stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinti kesäolympialaisissa 1952 – naisten 400 metrin vapaauinti
Lopputulokset

| # | Kilpailija | Alkuerä | Aika | Sija | # | Välierä | Aika | Sija | # | Loppukilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Valéria Gyenge | III | 5.22,6 | 1 | 10 | II | 5.16,9 | 1 | 1 | 5.12,1 |

| 2 |  Éva Novák | V | 5.19,1 | 1 | 3 | I | 5.21,3 | 2 | 6 | 5.13,7 |
| 3 |  Evelyn Kawamoto | IV | 5.16,6 | 1 | 1 | I | 5.21,5 | 1 | 5 | 5.14,6 |
| 4 |  Carolyn Green | III | 5.23,8 | 2 | 11 | II | 5.18,3 | 2 | 2 | 5.16,5 |
| 5 |  Ragnhild Andersen-Hveger | II | 5.19,6 | 1 | 4 | II | 5.19,5 | 4 | 4 | 5.16,9 |
| 6 |  Éva Székely | II | 5.20,9 | 2 | 5 | II | 5.19,3 | 3 | 3 | 5.17,9 |
| 7 |  Ana Schultz | I | 5.26,1 | 1 | 12 | I | 5.22,0 | 3 | 7 | 5.24,0 |
| 8 |  Greta Andersen | V | 5.21,3 | 2 | 7 | I | 5.22,1 | 4 | 8 | 5.27,7 |

| 9 |  Joan Harrison | IV | 5.21,8 | 3 | 9 | I | 5.23,1 | 5 | 9 |  |
| 10 |  Judith Davies | II | 5.21,2 | 3 | 6 | I | 5.25,6 | 6 | 10 |  |
| 11 |  Daphne Wilkinson | IV | 5.16,6 | 2 | 2 | II | 5.27,2 | 5 | 11 |  |
| 12 |  Deliana Meulenkamp | II | 5.21,4 | 4 | 8 | II | 5.27,9 | 6 | 12 |  |
| 13 |  Piedade da Silva Tavares | V | 5.26,9 | 3 | 13 | I | 5.28,5 | 7 | 13 |  |
| 14 |  Denise Norton | V | 5.28,5 | 4 | 14 | II | 5.30,9 | 7 | 14 |  |
| 15 |  Huguette Peeters | I | 5.29,8 | 2 | 16 | II | 5.36,5 | 8 | 15 |  |
| 16 |  Eva Fredin | IV | 5.28,7 | 4 | 15 | I | DNS | 8 | 16 |  |
| 17 |  Mette Petersen | I | 5.30,6 | 3 | 17 |  |  |  |  |  |
| 18 |  Grace Wood | I | 5.31,2 | 4 | 18 |  |  |  |  |  |
| 19 |  Lillian Preece | II | 5.32,1 | 5 | 19 |  |  |  |  |  |
| 20 |  Ginette Jany | IV | 5.32,6 | 5 | 20 |  |  |  |  |  |
| 21 |  Ingrid Lundquist | V | 5.34,4 | 5 | 21 |  |  |  |  |  |
| 22 |  Colette Thomas | III | 5.36,8 | 3 | 22 |  |  |  |  |  |
| 23 |  Elisabeth Rechlin | III | 5.38,0 | 4 | 23 |  |  |  |  |  |
| 24 |  Sybille Verckist | II | 5.40,1 | 6 | 24 |  |  |  |  |  |
| 25 |  Josette Aréne | V | 5.44,1 | 6 | 25 |  |  |  |  |  |
| 26 |  Irma Heijting-Schuhmacher | IV | 5.45,2 | 6 | 26 |  |  |  |  |  |
| 27 |  Johanna Termeulen | III | 5.45,5 | 5 | 27 |  |  |  |  |  |
| 28 |  Sadako Yamashita | IV | 5.48,4 | 7 | 28 |  |  |  |  |  |
| 29 |  Kathleen McNamee | I | 5.50,5 | 5 | 29 |  |  |  |  |  |
| 30 |  Gladys Priestley | III | 5.52,7 | 6 | 30 |  |  |  |  |  |
| 31 |  Ritva Järvinen | II | 5.53,5 | 7 | 31 |  |  |  |  |  |
| 32 |  Maureen Eager | III | 5.55,8 | 7 | 32 |  |  |  |  |  |
| 33 |  Misako Tamura | V | 5.59,0 | 7 | 33 |  |  |  |  |  |
| 34 |  Geertje Wielema | I | 6.02,6 | 6 | 34 |  |  |  |  |  |
Vardan Kušnir

