stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liettua olympialaisissa
Mitalit olympialaisittain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympialaiset | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä | Sija |
1924  1924 Pariisi: 0
1928  1928 Amsterdam: 0
| 1992  1992 Barcelona | 1 | 0 | 1 | 2 | 36 |
| 1996  1996 Atlanta | 0 | 0 | 1 | 1 | 71 |
| 2000  2000 Sydney | 2 | 0 | 3 | 5 | 33 |
| 2004  2004 Ateena | 1 | 2 | 0 | 3 | 45 |
| 2008  2008 Peking | 0 | 3 | 2 | 5 | 58 |
| 2012  2012 Lontoo | 2 | 0 | 3 | 5 | 35 |
| 2016  2016 Rio de Janeiro | 0 | 1 | 3 | 4 | 65 |
| 2020  2020 Tokio | 0 | 1 | 0 | 1 | 77 |
| Yhteensä | 6 | 7 | 13 | 26 | 66 |
Lähteet:
Olympiamitalistit

| Mitali | Nimi | Vuosi | Laji | Tapahtuma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 Kultaa | Romas Ubartas | 1992  1992 Barcelona |  Yleisurheilu | Miesten kiekonheitto |
| 3 Pronssia | Koripallomaajoukkue | 1992  1992 Barcelona |  Koripallo | Miesten turnaus |
| 3 Pronssia | Koripallomaajoukkue | 1996  1996 Atlanta |  Koripallo | Miesten turnaus |
| 1 Kultaa | Virgilijus Alekna | 2000  2000 Sydney |  Yleisurheilu | Miesten kiekonheitto |
| 1 Kultaa | Daina Gudzinevičiūtė | 2000  2000 Sydney |  Ammunta | Naisten trap |
| 3 Pronssia | Koripallomaajoukkue | 2000  2000 Sydney |  Koripallo | Miesten turnaus |
| 3 Pronssia | Diana Žiliūtė | 2000  2000 Sydney |  Pyöräily | Naisten maantieajo |
| 3 Pronssia | Kristina Poplavskaja  Birutė Šakickienė | 2000  2000 Sydney |  Soutu | Naisten pariairokaksikko |
| 1 Kultaa | Virgilijus Alekna | 2004  2004 Ateena |  Yleisurheilu | Miesten kiekonheitto |
| 2 Hopeaa | Austra Skujyte | 2004  2004 Ateena |  Yleisurheilu | Naisten seitsenottelu |
| 2 Hopeaa | Andrejus Zadneprovskis | 2004  2004 Ateena |  Nykyaikainen viisiottelu | Miesten yksilökilpailu |
| 2 Hopeaa | Edvinas Krungolcas | 2008  2008 Peking |  Nykyaikainen viisiottelu | Miesten yksilökilpailu |
| 2 Hopeaa | Gintarė Volungevičiūtė | 2008  2008 Peking |  Purjehdus | Naisten Laser Radial |
| 2 Hopeaa | Mindaugas Mizgaitis | 2008  2008 Peking |  Paini | Miesten kreikkalais-roomalaisen painin 120 kg |
| 3 Pronssia | Virgilijus Alekna | 2008  2008 Peking |  Yleisurheilu | Miesten kiekonheitto |
| 3 Pronssia | Andrejus Zadneprovskis | 2008  2008 Peking |  Nykyaikainen viisiottelu | Miesten yksilökilpailu |
| 1 Kultaa | Laura Asadauskaitė | 2012  2012 Lontoo |  Nykyaikainen viisiottelu | Naisten yksilökilpailu |
| 1 Kultaa | Rūta Meilutytė | 2012  2012 Lontoo |  Uinti | Naisten 100 metrin rintauinti |
| 3 Pronssia | Evaldas Petrauskas | 2012  2012 Lontoo |  Nyrkkeily | Miesten lightweight |
| 3 Pronssia | Austra Skujyte | 2012  2012 Lontoo |  Yleisurheilu | Naisten seitsenottelu |
| 3 Pronssia | Aleksandr Kazakevič | 2012  2012 Lontoo |  Paini | Miesten kreikkalais-roomalaisen painin 74 kg |
| 2 Hopeaa | Mindaugas Griškonis  Saulius Ritter | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Soutu | Miesten pariairokaksikko |
| 3 Pronssia | Milda Valčiukaitė  Donata Vištartaitė | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Soutu | Naisten pariairokaksikko |
| 3 Pronssia | Aurimas Didžbalis | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Painonnosto | Miesten 94 kg |
| 3 Pronssia | Aurimas Lankas  Edvinas Ramanauskas | 2016  2016 Rio de Janeiro |  Melonta | Miesten 200 metrin kajakkikaksikko |
Lähteet:
Liettuan ilmatilan loukkaukset 2005

