stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruotsi
Väestö > Koulutus

Alle kouluikäisillä lapsilla on oikeus päiväkotiin (förskola). Ennen koulunkäynnin alkua lähes kaikki kuusivuotiaat käyvät esikoulun (förskoleklass). Oppivelvollisuus kestää yhdeksänvuotisen peruskoulun (grundskola) ajan, ikävuodet 7–16. Lukuvuoden 2015–2016 PISA-tutkimuksen mukaan 15-vuotiaat ruotsalaiset sijoittuvat tiedoissaan ja taidoissaan hieman OECD-maiden keskiarvon yläpuolelle. Maahanmuuttaja­taustaisten oppilaiden heikompi koulumenestys on laskenut maan PISA-tuloksia viime vuosina.
Peruskoulun jälkeen ne, jotka suorittavat tasokokeen ruotsissa, englannissa ja matematiikassa, pääsevät lukioon (gymnasium). Käytännössä lähes kaikki ikäluokasta aloittaa lukion. Toisin kuin Suomessa, Ruotsissa lukio-opetus käsittää korkeakouluun valmistavan koulutuksen ohella myös ammatillisen koulutuksen. Kunnallisten koulujen rinnalla on tarjolla yksityiskouluja, joita käy yhdeksän prosenttia peruskoululaisista ja 20 prosenttia lukiolaisista. Niin julkisessa kuin yksityisessä koulussa opiskelu on oppilaalle ilmaista. Koulutus on pääosin verovarojen ja kuntien rahoittamaa.
Ruotsissa toimii lukuisia yliopistoja ja korkeakouluja. Suurimmat yliopistot sijaitsevat Uppsalassa, Lundissa, Göteborgissa ja Tukholmassa. Vuonna 2000 32 prosentilla ruotsalaisista 25–64-vuotiaista aikuisista oli korkea-asteen tutkinto, mikä on suunnilleen saman verran kuin Suomessa ja viidenneksi eniten OECD-maissa.
Väestö > Terveys

Ruotsissa on hallituksen, alueiden ja kuntien vastuulla oleva, kaikille maassa asuville avoin terveydenhuoltojärjestelmä. Terveydenhuolto on pääosin verovaroin rahoitettu. Ensimmäisen asteen terveydenhuoltoon kuuluvat terveyskeskukset (vårdcentral) sekä lähihoitajat ja kotilääkärit. Toiseen asteeseen kuuluvat läänisairaalat ja kolmanteen asteeseen seitsemän eri puolilla maata olevaa yliopistollista sairaalaa. Vuonna 2015 ruotsalaisten elinajanodote oli 82,4 vuotta (miehillä 80,7 vuotta, naisilla 84,0 vuotta), mikä on maailman yhdeksänneksi korkein.
Kulttuuri

Vuonna 1928 pääministeri Per Albin Hansson kuvasi Ruotsia sanalla kansankoti (ruots. folkhemmet). Se oli hyvinvointivaltion vertauskuva vuosisadan loppuun asti. Käsitteeseen liittyi joukko yhteiskunnallisia instituutioita: päiväkodit, vanhainkodit, sairaalat, kunnalliset musiikkiopistot, ammattiliitot ja vappuparaatit. Toinen kansallisten symbolien joukko liittyy Ruotsin maaseutu­menneisyyteen: lavatanssit, juhannussalko, joulupidot. Teollistuminen ja kaupungistuminen tapahtuivat maassa myöhään.
Ruotsalainen dynamiitin keksijä, kemisti ja insinööri Alfred Nobel määräsi testamentissaan omaisuutensa säätiölle, joka on jakanut vuodesta 1901 Nobel-palkintoja uraauurtavasta työstä fysiikan, kemian, kirjallisuuden, rauhan, lääketieteen sekä taloustieteen aloilta.
Kulttuuri > Arkkitehtuuri

