stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
OCBC Bank

| OCBC Bank |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Markkina-arvo:  28,6 mrd USD (5/2016)
Perustettu:  1912
Toimitusjohtaja:  Samuel Tsien
Kotipaikka:   Singapore
Toimiala:  pankki
Liikevaihto:  8,75 mrd. USD (2015)
Liikevoitto:  2,84 mrd. USD (2015)
Henkilöstö:  28 847 (2015)
Kotisivu:  www.ocbc.com.sg
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
OCBC Bankin pääkonttori Singaporessa.
OCBC Bank eli Oversea-Chinese Banking Corp. Ltd on Singaporen suurimpia pankkeja.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla OCBC Bank oli vuonna 2016 sijalla 286 ollen samalla Singaporen toiseksi suurin pörssiyritys. Pankin markkina-arvo oli 28,6 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihto 8,75 miljardia USD (2015). Vuoden 2015 lopussa suurpankin palveluksessa oli noin 29 800 ihmistä.
Taseensa perusteella (274,9 mrd. USD) OCBC Bank luokiteltiin vuonna 2016 maailman 82. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi.
Global Finance Magazine luokitteli pankin Singaporen toiseksi turvallisimmaksi ja maailman 5. turvallisimmaksi liikepankiksi vuonna 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta OCBC Bank Wikimedia Commonsissa
ORP Dragon

| ORP Dragon |
| --- | --- |
 ORP Dragon

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock
Kölinlasku:  24. tammikuuta 1917
Laskettu vesille:  29. joulukuuta 1918
Palveluskäyttöön:  15. tammikuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 18. heinäkuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 927 t (standardi) 6 129 t (kuormattu)
Pituus:  143,5 m
Leveys:  14,02 m
Syväys:  4,42 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  452
Aseistus
Aseistus:  5 × BL 6" (152 mm)/45 Mk XII -tykkiä yksiputkisina CP Mk XIV -asennuksina 12 × QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä neliputkisina asennuksina 8 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä yksiputkisina asennuksina 12 × 21" (533 mm) torpedoputkea
ORP Dragon  oli Britannian kuninkaallisen laivaston Puolan merivoimille toisessa maailmansodassa lainaama Danae-luokan kevyt risteilijä.
Palvelus

HMS Dragon lainattiin 15. tammikuuta 1943 Puolan laivastolle. Aluksen nimeämisestä tuli poliittinen ongelma. Puolalaiset olivat suunnitelleet nimeksi Lwów galitsialaisen kaupungin mukaan. Se oli kuitenkin noloa brittien kannalta, joiden piti ottaa huomioon liittolaismaan Neuvostoliiton mielipide. Koska mikään muu ehdotuksista (Gdynia, Westerplatte tai Warszawa) ei ollut parempi, päätettiin aluksen nimi pitää ennallaan.
Aluksen aseistuksena oli siirron tapahtuessa viisi kuuden tuuman tykkiä, kolme neliputkista kahden naulan tykkiä, kahdeksan 20 millimetrin tykkiä sekä torpedoputket. Todellisuudessa aluksen huoltoa ei kuitenkaan suoritettu loppuun ennen siirtoa vaan vasta elokuussa 1943.
Alus liitettiin Kotilaivastoon, jonka mukana se osallistui Jäämeren saattueiden JW57 ja RA57 suojaamiseen. Maaliskuussa 1944 alus liitettiin 10. risteilijäviirikköön aloittaen harjoittelun maihinnousua varten. Alus oli huhti-toukokuussa huollettavana Chathamin telakalla, jossa yksi nelituumainen ilmatorjuntatykki ja 20 millimetrin yksiputkiset tykit korvattiin neljällä kaksiputkisella ja neljällä yksiputkisella 20 millimetrin tykillä. Alukselle asennettiin myös tyyppien 273, 282 ja 286Q tutkat.
Dragon lähti Clydestä yhdessä taistelulaiva HMS Warspiten, 2. risteilijäviirikön ja hävittäjäsuojauksen kanssa  Normandian maihinnousuun 2. kesäkuuta 1944. Osasto (Force B) saapui Sword-rannalle 6. kesäkuuta kello 2.00. Kahden seuraavan päivän ajan alus tulitti Colleville sur Ornen, Trouvillen ja Caenin rannikkopattereita ja panssarikeskittymiä.
Dragon tulitti Haulgaten rannikkopatteria 8. kesäkuuta sekä jatkoi tulitukitehtäväänsä välillä Portsmouthissa ammustäytöissä käyden käyden. Aluksen keskilaivaan vasempaan kylkeen osui 8. heinäkuuta Neger (tai mahdollisesti Marder) minisukellusveneestä laukaistu torpedo sen ollessa Caenissa ankkurissa. Räjähdystä seurasi Q-tornin ammusvaraston räjähdys, joka aiheutti aluksella runsaasti uhreja. Alus luokiteltiin korjauskelvottomaksi ja siten menetetyksi 11. heinäkuuta ja upotettiin seuraavana päivänä osaksi hyökkäystä varten rakennetun Gooseberryn sataman aallonmurtajaa.
Laivasto-osastot Normandian maihinnousussa
Naisten Superpesiksen kausi 2023

