stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaukalopallo
Säännöt

Kaukalopallossa on Suomessa yhdet säännöt, lisäksi on Kaukalopalloliigaa koskevia erillissääntöjä.
Pelin tarkoituksena on tehdä maaleja vastustajan maaliin.
Taklaukset on kielletty, eikä mailaakaan saa käyttää muuhun kuin pallon pelaamiseen.
Paitsiota ei tunneta.
Rikkeestä seuraa vapaalyönti, jäähyrangaistus tai rangaistuslaukaus.
Pallon mennessä ulos kaukalosta palloa ei-pelanneelle joukkueelle tuomitaan rajalyönti paikasta, jossa pallo meni kaukalon ulkopuolelle, mutta jos ylitys tapahtui maaliviivan oletetun jatkeen takaa, lyönti annetaan kuitenkin viivan etupuolelta. Pallon osuessa kattorakenteisiin peliä jatketaan rajalyönnillä osumapaikan kohdalta, mutta laidan vierestä.
Maalivahdilla on 5 sekuntia aikaa antaa pallo takaisin peliin, jos hän on sen itselleen sulkenut.
Maalivahti ei saa ottaa haltuunsa, ohjata tai potkaista oman joukkueensa pelaajan hänelle tarkoituksellisesti pelaamaa palloa.
Maalivahti ei saa heittää palloa suoraan yli keskiviivan, vaan pallon on osuttava joko pelaajaan tai kaukalon laitaan (ei pleksiin) ennen punaviivan ylitystä.
Pallo on halkaisijaltaan 6 senttimetriä ja sen paino on noin 60 grammaa.
Peliaika on 3 × 20 minuuttia tehokasta peliaikaa eli kello pysäytetään pelikatkoilla (miesten liiga ja 1. divisioona). Alemmissa sarjoissa peliaika on 2 × 30 minuuttia juoksevaa aikaa. Silloin kello pysäytetään vain aikalisän tai rangaistuskuljetuksen ajaksi tai jos peliin tulee pitempi viivytys esimerkiksi loukkaantumisen takia. Juoksevassa ajassakin kello pysäytetään ottelun 2 viimeisen minuutin aikana kaikkien pelikatkojen ajaksi.
Joukkueessa saa olla sarjasta riippuen maksimissaan 17 tai 20 kenttäpelaajaa ja kaksi maalivahtia, joista kentällä saa olla kerrallaan yksi maalivahti ja viisi kenttäpelaajaa. Joukkueella on mahdollisuus korvata maalivahti kenttäpelaajalla.
Kenttäpelaajilla pakollisia varusteita ovat kypärä, kaulasuoja, luistimet ja kaukalopallomaila.
Maalivahdin pakolliset varusteet ovat luistimet, kypärä, jossa on kasvosuojus tai maski, kaulasuoja, maalivahdin käsineet tai muut kaukalopallokäsineet ja maalivahdin säärisuojukset tai polvisuojat (leveys enintään 28 cm). Maalivahdilla on kummassakin kädessään kiinniottokäsine eli ”räpylä”, jonka kämmen tulee voida levittää täysin aukinaiseksi, jolloin sen halkaisija ei miltään kohdalta saa ylittää 28 cm. Rannekkeen enimmäisleveys on 15 cm. Maalivahdilla ei ole mailaa.
Lajiliitot