Ruotsalaisella arkkitehtuurilla on vaiheikas historia. Useimmat varhaiset rakennukset tehtiin puusta, mutta keskiajalla romaaninen tyyli toi kiven kirkkojen, luostareiden ja linnojen rakennus­materiaaliksi, esimerkkinä Lundin tuomiokirkko. Goottilainen arkkitehtuuri toi vuorostaan tiilen rakennus­materiaaliksi, esimerkkinä Uppsalan tuomiokirkko. Keskiajan jälkeinen suurvaltakausi oli myös Ruotsin arkkitehtuurin suuruuden aikaa. Tuohon aikaan rakennettiin paljon kartanoita sekä muun muassa Tukholman Ritarihuone, joka edustaa palladianismia ja Drottningholmin linna, joka edustaa eurooppalaista barokkia. 1700-luvun jälkipuoliskoa leimasi kustavilainen arkkitehtuuri.
Ruotsalaisen arkkitehtuurin kulta-aikaa oli 1920-luku, jonka art deco -tyyliin on palattu myöhempinäkin vuosikymmeninä. Funktionalismi tuli Skandinaviaan Tukholman näyttelyssä 1930, jossa Gunnar Asplund oli pääsuunnittelijana. Kansankodissa piti tuottaa kohtuuhintaisia toimivia asuntoja kaikille. Seuraavan neljänkymmenen vuoden ajan Ruotsin arkkitehtien tärkein tehtävä oli asuntojen suunnittelu. Tasakatot ja suuret ikkunat eivät ole käytännöllisiä pohjoisen ilmastossa ja muutenkin puhtainta funktionalismia pehmennettiin kansallisilla vaikutteilla. Asplundin Göteborgin raatihuoneen lisärakennus on puhtaaksiviljelty esimerkki tuolta kaudelta. Asplundin muita tunnettuja töitä ovat Tukholman kaupunginkirjasto ja Skogskyrkogården.
Kulttuuri > Kirjallisuus

Ruotsinkielisen kirjallisuuden historia alkoi riimukivistä sekä muinais­pohjoismaisista kielistä. Vanhimmat ruotsiksi kirjoitetut tekstit olivat keskiaikaiset maakuntalait. Keskiajalla lähes kaikki kirjallisuus liittyi uskontoon ja oli kirjoitettu latinaksi. Ruotsin vanhin lähdeteos on Eerikinkronikka. Ensimmäinen ruotsinkielinen romaani, Urban Hjärnen Stratonice, julkaistiin 1660-luvulla. Ensimmäisiä ruotsalaisia runoilijoita olivat Georg Stiernhielm, Lars Wivallius ja Lasse Lucidor. Tuon ajan tietokirjallisuuden uranuurtajana pidetään Olof Rudbeck vanhempaa.
1800-luvulla vallitsi ruotsalaisen romantiikan aika, jonka tunnettuja kirjailijoita ovat muun muassa Per Atterbom, Erik Stagnelius, Erik Gustaf Geijer ja Carl Jonas Love Almqvist. Hieman myöhemmin kuvioihin tulivat realismi ja naturalismi. 1800- ja 1900-lukujen taitteessa ruotsalaisten kirjailijoiden eturiviin kuuluivat muun muassa August Strindberg, Gustaf Fröding ja Selma Lagerlöf.
Ruotsin kansallis­runoilijaksi on joskus kutsuttu 1700-luvulla elänyttä Carl Michael Bellmania tai 1800- ja 1900-luvun taitteessa elänyttä Dan Anderssonia.
Ruotsiin on tullut kahdeksan kirjallisuuden nobelia. Palkinnon ovat saaneet Selma Lagerlöf (1909), Verner von Heidenstam (1916), Erik Axel Karlfeldt (1931), Pär Lagerkvist (1951), Nelly Sachs (1966), Eyvind Johnson ja Harry Martinson (1974), sekä Tomas Tranströmer (2011) August Strindbergin näytelmiä, Astrid Lindgrenin ja Selma Lagerlöfin lastenkirjoja sekä Harry Martinsonin runoja on käännetty monille kielille. Varsinkin monet Lindgrenin lapsirakkaat teokset, kuten Peppi Pitkätossu ja Vaahteramäen Eemeli, ovat saaneet suurta kansainvälistä menestystä. Etenkin 2000-luvulla myös ruotsalaiset dekkarikirjailijat, kuten Stieg Larsson ja Henning Mankell ovat nousseet maailmanmaineeseen.
Kulttuuri > Kuvataide

