stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karair
Historia > Taustaa

Karhumäen veljekset Niilo, Valto ja Uuno rakensivat Jyväskylän maalaiskunnan Keljossa 1920-luvulla neljä lentokonetta: Karhu 1, Karhu 2, Karhu 3 ja Tiira. Ilmavoimien kanssa tehdyn sopimuksen pohjalta he rakensivat Kuorevedelle lentokonetehtaan, joka siirtyi Valtion lentokonetehtaan haltuun vuonna 1940.
Historia > 1940-luvun loppu ja 1950–1960-luku

Veljekset perustivat vuonna 1947 osakeyhtiön nimeltään Veljekset Karhumäki, joka aloitti vuonna 1950 säännölliset reittilennot Suomessa ja seuraavana vuonna tilauslennot ulkomaille. Uudeksi nimeksi tuli Karhumäki Airways ja muuttui vuonna 1957 Kar-Air. Yhtiöllä oli alkuvaiheessa käytössään neljä Douglas DC-3 konetta (OH-VKA..VKD) ja kaksi Convair CV-440 Metropolitan -konetta (OH-VKM, -VKN), joilla lennettiin reittilentoja Suomessa ja Tukholmaan sekä tilauslentoja Etelä-Eurooppaan. Lisäksi ruotsalaiselle tytäryhtiölle Kar-Air AB:lle hankittiin vuonna 1961 Douglas DC-6B -matkustajakone SE-BDX. Sillä lennettiin tilauslentoja Etelä-Eurooppaan. Vuonna 1961 Kar-Airin osakepääoma oli 325 miljoonaa markkaa, sen pääkonttori sijaitsi Helsingissä ja sillä oli lentotoimistot Helsingin lisäksi Tampereella, Jyväskylässä ja Joensuussa sekä ulkomailla Tukholmassa, Göteborgissa, Luxemburgissa ja Barcelonassa. Vuoden 1961 aikana yhtiö kuljetti 129 474 matkustajaa, siinä työskenteli noin 250 henkilöä ja sen kahdeksassa lentokoneessa oli yhteensä 301 matkustajapaikkaa.
Kar-Airin molemmat Convair-koneet vaurioituivat pahoin lentoturmissa vuonna 1963 ja yhtiö joutui taloudellisiin vaikeuksiin. Aero osti tuolloin enemmistön yhtiön osakkeista turvatakseen yhtiön toiminnan jatkumisen. Vaikka Aero omisti 27 % osakkeista, oli sen osuus äänistä 51 %. Muita osakkaita olivat muun muassa Effoa 18 %, Suomen Esso 8,7 %, Keskinäinen vakuutusyhtiö Sampo 7,1 %, Kansallis-Osake-Pankki 5,2 % ja Yhtyneet paperitehtaat 4,7 %.
Omistussuhteiden muututtua yhtiö teki useita yhteistyösopimuksia Finnair Oy:n kanssa, luopui pääosin reittiliikenteestä ja keskittyi tilauslentoihin. Vuosina 1964–1972 yhtiö operoi kahta Finnair Oy:n aluksi omistamaa DC-6B -konetta (OH-KDA ja OH-KDB) sekä omaa OH-KDC:tä (ex. SE-BDX). Koneilla tehtiin muun muassa useita maailmanympärilentoja.
Historia > 1970–1980-luku

