stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charles De’Ath
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Elokuva | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | Fatherland | Fake Porter |  |
| 1995 | Face to Face | Simon |  |
| 1995 | I.D. | Nik |  |
| 1995 | Feast of July | Billy Swaine |  |
| 1996 | Different for Girls | Young Man at Gig |  |
| 1999 | G:MT – Greenwich Mean Time | Chris |  |
| 2000 | Command Approved | Ships Officer |  |
| 2000 | Forgive and Forget | Alex | Credited as Charlie De'Ath |
| 2000 | Strong Language | Stuart | Credited as Charlie De'Ath |
| 2000 | Greenfingers | Julian |  |
| 2000 | In His Life: The John Lennon Story | Peter Eckhorn |  |
| 2002 | Revenger's Tragedy | Sordido |  |
| 2002 | A is for Acid | Sgt. Symes |  |
| 2003 | Loving You | Prosecutor |  |
| 2005 | Harold the Amazing Contortionist Pig | Vet |  |
| 2010 | The Glass House | Lt. Krieger | Currently in post production |
| 2013 | Walking with the Enemy |  | Post-production |

TV-sarjat
| Vuosi | Sarja | Rooli | Lisätietoja |
| 1995 | Wycliffe | Stephen Ling | One Episode: Four and Twenty Blackbirds |
| 1997 | A Touch of Frost | D.C. Collier | Two Episodes: Penny for the Guy and House Calls |
| 1997 | Dangerfield | Gary Showcross | One Episode: Adam |
| 1998 | The New Adventures of Robin Hood | Count Lucerne | One Episode: The Assassin |
| 1999 | Sunburn | Mark | One Episode |
| 2000 | City Central | Derek Reska | One Episode: Above and Beyond |
| 2000 | Urban Gothic | Giles | One Episode: Vampirology |
| 2000 |  Emmerdale Farm | Daniel Dean | Three Episodes: Two in 1999, One in 2000 |
| 2001 | As If | Philip | One Episode: Jaime's POV |
| 2002 | All About Me | Bank Manager | One Episode |
| 2003 | Mile High | Prince Bertil | One Episode |
| 2003 | The Royal | Simon Wake-Palmer | One Episode: The Unbreakable Chain |
| 2004 | The Courtroom | Trevor Wyatt | One Episode: Gastos |
| 2005 | Down to Earth | Richard Miller | One Episode: Ignorance is Bliss |
| 2007 | Bonkers | Mr. Linton | One Episode |
| 2007 | The Bill | Miscellaneous Roles: 1993–2007 | Four Episodes: Gone For a Soldier, Cold Calling credited as Charles Death, 197 and Getting Away with Murder |
| 2007 | The Last Detective | DS Pimlott: 2003–2007 | Seventeen Episodes |
| 2008 | Casualty | Simon (2001) and Doug Stanley (2008) | Two Episodes: Girl Power and Silent All These Years |
| 2008 | Tohtorit | Richard Sutton (2001) and Charlie Driver (2008) | Two Episodes: Baby Be Mine: credited as Charles De-Ath and Everything Counts |
| 2009 | Moving On | Sergeant Connelly | 1 Episode: The Butterfly Effect |
| 2009 | Doctor Who | Adelaide's Father | One Episode: Autumn 2009 Special The Waters of Mars - credited as Charlie De'Ath |
| 2013-2015 | Naiskonstaapeli 56 | ylikonstaapeli Sidney Fenton | 3 series |
| 2015 | Hollyoaks | Mr. Booth | Two Episodes - 9 September 2015 and 10 September 2015 |
Chhatrapati Shivajin kansainvälinen lentoasema

