stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Orivesi
Historiaa > Varhainen historia

Oriveden alueelta on tehty muutamia kymmeniä ns. Suomusjärven kulttuurin aikaisia esinelöytöjä, mikä osoittaa metsästäjien ja kalastajien liikkuneen alueella jo varhain. Pronssi- tai rautakautisia löytöjä ei sen sijaan tunneta, joten Oriveden seutu lienee ollut kangasalalaisten asumattomana takamaana. Keskiajalla alueelle muutti uudisasukkaita eräistä Kangasalan kylistä. Ensimmäinen maininta Orivedestä seurakuntana, joko itsenäisenä tai Kangasalan kappelina, on vuodelta 1466 erään käräjillä käsitellyn rajariidan yhteydessä. Käräjäpöytäkirjassa esiintyy muun muassa Oriveden Pappila.
Orivesi mainitaan ensimmäisen kerran itsenäisenä pitäjänä ja seurakuntana vuoden 1540 maakirjassa, jonka mukaan siellä oli 56 veroa maksanutta taloa. Längelmäki ja sen mukana myös Kuorevesi erosivat Orivedestä vuonna 1593. Oriveden kautta kulki säännöllinen niin sanottu lukkarinpostin reitti vuodesta 1598 lähtien.
Ensimmäinen Orivedeltä tullut valtiomies oli Vetterkullaa viljellyt Jaakko Juhananpoika Kråkfelt, joka edusti kihlakuntaansa Tukholmassa vuonna 1675. Vuonna 1695 laskettiin ensimmäistä kertaa Oriveden ja Eräjärven yhteinen asukasmäärä – noin 2 400 henkeä. Muutama vuosi sen jälkeen tapahtui Oriveden historian tähän mennessä suurin katastrofi, kun noin joka kolmas asukas, 766 henkeä, kuoli suurena nälkävuotena 1697.
Vuonna 1727 Orivedellä pidettiin ensimmäiset omat markkinat ja niitä järjestettiin vuoteen 1801 asti, jolloin ne lakkautettiin. Vuonna 1741 rakennettiin pitäjäntupa, jossa voitiin pitää käräjät. Vuonna 1776 Orivesi naapuripitäjineen siirrettiin Turun ja Porin läänistä vastaperustettuun Hämeen lääniin. Oriveden viides kirkko, ns. Oriveden vanha kirkko, valmistui vuonna 1781. Kirkon kellotapulia rakennettiin vuosina 1783–1793.
Historiaa > 1800-luku

Vuonna 1860 Oriveden ensimmäinen kauppias, Alfred Grönfors, avasi kauppansa kirkonkylässä. Vuonna 1868 alkoi höyrylaivaliikenne linjalla Hämeenlinna–Orivesi–Länkipohja. Oriveden kunta perustettiin vuonna 1869, jolloin valittiin kunnallislautakunta ja kuntakokouksen esimies.
Vuonna 1870 Eräjärvellä valittiin ensimmäinen kunnallislautakunta ja pidettiin ensimmäinen kuntakokous ja Oriveden nimismiespiiri perustettiin. Vuonna 1872 kirkonkylällä alkoi toimia niin Oriveden ensimmäinen kansakoulu, kirkonkylän Kultavuoren koulu, kuten myös Kirkonkylän kirjasto.
Oriveden ensimmäinen postitoimisto avattiin Oriveden asemalla vuonna 1883 alun perin nimellä Orihvesi. Samana vuonna Kultavuoren koululla pidettiin myös Oriveden ensimmäinen maatalousnäyttely. Paikkakunnan ensimmäisen yksityispuhelimen hankki kauppias Wilhelm Grönfors vuonna 1887, seuraavana vuonna alkoi postipankkitoiminta.
Kuntaan saatiin ensimmäinen kunnanlääkäri vuonna 1895. Vuonna 1898 kirkonkylään perustettiin postitoimisto ja Oriveden telefooniyhdistys ja Korkeakoskelle Suomen ensimmäisen kenkätehdas (perustaja Edward Wallenius).
Historiaa > 2000-luku

