stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elastinen

| Elastinen |
| --- | --- |
 Elastinen esiintymässä Summer Upissa vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kimmo Ilpo Juhani Laiho
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1981 (ikä 43) Helsinki
Ammatti:  rap-artisti, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Elastinen (1997–) Killa Ela (2005)
Laulukielet:  suomi, englanti
Aktiivisena:  1997–
Tyylilajit:  rap-pop
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Fintelligens Profeetat
Levy-yhtiöt:  Rähinä Records
Aiheesta muualla
www.elastinen.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kimmo Ilpo Juhani Laiho (s. 18. huhtikuuta 1981 Helsinki), taiteilijanimeltään Elastinen, on suomalainen hip hop -artisti ja musiikkituottaja, joka toimi myös oman Rähinä Records -levy-yhtiönsä hallituksen puheenjohtajana. Elastinen osallistui Vain elämää -sarjan kolmannelle ja kymmenennelle kaudelle, ja hän on ollut ääninäyttelijänä useassa animaatioelokuvassa. Elastinen on kirjoittanut lastenkirjan Bex ja luovuuden lähde.
Televisio

Elastinen toimi Idols-laulukilpailun Rovaniemen koelauluissa vierailevana tuomarina helmikuussa 2011. Lisäksi hän toimi yhtenä neljästä tuomarista 31. joulukuuta 2011 alkaneessa The Voice of Finland -ohjelmassa. Hänet nähtiin myös ohjelman 4. tammikuuta 2013 alkaneella toisella kaudella. Keväällä 2023 Elastinen palasi takaisin tähtivalmentajaksi.
Syksyllä 2013 Elastinen tuomaroi The Voice Kids -laulukilpailua yhdessä Mira Luodin ja Krista Siegfridsin kanssa.
Vuonna 2014 hän oli mukana Vain elämää -televisiosarjan kolmannella kaudella.
Maaliskuussa 2016 MTV3:lla alkoi Elastinen feat. -musiikkiviihdeohjelma, jossa Elastinen teki jokaisessa jaksossa vieraana olevan artistin kanssa yhden uuden kappaleen. Ohjelman päätteeksi kappaleista julkaistiin samanniminen albumi. Ohjelmassa vieraili muun muassa Hector, Lauri Tähkä, Anssi Kela ja Robin.
Vuonna 2019 Elastinen oli mukana Vain elämää -televisiosarjan kymmenennellä kaudella.
Yksityiselämä

Elastinen harrastaa kuntosalilla käyntiä ja akrobatiaa. Hänen ruokavalionsa on mukaillut paleoruokavaliota, jota hän ei kuitenkaan noudata enää. Hän kihlautui kesällä 2016 Riina-nimisen naisen kanssa ja avioitui 2. syyskuuta 2017.
Elastinen ilmoitti vuonna 2017 Instagram-tilillään jäävänsä toistaiseksi julkisuudesta tulevan isyyden takia. Elastiselle syntyi poika helmikuussa 2017, tytär helmikuussa 2019 ja kolmas lapsi tammikuussa 2022.
Julkaisut

