stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kertšin koulusurmat

| Kertšin koulusurmat |
| --- | --- |
 Vladislav Rosljakov koulun sisäportaissa.
Paikka:  Kertšin polytekninen ammattikorkeakoulu, Kertš, Krim
Kohde:  koulun oppilaat, koulun henkilökunta, koulurakennus
Ajankohta:  17. lokakuuta 2018   (UTC+3)
Iskutyyppi:  kouluammuskelu, pommi-isku
Kuolleita:  21 (ampuja mukaan lukien)
Haavoittuneita:  70
Epäilty/epäillyt:  Vladislav Rosljakov (Владисла́в Росляко́в)
Tekoväline:  12-kaliiperinen Hatsan Escort Aimguard -haulikko, kotitekoisia pommeja
| Vladislav Rosljakov |
| --- | --- |
 Vladislav Rosljakov
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 2000
Kuollut: 17. lokakuuta 2018 (18 vuotta) Kertšin polytekninen ammattikorkeakoulu
Vladislav Rosljakov valvontakameran kuvassa koulun sisällä.
Kertšin koulusurmat oli 17. lokakuuta 2018 tapahtunut kouluampuminen ja pommi-isku, joka tapahtui Kertšin polyteknisessä ammattikorkeakoulussa Krimillä. Kertšin koulusurmissa kuoli yhteensä 21 henkilöä ja loukkaantui 70, joista 5 on yhämilloin? koomassa. Verilöylyn toteuttajaksi paljastui 18-vuotias Vladislav Rosljakov, koulun silloinen oppilas.
Vladislav Rosljakov

Vladislav Igorevitš Rosljakov (ven. Владисла́в И́горевич Росляко́в, 2. toukokuuta 2000 – 17. lokakuuta 2018) oli koulun silloinen 18-vuotias oppilas, jolla ei ollut aiempaa rikoshistoriaa. Kun Vladislav oli noin 10-vuotias, hänen vanhempansa erosivat isänsä päävamman takia, jonka seurauksena isästä tuli aggressiivinen Vladislavia ja hänen läheisiään kohtaan. Rosljakov opiskeli paikallisessa koulussa ilman kiinnostusta koulunkäyntiin ja täten huonoin arvosanoin. Hänellä oli muutamia kavereita ja mielenkiinnon kohteita kuten aseet ja videopelit. Vuonna 2015 Rosljakov aloitti sähköasentajanopinnot Kertšin ammattikorkeakoulussa. Siellä opiskellessaan hän kiinnostui enemmän aseista ja räjähteistä ja alkoi kantaa bajonetti-veistä mukanaan koulussa. Yhtenä päivänä hän suihkutti pippurisuihketta luokassa eikä pystynyt selittämään tekoaan.
Rosljakovin äiti kuului paikallisiin Jehovan todistajiin. Hänen äitinsä rajoitti hänen menemisiään, muun muassa tutkimalla Rosljakovin taskut ja antoi hänen mennä elokuviin ja käyttää tietokonetta vasta, kun hän täytti 16 vuotta. Päiviä ennen iskua Rosljakov kertoi, ettei usko kuolemanjälkeiseen elämään. Surmien vastaisena yönä Rosljakovin naapurit kertoivat hänen polttaneen Raamatun, josta hän oli alleviivannut tiettyjä kohtia. Rosljakovin naapurit kuvailivat Vladislavia hiljaiseksi ja eristäytyneeksi, mutta myös kohteliaaksi ja hyvin pukeutuvaksi.
Isku

