stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SCA

| Svenska Cellulosa AB SCA |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  OMXS: SCA A   OMXS: SCA B
Markkina-arvo:  106 miljardia kruunua (2023)
ISIN:  SE0000112724
Perustettu:  1929
Perustaja:  Ivar Kreuger
Toimitusjohtaja:  Ulf Larsson
Kotipaikka:  Sundsvall
Toiminta-alue:  globaalisti
Toimiala:  metsäteollisuus
Tuotteet:  sellu, pakkauspaperi, puutavara, bioenergia
Liikevaihto:  18,081 miljardia kruunua (2023)
Henkilöstö:  3400  (2023)
Omistaja:  suurimmat omistajat: Industrivärden, Norges Bank ja AMF Pension & Fonder
Kotisivu:  www.sca.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Svenska Cellulosa AB SCA on ruotsalainen metsäteollisuusyhtiö. Vuonna 2017 SCA jakautui kahteen erilliseen yhtiöön, joista toinen on pehmopaperivalmistaja Essity.
Yritys on Euroopan suurin yksityinen metsänomistaja, se omistaa Pohjois-Ruotsissa 2,6 miljoonaa hehtaaria metsää, kuusi prosenttia Ruotsin maapinta-alasta. Yhtiöllä on metsää myös Virossa ja Latviassa. SCA hyödyntää metsäänsä puupohjaisten tuotteidensa, kuten sellun, pakkauspaperin ja kraflainerin valmistamiseen. Lisäksi yhtiön sahat, puunjalostusyksiköt ja höyläämöt tuottavat kuusi- ja mäntypuutuotteita.
Yhtiö omistaa tuulivoimaloita ja se valmistaa sivutuotteistaan kiinteitä ja nestemäisiä biopolttoaineita.
Vuonna 2022 SCA:n liiketoimintayksiköt olivat Containerboard, Forest, Pulp, Renewable Energy ja Wood. Yhtiö on listattu Tukholman pörssissä.
Historia > 1929–1999

SCA syntyi marraskuussa 1929, kun ruotsalainen sijoittaja Ivar Kreuger yhdisti siihen kymmenen ruotsalaista metsäyritystä. 6500 ihmistä työllistänyt yritys omisti metsää, sahoja, sellutehtaita, konepajoja ja voimaloita. Kreugerin kuoltua vuonna 1932 määräysvalta yrityksessä siirtyi Svenska Handelsbankenille.
SCA listautui Tukholman pörssiin vuonna 1950.
Ruotslainen hygieniatuotteisiin keskittynyt Mölnlycke ostettiin vuonna 1975.
1980-luvulla SCA osti yrityksiä Ranskasta, Italiasta ja Itävallasta, esimerkiksi päällystämättömää painopaperia tuottavan Laakirchenin.
Keväällä 1990 yhtiö osti viiden prosentin osuuden länsisaksalaisesta Feldmühlesta. Kaupan myötä SCA-Feldmühle-yhtymästä olisi tullut yksi Euroopan suurimmista paperi- ja selluyhtiöistä. Kesällä Stora osti kuitenkin Feldmühlen. Kesäkuussa Britanniasta ostettiin pakkauksia ja paperia tuottava Reedpack. Joulukuussa Ruotsin toiseksi suurin metsäyhtiö SCA hankki osuuden kolmanneksi suurimmasta metsäyhtiö MoDosta, joka tuotti vuosittain noin puoli miljoonaa tonnia hienopaperia. SCA valmisti erilaisia kartonkilaatuja noin miljoona tonnia vuodessa. SCA omisti hygieniatuotteita valmistavan Mölnlycken Ruotsista ja Peaudoucen Ranskasta.
Vuonna 1995 SCA:sta tuli Euroopan suurin metsäteollisuuskonserni, kun se osti 75 prosenttia saksalaisesta Papierwerke Waldhof-Aschaffenburg AG (PWA) -yhtiöstä, joka tuotti pehmopaperia ja pakkauskartonkia samoin kuin SCA. Ennen kauppaa SCA oli myynyt voimalaitoksensa ja MoDo-osuutensa. Mölnlycken osuus yhtiön liikevaihdosta oli puolet, kolmasosa tuli pakkauksista ja loput graafisista papereista. Yhtiö rakensi toista lwc-konetta Ortvikenin tehtaalle. Eteläafrikkalainen Mondi ja SCA rakensivat Aylesfordiin Isoon-Britanniaan kierrätyskuituun perustuvaa sanomalehtipaperikonetta.
Vuonna 1998 SCA osti brittiläiseltä Rexamin aaltopahvituotannon. Vuonna 1999 SCA osti pakkauksiin keskittyneen Nicolet-yhtiön Ranskasta.
Historia > 2017–

