stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gimécourt

| Gimécourt |
| --- | --- |
 Kirkko
 vaakuna
 Gimécourt
 Koordinaatit: 48°51′00″N, 5°22′10″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Commercy
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,12 km²
Väkiluku (2017):  39
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55260
Suuntanumero(t):  55210
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gimécourt on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 39 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 10,12 neliökilometriä.
Gimécourtin väkiluku on kasvanut neljällä asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 35 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 37, eli siellä asui kaksi asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Kuvia

Kirkko
Tienvarsiristi ja suihkulähde
Kivinen silta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gimécourt Wikimedia Commonsissa
Itävallan jalkapalloliitto

| Itävallan jalkapalloliitto> Österreichischer Fußball-Bund |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  1904
Alueellinen:  Itävalta
Presidentti:  Wolfgang Bartosch
Johtaja:  Thomas Hollerer
Jäsenyydet:   FIFA  UEFA 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Itävallan jalkapalloliitto (saks. Österreichischer Fußball-Bund) on Itävallan jalkapallon hallitseva elin. Liitto perustettiin 1904 ja FIFAan se liittyi 1907. UEFAan se liittyi 1954 eli UEFAn perustamisvuonna. Sen puheenjohtaja on Leo Windtner. Se vastaa Itävallan korkeimmista sarjoista, kuten Itävallan Bundesliigasta, sekä maajoukkueesta.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
| n k UEFA:n kansalliset jäsenliitot |
| --- | --- |
 Albania  Alankomaat  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Italia  Itävalta  Islanti  Israel  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Sveitsi  Suomi  Tanska  Turkki  Tšekki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Montenegron jalkapalloliitto

| Montenegron jalkapalloliitto> Fudbalski savez Crne Gore |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  1931
Alueellinen:  Montenegro
Presidentti:  Dejan Savićević
Johtaja:  Momir Djurdjevac
Jäsenyydet:   FIFA  UEFA 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montenegron jalkapalloliitto (montenegroksi Фудбалски савез Црне Горе, Fudbalski savez Crne Gore, lyh. FSCG) on jalkapallon lajiliitto Montenegrossa. Montenegron jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1931. Liitosta tuli FIFA:n täysjäsen vuonna 2007. Liiton presidenttinä on toiminut vuodesta 2004 lähtien Dejan Savićević ja pääsihteerinä vuodesta 2001 lähtien Momir Djurdjevac.
Aiheesta muualla

Lajiliiton verkkosivusto (montenegroksi)
| n k UEFA:n kansalliset jäsenliitot |
| --- | --- |
 Albania  Alankomaat  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Italia  Itävalta  Islanti  Israel  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Sveitsi  Suomi  Tanska  Turkki  Tšekki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Gukovo

| Gukovo (Гуково) |
| --- | --- |
 Rostovin alueen sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Gukovo
 Koordinaatit: 48.060°N, 39.937°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Rostovin alue
Perustettu (maatila):  1802
Kaupungiksi:  1955
Väkiluku (2010)  (kaupunkipiiri):  67 278 
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  347871–347892
Suuntanumero(t):  +7 86361
Rekisterikilpi:  61, 161
 
 www.gukovoadm.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gukovo (ven. Гу́ково) on kaivoskaupunki Rostovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donetsin hiililaakion (Donbass) itäosassa, aivan Ukrainan Luhanskin alueen rajan tuntumassa, 160 kilometriä Donin Rostovista pohjoiseen. Kaupungin kautta kulkee Kamensk-Šahtinskin Lihajan ja Ukrainan Luhanskin alueen rajan välinen Venäjän rautateiden pääratayhteys. Gukovosta johtaa toinen ratayhteys itään Zverevon risteyspaikalle. Siellä se kohtaa Lihajasta etelään Donin Rostoviin johtavan pääradan. Gukovosta on myös maantieyhteys Ukrainan Sverdlovskia kohti. Asukkaita on 67 278 (2010).
Historiaa