Noin kello 11.46 17. lokakuuta 2018 Vladislav Rosljakov saapui Kertšin polytekniseen korkeakouluun mukanaan haulikko ja useita putkipommeja. Rosljakov asetti ensimmäisen kerroksen luokkahuoneeseen naulapommin, jonka räjähdettyä hän aloitti ampumisen. Ampuminen kesti noin 15 minuuttia ja päättyi Rosljakovin itsemurhaan. Hän ampui itseään haulikolla koulun kirjastossa. Ampumisen päättyessä Rosljakov oli tappanut 20 ja aiheuttanut noin 70:n haavoittumisen. Rosljakov oli heitellyt putkipommeja ja ampunut naulapommin räjähdykseltä paenneita ihmisiä. Silminnäkijät kertoivat Rosljakovin kävelleen rauhallisesti ja määrätietoisesti koulun ensimmäisen ja toisen kerroksen käytävillä, ampuen pakenevia oppilaita ja opettajia sekä lukittuja ovia ja tietokonemonitoreja. Vaikka Rosljakovilla oli mukanaan useita pommeja, jotka olivat tehneet paljon vahinkoa koululle, hän suoritti kaikki murhat haulikollaan. Ampumisessa kuoli 15 oppilasta ja viisi koulun henkilökunnan jäsentä.
Rosljakovilla oli päällään iskun aikana mustat housut, oikeassa kädessä musta hansikas ja valkoinen T-paita, johon oli kirjoitettu mustalla tekstillä venäjäksi ”НЕНАВИСТЬ” (nenavist, ’viha’). Rosljakovin uskotaan ottaneen mallia Yhdysvalloista kuten vuoden 1999 Columbinen verilöylyn suorittajista, Eric Harrisista ja Dylan Kleboldista. Tätä implikoi vahvasti Rosljakovin ihannointi kyseistä verilöylyä kohtaan ja hänen kiistämätön yhdennäköisyytensä Eric Harrisin asustuksen kanssa verilöylyä suorittaessa. Monet mediat ja uutislähteet ovat kutsuneet iskua ”Venäjän Columbineksi”.
Uhrit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Oppilaat Sergei Stepanenko, 15  Roman Karimov, 21  Ksenija Boldina, 17  Jegor Perepjolkin, 19  Anna Žuravleva, 19  Vladislav Verdiboženko, 15  Alina Kerova, 16 |  Ruslan Lysenko, 17  Ruden Džurajev, 17  Vladislav Lazarev, 19  Aleksei Lavrynovitš, 19  Nikita Florenski, 16  Danil Pipenko, 16  Darja Tšegerest, 16  Viktorija Demtšuk, 17 | Opettajat Anastasija Baklanova, 27  Aleksandr Moisejenko, 46  Svetlana Baklanova, 57  Larisa Kudrjavtseva, 62  Ljudmila Ustenko, 65 | Ampuja Vladislav Rosljakov, 18 |
Reaktiot

Useat maat ja niiden johtajat ovat ilmoittaneet osanottonsa, mukaan lukien Suomen, Saksan ja Italian. Ukrainan presidentti Petro Porošenko totesi iskun uhrien olevan Ukrainan kansalaisia ja kertoi Krimin autonomisen tasavallan syyttäjänviraston aloittaneen tutkinnan epäillystä terrorismirikoksesta.
Knox Martin

Knox Martin
Knox Martin (12. helmikuuta 1923 – 15. toukokuuta 2022) oli Yhdysvalloissa uransa luonut taidemaalari, kuvanveistäjä ja muraalitaiteilija.
Martin syntyi Barranquillassa, Kolumbiassa, ja opiskeli vuosina 1946–1950 Art Students League of New Yorkissa. Hänen töitään on näytillä lukuisissa tunnetuissa kokoelmissa pääasiassa Yhdysvalloissa, mutta myös Ranskassa ja Israelissa saakka.
Martin opetti New Yorkin ja Minnesotan yliopistoissa sekä Art Students Leaguessa ja Umbriassa, Italiassa.
Kettukala

| Kettukala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Välskärikalat Acanthuriformes
Heimo::  Kaniinikalat Siganidae
Suku::  Siganus
Laji::  vulpinus
Kaksiosainen nimi
 Siganus vulpinus  (Schlegel & Müller, 1845) 
Katso myös
   Kettukala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kettukala (Siganus vulpinus) on kaniinikalojen heimon kalalaji, jota yleisesti pidetään merivesiakvaarioissa.
Ulkonäkö ja koko

