stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shlomo Sand
Teos > Kritiikki

Heprealaisen yliopiston humanistisen tiedekunnan dekaani Israel Bartal kirjoittaa Haaretzissa julkaistussa kommentissaan, että Sandin perusväitteet ja -näkemykset juutalaisten historiasta ovat "perusteettomia". Bartal vastaa "Sandin argumentteihin (...), että yksikään juutalaisen kansanliikkeen historioitsija ei ole koskaan todellisuudessa uskonut juutalaisten olevan etnisesti ja biologisesti "puhtaita" [ja että] Sand soveltaa marginaalisia asenteita koko juutalaiseen historiankirjoitukseen ja niin tehdessään kieltää juutalaisen historian tutkimuksen keskeiset oletukset." Hän lisää: "Sellainen poliittinen interventio, josta Sand puhuu, siis tietoisesti luotu ohjelma, jonka tavoitteena olisi, että israelilaiset unohtaisivat puolan- ja venäjänjuutalaisten todellisen biologisen alkuperän, tai ohje juutalaisten pakolaisuuden tarinan edistämisestä, on silkkaa mielikuvitusta."
Tom Segev kirjoittaa, että Sandin kirja "on tarkoitettu tukemaan ajatusta, että Israelin valtion pitäisi olla kaikkia sen kansalaisia varten – juutalaisia, arabeja ja muita – eikä siten kuin se on julistanut identiteettinsä: "juutalaiseksi ja demokraattiseksi' valtioksi ja että kirja on yleisesti ottaen "hyvin kirjoitettu" ja siinä on "paljon faktoja ja oivalluksia, joita monet israelilaiset lukevat ihmeissään ensimmäistä kertaa".
Ofri Ilanin mielestä "(...) kirja ei pääosin käsittele juutalaisen kansan keksimistä nykyaikaisen juutalaisen nationalismin kautta vaan lähinnä kysymystä siitä, mistä juutalaiset ovat peräisin".
Shlomo Sand toteaa: "On totta, että olen Ranskan ja Euroopan historioitsija, en muinaisaikojen. (...)", ja: "Minua on Israelissa arvosteltu siitä, että kirjoitan juutalaisten historiasta, kun erikoisalaani on Euroopan historia. Mutta tällainen kirja tarvitsee historioitsijan, joka tuntee muun maailman tutkijoiden historiantutkimuksen vakiintuneet käsitteet."
Kirja oli Israelin myyntilistoilla 19 viikkoa, ja pian se julkaistiin ranskaksi (Comment le people juif fut inventé, Fayard, Paris, 2008). Lisää käännöksiä on tekeillä, ja englanninkielinen on suunniteltu julkaistavaksi Britanniassa ja Yhdysvalloissa vuonna 2009..
Julkaisut

L'Illusion du politique: Georges Sorel et le débat intellectuel 1900 , Paris, La Découverte, 1984
Georges Sorel en son temps, & Jacques Julliard (toim), Paris, Seuil, 1985
Intellectuals, Truth and Power: From the Dreyfus Affair to the Gulf War, Tel Aviv, Am Oved, 2000 (hepreaksi)
Le XXe siècle à l' écran, Paris , Seuil, 2004; elokuvana Film as History – Imagining and Screening the Twentieth Century , Tel Aviv, Am Oved & Open University Press, 2002 (hepreaksi)
Cinema and Memory – A Dangerous Relationship?, & Haim Bresheeth & Moshe Zimmerman (toim.), Jerusalem, The Zalman Shazar Center for Jewish History, 2004 (hepreaksi)
Historians, Time and Imagination, From the “Annales” School to the Postzionist Assassin, Tel Aviv, Am Oved, 2004 (hepreaksi)
Les Mots et la terre – Les intellectuels en Israël, Paris, Fayard, 2006 (ranskaksi)
When and How was the Jewish People Invented?, Tel Aviv, Resling, 2008 (hepreaksi), ranskaksi Comment le peuple juif fut inventé – De la Bible au sionisme, Paris, Fayard, 2008
Aiheesta muualla

