stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilkka Arminen
Julkaisut

Juhannustansseista Jumalan teatteriin: Suomalainen julkisuus ja kulttuurisodat. Helsinki: Tutkijaliitto, 1989.
Therapeutic interaction: a study of mutual help in the meetings of Alcoholics Anonymous (väitöskirja). Helsinki: Alkoholitutkimussäätiö, 1998.
Risto Alapuro & Ilkka Arminen (toim.): Vertailevan tutkimuksen ulottuvuuksia. Helsinki: WSOY, 2004.
Institutional Interaction: Studies of Talk at Work. Farnham, Englanti: Ashgate, 2005. http://dx.doi.org/10.4324/9781315252209
Aiheesta muualla

Ilkka Arminen Google Scholarissa
Ilkka Arminen ResearchGatessa
Hyginus

Hyginus voi tarkoittaa ainakin:
Gaius Iulius Hyginus, roomalainen kirjailija (noin 60 eaa. – 10 jaa.)
Pyhä Hyginus, paavina noin 136–140 jaa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hyginus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hygge

Hygge on norjan- ja tanskankielinen sana, jolla tarkoitetaan mukavuuden ja kodikkuuden tunnetta, joka yhdistetään myös hyvinvointiin ja seesteiseen mielialaan. Kulttuurisena ilmiönä ja siihen liittyvien käytäntöjen suhteen hyggellä on suunnilleen sama merkitys sekä norjaksi että tanskaksi, mutta Tanskassa hyggen ajatus on keskeisempi kuin Norjassa. Tanskan kulttuurin mittapuulla kyse on verrattain nuoresta ilmiöstä 1900-luvun loppupuolelta tähän päivään.
Tanskaksi hygge viittaa ”arkiseen yhteenkuuluvuudentunteeseen” ja ”miellyttävään ja erittäin arvostettuun turvallisuuden, tasavertaisuuden ja henkisen läsnäolon tunteeseen sekä spontaaniin, sosiaaliseen flow’hun”. Hyggeä edustaa esimerkiksi lämpimään vilttiin kääriytyminen sadepäivän jälkeen tai kuulas sunnuntaibrunssi hyvien ystävien kanssa. Sitä voidaan käyttää myös verbinä, Nu skal vi hygge os!selvennä
Hätäliukumäki

Hätäliukumäki käytössä pelastusharjoituksessa.
Hätäliukumäki on lentokoneen hätäuloskäynnin yhteyteen asennettu liukumäki. Se täyttyy tarvittaessa ilmalla, ja sitä pitkin matkustajat voivat poistua hätätilanteessa koneesta nopeasti.
Sijainti

Useimmissa lentokoneissa tyhjät hätäliukumäet on sijoitettu ovien sisäpuolella oleviin koteloihin. Sen sisällä on hiilikuituinen painesuoja, jonka sisällä on itse liukumäki. Liukumäki voi olla sijoitettu myös oven kynnyksen alle tai ikkunahätäuloskäynnin yhteyteen.
Toiminta

Hätäliukumäki täyttyy, kun ovi avataan, mikäli mekanismi on viritetty. Virittäminen tapahtuu oven sisäpuolella olevasta kahvasta, jonka kääntäminen kiinnittää liukumäkimekanismin oven kynnykseen. Tällöin oven avaaminen vetää liukumäen ulos kotelostaan, jolloin mäki alkaa täyttyä.
Mäkien täyttäminen aloitetaan säiliöstä, jossa on paineistettua hiilidioksidia ja typpeä. Tästä säiliöstä tulee noin kolmasosa kaasusta, joka mäen täyttämiseen tarvitaan. Kun paineistetut kaasut kulkevat kovalla vauhdilla aspiraattorin läpi, syntyy imu, joka vetää ympäristöstä ilmaa liukumäkeen.
Vaatimukset