Vardan Vardanovitš Kušnir (22. marraskuuta 1969 – 24. heinäkuuta 2005) oli American Language Centerin johtaja ja Venäjän suurin roskapostittaja.[lähde? ] Kušnir käytti sähköpostin lisäksi myös muita pikaviestimiä mainostamiseen.
Sunnuntaina 24. heinäkuuta 2005 hänet löydettiin asunnostaan Moskovasta kuolleena useisiin päähän kohdistuneisiin iskuihin.[lähde? ] Hän oli tällöin 35-vuotias.
Aiheesta muualla

The Sleazy Life and Nasty Death of Russia’s Spam King (Wired) (englanniksi)
Varbergin linnoitus

Linnoitus nähtynä etelästä päin.
Varbergin linnoitus on Ruotsissa nykyisessä Varbergin kunnassa sijaitseva vanha linnoitus. Kreivi Jacob Nielsen rakennutti sen noin vuosina 1287–1300 Vardbergetille Hallandiin, joka kuului silloin Tanskaan. Linnoitus on kuulunut vuoroin Tanskalle ja Ruotsille, vuodesta 1645 alkaen Ruotsille. Sitä on korjailtu useita kertoja ja nykyinen ulkoasu on suurimmaksi osaksi peräisin 1630- ja 1640-luvuilta. Linnoitus toimi vankilana vuosina 1848–1880. Nykyisin sitä käyttää Hallannin kulttuurihistoriallinen museo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Slottsguiden.info: Varbergs fästning, Sverige (ruotsiksi)
Hallands Kulturhistoriska Museum: Varbergs Fästning (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Uinti kesäolympialaisissa 1952 – naisten 100 metrin vapaauinti

| Uinti  Kesäolympialaisissa 1952  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Vapaauinti
| 100 m | miehet |   | naiset |  |
| 400 m | miehet |   | naiset |  |
| 1500 m | miehet |  |  |  |
Selkäuinti
| 100 m | miehet |   | naiset |  |
Rintauinti
| 200 m | miehet |   | naiset |  |
Vapaauintiviesti
| 4 x 100 m |  |   | naiset |  |
| 4 x 200 m | miehet |   |  |  |
Naisten 100 metrin vapaauintiin Helsingin olympiakisoissa osallistui 41 uimaria 19 eri maasta. Kilpailu suoritettiin kolmessa vaiheessa. Alkueristä selvisi 16 nopeinta välieriin ja välierien kahdeksan parasta finaaliin. Kilpailu käytiin 26. -28. heinäkuuta Helsingin uimastadionilla. Unkarin Judit Temes ui alkuerissä olympiaennätyksen 1.05,5, mutta sai finaalissa tyytyä pronssimitaliin. Olympiavoiton vei maannainen Katalin Szöke.
Lopputulokset

| # | Kilpailija | Alkuerä | Aika | Sija | # | Välierä | Aika | Sija | # | Loppukilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Katalin Szöke | III | 1.07,1 | 1 | 4 | II | 1.07,2 | 2 | 5 | 1.06,8 |

| 2 |  Johanna Termeulen | II | 1.07,3 | 1 | 5 | I | 1.07,1 | 3 | 3 | 1.07,0 |
| 3 |  Judit Temes | V | 1.05,5 | 1 | 1 | I | 1.07,4 | 5 | 8 | 1.07,1 |
| 4 |  Joan Harrison | IV | 1.06,5 | 1 | 2 | II | 1.07,2 | 1 | 4 | 1.07,1 |
| 5 |  Jody Alderson | IV | 1.07,4 | 2 | 6 | I | 1.06,6 | 1 | 1 | 1.07,1 |
| 6 |  Irma Heijting-Schuhmacher | I | 1.06,7 | 1 | 3 | I | 1.06,7 | 2 | 2 | 1.07,3 |
| 7 |  Marie Stepan | VI | 1.07,7 | 1 | 9 | I | 1.07,4 | 4 | 7 | 1.08,0 |
| 8 |  Angela Barnwell | IV | 1.07,6 | 3 | 8 | II | 1.07,2 | 3 | 6 | 1.08,6 |

