stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lennart Lindberg

Lennart Lindberg voi tarkoittaa seuraavia:
Lennart Lindberg (1927–2011), suomalainen pika- ja aitajuoksija
Lennart Lindberg, Herra Lindberg, hahmo Risto Räppääjä -kirjasarjassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lennart Lindberg”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Levan Mchedlidze

| Levan Mchedlidze |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1990 (ikä 34) Tbilisi, Georgia
Kansalaisuus:  Georgia
Uran tiedot
Pituus:  1,87 m
Laji:  jalkapallo
Seura:  Empoli
Levan Mchedlidze (georg. ლევან მჭედლიძე; s. 24. maaliskuuta 1990) on georgialainen jalkapalloilija, joka edustaa italialaista Empolia.
Urallaan 22-vuotias hyökkääjä on ehtinyt edustaa georgialaista Dila Goria sekä italialaisia Palermoa ja Empolia. Georgian maajoukkueessa hän on esiintynyt vuodesta 2007 lähtien.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Levan Mchedlidze
Leimautuminen (molekyyligenetiikka)

Leimautuminen tarkoittaa geenin aktiivisuuden riippumista siitä, kummalta vanhemmalta geeni on periytynyt. Eläinten perimässä on jokaista geeniä kaksi kappaletta, mutta leimautuminen johtaa siihen, että vain toinen geeni on aktiivinen. Ihmisellä leimautuneita geenejä tunnetaan noin 100. Ihmisellä leimautuminen on melko harvinaista.
Geenin aktiivisuus riippuu usein DNA:n GC-jakson sytosiini-emästen metyloinnista. Mitoottisen solunjakautumisen jälkeen vain toinen sytosiineista on metyloitu, mutta leimautumista ylläpitävä metylaasi-entsyymi muuttaa hemimetyloidun kohdan täysin metyloiduksi. Meioottisessa jakautumisessa kaikki sukusolut on metyloitava tai demetyloitava riippuen siitä, kumpaa sukupuolta sukusoluja tuottava yksilö on.
Leimautuminen jättää soluun vain yhden aktiivisen alleelin, mikä lisää geneettisten sairauksien riskiä. Leimautuneisiin geeneihin liittyviä sairauksia tunnetaankin useita. Parhaita esimerkkejä näistä sairauksista ovat Prader-Willi-syndrooma ja Angelmanin syndrooma.
Aiheesta muualla

Leimautuminen
Lauri Immonen (keihäänheittäjä)

Lauri Anshelm Immonen (3. syyskuuta 1932 Varkaus ­– 8. lokakuuta 2009 Hyvinkää) oli suomalainen keihäänheittäjä, valmentaja ja ammatiltaan upseeri, sotilasarvoltaan yliluutnantti.
Lauri Immonen saavutti keihäänheiton 1961 Kalevan kisojen pronssimitalin. Samana vuonna hän edusti Suomea Länsi-Saksaa vastaan käydyssä yleisurheilumaaottelussa. Samana vuonna hän heitti Kankaanpäässä ennätyksensä 77,36 metriä. Puolustusvoimain mestaruuden hän saavutti vuonna 1967.
Yleisurheilumaajoukkueen valmentajana hän oli Suomi-Ruotsi-maaottelussa ja Eurooppa-cupissa 1970. Kansainvälisen sotilasurheiluliiton CISM:n yleisurheilun MM-kisoissa hän edusti Suomen puolustusvoimia useita kertoja niin kilpailijana kuin valmentajana. Useana vuonna hän oli Pihtiputaan keihäskarnevaalien nuorten heittäjien kouluttajana.
Puolustusvoimain Urheilujoukkojen aloittaessa toimintansa 1964, valittiin Immonen Santahaminan urheilukomppaniaan lähinnä yleisurheilun kenttälajien valmentajaksi. Tässä toimessa hän oli kaikkiaan 15 vuotta. Hän toimi myös koko Urheilukomppanian päällikkönä. Urheilukomppanian siirtyessä Lahteen 1979, Immonen siirtyi eläkkeelle.
Aiheesta muualla