Hätäliukumäkien toimintavaatimukset ovat kiristyneet huomattavasti vuosien varrella. 1960-luvun alussa Yhdysvaltain ilmailuviranomainen FAA vaati, että liukumäet täyttyvät 25 sekunnissa tuulettomissa oloissa ja normaalissa lämpötilassa. Nykyään mäkien tulee täyttyä kuudessa sekunnissa lämpötilan ollessa −50…+70 °C, ja pysyä käyttökuntoisina vielä tuulen ollessa yli 12 m/s.
Hätäliukumäki tai muu ulospääsyä helpottava laite tulee Yhdysvaltain lainsäädännön mukaan asentaa kaikkiin hätäuloskäynteihin, jotka ovat yli kuuden jalan (noin 1,8 m) korkeudella maasta.
Lentokoneen ovi. Hätäliukumäki on oven alareunan kotelossa.
Hyginus Kim Hee-jong

Hyginus Kim Hee-jong (s. 21. helmikuuta 1947) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Kwangjun arkkihiippakuntaan 5. heinäkuuta 1975 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Corniculanan titulaaripiispaksi 9. heinäkuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andreas Choi Chang-mou, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja Peter Kang U-il.
Kim Hee-jong sai 10. heinäkuuta 2009 nimityksen Kwangjun koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 25. maaliskuuta 2010 hänestä tuli sen arkkipiispa. Eläkkeelle hän jäi marraskuussa 2022.
Imperium Europa

Imperium Europan tunnus
Imperium Europa on maltalainen radikaalisti siirtolaisuutta vastustava puolue. Se perustettiin vuonna 2000. Puolue on asemoitunut Eurooppa-myönteiseksi, mutta nykymuotoisen Euroopan unionin vastaiseksi.
Imperium Europa katsoo kulttuurisen moninaisuuden käytäntöjen johtavan kulttuurien tuhoutumiseen ja pyrkii edistämään uutta "alueiden ja kansojen Eurooppaa". Eurovaaleissa 2009 Imperium Europa sai maltalaisten äänistä 1,47 %, eurovaaleissa 2014 2,68 % ja eurovaaleissa 2019 3,17 %. Vuoden 2019 eurovaaleissa puolue oli Maltan kolmanneksi äänestetyin. Niissä ainoana europarlamentaarikkoehdokkaana oli puolueen äärioikeistolainen johtaja Norman Lowell. Puolueen mukaan muut maltalaiset MEP-ehdokkaat ajoivat Brysselissä henkilökohtaisia etujaan ja puolueidensa agendoja. Lowell kertoi maltalaisen F Living -televisiokanavan haastattelussa vuonna 2019 kannattavansa Adolf Hitlerin tapaa hallita Saksaa 1930-luvulla. Hän oli jo aiemmin kiistänyt holokaustin ja katsonut kansallissosialismin olevan menneisyyttä, mutta hyväksi aikanaan.
I-mode

i-mode on Japanissa 1999 lanseerattu järjestelmä, jonka avulla matkapuhelimen käyttäjät voivat käyttää erilaisia palveluja, kuten sähköposti, urheilutulospalvelu, säätietojen seuranta, pelit, pankki- ja pörssipalvelut ja juna- ja lentolippujen tilaus. i-moden kehitti japanilainen yritys NTT DoCoMo Mari Matsunagan johdolla.
i-mode on levinnyt myös Japanin ulkopuolelle. i-modea käytetään tai testataan seuraavissa maissa: Saksa, Alankomaat, Belgia, Ranska, Espanja ja Italia. Käyttäjiä on yli 40 miljoonaa ja sisältöä tarjoavia yrityksiä noin 3000. Yhdysvalloissa on käytössä m-mode.
i-mode-puhelimet

i-mode-puhelimille tyypillisiä piirteitä ovat niin sanottu simpukkamalli ja suuret näytöt (250x320 pikseliä). Useissa puhelimissa on kaksi näyttöä läpän molemmin puolin. Lisäksi puhelimissa on runsas varustelu, esimerkiksi megapikselin digitaalikamera. Näytöissä on normaalisti 65 536 väriä, mutta uusimmissa malleissa 262 144 väriä. Puhelinten ulkonaiset mitat ja painot ovat suunnilleen samoja kuin Nokian malleissa.
i-mode toimii sekä DoCoMon PDC (markkinointinimi "MOVA", 2G) että W-CDMA ("FOMA", 3G) -verkoissa.  MOVA-puhelimet ovat hitaampia, mutta niille on tarjolla palveluita, joita ei ole vielä FOMA-puhelimille, esimerkiksi sijaintipalvelut.
i-mode käytännössä

