stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mausoleumi

Mausoleumi Recoletan hautausmaalla, Buenos Airesissa (Argentiina).
Halikarnassoksen mausoleumi. Martin Heemskerckin 1572 julkaisema mausoleumin kuvauksiin perustuva käsin väritetty kaiverrus.
Mausoleumi on hautarakennus, joka on pystytetty rikkaalle tai merkittävälle henkilölle, usein kansanjohtajalle. Sana tulee Kaarian kuninkaasta Mausolloksesta, jonka leski Artemisia II rakensi tälle hautamuistomerkin Halikarnassokseen. Mausoleumi voi olla oma rakennuksensa tai osa toista rakennusta, esimerkiksi kirkkoa.
Tunnettuja mausoleumeja

Leninin mausoleumi
(Moskova, Venäjä)
Mao Zedongin mausoleumi
(Peking, Kiina)
Ho Tši Minhin mausoleumi
(Hanoi, Vietnam)
Kim Il-sungin mausoleumi
(Pjongjang, Pohjois-Korea)
Sun Jat-senin mausoleumi
(Nanjing, Kiina)
Che Guevaran mausoleumi
(Santa Clara, Kuuba)
Tšiang Kai-šekin mausoleumi
(Taipei, Taiwan)
Kemal Atatürkin mausoleumi
(Ankara, Turkki)
Saparmurat Nijazovin mausoleumi
(Ašgabat, Turkmenistan)
İsmet İnönü n mausoleumi
(Ankara, Turkki)
Hafez al-Assad in mausoleumi
(Qardaga, Syyria)
Muhammad Ali Jinnahin mausoleumi
(Karachi, Pakistan)
Agostinho Neton mausoleumi
(Luanda, Angola)
Habib Bourguiban mausoleumi
(Monastir, Tunisia)
Franjo Tuđmanin mausoleumi
Zagreb, Kroatia
Alija Izetbegovićin mausoleumi 
Sarajevo , Bosnia ja Hertsegovina
Kwame Nkrumahin mausoleumi 
Accra, Ghana
Ziaur Rahmanin mausoleumi
Dhaka, Bangladesh
Jomo Kenyattan mausoleumi 
Nairobi, Kenia
Kamuzu Bandan mausoleumi 
 Lilongwe, Malawi
Amilcar Cabralin mausoleumi
Bissau, Guinea-Bissau
Augustuksen mausoleumi
Halikarnassoksen mausoleumi
Juséliuksen mausoleumi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mausoleumi Wikimedia Commonsissa
Nollendorfplatz

Nollendorfplatz vuonna 2017
Nollendorfplatz noin vuonna 1905/1906
Nollendorfplatz on aukio Berliinissä, Schönebergin kaupunginosassa. 1800-luvulla syntynyt aukio oli alun perin puistomainen ja edustavien rakennusten ympäröimä, mutta se kärsi toisessa maailmansodassa pahoja vaurioita ja on nykyään lähinnä suurten autoteiden solmukohta. Alkuperäisestä rakennuskannasta jäi 1905/1906 valmistuneen Neues Schauspielhaus -teatterin julkisivu. Vuonna 1902 avatulta, sodan vaurioiden jälkeen hieman vaatimattomammassa muodossa kunnostetulta Nollendorfplatzin metroasemalta liikennöi peräti neljä metrolinjaa.
Alue on tunnettu homokulttuurin keskittymänä ja ympäristö oli huonomaineista. Viime vuosina alueen ilmettä on koetettu parantaa, ja ympäristöön on ilmaantunut kalliita ravintoloita ja kirjakauppoja.
Volker Kutscherin kirjoittaman, Babylon Berlin-televisiosarjan perustana olevan kirjasarjan viides osa Märzgefallene (2014) alkaa kodittoman murhalla, jonka tapahtumapaikkana on Nollendorfplatz.
Charles Emil Lewenhaupt (vanhempi)

