stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
399

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku
Vuosikymmenet: 290-luku · 300-luku · 310-luku · 320-luku · 330-luku · 340-luku 350-luku · 360-luku · 370-luku · 380-luku · 390-luku · 400-luku
Vuodet: 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309 310 · 311 · 312 · 313 · 314 · 315 · 316 · 317 · 318 · 319 320 · 321 · 322 · 323 · 324 · 325 · 326 · 327 · 328 · 329 330 · 331 · 332 · 333 · 334 · 335 · 336 · 337 · 338 · 339 340 · 341 · 342 · 343 · 344 · 345 · 346 · 347 · 348 · 349 350 · 351 · 352 · 353 · 354 · 355 · 356 · 357 · 358 · 359 360 · 361 · 362 · 363 · 364 · 365 · 366 · 367 · 368 · 369 370 · 371 · 372 · 373 · 374 · 375 · 376 · 377 · 378 · 379 380 · 381 · 382 · 383 · 384 · 385 · 386 · 387 · 388 · 389 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409
Tapahtumia

Japanin keisari Nintokun valtakausi päättyi.
Syntyneitä

Pulcheria, Itä-Rooman keisari Arcadiuksen ja Aelia Eudoxian tytär
Kuolleita

Euagrios Pontoslainen
Hallitsijoita > Eurooppa

Irlanti-Niall Noigíallach, Irlannin ylikuningas (378–405)
Länsi-Rooma-Honorius, Länsi-Rooman keisari (395–423)
Visigootit-Alarik I, visigoottien kuningas (395–410)
Hallitsijoita > Lähi-itä

Itä-Rooma-Arcadius, Itä-Rooman keisari (395–408)
Sassanidit-Yazdegerd I, Persian shaahi (399–420)
Anja Päivärinta

Anja Lilian Päivärinta (o.s. Westin, s. 27. tammikuuta 1933 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvassa Vaarallista vapautta sekä esittänyt Visa Mäkisen ohjaamista Pekka Puupää -elokuvien ja -televisiosarjan Vienoa.
Anja Päivärinnan isä oli piirtäjä Carl Ajax Westin ja äiti Sylvia Adele Westin (o.s. Päivärinta). Anja Päivärinnan puoliso oli kapteeni Börje Sjögren (1955–1966) ja näyttelijä Kalevi Honkanen (1968–1971), jonka kanssa hänellä on poika näyttelijä Mika Honkanen.
Aiheesta muualla

Anja Päivärinta Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Anja Päivärinta Elonetissä.
Andres Larka

| Andres Larka |
| --- | --- |
 Andres Larka valokuvassa vuodelta 1920.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1879 Pilistvere, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 8. tammikuuta 1943 Malmyž, Neuvostoliitto
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  Venäjän–Japanin sota Ensimmäinen maailmansota Viron vapaussota
Sotilasarvo:  Kenraalimajuri
Andres Larka (5. maaliskuuta 1879 Pilistvere, Viljandi – 8. tammikuuta 1943 Kirovin alue) oli virolainen kenraali ja poliitikko. Hän toimi Viron vapaussodassa Viron armeijan johdossa, kunnes hänet korvasi tehtävässään Johan Laidoner. Sittemmin hän oli Viron vapaussotureiden liiton eli vapsien presidenttiehdokkaana vuoden 1934 vaaleissa, joita ei kuitenkaan järjestetty Konstantin Pätsin vallankaappauksen jälkeen. Neuvostoliiton miehitettyä Viron Larka vangittiin, ja hän kuoli vankeudessa vuonna 1943.
Elämäkerta

