stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nancy Harkness Love
Varhaiset vuodet

Nancy Harkness Love syntyi Houghtonissa, Michiganissa 14. helmikuuta 1914. Hänen vanhempansa olivat Benjamin Lincolnin jälkeläinen Alice Chadbourne sekä skottilaistaustainen lääkäri Robert Harkness. Hänen syntymänimensä oli Hannah Lincoln Harkness. Etunimi oli peräisin Benjamin Lincolnin Hannah-tyttäreltä, mutta hänen isänsä suosi lempinimeä Nancy, josta tuli hänen kutsumanimensä.
Loven kiinnostus ilmailua kohtaan syttyi vuonna 1930, kun hän pääsi maksusta asiakkaita lennättävän lentäjän kyytiin. Hän oli tosin ollut jo vuonna 1927 paikalla, kun Charles Lindbergh laskeutui Spirit of St. Louisilla ensimmäisen Atlantin ylittävän lennon päätteeksi Pariisiin, mutta omien sanojensa mukaan se ei ollut vielä saanut häntä kiinnostumaan lentämisestä. Hänen vanhempansa olivat ajatusta vastaan, mutta suostuivat lopulta lähettämään Loven lentokouluun. Hän sai lentolupakirjansa kuukauden harjoittelun jälkeen 16-vuotiaana.
Vuonna 1932 Love sai ammattilentäjän lupakirjan opiskellessaan Vassar Collegessa. Hän ansaitsi opintojensa ohella rahaa kuljettamalla matkustajia Poughkeepsiesta lähialueen kaupunkeihin ja sai lentoseikkailujensa ansiosta liikanimen ”The Flying Freshman” (suom. lentävä ensimmäisen vuoden opiskelija). Suuren laman iskettyä Yhdysvaltoihin 1930-luvulla Loven vanhemmilla ei enää ollut varaa Vassarin lukukausimaksuihin. Love jätti koulun kesken ja alkoi työskennellä lentokoneiden myyjänä Bostonissa Beechcraftille ja Waco Aircraft Companylle. Siellä hän tapasi vuonna 1934 tulevan aviomiehensä, lentojoukkojen reservin upseeri Robert Loven. Pari meni naimisiin vuonna 1936.
1930-luvun aikana Love työskenteli muun muassa hänen ja Robert Loven yhteisessä Inter City Air Lines -yhtiössä, usean eri valmistajan koelentäjänä sekä Bureau of Air Commerce -osastolla (myöh. Federal Aviation Administration). Hänen työtehtäviinsä kuului muun muassa sittemmin yleiseen käyttöön tulleen nokkapyörällä varustetun laskutelineen testaaminen. Hän osallistui myös projektiin lentonavigoinnin helpottamiseksi. Hänen tehtävänsä oli lentää ympäri maata ja suostutella kaupunkeja ja maanviljelijöitä maalaamaan vesitorneihin ja latoihin navigoimista helpottavia ilmasta käsin nähtäviä tekstejä. Hän osallistui myös kahteen lentokilpailuun vuosina 1936 ja 1937. Sijoituttuaan jälkimmäisessä kilpailussa toiseksi hän vannoi, ettei enää koskaan lentäisi kilpaa.
Sotavuodet

Toisen maailmansodan alettua Euroopassa vuonna 1939 Love esitti asevoimille, että hänen kaltaisiaan kokeneita naislentäjiä voitaisiin hyödyntää sotaponnistuksissa. Naiset voisivat siirtää koneita tehtailta sotilastukikohtiin, mikä vapauttaisi miespuolisia lentäjiä taistelutehtäviin. Vaikka Love kokosi myös luettelon tehtävään sopivista 49 kokeneesta naislentäjästä, ehdotus ei saanut kannatusta. Vuonna 1942 Lovet muuttivat Washingtoniin, jossa Robert Love aloitti työt lentojoukkojen esikuntapäällikkönä. Nancy Love työskenteli Air Transport Commandin siviiliosastolla Baltimoressa, jonne hän lensi päivittäin Washingtonista. Kun Robert Loven esimies kuuli tästä, hän kiinnostui Nancyn aiemmasta ehdotuksesta ja alkoi viedä sitä eteenpäin.
Kenraali Robert Arnoldin hyväksyttyä suunnitelmat Nancy Love nimitettiin siirtolentoja tekevien naislentäjien osaston johtoon 10. syyskuuta 1942. Osaston nimeksi tuli Women’s Auxiliary Ferrying Squadron (WAFS), ja Lovesta tuli armeijan ilmavoimien ensimmäinen naispuolinen lentäjä. Loven johdolla osaston naisille annettiin myöhemmin lupa lentää kaikkia asevoimien lentokonetyyppejä, ja aiemmat rajoitteet lentämisestä kuukautisten aikana poistettiin. Love oli ensimmäinen nainen, joka lensi muun muassa P-51 Mustangeja, P-38 Lightningeja ja B-17 Flying Fortresseja.
WAFS yhdistettiin 5. elokuuta 1943 Jacqueline Cochranin johtaman koulutusosasto Women’s Flying Training Detachmentin (WFTD) kanssa Women Airforce Service Pilots -järjestöksi (WASP). Cochranista tuli uuden järjestön johtaja, mutta Love vastasi sen siirtolento-osastosta. Hänen alaisuudessaan oli kuusi siirtolentolaivuetta, joihin kuului yhteensä yli 300 naislentäjää. Sotatilanteen parantuessa vuonna 1944 lentäjien tarve väheni, ja WASP lakkautettiin 20. joulukuuta 1944.
Sodan jälkeen