i-mode-puhelimissa on erityinen i-näppäin, jolla käyttäjä pääsee valikkoon. "Virallisten" sivujen sisältöä valvoo NTT DoCoMo, ja sisältö on usein maksullista. Virallisille sivuille pääsee valikoiden kautta, mutta epävirallisille sivuille päästäkseen pitää osoite naputella käsin. Virallisia sivuja on tuhansia ja epävirallisia kymmeniä tuhansia.
i-moden käyttäjä maksaa sekä lähetetystä että vastaanotetusta datasta. Vastaanoton hinta on noin puolet lähettämisen hinnasta. Käyttäjille on tarjolla erilaisia palveluja, joiden avulla pystytään vähentämään turhaa vastaanottamista. Kuukausimaksu on 2,5 — 5 euroa, joka sisältää puheaikaa sekä datansiirtoa. FOMAn käyttö- ja kuukausimaksut ovat halvempia, mutta vastaavasti datan siirtomäärät ovat suurempia.
i-mode käytännössä > i-mode-sivut

i-moden sivut rakennetaan käyttäen cHTML-kieltä, johon on lisätty muutamia i-modelle tarkoitettuja tunnisteita. i-moden lisäominaisuus i-appli käyttää J2ME:tä ja uusimmissa malleissa on tuki Flash-animaatioille.
i-mode käytännössä > Mukana olevia eurooppalaisia yrityksiä

E-Plus (Saksa)
KPN Mobile (Alankomaat)
BASE (Belgia)
Bouygues Telecom (Ranska)
Telefónica Móviles (Espanja)
Wind (Italia)
i-mode käytännössä > i-mode-puhelimia

2G
Sony Ericsson P800
505i
212i
251i
3G
N2102V
F2102V
P2102V
N2701
Indianapolis 500 1953

|   Indianapolis 500 1953  |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 9 osakilpailusta kaudella 1953. 

Päivämäärä:  30. toukokuuta 1953
Sijainti:  Indianapolis, Yhdysvallat
Ratatyyppi:  Soikio
Radan pituus:  4,023 km
Kilpailun pituus:  200 kierrosta, 804,680 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:    Bill Vukovich   (Kurtis Kraft-Offenhauser)
Paaluaika:  4.20,13
Palkintokoroke
Voittaja:    Bill Vukovich   (Kurtis Kraft-Offenhauser)
Toinen:    Art Cross   (Kurtis Kraft-Offenhauser)
Kolmas:    Sam Hanks  Duane Carter   (Kurtis Kraft-Offenhauser)
Nopein kierros
Kuljettaja:    Bill Vukovich   (Kurtis Kraft-Offenhauser)
Kierrosaika:  1.06,240
Indianapolis 500 1953 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1953 Indianapolis Motor Speedway -radalla. Kilpailun voitti Bill Vukovich.
Tulokset