Larka syntyi mylläriperheeseen Pilistveressä lähellä Viljandia vuonna 1879. Hän valmistui 1902 Vilnan sotilasakatemiasta ja osallistui Venäjän–Japanin sotaan vuosina 1904–1905. Vuonna 1912 Larka valmistui Pietarin Nikolain yleisesikunta-akatemiasta ja palveli sittemmin upseerina ensimmäisessä maailmansodassa. Bolševikkien toteuttaman vallankaappauksen jälkeen vuonna 1917 Larka oli mukana perustamassa ensimmäistä virolaista divisioonaa, ja hän komensi Haapsaluun sijoitettua tykistöprikaatia. Larkasta tuli sotaministeri, ja hän yleni kenraalimajuriksi maaliskuussa 1918. Ministerinä hän oli perustamassa Viron suojeluskuntia (omakaitse).
Viron miehittäneet saksalaiset eivät tunnustaneet Viron itsenäisyyttä, ja Larka joutuikin tekemään työtään salassa. Hän joutui myös piiloutumaan syyskuussa 1918. Saksan miehitysaika Virossa päättyi marraskuussa 1918, ja Larka toimi marraskuusta joulukuuhun Viron asevoimien johdossa. Viron vapaussodan sytyttyä hänen johtamansa huonosti organisoitu ja varustettu virolaisarmeija ei onnistunut hallitsemaan tilannetta bolševikkeja vastaan. Sotaonni kääntyi kuitenkin Johan Laidonerin tultua Larkan tilalle tammikuussa 1919. Larkasta tuli puolestaan varasotaministeri.
Larka joutui jäämään eläkkeelle vuonna 1925 sairastuttuaan tuberkuloosiin. Sittemmin hän osti maatilan Sauesta läheltä Tallinnaa. Vuonna 1926 Larka liittyi Viron vapaussotureiden liittoon ja oli yksi järjestön johtajista koko sen olemassaolon ajan. Vuoden 1934 presidentinvaaleissa Vapaussotureiden liitto nosti hänet presidenttiehdokkaakseen. Larkan hyvin organisoitua presidenttikampanjaa johti Hjalmar Mäe, mutta vapaussoturien eli vapsien menestyksen esti lopulta Konstantin Pätsin vallankaappaus. Monet vapsijohtajista pidätettiin, mutta Larka pysyi vapaana ja yritti haastaa Pätsin korkeimmassa oikeudessa. Hän suunnitteli myös yhdessä joidenkin muiden vapsien kanssa Pätsin vastaista vallankaappausta. Hänet pidätettiinkin näiden toimien johdosta ja tuomittiin 20 vuoden vankeusrangaistukseen. Larka vapautettiin kuitenkin jo kahden vuoden jälkeen. Sittemmin hän vetäytyi politiikasta. Neuvostoliiton miehitettyä Viron Larka pidätettiin Tallinnassa 23. heinäkuuta 1940. Hän kuoli työleirillä Malmyžissä Kirovin alueella tammikuussa 1943.
Anja Salokannel

Anja Salokannel Helsingin Kirjamessuilla 2012
Anja Esteri Salokannel (s. 1947 Kangasniemi) on suomalainen kustannustoimittaja, kirjailija ja kääntäjä.
Salokannel on koulutukseltaan filosofian maisteri ja äidinkielenopettaja. Hän toimi Jyväskylän kaupunginteatterin teatterisihteerinä 1973–1979 ja Kirjailijakeskuksen (nyk. Lukukeskus) toiminnanjohtajana 1979–1980. Myöhemmin hän siirtyi vapaaksi kirjailijaksi ja on toiminut myös kääntäjänä erikoisalanaan vironkielinen kirjallisuus. Vuosina 1984–2010 Salokannel toimi Otavassa kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannustoimittajana ja toimituspäällikkönä. Salokannel on suomentanut virosta muiden muassa Ülo Tuulikin, A. H. Tammsaaren, Jaan Kaplinskin, Ellen Niitin ja Viivi Luikin tuotantoa.
Salokannel sai L. Onervan palkinnon esikoisrunokokoelmastaan Metsän jälki (1982). Vuonna 2007 hän sai Suomen Kirjasäätiön myöntämän Alvar Renqvist-palkinnon, joka jaetaan ansioituneelle kustannustoimittajalle. Vuonna 2022 Salokannel sai Viron kulttuurirahaston käännöspalkinnon Jaan Kaplinskin runovalikoiman Ilta tuo takaisin kaiken suomennoksesta.
Salokannel on naimisissa kirjailija ja kääntäjä Juhani Salokanteleen kanssa.
Teoksia

Metsän jälki: runoja.  Otava 1982
Kesäkuun 14. päivä: muistelmia ja dokumentteja virolaisten kyydityksestä 1941, toimittaneet Mart Laar ja Anja Salokannel.  Otava 1989
Pieniä sanoja sinulle äiti, toimittanut Anja Salokannel.  Otava 1992
All my loving: 60-luvun ystäväni, tekijät Outi Pakkanen ja Anja Salokannel.  Otava 2007
Andraimon

