stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinnin pitkän radan Suomen-mestaruuskilpailut 2006
Kilpailut > Selkäuinti

| Matka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| M 50 m SU | Tero Räty 26,82 | Matti Mäki 26,86 | Manu Mäntymäki 26,97 |
| N 50 m SU | Riia-Rosa Koskelainen 30,51 | Marjo Hienonen 30,69 | Jenni Niskala 30,70 |
| M 100 m SU | Matti Mäki 57,92 | Tero Räty 58,38 | Vesa Hanski 58,59 |
| N 100 m SU | Marjo Hienonen 1.06,56 | Hannele Kokkonen 1.07,54 | Sofia Mustelin 1.08,24 |
| M 200 m SU | Teemu Saviola 2.09,97 | Antti Pehkonen 2.12,49 | Petri Vilpponen 2.13,16 |
| N 200 m SU | Jane Kaljonen 2.24,63 | Hannele Kokkonen 2.27,76 | Elina Väisänen 2.29,12 |
Kilpailut > Perhosuinti

| Matka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| M 50 m PU | Matti Rajakylä 23,93 | Jere Hård 24,27 | Tero Välimaa 24,76 |
| N 50 m PU | Linda Laihorinne 28,20 | Marjo Hienonen 28,42 | Elisa Vilhunen 28,49 |
| M 100 m PU | Tero Välimaa 54,73 | Jere Hård 55,22 | Ville Korpi 55,30 |
| N 100 m PU | Hanna-Maria Seppälä 1.01,88  | Annika Nieminen 1.03,44 | Marjo Hienonen 1.03,46 |
| M 200 m PU | Tero Välimaa 2.05,06 | Jarkko Sipiläinen 2.11,67 | Henri Verho 2.11,84 |
| N 200 m PU | Annika Nieminen 2.18,58 SE | Mervi Manninen 2.26,84 | Elina Kontio 2.28,32 |
Kilpailut > Sekauinti

| Matka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| M 200 m SKU | Ossi Oksa 2.08,68 | Tommi Törmänen 2.11,70 | Ville-Petteri Koivumäki 2.12,33 |
| N 200 m SKU | Natalia Hissamutdinova 2.24,31 | Mervi Manninen 2.26,62 | Elina Kontio 2.27,67 |
| M 400 m SKU | Tommi Törmänen 4.41,21 | Ville-Petteri Koivumäki 4.44,33 | Petri Hulkkonen 4.51,64 |
| N 400 m SKU | Natalia Hissamutdinova 5.06,12 | Annika Nieminen 5.08,62 | Noora Ervasti 5.12,77 |
| M 4 × 100 m SKUV | HSS 3.52,59 (Saviola-Ruokonen-Rajakylä-Kavaja) | RaisU 3.52,70 (Koskinen-Pihlava-Korpi-Korpi) | TaUS 3.52,89 (Räty-Mäihäniemi-Hanski-Poutanen) |
| N 4 × 100 m SKUV | TaUS 4.24,46 (Hissamutdinova-Saarinen-Räikkönen-Albert) | SWIM 4.29,05 (Manninen-Vilhunen-Nieminen-Majander) | RaisU 4.31,82 (Koskelainen-Roivas-Hienonen-Kössi) |
Kalevan Malja

| Sijoitus | Seura | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. | TaUS | 222 |
| 2. | HSS | 188 |
| 3. | Cetus | 182 |
| 4. | SWIM | 171 |
| 5. | RaisU | 164 |
| 6. | Simmis | 144 |
| 7. | OUS | 87 |
| 8. | AUi | 57 |
| 9. | LrU | 51 |
| 10. | MaU | 43 |
Aiheesta muualla

SM-kilpailut 2006 Uimaliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Vaasanpuistikko (Vaasa)

