stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syyrian kuningaskunta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syyrian kuningaskunta Wikimedia Commonsissa
Faisal Pariisin rauhankonferenssissa vuonna 1919.
Faisalin kruunajaiset.
Paneeraq Siegstad Munk

| Paneeraq Siegstad Munk> Grönlannin piispa |
| --- | --- |
 1. joulukuuta 2020– 
Edeltäjä:  Sofie Petersen
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. tammikuuta 1977 (ikä 47) Attu, Grönlanti
Kansalaisuus:   Grönlanti ( Tanska)
Paneeraq Hansine Judithe Karen Siegstad Munk (s. 30. tammikuuta 1977) on Grönlannin hiippakunnan piispa. Hänet valittiin piispaksi vuonna 2020 ja vihittiin virkaan seuraavana vuonna.
Munk valmistui teologian kandidaatiksi (tansk. bachelor i teologi) Grönlannin yliopistosta vuonna 2001 ja teologian maisteriksi (tansk. kandidat i teologi) Kööpenhaminan yliopistosta vuonna 2017. Hänet vihittiin papiksi vuonna 2004, ja hän toimi pappina Ittoqqortoormiitissa ja Aasiaatissa. Hän toimi myös Grönlannin pappisliiton puheenjohtajana. Vuodesta 2017 hän toimi Kujataan rovastina.
Lokakuussa 2020 pidetyssä piispanvaalissa Munk valittiin Grönlannin piispaksi. Hän astui virkaan 1. joulukuuta. Piispaksi vihkiminen oli tarkoitus pitää marraskuussa 2020, mutta koronaviruspandemian takia sitä lykättiin lähes vuodella. Hans Egeden kirkossa 10. lokakuuta 2021 pidetyssä tilaisuudessa Munkin vihki piispaksi hänen edeltäjänsä, Grönlannin piispana vuodesta 1995 lähtien toiminut Sofie Petersen. Tilaisuuteen osallistui Tanskan kuningatar Margareeta II.
Piispanvaalin yhteydessä tuli ilmi, että Munkin oli väitetty syyllistyneen opintojensa aikana vilppiin kandidaatintyötä tehdessään; Munk sekä Grönlannin yliopiston rehtori kuitenkin kiistivät vilppiä tapahtuneen.
Perunpiikkipyrstö

| Perunpiikkipyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Piikkipyrstöt Leptasthenura
Laji::  pileata
Kaksiosainen nimi
 Leptasthenura pileata  Sclater, 1881 
Katso myös
   Perunpiikkipyrstö Wikispeciesissä   Perunpiikkipyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Perunpiikkipyrstö (Leptasthenura pileata) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Perunpiikkipyrstöä tavataan Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Philippe Barbarin

Philippe Barbarin
Philippe Xavier Christian Ignace Marie Barbarin (s. 17. lokakuuta 1950) on katolisen kirkon ranskalainen pappi. Hänestä tuli Lyonin hiippakunnan arkkipiispa vuonna 2002 ja yksi kardinaaleista 21. lokakuuta 2003.
Barbarin syntyi Rabatissa, Marokossa, ja sai pappisvihkimyksensä 17. joulukuuta 1977. Vuosina 1998–2002 hän toimi Moulinsin piispana.
Maaliskuussa 2019 Philippe Barbarin tuomittiin puolen vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen lapsen seksuaalisen hyväksikäytön peittelystä. Barbarin ilmoitti eroavansa Lyonin arkkipiispan tehtävästä. Tapaukseen perustuu François Ozonin elokuva Jumalan armosta (Grâce à Dieu, 2018).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Catholic Hierarchy: Philippe Xavier Ignace Cardinal Barbarin (englanniksi)
Paschal de l’Estocart