Andraimon (m.kreik. Ἀνδραίμων, Andraimōn; lat. Andraemon) oli kreikkalaisessa mytologiassa usean eri mieshahmon nimi.
Gorgen puoliso

Andraimon oli naimisissa Kalydonin kuninkaan Oineuksen tyttären Gorgen kanssa, jonka kanssa he saivat Thoas-nimisen pojan. Kun Diomedes oli vapauttanut Oineuksen vankeudesta, johon Agrioksen pojat olivat tämän pistäneet kaapattuaan tältä vallan, hän antoi valtakunnan Andraimonin käsiin, koska Oineus oli tullut jo liian vanhaksi hallitsemaan. Tosin Antoninus Liberalis esittää Oineuksen palanneen hallitsemaan vapautuksensa jälkeen.
Andraimonin hauta sijaitsi Amfissassa vaimonsa haudan vieressä. Pseudo-Apollodoros kutsuu Oksylosta Adraimonin pojaksi, mutta koska sekä Strabon että Pausanias kertovat tämän olleen Haimonin poika, joka puolestaan oli Thoaan poika, Apollodoros on ilmeisesti sekoittanut Andraimonin pojanpojan tämän omaksi pojaksi.
Oksyloksen poika

Andraimon, Oksyloksen poika oli naimisissa Dryopen kanssa, josta puolestaan tuli Amfissoksen äiti suhteesta Apollonin kanssa.
Muita hahmoja

Andraimon, Kodroksen poika
Andraimon, pyloslainen Kolofonin kaupungin perustaja
Angus McLaren

| Angus McLaren |
| --- | --- |
 Angus McLaren vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. marraskuuta 1988 (ikä 35) Leongatha, Victoria, Australia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Lewis McCartney (H2O)
Aiheesta muualla
IMDb 
Angus McLaren (s. 3. marraskuuta 1988 Leongatha, Victoria, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista H2O: Just Add Water ja Raftersien perheonnea.
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli/tehtävä | Laji | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000–2002 | Something in the Air | Something in the Air | Jason Cassidy | TV-sarja |  |
| 2002 | Double vision - rituaalimurhaajan katse | Shuang tong | St. Louis Murder Victim |  |  |
| 2002 | Worst Best Friends | Worst Best Friends | Eddie | TV-sarja | 1 jakso |
| 2003 | Tallijengi | The Saddle Club | Darcy | TV-sarja |  |
| 2003 | Sydän karrella | CrashBurn | Ben 15-vuotiaana | TV-sarja | 1 jakso |
| 2002–2003 | Neighbours | Neighbours | Jamie Clarke/Michael Toohey | TV-sarja |  |
| 2004 | Fergus McPhail | Fergus McPhail | Bob | TV-sarja | 1 jakso |
| 2004 | Silversun | Silversun | Degenhardt Bell | TV-sarja |  |
| 2005 | Viimeiseen mieheen | Last Man Standing | Brendan Barton | TV-sarja | 1 jakso |
| 2003–2005 | Blue Heelers | Blue Heelers | Brad Delaney/Max Harrison | TV-sarja |  |
| 2006 |  | Court of Lonely Royals |  |  |  |
| 2006–2008 | H2O: Just Add Water | H2O: Just Add Water | Lewis McCartney | TV-sarja |  |
| 2008 | Ensiapuosasto | All Saints | Angus Wilson | TV-sarja | 1 jakso |
| 2008–2013 | Raftersien perheonnea | Packed to the Rafters | Nathan Rafter | TV-sarja |  |
Aiheesta muualla

Angus McLaren Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Argilos

Argilos (m.kreik. Ἄργιλος) tai Árgilos (kreik. Άργιλος) voi viitata seuraaviin:
Argilos, antiikin aikainen kaupunki Bisaltiassa
Árgilos, kylä Kozánin kunnassa Länsi-Makedonian alueella Kreikassa
Árgilos, saari Kykladien saariryhmässä Kreikassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Argilos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anne Arundelin piirikunta