Kettukala kasvaa noin 20-25 cm pitkäksi. Sen vartalo on keltainen ja pää mustavalkoinen. Kettukala on mestari naamioitumaan myös ympäristöönsä, sillä uhan esiintyessä / stressitilanteessa se vaihtaa värinsä maastokuvioisen tummaksi. 
Sen evissä on myrkylliset piikit,  joita se käyttää pääasiassa itsensä puolustamiseen. Pistos ei ole ihmiselle vaarallinen, mutta aiheuttaa pistokohdan turpoamista sekä kovaa kipua. Kalan käsittelyssä on siksi syytä noudattaa varovaisuutta.
Alkuperä

Kettukala on kotoisin Läntisen Tyynenmeren alueelta.
Käyttäytyminen

Kettukala on rauhallinen muita kaloja kohtaan, mutta aggressiivinen oman lajinsa jäseniä kohtaan. Yleisöakvaarioissa se voidaan asuttaa suurien petojenkin kanssa, sillä sen myrkkypiikit pitävät saalistajat loitolla. Suositeltava koko akvaariolle on n. 300 litran kokoinen.
Jotkut yksilöt näykkivät, varsinkin nälkäisinä, korallien lonkeroita, joten riutta-akvaarioon sitä suositellaan varauksin.
Ravinto

Kettukala syö pääasiassa levää ja muuta kasvisravintoa.
Aiheesta muualla

Siganus vulpinus (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Kettujärvi

| Kettujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Iitti
Koordinaatit:  61°01′49″N, 26°10′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kymijoen alaosan alue (14.11)
Tulouoma:  salmi Keskimmäisestä
Lasku-uoma:  salmi Kymijokeen 
Taajamat:  Keikki
Järvinumero:  14.112.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  74,1 m  
Pituus:  2,4 km  
Leveys:  1,3 km  
Rantaviiva:  9,66838 km  
Pinta-ala:  1,24115 km²  
Tilavuus:  0,00460761 km³  
Keskisyvyys:  3,71 m  
Suurin syvyys:  8,01 m  
Saaria:  3 
:  Lakinsaaret
 fiKettujärvi 
Kettujärvi on Päijät-Hämeessä Iitissä, Perä-Mankalan pohjoispuolella sijaitseva Kymijokeen laskeva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 124 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä, se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Kettujärvi on käytännössä järvenosa, jolla on lännessä Kymenkäänteessä suuret vesiyhteydet Kymijokeen ja sen takana olevaan Arrajärveen sekä idässä pengertien silta-aukon kautta vesiyhteys Keskimmäiseen. Järvenrantojen ympäristöt ovat pääasiassa kallioista metsämaata, jota rikkovat pohjoispuolella Keikkin pienialaiset peltomaat ja eteläpuolella Myllyjärven ja Tuhkurin peltoaukeat. Järvi alkaa Kymenkäänteessä Tapolanniemen luoteispuolelta ja se päättyy Sitikkalaan johtavalle tielle. Järvessä on kolme saarta, joiden pinta-ala on 0,94 hehtaaria. Saarista kaksi on kooltaan yli aarin ja kolmas on alle aarin kokoinen. Saaret sijaitsevat Tapolanniemen pohjoiskärjessä ja niitä kutsutaan Lakinsaariksi. Saarten kohdalla työntyy etelään 800 metriä pitkä Märkälahti. Pengertien ympäristö on matalinta järvialuetta ja siellä on ruohikkossa ahdas vesitie. Täällä järven ylittää korkeajännitelinja.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 4,61 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00461 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys on 8,0 metriä. Järven rantaviivan pituus on 9,7 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 650 metriä. Järven ympäristön haja-asutuksen muodostaa yli kymmenen maatilaa tai muuta taloutta sekä rannoille rakennetut noin 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Vuolenkoskelta, Kalaksueelta tai Iitin Sitikkalasta.
Kymenkäänteessä Kettujärven puolella sijaitsee kalliossa vaatimaton Kymenkäänteen kalliomaalaus.
Säännöstely

