stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Blond Ambition Tour

Blond Ambition Tour oli yhdysvaltalaisen poplaulaja Madonnan vuoden 1990 huhtikuussa alkanut konserttikiertue. Konsertit pidettiin 27 eri kaupungissa ympäri Japania, Yhdysvaltoja, Kanadaa ja Eurooppaa. Konsertteja oli yhteensä 63, mutta 6 niistä peruutettiin. Kiertue oli Madonnan kolmas kiertue.
Kiertuetta ei ole julkaistu dvd:llä, mutta Madonnan entinen manageri Caresse Henry vahvisti, että kiertueen jokin konsertti tultaisiin julkaisemaan.
Esityslista

"Express Yourself"
"Open Your Heart"
"Causing A Commotion"
"Where's The Party
"Like a Virgin"
"Like a Prayer"
Medley: "Live to Tell"/"Oh Father"
"Papa Don't Preach"
"Sooner or Later"
"Hanky Panky"
"Now I'm Following You
"Material Girl"
"Cherish"
"Into the Groove"
"Vogue"
"Holiday"
"Keep it Together"
Kiertueella oli kappaleita Like a Prayer ja I'm Breathless-levyiltä, sekä 80-luvun hittejä ("Holiday", "Into the Groove", "Papa Don't Preach", "Material Girl" "Live to Tell", "Like a Virgin" ja "Open Your Heart") ja kaksi hieman tuntemattomampaa kappaletta ("Causing A Commotion" ja "Where's The Party").
Triviaa

Japanissa ja Pohjois-Amerikassa Madonnalla nähtiin tekoponihäntä, mutta hän joutui ottamaan sen pois, koska se sotkeutui jatkuvasti Madonnan headset-mikrofoniin. Niinpä Euroopassa hänellä nähtiin kiharat.
Kiertue oli vuoden 1990 menestynein kiertue.
Kiertueelta on kuvattu kappaleita Madonnan Truth Or Dare-In Bed With Madonna-dokumenttiin.
Blond Ambition Tour oli pop-historian suurimuotoisin yritys siirtää videoaikakausi lavalle.
Breitinden

Breitinden tai Breidtinden voi tarkoittaa:
Breitinden (Bodø), 749 m korkea vuorenhuippu Bodøn kunnassa, Norjassa
Breitinden (Moskenes), 747 (760) m korkea vuorenhuippu Moskenesin kunnassa, Norjassa
Breitinden (Meløy), 727 m korkea vuorenhuippu Meløyn ja Gildeskålin kunnissa, Norjassa
Breidtinden (Balsfjord), 1 301 m korkea vuorenhuippu Balsfjordin kunnassa, Norjassa
Breidtinden (Berg), 1 001 m korkea vuorenhuippu Senjan saarella, Bergin ja Lenvikin kunnissa, Norjassa
Breitinden (Rana), 1 354 m korkea vuorenhuippu Ranan kunnassa, Norjassa
Breitinden (Rauma), Trolltindene-vuoriston korkein, 1 797 m korkea vuorenhuippu Rauman kunnassa, Norjassa
Breifjellet (Skjervøy), 709 m korkea vuori Kieruan kunnassa, Norjassa
Breitinden (Nesna), fjell på øya Tomma, 818 m korkea vuorenhuippu Tomman saarella, Nesnan kunnassa, Norjassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Breitinden”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Birger Lemberg (maanviljelysneuvos)

Fredrik Birger Felix Lemberg  (21. maaliskuuta 1927 Viipuri – 8. heinäkuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Lembergin vanhemnmat olivat  lehtori Bertel Fredrik Lemberg ja Walborg Relander ja puoliso vuodesta 1955 kansakoulunopettaja Mary Helena Lindroos. Lemberg tuli ylioppilaaksi Läroverket för gossar och flickor -oppikoulusta vuonna 1945 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1950. Hän oli Södra Finlands Mejeriförbundin sihteeri ja konsulentti 1949–1955 ja samalla Mejeritidskrift för Finlands svenskbygd -lehden toimittaja. Keskuskunta Enighetenin tekniseksi johtajaksi ja hallituksen jäseneksi Lemberg tuli vuonna 1955. Vuonna 1971 hänestä tuli Enighetenin varatoimitusjohtaja ja vuonna 1977 toimitusjohtaja. Lembergillä oli useita alansa kotimaisia ja kansainvälisiä luottamustoimia ja meijerialan lehden päätoimittajan työnsä ohella hän julkaisi alan historiikkeja. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Lemberg sai vuonna 1987.
Julkaisuja