Paschal de l'Estocart. Kaiverrus vuodelta 1582.
Paschal de l’Estocart oli ranskalainen säveltäjä. Hän syntyi Noyonissa vuonna 1538 tai 1539 ja kuoli vuoden 1587 kesäkuun 20. päivän jälkeen.
Estocart matkusteli runsaasti Italiassa ja Sveitsissä. Hän sai palkinnon Évreux’n sävellyskilpailussa vuonna 1584. Hän työskenteli lyhyesti herttuan hovissa Nancyssa ja toimi myös Valmontin apotin palveluksessa. Estocart sävelsi musiikkia sekä protestanttisiin että katolisiin käännöksiin psalmeista. Lisäksi hän julkaisi motetteja ja hengellisiä chansoneita. Italialainen madrigaali vaikutti huomattavasti hänen tyyliinsä.
Philippe Bozon

| Philippe Bozon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1966 (ikä 57) Chamonix, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2005
Seurat:  St. Louis Blues Adler Mannheim HC Servette Genève HC Lugano
Philippe Bozon (s. 30. marraskuuta 1966 Chamonix, Ranska) on ranskalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän oli ensimmäinen Pohjois-Amerikan NHL-liigassa pelannut ranskalainen. Bozon päätti uransa 38-vuotiaana 9. maaliskuuta 2005.
Bozon voitti Ranskan jääkiekkomestaruuden kolmesti seuroissa CS Megève (1984), HC Mont Blanc (1988) ja CSG Grenoble (1991). Hän voitti myös kolme Saksan mestaruutta Adler Mannheimissa vuosina 1997–1999. NHL:ssä hän edusti St. Louis Bluesia, ja teki pelaamassaan 163 ottelussa 18 maalia ja 25 syöttöä. Bozon on Ranskan maajoukkueen kaikkien aikojen paras pistemies, ja johti joukkueen puolivälieriin vuoden 1992 talviolympialaisissa sekä vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Bozon valittiin 20. joulukuuta 2007 Kansainvälisen jääkiekkoliiton Hall of Fameen. Viralliset valintaseremoniat järjestettiin keväällä 2008.
Aiheesta muualla

Philippe Bozon The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Perunroseepippuri

| Perunroseepippuri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Sumakkikasvit Anacardiaceae
Suku::  Roseepippurit Schinus
Laji::  molle
Kaksiosainen nimi
 Schinus molle  L. 
Katso myös
   Perunroseepippuri Wikispeciesissä   Perunroseepippuri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Perunroseepippuri (Schinus molle), josta käytetään myös nimiä roseepippuri, ruusupippuri, perunpippuripuu ja rosépippuri, on sumakkikasveihin (Anacardiaceae) kuuluva puu, joka elää villinä Perussa. Toinen laji on Intian valtameressä olevalla saarella elävä pensas. Roseepippuria käytetään lähinnä värinsä vuoksi erilaisiin jälkiruokiin ja kalaan. Sen maku ei ole aivan yhtä terävä kuin tavallisten musta- tai valkopippurin, ja lisäksi se on hivenen makea. Suurissa määrissä käytettynä se saattaa aiheuttaa pahoinvointia.
Roseepippuri on ranskalaisen maustekauppiaan Bernard Broquéren löytö 1970-luvun puolivälin jälkeen Réunionin saarelta. Paikalliset asukkaat pitivät marjaa hyvin myrkyllisenä, mutta utelias maustekauppias päätti tutkia huhun todenperäisyyden. Kun hän totesi marjan olevan syömäkelpoinen, roseepippuri lanseerattiin kuluttajille televisiossa ja lehtiartikkeleissa. Nopeasti siitä tulikin suosittu muotimauste joksikin aikaa.
Aiheesta muualla

ITIS: Schinus molle (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Schinus molle (englanniksi)
Yrtit ja mausteet
Peppi Pitkätossu, maailman vahvin tyttö

Peppi Pitkätossu, maailman vahvin tyttö on vuodelta 1988 oleva musiikillinen seikkailuelokuva, jonka on kirjoittanut ja ohjannut Ken Annakin ja joka perustuu Astrid Lindgrenin Peppi Pitkätossu -kirjasarjaan. Se on ruotsalais-saksalais-amerikkalainen elokuva, jonka ovat tuottaneet Columbia Pictures, Longstocking Productions ja Svensk Filmindustri. Taloudellisesti elokuva menestyi huonosti. Se jäi ohjaajansa Annakinin viimeiseksi pitkäksi elokuvaksi.
Paloheimo

