stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saint-Jean-de-Côle

Saint-Jean-de-Côle
Saint-Jean-de-Côle on Ranskan kunta Uuden-Akvitanian alueella Dordognen departementin pohjoisosassa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 368. Saint-Jean-de-Côle kuuluu departementissaan Thiviersin kantoniin Nontronin arrondissementissa.
Saint-Jean-de-Côle kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön Les Plus Beaux Villages de France. Siihen kuuluu yhdeksän muutakin Dordognen kylää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Jean-de-Côle Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Saint-Jean-de-Côle
Käännös suomeksi
Royal Holloway, University of London

| Royal Holloway, University of London |
| --- | --- |
 Yliopiston pääsisäänkäynti.
Motto:  Esse quam videri (Parempi olla, kuin näyttää (siltä))
Perustettu:  1879
Tyyppi:  Julkinen
Rehtori:  Paul Layzell
Opiskelijoita:  6 000
Jatko-opiskelijoita:  1 900
Sijainti:  Lontoo, Englanti  Yhdistynyt kuningaskunta
Sivusto:  www.royalholloway.ac.uk
Royal Holloway on vuonna 1879 perustettu Lontoon yliopistoon kuuluva julkinen yliopisto. Yliopistossa opiskelee noin 8 000 opiskelijaa, eli se on opiskelijamäärältään Lontoon yliopiston pienimpiä collegeja. Yliopisto on erittäin kansainvälinen, sillä yli 40 prosenttia sen opiskelijoista on ulkomaalaisia ja kotoisin yli 130 eri maasta. Vuoden 2014 Times Higher Educationin maailmanlaajuisessa yliopistojen opiskelijaelämän ja tutkimustyön kansainvälisyyttä vertailevassa rankingissa Royal Holloway on sijoitettu viidenneksi maailmanlaajuisesti ja ensimmäiseksi Isossa-Britanniassa.
Yleistä

Royal Holloway sijoittui vuoden 2011 yliopisto rankingissa Ison-Britannian kahdenneksitoista ja maailman 88. parhaaksi yliopistoksi. Royal Hollowayn taiteen ja humanismin tiedekuntaa pidetään yhtenä Ison-Britannian johtavista. Talven 2015 haussa yliopisto vastaanotti yli 16 000 hakemusta 2500 opiskelupaikka varten. Näin ollen yliopiston keskimääräinen sisäänpääsyprosentti hakijoille on alle 15%.
Historia

Yliopiston Eghamin kampuksen perusti vuonna 1879 yrittäjä ja filantrooppi Thomas Holloway vain naisopiskelijoille tarkoitetuksi oppilaitokseksi. Vuonna 1900 yliopisto liittyi osaksi Lontoon yliopistoa. Miesopiskelijoita Royal Holloway on hyväksynyt vuodesta 1945, alkuun kuitenkin ainoastaan jatko-opiskelijoiksi. Alempaa korkeakoulututkintoa suorittamaan miehiä on hyväksytty vuodesta 1965 alkaen.
Founder's Building on Ison-Britannian suurimpia Viktoriaanisen aikakauden rakennuksia. Rakennus on Grade I-suojeltu.
Kampusalue

Yliopiston pääkampus sijaitsee Eghamissa Surreyssa, noin 40 minuutin junamatkan päässä Lontoon ydinkeskustasta. Kampuksen keskuksena toimii vuonna 1881 valmistunut uusgoottilaista tyyliä edustava Founder’s Building. Rakennuksessa sijaitsee osa yliopiston hallinnosta ja kirjastosta, kappeli, taidegalleria, baari ja ruokasali sekä noin 500 opiskelijan asuinhuoneet.
Yliopistolla on tiloja myös Lontoon keskustassa Bedford Squarella ja Lontoon yliopiston hallinnoimassa Senate Housessa.
Partner-yliopistot

George Washington University
National University of Singapore
University of California
University of Hong Kong
University of Melbourne
University of Sydney
University of Toronto
Yale University
Merkittäviä alumneja

