stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bahariasaurus

| Bahariasaurus |
| --- | --- |

 Liitukausi 100–95 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  †Ceratosauria
Suku::  †Bahariasaurus
Laji::  ingens
Kaksiosainen nimi
 † Bahariasaurus ingens  Stromer, 1934 
Synonyymit
  ?Deltadromeus 
Katso myös
   Bahariasaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bahariasaurus ("Baharyan lisko") oli teropodeihin kuulunut dinosaurussuku. Se eli Pohjois-Afrikassa 100–95 miljoonaa vuotta sitten keskisellä liitukaudella. Bahariasaurus ei ollut sen ajan ja alueen ainoa teropodi ja se on todennäköisesti jakanut elinympäristönsä Spinosauruksen ja Carcharodontosauruksen kanssa.
Fossiilit

Bahariasauruksen fossiilien löytöpaikat ovat Baharyan muodostelma Egyptissä, josta se on saanut nimensäkin, sekä Kem Kem Beds Marokossa. Bahariasauruksen fossiilit tuhoutuivat toisessa maailmansodassa.
Koko

Bahariasauruksesta tiedetään että se oli suurikokoinen teropodi. Se oli jopa 12 metriä pitkä ja painoi seitsemän tonnia, samankokoinen kuin Tyrannosaurus rex.
Luokittelu

Bahariasauruksen luokittelu on epäselvää. Se saattoi olla Carcharodontosauruksen sukulainen, tyrannosauri, tai sen aikalaisen Deltadromeuksen synonyymi. Bahariasaurus ja Deltadromeus näyttävät olleen hyvin samankaltaisia keskenään, ja kumpikin tunnetaan samoista muodostelmista, mutta näiden kahden dinosauruksen fossiilien vertailu on mahdotonta, koska Bahariasauruksen fossiilit ovat tuhoutuneet toisessa maailmansodassa. Tästä syystä taas jotkut tunnistavat mahdolliseksi että Deltadromeus saattaa olla sama kuin Bahariasaurus. Linkki säilyy mahdottomana vahvistaa.
Ernst Stromer Bahariasauruksen luun kanssa noin vuonna 1934.
Tulospalkkaus

Tulospalkkaus  on palkkaustapa, jossa henkilön saama palkka määräytyy henkilön, ryhmän tai koko organisaation aikaansaaman työtuloksen perusteella. Tulos tarkoittaa tässä toiminnan tavoitteen toteutumaa käytännössä eli toteutunutta tulosta. Käsitteet tulosjohtaminen, tulosvastuu, tulosmatriisi ja tulospalkkaus muodostavat käsiteperheen, jossa tulos tarkoittaa samaa asiaa. Tulos on keskeinen käsite johtamisessa. Johtaminen on toimintaa, jossa on tarkoitus saada aikaan tuloksia ihmisten avulla ja ihmisten kanssa.
Tulospalkkaus on yleensä aikapalkkausta täydentävä palkkausmuoto, jolla pyritään kannustamaan tärkeinä pidettyjen tavoitteiden saavuttamista. Aikapalkkauksessa palkka määräytyy henkilön hoitaman tehtävän vaativuuden ja henkilön pätevyyden perusteella, mistä syystä aikapalkat ovat yleensä henkilökohtaisia. Tuntipalkka ja kuukausipalkka ovat tyypillisiä aikapalkkoja. Tulospalkkausmuodot voidaan jakaa perinteisiin eli hyvin kauan käytettyihin palkkausmuotoihin ja moderneihin tavoite- ja tulosjohtamisen myötä syntyneisiin palkkausmuotoihin.
Perinteiset tulospalkkausmuodot