Paloheimo on suomenkielinen sukunimi. Osa, mutta eivät kaikki nimen kantajista ovat suomentaneet sukunimen Brander nimeksi Paloheimo. Brander–Paloheimo-sukuun liittyy myös suomalainen perheyritys H. G. Paloheimo. Tunnettuihin Brander–Paloheimo-suvun ulkopuolisiin nimen Paloheimo kantajiin kuuluu muun muassa kirjailija Oiva Paloheimo.
Paloheimo-nimisiä henkilöitä

Monet Paloheimot ovat aiemmalta nimeltään Brander.
Arvi Paloheimo (1921–2014), teollisuusmies, Olli Paloheimon poika
Eero Paloheimo (s. 1936), tekniikan tohtori, kansanedustaja
Eino Paloheimo (1901–1977), kirjailija
Frans Alfred Paloheimo (1870–1926), teollisuusneuvos
Heikki Paloheimo (s. 1946), valtio-opin professori
Hjalmar Gabriel Paloheimo (1864–1919), teollisuusmies, H. G. Paloheimo -yhtiön perustaja
Karl Alfred Paloheimo (1862–1949), finanssi- ja teollisuusmies, vuorineuvos
Laura Paloheimo (s. 1971), kirjailija
Lauri Paloheimo (1899–1976), maataloustieteilijä
Leo Paloheimo (1901–1976), upseeri ja nuortenkirjailija
Maila Paloheimo (1910–1989), kirjailija
Markku Paloheimo (1943–2011), lääkäri ja dosentti, potilasvalvonta- ja anestesialaitteiden kehittäjä
Martti Paloheimo (1913–2002), psykiatri
Matti Paloheimo (1924–2012), korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos
Matti Paloheimo (s. 1935), suomalainen kilpapurjehtija
Matti Paloheimo (s. 1947), teologian maisteri, kirjailija, valtion elokuvatarkastamon ent. johtaja
Oiva Paloheimo (1910–1973), kirjailija
Olli Paloheimo (1894–1974), jääkärieversti, toimi puutavara-alan yritysten ja järjestöjen johdossa
Paavo Paloheimo (1868–1921), teollisuusmies, H. G. Paloheimon veli
Pertti Paloheimo (1930–2017), urheilu- ja yritysjohtaja
Veli Paloheimo (s. 1967), tennispelaaja
Viljo Paloheimo (1897–1966), jääkärieverstiluutnantti
Yrjö Paloheimo (1899–1986), amerikansuomalainen kunniakonsuli ja Finlandia Foundation -säätiön presidentti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Swedish Space Corporation

Ruotsalais-saksalaisen Freja-satelliitin täysikokoinen malli SSC:n aulassa Solnassa (1997)
Swedish Space Corporation (SSC) eli Rymdbolaget on ruotsalainen valtion omistama avaruusteknologiayhtiö. Se perustettiin vuonna 1972. Se rakentaa satelliitteja Ruotsin avaruushallinnon rahoituksella. Se operoi Esrange-rakettikeskusta Kiirunassa. Sen satelliitteja suunnitteleva ja rakentava osuus myytiin kesäkuussa 2011 saksalaiselle OHB GmbH-yhtiölle.
Yhtiö

Yhtiössä toimii 300 työntekijää, joista 60 satelliittiosastolla. Satelliittien valmistukseen liittyvä liikevaihto on 10-20 miljoonaa euroa vuodessa.
Yhtiön toimipaikka on Solna Tukholman lähistöllä. Sen toimitusjohtaja on Lars Persson.
Yhtiö on laajentanut 2000-luvulla kansainvälistä toimintaansa. Vuonna 2008 se osti Santiagossa Chilessä toimivan satelliittien maa-aseman ja toukokuussa 2009 se osti Universal Space Network-operaattoriyhtiön Yhdysvalloista.
Yhtiö on myymässä satelliittien suunnitteluun ja valmistukseen liittyviä toimiaan vuoden 2010 loppuun mennessä.
Tiedesatelliitteja ja -luotaimia