| --- | --- |
Järjestyksessä:  34
Joukkueita:  12
Runkosarja
Päiväys:  22.4.2023 – 11.8.2023
Voittaja:  Manse PP
Pudotuspelit
Päiväys:  16.8.2023 – 23.9.2023
Mestari:  Porin Pesäkarhut
Hopeaa:  Manse PP
Pronssia:  Lapuan Virkiä
Sarjakarsinta
Nousija(t):  Pöytyän Urheilijat
Putoaja(t):  Kempeleen Kiri
Muut sarjat
Alempi sarja:  Ykköspesis
Miesten kausi:  Miesten Superpesis
   ← 2022  2024 →
Superpesiksen kausi 2023 oli Suomen pesäpallon pääsarjan Superpesiksen 33. kausi. Kaudella pelasi 12 joukkuetta, joista Haminan Palloilijat pelasi naisten pääsarjatasolla edellisen kerran 2007. Kausi alkoi 22. huhtikuuta Fuengirolassa pelatulla "Fugepesis"-ottelulla. Siinä kohtasivat Lapuan Virkiä ja Joensuun Maila. Muutoin kausi alkoi 13. toukokuuta. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Jyväskylän Kirittäret.
Joukkueet

| Joukkue | Paikkakunta | Kotistadion | Perustettu | Pääsarjaan | Pelinjohtaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Fera | Rauma | Otanlahden pesäpallokenttä | 1958 | 2002 | Erno Tuomainen |
| Haminan Palloilijat | Hamina | Vallikenttä | 1928 | 2023 | Jussi Toikka |
| Roihuttaret | Helsinki | Roihuvuoren pesäpallokenttä | 1957 | 2021 | Toni Ojala |
| Hyvinkään Tahko | Hyvinkää | Pihkala | 1915 | 2018 | Jussi Haapala |
| Joensuun Maila | Joensuu | Bolt Stadion | 1958 | 2020 | Arttu Jurvakainen |
| Jyväskylän Kirittäret | Jyväskylä | Hippos | 1999 | 1999 | Mattias Kitola |
| Kempeleen Kiri | Kempele | Autofix1.com Areena | 1915 | 2012 | Jarkko Hattara |
| Lapuan Virkiä | Lapua | Pisko-Areena | 1907 | 1969 | Jukka Liikala |
| Manse PP | Tampere | Kaupin urheilupuisto | 2011 | 2013 | Antti Vihtkari |
| Porin Pesäkarhut | Pori | Erku-Areena | 1985 | 1996 | Jarkko Pokela |
| Seinäjoen Maila-Jussit | Seinäjoki | Kotijoukkue Areena | 1932 | 2015 | Juha Antikainen |
| Vaasan Mailattaret | Vaasa | Elisa Stadion | 2009 | 2022 | Pekka Mäntymaa |
Sarjajärjestelmä