Pargas andelsmejeri: 50 år 1905–1955, 1955 (Paraisten osuusmeijeri: 50 vuotta 1905–1955, 1955, suom. Elisabet Ahlblad)
Mejerihanteringens utveckling i Pernå socken, 1957
Centrallaget Enigheten 1918–1968: återblick på företagets verksamhet under ett halvsekel, 1968
Viola da gamba

Joachim Tielken, saksalaisen gambarakentajan tekemiä soittimia joita hän valmisti Hampurissa.
Erikokoisia viola da gamboja. Michael Praetorius: Syntagma musicum (1618).
Viola da gamba basso.
Viola da gamba on jousisoitinperhe, jonka eri kokoisia soittimia pidetään polvien välissä. Viola da gambassa on tavallisimmillaan kuusi kieltä (ranskalaisessa bassogambassa seitsemän), jotka viritetään kitaran tavoin kvartteihin ja terssiin.
Viuluperheestä se eroaa muutamin tavoin; siinä on otenauhat puolisävelaskelten välein ja C-kirjaimen muotoiset ääniaukot. Myös sen jousta pidetään kämmen pois- tai ulospäin käännettynä kuten kontrabassoa soitettaessa. Viola da gamba oli suosittu soitin 1600- ja 1700-luvuilla, mutta jäi vähitellen pois käytöstä 1700-luvun loppupuolella. Alussa gamba oli continuosoitin, mutta sille on myös solistisia teoksia. Nykyisen ulkomuotonsa se sai jo 1400-luvulla. Nyttemmin vanhan musiikin esittäjät ovat elvyttäneet gambansoittoa. Muun muassa Johann Sebastian Bach ja Marin Marais sävelsivät musiikkia tälle soittimelle. Gamban ääni on hiljaisempi kuin esimerkiksi sellon. Toisaalta gambassa on enemmän yläsäveliä, joten sen ääni on täyteläisempi.
Sibelius-Akatemiassa ja monissa muissa eurooppalaissa musiikkikorkeakouluissa voi nykyisin opiskella myös viola da gamban soittoa.
Yleisesti luullaan gamban olevan sukua lähinnä viululle ja sellolle, mutta todellisuudessa se on enemmän sukua muun muassa kitaralle. Kontrabasso on bassogamban moderni jälkeläinen, eikä sekään siis kuulu viuluperheeseen.
Pardessus de viole

Pardessus de viole on pienin ja korkeaäänisin gamba. Siinä on joko viisi tai kuusi kieltä. Kaikukopan pituus on noin 300–330 mm eli hieman viulua pienempi. Viisikielisen viritys on g – d1 – a1 – d2 – g2, kuusikielisen g – c1 – e1 – a1 – d2 – g2.
Diskanttigamba

Koko on viulun ja alttoviulun väliltä, kaikukoppa n. 335–390 mm. Viritys d – g – c1 – e1 – a1 – d2.
Alttogamba

Noin 430–450 mm. Alttogamba on hieman alttoviulua isompi. Viritys A – d – g – h – e1 – a1.
Tenorigamba

Noin 480–550 mm. Viritys G – c – f – a – d1 – g1.
Bassogamba

Kooltaan selloa vastaava, kieliä 6 tai 7. Viritys D – G – c – e – a – d1, seitsemännen kielen A1.
Violone (kontrabassogamba)

