stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carnuntum

Carnuntumissa on nykyisin arkeologinen ulkomuseo.
Raunioitunut Heidentor-riemukaari Carnuntumissa. Foto: C. Stadler/Bwag.
Carnuntum oli tärkeä roomalaisten leiri, myöhemmin noin 50 000 asukkaan kaupunki, nykyisessä Itävallassa Bad Deutsch-Altenburgin liepeillä 40 km Wienistä itään. Kun keisari Trajanus noin vuonna 106 jakoi Pannonian provinssin kahteen osaan, Carnuntumista tuli Ylä-Pannonian pääkaupunki.
Keisari Septimus Severus antoi vuonna 194 sekä Carnuntumille että Ala-Pannonian pääkaupungille Aquincumille  (lähellä nykyistä Budapestia) korkeamman kaupunginarvon colonia. Hän osoitti siten kiitollisuuttaan Pannoniaan sijoitetuille legioonille, jotka olivat valinneet hänet valtaistuimelle.
Alueella on aloitettu kaivaukset 1870, mutta esiin on kaivettu vasta alle prosentin verran. Se on nykyisin suosittu matkailukohde.
Carnuntumista on vuonna 2011 löytynyt maatutkan avulla gladiaattorikoulu, jonka esiin kaivamista suunnitellaan. Kouluun kuului vankisellejä, sillä oppilaat olivat rikollisia tai sotavankeja, yleensä orjia. Koulua ympäröi hauta-alue, jonne harjoituksissa kuolleet haudattiin.
12. heinäkuuta

12. heinäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 193. päivä (194. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 172 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Hermanni, Herkko, Herman
suomenruotsalainen kalenteri: Herman
ortodoksinen kalenteri: Kauko, Ilari, Mikael, Veronika
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Herko
vanhemmissa kalentereissa: Aqvilea, Arvidus, Epiphanius, Heinrich, Hermagoras, Hermogenes
Tapahtumia

1191 – Kolmas ristiretki: Akko vallattiin kahden vuoden piirityksen jälkeen.
1367 – Ruotsin kuningas Albrekt Mecklenburgilainen antoi määräyksen Kokemäen linnan purkamisesta.
1543 – Henrik VIII nai kuudennen ja viimeisen puolisonsa, Katariina Parrin.
1581 – Ensimmäinen muinaiskirkkoslaaviksi kirjoitettu koko Raamattu, Ostrohin raamattu, painettiin Ostrogissa, Puola-Liettuassa.
1690 – Kuningas Vilhelm III Oranialaisen joukot päihittivät Jaakko II:n joukot Boynen taistelussa.
1812 – Vuoden 1812 sota: Yhdysvallat hyökkäsi Windsoriin Kanadassa.
1892 – Mont Blancin jäätikön uumenissa piilossa pysynyt järvi tulvi alapuoliseen laaksoon ja surmasi arviolta 200 kylän asukasta ja lomamatkalaista Saint-Gervais-les-Bainsissa.
1896 – Kolille avattiin Suomen ensimmäinen kuntopolku.
1912 – Hannes Kolehmainen juoksi 3 000 metrin maailmanennätyksen 8:36,8.
1924 – Siilinjärven junaonnettomuus: K-2-sarjan veturi 418 törmäsi vastaantulevaan hiekkajunaan.
1933 – Tammisaaren pakkotyölaitoksen nälkälakko alkoi.
1943 – Toinen maailmansota: Kurskin taistelu. Prohorovkassa käytiin maailman suurin yksittäinen panssaritaistelu.
1962 – The Rolling Stones piti ensimmäisen konserttinsa Lontoon The Marquee Clubilla.
1967 – Kuusipäiväiset rotumellakat alkoivat Yhdysvalloissa Newarkissa, New Jerseyssä; levottomuuksissa kuoli 27 ihmistä.
1975 – São Tomé ja Príncipe itsenäistyi.
1979 – Kiribati itsenäistyi.
1993 – Hokkaidōn saaren rannikon läheisyydessä Japanissa tapahtunut 7,8 richterin maanjäristys aiheutti tsunamin, joka surmasi 202 ihmistä pienellä Okushirin saarella.
1998 – Ranskan jalkapallomaajoukkue voitti jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut.
2001 – Taliban kielsi internetin käytön valvomillaan alueilla Afganistanissa.
2006 – Israelin–Libanonin konflikti alkoi islamistisen Hizbollah-järjestön ammuttua useita Katjuša-raketteja Israeliin ja tunkeuduttua Israeliin kidnapaten kaksi partiomatkalla ollutta israelilaissotilasta.
2016 – Italiassa tapahtui kahden matkustajajunan yhteentörmäys Bari–Barletta-rataosalla Andriassa, Apulian hallintoalueella. 23 ihmistä kuoli ja 54 loukkaantui.
Kuolleita