SMART-1 - laukaisu 27. syyskuuta 2003
Odin - laukaisu 20. helmikuuta 2001
Astrid 2 - laukaisu 10. joulukuuta 1998
Astrid 1 - laukaisu 24. tammikuuta 1995
Freja - laukaisu 6. lokakuuta 1992
Viking - laukaisu 22. helmikuuta 1986
Tulevia satelliitteja

Prisma - kehitteillä
STEAM - esisuunnittelussa vuonna 2008. Vuonna 2009 tiedetään, ettei STEAMista tule satelliittia vaan ESAn mahdollisen kaukokartoitusmission instrumentti.
Tietoliikennesatelliitit

Tele-X
Sirius W
Sirius 2
Sirius 3
Aiheesta muualla

Swedish Space Corporationin sivusto
Pesäpallon suomensarja 1963

Pesäpallon suomensarja pelattiin yhdeksännentoista kerran kaudella 1963. Sarja pelattiin neljässä lohkossa ja koska mestaruussarjan joukkuemäärän vähentämisen takia vain kaksi joukkuetta nousi, joutuivat lohkovoittajat pelaamaan vielä karsintasarjan pääsystä mestaruussarjaan kaudeksi 1964.
Suomensarja > Itälohko

Itälohkon voiton vei puhtaalla pelillä Outokummun Partio.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Outokummun Partio | 10 | 10 | 0 | 0 | 145–28 | 20 |
| Jyväskylän Kiri 2 | 10 | 9 | 0 | 1 | 121–41 | 18 |
| Etelä-Leppävirran Kiipperä | 10 | 7 | 0 | 3 | 132–76 | 14 |
| Nurmeksen Sepot | 10 | 7 | 0 | 3 | 115–64 | 14 |
| Juankosken Kuohu | 10 | 7 | 0 | 3 | 121–90 | 14 |
| Mäntyharjun Virkistys | 10 | 4 | 0 | 6 | 62–107 |   8 |
| Ilomantsin Urheilijat | 10 | 3 | 0 | 7 | 64–77 |   6 |
| Harjurannan Kisa | 10 | 3 | 0 | 7 | 49–83 |   6 |
| Siilinjärven Ponnistus | 10 | 3 | 0 | 7 | 52–144 |   6 |
| Höytiäisen Urheilijat | 10 | 2 | 0 | 8 | 60–139 |   4 |
| Kuopion Kelta-Mustat | 10 | 0 | 0 | 10 | 48–120 |   0 |
Suomensarja > Etelälohko

Etelälohkosta karsintoihin selvisi Kuusankosken Puhti ainoana rasitteenaan 10–3 vierastappio Pallo-Tovereille.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kuusankosken Puhti | 10 | 9 | 0 | 1 | 120–59 | 18 |
| Herttoniemen Urheilijat | 10 | 8 | 0 | 2 | 106–48 | 16 |
| Helsingin Pallo-Toverit | 10 | 8 | 0 | 2 | 83–33 | 16 |
| Heinolan Maila-Pojat | 10 | 6 | 0 | 4 | 99–56 | 12 |
| Hartolan Voima | 10 | 6 | 0 | 4 | 54–80 | 12 |
| Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 10 | 5 | 0 | 5 | 79–66 | 10 |
| Puna-Mustat 2 | 10 | 4 | 0 | 6 | 103–97 |   8 |
| Utin Haukat | 10 | 4 | 0 | 6 | 94–102 |   8 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 10 | 2 | 1 | 7 | 84–101 |   5 |
| Renkomäen Maila-Pojat | 10 | 2 | 0 | 8 | 63–156 |   4 |
| Tervakosken Pato | 10 | 0 | 1 | 9 | 66–153 |   1 |
Suomensarja > Länsilohko

