stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jussi-palkinnot 1956
Voittajat ja ehdokkaat

| Sarja | Voittaja | Elokuva |
| --- | --- | --- |
| Paras ohjaus | Edvin Laine | Tuntematon sotilas |
| Paras miespääosa | Åke Lindman   Veikko Sinisalo   Santeri Karilo | Tuntematon sotilas   Tuntematon sotilas   Evakko |
| Paras naissivuosa | Kirsti Ortola | Pastori Jussilainen |
| Paras käsikirjoitus | Juha Nevalainen | Tuntematon sotilas   Silja - nuorena nukkunut |
| Paras leikkaus | Armas Vallasvuo   Osmo Harkimo | Tuntematon sotilas |
| Paras kuvaus | Kalle Peronkoski | Silja - nuorena nukkunut |
| Paras musiikki | Heikki Aaltoila | Pastori Jussilainen |
Aiheesta muualla

IMDb: Jussi Awards: 1956[vanhentunut linkki]
Kansallinen blokki

Kansallinen blokki tai kansallinen yhtymä (ransk. Bloc National) oli Ranskassa ensimmäisen maailmansodan jälkeen syntynyt oikeistopuolueiden liittouma, joka hallitsi maan parlamenttia vuosina 1919–1924. Sen johtajiin kuuluivat muun muassa presidentti Alexandre Millerand ja aiempi presidentti Raymond Poincaré.
Sotaa seuranneen kansallismielisen hengen siivittämänä Kansallinen blokki sai marraskuun 1919 vaaleissa noin kolmen neljäsosan enemmistön parlamentin alahuoneeseen eli edustajainkamariin, mikä oli yksi oikeiston parhaista vaalituloksista kolmannen tasavallan historiassa. Parlamenttiryhmään kuului paljon sotaveteraaneja sekä konservatiivisia katolisia, jotka halusivat vahvistaa uudelleen katolisen kirkon asemaa Ranskassa. Kyseinen tavoite ei kuitenkaan toteutunut. Kansallinen blokki ajoi myös tinkimätöntä linjaa Saksan maksettavaksi määrättyjen sotakorvausten suhteen, mikä huipentui Ruhrin miehitykseen tammikuussa 1923. Ranskan frangin arvon aleneminen synnytti kuitenkin pian Ranskassa talouskriisin, joka vähensi hallituksen suosiota. Oikeisto hävisi toukokuussa 1924 parlamenttivaalit keskustan ja vasemmiston muodostamalle vasemmistokartelli (Cartel des Gauches) -liittoumalle.
Jussi-palkinnot 1957

Jussi-palkinnot 1957 jaettiin 16. marraskuuta 1957 järjestetyssä jakotilaisuudessa ravintola Teatterigrillissä Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa välillä 1.10.1956–30.9.1957-
Voittajat

| Sarja | Voittaja | Elokuva |
| --- | --- | --- |
| Paras ohjaus | Matti Kassila | Elokuu |
| Paras tuottaja | Mauno Mäkelä | Elokuu |
| Paras naispääosa | Emma Väänänen | Elokuu |
| Paras miessivuosa | Ture Ara | 1918 – mies ja hänen omatuntonsa |
| Paras naissivuosa | Senni Nieminen | Elokuu |
| Paras kuvaus | Esko Nevalainen | Elokuu |
| Paras musiikki | Ahti Sonninen | Elokuu |
| Paras lavastus | Karl Fager | Risti ja liekki |
| Paras ulkomainen ohjaus | Vittorio De Sica | Umberto |

| Paras ulkomainen miespääosa | Laurence Olivier | Rikhard III |
| Paras ulkomainen naispääosa | Machiko Kyō | Helvetin portti |
Voittajat > Muut huomionosoitukset