1536 – Gerrit Gerritzoons (”Erasmus Rotterdamilainen”), alankomaalainen kirjailija ja filosofi (s. 1466)
1712 – Richard Cromwell, Englannin lordiprotektori (Oliver Cromwellin poika) (s. 1626)
1742 – Evaristo Abaco, italialainen säveltäjä ja viulisti (s. 1675)
1773 – Johann Joachim Quantz, saksalainen säveltäjä ja huilisti (s. 1697)
1804 – Alexander Hamilton, yhdysvaltalainen poliitikko ja valtiovarainministeri (s. 1755)
1814 – William Howe, brittiläinen upseeri (s. 1729)
1855 – Pavel Nahimov, venäläinen laivastoupseeri (s. 1802)
1908 – Kaarlo Forsgren, suomalainen toimittaja, kääntäjä ja runoilija (s. 1872)
1917 – Hugo Simberg, suomalainen taidemaalari (”Haavoittunut enkeli”) (s. 1873)
1926 – Gertrude Bell, englantilainen arkeologi, kirjailija, vakoilija ja hallintovirkailija (tunnettu nimellä Irakin kruunaamaton kuningatar, ”Uncrowned Queen of Iraq”) (s. 1868)
1931 – Nathan Söderblom, vuoden 1930 Nobelin rauhanpalkinnon saanut ruotsalainen arkkipiispa (s. 1866)
1934 – Ole Andreassen Aaslundeie (”Ole Evinrude”), norjalais-yhdysvaltalainen keksijä (ensimmäinen kaupalliseen käyttöön suunniteltu perämoottori) ja teollisuusmies (Evinrude) (s. 1877)
1935 – Alfred Dreyfus, ranskalainen upseeri (Dreyfusin tapaus) (s. 1859)
1949 – Douglas Hyde, Irlannin 1. presidentti (1938–1945) (s. 1860)
1961 – Mazo de la Roche, kanadalainen kirjailija (s. 1879)
1973 – Lon Chaney, Jr., yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1906)
1979 – Minnie Riperton, yhdysvaltalainen soul-laulaja (s. 1947)
1994 – Paisios Athoslainen, kreikkalainen munkki ja pyhä (s. 1924)
1996 – Jonathan Melvoin, yhdysvaltalainen rock-muusikko ("The Smashing Pumpkins") (s. 1961)
1999 – Rajendra Kumar, intialainen näyttelijä (s. 1929)
1999 – William John Owen Rowbotham (”Bill Owen”), englantilainen näyttelijä (Vielä virtaa) (s. 1914)
2003 – Benny Carter, yhdysvaltalainen jazz-muusikko (s.1907)
2006 – Kari Mannerla, suomalainen pelisuunnittelija (Afrikan tähti) (s. 1930)
2008 – Reinhard Fabisch, saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja (s. 1950)
2008 – Kalambay Mutombo (”Bibey Mutombo”), kinshasankongolainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja (s. 1961)
2012 – Maita Gomez, filippiiniläinen malli, missi ja poliittinen aktivisti (s. 1947)
2012 – Else Holmelund Minarik, yhdysvaltalainen lastenkirjailija (s. 1920)
2013 – Amar Bose, yhdysvaltalainen insinööri ja yritysjohtaja (s. 1929)
2013 – Elaine Morgan, walesilainen toimittaja ja tietokirjailija, vesiapinahypoteesin kannattaja (s. 1920)
2013 – Pran Krishan Sikand (”Pran”), intialainen näyttelijä (s. 1920)
2016 – Joseph Antic, intialainen maahockeypelaaja (s. 1931)
2016 – Goran Hadžić, Krajinan serbitasavallan presidentti (1992–1994) (s. 1958)
2018 – Kirsti Rista, suomalainen taidegraafikko (s. 1935)
2019 – Fernando José Corbató (”Fernando J. Corbató”), yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä ja professori (s. 1926)
2019 – Kalevi Koskinen, suomalainen oopperalaulaja (s. 1932)
2019 – Joseph Rouleau, kanadalainen oopperalaulaja (s. 1929)
2020 – Kelly Kamalelehua Palzis (”Kelly Preston”), yhdys­valtalainen näyttelijä ja malli (s. 1962)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 12. heinäkuuta Wikimedia Commonsissa
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Sieklova