Lauri Immonen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Lennart Lundberg

Lennart Lundberg
Lennart Arvid Lundberg (29. syyskuuta 1863 Norrköping – 27. heinäkuuta 1931 Karlshamn) oli ruotsalainen säveltäjä, pianisti ja pianopedagogi.
Lundberg syntyi Magnus Lundbergin ja tämän vaimon Augustan perheeseen. Perheen isä kuoli vuonna 1864. Lundberg osoitti varhain musikaalista lahjakkuutta ja pääsi vuonna 1881 Tukholman kuninkaalliseen musiikkikorkeakouluun, jossa hän sai pianonsoiton opetusta Hilda Thegerströmiltä. Lundberg opiskeli myös lyhyesti Berliinissä Heinrich Ehrlichin johdolla. Vuoden 1887 lopussa hän lähti Pariisiin, jossa pysyi kesään 1890 saakka. Hän vietti myös tätä opintojaksoa seuranneet kaksi talvikautta Pariisissa. Lundberg opiskeli siellä Ignacy Paderewskin ja Camille Dubois'n sekä ilmeisesti Louis Diémerin johdolla. Hän sai samalla sävellyksen ja kontrapunktin opetusta Ernest Le Tourneux'lta. Pariisin-vuosinaan Lundberg ystävystyi Zygmunt Stojowskin kanssa. Hän esitti Hilda Thegerströmille omistetun sävellyksensä Au bord de la mer Salle Érardissa vuonna 1890. Pian tämä kappale ja laulu Sorg julkaistiin Pariisissa.
Lundberg esiintyi konserttipianistina Tukholmassa jo ennen Pariisiin lähtemistään. Vuonna 1904 hän seurasi eläkkeelle jäänyttä Hilda Thegerströmiä tämän virassa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän opetti siellä professorin arvolla vuodesta 1913, kunnes jäi itse eläkkeelle vuonna 1928. Lundbergin johdolla opiskelivat Stina Sundell, Sven Brandel, Olof Wibergh, Gunnar de Frumerie, Märtha Ohlson, Gösta Nystroem, Harry Ebert ja Henning Mankell.
Lundberg oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1904. Hän sävelsi aikaansa suhteutettuna harmonisesti rohkeaa pianomusiikkia, kuten neljä pianosonaattia. Musiikkikriitikko Walter Niemann kirjoitti vuonna 1918 Lundbergin olevan ruotsalaisista pianomusiikin säveltäjistä modernistisin. Lundberg keskittyi laulujen lisäksi lähes yksinomaan pianomusiikin säveltämiseen. Hän vietti eläkepäivänsä Karlshamnissa, jossa kuoli sydänsairauteen vuonna 1931.
Leimasinetti

Leimasinetti ja sen painama.
Leimasinetti on muinainen pyöreä sinetti, jollaisia on löydetty Tell Halafista Pohjois-Syyriasta liittyen Halafin kulttuuriin. Vanhimmat leimasinetit ovat näin ollen ajalta 6500 eaa. Noin 3500 eaa. tulivat Mesopotamiassa käyttöön sylinterisinetit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leimasinetti Wikimedia Commonsissa
Ancient Near Eastern Seals
(Arkistoitu – Internet Archive)
Vladimir Eštrekov

