stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jackal (videopeli)
Pelaaminen

Pelissä yksi tai kaksi pelaajaa ohjaa jeeppiä ja pelaajien on taisteltava läpi suuren taistelualueen. Tehtävänä on pelastaa sotavankeja ja kuljettaa heidät lähimmälle helikopterikentälle turvaan. Sotavangit ovat vihollisrakennuksissa tai leireissä, jotka on tuhottava ensin vankien vapauttamiseksi. Jeepillä voi kuljettaa kerrallaan enintään kahdeksan vankia.
Jeepissä on aseistuksena konekivääri ja kranaatinheitin, joista jälkimmäisen voi tehostaa ohjuksen laukaisijaksi. Vihollisilla on myös erilaisia liikkuvia laitteita.
Pelin japanilaisessa versiossa konekiväärin ampumissuunta muuttuu samalla kun pelaaja kääntyy, mutta yhdysvaltalaisessa versiossa se ampuu samaan suuntaan. Pelaaja kuolee yhdestä osumasta ja vihollisia on paljon.
Nintendo Entertainment System (NES) -versiossa peli on jaettu kuuteen alueeseen sen sijaan että peli olisi yksi jatkuva taistelu. Vaiheet päättyvät pomovastuksiin ja vaikeutaso on tasapuolisempi kuin kolikkopeliversiossa. Pelaajalla on viisi elämää ja neljä jatkomahdollisuutta.
Commodore 64 -käännöksestä oli kaksi versiota: Yhdysvaltain markkinoille ja Euroopan markkinoille, joista jälkimmäisestä puuttui kaksinpelimahdollisuus.
Aiheesta muualla

Jackal MobyGamesissa (englanniksi)
Tokushu Butai Jackal Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Jack Kehler

Jack Kehler (22. toukokuuta 1946 – 7. toukokuuta 2022) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Love Liza (2002) ja Men in Black II – miehet mustissa II (2002). Hän on näytellyt muun muassa myös televisiosarjoissa Monk, 24, NYPD Blue, Pentagon, Karen Sisco, Las Vegas, Elämää tähden kanssa, Amyn lailla, Kameleontti, Teho-osasto ja Harkittu murha.
Palkinnot

Chlotrudis Award (2004)
Aiheesta muualla

Jack Kehler Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jack Keller

| Jack Keller> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. joulukuuta 1942
Kuollut: 5. joulukuuta 2003 (60 vuotta) Tunica, Mississippi
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  3
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  3 124 415
Jack Keller (29. joulukuuta 1942 – 5. joulukuuta 2003 Tunica, Mississippi) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hänet tunnettiin lempinimellä ”Gentleman” (herrasmies).
Keller palveli Yhdysvaltain ilmavoimissa ennen pokeriammattilaisuuttaan. Hän voitti kolme World Series of Pokerin (WSOP) turnausta ja kultaista ranneketta mukaan lukien vuoden 1984 pääturnauksen voitto. Keller valittiin Poker Hall of Fameen vuonna 1994.
The Hendon Mobin tietokannan mukaan Jack Kellerin pokeriuran turnausansiot ylittivät 3,1 miljoonaa dollaria. Kellerillä oli kolme lasta, yksi heistä on pokeriammattilainen Kathy Kolberg.
WSOP-rannekkeet

| Vuosi | Turnaus | Voittosumma (USD) |
| --- | --- | --- |
| 1984 | $5,000 Seven Card Stud | 137 500 |
| 1984 | $10,000 No Limit Hold'em World Championship | 660 000 |
| 1993 | $1,500 Omaha Limit | 61 800 |
Aiheesta muualla

Jack Keller The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Jamaikan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Jamaikan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Jamaikaa alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaaotteluissa. Joukkue toimii maan olympiakomitean alaisuudessa. Joukkueen valmennusryhmässä on toiminut muun muassa kanadanjamaikalainen Donovan Tait, joka on itse edustanut Jamaikan miesten maajoukkuetta, kun se on pelannut Latin American Cupissa eli LATAM Cupissa.
Janssenin COVID-19-rokote