Hieman kontrabassoa pienempi, koppa hieman yli tai alle 1 000 mm, viritys bassogambaa oktaavia matalampi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Violin (or viola da braccio) and the Viola da gamba Families Differences and Similarities Orpheon Foundation, museum musical instruments.  21.06.2011. Arkistoitu 18.5.2013. Viitattu 23.6.2018.
Blumberg, Roger E.: Basic open position chords for Viola da Gamba and Lute The Cipher.  2002. Arkistoitu 29.3.2018. Viitattu 23.6.2018.
Ogle, Charlie: Violas da Gamba Violadagamba.com. Viitattu 23.6.2018.
Togaman GuitarViols - History of the GuitarViol Togaman Guitarviol.  2018. Arkistoitu 1.12.2017. Viitattu 23.6.2018.
Viol Encyclopædia Britannica. Viitattu 23.6.2018.
Gamba (Arkistoitu – Internet Archive). Pirkanmaan musiikkiopisto.
Blonde Redhead

| Blonde Redhead |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1993–
Tyylilaji:  indie rock, shoegazing, dream pop
Kotipaikka:  New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti, japani, italia, ranska
Jäsenet:  Kazu Makino, kitara, laulu   Amedeo Pace, kitara, laulu   Simone Pace, rummut  
Entiset jäsenet:  Vern Rumsey, basso (1997–1998)  Toko Yasuda, basso (1993)  Maki Takahashi, basso (1993) 
Levy-yhtiö:  4AD, 2004–   Touch and Go Records, 1997–2000   Smells Like Records, 1994–1995  
Aiheesta muualla
www.blonde-redhead.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Blonde Redhead on yhdysvaltalainen rock-trio, jonka muodostavat Kazu Makino sekä kaksoset Amedeo ja Simone Pace.
Julkaisut > Albumit

Blonde Redhead (1993)
La Mia Vita Violenta (1995)
Fake Can Be Just as Good (1997)
In an Expression of the Inexpressible (1998)
Melody of Certain Damaged Lemons (2000)
Misery Is a Butterfly (2004)
23 (2007)
Penny Sparkle (2010)
Barragán (2014)
Sit Down for Dinner (2023)
Julkaisut > EP:t

Melodie Citronique (2000)
The Secret Society of Butterflies (2005)
3 O'Clock (2017)
Julkaisut > Singlet

"Amescream / Big Song" (1993)
"Vague / Jet Star" (1994)
"10 Feet High / Valentine" (1995)
"Flying Douglas / Harmony" (1995)
"Symphony of Treble / Kasuality" (1997)
"Limited Conversation / Slogan" (1998)
"Elephant Woman" (2004)
"Equus" (2004)
"23" (2007)
"Silently" (2007)
"Here Sometimes" (2010)
"No More Honey" (2014)
"Dripping" (2014)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blonde Redhead Wikimedia Commonsissa
Yhtyeen viralliset sivut (englanniksi)
Blonde Redhead Myspacessa (englanniksi)
Breakers Hotel

| Breakers Hotel |
| --- | --- |
 Breakers Hotel
Tiedot
Sijainti:  Palm Beach, Florida, Yhdysvallat
Rakennettu:  1925–1926
Avajaiset:  1926
Käyttötarkoitus:  hotelli
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Schultze and Weaver yhtiö
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Breakers Hotel on hotelli Palm Beachin kaupungissa Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Alkuperäinen hotelli avattiin vuonna 1896 nimellä The Palm Beach Inn. Vuonna 1901 hotelli nimettiin Breakers Hoteliksi. Puinen hotelli paloi maan tasalle vuonna 1903, ja se uudelleen rakennettiin puusta vuonna 1904, mutta vuonna 1925 hotelli paloi taas. Vuonna 1926 nykyinen hotelli rakennettiin kokonaan uudelleen kivestä. Nykyisen hotellin esikuvana toimi Roomassa 1500-luvulla rakennettu Villa Medici -rakennus.
Vuonna 1973 Breakers Hotel lisättiin National Register of Historic Places -listalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Breakers Hotel Wikimedia Commonsissa
Bryan Johnson

