stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Artturi Ikkala
Julkaisuja

Nimellä A. K. Ikkala:
Varastojen inventtaushinnat tuloverotuksessa. Porvoo 1942
Valitus kunnanvaltuuston päätöksestä alistettavassa asiassa. Helsinki 1943
Eräitä huoneenvuokrankäsitettä koskevia vuokrantarkastuslautakunnan ennakkopäätöksiä. Vammala 1948
Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen 50-vuotistaipaleelta teoksessa Suomalainen lakimiesyhdistys 1898-22/10-1948. Suomalainen lakimiesyhdistys, Helsinki 1948
Korkeimman hallinto-oikeuden ratkaisujen hakemisto 1933-1948; toimittaneet Korkeimman hallinto-oikeuden toimeksiannosta A. K. Ikkala ja Olavi Honka. Korkein hallinto-oikeus, Helsinki 1950
Yleinen liikenne yleisillä ja yksityisillä teillä. Vammala 1951
Oikaisuvaatimusmenettely virkamiehen palkkauksen turvana. Vammala 1953
Yksityisen valitusoikeus hallintoprosessissa. Vammala 1955
Lainsäädännöllisestä valtuutuksesta erityisesti eläkettä koskevissa asioissa. Vammala 1956
Yksityisoikeudellinen ja julkisoikeudellinen elatusvelvollisuus. Vammala 1956
Huoltoapulaki selityksin. Suomalaisen lakimiesyhdistyksen julkaisuja, B-sarja, 81. Porvoo 1957
Erivapaudesta eläkevuosia laskettaessa. Vammala 1958
Täydennystä Suomalaisen lakimiesyhdistyksen varhaisempaan historiikkiin. Vammala 1958
Korkeimman hallinto-oikeuden ratkaisujen hakemisto 1933-1958; toim. A. K. Ikkala. Suomen lakimiesliitto, Helsinki 1960
Palkkausasetuksen 8 §:n laillisuus. Vammala 1960
Valtion valitusoikeus hallintoasioissa. Vammala 1960
Minkä viranomaisen toimivaltaan kuuluu käsitellä hakemus valtion liian suurena maksaman palkan tai eläkkeen takaisinsaamisesta. Vammala 1962
Autodoc

| Autodoc |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Eurooppayhtiö
Perustettu:  1. toukokuuta 2008
Toimitusjohtaja:  Dmitri Zadorožni
Avainhenkilöt:  Lennart Schmidt (talousjohtaja), Aleksei Kletenkov (hallintoneuvoston puheenjohtaja)
Kotipaikka:  Berliini, Saksa
Toimiala:  Vähittäiskauppa / Verkkokauppa
Henkilöstö:  5 000 (2022)
Kotisivu:  https://www.autodoc.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Autodoc SE on verkossa toimiva saksalainen vähittäiskauppa, joka myy auton osia ja autotuotteita. Se toimii 27 Euroopan maassa, ja sen pääasiallisia asiakkaita ovat yksityishenkilöt ja pienemmät korjaamot.
Historia

Autodoc-verkkokaupan perustivat Alexej Erdle, Max Wegner ja Vitali Kungel vuonna 2008 nimellä E&S Pkwteile GmbH. Alkuvuosina yritys sijaitsi Berliinin Weißenseen kaupunginosassa. Vuodesta 2010 lähtien sen toimisto- ja logistiikkakeskus on sijainnut Berliinin Lichtenbergissä. Myöhemmin yritys on myös avannut toimipisteitä Puolaan, Tšekkiin, Ukrainaan, Moldovaan, Ranskaan sekä Portugaliin. Verkkokauppa laajensi toimintaansa Itävaltaan ja Sveitsiin vuonna 2011, ja vuonna 2012 se aloitti toimintansa Isossa-Britanniassa, Ranskassa, Italiassa ja Espanjassa. Suomessa sen toiminta käynnistyi 2010-luvun puolivälissä.
Vuonna 2015 yritys muutti muotonsa osakeyhtiöksi (GmbH). Vuonna 2016 sen vuotuinen liikevaihto ylitti 100 miljoonaa euroa, ja vuonna 2017 se ylitti 250 miljoonaa euroa. Vuonna 2018 Autodoc laajensi tuotevalikoimaansa kuorma-autojen ja muiden hyötyajoneuvojen varaosiin. Vuonna 2021 sen vuotuinen liikevaihto ylitti miljardi euroa.
Autodoc on kuulunut Euroopan vahvimmin kasvaviin start-up-yrityksiin. Esimerkiksi vuonna 2018 talouslehti Financial Times totesi sen olevan eräs Euroopan nopeimmin kasvavista yrityksistä liikevaihdon kasvun perusteella mitattuna.
Syyskuussa 2021 Autodoc muutti yritysmuotonsa osakeyhtiöstä julkiseksi osakeyhtiöksi. Marraskuusta 2022 lähtien sen yritysmuoto on ollut eurooppayhtiö (Societas Europaea).
Liiketoiminta