Kasakkapäällikkö Gukovin vuonna 1802 perustaman asutuksen paikalle syntyi 1800-luvun lopussa Gukovskin kaivosyhdyskunta. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1955. Gukovo on yksi Rostovin alueen kivihiilen tuotannon keskuksista.
Osana Itä-Ukrainan kriisiä venäläismieliset kapinalliset suorittivat rajaloukkaukset Ukrainan itärajalla, ja kuljettivat sotatarvikkeita ja aseistettuja taistelijoita rajan yli. Yksi näistä, rajaloukkausten vuoksi Ukrainan sulkemista rajanylityspaikoista oli Venäjän Gukovon – Ukrainan Tšervonopartyzanskin raja-asemapari.
Kazanin jumaläidin ikonille omistettu kirkko Gulkovossa.
Toinen kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gukovo Wikimedia Commonsissa
Hallinnollinen keskus: Donin Rostov

Aksai |
Azov |
Bataisk |
Belaja Kalitva |
Donetsk |
Gukovo |
Kamensk-Šahtinski |
Novotšerkassk |
Novošahtinsk |
Konstantinovsk |
Krasnyi Sulin |
Millerovo |
Morozovsk |
Proletarsk |
Salsk |
Semikarakorsk |
Šahty |
Taganrog |
Tsimljansk |
Volgodonsk |
Zernograd |
Zverevo
Rostovin alue
Liikennevirta (liikenne)

Liikennevirta on termi, jota käytetään esimerkiksi liikenteen määrästä tiettyjen alueiden liikenneväylillä. Tieliikenteessä kulkevien ajoneuvojen määrää on tarkasteltu teiden varsille asetettujen LAM-pisteiden avulla. LAM-pisteisiin tallentuu nämä pisteet ohittaneiden ajoneuvojen lukumäärä. Näin saadaan selville tiettynä aikana tiellä kulkeneiden ajoneuvojen likimainen lukumäärä. Tosin pisteet eivät ole aivan tarkkoja eivätkä välttämättä huomioi samanaikaisesti kaikenlaisia ajoneuvoja. Fintraffic on lisäksi tilastoinnut kaupallisen junaliikenteen määriä sekä lähiliikenteessä että kaukoliikenteessä. Myös lentoliikenteen määriä on tilastoitu, jolloin on käytetty apuna ANS:n lentosuunnitelma tietokantaa. Liikennevirtaa tarkastellaan myös liikenteen sujuvuuden kannalta. Myös erilaisten ilmiöiden, kuten koronaviruspandemian vaikutuksia liikenteen määrään on tarkkailtu. Silloin tällöin arvioidaan liikennevirtojen kehitystä ja ennustetaan liikenteen tulevia muutoksia.
Sveitsin jalkapalloliitto

| Sveitsin jalkapalloliitto> Schweizerischer Fussballverband Association Suisse de Football |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  1895
Alueellinen:  Sveitsi
Toimitusjohtaja:  Domna Tsioni
Presidentti:  Dominique Blanc
Jäsenyydet:   FIFA  UEFA 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sveitsin jalkapalloliitto (saks. Schweizerischer Fussballverband, ransk. Association Suisse de Football, ital. Associazione Svizzera di Football, retoromaaniksi Associaziun svizra da ballape lyh. ASF-SFV) on jalkapallon lajiliitto Sveitsissä. Sveitsin jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1895. Liitto on yksi FIFA:n seitsemästä perustajajäsenestä vuodesta 1904 lähtien. Liiton presidenttinä on toiminut vuodesta 2019 lähtien Dominique Blanc ja pääsihteerinä vuodesta 2018 lähtien Robert Breiter.
Aiheesta muualla

