stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palman metro

Map
Metrojuna Intermodal Plaça d'Espanyan asemalla
Palman metro on 25. huhtikuuta 2007 avattu metrojärjestelmä Palman kaupungissa Mallorcalla. Se koostuu yhdestä 7,2 kilometriä pitkästä linjasta, joka kulkee kaupungin keskustasta Baleaarien yliopiston kampusalueelle kaupungin pohjoispuolelle. Linjan varrella on yhdeksän asemaa, joista kahdeksan on maanalaisia. Metrojunien huippunopeus on 100 km/h ja matka linjan päästä toiseen kestää noin 13 minuuttia.
Koko metrojärjestelmä oli suljettuna syyskuusta 2007 heinäkuuhun 2008 teknisten ongelmien vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palman metro Wikimedia Commonsissa
Nuclear Throne

| Nuclear Throne |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Vlambeer
Julkaisija:  Vlambeer
Jakelija:  Steam
Ohjaaja:  Jan Willem Nijman
Tuottaja:  Rami Ismail
Suunnittelija:  Jan Willem Nijman   Rami Ismail
Taiteilija:  Paul Veer Justin Chan
Säveltäjä:  Jukio "Kozilek" Kallio
Ohjelmoija:  Rami Ismail
Pelimoottori:  GameMaker
Julkaistu:  Microsoft Windows, OS X, LinuxPlayStation 4, PlayStation VitaXbox One TBA 2016
Lajityyppi:  roguelike, Shoot'em up
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi 
Alusta:  Windows, OS X, Linux, PlayStation 4, PlayStation Vita
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Vaatimukset:  Tietokoneversiot:  Java Xbox 360:  Xbox Live -jäsenyys PlayStation 3, 4 ja Vita:  PlayStation Network -jäsenyys
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK        : 
Nuclear Throne on Vlambeerin kehittämä roguelike-tyylinen ylhäältä päin kuvattu ammuntapeli, joka sijoittuu post-apokalyptiseen maailmaan. Pelin varhaisia prototyyppejä julkaistiin jo vuonna 2013 Steamin Early Access -järjestelmässä. Nuclear Thronen virallinen julkaisupäivä oli 5. joulukuuta 2015, jolloin peli julkaistiin Windowsille,  OS X:lle, Linuxille, PlayStation 4:lle ja PlayStation Vitalle.
Pelaaminen

Nuclear Throne on ylhäältäpäin kuvattu roguelike-räiskintä. Peliä on mahdollista pelata joko yksinpelinä tai paikallisena kaksinpelinä. Pelaaja voi valita pelattavakseen yhden kahdestatoista hahmosta, joista kaksi on avattu heti pelin alussa ja kymmenen on avattava erilaisten tavoitteiden myötä. Yksi kokonainen pelikerta kestää noin 30-45 minuuttia, mutta useimmiten se on huomattavasti lyhyempi pelin vaikeuden ja kuolemasta etenemisen keskeytymisen alkuun palaamisen vuoksi.
Post-apokalyptisen maailman mukaisesti pelaaja kerää radioaktiivisuutta ja tarpeeksi sitä kerättyään pystyy valitsemaan itselleen tason lopussa yhden sopivimman mutaation neljästä vaihtoehdosta. Mutaatiot parantavat usein hahmon ominaisuuksia, antavat tälle lisäelämää tai tekevät vihollisista heikompia.Uuden mutaation saamiseksi vaaditaan ensimmäisellä tasolla 60 radioaktiivisuutta ja tämän jälkeen aina mutaatioiden määrä kertaa 60. Kaiken kaikkiaan samanaikaisia mahdollisia mutaatioita voi olla normaalisti kahdeksan, mutta joissain tapauksissa niitä voi olla peräti kymmenen.
Nuclear Thronen pääpaino on kattavassa asevalikoimassa. Pelaaja voi kantaa samanaikaisesti kahta eri asetta ja ampua yhdellä niistä, poikkeuksena Steroids-hahmolla pelaaminen, jolloin kumpaakin asetta voi käyttää samanaikaisesti. Aseet käyttävät panoksia, joita saa joko listityiltä vihollisilta tai tasoilta löytyvistä ammuslaatikoista. Lähitaisteluaseet eivät käytä panoksia ja ne kimmottavat vihollisten luoteja, jolloin oikein käytettynä ne voivat olla erittäin vaarallinen vastus vihollismassoille.
Post-apokalyptiseen maailmaan sijoittuva peli alkaa teemalle tyypillisesti aavikolta, jossa vihollisina on pitkälti roistoja, skorpioneja ja matoja. Muita aluetyyppejä on mm. viemäristö, jäätikkö, kaatopaikka ja laboratorio. Jokainen alue on satunnaisesti luotu ja eroaa toisistaan sekä muotonsa, musiikkinsa että vihollisten puolesta. Siinä missä aavikolla on paljon avoimia ja laajoja alueita on viemäristö täynnä kapeita käytäviä ja laboratorio muodostuu erilaisista huoneista.
Kehitys