Janssenin COVID-19-rokote
Janssenin COVID-19-rokote (virallisesti Ad26.COV2-S) on Janssen Biotech Inc. -yhtiön valmistama rokote COVID-19-tautia aiheuttavaa SARS-CoV-2 -virusta vastaan.
Rokote sisätää tyypin 26 adenovirusta, joka muuttaa viruksen glykoproteiineja. Sitä annetaan korkeintaan 0.5 millilitran pistoksina 18-vuotiaille ja sitä vanhemmille. Aine on väriltään väritöntä tai lievästi keltaista, ja sen pH-arvo on 6–6,4.
Amerikassa ja Etelä-Afrikassa suoritettiin tutkimus, jossa 44 000:lle ihmiselle annettiin joko Janssenin rokotetta tai lumelääkettä. Heistä 19 630:sta ihmisestä, jotka saivat rokotteen, 116 sairastui COVID-19-tautiin. Tutkimus osoitti, että rokotteen tehokkuus on 67 prosenttia.
Rokote voi aiheuttaa yhdelle kymmenestä ihmisestä esimerkiksi kuumetta, väristyksiä ja punaisuutta. Yhdelle sadasta se voi aiheuttaa esimerkiksi heikotusta, yskimistä, ripulia ja oksentelua. Harvoin rokotteen sivuvaikutuksiin kuuluvat esimerkiksi ihottuma ja allergiset reaktiot.
Janssen Biotech pyysi vapaaehtoisesti rokotteiden hätäkäyttövaltuuden poistamista 22. toukokuuta 2023. Syyksi yhtiö ilmoitti monien rokote-erien vanhenemisen Yhdysvalloissa, ja että rokotteiden tarve oli pienentynyt.
Jansen Harkins

Jansen Harkins vuonna 2020.
Jansen Harkins (s. 23. toukokuuta 1997) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Anaheim Ducksia. Winnipeg Jets varasi hyökkääjänä pelaavan Harkinsin vuoden 2015 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Lokakuussa 2020 Harkins teki Jetsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,45 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Lokakuussa 2023 Jets asetti Harkinsin waiwers-listalle josta Pittsburgh Penguins poimi hänet joukkueeseensa. Harkins on kaudella 2019–2020 alkaneella NHL-urallaan pelannut yhdeksän runkosarjaottelua, joissa on saanut kaksi syöttöpistettä. Tilastot päivitetty 17. tammikuuta 2020
Heinäkuussa 2024 Harkins teki vapaana agenttina Anaheim Ducksin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,576 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Ismo Alanko Säätiö

| Ismo Alanko Säätiö> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1997–2006
Tyylilaji:  rock
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Ismo Alanko   Jarno "Jape" Karjalainen   Timo Kämäräinen   Riku Mattila   Marko Timonen   Jussi Kinnunen   Samuli Laiho   Teho Majamäki   Kimmo Pohjonen   Ville Kangas  
Levy-yhtiö:  Poko Rekords  
Aiheesta muualla
[- Kotisivut]
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ismo Alanko Säätiö oli suomalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1997. Yhtyeen päähahmo on laulaja-kitaristi Ismo Alanko. Yhtye lopetti toimintansa vuonna 2006.
Historiaa

Säätiö perustettiin vuonna 1997 ensimmäisen albumin levytysten yhteydessä. Silloin kokoonpanoon kuului  Kimmo Pohjonen (haitari, koskettimet), Teho Majamäki (marimba, vibrafoni, urut, lyömäsoittimet) ja Jussi Kinnunen (basso), Ismo Alanko (laulu, kitara) ja Marko Timonen (rummut). Levyn promokiertueelle joukkoon liittyi vielä Samuli Laiho (kitara, kosketinsoittimet). Sama kokoonpano levytti Pulu-albumin lisäksi myös Sisäinen solarium -albumin vuonna 2000. He olivat myös mukana Labra-esityksessä vuonna 2000.
Sisäisen solariumin jälkeen mukaan liittyi Ville Kangas (viulu) ja Jarno Karjalainen (basso), Jussi Kinnusen lähtiessä yhtyeestä.
Vuoden 2002 albumi Hallanvaara levytettiin laajennetulla kokoonpanolla, jossa oli Säätiön jäsenten lisäksi runsas joukko muita muusikoita ja sovittajia. Kimmo Pohjonen ja Teho Majamäki ottivat tässä vaiheessa hieman virkavapaata.selvennä Levyn jälkeisille keikoille mukaan tuli uusi mies, kitaristi Timo Kämäräinen.
Kesän 2003 jälkeen Samuli Laiho päätti vetäytyä yhtyeestä oman musiikin tekoon. Minä ja pojat -levyn sessiosta mukaan liittyi jälleen uusi mies, Riku Mattila (kitara).
Humppasäätiö

