stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Windsor Spitfires
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 33 |  | Joey Costanzo | L | 2005 | Toronto, Ontario, Kanada |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 2 |  | Wyatt Kennedy | R | 2005 | Vars, Ontario, Kanada |
| 74 |  | Anthony Cristoforo | R | 2006 | Woodbridge, Ontario, Kanada |
|   |  | Josef Eichler | R | 2005 | Benešov, Tšekki |
|   |  | Tnias Mathurin | L | 2004 | Ajax, Ontario, Kanada |
|   |  | Andrew Robinson | L | 2008 | Oakville, Ontario, Kanada |
|   |  | Conor Walton | L | 2006 | Greater Sudbury, Ontario, Kanada |
|   |  | Tanner Winegard | R | 2005 | Bright's Grove, Ontario, Kanada |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 8 |  | A.J. Spellacy | R | KH | 2006 | Westlake, Ohio, Yhdysvallat |
| 11 |  | Noah Morneau | L | VLH | 2004 | Riverside, Ontario, Kanada |
| 12 |  | Ryan Abraham (A) | L | KH | 2004 | Livonia, Michigan, Yhdysvallat |
| 19 |  | Nathan Gaymes | R | OLH | 2006 | Brampton, Ontario, Kanada |
| 61 |  | Colton Smith | L | VLH | 2004 | Ottawa, Ontario, Kanada |
| 66 |  | Liam Greentree | L | OLH | 2006 | Oshawa, Ontario, Kanada |
|   |  | Ethan Belchetz | L | VLH | 2008 | Oakville, Ontario, Kanada |
|   |  | Shawn Costello | L | KH | 2007 | Brampton, Ontario, Kanada |
|   |  | Ethan Garden | L | KH | 2008 | Belleville, Michigan, Yhdysvallat |
|   |  | Luke McNamara | L | KH | 2005 | Mississauga, Ontario, Kanada |
|   |  | Jack Nesbitt | L | KH | 2007 | Sarnia, Ontario, Kanada |
|   |  | Owen Outwater | L | VLH | 2005 | Ottawa, Ontario, Kanada |
|   |  | Ilja Protas | L | VLH | 2006 | Vitsebsk, Valko-Venäjä |
|   |  | Pasquale Zito | L | H | 2003 | Ottawa, Ontario, Kanada |
Lähde: EliteProspects
Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Marc Savard
Apuvalmentaja: Andy Delmore
Apuvalmentaja & Henkilöstöjohtaja: Jerrod Smith
Maalivahtivalmentaja: Michael Leighton
Videovalmentaja: Johnathan Moran
Fysiikkavalmentaja: Aaron English
Luisteluvalmentaja: Kathy McLlwain
Huoltopäällikkö: J.R. Grant
Puheenjohtaja: John Savage
Toimitusjohtaja: Bill Bowler
Jääkiekkotoiminnan & Kykyjenetsinnänjohtaja: Frank Evola
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Windsor Spitfiresin verkkosivut (englanniksi)
Windsor Spitfiresin EliteProspects sivut
| Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi |
| --- | --- | --- | --- |
| Itäinen | Keskinen | Keskilänsi | Läntinen |
| Belleville Bulls | Barrie Colts | Erie Otters | Flint Firebirds |
| Kingston Frontenacs | North Bay Battalion | Guelph Storm | Saginaw Spirit |
| Oshawa Generals | Mississauga Steelheads | Kitchener Rangers | Sarnia Sting |
| Ottawa 67's | Niagara IceDogs | London Knights | Sault Ste. Marie Greyhounds |
| Peterborough Petes | Sudbury Wolves | Owen Sound Attack | Windsor Spitfires |
Ville Tikkanen (jalkapalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. elokuuta 1999 (ikä 25)
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: SJK
Pelinumero: 17
Junioriseurat
0000–2015: Tervarit
2016: OLS
2017: SJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017– | SJK | 128 | (2) |
| 2017– | → SJK Akatemia | 25 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 38 | (1) |
Maajoukkue
| 2018– | Suomi U19 | 7 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. lokakuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. toukokuuta 2019.
Ville Tikkanen (s. 8. elokuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Tikkanen oli kaudella 2017 SJK:n kokoonpanossa kymmenessä Veikkausliigan ottelussa, mutta ei päässyt kentälle. Ensimmäisen ottelunsa pääsarjatasolla hän pelasi 7. huhtikuuta 2018, kun SJK hävisi kotiottelun PS Kemille 0–1. Tikkanen pelasi kaudella 2018 yhteensä 12 liigaottelua.
Tikkajärvi valittiin mukaan Suomen A-maajoukkueeseen keväällä 2025. Mies oli Jacob Friisin ensimmäinen yllätysvalinta Huuhkajiin.
Kausikohtaiset tilastot