Länsilohkossa Ulvilan Pesä-Veikot lunastivat jatkopaikkansa voitettuaan uusintaottelussa Nurmon Jymyn 4–0.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 9 | 8 | 0 | 1 | 96–28 | 16 |
| Nurmon Jymy | 9 | 7 | 2 | 0 | 109–42 | 16 |
| Ylihärmän Junkkarit | 9 | 6 | 1 | 2 | 79–74 | 13 |
| Toijalan Pallo-Veikot | 9 | 5 | 0 | 4 | 82–74 | 10 |
| Vimpelin Veto 2 | 9 | 3 | 2 | 4 | 63–65 |   8 |
| Vaasan Maila | 9 | 4 | 0 | 5 | 50–52 |   8 |
| Hämeenlinnan Paukku | 9 | 4 | 0 | 5 | 63–76 |   8 |
| Lännen Pallo | 9 | 2 | 3 | 4 | 52–58 |   7 |
| Nokian Urheilijat | 9 | 2 | 0 | 7 | 77–97 |   4 |
| Laihian Liitto-Urheilijat | 9 | 0 | 0 | 9 | 40–145 |   0 |
Lauttakylän Luja: luopui sarjasta
Suomensarja > Pohjoislohko

Pohjoislohkossa Oulun Lippo ei menettänyt pistettäkään.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Oulun Lippo | 10 | 10 | 0 | 0 | 121–42 | 20 |
| Halsuan Toivo | 10 | 9 | 0 | 1 | 126–50 | 18 |
| Rantsilan Raikas | 10 | 6 | 0 | 4 | 81–58 | 12 |
| Iin Urheilijat | 10 | 6 | 0 | 4 | 87–78 | 12 |
| Ylivieskan Kuula | 10 | 6 | 0 | 4 | 95–92 | 12 |
| Kemin Kunnan Urheilijat | 10 | 5 | 0 | 5 | 120–97 | 10 |
| Muhoksen Urheilijat | 10 | 4 | 0 | 6 | 78–71 |   8 |
| Raahen Vesa | 10 | 4 | 0 | 6 | 57–85 |   8 |
| Lapin Lukko | 10 | 3 | 0 | 7 | 84–97 |   6 |
| Kannuksen Ura | 10 | 2 | 0 | 8 | 55–143 |   4 |
| Sotkamon Jymy 2 | 10 | 0 | 0 | 10 | 39–129 |   0 |
Mestaruussarjan karsinta

Pelattiin Juankoskella 28. - 29.syyskuuta.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet | OkuP | UPV | Lippo | Puhti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Outokummun Partio | 3 | 3 | 0 | 0 | 23–14 | 6 |  | 6–4 | 11–8 | 6–2 |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 3 | 1 | 1 | 1 | 14–15 | 3 | – |  | 3–2 | 7–7 |
| Oulun Lippo | 3 | 1 | 0 | 2 | 16–19 | 2 | – | – |  | 6–5 |
| Kuusankosken Puhti | 3 | 0 | 1 | 2 | 14–19 | 1 | – | – | – |  |
Outokummun Partio ja Ulvilan Pesä-Veikot nousivat mestaruussarjaan.
Philippe Boesmans