SCA ja Essity irtautuivat toisistaan kesällä 2017. Pehmopaperit ja terveystuotteet, joita esimerkiksi Nokian paperitehdas tuotti, siirtyivät Essitylle. SCA päätti keskittyä sahoihin, sellu-, kartonki- ja paperitehtaisiin sekä metsiin ja uusiutuvan energian tuotantoon. Jakautumista perusteltiin sillä, että liiketoimintojen synergiaedut olivat vuosien mittaan vähentyneet.
Maaliskuussa 2018 SCA kertoi rakentavansa biojalostamon Timråån valmistamaan liikennepolttoainetta autoihin ja lentokoneisiin. Tuotannossa aiottiin hyödyntää Östrandin sellutehtaan sivutuotteita. Toukokuussa SCA kertoi aloittavansa yhteistyön St1:n kanssa uusiutuvan dieselin valmistamisessa. Mäntyöljypohjaista polttoainetta aiottiin valmistaa St1:n jalostamolla Göteborgissa. Sundsvallin Östrandin sellutehtaan uudistus kaksinkertaisti sen kapasiteetin 900 000 tonniin.
Elokuussa 2020 SCA kertoi vetäytyvänsä painopaperiin liittyvästä liiketoiminnasta ja lopettavansa paperintuotannon Ortvikenissä Sundsvallissa. Jatkossa yhtiö aikoi keskittyä pehmopaperiin ja pakkausmateriaaleihin. Yhtiö investoi 140 miljoonaa euroa kemihierteen, eli puolikemiallisen massan (CTMP) tuotantoon.
Syksyllä 2021 St1 ja SCA kertoivat puoliksi omistamistaan St1 Gothenburg Biorefinery Ab ja SCA Östrand Biorefinery -yhteisyrityksistä. Göteborgissa sijaitseva biojalostamo valmistaa SCA:n toimittamasta mäntyöljystä ja muista uusiutuvista raaka-aineista biopolttoainetta.
Organisaatio > Liiketoiminnat

Vuonna 2022 SCA oli jakautunut viiteen liiketoimintayksikköön ja niitä tukeviin Sourcing & Logistics & tuotekehitys -yksiköihin :
Containerboard-yksikköön kuuluu kaksi paperitehdasta, jotka valmistavat kraftlaineria. Kraftlaineria käytetään aaltopahvin pinnalla.
Forest-yksikkö hallinnoi yhtiön metsiä Pohjois-Ruotsissa, Virossa ja Latviassa ja ostaa puuta yksityisiltä metsäomistajilta
Pulp-yksikköön kuuluu sellutehtaat Östrandissa ja Ortvikenissä
Renewable Energy -yksikkö on keskittynyt tuulienergian tuottamiseen SCA:n omistamilla mailla. Muiden yksiköiden tuottamista sivuvirroista tuotetaan bioenergiaa, kuten kiinteitä ja nestemäisiä biopolttoaineita, pellettejä ja biokemikaaleja
Wood-yksikköön kuuluu sahoja, puunjalostusyksikköjä ja höyläämöitä Ruotsissa. Yksikössä käsitellään pääasiassa kuusi- ja mäntypuutuotteita, joita viedään ympäri maailman
Organisaatio > Omistajat

Joulukuussa 2021 yhtiön suurimpia omistajia olivat
Industrivärden
Norges Bank
AMF Pension & Fonder
Handelsbanken Pensionsförsäkring
T. Rowe Price
BlackRock
Swedbank Robur Fonder
Vanguard
Vakuutusyhtiö Skandia
Tuotteet

