stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Monastirákin metroasema

| Monastiráki> Μοναστηράκι |
| --- | --- |
 Monastirákin metroasemaa.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 1  Linja 3
Sijainti:  37°58′33″N, 23°43′31″E
Paikkakunta:  Ateena, Attika, Kreikka
Avattu:  17.5.1895
Monastiráki (kreik. Μοναστηράκι eli Σταθμός Μοναστηράκι, Stathmós Monastiráki) on Ateenan metron asema linjoilla Linja 1 (vihreä) ja Linja 3 (sininen). Se sijaitsee Ateenan vanhassa keskustassa Monastirákin kaupunginosassa samannimisellä aukiolla.
Metroasema avattiin Pireus–Ateena-rautatien, nykyisen metrolinjan 1, käyttöön 17. toukokuuta 1895. Linjan 3 käyttöön asema tuli 22. huhtikuuta 2003. Samalla asemaa kunnostettiin huomattavasti. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Asema on avoleikkauksessa vain hieman katutason alapuolella. Asema palvelee Monastirákin ja Psyrín kaupunginosia sekä Ateenan vanhaakaupunkia Plákaa. Lähellä sijaitsevat muun muassa Agoran, Roomalaisen agoran ja Hadrianuksen kirjaston arkeologiset alueet sekä Ateenan katedraalikirkko Neitsyt Marian ilmestyksen katedraali. Asemalta on lyhyt matka myös muun muassa Akropolis-kukkulalle. Linjalla 1 seuraava asema länteen on Thiseío ja pohjoiseen Omónoia. Linjalla 3 seuraava asema länteen on Kerameikós ja itään Sýntagma.
Asemalla on esillä antiikin aikaisia raunioita, jotka ovat löytyneet rakennustöiden yhteydessä. Niihin kuuluu rakennusten perustuksia sekä antiikin aikana käytännössä viemäriksi muutetun Eridanos-joen katetun uoman rakenteita.
Asemarakennus (oikealla) ja Tzistarákiksen moskeija.
Asemalaituria.
Antiikin aikaisia raunioita.
Eridanos-joen katettua uomaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monastirákin metroasema Wikimedia Commonsissa
Ateenan metro
| --- | --- |
Linja 1:   Pireus  Fáliro  Moscháto  Kallithéa  Távros - Elefthérios Venizélos  Petrálona  Thiseío  Monastiráki  Omónoia  Viktória  Attikí  Ágios Nikólaos  Káto Patísia  Ágios Elefthérios  Áno Patísia  Perissós  Pefkákia  Néa Ionía  Irákleio  Eiríni  Neratziótissa  Maroúsi  KAT  Kifisiá 
Linja 2:   Anthoúpoli  Peristéri  Ágios Antónios  Sepólia  Attikí  Stathmós Larísis  Metaxourgeío  Omónoia  Panepistímio  Sýntagma  Akrópoli  Syngroú-Fix  Néos Kósmos  Ágios Ioánnis  Dáfni  Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis  Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis  Álimos  Argyroúpoli  Ellinikó 
Linja 3:   Dimotikó Théatro  Pireus  Maniátika  Níkaia  Korydallós  Agía Varvára  Agía Marína  Aigáleo  Elaiónas  Kerameikós  Monastiráki  Sýntagma  Evangelismós  Mégaro Mousikís  Ampelókipoi  Panórmou  Katecháki  Ethnikí Ámyna  Cholargós  Nomismatokopeío  Agía Paraskeví  Chalándri  Doukíssis Plakentías  Pallíni  Paianía-Kántza  Koropí  Aerodrómio 
Linja 4:   Álsos Veḯkou  Galátsi  Elikónos  Kypséli  Dikastíria  Alexándras  Exárcheia  Akadimía  Kolonáki  Evangelismós  Kaisarianí  Panepistimioúpoli  Ilísia  Zográfou  Goudí
Mira Nieminen