Sieklovan kunta Seuloskoin piirin kartalla.
Sieklova (ven. Щегло́во, Štšeglovo, suom. myös Seeklova) on kylä, taajama ja maalaiskunta Leningradin alueen Seuloskoin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Seuloskoin kaupungin itäpuolella. Kylässä on noin 150, taajamassa 2900 ja kunnassa 3800 asukasta (vuonna 2011).
Kunnan pinta-ala on 104 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Seuloskoin piiriin Romanaisin, idässä Rahjan ja Morozovin, etelässä Rosmittalan sekä lännessä Seuloskoin kuntiin. Hallinnollinen keskus on Sieklovan taajama. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat Sieklovan kylä, Huvan (ven. Малая Романовка, Malaja Romanovka), Kivikon (Каменка, Kamenka), Lentovkan (Плинтовка, Plintovka) ja Miinalan (Минулово, Minulovo) kylät sekä Tiilitehtaan (Кирпичный завод, Kirpitšnyi zavod) asemanseutu. Seudulla on myös useita puutarhapalsta- ja huvila-alueita.
Sieklovan kylässä asui vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan 396 venäläistä, 98 suomalaista, 12 puolalaista, seitsemän latvialaista ja kaksi virolaista. Sovhoosin yhteyteen syntyneessä Sieklovan taajamassa oli 73 venäläistä, seitsemän virolaista, viisi saksalaista ja neljä puolalaista. Seudulla asuneet inkerinsuomalaiset kuuluivat Rääpyvän luterilaiseen seurakuntaan. Suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon toisen maailmansodan aikana.
Sieklovasta on paikallisjunayhteys Pietarin Suomen asemalle sekä linja-autoyhteys Seuloskoihin. Kunnassa toimii yksi maatalousyritys sekä muutamia teollisuuslaitoksia. Kuntakeskuksen palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu ja poliklinikka. Kulttuurilaitoksia ovat lasten musiikkikoulu, kulttuuritalo ja kirjasto. Nähtävyyksiä ovat Sieklovan kartanoalue ja sotamuistomerkit.
Aiheesta muualla