Sotavuosien jälkeen Lovet muuttivat Martha’s Vineyardille. Sekä Nancy että Robert Love saivat palveluksestaan yhtä aikaa kunniamitalit, Nancy Air Medalin ja Robert Distinguished Service Medalin. Love sai myös everstiluutnantin arvon ilmavoimien reservissä. Lovet saivat kolme tytärtä. Ajalle tyypillisesti Nancy Love luopui ilmailu-urastaan, jäi kotiäidiksi ja katosi julkisuudesta, joskin hän lensi edelleen perheen koneella mantereelle esimerkiksi lasten lääkärikäyntejä varten.
Love kuoli syöpään 62-vuotiaana 22. lokakuuta 1976 Sarasotassa, Floridassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nancy Harkness Love Wikimedia Commonsissa
Nancy Harkness Love 1940-luvun alkupuolella.
Ensimmäiset B-17-pommikonetta lentäneet naiset, Nancy Harkness Love ja Betty Gillies, vuonna 1943.
Rastor

| Rastor Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Vaikuttavaa kasvua
Perustettu:  1950
Lakkautettu:  2019
Kotipaikka:  Espoo
Toiminta-alue:  Espoo Kuopio Oulu Tampere Turku
Toimiala:  koulutus
Tuotteet:  koulutus ja valmennus
Liikevaihto:  8,6M € (2017)
Liikevoitto:  294k € (2017)
Henkilöstö:  63 (2017)
Omistaja:  Markkinointi-instituutin kannatusyhdistys ry
Kotisivu:  www.rastor.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rastor Oy oli suomalainen yritysten henkilöstön koulutukseen ja valmennukseen erikoistunut yritys. Sen juuret juontavat 1950-luvun alussa perustettuun liikkeenjohdon konsulttiyritykseen Oy Rastor Ab:hen, joka 1970–1980-luvuilla tunnettiin nimellä Mec-Rastor.
Vuoden 2020 alusta Rastor ja sen vuodesta 2015 omistanut Markkinointi-instituutti yhdistyivät nimelle Rastor-instituutti. Yhteiseksi vuosiliikevaihdoksi arvioidaan noin 20 miljoonaa euroa, josta noin puolet tulee valtion rahoituksesta.
Vuonna 2017 Rastorin liikevaihto oli 8,6 miljoonaa euroa. Rastorin toimipisteet sijaitsivat Espoossa, Kuopiossa, Oulussa, Tampereella ja Turussa. Rastor Oy koulutti vuosittain noin 5 000 ihmistä.
Historiaa

Vuonna 1942 Suomen teollisuusliitto ja Puolustusvoimien päämaja perustivat Teollisuuden Työteholiiton edistämään maan sotateollisuuden rationalisointia. Liiton nimi lyheni 1948 nimikilpailussa muotoon Rastor, joka tulee sanoista RAtionalisointi, STandardisointi ja ORganisointi. Johtajaksi valittiin Teollisuusliiton osastopäällikkö, professori E. M. Niini. Vuonna 1947 Työteholiitto, Puunjalostusteollisuuden Keskusliitto, Teollisuusliitto ja Työnantajain Keskusliitto ostivat Oy Teknillinen Kirjeoppilaitos Tietomiehen osakekannan. Tietomies oli perustettu teollisuuden alemman toimihenkilöstön ja työnjohtajien peruskouluttamiseen kirjekurssein eli nykytermein etäopiskeluna.
Historiaa > Liitosta yritykseksi

