stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Verojärjestelmä
Veronalennuksien vaikutus verotuottoon

Palkansaajien tutkimuslaitoksen tutkijat toteavat tieteellisessä julkaisussa vuonna 2005 seuraavaa: on harhaanjohtavaa sanoa, että Suomen veronalennukset ovat lisänneet verotulokertymää. Verotulot ovat kasvaneet myös siksi, että talous ja sitä kautta verotettavat tulot ovat kasvaneet. On olemassa hyviä teoreettisia perusteita ajatella, että veronalennuksilla on kannustinvaikutuksia, jotka nostaisivat verotettavaa tuloa; muista pohjoismaista on olemassa tästä myös empiiristä evidenssiä.
Verotuksen vaikutusta verotulokertymään on Suomessa vaikea tutkia, koska verotusta on 1990-luvulla vähennetty tasaisesti kaikissa tuloluokissa. Kun kaikkien verotus muuttuu samalla tavalla, on vaikea löytää vertailukohtaa, jonka perusteella voisi arvioida, mitä verotettavalle tulolle ja verotulokertymälle olisi tapahtunut, jos verotusta ei olisi muutettu. Tutkijoiden mielestä varmasti väärä on sellainen arvio, joka perustuu vaikka siihen, että samaan aikaan kuin verotus on keventynyt, verotulokertymä on kasvanut. Tällaisessa arviossa on unohdettu, että verotulokertymään vaikuttavat myös talouskasvu ja suhdanteet: ei pystytä arvioimaan mikä osuus verotulokertymän muutoksissa on veronalennusten ansiota ja mikä on talouskasvun ja suhdanteiden ansiota.
Jos kuitenkin puutteellisella suomalaisella aineistolla tehdään kansainvälisten esikuvien mukaisesti laskelma veronalennusten vaikutuksista, niin sen mukaan veronalennuksilla ei ole ollut tilastollisesti merkitseviä käyttäytymisvaikutuksia, jotka olisivat näkyneet verotettavan tulon kasvuna. Laskelma on tehty käyttäen hyväksi JUTTA-mikrosimulointimallia. Laskelman perusteella voidaan päätellä, että veronalennukset eivät maksa itse itseään takaisin
Laffer-käyrää käytetään joskus perustelemaan väitettä, että veronalennukset lisäävät verotuottoja: 1980-luvulla Ronald Reagan perusteli veronkevennyksiä väittämällä, että veroaste oli optimiveron yläpuolella, ja että veronalennukset näin itse asiassa lisäisivät verokertymää.
Vuonna 2020 tehdyssä London School of Economicsin julkaisemassa tutkimuksessa ei löytynyt näyttöä siitä, että rikkaille kohdennetut veronalennukset lisäisivät talouskasvua tai työllisyyttä. Tutkimus perustui kahdeksantoista OECD-maan tietoihin 50 vuoden ajalta.
Verotuksella rahoitetaan julkisia palveluita, veronkevennykset vähentävät julkisiin palveluihin käytettävissä olevaa rahamäärää. Progressiivisella ansiotulojen verotuksella pyritään tasaamaan ihmisten välisiä tuloeroja.
Kritiikki

VATTin tutkijaryhmän mukaan Suomen verojärjestelmässä on paljon parantamisen varaa ja veropolitiikkaa leimaa epäjohdonmukaisuus. Elinkeinoelämän valtuuskunnann eli Evan mukaan Suomen nykyinen verojärjestelmä on monimutkainen ja epäoikeudenmukainen sekä haittaa talouskasvua.
Veroja > Tyyppejä

Tulovero
Kulutusvero
Haittavero
Välillinen vero
Välitön vero
Veroja > Käytössä olevia veroja

Arvonlisävero
Kunnallisvero
Valtion ansiotulovero
Pääomatulovero
Lähdevero
Yhteisövero
Perintövero
Lahjavero
Varainsiirtovero
Autovero
Ajoneuvovero
Polttoainevero
Tupakkavero
Alkoholivero
Kiinteistövero
Arpajaisvero
Vakuutusmaksuvero
Veroja > Vuoden 1990 jälkeen käytöstä poistuneita veroja