"Kirja juutalaisten historiasta kuohuttaa Israelissa", YLE, joulukuu 2009
"Comment le peuple juif fut inventé" ("How the Jewish People was invented"), Shlomo Sand, Le Monde diplomatique, elokuu 2008
Zionist nationalist myth of enforced exile: Israel deliberately forgets its history, Shlomo Sand, Le Monde diplomatique, syyskuu 2008
Boycott Ariel college, Shlomo Sand, Haaretz
Shlomo Sand's Revisionist Pseudo-History of the Jewish People
History in the (almost) making, Yonatan Gur, Ynetnews, marraskuu 2007
Post-Zionism only rings once Neri Livneh, Haaretz, syyskuu 2001
"Are the Jews an invented people?", Eric Rouleau, Le Monde diplomatique, englanninkielinen laitos (toukokuu 2008).
Anita Shapira, Review Essay: The Jewish-people deniers, The Journal of Israeli History, Vol. 28, No. 1, March 2009, 63-72 (in English)
Simon Schama, The Invention of the Jewish People, Financial Times, November 13 2009 (in English)
MARTIN GOODMAN, Secta and natio, The Times Literary Supplement, February 26, 2010
Evan R. Goldstein: Inventing Israel: Historian Shlomo Sand argues that ‘Jewish peoplehood’ is a myth. Tablet Magazine 2009. (englanniksi)
Shorehamin lentonäytösonnettomuus

| Shorehamin lentonäytösonnettomuus |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone G-BXFI vuonna 2013.
Yhteenveto
Päivämäärä:  22. elokuuta 2015
Onnettomuustyyppi:  maahansyöksy (tutkinta kesken)
Tapahtumapaikka:  Shoreham-by-Sea, West Sussex, Yhdistynyt kuningaskunta
 :  50°50′32.68″N, 0°17′41.5″W
Kuolleita:  11
Loukkaantuneita:  16
Eloonjääneitä:  1
Lentokone
Konetyyppi:  Hawker Hunter T7
Rekisteritunnus:  G-BXFI
Miehistöä:  1
Hawker Hunter T7 -hävittäjä syöksyi maahan Shorehamin lentonäytöksessä 22. elokuuta 2015. Koneen lentäjä yritti tehdä silmukkaa, mutta kone syöksyi maahan A27-tielle. 11 henkilöä kuoli maahansyöksyssä. Poliisi arvioi aluksi, että uhriluku voi nousta jopa 20:een, mutta lopulta uhreja ei löytynyt enempää. Lentäjä selvisi onnettomuudesta hengissä.
Lentokone ja lentäjä

Onnettomuuskone oli kaksipaikkainen Hawker Hunter T7, rekisteritunnukseltaan G-BXFI. Sen vanha sotilasrekisteritunnus WV372 oli myös näkyvillä osana koneen väritystä. Britannian kuninkaallisten ilmavoimien palveluksessa ollut kone lensi ensimmäisen kerran huhtikuussa 1955. Noin vuotta myöhemmin se vaurioitui pahasti lennon aikana syttyneessä tulipalossa, minkä jälkeen se rakennettiin uudelleen ja muutettiin T7-versioksi. Kone palasi palveluskäyttöön toukokuussa 1959. Kuninkaalliset ilmavoimat poisti sen käytöstä vuonna 1996, ja sillä lennettiin näytöslentoja vuodesta 1998 lähtien. Onnettomuuden aikaan sen omisti liikemies Graham Peacock, ja sen kotikenttä oli North Wealdin lentokenttä Essexissä.
Konetta lensi 51-vuotias Andy Hill, jolla oli yli 12 000 tunnin lentokokemus. Hän on kapteeni British Airwaysillä, ja hän on lentänyt muun muassa Boeing 757- ja 767- sekä Airbus A340 -koneita. Ennen siviiliuraansa hän lensi Kuninkaallisissa ilmavoimissa Harrier-lentokoneita ja toimi myös kouluttajana. Lentonäytöksissä hän lensi Huntereiden lisäksi Van’s Aircraft RV-8- ja BAC Jet Provost -lentokoneita.
Onnettomuus

