stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Santa Claran taistelu
Seuraukset

Santa Claran taistelu tunnetaan Kuubassa yleisesti Batistan diktatuurin päättäneenä taisteluna. Taistelun voitto vaikutti Che Guevaran suosion kasvuun, kun häntä pidettiin vallankumouksen suurimman avoimen taistelun strategina. Todellisuus on hieman monimutkaisempi. Armeijan ei uskottu kykenevän enää puolustamaan Kuubaa jo ennen taistelun loppua ja Batista oli alkanut valmistella maanpakoaan jo aiemmin. Joka tapauksessa taistelu oli merkittävä voitto vallankumouksellisille, joita vastassa oli huomattavasti suurempi armeijan joukko.
Junavaunuja ja muistomerkki paikalla, jossa armeijan panssarijuna suistettiin raiteiltaan.
Sapfon säkeistö

Sapfon säkeistö (sapfinen säkeistö, Sapfon stroofi) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäkeistö. Se koostuu neljästä säkeestä: kolmesta sapphicuksesta ja yhdestä adoneuksesta. Säkeistö on saanut nimensä runoilijatar Sapfosta, joka käytti sitä tunnetuimmissa runoissaan.
Kaava

Säkeistön kaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Esimerkkejä

Sapfo, alku hymnistä Afroditelle:
Horatius, Oodit, alku oodista ”Lyyralle”:
Santa Martan taistelu

Santa Martan taistelu oli Kuninkaallisen laivaston ja Ranskan laivaston välillä 20.-24. elokuuta 1702 Karibian merellä Santa Martan edustalla käyty meritaistelu. Se oli osa Espanjan perimyssotaa. Taistelussa brittiläinen vara-amiraali John Benbow komensi seitsemää linjalaivaa ja ranskalaiseen amiraali Jean du Cassen komentamaan taisteluosastoon kuului neljä linjalaivaa ja fregatti.
Taisteluun osallistui ainoastaan osa brittiläisestä osastosta, koska osa kapteeneista kieltäytyi osallistumasta taisteluun. Tämän seurauksena du Casse sai mahdollisuuden vetäytyä taistelusta ja pelastaa ranskalaisen laivasto-osaston Karibian merellä.
Taistelu

Laivastot kohtasivat toisensa 20. elokuuta käyden taistelua neljä seuraavaa päivää. Benbow'n osastosta taisteluun osallistuivat ainoastaan lippulaiva HMS Breda ja 48-tykkiset HMS Ruby ja HMS Falmouth. Loput Benbowin osastosta HMS Defiance, HMS Greenwich, HMS Pendennis ja HMS Windsor "kieltäytyivät" osallistumasta taisteluun käskystä huolimatta. Alusten kapteenit eivät huomioineet lippuviestejä.
Benbow vetäytyi taistelusta ketjukuulan murskattua häneltä oikean jalan. Osasto palasi Jamaikalle, jossa Benbow kuoli muutamaa päivää myöhemmin haavoihinsa.
Seuraukset > Sotaoikeus

Benbowin haavoituttua toimintakyvyttömäksi kontra-amiraali Whetstone otti tilapäisesti osaston komentoonsa. Uusi komentaja palasi pikaisesti Port Royaliin. Matkaan ja sotaoikeuden valmisteluihin kului 62 päivää. HMS Pendennisin kapteeni Thomas Hudson kuoli ennen oikeudenkäynnin alkamista.
Syytetyt kapteenit siirrettiin sotaoikeuden kokoontumispaikalle HMS Bredan kannelle, jossa oikeus istui 19.-23. lokakuuta. Kontra-amiraali Whetstone toimi oikeuden puheenjohtajana, kun Benbow siirsi tehtävän hänelle. Oikeus totesi HMS Defiancen ja HMS Greenwichin kapteenit Richard Kirkbyn ja Cooper Waden syyllisiksi käskyjen viivyttämiseen, käskystä kieltäytymiseen ja se tuomitsi molemmat ammuttaviksi.
HMS Windsorin kapteeni John Constable todettiin syylliseksi käskyjen viivyttämiseen ja juopuneena palvelemiseen, joten hänet tuomittiin erotettavaksi palveluksesta. HMS Falmouthin ja HMS Bredan kapteenit Samuel Vincent ja Cristopher Fogg olivat syytettyinä osallisuudesta kaikkien kapteenien allekirjoittamaan vaatimukseen, mutta Benbow kumosi syytteet.
Constable, Kirkby ja Wade kuljetettiin vangittuina Englantiin. Constable oli vangittuna vuoteen 1704, jolloin kuningatar armahti hänet. Kirkby ja Wade teloitettiin 15. huhtikuuta 1703 HMS Bristolin kannella.
Taistelujärjestys