Chhatrapati Shivajin kansainvälinen lentoasema (marathiksi छ्त्रपती शिवाजी अंतरराष्ट्रीय विमानतळ) (IATA: BOM, ICAO: VABB), aikaisemmin Saharin kansainvälinen lentoasema, on lentoasema Mumbaissa, Intiassa. Lentoaseman lyhenne BOM tulee Mumbain aiemmasta nimestä Bombaysta. Lentoaseman kautta kulki noin 48,5 miljoonaa matkustajaa huhtikuun 2017 ja maaliskuun 2018 välisenä aikana. Lentoasema on maansa toiseksi vilkkain. Lentoasema syntyi kun Saharin kansainvälinen lentoasema ja Santa Cruzin kotimaan liikenteen lentoasema yhdistettiin ja nimettiin muinaisen Maratien keisarin, Chhatrapati Shivaji Bhoslen mukaan.
Lentoasema koostuu kahdesta terminaalista – terminaali 1 (Santa Cruz) kotimaan lennoille ja terminaali 2 (Sahar) kansainvälisille lennoille. Lentoasemalla on kaksi toisensa leikkaavaa kiitotietä, 09/27 ja 14/32. Kiitotie 14/32, 2 925 metriä, on ykkös- ja kakkosterminaalien välissä. Pääkiitotie, 09/27 3 445 metriä, leikkaa kiitotie 14/32:n terminaalirakennusten eteläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chhatrapati Shivajin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Lentoaseman lennojohtotorni
Pete Parada

| Pete Parada |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1970 (ikä 54)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1996–
Tyylilajit:  punk, vaihtoehtorock, pop-punk, voimapop
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Face to Face, Alkaline Trio, Saves the Day, The Offspring, Steel Prophet, Jackson United, Halford, Ali Handel, Engine, Hot Mess, Devo, My Chemical Romance
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Peter "Pete" Parada (s. 17. heinäkuuta 1970) on yhdysvaltalainen rumpali. Hän on soittanut The Offspring -yhtyeessä vuodesta 2007 vuoteen 2021. Hän on toiminut myös muissa yhtyeissä, joihin lukeutuvat Face to Face ja Saves the Day.
Parada erotettiin The Offspringistä koska lääkärien suosituksesta hänen ei pitäisi ottaa koronarokotetta, koska hän sai lapsena rokotuksen jälkitautina Guillain-Barrén taudin.
Pete Parkkonen

Pete Parkkonen tarkoittaa seuraavia henkilöitä ja asioita:
Pete Parkkonen (s. 1964), suomalainen rumpali
Pete Parkkonen (s. 1990), suomalainen laulaja
Pete Parkkonen, Pete Parkkosen albumi vuodelta 2014.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pete Parkkonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1962

Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1962 pelattiin yhdeksän joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset.
Naisten Mestaruussarja

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Työväen Mailapojat | 8 | 8 | 0 | 0 | 158-22 | 16 |
| Helsingin Pallo-Toverit | 8 | 7 | 0 | 1 | 127-37 | 14 |
| Kuopion Kelta-Mustat | 8 | 6 | 0 | 2 | 101-75 | 12 |
| Loimaan Palloilijat | 8 | 4 | 0 | 4 | 72-104 | 8 |
| Jyväskylän Kiri | 8 | 3 | 0 | 5 | 79-65 | 6 |
| Helsingin Veto | 8 | 3 | 0 | 5 | 57-103 | 6 |
| Tampereen Pyrintö | 8 | 2 | 1 | 5 | 65-90 | 5 |
| Karjalan Maila | 8 | 2 | 0 | 6 | 80-118 | 4 |
| Lapuan Laaka | 8 | 0 | 1 | 7 | 62-187 | 1 |
Joensuu ja Lapua putosivat sarjasta.
Mestarit: Marjatta Lepistö, Tuula Salonen, Anja Ilonen, Anja Niemi, Sirpa Ikonen, Terttu Kämäräinen...
Palkinnot

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden naispesäpalloilija | Tuula Salonen | Työväen Mailapojat |
| Lyöjäkuningatar | Marjatta Lepistö | Työväen Mailapojat |
| Etenijäkuningatar | Tuula Salonen | Työväen Mailapojat |
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1966

Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1966 pelattiin yhdentoista joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset. Mestaruuden voitti Helsingin Pallo-Toverit puhtaalla pelillä.
Naisten Mestaruussarja