Liettuan ilmatilan loukkaukset 2005 listaa Liettuan vuonna 2005 julkistamat ilmatilansa loukkaukset. Liettua ei ole Nato-valvonnan aloittamisen jälkeen julkistanut ilmatilan loukkauksia niin runsaasti kuin Viro, joka on julkistanut muutamien minuuttienkin loukkaukset. Viron ja Liettuan ilmatilat sijaitsevat Pietarissa päämaajaansa pitävän Venäjän ilmavoimien kuudennen ilma-armeijan Kaliningradin lentoreitin varrella eikä torjuntahävittäjän putoamiseen verrattavia tapahtumia ole ollut.
Iljušin Il-76:n lento ilmatilassa

27. heinäkuuta 1994 saapuu Liettuan ilmatilaan luvatta venäläinen kuljetuskone Iljušin Il-76, joka ei ole yhteydessä Liettuan lennonjohtoon. Liettuan ulkoasiainministeriö lähettää asiasta Venäjälle nootin, joka vastauksessaan toteaa vahingon johtuneen koordinoimattomasta toiminnasta kentän kanssa ja virheellisestä lentosuunnitelman teosta.
Suhoi Su-27:n putoaminen

Venäjän ilmavoimien lehdistöpalvelun päällikkö Aleksandr Drobyševskin mukaan 15. syyskuuta 2005 36-vuotiaan majuri Valeri Trojanovin ohjaamaan Suhoi Su-27 -hävittäjän navigaatiojärjestelmään tuli häiriö kesken kuudennen ilma-armeijan ja ilmatorjunnan ylilentoharjoitusten. Trojanov pelastautui heittoistuimella Liettuan ilmatilassa Suhoi Su-27:n murskautuessa maahan 55 kilometriä Liettuan toiseksi suurimman kaupungin, Kaunasin, pohjoispuolella Ploksciain taajaman yläpuolella 190 kilometrin päässä Vilnasta luoteeseen. Onnettomuudesta ei koitunut ihmisuhreja. Koska Suhoi Su-27:ää ei ollut havaittu tutkakuvassa sen arvellaan lentäneen matalalla. Ennen putoamistaan Trojanov ehti lähettää hätäsignaalin, mistä Liettualle ilmoitti signaalin poiminut Valko-Venäjän ilmavalvonta. Trojanovin ohjaama Suhoi Su-27 putosi liettualaisen maanviljelijän pellolle. Sillä oli aseistuksena neljä ilmasta-ilmaan -ohjusta mukanaan. Trojanov kuuluu Lotinanpellossa Karjalassa tukikohtaansa pitävään 177. lentorykmenttiin.
Suhoi Su-27:n putoaminen > Luftwaffen valvontavuoro

Baltian ilmatilaa valvoi neljä F-4-hävittäjää hävittäjälentolaivueista 71 ja 74, jotka olivat vastaanottaneet tehtävän Hollannin ilmavoimilta 23. syyskuuta 2005. Luftwaffen tiedottajamajuri Karl Heinz Smudan mukaan saksalaiset F-4-hävittäjät ehtivät paikalle 8 minuutissa normin ollessa 15 minuuttia. Alueelle lähetettiin pelastushelikopteri ja kaksi Saksan ilmavoimien McDonnell-Douglas F-4 Phantom -hävittäjää.
Suhoi Su-27:n putoaminen > Liettualainen esitutkinta