Varallisuusvero (vuoden 2006 alusta)
Leimavero (vuoden 2002 alusta)
Liikevaihtovero (1. kesäkuuta 1994)
Kirjallisuutta

Heikki Niskakangas: Johdatus Suomen verojärjestelmään.  Talentum, 2014.
Aiheesta muualla

VATT: Suomi ansaitsee nykyistä paremman verojärjestelmän (Arkistoitu – Internet Archive)
Hyvä verojärjestelmä ja kansantalous (Arkistoitu – Internet Archive)
Ansassa (vuoden 2002 elokuva)

| Ansassa> Trapped |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Luis Mandoki
Käsikirjoittaja:  Greg Iles
Tuottaja:  Luis Mandoki
Säveltäjä:  John Ottman
Kuvaaja:  Frederick Elmes Piotr Sobociński
Leikkaaja:  Gerald B. Greenberg
Tuotantosuunnittelija:  Richard Sylbert
Pääosat:  Kevin Bacon,   Charlize Theron Stuart Townsend  Courtney Love
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat   Saksa
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  20. syyskuuta 2002
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ansassa (Trapped) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut jännityselokuva.Sen pääosia näyttelevät Kevin Bacon, Charlize Theron, Stuart Townsend, Courtney Love sekä Dakota Fanning. Elokuvan on ohjannut Luis Manoki.
Elokuva perustuu Greg Ilesin Best-seller-romaaniin 24 Hours. Elokuvan ensi-ilta oli 20. syyskuuta 2002.
Tarina

Elokuva alkaa esittelemällä Joe Hickeyn, miehen, joka on mukana bisneksessä jossa ryöstetään rikkaiden lapsia lunnaista. Tämän jälkeen esitellään tyypillinen onnellinen perhe, jonka isä/aviomies on tutkiva lääkäri, joka on tehnyt läpimurtonsa patentoimalla uuden lääkkeen. Hickey ja hänen apulaisensa nappaavat parin tyttären ja vaativat tästä lunnaita. Tilannetta pahentaa tyttären astma. Myöhemmin paljastuu Hickeyn todelliset syyt kidnapata perheen tytär ja hänen todelliset suunnitelmansa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charlize Theron   | … |  Karen Jennings   |
|  Stuart Townsend   | … |  Tohtori Will Jennings   |
|  Kevin Bacon   | … |  Joe Hickey   |
|  Courtney Love   | … |  Cheryl Hickey   |
|  Dakota Fanning   | … |  Abby Jennings   |
|  Pruitt Taylor Vince   | … |  Marvin   |
|  Garry Chalk   | … |  Agentti Chalmers   |
|  Colleen Camp   | … |  Joan Evans   |
|  Steve Rankin   | … |  Hank Ferris   |
|  Jodie Markell   | … |  Mary McDill   |
|  | … |  |
|  Matt Koby  | … |  Peter McDill  |
|  Gerry Becker  | … |  Dr. Stein  |
|  Andrew Airlie  | … |  Holden  |
|  Randi Lynne  | … |  Hotel Operator  |
|  J.B. Bivens  | … |  Gray Davidson  |
Eroavaisuudet kirjaan

Kirjassa Joe haluaa kostaa, koska Will "tappoi" hänen äitinsä, mutta elokuvasovituksessa hän haluaa kostoa luultuaan, että Will on tappanut hänen lapsensa
Kirjassa Abby sairastaa diabetesta, elokuvassa astmaa
Kirjassa Joen serkun nimi on Huey, elokuvassa Marvin.
Kalyvianín luostari