Kunniamaininta: Maunu Kurkvaara – ei-kaupallisista lyhytelokuvista
Tunnustus: Ture Ara – puolen vuosisadan työstä suomalaisen elokuvan palveluksessa
Kunniakirja 12 ulkomaiselle elokuvalle
Júlia Sebestyén

| Júlia Sebestyén |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1981 (ikä 43) Miskolc, Unkari
Kansalaisuus:   Unkari
Taitoluistelija
Pituus:  164 cm
Valmentaja(t):  Gurgen Vardanjan
Entiset valmentajat:  Andras Szaraz Eszter Jurek
Koreografi(t):  Jeranjak Ipakjan
Luisteluseura:  Tiszaujvarosi SC
Aloittanut:  1984
Lopettanut:  2010
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  165,22 MasterCard Skate Canada Int. 2003
Lyhytohjelma:  61,28 EM 2005
Vapaaohjelma:  91,64 MM 2005
Aiheesta muualla
www.sebestyenjulia.com
| Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten taitoluistelu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten taitoluistelu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Unkari.Naisten taitoluistelu.EM-kilpailut  | Maa:   Unkari> Naisten taitoluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | 2004 | yksinluistelu |  |
Júlia Sebestyén (s. 14. toukokuuta 1981 Miskolc) on unkarilainen taitoluistelija.
Sebestyén aloitti taitoluistelun nelivuotiaana. Hän nousi maansa kaikkien aikojen ensimmäiseksi naisten yksinluistelun Euroopan-mestariksi vuonna 2004 Budapestissa. Hän on osallistunut neljiin talviolympialaisiin (1998, 2002, 2006, 2010) ja useisiin taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuihin. Olympialaisissa hän ei ole yltänyt mitaleille, ja MM-kilpailuissa uran paras saavutus on kuudes sija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Júlia Sebestyén Wikimedia Commonsissa
Naisten yksinluistelun Euroopan-mestarit
1930: Fritzi Burger
– 1931–1936: Sonja Henie
– 1937–1939: Cecilia Colledge
– 1947–1948: Barbara Ann Scott
– 1949: Eva Pawlik
– 1950: Alena Vrzáňová
– 1951: Jeannette Altwegg
– 1952: Jeannette Altwegg
– 1953: Valda Osborn
– 1954: Gundi Busch
– 1955: Hanna Eigel
– 1956: Ingrid Wendl
– 1957: Hanna Eigel
– 1958: Ingrid Wendl
– 1959: Hanna Walter
– 1960–1964: Sjoukje Dijkstra
– 1965–1966: Regine Heitzer
– 1967: Gabriele Seyfert
– 1968: Hana Mašková
– 1969–1970: Gabriele Seyfert
– 1971–1972: Trixi Schuba
– 1973–1975: Christine Errath
– 1976: Dianne de Leeuw
– 1977–1980: Anett Pötzsch
– 1981: Denise Biellmann
– 1982: Claudia Kristofics-Binder
– 1983–1988: Katarina Witt
– 1989: Claudia Leistner
– 1990: Evelyn Großmann
– 1991–1995: Surya Bonaly
– 1996–1997: Irina Slutskaja
– 1998–1999: Marija Butyrskaja
– 2000–2001: Irina Slutskaja
– 2002: Marija Butyrskaja
– 2003: Irina Slutskaja
– 2004: Júlia Sebestyén
– 2005–2006: Irina Slutskaja
– 2007–2008: Carolina Kostner
– 2009: Laura Lepistö
– 2010: Carolina Kostner
– 2011: Sarah Meier
– 2012–2013: Carolina Kostner
– 2014: Julija Lipnitskaja
– 2015: Jelizaveta Tuktamyševa
– 2016–2017: Jevgenija Medvedeva
– 2018: Alina Zagitova
– 2019: Sofija Samodurova
– 2020: Aljona Kostornaja
Jyväskylän maaseurakunta

Jyväskylän maaseurakunta oli yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnista, joka yhdistyi vuonn 2009 Jyväskylän kaupunkiseurakunnan ja Korpilahden seurakunnan kanssa Jyväskylän seurakunnaksi.
Historia