Päivitetty 11. kesäkuuta 2019.
| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | SJK | Veikkausliiga | 0 | 0 |
| 2017 | SJK Akatemia | Kolmonen | 16 | 1 |
| 2018 | SJK | Veikkausliiga | 12 | 0 |
| 2018 | SJK Akatemia | Kakkonen | 5 | 0 |
| 2019 | SJK | Veikkausliiga | 1 | 0 |
| 2019 | SJK Akatemia | Kakkonen | 4 | 0 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 38 | 1 |
Virkamies

Ruotsalaisten virkamiesten kokous Uppsalassa 1955.
Virkamies on Suomessa valtion, hyvinvointialueen, kunnan tai muun julkisyhteisön kuten evankelis-luterilaisen kirkon palveluksessa oleva siviili- tai sotilashenkilö. Virkamies ei ole työsopimussuhteessa, vaan hänen palvelussuhteestaan käytetään nimitystä virkasuhde.
Valtion viroissa olevia henkilöitä kutsutaan virkamiehiksi valtion virkamieslain mukaan. Virkamiesten työtehtävissä tekemistä lain vastaisesta menettelystä voi kannella oikeuskanslerille tai eduskunnan oikeusasiamiehelle.
Valtion budjettitalouden virkamiehiä oli noin 66 000 ja evankelis-luterilaisen kirkon virkamiehiä noin 9 000 vuonna 2016.  Ortodoksisella kirkolla ei ole vuodesta 2007 alkaen ollut virkasuhteita.
Valtion ja evankelis-luterilaisen kirkon tehtävissä on myös työsopimussuhteisia henkilöitä, työntekijöitä. Kuntien viroissa toimivia henkilöitä kutsutaan viranhaltijoiksi kunnallisesta viranhaltijasta annetun lain mukaisesti.
Virkamiesten tehtäviä

Virkamiehet toimivat julkishallinnossa esimerkiksi ministeriöissä ja valtion eri virastoissa. Viran hoito on julkisen vallan käyttöä. Aiemmin Suomessa oli ylimääräisiä virkamiehiä, jotka hoitivat vakinaisen virkamiehen tehtäviä tai olivat tämän avustajia. Heidän oikeusasemansa järjestettiin ylimääräisasetuksella (asetus 755/1949), joka oli voimassa vuoteen 1987.
Sanan neutraalius

Suomen säädöskielen mies-loppuiset ilmaukset, kuten virkamies, ovat enimmäkseen peräisin ruotsista. Ministeriöt päättävät valmistelemiensa lakien ilmauksista itsenäisesti. Kielitoimisto voi esittää niistä suosituksia.
Valtion virkamiesten määrä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Valtion budjettitalouden virkamiesten lukumäärä 
| Vuosi | 1965 | 1970 | 1975 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2010 | 2015 | 2020 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Virkamiehiä | 109 480 | 115 721 | 119 034 | 124 308 | 131 648 | 100 268 | 94 183 | 97 591 | 102 885 | 75 065 | 66 586 | 69 624 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |

Valtion virkamiesten määrää ovat vähentäneet valtion liikelaitosten perustaminen 1990 ja vuoden 2010 yliopistouudistus, joka erotti yliopistot valtion budjettitaloudesta. Valtion budjettitalouden piirissä työskenteli yhteensä virka- ja työsuhteissa vajaat 74 000 henkilöä vuoden 2015 lopussa, joista noin 67 000 oli virkasuhteessa ja 7 000 työsuhteessa.
Valtion henkilöstöstä 41 prosenttia työskenteli turvallisuustoiminnan toimialoilla (Puolustusvoimat, Poliisi, Rajavartiolaitos, Rikosseuraamuslaitos) vuonna 2016.
Evankelis-luterilaisen kirkon viranhaltijoiden määrä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Evankelis-luterilaisen kirkon viranhaltijoiden määrä
| Vuosi | 1975 | 1980 | 1985 | 1990 | 1995 | 2000 | 2005 | 2010 | 2016 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Viranhaltijoita | 6 152 | 7 043 | 7 988 | 8 589 | 8 225 | 8 838 | 10 085 | 10 358 | 9 218 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Virkamiesetiikka

Virkamies on erityisessä suhteessa kansalaiseen. Tässä palvelussuhteessa hänen tulee noudattaa virkamiesetiikkaa (ks. etiikka) eli sitoutua tiettyihin arvoihin ja periaatteisiin. Suomessa viranomaisen, yksittäisen viraston ja virkamiehen on julkisen vallan käyttäjänä täytettävä toiminnassaan muun muassa puolueettomuuden, riippumattomuuden ja tasapuolisuuden vaatimukset.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FINLEX: Valtion virkamieslaki 19.8.1994/750
FINLEX: Virkamiehiä koskevia säädöksiä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki 2  3  4 
Muut:  NARA
Auros

| Auros |
| --- | --- |
 Auros’n kunnantalo.
 vaakuna
 Auros
 Koordinaatit: 44°29′47″N, 0°08′39″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Gironde
Arrondissementti:  Langon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,3 km²
Väkiluku (2020):  1 048 
 – Väestötiheys:  68 as./km²
Kunnan numero:  33021
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Auros on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Langonin kaupungista kaakkoon.
Sainte Marie du Rivet’n luostari.
Sisterssiläisluostari Sainte Marie du Rivet on yksi Ranskan vanhimmista luostareista. Vuodelta 1721 peräisin oleva asiakirja ajoittaa sen Kaarle Suuren aikaan. Alun perin se oli benediktiiniluostari, mutta vuonna 1190 se hyväksyi sisterssiläisen sääntökunnan opit. Luostarin kirkko on peräisin 1200-luvulta, ja luostarin ympärillä olevat linnoitukset 800-luvulta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Auros Wikimedia Commonsissa
Tori Amos

