stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viimeinen lehmipoika
Kokoonpano

Coitus Inc.
Mikko Alatalo – laulu
Heikki Silvennoinen – kitara
Juuso Nordlund – basso
Jukka "Juke" Aronen – rummut
+
Pedro Hietanen – haitari ("Älä yhtään pelkää")
Kokoonpano > Muut

Ben Kaila ja Timo Kelaranta – kansikuva
Viktor Röthlin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Viktor Röthlin |   Viktor Röthlin |   Viktor Röthlin |  |
Maa:   Sveitsi
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Osaka 2007 | maraton |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 2010 | maraton |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2006 | maraton |  |
Viktor Röthlin (s. 14. lokakuuta 1974) on sveitsiläinen maratonjuoksuun keskittynyt kestävyysjuoksija. Hän on maratonin kolminkertainen arvokisamitalisti.
Göteborgin EM-kisoissa 2006 Röthlin juoksi hopealle ja Osakan MM-kisoista 2007 hän voitti pronssia. Barcelonassa 2010 hän voitti Euroopan-mestaruuden ajalla 2.15.31.
Hän on osallistunut neljästi olympialaisiin. Sydneyssä 2000 hän oli 36:s, ja Ateenassa 2004 hän keskeytti. Pekingissä 2008 hän sijoittui kuudenneksi ja oli paras ei-afrikkalainen juoksija. Lontoossa 2012 hän oli 11:s.
Röthlinin ennätys ja Sveitsin ennätys on Tokion maratonilla helmikuussa 2008 juostu 2.07.23. Aika on myös Tokion maratonin reittiennätys. Röthlinin aikaisempi ennätys oli huhtikuussa 2007 Zürichissä juostu 2.08.20.
Saavutuksia

Kesäolympialaiset
Sydney 2000 – maraton: 36:s.
Ateena 2004 – maraton: keskeytys
Peking 2008 – maraton: kuudes
Lontoo 2012 – maraton: 11:s
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut
Pariisi 2003 – maraton: 14:s
Osaka 2007 – maraton: pronssia
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut
München 2002 – maraton: 16:s
Göteborg 2006 – maraton: hopeaa
Barcelona 2010 – maraton: kultaa
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut
1997 – pitkä matka 168:s
1998 – pitkä matka 77:s
2003 – lyhyt matka 33:s
Henkilökohtaiset ennätykset

| Laji | Tulos | Paikka | Pvm |
| --- | --- | --- | --- |
| 5 000 m | 13.40,28 | Kassel | 23.6.1999 |
| 10 000 m | 28.22,53 | Lissabon | 1.4.2000 |
| 10 km | 28.40 | Basel | 25.11.2006 |
| Puolimaraton | 1.02.16 | Milano | 2.4.2006 |
| Maraton | 2.07.23 | Tokio | 17.2.2008 |
Aiheesta muualla

http://www.viktor-roethlin.ch/
http://marathoninfo.free.fr/athletes/rothlin.htm
Vesiväylä

Proomuja Mittelland-kanavalla lähellä Mindeniä, Saksassa.
Vesiväylä tarkoittaa sellaista vesistössä olevaa reittiä, joka mahdollistaa vesiliikenteen harjoittamisen. Suomessa merikarttoihin merkityt yleiset kulkuväylät ovat julkisia kulkuväyliä (myös laivaväylä) tai yleisiä paikallisväyliä (myös venereitti). Ne ovat viranomaisen vesilain pohjalta määräämiä vesiväyliä, jotka opastavat reitin kapeissa paikoissa, salmissa, saarien lomitse, syväväylää pitkin tai satamaan. Julkisilla kulkuväylillä on nimellissyvyydet, joihin ne on tarkistusmitattu, luodattu tai harattu.
Merenkulun turvalaitteet

Vesiväylä voi olla merkitty merenkulun turvalaittein, jotka jaetaan kiinteisiin ja kelluviin turvalaitteisiin eli merimerkkeihin.
Merenkulun turvalaitteet > Kelluvat turvalaitteet

Kelluvia turvalaitteita eli merimerkkejä ovat poijut ja viitat ja majakkalaivat. Poijut ja viitat on sijoitettu väylän reunoille. Majakkalaivat toimivat uivina, siirrettävinä majakkoina.
Merenkulun turvalaitteet > Kiinteät turvalaitteet

