stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edaphosaurus
Ominaisuudet

Edaphosaurusin huomiota herättävin ominaisuus ovat sen pidentyneet selkänikamat, jotka olivat todennäköisesti verisuonipitoisen kudoksen toisiinsa yhdistämiä muodostaen eläimelle niin sanotun ”selkäpurjeen”, jota todennäköisesti käytettiin apuna ruuminlämmön säätelyssä. Se olisi esimerkiksi voinut auttaa Edaphosaurusta kohottamaan ruumiinlämpöään nopeammin, kuin samankokoinen purjeeton eläin olisi voinut tehdä.
Myös muilla Edaphosauridae-heimon jäsenillä sekä joillain heimoon Sphenacodontidae kuuluvilla synapsideilla kuten Dimetrodonilla oli tällainen selkänikamien kannattama purjerakenne. Sphenacodontidaeen kuuluvien eläinten selkäpurjeet ovat kuitenkin kehittyneet Edaphosauridae-heimon purjeista erikseen ja kyseessä on niinkutsuttu konvergentti evoluutio, sillä Edaphosauridae ja Sphenacodontidae eivät ole toistensa lähimmät sukulaiset. Sphenacodontidaen lähisukulaisia ovat varhaisemmat Sphenacodontian edustajat kuten Haptodus, joilta selkäpurje puuttui. Edaphosaurusin pidentyneet nikamat olivat kuitenkin raskasrakenteisemmat kuin muilla purjeellisilla synapsideilla.
Edaphosaurusin ominaisuudet näyttävät selkeästi eläimen olleen kasvinsyöjä. Sen pää on pieni verrattuna ruumiiseen ja kallo on lyhyt ja verrattaen matala, toisin kuin esimerkiksi kladin Sphenacodontia edustajilla. Lisäksi Edaphosaurusilla oli erilaistumattomat hampaat, jotka muodostivat rikkumattoman purupinnan sen leukoihin. Sillä oli myös leukojen sisäpinnalla yhteen pakkautuneista hampaista muodostuneet rivistöt, jotka auttoivat kasviravinnon hienontamisessa.
Suurimmat Edaphosaurus-lajit ovat Edaphosaurus cruciger ja Edaphosaurus pogonias, jotka kasvoivat yli kolmen metrin pituisiksi. Pienimmät lajit olivat pituudeltaan noin puoli metriä tai pienempiä.
Fylogenia

Muokattu David M. Mazierski & Robert R. Reisz (2010) tutkimuksen pohjalta.
Edaphosaurus pogoniasin luuranko Field Museumissa.
Edaphosaurus boanergesin luuranko American Museum of Natural Historyssä.
Edaphosauridae

| Edaphosauridae |
| --- | --- |
 Edaphosaurus
 Hiilikausi - Permikausi Pennsylvania-kausi - Cisural  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Kladi::  Synapsidit Synapsida
Kladi::  Eupelycosauria
Heimo::  †Edaphosauridae  Cope, 1882
Suvut
 †Edaphosaurus  †Ianthasaurus  †Glaucosaurus  †Lupeosaurus 
Katso myös
   Edaphosauridae Wikispeciesissä   Edaphosauridae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Edaphosauridae on kladiin Eupelycosauria kuuluva sukupuuttoon kuollut synapsidien heimo. Se käsittää myöhäisellä hiilikaudella ja varhaisella permikaudella eläneitä pieneläimiä syöneitä petoja sekä myös joitain kasvinsyöjiä. Näistä osa kuten esimerkiksi 3 metriä pitkäksi kasvanut Edaphosaurus cruciger olivat melko suurikokoisia. Edaphosauridae-heimon fossiileja on löydetty Pohjois-Amerikasta ja Euroopasta.
Ominaisuudet