16. syyskuuta 2005 ilmoitti Liettuan puolustusministeri Gediminas Kirkilas, ettei lentäjää eikä Suhoi Su-27:n löytynyttä mustaa laatikkoa luovuteta Moskovan pyynnöistä huolimatta Venäjälle takaisin, vaan asiasta järjestetään perusteellinen tutkinta. Alustavaa tutkintaa koordinoivan syyttäjä Gintaas Jasaitisin mukaan Valeri Trojanov voi joutua vastaamaan syytteeseen, mikäli onnettomuutta ei aiheuttanut tekninen vika. Toistaiseksi kuitenkin lentäjää kuulustellaan todistajana. Mikäli lentäjä todettaisiin syylliseksi voisi rangaistus olla enintään kaksi vuotta vankeutta.
Suhoi Su-27:n putoaminen > Poliittisia tulkintoja

Liettuan ilmavoimien komentajan kenraalimajuri Valdas Tutkus uskoo, että kyse on saattanut olla teknillisestä viasta. Liettuan sisäasiainministeriö myöntää Trojanoville ja onnettomuutta tutkimaan pyrkivälle venäläislautakunnalle viisumit. Liettuan parlamentin puhemies Arturas Paulauskas ilmoitti Liettuan radiossa 16. syyskuuta 2005 ettei asiaa ole syytä paisutella. Viro valitti siitä, että 15. syyskuuta 2005 ennen onnettomuutta Venäjän sotilaskoneet rikkoivat sen ilmatilassa sallitun lentämisen sääntöjä jättämällä kytkemättä transponderit päälle ja näin vaarantaen siviili-ilmailua. Venäjän puolustusministeri Sergei Ivanov kehotti virolaista osapuolta tutkimaan kansainvälistä oikeutta todeten, ettei ensinnäkään kaikissa sotilaskoneissa ole transpondereita ja toisekseen voi olla, vaikka transponderi olisikin, niiden päälle kytkeminen ei lain mukaan saata olla välttämätöntä.
Venäjän puolustusministeriö pahoittelee onnettomuutta ja on valmis korvaamaan vahingot. 16. syyskuuta 2005 arvioivat liettualaiset viranomaiset vahingon arvoksi kolme miljoonaa euroa.
Liettua myönsi Valeri Trojanoville oleskeluluvan, mutta asetti hänet kotiarestiin sallien tavata Venäjältä häntä tapaamaan tulleen vaimon. Liettua pyrkii tutkimaan Suhoi Su-27:n mustan laatikon ilman venäläisiä Nato-liittolaiten avulla. Venäjä on ilmoittanut, ettei se todennäköisesti aukea ilman venäläistä purkulaitetta. Liettuan puolustusministeri epäili, että onnettomuus on saatettu suunnitella etukäteen Moskovassa. Asiasta on kehkeytynyt diplomaattinen sanasota Venäjän ja Liettuan välille.
Aiheesta muualla

Liettuan puolustusministeriön tiedote (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Rossijskaja Gazetan uutinen (venäjäksi)
Rianin uutinen (venäjäksi)
RAF:n Baltian ilmatilaa valvonut 43. hävittäjälentolaivue
Aki Kangasmäki

| Aki Kangasmäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. toukokuuta 1989 (ikä 35) Rauma, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kanki
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–2018
Aik. seurat:  Lukko (SML) Hokki (Mestis) Sport (Mestis) KooKoo (Mestis/SML) KeuPa HT (Mestis) TuTo (Mestis)
Aki Kangasmäki (s. 24. toukokuuta 1989 Rauma) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edusti SM-liigassa Rauman Lukkoa ja kouvolalaista KooKoota sekä pelasi myös usean kauden ajan Mestiksessä. Isokokoinen Kangasmäki oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osasi pelata myös laidassa.
Ura > Maajoukkueura

Kangasmäki pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2006. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja yhdeksän poikien maaottelua.
Abu Ghosh

| Abu Ghosh |
| --- | --- |
 Näkymä Abu Ghoshiin
 lippu
 Abu Ghosh
 Koordinaatit: 31°48′N, 35°06′E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Jerusalem
Alue:  
Väkiluku (2017):  7 332
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Abu Ghosh (arab. أبو غوش‎, ’Abū Ġūš, hepr. ‏אבו גוש‎, Abu Goš) on kylä Israelin Jerusalemin hallintoalueella. Kylän asukkaat ovat arabeja ja sen asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 7 332. Paikka tunnetaan esimerkiksi keskiaikaisesta luostaristaan ja vuosittain järjestettävästä musiikkitapahtumasta.
Historia

