stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Purjehtijaliitto
Aiheesta muualla

Suomen Purjehtijaliitto ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen vanhimman pursiseuran, porilaisen BSF:n uhmaviiri pursilipun venäläistämisen vastatoimena. Sen erikoismerkki on keisarillisen hallinnon hyväksymä alkuperäinen
Rosstat

Rosstat on Venäjän tilastoviranomainen. Se oli ollut noin vuodesta 2012 itsenäinen toimija, kunnes se vuonna 2017 siirrettiin talousministeriön alaisuuteen.
Rosstatin vuonna 2012 tapahtunutta itsenäistymistä  ajoi muun muassa OECD, jotta julkaistu tieto olisi luotettavampaa. Siirtymistä talousministeriön alaisuuteen puolestaan edelsi talousministeri Maksim Oreškinin hermostuminen tilanteessa, jossa Rosstat julkisti tietoja, ettei Venäjän alkuvuosi 2017 ollut sellaista talouskasvun aikaa, millaiseksi se on maassa haluttu tulkita. Rosstatin mukaan teollisuustuotannon arvo laski ja ihmisten reaalitulot pienenivät.
Rz

Rz tarkoittaa seuraavia asioita:
Euro Exec Express, IATA-koodi RZ, lentoyhtiö
Rheiderland-Zeitung, RZ, saksalainen sanomalehti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rz”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Renessanssin ylin ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Renessanssin ylin ritarikunta (arab. وسام النهضة‎, wisām an-nahḍa, "Nahdan mitali") on jordanialainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1917 kuningas Husain ibn Alin käskystä. Nykyään kunnianosoitusta myönnetään tunnustuksena sekä siviileille että sotilashenkilöille poikkeuksellisista palveluksesta kansakunnan hyväksi.
Jordanian ritarikuntien keskenäisessä järjestyksessä ritarikunta toiseksi korkein Al-Hussein bin Alin ritarikunnan jälkeen.
Kunnianosoitusta jaetaan kuudessa luokassa, jonka lisäksi ritarikuntaan kuuluu myös yksi mitali:
Erikoissuurristi
Suurristi
Suurupseeri
Komentaja
Upseeri
Ritari
Mitali
Rob Blake

| Rob Blake |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. joulukuuta 1969 (ikä 54) Simcoe, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Blakey
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  193 cm
Paino:  102 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1989–2010
Aik. seurat:  Los Angeles Kings (NHL)  Colorado Avalanche (NHL)  San Jose Sharks (NHL)
NHL-varaus:  70. varaus, 1988 Los Angeles Kings
Rob Bowlby Blake (s. 10. joulukuuta 1969 Simcoe, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Viimeisen kautensa 2009–2010 hän pelasi NHL:ssä San Jose Sharksin puolustajana.
Ura

Rob Blake aloitti vuonna 1990 Los Angeles Kings -joukkueessa, jossa hän pelasi 12 kautta. Sinä aikana hän pääsi Stanley Cup -finaaliin vuonna 1993, häviten Montreal Canadiensille. Hänen paras NHL-kautensa oli 1993–1994, jolloin hän teki 68 pistettä. Blakesta tuli yllättäen Kingsien kapteeni, kun St. Louis Blues osti Wayne Gretzkyn. Vuonna 2001 Blake siirtyi Colorado Avalancheen ja voitti Stanley Cupin samana vuonna.
20. lokakuuta 2005 Rob Blake sai tietää, että Colorado ei käytä optiota häneen 2006–2007 NHL-kaudella, jolloin hän pääsi vapaille markkinoille kesällä 2006. Hän liittyi takaisin entiseen joukkueeseensa Los Angeles Kingsiin kahdeksi vuodeksi 1. heinäkuuta 2006. Blake siirtyi vapaana agentti San Jose Sharksiin heinäkuussa 2008.
Blake valittiin Kanadan jääkiekkojoukkueeseen talviolympialaisissa 1998 ja 2002, jossa Kanada voitti kultaa. Hänet valittiin pelaamaan Kanadalle myös 2006 talviolympialaisissa.
Blakella ja hänen vaimollaan Brandyllä on kaksi lasta, Jack ja Brooke. Vuonna 2014 Blake valittiin Hockey Hall of Fameen. Los Angeles Kings jäädytti hänen numeronsa tammikuussa 2015.
Kansainväliset pelit

