stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ultra Naté
Diskografia > Albumit

1991 Blue Notes in the Basement
1994 One Woman's Insanity
1998 Situation: Critical
1998 The Best Remixes, Vol. 1
1999 Best Remixes, Vol. 2
2001 Stranger Than Fiction
2007 Grime, Silk, & Thunder
2010 Things Happen at Night (EP)
2013 Hero Worship
2017 Black Stereo Faith
Uno Stadius

Uno Stadius
Uno Ludvig Stadius (2. huhtikuuta 1871 Helsinki – 5. maaliskuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen kansanopiston johtaja, raittiusmies ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Henkilöhistoria

Stadiuksen vanhemmat olivat ylijohtaja, valtioneuvos Knut Alfred Stadius ja Julia Tavaststjerna. Hän pääsi ylioppilaaksi 1889 Helsingin reaalilyseosta ja opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Stadius opiskeli myös Tukholmassa ja Leipzigissa.
Stadius oli Borgåbladetin, Björneborgs Tidningin ja Wasa Nyheter -lehden toimittajana 1890-luvun lopulla, mutta sortovuosien venäläistämispolitiikka pakotti hänet siirtymään aluksi Saksaan ja sitten Ruotsiin. Ruotsissa Stadius luennoi kasvatustieteestä, kirjallisuudesta ja koulukysymyksistä, toimi lehtimiehenä sekä oli perustamassa kansankorkeakouluja.
Stadius toimi kansanopiston johtajana 1895–1902 ja 1905–1917. Hän oli Brunnsvikin kansankorkeakoulun johtajana Taalainmaalla vuodesta 1906 alkaen. Stadius oli valtion kirjastotoimiston suomenruotsalainen kirjastokonsulentti vuodesta 1921 alkaen ja myöhemmin Stadius oli sosiaaliministeriön raittiusosaston virkamies.
Stadius oli naimisissa 1898–1915 Emma Eleonora Sjödahlin kanssa. Heillä oli kuusi lasta. Stadiuksen tyttärentytär kirjailija Märta Tikkanen on kuvannut tätä avioeroon päättynyttä liittoa romaanissaan Emma ja Uno. Rakkautta tottakai (Tammi, 2010)
Veľká Fatran kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Žilinan alue Slovakia
Pinta-ala:  408,7 km2 
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Národný park Veľká Fatra
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  2002 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Veľká Fatra kansallispuisto (Národný park Veľká Fatra) on luonnonsuojelualue Veľká Fatran vuoristossa Slovakian keskiosassa. Vuonna 1973 suojellusta alueesta tuli vuonna 2002 varsinainen kansallispuisto. Siellä on Euroopan laajin luonnonvarainen marjakuusimetsä.
Ultra Maniac

| Ultra Maniac |
| --- | --- |
ウルトラマニアック   (Urutora Meniakku)
Genre: romanttinen komedia 
Manga
Tekijä: Wataru Yoshizumi
Julkaisija:  Shueisha     VIZ Media    Glénat     Panini Comics
Sarjajulkaisulehti:  Ribon
Ensimmäinen painatus: Helmikuu 2002 – Tammikuu 2004
Kirjojen lukumäärä: 5 
OVA
Ohjaaja: Nanako Shimazaki
Studio: Ashi Productions
Jaksojen määrä: 1
Julkaisupäivät: 6. elokuuta 2002 
TV-anime
Ohjaaja: Shinichi Masaki
Studio: Ashi Productions
Lähetyskanavat:    Animax
Alkuperäinen lähetyskierros: 20. toukokuuta 2003 – 11. marraskuuta 2003
Jaksojen määrä: 26 
Ultra Maniac (ウルトラマニアック Urutora Maniakku?) on Wataru Yoshizumin piirtämä mangasarja. Romanttinen komediasarja kertoo Ayu Tateishista, joka on tennisklubin jäsen ja hyvä pelaamaan tennistä. Hänen ystävänsä, Nina Sakura, on todellisuudessa magical girl Magic Kingdomista.Sarja on julkaistu Ribonissa vuonna 2002-2004. Mangakirjoja on yhteensä 5. Sarjasta on tehty animekin, mutta sen juoni poikkeaa aika paljon mangan juonesta.
Juoni

