stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Roxburgh

| HMS Roxburgh |
| --- | --- |
 HMS Roxburgh

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  London and Glasgow Company, Glasgow
Kölinlasku:  13. kesäkuuta 1902
Laskettu vesille:  19. tammikuuta 1904
Palveluskäyttöön:  5. syyskuuta 1905
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1921
Tekniset tiedot
Uppouma:  10 850 t
Pituus:  144,32 m
Leveys:  20,88 m
Syväys:  7,32 m
Koneteho:  21 000 ihp
Nopeus:  22 solmua
Miehistöä:  655
Aseistus
Aseistus:  4 × BL 6,5" Mk I -tykkiä 6 × BL 6" Mk VII -tykkiä 2 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä 18 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Roxburgh oli Britannian kuninkaallisen laivaston Devonshire-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuosien 1901-1902 laivasto-ohjelmaa London and Glasgowilta Glasgowista, missä köli laskettiin 13. kesäkuuta 1902. Alus laskettiin vesille 19. tammikuuta 1904 ja valmistui 5. syyskuuta 1905.
Aluksen voimanlähteenä oli seitsemäntoista Durr-kattilaa kytkettynä kaksiakseliseen nelisylinteriseen kolmella paisuntasäiliöllä varustettuun höyrykoneeseen. Aluksella oli hiiltä 1 950 tonnia.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kanaalin laivastoon. Se palveli ensimmäisessä maailmansodassa, minkä päätyttyä alus myytiin romutettavaksi 1921 Stanleelle, joka myi sen edelleen 8. marraskuuta Saksaan.
Guy Stéphan

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. lokakuuta 1956 (ikä 67)
Syntymäpaikka: Ploumiliau, Côtes-d'Armor, Ranska
Seura
Seura:  Ranska
Tehtävä: apuvalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1976–1980 1980–1981 1981–1983 1983–1985 1985–1987 |  EA Guingamp  Stade Rennais  Le Havre  US Orléans  SM Caen | 95 (31) 22 (2) 51 (10) 61 (9) 35 (6) |
Valmennusura
1987–1988 1988–1989 1989–1992 1992–1995 1995–1996 1997 1998–2002 2003–2005 2005–2007 2009–2012 2012–:  SM Caen II  FC Montceau  FC Annecy  Olympique Lyon (apuv.)  Olympique Lyon  Girondins Bordeaux  Ranska (apuv.)  Senegal  Beşiktaş JK (apuv.)  Olympique Marseille (apuv.)  Ranska (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Guy Stéphan (s. 17. lokakuuta 1956 Ploumilliau, Côtes-d'Armor) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Heinäkuusta 2012 lähtien hän on toiminut Ranskan jalkapallomaajoukkueen apuvalmentajana.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jean Tigana | Olympique Lyonnais'n päävalmentaja 1995–10/1996 | Seuraaja: Bernard Lacombe |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Rolland Courbis | FC Girondins de Bordeaux'n päävalmentaja 1997–1/1998 | Seuraaja: Élie Baup |
HMS Rowena (J384)

| HMS Rowena |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Lobnitz & Co., Renfrew
Kölinlasku:  29. lokakuuta 1943
Laskettu vesille:  5. kesäkuuta 1944
Palveluskäyttöön:  6. syyskuuta 1944
Loppuvaihe:  romutettu 1958
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 030 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  VTE: 2 400 ihp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 4″ (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 × Oerlikon 20 mm
HMS Rowena (viirinumerot J384 ja M384) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Renfrew’stä Lobnitz et Companyltä, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1943. Se laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1944 ja liitettiin laivastoon samana vuonna 6. syyskuuta.
Palvelus