Mäntämoottorikäyttöisten potkurikoneiden aika matkustajaliikenteessä alkoi 1970-luvun alussa olla lopuillaan ja Kar-Air päätyi vuosina 1971–1972 myymään kaksi DC-6B-koneistaan (KDB ja KDC). Kolmas OH-KDA oli vuonna 1968 aiemmin muutettu kääntyväpyrstöiseksi DC-6B-ST (ST=Swing Tail) -rahtilentokoneeksi ja se lensi aina vuoteen 1980 saakka Finnairin Keski-Euroopan rahtivuoroja. DC-6-kaluston tilalle Kar-Air oy osti vuonna 1972 189-paikkaisen Douglas DC-8-51-suihkumatkustajakoneen OH-KDM:n. Tällä niin kutsutulla viirupyrstöllä lennettiin runsaasti myös Finnairin tilauslentoja aina vuoteen 1980 saakka, jolloin tilauslentoja koskenut yhteistyösopimus Finnairin kanssa loppui. Tämän jälkeen yhteistyö Finnairin kanssa supistui ajoittaiseksi ja koneen käyttöaste supistui minimiin. Kiristyvien melumääräysten ja kohoavan polttoaineen hinnan myötä OH-KDM päätyi vuonna 1985 Belgiaan romutettavaksi ja tilalle vuokrattiin Finnairilta DC-8-62-kone OH-LFZ, joka lensi tilauslentoja aina vuoteen 1987 saakka.
Kar-Air lensi myös malminetsintälentoja aluksi Airspeed Oxfordilla OH-VKR (1951-1952), myöhemmin Lockheed L-18 Lodestar -koneella OH-VKU (1953-1972), Twin Otterilla OH-KOA (1972), DC-3:lla OH-VKB (1973–1979) ja lopuksi De Havilland DHC-6 Twin Otterilla OH-KOG (1980–1996). Yhtiöjärjestyksen muutoksen yhteydessä vuonna 1980 yhtiön nimen osat yhdistettiin muotoon Karair. Se lensi myös kevytreittikokeilun välillä Oulu–Kuusamo vuosina 1972–1973 Yhdysvalloista hankitulla De Havilland DHC-6 Twin Otter OH-KOA:lla ja tämän koneen tuhouduttua maahansyöksyssä Pudasjärvellä vain seitsemän kuukauden käytön jälkeen helmikuussa 1973, DC-3:lla (OH-VKB). Reitti siirtyi lopulta Finnairin hoidettavaksi.
Finnairin hankittua vuonna 1986 kaksi Airbus A300B4-203FF -laajarunkoista suihkumatkustajakonetta (OH-LAA ja OH-LAB) päätettiin niiden operointi antaa Karairille. Karair lensi koneilla joulukuusta 1986 alkaen Etelä-Euroopan tilauslentoja aina vuoteen 1992, jolloin ne siirrettiin takaisin Finnairin laivastoon. Karairille annettiin operoitavaksi kuusi Finnairin omistamaa uutta ATR 72 -potkuriturbiinikonetta (OH-KRA..KRF) Suomen reittiliikenteeseen.
Historia > 1990-luku

Finnair nosti ostotarjouksellaan omistusosuutensa Karairistä 95 %:iin vuonna 1992 ja lunastustarjouksellaan seuraavana vuonna 96,4 %:iin ja äänistä 97,6 %:iin.
Suomen 1990-luvun alun laman kurittaessa lentoliikennettäkin päätti emoyhtiö Finnair sulauttaa Karairin Finnairiin syyskuussa 1996. ATR:t maalattiin pian Finnairin väreihin. Samalla malminetsintään varustettu Twin Otter OH-KOG siirrettiin Malmilento-yhtiön operoitavaksi. Toteutettu liikkeenluovutus todettiin laittomaksi vuonna 2002 ja Finnair velvoitettiin lunastamaan kaikki jäljellä olevat Karairin osakkeet.
Kalusto

Luettelo yhtiön 1949–1996 käyttämistä lentokoneista Tervosen (2004, 2007) mukaan:
Kalusto > Veljekset Karhumäen/Karhumäki Airwaysin lentokalusto

