stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Linkkiradioasema

Linkkiradioasema, vanhemmalta nimitykseltään suuntaradioasema, on radioasema, jossa kaapeleita pitkin kulkeva ääni- tai dataliikenne muutetaan radiolähetteeksi, joka vastaanotetaan kilometrien päässä. Maastossa käytettävien kenttälinkkiradioasemien kantama on tyypillisesti 20 km - 50 km sopien hyvin prikaatin tai armeijakunnan toimialueeseen.
Koska linkkiradioasema toimii UHF-taajuuksilla, on sähkömagneettinen keila voimakkaasti suuntaava. Näin ollen linkkijänne, jossa on mutka voidaan toteuttaa kahdella rinnakkain asetetulla linkkiasemalla, joiden antennisuunnat poikkeavat toisistaan yhdistämällä niiden vastaanottama ja lähettämä radioliikenne kaapelilla.
Liettuan Fed Cup -joukkue

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Liettuan Fed Cup -joukkue
Kapteeni: Edita Liachovičiūtė
ITF-ranking: 65.
Ensimmäinen vuosi: 1992
Vuodet: 25
Maaottelut (V–T): 94 (43–50)
Päivitetty: 26.2.2019
Liettuan Fed Cup -joukkue edustaa Liettuaa Fed Cupissa. Se toimii Liettuan tennisliiton alaisuudessa. Liettua osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1992. Siihen asti liettualaiset pelaajat olivat edustaneet Neuvostoliittoa. Kaiken kaikkiaan Liettua on pelannut 94 maaottelua, joista voittanut 43 ja hävinnyt 50. Parhaimmillaan Liettua on pelannut Fed Cupin Eurooppa-Afrikan I-ryhmässä vuosina 1992, 1993, 2004 ja 2007.
Vuoden 2019 Fed Cupissa pelanneet

Joana Eidukonytė
Gerda Zykutė
Paulina Bakaitė
Iveta Daujotaitė
Laibin

| Laibin (kiin>  来宾市, Láibīn Shì) |
| --- | --- |
 Laibinin sijainti Guangxin autonomisella alueella.
 Koordinaatit: 23°43′57″N, 109°13′22″E 
Valtio:  Kiina
Autonominen alue:  Guangxi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13 449 km²
Väkiluku (2010):  2 099 711
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  546100
Suuntanumero(t):  0772
Rekisterikilpi:  桂G
 
 www.laibin.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Laibin (yksink.: 来宾; perint.: 來賓; pinyin: Láibīn, zhuangiksi Laizbinh) on prefektuuritason kaupunki Etelä-Kiinan Guangxin zhuangien autonomisen alueen keskiosassa. Kaupungin pinta-ala on 13 449 neliökilometriä ja väkiluku 2,1 miljoonaa (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 140 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Nanningista koilliseen.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu yhteen kaupunkipiiriin, yhteen piirikuntatason kaupunkiin, kolmeen piirikuntaan ja yhteen autonomiseen piirikuntaan.
| Laibinin hallinnollinen jako piirikuntatasolla |
| --- | --- | --- | --- |

| # | Nimi | Kiinan merkit | Pinyin |
Kaupunkipiiri
| 1 | Xingbin | 兴宾区 | Xīngbīn Qū |
Piirikuntatason kaupunki
| 2 | Heshan | 合山市 | Héshān Shì |
Piirikunnat
| 3 | Xiangzhou | 象州县 | Xiàngzhōu Xiàn |
| 4 | Wuxuan | 武宣县 | Wǔxuān Xiàn |
| 5 | Xincheng | 忻城县 | Xīnchéng Xiàn |
Autonominen piirikunta
| 6 | Jinxun yaoiden autonominen piirikunta | 金秀瑶族自治县 | Jīnxiù Yáozú Zìzhìxiàn |
Galleria

Aukio Heshanin kaupungissa.
Aukio Xinchengin piirikunnassa.
Aukio Jinxun piirikunnassa.
Temppelirakennus Wuxuanin piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laibin Wikimedia Commonsissa
ChinaTravel.com: Laibin Travel Guide (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
TravelChinaGuide.com: Laibin Travel Guide (englanniksi)
Lena Teckenberg

Lena Kristina Teckenberg (s. 17. maaliskuuta 1962) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän voitti korkeushypyn Suomen-mestaruuden vuonna 1982. Teckenberg hyppäsi ennätystuloksensa 185 cm vuonna 1983. Hän edusti seuraa IF Sibbo-Vargarna.
Saavutukset