Ruotsin vanhimpia taideaarteita ovat jo ennen ajanlaskumme alkua tehdyt kalliomaalaukset. Kristinuskon saapumista seurasi uusi ikonografia, jota johti Albertus Pictor. Suurvalta-ajan taidetta leimasivat renessanssi ja barokki, ja ajan suurimpia nimiä olivat erityisesti David Klöker Ehrenstrahl sekä Erik Dahlbergh. Vähän myöhemmin pinnalle nousi rokokoo, jota myöhemmin seurasi Ruotsissa kustavilaiseksi kutsuttu tyyli. Kustavilaisuuden merkittävimpiä edustajia olivat etenkin Johan Tobias Sergel ja Alexander Roslin.
1800-luvun ruotsalaista kuvataidetta leimasivat ensin talonpoikais­maalaustaide, sitten romantiikka ja vuosisadan jälkipuoliskolla myös maisema- ja historiamaalaus. Maisemamaalaus nousi yleiseksi suuntaukseksi 1800-luvun puolivälistä lähtien, kärkinimenään Marcus Larsson. Merkittävimpiä 1800-luvun ruotsalaisia taidemaalareita ovat muun muassa Carl Fredrik Hill, Ernst Josephson ja Gustaf Cederström. 1800-luvun lopulla valtavaan kansainväliseen suosioon nousivat Anders Zorn, joka tunnetaan maalaismaisemista ja alastonkuvista sekä Carl Larsson, joka tunnetaan koti-aiheisista idyllisistä maalauksistaan.
1900-luvulla modernismi, surrealismi ja ekspressionismi alkoivat vaikuttaa ruotsalaiseen taiteeseen. Kuuluisimpia viime vuosisadan taidemaalareita olivat muun muassa Sigrid Hjertén ja Bror Hjorth. Toisen maailmansodan jälkeen ruotsalainen taide koki jonkinlaisen nousukauden. Kuvioihin tuli mukaan muun muassa konkretismi, ja ajan suuria nimiä olivat muun muassa Lennart Rodhe, Torsten Renqvist ja Carl Fredrik Reuterswärd. Postmodernin ajan tärkeimpiä taiteilijoita ovat olleet Ernst Billgren, Lars Vilks ja Miriam Bäckström.
Kulttuuri > Elokuva

Ruotsalainen elokuva menestyi jo varhain. Näyttelijät Greta Garbo ja Ingrid Bergman ja ohjaaja Ingmar Bergman menestyivät 1900-luvulla. Lasse Hallström, Roy Andersson ja Lukas Moodysson kuuluvat jo seuraavaan ohjaajasukupolveen. Toisen sukupolven menestyneimpiä näyttelijöitä ovat muun muassa Max von Sydow, Peter Stormare, Lena Olin ja Stellan Skarsgård.
Tunnetuimpia ruotsalaisia elokuvaklassikkoja ovat muun muassa Mauritz Stillerin Gösta Berlingin taru (1924), Gustaf Molanderin Naisen kasvot (1938), Bo Widerbergin Korppikortteli (1963), Ingmar Bergmanin Fanny ja Alexander (1982) ja Lasse Hallströmin Elämäni koirana (1985). Tunnettuja ovat myös vuosituhannen taitteesta alkaen tehdyt Beck- ja Wallander -rikoselokuvasarjat.
Kulttuuri > Musiikki