| Tyyppi | Tunnus | Rakennettu | Otettu käyttöön | Poistettu käytöstä | Lisätietoja | Poistettu Suomen rekisteristä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Karhu -48/38b “Tavi” | OH-VKL/OH-KUA | 1949 | 1959 | 1961 (myytiin) | Nykyisin Suomen ilmailumuseossa | 1973 |
| VL Viima II/IIB | OH-VKS/OH-VIA | 1951 | 1951 | 1959 | Myyty | 1964 |
| Lockheed L-18-56 Lodestar | OH-VKU | 1940 | 1953 | 1972 | Suomen ilmailumuseossa | 1972 |
| Douglas C-53 Skytrooper | OH-VKA | 1941 | 1954 | 1957 | Siirretty Kar-Airille | 1969 |
| Douglas DC-3A-214 | OH-VKB | 1945–46 | 1954 | 1957 | Siirretty Kar-Airille | 1971 |
| Douglas DC-3D | OH-VKC | 1945–46 | 1954 | 1957 | Siirretty Kar-Airille | 1971 |
| Piper PA-18A 150 Super Cub | OH-VKV | 1960 | 1960 | 1975 | Hinauskoneena |  |
| Lockheed L-18-56 Lodestar | — | 1940 | 1961 | 1961 | Käytetty varaosiksi |  |
| Aero Commander S-2R-T34 Thrush Commander | OH-VKY | 1973 | 1973 | 1974 | Myyty Ruotsiin | 1978 |
| Cessna A188B Agtruck | OH-VKZ | 1974 | 1974 | 1976 | Tuhoutui | 1977 |
| Cessna A188B Agtruck | OH-VKT/OH-CIX | 1975 | 1975 | 1976 | Myyty Finnaviationille | 1985 |
| Cessna T188C AgHusky | OH-VKW | 1980 | 1981 | 1987 | Myyty |  |
| Piper PA-25-235 Pawnee B | OH-PDW | 1965 | 1984 | 1988 | Räyskälä-säätiöllä |  |
| Piper PA-25-235 Pawnee B | OH-PDZ | 1966 | 1984 | 2002 (?) |  | 2004 (?) |
| Cessna A188B Agtruck | OH-CIY | 1982 | 1989 | 1999 |  | 2001 |
Kalusto > Kar-Airin/Karairin lentokalusto

| Tyyppi | Tunnus | Rakennettu | Otettu käyttöön | Poistettu käytöstä | Lisätietoja | Poistettu Suomen rekisteristä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Douglas C-53 Skytrooper | OH-VKA | 1941 | 1957 | 1969 | Myyty Norjaan | 1969 |
| Douglas DC-3A-214 | OH-VKB | 1945–46 | 1957 | 1979 | Suomen ilmailumuseossa | 1971 |
| Douglas DC-3D | OH-VKC | 1945–46 | 1957 | 1964 | Myyty Ruotsiin | 1971 |
| Convair CV-440-98 Metropolitan | OH-VKM | 1957 | 1957 | 1973 | Tuhoutui 1995 | 1973 |
| Convair CV-440-98 Metropolitan | OH-VKN/OH-LRH | 1958 | 1958 | 1978 | Myyty Norjaan | 1977 |
| Douglas C-47-DL | OH-VKD | 1942 | 1960 | 1964 | Myyty Norjaan | 1969 |
| Douglas DC-6B | OH-KDC/SE-BDX | 1953 | 1961 | 1971 | Myyty Belgiaan | 1972 |
| Douglas DC-6B/D6BST | OH-KDA | 1957 | 1964 | 1981 | Tuhoutui Alaskassa | 1982 |
| Douglas DC-6B | OH-KDB | 1958 | 1965 | 1972 | Myyty Belgiaan | 1972 |
| De Havilland of Canada DHC-6 Twin Otter | OH-KOA | 1968 | 1972 | 1973 | Romutettu | 1973 |
| Douglas DC-8-51 | OH-KDM | 1961 | 1972 | 1985 | Myyty Belgiaan | 1985 |
| De Havilland of Canada DHC-6 Twin Otter Mk. 300 | OH-KOG | 1979 | 1979 | 1996 | Finnairille |  |
| Douglas DC-8-62 | OH-LFZ | 1968 | 1984 | 1987 | Myyty Yhdysvaltoihin | 1987 |
| Airbus A300B4 | OH-LAA | 1984 | 1986 | 1994 | Finnairin käyttöön | 1998 |
| Airbus A300B4 | OH-LAB | 1984 | 1987 | 1994 | Finnairin käyttöön | 1998 |
| Aérospatiale ATR 72 | OH-KRA | 1989 | 1990 | 1996 | Finnairille | 2005 |
| Aérospatiale ATR 72 | OH-KRB | 1989 | 1990 | 1996 | Finnairille | 2005 |
| Aérospatiale ATR 72 | OH-KRC | 1989 | 1990 | 1996 | Finnairille | 2005 |
| Aérospatiale ATR 72 | OH-LTR/OH-KRD | 1990 | 1990 | 1996 | Finnairille, myöh. Aero Airlinesille | 2005 |
| Aérospatiale ATR 72 | OH-KRE | 1990 | 1990 | 1996 | Finnairille, myöh. Aero Airlinesille | 2005 |
| Aérospatiale ATR 72 | OH-LTE | 1987 | 1990 | 1990 | Myyty Ranskaan | 1990 |
| Aérospatiale ATR 72 | OH-KRF | 1992 | 1992 | 1996 | Finnairille, myöh. Aero Airlinesille | 2005 |
Kalusto > Onnettomuudet