Vaasanpuistikko on yksi Vaasan viidestä puistokadusta.
Vaasanpuistikko kulkee modernin Rewell Centerin (1963) ja jugendtyylisen Wasaborgin (1912) välistä.
Vaasanpuistikkoa Kirkkopuiston kohdalla itään päin kuvattuna elokuussa 2015.
Vaasanpuistikko (ruots. Vasaesplanaden) on yksi Vaasan ydinkeskustan leveistä puistokaduista. Runsaan kilometrin mittainen katu kulkee länsilounaasta itäkoilliseen Vaskiluodon sillalta kauppatorin eteläpuolitse rautatien ylittävälle maasillalle, jossa se jatkuu koilliseen Sepänkyläntienä.
Vaasanpuistikon poikkikadut lännestä itään ovat Rantakatu, Koulukatu, Lyseonkatu, Kirkkopuistikko, Senaatinkatu, Raastuvankatu, Ylätori, Kauppapuistikko, Alatori, Pitkäkatu ja Asemakatu. Vaasanpuistikon kanssa samansuuntainen katu on torin pohjoislaitaa kulkeva Hovioikeudenpuistikko.
Vaasan kaupunginarkkitehti Carl Axel Setterbergin vuoden 1855 asemakaavaan suunnittelema viiden puistokadun kokonaisuus – Hovioikeudenpuistikko, Kauppapuistikko, Kirkkopuistikko, Korsholmanpuistikko ja Vaasanpuistikko – kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Merkittäviä rakennuksia

Vaasanpuistikon varrella sijaitsevat muun muassa Vaasan kirkko ja Kirkkopuisto sekä kaupungintalo ja Kaupungintalonpuisto. Muita merkittäviä rakennuksia ovat numero 3:n kerrostalo (Matti Visanti 1932), numero 6:n kerrostalo (Viljo Revell 1954), Vaasan lyseon lukio (numero 8, Johan Jacob Ahrenberg 1898), Moen talo (numero 12, 1861), Ylätorin kulman Rewell Center (Viljo Revell 1963) ja numero 18:n Vaasan kauppahalli (Alfred Wilhelm Stenfors 1939). Raastuvankadun kulman Wasaborg eli Sjöblomin talo oli valmistuessaan vuonna 1912 kaupungin suurin talo. Sen itäsiiven ovat suunnitelleet J. E. Bruun ja Carl Schoultz ja länsisiiven Arthur Rudolf Gauffin.
Pitkänkadun kulman Centrumin talo (Vaasanpuistikko 22) on tunnettu vuosien myötä vaihtuvista ravintoloistaan. Siinä toimi 1970-luvulla tanssiravintola Centrum, 1980-luvulla diskoteekki Caribbean People. Sitä seurasivat tanssiravintolat Valentino ja Tähtitaivas sekä yökerhot Apache Inn ja Party House 22. Ketjuravintoloista talossa toimi aiemmin Restelin Martina ja nykyisin Pancho Villa.
Aiheesta muualla

Porola, Jukka (teksti) & Salo, Jaakko J. (kuvat): Wasaborg : Sjöblomin kivilinnan sata vuotta. Fastighets Wasaborg, 2012. ISBN978-952-5559-50-7.
Vaasan liikenne
| --- | --- |
Keskustan kadut:   Alatori  Aleksanterinkuja  Ajurinkatu  Asemakatu  Hietasaarenkatu  Hovioikeudenpuistikko  Itäinen Kasarmintori  Kasarminkatu  Kauppapuistikko  Kellosepänkatu  Kirjastonkatu  Kirjastonkuja  Kirkkopuistikko  Kirvesmiehenkatu  Klemetinkatu  Korsholmanpuistikko  Koulukatu  Lastenkodinkatu  Läntinen Kasarmintori  Museokatu  Pitkäkatu  Pikkukatu  Raastuvankatu  Rantakatu  Rauhankatu  Rautatienkatu  Rosteninkatu  Teräksenkuja  Tiilitehtaankatu  Tiilitehtaankuja  Vaasanpuistikko  Ylätori 
Sillat:   Vaskiluodon silta  Palosaaren silta  Sundomin silta 
Päätiet:   Eurooppatie 8  Eurooppatie 12  Valtatie 3  Valtatie 8  Valtatie 18  Seututie 673  Seututie 704  Seututie 715  Seututie 717  Seututie 718  Yhdystie 6741  Yhdystie 7173  Yhdystie 7251 
Raideliikenne:   Vaasan rata  Huutoniemen seisake  Mustasaaren rautatieasema  Rautatieasema  Vaskiluodon rautatieasema  Wasalandian seisake 
Lento- ja meriliikenne:   Lentoasema  Satama
VIP-ăt

