stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jad Hashmona
Toiminta > Raamatullinen puutarha

Sveitsiläisen Beit Shalom -yhdistyksen ja Israelin antiikkiviraston IAA yhteistyönä Yad Hashmonaan rakennettiin vuonna 2000 raamatullinen kylä.
Puutarha antaa kävijöille vilkaisun juutalaisten kansan hengelliseen, fyysiseen ja maatalousmaailmaan Raamatun aikana. Se näyttää erilaisia raamatullisia kasveja ja puita sekä rekonstruoituja tiloja raamatun aikoina. Puutarhassa on muinainen viinipuristin, oliiviöljypuristin, mikve, hautaluola, maatalouden vartiotorni, Galilean tyyppinen synagoga ja beduiiniteltta.
Kannatustoiminta Suomessa

Jad-Hashmonan ystävät r.y. tukee Suomesta käsin Jad Hashmonaa rukouksin ja auttaa kylän toimintaa taloudellisesti yhteisesti sovittujen hankkeiden toteuttamiseksi.
Syrjintäoikeudenkäynti

Vuonna 2008 Britanniassa parisuhteensa virallistanut naispari halusi järjestää Jad Hashmonassa juhlan ystävilleen ja perheilleen ja sopi juhlasalin vuokrauksesta Jad Hashmonan kanssa. Kun omistajille selvisi, että kyseessä ei ole heteropariskunta, he peruuttivat naisten varauksen kutsuen homoseksuaalisuutta muun muassa ”inhottavuudeksi”. Pariskunta vei asian oikeuteen, ja alemmassa oikeusasteessa Jad Hashmona tuomittiin maksamaan pariskunnalle korvausta syrjinnästä ja seksuaalisesta häirinnästä syrjinnän julkisilla paikoilla kieltävän lain nojalla.
Kesäkuussa 2014 Jad Hashmonan vetoomus tuomion kumoamiseksi ei mennyt läpi Jerusalemin piirioikeudessa, joka vahvisti alemman oikeusasteen tuomion sekä noin 60 000 sekelin vahingonkorvauksen pariskunnalle syrjinnästä ja seksuaalisesta häirinnästä.
Aiheesta muualla

Viralliset Internet-sivut (englanniksi)
Jad Hashmona
Hetemäki

Hetemäki voi tarkoittaa seuraavia:
David Hetemäki (1890–1964), jääkärieverstiluutnantti
Elsi Hetemäki (o.s. Rinne, e. Hetemäki-Olander,  1927–2023), Kokoomuksen kansanedustaja ja valtiopäiväneuvos
Päiviö Hetemäki (1913–1980), Kokoomuksen kansanedustaja ja ministeri
Martti Hetemäki (s. 1956), valtiotieteen tohtori ja valtiovarainministeriön virkamies, Päiviö Hetemäen poika.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hehkuva rauta

| Hehkuva rauta Elonkerjuu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. syyskuuta 2014
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä, pop, rock
 Kesto: 36.00
 Levy-yhtiö: RCA
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Elonkerjuu muut julkaisut
| Ilon pirstaleet 2012 | Hehkuva rauta 2014 | XX 2019 |
Hehkuva rauta on Elonkerjuu-yhtyeen albumi, joka julkaistiin 12. syyskuuta 2014.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Kappaleet

Hehkuva rauta – 3.11
Tanssi pois paha – 3.26
Elämää on – 3.42
Tunnetta paljon – 3.26
Miksi, miksi, miksi? – 3.46
Taipaleen miehet – 3.01
Rakkaus jatkua saa – 3.26
Sielu puhdasta kultaa – 3.34
Huulet ja halut – 3.19
Jalat vie – 3.25
Parantava sade – 3.44
Arvostelut

Mesta.net: 8.0/10
Savon Sanomat: suopea
Johann Köler

Johann Köler: Omakuva, vuodelta 1859.
Johann Köler (8. maaliskuuta 1826 – 22. huhtikuuta 1899) oli virolainen taidemaalari ja maansa kansallisen heräämisen merkkihenkilöitä. Köler omistautui muotokuvamaalaukselle mutta teki myös maisemamaalauksia. Monet hänen tunnetuimmista teoksistaan kuvaavat virolaista maaseutua 1800-luvulla.
Elämäkerta