Eräänä päivänä Ayu-Chan näkee koulun uuden oppilaan Ninan laahustavan nyyhkyttäen koulun käytäviä pitkin. Ayulle selviää, että Nina on kadottanut jotain hyvin tärkeää. Ayu lupaa auttaa Ninaa etsimisessä, ja kun he sitten löytävät Ninan kadonneen esineen, saa Ayu kuulla jotain uskomatonta. Nina onkin noita, joka on tullut maan päälle kaukaisesta noitien akatemiasta käytännön harjoitteluun. Nina päättää palkita Ayun jollain tavalla, ja alkaa kehitellä erilaisia loitsuja, joilla voisi ilahduttaa Ayu-Chania. Toisin kuin Nina oli tarkoittanut, loitsuista on vain harmia ja vaivaa Ayulle. Tästä sopivan palkinnon keksimisestä kehkeytyykin suuri seikkailu, jota Ayu ei varmasti koskaan unohda.
Vezzana

Vezzana
| --- | --- |
Sijainti:  Belluno / Trentino, Italia
Vuoristo:  Dolomiitit
Korkeus merenpinnasta:  3 192 m
Prominenssi:  1 273 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vezzana tai Cima di Vezzana on Italian Dolomiiteilla sijaitseva 3 192 metriä korkea vuori. Se on Pale di San Martinon vuoristoalueen korkein huippu.
Vanhatalo

Vanhatalo tarkoittaa seuraavia:
Vanhatalo, alue Hollolassa Salpakankaalla
Sukunimi

Aila Vanhatalo (s. 1960), maataloustieteilijä ja professori
Anna Vanhatalo (s. 1984), suomalainen jääkiekkoilija
Eero Vanhatalo (1936–2007), suomalainen runoilija
Lassi Vanhatalo (s. 1998), suomalainen jääkiekkoilija
Nina Vanhatalo (s. 1969), urheilutoimittaja
Pauliina Vanhatalo (s. 1979), suomalainen kirjailija
Pirjo Ruotsalainen oik. Vanhatalo (s. 1944), suomalainen suunnistaja
Riitta Vanhatalo, Suomen Kotiseutuliiton toiminnanjohtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vanhatalo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valeri Dolinin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kamkin, Dolinin, Kulagin ja Jelisejev vuoden 1980 olympialaisissa |  Kamkin, Dolinin, Kulagin ja Jelisejev vuoden 1980 olympialaisissa |  Kamkin, Dolinin, Kulagin ja Jelisejev vuoden 1980 olympialaisissa |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Moskova 1980 | peräm:tön nelonen |  |
|  Pronssia | Montréal 1976 | peräm:tön nelonen |  |
Valeri Aleksejevitš Dolinin (ven. Валерий Алексеевич Долинин, 25. heinäkuuta 1953 – 15. marraskuuta 2021) oli venäläinen soutaja, joka menestyi parhaiten perämiehettömissä nelosissa. Hän voitti Aleksandr Kulaginin, Aleksei Kamkinin ja Vitali Jelisejevin kanssa lajin maailmanmestaruuden vuonna 1981 sekä hopeaa kesäolympialaisissa 1980 ja MM-kilpailuissa 1982. Toisessa kokoonpanossa Dolinin voitti lisäksi maailmanmestaruuden 1977 ja olympiapronssin 1976.
Dolinin toimi professorina A. S. Popovin radioelektroniikan instituutin liikuntatieteellisessä tiedekunnassa. Hänellä oli laivaston kapteenin arvo.
Ukrainan keskusvaalilautakunta