Edaphosaurus-suvun lajit kuuluivat ensimmäisiin kasviensyöntiin erikoistuneisiin maaselkärankaisiin eli tetrapodeihin. Niiden lisäksi heimoon kuuluu myös hyönteissyöjiä kuten Ianthasaurus. Kaikilla heimon suvuista, jotka tunnetaan kallontakaisen luurangon osista, on pidentyneiden poikkileikkaukseltaan pyöreähköjen selkänikamien kannattama suuri purjemainen rakenne selässään. Se saattoi auttaa eläimiä ruumiinlämmön säätelyssä, mutta sillä on voinut olla myös muita käyttötarkoituksia.
Edaphosaurus ja Ianthasaurus -suvuilla pidentyneissä nikamissa oli myös sivuttaissuuntaisia nystyjä, jotka olivat lyhyempiä mitä ylempänä ne olivat sijoittuneena nikamassa. Lupeosaurusilta nämä nystyt kuitenkin puuttuvat. Muuten sen nikamat ovat kuitenkin saman tyyppisiä muiden Edaphosauridae-heimon sukujen kanssa.
Fylogenia

Muokattu David M. Mazierski & Robert R. Reisz (2010) tutkimuksen pohjalta.
Fröbisch, J., Schoch, R.R., Müller, J., Schindler, T., & Schweiss, D. 2011 (Muut paitsi Caseasauria tutkimuksen kladogrammista, Caseasauria tekstiosasta).
Ianthasaurus
Edaphosaurusin luuranko Field Museumissa
Elli Kattelus

| Elli Kattelus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1996 (ikä 28) Tampere, Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  lukkari
Seura:  Lapuan Virkiä
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Ylihärmän Pesis-Junkkarit Lapuan Virkiä Seinäjoen Maila-Jussit
Ammattilaisjoukkueet
2011-2013 2014- 2014:  Seinäjoen Maila-Jussit Lapuan Virkiä Lapuan Virkiä 2
Elli Kattelus (s. 21. kesäkuuta 1996 Tampere) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Lapuan Virkiää. Pelipaikaltaan Kattelus on lukkari.
Katteluksen aikuisuran ensimmäinen seura oli Seinäjoen Maila-Jussit, jota hän edusti vuodet 2011-2013. Hän pelasi seuran paidassa Ykköspesiksessä 23 ottelua. Kaudeksi 2014 Kattelus siirtyi kasvattajaseuraansa, Superpesiksen Lapuan Virkiään. Avauskaudellaan hän pelasi yhden ottelun ja oli mukana voittamassa mestaruutta. Toisella kaudellaan Kattelus saavutti jälleen mestaruuden pelaten 34 ottelua ja tullen valituksi Itä–Länsi-otteluun Lännen joukkueeseen.
Saavutukset

Vuoden lukkari: 2015
Derborencen vuorensortumat

Derborencen laakso koillisesta nähtynä: etualalla Lac de Godeyn tekojärvi, takana keskellä Lac de Derborencen järvi, jonka oikealla puolella sortuma-aluetta.
Lac de Derborencen järvi lounaasta nähtynä, vuorensortuma vasemmalla.
Sortuneita kivilohkareita.
Derborencen vuorensortumat tapahtuivat vuosina 1714 ja 1749 Bernin Alpeilla Les Diablerets -vuoren eteläpuolella. Paikka sijaitsee nykyisen Sveitsin alueella Valais'n kantonissa Contheyn kunnassa.
Sortumissa kuoli 14 (tai 15) ihmistä, ja ne tuhosivat kymmeniä yläniittyjen rakennuksia. Vuoden 1749 sortuma oli Sveitsin historiallisen ajan suurin maanvyöry, kun noin 50 miljoonaa kuutiometriä kiveä vyöryi kolmen kilometrin korkeudesta alas Lizernejoen laaksoon.
Lac de Derborence

Vuoden 1749 sortuman seurauksena syntyi nykyisen Derborencen kesäkylän itäpuolelle uusi järvi Lac de Derborence.
Luonnonsuojelualue

Derborencen järven seutu on ollut suojelualuetta vuodesta 1959. Alueen pinta-ala on 260 hehtaaria. Siihen kuuluu muun muassa 25-hehtaarinen ikimetsä, jossa on yli 400 vuotta vanhoja kuusia.
Derborenceen on kesäkaudella, kesäkuun lopulta syyskuun lopulle, linja-autoyhteys Sionista.
Vuorensortuma kulttuurissa