Järven vedenpinnan korkeus on 74,1 metriä mpy. Järvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 73,93 metriä ja 74,13 metriä mpy. Säännöstely on toteutettu tyydyttämään Mankalan voimalaitoksen tarpeita patoaltaassa, joka jää tämän ja yläjuoksulla sijaitsevan Vuolenkosken vesivoimalaitoksen välille.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Anjalan voimalaitoksen alueeseen (14.112) järvi kuuluu. Sen vedenpinnan korkeus on 74,1 metriä mpy., mikä on sama kaikille järville ja Kymijoelle Mankalan- ja Vuolenkosken vesivoimalaitoksen välissä. Huomattavimmat järvet ovat Kotojärvi, Selkojärvi, Arrajärvi, Keskimmäinen ja Iso Valkjärvi. Kettujärven vesi vaihtuu laajan salmen vuoksi Kymijoen vedestä. Idästä siihen tulee vettä Keskimmäisen kautta Ylimmäisestä. Näillä kahdella järvellä on valuma-alueellaan muutamia järviä.
Historiaa

Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 järven karttanimenä käytettiin ”Mäkilähdenjärvi”, ja sen vedenpinnan korkeus on ollut hyvinkin samalla korkeudella kuin nykyään. Järvi on silloin katsottu yltävän Kottikallion kaakkoispuolella asti, josta alkoi ”Kalaksudenlampi” (Keskimmäinen). Vuoden 1964 peruskartassa sen rannat olivat pääosin vapaan ranta-asutuksesta, mutta vuoden 1978 kartassa vapaa-ajan asuntoja oli paljon.
Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus

Vuoden ulkomaalaisvahvistuksen valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.
Vuoden ulkomaalaisvahvistukset

| Kausi | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| 1996–1997 | Kurk Lee | Torpan Pojat |
| 1997–1998 | James Gatewood | Torpan Pojat |
| 1998–1999 | Faisal Abraham | Salon Vilpas |
| 1999–2000 | Marcus Grant | Namika Lahti |
| 2000–2001 | Damon Williams | Pyrbasket |
| 2001–2002 | Lonnie Cooper | Espoon Honka |
| 2002–2003 | Marcus Grant (2.) | Espoon Honka |
| 2003–2004 | Marcus Grant (3.) | Kouvot |
| 2004–2005 | Tim Kisner | Salon Vilpas |
| 2005–2006 | Boakai Lalugba | UU-Korihait |
| 2006–2007 | Jerald Fields | KTP-Basket |
| 2007–2008 | Corey Smith | Kouvot |
| 2008–2009 | Ray Nixon | Namika Lahti |
| 2009–2010 | A.J. Moye | Kouvot |
| 2010–2011 | Damon Williams (2.) | Tampereen Pyrintö |
| 2011–2012 | Jeb Ivey | Nilan Bisons |
| 2012–2013 | Martin Zeno | Nilan Bisons |
| 2013–2014 | Kyle Fogg | Korikobrat |
| 2014–2015 | Robert Arnold | Joensuun Kataja |
| 2015–2016 | D. J. Richardson | Kouvot |
| 2016–2017 | Juwan Staten | Salon Vilpas |
| 2017–2018 | Aaron Jones | Salon Vilpas |
| 2018–2019 | Rene Rougeau | Kauhajoen Karhu |
| 2020–2021 | Jeremiah Wood | Salon Vilpas |
| 2021–2022 | Cameron Jones | Kauhajoen Karhu |
| 2022–2023 | Jeffrey Carroll Jr. | Helsinki Seagulls |
Kirja A & Ö

