltd:n tehtailla Essexin Dagenhamissa. Yhtiö oli kuitenkin haluton ottamaan Fergusonin konetta tuotantoon Fordsonien rinnalle. Britannian Ford ei siis valmistanut yhtään 9N/2N-mallin traktoria, mutta kylläkin toi niitä Yhdysvalloista.
Henry Fordin pojanpoika Henry Ford II katkaisi yhteistyösopimuksen Fergusonin kanssa 30. päivänä kesäkuuta vuonna 1947. Ford jatkoi kuitenkin kolmipistenostolaitteen käyttöä uudessa  8N-traktorimallissaan, mutta ilman "Ferguson System" -nimeä. Koska Fergusonin patentti oli vielä voimassa, hän haastoi Ford Motor Companyn oikeuteen, suunnittelemansa laitteen luvattomasta valmistuksesta. Oikeus antoi asiasta päätöksensä huhtikuussa 1952 ja siinä Ford Motor Company velvoitettiin maksamaan Harry Fergusonille 9 miljoonaa dollaria (nykyrahassa 76,8 miljoonaa dollaria), korvauksina patenttirikkomuksista. Oikeudenkäynti jättiläismäistä koneistoa vastaan kuitenkin maksoi Fergusonille puolet tuosta summasta sekä terveyden menetyksen.
Maatalouden laitteiden suunnittelu > Harmaa Fergu

Toisen maailmansodan aikana brittiläinen Standard Motor Company oli rakentanut Coventryn Banner Lanelle lentokoneiden moottoreita valmistaneen tehtaan. Sodan päätyttyä tämä pinta-alaltaan 93 000 m2 tehdas oli lähes tyhjäkäynnillä ja Standard Motorin johtaja Sir John Black etsi kuumeisesti uusia toimintoja sen kattojen alle. Harry Fergusonin kiinnostuksen kohteena oli juuri tämäntyyppinen teollisuuslaitos ja nämä kaksi solmivat sopimuksen Ferguson-traktoreiden tuotannon aloittamisesta. Kuten aiemminkin, Harry Ferguson vastasi suunnittelusta, kehityksestä, myynnistä ja huolto-organisaation järjestämisestä, Standard Motor Companyn toimiessa traktoreiden valmistuksesta vastaavana.
Uuden yhteenliittymän ensimmäisenä tuotoksena syntyi Ferguson TE20 (TE = Tractor England), joista ensimmäinen rullasi ulos Banner Lanen tuotantolinjalta 6. päivänä heinäkuuta vuonna 1946. "Pikku Fergu" tai "Harmaa Fergu", joilla nimillä traktori meillä Suomessa tunnettiin oli merkittävä virstanpylväs, ei vain Fergusonille vaan ylipäätään koko maatalousalalle.
Ensimmäisten versioiden moottorina oli amerikkalainen 1966 cm3 Continental Z-120, mutta kun Standard Vanguard -henkilöautoa varten kehitetty 2088 cm3 moottori tuli markkinoille syyskuussa 1947, tämä otettiin TE20:ssa käyttöön kesäkuussa 1948. Banner Lanen tehtailla valmistettiin vuoteen 1953 mennessä 517 651 kappaletta Ferguson TE20 -traktoria. Vuoden 1953 keskivaiheilla Harry Ferguson Ltd yhdistyi kanadalaisen, maatalouskoneita  ja traktoreita valmistaneen Massey Harris Company Ltd:n kanssa ja ne muodostivat Massey-Harris-Ferguson -yhtiön. Yhtiö jatkoi traktoreiden valmistamista sekä Massey-Harris- että Ferguson-brändien alla joulukuuhun 1957, jolloin yhtiön nimeksi muutettiin Massey-Ferguson. Massey-Harris-Ferguson -yhtiön ensimmäinen yhteinen tuote oli Ferguson FE35 eli "Kultamaha", joka esiteltiin lokakuussa 1956. Vuoden 1957 lopussa traktorin merkki muuttui Massey-Fergusoniksi ja väri punaiseksi.
Harry Ferguson kuoli barbituraattien yliannostukseen kotonaan Gloucestershiren Stow-on-the-Woldissa vuonna 1960. Selvittämättä jäi, oliko kyse vahingosta vai tarkoituksellisesta teosta.
Ferguson-traktorit Suomessa