Alus romutettiin vuonna 1958 Gatesheadissä.
Guro Sibeko

| Guro Sibeko |
| --- | --- |
 Sibeko vuonna 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Guro Jabulisile Sibeko
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1975 (ikä 49) Rælingen, Norja
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: norja
Esikoisteos:  Vingespenn (2009)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Guro Jabulisile Sibeko (s. 22. kesäkuuta 1975 Rælingen) on norjalainen kirjailija, lavarunoilija ja yhteiskunnallinen keskustelija, joka puolustaa seksuaalivähemmistöjen oikeuksia. Hän on valmistunut opettajaksi Oslomet-yliopistosta ja hänellä on myös pohjoismaisen didaktiikan ja opinto-ohjauksen tutkinnot Oslon yliopistosta. Sibeko on julkaissut muun muassa romaaneja ja lastenkirjoja. Sibekon isä oli eteläafrikkalainen ANC-vapaustaisteilija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guro Sibeko Wikimedia Commonsissa
George Porter

| George Porter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1920 Stainforth, Iso-Britannia
Kuollut: 31. elokuuta 2002 (81 vuotta) Canterbury, Iso-Britannia
Kansalaisuus:  britti
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Leedsin yliopisto, Cambridgen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Ronald George Wreyford Norrish
Tutkimusalue:  Fysikaalinen kemia
Tunnetut työt:  Välähdysfotolyysi
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto (1967)
George Porter (6. joulukuuta 1920 Stainforth – 31. elokuuta 2002 Canterbury) oli brittiläinen reaktiokineetikko, jonka päätutkimusalana olivat kaasukinetiikka ja polymeerikemia. Hänet palkittiin Nobelin kemianpalkinnolla vuonna 1967 kemiallisen reaktion mekanismin selvittämisestä. Vuoden 1967 palkinto oli jaettu Porterin, Manfred Eigenin ja Ronald Norrishin kesken.
Akateeminen ura

Porter aloitti opintonsa Thornen kansakoulussa, jossa sai stipendin jatko-opintoihinsa Leedsin yliopistossa. Hän suoritti siellä kandidaattitutkintonsa kemiassa. Porter palveli vapaaehtoisena kuninkaallisessa laivastossa toisessa maailmansodassa ja sodan jälkeen väitteli Cambridgen yliopistossa Ronald Norrish ohjauksessa v. 1949  tohtoriksi vapaiden radikaalien valokemiallisesta tuottamisesta. Hänet nimitettiin myöhemmin yliopiston opetushenkilöstöön (Emmanuel College). Porter oli vuodesta 1954 vuoteen 1965 kemian professorina Sheffieldin yliopistossa. Porterin aloitti keskeisen tutkimustyönsä välähdysfotolyysilaitteistolla tässä yliopistossa. Tänä aikana Porter osallistui myös BBC:n television tiede- ja teknologiasarjaan, jossa tiedettä tuotiin julki katselijoille. Myöhemmin Porter vaikutti myös paljolti tieteellisten ilmiöiden havainnollistamisessa suurelle yleisölle (ks. Committee on the Public Understanding of Science). Porter nimitettiin v. 1966 johtajaksi Royal Institution of Great Britain:iin. Vuonna 1967 Porter kutsuttiin vierailevaksi professoriksi University College London:iin. Porter oli Royal Societyn puheenjohtaja vuodesta 1985 vuoteen 1990, ja hänet aateloitiin v. 1972 ja nimitettiin Ansioritarikuntaan v. 1989. Vuonna 1990 Porterista tehtiin Luddenhamin pääri. Vuonna 1992 Porterille myönnettiin Copley-mitali.
Tieteellinen työ

Porter teki Cambridgen yliopistossa perustutkimusta Ronald Norrishin kanssa. Porterin kiinnostus kohdistui vapaiden radikaalien tutkimukseen ja yhdessä Norrishin kanssa hän kehitti ensimmäisenä välähdysfotolyysin. Tällä menetelmällä oli mahdollista ensimmäistä kertaa kineettisesti ja spektroskopisesti tutkia kaasussa tuotettuja vapaita radikaaleja, jotka koostuvat useista atomeista. Porter tutki myöhemmin käytännön sovellutuksena selluloosakuitujen kestävyyttä valokemiallisissa reaktioissa. Porter oli vuodet 1953 ja 1954 apulaisjohtajana tämän kaltaista tutkimusta suorittavassa laitoksessa (British Rayon Research Association).
Gareth Southgate