Kirja A & Ö oli Yleisradion TV1:ssä nähty kirjallisuusohjelma. Ohjelmasarja alkoi 1999, ja sen aiheena olivat ajankohtaiset kirjat ja kirjailijat. Vuonna 1999-2000 sitä toimittivat ja juonsivat kirjailija Kreetta Onkeli ja Markku Soikkeli. YLEn vaatimuksesta toimittajat vaihdettiin keväällä 2000 kirjailija-toimittaja Tuula-Liina Varikseen. Sarja päättyi elokuussa 2005.
Ohjelmassa Variksen vieraina ja keskustelukumppaneina ovat esiintyneet muiden muassa Tommy Tabermann, Matti Yrjänä Joensuu, Orvokki Autio, Pirjo Hassinen, Pekka Kejonen, Yrsa Stenius, Harri Tapper ja Matti Klinge. Tavallisesti vieras esitteli ohjelman lopussa viisi suosikkikirjaansa. Lisäksi ohjelmassa kokoontui säännöllisesti lukupiiri keskustelemaan ajankohtaisesta kirjasta. Lukupiiriin kuuluivat muiden muassa Claes Andersson, Anna-Leena Härkönen ja Jarkko Martikainen.
Kesällä 2005 ohjelma nähtiin nimellä Kesäkirja A & Ö. Tuotantokauden ohjelmat kuvattiin Helsingissä kirjailijatalo Villa Kivessä.
Ohjelman on tuottanut Ikoni & Indeksi. Kirja A & Ö:n tekijät, sen toimittaja Tuula-Liina Varis sekä tuottajat Marketta Mattila ja Raisa Rauhamaa, saivat vuonna 2005 Suomen Kirjainstituutin säätiön Kirja kirjasta -palkinnon. Palkinnon arvo on 3 000 euroa.
Aiheesta muualla

Ikoni & Indeksi: Kirja A & Ö (Arkistoitu – Internet Archive).
Markku Soikkeli: Miten kirjan käy televisiossa?
Korissía (järvi)

| Korissía Κορισσία |
| --- | --- |
 Korissía-järveä.
Valtiot:  Kreikka
Paikkakunta:  Meliteieís, Etelä-Korfu, Korfu, Jooniansaaret
Koordinaatit:  39°26′45″N, 19°54′17″E
Mittaustietoja
Pituus:  5  km
Leveys:  2  km 
Pinta-ala:  6 km²
 fiKorissía 
Korissía (kreik. Κορισσία eli Λίμνη Κορισσίων, Límni Korissíon, ”Korissían järvi”; myös Λιμνοθάλασσα Κορισσίων, Limnothálassa Korissíon, ”Korissían laguuni”) on laguunimainen järvi Korfun saarella Kreikassa. Se on saaren suurin järvi ja sen pinta-ala on noin kuusi neliökilometriä.
Korissía-järveä.
Korissía-järvi sijaitsee Korfun eteläosissa lähellä saaren lounaisrannikkoa, Etelä-Korfun kunnan Meliteieísin kunnallisyksikön alueella. Järven luoteispäässä sijaitsee Chalikoúnaksen kylä, itäpuolella Línian kylä ja kaakkoispäässä Argyrádesin Ágios Geórgioksen kylä. Vain noin 100 metriä leveä maakaistale erottaa järven Joonianmerestä. Maakaistaleella on paljon hiekkadyynejä. Järven vesi on suolaista, sillä se yhdistyy mereen kanavalla. Kanavan pohjoispuolinen hiekkadyyniranta tunnetaan Chalikoúnaksen rantana. Kanavan eteläpuolella on seetrimetsää sekä Íssoksen ranta.
Järvi on tärkeä lintualue, ja siellä on havaittu noin 120 eri lintulajia. Järven alue muodostaa kaksi Natura 2000 -aluetta, joista toinen on luonto- ja toinen lintudirektiivin mukainen.
Korfun kunnan osa Korissían kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on nimetty järven mukaan, vaikka järvi ei sijaitsekaan sen alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korissía Wikimedia Commonsissa
Korisliigan vuoden tulokas

Vuoden tulokkaan valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.
Vuoden tulokkaat