Lajiliiton verkkosivusto (ranskaksi)
| n k UEFA:n kansalliset jäsenliitot |
| --- | --- |
 Albania  Alankomaat  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Italia  Itävalta  Islanti  Israel  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Sveitsi  Suomi  Tanska  Turkki  Tšekki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Tšekin jalkapalloliitto

| Tšekin jalkapalloliitto> Fotbalová Asociace České Republiky |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  19. lokakuuta 1901
Alueellinen:  Tšekki
Presidentti:  Petr Fousek
Johtaja:  Martin Procházka
Jäsenyydet:   FIFA  UEFA 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tšekin jalkapalloliitto (tšek. Fotbalová Asociace České Republiky, lyh. FAČR) on jalkapallon lajiliitto Tšekissä. Tšekin jalkapalloliitto on perustettu 19. lokakuuta 1901. Liitto hyväksyttiin FIFA:n jäseneksi vuonna 1907. Liiton presidenttinä on toiminut vuodesta 2021 lähtien Petr Fousek ja pääsihteerinä vuodesta 2024 lähtien Martin Procházka.
Aiheesta muualla

Lajiliiton verkkosivusto (tšekiksi)
| n k UEFA:n kansalliset jäsenliitot |
| --- | --- |
 Albania  Alankomaat  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Italia  Itävalta  Islanti  Israel  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Sveitsi  Suomi  Tanska  Turkki  Tšekki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Serbian jalkapalloliitto

| Serbian jalkapalloliitto> Fudbalski savez Srbije |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  1919 2006 (uudelleen)
Alueellinen:  Serbia
Presidentti:  Dragan Džajić
Johtaja:  Branko Radujko
Jäsenyydet:   FIFA  UEFA 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Serbian jalkapalloliitto (serb. Фудбалски савез Србије, Fudbalski savez Srbije, lyh. FSS) on jalkapallon lajiliitto Serbiassa. Serbian jalkapalloliitto on perustettu alunperin vuonna 1919 ja uudelleen vuonna 2006. Liitosta tuli FIFA:n täysjäsen vuonna 1921. Liiton presidenttinä on toiminut vuodesta 2023 lähtien Dragan Džajić ja pääsihteerinä vuodesta 2024 lähtien Branko Radujko.
Aiheesta muualla

Lajiliiton verkkosivusto (serbiaksi)
| n k UEFA:n kansalliset jäsenliitot |
| --- | --- |
 Albania  Alankomaat  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Italia  Itävalta  Islanti  Israel  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Sveitsi  Suomi  Tanska  Turkki  Tšekki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Viron jalkapalloliitto

| Viron jalkapalloliitto> Eesti Jalgpalli Liit |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Perustettu:  1921
Alueellinen:  Viro
Presidentti:  Aivar Pohlak
Johtaja:  Anne Rei
Jäsenyydet:   FIFA  UEFA 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viron jalkapalloliitto (vir. Eesti Jalgpalli Liit, lyh. EJL) on jalkapallon lajiliitto Virossa. Viron jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1921. Liitosta tuli FIFA:n täysjäsen vuonna 1923. Liiton presidenttinä on toiminut vuodesta 2007 lähtien Aivar Pohlak ja pääsihteerinä vuodesta 2012 lähtien Anne Rei.
Aiheesta muualla

Lajiliiton verkkosivusto (viroksi)
| n k UEFA:n kansalliset jäsenliitot |
| --- | --- |
 Albania  Alankomaat  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Italia  Itävalta  Islanti  Israel  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Puola  Portugali  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Sveitsi  Suomi  Tanska  Turkki  Tšekki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Nelson Mandela

