stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sergei Kirijenko

| Sergei Kirijenko> Серге́й Кирие́нко |
| --- | --- |
 Kirijenko vuonna 2013.
Venäjän pääministeri
 23. maaliskuuta 1998 – 23. elokuuta 1998  
Edeltäjä:  Viktor Tšernomyrdin
Seuraaja:  Viktor Tšernomyrdin
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sergei Vladilenovitš Kirijenko
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1962 Suhumi, Abhasian SNTL
Puoliso:  Maria V. Kirijenko
Tiedot
Puolue:  Oikeistovoimien liitto
Muut puolueet:  Kommunistit (1980–1991) Itsenäinen (1991–1998)
Sergei Vladilenovitš Kirijenko (ven. Серге́й Владиле́нович Кирие́нко, s. 26. heinäkuuta 1962) on venäjänjuutalainen poliitikko ja liikemies.
Elämä

Kirijenko on kotoisin Suhumista, Abhasiasta ja kasvoi Sotšissa. Koulun jälkeen hän muutti Nižni Novgorodiin, jossa hänen isänsä opetti. Näihin aikoihin hän otti käyttöön äitinsä ukrainalaisen sukunimen juutalaisen Israitelin tilalle, mikä oli puolestaan hänen georgianjuutalaisen isänsä nimi. 1980-luvulla hän ryhtyi liikemieheksi ja Komsomolin AMK-yhtiön johdossa ja järjesti arpajaisia. Vuonna 1993 hän sai taloustieteen arvosanan ja oli pian perustamassa Garantija-pankkia. Hän suostutteli kuvernööri Boris Nemtsovin ottamaan haltuunsa konkurssikypsän Norsi-öljy-yhtiön, jonka johtoon tuli 1996. Nemtsov siirtyi 1997 Moskovaan varapääministeriksi ja otti Kirijenkon mukaansa.
Kirijenkosta tuli varaenergiaministeri 1997 ja marraskuussa täysi ministeri. Maaliskuussa 1998 tuntematon ja kokematon Kirijenko nousi pääministeriksi kesken talouskriisin, esitteli kriisintorjuntapakettinsa, mutta hänen pääministerikautensa jäi viiden kuukauden mittaiseksi, kun rupla päästettiin kellumaan 17. elokuuta. Syytä eroon ei annettu. Jeltsin nimitti uudeksi pääministeriksi Viktor Tšernomyrdinin, jota duuma ei hyväksynyt. Hallituskriisin jälkeen pääministeriksi tuli Jevgeni Primakov.
Kirijenko johti oikeistovoimien liiton kohtuulliseen menestykseen duuman vaaleissa. Putin nimitti Kirijenkon toukokuussa 2000 presidentin täysivaltaiseksi edustajaksi Volgan federaatiopiiriin ja 2001 kemiallisten aseiden hävityksestä vastaavaan komissioon.
Hän on toiminut presidentinhallinnon varajohtajana vuodesta 2016.
Hän oli Venäjän pääministeri Boris Jeltsinin aikana 23. maaliskuuta – 23. elokuuta 1998. Duuma vahvisti hänen nimityksensä vasta 24. huhtikuuta. Ennen pääministerikauttaan Kirijenko oli 1997–1998 energiaministeri, marraskuusta 2005 atomienergiatoimiston (Rosatom) johtaja, ja oikeistovoimien liiton johtaja.
Kirijenko on asetettu EU:n pakotelistalle Aleksei Navalnyin myrkytyksen takia.
Kirijenko on esittänyt kunnianhimoisen suunnitelman nostaa ydinvoimalla tuotettavan energian osuutta nykyisestä 16–17% neljännekseen vuoteen 2030 mennessä. Tähän tarvitaan 40 uutta reaktoria, joiden hinnaksi tulee 60 miljardia dollaria. Venäjän nostamiseksi "energiasupervallaksi" Kirijenko on ehdottanut kaiken ydinvoimatoiminnan ja tutkimuksen keskittämistä yhteen valtion yhtiöön.
Kirijenko toimi Rosatomin pääjohtajana joulukuusta 2007 lokakuuhun 2016, jolloin Putin nimitti hänet presidentinhallinnon varajohtajaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sergei Kirijenko Wikimedia Commonsissa
Skillingaryd

