stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dafydd Elis-Thomas

| Dafydd Elis-Thomas |
| --- | --- |

Walesin kulttuuri-, urheilu- ja turismiministeri
 3. marraskuuta 2017 – 13. toukokuuta 2021  
Edeltäjä:  Ken Skates
Seuraaja:  Dawn Bowden
Walesin parlamentin puhemies
 12. toukokuuta 1999 – 11. toukokuuta 2011  
Seuraaja:  Rosemary Butler
Walesin parlamentin jäsen
 6. toukokuuta 1999 – 29. huhtikuuta 2021 Meirionnydd Nant Conwyn vaalipiiri (1999–2007) Dwyfor Meirionnyddin vaalipiiri (2007–2021)  
Seuraaja:  Mabon ab Gwynfor
Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsen
 18. syyskuuta 1992– Elinikäinen pääri  
Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsen
 28. helmikuuta 1974 – 16. maaliskuuta 1992 Merionethin vaalipiiri (1974–1983) Meirionnydd Nant Conwyn vaalipiiri (1983–1992)  
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. lokakuuta 1946 (ikä 77) Carmarthen, Wales
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta ( Wales)
Tiedot
Puolue:  Plaid Cymru (1970–1992, 2012–2016)
Dafydd Elis Elis-Thomas (synt. Thomas; s. 18. lokakuuta 1946) on walesilainen poliitikko, joka toimi Plaid Cymru -puolueen puheenjohtajana vuosina 1984–1991 sekä Walesin parlamentin jäsenenä vuosina 1999–2021 ja sen ensimmäisenä puhemiehenä vuosina 1999–2011. Vuosina 1974–1992 hän istui Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa, ja vuodesta 1992 lähtien hän on istunut ylähuoneessa.
Dafydd Thomas syntyi Carmarthenissa ja kasvoi Ceredigionissa ja Conwyjoen laaksossa. Hän oli ehdolla alahuoneeseen vuoden 1970 parlamenttivaaleissa Conwyn vaalipiiristä, muttei tullut valituksi. Helmikuun 1974 parlamenttivaaleissa hänet valittiin alahuoneeseen Merionethin vaalipiiristä, ja oli silloin alahuoneen nuorin jäsen. Vuonna 1983 Merionethin vaalipiirin korvasi Meirionnydd Nant Conwyn vaalipiiri, jota Thomas edusti vuoteen 1992 asti.
Vuonna 1992 Thomas nimitettiin ylähuoneeseen. Hän vaihtoi sukunimekseen Elis-Thomas, ja hänet aateloitiin paroni Elis-Thomasiksi. Hän istui ylähuoneessa sitoutumattomana päärinä, koska hänet oli nimitetty kymrin kielilautakunnan (Bwrdd yr Iaith Gymraeg) puheenjohtajaksi. Vuosina 2012–2016 hän istui taas Plaid Cymrun edustajana.
Elis-Thomas valittiin Walesin parlamenttiin sen ensimmäisissä vaaleissa vuonna 1999 Meirionnydd Nant Conwyn vaalipiiristä. Hänet valittiin myös parlamentin ensimmäiseksi puhemieheksi, jossa virassa hän toimi vuoteen 2011 asti. Meirionnydd Nant Conwyn vaalipiiri lakkautettiin vuonna 2007, minkä jälkeen Elis-Thomas edusti Dwyfor Meirionnyddin vaalipiiriä.
Vuonna 2016 Elis-Thomas erosi Plaid Cymrustä.  Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Walesin hallitukseen kulttuuri-, turismi- ja urheiluministeriksi. Vuonna 2020 hän ilmoitti, ettei asettuisi ehdolle seuraavan vuoden vaaleissa.
Án Jousentaivuttajan saaga