Yrityksen omien tietojen mukaan sen tuotevalikoimaan kuuluu noin 4,8 miljoonaa henkilö- ja kuorma-auton sekä moottoripyörän varaosaa, mukaan lukien moottoreita, alustoja, valaistusosia, sähkölaitteita, ilmastointilaitteen osia ja renkaita.
Vuonna 2018 Autodoc oli Saksan rallin (ADAC Rallye Masters) virallinen yhteistyökumppani. Vuonna 2019 se oli FIA:n rallin maailmanmestaruussarjan (WRC) virallinen yhteistyökumppani ja sponsori kaikissa Euroopan osakilpailuissa.
Samana vuonna AUTODOC lanseerasi AUTODOC CLUB -verkkoalustan ja vuonna 2020 AUTODOC CLUB -sovelluksen iOS:lle ja Androidille sekä AUTODOC PLUS -bonusohjelman.
Aymoré Moreira

Aymoré Moreira (16. lokakuuta 1908 Miracema – 26. heinäkuuta 1998 Salvador Bahia) oli brasilialainen jalkapalloilija ja valmentaja, joka pelasi maalivahtina. Hän oli Zezé ja Ayrton Moreiran veli. Kaikki kolme olivat menestyneitä jalkapallovalmentajia Brasiliassa.
Moreira aloitti peliuransa hyökkääjänä, mutta pian hänestä tuli maalivahti, joka pelasi América-RJ:ssä, Palmeirasissa ja Botafogossa. Lisäksi Moreira pelasi muutamia otteluita Brasilian maajoukkueessa. Pelaajauransa jälkeen hän ryhtyi valmentajaksi ja menestyi työssään hyvin. Moreira valmensi seuratasolla mm. Palmeirasia, Botafogoa ja São Pauloa. Hän johti maajoukkueen maailmanmestaruuteen 1962 ja valmensi joukkuetta yhteensä 61 ottelussa.
Jalkapallon maailmanmestaruuden voittaneet valmentajat
1930  Alberto Suppici | 1934  Vittorio Pozzo | 1938  Vittorio Pozzo | 1950  Juan López | 1954  Sepp Herberger | 1958  Vicente Feola | 1962  Aymoré Moreira | 1966  Alf Ramsey | 1970  Mário Zagallo | 1974  Helmut Schön | 1978  César Luis Menotti | 1982  Enzo Bearzot | 1986  Carlos Bilardo | 1990  Franz Beckenbauer | 1994  Carlos Alberto Parreira | 1998  Aimé Jacquet | 2002  Luiz Felipe Scolari | 2006  Marcello Lippi | 2010  Vicente del Bosque | 2014  Joachim Löw | 2018  Didier Deschamps
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1962
1 Gilmar |
2 Djalma Santos |
3 Mauro Ramos |
4 Zito |
5 Zózimo |
6 Nílton Santos |
7 Garrincha |
8 Didi |
9 Coutinho |
10 Pelé |
11 Pepe |
12 Jair Marinho |
13 Bellini |
14 Jurandir |
15 Altair |
16 Zequinha |
17 Mengálvio |
18 Jair da Costa |
19 Vavá |
20 Amarildo |
21 Zagallo |
22 Castilho
Valmentaja: Moreira
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aymoré Moreira
Jackie Wright