Runkosarjassa pelattiin kaksinkertainen sarja (22 ottelua per joukkue) sekä kaksi lisäottelua eli yhteensä 24 ottelua / joukkue. 
Joukkueet jaettiin ottelupareiksi kauden 2022 sijoitusten perusteella. Kaikille joukkueille tuli yksi koti- ja vierasottelu otteluparinsa kanssa. Otteluparit olivat:
Jyväskylän Kirittäret–Manse PP
Lapuan Virkiä–Porin Pesäkarhut
Seinäjoen Maila-Jussit–Fera
Vaasan Mailattaret–Hyvinkään Tahko
Joensuun Maila–Kempeleen Kiri
Roihuttaret–Haminan Palloilijat
Puolivälieriin selviytyivät runkosarjan kahdeksan parasta joukkuetta. Pudotuspelit pelattiin paras viidestä -järjestelmällä, paitsi pronssiottelu joka pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä. Kotietu kaikissa pudotuspelipareissa oli runkosarjassa paremmin sijoittuneella.
Runkosarjassa sijoille 11. ja 12. sijoittuneet joukkueet pelasivat putoamiskarsinnan paras viidestä -järjestelmällä. Häviäjä putosi Ykköspesikseen ja voittaja jatkoi superpesiskarsintaan Ykköspesiksen toiseksi sijoittunutta joukkuetta vastaan.
Superpesiskarsinta pelattiin myös paras viidestä -järjestelmällä ja kotietu on superpesisjoukkueella. Otteluparin voittaja voi jatkaa Superpesiksessä ja häviäjä putosi Ykköspesikseen.
Sarjajärjestelmä > Loppuottelu

| Manse PP – Porin Pesäkarhut 2–3 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9. syyskuuta 2023 | Manse PP | Porin Pesäkarhut | 2–1s (1–2, 2–1, 1–0) |  |
| 10. syyskuuta 2023 | Porin Pesäkarhut | Manse PP | 2–1k (2–8, 5–4, 0–0, 2–0) |  |
| 16. syyskuuta 2023 | Manse PP | Porin Pesäkarhut | 1–2s (0–1, 3–2, 0–1) |  |
| 17. syyskuuta 2023 | Porin Pesäkarhut | Manse PP | 1–2k (1–0, 1–6, 0–0, 4–5) |  |
| 23. syyskuuta 2023 | Manse PP | Porin Pesäkarhut | 1–2s (0–2, 5–0, 1–2) |  |
Ottelusarjan voittoon vaadittiin kolme voittoa. Suomen-mestariksi Porin Pesäkarhut ja Manse PP:lle SM-hopeaa.
Not Necessarily the News

| Not Necessarily the News |
| --- | --- |
Tyyli:  sketsisarja
Kestoaika:  n. 30 min
Luoja(t):  HBO
Pääosissa:  Anne Bloom, Danny Breem, Mitchell Laurance,
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:  HBO
Esitetty:  1983 – 1990
Aiheesta muualla
IMDb 
Not Necessarily the News oli yhdysvaltalainen satiirinen sketsisarja joka perustui BBC:n samantyyppiseen ohjelmaan Ei yhdeksän uutiset.
Ohjelmaa esitti HBO -kanava vuosina 1983-1990. Ohjelmaa ei ole esitetty Suomessa. Not Necessarily the News oli myös Conan O'Brienin ja Greg Danielsin ensimmäinen kunnon käsikirjoittajan työ.
Tekijät

Anne Bloom (esitti Frosty Kimelmania)
Danny Breem (esitti Steve Casperia)
Rich Hall (käsikirjoittaja)
Greg Daniels (käsikirjoittaja)
Mitchell Laurance (uutisreportteri Pete Kimelman)
Audrie Neenan (kausi 1)
Stuart Pankin (uutisankkuri Bob Charles uutistiimistä)
Lucy Webb (Helen St. Thomas)
Jan Hooks (kaudet 1 ja 2)
Annabelle Gurwitch (myöhemmissä kausissa)
Hoite C. Caston (ohjaaja)
Tom Kramer (ohjaaja)
Nick Oshiro

| Nick Oshiro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1975 (ikä 49)
Muusikko
Aktiivisena:  2002-
Tyylilajit:  Industrial metal
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Static-X Seether
Levy-yhtiöt:  Warner Brothers Records Reprise Records
Aiheesta muualla
www.static-x.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nicholas "Nick" Oshiro (s. 3. maaliskuuta 1975) on industrial metal -yhtye Static-X:n rumpali. Hän on myös soittanut Seether -nimisessä hard rock -yhtyyessä, tosin vain vuosina 2002-2003.
Ura

Nick näki 10-vuotiaana Whitesnaken videon, ja halusi rock-tähdeksi. Hänen isänsä teki hänelle ensimmäiset rummut vanhoista kattiloista ja pannuista. Hänen muusikon uransa alkoi kunnolla vuonna 2002, jolloin Oshiro liittyi Seether -bändiin. Hän soitti rumpuja siellä vuoden, kunnes jätti yhtyeen vuonna 2003. Samoihin aikoihin Nick liittyi Static-X:n live-rumpaliksi, mutta hänestä tulikin vakiojäsen. Huhtikuussa 2007 Oshiro mursi kätensä, mutta se ei vaikuttanut hänen soittoonsa, vaikka hän olikin sivussa bändin kokoonpanosta jonkin aikaa. Hän käyttää Tama Seisakushon valmistamia rumpuja.
Hän on kertonut käyvänsä vapaa-ajallaan aktiivisesti Static-X:n MySpace-sivulla ja kalastamassa.
Aiheesta muualla