Philippe Boesmans (11. toukokuuta 1936 Tongeren – 10. huhtikuuta 2022) oli belgialainen säveltäjä. Hän opiskeli pianonsoittoa Liègen konservatoriossa, mutta päätti keskittyä uraan säveltäjänä. Hänen tyyliinsä vaikutti aluksi suuresti sarjallisuus, mutta hän koki pian välttämättömäksi sen mahdollistamien rajojen rikkomisen. Hän ei täysin hylännyt sarjallisuuden vaikutusta, mutta kehitti syvästi yksilöllisemmän kielen, jonka keskiössä on mielekäs kommunikaatio kuulijakunnan kanssa.
Boesmans työskenteli Henri Pousseurin johtamassa Vallonian musiikillisessa tutkimuskeskuksessa, Liègen elektronisella studiolla ja tuottajana RTBF-televisioyhtiön palveluksessa. Hänellä oli La Monnaien säveltäjäresidenssi vuosina 1985–2007. Hänen monet teoksensa ovatkin sen johtajien – ensin Gerard Mortier’n, sitten Bernard Foccroullen – tilaamia. Näihin töihin kuuluvat The Trakl-Lieder (1987), Claudio Monteverdin L’incoronazione di Poppean orkestraatio (1989), La passion de Gilles (1983) ja Reigen (1993). Viimeksi mainitun teoksen toi näyttämölle sen kirjoittaja Luc Bondy, joka perusti työn Arthur Schnitzlerin samannimisen teoksen pohjalle. Reigen esitettiin lukuisia kertoja, ja teos toi Boesmansille kansainvälistä tunnustusta.
Wintermärchen (1999) oli Boesmansin uusi yhteistyöteos Luc Bondyn kanssa. Se perustuu William Shakespearen Talviseen tarinaan. Teos esitettiin ensin La Monnaiessa Brysselissä, sitten Pariisissa ja Lyonissa (2000) sekä Barcelonassa (2004). Teosta seurasivat oopperat Julie (2005), Yvonne, princesse de Bourgogne (2009), Au monde (2014) ja Pinocchio (2017). Näistä kaksi jälkimmäistä ovat libretisti Joël Pommeratin kanssa tehdyn yhteistyön hedelmiä. Boesmansin orkesteriteosten joukossa ovat konsertot pianolle (1978) ja viululle (1980).
Boesmans osallistui useisiin nykymusiikkifestivaaleihin muun muassa Darmstadtissa, Varsovassa, Zagrebissa, Brysselissä (Ars Musica Brussels) ja Strasbourgissa. Hän on saanut palkintoja yksittäisistä teoksistaan ja vuonna 2000 Honegger-palkinnon elämäntyöstään.
Aiheesta muualla

AllMusic.com: Philippe Boesmans (englanniksi)
Peruntapakulo

| Peruntapakulo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tapakulot Rhinocryptidae
Suku::  Tapakulot Scytalopus
Laji::  altirostris
Kaksiosainen nimi
 Scytalopus altirostris  Zimmer, 1939 
Katso myös
   Peruntapakulo Wikispeciesissä   Peruntapakulo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Peruntapakulo (Scytalopus altirostris) on Perun kotoperäinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi.
Esiintyminen

Peruntapakulot elävät Perun Andien länsirinteillä Amazonilta Huánucoon noin 12 900 neliökilometrin laajuisella alueella.
Elinympäristö

Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Panelian kirkko

| Panelian kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Panelia, Kiukainen, Eura
Rakentamisvuosi:  1909 (rukoushuone) 1950 (kirkon kellotorni ja vihkiminen kirkoksi)
Materiaali:  graniitti
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Panelian kirkko on Kiukaisten Paneliassa Eurassa sijaitseva entinen rukoushuone, joka vihittiin kirkoksi 1950. Toisin kuin suurimman osan Suomen kirkoista, kirkkoa ei omista seurakunta vaan rukoushuoneyhdistys. Ensimmäinen kirkko rakennettiin vuonna 1692, mutta se tuhoutui 1714 isonvihan aikaan koko kylän hävittäneessä tulipalossa. Kirkoksi rukoushuone vihittiin vuonna 1950 kellotornin rakentamisen jälkeen. Ajatus kellotornin rakentamisesta syntyi, kun sodan jälkeen Räisälän kirkon kelloa tarjottiin Paneliaan. Vaikka kirkko onkin rukoushuoneyhdistyksen omistuksessa, se toimii silti läheisessä yhteistyössä seurakunnan kanssa.
Panelian kirkon yhteydessä on myös meijeri, jota voi varata seurakuntalaisten tilaisuuksiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panelian kirkko Wikimedia Commonsissa
Kiukaisten kunta – Panelian kirkko kiukainen.fi. Arkistoitu 19.2.2006. Viitattu 29.9.2010.
Pinochle