| Alus | tykkejä | komentaja | Huom! |
| --- | --- | --- | --- |
| Breda | 70 | Christopher Fogg | vara-amiraali John Benbowin lippulaiva |
| Defiance | 64 | Richard Kirkby | - |
| Greenwich | 54 | Cooper Wade | - |
| Ruby | 48 | George Walton | - |
| Pendennis | 48 | Thomas Hudson | - |
| Windsor | 48 | John Constable | - |
| Falmouth | 48 | Samuel Vincent | - |

| Alus | tykkejä | komentaja | Huom! |
| --- | --- | --- | --- |
| Heureux | 70 | Bennett | vara-amiraali du Cassen lippulaiva |
| Agréable | 56 | de Roussy | - |
| Phénix | 50 | de Poudens | - |
| Apollon | 50 | de Demuin | - |
| Prince de Frise | 56 | de St. André | - |
kuljetusalus: -
4 sluuppia: -
Sarh

| Sarh |
| --- | --- |
 Sarh
 Koordinaatit: 9°9′N, 18°23′E 
Valtio:   Tšad
Väkiluku (2008):  108 061
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sarh on Tšadin kolmanneksi suurin kaupunki N’Djamenan ja Moundoun jälkeen. Sen asukasluku on 108 061 (2008). Se on eteläisen Moyen-Charin alueen ja siihen kuuluvan Barh Köhin departementin pääkaupunki. Vuoteen 1972 asti kaupungin nimi oli Fort Archambault.
Sarh sijaitsee Charijoen rannalla, noin 500 kilometriä kaakkoon N’Djamenasta, lähellä Keski-Afrikan tasavallan rajaa. Lähistöllä on vilkas kulkuväylä, jota pitkin viedään karjaa rajan yli Keski-Afrikan Banguihin. Sarhia ympäröivällä alueella viljellään puuvillaa ja se on yksi Tšadin rikkaimmista ja tiheimmin asutetuista alueista. Sarh on yksi maan tärkeimmistä teollisuuskaupungeista. Kaupungin alueella on tekstiilitehdas, teurastamo, kevyttä teollisuutta ja nahkatehdas.
Sargo-luokka

| Sargo-luokka> Tekniset tiedot |
| --- | --- |
Uppouma:  1450 t (pinnalla) 2350 t (sukelluksissa)
Pituus:  94,4 m
Leveys:  8,2 m
Syväys:  4 m
Koneteho:  5500 hv (pinnalla) 3300 hv (sukelluksissa)
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  70
Aseistus
Meritorjunta:  8 x 21" torpedoputkea 1 x 3"/L50 kansitykki
Ilmatorjunta:  2 x .50" konekivääriä 2 x .303" konekivääriä
Sargo-luokka oli Yhdysvaltain laivaston sukellusveneluokka, jonka muodostaneet kymmenen sukellusvenettä laskettiin vesille 1938-1939. Ne olivat ensimmäisiä Yhdysvaltain sukellusveneitä, jotka osallistuivat toiseen maailmansotaan Japanin hyökättyä Pearl Harborin laivastotukikohtaan 7. joulukuuta 1941.
Luokan sukellusvene USS Swordfish oli ensimmäinen japanilaisen laivan upottanut Yhdysvaltain laivaston alus toisessa maailmansodassa. Yhteensä Sargo-luokan sukellusveneet upottivat 73 alusta mukaan lukien yhden japanilaisen sukellusveneen.
USS Sailfish upotti 3. joulukuuta 1943 keisarillisen Japanin laivaston lentotukialus Chūyōn, joka kuljetti kahtakymmentäyhtä pelastettua USS Sculpinin miehistön jäsentä, joista vain yksi selvisi hengissä. USS Sculpin oli 1939 avustanut haaksirikkoutunutta USS Squaluksen, joka myöhemmin nostettiin ja nimettiin uudelleen USS Sailfishiksi.
Sapphicus