Nick Oshiro MySpacessa (englanniksi)
Static-X:n kotisivut (englanniksi)
Ojat on rajat

| Ojat on rajat Aknestik |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1991 SM-studio, Oulu
 Julkaistu: 24. huhtikuuta 1991
 Tuottaja(t): Ari Vaahtera
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 40.40
 Levy-yhtiö: Poko Rekords (PÄLP 118)
Aknestikin muut julkaisut
|   | Ojat on rajat 1991 | Syvät veet (EP) 1992 |
Ojat on rajat on poprock-yhtye Aknestikin esikoisalbumi, joka julkaistiin 24. huhtikuuta 1991 levymerkillä Poko Rekords. Levy on äänitetty SM-studiolla Oulussa julkaisuvuoden tammikuussa. Ari Vaahtera on tuottanut, äänittänyt ja miksannut sen.
Levykannen tekijät ovat Tappo & JT. Kannessa ovat Kikleeni- ja Kökleeni-nimiset koirat.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Jukka Takalo ja Kai Latvalehto.
Toukokuussa – 3.16
Ongella – 3.27
Kiiski kääntää takkia – 4.55
Oivaa etsimässä – 2.10
Metässä – 2.39
Katriina – 3.03
Polttaraisia – 3.38
Naapurin parrakas lentovaris – 3.25
Poplaulu 90 – 3.15
Matonen – 4.02
Varastomiehen laulu – 2.39
Kissavainaalle – 4.11
Kokoonpano

Jukka Takalo – laulu, basso
Vesa Kupila – kitara
Kai Latvalehto – kitara
Mikko Rautalin – rummut
+
Ari Vaahtera – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Aiheesta muualla

Ojat on rajat discogs.com -sivustolla
Neuvostoliiton miesten lentopallomaajoukkue

Neuvostoliiton miesten lentopallomaajoukkue oli aikanaan maailman menestynein lentopallojoukkue.
Olympiamitalit

Kolme olympiakultaa: 1964, 1968, 1980
Kaksi olympiahopeaa: 1976, 1988
Yksi olympiapronssi: 1972
Maailmanmestaruusmitalit

Kuusi MM-kultaa: 1949 Prahassa, 1952 Moskovassa, 1960 Rio de Janeirossa, 1962 Moskovassa, 1978 Roomassa, 1982 Buenos Airesissa
Kaksi MM-hopeaa: 1974 Méxicossa, 1986 Pariisissa
Kolme MM-pronssia: 1956 Pariisissa, 1966 Prahassa, 1990 Rio de Janeirossa
Maailmancupin mitalit

Neljä maailmancupin voittoa: 1965, 1977, 1981, 1991
Yksi maailmanliigan pronssi: 1991
Euroopan mestaruusmitalit

12 Euroopan mestaruutta: 1950 Sofiassa, 1951 Pariisissa, 1967 Istanbulissa, 1971 Milanossa, 1975 Belgradissa, 1977 Helsingissä, 1979 Pariisissa, 1981 Varnassa, 1983 Itä-Berliinissä, 1985 Amsterdamissa, 1987 Gentissä, 1991 Berliinissä
Kaksi EM-pronssia: 1958 Prahassa, 1963 Bukarestissa
Tunnettuja pelaajia

Viljar Loor
Oleg Moliboga
Konstantin Reva
Juri Sapega
Aleksandr Savin
Vjatšeslav Zaitšev
Valmentajat

Vjatšeslav Platonov 1977–1985, 1990–1992
Nyan Cat

Nyan Cat
Nyan Cat on huhtikuussa 2011 Internet-ilmiöksi noussut YouTube-video. Videossa on iloinen värikkään sateenkaaren peräänsä jättävä harmaan vaaleanpunainen kissa, ja taustalla soi japanilainen popmusiikki. Video oli YouTuben viidenneksi katsotuin vuonna 2011. Kissan kehona on Pop-Tarts-leivonnainen.
Alkuperä > GIF-animaatio