Mira Nieminen (s. 8. tammikuuta 1976 Lahti) on suomalainen perussuomalainen poliitikko ja kansanedustaja. Nieminen on siviiliammatiltaan poliisi ja toimii tutkintayksikön johtajana. Hän on sotilasarvoltaan reservin kersantti. Nieminen on Lahden kaupunginhallituksen jäsen. Hän on ollut myös ehdokkaana europarlamenttivaaleissa. Hänellä on neljä lasta. Nieminen valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Krasnoznamensk

Krasnoznamensk tarkoittaa seuraavia asioita:
Krasnoznamensk, kaupunki Kaliningradin alueella Venäjällä
Krasnoznamensk, suljettu kaupunki Moskovan alueella Venäjällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Krasnoznamensk”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Messier 85

| Messier 85 |
| --- | --- |
 M85 oikealla
Historia
Löytäjä:  Pierre Méchain
Löytöpäivä:  1781
Muut nimet:  NGC 4382, UGC 7508, PGC 40515
Ominaisuudet
Tyyppi:  SA(s)0 pec
Etäisyys:  60000 valovuotta
Koko:  125000 valovuotta
Havaitseminen
Tähdistö:  Bereniken hiukset
Rektaskensio:  12h 25m 24.0s
Deklinaatio:  +18° 11′ 28″
Suhteellinen kirkkaus:  10.0
Messier 85 (tunnetaan myös nimillä M85 ja NGC 4382) on linssimäinen galaksi Bereniken hiuksissa. Siinä on noin 400 miljardia tähteä Pierre Méchain löysi sen 4. maaliskuuta 1781.
Aiheesta muualla

SEDSin sivu M85:stä (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  β Com, α Com A, γ Com, 11 Com, 36 Com, 12 Com A, 23 Com, 41 Com, 37 Com, 35 Com, 14 Com, 7 Com, 31 Com, 16 Com, 24 Com A, 6 Com, 27 Com, 13 Com, α Com B, 17 Com, 18 Com, 21 Com, 26 Com, 40 Com, 5 Com, 4 Com, 20 Com, 25 Com, 29 Com, 30 Com, 2 Com, 38 Com, 39 Com, 8 Com, 22 Com, 32 Com, 9 Com, 3 Com, 28 Com, 1 Com, 24 Com B, 17 Com, 10 Com, HD 114762, 12 Com B, HD 108874
Eksoplaneetat:  HD 114762 b, HD 108874 b, HD 108874 c
Messierin luettelo
Martti-Mikael Järvinen

Martti-Mikael Järvinen (s. 24. maaliskuuta 1953 Tampere) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja säveltäjä.
Järvinen valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäkurssilta 1977. Hän on työskennellyt pisimpään Tampereen Teatterissa.
1980-luvulla Järvinen esiintyi usein Pikku Kakkonen -lastenohjelmassa muun muassa velho Magus Mamurrana, iltasatujen lukijana sekä iltarunojen lausujana yhdessä Inkeri Mertasen kanssa.
Teatteritöitä

Lähde, ellei muuta mainittu: Ilona-tietokanta
1978: Venetsian kauppias, Tampereen Teatteri – Lorenzo, musiikki
1981: Hamlet, Tampereen Teatteri – Hamlet
1985: Viimeinen rock, Kuopion kaupunginteatteri
1986: Pekka Lipponen, Kuopion kaupunginteatteri – ohjaus, dramaturgia, musiikki
1988: Ratsumies ja rakkaus, Pyynikin kesäteatteri – käsikirjoitus yhdessä Mikko Viherjuuren kanssa, musiikki ja sanoitukset
2000: Machiavellin Ruhtinas, Tampereen Teatteri – Niccolò Macchiavelli
2000: Kaarina Hannuntytär, Tampereen Teatteri – Klaus Antinpoika Vestgöte
2001: Punainen neilikka, Tampereen Teatteri  – Walesin prinssi
2002: Linjat kuumina, Tampereen Teatteri – isä
2002: Cyrano de Bergerac, Tampereen Teatteri – useita rooleja
2002: Pieni levykauppa, Tampereen Teatteri – Mauri Törmänen, taiteilija / Ismo Koskinen, toimittaja
2002: Yksi lensi yli käenpesän, Tampereen Teatteri – yöhoitaja Turkle
2003: Ihan pimeetä, Tampereen Teatteri – Harold Corringe
2003: Kauhea syrjähyppy, Tampereen Teatteri – Osvald Ruutana
2004: Macbeth, Tampereen Teatteri – Menteith / vanha Cawdor
Elokuvat

