stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Grafologia
Kirjallisuutta

Klages, Ludwig: Handschrift und Charakter. Gemeinverständlicher Abriss der graphologischen Technik. 1917.
Jacoby, Hans: Handschrift und Sexualität. A. Marcus & E. Weber's Verlag, Berlin, 1932.
Jacoby, Hans: Analysis of Handwriting: an introduction into scientific graphology. Allen & Unwin, 1939-1991.
Pennanen, Leo: Käsiala kertoo.  WSOY, 1945.
Saudek, Robert: Psychology of Handwriting. Kessinger, 2003. ISBN 9780766139862
Lindeman-Viitasalo, Marjaana (toim.): Toden näköiset harhat.  Helsinki: Duodecim, 1995.  ISBN 951-8917-70-1
Selin, Risto & Ollikainen, Marketta & Salmi, Ilpo V. (toim.): Paholaisen asianajajan paluu: Opaskirja skeptikolle.  (Ursan julkaisuja 63)  Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1997.  ISBN 951-9269-88-6
Selin, Risto: Ihmeellinen maailma: Skeptikon tietosanakirja.  (Ursan julkaisuja 81)  Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2001.  ISBN 952-5329-19-4  Grafologia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Grafologinen Yhdistys ry.
Grafologia, Skepsis r.y.
Tero Asp, Jounin lappu, Suomen Kuvalehti 44/2003
History, Graphology, British Institute of Graphologists. (englanniksi)
Käsiala ja luonne I. Kirj. Jalmari Finne, Otava, 01.01.1920, nro 1, s. 70, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Käsiala ja luonne II. Kirj. Jalmari Finne, Otava, 01.02.1920, nro 2, s. 66, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Käsiala ja luonne III. Kirj. Jalmari Finne, Otava, 01.03.1920, nro 3, s. 52, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Käsiala ja luonne IV. Kirj. Jalmari Finne, Otava, 01.05.1920, nro 5, s. 62, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Käsiala ja luonne V. Kirj. Jalmari Finne, Otava, 01.06.1920, nro 6, s. 54, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Tunteet pelissä