Perinteiset tulospalkkiomuodot ovat olleet käytössä kauan eikä niiden alkuperä ole edes tunnettu. Näitä perinteisiä tulospalkkausmuotoja ovat tyypillisesti
Myyntiprovisio
Urakkapalkka
Tuotantopalkkio
Erilaiset palkkiopalkat
Myyntiprovisio on yleensä myyjälle myyntimäärästä tai myytyjen tuotteiden kannattavuudesta laskettu prosenttiosuus. Prosenttiosuus on ennalta sovittu ja sen perusteella määräytyvällä provisiolla on tarkoitus kannustaa myyjää suurempaan myyntimäärään tai kannattavampaan myyntiin. Urakkapalkkauksessa erotetaan aikaurakka ja rahaurakka. Aikaurakassa sovitaan vakioaika tietylle työsuoritukselle ja palkka maksetaan tämän vakioajan perusteella. Rahaurakassa sovitaan työtuloksen määrän perustuva ansio tai työkokonaisuudesta maksettava korvaus. Tuotantopalkkio on vanhahko tuotannon määrään sidottu palkkausmuoto, jolla yleensä kannustettiin vain suurempaan tuotantoon. Monipuolisemmat tulospalkkausmuodot ovat usein syrjäyttäneet sen. Tuotantopalkkioksi kutsutaan myös tuottajille maksettuja tukipalkkioita. Erilaisilla palkkiopalkoilla voidaan kannustaa esimerkiksi laatuun, virheettömyyteen, turvallisuuteen ja aloitteisiin.
Bonuspalkkio on paljon käytetty mutta sisällöltään vakiintumaton nimitys erilaisille palkanlisille.
Perinteisille palkkausmuodoille on ominaista, että saavutetun työtuloksen tunnistaminen ja mittaaminen on yksinkertaista. Näin syntyy tulospalkkaukselle selvä logiikka työtuloksen ja maksetun korvauksen välille, mikä on aina tärkeä ehto hyvässä tulospalkkauksessa. Nämä ominaisuudet selittävät sitä, miksi palkkausmuotoja on käytetty kauan. Niiden kannustavaan vaikutukseen on uskottu ja niiden käytännön toteutus on ollut yksinkertaista.   Perinteiset tulospalkkausmuodot ovat edelleenkin käyttökelpoisia, vaikka niiden rinnalle on tullut uusia monipuolisempia tulospalkkausmuotoja.
Modernien tulospalkkausjärjestelmien synty

Suomalaiset yrityksen omaksuivat 1970-luvulla nopeasti ja laajasti tavoitejohtamisen periaatteet. Tavoitejohtamisen keskeinen periaate tarkoittaa johtamista tavoitteiden ja omakohtaisen tarkkailun avulla. Käytännössä tavoitejohtaminen merkitsee hajautettua tulosvastuuta aiemman hyvin keskitetyn tulosvastuuajattelun sijaan. Tavoitejohtamisen myötä organisaation eri osissa alettiin asettaa tavoitteita, niitä koordinoitiin yhteisissä kokouksissa ja seurattiin palautekokouksissa. Pian kuitenkin havaittiin, että tavoitteiden asettelulla ja niiden seurannalla oli suhteellisen vähän ohjausvoimaa – vaikutusta käyttäytymiseen. Tavoitejohtamisen arvokkaimpia tuloksia olivat tavoite- ja tuloskäsitteiden leviäminen sekä systemaattinen suunnittelu ja suorituskyvyn kehittäminen organisaation eri osissa. Suomalaisessa tavoitejohtamisessa ymmärrettiin kuitenkin 1980-luvulle tultaessa, että siitä puuttui ohjausvoima, joka kohdistuisi oikein tulosvastuualueille.
Ohjausvoiman puute voidaan kiteyttää seuraaviin tavoitejohtamisen (puutteellisiin) ominaisuuksiin: kömpelö ja riittämätön suorituskyvyn ja menestyksen mittaustapa, epämääräinen tulosvastuun sopimistapa, yhteistoimintaan kannustavan ratkaisun puuttuminen, järjestelmän säätömekanismin puuttuminen ja yleensäkin palkitsemismekanismin puuttuminen. Tavoitteiden asettamisesta huolimatta ei pystytty toteutuneesta päättelemään, kuinka hyvin vastuualueella oli menestytty puhumattakaan, että olisi voitu kohtuullisen objektiivisesti palkita menestyksestä. Tulospalkkauksen käyttöönoton tarkoitus oli siis kehittää tavoitejohtamisesta tehokkaampi ja parempi johtamisen väline.
Tulospalkkauksen käyttöönotolle ja laajentumiselle voidaan nähdä muitakin motiiveja. Toinen edellisen kanssa ristiriidaton tavoite oli kilpailukykyisemmän palkkarakenteen kehittäminen. Tavoitteena on ollut palkansaajan kannalta houkuttelevampi ja yrityksen kannalta joustavampi palkkarakenne. Ennen tulospalkkauksen käyttöönottoa tulossidonnaisia palkkauksen muotoja sovellettiin vain suoritustason henkilöstöön. Toimihenkilöt, joilla normaalisti on suurin vaikuttamisen mahdollisuus toiminnan tuloksiin, olivat kiinteän kuukausipalkkauksen piirissä. Näissä olosuhteissa oli ymmärrettävää, että tulospalkkauksessa nähtiin mahdollisuus kehittää henkilöstön kannalta houkuttelevampi ja yrityksen kannalta joustavampi palkkarakenne.
Lisämotiivi, joka selittää tulospalkkauksen leviämistä, on yleinen johtamisen välineille. Yritykset haluavat toimia samalla tavalla kuin muut ympäristön organisaatiot. Johtamisen välineitä otetaan käyttöön kuin muotituotteita. Vaikka tulospalkkauksen perusteita ei olisikaan yrityksessä sisäistetty tai yrityksen omista lähtökohdista tiedostettu, halutaan pysyä mukana kehityksessä. Tulospalkkausta käytetään suomalaisissa yrityksissä laajasti, mutta sen sovellukset ovat niin erilaisia, etteivät ne mahdu yhteisen termin (tulospalkkaus) alle.
Artikkelissa tulosmatriisi on selostettu kahden suomalaisen suuryrityksen tulospalkkausjärjestelmän alkuvaiheita.
Muita tulospalkkausmuotoja