| Kalyvianín Neitsyt Marian luostari Μονή Παναγίας Καλυβιανής |
| --- | --- |
 Kalyvianín luostarin kirkko.
Sijainti:  Faneroméni, Tympáki, Faistós, Iraklion, Kreeta, Kreikka
Koordinaatit:  35°03′10″N, 24°50′01″E
Kirkkokunta:  Kreetan kirkko
Hiippakunta:  Górtynan ja Arkadían hiippakunta
Tyyppi:  nunnaluostari
Perustettu:  1873 jälkeen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Kalyvianín Neitsyt Marian luostari (kreik. Μονή Παναγίας Καλυβιανής, Moní Panagías Kalyvianís), usein vain Kalyvianín luostari (Μονή Καλυβιανής, Moní Kalyvianís) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Faistóksen kunnassa lähellä Faneroménin kylää. Luostari on nunnaluostari ja omistettu Neitsyt Marialle (Panagía).
Historia

Kalyvianín luostarin paikalla oli bysanttilaisella kaudella munkkiluostari, josta on jäljellä 1300-luvulla rakennettu Neitsyt Marialle omistettu kirkko. Turkkilaiset tuhosivat vanhan luostarin.
Uusi luostari rakennettiin samalle paikalla sen jälkeen, kun paikalta legendan mukaan löytyi vuonna 1873 Neitsyt Marian ikoni. Luostarissa oli 1950-luvulla vain yksi munkki, jonka jälkeen se elvytettiin muuttamalla se nunnaluostariksi. Vuonna 2021 luostarissa oli 94 asukasta.
Rakennus

Luostari sijaitsee noin kahdeksan kilometriä itäkaakkoon Tympákin kaupungista ja noin 53 kilometriä lounaaseen Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu Mesarán tasangon pohjoislaidalle noin 80 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna.
Luostarin pääkirkko (katholikon) on vuodelta 1927. Se on kolmilaivainen ja sen laivat on omistettu Neitsyt Marian syntymälle, ilmestykselle ja kuolonuneen nukkumiselle. Luostarin muut rakennukset ovat kirkon ympärillä. Luostarin yhteydessä toimivat koulu, päiväkoti, orpokoti, lastensuojelukeskus ja vanhainkoti sekä kirkollinen ja kansanperinnemuseo. Luostarin kokonaisuuteen kuuluu myös Pyhälle Kharalampokselle (Ágios Charálampos) omistettu kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalyvianín luostari Wikimedia Commonsissa
Kalyvianín luostarin portti.
Kalyvianín luostaria.
Range Rover Sport

Range Rover Sport on Land Roverin valmistama ensimmäisen sukupolven malli vuosina 2005–2013lähde?.
Land Rover esitteli vuonna 2002 Range Rover mallin. 2000-luvun alussa elettiin SUV-mallisten autojen buumiakenen mukaan?, Land Rover halusi julkaista Range Roverin lisäksi edullisemman mallin joka nimettiin Range Rover Sport malliksi. Range Rover Sport oli huomattavasti pienempi sisätiloiltaan kuin isoveljensä Range Rover, lisäksi sport mallin maasto-ominaisuuksista ei haluttu tingitä. Range Rover Sport maasto-ominaisuuksista piti huolta uusi Terrain Response-järjestelmä. Ohjelmat olivat ilmajousituksen säätö sekä alamäkihidastin, erikoisohjelman valikossa olivat vaihtoehtona Nurmi/Sora/Lumi/Jää, Muta/Urat, Kivikko.
Moottorivaihtoehtona olivat:
2.7 TDV6 (190 hv)
3.6 TDV8 (272 hv)
4.4 V8 (299 hv)
4.2 V8 Supercharged (390 hv)
Range Rover Sporttia sai vain automaattivaihteisena, vaihteisto oli ZF valmistama. Vuonna 2009 julkaistiin facelift malli, jolloin moottoritehot ja valikoima kasvoivat
3.0 TD V6 (245 hv)
3.6 TD V8 (272 hv)
5.0 V8 (375 hv)
5.0 V8 Supercharged (510 hv)lähde?
UNIFIL

UNIFIL-joukkojen ryhmitys vuonna 2018
UNIFIL (lyhenne sanoista United Nations Interim Force in Lebanon) on Yhdistyneiden kansakuntien rauhanturvaoperaatio Libanonissa. UNIFIL-operaatio käynnistettiin vuonna 1978.
Libanonin sisällissota

