stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vauvaikä
Motorinen kehitys > Hienomotoriikan kehitys

Hienomotoriikan kehitys alkaa jo kohdussa, kun sikiö alkaa liikuttamaan yläraajojaan. Näin hienomotoriikan kehitys jatkuu syntymän jälkeen:
0–3 kk
Vauva harjoittelee silmien ja pään hallintaa, seuraa esineitä katseellaan ja kohottaa päätään hetkeksi.
Yläraajojen motoriikka kehittyy. Kädet avautuvat nyrkistä ja vauva tavoittelee ja yrittää tarttua esineisiin.
Alkaa harjoitella jaloilla potkimista samaan tahtiin.
3–6 kk
Vauva oppii tarkkailemaan käsiensä liikkeitä, vauva tarttuu ojennettuun esineeseen kouraisuotteella sillä kädellä, joka on lähempänä esinettä. Vauva huomioi muun muassa esineen muotoa ja kokoa.
Vauva vie kädet suuhun.
6–9 kk
Vauvan käsien yhteistoiminta kehittyy ja vahvempi käsi tulee esille. Vauvan kouraisuote kehittyy sormien kärkiotteeseen ja edelleen pinsettiotteeseen.
Syöminen

Syöminen etenee pelkästä äidinmaidosta tai äidinmaidonkorvikkeesta soseisiin ja myöhemmin kiinteämpiin ruokiin.lähde?
Imeväisen erityisvalmiste on elintarvike, jota käytetään silloin, kun imeväinen ei voi juoda äidinmaitoa tai äidinmaidonkorviketta sairauden tai muun vastaavan syyn takia.
Syöminen > Imetys

Suomessa täysimetystä suositellaan 4-6 kuukauden ikään asti. Osittaisimetystä suositellaan jatkettavan vähintään 12 kuukauden ikäiseksi, mutta myös taaperot hyötyvät imetyksestä . WHO suosittelee imetystä jatkettavan kaksivuotiaaksi asti ja sen jälkeen perheen toiveiden mukaisesti.
Imetykseen kuuluu erilaisia vaiheita lapsen kehityksen mukaisesti.
Vauvalla on useita tiheän imun kausia, joiden aikana hän imee rintaa useammin, ja tällä tavoin maidon tuotanto pysyy yllä.
Kun vauva saa hampaita, hän saattaa purra nänniä imetyksen aikana. Se voi olla kivuliasta, mutta on ohimenevä vaihe. Vauvan kasvoille voi puhaltaa tai esimerkiksi kiljahtaa, jotta vauva lopettaisi puremisen sekä sanoittaa tilanne ja vaihtaa imemään toiselle rinnalle. Tätä kannattaa toistaa, kunnes lapsi oppii olemaan purematta.lähde?
Syöminen > Kiinteä ruoka

Kiinteiden ruokien maistelu suositellaan aloitettavaksi 4–6 kuukauden ikäisenä. Vauvaikää seuraa leikki-ikä.
Kirjallisuutta

Karling, Marjo ym.: Lapsen aika.  WSOY Oppimateriaalit, 2008.  ISBN 978-951-0-32606-0
Kaitaniemi, Tiina: Luonnollinen lapsuus.  Helsinki:  Avain, 2010.  ISBN 978-951-692-806-0
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vauvaikä Wikimedia Commonsissa
Tuula Lönnqvist ja Hannu Heiskala: Imeväisen neurologinen kehitys, Terveysportti.fi, Duodecim, 2008, pdf
Visakorpi, J.K.: Imeväisen ravinto ja ruokinta (Duodecim, pdf, 1972) (terveysportti.fi)
Kauppa- ja teollisuusministeriön päätös äidinmaidonkorvikkeesta ja vieroitusvalmisteesta Finlex
Tulsi Gabbard