| Tunteet pelissä> One Tree Hill |
| --- | --- |


Tyyli:  Draama
Kestoaika:  noin 42 minuuttia
Luoja(t):  Mark Schwahn
Pääosissa:   Chad Michael Murray  James Lafferty  Hilarie Burton  Bethany Joy Galeotti  Paul Johansson  Sophia Bush  Barry Corbin  Moira Kelly  Craig Sheffer  Barbara Alyn Woods  Lee Norris  Antwon Tanner  Danneel Harris  Jackson Brundage  Lisa Goldstein  Austin Nichols  Robert Buckley  Shantel VanSanten  Jana Kramer  Stephen Colletti  Tyler Hilton 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   The WB (2003-2006)  The CW (2006-2012) 
Esitetty:  23. syyskuuta 2003 – 4. huhtikuuta 2012
Tuotantokausia:  9
Jaksoja:  187
Tunnuskappale:  "I Don't Want to Be" (es.) Gavin DeGraw
Tuotanto
Tuottaja(t):   Maureen Milligan  David Blake Hartley  Kelly R. Tenney  Les Butler  David Strauss  Mike Hirtz  Karin Gist  Adele Lim  R. Lee Fleming Jr  Lynn Raynor  John A. Norris  Roger Grant 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Mark Schwahn  Michael Tollin  Brian Robbins  Joe Davola  Greg Prange  Mark B. Perry 
Säveltäjä(t):   John E. Nordstrom  Mark Morgan  Mark Snow  Grace Potter  Matthew Caws 
Tuotantoyhtiö(t):   Tollins/Robbins Entertainment  Warner Bros. Television  Mastermind Laboratories (2008-2012) 
Levittäjä:  Warner Bros. Television Distribution
Aiheesta muualla
IMDb
Tunteet pelissä (One Tree Hill) on Mark Schwahnin luoma yhdysvaltalainen nuortensarja, joka alkoi 23. syyskuuta 2003 The WB Television Networkillä. Viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 4. huhtikuuta 2012. Sarjan tunnusmusiikki on Gavin DeGraw’n kappale ”I Don’t Want to Be”, mutta se poistettiin viidennellä kaudella kokonaan.
Sarjaa kuvattiin Wilmingtonissa, Pohjois-Carolinassa. Yhdysvalloissa sarjaa seurasi keskimäärin 4,3 miljoonaa ihmistä viikoittain, ja se on voittanut Teen Choice -palkinnon. Suomessa sarja esitettiin välillä 2. tammikuuta 2005 – 27. kesäkuuta 2014.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sophia Bush  | … |  Brooke Davis   |
|  Hilarie Burton  | … |  Peyton Sawyer (tuotantokaudet 1–6)   |
|  Chad Michael Murray  | … |  Lucas Scott (kaudet 1–6)   |
|  Bethany Joy Galeotti  | … |  Haley James Scott   |
|  James Lafferty  | … |  Nathan Scott    |
|  Jackson Brundage  | … |  James Lucas Scott (kaudet 5–8)   |
|  Lee Norris  | … |  Marvin ”Mouth” McFadden   |
|  Antwon Tanner  | … |  Antwon ”Skills” Taylor    |
|  Michaela McManus  | … |  Lindsey Strauss (kaudet 5–6)   |
|  Barry Corbin  | … |  Coach Brian ”Whitey” Durham    |
|  Moira Kelly  | … |  Karen Roe   |
|  Barbara Alyn Woods  | … |  Deborah ”Deb” Scott   |
|  Paul Johansson  | … |  Dan Scott   |
|  Daphne Zuniga  | … |  Victoria Davis (kaudet 5–8)   |
|  Stephen Colletti  | … |  Chase Adams (kaudet 4–8)   |
|  Bevin Prince  | … |  Bevin Mirskey   |
|  Torrey DeVitto  | … |  Carrie (kaudet 5–6)   |
|  Craig Sheffer  | … |  Keith Scott (kaudet 1–3)   |
|  Brett Claywell  | … |  Tim Smith (kaudet 1–5)   |
|  Bryan Greenberg  | … |  Jake Jagielski (kaudet 1–3)   |
|  Daniella Alonso  | … |  Anna Taggaro (2. kausi)   |
|  Michael Copon  | … |  Felix Taggaro (2. kausi)   |
|  Emmanuelle Vaugier  | … |  Nikki (okaudet 1–2)   |
|  Thomas Ian Griffith/Kevin Kilner  | … |  Larry Sawyer   |
|  Kate Voegele  | … |  Mia Catalona (kaudet 5–8)   |
|  Austin Nichols  | … |  Julian Baker (kaudet 6–8)   |
|  Ashley Rickards  | … |  Samantha (6. kausi)   |
|  Robbie Jones  | … |  Quentin (6. kausi)   |
|  Joe Manganiello  | … |  Owen (kaudet 5–6)   |
|  Danneel Harris  | … |  Rachel Gatina (kaudet 3–5, 7)   |
|  Tyler Hilton  | … |  Chris Keller (kaudet 2–3)   |
|  Kelsey Chow  | … |  Gigi Silveri (kaudet 3–4, 6)   |
|  Robert Buckley  | … |  Clayton  ”Clay ” Evans (kaudet 7–8)   |
|  Jana Kramer  | … |  Alex (kaudet 7–8)   |
|  Shantel VanSanten  | … |  Quinn James (kaudet 7–8)   |
|  Lisa Goldstein  | … |  Millicent Huxtable (kaudet 5–8)   |
DVD-julkaisut