Suomeen Fergusonia alkoi tuoda Korpivaara Oy:n tytäryhtiö Farming Oy. Suomeen ensimmäiset harmaat brittitraktorit tuotiin syksyllä 1948 ja läpimurto alkoi välittömästi. Kysyntä ylitti monin kerroin tarjonnan.
Halukkaita ostajia oli niin paljon, että tuhannet joutuivat odottamaan omaa harmaata ferguaan kauankin. Traktorin saanti oli todellakin kiven alla ja monien maatilojen Ferguson-haaveet jouduttiin romuttamaan. Näille tiloille jouduttiin hankkimaan jokin toinen traktori, esimerkiksi Zetor. Zetoreita sai lyhyemmällä jonotusajalla ja myös "Zetkajengin" määrä kasvoi huimaa vauhtia.
Fergusonista tuli pian Suomen toiseksi suurmerkki Fordsonin rinnalle. Kun puhutaan harmaista Fergusoneista, tarkoitetaan vain ja nimenomaan TE-20-sarjan traktoreita. Alkuperäinen väri on nimeltään laivastonharmaa. Maalipinta ei ole kiiltäväpintainen, vaikka sellaisiakin tapaa joskus entisöityinä jopa museorekisterissä.
Yhdysvaltalaise Farm Mechanics -lehden artikkeli vuodelta 1922, jossa käsitellään Harry Fergusonin esittelemää uutta auraa.
Ferguson-Brown -traktori
Ferguson-Brown -traktorin hydraulitoiminen kolmipistenostolaite
Ford-Ferguson 9N
Ferguson TEF20
Samba Sillah

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. tammikuuta 1999 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Vaasa, Suomi
Pelipaikka: Laitapuolustaja
Seura
Seura: PK-35
Pelinumero: 11
Junioriseurat
: Vaasan Palloseura
: Vasa IFK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017-2018 | VIFK | 17 | (2) |
| 2018 | FF Jaro | 16 | (0) |
| 2019-2022 | VPS | 63 | (6) |
| 2019-2020 | VPS Akatemia | 4 | (0) |
| 2023 | FF Jaro | 17 | (0) |
| 2024- | PK-35 | 21 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19.2.2025.
Samba Sillah (s. 10. tammikuuta 1999 Vaasa) on suomalais-gambialainen jalkapalloilija, joka pelaa laitapuolustajana Ykkösliiga-joukkue PK-35:ssa.
Sillah on Vaasan Palloseuran ja VIFKin kasvatti. Sillah teki debyyttinsä kansallisissa sarjoissa 2017 Kakkosessa VIFKin riveissä. Samana kautena Sillah pelasi Vaasan Palloseuran A-pojissa.
Sillah siirtyi FF Jaron riveihin vuoden sopimuksella, jossa oli vuoden lisäoptio. Sillah siirtyi VPS:n edustuksen riveihin kaudeksi 2019 ja pelasi siellä kolme kautta. Sillah palasi Jaron riveihin kaudeksi 2023 ja siirtyi sieltä PK-35:n kaudeksi 2024 ja allekirjoitti jatkosopimuksen kaudeksi 2025.
Carl Björkman (poliitikko)

Carl Björkman  1920.
Carl Björkman (15. helmikuuta 1873 Turku – 5. syyskuuta 1948 Maarianhamina) oli ahvenanmaalainen poliitikko.
Björkman oli yhdessä Julius Sundblomin kanssa merkittävä Ahvenanmaan Ruotsiin liittämisen puolesta puhuja. Perusti Ahvenanmaan suojeluskunnan sisällissodan aikana, sittemmin Ahvenanmaan kysymyksen kärjistyttyä Suomen viranomaiset pidättivät hänet ja Sundblomin syytettynä maanpetoksesta. Kysymyksen ratkettua heidät vapautettiin. Björkman valittiin Ahvenanmaan maakuntahallituksen ensimmäiseksi maaneuvokseksi 1922 ja hän piti asemansa vuoteen 1938 asti.
Björkman haavoittui lievästi 21. helmikuuta 1935 kun varamaaneuvos, opettaja Theodor Mattssonin poika Runar Mattson ampui häntä kohden viisi revolverinlaukausta, joista kaksi osui Björkmaniin. Teon syynä oli se, että Björkman oli kieltäytynyt kutsumasta Theodor Mattssonia maakuntalautakunnan kokouksiin koska maakuntalaki sääti, että viran- ja toimenhaltija, joka oli täyttänyt 67 vuotta, ei saanut olla julkisessa virassa. Mattsson on jo ylittänyt tämän ikärajan.
Aiheesta muualla

Björkman, Carl hakuteoksessa Biografiskt lexikon för Finland.
Björkman, Carl hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Carl Björkman (politician)
Käännös suomeksi
Kolmiomittaus

