stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kokemäen Seuratalo
Historia > Välivuodet 1918–1931

Koska ajat olivat levottomat sisällissodan takia ja maan talous kääntyi taantumaksi, jäi uuden Seuratalon rakentaminen tekemättä. Yhdistykset ja juhlaväki käyttivät pääasiassa muita kunnan alueella olevia tiloja tilaisuuksien pitämiseksi. Aivan keskustassa otettiin käyttöön niin sanottu Teljan talo, jossa monet tilaisuudet järjestettiin.
Kokemäen Suomalainen Seura lakkautettiin paloa seuraavana syksynä 1918 ja jäljellä olleet rahat lahjoitettiin Kokemäen Kansallisseuralle. Seuratalon rakentaminen näyttää olleen vaivalloinen urakka. Vuonna 1920 päätettiin käynnistää toimet, joilla uusi talo rakennettaisiin vanhalle paikalle. Mutta vasta 1922 ostettiin Kalliopohjan viereinen tontti 6000 markalla ja alueen taakse rakennettiin urheilukenttä. Itse Seurataloa tarvittiin kipeästi vasta 1929, kun Teljan talo myytiin ja kokoontumispaikkaa ei enää ollut.
Kokemäen Nuorisoseura kutsui joukon porvarillisia yhdistyksiä kokoukseen, jossa päätettiin aloittaa uuden Seuratalon rakentaminen. Rahaa ja tarvikkeita kerättiin lamasta huolimatta ja 14. huhtikuuta 1931 perustettiin Kokemäen Seuratalo O.Y. 300 000 markan osakepääomalla. Perustajina olivat 16 seuraa ja yhtymää sekä joukko yksityishenkilöitä eli yhteensä 43 osakkeenmerkitsijää. Kalliopohjan tontti, jota kutsuttiin jo Nuijanmäeksi, ostettiin Kokemäen Kansallisseuralta maksamalla se Seuratalon osakkeilla. Suurimpia osakkeenomistajia olivat Kokemäen Kansallisseura, Lotta-Svärd-yhdistys ja suojeluskunta. Muut yhdistykset ja yhtymät omistivat yhteensäkin vähemmän kuin pienin kolmesta suurimmasta osakkeenomistajasta. Kun samaan aikaan rakennettiin myös Järilän seurantaloa noin 6 km:n päähän Tulkkilasta, on Kokemäellä ollut kokoontumispaikalle laajaa käyttöä.
Kun talon taloudelliset reunaehdot selvisivät, järjestettiin talon ulkonäöstä luonnoskilpailu, johon ottivat osaa kiinnostuneet paikkakuntalaiset. Kiistaa aiheutti lähinnä vinkkelikysymys eli tulisiko talosta tehdä suorakulmion muotoinen vai L-kirjaimen muotoinen. Vinkkeliehdotus pääsi voitolle ja tältä pohjalta tamperelainen arkkitehti Lauri Autero laati talosta tarvittavat piirustukset. Uusi Seuratalo oli noin kaksi kertaa tilavampi kuin ensimmäinen Kalliopohja.
Talon rakentaminen annettiin urakkana kauvatsalaiselle rakennusmestarille Matti Ojaperälle. Rakentaminen alkoi 7. heinäkuuta 1931 25 ja työtä tehtiin noin 25 miehen voimalla. Puolet miehistä olivat Kauvatsalta ja loput todennäköisesti Kokemäeltä. Harjannostajaiset olivat lokakuun 9. päivänä. Taloon rakennettiin keskuslämmitys, jossa puilla keitettyä vesihöyryä johdettiin pattereihin. Valaisimet ja muut sähkölaitteet tilattiin Kokemäen Sähkö O.Y.:ltä. Juhlasalin ja parvekkeen penkit, pöydät, tuolit ja muu kalusto tilattiin puuseppä Rintalalta. Rakennus valmistui joulukuun alkupäivinä ja vihkiäiset pidettiin 26. joulukuuta 1931. Kaupparekisteriin Seuratalo O.Y. merkittiin 29. syyskuuta 1931.
Historia > Kokemäen Seuratalo 1931–2001