| VIP-ăt Sofi Marinova |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2009
 Tyylilaji: pop, folk
 Levy-yhtiö: Sunny Music
Sofi Marinovan muut julkaisut
| Vreme spri 2008 | VIP-ăt 2009 | Sofi Marinova 2013 |
VIP-ăt (bulg. VIP-ът) on bulgarialaisen pop-folk-laulaja Sofi Marinovan albumi. Sen julkaisi levy-yhtiö Sunny Music vuonna 2009.
Kappaleet

Lyubovni dumi
Samo ti
Sladak si, palav si
Da ili ne
Tolkova silno (feat. Ustata)
Žensko carstvo
Zemen ray
Po-dobar si
Čavoreya gudoloreya
Čuždi ustni (feat. Ustata)
Toiset on luotuja kulkemaan – Kootut levytykset 1968–1986

| Toiset on luotuja kulkemaan – Kootut levytykset 1968–1986 Ossi Ahlapuro |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1968–1986
 Julkaistu: 20. tammikuuta 2010
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Rocket
Ossi Ahlapuron muut julkaisut
| 20 suosikkia – Azzurro 1997 | Toiset on luotuja kulkemaan – Kootut levytykset 1968–1986 2010 |   |
Toiset on luotuja kulkemaan – Kootut levytykset 1968–1986 on suomalaisen – näyttelijänä paremmin tunnetun – Ossi Ahlapuron toistaiseksi kattavin kokoelma-albumi. Sen julkaisi Rocket Records 20.1.2010.
Kokoelma sisältää Ahlapuron levytyksiä vuosilta 1968–1986. Se on tuotettu yhteistyössä EMI Finlandin, Fineditin ja Warner Music Finlandin kanssa.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Elämä ei paljon ole enempää  Senkin höppänä (Ossi Ahlapuro & Ritva Oksanen)  Minne kukat kadonneet  Azzurro  Unohtumaton ilta  Maria Isabel (Ossi Ahlapuro & Ritva Oksanen)  Toiset on luotuja kulkemaan  Takaisin kotiin  Etäisyys  Rakkaimmalleni  Anne-Marie  Laulaa vielä vapaudelle saan  Luoksein jää  Menetetty ystävä  Tanssit Kankaanpäässä  Ohi onnestain kuljin  Moody River  Kuka tietää :  CD 2 Mikä mieltäs painaa  Tää päivä suolataan  Cherie Lise  Soria moria  Rakastan sinua elämä  Rebetiksen laulu  Kalymnos  Carolina, tyttö Pireuksen  Narian kyläjuhla  En muita nää  Virheet viimeinkin riittää  Kreikkalainen soitti  Ollaan ystävät  Kaunis Kos  Kohtalo  Muistan vielä neilikan  Yksinäisyyden kalenteri
Tinho

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Adson Alves da Silva
Syntymäaika: 24. marraskuuta 1982 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Juazeiro, Bahia, Brasilia
Pituus: 173 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003 2004 2005 2006 2006-2007 2007-2008 2008 2009   2010 2011 2012 2012-2013 2014 | Juazeiro-BA Náutico União Barbarense Itabaiana Sport Gondomar  -> Grêmio Juventus (laina) Itabaiana Sergipe AC Oulu Itabaiana Barras Juazeiro Sergipe OPS |          4 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. huhtikuuta 2014.
Adson Alves da Silva eli paremmin tunnettuna Tinho (s. 24. marraskuuta 1982,  Juazeirossa), on brasilialainen hyökkääjäpelaaja, joka pelasi kaudella 2014 oululaisessa OPS:ssä.
Urallaan Tinho on pelannut pääosin Brasiliassa. Lisäksi hän pelasi Portugalin Serie-B:ssä Gondomarin riveissä kaudella 2007-2008. Suomeen ja AC Ouluun hän tuli syksyllä 2009.
Kokeneen keskikenttäpelaajan meriittilista on pitkä: Brasilian Pernambucon osavaltiosarjan mestaruus Náuticon riveissä kaudella 2004, nousu Brasilian pääsarjaan Sport Clube Recifen riveissä, nousu Veikkausliigaan AC Oulun paidassa kaudella 2009, Brasilian Sergipen osavaltionsarjan mestaruus Itabaianan riveissä kaudella 2006 ja valinta sarjan parhaaksi pelaajaksi.
Aiheesta muualla

