Fjodor Tjuttšev
Suku ja koulutus, diplomaattinen ura > Perhe-elämä

Tjuttševin ensimmäinen vaimo oli monessa maassa asunut ja kielitaitoinen diplomaatin tytär, kreivitär Emilia Eleonore Sophie Louise Christine von Bothmer (1800-1838), jolla oli neljä poikaa ensimmäisestä avioliitostaan 1818-1825 venäläisen diplomaatin kanssa. Hän tapasi vuonna 1826 Münchenissä 22-vuotiaan Tjuttševin, johon nuori leski rakastui heti. He menivät naimisiin salassa jo vuonna 1826, mutta avioliitto tuli tietoon ja virallistettiin vasta vuonna 1829. Kolme vanhinta poikaa edellisestä avioliitosta koulutettiin laivaston joukoissa Pietarissa, nuorin poika sai koulutuksensa Münchenissä. Tjuttševin ylimääräisen lähetystöavustajan vaatimaton palkka merkitsi että vaimon oli oltava yksin vastuussa perheen taloudesta. Heillä oli yhdessä kolme tytärtä: Anna Fjodorovna Tjuttševa Sergejevitš (1829-1889), keisarillisen hovin kunnianeito (ven. фрейлина), kirjoitti teoksen: "Muistelmat. Kahden keisarin hovissa."; Daria Fjodorovna Tjuttševa (1834-1903), hovin kamarikunnianeito (ven. камер-фрейлина) ja Jekaterina Fjodorovna Tjuttševa (1835-1882), hovin kunnianeito (ven. фрейлина). Rahahuolet, uuden asuinpaikan löytämisen rasitukset ilman puolison apua, matkalla Lyypekistä Torinoon sattuneen höyrylaivan haaksirikosta ja tulipalosta pelastuminen sekä sairastuminen mursivat jo ennestään heikon vaimon terveyden Torinossa, jossa hän kuoli elokuun 1838 lopussa.
Tjuttšev oli alkanut tapailla uutta nuorta diplomaatin leskeä, paronitar Ernestine von Pfeffeliä - jolle hän omisti useita runojaan - Münchenissä jo vuonna 1833 edellisen vaimonsa eläessä. Ernestine kuului kaupungin johtaviin kaunottariin ja oli koulutettu, henkevä sekä älykäs. Toukokuussa 1836 runoilijan aviovaimo Eleonore von Bothmer yritti tehdä itsemurhan tikarilla. Jotta suurlähetystön mainetta ei vaarannettaisi, Tjuttšev lähetettiin Torinoon, mihin Ernestine seurasi häntä. Kreivitär Bothmerin kuoleman jälkeen runoilija kosi Ernestinea ja he menivät naimisiin heinäkuussa 1839 Bernissä.
Toinen vaimo oli paronitar Ernestine von Pfeffel, paronitar Dernberg (1810-1894). Heillä oli kolme aikuiseksi elänyttä lasta: Maria Fjodorovna Tjuttševa Birileva (1840-1873); Dmitri Fjodorovitš Tjuttšev (1841-1870), naim. Olga Aleksandrovna Melnikova (1830-1913); Ivan Fjodorovits Tjuttšev (1846-1909), naim. Olga Petrovna Putiata (1840-1920), joka oli kirjallisuuskriitikko N. V. Putiatan tyttären Jevgeni Baratynskin vaimon sisarentytär. Ernestina oli rikas nainen, eikä Tjuttšev salannut sitä tosiasiaa, että elää vaimonsa rahoilla. Ernestineä pidettiin kauniina ja hänen muotokuvansa maalasi hovimaalari Karl Joseph Stieler. Siitä huolimatta 1850-luvulla Tjuttšev kiinnostui Jelena Denisjevasta ja perusti uuden perheen hänen kanssaan. Denisjevan kuoleman jälkeen aviomies teki sovinnon vaimonsa kanssa ja kuoli tämän syliin.
Jelena Aleksandrovna Denisjeva (1826-1864) oli syntyisin köyhtyneestä aatelissuvusta, jossa kuusi veljentytärtä koulutettiin tarmokkaan tädin Anna Dmitrievnan myötävaikutuksella, joka työskenteli tarkastajana Smolnan instituutissa. Toisin kuin muut oppilaat Jelena asui tätinsä asunnossa ja opiskeli lähes ilmaiseksi. Jelenasta tuli Tjuttševin rakastajatar neljäntoista vuoden ajaksi. Runoilija tapasi hänet vieraillessan vanhimpien tyttäriensä Annan ja Darian luona, jotka myös opiskelivat Smolnan instituutissa 1840-luvun lopulla. Isän vuonna 1850 alkaneesta suhteesta hänen opiskelutoveriinsa koitui Annalle vaikeuksia, hänet pakotettiin eroamaan oppilaitoksesta ja muuttamaan pois koulun asuntolasta. Jelena Denisjevalle ja Tjuttševille syntyi kolme lasta, joista kaksi kuoli alle vuosi äitinsä tuberkuloosiin kuoleman jälkeen: Jelena (1851-1865), kirjailija ja toimittaja Fjodor Fjodorovitš Tjuttšev (1860-1916) ja Nikolai (1864-1865). Tjuttšev omisti rakastajattarelleen useita runojaan.