| Nelson Mandela |
| --- | --- |
 Nelson Mandela vuonna 2008
Etelä-Afrikan 1. presidentti
 27. huhtikuuta 1994 – 14. kesäkuuta 1999  
Edeltäjä:  Frederik Willem de Klerk (valtiollisena presidenttinä)
Seuraaja:  Thabo Mbeki
Sitoutumattomien maiden liikkeen puheenjohtaja
 3. syyskuuta 1998 – 14. kesäkuuta 1999  
Edeltäjä:  Andrés Pastrana Arango
Seuraaja:  Thabo Mbeki
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1918  Mvezo, Kapmaan provinssi, Etelä-Afrikan unioni
Kuollut: 5. joulukuuta 2013 (95 vuotta) Johannesburg
Ammatti:  juristi
Arvonimi: OM, CC, AC, QC
Puoliso:  Evelyn Ntoko Mase (1944–1957) Winnie Mandela (1957–1996) Graça Machel (1998–2013)
Tiedot
Puolue:  Afrikan kansalliskongressi
Uskonto:  metodismi
Kunnianosoitukset:   Nobelin rauhanpalkinto 1993 Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto 1990
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.nelsonmandela.org
Nelson Rolihlahla Mandela (18. heinäkuuta 1918 Mvezo – 5. joulukuuta 2013 Johannesburg) oli xhosa-kansan thembu-heimoon kuuluva eteläafrikkalainen poliitikko, joka toimi myös asianajajana. Etelä-Afrikassa hänet tunnettiin usein xhosankielisellä klaaninimellä Madiba tai nimellä tata, joka tarkoittaa xhosaksi "isää".
Mandela teki merkittävää rotusorron vastaista työtä Etelä-Afrikassa. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1993 Frederik de Klerkin kanssa ja oli Etelä-Afrikan ensimmäinen musta presidentti 1994–1999. Nelson Mandela oli 1900-luvun tunnetuimpia poliittisia vankeja ja merkittävimpiä Afrikan poliittisia johtajia.
Elämä > Lapsuus > Perhe

Mandelan isä Gadla Henry Mphakanyiswa oli xhosa-heimon johtaja Transkeissa, joka oli osa Britannian Kapmaan siirtomaata. Mandelan isällä oli neljä vaimoa. Kolmas heistä oli Mandelan äiti Nosekeni Fanny, joka kuului xhosien Amampemvu-klaaniin. Rolihlahlan isällä oli 13 lasta, joista Rolihlahla oli pojista nuorin. Mandelan ollessa vielä lapsi perhe muutti Transkein pääkaupungin Umtatan lähellä sijaitsevaan Qunun kylään, sillä perheen isä oli menettänyt koko omaisuutensa ja asemansa niskoiteltuaan tuomarille. Kylässä ihmiset asuivat ympyrän muotoisissa majoissa. Mandelan perheellä oli kolme majaa, yksi nukkumista, yksi ruoanlaittoa varten, ja yhtä pidettiin vajana.
Mandelan äiti Fanny kääntyi lapsineen kristinuskoon, kun Rolihlahla Mandela oli seitsenvuotias. Mandelan isän ystävät George ja Ben Mbekela vaikuttivat siihen, että nuori Rolihlahla pääsi opiskelemaan. Hän aloitti pian koulun, jossa sai englanninkielisen nimen Nelson. Nelson oli yhdeksänvuotias, kun hänen isänsä kuoli, todennäköisesti jonkinlaiseen keuhkotautiin.
Elämä > Lapsuus > Muutto Mqhekezweniin ja opiskelu (1927–1941)

Mphakanyiswan kuoltua Nelson Mandela muutti yksin Qunusta Mqhekezweniin, koska Thembujen sijaishallitsija, päällikkö Jongintaba Dalindyebon oli lupautunut Nelsonin holhoojaksi. Mandela kävi palatsin vieressä olevaa koulua ja menestyi hyvin.
Kuudentoista ikäisenä Mandelalle tehtiin xhosien perinteiden mukaisesti ympärileikkaus, ja hänestä tuli mies. Pian hän muutti opiskelemaan Clarkeburyn sisäoppilaitokseen, jossa hän suoritti kolmivuotisen alemman tutkinnon kahdessa vuodessa, minkä jälkeen hän vuonna 1937 meni metodistiopistoon Healdtowniin Fort Beaufortiin.
21-vuotiaana Mandela pääsi Alicen kunnassa sijainneeseen Fort Haren yliopistoon. Opiskeluaikana hän liittyi opiskelijoiden kristilliseen yhdistykseen ja piti raamattutunteja lähikylissä. Opiskelijoiden edustajistoon liittyneiden erimielisyyksien vuoksi hänet kuitenkin erotettiin koulusta, ja vuonna 1941 hän palasi Mqhekezweniin. Järjestettyä avioliittoa välttääkseen Mandela karkasi Mqhekezwenista pian Johannesburgiin.
Elämä > Lapsuus > Johannesburg (1941–1943)