Noin kello 13.20 paikallista aikaa lentäjä yritti tehdä koneella silmukkaa mutta epäonnistui, minkä seurauksena kone syöksyi A27-tielle lentokentän pohjoispuolella. Se osui useisiin tiellä olleisiin autoihin ja räjähti osuessaan maahan.
11 ihmistä kuoli ja 16 loukkaantui. Kuolleiden joukossa oli kaksi Englannin jalkapalloliigan yhdeksännen sarjatason Worthing Unitedin pelaajaa. Lentäjä Hill selvisi hengissä mutta loukkaantui hengenvaarallisesti. Hän oli onnettomuuden jälkeen kriittisessä tilassa, ja hänet saatettiin lääkkeillä keinotekoiseen koomaan. Hän pääsi sairaalasta syyskuussa 2015.
Tutkinta

Yhdistyneen kuningaskunnan Air Accidents Investigation Branch (AAIB), joka tutkii onnettomuutta, julkisti syyskuussa 2015 väliraportin. Siinä kerrottiin lentäjä Hillin aloittaneen silmukan matalampana kuin hänen lentonäytöslupansa salli. Korkeutta liikkeen alkaessa oli vain 200 jalkaa (60 metriä), kun Hillillä oli lupa harjoittaa taitolentoa Hawker Hunterilla alimmillaan 500 jalan (150 metrin) korkeudessa. Lisäksi tutkijat olivat analysoineet ohjaamokameroiden kuvamateriaalin, joiden perusteella koneen ohjaimissa ei ollut vikaa.
Näkymä Shorehamin lentokenttää lähestyvästä lentokoneesta. Hunter syöksyi A27-tielle etualalla näkyvän Adurjoen ja kiitotien välissä.
Onnettomuuskone esiintymässä Shorehamin lentonäytöksessä vuonna 2014.
Mansaba

| Mansaba |
| --- | --- |
 Oion osa-alueet.
 Mansaba
 Koordinaatit: 12°17′40″N, 15°10′15″W 
Valtio:  Guinea-Bissau
Alue:  Oion alue
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Hallinnon tyyppi:  osa-alue
Väkiluku (2009):  5 061 (kaupunki) 43 725 (osa-alue)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mansaba on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Oion alueella Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Cacheujoen eteläpuolella 22 kilometriä Farimista etelään. Kaupungissa on 5 061 ja osa-alueella 43 725 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Mansaban osa-alueen pinta-ala on 1 387,0 neliökilometriä. Kaupunkiväestön osuus on 11,6 %.
Simon Armitage

| Simon Armitage |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1963 Huddersfield, Yorkshire
Kansalaisuus:  Iso-Britannia
Ammatti:  runoilija, kirjailija, näytelmäkirjailija
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Simon Armitage (s. 1963, Marsden) on englantilainen runoilija, kirjailija ja näytelmäkirjailija. Hän toimii runouden professorina Englannin yliopistoissa. Hänen runotuotantoonsa kuuluvat esimerkiksi runot Ei se mitä teet, vaan se mitä se tekee sinulle, Hermojen sähkönjohtokyvystä ja Kaidalla tiellä.
Suomennetut runot

Aine
Armeija painaa täysillä valoilla
Ei se mitä teet, vaan mitä se tekee sinulle
Herkules
Hermojen sähkönjohtokyvystä
Kaidalla tiellä
Karviaismarjojen aikaan
Laitonta sähköä
Runo
Vesikäärme
Zoom!
Runokokoelmat

Zoom! (Bloodaxe, 1989)  ISBN 978-1-85224-078-3
Xanadu (1992)
Kid (1992)
Book of Matches (1993)
The Dead Sea Poems (1995)
CloudCuckooLand (1997)
Killing Time. (1999)
Selected Poems (2001)
The Universal Home Doctor (2002)
Travelling Songs (2002)
The Shout: Selected Poems (2005)
Tyrannosaurus Rex Versus The Corduroy Kid (2006)
The Not Dead  (2008)
Out of the Blue  (2008)
Seeing Stars (2010)
Stanza Stones (2013, Enitharmon Press)
Paper Aeroplanes (2014)
Remains
Still - A Poetic Response to Photographs of the Somme Battlefield (2016, Enitharmon Press)
The Unaccompanied (2017)
Martti Peltonen