Yliopistolle on vuosien saatossa kertynyt yli 65 000 alumnia. Alumnien joukkoon kuuluvat muun muassa ensimmäinen Euroopan unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, "EU:n ulkoministeri", Catherine Ashton ja brittiläinen suffragetti Emily Davison.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Royal Holloway, University of London Wikimedia Commonsissa
Founder’s Building.
Saint-Jean-de-Luz

| Saint-Jean-de-Luz Donibane Lohizune |
| --- | --- |
 Saint-Jean-de-Luzin kaupungin sisäsatama
 vaakuna
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Akvitania
Departementti:  Pyrénées-Atlantiques
Arrondissementti:  Bayonne
Kantoni:  Saint-Jean-de-Luz
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Pierre Duhart
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,05 km²
Väkiluku (1999):  13 247
 – Väestötiheys:  695 as./km²
 
 www.ville-saintjeandeluz.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Jean-de-Luz (baskiksi Donibane Lohizune) on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 13 247 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Saint-Jean-de-Luzin pinta-ala on 19 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Jean-de-Luz Wikimedia Commonsissa
Sega Model 2

Sega Model 2 on Segan vuonna 1993 julkaisema kolikkopelialusta.
Huomattavia uudistuksia alustassa olivat teksturoidut polygonit, tekstuurien suodatus sekä antialiasointi. Aiemmin reaaliaikaiseen 3D-grafiikkaan on käytetty tasavarjostettua grafiikkaa ilman tekstuureita.
Alustaa on käytetty useissa tunnetuissa kolikkopeleissä kuten Daytona USA ja Virtua Cop.
Alusta on seuraaja Sega Model 1 alustalle ja seuraaja on Sega Model 3.
Tekniset tiedot

Suoritin: Intel i960 @ 25 MHz
Apusuoritin: 2x Zilog Z80
Näyttöpiiri: 6x Fujitsu TGP MB86234, Sega Video Board 837-10072
Äänisuoritin: Motorola 68000 @ 10 MHz
Äänipiiri: 2x Sega 315‑5560 Custom MultiPCM
keskusmuisti: 9 MB (laajennettavissa 62 MB asti)
Sertinki

Sertinki (<engl. shirting, paitakangas) on valkaistu tai yksiväriseksi värjätty, palttinasidoksinen puuvillakangas, joka on liisteröity ja moareeviimeistelty. Sitä käytetään tavallisesti vuorikankaana.
Sanna Luoma

Sanna Luoma (s. 25. kesäkuuta 1986 Ylihärmä) on suomalainen pesäpalloilija. Luoma edusti Superpesiksessä Ylihärmän Pesis-Junkkareita, PeTo-Jusseja, Lapuan Virkiää. Hän saavutti kolme SM-kultaa kaudella 2011, kaudella 2012 ja Naisten Superpesiksen kausi 2013. Luoma pelasi viisi Itä-Länsi-ottelua vuosina 2007, 2008, 2011, 2012 ja 2013 sekä yhden Liitto-Lehdistö-ottelun vuonna 2912. Hän pelasi ulkokentällä kopparina. Luoma pelasi 211 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän löi kahdeksan kunnaria ja 48 tavallista juoksua, toi 253 juoksua ja keräsi 938 kärkilyöntipistettä. Luoma pelasi 72 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kolme kunnaria ja yhdeksän tavallista juoksua, toi 73 juoksua ja keräsi 302 kärkilyöntipistettä. Luoma pelasi 19 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja viisi tavallista juoksua, toi 17 juoksua ja keräsi 76 kärkilyöntipistettä.
Sanna Lenken

Sanna Lenken
Sanna Lenken (s. 1978 Göteborg) on ruotsalainen elokuvaohjaaja.
Lenken opiskeli Tukholman draamakorkeakoulussa ja European Film Collegessa. Hänen ensimmäinen lyhytelokuvansa oli Morötter och potatismos (2007). Lenkenin ensimmäinen kokoillan elokuva oli Pieni siskoni (2015), josta hänelle myönnettiin Berliinin elokuvajuhlien Kristallikarhu ja Göteborgin elokuvajuhlien suurpalkinto. Lenken sai Kristallikarhun myös vuoden 2022 Berliinin elokuvajuhlilla elokuvasta Comedy Queen.
Lenken on tehnyt useissa elokuvissa yhteistyötä tuottajan, entisen opiskelutoverinsa Annika Rogellin kanssa.
Aiheesta muualla

Sanna Lenken Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Simo Pajala

| Simo Pajala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. elokuuta 1964 (ikä 60) Vimpeli,  Suomi
Pesäpalloilija
Ulkopelipaikka:  Koppari
Seura:  
Pelaajaura
Junioriseurat
:  Vimpelin Veto
Ammattilaisjoukkueet
1983–2001:  Vimpelin Veto
Simo Pajala (s. 15. elokuuta 1964 Vimpeli) on suomalainen entinen pääsarjatason pesäpalloilija.
Ulkopelissä kopparina pelannut Pajala edusti koko 17-vuotisen pääsarjauransa ajan kasvattajaseuraansa Vimpelin Vetoa.
Siitaman rautatieasema

