stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tsivilsk
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tsivilskin kaupungin sivusto (venäjäksi)
Pääkaupunki: Tšeboksary
Alatyr |
Jadrin |
Kanaš |
Kozlovka |
Mariinski Posad |
Novotšeboksarsk |
Šumerlja |
Tsivilsk
Tšuvassian lippu
Tšornyi peredel

| Tšornyi peredel |
| --- | --- |
Perustettu:  1879
Kotipaikka:  Pietari (1879), Moskova (1880)
 Järjestö hajosi 1881. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tšornyi peredel (Musta jako, Musta uusjako tai Maan uusjako, ven. Чёрный переде́л) oli Zemlja i voljan toimintaa 1870–1880-lukujen vaihteessa jatkanut venäläinen vallankumouksellinen narodnikkijärjestö.
Järjestö syntyi vuonna 1879 Zemlja i voljan hajottua. Sen nimitys perustuu ajatukseen viljelysmaan yleisestä (”mustasta”) uusjaosta. Aluksi järjestön jäsenet jatkoivat Zemlja i voljan linjoilla tuomiten Narodnaja voljan terroritoiminnan. Heidän mukaansa vallankumous saattoi tapahtua ainoastaan kansan parissa tehtävän propagandatyön avulla.
Pietarissa toimineen keskuskerhon perustivat syyskuussa 1879 Georgi Plehanov, Vera Zasulitš, Lev Deitš, Pavel Akselrod, Vasili Ignatov, Osip Aptekman, Jakov Stefanovitš ja Mihail Popov. Kerho julkaisi Tšornyi peredel ja Zerno -lehtiä sekä levitti propagandaa opiskelijoiden ja työläisten keskuuteen. Järjestöön kuuluvia kerhoja toimi myös Moskovassa, Harkovassa, Kazanissa, Permissä, Saratovissa, Samarassa ja muissa kaupungeissa. Vuoden 1880 alussa poliisin pidätyksen uhkaamat Plehanov, Deitš, Zasulitš ja Stefanovitš muuttivat ulkomaille. Tšornyi peredelin uusi johto, johon kuuluivat muun muassa Anatoli Bulanov ja Konstantin Zagorski, laajensi toimintaa työläisten parissa. Järjestön keskuspaikaksi muodostui Moskova. Keväällä 1880 Jelizaveta Kovalskaja ja Nikolai Štšedrin perustivat Kiovassa Etelä-Venäjän työväenliiton.
Vuosien 1880–81 pidätykset heikensivät Tšornyi peredeliä ja osa sen jäsenistä siirtyi Narodnaja voljan kannattajiksi. Järjestö hajosi vuoden 1881 loppuun mennessä, vaikka yksittäisiä kerhoja toimi vielä 1880-luvun loppupuolella. Ulkomailla asuneet Plehanov, Deitš, Zasulitš ynnä muut luopuivat narodnikkilaisuudesta ja perustivat vuonna 1883 Venäjän ensimmäisen marksilaisen järjestön, Työn vapautus -ryhmän.
Troijan urhot

| Troijan urhot> La guerra di Troia |
| --- | --- |
 Elokuvan ranskalainen mainosjuliste.
Ohjaaja:  Giorgio Ferroni
Käsikirjoittaja:  Ugo Liberatore, Giorgio Stegani, Federico Zardi, Giorgio Ferroni
Tuottaja:  Giampaolo Bigazzi
Säveltäjä:  Giovanni Fusco
Kuvaaja:  Rino Filippini
Leikkaaja:  Antonietta Zita
Lavastaja:  Pier Vittorio Marchi
Pääosat:  Steve Reeves, John Drew Barrymore, Juliette Mayniel, Hedy Vessel
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia, Ranska
Tuotantoyhtiö:  Europa Cinematografica, Les Films Modernes, Compagnie Industrielle et Commerciale Cinématographique
Ensi-ilta:  26. lokakuuta 1961 (Italia) 28. joulukuuta 1962 (Suomi)
Kesto:  115 min. (Italia)
Alkuperäiskieli:  italia ja muita kieliversioita
Tuotto:  799 336 461 liiraa (Italia, 30.6.1965)
Seuraaja:  La leggenda di Enea
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Troijan urhot (ital. La guerra di Troia, ransk. La guerre de Troie, ”Troian sota”) on vuonna 1961 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Lajityypiltään mytologisaiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Giorgio Ferroni. Sen sankaria Aineiasta näyttelee yhdysvaltalainen kehonrakentaja Steve Reeves.
Juoni