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Gareth Southgate
Syntymäaika: 3. syyskuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Watford, Hertfordshire, Englanti
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 183 cm
Seura
Seura:  Englannin maajoukkue
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1988–1995 1995–2001 2001–2006 |  Crystal Palace  Aston Villa  Middlesbrough FC | 252 (15) 192 (7) 160 (4) |
Maajoukkue
| 1995–2004 |  Englanti | 57 (2) |
Valmennusura
2006–2009 2013–2016 2016–2024:  Middlesbrough FC  Englanti U21  Englanti
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Gareth Southgate (s. 3. syyskuuta 1970 Watford, Englanti) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän toimi vuosina 2016–2024 Englannin maajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana

Southgate aloitti ammattilaisuransa 1989 Crystal Palacessa keskikenttäpelaajana. Hän pelasi seurassa neljän kauden aikana 151 ottelua ennen siirtymistään vuonna 1995 Aston Villaan 2,5 miljoonan punnan siirtosummalla. Villassa hän vakiinnutti heti paikkansa puolustuksessa. Vuonna 2000 hän ilmaisi halukkuudestaan siirtyä johonkin parempaan seuraan. Vuonna 2001 hän siirtyi nykyiseen seuraansa ja nousi vuonna 2002–03 seuran kapteeniksi. Helmikuussa 2004 hän voitti joukkueessa Liigacupin.
Englannin maajoukkueessa Southgate esiintyi ensi kerran Portugalia vastaan vuonna 1996. Hän pelasi myös saman vuoden EM-kotikisoissa, missä hän välieräottelussa Saksaa vastaan epäonnistui rangaistuspotkussa ja pudotti Englannin jatkosta. Hän pelasi maajoukkueessa myös 1998 MM-kisoissa ja 2000 EM-kisoissa. Kaikkiaan hän on pelannut maajoukkueessa 57 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Ura valmentajana

Keskiviikkona 7. kesäkuuta 2006 Southgate nimettiin Middlesbroughin valmentajaksi. Hänellä ei kuitenkaan ole valmentajatutkintoa, eikä Valioliigan sääntöjen mukaan ilman tutkintoa oleva valmentaja saa olla toimessaan kuin 12 viikkoa. Middlesbrough kritisoi liigan sääntöjä, koska ammattilaispelaajana Southgatella ei ole ollut aikaa tutkinnon suorittamiseen.
Debyyttikaudellaan Southgate luotsasi Boron Valioliigassa sijalle 12 ja Arsène Wenger nosti hänet yhdeksi mahdolliseksi kandidaatiksi Englannin maajoukkuevalmentajaksi Steve McClarenin potkujen jälkeen.
Kausi 2007/08 ei ollut yhtä hohdokas ja Boro taisteli Southgaten opeilla putoamista vastaan. Lopulta sijoitus oli kuiten 13:s ja eroa putoamisviivaan kertyi kuusi pistettä. Southgate sai jatkaa kauden jälkeen tehtävässään ja syyskuussa 2008 hänestä tuli ensimmäinen Boro-valmentaja sitten Terry Venablesin vuonna 2001, joka on saanut Kuukauden valmentaja -palkinnon.
Kaudella 2008/09 Southgaten sädekehä koki suuren kolauksen, kun nuori ja lupaava Boro vajosi putoamiskamppailuun. Loppuun asti epätoivoista taistelua sarjapaikkansa puolesta käynyt seura koki lopulta Newcastle Unitedin ja West Bromwich Albionin kohtalon ja putosi Valioliigasta.
Southgate sai putoamisesta huolimatta jatkaa Boron peräsimessä ja hänen johdollaan seura aloitti kautensa Mestaruussarjassa hyvin. Hän sai kuitenkin lokakuun lopulla 2009 yllätyspotkut tehtävistään vaikka Boro oli juuri kaatanut Derbyn 2–0 ja katkaissut neljän ottelun tappioputkensa.
Elokuussa 2013 Southgatesta tuli kolmivuotisella sopimuksella Englannin U21-maajoukkueen päävalmentaja.  Sam Allardycen erottua Englannin A-maajoukkueen päävalmentajan paikalta 27. syyskuuta 2016 korruptiosyytösten vuoksi nousi Southgate väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Marraskuun lopulla hänet nimitettiin vakinaiseksi päävalmentajaksi nelivuotisella sopimuksella.
Guanabaranlahti