Tulospakkauksessa käytetään muitakin palkitsemisen perusteita kuin vastuualueella menestyminen. Tyypillisiä perusteita ovat voitollinen toiminta, osakekurssien nousu tai kannattavuuden kasvu. Yhteistä näille on palkitseminen perusteen selvä tunnistaminen ja mittaaminen.
Muita tulospalkkausmuotoja > Voittopalkkio

Voittopalkkio on lakisääteinen mutta vapaaehtoinen tulospalkkausmuoto, jossa palkkauksen peruste on yrityksen näyttämä voitto.  Kun yritys päättää maksaa voitostaan henkilöstölle voittopalkkiota, henkilöstö voi päättää henkilöstörahaston perustamisesta. Henkilöstörahastolaki antaa puitteet koko järjestelmälle. Nykyinen henkilöstörahastolaki on säädetty vuonna 1989. Maksetut voittopalkkiot ovat rahastossa täysin henkilöstön omistuksessa ja rahaston on sijoitettava varat tuottavasti ja turvallisesti henkilöstörahastolain mukaan. Voittopalkkiot ovat yritykselle vähennyskelpoisia tulonhankkimismenoja, joista ei tarvitse maksaa henkilösivukuluja. Jäsenyys henkilöstörahastossa perustuu työsuhteeseen. Henkilöstörahastosta on mahdollista nostaa osuutta työsuhteen jatkuessa 15 % vuosittain. Työsuhteen päättyessä osuus maksetaan jäsenelle kokonaisuudessaan. Henkilöstörahasto osuuden nostosta 20 % on saajalleen verovapaata ja 80 % on ansiotuloveronalaista. Voittopalkkiosta ei ole tullut suosittua johtamisen välinettä. Palkkauksen maksuperuste, viiden vuoden takainen yrityksen voitto ei ole omiaan kannustamaan henkilöstöä kuten modernit tulospalkkausjärjestelmät.
Muita tulospalkkausmuotoja > Osakeperusteiset palkkiot

Osakeperusteinen tulospalkkaus perustuu osakkeen hintakehitykseen. Kun pörssissä noteeratun osakkeen hinta kohoaa, kasvaa omistajien omistusarvo samassa suhteessa. Osakepohjaisella tulospalkkauksella kannustetaan omistusarvon kasvattamiseen ja sen piiriin kuuluu yleensä pieni osa yrityksen henkilöstöstä.
Osakkeiden hinnat voivat tunnetusti muuttua nopeastikin ilman yhteyttä yrityksen suorituskyvyn kehitykseen. Yleisesti hyväksytty selitys tähän on, että nopealiikkeiset ja suuret osakehintojen muutokset ovat spekulaatiotaloutta ja osakehintojen hyvin pitkän aikavälin kehitystrendit edustavat yrityksen reaalisen suorituskyvyn eli tuottavuuden kehittymistä. Tässä on osakeperusteisen tulospalkkauksen ongelma, koska tulospalkkauksen perusteesta osa on spekulatiivista ja osa on reaalista, mutta niiden suhde jää epäselväksi.
Kun tulospalkkauksen käyttö kannustimena alkoi kehittyä ja laajentua Suomessa 1980-luvulla, perustuivat järjestelmät reaalitalouden suureisiin organisaation kaikilla tasoilla. Osakeperusteinen tulospalkkaus tuli Suomeen Yhdysvalloista 1990-luvulla. Osakeperusteisia tulospalkkioita on arvosteltu voimakkaasti niiden suuruuden perusteella. Palkkioiden suuruuden syy eli palkkioiden perusteiden spekulatiivinen luonne on jäänyt vähemmälle huomiolle. Ristiriitaa voi synty siitä, että valtaosa henkilöstöstä saa tulospalkan yrityksen reaalisen suorituskyvyn kehittymisen perusteella ja pieni osa saa sen spekulatiivisin perustein.
Aiheesta muualla

