stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nemo (ase)
Patria NEMO tekniset tiedot

Kaliiperi: 120 mm
Putken pituus: 3000 mm
Suurin kantama: 10 km
Putken korot: -3...+85°
Ampumasektori: 360°
Tulinopeus: max 10 ls minuutissa
Paino: 1700 kg
Suositeltu miehistö: 2-3 henkilöä
Käyttäjät

Saudi-Arabia: General Dynamics Land Systems LAV II:n alustalla
Yhdistyneet arabiemiirikunnat: partiovenealustalla
Kuvia

NEMO AMV ampuu epäsuoraa tulta.
NEMO AMV ampuu suorasuuntaustulta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Patria NEMO:n esite (Arkistoitu – Internet Archive)
Patrian AMOS:n ja NEMO:n käyttäjät maailmanlaajuisesti.
Níkos Chrysógelos

| Níkos Chrysógelos> Νίκος Χρυσόγελος |
| --- | --- |
 Níkos Chrysógelos vuonna 2012.
Euroopan parlamentin jäsen
 2012-  
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. toukokuuta 1959 (ikä 65) Ateena
Aiheesta muualla
www.chrysogelos.gr
Níkos Chrysógelos (kreik. Νίκος Χρυσόγελος, s. 13. toukokuuta 1959) on kreikkalainen vihreä poliitikko ja Vihreät – Solidaarisuus -puolueen puheenjohtaja. Hän nousi Euroopan parlamenttiin vuonna 2012 ja hän kuuluu siellä Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään. Hän on Aluekehitysvaliokunnan varapuheenjohtaja.
Chrysógelos nousi europarlamentaarikoksi kesken kauden Michális Tremópoulosin tilalle.
Aiheesta muualla

Nikos Chrysogelos (Arkistoitu – Internet Archive). European Green Party.
Níkos Chrysógelos Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Olarin talvipuutarha

| Olarin talvipuutarha |
| --- | --- |
 Talvipuutarhan maanpäällinen osa on matala paviljonki Simo Järvisen aukiolla.
Osoite:  Yläportti 4
Sijainti:  Olari, Espoo
Valmistumisvuosi:  1971
Suunnittelija:  Vesa Huolman ja Eero Valjakka
Rakennuttaja:  Rakennus Oy Arjatsalo
Runkorakenne:  teräs
Julkisivumateriaali:  teräs, lasi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Olarin talvipuutarha on yleisöltä suljettu entinen oleskelu- ja läpikulkutila Olarissa eteläisessä Espoossa.
Talvipuutarha sijaitsee Simo Järvisen aukiolla. Sen maanpäällisen suojarakennuksen julkisivut ovat teräsrakenteisia ja ikkuna-alat kookkaita. Rakennuksen keskilinjaan on sijoitettu yhdeksän akryylikupuista kattoikkunaa. Varsinainen talvipuutarha sijaitsee maan alla. Alkuaan talvipuutarhan merkitys oli huomattava ja sitä pidettiin olarilaisten trooppisena keitaana. Puutarhan kautta oli kulku Olarin nuorisotiloihin ja puutarhassa sijaitsi skeittiramppi. Puutarhan merkitys alkoi vähentyä 1990-luvulla ja viimeiset palmut poistettiin 2010-luvulla.
Talvipuutarha on osa kokonaisuutta, johon tiivistyy Olarin kompaktikaupunki-ihanne. Moduulikonstruktivistinen rakennejärjestelmä ilmenee julkisivumateriaalien sopusointuna, kirkkaina tehosteväreinä ja alimpien kerrosten suunnittelussa liiketiloiksi ja julkiseksi tilaksi.
Níkos Gkátsos