Vaalilautakunnan tunnus.
Ukrainan keskusvaalilautakunnan rakennus Kiovassa. Rakennuksen edustalla on  Lesja Ukrajinkan patsas.
Ukrainan keskusvaalilautakunta (ukr. Центральна виборча комісія України, Tsentralna vybortša komisija Ukrajiny) on Ukrainan valtion pysyvä elin, jonka tehtävänä on valmistella ja järjestää valtiolliset vaalit (presidentinvaalit ja parlamenttivaalit) ja kansanäänestykset Ukrainassa.
Ukrainan sai alkunsa vuonna 1989. Keskusvaalilautakuntaa koskeavaa lainsäädäntöä on uusittu useasti sittemmin.
Keskusvaalilautakunta ilmoitti esimerkiksi tammikuussa 2022 (siis ennen Venäjän hyökkäyssodan 2022- alkamista), ettei Donetskin ja Luhanskin alueiden sotilas- ja siviilihallinto pystynyt takaamaan kaikilla paikkakunnilla miehityksen ja terroristisen uhan vuoksi riittävää turvallisuutta tuolloin maaliskuun loppuun 2022 suunniteltujen paikallisvaalien aikana. Keskusvaalilautakunta myös totesi OSCE:n havainneen raskaiden, Ukrainan ulkopuolisten tahojen kontrolloimien aseiden liikkeitä, silloisen Minskin sopimusten mukaisten ehtojen vastaisesti, ja että näillä aseilla voisi yltää niiden luonteen vuoksi 15-20 kilometrin etäisyydelle silloisesta tulitaukolinjasta.
Keskusvaalilautakunta ohjaa aluevaalilautakuntia, jotka ovat itsenäisiä oikeushenkilöitä.[lähde? ]
Ukrainan keskusvaalilautakunta koostuu puheenjohtajasta, kahdesta varapuheenjohtajasta, sihteeristä sekä yhdestätoista muusta jäsenestä.[lähde? ]
Ulkomaalaisten suorittama vaalitarkkailu

Ukrainan keskusvaalilautakunnan kutsusta Ukrainan presidentinvaalia ja parlamenttivaaleja tarkkailee runsaasti myös ulkomaiden ja kansainvälisten järjestöjen vaalitarkkailuorganisaatioita. Ukrainan presidentinvaalissa 2004 oli ulkomaisten vaalitarkkailijoiden määrä noin 10 000. Paikallisia vaalilautakuntia on noin 30 000.[lähde? ]
Ulkomaalaisten suorittama vaalitarkkailu > Vaaleja tarkkailleet valtiot

Venäjä, 30 tarkkailijaa, 2006
Moldova, 5 tarkkailijaa, 2006
Kazakstan, 2 tarkkailijaa, 2006
Kanada, 1 tarkkailija, 2006
Korean tasavalta, 1 tarkkailija, 2006
Ulkomaalaisten suorittama vaalitarkkailu > Kansainväliset järjestöt

ENEMO (englanniksi)
Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (ETYJin) demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimisto (ODIHR/OSCE) (englanniksi)
Kansainvälinen republikaani-instituutti (englanniksi)
Amerikan ukrainalaiskongressin komitea (englanniksi)
Ukrainalaisten maailmankongressi (englanniksi)
Kanadan ukrainalaiskongressi (englanniksi)
Kotimainen vaalitarkkailu