Vuonna 1950 Teollisuuden Työteholiitto lakkautettiin ja perustettiin Oy Rastor Ab, jonka omisti joukko suuria ja keskisuuria yrityksiä. Rastor-yhtiön ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi tuli 28-vuotias diplomi-insinööri, Teollisuuden Työteholiiton entinen koulutuspäällikkö ja Tietomiehen toimitusjohtaja L. I. Suurla, joka aiemmin oli toiminut  Hetekan konepajan teknillisenä johtajana. Suurla toimi Rastorin toimitusjohtajana eläkkeelle jäämiseensä 1977 saakka, jolloin hän sai professorin arvonimen ja toiseksi toimitusjohtajaksi nimitettiin diplomi-insinööri, kauppatieteiden maisteri Ilpo Linko.
Rastor eteni rakennuttajakonsultointiin ja perusti vuonna 1963 sitä varten Terasto Oy:n, joka päätyi myöhemmin Ekono-yhtymään ja sittemmin osaksi Jaakko  Pöyry -konsernia.
Historiaa > Oy Mec-Rastor Ab

Rastor ja kansainvälinen H. B. Maynard & Co perustivat 1968 tasaosuuksin Oy Mec-Rastor Ab:n, jonka osakkeet Rastor hankki kokonaan itselleen 1978. Seuraavina vuosina Rastor panosti yrityskohtaiseen valmennustoimintaan yhteistyössä yhdysvaltalaisten Kepner Tregoen, Wilson Learningin ja Xerox Learningin kanssa. Rastor toimi jonkin aikaa myös toimistotarvikkeiden, atk-laitteiden ja varusteiden maahantuojana ja valmistajana, mutta tämä toiminta myytiin Pitney Bowes Oy:lle 1997.
Historiaa > Rastorin julkaisutoiminta

Rastori julkaisi 1950-luvulta lähtien Kehittyvä Yritys- ja Yritystalous-lehtiä. Muita Rastorin sarjajulkaisuja eri vuosikymmeniltä ovat Tehostaja (1943–1968), Ajankohtaista rationalisoimisalalta (1951–1953), Liiketalous (1954–1968), Rastor-uutiset (1961–1976), Kehittyvä liikkeenjohto (1963–1970), Kehittyvä yritysjohto (1971–1979), Tehokas yritys (1975–1980), Kehitä itseäsi -sarja (1980–1993), Tietoviesti (1982–), Yritysjohdon mini/mikro-uutiset (1983–1984), Yritysmaailman psykologia (1983–), Työnjohto-sarja (1983–), Strategia-sarja (1983–), Elektroniikkasarja (1984–), Myyntitaito-sarja (1986–), Harvard aikakauskirja (1984–1987), Harvard vuosikirja (1988–) ja Ruutiset (1991–).
Markkinatutkimustoimintaa varten Rastor perusti Suomen Markkinatiedot Oy:n, josta 1970-luvulla tuli Rakennusalan projektitiedosto. Julkaisu- ja kirjankustannustoiminta ja  kasvoivat  voimakkaasti 1980-luvulla. Rastor julkaisi kymmeniä liikkeenjohdon kirjoja, muun muassa Thomas Petersin ja Robert Watermanin bestsellerin In Search for Excellence suomennoksen.
Nykyisin Rastorilla ei ole enää julkaisutoimintaa.
Historiaa > Rastor ja Mec-Rastor eriytyvät

Vuonna 1992 Rastor myi Oy Mec-Rastor Ab:n sen toimivalle johdolle, joka saneerasi sitä ja myi sen vuoden 1997 alussa kansainväliselle Coopers & Lybrandille. Se puolestaan fuusioitui Price Waterhousen kanssa 1998, ja syntyi PricewaterhouseCoopers. Pian myös Suomessa ryhdyttiin toimimaan nimellä PWC Consulting. Syksyllä 2002 PWC Consultingin Suomen-toiminnot myytiin osaksi IBM:n Business Consulting Services yksikköä.
Rastoriin kuuluva Tietomies panosti monimuotokoulutuksen kehittämiseen ja informaatiotekniikan opetukseen. Vuosikymmenen puolivälissä Rastor perusti yhdessä amerikkalaisen Data Dimensions Internationalin kanssa Millennium Scandinavia Oy:n vuosituhannen vaihteessa uhkaavaksi väitetyn, sittemmin valtaosin kuplaksi osoittautuneen Y2K-ongelman ratkaisemiseksi.
Rastorin liikevaihto ja tulos kääntyivät merkittävään kasvuun vuonna 2000. Omistuspohja muuttui vuoden 2004 alussa, kun hallituksen puheenjohtaja Juha Kurkinen hankki omistukseensa osake-enemmistön, ja Rastorin toiseksi suureksi omistajaksi tuli Helsingin kauppakamari.
Historiaa > Rastor ja Markkinointi-instituutti yhdistyivät