Suomen ensimmäiset kaukalopallo-ottelut pelattiin 1960-luvun lopulla, jolloin laji kuului Suomen Palloliiton alaisuuteen. Laji siirtyi jääpallon mukana Suomen Jääpalloliittoon vuonna 1972 ja itsenäiseen Suomen Kaukalopalloliittoon vuonna 1990. Suomen-mestaruuksista on pelattu vuodesta 1975 alkaen.
1990-luvun lopulla kaukalopallon lajikenttä jakautui Suomessa ja Suomen Kaukalopalloliiton rinnalle perustettiin kilpaileva Valtakunnallinen Kaukaloliikuntaliitto. Vuonna 2001 perustettiin Suomen Kaukalopallounioni yhdistämään liitot, mutta yhdentyminen kariutui vuonna 2004. Suomen Kaukalopalloliiton pääpaikka oli Jyväskylä ja Suomen Kaukalopallounionin Helsinki. Miesten SM-sarja eli Kaukalopalloliiga siirtyi Suomen Kaukalopallounionin alaisuuteen vuonna 2001. Naisten SM-sarja ja miesten 1. divisioona olivat Suomen Kaukalopalloliiton alaisia sarjoja. Pääkaupunkiseudulla toimiva Suomen Kaukalopallounioni oli pelaajamäärältään näistä kahdesta liitosta suurempi, mutta vain Suomen Kaukalopalloliitolla oli juniori- ja naistoimintaa. Kaukalopalloliitot yhdistyivät 1. lokakuuta 2007. Vanha Suomen Kaukalopalloliitto lakkautettiin, toiminta siirrettiin Suomen Kaukalopallounionin sääntöjen alaisuuteen ja yhdistyneen liiton uudeksi nimeksi tuli Suomen Kaukalopalloliitto.
Kaukalopallon ja ringeten lajiliitot yhdistyivät vuoden 2012 lopulla, ja vuoden 2013 alussa aloitti toimintansa uusi Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliitto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaukalopallo Wikimedia Commonsissa
Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliitto
Kaukalopallon SM-sarja[vanhentunut linkki]
Helsingin kaukalopallo
Kaukalopallon SM-sarja

| Kaukalopallon SM-sarja |
| --- | --- |
Laji:  kaukalopallo
Maa(t):   Suomi
Perustettu:  1990
Joukkueita:  5
Hallitseva mestari:  RB-Oulu
Eniten mestaruuksia:  Bewe Sport (9)
Sivusto:  smkaukalopallo.fi
Kaukalopallon SM-sarja on Suomen kaukalopallon pääsarjataso, jota pelattiin nimellä Kaukalopalloliiga vuoteen 2013 asti. Lajin Suomen mestaruudesta on pelattu vuodesta 1975 alkaen, aluksi Jääpalloliiton ja vuodesta 1990 oman lajiliiton alaisena. Runkosarja on pelattu kolminkertaisena, 4 parasta joukkuetta on päässyt pudotuspeleihin, jossa välierät ja finaalit on pelattu paras viidestä ja pronssipeli kerrasta poikki -menetelmällä. Sarjaa on hallinnoinut Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliitto.
SM-sarjan tulevaisuus

Kaukalopallon kilpailupäällikkö, Janne Borgström ilmoitti 17. kesäkuuta 2016 Suomen Kaukalopallo- ja Ringetteliitto ry:n julkaisemassa tiedotteessa, että Kaukalopallon SM-sarjaa ei järjestettäisi kaudella 2016–17. Kaukalopallon lajiryhmä oli asettanut SM-sarjan toteutumiselle kuuden joukkueen vähimmäismäärän, joka ei toteutunut asetettuun määräaikaan mennessä. Takarajaan mennessä mukaan oli ilmoittautunut ainoastaan Epa-TT, Flexolahti ja RB-Oulu. Kovista kartoitusyrityksistä huolimatta uusia joukkueita ei kyetty hankkimaan mukaan SM-sarjaan, joten sarja päätettiin jättää järjestämättä ja ratkaista mestaruus avoimella turnauksella. Samoin menetellään myös vuonna 2018.
Joukkueet kautta aikain

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alfa, Tampere  AVM-Napapiiri, Rovaniemi  Bandy-84, Oulu  Bewe Sport, Helsinki  BJB, Riihimäki  Blue Ball, Rovaniemi  Devils Kuopio, Kuopio  Duo 96, Jämsä  Enson Pallo, Varkaus  Epa-TT, Varkaus  Flexolahti, Lahti  Gazon Boulette, Jyväskylä  Hamarin Elo, Porvoo  Helsingin Jyry, Helsinki  Joensuun Kaukalopallo, Joensuu  Kantarellis, Vaasa  Kanukit Wham, Savonlinna  |  Kikka-88, Imatra  Kivipallo, Hollola  KPS Dynamo, Kuopio  Kangasalan Voitto, Kangasala  Kuopion Kaukalopallo, Kuopio  Lieksan Into, Lieksa  Maks-91, Mikkeli  Manse Devils, Tampere  Napapiirin Kaukalopallo, Rovaniemi  Norsut, Kempele  Pallo and the Boys, Seinäjoki  Pallokarhut, Oulu  Petäjäskosken Voima-Veikot, Rovaniemi  Porin Kärpät, Pori  Rangers, Hyvinkää  R-Ville, Oulu  RB-93, Lappeenranta  |  RB Kuhmo, Kuhmo  RB-Oulu, Oulu  RBA, Oulu  RC Lahti, Lahti  Susirajan Pallo, Joensuu  TNC, Kuopio  Team Takini, Oulu  Top-Team, Oulu  Toppila United, Oulu  Tornion Palloketut, Tornio  Turun Pyrkivä, Turku  Trio-90, Jyväskylä  Utajärven Kuohu, Utajärvi  Uturan Kaukalopalloilijat, Rauma  Veltot, Muhos  X-Ball, Lahti  |
Mitalistit