| Charles Emil Lewenhaupt |
| --- | --- |
 Charles Emil Lewenhaupt.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1691 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 4. elokuuta 1743 (52 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  Hattujen sota (1741–1743)
Sotilasarvo:  Suomen joukkojen Ylipäällikkö
Charles Emil Lewenhaupt (vanhempi) (28. maaliskuuta 1691 Tukholma – 4. elokuuta 1743) oli ruotsalainen kreivi ja kenraali sekä Ruotsin armeijan ylipäällikkö hattujen sodan aikana. Hänen isänsä oli kreivi Carl Gustaf Lewenhaupt ja äitinsä Amalia Wilhelmina Königsmarck.
Lewenhaupt oli ammattisotilas, joka oli mukana suuren Pohjan sodan loppuvaiheen taisteluissa. Hän yleni everstiksi 1722. Vapauden ajalla hän kuului hattupuolueen johtaviin miehiin ja kannatti sotaa Venäjää vastaan. Valtiopäivillä 1734 ja 1741 hän oli maamarsalkkana.
Sodan alkuvaihe sujui Ruotsin joukoilta huonosti, ja Lappeenrannan taistelun 1742 jälkeen Lewenhaupt nimitettiin Suomessa olevien joukkojen ylipäälliköksi Henrik Magnus von Buddenbrockin tilalle. Lewenhaupt ei kuitenkaan osoittanut merkittäviä sotapäällikön kykyjä, vaan solmi Venäjän kanssa aselevon pyrkimättä hyötymään vastapuolen sisäisestä hajanaisuudesta. Taistelujen puhjettua uudelleen hän vetäytyi joukkoineen Helsinkiin. Tämän takia hänet ja hänen lähin miehensä Henrik Magnus von Buddenbrock kutsuttiin Tukholmaan, tuomittiin Ruotsin sotilaskunnian tahraamisesta kuolemaan ja mestattiin kesällä 1743.
Hänen poikansa Charles Emil Lewenhaupt (nuorempi) toimi maamarsalkkana vuoden 1789 valtiopäivillä ja allekirjoitti siellä kuningas Kustaa III:n toiveen mukaisesti Yhdistys- ja vakuuskirjan vastoin aateliston tahtoa.
Hollywoodin näyttelijöiden lakko 2023

SAG-AFTRA:n lakkoilijoita New Yorkissa heinäkuussa 2023.
Hollywoodin näyttelijöiden lakko 2023 oli yhdysvaltalaisten näyttelijöiden ja radioesiintyjien ammattiliiton SAG-AFTRA:n järjestämä lakko. Lakko alkoi 14. heinäkuuta 2023, kun liitto ilmoitti liittyvänsä jo toukokuussa alkaneeseen käsikirjoittajien lakkoon. Näyttelijöiden lakko päättyi 9. marraskuuta 2023 kestettyään 118 päivää. Näyttelijöiden ja käsikirjoittajien samanaikainen lakko käytännössä pysäytti yhdysvaltalaisen televisio- ja elokuvatuotannon.
Lakkoilevien käsikirjoittajien tavoin näyttelijät vaativat parempaa palkkaa ja paremman korvauksen suoratoistopalveluissa esitetyistä uusinnoista. Myös tekoälyn käyttöön vaadittiin rajoituksia. Työnantajia edusti neuvotteluissa Alliance of Motion Picture and Television Producers (AMPTP), joka perusteli haluttomuuttaan suostua vaatimuksiin muun muassa sillä, että monet suoratoistopalveluista eivät ole vielä taloudellisesti kannattavia. AMPTP myöntyi lopulta moniin SAG-AFTRA:n vaatimuksiin.
Lakolla oli merkittäviä vaikutuksia elokuvien ja televisiosarjojen tuotantoon. Sen alkaessa monet tuotannot olivat pysähdyksissä jo käsikirjoittajien lakon takia, mutta näyttelijöiden lakko jäädytti sellaistenkin tuotantojen etenemisen, joiden käsikirjoitus oli jo valmis. Näyttelijöitä myös kiellettiin osallistumasta markkinointitapahtumiin, kuten ensi-iltoihin tai elokuvajuhlille. Vuoden 2023 Emmy-gaala siirrettiin lakon takia. Molempien lakkojen on arvioitu aiheuttaneen yhteenlaskettuna noin 6,5 miljardin dollarin taloudelliset tappiot Etelä-Kalifornian alueelle ja jopa 45 000 työpaikan vähenemisen.
Hollywoodin näyttelijät olivat edellisen kerran laajemmassa lakossa vuonna 1980. Käsikirjoittajien ja näyttelijöiden edellinen yhteislakko oli vuonna 1960.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hollywoodin näyttelijöiden lakko 2023 Wikimedia Commonsissa
Palovamma