Sapphicus eli Sapfon säe (m.kreik. Σαπφικός, Sapfikos, lat. sapphicus minor tai hendecasyllabus sapphicus) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva lyyrinen runosäe, yksi niin kutsutuista aiolialaisista säkeistä. Se on saanut nimensä Sapfosta, jonka tunnetuimmissa runoissaan käyttämä niin kutsuttu Sapfon säkeistö koostuu kolmesta sapphicuksesta ja yhdestä adoneuksesta.
Kaava

Sapphicus-säe koostuu 11 tavusta. Säkeen kaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Esimerkki

Sapfo, säe katkelmasta 2:
Ruhi Sarıalp

| Mitalit> Maa:   Turkki.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Turkki.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Turkki.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Turkki> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | kolmiloikka |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Bryssel 1950 | kolmiloikka |  |
Ruhi Sarıalp (15. joulukuuta 1924 Manisa – 5. maaliskuuta 2001 İzmir) oli turkkilainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti.
Sarıalp saavutti kolmiloikan olympiapronssia Lontoossa 1948 tuloksella 15,025 m. Hän oli vuoteen 2004 saakka maansa ainoa yleisurheilun olympiamitalisti. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän saavutti pronssia tuloksella 14,53 m voittaen Norjan Rune Nilsenin kolmella ja ruotsalaisen olympiavoittajan Arne Åhmanin viidellä senttimetrillä.
Sarjakuvaneuvos

Sarjakuvaneuvos on Suomen sarjakuvaseuran myöntämä tunnustuspalkinto. Se myönnetään henkilölle, joka on toiminnallaan merkittävästi edistänyt sarjakuvailmaisun asemaa Suomessa.
Sarjakuvaneuvoksen nimitys otettiin käyttöön vuonna 1981, ja sen jälkeen sitä jaettiin viiden vuoden välein vuoteen 2006 saakka. Sarjakuvaneuvokseksi on nimitetty sarjakuvakeräilijöitä, -kirjailijoita ja -toimittajia sekä tärkeitä suomalaisia sarjakuva-alan vaikuttajia.
Sappirakko

Sappirakko
Sappirakko (lat. vesica fellea, vesica biliaris) on maksaan kiinnittynyt ruoansulatusnestettä eli sappea erittävä elin. Sappirakko puuttuu useilta lajeilta, kuten hevoselta, porolta ja rotalta, joilla sappineste kulkee suoraan maksasta pohjukaissuoleen. Sappirakon tilavuus on noin 50 ml, mutta se pystyy väkevöimällä varastoimaan 5-20 kertaa suuremman määrän maksasappea.
Sappi erittyy maksasta sappirakkoon sapenjohtimia pitkin ja sappirakosta se siirtyy ohutsuoleen ison pohjukkaissuolinystyn kohdalle sappitiehyitä pitkin. Maksasolujen muodostama sappi erittyy solujen välissä kulkeviin sappihiussuoniin. Nämä yhtyvät sappihiussuoniksi, jotka kulkevat lähellä porttilaskimon ja maksavaltimon haaroja. Lopulta sappi tulee ulos maksaportista pitkin vasenta ja oikeaa maksatiehyttä, jotka yhdistyvät heti maksan ulkopuolella yhteiseksi maksatiehyeksi (ductus hepaticus communis). Sappirakkoon vie sappirakon tiehyt (ductus cysticus). Sappirakon ja pohjukaissuolen välistä tiehyttä kutsutaan sapenjohtimeksi tai yhteiseksi sappitiehyeksi (ductus choledochus).
Suolen alkuosasta erittyvä kolekystokiniini eli pankreotsymiini aiheuttaa sappirakon seinämän sileälihaskerroksen supistumisen, jolloin sappi erittyy suoleen. Sapen eritystä maksasta kiihdyttävät sekretiini ja parasympaattinen hermosto.
Sapen koostumus