Kiinteitä turvalaitteita ovat majakat, loistot, saarien erottamiseen tarkoitetut kummelit ja tunnusmajakat, väylien jommassakummassa päässä olevat linjataulut, kallioon maalatut merkit ja reunamerkit.
Reunamerkit ovat väylän reunalinjaa osoittavia kiinteitä reunamerkkejä, jotka sijaitsevat väylän reunalinjalla tai sen välittömässä läheisyydessä. Reunamerkin etäisyys väylän reunalinjasta on enintään 50 metriä. Reunamerkit on varustettu yhdistetyn kardinaali- ja lateraalijärjestelmän mukaisilla tunnuksilla. Merkeissä käytetään aina väritunnusta. Niissä voi lisäksi olla valo-, valoheijastin- ja huippumerkkitunnus. Reunamerkit on yleensä varustettu tutkaheijastimella.
Vizianagaram

| Vizianagaram విజయనగరం |
| --- | --- |

 Vizianagaram
 Koordinaatit: 18.12°N, 83.42°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Andhra Pradesh
Piirikunta:  Vizianagaram
Väkiluku (2011):  
 – Metropolialue:  239 374
Aikavyöhyke:  UTC+5:30
Postinumero:  535001
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vizianagaram (teluguksi విజయనగరం) on Intiassa Andhra Pradeshin osavaltiossa sijaitsevan Vizianagaramin piirikunnan pääkaupunki. Vuonna 2011 kaupunkialueella asui 239 374 henkeä.
Liikenne

Vizianagaramissa on rautatieasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vizianagaram Wikimedia Commonsissa
Vizianagaramin kaupunkia.
Vizianagaramin rautatieasema.
Vizianagaramin linnakkeen länsiportti.
Viinamestari

Viinamestari oli sääty-yhteiskunnassa henkilö, joka vastasi viinan valmistuksesta, laadunvalvonnasta ja usein myös jakelusta. Hänellä oli erityisosaamista tislausprosessissa ja hän toimi tavallisesti tislaamossa tai tilalla, jossa tuotettiin viinaa. Viinamestarin asema oli arvostettu ja hänellä oli tärkeä rooli, koska viina oli merkittävä tuote niin taloudellisesti kuin sosiaalisestikin.
Historiallisessa kontekstissa viinamestarin asema saattoi vaihdella riippuen yhteiskunnan ja paikallisen talouden rakenteesta. Hän saattoi työskennellä esimerkiksi aatelisen kartanossa, porvariston omistamassa tislaamossa tai valtion valvomassa laitoksessa. Viinamestari tarvitsi teknistä tietoa tislaamisesta, fermentoinnista ja raaka-aineiden, kuten viljan tai perunoiden, käsittelystä.
Viinan tuotanto oli tiukasti säädeltyä monissa maissa, ja viinamestari saattoi joutua noudattamaan tarkkoja säännöksiä ja veroja. Esimerkiksi Ruotsissa ja Suomessa oli jaksoja, jolloin viinan kotipoltto oli sallittua, mutta siihen liittyi monia säädöksiä ja rajoituksia. Viinamestari oli keskeinen hahmo tämän järjestelmän puitteissa.
↑  OPE-Etela-Savon_kartanot-Suomen-tammi.pdf seutu.wikimikkeli.fi.
Unkind

Unkind oli vuonna 1997 perustettu suomalainen crust punk -yhtye. Se julkaisi seitsemän albumia ja neljä EP-levyä, ja lisäksi yhtyeen kappaleita on muutamilla punk-kokoelmilla. Yhtye lopetti toimintansa keväällä 2020.
Diskografia > EP:t

"Who's The Fucking Terrorist?" (Fight Records, 1999)
"Verinen ilotulitus" (Fight Records, 2003)
Lisäksi kaksi split-EP:tä (Police Bastardin kanssa vuonna 1999 ja Sawn Offin kanssa vuonna 2001).
Diskografia > Albumit