Sieklovan kunnan sivusto (venäjäksi)
Sieklovan kunta Seuloskoin piirin sivustolla (venäjäksi)
Lon Nol

| Lon Nol> លន់ នល់ |
| --- | --- |

Khmerin tasavallan presidentti
 10.3. 1972 – 1.4. 1975  
Edeltäjä:  Cheng Heng
Seuraaja:  Saukam Khoy
Kambodžan pääministeri
 14.8. 1969 – 11.3. 1971  
Edeltäjä:  Penn Nouth
Seuraaja:  Sisowath Sirik Matak
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. marraskuuta 1913
Kuollut: 17. marraskuuta 1985 (72 vuotta) Fullerton, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  kenraali
Puoliso:  Sovanna Lon
Tiedot
 Nimikirjoitus
Lon Nol (13. marraskuuta 1913 – 17. marraskuuta 1985) oli kambodžalainen antikommunistinen kenraali ja poliitikko, joka toimi maansa puolustusministerinä ja kahdesti pääministerinä. Hän johti vallankaappausta Norodom Sihanoukia vastaan ja oli maan johdossa 1970–1975.
Elämä ja ura > Varhaisvuodet ja uran alku

Prey Vengin provinssissa syntynyt Lon Nol kävi ranskalaisten siirtomaaisäntien koulua virkamiestutkintoon asti. Hänestä tuli provinssin kuvernööri 1946 ja myöhemmin maan ensimmäinen poliisin päällikkö sotilasvirkojen lisäksi. Hänestä tuli asevoimien esikuntapäällikkö 1955 ja vuodesta 1960 komentaja ja puolustusministeri. Vuosina 1966–1967 hän oli pääministeri. Kun 1969 Kambodžan kommunistit menivät maan alle, hänestä tuli toisen kerran pääministeri.
Elämä ja ura > Nousu Khmerin tasavallan johtoon

Kun prinssi Norodom Sihanouk vieraili Moskovassa ja Pekingissä hoitamassa syöpäänsä, kenraali Lon Nol otti uuden Khmerin tasavallan (République khmère) johtoaseman ja kokosi kansalliskokouksen, joka 18. maaliskuuta 1970 äänesti yksimielisesti Norodom Sihanoukin pois valtionpäämiehen asemasta. Pääministerinä toiminut Lon Nol sai hätätilavaltuudet. Prinssi Sisowath Sirik Matak, joka oli jätetty 1941 syrjään kuninkaanvaalissa, sai pitää asemansa varapääministerinä. Uusi hallitus korosti vallansiirron olleen perustuslain mukainen ja se sai useimpien ulkomaiden tunnustuksen. Monarkian päättäminen ja maan julistaminen tasavallaksi heikensi Nolin kannatusta maaseudulla, jossa Sihanouk oli suosittu. Pian vallansiirron jälkeen 40 000 talonpoikaa marssi pääkaupunkiin vaatimaan Sihanoukin paluuta, mutta heidät kukistettiin asevoimin.
Elämä ja ura > Tuki Yhdysvalloille

Lon Nol otti amerikkalaismyönteisen ja antikommunistisen linjan ja vaati salaisella sopimuksella vuodesta 1965 Kambodžan alueita käyttänyttä Pohjois-Vietnamin armeijaa ja Vietkongia lähtemään maasta. Hän sulki myös satamat vietnamilaisten kuljetuksilta. Vuonna 1968 Lon Nol solmi salaisen sopimuksen amerikkalaisten kanssa sallien Itä-Kambodžan pommitukset ja salli Yhdysvaltain ja Etelä-Vietnamin armeijan ylittää rajat Kambodžaan. Pommitusten tarkoituksena oli tuhota pohjoisvietnamilaiset ja Vietkongin tukikohdat Kambodžassa.
Elämä ja ura > Kambodžan sisällissota