| 9 |  Ragnhild Andersen-Hveger | V | 1.08,6 | 2 | 16 | I | 1.07,7 | 6 | 9 |  |
| 10 |  Ilona Novák | I | 1.07,7 | 2 | 9 | II | 1.07,8 | 4 | 10 |  |
| 11 |  Koosje van Voorn | III | 1.07,4 | 2 | 6 | II | 1.08,1 | 5 | 11 |  |
| 12 |  Marjorie McQuade | VI | 1.07,9 | 2 | 11 | I | 1.08,2 | 7 | 12 |  |
| 12 |  Greta Andersen | II | 1.08,0 | 2 | 12 | II | 1.08,2 | 6 | 12 |  |
| 12 |  Judith Roberts | II | 1.08,3 | 3 | 14 | II | 1.08,2 | 7 | 12 |  |
| 15 |  Elisabeth Rechlin | I | 1.08,5 | 3 | 15 | II | 1.08,5 | 8 | 15 |  |
| 16 |  Eva Fredin | IV | 1.08,0 | 4 | 12 | I | 1.08,7 | 8 | 16 |  |
| 17 |  Josette Aréne | III | 1.09,1 | 3 | 17 |  |  |  |  |  |
| 18 |  Mette Petersen | I | 1.09,6 | 4 | 18 |  |  |  |  |  |
| 19 |  Maud Berglund | V | 1.09,8 | 3 | 19 |  |  |  |  |  |
| 20 |  Lillian Preece | V | 1.10,0 | 4 | 20 |  |  |  |  |  |
| 21 |  Jean Botham | III | 1.10,5 | 4 | 21 |  |  |  |  |  |
| 22 |  Ana Schultz | VI | 1.10,6 | 3 | 22 |  |  |  |  |  |
| 23 |  Gaby Tanguy | VI | 1.10,6 | 4 | 23 |  |  |  |  |  |
| 24 |  Ingrid Lundquist | II | 1.10,8 | 4 | 24 |  |  |  |  |  |
| 25 |  Vera Schäferkordt | II | 1.10,9 | 5 | 25 |  |  |  |  |  |
| 26 |  Romana Calligaris | II | 1.11,0 | 6 | 26 |  |  |  |  |  |
| 27 |  Ritva Järvinen | V | 1.11,5 | 5 | 27 |  |  |  |  |  |
| 28 |  Denise Norton | IV | 1.11,8 | 5 | 28 |  |  |  |  |  |
| 29 |  Kathleen McNamee | VI | 1.12,9 | 5 | 29 |  |  |  |  |  |
| 30 |  Maria Nardi | I | 1.13,2 | 5 | 30 |  |  |  |  |  |
| 31 |  Sadako Yamashita | I | 1.13,2 | 6 | 31 |  |  |  |  |  |
| 32 |  Gladys Priestley | IV | 1.13,4 | 6 | 32 |  |  |  |  |  |
| 33 |  Raili Riuttala | IV | 1.13,5 | 7 | 33 |  |  |  |  |  |
| 34 |  Sybille Verckist | V | 1.13,7 | 6 | 34 |  |  |  |  |  |
| 35 |  Fumiko Sakaguchi | III | 1.14,6 | 5 | 35 |  |  |  |  |  |
| 36 |  Irene Strong | III | 1.15,1 | 6 | 36 |  |  |  |  |  |
| 37 |  Shizue Miyabe | V | 1.16,6 | 7 | 37 |  |  |  |  |  |
| 38 |  Susanne Vaterlaus | VI | 1.16,8 | 6 | 38 |  |  |  |  |  |
| 38 |  Maureen Eager | I | 1.16,8 | 7 | 38 |  |  |  |  |  |
| 40 |  Ritva Koivula | VI | 1.17,3 | 7 | 40 |  |  |  |  |  |
| 41 |  Dolly Nazir | II | 1.24,6 | 7 | 41 |  |  |  |  |  |
Varkala

