stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Jade

| The Jade> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2004–2011
Tyylilaji:  Rock   Vaihtoehtorock
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Pekko Mantzin, Kitara (2004-2011)  Jann P.H., Basso (2004-2011)  Sirpa, Rummut (2004-2011)  Wille Rosen, laulaja (2004–2010)  Mika Koivunen, urkuri (2004–2005) 
Levy-yhtiö:  North&South    
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Jade oli suomalainen kesällä 2004 Helsingissä perustettu rockyhtye.
Yhtyeen alkuperäisessä kokoonpanossa olivat mukana laulaja Wille Rosen, kitaristi Pekko Mantzin, basisti Jann P.H, rumpali Sirpa ja urkuri Mika Koivunen, mutta Koivunen erosi yhtyeestä vuonna 2005. Syyskuussa 2010 laulaja Rosen jätti yhtyeen.
Historia

The Jade äänitti vuoden 2004 marraskuussa Heatwave-EP:n ja talvella yhtye soitti ensimmäisen keikkansa Factoryssä, Helsingissä.
Yhtyeen seuraava julkaisu, Slow Motions On The Fast Lanes, ilmestyi vuoden 2006 lopussa.
Joulukuussa 2007 tamperelainen indieyhtiö North & South solmi levytyssopimuksen yhtyeen kanssa. Ensimmäinen single, "Drowning", äänitettiin Tampereella Deerhouse-studiolla tuottaja Jari Latomaan (mm. Yö ja Uniklubi) ja Anthonin (White Flame) johdolla. "Drowning" päätyi Suomen virallisen singlelistan yhdeksännelle sijalle.
Singlen äänitysten jälkeen The Jade suuntasi ensimmäiselle Saksan-kiertueelleen huhtikuussa 2008. Saman vuoden lokakuussa yhtye teki seuraavan Saksan-kiertueen, joka ulottui tällä kertaa myös Sveitsiin.
Marraskuussa 2008 yhtye suuntasi Helsingin Suomenlinnassa sijaitsevalle Seawolf Studiolle äänittämään seuraavan singlensä, "It’s a Sin", Petri Majurin toimiessa tuottajana. The Jaden versiointi Pet Shop Boysin hitistä ylsi listasijalle neljä ja pysytteli singlelistalla viisi peräkkäistä viikkoa. Kappaleesta tehtiin myös promovideo, jolla esiintyy näyttelijä Ismo Kallio.
Kesäkuun 2009 alussa The Jade palasi Seawolf Studiolle äänittämään debyyttialbumiaan Petri Majurin ja Hannu Leidenin toimiessa tuottajina ja äänittäjinä. Albumin kolmantena äänittäjänä toimi Tomi Taskinen, joka soitti lisäksi kosketinsoittimia.
Ensimmäinen albumin äänitysten jälkeen ilmestynyt single oli promo-single "King’s Cross". Seconds Away From Salvation -albumi ilmestyi 28. lokakuuta 2009 Suomessa, Saksassa, Sveitsissä, Itävallassa, Ranskassa, Belgiassa, Luxemburgissa, Alankomaissa ja Britanniassa. Euroopassa julkaisijana toimi Twilight-Vertrieb ja jakelijana Sony. Japanissa levy julkaistiin 27. tammikuuta 2010 SomeEchoesin kautta. Japanin julkaisun johdosta julkaistiin samaan aikaan promo-single "Yesterday’s Rain".
The Jade koki miehistönvaihdoksen elokuussa 2010, jolloin bändin laulaja Wille Rosen lähti orkesterista.
Tämän jälkeen bändi toimi lyhyen ajan Pekko Mantzin vokalistinaan.
Bändi lopetti toimintansa tammikuussa 2011.
Vuoden 2011 syksyllä The Jaden rumpali Sirpa Immonen ja kitaristi-laulaja Pekko Mantzin perustivat yhtyeen nimeltä Daggerplay.
Molemmat vaikuttavat myös GabbaGabbaHey! – The Helsinki Ramones Tribute -kokoonpanossa, jonka lisäksi Pekko Mantzin soittaa kitaraa helsinkiläisessä Damian Cullen Bandissa.
Jäsenet

Wille Rosen – laulu
Pekko Mantzin – kitara
Jann P.H. – basso
Sirpa – rummut
Diskografia > Albumit