| Kausi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Runkosarjan voittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990–1991 | Trio-90 | Kivipallo | R-Ville | Trio-90 |
| 1991–1992 | Bandy-84 | Jyry | Trio-90 | Bandy-84 |
| 1992–1993 | Trio-90 | Jyry | Bandy-84 | Trio-90 |
| 1993–1994 | Jyry | Bewe Sport | Bandy-84 | Bandy-84 |
| 1994–1995 | Jyry | Bandy-84 | R-Ville | Jyry |
| 1995–1996 | Bewe Sport | R-Ville | Trio-90 | Trio-90 |
| 1996–1997 | Bewe Sport | Kikka-88 | R-Ville | Bewe Sport |
| 1997–1998 | Jyry | Bewe Sport | Trio-90 | Bewe Sport |
| 1998–1999 | Bewe Sport | Kikka-88 | R-Ville | R-Ville |
| 1999–2000 | Kikka-88 | Bewe Sport | R-Ville | Kikka-88 |
| 2000–2001 | Bewe Sport | RB-Oulu | Kikka-88 | Bewe Sport |
| 2001–2002 | Bewe Sport | AVM-Napapiiri | RB-Oulu | Bewe Sport |
| 2002–2003 | Bewe Sport | Kärpät | RB-Oulu | Bewe Sport |
| 2003–2004 | Kärpät | Bewe Sport | BJB | Kärpät |
| 2004–2005 | Kärpät | Bewe Sport | RB-93 | Kärpät |
| 2005–2006 | Kärpät | RB-Oulu | Bewe Sport | RB-Oulu |
| 2006–2007 | Bewe Sport | Kärpät | RB-Oulu | Bewe Sport |
| 2007–2008 | Bewe Sport | Enson Pallo | RB-Oulu | Bewe Sport |
| 2008–2009 | Kärpät | Bewe Sport | Blue Ball | Bewe Sport |
| 2009–2010 | Bewe Sport | Kärpät | RB-93 | Kärpät |
| 2010–2011 | RB-93 | Kärpät | Bewe Sport | Kärpät |
| 2011–2012 | Hamarin Elo & Bewe | Duo 96 | RB-Oulu | Hamarin Elo & Bewe |
| 2012–2013 | Hamarin Elo | RB-93 | Duo 96 | Hamarin Elo |
| 2013–2014 | Flexolahti | Hamarin Elo | RB-Oulu | Flexolahti |
| 2014–2015 | RB-Oulu | Hamarin Elo | Duo 96 | RB-Oulu |
| 2015–2016 | RB-Oulu | Duo 96 | Hamarin Elo | RB-Oulu |
Aiheesta muualla

SM-sarjan sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kourulumijäkälä

| Kourulumijäkälä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Maljajäkälät Lecanorales
Heimo::  Karpeet Parmeliaceae
Suku::  Lumijäkälät Flavocetraria
Laji::  cucullata
Kaksiosainen nimi
 Flavocetraria cucullata  (Bellardi) Ach. 
Synonyymit
 Cetraria cucullata Allocetraria cucullata 
Katso myös
   Kourulumijäkälä Wikispeciesissä   Kourulumijäkälä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kourulumijäkälä (Flavocetraria cucullata) on lumijäkälien sukuun kuuluva jäkälälaji. Ne ovat pensasmaisia 4–12 senttimetriä korkeita ja kasvavat tiiviinä tuppaina, joskus yksittäisinäkin. Väriltään kourulumijäkälä on keltainen tai harmaa. 
Kourulumijäkälän jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy usniinihappoa (C18H16O7) ja protolikesteriinihappoa (C19H32O4). Lajista on ennen valmistettu keittämällä värjäysainetta muun muassa Pohjois-Amerikassa.
Lajia tavataan lähes koko Suomessa ravinnepitoisilla paikoilla sekä soraharjuilla Tunturi-Lappia myöten. Se on muodoltaan pensasmaiseksi kasvava ja sen liuskat ovat kapeita ja kourumaisia. Niissä saatetaan tavata piikkejä tai sivuliuskoja. Kotelomaljoja tavataan hyvin harvoin; silloin ne ovat yleensä liuskoja tummempia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kourulumijäkälä (Flavocetraria cucullata)
UniProt: Taxonomy - Flavocetraria cucullata (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Flavocetraria cucullata (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Flavocetraria cucullata en}}
Kristoffer Knuts