| Tulsi Gabbard |
| --- | --- |
 Tulsi Gabbard vuonna 2025.
Yhdysvaltain kansallinen tiedustelujohtaja (DNI)
 12.2.2025 alkaen  
Edeltäjä:  Avril Haines
Kansanedustaja
 3. tammikuuta 2013 – 3. tammikuuta 2021  
Ryhmä/puolue:  demokraatit
Vaalipiiri:  Havaijin 2. vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1981 (ikä 43)  Leloaloa, Amerikan Samoa, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen
Puoliso:   Eduardo Tamayo  (vih. 2002; ero 2006)  Abraham Williams  (vih. 2015) 
Tiedot
Puolue:  demokraatit (–2022) republikaanit (2024-)
Uskonto:  hindulaisuus
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):  Yhdysvallat
Puolustushaara:  Yhdysvaltain maavoimat
Palvelusvuodet:  2003–
Sotilasarvo:   everstiluutnantti
Taistelut ja sodat:  Irakin sota
Aiheesta muualla
www.tulsigabbard.com
Tulsi Gabbard (s. 12. huhtikuuta 1981 Leloaloa, Amerikan Samoa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko, Yhdysvaltain kansallinen tiedustelujohtaja (DNI) helmikuusta 2025 alkaen.
Gabbard toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Havaijin 2. vaalipiirin kongressiedustajana 2013–2021. Hän edusti demokraattista puoluetta ja oli Demokraattien kansallisen komitean varapuheenjohtaja, kunnes erosi 28. helmikuuta 2016 tukeakseen senaattori Bernie Sandersin presidenttikampanjaa. Vuonna 2022 hän erosi demokraattisesta puolueesta.
Tausta ja yksityiselämä

Gabbard syntyi vuonna 1981 Leloaloassa, Amerikan Samoalla. Gabbard palveli Irakin sodassa vuosina 2004–2005 lääkintämiehenä.
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Gabbard on hindu. Tammikuussa 2013 hänestä tuli ensimmäinen Yhdysvaltain kongressiin valittu hindu.
Poliittinen ura

Ennen Irakiin lähtöä hän toimi Havaijin edustajainhuoneessa vuosina 2002–2004. Hän kannattaa oikeutta aborttiin, vastusti Trans-Pacific Partnership -sopimusta, kannattaa Glass–Steagall-lain palauttamista ja siirtyi kannattamaan samaa sukupuolta olevien avioliittoa vuonna 2012. Gabbard on kritisoinut Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa liittyen Irakiin, Libyaan ja Syyriaan, ja vastustaa Syyrian presidentti Bašar al-Assadin vallasta syrjäyttämistä.
Hän sai 77,4 prosentin kannatuksen vaalipiirissään vuoden 2018 edustajainhuoneen vaaleissa.
Poliittinen ura > Vuoden 2020 presidentinvaalit ja sen jälkeen

Gabbard ilmoitti 11. tammikuuta 2019 pyrkivänsä demokraattien ehdokkaaksi Yhdysvaltain presidentinvaaleihin. Hän lopetti kampanjansa 19. maaliskuuta 2020 ja ilmoitti tukevansa Joe Bideniä presidentiksi.
Presidenttikisan jälkeen Gabbard ei lähtenyt ehdolle edustajainhuoneen vaaleissa. Vuonna 2020 Gabbard ilmoitti siirtyvänsä uusiin sotilastehtäviin Yhdysvaltain mantereella. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 2021.
Presidentinvaalien jälkeen Gabbard kritisoi puoluetovereitaan ja piti maaliskuussa 2022 puheen konservatiivisessa CPAC-konferenssissa. Lokakuussa 2022 Gabbard ilmoitti eroavansa demokraattisesta puolueesta ja syytti sen olevan elitististen sodanlietsojien hallinnassa.
Trumpin toinen kausi

Tultuaan valituksi toiselle kaudelleen Yhdysvaltain presidenttinä Donald Trump nimitti marraskuussa 2024 Gabbardin Kansallisen tiedustelun johtajaksi. Tässä virassa hän toimii maan tärkeimpien salaisuuksien valvojana, valvoo 18:aa Yhdysvaltain tiedusteluvirastoa ja toimii presidentin läheisenä neuvonantajana.
Senaatti vahvisti nimityksen 12. helmikuuta 2025.  Vahvistamista edeltäneessä keskustelussa nousivat esille Gabbardin vuoden 2017 kiistanalainen tapaaminen Syyrian johtajan Bashar al-Assadin kanssa ja lausunnot Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan. Venäjän valtion tiedotusvälineet ylistivät Gabbardin valintaa, mikä lisäsi epäluuloja Yhdysvaltain pääkaupungin kansallisten turvallisuusviranomaisten keskuudessa.
Kunnianosoituksia

