stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eemeli Reponen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 6. kesäkuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Nakkila, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 189 cm
Paino: 78 kg
Junioriseurat
–2006: Jazz
2007–2008: TPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2012 | Inter | 24 | (0) |
| 2009–2010 | → Sinimustat | 23 | (0) |
| 2011 | → LoPa (laina) | 12 | (0) |
| 2013 | KTP | 12 | (0) |
| 2015 | PIF | – | (–) |
| 2015 | → Inter (laina) | 3 | (0) |
| 2015 | → ÅIFK (laina) | 2 | (0) |
| 2016 | Magen AK | 8 | (0) |
| 2017 | TPS 2 | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 85 | (0) |
Maajoukkue
|  | Suomen poikamaajoukkueet | 16 | (0) |
|  | Suomi U21 | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. lokakuuta 2019.
Eemeli Reponen (s. 6. kesäkuuta 1990 Nakkila) on suomalainen jalkapallomaalivahti. Reponen on edustanut Suomen poikamaajoukkueita ja 21-vuotiaiden maajoukkuetta.
Reponen aloitti jalkapalloilun porilaisessa FC Jazzissa, josta hän siirtyi 16-vuotiaana Turun Palloseuraan aloittaen samalla opiskelun Aurajoen urheilulukiossa.
Kaudeksi 2009 Reponen siirtyi TPS:n paikalliskilpailija Interiin.  Hän debytoi Veikkausliigassa heinäkuussa 2009 Tampere Unitedia vastaan, kun hänet vaihdettiin kentälle kesken ottelun David Monsalven saatua punaisen kortin. Tuona kautena hän pelasi kaksi ottelua liigassa. Seuraavalla kaudella 2010 hän sai enemmän peliaikaa pelaten kaiken kaikkiaan 12 liigaottelussa. Kaudella 2011 liigaminuutit jäivät nollaan, sillä Interiin palannut Magnus Bahne pelasi jokaisen Interin Veikkausliiga-ottelun. Reponen lainattiinkin tuolloin Lohjan Palloon hakemaan peliaikaa. Heinäkuussa 2012 hän nousi hetkeksi Interin ykkösmaalivahdiksi Bahnen loukkaantumisen myötä.  Inter vahvisti kuitenkin myöhemmin maalivahtiosastoaan alankomaalaisella Stef Doedeella., jolloin Reponen palasi penkille. Reposen sopimusta ei jatkettu kauden 2012 jälkeen.
Heinäkuussa 2013 Reponen solmi loppukauden kestävän sopimuksen Kakkosen Kotkan Työväen Palloilijoiden kanssa.
Huhtikuussa 2015 Reponen allekirjoitti valmennus- ja pelaajasopimuksen PIF:n kanssa, josta hän siirtyi toukokuun alussa lainalle Turun Interiin. Hän valmentaa myös muissa Länsi-Suomen seuroissa Maalivahtiklubin kautta ja pitää luentoja ympäri Suomen.
Vuodeksi 2017 Reponen allekirjoitti valmennus- ja pelaajasopimuksen TPS:n kanssa. 2018 Reponen jatkoi TPS:n maalivahtivalmentajana.  Hän toimi myös junioripuolella maalivahtivalmentajana. Lisäksi Reponen toimi tyttöjen U-17 ja poikien sekä U-19 maajoukkueen maalivahtivalmentajana ja lännen alueen maalivahtivalmennuskouluttajana.
Vuonna 2019 Reponen aloitti Palloliiton maalivahtivalmentajien koulutuspäällikkönä. Hän toimii lisäksi u-17 poikien ja u-19 tyttöjen maajoukkueessa mukana. Näiden virkojen ohessa Reponen on FC Hongan maalivahtivalmennus johtaja.
ESC Clermont Business School