Siitaman rautatieasema on entinen rautatieasema Orivedellä Siitaman kylässä. Liikennepaikka oli käytössä vuosina 1895–1990. Se sijaitsi rataosalla Tampere–Haapamäki, noin yhdeksän kilometriä Oriveden rautatieasemalta Tampereen suuntaan. Asemarakennus rakennettiin vuonna 1905 Bruno Granholmin laatimien Platformskjul I -tyypin pysäkkirakennuksen piirustusten mukaisesti. Matkustajamäärät kasvoivat aina 1960-luvulle asti.
Huonojen tieyhteyksien päässä sijainneeseen Siitaman kylään perustettiin vuonna 1895 Oriveden aseman alainen laiturivaihde, joka korotettiin asemaksi kymmenen vuotta myöhemmin. Aseman ympäristöön kasvoi tiivis kyläasutus, ja sinne saatiin oma kansakoulu vuonna 1907. Vuonna 1916 Siitamasta tuli junien kohtaamispaikka, ja samassa yhteydessä asemarakennuksen vasemman päädyn toimisto-osaa laajennettiin huomattavasti. Oikeanpuoleista tavarasuojaa laajennettiin parikymmentä vuotta myöhemmin. Alun perin Kangasalan kuntaan kuulunut, mutta kaukana kirkonkylästä sijainnut kylä siirrettiin Oriveden kuntaan vuoden 1926 alussa.
Vuonna 1927 Siitamasta nousi junaan 8 933 matkustajaa, ja asemalla pysähtyi kaksitoista matkustajajunaa vuorokaudessa. Vuonna 1960 matkustajajunia pysähtyi vuorokaudessa viisitoista, mutta vuonna 1989 enää viisi. Vuonna 1967 tehdyn radanoikaisun jälkeen rautatie ohitti asemarakennuksen sen takapuolelta. Siitama alennettiin laiturivaihteeksi vuonna 1968 ja tavaraliikenne lopetettiin vuonna 1973. Asemapalvelut loppuivat vuonna 1984, ja aseman henkilöliikenne päättyi 27. toukokuuta 1990. Asemarakennus purettiin vuonna 1993.
Siitaman junaturma tapahtui 28. heinäkuuta 1945 pari kilometriä Siitaman rautatieasemalta Orivedelle päin.
Showtime (albumi)

| Showtime Dizzee Rascal |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003–2004
 Julkaistu: 6. syyskuuta 2004
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Dizzee Rascal, N. Cage, Youngstar, Taz & Vanguard ja DJ Wonder
 Tyylilaji: grime
 Kesto: 51.00
 Levy-yhtiö: XL
Listasijoitukset
  Britannia 8.
Dizzee Rascalin muut julkaisut
| Boy in Da Corner 2003 | Showtime 2004 | Maths + English 2007 |
Singlet albumilta Showtime
 ”Stand Up Tall” Julkaistu: 23. elokuuta 2004  ”Dream” Julkaistu: 8. marraskuuta 2004  ”Off 2 Work / Graftin” Julkaistu: 21. maaliskuuta 2005
Showtime on englantilaisen grime-laulaja Dizzee Rascalin toinen studioalbumi, jonka julkaisi XL Recordings 6. syyskuuta 2004. Albumilta julkaistiin kolme singleä; "Stand Up Tall", "Dream" ja "Off 2 Work" ja "Graftin".
Kappaleet

Showtime – 2.16
Stand Up Tall – 3.10
Everywhere – 3.46
Graftin' – 3.25
Learn – 3.21
Hype Talk – 3.05
Face – 3.39
Respect Me – 4.45
Get By – 3.25
Knock, Knock – 3.27
Dream – 3.19
Girls – 3.32 (feat. Marga Man)
Imagine – 2.54
Flyin' – 3.27
Fickle – 4.01
Arvostelut