Elaksis Kivi (2004)
Anna soida (2006)
E.L.A. (2007)
Joka päivä koko päivä (2013)
Iso kuva (2015)
Elastinen feat. (2016)
Uusia muistoi (2020)
EK2 (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elastinen Wikimedia Commonsissa
Elastinen Myspacessa (englanniksi)
Elastinen – Official Mobile Blog (Arkistoitu – Internet Archive)
Elastinen Meteli.net-sivustolla
Ylen Elävä arkisto: 16-vuotias Elastinen tanssii rasismia vastaan (1997)
Ylen Elävä arkisto: Elastinen hiphop-artisti (2004)
Elastinen Last.fm:ssä (englanniksi)
Elastinen lauluntekijänä – Fono.fi
| n k Elastinen |
| --- | --- | --- |
| Studioalbumit |  Elaksis Kivi  Anna soida  E.L.A.  Joka päivä koko päivä  Iso kuva  Elastinen feat.  Uusia muistoi  |  |
| Livealbumit | Rauhassa |  |
| Mixtapet | E.T.T.E. |  |
| Singlet |  "Syljen"  "Bäkkiin Stadiin"  "Anna soida"  "Päivä kerrallaan"  "Ovet paukkuu"  "Häivytään"  "Iisii"  "Hallussa"  "Kerrankin"  "Uus"  "Naurava kulkuri"  "Peggy"  "Eteen ja ylös"  "Super"  "Koko yö"  "Vahva"  "Lempo"  "Stadi on niin snadi"  "AAAA"  "Oota mua"  "Täytyy jaksaa"  "Voitais välillä elää"  "Kesä '99"  "Tarpeeks täydellinen"  "En tunne sua"  "Parasta aikaa"  "Peili"  "Näköala"  "Supervoimii"  "Loppuun asti"  "Sua seuraa aurinko"  "Keinutaan"  "Älä droppaa mun tunnelmaa"  "Faija"  "Morsian"  "Toiset Kundit"  "Kunnian miehiä"  "Pilasit mun elämän"  "Totuutta ja tehtävää"  "Tip Tap"  "Varpunen jouluaamuna"  "Jouluks himaan"  "Epäröimättä hetkeekään"  "Mähän sanoin"  "Suutele suulle"  "Hetken tässä kaikes on järkee"  "Tänään Lähden"  "Pimee"  |  |
| Mukana |  "Ei heru"  "Laatuaikaa"  "You Got the Light"  "Pojat on poikii"  "Kunnon mestaan vetää"  "Jos mä oisin sun mies"  |  |
| Muut artikkelit |  Diskografia  Rähinä Records  Fintelligens  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  Europeana 
Elastinen ja Timo Pieni Huijaus Kajaanin Bepopissa, 2007.
Tatjana Gsell

Tatjana Gsell vuonna 2008.
Tanja ”Tatjana” Gsell (o.s. Gick, s. 21. toukokuuta 1971 Ebern, Baijeri) on saksalainen julkisuuden henkilö.
Gick opiskeli kauneushoitajaksi ja sairaanhoitajaksi ja työskenteli harjoittelijana ja vastaanotossa kauneusleikkauksiin erikoistuneella Tri. Franz Gsellillä Nürnbergissä. He menivät naimisiin vuonna 1996. Tri. Gsell oli häntä 45 vuotta vanhempi. Tatjana kävi väitteiden mukaan läpi yli 20 kauneusleikkausta muuttuakseen seurapiirikaunottareksi. Miljoonikkoaviomiehensä luottokortilla luksusvaimoksi ryhtynyt Tatjana harrasteli shoppailua Pariisissa ja Milanossa. Paria käsiteltiin usein julkisuudessa lehdistössä. Hänellä oli 500 paria kenkiä, Mercedes Benz, Porsche ja Ferrari.
Vuoden 2002 lopussa Tatjana Gsell kuitenkin muutti Marbellaan kuusikymppisen düsseldorfilaisen autokauppiaan Helmut Beckerin luo. He antoivat suhteestaan avoimesti haastatteluja. Aviomies jätti viimeisen varoituksen palata kotiin vuoden loppuun mennessä tai rahantulo loppuisi.
5. tammikuuta 2003 kaksi naamioitua miestä murtautui Tri. Franz Gsellin asuntoon Nürnbergin Erlenstegenin lähiössä ja hakkasi hänet kirveellä. He saivat saaliikseen 5 000 euroa. Johtolangaksi jäi muovikassi, jossa oli romaniankielistä kirjoitusta. Tri. Gsell kuoli 26. maaliskuuta oltuaan kaksi kuukautta koomassa. Hänen testamenttinsa jätti koko miljoonien omaisuuden vaimon nimiin. Baijerin valtionsyyttäjä antoi Tatjana Gsellista 11. huhtikuuta pidätysmääräyksen murhan järjestämisestä epäiltynä. Syytettä ei kuitenkaan voitu näyttää toteen. Tatjana Gsell tuomittiin kuitenkin vakuutuspetoksesta 16 kuukauden ehdolliseen vankeuteen. Hän oli järjestänyt jugoslavialaisen rikollisjengin kanssa autonsa ryöstön ja siirron ulkomaille vakuutusrahojen nostamiseksi.
Tatjana Gsell kävi oikeutta Bild-lehteä vastaan heidän käytettyään otsikossaan termiä ”Busenwitwe” (”tissileski”). Berliiniläisen oikeusistuimen päätöksen 26. lokakuuta 2004 mukaan termin käyttö oli sallittua.
Gsell on sittemmin esiintynyt reality-tv-sarjoissa Big Brother (RTL 2) ja Die Alm (ProSieben). Nyttemmin hänet on yhdistetty prinssi Ferfried von Hohenzollerniin (s. 1943) ja he ovat menossa naimisiin. Häät oli tarkoitus järjestää 29. toukokuuta 2006 televisiossa RTL 2:n sarjassa ”Tatjana & Foffi - Aschenputtel wird Prinzessin” (”tuhkimosta prinsessaksi”), mutta ne peruutettiin viimeisessä jaksossa ja suhde kariutui myöhemmin. Prinssi Ferfried on ollut naimisissa aiemmin kolme kertaa.
Lähteitä