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | jääkiekko |  |
| World Cup  | World Cup  | World Cup  |  |
|  Hopeaa | World Cup 1996 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suomi 1997 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Italia 1994 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Suomi 1991 | jääkiekko |  |
Blake on pelannut Kanadan joukkueessa:
MM-kilpailut 1991
MM-kilpailut 1994 (kultaa)
Maailmancup 1996 (hopeaa)
MM-kilpailut 1997 (kultaa)
Talviolympialaiset 1998
MM-kilpailut 1998
MM-kilpailut 1999
Talviolympialaiset 2002 (kultaa)
Talviolympialaiset 2006
Rullakko

Erilaisia rullakoita.
Rullakot ovat pyörillä varustettuja tavarankuljettamiseen tarkoitettuja kuljetusyksiköitä, joita käytetään monipuolisesti logistiikan erilaisissa tarpeissa.
Rullakot ovat käteviä tavaroiden siirrossa, kuljetuksessa ja varastoinnissa. Rullakkomalleja löytyy useita erilaisia, ja yleisimmät lisävarusteet niihin ovat välitasot ja kumivyöt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rullakko Wikimedia Commonsissa
Ruomelanpuisto

| Ruomelanpuisto |
| --- | --- |
Tyyppi:  puisto
Sijainti:  Olari, Espoo
Koordinaatit:  60°10′20.0″N, 024°44′10.0″E
Perustettu:  1977
Ruomelanpuisto  (ruots. Romensparken) on puisto Olarin keskiosassa eteläisessä Espoossa.
Ruomelanpuisto rajautuu idässä Päivänkehränkenttään ja etelässä Kuitinmäenkaareen. Koillispuolella sijaitsee Päivänkehrän koulu. Puiston itäosasta on Yöportti-niminen alikulku Keskiyönpuistoon. Ruomelanpuisto on metsäinen ja osittain kallioinen. Sen korkein kohta on noin 20 metriä merenpinnan yläpuolella. Nykyisen nimensä puisto sai 1977. Kutakuinkin Olarinmäkeä tarkoittava alueennimi Ruomela oli otettu käyttöön 1960-luvulla, mutta se jäi unohduksiin seuraavalla vuosikymmenellä. Ruomela palautuu torpannimeen, josta on varhaisin asiakirjatieto vuodelta 1774. Nimen alkuperää ei tiedetä.
Roger Allers

| Roger Allers |
| --- | --- |
 Roger Allers Annie-gaalassa vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1949 (ikä 74–75) Rye, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, storyboard-piirtäjä, animaattori
Puoliso:  Leslee Allers
Ohjaaja
Aktiivisena:  1970–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Leijonakuningas
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Roger Allers (s. 1949 Rye, New York) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja, joka on työskennellyt useiden, etenkin Disneyn studioiden, animaatioelokuvien parissa niin animaattorina, käsikirjoittajana kuin ohjaajanakin. Allersin tunnetuin ohjaustyö on animaatioelokuva Leijonakuningas, jonka hän ohjasi yhdessä Rob Minkoffin kanssa. Käsikirjoittajana hän on toiminut muun muassa elokuvissa Oliver ja kumppanit, Pieni merenneito, Kaunotar ja hirviö ja Aladdin.
Allersin viimeisin pitkän elokuvan ohjaustyö on Karvakamut-tietokoneanimaatioelokuva, jonka maailmanensi-ilta oli 2006.
Vuonna 2007 Allers oli Oscar-ehdokkaana yhdessä tuottaja Don Hahnin kanssa parhaasta lyhytanimaatiosta tulkinnallaan H. C. Andersenin sadusta Pieni tulitikkutyttö (The Little Match Girl).
Allers toimi syyskuussa 2014 maailmanensi-iltansa saaneen Kahlil Gibran’s The Prophet -elokuvan käsikirjoittajana sekä vastaavana ohjaajana. Elokuva perustuu Kahlil Gibranin vuonna 1923 ilmestyneeseen runoteokseen Profeetta ja koostuu kirjan eri luvuista, joista jokaisella on oma ohjaajansa eri puolilta maailmaa. Elokuvan yhtenä tuottajana toimi Salma Hayek.
Filmografia > Ohjaajana