Heatwave (2004) (Ep, omakustanne)
Slow Motions On The Fast Lanes (2006) (minialbumi, omakustanne)
Seconds Away From Salvation (2009) North&South
Diskografia > Singlet

Drowning (2008)
It’s A Sin (2009)
King’s Cross (promo, 2009)
Yesterday’s Rain (2010)
Diskografia > Musiikkivideot

It’s A Sin (2009)
King’s Cross (2009)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhtyeen MySpace-sivut
Toivo Kaitera

Toivo Kaitera (18. toukokuuta 1883 Liminka – 29. lokakuuta 1930 Haukipudas) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.
Kaiteran vanhemmat olivat maanviljelijä Iikka Kaitera ja Maria Sofia Snellman. Hänen nuorempi veljensä oli liikemies Iikka Kaitera.
Kaitera valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista 1906.
Teoksia

Tuulimylly ynnä muita runoja.    Pohjolan kustannus-osakeyhtiö, Oulu 1919
Timissa

| Timissa |
| --- | --- |
 Timissa
 Koordinaatit: 13°49′28″N, 4°12′21″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Tominianin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 251 km²
Väkiluku (2009):  27 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Timissa on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Tominianin piirissä Malissa. Se sijaitsee 95 kilometriä Tominianista maanteitse koilliseen. Kunnassa on 27 800 asukasta (vuonna 2009).
Timissan kunnan pinta-ala on 1 251 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Tominianin piirin Lanfialan ja Fangasson, lounaassa Ouanin, luoteessa Moptin alueen Djennen piirin Madiaman ja Fakalan, koillisessa Bandiagaran piirin Timnirin ja idässä Bankassin piirin Séguén ja Sokouran kuntiin.
Kuntaan kuuluu 29 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja, boboja, fulbeja, moseja, belloja ja markoja. Vallitsevat uskonnot ovat islam, animismi ja kristinusko.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti.
Tentyra

| Tentyra> Τέντυρα𓉺𓈖𓏏 / 𓇾𓈖𓇾𓂋𓂋𓏏𓊖 |
| --- | --- |
 Tentyran raunioita.
Sijainti
 Tentyra
Koordinaatit:  26°08′30″N, 32°40′12″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Dendera (Dandarah) Qina
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Tentyrites, Thebais, Egypti
Aiheesta muualla
  Tentyra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tentyra (m.kreik. Τέντυρα, myös Tentyris, Τεντυρίς) eli Iunet (egypt. 𓉺𓈖𓏏, Jwnt) tai Ta-en-tarer(t) (egypt. 𓇾𓈖𓇾𓂋𓂋𓏏𓊖, Tꜣ-n-tꜣrr(t); kopt. Ⲧⲉⲛⲧⲱⲣⲓ, Ⲛⲓⲧⲛⲧⲱⲣⲉ, Ⲛⲓⲧⲉⲛⲧⲱⲣⲓ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Tentyriteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Kaupungin arkeologinen kohde, joka tunnetaan erityisesti Hathorille omistetusta temppelistä, sijaitsee nykyisessä Denderassa.
Maantiede

Tentyra sijaitsi Niilin länsirannalla joen suuren mutkan kohdalla noin 60 kilometriä pohjoiseen Thebasta eli Diospolis Megalesta. Samalla kohdalla joen toisella puolella sijaitsi Kainen kaupunki. Seuraavina yläjuoksulle päin olivat Koptos ja Apollonopolis Mikra, ja alajuoksulle päin muun muassa Diospolis Mikra ja Abydos. Nykyisin Tentyran paikalla on kaupungista nimensä perinyt Denderan kaupunki.
Historia