2. huhtikuuta 2011 25-vuotias texasilainen Christopher Torres julkaisi omalla www-sivustollaan GIF-animaation kissasta. Myöhemmin Christopher teki lisäyksiä kissaan LiveStream-keskustelujen pohjalta.
Alkuperä > Musiikki

Musiikkinäytteet
7 sekunnin ääninäyte kappaleesta
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Alkuperäisen version kappaleesta latasi ”daniwell”-niminen käyttäjä japanilaiselle Nico Nico Douga -videosivustolle. Sittemmin samaisella sivustolla oleskeleva käyttäjä ”Momo Momo” remiksasi kappaleen lisäten siihen toistuvan sanan nyan. Japanissa nyan on kissan ääntelyä tarkoittava onomatopoeia. Kappaleen lauluraita on tehty Vocaloid-ohjelman tapaisella Utau-laulusyntetisaattorilla. Yleisen harhaluulon mukaan laulu on tehty käyttäen Hatsune Mikun (初音ミク) ääntä vaikka laulun äänenä on Momo Momone (桃音モモ). Pelkästään laulu "Nyanyanyanyanyanyanyan" on alun perin Mikun.
Alkuperä > Video

Myöhemmin YouTuben käyttäjä ”saraj00n” yhdisti GIF-animaation, Nico Nico Douga -sivustolla sijainneen äänitiedoston ja julkaisi videon YouTubessa 5. huhtikuuta. Kolme päivää myöhemmin GIF-animaation luoja Christopher Torres nimesi kissan Nyan Catiksi. Video sai suosiota hetkessä ja nousi Youtuben viidenneksi katselluimmaksi videoksi vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Nyan Cat
Alkuperäinen video YouTubessa
Odeion (Korintti)

| Odeion> Ὡδείον |
| --- | --- |
 Odeionin rauniot.
Sijainti:  Archaía Kórinthos, Kórinthos, Korinthia, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°54′21″N, 22°52′38″E
Rakennustyyppi:  odeion
Valmistumisvuosi:  noin 66–100 jaa. / 150 jaa.
Tilavuus:  3 000 henkeä
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Odeion (m.kreik. Ὡδείον) oli antiikin aikainen odeion eli musiikki- ja lauluteatteri Korintin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat antiikin Korintin arkeologisella alueella nykyisessä Archaía Kórinthoksen kylässä Kórinthoksen kunnassa.
Sota-asuisen keisari Hadrianuksen patsaan jäänteet Odeionista. Antiikin Korintin arkeologinen museo.
Odeion rakennettiin roomalaisella ajalla ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Sen tehtävänä oli toimia näyttämönä musiikkiesityksille ja retorisille esityksille. Odeion uusittiin 100-luvun puolessa välissä mahdollisesti Herodes Atticuksen rahoituksella. Se vaurioitui tulipalossa 200-luvun alkupuolella. Noin vuonna 225 rakennus muutettiin petoeläintappeluille soveltuvaksi areenaksi. Rakennus tuhoutui ja hylättiin 300-luvulla.
Odeion sijaitsi Korintin keskusta-alueen länsiosassa aiemmin rakennetun Korintin teatterin eteläpuolella ja Apollonin temppelin länsipuolella. Odeion oli katettu ja siinä oli puolikaaren muotoinen katsomo, johon mahtui 3 000 henkeä. Katsomo oli jaettu neljään lohkoon kolmella pystysuuntaisella käytävällä. Rakennuksen keskellä olivat orkhestra sekä näyttämö eli skēnē, ja niiden kummallakin puolella parodos-sisäänkäynnit. Orkhestran säde oli alun perin noin 7,8 metriä ja areenavaiheessa, jolloin kahdeksan ensimmäistä penkkiriviä poistettiin, noin 12,8 metriä. Näyttämön taustana oli kolmikerroksinen seinä, scaenae frons, joka oli koristeltu pylväin ja syvennyksissä olevin patsain. Odeionin pohjoispuolella oli kooltaan noin 39,5 x 17 metriä ollut rakennus, joka koostui kivetystä pihasta ja sen sivustoilla olleista huoneista ja pylväiköistä.
Operaatio Koltso