Myös kansalliset vaalitarkkailuorganisaatiot ovat kehittymässä.
Aiheesta muualla

Ukrainan keskusvaalilautakunta (ukrainaksi) (cvk.gov.ua)
Vahasara

| Vahasara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  flacca
Kaksiosainen nimi
 Carex flacca  Schreb. 
Katso myös
   Vahasara Wikispeciesissä   Vahasara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vahasara (Carex flacca) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on yleisesti ottaen keskikokoinen ja vaaleanharmaanvihreä saralaji, joka muistuttaa jonkin verran jokapaikansaraa (Carex nigra). Vaaleanharmaanvihreä yleisväritys on vahasaralle tunnusomainen piirre, minkä myötä vahasaran voi tunnistaa jo kauempaakin.
Vahasaralla on suikertava juurakko sekä tasapintaiset lehdet. Vahasara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukintona olevassa tähkistössä on tavallisesti kaksi tai kolme hedetähkää sekä kaksi tai kolme emitähkää. Hedetähkät ovat tummanruskeita. Emitähkät ovat perällisiä ja melko pitkiä sekä aluksi pystyjä ja myöhemmin nuokkuvia. Emikukat ovat kolmiluottisia. Tähkäsuomut ovat tummanruskeita ja niissä on vaalea keskisuoni. Pullakot ovat aluksi vaaleanruskeita, mutta tummuvat ajan kuluessa melko tummiksi.
Vahasara kasvaa kosteilla kalkkipitoisilla niityillä. Suomessa vahasaraa tavataan lähinnä vain Ahvenanmaalla. Ruotsissa vahasara on yleinen osissa Etelä-Ruotsia, muun muassa Uplannissa, Skånessa ja Gotlannissa.
Vahasaraa käytetään jonkin verran heinämäisenä koristekasvina.
Vahasaran tieteellisen nimen lajinimi (flacca) tulee latinan kielen sanasta flaccus (suom. rento, veltto) ja viittaa nuokkuviin emitähkiin.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Vahasara (Carex flacca)
JSTOR Global Plants: Carex flacca (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carex flacca (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex flacca (englanniksi)
Vanhat tarinat

| Vanhat tarinat> Song of the South |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wilfred Jackson
Käsikirjoittaja:  Bill Peet Dalton Reymond Morton Grant Maurice Rapf Ralph Wright Vernon Stallings
Tuottaja:  Walt Disney
Säveltäjä:  Daniele Amfitheatrof Charles Wolcott Paul Smith Robert MacGimsey Sam Coslow Arthur Johnston Eliot Daniel Hy Heath Johnny Lange Allie Wrubel
Kuvaaja:  Gregg Toland
Leikkaaja:  William Morgan
Tuotantosuunnittelija:  Perry Ferguson
Pukusuunnittelija:  Mary Wills
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Walt Disney Company
Levittäjä:  RKO Pictures
Ensi-ilta:  1946
Kesto:  94 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vanhat tarinat (myös Etelän laulu, eng. Song of the South) on vuonna 1946 ilmestynyt Walt Disneyn tuottama ja RKO Picturesin julkaisema musikaali-animaatioelokuva, jossa on yhdistetty animaatiota ja livenäytelmää. Elokuva pohjautuu fiktiivisen Setä Remusin tarinoihin. Elokuvan pääosissa nähdään mm James Baskett, Bobby Driscoll, Johnny Lee ja Hattie McDaniel. Elokuvan animaatiohahmoina nähdään mm. Veli Kani, Veli Kettu ja Veli Nalle. Elokuva voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon vuonna 1947. Elokuvaa on kritisoitu rasismista ja afroamerikkalaisten kuvauksesta, jota on pidetty loukkaavana. Elokuvaa ei ole tästä syystä julkaistu kokonaan videoformaatissa Yhdysvalloissa. Elokuvan tarinoihin perustuva Splash Mountain -huvipuistolaite sijaitsi aiemmin Disneylandissä ja Magic Kingdomissa, ja on edelleen osa Tokion Disneylandiä.
Aiheesta muualla

Vanhat tarinat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vaharokkio

| Vaharokkio |
| --- | --- |
 Vaharokkio Garganossa, Italiassa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Laipikkakasvit Phyllanthaceae
Suku::  Rokkiot Andrachne
Laji::  telephioides
Kaksiosainen nimi
 Andrachne telephioides  L. 
Katso myös
   Vaharokkio Wikispeciesissä   Vaharokkio Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaharokkio (Andrachne telephioides) on laipikkakasvien (Phyllanthaceae) heimoon, rokkioiden (Andrachne) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on luokiteltu aiemmin tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) heimoon kuuluvaksi.
Vaharokkio on monivuotinen ruoho, jonka puutuneesta tyvestä haarautuu useita varsia. Varret ovat kasvutavaltaan usein maanmyötäisiä, joskus harvoin pystyjä. Varsissa on tiheästi lyhytruotisia lehtiä. Lehtiruodit ovat 0,5–2 mm pitkiä, joskus jopa 4 mm pitkiä. Lehtilavat ovat soikeita, 2–12 mm pitkiä ja 1,5–8 mm leveitä. Korvakkeet ovat 0,5–1 mm pitkiä. Kukat sijaitsevat tavallisesti yhden emikukan ja kahden hedekukan muodostamina ryhminä. Hedelmät ovat halkaisijaltaan 2–4 mm ja siemenet ovat 1,5–2 mm pitkiä sekä kalvaankellertäviä tai -ruskeita.
Vaharokkio on tavallinen avoimilla ja kivikkoisilla kasvupaikoilla. Sitä tavataan myös hiekkadyyneillä sekä hiekkaisilla savimailla ja rikkaruohona viljelyksillä. Vaharokkio kasvaa luonnossa Välimeren ympäristössä, Lähi-idässä ja Afrikan koillisosissa. Levinneisyysalue ulottuu Kap Verden saarilta ja Espanjasta itään Pakistaniin sekä etelään Somaliaan.
Aiheesta muualla