Guanabaranlahti
Guanabaranlahti Corcovadolta nähtynä.
Guanabaranlahti (port. Baía de Guanabara) on merenlahti Rio de Janeiron osavaltiossa Kaakkois-Brasiliassa. Rio de Janeiron ja Duque de Caxiasin kaupungit sijaitsevat lahden länsirannalla sekä Niterói ja São Gonçalo itärannalla. Vesistöön valuvat lahtea ympäröivien kaupunkien asukkaiden jätevedet. Osavaltiota on kritisoitu lahden puhdistuksen laiminlyönnistä.
Lahdella järjestettiin vuoden 2016 kesäolympialaisten purjehduskilpailut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guanabaranlahti Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Guanabara Bay
Käännös suomeksi
George Pușcaș

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: George Alexandru Pușcaș
Syntymäaika: 8. huhtikuuta 1996
Syntymäpaikka: Marghita, Romania
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 188 cm
Paino: 80 kg
Seura
Seura:  Bari (lainalla Genoasta)
Junioriseurat
2008–2012:  Liberty Oradea
2013–2014: →  Inter
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2013 |  Liberty Oradea | 0 | (0) |
| 2012–2013 | →  Bihor Oradea | 13 | (2) |
| 2014–2018 |  Inter | 4 | (0) |
| 2015–2016 | →  Bari | 16 | (4) |
| 2016–2018 | →  Benevento | 28 | (5) |
| 2018 | →  Novara | 19 | (9) |
| 2018–2019 | →  Palermo | 33 | (9) |
| 2019–2023 |  Reading | 84 | (17) |
| 2022 | →  Pisa | 18 | (8) |
| 2022–2023 | →  Genoa | 25 | (4) |
| 2023– |  Genoa | 8 | (0) |
| 2024– | →  Bari | 15 | (4) |
Maajoukkue
| 2011–2012 |  Romania U17 | 5 | (0) |
| 2014–2015 |  Romania U19 | 9 | (5) |
| 2014–2019 |  Romania U21 | 25 | (18) |
| 2018– |  Romania | 41 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. toukokuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. toukokuuta 2024.
George Alexandru Pușcaș (s. 8. huhtikuuta 1996 Marghita) on romanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie B:ssä pelaavaa Baria lainalla pääsarjajoukkue Genoasta. Oikeajalkainen Pușcaș on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Pușcaș edusti vuodet 2012–2013 lainasopimuksella Liberty Oradeasta Romanian Liga I:n Bihor Oradeaa, jossa hän teki kauden aikana 13 pelaamassaan pelissä kaksi maalia.
Heinäkuussa 2013 Pușcaș siirtyi Liberty Oradeasta niin ikään lainasopimuksella Italian Serie A:n suurseuran Interin juniorijoukkueeseen. Siirrosta tuli pysyvä kauden 2013–2014 jälkeen. Debyytti Serie A:ssa tapahtui helmikuussa 2015 Sassuoloa vastaan. Saman kuun aikana hän debytoi myös Eurooppa-liigassa. Kauden 2015–2016 Pușcaș pelasi lainalla Serie B:n Barissa, ja tämän jälkeen hän lähti lainalle Beneventoon, joka nousi kaudeksi 2017–2018 Serie A:han. Pușcaș pelasi pääsarjassa 11 ottelua, joissa hän teki yhden maalin AC Milania vastaan, mutta palasi kauden puolivälissä uudella lainasopimuksella toiselle sarjatasolle Novaran joukkueeseen. Kauden 2018–2019 Pușcaș pelasi lainalla Serie B:n Palermossa.
Pușcaș siirtyi elokuussa 2019 Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Readingiin. Hän teki ensimmäisellä kaudellaan 38 sarjaottelussa 12 maalia, millä hän oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä. Pușcașin toista kautta häiritsi loukkaantuminen, ja hän teki 21 sarjaottelussa neljä maalia. Kolmannella kaudellaan hän teki 25 sarjaottelussa yhden maalin. Hän siirtyi tammikuun 2022 lopulla lainasopimuksella Italian Serie B:ssä pelaavaan Pisaan. Kauden 2022–2023 hän oli lainalla Serie B:n Genoassa. Hän siirtyi Serie A:han nousseen Genoan omistukseen kesällä 2023 mutta pelasi pääsarjassa vain kahdeksan ottelua ja siirtyi tammikuussa 2024 lainalle yhtä sarjatasoa alempana pelaavaan Bariin.
Maajoukkueura