Anne Arundelin piirikunta (engl. Anne Arundel County) on Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 579 234 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Annapolisin kaupunki. Piirikunta on perustettu 9. huhtikuuta 1650.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anne Arundelin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Aasiantörmäpääsky

| Aasiantörmäpääsky |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pääskyt Hirundinidae
Suku::  Törmäpääskyt Riparia
Laji::  diluta
Kaksiosainen nimi
 Riparia diluta  Sharpe & Wyatt, 1893 
Katso myös
   Aasiantörmäpääsky Wikispeciesissä   Aasiantörmäpääsky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aasiantörmäpääsky (Riparia diluta) on törmäpääskyn aasialainen vastinlaji. Aikaisemmin sitä pidettiin törmäpääskyn alalajina.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 12 cm, siipien kärkiväli 26,5–29 cm ja paino 10–16,5 g. Aasiantörmäpääsky muistuttaa höyhenpuvultaan törmäpääskyä, mutta on yläpuolelta vaaleamman harmaanruskea ja rinnan ruskea poikkivyö on huomaamattomampi. Sukupuolet ovat samanvärisiä.
Esiintyminen

Aasiantörmäpääskyn esiintymisalue ulottuu Uraljoelta Kaspianmerelle, Itä-Iraniin, Pohjois-Intian kautta Kiinaan ja Kaakkois-Aasiaan. Laji on muuttolintu, joka talvehtii esiintymisalueensa eteläosissa. Aasiantörmäpääskyä ei ole tavattu Suomessa.
Elinympäristö

Aasiantörmäpääsky on melko sidoksissa veteen. Usein se on suurin joukoin hyönteisjahdissa järven tai joen yllä.
Lisääntyminen

Laji pesii kolonioissa pystysuorissa, hiekkaisissa rinteissä, kuten hiekkakuopissa ja jokitörmissä, joihin se kaivaa pesänsä, noin 0,5–1 metrin pituisen vaakasuoran tunnelin. Sen perällä olevaan kammioon naaras munii 4–6 valkeaa munaa, joita emo hautoo noin 15 vuorokautta.
Ravinto

Aasiantörmäpääsky syö ilmameren hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Andrej Danko

| Andrej Danko |
| --- | --- |
 Andrej Danko
Slovakian kansalliskokouksen puheenjohtaja
 2016 – 2020  
Slovakian kansalliskokouksen jäsen
 2016 – 2020   2023–  
Slovakian kansallispuolueen puheenjohtaja
 2012 –  
Edeltäjä:  Ján Slota
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. elokuuta 1974 (ikä 50)  Revúca, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakialainen
Tiedot
Puolue:  Slovakian kansallispuolue
Andrej Danko (s. 12. elokuuta 1974, Revúca, Tšekkoslovakia) on slovakialainen poliitikko, joka on toiminut Slovakian kansallisen neuvoston puhemiehenä 2016–2020 ja kansanedustajana 2016–2020 sekä uudestaan vuodesta 2023. Hän on Slovakian kansallispuolueen puheenjohtaja vuodesta 2012.
Ura

Danko syntyi nykyiseen Keski-Slovakiaan kuuluvassa Revúcan kaupungissa. Hän valmistui Bratislavan Comenius-yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 1998. Hän läpäisi asianajotutkinnon vuonna 2003
Vuosina 2006–2010 Danko toimi äärioikeistolaisen Slovakian kansallispuolueen (SNS) parlamenttiavustajana sekä oikeudellisena konsulttina. Hänet valittiin puolueen ensimmäiseksi varapuheenjohtajaksi 25. syyskuuta 2010 Ružomberokissa. Vuoden 2012 lokakuussa hän nousi sen puheenjohtajaksi, kun Ján Slota oli eronnut tehtävästä. Danko voitti äänestyksen selvästi, kun ainoastaan kolme kongressin osallistujaa ei kannattanut häntä.
Dankon johtama SNS palasi takaisin Slovakian kansalliseen neuvostoon vuoden 2016 vaaleissa. Se meni mukaan hallituskoalitioon yhdessä Smer-SD-, Most-Híd- sekä Sieť-puolueiden kanssa. Danko valittiin neuvoston puheenjohtajaksi 23. maaliskuuta. SNS jäi alle 5% äänikynyksen vuoden 2020 vaaliessa.
Danko ja SNS nousivat takaisin parlamenttiin vuoden 2023 vaaleissa. Danko on allekirjoittanut hallitussopimuksen yhdessä Smerin Robert Ficon sekä Hlasin Peter Pellegrinin kanssa.
Yksityiselämä