ESC Clermont Business School -logo
ESC Clermont Business School on eurooppalainen kauppakorkeakoulu, joka toimii Clermont-Ferrandissa, Ranskassa. Koulu perustettiin vuonna 1919.
Vuonna 2019 ESC Clermont oli Financial Timesin Euroopan kauppakorkeakoulujen rankinglistalla sijalla 95.
ESC Clermontilla on tutkinnonanto-oikeus kolmeen kansainväliseen tutkintoon (AMBA, EPAS ja AACSB). Koulun merkittäviin alumneihin lukeutuvat muun muassa Jean-Pierre Caillard (CEO Groupe Centre-France La Montagne) ja Claude Wolff (Chamalièresin pormestari).
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Craig Ramsay

| Craig Ramsay |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1951 (ikä 73) Weston, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rammer
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1971–1985
Seurat:  Buffalo Sabres (NHL)
NHL-varaus:  19. varaus, 1971 Buffalo Sabres
Craig Edward Ramsay (s. 17. maaliskuuta 1951 Weston, Ontario) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija, joka on toiminut Slovakian maajoukkueen valmentajana kaudesta 2017–2018 lähtien. Sitä ennen hän toimi viimeksi Montreal Canadiensin neuvonantajana kaudella 2016–2017 Hän pelasi koko NHL-uransa Buffalo Sabresissa, jota hän edusti yhteensä yli 1000 runkosarjaottelun verran. Ramsay palkittiin urallaan kertaalleen Frank J. Selke Trophyllä, NHL:n parhaana puolustavana hyökkääjänä. Hän jatkoi Buffalossa apuvalmentajana ja on toiminut myös hetkellisesti väliaikaisena päävalmentajana sekä Buffalossa että Philadelphia Flyersissa.
Pelaajaura

Ramsay pelasi juniorijääkiekkoa OHA:n Peterborough Petesissä neljän kauden ajan vuosina 1967–1971. Buffalo Sabres varasi hänet vuoden 1971 NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 19 toisella kierroksella. Ramsay siirtyi Buffaloon heti seuraavan syksynä, mutta kausi alkoi Buffalon farmijoukkue Cincinnati Swordsissa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 27. marraskuuta 1971. Ramsay pelasi NHL-urallaan peräkkäin 776 runkosarjaottelua, joka on NHL:n neljänneksi pisin peräkkäisten otteluiden sarja. Sarja alkoi 27. maaliskuuta 1973 ja päättyi 10. helmikuuta 1983, kun Ramsay mursi jalkansa pelissä. Ramsay oli kolmesti ehdolla Frank J. Selke Trophyn saajaksi vuosina 1978, 1980 ja 1981. Palkinto annetaan NHL:n parhaalle puolustavalle hyökkääjälle. Lopulta hän voitti palkinnon vuonna 1985, uransa viimeisellä kaudella.
Ramsay pelasi uransa aikana yhdessä Don Lucen kanssa, ja heitä pidettiin NHL:n parhaana alivoimakaksikkona. Vuosien kokeilujen jälkeen Lucen ja Ramsayn kanssa samaan ketjuun löydettiin Danny Gare. Ramsay oli yksi NHL:n parhaista puolustavista hyökkääjistä. Hän on tehnyt eniten alivoimamaaleja Buffalon historiassa, 27 kappaletta.
Ramsay pelasi NHL:ssä 1070 ottelua, kaikki Buffalo Sabresissa. Hän teki näissä otteluissa 252 maalia ja antoi 420 syöttöä, tehden siis yhteensä 672 tehopistettä. Keväällä 1975 Buffalo eteni Stanley Cupin finaaliin, mutta hävisi Philadelphia Flyersille. Hän pelasi vuonna 1976 NHL:n tähdistöottelussa.
Valmennusura