Sappi koostuu kolesterolista, sappisuoloista ja sappiväriaineista. Kolesteroli osallistuu sappisuolojen valmistukseen, mutta liiallisena se voi aiheuttaa sappikiviä, jotka voivat estää sapen pääsyn pohjukaissuoleen. Seurauksena on useimmiten kovia kipuja vatsan alueella ja lisäksi rasvat eivät voi pilkkoutua pohjukaissuolessa normaaliin tapaansa. Useimmiten myös iho saattaa muuttua kellertäväksi ja uloste harmaaksi. Sappisuolat mahdollistavat rasvojen imeytymisen siten, että ne emulgoivat ohutsuolessa veteen liukenemattomia rasvahappoja. Tällöin haiman erittämä vesiliukoinen lipaasi -entsyymi pystyy hajottamaan ravinnon rasvahappoja.
Misellit eli pienet rasvapalloset tuovat rasvojen pilkkoutumistuotteet lähelle limakalvosoluja, että ne voivat imeytyä soluihin. Suurin osa tästä rasvojen imeytymisestä tapahtuu jo ohutsuolen yläosassa.  Ellei sappea pääse suoleen, rasvojen ja rasvaliukoisten vitamiinien imeytyminen vaikeutuu. Suurin osa sappisuoloista imeytyy ohutsuolen loppuosasta, kulkeutuu porttilaskimon kautta maksaan ja sieltä takaisin sappeen, kiertoa kutsutaan enterohepaattiseksi kiertokuluksi, jota käyttävät myös eräät lääkeaineet.
Sappiväriaineet ovat elimistön kuona-aineita, jotka aiheuttavat sapen ja ulosteiden värin. Tärkein sappiväriaine on bilirubiiniglukuronidi, jota maksasolut valmistavat hemoglobiinin ja myoglobiinin pilkkoutumistuotteesta bilirubiinista. Konjugaatio glukuronihapon kanssa muuttaa rasvaliukoisen bilirubiinin vesiliukoiseksi ja siten helpommin elimistöstä poistuvaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sappirakko Wikimedia Commonsissa
Ruoansulatuselimistö
suu
nielu
kupu
ruokatorvi
pötsi
verkkomaha
satakerta
mahalaukku
haima
sappirakko
maksa
ohutsuoli
paksusuoli
pohjukaissuoli
peräsuoli
peräaukko
Saponiinit

Saponiinit on rakenteeltaan laajakirjoinen ryhmä glykosideja, joita esiintyy niin kasvi- kuin eläinkunnassakin. Kaikille saponiineille on tyypillistä vesiliuosten vaahtoaminen tavalla, joka muistuttaa saippualiuosten käyttäytymistä. Nimi saponiinit tulee Saponaria-kasvisuvun eli suopayrttien tieteellisestä nimestä ja aikaisemmin Saponaria-suvun kasvien juurakoita on käytetty saippuan tavoin. Monille saponiineille on tunnusomaista karvas maku. Myrkyllisyydeltään ne ovat muille nisäkkäille kuin märehtijöille yleensä alhaisia.
Rakenne ja esiintyminen eliöissä

Saponiinit koostuvat muiden glykosidien tavoin aglykonista ja sokeriosasta. Vaahtoamisominaisuus johtuu hydrofiilisesta sokeriosasta ja hydrofobisesta aglykoniosasta. Aglykonia kutsutaan sapogeniiniksi, joka voi olla 27 hiiliatomia sisältävä steroidi tai 30 hiiliatomia sisältävä triterpeeni. Steroidirakenteisia saponiineja kutsutaan usein saraponiineiksi. Tyypillisiä saponiinien sisältämiä sokereita ovat glukoosi, galaktoosi, ramnoosi, arabinoosi ja ksyloosi. Saponiinit voidaan luokitella myös sokerisivuketjujen määrän mukaan. Monodesmosideissa sokeriketjuja on yksi, bisdesmosideissa kaksi.
Kasveissa saponiineja esiintyy erityisesti koppisiemenisissä kasveissa. Kasvien saponiinit voivat olla joko steroidi- tai triterpenoidirakenteisia. Monodesmosideja esiintyy kasvien juurissa, siemenissä ja kuoressa, kun taas bisdesmosidit ovat tyypillisiä kasvien lehdissä. Eläinkunnassa ainoastaan piikkinahkaiset tuottavat saponiineja. Merimakkaroiden saponiinit ovat triterpenoidirakenteisia ja meritähtien saponiinit ovat steroidirakenteisia. Merimakkarat ja meritähdet tuottavat saponiineja puolustautuakseen saalistajilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saponiinit Wikimedia Commonsissa
Sandokan, la tigre di Mompracem