Plant The Seed (Fight Records/Pathétique, 2000) (10" LP)
Mieliemme tuhkasta (Yellow Dog, Saksa, 2002) (yhtyeen lisäksi tuottajina Pentti Dassum ja Antti Luukkainen)
Ei mitään (Combat Rock Industry, 2005) (tuottajina yhtyeen lisäksi Antti Luukkainen ja Ville Angervuori)
Hangen syliin (Combat Rock Industry, 2007) (tuottajina Kari Nieminen ja Artturi Laukkanen)
Yhteiskunnan pikkuvikoja (Alerta Antifascista, 2010)
Harhakuvat (Relapse Records, 2011)
Pelon juuret (Relapse Records, 2013)
Kokoonpano

Tommi Mutka,(kitara ja laulu)
Tumppi Helle (kitara)
Marko Heikura (basso ja laulu)
Saku Tamminen (rummut)
Pekka Punkka (Noise and confusion)
Entiset jäsenet

Allu Vienola, Jani Jakonen, Janne Mannio, Joakim Bergman, Juuso Murtoniemi, Pasi Lehtinen, Perttu Glumerus, Toni Pihlaja, Ville Laiho
Aiheesta muualla

Unkind Facebook-sivustolla
Unkind Bandcamp-sivustolla
Unkarinvizsla

| Unkarinvizsla |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Unkari
Määrä:  Suomessa rekisteröity lyhytkarvaisia 730 ja karkeakarvaisia 136
Alkuperäinen käyttö:  metsästys
Nykyinen käyttö:  metsästys
Muita nimityksiä:  vizsla, Magyar Vizsla, Hungarian Pointer, braque hongrois, Ungarischer Vorstehhund, braco húngaro, ungari linnukoer
FCI-luokitus:  ryhmä 7 Seisovat lintukoirat; alaryhmä 1.1 Mannermaiset "braque"-tyyppiset #57 (lyhytkarvainen) #239 (karkeakarvainen)
Ulkonäkö
Paino:  noin 20–30 kg
Säkäkorkeus:  urokset 58–64 cm nartut 54–60 cm
Väritys:  sämpylänkeltaisen eri sävyt
Unkarinvizsla (unk. Magyar Vizsla) on Unkarista lähtöisin oleva koirarotu, joka kuuluu FCI-ryhmään 7.
Ulkonäkö

Unkarinvizsloja on lyhyt- (rövidszörü) ja karkeakarvaisia (drötzörü).
Lyhytkarvainen
Karkeakarvainen
Luonne

Vizslat ovat lempeitä, ystävällisiä ja tarmokkaita metsästyskoiria. Unkarinvizslalla on kotimaassaan Unkarissa erinomainen maine työkoirana. Se nauttii suunnattomasti päästessään veteen noutamaan ammutun linnun. Kumppanina se on hyvä ja lempeä perheenjäsen, mutta saattaa olla melko suojeleva, joten se vaatii määrätietoisen käsittelyn. Asiaan perehtyvälle se on suhteellisen helppo koulutettava, oikea monitoimikoira. Uros saattaa olla aggressii­visempi kuin narttu, mutta kumpikaan ei sovi vahtikoiraksi. Ne ovat uskollisia ja toimeliaita metsästys­koiria. Vizsla on sin­nikäs, voimakas ja tyylikäs seisoja. Rotu on jalostettu kotimaassaan monipuoliseksi metsästyskoiraksi ja loistavan hajuaistinsa ja oppivan luonteensa on helposti koulutettavissa tehtävään. Suomessa rotu kuuluu Saksanseisojakerho Ry:n alaisuuteen. Rotu on hyvin energinen ja vaatii paljon liikuntaa, joten pelkäksi kotikoiraksi se ei sovellu. Vizsloilla on voimakas riistavietti ja jo tämänkin vuoksi rotu ei ole seurakoirarotu.
Alkuperä

Unkarinvizslan sanotaan polveutuvan unkarilaisten valloittajien mukanaan tuomista koirista, joita kutsuttiin myös turkkilaisiksi keltaisiksi koiriksi (Turkish Yellow Dog). Nykykäsityksen mukaan rotu ei kuiten­kaan ole todennäköisesti 150 vuotta vanhempi ja se on pointterin, saksanseisojan, unkarinajokoiran ja württemberginseisojan risteytyksen tulos. Desmond Morriksen mukaan myös unkarilainen pannonianajokoira olisi vaikuttanut rodun perimään.
Vizslasta tuli nopeasti suosittu, mutta rotu lähes hävisi maailmansotien aika­na. Toisen maailmansodan jälkeen tehdyissä risteytyksissä vizslaan mahdollisesti risteytettiin italianajokoiraa. Unkarinvizsla kuuluu FCI:n roturyhmään 7. Suomessa unkarinvizslan rodunomaisia käyttöominaisuuksia mitataan kanakoirien erikoiskokeella (KAER), ja sen rotujärjestö on Saksanseisojakerho ry.
Rotumääritelmä