SCA omistaa Ruotsissa 2,6 miljoonaa hehtaaria metsää, kuusi prosenttia Ruotsin maapinta-alasta. Yhtiöllä on metsää myös Virossa ja Latviassa. Metsällä on suuri tasearvo. Vaikka tuottoprosentti on suhteellisen matala, tuottoa tulee paljon, kun metsääkin on paljon. Vuonna 2017 kaksi miljoonaa hehtaaria metsästä tuotti kuitupuuta ja tukkia.
SCA hyödyntää metsäänsä puupohjaisten tuotteidensa, kuten sellun, pakkauspaperin ja kraflainerin valmistamiseen. Lisäksi yhtiön sahat, puunjalostusyksiköt ja höyläämöt tuottavat kuusi- ja mäntypuutuotteita.
Yhtiö omistaa tuulivoimaloita ja se valmistaa sivutuotteistaan kiinteitä ja nestemäisiä biopolttoaineita.
Tunnustuksia

Vuonna 2014 Ethisphere Institute valitsi SCA:n seitsemättä kertaa peräkkäin yhdeksi maailman eettisimmistä yrityksistä.
Aiheesta muualla

Yrityksen internet-sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k  OMX Stockholm 30 |
| --- | --- |
 ABB  Alfa Laval  Assa Abloy  Astra Zeneca  Atlas Copco  Autoliv  Boliden  Electrolux  Ericsson  Essity  Evolution  Getinge  Hexagon  Hennes & Mauritz  Investor  Kinnevik  NIBE Industrier  Nordea Bank  Sandvik  SBB  SCA  SEB  Sinch  Sv. Handelsbanken  SKF  Swedbank  Tele2  Telia Company  Volvo 
Päivitetty: 5. tammikuuta 2024
| n k OMX Nordic 40 |
| --- | --- |
 ABB  Alfa Laval  Assa Abloy  Atlas Copco  Astra Zeneca  Boliden  Carlsberg  Coloplast  Danske Bank  DSV  EQT  Ericsson  Essity  Evolution  Genmab  Hexagon  Hennes & Mauritz  Investor  Kone  A. P. Møller-Mærsk  Nordea Bank  Neste  Nibe Insdustrier  Nokia  Novo Nordisk  Novozymes  Ørsted  Pandora  Sampo  Sandvik  SCA  SEB  Sv. Handelsbanken  Stora Enso  Swedbank  UPM-Kymmene  Volvo  Vestas Wind Systems 
Päivitetty: 5. tammikuuta 2024
Luettelo kansallisista lentoyhtiöistä

Tämä on luettelo valtioiden kansallisista lentoyhtiöistä. Osa lentoyhtiöistä on eri valtioiden yhteisomistuksessa,
Luettelo länsiblokista loikanneista henkilöistä

Tämä on luettelo Yhdysvalloista ja länsiblokista loikanneista henkilöistä.
Loikkaukset vuoden 1991 jälkeen

| Loikkari | Ammatti | Alkuperämaa | Loikkauksen vuosi | Loikkausmaa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maurizio Gelli | liikemies |  Italia | 2009 |  Nicaragua |
| Edward Snowden | National Security Agencyn agentti |  Yhdysvallat | 2013 |  Venäjä |
| Choe In-guk | eteläkorealainen |  Etelä-Korea | 2019 |  Pohjois-Korea |
| Evan Neumann | amerikkalinen aktivisti |  Yhdysvallat | 2022 |  Valko-Venäjä |
| Emil Czeczko | Puolan maavoimat |  Puola | 2022 |  Valko-Venäjä |
| Travis King | Yhdysvaltain armeija |  Yhdysvallat | 2023 |  Pohjois-Korea |
| Tara Reade | Entinen Yhdysvaltain kongressin avustaja |  Yhdysvallat | 2023 |  Valko-Venäjä |
| Wilmer Puello-Mota | Entinen Holyoken (Massachusetts) kaupunginvaltuutettu ja entinen Massachusetts kansalliskaartin jäsen |  Yhdysvallat | 2024 |  Venäjä |
| Tomasz Szmydt | tuomari |  Puola | 2024 |  Valko-Venäjä |
Dwars door Vlaanderen