Tentyran pääjumala oli Hathor, ja se oli kyseisen jumalattaren vanhimpia kulttikeskuksia. Myös kaupungin nimi perustunee Hathorin nimeen, ja oli lyhentynyt sen pidemmistä egyptinkielistä nimistä kuten Iunet-ta-netjeret (Jwnt-tꜣ-nṯrt) ja Ta-bekhen-en-Hathor (Tꜣ-bẖn-n-Ḥt-Ḥr). Kreikkalaiset samastivat Hathorin Afroditeen. Tentyran Hathor oli ihmiskasvoinen ja lehmänkorvainen, ja muistutti niin paljon Isistä, että jumalattaret on myöhemmin sekoitettu toisiinsa. Jumalatar esitetään kuvissa hoitamassa Ehoou-lasta, jonka sanotaan olevan hänen poikansa.
Viimeistään hellenistiseltä kaudelta eli Ptolemaiosten ajalta lähtien Tentyra oli oman nomoksensa pääkaupunki. Tentyra tuotti erityisesti pellavaa ja kankaita. Sen asukkaat vihasivat krokotiilejä, ja olivat siksi vihollisuuksissa niiden nomosten asukkaiden kanssa, joissa krokotiiliä palvottiin. Juvenalis kertoo todistaneensa yhtä veristä tappelua tentyralaisten ja Ombiteen nomoksen asukkaiden välillä. Hän tosin kuvaa tappelun käydyksi vierekkäisten nomosten asukkaiden välillä, vaikka Ombites sijaitsi paljon etelämpänä. Siksi on mahdollista, että hän tarkoitti todellisuudessa viereistä Koptiteen nomosta, jossa myös palvottiin krokotiiliä.
Tentyralaisten kerrotaan olleen kuuluisia krokotiilinmetsästystaidoistaan ja pelottomuudestaan, jolla syöksyivät Niiliin raahatakseen krokotiilit kuivalle maalle. Seneca nuorempi laittoi tämän tentyralaisten luonteen ansioksi, sillä kaupungin asukkaat olivat pienikokoisia. Strabon kertoo nähneensä Roomassa esityksen, jossa krokotiilit oli laitettu vastakkain Tentyrasta tuotujen miesten kanssa. Tentyralaiset syöksyivät rohkeasti altaisiin, pyydystivät krokotiilit verkkoihinsa ja raahasivat ne kuiville katsojien hämmästykseksi.
Rakennukset ja löydökset

Hathorin temppeli
Hathorille omistettu temppeli oli kaupungin merkittävin pyhäkkö, ja se on säilynyt nykyaikaan varsin hyvin. Temppelin rakentaminen alkoi Ptolemaiosten aikana ja se sai lopullisen muotonsa roomalaisella kaudella. Temppelin portiikkina toimineessa hypostyylihallissa on 24 pylvästä, neljä kuuden pylvään riviä, jotka on koristeltu kaiverruksin muistuttamaan sistrumia. Portiikkia seuraa käytävä, jonka kummallakin puolella on kolme pylvästä ja niiden takana kolme kammiota. Seuraavaksi tulee keskuskammio, jonka sivuilla oli jälleen pienemmät kammiot. Lopuksi seuraa varsinainen pienikokoinen naos tai cella. Sitä ympäröi käytävä, jonka sivuilla ja takana oli lisää kammioita.
Temppelin seinät on koristeltu kauttaaltaan hieroglyfikirjoituksilla. Kirjoituksissa esiintyy Ptolemaiosten nimiä sekä Rooman keisarien nimiä Tiberiuksen ja Antoninus Piuksen väliseltä ajalta. Temppelissä on myös suurikokoinen eläinradaksi kutsuttu kuva, joka saattaa todellisuudessa esittää kaupungin jumalien kulkuetta. Sieltä on peräisin myös Louvressa oleva pienempi eläinradaksi kutsuttu kuva.
Iseion
Iseion (lat. Iseium) eli Isikselle omistettu temppeli sijaitsi lähellä Hathorin temppeliä, sen lounaiskulman takana. Se koostuu yhdestä keskuskammiosta ja kahdesta muusta kammiosta. Temppelin hieroglyfikirjoituksissa esiintyvät nimet Augustus, Claudius ja Nero. Temppelin itäpuolella on pyloni, jonka kreikankielinen piirtokirjoitus ilmoittaa, että se omistettiin Isikselle Augustuksen 31. hallintovuonna.
Tyfonion
Nimellä Tyfonion (lat. Typhonium) tunnettu temppeli sijaitsi Hathorin temppelin pohjoispuolella. Siinä oli kaksi ulompaa kammiota sekä sisempi adyton. Sitä ympäröi 22 pylväästä koostunut osittainen peristyyli pitkiltä sivuilta ja takasivulta. Temppelin hieroglyfikirjoituksissa esiintyvät nimet Trajanus, Hadrianus ja Antoninus Pius. Temppeli on tulkittu perinteisesti Sethiin yhdistetyn Tyfonin temppeliksi. Sen seinillä esiintyy jumalaan liitettyä tuhokuvastoa, mutta muu kuvitus vaikuttaa esittävän Ehooun syntymää. Näin temppelin on ehdotettu liittyvän ennemmin Hathoriin ja siihen, kun tämä synnytti Ehooun. Tyfon vaikuttaa olevan ainoastaan alisteisessa roolissa kuvaamassa pimeyttä ja kaaosta tai ”alkuyötä”, joka vallitsi ennen luomista ja syntymää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tentyra Wikimedia Commonsissa
Vanha pohjapiirros Tentyran muinaisjäänteistä.
Hathorin temppeli.
Hathorin temppelialueen pohjoisportti.
Iseion eli Isiksen temppeli.
Thomas Georgii