Operaatio Koltso (Sormus) oli Stalingradin taistelun viimeinen vaihe, jossa puna-armeija käynnisti ratkaisevan hyökkäyksen Saksan 6. armeijaa vastaan.
Hyökkäys alkoi massiivisella tykistötulella saksalaisten asemiin 10. tammikuuta 1943 seitsemän Neuvostoliiton armeijan piirittäessä kaupunkia. Ensimmäisen kolmen päivän aikana puna-armeija menetti 26 000 miestä ja puolet panssarivaunuistaan. Läntinen puoli Stalingradin motista oli menetetty 17. päivä. Tämän jälkeen taistelut laantuivat neljäksi päiväksi, jolloin puna-armeijan joukot järjestettiin uudelleen seuraavaa vaihetta suunniteltaessa. 20. päivä taistelut käynnistyivät uudelleen. Gumrakin lentokenttä vallattiin saksalaisilta kaksi päivää myöhemmin, minkä jälkeen saksalaiset eivät enää voineet evakuoida haavoittuneita ilmateitse. 25. tammikuuta Saksan LI armeijakunnan komentaja Walther von Seydlitz-Kurzbach käski divisiooniensa komentajien päättää antautumisista. Seydlitz itse pakeni saksalaisten linjojen läpi tulitusta ja antautui Neuvostojoukoille. 26. tammikuuta Neuvostoliiton 21. armeijan ja 13. kaartindivisioonanselvennä joukot kohtasivat toisensa Mamajevin kurgaanin pohjoispuolella jakaen motin kahteen osaan Pauluksen joukkoihin etelässä ja kenraali Karl Streckerin XI armeijakuntaan pohjoisessa. Neuvostojoukot puhdistivat kaupungin keskustan 31. tammikuuta mennessä, jolloin Paulus antautui joukkoineen. Streckerin joukot antautuivat 2. helmikuuta päättäen Stalingradin taistelun Neuvostoliiton voittoon.
Merkinnän syy: Operaatio suunnitelma ja sotatoimet pääosin kuvaamatta. Artikkelissa keskitytään lähinnä lopputulokseen.
Old Harry’s Game

Old Harry's Game on brittiläinen BBC Radio 4:n esittämä radiokomediasarja, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Andy Hamilton, joka myös näyttelee sarjan pääosan. Sarja alkoi vuonna 1995. jonka jälkeen sitä on esitetty seitsemän tuotantokautta, joissa on yhteensä 42 jaksoa. Sarja on saanut Sony-palkinnon.
Juoni

Sarjan tapahtumat sijoittuvat Helvettiin, jota hallitsee Hamiltonin esittämä Paholainen. Yhtenä Helvetin asukkaana on James Groutin näyttelemä idealistinen professori Richard Whittingham, joka on kuollut liikenneonnettomuudessa, ja päätynyt Helvettiin ateisminsa takia. Professori on vakuuttunut ihmisten pohjimmaisesta hyvyydestä ja Paholainen yrittää todistaa hänen käsityksensä vääräksi. Tässä se käyttää usein esimerkkinä professorin kuolemaan johtaneen onnettomuuden aiheuttaneen Jimmy Mulvillen näyttelemän Thomasin elämää. Sarjan viidennellä tuotantokaudella Paholainen muuttaa maan päälle, tarkoituksenaan hillitä syntisten virtaa jo ahtaaksi muuttuneeseen Helvettiin.
Aiheesta muualla

epguides.com: Old Harry's Game (englanniksi)
Old Ideas

| Old Ideas Leonard Cohen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammi–elokuussa 2011
 Julkaistu: 31. tammikuuta 2012
 Tuottaja(t): Ed Sanders
 Tyylilaji: folk
 Kesto: 41.44
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.  Billboard 200: 3.
Leonard Cohenin muut julkaisut
| Songs from the Road 2010 | Old Ideas 2012 | Popular Problems 2014 |
Old Ideas on kanadalaislaulaja Leonard Cohenin 12. studioalbumi, joka julkaistiin 30. tammikuuta 2012. Suomessa albumi julkaistiin Sony Music Entertainment Finlandin kautta. Albumi debytoi Suomen virallisen albumilistan ensimmäisellä sijalla (6/2012). Yhdysvalloissa albumi nousi Billboard 200 -listan sijalle 3.
Kappaleet

Going Home – 3.51
Amen – 7.36
Show Me the Place – 4.09
Darkness – 4.30
Anyhow – 3.09
Crazy to Love You – 3.06
Come Healing – 2.53
Banjo – 3.23
Lullaby – 4.46
Different Sides – 4.06
Arvostelut