Pyhä perhe (1976) – Tapio Mäkinen, "Tapsa"
16. kevät! (1977)
Sulka (1979) – ajuri
Kadonnut armeija (1981) – kertoja
Lulu (1982) – Alwa Schön
Ministeri tarttuu saksiin (1984)
Makkarakalakeittoa, sano Tympee Huttunen (1988)
Rentun ruusu (2001) – Otto
Sibelius (2003) – varietee-johtaja
Televisiosarjat

Joki-Jussin pojat (1977)
Tankki täyteen (1978)
Pikku Kakkonen (1980-luku) – useita rooleja
Kuka uskoo haikaraa (1983) – musiikki
Neljä päivää (1985) – musiikki
Mummo (1987–1988) – tunnusmusiikki
Keskiaika (1987) – musiikki, ohjaus
Velho Magus Mamurra (1988–1990) – Magus Mamurra, tunnusmusiikki, muusikko
Hovimäki (2002–) – Topelius
Animaatiosarjat

Hiiret (1981–1982) – kertoja
Kornelius (1984) – kertoja
Madon seikkailut (1988) – kertoja
Mu ja Pu (1988) – kertoja
Tivolimäellä tavataan (1989) – kertoja
Jänis ja jänönapila (1990) – kertoja
Natalia Nukentekijä (1991) – kertoja
Natalia Nukentekijä ja kadonnut joulu (1993) – kertoja
Aiheesta muualla

Martti-Mikael Järvinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Martti-Mikael Järvinen Elonetissä.
Megiddo (kibbutz)

Megiddon kibbutz etualalla, taustalla kohoaa Tel Megiddo
Megiddo (hepr. ‏מגידו‎) on kibbutz, eli maatalouskollektiivi, Israelin Pohjoisella hallintoalueella.
Lähellä Megiddoa on Raamatussakin mainittu merkittävä arkeologinen kukkula Tel Megiddo ja useiden Megiddon taistelujen tapahtumapaikkoja. Tel Megiddo on myös Raamatun mukaan Harmageddonin taistelupaikka.
Aiheesta muualla

Megiddon kibbutzin turisti-info (Arkistoitu – Internet Archive) (hepreaksi)
Messier 78