| Tori Amos |
| --- | --- |
 Tori Amos vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. elokuuta 1963 (ikä 61)
Ammatti:  laulaja, pianisti, lauluntekijä, tuottaja, kirjailija
Muusikko
Taiteilijanimi:  Tori Amos ja Tori 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1979–
Tyylilajit:  alternative rock, piano rock, pop, experimental, electronica, taidemusiikki, musikaali
Soittimet:  laulu, piano, koskettimet, cembalo, klavikordi, klavinetti, Hammond-urut, harmoni
Yhtyeet:  Y Kant Tori Read (n. 1986–1988)
Levy-yhtiöt:  Atlantic Records (1988–2001) Epic Records (2002–2008) Rhino Records (2006)  Eagle Records (2008)   Universal Republic (2009–)   Deutsche Grammophon (2011–)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tori Amos (syntymänimeltään Myra Ellen Amos, s. 22. elokuuta 1963 Newton, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, pianisti ja lauluntekijä, joka on tunnettu pianovetoisesta pop- ja rock-vaikutteita yhdistelevästä musiikistaan ja voimakkaista, muun muassa ihmissuhteita, uskontoa, seksuaalisuutta ja henkilökohtaisia tragedioita käsittelevistä sanoituksistaan. Amosin musiikissa on vaikutteita muun muassa Kate Bushin, Joni Mitchellin, Leonard Cohenin ja Led Zeppelinin musiikista sekä klassisesta pianomusiikista. Amos tunnetaan myös alter egoistaan, joiden rooleihin hän on eläytynyt useilla albumeilla ja kiertueilla.
Amos julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Little Earthquakes vuonna 1992. Vuoteen 2014 mennessä Amos oli myynyt 12 miljoonaa levyä. Hänen menestyneimpiä kappaleitaan ovat ”Cornflake Girl”, ”Professional Widow”, ”Crucify”, ”Caught a Lite Sneeze”, ja ”A Sorta Fairytale”. Amos on tehnyt cover-versioita useiden muiden artistien, muun muassa Madonnan, Rolling Stonesin, Led Zeppelinin ja Joni Mitchellin, kappaleista. Yksi Amosin tunnetuimmista covereista on hänen pianolla säestetty versionsa Nirvanan ”Smells Like Teen Spirit” -kappaleesta.
Albumiensa lisäksi Amos on julkaissut kymmeniä kappaleita singlejen B-puolina, kokoelmalevyillä ja elokuvien soundtrackeillä. Hänen musiikkiaan kuullaan muun muassa elokuvissa Loistava tulevaisuus, Vaarallinen tehtävä II ja Mona Lisa Smile. Amos esiintyi itse pienessä laulajan roolissa Mona Lisa Smile -elokuvassa. Hän sävelsi musiikin Lontoossa vuonna 2013 ensi-iltansa saaneeseen musikaaliin The Light Princess.
Amosin pääsoitin on Bösendorfer-piano, mutta hän soittaa myös koskettimia, cembaloa, klavikordia ja Hammond-sähköurkuja. Konserteissa Amosilla on omaperäinen tapa soittaa joissakin kappaleissa toisella kädellä pianoa ja toisella sähköurkuja tai cembaloa. Hänen säestäjinään live-esiintymisissä ovat useimmiten rumpali Matt Chamberlain ja basisti Jon Evans.
Muusikon uransa lisäksi Amos on julkaissut kaksi elämäkertaa sekä lastenkirjan Tori and the Muses (2025). Hän on yksi seksuaalisen väkivallan uhreja auttavan RAINN-järjestön edustajista. Amos on toiminut järjestössä 1990-alkupuolelta asti.
Nuoruus

Tori Amos on vanhempiensa kolmas lapsi. Hänen isänsä Edison Amos toimii metodistikirkon pastorina ja hänen äitinsä Mary Ellen oli kotiäiti Torin ollessa lapsi. Mary Ellen oli osittain cherokee-intiaani. Tausta selittää osin Torin kiinnostuksen luonnonuskontoihin ja Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoihin.
Amos aloitti pianon soittamisen kaksivuotiaana. Hänet todettiin musikaalisesti hyvin lahjakkaaksi ja viisivuotiaana hänet hyväksyttiin arvostettuun musiikkikouluun Peabody Conservatoryyn. Kertomansa mukaan 11-vuotiaana hänet erotettiin koulusta, koska hän halusi soittaa korvakuulolta nuottien sijaan eikä soittanut, mitä hänen toivottiin soittavan. Amos jatkoi kuitenkin soittamista ja alkoi esiintyä ravintoloissa ja klubeilla 14-vuotiaana.
Muusikon ura > Alkuaika

17-vuotiaana hän voitti veljensä kanssa Baltimoren kaupungin järjestämän kilpailun kaupungin tunnuslaulusta ja Amosin ensimmäinen single ”Baltimore” julkaistiin. Tuolloin hän käytti vielä oikeaa nimeään Ellen Amos. Myöhemmin hän otti taiteilijanimekseen Torin.
1980-luvulla Amos kuului yhtyeeseen Y Kant Tori Read. Amosin lisäksi yhtyeessä soittivat kitaristi Steve Caton, basisti Brad Cobb ja myöhemmin Guns N’ Roses- ja Velvet Revolver -yhtyeissä vaikuttanut Matt Sorum. Yhtyeen nimi tuli Amosin haluttomuudesta lukea nuotteja Peabody-aikoina. Yhtye julkaisi vuonna 1988 popalbumin Y Kant Tori Read, joka kuitenkin floppasi. Y Kant Tori Read hajosi pian tämän jälkeen.
Muusikon ura > Little Earthquakes ja Under the Pink (1990–1995)