Ismo Alanko Säätiö jäi tauolle vuonna 2006. Yhtye on kuitenkin soittanut nimellä Humppasäätiö yhden konsertin kesällä 2008 kokoonpanolla Alanko-Karjalainen-Kämäräinen-Laiho-Mattila-Timonen. Kesällä 2009 Humppasäätiö soitti konsertin kokoonpanolla Alanko-Kinnunen-Kari "Kämy" Kämäräinen-Kämäräinen-Laiho-Majamäki. Humppasäätiö soitti vanhoja suomalaisia iskelmäkappaleita.
Kokoonpano

Ismo Alanko (laulu, kitara)
Jarno "Jape" Karjalainen (basso)
Timo Kämäräinen (kitara)
Riku Mattila (kitara)
Marko Timonen (rummut)
Jussi Kinnunen (basso)
Samuli Laiho (kitara, kosketinsoittimet)
Teho Majamäki (marimba, vibrafoni, urut, lyömäsoittimet)
Kimmo Pohjonen (kosketinsoittimet, haitari, huuliharppu)
Ville Kangas (viulu)
Diskografia

Studioalbumit
Pulu (1997,  Poko Rekords)
Sisäinen solarium (2000,  Poko Rekords)
Hallanvaara (2002,  Poko Rekords)
Minä ja pojat (2004,  Poko Rekords)
Ruuhkainen taivas (2006,  Poko Rekords)
Livealbumit
Luonnossa (1999,  Poko Rekords)
Elävää musiikkia (2004,  Poko Rekords)
Singlet
Joululevy (1999,  Poko Rekords)
Videot
Live DVD (2005,  Poko Rekords)
Aiheesta muualla

Ismo Alangon virallinen sivusto
Ismo Alanko Säätiö Last.fm:ssä (englanniksi)
Intiö

| Intiö |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Intiö korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Keskustan suuralue
Kaupunginosa nro:  11
Väkiluku:  2 485  31.12.2023
Työpaikkoja:  1 175 kpl   (31.12.2019)
Osa-alueet:  Intiönmäki, Kasarmi, Koskenniska
Postinumero(t):  90130
Intiön alueen kartta.
Intiö on Oulun keskustan suuralueeseen kuuluva kaupunginosa, noin 1,5 kilometrin päässä keskustasta pohjoiseen jossa on noin 2 600 asukasta ja 1 170 työpaikkaa. Intiötä rajaavat pohjoisessa Oulujoki, jonka takana on Laanila; idässä Pohjantie, jonka takana ovat Värttö ja Peltola; etelässä Kainuuntie, jonka takana on Raksila ja lännessä Tulliväylä, jonka takana on Myllytulli.
Oulun hautausmaa siirrettiin Intiöön 1780-luvulla. Hautausmaata on laajennettu vuosien kuluessa useaan otteeseen ja nykyisin hautausmaa peittää koko eteläisen kolmanneksen kaupunginosasta. Vuosina 1881–1882 Intiöön rakennettiin arkkitehti August Bomanin suunnittelema puukasarmialue Suomen 4. tarkk’ampujapataljoonan käyttöön. Kasarmialuetta laajennettiin 1950-luvulla. Hautausmaan ja kasarmialueen väliin rakennettiin 1970-luvulla Intiönmäen (Vesitorninmäki) asuinkerrostaloalue J. S. Sirénin piirtämän vanhan Intiön vesitornin lähistölle.[lähde? ]
Vuosina 1997–1998 Puolustusvoimien toiminta siirrettiin Oulusta Kajaaniin Kainuun prikaatiin. Ainoastaan Pohjoisen maanpuolustusalueen ja Oulun Sotilasläänin esikunnat säilyivät Oulussa. Sotilasläänin esikunta sijaitsee Hiukkavaaran kasarmialueella. Armeijan siirryttyä pois Intiöstä vanhat puukasarmit luovutettiin Merikosken ammatillisen koulutuskeskuksen toimintaan. Myöhemmin rakennettuihin kivikasarmeihin ovat sijoittuneet maanpuolustusalueen esikunnan lisäksi Pohjois-Pohjanmaan TE-keskus, Tiehallinto ja Metsähallitus. 2000-luvulla aloitettiin kasarmialueen täydennysrakentaminen pääosin asuinkerrostaloalueeksi. Alueelle rakennetaan noin 40 000 kerrosneliömetriä uutta asuinkerrosalaa.[lähde? ]
Kasarmin ja Oulujoen välinen alue, Koskenniska, on vuosituhannen vaihteen jälkeen rakennettu pääasiassa asuinkäyttöön. Alueelle, joka aiemmin oli pääasiassa teollisuusaluetta, valmistui vuonna 2009 asuin- ja liikekortteli, jossa on noin 17 000 neliötä asuintilaa ja noin 5 500 neliötä toimitilaa suojelluissa makasiinirakennuksissa. Koskenniskan rannan asemakaavoitus sai vuonna 2009 Pohjois-Suomen paras rakennusteko -palkinnon.
Palveluja ja nähtävyyksiä