Ruotsalainen kansanmusiikki oli suosittua pääasiassa maalaisväestön keskuudessa 1600-luvulta 1800-luvun lopulle saakka. Eräs kansanmusiikin keskeisimpiä elementtejä oli pelimannimusiikki, johon kuuluivat viulunsoitto sekä erilaiset tanssit ja marssit. Ruotsalaisen musiikin isänä pidetään barokkisäveltäjä Johan Helmich Romania. Ruotsin kansallisrunoilija Carl Michael Bellman on sanoittanut monia ruotsalaisia kansanlauluja. Klassisen musiikin piiristä tunnettuja ovat myös muun muassa Jenny Lind, Franz Berwald ja Jussi Björling. Evert Taube jatkoi perinnettä lauluntekijänä.
Ruotsin populaarimusiikki­maailmasta monet kevyen musiikin tähdet ja yhtyeet tunnetaan kansainvälisesti, muun muassa Abba, Roxette, Meja ja The Cardigans. Myös heavy metal -yhtye Sabaton on Ruotsista. Uudemman polven klassisia laulajia ovat olleet Birgit Nilsson, Anne-Sofie von Otter ja Nikolai Gedda. Säveltäjistä tunnetuimpia ovat muun muassa Wilhelm Stenhammar, Hugo Alfvén ja Kurt Atterberg sekä nykysäveltäjistä Anders Hillborg. Erityisen leimallista ruotsalaisessa musiikkikulttuurissa on muun muassa kuorolaulu, huuliharpun käyttö sekä dansband-yhtyeet.
Ruotsi on toiseksi menestynein maa Eurovision laulukilpailussa kuudella voitollaan. Vain Irlanti on voittanut Euroviisut useammin kuin Ruotsi.
Kulttuuri > Ruoka ja juoma

Ruotsalaisessa ruokakulttuurissa käytetään paljon kalaa, lihaa, perunoita ja maitotuotteita. Mausteita käytetään melko niukasti. Suosittuja ruokalajeja ovat muun muassa graavilohi, hapansilakka, hernekeitto, janssoninkiusaus, lihapyörykät, näkkileipä, pyttipannu ja skagenröra. Smörgåsbord on yleisnimi buffetaterialle, johon sisältyy monenlaisia ruokalajeja sekä snapseja. Varsinkin alkusyksyllä järjestetään monesti rapujuhlia.
Kahvia juodaan paljon. Vuosina 2008–2010 Ruotsissa kulutettiin puhdasta alkoholia vuodessa 9,2 litraa 15 vuotta täyttänyttä asukasta kohti. Suosituimpia alkoholijuomia ovat viini ja olut. Väkevistä alkoholijuomista suosittuja ovat etenkin akvaviitti ja punssi.
Ruotsalaisten ruokavaliossa on nykyisin kansainvälisiä elementtejä: pizzaa, pastaa ja kiinalaista ruokaa. Perinteinen kotiruoka, husmankost, koostuu perunasta, lihasta tai kalasta ja kastikkeesta.
Kulttuuri > Maailmanperintökohteet

Unescon maailmanperintö­luettelossa on Ruotsista 13 kulttuurikohdetta, yksi luontokohde eli Höga Kusten/Merenkurkun saaristo, yhteinen Suomen kanssa ja yksi ”sekakohde”, Laponia.
Kulttuurikohteet ovat Tanumin kalliopiirrokset pronssikaudelta, Etelä-Öölannin monipuolinen maatalousmaisema joka on ollut asutettuna esihistorialliselta ajalta asti, Birka ja Hovgården viikinkiajalta, Suuren kuparivuoren kaivosalue Falunissa 1200-luvulta, Visbyn hansakaupunki, Gammelstadin kirkonkylän puutalot ja 1400-luvun kirkko Luulajassa, 1600-luvun markkinajohtaja Engelsbergin terästehdas, Karlskronan satamakaupunki 1600-luvulta, Drottningholmin kuninkaallinen tila 1700-luvulta, Skogskyrkogården 1900-luvun alusta sekä Grimetonin radioasema 1920-luvulta.
Kulttuuri > Urheilu