John "Jackie" Wright (1905 Belfast – tammikuussa 1989 Belfast) oli pohjoisirlantilainen koomikko joka kuului 15 vuoden ajan Benny Hillin televisioshown vakioesiintyjiin. Jackie Wright oli se pienikokoinen (pituus noin 150 cm) pohjoisirlannin murretta puhuva kaljupäinen vanha mies jota Benny Hill monissa kohtauksissa taputteli päähän. Hänet tunnettiin myös lempinimillä Little Jackie ja Uncle Jackie.
Tausta

12-lapsisen perheen vanhimpana lapsena syntynyt Jackie Wright työskenteli aluksi autonkorien kokoonpanijana muun muassa Yhdysvalloissa Cadillacin tehtailla. Suuren lamakauden alettua Wright palasi Belfastiin ja siirtyi sitten viihdyttäjäksi. Hän työskenteli ensin muusikkona ja sitten myöhemmin avustavana koomikkona.
Esiintyminen The Benny Hill Show-ohjelmassa

Wright aloitti televisioesiintymiset 1960-luvulla kun Benny Hill löysi hänet ja otti hänet vuonna 1968 mukaan tv-ohjelmaansa. Jackie oli mukana Benny Hillin ohjelmissa aina vuoteen 1983 saakka jolloin hän joutui vetäytymään syrjään heikentyneen terveytensä takia. Wright saavutti suosiota myös Yhdysvalloissa kun siellä alettiin 1970-luvun lopulla esittää Benny Hillin tv-ohjelmien nauhoituksia. Viimeiset vuotensa Jackie Wright vietti kotikaupungissaan Belfastissa jossa hän myös kuoli 83-vuotiaana tammikuussa 1989.
Aiheesta muualla

Jackie Wright Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Artturi Joulu – joulupukin poika

| Artturi Joulu – joulupukin poika> Arthur Christmas |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Sarah Smith
Käsikirjoittaja:  Peter Baynham Sarah Smith
Säveltäjä:  Randy Newman
Leikkaaja:  John Carnochan James Cooper
Lavastaja:  Harry Gregson-Williams
Pääosat:  James McAvoy Hugh Laurie Jim Broadbent Bill Nighy Imelda Staunton Ashley Jensen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures Sony Pictures Animation
Levittäjä:  Sony Pictures Releasing
Ensi-ilta:   11. marraskuuta 2011  23. marraskuuta 2011  25. marraskuuta 2011
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Artturi Joulu – joulupukin poika on brittiläis-yhdysvaltalaisena yhteistyönä valmistunut animaatioelokuva vuodelta 2011. Elokuvan ohjasi Sarah Smith, ja suomenkielisen dubbauksen ohjaajana toimi Antti L. J. Pääkkönen.
Suomenkieliset ääninäyttelijät

| Suomalainen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- |
Riku Nieminen: Artturi
Aku Laitinen: Steve
Markku Huhtamo: Jouluvaari
Pekka Lehtosaari: Joulupukki
Carla Rindell: Margaret
Outi Alanen: Bryony Shelfley
Antti Lang: Peter
Ninni Norra: Gwen Hines
Aku Hirviniemi: sivuääni
Jussi Vatanen: sivuääni
Jukka Rasila: sivuääni
Iina Kuustonen: sivuääni
Toni Wahlström: sivuääni
Kiti Kokkonen: sivuääni
Susa Saukko: sivuääni
Tero Koponen: sivuääni
Petri Hanttu: sivuääni
Ella Pyhältö: sivuääni
Tarja Alexander: sivuääni
Artturi Kaarnakoski

Johan Artturi Kaarnakoski (30. lokakuuta 1879 Kisko – 25. joulukuuta 1957 Espoo) oli suomalainen taidemaalari.
Kaarnakoski opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1908–1911 ja sen jälkeen Pariisissa Académie Colarossissa ja École des Beaux-Artsissa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1916 ja 1952 välillä sekä Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyyn 1953. Ulkomailla hänen töitään oli näytteillä Moskovassa 1934, Riiassa, Berliinissä, Düsseldorfissa ja Hampurissa 1935, Oslossa 1936, Milanossa ja Roomassa 1937, Göteborgissa 1939 ja Roomassa 1955.
Teoksia