Johann Köler syntyi maalaisperheen seitsemänneksi lapseksi Ivaskissa, Viljandin maakunnassa. Vanhemmat olivat köyhiä, mutta pojan onnistui kuitenkin päästä opintielle. Hän opiskeli maalausta Vônnussa ja muutti vuonna 1846 Pietariin, missä työskenteli kauppojen kilpimaalarina. Hänen kykynsä keksittiin ja hän pääsi opiskelemaan piirustusta ja maalaustaidetta Pietarin taideakatemiaan vuonna 1848. Hän valmistui vuonna 1855.
Köler opiskeli 1848–1857 Pietarin taideakatemiassa, lähti 1857 opintomatkalle Saksaan, Hollantiin, Belgiaan, Ranskaan ja Italiaan ja viipyi pääasiassa Ranskassa ja Italiassa. Hän palasi 1862 Pietariin. Köler sai mainetta varsinkin henkilö- ja muotokuvamaalarina. Hän on teknisesti taitava ja hänen värienkäyttönsä on raikasta ja loistavaa.
Opintojensa jälkeen Köler matkusteli. Hän matkusti vuonna 1857 Berliinin kautta Pariisiin ja kävi vielä uudelleen Saksassa. Sen jälkeen olivat vuorossa Alankomaat ja Belgia. Vuonna 1858 Köler ylitti Alpit vieraillakseen Milanossa, Genovassa, Firenzessä ja Roomassa. Roomassa hän otti yksityisopetusta ja perehtyi akvarellimaalaamiseen. Siellä hän myös teki ensimmäiset luonnokset teokseensa Kristus ristillä.
Vuonna 1861 Köler vastasi myöntävästi Pietarin taideakatemian kutsuun ja palasi kaupunkiin. Vuodet 1862–1874 hän oli keisari Aleksanteri II:n tyttären, Maria Aleksandrovna Romanovan yksityisopettajana. Hän luennoi taideakatemiassa vuosina 1869–1870. Vuodet 1886–1889 hän työskenteli Wienissä, Nizzassa ja Pariisissa.
Kansallisuusliike

Viron kansallisen heräämisen vuodet osuivat samaan kohtaan Kölerin uran huipun kanssa. Hän toi virolaisuuden asiaa esille myös tsaarin hovissa, missä työskenteli tsaarin tyttären yksityisenä piirustuksenopettajana. Journalisti Carl Robert Jakobson, joka kampanjoi virolaisten itsehallinnon puolesta oli Kölerin ystävä. Vuosina 1891–1893 Köler oli Eesti Kirjameeste Seltsin puheenjohtaja.
Maalauksia

Kristuksen ristiinnaulitseminen (1861)
Virolainen legenda (1865)
Vapahtajan kuva (1879, freskomaalaus Tallinnan Kaarlenkirkossa)
Antakaa keisarille, mikä keisarin on ja Jumalalle mikä Jumalan on (1883, lahja Aleksanteri III:lle tämän kruunauksen johdosta)
ruhtinas A. M. Gortšakovin, Friedrich Reinhold Kreutzwaldin, Heinrich Neusin, Hugo Treffnerin ja muiden muotokuvia
Teoskuvia

Syntiinlankeemuksen jälkeen
Munkki kiroaa Lorelein
Friedrich Reinhold Kreutzwaldin muotokuva
Eeva ja granaattiomena
Maisema Italiasta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johann Köler Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Jesper Rönndahl

| Jesper Rönndahl |
| --- | --- |
 Rönndahl vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Per Jesper Rönndahl
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1979 (ikä 45) Lund, Ruotsi
Ammatti:  koomikko, näyttelijä, juontaja
Puoliso:  Marie Agerhäll (2017–)
Aiheesta muualla
jesperronndahl.se
IMDb 
Per Jesper Rönndahl (s. 27. kesäkuuta 1979 Lund) on ruotsalainen koomikko ja näyttelijä.
Elämä ja ura

