stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kouvolan salainen tutkijakomitea
Komitean jäsenet

Kaarlo Korja (puheenjohtaja)
Vihtori Saarinen (puheenjohtaja)
Jalmar Mankki
Hjalmar Laakso
Arvid Adamsson
David Käyhty
Antton Aartelo
Tuomioistuimen ensimmäinen puheenjohtaja oli Kaarlo Korja, ja hänen jälkeensä Vihtori Saarinen -niminen työmies. Saarinen kuului punakaartin radikaaliin siipeen, joka vaati vastavallankumouksellisille ankaria rangaistuksia. Hän esimerkiksi ammutti Kymiyhtiön pääjohtajan Gösta Björkenheimin Korian sillalla 28. huhtikuuta. Aartelo kuoli vankileirillä, loput pääsivät vapaaksi 1920-luvun puolenvälin jälkeen. Vihtori Saarinen jäi junan alle Helsingissä 1945. . He yrittivät sodan jälkeen paeta Venäjälle mutta jäivät kiinni Uudellakirkolla ja saivat myöhemmin elinkautiset vankeusrangaistukset.
Kruunupyyn vapaaseurakunta

| Kruunupyyn vapaaseurakunta> Kronoby friförsamling |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  vapaakirkollisuus
Kirkkokunta:  Missionskyrkan i Finland
Lakkautettu:  2019
Pääkirkko:  Jordanhemmet Söderpåraksentie 369 Kruunupyy
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kruunupyyn vapaaseurakunta (ruots. Kronoby friförsamling) oli vuoden 2019 loppuun asti toiminut vapaaseurakunta Kruunupyyssä. Seurakunta kuului Missionskyrkan i Finland-kirkkokuntaan.  Seurakunnan tilat sijaitsivat Söderpåraksentiellä Kruunupyynjoen varressa. Seurakunnan rukoushuone oli nimeltään Jordanhemmet. Aikaisemmin kiinteistö toimi osuuskauppana. Seurakunta osti tilat taidemaalari Annie Krokforsilta saamansa perinnön turvin. Missionskyrkanille osoitettu perintö koostui maalauksista, joiden myynnistä saaduilla rahoilla kiinteistö kunnostettiin.
Kuutamolla (elokuva)

| Kuutamolla |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Aku Louhimies
Käsikirjoittaja:  Katja Kallio ja Aku Louhimies
Perustuu:  Katja Kallion romaaniin Kuutamolla (2000)
Tuottaja:  Jarkko Hentula, Ilkka Y.L. Matila ja Marko Röhr
Säveltäjä:  Leri Leskinen
Kuvaaja:  Heikki Färm
Leikkaaja:  Samu Heikkilä
Pääosat:  Minna Haapkylä Anna-Leena Härkönen Laura Malmivaara Peter Franzén Matti Ristinen Pirkko Saisio
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  MRP Matila Röhr Productions
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  114 min
Alkuperäiskieli:  Suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuutamolla on Aku Louhimiehen ohjaama, kirjailija Katja Kallion ja Aku Louhimiehen yhdessä käsikirjoittama ja Matila Röhr -tuotantoyhtiön tuottama draamaelokuva vuodelta 2002. Kallion samannimiseen romaanin pohjautuvan elokuvan pääosissa näyttelevät Minna Haapkylä ja Peter Franzén, ja sen tapahtumat sijoittuvat Helsinkiin 2000-luvun alun tienoille.
Elokuva oli Aku Louhimiehen toinen kokoillan elokuva Levottomien jälkeen ja suosituimpia vuoden 2002 kotimaisia elokuvia. Se sai Suomessa 220 000 katsojaa. Elokuva sai myös useita kansainvälisiä elokuvapalkintoja.
Juoni