Vuosina 2005–2014 Orivedellä järjestettiin Reikäreuna-elokuvafestivaali, joka sisälsi elokuvakilpailun, kotimaista ja kansainvälistä pitkää ja lyhyttä elokuvaa, elokuvantekijöiden puheenvuoroja, musiikkia ja taidenäyttelyitä.
Vuoden 2007 alusta osa Längelmäen kunnasta liitettiin Oriveteen, osa Jämsään.
2010-luvun alussa Orivedellä oli taloudellisesti vaikeita vuosia. Vuosina 2013 ja 2014 sote-kulut kasvoivat nopeasti, minkä johdosta vuonna 2015 verotusta kiristettiin osana laajaa talouden tasapainottamisohjelmaa. Ohjelman myötä suunta muuttui, nettomenot vähenivät yli neljä prosenttia ja tilinpäätös oli positiivinen. Olennainen muutos oli sote-yhteistyön aloittaminen Tampereen kanssa.
Vuodesta 1910 Orivedellä toiminut taideopetukseen keskittynyt Oriveden Opisto siirsi koulutuksensa Tampereelle kesällä 2018. Opistoa ylläpitivät kannatusyhdistys(1909-1946), Kansanvalistusseura (1946-2014) ja Ahlmanin koulun Säätiö (2015-). Kesäisin opistolla toimi Klemetti-opisto, jossa pidettiin kuorolaulu-, kuoronjohtaja-, yksinlaulu- ja lausuntakursseja.lähde? Syksyllä 2019 opiston kiinteistöt ja 3,5 hehtaarin tontti siirtyivät kulttuuriosuuskunta Pro Oriveden haltuun yhden euron kauppahinnalla. Muun muassa Oriveden kaupunki vuokrasi Oriveden Kampuksen tiloista nuorisotilan. Ensimmäinen viikonloppukurssi järjestettiin Kampuksella tammikuussa 2020.
Maantiede ja ympäristö

Orivedellä on yli 350 järveä. Oriveden maisemakuvaa hallitsee Längelmävesi, johon laskee suurin osa alueen vesistöistä. Sokkeloisen Längelmäveden osista Oriveden alueella ovat Enonselkä, Ristiselkä, Pappilanselkä, Koljonselkä, Viuhkoselkä, Huhkaimenselkä ja Kirjaanselkä. Myös Kangasalan Vesijärven koillispää ulottuu Oriveden alueelle. Osa Oriveden länsiosan järvistä laskee Näsijärveen. Kaupungin suurimmat kohoumat, jotka ulottuvat yli 200 metrin korkeuteen merenpinnasta, sijaitsevat luoteessa Tampereen ja Ruoveden rajojen tuntumassa. Maaston keskikorkeus merenpinnasta on 100–150 metriä.
Maantiede ja ympäristö > Kylät

Oriveden kylät ennen 1. tammikuuta 2007:

Aakkola, Enokunta, Haavisto, Hirsilä, Holma, Karppi, Koivuniemi, Laasola, Lyytikkälä, Naappila, Naarajoki, Neulaniemi, Onnistaipale, Orivesi, Padustaipale, Pajukanta, Pehula, Penttilä, Pitkäjärvi, Päilahti, Rajalahti, Savo, Siitama, Solttila, Suomasema, Torittu, Vehkalahti, Voitila, Yliskylä, Yröhjoen kulma, Uiherla ja muut entisen Eräjärven kylät.
Längelmäestä Oriveteen 1. tammikuuta 2007 liitetyt kylät:

Attila, Eräslahti, Hakosalmi, Kirjasniemi, Koivisto, Koljonkanta, Kylänoja, Leväslahti, Löytäneva, Maunu, Mulkoila, Piittala, Puharila, Pääskylä, Raidisto, Ristijärvi, Rämesalo, Saviniemi, Solttila, Syväjärvi, Talviaistaipale, Tiihalanniemi, Tunkelo, Uuhiniemi, Vinkiä ja Västilä.
Maantiede ja ympäristö > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Orivedellä oli 9 285 asukasta, joista 6 537 asui taajamissa, 2 650 haja-asutusalueilla ja 98:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Oriveden taajama-aste on 71,2 %. Oriveden taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Oriveden keskustaajama, johon kuuluu Kirkonseutu ja Asemanseutu | 6 167 |
| 2 | Hirsilä | 370 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Oriveden nähtävyyksiä::
Eräjärven kivimuseo (Eräjärvi)
Kotiseutumuseo (Paltanmäki)
Hugo Hörtsänän vuonna 1909 perustama Hörtsänän arboretum (Onnistaipaleen kylä)
Oriveden Eräjärvellä sijaitsee Rönnin lava, jolla on tanssittu vuodesta 1949 lähtien. Tanssilavan ja esiintymislavojen lisäksi Rönnillä on venesatama, ravintola, pub ja kesäteatteri.
Kaupungin keskustassa sijaitsevassa Auvisen talossa on tarjolla kädentaitojen harrastajille esimerkiksi materiaaleja ja tuotteita, talossa toimii Taitokeskus Oriveden lisäksi Käsityökoulu Näpsä ja myymälä.
Purnun taidekeskus ja Aimo Tukiaisen taiteilija-ateljee (Pitkäjärvi)
Taidekeskus Leporanta (Längelmäki)
Katso myös: Luettelo Oriveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Oriveden kirkot