| Palovamma |
| --- | --- |

Ala:  dermatologia
Syyt:  lämpö, syövyttävä kemikaali, ultraviolettisäteily, sähkövirta
Oireet:  kudosvaurio iholla tai myös syvemmällä
Hoito:  viilentäminen, hoitoaine
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Palovamma on kudosvaurio, joka syntyy esimerkiksi lämmön, syövyttävän kemikaalin, ultraviolettisäteilyn tai sähkövirran vaikutuksesta.
Vakavuusasteet ja laajuus

Palovamman aiheuttaman kudosvaurion syvyys riippuu lämpötilasta ja kontaktin kestosta. Palovammat voidaan jakaa vakavuuden perusteella kolmeen asteeseen.
Ensimmäisen asteen palovammassa iholla on kipua ja punoitusta. Rakkuloita ei synny, ja tunto säilyy ennallaan. Vamma paranee nopeasti eikä jätä jälkiä.
Toisen asteen palovammassa ihonalaiseen kerrokseen muodostuu kudosnesteestä rakkuloita. Iho punoittaa ja turpoaa, ja on erittäin kivulias. Parantuessaan ihon vaurioitunut pintakerros uusiutuu kokonaan.  Syvemmästä palovammasta saattaa jäädä arpi.
Kuvasarjassa 24-vuotiaan naisen kuumasta uunista saaman toisen asteen palovamman muuttuminen ajan myötä:
Palovamma muutaman minuutin päästä.
Palovamma yhden päivän päästä.
Palovamma kahden päivän päästä.
Kolmannen asteen palovammassa vamma-alueen iho tuhoutuu, ja vaurio ulottuu myös ihonalaisiin kudoksiin. Kipua ei juurikaan tunnu, koska hermopäätteet ovat vaurioituneet. Iholle jää aina arpi.
Palovamman laajuutta kuvataan yleensä prosenttiluvulla, joka osoittaa sen, kuinka suuri osa koko ihon pinnasta on vaurioitunut. Esimerkiksi yhden prosentin lukema vastaa kämmenen kokoista palovamma-aluetta, ja yhdeksän tai kymmenen prosentin lukema koko yläraajaa.
Hoito

Palovammaa hoidetaan erottamalla uhri palovamman aiheuttajasta ja viilentämällä kuuma kudos huuhtelemalla sitä huoneenlämpöisellä vedellä 10–15 minuuttia. Mahdollinen syövyttävä aine poistetaan huuhtelemalla 30 minuutin ajan. Palovammaa huuhdellaan niin kauan, että kipu on kokonaan poissa. Koska kipu ei tunnu kylmässä vedessä, lapset yleensä sanovat kivun loppuneen. Kipu kuitenkin jatkuu, kun huuhtelu lopetetaan.
Alle yhden prosentin palovammat voidaan hoitaa kotona esimerkiksi kostean siteen tai liinan sekä parasetamolin avulla. Palovamman aiheuttamaa rakkulaa ei puhkaista, vaan sen annetaan parantua itsestään. Viilentämisen jälkeen palovammoja voidaan hoitaa paikallishoidoilla. Haavalle asetetaan rasva- tai silikonitaitos, hopeaa sisältävä tuote tai kuusenpihkavoide ja sen päälle runsas imevä sidos. Vamma erittää runsaasti seuraavien 48 tunnin kuluessa. Kolmantena päivänä siteet poistetaan tarvittaessa vedellä liottaen. Jos vamma on edelleen pinnallinen, jatketaan hoitoa kunnes haava on parantunut.
Lääkärille meno on tarpeellista silloin, kun palovamman pinta-ala on suurempi kuin kämmenen pinta-ala, tai kun kyseessä on kolmannen asteen palovamma. Laajimmat palovammat hoidetaan erityisillä palovammaosastoilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Palovammayhdistys ry iholiitto.fi
Ensimmäisen, toisen ja kolmannen asteen palovammat ihon kerroksissa.
Suomen alle 18-vuotiaiden koripallomaajoukkue