Elokuvan päähenkilö on Iiris Vaara (Minna Haapkylä), jonka elämää seurataan elokuvan aikana kolme vuotta. Elokuvan alussa Iiris täyttää 30 vuotta, katselee yöt leffoja ja haaveilee päivät katselemiaan elokuvia suuremmasta rakkaudesta. Taiteilijaäiti Leila Vaara (Pirkko Saisio) sekä Iiriksen parhaat ystävät Anna (Anna-Leena Härkönen) sekä Laura (Laura Malmivaara) yrittävät saada Iiristä muuttamaan elämänsä. Laura työskentelee hierojana ja yrittää auttaa Iiristä löytämään elämästään harmoniaa. Ikisinkuksi julistautunut Anna taas kannustaa ystäväänsä rentoutumaan seksin avulla. Iirikselle kelpaa kuitenkin vain aito romanssi.
Unelmat näyttävät käyvän toteen, kun Iiris tapaa nuoren lupaavan elokuvaohjaajan Markon (Peter Franzén), jonka kanssa Iiriksen elämä muuttuu lennoksi korkealle arjen yläpuolelle. Mutta jakaako Marko Iiriksen kanssa samat unelmat ja kummat ovat loppujen lopuksi oikeassa, romantikot vai kyynikot? Onko täydellinen onni harhaa ja ihmissuhteet aina täynnä salaisuuksia ja valheita? Ennen kuin asiaan saadaan selvyys, hermoromahduksen partaalla on neljä naista ja pari miestäkin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Minna Haapkylä  | … |  Iiris   |
|  Anna-Leena Härkönen  | … |  Anna   |
|  Laura Malmivaara  | … |  Laura   |
|  Peter Franzén  | … |  Marko   |
|  Matti Ristinen  | … |  Sami   |
|  Mikko Kouki  | … |  Jukka   |
|  Pirkko Saisio  | … |  Leila   |
|  Santeri Nuutinen  | … |  Santtu   |
|  Rasmus Nuutinen  | … |  Tintti   |
|  Heikki Vihinen  | … |  Kauri Koski   |
|  Veeti Kallio  | … |  Mikko   |
|  Heikki Kujanpää  | … |  Jari   |
|  Joni Leponiemi  | … |  Jarin poikaystävä   |
|  Mervi Takatalo  | … |  Liisa   |
|  Lotta Lehtikari  | … |  Karita   |
|  Jerry Wahlforss  | … |  Kassu   |
|  Linda Zilliacus  | … |  Ilona   |
|  Nicke Lignell  | … |  Olli   |
|  Valtteri Roiha  | … |  hahmopsykologi   |
|  Kari Hietalahti  | … |  juustomyyjä   |
|  Jörn Donner  | … |  elokuvatuottaja   |
|  Toni Wirtanen  | … |  elokuvaohjaaja   |
|  Satu Linnapuomi  | … |  televisiotoimittaja   |
|  Vesa Mäkelä  | … |  Samin isä   |
|  Marja-Leena Kouki  | … |  Samin äiti   |
|  Armando Sanchez  | … |  Antti Saarinen   |
Kirjasta elokuvaksi

Elokuva on hyvin uskollinen alkuperäiselle romaanille, joka julkaistiin vuonna 2000. Osittain syynä samankaltaisuudelle on varmasti myös se, että alkuperäisen kirjan kirjoittanut Katja Kallio osallistui elokuvan käsikirjoituksen tekemiseen. Kallio on itse todennut, että elokuvan Iiris on silti erilainen kuin Kuutamolla-romaanin Iiris. Romaanissa Iiris oli Katja Kallion mukaan temperamenttisempi ja määrätietoisempi kuin elokuvassa, jossa hänestä tehtiin herkempi ja haavoittuvaisempi. Suurin ero kirjan ja elokuvan välillä on niiden erilainen loppu. Elokuvassa Iiris rakastuu lopulta tatuointiliikkeen omistajaan Jukkaan, kun taas kirjassa hän päätyy yhteen baarimikko Ollin kanssa. Kallio ja Louhimies ovat perustelleet valintaansa sanomalla, että he halusivat tuoda elokuvaan jotain uutta ja yllättävää jo ennestään kirjan lukeneille.[lähde? ]
Vastaanotto

Elokuva sai paljon huomiota kotimaassa sekä lisäksi ulkomaisilla elokuvafestivaaleilla.
Minna Haapkylän suoritus elokuvan pääosan esittäjänä keräsi kriitikoilta kehuja. Kriitikko Helena Ylänen kirjoitti Nyt-liitteessä: ”Minna Haapkylä näyttelee Iiristä aidon elokuvallisesti, ihollaan, silmillään ja koko kehollaan yhtä paljon kuin äänellään”. Haapkylä oli suorituksestaan myös Jussi-palkinnon parhaan naispääosan ehdokkaana. Elokuva sai kuitenkin myös moitteita pinnallisuudesta. Sen sanottiin heijastelevan kritiikittömästi 1980-lukulaisten maailmankuvaa, olevan mitäänsanomatonta euromössöä.
Palkinnot ja ehdokkuudet