| Varkala |
| --- | --- |

 Varkala
 Koordinaatit: 8.43°N, 76.43°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Kerala
Piirikunta:  Thiruvananthapuramin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,42 km²
Korkeus:  190 m
Väkiluku (2011):  40 048
 – Väestötiheys:  2 597 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Varkala (malajalamiksi വർക്കല, Varkkala) on kaupunki Intian eteläosassa, Keralan osavaltiossa. Kaupunki kuuluu Thiruvananthapuramin piirikuntaan. Varkala sijaitsee noin 50 kilometriä Keralan pääkaupungista, Thiruvananthapuramista luoteeseen. Asukkaita kaupungissa oli vuoden 2011 laskennassa 40 048.
Ollen ainoa paikka eteläisessä Keralassa, jossa osavaltion länsirannikkoa paikoin reunustava vuorenrinne on kiinni Arabianmeressä, Varkalalla on ympäröiviin, hyvin tasapiirteisiin maantieteellisiin alueisiinsa nähden ainutlaatuiset piirteet. Reunusvuorten väliin jää ajoittain myös rantaviivaa. Alueen ympärille onkin muodostunut yksi eteläisen Intian varteenotettavimmista turistikohteista. Rantaa ympäröivän vuorenrinteen päälle on kehittynyt 1990-luvun lopulta lähtien huomattava, lähes täysin turismiin perustuva elinkeinoelämä. Kaupungin keskus sijaitsee muutaman kilometrin päässä, selkeästi erillään turistisoituneesta ranta-alueesta.
Varkala on myös hinduille tärkeä temppelikaupunki, ja siellä sijaitsee Vishnu-jumalalle pyhitetty Janardana Swamin temppeli. Temppeli sijaitsee lähellä Papanasam Beach -rantaa, jonka vesiä hindut pitävät pyhänä, ja uskovat niillä olevan syntejä puhdistava vaikutus. Temppelissä harjoitetaan myös perinteistä intialaista terveydenhoitojärjestelmää, ayurvedaa. Temppelin ja myöhemmin etenkin turismin vaikutuksesta ayurveda-tarjonnan määrä on muuallakin Varkalassa hyvin merkittävä. Ayurvedan suosio erityisesti Varkalassa on vielä tavallista huomattavampaa siinäkin suhteessa, että Keralan osavaltiota pidetään kokonaisuudessaankin koko Intian ayurveda-järjestelmän kehtona.
Edava-Nadayara-järvi
Tuulisen kylän poika

| Tuulisen kylän poika Jimmy Träskelin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : touko-kesäkuu 2011, Kruununvoudintalo, Kokkola; Kilo, Espoo (kappale 9)
 Julkaistu: 11. heinäkuuta 2011
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: folk, blues
 Kesto: 41.43
 Levy-yhtiö: Kansanmusiikki-instituutti
Jimmy Träskelinin muut julkaisut
|   | Tuulisen kylän poika 2011 | Reisaavaisen laulu 2013 |
Tuulisen kylän poika on Jimmy Träskelinin vuonna 2011 ilmestynyt esikoissoololevy.
Levy on Kansanmusiikki-instituutin julkaisu, ja se sisältää pääasiassa Träskelinin uutta suomenkielistä tuotantoa soolona sekä pienillä kokoonpanoilla esitettynä. Musiikki yhdistelee folkia, bluesia, oldtimea ja suomalaista pelimannimusiikkia. Kappaleet ovat meriaiheisia.
Raidat 1-8 on äänitetty Kruununvoudintalolla, Kokkolassa toukokuussa 2011. Äänitykset on tehty pääasiassa livenä M/S-stereoparitekniikkaa käyttäen. Raita 9 on äänitetty Eeron kotona Espoon Kilossa sekä Jimmyn kotona Kokkolassa touko-kesäkuun vaihteessa 2011.
Kappaleet