| Skillingaryd |
| --- | --- |
 Skillingaryd
 Koordinaatit: 57°25′48″N, 14°5′34″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Vaggerydin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  3,78 km²
Väkiluku:  3 889
 – Väestötiheys:  1 028,8 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skillingaryd on Vaggerydin kunnan toinen keskustaajama. Se sijaitsee Jönköpingin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 3 889 asukasta.
Kunnan toinen keskustaajama Skillingarydin ohella on suurempi Vaggeryd. Molemmat ovat entisiä kauppaloita.
Väestönkehitys

| Skillingarydin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 2 656 | 2 656 |
| 1965 | 1965 |    | 3 160 | 3 160 |
| 1970 | 1970 |    | 3 268 | 3 268 |
| 1975 | 1975 |    | 3 420 | 3 420 |
| 1980 | 1980 |    | 3 619 | 3 619 |
| 1990 | 1990 |    | 3 641 | 3 641 |
| 1995 | 1995 |    | 3 609 | 3 609 |
| 2000 | 2000 |    | 3 827 | 3 827 |
| 2005 | 2005 |    | 3 808 | 3 808 |
| 2010 | 2010 |    | 3 889 | 3 889 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Sebastian Visa

Sebastian Visa (s. 26. toukokuuta) on suomalainen ammattitanssija, koreografi ja musiikinesittäjä. Tällä hetkellä hän toimii laulaja Bessin koreografina ja taustatanssijana. Visa työskentelee tanssinopettajana tanssikoulu StepUpilla. Lisäksi hän esittää musiikkia artistinimellä Sebastian Visa..
Ura

Visa aloitti tanssiharrastuksen 10-vuotiaana ja eteni siinä SM-tasolle.
Seychellien kreoli

| Seychellien kreoli |
| --- | --- |
 Seychellien, jossa kieltä pääsääntöisesti puhutaan, sijainti kartalla.
Oma nimi:  Seselwa, Kreol Seselwa
Tiedot
Alue:   Seychellit
Virallinen kieli:   Seychellit
Puhujia:  75 000 (2002)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  Lenstiti Kreol
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  kreolikielet
Kieliryhmä:  Ranskan kreolit Bourbon-kreolit
ISO 639-3:  crs
 Ohje 
Seychellien kreoli (omakielinen nimi Seselwa) on ranskaan perustuva kreolikieli, joka on yksi Seychellien virallisista kielistä ranskan ja englannin ohella. Seychellien kreolilla ei ole tunnettuja murteita ja kielen läheisin sukukieli on Mauritiuksella puhuttu morisyen. Vuonna 2002 kielellä arvioitiin olevan noin 75 000 puhujaa, eli noin 95 % kaikista Seychellien asukkaista puhuu sitä.
Seychellien kansallislaulu on kirjoitettu kreoliksi.
Historia

Kieli alkoi kehittyä 1750-luvulta alkaen, kun ranskalaiset ilmoittivat Seychellien kuuluvan heille ja lähettivät sinne 15 valkoihoista ranskalaista ja näiden afrikkalaiset orjat mukanaan muskottipähkinän ja neilikan siemeniä, joita näiden oli tarkoitus alkaa viljellä. Vuonna 1811 britit valoittivat saaret, jolloin kreolikieleen omaksuttiin myös jonkin verran vaikutteita englannin kielestä.
Seychellien kreolin yhtenä uranuurtajana voidaan pitää opettajaa ja kielitieteilijää Danielle Jorre de St Jorre, joka oli mukana tukemassa myös muiden kreolikielten tunnustamista järjestäen mm. ensimmäisen kreolifestivaalin vuonna 1985. Tämä lokakuussa järjestettävä festivaali kestää viikon ja sen teemana on juhlia kreolikulttuuria Seychelleillä.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan kreoliksi vuonna 2014.
Fonologia

Seychellien kreolin ääntämys pohjautuu ranskan fonologiaan, mutta siitä puuttuvat nasaalivokaalit.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Labiaali | Dentaali/ alveolaari | Postalveolaari/ palataali | Velaari | Uvulaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m | n | ɲ |  |  |
| Tremulantti | Tremulantti |  |  |  |  | ʀ |
| Klusiili | Klusiili | p | b | t | d |  | k | g |  |
| Affrikaatta | Affrikaatta |  |  | dʑ |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi | f | v  | s | z  | ʃ |  |  |
| Approksimantti | Norm. |  | l | j |  |  |
| Approksimantti | Lab. |  |  |  |  | w |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i | y |  | u |
| Puolisuppea | e | ɪ | o |
| Puoliväljä | ɛ |  | ɔ |
| Väljä | a |  |  |
Lähde:
Oikeinkirjoitus