Talon isännöitsijäksi ryhtyi ensimmäisenä Antti Mustala. Hänen vastuullaan oli talon taloudellinen toiminta. Hänen jälkeensä ovat isännöitsijöinä toimineet muun muassa Heikki Ajanko, Eino Heikkilä, Lauri Seppä ja Antti Aalto-Setälä.
Ensimmäinen vahtimestari oli Kalle Kaisla Tyrväästä. Vahtimestarille ei maksettu palkkaa, mutta tämän  annettiin asua vapaasti talonmiehen asunnossa, jonka lämpö ja sähkö kuului asumisetuihin. Lisäksi tilaisuuksien vaatteiden säilytyksestä saadut tulot kuuluivat vahtimestarille. Muita pitkäaikaisia vahtimestareita ovat olleet muun muassa Kalle Murto, Soini Vandell, Aarne Pöysti, Anna-Liisa Merikanto ja Esko Hertell.
Hirsitalon habitus vaihtui, kun ulkoseinät vuorattiin laudoilla vuonna 1935. Tämän vuoksi sitä maalattiin usein. Ensimaali vedettiin pintaan vuosina 1935–36, ja uudelleen taloa maalattiin vuosina 1950 ja 1971. Vaikka talo oli uusi, kului se vilkkaassa käytössä. Varsinkin sotavuosina talon huoltoa laiminlyötiin ja siksi talo saneerattiin vuonna 1955.
Vanha ulkorakennus purettiin vuonna 1949 ja tilalle rakennettiin suurempi puuliiteriksi ja ulkokäymälöitä varten. Myös Seuratalolle vievää tietä kunnostettiin erään pioneerikurssin opinnäytetyönä. Mäen kallion reunaa pyöristettiin ja uusi loivempi tie tehtiin mäen sivulla olevalle pysäköintialueelle.
Seurantalon tilaisuudet koostuivat pääasiassa yhdistysten kokoontumisista. Joitakin erikoisia tapahtumia voidaan kuitenkin mainita. Pitkänä perinteenä järjestettiin Satakunnan laulujuhlat, joita Seuratalo isännöi vuosina 1924, 1932 ja 1946. Esityksiä varten rakennettiin aina laululava nykyiselle pysäköintialueelle. Sotavuosina 1939–1944 Seuratalo toimi sotaväen majoitus- ja ruokailupaikkana, sotasairaalana, kutsunta-, koulutus-, toimisto- ja varastotiloina. Vuonna 1943 talossa majaili inkeriläispakolaisia.
Koulutilat loppuivat suurten ikäluokkien kasvaessa Kokemäellä. Seuratalon yläkerrassa oli koululuokkina kaksi huonetta 8 vuoden ajan. Kun uudet koulutilat saatiin käyttöön, muutettiin nämä nuorisotiloiksi. Sotien jälkeen ja vielä 1950-luvulla Seuratalon tanssi-illat olivat suosittuja tapahtumia. Tanssiperinne hiipui kuitenkin nopeasti tämän jälkeen ja 1960-luvulla Seurantalon käyttö oli pienimmillään sen historian aikana.
Historia > Kokemäen Seuratalo 1931–2001 > Kokemäen Seurataloyhdistys r.y.

Seuratalon taloudellinen tilanne oli 1960-luvulla heikko. Talkoohenki katosi ja talon ylläpito lankesi yksinään muutamalle ihmiselle. Siksi sen käyttöä ja ylläpitoa pyrittiin tehostamaan perustamalla uusi yhdistys. Perustamiskokous pidettiin 20. maaliskuuta 1970 ja perustajajäseniksi ilmoittautuivat Kokemäen Maataloustuottajat, Kokemäen Maatalousnaiset, Kokemäen Maamiesseura, Kokemäen Kova-Väki, Kokemäen Naisvoimistelijat, Kokemäen Mieslaulajat, Kokemäen Martat, Kokemäen Kansallisseura ja Kokemäen Nuorisoseura. Yhdistykselle siirrettiin koko Kokemäen Seuratalo O.Y.:n omaisuus ja merkintä yhdistysrekisteriin tehtiin vuoden 1970 loppuun mennessä.
Historia > Tulipalo ja jälleenrakentaminen 2001–