| Kausi | Julkaisupäivät> Suomi | Julkaisupäivät> Yhdysvallat, Kanada | Julkaisupäivät> Iso-Britannia | Julkaisupäivät> Australia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ensimmäinen | 17.5.2006 | 25.1.2005 | 5.9.2005 | 1.2.2006 |
| Toinen | 28.6.2006 | 13.9.2005 | 10.4.2006 | 6.9.2006 |
| Kolmas | 14.2.2007 | 26.9.2006 | 23.10.2006 | 4.7.2007 |
| Neljäs | 27.1.2010 | 18.12.2007 | 7.4.2008 | 4.6.2008 |
| Viides | (tuonti) | 26.8.2008 | 6.10.2008 | 1.4.2009 |
| Kuudes | (tuonti) | 25.8.2009 | 5.10.2009 | 3.2.2010 |
Musiikki

Musiikki on suuressa roolissa Tree Hillin maisemissa. Suuri osa jaksoista on nimetty kappaleiden mukaan, ja sarjassa vierailee usein kuuluisia artisteja ja yhtyeitä, kuten Gavin DeGraw, Sheryl Crow, Michelle Branch, The Wreckers, Tyler Hilton, Jimmy Eat World, The Honorary Title, Fall Out Boy, Angels & Airwaves, Nada Surf, Jack's Mannequin, Michelle Featherstone, Lupe Fiasco, Bear Lake, ja Within Reason.
Yhdysvalloissa on julkaistu kolme sarjan soundtrackia: One Tree Hill - Music From The WB Television Series, Vol. 1, Friends with Benefit: Music from the Television Series One Tree Hill, Volume 2 ja The Road Mix: Music from the Television Series One Tree Hill, Volume 3.
Aiheesta muualla

Tunteet pelissä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Timo Hännikäinen

| Timo Hännikäinen |
| --- | --- |
 Timo Hännikäinen lokakuussa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1979 (ikä 45) Padasjoki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  suomentaja, kriitikko
Puoliso:  naimisissa
Kirjailija
Tyylilajit:  runoilija, esseisti
Esikoisteos:  Menneen kesän pintaelämyksiä (1996)
Aiheesta muualla
Marginalia
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Timo Hännikäinen (s. 6. syyskuuta 1979 Padasjoki) on suomalainen suomentaja, kriitikko, esseisti ja runoilija. Hän on julkaissut muun muassa esseeteokset Taantumuksellisen uskontunnustus (2007), Ilman (2009), Ihmisen viheliäisyydestä (2011), Hysterian maa (2011) ja Kunnia (2015). Hännikäinen on myös julkaissut muistelmateoksen, Lihamylly (2017). Tamperelainen kustannusyhtiö Hexen Press julkaisi 2016 Hännikäisen kirjan Kuolevainen.
Hännikäinen oli kulttuurilehti Kerberoksen päätoimittaja vuodesta 2000 vuoteen 2015 ja hän on vuonna 2012 perustamansa verkkolehti Sarastuksen päätoimittaja. Hännikäinen on Suomen Sisun toinen varapuheenjohtaja.
Elämä ja ura