| Messier 78 |
| --- | --- |
 Kuva on otettu ESO:n La Sillan observatoriossa. Se on yhdistelmä eri tekniikoilla oteista kuvista.
Historia
Löytäjä:  Pierre Méchain
Löytöpäivä:  1780
Muut nimet:  NGC 2068
Ominaisuudet
Tyyppi:  heijastussumu
Etäisyys:  1 600 valovuotta
Koko:  8 × 6′
Havaitseminen
Tähdistö:  Orion
Rektaskensio:  05h 46m 45.8s
Deklinaatio:  +00° 04′ 45″
Suhteellinen kirkkaus:  8,3
Messier 78 (tunnetaan myös nimillä M 78 ja NGC 2068) on heijastussumu Orionin tähdistössä. Pierre Méchain löysi sen vuonna 1780, ja Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa 17. joulukuuta 1780. Se muistuttaa pientä komeettaa. Juuri sellaisten komeettaa muistuttavien sumujen takia Messier keräsi listaansa, jottei sekottaisi sumuja komeettoihin, joista hän oli kiinnostunut.
M78:n vieressä on kolme himmeämpää kohdetta, NGC 2064, NGC 2067 ja NGC 2071. M78 on noin 1 600 valovuoden etäisyydellä Maasta. M78 on helposti löydettävissä pienellä kaukoputkella utuisena läikkänä, jonka sisällä on kaksi noin 10 magnitudin tähteä. Nämä tähdet, HD 38563A ja HD 38563B, valaisevat M78:n.
Messier 78 on suunnilleen sinisen nuolen osoittamassa kohdassa Orionin tähtikuvion kartassa.
Messier 78 kuvattu Two Micron All Sky Survey (2MASS) -projektissa.
Toinen kuva Messier 78:ta joka on myös kuvattu 2MASS -projektissa.
Yllä on kaksi kuvaa 2MASS-projektista (Two Micron All-Sky Survey), jossa vuosina 1997–2001 kartoitettiin infrapunan aallonpituuksilla koko taivaanpallo 99,998-prosenttisesti. Näistä tuloksista on tehty väärävärikuvia yhdistämällä tähtien kirkkaudet väreihin niin, että sininen edustaa J-kaistaa (1,2 mikrometriä), vihreä H-kaistaa (1,6 mikrometriä) ja punainen K-kaistaa (2,2 mikrometriä).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messier 78 Wikimedia Commonsissa
Orion URSA. Viitattu 17.5.2020.
Chekalin, Igor: Messier 78: a reflection nebula in Orion ESO, the European Southern Observatory.  16.2.2011. Viitattu 17.5.2020. (englanniksi)
Plotner, Tammy: Messier 78 – the NGC 2068 Reflection Nebula Universe Today.  18.2.2019. Viitattu 17.5.2020. (englanniksi)
ESO’S VISTA telescope reveals hidden stars in Messier 78 Astronomy Now.  5.10.2016. Viitattu 17.5.2020. (englanniksi)
| --- | --- |
Tähdet:  Rigel, Betelgeuse, Bellatrix, Alnilam, Alnitak, Saiph, Mintaka, ι Ori, π3 Ori, η Ori, λ Ori A, τ Ori, π4 Ori, π5 Ori, σ Ori A, ο2 Ori, φ2 Ori, μ Ori, 29 Ori, 32 Ori, ζ Ori B, π2 Ori, φ1 Ori, χ1 Ori, ν Ori, ξ Ori, ρ Ori, π6 Ori, ω Ori, 42 Ori, ψ Ori, υ Ori, π1 Ori, χ2 Ori, 11 Ori, ο1 Ori, 31 Ori, o Ori, 56 Ori, 49 Ori, 15 Ori, 25 Ori, 51 Ori, 69 Ori, θ1 A Ori, θ2 Ori, 23 Ori, 74 Ori, 27 Ori, θ1 C Ori, 64 Ori, 6 Ori, 71 Ori, 60 Ori, 45 Ori, 52 Ori, 38 Ori, 5 Ori, 14 Ori, 21 Ori, 72 Ori, VV Ori, 55 Ori, 75 Ori, U Ori, 16 Ori, 73 Ori, 33 Ori, 18 Ori, 35 Ori, λ Ori B, 66 Ori, 63 Ori, 68 Ori, 59 Ori, 57 Ori, W Ori, 13 Ori, CK Ori, BL Ori, σ Ori, θ1 D Ori, δ Ori B, 23 Ori, θ1 B Ori, σ Ori C
Eksoplaneetat: 
Messierin luettelo
Miekkailu kesäolympialaisissa 2016 – miesten säilä

Miesten säilän henkilökohtainen kilpailu Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 käytiin 10. elokuuta Carioca Arena 3:ssa. Kilpailuun osallistui 32 miekkailijaa. Turnauksen voitti unkarilainen Áron Szilágyi, joka näin uusi olympiakullan. Toiseksi sijoittui yhdysvaltalainen Daryl Homer ja kolmanneksi eteläkorealainen Kim Jung-hwan.
Megino-Kangalassin ulus