Jyväskylä mainittiin rukoushuonekuntana 1660, tästä rukoushuonekunnasta tuli Laukaan kappeli 1693, ja edelleen erillinen seurakunta 1856. Seurakunnan vanha kirkko valmistui 1775. Alue oli Jyväskylän kirkonkylä, kunnes vuonna 1837 sinne perustettiin Jyväskylän kaupunki. Siitä lähtien kun Jyväskylän maalaiskunta perustettiin 1868, Jyväskylän seurakunta, sittemmin nimellä Jyväskylän maaseurakunta, käsitti Jyväskylän maalaiskunnan koko alueen. Aluksi seurakuntaan kuului myös Jyväskylän kaupunki, mutta 1880 kaupunki erotettiin Jyväskylän kaupunkiseurakunnaksi ja siihenastinen Jyväskylän seurakunta sai nimen Jyväskylän maaseurakunta. Sitä mukaa kun osia Jyväskylän maalaiskunnasta liitettiin Jyväskylän kaupunkiin, liitettiin vastaavasti osia Jyväskylän maaseurakunnasta Jyväskylän kaupunkiseurakuntaan, tosin osa kyseisistä seurakunnallisista alueliitoksista tapahtui hieman myöhemmin kuin vastaavat kunnalliset alueliitokset. Myös pääosa Toivakan seurakunnasta erotettiin Jyväskylän maaseurakunnasta. Toisaalta Jyväskylän maaseurakuntaan liitettiin osia Laukaan seurakunnalta vastaavasti kuin Jyväskylän maalaiskuntaan liitettiin osia Laukaasta. Jyväskylän maaseurakunnan edellä mainittu kirkko meni huonoon kuntoon ja purettiin vuonna 1888. Seuraava maaseurakunnan kirkko paloi 1918, ja sen korvasi Elsi Borgin suunnittelema Taulumäen kirkko vuonna 1929. Taulumäen kirkko pysyi Jyväskylän maaseurakunnan kirkkona siitä huolimatta, että vuoden 1943 alussa tapahtuneessa alueliitoksessa, joka vastasi vuoden 1941 kunnallista alueliitosta, se jäi kaupunkiseurakunnan alueelle. Myös Jyväskylän maaseurakunnan hautausmaa oli kaupungin ja kaupunkiseurakunnan alueella. Seurakunnan olemassaolon loppuaikoina seurakunnalla oli muitakin kirkkoja kuin Taulumäen kirkko: Antti Eskelisen suunnittelema 1978 valmistunut Palokan kirkko, Armas Lehtisen suunnittelema virallisesti maaliskuussa 1954 käyttöön otettu Vaajakosken kirkko sekä 1957 valmistunut, Olavi Kivimaan suunnittelema Tikkakosken kirkko.
Kun Jyväskylän kaupunki- ja maaseurakunta sekä Korpilahden seurakunta yhdistyivät vuoden 2009 alussa, tuli kaupunkiseurakunnan viimeisestä kirkkoherrasta Jukka Keskitalosta Jyväskylän seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra mutta Taulumäen kirkosta Jyväskylän seurakunnan pääkirkko.
Papisto > Kirkkoherrat

2005–2008: Arto Viitala
Juovakääpiöahven

| Juovakääpiöahven |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Apistogramma
Laji::  trifasciata
Kaksiosainen nimi
 Apistogramma trifasciata  (Eigenmann & Kennedy, 1903) 
Synonyymit
 Apistogramma trifasciatum haraldschultzi  Apistogramma trifasciatum trifasciatum  Biotodoma trifasciatus Eigenmann & Kennedy, 1903  Heterogramma trifasciatum maciliense 
Katso myös
   Juovakääpiöahven Wikispeciesissä   Juovakääpiöahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juovakääpiöahven  (Apistogramma trifasciata) on pieni kirjoahven.
Koko ja ulkonäkö

Juovakääpiöahvenen suurin koko on 4–5 cm, naaraat ovat pienempiä kuin koiraat. Kalan normaali yleisväri on vaaleanharmaa, kyljessä selvä leveä musta vaakaraita. Koiras hohtaa sinisävyisenä, naaras muuttuu kutuvalmiina keltaiseksi.
Alkuperä

Juovakääpiöahvenia tavataan luonnossa Etelä-Amerikassa: Paraguay- ja Rio Gueapore -joissa.
Käyttäytyminen

Juovakääpiöahvenet ovat haaremikaloja; yleensä pidetään kahta naarasta yhtä koirasta kohden. Samassa akvaariossa voi pitää pieniä, rauhallisia kaloja.
Vesiolot

Veden on pH-arvon on oltava noin 6,5 ja lämpötilan 20–28 °C. Akvaarion on hyvä olla vähintään 60 cm pitkä.
Aiheesta muualla