Suomen alle 18-vuotiaiden koripallomaajoukkue edustaa Suomea koripallon alle 18-vuotiaiden miesten maaotteluissa. Vuonna 2020 joukkueen päävalmentajana toimii Mikko Tupamäki.
Suomen U18-joukkue on sijoittunut ikäluokan EM-kilpailuissa parhaimmillaan seitsemänneksi kahdesti 1980-luvulla. Tuolloin joukkueessa pelasivat Henrik Dettmannin valmennuksessa muun muassa Pekka Markkanen, Sakari Pehkonen ja Jari Raitanen. Vuonna 2015 Suomi sijoittui 13:nneksi, ja Lauri Markkanen voitti turnauksen korikuninkuuden.
Saavutukset > EM-turnaushistoria

| Vuosi | Sijoitus | Kokoonpano |
| --- | --- | --- |
| 1968 | 8. | Jouni Haanpää, Kalevi Sarkalahti, Ari Paananen, Klaus Mahlamäki, Heikki Taponen, Mika Vuorio, Heikki Tiainen, Jukka Vallinkoski, Juhani Mäenpää, Veikko Miettinen, Juha Vettanen ja Matti Gustafsson |
| 1974 | 15. | Arto Kirjavainen, Antti Zitting, Juhani Mikkonen, Tapio Tähtinen, Birger Holmberg, Asser Lindholm, Timo Hakala, Timo Lievonen, Karl-Erik Michelsen, Juha Sipilä, Jouko Chrons ja Kari Harju |
| 1976 | 13. | Matti Lehtoranta, Jan Kuokka, Reijo Penttilä, Timo Harju, Jukka Sievinen, Heikki Hyppönen, Kari Kaario, Roy Herold, Jouni Mäkäläinen, Karl-Erik Michelsen, Reijo Viskari ja Juha Blomster |
| 1982 | 8. | Petteri Kuusela, Lars Ekström, Jari Raitanen, Pekka Kurvinen, Eero Savolainen, Kari-Pekka Klinga, Jyrki Kutvonen, Petteri Nieminen, Kari Kulonen, Harri Lehtonen, Harri-Pekka Kaukonen ja Jaakko Merikko |
| 1984 | 7. | Pekka Markkanen, Sakari Pehkonen, Eero Savolainen, Jari Raitanen, Olli-Pekka Laitila, Mika Purhonen, Riku Laanti, Mikko Huttunen, Matti Jauhiainen, Tuomo Lehtonen, Markku Palkoaho ja Toni Tuominen |
| 1986 | 7. | Pekka Markkanen, Pasi Lahtinen, Risto Peltonen, Petteri Forsblom, Tommi Lanki, Mika Purhonen, Mika Kankaanpää, Markku Palkoaho, Antti Isomäki, Kari Luoto, Kari Linna ja Pasi Länsivuori |
| 1988 | 11. | Antti Hermonen, Marko Honkonen, Harri Huida, Tomi Kaminen, Pasi Kauha, Martti Kuisma, Tommi Lanki, Hannu Leskinen, Juha Luhtanen, Sami Melasniemi, Jukka Moilanen ja Kari Sipilä |
| 1992 | 8. | Ray Ailus, Jyri Lehtonen, Sami Laaksonen, Roope Mäkelä, Veli Taatila, Riku Piipari, Jarkko Ahlbom, Kari Hautala, Mikko Lujasmaa, Samu Lang, Saku Paananen ja Jani Lintula |
| 2011 | 16. | Visa Tarjanne, Ville Puotila, Kalle Naapi, Tommi Huolila, Daniel Dolenc, Jere Luoma, Ilari Seppälä, Joonas Cavén, Iikka Mäki, Niko Mattila, Mikael Kauhanen ja Mika Nuolivirta |
| 2015 | 13. | Remu Raitanen, Lassi Nikkarinen, Riku Laine, Lauri Markkanen, Teemu Knihtinen, Matias Suvanto, Lasse Gummerus, Aatu Kivimäki, Robert Bärlund, Edon Maxhuni, Vili Nyman ja Juho Gummerus |
| 2016 | 8. | Erik Waxlax, Edon Maxhuni, Andre Gustavson, Eero Innamaa, Severi Kaukiainen, Vili Nyman, Elias Valtonen, Ricky Waxlax, Ville Haapoja, Robert Bärlund, Hannes Pöllä ja Teemu Knihtinen |
| 2017 | 10. | Miika Heinonen, Tuukka Jaakkola, Tuomo Antikainen, Aleksi Liukko, Andre Gustavson, Benjamin Vanninen, Tomas Pihlajamäki, Eetu Villa, Mikael Jantunen, Ville Tahvanainen ja Aapeli Syrjämäki |
| 2018 | 13. | Markus Rautasalo, Emil Uotila, Jesper Granlund, Eetu Lähdetniemi, Mikael Jantunen, Joonas Timonen, Ville Tahvanainen, Erik Sajantila, Mustapha Amzil, Touko Tainamo, Oscar Storgård ja Thomas Exaucia |
| 2019 | 14. | Nikolas Gustavson, Perttu Blomgren, Jaakko Juusela, Erik Sajantila, Teemu Suokas, Mustapha Amzil, Alvar Peltoniemi, Luukas Vaara, Touko Tainamo, Thomas Exaucia, Federiko Federiko ja Valtteri Mervola |
Saavutukset > Pohjoismaiden mestaruuskilpailut