Martti Peltonen ja voittoisa lehtikuva vuonna 1971.
Martti Juhani Peltonen (14. huhtikuuta 1943 Perniö – 29. marraskuuta 2023 Järvenpää) oli pitkän uran tehnyt suomalainen lehtikuvaaja. Hän aloitti TPSL:n äänenkannattajassa Päivän Sanomissa 1959, siirtyi 1966 Helsingin Sanomiin ja lopulta 1972 Ilta-Sanomiin, jonka kuvatoimituksen esimiehenä työskenteli jäädessään eläkkeelle vuonna 2007.
Peltosen tunnetuin otos – vuoden lehtikuvaksi valittu – esittää lentokentällä YK-matkaltaan palanneita presidentti Urho Kekkosta ja tämän takana muovikassi kädessä seisovaa ministeri Väinö Leskistä. Yleisesti uskottiin kassin sisältävän viinaa, kun siellä tosiasiassa oli suklaata lapsille.
Martti Peltosen kuvista julkaistiin  2005 kuvateos Viisi vuosikymmentä.
Sebastian Dahm

| Sebastian Dahm |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. helmikuuta 1987 (ikä 37) Kööpenhamina, Tanska
Kansalaisuus:   Tanska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  80 kg
Pelinumero:  32
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Syracuse Crunch (AHL) Alaska Aces (ECHL) Rødovre Mighty Bulls (Tanska) EfB Ishockey (Tanska) Graz 99ers (EBEL) Iserlohn Roosters (DELL) Eisbären Berlin (DEL)
Sebastian Dahm (s. 28. helmikuuta 1987 Kööpenhamina) on tanskalainen jääkiekkomaalivahti. 182 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painavan Dahmin hanskakäsi on vasen.
Ura > Seurajoukkueessa

Dahm on edustanut Rødovre Mighty Bullsia kaudesta 2010–2011 asti. Samalla kaudella hän pelasi myös esbjergiläisessä EfB Ishockeyssä. NHL-varaukseton Dahm vietti Pohjois-Amerikassa viisi kautta vuosina 2005–2006 pelaten parhaimmillaan AHL-seura Syracuse Crunchissa 24 ottelua.
Ura > Maajoukkueessa

Tanskan nuorten maajoukkueitakin edustanut Dahm on pelannut Tanskan jääkiekkomaajoukkueessa kaudesta 2008–2009 alkaen. Tanskan MM-kisajoukkueessa hän on ollut mukana kuudesti, vuosina 2009, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017.
Matkustajakortti

Matkustajakortti tai matkustajailmoitus on Suomessa majoitusliikkeissä saapuvista matkustajista viranomaisia varten täytettävä asiakirja.
Kortissa ilmoitetaan matkustajan nimi, henkilötunnus tai syntymäaika, kansalaisuus, osoite kotimaassa, majoitusliikkeeseen saapumis- ja lähtöpäivä sekä tiedot mukana matkustavista lapsista ja puolisosta. Matkan tarkoituksen ilmoittaminen on vapaaehtoista. Ulkomaalaisten matkustajien, pois lukien pohjoismaista tulevat, täytyy ilmoittaa myös passin tai henkilökortin numero, ja lisäksi kaikkien ulkomaalaisten on ilmoitettava, mistä maasta he tulevat Suomeen. Matkustaja vahvistaa kortissa antamansa tiedot allekirjoituksellaan.
Matkustajakortin tietoja saavat poliisin ohella myös muut viranomaiset, kuten tulli, jos se on tehtävien hoidon kannalta tarpeen. Majoitusliike voi käyttää kortin tietoja asiakaspalvelussa tai suoramarkkinoinnissa, ellei matkustaja erikseen kiellä tietojen käyttöä. Majoitusliikkeen on säilytettävä kortti vuoden ajan, ja ulkomaalaisista tehdyt kortit on toimitettava poliisille saapumispäivää seuraavana päivänä, ellei pidempää aikaa ole erikseen myönnetty.
Matkustajakortti on täytettävä hotellien lisäksi myös majoituttaessa leirintäalueilla, maatilamatkailu- ja aamiaismajoituspaikoissa sekä muissa vastaavissa majoituspaikoissa ja loma-asunnoissa. Väärien tietojen antaminen matkustajakortissa on säädetty rikoslaissa rangaistavaksi teoksi.
Sosioniikka