Turvallisuustilanne Etelä-Libanonissa huonontui merkittävästi 1970-luvun lopussa, jolloin Jordania karkotti palestiinalaisten vapautusjärjestön (Palestinian Liberation Organisation, PLO) maasta. Suuri joukko karkotettuja palestiinalaisia siirtyi pakolaisiksi Libanoniin. PLO jatkoi Israelin vastaisia sotatoimia Libanonista käsin. PLO:n ja libanonilaisten uskonnollisten ja etnisten ryhmien väliset, ja keskenäiset, aseelliset välienselvittelyt johtivat huhtikuussa 1975 alkaneeseen ja vuoteen 1990 kestäneeseen Libanonin sisällissotaan.lähde?
Maaliskuussa 1978 PLO teki tuhoisan hyökkäyksen Israeliin Etelä-Libanonin alueelta. Israel vastasi hyökkäykseen valloittamalla Litani-joen eteläpuoleiset alueet Libanonista. Libanonin hallitus kiisti osallisuutensa PLO:n iskuun ja esitti äänekkäitä vastalauseita Israelin miehitykselle Yhdistyneiden kansakuntien (YK) turvallisuusneuvostossa. 19. maaliskuuta vuonna 1978 YK:n turvallisuusneuvosto antoi päätöslauselmat 425(1978) ja 426(1978). Päätöslauselmissa vaadittiin välitöntä tulitaukoa sekä Israelin joukkojen vetäytymistä Libanonista. Päätöslauselmien perusteella perustettiin YK:n väliaikainen rauhanturvajoukko Libanoniin (United Nations Interm Force In Lebanon, UNIFIL). Ensimmäiset UNIFIL-rauhanturvaavat saapuivat Libanoniin 23. maaliskuuta vuonna 1978.
UNIFIL-operaation mandaatti

UNIFIL-operaation mandaatti perustuu edelleen YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmiin 425(1978) ja 426(1978). Alkuperäisten päätöslauselmien mukaan UNIFIL-joukkojen tehtävä oli valvoa Israelin joukkojen vetäytymistä Libanonista, turvata kansainvälinen rauha ja turvallisuus alueella sekä avustaa Libanonin hallitusta hallitusvallan uudelleen perustamisessa Etelä-Libanoniin. UNIFIL-operaation mandaattia on jatkettu ja kehitetty YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmien perusteella useita kertoja.
Libanonin sisällissodan päättyminen ja Israelin vetäytyminen

Kesäkuussa 1982 Israel hyökkäsi uudestaan Libanoniin tarkoituksenaan ajaa PLO pois maasta. Israelin puolustusvoimat (IDF) eteni pääkaupunki Beirutiin saakka. UNIFIL-joukot jäivät Israelin valloittamaan Etelä-Libanoniin, jossa ne pystyivät ainoastaan suojelemaan siviiliväestöä ja tarjoamaan humanitääristä apua. Seuraavina vuosina Israel veti vähitellen joukkojaan pois Libanonista ja perusti alueelle niin sanotun Etelä-Libanonin armeijan (South Lebanon Army, SLA).
Vuonna 1989 Saudi-Arabian isännöimissä rauhanneuvotteluissa sovittiin sisällissodan osapuolten välisestä vallanjaosta Libanonissa. Vuonna 1990 Libanonin presidentti Michael Aoun pakeni maasta, jolloin sisällissota virallisesti päättyi. Libanonin asevoimat (Lebanese Armed Forces, LAF) karkottivat PLO:n maasta vuonna 1991.lähde?
Vuoteen 1990 mennessä šiiamuslimien poliittiset ja aseelliset järjestöt Amal ja Hizbollah olivat kasvattaneet valtaansa merkittävästi Libanonissa. Sisällissodan päätyttyä, Iranin tukema, voimistunut Hizbollah jatkoi sissisotaa Etelä-Libanonia miehittänyttä IDF:a ja SLA:a vastaan. Israel aloitti joukkojensa vetämien pois Libanonista 16. toukokuuta 2000. IDF ja SLA vetäytyivät nopeasti ja miehitettyjen alueiden libanonilaiset aseryhmät valloittivat menettämänsä alueet nopeasti takaisin.
Sinisen linjan syntyminen ja Libanonin vuoden 2006 sota