Rönndahl syntyi vuonna 1979 Veberödissä Lundin kunnassa ja on äitinsä puolelta tanskalainen. Rönndahl kävi lukion Lundissa ja opiskeli sen jälkeen Lundin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi. 2000-luvun alussa Rönndahl pääsi tekemään Sveriges Radiolle sketsejä sekä juontamaan ja lopulta tuottajaksi. Vuonna 2004 hän aloitti stand up -komiikan tekemisen.
Rönndahl voitti På spåret -visailuohjelman Elisabet Höglundin kanssa kaksi kertaa peräkkäin kausilla 2014–2015 ja 2015–2016.
Syksyllä 2018 Rönndahlin SVT:llä juontama satiiriohjelma Svenska nyheter aiheutti kohua Kiinassa. Taustalla oli tapaus, jossa poliisi oli kantanut kolme kiinalaista turistia pois tukholmalaisesta hostellista, kun nämä olivat varanneet huoneen väärälle päivälle, eivätkä suostuneet lähtemään hostellista vaikka heille kerrottiin sen olevan kyseisenä yönä täynnä, vaan alkoivat käyttäytyä uhkaavasti. Kiinan suurlähetystö tuomitsi tapahtuneen, syytti poliisia pahoinpitelystä ja ihmisoikeusrikkomuksesta sekä varoitti kiinalaisia, ettei Ruotsi ole turvallinen matkakohde. Svenska nyheter teki tapauksen johdosta kiinankielisen sketsin, jossa kiinalaisia turisteja valistettiin Ruotsin tavoista – muun muassa, että kadulle ei saa ulostaa ja että koiranulkoiluttajat eivät kotiin päästyään syö koiraansa – ja latasi videon kiinalaiseen videopalveluun Youkuun. Kiinan suurlähetystö syytti Svenska nyheteriä sekä Rönndahlia rasismista ja vaati anteeksipyyntöä. Rönndahl ei pyytänyt anteeksi Kiinan valtiolta, mutta pahoitteli sitä, että lyhyt sketsi oli levitetty Kiinaan ilman asiayhteyttä.
Yksityiselämä

Rönndahl on naimisissa näyttelijä-ohjaaja Marie Agerhällin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Kotisivut (ruotsiksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jesper Rönndahl Wikimedia Commonsissa
Rönndahl juonsi vuosina 2018–2019 satiiriohjelmaa nimeltä Svenska nyheter.
Heikki Lääkkölä

Heikki Johannes Lääkkölä (s. 26. helmikuuta 1953 Karunki) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Pohjolan Sanomat -lehdessä, myös päätoimittajana.
Heikki Lääkkölä syntyi maanviljelija Pentti Lääkkölän ja emäntä Maire Orpanan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1977 on opettaja Päivi Koskenranta. Lääkkölä tuli ylioppilaaksi 1972 ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1981. Hän työskenteli Pohjolan Sanomien toimitussihteerinä 1977–1981, taloustoimittajana  1981–1985 ja uutispäällikkönä 1985–1996. Lehden päätoimittajaksi hänet nimitettiin 1996. Lääkkölä jättäytyi pois lehden palveluksesta vuonna 2014, jäädäkseen myöhemmin eläkkeelle.
Heikki Löyttyniemi

Heikki Löyttyniemi (vas.) Turun Messuilla presidentti Urho Kekkosen ja maaherra Esko Kulovaaran kanssa vuonna 1966.
Heikki Alarik Löyttyniemi (24. toukokuuta 1928 Janakkala – 9. kesäkuuta 2014 Turku) oli suomalainen kaupunkineuvos. Hän toimi muun muassa Turun kauppakamarin ja Turun Messujen toimitusjohtajana ja kokoomuksen valtuutettuna.
Koulutukseltaan Löyttyniemi oli ekonomi. Heikki Löyttyniemi syntyi kauppias Aarne Löyttynimen ja Aino Ester Seppälän perheeseen, hänen veljiään ovat päätoimittaja Veikko Löyttyniemi ja kansanedustaja Pekka Löyttyniemi.
Jalo Kohonen

| Jalo Kohonen |
| --- | --- |
 Jalo Kohonen opiskeluvuosinaan.
Kansanedustaja
 4.4.1917–16.5.1918  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Kuopion läntinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. elokuuta 1884 Viipuri
Kuollut: 17. toukokuuta 1935 (50 vuotta) Petroskoi
Ammatti:  toimittaja
Jalo Johan Kohonen (20. elokuuta 1884 Viipuri – 17. toukokuuta 1935 Petroskoi) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1917–1918. Sisällissodan aikana Jalonen toimi  kansanvaltuuskunnan raha-asiainvaltuutettuna ja pakeni sodan loppuvaiheessa Neuvosto-Venäjälle.
Elämä > Varhaiset vuodet