13. maaliskuuta 1957 yhtiön Douglas DC-3D (OH-VKC) vaurioitui lievästi, kun Pan Americanin Douglas DC-6B osui koneen sivuperäsimeen. Kone oli yhtiön käytössä vuoteen 1964 saakka.
8. helmikuuta 1960 lento KR-100 Helsingistä Joensuuhun: yhtiön Douglas DC-53 Skytrooper (OH-VKA) sakkasi lentoonlähdössä ja vaurioitui lievästi. Kone oli yhtiön käytössä vuoteen 1969 saakka.
19. elokuuta 1963 yhtiön Convair CV-440-98 Metropolitan (OH-VKM) vaurioitui laskeutumisessa Helsinkiin. Ukkosmyrskyssä suoritetussa laskeutumisessa kone pomppasi kolme kertaa ja lopulta sen nokkateline petti. Kone painui nokalleen, molemmat potkurit osuivat maahan ja kone raahautui kiitotiellä noin 1 300 metriä.
21. elokuuta 1963 yhtiön toinenkin Convair CV-440-98 Metropolitan (OH-VKN) vaurioitui laskeutumisessa Helsinkiin. Kone pomppasi kiitotiellä kolme kertaa, ja viimeisessä maahanosumisessa nokkateline murtui ja myös vasen keskisiipi taipui ja vääntyi. Kone painui nokalleen, potkurit osuivat maahan, ja lopulta kone ajautui kiitotien vasemmalle puolelle nurmikolle.
7. marraskuuta 1969 yhtiön Douglas DC-3A-214 (OH-VKB) Vaurioitui nousussa tapahtuneen sakkauksen vuoksi, kun kone oli ollut lähdössä ILS-mittarilaskeutumisjärjestelmien tarkastuslennolle. Koneeseen jouduttiin vaihtamaan vasen ulkosiipi. Kone oli yhtiön käytössä vuoteen 1979 saakka.
5. helmikuuta 1973 yhtiön De Havilland of Canada DHC-6 Twin Otter romuttui pakkolaskussa Inattijärvellä lähellä Pudasjärveä. Molemmat ohjaajat ja yksi matkustaja loukkaantui. Oikeanpuoleisen moottorin hajoamisen todettiin sittemmin johtuneen Norjassa suoritetun moottorihuollon puutteista.
10. elokuuta 1974 yhtiön Piper PA-18A 150 Super Cub vaurioitui Juuan Hirvivaarassa lentoonlähdössä tulleen moottorihäiriön vuoksi. Kone korjattiin ja se oli yhtiön käytössä vuoteen 1978 saakka.
Syyskuussa 1974 yhtiön Aero Commander S-2R-T34 Thrush Commander vaurioitui pahoin Juuan Hirvivaarassa pakkolaskun yhteydessä. Moottorin kiertokanki oli mennyt poikki.
Karairin seinäjokelaiselle Wasawingsille vuokraama Embraer EMB 110 Bandeirante tuhoutui Ilmajoella 14.11.1988 sattuneessa maahansyöksyssä. Koneessa oli kaksi ohjaaja sekä kymmenen matkustajaa. Ohjaajat sekä kaksi matkustajaa saivat surmansa. Wasawingsin jatkuvat ilmailumääräysten rikkomukset johtivat lopulta siihen, ettei yhtiön toimilupaa uusittu.
21.8.1996 Tallinnan lentokentällä Estonian Airin kuormaaja sai surmansa, kun lepuutuskierroksilla olleen ATR 72:n (OH-KRC) potkurin lapa osui hänen päähänsä.
Kalusto > Kar-Airin entiset koneet nykyisin