Israel joukot vetäytyivät Libanonista 18. kesäkuuta 2000 mennessä päätöslauselman 425(1978) mukaiselle vetäytymislinjalle. YK aloitti välittömästi toimenpiteet, joilla vetäytymislinja saataisiin käytännössä vahvistettua ja merkattua maastoon. YK:n esittämä karttaan piirretty vetäytymislinja perustui tuolloin saatavilla oleviin maanjakoasiakirjoihin. Israelin ja Libanonin hallitukset tunnustivat YK:n laatiman esityksen vetäytymislinjasta ja sitoutuivat noudattamaan sitä. Kumpikaan maa ei kuitenkaan edelleenkään tunnusta vetäytymislinjaa maiden viralliseksi rajaksi.
YK:n määrittämä vetäytymislinja nimettiin siniseksi linjaksi (Blue Line, BL). UNIFIL-joukot alkoivat merkitä sinistä linjaa maastoon YK:n-sinisillä 200-litran tynnyreillä, joista on muodostunut Blue Linen symboli.
Israelin vetäydyttyä, UNIFIL-joukkojen määrää Libanonissa lisättiin ja operaation mandaattia jatkettiin vuosittain. Libanonin hallitus alkoi sijoittaa Etelä-Libanoniin LAF:n joukkoja, poliiseja sekä muita viranomaisia. UNIFIL avusti ja koulutti Libanonin turvallisuusviranomaisia sekä jatkoi humanitaarisen avun toimittamista alueelle. UNIFIL aloitti myös kolmikantaisen neuvottelu- ja yhteistoimintakäytännön UNIFIL:n, IDF:n ja LAF:n välillä.
Vuosina 2001–2006 YK vaati jatkuvasti Libanonin hallitusta lisäämään läsnäoloaan Etelä-Libanonissa. Libanonin hallitus ei YK:n lukuisista kehotuksista huolimatta sijoittanut LAF:n joukkoja BL:n läheisyyteen. Libanonin viranomaisten sijasta Hizbollah valvoi BL:a, piti alueella yllä lakia ja järjestystä sekä järjesti kansalaisille sosiaali- ja terveyspalveluita ja koulutusta. Tulitaukorikkomukset BL:n molemmin puolin olivat yleisiä. Israelin ilmavoimat lensi jatkuvasti Libanonin ilmatilassa, johon Hizbollah vastasi ampumalla ilmatorjunta-aseilla niin, että ammukset laskeutuivat Israelin puolelle. Israelin ja Hizbollahin yhteenotot äityivät välillä raskaaksi tulitukseksi, jossa käytettiin tykistöä, raketinheittimiä, ohjuksia ja ilmaiskuja. Ajoittain BL:n alueella ei ollut yhteenottoja kuukausiin.
Heinäkuun 16. vuonna 2006 Hizbollah aloitti yllättäen rakettitulituksen Israeliin kostaakseen Israelin sotatoimia Gazan kaistalla. Samaan aikaan Hizbollahin taistelijat tunkeutuivat BL:lla Israelin puolelle ja hyökkäsivät IDF:n partion kimppuun. Iskussa kuoli kolme israelilaissotilasta ja lisäksi Hizbollah vei kaksi sotilasta vankeina Libanoniin. Iskun jälkeen raskas tulitus levisi koko BL:n alueelle. Pian IDF alkoi tehdä ilma- ja ohjusiskuja Libanonin pohjois- ja itäosiin sekä Beirutiin.lähde?
Israel aloitti maahyökkäyksen Etelä-Libanoniin 19. heinäkuuta 2006. Israelin tavoitteena oli ajaa Hizbollahin joukot Litani-joen pohjoispuolelle ja tuhota järjestön kyky laukaista raketteja Israelin kaupunkeihin. Hizbollah teki voimakasta vastarintaa ja onnistui osittain pysäyttämään IDF:n hyökkäyksen. 12. elokuuta 2006 YK:n turvallisuusneuvosto hyväksyi päätöslauselman 1701(2006). YK:n välittämä tulitauko lopetti taistelut Etelä-Libanonissa 14. elokuuta 2006 mennessä.
UNIFIL-operaation jatkuminen ja uusi mandaatti