Nykyisen Abu Ghoshin lähistöllä sijaitsee Vanhassa testamentissa mainittu Kirjat-Jearim. Keskiaikaisen luostarin rakennuksessa käytettiin kiviä, joista löytynyt kaiverrus on liitetty paikalla mahdollisesti tukikohtaansa pitäneeseen roomalaiseen Legio X Fretensis -legioonaan.
Paikkaa alettiin kutsuta Palestiinan muslimivalloituksen jälkeen 600-luvulla arabialaisella nimellä Qaryat al-'Inab. Ristiretkeläiset pitivät paikka Uudessa testamentissa mainittuna Emmauksena ja rakennuttivat paikalle kirkon vuonna 1142.Kirkko raunioitui joitakin vuosikymmeniä myöhemmin, mutta vuonna 1899 se entisöitiin Ranskan tuella. Nykyisen nimensä Abu Ghosh on saanut 1600-luvulla eläneen tšerkessipäällikön mukaan. Nykyisin se on luostari ja konventti. Pitkään hänen jälkeensä aluetta hallitsivat hänen perillisensä, jotka verottivat Jerusalemiin kulkevaa liikennettä. Vasta Egyptin Ibrahim pašša pisti lopun toiminnalle vuonna 1835.
Vuonna 1924 ensimmäisessä Samuelin kirjassa mainitun Abinadabin talon oletetulle paikalle rakennettiin konventti. 1900-luvun puolella Abu Ghoshin lähistölle alettiin perustaa myös juutalaisia kibbutzeja, joista huolimatta paikallisten arabien ja juutalaissiirtolaisten välit säilyivät suhteellisen hyvinä. Israelin itsenäisyyssodan aikana osa paikallisista teki yhteistyötä juutalaisten Haganahin kanssa. Vuodesta 1957 kylässä on järjestetty vuosittainen musiikkitapahtuma. Vuonna 1992 Abu Ghoshista tehtiin oma kuntansa.
Väestö

Abu Ghoshin asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 7 332. Kylän väestö koostuu enimmäkseen arabeista ja suurin osa heistä on muslimeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abu Ghosh Wikimedia Commonsissa
Abu Ghoshin keskiaikainen luostari.
Agata Karczmarek

| Mitalit> Maa:   Puola.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Puola.Naisten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Puola> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1997 | pituushyppy |  |
Agata Karczmarek (o.s. Jaroszek, 29. marraskuuta 1963 – 18. heinäkuuta 2016) oli puolalainen pituushyppääjä ja telinevoimistelija.
Hän kilpaili aluksi telinevoimistelijana ja osallistui muun muassa Moskovan kesäolympialaisiin 1980 sijoittuen parhaimmillaan moniottelussa seitsemänneksi. Hän siirtyi yleisurheilun pariin ja voitti pronssia pituushypyssä vuoden 1997 sisäratojen MM-kilpailuissa. Hänen ennätyksensä oli 698 cm, jonka hän hyppäsi Lublinissa vuonna 1988. Hän lopetti urheilu-uransa vuonna 2000.
Aiheesta muualla

Agata Jaroszek-Karczmarek Bio, Stats and Results (Arkistoitu – Internet Archive) Olympics at Sports-Reference.com (englanniksi)
Agata Karczmarek Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Agata Karczmarek
Käännös suomeksi
Alan Stacey

| Alan Stacey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1958–1960
Talli(t):  Lotus
Kilpailuja:  7
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian GP 1958
Viimeinen kilpailu:  Belgian GP 1960
Alan Stacey (29. elokuuta 1933 Broomfield – 19. kesäkuuta 1960 Circuit de Spa-Francorchamps) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui urallaan seitsemään Grand Prix'iin ja lukuisiin sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin.
Stacey kuoli 1960 Belgian GP:ssä Spa-Francorchampsissa kierroksella 25. Hänen autonsa syöksyi radalta kaarteessa ja törmäsi rinteeseen. Stacey löydettiin kuolleena täysin murskautuneen autonsa vierestä. Viisi kierrosta ennen Staceyn onnettomuutta Chris Bristow sai surmansa ulosajossa.
Hänellä oli tekojalka, ja jotta olisi voinut osallistua Le Mansin 24 tunnin ajoon, hän huijasi tallitovereidensa kanssa lääkärintarkastuksessa. Kun lääkäri testasi hänen refleksejään, tallitoverit yskivät kovaäänisesti ja Stacey nytkäytti jalkaansa. Hän läpäisi lääkärintestin. Hän käytti autossaan moottoripyörän kaasukahvaa, koska hän ei pystynyt käyttämään tekojalkaa tehokkaasti.
A Twist in the Myth