Bryan Johnson (18. heinäkuuta 1926 – 18. lokakuuta 1995) oli brittiläinen laulaja ja näyttelijä.
Johnson osallistui vuonna 1957 brittiläiseen Festival Of British Popular Songs -laulukilpailuun, jossa etsittiin Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäistä edustajaa Eurovision laulukilpailuun, mutta ei tullut valituksi. Johnson voitti Yhdistyneen kuningaskunnan karsintakilpailuna toimineen Eurovision British Final -laulukilpailun vuonna 1960 kappaleella Looking High, High, High ja valikoitui näin Yhdistyneen kuningaskunnan edustajaksi vuoden 1960 Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä kilpailussa Johnson sijoittui toiseksi. Seuraavana vuonna Johnson sijoittui viidenneksi Yhdistyneen kuningaskunnan euroviisukarsintana toimineessa A Song for Europe -laulukilpailussa kappaleella A Place In The Country.
Johnson toimi myös teatterinäyttelijänä Donald Wolfitin yrityksessä ja esitti esimerkiksi Festeä näytelmässä Loppiaisaatto ja narria näytelmässä Kuningas Lear. Wolfit mainitsi elämäkerrassaan Johnsonin olleen "paras narri, joka hänellä oli ollut". Johnson esiintyi myös musikaaleissa, kuten Lock Up Your Daughters.
Laulaja Teddy Johnson oli Bryan Johnsonin veli.
Bruno Bürger

Bruno Bürger (s. 3. joulukuuta 1984 Tallinna) on suomalainen laulaja. Hän tuli tunnetuksi 1.3.2012 ensimmäisellä singlellään "Number One", joka ylitti päivässä videopalvelu YouTuben katsojaluvun yli kahdella miljoonalla. Bürger on ensimmäinen suomalainen artisti, jonka musiikkivideo rikkoi ennätyksen katsojaluvuillaan Youtubessa, videon ollessa esillä vain päivän palvelussa. Bürger pääsi Youtuben etusivulle ja päivän katsotuimpiin videoihin.
Bürgerin tyylilajit musiikissa ovat dance, hiphop, R'n'B ja pop. Bürger on säveltänyt ja kirjoittanut musiikkia 13-vuotiaasta asti.
Bruno Bürger on ollut myös mukana kilpailuissa Turun Tähti 2004, Britain's Got Talent 2008, Talent Suomi 2011 ja Best Model of the World 2011.
Bruno Cipolla

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | México 1968 | perämiehellinen kaksikko |  |
Cipolla (kesk.) Meksikon olympialaisissa 1968.
Bruno Cipolla (s. 24. joulukuuta 1952 Cuneo) on italialainen entinen soutaja ja olympiavoittaja. Perämiehenä hän johdatti Primo Baranin ja Renzo Sambon perämiehellisessä kaksikossa Euroopan-mestaruuteen (1967) ja olympiakultaan (1968). Moottoripyöräonnettomuus katkaisi Cipollan uran puoleksi vuodeksi, ja hän päätti uransa vuonna 1971.
Bruno Brunberg

Karl Bruno Brunberg (29. huhtikuuta 1878 Oulu – 1951) oli suomalainen insinööri ja vakuutusjohtaja.
Bruno Brunbergin vanhemmat olivat vaakamestari Anton Brunberg ja Hanna Laurell. Hän valmistui Polyteknillisestä opistosta koneinsinööriksi 1903 ja teki opintomatkoja Skotlantiin, Skandinavian maihin, Saksaan, Sveitsiin ja Englantiin.
Brunberg oli Kaupunkien yleisen paloapuyhdistyksen palveluksessa 1901–1903, Suomen Kiviteollisuus Oy:n insinöörinä 1903–1907 ja Kaupunkien yleisen paloapuyhdistyksen apukamreerina ja johtokunnan sihteerinä sekä vuodesta 1918 alkaen Axel Lillen jälkeen Kaupunkien yleisen paloapuyhtiön toimitusjohtajana aina vuoteen 1938 saakka.
Brunberg oli Suomen vakuutusyhdistyksen ja Suomen Kiviteollisuus Oy:n johtokuntien jäsenenä. Hän oli Kauniaisten kauppalanvaltuuston jäsenenä ja muissa kunnallisissa luottamustehtävissä. Eläkkeellä ollessaan Brunberg harrasti puutarhaviljelyä maapaikallaan Bromarvissa.
Bruno Brunberg oli naimisissa 1904–1929 Ines Jungin (k. 1929) kanssa. Heidän poikansa oli Espoon palopäällikkö ja taidemaalari Karl Håkan Brunberg (1905–1978).
Brooke Henderson