Seychellien kreoli käyttää seuraavia kirjaimia:
| A | B | C | D | E | F | G | H | I | J | K | L | M | N | O | P | R | S | T | U | V | W | X | Y | Z |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| [a] | [be] | [se] | [de] | [ɛ] | [ɛf] | [ge] | [aʃ] | [i] | [ze] | [ka] | [ɛl] | [ɛm] | [ɛn] | [o] | [pe] | [ɛʀ] | [ɛs] | [te] | [y] | [ve] | [du've] | [ɪks] | [ije] | [ze] |
Kielioppi ja sanasto

Lukusanat 1–10 kreoliksi:
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| enn | de | trwa | kat | senk | sis | set | wit | nef | dis |
Sirius B (albumi)

| Sirius B Therion |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. toukokuuta 2004
 Tuottaja(t): Lars Nissen, Therion
 Tyylilaji: sinfoninen metalli
 Kesto: 56.58
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Therionin muut julkaisut
| Lemuria 2004 | Sirius B 2004 | Atlantis Lucid Dreaming 2005 |
Sirius B on sinfonista metallia soittavan Therionin vuonna 2004 julkaisema kahdestoista studioalbumi.
Kappaleet

The Blood of Kingu – 5.45
Son of the Sun – 5.35
The Khlysti Evangelist – 5.38
Dark Venus Persephone – 4.02
Kali Yuga, Pt. 1 – 3.27
Kali Yuga, Pt. 2 – 5.48
The Wondrous World of Punt – 7.19
Melek Taus – 5.31
Call of Dagon – 4.14
Sirius B – 3.43
Voyage of Gurdjieff (The Fourth Way) – 5.56
Arvostelut

Imperiumi: 9-/10
Aiheesta muualla

Sirius B (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Sirius B (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Therion
| --- | --- |
Studioalbumit:   Of Darkness...  Beyond Sanctorum  Symphony Masses: Ho Drakon Ho Megas  Lepaca Kliffoth  Theli  A'arab Zaraq - Lucid Dreaming  Vovin  Crowning of Atlantis  Deggial  Secret of the Runes  Sirius B  Lemuria  Gothic Kabbalah  Sitra Ahra  Les Fleurs du Mal  Beloved Antichrist  Leviathan  Leviathan II  Leviathan III 
Livealbumit:   Live in Midgård  Live Gothic  The Miskolc Experience
Sjuksköterskeföreningen i Finland

Sjuksköterskeföreningen i Finland ('Suomen sairaanhoitajataryhdistys') on vuonna 1898 perustettu ruotsinkielinen sairaanhoitajien järjestö Suomessa. Järjestö on Pohjoismaiden ensimmäinen sairaanhoitajien järjestö.
Järjestön puheenjohtajat

Järjestön puheenjohtajina ovat toimineet:
Anna Falcken 1897–1901
Hilda Montin 1901–1903
Olga Öhqvist, o.s. Lackström 1903–1904
Ellen Jansson, o.s. Ekblom 1904–1905
Sophie Mannerheim 1905–1926
Emma Åström 1926–1934
Rachel Edgren 1934–1952)
Maj-Lis Juslin 1952–1962
Annemarie van Bockhoven 1962–1968
Valborg Louhisto 1969
Brita Rönnberg 1970–1972
Laila Tolonen 1973–1975
Ragnborg Peltoniemi 1976–1977
Anita Hannusas 1978–1993
Märta Marjamäki 1993–2002
Ann-Helén Sandvik 2002–2008
Christel Roberts 2008–2014
Annika von Schantz 2014–
Aiheesta muualla

Järjestön kotisivut
Järjestön historiikki (Arkistoitu – Internet Archive)
Giacinto Scelsi