| Dwars door Vlaanderen |
| --- | --- |
 Vuoden 2018 reitti
Tiedot
Ajankohta:  maaliskuun loppu, huhtikuun alku
Alue:  Flanderi, Belgia
Paikalliset nimet:  Dwars door Vlaanderen (hollanniksi) À travers les Flandres (ranskaksi)
Laji:  maantie
Kilpailu:  UCI World Tour
Tyyppi:  yhden päivän kilpailu
Historia
Ensimmäinen:  1945
Kilpailuja yht.:  78 (vuoteen 2024 mennessä)
Ensimmäinen voittaja:   Rik Van Steenbergen
Eniten voittoja:  14 ajajaa joilla 2 voittoa
Viimeisin voittaja:   Matteo Jorgenson
Dwars door Vlaanderen (suom. Halki Flanderin) on yksipäiväinen maantiepyöräilykilpailu, joka käydään Flanderissa, Belgiassa. Se järjestetään maaliskuun lopulla tai huhtikuun alussa, aina keskiviikkona puolitoista viikkoa ennen Flanderin ympäriajoa. Kilpailun maali sijaitsee Waregemissa. Semiklassikkona pidettävä kilpailu on vuodesta 2017 kuulunut UCI World Touriin. Aiemmin se kuului UCI Europe Touriin, ja oli vuosina 2013–2016 kategorialuokitukseltaan 1.HC (eli UCI World Tourin jälkeen seuraavaksi korkeimman tason kilpailu), oltuaan vuoteen 2012 saakka tasoltaan 1.1.
Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1945. Se tunnettiin aluksi nimellä Dwars door België.
Voittajat

1945  Rik Van Steenbergen
1946  Maurice Desimpelaere
1947  Albert Sercu
1948  André Rosseel
1949  Raymond Impanis
1950  André Rosseel
1951  Raymond Impanis
1952  André Maelbrancke
1953  Briek Schotte
1954  Germain Derycke
1955  Briek Schotte
1956  Lucien Demunster
1957  Noël Foré
1958  André Vlaeyen
1959  Roger Baens
1960  Arthur De Cabooter
1961  Maurice Meuleman
1962  Martin Van Geneugden
1963  Clément Roman
1964  Piet van Est
1965  Alfons Hermans
1966  Walter Godefroot
1967  Daniel Van Ryckeghem
1968  Walter Godefroot
1969  Eric Leman
1970  Daniel Van Ryckeghem
1971 ei järjestetty
1972  Marc Demeyer
1973  Roger Loysch
1974  Louis Verreydt
1975  Cees Priem
1976  Willy Planckaert
1977  Walter Planckaert
1978  Jos Schipper
1979  Gustaaf Van Roosbroeck
1980  Johan van der Meer
1981  Frank Hoste
1982  Jan Raas
1983  Etienne De Wilde
1984  Walter Planckaert
1985  Eddy Planckaert
1986  Eric Vanderaerden
1987  Jelle Nijdam
1988  John Talen
1989  Dirk De Wolf
1990  Edwig Van Hooydonck
1991  Eric Vanderaerden
1992  Olaf Ludwig
1993  Johan Museeuw
1994  Carlo Bomans
1995  Jelle Nijdam
1996  Tristan Hoffman
1997  Andrei Tchmil
1998  Tom Steels
1999  Johan Museeuw
2000  Tristan Hoffman
2001  Niko Eeckhout
2002  Baden Cooke
2003  Robbie McEwen
2004  Ludovic Capelle
2005  Niko Eeckhout
2006  Frederik Veuchelen
2007  Tom Boonen
2008  Sylvain Chavanel
2009  Kevin Van Impe
2010  Matti Breschel
2011  Nick Nuyens
2012  Niki Terpstra
2013  Oscar Gatto
2014  Niki Terpstra
2015  Jelle Wallays
2016  Jens Debusschere
2017  Yves Lampaert
2018  Yves Lampaert
2019  Mathieu van der Poel
2020 kilpailua ei järjestetty koronapandemian vuoksi
2021  Dylan van Baarle
2022  Mathieu van der Poel
2023  Christophe Laporte
2024  Matteo Jorgenson
Naisten kilpailun voittajat

2012  Monique van de Ree
2013  Kirsten Wild
2014  Amy Pieters
2015  Amy Pieters
2016  Amy Pieters
2017  Lotta Lepistö
2018  Ellen van Dijk
2019  Ellen van Dijk
2020 kilpailua ei järjestetty koronapandemian vuoksi
2021  Annemiek van Vleuten
2022  Chiara Consonni
2023  Demi Vollering
2024  Marianne Vos
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (hollanniksi)
Kerttu Kärkkäinen