Vuorensortumat innoittivat kirjailija Charles Ferdinand Ramuz'n kirjoittamaan romaaninsa Derborence. Kirja on julkaistu suomeksi nimellä Vuoren viemä (WSOY 1947, suomentanut Lauri Hirvensalo). Kirjan pohjalta Francis Reusser ohjasi elokuvan Derborence vuonna 1985.
Deluxe

| Deluxe Xysma |
| --- | --- | --- |

Kuvassa levyn vinyylipainoksen kansi
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1994
 Julkaistu: 1994  (uudelleen 2011)
 Tyylilaji: heavyrock, indierock, grindcore
 Kesto: 48.33
 Levy-yhtiö: Spinefarm  Svart
Xysman muut julkaisut
| First And Magical 1992 | Deluxe 1994 | The Witch 1995 |
Deluxe (SPI20CD) on Xysman rock-albumi, jolla yhtye esitteli tyylinsä kehitystä grindcoresta tyylikkäämpään, mutta myös toisaalta rokkaavampaan indierockin suuntaan ollen tällä levyllä tyylin kehittämisen pioneeri. Levystä on ilmestynyt uusintapainos (SVR 081) 2011 vinyylimuodossa. Uusintapainoksen juhlistamiseksi ja promotoimiseksi Xysma esiintyi Turussa marraskuussa 2011 loppuunmyydyllä keikalla, jolla vierailevana kitaristina 2006 kuolleen Toni Straniuksen tilalla soitti Samae Koskinen.
Kappaleet

A-puoli
I Feel Like Lou Reed – 4.51
Hard Without Tenderness – 3.04
Nice Pale – 3.22
Need – 4.49
Green Gas Station Jacket – 3.43
Le Mans '66 – 4.10
B-puoli
So Divine – 6.27
Getting Emotional – 3.51
Head Off – 2.34
So Divine (Reprise) – 3.39
Viewmaster – 8.00
Tuottaja

Jani "Roop" Lankinen
Muusikot

Joãnitor Mustaco tai Joãnitor Lottone eli Jani Helge Muurinen: laulu
Thee Stranius tai Minister Stranius eli Toni Stranius: kitara, laulu
Mr. Lawny tai Foreigner Lawny eli Olli Nurminen: kitara, laulu
Marvellous S. Safe tai Orvis Goodnight eli Teppo Pulli: rummut
Heavenly tai Gablo Heavenly tai Charles eli Kalle Taivainen: basso, laulu
Muusikot > Vierailevat muusikot

S. Majamäki
Otra
Jere
J. Lehtisalo
Aiheesta muualla

Deluxe Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Deluxe Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Elli Hällström

| Elli Hällström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. syyskuuta 1873 Viipuri
Kuollut: 23. joulukuuta 1955 (82 vuotta) Helsinki
Kirjailija
Salanimi: Armi Vainio
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Elli Hällström, o. s. Åkerman (16. syyskuuta 1873 Viipuri – 23. joulukuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri ja nuortenkirjailija joka käytti nimimerkkiä Armi Vainio.
Hällströmin vanhemmat olivat Turun hovioikeuden presidentti Daniel Woldemar Åkerman (1843–1919) ja kirjailija Emma Henrika Perander (1851–1931). Elli Hällström pääsi yksityisesti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1892 ja valmistui odontologian kandidaatiksi 1902.
Elli Hällström oli Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1933–1938. Hän kirjoitti runoja, muun muassa sanat Karjalan jääkärien marssiin sekä julkaisi salanimellä nuortenkirjan Kaarinan kouluvuodet.
Hällström oli naimisissa vuodesta 1897 lääketieteen tohtori Adolf Johannes Hällströmin (1869–1947) kanssa, joka toimi Savonlinnan yleisen sairaalan lääkärinä ja omisti Savonlinnan synnytyslaitoksen. Heidän jälkeläisensä muodostavat Helasvuo-suvun.
Teoksia