Tulipalo tuhosi talon 30. marraskuuta – 1. joulukuuta 2001 lähes kokonaan. Talon katto romahti sisälle ja muutama seinä jäi puoliksi pystyyn. Monen yhdistyksen arkistot jäivät tuleen, mutta ihmisvahingoilta säästyttiin. Palon syttymissyytä ei tiedetä varmuudella.
Uuden talon suunnittelu aloitettiin heti samaana keväänä. Riittävän suuren talkooryhmän ilmaantuminen ja runsaat tukkilahjoitukset paikallisilta metsänomistajilta toimivat lähtölaukauksena, joka käynnisti useampivuotisen rakentamisprosessin. Sen tuloksena Seuratalossa on suuri juhlasali, laajat ravintolatilat ja laitoskeittiö käytettävissä suuriin tilaisuuksiin. Yläkertaan on rakennettu kolme kokoushuonetta ja juhlasaliin avautuva parvi, ulkokatolle suuri terassi ja suuri aula. Aulan yhteydessä on vielä keittiö. Saneerauksen kohteena on viime aikoina ollut pihaympäristön rakentaminen viihtyisäksi.
Aiheesta muualla

Kotiseutuliitto: Suomen seuraintalot
Kuula, Heikki: Videosta valokuvia Seuratalon palosta[vanhentunut linkki]
Joutsi, Jukka: valokuvia Kokemäeltä (Arkistoitu – Internet Archive)
Kokemäen kaupunki: Villa Cumasta Kokemäen kaupunkiin – kävelyreitti (Arkistoitu – Internet Archive)
Irina

| Irina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  5. huhtikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  16. huhtikuuta, 5. toukokuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Irene, Irène, Iryna
Nimen alkuperä:  kreikan Eirene
Infobox OKNimi-testi OK: 
Irina on kansainvälinen naisen etunimi.
Irina (ven. Ирина) on alkujaan venäläinen muunnos kreikkalaisesta nimestä Eirene (kreik. Ειρήνη), josta on peräisin myös nimi Irene. Eirene merkitsi rauhaa.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan rekisteröity 6 604 Irina-nimistä naista.
Tunnettuja suomalaisia Irinoita

Irina Björklund (s. 1973), näyttelijä ja laulaja
Irina Buchberger, o.s. Salo, ent. Koskinen (1945–2018), äidinkielen didaktiikan professori
Irina Bäcksbacka (1919–2002), taidemaalari
Irina Elovaara (s. 1951), neurologian professori
Irina Hudova (1926–2015), taiteilijaprofessori, tanssitaiteilija ja -pedagogi
Irina Krohn (s. 1962), kulttuurivaikuttaja ja vihreiden ent. kansanedustaja
Irina Milan, o.s. Englund (s. 1947), näyttelijä ja laulaja
Irina Piippo (s. 1974), kielitieteilijä
Irina Pulkka (s. 1965), näyttelijä
Irina Saari, Irina (s. 1975), laulaja
Irina Vartia, Irina Isberg (s. 1980), näyttelijä
Kuvitteellisia Irinoita

Irina Nikolajevna Arkadina, näyttelijätärhahmo Anton Tšehovin näytelmässä Lokki (1895)
Irina Derevko, Lena Olinin esittämä päähenkilön äiti televisiosarjassa Alias
Irina Palm, Marianne Faithfullin esittämä päähenkilö samannimisessä elokuvassa (2007)
Irina Sartarelli, Irina Milanin esittämä muotitoimittaja televisiosarjassa Samppanjaa ja vaahtokarkkeja
Irina Simana, päähenkilö Onni Palasteen romaanissa Irina ja Mannerheim (1981)
Irina Spalko, hahmo elokuvassa Indiana Jones ja kristallikallon valtakunta.
Irina Totkunen, Minna Turusen roolihahmo televisiosarjassa Mogadishu Avenue
Flores (täsmennyssivu)

Flores voi tarkoittaa:
Paikkoja

Flores Island, saari Kanadassa Brittiläisessä Kolumbiassa
Floresin kantoni, Costa Ricassa
Flores, kunta Brasiliassa
Flores, kaupunki Guatemalassa
Flores Costa Cuca, kunta Guatemalassa
Flores, saari Indonesiassa
Flores, saari Portugalin Azoreilla
Flores, departementti Uruguayssa
Henkilöitä