Jalo Kohosen vanhemmat olivat Impilahdessa syntynyt ylijunailija Petter Kohonen (1859-1912) ja juukalainen Klara Maria Kakkinen (1857-1888). Äidin kuoltua isä avioitui Mäntsälästä kotoisin olleen Josefina Nemlanderin (1858-1940) kanssa. Kohonen kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta reaalilyseosta 1903 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1910. Hän työskenteli Viipurissa ilmestyneen Työn toimittajana 1910-1915, Viipurin työväenopiston opettajana 1911-1915, Suomen Sosialidemokraattisen Nuorisoliiton Viipurin piirisihteerinä 1911–1912, osuuskauppapiirin neuvojana Viipurissa ja Kuopiossa 1912–1916 sekä Kuopiossa ilmestyneen Savon Työmiehen toimittajana 1915–1917.
Opiskeluvuosinaan Kohonen kuului SSN:n ohella Ylioppilaiden Sosialidemokraattiseen Yhdistykseen. Vuonna 1910 Kohonen osallistui SDP:n puoluetoimikunnan edustajana Kööpenhaminassa pidettyyn II internationaalin kongressiin. Hän vaikutti myös osuustoimintaliikkeessä. Kohonen oli muun muassa sosialidemokraattien ehdokkaana SOK:n neuvontaosaston johtajaksi ja Yhteishyvän päätoimittajaksi, mutta tehtävään nimitettiin johtokunnan puheenjohtajan Väinö Tannerin kannattama Eliel Kopperi. Vuonna 1916 KOhonen valittiin eduskuntaan.
Elämä > Sisällissota

Sisällissodan alettua Kohonen nimitettiin kansanvaltuuskunnan raha-asiainvaltuutetuksi. 33-vuotias Kohonen oli sen nuorin jäsen. Kohonen kuului kansanvaltuuskunnan vähemmistöön, joka oli valmis siirtymään sosialismiin. Raha-asiainvaltuutettuna hän vastasi vallankumoushallituksen talouden ohella Suomen Pankin, Valtiokonttorin, Suomen rahapajan ja Tullihallituksen toiminnasta. Kohonen totesi heti alkuun valtion rahatilanteen niin heikoksi, ettei katsonut voivansa ottaa yksinään vastuuta tilanteen vaatimista radikaaleista toimenpiteistä. Kohosen rinnalle toiseksi valtuutetuksi nimitettiin pankkivaltuuston puheenjohtaja Edvard Gylling, mutta koska hän oli sidottuna muihin tehtäviinsä, perustettiin Kohosen avuksi Otto Wille Kuusisen ja Valfrid Perttilän muodostama finanssivaliokunta. Suomen Pankin ylimpänä valvojana toimiessaan hän pyrki mahdollisimman jouhevaan ja maltilliseen vallanvaihtoon noudattamalla keskuspankkia koskeneita säädöksiä. Helsingin valtauksen jälkeen Kohonen ehdotti kääntymistä Saksan puoleen rauhanvälittäjänä, mutta muut valtuutetut tyrmäsivät ajatuksen katsoessaan sen olevan luokkataisteluperiaatteen vastainen. Kansanvaltuuskunnan siirryttyä Viipurin Kohonen pakeni huhtikuun lopussa Venäjälle.
Perhe

Jalo Kohosen puoliso oli kansanedustaja Hanna Kohonen (o. s. Rönkkö), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1911. Heillä oli kaksi tytärtä, jotka elivät 1950-luvulla Moskovan lähellä. Kohosen velipuoli oli jääkärimajuri Onni Kohonen. Vuonna 1935 Onni Kohonen joutui pidätetyksi vakoilusta epäiltynä, kun hänen väitettiin vuonna 1918 käyneen tapaamassa Jalo Kohosta Pietarissa. Ilmiannolla epäiltiin myös olevan jotain tekemistä Jalo Kohosen kuoleman kanssa.
Suomennoksia

N. K. Krupskaja : Varhaiskoulukasvatuksesta maaseudulla : III Yleisvenäläinen varhaiskoulukasvatuksen konferenssi. Vähemmistökansallisuuksien valistusneuvoston suomalainen osasto, Moskova 1926
V. I. Lenin : Sosialistinen vallankumous ja valistustehtävät : kirjoituksia ja puheita. Kirja, Leningrad 1929
N. K. Krupskaja : Muistelmia Leninistä : bolshevikkien maanalaista toimintaa ja toveri Lenin Suomessa vv. 1905-1907 ; kokoillut Jalo Kohonen. Kirja, Leningrad 1931
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jalo Kohonen Wikimedia Commonsissa
Jalo Kohosen kirjoituksia (PDF) Marxists Internet Archive.
Jonas Brothers: Living the Dream