Ramsay toimi kaudella 1984–85 pelaaja-apulaisvalmentajana. Ja kun hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa 8. syyskuuta 1985, Buffalo nimesi hänet seuran apulaisvalmentajaksi. Tässä toimessa Ramsay toimi kaudelle 1986–87, mutta kesken saman kauden hänet nimettiin joukkueen väliaikaiseksi päävalmentajaksi, kun Scotty Bowman lopetti joukkueen päävalmentajana 6. marraskuuta 1986. Väliaikainen pesti päättyi 22. joulukuuta, jolloin hänet siirrettiin Buffalon organisaatiossa toisiin tehtäviin (Director of Professional Evaluation and Development). Tässä toimessa Ramsay oli vuoteen 1990 asti. Ennen kautta 1990–91 Buffalo nimitti hänet joukkueen managerin apulaiseksi. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1993 asti.
Takaisin valmennustehtäviin Ramsay palasi 18. kesäkuuta 1993, jolloin hänet palkattiin Florida Panthersin apulaisvalmentajaksi. Hän toimi tehtävässä kahden kauden ajan, vuoteen 1995 asti. Kaudella 1995–96 Ramsay oli Dallas Starsin kykyjenetsijä. Kaudet 1996–98 hän oli Ottawa Senatorsin apulaisvalmentaja, josta hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi Philadelphia Flyersin apulaisvalmentajaksi. Ramsay oli joukkueen apulaisvalmentaja helmikuuhun 2000 asti, jolloin hänet nimitettiin joukkueen väliaikaiseksi päävalmentajaksi, kun päävalmentaja Roger Neilsonilta oli löydetty syöpä. Kesäkuussa 2000 Philadelphia halusi Ramsayn jatkavan ja hänet nimitettiin seuran päävalmentajaksi seuraavaksikin kaudeksi. Toimi kesti kuitenkin vain 10. joulukuuta 2000 asti. Seuraavaksi hänet palkkasi apulaisvalmentajaksi Tampa Bay Lightning 17. tammikuuta 2001. Vuonna 2004 Ramsay voitti Stanley Cupin apulaisvalmentajana Tampa Bayssä.
Ramsay nimettiin 1. elokuuta 2007 Boston Bruinsin apulaisvalmentajaksi. Hän toimi Claude Julienin apulaisvalmentajana ja oli erityisesti vastuussa joukkueen puolustuspelaamisesta. Atlanta Thrashers valitsi Ramsayn uudeksi päävalmentajakseen kesäkuussa 2010.
Atlantan päävalmentajana Ramsay toimi vain yhden kauden, jonka jälkeen hän siirtyi kolmen kauden ajaksi Florida Panthersin apulaisvalmentajaksi. Kolmen Floridan kauden jälkeen seuraava tehtävä oli apulaisvalmentajuus Edmonton Oilersissa kaudella 2014–2015. Edmontonin kauden jälkeen Ramsay piti vuoden taukoa jääkiekon pareista palatakseen sitten Montreal Canadiensin neuvonantajaksi kaudelle 2016–2017. Kaudesta 2017–2018 lähtien Ramsay on toiminut Slovakian maajoukkueen päävalmentajana.
Ramsay oli Buffalon edustajana NHLPA:ssa. Hän on jääkiekkoilija Doug Gibsonin lanko.
De Nicolò

De Nicolò on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Mariano De Nicolò (1932–2020), italialainen roomalaiskatolinen piispa
Pier Giacomo De Nicolò (1929–2021),  italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja katolisen kirkon diplomaatti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
De Oude Meerdijk

| De Oude Meerdijk |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Emmen, Alankomaat
Koordinaatit:  52°46′29″N, 6°56′44″E
Avattu:  1979
Remontoitu:  2001
Kenttä:  Nurmi
Aiemmat nimet:  De Oude Meerdijk
Käyttäjät
 FC Emmen 
Katsojakapasiteetti
 8 600 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
De Oude Meerdijk on monikäyttöinen stadion Emmenissä Alankomaissa. Stadion rakennettiin vuonna 1979 ja sitä remontoitiin 2001. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa FC Emmenin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 8 600 ihmistä.
Vuonna 2005 stadion oli yksi jalkapallon alle 20-vuotiaiden MM-kisojen areenoista. Sen yleisöennätys on 8 500 ottelusta FC Emmen-Feyenoord Rotterdam vuodelta 1987.
Dimitri Payet