Älä huolehdi Jerry – 3.36
Tuulisen kylän poika – 4.11
Kartanpiirtäjä Simeon – 6.45
Leviatan – 4.13
Tuulettoman yön tarinoita – 5.08
Jäähyväisvalssi nro 37 – 4.28
Pelimannin kaikuja – 3.40
Neito ja majakanvartija – 6.20
Tuhannes laulu – 4.42
Muusikot

Sampo Korva – mandoliini, ukulele, taustalaulu
Arttu Mäkelä – kitara, banjo, taustalaulu
Eetu Klemetti – mandoliini, kitara, taustalaulu
Eero Grundström – harmoni
Anna Wegelius, Leeni Wegelius, Jutta Rahmel ja Maija Pokela – seireenikööri
Muusikot > Tuotanto

Mika Paananen – masteroija (Ambient Audio)
Jimmy Träskelin – kannet, piirrokset
Mikael Mattila – valokuvat (ellei toisin mainittu)
Arvostelut

Keskisuomalainen: positiivinen
Nuorgam: 77/100
Aiheesta muualla

(Arkistoitu – Internet Archive) Kansanmusiikki-instituutti
Toríbio de Benavente

Toríbio de Benavente (Motolinía, s. 1400-luvun loppu, Benavente, Espanja – 1568, Mexico City)) oli espanjalainen fransiskaanien veljeskuntaan kuulunut lähetyssaarnaaja. Hän saapui Meksikoon vuoden 1524 toukokuussa yhdentoista muun fransiskaanin kanssa ja on eräs tärkeimmistä Meksikon valloituksen, intiaanien tapojen ja maan kuvaajista.
Motolinía oli Cortésin luottomies, hänen "hengellinen miekkansa" ja dominikaani Bartolomé de las Casasin kiivas vastustaja. Motolinía oli historioitsijana tärkeä teoksessa Historia de los Indios de la Nueva España intiaanien elämän kuvaajana. Kirjeessään kuninkaalle vuonna 1555 Motolinía esittää hyvin pahantahtoisia mielipiteitä Las Casasin toiminnasta. Motolinía suosittelee Las Casasin eristämistä johonkin luostariin, mutta Motolinían kirje aiheuttaakin sen, että Motolinía itse tuomitaan eristettäväksi luostariin.
Vuonna 1782 Motolinían kirje Kaarle V:lle löytyy Simancan arkistoista, jonka jälkeen Motolinía menettää osan lähes tarunhohteisesta maineestaan, syynä on kirjeessä esiintyvä Las Casasin voimakas mustamaalaaminen. Fransiskaanien historioitsija Gerónimo de Mendieta lausuu mielipiteensä Tlaxcalan luostarissa aikoinaan tuntemastaan Motoliníasta.
Motolinía kertoo käännytystyön alkuvaiheista ja espanjalaisten riidoista

Motolinía aloittaa historiateoksensa kolmannen osan kertomalla käännytystyön alkuvaiheista ja samalla “kahdentoista” maahan saapuneen fransiskaanin menestyksestä käännyttäjinä. Kirkonmiesten vaikeana tehtävänä oli myös sovitella espanjalaisten välisiä riitoja.
Las Casasin ja Francisco de Vitorian toiminta herättää vihamielisiä tunteita

Vuonna 1542 voimaan tulleet Uudet Lait olivat paljolti syntyneet dominikaanien, varsinkin Bartolomé de las Casasin ja Francisco de Vitorian toiminta intiaanien etujen ajajina herätti vihastusta ei pelkästään encomenderojen, vaan myös joidenkin kirkonmiesten keskuudessa. Eräs kaikkein myrkyllisimmistä Kaarle V:n saamista Las Casasia koskevista paljastuksista on fransiskaani Motolinían vuoden 1555 tammikuun toisena päivänä päivätty pitkä kirje, jossa hän näkee dominikaani Las Casasin intiaanien vihollisena ja espanjalaisten ystävänä, eikä voi käsittää tämän hyvin korkealla taholla nauttimaa suurta suosiota. Kirjeessään Motolinía tekee selkoa intiaanien apostolin ja Chiapasin piispan Las Casasin toimista Uudessa Maailmassa ja neuvoo kuningasta sulkemaan Las Casasin johonkin luostariin enempien vahinkojen välttämiseksi.
Syy Motolinían kirjeeseen