San Josen elokuvafestivaalin palkinto sarjassa Paras elokuva 2003
Durango elokuvafestivaalin palkinto sarjassa Paras draamaelokuva 2003
Tróian kansainvälisen elokuvafestivaalin palkinto sarjassa Paras naispääosa 2002
Jussi-ehdokkuudet sarjoissa
Paras naispääosa 2003
Paras leikkaus 2003
Paras elokuva 2003
Paras lavastus 2003
Paras naissivuosa 2003
Festroian elokuvafestivaalien palkintoehdokas sarjassa Paras elokuva 2002
Soundtrack

Elokuvaan tehtiin myös soundtrack, joka julkaistiin samaan aikaan elokuvan kanssa. Elokuvan tunnusmusiikin, kappaleen ”Kuutamolla (Se ei mee pois)”, teki Kemopetrolin solisti Laura Närhi. Kappaleen musiikkivideo oli kooste elokuvan kohtauksia.
Soundtrackin kappaleet:
Laura Närhi – Kuutamolla (Se ei mee pois)
Kerkko Koskinen – Mayday
Scandinavian Music Group – Kun tuuli oli viileä
Veeti – Saat
Samuli Edelmann mukana Laura Närhi – Kuumailmapallo
Aika – Glittering Lights
Kemopetrol – Windmills
The Crash – Star
Sani – There Is No Tomorrow
Natalia Oreiro – Como Te Olvido
Briskeby – Propaganda
Portishead – Undenied
Leka – I Want
Quarteto Perelló – En El Claro De Luna
Arttu Takalon Studio-orkesteri – En El Claro De Luna
Aiheesta muualla

Kuutamolla Elonet.
Iiris ja Marko.
Kovas Kaunas

Kovas Kaunas (Kovas) on liettualainen urheiluseura Kaunasista.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1921 nimellä LFLS Šančiai. Vuonna 1923 sen nimeksi muutettiin ŠŠ Kovas Kaunas.
Vuonna 1944 seura joutui konkurssiin.
Saavutukset

Seura on voittanut jalkapallossa Liettuan mestaruuden kuudesti: 1924, 1925, 1926, 1933, 1935, 1936.
Aiheesta muualla

futbolinis.lt (liettuaksi)
Leinerin tauti

Leinerin tauti (Erythroderma desquamativum) on immuunijärjestelmää heikentävä sairaus, jolle luonteenomaista on vaikea seborrooinen dermatiitti eli taliköhnä, toistuva ripuli ja toistuvat infektiot. Se voi olla synnynnäinen mutta kehittyy yleisemmin muutamien ensimmäisten elinkuukausien aikana. Sairaus on yleisempi nais- kuin miespuolisilla henkilöillä.
Leinerin tautiin liittyvä ihotulehdus leviää hyvin nopeasti eri puolille kehoa. Muutos on kirkkaanpunainen ja saattaa näyttää turvonneelta. Sairauteen ei liity kutinaa. Sairastuneelle lapselle ei välttämättä kerry tarpeeksi painoa. Sairauteen kuuluu keuhkokuumeen, aivokalvontulehduksen ja septikemian vaara.
Leinerin tautiin on yhdistetty peritty komplementin komponentin C5 toimintahäiriö tai puutos. Biotiinista näyttää olevan hyötyä taudin hoidossa.
Tohtori Carl Leiner kuvasi taudin ensimmäisenä vuonna 1908. Orphanet määrittelee sen harvinaiseksi sairaudeksi.
Kravun kääntöpiiri (romaani)

| Kravun kääntöpiiri> Tropic of Cancer.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Henry Miller
Kieli:  englanti
Kustantaja:  Obelisk Press
Julkaistu:  1934
Sivumäärä:  318
Suomennos
Suomentaja:  Pentti Saarikoski
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1962
Sivumäärä:  357
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kravun kääntöpiiri (engl. Tropic of Cancer) on yhdysvaltalaisen Henry Millerin omaelämäkerrallinen romaani vuodelta 1934. Se julkaistiin Pariisissa. Yhdysvalloissa se oli seikkaperäisten seksikuvausten vuoksi sensuurin kieltämä lähes 30 vuoden ajan. Kun Kravun kääntöpiiri julkaistiin siellä vuonna 1961, siitä tuli heti myyntimenestys. Teoksen on suomentanut Pentti Saarikoski, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 1962 Gummerus.
Miller kirjoitti teoksen Pariisissa, jossa hän asui vuosina 1930–1939. Romaanin tapahtumat ajoittuvat 1920- ja 1930-luvun vaihteen vuosiin.
Suomennoksen kohtalo