| Níkos Gkátsos> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. joulukuuta 1811 Aséa, Kreikka
Kuollut: 12. toukokuuta 1992 (80 vuotta) Ateena, Kreikka
Kansalaisuus:   Kreikka
Ammatti:  runoilija, kääntäjä, sanoittaja
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Níkos Gkátsos (kreik. Νίκος Γκάτσος, 8. joulukuuta 1911 – 12. toukokuuta 1992) oli kreikkalainen runoilija, kääntäjä ja sanoittaja.
Gkátsos syntyi vuonna 1911 Aséassa Peloponnesoksen niemimaalla. Lukio-opintojen jälkeen hän muutti Ateenaan opiskelemaan kirjallisuutta, filosofiaa sekä vieraita kieliä, kuten englantia ja ranskaa. Vuonna 1935 hän asui Pariisissa sekä eteläisessä Ranskassa.
Toisen maailmansodan jälkeen hän työskenteli kääntäjänä Greek-British Reviewssa sekä Ellinikí Radiofoníassa. Tällöin hän myös alkoi kirjoittaa laulutekstejä muun muassa säveltäjä Mános Chatzidákiksen teoksiin. Hän teki kreikankielisiä käännöksiä muun muassa Federico Garcia Lorcan, August Strindbergin ja Eugene O'Neillin runoihin.
Aiheesta muualla

Níkos Gkátsoksen runoja (englanniksi) (kreikaksi)
Νίκος Γκάτσος: Αθησαύριστα Πρώιμα Ποιήματα (1931-1933) (Arkistoitu – Internet Archive) (kreikaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
New Trinity

| New Trinity SinKing |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. huhtikuuta 2006
 Tyylilaji: groove metal
 Kesto: 41.22
 Levy-yhtiö: Forkwork Records
SinKingin muut julkaisut
| ...And the Devil Laughed (demo) 2004 | New Trinity 2006 | Dead Man's Groove (EP) 2008 |
New Trinity on suomalaisen groove metal -yhtyeen SinKingin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Forkwork Records.
Kappaleesta "Revenge Is Coarse" julkaistiin single, joka nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 1.
Kappaleet

Thrill Through the Spine – 2.54
Stay – 3.54
Lies Kill Lies – 4.12
This Could Get Burned – 3.30
Reborn Beast – 3.41
Shakes – 3.18
Standing in a Riot – 3.59
Revenge Is Coarse – 4.51
Balls for Bowling – 3.20
...And the Devil Laughed – 3.55
Pulse – 3.48
Kokoonpano

Mikko Paulin – laulu
Ville Koskinen – kitara
Kimmo Länsikylä – kitara
Topi Ilmarinen – bassokitara
Aki Kuusinen – rummut
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Lammaszine: neutraali
Soundi:
Aiheesta muualla

New Trinity Discogsissa. (englanniksi)
Albumi New Trinity Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Norichika Tsukamoto

| Norichika Tsukamoto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. helmikuuta 1974 (ikä 50) Isahaya,
Kansalaisuus:   Japani
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  1992–2011
Pituus:  186 cm
Painoluokka:  avoin (1992–2011) raskassarja (1997–2011)
Vyöarvo:  5. dan
Aiheesta muualla
tsukamoto-dojo.jp/ja
| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin karate.World Open  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin karate.World Open  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten kyokushin karate.World Open  | Maa:   Japani> Miesten kyokushin karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1996 | avoin |  |
|  Kultaa | Tokio 2011 | avoin |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Chiba 1997 | +90 kg |  |
|  Hopeaa | Pietari 2009 | +90 kg |  |
| Japanin avoin mestaruuskilpailut  | Japanin avoin mestaruuskilpailut  | Japanin avoin mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | 1996 | avoin |  |
|  Kultaa | 1997 | avoin |  |
|  Kultaa | 2006 | avoin |  |
|  Kultaa | 2009 | avoin |  |
|  Kultaa | 2010 | avoin |  |
|  Hopeaa | 2002 | avoin |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | 2000 | +90 kg |  |
|  Kultaa | 2004 | +90 kg |  |
|  Pronssia | 2008 | +90 kg |  |
Norichika Tsukamoto (jap. 塚本徳臣, s. 4. helmikuuta 1974 Isahaya, Nagasakin prefektuuri) on japanilainen karateka. Hän on Kyokushinin kolminkertainen WKO-liiton maailmanmestari, joista Tsukamoto voitti World Openin kahdesti. Tsukamoto voitti myös Japanin mestaruuden seitsemän kertaa.
Kilpaura