| Kausi | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| 1987–1988 | Petri Niiranen | Forssan Koripojat |
| 1988–1989 | Martti Kuisma | Helsingin NMKY |
| 1989–1990 | Aleksi Wuorenjuuri | Tapiolan Honka |
| 1991–1992 | Jyri Lehtonen | Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat |
| 1992–1993 | Peter Muhonen | Tapiolan Honka |
| 1993–1994 | Mikko Sydänmaanlakka | Kouvot |
| 1994–1995 | Hanno Möttölä | Helsingin NMKY |
| 1995–1996 | Pasi Riihelä | Kankaantaan Kisa |
| 1996–1997 | Ilpo Jalonen | Salon Vilpas |
| 1997–1998 | Antti Nikkilä | Pyrbasket |
| 1998–1999 | Tuukka Kotti | Forssan Koripojat |
| 1999–2000 | Jarno Mäkelä | Kouvot |
| 2000–2001 | Kimmo Muurinen | Pantterit |
| 2001–2002 | Jukka Kataja | Forssan Koripojat |
| 2002–2003 | Olli Ahvenniemi | Team Componenta |
| 2003–2004 | Roni Leimu | Porvoon Tarmo |
| 2004–2005 | Juha Sten | Aura Basket |
| 2005–2006 | Vesa Mäkäläinen | Namika Lahti |
| 2006–2007 | Petri Heinonen | Tampereen Pyrintö |
| 2007–2008 | Jesse Niemi | Tampereen Pyrintö |
| 2008–2009 | Antti Kanervo | Kouvot |
| 2009–2010 | Samuel Haanpää | Torpan Pojat |
| 2010–2011 | Cedric Latimer | Namika Lahti |
| 2011–2012 | Alex Vaenerberg | Vilpas Vikings |
| 2012–2013 | Jussi Turja | Korikobrat |
| 2013–2014 | Anton Odabasi | Tapiolan Honka |
| 2014–2015 | Marius van Andringa | Joensuun Kataja |
| 2015–2016 | Joonas Cavén | Tampereen Pyrintö |
| 2016–2017 | Aatu Kivimäki | Salon Vilpas |
| 2017–2018 | Topi Halme | Espoo United |
| 2018–2019 | Trey Niemi | Ura Basket |
| 2020–2021 | Ville Karvonen | Lahti Basketball |
| 2021–2022 | Hannes Pöllä | Kouvot |
| 2022-2023 | Thomas Tumba | Kataja Basket |
Korkein oikeus

Korkein oikeus voi viitata seuraaviin asioihin:
ylin oikeusaste, jonka päätöksiin ei voi hakea muutosta
Intian korkein oikeus
Mosambikin korkein oikeus
Kanadan korkein oikeus
Ruotsin korkein oikeus
Suomen korkein oikeus
Valko-Venäjän korkein oikeus
Viron korkein oikeus
Yhdysvaltain korkein oikeus
Korkein oikeus, vuoden 2008 elokuva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Korkein oikeus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kirjahistoria

Kirjahistoria on tekstuaalitieteisiin kuuluva tieteenala, joka tutkii bibliografian sekä historia-, kulttuuri- ja yhteiskuntatieteiden menetelmin kirjoja sekä niiden valmistamista, julkaisemista, jakelua, omistamista ja lukemista suhteessa niitä ympäröivään historialliseen kontekstiin. Kirjahistoriasta käytetään toisinaan – erityisesti silloin kun puhutaan alan sosiaalihistoriallisesti painottuneesta tutkimuksesta – myös ranskankielistä termiä histoire du livre.
Aiheesta muualla

Suomen kirjahistoriallinen seura.
The European Society for Textual Scholarship. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjallisuusvuosi 1767

Kirjallisuusvuosi 1767 käsittelee vuoden 1767 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Saksan kirjallisuuden Sturm und Drang -kausi alkoi. Kauden katsotaan päättyneen Goethen vuonna 1786 tekemään Italian-matkaan, jolloin Saksan kirjallisuudessa alkoi Weimarin klassinen kausi.
New York Cityn ensimmäinen vakituinen teatteri John Street Theatre aloitti toimintansa.
Gotthold Ephraim Lessing aloitti kolmivuotisen kauden dramaturgina Hampurissa.
Norjan ensimmäinen sanomalehti Adresseavisen alkoi ilmestyä Trondheimissa.
Kunta Kinte ryöstettiin Gambiasta orjaksi Amerikkaan.
Julkaisuja

Pierre Beaumarchais – Eugénie (esikoisnäytelmä)
John Dickinson – Letters from a Farmer in Pennsylvania
Gotthold Ephraim Lessing – Minna von Barnhelm (komedia)
Moses Mendelssohn – Phädon oder über die Unsterblichkeit der Seele
Joseph Priestley – The History and Present State of Electricity
Jean-Jacques Rousseau – Dictionnaire de musique
Laurence Sterne – The Life and Opinions of Tristram Shandy, Gentleman (teoksen päätösosa, suom. Tristram Shandy – elämä ja mielipiteet, 1998)
Christoph Martin Wieland – Geschichte des Agathon (teoksen päätösosa)
Palkintoja