Dankolla on kaksi poikaa ex-vaimonsa kanssa. Hän asuu Miloslavovissa lähellä Bratislavaa.
Aiheesta muualla

Andrej Danko Slovakian kansallisneuvoston kotisivuilla
Andrej Kramarić

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 19. kesäkuuta 1991
Syntymäpaikka: Zagreb, Kroatia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  TSG Hoffenheim
Pelinumero: 27
Junioriseurat
1997–2009:  Dinamo Zagreb
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2013 |  Dinamo Zagreb | 42 | (10) |
| 2012–2013 | →  NK Lokomotiva | 45 | (20) |
| 2013–2015 |  HNK Rijeka | 42 | (37) |
| 2015–2016 |  Leicester City | 15 | (2) |
| 2016 | →  Hoffenheim | 15 | (5) |
| 2016– |  Hoffenheim | 239 | (110) |
Maajoukkue
| 2007–2008 |  Kroatia U17 | 12 | (6) |
| 2008–2009 |  Kroatia U18 | 9 | (3) |
| 2008–2010 |  Kroatia U19 | 12 | (3) |
| 2009–2013 |  Kroatia U21 | 9 | (5) |
| 2011 |  Kroatia U20 | 2 | (1) |
| 2014– |  Kroatia | 92 | (28) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. kesäkuuta 2024 .
| Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Kroatia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Venäjä 2018 |  |  |
|  Pronssia | Qatar 2022 |  |  |
Andrej Kramarić (s. 19. kesäkuuta 1991 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa TSG Hoffenheimia. Pelipaikaltaan molempijalkainen Kramarić on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Kroatian jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura

Kramarićin kasvattajaseura on hänen kotikaupunkinsa Dinamo Zagreb, johon hän liittyi jo kuusivuotiaana. Hän debytoi Dinamon paidassa 1. HNL:ssä toukokuussa 2009 NK Zagrebia vastaan. Seuraavalla kaudella Kramarić debytoi Mestarien liigassa. Helmikuusta 2012 kesäkuuhun 2013 hän oli lainalla niin ikään 1. HNL:ssä pelanneessa zagrebilaisseurassa NK Lokomotivassa, jossa hän teki 45 pelissä 20 osumaa. Palattuaan lainalta takaisin Dinamoon Kramarić siirtyi HNK Rijekaan elokuussa 2013, sillä hän ei ollut tyytyväinen peliaikaansa Dinamossa. Kramarić edusti Dinamo Zagrebia peräti 16 vuotta, pelaten 1. HNL:ssä seuran paidassa 42 peliä ja tehden kymmenen osumaa. Hän saavutti kasvattajaseuransa paidassa myös kaksi kotimaansa mestaruutta (2010 ja 2011).
Ensimmäisellä kaudellaan Rijekassa Kramarić voitti Kroatian cupin ja teki liigassa 16 osumaa. Toisella kaudellaan Rijekassa hän voitti liigan maalipörssin tehtyään 21 maalia, vaikka siirtyi jo tammikuussa Valioliigan häntäpään Leicester Cityyn. Myös moni suurseura, kuten Juventus, oli kiinnostunut hänestä. Hän pelasi Leicesterissä kevään 2015 aikana 13 ottelua, joissa teki kaksi maalia. Syyskaudella 2015 hän pelasi vain kahdessa valioliigaottelussa ja hänet lainattiin tammikuussa 2016 loppukaudeksi Bundesliigan TSG Hoffenheimiin. Hän teki kevätkauden aikana viisi maalia pelaamissaan 15 bundesliigaottelussa.
Kesällä 2016 Kramarić siirtyi pysyvästi Hoffenheimiin 7,5 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän teki jokaisena viitenä täytenä kautenaan 2016–2021 vähintään 12 bundesliigamaalia ja oli neljänä kautena joukkueensa paras maalintekijä. Hän oli koko Bundesliigan maalintekijätilaston jaetulla kolmannella sijalla 17 maalillaan kaudella 2018–2019 ja jaetulla neljännellä sijalla 20 maalillaan kaudella 2020–2021. Kaudella 2021–2022 Kramarićin maalimäärä Bundesliigassa jäi kuuteen vaikka hän pelasikin 32 ottelua. Kaudella 2022–2023 hän teki Bundesliigassa jälleen 12 maalia ja oli joukkueensa paras maalintekijä. Seuraavalla kaudella hän teki 15 bundesliigamaalia, yhden vähemmän kuin joukkuetoverinsa Maximilian Beier. Kramarić teki Mestarien liigassa viisi maalia kuudessa ottelussa kaudella 2018–2019.
Maajoukkueura