Pohjois-Vietnam ja Kiina lisäsivät pian sotilaallista tukeaan hallitusta vastaan vuodesta 1968 taistelleille punaisille khmereille. Kiinassa oleskellut Sihanouk liittoutui punakhmerien kanssa Kuninkaalliseksi kansallisen yhtenäisyyden rintamaksi (Gouvernement Royal d'Union Nationale du Kampuchéa) ja asettui pakolaishallituksen keulakuvaksi. Sisällissotaa käytiin hallituksen kansallisten joukkojen (Forces Armées Nationales Khmères, FANK) ja täysin punakhmerien hallinnassa olleen Kambodžan kansan kansallisen vapautusarmeijan välillä.
Sisällissodan laajetessa Nol kääntyi Yhdysvaltain puoleen ja presidentti Richard Nixon pyysi 18. marraskuuta 1970 kongressia hyväksymään 155 miljoonan dollarin avun Kambodžalle. Huolimatta Yhdysvaltain  avusta Nol ei kyennyt lyömään vihollisiaan. Puolueettomuuspolitiikan nimissä ja vallankaappauksen pelossa Sihanouk oli pitänyt armeijan pienenä, eikä se pärjännyt raskaasti aseistetuilla ja vuosien taistelukokemuksen keränneille vastustajilleen.
Elämä ja ura > Magiikka ja astrologia

Lon Nol luotti vahvasti magiikkaan ja astrologiaan vihollisen lyömisessä. Pian vallankaappauksensa jälkeen hän kutsui salatieteilijät avukseen. Armeijan sotilaiden piti leikata ihoaan ”päästääkseen Buddhan sisään”. Vanhat munkit värvättiin amulettien ja taikapuseroiden valmistukseen. Lisäksi Lon Nol muistetaan siitä, että hän määräsi helikopterista ripoteltavaksi siunattua hiekkaa Phnom Penhin ympärille kaupunkia suojellakseen. Lon Nol kärsi sairauskohtauksen alkuvuodesta 1971, eikä enää voinut hallita täysipainoisesti. Lisäksi havaittiin että hänen oikea kätensä, jolla hän oli allekirjoittanut määräyksen Sihanoukin syrjäyttämisestä, halvaantui.
Elämä ja ura > Kukistuminen ja maanpako

Vuonna 1975 Lon Nolin hallitus piti hallussaan vain pientä aluetta Phnom Penhin ympärillä. 1. huhtikuuta 1975 hän erosi ja lähti maanpakoon. Syynä lienee punakhmerien julkistama tappolista, jossa hänen nimensä oli ensimmäisellä sijalla. Hänen veljensä Lon Non ja Sisowath Sirik Matak, joiden nimiä ei ollut listalla päättivät jäädä maahan toivoen punakhmerien osoittautuvan maltillisiksi voittonsa jälkeen. Heidät molemmat kuitenkin teloitettiin.
Lon Nol pakeni Indonesiaan ja  asettui myöhemmin Havaijille ja muutti 1979 Kaliforniaan, jossa kuoli 1985.
Santeri Pulkkinen

| Santeri Pulkkinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. maaliskuuta 2000 (ikä 24) Ylikiiminki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Pesäpalloilija
Seura:  Simon Kiri
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Kiimingin Urheilijat
Ammattilaisjoukkueet
2016-2019 2020-:  Oulun Lippo Simon Kiri
    
Santeri Pulkkinen (s. 6. maaliskuuta 2000 Ylikiiminki)  on suomalainen pesäpalloilija. Toikka edustaa Ykköspesiksessä pelaavaa Simon Kiriä.
Pulkkinen on Kiimingin Urheilijoiden kasvati ja pelasi ensimmäisen ammatti ottelunsa Oulun Lipon kakkosjoukkueessa Suomensarjassa kaudella 2016. Pulkkinen pelasi seuraavat kolme kautta Oulussa, vaihdellen Lipon edustusjoukkueen ja Suomensarjan joukkueen välillä. Pulkkinen pelasi ensimmäisen Superpesis ottelunsa kauden 2019 Superpesiskarsinnoissa Siilinjärven Pesistä vastaan. Pulkkinen siirtyi Simon Kirin leiriin kaudeksi 2020.
Sanna Salmenkallio