Vlambeerin Jan Willem Nijman ja Rami Ismaila ottivat pelin kehittämiseen normaalista poikkeavan lähestymistavan ja pyrkivät olemaan mahdollisimman avoimia. Indiestudio mm. lähetti Twitch-palvelussa lähetystä pelin kehittämisestä kahdesti viikossa.
 Pelaajat pääsivät näkemään miten grafiikat tai toiminnot syntyivät ja pystyivät kommenteissa antamaan ideoita juuri sillä hetkellä striimavalle graafikolle tai ohjelmoijalle.[lähde? ]
Nuclear Thronen kehitys kesti kaksi ja puoli vuotta alkaen helmikuusta 2013.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Metacritic: (PS4) 82/100  (PC) 88/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Destructoid: 8/10
Hardcore Gamer: 4/5
Nuclear Throne ilmestyttyään otettiin vastaan positiivisesti ja sai Metacritic-arvosanakseen 88/100 PC:lle ja 82/100 PS4:lle. Peliä sekä kehuttiin että parjattiin sen vaikeuden vuoksi ja Destructoidin Jordan Devore sanoikin pelin olevan yksi parhaimmista ja vaikeimmista mitä oli koskaan pelannut, mutta samalla myös totesi vaikeuden voivan olla haitaksi pelille.
Palmanova

| Palmanova |
| --- | --- |
 Palmanovan ympyräasemakaava 1600-luvulta.
 lippu:  vaakuna
 Palmanova
 Koordinaatit: 45°54′N, 13°19′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Friuli-Venezia Giulia
Maakunta:  Udine
Perustettu:  1593
Hallinto:  
 – Pormestari:  Federico Cressati
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,30 km²
Korkeus:  18–34 m
Väkiluku (31.12.2015):  5 444
 – Väestötiheys:  409 as./km²
 
 www.comune.palmanova.ud.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palmanova on kaupunki Pohjois-Italiassa, Friuli-Venezia Giulian alueella Udinen maakunnassa. Se sijaitsee lähellä Slovenian rajaa. Kaupungin väkiluku on runsaat 5 000.
Palmanova on tunnettu ympyräasemakaavastaan, ja yhdessä Haminan kanssa se on yksi harvoista ympyräkaavaisista kaupungeista. Disney-käsikirjoittaja Rodolfo Cimino oli syntynyt Palmanovassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palmanova Wikimedia Commonsissa
Udinen maakunta
Aiello del Friuli | Amaro | Ampezzo | Aquileia | Arta Terme | Artegna | Attimis | Bagnaria Arsa | Basiliano | Bertiolo | Bicinicco | Bordano | Buja | Buttrio | Camino al Tagliamento | Campoformido | Campolongo Tapogliano | Carlino | Cassacco | Castions di Strada | Cavazzo Carnico | Cercivento | Cervignano del Friuli | Chiopris-Viscone | Chiusaforte | Cividale del Friuli | Codroipo | Colloredo di Monte Albano | Comeglians | Corno di Rosazzo | Coseano | Dignano | Dogna | Drenchia | Enemonzo | Faedis | Fagagna | Fiumicello | Flaibano | Forgaria nel Friuli | Forni Avoltri | Forni di Sopra | Forni di Sotto | Gemona del Friuli | Gonars | Grimacco | Latisana | Lauco | Lestizza | Lignano Sabbiadoro | Ligosullo | Lusevera | Magnano in Riviera | Majano | Malborghetto-Valbruna | Manzano | Marano Lagunare | Martignacco | Mereto di Tomba | Moggio Udinese | Moimacco | Montenars | Mortegliano | Moruzzo | Muzzana del Turgnano | Nimis | Osoppo | Ovaro | Pagnacco | Palazzolo dello Stella | Palmanova | Paluzza | Pasian di Prato | Paularo | Pavia di Udine | Pocenia | Pontebba | Porpetto | Povoletto | Pozzuolo del Friuli | Pradamano | Prato Carnico | Precenicco | Premariacco | Preone | Prepotto | Pulfero | Ragogna | Ravascletto | Raveo | Reana del Rojale | Remanzacco | Resia | Resiutta | Rigolato | Rive d’Arcano | Rivignano Teor | Ronchis | Ruda | San Daniele del Friuli | San Giorgio di Nogaro | San Giovanni al Natisone | San Leonardo | San Pietro al Natisone | San Vito al Torre | San Vito di Fagagna | Santa Maria la Longa | Sauris | Savogna | Sedegliano | Socchieve | Stregna | Sutrio | Taipana | Talmassons | Tarcento | Tarvisio | Tavagnacco | Terzo di Aquileia | Tolmezzo | Torreano | Torviscosa | Trasaghis | Treppo Carnico | Treppo Grande | Tricesimo | Trivignano Udinese | Udine | Varmo | Venzone | Verzegnis | Villa Santina | Villa Vicentina | Visco | Zuglio
Norjan luterilainen lähetysliitto