Ansiokkaan palveluksen mitali (Yhdysvallat, 2005)
Albert R. Broccoli

| Albert R>  Broccoli |
| --- | --- |
 Albert R. Broccoli vuonna 1976.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1909 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 27. kesäkuuta 1996 (87 vuotta) Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvatuottaja
Puoliso:  Gloria Blondell (1940–1945) Nedra Clark (1951–1956)  Dana Wilson (1959–1996)
Lapset:  Tina Broccoli-Brewster Barbara Broccoli
Muut tiedot
Lempinimet:  Cubby
Albert Romolo Broccoli (5. huhtikuuta 1909 New York, New York – 27. kesäkuuta 1996 Beverly Hills, Kalifornia), tunnettiin myös lempinimellään ”Cubby”, oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Broccoli tuotti yli 40 elokuvaa, useimmat niistä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hän oli mukana perustamassa elokuvatuotantoyhtiöitä Danjaq, LLC ja EON Productions. Parhaiten Broccoli tunnetaan tuottamistaan James Bond -elokuvista.
Ura

Broccoli syntyi Yhdysvalloissa, minne hänen isänsä ja setänsä olivat muuttaneet Calabriasta vuosisadan vaihteessa; hän kasvoi Long Islandilla setänsä omistamalla maatilalla, jolla viljeltiin parsakaalia. Heidän sukunsa kerrotaan polveutuneen Carreran Broccoleista, joiden kasvinjalostustyöstä parsakaali aikoinaan syntyi, ja englannin kielessä kasvi tunnetaan heidän nimellään. Serkkunsa Pat DeCiccan innoittamana Broccoli lähti Hollywoodiin, missä hän tutustui muun muassa Howard Hughesiin. Hughes palkkasi hänet apulaisohjaajaksi elokuvaansa Lainsuojaton. Toisessa maailmansodassa Broccoli palveli laivastossa.
1950-luvulla Broccoli perusti Irving Allenin kanssa Warwick Films -tuotantoyhtiön ja ryhtyi tuottamaan elokuvia Britanniassa, jossa riittävästi paikallista työvoimaa hyödyntävät tuotannot saivat huomattavan määrän valtionapua. Ensimmäinen Broccolin tuottama elokuva oli vuonna 1954 ensi-iltansa saanut Punaiset paholaiset, jonka pääosassa oli Alan Ladd.
James Bond -elokuvia Broccoli alkoi tuottaa yhteistyössä osaan Flemingin teoksista elokuvaoption hankkineen Harry Saltzmanin kanssa. Vuonna 1975 Saltzman myi osuutensa United Artistsille. Vuoden 1968 Chitty Chitty Bang Bangia lukuun ottamatta Broccoli omisti käytännössä koko lopun uransa James Bond -elokuville. Niitä tehtiin hänen kuolemaansa mennessä kaikkiaan 17 kappaletta, mutta vuoden 1995 elokuvan 007 ja kultainen silmä tuottivat jo hänen tyttärensä Barbara Broccoli ja ottopoikansa Michael G. Wilson.
Vuonna 1982 Broccoli sai Yhdysvaltain elokuva-akatemian Irving G. Thalbergin muistopalkinnon ja vuonna 1987 kuningatar Elisabet II nimitti hänet Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeriksi (OBE).
Yksityiselämä

Broccoli oli kolmesti naimisissa: ensin Gloria Blondellin kanssa 1940–1945 ja Nedra Clarkin kanssa 1951–1956,lähde? sitten Dana Wilsonin kanssa vuodesta 1959 kuolemaansa saakka. Kolmannesta liitostaan hänellä oli kaksi tytärtä, Tina Broccoli-Brewster ja Barbara Broccoli, sekä poika Tony Broccoli. Lisäksi perheeseen kuului Michael G. Wilson, Danan poika aiemmasta liitosta.
Broccolin omaelämäkerta When The Snow Melts julkaistiin postuumisti vuonna 1998.
Filmografia > Tuottajana