Ruotsi on erittäin menestynyt maa sekä kesä- että talviurheilulajeissa, joissa molemmissa Ruotsissa on hyvät harjoittelu­olosuhteet. Maa on saanut kansainvälistä menestystä erityisesti jalkapallossa, jääkiekossa, golfissa, hiihdossa, yleisurheilussa ja tenniksessä. Olympialaisiin Ruotsi on osallistunut joka kerta, lukuun ottamatta St. Louisin kisoja 1904. Ruotsi on isännöinyt kesäolympialaisia kertaalleen, kun ne järjestettiin 1912 Tukholmassa. Lisäksi Tukholmassa kilpailtiin vuoden 1956 kesäolympialaisten ratsastuskilpailut Australian karanteenilakien vuoksi. Kaikki muut lajit kilpailtiin Melbournessa. Ruotsissa on lisäksi järjestetty muun muassa jalkapallon MM-kilpailut 1958, EM-kilpailut 1992, yleisurheilun MM-kilpailut 1995 ja useasti hiihdon ja jääkiekon maailmanmestaruus­kilpailut.
Jalkapallo on Ruotsin suosituin urheilulaji. Jalkapallomaajoukkue on voittanut kultaa olympialaisissa 1948, hopeaa MM-kilpailuissa 1958 sekä pronssia MM-kilpailuissa 1950 ja MM-kilpailuissa 1994. Maajoukkue on pelannut MM-kisojen lopputurnauksessa 11 kertaa. Marraskuussa 2011 se oli FIFA-rankingissa sijalla 18. Tunnetuimpia pelaajia ovat olympiavoittajat Gunnar Gren, Gunnar Nordahl, joka on italialaisen huippuseura AC Milanin kautta aikojen paras maalintekijä, ja Nils Liedholm sekä Tomas Brolin, Thomas Ravelli ja Zlatan Ibrahimović.
Ruotsin jääkiekkomaajoukkue, Tre Kronor, on voittanut kaksi olympiakultaa ja yhdeksän maailmanmestaruutta. Ruotsin jääpallomaajoukkue on eräs kautta aikain perinteikkäimmistä ja menestyksekkäimmistä maajoukkueista. Ruotsin salibandymaajoukkue on voittanut seitsemän maailmanmestaruutta ja kaksi MM-hopeaa. Ruotsi on myös menestynein maa käsipallon miesten maailman- ja Euroopan-mestaruus­kilpailuissa. Brännboll on Ruotsissa suosittu baseballin ja pesäpallon lähisukulaispeli, jota harrastetaan lähinnä amatööritasolla puistoissa, eikä sillä ole varsinaista organisoitua toimintaa.
Jääkiekon lisäksi monet muutkin talviurheilulajit ovat suosittuja. Vuosittain järjestettävä 90 kilometrin mittainen Vaasahiihto on maailman suurin hiihtotapahtuma. Tunnettuja ruotsalaisia maastohiihtäjiä ovat nelinkertainen olympiavoittaja Gunde Svan ja yhdeksän olympiamitalia voittanut Sixten Jernberg. Muita menestyneitä talviurheilijoita ovat alppihiihtäjät Ingemar Stenmark ja Anja Pärson sekä taitoluistelua kehittänyt Gillis Grafström.
Tennispelaajat Björn Borg, Mats Wilander ja Stefan Edberg kuuluvat lajin kautta aikojen parhaimpiin. Borg voitti 11 Grand Slam -turnausta, Wilander 7 ja Edberg 6. Menestynein golfinpelaaja on Annika Sörenstam. Kuuluisia yleisurheilijoita ovat Carolina Klüft, Patrik Sjöberg, Stefan Holm ja Armand Duplantis. Kesäolympialaisissa eniten mitaleita ovat saaneet ampuja Alfred Swahn (9 mitalia) ja meloja Gert Fredriksson (8 mitalia).
Kulttuuri > Tiedotusvälineet

Ruotsin sähköistä mediaa hallitsi pitkään lupamaksu­rahoitteinen julkinen palvelu, jota hoitaa Sveriges Television eli SVT. Sen tärkein kilpailija on vuonna 1992 perustettu kaupallinen TV4. Maa siirtyi digitaalitelevisioon varhain; analogiset lähetykset lopetettiin vuonna 2007. Monissa kotitalouksissa on kaapeli- tai satelliitti­vastaanotin. Ensimmäiset kaupalliset radioasemat aloittivat vuonna 1993, ja niitä on nykyisin yli sata.
Dagens Nyheter on Ruotsin suurin aamulehti. Ruotsin tärkeimmät iltapäivälehdet ovat vuonna 1830 perustettu Aftonbladet sekä vuonna 1944 perustettu Expressen. Sanomalehtien tilaaminen kotiin on yleistä, ja ruotsalaiset ovat maailman ahkerimpien sanomalehtien lukijoiden joukossa. Maassa ilmestyy kuusi päivittäistä sanomalehteä: Tukholmassa Aftonbladet, Dagens Nyheter, Expressen ja Svenska Dagbladet, Göteborgissa Göteborgs-Posten ja Malmössä Sydsvenska Dagbladet.
Aasian seitsemän seurakuntaa