Elikeinoelämän Keskusliitto: Yritysten kokemukset tulospalkkauksesta erinomaisia ek.fi.  2005.[vanhentunut linkki]
Tilastokeskus: Tulospalkkaus parantaa tuottavuutta= stat.fi.  2004.
Tulosvastuun operationalisointi tulosmatriisin avulla (Saari 2004)
Aulikki Rautawaara

| Aulikki Rautawaara |
| --- | --- |
 Aulikki Rautawaara Figaron häiden kreivittärenä.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Terttu Aulikki Rautawaara
Syntynyt: 2. toukokuuta 1906 Vaasa
Kuollut: 29. joulukuuta 1990 (84 vuotta) Helsinki
Ammatti:  oopperalaulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Terttu Raija
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Terttu Aulikki Rautawaara (2. toukokuuta 1906 Vaasa – 29. joulukuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Rautawaara tunnettiin erityisesti Jean Sibeliuksen laulujen tulkitsijana sekä W. A. Mozartin oopperaroolien esittäjänä.
Elämäkerta

Aulikki Rautawaara, Orchester des Deutschen Opernhauses Berlin johtaa Hans Schmidt-Isserstedt
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Aulikki Rautawaaran isä oli laulaja ja kuoronjohtaja Wäinö Rautawaara (ent. Jernberg, 1872–1950) ja äiti Wenny Johanna Emilia von Essen (1877–1962). Vanhemmilla oli oma musiikkikoulu, jossa äiti opetti pianon soittoa ja isä laulua. Aulikki Rautawaarasta piti alun perin tulla pianisti, mutta loukattuaan nuorena sormensa hän ryhtyi ottamaan laulutunteja isältään. Rautawaara opiskeli Helsingin konservatoriossa 1922–1925 ja antoi ensikonserttinsa 1927. Kauden 1932–1933 Rautawaara oli kiinnitettynä Suomalaiseen Oopperaan. Hän sai pian apurahan, jonka turvin lähti täydentämään opintojaan Berliiniin.
Rautawaara sai kuuluisan kapellimestarin Wilhelm Furtwänglerin ansiosta kiinnityksen Hampurin oopperaan. Rautawaara esiintyi myös monilla muilla Saksan ja Itävallan kuuluisilla oopperanäyttämöillä. Hän teki myös Telefunken-levymerkin kanssa levytyssopimuksen ja äänitti noin 100 levytystä. Taidemusiikin lisäksi Rautawaara levytti joitain iskelmiä salanimellä Terttu Raija.
Aulikki Rautawaaran veli oli sellisti Pentti Rautawaara (1911–1965). Heidän serkkunsa on säveltäjä Einojuhani Rautavaara.
Rautawaara oli vuosina 1928–1931 naimisissa suomalaisen iskelmä- ja lauluperinteen merkkihahmon R. W. Palmrothin eli Pallen kanssa. Hänen toinen puolisonsa 1938–1954 oli tilanomistaja Gunnar Aminoff ja kolmas säveltäjä Erik Bergman vuosina 1956–1958.
Levytyksiä

Aulikki Rautawaara: Recordings 1938–1955. Finlandia Classics (2015)
Aiheesta muualla