Thomas (Yrjänänpoika) Georgii (k. noin 1632) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjallisuuden suomentaja.
Viipurista kotoisin ollut Thomas Georgii oli Tukholman suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1618–1632.
Thomas Georgii osallistui suomenkielisen virsikirjan ja kirkkokäsikirjan julkaisemiseen sekä suomensi teoksia. Hänen ruotsin kielestä suomentamansa juutalaisen historioitsijan Flavius Josephuksen historiateos Yxi historia Hierusalemin surkiasta häwijtöxest oli ensimmäinen suomenkielinen kirja joka ei perustunut suoraan Raamattuun.
Suomennoksia

Flavius Josephus : Yxi historia Hierusalemin surkiasta häwijtöxest, lyhyest käsitetty. Roodzin kieleste soomen kielexi käätty, Thomas Yriänenpoialda Wiburg. Carelio, Soomen seuracunnan cappalaiselda Stockholmin caupungis. Stockholmis präntätty Christopher Reusnerildä, 1616
Passio : Meidhän Herran Jesuxen Christuxen pijnan historia, neliäst evangelisterist coottu, wastwdhest rodzinkielisen iälken ylidzecadzottu ia oiettu ja Thomas Georgin Wiburgo Careliuxen, culutuxella ia waiwalla. Stockholmis präntätty Ignatius Meurerilda, 1629, uusi painos 1630
Käsikiria, jossa on käsitetty millätawalla Jumalan palwelus, christilisten ceremoniain ia kirconmenoin cansa, Somen seuracunnis pidhettämän pitä. Sen cunnialisen herran m. Olewin Elimaeuxen, Wiburin pispan, tiedhost ia tahdost, wastwdhest rodzinkelisen käsikirian iälken ylidzecadzottu ia oiettu. Präntätty Stockholmis Thomas Georgin waiwal ia culutuxel Ignatius Meurerin tykenä, 1629
Timir Pinegin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1960 | Star |  |
Timir Aleksejevitš Pinegin (ven. Тимир Алексеевич Пинегин; 12. kesäkuuta 1927 Moskova – 31. tammikuuta 2013) oli Neuvostoliittoa edustanut purjehtija. Hän sai Neuvostoliiton ansioituneen valmentajan arvonimen.
Pinegin kilpaili viisissä perättäisissä kesäolympialaisissa vuosina 1956–1972. Vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa hän voitti kultaa star-luokassa Tornadolla.
The Ultra-Violence

| The Ultra-Violence Death Angel |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 15.–17. kesäkuuta 1986
 Julkaistu: 1987
 Tuottaja(t): Davy Vain
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 45.20
 Levy-yhtiö: Enigma
Death Angelin muut julkaisut
| Kill as One 1986 | The Ultra-Violence 1987 | Frolic Through the Park 1989 |
The Ultra-Violence on thrash metal -yhtye Death Angelin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987. Albumi nauhoitettiin kaikkien yhtyeen jäsenten ollessa alle 20-vuotiaita – rumpali Andy Galeon oli vasta 14-vuotias.
Kappaleet

Thrashers – 7.12
Evil Priest – 4.54
Voracious Souls – 5.39
Kill as One – 4.59
The Ultra-Violence – 10.33
Mistress of Pain – 4.04
Final Death – 6.03
I.P.F.S. – 1.56
Mark Osegueda kertoi haastattelussa (a 2003 interview (Arkistoitu – Internet Archive)), että "I.P.F.S." tarkoitti "Intense Puke Feeling Syndrome," mutta on epäselvää, pitikö tämä ottaa vakavasti.
Kokoonpano