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 14. huhtikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Pietarsaari, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: JBK
Junioriseurat
2002–2009: Jaro
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2010 | JBK | 49 | (6) |
| 2011 | Umedalens IF | 18 | (2) |
| 2012– | JBK | 77 | (23) |
| 2013 | → Jaro (laina) | 4 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 148 | (31) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. marraskuuta 2015.
Kristoffer Knuts (s. 14. huhtikuuta 1990 Pietarsaari) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Knuts on FF Jaron kasvatti. Ensimmäiset aikuisten ottelunsa hän pelasi Jaron yhteistyöseuran Jakobstads Bollklubbin riveissä. Knuts siirtyi opiskelemaan Uumajaan vuonna 2011, jolloin hän pelasi kauden 2011 2. divisioonan Norrlandin lohkossa pelanneessa Umedalens IF:ssä. Knuts debytoi FF Jaron edustusjoukkueessa 30. heinäkuuta 2013 ottelussa Jyväskylän Jalkapalloklubia vastaan. Hän esiintyi yhteensä neljässä pääsarjaottelussa kauden aikana.
Könönen

Könönen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aulis V. A. Könönen (1893–1969), lyseon rehtori ja kaupunkineuvos, Tahvo Könösen poika
Eero Könönen (1899–1940), taidemaalari
Elsa Könönen (1899–1980), sairaan- ja sosiaalihoitaja, opettaja, kirjailija ja kääntäjä
Esko Könönen (1930–1983), harmonikkataiteilija
Henriikka Könönen (s. 1997), seiväshyppääjä
Janne Könönen (s. 1977), toimittaja ja tietokirjailija
Juuso Könönen (s. 1998), jääkiekkoilija
Kaarlo Könönen (1892–1965), arkkitehti
Lasse Könönen (s. 1938), harmonikkataiteilija, säveltäjä, sovittaja ja musiikinopettaja, Esko Könösen veli
Lauri Könönen (1904–1971), eversti ja rykmentin komentaja
Maija Könönen (s. 1955), venäläisen kulttuurin tutkimuksen professori
Mai-Lis Könönen (oik. Maija-Liisa Könönen, s. 1940), iskelmälaulaja, säveltäjä ja sanoittaja, Lasse Könösen puoliso
Martti Könönen (1928–2012), taide- ja muotokuvamaalari, professorin arvonimi
Salomon Könönen (1916–1979), poliisi, kestävyys- ja maastojuoksija
Seppo Könönen (1932–2017), taidemaalari ja tietokirjailija
Sirkka Könönen (1947–2018), tekstiilitaiteilija
Tahvo Könönen (1864–1922), päätoimittaja ja joensuulainen kunnallisvaikuttaja
Terho A. Könönen (1920–1998), joensuulainen kunnallispoliitikko, historioitsija, tietokirjailija ja lauluntekijä, Aulis V. A. Könösen poika
Tuomo Könönen (s. 1977), jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Korean tasavallan kansalliskirjasto

| Korean tasavallan kansalliskirjasto> 국립중앙도서관 |
| --- | --- |
 Korean tasavallan kansalliskirjaston päärakennus Soulissa.
Osoite:  201 Banpodaero, Secho-gu, Soul, Korean tasavalta (päätoimipiste)
Koordinaatit:  37.4975°N, 127.0032°E
Omistaja:  Korean tasavalta
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korean tasavallan kansalliskirjasto (kor. 국립중앙도서관) on Soulissa toimiva Korean tasavallan (Etelä-Korea) kansalliskirjasto.
Päätoimipisteensä ohella Korean tasavallan kansalliskirjastolla on lasten- ja nuorten kirjasto (toisaalla Soulissa) ja toimipiste maan (de facto) uudessa hallintokeskuksessa Sejongissa.
Kirjaston kokoelmat käsittivät vuonna 2017 noin 11,0 miljoonaa nimikettä.
Kuvia