Kerttu Fredrika Räisänen (o.s. Kärkkäinen, 30. heinäkuuta 1881 Iisalmi – 1. huhtikuuta 1951) oli suomalainen yhteiskoulun opettaja ja kirjailija.
Räisäsen vanhemmat olivat kauppias, kauppaneuvos Lauri Olavi Kärkkäinen ja Karoliina Putkonen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1902 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi Helsingin yliopistosta 1910. Räisänen oli Iisalmen yhteiskoulun suomen kielen ja historian opettajana 1911–1913.
Räisänen oli naimisissa vuodesta 1913 Kärkkäinen & Putkonen Oy:n toimitusjohtajan Juho Heikki Räisäsen kanssa. Hän oli iisalmelaisen kansalaisyhteiskunnan ja järjestöverkoston keskeisiä vaikuttajia. Hän kuului Kansallisyhdistyksen ja Kenraali Mannerheimin lastensuojeluliiton johtokuntaan ja oli Iisalmen lottien puheenjohtaja. Hänellä oli iisalmelaisyhteisössä sukunsa ansiosta vahva asema.
Teoksia

Se vanha tarina, romaani. Otava 1907
Kosken uusi tohtori : kylätarina, romaani. Otava 1911
Garmin

| Garmin Ltd>  |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  NASDAQ: GRMN
Perustettu:  Lokakuu 1989 Lenexa, Kansas, Yhdysvallat
Perustaja:  Gary Burrell, Min Kao
Toimitusjohtaja:  Clifton A. Pemble
Puheenjohtaja:  Min Kao
Kotipaikka:  Olathe, Kansas, Yhdysvallat  (operatiiviset toiminnot) Schaffhausen, Sveitsi  (laillinen kotipaikka)
Liikevaihto:   3 758 milj. USD (2019)
Liikevoitto:   946 milj. USD (2019)
Tilikauden tulos:   956 milj. USD (2019)
Henkilöstö:  20 000 (2025)
Kotisivu:  www.garmin.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pääkonttori Olathessa, Kansasissa
Garmin on Sveitsiin rekisteröity yhdysvaltalainen teknologiayhtiö, jonka Gary Burrell ja Min Kao perustivat vuonna 1989 Kansasissa, Yhdysvalloissa. Yhtiön nimi tulee perustajiensa etunimistä. Yhtiön tuotanto ja suunnittelu sijaitsevat Kansasissa ja Taiwanissa ja sillä on maailmanlaajuisesti työntekijöitä 65 eri toimipaikassa. Vuodesta 2010 lähtien yhtiö on rekisteröity Schaffhauseniin, Sveitsiin, mutta sen pääkonttori sijaitsee Kansasissa, Yhdysvalloissa.
Yhtiö valmistaa satelliittipaikannuksen laitteita, jotka liittyvät autoiluun, ilmailuun, veneilyyn, ulkoiluun ja urheiluun.
Garminin osake noteerataan Nasdaq-pörssissä ja se oli vuoden 2015 loppuun osa Nasdaq-100-osakeindeksiä.
Garmin osti vuonna 2020 suomalaiselta Firstbeatilta analytiikkaohjelmistojen lisensiointiin kuluttajaelektroniikkavalmistajille liittyvän liiketoiminnan (Firstbeat Analytics). Firstbeat Analyticsin toiminta osana Garminia jatkuu Jyväskylässä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Garminin suomenkielinen sivusto
Kyllikki Solanterä