Ulkoradat
Korkeushyppy
Suomen-mestaruus: 1982
SM-hopea: 1979, 1981
SM-pronssi: 1984
Sisäradat
Viisiottelu
SM-pronssi: 1982
Lauscha

| Lauscha |
| --- | --- |
 vaakuna
 Lauscha
 Koordinaatit: 50°28′N, 11°9′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Thüringen
Piirikunta:  Sonneberg
Hallinto:  
 – Pormestari:  Norbert Zitzmann (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,72 km² km²
Korkeus:  625 m
Väkiluku:  3 691
 – Väestötiheys:  197,2 as./km²
 
 Lauscha.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lauscha on kaupunki Saksan Thüringenin osavaltiossa Sonnebergin piirikunnassa. Lauscha tunnetaan käsinpuhalletuista lasiesineistä, erityisesti joulukuusen koristeista.
Museoon siirretty lasinpuhaltajan työpaja 1930-luvun Lauschasta.
Lauschan rautatieasema joulukuussa 2001.
Lauscha sijaitsee Thüringer Schiefergebirgen vuoristossa syvässä laaksossa. Lauschan rautatieasema on 611 metrin korkeudella merenpinnasta, ja korkein kaupungin alueella oleva vuorenhuippu Pappenheimer Berg kohoaa 834,5 metriin. Keskimääräinen korkeus on 625 m.
Joulukoristeet

Lasimestarit Hans Greiner ja Christoff Müller perustivat lasihytin 1595, ja siitä saivat alkunsa Lauscha ja paikallinen lasinvalmistus. Lasihelmiä valmistettiin lasiputkesta lampputyönä 1700-luvulta alkaen, ja 1800-luvulla työ tehostui kun liekki saatiin palkeilla entistä kuumemmaksi. Myös puhallettuja helmiä valmistettiin. Kuusenkoristeista on ensimmäinen maininta 1860-luvulta erään kauppiaan luettelosta. Sonnenbergin alueesta tuli Saksan leikkakalujen ja samalla kuusenkoristeiden valmistuksen keskus, ja Lauschassa erikoistuttiin kuusenkoristeisiin. Puhaltajat työskentelivät kotonaan ja myivät tuotteensa tukkukauppaille, joista he joutuivat riippuvaisiksi. Osavaltion kotiteollisuusväki oli Saksan köyhintä, ja kaikki perheenjäsenet lapsia myöten osallistuivat työhön elannon hankkimiseksi. Postimyynnin yleistyessä tuotos parani, ja osuuskuntien perustamisen ansiosta saatiin myös työoloja paremmiksi.
Ensimmäisen maailmansodan aikana koristeiden tuotanto laantui, mutta jo 1923 Lauschaan perustettiin lasikoulu. Vaikka joulukoristeet saivat Saksassa aiemman koristeellisen tyylin sijasta nyt vaikutteita ajan yksinkertaisemmasta tyylistä ja 1930-luvulla jopa pintaansa hakaristikuvioita ja kansallishenkeä nostattavia vanhoja symboleita, Lauschassa pääosa tuotannosta noudatti vanhaa perinnettä. 1943 joulukoristeiden tuotanto keskeytettiin mutta jatkui heti sodan päätyttyä nyt DDR:ksi muuttuneessa valtion osassa. Tuotanto vietiin pääasiassa Neuvostoliittoon. Vähitellen tuotanto koneellistui. Puhaltajista monet siirtyivät Länsi-Saksaan Neustadtiin. Saksojen yhdistyessä Lauschan puhaltajat joutuivat jälleen hankkimaan tarvikeensa itse ja huolehtimaan markkinoinnista. Monet puhaltajat ovat ryhtyneet tekemään koristeita vanhoilla muoteilla.
Lasikoulu Berufsfachschule Glas perustettiin kaupunkiin uudelleen 1991, ja vuosittain kaupungissa pidetään kahtena adventtina joulumarkkinat Kugelmarkt, jonne tulee yleisöä kymmeniätuhansia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lauscha Wikimedia Commonsissa
Liettualaiset eurokolikot