Oriveden keskustan kirkko on palanut maan tasalle peräti neljästi. Ensimmäisen kirkon tiedetään tuhoutuneen jo vuonna 1577. Seuraava, vuonna 1650 rakennettu kirkko paloi vuonna 1775 ja sitä seuraava vain vähän myöhemmin vuonna 1779. Matti Åkerblomin suunnittelema neljäs kirkko valmistui vuonna 1781. Kaksi ehtoollisviinejä varastamaan murtautunutta miestä sytytti puukirkon palamaan keväällä 1958; palosta säästyi kuitenkin puinen kellotapuli. Nykyisen, keskustassa sijaitsevan Kaarikirkon ovat suunnitelleet Kaija ja Heikki Sirenin ja se on valmistunut vuonna 1961. Kirkon alttaritaulun on tehnyt kuvanveistäjä Kain Tapper.
Eräjärvellä sijaitsevat vuonna 1821 rakennettu Eräjärven puukirkko sekä kirkkomuseo, Längelmäellä taas barokkityylinen, vuonna 1772 rakennettu Längelmäen kirkko, kirkkomuseo ja makasiinimuseo.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet > Luontokohteet

Suomen luonnonsuojeluliitto juhlisti 100-vuotiaista Suomea valitsemalla sata ”suomalaista luontohelmeä”. Orivesi oli ainoa paikkakunta, josta valittiin kaksi luontohelmeä: Eräpyhä ja Pukala.
Eräpyhän virkistysalue sijaitsee Längelmäveden rantamaisemissa. Luonnonsuojelu- ja virkistysalueella sijaitsee luontopolku, laavu, laituri ja uimaranta, vanha maasälpälouhos ja muinainen uhripaikka, Nunnankirkko.
Pukalan virkistysmetsä taas sijaitsee yli 50 metriä syvän ja kirkasvetisen Pukalajärven ympärillä. Metsähallitus rauhoitti omistamansa Pukalajärven pohjoispuolen rantametsät ja saaret vuonna 1968. Alueella on reittejä, tulentekopaikkoja ja laavuja.
Hallinto

Oriveden kaupunginjohtaja on Juha Kuusisto.
Oriveden kaupunginvaltuustossa on 31 jäsentä. Kaudella 2021–2025 suurin puolue on kokoomus, jolla on yhdeksän paikkaa. Muiden puolueiden paikat ovat jakautuneet seuraavasti: SDP 8, keskusta 5, perussuomalaiset 4, vasemmistoliitto 3, kristillisdemokraatit 1 ja vihreät 1. Valtuuston puheenjohtajana toimii Heidi Jakara.
Kaupunginhallituksessa on yhdeksän jäsentä, jotka jakautuvat seuraavasti puolueiden kesken: kokoomus 3, SDP 3, keskusta 1, perussuomalaiset 1 ja vasemmistoliitto 1. Kaupunginhallituksen puheenjohtajana toimii Jussi Viljanen.
Talous