Elokuva perustuu Homeroksen Iliaaseen ja Odysseiaan sekä Vergiliuksen Aeneis-teokseen. Troijan sodan kymmenentenä vuonna kreikkalainen Akhilleus surmaa troijalaisten johtajan Hektorin, jonka tilalle on valittava uusi komentaja. Ehdokkaina ovat hovin suosikki, petollinen Paris sekä sotilaiden kannattama urhea Aineias, joka voittaa kaksinkamppailussa Aiaan. Aineias on mennyt salaa naimisiin Priamoksen tyttären Kreusan kanssa, jonka Paris antaa kreikkalaisille panttivangiksi. Aineias pelastaa vaimonsa ja Paris tappaa Akhilleuksen osumalla tätä kantapäähän. Aineiaan ollessa vangittuna kreikkalaiset rakentavat suuren puuhevosen, jonka troijalaiset vievät kaupunkiinsa. Sen sisälle piiloutunut Odysseus miehineen avaa yöllä kaupungin portit ja kreikkalaiset hävittävät Troijan. Aineias löytää Kreusan ruumiin ja pakenee vastasyntyneen poikansa kanssa Italiaan, jonne hän sittemmin perustaa Rooman kaupungin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve Reeves  | … |  Aineias   |
|  John Drew Barrymore  | … |  Odysseus   |
|  Juliette Mayniel  | … |  Kreusa   |
|  Lydia Alfonsi  | … |  Kassandra   |
|  Warner Bentivegna  | … |  Paris   |
|  Arturo Dominici  | … |  Akhilleus   |
|  Mimmo Palmara  | … |  Aias   |
|  Luciana Angiolillo  | … |  Andromakhe   |
|  Nerio Bernardi  | … |  Agamemnon   |
|  Nando Tamberlani  | … |  kuningas Priamos   |
|  Carlo Tamberlani  | … |  Menelaos   |
|  Giancarlo Bastianoni  | … |  Akhates   |
|  Nino Marchetti  | … |  vanhempain neuvoston jäsen   |
|  Giovanni Cianfriglia  | … |     |
|  Luigi Ciavarro  | … |     |
|  Giulio Maculani  | … |     |
|  Giovanni Pazzafini  | … |  kilpailuihin osallistuva akhaialainen sotilas   |
|  Hedy Vessel  | … |  Helene   |
|  Bianca Doria  | … |  Hekabe   |
|  Benito Stefanelli  | … |  Diomedes   |
Tuotanto ja vastaanotto

Troijan urhot on kuvattu Euroscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Cinecittàn studioilla Roomassa sekä ulkokuvien osalta Jugoslaviassa. Sen visuaalisia kohokohtia ovat tasangolla kohoavat Troijan muurit, kreikkalaista geometristä tyyliä muistuttava puuhevonen sekä suuret taistelukohtaukset, jotka samalla kuitenkin hidastavat toimintaa. Runollinen käsikirjoitus ja Giovanni Fuscon muinaiseen Kreikkaan assosioituva musiikki korostavat tarinan eeppistä luonnetta. Päähenkilöksi nostetaan Vergiliuksen Aineias, joka puisevan Steve Reevesin esittämänä on kuin vieraileva tähti nimekkään näyttelijäkaartin keskellä. Reeves esittelee lihaksiaan painiottelussa Mimmo Palmaran Aiasta vastaan ja Hedy Vessel on elokuvahistorian viettelevin Helene. Palava kaupunki ja sen pakolaisvirta tuovat mieleen toisen maailmansodan kauhut.
Elokuva oli varsin hyvä yleisö- ja arvostelumenestys sekä kotimaassaan että ulkomailla. Se tuotti Italiassa lähes 800 miljoonan liiran pääsylipputulot (toisen tiedon mukaan 813 miljoonaa) ja oli kauden 18. tai 20. katsotuin elokuva. Aikalaiskriitikot kiittivät varsinkin ohjaaja Ferronin ja lavastaja Pier Vittorio Marchin ammatitaitoa.
Troijan urhojen kuvamateriaalia on sittemmin kierrätetty useissa peplum-elokuvissa. Giorgio Venturini ohjasi seuraavana vuonna Steve Reevesin kanssa Vergiliuksen teokseen perustuvan jatko-osan La leggenda di Enea. Giorgio Ferroni sivusi samaa aihetta vielä vuonna 1964 valmistuneessa elokuvassa Il leone di Tebe.
DVD-julkaisut