Apistogramma trifasciata (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Akvaario Laakso (kuva naaraasta)
Juoksuhiekka (sarjakuvahahmo)

| Juoksuhiekka |
| --- | --- |
Luoja(t):  Tom DeFalco & Ron Frenz
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Thor #392 (1988)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Tuntematon
Status:  Aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Ukonnuolet, Pahuuden Mestarit
Voimat:  Suunnattomat fyysiset voimat, kyky muokata hiekasta koostuvaa kehoaan
Juoksuhiekka on Marvel-kustantamon luoma superroisto, jonka ensiesiintyminen tapahtui Thor-lehden numerossa 392 (1988). Hahmon loivat Tom DeFalco ja Ron Frenz.
Historia

Vietnamilaista syntyperää oleva nainen (joka sarjakuvissa on jäänyt nimeämättömäksi) työskenteli ydinvoimalassa, kun outo säteilyonnettomuus muutti hänen fysiologiansa hiekkamaiseksi substanssiksi (kuten Hiekkamiehelläkin). Koska nainen oli itsekäs ja pikkumainen, hän koki muodonmuutoksensa raskaaksi. Ottaen uuden nimen Juoksuhiekka hän hyökkäsi ydinvoimalaa vastaan kostonhimoisena. Juoksuhiekka toivoi saavansa laitoksen suljettua, mutta Thor saapui paikalle ja kukisti superroiston. Juoksuhiekka oli kuitenkin saanut aikaan ketjureaktion, joka uhkasi aiheuttaa suurtuhon, kun Thorin onnistui Mjolnirilla siirtämään koko laitos kaukaisimpaan avaruuteen.
Juoksuhiekka palkattiin myöhemmin taistelemaan Thoria vastaan uudelleen, jotta Kreivi Tagarille työskentelevä Mangusti saisi supersankarista kudosnäytteen supervoimaisen jumalrodun kloonaamiseksi. Haluton Juoksuhiekka selvisi hädin tuskin taistelusta ja pakeni nuolemaan haavojaan.
Näyttää siltä, että alussa voimiensa hyväksymisessä haluton Juoksuhiekka olisi oppinut nauttimaan voimistaan ja urastaan superrikollisena. Juoksuhiekka onkin taistellut myöhemmin niin Kapteeni Amerikkaa, Paladinia, YPKKV:n agentteja kuin myös Vuokrasankarien Luke Cagea vastaan.
Myöhemmin Juoksuhiekka liittyi Pahuuden Mestareihin toivoen saavuttavansa tiimityöskentelyllä enemmän varakkuutta. Mestarit yrittivät kiristää maailmanlaajuisella säänhallinta järjestelmällä hallituksia, mutta Ukonnuolet romuttivat näiden suunnitelmat. Juoksuhiekka oli yksi vangittujen joukossa.
Historia > Sisällissota

Sisällissodan riehuessa Juoksuhiekka taisteli jälleen Ukonnuolia vastaan häviten karkeasti. Ukonnuolien johtaja Paroni Zemo kuitenkin ehdotti Juoksuhiekalle tämän voivan liittyä Ukonnuoliin metsästämään rekisteröintiä paenneita sankareita ja roistoja. Juoksuhiekka suostui ja toimii tätä nykyä Ukonnuolien B-ryhmässä. Juoksuhiekka toimi menestyksekkäästi ryhmän vangitessa U-Foesit.
Voimat ja varusteet

Juoksuhiekan keho koostuu hiekkamaisesta substanssista, jota hän kykenee hallitsemaan muotoilemalla siitä esimerkiksi murskaavia graniitinkovia lekoja tai muuttamaan koko massansa valuvaksi lentohiekaksi ja siirtymään nopeasti paikasta toiseen. Hiekkamainen olomuoto suo Juoksuhiekalle myös suunnattoman suuret fyysiset voimat.
Triviaa

Hiekkamies, toinen Marvel-kustantamon hiekkaolento on voimiltaan Juoksuhiekan täydellinen kopio
Kankaanranta