JSTOR Global Plants: Andrachne telephioides (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Andrachne telephioides (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Andrachne telephioides (englanniksi)
Vaunukankaan koulu

| Vaunukankaan koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Vaunukankaantie 3-5, 04300 Tuusula
Koordinaatit:  60.4062°N, 24.9962°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Janne Mellin
Luokat:  1–6
Oppilaita:  333 (vuonna 2021-2022)
Verkkosivut
Vaunukankaan koulu on Tuusulan kunnassa toimiva noin 385 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulu sijaitsee parisen kilometriä Hyrylän keskustasta länteen.
Saudi-Arabia kesäolympialaisissa 2016

Saudi-Arabia osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti 11 urheilijaa viidessä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Sulaiman Hamad.
Judoka Joud Fahmyn ympärille syntyi kohu, kun hänen väitettiin luovuttaneen alkukierroksen ottelunsa, jotta hän olisi välttynyt kilpailemasta israelilaista vastaan seuraavalla kierroksella. Saudi-Arabian delegaation mukaan Fahmy luovutti ottelun loukkaannuttuaan harjoitellessaan.
Joukkue > Ammunta

Atallah Al-Anazi – miesten 10 m ilmapistooli ja 50 m pistooli
Joukkue > Judo

Sulaiman Hamad – miesten alle 66 kg
Joud Fahmy – naisten alle 52 kg
Joukkue > Miekkailu

Lubna Al-Omair – naisten floretti
Joukkue > Painonnosto

Mohsen Al-Duhaylib – miesten alle 69 kg
Joukkue > Yleisurheilu

Abdullah Abkar Mohammed – miesten 100 m
Tariq Ahmed Al-Amri – miesten 5 000 m
Moukhled Al-Outaibi – miesten 5 000 m
Kariman Abuljadayel – naisten 100 m
Sarah Attar – naisten maraton
Sultan Mubarak Al-Dawoodi – miesten kiekonheitto
Vaunut.org

| vaunut> org |
| --- | --- |
 Kaappaus sivuston etusivusta.
Verkkosivusto:  http://vaunut.org/
Rekisteröinti:  ei pakollinen
Avattu:  1998
Nykyinen tila:  aktiivinen
Vaunut.org on Suomen laajin rautatiekuvagalleria ja rautatieharrastajien sivusto. Vaunut.org avattiin vuonna 1998, ja se yhdistettiin osaksi Resiina-lehden nettipalvelua alkuvuodesta 2008, kun sivun perustaja Janne Määttä luopui sivuston ylläpidosta. Vaunut.org tarjoaa yli 150 000 kappaleen kokoelman rautatieaiheisia kuvia, joita voi lisätä sinne kun on luonut oman käyttäjätunnuksen. Vain sivustolle liittynyt käyttäjä voi lisätä ilmaiseksi 10 kuvaa kalenterivuotta kohden, ja sen lisäksi Resiina-lehden tilaajat saavat lisätä sinne ilmaiseksi 70 kuvaa vuotta kohden.
Sivulta löytyy myös keskustelupalsta Resiina-keskustelu, jonne voi jokainen tunnuksen omaava kirjoittaa, palstalta löytyy alueita joilla ilmoitetaan esim. rautatieaiheisista tapahtumista, uutisista ja havainnoista.
Sivustoa kustantaa nykyään Suomen Rautatiehistoriallinen Seura ry ja Museorautatieyhdistys ry. Sivuston päätoimittaja on Jape Ruotsalainen. Vaunut.orgin sivustoilla kuvat ovat yhteydessä tasoristeyspalveluun linkillä, jos kuvaan on lisätty tasoristeyksen nimi.
Ultra Games