Sosioniikka (ven. соционика) on liettualaisen sosiologin Aušra Augustinavičiūtėn (1927–2005) kehittämä psykologinen teoria persoonallisuudesta sekä ihmisten välisestä yhteensopivuudesta. Sen mukaan kaikki ihmisten erilaisuus voidaan luokitella 16 eri tyyppiin.
Kuvaus

Sosioniikka on johdettu sanasta yhteiskunta (lat. societas), koska Augustinavičiūtė katsoi jokaisella persoonallisuustyypillä olevan oma tehtävänsä yhteiskunnassa. Sosioniikka ei luonut omaa psykologisten tyyppien järjestelmäänsä, vaan se perustuu Carl Jungin, Sigmund Freudin ja Antoni Kępińskin persoonallisuusteorioihin.
Osa sosionisteista katsoo psyykkisten ilmiöiden ilmenevän fyysisissä piirteissämme. Muun muassa frenologiassa tutkittiin vastaavia yhteyksiä, ja se sai osakseen raskasta kritiikkiä ja osoittautui käyttökelvottomaksi teoriaksi.
Aiheesta muualla

http://www.socioniko.net/fi/
http://www.sociotype.com
Sergio García de la Fuente

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sergio García de la Fuente
Syntymäaika: 9. kesäkuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Barcelona, Espanja
Pelipaikka: hyökkääjä tai laitalinkki
Pituus: 174 senttimetriä
Junioriseurat
1995–2002: Barcelona
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002–2004 | Barcelona B | 60 | (34) |
| 2003–2005 | Barcelona | 4 | (0) |
| 2004–2005 | → Levante (laina) | 31 | (7) |
| 2005–2008 | Zaragoza | 90 | (14) |
| 2008–2010 | Betis | 62 | (21) |
| 2010–2015 | Espanyol | 145 | (41) |
| 2015–2017 | Al-Rayyan | 49 | (27) |
| 2017–2019 | Espanyol | 62 | (4) |
Maajoukkue
| 2008 | Espanja | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. elokuuta 2019.
Sergio García de la Fuente (s. 9. kesäkuuta 1983 Barcelona, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija.
Ura

García on Barcelonan kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa lokakuussa 2002 Mestarien liigan ottelussa Club Bruggea vastaan. Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän debytoi kauden 2003–2004 toisella kierroksella Sevillaa vastaan. Kokonaisuudessaan esiintymiset seuran edustusjoukkueessa jäivät kuitenkin vähäiseksi, ja suurimman osan ajasta García pelasi seuran B-joukkueessa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Kaudeksi 2004–2005 García lainattiin valencialaiseen Levanteen, jossa hän oli runkopelaaja koko kauden ajan ja seitsemällä maalillaan joukkueen paras maalintekijä. Joukkue sijoittui kuitenkin sarjan kolmanneksi viimeiseksi ja putosi Segunda Divisióniin. Ennen kautta 2005–2006 García siirtyi Real Zaragozaan, jossa hän niin ikään vakiinnutti paikkansa. Zaragozassa hän pelasi hyökkäyksessä argentiinalaisen Diego Militon kanssa ja kaudella 2007–2008 enimmäkseen oikean laitalinkin paikalla brasilialaisen Ricardo Oliveiran liityttyä joukkueeseen.
Elokuussa 2008 García siirtyi Real Betisin joukkueeseen noin 10 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi joukkueessa kahden kauden ajan, joista jälkimmäisen maan toiseksi korkeammalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Otteluita kausien aikana kertyi yhteensä 62 ja niissä syntyi 21 maalia.
16. elokuuta 2010 hän siirtyi viisivuotisella sopimuksella kotikaupunkinsa Espanyoliin. Hänestä maksettiin 1,8 miljoonan euron siirtokorvaus.
Ura > Maajoukkue

Luis Aragonés valitsi Garcían Espanjan maajoukkueen kokoonpanoon kesän 2008 EM-kilpailuihin, jossa Espanja voitti mestaruuden. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki kilpailuihin valmistavassa harjoitusottelussa Perua vastaan 31. toukokuuta 2008.
Aikaisemmin García on edustanut Espanjaa useissa nuorisoikäluokissa. Vuonna 2002 hän kuului alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen. Vuotta myöhemmin hän pelasi nuorten MM-kilpailuissa, jossa Espanja hävisi loppuottelussa Brasilialle. Hän on myös pelannut muutamia otteluita epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa.
Saavutukset