Oulun Työväen Näyttämön esiintymispaikaksi on korjattu kasarmialueella sijaitseva armeijan vanha elokuvateatteri.
Intiön vesitorni oli aikanaan kaupungin keskustan paras näköalatorni. Nykyisin torni on suljettu.
Oulun englanninkielinen päiväkoti
Juhlaravintola Upseerikerho
Maanpuolustajan patsas (Pentti Papinaho – paljastettu 27. heinäkuuta 1991)
Kuvia

Kerrostaloja ja Intiön vesitorni.
Vanhoja kasarmirakennuksia.
Tykkejä muistona kasarmista.
Hautausmaan vanha kappeli.
Koskenniskan kunnostettuja makasiineja ja uusia asuintaloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Intiö Wikimedia Commonsissa
Oulun kaupunginosat ja suuralueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suuralueet | Kaupunginosat |  |
| 1. Keskusta | I Pokkinen • II Vaara • III Vanhatulli • IV Hollihaka • V Leveri • Myllytulli • Intiö • Raksila |  |
| 2. Höyhtyä | Höyhtyä • Karjasilta • Lintula • Mäntylä • Nokela |  |
| 3. Oulunsuu | Kontinkangas • Oulunsuu • Peltola • Värttö |  |
| 4. Kaukovainio | Hiironen • Kaukovainio |  |
| 5. Nuottasaari | Limingantulli • Nuottasaari • Äimärautio |  |
| 6. Kaakkuri | Kaakkuri • Kiviniemi • Metsokangas • Perävainio |  |
| 7. Maikkula | Hangaskangas • Heikkilänkangas • Iinatti • Juurusoja • Knuutila • Maikkula • Madekoski • Pikkarala |  |
| 8. Tuira | Hietasaari • Koskikeskus • Pikisaari • Toppilansaari • Tuira • Vihreäsaari |  |
| 9. Puolivälinkangas | Isko • Puolivälinkangas • Pyykösjärvi • Takalaanila • Välivainio |  |
| 10. Koskela | Alppila • Koskela • Taskila • Toppila |  |
| 11. Pateniemi | Rajakylä • Pateniemi • Herukka |  |
| 12. Kaijonharju | Kaijonharju • Kuivasjärvi • Liikanen • Linnanmaa • Ritaharju |  |
| 13. Myllyoja | Haapalehto • Hintta • Kirkkokangas • Kynsilehto • Laanila • Myllyoja • Parkkisenkangas |  |
| 14. Sanginsuu | Lapinkangas • Sanginjoki • Sanginsuu • Ulkosanki |  |
| 15. Korvensuora | Heikinharju • Korvenkylä • Korvensuora • Rusko • Ruskonselkä • Saviharju • Talvikangas |  |
| 16. Ylikiiminki | Jolos • Nuoritta • Vepsä • Vesala • Vuotto • Ylikiiminki |  |
| 17. Hiukkavaara | Haukkasuo • Hiukkavaara • Kivikkokangas · Niiles • Puolukkakangas • Saarela • Vanha Hiukkavaara |  |
| 20. Haukipudas | Haukipudas • Jokikylä • Martinniemi |  |
| 21. Kello | Kalimenkylä • Kello |  |
| 30. Kiiminki | Alakylä • Hannus • Huttukylä • Kiiminki |  |
| 31. Jääli | Jäälinkylä • Välikylä |  |
| 40. Oulunsalo | Kylänpuoli • Oulunsalo • Salonpää |  |
| 50. Yli-Ii | Pahkala • Tannila • Yli-Ii |  |
Jansen