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Florent Dimitri Payet
Syntymäaika: 29. maaliskuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Saint-Pierre, Réunion, Ranska
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Marseille
Pelinumero: 11
Junioriseurat
1995–1998: Saint-Philippe
1998–1999: Saint-Pierroise
1999–2003: Le Havre
2003–2005: AS Excelsior
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2007 | Nantes | 33 | (5) |
| 2007–2011 | Saint-Étienne | 129 | (19) |
| 2011–2013 | Lille | 71 | (18) |
| 2013–2015 | Marseille | 72 | (15) |
| 2015–2017 | West Ham United | 48 | (11) |
| 2017– | Marseille | 99 | (23) |
Maajoukkue
| 2007–2008 | Ranska U21 | 11 | (4) |
| 2010– | Ranska | 38 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. kesäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. kesäkuuta 2020.
Florent Dimitri Payet (s. 29. maaliskuuta 1987 Saint-Pierre, Réunion) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1 -seura Marseillea. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki. Payet tunnetaan hyvästä tekniikastaan, loistavista vapareistaan ja harhauttelutaidoistaan. Hän pelaa myös Ranskan maajoukkueessa.
Ura > Seurajoukkueura

Dimitri Payet aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 FC Nantesin joukkueessa. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana reilut kolmekymmentä ottelua ja teki viisi maalia. Nantes putosi vuonna 2007 Ligue 2:een, joten Payet siirtyi pääsarjassa pelanneeseen AS Saint-Étienneen. Hän pelasi ensimmäistä kertaa eurokentillä kauden 2008-2009 UEFA Cupissa Saint-Étiennen riveissä. Payet pelasi vihreäpaidoissa viisi kautta, joista tilille kertyi lähes 130 ottelua ja yhdeksäntoista maalia.
Vuonna 2011 Arsenal ja Chelsea FC olivat kiinnostuneita Payetista, mutta hän siirtyi Ligue 1:n puolustavaan mestariin Lille OSCiin. Siirtosumma oli arviolta yhdeksän miljoonaa euroa. Hän pelasi kolme kautta Lillessä, kunnes siirtyi vuonna 2013 Olympique Marseilleen. Ensimmäisessä ottelussaan Marseillen riveissä Payet teki kaksi maalia En Avant de Guingampia vastaan. Kaudella 2013-2014 Payet teki 36 ottelussa kahdeksan maalia ja seuraavalla kaudella yhtä monessa ottelussa seitsemän maalia.
Heinäkuussa 2015 Payet siirtyi Englannin Valioliigan West Ham Unitediin. Hän debytoi Valioliigassa seuraavassa kuussa Arsenalia vastaan ja teki avausmaalinsa seuraavalla kierroksella Leicester Cityn verkkoon.
Payet siirtyi takaisiin Marseilleen 25 miljoonan punnan siirtosummalla 29. tammikuuta 2017.
Ura > Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueissa Ranskaa edustanut Payet kutsuttiin Ranskan jalkapallomaajoukkueeseen EM-karsintaotteluihin Romaniaa ja Luxemburgia vastaan vuonna 2010. Hän teki debyyttinsä Romaniaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Karim Benzeman tilalle. Ensimmäisessä maaottelussaan hän syötti Yoann Gourcuffin tekemän 2-0-maalin muutama minuutti ennen loppua. Ensimmäisen maaottelumaalinsa Payet teki kesäkuussa 2015 ystävyysottelussa Belgian verkkoon. Payet valittiin vuoden 2016 EM-kisojen tähdistöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dimitri Payet Wikimedia Commonsissa
Marseille – Ligue 1
1 Ngapandouentnbu |
4 Gigot |
5 Balerdi |
7 Clauss |
8 Ounahi |
9 Vitinha |
10 Aubameyang |
11 Harit |
12 Lodi |
16 López |
18 Meïté |
19 Kondogbia |
20 Correa |
21 Rongier |
22 Gueye |
23 Sarr |
24 Mughe |
27 Veretout |
29 Ndiaye |
34 Nadir |
36 Blanco |
37 Soglo |
40 Van Neck |
62 Murillo |
99 Mbemba |
Valmentaja Gattuso
Ranskan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Lloris |
2 Jallet |
3 Evra |
4 Rami |
5 Kanté |
6 Cabaye |
7 Griezmann |
8 Payet |
9 Giroud |
10 Gignac |
11 Martial |
12 Schneiderlin |
13 Mangala |
14 Matuidi |
15 Pogba |
16 Mandanda |
17 Digne |
18 Sissoko |
19 Sagna |
20 Coman |
21 Koscielny |
22 Umtiti |
23 Costil |
Valmentaja Deschamps
Dupuytrenin kontraktuura