Kirjaston aulatiloja.
Lukusalia.
Korean (tasavallan) kansallisen digitaalisen kirjaston rakennus.
Digitaalisen kirjaston tiloja.
Korean tasavallan kansalliskirjaston Sejongin toimipiste.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Korean tasavallan kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
The National Library of Korea (국립중앙도서관) (englanniksi) (visitkorea.or.kr)
Klaatu

Klaatu oli kolmemiehinen kanadalainen progressiivista rockia esittänyt yhtye, joka toimi 1970-luvun lopulta 1980-luvun alkuun. Heidän ensimmäinen albuminsa, 3:47 EST, oli erittäin Beatles-vaikutteinen – etenkin kappale "Sub-Rosa Subway".
Levyn myyntiä vauhditti huhu, jonka mukaan kyseessä olisi Beatlesin uusin, salanimellä julkaistu albumi. Minkäänlaisia tekijätietoja ei kansipapereista muuten löydykään.
Klaatun kuuluisin kappale on todennäköisesti vuoden 1976 "Calling Occupants of Interplanetary Craft", josta The Carpenters teki oman versionsa seuraavana vuonna.
Kokoonpano

John Woloschuk (bassokitara, koskettimet)
Dee Long (kitara)
Terry Draper (rummut)
Albumit

3:47 EST tai Klaatu (1976)
Hope (1977)
Sir Army Suit (1978)
Endangered Species (1980)
Magentalane (1981)
Klaasic Klaatu (1982)
Klaatu Sampler
Peaks (1993)
Sun Set (2005)
Raarities (2005)
Solology (2009)
Aiheesta muualla

http://www.klaatu.org/
Kristoffer Nilsen

Kristoffer Nilsen (23. toukokuuta 1901 Kristiania – 6. syyskuuta 1975 Oslo) oli norjalainen nyrkkeilijä. Hän edusti seuratasolla Kristiania Atleklubia. Nilsen osallistui Pariisin olympialaisissa 1924 alle 61,2-kiloisten sarjaan, jossa hän hävisi ensimmäisen kierroksen ottelunsa ja putosi.
Kristoffer Lepsøe

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | kahdeksikko |  |
Kristoffer Lepsøe (15. maaliskuuta 1922 Fana – 26. maaliskuuta 2006 Hagali) oli norjalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän oli mukana saamassa miesten kahdeksikossa pronssia vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa.
Lepsøe myös osallistui vuoden 1952 kesäolympialaisissa perämiehettömään nelikkoon.
Koirapöllö

| Koirapöllö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Haukkapöllöt Ninox
Laji::  connivens
Kaksiosainen nimi
 Ninox connivens  (Latham, 1802) 
Alalajit
 Ninox connivens assimilis Salvadori & Albertis, 1875  Ninox connivens connivens (Latham, 1802)  Ninox connivens peninsularis Salvadori, 1876  Ninox connivens rufostrigata (G. R. Gray, 1861) 
Katso myös
   Koirapöllö Wikispeciesissä   Koirapöllö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Koirapöllö (Ninox connivens) on pöllöihin kuuluva lintulaji, jota tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa.
Koko ja ulkonäkö

Koirapöllö on keskikokoinen ruskea pöllö, jolla on valkoisia pilkkuja siivissä ja raidallisessa rinnassa. Sen silmät ovat suuret, ja silmät ovat keltaiset. Nokka on ruskea, eikä sillä juuri ole naamakiehkuraa. Alapuolelta se on ruskeanharmaa. Pyrstö ja siipisulat ovat vaaleammat. Koirapöllöt ovat keskikokoisia, ja niiden siipien väli on 85–100 cm. Ne painavan noin 425–510 g ja sukupuolet eroavat toisistaan vain vähän mutta koiras on vähän suurempi.
Lajilla on hyvin luonteenomainen ääni, joka voi kuulostaa koiran haukunnalta tai hyvin kovalta ja kimeältä naisen huudolta. Sen väitetään olevan Australian alkuperäisväestön kansantaruissa esiintyvän bunyipin lähde.
Levinneisyys ja elinympäristö

Koirapöllöä tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin luontaisia elinympäristöjä ovat lauhkean vyöhykkeen metsät, subtrooppiset ja trooppiset kosteat alangot, kosteat savannit sekä subtrooppiset ja trooppiset kosteat pensaikot ja lisäksi jokivarret, järvet ja suot.
Aiheesta muualla