Jansen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Cornelius Jansen (1585–1638), Ypresin piispa, jansenismin perustaja
Dan Jansen (s. 1965), yhdysvaltalainen pikaluistelija
Ellen Jansen (s. 1992), alankomaalainen jalkapalloilija
Floor Jansen (s. 1981), alankomaalainen sopraanolaulaja
Hans Jansen (1942–2015), alankomaalainen arabisti, islamin tutkija ja europarlamentaarikko
Janine Jansen (s. 1978), alankomaalainen viulisti
Jayda Jansen (s. 2000), yhdysvaltalainen koripalloilija
Jens Jonas Jansen (1844–1912), norjalainen pappi ja hartauskirjailija
Larry Jansen (1920–2009), yhdysvaltalainen baseball-pelaaja
Marcell Jansen (s. 1985), saksalainen jalkapalloilija
Marius B. Jansen (1922–2000), yhdysvaltalainen historioitsija
Mark Jansen (s. 1978), alankomaalainen kitaristi
Mikael Jansen (s. 1985), suomalainen koripalloilija
Patrick Jansen (1923–2003), intialainen maahockey-pelaaja
Renate Jansen (s. 1997), alankomaalainen jalkapalloilija
Rudolf Jansen (1940–2024), alankomaalainen pianisti
Sigurd Jansen (s. 1932), norjalainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti
Steven Jansen, alankomaalainen musiikkituottaja, toinen Lucas & Steve -duon jäsenistä
Wim Jansen (1946–2022), alankomaalainen jalkapalloilija.
Janne Hautala

Janne Hautala (25. joulukuuta 1881 Jyväskylä – 7. toukokuuta 1917 Vaasa) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli muun muassa Vapaan Sanan päätoimittajana 1906–1907 ja 1913–1916. Hän käytti myös nimimerkkiä ”Joukahainen”.
Jyväskylässä syntynyt Hautala varttui puolitoistavuotiaasta lähtien Toholammessa, josta hän vuosisadan vaihteessa muutti perheensä mukana Ouluun. Hautala valmistui rakennusmestariksi Oulun teollisuuskoulusta ja sai työpaikan Vaasasta. Hautala oli jo Oulussa liittynyt työväenliikkeeseen ja 1906 hänestä tuli Vaasaan perustetun Vapaan Sanan ensimmäinen päätoimittaja. Vuonna 1907 Hautala siirtyi Lahdessa ilmestyneen Itä-Hämeen Raivaajan toimittajaksi ja sieltä jo parin kuukauden kuluttua Ouluun Kansan Tahdon toimitussihteeriksi. Vuonna 1913 Hautala palasi Vapaan Sanan päätoimittajaksi. Hautala sairasti yli kymmenen vuoden ajan munuaistautia, johon hän kuoli 35-vuotiaana toukokuussa 1917.
Janne Hautalan puoliso oli Hilma Maria Pohto. Heidän poikansa oli professori Jouko Hautala. Hautalan veli oli kansanedustaja Kalle Hautala.
Teokset

Puoluejärjestöjä kehittämään : neuvoja alue- ja kunnallisjärjestöille.  Oulu:  Oulun läänin eteläisen vaalipiirin sos.-dem. piiritoimikunta, 1908.
Mitä uitto- ja metsätyöläisten on tehtävä?.  Oulu:  Oulun agitatsionipiiritoimikunta, 1912.
Vuosikertomus Vaasan työväenyhdistyksen 30:ltä toimintavuodelta sekä lyhyt yleiskatsaus toimintaan vuonna 1909–1913.  Vaasa:  Vaasan työväenyhdistys, 1914.
Ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistus

Ranskan Ihmisoikeuksien julistus vuodelta 1789.
Ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistus (ransk. Déclaration des droits de l'homme et du citoyen) annettiin Ranskan suuren vallankumoksen yhteydessä 26. elokuuta 1789. Sen laati ja julisti Ranskan perustuslakia säätävä kansalliskokous, ja siinä määriteltiin vallankumouksen tavoitteet, eli vapauden, veljeyden ja tasa-arvon toteuttaminen. Keskeisiä julistuksen periaatteita olivat sananvapaus, ihmisten tasa-arvo lain edessä (ei kuitenkaan sukupuolten välillä), uskonnonvapaus ja yksityinen omistusoikeus.
Historiaa