Aasian seitsemän seurakuntaa sekä Patmos kartalla.
Aasian seitsemän seurakuntaa (m.kreik. αἱ ἑπτά ἐκκλησίαι αἱ ἐν τῇ Ἀσίᾳ, hai hepta ekklēsiai hai en tē Asia), usein Ilmestyskirjan seitsemän seurakuntaa, viittaa seitsemään Johanneksen ilmestyksessä (Ilm. 2–3) mainittuun varhaiskristilliseen seurakuntaan, jotka kaikki sijaitsivat Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin länsiosissa. Seurakunnat olivat Efesos, Smyrna, Pergamon, Thyateira, Sardes, Filadelfeia ja Laodikeia.
Maantiede ja historia

Ilmestyskirjan mukaan Johannes sai Patmoksen saarella ollessaan näyn, jossa Jeesus Kristus opasti häntä:
»Ääni sanoi: ”Kirjoita, mitä näet, ja lähetä kirja seitsemälle seurakunnalle: Efesokseen, Smyrnaan, Pergamoniin, Tyatiraan, Sardekseen, Filadelfiaan ja Laodikeaan.”»
Kaikki nämä seitsemän seurakuntakaupunkia sijaitsivat Vähän-Aasian länsiosissa suhteellisen lähellä toisiaan. Ne ovat myös selvästi Patmoksen saarta suhteellisen lähellä olleella alueella mantereen puolella. Osa niistä on aivan rannikolla, mutta muutamat ovat melko kaukanakin sisämaassa. Kaikki kaupungit olivat Ilmestyskirjan kirjoittamisen aikoihin eli roomalaisella kaudella joko alkuperältään kreikkalaisia tai hellenistisiä, tai muutoin hellenistis-roomalaistuneita. Sardes oli muinaisen Lyydian pääkaupunki. Efesos, Smyrna ja Pergamon olivat vanhoja kreikkalaisia kaupunkivaltioita. Pergamon oli ollut merkittävä keskus myös hellenistisellä kaudella, jolloin se toimi Attalidien pääkaupunkina. Efesos oli roomalaisella kaudella koko Vähän-Aasian merkittävin kaupunki ja roomalaisen Asian provinssin pääkaupunki. Muut kaupungit eli Filadelfeia, Laodikeia ja Thyateira, olivat syntyneet hellenistisellä kaudella.
Ei ole tietoa, millä perusteella seurakunnat ovat valikoituneet; niiden on ehdotettu olleen esimerkiksi saman postireitin varrella. Seurakuntien olemassaolo oli suoraan tai epäsuorasti seurausta apostoli Paavalin lähetysmatkoista, jotka on kuvattu Apostolien teoissa. Seurakunnat eivät kuitenkaan ole varsinaisesti tuon ajan tärkeimmät kristilliset seurakunnat, koska esimerkiksi Rooma, Antiokia ja monet muut paikat eivät ole mukana.
Seitsemän seurakuntaa