Oriveden asukkaista työssäkäyviä on noin 4 000 ja paikkakunnan työpaikkaomavaraisuus on noin 80 %. Marraskuussa 2020 työttömiä oli 10,7 %. Vuonna 2021 elinkeinot ovat jakautuneet seuraavasti: palvelut 60 %, jalostus ja teollisuus 29 %, maa- ja metsätalous 11 %. Paikkakunnalla sijaitsee noin 750 yritystä ja noin 260 maatilaa. Vuonna 2021 kaupungin palveluksessa oli noin 453 henkilöä. Vuonna 2021 suurin työllistäjä oli KVL-Tekniikka Oy, jolla oli noin 140 työntekijää, yli 20 työntekijää oli Metsä-Tuominen Oy:llä, Kuljetusliike Juhani Tuominen Oy:llä ja Orneule Oy:llä. Vuonna 2017 eniten yhteisöveroja maksoivat Senop Oy, Säästöpankki Sinetti, Kenkätehdas M-Shoe Makers Oy, Rakennusliike K & M Lammi Oy ja Landlady Oy. Saippuoita ja muita pesuaineita valmistavan Foxtelin tuotantolaitos sijaitsee Orivedellä.
Orivedellä sijaitsee Oriveden kultakaivos. Vuosina 1994–2003 toimintaa harjoitti Outokumpu Oy. Vuonna 2007 Polar Mining käynnisti kaivostoiminnan uudelleen. Paikkakunnalla on toiminut Puolustusvoimien varikko Oriveden Asevarikko (OrivAseV) vuoteen 2003 saakka. Sen toimintaa jatkaa Millogin yksikkö.
Liikenne

Orivesi sijaitsi jo vuosisatoja sitten hyvien liikenneyhteyksien varrella. Pitäjän kautta kulki niin sanottu Vanha Laukaantie Kangasalan Huutijärveltä Keski-Suomen suuntaan, ja siitä erkani Oriveden kirkonkylän pohjoispuolella sivutie Ruoveden ja Virtain kautta Pohjanmaalle.
Orivesi sijaitsee noin puolen tunnin ajomatkan päässä Tampereelta. Tampereelle on noin 40 km ja Jyväskylään 109 km. Oriveden kautta kulkee valtatie 9 Turusta Tampereen, Jyväskylän, Kuopion ja Joensuun kautta Tohmajärven Niiralaan, ja siltä erkanevat kantatie 66 Virtain kautta Lapualle sekä kantatie 58 (johon kuuluu myös Kangasalan Huutijärveltä tuleva entinen valtatie 9) Mänttään.
Myös rautatiet Tampereelta Jyväskylään ja Haapamäelle kulkevat Oriveden kautta. Rautatie Tampereelta Haapamäelle – vanha Pohjanmaan rata – ja Oriveden rautatieasema valmistuivat vuonna 1883. Radan linjaus valittiin teollisuuden tarpeita ajatellen. Risteysasema Orivedestä tuli vuonna 1946, kun rata Jämsänkoskelle valmistui: tämän radan jatko Jyväskylään avattiin liikenteelle vuonna 1978. Museovirasto on luokitellut Oriveden aseman lähiympäristöineen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Oriveden asemalla toimii Väyläviraston hallinnoima ja VR Yhtymän operoima puunlastausalue, jonka kautta metsäyhtiöiden hankkimaa ainespuuta kuormataan raidekuljetuksiksi. Oriveden keskustassa on taajamajunaseisake. Matka Orivedeltä Tampereelle kestää lähi- tai kaukojunalla 24 minuuttia.
Orivesi sijaitsee E-vyöhykkeellä Tampereen seudun joukkoliikenne Nyssessä, minkä lisäksi Oriveden kaupunki on organisoinut oman NOPA-liikenteen. Matkahuolto ja linja-autoasema sijaitsevat K-Supermarketin tiloissa.
Liikenne > Etäisyyksiä Orivedeltä

Helsinki 195 km
Hämeenlinna 95 km
Jyväskylä 109 km
Lahti 130 km
Pori 150 km
Tampere 40 km
Turku 205 km
Jämsä 65 km
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen. Kahtia jaetun Längelmäen kunnan väestö on kuitenkin vuosina 1980–2005 laskettu kokonaan osaksi Keski-Suomessa sijaitsevaa Jämsää.
| Oriveden väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 8 854 | 8 854 |
| 1985 | 1985 |    | 9 086 | 9 086 |
| 1990 | 1990 |    | 9 196 | 9 196 |
| 1995 | 1995 |    | 9 012 | 9 012 |
| 2000 | 2000 |    | 8 886 | 8 886 |
| 2005 | 2005 |    | 8 929 | 8 929 |
| 2010 | 2010 |    | 9 617 | 9 617 |
| 2015 | 2015 |    | 9 408 | 9 408 |
| 2020 | 2020 |    | 9 017 | 9 017 |
Lähde: Tilastokeskus.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Orivedellä on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Oriveden seurakunta
Seurakunta toimii myös Juupajoen kunnan alueella.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Oriveden alueella toimii Tampereen ortodoksinen seurakunta.
Vapaista suunnista Orivedellä toimivat ainakin helluntaiherätys, jolla on paikkakunnalla Oriveden helluntaiseurakunta, ja adventismi, jolla on paikkakunnalla Oriveden adventtiseurakunta. Lisäksi Juupajoen Vapaaseurakunnalla on vapaakirkollista toimintaa myös Orivedellä.
Oriveden Siitamassa sijaitsee Suomen tunnustuksellisen luterilaisen kirkon leirikeskus Siitamaja.
Seurakunnat > Entiset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Oriveden kaupungin nykyisellä alueella.
Eräjärven seurakunta (liitetty Oriveden seurakuntaan 1973)
Längelmäen seurakunta (läntinen osa liitetty Oriveden seurakuntaan 2007)
Palvelut