Henderson vuonna 2018
Brooke Mackenzie Henderson (s. 10. syyskuuta 1997 Smiths Falls) on kanadalainen golfammattilainen. Huhtikuuhun 2019 mennessä Henderson oli voittanut 8 LPGA-tourin kilpailua, joista yksi oli major-tason turnauksia. Ensimmäisen LPGA-turnauksen hän voitti elokuussa 2015. Hän voitti ensimmäisen major-voittonsa kesäkuussa 2016, kun hän voitti Women's PGA Championshipin.
Bjerkreimin kirkko

| Bjerkreimin kirkko Bjerkreim kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko 1900-luvun alussa.
Sijainti:  Bjerkreim, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1835
Suunnittelija:  H. D. F. Linstow
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  410
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bjerkreimin kirkko (norj. Bjekreim kyrkje) on Bjerkreimin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1835.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjerkreimin kirkko Wikimedia Commonsissa
Bum! Bum! Bum!

| ”Bum! Bum! Bum!” Tuomari Nurmio |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 2000
 Formaatti: CDS
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 02.14
 Levy-yhtiö: Megamania
muut singlet
| ”Kivinen tie” 1999 | ”Bum! Bum! Bum!” 2000 | ”Dumari” 2001 |
Bum! Bum! Bum! on Tuomari Nurmion ja Korkeimman oikeuden single vuodelta 2000. Kappale on Nurmion säveltämä ja sanoittama ja Korkeimman oikeuden sovittama. Kappaleen sanoitus on stadin slangia. Korkeimmassa oikeudessa soittivat Nurmion lisäksi Tommi Viksten ja Markku Hillilä. Singlen B-puolena on kappaleen karaoke-versio. Kappaleesta on julkaistu remix-versio Nurmion singlellä Dumari vuonna 2001 ja uudelleen äänitetty versio Nurmion albumilla Dumari ja Spuget vuonna 2013. Kappale on julkaistu myös Nurmion kokoelma-albumeilla Tuhannen kapakan lauluja ja Dumari – raskauttavaa todistusaineistoa 1979–2009.
Bjerkeskaug

| Bjerkeskaug |
| --- | --- |
 Bjerkeskaug
 Koordinaatit: 59°35′02″N, 10°47′15.4″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Akershus
Kunta:  Vestby
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,07 km²
Väkiluku (2023):  204
 – Väestötiheys:  2 914,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bjerkeskaug on taajama Vestbyn kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,07 neliökilometriä ja asukasluku 204 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjerkeskaug Wikimedia Commonsissa
Bjerkreim

Bjerkreim on Norjan kunta Rogalandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Gjesdal, idässä Sirdal, etelässä Eigersund sekä lännessä Hå ja Time. Kunnassa oli 2 789 asukasta vuoden 2022 alussa.
Ivesdalin kappeli on valmistunut 1876.
Kunnan ainut taajama on sen hallintokeskus Vikeså, minkä lisäksi tiheämpää asutusta on Bjerkreimin kirkonkylässä.
Bjerkreim perustettiin vuonna 1837. Siihen yhdistettiin Nedre Maudalin kunta vuonna 1965.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjerkreim Wikimedia Commonsissa
Rogalandin läänin kunnat
Bjerkreim
Bokn
Eigersund
Finnøy
Forsand
Gjesdal
Haugesund
Hjelmeland
Hå
Karmøy
Klepp
Kvitsøy
Lund
Randaberg
Rennesøy
Sandnes
Sauda
Sokndal
Sola
Stavanger
Strand
Suldal
Time
Tysvær
Utsira
Vindafjord
Norjan läänit | Norja
Brooke Buschkuehl