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi |
| 1954 | Punaiset paholaiset | The Red Beret |
| 1954 | Afrikasta etelään | Hell Below Zero |
| 1957 | Intohimojen satama | Fire Down Below |
1960: The Trials of Oscar Wilde
| 1962 | Salainen agentti 007 ja tohtori No | Dr. No |
1963: Call Me Bwana
| 1963 | Salainen agentti 007 Istanbulissa | From Russia with Love |
| 1964 | 007 ja Kultasormi | Goldfinger |
| 1965 | Pallosalama | Thunderball |
| 1967 | Elät vain kahdesti | You Only Live Twice |
1968: Chitty Chitty Bang Bang
| 1969 | Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa | On Her Majesty’s Secret Service |
| 1971 | Timantit ovat ikuisia | Diamonds are Forever |
| 1973 | Elä ja anna toisten kuolla | Live and Let Die |
| 1974 | 007 ja kultainen ase | The Man with the Golden Gun |
| 1977 | 007 rakastettuni | The Spy Who Loved Me |
| 1979 | Kuuraketti | Moonraker |
| 1981 | Erittäin salainen | For Your Eyes Only |
| 1983 | Octopussy – mustekala | Octopussy |
| 1985 | 007 ja kuoleman katse | A View To A Kil |
| 1987 | 007 vaaran vyöhykkeellä | The Living Daylights |
| 1989 | 007 ja lupa tappaa | Licence to Kill |

Lisäksi Broccoli teki cameoroolin elokuvassa Kuuraketti.lähde?
Aiheesta muualla

Albert R. Broccoli Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Albert R. Broccoli Elonetissä.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Silta (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Silta voi viitata johonkin seuraavista:
silta, rakennelma
silta, tietoliikennelaite
Silta (De Brug), Joris Ivensin lyhytelokuva vuodelta 1928
Silta (Die Brücke), saksalainen elokuva vuodelta 1959
Silta, Aito Mäkisen lyhyt dokumenttielokuva vuodelta 1973
Silta (Un pont entre deux rives), ranskalainen elokuva vuodelta 1999
Silta, ruotsalais-tanskalainen televisiosarja (2011–2018)
20 suosikkia – Silta, Katriina Honkasen kokoelmalevy
Silta, Tampereen ev.lut. seurakuntien lehti
Silta Oy, suomalainen yritys.
Turun metodistiseurakunta Silta
Wheatstonen silta, sähkötekniikassa menetelmä vastuksen resistanssin määrittämiseksi
hammassilta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Silta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Betty Ehrenborg

Betty Ehrenborg-Posse
Katarina Elisabet (Betty) Ehrenborg (22. heinäkuuta 1818 Råbäck, Medelplana, Ruotsi – 22. heinäkuuta 1880 Södertälje, Ruotsi) oli ruotsalainen pedagogi, kirjailija ja virsirunoilija.
Elämänvaiheet

Hänen isänsä oli maaherra. Hänen äitinsä oli kirjallisesti lahjakas ja hän sai perusteellisen kasvatuksen muun muassa Uppsalassa, jossa hän sai tilaisuuden seurata merkittävien opettajien Erik Gustaf Geijerin ja Per Atterbomin luentoja. Hän on kirjoittanut jo nuorena runoja. Vuonna 1841 hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa Små fåglar från Kinnekulle. Vuonna 1851 hän muutti Tukholmaan ja tutustui siellä vaikuttaneisiin herätysliikkeisiin muun muassa Carl Olof Roseniuksen ja Henric Schartaun johtamiin liikkeisiin. Hän teki kirjallisia töitä ja aloitti pyhäkoulutoiminnan. Vuonna 1852 hän matkusti opiskelemaan Englantiin. Palattuaan 1853 Tukholmaan hänestä tuli Erstan diakonialaitoksen opettajatarseminaarin johtaja ja myöhemmin itse perustamansa seminaarin johtaja. Hän avioitui 1856 vapaaherra Johan August Posse af Säbyn kanssa, joka julkaisi hengellistä lehteä Wäktatern, ja toimi mukana lehden julkaisutyössä myös miehensä kuoleman jälkeen.
Betty Ehrenborg aloitti ja kehitti kristillistä lapsitoimintaa ja toimi erityisesti lapsille tarkoitettujen hengellisten laulujen kirjoittajana, kääntäjänä ja julkaisijana. Vuonna 1852 hän julkaisi kääntämiään englantilaisia lauluja kokoelmissa Andeliga Sånger för Barn. Kokoelmia ilmestyi yhteensä kolme, joista viimeisessä, 1856 ilmestyneessä oli myös hänen kirjoittamiaan lauluja. Myöhemmin ilmestyi kokoelma Pilgrimssånger, 1859 ja 1862, joka merkitsi anglosaksisen herätyslaulun läpimurtoa Ruotsissa. Näissä kirjoissa julkaistiin Ehrenborgin omia lauluja ja Lina Sandellin kirjoittamia lauluja. Lastenlauluja sisältävät kokoelmat ilmestyivät samoihin aikoihin kun Ruotsissa astui voimaan pakollinen koulunkäynti. Ehrenborg-Possen laulukokoelmia käytettiin opetusmateriaalina ja siten ne tulivat laajalti tunnetuksi. Hän on kääntänyt myös muita kuin hengellisiä lauluja ruotsiksi kuten "Blinka lilla stjärna" ("Tuiki, tuiki tähtönen").
Hänet tunnetaan yleensä kaksoisnimellä Ehrenborg-Posse. Hän ei kuitenkaan itse käyttänyt sitä, vaan hän julkaisi tuotantoaan nimimerkillä B. E-g ja avioiduttuaan nimimerkillä B Posse.
Hänen kirjoittamiaan lauluja tunnetaan suomennoksina vain muutama.
Ehrenborg-Possen kirjoittamia tai ruotsiksi kääntämiä virsiä ja lauluja suomeksi > Ruotsin kirkon virsikirja