Kankaanranta on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aksel Kankaanranta (s. 1998), laulaja
Eija Kankaanranta (s. 1972), kanteleensoittaja
Kerppo Kankaanranta (1919–2001), asianajaja, yritysjohtaja ja vuorineuvos, O. W. Kankaanrannan poika
Mira Kankaanranta (s. 1983), kuvataiteilija
O. W. Kankaanranta (1886–1930), päätoimittaja ja pankinjohtaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jump in!

| Jump in! |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Hoen
Käsikirjoittaja:   Doreen Spicer-Dannelly  Regina Y. Hicks  Karin Gist 
Tuottaja:  Kevin Lafferty
Säveltäjä:  Frank Fitzpatrick
Pääosat:   Corbin Bleu  Keke Palmer  Laivan Greene  Shanica Knowles  David Reivers  Kylee Russell  Rebecca Williams  Patrick Johnson, Jr. 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Kanada 
Tuotantoyhtiö:  Davis Entertainment
Levittäjä:  Disney-ABC Domestic Television Netflix Disney+
Ensi-ilta:  12. tammikuuta 2007
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  9 800 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jump in! on vuonna 2007 julkaistu yhdysvaltalainen musikaalielokuva, jonka on ohjannut Paul Hoen. Elokuvan tuotti Disney Channel.
Juoni

Isadore ”Izzy” Daniels on nuori nyrkkeilijäpoika, jonka äiti on kuollut. Izzy elää isänsä ja pikkusiskonsa kanssa. Perheen äidin kuoltua nyrkkeily on ollut ainoa merkityksellinen asia isälle, ja tämä painostaakin Izzyä kovasti nyrkkeilyyn. Izzy vie pikkusiskonsa hyppynarukisaan ja innostuu itsekin harrastuksesta. Izzy liittyy tyttöjen hyppynarujengiin, joka nimetään Hot Chili Steppersiksi. Izzy erotetaan, kun tämä ei saavu kisoihin mentyään isänsä kanssa katsomaan nyrkkeilyä. Suurimmassa loppukisassa Izzy tekee paluun ja joukkue voittaa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Corbin Bleu   | … |  Isadore ”Izzy” Daniels   |
|  David Reivers   | … |  Kennith Daniels   |
|  Keke Palmer   | … |  Mary Thomas   |
|  Shanica Knowles   | … |  Shauna Lewis   |
|  Patrick Johnson, Jr.   | … |  Rodney Tyler / kertoja   |
|  Laivan Greene   | … |  Kiesha Ray   |
|  Kylee Russell   | … |  Karin Daniels   |
|  Rebecca Williams   | … |  Tammy Lewis   |
|  Jajube Mandela   | … |  Yolanda Brooks   |
|  John Kane   | … |  George Scott   |
Kaarikäytävät

Ihmisen kaarikäytävät.
Kohtisuorassa olevat käytävät aistivat liikkeen kolmessa ulottuvuudessa.
Kaarikäytävät, liike-elin, ovat osa tasapainoaistia. Kaarikäytävät käsittävät kolme nesteen (endolymfan) täyttämää, toisiinsa nähden suorassa kulmassa olevaa käytävää sisäkorvassa. Kaarikäytävät aistivat kulmakiihtyvyyksiä, eli kaartoja, kierteitä ja kallistuksia. Aistihavainto perustuu kaarikäytävien pohjassa olevien aistisolujen jatkeiden liikkeeseen kaarikäytävän nesteen mukana. Kaarikäytävien aistimusten avulla pystytään pitämään silmät kohdistettuina nopeiden päänkäännösten aikana. Silmien liikuttajalihakset saavat käskynsä automaattisesti. Monilla linnuilla kaarikäytävien aistimukset ohjailevat silmien liikkeiden sijasta tai lisäksi pään liikkeitä.
Kaarijuotto

Kaarijuotto on hitsauksessa käytetty menetelmä, joka on saman kaltainen kuin MIG/MAG-hitsaus. Se eroaa jäljempänä mainitusta siten, että kaarijuotossa lisäaineen sulamispiste on paljon matalampi kuin käsiteltävän materiaalin. Kaarihiitsausta tehtäessä lisäainelangan ja työstettävän kappaleen väliin muodostuu valokaari. Samalla lisäaine palaa ja käsiteltävän materiaalin pinta kostuu. Tällöin lisäaine valuu liitettävien osien väliin. Jonkin ajan kuluttua lisäaine jähmettyy ja näin muodostuu juotosliitos. Lisäaine sisältää yleensä kupariseosta. Suojakaasu sisältää yleensä argonia tai argonin, hapen ja hiilidioksidin seosta. Laitteiston pääasiallisia osia ovat virtalähde, maadoituskaapeli, juotospistooli, langansyöttölaite ja monitoimijohto.
Kakuro