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Helsingin Pallo-Toverit | 10 | 10 | 0 | 0 | 242–47  | 20 |
| Puna-Mustat | 10 | 7 | 0 | 3 | 181–80  | 14 |
| Jyväskylän Kiri | 10 | 7 | 0 | 3 | 194–120 | 14 |
| Hyvinkään Tahko | 10 | 7 | 0 | 3 | 141–102 | 14 |
| Lännen Pallo | 10 | 5 | 1 | 4 | 107–118 | 11 |
| Työväen Mailapojat | 10 | 5 | 1 | 4 |   92–105 | 11 |
| Oulun Lippo | 10 | 5 | 0 | 5 | 123–84  | 10 |
| Puurtilan Kisa-Pojat | 10 | 4 | 0 | 6 | 122–171 |   8 |
| Hämeenlinnan Paukku | 10 | 2 | 0 | 8 |   95–168 |   4 |
| Kuopion Kelta-Mustat | 10 | 2 | 0 | 8 |   77–170 |   4 |
| Parkanon Urheilijat | 10 | 0 | 0 | 10 |   41–250 |   0 |
Karsinta: Reisjärven Pilke – Puurtilan Kisa-Pojat 2–28
Mestarit:
Tellervo Haapaniemi,
Aulikki Pihlajamäki,
Ritva-Liisa Vainio,
Auli Liesto,
Tuula Rantanen,
Sinikka Sundberg,
Seija Happonen,
Maija Reinilä,
Riitta Hämäläinen,
Helena Lohman,
Kirsti Ristlakki.
Palkinnot naisten Mestaruussarjassa

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden naispesäpalloilija | Tuula Rantanen | Pallo-Toverit |
| Lyöjäkuningatar | Tuula Rantanen | Pallo-Toverit |
| Etenijäkuningatar | Auli Liesto | Pallo-Toverit |
Peter Bardens

| Peter Bardens |
| --- | --- |
 Peter Bardens vuonna 1975.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1944 Westminster, Lontoo, Englanti
Kuollut: 22. tammikuuta 2002 (57 vuotta) Malibu, Kalifornia, Yhdysvallat
Muusikko
Taiteilijanimi:  Pete Bardens
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1965–2002
Tyylilajit:  progressiivinen rock, aikuisrock, new age
Soittimet:  syntetisaattori, sähköurku, mellotron, laulu
Yhtyeet:  Them, Shotgun Express, Camel, Keats, Mirage
Levy-yhtiöt:  Transatlantic Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Peter Bardens (19. kesäkuuta 1944 Westminster, Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 22. tammikuuta 2002) oli brittiläinen muusikko ja kosketinsoittaja. Hänet muistetaan parhaiten progressiivisen rockyhtyeen Camelin jäsenenä. Hän soitti yhtyeessä urkuja, mellotronia ja syntetisaattoria ja teki suurimman osan kappaleista yhtyeen kitaristin Andrew Latimerin kanssa. Bardens erosi Camelista 1978, minkä jälkeen hän teki menestyksekästä uraa sooloartistina ja sessiomuusikkona.
Elämäkerta

Bardens oli 1960-luvulla perustamassa The Cheynes -yhtyettä. Hän soitti myös lyhyen aikaa Themissä. Myöhemmin hän perusti oman yhtyeen nimeltä Peter B's Looners, joka oli varsin suosittu yökerhoesiintyjä. Muut jäsenet olivat rumpali Mick Fleetwood ja kitaristi Peter Green. Kokoonpanosta muotoutui myöhemmin soulyhtye Shotgun Express, jonka laulajana toimi Rod Stewart.
Vuosikymmenen lopulla Bardens perusti lyhytikäisen Village-nimisen yhtyeen. Vuonna 1970 ilmestyi hänen ensimmäinen sooloalbuminsa The Answer, ja vuotta myöhemmin Bardensin nimeä kantanut albumi (Yhdysvalloissa nimellä Write My Name in the Dust). Vuonna 1971 Bardens liittyi The Brew -nimiseen bluesyhtyeeseen. Pian tämän jälkeen yhtye vaihtoi nimekseen Camel  ja alkoi soittaa progressiivista rockia. Yhtyeestä tuli varsin suosittu.
Bardens ja Camelin johtohahmo Andrew Latimer ajautuivat musiikillisiin erimielisyyksiin, ja Bardens jätti yhtyeen vuonna 1978. Tämän jälkeen Bardens teki töitä sessiomuusikkona ja julkaisi ajoittain myös soololevyjä, jotka tyylillisesti edustivat aikuisrockia ja new age -musiikkia. Vuonna 1982 Bardens vieraili Camelin albumilla The Single Factor. Äänityksissä hän tutustui joukkoon Camelissa ja The Alan Parsons Projectissa soittaneita sessiomuusikoita, ja perusti heidän kanssaan Keats-nimisen yhtyeen. Se julkaisi yhden albumin vuonna 1984.
Vuonna 1987 Bardensin soololevy Seen One Earth nousi Yhdysvaltain albumilistalle. 1994 hän perusti progressiivista rockia esittäneen Mirage-yhtyeen. Mukana oli myös Camelin entinen jäsen Andy Ward.
Bardens kuoli keuhkosyöpään 57-vuotiaana vuonna 2002.
Diskografia