UNIFIL-operaation nykyinen mandaatti perustuu YK:n päästölauselmaan 1701(2006).
UNIFIL-joukkojen tehtävä on:
Valvoa vihollisuuksien lopettamista.
Tukea LAF:n ryhmittymistä Etelä-Libanoniin ja BL:lle, Israelin asevoimien vetäydyttyä alueelta.
Koordinoida LAF:n ryhmittymistä alueelle Libanonin ja Israelin hallitusten kanssa.
Turvata siviiliväestön pääsy humanitaarisen avun piiriin sekä mahdollistaa pakolaisten vapaaehtoinen ja turvallinen paluu alueelle.
Avustaa LAF:a luomaan Litani-joen ja BL:n väliselle alueelle turvallisuusvyöhyke, jolla ei ole muiden kuin Libanonin hallituksen ja UNIFIL:n joukkoja ja aseita.
Avustaa Libanonin hallitusta maan rajojen turvaamisessa luvattoman maahantulon ja asekuljetusten lopettamiseksi.
UNIFIL-operaation lopullisena tavoitteena on, että vastuu turvallisuuden ylläpitämisestä Etelä-Libanonissa voidaan luovuttaa Libanonin viranomaisille.
YK:n päätöslauselman 1701(2006) mukaan Libanonin hallituksen tuli riisua aseista kaikki aseelliset ryhmät Etelä-Libanonissa. Vuodesta 2006 lähtien LAF on ryhmittynyt Etelä-Libanoniin ja BL:lle, mutta se ei ole onnistunut Hizbollahin aseistariisunnassa. Israelin mukaan Hizbollahilla on alueella jopa enemmän raketteja ja ohjuksia kuin vuoden 2006 sodan alussa ja järjestöä voidaan pitää de facto vallanpitäjänä Etelä-Libanonissa.lähde?
UNIFIL-operaation rauhanturvaajia loukkaantui Beirutin räjähdyksissä elokuussa 2020. Osa loukkaantuneista sai vakavia vammoja. Loukkaantuneiden tarkkaa määrää ei kerrottu. Joukossa ei ollut suomalaisia. UNIFIL-joukkojen käytössä ollut laiva, joka oli kiinnittyneenä Beirutin satamaan räjähdysten tapahtuessa, sai vaurioita.
UNIFIL-joukkojen kokoonpano ja Suomen osallistuminen operaatioon