Giacinto Scelsi
Giacinto Francesco Maria Scelsi [džatšínto šélsi], Ayala Valvan kreivi (8. tammikuuta 1905 La Spezia — 9. elokuuta 1988 Rooma), oli italialainen säveltäjä ja ranskankielinen surrealistinen runoilija. Scelsin tuotanto käsittää kaikki länsimaisen klassisen musiikin tyylilajit näyttämömusiikkia lukuun ottamatta.
Sävellystyyli

Scelsi tunnetaan parhaiten sävellyksistään, jotka keskittyvät vain yhden sävelkorkeuden ympärille. Sävelkorkeutta muunnellaan eri tavoin mikrotonaalisten oskillaatioiden, harmonisten viittausten sekä äänenvärin ja dynamiikan muutosten avulla. Tyyliä kuvaa hyvin vallankumouksellinen Quattro Pezzi su una nota sola (Neljä kappaletta, kukin yhdelle sävelelle) vuodelta 1959.
Scelsi pysyi laajalti tuntemattomana jopa nykymusiikkipiireissä suurimman osan elämäänsä, kunnes 1980-luvun lopulla järjestetty konserttisarja vihdoin toi tunnustusta hänen töilleen. Suuri osa hänen sävellyksistään sai kantaesityksensä noissa konserteissa, mainittavimpina orkesteriteokset, jotka esitettiin lokakuussa 1987 Kölnissä, noin neljännesvuosisata niiden säveltämisen jälkeen ja vuosi ennen säveltäjän kuolemaa. Scelsi oli läsnä kantaesityksissä ja valvoi harjoituksia henkilökohtaisesti. Hänen töidensä myöhäisen tunnustamisen vaikutuksia kuvaili belgialainen musiikkitieteilijä Harry Halbreich seuraavasti:
»Kokonainen luku viime aikojen musiikkihistoriasta on kirjoitettava uudelleen: vuosisadan jälkipuoliskoa ei voi edes ajatella ilman Scelsiä. – – Hän loi täysin uuden sävellystyylin, jota ei aikaisemmin länsimaissa tunnettu. 1950-luvun alussa sarjallisuuden pakkopaidalle oli vain harvoja vaihtoehtoja, jotka eivät pohjautuneet menneisyyteen. Sitten vuosien 1960–61 paikkeilla löydettiin yllättäen György Ligetin teokset Apparitions ja Atmosphères. Tuohon aikaan harva tiesi, että Friedrich Cerha oli yltänyt melko samanlaiseen lopputulokseen orkesteriteoksessaan Spiegel tai että oli olemassa säveltäjä, joka oli jo vuosia aiemmin kulkenut samoja polkuja, mutta paljon radikaalimmalla tavalla: Giacinto Scelsi itse.»
Hollantilainen musiikkitieteilijä Henk de Velde kutsui Scelsiä "vieläkin vähäisemmän siirtymän mestariksi" viitaten Theodor W. Adornon kuvaukseen Alban Bergistä, johon Harry Halbreich totesi: "Itse asiassa hänen musiikkinsa on yksinomaan siirtymiä."
Valikoituja levytyksiä > Accord / Universal-Musidisc

Œuvre intégrale pour choeur et orchestre symphonique (1. Aion - Pfhat - Konx-Om-Pax, 2. Quattro Pezzi - Anahit - Uaxuctum, 3. Hurqualia - Hymnos - Chukrum). Orchestre et chœur de la Radio-Télévision Polonaise de Cracovie, johtajana Jürg Wyttenbach (nauhoitettu 1988, 1989 ja 1990; ref. 201692, 1992, 3 CDs: 1. ref. 200402, 1988 2. ref. 200612, 1989 3. ref. 201112, 1990; uudelleenjulkaistu 2002)
Elegia per Ty - Divertimento nº3 pour violon - L’Âme ailée - L’Âme ouverte - Coelocanth - Trio à cordes. Zimansky, viulu; Schiller, viola; Demenga, sello (ref. 200611, 1989)
Quattro illustrazioni - Xnoybis - Cinque incantesimi - Duo pour violon et violoncelle. Suzanne Fournier, piano; Carmen Fournier, viulu; David Simpson, sello (ref. 200742, 1990)
Suite No. 8 (Bot-Ba) - Suite No. 9 (Ttai). Werner Bärtschi, piano (ref. 200802, 1990)
Intégrale des œuvres chorales (Sauh III & IV - TKRDG - 3 Canti populari - 3 Canti sacri - 3 Latin Prayers - Yliam). New London Chamber Choir, Percussive Rotterdam, johtajana James Wood (ref. 206812)
Valikoituja levytyksiä > Cpo