Pușcaș on pelannut Romanian alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän teki neljässä ottelussa neljä maalia, joista kaksi tappiollisessa välieräottelussa Saksaa vastaan.
Romanian A-maajoukkueessa Pușcaș pelasi ensimmäisen kerran touko-kesäkuussa 2018 ystävyysotteluissa Chileä ja Suomea vastaan. Marraskuussa 2018 hän pelasi Kansojen liigassa kaksi ottelua ja teki niistä ensimmäisessä Liettuaa vastaan maalin. Vuonna 2019 hän pelasi Romanian kaikki kymmenen EM-karsintaottelua avauskokoonpanossa ja teki niissä viisi maalia. Maajoukkueuransa seitsemännen maalin hän teki syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Pohjois-Irlantia vastaan ja kahdeksannen marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Valko-Venäjää vastaan. Syyskuussa 2022 hän nosti maalimääränsä kymmeneen tekemällä kaksi maalia Kansojen liigan ottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Marraskuussa 2023 hän teki 11. maaottelumaalinsa EM-karsintaottelussa Israelia vastaan. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 41 A-maaottelua, joissa hän on ollut 27 kertaa avauskokoonpanossa.
Aiheesta muualla

George Pușcaș Soccerway-sivustolla
Romanian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Niță |
2 Rațiu |
3 Drăgușin |
4 Rus |
5 Nedelcearu |
6 M. Marin |
7 Alibec |
8 Cicâldău |
9 Pușcaș |
10 Hagi |
11 Bancu |
12 Moldovan |
13 Mihăilă |
14 Olaru |
15 Burcă |
16 Târnovanu |
17 Coman |
18 R. Marin |
19 Drăguș |
20 Man |
21 Stanciu |
22 Mogoș |
23 Sorescu |
24 Racovițan |
25 Bîrligea |
26 Șut |
Valmentaja Iordănescu
Gloria

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Gloria (lat. kunnia, kirkkaus)  viittaa muun muassa seuraaviin
Gloria, suomalainen aikakauslehti
Gloria, etunimi
Kulttuuriareena Gloria, Helsingin kaupungin nuorisoasiainkeskuksen kulttuuriareena
Gloria, syysperunalajike
Film Artistica Gloria, Gloria Films, Italiassa 1913–1919 toiminut elokuvien tuotantoyhtiö
Gloria – gangsteriheila (Gloria), John Cassavetesin ohjaama elokuva vuodelta 1980
Gloria, Sidney Lumetin ohjaama elokuva vuodelta 1999
Gloria, poplaulaja Gloria Trevistä kertova meksikolainen elokuva vuodelta 2014
”Gloria”, Anna Erikssonin joulualbumi vuodelta 2015
”Gloria”, Von Hertzen Brothersin singlekappale
M/S Lisco Gloria, ro-ro-alus
Gloria eli kunnia, messuun kuuluvia kristillisiä hymmejä:
Gloria in excelsis Deo (Gloria maior), Kunnia Jumalalle korkeudessa
Gloria Patri (Gloria minor), Kunnia Isälle
gloria eli pyhimyskehä
hurrikaani Gloria, hurrikaani Atlantilla syys-lokakuussa 1985
Sukunimenä:
Otto Glória (1917–1986), brasilialainen jalkapallovalmentaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gloria”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
GP2 Euroopan Grand Prix 2008

|  GP2 Euroopan Grand Prix 2008 |
| --- | --- |
 8. osakilpailu 10 osakilpailusta kaudella 2008. 