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Vladimir Hažrailovitš Eštrekov
Syntymäaika: 16. toukokuuta 1947 (ikä 77)
Syntymäpaikka: Naltšik, Kabardian autonominen SNT, Neuvostoliitto
Seura
Seura: ilman seuraa
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1965 1966–1967 1968–1973 1974 1975–1977 1978 |  FK Spartak Moskova  PFK Spartak Naltšik  FK Dynamo Moskova  FK Dynamo Minsk  FK Lokomotiv Moskova  FK Dynamo Vologda | 8 (1)   102 (11) 18 (2) 53 (5) 37 (8) |
Maajoukkue
| 1971 |  Neuvostoliiton maajoukkue | 2 (0) |
Valmennusura
1981–1982 1983–1989 1989–1991 1992–2005 2005 2006 2009 2011:  FK Družba Maikop  PFK Spartak Naltšik  CS Constantine  FK Lokomotiv Moskova (apuv.)  FK Lokomotiv Moskova  FK Lokomotiv Moskova (apuv.)  FK MVD Rossii Moskova  PFK Spartak Naltšik
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Vladimir Eštrekov (ven. Владимир Хазраилович Эштреков, s. 16. toukokuuta 1947) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Tammikuusta kesäkuuhun 2011 hän toimi venäläisseura PFK Spartak Naltšikin päävalmentajana.
Ura pelaajana

Eštrekov aloitti pelaajauransa PFK Spartak Naltšikin juniorijoukkueessa, mutta teki aikuisuransa debyytin FK Spartak Moskovassa kaudella 1965. Peliaika Moskovassa jäi kuitenkin niukaksi ja hän palasi jo seuraavana vuonna Naltšikiin, joka pelasi tuolloin Neuvostoliiton aluesarjan A-tasolla. Ura vei Eštrekovin takaisin Moskovaan jo 1968, tällä Dynamoon. Eštrekov edusti Neuvostoliiton sisäministeriön suojeluksessa ollutta seuraa kuusi kautta voittaen 1970 Neuvostoliiton cup-mestaruuden.
Kaudeksi 1974 Eštrekov siirtyi FK Dynamo Minskiin, josta palasi Moskovaan jo 1975. Tällä kertaa hän edusti FK Lokomotiv Moskovaa, jossa pelasi kolmen kauden ajan. Eštrekov lopetti uransa kauteen 1978 FK Dynamo Vologdassa.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Eštrekov pelasi kaksi maaottelua vuonna 1971.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Neuvostoliiton cup: 1970
Ura valmentajana

Valmennusuransa Eštrekov aloitti FK Družba Maikopissa 1981. Kasvattajaseuransa Spartak Naltšikin peräsimeen Eštrekov siirtyi kaudeksi 1983. Hänen alaisuudessaan seura pelasi Neuvostoliiton toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 1989 Eštrekov jätti seuran ja valmensi kahden vuoden ajan Algeriassa CS Constantinen joukkuetta.
Vuonna 1992 Eštrekov palasi Venäjälle ja aloitti FK Lokomotiv Moskovan apuvalmentajana. Hän toimi Juri Sjominin aisaparina aina huhtikuuhun 2005 saakka, jolloin Sjomin sai potkut tehtävistään. Eštrekov nousi päävalmentajaksi ja luotsasi seuran kauden päätteeksi liigassa kolmanneksi. Kaikkiaan Eštrekovin ja Sjomin aika oli Lokomotiville menestyksestä. Seura voitti liigamestaruuden kahdesti ja cupin neljästi. Kolmen parhaan ulkopuolelle Lokomotiv jäi vain kolme kertaa. Eurokentillä kaksikko luotsasi Lokomotivin kahdesti Cup-voittajien cupin välieriin.
Kauden 2005 jälkeen Eštrekov teki tilaa Slavoljub Muslinille ja siirtyi Lokomotivin urheilutoimenjohtajaksi toimien kaudella 2006 myös apulaisvalmentajana. Eštrekov jätti Lokomotivin kauden 2006 päätteeksi.
Kaudella 2009 Eštrekov teki paluun valmennustehtäviin FK MVD Rossii Moskovan peräsimessä, mutta seuran ajauduttua talousvaikeuksiin Eštrekov lähti seurasta.
Joulukuussa 2010 Eštrekov teki valmennussopimuksen Spartak Naltšikin kanssa.  Kesäkuussa hän sai potkut.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Venäjän mestaruus (2): 2002, 2004 (apuv.)
Venäjän cup (4): 1996, 1997, 2000, 2001 (apuv.)
Aiheesta muualla