Alba Flores, oik. Alba Gonzales Villa (s. 1986), espanjalainen näyttelijä
Ántero Flores Aráoz (s. 1942), perulainen poliitikko ja ministeri
Antonio Flores (s. 1978), ecuadorilais-suomalainen kampaaja ja televisioesiintyjä
Antonio Flores (1961–1995) espanjalainen muusikko ja näyttelijä
Antonio Floro Flores (s. 1983), italialainen jalkapalloilija
Benjamin Flores (1984–2009), meksikolainen nyrkkeilijä
Benjamin Mendoza y Amor Flores (1933/1935−2014), bolivialainen taidemaalari ja murhayrittäjä
Carlos Roberto Flores (s. 1950), Hondurasin presidentti 1998–2002
Ceci Flores, meksikolainen aktivisti, Madres Buscadoras ("Etsivät äidit") -järjestön perustaja
Cirilo Flores (1948–2014), yhdysvaltalainen katolinen piispa
Diandra Flores (s. 1994), suomalainen laulaja
Edison Flores (s. 1994), perulainen jalkapalloilija
Florindo Flores, Artemio (s. 1961), perulainen kommunistinen sissijohtaja
Francisco Flores Pérez (1959–2016), El Salvadorin presidentti 1999–2004
Isabel Flores de Oliva, Pyhä Rosa, St. Rose of Lima (1586–1617), perulainen tertiaaridominikaani ja pyhimys
José Asunción Flores (1904–1972), paraguaylainen säveltäjä
José Manuel Flores (s. 1987), espanjalainen jalkapalloilija
Juan Antonio Flores Santana (1927–2014), dominikaanilainen katolinen arkkipiispa
Juan José Flores, (1800–1864)  Ecuadorin ensimmäinen presidentti
Lola Flores (1923–1995), espanjalainen flamenco-taiteilija ja näyttelijä
Lolita Flores (s. 1958), espanjalainen laulaja, näyttelijä ja televisioesiintyjä
Lourdes Flores (s. 1959), perulainen poliitikko ja juristi
Noel Flores (1935–2012), intialais-itävaltalainen pianisti
Patrick Fernández Flores (1929–2017), yhdysvaltalainen katolinen arkkipiispa
Quique Sánchez Flores (s. 1965), espanjalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Rachael Hip-Flores, yhdysvaltalainen näyttelijä
Rosario Flores (s. 1963), espanjalainen näyttelijä ja laulaja
Salvador Flores Huerta (1934–2018), meksikolainen katolinen piispa
Muuta

Flores-luokka kahden aluksen muodostama Alankomaiden laivaston tykkiveneluokka
Hr. Ms. Flores (1925), Flores-luokan tykkivene.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Flores”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lauri Peltonen

Kustaa Lauri Peltonen (13. maaliskuuta 1880 Kuortane – 25. elokuuta 1942 Jyväskylä) oli suomalainen opettajaseminaarin ja lyseon lehtori.
Lauri Peltosen vanhemmat olivat kauppias Juho Peltonen ja Maria Märijärvi. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan reaalilyseosta 1902 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1908 ja filosofian maisteriksi 1910.
Peltonen oli Porvoon suomalaisen yhteiskoulun matematiikan lehtorina 1909–1913, Jyväskylän seminaarin matemaattisten aineiden lehtorina 1913–1926 ja Jyväskylän lyseon matematiikan, fysiikan ja kemian lehtorina ja lyseon vararehtorina vuodesta 1926 alkaen.
Peltonen oli Jyväskylässä kunnallisten vaalien keskustoimikunnan varapuheenjohtajana ja sihteerinä, valtion tulo- ja omaisuusverolautakunnan jäsenenä vuodesta 1921 ja puheenjohtajana vuodesta 1924 sekä Gummerus Oy:n johtokunnan jäsenenä vuodesta 1925 ja puheenjohtajana vuodesta 1926. Hän oli Jyväskylän kaupungin tilintarkastajana vuodesta 1915 alkaen ja kuului Jyväskylän säästöpankin y.m. laitosten tilintarkastajiin useita vuosia.
Lauri Peltonen oli naimisissa vuodesta 1917 filosofian maisteri Aino Greta Sarkkilan kanssa.
Teoksia