| Sija | Lähtöruutu | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | 14 |  Bill Vukovich | Kurtis Kraft-Offenhauser | 200 | 3:53:02.3 | 9 |
| 2 | 12 | 16 |  Art Cross | Kurtis Kraft-Offenhauser | 200 | +3:30.87 | 6 |
| 3 | 9 | 3 |  Sam Hanks  Duane Carter | Kurtis Kraft-Offenhauser | 200 | +4:11.50 | 2 2 |
| 4 | 2 | 59 |  Fred Agabashian  Paul Russo | Kurtis Kraft-Offenhauser | 200 | +4:39.24 | 1.5 1.5 |
| 5 | 3 | 5 |  Jack McGrath | Kurtis Kraft-Offenhauser | 200 | +7:49.64 | 2 |
| 6 | 21 | 48 |  Jimmy Daywalt | Kurtis Kraft-Offenhauser | 200 | +8:10.21 |   |
| 7 | 25 | 2 |  Jim Rathmann | Kurtis Kraft-Offenhauser | 200 | +8:46.02 |   |
| 8 | 20 | 12 |  Ernie McCoy | Stevens-Offenhauser | 200 | +10:04.55 |   |
| 9 | 6 | 98 |  Tony Bettenhausen | Kuzma-Offenhauser | 196 | Onnettomuus |   |
| 10 | 32 | 53 |  Jimmy Davies | Kurtis Kraft-Offenhauser | 193 | +7 krs. |   |
| 11 | 26 | 9 |  Duke Nalon | Kurtis Kraft-Novi | 191 | Onnettomuus |   |
| 12 | 19 | 73 |  Carl Scarborough | Kurtis Kraft-Offenhauser | 190 | +10 krs. |   |
| 13 | 4 | 88 |  Manny Ayulo | Kuzma-Offenhauser | 184 | Moottori |   |
| 14 | 31 | 8 |  Jimmy Bryan | Schroeder-Offenhauser | 183 | + 17 krs. |   |
| 15 | 28 | 49 |  Bill Holland | Kurtis Kraft-Offenhauser | 177 | Magneetto |   |
| 16 | 10 | 92 |  Rodger Ward | Kurtis Kraft-Offenhauser | 177 | Akseli |   |
| 17 | 14 | 23 |  Walt Faulkner | Kurtis Kraft-Offenhauser | 176 | + 24 krs. |   |
| Kesk. | 22 | 22 |  Marshall Teague | Kurtis Kraft-Offenhauser | 169 | Öljyvuoto |   |
| Kesk. | 18 | 62 |  Spider Webb | Kurtis Kraft-Offenhauser | 166 | Öljyvuoto |   |
| Kesk. | 29 | 51 |  Bob Sweikert | Kuzma-Offenhauser | 151 | Ripustukset |   |
| Kesk. | 23 | 83 |  Mike Nazaruk | Turner-Offenhauser | 146 | Voimansiirto |   |
| Kesk. | 24 | 77 |  Pat Flaherty | Kuzma-Offenhauser | 115 | Onnettomuus |   |
| Kesk. | 7 | 55 |  Jerry Hoyt | Kurtis Kraft-Offenhauser | 107 | Ylikuumeneminen |   |
| Kesk. | 27 | 4 |  Duane Carter | Lesovsky-Offenhauser | 94 | Sytytys |  |
| Kesk. | 17 | 7 |  Paul Russo | Kurtis Kraft-Offenhauser | 89 | Magneetto |  |
| Kesk. | 8 | 21 |  Johnnie Parsons | Kurtis Kraft-Offenhauser | 86 | Moottori |   |
| Kesk. | 15 | 38 |  Don Freeland | Watson-Offenhauser | 76 | Onnettomuus |   |
| Kesk. | 13 | 41 |  Gene Hartley | Kurtis Kraft-Offenhauser | 53 | Onnettomuus |   |
| Kesk. | 16 | 97 |  Chuck Stevenson | Kuzma-Offenhauser | 42 | Polttoainevuoto |   |
| Kesk. | 30 | 99 |  Cal Niday | Kurtis Kraft-Offenhauser | 30 | Magneetto |   |
| Kesk. | 11 | 29 |  Bob Scott | Bromme-Offenhauser | 14 | Öljyvuoto |   |
| Kesk. | 33 | 56 |  Johnny Thomson | Del Roy-Offenhauser | 6 | Sytytys |   |
| Kesk. | 5 | 32 |  Andy Linden | Stevens-Offenhauser | 3 | Onnettomuus |   |
Muuta