28 Hän antanut on Poikansa (Så älskade Gud världen, 1856) Suom. Anna-Mari Kaskinen 1999)
121 Kun jouluaamu koittaa (J will go's Stäli b'schaue in der schene Weihnachtszyt, Abel Burkckhardt 1845), ruots. Betty Ehrenborg-Posse 1851 Suom. 1886, uud. suom. Anna-Mari Kaskinen 1995)
179 Aamu tuntureilla. (Sieh, der Himmel strahlet, Christoph Schmid 1846), ruots. B. Ehrenborg-Posse 1825. Suom. 1869,  Anna-Maija Raittila 1969, uud. suom. Niilo Rauhala 1998)
222 Käyn tällaisena luoksesi (Just as I am, without one plea, Charlotte Elliot 1834), ruots. Betty Ehrenborg-Posse 1853, Lydia Lithell 1955,. Suom. tuntem., uud. suom. Niilo Rauhala 1998)
230 Kallio, kun halkesit (Rock of ages, cleft for me. Augustus M. Toplady 1776), ruots. Betty Ehrenborg-Posse 1854. Suom. Karl L. Tolonen 1871, 1873, uud. suom. Anna-Maija Raittila 1997, Anna-Mari Kaskinen 2001)
246 Lähde löytämämme virtaa keskellämme (There is a fountain filled. William Cowper 1772), ruots. Betty Ehrenborg-Posse 1854, suom. 1869, uud. suom. Niilo Rauhala 1995
Ehrenborg-Possen kirjoittamia tai ruotsiksi kääntämiä virsiä ja lauluja suomeksi > Hengellisiä lauluja ja virsiä

176 Löytyy lähde hyvä (There is a fountain filled. William Cowper 1772), ruots. Betty Ehrenborg-Posse 1854. suom. 1869)
Ehrenborg-Possen kirjoittamia tai ruotsiksi kääntämiä virsiä ja lauluja suomeksi > Siionin kannel

49 Morsiantansa Kristus kehottaa (1855 Laulujen laulun 2:10-14 pohjalta), suom. Johannes Vilhelm Hirvonen 1879, uud. Johanna Aulio)
355 Jeesus, rauhan annoit (William Cowper 1772), ruots. Betty Ehrenborg-Posse, suom. uud. Lauri Thurén
Pikkumerimetso

| Pikkumerimetso |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Suliformes
Heimo::  Merimetsot Phalacrocoracidae
Suku::  Pikkumerimetsot Microcarbo
Laji::  pygmaeus
Kaksiosainen nimi
 Microcarbo pygmaeus  (Pallas, 1773) 

Katso myös
   Pikkumerimetso Wikispeciesissä   Pikkumerimetso Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Microcarbo pygmeus
Pikkumerimetso (Microcarbo pygmaeus) on pieni merimetsolaji, joka saalistaa pieniä kaloja sukeltamalla.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 45–55 senttimetriä ja siivenkärkien väli 80–90 senttiä. Se on muita merimetsoja huomattavasti pienikokoisempi. Sen pyrstö on pitkä, nokka paksu ja lyhyt. Sen kaula on lyhyt ja paksu, mutta uidessa se voi olla venytettynä pitkäksi. Linnun väritys on mustahko, tummanvihreän- ja ruskeankiiltoinen.
Vanhalla linnulla on pesimäpuvussaan valkoisia täpliä päässä, kaulassa ja alapuolella, kun vanhalta pesimättömältä linnulta ne puuttuvat ja tilalla on vaalea kurkku, vaaleampi rinta ja ruskeansävyisempi yleisväritys.
Nuoren linnun höyhenpuku on kiillottomampi ja himmeämpi, sekä rinnassa ja päässä on heikkoa juovitusta.
Koko ja ulkonäkö > Äänet