Mandela löysi Johannesburgissa aluksi kultakaivokselta vartijan töitä. Pian kaivoksen johtajalle kuitenkin selvisi, että Mandela oli karannut, ja hänet erotettiin. Mandela siirtyi töihin lakiasiaintoimistoon toimistoapulaiseksi. Iltaisin hän opiskeli University of South Africassa, sillä hän halusi suorittaa Fort Haressa kesken jääneen tutkintonsa loppuun. Johannesburgissa Mandela kävi ystäviensä kanssa muun muassa kommunistisen puolueen kokouksissa, joissa hän tutustui Etelä-Afrikan rotusorron historiaan.
Mandela valmistui yliopistosta vuoden 1942 lopulla ja jatkoi seuraavana vuonna opintoja Witwatersrandin yliopiston oikeustieteen laitoksella.
Elämä > Lapsuus > Avioliitot ja lapset

Mandela tapasi tulevan vaimonsa Evelyn Masen Sisulujen olohuoneessa. He menivät naimisiin jo parin kuukauden tuttavuuden jälkeen. Vuoden 1945 alussa pariskunnalle syntyi esikoispoika Madiba Thembekilen ja perhe pääsi muuttamaan uuteen taloon. Vuonna 1947 syntynyt toinen lapsi Makaziwe kuoli vain yhdeksän kuukauden ikäisenä. Vuonna 1953 Mandelan perheeseen syntyi tytär, joka sai nimekseen aiemmin kuolleen tyttären nimen  Makaziwe.
Evelyn ja Nelson Mandela erosivat 1957, sillä avioliitto ei enää toiminut. Samana vuonna Mandela tapasi tulevan vaimonsa Nomzamo Winnifred Madikizelan, joka tunnetaan paremmin nimellä Winnie Mandela. Winnie ja Nelson Mandela avioituivat 1958. Mandela anoi pannamääräyksen lievennystä, ja hän sai luvan poistua Johannesburgista kuudeksi päiväksi. Samana vuonna Winnie synnytti pariskunnan ensimmäisen lapsen, tyttären Zenanin.
Toinen tytär Zindziswa syntyi vuonna 1960. Nelson ja Winnie Mandela erosivat vuonna 1994, ja vuonna 1998 Nelson Mandela meni kolmannen kerran naimisiin. Morsian oli entisen Mosambikin presidentin Samora Machelin leski Graca .
Elämä > Vapaustaistelijan synty > Loukkauksia (1944–1948)

Rotuerottelujärjestelmään kuuluneet loukkaukset ja nöyryytykset saivat Mandelan liittymään vuonna 1944 ystävänsä Walter Sisulun aloitteesta ANC:hen. Toisen maailmansodan jälkeen Mandela ja Sisulu olivat perustamassa ANC:n nuorisojärjestöä Congress Youth Leagueta, jonka tavoitteena oli painostaa ANC:tä aktiivisempaan toimintaan rotuerottelun vastaisessa taistelussa. CYL:n mukaan käyttöön tuli ottaa lakot, boikotit ja kansalaistottelemattomuus.
Kaivostyöläisten lakko ja uusi aasialaisten maanhallintolaki vuonna 1946 vaikuttivat Mandelan poliittiseen toimintaan. Ammattiliittojohtajana oli tuolloin ANC:n pitkäaikainen jäsen J. B. Marks, jonka toiminta teki Mandelaan vaikutuksen. Lakon jatkuttua viikon kaivostyöläisten liiton johtajat, myös Marks, pidätettiin ja 12 työläistä kuoli. Mandela vieraili kaivostyöläisten luona ja kertoi arvostavansa heitä. Myös intialaisten maahanmuuttolakia vastustanut kahden vuoden passiivinen vastarintakampanja toimi esimerkkinä ANC:lle ja muille apartheidia vastustaneille järjestöille.
Vuoden 1948 vaaleissa valtaan nousi afrikaanerinationalistinen kansallispuolue, joka aloitti uuden politiikan apartheidin toimeenpanon.
Elämä > Vapaustaistelijan synty > Lait (1949–1952)