Oikeusministeriön pyynnöstä asetettu lautakunta epäsiveellisten julkaisujen levittämisen ehkäisemiseksi katsoi toukokuussa 1962 yksimielisessä lausunnossaan Kravun kääntöpiirin loukkaavan useissa kohdin siveellisyyttä, ja oikeusministeriö määräsi Jyväskylän raastuvanoikeuden takavarikoimaan teoksen. Päätös synnytti suurta huomiota, ja julkisuudessa kysyttiin, voiko lautakunta, johon ei kuulunut yhtäkään kirjallisuuden asiantuntijaa, arvioida teoksen taiteellista arvoa ja miksi kiellettiin vain teoksen suomennoksen myynti, kun sitä oli saatavissa myös ruotsinkielinen käännös ja englanninkielinen alkuteos. Lisäksi huomautettiin, että Suomi oli ainoa länsimaa, jossa Millerin teos takavarikoitiin. Yhdysvalloissa teoksen julkaisukielto oli kumottu vuonna 1961.
Kravun kääntöpiirin ensimmäinen painos takavarikoitiin oikeuden päätöksellä vuonna 1962. Suomennos julkaistiin vasta 1970, kun toimitusjohtaja Mauno Salojärvi siirsi tehtävät Pekka Salojärvelle.
Vuonna 1997 ja sen jälkeen julkaistuissa suomennoksissa on sivuilla 331–356 Henry Millerin korkeimmalle oikeudelle osoittama kirje, jonka on suomentanut Heikki Salojärvi. Lisäksi mukana on suomentaja Pentti Saarikosken ja Gummeruksen kirjallisen johtajan Ville Revon kirjeenvaihtoa.
Henry Millerin romaanin Kravun kääntöpiirin suomennoksen ensimmäisen painoksen takavarikointi, Helsinki toukokuu 1962.
Laon kieli

| Lao |
| --- | --- |
   Enemmistökieli   Vähemmistökieli
Oma nimi:  ພາສາລາວ phaasaa laau
Tiedot
Alue:   Laos
Virallinen kieli:   Laos
Puhujia:  3 273 180
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  Laon kirjaimisto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  tai-kadai-kielet
Kieliryhmä:  tai-kielet
Kielikoodit
ISO 639-1:  lo
ISO 639-2:  lao
ISO 639-3:  lao
 Ohje 
Lao on Laosin virallinen kieli. Se kuuluu tai-kieliin ja on hyvin samankaltainen thaimaalaisen isanin kielen kanssa. Laon kieltä kirjoitetaan omalla abugida-tyyppisellä kirjoitusjärjestelmällä, joka perustuu thain kirjoitusjärjestelmään. Laon kieli jakautuu viiteen murteeseen. Ne ovat vientianen lao, luang prabang, xieng khouang, khammouan sekä champasak.
Kieltä puhuu äidinkielenään 3 273 180 henkilöä. Heistä noin 3 070 000 asuu Laosissa.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Labiaali | Alveolaari> tavall. | Alveolaari> labialisoitunut | Palataali> tavall. | Palataali> labialisoitunut | Velaari> tavall. | Velaari> labialisoitunut | Glottaali> tavall. | Glottaali> labialisoitunut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiili | soinnillinen | b | d |  |  |  |  |  |  |  |
| Klusiili | soinniton | p | t |  | tɕ | tɕʷ | k | kʷ | ʔ | ʔʷ |
| Klusiili | aspiroitunut | pʰ | tʰ | tʷʰ |  |  | kʰ | kʷʰ |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi | f | s | sʷ |  |  |  |  | h |  |
| Nasaali | Nasaali | m | n |  | ɲ |  | ŋ | ŋʷ |  |  |
| Approksimantti | Approksimantti |  | l | lʷ | j |  |  | w |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