Omakuva sadan vuoden vanhana : öljymaalaus. 1930-luvulla
Omakuva. 1946
Aiheesta muualla

Artturi Kaarnakoski Kansallisgallerian kokoelmissa
Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Artturi Kaarnakoski
Asha

Asha voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Asha, Microsoft Mobilen puhelinbrändi
Aša, venäläinen kaupunki
Asha, intialainen naisen nimi, joka tarkoittaa ”toivo”, ”toive”
Asha Bhosle (s. 1933), intialainen laulaja
Asha Degree (1990–2000), yhdysvaltalainen kadonnut tyttö
Asha Gigi (s. 1972), etiopialainen kestävyysjuoksija
Asha Haji Elmi (s. 1962), somalialainen rauhanaktivisti ja parlamentin jäsen
Asha Parekh (s. 1942), intialainen elokuvanäyttelijä
kuvitteellisia henkilöitä:
Asha Greyjoy, hahmo televisiosarjassa Tulen ja jään laulu.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Asha”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jaeden Martell

| Jaeden Martell |
| --- | --- |
 Jaeden Martell vuonna 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jaeden Wesley Lieberher
Syntynyt: 4. tammikuuta 2003 (ikä 21) Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2013–
Merkittävät roolit:  Bill Denbrough (Se)
Aiheesta muualla
IMDb 
Jaeden Martell (oik. Jaeden Wesley Lieberher, s. 4. tammikuuta 2003 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Hänet on parhaiten tunnettu Bill Denbroughin roolista kauhuelokuvassa Se (2017).
Hän on myös näytellyt elokuvissa St. Vincent (2014) The Book of Henry (2017), Se: Toinen luku (2019) ja Veitset esiin – kaikki ovat epäiltyjä (2019).
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Grief | lapsi | lyhtyelokuva |
| 2014 | St. Vincent | Oliver Bronstein |  |
2014: 
| Playing It Cool | 6-vuotias minä |  |  |
| 2015 | Aloha | Mitchell |  |
2015: 
| Framed: The Adventures of Zion Man | Walter | lyhtyelokuva |  |
| 2016 | Midnight Special | Alton Meyer |  |
2016: 
| The Confirmation | Anthony |  |  |
| 2017 | The Book of Henry | Henry Carpenter |  |
2017: 
| Se | Bill Denbrough |  |  |
| 2019 | The Lodge | Aidan |  |
2019: 
| 2019 | Low Tide | Peter |  |
2019: 
| 2019 | The True Adventures of Wolfboy | Paul |  |

| Se: Toinen luku | nuori Bill Denbrough |  |  |

| Veitset esiin – kaikki ovat epäiltyjä | Jacob Thrombey |  |  |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | American Dad! | lisä-ääniä | 1 jakso |
| 2015–2016 | Masters of Sex | Johnny Masters | 11 jaksoa |
| – | Defending Jacob | Jacob Barber |  |
Aiheesta muualla

Jaeden Martell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jaettu Berliini

| Jaettu Berliini> The Good German |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Steven Soderbergh
Käsikirjoittaja:   Romaani:  Joseph Kanon  Käsikirjoitus:  Paul Attanasio 
Tuottaja:   Vincent Sheehan  Liz Watts  Richard Keddie 
Säveltäjä:  Thomas Newman
Kuvaaja:  Peter Andrews
Leikkaaja:  Bernard Mary Ann
Pääosat:   George Clooney  Cate Blanchett  Tobey Maguire  Beau Bridges 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Virtual Studios  Sunset Gower Studios  Warner Bros. Pictures  Section Eight Ltd. 
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  2006
Kesto:  114 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jaettu Berliini on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2006. Sen ohjasi Steven Soderbergh. Elokuva perustuu Joseph Kanonin romaaniin. Elokuva sijoittuu Berliiniin, heti toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan.
Elokuva pyrkii imitoimaan 1940-luvun film noir -elokuvaa ja on siksi mustavalkoinen. Toisaalta se sisältää seksikohtauksia, joita 1940-luvulla ei olisi suvaittu.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  George Clooney   | … |  Kapteeni Jacob ”Jake” Geismar   |
|  Cate Blanchett   | … |  Lena Brandt   |
|  Tobey Maguire   | … |  Korpraali Patrick Tully   |
|  Beau Bridges   | … |  Eversti Müller   |
|  Tony Curran   | … |  Danny   |
|  Leland Orser   | … |  Kapteeni Bernie Teitel   |
|  Jack Thompson   | … |  Kongressin jäsen Breimer   |
|  Robin Weigert   | … |  Hannelore   |
|  Ravil Isyanov   | … |  Kenraali Sikorsky   |
|  David Power   | … |  Luutnantti Hasso Schäffer   |
|  Christian Oliver   | … |  Emil Brandt   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Janne Ojala (toimittaja)