1970 - The Answer
1971 - Write My Name in the Dust
1973 - Camel (Camel)
1974 - Mirage (Camel)
1975 - The Snow Goose (Camel)
1976 - Moonmadness (Camel)
1976 - Vintage 69 (reissue of The Answer)
1977 - Rain Dances (Camel)
1977 - A Live Record (Camel)
1978 - Breathless (Camel)
1979 - Heart to Heart
1987 - Seen One Earth
1988 - Speed of Light
1989 - Pete Bardens (Write My Name in the Dust -albumin uudelleenjulkaisu)
1989 - White Magic Soundtrack (Warren Millerin elokuvaan)
1991 - Water Colors
1993 - Further Than You Know
1995 - Big Sky
1995 - Mirage: Live 14.12.94
2000 - Speed of Light: Live (Pete Bardens' Mirage)
2002 - Art of Levitation
2002 - Live: Germany 1996
2005 - Write My Name in the Dust: Anthology
Celebesinkirjorastas

| Celebesinkirjorastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Kenttärastaat Geokichla
Laji::  erythronota
Kaksiosainen nimi
 Geokichla erythronota  (Sclater, 1859) 
Synonyymit
 Zoothera erythronota 
Katso myös
   Celebesinkirjorastas Wikispeciesissä   Celebesinkirjorastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Celebesinkirjorastas (Geokichla erythronota) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Celebesinkirjorastasta tavataan kotoperäisenä Indonesiassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 100 000–500 000 yksilöä. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi ja sitä uhkaa metsien häviäminen.
Elinympäristö

Celebesinkirjorastas elää alankometsissä alle 1 000 metrin korkeudessa.
Pete Newell

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Newell vuonna 2007. |  Newell vuonna 2007. |  Newell vuonna 2007. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten koripallo (valmentajana)
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 |  |  |
Peter Francis ”Pete” Newell (3. elokuuta 1915 Vancouver, Kanada – 17. marraskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän vaikutti pitkään yliopistoissa San Franciscossa, Michiganissa ja Kalifornian Berkeleyssä mutta valmensi myös Yhdysvaltain miesten koripallomaajoukkuetta, joka voitti kultaa Rooman kesäolympialaisissa 1960.
Newell syntyi Kanadan Vancouverissa mutta suoritti opintonsa Los Angelesissa ja oli Phil Woolpertin opiskelutoveri Loyola Marymount -yliopistossa. Hän palveli Yhdysvaltain laivastossa vuosina 1942–1946.
Vuonna 1979 Newell nimettiin Basketball Hall of Fameen Massachusettsin Springfieldissä. Hän kuoli 93-vuotiaana.
Pariisin lentoasema

Pariisin lentoasema voi tarkoittaa seuraavia lentoasemia:
Beauvais-Tillén lentoasema, lentoasema Beauvais’ssa, lähellä Pariisia
Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema, lentoasema 23 kilometrin päässä Pariisista
Le Bourgetin lentoasema, lentoasema Pariisissa
Orlyn lentoasema, lentoasema Orlyssa ja Villeneuve-le-Roissa, 14 kilometrin päässä Pariisista.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pariisin lentoasema”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pariisin kommuuni (Ranskan vallankumous)