Kyllikki Solanterä.
Kyllikki Solanterä (vuoteen 1935 Solander, o.s. Wegelius; 3. elokuuta 1908 Messukylä – 12. marraskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen laulaja, laulunopettaja ja sanoittaja. Hän suomensi ja teki iskelmämusiikin sanoituksia muun muassa salanimillä Donna (ainoastaan "Jussin tango"), Kristiina, K. Nuoli, Timo Nuoli ja K. Sara . Taidemusiikkia hän sanoitti omalla nimellään.
Kyllikki Solanterä pääsi ylioppilaaksi Helsingin maanviljelyslyseosta 1928 ja opiskeli sitten vuoden ajan kieliä Helsingin yliopistossa. Hän oli vuodesta 1933 Lyyli Wendelinin yksityisoppilaana ja opiskeli sitten Helsingin konservatoriossa 1935–1938. Vuonna 1946 Solanterä teki opintomatkan Ruotsiin opiskellen siellä laulua Adelaide von Skilondzin oppilaana. Kyllikki Solanterä piti ensikonserttinsa Helsingissä 1936. Hän piti konsertteja Suomen ohella Tukholmassa, Kööpenhaminassa ja Oslossa.
Solanterän sanoituksista tunnetuimpia ovat muun muassa Kipparikvartetin levyttämä "Pieni ankanpoikanen" (säv. Bernard Zaritsky) ja Georg Otsin esittämä "Unohtumaton ilta" (säv. Vasili Solovjev-Sedoi). Solanterän omia esityksiä on säilynyt levytyksenä vain kaksi 78-kierroksen savikiekkoa, joissa kummassakin toisella puolella esiintyy Matti Lehtinen . Levyillä hän esittää kappaleet "Hyvä neuvo" ja "Kesäpäivä kultainen" Ensio Kostan johtaman HMV-orkesterin säestyksellä. Laulut ovat alun perin elokuvasta Liisa ihmemaassa.
Kyllikki Solanterä meni naimisiin 3. elokuuta 1929 kanttori-urkuri ja nuotinpiirtäjä Lauri (Lasse) Mattias Solanterän (ent. Solander, 1902–1977) kanssa. Hän toimi laulunopettajana yli 25 vuotta Sivistysjärjestöjen Kansan­konservatoriossa 1937–1963.
Kansalliskirjastossa säilytettävä Kyllikki ja Lauri Solanterän arkisto sisältää suomalaisten säveltäjien, heidän joukossaan muun muassa Erik Bergman, Aarre Merikanto ja Ahti Sonninen,  sävellyskäsikirjoituksia, jotka jäivät Lauri Solanterälle teoksia puhtaaksi piirrettäessä. Arkistossa on myös runsaasti Kyllikki Solanterän suomentamia lauluja nuottipainatteina.
Solanterä on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle.
Aiheesta muualla

Kyllikki Solanterän sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
VYS:n lyhytelämäkerta Solanterästä (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
Prosessiteoriat (motivaatio)

Prosessiteoriat ovat motivaatioteorioita, joissa analysoidaan, miten ihminen saadaan liikkeelle, miten liikettä pidetään yllä, miten sitä ohjataan ja miten se saadaan päättymään.
Ihmiset tulkitsevat ja havaitsevat tilanteita yksilöllisesti ja heille muodostuu erilaisia odotuksia näiden pohjalta. Prosessiteoriat kuvailevat näitä yksilöllisiä eroja reagoinnissa ulkoisiin ja sisäisiin tekijöihin. Prosessiteoriat kuvailevat ja analysoivat, miten ihminen saadaan liikkeelle, miten liikettä pidetään yllä, miten sitä ohjataan ja miten se saadaan päättymään.
Victor Vroomin odotusarvoteoria