Kolmiomittausta voi käyttää laskettaessa koordinaatteja ja esimerkiksi laivan etäisyyttä rannasta. Tarkkailija pisteessä A mittaa kulman α ja toinen pisteessä B kulman β . Kun matka  l tai pisteiden A ja B koordinaatit tunnetaan, sinilauseen perusteella on laskettavissa laivan sijaintikohta C sekä etäisyys rannasta d.
Kolmiomittaus (myös monikulmiomittaus) on yksi tärkeimmistä maanmittausmenetelmistä, jota on käytetty esimerkiksi Suomen peruskarttojen teossa. Menetelmä kehitettiin Hollannissa 1600-luvulla. Mittauksissa käytettävä kolmioverkko koostuu kiintopisteistä, jotka muodostavat kolmioita. Aina, kun tiedetään yhden kolmion sivun pituus, voidaan muut laskea kulmien avulla ja samalla selvittää seuraavien pisteiden etäisyys ja sijainti. Kiintopisteille on runkomittauksien avulla laskettu koordinaatit, joiden avulla voidaan mitata muita kohteita maastossa. Kolmiomittauksen avulla voidaan mitata sekä etäisyyksiä että maanpinnan korkeuksia. Menetelmän avulla on saatu selville esimerkiksi Mount Everestin huipun korkeus. Koska kolmiomittaus perustuu näköyhteyteen kiintopisteiden välillä, avuksi rakennettiin puisia kolmiomittaustorneja. Torneja käytettiin avuksi runkomittauksissa ennen kuin siirryttiin satelliittipaikannukseen.
Suomessa on tehty kolme suurta kolmiomittausta. Ensimmäisen teki vuosina 1736–1737 Tornionjokilaaksossa Pierre-Louis Moreau de Maupertuis, joka osoitti mittauksillaan Maan olevan navoiltaan litistynyt. 1830–1852 tehtiin Pohjoiselta jäämereltä Mustallemerelle kulkenut Struven ketju, jonka avulla tehtyjen mittaustulosten perusteella julkaistiin vuonna 1873 Suomen yleiskartta. Kolmannen aloitti Suomen itsenäistymisen jälkeen Geodeettinen laitos. Viimeinen kolmiomittaustorni rakennettiin Suomessa 1986, ja koko Suomen peruskartoitus saatiin valmiiksi vuotta myöhemmin.
Aiheesta muualla

Struven ketju / kolmiomittaustekniikka; Maanmittauslaitos.fi
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolmiomittaus Wikimedia Commonsissa
Toinen mies (elokuva)

| Toinen mies |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Tony Heino
Käsikirjoittaja:  Tony Heino
Tuottaja:  Kai Heino
Kuvaaja:  Jan Alex
Pääosat:  Jarkko Nyman Saija Lentonen Juha Veijonen Jouko Ahola Anu Sinisalo Kari-Pekka Toivonen Heikki Kinnunen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Nordbron Productions
Ensi-ilta:  22. huhtikuuta 2022
Kesto:  1h 33 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Toinen mies on suomalainen draama- ja jännityselokuva, joka sai ensi-iltansa huhtikuussa 2022. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Tony Heino. Elokuvaa kuvattiin Lappajärvellä, Alajärvellä ja Helsingissä.
Juoni

Ylempää keskiluokkaa edustavat Tommi ja Jaana ovat ajautumassa parisuhdekriisiin kahdeksan vuoden avoliiton jälkeen. Mies haluaisi naimisiin, mutta nainen väistää aihetta, on jatkuvasti matkoilla ulkomailla eikä halua pitää yhteyttä edes puhelimitse. Tommi alkaa epäillä Jaanaa uskottomuudesta, ja epäilyt kasvavat lähes vainoharhaiseksi pakkomielteeksi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jarkko Nyman  | … |  Tommi   |
|  Saija Lentonen  | … |  Jaana   |
|  Juha Veijonen  | … |  Niklas   |
|  Jouko Ahola  | … |  Peter   |
|  Anu Sinisalo  | … |  Sandra   |
|  Kari-Pekka Toivonen  | … |  Frans   |
|  Heikki Kinnunen  | … |  Harri   |
Tuotanto

Kuvauspaikkoina toimineiden Lappajärven ja Alajärven kunnat rahoittivat elokuvaa kumpikin 6 700 eurolla, ja kunnanjohtajat Sami Alasara ja  Vesa Koivunen näyttelevät elokuvassa pienet roolit. Myös Vimpeliltä haettiin samansuuruista summaa, mutta kunta ei lähtenyt mukaan rahoitukseen eikä siellä siksi tehty kuvauksia. Suomen elokuvasäätiöltä hankkeeseen ei haettu tukea.
Alajärven kunnan kanssa oli sovittu, että kunnassa kuvattua materiaalia näkyisi elokuvassa kymmenen minuuttia, Alajärvi mainittaisiin repliikeissä ja kuvausten jälkeen tuotaisiin positiivisesti esille ”elokuvan kuvauskohteet ja niiden työilmapiiri”.
Vastaanotto

| --- | --- |
Episodi Hannu Liekso: 
HS, AL, SK Pertti Avola: 
Kulttuuritähdet Marko Kilpilampi: 
Filminurkka: 