| Norsk Luthersk Misjonssamband Norjan luterilainen lähetysliitto (NLM) |
| --- | --- |
Perustettu:  1891
Toimiala:  herätysliike, lähetystyö
Kotipaikka:  Oslo, Norja
Jäsenmäärä:  noin 50 000
Puheenjohtaja:  Øyvind Åsland (pääsihteeri)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Norjan luterilainen lähetysliitto (norj. Norsk Luthersk Misjonssamband, NLM, on norjalainen luterilainen sisä- ja ulkolähetysjärjestö,
joka on perinteisesti toiminut Norjan kirkon sisällä. Se on yksi Pohjoismaiden vanhimmista ja suurimmista lähetysjärjestöistä, ja sillä on Norjassa noin 50 000 jäsentä.
Historia

Järjestö perustettiin alun perin nimellä Det Norske Lutherske Kinamisjonsforbund vuonna 1891. Vuodesta 1913 lähtien sen pääpaikka on ollut Oslossa. Kiina oli järjestön tärkein lähetyskenttä vuoteen 1949 asti. Tuolloin kommunistit ottivat maassa vallan ja lähetystyöntekijöiden oli poistuttava. Osa siirtyi Taiwaniin ja Hongkongiin aloittaen työn siellä. Samoihin aikoihin alettiin lähettää lähettejä myös Etiopiaan ja Japaniin.
Toiminta