Tsukamoto kilpaili uransa alkuvaiheessa IKO-liitossa, jossa hän onnistui parhaimmillaan sijoittumaan neljänneksi Japanin mestaruuskilpailuissa. Tsukamoto hävisi ensin raskaansarjan pronssiottelun Nicholas Pettasille ja sijoittui sen jälkeen avoimessa sarjassa kuudenneksi. Liiton hajottua 1994 jälkeen Tsukamoto siirtyi WKO-liittoon.
Tsukamoto saavutti heti uudessa liitossa Japanin mestaruuden 1996, voitettuaan loppuottelussa Kunihiro Suzukin.
Tsukamoto saavutti uransa toisen maailmanmestaruuden 1997 WKO-liiton ensimmäisissä painoluokallisissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän voitti loppuottelussa Toru Okamoton. Tsukamoto voitti samana vuonna myös Japanin mestaruuden toisen kerran peräkkäin. Hän voitti loppuottelussa toistamiseen Kunihiro Suzukin.
Tsukamoto oli voittaa jo kolmannen kerran Japanin mestaruuden 2000, mutta hänet hylättiin turnauksen jälkeen.
Tsukamoto eteni sittemmin 2002 Japanin mestaruuskilpailuissa loppuotteluun, jossa hän kohtasi neljännen kerran jo Kunihiro Suzukin. Tsukamoto tällä kertaa hävisi mestaruuden ja sai hopeaa.
Hän jäi poikkeuksellisesti 2004 Japanin mestaruuskilpailuissa kuudenneksi.
Kesäkuussa 2005 Tsukamoto eteni raskaansarjan MM-kilpailuissa pronssiotteluun, jonka hän hävisi Kunihiro Suzukille.
Tsukamoto selvitti tiensä uudelleen Japanin mestaruuskilpailujen loppuotteluun 2006. Tällä kertaa hän voitti Takayuki Tsukakoshin.
Kesäkuussa 2009 hän oli mukana Pietarin MM-kilpailuissa, jossa Tsukamoto eteni toista kertaa urallaan raskaansarjan loppuotteluun. Tällä kertaa hän hävisi mestaruuden Valeri Dimitroville. Tsukamoto sen sijaan saavutti uransa kuudennen Japanin mestaruuden, voitettuaan loppuottelussa Shigeru Oyakin.
Tsukamoto saavutti uransa seitsemännen Japanin mestaruuden 2010. Hän voitti loppuottelussa Tsutomu Murayaman.
Neuvostoliiton säveltäjäliitto

Neuvostoliiton säveltäjäliitto (ven. Сою́з Сове́тских компози́торов, Sojuz Sovetskih kompozitorov) oli neuvostoliittolainen taidemusiikin säveltäjien järjestö, joka perustettiin 1920-luvulla kilpailleiden Uuden musiikin yhdistyksen ASM:in ja Venäläisten proletariaattimuusikoiden yhdistyksen RAPM:in tilalle kommunistisen puolueen päätöksellä vuonna 1934. Liitto valvoi puolueen näkemyksen mukaisen sosialistisen realismin ideaalin toteutumista Neuvostoliiton musiikkielämässä. Musiikki, joka ei täyttänyt näitä ideaaleja, tuomittiin ”formalistisena”, ja sen todettiin olevan ”mädäntyneen lännen dekadenttia musiikkia”. Järjestön pääsihteerinä toimi yli 40 vuoden ajan säveltäjä Tihon Hrennikov.
Niilintilapia

| Niilintilapia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::   Oreochromis 
Laji::   niloticus
Kaksiosainen nimi
 Oreochromis niloticus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Niilintilapia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naaraskala
Niilintilapia (Oreochromis niloticus) on afrikkalaista alkuperää oleva kirjoahventen heimon kalalaji, joka on kalanviljelyn tärkeimpiä kohteita maailmassa.
Ulkonäkö

Niilintilapia on nopeakasvuinen kala ja se voi kasvaa jopa 60 cm pitkäksi ja nelikiloiseksi, mutta kaupattava kala on paljon pienempää. Kalassa on hopeanvihertävä sävy ja siinä on tummempia poikkiraitoja. Pyrstössä on myös poikittaisraidoitus.
Levinneisyys