Elokuva on saatavissa New Entertainmentin hyvälaatuisena saksalaisena DVD-julkaisuna, joka käsittää saksan-, ranskan- ja englanninkieliset ääniraidat sekä saksankielisen tekstityksen. Trimark Home Videon amerikkalainen versio on laadultaan ala-arvoinen.
Aiheesta muualla

Troijan urhot Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Troijan urhot Elonet.
S.E.X. (albumi)

| S> E.X. S.E.X. |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1987
 Formaatti: LP, C-kasetti
 Tyylilaji: Suomirock
 Kesto: 50.33
 Levy-yhtiö: Bang Trax
S.E.X. - muut julkaisut
|   | S.E.X. 1987 |   |
S.E.X. – Neumann, Jussi, Pepe ja Jippo on syksyllä 1987 julkaistu suomalaisen S.E.X.-yhtyeen ainoa albumi.
Myyntimäärät jäivät vaatimattomiksi Dingon levymyyntiin verrattuna. Albumia myytiin noin 7 000 kappaletta.
Albumi julkaistiin vinyylilevynä ja C-kasettina sen alkuperäisenä ilmestymisvuonna. Levystä ei otettu uusintapainoksia eikä sitä koskaan julkaistu CD-formaatissa. Sittemmin albumi on julkaistu digitaalisessa muodossa esimerkiksi Spotify-palvelussa.
Kappalelistaus

Kaikissa kappaleissa laulusolistina toimii Pertti Neumann, ellei toisin mainita.
| --- | --- |
 A-puoli Liftari – 3.43  Onnelliset – 4.16  Vierivä kivi – 4.05  (laulu: Pepe Laaksonen)  Punaiset huoneet – 4.56  Köyhien raketti – 4.52 :  B- puoli Canada – 5.25  Merimiehen blues – 2.38  Sinä puhut, minä vaikenen – 5.27  Käärmeen tie – 2.56  Kakarat – 5.47
Kappalelistaus > Bonuskappaleet

Uuden aamun kitarat – 3.35
Mikä olen nyt – 2.49
Kokoonpano

Pertti Neumann (laulu/kitara)
Pepe Laaksonen (kitara/laulu)
Jussi Kinnunen (bassokitara)
Jippo Laaksonen (rummut)
Ruotsidemokraatit

| Ruotsidemokraatit> Sverigedemokraterna |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  6. helmikuuta 1988
Puheenjohtaja:  Jimmie Åkesson
Puoluesihteeri:  Richard Jomshof
Ideologia:   kansalliskonservatismi  euroskeptisismi 
Poliittinen kirjo:  oikeisto
Äänenkannattaja:  SD-Kuriren
Jäsenmäärä:  33 207 (2020)
Valtiopäivät:  73 / 349 (2022)
Euroopan parlamentti:  3 / 20 (2019)
Kansainväliset jäsenyydet:  – ECR   – Vapaa Pohjola
Naisjärjestö:  SD-kvinnor
Nuorisojärjestö:  Ungsvenskarna SDU
Kotisivu:  sd.se
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruotsidemokraatit (ruots. Sverigedemokraterna, SD) on vuonna 1988 perustettu ruotsalainen kansalliskonservatiivinen puolue. Sen tärkein poliittinen kysymys on maahanmuuton rajoittaminen Ruotsiin. Ruotsidemokraatit on ollut vuoden 2014 valtiopäivävaalien jälkeen Ruotsin kolmanneksi suurin puolue. Puolueen maahanmuuttolinjan vuoksi muut puolueet ovat vältelleet yhteistyötä sen kanssa. Vuoden 2022 vaaleissa puolue nousi Ruotsin toiseksi suurimmaksi puolueeksi ja oikeistoblokin suurimmaksi puolueeksi. Se jäi kuitenkin ulos hallituksesta, mutta sai tavoitteitaan läpi hallitusohjelmaan. Hallituksella on ruotsidemokraattien tuki. Puolueen puheenjohtaja on Jimmie Åkesson.
Historia