Áns saga bogsveigis 1700-luvulta peräisin olevassa käsikirjoituksessa ÍB 43 fol. (Arkistoitu – Internet Archive) (Landsbókasafn Íslands, Reykjavík)
Án Jousentaivuttajan saaga  (isl.  Áns saga bogsveigis ) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin muinaissaagoihin.  Án Jousentaivuttajan saaga on yksi neljästä ”Hrafnistan miehistä” kertovasta saagasta (isl. Hrafnistumannasögur), joihin luetaan myös Ketill Kojamon saaga, Grímr Karvaposken saaga sekä Nuoli-Oddrin saaga. Kyseiset saagat kertovat Norjan Hrafnistasta (nyk.  Nærøyn kuntaan kuuluva Ramsta  Pohjois-Trøndelagin läänissä) keskiaikaisesta  Hálogalandista lähtöisin olevan suvun neljän sukupolven miehistä. Án Jousentaivuttajan saagan mukaan sen päähahmo, Án, oli Ketill Kojamon tyttärentyttärenpoika. Saaga kertoo Ánista, jota pidetään lahjattomana, koska tämä salaa suuret voimansa jättämällä osallistumatta kaikkiin kisailuihin. Myöhemmin Án lähtee pahan kuningas Ingjaldrin hoviin, missä hänestä tehdään lainsuojaton, mutta kostaa pahalle kuninkaalle lopulta poikansa Þóririn kautta.  Lukuisten säilyneiden käsikirjoitusten valossa Án Jousentaivuttajan saaga on ollut Islannissa hyvin suosittu myös keskiajan jälkeen.  Án Jousentaivuttajan saagaa ei ole suomennettu.
Saagan ajoitus ja versiot

Án Jousentaivuttajan saaga on muinaissaagoista nuorimpia. Nykypäivään säilynyt saaga on todennäköisesti kirjoitettu vasta 1400-luvulla, ja myös sen varhaisin tunnettu käsikirjoitus on samalta vuosisadalta (AM 343a 4to (Arkistoitu – Internet Archive)). Verrattuna muihin nuorempiin muinaissaagoihin, jotka sisältävät runsaasti fantasiakirjallisuudelle tyypillisiä piirteitä, Án Jousentaivuttajan saaga on luonteeltaan realistisempi ja muistuttaa siinä suhteessa enemmän islantilaissaagoja. Án Jousentaivuttajan saaga poikkeaa kuitenkin islantilaissaagoista saagan tapahtumapaikkojen ja -ajankohdan osalta:  Ánin saaga sijoittuu Islannin ulkopuolelle ja aikakaudelle, jolloin Islantia ei vielä ollut asutettu. 


Saagan pohjana ollut tarinamateriaali onkin vanhempaa kuin Án Jousentaivuttajan saaga sellaisena kuin se nykypäivänä tunnetaan. Ánin tarina on tunnettu Skandinaviassa jo ainakin 1200-luvulla, sillä Ano sagittariuksesta kerrotaan jo tanskalaisen Saxo Grammaticuksen vuoden 1200 paikkeilla laatimassa latinankielisessä teoksessa Gesta Danorum (kirja 6:4). Ánin tarinaan liittyen on säilynyt myös rímur-runoutta,  Áns rímur bogsveigis, joka pohjautuu jollekin varhaisemmalle, nyt jo kadonneelle versiolle. Kyseinen versio on ollut nykyään tunnettua saagaa laajempi. Ánista kertova rímur-runo on laadittu mahdollisesti jo 1400-luvun alkupuolella.
Án Jousentaivuttajan saaga suurvalta-ajan Ruotsissa

Kaukaisesta menneisyydestä kertovat islantilaiset muinaissaagat herättivät kiinnostusta 1600–1700-luvun Ruotsissa, koska niitä pidettiin Ruotsin muinaisesta ja loistokkaasta menneisyydestä kertovina lähteinä. Tilanteessa, jossa muita lähteitä kyseisestä ajasta oli hyvin vähän, muinaissaagoja käytettiin usein ilman asianmukaista lähdekritiikkiä ja myös suurvaltaideologian rakennusaineena ja propagandatarkoituksessa.  Án Jousentaivuttajan saaga kuului niihin muinaissaagoihin, jotka herättivät suurvalta-ajan Ruotsissa mielenkiintoa. Ruotsalaiset eivät kuitenkaan tuolloin enää ymmärtäneet saagojen kieltä, muinaisislantia, minkä vuoksi Án Jousentaivuttajan saaga ilmestyi ruotsiksi käännettynä Eric Julius Björnerin teoksessa Nordiska kämpa dater vuonna 1737 (Stockholm). 