| Sandokan, la tigre di Mompracem |
| --- | --- |
 Elokuvan espanjalainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Umberto Lenzi
Käsikirjoittaja:  Fulvio Gicca Palli, Umberto Lenzi
Perustuu:  Emilio Salgarin romaaniin
Tuottaja:  Thomas Sagone
Säveltäjä:  Giovanni Fusco
Kuvaaja:  Angelo Lotti, Giovanni Scarpellini
Leikkaaja:  Jolanda Benvenuti
Tuotantosuunnittelija:  Arrigo Equini
Pukusuunnittelija:  Giancarlo Bartolini Salimbeni
Lavastaja:  Arrigo Equini
Pääosat:  Steve Reeves, Geneviève Grad, Andrea Bosic
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia, Ranska, Espanja
Tuotantoyhtiö:  Filmes, Comptoir Français du Film Production, Ocean Films
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  19. joulukuuta 1963 (Italia)
Kesto:  115 min.
Alkuperäiskieli:  italia
Seuraaja:  Malesian merirosvot
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sandokan, la tigre di Mompracem (”Sandokan, Mompracemin tiikeri”; ransk. Sandokan, le tigre de Bornéo, ”Sandokan, Borneon tiikeri”; esp. Sandokán, el magnífico, ”Sandokan suuri”) on vuonna 1963 julkaistu italialais-ranskalais-espanjalainen seikkailuelokuva. Sen on ohjannut Umberto Lenzi. Elokuvan päähenkilöä Sandokania näyttelee yhdysvaltalainen kehonrakentaja Steve Reeves.
Juoni

Elokuva perustuu Italiassa suositun viihdekirjailija Emilio Salgarin romaaniin Le tigri di Mompracem (”Mompracemin tiikerit”, 1900). Brittien valloittaman Borneon asukkaat käyvät Sandokanin johdolla sissisotaa siirtomaavaltaa vastaan. Lordi Hillock yrittää saada Sandokanin ansaan uhkaamalla hirttää hänen isänsä, Mulakerin sulttaanin. Sandokan ottaa panttivangiksi Hillockin veljentyttären Mary Annin, joka pian rakastuu vangitsijaansa. Hillockin joukot piirittävät Sandokanin ja tämän sissit, Mary Ann vapautetaan ja kapinallisille luvataan pääsy maanpakoon. Hillock rikkoo sopimuksen ja uhkaa teloittaa vankinsa. Kapinalliset pakenevat Mary Ann mukanaan ja yhdistävät joukkonsa alkuasukaspäällikkö Tuang Olongin kanssa jatkaakseen taistelua maansa vapaudesta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve Reeves  | … |  Sandokan   |
|  Geneviève Grad  | … |  Mary Ann   |
|  Andrea Bosic  | … |  Yanez   |
|  Rick Battaglia  | … |  Sambigliong   |
|  Mario Valdemarin  | … |  luutnantti Ross   |
|  Leo Anchóriz  | … |  lordi Guillonk (Hillock)   |
|  Ananda Kumar  | … |  Twang Long (Tuang Olong)   |
|  Antonio Molino Rojo  | … |  luutnantti Toymby (Tollbee)   |
|  Enzo Fiermonte  | … |  kersantti Mitchell   |
|  Wilbert Bradley  | … |  Pataan   |
|  Maurice Poli  | … |  Girobatol (Giro Batol)   |
|  Gino Marturano  | … |   Khanandurian (Tananduriam)   |
|  Nazzareno Zamperla  | … |  Hirangù   |
|  Giovanni Cianfriglia  | … |      |
|  Pietro Capanna  | … |     |
Tuotanto