Kirjanpidon alkeet: oppikirja kouluille ja itseopiskelijoille; laatineet Lauri Peltonen ja Kaarlo Saarialho. Gummerus 1922, 3. painos 1937
Nimimerkillä Peltos-Lauri:
Elintarvekansliassa: yksinäytöksinen huvinäytelmä; kirjoittaneet Peltos-Lauri ja Korhos-Heikki. Virtain sanomat, Tampere 1923
Kylmä kuuma ja kaunis

| Kylmä, kuuma ja kaunis Eija Kantola |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2000
 Tuottaja(t): Ile Kallio, Pertti Haverinen, Risto Asikainen
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 43.06
 Levy-yhtiö: AXR
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 36.
Eija Kantolan muut julkaisut
| Sata suudelmaa 1998 | Kylmä, kuuma ja kaunis 2000 | Parhaat 40 hittiä 2001 |
Kylmä kuuma ja kaunis on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 2000. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 36.
Kappaleet

Romantiikan raunioilla – 3.39
Kylmä, kuuma ja kaunis (Para Toda La Vida) – 3.52
Kuin joutsenlaulu – 3.30
Juanita ja Mario – 3.37
Kaksi yhtä rakastaa – 2.54
Vähän liian pitkään – 3.02
Hiljaisuus – 3.23
Et saisi tehdä sä näin (No Me Lastimes) – 3.32
Enkeli – 3.43
Sä viet mut – 3.43
Jos päivä ois viimeinen – 2.59
Tanssi Cha Cha Cha – 2.38
Yö kuuntelee – 4.01
Aiheesta muualla

Kylmä, kuuma ja kaunis discogs.com -sivustolla
| n k Eija Kantola |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Samppanjaruusu  Kiitos tästä vuodesta  Ilmaan noussut oon  Yössä sielujen  Yön hiljaisuus  Tänään  Katseet  Sata suudelmaa  Kylmä kuuma ja kaunis  Rakkauden kiertokulku  Muistojen Bulevardi – Laila Kinnusen unohtumattomat laulut  Hyppy tuntemattomaan  Legendaa  Käärmetanssi  Peili  Kadonneet laulut  Kipinä 
Kokoelmat:  Parhaat  Parhaat – 20 suosikkisävelmää  Parhaat 40 hittiä  Yön Kuningatar (Kaikkien Aikojen Parhaat)  Eija Kantola – 30 v. juhlakokoelma 
Singlet:  ”Ranskalaiset korot” / ”Kesä saapuu sittenkin”  ”Samppanjaruusu” / Se heinäkuu”  ”Ainoa oikea” / ”Sua rantaan oottelen”
Eerik I Ejegod

Eerik I Ejegod 1500-luvun kaiverruksessa
Eerik I Ejegod (tansk. Erik Ejegod) ; (n. 1056 – 10. kesäkuuta 1103 Pafos, Kypros) oli Tanskan kuningas vuosina 1095–1103.
Suku

Hän oli kuningas Sven Estridinpojan ja yhden tämän lukuisten jalkavaimojen aviottomista pojista neljäs, joka nousi Tanskan valtaistuimelle. Hänellä oli ainakin 18 sisarusta, joista vanhemmat veljet Harald Hein, Knuut Pyhä ja Olavi Hunger olivat kuninkaita ennen häntä ja nuorin veli Niels Sveninpoika oli Tanskan kuningas hänen jälkeensä.
Kuningas

Eerikin veli Knuut Pyhä nimitti hänet Sjællandin jaarliksi. Knuutin kuoleman jälkeen vuonna vuonna 1086 Eerik lähti Ruotsiin, mistä hän palasi vuonna 1095. Ystävällisyytensä ja kaunopuheisuutensa ansiosta Eerik valittiin kuninkaaksi jo samana vuonna.
Vuonna 1098 Eerik matkusti Roomaan, missä hän sai paavi Urbanus II:n nimittämään Eerikin veljen Knuutin pyhimykseksi. Paavin suostumuksella Lundista tuli Pohjolan arkkipiispan istuin ja se itsenäistyi Saksan alaisuudesta. Paavin legaatti Alberich nimitti Lundin piispa Asserin koko Pohjolan arkkipiispaksi. Asser oli Eerikin puolison Bodilin veljenpoika.
Vuonna 1103 Eerik lähti pyhiinvaellusmatkalle Pyhälle maalle murhattuaan eräitä hovimiehiään. Eerik matkusti vanhaa viikinkireittiä Venäjän halki Konstantinopoliin, missä keisari Aleksios I Komnenos otti hänet vastaan. Matka jatkui Kyprokselle, missä Eerik sairastui ja kuoli Pafoksessa. Kuningatar Bodil jatkoi matkaa ja kuoli Öljymäellä.
Viborgissa sijaitsee Eerik I Ejegodin muistomerkki.
Avioliitto ja lapset