Nordiska kämpa dater  -kokoelma sisältää saagoja, joiden jollain tapaa voitiin katsoa liittyvän Ruotsiin, esimerkiksi niin, että niissä liikuttiin Ruotsin tai sen vaikutuspiiriin kuuluvilla alueilla tai kerrottiin muinaisiksi ruotsalaisiksi kuninkaiksi tulkituista hahmoista. Án Jousentaivuttajan saagan tapahtumat sijoittuvat kuitenkin pelkästään Norjan alueelle, eikä saagasta löydy yhtymäkohtia Ruotsiin. Onkin oletettu, että Björner sisällytti saagan kokoelmaansa, koska se oli yksi Hrafnistan miehistä kertovista saagoista.  Olof Rudbeck oli nähnyt kyseiset saagat merkittäviksi, ja oli jo vuonna 1697 sisällyttänyt Ketill Kojamon saagan, Grímr Karvaposken saagan  ja Nuoli-Oddrin saagan teokseensa Ketilli Hængii et Grimonis Hirsutigenæ patris et filii historia  (Upsala). Björner on todennäköisesti myös ollut tietoinen siitä, että Ánin tarina oli varhaista alkuperää, koska se kerrottiin myös Saxon teoksessa.
Käännökset ja editiot

Áns saga bogsveigis: The Saga of Án Bow-Bender. Käänt. Shaun F. D. Hughes. Teoksessa  Thomas H. Ohlgren (toim.). 2005. Medieval Outlaws: Twelve Tales in Modern English. West Lafayette: Parlor Press, 290–337.
Áns saga bogsveigis. Teoksessa Guðni Jónsson (toim.). 1954. Fornaldar sögur Norðurlanda, 2. Akureyri: Íslendingasagnaútgáfan.
Hér byrjast saga af Án, er kominn var frá Katli hæng. Teoksessa Rafn, C. C. (toim.) 1829–1830. Fornaldar sögur Nordrlanda, 2. Kaupmannahöfn: [s.n.], 323–362.
Hier byriar Saga Ans Bogsweigers. / Här börjar An Bågswengares Saga. / Hic incipit Ani Bogsweigii sive flectentis ac vibrantis arcum Historia . Teoksessa Nordiska kämpa dater , käänt. & toim. Eric Julius Björner. Stockholm, 1737.
Áns rímur bogsveigis. Teoksessa Ólafur Halldórsson (toim.). 1973. Íslenzkar miðaldarímur, 2. Reykjavík: Stofnun Árna Magnússonar.
Aiheesta muualla

Áns saga bogsveigis  muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla
Áns saga bogsveigis muinaisislanniksi Snerpa.is -sivustolla
Áns saga bogsveigis -bibliografia Stories for All Time: The Icelandic Fornaldarsögur (Arkistoitu – Internet Archive) -sivustolla
Áns saga bogsveigis -saagan sisältämästä runoudesta Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages -projektin sivustolla
Áns rímur bogsveigis Bragi: óðfræðivefur -sivustolla
Överstbyträsket

| Överstbyträsket |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Norrbotten
Kunnat:  Boden
Koordinaatit:  66°06′29″N, 21°47′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Rånejoen vesistö
Valuma-alue:  vesistön pääuoma
Järveen tulevat joet:  Rånejoki (Nederselet), Rörån
Laskujoki:  Rånejoki, Kosundet Gunnarsbyträsketiin
Järvinumero:  SE734506-177152
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  27 m  mpy. 
Pituus:  5,429 km  
Leveys:  1,968 km  
Rantaviiva:  20,296 km  
Pinta-ala:  3,211 km²  
Valuma-alue:  3 456,04 km²  
Keskivirtaama:  38,9 m³/s  
Saaria:  27
 fiÖverstbyträsket 
Rånejoen Korpforsen laskee järven luoteiskulmalle.
Överstbyträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa

Överstbyträsket on 5,4 kilometriä pitkä, 2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 321 hehtaaria eli 3,21 neliökilometriä. Se sijaitsee Överstbynin ja Gunnarsbynin kirkonkylän lähellä Rånejokilaaksossa. Järvi jää koillisessa kahden korkean vaaran Röråkölenin ja Gunnarshuvudetin juurelle. Vaarat kohoavat 160 metrin korkeuteen mpy. järvestä. Järven lounaispuoli on puolestaan alavaa seutua. Laajassa jokilaaksossa joen leveys on yläjuoksuun verrattuna suvantojen ja suvantomaisten järvien takia normaalia leveämpi. Järven sokkeloinen ja rantaviivaltaan mutkikas muoto on syntynyt lähialueen moreenikumpuista, jotka täyttävät jokilaakson ja sen lähialueen. Kummut työntyvät myös vedenpinnan yläpuolelle muodostaen monia saaria . Suurimmalla niemellä sijaitsee Överstbynin kylä. Niemen pohjoisin kärki jakaa järven luoteiseen ja kaakkoiseen osaan. Kaakkoinen osa on leveä ja siinä on järvenselkä, jossa on 16 pientä saarta. Järvenosan lahdet ja niemet ovat lyhyitä. Luoteisosa on puolestaan kapea ja sokkeloinen järvenosa. Överstbynin niemen kainaloon jää lahti, jota kutsutaan Avaniksi. Sen kylänpuoleista pohjukkaa kutsutaan Mårtisavaniksi. Kaksi suurinta saarta sijaitsee täällä ja ne aiheuttavat ympärilleen virtaavia salmia. Yhden salmen nimikin on Åsundet. Järven kapein kohta sijaitsee Lillåuddenin edustalla, jossa järvi on 50 metriä leveä ja sitä voisi pitää joen osana. Rånejoki laskeekin niemen taakse. Joensuun luoteispuolella on kuitenkin vielä Fällviken, joka on yli kilometrin pituinen. Se on järven virtauksien suhteen umpiperä. Rånejoen laskuosuus on nimeltään Korpforssen, jolla on pudotusta Nederseletistä noin 10 metriä.
Järven ympärillä on runsaasti asutusta. Järvelle tärkein kylä on Överstbyn ja sen viereinen kulmakunta Bärndheden. Myös itärannalla on jonkin verran ranta-asutusta. Järven eteläpään lähellä sijaitsee Gunnarsbynin kirkonkylä, mutta se ei näy suoraan järvelle. Kirkonkylässä on järven ainoa uimaranta ja sieltä alkaa Kosundetin ylittävä tie.
Luontoarvoja

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (65,1 %), turve (12,3 %), hiekka tai sora (0,6 %), siltti (3,5 %) ja kallioalue (1,8 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Vesistösuhteet

Överstbyträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen pääuomaan . Järven keskivirtaaman arvioidaan olevan 38,9 m³/s  ja suurin osa siitä muodostuu Rånejoen ja Rörånin tuomasta vedestä. Niiden yhteinen valuma-alue on 3 456 neliökilometrin (km²) suuruinen. Valuma-alueet jakautuvat karkeasti laskien 1 050 km² Rörånille (30 %) ja 2 400 km² Rånejoelle (70 %). Rörånin keskivirtaama joensuussa on 11,65 m³/s . Lukujen perusteella voidaan sanoa, että järvi on pääosin Rånejoen läpivirtausjärvi. Sen yläpuolinen suuri järvi on Valvträsket, jota seuraa suvanto Nederselet, ja sen alapuolinen järvi on Gunnarsbyträsket.
Toisaalta, järveen laskevien vesistöjen muodostama niin sanottu oma lähialue on vain 23,79 km² suuruinen. Näiden vesistöjen vaikutus veden vaihtuvuudeen on pieni, mutta niiden merkitys on paikallisesti suuri. Järven koillispuolen vaaroilta laskevia lyhyitä puroja ja ojia on lähes kymmenen. Rörånin joesuuhun laskeva Halsmyrbäcken on näitä muita puroja pitempi. Puron valuma-alueella sijaitsevat pienet järvet Yttertjärnen ja Hummelträsket. Avanin järvenosaan laskee lounaasta tuleva Krokträskbäcken. Sen pääjärvi on Krokträsket (76 ha ). Lisäksi on mainittava Överstbynissä sen lahteen tuleva Stormyrtjärnenin oja.
Rånejoki laskee Perämereen Råneåssa Luulajassa.
Lähteitä > Huomautuksia

1 2  Järven virtaamana luusuassa on käytetty vesistöviranomaisten vuosina 1981–2010 julkaisemien kuukausittain laskettujen keskivirtaamien keskiarvoa.
↑  Järven ympäristön pinnanmuotoja on katsottu Internetissä julkaistun Lantmäterietin karttapalvelussa käyttäen Terrängskuggning-työkalua.
Aiheesta muualla