Koirapöllö (Ninox connivens) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
Koirapöllö
Kizel

Kizelin vaakuna
Kizel (ven. Ки́зел) on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä 140 kilometriä Permistä koilliseen. Vuoden 2002 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 23 841.
Aiheesta muualla

Kaupungin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Pääkaupunki: Perm

Aleksandrovsk |
Berezniki |
Gornozavodsk |
Gremjatšinsk |
Gubaha |
Dobrjanka |
Kizel |
Krasnokamsk |
Krasnovišersk |
Kudymkar |
Kungur |
Lysva |
Nytva |
Ohansk |
Osa |
Otšor |
Solikamsk |
Tšaikovski |
Tšerdyn |
Tšormoz |
Tšernuška |
Tšusovoi |
Usolje |
Vereštšagino
Permin aluepiiri
Kiziljurt

| Kiziljurt Кизилюрт  Гъизилюрт  Къызылъюрт  Къизилюрт |
| --- | --- |
 vaakuna
 Kiziljurt
 Koordinaatit: 43°12′N, 46°52′E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Dagestan
Kaupungiksi:  1963
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunkipiiri
 – Pormestari:  Mohammad Gafurov
Väkiluku (2010):  32 988
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 Kiziljurtin piirin hallinnollinen keskus 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kiziljurt (avaariksi Гъизилюрт, Gisiljurt, kumykiksi Къызылъюрт, Qyzyl"jurt, lakiksi, lezgiksi ja tabasaraniksi Къизилюрт, Qiziljurt, ven. Кизилю́рт) on kaupunki Dagestanin keskiosassa Venäjällä , 64 kilometriä pääkaupungista Mahatškalasta länteen. Se sijaitsee Sulakjoen varrella ja on Kiziljurtin piirin hallinnollinen keskus. Kaupungissa on muun muassa rakennusaineteollisuutta.
| Vuosi | Asukasluku |
| --- | --- |
1959*: 2 200
1970: 13 100
1979: 21 700
1989: 33 682
1998: 28 700
2002: 30 264
2010: 32 988**
*Käsittää vain Kiziljurtin työläisasutuksen, ei vuonna 1963 muodostettua kaupunkia.

** Kaupungin asukkaat, koko Kiziljurtin kaupunkipiiri 43 421 henkeä, jossa on mukana Bavtugain (4 765 as.)ja Sulakin (3 423 as.) kaupunkimaiset taajamat ja 2 245 maaseutuasukasta.
Historia

Kiziljurtin kaupunkipiiri perustettiin vuonna 1963 yhdistämällä Kiziljurtin, Bavtugain ja Sulakin työläisasutukset.
Kuusla

Kuusla on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Arvo Kuusla (vuoteen 1935 Granlund, 1907–1960), näyttelijä ja SF:n järjestäjä
Irja Kuusla (o.s. Digert, 1904–1988), näyttelijä, Arvo Kuuslan puoliso
Matti Kuusla (Pikkis, vuoteen 1935 Granlund, 1933–2018), näyttelijä ja käsikirjoittaja, Arvo ja Irja Kuuslan poika
Mauno Kuusla (vuoteen 1935 Granlund, 1931–2013), kuvaaja, Arvo ja Irja Kuuslan poika
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kaukalopikaluistelu

Kaukalopikaluistelua maailmancupin osakilpailussa Saguenayssa vuonna 2004. Johdossa Apolo Anton Ohno (USA) takanaan  Thibaut Fauconnet (FRA), Mark McNee (AUS) ja Sergei Prankevitš (RUS).
Kaukalopikaluistelu eli short track (suom. "lyhyt rata") on jääkiekkokaukalossa kilpailtava pikaluistelulaji. Yleisesti radan pituus on 111,12 metriä.
Erona tavalliseen pikaluisteluun, kaukalopikaluistelussa rata on lyhyempi, käännökset jyrkempiä ja kilpailut käydään yhteislähdöllä (4–6 kilpailijaa). Nämä seikat tuovat lajiin erityistä nopeatempoisuutta ja sähäkkyyttä. Yhteentörmäykset ja kolaroinnit ovat yleisiä.
Kaukalopikaluistelussa käytettävissä luistimissa terää on siirretty kengän pohjan vasemmalle reunalle, mikä helpottaa luistelua jyrkissä kaarteissa. Usein luistelijat ottavatkin kallistuksen puoleisella kädellä jäästä tukea kaarteissa.
Kilpailumatkat