Euroopan-mestaruus: 2008
Aiheesta muualla

Sergio Garcían tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Espanjan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Casillas |
2 Albiol |
3 Navarro |
4 Marchena |
5 Puyol |
6 Iniesta |
7 Villa |
8 Xavi |
9 Torres |
10 Fàbregas |
11 Capdevila |
12 Cazorla |
13 Palop |
14 Alonso |
15 Ramos |
16 García |
17 Güiza |
18 Arbeloa |
19 Senna |
20 Juanito |
21 Silva |
22 de la Red |
23 Reina |
Valmentaja Aragonés
Markus Niemispelto

Markus Niemispelto on suomalainen muusikko, joka soittaa rumpuja. Hänet tunnetaan muun muassa Wingdomin, Mehidan ja Random Eyesin rumpalina.
Aiheesta muualla

Markus Niemispelto Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: pt:Markus Niemispelto
Käännös suomeksi
Sosipatra

Sosipatra Efesoslainen (300-luvun alkupuoli) oli antiikin kreikkalainen uusplatonilainen filosofi. Tiedot hänen elämästään ovat peräisin Eunapioksen teoksesta Sofistien elämä.
Elämä

Sosipatra oli kotoisin Efesoksesta. Kerrottiin, että kun hän oli viisivuotias, kaksi miestä  tuli töihin hänen isänsä tilalle. He saivat aikaan ennätysmäisen sadon. Tämän jälkeen he suostuttelivat Sosipatran isän luovuttamaan sekä tyttären että tilan heidän hoitoonsa viideksi vuodeksi. Sinä aikana miehet kasvattivat Sosipatran tuntemaan muinaista kaldealaista viisautta. Kun isä palasi, Sosipatra säteili kauneutta ja hänen sanottiin omaavan ihmeellisiä psyykkisiä ja ennustajankykyjä. Kertomus antaa ymmärtää, että miehet olisivat olleet jollakin tavalla yliluonnollisia olentoja.
Myöhemmin Sosipatra meni naimisiin Eustathios Kappadokialaisen kanssa. Vaikutti siltä, että hän tiesi miehensä kuolevan paljon ennen häntä itseään. Eunapios kertoo Sosipatran viisauden saaneen hänen miehensä näyttämään filosofina vähäiseltä ja merkityksettömältä. Eustathioksella ja Sosipatralla oli kolme poikaa, joista yhdestä, Antoninoksesta, tuli merkittävä filosofi ja teurgisti.
Eustathioksen kuoltua Sosipatra vetäytyi Pergamoniin, jossa hänestä tuli yhtä kuuluisa filosofi kuin Aidesios, joka myös opetti kaupungissa. Eunapioksen mukaan oppilaat siirtyivät kuulemaan Sosipatraa oltuaan ensin Aidesioksen luennoilla.
Sosipatran sukulainen nimeltä Filometer rakastui häneen ja yritti voittaa hänen rakkautensa loitsun avulla. Sosipatra kuitenkin tunnusti tunteensa Maksimos Efesoslaista, Aidesioksen oppilasta ja tulevaa Julianuksen opettajaa, kohtaan. Maksimos tunnisti loitsun vaikutuksen ja kumosi sen omalla loitsullaan. Sosipatra antoi Filometerille anteeksi. Myöhemmin ollessaan luennoimassa sielun tuonpuoleisesta elämästä, hän näki näyn Filometeristä joutuneena onnettomuuteen, ja kykeni näin lähettämään tälle apua.
Aiheesta muualla

Lindemann, Kate (toim.): Sosipatra of Ephesus Women Philosophers (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sosipatra
Antiikin filosofia  Platonismi
Käännös suomeksi
Markusfjellet