Paalupaikka: Bill Vukovich – 4.20,13
Nopein kierros: Bill Vukovich – 1.06,240
Chet Miller kuoli onnettomuudessa harjoituksissa 15. toukokuuta.
Carl Scarborough keskeytti kilpailun kuumuuden aiheuttaman uupumisen takia ja kuoli myöhemmin sairaalassa.
Bill Vukovich oli kymmenes GP-voittaja
Huhtia–Pyhäjärvi

| Huhtia–Pyhäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°15′23″N, 25°15′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Kintauksen valuma-alue (14.55)
Laskujoki:  Könkköjoki Karikkoselkään 
Järvinumero:  14.551.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,8 m  
Pituus:  3 km  
Leveys:  2,5 km  
Rantaviiva:  18,5584 km  
Pinta-ala:  1,92304 km²   
Tilavuus:  0,00326291 km³ 
Keskisyvyys:  1,7 m  
Suurin syvyys:  9,43 m  
Saaria:  11 
:  Isosaari, Jänissaari, kalliosaari
 fiHuhtia–Pyhäjärvi 
Huhtia–Pyhäjärvi  on Keski-Suomessa Petäjävedellä kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi. Se kuuluu Jämsän reitin Kintauksen haaraan.
Myös Jämsässä on Huhtia-niminen järvi.
Maantietoa

Huhtia–Pyhäjärvi on 3,0 kilometriä pitkä, 2,5 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 192 hehtaaria eli 1,9 neliökilometriä. Järven seutu on mäkimaata, jossa pohjoispuolella kohoavat mäkien rinteet laskeutuvat veteen asti. Länsirannasta kohoava Palvavuori kohoaa 220 metrin korkeuteen mpy. ja se näkyy selvästi järvelle. Samoin tekee koillispuolella yhtä korkeana kohoavana Rahamäki. Huhtiaa ja Pyhäjärveä yhdistävä vesiväylä on kapea, niitä erottaa pohjoiseen työntyvä Kiviniemi. Huhtia on huomattavasti Pyhäjärveä suurempi. Järvi on rannoiltaan muodokas, ja siinä on useita pitkiä ja kapeita lahtia, kuten luoteeseen suuntaava Palvalahti, jonka pohjoispuolitse kulkee Petäjävedentie.
Järvellä on 11 saarta, joiden yhteispinta-ala on 20,8 hehtaaria, mikä tekee 11 % järven pinta-alasta. Saarista kaksi ovat alle aarin kokoisia, seitsemän on alle hehtaarin, ja kaksi on yli hehtaarin kokoisia. Suurin saari on pääaltaan keskellä sijaitseva yli viidentoista hehtaarin laajuinen Isosaari. Muita saaria ovat Pienisaari, Ykspuinen, Pyöreäsaari, Pieni Jänsissaari, Jänissaari ja Kalliosaari. Pyhäjärvi puolestaan on lähes saareton.
Huhtia–Pyhäjärvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 3,26 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00326 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 1,7 metriä ja suurin syvyys löytyy Palvalahden syvänteessä oleva 9,4 metriä. Järven itäisessä osassa on noin kahdeksan metriä syvää. Pyhäjärveä ei ole luodattu.
Järven rantaviivan pituus on 18,6 kilometriä. Orivesi–Jyväskylä-rautatie seuraa Huhtian pohjoisrantojen rantaviivaa tiukasti, kun taas valtatie 18 kulkee hieman kauempana rannasta. Parin kilometrin päässä lännessä sijaitsevalla Petäjäveden kirkonkylän asutus ei ylety järvelle.
Vedenlaatu

Huhtian vedenlaatu luokiteltiin 2000-luvun alussa hyväksi, Pyhäjärven laatu luokiteltiin puolestaan erinomaiseksi.
Vesistösuhteet