Suomen ilmailumuseossa Vantaan lentokentällä on nykyisin esillä kaksi Kar-Air Oy:n matkustajakonetta, Lockheed L-18 Lodestar OH-VKU "Kultakuokka" ja maailman vanhimpiin kuuluva DC-3 OH-VKB. Entinen Kar-Air Oy:n DC-3 OH-VKA on museoituna Münchenin lentoaseman ilmailuhistoriallisessa näyttelyssä, tosin sveitsiläisen Swissairin väreissä ja rekisteritunnuksin, joissa kone ei koskaan ole kuitenkaan lentänyt. Kar-Airin entinen OH-VKN -tunnuksinen Convair Metropolitan lentää yhä Haitissa rekisteritunnuksella HH-VAH. OH-VKN:n sisarkoneesta on maalattu näköiskappale alkuperäisiin Kar-Airin väreihin Malagan lentokentän 50-vuotisjuhlia varten, sillä OH-VKN oli ensimmäinen kentälle koskaan laskeutunut siviilikone vuonna 1959. Näköiskappale sijaitsee Malagan lentokentällä ja sen omistaa Malagan ilmailumuseo.
Muuta

Carl Barksin Roope Ankka -tarinoiden Takaisin Klondikeen (“Back to the Klondike”, 1953, suom. 1981) ja Kultaa ja kalavelkoja (“North of the Yukon”, W US 59-01, 1965) suomenkielisissä käännöksissä Kar-Airista on tehty nimiväännös “Kaira-Air”.
Aiheesta muualla

Yhtiön osakehistoriaa Pörssitiedon nettisivuilla
Karhumäen kaksi veljestä ja Karhu 2 -kone vuonna 1927.
Kar-Airin Douglas DC-3 OH-VKB Topaz-elokuvan kuvauskäytössä 1968.
Karairin Convair Metropolitan OH-VKN epäonnisen laskeutumisen jälkeen.
Eduskuntavaalit 1958

Suomen 22. eduskuntavaalit järjestettiin 6.–7. heinäkuuta 1958. SKDL nousi äärimmäisen niukasti, ja ainoan kerran, eduskuntavaalien suurimmaksi puolueeksi. Eduskuntaan tuli toisen kerran sen historian aikana vasemmistoenemmistö (101–99).
Vuoden 1957 aikana Suomen valtio ajautui kassakriisiin kansaneläkejärjestelmän laajennuksen ja suurten maataloustukien vuoksi. Tämän vuoksi valtio joutui lykkäämään maksujaan, muun muassa lapsilisiä, ja korottamaan veroja, alentamaan tukipalkkioita ja kantamaan ylimääräisen tulo- ja omaisuusveron. Lisäksi talven 1957–1958 aikana Suomea koetteli yllättäen noussut työttömyys. Nämä ilmiöt ruokkivat yhteiskunnallista katkeruutta, joka suosi politiikassa äärivasemmistoa. SKDL ehdotti vaalikampanjassaan kassakriisin ja työttömyyden ratkaisuksi talouselämän sosialisointia. Puolue lisäsi äänimääräänsä runsaalla 17 000:lla ja kansanedustajiensa määrää seitsemällä. Kokoomuksen äänimäärä lisääntyi yli 40 000:lla, mutta vaalimatematiikka ei suosinut sitä, jonka vuoksi se joutui tyytymään viiteen lisäpaikkaan.
Maalaisliitto lähti eduskuntavaaleihin altavastaajan asemasta, ja varsinkin puoluesihteeri Arvo Korsimoa ryöpytettiin julkisuudessa säälimättä. Puolueen nuorisojärjestön Maaseudun Nuorten Liiton toiminnanjohtajan Olavi Lahtelan puoliso, kirjailija Kyllikki Kallas oli kirjoittanut Korsimoa parodioineen näytelmän Herra puoluesihteeri, joka pyöri menestyksekkäästi Suomen Kansallisteatterissa keväällä 1958. Jo hieman tätä ennen Korsimoa oli alettu syyttää talvisodan aikaisesta rintamakarkuruudesta; tosin eduskunnan oikeusasiamies Marjos Rapola katsoi, etteivät Korsimoa vastaan esitetyt väitteet riittäneet syytteen nostamiseen. Pohjois-Suomessa oli virinnyt oppositioliike Maalaisliittoa vastaan ja siellä SKDL sai Maalaisliitolta miltei lahjaksi kaksi eduskuntapaikkaa. Kaikkiaan Maalaisliitto menetti viisi paikkaa. SDP:n ja siitä eronneiden "riippumattomien sosialidemokraattien" yhteinen paikkaluku eduskunnassa jäi kolmea pienemmäksi kuin SDP:lla oli ollut vuonna 1954 yksinään. Vasemmiston matemaattisella enemmistöllä eduskunnassa ei kuitenkaan ollut käytännössä lainkaan merkitystä, koska muut puolueet eivät olleet halukkaita yhteistyöhön SKDL:n kanssa. Maalaisliitossa vaalitappion jälkipyykki johti osaltaan puoluesihteeri Arvo Korsimon eroon.
Vaalien jälkeen muodostettiin laajapohjainen Fagerholmin kolmas hallitus, joka kaatui ns. yöpakkaskriisin vuoksi. Sitä seurasivat vaalikauden aikana Sukselaisen toinen hallitus ja Miettusen ensimmäinen hallitus, jotka olivat maalaisliittolaisia vähemmistöhallituksia.
Kansanedustajat