Råneälven, myös Korpforsen (ruotsiksi)
David Gauthier

David Gauthier (1932 Toronto – 9. marraskuuta 2023) oli kanadalainen filosofi, joka keskittyi moraalifilosofiaan. Hänet tunnetaan parhaiten uushobbesilaisesta yhteiskuntasopimusteoriasta teoksessaan Morals by Agreement (1986). Etiikan lisäksi hän tutki muun muassa poliittisen filosofian historiaa ja taloudellisen rationaalisuuden perusteita.
Teoksia

Practical Reasoning: The Structure and Foundations of Prudential and Moral Arguments and Their Exemplification in Discourse (Oxford: Clarendon Press, 1963)
The Logic of Leviathan: The Moral and Political Theory of Thomas Hobbes (Oxford: Clarendon Press, 1969)
Morals by Agreement (Oxford: Oxford University Press, 1986)
Moral Dealing: Contract, Ethics, and Reason (Ithaca, Cornell University Press, 1990)
Rousseau: The Sentiment of Existence (Cambridge: Cambridge University Press, 2006)
Aiheesta muualla

David Gauthier (Arkistoitu – Internet Archive), Against Politics (englanniksi)
Stanford Encyclopediaof Philosophy: Contractarianism: Morals by Agreement — David Gauthier's Contractarianism (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:David Gauthier
Käännös suomeksi
CyberLink PowerCinema

CyberLink PowerCinema on CyberLinkin tuote, joka soittaa mediaa, kuten elokuvia DVD:nä, TV:tä musiikkia ja radiota. PowerCinemasta on julkaistu vähintään 6 versiota. PowerCinema tuotteesta voi ladata 30 päivän ilmaisen kokeilujakson, jonka jälkeen tuotetta ei voi enää käyttää.
Aiheesta muualla

CyberLinkin Kotisivut
CyanogenMod

| CyanogenMod |
| --- | --- |
 CyanogenMod 13, perustuen Android-versioon 6.0 "Marshmallow".
Kehittäjä:  CyanogenMod-yhteisö
Toiminnallinen tila:  lakkautettu
Ytimen tyyppi:  monoliittinen ydin
Lähdekoodimalli:  avoin lähdekoodi
Lisenssi:  Apache-lisenssi, GNU General Public License ja Android Open Source Project
Aiheesta muualla
www.cyanogenmod.org (arkistoitu 24.12.2016)
Infobox OKNimi-testi OK: 
CyanogenMod oli avoimen lähdekoodin Android-versio puhelimiin ja taulutietokoneisiin. CyanogenModissa käyttäjällä oli enemmän oikeuksia kuin vakioversiossa. Eroja käyttöoikeuksissa ovat muun muassa mahdollisuus ajaa ohjelmia pääkäyttäjän oikeuksilla ja hienovaraisemmat tavat rajoittaa ohjelmien käyttöoikeuksia. Cyanogenmodin asentamisen jälkeen voi valita haluaako laitteelleen joitain Googlen ohjelmia vai jättääkö ne pois.
CyanogenModia voi käyttää lukitsemattomissa puhelimissa, joihin voi vapaasti asentaa oman Android-käyttöjärjestelmänsä. Käytännössä se tarkoittaa joko Googlen Nexus-laitteita, eräiden lukitsemattomien puhelinten valmistajien, kuten GeekPhone-laitteita, tai tietoturvalukitukseltaan purettuja eli ns. rootattuja laitteita. Vuonna 2014 myyntiin tullut Oppo N1 -puhelin oli ensimmäinen puhelin, johon valmistaja oli esiasentanut CyanogenMod-käyttöjärjestelmän.
Cyanogen Inc (Cyngn) ilmoitti 23. joulukuuta 2016 sulkevansa Cyanogenmod-sivuston ja lopettavansa tukensa projektille. Ainakin osa projektin kehittäjistä jatkaa toimintaa LineageOS-nimen alla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
www.cyanogenmod.org (arkistoitu 24.12.2016)
Şanlıurfa

| Şanlıurfa Urfa |
| --- | --- |
 Kaupunkikuvaa
 Şanlıurfa
 Koordinaatit: 37°09′30″N, 38°47′30″E 
Valtio:  Turkki
Maakunta:  Şanlıurfa
Väkiluku (2014):  561 465
 
 www.sanliurfa.bel.tr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Şanlıurfa, aiemmin Urfa tai Edessa, arkikielessä tavallisesti Urfa, on kaupunki Turkin kaakkoisosassa, lähellä Syyrian rajaa. Kaupunki on 1,85 miljoonan asukkaan Şanlıurfan maakunnan hallintokeskus ja sen alue jakautuu kolmen piirikuntatason yksikön alueelle (Eyyübiye, Haliliye ja Karaköprü). Vuonna 2014 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 561 465 asukasta, joista valtaosa kurdeja. Kaupunki sijaitsee Anatolian kaakkoisosassa, 80 km Eufrat-joesta.
Historia