Official Homepage (Arkistoitu – Internet Archive)
IMDB
Oikeuden päätös termin ”Busenwitwe” käytöstä[vanhentunut linkki]
Surgeon’s wife charged with brutal burglary (Daily Times; May 01, 2003)
Blue blood boils as Kaiser's heir and his plastic princess get married on TV[vanhentunut linkki] (The Times; May 12, 2006)
Glamourlady Tatjana Gsell verurteilt (mdr.de; juli 2004)
Reality-Soap: Tatjana Gsell treu ergeben (Arkistoitu – Internet Archive) (MSN.de; 10.05.06)
Jetzt werden wir Zuschauer für blöd verkauft[vanhentunut linkki] (Bild)
The doctor and his doll (Guardian; May 9, 2003)
The surgeon and his £7m plastic wife (Scotsman; 1 May 2003)
II (Kingston Wallin albumi)

| II Kingston Wall |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Freakout Studios, Helsinki 1992–1993
 Julkaistu: helmikuu 1993
 Tuottaja(t): Pedro Cucaracha Kingston Wall
 Tyylilaji: progressiivinen rock psykedeelinen rock
 Kesto: 62.36
 Levy-yhtiö: Trinity 1993 Zero 1995 (Japani) Zen Garden 1998
Listasijoitukset
  2. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Kingston Wall:n muut julkaisut
| I 1992 | II 1993 | III Tri-Logy 1994 |
II on suomalaisen rockyhtye Kingston Wallin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1993. "Shine on Me" lienee albumin tutuin raita, mutta Donna Summerin tunnetuksi tekemä kappale "I Feel Love" herätti ristiriitaisia tunteita ja mielipiteitä.
Alkuperäinen julkaistiin yhtyeen Trinity-levymerkillä, joka on myyty loppuun ja pidetään keräilyharvinaisuutena. Ensimmäisen levyn tapaan albumi julkaistiin remasteroituna kahden levyn painoksena 1998. Toinen levyistä sisälsi livemateriaalia. Sekä remasteroitu että alkuperäinen levy on myyty loppuun, näitä oli myynnissä tuhat kappaletta. Myynnissä on kuitenkin levyn remasteroitu painos, josta puuttuu bonuslevy.
Musiikillinen tyyli

Albumilla yhtye siirtyi huomattavasti melodisempaan ilmaisuun ja etääntyi debyyttialbumin psykedeelisestä rockista, tämän voi kuulla mm. kappaleessa "Shine on Me". Yhtye otti vaikutteita muun muassa folkmusiikista ("Istwan" ja "Two of a Kind") ja omaksui progressiivisemman ja monimutkaisemman ilmaisun, jonka voi kuulla esimerkiksi siten että ensimmäiset raidat "We Cannot Move", "Ištwan" ja "Could It Be So?" ovat yhteyksissä toisiinsa ja ovat jonkinasteisena jatkumona toisilleen. Jatkumo voi jatkua pidemmällekin. Jotkut kuuntelijat voivat jatkumoon saamaan liittymään soinnullisesti myös instrumentaalin "And It's All Happening" ja "Love Tonightin". Albumin viimeinen raita, "Palékastro" on Petri Wallin kuvaus Kreetan saaristossa sijaitsevasta kylästä instrumentaalisesti.
"Two of a Kind" kappaleen säkeistön rivi "The feelings I get when I look to the west" löytyy myös Led Zeppelinin kappaleesta Stairway to Heaven.
Arvostelut