Ruotsidemokraatit perustettiin 6. helmikuuta 1988 tukholmalaisessa asunnossa, jossa oli paikalla eri lähteiden mukaan 7 tai noin 20 henkilöä. Puolueen juuret ovat Bevara Sverige svenskt -liikkeessä ja sitä seuranneessa lyhytikäisessä Ruotsipuolueessa (Sverigepartiet, SvP). BSS oli järjestö, joka pyrki rajoittamaan maahanmuuttoa Ruotsiin ja palauttamaan maahan jo muuttaneet. Ellen Grefbergin ja Gustav Holmströmin vuonna 2014 Nyheter24-verkkolehdessä ilmestyneen jutun mukaan järjestö oli rasistinen.
Puolueen ensimmäinen puheenjohtaja oli Anders Klarström vuosina 1992−1995. Hänen taustansa oli kansallismielisessä liikkeessä ja natsistisissa puolueissa. Häntä seurasi Mikael Jansson vuosina 1995−2005. Janssonin tausta oli Keskustapuolueessa. Jansson puhdisti puolueen natsismiin viittaavista piirteistä ja kielsi esimerkiksi univormujen käytön, millä estettiin epätoivottujen skinheadien ilmestyminen puoluekokouksiin. Kuitenkin vuoden 1998 vaalien aikaan puolueessa oli enemmän White Power -liikkeisiin kytkeytyneitä henkilöitä kuin vuonna 1995, jolloin Jansson astui johtoon. Vuonna 1999 puolueen puolueohjelma kirjoitettiin uusiksi maltillisempana: vaatimukset esimerkiksi kuolemanrangaistuksen palauttamisesta sekä pankki- ja vakuutussektorin kansallistamisesta poistettiin. Myös suhtautumista maahanmuuttoon muutettiin aikaisempaa realistisemmaksi. Vuonna 2000 puheenjohtaja Jansson ilmoitti julkisesti ruotsidemokraattien ”halveksuvan natsismia” sen jälkeen kun puoluetta oli syytetty natsimielisten foorumiksi ja Ruotsissa oli tapahtunut äärioikeistolaisia väkivallantekoja. Vuonna 2001 ruotsidemokraateista lohkesi radikaali äärilaita, josta muodostui Kansallisdemokraatit. Sen mukaan ruotsidemokraatit olivat muuttuneet liian liberaaleiksi.
Vuonna 1979 syntyneestä Jimmie Åkessonista tuli puolueen puheenjohtaja vuonna 2005. Hän liittyi puolueeseen 15-vuotiaana ja on tehnyt koko poliittisen uransa ruotsidemokraateissa. Åkesson vaihdatti vuonna 2006 puolueen tunnuksen äärioikeistolaisuuteen viittaavasta soihdusta vuokoksi.
Ruotsidemokraatit nousi vuoden 2014 valtiopäivävaaleissa Ruotsin kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi 12,9 prosentin kannatuksella. Muut puolueet eivät kuitenkaan tehneet edelleenkään sen kanssa yhteistyötä sen maahanmuuttolinjan vuoksi. Ruotsidemokraatit kertoi äänestävänsä hallituksen budjettiesityksiä vastaan, jos sitä ei kuunnella. Vuoden 2014 joulukuussa he tukivatkin opposition budjettiesitystä, joka voitti hallituksen esityksen.
Vuoden 2018 valtiopäivävaaleissa ruotsidemokraatit kasvatti jälleen paikkamääräänsä. Helmikuussa 2020 Ruotsidemokraatit oli kannatuskyselyssä hetkellisesti Ruotsin suosituin puolue 23,4 prosentin kannatuksella.
Vuoden 2022 vaaleissa puolue nousi ruotsin toiseksi suurimmaksi puolueeksi ja oikeistoblokin suurimmaksi puolueeksi. Se jäi kuitenkin ulos hallituksesta, mutta sai tavoitteitaan läpi hallitusohjelmaan. Hallituksella on ruotsidemokraattien tuki.
Aate ja tavoitteet