Kommuunin keskuksena toiminut Hôtel de Ville Ranskan vallankumouksen aikaan.
Pariisin kommuuni tarkoittaa Ranskan vallankumouksen aikaista vuosina 1789–1795 toiminutta Pariisin hallitusta, Bastiljin valtauksesta alkaen. Kesällä 1792 kommuuni kieltäytyi tottelemasta Ranskan hallituksen käskyjä.
Pariisin kommuunin ensimmäinen pormestari oli Jean Sylvain Bailly, marraskuusta 1791 Pétion de Villeneuve, koska Bailly oli saanut epäsuosiota käyttämällä kansalliskaartia mellakan hajottamiseksi 17. heinäkuuta 1791. Vuonna 1792 kommuunia dominoi jakobiinien vasemmistosiipi.
9. elokuuta 1792 uusi kommuuni otti haltuunsa kommuunin keskuksena toimineen  Hôtel de Villen ja 10. elokuuta vallattiin Tuileries. Tämä johti lopulta valtatyhjiöön, väkivaltaan ja syyskuun murhiin.
Panteleimon Kuliš

| Panteleimon Kuliš> Пантелеймо́н Олекса́ндрович Кулі́ш |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Panteleimon Oleksandrovytš Kuliš
Syntynyt: 8. elokuuta 1819 Voroniž, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 14. helmikuuta 1897 Motronivka, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Ammatti:  kirjailija, kansatieteilijä, kääntäjä, historioitsija
Puoliso:  Oleksandra Bilozerska
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina, venäjä
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Panteleimon Oleksandrovytš Kuliš (ukr. Пантелеймо́н Олекса́ндрович Кулі́ш, 8. elokuuta 1819 Voroniž, Tšernihivin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 14. helmikuuta 1897 Motronivka, Tšernihivin kuvernementti) oli ukrainalainen kirjailija, kansatieteilijä, kääntäjä ja historioitsija. Aleksanteri II:n valtakauden alkupuolella Kuliš oli merkittävimpiä ukrainalaisten kulttuurivaikuttajia, ja hänen kirjeessään tuttavalleen Venäjällä vuodelta 1858 on ensimmäinen tunnettu viittaus ajatukseen Ukrainan itsenäisyydestä. Kuliš julkaisi ukrainaksi romaaneja ja käänsi ukrainaksi esimerkiksi William Shakespearen teoksia. Kuliš osallistui myös ensimmäisen ukrainankielisen Uuden testamentin kääntämiseen. Kuliš jäi myöhemmin ukrainalaisten aktivistipiirien ulkopuolelle, ja hän kuoli Motronivkassa nykyisessä Ukrainassa vuonna 1897.
Elämäkerta > Nuoruus

Panteleimon Kuliš syntyi köyhään kasakkaperheeseen 8. elokuuta 1819 Voronižissa tuolloisessa Venäjän keisarikunnan Tšernihivin kuvernementissa. Hän opiskeli viiden vuoden ajan kymnaasissa Novhorod-Siverskyissä, ja vuonna 1837 hän lähti opiskelemaan Kiovan yliopistoon. Alhaisen taustansa takia hän ei kuitenkaan valmistunut. Vuodesta 1840 hän työskenteli opettajana Lutskissa, jossa hän kirjoitti ensimmäisen romaaninsa, venäjäksi julkaistun Mihailo Tšarnyšenko, ili Malorossija vosemdesjat let nazad ja hieman myöhemmin pidemmän ukrainaksi vuonna 1843 julkaistun eepoksen Ukrayna.
Kuliš työskenteli vuosina 1843–1845 opettajana Kiovassa ja opiskeli samalla Ukrainan historiaa ja kansatiedettä. Kiovassa hän tutustui myös muihin ukrainalaisiin kulttuurivaikuttajiin, kuten Taras Ševtšenkoon ja Mykola Kostomaroviin, sekä puolalaiseen kirjailija Michał Grabowskiin. Monet näistä uusista tuttavuuksista muodostivat maanalaisen Kyrilloksen ja Metodioksen seuran ytimen. Kyrilloksen ja Metodioksen seura oli tsaarin vastainen panslavistinen seura, joka ajoi slaavilaista tasavaltaista liittovaltiota, jossa Ukraina muodostaisi oman osavaltionsa. Kulišin varhaista kirjoitustoimintaa oli tukenut Myhailo Maksymovytš.
Elämäkerta > Kirjailijanura