Omalla nimellä:
Tietoja Kuopion lääninsairaalan vaiheista, teoksessa Juhlajulkaisu professori Matti Äyräpään 60-v. syntymäpäivän johdosta 11.4.1912. Duodecim-Seura, Helsinki 1912
Piirteitä suomalaisuuden nousuajalta Viipurissa, teoksessa Muistikuvia II. Otava 1946
Naisylioppilaat De kvinnliga 1893-1895, teoksessa Muistikuvia III. 1956
Nimimerkillä Armi Vainio:
Kaarinan kouluvuodet. Kansa, Helsinki 1909
Dunkerquen neljän päivän ajo

| Dunkerquen neljän päivän ajo |
| --- | --- |
 Kuva vuoden 2008 kilpailun lähdöstä
Tiedot
Ajankohta:  toukokuu
Alue:  Hauts-de-France 
Paikalliset nimet:  Quatre Jours de Dunkerque (ranskaksi)
Laji:  maantie
Kilpailu:  UCI Europe Tour
Tyyppi:  etappikilpailu
Järjestäjä:  4 Jours Dunkerque Organisation Virallinen sivusto
Historia
Ensimmäinen:  1955
Kilpailuja yht.:  67 (vuoden 2023 jälkeen)
Ensimmäinen voittaja:   Louis Déprez
Eniten voittoja:   Freddy Maertens (4)
Viimeisin voittaja:   Sam Bennett
Dunkerquen neljän päivän ajo (ransk. "Quatre Jours de Dunkerque") on maantiepyöräilyn etappikilpailu, joka ajetaan toukokuun alkupuolella Hauts-de-Francen seudulla Pohjois-Ranskassa. Kilpailu on nimestään huolimatta kestänyt viisi tai kuusi päivää vuodesta 1963 lähtien, jolloin henkilökohtainen aika-ajo tuli mukaan kilpailun ohjelmaan. Vuodesta 2005 kilpailu on kuulunut UCI Europe Touriin. Kilpailun kategorialuokitus on 2.Pro, eli sen yläpuolella ovat vain suuret ympäriajot ja muut UCI World Tour -sarjan kilpailut.
Voittajat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1955  Louis Déprez  1956  Jan Adriaenssens  1957  Joseph Planckaert  1958  Jacques Anquetil  1959  Jacques Anquetil  1960  Joseph Planckaert  1961  Abel Geldermans  1962  Joseph Groussard  1963  Joseph Planckaert  1964  Gilbert Desmet  1965  Gustaaf Desmet  1966  Theo Mertens  1967  Lucien Aimar  1968  Jean Jourden  1969  Alain Vasseur  1970  Willy Vanneste  1971  Roger De Vlaeminck  1972  Yves Hézard  1973  Freddy Maertens  1974  Walter Godefroot  1975  Freddy Maertens  1976  Freddy Maertens  1977  Gerrie Knetemann  1978  Freddy Maertens |  1979  Daniel Willens  1980  Jean-Luc Vandenbroucke  1981  Bert Oosterbosch  1982  Frank Hoste  1983  Leo van Vliet  1984  Bernard Hinault  1985  Jean-Luc Vandenbroucke  1986  Dirk de Wolf  1987  Herman Frison  1988  Pascal Poisson  1989  Charly Mottet  1990  Stephen Roche  1991  Charly Mottet  1992  Olaf Ludwig  1993  Laurent Desbiens  1994  Eddy Seigneur  1995  Johan Museeuw  1996  Philippe Gaumont  1997  Johan Museeuw  1998  Aleksandr Vinokurov  1999  Michael Sandstod  2000  Martin Rittsel  2001  Didier Rous  2002  Sylvain Chavanel |  2003  Christophe Moreau  2004  Sylvain Chavanel  2005  Pierrick Fédrigo  2006  Roberto Petito  2007  Matthieu Ladagnous  2008  Stéphane Augé  2009  Rui Costa  2010  Martin Elmiger  2011  Thomas Voeckler  2012  Jimmy Engoulvent  2013  Arnaud Démare  2014  Arnaud Démare  2015  Ignatas Konovalovas  2016  Bryan Coquard  2017  Clément Venturini  2018  Dimitri Claeys  2019  Mike Teunissen  2020 kilpailua ei järjestetty COVID-19-pandemian vuoksi  2021 kilpailua ei järjestetty COVID-19-pandemian vuoksi  2022  Philippe Gilbert  2023  Romain Grégoire  2024  Sam Bennett |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (ranskaksi)
Ela

Ela voi tarkoittaa seuraavia:
Ela, Eine Lainen nimimerkki iskelmäsanoittajana
Éla, Andromachen kappale, Kyproksen edustaja Eurovision laulukilpailussa 2022.
Euroopan työviranomainen (ELA)
Henkilöitä