Sanna Salmenkallio vastaanottamassa Suomi-palkintoa vuonna 2022.
Sanna Katariina Salmenkallio (s. 1966 Espoo) on suomalainen säveltäjä, viulisti ja äänisuunnittelija, joka on tehnyt monipuolisesti elokuva- ja konserttimusiikkia sekä sävellyksiä ja äänisuunnittelua erilaisiin näyttämöteoksiin.
Ura

Salmenkallio opiskeli Sibelius-Akatemiassa ja on täydentänyt opintojaan Teatterikorkeakoulussa ja Kuvataideakatemiassa. Hän on säveltänyt musiikkia yli 30 elokuvaan ja kymmeniin näyttämöteoksiin. Hänen esikuviaan ovat olleet muun muassa Bernard Herrmann ja Tōru Takemitsu. Salmenkallio on toiminut muusikkona ja esiintyjänä lukuisissa teatteri-, tanssi- ja elokuvatuotannoissa. Hänet tunnetaan myös yhteisöteatteriteoksista pakolaisten ja vankien parissa.
1980-luvulla Salmenkallio soitti joitakin vuosia viulua Kadotetut-rockyhtyeessä. Lisäksi hän on soittanut useiden rockartistien levyillä.
Sanna Salmenkallio on voittanut parhaan musiikin Jussi-palkinnon vuosina 2005 (Melancholian 3 huonetta), 2015 (Eedenistä pohjoiseen), 2019 (Yrittäjä) ja 2021 (Aalto).
Vuonna 2009 hän oli soittamassa viulua  Unta ja totta - Toisenlainen Toivo Kärki på annat vis -projektissa, jonka yhteydessä julkaistiin musiikkialbumi  .
Salmenkallio on ehdolla Jussi-palkinnon saajaksi musiikistaan Havumetsän lapset elokuvassa .
Sävellyksiä > Elokuvamusiikkia

Havumetsän lapset (ohj. Virpi Suutari, 2024)
Aalto (ohj. Virpi Suutari, 2020)
Yrittäjä (ohj. Virpi Suutari, 2018)
Viulisti (music supervisor, ohj. Paavo Westerberg, 2018)
Sielunmetsä (ohj. Anu Kuivalainen, 2016)
Eleganssi (ohj. Virpi Suutari, 2015)
Eedenistä pohjoiseen (ohj. Virpi Suutari, 2014)
Konges Foged (ohj. Phie Ambo, 2012)
Aranda (ohj. Anu Kuivalainen, 2011)
Merkintöjä valkeasta kaupungista (2011)
Metsäpuhetta (ohj. Ville Tanttu, 2011)
Football Is God (ohj. Ole Bendtzen, 2010)
Kerjäläiselokuva (ohj. Hanna Maylett, 2010)
Leikkipuisto (ohj. Susamma Helke, 2009)
Hjemmefronten (ohj. Phie Ambo, 2009)
Fever (ohj. Phie Ambo, 2009)
Erottamattomat (ohj. Hanna Maylett, 2008)
Mika Waltari Tunturikatu 13 (ohj. Atro Lahtela, 2008)
Mechanical Love (ohj. Phie Ambo, 2007)
Void (ohj. Adel Abidi, 2006)
Maa (ohj. Oleksandr Dovženko, 1927/2007)
Sunrise (ohj. F. W. Murnau, 1927/2005)
Melancholian 3 huonetta (ohj. Pirjo Honkasalo, 2005)
Mestari K (ohj. Rax Rinnekangas, 2002)
Taatan paha uni (ohj. Anu Kuivalainen, 2002)
Joutilaat (ohj. Virpi Suutari ja Susanna Helke, 2001)
Pieniä tapahtumia (ohj. Kirsi Mattila, 2000)
Toisen Jumalan Lapset (ohj. Rax Rinnekangas, 2000)
Saippuakauppiaan sunnuntai (ohj. Virpi Suutari ja Susanna Helke, 1999)
Valkoinen taivas (ohj. Virpi Suutari ja Susanna Helke, 1998)
Minerva (ohj. Simo Halinen, 1997)
Sävellyksiä > Kappaleita elokuvissa