Aulikki Rautawaara. Ranneliike.net.
Aulikki Rautawaara. YLE, Elävä arkisto.
Rautawaara, Aulikki hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Aulikki Rautavaara pikakäynnillä kotimaassa, Kuva, 13.04.1938, nro 8, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Brandenburger Tor (kappale)

|  Brandenburger Tor> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Ketil Stokkan
Säveltäjä(t):  Ketil Stokkan
Sanoittaja(t):  Ketil Stokkan
Euroviisutiedot
Vuosi:  1990
Maa:  Norja
Kieli:  norja
Sijoitus:  21.
Pisteet:  8
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Pete Knutsen
Brandenburger Tor on Ketil Stokkan esittämä kappale, joka edusti Norjaa vuoden 1990 Eurovision laulukilpailussa Jugoslavian Zagrebissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa jaetulle viimeiselle sijalle yhdessä Suomen kappaleen "Fri?" kanssa kahdeksalla pisteellä.
Bahrainin jalkapallomaajoukkue

Bahrainin jalkapallomaajoukkue edustaa Bahrainia kansainvälisissä miesten jalkapallokilpailuissa ja sitä hallinnoi Bahrainin jalkapalloliitto. Maajoukkue on perustettu vuonna 1951 ja se liittyi FIFA:an vuonna 1966.
Bahrain oli lähellä päästä vuoden 2006 MM-kisoihin, mutta joukkue hävisi Trinidadia ja Tobagoa vastaan pelatun kaksiosaisen jatkokarsintaottelun. Vuoden 2010 MM-kisoihin pääsy pysähtyi myös jatkokarsintaotteluun.
Arvokisat > Maailmanmestaruuskilpailut

1930–1974 – Ei osallistunut
1978–1986 – Ei selviytynyt karsinnoista
1990 – Jättäytyi pois
1994–2014 – Ei selviytynyt karsinnoista
Arvokisat > Aasian mestaruuskilpailut

1956–1968 – Ei osallistunut
1972 – Ei selviytynyt karsinnoista
1976 – Jättäytyi pois
1980 – Jättäytyi pois karsintojen aikana
1984 – Jättäytyi pois
1988 – 1. kierroksella
1992 – Ei selviytynyt karsinnoista
1996 – Jättäytyi pois
2000 – Ei selviytynyt karsinnoista
2004 – 4. sija
2007–2015 – 1. kierroksella
Aiheesta muualla

Bahrainin jalkapalloliitto (Arkistoitu – Internet Archive)
Boomtown

Boomtown tai Boom Town voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Boomtown, monikansallinen peliyhteisö ja internetkahvila
Boomtown, Toby Keithin musiikkialbumi vuodelta 1994
Boomtown, yhdysvaltalainen televisiosarja vuosilta 2002–2003
Humukaupunki (Boom Town), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1940.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Boomtown”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bernie Kopell

Bernie Kopell (1977)
Bernard Morton ”Bernie” Kopell (s. 21. kesäkuuta 1933) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on ollut rooleja useissa tunnetuissa televisiosarjoissa kuten Lemmenlaivassa laivan tohtorina ja Salainen agentti 86 -hupailussa Siegfriedin roolissa.
Kopell syntyi New Yorkissa ja palveli Yhdysvaltain laivastossa.
Aiheesta muualla

Bernie Kopell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ateenan kansainvälinen lentoasema

Ateenan kansainvälinen lentoasema ”Elefthérios Venizélos” (kreik. Διεθνής Αερολιμένας Αθηνών «Ελευθέριος Βενιζέλος», Diethnís Aeroliménas Athinón «Elefthérios Venizélos», IATA: ATH, ICAO: LGAV, YPA: ΔΑΑ) on kansainvälinen lentoasema Spáta-Artémidan kunnassa Ateenan metropolialueella  Kreikassa. Se on Kreikan merkittävin ja vilkkain lentoasema.
Historia