Hännikäinen on kirjoittanut ylioppilaaksi Kallion lukiosta vuonna 1998  ja valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2006, gradun aiheena 'Modernismin murros Väinö Kirstinän runokokoelmassa "Puhetta"'. Hän oli Savukeidas Kustannuksen julkaiseman kirjallisuus- ja kulttuurilehti Kerberoksen päätoimittaja sen koko elinkaaren 2000–2014. Hännikäinen on ollut kriitikkona Parnassossa vuodesta 2005 ja julkaissut arvosteluja myös useissa muissa lehdissä. Hännikäinen on kääntänyt muun muassa Oscar Wilden, Robert Louis Stevensonin ja Charles Simicin tuotantoa. Hännikäisen runokokoelma Istun vastapäätä (2002) oli mukana Helsingin Sanomien esikoiskirjakilpailussa. Runokokoelman Kilpailevan lajin muistomerkki julkaisi Savukeidas vuonna 2005. Hän on kirjoittanut myös yhteispamfletin Liberalismin petos (2012) yhdessä kirjailija Tommi Melenderin kanssa.
Timo Hännikäinen on vuonna 2012 perustetun kansallismielisen ja traditionalistisenselvennä Sarastus-verkkolehden päätoimittaja ja yksi sen perustajista. Hän oli puhujana 612-marssilla Helsingissä itsenäisyyspäivänä 2015.
Hännikäinen on ollut järjestämässä ja toiminut myös puhujana äärioikeistolaisessa Awakening-tapahtumassa, jossa on vaadittu muun muassa valkoista ylivaltaa. Tilaisuuksissa on esiintynyt myös antisemitistisiksi ja fasistisiksi luonnehdittuja puhujia.
Sarastus-lehden mukaan Hännikäinen on yksi vuoden 2024 itsenäisyyspäivän 612-soihtukulkueen järjestäjistä.
Viestikohu

Juhannusaattona 2015 Hännikäinen julkaisi useiden tahojen julkisilla Facebook-sivuilla alatyylisiä viestejä. Kohteina olivat esimerkiksi Naisasialiitto Unioni sekä väkivaltaa kokeneiden naisten ja tyttöjen tukipalvelu Naisten Linja, jonka sivuille Hännikäinen kirjoitti ”panen teitä perseeseen” ja ”sieg heil”. Hännikäisen mukaan kyseessä oli humalainen hölmöily. Hän oli myös jo aikaisemmin lähettänyt alatyylisiä viestejä useille eri henkilöille. Viestien seurauksena Hännikäisen teoksia julkaissut Savukeidas-kustantamo lopetti yhteistyön hänen kanssaan.
Teokset

Menneen kesän pintaelämyksiä. Runoja.  Helsinki:  Visio-kirjoittajat, 1996.  ISBN 952-5101-03-7
Istun vastapäätä. Runoja.  Helsinki:  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-27280-9
Kilpailevan lajin muistomerkki. Runoja.  Turku:  Savukeidas, 2005.  ISBN 978-952-5-50008-0
Taantumuksellisen uskontunnustus. Esseitä.  Turku:  Savukeidas, 2007.  ISBN 978-952-5500-23-3
Ilman. Esseitä seksuaalisesta syrjäytymisestä.  Turku:  Savukeidas, 2009.  ISBN 978-952-5500-40-0
(toim.): Mitä Houellebecq tarkoittaa? Esseitä Michel Houellebecqistä.  Turku:  Savukeidas, 2010.  ISBN 978-952-5500-65-3
Ihmisen viheliäisyydestä ja muita esseitä.  Turku:  Savukeidas, 2011.  ISBN 978-952-5500-79-0
Tommi Melender & Timo Hännikäinen: Liberalismin petos.  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-39137-2
Hysterian maa. Marko Tapio ja Arktinen hysteria.  Turku; Tampere:  Savukeidas, 2013.  ISBN 978-952-268-062-4
Kunnia. Esseitä maskuliinisuudesta.  Turku:  Savukeidas, 2015.  ISBN 978-952-268-122-5
Sanansäilä. Kirjoituksia 2008–2016.  Helsinki:  Kiuas, 2016.  ISBN 978-952-7197-01-1
Kuolevainen.  Tampere:  Hexen Press, 2016.  ISBN 978-952-93-7269-0
Lihamylly.  Helsinki:  Kiuas, 2017.  ISBN 978-952-7197-04-2
Medusan kasvot. Kirjoituksia kauhusta.  Tampere:  Hexen Press, 2018.  ISBN 978-952-7197-10-3
Pyhä yksinkertaisuus.  Helsinki:  Kiuas Kustannus, 2019.  ISBN 978-952-7197-18-9
ABC-kirja.  Helsinki:  Kiuas Kustannus, 2021.  ISBN 978-952-7197-26-4
Stalinin muotokuva.  Helsinki:  Kiuas Kustannus, 2023.  ISBN 978-952-7197-36-3
Ennen ukkosta.  Helsinki:  Kiuas Kustannus, 2025.  ISBN 978-952-7197-44-8
Käännökset