Uusia kansanedustajia olivat muun muassa Kuuno Honkonen, Siiri Lehmonen, Martti Linna ja Veikko Rytkönen (SKDL), Matti Kekkonen, Olavi Lahtela, Pentti Pekkarinen, Arvo Pentti ja Esa Timonen (ML), Lyyli Aalto, Lars Lindeman, Kaarlo Pitsinki, Sylvi Siltanen ja Arvo Tuominen (SDP), Aksel Airo, Mikko Asunta, Olli Aulanko, Olavi Lähteenmäki ja Juha Rihtniemi (Kok.), Georg C. Ehrnrooth, Johannes Jungarå ja Victor Procopé (RKP), Veikko Hyytiäinen (KP), sekä Olli J. Uoti (SDP:n oppositio).
Eduskuntaan valittiin myös siihen mennessä 44 valtiopäivät istunut (yhtäjaksoisesti vuodesta 1919) Suomen kaikkien aikojen toiseksi pitkäaikaisin kansanedustaja, RKP:n John Österholm, mutta hän sairastui kesken vaalikauden ja kuoli vuonna 1960. SKDL:n näkyvimpiin poliitikkoihin kuulunut Mauri Ryömä sai surmansa auto-onnettomuudessa marraskuussa 1958, ja eduskunnan ensimmäinen varapuhemies, SKDL:n Toivo Kujala kuoli huhtikuussa 1959. Ahvenanmaan ainoa kansanedustaja Arthur Larson kuoli lokakuussa 1959, kokoomuksen Johannes Wirtanen marraskuussa 1959 ja maalaisliiton Matti Miikki heinäkuussa 1960. TPSL:n Valdemar Liljeström kuoli marraskuussa 1960 ja ulkoministerinä toiminut RKP:n Ralf Törngren toukokuussa 1961.
Eduskunnasta putosi muun muassa SDP:n Kaisa Hiilelä, SDP:n opposition vuodesta 1929 istunut Matti Lepistö ja Aino Malkamäki, Keskustan Eino Rytinki ja Kustaa Tiitu, sekä Kokoomuksen Arvo Salminen ja Arno Tuurna. Eduskunnan jättivät muun muassa ikäpuhemies, maalaisliiton Matti Lahtela, SDP:n Väinö Hakkila, sekä SKDL:n Sylvi-Kyllikki Kilpi. Eduskuntaan palasivat muiden muassa SDP:n Väinö Tanner, joka oli keväällä 1957 valittu uudelleen puolueen puheenjohtajaksi, SKDL:n Tyyne Tuominen sekä Kokoomuksen Oskari Lehtonen ja Jussi Saukkonen. Eduskunnasta pudonnut kouluneuvos Aino Malkamäki palasi eduskuntaan Valdemar Liljeströmin tilalle, mutta hän kuoli lokakuussa 1961.
Alkaneella vaalikaudella eduskuntaan syntyivät kahden uuden puolueen eduskuntaryhmät. Sisäisistä kiistoista kärsineen SDP:n listoilta valituista kansanedustajista yksitoista siirtyi heti vaalien jälkeen puolueen opposition eduskuntaryhmään, joka järjestäytyi toukokuussa 1959 puolueeksi nimellä Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto. Veikko Vennamo erosi syksyllä 1958 Maalaisliitosta riitauduttuaan puolueen johdon kanssa, muodosti oman yhden hengen eduskuntaryhmänsä ja perusti helmikuussa 1959 Suomen Pientalonpoikien Puolueen. Syyskuussa 1959 vielä yksi SDP:n kansanedustaja, Heikki Törmä, ilmoitti siirtyvänsä SDP:n eduskuntaryhmästä TPSL:n eduskuntaryhmään.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Äänestysaktiivisuus | 75,0 % | −4,9 |