Megino-Kangalassin ulus (ven. Мегино-Кангаласский улус, Megino-Kangalasski ulus, jak. Мэҥэ-Хаҥалас улууһа, Meŋe-Ĥaŋalas uluuha) on piiritason kunnallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä, välittömästi maan pääkaupungin Jakutskin ja Lenajoen itäpuolella. Se rajoittuu pohjoisessa Ust-Aldanin ulusiin, idässä Tšuraptšan ulusiin, etelässä Amgan ja Hangalassin uluseihin ja lännessä Jakutskin kaupunkipiirikuntaan. Ulusin pinta-ala on 11 200 neliökilometriä. Sen hallinnollinen keskus on Nižni Bestjahin kaupunkimainen taajama.
Piirin kautta kulkee Jakutskiin saapuva valtakunnallinen Amurin valtatie, joka jatkuu edelleen Kolyman valtatienä kohti Magadania ja Tyyntämerta. Nižni Bestjah on Sahan keskeinen liikennesolmu.
Ulusissa on Nižni Bestjahin kaupunkikunnan lisäksi 30 maalaiskuntaa (naslegia).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nižni Bestjah  Altan  Araŋas  Baatara  Bastaky Naaxara  Bastaky Tyyllyma  Bedjime  Bütejdeex  Djabyl  Djaŋxaady |  Dogdoŋo  Dojdu  Dollu  Ikkis Naaxara  Ikkis Tyyllyma  Maja  Mendjexsi  Meŋe  Mooruk  Mögürüön |  Nöörükteeji  Rassoloda  Tarağaj  Tomtor  Tšyamajyky  Töŋülü  Xaptağaj  Xara  Xodoro  Xolguma  Xoroobut |
Vuonna 1989 piirin väestöstä oli jakuutteja 85,9 prosenttia, venäläisiä 10,9 prosenttia, evenkejä 0,2 prosenttia, evenäjä 0,3 prosenttia ja muita 2,7 prosenttia. Kaikkiaan piirissä asui 30 eri kansallisuutta.  Tärkeitä elinkeinoja ovat maanviljely sekä nautakarjan ja hevosten kasvatus. Maatalous tuottaa lihaa, maitotaloustuotteita ja vihanneksia.
Megino-Kangalassin ulus perustettiin piirinä 10. helmikuuta 1930.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Мегино-Кангаласский улус Piiri Sahan tasavallan portaalissa
Piirin kartta
Sahan piirijako
Kaupunkipiirikunnat: Jakutsk | Žatai
Piirit ja ulusit: Abyi | Aldan | Allaiha |  Amga | Anabarin kansallinen | Bulun | Bytantain evenien kansallinen  | Gornyi | Hangalass | Kobjai | Megino-Kangalass | Lensk | Mirnyi | Moma | Nam | Nerjungri | Nižnekolymsk | Njurba | Oimjakon | Olenjokin kansallinen  | Oljokminsk  | Srednekolymsk  | Suntar | Tatta | Tompo | Tšuraptša | Ust-Aldan | Ust-Jansk | Ust-Maja | Verhnekolymsk  | Verhneviljuisk  | Verhojansk | Viljuisk  | Žiganskin kansallinen
Miekkailu kesäolympialaisissa 2020 – miesten floretin joukkuekilpailu

Miesten floretin joukkuekilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpaillaan 1. elokuuta. Miekkailuottelut käydään Chibassa Makuhari Messe Hall B:ssä. Kyseessä on 24. kerta, kun miesten floretin joukkuekilpailu on mukana olympialaisissa.
Karsinnat