| A Twist in the Myth Blind Guardian |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2006
 Tuottaja(t): Charlie Bauerfeind
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 51.31
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  30.
Blind Guardianin muut julkaisut
| Live 2003 | A Twist in the Myth 2006 | At the Edge of Time 2010 |
A Twist in the Myth on Blind Guardianin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2006. Albumin myötä Blind Guardianin pitkäaikainen rumpali Thomen Stauch jätti yhtyeen ja uudeksi rumpaliksi tuli Frederik Ehmke.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 30.
Kappaleet

This Will Never End – 5.07
Otherland – 5.14
Turn the Page – 4.16
Fly – 5.43
Carry the Blessed Home – 4.03
Another Stranger Me – 4.36
Straight Through the Mirror – 5.48
Lionheart – 4.15
Skalds and Shadows – 3.13
The Edge – 4.27
The New Order – 4.49
All the King's Horses – 4.13 (Japanin bonusraita)
Dead Sound of Misery – 5.18 (Digipakin bonusraita)
Interview (Deutsch)
Interview (English)
Blind Guardian Media Player
Market Square (5, Demo 51)
Kokoonpano

Hansi Kürsch – laulu
André Olbrich – kitara
Marcus Siepen – kitara
Frederik Ehmke – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Blabbermouth: 8/10
Imperiumi.net:
Metal Storm: 8.6/10
Sea of Tranquility:
Soundi:
Aiheesta muualla

Blind Guardianin viralliset sivut (englanniksi)
Blind Guardianin julkaisut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Albumin lyriikat Darklyrics.comissa (englanniksi)
A Twist in the Myth Discogsissa. (englanniksi)
Albumi A Twist in the Myth Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Amaniini

Amaniinin rakenne.
Amaniini on kahdeksasta aminohaposta koostuva syklinen peptidi ja amatoksiineihin kuuluva sienimyrkky. Sitä löytyy tietyistä kärpässienistä.
Amaninamidin kemiallinen kaava on C39H53N9O14S, CAS-numero 21150-21-0 ja moolimassa 903,96 g/mol.
Aiheesta muualla

PubChem: Amanin (englanniksi)
ChemSpider: Amaniini (28316) (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Amanin (englanniksi)
Amatoksiinit
α-amanitiini
β-amanitiini
γ-amanitiini
ε-amanitiini
amanulliini
amanulliinihappo
proamanulliini
amaniini
amaninamidi
Amanlis

| Amanlis (Amanliz) |
| --- | --- |
 Saint-Martin-de-Toursin kirkko
 Amanlis
 Koordinaatit: 48°00′26″N, 1°28′29″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Ille-et-Vilaine
Arrondissementti:  Fougères-Vitré
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,3 km²
Väkiluku (2018):  1 733 
 – Väestötiheys:  68 as./km²
Kunnan numero:  35002
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Amanlis (bretoniksi Amanliz) on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Seichejoen varrella, noin 23 kilometriä Rennesin kaupungista kaakkoon.
Kylän keskustassa oleva Saint-Martin-de-Toursin kirkko on rakennettu pääosin 1300-luvulla samalla paikalla olleen kirkon tai linnan perustuksille. Kirkon kuori rakennettiin vuonna 1625. Kirkko on listattu historialliseksi monumentiksi 21. helmikuuta 1974 annetulla asetuksella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amanlis Wikimedia Commonsissa
A Tribe Called Quest

| A Tribe Called Quest |
| --- | --- |

Tiedot
Tyylilaji:  Rap
Kotipaikka:  Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Q-Tip   Phife Dawg   Ali Shaheed Muhammad   Jarobi White  
Levy-yhtiö:  Jive Records   Zomba Music Group  
Infobox OKNimi-testi OK: 
A Tribe Called Quest on yhdysvaltalainen rap-yhtye, joka perustettiin 1980-luvun puolivälissä. Yhtye hajosi 1990-luvun lopulla, mutta uudelleen aktivoitui 2000-luvulla. Yhtye julkaisi viimeisen albuminsa vuonna 2016.
Jäsenet