Huhtia–Pyhäjärvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Ala-Kintauksen valuma-alueella (14.55), jonka Huhtian alueeseen (14.551) se kuuluu. Suurin tulojoki on Ala-Kintauksesta alkava laskjoki, joka virtaa matkallaan padotun Kipposen (31 ha) läpi. Pian padon ja naulatehtaan ohitettuaan joki muodostaa Rautajalan (6 ha) järven, johon pohjoisesta tuleva ja Salmijärven kautta virtaava Saukkopuro laskee. Huhtian itäpäähän tulee idästä virtaava Koisjärvenjoki, joka laskee Huhtiaan Pajulammen (8 ha) kautta. Koisjärvenjoen valuma-alueella (14.558 ) sijaitsevat esimerkiksi Pieni Koisjärvi (19 ha) ja Iso Koisjärvi (54 ha). Muita Huhtiaan laskevia tulo-ojia ovat Saarijärvestä alkava oja, joka laskee Palvalahden suulle, ja Virattomanpuro, joka laskee Pyhäjärven eteläpäähän Pyhälahteen.
Huhtian laskujoki Könkköjoki on samalla Ala-Kintauksen (721 ha) laskujoki. Se laskee Jämsänvesi–Petäjänveden Karikkoselkään useiden koskien kautta. Huhtia–Pyhäjärven vedenpinta sijaitsee 127,8 metrin korkeudella mpy., joten puolentoista kilometrin matkalla kertyy joelle pudotusta 16,7 metriä.
Ibrahim Touré

Ibrahim Oyala Touré (27. syyskuuta 1985 – 19. kesäkuuta 2014 Manchester, Englanti, Britannia) oli norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, jonka viimeiseksi seuraksi jäi libanonilainen Al-Safa SC. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura

Bouakéssa syntynyt Touré aloitti ammattilaisuransa kotimaansa ASEC Mimosasissa, josta hän siirtyi vuonna 2003 ukrainalaiseen FK Metalurh Donetskiin, jossa hän pelasi neljä kautta, ennen kuin siirtyi Ranskan liigan OGC Niceen. Nizzassa Touré pelasi vain kaksi kautta, kunnes siirtyi Syyrian liigaan pelaamaan Al-Ittihadin riveihin vuonna 2009 kahden vuoden pelitauon jälkeen. Seuraavaksi Touré pelasi Egyptissä kahdessa eri seurassa, kunnes siirtyi viimeiseksi jääneen seuransa Al-Safan riveihin.
Yksityiselämä

Tourén molemmat veljet Yaya ja Kolo Touré ovat myös ammattilaisjalkapalloilijoita, jotka kuuluvat Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueeseen. He ovat edustaneet maataan kolmissa jalkapallon MM-kisoissa. Yaya on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja edustaa nykyisin Manchester Cityä ja Kolo on keskuspuolustaja seuranaan Liverpool FC.
Kuolema

Ibrahim Touré kuoli 19. kesäkuuta 2014 Manchesterissa, Englannissa taisteluaan lyhyen ajan syöpää vastaan. Tieto Ibrahimin kuolemasta saavutti MM-kisoissa pelanneet veljet vain muutama tunti hävityn Kolumbia-ottelun jälkeen. Yaya ja Kolo Touré matkustivat Manchesteriin kuultuaan veljensä kuolemasta, mutta palasivat takaisin Brasiliaan pelaamaan maansa puolesta.
Käännös suomeksi
Iisalmen profeetta Elian kirkko

| Profeetta Elian kirkko |
| --- | --- |
 Profeetta Elian kirkko
Sijainti:  Iisalmi
Seurakunta:  Kuopion ortodoksinen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1957
Suunnittelija:  Ilmari Ahonen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirkko sisältä
Iisalmen profeetta Elian kirkko eli Iisalmen ortodoksinen kirkko on ortodoksinen kirkkorakennus Iisalmessa. Kirkon suunnitteli arkkitehti Ilmari Ahonen ja kirkon vihki käyttöön arkkipiispa Paavali 16. kesäkuuta 1957. Profeetta Elian kirkko on Iisalmen ortodoksisen seurakunnan pääkirkko. Kirkko on pyhitetty Elia Tisbeläisen muistolle.
Maalaukset