Moni ranskalainen oli taistelemassa Amerikan vallankumouksessa (1775–1783), ja kotiin tultuaan he halusivat levittää vapauden aatetta kotimaassaankin. Tästä ja yhteiskunnallisista epäkohdista puhkesi Ranskan suuri vallankumous vuonna 1789–1799.
Molempien kumousten juuret olivat paitsi epäoikeudenmukaiseksi koetussa tilanteessa myös valistusaatteen liberalismissa, jonka pohjalta Thomas Jefferson, Benjamin Franklin ym. muotoilivat Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen (1776) ja myöhemmin ranskalaiset Ranskan ihmisoikeuksien julistuksen. Jälkimmäinen ennen hyväksymistä tarkastutettiin tuolloin Pariisissa suurlähettiläänä olleella Jeffersonilla.
Molemmissa julistuksissa taattiin muun muassa uskonvapaus, sananvapaus ja omaisuudensuoja, etuoikeudet lakkautettiin ja ihmiset olivat tasa-arvoisia lain edessä. Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksessa toteutui ensimmäistä kertaa se ajatus, että hallitus saa hallita vain hallittujen suostumuksella, ja tämäkin toisinnettiin Ranskassa. Myös monessa muussa Euroopan ja Amerikan maassa syntyi Amerikan vallankumouksen innoittamia vallankumouksia ja ihmisoikeusjulistuksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ihmis- ja kansalaisoikeuksien julistus Wikimedia Commonsissa
Déclaration des droits de l'homme et du citoyen (ranskaksi)
The Declaration of the Rights of Man and of the Citizen (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Janne Harju

Janne Kristian Harju (s. 19. joulukuuta 1979 Tyrnävä) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on kolmiloikka. Hän edustaa Viipurin Urheilijoita, jota ennen hän on edustanut muun muassa Hyvinkään seudun Urheilijoita, Lahden Ahkeraa ja Leppävaaran Sisua. Häntä ovat valmentaneet Jorma Peltonen, Esa Rinne ja Stefan von Gerich.
Harju voitti kolmiloikan Suomen-mestaruuden Vaasassa 2004. SM-hopeaa hän on saanut kuusi kertaa (2001, 2002, 2003, 2005, 2006, 2010) ja pronssia kerran (1998). Sisäratojen SM-kisoissa hän on saavuttanut kultaa vuonna 2004, hopeaa vuosina 2002, 2003 ja 2009 sekä pronssia vuosina 2000 ja 2011.
Harju on voittanut kolmiloikan lisäksi SM-mitaleita myös pituushypyssä. Hän voitti hopeaa sekä vuonna 1997 ulkoradoilla ja että vuonna 1998 sisäradoilla.
Harju on edustanut Suomea kuudessa ulkoratojen ja kahdessa sisäratojen maaottelussa vuosina 1998–2010. Hänen ennätyksiään ovat 16,11 m kolmiloikassa vuodelta 2001 ja 759 cm pituushypyssä vuodelta 1997. Hänellä on nimissään kaksi kolmiloikan nuorten Suomen ennätystä: 17-vuotiaissa 15,60 m (1996) ja 19-vuotiaissa 16,04 m (1998).
Vuosittainen kehitys kolmiloikassa

| Vuosi | Tulos | Kalevan kisat |
| --- | --- | --- |
| 1996 | 15,60 (17-v. SE) | 11. (14,49) |
| 1997 | 15,88 | 5. (15,36) |
| 1998 | 16,04 (19-v. SE) | pronssia (15,70) |
| 1999 | 15,95 | 8. (14,77) |
| 2000 | 15,82 | 11. (15,07) |
| 2001 | 16,11 | hopeaa (15,79) |
| 2002 | 15,82 (16,05 w; 16,02 i) | hopeaa (16,05 w) |
| 2003 | 15,60 | hopeaa (15,60) |
| 2004 | 15,72 | kultaa (15,65) |
| 2005 | 15,39 (15,75 w) | hopeaa (15,64 w) |
| 2006 | 15,66 | hopeaa (15,66) |
| 2007 | (13,22 i) | (ei osallistunut) |
| 2008 | 15,10 | 7. (14,73) |
| 2009 | 15,13 | karsiutui (ei tulosta) |
| 2010 | 15,47 | hopeaa (15,40) |
w = myötätuulitulos