Ela Bhatt (1933–2022), intialainen kansalaisaktivisti, ammattiyhdistysjohtaja ja yliopiston kansleri
Ela Gandhi (s. 1940) eteläafrikkalainen kansalaisaktivisti ja poliitikko, Mahatma Gandhin pojantytär
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ela”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eladio Vicuña Aránguiz

Eladio Vicuña Aránguiz (2. kesäkuuta 1911 – 29. kesäkuuta 2008) oli chileläinen pappi. Hän syntyi Santiago de Chilessä ja sai katolisen pappisvihkimyksensä 22. syyskuuta 1934.
Aránguiz toimi kirkollisen uransa aikana Chillánin piispana (1955–1974) ja Puerto Monttin arkkipiispana (1974–1987). Vetäydyttyään jälkimmäisestä hän sai seuraajakseen Savino Bernardo Maria Cazzaro Bertollon. Hän kuoli 97-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Falleció Mons. Eladio Vicuña, arzobispo emérito de Puerto Montt Iglesia.cl.  30.6.2008. Arkistoitu 7.9.2018. Viitattu 7.9.2018 (espanjaksi).
Falleció Mons. Eladio Vicuña, arzobispo emérito de Puerto Montt Boletín Salesiano.  30.6.2008. Arkistoitu 7.9.2018. Viitattu 7.9.2018 (espanjaksi).
Derek Parra

Derek Parra
Derek Parra (s. 15. maaliskuuta 1970 San Bernardino, Kalifornia, Yhdysvallat) on 2000-luvun alussa menestynyt yhdysvaltalainen pikaluistelija.
Parra aloitti uransa rullaluistelijana. Rullaluistelussa hän voitti kolme kertaa Yhdysvaltain mestaruuden ja kahdesti yleiskilpailun maailmanmestaruuden. Hän vaihtoi lajia vuonna 1996, kun rullaluistelua ei hyväksytty kesäolympialaisten ohjelmaan. Parra kuului Yhdysvaltain joukkueeseen jo 1998 Naganon olympialaisissa, vaikkakaan ei kilpaillut yhdelläkään matkalla.
Ensimmäisen aikuisten pikaluistelun arvokisamitalinsa, väriltään hopeisen, Parra voitti maaliskuussa 2001 Salt Lake Cityssä matkakohtaisten MM-kisojen 1 500 metriltä. Samassa kaupungissa pidetyissä vuoden 2002 talviolympialaisissa Parra oli elämänsä kunnossa ja saalisti kultaisen ja hopeisen mitalin. Kultamitali tuli 1 500 metriltä maailmanennätysajalla 1.43,95. 5 000 metrin kilpailussa hän luisteli maailmanennätysajan 6.17,98, mutta piti ennätystä hallussaan vain 20 minuutin ajan, sillä alankomaalainen  Jochem Uytdehaage luisteli vielä kovempaa ja pudotti Parran hopealle. Samana keväänä yleisluistelijoiden MM-kisoissa Heerenveenissä Parra saavutti pronssia, mikä jäi hänen viimeiseksi arvokisamitalikseen.
Maailmancupissa Parra on saavuttanut kuusi osakilpailuvoittoa ja kaikkiaan 17 palkintosijoitusta.
Henkilökohtaiset ennätykset

500 m: 35,88 (18. joulukuuta 2001 Salt Lake City)
1 000 m: 1.08,87 (11. tammikuuta 2003 Salt Lake City)
1 500 m: 1.43,95 (19. helmikuuta 2002 Salt Lake City)
3 000 m: 3.46,14 (3. helmikuuta 2002 Salt Lake City)
5 000 m: 6.17,98 (9. helmikuuta 2002 Salt Lake City)
10 000 m: 13.33,44 (22. helmikuuta 2002 Salt Lake City)
Aiheesta muualla

Parra USA:n olympiakomitean sivuilla
Miesten 1 500 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
Eerik Haakoninpoika

| Eerik Haakoninpoika |
| --- | --- |
 
Norjan jaarli
Valtakausi:  1000–1012   1000–1014 kanssahallitsijana Sven Haaraparta   1000–1015 kanssahallitsijana Sven Haakoninpoika
Edeltäjä:  Olavi Tryggvenpoika
Seuraaja:  Sven Haakoninpoika   Sven Haaraparta   Haakon Eerikinpoika