Dupuytrenin kontraktuura, joskus myös kämmenen kalvokutistuma, on yleinen käsien hyvänlaatuinen sidekudossairaus, joka on nimetty sen kuvailleen Napoleon Bonaparten sotakirurgin paroni Guillaume Dupuytrenin mukaan. Se ilmaantuu yleensä miehille aikaisemmin kuin naisille, mutta sen syy on tuntematon, joskin perinnöllinen taipumus on ilmeinen. Vaiva ilmestyy useimmiten molempiin käsiin, ja se on helppo tunnistaa. Kysymyksessä on kämmenpuolen sidekudoksen paksuuntuminen, joka johtaa pikkusormen puoleisten koukistajajänteiden lyhenemiseen. Sairaudessa koukistuu ensin tyypillisesti nimetön, sitten pikkusormi ja keskisormi.
Hoito

Vaiva on hyvänlaatuinen eikä aiheuta varsinkaan alkuvaiheessa toimintakyvyn rajoitteita. Sormia on syytä ojennella säännöllisesti esimerkiksi tasaisella pinnalla. Kirurginen korjaus saattaa tulla kyseeseen, joskin kämmenpuolen operaatioissa on rakenteellisista syistä noudatattava erityistä huolellisuutta. Nykyään on tullut käyttöön myös lääkinnällinen hoito, jossa injisoidaan sairastunelle alueelle Clostridium histolyticum -bakteerin tuottamaa kollagenaasientsyymiä.
Aiheesta muualla

Terveyskirjasto
Pfizerin sivu[vanhentunut linkki]
Dmytro Riznyk

Dmytro Riznyk vuonna 2021.
Dmytro Riznyk (s. 30. tammikuuta 1999) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän nousi Vorskla Pultavan Ukrainan liigassa pelaavaan edustusjoukkueeseen kaudella 2019–2020. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa marraskuussa 2021.
Riznyk pelasi 14 liigaottelua kaudella 2019–2020. Hän oli Vorskla Pultavan kiistaton ykkösmaalivahti kaudella 2020–2021, jolloin hän pelasi 24 liigaottelua. Sodan keskeyttämällä kaudella 2021–2022 hän pelasi 17 liigaottelua.
Riznyk kuului alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2019 voittaneeseen Ukrainan joukkueeseen mutta ei päässyt pelaamaan Andri Luninin toimiessa ykkösmaalivahtina ja Vladyslav Kutšerukin pelatessa Luninin poissaollessa. Ukrainan miesten maajoukkueessa Riznyk pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2021 ystävyysottelussa Bulgariaa vastaan ja toisen kerran kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Irlantia vastaan.
Dmytro Revutskyi

| Dmytro Revutskyi |
| --- | --- |
 Dmytro Revutskyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1881 Iržavets, Prylukyn piiri, Pultavan kuvernementti
Kuollut: 29. joulukuuta 1941 (60 vuotta) Kiova, Ukrainan SNT
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kansanmusiikki
Dmytro Revutskyi, ukr. Дмитро Ревуцький, (5. huhtikuuta 1881 Iržavets, Prylukyn piiri, Pultavan kuvernementti – 29. joulukuuta 1941 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen musiikkitieteilijä ja folkloristi. Hänen veljensä oli säveltäjä Lev Revutskyi, hänen poikansa teatteritutkija ja -kriitikko Valerjan Revutskyi.
Valmistuttuaan Kiovan yliopistosta 1906 hän opetti lukiossa vuoteen 1918. Hän oli Kiovan Lysenkon musiikki- ja teatteri-instituutin perustajia, ja hän myös opetti siellä. Vuodesta 1923 hän työskenteli tutkijana Ukrainan tiedeakatemian Etnografian komissiossa. Hänet erotettiin tehtävästä syytettynä "porvarillisesta nationalismista". Vasta 1938 hän sai viran vanhempana tutkijana Ukrainan SNT:n tiedeakatemian ukrainalaisen folkloren instituutissa. Revutskyi jäi Kiovaan natsien vallatessa kaupungin 1941 ja jatkoi akateemista työtään saksalaishallinnon aikana. Pian hänet ja hänen vaimonsa surmattiin, ja tekijöiden epäillään olleen neuvostoagentteja.
Revutsky kokosi kolmiosaisen kokoelman Zoloti kljutši (1926–1929, 'Kultaiset avaimet') ukrainalaisia kansanlauluja ja kirjoitti artikkeleita ukrainalaiseen etnomusikologiaan liittyvistä aiheista.
Craig Shakespeare