Markusfjellet
Markusfjellet (korkein huippu vasemmalla) nähtynä lounaan suunnalta Signaldalen-laaksosta maaliskuussa 2012.
| --- | --- |
Sijainti:  Tromssan lääni, Norja
Vuoristo:  Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 541 m
Prominenssi:  600  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Markusfjellet on Skandeilla sijaitseva vuori Tromssan lääniin kuuluvassa Omasvuonon kunnassa, Norjassa. Se sijaitsee Signaldalenin itäpuolella. Vuoren korkein kohta on 1 541 metriä merenpinnan tasoa ylempänä.
Simon Boccanegra

Vuoden 1881 uudistetun version ensimmäisen painoksen libreton kansi.
Simon Boccanegra on Giuseppe Verdin säveltämä prologin ja kolme näytöstä sisältävä ooppera, jonka italiankielisen libreton kirjoitti Francesco Maria Piave. Libretto perustui Antonio García Gutiérrezin näytelmään Simôn Bocanegra. Ooppera sai ensi-iltansa Venetsian Teatro La Fenicessä 2. maaliskuuta 1857.
Myöhemmin librettoa korjasi Arrigo Boito, ja uuden, korjatun oopperan ensi-ilta oli Milanon Teatro alla Scalassa 24. maaliskuuta 1881.
Roolit

Simon Boccanegra, Genovan kaupungin ensimmäinen doge, baritoni.
Maria Boccanegra, hänen tyttärensä, tunnettu Amelia Grimaldina, sopraano.
Jacopo Fiesco, genovalainen aatelismies, tunnettu Andreana, basso.
Gabriele Adorno, genovalainen aatelismies, tenori.
Paolo Albiani, kultaseppä ja dogen suosikki, baritoni.
Pietro, genovalainen kansanjohtaja, basso
Jousimiesten kapteeni, tenori.
Amelian kamarineito, mezzosopraano.
Sotilaita, merimiehiä, kansaa, senaattoreita, dogen hoviväkeä, vankeja - kuoro.
Aika ja paikka: Tapahtuma-aika on noin 1300-luvun puoliväli ja -paikkana Genovan kaupunki ja sen ympäristö.
Aiheesta muualla

Libretto (Arkistoitu – Internet Archive)
Mathildedalin baptistiseurakunta

| Mathildedalin baptistiseurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  baptismi
Perustettu:  1904
Pääkirkko:  Matilda, Suomi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mathildedalin baptistiseurakunta oli Perniön Matildan kylässä toiminut baptistiseurakunta. Baptistityö Matildassa alkoi vuonna 1904 Turun baptistiseurakunnan maaseututyönä. Vuonna 1895 uskoon tullut koneasentaja Fredrik Häggström kutsui baptistisaarnaajia pitämään kokouksia paikkakunnalle. Tehtaan isännöitsijä Frisk rakennutti uskoon tulleille tehtaliaisille oman rukoushuoneen, joka vihittiin käyttöön 4. marraskuuta 1906. Seurakunta menestyi hyvin muutaman vuoden ajan. Seurakunta hajosi kuitenkin, kun sen jäsenet muuttivat osittain Saloon ja osoittain Turkuun.
Mathis der Maler

Mathis der Maler ("Maalari Mathis") on Paul Hindemithin vuosina 1934–1935 säveltämä ooppera. Hindemith on laatinut oopperan libreton itse. Oopperan kantaesitys oli 28. toukokuuta 1938 Zürichissä.
Oopperan päähenkilö on taidemaalari Mathis, jolla on vastine tosielämässä: saksalainen taidemaalari Matthias Grünewald (1460–1528), alkuperäiseltä nimeltään Mathis Nithart. Aiheen valinta kuvastaa Hindemithin kiinnostusta uskonpuhdistuksen aikaan. Libretto sijoittuu Saksan talonpoikaissodan aikaan (1524–1525) ja se käsittelee taiteilijan ilmaisunvapautta tukahduttavassa yhteiskunnallisessa ilmapiirissä. Oopperan aiheella voidaan nähdä olevan yhteys Hindemith omaan elämään: on luultavaa, että natsien valtaannousu Saksassa sai Hindemithin pohtimaan taiteilijan asemaa yhteiskunnassa.
Hindemith on tehnyt oopperassa käytetystä sävelmateriaalista myös Mathis der Maler -sinfonian (1933), joka on eräs Hindemithin suosituimmista teoksista.