Leijonakuningas (The Lion King, 1994)
Little Match Girl (lyhytelokuva, 2006)
Karvakamut (Open Season, 2006)
Kahlil Gibran’s The Prophet (2015)
Filmografia > Käsikirjoittajana

Eläinkisat (Animalympics, 1980)
Oliver ja kumppanit (Oliver & Company, 1988)
Pieni merenneito (The Little Mermaid, 1989)
Kaunotar ja hirviö (The Beauty & The Beast, 1991)
Aladdin (1992)
Keisarin uudet kuviot (The Emperor’s New Groove, 2000)
Leijonakuningas 3 – Hakuna Matata (The Lion King 1½, 2004)
Aiheesta muualla

Roger Allers Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roger Allers Wikimedia Commonsissa
Reininmaa

Reininmaan kartta vuodelta 1905.
Reininmaa keltaisella Reinjoesta länteen sisältäen myös alueita itärannalta
Reininmaa (saks. Rheinland) on Reinjokea läntisessä Saksassa ympäröivän alueen yleisnimitys. Perinteisesti Reininmaa käsittää Reinin keskisen juoksun sillä matkalla, jolla joen molemmat rannat ovat Saksan maaperää. Reininmaasta tuli poliittinen käsite vuoden 1815 ja Wienin kongressin jälkeen, kun suuri osa alueesta liitettiin Preussiin nimellä Reinin provinssi (saks. Rheinprovinz), josta alueesta sittemmin käytettiin nimitystä Reinin Preussi (saks. Rheinpreußen). Vaikkei Reininmaa ole ollut hallinnollinen yksikkö vuoden 1945 jälkeen, on se säilynyt Saksan osavaltioiden Rheinland-Pfalz ja Nordrhein-Westfalen nimissä. Suurin osa molemmista osavaltioista sekä myös Saarland kuuluivat aiemmin Reininmaahan.
Historia