Vuonna 1949 säädettiin laki, jolla kiellettiin seka-avioliitot. Pian tuli voimaan myös moraalittomuuslaki, jonka tarkoituksena oli tehdä valkoisten ja ei-valkoisten sukupuolisuhteet laittomiksi. Seuraavaksi tuli ryhmäalueiden laki, jossa määrättiin kaikille roduille omat asuinalueet, jotka valkoiset saivat milloin vain julistaa omakseen.
CYL onnistui syrjäyttämään ANC:n puheenjohtajan Alfred Xuman, joka suhtautui kyseisiin menetelmiin kielteisesti, ja otti ANC:n yleiskokouksessa vuonna 1949 hänen tilalleen James Morokan. Samassa kokouksessa Tambo, Sisulu ja Mandela nousivat ANC:n toimeenpanevaan komiteaan. Mandela oli yhä töissä toisessa lakiasiaintoimistossa. Vuonna 1950 säädettiin passilaki, joka määräsi mustat aina kantamaan asuinalueensa ulkopuolella passia. Lain vuoksi järjestettiin toukokuussa 1950 vapauden lakko. Sen päivän aikana viranomaiset kielsivät kaikki kokoukset, mutta silti sinä päivänä yli kaksi kolmasosaa afrikkalaisista työläisistä jäi kotiinsa. Illalla mielenosoittajia kokoontui kaduille. Paikalle tuli poliiseja, jotka rupesivat ampumaan mielenosoittajia. Seurauksena oli, että 18 afrikkalaista kuoli ja useita haavoittui. Muutaman viikon kuluttua tuli voimaan kommunismin hävittämislaki. Vuonna 1950 säädettiin myös väestö- ja rekisteröintilaki, joka tarkoitti, että kaikki eteläafrikkalaiset luokiteltiin rotunsa mukaan.
Mandela valittiin 1951 CYL:n puheenjohtajaksi. ANC:n yleiskokouksessa tehtiin 1952 päätös, että hallitusta vaaditaan kumoamaan kommunismin hävittämislaki, ryhmäalueiden laki, äänestäjien erillisedustuksen laki, bantuhallinnon laki, passilait ja karjanrajoittamislaki, joka astui voimaan helmikuussa 1952. Käytännössä se supisti afrikkalaisten maita entisestään. Koska hallitus ei kumonnut lakeja, järjestettiin lakeja vastaan uhmakampanja. Kampanja alkoi 26. kesäkuuta 1952. Samana päivänä Mandelalle syntyi toinen poika Makgatho Lewanika.  Mandela matkusti ympäri maata keräten kannattajia väkivallattomiin protesteihin syrjintälakeja vastaan.
Elämä > Vapaustaistelu (1952–1953)