| Puolue | Puolue | Edustajat | Edustajat | Äänet> Osuus | Äänet> Osuus | Äänet> Lukumäärä | Äänet> Lukumäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Suomen Kansan Demokraattinen Liitto | 50 | +7 | 23,16 % | +1,6 | 450 220 | +16 969 |
|   | Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 48 | −6 | 23,12 % | −3,1 | 449 536 | −77 558 |
|   | Maalaisliitto | 48 | −5 | 23,06 % | −1,0 | 448 364 | −35 594 |
|   | Kansallinen Kokoomus | 29 | +5 | 15,28 % | +2,5 | 297 094 | +40 069 |
|   | Ruotsalainen kansanpuolue | 13 | +1 | 6,50 % | −0,3 | 126 365 | −9 403 |
|  | Suomen Kansanpuolue | 8 | −5 | 5,90 % | −2,0 | 114 617 | −43 706 |
|  | Sosialidemokraattinen oppositio | 3 | – | 1,75 % | –  | 33 947 | –  |
|  | Vapaamielisten Liitto |  |  | 0,33 % | −0,0 | 6 424 | −386 |
|   | Åländsk Samling | 1 | -- | 0,28 % | +0,1 | 5 487 | +836 |
|  | Maalaisliiton oppositio |  |  | 0,26 % | –  | 5 057 | –  |
|   | Suomen Kristillinen Liitto |  |  | 0,17 % | –  | 3 358 | –  |
|  | Vapaiden kansalaisten ja keskustan vaaliliitto |  |  | 0,16 % | –  | 3 033 | –  |
|  | Vapaan talouselämän vaaliliitto |  |  | 0,02 % | –  | 331 | –  |
|  | Kansan yhteistyön liitto |  |  | 0,01 % | –  | 160 | –  |
|  | Muut |  |  | 0,01 % | −0,0 | 242 | −95 |
|  | Yhteensä | 200 |  | 100 % |  | 1 944 235 | −64 022 |
| Lähde: Tilastokeskus 2004; Suomen kristillisen liiton, Vapaiden kansalaisten ja keskustan vaaliliiton, Vapaan talouselämän  vaaliliiton ja Kansan yhteistyön liiton äänimäärät vain painetussa versiossa | Lähde: Tilastokeskus 2004; Suomen kristillisen liiton, Vapaiden kansalaisten ja keskustan vaaliliiton, Vapaan talouselämän  vaaliliiton ja Kansan yhteistyön liiton äänimäärät vain painetussa versiossa | Lähde: Tilastokeskus 2004; Suomen kristillisen liiton, Vapaiden kansalaisten ja keskustan vaaliliiton, Vapaan talouselämän  vaaliliiton ja Kansan yhteistyön liiton äänimäärät vain painetussa versiossa | Lähde: Tilastokeskus 2004; Suomen kristillisen liiton, Vapaiden kansalaisten ja keskustan vaaliliiton, Vapaan talouselämän  vaaliliiton ja Kansan yhteistyön liiton äänimäärät vain painetussa versiossa | Lähde: Tilastokeskus 2004; Suomen kristillisen liiton, Vapaiden kansalaisten ja keskustan vaaliliiton, Vapaan talouselämän  vaaliliiton ja Kansan yhteistyön liiton äänimäärät vain painetussa versiossa | Lähde: Tilastokeskus 2004; Suomen kristillisen liiton, Vapaiden kansalaisten ja keskustan vaaliliiton, Vapaan talouselämän  vaaliliiton ja Kansan yhteistyön liiton äänimäärät vain painetussa versiossa | Lähde: Tilastokeskus 2004; Suomen kristillisen liiton, Vapaiden kansalaisten ja keskustan vaaliliiton, Vapaan talouselämän  vaaliliiton ja Kansan yhteistyön liiton äänimäärät vain painetussa versiossa |  |
256 (luku)