AllMusic-sivuston Rob Caldwell kirjoittaa II:n olleen albumi, jolla ”Kingston Wall onnistuneimmin yhdisti hard rockin sekä progressiiviset, psykedeeliset ja Lähi-itään vivahtavat äänimaisemat”. Kiitosta saavat erityisesti muusikoiden yhteissoitto ja improvisaatio, jota II:lla on enemmän kuin yhtyeen muilla albumeilla. Caldwell kehuu myös monipuolista kappalemateriaalia, jonka tyyli vaihtelee Led Zeppelinin innoittamasta bluesista ”And It’s All Happening” ”Palekastron” energiseen jammailuun. ”I Feel Love” yhdistää onnistuneesti discon ja hard rockin, mutta ”Love Tonight” on Caldwellin mielestä yksiselitteisen huono kappale. Hän antaa albumille arvosanaksi kolme tähteä viidestä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Kingston Wall, ellei toisin mainita.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | We Cannot Move |  | 4.39 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Ištwan (instrumentaali)  |  | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Could It Be So? |  | 5.51 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | And It's All Happening (instrumentaali)  |  | 6.07 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Love Tonight |  | 6.40 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Two of a Kind |  | 6.23 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | I Feel Love | M. Giorgio, B. Pete, D. Summer | 6.39 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Shine on Me |  | 7.05 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | You |  | 10.11 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Palékastro (instrumentaali)  |  | 4.54 |  |  |  |  |  |  |
| Vuoden 1998 rajoitetun painoksen bonuskappaleet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Between the Trees |  | 3.36 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | She's So Fine | N. Redding | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Can't Get Thru (live)  |  | 11.15 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Petri Walli – kitarat, laulu
Jukka Jylli – basso, taustalaulu
Sami Kuoppamäki – rummut
Ufo Mustonen – viulu (kappaleessa "Ištwan")
Sakari Kukko – saksofoni (kappaleessa "Shine on Me")
Aiheesta muualla

II (Kingston Wallin albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Fono.fi
Tapio Sammalkangas

| Tapio Sammalkangas |
| --- | --- |
 Tapio Sammalkangas vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Tapsa, Tapi, Tappi
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–2017
Seurat:  Ilves (SML) Ässät (SML) Fresno Falcons (ECHL) Aalborg IK (Tanska) Tappara (SML)
Tapio Sammalkangas (s. 16. maaliskuuta 1980 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 671 runkosarjaottelua tehopistein 30+64=94 ja keräten 803 jäähyminuuttia sekä 56 playoff/liigakarsintaottelua tehopistein 5+4=9 ja keräten 59 jäähyminuuttia. Sammalkangas voitti Suomenmestaruuden Porin Ässissä vuonna 2013 ja Tapparassa vuonna 2017. Sammalkangas pelasi urallaan ulkomailla ECHL:ssä ja Tanskassa. Hänet tunnettiin pelityyliltään puolustavana puolustajana.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ruotsi 1998 | jääkiekko |  |
Sammalkangas pelasi alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1998, jolloin hän voitti hopeaa. Sammalkangas on toiminut myös Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Muuta

Sammalkankaan isä Timo pelasi jääkiekkoa Ilveksen junioreissa ja Ruotsin alemmissa sarjoissa. Hänen serkkunsa Markus, Mikko ja Samuli Kankaanperä ovat pelanneet myös SM-liigassa. Heistä Markus johtaa SM-liigan kaikkien aikojen jäähypörssiä.
Hautakammio

Mannerheimin suvun hautakappeli Askaisissa.
Hautakammio on haudaksi rakennettu talo tai muu rakennus. Hautakammio on usein ymmärretty vainajan asumukseksi, ja ruumiiden lisäksi niihin on laskettu monenlaisia käyttö- ja arvoesineitä, harvemmin myös ihmisuhreja. Länsimaissa suositaan nykyään hautakiviä kuolleiden muistomerkkeinä, eikä hautakammioita enää pidetä kuolleiden koteina.
Historia