Yhtyeen hajottua Amos ryhtyi sooloartistiksi laulajana ja pianistina. Hänen ensimmäinen soololevynsä Little Earthquakes (1992) sai hyvät arvostelut ja menestyi. Little Earthquakesin sanoitukset ovat henkilökohtaisia ja käsittelevät muun muassa ihmissuhteita ja uskontoa. Balladi  ”Winter” kertoo isän ja tyttären väleistä ja kasvamisesta. A cappella -kappale ”Me and a Gun” käsittelee Amosin 1980-luvulla kokemaa raiskausta ja selviytymistä sen aiheuttamista traumoista. Amosin raiskasi veitsellä uhaten eräs paikallisen musiikkiklubin vakioasiakas, jolle Amos suostui antamaan keikan jälkeen autokyydin.  Tyyliltään albumi on akustista pianorockia. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet ”Me and a Gun”, ”Silent All These Years”, ”Winter”, ”China” ja ”Crucify”.
Amosin seuraava albumi Under the Pink ilmestyi vuonna 1994. Under the Pink on Amosin kaupallisesti menestyneimpiä. Se sisältää Amosin ehkä tunnetuimman kappaleen ”Cornflake Girl”. Albumilta julkaistiin singleinä ”Cornflake Girl”, ”Pretty Good Year”, ”God” ja ”Past the Mission”. Albumi on Amosin edellisen levyn tavoin pääosin akustinen, ja useissa kappaleissa, etenkin 9-minuuttisessa päätösraidassa "Yes, Anastasia", on vaikutteita klassisesta pianomusiikista. Sanoitukset käsittelevät uskontoa ja ihmissuhteita, etenkin naisten välisiä viha- ja ystävyyssuhteita. Albumi sai kolme Grammy-ehdokkuutta.
Muusikon ura > Boys for Pele ja From the Choirgirl Hotel (1996–1998)

Seuraavalla 1996 ilmestyneellä albumilla Boys for Pele Amos soittaa pianon lisäksi cembaloa ja klavikordia. Levy käsittelee henkistä uudistumista, ihmissuhteita ja eroamista. Sanoituksissa on paljon viittauksia mytologioihin. Albumin nimi tulee havaijilaisesta tulijumalattaresta Pelestä. Levyn tunnetuin kappale on ”Professional Widow”. Armand van Helden teki laulusta EDM-remixin, josta tuli yksi Amosin kaupallisesti menestyneimmistä kappaleista. Kappale nousi Britannian singlelistan ja Yhdysvaltain dance club -listan kärkeen. Albumin muita singlejä olivat muun muassa kappaleet ”Caught a Lite Sneeze” ja ”Hey Jupiter”.
Vuonna 1998 ilmestyneellä albumilla From the Choirgirl Hotel Amosilla on taustanaan rockyhtye. Monet kappaleista ovat synkkiä. Useat kappaleet, esimerkiksi ”Spark”, käsittelevät muun muassa Amosin kokemuksia keskenmenosta. Amos sai 1990-luvulla kolme keskenmenoa, jotka aiheuttivat surua, ahdistusta ja masennusta. Albumilta julkaistiin singlet ”Spark”, ”Jackie’s Strength”, ”Crue” ja ”Raspberry Swirl”.
Muusikon ura > To Venus and Back ja Strange Little Girls (1999–2001)