Puolue ilmoittaa kannattavansa vahvaa hyvinvointiyhteiskuntaa, tasa-arvoa, demokratiaa, arvokonservatismia ja samojen edellytysten luomista kaikille lapsille. Puolue ei mielestään kuulu oikeistoon eikä vasemmistoon.
Pohjoismaiden oikeistopopulismiin perehtyneen apulaisprofessori Ann-Cathrine Jungarin mukaan ruotsidemokraatit ei ole ideologisesti sen jyrkempi kuin (Timo Soinin ajan) perussuomalaiset. Ruotsidemokraatit ovat myös nopeasti poistaneet joukoistaan rasismiskandaaleihin joutuneita poliitikkoja ja erään hakaristiä kantaneen. Rasistisempaa on lähinnä historia: puolueen juuret ovat rasististen, nationalististen ja uusnatsististen liikkeiden piirissä.
Ruotsidemokraatit vastustaa Ruotsin nykyistä maahanmuuttoa, joka sen mielestä aiheuttaa yhteiskunnallisia ongelmia ja valtavia kustannuksia. Puolue haluaa vähentää Ruotsin maahanmuuttoa 90 prosentilla, ja se haluaa uusien maahanmuuttajien sopeutuvan ruotsalaiseen kulttuuriin. Puolue ei kuitenkaan halua maassa jo asuvien lähtevän. Pakolaisten vastaanoton sijaan puolue haluaa, että pakolaisia autettaisiin kriisialueilla nykyistä enemmän, ja se on ehdottanut Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisavun tukemista.
Puolue haluaa vapauttaa poronhoidon muillekin kuin saamelaisille ja kaventaa saamelaisten erityisoikeuksia maahan ja veteen.
Ruotsidemokraatit haluaa keventää eläkkeiden verotusta. Puolue vaatii nykyistä kovempia otteita rikollisuutta vastaan. Puolue haluaa palauttaa asevelvollisuuden ja käyttää selvästi nykyistä enemmän määrärahoja Ruotsiin keskittyvään maanpuolustukseen. Perhepolitiikassaan ja tasa-arvopolitiikassaan puolue korostaa perheiden ja yksilöiden itsemäärämisoikeutta valtiollisen ohjauksen sijaan. Ruotsidemokraatit vastustaa yksinasuvien, homo- ja lesboparien sekä moniavioisten ryhmien adoptio-oikeutta, lukuun ottamatta tapauksia, joissa uudet vanhemmat ovat lapsen lähisukulaisia tai läheisiä tuttuja.
Ruotsidemokraatit haluaa luoda eläinsuojelupoliisin ja koventaa rangaistuksia eläinrääkkäyksestä. Puolue suhtautuu kriittisesti turkistarhaukseen ja haluaa kieltää sellaisten tuotteiden tuonnin, joiden tuotanto rikkoo Ruotsin eläinsuojelulakien tarkoitusta.
Puolue kannattaa työvoiman vapaata liikkuvuutta Pohjoismaissa mutta vastustaa sitä Euroopan unionissa. Puolue haluaa säilyttää koulujen kirkolliset vapaapäivät.
Ruotsidemokraatit ja Ruotsin vasemmistopuolue ovat löytäneet toisensa varsinkin vastustaessaan Naton isäntämaasopimusta ja EU-kriittisyydessä sekä vuokrasääntelyn puolustamisessa demarihallitusta vastaan. Ruotsidemokraattien ja Ruotsin vasemmistopuolueen yhteistyötä tietyissä asiakysymyksissä kutsutaan epäpyhäksi allianssiksi.
Aate ja tavoitteet > Terveydenhoito