Pikkumerimetsoyhdyskunnasta kuuluu kurnuttavia ja röhkiviä ääniä. Muuten se on hiljainen.
Levinneisyys

Lajin pesimäalueesta 75–94 % sijaitsee Euroopassa ja sen populaation kooksi on arvioitu 28 000–39 000 paria. Sen tärkeimmät populaatiot ovat Euroopassa Romanian 11 500–14 000 paria ja Aasiassa Azerbaidžanin 8 000–12 000 paria. Kyseisten populaatioiden koot ovat pysyneet vakaina tai nousseet.
Pikkumerimetso pesii Kaakkois-Euroopassa, Azerbaidžanissa, Venäjällä, Iranissa, Kazakstanissa, Tadžikistanissa, Turkmenistanissa ja Uzbekistanissa. Talvet se viettää lähinnä Balkanilla, Turkissa, Kyproksella, Irakissa, Iranissa, Azerbaidžanissa, Israelissa, Romaniassa ja Syyriassa.
Pikkumetso tavattiin Suomessa ensimmäisen kerran vuonna 2022. Laji on hävinnyt Algeriasta ja Jordaniasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Pikkumerimetso pesii huhti–heinäkuussa yhdyskunnissa suistoalueilla ja rehevillä järvillä. Se rakentaa pesänsä oksista ja heinistä matalalle puuhun tai ruovikkoon, joskus myös haikarakoloniaan. Se jättää pesimäalueensa elokuussa ja palaa sinne maalis-huhtikuussa. Laji liikkuu vain vähän sen esiintymisalueilta. Se ruokailee yksin tai pienissä ryhmissä ympäri vuoden. Vedessä olon jälkeen kuivattelee siipiään auki levitettyinä.
Elinympäristö

Pikkumerimetso asuu alavilla mailla makeanveden alueilla, joissa on paljon kalaa ravinnoksi ja rehevää rantaa, jossa kasvaa pensaita, puita ja tiheää ruovikkoa, kuten esimerkiksi juoluailla, suistoissa, järvissä, tulvaniityillä ja luhdilla. Pikkumerimetsoa esiintyy talvisin myös murto- ja suolavesikosteikoilla.
Uhat ja suojelu

Suojelutoimenpiteet Kaakkois-Euroopassa ovat parantaneet linnun asemaa, joskin sen talvehtimisalueita tuhoutuu ja sitä vainotaan siellä. Sen uhkia ovat: elinympäristöjen muutos; kosteikkojen kuivatus maataloudenkäyttöön ja ihmisen toiminnasta johtuvat hydrologiset muutokset; vesiviljelyteollisuuden aiheuttama vainoaminen; vapaa-ajan metsästäminen ja metsästäminen kaupallisiin tarkoituksiin, kuten myyminen ruoaksi Iranissa.
Mia Hamari

Mia Hamari (s. 1976 Oulu) on Simossa asuva ja työskentelevä kuvataiteilija ja kuvanveistäjä, jonka tuotantoon kuuluu veistoksia, maalauksia ja taidegrafiikkaa.
Taiteellinen työskentely

Hamarin teokset ovat usein kirveellä tai moottorisahalla veistettyjä puuveistoksia, joihin hän yhdistää erilaisia materiaaleja, kuten hevosen jouhia, kiviä, rautaa, lasia, pronssia ja vanhoja esineitä. Puun lisäksi Hamari työstää veistoksia myös kivestä. Keskeinen kiinnostuksen kohde Hamarin tuotannossa on ollut ihmisen ja eläimen välinen metamorfoosi. Hänen veistoksensa ovat eletystä elämästä, alitajunnasta ja unista ammennettuja ihmisenkaltaisia hahmoja. Tärkeäksi omalle taiteelliselle työskentelylleen Hamari on kuvannut ympäröivän luonnon, joka jättää toisinaan myös teoksiin oman jälkensä.
Hamari opiskeli vuosina 1997–1998 Pekka Halosen Akatemiassa ja vuosina 1998–2004 kuvanveiston osastolla Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa, josta hän valmistui kuvataiteen maisteriksi. Vuodesta 2005 lähtien Hamari on pitänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla ja osallistunut 1990-luvun lopulta lähtien ryhmä- ja yhteisnäyttelyihin.
Palkinnot ja tunnustukset