Vokaalit voivat esiintyä niin pitkinä kuin lyhyinä.
|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | ɯ | u  |
| Puolisuppea | e |  | ɤ | o |
| Puoliavoin | ɛ |  | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laon kieli Wikimedia Commonsissa
Le Havre AC

Le Havre AC on ranskalainen jalkapalloseura, joka on perustettu vuonna 1894 luoteisranskalaisessa Le Havressa. Se on yksi Ranskan vanhimpia jalkapalloseuroja, mutta huomattavaa menestystä se ei ole yhtä cup-mestaruutta lukuun ottamatta saavuttanut.
Kaudella 2007–2008 seura voitti yllättäen Ligue 2:n ja nousi kauden päätteeksi pääsarjatasolle. Visiitti pääsarjatasolla jäi kuitenkin lyhyeksi ja sarjajumbo putosi kauden 2008–2009 päätteeksi takaisin Ligue 2:een.
Saavutukset

Cup-mestaruudet: 1959
Ligue 2 (5): 1938, 1959, 1985, 1991, 2008
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joukkueen viralliset sivut (ranskaksi)
Kazakstanin historia

Kazakstanin kansakunta muodostui 1400-luvun puolivälissä, kun noin 200 000 uzbekkikaaniin tyytymätöntä alamaista erosi kaanin alaisuudesta ja vaelsi pohjoiseen etsimään omaa maataan. He asettuivat Chu- ja Talasjokien väliselle alueelle, Kazakstanin kaakkoisosassa. Uzbekkien alaisuudesta eronneita separatisteja alettiin kutsua kazakeiksi. Elantonsa he saivat paimentolaisuudesta.
Kazakkiheimojen katsotaan yhdistyneen saman kaanin alaisuuteen Kasym Khanin valtakaudella 1500-luvun alkupuolella. Yleisen näkemyksen mukaan tämä mielletään Kazakstanin valtiollisen itsenäisyyden aluksi. 1600-luvun lopulta lähtien kazakit kävivät useita sotia idän suunnalta hyökänneitä džungareja vastaan. Kiinaa hallinnut Qing-dynastia kukisti džungarit lopullisesti, mutta džungareja vastaan käydyt sodat olivat siinä määrin kuluttavia, että kazakit eivät pystyneet estämään Venäjän vallan leviämistä Kazakstanin alueelle. Toisaalta Venäjän katsottiin myös tuovan suojaa džungareja vastaan. 1800-luvun kuluessa Kazakstan jäi yhä vahvemmin Venäjän vallan alle, ja keisarivallan kukistuessa Venäjällä, Kazakstanista tuli osa Neuvostoliittoa.
Kazakstanin sosialistinen neuvostotasavalta oli kylmän sodan aikana merkittävä Neuvostoliiton asevarustelun ja teollisuuden kannalta. Kazakkiväestön perinteiselle elämäntavalle neuvostoaika koitui kohtalokkaaksi. Alueelle muuttaneiden venäläisten myötä kazakit jäivät vähemmistöksi omassa maassaan. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Kazakstan itsenäistyi 1991. Itsenäisen Kazakstanin ensimmäisenä presidenttinä toiminut Nursultan Nazarbajev toimi virassaan aina vuoteen 2019 saakka. Kazakstanin itsenäistymisestä lähtien se on säilyttänyt tiiviit suhteet Venäjään.
Varhaishistoria