Jonas Brothers: Living the Dream on TV-ohjelma, jonka esitys alkoi Yhdysvalloissa 16. toukokuuta 2008. Sarjan tarkoitus on seurata Jonas Brothers -yhtyeen When You Look Me in the Eyes -kiertuetta. Suomessa ohjelmaa esittää Disney Channel.
Mukana on mm. vapaa-ajan viettoa, keikan jälkijuhlat ja bändiin tutustumista.
Disney Channelilla esitettäviä ja esitettyjä sarjoja
A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit • Austin ja Ally • Brandy ja Herra Whiskers • Brian O’Brian • Coryn koukerot • Dave the Barbarian • Disney Channel Games • Dog with a Blog • Even Stevens • Finias ja Ferb • Fillmore • Gravity Falls • H2O • Hannah Montana • Hopon poppoo • Isojen tyttöjen leikit • Jake Long – amerikkalainen lohikäärme • Jessie • Jonas Brothers: Living the Dream • Kaksi kunkkua • Keisarin uusi koulu • Kickin’ It • Kim Possible • Klassiset piirretyt • Lab Rats • Lilo & Stitch • Liv ja Maddie • Lizzie McGuire • Mikin klubi • Mikki Hiiren kerhotalo • Nokkapokka • Olli avaruudessa • Onnea matkaan, Charlie! • Paljon melua Maggiesta • Poika tulevaisuudesta • The Proud Family • Se en ollut minä • Shake It Up • Sonny with a Chance • So Random! • Supersairaala • Disneyn Tarzanin legenda • Tavataan välkkärillä • That’s So Raven • Timmy ja haltijakummit • Vaihdokit • Viiden tähden merielämää • Viisikko jutun jäljillä • Violetta • Disneyn Välitunti • Waverly Placen velhot • Zackin ja Codyn viiden tähden elämää
Joseph Michael Sullivan

Joseph Michael Sullivan (23. maaliskuuta 1930 Brooklyn – 7. kesäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Brooklynin hiippakuntaan 2. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Sulianan titulaaripiispaksi 4. lokakuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis John Mugavero, jota avustivat John Joseph Snyder ja Charles Richard Mulrooney.
Sullivan jäi eläkkeelle 12. toukokuuta 2005.
Joseph Mittathany

Joseph Mittathany (12. heinäkuuta 1931 – 11. heinäkuuta 2022) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. huhtikuuta 1959 ja nimitettiin Tezpurin hiippakunnan piispaksi 26. kesäkuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Ferrando, jota avustivat Hubert D'Rosario ja Orestes Marengo.
28. maaliskuuta 1980 Mittathany sai nimityksen Imphalin hiippakunnan piispaksi; 10. heinäkuuta 1995 hiippakunnasta tuli arkkihiippakunta ja Mittathanysta sen arkkipiispa. Mittathany jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään, 12. heinäkuuta 2006, jolloin hänen seuraajakseen tuli Dominic Lumon.
Javier Baraja

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Javier Baraja Vegas
Syntymäaika: 24. elokuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Valladolid, Espanja
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 179 cm
Junioriseurat
: Valladolid
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2001 2001–2002 2002–2004 2004–2005 2005– | Valladolid B Valladolid Getafe Málaga B Valladolid |  2 (0) 27 (0) 35 (1) 173 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. toukokuuta 2011.
Javier Baraja Vegas (s. 24. elokuuta 1980 Valladolid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edusti vuonna 2014 päättyneellä pelaajaurallaan pääasiassa Real Valladolidia ja oli pelipaikaltaan puolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Hänen vanhempi veljensä Rubén oli myös jalkapalloilija.
Ura

Baraja on kotikaupunkinsa Real Valladolidin kasvatti, kuten hänen veljensä Rubénkin. Baraja pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa 26. elokuuta 2001 Deportivo La Coruñaa vastaan.
Pelattuaan Getafessa ja Málagan reservijoukkueessa, hän palasi takaisin Valladolidiin kaudeksi 2005–2006. Hän pelasi seuraavalla kaudella 28 ottelua ja sen päätteeksi joukkue nousi maan pääsarjaan.
Baraja teki ensimmäisen maalinsa Valladolidissa 13. syyskuuta 2008 rangaistuspotkusta ottelussa Atlético Madridia vastaan.
Hetekylä