Mark Osegueda – laulu
Rob Cavestany – kitara, taustalaulu
Gus Pepa – kitara
Dennis Pepa – basso, taustalaulu
Andy Galeon – rummut
Arnie Tan – lyömäsoittimet
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

The Ultra-Violence Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Ultra-Violence Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tellu

Tellu
Tellu (engl. Lucy van Pelt; oikea etunimi Tellervo, engl. Lucille; sukunimenä joissain suomennoksissa Peltonen) on yksi päähahmoista Charles M. Schulzin strippisarjakuvassa Tenavat. Hän on Epun ja Toiston isosisko. Tellu on voimakastahtoinen, kärttyisä, äänekäs ja pääasiassa ilkeä kiusaaja, joka piinaa varsinkin sarjan päähenkilöä Jaska Jokusta sekä pikkuveljeään Eppua. Tellu toimii myös naapuruston lasten ”psykiatrina”.
Hahmon kuvaus

Tellu on luonteeltaan melkoisen äreä, käytökseltään hyökkäävä ja ilmaisee usein itseään huutamalla. Hän on usein suorastaan häijy toisia, erityisesti Jaska Jokusta kohtaan. Tellu on aina ensimmäisenä muistuttamassa sekä Jaska Jokusta itseään että muita tämän heikkouksista, tyypillisesti hyvin ivalliseen sävyyn. Joskus hän teeskentelee ensin hyväntahtoista voittaakseen Jaska Jokusen luottamuksen. Hän esimerkiksi säännöllisesti nöyryyttää Jaska Jokusta houkuttelemalla tämän potkaisemaan amerikkalaista jalkapalloa, mutta kiskaisee pallon viime hetkellä pois tämän edestä. Tellu käyttää usein Jaska Jokusesta nimitystä ”senkin pölkkypää” (You blockhead) ja Ressusta nimitystä ”tyhmä beagle” (stupid beagle). Pikkuveljeään Eppua Tellu pyrkii jatkuvasti määräilemään ja toisinaan myös lyö häntä. Tylyydestään huolimatta Tellu ei ole täysin sydämetön, ja sarjan myöhäisinä vuosina hän on muutenkin aiempaa kiltimpi, varsinkin toista pikkuveljeään Toistoa kohtaan.
Tellu rakastaa epätoivoisesti Amadeusta, joka ei kuitenkaan välitä hänestä. Tellulla on tapana nojailla Amadeuksen lelupianoon tämän soittaessa sitä, ja esittää spekulaatioita heidän tulevasta naimisiinmenostaan. Tellu pitää itseään hyvin viehättävänä, mutta ilmeisesti kukaan muu ei pidä, paitsi Ressu, joka yrittää toisinaan suudella häntä.
Tellulla on tapana analysoida suorasukaisesti muiden luonteita ja hänellä on lasten limonaadinmyyntikojuja muistuttava oma ”psykiatrin vastaanotto”, jossa muut hahmot vuorollaan vierailevat. Useimmiten asiakkaana on Jaska Jokunen. Kuultuaan ”potilasta” Tellu antaa tyypillisesti jonkin lyhyen ja hyödyttömän neuvon ja vaatii välittömästi maksua; taksa on aina viisi senttiä (vanhoissa suomennoksissa 25 penniä). Psykiatrinkojun etusivuun on kirjoitettu teksti ”Tohtori on paikalla/poissa” (The doctor is in/out), jossa viimeinen sana on vaihdettava lappu.
Tellu kuuluu Jaska Jokusen baseball-joukkueeseen ja on sen mahdollisesti huonoin pelaaja. Hän pelaa ulkovuorossa aina takakentällä (useimmiten keskikentällä, joskus oikealla kentällä) eikä saa koskaan palloa kiinni, mutta antaa asialle aina jonkin mielettömän selityksen. Hän tulee myös usein kesken pelin syöttökummun luo tekemään Jaska Jokuselle omituisia ehdotuksia, jotka eivät välttämättä edes liity koko lajiin.
Tellua luonnehditaan usein kärttyisäksi ja hänestä käytetään varsinkin vanhemmissa stripeissä nimitystä fussbudget (ei vakiintunutta suomennosta, tarkoittaa hälisevää tai kiukuttelevaa henkilöä). Veljensä Epun tavoin hän on jääräpäinen eikä juuri koskaan myönnä olevansa väärässä.
Silloin tällöin Tellu osoittaa hellyyttäkin. Kaikkein kuuluisimmaksi sanotussa Tenavat-stripissä vuodelta 1960 hän halaa Ressua ja toteaa: ”Onni on lämmin koiranpentu” (Happiness is a warm puppy).
Ulkonäkö