Reininmaa tarkoittaa nykyään yleensä sitä aluetta, jonka ensimmäisen maailmansodan voittajavaltiot miehittivät kahdentoista vuoden ajaksi sodan jälkeen, ja joka demilitarisoitiin vuoden 1919 Versailles’n rauhassa. Reininmaahan kuuluivat Saksan kaikki Reinin länsipuoliset alueet sekä Reinin itäpuoleltakin 50 kilometrin levyinen vyöhyke, mukaan lukien Ruhrin teollisuusalue; nämä vastasivat ympärysvaltojen sodan päättyessä 1918 miehittämiä alueita. Reininmaa oli alkuvaiheessa Ranskan, Britannian, Yhdysvaltojen sekä Belgian miehittämä, ja sen tehtävä oli toimia puskurivyöhykkeenä Saksan mahdollisten uusien hyökkäysten varalta. Lisäksi alueen asettamisella voittajavaltioiden valvontaan pyrittiin varmistamaan Saksan sotakorvausten maksu.
Alun perin tarkoituksena oli, että länsivallat vetäytyisivät Reininmaasta 15 miehitysvuoden jälkeen 1935, minkä jälkeen alue pysyisi demilitarisoituna. Vuonna 1920 pienehkö alue Reininmaan länsiosasta liitettiin Belgiaan, samana vuonna historiallisesti Lothringeniin (Lorraine) kuuluva Saarland otettiin Kansainliiton valvontaan ja annettiin Ranskan miehitettäväksi. Varsinaisen Reininmaan miehitys lopetettiin 1930, koska länsivallat olivat tyytyväisiä Weimarin tasavallan rauhanomaiseen politiikkaan. Kuitenkin Adolf Hitlerin ja kansallissosialistisen puolueen noustua valtaan Saksassa vuonna 1933 tilanne muuttui. Natsit aloittivat pian suurimittaisen asevarustelun ja saivat huomattavaa kannatusta myös Reinin länsirannalla. Vuoden 1935 kansanäänestyksen seurauksena Saarland liittyi takaisin Saksaan, minkä Hitler tulkitsi tuen osoitukseksi natsien politiikalle. Seuraavan vuoden alussa Hitler katsoi poliittisen tilanteen sopivaksi uhkapelille, ja uudelleenmiehitti Reininmaan 7. maaliskuuta 1936 rikkoen näin avoimesti Versailles’n rauhansopimusta. Ranska halusi estää Hitlerin aikeet, muttei saanut pyrkimyksilleen tukea muilta länsivalloilta, jotka pitivät Reininmaan miehitystä Saksan sisäisenä asiana. Tässä tilanteessa Ranska ei halunnut toimia yksin, vaikka Saksan vielä melko vaatimaton armeija olisikin tässä vaiheessa ollut helppo torjua. Yhdistyneen kuningaskunnan näin aloittama myöntyväisyyspolitiikka suhteessa natsi-Saksaan johti lopulta toiseen maailmansotaan vain 3,5 vuotta myöhemmin.
Toisen maailmansodan loppuvaiheessa länsiliittoutuneiden etenevät armeijat pääsivät Reininmaan rajoille syksyllä 1944. Reininmaa valloitettiin helmi–maaliskuussa 1945, minkä jälkeen Yhdistyneen kuningaskunnan ja Yhdysvaltain joukot pääsivät viimein ylittämään Reinjoen. Sodan jälkeen Reininmaa lakkasi olemasta poliittisena käsitteenä. Saarland siirtyi jälleen Ranskan valvontaan, ja sille tarjottiin myöhemmin itsenäisyyttä, jonka Saarin alue kuitenkin hylkäsi vuoden 1954 kansanäänestyksessä ja liittyi takaisin Saksaan 1957. Välittömästi sodan loputtua Saksa jaettiin miehitysvyöhykkeisiin, jolloin Reininmaan eteläosa tuli kuulumaan Ranskan ja pohjoisosa Yhdistyneen kuningaskunnan vyöhykkeeseen. Näistä tehtiin vähän myöhemmin osavaltioita, kun länsivaltojen miehitysvyöhykkeet yhdistettiin Saksan liittotasavallaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ruotsin rannikkovartiosto

Ruotsin rannikkovartiosto (Kustbevakningen) on Ruotsin valtion rajoja valvova siviiliviranomainen. Se valvoo koko Ruotsin rannikkoa sekä Mälarenin ja Vänernin järviä.
Aiheesta muualla

Kustbevakningen
Ruoms

Ruoms ja Ardèchejoki
Ruoms on kunta Ardèchen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 2 132 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Ruomsin pinta-ala on 12 neliökilometriä.
Robert Hampton

Robert Hampton (25. heinäkuuta 1890 – 25. syyskuuta 1945) oli yhdysvaltalainen ragtime-säveltäjä ja pianisti.
Elämä

Hamptonin elämästä ei tiedetä kovin paljoa. Hän syntyi Tuscumbiassa, Alabaman osavaltiossa joko vuonna 1890 tai 1891. Virallisissa asiakirjoissa on mainittu molemmat vuodet. Melko pian Hamptonin perhe muutti Little Rockiin, Arkansasiin, jossa vietti Robert lapsuutensa. Hänen isänsä kuoli ennen kuin Robert täytti 10 vuotta.
Vuoteen 1910 mennessä Hampton oli muuttanut St. Louisiin Missourin osavaltioon. Hän toimi siellä pianistina vuodesta 1910 alkaen. Hamptonin soitto oli mestarillista, ja hän toimi esikuvana monille St. Louisin koulukunnan ragtime-pianisteille, kuten Charles Thompsonille ja Artie Matthewsille, ja jopa kuuluisa pianisti Jelly Roll Morton kertoi omaksuneensa vaikutteita Hamptonilta.
Vuonna 1914 Hampton julkaisi ensimmäiseen kappaleensa "Cataract Rag", ja seuraavana vuonna julkaistiin "Agitation Rag". Näiden kappaleiden sovittamisesta julkaisua varten vastasi Artie Matthews, joka oli tuohon aikaan John Starkin musiikkikustantamon pääsovittaja. "Cataract Ragin" ja "Agitation Ragin" lisäksi Hamptonilta julkaistiin vain "The Dogin' Rag". Hänen koko muu tuotantonsa on jälkeenpäin kadonnut. Hänen kuitenkin tiedetään säveltäneen noin 40 sävellystä.
Vuonna 1917 Hamptonin mainitaan olleen naimisissa, mutta jo vuonna 1920 hän oli jäänyt leskeksi.
Hampton ei myöhemmällä iällään enää kyennyt soittamaan yhtä taitavasti kuin 1910-luvulla. Osittain tästä syystä ja varsinkin siitä syystä, että hänen musiikkinsa unohdettiin, hän katkeroitui. 1920-luvulla hän muutti Los Angelesiin. Hän toimi siellä orkesterimuusikkona . Viimeiset vuotensa hän eli eteläisessä Kaliforniassa, jossa kuoli syyskuussa 1945 54 tai 55 vuoden iässä juuri ennen kuin ragtime-musiikin uusi tuleminen alkoi.
Sävellykset