Kaczynski, Theodore: Teollinen yhteiskunta ja sen tulevaisuus.  ((Industrial society and its future, 1995.) Kannessa myös: Unabomber. Suomennos ja esipuhe: Timo Hännikäinen. Savumerkki)  Turku:  Savukeidas, 2005.  ISBN 952-5500-10-1
Wilde, Oscar: Aristoteles iltapäiväteellä ja muita kirjoituksia.  Turku:  Savukeidas, 2006.  ISBN 952-5500-14-4
Wilde, Oscar: Naamioiden totuus ja muita esseitä.  Turku:  Savukeidas, 2008.  ISBN 978-952-5500-29-5
Simic, Charles: Ääni aamulla kello kolme.  (Suomentaneet Timo Hännikäinen ja Aki Salmela)  Helsinki:  WSOY.  ISBN 978-951-0-34368-5
Stevenson, Robert Louis: Itsemurhaklubi.  (The Suicide Club, 1878.)  Turku:  Savukeidas, 2010.  ISBN 978-952-5500-62-2
Le Fanu, Sheridan: Carmilla ja muita kertomuksia.  Turku:  Savukeidas, 2012.  ISBN 978-952-268-019-8
Ebbutt, Blanche: Mitä avioparin tulisi tietää.  Turku:  Savukeidas, 2015.  ISBN 978-952-268-129-4
Smythers, Ruth: Seksivinkkejä aviomiehille ja vaimoille vuodelta 1894.  Turku:  Savukeidas, 2015.  ISBN 978-952-268-128-7
George Orwell: Sinä ja atomipommi. Kiuas Kustannus, 2021. ISBN 9789527197295
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Timo Hännikäisen blogi Marginalia.
Sarastus-verkkolehti.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Pekka Pitkänen

Hirvensalon kirkko (1962)
Säkylän seurakuntatalo (1966)
Pekka Olavi Pitkänen (9. lokakuuta 1927 Turku – 5. huhtikuuta 2018 Turku) oli suomalainen arkkitehti. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi.
Ura

Pitkänen tutki jo lapsena rakennusalalla toimineen isänsä piirustuskopioita ja lainasi kirjastosta kaikki Arkkitehti-lehdet. Ylioppilaaksi päästyään hän aloitti arkkitehtuuriopinnot vuonna 1946 Helsingissä ja työskenteli harjoittelijana Erkki Huttusen ja Erik Bryggmanin toimistoissa. Hän valmistui 1953 ja perusti seuraavana vuonna oman toimiston Turkuun yhdessä Olli Vahteran kanssa. Monet Pitkäsen kohteista olivat asuntorakentamista, kuten koko Suikkilan lähiön suunnittelu ja esimerkiksi Turun ydinkeskustassa sijaitseva As Oy Grönroosinkulma Eerikinkadun ja Brahenkadun kulmassa.
Pitkäsen päätyö on Pyhän Ristin kappeli (1967) ja sitä ympäröivä Turun hautausmaan laajennus (1964–1983). Hänen töitään ovat myös Iisalmen kulttuurikeskus (1989) ja Turun oikeustalo (1997) sekä siihen liittyvä korkkitehtaan saneeraus (1994).
Arkkitehtitoimisto Pitkänen, Laiho & Rauniolla Pitkänen suunnitteli yhdessä Ola Laihon ja Ilpo Raunion kanssa Eduskuntatalon ensimmäinen laajennuksen (1978) ja peruskorjauksen (1984) sekä Turun tuomiokirkon peruskorjauksen (1979).
Pitkäsen suunnittelemia rakennuksia > Kirkkoja

Pitkänen suunnitteli useita kirkollisia rakennuksia, kuten Turun Hirvensalon kirkon (1962), Säkylän seurakuntatalon (1966), Turun Pallivahan kirkon (1968), Kurikan seurakuntakeskuksen (1969), Harjavallan kirkon (1984) ja Liedon uuden seurakuntatalon (1993).
Lisäksi Pitkänen suunnitteli useita kirkkojen ja seurakuntatilojen korjaushankkeita.
Turun Mikaelinkirkon peruskorjaus vuosina 1964–1965
Kakskerran kirkon korjauksen tulipalon jäljiltä vuosina 1971–1972
Kuusiston kirkon restaurointi vuosina 1973–1974
Turun tuomiokirkon peruskorjaus 1974–1979 yhdessä Ola Laihon ja Mikko Pulkkisen kanssa
Liedon vanhan seurakuntatalon peruskorjaus vuonna 1994
Pitkäsen suunnittelemia rakennuksia > Liike- ja toimistokiinteistöt

Meritalo (1965), Käsityöläiskatu 4a. Rakennettiin Suomen Merivakuutusyhdistyksen ja Silja Linen konttoritaloksi
Kiinteistö Oy Yhdeksän (1976) nykyisin lääkäriasema Pulssi, Humalistonkatu 9
Suikkilan 1. ostoskeskus ja lämpökeskus, Kustavintie 4
Suikkilan 2. ostoskeskus ja seurakuntatalo, Konstanzankatu 1
Ahvenanmaan valtionviraston talo (1983), yhdessä Ola Laihon ja Ilpo Raunion kanssa, Torggatan 16, Maarianhamina
Liiketalo Torinkulma (1991) Kauppiaskadun ja Yliopistonkadun kulmassa
Turun oikeustalo (1994 ja 1997) Sairashuoneenkatu 2–4
Pitkäsen suunnittelemia rakennuksia > Päiväkodit

Rätiälänkadun päiväkoti (1970) Rätiälänkatu 20, Ispoinen
Parolanpolun päiväkoti (1973) Parolanpolku 9, Runosmäki
Päiväkoti Pillipiipari (1979) Piiparinpolku 18, Runosmäki
Heinikonkadun päiväkoti (1980) Heinikonkatu 4, Perno
Rahjekadun päiväkoti (1981) Rahjekatu 5, Härkämäki
Seikonkadun päiväkoti, Seikonkatu 4, Varissuo
Pitkäsen suunnittelemia rakennuksia > Muut

Lohjan kauppaoppilaitos ja pääkirjasto (1961) yhdessä Olli Vahteran kanssa. Nummentie 6-10, Lohja
Turun kristillinen opisto (1974) yhdessä Ilpo Raunion kanssa. Lustokatu 7, Räntämäki
Orikedon jätteenpolttolaitos (1974) purettu 2015
Runosmäen koulu (1977–1979) purettu 2019
Turun teknillisen oppilaitoksen peruskorjaus ja laajennukset ruokalaan, uusi laboratoriosiipi, kirjastosiipi ja auditoriosiipi (1991–1993). Auditorio- ja ruokalasiivet on purettu vuonna 2022. Sepänkatu 1, Samppalinna, Turku
Kurikan seurakuntakeskus (1969), Kurikantie 21, Kurikka. Rationalistinen, betonibrutalistinen seurakuntakeskus keskeisellä paikalla Kyrönjokeen laskevassa rinteessä.
Kirjallisuutta