Turbaanipäisen Steve Reevesin tähdittämä Sandokan, la tigre di Mompracem on värikäs ja toimiva seikkailuelokuva. Sen alku saattaa tosin tuntua oudolta katsojasta, joka ei tunne 1940-luvulla alkanutta Sandokan-elokuvien sarjaa ja esimerkiksi Yanezin roolia kapinallispäällikön portugalilaisena apurina. Elokuvan juoni on varsin yksinkertainen, mutta toimintaa riittää suureen loppuhuipennukseen saakka ja tappelukohtaukset taitava Reeves osoittautuu myös yllättävän hyväksi näyttelijäksi. Reevesin sijaisnäyttelijällä Giovanni Cianfriglialla on tällä kertaa omakin roolinsa yhtenä Sandokanin sisseistä. Elokuvan ulkokohtaukset on kuvattu Espanjassa ja eksoottiset luontokuvat Ceylonilla.
Lenzi ja Reeves tekivät seuraavana vuonna vielä toisenkin Sandokan-elokuvan, Malesian merirosvot. Sen jälkeen roolin otti Ray Danton elokuvissa Sandokan alla riscossa ja Sandokan contro il leopardo di Sarawak (molemmat 1964).
DVD-julkaisut

Elokuva on saatavilla espanjalaisen R2 Impulson laadultaan hyvänä DVD-julkaisuna, joka sisältää myös englanninkielisen ääniraidan. Yhdysvalloissa julkaistu DVD on erittäin heikkotasoinen.
Aiheesta muualla

Sandokan, la tigre di Mompracem Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sarapulin piiri

Sarapulin piiri Udmurtian kartalla.
Sarapulin piiri (ven. Сара́пульский райо́н, Sarapulski raion, udmurtiksi Сарапул ёрос, Sarapul joros) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1970,2 neliökilometriä. Asukkaita on 24 600 henkeä (vuonna 2010).
Sarapulin piiri sijaitsee Udmurtian kaakkoisosassa. Se rajoittuu kaakossa Kambarkan, etelässä Karakulinon, lännessä Kijasovon ja Malaja Purgan sekä pohjoisessa Zavjalovon piireihin, idässä Permin aluepiiriin ja lounaassa Tatarstaniin. Pinta-alasta 26 % on metsää. Seudun läpi virtaa Kamajoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, hiekka, sora ja savi.
Piiriin kuuluu 17 maalaiskuntaa: Devjatovo, Dulesovo, Jurino, Kigbajevo, Mazunino, Mostovoje, Netškino, Oktjabrski, Olenje Boloto, Šadrino, Severnyi, Ševyrjalovo, Sigajevo, Sokolovka, Tarasovo, Uralski ja Ust-Sarapulka. Hallinnollinen keskus on Sigajevon kylä.
Asukkaista 76,1 % on venäläisiä, 12,3 % udmurtteja, 5,4 % tataareja ja 2,1 % mareja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirissä tuotetaan öljyä ja turvetta. Lisäksi on konepaja- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, vihannesten ja perunan viljelyyn.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sarapulin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Udmurtian hallinnollinen jako
| --- | --- |
Kaupunkipiirikunnat:  Iževsk (pääkaupunki) · Glazov · Možga · Sarapul · Votkinsk
Piirit:  Alnaši · Balezino · Debjosy · Glazov · Grahovo · Igra · Jar · Jukamenskoje · Kambarka · Karakulino · Kez · Kijasovo · Kizner · Krasnogorskoje · Malaja Purga · Možga · Sarapul · Selty · Šarkan · Sjumsi · Uva · Vavožin · Votkinsk · Jakšur-Bodja · Zavjalovo
Sananlaskujen kirja

| Sananlaskujen kirja> מִשְלֵי.Tanak Ketuvim.Raamattu Vanha testamentti |
| --- | --- |
 Sananlaskujen alkukirjain keskiaikaisessa käsikirjoituksessa, 1200-luku.
Synty
Kirjoittaja (perint.):  Salomo
Kirjoituspaikka:  Israel
Ajoitus:  n. 971–686 eaa.
Teksti
Genre:  runollinen kirja
Alkukieli:  heprea
Lyhenne:  Sananl.
Lukuja:  31
Jakeita:  915
Edeltävä: < Ps.Seuraava: Saarn. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Sananlaskujen kirja eli Sananlaskut (hepr. ‏מִשְלֵי‎, Mishle, ”Viisauteni”) on yksi Raamatun Vanhan testamentin viisauskirjoista. Se on Raamatun 20. ja juutalaisen Raamatun Tanakin kolmannen pääosion Ketuvimin toinen kirja. Kirja on kokoelma runollisessa muodossa esitettyjä moraalisia ja filosofisia sanontoja monista eri aiheista. Se on käytännöllistä filosofiaa ja elämänviisautta, ja kokoaa yhteen aikansa yleisiä sanontoja.
Historia