The Dogin' Rag (n. 1913)
Cataract Rag (1914)
Agitation Rag (1915)
Ruotsin rannikkotykistö

| Ruotsin rannikkotykistö |
| --- | --- |
 Rannikkotykistön vaakuna
Toiminnassa:  1. marraskuuta 1901 – 30. kesäkuuta 2000
Valtio:   Ruotsi
Puolustushaarat:  Ruotsin merivoimat
Aselajit:  Rannikkotykistö
Osa joukkoa:  Ruotsin puolustusvoimat
Koko:  5 rykmenttiä
Marssi:  Dohlin: För kustartilleriet
Ruotsin rannikkotykistö (ruots. Kustaertilleriet, KA) oli Ruotsin merivoimien aselaji. Rannikkotykistö perustettiin merivoimien linnakkeista 1902 ja se kuului koko olemassa olonsa ajan merivoimiin. Vuoden 2000 puolustusselonteko esitti rannikkotykistön lakkauttamista ja se lakkautettiin 30. kesäkuuta 2000. Rannikkopuolustuksesta vastaamaan perustettiin seuraavana päivänä maihinnousujoukot (ruots. Amfibiekåren).
Historia

1. marraskuuta 1901 perustettiin rannikkotykistö osaksi merivoimia. Ensimmäiset rykmentit perustettiin 1. tammikuuta 1902. Rannikkotykistörykmentti 1 Vaxholmissa miehitti Vaxholmin ja Oskar-Fredriksborgin linnakkeet sekä Fårösundin ja Hörningsholmin vartioasemat. Rannikkotykistörykmentti 2 Karlskronassa ja Göteborgissa miehitti Karlskronan ja Älvsborgin linnakkeet. Aiemmin linnakkeiden (lukuun ottamatta Karlskronaa) varusväkenä olleet maavoimien joukot poistuivat. Karlskronassa varusväkenä oli ollut jo vuodesta 1894 alkaen laivaston henkilöstöä.
Rannikkotykistön tehtäviksi määrättiin maihinnousujen torjunta sekä laivaston tukikohtien suojaaminen. Tehtäviensä vuoksi rannikkotykistöön liitettiin runsaasti keveitä aluksia.
Toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen rakennettiin noin 60 rannikkotykistöpatteria pitkin rannikkoa. 1970-luvulla maihinnousun uhka oli suuri ja linnakkeiden  ilmatorjuntaa vahvennettiin ja ne varustettiin tutkilla ja
uusilla tulenjohtojärjestelmillä, joilla pyrittiin varmistamaan niiden toiminta kaikissa tilanteissa.
1980-luvun lopulla rannikkotykistöön kuului kaikkiaan kuusi rannikkotykistöprikaatia.
Vuoden 2000 puolustusselonteko esitti rannikkotykistön tarpeen olevan ohi. Merivoimien tuli perustaa kaksi laivastotukikohtaa sekä niitä tukeva huolto-organisaatio. Pääosa vanhentuneista tykeistä romutettiin, mutta joitakin säilytettiin kuten Ellenabben Karlskronan edustalla ja Femörefortet Oxelösundin edustalla sekä Landsort.
Maihinnousujoukot perustettiin 1. heinäkuuta 2000, jolloin niihin kuului Vaxholmin maihinnousurykmentti (Amf1), Älvsborgin maihinnousurykmentti (Amf4) sekä maihinnousukoulu (AmfSS).
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Kustartilleriet (Sverige)
Käännös suomeksi
Pömpänlammi

| Pömpänlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Lahti
Koordinaatit:  60°57′34″N, 25°57′51″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Arrajoen valuma-alue (14.16)
Laskuoja:  oja Iso-Kukkaseen 
Järvinumero:  14.163.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  93,7 m  
Pituus:  440 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  1,025 km  
Pinta-ala:  4,895 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPömpänlammi 
Pömpänlammi  on Päijät-Hämeessä Lahdessa Vehkosillan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Arrajoen valuma-alueella (14.16), jonka Iso-Kukkasen–Kärkjärven alueeseen (14.163) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 93,7 metriä mpy.
Ruokovirta

Ruokovirran kanavaa vuonna 2021.
Ruokovirta on Maaninganjärven ja Ruokoveden välinen kanava Maaningalla, Iisalmen–Kuopion väylällä. Kanava on rakennettu 1878–1879. Sen pituus on 370 metriä, sulun pituus 36,8 metriä, syväys 1,2 metriä.
Sen viereen valmistui 1965 Hyvärinvirran avokanava, jolle liikenne Ruokovirran kanavalta siirtyi.
S/S Leena

S/S Leena oli suomalainen rahtihöyrylaiva, joka tuhoutui luultavasti törmättyään sodanaikaiseen merimiinaan Gotlannin kaakkoispuolella 12. helmikuuta 1946. Laivan koko 20-henkinen miehistö menehtyi onnettomuudessa. Laivan omisti John Nurminen Oy:n Laiva Oy Fennia Steamship Co Ltd, ja kapteenina toimi merikapteeni Enok Savolainen.
S/S Leena lähti 10. helmikuuta 1946 selluloosalastissa Mäntyluodon satamasta kohti Kööpenhaminaa. Laiva lienee törmännyt Gotlannin lähistöllä merimiinaan. Gotlannin saaren rannoille ajautui laivasta peräisin ollutta materiaalia, muun muassa pelastusvöitä, lastiluukkujen ja laivan sisustuksen kappaleita sekä erilaista pikkutavaraa. Etsintöjä vaikeutti Gotlannin vesillä raivonnut voimakas lumimyrsky, eikä laivasta ja sen miehistöstä löydetty mitään merkkejä etsintöjen aikana. Laivalla oli radiolaitteet, mutta niitä ei ollut käytetty avun pyytämiseen.
S/S Leena oli rakennettu S. P. Austin & Son Ltd:n telakalla Sunderlandissa Englannissa vuonna 1905. Laivan pituus oli 70,09 metriä, leveys 10,15 metriä ja syväys 4,88 metriä. Laivan kantavuus oli 1 600 dwt ja höyrykoneen teho 800 hevosvoimaa. Laivan nimenä oli aluksi Thames, ja se oli vuoteen 1925 eri englantilaisten varustamoiden omistuksessa. Vuonna 1925 laivan osti norjalainen Farsundissa toiminut D/S A/S Carolvore -varustamo, ja sen nimeksi tuli Fredavore. Vuonna 1931 laiva siirtyi mukavuuslippulaivana Suomen lipun alle, ja sen pääomistajana oli englantilainen Jersey Shipping Investment Co Ltd. John Nurminen Oy:n Laiva Oy Fennia Steamship Co Ltd hoiti laivaa huhtikuusta 1939 alkaen laivan omistajan ollessa Cardiffissa toiminut F. W. Moorsom & Co Ltd. Laiva liikennöi tällöin Englannin ja Iberian niemimaan välillä.
Laiva siirtyi John Nurminen Oy:n omistukseen syyskuussa 1939, ja sen nimeksi vaihtui tällöin Leena. Laiva liikennöi nyt Itämeren ja Pohjanmeren alueella. Toisen maailmansodan aikana S/S Leena oli 1943 Saksalle vuokrattuna Norjan rannikkoliikenteessä. Huhtikuussa 1944 Narvikista Saksaan saattueessa matkalla ollut S/S Leena joutui englantilaisten lentokoneiden hyökkäyksen kohteeksi. Miehistö hylkäsi laivan, mutta kun pelastusveneet joutuivat lentokoneiden tulitukseen, miesten oli pakko hypätä mereen ja uida takaisin laivalle. S/S Leena selvisi hyökkäyksestä, mutta kolme muuta saattueen laivaa upposi ja yksi laiva ajoi karille.
Suomen merimuseon kokoelmissa on merikapteeni Kullervo Räisäsen kokoamaa aineistoa S/S Leenan viimeisistä vaiheista vuosina 1944–1946 ennen laivan katoamista. Räisänen oli laivalla matruusina vuonna 1945.
Pönniö