Janne Ojala 1910-luvun vaihteessa.
Johan Adolf (Janne) Ojala (5. marraskuuta 1876 Vaasa – 1. toukokuuta 1918 Tuulos) oli suomalainen toimittaja ja kirjaltaja. Hän työskenteli Turussa ilmestyneen ruotsinkielisen Arbetet-työväenlehden ensimmäisenä päätoimittajana vuonna 1909 ja kirjoitti myöhemmin lehteen kuolemaansa saakka. Turun ruotsalaisessa työväenyhdistyksessa (ÅSAF) vaikuttanut Ojala oli näkemyksiltaan radikaali ja vallankumouksellinen anarkosyndikalisti, joka tunnettiin kansanomaisista ja valittesevia näkemyksiä kyseenalaistavista kirjoituksistaan. Ojala jäi sisällissodan loppuvaiheessa valkoisten vangiksi ja teloitettiin.
Elämä

Vaasassa syntynyt Ojala muuttti vuonna 1889 perheensä mukana Hankoon, jossa hän hankki latojan ammatin. Ojala työskenteli eri puolilla maata ja oli myös neljä vuotta kirjaltajana Tukholmassa. Asepalveluksensa jälkeen hän työskenteli Turussa Sosialistin kirjapainossa ja eteni sen apulaisfaktoriksi. Ojalasta sanotaan tulleen sosialisti ja antimilitaristi asevelvollisuusaikanaan, mutta todennäköisesti hän omaksui anarkosyndikalismin jo Tukholmassa.
Suurlakon jälkeen Ojala muodosti ÅSAF:n radikaalin ydinryhmän yhdessä Walter Borgin, Ludvig Lindströmin ja William Lundbergin kanssa. He perustivat Arbetet-sanomalehden, jonka päätoimittajanä Ojala oli vuoden 1909. Jätettyään tehtävänsä hän jatkoi lehden ammatillisen osaston toimittamista. Ojala toimi myös lehden pakinoitsijana nimimerkillä ”Jean”. Lahjakkaana kirjoittajana tunnetun Ojalan ajatuksilla oli merkittävä vaikutus Arbetetin linjaan, sillä hänen ansiostaan lehti sai vahvasti syndikalistisen sävyn. Lokakuussa 1910 Ojala sai 6 kuukauden vankeustuomion majesteettirikoksesta lainattuaan ruotsalaisesta Social-Demokratenista Venäjän keisariparin Tukholman vierailua käsitelleen jutun.
Vuodenvaihteessa 1918 pidetyssä Suomen ruotsalaisen työväenliiton liittokokouksessa turkulaiset toivat esille vallankumouksellista linjaansa, joka Gunnar Mörnin mukaan herätti pientä kauhistusta helsinkiläisten keskuudessa. Myöhemmin tammikuussa Ojala ja Lundberg osallistuivat Helsingissä pidettyyn SDP:n puolueneuvoston kokoukseen, jossa radikaalit ainekset junttasivat päätöksen vallankumoukseen ryhtymisestä. Turussa oli jo aikaisemmin perustettu ryhmä, joka Pariisin kommuunin innoittamana kutsui itseään kommunardeiksi ja oli laatinut vallankumousmanifestin. Ojalan sisällissodan aikaisesta toiminnasta ei ole tarkkaa tietoa, mutta jossakin vaiheessa hän päätyi Turun punakaartin mukana Tampereelle. Työväenlehdissä marraskuussa 1919 julkaistun ÅSAF:n jäsenten kuolinilmoituksen mukaan Ojala teloitettiin 1. toukokuuta 1918 Tuuloksessa. K. H. Wiik mainitsee myöhemmin teloituspaikaksi Riihimäen.
Anniina Karjalainen