NLM on matalakirkollinen, teologisesti konservatiivinen lähetysjärjestö joka järjestää evankeliointi- ja koulutyötä Norjassa sekä evankeliointia ja seurakunnanperustamista lähetyskentillä yhdessä itsenäisten paikalliskirkkojen kanssa. Lähetyskentillä harjoitetaan myös kehitysyhteistyötä liittyen koulutukseen, terveydenhoitoon ja maatalouteen.
Järjestön työ Norjassa on jaettu seitsemään alueeseen. Sillä on noin 2400 jäsenyhdistystä ja noin 50 000 jäsentä. Se ylläpitää Norjassa 25 koulua, 34 leirikeskusta ja 38 päiväkotia. Järjestö korostaa itsenäisyyttään Norjan kirkon määräysvallasta ja korostaa vapaaehtoisten maallikkojen työtä. Osa paikallisyhdistyksistä toimii seurakuntien tavoin ja niissä vietetään ehtoollista, joissain myös kastetaan itse.
Lähetystyöntekijöitä järjestöllä on noin 150. He työskentelevät Japanissa, Kiinassa, Mongoliassa, Indonesiassa, Etiopiassa, Keski-Aasiassa, Itä-, Länsi- ja Pohjois-Afrikassa sekä Etelä-Amerikassa. Järjestö on tehnyt yhteistyötä myös suomalaisten lähetysjärjestöjen, kuten Kansanlähetyksen ja Kylväjän kanssa esimerkiksi Etiopiassa, Japanissa ja Mongoliassa.
NLM suhtautuu kielteisesti Norjan kirkon päätökseen hyväksyä samaa sukupuolta olevien parien avioliitot. Osin tästä syystä se on perustanut oman NLM-kirkkokunnan (NLM trossamfunn). Kyseinen kirkkokunta on olemassa vain paperilla, eikä sillä ole omia työntekijöitä tai toimintaa. Se on luotu vaihtoehdoksi niille järjestön tukijoille, jotka eivät omantuntonsa vuoksi koe voivansa kuulua enää Norjan kirkkoon. Vuoden 2016 alussa kolme järjestön kuudesta johtoryhmän jäsenestä erosi Norjan kirkosta ja liittyi tähän NLM:n omaan kirkkokuntaan. Tuolloin sillä oli yhteensä jäseniä noin 200. Vuoden 2018 alussa järjestön pääsihteeri Øyvind Åsland, joka on itse eronnut Norjan kirkosta, arvioi NLM:n omaan kirkkokuntaan kuuluvan noin 1000-2000 noin 50 000:sta toimintaan osallistuvasta. Hän sanoo olevansa hieman yllättynyt näin vähäisestä määrästä, mutta että ihmiset lähestyvät jäsenyysasiaa eri tavoin: joku odottaa, että heidät potkitaan selkeästi ulos kirkosta, osan mielestä taas eroaminen ei ole tarpeen, sillä koska ennenkin on käyty ensi sijassa omassa rukoushuoneessa, ei tilanne ole olennaisesti muuttunut. Liikkeen johto ei myöskään erityisesti kehota eroamaan tai pysymään Norjan kirkossa. Åslandin mukaan nuorempi sukupolvi on asialle myönteisempi ja kaipaa jopa selkeämpää kirkoksi järjestäytymistä.
Aiheesta muualla

Järjestön kotisivut
Pieve Vergonte

| Pieve Vergonte |
| --- | --- |
 Pieve Vergonte
 Koordinaatit: 46°00′N, 8°15′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Verbano-Cusio-Ossola
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Maria Grazia Medali
Pinta-ala:  
 – Maa:  41,67 km²
Korkeus:  232 (min. 211 - maks. 2 250) m
Väkiluku (2015):  2 593
 – Väestötiheys:  62,22 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pieve Vergonte on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Pieven naapurikunnat ovat Anzola d'Ossola, Calasca-Castiglione, Massiola, Piedimulera, Premosello-Chiovenda, Valstrona ja Vogogna.
Pieve Vergonten kemikaalitehdas.
Val Toppan kultakaivos Pieve Vergontessa.
Palma Violets

| Palma Violets |
| --- | --- |
 Palma Violets Rock am Ringissä vuonna 2013
Tiedot
Toiminnassa:  2011–
Tyylilaji:  Indie rock, garage rock
Kotipaikka:   Lontoo, Lambeth, Englanti
Laulukieli:  englannin kieli
Jäsenet:  Sam Fryer, laulu, kitara   Chilli Jesson, laulu, bassokitara   Pete Mayhew, koskettimet   Will Doyle, rummut  
Levy-yhtiö:  Rough Trade Records, 2011–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palma Violets on englantilainen yhtye Lambethista, Lontoosta. Yhtye perustettiin vuonna 2011.
Yhtyeen musiikillinen tuotos on ensisijaisesti rock-genreä, jossa on garage rock ja psykedeelisiä vaikutteita. Yhtyeen ensimmäinen single "Best of Friends" valittiin NME:n vuoden lauluksi 2012. Palma Violetsin debyyttialbumi 180 julkaistiin 25. helmikuuta 2013.
Diskografia > Studioalbumit

| Nimi | Tiedot |
| --- | --- |
180:  Julkaistu: 25. helmikuuta 2013  Levy-yhtiö: Rough Trade Records  Formaatti: CD, LP, Digitaalinen lataus
Danger in the Club:  Julkaistu: 4. huhtikuuta 2015  Levy-yhtiö: Rough Trade Records  Formaatti: CD, LP, digitaalinen lataus
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Albumi |
| --- | --- | --- |
| "Best of Friends"/"Last of the Summer Wine" | 2012 | 180 |
| "Step Up for the Cool Cats" | 2013 | 180 |
| "We Found Love" | 2013 | 180 |
Nude (Camelin albumi)