kultaa 1971, 1973, 1979, 1983, 1989, 1993, 1998, 2000, 2003, 2012, 2013, 2014 ja 2019
hopeaa 1975, 1977, 1981, 1985, 1996, 2005, 2008, 2009, 2017 ja 2018
pronssia 1987, 1991, 1994, 2004, 2006, 2010 ja 2016
Päävalmentajat

| --- | --- |
 / Robert Petersen (1960–1961, 1966–1968, 1973, 1975)   Raimo Ritosalmi (1971)   Raimo Lammi (1972)   Kauko Jämsén (1973)   Eero Oksava (1974)   Juha Seppälä (1974)   Pekka Litmanen (1976–1977)   Martti Kitunen (1979)   Klaus Mahlamäki (1980)   Jorma Bruce (1981–1982)   Henrik Dettmann (1983–1986)   Seppo Sonkeri (1974, 1987–1988)   Hannu Ahonen (1989–1990)   Kari Liimo (1981, 1983, 1994–1995)   Alf Strömberg (1998–2000)   Harri Jokela (1993, 1996–1997, 2000–2002) :   Jarkko Lanu (2001)   Jan Pilvi (2002)   Jarmo Laitinen (1998, 2003–2004)   Jari Laine (2004–2005)   Jyrki Suhonen (2006)   Timo Nieminen (2007)   Juha Dahlström (1991–1993, 2007–2008)   Ari Tammivaara (2009)   Jukka Toijala (2010)  / Gordon Herbert (2010)   Pekka Salminen (2000, 2010–2011)   Ray Ailus (2012–2013)   Mikko Larkas (2014)   Jyri Lohikoski (2015–2019)   Mikko Tupamäki (2020–)
Rakkauden kesä