Seitsemän seurakuntaa mainitaan niiden kotikaupunkien nimillä. Ne olivat:
Efesos (Ilm. 2:1–7) – Ilmestyskirjan mukaan seurakunta, joka oli kestävä ja nähnyt vaivaa, ei ollut antanut periksi ja oli ajanut väärät opettajat pois, mutta joka oli luopunut ensi ajan rakkaudesta. ”Muista siis, mistä olet langennut, käänny ja palaa tekemään ensi ajan tekoja.”
Smyrna (Ilm. 2:8–11) – Seurakunta, joka on ollut köyhä ja ahdingossa, vaikka onkin rikas, ja jonka ennustetaan tulevan kärsimään vainoja. ”Ole uskollinen kuolemaan asti, niin minä annan sinulle voitonseppeleeksi elämän.”
Pergamon (Ilm. 2:12–17) – Seurakunta, jonka luona ”Saatanalla on valtaistuimensa”, mutta joka silti tunnusti horjumatta eikä ollut kieltänyt uskoaan; mutta jonka luona oli vääriä opettajia. ”Käänny siis! Ellet tee parannusta, minä tulen kohta luoksesi ja käyn heitä vastaan, isken heitä suuni miekalla.”
Thyateira (Tyatira) (Ilm. 2:18–29) – Seurakunta, joka tunnetaan rakkaudesta, uskosta, palvelumielestä ja kestävyydestä, ja joka on viime aikoina tehnyt enemmänkin kuin alussa; mutta joka suvaitsi valeopettaja Isebeliä. ”Pitäkää kiinni siitä mitä teillä on, kunnes minä tulen. Sille, joka voittaa, sille, joka loppuun asti noudattaa minun tahtoani, minä annan vallan hallita kansoja.”
Sardes (Ilm. 3:1–6) – Seurakunta, joka on elävien kirjoissa mutta kuitenkin kuollut. ”Herää ja vahvista sitä, mikä vielä on jäljellä, sitä, mikä jo oli kuolemaisillaan. – – Muista, kuinka kuulit sanan ja otit sen vastaan, tarkkaa sitä ja tee parannus. Ellet ole hereillä, minä tulen kuin varas, yllätän sinut hetkellä, jota et aavista. – – Se, joka voittaa, saa ylleen valkeat vaatteet, enkä minä pyyhi hänen nimeään elämän kirjasta, vaan tunnustan hänet omakseni Isäni ja hänen enkeliensä edessä.”
Filadelfeia (Filadelfia) (Ilm. 3:7–13) – Seurakunta, joka on tarkoin seurannut sanaa ja kestänyt. ”[S]iksi minä puolestani tarkoin varjelen sinua ja pelastan sinut siitä koetuksen hetkestä, joka kohtaa koko maailman ja panee koetteelle maan asukkaat. – – Siitä, joka voittaa, minä teen pylvään Jumalani temppeliin, eikä hän joudu milloinkaan lähtemään sieltä.”
Laodikeia (Laodikea) (Ilm. 3:14–22) – Seurakunta, joka oli haalea, ei kylmä eikä kuuma. ”Jokaista, jota rakastan, minä nuhtelen ja kuritan. Tee siis parannus, luovu penseydestäsi! – – Sen, joka voittaa, minä annan istua kanssani valtaistuimellani, niin kuin minäkin olen voittoni jälkeen asettunut Isäni kanssa hänen valtaistuimelleen.”
Seitsemän kirjettä