Chamber Works For Flute And Piano (Cpo 999340-2) soittajina Carin Levine, huilut, Kristi Becker, piano, Peter Veale, oboe, Edith Salmen, perkussiot, ja Giacinto Scelsi, piano
The Complete Works For Clarinet (Cpo 999266-2) soittajina Ensemble Avance, johtajana Zsolt Nagy, David Smeyers, klarinetit, Susanne Mohr, huilu
Valikoituja levytyksiä > Kairos

Yamaon; Anahit; I presagi; Tre Pezzi; Okanagon (Kairos 1203). Klangforum Wien johtajanaan Hans Zender
Streichquartett Nr. 4; Elohim; Duo; Anagamin; Maknongan; Natura renovatur (Kairos 1216). Klangforum Wien johtajanaan Hans Zender
Action Music, Suite No. 8 "bot-ba" (Kairos 1231). Bernhard Wambach, piano.
Valikoituja levytyksiä > Mode

The Piano Works 1 (Mode Records 92) pianistina Louise Bessette
The Orchestral Works 1 (Mode Records 95) Carnegie Mellon Philharmonic & Choir johtajanaan Juan Pablo Izquierdo, Pauline Vaillancourt, sopraano, Douglas Ahlstedt, tenori
Music For High Winds (Mode Records 102) soittajina Carol Robinson, klarinetit, Clara Novakova, huilu ja piccolo, Cathy Milliken, oboe
The Piano Works 2 (Mode Records 143) pianistina Stephen Clarke
The Piano Works 3 (Mode Records 159) pianistina Aki Takahashi
The Orchestral Works 2 (Mode Records 176) Vienna Radio Symphony Orchestra
The Works For Double Bass CD (Mode Records 188) soittajana Robert Black
Valikoituja levytyksiä > Muilla levymerkeillä

5 string quartets, String trio, Khoom. Arditti String Quartet; Michiko Hirayama, laulu; et al. (nauhoitettu 1988; Salabert Actuels, ref. 2SCD 8904-5; Montaigne / Naïven uudelleenjulkaisemana, ref. MO 782156, 2002; 2 CD:tä).
Trilogia (Triphon, Dithome, Igghur) - Ko-Tha. Frances-Marie Uitti, sello (Fore 80, No. 6 [LP]; Etcetera, KTC 1136 [CD]).
Intégrale de la musique de chambre pour orchestre a cordes (Natura renovatur, Anagamin, Ohoi, Elohim). Orchestre Royal de Chambre de Wallonie, johtajanaan Jean-Paul Dessy (nauhoitettu toukokuussa 1998; Forlane, ref. UCD16800, 2000).
Canti del Capricorno. Michiko Hirayama, laulu; et al. (recorded 1969 & 1981/1982; Wergo, ref. WER 60127-50, 1988).
Complete Works For Flute And Clarinet (Col Legno 200350) soittajana the Ebony Duo
Trilogia (CTH 2480, mukana Frangis Ali-Saden teos Aşk Havasi) soittajana Jessica Kuhn, sello.
Natura renovatur (ECM 1963) Münchenin kamariorkesteri johtajanaan Christoph Poppen, Frances-Marie Uitti, sello.
Aiheesta muualla

Biography of Giacinto Scelsi ClassicalNetissä
CompositionToday – Giacinto Scelsi -artikkeli
Shikoniini

| Shikoniini |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  517-89-5
PubChem CID:  479503
SMILES:  CC(=CCC(C1=CC(=O)C2=C(C=CC(=C2C1=O)O)O)O)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C16H16O5
Shikoniini on sinipunainen väriaine, jota saadaan lähes sukupuuttoon kuolleesta purppurarusojuuri -kasvista (Lithospermum erythrorhizon). Sitä käytetään Japanissa huulipuniin, kynsilakkoihin ja ihonhoitotuotteisiin. Sitä voidaan myös käyttää lääkkeenä palohaavoihin ja peräpukamiin. Normaalisti ainetta saadaan 5-7 vuoden ikäisten kasvien juurista, mutta nykyisin sitä tuotetaan solukkoviljelmillä, joista väriainetta saadaan jo 20 päivässä.
Shikoniini on alkanniinin enantiomeeri. Shikoniinin käytön lääkkeenä keksi mahdollisesti jo kiinalainen Hua To (s. noin 136–141 jaa.) ja se mainitaan vuonna 1596 kirjoitetussa kiinalaisen lääketieteen klassisessa teoksessa Pen Ts'ao Kang Mu. Puhdasta shikoniinia asetaattimuodossa eristivät japanilaiset kemistit R. Majima ja C. Kuroda vuonna 1922. He tosin eivät tunnistaneet ainetta stereoisomeeriksi, sen huomasi H. Brockmann 1930-luvulla.
Aiheesta muualla