Kuliš matkusti vuonna 1845 Pietariin opettamaan Pietarin yliopistoon sen rehtori P. Pletnevin kutsusta. Pietarissa Kuliš kirjoitti ukrainaksi historiallisen romaanin Tšorna rada, h’ronika 1663 roku, jonka osia julkaistiin vuosien 1845 ja 1846 välillä venäjäksi moskovalaisissa lehdissä. Vuonna 1847 Kuliš meni naimisiin myöhemmin myös kirjailijana toimineen kirjailijanimellä tunnetun Hanna Barvinokin eli Oleksandra Bilozerskan kanssa ja lähti vaimonsa kanssa keisarilliselta tiedeakatemialta saadun apurahan tuella opiskelemaan ulkomaille Prahaan. Tällä välin poliisi oli kuitenkin paljastanut Kyrilloksen ja Metodioksen seuran toiminnan, ja Kuliš pidätettiin matkalla Prahaan Varsovassa. Kuliš oli pidätettynä kaksi kuukautta ja suljetun oikeudenkäynnin jälkeen hänet tuomittiin karkotettavaksi kahdeksi vuodeksi Tulaan. Vuonna 1850 hänen sallittiin viimein palata Pietariin. Seuran jäsenet armahdettiin Aleksanteri II:n valtakauden alussa ja he saattoivat jälleen julkaista tekstejään. Kuliš nousi hänen hallituskautensa alkupuolen merkittävimmäksi ukrainalaiseksi kulttuurivaikuttajaksi.
Elämäkerta > Ukrainalaisaate

Pietariin palattuaan Kuliš yritti edetä urallaan venäläisenä kirjailijana saavuttamatta kuitenkaan mainittavaa menestystä. Hän alkoikin kiinnostua yhä enemmän Ukrainasta ja perusti lopulta hänen itsensä mukaan nimetyn ukrainankielisen kustantamon. Kuliš pyrki kehittämään ja levittämään ukrainalaista kulttuuria. Vuonna 1856 Kuliš julkaisi Venäjän keisarikunnan ensimmäisen ukrainankielisen aapisen ja vuonna 1857 viimein ukrainaksi teoksensa Tšorna rada eli Rahvaan kasakkakokous. 1660-luvulle sijoittuneen kasakkatarinan kautta Kuliš kommentoi omaa aikaansa. Toisin kuin monet muut aikansa vallankumoukselliset radikaalit, Kuliš vastusti ajatusta sosialistisesta yhteiskuntajärjestelmästä ja kuvasi tätä kirjassaan. Kuliš oli kuitenkin ukrainalaisaatteen kannalla ja ensimmäinen tunnettu viittaus ajatukseen Ukrainan itsenäisyydestä on poliisin käsiin päätyneestä Kulišin kirjeestä venäläiselle tuttavalleen vuodelta 1858.
Kuliš sai vuonna 1864 virkamiehen aseman Puolassa ja muutti Varsovaan. Puolassa hän tutustui galitsialaisiin ukrainalaisiin piireihin. Yhteyksiensä takia Kuliš joutui eroamaan tehtävistään vuonna 1867. Hän vietti jonkin aikaa ulkomailla, mutta palasi lopulta Pietariin. Siellä  Kuliš julkaisi joitakin Pietari I:stä ja Katariina Suurta ihannoineita tekstejä ja kritisoi Taras Ševtšenkon toimintaa, mikä etäännytti Kulišin ukrainalaispiireistä. Vuosina 1869–1871 Wienissä julkaistiin Kulišin ja galitsialaisen pappi Ivan Puljujin tekemä ensimmäinen Uuden testamentin ukrainalainen käännös. Kulišin Psalmien kirjan ukrainannos julkaistiin 1871 Galitsiassa.
Kuliš jäi suhteellisen yksinäiseksi ajattelijaksi, kun ukrainalainen kansallismielinen älymystö vieroksui hänen positiivista suhtautumistaan Ukrainan ja Venäjän läheiseen yhteistyöhön; toisaalta taas Venäjällä ei katsottu hyvällä hänen Itävallan keisarikuntaan kuuluvan Galitsiaan suuntautunutta yhteistoimintaansa.
Elämäkerta > Myöhemmät vaiheet