i = hallitulos
Insead

INSAED Blue Ocean Strategy Institute. Sisäänkäynti Fontainebleaussa.
Insead on kansainvälinen kauppakorkeakoulu ja tutkimuslaitos, jolla on MBA-ohjelma. Inseadilla on toimipisteet Fontainebleaussa Ranskassa, Singaporessa ja Abu Dhabissa. Nimi Insead on lyhenne sen vanhasta nimestä Institut Européen d'Administration des Affaires. Koulu tarjoaa vuoden mittaista täysipäiväistä Master of Business Administration (MBA) -koulutusta, executive MBA -ohjelman, tohtorinkoulutusta ja laajoja kursseja yritysjohdolle.
Oppilaitos on perustettu 1957 Fontainebleaussa, ja sen koulutuksen on käynyt yli 36 000 opiskelijaa 160 maasta. Insead on strategisessa yhteistyössä yhdysvaltalaisen Wharton Schoolin kanssa.
Aiheesta muualla

Insead
Alumniyhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:INSEAD
Käännös suomeksi
Jakartan ePrix

|  Jakartan ePrix |
| --- | --- |
Sarja:  Formula E
 Rata vuodesta 2022.
Rata:  Jakarta International e-Prix Circuit
Sijainti:  Jakarta, Indonesia
Ratatyyppi:  katurata
Radan pituus:  2,370 km
Ensimmäinen tapahtuma:  2022
Viimeisin tapahtuma:  2023
Eniten voittoja
Kuljettajat:   Mitch Evans (1) 
Jakartan ePrix on kaudesta 2021–2022 alkaen järjestetty Formula E -sarjan osakilpailu, jossa kilpaillaan sähköisillä formula-autoilla. Kilpailu on ajettu väliaikaisella Jakarta International e-Prix Circuitn katuradalla Jakartassa.
Jakartan ePrix oli tarkoitus ajaa jo kaudella 2019–2020, mutta se peruutettiin koronaviruspandemian vuoksi.
Jakarta International e-Prix Circuit

Jakarta International e-Prix Circuit eli Jakartan kansainvälinen ePrix rata on väliaikainen kilparata Ancolin hallintoalueella Jakartassa, Jaavanmeren rannalla.. Radalla on pituutta 2 370 metriä ja se sisältää 18 mutkaa. Rata on saanut inspiraation Kuda Lumpingista, perinteisestä indonesialaisesta tanssista. Radalle uniikkeja piirteitä ovat kallistetut mutkat ja sekoitus nopeita sekä teknisiä osia. Kilpailuun haastetta tuo myös korkea ilmankosteus sekä paahtava kuumuus. Radan rakennustyöt alkoivat tammikuussa 2022 ja valmistuivat vain viikko ennen vuoden 2022 kilpailua. Radan rakentamista oli viivästyttänyt poliittinen kiista sen sijainnista. Jaguar-kuljettaja Mitch Evans, joka voitti vuoden 2022 kilpailun, kuvasi rataa ”todella mukavaksi ajaa, jossa on paljon pitoa”.
Alunperin radan piti sijaita Indonesian kansallismonumentin ympäristössä. Paikallinen hallinto kuitenkin hylkäsi suunnitelman vuonna 2019. Toiseksi mahdolliseksi sijaintipaikaksi ehdotettiin myös Gelora Bung Karno Stadiumia Jakartan keskustassa. Jakartan ja Formula E:n välinen sopimus kilpailun järjestemämisestä kattaa vuodet 2022–2024.
Jakarta International e-Prix Circuit > Kartta

Radan pohjakuva.
Tulokset

| Vuosi | Rata | Voittaja | Toinen | Kolmas | Paalupaikka | Nopein kierros | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | Jakarta |  Mitch Evans Jaguar TCS Racing |  Jean-Éric Vergne DS Techeetah |  Edoardo Mortara ROKiT Venturi Racing |  Jean-Éric Vergne DS Techeetah |  Mitch Evans Jaguar TCS Racing |  |
| 2023 Kilpailu 1 | Jakarta |  Pascal Wehrlein TAG Heuer Porsche |  Jake Dennis Avalanche Andretti |  Maximilian Günther Maserati MSG Racing |  Maximilian Günther Maserati MSG Racing |  Sébastien Buemi Envision Racing |  |
| 2023 Kilpailu 2 | Jakarta |  Maximilian Günther Maserati MSG Racing |  Jake Dennis Avalanche Andretti |  Mitch Evans Jaguar TCS Racing |  Maximilian Günther Maserati MSG Racing |  Jake Dennis Avalanche Andretti |  |