Unkarinvizsla on monipuolinen ja monikäyttöinen metsästyskoira, jonka tulee toimia niin aukealla, metsässä kuin vedessäkin. Niiden tyypilliset ominaisuudet ovat: erinomainen hajuaisti, kiinteä seisonta, erinomainen nouto sekä määrätietoinen ja innokas riistan seuraaminen uidessa.
Suomeen on tuotu paljon hyviä unkarinvizsloja sekä rodun kotimaasta että muualta Euroopasta. Lyhytkarvainen unkarinvizsla on kuitenkin melko harvinainen Suomessa. Vizslojen kasvattajia löytyy Suomesta noin 10 kappaletta.
Vizslasta on olemassa myös karkeakarvainen muunnos, mikä on oma rotunsa ja vielä harvalukuisempi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Karkeakarvaisen unkarinvizslan rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Lyhytkarvaisen unkarinvizslan rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Suomen Unkarinvizslat ry
Valuva taivas (elokuva)

| Valuva taivas> Liquid Sky |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Slava Tsukerman
Käsikirjoittaja:   Slava Tsukerman  Anne Carlisle  Nina V. Kerova 
Tuottaja:  Slava Tsukerman
Säveltäjä:   Slava Tsukerman  Brenda I. Hutchinson 
Kuvaaja:  Yuri Neyman
Leikkaaja:  Sharyn L. Ross (käännä suomeksi)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Z Films
Ensi-ilta:  1982
Kesto:  114 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valuva taivas (Liquid Sky) on Slava Tsukermanin Yhdysvalloissa tuottama, käsikirjoittama ja ohjaama kokeellinen tieteiselokuva vuodelta 1982.
Slava Tsukerman (s. 1940) on Moskovassa syntynyt elokuvantekijä, koulutukseltaan rakennusinsinööri, joka loikkasi vuonna 1973 Neuvostoliitosta länteen tehtyään synnyinmaassaan läpi 1960-luvun useita kokeellisia lyhytelokuvia. Yhdysvalloissa tehty Valuva taivas ei ole tavanomainen juonielokuva, vaan sisältää tieteistarinan ohella amerikkalaisiin elämänilmiöihin kohdistuvaa kritiikkiä.
Juoni

New Yorkiin laskeutuvat, heroiinille persot humanoidit varastavat kaupungin asukkailta orgasmin aikana aivoihin kertyvän nesteen, jolloin ihmiset kuolevat.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anne Carlisle  | … |  Margaret/Jimmy   |
|  Paula E. Sheppard  | … |  Adrian   |
|  Bob Brady  | … |  Owen   |
|  Susan Doukas  | … |  Sylvia   |
|  Elaine C. Grove  | … |  Katherine   |
Vastaanotto

Elokuva keräsi erikois- ja yleisönpalkintoja Brysselin, Cartagenan, Montrealin ja Sydneyn elokuvafestivaaleilla. Siitä tuli Yhdysvalloissa kulttielokuva, mutta tekijä Tsukerman katosi julkisuudesta..
Valuva taivas julkaistiin suomeksi tekstitettynä VHS-videona 1984, ja teatterilevitykseen sen toi Cinema Mondo Oy 1992. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kehui elokuvaa huikean omaperäiseksi pienen budjetin scifitarinaksi, jossa psykedeelinen ja camp vuorottelevat hämmästyttävästi. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti elokuvan VHS-videojulkaisun yhteydessä Valuvan taivaan olevan elokuvana yhtä ilmeetön ja unelias kuin henkilönsäkin: ”Tapahtumilla ei ole paljon väliä. Kaikki keskittyy miljööseen, eleisiin ja tunnelmaan.” Hän piti elokuvan suomeksi tekstitettyä videojulkaisua pienenä kulttuuritekona.
Walter Reisp