| Pönniö |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju, Mikkeli
Koordinaatit:  61°25′14″N, 27°03′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Kallaveteen 
Järvinumero:  14.972.1.051
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,8 m  
Pituus:  2,8 km  
Leveys:  910 m  
Rantaviiva:  7,916 km  
Pinta-ala:  54,185 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPönniö 
Pönniö  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla ja Mikkelissä Typerysniemen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,8 kilometriä pitkä, 910 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 54 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 7,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Kallaveden alueeseen (14.972) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,8 metriä mpy.
Renewable Energy Network for the 21st Century

Renewable Energy Network for the 21st Century (REN21) on uusiutuvan energian verkosto, johon kuuluu hallituksia, organisaatioita ja muita asianosaisia. Se pyrkii edistämään uusiutuvaa energiaa ja alan liiketoimintaa. REN21 perustettiin uusiutuvan energian kansainvälisessä kokouksessa Bonnissa vuonna 2004 ja virallisesti aloitti toiminnan Kööpenhaminassa  kesäkuussa 2005. Vuosittaiseen REN21-julkaisun Global Status Report of Renewables kokoavat Worldwatch instituutti ja Deutsche Gesellschaft für Technische Zusammenarbeit (GTZ) GmbH.
Julkaisuja

Renewables Global Status Report 2009 Update (Arkistoitu – Internet Archive) 13.5.2009
Figures and tables from the Renewables Global Status Report 2009 (Arkistoitu – Internet Archive) 13.5.2009
Renewables 2007 Global Status Report (Arkistoitu – Internet Archive), REN21 sihteeristö (Pariisi) ja Worldwatch instituutti (Washington, DC), 2008.
2005: Record year for investments in renewable energy (Arkistoitu – Internet Archive) REN21: Renewables Global Status Report 2006 Update] REN21 sihteeristö (Pariisi) ja Worldwatch instituutti (Washington, DC), 18.7.2006
Uusiutuva energia ja kestävä kehitys
| --- | --- |
Aurinkovoima::  aurinkokenno | aurinkolämmitys | aurinkokeräin |  keskittävä aurinkovoima  | aurinkojäähdytys
Tuulivoima::  merituulivoima | luettelo merituulivoimasta | tuulipuisto | tuulimylly
Vesivoima::  aaltoenergia | vuorovesienergia | vuorovesimylly
Maa, vesi ja ilma::  geoterminen energia | maalämpö | ilmalämpöpumppu | ilma-vesilämpöpumppu | ilmavirtavoimala
Biologinen::  biomassa | energiakasvit | puupolttoaine | pelletti | biopolttoaine | bioetanoli | E85 | biodiesel | biokaasu
Kemiallinen::  polttokenno | vetytalous | metanolitalous 
Muuta:  energiansäästö | energiatehokkuus | fuusioreaktori | vihreä sähkö | hajautettu energiantuotanto | sähköntuotanto | lämmöntuotanto | kaukolämpö | energiankulutus| valaistus | tuontisähkö | säätövoima | lämmön varastointi | sähkön varastointi | kuljetus | sähköauto | hybridiauto | joukkoliikenne | kimppakyyti