Liettualaiset eurokolikot ovat Liettualle suunniteltuja eurokolikoita. Liettuan siirtyi euroon 1. tammikuuta 2015, jolloin liettualaiset eurokolikot tulivat käyttöön korvaten aikaisemman valuutan litin.
Eurokolikoiden arvopuoli on kaikissa euromaissa samanlainen, mutta kääntöpuolen jokainen euromaa suunnittelee itse omille kolikoilleen. Kaikissa liettualaisissa eurokolikoissa on kansallisella puolella sama aihe. Niihin on kuvattu Vytis-hevosratsastajan kuva Liettuan vaakunasta, ja sen lisäksi EU:n kaksitoista tähteä, maan nimi "LIETUVA" ja kolikon lyöntivuosi.
Aiheesta muualla

Liettualaiset eurokolikot (Liettuan keskuspankin sivuilla) (englanniksi)
Liettuan valmistautuminen euron käyttöönottoon (Liettuan keskuspankin sivuilla) (englanniksi)
The Euro Information Website- Lithuania
Legend of the Shadowking

| Legend of the Shadowking Freedom Call |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 2008 – huhtikuu 2009
 Studio : FC Studios, Nürnberg; Area 51 studios, Celle
 Julkaistu: 29. tammikuuta 2010
 Tuottaja(t): Chris Bay, Dan Zimmermann
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 56.36
 Levy-yhtiö: SPV
Freedom Callin muut julkaisut
| Dimensions 2007 | Legend of the Shadowking 2010 | Live in Hellvetia 2011 |
Legend of the Shadowking on power metal -yhtye Freedom Callin vuonna 2010 julkaistu kuudes studioalbumi.
Kappaleet

Out of the Ruins – 4.21
Thunder God – 3.31
Tears of Babylon – 3.38
Merlin – Legend of the Past – 4.17
Resurrection Day – 3.34
Under the Spell of the Moon – 5.08
Dark Obsession – 4.45
The Darkness – 5.06
Remember! – 4.21
Ludwig II – Prologue – 2.19
The Shadowking – 5.13
Merlin – Requiem – 2.34
Kingdom of Madness – 3.59
A Perfect Day – 3.58
Kokoonpano

Chris Bay – laulu, kitara
Lars Rettkowitz – kitara
Armin Donderer – basso
Dan Zimmermann – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 9½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Legend of the Shadowking discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Albumi Legend of the Shadowking Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Loppukilpailu

Loppukilpailu, myös loppuottelu, finaali, on kilpailun viimeinen ottelu, jossa ratkaistaan koko tapahtuman voittaja. Urheilukilpailuissa, joissa kaksi yksilöä tai joukkuetta kilpailee toisiaan vastaan, loppukilpailu pelataan usein välierien voittajien kesken. Välierissa hävinneet joukkueet pelaavat toisiaan vastaan, jos ratkaistaan se, kumpi voittaa pronssimitalin.[lähde? ]
Liettuan jalkapallomaajoukkue

Liettuan jalkapallomaajoukkue edustaa Liettuaa jalkapallossa. Joukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 1923; ensimmäinen virallinen peli oli Liettua–Viro, jonka Viro voitti 5–0.
EM-kisat

Liettua on itsenäisen jalkapalloliiton alaisuudessa hakenut paikkaa EM-lopputurnaukseen vuoden 1996 kisoista alkaen. Se ei ole selvinnyt karsinnoista kertaakaan EM-lopputurnaukseen.
1960–1992: Oli osa Neuvostoliittoa
1996–2020: Ei selviytynyt karsinnoista
MM-kisat

Liettua ei ole pelannut kertaakaan MM-lopputurnaukseen. Se on pelannut itsenäisen jalkapalloliiton alaisena MM-karsinnoissa vuosina 1930–1938 ja uudelleen vuoden 1994 kisoista alkaen.
1930: Ei osallistunut
1934–1938: Ei selviytynyt karsinnoista
1950–1990: Oli osa Neuvostoliittoa
1994–2022: Ei selviytynyt karsinnoista
Entisiä päävalmentajia