| Nude Camel |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Abbey Road Studios, syyskuu 1980
 Julkaistu: tammikuu 1981
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Camel, Tony Clark, Haydn Bendall
 Tyylilaji: progressiivinen rock progressiivinen pop
 Kesto: 44.45
 Levy-yhtiö: Decca, Passport
 Levymerkki: Gama Records
Listasijoitukset
  11. (21. helmikuuta 1981)    12. (helmikuu 1981)    24. (13. helmikuuta 1981)    34. (tammikuu 1981)    65. (1981)
Camelin muut julkaisut
| I Can See Your House from Here 1979 | Nude 1981 | The Single Factor 1982 |
Nude on brittiläisen Camel-yhtyeen vuonna 1981 julkaistu kahdeksas albumi. Se on myös yksi yhtyeen lukuisista konsepti-albumeista. Se julkaistiin tammikuussa 1981. Levy perustuu tositarinaan japanilaisesta sotilaasta (Hiroo Oneda), joka on joutunut toisessa maailmansodassa autiolle saarelle, eikä tiedä, että sota on jo ohi. Nude "alaston" on peräisin hänen sukunimestään Onoda. Suurin osa albumin raidoista on instrumentaalimusiikkia, ja albumilla on vain muutama laulettu kappale. Levyn sanoitukset kirjoitti pääasiassa Susan Hoover. Tämä on viimeinen albumi jolla soittaa alkuperäinen rumpali Andy Ward, ja myös viimeinen, jolla soittaa enemmän kuin yksi alkuperäisjäsen.
Kappaleet

A-puoli
City Life – 4.41 (säv. Andrew Latimer, san. Susan Hoover)
Nude – 0.22 (säv. Latimer, san. Hoover)
Drafted – 4.20 (säv. Latimer, san. Hoover)
Docks – 3.50 (säv. Watkins, Latimer, san. Hoover)
Beached – 3.34 (säv. Latimer, san. Hoover)
Landscapes – 2.39 (säv. Latimer, san. Hoover)
B-puoli
Changing Places – 4.11 (säv. Latimer, san. Hoover)
Pomp & Circumstance – 2.05 (säv. Latimer, san. Hoover)
Please Come Home – 1.12 (säv. Latimer)
Reflections – 2.39 (säv. Latimer, san. Hoover)
Captured – 3.12 (säv. Jan Schelhaas, Latimer, san. Hoover)
The Homecoming – 2.49 (säv. Latimer, san. Hoover)
Lies – 4.59 (säv. Latimer, san. Hoover)
The Last Farewell:
The Birthday Cake – 0.30 (säv. Latimer)
Nude's Return – 3.42 (säv. Latimer)
Kokoonpano

Andrew Latimer – kitarat, laulu, huilu, koto ja muut kosketinsoittimet
Andy Ward – rummut, lyömäsoittimet
Colin Bass – basso, laulu
Mel Collins – huilu, piccolo ja saksofonit
Duncan MacKay – kosketinsoittimet
Jan Schelhaas – piano kappaleessa "The Last Farewell"
Chris Green – sello
Gasper Lawal – kaikki lyömäsoittimet kappaleessa "Changing Places"
Herbie Flowers – tuuba
Arvostelut

Allmusic () linkki
Pif

Pif tai PIF voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita:
Pargas IF, urheiluseura
hahmo Pif ja Herkules -sarjakuvassa
Public Investment Fund (PIF), saudiarabialainen sijoitusrahasto
Punk in Finland, internetin keskustelupalsta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pif”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nämä ajat

| Nämä ajat Pojat |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. syyskuuta 2023
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Miika Söderholm
 Tyylilaji: ramopunk
 Kesto: 37.05
 Levy-yhtiö: Hiljaiset Levyt & Torpedo Tuotanto
Pojat-yhtyeen muut julkaisut
| Toimintaa & sankareita 2013 | Nämä ajat 2023 |   |
Nämä ajat on Pojat-yhtyeen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2023 Hiljaiset Levyt ja Torpedo-tuotanto yhteistuotantona. Albumi sisältää 15 uutta kappaletta.
Kappaleet

Jonnee haahuilee – 2.53
Haloo maailma! – 2.23
Kultaa, timantteja, orkideoja – 2.41
Vanhat miehet soittaa bluesia – 2.11
Tuulee – 3.03
Ihan OK ihminen – 2.24
Sit ku – 2.05
Paha poika – 1.58
ABC – 4.03
Kertokaa myös hyvät uutiset – 1.46
Vapaa – 2.27
Ei tartte auttaa – 2.32
Anna salasana – 2.16
Kirjoita runo, maalaa taulu – 2.35
Kaikki on perseestä paitsi mä – 1.40
Kokoonpano