Sananlaskujen kirja on syntynyt  Israelin kuningasajalla. Kirja alkaa sanoilla "Salomon, Daavidin pojan, Israelin kuninkaan, sananlaskut", ja perinteisen käsityksen mukaan kuningas Salomo on kirjan kirjoittaja. Ensimmäisessä kuninkaiden kirjassa sanotaan, että Salomo "sepitti kolmetuhatta viisasta lausumaa", ja kirjan sananlaskujen on katsottu olleen valikoima näistä lausumista. Kriittiset tutkijat ovat kuitenkin kyseenalaistaneet tämän näkemyksen. Juutalainen traditio laittaa koko kirjan "Hiskian miesten" nimiin, sillä luku 25 alkaa sanoilla "nämäkin ovat Salomon sananlaskuja. Juudan kuninkaan Hiskian miehet ovat ne koonneet". Kuningas Hiskia oli Juudan kuningas 300 vuotta kuningas Salomon jälkeen. Lisäksi luvussa 30 on nimetty kolmas kirjoittaja, kuningas Lemuel, jonka oletetaan olevan kuningas Salomon salanimi.
Sananlaskujen kirja on mahdollisesti ainakin osittain kehittynyt ajan myötä niin, että myöhemmät toimittajat lisäsivät sen loppuun uusia sananlaskuja.
Sisältö

Sananlaskujen kirja sisältää noin 915 sananlaskua, jotka tarkastelevat ihmisten arkea ja elämän opetuksia. Sananlaskut ovat lyhyitä sananparsia, joten niitä ei voi pitää saman kaltaisena lakina kuten kymmenen käskyä. Sananlaskujen kirja jaetaan yleensä kolmeen osaan:
Luvut 1–9 sisältävät esityksen viisaudesta suurimpana hyvänä.
Luvut 10–24 sisältävät "Salomon sananlaskujen kokoelman".
Luvut 25–29 sisältävät myös "Salomon sananlaskuja, jotka Juudan kuninkaan Hiskian miehet ovat koonneet".
Näiden jälkeen tulee kolme lisäystä:
Luku 30, "Massalaisen Agurin, Jaken pojan, sanat".
Luku 31:1–9, "Lemuelin, Massan kuninkaan, sanat".
Luku 31:10–31, hyvän vaimon ylistys.
Näiden jakojen lisäksi Sananlaskujen kirjan voi jakaa myös neljään osaan: puhe viisaudesta (luvut 1–9), Salomonin sananlaskut (luvut 10–22 ja 25–29), viisauden sanat (luvut 23 ja 27–28) ja Agurin ja Lemuelin sanat (luvut 30–31).
Uudessa testamentissa on 35 suoraa lainausta tai viittausta Sananlaskujen kirjaan.
Sisältö > Lainauksia

"Sillä viisaus on koralleja arvokkaampaa, mitkään aarteet eivät vedä sille vertaa."
"Minä, viisaus, viihdyn älyn seurassa, harkinta ja tieto ovat kumppanini."
"Herran pelko on viisauden alku, Pyhän tunteminen on ymmärryksen perusta."
"Joka vitsaa säästää, se vihaa lastaan, joka rakastaa, kurittaa häntä jo varhain."
Kirjallisuutta > Suomeksi

Peltola, Olavi: ”Sananlaskujen kirja”, Löytöretki Vanhaan testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-174-X  Teoksen verkkoversio.
Kirjallisuutta > Englanniksi

Waltke, Bruce K.: The Book of Proverbs, Chapters 1–15.  (The New International Commentary on the Old Testament)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 2004.  ISBN 0802825451
Waltke, Bruce K.: The Book of Proverbs, Chapters 15–31.  (The New International Commentary on the Old Testament)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 2005.  ISBN 0802827764
Whybray, R. N.: The Book of Proverbs.  (Cambridge Bible commentary 24)  Cambridge University Press, 1972.  ISBN 0521096790
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sananlaskujen kirja Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Sananlaskujen kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Sananlaskut (Arkistoitu – Internet Archive) (1933)
Sananlaskujen kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.