Hetekylää Sammakkolammen ja Paavolankuivan kohdalla kaakkoon päin nähtynä
Hetekylä on noin 400 asukkaan kylä Pudasjärven kaupungin eteläosassa Hetekyläntien varrella, noin 35 kilometrin päässä Pudasjärven keskustaajamasta.
Kylä on levittäytynyt laajalle alueelle Hetekyläntien sekä Väliojan ja Heteojan varsille. Poronhoito sekä maa- ja metsätalous ovat kylän tärkeimmät elinkeinot. Kylällä on aiemmin toiminut oma koulu, joka lakkautettiin vuonna 2009. Kylällä toimii edelleen vuonna 1928 perustettu Hetekylän Nuorisoseura. Kylässä on lukuisia kulttuurihistoriallisesti merkittäviä kohteita, muun muassa Heikkilän talo.
Olvassuon soidensuojelualue sijaitsee osittain Hetekylän alueella.
Lapin sodan muistomerkki sijaitsee valtatien 20 varrella Niemitalon Juustolan pihalla. Patsas paljastettiin 2. heinäkuuta 1994. Muistomerkissä on teksti: "Täällä ammuttiin Lapin sodan ensimmäiset laukaukset 28.9.1944."
Aiheesta muualla

Hetekylä Pudasjärven kaupungin kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Pudasjärvi
| --- | --- |
Kylät ja alueet:  Aittojärvi: Aittojärvi  Hetekylä: Hetekylä – Keinäsperä  Hirvaskoski: Ervasti – Hirvaskoski – Kurki – Poijula  Iinattijärvi: Iinattijärvi  Jaurakkajärvi: Jaurakkajärvi   Kipinä: Kipinä – Kollaja –  Panuma – Taipaleenharju  Kurenala: Kurenalus (keskustaajama)  Pintamo: Pintamo  Pudasjärvi: Jaalanka – Jonku – Pudasjärven kirkonkylä – Ruottisenharju – Siivikko  Puhos: Puhos   Pärjänsuo: Livo – Pärjänsuo – Rytinki – Yli-Livo  Sarakylä: Kipinäsuo – Ruuhensuo – Sarajärvi  Siurua: Ala-Siurua – Siurua  Syötekylä: Syötekylä
Järviä, jokia ja muita vesistöjä:  Aittojärvi – Iijoki – Jaaskamonkoski – Jaurakaisjärvi – Jaurakkajärvi– Jongunjärvi – Mikanlampi – Ontamojärvi – Pudasjärvi – Sorvarinjärvi – Sotkajärvi
Nähtävyyksiä:  Pudasjärven kirkko – Sarakylän kappeli – Syötteen kansallispuisto
Muuta Pudasjärveen liittyvää:  Hirsikampus – Hirvisuo – Iijokiseutu – Iso-Syöte – Jyrkkäkoski – Kesäpilkin MM-kisat – Niemitalon Juustola – Pudasjärven lentokenttä – Litokaira – Olvassuo – Virkistysuimala Puikkari – Pudasjärven ufot – Syöte – Umpihankihiihdon MM-kisat
Joseph Mokobe Ndjoku

Joseph Mokobe Ndjoku (s. 15. elokuuta 1949 Djombo) on kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Basankusun hiippakuntaan 20. elokuuta 1978 ja nimitettiin Bokungu-Ikelan hiippakunnan johtoon 6. joulukuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. maaliskuuta 1994. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Kumuondala Mbimba, jota avustivat Ignace Matondo Kwa Nzambi ja Faustino Sainz Muñoz.
Mokobe Ndjoku sai 9. marraskuuta 2001 nimityksen Basankusun piispaksi.
Joakim Terentjef

Joakim Terentjef (Jaakkima Terentinpoika) oli 1600-luvulla Karjalassa vaikuttanut ortodoksipappi, joka siirtyi opettamaan luterilaista oppia.
Ruotsin luterilaistamistoimenpiteet