Olympiaturnaukseen pääsee mukaan yhteensä kahdeksan maata. Maat päätetään FIEn rankingin mukaan 5. huhtikuuta 2021. Neljä rankingin parasta maata pääsevät mukaan suoraan olympiaturnaukseen. Tämän jälkeen otetaan tarkasteluun rankingissa sijoilla 5.–16. olevat maat: jokaisen maa-alueen paras maa tällä sijavälillä pääsee mukaan olympialaisiin. Maa-alueet ovat Eurooppa, Aasia-Oseania, Afrikka ja Amerikka. Jos jonkin maa-alueen yksikään maa ei ole sijoilla 5.–16., tällöin turnaukseen pääsee järjestyksessä seuraava maa riippumatta maa-alueesta. Näiden lisäksi Japanilla on kahdeksan omaa kiintiöpaikkaa, jotka se saa käyttää haluamallaan tavalla, jolloin maita saattaa olla mukana 9.
Karsinnat > Urheilijat

| Karsintatapa | Maa | Urheilijat |  |
| --- | --- | --- | --- |
| FIE–ranking 1. |  Yhdysvallat | Nick Itkin   Alexander Massialas   Gerek Meinhardt   Race Imboden |  |
| FIE–ranking 2. |  Ranska |  |  |
| FIE–ranking 3. |  Italia |  |  |
| FIE–ranking 4. |  Venäläiset olympiaurheilijat |  |  |
| FIE–ranking 5.–16.   Eurooppa |  Saksa |  |  |
| FIE–ranking 5.–16.   Aasia-Oseania |  Hongkong |  |  |
| FIE–ranking 5.–16.   Afrikka |  Egypti |  |  |
| FIE–ranking 5.–16.   Amerikka |  Kanada |  |  |
| Isäntämaa |  Japani |  |  |
Merkintöjen selitykset
Kivilamminsuo–Pitkästenjärvet

| --- | --- |
Sijainti:  Ohkola, Mäntsälä Suomi
Lähin kaupunki:  Hyvinkää
Pinta-ala:  220 ha
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kivilamminsuo–Pitkästenjärvet on Mäntsälän ja Hyvinkään rajalla sijaitseva 220 hehtaarin laajuinen Natura-alue. Se muodostuu kahdesta eri alueesta, Kivilamminsuon umpeenkasvaneesta lammesta ja keidassuosta sekä Pitkästenjärviä ympäröivistä rämeistä. Kivilamminsuo–Pitkästenjärvien suot ovat varsin luonnontilaisia, Kivilamminsuo jopa melko laaja ollakseen näin luonnontilainen.
Kivilamminsuo–Pitkästenjärvistä 49 prosenttia on keidassuota, 14 prosenttia vaihettumissuota ja rantasuota, 12 prosenttia mäntyvaltaista puustoista suota, 4 prosenttia luonnontilaista tai niiden kaltaista kuusivaltaista vanhaa metsää, 2 prosenttia luonnontilaista tai niiden kaltaista mäntyvaltaista vanhaa metsää sekä 1 prosentti humuspitoisia lampia ja järviä. Reunametsiä lukuun ottamatta alue on osa valtakunnallista soidensuojeluohjelmaa. Eteläosan metsät ja suuri osa suosta kuuluvat valtiolle. Kivilamminsuon koillinen reunametsä yksityismaata. Kivilamminsuo–Pitkästenjärvillä pesii harmaapäätikkoja, metsoja, kehrääjiä ja todennäköisesti ampumahaukkoja. Alueella esiintyy lisäksi kurkia, palokärkiä, varpuspöllöjä ja viirupöllöjä.
Krasnozjorskoje

| Krasnozjorskoje |
| --- | --- |
 fiKrasnozjorskoje 
 53°58′59″N, 79°15′00″E 
Aikavyöhyke:  Krasnojarskin aika
Väkiluku 1959, 1970, 1979, 1989, 2002, 2007, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 ja 2021:  4 963 , 5 605 , 8 010 , 9 954 , 10 473 , 10 542 , 10 408 , 9 264 , 9 182 , 9 142 , 9 149 , 9 215 , 9 216 , 9 210 , 9 114 , 9 133  ja 8 955 
Krasnozyorskoje (ven. Краснозёрское) on kaupunkimainen taajama Novosibirskin alueella Venäjällä. Vuonna 2020 Krasnozyorskojeissä oli 9133 asukasta. Krasnozyorskoje sijaitsee 270 kilometrin päässä Novosibirskistä. Kaupunki on Krasnozyorskojein alueen hallintokeskus. Krasnozyorskoje on perustettu vuonna 1773.
Mihhail Kõlvart