Tilastot transfermarktin sivuilla
Uinnin pitkän radan Suomen-mestaruuskilpailut 2007

Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 2007 järjestettiin Espoossa 1.-4. maaliskuuta 2007. Kilpailujen järjestävänä seurana toimi Cetus.
Kilpailut

Kilpailut olivat tärkeät MM-kilpailuihin valmistautuville uimareille (Seppälä, Rajakylä, Hård), sillä MM-kilpailut ovat vain muutaman viikon SM-kilpailujen jälkeen.
Tulokset > Vapaauinti

| Matka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| M 50 m VU | Matti Rajakylä 22,92 | Jani Rusi 23,05 | Manu Mäntymäki 23,52 |
| N 50 m VU | Hanna-Maria Seppälä 26,11 | Riia-Rosa Koskelainen 26,77 | Linda Laihorinne 26,80 |
| M 100 m VU | Matti Rajakylä 50,19 | Jere Hård 51,51 | Jani Rusi 51,93 |
| N 100 m VU | Hanna-Maria Seppälä 56,47 | Maria Albert 58,35 | Riia-Rosa Koskelainen 58,41 |
| M 200 m VU | Matti Rajakylä 1.52,40 | Miika Rahkonen 1.55,44 | Timo Glander 1.57,61 |
| N 200 m VU | Hanna-Maria Seppälä 2.01,54 SE | Maria Albert 2.05,57 | Jenni Pienimäki 2.07,95 |
| M 400 m VU | Timo Peltola 4.13,73 | Jan Johansson 4.14,98 | Heikki Luukko 4.15,82 |
| N 400 m VU | Hanna-Maria Seppälä 4.23,33 | Maria Albert 4.26,19 | Sara Neulanen 4.32,51 |
| M 800 m VU | Timo Peltola 8.36,97 | Henrik Laurell 8.46,83 | Jan Johansson 8.51,99 |
| N 800 m VU | Tiina Lindgren 9.27,25 | Suvi Kössi 9.39,14 | Jenni Jätinvuori 9.44,75 |
| M 1 500 m VU | Henrik Laurell 16.53,23 | Timo Schwarte 17.41,66 | Jarmo Hast 17.48,07 |
| N 1 500 m VU | Tiina Lindgren 18.08,78 | Jenni Jätinvuori 18.38,59 | Heta Pere 18.52,79 |
| M 4 × 100 m VUV | HSS 3.29,57 (Hyvenen-Glander-Sinisalo-Lindfors) | HSS 3.29,96   (Rajakylä-Saviola-Mäki-Karhu) | Marjaniemen Uimarit 3.33,58   (Vilpponen-Hottinen-Vilpponen-Lahtinen) |
| N 4 × 100 m VUV | Swimming Jyväskylä 3.59,36  (Vilhunen-Majander-Kauhanen-Pirttimäki) | HSS 4.01,17   (Lehtonen-Dolk-Niemi-Mustelin) | Oulun Uimaseura 4.07,26   (Laihorinne-Säntti-Jokinen-Pehkonen) |
| M 4 × 200 m VUV | HSS 7.50,12   (Glander-Sinisalo-Lindfors-Rajakylä) | Cetus 8.00,10   (Pehkonen-Tarvainen-Peltola-Waltari) | Marjaniemen Uimarit 8.01,31   (Vilpponen-Hottinen-Vilpponen-Lahtinen) |
| N 4 × 200 m VUV | Swimming Jyväskylä 8.52,57 (Vilhunen-Majander-Pirttimäki-Nieminen) | HSS 8.53,85   (Lindgren-Hellman-Lehtonen-Mustelin) | Aurajoen Uinti 9.01,74   (Neulanen-Roivas-Sartela-Stång) |
Tulokset > Rintauinti