Csaba László
Raimondas Žutautas
José Couceiro
Algimantas Liubinskas
Lena Solvin

Lena Solvin Kalevan kisoissa 2008
Lena Anne-May Solvin (s. 4. heinäkuuta 1986 Uusikaarlepyy) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa IF Nykarlebynejdeniä ja häntä valmentavat Martin Ahlskog ja Leif Solvin.
Hän on saavuttanut viisi aikuisten SM-mitalia. Lappeenrannassa 4. elokuuta 2007 hän oli kolmas tuloksella 64,45 m. Tampereella 26. heinäkuuta 2008 hän oli toinen tuloksella 62,28 m ja Espoossa 1. elokuuta 2009 hän oli toinen tuloksella 63,23 m. Kajaanissa 7. elokuuta 2010 hän oli toinen tuloksella 65,47. Turussa 7. elokuuta 2011 hän oli toinen tuloksella 63,25.
Hän on edustanut Suomea neljästi Suomi–Ruotsi-maaottelussa, vuosina 2007, 2008, 2009 ja 2010. Göteborgissa 2007 hän oli viides tuloksella 60,13, Helsingissä 2008 toinen tuloksella 64,59, Göteborgissa 2009 viides tuloksella 60,29 ja Helsingissä 2010 neljäs tuloksella 64,57.
Hänen ennätyksensä on 66,26, jonka hän heitti Kaustisella 28. kesäkuuta 2008. Ennätyksellään hän sijoittuu Suomen kaikkien aikojen tilastossa kahdeksanneksi.
Aikuisten SM-mitalit

Hopeaa 2008 (62,28)
Hopeaa 2009 (63,23)
Hopeaa 2010 (65,47)
Hopeaa 2011 (63,25)
Pronssia 2007 (64,45)
Legenda (patsas)

| Legenda |
| --- | --- |

Nimi:  Legenda
Tekijä:  Pekka Jylhä
Valmistumisvuosi:  2020
Taiteenlaji:  kuvanveisto
Korkeus:  4 m
Sijainti:  Keskuspuistikko 12
Paikkakunta:  Kurikka
Koordinaatit:  62.6168°N, 22.3984°E
Legenda on hiihtäjä Juha Miedon patsas Kurikan keskustassa sijaitsevassa Keskuspuistikossa. Kuvanveistäjä Pekka Jylhän tekemä patsas paljastettiin 26. syyskuuta 2020. Patsashankkeen toteutti Miedon urheiluseura Kurikan Ryhti yhteistyössä muun muassa Kurikan kaupungin kanssa. Patsas on lahjoitettu kansalaiskeräyksellä.
Hanke

Juha Miedon patsaasta jätettiin kansalaisaloite vuonna 2017. Miedon toiveesta patsas rahoitettiin kansalaiskeräyksellä, sillä hän ei halunnut, että Kurikan kaupunki kuluttaisi siihen verorahaa. Rahoitusta tehtiin myös yksittäisillä lahjoituksilla. Hankkeessa oli mukana nuoruudessaan Kurikassa asunut Nokian entinen pääjohtaja Jorma Ollila, joka toimi myös patsaan suunnittelutyöryhmän puheenjohtajana. Patsaasta oli ollut puhetta pitkään, mutta Mieto ei ollut aiemmin suhtautunut siihen suopeasti.
Kesällä 2018 järjestettiin kutsukilpailu, jonka voitti kuvanveistäjä Pekka Jylhän teos Legenda. Jylhä sai teokseensa inspiraation Lahden vuoden 1978 MM-kilpailujen 50 kilometrin hiihdosta otetusta valokuvasta. Patsas maksoi noin 130 000 euroa. Ylimääräiset rahat käytettiin Kurikan Ryhdin nuorisotyöhön.
Veistoksen paljastaminen

Legenda oli alun perin tarkoitus paljastaa jo toukokuun alussa 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi julkistaminen siirtyi syyskuun 26. päivälle. Lauantaiseen paljastustilaisuuteen osallistui satamäärin yleisöä, ja kaupungin kadut suljettiin ennen tilaisuutta. Mieto saapui paikalle hevoskyydillä yhdessä kuvanveistäjä Jylhän kanssa.
Tapahtuman juonsi hiihtäjä Kalle Lassila, ja juhlapuheet pitivät Kurikan kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Anna-Maija Koskela ja Pekka Jylhä. Patsasta olivat paljastamassa myös hiihtäjät Siiri Rantanen ja Hilkka Riihivuori.
Teoksen kuvaus