Laji on alkujaan laajalle levinnyt Afrikassa makeissa ja murtovesissä. Se esiintyy Niilin alajuoksulla sekä Jebel- ja Marrajoissa ja myös Israelin Välimereen laskevissa joissa. Samoin se elää Länsi-Afrikassa Nigerin, Benuen, Voltan, Gambian, Senegalin ja Tšadjärven vesistöissä. Lisäksi se esiintyy muualla ihmisen siirtämänä. Kalanviljelyssä käytettyinä kantoina niilintilapia esiintyy laajasti paitsi halki Afrikan myös muilla mantereilla, erityisesti itäisessä Aasiassa.
Kalanviljely ja kalastus

Niilintilapiaa tuotetaan allaskasvatuksessa suuria määriä, ja tilapiat ovat karpin ja lohen sukuisten kalojen ohella maailmanlaajuisesti tärkeimpiä kalanviljelyssä tuotettuja viljelykaloja. Niilintilapian viljelyä on harjoitettu jo muinaisessa Egyptissä yli 4000 vuotta sitten. Niilintilapiaa vietiin viljelykalaksi Afrikan ulkopuolelle etenkin Itä-Aasiaan 1960-luvulta lähtien, sitten Amerikkaan. Aluksi tuotannossa oli vaikeuksia, mutta viljelytekniikan kehittyessä tuotanto lähti eksponentiaaliseen kasvuun noin vuodesta 1980 lähtien.
Niilintilapian kasvatukseen on kehitetty monia erilaisia viljelykantoja. Niilintilapian ohella kasvatetaan useita muita tilapialajeja. Niilintilapia myös hybridisoituu joidenkin muiden kirjoahventen kanssa ja risteymäkantoja käytetään viljelyssä.
Niilintilapian koiraat ovat naaraita huomattavasti nopeakasvuisempia. Tämän vuoksi viljelyssä käytetään pelkistä koiraista koostuvia kasvatuseriä. Tähän päästään hormonikäsittelyllä, jolla kehittyvien yksilöiden sukupuoli voidaan  muuttaa kun ne ovat vielä noin senttimetrin pituisia. Myös tietyt risteytytykset kuten Oreochromis niloticus x O. aureus tuottavat käytännössä vain koirasjälkeläisiä.
Vuoteen 2012 tultaessa viljellyn niilintilapian tuotanto on yli kolme miljoonaa tonnia vuosittain. Tuotantoa ei kuitenkaan kaikissa maissa ole kattavasti tilastoitu. Noin puolet viljellystä niilintilapiasta tuotetaan Kiinassa, muita kärkimaita ovat Filippiinit ja Thaimaa, Indonesia, sekä Laos, Costa Rica, Ecuador, Kolumbia ja Honduras. Kalastamalla pyydetään vuosittain noin 200 000 tonnia niilintilapiaa, suurimpia pyyntimaita ovat Egypti ja Thaimaa.
Aiheesta muualla

Ravintosisältö (Arkistoitu – Internet Archive)
Nikita Zlobin

Nikita Sergejevitš Zlobin (ru. Никита Сергеевич Злобин, s. 4. huhtikuuta 1996 Moskova) on venäläinen moottoriurheilija. Hänen isänsä Sergei Zlobin on myös moottoriurheilija.
Zlobin aloitti uransa Karting-sarjoista. Vuonna 2011 Zlobin aloitti kilpauransa MegaFon MitJet Cup -sarjassa sijoittuen neljänneksi. Vuonna 2012 Zlobin piti välivuoden kilpaurastaan. Vuonna 2013 Zlobin kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa jossa hän ajoi vain yhdeksän kilpailua saavuttaen kolme pistettä. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault Alps -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 Zlobin jatkoi Saksan F3 -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Hän ajoi samana vuonna myös Britannian Formula 3 ja International GT Open -sarjoissa. Vuonna 2015 Zlobin kilpaili Auto GP -sarjassa. Samana vuonna hän debytoi Formula Renault 3.5 -sarjassa. Hän ajoi neljä kilpailua mutta ei saavuttanut yhtään pistettä.
New Era (albumi)

| New Era Revolution Renaissance |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Sonic Pump Studios Santa’s Workshop
 Julkaistu: 6. kesäkuuta 2008
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Timo Tolkki
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 47.24
 Levy-yhtiö: Frontiers
Revolution Renaissancen muut julkaisut
|   | New Era 2008 | Age of Aquarius 2009 |
New Era on Revolution Renaissance -yhtyeen albumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2008.
Kappaleet