The profile for Vladimir Eshtrekov
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Juri Sjomin | FK Lokomotiv Moskovan päävalmentaja 4–12/2005 | Seuraaja: Slavoljub Muslin |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Aleksandr Apšev Juri Krasnožan | PFK Spartak Naltšikin päävalmentaja 1983–1989 1–6/2011 | Seuraaja: Anatoli Aldyšev Segei Tašjuev |
Lennart Lindberg (yleisurheilija)

Lennart Lindbergh (4. toukokuuta 1927 Snappertuna – 28. tammikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija.
Idrottsklubben-32:n edustaja löysi juoksijan lahjansa 20-vuotiaana varusmiehenä Dragsvikissä vuonna 1947. Seuraavana kesänä hän oli jo nuorten 400 metrin Suomen mestari. Ossi Mildhin kova kilpakumppani voitti Kalevan kisoissa 400 metrin aitojen kultaa Helsingissä 1951 ja Lahdessa 1956 sekä lisäksi aidoissa yhden hopean ja kaksi pronssia sekä sileällä yhden pronssin.
Yleisurheilun EM-kisoissa Brysselissä 1950 Lindberg juoksi Suomen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa (kvartetissa myös Jaakko Suikkari, Ragnar Graeffe ja Rolf Back) finaaliin ja siellä sitten kuudenneksi. Maaotteluissa hän esiintyi 19 kertaa vuosina 1949–1957 voittaen 400 metrin aidat Suomi–Ranska-maaotteluissa 1951. Ennätyksensä 52,7 hän aitoi Unkari-maaottelussa Budapestissä lokakuussa 1954. Silloin hän sijoittui aikojen perusteella siihen mennessä kolmanneksi parhaaksi suomalaisaitojaksi Mildhin ja Bebbe Storskrubbin jälkeen. Vuonna 1951 hän juoksi ennätyksensä 400 metrin sileällä aikaan 49,5.
Lennart Lindberg palveli 30 vuotta Helsingin palolaitoksen palveluksessa.
Lennart Magnusson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Magnusson vuoden 1948 aikoihin. |  Magnusson vuoden 1948 aikoihin. |  Magnusson vuoden 1948 aikoihin. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | kalpa, joukkuek. |  |
Lennart Carl Oscar Magnusson (1. tammikuuta 1924 Tukholma – 2. syyskuuta 2011 Sundsvall) oli ruotsalainen miekkailija ja olympiamitalisti.
Magnusson saavutti kalvalla joukkuekilpailussa olympiahopeaa Helsingissä 1952.
Käpylampi (Mikkeli)

| Käpylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°45′09″N, 26°59′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Puulaan 
Järvinumero:  14.923.1.138
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,1 m  
Pituus:  290 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,657 km  
Pinta-ala:  1,765 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKäpylampi 
Käpylampi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Korpijärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 290 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,1 metriä mpy.
Laatuaika

| Laatuaika Huge L |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1. huhtikuuta 2009
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Frank Einstein
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 28.00
 Levy-yhtiö: ILS
Huge L:n muut julkaisut
| Vintage 2008 | Laatuaika 2009 | Egotaide 2009 |
Laatuaika on rap-artisti Huge L:n 1. huhtikuuta 2009 julkaistu EP. Levyn kappaleesta "Mun muija" on julkaistu myös musiikkivideo.
Kappaleet

Alkusointu – 0.57
Nai sen naisen – 5.16
Mun muija – 3.48
Mies vs nainen – 4.54
Unelma vävy – 4.32
Vuoronumero – 3.23
Tulee yöks – 4.31
Loppusointu – 0.39
Arvostelut