Ultra Software Corporation oli Konamin vuonna 1988 luoma sivuyhtiö, jonka tarkoituksena oli Nintendon tiukkojen pelijulkaisusääntöjen kiertäminen. Yksi säännöistä oli, että kolmannen osapuolen tuottaja ei saisi tehdä enempää kuin viisi peliä vuodessa NES:lle Yhdysvalloissa. Tämä oli hankalaa Konamille, joka oli julkaissut enemmän kuin 10 peliä vuodessa sekä Famicomille että Super Famicomille Japanissa. Niinpä Konami loi Ultra Gamesin pitääkseen vuotuisen pelitarjontansa samalla tasolla.
Ultran ensimmäiset kaksi NES-peliä olivat Teenage Mutant Ninja Turtles (perustui tv-sarjaan) ja Metal Gear (versio MSX2:n samannimisestä pelistä). Aluksi Ultra Games keskittyi Konamin jo Japanissa julkaistuihin peleihin, mutta alkoi myöhemmin myös julkaista pelejä muilta valmistajilta. Joitakin Konamin tunnetuimpia pelejä julkaistiin Ultra Gamesin nimen alla, kuten Operation C (Game Boyn jatko-osa Contralle) sekä Snake’s Revenge (puolijatko-osa Metal Gearille) ja lukuisia  Teenage Mutant Ninja Turtles -pelejä NES:lle sekä Game Boylle.
Super Nintendo Entertainment Systemin Yhdysvaltojen julkaisun jälkeen Nintendo höllensi tiukkoja julkaisusääntöjään. Seurauksena Ultra Games alkoi menettää merkitystään ja Konami lopettikin sen toiminnan vuonna 1992.
Euroopassa Konami perusti Palcom Software Limited -nimisen sisaryrityksen samanlaisiin toimitarkoituksiin. Yrityksen pelitarjonta oli samankaltainen kuin Ultralla, mutta se julkaisi myös pelejä joita ei ollut julkaistu Yhdysvalloissa, kuten Parodius ja Pop n' Twinbee.
Julkaistut pelit

Ultra Gamesin julkaisemiin peleihin lukeutuvat:
Base Wars - Cyber Stadium Series (NES)
Blades of Steel (Game Boy)
Defender of the Crown (NES)
Gradius (Game Boy)
Gyruss (NES)
Kings of the Beach (NES)
Metal Gear (Commodore 64, DOS, NES)
Motocross Maniacs (Game Boy)
Nightshade (NES)
Q*Bert (NES)
Sid Meier's Pirates! (NES)
Silent Service (NES)
Skate or Die (NES)
Ski or Die (NES)
Snake’s Revenge (NES)
Star Trek (Game Boy)
Star Trek: 25th Anniversary (NES)
Teenage Mutant Ninja Turtles (Amiga, Commodore 64, DOS, NES)
Teenage Mutant Ninja Turtles II: The Arcade Game (NES)
Teenage Mutant Ninja Turtles: Fall of the Foot Clan (Game Boy)
Aiheesta muualla