Päivämäärä:  23. elokuuta 2008
Sijainti:  Valencian katurata, Valencia, Espanja
Rata:  Katurata   5,419 km

Lauantain kilpailu
Pituus:  34 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Giorgio Pantano
Talli:  Racing Engineering
Aika:  1.45,640
Nopein kierros
Kuljettaja:   Pastor Maldonado
Talli:  Piquet Sports
Aika:  1.46,880
Palkintokoroke
Voittaja:   Vitali Petrov  (Campos Team)
Toinen:   Pastor Maldonado  (Piquet Sports)
Kolmas:   Romain Grosjean  (ART Grand Prix)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  23 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:  {{{{{paalulta lähtijän maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{paalulta lähtijä2}}}
Talli:  {{{paalulta lähtijän talli2}}}
Aika:  {{{paaluaika2}}}
Nopein kierros
Kuljettaja:   Lucas di Grassi
Talli:  Campos Team
Aika:  1.47,712 (kierroksella 18)
Palkintokoroke
Voittaja:   Lucas di Grassi  (Campos Team)
Toinen:   Jérôme d’Ambrosio  (DAMS)
Kolmas:   Giorgio Pantano  (Racing Engineering)
GP2 Euroopan Grand Prix 2008 oli GP2-kauden 2008 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 23.–24. elokuuta Valencian katuradalla Espanjassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Euroopan GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voitti Campoksen Vitali Petrov. Sunnuntain kilpailun voitti Petrovin tallikaveri Lucas di Grassi.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 12 |  Giorgio Pantano | Racing Engineering | 1.45,640 |  |
| 2. | 23 |  Pastor Maldonado | Piquet Sports | 1.45,711 | +0,071 |
| 3. | 5 |  Vitali Petrov | Barwa International Campos Team | 1.45,802 | +0,162 |
| 4. | 4 |  Romain Grosjean | ART Grand Prix | 1.46,010 | +0,370 |
| 5. | 22 |  Andreas Zuber | Piquet Sports | 1.46,090 | +0,450 |
| 6. | 9 |  Jérôme d’Ambrosio | DAMS | 1.46,254 | +0,614 |
| 7. | 14 |  Sébastien Buemi | Trust Team Arden | 1.46,372 | +0,732 |
| 8. | 2 |  Bruno Senna | iSport International | 1.46,529 | +0,889 |
| 9. | 20 |  Mike Conway | Trident Racing | 1.46,592 | +0,952 |
| 10. | 15 |  Luca Filippi | Trust Team Arden | 1.46,603 | +0,963 |
| 11. | 6 |  Lucas di Grassi | Barwa International Campos Team | 1.46,607 | +0,967 |
| 12. | 1 |  Karun Chandhok | iSport International | 1.46,657 | +1,017 |
| 13. | 8 |  Álvaro Parente | Super Nova Racing | 1.46,763 | +1,123 |
| 14. | 11 |  Javier Villa | Racing Engineering | 1.46,813 | +1,173 |
| 15. | 7 |  Andy Soucek | Super Nova Racing | 1.46,949 | +1,309 |
| 16. | 26 |  Adrián Vallés | BCN Competicion | 1.47,102 | +1,462 |
| 17. | 18 |  Roldán Rodríguez | Fisichella Motor Sport International | 1.47,269 | +1,629 |