Heroes – 3.11  (laulu: Sammet)
I Did It My Way – 4.22  (laulu: Kiske)
We Are Magic – 4.23  (laulu: Rantanen)
Angel – 4.51  (laulu: Kiske)
Eden Is Burning – 5.16  (laulu: Rantanen)
Glorious and Divine – 4.42  (laulu: Sammet)
Born upon the Cross – 4.02  (laulu: Rantanen)
Keep the Flame Alive – 4.32  (laulu: Kiske)
Last Night on Earth – 4.46  (laulu: Kiske)
Revolution Renaissance – 6.10  (laulu: Kiske)
Glorious and Divine (Stratovarius Demo) [Japanin bonus-kappale] (laulu: Kotipelto)
Kokoonpano

Timo Tolkki – kitara
Pasi Heikkilä – basso (paitsi kappaleet 1 ja 6)
Joonas Puolakka – koskettimet
Mirka Rantanen – rummut
Michael Kiske – laulu (kappaleet 2, 4, 8, 9 ja 10)
Pasi Rantanen – laulu (kappaleet 3, 5 ja 7)
Tobias Sammet – laulu, basso (kappaleet 1 ja 6)
Timo Kotipelto – laulu (kappale 11)
Kokoonpano > Tuotanto

Timo Tolkki – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Svante Forsbäck – masteroija
Gaetano Di Falco – kansikuva
Jesse Tiusanen – layout
Nina Tolkki – valokuvat
Arvostelut

Rumba: neutraali
Aiheesta muualla

Albumi New Era (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
New Era discogs.com -sivustolla
Norjan salibandymaajoukkue

Norjan salibandymaajoukkue on Norjan salibandyn edustusjoukkue. Norja on Salibandyn maailmanrankingin sijalla 6.
Arvokisat > Maailmanmestaruuskilpailut

1996 – Kolmas
1998 – 5. sija
2000 – 5. sija
2002 – 5. sija
2004 – 5. sija
2006 – 7. sija
2008 – 6. sija
2010 – 6. sija
2012 – 5. sija
2014 – 6. sija
2016 – 6. sija
2018 - 7. sija
2020 - 6. sija
Arvokisat > Euroopan-mestaruuskilpailut

1994 – Neljäs
1995 – ei mukana
Nickerie

| Nickerie |
| --- | --- |
 Nickerien sijainti punaisella
Valtio:   Suriname
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Nieuw-Nickerie
Pinta-ala:  5353 km²
Väkiluku (2012):  34 233
Nickerie on yksi Surinamen kymmenestä piiristä. Piiri sijaitsee maan rannikon länsiosassa. Alue rajoittuu pohjoisessa Atlantin valtamereen, idässä Coronien piiriin, etelässä Sipaliwinin piiriin ja lännessä Guyanaan. Piirin pääkaupunki on Nieuw-Nickerie. Alueen väkiluku oli vuoden 2012 väestönlaskennassa 34 233 ja pinta-ala on 5 353 km2.
Alueella viljellään pääasiassa banaania ja riisiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nickerie Wikimedia Commonsissa
Surinamen piirit
Brokopondo
Commewijne
Coronie
Marowijne
Nickerie
Para
Paramaribo
Saramacca
Sipaliwini
Wanica
Novell

| Novell |
| --- | --- |

Osake:  NASDAQ: NOVL
Perustettu:  1979
Lakkautettu:  2014
Kotipaikka:   Yhdysvallat
Toimiala:  ohjelmistoteollisuus
Omistaja:  Micro Focus
Kotisivu:  www.novell.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Novell oli yhdysvaltalainen ohjelmistoteollisuuden yritys, joka keskittyi verkkokäyttöjärjestelmiin (Novell NetWare, SUSE Linux), turvattuun käyttäjätietojen hallintaan ja sovellusintegrointiin.
Aiheesta muualla