Syntynyt:  957
Kuollut:  1024 Northumbria
Lapset:  Haakon Eerikinpoika
Isä:  Haakon Sigurdinpoika
Eerik Haakoninpoika eli Eerik Jaarli oli Haakon Jaarlin poika. Hän hallitsi osaa Norjasta veljensä Sven Haakoninpojan kanssa vuosina 1000–1015. Eerik oli Tanskan kuninkaan Sven Kaksiparran vasalli, ja hän lähti Svenin mukaan sotaretkelle Englantiin vuonna 1012. Eerikin palatessa takaisin Norjaan 1015 oli Pyhä Olavi kuitenkin jo noussut kuninkaaksi.
Eerik tuki Knuut Suurta kun tämä valloitti takaisin isänsä Sven Haaraparran valtakuntaa Englannissa. Knut jakoi alueet neljään jaarlikuntaan, ja Eerikistä tuli Northumbrian jaarli vuonna 1016 tai 1017.
Elävänä omissa hautajaisissa

| Elävänä omissa hautajaisissa |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Arto Paasilinna
Kieli:  suomi
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2009
Sivumäärä:  181
ISBN:  978-951-0-35664-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Elävänä omissa hautajaisissa on Arto Paasilinnan viimeiseksi jäänyt ja julkaisujärjestyksessään 36. romaani. Sen julkaisi WSOY vuonna 2009. Kirja kertoo Arttu-pojasta, joka alkaa suunnittelemaan omia hautajaisiaan nähtyään todella huonosti järjestetyt hautajaiset.
Dying Light

| Dying Light |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Techland
Julkaisija:  Warner Bros. Interactive Entertainment
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store ja Microsoft Store
Ohjaaja:  Paweł Marchewka Adrian Ciszewski
Tuottaja:  Tymon Smektała
Suunnittelija:  Maciej Binkowski
Käsikirjoittaja:  Rafal W. Orkan Dan Jolley
Taiteilija:  Allen Shelton
Säveltäjä:  Pawel Blaszczak
Pelisarja:  Dying Light
Pelimoottori:  Chrome Engine 6
Julkaistu:  NA 27. tammikuuta 2015AUS 28. tammikuuta 2015EU 30. tammikuuta 2015JP 30. tammikuuta 2015
Lajityyppi:  toimintaseikkailu, selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 18
Alusta:  Linux, Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu, digitaalinen lataus ja optinen levy
Vaatimukset:  Vähimmäisvaatimukset:  Käyttöjärjestelmä: Windows 7 64-bit / Windows 8 64-bit / Windows 8.1 64-bit  Suoritin: Intel Core i5-2500 @3.3 GHz / AMD FX-8320 @3.5 GHz  RAM-Muisti: 4 GB RAM DDR3  Kiintolevy: 40 GB vapaata tilaa  Näytönohjain: NVIDIA GeForce GTX 560 / AMD Radeon HD 6870 (1GB VRAM)  DirectX: Versio 11 Suositellut vaatimukset:  Käyttöjärjestelmä: Windows 7 64-bit / Windows 8 64-bit / Windows 8.1 64-bit  Suoritin : Intel Core i5-4670K @3.4 GHz / AMD FX-8350 @4.0 GHz  RAM-Muisti: 8 GB RAM DDR3  Kiintolevy: 40 GB vapaata tilaa  Näytönohjain: NVIDIA GeForce GTX 780 / AMD Radeon R9 290 (2GB VRAM)  DirectX: Versio 11
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK       : 
Dying Light on Techlandin kehittämä ja Warner Bros. Interactive Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailu- ja selviytymiskauhupeli. Peli julkaistiin vuonna 2015 Linuxille, Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle.
Pelistä on julkaistu päivitysversio Enhanced Edition, joka on korvannut aiemman version ja sisältää useita parannuksia.
Pelistä on julkaistu jatko-osa Dying Light 2.
Pelaaminen

