Kuopion Palloseuran historia
Kultaiset vuosikymmenet

1950-luku: Ensimmäiset mestaruudet
KuPS:n ensimmäinen mitali tuli kaudella 1950, jolloin seura saavutti hopeaa . Kauden suurin yleisömäärä 4764 nähtiin Keskuskentällä lokakuussa pelatussa ottelussa, jonka KuPS hävisi maalein 0–3 tulevalle mestarille Ilves-Kissoille. Aulis Rytkönen siirtyi kauden 1952 jälkeen ensimmäisenä suomalaisena ammattilaiseksi Toulouseen. Kaudella 1953 KuPS saavutti pronssia ja kaudella 1954 toista kertaa hopeaa. Kesällä 1954 KuPS kohtasi ensimmäistä kertaa pääsarjassa paikalliskilpailijan, kun Kuopion Pallo-Toverit oli noussut pääsarjaan. Kaudella 1955 KuPS sijoittui sarjassa neljänneksi.
KuPS:n ensimmäinen mestaruus tuli kaudella 1956. Mestaruus ratkesi 30. syyskuuta Helsingin Olympiastadionilla 3560 katsojan edessä KuPS:n lyödessä Helsingin Palloseuran Seppo Pelkosen ja helsinkiläisten omalla maalilla 0–2.
KuPS voitti toisen mestaruutensa kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1958. Viimeisellä kierroksella Väinölänniemellä kohtasivat KuPS ja Helsingin Palloseura. KuPS:n 4–1 voitolla molemmat päätyivät tasapisteisiin, joten tarvittiin mestaruuden ratkaiseva uusintaottelu. KuPS voitti Olympiastadionilla 1. marraskuuta pelatun uusintaottelun 1–0 Antero Kostilaisen jatkoaikamaalilla . Ottelun yleisömäärä 8321 oli silloinen Mestaruussarjan yleisöennätys . Mestaruusjoukkueen valmentajana toimi seurassa aiemmin pelannut Martti Kosma.
Mestaruuden ansiosta KuPS pääsi pelaamaan kauden 1959–60 Euroopan Cupin karsintakierrokselle länsisaksalaista Eintracht Frankfurtia vastaan, mutta seuran talous ei mahdollistanut kilpailuun osallistumista .
1960-luku: "Elä laakase, naatitaan"
Kausina 1960–1963 KuPS sijoittui sarjassa keskikastiin. Kausi 1964 päättyi hopeaan, kun mestaruuden otti HJK. Helsinkiläisjoukkue oli vuonna 1960 hankkinut pelaajavalmentajaksi Suomeen palanneen Aulis Rytkösen. Kaudet 1961–1965 seuraa valmensi toistamiseen Aaro Heikkinen. Vuonna 1966 joukkueen pelaajavalmentajana aloitti Gunnar Boman, joka valmensi joukkuetta kaudet 1966–1968.
Seuran kolmas ja ensimmäinen Kuopiossa varmistunut mestaruus tuli Väinölänniemellä lokakuussa 1966 3–0 voitolla Turun Palloseurasta. Mestaruussarjan ja KuPS:n paras maalintekijä oli 16 maalia 20 ottelussa tehnyt Markku Hyvärinen, joka on edelleen ainoa seurassa pääsarjan maalikuninkuuden voittanut pelaaja . Mestaruusjoukkueen pelitavan tunnuslauseeksi muodostui Rytkösen jo 1950-luvun taitteessa tokaisema "Elä laakase, naatitaan"  .
Myös kausi 1967 päättyi hopeaan kahden pisteen erolla mestaruuden voittaneeseen Lahden Reippaaseen. Syksyllä 1967 KuPS pelasi ensimmäiset Euroopan Cup-ottelunsa. KuPS hävisi molemmat ottelut ranskalaista AS Saint Étienneä vastaan yhteismaalein 0–5 . Seura sai ensimmäisen Suomen Cup-mestaruutensa vuonna 1968 voittamalla Olympiastadionilla pelatussa finaalissa Kotkan Työväen Palloilijat maalein 2–1 .
Vuodet 1969–1971 seuraa valmensi Veikko Jokinen, kaksi viimeisintä vuotta yhdessä Unto Nevalaisen kanssa. Vuonna 1969 KuPS tuli sarjassa viidennen kerran hopealle. Samana vuonna myös paikallisvastustaja Kuopion Elo pelasi ensimmäistä kertaa pääsarjassa. Seurojen ensimmäisessä pääsarjakohtaamisessa keväällä 1969 tehtiin KuPS:n silloinen yleisöennätys 6787.
1970-luku: ”Hoppee on häppee”
Kausina 1970–1973 KuPS jäi niukasti mitalien ulkopuolelle. Kaudelle 1972 valmentajaksi tuli Martti Räsänen, joka oli aiemmin valmentanut paikallisvastustaja Eloa. Räsänen valmensi seuraa kauden 1979 loppuun saakka.
KuPS:n neljäs mestaruus tuli kaudella 1974. Joukkue teki peräti 62 maalia 22 sarjaottelussa. Mestaruus varmistui kuitenkin vasta viimeisellä kierroksella 29. syyskuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK:ta vastaan. Vierasvoitossa 2–4 maaleista vastasivat Olavi Rissanen (2), Ossi Loikkanen ja Matti Eskelinen. Kaudella 1975 oli vuorossa hopeaa kahden pisteen erolla mestaruuden vieneeseen Turun Palloseuraan nähden.
KuPS saavutti viidennen mestaruuden kaudella 1976. Mestaruus varmistui Väinölänniemellä 26. syyskuuta pelatussa kauden toiseksi viimeisessä ottelussa HJK:ta vastaan. Ottelu päättyi maalittomaan tasapeliin . Vuosina 1977 ja 1979 seura saavutti hopeaa.  Seuran kahdeksas hopea vuonna 1979 tuli lopulta vain pisteen erolla mestaruuden vieneeseen Oulun Palloseuraan, joka oli saanut houkuteltua riveihinsä KuPS:sta useita pelaajia kuten Leo Houtsosen, Ari Heikkisen ja Eero Rissasen .
Kaudella 1978 KuPS voitti Uefa Cupin ensimmäisellä karsintakierroksella otteluparin tanskalaista B 1903:a vastaan yhteismaalein 6–5. KuPS:sta tuli näin ensimmäinen suomalaisjoukkue, joka eteni seuraavalle kierrokselle Uefa Cupissa. Toisella kierroksella KuPS hävisi tanskalaiselle Esbjergille yhteismaalein 1–6.  Menestyksekäs 1970-luku sai aikaan savolaisyleisössä lausahduksen ”Hoppee on häppee” .