Veistoksen kaksi metriä korkea alaosa on metallia, joka on valaistu ja maalattu metsää kuvaten vihreäksi. Alaosan päällä on Miedon pituuden mukaisesti 197-senttinen, Mietoa kuvaava hiihtäjä, joka on valmistettu hiotusta pronssista. Hahmolla on pipo päässä, sukset jalassa, numerolappu rinnassa ja se on työntänyt sauvoilla vauhtia eteenpäin. Patsas on neljä metriä korkea.
»Juha Miedolle metsä oli paikka, jossa hän pääsi toteuttamaan itseään ja kokeilemaan rajojaan. Metsä ja latu tekivät Miedosta sankarin ja koulivat hänestä voimakkaan persoonan. Juha Miedon veistoksen yhtenä lähtökohtana on ollut valokuva Lahden MM-kisoista 50 kilometrin matkalta vuodelta 1978. Veistokseni on hyvin uskollinen Juha Miedolle.» 
(Pekka Jylhä)
Juha Mietoa luonnollisessa koossa esittävä veistoksen yläosa on hiottua pronssia.
Veistoksen metsää kuvaava alaosa on laserleikattua terästä.
Aiheesta muualla

Juha Mieto -veistoksen paljastustilaisuus (YouTube, Kurikan kaupunki)
Juha Mieto -veistoksen kutsuvierastilaisuus (YouTube, Kurikan kaupunki)
Loppu

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Loppu tarkoittaa seuraavia asioita:
Loppu (The End), Gerrit van Dijkin lyhytanimaatio vuodelta 1981
Loppu, Vesa Kantolan lyhytelokuva vuodelta 1983
Loppu (The Last One), Frendit-televisiosarjan päätösjakso
Loppu (The End), Lost-televisiosarjan päätösjakso
Loppu, Eppu Nuotion romaani
Loppu (The End), Lemony Snicketin (oik. Daniel Handler) romaani
”Loppu”, Koleran kappale albumilta Liekki lepattaa
”Loppu”, Lyijykomppanian kappale albumilta Viimeinen voitelu
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Loppu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Leikin loppu (albumi)

| Leikin loppu Pronssinen Pokaali |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1995–2000
 Julkaistu: 2007
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: vaihtoehtorock, poprock, hard rock
 Levy-yhtiö: Megamania
Pronssisen Pokaalin muut julkaisut
| Maa hehkuu 2000 | Leikin loppu 2007 | Vastatuulensoutajat 2013 |
Leikin loppu on Pronssisen Pokaalin vuonna 2007 julkaistu kokoelma-albumi.
Kappaleet

Sensaatio – 2.19
Merkittävä päivä – 3.11
Kauniita unia – 2.43
Käärmeenkieli – 3.19
Puhalla lujempaa – 4.33
Kone – 3.33
Kaininmerkki – 3.23
Suru soittaa – 3.23
Leikin loppu – 3.44
Lumpeet – 3.58
Olotila – 4.21
Liitelin – 4.53
Eläinolento – 3.56
Harhailemaan – 4.10
Rakkaus ja raivo – 2.41
Houkuttava ääni – 3.24
Ullakolla – 3.59
Maa hehkuu – 3.19
Kaunis on kulkea – 4.13
Taivas – 4.38
Arvostelut

Dome.fi:
Imperiumi.net:
Lars Sörensen

Lars Erling Sörensen (s. 13. helmikuuta 1959 Turku) on suomalainen yleisurheilija. Sörensen menestyi 1980-luvulla parhaiten estejuoksussa, mutta hän juoksi myös keski- ja kestävyysmatkoja.
Sörensen voitti 3 000 metrin esteiden Suomen mestaruuden Lahdessa vuonna 1985 ajalla 8.29,37 . Hopealla hän oli 1986, 1987 ja 1989. Lisäksi hän saavutti 5 000 metrillä pronssia vuonna 1983 ja hopeaa 1 500 metrin juoksussa 1982.
Sörensenin ennätys esteissä oli 17. heinäkuuta 1984 Tukholmassa juostu 8.27,27. Ajallaan hän on matkan kolmanneksitoista nopein suomalainen . Vuonna 1975 hän juoksi Maarianhaminassa 2 000 metrin matkalla 16-vuotiaiden Suomen ennätysajan 5.30,0.
Seuratasolla Sörensen edusti Raision Kuulaa ja Saarijärven Pullistusta (vuodesta 1989).
Ammatiltaan Sörensen on lääkäri.
Lars Stindl