Betoniyö (ohj. Pirjo Honkasalo, 2013)
Flying: Confessions of a Free Woman (ohj. Jennifer Fox, 2006)
Sävellyksiä > Näyttämöteoksia

Hamlet (ohj. Paavo Westerberg, Turun Kaupunginteatteri, 2019)
Kolme sisarta (ohj. Paavo Westerberg, Kansallisteatteri, 2018)
Harha-askel (Porttiteatteri, 2018)
Jääkuvia (ohj. Kristian Smeds, Kansallisteatteri, 2018)
Toinen koti (ohj. Jussi Lehtonen, Kansallisteatteri, 2017)
Armo(a) (ohj. Tuija Minkkinen, Porttiteatteri, 2017)
Mahdolliset maailmat (ohj. Paavo Westerberg, Kansallisteatteri, 2016)
Kullervon tarina & Porttiteatterifestivaali (ohj. Tuija Minkkinen, Kansallisteatteri,2016)
Vapauden kauhu (ohj. Jussi Lehtonen, Kansallisteatteri/Kiasma, 2015)
Vanja-eno (ohj. Paavo Westerberg, Kansallisteatteri, 2014)
Kaupparatsastajan kuolema (ohj. Paavo Westerberg, Oulun Kaupunginteatteri, 2013)
Tanssiaiset (ohj. Hanna Brotherus, Helsingin Kaupunginteatteri, 2012)
13 uponnutta vuotta (ohj. Salla Taskinen, Kansallisteatteri, 2012)
Paperiankkuri (ohj. Hanna Brotherus ja työryhmä, Kansallisteatteri, 2011)
Paperisilta (Kansallisteatteri, 2011)
Stand By Me (Justine Kaltenbach, San Fransisco, 2011)
Globen uupuneet (ohj. Saana Lavaste, Kansallisteatteri ja kiertue Suomessa, 2010)
Les Enigmes De La Reine De Saba (2009)
Riitta (ohj. Pauliina Hulkko, Kiasma, 2008)
Putoaminen (ohj. Antti Raivio, Q-teatteri, 2007)
Rakkaus ei ole ajan narri (2007)
Viimeinen juna länteen (ohj. Taru Mäkelä, Kansallisteatteri, 2006)
Virhe (ohj. Pirkko Saisio, Kansallisteatteri, 2005)
Le Roi d’Océan (ohj. Marja Nykänen, Ranska, 2005)
Kirsikkapuisto (ohj. Jussi Helminen, Espoon teatteri, 2004)
Amoralia (ohj. Pauliina Hulkko, Kiasma ja kiertue Espanjassa, 2003)
Mirriseni (ohj. Pauliina Hulkko, Ateneum-sali, 2003)
Premiere Chant (2002)
Yksinkeltainen (2001)
Särjen ääni (1998)
Der Raum (ohj. Sanna Kekäläinen, Kiasma, 1998)
10 000 oliota (1996)
Viisi muotokuvaa Paula Tuovisesta (1995)
Fur Valeska (1994)
Ilmarin kyynnös (1994)
Dada (1990)
Genius Homonculii (1989)
Elisabeth Bam (1987)
Sävellyksiä > Muusikkona tai esiintyjänä