Novell
Niilo Rauvala

Niilo Vilho Rauvala (15. kesäkuuta 1883 Karkku – 24. huhtikuuta 1956) oli suomalainen insinööri ja 1930–1940-luvuilla toimineen äärioikeistolaisen Uuden Suomalaisen Puolueen puheenjohtaja.
Rauvalan vanhemmat olivat maanviljelijä Reinhold Rauvala ja Selma Junttila. Hän kävi Turun teknillisen koulun ja valmistui insinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta 1915. Rauvala oli Valtion rautateiden palveluksessa 1903–1915 ja sen jälkeen hän oli työssä Lokomo Oy:ssä 1916–1917 ja Keskusosuusliike Hankkijassa 1917–1921. Rauvala perusti 1926 Keksijäin Patenttitoimiston ja vuonna 1944 sen toimintaa jatkamaan Suomalaisen Patenttitoimiston. Hän toimi myös Koneinsinööritoimisto Oy:n johtajana sekä oli vuodesta 1935 Kullervo-tehtaat Oy:n johtokunnan jäsennenä. Sotavuosina 1939–1944 Rauvala oli puolustusvoimien pääesikunnan palveluksessa.
Kesällä 1918 Rauvala valittiin kolmehenkiseen toimikuntaan, joka valmistelin oikeistososialistisen Suomen Sosialidemokraattisen Uudistuspuolueen perustamista. Valmistelun pohjalta perustettiin kesäkuussa 1919 Sosialistinen Työpuolue, jonka viisihenkiseen väliaikaiseen puoluetoimikuntaan Rauvala valittiin.
Rauvala oli 1930-luvun alussa Vapaan Työväenliiton varapuheenjohtajana ja vuonna 1932 hänestä tuli vastaperustetun Oikeisto-Työväen ja Talonpoikain Puolueen puheenjohtaja. Tämä puolue käytti myöhemmin nimiä Suomalaisen Työn Puolue ja Uusi Suomalainen Puolue. Rauvala toimi 1932–1933 myös puolueen lehden Vapaan Suomen päätoimittajana. Vuonna 1933 Suomalaisen Työn puolue julkaisi Taavi Vanhasen suomennokseen perustuvan version Siionin viisaiden pöytäkirjoista nimellä Kansojen Ruoska. Teos oli tarkoitus julkaista kahtena vihkona, mutta vain ensimmäinen osa ilmestyi.
Rauvalalla oli vuosina 1949–1951 kaksikin uutta puoluetta, joiden nimet olivat Keskikansan puolue ja Suomalainen Kansanpuolue. Jälkimmäinen puolue korosti ruotsinkielen vastaisuutta ja sen ehdokaslistalla oli mukana muun muassa emeritusprofessori Iivari Leiviskä. Toiminnassa oli mukana entisiä IKL:läisiä. Myöhemmin Rauvala osallistui vaaleihin Suomen Kansanpuolueen ehdokkaana.
Niilo Rauvala oli naimisissa vuodesta 1921 Hellin Laitisen kanssa. Heillä oli kaksi lasta.
Rauvala kuului Suomen Teosofisen Seuran hallitukseen.
Teoksia

Moottorivetäjien käytön kannattavaisuudesta. Keskusosuusliike Hankkija, Helsinki 1920
Koneet ja maatalous eli satotulokset kaksinkertaisiksi. 1 osa, Maanmuokkauskoneet. Otava 1928
Suomalaisten keksintöjen merkitys talouselämässämme, eripainos Forum 10. Helsinki 1936
Nivunen

Nivusten sijainti
Nivuset on reiden sisäpinnan alue, missä jalka liittyy vartaloon. Nivusissa sijaitsevat sukupuolielimet.
Yläraajoissa nivustaipeita vastaavat kainalot. Kainaloiden tapaan nivustaipeissa on myös paljon hikirauhasia.
Mäkihyppy talviolympialaisissa 2022

Mäkihyppyssä kilpailtiin Pekingin 2022 talviolympialaisissa 5.–14. helmikuuta National Ski Jumping Centressä, Zhangjiakoussa.
Mäkihypyssä oli yhteensä viisi tapahtumaa: miehillä normaali- ja suurmäki sekä joukkuemäki, naisilla normaalimäen kilpailu. Lisäksi kilpailtiin ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa olevassa sekajoukkuemäessä.
Aikataulu

Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja.
| Päivä | Aika | Tapahtuma |
| --- | --- | --- |
| 5. helmikuuta | 14.20–15.26 | Miesten normaalimäki – karsinta |
| 5. helmikuuta | 18.45–20.08 | Naisten normaalimäki |
| 6. helmikuuta | 19.00–20.33 | Miesten normaalimäki |
| 7. helmikuuta | 19.45–21.27 | Sekajoukkuemäki |
| 11. helmikuuta | 19.00–20.06 | Miesten suurmäki – karsinta |
| 12. helmikuuta | 19.00–20.33 | Miesten suurmäki |
| 14. helmikuuta | 19.00–20.42 | Miesten joukkuemäki |
Mitalitaulukko

|  Mäkihyppy talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Sijoitus |  Mäkihyppy talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Maa |  Mäkihyppy talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Kulta |  Mäkihyppy talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Hopea |  Mäkihyppy talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Pronssi |  Mäkihyppy talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko > Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Slovenia | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 2 |  Itävalta | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 |  Japani | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 4 |  Norja | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5 |  Saksa | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 6 |  Venäjän olympiakomitea | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7 |  Kanada | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 7 |  Puola | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  | Yhteensä | 5 | 5 | 5 | 15 |
Tulokset > Miehet

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Normaalimäki tiedot |  Ryōyū Kobayashi Japani (JPN) | 275,0 |  Manuel Fettner Itävalta (AUT) | 270,8 |  Dawid Kubacki Puola (POL) | 265,9 |
| Suurmäki tiedot |  Marius Lindvik Norja (NOR) | 296,1 |  Ryōyū Kobayashi Japani (JPN) | 292,8 |  Karl Geiger Saksa (GER) | 281,3 |
| Joukkuemäki tiedot |  Itävalta (AUT) Stefan Kraft Daniel Huber Jan Hörl Manuel Fettner | 942,7 |  Slovenia (SLO) Lovro Kos Cene Prevc Timi Zajc Peter Prevc | 934,4 |  Saksa (GER) Constantin Schmid Stephan Leyhe Markus Eisenbichler Karl Geiger | 922,9 |
Tulokset > Naiset

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Normaalimäki tiedot |  Urša Bogataj Slovenia (SLO) | 239,0 |  Katharina Althaus Saksa (GER) | 236,8 |  Nika Križnar Slovenia (SLO) | 232,0 |
Tulokset > Sekajoukkueet

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sekajoukkuemäki tiedot |  Slovenia (SLO) Nika Križnar Timi Zajc Urša Bogataj Peter Prevc | 1001,5 |  Venäjän olympiakomitea (ROC2) Irma Makhinia Danil Sadrejev Irina Avvakumova Jevgeni Klimov | 890,3 |  Kanada (CAN) Alexandria Loutitt Matthew Soukup Abigail Strate Mackenzie Boyd-Clowes | 844,6 |
Olof Ojala

Olof Edvinson Ojala (5. lokakuuta 1919 – 27. heinäkuuta 1977) oli suomalainen juristi ja virkamies. Hän toimi sosiaaliministerinä Lehdon virkamieshallituksessa vuosina 1963–1964.
Ojala oli koulutukseltaan lakimies ja arvoltaan varatuomari. Hän toimi sosiaali- ja terveysministeriön osastopäällikkönä 1948–1972 ja tapaturmaviraston ylijohtajana 1972–1977
Niilinliki

| Niilinliki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Suku::  Kobus
Laji::  megaceros
Kaksiosainen nimi
 Kobus megaceros  Fitzinger, 1855 
Katso myös
   Niilinliki Wikispeciesissä   Niilinliki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Niilinliki (Kobus megaceros) on osissa Etelä-Sudania ja Etiopiaa tavattava antilooppi. Sitä esiintyy etenkin Suddin kosteikkoalueella Etelä-Sudanissa. Lajia uhkaavat esimerkiksi paikalliset konfliktit. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen erittäin uhanalaiseksi lajiksi.
Taksonomia

Niilinlikin kuvaili tieteelle Leopold Fitzinger vuonna 1855. Laji on monotyyppinen eli sitä ei jaeta alalajeihin.