| Matka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| M 50 m RU | Iisakki Ratilainen 29,22 | Jarno Pihlava 29,27   Eetu Karvonen 29,27 |  |
| N 50 m RU | Katja Lehtonen 32,70 | Maria Lehto 32,93 | Eeva Saarinen 33,51 |
| M 100 m RU | Eetu Karvonen 1.03,84 | Jarno Pihlava 1.04,56 | Iisakki Ratilainen 1.05,59 |
| N 100 m RU | Eeva Saarinen 1.11,29 | Katja Lehtonen 1.14,85 | Laura Koivusalo 1.15,43 |
| M 200 m RU | Ossi Oksa 2.23,04 | Riku Karhu 2.23,48 | Iisakki Ratilainen 2.24,56 |
| N 200 m RU | Eeva Saarinen 2.33,36 SE | Miia Tenhunen 2.41,85 | Kristina Heikkinen 2.43,51 |
Tulokset > Selkäuinti

| Matka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| M 50 m SU | Ville Korpi 27,31 | Matti Mäki 27,32 | Teemu Saviola 27,49 |
| N 50 m SU | Jenni Niskala 30,10 | Riia-Rosa Koskelainen 30,11 | Sofia Mustelin 31,09 |
| M 100 m SU | Manu Mäntymäki 59,06 | Teemu Saviola 59,34 | Sergei Haukka 1.00,19 |
| N 100 m SU | Riia-Rosa Koskelainen 1.06,10 | Jenni Niskala 1.06,42 | Jenni Pienimäki 1.07,53 |
| M 200 m SU | Heikki Luukko 2.11,24 | Sergei Haukka 2.11,37 | Antti Pehkonen 2.11,64 |
| N 200 m SU | Jenni Pienimäki 2.25,69 | Hannele Kokkonen 2.26,36 | Jenni Niskala 2.29,81 |
Tulokset > Perhosuinti

| Matka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| M 50 m PU | Matti Rajakylä 24,10 | Ville Tirroniemi 24,70 | Ville Korpi 24,82 |
| N 50 m PU | Linda Laihorinne 28,19 | Jenni Pienimäki 28,60 | Katri Säntti 28,79 |
| M 100 m PU | Jere Hård 54,81 | Ville Tirroniemi 55,14 | Ville Korpi 56,01 |
| N 100 m PU | Linda Laihorinne 1.02,84  | Jane Kaljonen 1.02,89 | Heidi Karjalainen 1.04,88 |
| M 200 m PU | Ville Tirroniemi 2.08,43 | Miika Rahkonen 2.09,09 | Henri Verho 2.10,82 |
| N 200 m PU | Annika Nieminen 2.21,11 | Jane Kaljonen 2.25,75 | Erica Granesäter 2.27,52 |
Tulokset > Sekauinti

| Matka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| M 200 m SKU | Ossi Oksa 2.09,38 | Tommi Törmänen 2.10,56 | Iisakki Ratilainen 2.12,51 |
| N 200 m SKU | Riikka Majander 2.25,72 | Eveliina Jaakkola 2.28,95 | Kristina Heikkinen 2.29,33 |
| M 400 m SKU | Ossi Oksa 4.41,00 | Tommi Törmänen 4.42,65 | Tommi Nisula 4.43,89 |
| N 400 m SKU | Jessika Stolze 5.18,52 | Hannele Luoma 5.22,68 | Christina Mäki-Turja 5.22,85 |
| M 4 × 100 m SKUV | Raision Urheilijat 3.50,96   (Korpi-Pihlava-Korventausta-Rusi) | HSS 3.55,73   (Saviola-Lenkkeri-Mäki-Rajakylä) | Cetus 3.58,73   (Pehkonen-Hämäläinen-Alpola-Waltari) |
| N 4 × 100 m SKUV | HSS 4.28,94   (Mustelin-Lehtonen-Dolk -Marlene Niemi) | Oulun Uimaseura 4.31,35   (Säntti-Jokinen-Laihorinne-Heikkinen) | Tampereen Uimaseura 4.34,24   (Väisänen-Saarinen-Tuovinen-Albert) |
Kalevan Malja