Eerik avioitui vuonna 1086 Bodil Thrugotsdatterin (n. 1056–1103) kanssa, joka oli jaarli Thrugot Ulfsen Fagerskindin ja Thorgunna Vagnsdatterin tytär.
Heille syntyivät lapset:
Knud Lavard
Bodil Eriksdatter (mahdollisesti)
Eerikin avioliiton ulkopuolisia lapsia olivat:
Harald Kesja (n. 1080–1135), avioitui prinsessa Ragnhildin (1073–1103) kanssa, joka oli Norjan kuningas Maunu Paljassäären ja Margareta Fredkullan tytär
Ragnhild
Benedikt
Eerik II Emune
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Danmarkshistoria.dk: Erik Ejegod ca. 1060–1103 (tanskaksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Olavi Hunger | Tanskan kuningas 1095–1103 | Seuraaja: Niilo Sveninpoika |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Erik Ejegod
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Muut:  IdRef 
Käännös suomeksi
Jolla (yritys)

| Jolla Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  Pirkkala, Suomi (29. maaliskuuta 2011)
Toimitusjohtaja:  Sami Pienimäki
Avainhenkilöt:  Juhani Lassila, viestintäjohtaja
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Ohjelmistojen suunnittelu ja valmistus
Tuotteet:  älypuhelimet
Liikevaihto:   3,5 milj. € (2019)
Henkilöstö:   37 (2019)
Kotisivu:  jolla.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jollan henkilökuntaa esittelemässä Jollaa yrityksenä sekä Mer- ja Nemo-projekteja Hackaday-tapahtumassa 2012.
Jolla Oy on suomalainen yritys, joka kehittää Sailfish OS -mobiilikäyttöjärjestelmää ja sitä käyttäviä laitteita. Jolla julkaisi sitä käyttävän Jolla-nimisen älypuhelimen 20. toukokuuta 2013. Jolla kehitti myös vastaavaa taulutietokonetta.
Perustettaessa yrityksen henkilökunta koostui pääosin Nokian entisistä työntekijöistä. Sailfish perustuu Nokian kehittämään MeeGo-nimiseen Linux-käyttöjärjestelmään. Heinäkuussa 2015 Jolla ilmoitti keskittyvänsä Sailfish OS -käyttöjärjestelmän tekemiseen ja siirtävänsä laitevalmistuksen erilliseen yhtiöön.
Jollan kotipaikka on Helsinki, mutta sen pääkonttori sijaitsee Tampereella Finlaysonin alueella, ja sillä on pääkonttorin lisäksi tutkimus- ja kehitysyksikkö Tampereella. Jolla Mind2 -tietokoneiden kokoonpanoa tehdään Salossa.
Historia

Jolla perustettiin lokakuussa 2011. Yritys sai alkunsa Nokian irtisanotuille työntekijöille suunnatusta Bridge-ohjelmasta. Huhtikuussa 2013 yrityksessä oli noin 70 työntekijää, joista suuri osa on Nokian entisiä työntekijöitä. Yhtiön ensimmäisenä toimitusjohtajana toimi Jussi Hurmola, jonka korvasi Marc Dillon. Jolla on saanut rahoitusta 10 miljoonaa euroa Tekesiltä ja Jollan hallituksen puheenjohtajan Antti Saarnion jo aiemmin tuntemilta yksityissijoittajilta. Joulukuussa 2012 ja helmikuussa 2013 yhteensä miljoonalla eurolla Jollan osakkeita ostanut China Fortune Holdings Limited omistaa yhtiöstä noin 6,25 prosenttia. Lokakuussa 2013 kerrottiin, että Jolla on valittu Millennium Distinction Awards -tunnustuspalkinnon saajaksi.
Tammikuussa 2013 MTV3 uutisoi, että suomalainen matkapuhelintarvikkeita valmistava Golla olisi haastanut Jollan oikeuteen ja vaatii Jollan tavaramerkkirekisteröinnin kumoamista liian samankaltaisen tavaramerkin vuoksi. Jollan hallituksen puheenjohtajan Antti Saarnion mukaan Jolla on toiminut asiassa lain kirjainta noudattaen ja, että viranomainen käsitteli Jollan ja Gollan nimien samankaltaisuudet jo rekisteröinnin yhteydessä.
Lisärahoituksen saamiseksi Jolla harkitsi listautumista vuoden 2014 alkupuoliskolla First North -kasvupörssiin Helsinkiin. Yritys listautuisi todennäköisesti myös Hongkongin GEM-kasvupörssiin. Zdnetin haastattelussa 11. kesäkuuta Tomi Pienimäki kertoi toisen rahoituskierroksen sulkeutuvan kesäkuun aikana. Aiemmin on kerrottu rahoituskierroksen tavoitteena olevan 30 miljoonaa euroa ja, että se toteutettaisiin vaihtovelkakirjalainana.
Historia > Keskittyminen Sailfish-käyttöjärjestelmään