Coloria.net: Shikoniini
PubChem: Shikonin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Shikonin (englanniksi)
ChemBlink: Shikonin (englanniksi)
Shikoku (elokuva)

| Shukoku> 死国 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Shunichi Nagasaki
Käsikirjoittaja:   Kunimi Manda  Takenori Sento 
Perustuu:  Masako Bandon lastenkirjaan
Säveltäjä:  Satoshi Kadokura
Kuvaaja:  Noboru Shinoda
Leikkaaja:  Yoshiyuki Okuhara
Pääosat:   Yui Natsukawa  Michitaka Tsutsui  Chiaki Kuriyama 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:  Asmik Ace Entertainment
Levittäjä:  Tōhō Netflix
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shikoku (jap. 死国) on japanilainen romanttinen kauhuelokuva vuodelta 1999. Se kertoo nuoresta naisesta nimeltä Hinoku, joka palaa Tokiosta kotisaarelleen Shikokuun. Tarina perustuu Masako Bandon lastenkirjaan, joka puolestaan kuvaa Shikokun saaren perinteitä ja taikauskoa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yui Natsukawa  | … |  Hinako   |
|  Chiaki Kuriyama  | … |  Sayori   |
|  Michitaka Tsutsui  | … |  Fumiya   |
|  Makoto Sato  | … |  Sendo   |
Lähde:
Savon Voima

| Savon Voima Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Perustettu:  1947
Toimitusjohtaja:  Juha Räsänen
Kotipaikka:  Siilinjärvi, Suomi 
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  sähköverkkopalvelut, sähköntuotanto, kaukolämpö
Liikevaihto:  238,7 milj. € (2023)
Henkilöstö:  214 (2023)
Emoyhtiö:  Savon Voima Oyj
Omistaja:  Savon Energiaholding Oy (20 kuntaa)
Kotisivu:  www.savonvoima.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Savon Voima Oyj on suomalainen energiayhtiö ja Savon Voima -konsernin emoyhtiö. Yhtiö perustettiin 14. helmikuuta 1947 nimellä Pohjois-Savon Voima Oy. Savon Voima on monipuolisia energiapalveluita tarjoava energiakonserni ja Itä-Suomen tunnetuin energia-alan brändi. Savon Voima -konsernin muodostavat emoyhtiö Savon Voima Oyj ja sen tytäryhtiöt Savon Voima Verkko Oy ja Itä-Suomen Biomassa Oy. Savon Voima Joensuu Oy sulautui 31.12.2022 kokonaisuudessaan osaksi emoyhtiötään. Konsernin omistaa kokonaan Savon Energiaholding Oy, jonka omistajia ovat 20 toimialueen kuntaa. Konsernin liiketoimintaa ovat sähkönsiirto, sähköntuotanto ja kaukolämpö. Yhtiön liikevaihto vuonna 2023 oli 238,7 miljoonaa euroa ja henkilöstöä keskimäärin oli 214. Savon Voiman toimitusjohtajana toimii Juha Räsänen.
Omistus

Savon Voima Oyj on 20 kunnan omistaman Savon Energiaholding Oy:n täysin omistama tytäryhtiö. Savon Voima -konsernin muodostavat emoyhtiö Savon Voima Oyj ja sen tytäryhtiöt Savon Voima Verkko Oy ja Itä-Suomen Biomassa Oy. Savon Voima Oyj:n tärkeimmät osakkuusyhtiöt ovat Kymppivoima Oy ja Väre Oy.
Tuotanto