Syynä Motolinían myrkylliseen kirjeeseen saattoi olla Las Casasin paljastava teos Brevísima relacíón de la destrucción de las Indias. Teoksessa Las Casas kertoo hyvin yksityiskohtaisesti konkistadorien hirmuteoista. Musta Legenda Dominikaanien neljännessä tai viidennessä laivauksessa saapuneet munkkiveljet toivat mukanaan teoksen Uuteen Maailmaan, jossa se aiheutti suurta suuttumusta ja Las Casasin vastaisia mielialoja. Joulukuun 29. päivänä vuonna 1553 Meksikon kaupunginhallituksella oli todennäköisesti hallussaan Brevísima relacíonin kopio, koska tuona päivänä oli maksettu jonkin teoksen kopiointi. Tammikuussa 1554 kaupunginhallitus lähettää kahdensadan kultapeson lahjan Sepúlvedalle, jotta tämä jatkaisi kirjoitteluaan Las Casasia vastaan. Meksikossa oli vuoden loppua kohden Las Casasin vastainen “ilmapiiri tullut lämmitetyksi”, jota seurasi Motolinían kuuluisa kirje.
Dialogi Las Casasin ja Toribio de Benavente Motolinían kannattajien välillä jatkuu yhä. Tämän päivän The Catholic Encyclopedia ei oikein ymmärrä Las Casasin toimintaa, vaan antaa paremminkin tunnustusta Motoliníalle, joka vain teki sen, mikä silloisessa tilanteessa oli tehtävissä. Teos antaa kuitenkin ymmärtää, ettei Motolinía voi koskaan vapautua muistoonsa kohdistuvasta kritiikistä, jonka hänen vuonna 1555 kirjoittamansa Las Casasin toimintaa arvosteleva kirjeensä aiheutti.
Salamancan San Estebanin luostari

Salamancassa sijaitsevan dominikaanisen San Estebanin luostarin priorina ja Salamancan yliopiston rehtorina toimi Uuden Maailman valloituksen ensimmäisten vuosikymmenten aikana dominikaani Francisco de Vitoria, teologi ja lainoppinut, jota monet pitävät kansainvälisen oikeuden isänä. Tuohon San Estebanin luostariin on haudattuna Vitoria, vierellään Matías Paz ja Domingo de Soto, jotka Vitorian tavoin osallistuivat keskusteluun intiaaneja vastaan käydystä oikeutetusta sodasta. Nykyisin museona olevan luostarin alimmassa kerroksessa toimii dominikaanien kustantamo, Editorial San Esteban, jonka julkaisusarjan Los Dominicos y America erään teoksen nimenä on Fray Toribio Motolinía frente a Fray Bartolomé de las Casas. Tässä vuonna 1989 ilmestyneessä teoksessa sen kirjoittaja, dominikaani Isacio Pérez Fernández käsittelee kriittisesti Motolinían vuoden 1555 tammikuussa Kaarle V:lle lähettämää kirjettä.
Motolinían kirje kuninkaalle osoittautui vahingolliseksi lähettäjälleen

Motolinían vuoden 1555 tammikuussa kuninkaalle lähettämä kirje, jossa hän kovin sanoin tuomitsee Las Casasin toiminnan Uudessa Maailmassa, osoittautui kirjeen kirjoittajalle itselleen vahingolliseksi. Kuusikymmentäkuusivuotias Motolinía kirjoitti tuon kuuluisan kirjeensä  Tlaxcalan luostarin esimiehenä ollessaan. Vuoden kuluttua kirjeen lähettämisestä, jolloin Intioiden neuvosto oli prinsessan määräyksestä tutustunut kirjeen sisältöön, Uuden Espanjan asukkaat kokivat järisyttävän tiedon: Motolinía, Uuden Espanjan innokkain ja toimeliain käännyttäjä oli vangittu ja toimitettu vankilaan. Motolinían omat fransiskaaniesimiehet olivat rankaisseet häntä yli vuoden mittaisella vankeudella, koska hän oli paljastanut maan asioita kuninkaalle, kuten asian ilmaisee Meksikon järjestyksessä toinen arkkipiispa Alonso de Montúfar kahdessa kirjeessään Filip II:lle.
Motolinían vankeustuomio