| Sijoitus | Seura | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. | HSS | 290 |
| 2. | Cetus | 195,5 |
| 3. | Swimming Jyväskylä | 148 |
| 4. | Raision Urheilijat | 139 |
| 5. | Tampereen Uimaseura | 98 |
| 6. | Oulun Uimaseura | 88 |
| 6. | Aurajoen Uinti  | 88 |
| 8. | Kouvolan Uimarit | 49 |
| 9. | Marjaniemen Uimarit  | 47 |
| 10. | Joensuun Uimaseura | 46 |
Aiheesta muualla

Tulospalvelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tietokonemusiikki

ScreamTracker 3 (DOS)
Tracker-musiikki
Chiptune
Videopelimusiikki
Ultimate SoundTracker – 1987 (Amiga)
NoiseTracker – 1989 (Amiga)
Protracker – 1990 (Amiga)
OctaMed – 1991 (Amiga)
Scream Tracker 3 – 1993 (DOS)
Fast Tracker 2 – 1995 (DOS)
Impulse Tracker 2 – 1996 (DOS)
SID – (Commodore)
POKEY – (Atari)
Paula – (Amiga)
AY-3-8910 (General Instruments)
Yamaha YM3812 (OPL2)
Yamaha YMF262 (OPL3)
Tietokonemusiikki on tietokoneen avulla toteutettua musiikkia.
Ennen 1970-lukua tietokonemusiikki oli pitkälti kokeellista eikä sillä ollut suurelle yleisölle kuin kuriositeettiarvoa. Musiikista tuli kuitenkin merkittävämpää videopelien ja äänipiirien kehityksen myötä. 1980-luvulle tultaessa tietokonemusiikki tuli kuitenkin mikrotietokoneiden ääniominaisuuksien myötä myös tavallisten harrastajien ulottuville ja etenkin pelimusiikin alueella on syntynyt klassikoksi muodostuneita kappaleita.
Tietokoneen musikkiohjelmiston avulla tehdystä elektronisesta musiikista on tullut suurempi osa-alue. Esimerkiksi syntetisaattoreita pystyy simuloimaan ohjelmallisesti tavallisen henkilökohtaisen tietokoneen suorituskyvyllä, mikä on tarjonnut monelle muusikolle halvemman vaihtoehdon musiikin tekoon.
Historia

Varhaisin tunnettu tallennus tietokoneella tietokoneella tuotetusta musiikista  äänitti BBC vuonna 1951 Ferranti Mark 1:llä. Tietokone soitti lyhyen pätkän muun muassa kappaleesta "In the Mood".
Ennen varsinaisia musiikkiohjelmia äänipiiriä ohjelmoitiin suoraan itse. Robert Yannes, joka kehitti Commodore 64:n SID-äänipiirin oli kiinnstonut elektronisesta musiikista syntetisaattoreista.
Karsten Obarski kehitti ensimmäisen tracker-ohjelman Ultimate Soundtrackerin Amigalla vuonna 1987.
Obarski kehitti ohjelman koska kyllästyi ohjelmoimaan tietokonemusiikkia käsin. Obarski suunnitteli ohjelman, joka esitti neljää kanavaa pystysuunnassa. Ohjelman käyttöliittymän "pianorulla" täsmäsi SID-kauden toistorakenteihin ja looppeihin. Ohjelma mahdollisti muidenkin kuin ohjelmoijien tuottaa musiikkia tietokoneella. Soundtrackerin jälkeen seurasivat ohjelmat kuten NoiseTracker ja ProTracker. Tracker-ohjelmissa käytetyt modit pystyivät tallentamaan jokaisen instrumentin ääninäytteiden lisäksi keston, intensiteetin ja erikoisefektin jokaiselle nuotille.
Atari ST ja Amiga 500 nousivat aloittelevien muusikoiden suosioon.
Kirjallisuutta