Nykyisen Kazakstanin alueella on ollut ihmisasutusta varhaispaleoliittiselta kaudelta lähtien. Varhaiset asukkaat olivat yleensä paimentolaisia, johon alueen maasto ja ilmasto soveltui parhaiten. Varhaisin valtiomuotoinen yhteiskunta alueella oli turkkilaissukuinen kaanikunta, joka muodostui 600-luvulla. Karlukit, jotka koostuivat turkkilaisheimojen liitoista, perustivat nykyisen itäisen Kazakstanin alueelle oman valtionsa vuonna 766. 700- ja 800-luvuilla osa nykyisen eteläisen Kazakstanin alueesta jäi arabien hallintaan, joiden mukana alueelle levisi islam. 800-luvulta 1100-luvulle asti Länsi-Kazakstania hallitsivat Oghuusit ja samaan aikaan itää hallitsivat kimakit ja kiptšakit.
800-luvun lopulla karlukkien alue jäi karakhanidien hallintaan. Näiden valta levisi historialliselle Transoxianan alueelle, Syrdarjan pohjois- ja itäpuolelle. 1100-luvun alusta lähtien karakhanidit taistelivat valta asemasta etelämpänä asuneiden seldžukkien kanssa. Näiden konfliktien aikana osa nykyisen Kazakstanin alueen hallinnasta siirtyi edestakaisin osapuolten välillä. Tänä aikana Abbasidikalifaatti oli alueen voimakkain valtakunta, minkä vaikutuksesta karakhanidit omaksuivat islamin. Karakhanidien valtakunnan valloitti 1100-luvun puolivälissä pohjoisen Kiinan alueelta levittäytynyt Karakitain valtakunta.
Mongolivalloitusten aikana Karakitain valtakunta joutui mongolien ylivallan alle. Nykyisen Kazakstanin alueesta tuli mongolikauden myötä osa Kultaisen ordan valtakuntaa. 1400-luvulle tultaessa maan hallintorakenne oli jakaantunut useampaan osaan, joiden joiden johdossa oli kaani. Näitä kaanikuntia olivat muiden muassa Nogaiden kaanikunta ja Uzbekkien kaanikunta.
Venäjän vallan aika

Kazakstanin valtion syntyä hidasti kazakkien käymät sodat džungareja vastaan. Se myös heikensi kazakkien kykyä vastustaa Venäjän tunkeutumista pohjoisen suunnalta. Venäläisten tunkeutuminen Kazakstanin aroille alkoi 1700-luvulla linnoituskaupunkien rakentamisella. Uusia kaupunkeja olivat Omsk, Semipalatinsk, Ust-Kamenogorsk ja Orsk. Venäläisvallan leviäminen Kazakstanin alueelle oli hidasta ja harvoin väkivaltaista. Venäläiset hyödynsivät kazakkien sisäisiä erimielisyyksiä, mutta pohjimmiltaan leviämisessä oli kyse paikallaan pysyvien maanviljelijöiden levittäytymisestä paimentolaisten maille.
Jotkut kazakkikaanit katsoivat, että venäläisten läsnäolo toisi turvaa džungarien hyökkäyksiä vastaan. Ensin Pieni orda hyväksyi Venäjän suojelun vuonna 1731, vuosina 1740 ja 1742 Keski-orda ja Suuri orda päätyivät samaan ratkaisuun. Venäläisten tarjoama turva džungareja vastaan osoittautui kuitenkin vähäiseksi. Kazakit ryhtyivät kapinoimaan Venäjän valtaa vastaan ja lopulta useiden tehottomien kapinoiden jälkeen Venäjä päätti tukahduttaa autonomisen aseman, joka kazakkikaaneilla edelleen oli. Vuonna 1822 lakkautettiin Keski-orda, vuonna 1824 Pieni orda ja vuonna 1848 Suuri orda.
Venäjän vallan alla modernit aatteet juurtuivat kazakkien keskuuteen paremmin kuin puoli-itsenäisissä kaanikunnissa. Venäläinen koulutus levitti uusia aatteita ja Šoqan Wälihanov ja Abai Qunanbaiuly sovelsivat näitä kazakkien tarpeisiin. Näin syntyi omintakeinen kazakkikulttuuri, jollaista ei ole muualla Venäjän Aasian puoleisissa osissa.
Vuonna 1863 Venäjä kehitti uutta politiikkaa, joka julkistettiin Aleksandr Gortšakovin laatimassa kiertokirjeessä. Siinä viitattiin Venäjän imperiumin rajoilla sijaitseviin ongelmallisiin alueisiin, jotka tuli liittää keisarinvallan alle. Tämä politiikka johti Keski-Aasian valloituksiin ja Kazakstanin alueen liittämistä tiiviimmin osaksi Venäjän keisarikuntaa. Venäläisten linnoitusten rakentamisella oli tuhoisa vaikutus kazakkien perinteiseen paimentolaiselämään, kun nomadit eivät enää voineet liikkua vapaasti karjan perässä. Paimentolaisuuden lopullinen tuho alkoi 1890-luvulla, kun pohjoisen ja itäisen Kazakstanin hedelmällisille maille muutti venäläisiä uudusasukkaita. Vuosina 1906-1912 perustettiin yli puoli miljoonaa venäläistä maatilaa osana Stolypinin reformia. Kazakkien häätö kotiseuduiltaan ja heidän yleisesti heikentyntyt tilanteensa nostivat venäläisvastaisuutta. Ensimmäisen maailmansodan aikana määrättiin yleinen asevelvollisuus osana Saksaa vastaan käytyjä taisteluja. Sotaväen pakko-otot saivat kazakit nousemaan kapinaan vuonna 1916. Venäjän joukot tukahduttivat kapinan ja tuhansia kazakkeja surmattiin ja tuhannet muut pakenivat Kiinaan ja Mongoliaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kazakstanin historia Wikimedia Commonsissa
Aasian valtioiden historia
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Afganistan |  Arabiemiraatit |  Armenia |  Azerbaidžan |  Bahrain |  Bangladesh |  Bhutan |  Brunei |
|  Etelä-Korea |  Filippiinit |  Georgia |  Indonesia |  Intia |  Irak |  Iran |  Israel |
|  Itä-Timor |  Japani |  Jemen |  Jordania |  Kambodža |  Kazakstan |  Kiina |  Kirgisia |
|  Kuwait |  Laos |  Libanon |  Malediivit |  Malesia |  Mongolia |  Myanmar |    Nepal |
|  Oman |  Pakistan |  Palestiina |  Pohjois-Korea |  Qatar |  Saudi-Arabia |  Singapore |  Sri Lanka |
|  Syyria |  Tadžikistan |  Taiwan |  Thaimaa |  Turkki |  Turkmenistan |  Uzbekistan |  Venäjä |
|  Vietnam |  Hongkong |  Macao |  |  |  |  |  |
Kazakkien kaanikunta ja kolme ordaa:
  Pieni orda
  Keskimmäinen orda
  Suuri orda
Nursultan Nazarbajev, Kazakstanin presidentti vuosina 1991–2019
Lego City Undercover