| Luonnolliset luvut |
| --- | --- |
 256 ← 250 251 252 253 254 255 256 257 258 259 → 
Kardinaaliluku:  kaksisataaviisikymmentä­kuusi
Järjestysluku:  kahdessadasviideskymmenes­kuudes
Tekijät:  1, 2, 4, 8, 16, 32, 64, 128, 256
Alkutekijät:   2^{8}
Roomalainen numero:  CCLVI
Binääriluku:  100000000
Oktaaliluku:  400
Duodesimaaliluku:  194
Heksadesimaaliluku:  100
Vigesimaaliluku:  CG
256 (kaksisataaviisikymmentäkuusi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 255 ja seuraa luku 257.
Matematiikassa

256 on yhdistetty luku.
256 on vajaa luku.
256 on kahden potenssi:  2^{8}.
256 on neljän potenssi:  4^{4}.
256 on tetraatiossa 24.
256 on neliöluku:  16^{2}.
256 on Harshad-luku binäärijärjestelmässä.
256 on Harshad-luku kolmijärjestelmässä (1001113).
256 on Harshad-luku kvarternäärijärjestelmässä (100004).
256 on Harshad-luku viisijärjestelmässä (20115).
256 on Harshad-luku oktaalijärjestelmässä.
256 on Harshad-luku heksadesimaalijärjestelmässä.
256 on palindromi 15-järjestelmässä (12115).
256 on Duffyn luku.
256 on Erdősin—Woodsin luku.
256 on ”käytännöllinen luku” (engl. practical number), koska kukin kokonaisluku yhdestä 256:n tekijöiden summaan saakka voidaan muodostaa luvun 256 eri tekijöiden summana.
Luvun 256 kuution (16 777 216) numeroiden summa on alkuluku.
256. alkuluvun (1 619) numeroiden summa on alkuluku.
256 voidaan muodostaa kahden eri positiivisen kolmioluvun summana kolmella tavalla:  3+253,  66+190 tai  120+136.
Luonnontieteissä

256 Walpurga on pikkuplaneetta.
Muissa yhteyksissä

256 on Ugandan kansainvälinen suuntanumero.
Alkuperäinen seututie 256 kulki Noormarkun ja Lavian välillä.
GeForce 256 oli Nvidian GeForce-tuoteperheen ensimmäinen näytönohjain.
SHA-256 on kryptografisen tiivistefunktio SHA:n versio, jota käytetään mm. Bitcoinissa.
Intercontinental de Aviaciónin lennolla 256 kuoli 51 ihmistä.
Safiirimonninen

| Safiirimonninen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichtyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Panssarimonnit Callichthyidae
Alaheimo::  Monniset Corydoradinae
Suku::  Monniset Corydoras
Laji::  similis
Kaksiosainen nimi
 Corydoras similis  Hieronimus, 1991 
Katso myös
   Safiirimonninen Wikispeciesissä   Safiirimonninen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Safiirimonninen (Corydoras similis) on monnisiin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Safiirimonninen kasvaa 6-7 cm pitkäksi. Se on vaaleankeltainen ja siinä on mustia pilkkuja. Pyrstön ja sen muun ruumiin väli on musta.
Alkuperä

Safiirimonninen on kotoisin Brasiliasta, Acren ja Rondonian maakunnista.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Safiirimonninen on eloisa ja rauhallinen, hyvin sopeutuva parvikala. Sen viljely on helppoa ja munamäärä on noin 40-80.
Vesiolot ja ravinto

Safiirimonniselle sopiva akvaarion koko on vähintään 85 litraa. Sille sopiva pH on 6-7 ja veden kovuus alle 10. Vesi saisi olla noin 24-28 astetta lämmintä. Kala on kaikkiruokainen.