Motolinían saamaa vankilatuomiota, vankilana tosin oli jokin fransiskaanien luostareista, ei mainitse kukaan faransiskaanien omista  kronikoitsijoista, ei edes heidän virallinen historioitsijansa Gerónimo Mendieta, joka kuitenkin oleskeli vuosina 1555–1557 Tlaxcalassa, jonka luostarin esimiehenä Motolinía tuolloin oli. Ajalle oli ominaista, että sääntökunnat vaikenivat kokemistaan ikävistä asioista.
Motolinían kirje kuninkaalle on viimeinen tiedossa oleva hänen itsensä kirjoittama teksti. Asia on herättänyt ihmetystä, koska tiedetään Motolinían kuolleen vasta vuonna 1569. Motolinían saamaan kielteiseen huomioon vaikutti myös muutamaa kuukautta ennen hänen kuninkaalle osoittamaansa pitkää kirjettä hänen osallistuminensa yhdessä neljän muun fransiskaanin kanssa Meksikon fransiskaanien provinsiaalin Francisco de Bustamanten laatimaan vetoomuksen, jossa hyökättiin voimakkaasti piispojen vaatimia, ankaria kymmenyksiä vastaan. Motolinía oli kirjelmän ensimmäinen allekirjoittaja, ja tarpeeksi nimekäs henkilö, jonka saama rangaistus varoittaisi tehokkaasti omia teitään kulkevia munkkeja. Sääntökunnat yrittivät pitää tiukasti kiinni aikoinaan paavilta saamistaan erivapauksista, josta koitui paljon riitoja niin sääntökuntien, papiston kuin maallisen hallinnon välille. Motolinía, kuninkaan ja Cortésin mies, joka oli eräs Uuden Espanjan tärkeimmistä hengellisen valloituksen toimitsijoista, sai todeta ajan kulkevan ohitseen. Tragikoomista Motolinían tapauksessa on se, että hän joutui itse suljetuksi luostariin vaikka oli kirjeessään neuvonut kuningasta sulkemaan Las Casasin johonkin luostariin, jotta tämä ei toiminnallaan voisi aiheuttaa lisää vahinkoa.
Motolinían kirje siirretään Simancan arkistoihin

Vuosien kuluessa Motolinían kirje siirrettiin Simancan arkistoihin, joista sen löysi vuonna 1782 Juan Bautista Muñoz. Osittainen käännös Motolinían kirjeestä ilmestyi vuonna 1791 ranskalaisen apotti Ducreuxin espanjaksi käännetyssä teoksessa Historia eclesiástica, josta lähtien Motolinían henkilökuvaan  liitettiin uusia piirteitä; kateellinen, katolinen ilman voitelua, oikeamielinen ilman sääliä, intiaanien vihollinen jne. Joidenkin mielestä kuitenkin Motolinía oli tuolloin syntyvän uuden valtion, Meksikon, ensimmäinen puolustaja ja samalla eräs sen henkisen olemuksen luojista, “fransiskaani, joka eniten kulki maata”. Tuolloin alkoi kehitys, josta Octavio Paz lausuu mielipiteenään, että huolimatta kaikista intiaanien kärsimistä kauheuksista, espanjalaiset kykenivät liittämään alistamansa intiaanit johonkin suurempaan yhteyteen, katolilaisuuteen. Englantilaiset uudisasukkaat eivät kyenneet yhtä mainittaviin saavutuksiin.
Motolinía kertoo keränneensä Las Casasin kirjoituksia tuhottaviksi