| Anniina Karjalainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1983
Ammatti:  Laulupedagogi, laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Anniina
Yhtyeet:  Party Proof, Tomi Salesvuo East Funk Attack, Lappeenranta Big Band
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anniina Karjalainen (s. 1983)  on suomalainen pop-laulaja. Hän oli Idols-kykyjenetsintäohjelman ensimmäisen tuotantokauden finalisti. Karjalainen on valmistunut Pop&Jazz Konservatoriosta muusikoksi ja tällä hetkellä hän opiskelee Metropoliassa laulupedagogiksi. Hän opettaa laulua mm. Järvenpään Rock-koulussa. Karjalainen on solistina Party Proof -yhtyeessä, joka keikkailee aktiivisesti.
Karjalainen on julkaissut kitararock-vaikutteisen albumin "Traces of Me" keväällä 2005. Kappaleiden tekijöinä olivat muun muassa Karjalainen itse (kolme raitaa oli kokonaan hänen käsialaansa), Juuso Rantasalo ja Mats Tärnfors. Albumilta julkaistiin kolme singleä, "Why (So Easily)", "Who's About to Cry Now" (josta tehtiin myös musiikkivideo) ja "Butterfly (In My Heart)". "Why (So Easily)" oli top 20 -singlelistalla neljä viikkoa yltäen parhaimmillaan sijalle 15, mutta albumi ei noussut listoille.
Karjalainen on vuodesta 2013 ollut mukana Tomi Salesvuo East Funk Attack -kokoonpanossa laulajana, jonka single ”What Do You Need?” julkaistiin heinäkuussa 2014. Yhtyeen debyyttialbumi "EFA" julkaistiin syksyllä 2014.
Diskografia > Albumit

Traces of Me (6. huhtikuuta 2005)
Diskografia > Singlet

Why (So Easily) (2004)
Who's About to Cry Now (2005)
Butterfly (In My Heart) (promo) (2005)
Aiheesta muualla

Anniina Karjalainen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tomi Salesvuo East Funk Attack
Bar

Bar tarkoittaa seuraavia:
baari, tunnus bar, paineen yksikkö
bar, foon parina käytettävä metasyntaktinen muuttuja
Bar, kaupunki ja kunta Montenegrossa
Bar, kaupunki Ukrainassa
Bár, kylä Unkarissa
Bar, kunta Ranskassa, Corrèzen departementissa
Bar-sur-Aube, kunta Ranskassa, Auben departementissa
Bar-sur-Seine, kunta Ranskassa, Auben departementissa
Bar-le-Duc, kaupunki Ranskassa, Meusen departementissa
Bar, joki Ranskassa
Bar, kylä El Pont de Barin kunnassa Kataloniassa Espanjassa
Barbados (KOK:n maatunnus BAR)
Browning Automatic Rifle, BAR, pikakivääri
British American Racing, BAR, Formula 1 -sarjan talli.
Janne Huilaja

Janne Huilaja (s. 1961 Kittilä) on suomalainen kirjailija. Hän asuu Muurolassa Rovaniemellä ja on aikaisemmalta ammatiltaan rakennusmestari, mutta nykyisin vapaa kirjailija.
Huilaja syntyi ja eli Kittilän Kaukosen kylässä 25-vuotiaaksi, joskin kävi välissä ammattikoulun Rovaniemellä ja armeijan Ivalossa. Hän kuvaa kirjoissaan pohjoisen elämää realistiseen tyyliin. Musikaalinen ja kitaransoitosta innostunut Huilaja kiinnostui kirjoista vasta yli 20-vuotiaana, kirjoittamaan hän alkoi työttömäksi jäätyään.
Teokset