Toukokuussa 2015 Rastor ja Markkinointi-instituutti yhdistivät voimansa Markkinointi-instituutin kannatusyhdistyksen hankkiessa osake-enemmistön Rastor Oy:stä. Yritykset jatkoivat toimintaansa omilla brändeillään ja koulutusohjelmillaan. Syksyllä 2017 pääkaupunkiseudun yksiköt muuttivat nykyaikaisiin yhteisiin tiloihin Espoon Tapiolaan. Samaan konserniin kuului myös Kasvutoimisto Kairos.
Vuoden 2020 alusta Rastor ja Markkinointi-instituutti yhdistävät toimintonsa nimelle Rastor-instituutti.
Aiheesta muualla

Rastorin historiaa (Pörssitiedon yhtiöesitys)
Márcio Amoroso

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Márcio dos Santos Amoroso
Syntymäaika: 5. heinäkuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka:  Brasília, Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 179 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1995 |  Guarani | 39¹ | (28) |
| 1992–1993 | →  Verdy (laina) | – | (–) |
| 1996 |  Flamengo | 16 | (6) |
| 1996–1999 |  Udinese | 86 | (39) |
| 1999–2001 |  Parma | 39 | (11) |
| 2001–2004 |  Borussia Dortmund | 59 | (28) |
| 2004–2005 |  Málaga | 29 | (5) |
| 2005 |  São Paulo | 22 | (12) |
| 2006 |  Milan | 4 | (1) |
| 2006 |  Corinthians | 12 | (2) |
| 2007 |  Grêmio | 6 | (0) |
| 2008 |  Aris | 9 | (1) |
| 2009 |  Guarani | – | (–) |
| Yhteensä | Yhteensä | 321 | (133) |
Maajoukkue
| 1995–2003 |  Brasilia | 19 | (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Márcio dos Santos Amoroso (s. 5. heinäkuuta 1974 Brasília, Brasilia) on brasilialainen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Amoroso pelasi pääsarjatasolla kuudessa maassa. Hän pelasi brasilialaisissa Guaranissa, Flamengossa, São Paulossa, Corinthiansissa ja Grêmiossa, japanilaisessa Verdy Kawasakissa, italialaisissa Udinesessa, Parmassa ja Milanissa, saksalaisessa Borussia Dortmundissa, espanjalaisessa Málagassa ja kreikkalaisessa Arisissa. Amoroso voitti Bundesliigan Borussia Dortmundissa kaudella 2001–2002. Hän oli Serie A:n paras maalintekijä kaudella 1998–1999 tehtyään Udineselle 22 maalia ja Bundesliigan paras maalintekijä yhdessä Martin Maxin kanssa kaudella 2001–2002 tehtyään 18 maalia.
Brasilian maajoukkueessa Amoroso pelasi 19 A-maaottelua ja teki yhdeksän maalia vuosina 1995–2003. Hän oli mukana voittamassa Copa Américaa 1999. Amoroso aloitti kaikki kuusi ottelua Ronaldon kärkiparina ja oli neljällä maalillaan turnauksen kolmanneksi paras maalintekijä joukkuetovereidensa Ronaldon ja Rivaldon jälkeen.
Risto Ala-Korpi