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | käsipallo |  |
Walter Johann Adolf Reisp (5. marraskuuta 1910 – 5. joulukuuta 1993) oli itävaltalainen käsipalloilija ja olympiamitalisti.
Reisp kuului Itävallan käsipallojoukkueeseen, joka voitti hopeaa Berliinin kesäolympialaisissa vuonna 1936. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua.
Uruguayncimarrón

| Uruguayncimarrón |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Uruguay
Määrä:  Suomessa rekisteröity 23
Alkuperäinen käyttö:  karja- ja vahtikoira
Nykyinen käyttö:  karja- ja vahtikoira, villisian metsästys
Muita nimityksiä:  cimarrón uruguayo, perro cimarrón, cimarrón creole, perro criollo, perro gaucho, Uruguayan Cimarron, Cimarron Dog, Uruguayan Gaucho Dog, Maroon Dog, Cerro Largo Dog, cimarron uruguayen, Uruguayischer Cimarron, uruguai cimarron
FCI-luokitus:  ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 2.1 Mastiffityyppiset molossikoirat #353
Ulkonäkö
Paino:  uros 38–45 kg narttu 33–40 kg
Säkäkorkeus:  uros 58–61 cm narttu 55–58 cm
Väritys:  brindle tai fawn
Uruguayncimarron (esp. cimarrón uruguayo) on uruguaylainen koirarotu. Se on kotimaansa kansallisrotu.
Ulkonäkö

Uruguayncimarron on erittäin voimakasrakenteinen lyhytkarvainen molossikoira, jonka tulee olla rungoltaan suorakulmion muotoinen. Korvat typistetään sen kotimaassa samaan tapaan pyöreäkärkisiksi kuin são miguelinfilalla. Häntä joko typistetään varsin lyhyeksi tai jätetään kokonaan typistämättä. Yleisin väritys on brindle, mutta myös  fawn hyväksytään kaikissa sävyissään. Tumma tai musta maski sallitaan. Fawn-värisillä yksilöillä sallitaan mustat vivahteet. Uroksen ihannesäkäkorkeus on 58–61 cm ja nartun 55–58 cm, mutta molemmilla sallitaan 2 cm:n vaihtelu mainituista mitoista. Uros painaa 38–45 kg ja narttu 33–40 kg.
Alkuperä

Rotu polveutuu samoista espanjalaisista karjakoirista kuin são miguelinfila ja kanariandoggi, minkä vuoksi se muistuttaakin niitä ulkonäöllisesti. Se on kuitenkin alun perin syntynyt luonnonvalinnan tuloksena ilman ihmisen jalostusta. Desmond Morriksen mukaan se polveutuisi espanjanmastiffista, joka olisi sittemmin risteytynyt maahan tuotujen vinttikoirien kanssa. Lopputuloksena oli atleettinen ja sitkeä vahtikoira.
Tietyllä maantieteellisellä alueella kehittyi melko homogeeninen koirakanta, jonka yksilöt elivät suurissa villikoiralaumoissa. Rodun lukumäärä kääntyi 1900-luvulla laskuun, sillä tuhansia koiria ammuttiin niiden uhatessa ihmisiä ja karjaa. Se katosi kaupunkien ympäristöltä, mutta maatilojen omistajat huolehtivat siitä ja käyttivät sitä vahtikoirana. Viimevuosien aikana sitä on käytetty myös villisian metsästykseen.
Vuoden 1969 Melon näyttelyyn osallistui huomattava määrä uruguayncimarroneja, ja Montevideon näyttelyssä luvuksi arvioitiin nelisenkymmentä yksilöä. Kotimaansa ulkopuolella niitä on nykyisin muun muassa Ruotsissa ja Tšekissä. Suomeen on rekisteröity joulukuuhun 2022 mennessä 23 yksilöä.
Alkuperä > Etymologia

Cimarrón tarkoittaa villiä tai kesytöntä, mikä viittaa sen alkuperään. Criollo tarkoittaa puolestaan kreolia tai "alkuperältään paikallista"
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uruguayncimarrón Wikimedia Commonsissa
Tumma brindle
Vladimir-Semjazinon lentoasema