Käytännössä kaikkia Kroatian nuorten maajoukkueita edustanut Kramarić debytoi Kroatian A-maajoukkueessa syyskuussa 2014 ystävyysottelussa Kyprosta vastaan. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa Kramarić teki viisi päivää myöhemmin EM-karsintaottelussa Maltaa vastaan. Hän pelasi kolmessa ottelussa EM-kilpailuissa 2016, mutta yhteensä vain viisi minuuttia. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi hopeaa saavuttaneen Kroatian kaikissa seitsemässä ottelussa, näistä kolmessa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin puolivälieräottelussa Venäjää vastaan. Loppuottelussa hän pelasi 19 minuuttia. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän pelasi joukkueensa kaikki neljä ottelua ja niistä avauskokoonpanossa kaksi ensimmäistä alkulohko-ottelua. MM-kilpailuissa 2022 Kroatia saavutti pronssia ja Kramarić pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikissa seitsemässä ottelussa. Hän teki kaksi maalia alkulohko-ottelussa Kanadaa vastaan.
Kramarić on pelannut kesäkuun 5. päivään 2024 mennessä 92 A-maaottelua, joissa hän on ollut 56 kertaa avauskokoonpanossa ja tehnyt 28 maalia.
Käännös suomeksi
Anne Haila

Anne-Kaarina Elise Haila (29. joulukuuta 1953 Helsinki – 21. syyskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen akatemiaprofessori, joka tutki kaupungistumista. Hän oli kansainvälisesti suuntautunut tutkija, jonka kohteena olivat kiinteistömarkkinat, kaupunkisuunnittelu ja asuntopolitiikka.
Haila kirjoitti ylioppilaaksi Pohjois-Tapiolan yhteiskoulussa Espoossa 1972 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta ensin diplomi-insinööriksi 1981, tekniikan lisensiaatiksi 1987 ja tekniikan tohtoriksi 1990. Hän opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa maanmittausinsinööriksi ja suoritti samanaikaisesti opintoja Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Vierailevana tutkijana hän toimi Münsterin yliopistossa Saksassa 1979–1980, New Yorkin kaupunginyliopistossa 1985–1986 ja Los Angelesissa sijaitsevassa Kalifornian yliopistossa 1993–1994. Haila väitteli tekniikan tohtoriksi samanaikaisesti silloisen miehensä Uskali Mäen kanssa (eronnut 1992), josta myös tuli sittemmin akatemiaprofessori.
Työurallaan Haila toimi myös opettajana Singaporen kansallisessa yliopistossa 1994–1996 ja tutkijana Kööpenhaminassa Pohjoismaisessa Aasian tutkimuksen instituutissa 1996–1997. Ensimmäinen professorinimitys oli Norjan maatalousyliopistoon, jossa hän työskenteli 1997–1998. Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan, erityisesti kaupunkitutkimuksen professoriksi Haila nimitettiin 1998 ja akatemiaprofessorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa hän aloitti vuoden 2019 alussa.
Haila kirjoitti useita artikkeleita kiinteistömarkkinoista, kaupunkisuunnittelusta ja kaupunkiteoriasta kansainvälisiin tieteellisiin aikakausjulkaisuihin ja kokoomateoksiin. Kirjoittamassaan teoksessa Urban land rent (2016) hän osoitti maankoron Singaporen valtion taloudelliseksi perustaksi. Julkaisu sai aikaan laajan kansainvälisen keskustelun ja kirja päätyi Harvardin yliopiston ja Oxfordin yliopiston tutkintovaatimuksiin.
Anne Baker