Aleksanteri II antoi toukokuussa 1876 niin sanotun Emsin ukaasin, joka kielsi kaiken ukrainankielisen kirjallisuuden kaunokirjallisuutta ja historiallisia dokumentteja lukuun ottamatta. Kuliš muutti Galitsiaan Lviviin, jossa hän julkaisi muun muassa esseiden ja runojen kokoelman H’utorna poezija, sekä William Shakespearen Othellon, Troiluksen ja Cressidan ja Erehdysten komedian ukrainankieliset käännökset. Kuliš harkitsi jäävänsä Galitsiaan pysyvästi ja luopuvansa Venäjän kansalaisuudestaan, mutta päätti lopulta kuitenkin palata takaisin Venäjälle. Hän asettui vaimonsa kanssa Motronivkaan Tšernihivin kuvernementissa, jossa hän käänsi vielä esimerkiksi Goethen ja Byronin teoksia ukrainaksi. Hän oli kuitenkin jäänyt lopullisesti ukrainalaisten aktivistipiirien ulkopuolelle. Kuliš kuoli Motronivkassa 14. helmikuuta 1897.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panteleimon Kuliš Wikimedia Commonsissa
Kuliš Taras Ševtšenkon maalaamassa muotokuvassa.
Kuliš ja hänen vaimonsa Oleksandra Bilozerska valokuvassa vuodelta 1877.
Paini kesäolympialaisissa 2024

Painissa kilpailtiin Pariisin 2024 kesäolympialaisissa 29. kertaa. Painissa kilpailtiin 5.–11. elokuuta 2024. Ottelut käytiin Grand Palais Éphémèren näyttelysalissa Pariisissa. Miehet kilpailivat kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudessa painoluokassa ja vapaapainissa kuudessa painoluokassa. Naiset kilpailivat vapaapainissa kuudessa painoluokassa.
Aikataulu

Yksi painoluokka kilpailtiin kahtena päivänä. Ensimmäisenä päivänä käytiin neljännesvälierät, puolivälierät ja välierät. Toisena päivänä kilpailtiin puolestaan keräilyerät, pronssiottelut ja loppuottelu. Toisen päivän päätti mitaliseremonia.
|  |  | Ma 5 | Ti 6 | Ke 7 | To 8 | Pe 9 | La 10 | Su 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miehet | Kreikkalais-roomalainen | 60 kg   130 kg | 60 kg   77 kg   97 kg   130 kg | 67 kg   77 kg   87 kg   97 kg | 67 kg   87 kg |  |  |  |
| Miehet | Vapaapaini |  |  |  | 57 kg   86 kg | 57 kg   74 kg   86 kg   125 kg | 65 kg   74 kg   97 kg   125 kg | 65 kg   97 kg |
| Naiset | Vapaapaini | 68 kg | 50 kg   68 kg | 50 kg   53 kg | 53 kg   57 kg | 57 kg   62 kg | 62 kg   76 kg | 76 kg |
Mitaliyhteenveto

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Japani | 8 | 1 | 2 | 11 |
| 2. |  Iran | 2 | 4 | 2 | 8 |
| 3. |  Yhdysvallat | 2 | 2 | 3 | 7 |
| 4. |  Bulgaria | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 5. |  Kuuba | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 6. |  Georgia | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 7. |  Uzbekistan | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8. |  Bahrain | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9. |  Ukraina | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 10. |  Kiina | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 10. |  Kirgisia | 0 | 1 | 4 | 5 |
| 12. |  Armenia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 13. |  Chile | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13. |  Ecuador | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13. |  Kazakstan | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13. |  Moldova | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17. |  Azerbaidžan | 0 | 0 | 3 | 3 |
| 18. |  Albania | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 18. |  Pohjois-Korea | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 18. |  Turkki | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 21. |  Intia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 21. |  Kolumbia | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 21. |  Kreikka | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 21. |  Norja | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 21. |  Puerto Rico | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 21. |  Tanska | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 18 | 18 | 36 | 72 |