Jo esihistoriallisena aikana kuolleet usein haudattiin omaan kotiinsa. Myöhemmin kuolleille alettiin rakentaa erillisiä taloja. Usein hautakammioon (m.kreik. τύμβο, tumbos, lat. sepulcrum) asetettiin ruumiin lisäksi erilaisia käyttötavaroita ja vainajan henkilökohtaista omaisuutta seuraavassa elämässä käytettäviksi. Arkkitehtuurin ja teknologian kehittyessä hautakammiot kehittyivät yhä suuremmiksi ja näyttävämmiksi, ja rakentamiseen alettiin eloperäisten materiaalien lisäksi käyttää kiveä ja tiiltä. Haudat sisustettiin huonekaluilla, tarvekaluin ja kankain ja koristettiin maalauksin ja veistoksin.
Kuninkaallisten kanssa haudattiin joskus myös ihmispalvelijoita, jotka surmattiin hautajaisten yhteydessä. Näin heidän uskottiin jatkavan palvelustaan vielä kuolemassakin. Urilaisen valtiatar Puabin (Sumerin varhaisdynastinen kausi, noin 2900–2334 eaa.) haudasta on löydetty yli 60 palvelijan ruumiit. Yleisempää oli kuitenkin uhrata elävien ihmisten sijaan patsaita tai maalauksia. Muinaisessa Egyptissä näin toimittiin erityisesti vanhan- ja keskivaltakunnan aikoina.
Hautakammioiden lisäksi tai niiden sijaan vainajia voitiin kunnioittaa muistomerkein ja monumentein. Monissa kulttuureissa hautamuistomerkit vähitellen syrjäyttivät kuolleille rakennetut asumukset.
Antiikin Kreikassa ruumiit poltettiin ja tuhka säilöttiin uurnaan. Keskiajan Euroopassa hautakammio ymmärrettiin taivaan kodin maalliseksi symboliksi. Kirkkoihin ja luostareihin haudattiin erityisesti merkkihenkilöitä. Katakombien ja hautakammioiden seinille maalattiin kuvia niihin haudatuista ihmisistä. Heitä ei kuvattu kuolleina vaan ylösnousseina sieluina paratiisissa. 1400-luvulla yleistyi kristittyjen vainajien kuvaaminen ruumispaareilla makaavina vainajina.
Renessanssin myötä hautakammiot harvinaistuivat ja Euroopassa palattiin antiikin esimerkin mukaisiin hautamuistomerkkeihin. Länsimaissa hautakammioita ei enää pidetä vainajien asumuksina, vaikka hautaustavoissa onkin ollut muinaisiin aikoihin ja käsityksiin palautuvia perinteitä. Niitä ovat esimerkiksi kuolleiden kunniaksi rakennetut mausoleumit sekä hautausmaiden hautojen päälle toisinaan rakennetut holvit ja talomaiset rakennelmat.
Arkeologia

Hautakammioiden koristukset ja esinelöydöt ovat arvokas lähde, kun tutkitaan kadonneiden kulttuurien uskomuksia ja aineellista kulttuuria.
Megaliittihauta Borger-Odoornissa Alankomaissa.
Pataaniylimys Isa Khanin hauta Delhissä Intiassa. Vuosina 1547–1548 rakennettu hautakammio on maailmanperintökohde.
Paula Lehtomäki

| Paula Lehtomäki |
| --- | --- |
 Paula Lehtomäki
Suomen ympäristöministeri
 Vanhasen II hallitus 19.4.2007–28.9.2007 11.4.2008–22.6.2010 Kiviniemen hallitus 22.6.2010–22.6.2011  
Edeltäjä:  Stefan Wallin
Seuraaja:  Kimmo Tiilikainen Ville Niinistö
Suomen ulkomaankauppa- ja kehitysministeri
 Jäätteenmäen hallitus 17.4.2003–24.6.2003 Vanhasen I hallitus 24.6.2003–2.9.2005 3.3.2006–19.4.2007  
Edeltäjä:  Jari Vilén
Seuraaja:  Mari Kiviniemi Paavo Väyrynen
Kansanedustaja
 24.3.1999 – 21.4.2015, 1.2.2017–8.2.2017  
Ryhmä/puolue:  Keskustan eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri Uudenmaan vaalipiiri Helsingin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1972 (ikä 51) Kuhmo
Puoliso:  Jyri Sahlsten (2005–)
Tiedot
Puolue:  Suomen Keskusta
Koulutus:  valtiotieteiden kandidaatti (1996) kauppatieteiden maisteri (1999)
Paula Ilona Lehtomäki (s. 29. marraskuuta 1972 Kuhmo) on suomalainen  toimitusjohtaja ja entinen keskustan kansanedustaja, ministeri ja poliitikko. Hän on toiminut keskustan varapuheenjohtajana, valtiosihteerinä ja Pohjoismaiden ministerineuvoston pääsihteerinä.
Metsäteollisuus ry:n toimitusjohtajana hän aloitti syyskuussa 2022.
Lehtomäki toimi kansanedustajana vuosina 1999–2015. Vuosina 2003–2007 hän oli Suomen ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Anneli Jäättenmäen ja Matti Vanhasen hallituksissa. Vuosina 2007–2011 hän toimi Suomen ympäristöministerinä Vanhasen ja Mari Kiviniemen hallituksissa.
Lehtomäki oli keskustan varapuheenjohtaja 2002–2010. Lehtomäki toimi pääministeri Juha Sipilän valtiosihteerinä vuosina 2015–2019.
Tausta