Rakkauden kesä (engl. Summer of Love) oli vuoden 1967 kesällä syntynyt liike, jossa noin sata tuhatta nuorta hippiä saapui San Franciscoon, etenkin sen Haight-Ashburyn kaupunginosaan, pakoon konservatiivisia arvoja ja tavoittelemaan etenkin vapaata seksiä ja huumeita. Rakkauden kesään kuuluivat läheisesti psykedeelinen musiikki ja huumeista etenkin LSD.
Rakkauden kesää edelsi San Franciscossa beatnikkien vastakulttuuriliike, joka oli kuitenkin jo hiipumassa. Rakkauden kesän alkuna pidetään 14. tammikuuta 1967 pidettyä Human Be-In -katujuhlaa, johon beatnikit ja runoilijat tulivat puhumaan 1960-luvun vallankumouksellisista yhteiskunnallisista ajatuksista kuten kommuuniasumisesta, poliittisesta hajautuksesta, ympäristötietoisuudesta ja drop-out-elämäntavasta.
Moni tuli San Franciscoon Monterey Pop Festival -musiikkifestivaaleja varten, ja kesän tunnussävelmäksi noussut Scott McKenzien esittämä ”San Francisco” oli kirjoitettu juuri Montereyn festivaalien markkinoimiseksi.
Media suhtautui San Franciscoa kansoittaneisiin hippeihin nuivasti. Myönteinen nimitys ”Rakkauden kesä” oli tiettävästi yhteisön edustajiston keksimä.
Syksyn tullessa lieveilmiöt kuten kaupallisuus, raiskaukset ja muut rikokset, huumeongelmat, kodittomuus ja ylikansoitus lopettivat rakkauden kesän. Kaupungissa järjestettiin ”hipin kuolema” -seremonia, ja moni liikkeen alullepanija muutti pois jatkamaan tavallista tai vaihtoehtoista elämäänsä muualla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rakkauden kesä Wikimedia Commonsissa
Beatnik

Miss Beatnik -kauneuskilpailun osallistujia Kalifornian Venicessä vuonna 1959.
Beatnik on 1950-luvulla muodostuneen beat-sukupolven ideologiaan uskova ja sen elämäntapaa elävä henkilö. Termin keksi toimittaja Herb Caen, joka käytti sitä  San Francisco Chroniclessa pilkkaavaan sävyyn. Hän rinnasti beat-ihmiset Neuvostoliiton Sputnik-satelliittiin, viitaten beatnikkien olevan ”omissa maailmoissaan” (engl. out there) ja kommunismimyönteisiä. Termi tarttui ja loi stereotypian boheemeista miehistä, joilla oli pukinparta ja baskeri, ja jotka soittivat bongorumpuja mustaan jumppapukuun pukeutuneiden naistensa tanssiessa.[lähde? ]
Jack Kerouac ja Allen Ginsberg voidaan mainita yksinä suurimmista beat-kirjailijoista. Beat-kulttuuriin kuuluvat runous, vaelluselämäntapa ja musiikki, kuten bebop ja muu jazz. Beatnikien on sanottu vaikuttaneen hippien ideologiaan.
Sensaationomainen Hollywood-tulkinta alakulttuurista on elokuva The Beat Generation vuodelta 1959. Televisiosarja Simpsoneissa Ned Flandersin vanhemmat ovat beatnikejä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beatnik Wikimedia Commonsissa
Suomen alle 16-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkue

| Suomen alle 16-vuotiaiden tyttöjen jääkiekkomaajoukkue |
| --- | --- |

Liitto:  Suomen jääkiekkoliitto
Valmentaja:   Juuso Nieminen
| Mitalit> Euroopan nuorten talviolympiafestivaalit  |
| --- | --- | --- |
|  Pronssia | Friuli-Venezia Giulia 2023 |  |
Suomen alle 16-vuotiaiden tyttöjen jääkiekkomaajoukkue edustaa Suomea jääkiekossa alle 16-vuotiaiden tyttöjen kansainvälisissä otteluissa. Vuonna 2023 joukkue edusti Suomea Euroopan nuorten talviolympiafestivaaleilla voittaen pronssia, kun taas vuonna 2022 Suomea festivaaleilla edusti alle 18-vuotiaiden maajoukkue. Alle 16-vuotiaiden joukkuetta kutsutaan nimellä Leijonapennut.
Saavutuksia