Lars Stindl
Lars Stindl (s. 26. elokuuta 1988 Waghäusel, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka vuosina 2015–2023 edusti Bundesliigassa pelaavaa Borussia Mönchengladbachia ja oli joukkueen kapteeni kaudesta 2016–2017 alkaen. Stindl siirtyi Hannoveriin heinäkuussa 2010 Karlsruhesta, jota hän oli edustanut aluksi juniorijoukkueissa vuodesta 2000 lähtien ja jossa hän pelasi 2. Bundesliigassa viimeisen kautensa 2023–2024. Stindl on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen pituutensa on 181 senttimetriä.
Stindl pelasi Bundesliigassa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2008. Sen jälkeen hän pelasi pääsarjassa lukuun ottamatta kautta 2009–2010, kun Karlsruhe oli pudonnut 2. Bundesliigaan, ja uransa viimeistä kautta. Kauden 2020–2021 loppuun mennessä hän on pelannut Bundesliigassa 321 ottelua ja tehnyt niissä 73 maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut 19 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia kausina 2015–2016, 2016–2017 ja 2020–2021.
Stindl on edustanut Saksaa ikäkausimaajoukkueissa sekä 11 A-maaottelussa, joissa hän on tehnyt neljä maalia. Hän kuului Maanosaliittojen cupin 2017 voittaneeseen joukkueeseen ja teki turnauksen neljässä ottelussaan kolme maalia. Hän on pelannut maajoukkueessa viimeksi maaliskuussa 2018.
Lena Sommestad

| Lena Sommestad |
| --- | --- |
 Sommestad vuonna 2005.
Ruotsin ympäristöministeri
 Göran Perssonin hallitus 2002–2006  
Edeltäjä:  Kjell Larsson
Seuraaja:  Andreas Carlgren
Kansanedustaja
 2012–2014  
Hallandin läänin maaherra
 2014–2020  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1957 (ikä 66–67)
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Lena Sommestad (s. 1957) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitiko. Hän on ollut Ruotsin valtiopäivien jäsen vuosina 2012–2014 ja toiminut Ruotsin ympäristöministerinä Göran Perssonin hallituksessa 2002–2006. Vuosina 2014–2020 hän oli Hallandin läänin maaherra. Sommestad on toiminut myös taloushistorian professorina Uppsalan yliopistossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lena Sommestad Wikimedia Commonsissa
Lena Sommestad Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Legenda (elokuva)

| Legenda> Legend |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ridley Scott
Käsikirjoittaja:  William Hjortsberg
Tuottaja:   Tim Hampton  Arnon Milchan 
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  Alex Thomson
Leikkaaja:  Terry Rawlings
Tuotantosuunnittelija:  Assheton Gorton
Pääosat:   Tom Cruise  Mia Sara  Tim Curry  David Bennent  Alice Playten  Billy Barty  Cork Hubbert 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Regency Enterprises
Levittäjä:  Universal Studios Netflix Disney+
Ensi-ilta:  13. joulukuuta 1985
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  30 miljoonaa dollaria
Tuotto:  15,5 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Legenda (Legend) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut Ridley Scottin ohjaama satuelokuva. Elokuva sai monia palkintoehdokkuuksia, kuten Oscar-ehdokkuuden parhaasta maskeerauksesta. Elokuva oli taloudellisesti tappiollinen.
Legendan musiikin teki Tangerine Dream -yhtye.
Juoni

Legenda on elokuva, jossa kerrotaan kauniista prinsessasta ja häneen rakastuneesta pojasta. Elokuvassa prinsessan kaappaa ilkeä paholaishahmo.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Tom Cruise   | … |  Jack   |
|   Mia Sara   | … |  Prinsessa Lili   |
|   Tim Curry   | … |  Pimeän Ruhtinas   |
|   David Bennent   | … |  Gump   |
|   Alice Playten   | … |  Blix    |
|   Billy Barty   | … |   Screwball   |
|   Cork Hubbert   | … |  Brown Tom    |
|   Peter O’Farrell   | … |  Pox    |
|   Kiran Shah   | … |  Blunder    |
|   Annabelle Lanyon   | … |  Oona    |
|   Chris Lorch    | … |  Piecepypes   |
|   Robert Picardo   | … |  Meg   |
|   Tina Martin   | … |  Nell   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen piti Legendaa unettavana satujärkäleenä. Hän antoi elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Aiheesta muualla

Legenda Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lancaster (suku)