| Lego City Undercover |
| --- | --- |

Kehittäjä:  TT Fusion
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Steam, Humble Store, Nintendo eShop, Microsoft Store ja PlayStation Store
Pelisarja:  Lego City
Julkaistu:  NA 18. maaliskuuta 2013 EU 28. maaliskuuta 2013 JP 25. heinäkuuta 2013
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille ja 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 7  USK 6 
Alusta:  Wii U
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Lego City Undercover on TT Fusionin kehittämä ja Nintendon julkaisema avoimeen pelimaailmaan sijoittuva toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin Wii U:lle maaliskuussa 2013. Pelille julkaistiin myös esiosa Lego City Undercover: The Chase Begins Nintendon 3DS-taskupelikonsolille.
22. marraskuuta 2016 Warner Bros. Interactive Entertainment kertoi pelistä julkaistavan remasteroidun version PS4:lle, Xbox Onelle, Nintendo Switchille, sekä PC:lle. Julkaisupäiväksi on ilmoitettu huhtikuun neljäs päivä vuonna 2017. Remasteroidun version traileri julkaistiin videopalvelu Youtubessa WB Gamesin virallisella Youtube-kanavalla 12. tammikuuta 2017.
Remasteroitu versio sisältää myös mahdollisuuden ainakin kahden pelaajan väliseen moninpeliin.
Late Lammas -elokuva

| Late Lammas -elokuva> Shaun the Sheep Movie |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Burton Richard Starzack
Käsikirjoittaja:  Mark Burton Richard Goleszowski
Tuottaja:  Paul Kewley Julie Lockhart
Säveltäjä:  Ilan Eshkeri
Leikkaaja:  Sim Evan-Jones
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Aardman Animations
Levittäjä:  StudioCanal
Ensi-ilta:  6. helmikuuta 2015  2015
Kesto:  85 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Late Lammas -elokuva: Farmageddon
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Late Lammas -elokuva (engl. Shaun the Sheep Movie) on stop motion -tekniikalla valmistettu vaha-animaatioelokuva, joka valmistui vuonna 2015.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Justin Fletcher  | … |  Shaun, Timmy   |
|  John Sparkes  | … |  maanviljelijä, Bitzer   |
|  Omid Djalili  | … |  Trumper   |
|  Richard Webber  | … |  Shirley   |
|  Kate Harbour  | … |  Timmyn äiti, Meryl   |
|  Tim Hands  | … |  Slip   |
|  Andy Nyman  | … |  Nuts   |
|  Simon Greenall  | … |  Twins   |
|  Emma Tate  | … |  Hazel   |