Dean, Roger T. (toim.): The Oxford Handbook of Computer Music.  Oxford:  Oxford University Press, 2009.  ISBN 978-0-19-533161-5.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ylen Elävä arkisto: Tietokonemusiikkia 60-luvulta
Tietokoneavusteinen musiikin tuottaminen kotikäyttäjän näkökulmasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Valentina Novikova

Valentina Novikova (2010)
Valentina Novikova (s. 5. tammikuuta 1984) on venäläinen hiihtäjä.
Novikova on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2004 lähtien. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on kuudes tila Rybinskin yhdistelmäkilpailusta 2011.
Novikova osallistui MM-kilpailuihin ensimmäistä kertaa vuonna 2011. Tuolloin hän oli 10 kilometrillä 21., yhdistelmäkilpailussa 26. ja hiihti avausosuuden maansa kuudenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa.
Tunkioliero

| Tunkioliero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nivelmadot Annelida
Luokka::  Clitellata
Alaluokka::  Harvasukasmadot Oligochaeta
Lahko::  Haplotaxida
Heimo::  Lierot Lumbricidae
Suku::  Tunkiolierot Eisenia
Laji::  fetida
Kaksiosainen nimi
 Eisenia fetida  (Savigny, 1826)  
Synonyymit
 Eisenia foetida 
Katso myös
   Tunkioliero Wikispeciesissä   Tunkioliero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tunkioliero eli kompostiliero (Eisenia fetida) on maa-aineksen pintakerroksessa elävä tummanpunainen, hieman raidoittunut mato. Se on yleinen ja tärkeä eloperäisen jätteen hajottaja ja humusaineksen tuottaja. Tunkiolieroksi kutsutaan myös ulkoisesti erittäin samankaltaista raidatonta tummanpunaista lajia tummatunkioliero (Eisenia andrei), joka ei kuitenkaan risteydy Eisenia fetidan kanssa.
Tunkiolieroja viljellään kaupallisiin tarkoituksiin syöteiksi kalastukseen, lemmikkien ravinnoksi ja kotipuutarhureiden matokomposteihin. Tunkiolieroja on käytetty myös maanparannukseen ja maa-aineksen puhdistukseen. Öljyisen maan puhdistamista tunkiolierojen avulla on kokeiltu hyvin tuloksin. Tunkiolieroja on myös käytetty maiden saastuneisuuden mittaamisen apuna. Lisäksi tunkiolieroja on käytetty lääkkeenä ja lääkeaineiden lähteenä.
Luonnontieteilijä Charles Darwin tutki elinaikanaan tunkiolieroja ja muita lieroja ja sitä, miten ne tuottavat multaa.
»Lieneekö olemassa muita eläimiä, joiden merkitys maailman historiassa olisi niin suuri kuin näiden alkeellisten luontokappaleiden.» 
(Charles Darwin)
Ruumiinrakenne

Tunkioliero on pienehkö, 0–55 mm pitkä syvänpunainen mato. Se koostuu pienistä peräkkäisistä lihasrenkaista, segmenteistä, joiden sisäpuolella ovat yksinkertainen hermosto, viisi sydäntä sekä verisuonet, ja lisäksi koko lieron ruumiin läpi kulkee putkimainen ruuansulatuselimistö. Sukukypsillä lieroilla ominaispiirteenä kokonaispituudesta noin kolmannekseen päästä oleva rengas, clitellum, jonka yläpuolella sijaitsevat sen lisääntymiselimet. Yksinkertaistetusti kuvattuna tunkioliero on kuurosokea luikerteleva suoli.
Väritykseltään tunkioliero on tumman- tai violetinpunainen. Yleisilmeeltään se on hieman raidallinen. Kehon segmenttien välit ovat kellertävät, ja siksi sitä kutsutaan jollakin kielillä yleisnimellä tiikeriliero. Tunkiolieron peräpään kärki on hieman vaaleampi tai kellertävämpi kuin muu ruumis. Sukukypsillä yksilöillä rengas eli clitellum alkaa 24., 25. tai 26. segmentin kohdalla.
Ruumiinrakenne > Ruoansulatus