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Craig Robert Shakespeare
Syntymäaika: 26. lokakuuta 1963
Syntymäpaikka: Birmingham, Englanti
Kuolinaika: 2024 (60 vuotta)
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: apuvalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1981–1989 | Walsall | 284 | (45) |
| 1989–1990 | Sheffield Wednesday | 17 | (0) |
| 1990–1993 | West Bromwich | 112 | (12) |
| 1993–1997 | Grimsby Town | 106 | (10) |
| 1997–1998 | Scunthorpe United | 4 | (0) |
| 1998 | Telford United | 1 | (0) |
| 2000 | Hednesford Town | 1 | (0) |
Valmennusura
2000–2006: West Bromwich U18
2006–2008: West Bromwich (apuv.)
2008–2010: Leicester City (apuv.)
2010–2011: Hull City (apuv.)
2011–2017: Leicester City (apuv.)
2016: Englanti (apuv.)
2017: Leicester City
2017–2018: Everton (apuv.)
2019–2020: Watford (apuv.)
2020–2021: Aston Villa (apuv.)
2021–2022: Norwich City (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Craig Shakespeare (26. lokakuuta 1963 – 2024) oli englantilainen jalkapallovalmentaja ja keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Shakespeare pelasi urallaan keskikentän hyökkäävissä rooleissa ja yleisimmin vasemmalla laidalla. Hän aloitti uransa vuonna 1979 Walsallissa ja siirtyi ammattilaispelaajaksi kaksi vuotta myöhemmin. Walsall-paidassa Shakespeare pelasi kahdeksan hienoa kautta ja lähes 300 ottelua. Hän oli omalla roolillaan auttamassa Walsallin nousua Englannin 2. divisioonaan. Hän jätti Walsallin vuonna 1989 ja siirtyi Sheffield Wednesdayn paitaan. Peliaika uudessa seurassa jäi kuitenkin vähäiseksi, ja Shakespeare siirtyikin jo seuraavana vuonna West Bromwichiin. Hän pelasi urallaan vielä Grimsby Townissa, Scunthorpe Unitedissa, Telford Unitedissa ja Hednesford Townissa, kunnes lopetti uransa vuonna 2000.
Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Shakespeare työskenteli West Bromwichin organisaatiossa seuran yhteiskuntasuhteiden parissa ja myöhemmin akatemiavalmentajana. Syyskuussa 2006 hän toimi lyhyesti West Bromwichin väliaikaisena päävalmentajana, kunnes jatkoi uraansa Tony Mowbrayn apulaisvalmentajana. Kesäkuussa 2008 Shakespeare jätti West Bromin ja siirtyi Nigel Pearsonin apulaisvalmentajaksi Leicester Cityyn. Kaksikko valmensi yhdessä Leicesteriä ja myöhemmin Hull Cityä. Marraskuussa 2011 he palasivat jälleen Leicesteriin.
Pearson ja Shakespeare nostivat Leicesterin Englannin Valioliigaan kymmenen vuoden tauon jälkeen, kun seura voitti Englannin Mestaruussarjan kaudella 2013/14. Pearsonin saatua potkut seurasta kesällä 2015 Shakespeare jatkoi Claudio Ranierin valmennustiimissä apuvalmentajana. Ranieri ja Shakespeare luotsasivat Leicesterin kaudella 2015/!6 sensaatiomaisesti Valioliigan mestaruuteen.
Kesällä 2016 Shakespearesta tuli Englannin jalkapallomaajoukkueen apuvalmentaja, mutta Sam Allardycen pikaisten potkujen myötä myös Shakespeare jätti tehtävänsä.
Ranierin saatua potkut putoamiskamppailuun vajonneesta Leicesteristä helmikuussa 2017 Shakespearesta tuli seuran väliaikainen päävalmentaja. Debyyttiottelussaan Shakespeare johdatti Leicesterin 3–1 voittoon Liverpoolista. Toisessa ottelussaan hän luotsasi Leicesterin voittoon Hull Citystä. Tulosten myötä seurajohto teki 12. maaliskuuta 2017 kauden loppuun ulottuvan sopimuksen Shakespearen kanssa. Shakespearesta tuli vasta historian kolmas englantilaisvalmentaja, joka luotsasi joukkuettaan Mestarien liigan pudotuspeleissä. Leicester pudotti hänen johdollaan Sevillan jatkosta yhteismaalein 3–2 ja eteni puolivälieriin 14. maaliskuuta, eli vain kaksi päivää uuden sopimuksen allekirjoittamisen jälkeen. Shakespearen johdolla Leicester voitti seitsemän kaudn 13 viimeisestä Valioliiga-ottelusta ja nousi putoamistaistelusta lopulta sijalle 12. Mestarien liigassa Shakespeare johdatti Leicesterin 2–0 kotivoittoon Sevillasta neljännesvälierissä ja joukkue eteni ainoana englantilaisseurana puolivälieriin. Tie katkesi niukasti yhteismaalein 2–1 puolivälierissä Atlético Madridia vastaan. Kauden jälkeen Leicester teki Shakespearen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
Shakeaspeare sai potkut 17. lokakuuta 2017 Leicesterin pudottua putoamiskarsintaviivan alapuolelle.
Joulukuussa 2017 Shakespearen ura jatkui Evertonissa, jossa hän toimi Sam Allardycen apuvalmentajana kauden 2017/18 loppuun saakka.
Joulukuussa 2019 Shakespearesta tuli Watfordin apuvalmentaja. Seura erotti päävalmentajana toimineen Nigel Pearsonin valmennustiimeineen kaksi kierrosta ennen Valioliiga-kauden päätöstä heinäkuussa 2020.
Elokuussa 2020 Shakespeare liittyi Dean Smithin apuvalmentajaksi Aston Villan organisaatioon. Shakespeare jätti seuran marraskuussa 2021 Smithin saatua potkut päävalmentajan tehtävästä. Viikko Villasta lähtönsä jälkeen Shakespeare liittyi jälleen Smithin valmennustiimiin, kun tästä tuli Norwich Cityn päävalmentaja. He saivat potkut seurasta joulukuussa 2022.
Meriitit > Apuvalmentajana