Oriveden vapaa-ajan palveluihin kuuluu jäähalli, uimahalli, liikuntahalli, tekonurmikenttä, urheilukenttä, monitoimikaukalo, tenniskenttä sekä niin kesä- kuin talvikäyttäjille tarkoitetut ulkoilureitit. Oriveden sosiaali- ja terveyspalvelut tuottaa Orivesi-Tampereen yhteistoiminta-alue.
Palvelut > Koulutus

Oriveden kaupungin tarjoamia sivistyspalveluita ovat muun muassa varhaiskasvatus, peruskoulut, yhteiskoulu, lukio, Tredu-ammattiopiston yksikkö, kirjasto, kansalaisopisto sekä Merikanto-opiston yksikkö.
Orivedellä perusopetusta antaa viisi alakoulua ja Oriveden yhteiskoulu. Toisen asteen koulutusta antavat Oriveden lukio, jossa oli vuonna 2018 kolme painotuslinjaa: kirjoittajalukio, lentopallolukio ja urheilulinja. Ammatillista koulutusta antaa Tampereen seudun ammattiopisto Tredu.
Elokuussa 2018 yhdistettiin Oriveden lukion ja yhteiskoulun rehtorinvirat.
Kulttuuri

Orivedelle sijoittuu muun muassa vuonna 1923 ilmestynyt Jalmari Finnen Pitkäjärveläiset-näytelmä, joka kertoo Pitkäjärven kylästä 1700-luvun lopulla ja Tarmo Koiviston Mämmilä-sarjakuva, jota alettiin julkaista vuonna 1975.
Kulttuuri > Oriveden Suvi

Oriveden Suvi -brändin alle on koottu useita tapahtumia, esimerkiksi teatteria, taidenäyttelyitä, muotoilun myyntinäyttely, lavatansseja ja musiikkitapahtumia. Tapahtumia järjestävät Rönnin kesäteatteri ja huvikeskus, Purnu, Taidekeskus Leporanta ja Taitokeskus Orivesi.
Kulttuuri > Murre

Oriveden alueella puhutun kielen perustana on perihämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Perihämäläinen murrealue on hämäläismurteiden keskeisin alue. Perihämäläisellä murteella on 19 tyypillistä hämäläistä murrepiirrettä.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Oriveden pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla verimakkara ja mustikkapöperö.
Tunnettuja orivesiläisiä

| --- | --- |
 Poliitikkoja Antero Juntumaa  Eetu Jussila  Kustaa Jussila  Josua Järvinen  Juho Lehmus  Martti Peltonen Urheilijoita Juuso Hassi, kymmenottelija  Aimo Jokinen, ratapyöräilijä  Antero Kivi, yleisurheilija ja olympiamitalisti  Juha Kivi, pituushyppääjä  Marco Parnela, jalkapalloilija  Alexander Saramäki, painija  Kasper Simontaival, jääkiekkoilija  Niklas Montonen, nyrkkeilijä :  Kulttuuri- ym. henkilöitä Pertti Eerola, pianisti, urkuri ja kapellimestari  Eija Isojärvi, kuvataiteilija  Tarmo Koivisto, sarjakuvataiteilija  Petteri Löppönen, Ylen toimittaja  Jyrki Maunula, toimittaja ja kirjailija  Julius Sarisalmi, rap-artisti  Jukka Tilsa, sarjakuvataiteilija  Aimo Tukiainen, kuvanveistäjä  Janne Tulkki, laulaja ja lauluntekijä
Urheilu