Vladimir-Semjazinon lentoasema Venäjän länsiosien kartalla. Tukikohta sijaitsee 5 kilometriä Vladimirin keskustasta länteen.
Vladimir-Semjazinon lentoasema (ven. аэродром Владимир Семязино) eli Semjazinon lentotukikohta (ven. Военный аэродром Семязино; Venäjän kansallinen lentopaikkatunnus: УУБЛ ja ЬУБЛ , joidenkin lähteiden mukaan myös ICAO: UUBL), on Venäjän Vladimirin alueella, linnuntietä viisi kilometriä Vladimirin keskustan länsipuolella sijaitseva lentoasema. Moskova sijaitsee noin 180 lentoasemasta länteen. Vladimirin Semjazinon lentoasemaa käytetään sekä siviililentotoimintaan (muun muassa viranomaistoimintaan Avialesoohranan (Авиалесоохрана) metsäpalojen lentotähystyskoneiden tukikohtana) että Venäjän ilmavoimien lentotukikohtana.
Vladimirin Semjazinon lentoaseman edustaa.
Vladimirin Semjazinon lentotukikohdassa toimii Pietarissa esikuntaansa pitävän Venäjän ilmavoimien Venäjän 6. ilma-armeijan alainen 33. kuljetuslentorykmentti (33 OTSAP; yksikkö 49719-3). Lentokalustoon kuuluu muun muassa Antonov An-26 -kuljetuslentokoneita ja Mil Mi-8MTV-5 -helikoptereita.
Vojtěch Jasný

| Vojtěch Jasný |
| --- | --- |
 Vojtěch Jasný vuonna 1998.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1925  Kelč 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Vojtěch Jasný (30. marraskuuta 1925 Kelč, Zlínin lääni – 15. marraskuuta 2019 Přerov) oli tšekkiläinen elokuvaohjaaja. Hän voitti vuonna 1963 Cannesin elokuvajuhlien tuomariston palkinnon (Prix du Jury) ja vuonna 1969 parhaan ohjaajan palkkinnon. Jasný kuului tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon ohjaajiin. Vuonna 1984 Jasný muutti Yhdysvaltoihin.
Jasný oli 1960-luvulla Tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon keskeisimpiä tekijöitä. Hänen elokuvansa Kun kissa tulee sai vuonna 1963 Cannesin elokuvajuhlien tuomariston palkinnon (Prix du Jury). Kuusi vuotta myöhemmin Jasný sai Cannesissa parhaan ohjaajan palkkinnon elokuvasta Ystävät ja kylän miehet. Elokuva kiellettiin Tšekkoslovakiassa Neuvostoliiton miehityksen jälkeen, sillä se esitti Neuvostoliiton kommunismin raa’an vaikutuksen tšekkoslovakialaisiin.
Jasný lähti maanpakoon vuoden 1968 miehityksen jälkeen ja ohjasi sen jälkeen useita elokuvia muualla Euroopassa. Hän muutti 1980-luvulla Yhdysvaltoihin, missä hän muun muassa opetti Columbian yliopistossa, School of Visual Artsissa ja New Yorkin elokuva-akatemiassa. Jasný osallistui vuonna 2002 Steven Spielbergin perustaman Survivors of the Shoah Visual History Foundation -säätiön viisiosaiseen dokumenttisarjaan Broken Silence. Jasný ohjasi siihen osion ”Hell on Earth”.
Jasný oli urallaan useita kertoja ehdolla Kultaisen palmun saajaksi, ja hän toimi itse Cannesin elokuvajuhlien tuomariston jäsenenä.
Aiheesta muualla

Vojtěch Jasný Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Unkarinsyreeni

| Unkarinsyreeni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Öljypuukasvit Oleaceae
Suku::  Syreenit Syringa
Laji::  josikaea
Kaksiosainen nimi
 Syringa josikaea  J. Jacq. ex Rchb. 
Katso myös
   Unkarinsyreeni Wikispeciesissä   Unkarinsyreeni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Unkarinsyreeni (Syringa josikaea) on syreenien (Syringa) suvun laji, joka on kotoisin Karpaateilta. Se kasvaa kahdesta neljään metriä korkeaksi pensaaksi tai pieneksi puuksi.
Ulkonäkö ja koko