Kolmijalkainen kettu (Tammi 1999)
Korman talo (Gummerus 2002)
Karkuri (Gummerus 2004)
Jemekka (Gummerus 2005)
Yöpaikka (Gummerus 2006), novellikokoelma
Yksikätinen (Gummerus 2008)
Epäkelpo aines (Karisto 2011), novellikokoelma
Jimi (Karisto 2012), romaani
Hevonen (Karisto 2013), novellikokoelma
Metsän hyvät (Nordbooks, 2017)
Kanootti (Atrain & Nord, 2018)
Tunkeilija (Atrain & Nord, 2019), novellikokoelma
Liina (Atrain & Nord, 2022)
Esikoisteos Kolmijalkainen kettu oli sekä Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon että Olvi-säätiön kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana. Myös Karkuri-romaani oli Olvi-palkintoehdokas.
Aiheesta muualla

Huilajan esittely Kariston sivuilla
Janne Huilaja Kirjasampo.fi:ssä
Bar-Hebræus

| Bar-Hebræus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1226
Kuollut: 1286 (59–60 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: syyrian kieli
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Bar-Hebræus (myös: Abu-faradž), (1226−1286) oli syyrialais-arabialainen kirjailija, kotoisin Malatiasta. Vuodesta 1264 kuolemaansa saakka hän vaikutti jakobiittisen kirkon mafrjanina eli alipiispana. Hänen lukuisista kirjoituksistaan kieliopin, eksegetiikan ja historian alalla on syyriankielinen kronikka tärkeä lähdeteos.
Bar-sur-Seine

St-Étiennen kirkko Bar-sur-Seinessa
Bar-sur-Seine on kunta Auben departementissa Champagne-Ardennen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 3 510 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Bar-sur-Seinen pinta-ala on 28 neliökilometriä.
Askola (täsmennyssivu)

Askola tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Askola, Suomen kunta
Sukunimi

Askola on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Arvo Askola (1909–1975), kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti
Irja Askola (s. 1952), piispa
Vilho Askola (1906–1994), taidegraafikko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Askola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anniina Mattila

| Anniina Mattila |
| --- | --- |
 Anniina Mattila helmikuussa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1983 (ikä 41) Karvia
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  iskelmämusiikki
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anniina Mattila (s. 16. kesäkuuta 1983 Karvia) on suomalainen iskelmälaulaja. Hän aloitti keikkailun huhtikuussa 2004 säestävänä orkesterinaan Oja-Lipasti Band. Kesästä 2005 lähtien säestävänä yhtyeenä on toiminut Avenue-yhtye. Ensimmäisen levytyksensä Mattila teki Ruotsissa vuonna 1999. Ensimmäinen pitkäsoitto Lapsellinen mies julkaistiin kesällä 2006.[lähde? ]
Myös Mattilan pikkusiskot Anne, Anneli ja Anitta Mattila ovat iskelmälaulajia. Sisarukset ovat levyttäneet yhteisen joululaululevyn sekä esiintyneet useissa yhteiskonserteissa. Syksyllä 2008 he tekivät ensimmäisen laajamittaisen konserttikiertueen, joka käsitti kymmenen konserttia eri paikkakunnilla. Kiertueen jatkoksi sisarukset esiintyivät viikon Iskelmä-risteilyllä Punaisellamerellä Egyptissä sekä Jordaniassa.[lähde? ]
Karviassa asuvalla Mattilalla ja hänen puolisollaan Juhalla on neljä tytärtä. Nuorin heistä on syntynyt kesällä 2018.
Julkaisut > Albumit

Lapsellinen mies (2006)
Tummat pilvet (2009)
Julkaisut > Singlet

Nautiskellaan (1999)
Kolme miestä, kolme kitaraa (2005)
Suomi tanssii ja kitara soi (2006)
Karataan pois (2006)
Hei postimies (Anniina ja siskot) (2008)
Varkaat kulkurit (2008)
Tummat pilvet (2009)
Nähdä Rooma ja kuolla (2011)
Mistä (2012)
Neulat havupuun (2013)
Aiheesta muualla

Anniina Mattila MagnumLive-ohjelmatoimiston verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Artturi J. Virtanen

Artturi Julius Virtanen (1. marraskuuta 1890 Porvoo – 22. tammikuuta 1969) oli suomalainen järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.