Amosin seuraava albumi To Venus and Back on kaksoisalbumi, jonka toisella levyllä on uusia kappaleita ja toisella live-konsertti. Uusissa kappaleissa on Amosin aiempaa tuotantoa enemmän vaikutteita elektronisesta musiikista. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Bliss”, ”Glory of the 80’s” ja ”1000 Oceans”. Albumi sai kaksi Grammy-ehdokkuutta.
Vuonna 2001 ilmestynyt Strange Little Girls on cover-levy, jonka kaikki kappaleet ovat cover-versioita miesten esittämistä lauluista. Amos sanoi halunneensa tuoda naisnäkökulmaa miesten lauluihin. Levyllä on coverversiot muun muassa kappaleista ”Enjoy the Silence” (Depeche Mode), ”Strange Little Girl” (The Stranglers), ”’97 Bonnie & Clyde” (Eminem) ja ”Raining Blood” (Slayer). Levyn ilmestyttyä Amos irtisanoi sopimuksensa Atlantic Recordsin kanssa ja teki uuden levytyssopimuksen Epic Recordsin kanssa.
Muusikon ura > Scarlet’s Walk ja The Beekeeper (2002–2005)

Vuonna 2002 ilmestynyt Scarlet’s Walk on Amosin ensimmäinen Epic Recordsin julkaisema levy. Albumi poikkeaa suuresti Amosin aiemmista levyistä. Scarlet’s Walkin laulut kertovat yhtenäisen tarinan Scarlet-nimisen naisen elämästä ja matkasta halki Yhdysvaltojen. Kappaleiden sanoituksissa käsitellään myös Amerikan alkuperäiskansojen historiaa ja uskontoa. Levyn tunnetuin kappale on singlenä julkaistu balladi ”A Sorta Fairytale”. Musiikillisesti albumi palaa Amosin kahden ensimmäisen levyn akustiseen maisemaan. Useimmat kappaleet ovat rauhallisia pianoballadeja.
Scarlet’s Walkin jälkeisestä kiertueesta kuvattiin live-DVD Welcome to Sunny Florida. DVD:n yhteydessä on EP Scarlet’s Hidden Treasures, joka sisältää Scarlet’s Walkilta poisjääneitä kappaleita. Vuonna 2003 ilmestyi Amosin ensimmäinen kokoelmalevy Tales of a Librarian, joka sisältää kappaleita vuosilta 1992–1998 sekä kaksi uutta kappaletta.
Vuonna 2005 ilmestynyt The Beekeeper jatkaa rauhallisella linjalla, eikä Amosin elämän traumoja enää käsitellä. Sanoitusten teemoja ovat parisuhde ja perhe sekä hengellisyys, erityisesti kristinusko ja gnostilaisuus. Kappaleessa ”The Power of Orange Knickers” vierailee laulaja Damien Rice. Levyllä Amos soittaa pianon lisäksi Hammond-urkuja.  Samana vuonna The Beekeeperin kanssa ilmestyi Amosin 12 live-cd:n boksi The Original Bootlegs.
Muusikon ura > American Doll Posse (2006–2008)

Syyskuussa 2006 Amos julkaisi viiden CD:n kokoelmaboxin A Piano: The Collection. Kokoelman levyt sisältävät kappaleita Torin kaikilta sooloalbumeilta sekä harvinaisia kappaleita kuten singlejen B-puolia ja remixejä. Mukana on myös seitsemän aiemmin julkaisematonta kappaletta.
Amosilta ilmestyi albumi American Doll Posse 2. toukokuuta 2007. American Doll Posse on konseptialbumi, jossa Amos esiintyy viiden eri naisen roolissa. Kappaleet kertovat naisten elämästä ja mielipiteistä. Musiikki on kahta aiempaa levyä raskaampaa ja siinä on rock-vaikutteita. American Doll Posse -kiertueella Tori Amos saapui ensimmäistä kertaa Suomeen, esiintyen 15. kesäkuuta Seinäjoen Provinssirockissa. Levyn julkaisun jälkeen Amos vaihtoi levy-yhtiöitä Epic Recordsista Universal Republiciin.
Vuonna 2008 Eagle Rock Entertainment julkaisi DVD:llä ja CD:llä Amosin livealbumin Live at Montreux 1991/1992. Albumi sisältää kaksi Amosin konserttia Montreux'n jazz-festivaaleilta vuosilta 1991 ja 1992. Amos esittää konserteissa Little Earthquakes -albumin kappaleita sekä cover-versioita Nirvanan ja Led Zeppelinin tuotannosta.
Muusikon ura > Abnormally Attracted to Sin ja Midwinter Graces (2009–2010)