Pinochle on korttipeli, joka on muunnelma korttipelistä bezique. Peli eroaa beziquesta seuraavin tavoin:
Pakoista poistetaan myös seiskat ja kasit
Pelaajille jaetaan 12 korttia
Pisteitä saa pöydätyistä yhdistelmistä, ei tikeistä
Jokaisessa uudessa yhdistelmässä on oltava kortti, jota ei ole aiemmin käytetty
Kun pelattavia yhdistelmiä ei enää ole, pelaajat ottavat korttinsa ja pelaavat tikeistä, joista saa pisteen kappaleelta
Pinochle (korttiyhdistelmä).
Pelin yhdistelmät:
dix: valttiysi, 10 pistettä
pinochle: ruutujätkä ja patakuningatar, 40 pistettä
pariskunta: kuningas ja kuningatar, 20 pistettä
tuplapariskunta: valttikuningas ja -kuningatar, 40 pistettä
neljä jätkää eri maata, 40 pistettä
neljä kuningatarta eri maata, 60 pistettä
neljä kuningasta eri maaata, 80 pistettä
neljä ässää eri maata, 100 pistettä
valttisarja ässä, kuningas, kuningatar, jätkä ja kymppi valttia, 150 pistettä
Paneliankosken voimalaitos

| Paneliankosken voimalaitos |
| --- | --- |

Tyyppi:  Pienvesivoimalaitos
Teho:  0,32 MW
Pudotuskorkeus:  6,1 m
Rakennevirtaama:  8,0 m³/s
Omistaja:  Paneliankosken Voima Oy
Sijainti:  Eurajoki
Koordinaatit:  61.22458°N, 021.972871°E
Paneliankosken voimalaitos on vuonna 1921 rakennettu pienvesivoimalaitos Eurajoessa. Se sijaitsee Euran kunnassa Panelian kylän keskustassa. Voimalaitoksen omistaa Paneliankosken Voima Oy. Vesi johdetaan sen turbiineihin  Paneliankosken yläpuolelta lähtevästä kanavasta. Voimalaitosrakennus sijaitsee kosken alapuolella.
Voimalaa peruskorjattiin vuonna 1961, jolloin siihen asennettiin kokonaan uusi laitteisto. Viimeisimmät suuret muutostyöt tehtiin vuonna 2007. Voimalaan asennettiin uusi generaattori sekä turbiini. Myös sen automaatiota uusittiin.
Paneliankosken Voima omistaa myös toisen voimalaitoksen Eurajoessa, Eurajoen kunnassa sijaitsevan Pappilankosken voimalaitoksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paneliankosken voimalaitos Wikimedia Commonsissa
Pindos (täsmennyssivu)

Pindos tai Píndos (kreik. Πίνδος, lat. Pindus) voi viitata seuraaviin:
Píndos, vuoristo Manner-Kreikassa
Píndos, Pýlin kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Tríkalan alueyksikössä Thessalian alueella Kreikassa
Pindos eli Akyfas, antiikin aikainen kaupunki Doriissa Kreikassa
Pindos, Kreikan laivaston hävittäjä toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pindos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pikkusydänsimpukka

| Pikkusydänsimpukka> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Lahko::  Veneroida
Heimo::  Sydänsimpukat Cardiidae
Suku::  Parvicardium
Laji::  hauniense
Kaksiosainen nimi
 Parvicardium hauniense  (Høpner Petersen & Russell, 1971) 
Synonyymit
 Cardium hauniense  Cerastobyssum hauniense 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pikkusydänsimpukka (Parvicardium hauniense) on Itämeressä elävä simpukkalaji. Se kasvaa noin 8 mm kokoiseksi, ja sen kuori on ohut ja hauras. Se on väriltään valkeanruskea, ja sen voi erottaa idänsydänsimpukasta pienemmän kokonsa ja epäsymmetrisen kuorensa avulla.
Pikkusydänsimpukka on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi lajiksi, mutta Ruotsissa ja Puolassa vaarantuneeksi ja Saksassa erittäin harvinaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pikkusydänsimpukka (Parvicardium hauniense)
ITIS: Parvicardium hauniense (englanniksi)