Profeetta Elian kirkko on maalattu vanhavenäläisen tyylin mukaisesti. Kirkon freskot maalattiin vuosina 1994-1995 ja maalaajina toimivat venäläiset taidemaalarit Vladimir Loupanov ja Vasili Feodorov. Maalaustyö noudattaa 1100- ja 1300-luvuilla yleistynyttä slaavilaista tyyliä. Kuvien suunnittelussa on hyödynnetty vanhaa kirkkomaalausperinnettä, jonka mukaan Kristus Pantokrator on keskellä kupolissa, alemmassa kerroksessa ovat enkelit, väli-ilmansuuntiin on sijoitettu Vanhan testamentin profeetat. Freskojen alimpaan osaan on kuvattu ortodoksisen kirkon pyhäksi kanonisoimia ihmisiä.
Profeetta Elian kirkossa on neljä suurta ikonia, jotka on sijoitettu pääilmansuuntiin. Ikonit esittävät Helluntaita, Vuorisaarnaa, Jeesuksen syntymää sekä Kristuksen taivaaseenastumista. Kirkon ikonostaasi valmistui vuonna 2000 ja sen veistäjänä toimi bulgarialainen Jordan Ivanov. Ikonostaasin esikuva oli Bulgariassa sijaitsevan Rilan luostarin ikonostaasi. Ikonostaasi eli Pyhä Portti valmistettiin kirkon 50-vuotisjuhlaa varten vuonna 2007. Kirkossa olevat ikkunalasityöt edustavat 1500- ja 1700-lukujen slaavilaista tyylisuuntaa.
Pyhäinjäännökset

Tihvinän ja Lotinapellon piispa Mstislav luovutti 6. kesäkuuta 2013 Iisalmen ortodoksiselle kirkolle Aleksanteri Syväriläisen pyhäinjäännökset. Lisäksi kirkossa on Marttiiri Zelenetskiläisen, Eythimios Ivironilaisen sekä Luukas Krimiläisen pyhäinjäännökset.
Hollolan seurakunta

| Hollolan evankelis-luterilainen seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Hollolan keskiaikainen kivikirkko.
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Mikkelin hiippakunta
Rovastikunta:  Päijät-Hämeen rovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Lahden seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Hollolan keskiaikainen kivikirkko
Jäsenmäärä:  25 830 (2016)
– Osuus asukkaista:  76,7 %
Kirkkoherra:  Timo Huttunen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hollolan seurakunta on Mikkelin hiippakuntaan ja Päijät-Hämeen rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Seurakuntaan on vuodesta 2007 alkaen kuulunut Hämeenkosken seurakunta sekä vuodesta 2017 alkaen Kärkölän, Padasjoen ja Kuhmoisten seurakunnat kappeliseurakuntina. Jäseniä vuoden 2016 lopussa oli 25 830 eli toiminta-alueen asukkaista 76,7 prosenttia.
Seurakunnalle kuuluvat Salpakankaalla kirkko- ja seurakuntakeskusrakennus Sovituksenkirkko, Hollolan keskiaikainen kivikirkko sekä Hämeenkosken, Kuhmoisten, Kärkölän ja Padasjoen kirkot.
Historia > Keskiaikainen emäseurakunta

Hollolan seurakunta Päijät-Hämeen vanha emäseurakunta, minkä alueelta on lohkottu useita seurakuntia, kuten 1300-luvulla Lammin seurakunta ja 1400-luvulla Sysmän seurakunta, mistä puolestaan erotettiin, Hartolan seurakunta, Padasjoen seurakunta, Jämsän seurakunta ja Rautalammin seurakunta. 1500-luvulla Hollolan seurakunnasta itsenäistyi Iitin seurakunta ja 1636 Orimattilan seurakunta.
1800-luvulla Hollolan seurakunnasta muodostuivat Asikkalan seurakunta, Kärkölän seurakunta, Nastolan seurakunta ja Lahden kaupungin itsenäistyttyä ensiksi Hollolan kunnasta vuosien viiveellä myös Lahden seurakunta 1916.
Historia > Maininnat seurakunnasta ja Hollolan keskiaikainen kivikirkko