Jokainen seurakunnista saa oman kirjeen: ”Kirjoita siis, mitä näet: se, mikä on nyt, ja se, mikä on myöhemmin tapahtuva”. Kirjeet ovat lyhyitä kehotuksia kristityille pysyä uskossaan, varoa vääriä opettajia ja odottaa tulevien lupausten toteutumista. Jokaisessa kirjeessä on sama rakenne:
Kristus osoittaa kirjeen seurakunnalle (esim. ”Smyrnan seurakunnan enkelille kirjoita”) ja ilmaisee itsensä eri sanoin (esim. ”Näin sanoo ensimmäinen ja viimeinen, hän, joka oli kuollut mutta heräsi eloon”).
Tämän jälkeen kuvataan seurakunnan tilaa, ja seurakunnalle esitetään kehuja (esim. ”Kestävyyttäkin sinulla on, olethan joutunut moneen vaivaan minun nimeni tunnustamisen tähden etkä ole antanut periksi”) ja/tai moitteita (esim. ”Mutta sitä en sinussa hyväksy, että olet luopunut ensi ajan rakkaudesta.”).
Tämän jälkeen esitetään kehotus ja uhkaus (”Muista siis, mistä olet langennut, käänny ja palaa tekemään ensi ajan tekoja. Ellet tee parannusta, minä tulen luoksesi ja siirrän lamppusi paikaltaan.”) ja/tai rohkaisu ja lupaus (esim. ”Älä yhtään pelkää sitä, mitä joudut kärsimään. – – Ole uskollinen kuolemaan asti, niin minä annan sinulle voitonseppeleeksi elämän.”). Lupaukset liittyvät erityisesti lopun aikojen tapahtumiin, joita Ilmestyskirja kuvaa myöhemmin.
Kaikki kirjeet päättyvät sanoihin kuten ”Jolla on korvat, se kuulkoon, mitä Henki sanoo seurakunnille. Sen, joka voittaa – –”, tosin joissakin kirjeissä tämä kohta tulee jo ennen lupausta.
Seurakunnille osoitettuja kirjeitä on tulkittu useilla tavoilla. Kaksi yleistä tapaa on ollut nähdä niiden kuvaavan vertauskuvallisesti kirkon historiaa vaiheittain, tai nähdä niiden kuvaavan yhtäaikaisesti koko kirkkoa ongelmineen ja vahvuuksineen kaikkina aikoina.
Seitsemän enkeliä

Seitsemän kirjettä on osoitettu seitsemälle ”enkelille” (kreik. ἄγγελος, angelos, ”sanansaattaja”). Origenes selitti enkelien viittaavan seurakuntien suojelusenkeleihin. Epifanios puolestaan hylkäsi tämän näkemyksen, ja selitti ”enkelien” viittaavan seurakuntien paimeniin, kuten piispoihin. Saman näkemyksen jakoi Augustinus, ja se jaetaan usein myös nykyisin. Itse kirjeet on kuitenkin tarkoitettu koko seurakunnalle, mikä käy ilmi niiden sisällöstä.
Kirjallisuutta

Satama, Mikko: Ilmestyskirja avautuu.  Norderstedt, Saksa:  Books on Demand GmbH, 2020.  ISBN 978-952-80-4280-8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aasian seitsemän seurakuntaa Wikimedia Commonsissa
Johanneksen ilmestyksen seitsemän seurakuntaa. Kuvitusta käsikirjoituksessa Beatus de Facundus, 1047.
Kirje Thyateiran seurakunnalle. Kuvitusta Saint-Sever Beatuksessa eli Saint-Severin apokalypsissä, 1000-luku.
Luettelo Tukholman pörssissä noteeratuista yhtiöistä

Tämä on luettelo Tukholman pörssissä noteeratuista pörssiyhtiöistä. Yhtiöt on luokiteltu pörssin toimialaluokituksen mukaisesti. Lisäksi yhtiöt jaettu pörssin luokituksen mukaisesti markkina-arvoltaan suuriin (yli 1 mrd. €), keskisuuriin (yli 150 milj. €) ja pieniin (alle 150 milj. €).
Aiheesta muualla

Nasdaq Nordic: Kaikki listatut yhtiöt
| n k  Eurooppalaiset pörssiyhtiöt |
| --- | --- |
Yleiseurooppalaiset:  Euronext Amsterdam  Bryssel  Dublin  Lissabon  Milano  Oslo  Pariisi  Nasdaq Baltic Riika  Tallinna  Vilna  Nasdaq Nordic Helsinki  Kööpenhamina  Tukholma  Islanti 
Kansalliset:  Sveitsi
Kronikka (Eusebios)

| Kronikka> Παντοδαπὴ ἱστορία |
| --- | --- |
 Sivu teoksen armeniankielisen käännöksen käsikirjoituksesta 1200-luvulta.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Eusebios Kesarealainen
Kieli:  muinaiskreikka
Genre:  kronikka
Julkaistu:  303, täydennettynä 325/326
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kronikka tai Khronikon (m.kreik. Παντοδαπὴ ἱστορία, Pantodapē historia, ”Universaalihistoria”; lat. Chronicon) on Eusebios Kesarealaisen kirjoittama kronikka eli aikakirja.