Redrum-187:
Tuoreet Platat:
Aiheesta muualla

Albumin tiedot Levykauppa Äx:n -sivustolla  (suomeksi)
Kääpiönova

Kääpiönova U Geminorumin valokäyrä.
Kääpiönova on novaa muistuttava tähti, jonka kirkastumiset tapahtuvat melko usein ja ovat suhteellisen pieniä. Novan tavoin kääpiönovakin on lähekkäinen kaksoistähti, jossa toisesta tähdestä virtaa ainetta kaasukiekon kautta toiseen tähteen. Kirkkaat purkaukset johtuvat nykynäkemyksen mukaan siitä, että massaa kertyy kaasukiekkoon nopeammin kuin sitä putoaa valkoiseen kääpiöön. Tällöin kaasukiekon tiheys kasvaa ajan mukana. Lopulta saavutetaan kriittinen tiheys, jossa kaasun ominaisuudet muuttuvat. Tällöin kuumentunut kaasu romahtaa valkoiseen kääpiöön synnyttäen pudotessaan suuren määrän lämpöä ja säteilyä. Tunnettuja kääpiönovia ovat muun muassa U Geminorum ja SS Cygni. Kääpiönovien lyhenne on DN. Kääpiönovia sanotaan myös U Geminorum -tähdiksi, lyhenne UG tai DNUG.
Kääpiönova

Kääpiönovia tunnetaan muutamia satoja. Niiden purkausjakso on epäsäännöllinen ja vaihtelee välillä 20–600 vuorokautta. Purkauksissa kääpiönova kirkastuu 2–6 magnitudia eli 5–250-kertaiseksi. Kirkastuminen vie 1–5 vuorokautta ja himmeneminen 10–15 vuorokautta. Kirkkaus voi maksimissa olla jonkin aikaa suunnilleen sama. Mitä suurempia kirkastumiset ovat, sitä harvemmin ne tapahtuvat.
Kääpiönovat jaetaan SS Cygni tai U Geminorum (UG), SU Ursae Majoris (SU) ja Z Camelopardalis (ZC) -tyyppeihin. WZ Sagittae -tähti on pitkäjaksoinen SU Ursae Majoris -tähti. SS Cygni ja SU Ursae Majoris -tyypeillä (UGSS ja UGSU) tapahtuu nopeita purkauksia. SS Cygni-tähdillä on leveitä ja kirkkaita supermaksimeita. Z Camelopardalis -tähdillä (UGZ) on pitkiä "lepovaiheita" joiden aikana ei tapahdu purkauksia.
Kääpiönovan rakenne

Kääpiönova on ahdas kaksoistähti, jossa on tavallinen tähti ja tiivis valkoinen kääpiö. Tavallinen tähti on paisunut niin suureksi, että valkoinen kääpiö imee siitä vetovoimallaan kaasua. Koska valkoinen kääpiö ja toinen tähti kiertävät toisiaan, normaalista tähdestä irtoavalla kaasulla on ratanopeutta ja se kertyy kiekoksi valkean kääpiön ympärille. Tähdestä melko tasaisesti virtaava kaasu osuu ensin niin sanottuun kuumaan pilkkuun, jossa kaasu kuumenee kitkan vaikutuksesta. Kiekon kaasua putoaa hiljalleen valkoisen kääpiön pinnalle. Valkoisen kääpiön painovoima on niin valtava, että siihen putoava kaasu vapauttaa valkoiseen kääpiöön osuessaan suuren määrän energiaa, joka vapautuu säteilynä. Normaalisti tähdestä kaasukiekkoon tulee enemmän kaasua kuin mitä kiekosta putoaa valkoisen kääpiön pinnalle. Mutta kun kiekon ulko-osien massa on kasvanut kyllin, sen lämpötila ja tiheys ylittävät kriittisen rajan. Tällöin kaasun sitkaus muuttuu, kaasu laajenee ja se putoaa nopeasti valkoisen kääpiön pinnalle. Kaasu kuumenee nopeasti pudotessaan valkoiseen kääpiöön. Tällöin tapahtuu purkaus. Tämä teoria selittää monia kääpiönovien kirkkausvaihtelun piirteitä. Massavirtaa rajoittaa putoavan kaasun painovoimaenergian ansiosta aiheuttama säteilyntuotto. Jos massavirta ylittää Eddingtonin rajan, valkean kääpiön pinnalla oleva säteily työntää ainetta pois. On myös väitetty purkausten johtuvan epätasaisesta massavirrasta.
Kääpiönovat, novat ja supernovat