Oriveden Ponnistus on yleisseura, jossa harrastetaan urheilua jaostomuodossa viidessä lajissa: hiihto, lentopallo, suunnistus, yleisurheilu ja voimistelu. Lisäksi lentopallosta on omaksi jaostokseen irrotettu naisten lentopallon Mestaruusliigajoukkue, jota pyörittää liigajaosto. Seura on menestynyt parhaiten naisten lentopallon SM-liigassa.
Orivedellä toimii vuonna 1968 perustettu jääkiekkoseura Oriveden Fortuna, joka harjoittelee Oriveden jäähallissa. Orivedellä on myös jalkapalloseura Oriveden Tuisku.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orivesi Wikimedia Commonsissa
Oriveden kaupungin verkkosivut
Tilastokeskus – Oriveden avainluvut
| n k Pirkanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Akaa  Hämeenkyrö  Ikaalinen  Juupajoki  Kangasala  Kihniö  Kuhmoinen  Lempäälä  Mänttä-Vilppula  Nokia  Orivesi  Parkano  Pirkkala  Punkalaidun  Pälkäne  Ruovesi  Sastamala  Tampere  Urjala  Valkeakoski  Vesilahti  Virrat  Ylöjärvi 
Entiset kunnat:  Aitolahti  Akaa  Eräjärvi  Ikaalisten epäitsenäinen kauppala  Ikaalisten maalaiskunta  Karkku  Keikyä  Kiikka  Kiikoinen  Kuhmalahti  Kuru  Kylmäkoski  Luopioinen  Längelmäki (osa)  Messukylä  Mouhijärvi  Mänttä  Pohjaslahti  Sahalahti  Suodenniemi  Suoniemi  Sääksmäki  Teisko  Toijala  Tottijärvi  Tyrväntö (osa)  Tyrvää  Vammala  Viiala  Viljakkala  Vilppula  Äetsä 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2  VIAF 2 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 2  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Vanha kellotapuli, joka erillisenä rakennuksena säästyi kirkon tuhopoltolta 1958.
Auvisen talo Oriveden keskustassa.
Oriveden vanha kirkko, joka paloi 1950-luvulla
Oriveteen liitettiin Eräjärven kunta vuonna 1973 ja Längelmäen kunnan länsiosat vuonna 2007.
Auringonlasku Eräjärvellä
Purnun kesänäyttelyä 2009.
Oriveden kirkko
Roninmaan laavu Pukalan alueella
Oriveden rautatieasema
Oriveden liikuntahalli
Viljo Ahokas

| Viljo Ahokas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. toukokuuta 1901 Tampere
Kuollut: 5. syyskuuta 1984 Helsinki
Ammatti:  diplomaatti, juristi
Viljo Jaakko Ahokas (13. toukokuuta 1901 Tampere – 5. syyskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen juristi ja diplomaatti.
Viljo Ahokas astui ulkoasiainministeriön palvelukseen vuonna 1925 ja jatkettuaan myöhemmin opintojaan valmistui lakitieteen lisensiaatiksi vuonna 1949. Hän työskenteli konsulina ja lähettiläänä eri puolilla maailmaa, viimeksi Prahassa vuosina 1957–1962 sekä Tokiossa ja Manilassa 1962–1968.
Urallaan Ahokas eteni lähetystösihteeriksi (arvonimi) 1928, lähetystöneuvokseksi 1938, erikoislähettilääksi ja täysivaltaiseksi ministeriksi 1953 ja erikoissuurlähettilääksi 1959.
Viljo Ahokkaan poika oli kieli- ja kirjallisuustutkija Jaakko Ahokas.
Sara Parikka

| Sara Parikka |
| --- | --- |
 Parikka Jussi-gaalassa 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sara Helena Parikka
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1991 (ikä 34) Espoo
Puoliso:  Mikko Parikka
Näyttelijä
Aktiivisena:  2008–
Merkittävät roolit:  Peppi Puolakka (Salatut elämät)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sara Helena Parikka (o.s. Säkkinen, s. 5. maaliskuuta 1991 Espoo) on suomalainen näyttelijä, sosiaalisen median vaikuttaja, yrittäjä ja kirjailija. Hän on tullut tunnetuksi esitettyään Peppi Puolakkaa televisiosarjassa Salatut elämät vuosina 2008–2019.
Ura > Näyttelijänä