Ultra Gamesin profiili MobyGames-sivustolla. (englanniksi)
Vera Popkova

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | 4 × 100 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Budapest 1966 | 4 × 100 m |  |
|  Pronssia | Budapest 1966 | 200 m |  |
|  Pronssia | Helsinki 1971 | 4 × 400 m |  |
Vera Ivanovna Popkova (ven. Вера Ивановна Попкова; 2. huhtikuuta 1943 Tšeljabinsk – 2. lokakuuta 2011) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla Burevestnik Tšeljabinskiä.
Popkova voitti EM-kisoissa 1966 pronssia sekä 4 × 100 metrin viestistä että 200 metriltä. Hän oli mukana maansa pronssia voittaneessa pikaviestijoukkueessa myös Méxicon olympialaisissa 1968, joissa hän pääsi lisäksi 200 metrillä välieriin asti. Popkova voitti Helsingin EM-kisoissa 1971 pronssia 4 × 400 metriltä.
Popkova lopetti urheilu-uransa vuonna 1973 ja työskenteli sen jälkeen insinöörinä Lvovissa. Hän kuoli vuonna 2011 pitkän sairauden jälkeen.
Ennätykset

Lähde: Sports-Reference
100 m: 11,3 s (1968)
200 m: 23,0 (1968)
Ultra Mobile Broadband

UMB (lyhenne sanoista Ultra Mobile Broadband) on tuotenimi 3GPP2-projektille, jossa oli tarkoitus kehittää CDMA2000 matkapuhelinstandardi vastaamaan seuraavan sukupolven vaatimuksia.  Järjestelmän oli tarkoitus käyttää OFDMA-teknologiaa, sekä kehittyneitä antennitekniikoita saavuttaakseen enimmillään 280 Mbit/s -datasiirtonopeuden. UMB projektin tarkoitus oli tehostaa huomattavasti matkapuhelinjärjestelmän kapasiteettia parantamalla esimerkiksi radiotaajuutta. Projektin tarkoitus oli pienemmillä kuluilla parantaa nykyisiä palveluita, sekä saada lisää sisältöä matkapuhelinverkkoihin. Teknologia olisi tarjonnut tarjoaa käyttäjille IP-pohjaiset palvelut täysin mobiilissa ympäristössä. UMB-standardisointia odotettiin valmiiksi vuoden 2007 puolivälissä, ja tekniikan odotettiin saavan lopullisen kaupallisen muotonsa vuoden 2009 puolivälissä.
Toimiakseen kaikkialla UMB:n oli tarkoitus tukea jo olemassa olevia tekniikoita kuten esimerkiksi CDMA2000.
Avainominaisuudet, joista nimi muodostuu:
Ultra: Ultra on erittäin nopea IP-pohjainen teknologiaa, jolla voidaan hyödyntää VOIP-puheluita, erilaista multimediaa sekä tarjota kuluttajille lisää uusia palveluita.
Mobile: Mobile on alusta, joka tukee useampia langattomia palveluita täysin liikkuvassa ympäristössä ja näin erottuu tekniikoista kuten Wi-Fi, WIMAX, UWB jne.
Broadband: Erittäin korkeat siirtonopeudet, joissa puhutaan satojen megabittien nopeuksista sekunnissa. Beyond 3G, 4G.
UMB-yhteenveto

OFDMA-pohjainen
Frequency Division Duplex
Skaalautuva taajuusvälillä 1.25–20 MHz (OFDMA-järjestelmät on suunniteltu erityisesti leveämmille kuin 5 MHz taajuusalueille.)
Erikokoisten solujen eli hierarkkisen soluverkon tuki (mikrosolu, pikosolu).
IP-pohjainen verkkoarkkitehtuuri
Aiheesta muualla

3GPP2: Standards and specifications (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ultra Mobile Broadband
Matkapuhelinverkkostandardit
| --- | --- |
0G:  AMTS • ARP • Autotel/PALM • IMTS • MTD • MTS • OLT • PTT
1G:  CDPD • DataTAC • Hicap • Mobitex • NMT • TACS/ETACS
2G:  CSD • cdmaOne • D-AMPS • EDGE • Evolved EDGE • GPRS • GSM • HSCSD • iDEN • PDC • PHS • WiDEN
3G:  CDMA2000 • FOMA • HSDPA • HSPA • HSPA+ • HSUPA • Super-Charged • TD-CDMA • TD-SCDMA • UMTS • W-CDMA
3.5G:  E-UTRA • GAN (UMA) • HiperMAN • iBurst • WiBro
4G:  UMB • UMTS Revision 8 (LTE) • WiMAX
5G:  5G
Käännös suomeksi