Ruotsidemokraatit haluaa kaikille kansalaisille varallisuudesta riippumatta parasta mahdollista hoitoa kohtuuajassa. Tulisi myös lisätä terveydenhuollon voimavaroja ja lyhentää jonoja enintään 30 päivään, vakavimmissa sairauksissa ja lasten ja nuorten mielenterveysongelmissa 14 päivään. Puolue lisäisi hoitotyöntekijöiden ja avustavan henkilökunnan määrää ja parantaisi näiden mahdollisuutta valita kokoaikainen tai osa-aikainen työ. Puolue myös lisäisi akuuttivastaanottopaikkoja. Puolue haluaa, että ilman oleskelulupaa Ruotsiin tulleet saavat vain akuuttia sairaanhoitoa.
Aate ja tavoitteet > Vanhukset

Puolue haluaa keventää vanhusten verotusta, lisätä hoitokotien määrää ja lisätä kuntien rahoitusta vanhustenhoidon ruoan parantamiseksi.
Aate ja tavoitteet > Tasa-arvo

Ruotsidemokraatit korostaa itsemääräämisoikeuden turvaamista ja tasa-arvoa ja on huolissaan naisten kokemasta turvattomuudesta, ilmoitettujen seksuaalirikosten lisääntymisestä, kunniaväkivallasta ja tuhansien tyttöjen seurustelun, pukeutumisen ja toiminnan jatkuvasti rajoittamisesta. Puolue koventaisi rangaistuksia seksuaalirikoksista ja säilyttäisi DNA-todisteet, säätäisi kunniarikoslakeja, asettaisi 24 vuoden ikärajan ulkomaisiin avioliittoihin ja kieltäisi alaikäisten ympärileikkauksen ja sukupuolierottelun julkisessa toiminnassa. Naisten taloudellista asemaa parannettaisiin takuueläkettä vahvistamalla ja lisäämällä oikeutta kokoaikatyöhön.
Ruotsidemokraatit parantaisi toimintarajoitteisten oikeutta avustajaan ja oikeutta valita avustajansa sekä omaishoitajien tukea, edistäisi toimintarajoitteisten asemaa työmarkkinoilla (mm. Flex-työt) ja tukisi pienyrityksiä näiden palkkaamisessa.
Kohut edustajien ja jäsenten toiminnasta > Saamelaiskohu

Joulukuussa 2014 puoluesihteeri Björn Söder korosti Ruotsin kansalaisuuden ja ruotsalaisen kansallisuuden eroa ja toivoi, että maan vähemmistökansallisuudet assimiloituisivat ruotsalaisiin, jotta maahan ei syntyisi ei-ruotsalaisia alueita. Hänen mukaansa kaikki vähemmistökansallisuudet, kuten maassa kauan asuneet saamelaiset, ruotsinjuutalaiset ja Tornionlaakson meänkieliset, voivat kuitenkin asua Ruotsissa. Söderin lausunto aiheutti Ruotsissa kohun, sillä Söder ei pidä saamelaisia ruotsalaisina toisin kuin monet ruotsalaiset. Saamelaiset eivät itsekään pidä itseään ruotsalaisina, ja he vastustavat yhä assimilointipolitiikkaa, jollaisella Ruotsissa on pitkät perinteet.
Kohut edustajien ja jäsenten toiminnasta > Rikokset