| 18. | 3 |  Sakon Yamamoto | ART Grand Prix | 1.47,270 | +1,630 |
| 19. | 16 |  Davide Valsecchi | Durango | 1.47,374 | +1,734 |
| 20. | 25 |  Diego Nunes | DPR | 1.47,756 | +2,116 |
| 21. | 19 |  Marko Asmer | Fisichella Motor Sport International | 1.47,854 | +2,214 |
| 22. | 21 |  Ho-Pin Tung | Trident Racing | 1.48,030 | +2,390 |
| 23. | 17 |  Alberto Valerio | Durango | 1.48,179 | +2,539 |
| 24. | 27 |  Carlos Iaconelli | BCN Competicion | 1.48,249 | +2,609 |
| 25. | 10 |  Kamui Kobayashi | DAMS | 1.48,469 | +2,829 |
| 26. | 24 |  Michael Herck | DPR | 1.48,620 | +2,980 |
Lähde:
Tulokset > Lauantain kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 5 |  Vitali Petrov | Barwa International Campos Team | 34 | 1:03.25,719 | 3 | 10 |
| 2. | 23 |  Pastor Maldonado | Piquet Sports | 34 | +0,868 | 2 | 8+1 |
| 3. | 4 |  Romain Grosjean | ART Grand Prix | 34 | +4,447 | 4 | 6 |
| 4. | 6 |  Lucas di Grassi | Barwa International Campos Team | 34 | +28,038 | 11 | 5 |
| 5. | 9 |  Jérôme d’Ambrosio | DAMS | 34 | +28,736 | 6 | 4 |
| 6. | 14 |  Sébastien Buemi | Trust Team Arden | 34 | +28,855 | 7 | 3 |
| 7. | 7 |  Andy Soucek | Super Nova Racing | 34 | +36,960 | 15 | 2 |
| 8. | 15 |  Luca Filippi | Trust Team Arden | 34 | +45,390 | 10 | 1 |
| 9. | 2 |  Bruno Senna | iSport International | 34 | +48,177 | 8 |  |
| 10. | 25 |  Diego Nunes | DPR | 34 | +56,935 | 20 |  |
| 11. | 26 |  Adrián Vallés | BCN Competicion | 34 | +59,149 | 16 |  |
| 12. | 24 |  Michael Herck | DPR | 34 | +1.03,604 | 26 |  |
| 13. | 27 |  Carlos Iaconelli | BCN Competicion | 34 | +1.12,716 | 24 |  |
| 14.† | 12 |  Giorgio Pantano | Racing Engineering | 33 | Polttoaine loppui | 1 | 2 |
| 15.† | 1 |  Karun Chandhok | iSport International | 33 | Polttoaine loppui | 12 |  |
| 16.† | 8 |  Álvaro Parente | Super Nova Racing | 32 | Polttoaine loppui | 13 |  |
| NC | 16 |  Davide Valsecchi | Durango | 29 | Ei sijoitusta | 19 |  |
| Kesk. | 22 |  Andreas Zuber | Piquet Sports | 24 | Ulosajo | 5 |  |
| Kesk. | 3 |  Sakon Yamamoto | ART Grand Prix | 9 | Ulosajo | 18 |  |
| Kesk. | 20 |  Mike Conway | Trident Racing | 1 | Hydrauliikka | 9 |  |
| Kesk. | 17 |  Alberto Valerio | Durango | 0 | Kolarivauriot | 23 |  |
| Kesk. | 11 |  Javier Villa | Racing Engineering | 0 | Ulosajo | 14 |  |
| Kesk. | 18 |  Roldán Rodríguez | Fisichella Motor Sport International | 0 | Pyörähdys | 17 |  |
| Kesk. | 21 |  Ho-Pin Tung | Trident Racing | 0 | Ulosajo | 22 |  |
| Kesk. | 10 |  Kamui Kobayashi | DAMS | 0 | Ulosajo | 25 |  |
| DNS | 19 |  Marko Asmer | Fisichella Motor Sport International | 0 | Vaihteet | 21 |  |
Lähde: