stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Susan B. Anthony
Nuoruus > Ura opettajana

Vuonna 1837 Anthony lähetettiin vain naispuolisia oppilaita varten tarkoitettuun sisäoppilaitokseen Pennsylvanian osavaltioon. Samana vuonna hän joutui perheen talousongelmien takia keskeyttämään opintonsa. Vuoden 1837 laman takia Anthonyt olivat menettäneet miltei koko omaisuutensa, ja velkoja oli paljon. Kaksi vuotta myöhemmin Anthony joutui ottamaan vastaan toimen opettajana ja osallistumaan osaltaan perheensä velkojen maksuun.
Ensin Anthony työskenteli Eunice Kenyonin ystävien seminaarissa, mutta siirtyi 1846 Canajoharien akatemiaan. Canajohariessa hän nousi naisten osaston rehtoriksi. Opettajan ammatissa toimiminen paljasti Anthonylle miesten ja naisten välisen palkkatason eron. Miespuolinen opettaja ansaitsi noin viisi kertaa naispuolista enemmän, mikä innoitti Anthonya taistelemaan sukupuolten palkkaerojen tasaamiseksi, ja hän alkoi vaatia parannuksia akatemian palkkoihin. Esittämiensä vastalauseiden johdosta Anthony erotettiin akatemiasta vuonna 1849, ja hän päätti tämän jälkeen opettajan uransa.
Aktivismi > Varhainen aktivismi

Anthony liittyi 1850-luvulla useisiin orjuuden vastaisiin ja raittiutta kannustaviin järjestöihin. Lopetettuaan työnsä opettajana vuonna 1849 Anthony oli mennyt sihteeriksi järjestöön nimeltä ”Raittiuden tyttäret” (engl. Daughters of Temperance). Hän alkoi puhua alkoholin liikakäyttöä vastaan ja toi järjestöä suuren yleisön tietoisuuteen. Kaksi vuotta myöhemmin Anthony tapasi toisen aktivistin ja naisten oikeuksien puoltajan Elizabeth Cady Stantonin. Yhdessä he toimivat raittiusliikkeen parissa, mutta Stanton kaipasi laajempaa ja radikaalimpaa toimintaan naisten oikeuksien hyväksi. Anthony ei ollut samaa mieltä, mutta tästä huolimatta he matkustivat yhdessä ympäri Yhdysvaltoja pitämässä puheita sukupuolten tasavertaisuuden puolesta. Koska Stanton oli naimisissa ja lisäksi seitsemän lapsen äiti, hän ei voinut matkustella yhtä paljon kuin perheetön Anthony, joka matkustikin usein yksin. Stanton puolestaan kirjoitti kotoa käsin esimerkiksi naisten asemaa käsitteleviä puheita ja artikkeleita.
New Yorkin Seneca Fallsissa oli pidetty 1848 Elizabeth Stantonin johdolla naisten oikeuksia kannattava kokous. Se oli ensimmäinen laatuaan, ja sitä usein kutsutaankin feminismin syntypaikaksi. Vuonna 1852 Anthony osallistui itse toiseen kokoukseen, joka tällä kertaa pidettiin New Yorkin Syracusessa. Syracusen konferenssin aikaan Anthony nousi kansan tietoisuuteen naisten liikkeen voimakkaana puoltajana ja edustajana.
Aktivismi > Omistautuminen naistenliikkeelle

Neljä vuotta Syracusen kokouksen jälkeen Anthony liittyi erääseen orjuutta vastustaneeseen järjestöön. Hän näki afroamerikkalaisten orjuuden ja naisten aseman välillä yhtäläisyyksiä ja yritti saada nämä kaksi järjestöä yhteistyöhön. Puhuessaan yhdeksännessä naisten valtakunnallisessa kokouksessa Anthony kyseenalaisti valkoisen miehen ylivertaisen aseman yhteiskunnassa vetoamalla Yhdysvaltain perustuslakiin. Tuloksena oli ”Tasavertaisten oikeuksien yhdistys” (engl. The Equal Rights Association), joka ajoi sekä mustien että naisten asemaa. Vuonna 1869 yhdistys antoi tukensa perustuslain 15. lisäykselle, joka takasi äänioikeuden ihonväristä riippumatta. Lisäys olisi kuitenkin tuonut äänioikeuden esimerkiksi vain mustille miehille, mutta ei yhdellekään naiselle. Anthony ei enää halunnut tukea yhdistystä, joka ei ajanut naisten oikeuksia, ja omistautui tästä eteenpäin kokonaan naisten liikkeelle. Yhdysvaltain perustuslain 15. lisäys astui voimaan alkuvuodesta 1870.
Aktivismi > The Revolution

Vuodesta 1868 lähtien Anthony ja Elizabeth Stanton olivat yhdessä julkaisseet viikkolehteä nimeltä The Revolution ('Vallankumous'). Se ilmestyi New Yorkissa, ja sitä tuki varakas liikemies George Francis Train. Revolutionin motto oli ”Todellinen tasavalta – miehet oikeuksineen, ei yhtään enempää; naiset oikeuksineen, ei yhtään vähempää”. Lehti oli Anthonyn keino ajaa naisten asiaa. Sen päätarkoitus oli tukea naisten ja mustien äänioikeutta, mutta se käsitteli muun muassa myös palkkatulojen tasaamista, vapaampia avioero-oikeuksia ja kirkon asemaa naisten oikeuksien suhteen. Silloin tällöin Anthony kirjoitti vastustamastaan abortistakin, josta hän syytti miehiä, lakeja ja kaksinaismoralismia. Hänen mielestään nainen teki abortin, koska tällä ei ollut muuta mahdollisuutta. Anthonyn mukaan aborttiin turvautuneelle naiselle oli tehty vääryyttä.
Toiminta äänioikeuden puolesta > NWSA

Vuonna 1869 Anthony ja Stanton perustivat yhdessä kansallisen naisten äänioikeuden yhdistyksen National Woman Suffrage Associationin eli NWSA:n. Sen pääasiallinen tarkoitus oli nimensä mukaisesti ajaa naisten äänioikeutta. Anthony ryhtyi yhdistyksen varapuheenjohtajaksi. Tehtävässä hän toimi vuoteen 1892, jolloin hänet valittiin yhdistyksen puheenjohtajaksi. Yhdistyksen toiminnan alkuvuosina Anthony yritti houkutella Kansallisen työväenliikkeen naisia liittymään NWSA:han, mutta ilman mainittavaa menestystä. Naisten äänioikeuden puutteen mielsivät ongelmaksi lähinnä keskiluokkaiset naiset, ja lisäksi Anthony oli onnistunut vieraannuttamaan itsensä Kansallisen työväenliikkeen naisista kannustamalla heitä töihin kirjapainoalalle. Houkuttelu koettiin ongelmaksi, koska alan miestyöntekijät olivat tuolloin lakossa. Kannustamalla naisia ottamaan miesten paikan Anthony aiheutti erimielisyyksiä liikkeen sisällä, ja lopulta hänet erotettiin työväenliikkeestä.
Toiminta äänioikeuden puolesta > NAWSA

Useita vuosia kestäneiden neuvottelujen jälkeen vuonna 1890 NWSA yhdistyi amerikkalaisen naisen äänioikeus-yhdistyksen American Woman Suffrage Associationin eli AWSA:n kanssa. Yhdessä nämä kaksi yhdistystä muodostuivat kansalliseksi amerikkalaisen naisen äänioikeuden yhdistykseksi National American Woman Suffrage Associationiksi eli NAWSA:ksi. Kahden erilaisen yhdistyksen yhdistäminen aiheutti erimielisyyksiä molemmissa liikkeissä. Vaikka ne molemmat ajoivat samaa asiaa, naisten parempaa asemaa, erosivat niiden jäsenet toisistaan: AWSA oli konservatiivisempi, NWSA liberaalimpi. Lisäksi AWSA oli suuntautunut lähinnä ajamaan naisten äänioikeutta, kun taas NWSA ajoi muitakin naisten oikeuksia. Yhdistykset erosivat toisistaan siinäkin, että AWSA:n jäseniin kuului sekä miehiä että naisia. Myös NWSA:an saivat miehet liittyä, mutta sen jäsenet olivat kuitenkin enimmäkseen naisia.
Anthonylla oli suuri rooli NAWSA:n syntymisen kannalta. Hän kannatti AWSA:n tavoin maltillisia keinoja, sillä hänen mielestään niillä saavutettiin enemmän kuin radikaaleilla keinoilla. Taatakseen AWSA:n ja NWSA:n yhdistymisen hän loi erityisen komitean äänestämään yhdistymisestä, vaikka sen luominen ja kaikkien jäsenien äänestysoikeuden ohittaminen rikkoikin NWSA:n sääntöjä. Komitea oli täynnä yhdistymistä kannattavia jäseniä, jotka luonnollisesti äänestivät sen puolesta. Kaikkia yhdistämistä vastustaneita jäseniä pyydettiin eroamaan. Anthonyn pitkäaikainen ystävä ja kumppani Elizabeth Cady Stanton kritisoi avoimesti tätä. Hänen mukaansa Anthony ja AWSA:n johtaja Lucy Stone keskittyivät liikaa naisten äänioikeuteen ja unohtivat naisten muut oikeudet. Anthony vastasi kritiikkiin huomauttamalla, että NAWSA:n lukuisilla jäsenillä oli jokaisella omat mielipiteensä siitä, millaiset oikeudet naisten tuli saada. Äänioikeudesta kaikki jäsenet sen sijaan olivat samaa mieltä. Anthonyn mukaan yhdistys pysyi kasassa vain, jos kiistelyä aiheuttavat mielipiteet jätettäisiin rauhaan.
Yhdistymisen jälkeen NAWSA otti maltillisen kannan. Stantonkin rauhoittui, ja hänet valittiin Anthonyn tuella yhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Radikaaleja toimenpiteitä kannattavia löytyi vielä liikkeen sisältä, ja he ottivat asiakseen vähätellä uutta puheenjohtajaansa. Toimittuaan virassa kaksi vuotta Stanton jäi eläkkeelle vuonna 1892, ja Anthony valittiin hänen paikalleen NAWSA:n johtoon. Kahdeksan vuoden ajan hän hoiti puheenjohtajan tehtäviä ja erosi vuonna 1900, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Viimeiset vuodet

Vuodesta 1900 eteenpäin Anthony ei korkean ikänsä vuoksi voinut enää aktiivisesti osallistua naisjärjestöjen toimintaan. Hän otti kuitenkin osaa satunnaisesti joihinkin konferensseihin ja piti yhä puheita. Vuosina 1881–1885 Anthony oli kirjoittanut Stantonin, Matilda Joslyn Gagen ja Ida Husted Harperin kanssa lopulta kuusiosaiseksi muodostuneen kirjasarjan nimeltä History of Woman Suffrage ('Naisten äänioikeuden historia'). Teoksia julkaistiin vuodesta 1881 vuoteen 1922. Anthony oli mukana niiden kustantamisessa aina kuolemaansa saakka ja osallistui sarjan neljän ensimmäisen kirjan kirjoitukseen. Loput kaksi kirjoitti Ida Harper Anthonyn kuoleman jälkeen.
Myöhempinä vuosinaan Anthony vielä matkusteli ja vieraili muun muassa Englannissa vuonna 1902. Hän asui vierailunsa ajan Manchesterissa englantilaisen suffragetin Christabel Pankhurstin luona. Anthonyn sanotaan innoittaneen Pankhurtia taistelemaan yhä tarmokkaammin naisten oikeuksien puolesta. Vuoden 1906 helmikuussa Anthony esitelmöi Baltimoren naiskonferenssissa. Lisäksi hänen oli määrä osallistua samalla matkalla syntymäpäivänsä kunniaksi pidettäviin juhliin New Yorkissa. Matkallaan New Yorkiin Anthony kuitenkin sairastui ja joutui palaamaan takaisin kotiinsa Rochesteriin. Kotonaan hän sairastui keuhkokuumeeseen. Anthony tervehtyi, mutta keuhkokuume uusiutui kohtalokkain seurauksin. Hän sinnitteli kolme päivää ja kuoli lopulta 13. maaliskuuta vuonna 1906. Kuollessaan Anthony oli 86-vuotias. Hänet haudattiin Mount Hopen hautausmaalle Rochesteriin.
Perintö > Vaikutus

Susan B. Anthonysta on vuosien aikana tullut naisten äänioikeusliikkeen esikuva, ja hän on sukupolvensa kuuluisimpia suffragetteja, ellei jopa kuuluisin. Yhdysvaltain perustuslain 19. lisäystä, joka lopulta antoi naisille äänioikeuden, kutsuttiin hänen kunniakseen nimellä Susan B. Anthony Amendment. Anthonyn elämäntyön naisten oikeuksien hyväksi katsotaan usein edesauttaneen äänioikeuden lopullista saantia Yhdysvalloissa.
Perintö > Susan B. Anthony -kolikko

Susan B. Anthony oli ensimmäinen ei-allegorinen nainen, joka sai kuvansa yhdysvaltalaiseen kolikkoon. Vuoden 1978 lokakuussa Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carter allekirjoitti Susan B. Anthony Dollar Coin Act of 1978 -lain, joka sääti Anthonyn kuvaa kantavien kolikkojen lyöttämisestä. Presidentin antaman lausunnon mukaan Anthony-kolikot tulisivat symboloimaan yhdysvaltalaisten naisten saavuttamaa oikeutta äänestää sekä muistuttaisivat jatkuvasta taistelusta kohti tasa-arvoa. Kolikon oli tarkoitus myös osoittaa kunnioitusta Anthonyn työlle äänioikeusliikkeen parissa. Kolikoita lyötiin Philadelphiassa, Denverissa ja San Franciscossa yhteensä neljä kertaa vuosien 1979–1981 välisenä aikana sekä viimeksi vuonna 1999. Ensimmäisen kerran Frank Gasparron suunnittelemat yhden dollarin arvoiset kolikot laskettiin liikkeelle Anthonyn kotikaupungissa New Yorkin Rochesterissa heinäkuussa vuonna 1979. Anthony-kolikon toiselle puolelle on kuvattu Apollo 11 -avaruuslennon Eagle-kuumoduulia symboloiva kotka laskeutumassa Kuun pinnalle.
Perintö > Anthonyn kotitalot

Anthonyn entinen kotitalo Rochesterin kaupungissa julistettiin 23. kesäkuuta 1965 kansalliseksi historialliseksi muistomerkiksi. Anthony muutti Rochesteriin vuonna 1849, ja talo toimi hänen niin sanottuna tukikohtanaan siitä eteenpäin. Hän tapasi talossa muun muassa muita äänioikeusliikkeen johtajia ja kannattajia. Paikka on lisäksi kuuluisa siitä, että siellä Anthony pidätettiin hänen äänestettyään naisena laittomasti vuoden 1872 presidentinvaaleissa. Anthony kuoli talossa vuonna 1906. Talo sijaitsee osoitteessa 17 Madison Street. Nykyään se toimii museona ja kerää esimerkiksi Anthonyn elämään sekä uraan liittyviä tavaroita ja tutkimusmateriaalia. Museon on tarkoitus restauroida talo sellaiseksi kuin se oli Anthonyn eläessä. Rochesterissa sijaitsee lisäksi Anthonyn sekä Frederick Douglassin mukaan nimetty silta Frederick Douglass – Susan B. Anthony Memorial Bridge.
Vuoden 2006 elokuussa Carol Crossed osti Anthonyn Adamsin kaupungissa sijaitsevan synnyintalon. Talo rakennettiin vuonna 1818, ja Anthony syntyi talossa kaksi vuotta myöhemmin ja asui siellä kuusivuotiaaksi asti kunnes muutti perheineen New Yorkin Battenvilleen. Crossed kuuluu aborttia vastustavaan Feminists Choosing Life of New York -feministijärjestöön. Hänen mukaansa Anthonyn synnyinpaikka tulee kunnioittamaan tämän tekemää työtä naisten oikeuksien puolesta sekä esittelemään tämän aborttivastaisuutta. Taloa hoitava Feminists Choosing Life of New York ei vielä kuitenkaan ole päättänyt talon lopullisesta käyttötarkoituksesta. Taloon on ehdotettu esimerkiksi tekstiilimuseota, sillä Anthony oli innokkaasti mukana tukemassa työläisnaisten oikeuksia ja useat työläisnaisista työskentelivät juuri tekstiilialalla. Lisäksi Anthonyn oma isä omisti aikoinaan puuvillatehtaan. Talo sijaitsee osoitteessa 67 East Road.
Perintö > Capitol Hillin veistos

Vuonna 1921 Anthony sai veistoksen Yhdysvaltain Capitol Hillille. Kuvanveistäjä Adelaide Johnsonin suunnittelemassa veistoksessa ovat Anthonyn lisäksi kuvattuna hänen hyvä ystävänsä Elizabeth Cady Stanton ja feministi Lucretia Mott. Veistoksen lahjoitti Capitolille National Women’s Party naisille äänioikeuden antaneen perustuslain 19. lisäyksen kunniaksi. Sen oli lisäksi tarkoitus juhlistaa Anthonyn, Stantonin ja Mottin saavutuksia. Veistos lisättiin Capitolin kokoelmiin Anthonyn syntymäpäivänä 15. helmikuuta vuonna 1921. Jos Anthony olisi ollut yhä elossa, hän olisi tuona päivänä täyttänyt 101 vuotta. Aluksi veistos sijoitettiin Capitolin rotundaan, mutta jo kahden päivän kuluttua se siirrettiin niin kutsuttuun Capitolin kryptaan. Vuoden 1997 kesäkuussa 76 vuotta kryptaan siirtonsa jälkeen veistos palautettiin rotundaan Kansallisen naisten historian museon kampanjan seurauksena. Veistos on italialaista marmoria ja painaa yhteensä seitsemän tonnia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Susan B. Anthony House -museon kotisivut (englanniksi)
Susan B. Anthony Birthplace -museon kotisivut (englanniksi)
Anthony-kolikkoa käsittelevät sivut (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Susan Brownell Anthony 28-vuotiaana vuonna 1848.
Naisten taistelua alkoholia vastaan kuvaava pilkkapiirros.
Susan Anthony
Elizabeth Cady Stanton (vasemmalla) oli Anthonyn (oikealla) hyvä ystävä ja yhteistyökumppani.
Anthony ja Rachel Foster Avery
Piirros Stantonista (vas.) ja Anthonysta (oik.)
Anthonyn puolustusasianajajana toimi Henry R. Selden.
Pilapiirroksessa Anthony kuvataan ajamassa takaa Yhdysvaltain presidentti Grover Clevelandia.
Anthonya kuvaava yhden dollarin kolikko vuodelta 1999
Anthonyn kotitalo New Yorkin Rochesterissa vuonna 2007
Adelaide Johnson (vas.) ja "Suffragetti"-monumentti
Ursula Schwab

| Ursula Schwab> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1968 (ikä 56) Jyväskylä
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  ravitsemusterapian professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Kuopion yliopisto (THM 1993, FT 1999)
Instituutti:  Itä-Suomen yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Ursula Schwab (s. 6. huhtikuuta 1968, Jyväskylä) on suomalainen ravitsemustieteilijä ja filosofian tohtori. Hänet nimitettiin vuonna 2016 ja Itä-Suomen yliopiston ravitsemusterapian professoriksi viisivuotiskaudeksi (2016–2021); tämä oli Suomen ensimmäinen ravitsemusterapian professuuri. Schwab kansantajuistaa tieteellistä työtään ja varsin usein tiedotusvälineet ovat haastatelleet häntä. Hän on saanut kansainvälistä tutkimusrahoitusta muun muassa Euroopan komissiolta alkoholista riippumattoman rasvamaksan tutkimiseen.
Schwab on valmistunut Kuopion yliopistosta terveydenhuollon maisteriksi (1993) ja filosofian tohtoriksi (1999). Schwabin englanninkielinen artikkeliväitöskirja (1998) oli otsikoitu Metabolic effects of fat modified diets in healthy females and subjects with impaired glucose tolerance. Osana jatko-opintojaan hän teki tutkimustyötä yhdysvaltalaisessa Tuftsin yliopistossa Bostonissa (1993–1995). Hän on ollut vuodesta 1995 laillistettu ravitsemusterapeutti ja vuodesta 2002 Kuopion yliopiston (Itä-Suomen yliopiston) kliinisen ravitsemustieteen dosentti.
Schwab on toiminut Itä-Suomen yliopiston kansanterveystieteen ja kliinisen ravitsemustieteen yksikössä vuodesta 1991 alkaen eri tutkimus- ja opetustehtävissä, muun muassa assistenttina, kliinisenä opettajana ja määräaikaisena professorina. Hän on työskennelluyt oman päätoimensa ohella Kuopion yliopistollisen sairaalan ravitsemusterapeuttina 2002 lähtien. Itä-Suomen yliopiston ravitsemusterapian apulaisprofessorina hän toimi vuodesta 2013 professuuriinsa saakka.
Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Schwab on ollut vuodesta 2019. Agronomiliitto on valinnut hänet Vuoden vaikuttajaksi (2013).
Aiheesta muualla

Google Scholarin haku "Ursula Schwab" (englanniksi) (scholar.google.com)
Valtimotautipotilaiden ravitsemus, Professori Ursula Schwab, Itä-Suomen yliopisto (THL seminaarit, 21.2.2017) (youtube.com)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Tieteilijät :  ORCID
Bound (vuoden 1996 elokuva)

| Bound |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andy Wachowski  Larry Wachowski
Käsikirjoittaja:  Andy Wachowski  Larry Wachowski
Tuottaja:  Andrew Lazar
Säveltäjä:  Don Davis
Kuvaaja:  Bill Pope
Leikkaaja:  Zach Staenberg
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Levittäjä:  Gramercy Pictures Netflix
Ensi-ilta:   4. lokakuuta 1996   18. huhtikuuta 1997
Kesto:  108 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bound on yhdysvaltalainen vuonna 1996 ensi-iltansa saanut neo noir -elokuva.
Tausta

Wachowskit olivat aiemmin olleet mukana käsikirjoittamassa Ammattitappajat-elokuvaa. He eivät olleet tyytyväisiä versioon, jollaiseksi tuottaja Dino De Laurentiis oli heidän myymänsä tekstin uudelleen kirjoituttanut ja Richard Donner ohjannut. Elokuva kuitenkin myi niin hyvin, että De Laurentiis antoi sisaruksille uuden mahdollisuuden. Nämä puolestaan halusivat ja saivat tällä kertaa ohjata käsikirjoituksensa itse. Bound tehtiin pienellä budjetilla, eikä se tuottanut kovin hyvin. Elokuva vakuutti kuitenkin studion siitä, että Wachowskit tietävät, mitä tekevät, ja he pääsivät ohjaamaan itse myös seuraavan elokuvansa Matrixin.
Vastaanotto Suomessa

Arviossaan Helsingin Sanomien Helena Ylänen luki elokuvan käsikirjoittaja-ohjaajat samaan koulukuntaan Coenin veljesten, Quentin Tarantinon ja Robert Rodriguezin kanssa. Hän näki yhtäläisyyksiksi kertomisen halun ja kyvyn sekä ylimalkaisen suhtautumisen väkivaltaan. Elokuva perustuu 1940-luvun film noirin konventioille. Yläsen mukaan elokuvan kaksi keskeistä päähenkilöä, kaksi lesboa, on piirretty niin terävästi, että siihen sisältyy jo pisara todellisuuttakin. Suomessa ensi-iltavuonna 1997 Boundin näki elokuvissa 7 600 katsojaa.
Merkitys

Ilmestyessään neo noir -elokuvaa ei James Robert Douglasin vuonna 2021 The Guardianiin kirjoittaman arvion mukaan voinut olla vertaamatta aikansa eroottisiin trillereihin kuten vuonna 1992 ilmestyneeseen Basic Instinct – Vaiston varassa -elokuvaan. Douglasin mukaan Boundista kuitenkin puuttuivat aiemmille tyypilliset (vaikkakin toisinaan niissä itsetietoiset) naisvihamieliset piirteet. Hän näki Boundin pakotarinan sisältävän jo Wachowskien seuraavien elokuvien keskeiset teemat.
Tarina

Elokuva kertoo Caesar-nimisen ailahtelevaisen, väkivaltaisen mafioson (Joe Pantoliano) Violet-nimisestä uhkeasta ja seksikkäästä tyttöystävästä (Jennifer Tilly). Violet keksii keinon miten päästä irti häntä parittavasta mafianousukaspoikaystävästään. Tukalasta tilanteesta vapautuakseen Violet käyttää apurinaan Gina Gershonin näyttelemää Corky-nimistä, juuri vankilasta vapautunutta naisrikollista, jonka hän saa ihastumaan itseensä ja hyväksymään siten riskialttiin suunnitelman 2 miljoonan dollarin varastamisesta mafialta. Caesaria on tarkoitus käyttää syntipukkina.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jennifer Tilly  | … |  Violet   |
|  Gina Gershon  | … |  Corky   |
|  Joe Pantoliano  | … |  Caesar   |
|  John P. Ryan  | … |  Micky Malnato   |
|  Christopher Meloni  | … |  Johnnie Marzzone   |
|  Richard C. Sarafian  | … |  Gino Marzzone   |
|  Mary Mara  | … |  Sue   |
|  Susie Bright  | … |  Jesse   |
|  Margaret Smith  | … |  Woman Cop   |
|  Barry Kivel  | … |  Shelly   |
|  Peter Spellos  | … |  Lou   |
|  Ivan Kane  | … |  Poliisi #1   |
|  Kevin Michael Richardson  | … |  Poliisi #2   |
|  Gene Borkan  | … |  Roy   |
Norjan jääkiekon I-divisioona

| Norjan jääkiekon I-divisioona |
| --- | --- |
Laji:  Jääkiekko
Maa(t):   Norja
Joukkueita:  9
Hallitseva mestari:  Narvik Hockey
Ylempi taso:  Fjordkraft-ligaen
Alempi taso:  Norjan jääkiekon II-divisioona
Norjan jääkiekon I-divisioona on Norjan jääkiekon toiseksi korkein sarjataso.
Joukkueet kaudella 2024–25

Gjøvik Hockey, Gjøvik
Grüner Ishockey, Oslo
Hasle/Løren, Oslo
Kongsvinger Knights, Kongsvinger
Manglerud Star, Oslo
Nidaros Hockey, Trondheim
Ringerike IK, Hønefoss
Ski Ishockey Elite, Ski
Euroopan jääkiekon alemmat sarjatasot
| --- | --- |
Toinen sarjataso: Alankomaat | Belgia | Bulgaria | Iso-Britannia | Italia | Itävalta | Norja | Puola | Ranska | Ruotsi | Saksa | Skotlanti | Slovakia | Suomi | Tanska | Sveitsi | Tšekki | Turkki | Valko-Venäjä | Venäjä
Kolmas sarjataso: Alankomaat | Iso-Britannia | Itävalta | Norja | Ranska | Ruotsi | Saksa | Slovakia | Suomi | Sveitsi | Tšekki | Venäjä
Juniorisarjoja: Itävalta | Ruotsi | Saksa | Slovakia | Suomi | Sveitsi | Tšekki | Venäjä
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: no:1. divisjon ishockey for herrer 10/11
Käännös suomeksi
Experiment with MultiMuon Array

EMMA-koe toimii Pyhäsalmen kaivosalueella.
Experiment with MultiMuon Array eli EMMA on rakenteilla oleva maanalainen kosmista säteilyä tutkiva koe. Koeasema sijaitsee noin 75 metriä merenpinnan alapuolella Pyhäsalmen kaivoksessa. EMMA-kokeessa toimivat yhteistyössä Oulun yliopisto, Jyväskylän yliopisto ja Venäjän tiedeakatemia.
Tutkimus

EMMA-kokeen tarkoituksena on tutkia polvialueen (1015 eV – 10ˑ1015 eV) kosmisia hiukkasia. EMMA:n koelaitteisto ei kuitenkaan havaitse suoraan tutkittavia kosmisia hiukkasia, vaan korkea-energisiä myoneita, jotka syntyvät kosmisen hiukkasen vuorovaikuttaessa ilmakehän kanssa.
Primäärisen kosmisen hiukkasen osuessa ilmakehän molekyyliin se hajoaa muiksi hiukkasiksi aiheuttaen Maapallon pintaa päin syöksyvän ilmasuihkun. Hyvin lähellä alkuperäisen kosmisen hiukkasen hajoamispistettä syntyy myoneita, joita EMMA:n laitteiston on tarkoitus havaita. Koelaitteistolla voidaan mitata myonien määrää, jakaumaa sekä myonisuihkun saapumissuuntaa.