Ruotsin sai Stolbovan rauhassa 1617 haltuunsa muun muassa Käkisalmen läänin, jonka väestö oli lähes kokonaan ortodoksista. Väestöä pyrittiin luterilaistamaan muun muassa kansanvalistuksen avulla, ja tärkein muoto oli Lutherin katekismuksen opettaminen. Opetustyötä varten pyrittiin palkkaamaan ortodoksipappeja, jokseenkin kehnolla menestyksellä. Vuonna 1644 pappeja oli neljä, ja lisäksi kuusi ortodoksitiakkaa. Kuuluisin työhön suostuneista papeista oli Joakim Terentjef.
Terentjefin tehtävät

Novgorodin metropoliitta oli vihkinyt Terentjefin ortodoksipapiksi vuonna 1623, ja hänet oli määrätty papiksi Suistamolle. Hän osoitti kiinnostusta luterilaisuutta kohtaan siinä määrin, että maaherra Magnus Nieroth kutsui hänet Uukuniemen ortodoksiseurakunnan papiksi, ja sieltä 1638 edelleen Kurkijoen seurakunnan kirkkoherraksi. Kurkijoella oli kuitenkin jo ortodoksipappi, rovasti Osip Kuisma.
Nieroth suunnitteli Kurkijoelle koulua ortodokseja varten. Terentjefin piti opettaa pari ensimmäistä vuotta, ja sitten voitaisiin vielä palkata toinen, luterilainen opettaja.
Seurakuntalaiset eivät hyväksyneet Terentjefiä, vaan tukivat entistä pappiaan. Pietari Brahen vieraillessa Kurkijoella 1639 hän syrjäytti Osipin ja nimitti Joakim Terentjefin Kurkijoen ortodoksien rovastiksi, jolloin hänestä tuli ortodoksipappien esipaimen. Toimenpide oli Brahelle poikkeuksellinen, sillä hän oli useaan otteeseen tähdentänyt luterilaistamisen perustuvan vapaaehtoisuuteen.
Noituussyyte ja käräjät

Tilanne kärjistyi erään seurakuntalaisen, vouti Jefim Simonoffin syyttäessä Terenjefiä noituudesta. Simonoffin mukaan Terentjef olisi tarjoutunut opettamaan taikakeinoja hänen pojalleen, ja Simonoffin kieltäydyttyä oli sokeuttanut pojan. Asian johdosta Terentjef haastettiin 1642 Kurkijoen talvikäräjille. Hän puolustautui väittämällä, että koko syyte johtui hänen opetustyöstään ja kääntymyksestään luterilaiseen uskoon. Väite ei herättänyt lautamiehissä toivottua vastakaikua: Terentjef tuomittiin kuolemaan noituudesta.
Kaikki kuolemantuomiot oli alistettava hovioikeuden ratkaistavaksi. Hovioikeudessa Terentjef puolustautui menestyksellisesti. Lisäksi Pietari Brahe pyrki vaikuttamaan tuomion kumoamisen puolesta ja lähetti hovioikeudelle kirjeen. Hovioikeudesta Terentjef määrättiin kuultavaksi Turun tuomiokapituliin asti, missä tarkistettiin asian uskonopilliset kysymykset. Vuonna 1643 hovioikeus kumosi tuomion ja palautti Terentjefin virkaansa, jota hän hoiti vuoteen 1652.
Kirjallisuutta

Salminen Viktor, Jaakkiman pitäjän historia, aakkiman Sanomalehti- ja Kirjapaino 1923. – 2. p. Suomalaisen naisliiton Jaakkiman osasto, 1967
Tigerstedt Karl K., Ur Per Brahes brefvexling : bref från och till Per Brahe 1-2, Helsingfors, J. C. Frencell & son.
Laakso Ville, Uukuniemen Papinniemen Kirkkokallion tutkimukset 1996-2005, Turun yliopisto. Julkaisut luetteloitu tässä linkissä (Arkistoitu – Internet Archive)(Tutkimusten avulla on selvitetty Uukuniemen 1600-luvulla kadonnutta ortodoksikirkkoa, -kylää ja kalmistoa, sekä 1500-1600-luvun ortodoksikulttuuria.)
Jesper Sellgren

| Jesper Sellgren |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1998 (ikä 26) Örnsköldsvik, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  77 kg
Seura
Seura:  Luleå HF
Sarja:  SHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  MODO Hockey (Allsv.) Frölunda HC (SHL) Chicago Wolves (AHL)
NHL-varaus:  166. varaus, 2018 Carolina Hurricanes
Jesper Sellgren (s. 11. kesäkuuta 1998 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Frölunda HC:ssä lainalla NHL-seura Carolina Hurricanesista.