Yhtiö ilmoitti heinäkuussa 2015 keskittyvänsä Sailfish-käyttöjärjestelmän kehittämiseen ja lisensointiin sekä turvallisiin puhelimiin. Samalla yhtiön toimitusjohtaja Tomi Pienimäki eroaa. Jollan strategiana on Sailfish-käyttöjärjestelmän lisensointi muille laitevalmistajille erityisesti BRICS-maissa (Brasilia, Venäjä, Intia, Kiina, Etelä-Afrikka).
Marraskuussa 2015 Jolla ilmoitti hakeutuvansa yrityssaneeraukseen, koska sen marraskuussa päättymässä ollut rahoituskierros viivästyi. Yhtiö myös ilmoitti lomauttavansa suuren osan työntekijöistään. Jolla sai rahoituksensa kuntoon joulu-tammikuun aikana, jonka jälkeen Sailfishin kehitystä ja markkinointia jatkettiin.
Elokuussa 2021 Jolla kertoi vuoden 2020 olleen "käännekohta" ja sen saavuttaneen kannattavuuden. Jolla on aloittanut uuden tuotteen tarjonnan nimeltä AppSupport for Linux Platforms, joka mahdollistaa yhteensopivuuden Android-sovelluksille Linuxissa ilman tarvetta lisensoida koko Sailfish OS -käyttöjärjestelmää. Jollan mukaan AppSupportille on ollut kiinnostusta autoteollisuuden yrityksistä, jotka haluavat tarjota Android-yhteensopivuutta omissa viihdejärjestelmissä ilman tarvetta lisensoida Googlen tarjoamia ratkaisuja. Muita mahdollisia käyttökohteita ovat sulautetut järjestelmät ja esineiden internet -laitteet.
Historia > Keskittyminen Sailfish-käyttöjärjestelmään > Venäjäyhteistyö

Vuoden 2015 Sailfish-käyttöjärjestelmään keskittymisen myötä esimerkiksi Venäjällä tutkitaan Sailfishin käyttöä älypuhelinalustana maan digipalveluissa. Jolla lähti laajentamaan liiketoimintaansa rajusti Venäjän suuntaan vuonna 2015. Helmikuussa 2022 Jolla ilmoitti lopettaneensa liiketoimintansa Venäjällä vuoden 2021 aikana.
Venäjän valtion Rostelecom omisti noin 30 % Jollan osakkeista. Venäjä aloitti suurhyökkäyksen Ukrainaan 24. helmikuuta 2022. 2. maaliskuuta 2022 se oli suurin mutta ei enemmistö osakkeenomistaja. Venäjän valtio omistaa noin 45 prosenttia pörssiyhtiö Rostelecomista. Jolla menetti markkinansa autoteollisuudessa ja Venäjällä Venäjään kohdistuvien pakotteiden vuoksi.lähde? Jolla haettiin kesäkuussa 2023 uudelleen yrityssaneeraukseen.
Historia > Yrityssaneeraus ja uuteen yhtiöön

Pirkanmaan käräjäoikeuden marraskuussa 2023 vahvistaman saneerausohjelman mukaan koko yhtiön liiketoiminta ja henkilöstö tulee siirtää uuteen yhtiöön, jonka omistavat Jollan entinen johto.  Autoteollisuuden toiminnot aiotaan siirtää uuteen Seafarix-yhtiöön.
Jollan toiminta on jatkunut Jolla Group ja Jolla Mobilen aputoiminimi Jollyboys nimisten yhtiöiden toimesta. Yhtiön omistaa pääosin toimiva johto, sijoittajilla on noin viides yhtiöstä.