Miika Söderholm – laulu, kitara, bassokitara, syntetisaattorit
Mikko Holmström – kitara
Raipe Laine – bassokitara
Timo Tolppa – rummut
Arvostelut

Soundi:
Riffi:
Nämpnäsin baptistiseurakunta

| Nämpnäsin baptistiseurakunta> Nämpnäs baptistförsamling |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Baptismi
Perustettu:  12. kesäkuuta 1884
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nämpnäsin baptistiseurakunta (ruots. Nämpnäs baptistförsamling) on entinen Närpiössä toiminut baptistiseurakunta. Seurakunta perustettiin vuonna 1884 ja sen ensimmäisenä saarnaajana toimi Mikael Eriksson. Seurakunnalla oli vanha kappeli Nämpnäsissä vuosina 1888–1959 sekä uusi Betania-kappeli, joka valmistui vuonna 1961.
Vuoteen 1931 mennessä seurakunnassa oli kastettu 191 henkilöä. Seurakunta tunnettiin erityisesti vilkkaasta pyhäkoulu- ja päiväkotitoiminnastaan. Seurakunta kohtasi laajaa vastustusta Närpiön seurakunnan papiston taholta.
Kappeli

Nämpnäsin vanha kappeli valmistui vuonna 1888 ja myöhemmin sitä laajennettiin ja remontoitiin. Vuonna 1931 kappelissa oli paikat 150 henkilölle ja sen rakennuskustannukset olivat 50 000 markkaa. Vanha kappeli oli toiminnassa vuoteen 1959. Uusi Betania-kappeli rakennettiin 1961.
Historia

Baptismi saapui Närpiöön Nämpnäsin kylällä syntyneen ja Ruotsissa asuneen Mikael Erikssonin myötä. Eriksson työskenteli saarnaajana Sundsvallin baptistiseurakunnassa. Vuonna 1874 hän vieraili Närpiössä ja piti useita kokouksia kahden viikon aikana, mikä oli alku baptistiselle toiminnalle Närpiössä. Vuonna 1881 Närpiössä vieraili myös Karlsson-niminen baptisti. Samana vuonna Eriksson vieraili uudestaan Närpiössä.
Vuodesta 1884 lähtien Eriksson toimi Sundsvallin lähetysseuran saarnaajana Närpiössä. Kesäkuussa 1884 Eriksson muutti perheineen Nämpnäsiin ja piti seurakunnan perustavan kokouksen Johan Erik Landelsin luona Orrskäretissä. Paikalla olivat myös pasotri C. G. Lagergren Sundsvallista sekä Erik Jansson. Närpiön kirkkoherra Yrjö Gideon Forsman kielsi Lagergrenia kastamasta ja saarnaamasta, mutta kiellolla ei ollut vaikutusta. Seurakunnan johtajaksi valittiin Mikael Eriksson, joka toimi tehtävässä 33 vuotta eli vuoteen 1917. Seurakuntaan liittyi useita Åmossan seurakunnassa ja Ruotsissa kastettuja. 1970-luvun alussa seurakuntaan kuului 55 jäsentä.
Seurakunnan johtajat

1884: C. G. Lagergren
1884–1920: Mikael Eriksson
1920–1921: Jakob Holmudd
1921–1926: Anders Andersson
1926–1927: K. J. Jossfolk
1927–1930: Linus Sandberg
1931–1936: Anders Andersson
1937-1942: Gustaf Uppgård
1943–1953: Filip Andersson
1954–1955: Reinhold Nylund
1956: Filip Andersson
1957–1959: Linus Sandberg
1961–1965: Ruben Johansson
1966: Samuel Högberg
1967– Filip Andersson
Nämpnäsin Betania-kappeli.
Pigault-Lebrun