Vuonna 2021 UNIFIL-operaatiossa palvelee noin 10 250 sotilasrauhanturvaajaa ja 900 siviiliä, 44 eri maasta.
Suomi on osallistunut UNIFIL-operaatioon vuosina 1982–2001, 2006–2007 ja vuodesta 2012 lähtien. Vuonna 2021 UNIFIL-operaatiossa palvelee noin 200 suomalaista rauhanturvaajaa. Suomalainen kriisinhallintajoukko Libanonissa (SKJL) on osa ranskalaista UNIFIL-operaation komentajan reservipataljoonaa (Force Commander Reserve, FCR). SKJL koostuu jääkärikomppaniasta sekä kansallisesta tukielementistä (National Support Element, NSE). Jääkärikomppanian tehtävänä on olla jatkuvassa 30 minuutin tai 3 tunnin toimintavalmiudessa, partioida operaatioalueelle, vartioida vuoroin FCR:n tukikohtaa sekä osallistua erilaisiin koulutustilaisuuksiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta UNIFIL Wikimedia Commonsissa
UNIFIL: United Nations Interim Force in Lebanon (englanniksi)
Puolustusvoimien UNIFIL-operaation esittelysivu
Yhdistyneiden kansakuntien rauhanturvaoperaatiot
UNMOGIP (Intia ja Pakistan 1949) |
UNEF I (Israel ja Syyria 1956–1967) |
UNTSO (Lähi-itä 1948) |
UNEF II  (Israel ja Egypti 1973–1979) |
UNOGIL (Libanon 1958 ) |
ONUC (Kongo 1960–1964) |
UNYOM (Pohjois-Jemen 1963-1964) |
DOMREP (Dominikaaninen tasavalta 1965–1966) |
UNMOGIP 1961– (Intia ja Pakistan) |
UNFICYP (Kypros 1964) |
UNIPOM (Intia ja Pakistan 1965–1966) |
UNSF (Länsi-Papua 1962–1963) |
UNDOF   (Golanin kukkulat 974) |
UNIFIL (Libanon 1978) |
UNGOMAP  (Afganistan ja Pakistan 1988–1990) |
UNAVEM I (Angola 1988–1991) |
UNTAG  (Namibia 1989–1990) |
ONUCA (Keski-Amerikka 1989–1992) |
OSGAP 1990–1992 (Agfanistan ja Pakistan) |
MINURSO (Länsi-Sahara 1991) |
UNAMIC (Kambodza 1991–1992) |
UNTAC (Kambodza 1992–1993) |
UNAVEM II (Angola 1991–1995) |
ONUSAL (El Salvador 1991–1995) |
UNOSOM I (Somalia 1992–1993) |
ONUMOZ (Mosambik 1992–1994) |
UNOMIL (Liberia 1993–1997) |
UNMIH (Haiti 1993–1996) |
UNOMUR (Uganda ja Ruanda 1993–1994) |
UNASOG (Libya ja Tšad 1994) |
UNOSOM II (Somalia 1993–1995) |
UNMOT (Tadžikistan 1994–2000) |
UNAVEM II (Angola 1995–1997) |
UNSMIH (Haiti 1996–1997) |
MINUGUA (Guatemala 1997) |
UNTMIH (Haiti 1997) |
MONUA (Angola 1997–1999) |
UNAMET (Itä-Timor 1999) |
UNTAET (Itä-Timor 1999–2002) |
MIPONUH (Haiti 1997–2000) |
UNAMIR (Ruanda 1993–1996) |
UNAMIR   (Ruanda 1993–1996) |
UNOMSIL (Sierra Leone 1998–1999) |
UNIKOM (Irak ja Kuwait 1991–2003) |
UNOSOM I  (Somalia   1992–1993 ) |
UNPROFOR   (entinen Jugoslavia 1992–1993 ) |
UNPREDEP  (Makedonia  1993–1999) |  |
UNOMIG (Georgia 1993–2009) |
UNITAES   (Kroatia 1996–1998) |
UNMOP  (Prevlakan niemimaa 1996 ) |
UNIIMOG (Iran ja Irak 1988–1991) | 
UNMIK  (Kosovo 1999) |
MICAH (Haiti 2000–2001) |
UNCRO (Krotia 1994–1996) |
UNMEE   (Etiopia ja Eritrea 2000–2008) |
ONUB (Burundi 2004–2007) |
MINURCA (Keski-Afrikan tasavalta 1998–2000) |
UNAMSIL  (Sierra Leone 1999–2005) |
UNPSG (Kroatia 1998) |
UNMIBH (Bosnia ja Hertsegovina 1995–2002) |
MONUC (Kongo 1999-2010) |
UNAMA (Afganistan 2003) |
UNMIL (Liberia 2003) |
MINUSTAH  (Haiti 2004) |
UNOCI (Norsunluurannikko 2004) |
UNMISET  (Itä-Timor 2002–2005) |
UNMIT (Itä-Timor 2006-2012) |
UNAMID (Sudan 2007 ) |
MINURCAT (Tšad ja Keski-Afrikan tasavalta 2007-2010) |
UNSMIS (Syyria 2012) |
MINUSMA (Mali 2013) |
MONUSCO (Kongon dem. tasavalta 2010) |
UNSMIL (Libya 2011) |
UNIMIS (Sudan 2005–2011) |
UNMISS (Etelä-Sudan 2011) |
MINUSCA (Keski-Afrikan tasavalta 2014) |
UNIFIL-joukkojen pystyttämiä Blue Line -tynnyreitä.
Katkera paluu