Vuonna 2017 joukkue saavutti pronssia Unkarissa Budapestissa pelatussa Euroopan Cupissa (englanniksi European Cup), kun se voitti Saksan pronssiottelussa maalein 3–0. Suomi sijoittui alkulohkossaan Tšekin joukkueen jälkeen toiseksi. Joukkuetta valmensi Antti Immonen.
Vuonna 2018 joukkue voitti Vierumäellä pelatun Euroopan Cupin, kun se voitti Tšekin loppuottelussa 6–3. Joukkue eteni loppuotteluun voitettuaan Venäjän välierässä luvuin 4–2. Suomen Nelli Laitinen palkittiin turnauksen parhaana puolustajana. Vuoden 2018 kisoissa joukkuetta valmensi Mira Kuisma. Hänen jälkeensä joukkuetta on valmentanut Arttu Sissala.
Vuonna 2019 joukkue saavutti Euroopan Cupissa hopeaa. Joukkue hävisi Tšekin Příbramissa pelatun loppuottelun Venäjälle lukemin 0–3. Turnaus pelattiin kolmatta kertaa. Joukkueen kapteenina toimi Sofianna Sundelin sekä varakapteeneina Aleksandra Nurminen ja Oona Koukkula. Siira Yrjölä valittiin koko turnauksen parhaaksi puolustajaksi.
Joukkueen nykyinen valmentaja on Juuso Nieminen.
Joukkue

Seuraavat pelaajat edustivat Suomea vuoden 2019 Euroopan Cupissa.
| Paik>  | Nro>  | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- |
| MV | 1 | Kyrkkö Emilia |  KOOVEE |
| MV | 30 | Kiia Lahtinen |  Hunters |
| P | 2 | Nella Berg |  VG-62/TPS |
| P | 5 | Ada Eronen |  K-Espoo/Blues |
| P | 4 | Sofia Harju |  Kärpät |
| P | 3 | Oona Koukkula |  Team Kuortane |
| P | 6 | Nea Saarenpää |  HaKi |
| P | 7 | Sinna Varjonen |  TPS |
| P | 8 | Aliisa Yli-Kauppila |  Team Kuortane |
| P | 9 | Siiri Yrjölä |  Kiekko-Vantaa/KJT |
| H | 10 | Anna-Kaisa Antti-Roiko |  Kärpät |
| H | 12 | Oona Havana |  Kärpät |
| H | 13 | Tilli Keränen |  Kärpät |
| H | 15 | Jenniina Kuoppala |  Sport |
| H | 16 | Emmi Metsä-Tokila |  Jää-Kotkat |
| H | 18 | Aleksandra Nurminen |  Team Kuortane |
| H | 20 | Neea Pelkonen |  PaRa Panelia |
| H | 14 | Sofianna Sundelin |  Team Kuortane |
| H | 11 | Nea Tervonen |  Team Kuortane |
| H | 19 | Lisette Täks |  Team Kuortane |
| H | 21 | Sanni Vanhanen |  Tappara |
| H | 22 | Sanni Vartiainen |  Team Kuortane |
Joukkue > Johtoryhmä

Päävalmentaja:  Arttu Sissala
Joukkueenjohtaja-valmentaja  Sofia Pohjanen
Valmentaja  Mari Saarinen
Maalivahtivalmentaja  Jouko Reinikainen
Huoltaja  Pauli Saira
Ludvig I (Baijeri)

| Ludvig I |
| --- | --- |
 Ludvig I kruunajaisasussaan. Joseph Karl Stieler 1826
Baijerin kuningas
Valtakausi:  13. lokakuuta 1825 – 20. maaliskuuta 1848
Edeltäjä:  Maksimilian I Joosef
Seuraaja:  Maksimilian II