Metacritic: 85/100
Allmusic:
Nuorgam: 89/100
Pitchfork Media: 7.4/10
Robert Christgau: A–
Rolling Stone:
Nuijapäägalaksi

Nuijapäägalaksi Hubble-avaruusteleskoopin kuvaamana
Nuijapäägalaksi (tunnetaan myös nimellä UGC 10214) on sauvaspiraaligalaksi Lohikäärmeen tähdistössä noin 400 miljoonan valovuoden päässä Maasta.
Galaksi on saanut nimensä 280 000 valovuoden mittaisesta pyrstöstään, joka koostuu kirkkaista tähtijoukoista. Pyrstön uskotaan syntyneen, kun toinen galaksi ohitti Nuijapään lähietäisyydeltä ja repi painovoimallaan osan galaksista pitkäksi nauhaksi. Tulevaisuudessa pyrstö tulee todennäköisesti häviämään, ja sen tähtijoukoista tulee galaksinsa kiertolaisia.
OBN

| OBN |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  1996
Omistaja:  Ivan Ćaleta (100%)
Maa:  Bosnia ja Hertsegovina
Pääkonttori:  Sarajevo
Kotisivu:  www.obn.ba
Infobox OKNimi-testi OK: 
OBN, Open Broadcast Network, on televisiokanava Bosnia ja Hertsegovinassa. Alkoi alun perin vuonna 1996 sisällissodan päätyttyä OHR:n (The Office of the High Representant) aloitteesta tarjotakseen vaihtoehdon olemassa oleville nationalistisille kanaville.
Logot

Vuodesta 1996 lähtien tällä bosnialaisella televisiokanavalla oli kolme eri logoa. Kanavan ensimmäinen logo on ollut käytössä vuodesta 1996-1999, toinen logo on ollut käytössä vuodesta 1999-2005 ja kolmas ja nykyinen logo on käytössä vuodesta 2005.
Aiheesta muualla

OBN
Olli Heinonen

Olli Heinonen -nimisiä henkilöitä:
Olli Heinonen, suomalainen jalkapalloilija
Olli Heinonen, suomalainen radiokemisti, IAEA:n johdossa
Olli Heinonen, suomalainen lääkäri, professori
Olli Heinonen, suomalainen urheilulääkäri, professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Olli Heinonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nicolás Gaitán

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Osvaldo Nicolás Fabián Gaitán
Syntymäaika: 23. helmikuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: San Martín, Argentiina
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 senttimetriä
Seura
Seura: Lille
Junioriseurat
1995–2008: Boca Juniors
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 | Boca Juniors | 66 | (12) |
| 2010–2016 | Benfica | 152 | (25) |
| 2016– | Atlético Madrid | 10 | (3) |
Maajoukkue
| 2009– | Argentiina | 15 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. tammikuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 16. kesäkuuta 2016.
Osvaldo Nicolás Fabián "Nico" Gaitán (s. 23. helmikuuta 1988 San Martín, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa ranskalaisseura Lillea ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura > Seurajoukkue

Gaitán teki ensiesiintymisensä ammattilaisurallaan Boca Juniorsissa 1. kesäkuuta 2008 ottelussa Arsenal de Sarandía vastaan. Hän teki ensimmäiset kaksi maaliaan maan pääsarjassa 31. elokuuta 2008 3–0-voittoon päättyneessä ottelussa Huracánia vastaan. 3. toukokuuta 2010 portugalilaisseura Benfica ilmoitti hankkineensa hänet riveihinsä 8,4 miljoonan euron siirtokorvauksella.
16. kesäkuuta 2016 espanjalaisseura Atlético Madrid ilmoitti hankkineensa Gaitánin riveihinsä 25 miljoonan euron siirtokorvauksella. Sopimus on pituudeltaan nelivuotinen.
Ura > Maajoukkue

Gaitán teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa tullen vaihdosta kentälle 30. syyskuuta 2009 pelatussa ystävyysottelussa Ghanaa vastaan. Ensimmäisen kerran hän oli avauskokoonpanossa 26. tammikuuta 2010 pelatussa ottelussa Costa Ricaa vastaan.
Ura > Mestaruudet

Boca Juniors :
Argentiinan pääsarja: 2008 (Apertura)
Benfica :
Portugalin pääsarja (3): 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016
Portugalin cup (1): 2013–2014
Portugalin liigacup (5): 2010–2011, 2011–2012, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016
Portugalin supercup (1): 2014