Tellulla on tummat, puolipitkät hiukset. Tellun asuna on useimmiten ollut vanhanaikainen mekko, jossa on lyhyet, pussimaiset hihat ja pieni röyhelö kauluksessa. Tenavat-animaatioissa mekko on aina sininen. 1980-luvulta alkaen ilmestyneissä stripeissä Tellu kuitenkin pukeutuu lähinnä housuihin ja paitaan.
Tellun kaikkein varhaisimmissa esiintymisissä hänen silmiensä ympärillä oli renkaat, toisin kuin muilla sarjan hahmoilla. Schulz jätti ne pian pois, mutta niistä jäi jäljelle Tellun silmien molemmin puolin olevat puolikaaret, jollaiset on myös Epulla ja Toistolla.
Hahmon historia ja mahdolliset esikuvat

Tellu esiintyi Tenavissa ensimmäisen kerran 3. maaliskuuta 1952. Hän oli aluksi huomattavasti nuorempi kuin Jaska Jokunen, mutta ikäero supistui myöhemmin. Tellun englanninkielinen sukunimi van Pelt on lainattu Fritz ja Louanne van Pelt -nimiseltä pariskunnalta, johon Schulz tutustui asuessaan 1950-luvun alussa vuoden ajan Colorado Springsissä. Sukunimi mainittiin ensimmäisen kerran 16. toukokuuta 1954 julkaistussa stripissä, josta ilmeni myös, että etunimi Lucy on lyhenne nimestä Lucille. Vastaavasti suomennoksissa ”Tellu” on lyhenne Tellervosta, mutta oikea nimi mainitaan vain hyvin harvoin. Piparminttu-Pipsa kutsuu Tellua kuitenkin aina Tellervoksi.
Tellu oli aivan aluksi kuvattu melko suloisena lapsena, ja tässä vaiheessa Schulz sai ilmeisesti hahmoon innoitusta ensimmäisestä tyttärestään Meredithistä. Hahmo alkoi kuitenkin pian muuttua. Schulzin elämäkerran kirjoittaneen David Michaelisin mukaan Tellun myöhempi persoonallisuus olisi ollut karikatyyri Schulzin ensimmäisestä vaimosta Joycesta ja jossain määrin myös tämän sukulaisista. Schulz itse kiisti tämän, jos sitä kysyttiin häneltä. Michaelis on esittänyt väitteensä tueksi joitain aihetodisteita. Kun Schulzin ensimmäinen avioliitto hajosi loppukesällä 1972, Schulz piirsi samaan aikaan tarinan, jossa Jaska Jokunen lopultakin erottaa Tellun baseball-joukkueestaan. Kun Schulzin toinen avioliitto muodostui ensimmäistä onnellisemmaksi, Tellun hahmo selvästi pehmeni Tenavien myöhempinä vuosina. Tellun esikuvaksi on joskus julistettu myös hahmolle sukunimensä antanut Louanne van Pelt (1929–2015), joka itse kuitenkin arveli hahmon persoonallisuuden perustuneen luultavammin Joyce Schulziin.
Vuonna 1963 Italian kommunistien pää-äänenkannattaja l’Unità kommentoi ensimmäistä italiankielistä Tenavat-kokoelmaa julistamalla Tellun fasistiksi, mikä herätti huomiota Yhdysvalloissa.
Tellua ääninäyttelivät 1960- ja 1970-lukujen animaatioissa muun muassa lapsinäyttelijät Sally Dryer, Pamelyn Ferdin ja sisarukset Robin ja Melanie Kohn.
Thomas Gerald Room

Thomas Gerald Room (10. marraskuuta 1902 Lontoo – 2. huhtikuuta 1986 Sydney) oli australialainen matemaatikko, joka tunnetaan parhaiten Roomin neliöistä. Hän valmistui tohtoriksi Cambridgen yliopistosta vuonna 1927 ja työskenteli Sydneyn yliopistossa professorina 1935−1968.
Aiheesta muualla