Paikan läheltä on löydetty varhaisen kivikautisen Göbekli Tepen temppeli. Kaupunki tunnettiin aikoinaan Mitannin valtakunnassa hurrien antamalla nimellä Urfa. Kun Seleukos I Nikator perusti kaupungin uudelleen sotilassiirtokuntana vuonna 303 eaa., nimeksi tuli Edessa kreikkalaisen Edessan kaupungin mukaan.
Raamattu käännettiin ensimmäisen kerran kreikasta (Jeesuksen omalle) aramean kielelle vasta Edessassa. Tästä alkoi kristinuskon leviäminen itään aina Kiinaan (ks. idän assyrialainen kirkko, jota myös joskus sanotaan nestoriolaisuudeksi). Edessan nestoriolaiset julistettiin harhaoppisiksi ja vuonna 489 heidät ajettiin pois kaupungista Persiaan.
Edessa oli 1100-luvulla ristiretkeläisten perustaman Edessan kreivikunnan keskus.
Turkkilaisella kaudella kaupungin nimeksi palautettiin taas Urfa. Vuonna 1914 kaupungin 75 000 asukkaasta 25 000 oli armenialaisia. Armenialaisten kansanmurhan jälkeen heitä ei enää asu kaupungissa merkittävästi.
Vuonna 1984 kaupungin nimeen lisättiin alkuliite 'Şanlı', joka tarkoittaa loistavaa. Tämä arvonimi kaupungille myönnettiin menestyksekkäästä vastarinnasta Turkin itsenäisyyssodassa.
Myyttejä

Kaupunkia pidetään Abrahamin ja Jobin syntymäkaupunkina.
Nähtävyyksiä

Pyhiä karppeja Sanliurfassa. Legendan mukaan Abraham syntyi tämän moskeijan paikalla
Kaupunkinäkymää
Basaarikatua
Profeetta Abrahamin syntymäpaikka
Urfan linna
Pyhien karppien altaat; pyhiinvaeltajat tulevat näiden altaiden ääreen keskelle kaunista puistoa heittämään ruokaa kaloille.
Kaupungin basaarit osmanien ajoilta
Liikenneyhteydet

Şanlıurfa on yhdistetty Turkin bussien reittiverkostoon. Gaziantepiin ja Diyarbakıriin lähtee useita linja-autoja päivässä. Kaupunkia palvelee Şanlıurfan lentoasema (IATA: SFQ, ICAO: LTCH), josta lentoyhtiö Turkish Airlines liikennöi Istanbuliin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Şanlıurfa Wikimedia Commonsissa
İl ve İlçe Merkezlerinde 5 Günlük Tahmin: ŞANLIURFA (säätila ja 5 vrk sääennuste Turkin ilmatieteellisen laitoksen mukaan) (turkiksi) (mgm.gov.tr)
Condemned: Criminal Origins

| Condemned: Criminal Origins |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Monolith Productions
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  Steam
Suunnittelija:  Frank Rooke
Pelimoottori:  Lithtech Jupiter EX
Julkaistu:  Xbox 360NA 15. marraskuuta 2005EU 2. joulukuuta 2005JP 31. elokuuta 2006 Windows 11. huhtikuuta 2006
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammunta, selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 18 ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo CERO: D
Alusta:  Xbox 360, Windows
Jakelumuoto:  Optinen levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Condemned: Criminal Origins on Monolith Productionsin kehittämä ja Segan julkaisema selviytymiskauhu- ja ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2005 Xbox 360:lle ja seuraavana vuonna Windowsille.
Pelaaminen