Laaksonen, Esa: ”Pitkänen, Pekka (1927–2018)”, Suomen kansallisbiografia, osa 7, s. 735–736.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 951-746-448-7  / Teoksen verkkoversio.
Laaksonen, Mikko: Betoni ja modernismi: Arkki­tehti Pekka Pitkänen 1927–2018.  Berlin:  DOM Publishers, 2021.  ISBN 978-3-86922-745-0
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pekka Pitkänen Wikimedia Commonsissa
Pekka Pitkäsen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Pitkänen, Pekka hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  DDB  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Vasemmistoliitto

| Vasemmistoliitto> Vänsterförbundet |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  1990
Puheenjohtaja:  Minja Koskela
Puoluesihteeri:  Anna Mäkipää
Varapuheenjohtajat:   Veronika Honkasalo  Jouni Jussinniemi  Minna Minkkinen 
Ideologia:   demokraattinen sosialismi  punavihreys  jokseenkin EU-myönteinen 
Poliittinen kirjo:  vasemmisto laitavasemmisto/ radikaali vasemmisto
Toimisto:  Lintulahdenkatu 10, 3. krs. 00500 Helsinki
Äänenkannattaja:  Kansan Uutiset
Jäsenmäärä:  noin 13 000 (2024)  
Värit:       punainen      vaaleanpunainen
Kansanedustajia:  11 / 200 (2023)
Europarlamentaarikkoja:  3 / 15 (2024)
Kunnanvaltuustot:  508 / 8 859 (2021)
Aluevaltuustot:  100 / 1 379 (2022)
Kansainväliset jäsenyydet:  – GUE/NGL   – NGLA   – VSG   – NELF
Naisjärjestö:  Vasemmistonaiset
Nuorisojärjestö:  Vasemmistonuoret
Varhaisnuorisojärjestö:  Pinskut
Opiskelijajärjestö:  Vasemmisto-opiskelijat
Kotisivu:  vasemmisto.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vasemmistoliitto (ruots. Vänsterförbundet, lyhenne Vas.) on suomalainen vasemmistolainen puolue. Se sai vuoden 2023 eduskuntavaaleissa 11 kansanedustajaa ja on siten Suomen kuudenneksi suurin puolue. Puolueen puheenjohtajana toimii Minja Koskela.
Euroopan parlamentissa Vasemmistoliitto kuuluu GUE/NGL ryhmään. Tällä hetkellä Vasemmistoliitolta on ryhmässä 3 meppiä: Li Andersson, Merja Kyllönen ja Jussi Saramo
Tavoiteohjelmassaan vasemmistoliitto pyrkii parantamaan yhteiskunnan hyvinvointia, ympäristön ja talouden kestävyyttä, ihmisten välistä tasa-arvoa, vapautta ja mahdollisuutta työhön ja toimeentuloon. Vasemmistoliiton talouspoliittisena suuntauksena on elvytyksen eli julkisten investointien kannattaminen.
Historia

Vasemmistoliiton aattelinen tausta kumpuaa suomalaisen vasemmiston, sosialismin ja kommunismin historiasta.
Historia > Tausta ja perustaminen

Puolue luotiin vuonna 1990 Suomen Kansan Demokraattisen Liiton ja Suomen Kommunistisen Puolueen pohjalle. Saman vuoden lopulla myös Demokraattisen Vaihtoehdon kansanedustajat liittyivät puolueeseen.
Vasemmistoliitto perustettiin 28.–29. huhtikuuta 1990 Helsingin Kulttuuritalolla ja jäähallissa pidetyssä avoimessa kokouksessa, johon otti osaa 3 500 kannattajaa.
Uuden puolueen takana olivat Suomen Kansan Demokraattinen Liitto ja Suomen Kommunistinen Puolue (SKP) sekä naisjärjestö Suomen Naisten Demokraattinen Liitto. Mukaan tulivat myös (SKP:n toiminnasta 1980-luvun puolivälissä suljetut) Demokraattisen Vaihtoehdon kannattajat.
Idea uudesta puolueesta syntyi 1980-luvun lopussa, kun kansandemokraatit alkoivat pohtia, miten voisivat päästä eroon SKP/SKDL-kaksoisorganisaatiosta ja SKP:n sisäisistä riidoista. Vuoden 1988 presidentinvaaleja varten perustettu Liike 88 oli keskeinen välivaihe ajatuksen edistymisessä. Vasemmistoliiton ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin kansanedustaja Claes Andersson.
Yksi vasemmistoliiton suunnittelijoista, Reijo Käkelä, siirtyi SDP:hen jo ennen puolueen perustamista, kun SKP:n vähemmistöläiset otettiin mukaan. Uudelleen perustetun SKP:n jäsenet poistuivat vasemmistoliitosta 1990-luvun puolivälissä.
Historia > Claes Anderssonin kausi (1990–1998)