| Mihhail Kõlvart |
| --- | --- |
 Mihhail Kõlvart
Tallinnan pormestari
 2019–2024  
Edeltäjä:  Taavi Aas
Seuraaja:  Jevgeni Ossinovski
Viron keskustapuolueen puheenjohtaja
 10. syyskuuta 2023–  
Edeltäjä:  Jüri Ratas
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1977 (ikä 46) Qızılorda, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto
Tiedot
Puolue:  Keskustapuolue
Aiheesta muualla
www.kolvart.ee
Mihhail Kõlvart (s. 24. marraskuuta 1977 Qızılorda, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto) on virolainen urheilija, yhteiskuntatieteilijä ja keskustapuolueen puheenjohtaja syyskuusta 2023 lähtien. Kõlvart valittiin Tallinnan kaupunginjohtajaksi Taavi Aasin tilalle 11.4.2019 ja astui virkaansa 12.4.2019.
Kõlvartin puheenjohtajakaudella keskustapuoluetta on kohdannut eroaalto. Syksyllä 2023 puolueesta erosi muun muassa entinen ministeri ja Tallinnan kaupunginjohtaja Taavi Aas, joka syytti puheenjohtajaa johtajuuden puutteesta. Sittemmin puolue hajosi riigikogussa, vuoden 2023 vaaleissa valituista 16 edustajasta jäljelle jäi erojen jälkeen seitsemän. Oman näkemyksensä mukaan puolueen tilanne selittyi puheenjohtajavaalien kilpailulla ja puheenjohtajan venäjänkielisyydellä. Eroajista valtaosa on ollut vironkielisiä. Puolueesta eronnut entinen ministeri Tanel Kiik syytti häntä siitä, ettei hän puheenjohtajana tuominnut europarlamentaarikko Yana Toomia, joka maksoi venäläisten vaikuttaja-agenttien oikeudenkäyntikuluja.
Politiikka

1999–2002 – Lasnamäen kaupunginosavaltuuston jäsen, sosiaalidemokraattinen puolue.
2008 – Viron keskustapuolueen jäsen.
2009 – Tallinnan kaupunginvaltuuston jäsen.
maaliskuu–huhtikuu 2011 – Riigikogun jäsen.
huhtikuu 2011–huhtikuu 2019 – Tallinnan apulaiskaupunginjohtaja.
lokakuu 2017 – Viron kunnallisvaalien äänikuningas 24 712 äänellä.
huhtikuu 2019 – Tallinnan kaupunginjohtaja
syyskuu 2023 – Viron keskustapuolueen puheenjohtaja
Urheilu

Kõlvart on harrastanut nyrkkeilyä, potkunyrkkeilyä ja taekwondoa. Hän on toiminut myös Viron Taekwondoliiton puheenjohtajana.
Yksityiselämä

Kõlvart on korealais-virolainen, joka puhuu äidinkielenään venäjää. Kõlvart puhuu kuitenkin myös sujuvaa viroa, englantia, saksaa ja koreaa. Kõlvartin äiti on pedagogi Liidia Kõlvart.
Meglena Kuneva

Meglena Kuneva 2013.
Meglena Štiljanova Kuneva (bulg. Меглена Щилянова Кунева, s. 22. kesäkuuta 1957) on bulgarialainen poliitikko. Hän oli Euroopan unionin Barroson komission kuluttajansuojasta vastaavaa komissaari. Hän oli vuodesta 2002 Euroopan asioiden ministeri Sakskoburggotskin ja Staniševin hallituksissa.
Kuneva opiskeli lakia Sofian yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 1984. Hänet valittiin vuonna 2001 parlamenttiin Simeon II:n kansallisen liikkeen edustajana. Elokuussa 2001 hän erosi parlamentista, kun hänet nimitettiin Bulgarian pääneuvottelijaksi EU:hun liittymisneuvotteluihin. Hän edusti Bulgarian hallintoa Euroopan tulevaisuuskonventissa, jossa sopimus Euroopan perustuslaista muotoiltiin.
Kunevasta tuli Bulgarian ensimmäinen komissaari Jose Manuel Durao Barroson komissioon 1. tammikuuta 2007.
Aiheesta muualla