Kääpiönovissa on K- tai M-spektriluokan alijättiläinen, joka kiertää lähellä valkeata kääpiötä tai sinistä alikääpiötä. Molempien tähtien massa on 0,5–1 Auringon massaa ja tähtien kiertoaika 3–15 tuntia. Kun kääpiönova kehittyy, lopulta suurempi tähti on enää muutaman kymmenen Jupiterin massainen ruskea kääpiö.
Kääpiönovissakin saattaa tapahtua novapurkauksia, joissa valkean kääpiön pinnalle kertynyt aine palaa vetyfuusiossa. Tällöin kääpiönova olisi novan eräs kehitysvaihe. Kääpiönovan kehitys saattaa johtaa myös tyypin Ia supernovaan, kun valkean kääpiön pinnalle kertyy niin paljon ainetta, että sen massa yrittää Chandrasekharin rajan.
SS Cygni-tähti

Näillä tähdillä tapahtuu purkauksia, joissa on nopea päivän-parin nousu 2–6 magnitudia ja viikkojen lasku. Purkauksia on suuria ja pieniä. Purkauksien väli on 10 päivää – useita vuosia. Suuret purkaukset eivät ole samanlaisia kuin SU UMa -tähtien suuret purkaukset. U Geminorumin purkaukset tapahtuvat 40–130 vuorokauden jaksoissa. Purkauksessa U Geminorumin kirkkaus nousee 4 magnitudia päivässä tai parissa.
SU Ursae Majoris -tähti

Näillä on 3–10 normaalia 1–3 päivän levyistä purkausta kohti 10–18 päivän levyisiä suurpurkauksia, joiden kirkkaus on 1–2 magnitudia normaalia purkauksia suurempi. Suurpurkaus on 5–10 kertaa normaalia pidempi. Suurten purkausten aikana esiintyy valonvaihteluja (kyhmyjä) jotka ovat 2–5 % kaksoistähden kiertojaksoa pidempiä. Kiertojakso näillä tähdillä on melkein aina alle 2 tuntia eli lyhyempi kuin muille kääpiönovilla.
Suurpurkaukset johtuvat kiekon laajenemisesta tietyn kokoiseksi, jolloin vuorovesivoimat aiheuttavat suuremman epävakaisuuden kuin normaaleissa purkauksissa. Tällöin kiekon koko vastaa 3:1 resonanssia, eli kiekon kiertoaika on silloin 1:3 kaksoistähden kiertoajasta. Resonanssi voimistaa kaksoistähden toisen komponentin aiheuttamia painovoimahäiriöitä. Kyhmyjä ei koskaan havaita normaaleissa purkauksissa. Kyhmyt havaitaan noin päivä suurpurkauksen alkamisen jälkeen ja heikkenevät suurpurkauksen himmetessä. Kyhmyt syntyvät soikean kaasukiekon vaihtaessa kulmaansa.
Suurpurkausten väli eli suurjakso on yleensä muutamia satoja päiviä mutta voi olla paljon lyhyempi tai pidempi. Lyhyt suurjakso on ER Ursae Majoris -tähdillä ja pitkä WZ Sagittae -tähdillä. ER Uma -tähdillä suurjakso on vain 20–50 päivää ja normaali purkausjakso 4 päivää, suurpurkaus vie 1/3–1/2 koko ajasta. WZ Sagittae -tähdellä suurpurkauksia on toistunut 33, 32 ja 23 vuoden välein. Jakso on niin pitkä, koska massavirta on hyvin pieni, vain 1012 kg/s. Kaksoistähden on pienin kääpiönovilla tunnettu, vain 81 minuuttia 38 sekuntia. Oletetaan myös, että koska suurpurkausten välillä on vain muutamia pienempiä purkauksia. Joko näiden tähtien kaasukiekon viskositeetti on hyvin alhainen tai magneettikenttä pyyhkii sisemmän kaasukiekon ainakin ajoittain pois. WZ Sagittae -tähtiä ovat myös AL Com ja EG Cnc, joilla suurpurkausjakso on noin 20 vuotta.
Z Camelopardalis -tähti