Lancasterin suvun tunnus
Lancaster oli eräs Englannin hallitsijasuvuista. Se oli toinen osapuoli ruusujen sodassa, vuosina 1455–1485 käydyssä epäsäännöllisessä sisällissodassa, joka riehui Englannissa ja Walesissa. Suvun nimenä oli Lancaster, koska sen jäsenet olivat sukua Juhana Gentille, ensimmäiselle Lancasterin herttualle. Heidän symbolinsa oli punainen ruusu.
Lancasterien vastapuoli oli York-suku. Keskinäinen kamppailu on jatkunut nykypäivänä Lancashiren ja Yorkshiren kreivikuntien leikkimielisen kilvoittelun merkeissä.
Maineikas Englannin Tudor-hallitsijasuku periytyi Lancastereista Margaret Beaufortin, Juhana Gentin lapsenlapsenlapsen, kautta. Margaret nai Edmund Tudorin ja heidän poikansa Henrik VII hallitsi ensimmäisenä Tudor-suvun kuninkaana yhdistäen lopulta kamppailevat suvut avioliittonsa kautta.
Nimitys Lancaster-suku on myöhempien aikojen perua; teknisesti kyseessä oli vain yksi Plantagenet-suvun haara, ja lancasterilaiset kutsuivat itseään Plantagenet'eiksi.
Lancaster-suvun kuninkaat

Henrik IV (hallitsi 1399–1413)
Henrik V (1413–1422)
Henrik VI (1422–1461) ja (1470–1471)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Plantagenet | Englannin hallitsijasuvut 1399–1461 | Seuraaja: York |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: York | Englannin hallitsijasuvut 1470–1471 | Seuraaja: York |
Lappi-kirjallisuuspalkinto

Lappi-kirjallisuuspalkinto on Lapin kirjastojen vuonna 2016 perustama kirjallisuuspalkinto. Ehdokaskirjat ovat alun perin suomenkielisiä tai saamen kielestä käännettyjä aikuisten kaunokirjallisia teoksia, jotka ovat lappilaislähtöisen kirjailijan kirjoittamia tai muuten liittyvät Lappiin. Kirjailijan on joko täytynyt asua tai olla asunut merkittävän osan elämästään Lapissa palkinnon jakamisen aikaan. Palkinto jaetaan joka toinen vuosi Kirjastojen päivänä 19. maaliskuuta. Se myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 2017, jolloin ehdokaskirjat oli julkaistu vuosina 2015–2016. Palkinnon arvo vuonna 2021 oli 3 000 euroa. Lisäksi palkinnonsaajille annetaan kunniakirjat.
Palkitut ja ehdokkaat

| Vuosi | Kirjailija | Kirja | Muut ehdokkaat | Valitsija |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Kerttu Vuolab | Valon airut | Mikko-Pekka Heikkinen: Poromafia   Niillas Holmberg: Jos itseni pelastaisin itseltäni   Minna Rytisalo: Lempi   Kauko Röyhkä: Lapinpoika   Heli Slunga ja Jaana Seppänen: Lapin Lolita | Katja Gauriloff |
| 2019 | Rosa Liksom | Everstinna | Anna-Liisa Ahokumpu: Viktor Stanislauksen kolmetoista sinfoniaa   Lauri Akola: Vienan kuohut   Ritva-Elina Pylväs: Alisa, Väylän tytär  Juha Ruusuvuori ja Ulla Ylisirniö-Ruusuvuori: Yksi näistä pienimmistä   Minna Rytisalo: Rouva C | Pekka ja Teija Isorättyä |
| 2021 | Juhani Karila | Pienen hauen pyydystys | Inger-Mari Aikio: 69 čuoldda – 69 pylvästä   Akseli Heikkilä: Veteen syntyneet   Tommi Kinnunen: Ei kertonut katuvansa   Petra Rautiainen: Tuhkaan piirretty maa   Seppo Saraspää: Kaulahopeiden taru | Virpi Suutari |
| 2023 | Pekka Juntti | Villikoira | Anna-Maria Eilittä: Tämäkin hämärä katoaa   Niillas Holmberg: Halla Helle   Katja Kärki: Eeled   Mauri Paasilinna: Pedon aika   Sari Pöyliö: Rakkauden ja tulehduksen oireita | Pertti Ukkola |
Aiheesta muualla

Lapin kirjallisuuspalkinnon verkkosivut
Laari

Laari voi tarkoittaa muun muassa:
laari, seinillä erotettu säilytyspaikka aitassa, kellarissa tms.