Annikki Riekko -taidepalkinto, 2025
WihuriEfekti-palkinto, 2016
Teoksia kokoelmissa

Nykytaiteenmuseo Kiasma
EMMA - Espoon modernin taiteen museo
Kemin taidemuseo
Valtion taidekokoelma
Aiheesta muualla

Mia Hamari Kuvataiteilijamatrikkelissa
Mia Hamarin kotisivut
Sm4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sm4 Wikimedia Commonsissa
Suomalaiset veturit ja junayksiköt
São Tomé ja Príncipe

São Tomén ja Príncipen demokraattinen tasavalta eli São Tomé ja Príncipe on saarivaltio Afrikan rannikolla. Sen pääsaaret sijaitsevat 320 ja 240 kilometriä Gabonista länteen. Saarista suurempi ja eteläisempi, São Tomé, on juuri päiväntasaajan pohjoispuolella. Saarten ensimmäiset asukkaat olivat portugalilaisia 1400-luvulla. He toivat sinne orjia Afrikan mantereelta, ja nykyisin useimpien asukkaiden taustassa on esi-isiä sekä Euroopasta että Afrikasta. Nykyisin asukasluku on noin 210 000. Saarilla tuotettiin aluksi sokeria, sittemmin kaakaota ja 2000-luvulla myös öljyä. Kaakao on kuitenkin tärkein vientituote.
Maantiede

São Tomén ja Príncipen pääsaaret sijaitsevat Atlantilla 320 ja 240 kilometrin päässä Gabonin luoteisrannikosta. São Tomé on 50 kilometriä pitkä ja 32 kilometriä leveä. Príncipe on 30 kilometriä pitkä ja noin kuusi kilometriä leveä. Valtion pinta-ala on 1 001 neliökilometriä. Saaret ovat jäänteitä muinaisesta tulivuoriketjusta, johon kuuluvat myös Päiväntasaajan Guinealle kuuluva Biokon saari ja Kamerunvuori. Vuoristoisten saarten korkein kohta on São Tomélla sijaitseva Pico de São Tomé (2 024 metriä).
Kummankin saaren etelä- ja länsirannikolla vuoret laskeutuvat jyrkästi mereen, mutta luoteessa on pieni tasanko. Vuorilta syöksyy mereen useita pieniä mutta nopeasti virtaavia puroja. Virtauseroosio on kuluttanut monen paikoin syviä uomia ja eristänyt toisistaan muodostelmia.
Ilmasto on kummankin saaren rannikoilla trooppinen ja lämpötila koko vuoden noin 27 °C. Sisämaan vuoristoissa lämpötila on vuoden ympäri noin 20 °C ja yöt ovat melko viileitä. Sadekausi kestää lokakuusta toukokuuhun. Vuotuinen sademäärä vaihtelee pohjoisten alankojen 1 000 millimetristä etelärinteiden 5 000 millimetriin.
Eristyksissä olleilla saarilla on kehittynyt harvinaisen suuria ja pieniä endeemisiä kasvi- ja eläinlajeja. Näihin kuuluvat suurikokoiset linnut sãotoménkyyhky (Columba thomensis) ja sãotoménmedestäjä (Dreptes thomensis eli Nectarinia thomensis) sekä begonialajit Begonia crateris ja Begonia baccata. Kaikkiaan Príncipellä on 37 ja São Tomélla 95 endeemistä kasvilajia. Saaret ovat tärkeitä lintujen suojelun kannalta. Niillä elää harvoja alkuperäisiä nisäkäslajeja. Afrikanmetsäpäästäisen sukulainen Crocidura thomensis on São Tomén ainoa endeeminen nisäkäs. Príncipellä on lepakoita. Monet saarten lajeista ovat uhanalaisia niiden pienen levinneisyysalueen takia. Noin 300 neliökilometrin laajuinen Ôbon kansallispuisto koostuu kahdesta osasta, yksi kummallakin saarella. São Tomé ja Príncipe yhdessä lounaassa sijaitsevan pienen Päiväntasaajan Guinealle kuuluvan Annobónin saaren kanssa muodostavat 1 036 neliökilometrin laajuisen ekoalueen.