| Katkera paluu> Coming Home |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hal Ashby
Käsikirjoittaja:  Waldo Salt Robert C. Jones Nancy Dowd Rudy Wurlitzer
Tuottaja:  Jerome Hellman
Säveltäjä:  Paul McCartney
Kuvaaja:  Haskell Wexler
Leikkaaja:  Don Zimmerman
Pukusuunnittelija:  Ann Roth
Pääosat:  Jane Fonda Jon Voight Bruce Dern
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  United Artists
Ensi-ilta:  1978
Kesto:  128 minuuttia 129 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katkera paluu (Coming Home) on yhdysvaltalainen sotadraama vuodelta 1978. Sen on ohjannut Hal Ashby ja käsikirjoittanut Robert C. Jones, Waldo Salt ja Nancy Dowd. Keskeisimmissä rooleissa ovat Jane Fonda, Jon Voight, Bruce Dern, Penelope Milford, Robert Carradine ja Robert Ginty.
Jane Fonda ja Jon Voight voittivat pääosapalkinnot sekä Oscar- että Golden Globe -gaalassa. Lisäksi käsikirjoitusryhmä voitti Oscarin parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Yhteensä elokuva oli ehdolla kahdeksaan Oscariin ja kuuteen Golden Globeen.  The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Katkera paluu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Katkera paluu Elonet.
Sirpin ja vasaran tie

| Sirpin ja vasaran tie |
| --- | --- |

Kirjailija:  Arvo ”Poika” Tuominen
Kansitaiteilija:  Viljo Salonen
Genre:  muistelmateos
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  1956
Sivumäärä:  315
Sarja: Arvo ”Poika” Tuomisen muistelmat
Edeltävä:  –
Seuraava:  Kremlin kellot
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sirpin ja vasaran tie on Arvo "Poika" Tuomisen muistelmasarjan vuonna 1956 ilmestynyt avausosa, jossa hän käsittelee lapsuuttaan, perhetaustaansa ja uransa varhaisvaiheita. Tuominen kirjoitti teoksen ollessaan maanpaossa Tukholmassa. Kirjan esipuheen on kirjoittanut Tammen kustannusjohtaja Untamo Utrio.
Kirjan nimi ei tule neuvostosymboliikan sirpistä ja vasarasta, vaan Tuomisen äiti Elina oli kylän arvostetuin sirpillä niittäjä, jonka työstä suorastaan kilvoiteltiin. Vasara taas tarkoittaa puuseppä Oskari Tuomisen eli isän työvasaraa, jota tämä tapasi kantaa mukanaan ja kopautella sillä painokkaasti pöytään tai ovenpieleen sanojaan tehostaakseen. Arvo Tuominen sanoo, että neuvostosymbolien kauhun painaessa päälle äidin sirppi ja isän vasara työnsivät ne sivuun. Äidin sirppi jäi Tuomiselle ainoaksi perintöesineeksi ja hän säilytti sen elämänsä loppuun asti kalleimpana aarteenaan.
Kirja käy osin epäkronologisesti läpi Tuomisen vaiheet lapsuudesta sisällissotaan ja ensimmäiseen käyntiin Neuvostoliitossa, jossa hän tapasi muun muassa V. I. Leninin. Kirjassa on jatkuvia viitteitä kronologisesti myöhempiin muistelmasarjan osiin Maan alla ja päällä (1958) ja Kremlin kellot (1956).