Joulukuussa 2014 Aftonbladet julkaisi selvityksensä, jonka mukaan ruotsidemokraattien valtiopäiväedustajat tekevät yhtä paljon tai jopa enemmän rikoksia kuin maahanmuuttajat. Lehden mukaan ruotsidemokraatit ja maahanmuuttajat tekevät kaikkia rikoksia noin kaksinkertaisen määrän verrattuna kantaruotsalaisiin. Väkivaltarikoksissa heidän eronsa oli kolminkertainen. Huumausainerikoksia puolueen valtiopäiväedustajat tekivät nelinkertaisen määrän kantaväestöön ja kaksinkertaisen määrän maahanmuuttajiin nähden. Toisen polven maahanmuuttajat puolestaan tekivät kaikissa ryhmissä vähemmän rikoksia kuin ruotsidemokraatit.
Kohut edustajien ja jäsenten toiminnasta > Väkivalta ja rasismikohut > Väkivalta ruotsidemokraatteja kohtaan

Lokakuussa 2006 Antifascistisk aktion (AFA) uhkasi estää kunnanvaltuuston kokouksen Göteborgissa, koska ruotsidemokraatteja oli valittu. Kokouksen pitäminen vaati miljoona kruunua maksaneen poliisioperaation. Elokuussa 2007 kolme veitsin aseistautunutta miestä hyökkäsi Åkessonia puolueen nuorisojohtajana edeltäneen Martin Kinnusen kotiin. Siellä ollutta tyttöystävää uhattiin veitsellä, hänet sidottiin teipillä ja heitettiin rappukäytävään. Kinnunen ja hänen tyttöystävänsä pahoinpideltiin myöhemmin metroasemalla Tukholmassa. Kaksi naista sai vankilatuomion Kinnusen naisystävän pahoinpitelystä. Naisia syytettiin myös Kinnusen pahoinpitelystä, mutta tälle ei löytynyt näyttöä oikeudessa.
Vuoden 2010 vaalien alla ruotsidemokraattien 24-vuotias ehdokas pahoinpideltiin tämän kodissa ja hänen otsaansa viillettiin hakaristi. Hänen kimppuunsa oli aiemminkin hyökätty veitsin ja hänen kotitaloonsa oli aiemmin päivällä maalattu iskulauseita. Tekijät myös kiinnittivät AFA:n tarroja. Poliisitutkinnassa tapauksen kulku on kuitenkin kyseenalaistettu. Lundin yliopiston oikeuslääketieteellisen laitoksen raportin mukaan näyttää vahvasti siltä, että haavat ovat itse aiheutettuja.
Kohut edustajien ja jäsenten toiminnasta > Venäjä-kytkökset

Useat ruotsalaiset lehdet ovat kertoneet, että puolueen tehtävissä on työskennellyt kaksi henkilöä, joilla epäillään olevan yhteyksiä Venäjään. He ovat useissa jutuissa valtiopäiväkansliassa työskennellyt Alexander Fridback ja valtiopäiväedustaja Kent Ekerothin poliittinen sihteeri Dick Abrahamsson. Heidät palkkasi Ekeroth. Toinen on erotettu, toinen suljettu valtiopäivien ulkopuolelle. Fridback on muun muassa tehnyt epäilyttävän talokaupan rikostuomioita saaneen venäläisen kanssa ja saanut jälleenmyynnissä miljoonien kruunujen voitot. Kohun synnyttyä venäläistaustainen Fridback erosi tehtävästään valtiopäiväkansliassa, oman ilmoituksensa mukaan vapaaehtoisesti. Ekeroth kiistää nimittäneensä Fridbackin ja muutkin yhteydet tähän ja väittää olevansa Venäjä-vastainen. Expressenin mukaan Ekerothilla on kuitenkin yhteyksiä Venäjä-mielisiin piireihin länsimaissa. Abrahamssonilla on yhteyksiä uusnatseihin, ja lisäksi hän julkaisi vuonna 2016 Facebookissa Venäjä-mielistä propagandaa ja osoitti ihailua Venäjän presidentille Vladimir Putinille. Hänen pääsynsä valtiopäivätaloon estettiin.
Vaalimenestys > Valtiopäivävaalit 2002