Englannin Valioliiga: 2016
Englannin Mestaruussarja: 2014
Dmytro Zerov

Dmytro Zerov, ukr. Дмитро Зеров (20. syyskuuta 1895 Zinkiv, Pultavan kuvernementti – 20. joulukuuta 1971 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen kasvitieteilijä. Hänen veljiään olivat runoilijat Mykola Zerov ja Myh’ailo Orest.
Zerov oli Ukrainan tiedeakatemian (VUAN) täysjäsen vuodesta 1948. Hän valmistui Kiovan yliopistosta 1922 ja opetti siellä 1920–1957. Hän työskenteli Ukrainan tiedeakatemiassa vuodesta 1921. Hän johti vuosina 1946–1963 tiedeakatemia)n kasvitieteen instituuttia. Hänen teoksiaan ovat Torfovi moh’y Ukrajiny (’Ukrainan rahkasammalet’, 1928) ja Bolota URSR (’Ukrainan SNT:n kosteikot’, 1938), ja hän toimitti lehteä Ukrajinskyi botanitšnyi žurnal, moniosaisen teoksen Flora URSR, Vyznatšnyk roslyn Ukrajiny (’Ukrainan kasvien kenttäopas’, 1965) ja Vyznatšnyk hrybiv Ukrajiny (’Ukrainan sienien kenttäopas’, 1967).