Unkarinsyreeni on kausivihanta noin 2–4 metriä korkea ja noin 1–3 metriä leveä pysty- ja jäykkähaarainen puu tai pensas. Se eroaa pihasyreenistä siten, että lehdet ovat suippotyvisiä ja -kärkisiä. Pihasyreenin lehdet ovat tyvestään herttamaisia. Lehtien lavat ovat ehyitä, 6–12 cm pitkiä, muodoltaan soikeasta soikeanpuikeaan ja tyvi suippo–leveänsuippo. Alta lehdet ovat sinertävänvalkoisia ja harvakarvaisia.
Kukinto on tiheä, runsaskukkainen ja noin 10–16 cm pitkä kartiohuiskilo. Teriöt ovat tummanvioletteja ja niiden torvet suppilomaiset, tuoksuvat heikosti, kärjestä liuskaiset, liuskoja on neljä. Liuskat ovat pystyjä, kun ne puistosyreenillä kääntyvät sivulle ja aukeavat kokonaan. Kukat ovat hyönteispölytteisiä ja hedelmä on kota. Pensas kukkii kesä-heinäkuussa.
Levinneisyys

Unkarinsyreeni on kotoisin Karpaateilta. Luonnonvaraisena sitä kasvaa enää 17 varmistetusta paikasta Ukrainan Karpaateilta ja 7 paikasta Romanian Apusenivuorilta. Suurin osa kasvualueista on pieniä, ja yksilömäärä on selvästi pienenemässä, joten Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin erittäin uhanalaiseksi.
Puutarhakasvina

Unkarinsyreeniä kasvatetaan puutarhakasvina laajoilla alueilla Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa se menestyy vyöhykkeillä I–VIII ja sitä tavataan pohjoisessa Inaria myöten.
Kaarisyreeni (Syringa × josiflexa) on unkarinsyreenin ja nuokkusyreenin risteytys.
Kasvupaikka

Unkarinsyreeniä tapaa lajiaitona vanhoissa puistoissa ja puutarhoissa harvoin. Se kasvaa muiden syreenien lailla parhaiten runsasmultaisessa, tuoreessa, ravinteikkaassa ja läpäisevässä maassa, mutta vaatimattomampikin maaperä käy. Aurinkoisella kasvupaikalla kukinta on parhaimmillaan. Kasvia ympäröivä maa peitetään hakkeella rikkaruohokasvun ehkäisemiseksi.
Aiheesta muualla

Vihreä puutarha: Syreenit tuoksuvat Suomenlinnassa
Arboretum Mustila: Syringa
Puutarha.net: Syreeni (Syringa) sopii jokaiseen pihaan (Arkistoitu – Internet Archive)
Viherpiha: Kasvata kaunis syreeniaita! Oikea hoito ja leikkaus saavat sen kukoistamaan
Vähä Haukkasalo

Vähä Haukkasalo
| --- | --- |
Sijainti:  Padasjoki Päijät-Häme Suomi
Saariryhmä:  Padasjoenselän saariryhmä
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  112,5 m 
Pinta-ala:  8,81 ha  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vähä Haukkasalo  on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon.
Maantietoa

Saari on 520 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,8 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailan ja Kelventeen lounaispuolella Padasjoenselällä sen keskellä sijaitsevassa saariryhmässä aivan Haukkasalon eteläpuolella. Muita lähisaaria ovat Mallaskallio, Keski-Haukkasalo, Niittusaari ja Paljaskallio. Saari muodostuu mäestä, joka kohoaa noin 34 metrin korkeuteen Päijänteestä. Sen länsipäässä on kaksi pikkuniemeä, jonne on järjestetty retkeilijöille rantautumis- ja nuotiopaikka. Sellaiset on myös Isossa Lammassaaressa.
Luontoarvoja

Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä joidenkin naapurisaarten kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003).
Vesipallo kesäolympialaisissa 1900

Vesipallo
Vuoden 1900 kesäolympialaisten vesipallo järjestettiin 11. – 12. elokuuta 1900 ja se oli ensimmäistä kertaa mukana olympialaisten ohjelmassa. Ainoastaan miehet kilpailivat tässä lajissa. Mukana oli 58 pelaajaa neljästä eri maasta. Joukkueita oli seitsemän, joista neljä oli Ranskasta. Pronssiottelua ei pelattu, jonka takia kolmas sija jaettiin kahden joukkueen kesken.