Q-Tip (”the Abstract Poet”; oik. Kamaal Ibn John Fareed, aiemmalta nimeltään Jonathan Davis), MC
Phife Dawg (useimmiten lyhyesti vain Phife, Phife Diggy, Mutty Ranks; oik. Malik Taylor), MC
Ali Shaheed Muhammad, DJ
Jarobi White (varsinainen jäsen vain vuoteen 1990 tai 1991)
Diskografia > Albumit

People's Instinctive Travels and the Paths of Rhythm (1990)
The Low End Theory (1991)
Midnight Marauders (1993)
Beats, Rhymes and Life (1996)
The Love Movement (1998)
We Got it from Here... Thank You 4 your service (2016)
(Lisäksi lukuisia singlejulkaisuja ja remix-kokoelmia.)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Original Hip-Hop Lyrics Archivessa on laaja kokoelma yhtyeen sanoituksia
VH1 (Arkistoitu – Internet Archive)
Aasiansatulahaikara

| Aasiansatulahaikara |
| --- | --- |
 Aasiansatulahaikarauros Haryanan osavaltiossa Intiassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Haikaralinnut Ciconiiformes
Heimo::  Kattohaikarat Ciconiidae
Suku::  Satulahaikarat Ephippiorhynchus
Laji::  asiaticus
Kaksiosainen nimi
 Ephippiorhynchus asiaticus  Latham, 1790 
 Aasiansatulahaikaran levinneisyysalue punaisella.
Katso myös
   Aasiansatulahaikara Wikispeciesissä   Aasiansatulahaikara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aasiansatulahaikara (Ephippiorhynchus asiaticus) on ainoa Australiassa esiintyvä haikaralaji. Sitä kutsutaan Pohjois-Australiassa perinteisesti nimellä Jabiru. Nimitys on peräisin guaranin kielestä ja tarkoittaa turvonnutta niskaa. Siitä on muodostunut linnun kansanomainen nimi varsinaisen jabirun kanssa jaettavan yhdennäköisyyden vuoksi, vaikka lajit kuuluvatkin eri sukuihin.
Ulkonäkö ja koko

Aasiansatulahaikaran höyhenpuku on mustavalkoinen, kaula kiiltävän tummanvihreä sekä violetti ja pyrstö musta. Linnun värityksen voi erottaa muista australialaisista linnuista vaivattomasti. Aasiansatulahaikaran jalat ovat pitkät ja punaiset. Naaraan erottaa uroksesta keltaisen iiriksen avulla. Aasiansatulahaikaran pituus on 129–150 senttimetriä, siipiväli 230 senttimetriä ja paino noin neljä kilogrammaa.
Levinneisyys

Aasiansatulahaikara esiintyy Australian pohjois- ja itärannikolla. Sitä tavataan silloin tällöin myös Sydneyn eteläpuolella. Laji viihtyy makeavetisillä soilla ja kosteikoilla.
Lisääntyminen

Aasiansatulahaikaran parittelukausi kestää maaliskuusta lokakuuhun. Linnun pesä on suurikokoinen, 1,8 metriä leveä, rakennettu oksista ja yleensä veden läheisyydessä. Naaras munii tavanomaisesti 2–4 valkoista munaa, joita hautoo molemmat sukupuolet. Naaras ja koiras huolehtivat yhdessä myös kuoriutuneista poikasista. Pesivä pari pysyttelee tavallisesti erillään muista yksilöistä.
Ravinto