Ateenan kansainvälinen lentoasema avattiin 28. maaliskuuta 2001. Uusi lentoasema korvasi kokonaan Ateenan 1990-luvulla pieneksi käyneen lentoaseman, Ellinikón kansainvälisen lentoaseman. Uuden lentoaseman rakentamista alettiin suunnitella jo 1970-luvulla, ja vuonna 1978 tätä varten perustettiin valtionyhtiö Athens Airport SA. Lentokenttäprojekti herätettiin uudelleen henkiin vuonna 1991, ja lentoaseman rakennustyöt alkoivat vuonna 1995. Lentokentän rakensi saksalainen rakennusyhtiö Hochtief ja sen rakentaminen maksoi noin 2,1 miljardia euroa.
Lentoaseman rakentamispaikaksi ehdotettiin 19 kohdetta eri puolilta Attikaa. Lopulta se päätettiin rakentaa nykyiseen paikkaansa Spáta-Artémidan alueelle. Lentokentän rakentamisen yhteydessä tehtiin lukuisia arkeologisia löytöjä, jotka viivästyttivät rakennustöitä. Merkittävimpiin kuuluu neoliittisen kauden asutuslöytö Zagánin kukkulalta, joka tasoitettiin kiitoteiden lähestymisalueelta. Lentoasema on nimetty 1900-luvun alkupuolen merkittävän poliitikko Elefthérios Venizéloksen mukaan. Aivan Ateenan olympialaisten alla vuonna 2004 lentoasema sai raideyhteydet.
Lentoasema on Kreikan vilkkain ja Euroopan 28. vilkkain. Vuonna 2016 sen kautta kulki noin 20 miljoonaa matkustajaa. Näistä noin 7,15 miljoonaa oli Kreikan kotimaanlentojen matkustajia ja noin 12,87 miljoonaa kansainvälisten lentojen matkustajia. Lentoaseman käyttö on kasvanut nopeasti. Vuosina 2007–2009 kentän kautta kulki noin 14,0–16,5 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Lentokenttä on ennen kaikkea portti Ateenaan ja muualle Kreikkaan sekä Kreikan kotimaan lentojen keskus, mutta se on kasvattanut suosiotaan myös Kaakkois-Euroopan alueellisena lennonvaihtopaikkana.
Rakennelma

Lentoasema sijaitsee Itä-Attikassa Mesógeian tasangolla noin 26 kilometriä Ateenan keskustasta itään. Se on rakennettu Markópoulon, Koropín, Spátan, Artémidan ja Pórto Ráftin kaupunkien väliselle alueelle. Pääosa lentokentästä on Spátan alueella. Lentoasemassa on kaksi matkustajaterminaalia, pääterminaali ja sivuterminaali, sekä yksi rahtiterminaali. Pääterminaalin pinta-ala on noin 150 000 neliömetriä.
Lentokentällä on kaksi koillis-lounaissuuntaista kiitotietä, joista pidemmän pituus on noin 4 000 metriä ja lyhyemmän pituus noin 3 800 metriä. Kummankin kiitotien leveys on 45 metriä. Kenttä on rakennettu 94 metrin korkeudelle merenpinnasta laskettuna. Nykyisten terminaalien kapasiteetiksi arvellaan noin 21 miljoonaa matkustajaa vuodessa, ja kiitoteiden kapasiteetiksi noin 50 miljoonaa matkustajaa vuodessa. Terminaalien laajennosta on suunniteltu.
Lentoaseman terminaalissa on lentokentän alueen arkeologisia löytöjä esittelevä näyttely, jossa on löytöjä neoliittiselta ajalta antiikin ajalle ja bysanttilaiselle ajalle saakka. Lentoasemalla on myös Elefthérios Venizéloksen elämää esittelevä näyttely sekä vaihtuvia näyttelyitä, kuten taidenäyttelyitä.
Lentoyhtiöt

Vuonna 2008 kentälle lensi säännöllisiä lentoja 65 eri lentoyhtiötä noin 115 kohteeseen eri puolille maailmaa. Lentoasema on Aegean Airlinesin ja Olympic Airin päälentoasema sekä Kreikan sisäisille lennoille että ulkomaanlennoille. Suomesta kentälle lentävät (2018) muun muassa Aegean Airlines, Finnair, Norwegian ja Ryanair.
Yhteydet