Vasemmistoliitto osallistui sekä Paavo Lipposen ensimmäiseen (1995–1999) että toiseen (1999–2003) hallitukseen pitäen hallussaan kahta ministerinsalkkua. Puoluekokouksessa 1995 vain 17 viidestäsadasta edustajasta äänesti hallitukseen osallistumista vastaan.
Kansanedustajat Esko-Juhani Tennilä, Mikko Kuoppa ja Veijo Puhjo erotettiin eduskuntaryhmästä heti kauden alussa 1995 näiden äänestettyä hallitusta vastaan. Nämä perustivat sitten oman eduskuntaryhmänsä, Vasemmistoryhmän (Va-r). Ennen seuraavia eduskuntavaaleja kapinalliset kuitenkin hyväksyttiin takaisin ja asetettiin ehdokkaiksi.
Kulttuuriministerinä toiminut Andersson joutui väistymään hallituksesta syyskuussa Suvi-Anne Siimeksen tultua valituksi puoluejohtajaksi.
Historia > Siimeksen kausi (1998–2006)

Eduskuntavaalien 2003 jälkeen vasemmistoliitto ei päässyt hallitukseen, vaikka haluja olisikin ollut, sillä Anneli Jäätteenmäen hallituksesta tehtiin edeltäjiä kapeapohjaisempi punamultahallitus.
Maaliskuussa 2006 vasemmistoliittoa vuodesta 1998 johtanut Siimes ilmoitti yllättäen eroavansa tehtävästään. Erimielisyyksiin puolueensa kanssa ajautunut puheenjohtaja osoitti erotessaan syyttävän sormensa vasemmistoliiton ”entisiin taistolaisiin”, jotka hänen mielestään jarruttivat välttämättömiä uudistuksia.
Siimes oli kritisoinut tovereitaan julkisuudessa usein jo aiemmin, mutta kulminaatiopisteeksi muodostui puolueen eduskuntaryhmän ottama kanta kriisinhallintalain käsittelyssä. Ryhmän enemmistö vaati, että EU:n taistelujoukkojen käyttöön tulisi olla suomalaisten osalta Yhdistyneiden kansakuntien tai Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön valtuutus.
Suvi-Anne Siimes antoi virallisen eroilmoituksensa puoluehallituksen kokoukselle 2. maaliskuuta 2006. Eron myöntänyt hallitus päätti esittää huhtikuussa kokoontuvalle puoluevaltuustolle ylimääräistä puoluekokousta toukokuuksi.
Historia > Siimeksen kausi (1998–2006) > Viialaisen yhdistämishanke

Vasemmistoliiton entinen puoluesihteeri (1990–1995) ja SAK:n apulaisjohtaja Matti Viialainen perusti 2005 Vasemmisto yhteen -yhdistyksen, jonka tarkoituksena on edistää kahden suuren vasemmistopuolueen yhtymistä. Viialainen oli esittänyt vastaavaa usein aikaisemminkin. Ennen yhdistyksen perustamista kiersi vasemmistopiireissä aihetta käsitellyt Viialaisen ja Timo Roppolan kirjoittama muistio. Keskustellessaan muistiosta puoluehallitus katsoi, ettei yhdistämiselle ollut asiallisia perusteita tai kannatusta. Viialainen erosi vasemmistoliitosta viimein keväällä 2006 katsottuaan ”maltillisten voimien joutuneen puolueessa tappiolle”.