| Mitalit> Maa:  Australia.Naisten yleisurheilu.Kansainyhteisön kisat  | Mitalit> Maa:  Australia.Naisten yleisurheilu.Kansainyhteisön kisat  | Mitalit> Maa:  Australia.Naisten yleisurheilu.Kansainyhteisön kisat  | Maa:  Australia> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Gold Coast 2018 | pituushyppy |  |
|  Hopeaa | Birmingham 2022 | pituushyppy |  |
Brooke Buschkuehl (o.s. Stratton, s. 12. heinäkuuta 1993) on australialainen pituushyppääjä.
Buschkuehl sijoittui pituushypyssä nuorten sarjoissa kymmenenneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009, kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 ja seitsemänneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012. Aikuisten tasolla hän jäi Pekingin MM-kilpailuissa 2015 vielä karsintaan. Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 hän oli viides tuloksella 675 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 674 cm. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 667 cm. Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän saavutti hopeaa tuloksella 677 cm. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli kymmenes tuloksella 646 cm. Tokion olympialaisissa 2021 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 683 cm ja Eugenen MM-kilpailuissa 2022 viidenneksi kaksi senttimetriä pronssimitalisti Leticia Oro Melolle hävinneenä tuloksella 687 cm. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa tuloksella 695 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023.
Vuonna 2020 alkaneiden polvivaivojen vuoksi Buschkuehl kävi leikkauksessa olympialaisten jälkeen syyskuussa 2021. Hän palasi kilpakentille toukokuussa 2022 ja hyppäsi heinäkuussa Chula Vistassa, Kaliforniassa uuden ennätyksensä 713 cm. Aiemmin hän oli ylittänyt seitsemän metriä vain maaliskuussa 2016 Perthissä tuloksellaan 705 cm. Sisäradoilla hänen paras tuloksensa on kuusi päivää tuon ensimmäisen seitsenmetrisen jälkeen Portlandin MM-hallikisoissa hypätty 675 cm.
Bjerke

| Bjerke |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Bjerke korostettuna.
Kaupunki:  Oslo
Koordinaatit:  59°56′25″N, 10°48′50″E
Pinta-ala:  7,7 km² 
Väkiluku:  34 064 (2022)
Bjerke on Oslon kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin keskustasta koilliseen päin Trondheimsveienin varrella. Sen pinta-ala on 7,7 neliökilometriä ja asukasluku 34 064 vuonna 2022. Bjerke on 1990-luvulta saakka ollut Norjan suhteellisesti nopeimmin kasvava kaupunginosa. Vuonna 2018 kaupunginosan asukkaista 44,2 % oli maahanmuuttajia tai kahden maahanmuuttajan lapsia. Bjerkessä sijaitsee Norjan suurin ravirata.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjerke Wikimedia Commonsissa
Oslon kaupunginosat
Alna
Bjerke
Frogner
Gamle Oslo
Grorud
Grünerløkka
Nordre Aker
Nordstrand
Sagene
St. Hanshaugen
Stovner
Søndre Nordstrand
Ullern
Vestre Aker
Østensjø
Bolivian lippu

Bolivian lippu vuodesta 1851, suhde: 15:22
Bolivian lippu on Bolivian kansallistunnus vaakunan, moton ja kansallislaulun ohella. Se on johdettu vallankumousjohtaja Simón Bolívarin kapinalipusta. Nykyinen lippu otettiin käyttöön vuonna 1851. Punainen kuvastaa kansan urheutta ja sotilaiden uhrivalmiutta, keltainen mineraalirikkauksia ja vihreä luonnon vehreyttä. Valtiolipussa lipun keskellä on Bolivian vuodelta 1888 peräisin oleva vaakuna. Lipussa värikentät ovat yhtä leveitä, toisin kuin aiemmissa lipuissa.
Historia

Bolivia sai ensimmäisen lippunsa vuonna 1825, kun maa julistautui itsenäiseksi tasavallaksi. Lippu oli pystysuorasti jaettu punavihreä lippu, jossa oli viisi oliivi- ja laakeripuun oksien ympäröimää keltaista tähteä viiden alkuperäisen maakunnan merkiksi. Vuonna 1826 kentät sijoitettiin vaakatasoon ja ylimmäksi väriksi tuli keltainen edustamaan mineraalivaroja. Punainen ja vihreä jäivät edustamaan faunaa ja floraa. Keskelle sijoitettiin vaakuna. Maan lipuksi tuli vanhan lipun rinnalle uusi lippu vuonna 1836, kun perustettiin Perun–Bolivian liittovaltio. Lippu oli kokopunainen ja sen keskellä oli liittovaltioon osallistuneiden valtioiden vaakunat. Vaakunoita ympäröivät laakeripuun seppeleet.
Valtiolippu
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lipun viralliset tiedot (Arkistoitu – Internet Archive)
Bileamin kirja Deir Allasta