Lentoterminaalin yhteydessä on Ateenan metron ja proastiakós-paikallisjunien yhteinen asema Aerodrómio (”Lentoasema”). Metron Linja 3 kulkee asemalta Ateenan keskustaan (mm. asema Sýntagma) ja edelleen Pireuksen satamaan asemalle Pireus. Proastiakós-junien Linja 1 kulkee muun muassa Ateenan rautatieasemalle sekä Pireuksen satamaan Pireuksen rautatieasemalle.
Lentoasemalle johtaa myös Ateenan kehätienä toimiva A6 eli Attikan valtatie. Kentältä on ympärivuorokautiset bussiyhteydet eri puolille kaupunkia. Taksimatka keskustaan kestää ruuhka-ajan ulkopuolella noin 35 minuuttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ateenan kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Athens International Airport. Lentoaseman verkkosivut. (englanniksi) (kreikaksi)
Kreikan lentoasemat ja lentokentät
| --- | --- |
Kansainväliset lentoasemat:  Alexandroúpolin kansainvälinen lentoasema · Ateenan kansainvälinen lentoasema · Chanián kansainvälinen lentoasema · Iraklionin kansainvälinen lentoasema · Kalamátan kansainvälinen lentoasema · Kaválan kansainvälinen lentoasema · Kefalonián kansainvälinen lentoasema · Korfun kansainvälinen lentoasema · Kosin kansainvälinen lentoasema · Límnoksen kansainvälinen lentoasema · Mytilínin kansainvälinen lentoasema · Ródoksen kansainvälinen lentoasema · Sámoksen kansainvälinen lentoasema · Thessalonikin kansainvälinen lentoasema · Zákynthoksen kansainvälinen lentoasema
Kansalliset lentoasemat:  Áktion lentoasema · Áraxoksen lentoasema · Astypálaian lentoasema · Chíoksen lentoasema · Ikarían lentoasema · Ioánninan lentoasema · Kálymnoksen lentoasema · Kárpathoksen lentoasema · Kastorián lentoasema · Kozánin lentoasema · Kytheran lentoasema · Mégaran lentoasema · Míloksen lentoasema · Mýkonoksen lentoasema · Náxoksen lentoasema · Néa Anchíaloksen lentoasema · Pároksen lentoasema · Santorínin lentoasema · Skiáthoksen lentoasema · Skýroksen lentoasema · Sýroksen lentoasema
Kunnalliset lentoasemat:  Kásoksen lentoasema · Kastelórizon lentoasema · Léroksen lentoasema · Siteían lentoasema
Entiset lentoasemat ja lentokentät:  Agrínion lentoasema · Andravídan lentoasema · Ellinikón kansainvälinen lentoasema · Epitálion lentoasema · Kastéllin lentoasema · Portochélin lentokenttä · Spártin lentoasema · Tríodoksen lentokenttä
Sotilas- lentokentät:  Agrínion sotilaslentokenttä · Alexándreian sotilaslentokenttä · Amygdaleónaksen sotilaslentokenttä · Andravídan sotilaslentokenttä · Dekéleian sotilaslentokenttä · Elefsínan sotilaslentokenttä · Lamían sotilaslentokenttä · Lárisan sotilaslentokenttä · Marathónaksen sotilaslentokenttä · Maritsán sotilaslentokenttä · Sédeksen sotilaslentokenttä · Stefanovíkeion sotilaslentokenttä · Tanágran sotilaslentokenttä · Trípolin sotilaslentokenttä · Tympákin sotilaslentokenttä
Ateenan kansainvälistä lentoasemaa, taustalla Ymittós-vuori.
Ateenan lentoaseman terminaalia ilmasta nähtynä.
Lentokenttähotelli sekä Ateenan metron ja proastiakós-paikallisjunien asema Aerodrómio.
As the Path Unfolds...

| As the Path Unfolds> .. Crimfall |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. helmikuuta 2009
 Tuottaja(t): Jakke Viitala
 Tyylilaji: folk metal
 Kesto: 46.52
 Levy-yhtiö: Napalm
Crimfallin muut julkaisut
| Burning Winds (demo) 2008 | As the Path Unfolds... 2009 | The Writ of Sword 2011 |
As the Path Unfolds... on folk metal -yhtye Crimfallin debyyttialbumi, joka julkaistiin 25. helmikuuta 2009.
Kappaleet

Neothera Awakening – 2.55
The Crown of Treason – 5.01
Wildfire Season – 5.25
Where Waning Winds Lead – 4.27
Sun Orphaned – 2.04
Ascension Pyre – 4.06
Shadow Hearth – 4.55
Non Serviam – 5.02
Aubade – 3.41
Hundred Shores Distant – 5.58
Novembré – 3.16
Kokoonpano

Jakke Viitala – kitara, soitinnus, musiikkiohjelmointi, kuorolaulu, tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Mikko Häkkinen – laulu, kuorolaulu
Helena Haaparanta – laulu, kuorolaulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Ezra James, Joonas Naskali, Jukka Ruostila, Sami Arola, Tapani Siirtola – kuorolaulu
Janne Jukarainen – rummut
Terri Kunnaskari – haitari
Esa Korja – sello
Maija Arvaja – viulu