Risto Ensio Ala-Korpi (s. 17. elokuuta 1950 Ullava) on suomalainen yleisurheilija. Hän juoksi urallaan kestävyys- ja keskimatkoja, mutta kilpaili myös este- ja maastojuoksussa. Ala-Korven kasvattajaseura on Ullavan Kilpa, jota hän edusti aina vuoteen 1972. Sen jälkeen hän edusti kaksi seuraavaa kautta Viipurin Urheilijoita ja edelleen kaksi kautta Paimion Urheilijoita, jonka jälkeen hän palasi kasvattajaseuraansa Ullavaan. Uran lopuksi kaudesta 1981 lähtien seurana oli Kälviän Tarmo.
Ala-Korpi voitti 5 000 metrin juoksun Suomen mestaruuden Hyvinkäällä 1973 ajalla 13.53,6. Hopealla hän oli 1979 ja pronssilla 1978. Hallissa hän oli kaksi kertaa SM-pronssilla (1973 ja 1980). Maastojuoksussa hän on lyhyen radan (5 km, Kalajoki) Suomen mestari vuodelta 1974.
Ala-Korven 5 000 metrin ennätys oli 13.29,8 (1973) ja 10 000 metrin 28.41,0 (1974). Hän juoksi parhaimmillaan 3 000 metrillä alle kahdeksan minuutin ja 3 000 metrin esteissä alle yhdeksän minuutin aikoja.  25 km maantiekilpailussa hän juoksi vuonna 1973 ajan 1.17.39 .
Ryssänjiiri

Ryssänjiiri on rakennustyössä käytettävää slangia ja tarkoittaa 90 asteen jiiriä, suorajiiriliitosta.
Yleensä esimerkiksi ovien ja ikkunoiden listoituksissa käytetään 45 asteen jiiriä, joissa toisiinsa liitettävät listanpäät sahataan sahauspöydällä valmiiksi vinoon ja asennetaan paikalleen. Sahaus oikeaan kulmaan vaatii tarkkuutta. Suora jiiriliitos katkaistaan suoraan kulmaan, jolloin sahaajan ei tarvitse huomioida kuin sopiva pituus. Suora jiiri soveltuu ainoastaan poikkileikkaukseltaan suorakulmaisiin listoituksiin. Normaali 45 asteen vinojiiri soveltuu kaikille listatyypeille, riippumatta poikkileikkauksen monimuotoisuudesta.
Suorajiiriliitoksia käytetään paljon esimerkiksi ulkopuolisissa ikkunalaudoituksissa, muovi- ja metallilista-asennuksissa, sekä joskus ovipielilistoituksissa. Tyypillisesti liitosta käytettiin ennen vain vähempiarvoisissa kohteissa, kuten varastoissa ja autotalleissa, mutta se on yleistynyt 90-luvulta lähtien myös tavanomaisissa kohteissa. Syynä on helpompi mitoittaminen, nopeampi asentaminen ja jollakin listatyypillä hallitumman näköinen lopputulos. Suoran jiirin sauma on tarkoituskin jäädä näkyviin, jolloin pienet mitta- ja työvirheet eivät ole häiritseviä, toisin kuin vinojiirillä, jonka sauman tulisi aina olla tiivis.
Myllylampi (Viitasaari, Kiminki)

| Myllylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°02′40″N, 26°01′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Kiminkijärveen 
Järvinumero:  14.421.1.074
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,4 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,576 km  
Pinta-ala:  1,14 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMyllylampi 
Myllylampi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Kimingin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 240 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,4 metriä mpy.
Ryssbyn piiri

Ryssbyn piiri voi tarkoittaa seuraavia Ruotsin piirejä:
Ryssbyn piiri (Kalmarin lääni), piiri Kalmarin kunnassa
Ryssbyn piiri (Kronobergin lääni), piiri Ljungbyn kunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ryssby distrikt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mynttilän rautatieasema

Mynttilän rautatieasema (lyh. Myt) on rautatieliikennepaikka Savon radan varrella Mäntyharjun Mynttilässä noin kahdeksan kilometriä Mäntyharjun asemalta pohjoiseen.
Asema avattiin laiturivaihteena vuonna 1922 Mynttilän kylän läheisyydessä olleeseen paikallistien ja radan risteykseen. Asemarakennus valmistui vuonna 1941, jolloin myös liikennepaikka korotettiin pysäkiksi. Rakennusta laajennettiin myöhemmin vuonna 1961, mutta liikennepaikan miehitys lopetettiin jo 1. heinäkuuta 1963. Risteysasema Mynttilästä tuli vuonna 1979, jolloin Ristiinaan rakennettu parinkymmenen kilometrin mittainen teollisuusrata otettiin käyttöön.
Henkilöliikenne Mynttilässä lakkautettiin 27. toukokuuta 1990 ja ratapiha purettiin tavaraliikenteen sekä junakohtausten loputtua vuonna 2000. Nykyisin liikennepaikka käsittää vain Ristiinan radan erkanemisvaihteen.
Márcio Rodrigues