Victor Vroom loi odotusarvoteorian vuonna 1965 ja hänen jälkeensä teoriaa ovat jatkaneet ja kehittäneet edelleen Porter & Lawler sekä Bandura. Odotusarvoteoria on yksi käytetyimmistä motivaatioteorioista yritysmaailmassa. Erityisesti sitä on käytetty yrityksen palkkiojärjestelmien suunnittelemisessa. Odotusarvoteorioiden mukaan ihminen motivoituu, jos tehtävästä suoriutuminen tuottaa hänelle toivotun palkkion tai hyödyn (välinearvo). Saatavan palkkion ei pidä olla liian helposti eikä vaikeasti saavutettava (odotustarvo). Jos ihminen arvostaa suorituksesta saatavaa palkkiota, sisältyy siihen myös yllykearvo. Odotusarvoteorian mukaan ihmisten motivaatio on tietoista ja järkiperusteista ja sen voimakkuus riippuu siitä, miten he kokevat suorituksesta saatavan hyödyn ja palkkion houkuttelevuuden. Yksinkertaisesti teorian mukaan; työntekijä motivoituu tekemään korkeatasoisen työsuorituksen, jos yrittämisestä seuraa hyvä työsuoritus ja siitä saa palkkion. Palkkio voi olla bonus, palkan korotus, ylennys ja se tyydyttää työntekijän henkilökohtaiset tavoitteet. Tämän vuoksi teoria tarkastelee kolmea päätekijää:  (Robbins 2000,171 - 173; Viitala 2004, 158 – 159; Hersey 1996, 37)
Odotusarvoteoria auttaa selittämään, miksi monetkaan työntekijät eivät ole motivoituneita työssään ja tekevät vain minimimäärän. Jotta henkilö olisi erittäin motivoitunut, hänen pitää uskoa omiin kykyihinsä ja vaikutusvoimaansa. Jos hän ei usko voivansa parantaa työsuoritustaan, ei hän myöskään ponnistele sen eteen. Sama pätee palkkioihin. Jos lisäponnistelut eivät tuota työntekijälle mitään lisäarvoa, ei hän myöskään lisää työsuoritustaan. Jos saatava palkkio ei ole realistisesti saatavilla tai sillä ei ole arvoa työntekijälle, se ei myöskään lisää motivaatiota. Lisäksi jokainen työntekijä arvostaa palkkioita eri tavalla. Jollekin saatu arvostus on tärkeämpää kuin taloudelliset palkkiot. (Robbins 2000, 171 -173; Viitala 2004, 158 - 159; Hersey 1996, 37)
Teoriasta voidaan johtaa kolme teesiä toimintaan aktivoivan motivaation lähteistä:
1. Usko siihen, että tavoite on mahdollista saavuttaa.
2. Usko tavoitteen arvoon ja merkitykseen.
3. Usko siihen, että ponnistus tuottaa palkkion.
(Viitala 2004, 155)
Adamsin tasapainoteoria

Adamsin tasapainoteoriassa ihminen hakee toiminnassaan oikeudenmukaisuutta. Hän vertailee omaa panos/tuotos-suhdetta muiden ihmisten vastaaviin. Hän vertailee muiden ihmisten ja omien panostensa, yrittämisen, koulutuksen ja kokemuksen suhdetta saatuun vastikkeeseen, joka muodostuu palkasta ja muista taloudellisista hyödyistä, asemasta ja arvostuksesta. Ihminen vertailee tasapainoa neljällä eri tavalla:
1. itseä-sisältä: Työntekijän omia kokemuksia organisaation sisällä eri tehtävissä.
2. itseä-ulkopuolella: Työntekijän omia kokemuksia ja tilanteita organisaation ulkopuolelta.
3. muut-sisältä: Muiden yksilöiden ja ryhmien vertailu samassa organisaatiossa.
4. muut-ulkopuolella: Muiden yksilöiden ja ryhmien vertailu muissa organisaatioissa.
(Robbins 2000, 169 – 171; Viitala 2004, 159)
Työntekijä voi verrata itseänsä itseensä, ystäviinsä, naapureihin, työkavereihin ja muihin työn-tekijöihin. Työntekijä voi kokea itsensä joko alipalkituksi, oikeudenmukaisesti palkituksi tai ylipalkituksi. Jos työntekijä kokee tilanteen epäoikeudenmukaiseksi, hän pyrkii tasapainottamaan tilanteen Adamsin mukaan jollakin seuraavista vaihtoehdoista:
1. työpanosten sovitus: työponnistusten lisääminen tai vähentäminen.
2. palkkioiden sovitus: huononnetaan laatua ja tehdään lisää sitä, mistä palkitaan.
3. vääristämällä havaintoja itsestä: ”Luulin aikaisemmin työskenteleväni keskinkertaisesti, mutta työskentelenkin muita enemmän”.
4. vääristämällä havaintoja muista: ”Ei se Matin työ olekaan niin hyvä kuin aikaisemmin luulin”.
5. vertausryhmän vaihto: ”En ehkä ansaitse yhtä paljon kuin veljeni, mutta paljon enemmän kuin isäni”.
6. kentän vaihto: työpaikan vaihto.
(Robbins 2000, 169 -171; Viitala 2004, 159)
Adamsin teorian mukaan työntekijä vertailee panos/tuotos-suhteen (distributive justice) tasapainoa, palkkioiden määräytymisperusteita (precedural justice) sekä kohteluaan ylipäätänsä työpaikalla. (interactional justice) (Robbins 2000, 169 - 171; Viitala 2004, 159)