Syntynyt:  25. elokuuta 1786 Strasbourg, Ranskan kuningaskunta
Kuollut:  29. helmikuuta 1868 (81 vuotta) Nizza, Ranskan toinen keisarikunta
Hautapaikka:  St. Bonifazin luostarin kirkko, München
Puoliso:  Therese
Lapset:  Maksimilian II Matilde Karoline Otto Theodelinde Luitpold Adelgunde Hildegard  Alexandra Adalbert
Koko nimi:  Ludwig Karl August
Suku:  Wittelsbach
Isä:  Maksimilian I
Äiti:  Auguste Wilhelmine
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Nimikirjoitus:  
Ludvig I (saks. Ludwig I. Bayern); (25. elokuuta 1786 Strasbourg, Ranskan kuningaskunta – 29. helmikuuta 1868 Nizza, Ranskan toinen keisarikunta) oli Baijerin kuningas vuosina 1825–1848, kunnes luopui vallasta.
Prinssi Ludwig äitinsä Baijerin vaaliruhtinatar Auguste Wilhelminen ja sisarensa Auguste Amalien kanssa, Johann Joseph Langenhöffel 1791
Suku ja koulutus

Ludwig Karl Augustus oli Baijerin ensimmäisen kuninkaan Maksimilian I Joosefin ja tämän ensimmäisen puolison Hessen-Darmstadtin pfalzkreivitär, Baijerin vaaliruhtinar Auguste Wilhelminen (1765–1796) vanhin poika.
Hänellä oli neljä sisarusta ja seitsemän sisaruspuolta, joista vanhin sisar Auguste Amalie (1788–1851) avioitui Italian varakuningas Eugène de Beauharnais'n kanssa ja sisar Karoline Auguste (1792–1873) avioitui Württembergin kruununprinssi Vilhelm I:n kanssa sekä Itävallan keisari Frans I:n kanssa. Nuorempi veli Karl Theodor (1795–1875) avioitui kaksi kertaa morganaattisesti. Sisarpuolista Amalie (1801–1877) avioitui Saksin kuningas Juhana I:n kanssa, Elisabeth Ludovika avioitui Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV:n kanssa, Sophie oli Itävallan arkkiherttuatar sekä Frans Joosef I:n ja Maksimilian I:n äiti, Maria Anna (1805–1877) avioitui Saksin kuningas Fredrik August II:n kanssa; Ludovika (1808–1892), joka avioitui Baijerin herttua Max Joosefin kanssa, oli Itävallan keisarinna Elisabetin (Sisi) äiti.
Ludwig oli jo lapsena kokenut kodittomana olemisen. Vuonna 1789, ollessaan vain kolmevuotias, hän joutui pakenemaan Strasbourgista vanhempiensa kanssa Ranskan sotajoukkoja. Seuraavien 10 vuoden aikana hän koki äitinsä kuoleman vuonna 1795, isänsä uudelleenavioitumisen vuonna 1797 ja jatkuvasti vaihtuvat asuinpaikat. Ludwigin elämään palasi tietty vakaus vasta vuonna 1799, jolloin hänen isänsä peri vaaliruhtinas Karl Theodorin Pfalz-Baijerin alueen ja perhe muutti Müncheniin. Seuraavia vuosia aina vuoteen 1815 saakka leimasivat kuitenkin edelleen sodat ja sotaretket, joihin kruununprinssi Ludwig osallistui.
Toisin kuin isänsä, Baijerin ensimmäinen kuningas Maksimilian I Joosef, Ludwig kasvatettiin hallitsijaksi jo nuoruudesta pitäen. Hänen uskonnonopettajansa Josef Anton Sambuga antoi hänelle ihanteen kristillisestä patriarkaalisesta hallitsijasta, ja hänen opinto-ohjaansa Joseph Kirschbaum juurrutti häneen sotilaallisia hyveitä, kuten käskyn ja kuuliaisuuden. Muita aineita, kuten historiaa, valtiotiedettä ja kameraalisia eli julkishallinnon ja talouden opintoja, opettivat yksityisopettajat tai hän opiskeli niitä Göttingenin ja Landshutin yliopistoissa. Ludwigilla näytti olleen luontainen kyky kirjanpitoon. Tiedetään hyvin, että hän oli erittäin säästäväinen ja jopa nuuka yksityismenoissa, minkä hänen puolisonsa Therese tuli usein tuntemaan. Mutta hän onnistui myös saneeraamaan Baijerin valtion budjetin.