Ruukun sirpaleita,  Porttiteatteri 2022
La Familia Compania Kaari ja Roni Martin ja Porttiteatteri 2022
Kuiskauksia ja huutoja Compana Kaari ja Roni Martin 2021-22
Harha-askel (Porttiteatteri, 2018)
Anna Karenina (Compana Kaari ja Roni Martin, 2018)
Toinen koti (ohj. Jussi Lehtonen, Kansallisteatteri, 2017)
Armo(a) (ohj. Tuija Minkkinen, Porttiteatteri, 2017)
Kullervon tarina (ohj. Tuija Minkkinen, Porttiteatteri, 2016)
Vapauden kauhu (ohj.  Jussi Lehtonen, Kansallisteatteri/Kiasma, 2015)
Punainen nainen (Compana Kaari Martin, 2013)
Korppi ja kello (Compana Kaari Martin, 2011)
Riitta (ohj. Pauliina Hulkko, Kiasma, 2008)
Kaksi unta yhdessä (Compana Kaari Martin, 2007)
Putoaminen (ohj. Antti Raivio, Q-Teatteri, 2007)
Virhe (ohj. Pirkko Saisio, Kansallisteatteri, 2005)
Kirsikkapuisto (ohj. Jussi Helminen, Espoon teatteri, 2004)
Suo tihkua vihreä tammi (ohj. Susanna Leinonen, Kansallisooppera, 2003)
Amoralia (ohj. Pauliina Hulkko, Kiasma ja kiertue Espanjassa, 2003)
La Kalevala (Compana Kaari Martin, Savoy, 2003)
Mirriseni (ohj. Pauliina Hulkko, Ateneum-sali, 2003)
Premiere Chant (2002)
Yksinkeltainen (2001)
Särjen ääni (1998)
Der Raum (ohj. Sanna Kekäläinen, Kiasma, 1998)
10 000 oliota (1996)
Paraati (1995)
Fur Valeska (1994)
Ilmarin kyynnös (1994)
Dada (1990)
Elisabeth Bam (1987)
Palkintoja

Duodecimin kulttuuripalkinto 2018
Parhaan musiikin Jussi 2004: Melancholian 3 huonetta
Parhaan musiikin Jussi 2015: Eedenistä pohjoiseen
Parhaan musiikin Jussi 2019: Yrittäjä
Parhaan musiikin Jussi 2021: Aalto
Suomi-palkinto 2022
Aiheesta muualla

Vuori, Suna: Sianlihaa ja alttohuiluja: Elokuva- ja teatterisäveltäjä Sanna Salmenkallio tekee käyttömusiikkia ilman kompromisseja. Suomen Kuvalehti 13.10.2022.
Sanna Salmenkallio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Discogs
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Ptuj

| Ptuj |
| --- | --- |
 Näkymä Ptujiin.
 lippu
 Ptujin kunnan sijainti Sloveniassa.
Valtio:  Slovenia
Alue:  Štajerska
Hallinto:  
 – Pormestari:  Štefan Čelan
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  66.7 km²
Korkeus:  232 m
Väkiluku (2008):  23 699
 – Väestötiheys:  355.3 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.ptuj.si/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ptuj (saks. Pettau, lat. Poetovio) on kaupunki Slovenian koillisosassa Štajerskan alueella. Ptujin kunnassa on 23 699 asukasta (2008) ja sen pinta-ala on 66,7 neliökilometriä.
Ptuj on Slovenian vanhin kaupunki. Sen alueella on ollut asutusta jo kivikaudella, ja sitä asuttivat keltit myöhäisrautakaudella. Roomalaiskaudella noin vuonna 103 Ptujista tuli oma kaupunkinsa nimellä Colonia Ulpia Traiana Poetovio, joka kukoisti seuraavien vuosisatojen aikana mutta joutui hunnien polttamaksi vuonna 450. Keskiajalla kaupunki oli Salzburgin arkkipiispojen hallussa. Kaupunkikuvaa hallitsee Drava-joen yläpuolella kohoava keskiaikainen Ptujin linna.
Ptujilla on kuusi sisarkaupunkia:
Aranđelovac, Serbia
Banska Štiavnica, Slovakia
Burghausen, Saksa
Saint-Cyr-sur-Loire, Ranska
Ohrid, Pohjois-Makedonia
Varaždin, Kroatia
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ptuj Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivu (sloveeniksi) (englanniksi) (saksaksi)