Aasiansatulahaikara käyttää ravinnokseen kaloja, pieniä äyriäisiä, matelijoita ja raatoja. Lintu metsästää yksikseen kahlaamalla matalassa vedessä suurella nokallaan.
Liettuan ilmavoimat

| Liettuan ilmavoimat |
| --- | --- |
  Konetunnus 

Toiminnassa:  1919-1940, 1992-
Valtio:  Liettua
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Rooli:  puolustushaara
Tukikohta:  Kaunas
Komentajat
Nykyinen komentaja:  Artūras Leita
Liettuan ilmavoimat (liett. Karines Oro Pajegos) on yksi Liettuan puolustusvoimien puolustushaaroista. Se perustettiin virallisesti uudelleen 5. toukokuuta 1992. Liettuan ilmavoimat, jossa palvelee kaikkiaan 1 150 henkeä (noin 150 varusmiestä), on suurin ja parhaiten varustettu Baltian maiden ilmavoimista. Ilmavoimiin kuuluu myös muutama kevyt suihkuhävittäjä.
Liettualla ei ole ilmavoimissaan tunnistamiseen tai torjuntaan kykeneviä lentokoneita kuten ei muillakaan Baltian mailla ja siten alueen ilmavalvonnasta ja tunnistamisesta vastaavat Nato-liittolaiset parven vahvuisella yksiköllä (neljä torjuntahävittäjää).
Nykyiset ilmavoimat

Liettuan ilmavoimiin kuuluu viisi erillistä osaa:
Ilmavoimien esikunta, joka sijaitsee Kaunasissa
Ilmatilan valvonta ja tunnistusosasto, joka on liitetty Baltnetiin ja Naton ilmapuolustusjärjestelmään
Ilmatorjuntapatteristo
2 lentoyksikköä, jotka on sijoitettu 1. lentotukikohtaan Zokniaihin sekä 2. lentotukikohtaan Pajoustisiin
1. Lentotukikohtaan kuuluvat Hävittäjäparvi (liett. Naikintuvu Grandis) ja Kuljetuslaivue (liett. Transporto Eskadrille), joihin on sijoitettu neljä Aero L-39C/ZA-harjoitushävittäjää, kaksi kevyttä Antonov An-2-kuljetuskonetta, kolme Antonov An-26-kuljetuskonetta ja kaksi Let 410UVP -lentokonetta.
2. Lentotukikohtaan kuuluu Helikopterilaivue (liett. Sraigtasparniu Eskadrile), johon on sijoitettu kolme Mi-8T-kuljetushelikopteria, kaksi Mi-8T SAR -helikopteria, kaksi Mi-8PS VIP -helikopteria ja yksi Mi-8MTV- yhdistetty kuljetus- ja SAR-helikopteri.
Historia > Toinen maailmansota

Neuvostoliitto aloitti 15. kesäkuuta 1940 Liettuan miehityksen lähettämällä ilmavoimien yksiköitä neljään liettualaiseen lentotukikohtaan, joissa ne miehittivät lentokonehangaarit ja takavarikoivat kaiken kaluston. Näitä vastaan ei taisteltu. Liettuan ilmavoimat pakotettiin pysymään maassa. Liettuassa lensi vain puna-armeijan perustama tiedustelulaivue (liett. Razved Aviatsonnaya Eskadrilya). Perustettu laivue liitettiin uuteen Baltian sotilasalueen 29. Armeijakuntaan. Siihen kuului yhdeksän ANBO-41-konetta, kolme ANBO-51-konetta ja yksi Gloster Gladiator-hävittäjä, joihin kaikkiin oli maalattu Neuvostoliiton tunnus, punatähti.
Kun Natsi-Saksan ilmavoimien aloittivat 23. kesäkuuta 1941 ilmahyökkäykset neuvostovoimia vastaan Liettuan alueella, tiedusteluyksikkö siirrettiin Ukmergestä Pabradeen. Saksalaisten eteneminen pakotti yksikön jättämään Pabraden. Kolme ANBO-41-konetta lennettiin Valko-Venäjälle Gomeliin. Jälkeen jääneistä koneista ainakin muutama ANBO-41 liitettiin Luftwaffen yksiköihin, jotka operoivat Ukmergessä kesällä 1941.
Puna-armeija vapautti 1944 Liettuan saksalaisten vallasta, jonka jälkeen maassa oli ainoastaan Neuvostoliiton ilmavoimien lentokoneita ennen Liettuan toista itsenäistymistä vuonna 1990.