| Pigault-Lebrun> Pigault de l’Épinoy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Charles Antoine Guillaume Pigault-Lebrun
Syntynyt: 1753 Calais, Ranska
Kuollut: 1835 (81–82 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Charles Antoine Guillaume Pigault-Lebrun, oikea nimi Pigault de l’Épinoy (1753 Calais, Ranska – 1835) oli ranskalainen romaani- ja komediakirjailija. Hän teki nuorena muutamia hairahduksia, joiden vuoksi ankara isä järjesti hänet vankilaan. Kokeiltuaan sotilaana, näyttelijänä ja kielenopettajana Pigault-Lebrun tuli 1790-luvulla tunnetuksi romaanien ja näytelmien kirjoittajana. Hän pääsi isänsä kanssa sovintoon ja toimi 1806–1824 tullivirkailijana.
Pigault-Lebrunin kertomuksissa on luontaista intoa, hedelmällistä mielikuvitusta ja loputonta hyväntuulisuutta, mutta ne liikkuvat häkeltymättä karkeiden ruokottomien seikkailujen alueella. Vaikutelmaa pehmentää jossain määrin jatkuva viha kaikkea sortoa vastaan sekä tunteiden välähdykset. Parhaita hänen 24 romaanistaan ovat L’enfant du carnaval (1792), Les barons de Felsheim (1798), La folie espagnole (1799), Mon oncle Thomas (1799) ja M. Botte (1802). Lähes yhtä menestyksekäs Pigault-Lebrun oli komedioidensa ja vaudevillenäytelmiensä ansiosta. Onnistuneimpia ovat L’amour et la raison (1791), Le petit matelot, Les empiriques ja Les rivaux d’eux-mêmes (1798). Lisäksi Pigault-Lebrun kirjoitti muun muassa vähäarvoisen teoksen Histoire de France (1823–1828). Hänen kootut teoksensa Oeuvres complètes julkaistiin 1822–1824. Pigault-Lebrunin tyttärenpoika oli näytelmäkirjailija Émile Augier.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pigault-Lebrun Wikimedia Commonsissa
Nopeuspotentiaali

Nopeuspotentiaali on virtaavan fluidin nopeutta kuvaava potentiaalifunktio. Nopeuspotentiaalin avulla voidaan ratkaista fluidin virtausnopeuden vektorikomponentit, mutta toisaalta se myös yksinkertaistaa joitain virtausmekaniikan ongelmia.
Jos kolmiulotteinen vektorikenttä 




v



{\textstyle \mathbf {v} }

 on pyörteetön, ts.
\nabla \times \mathbf {v} =0,
niin on olemassa skalaarifunktio 



ϕ
(
x
,
y
,
z
)


{\textstyle \phi (x,y,z)}

 siten, että
\mathbf {v} =\nabla \phi .
Funktiota 



ϕ


{\textstyle \phi }

 kutsutaan nopeuspotentiaalifunktioksi. Merkintä 



∇


{\textstyle \nabla }

 tarkoittaa osittaisdifferentiaalioperaattoria (''nabla'').
Nopeuspotentiaali virtausmekaniikassa > Virtauksen nopeusvektorikenttä

Pyörteettömän virtauksen nopeuspotentiaalin 



ϕ


{\textstyle \phi }

 tunteminen antaa oitis nopeusvektorin komponentit. Koska
\mathbf {v} =\nabla \phi ={\frac {\partial \phi }{\partial x}}\,\mathbf {i} +{\frac {\partial \phi }{\partial y}}\,\mathbf {j} +{\frac {\partial \phi }{\partial z}}\,\mathbf {k} ,
missä 




i



{\textstyle \mathbf {i} }

, 




j



{\textstyle \mathbf {j} }

 ja 




k



{\textstyle \mathbf {k} }

 ovat karteesisen koordinaatiston kantavektorit, niin virtausnopeuden komponentit ovat:
v_{x}={\frac {\partial \phi }{\partial x}},\quad v_{y}={\frac {\partial \phi }{\partial y}}\quad {\text{ja}}\quad v_{z}={\frac {\partial \phi }{\partial z}}.
Nopeuspotentiaalifunktion 



ϕ


{\textstyle \phi }

 ekvipotentiaaleja (virtausalueessa määritellyt käyrät, joille 



ϕ
=

vakio



{\textstyle \phi ={\text{vakio}}}

) sanotaan virtauksen potentiaaliviivoiksi. Todellisuudessa kolmiulotteisen virtauksen ekvipotentiaalit ovat avaruuden pintoja, mutta kaksiulotteisessa virtauksessa ekvipotentiaalit ovat viivoja.