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Márcio Rodrigues
Syntymäaika: 20. joulukuuta 1978 (ikä 45)
Syntymäpaikka: São Paulo, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996 1997-1998 1999 2000-2001 2002 2003-2005 2005-2006 2006-2007 2007-2009 2009-2012 | São Caetano Santo André São Caetano Palmeiras São Caetano Palmeiras Yokohama F. Marinos Corinthians Internacional Al-Wahda |  |
Maajoukkue
| 2004–2005 | Brasilia | 3 (0) |
Márcio Rodrigues (s. 20. joulukuuta 1978 São Paulo) on brasilialainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Magrão debytoi Brasilian maajoukkueessa 2004. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Neva-Valkeinen

| Neva-Valkeinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini, Alajärvi
Koordinaatit:  62°49′44″N, 24°07′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ähtärinjärven alue (35.43)
Laskuoja:  oja Patamanpuroon 
Järvinumero:  35.437.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  175,2 m  
Rantaviiva:  0,605 km  
Pinta-ala:  1,763 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNeva-Valkeinen 
Neva-Valkeinen on Etelä-Pohjanmaalla Alajärvellä ja Soinissa Lehtimäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 175,2 metriä mpy.
Neva-Hoikka

| Neva-Hoikka |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Pohjanmaa
Kunnat:  Perho
Koordinaatit:  63°09′39″N, 24°41′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyjärven valuma-alue (14.64)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.647.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  194,4 m  
Pituus:  400 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,852 km  
Pinta-ala:  1,423 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNeva-Hoikka 
Neva-Hoikka  on Keski-Pohjanmaalla Perhossa  Korkiakankaan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 400 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Kyyjärven valuma-alueella (14.64), jonka Pekkasenjoen valuma-alueeseen (14.647) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 194,4 metriä mpy.
Mária Mednyánszky

Mária Mednyánszky (7. huhtikuuta 1901 Budapest – 20. joulukuuta 1978 Budapest) oli unkarilainen pöytätennispelaaja. Hän voitti 1920- ja 1930-luvuilla 18 maailmanmestaruutta, joista viisi naisten kaksinpelissä, seitsemän naisten nelinpelissä ja kuusi sekanelinpelissä.
Mednyánszkyn äiti kuoli hänen ollessaan yhdeksänvuotias ja isä hänen ollessaan 16-vuotias. Hän aloitti pöytätenniksen pelaamisen 22-vuotiaana työtovereidensa kanssa tauoilla budapestilaisessa pankissa.
Saavutukset > MM-mitalit

Naisten kaksinpeli
Kultaa 1926, 1928, 1929, 1930, 1931
Hopeaa 1932, 1933
Naisten nelinpeli
Kultaa 1928 (parina Fanchette Flamm), 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935 (parina Anna Sipos)
Hopeaa 1929, 1936
Sekanelinpeli
Kultaa 1926, 1928 (parina Zoltán Mechlovits) 1930, 1931 (parina Miklós Szabados), 1933 (parina István Kelen), 1934 (parina Miklós Szabados)
Hopeaa 1932, 1936
Pronssia 1929, 1935
Naisten joukkuekilpailu
Hopeaa 1934, 1935
Lähde:
Neva-Musta

| Neva-Musta |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini
Koordinaatit:  62°44′21″N, 24°10′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kolunjoen valuma-alue (35.46)
Laskuoja:  oja Kallio-Mustaan 
Järvinumero:  35.463.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  184,5 m  
Rantaviiva:  0,404 km  
Pinta-ala:  1,176 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiNeva-Musta 
Neva-Musta on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Hautakylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Syväjoen alueeseen (35.463) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 184,5 metriä mpy.
Mustalampi (Multia, Väätäiskylä)

| Mustalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°37′54″N, 24°35′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pussijoen valuma-alue (35.64)
Laskujoki:  oja Löytöpuroon 
Järvinumero:  35.643.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  201,6 m  
Rantaviiva:  0,771 km  
Pinta-ala:  3,098 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMustalampi 
Mustalampi  on Keski-Suomessa Multialla Väätäiskylänn lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Pussijoen valuma-alueella (35.64), jonka Suolamminjoen valuma-alueeseen (35.643) se kuuluu.
Mätäshelmikkä

| Mätäshelmikkä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Helmikät Melica
Laji::  picta
Kaksiosainen nimi
 Melica picta  K.Koch. 
Katso myös
   Mätäshelmikkä Wikispeciesissä   Mätäshelmikkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mätäshelmikkä (Melica picta) on Euroopassa kasvava, monivuotinen, lehtojen heinäkasvi. Suomessa laji on rauhoitettu Ahvenanmaalla.