Pelissä ideana on selviytyä zombiepidemian riivaamassa avoimessa pelimaailmassa. Päiväsaikaan pelaajan tulee etsiä tarvikkeita, virittää ansoja sekä pelastaa satunnaisia selviytyjiä. Yön tullessa pelaaminen tulee vaarallisemmaksi, sillä zombeista tulee aggressiivisempia kuin päiväsaikaan. Pelissä on yli sata erilaista asetta käytettävänä ja lisää voi myös itse valmistaa. Peli tulee sisältämään verkkomoninpelin.
Pelissä on ”free-run” -mekaniikka, jossa pelaaja pystyy käyttämään esimerkiksi talojen kattoja ja seiniä kulkureittinään. Tämä auttaa epidemian riivaamassa maailmassa liikkumista huomattavasti. David Belle, parkourin ”isä”, auttoi Techlandia pelin liikkumisen suunnittelussa.
Juoni

Pelitapahtumat sijoittuvat Harranin kuvitteelliseen kaupunkiin joka on jäänyt zombiepidemian jalkoihin, minkä seurauksena se on eristetty muusta maailmasta.Useimmat Harranin asukkaat ovat muuttuneet zombinpureman välityksellä epäkuolleiksi, ihmislihaa himoitseviksi olennoiksi, joita on monia erilaisia variaatioita. Kyle Crane, GRE:n (Global Relief Effort) agentti, lähetetään alueelle etsimään tärkeää kansiota.
Vastaanotto

Peli on saanut Gamereactorin arvostelussa arvosanan 8/10.
Ääniraita

Pelin ääniraidan on tehnyt Paweł Błaszczak.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Roger Craig Smith  | … |  Kyle Crane   |
|  Nazneen Contractor  | … |  Jade / muita ääniä   |
|  Suraj Partha  | … |  Rahim   |
|  Roger Aaron Brown  | … |  Dr. Zere / muita ääniä   |
|  Jim Pirri  | … |  Rais / muita ääniä   |
|  Michael Benyaer  | … |  Tahir / muita ääniä   |
|  Dan Gilvezan  | … |  Camden / muita ääniä   |
|  Nick Shakoour  | … |  Savvy / Fatin / Bilal / muita ääniä   |
|  Parisa Fakhri  | … |  Troy / muita ääniä   |
|  Kevin Daniels  | … |  Spike / muita ääniä   |
|  George Ledoux  | … |  Karin    |
Aiheesta muualla

Dying Light: Enhanced Edition MobyGamesissa (englanniksi)
Dying Light Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Virallinen sivusto (englanniksi)
Elämänlanka

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Elämänlanka tarkoittaa seuraavia asioita:
elämänlangat (Ipomoea ), kasvisuku, johon kuuluu muun muassa:
aitoelämänlanka (Ipomoea purpurea), kasvilaji
karhunköynnös eli isokierto (Calystegia sepium), kasvilaji
”Elämänlanka”, Stam1nan kappale ja single vuoden 2018 Taival-albumilta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elämänlanka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Derek Prince

Peter Derek Vaughan Prince (14. elokuuta 1915 Bangalore, Intia - 24. syyskuuta 2003 Jerusalem, Israel) oli brittiläinen raamatunopettaja, joka on tullut tunnetuksi kansainvälisestä hengellisestä organisaatiosta Derek Prince Ministries ja radio-ohjelmasta Derek Prince Legacy Radio. Radio-ohjelmaa lähetetään yhä englanniksi, arabiaksi, espanjaksi, kroaatiksi, venäjäksi, malagassiksi, tongaksi, samoaksi ja neljällä kiinan kielen murteella.
Tausta

Prince syntyi Intiassa brittiläisille vanhemmille. Hän kävi koulua Eton Collegessa ja opiskeli King's Collegessa Cambridgessa. Hänen pääaineitaan olivat kreikan kieli ja latina. Cambridgessa hän opiskeli myös filosofiaa, eritoten logiikkaa Ludwig Wittgensteinin johdolla. Hänestä tuli King's Collegen fellow 24-vuotiaana.
Prince oli aseistakieltäytyjä Charles Ravenin vaikutuksesta, mutta hän palveli brittiläisissä lääkintäjoukoissa. Vuonna 1941 hän kertoi kokeneensa yliluonnollisen kokemuksen, jossa hän kohtasi Jeesuksen. Kokemus sai hänet opiskelemaan Raamattua palvellessaan edelleen Egyptissä, Sudanissa ja Palestiinassa.