Kakuro-peli
Kakuro on Euroopassa suurta suosiota saanut logiikkapeli. Peli koostuu tavallisimmin 10x10-kokoisesta ruudukosta, mutta pelistä on myös huomattavasti suurempia versioita. Ruudukossa on tyhjiä ruutuja, joihin täytetään numeroita vaaka- ja pystysuoraan käyttäen numeroita 1–9 siten, että ruudukon toisiinsa risteävällä pysty- ja vaakarivillä sama numero saa esiintyä vain kerran. Tarkoituksena on saada vaakarivin tyhjiin ruutuihin luvuista 1–9 sen vasemmalla puolella mainitun luvun summa ja vastaavasti pystyruudukoissa yläpuolella mainittu luku.
Yleistä

Kakuron suosiota selittää se, että pelin säännöt ovat yksinkertaiset, mutta tehtävien ratkaisuun vaadittava päättely voi olla hyvinkin vaikeaa. Pelissä apuna on yleensä myös niin sanotut summa-taulukot, joista löytää ne tietyt summat joilla on vain yksi vaihtoehto.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nikoli: animoitu opas Kakuron pelaamiseen (vaatii flash-tuen) (englanniksi)
Kakuron numerokombinaatio-opas (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Will's Kakuro Masterclass: Aloittelijan opas Kakuroon (englanniksi)
The New Grid on the Block: The Guardian-lehden Kakuro esittely (englanniksi)]
Taulukko erilaisista numerokombinaatioista Kakurossa (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kakuro (englanniksi)
Kalevankatu 34

| Kalevankatu 34 Tumppi Varonen & Problems? |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. helmikuuta 2010
 Tyylilaji: punk rock
 Levy-yhtiö: Boogiemill Records
Problems?in muut julkaisut
| Haluisitko tietää 2008 | Kalevankatu 34 2010 | Suora lähetys 2011 |
Kalevankatu 34 on suomalaisen Problems?-yhtyeen 11. studioalbumi. Se julkaistiin 10. helmikuuta 2010.
Kappaleet

R & R lohduttaa – 3.52
Elossa oon – 3.38
Kuka meitä käskee – 3.59
Tukka laskoksilla – 2.26
Mielenrauha – 4.06
Uutinen – 3.16
Valontuoja – 3.47
Varoitus! – 3.37
Matematiikkaa – 3.07
Tyhmä – 2.53
Jalkojen välissä – 3.09
Laulu oli surullinen – 3.08
30 minsaa – 5.04
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Jussi-palkinnot 1964

Jussi-voittajat 1964. Vasemmalta: Kaarlo Nuorvala, Esko Nevalainen, Mikko Niskanen, Matti Oravisto, Erkko Kivikoski, Virke Lehtinen, Juho Gartz, Kari Rydman ja Niilo Heino.
Jussi-gaala 1964 järjestettiin 31. toukokuuta 1964 Helsingin ravintola Vaakunassa. Tilaisuudessa palkittiin vuoden 1963 ensi-illat. Kaikki voittajat olivat miehiä eikä yhtään naisosan esittäjää palkittu. Eniten Jusseja keräsi Sissit (neljä).
Gaalassa jaettiin ainoan kerran Jussi vuoden lupaavimmasta esikoistyöstä sekä viimeisen kerran palkinnot parhaasta vapaa-aiheisesta lyhytelokuvasta ja parhaasta tilauslyhytelokuvasta.
Voittajat

| Sarja | Voittaja | Elokuva |
| --- | --- | --- |
| Paras ohjaus | Mikko Niskanen | Sissit |
| Paras miespääosa | Matti Oravisto | Sissit |
| Paras kuvaus | Esko Nevalainen | Sissit |
| Paras leikkaus | Juho Gartz | Sissit, Kesällä kello 5, Hermoprässi |
| Paras tuottaja | Maunu Kurkvaara (rohkeasta yrittämisestä) |  |
| Vuoden lupaavin esikoistyö | Erkko Kivikoski, Virke Lehtinen | Kesällä kello 5 |
| Paras vapaa-aiheinen lyhytelokuva | Kaarlo Nuorvala | Hermoprässi |
| Paras musiikki / paras vapaa-aiheinen lyhytelokuva | Kari Rydman | Kitka |
| Paras tilauslyhytelokuva | Niilo Heino | Veitsiluoto |
Voittajat > Kunniamaininnat