Lehtomäki on koulutukseltaan valtiotieteen kandidaatti Turun yliopistosta ja kauppatieteiden maisteri Turun kauppakorkeakoulusta.
Ura > Poliittinen ura

Lehtomäki valittiin Kuhmon kaupunginvaltuustoon vuoden 1996 kunnallisvaaleissa.
26-vuotiaana hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1999 vaaleissa Oulun vaalipiiristä. Kesällä 2002 hänet valittiin keskustan varapuheenjohtajaksi Hämeenlinnan puoluekokouksessa. Hän uusi varapuheenjohtajuuden Tampereella 2004, Oulussa 2006 sekä Joensuussa 2008, kunnes luopui tehtävästä vuonna 2010.
Lehtomäki nousi huhtikuussa 2003 Anneli Jäätteenmäen hallituksen ulkomaankauppa- ja kehitysministeriksi. Hän jatkoi samassa tehtävässä kesäkuussa 2003 nimitetyssä Matti Vanhasen I hallituksessa. Syyskuusta 2005 maaliskuuhun 2006 Lehtomäki oli äitiyslomalla saatuaan esikoispoikansa. Äitiysloman ajaksi ministeriksi nimitettiin Mari Kiviniemi. Vanhasen II hallituksessa (2007–2010) ja Kiviniemen hallituksessa (2010–2011) Lehtomäki toimi ympäristöministerinä. Vuonna 2007 Lehtomäki jäi äitiyslomalle toisen lapsensa synnyttyä, ja häntä sijaisti Kimmo Tiilikainen.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Lehtomäki valittiin ensimmäistä kertaa kansanedustajaksi Uudenmaan vaalipiiristä. Hän oli suuren valiokunnan sekä sen työjaoston varapuheenjohtaja. Lehtomäki sai kolmannen lapsensa syksyllä.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Lehtomäki oli ehdolla kotikuntansa Helsingin vaalipiirissä, mutta jäi 4 531 äänellä varasijalle. Pääministeri Juha Sipilä nimitti hänet valtiosihteerikseen valtioneuvoston kansliaan, sillä Lehtomäellä oli enemmän ministerikokemusta kuin Sipilän vetämällä ministeriryhmällä. Lehtomäki toimi myös Suomi 100 -juhlavuoden puheenjohtajana ja vastasi 1918 muistovuoden järjestelyistä. 1. helmikuuta 2017, Lehtomäki nousi eduskuntaan Olli Rehnin tilalle, mutta jätti samana päivänä eroanomuksen pysyäkseen valtiosihteerin tehtävässä. Eroanomuksen hyväksymisen myötä Lehtomäen kansanedustajan tehtävät siirtyivät seuraavalle varakansanedustajalle Pekka Puskalle.
Syksyllä 2018 pohjoismaiset yhteistyöministerit valitsivat valtiosihteeri Lehtomäen Pohjoismaiden ministerineuvoston pääsihteeriksi. Neljän vuoden tehtävässään hän aloitti seuraavan vuoden maaliskuussa ollen ensimmäinen roolin valittu nainen.
Ura > Poliittinen ura > Julkisuutta saaneita poliittisia asioita

Ympäristöministerinä Lehtomäki oli keväällä 2008 hyväksymässä Pallas-hotellin laajennuksen Pallas-Ounastunturin kansallispuistossa, mikä edellytti lakimuutosta. Muiden muassa Suomen luonnonsuojeluliitto ja vihreät arvostelivat hanketta, jota vastaan syntyi Pelasta Pallas -liike. Ympäristöministerinä ollessaan Lehtomäki ilmaisi tukensa myös Kollajan altaan rakentamiselle. Vuotoksen tekojärven rakentamista hän ei pitänyt mahdollisena.
Elokuussa 2009 Lehtomäki ilmoitti kannattavansa norjalaisen kaivosyhtiön Yaran suunnitteleman Soklin kaivosradan rakentamista Natura-alueen läpi, jollei luontoa suotta tärvellä ja poroelinkeinon mahdollisuudet turvataan. Lehtomäki kannatti myös Sallatunturin matkailualueen laskettelurinteiden laajentamista vanhojen metsien suojelualueelle, jos huomioidaan metsien suojeluun liittyvät arvot. Näkemykset herättivät kritiikkiä erityisesti Luonnonsuojeluliitossa, joka ilmaisi olevansa valmis puolustamaan luonnonsuojelualueita tarvittaessa oikeustoimin.
Ura > Poliittinen ura > Julkisuutta saaneita poliittisia asioita > Jätevesiasetus