Z Camelopardalis -tähdillä on kääpiönoville ominaisten 1–3 päivän 2–6 magnitudin kirkkauden nousujen lisäksi muutaman päivän – 1000 päivän jaksoja, jolloin purkauksia ei tapahdu. Oletetaan, että tämä johtuu liian suuresta massavirrasta suuremmasta tähdestä pienempään tähteen jolloin massavirta estäisi purkaukset. Z Camelopardaliksen kiertoaika on 7 tunnin 21 minuuttia ja purkaukset tapahtuvat 20 päivän välein. Z Camelopardaliksessa on Aurinkoa muistuttava G -spektriluokan tähti ja valkea kääpiö. UX Ursae Majoris -tähdillä hiljaiset jaksot ovat hyvin pitkiä.
A Normaali tähti, vk valkoinen kääpiö. Kiekko on kaasusta kertynyt kiekko, jonka kuumaan pisteeseen HS osuu normaalista tähdestä tuleva massavirta mv. Massavirta päätyy lopulta valkoisen kääpiön pinnalle kaasukuoreksi kk.
Li Lei (alppihiihtäjä)

Li Lei (kiin. 李 雷; s. 18. helmikuuta 1987 Harbin) on kiinalainen alppihiihtäjä.
Li osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2007. Tuolloin hän oli suurpujottelussa 59., mutta keskeytti pujottelussa ensimmäisellä kierroksella. Li kilpaili samoissa lajeissa myös Vancouverin olympialaisissa 2010. Hän oli pujottelussa 43. nopein ja sijoittui 75:nneksi suurpujottelussa. Li oli Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 suurpujottelussa 99. ja keskeytti pujottelussa. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Schladmingissa hän keskeytti sekä pujottelussa että suurpujottelussa.
Voimasta ja kunniasta

| Voimasta ja kunniasta Moonsorrow |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 30.7 - 10.8.2001 Tico Tico Studio
 Julkaistu: 26. marraskuuta 2001
 Tuottaja(t): Moonsorrow
 Tyylilaji: Folk metal, viikinkimetalli
 Kesto: 48.35
 Levy-yhtiö: Spinefarm Records
Moonsorrow:in muut julkaisut
| Suden uni 2000 | Voimasta ja kunniasta 2001 | Kivenkantaja 2003 |
Voimasta ja kunniasta on suomalaisen folk metal -yhtye Moonsorrowin toinen albumi. Sen julkaisi Spinefarm Records 26. marraskuuta 2001.
Kappaleet

Tyven (instrumentaali) – 1.52
Sankarihauta – 7.41
Kylän päässä – 7.38
Hiidenpelto / Häpeän hiljaiset vedet – 9.20
Aurinko ja kuu – 8.14
Sankaritarina – 13.50
Kokoonpano

Ville Sorvali – basso, laulu, taputukset, kuoro
Henri Sorvali – rytmikitara, akustinen kitara, kosketinsoittimet, haitari, munniharppu, taustalaulu, taputukset, kuoro
Marko Tarvonen – rummut, lyömäsoittimet, 12-kielinen akustinen kitara, taustalaulu, taputukset, kuoro
Mitja Harvilahti – soolo- ja rytmikitara, taputukset, kuoro
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Janne Perttilä – kuoro, taputukset
Avather – taputukset
Blastmor – taputukset
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Voimasta ja kunniasta Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Voimasta ja kunniasta Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Moonsorrow
| --- | --- |
Studioalbumit:   Suden uni  Voimasta ja kunniasta  Kivenkantaja  Verisäkeet  V: Hävitetty  Varjoina kuljemme kuolleiden maassa  Jumalten aika 
EP:t:  Tulimyrsky
Demot:   Thorns of Ice  Promo '97  Metsä  Tämä ikuinen talvi 
Katso myös:  Lakupaavi