Parikan roolihahmo Peppi Puolakka tuli ruutuun toukokuussa 2008. Jo vuotta aiemmin  Parikka oli hakenut sarjaan Oona Kivirannan rooliin, jonka sai Sara Lohiniva. Ensimmäisen kerran hän lähti sarjasta vuonna 2014, mutta palasi hetkeksi keväällä ja marraskuussa 2015. Seuraavan kerran hän lähti vuoden 2016 keväällä, jäätyään äitiyslomalle. Hän palasi uudelleen marraskuussa 2017, mutta poistui sarjasta kokonaan 1. toukokuuta 2019 esitetyssä jaksossa.
Kesällä 2010 Parikka näytteli naispääosan Karstulan kesäteatterissa näytelmässä Kuningasjätkä. Salatut elämät-sarjan pohjalta kuvattiin kesällä 2012 elokuva nimeltä Nightmare – painajainen merellä, jonka pääroolin Parikka esitti. Elokuva palkittiin vuoden parhaan elokuvan Yleisö-Jussi palkinnolla. Parikka esittää Peppi Kuulaa myös elokuvan jatko-osassa, joka ilmestyi joulukuussa 2014.
Ura > Kirjailijana

Parikasta julkaistiin elokuussa 2009 kirja Teinistä tähdeksi – Kuinka Sarasta tuli Peppi. WSOY:n julkaisema kirja kertoo Parikan ensimmäisestä vuodesta Salatuissa elämissä ja sen tuomista haasteista. Vuonna 2018 Parikka kirjoitti WSOY:n julkaiseman kirjan 365. Ilon ja inspiraation vuosi. Maaliskuussa 2021 WSOY:n julkaisi Parikan kirjoittaman teoksen Itse tehty – opas omannäköiseen työelämään. Vuonna 2024 WSOY julkaisi Parikan kirjoittaman kokkikirjan, Mutkatonta & maukasta.
Ura > Bloginpitäjänä

Hän kirjoitti omaa nimeään kantavaa blogia Anna-lehden alla. Nykyään hän kirjoittaa blogiaan oman sivustonsa alla.
Ura > Podcast

Parikka piti Papupata-podcastia yhdessä entisen näyttelijäkollegansa Johanna Puhakan kanssa. Parikka ja Puhakka pitivät yhdessä myös Kulisseissa-podcastia, jossa esiteltiin C More -suoratoistopalvelun sarjoja. Parikka aloitti tammikuussa 2023 oman podcastinsä Saran kaverikirja Podimo-palvelussa.
Yksityiselämä

Parikka kirjoitti ylioppilaaksi Porkkalan lukiosta keväällä 2009. Hän on näytellyt teatterissa ja harrastaa aktiivisesti tanssia ja laulamista. Hän on kotoisin Kirkkonummelta.
Parikka on naimisissa Salatuissa elämissä näyttelevän Mikko Parikan kanssa ja he asuvat rakennuttamassaan hirsitalossa Espoossa. Pariskunnan esikoistytär syntyi maaliskuussa 2014, toinen tytär joulukuussa 2015 ja kolmas tytär maaliskuussa 2020.
Verosuunnittelu

Finnwatch julkaisi 4.9.2023 tutkimuksen sosiaalisen median vaikuttajien harjoittamasta agressiivisesta verosuunnittelusta. Sara Parikan yhdessä miehensä Mikko Parikan kanssa omistama yritys on yksi tutkimuksen kohteena olleista yrityksistä, joille on tehty yritysjärjestely verosuunnittelumielessä. Kyseissä yritysjärjestylyssä luotiin uusi holdingyhtiö, jolle varsinaisen liiketoimintaa harjoittavan yrityksen osakekanta siirrettiin osakevaihdolla. Kyseinen järjestely kasvatti keinotekoisesti holdingyhtiön tasearvoa ja mahdollistaa suuremmat verovapaat osingot.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2012 | Nightmare – painajainen merellä | Peppi Kuula |
| 2014 | Nightmare 2 – Painajainen jatkuu | Peppi Kuula |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2008–2014, 2015–2016, 2017–2019 | Salatut elämät | Peppi Puolakka |
| 2011–2012 | Tuuliranta | Peppi Puolakka |
| 2023 | Maria Kallio | assistentti |
Teokset

365. Ilon ja inspiraation vuosi.  (tietokirjallisuus)  WSOY, 2018.  ISBN 9789510435854
Itse tehty.  WSOY, 2021.  ISBN 9789510462966
Mutkatonta & maukasta.  Helsinki:  WSOY, 2024.  ISBN 978-951-0-49688-6