Anne Baker MBE (o.s. Salmond; s. 14. toukokuuta 1914) on brittiläinen elämäkertakirjailija ja lastenoikeusaktivisti.
Baker syntyi Geoffrey Salmondin ja tämän vaimon Margaret Carrin tyttäreksi. Hän asui vanhempiensa kanssa Egyptissä ja Intiassa. Hän opiskeli Oxfordin yliopiston Lady Margaret Hallissa. Baker meni naimisiin Valentine Bakerin kanssa. Pariskunnalle syntyi viisi lasta. Baker toimi toisen maailmansodan jälkeen Ison-Britannian konservatiivipuolueessa. Hän on kirjoittanut useita historiallisia kirjoja ja elämäkertateoksia. Isästään hän julkaisi teoksen From Biplane to Spitfire: the Life of Air Chief Marshal Sir Geoffrey Salmond (2003).
Baker on toiminut pitkään National Society for the Prevention of Cruelty to Childrenissä (NSPCC). Hän sai vuonna 2017 NSPCC:n ansiopalkinnon yli 50 vuoden vapaaehtoistyöstä. Baker on jatkanut varojen keräämistä järjestölle yli satavuotiaaksi saakka. Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen hänestä tehtiin vuonna 2021.
Teoksia

Morning Star: Florence Baker's diary of the expedition to put down the slave trade on the Nile, 1870-1873 (1972)
Wings over Kabul: the first airlift (1975)
A Question of Honour (1996)
From Biplane to Spitfire: the Life of Air Chief Marshal Sir Geoffrey Salmond (2003)
ATC-koodi R06

Anatomis-terapeuttis-kemiallisen lääkeluokituksen (ATC) luokkaan R06 kuuluvat systeemiset antihistamiinit.
R06A: Systeemiset antihistamiinit > R06AA: Aminoalkyylieetterit

R06AA01 Bromatsiini
R06AA02 Difenhydramiini
R06AA04 Klemastiini
R06AA06 Kloorifenoksamiini
R06AA07 Difenyylipyraliini
R06AA08 Karbinoksamiini
R06AA09 Doksylamiini
R06AA52 Difenhydramiini, yhdistelmävalmisteet
R06AA54 Klemastiini, yhdistelmävalmisteet
R06AA56 Kloorifenoksamiini, yhdistelmävalmisteet
R06AA57 Difenyylipyraliini, yhdistelmävalmisteet
R06AA59 Doksylamiini, yhdistelmävalmisteet
R06A: Systeemiset antihistamiinit > R06AB: Substituoidut alkyyliamiinit

R06AB01 Bromifeniramiini
R06AB02 Dekskloorifeniramiini
R06AB03 Dimetindeeni
R06AB04 Kloorifenamiini
R06AB05 Feniramiini
R06AB06 Deksbromifeniramiini
R06AB07 Talastiini
R06AB51 Bromifeniramiini, yhdistelmävalmisteet
R06AB52 Dekskloorifeniramiini, yhdistelmävalmisteet
R06AB54 Kloorifeniramiini, yhdistelmävalmisteet
R06AB56 Deksbromifeniramiini, yhdistelmävalmisteet
R06A: Systeemiset antihistamiinit > R06AC: Substituoidut etyleenidiamiinit

R06AC01 Mepyramiini
R06AC02 Histapyrrodiini
R06AC03 Klooripyramiini
R06AC04 Tripelennamiini
R06AC05 Metapyrileeni
R06AC06 Tontsylamiini
R06AC52 Histapyrrodiini, yhdistelmävalmisteet
R06AC53 Klooripyramiini, yhdistelmävalmisteet
R06A: Systeemiset antihistamiinit > R06AD: Fentiatsiinijohdokset

R06AD01 Alimematsiini
R06AD02 Prometatsiini
R06AD03 Tietyyliperatsiini
R06AD04 Metdilatsiini
R06AD05 Hydroksietyyliprometatsiini
R06AD06 Tiatsinaami
R06AD07 Mekvitatsiini
R06AD08 Oksomematsiini
R06AD09 Isotipendyyli
R06AD52 Prometatsiini, yhdistelmävalmisteet
R06AD55 Hydroksietyyliprometatsiini, yhdistelmävalmisteet
R06A: Systeemiset antihistamiinit > R06AE: Piperatsiinijohdokset

R06AE01 Buklitsiini
R06AE03 Syklitsiini
R06AE04 Kloorisyklitsiini
R06AE05 Meklotsiini
R06AE06 Oksatomidi
R06AE07 Setiritsiini
R06AE09 Levosetiritsiini
R06AE51 Buklitsiini, yhdistelmävalmisteet
R06AE53 Syklitsiini, yhdistelmävalmisteet
R06AE55 Meklotsiini, yhdistelmävalmisteet