Copley-mitali työstä tieteen hyväksi: brittiläinen kasvi- ja korallitutkija John Ellis
Korkeimman olennon palvonta

Korkeimman olennon juhla Tuileries'n puistossa 8.6.1794.
Korkeimman olennon juhla, Champ de Mars, 8.6.1794.
Korkein olento (ransk. L’Être suprême) oli Maximilien Robespierren käsittämä jumalhahmo, jolla korvattiin Jacques Hébertin käsittämä Järjen palvonta. Korkeimman Olennon kultista tuli Ranskan virallinen valtionuskonto kansalliskokouksen päätöksellä 7. toukokuuta 1794.
Palvontamenot olivat vahvasti kristillis- tai juutalaisvaikutteiset. Kolminaisuuden tunnus, muun muassa kolmikulmainen ”Kaikkinäkevä silmä” esiintyi erilaisina muunnelmina. Itse jumalhahmo oli kuitenkin kaukainen, epämääräinen ja välinpitämätön. Käsite ”Korkein Olento” oli peräisin valistusajan uskonnonfilosofiasta. Sillä haluttiin korvata termi ”Jumala”, jota pidettiin liian juutalais-kristillisenä ja vääriä mielikuvia luovana. Korkeimpaan Olentoon liitettiin runsaasti rationalistisia piirteitä.
Korkeimman Olento ymmärrettiin deistisesti. Se miellettiin siis maailman luojaksi, joka maailman luotuaan ei enää puuttunut sen tapahtumiin. Korkeimman Olennon katsottiin luoneen maailmaa hallitsevat ja sääntelevät luonnonlait, jotka takasivat maailman pysyvyyden. Puuttumalla luonnonlakeihin Korkein Olento olisi toiminut ikään kuin omaa persoonaansa vastaan. Korkeimman olennon palvontaan liittyi myös ajatus ihmissielun kuolemattomuudesta ja jokaisen ihmisen arvosta.
Korkeinta Olentoa ei milloinkaan määritelty uskonnonfilosofisesti tämän tarkemmin, eikä Korkeimman Olennon palvontaan liittynyt myöskään dogmatiikan kehittämistä.
Korkeimman Olennon kultti alkoi pikkutarkasti suunnitellulla juhlalla 8. kesäkuuta 1794. Maximilien Robespierre puhui kansalle Tuileries’n palatsin edustalla, minkä jälkeen hän sytytti rovion, jolla ateismia kuvannut patsas poltettiin. Patsaan sisältä paljastui toinen hahmo, Järki. Samana päivänä vietettiin suuri uskonnollinen kansanjuhla Mars-kentällä. Kansa saapui kentälle kulkueena Robespierren johdolla, ja musiikkiesitysten jälkeen kentälle istutettiin vapaudenpuu ja paljastettiin Korkeinta Olentoa ylistänyt patsas. Kansa myös vannoi uskollisuutta Korkeimmalle Olennolle. Menoihin kuului, että huomattavimmat osanottajat kantoivat vallankumouksen trikolorivärejä mukailevia sinisistä ruiskukista, valkeista viljantähkistä ja punaisista ruusuista tehtyjä kukkavihkoja osana seremoniaa. Pääsyliputkin kultin tilaisuuksiin olivat kolmion muotoisia, ja niitä on säilynyt runsaasti.
Toisin kuin Järjen palvonta, johon kuului runsaasti eroottisia seremonioita, tämä uusi kultti oli hyvin siveellinen; itse asiassa moraalisesti se oli paikoitellen jopa tiukempi kuin jotkin kristinuskon lahkot.
Robespierren kuoltua kansalliskokous lopetti Korkeimman Olennon palvonnan syksyllä 1794. Napoleon käytti sen rippeitä hyväkseen palauttaessaan vallankumouksen vainoaman katolisuuden Ranskaan.
Korisliigan vuoden valmentaja

Vuoden valmentajan valitsevat vuosittain SM-joukkueiden päävalmentajat ja kapteenit.