Eräs Lehtomäen ympäristöministerikaudella keskustelua ja kritiikkiä herättänyt asia oli asetus jätevesien käsittelystä haja-asutusalueilla.lähde? Lehtomäki käynnisti vuonna 2008 kaksi selvitystä, joiden pohjalta asetusta korjattiin. Näistä ympäristöministeriön oma selvitys keskittyi tiedottamisen tehostamiseen. Ympäristöministeriön entisen kansliapäällikön Lauri Tarastin selvitystyössä kiinnitettiin huomio vaatimusten kohtuullistamiseen. Jätevesien puhdistamiselle annettiin lisäaikaa. Vesien puhdistamistoimet maaseudulla pysähtyivät, kun jäätiin odottamaan säätelyn tulevaisuudessa lievenevän. Jätevesiasetusta pidettiin merkittävänä tekijänä keskustan vaalitappiossa 2017.
Ura > Poliittinen ura > Talvivaara

Syksyllä 2010 silloin ympäristöministerinä toiminut Lehtomäki ilmoitti lähipiirinsä omistavan merkittävän määrän Talvivaaran Kaivososakeyhtiön osakkeita. Lehtomäen puoliso oli ostanut 200 000 eurolla Talvivaaran osakkeita paria viikkoa ennen kuin Talvivaara ilmoitti aikovansa käynnistää kaivoksellaan Sotkamossa uraanin talteenoton. Lisäksi puoliso oli ostanut 100 000 eurolla osakkeita sen jälkeen. Finanssivalvonta tutki, oliko Lehtomäen perheen osakekaupoissa hyödynnetty sisäpiiritietoa. Lehtomäki kiisti epäilyt. Marraskuussa 2010 Finanssivalvonta totesi, ettei se ollut löytänyt viitteitä sisäpiiritiedon käytöstä.
Ura > Poliittinen ura > Talvivaara > Venäjä-suhde

Lehtomäki valittiin Suomi–Venäjä-Seuran puheenjohtajaksi kolmevuotiskaudelle kesäkuussa 2014. Joulukuussa Suomen PEN -sananvapausjärjestön ex-puheenjohtaja Jukka Mallinen väitti Suomen Kuvalehdessä julkaistussa mielipidekirjoituksessaan Lehtomäen ja Heikki Talvitien palauttaneen SV-seuran Kremlin tukijaksi.
Keskustan entiset poliitikot Lehtomäki, Paavo Väyrynen ja Sirkka-Liisa Anttila olivat kukin tahoillaan arvostelleet median Venäjä-uutisointia. Maaliskuussa 2015 ulkomaankauppaministeri Lenita Toivakka kertoi pitävänsä heidän media-arvosteluansa kummallisena mutta suositteli Suomen tiedonvälineille tarkkuutta disinformaation suhteen. Keskustan puheenjohtaja Juha Sipilän mukaan kolmikon puheet eivät vastanneet puolueen linjaa. Hänestä uutisointi Ukrainan tilanteesta oli ollut tasapuolista.
Omissa puheenvuoroissaan Lehtomäki tuomitsi Venäjän valtion toimet Ukrainassa, mutta korosti pyrkimystä naapuruussuhteiden rakentamiseen ja ylläpitoon myös vaikeina aikoina.
Marraskuussa 2015 Lehtomäen seuraajaksi puheenjohtajana valittiin Katri Kulmuni.
Ura johtajana

Lehtomäki aloitti Metsäteollisuus ry:n toimitusjohtajana syyskuussa 2022.
Yksityiselämä

Lehtomäen isän Pekka Lehtomäki oli pitkäaikainen Kuhmon kaupunginvaltuuston puheenjohtaja.
Lehtomäki asuu perheensä kanssa Helsingissä. Hän on naimisissa, ja hänellä on vuosina 2005, 2007 ja 2011 syntyneet lapset.
Huomionosoitukset

Ystävyyden kunniamerkki (2017)