Ruotsin valtiopäivävaalit 2002 olivat ensimmäiset vaalit, johon ruotsidemokraatit osallistuivat puolueena. Vaalikampanja keskittyi maahanmuuton arvosteluun ja kulttuurisesti yhtenäisen Ruotsin puolesta puhumiseen. Useat puolueen edustajat joutuivat AFA:n ja Vasemmistopuoleen nuorisojärjestön Ung Vänsterin jäsenten väkivaltaisten hyökkäysten kohteeksilähde?. Ruotsidemokaatit saivat 1,44 prosentin kannatuksen, mitä pidettiin puolueen sisällä voittona vaikka se ei riittänytkään edustajan saamiseen valtiopäiville.
Vaalimenestys > Valtiopäivävaalit 2006

Vuoden 2006 valtiopäivävaaleilla kannatus ei vieläkään riittänyt edustajan saamiseen, ruotsidemokraatit saivat 2,93 prosenttia äänistä. Korkeinta puolueen kannatus oli Landskronan kunnassa, jossa 22,26 prosenttia asukkaista äänesti ruotsidemokraatteja.
Vaalimenestys > Valtiopäivävaalit 2010

Jo ennen vaaleja kaikki puolueet olivat ilmoittaneet, etteivät aio olla yhteistyössä ruotsidemokraattien kanssa. Vaaliyönä vasemmistopuolueen puheenjohtaja Lars Ohly ei televisiotalolla suostunut menemään meikattavaksi samaan huoneeseen Åkessonin kanssa.
Ruotsidemokraatit sai 5,7 % äänistä ja valtiopäiville 20 edustajaa. Vaalitulos johti vaaleja seuranneena päivänä suuriin ruotsidemokraattien vastaisiin mielenosoituksiin. Tukholman keskustaan kokoontui yli 10 000 ihmistä osoittamaan mieltään ruotsidemokraatteja vastaan. Myös Göteborgissa ja Malmössä oli mielenosoituksia. Göteborgin mielenosoitukseen liittyi illalla 20. syyskuuta arviolta 5 000 ihmistä.lähde?
Vaalimenestys > Valtiopäivävaalit 2014

Vuoden 2014 valtiopäivävaaleissa ruotsidemokraatit nostivat kannatuksensa 12,9 prosenttiin ja saivat valtiopäiville 49 edustajaa.
Vaalimenestys > Valtiopäivävaalit 2018

Vuoden 2018 valtiopäivävaaleissa ruotsidemokraatit saivat 17,53 prosenttia äänistä ja 62 edustajaa valtiopäiville.
Vaalimenestys > Valtiopäivävaalit 2022

Vuoden 2022 valtiopäivävaaleissa ruotsidemokraatit saivat 20,54 prosenttia äänistä ja 73 edustajaa valtiopäiville. Miehistä joka neljäs eli 25 prosenttia äänesti ruotsidemokraatteja. Se oli työttömien eniten suosima puolue.
Vaalimenestys > Valtiopäivävaalit

| Vuosi | Edustajia | Osuus |
| --- | --- | --- |
| 1998 | 0 | 1,00 % |
| 2002 | 0 | 1,44 % |
| 2006 | 0 | 2,93 % |
| 2010 | 20 | 5,70 % |
| 2014 | 49 | 12,86 % |
| 2018 | 62 | 17,53 % |
| 2022 | 73 | 20,54 % |
Vaalimenestys > Europarlamenttivaalit

| Vuosi | Edustajia | Osuus |
| --- | --- | --- |
| 2004 | 0 | 1,13 % |
| 2009 | 0 | 3,27 % |
| 2014 | 2 | 9,67 % |
| 2019 | 3 | 15,34 % |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Lista över ledamöter av Sveriges riksdag 2010–2014
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Puolueen nettisivut (ruotsiksi, englanniksi)
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Ruotsidemokraattien lehdistösihteeri pahoinpideltiin
Puolueen nykyinen puheenjohtaja Jimmie Åkesson.
Puolueen kannatusosuus kunnittain vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa:
  0–4 % (valtiopäivävaalien äänikynnys 4 %)
  4–5,7 %
  yli 5,7 % (puolueen kannatus koko maassa 5,7 %)
Tukholman lääni on kartassa esitetty todellista suuremmassa koossa.
Käännös suomeksi