Savon Voima omistaa yhteistuotantovoimalaitokset (CHP) Joensuussa, Iisalmessa ja Pieksämäellä ja 11 vesivoimalaitosta Savon alueella (Kiltua, Sälevä, Atro, Juankoski, Karjalankoski, Yläsorsa, Alasorsa, Vianta, Salahmi, Liuna ja Maavesi). Savon Voimalla on osakkuusyhtiö Kymppivoima Oy:n kautta seuraavia tuotanto-osuuksia: Olkiluodoto 1, 2 ja 3 (ydinvoima), PVO (vesivoima), Santavuori (tuulivoima), Torkkola (tuulivoima), Tornion Voima (CHP), Vaskiluoto 2 (CHP). Savon Voimalla on tavoitteena olla vuoteen 2030 mennessä kokonaan hiilineutraali sähkön- ja lämmöntuottaja.
Pääkonttori

Savon Voiman pääkonttori siirtyi vuoden 2011 alussa Kuopiosta Siilinjärven puolelle, Rissalassa lentoaseman yhteydessä olevan yrityspuiston KPY Novapolis Lentokapteeniin. Kiinteistön rakensi YIT Rakennus Oy ja omistaja on Osuuskunta KPY.
Aiheesta muualla

Savon Voiman nettisivut
Väre Energian nettisivut
Itä-Suomen Biomassa Oy:n nettisivut
Seija Huhtanen

Senia Sesilia (Seija) Huhtanen, kirjailijanimi Seija Hiilihuhta (1. toukokuuta 1903 Huittinen – 19. toukokuuta 1980 Huittinen) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Nimellä Seija Hiilihuhta:
Et ole mikään kallio : romaani. Karisto 1945
Seija Happonen

Aino Seija Kaarina Happonen (o.s. Knuutila, 4. syyskuuta 1935 Helsinki – 23. syyskuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija, myöhemmin liikunnanopettaja.
Seija Happonen pesäpalloili menestyksekkäästi Pallo-Tovereiden joukkueessa.
Saavutukset

Suomen-mestaruus 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1956, 1958, 1959, 1964, 1965, 1966
Kolme SM-hopeaa ja yksi pronssi
Itä–Länsi-ottelu 1965
Koripallossa SM-hopeaa 1955 ja suurkisahopeaa 1956.
Pallo-Tovereiden kultainen ansiomerkki
Skilla

Skilla ry (ent. Aito HSO ry) on hallinnon ja toimistotyön korkeasti koulutettujen asiantuntijoiden ammattijärjestö. Skilla on Akavan Erityisalojen jäsenyhdistys. Vuoden 2024 alussa Skilla fuusioitui Liiketalouden Liitto LTA:n kanssa.
Alun perin Skillan jäsenet olivat Helsingin Sihteeriopistosta valmistuneita HSO-sihteerejä tai Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulusta, nykyisestä Haaga-Heliasta, valmistuneita tradenomeja, joiden koulutusohjelma oli Johdon assistenttityö ja kielet tai sittemmin Liiketoiminnan palveluratkaisut ja kielet. Vuonna 2018 jäsenrajat kuitenkin avattiin myös muille kuin HSO-sihteereille ja tradenomi, HSOille.
Skillan jäsenet edustavat yli 300 tehtävänimikettä, ja suurin osa työskentelee yksityissektorilla.
Historia

Vuonna 1967 perustettiin yksityinen Helsingin Sihteeriopisto, josta valmistuivat ensimmäiset HSO-sihteerit vuonna 1968. Vuonna 1970 perustettiin HSO-sihteerit ry opistosta valmistuneille. Vuonna 1980 Sihteeriopisto liittyi osaksi yhteishakujärjestelmää ja vuonna 1992 siitä tuli osa Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu Heliaa.
Sihteeriopiston lakkauttamisen jälkeen loppui myös HSO-sihteerin nimikkeen myöntäminen, sillä Helian (nykyisen Haaga-Helia ammattikorkeakoulun) johdon assistenttityön ja kielten koulutusohjelmasta valmistuu tradenomeja. Skillan jäsenet voivat kuitenkin käyttää nimikettä tradenomi, HSO.
Vuosina 2003–2011 yhdistyksen nimi oli Tradenomi HSO Sihteerit ry ja vuosina 2011–2021 Aito HSO ry. Nykyinen nimi on ollut käytössä maaliskuusta 2021.