Sanoma-konsernin lehdissä Pertti Avola moittii Toista miestä vertaamalla sitä Claude Chabrolin porvarillisiin perhedraamoihin: ”Ero on siinä, että kun Chabrol pääsi aihepiirissä syvälle ihon alle, luotaa Heino korkeintaan puolen millin syvyyteen.” Avolan mielestä elokuva etenee vetämättömästi ja muistuttaa teknisessä vaatimattomuudessaan entisajan huonoa tv-elokuvaa. Hänestä tarina kyselee koko ajan mitä tapahtuu eikä sitä miksi näin tapahtuu: ”Kysymyksenasettelun pulma korostuu elokuvan loppuratkaisussa, jossa rakennetaan pelkän yllätyksen varaan, eikä lainkaan pohjusteta, saati pohdita sitä, miksi yksi päähenkilöistä on vuosien ajan toiminut kuten on. Tämän kautta Toisen miehen naiskuva on myös hieman epäilyttävä.” Valopilkkuna Avola näkee Heikki Kinnusen rennon psykiatrihahmon.
Episodi-lehden toimittaja Hannu Liekso kritisoi erityisesti elokuvan käsikirjoitusta ja teknistä toteutusta. Kriitikko Marko Kilpilampi kirjoitti Kulttuuritähdet-sivustolla, etteivät tutut näyttelijät pelasta tätä elokuvaa vaikka parhaansa tekevätkin. Hänestä keskeneräinen käsikirjoitus ei lainkaan toimi siinä, missä TV 1:llä vähän aiemmin nähty samoja teemoja käsittelevä minisarja Mieheni vaimo onnistuu täydellisesti. Filminurkka arvioi, että ”paremmalla toteutuksella tästä olisi voinut kehkeytyä ihan kelpo leffa.” Järviseudun Sanomien Rene Mattila ja Anne Savela pitivät elokuvaa katsomisen arvoisena.
Avausviikonloppuna elokuva keräsi viidessä salissa 69 katsojaa. Elokuvateatterilevityksessä se keräsi kaiken kaikkiaan 214 katsojaa. Suoratoistopalvelu SF Anytimessä elokuva sen sijaan nousi välittömästi julkaisunsa jälkeen katsotuimmaksi kotimaiseksi elokuvaksi.
Theresa Hak Kyung Cha

| Theresa Hak Kyung Cha> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1951 Busan, Etelä-Korea
Kuollut: 5. marraskuuta 1982 (31 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  eteläkorealainen, yhdysvaltalainen
Taiteilija
Ala:  käsitetaide, kuvataide, videotaide, elokuva, performanssitaide, kirjallisuus
Taidesuuntaus:  käsitetaide, kokeileva kirjallisuus
Theresa Hak Kyung Cha (kor. 차학경, Cha Hak-gyeong; 4. maaliskuuta 1951 Busan, Etelä-Korea – 5. marraskuuta 1982 New York, New York, Yhdysvallat) oli etäläkorealais-yhdysvaltalainen kirjailija, kuvataiteilija, käsitetaitelija, videotaiteilija, elokuvaohjaaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten vuonna 1982 julkaistusta kokeilevasta proosateoksestaan Dictée. Chata on pidetty avantgardistisena taiteilijana. Hänen poikkitaiteinen taustansa näkyy vahvasti Dictéessä, joka risteyttää keskenään teksti- ja kuvamateriaalia. Cha puhui paitsi koreaa ja englantia, myös ranskaa. Dictée yhdisteleekin useita eri kieliä ja sisältää sekä englannin-, ranskan-, korean-, kiinan-, latinan- että kreikankielisiä osioita. Teoksessa kerrotaan aasialaisten ja eurooppalaisten, sekä tunnettujen että Chan omaan sukuun kuuluvien naisten tarinoita, jotka on kirjoitettu fragmentaarisella tyylillä. Chan kirjallisessa ja taiteellisessa työskentelyssä lähtökohtana oli ”etsiä kielen juuria ennen kuin ilmaisu syntyy kielen kärjessä.” Hänen kirjallisille kokeiluilleen tunnusomaista on toisto ja minimalistinen pelkistäminen, jonka avulla hän tutki sitä, kuinka identiteetti ja minuus, ensi sijassa vähemmistöidentiteetti, muodostuu kielen epävakaissa ja monimerkityksisissä ilmaisuissa. Dictéetä on opetettu erityisesti Yhdysvalloissa nykykirjallisuuden, aasialais-amerikkalaisen kirjallisuuden sekä feministisen kirjallisuuden kursseilla.