Vuoden 1555 kirjeessään kuninkaalle Motolinía kertoo keränneensä Las Casasin vuonna 1546 laatiman ns. Confesonarion käsin kirjoitetut, pienemmille veljille jaetut kopiot ja jättäneensä ne varakuningas Antonio de Mendozan tuhottaviksi. Confesonariossaan Las Casas antaa ohjeita ja määräyksiä hiippakuntansa rippi-isille. Vuonna 1548, Las Casasin jo palattua lopullisesti Espanjaan, Espanjan johtava humanisti Juan Ginés de Sepúlveda tuomitsee Las Casasin Confesonarion ja saa toiminnallaan aikaan sen, että Valladolissa vuoden 1548 joulukuussa annetulla kuninkaallisella päätöksellä määrätään Confesonarion kopiot takavarikoitaviksi. Motolinía, joka tuolloin oli Meksikon fransiskaanein provinsiaali, keräsi vaivojaan säästämättä fransiskaanien hallussa olleet kopiot ja luovutti ne varakuninkaalle, joka, kuten Motolinía itse kertoo, poltatutti ne.
Vuoden 1552 elokuussa alkoivat painosta ilmestyä Las Casasin kuuluisat tratadot, tutkielmat, joukossaan  “Joitakin neuvoja ja määräyksiä rippi-isille”(Confesonario). Saman vuoden marraskuussa Guatemalaan ja Chiapasiin lähteneillä neljällätoista dominikaanilla on matkaeväänään neljä ensimmäistä Las Casasin kirjoitusta mm. kyseinen Confesonario.
Kirkonmiehet osasivat käyttää Motolinían menetelmiä hyväkseen käännytystyössä

Kirkonmiesten valta oli suurimmillaan 1500-luvun puolivälissä. Näin ei ollut ainoastaan vain siksi, että he olivat tuomareita, vaan myös siksi, että varakuninkaan johtama audiensia, kuten myös kruunu, tukivat heidän työtään intiaanien käännyttämisessä ja saattamisessa kirkon jäseniksi. Munkit osasivat käyttää työssään hyväksi Martín de Valencian ja Motolinían kehittämiä menetelmiä ja intiaanien intoa kääntyä kristityiksi.
Vaarallinen tehtävä (televisiosarja)

| Vaarallinen tehtävä> Mission: Impossible |
| --- | --- |
Pääosissa:  Peter Graves
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  CBS
Esitetty:  17. syyskuuta 1966 – 30. maaliskuuta 1973
Jaksoja:  171
Tuotanto
Tuottaja(t):  7
Aiheesta muualla
IMDb 
Barbara Bain sarjassa Vaarallinen tehtävä
Vaarallinen tehtävä (Mission: Impossible) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota kuvattiin vuosina 1966–1973. Sarja on esitetty useita kertoja uusintana, ja sen pohjalta on tehty samannimisten elokuvien sarja, joiden pääosassa on Tom Cruise.
Televisiosarjaa tehtiin kaikkiaan seitsemän tuotantokautta, yhteensä 171 jaksoa. Pääosassa oli toisesta tuotantokaudesta alkaen Peter Graves.
Sarja kertoo Yhdysvaltain hallituksen erikoisjoukosta IMF (Impossible Missions Force; mahdottomien toimeksiantojen joukko), joka lähetetään erikoistehtäviin eri puolille maapalloa.
Sarja sai Golden Globe -palkinnon vuonna 1968, ja sen näyttelijät saivat useita Emmy-palkintoja.
Vuosina 1988–1990 sarjasta tehtiin 2 uutta tuotantokautta, yht. 35 jaksoa, Peter Gravesin jatkaessa pääosassa.
Valkjärvi (Hämeenkyrö)

| Valkjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Hämeenkyrö
Koordinaatit:  61°37′55″N, 23°15′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mahnalanselän alue (35.51)
Laskujoki:  laskuoja Turkkilanjärvenojaan 
Järvinumero:  35.516.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,4 m 
Rantaviiva:  3,208 km 
Pinta-ala:  0,28704 km² 
 fiValkjärvi 
Valkjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän alueeseen. Valkjärvi on Turkkilanjärvenojan sivuhaaran pääjärvi. Valuma-aluetta kutsutaan myös nimellä Turkilanjärvenojan valuma-alue.