Thomas Gerald Room Mathematics Genealogy Project:in sivuilla (englanniksi)
Australian tiedeakatemian sivut (englanniksi)
The Transporter

| The Transporter |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Corey Yuen   Louis Leterrier
Käsikirjoittaja:  Luc Besson   Robert Mark Kamen
Tuottaja:  Luc Besson   Stephen Chasman
Säveltäjä:  Stanley Clarke
Kuvaaja:  Pierre Morel
Leikkaaja:  Nicolas Trembasiewicz
Pääosat:   Jason Statham  Shu Qi  François Berléand  Matt Schulze  Ric Young 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska   Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:   EuropaCorp  TF1 Films Production  Current Entertainment  Canal+ 
Levittäjä:  20th Century Fox
Ensi-ilta:   2002-7-1212. heinäkuuta 2002 (Yhdysvallat)  2002-7-2323. heinäkuuta 2002 (Ranska)  2002-12-1818. joulukuuta 2002 (Suomi)  
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  21 000 000 dollaria
Tuotto:  43 928 932 dollaria
Seuraaja:  Transporter 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Transporter (televisioesityksessä käytetty myös nimeä The Transporter – Välittäjä) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut ranskalainen toimintatrilleri. Elokuvan ovat ohjanneet Corey Yuen ja Louis Leterrier, ja sen pääosissa esiintyvät Jason Statham ja Shu Qi.
The Transporter on saanut jatko-osat Transporter 2 (2005) ja Transporter 3 (2008), sekä elokuvia löysästi jatkavan Transporter: The Series (2012–2014) televisiosarjan. Vuonna 2015 julkaistiin elokuvasarjalle uudelleenkäynnistysversio nimellä The Transporter Refueled.
Juoni

Frank Martin toimii alamaailman kuljettajana, joka vie aina tavaran oikeaan osoitteeseen kyselemättä ja edes vilkaisematta sitä. Eräällä rutiinikuljetuksella hänen autostaan puhkeaa rengas. Hakiessaan vararengasta peräkontista hän huomaa, että laukkuun suljettu tavara liikkuu. Hän avaa laukun ja sieltä paljastuu nuori aasialainen nainen. Frank päättää kuitenkin vaihtaa renkaan ja viedä laukun vastaanottajalle. Hän ottaa vastaan uuden salkuun ja alkaa kuljettaa sitä määränpäähän. Pysähtyessään matkalla lounaalle hänen autonsa räjähtää. Frank palaa taloon ja kostaa. Hän varastaa auton, jonka kyydissä on Frankin tietämättä sama aasialainen nainen. [lähde? ]
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jason Statham  | … |  Frank Martin   |
|  Shu Qi  | … |  Lai   |
|  François Berléand  | … |  Tarconi   |
|  Matt Schulze  | … |  Wall Street   |
|  Ric Young  | … |  Mr. Kwai   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Transporter Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Transporter Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
The Transporter AllMoviessa. (englanniksi)
The Song of the Stolen Roses

| The Song of the Stolen Roses The Aviators |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 28.–30. toukokuuta
 Studio : MSL-Studio,  Ylöjärvi
 Julkaistu: 1982
 Tuottaja(t): The Aviators
 Tyylilaji: Rock & roll, rockabilly
 Levymerkki: Poko Rekords (FORMULA 1)
The Song of the Stolen Roses on The Aviators -yhtyeen mini-LP, joka julkaistiin vuonna 1982.
Kappaleet

Rambler – 3.32 (säv. Jali Tuhkunen, Kyösti Lounasvuori, san. Olli Ranttila)
Little Boy Blue – 2.19 (säv. Bob Calloway)
The Song of the Stolen Roses – 3.00 (säv. Ranttila)
Think It Over – 2.26 (säv. Buddy Holly, Norman Petty, Jerry Allison)
Kappaleet > B-puoli

After Tonight – 4.14 (säv. Heikkinen, Ranttila, san. Lounasvuori)
My Little Love – 3.00 (säv. Tuhkunen, Lounasvuori, san. Heikkinen)
Flip Out – 2.00 (säv. Billy Brown)
Gonna Play This Boogie – 2.16 (säv. Lounasvuori, san. Heikkinen)
Kokoonpano

Kyösti Lounasvuori – laulu
Tuomas Heikkinen – kitara, taustalaulu
Jali Tuhkunen – basso, taustalaulu
Olli Ranttila – rummut, taustalaulu