Ensimmäinen maininta Hollolan seurakunnan kirkkoherrasta on vuodelta 1328. Seurakunnan pääkirkkona on ollut Hollolan keskiaikainen kivikirkko. Nykyisen Hollolan kirkon rakentamisaika on ajoitettu vuosiin 1495–1510; sakaristo valmistui noin 1495, kirkkosali 1500 ja asehuone 1505 jälkeen. Kirkko kuuluu kolmanteen suomalaiseen kivikirkkosukupolveen, joka rakennettiin noin vuosien 1480–1560 välisenä aikana. On todennäköistä, että nykyistä kivikirkkoa on edeltänyt ainakin kaksi puukirkkoa. Niistä ensimmäinen lienee ollut noin kahdeksan kilometriä etelämpänä, Salpausselän harjulla Porvoonjoen latvojen tuntumassa Untilan Kirkk'ailanmäellä. Kirkk'ailanmäen (=kirkkoaidanmäen) nimessä on säilynyt tieto Hollolan varhaiskeskiaikaisen puukirkon ja hautausmaan sijainnista. 1100–1300-luvulla käytössä olleesta kalmistosta on löydetty 1900-luvun kaivauksissa toistasataa hautaa.
Asiakirjalähteitä Hollolan keskiaikaisen kivikirkon tai sitä edeltäneiden puukirkkojen rakentamisesta ei ole säilynyt. Hollolan seurakuntaa koskevat varhaisimmat asiakirjat tuhoutuivat isonvihan aikana yhdessä Viipurin tuomiokapitulin arkiston kanssa. Samoin kävi maahan kaivetulle Hollolan kirkonarkistolle. Näitä tuhoja täydensi vielä pappilan tulipalo vuonna 1756, jolloin pelastui vain yksi tilikirja.
Historia > Hiippakuntayhteydet

1500-luvulla uskonpuhdistuksessa Hollola määriteltiin kuuluvaksi Viipurin hiippakuntaan. Suuren Pohjan sodan jälkeen, kun Viipuri menetettiin Uudenkaupungin rauhassa Venäjälle, Viipurin piispanistuin siirtyi Porvooseen 1723. Sodan venäläisen miehitysvaiheen isonvihan aikana Hollolan kirkkoherra siirtyi Ruotsiin, ja miehittäjät määräsivät Orimattilan kirkkoherran hoitamaan Hollolan kirkkoherran tehtäviä sekä tähän liittyen myös keräyttämään verot.
Viipurin hiippakunnasta tuli Porvoon hiippakunta 1723, ja 1923 se siirrettiin Tampereen hiippakuntaan. Porvooseen perustettiin ruotsinkielinen hiippakunta, ja entisestä Viipurin hiippakunnasta tuli Tampereen hiippakunta. Vuoden 2020 alusta kaikki Päijät-Hämeen seurakunnat, myös Hollolan seurakunta, ovat Kirkkohallituksen päätöksellä kuuluneet Mikkelin hiippakuntaan.
Historia > Toimipaikat

Hollolan seurakunta perusti Salpakankaan seurakuntakeskuksen 1975 ja 1980 Vesikansaan seurakuntakodin. Parinpellon leirikeskuksen päärakennus valmistui vuonna 1986. Hämeenkosken seurakunta liittyi Hollolan seurakuntaan kappeliseurakuntana 1. tammikuuta 2007, yhdeksän vuotta myöhemmin Hämeenkoski liittyi Hollolaan myös kunnallisesti.
Uudeksi kirkko- ja seurakuntakeskusrakennukseksi kuntakeskukseen valmistui keväällä 2010 Sovituksenkirkko (Keskuskatu 2), jolloin Tiilijärventien tiellä sijaitseva vanha seurakuntakeskus jäi pois käytöstä. Kirkkoherranvirasto sijaitsee Sovituksenkirkon tiloissa.[lähde? ]
Päätöksenteko

Hollolan seurakunnalla on vuosina 2019–2022 33-henkinen kirkkovaltuusto. Kappeliseurakutien alueilla päätöksiä tekevät kappelineuvostot.