Osa tekstistä.
Bileamin kirja Deir Allasta on Jordaniasta löydetty pitkähkö seinälaastiin tehty piirtokirjoitus, joka on yleensä ajoitettu 800–700-lukujen eaa. taitteeseen. "Kirja" koostuu kahdesta osasta, joiden yhteys toisiinsa ei ole kuitenkaan täysin varma. Tekstin kieli on aramean ja kanaanin sekamuoto, jonka luokittelu on epävarmaa. Teksti ensimmäinen osio kertoo Bileamista, joka esiintyy myös Neljännessä Mooseksen kirjassa. Tekstin huonon kunnon takia sen täsmällinen ymmärtäminen on kuitenkin vaikeaa. Bileamin kirja on nykyisin Jordanian arkeologisella museolla Ammanissa.
Bileamin kirja

Bileam, Beorin poika, on päähenkilö Neljännen Mooseksen kirjan lukujen 22–24 kertomuksessa, jossa Moabin kuningas kutsuu Bileamin kiroamaan autiomaassa vaeltavan Israelin kansan. Kiroamisen sijasta Bileam kuitenkin siunaa Israelin kolmesti. Bileam-traditioon saatiin yllättävää lisävaloa vuonna 1967, kun Jordaniassa suoritettiin arkeologisia kaivauksia muutaman kilometrin päässä Jordanjoesta. Pienestä huoneesta Deir Allan rauniokummun rautakautisesta kerrostumasta löydettiin joukko rappauslaastin paloja, joille oli mustalla ja punaisella musteella kirjoitettu pitkähkö teksti. 800–700-lukujen eaa. taitteeseen ajoitettu teksti on otsikkonsa mukaan ”Bileamin, Beorin pojan, varoitusten kirja”, ja ainakin sen alkuosa kuvaa Bileamin unessa saamaa näkyä jumalten teoista. Piirtokirjoituksen kieli sisältää piirteitä niin arameasta kuin kanaanilaisista kielistä, ja sen luokittelu on kiistanalaista.
Rakennus ja sen sisällä sijainnut teksti tuhoutuivat pahoin muinaisessa maanjäristyksessä, ja vain osa kirjoituksesta on säilynyt lukukelpoisena. Tekstistä on kyetty varsin luotettavasti ennallistamaan kaksi kokonaisuutta, joista ensimmäinen alkaa punaisella musteella kirjoitetulla otsikolla. On kuitenkin epäselvää, kuuluvatko ensimmäinen ja toinen kokonaisuus edes samaan tekstiin, koska Bileamin nimeä ei toisessa kokonaisuudessa mainita lainkaan eikä teksteissä ole selvää sisällöllistä jatkuvuutta. Koska tekstit ovat alun perin sijainneet lähellä toisiaan, vähintään niiden käyttötarkoitus lienee ollut samankaltainen. Kahden kokonaisuuden ulkopuolelle jää suuri mutta täysin lukukelvoton osa tekstiä. Bileamin kirja on nykyisin Jordanian arkeologisella museolla Ammanissa.
Tekstin ensimmäinen kokonaisuus alkaa kehyskertomuksella, jossa jumalat ilmestyvät Bileamille unessa ja hän pääsee seuraamaan jumalten neuvonpitoa. Näky on jollain tapaa kauhistuttava, koska herättyään Bileam paastoaa ja itkee vuolaasti. Ensimmäisen kokonaisuuden jälkiosassa kuvataan Bileamin näkyä, jonka täsmällinen ymmärtäminen on tekstin huonon kunnon vuoksi vaikeaa. Kyseessä näyttäisi olevan kuvaus jumalattaren aiheuttamasta onnettomuudesta, johon liittyy eläinten tavanomaisen käytöksen ja ihmisyhteisön sosiaalisten roolien kääntyminen päälaelleen. Epäselväksi jää, onko tämä poikkeama normaalitilanteesta onnettomuuden syy vai seuraus. Toisen kokonaisuuden ymmärtäminen on ensimmäistä vaikeampaa. Käännöksessä on seurattu tulkintalinjaa, jonka mukaan teksti kuvaa hautaa ja kuolemaa, mutta tutkijoiden näkemykset tekstin sanomasta poikkeavat rajusti toisistaan.