Amosin seuraava albumi Abnormally Attracted to Sin julkaistiin 19. toukokuuta 2009. Amos palaa käsittelemään levyllään varhaisten levyjensä teemoja kuten uskontoa, naisen asemaa ja ihmissuhteita. Ohjaaja Christian Lamb kuvasi videot lähes kaikkiin albumin kappaleisiin. Albumilta julkaistiin digitaalisena singlenä ”Welcome to England”. Promosingle  ”Maybe California” menestyi Portugalissa.
Saman vuoden marraskuussa Amos julkaisi joulualbumin Midwinter Graces. Albumi sisältää coverversioita perinteisistä joululauluista ja muutamia Amosin omia kappaleita. Amos julkaisi rajoitetun painoksen livealbumin From Russia with Love ja DVD:n Live from the Artists Den: Tori Amos vuonna 2010.
Muusikon ura > Night of Hunters ja Gold Dust (2011–2012)

Amosin albumi Night of Hunters julkaistiin syyskuussa 2011. Night of Hunters -albumi on kokonaan akustinen, ja musiikissa on variaatioita klassisten säveltäjien kuten Johann Sebastian Bachin, Claude Debussyn ja Erik Satien teoksista. Albumi on yhden naisen elämää ja eroa kuvaava konseptialbumi. Albumilla esiintyvät taustalaulajina Amosin levytyksen aikaan 10-vuotias tytär Natashya Hawley ja 19-vuotias sisarentytär Kelsey Dobyns. Amos aloitti albumin julkaisun yhteydessä konserttikiertueen Night of Hunters Tour, jolla hän esiintyi akustisesti Apollon Musagète -jousikvartetin kanssa.
Amos julkaisi albumin Gold Dust lokakuussa 2012. Albumi sisältää orkesterin kanssa levytettyjä uusia versioita hänen kappaleistaan eri ajoilta. Amos teki albumin julkaisun jälkeen lyhyen kiertueen hollantilaisen Metropole Orchestra -orkesterin kanssa. Albumilta julkaistiin promosinglenä kappale ”Flavor”. DJ Peter Rauhofer teki kappaleesta EDM-remixin, joka nousi Yhdysvalloissa dance-kappaleiden listan ykköseksi.
Muusikon ura > Light Princess, Unrepentant Geraldines ja Native Invader (2013–2019)

Amos sävelsi musiikin Lontoon Royal National Theatren musikaaliin The Light Princess. Esitys sai ensi-iltansa syyskuussa 2013. Amos tuottaa alkuperäisten näyttelijöiden esittämistä lauluista albumin, joka julkaistiin 2015.
Amosin albumi Unrepentant Geraldines ilmestyi toukokuussa 2014. Albumilla hän palasi alternative rockin pariin musikaalin ja klassisen musiikin projektien jälkeen. Amos on kertonut saaneensa inspiraatiota albumiin visuaalisesta taiteesta, erityisesti Paul Cézannen töistä, ja mytologiasta. Sanoituksissa käsitellään muun muassa katumusta ja sen vastakohtaa, katumattomuutta ja omien uskomusten takana seisomista, sekä rakkautta ja luontoa.
Amos julkaisi albumin Native Invader syyskuussa 2017. Amos on kertonut saaneensa inspiraatiota sanoituksiin käytyään road tripillä Smokey Mountainsilla tarkoituksenaan tutustua äitinsä suvun juuriin. Amosin äiti Mary Ellen oli cherokee-sukua. Native Invader -levyn teemoihin vaikutti myös Yhdysvaltojen poliittinen tilanne levyn tekemisen aikaan.  Albumilta julkaistiin singlenä kappale Cloud Riders.