Tunkiolierojen ruoansulatusjärjestelmä on jossakin määrin samankaltainen kuin ihmisillä. Lieron ensimmäisen lihasrenkaan kohdalla sijaitsee niiden suuaukko joka johtaa suuonteloon. Suullaan se imee tai nielee ravinnon sisäänsä. Suuontelossa ainekseen sekoittuu syljen kaltaisia aineita. Tunkiolieroilla ei ole hampaita. Suuontelon sisäpuolella on joillakin yksilöillä tavattu kalsiumpitoisia kovettumia, mutta ne eivät varsinaisesti pureskele ruokaansa, vaan nielty aines on jo kooltaan hienojakoista. Suuontelosta liero nielee ruokansa kapeaan ruokatorveen, jota pitkin se päätyy mahalaukun kaltaiseen laajentumaan väliaikaiseen säilöön.
Seuraavaksi ravintoaines päätyy lieron lihasmahaan, jonka tehtävänä on jauhaa ravintoa. Lihasmahassa aines liikkuu ja pyörii, jolloin se hajoaa mekaanisesti. Lihasmahasta ravinto päätyy madon suolistoon, ohutseinäiseen suoleen, jossa ravinto hajoaa kemiallisesti.
Tunkiolieron suolessa elävät bakteerit huolehtivat varsinaisesta ravinnon sulattamisesta, ja lieron ja bakteerien välillä voidaankin sanoa olevan symbioottinen suhde. Bakteerien määrä suolen sisältämässä aineksessa saattaa tässä vaiheessa olla tuhansia kertoja suurempi kuin vastaavassa aineksessa lieron ulkopuolella. Suolen pinta on poimuttunut, ja sen pinta-ala on suuri. Suurin osa ravinteista siirtyy tässä vaiheessa lieron nielemästä aineksesta verenkiertoon. Lierojen peräaukko sijaitsee viimeisen lihasrenkaan päässä.
Ruumiinrakenne > Iho

Tunkiolieroilla ei ole keuhkoja, vaan ne hengittävät ihon kautta. Niiden iholla on hyvin pieniä sukaskarvapareja, ja näiden avulla tunkiolierot pystyvät esimerkiksi ryömimään ylösalaisin pitkin sileitä pintoja. Ihoa peittää erite, jonka tarkoituksena on estää niiden elimistöä kuivumasta. Eritteen takia lierojen iho heijastaa valoa hieman dispersoiden, hajottaen sen sateenkaaren väreihin kuten saippuakuplan pinta, ja tätä ominaisuutta voi käyttää lajintunnistuksen apuna.
Ruumiinrakenne > Aistit

Tunkiolieroilla ei ole silmiä, mutta ne pystyvät aistimaan valoa. Ultraviolettisäteily tappaa lierot, ja ne ovat hyvin valonarkoja. Ne aistivat kehollaan värähtelyitä ja pystyvät näin välttelemään esimerkiksi niitä ravinnokseen käyttäviä maanpintaa kaivelevia lintuja. Ihonsa kautta lierot pystyvät haistamaan hyvin tarkasti ja löytämään ympäristössä parhaat ruokapaikat. Tunto-, valo-, värähtely- ja hajuaistireseptorit sijaitsevat jokaisessa lieron segmentissä.
Ruumiinrakenne > Hermosto

Tunkiolierojen hermosto koostuu muutaman hermokimpun aivoista ja vatsapuolella kehon läpi suolen molemmin puolin kulkevista keskushermosäikeistä. Aivojen tehtävä on ohjata lierojen liikettä ympäristöstä aistitun valaistustason avulla. Jos päässä sijaitseva hermokimppu poistetaan, tuloksena lierojen liike on lakkaamatonta.
Niiden hermosto lähettää aisti-informaatiota vain kunkin lihassegmentin alueella. Samaten kunkin segmentin liike aiheuttaa lieroille ominaisen luikerteluliikkeen, ja tähän liikkeeseen tai sen mahdollisesti aiheuttavan ärsykkeen aistimiseen ei tarvita aivoja lainkaan.