Official website (englanniksi) (arkistoitu 10.2.2007)
Consumer Affairs (englanniksi)
Kreivilä

Kreivilä voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kreivilän kylä Myrskylässä
Kreivilän kurssikeskus Matkun kylässä Forssassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kreivilä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Matti Perälä (teologi)

Matti Perälä vuonna 2019
Matti Perälä on suomalainen pappi.
Koulutus

Perälä tuli ylioppilaaksi 1968 Lappeenrannan lyseon lukiosta. Hän suoritti 1972 teologian maisterin tutkinnon Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Vuonna 1979 hän valmistui teologian lisensiaatiksi ja väitteli teologian tohtoriksi 1986 aiheena Pontus Wiknerin ihmiskäsitys. Perälä vihittiin papiksi 10.1.1973 Helsingin tuomiokirkossa.
Työura

Perälä aloitti työuransa 1973–1975 seurakuntapastorin virassa Espoossa, Kanta-Espoon seurakunnassa (nykyinen Espoon tuomiokirkkoseurakunta) ja jatkoi 1976–1981 Vantaalla, Vantaankosken seurakunnassa. Ylämaan seurakunnan kirkkoherrana Perälä toimi 1981–1987 ja Kuusankosken seurakunnan kirkkoherran virassa 1987–2005. Lapinjärven suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana Perälä työskenteli 2005–2011.
Sivu- ja luottamustoimet

Matti Perälä toimi Mikkelin hiippakunnan tuomiokapitulin pappisasessorina 1986–1992 ja 1995–1998. Piispainkokouksen asettamassa kirkon lapsityössä toimivien asemaa, tehtäviä ja koulutusta selvittäneessä toimikunnassa Perälä toimi 1987–1989 puheenjohtajana. Hän oli PTK- poikien ja tyttöjen keskuksen ensimmäinen puheenjohtaja 1989–1991 ja Luther-opiston hallituksen puheenjohtaja 1990–1991. Kolmena asessorikautenaan Perälä toimi puheenjohtajana kasvatusasiaintoimikunnassa 1986–1992, hiippakuntakokousten valmistusvaliokunnassa 1987–1992 ja diakoniatoimikunnassa 1995–1996. Perälä valittiin Mikkelin hiippakunnan hiippakuntavaltuuston jäseneksi 2016–2020 ja kirkolliskokouksen pappisedustajaksi 2016–2020. Kouvolan rovastikunnan lääninrovastina Perälä toimi 2000–2005. Perälä edusti Suomen evankelis-luterilaista kirkkoa kansainvälisessä nuorisotutkijoiden konferenssissa 12.–15.1.1986 Heidelbergissa ja teologisessa kokouksessa 22.–24.2.2023 Speyerissa.
Julkaisuja

Nuorten elämänkatsomus, Kirjapaja 1985
Ihmiskäsitys Pontus Wiknerin filosofis-teologisessa ajattelussa, Suomalaisen teologisen kirjallisuusseuran julkaisuja 146, väitöskirja 1986;
Tulevaisuuden seurakunta. Näkökulmia kirkkoon, kasvatukseen ja kulttuuriin, Kirjapaja 1993, toimituskunnan puheenjohtaja.
Muistoja Jumalasta, e-kirja 2014, Mediapinta.
Metsäkirkon polku. Nuoruusmuistoista aikuisen ajatuksiin. Autofiktio. Väyläkirjat 2021.
Aiheesta muualla

http://www.mattiperala.fi