| Matka | Kierrokset |
| --- | --- |
400 m: 3 1/2 kierrosta + 11,08 m
500 m: 4 1/2 kierrosta
800 m: 7 kierrosta + 22,16 m
1 000 m: 9 kierrosta
1 500 m: 13 1/2 kierrosta
Kilpailumatkat > Viestit

| Matka | Kierrokset |
| --- | --- |
3 000 m: 27 kierrosta
5 000 m: 45 kierrosta
Viesteissä joukkueessa on neljä jäsentä, joista yksi kerrallaan kiertää rataa ympäri muiden odottaessa radan sisäosassa. Vaihdot tapahtuvat ns. lennosta.
Historia

Kaukalopikaluistelun ajatus juontaa juurensa Yhdysvalloissa ja Kanadassa kilpailluista yhteislähdöllä käydyistä pikaluistelukilpailuista, kun kansainvälisesti oli totuttu käyttämään parikilpailusysteemiä. Pohjois-Amerikassa luistelukilpailuja oli pitkän aikaa totuttu käymään jäähalleissa, muun muassa New Yorkin Madison Square Gardenissa jääkiekkokaukalossa, ja näin lyhyen radan luistelu oli täysin luonnollista. Ensimmäiset kilpailut kaukalossa käytiin vuoden 1906 tietämillä, ensimmäinen virallinen kilpailu vuonna 1910. Vuoden 1932 talviolympialaisissa Lake Placidissa pikaluistelussa käytettiin yhteislähtöä.
Vuonna 1967 kansainvälinen luisteluliitto (ISU) otti kaukalopikaluistelun ohjelmaansa, mutta kansainvälisiä kilpailuja on järjestetty vasta vuodesta 1976. Maailmanmestaruuskilpailut käytiin ensimmäistä kertaa vuonna 1981. 1988 talviolympialaisissa Calgaryssä kaukalopikaluistelu oli näytöslajina, ja 1992 Albertvillessä laji oli osana virallista kisaohjelmaa. Kanada on pitkään ollut kaukalopikaluistelun hallitseva maa, mutta laji on erittäin suosittua monissa itäisen Aasian maissa kuten Kiinassa, Etelä-Koreassa ja Japanissa, jossa se on kasvanut harrastajamäärältään isoaveljeään isommaksi. Kaukalopikaluistelun maailmancup käynnistyi vuonna 1997. Samana vuonna järjestettiin ensimmäisen EM-kisat.
2002 Salt Lake Cityssä Australia sai historiansa ensimmäisen talviolympialaisten kultamitalin kaukalopikaluistelussa, kun Steven Bradbury pysyi 1 000 metrin loppukilpailussa ainoana pystyssä kanssakilpailijoiden törmäillessä keskenään.
Kuuluisia kaukalopikaluistelijoita

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eric Bedard  Steven Bradbury  Davide Carta  Chun Lee-kyung  Sylvie Daigle  Marc Gagnon  Jonathan Guilmette  Toshinobu Kawai  Kim Dongsung  Kim Kihoon  Alana Krauss |   |  Lee Yoonho  Apolo Anton Ohno  Wilf O'Reilly  Eiko Toda (Shishii)  Mathieu Turcotte  Cathy Turner  Monique Velzeboer  Tania Vicent  Yang Yang (A)  Yang Yang (S)  Ahn Hyun-soo |
Aiheesta muualla

World Short Track
International Skating Union
Packstyle.de
Kaukalopikaluistelu nuorten talviolympialaisissa 2016

| Kaukalopikaluistelu nuorten olympialaisissa 2016   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 500 m |  | Pojat |  | Tytöt |  |
| 1 500 m |  | Pojat |  | Tytöt |  |
Kaukalopikaluistelu nuorten talviolympialaisissa 2016 sisältää yhteensä neljä kilpailutapahtumaa: kaksi matkaa pojille ja kaksi matkaa tytöille. Kaukalopikaluisteluun osallistuu yhteensä 32 urheilijaa 16:sta maasta.
Mitalitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sija | Maa |  |  |  | Yht |
| 1. |  Etelä-Korea | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 2. |  Kiina | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3. |  Unkari | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 4. |  Japani | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Bulgaria | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 5. |  Saksa | 0 | 0 | 1 | 1 |
|  |  Norja | 0 | 0 | 0 | 0 |