Condemned: Criminal Originsissa pelaaja ohjaa FBI-agenttia nimeltä Ethan Thomas tuntemattomassa Yhdysvaltain suurkaupungissa. Pelaajan pitää selviytyä rikollisten valtaamilla kujilla ja kaduilla. Thomas voi poimia lukuisia lähitaisteluaseita, joilla voi lyödä vihollisia ja torjua iskuja. Aseiden nopeus, torjunta, vahinko ja kantama vaihtelevat. Myös tuliaseita on mukana, mutta rajallisella panosmäärällä. Thomaksella on mukanaan myös sähkötainnutin, jolla voi joko tappaa tai hidastaa vihollisia. Toisinaan pelaajalle tulee vastaan rikospaikan tutkintaa, missä pitää esimerksiksi lähettää biologisia näytteitä, ottaa valokuvia ja etsiä sormenjälkiä. Rosa-niminen agentti avustaa Thomasia valtaosan pelin ajasta.
Aiheesta muualla

Condemned: Criminal Origins MobyGamesissa (englanniksi)
Kotisivu
Kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) Sega.com
Ámfissa

| Ámfissa Άμφισσα |
| --- | --- |
 Ámfissan kaupunki.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Ámfissa
 Koordinaatit: 38°31′38″N, 22°22′42″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Keski-Kreikka
Alueyksikkö:  Fokis
Kunta:  Delfoí
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  310101
Väkiluku (2011):  8 370
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  6 919
 – Kaupunki:  6 919
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  331 00
Suuntanumero(t):  22650
Rekisterikilpi:  AM
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ámfissa (kreik. Άμφισσα) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Delfoín kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αμφίσσης, Dimotikí Enótita Amfíssis) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Fokiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 8 370 ja varsinaisen Ámfissan kaupungin väkiluku 6 919 (vuonna 2011). Ámfissa on Delfoín kunnan kuntakeskus.
Ámfissan kaupunki sijaitsee sisämaassa noin 12 kilometriä Delfoín kylästä luoteeseen. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Ámfissan arkeologinen museo sekä keskiaikainen Ámfissan linna.
Historia > Antiikki

Antiikin aikana nykyisen kaupungin paikalla sijaitsi Amfissan kaupunki ja kaupunkivaltio (polis). Se oli alueen merkittävä linnoitus, ja sen historia kytkeytyy monin osin läheisen Delfoin historiaan. Makedonia tuhosi kaupungin vuonna 338 eaa. Myöhemmin se oli osa Aitolian liittoa.
Historia > Myöhempi historia

Alarikin johtamat visigootit tuhosivat kaupungin vuonna 396 jaa. ja Attilan johtamat hunnit vuonna 448. Justinianus I kunnostutti kaupungin antiikin aikaisen akropoliin linnoitteet vuonna 530. Keskiajan kuluessa linnoitteet kehittyivät Ámfissan linnaksi. Se säilyi käytössä bysanttilaiselta kaudelta aina 1800-luvulle saakka.
Bulgarialaiset hyökkäilivät alueelle usein 800-luvulta lähtien ja tuhosivat kaupungin lopulta vuonna 996. Frankit valtasivat linnan vuonna 1205. Frankkivallan aikana asutus linnan ympärillä alettiin tuntea nimellä Salóna (Σάλωνα). Vuonna 1311 linnan valtasivat katalaanit. Osmanit valtasivat Salonan katalaaneilta vuonna 1397. Bysanttilainen Morean despotaatti sai Salonan takaisin vuonna 1402, mutta joutui myymään sen johanniittain ritarikunnalle. Osmaniturkkilaiset saivat kaupungin takaisin vuonna 1410. Se oli Venetsian hallussa lyhyesti vuosina 1687–1698. Kreikan vapaussodan alussa vuonna 1821 linna oli ensimmäisiä, jonka kreikkalaiset valtasivat turkkilaisilta.
Ámfissa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Delfoín kuntaan yhdessä Desfínan, Galaxídin, Gravián, Itéan, Kallieísin ja Parnassóksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Ámfissan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Agía Efthymía | Agía Efthymía | 452 |
| Ágios Geórgios | Ágios Geórgios | 110 |
| Ágios Konstantínos | Ágios Konstantínos | 62 |
| Ámfissa | Ámfissa | 6 919 |
| Drosochóri | Drosochóri | 44 |
| Elaiónas | Elaiónas | 338 |
| Prosílio | Monastírio | 2 |
| Prosílio | Prosílio | 4 |
| Prosílio | Víniani | 85 |
| Sernikáki | Sernikáki | 354 |
Yhteensä: 8 370