Viisi ulkomaista ja yksi kotimainen kunniakirja
12 kunniakirjaa ulkomaiselle elokuvalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jussi-palkinnot 1964 Wikimedia Commonsissa
Jussi Awards 1964 (IMDb.com) (englanniksi)
Kara (joki)

| Кара, Kara |
| --- | --- |
 Karajoen alajuoksua.
Alkulähde:  Bolšaja Karan ja Malaja Karan liittymäkohta 67.9306°N, 65.6246°E
Laskupaikka:  Karanlahti, Baidaratanlahti, Karanmeri 69.1604°N, 64.7808°E
Maat:  Venäjä
Pituus:  257 km
Valuma-alue:  13400 km²
Kara (ven. Кара) on Karanmeren Baidaratanlahteen laskeva joki Venäjällä Euroopan ja Aasian rajalla. Joki muodostaa osittain Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan luoteisrajan Nenetsian autonomista piirikuntaa ja Komin tasavaltaa vasten.
Karajoen katsotaan alkavan kahden sen alkujoen (Suuren ja Pienen Karajoen) liittymäkohdasta Komin ja Jamalin Nenetsian rajalla. Karajoen pituus on 257 kilometriä ja sen valuma-alue on 13 400 km² suuruinen. Nenetsian Ust-Karan kylä sijaitsee Karanmeren Baidaratanlahden Karanlahden itälaidalla, noin 11 kilometriä joen laskukohdasta pohjoiskoilliseen.
Kalervo Siikava

Keijo Kalervo Siikava (24. helmikuuta 1922 Helsinki – 26. kesäkuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen radiokuunnelmia kirjoittanut kirjailija.
Kap–Kairo-rautatiesuunnitelma

Kolonisoitu Afrikka vuonna 1914.
Kap–Kairo-suunnitelma oli Cecil Rhodesin 1800-luvun lopulla esittämä suunnitelma, jonka tavoitteena oli rakentaa rautatie Afrikan läpi. Ison-Britannialla olisi tähän suunnitelmaan liittyvien poliittisten tavoitteiden mukaan ollut katkeamaton siirtomaiden ketju Etelä-Afrikan Kapkaupungista Pohjois-Afrikan Kairoon saakka. Suunnitelman toteutus ei onnistunut, koska Saksa valloitti Tanganjikan eli nykyisen Tansanian mannerosat, jotka yhdessä Ruandan ja Burundin kanssa muodostivat Saksan Itä-Afrikan.
Vuonna 1918 ensimmäisen maailmansodan loputtua sai Iso-Britannia itselleen nykyisen Tansanian alueen Kansainliiton mandaattialueena. Täten Kap–Kairo-suunnitelmaa voitiin muutaman vuoden ajan pitää toteutuneena. Egypti kuitenkin itsenäistyi jo vuonna 1922, ja myös Etelä-Afrikka sai Westminsterin säädöksellä 1931 lopullisesti itsenäisen valtion aseman. Näiden molempien maiden asioihin Isolla-Britannialla kuitenkin oli vielä kauan niiden itsenäistymisen jälkeenkin suuri vaikutusvalta, ja Egyptissä oli Suezin kanavan varsilla myös brittiläisiä sotilastukikohtia.
Kap–Kairo-rautatie on lähes valmiiksi rakennettu: vuonna 2012 rautatiestä puuttui noin 1 000 kilometrin osuus Sudanissa. Maan tilanne on poliittisesti varsin epävakaa, mutta suunnitelmissa on olojen vakiinnuttua rakentaa rata valmiiksi. Valmistuttuaan siitä tulee maailman pisin rautatielinja.