ANC sai loppuvuodesta 1952 uuden puheenjohtajan Albert Luthulin. Mandelasta tuli varapuheenjohtaja, ja sen lisäksi hän oli Transvaalin ANC:n puheenjohtaja. Apartheidin vastaisen kampanjoinnin vuoksi Mandela sai ensimmäisen puolen vuoden mittaisen pannamääräyksensä. Pannamääräyksen saanut henkilö ei saanut esiintyä julkisesti, ja hänen asumistaan ja liikkumistaan rajoitettiin. Koska ANC:ssä pelättiin valtion lopettavan järjestön toiminnan, Mandelaa pyydettiin tekemään suunnitelma maanalaista toimintaa varten. Niin syntyi M-suunnitelma eli Mandela-suunnitelma. Suunnitelma toteutui vain pieneltä osin joissakin paikoissa, ja se kohtasi paljon vaikeuksia.
Mandela työskenteli vuoden verran Terblanche & Briggishillä, minkä jälkeen hän siirtyi Helman ja Michelin toimistoon. Samalla hän opiskeli pätevyystutkintoa saadakseen oikeuden toimia asianajajana. Oikeustieteen kandidaatin tutkinnon hän oli jo suorittanut. Asianajajatutkinnon suoritettuaan Mandela meni vähäksi aikaa asianajajaksi H. M. Basnerin toimistoon ja perusti sen jälkeen vuonna 1952 Johannesburgiin oman asianajajatoimiston toisen ANC:n johtajan  Oliver Tambon kanssa.  Toimistolla oli alusta asti paljon asiakkaita. "Mandela ja Tambo" olikin siihen aikaan Etelä-Afrikan ainoa afrikkalainen lakiasiaintoimisto.
Laki bantuopetuksesta tuli voimaan 1953, ja niin koulutuskin sai apartheidleiman. ANC:ssä lakia pidettiin katalana, ja siksi ruvettiin suunnittelemaan kouluboikottia. Boikotti kesti viikon, mutta sen noudattaminen jäi satunnaiseksi, ja siksi se epäonnistui. Samana vuonna 35-vuotias Mandela sai pannamääräyksen, ja hän joutui eroamaan ANC:stä.
Elämä > Maanpetossyyte (1956–1961)

Mandela pidätettiin joulukuussa 1956 yhdessä ANC:n johtajan Albert Luthulin kanssa, ja hän sai syytteen maanpetoksesta. 144 pidätettyä pysyi pidätettyinä kaksi viikkoa, minkä jälkeen heidät vapautettiin takuita vastaan.
Joulukuussa 1959 pidettiin ANC:n yleiskokous, jossa päätettiin järjestää passien vastainen kampanja. Maaliskuussa 1960 tunnelma oli kampanjan vuoksi koko maassa kireä, sillä hallitus uhkaili jo järjestön kieltämisellä. Kaikkialla maassa puhkesi mielenosoituksia. Poliisit ampuivat kohti mielenosoittajia, ja erityisen paha oli tilanne Sharpevillessä, jossa kuoli 69 ihmistä ja satoja haavoittui. Viikon kuluttua Sharpevillen verilöylystä Mandela poltti passinsa. Hänet pidätettiin yhteyksistä Sharpevillen verilöylyn jälkeen alkaneisiin mielenosoituksiin, ensin laittomasti, mutta seuraavana päivänä laillisesti. Hänet vietiin Pretorian paikallisvankilaan, jossa hän oli viisi kuukautta. Oikeudenkäynnit tosin jatkuivat vielä vankeuden jälkeenkin. Huhtikuussa 1960, Mandelan ollessa vankilassa, mielenosoitukset järjestäneet järjestöt ANC ja PAC kiellettiin. "Mandela ja Tambo" sulki ovensa 1960. Joulukuussa Mandela ja hänen vaimonsa saivat toisen tyttären Zindziswan.
Maaliskuussa 1961 julistettiin maanpetosoikeudenkäynnin tuomio. Oikeudenkäynti oli kestänyt monta vuotta, ja tuloksena oli syytettyjen vapauttaminen syytteistä. Pian sen jälkeen Mandela siirtyi maan alle, eli hän hoiti ANC:n asioita salaisesti ja hänestä tuli Etelä-Afrikan etsityin mies ”Musta neilikka”. Koska Mandela oli lainsuojaton ja piileskeli poliiseilta, hän esitti milloin mitäkin työläistä ja matkusti vain öisin. Hän käytti peitenimeä ja asui muiden luona.