Pitchfork: 8.6/10
Soundi:
Ruusukaijanen

| Ruusukaijanen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Kaijaset Agapornis
Laji::  roseicollis
Kaksiosainen nimi
 Agapornis roseicollis  (Vieillot, 1818) 
Katso myös
   Ruusukaijanen Wikispeciesissä   Ruusukaijanen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruusukaijanen, aikaisemmilta nimiltään persikkakaijanen tai ruusupapukaija (Agapornis roseicollis) on kaijojen heimoon kuuluva suosittu lemmikkilintu. Se on runsaslukuisin niin sanotuista rakkauspapukaijoista, jotka ovat saaneet nimensä erottamattomista pareista, jotka usein sukivat ja siistivät hellästi toisiaan. Se elää kuivilla, avoimilla mailla Lounais-Afrikassa (lähinnä Angolassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa). Se on äänekäs ja todella aktiivinen papukaija, joka lentelee joskus jopa sadan linnun parvissa puiden ja pensaiden välillä pysyen aina veden läheisyydessä. Lajista on kaksi alalajia: Agapornis roseicollis roseicollis ja Agapornis roseicollis catumbella.
Ulkonäkö ja koko

Ruusukaijanen on pieni papukaijalintu, joka on noin 15 senttiä pitkä ja painaa noin 50 grammaa. Käytännössä sen sukupuolta ei pysty ulkonäöstä erottamaan. Joissakin värimutaatiotapauksissa mutaatio ilmenee naarailla koiraita useammin. Naaraat saattavat olla myös aggressiivisempia, mitä tulee esimerkiksi reviirikiistoihin tai tappeluihin ruoasta.
Elintavat

Ruusukaijaset pesivät yhdyskuntina kallioluolissa tai rakennuksissa, tai valtaavat kutojalintujen monikammioisia pesiä. Ne rakentavat kupin muotoisen pesän kuljettamalla erilaisia korsia pesään kiilaamalla ne alaperän pyrstösulkien väleihin. Naaras munii 3–6 munaa, joita se hautoo 23 vuorokautta. Yleensä uros ruokkii poikasia 5 viikkoa pesässä ja sen jälkeen pesän ulkopuolella. Poikaset ovat väriltään aikuisia himmeämpiä ja niiden nokassa on tummia kuvioita. Poikasten höyhenpeite on täydellinen jo kahden kuukauden kuluttua kuoriutumisesta. Tämän jälkeen värit muuttuvat - geeneistä riippuen - vielä hyvinkin pitkään.
Ravinto

Luonnonvaraisten namibialaisten ruusukaijasten on havaittu syövän mm. siemeniä, hedelmiä ja marjoja sekä tuoreita ja kuivuneita lehtiä ja lehtiruotoja. Näistä Anthephora schinzii -kasvin siemenet olivat suosituin ravinnonlähde.
Lemmikkinä

Ruusukaijanen on yksi yleisimmistä lemmikkilinnuista niin Suomessa kuin muuallakin. Pienet ja pirteät kaijaset ovat mukavia seurailla. Pienestä koostaan huolimatta lemmikkinä niidenkin pitäisi päästä lentelemään turvalliseksi tehtyyn sisätilaan päivittäin useamman tunnin ajaksi, tai asustaa normaalikokoisen häkin sijaan useamman neliön lentohäkissä tai lintuhuoneessa.
Lemmikkinä ruusukaijasille voi syöttää kaijasille, undulaateille ja parakiiteille tarkoitettuja vähärasvaisia siemenseoksia, pellettejä sekä viherravintoa ja hedelmiä. Pakollisia lisiä ovat kalkki- ja jodikivi.
Lemmikkitasolla linnun historialla on enemmän vaikutusta luonteeseen kuin sukupuolella, mutta yleisesti naaraita pidetään hieman äkäisempinä. Naaras ei esimerkiksi hyväksy uutta asuinkumppania häkkiinsä yhtä helposti kuin koiras.
Jos aikoo hankkia ruusukaijasen lemmikiksi, se kannattaa hankkia 7–8 viikon ikäisenä, jolloin se on lähtenyt pesästä ja syö itse. Samalla kannattaa ostaa sille kumppani, sillä kyseiset kaijaset ovat hyvin sosiaalisia. Kaijasta ei tulisi pitää yksin, sillä ihminen ei voi korvata lajitoveria. Kumppania hankkiessa kannattaa ottaa huomioon myös sukulaisuuden mahdollisuus: eläinkaupoissa myytävät ”pariskunnat” ovat yleensä sisaruspareja.
Ruusukaijaset ovat tehokkaita lisääntymään, mutta lintu voi elää hyvää lemmikinelämää, vaikkei se pääsisikään lisääntymään. Erilaiset kolot, pesät ja mökit eivät kuulu lintuhäkin normaaliin varustukseen. Ne saavat hormonaalisuuden nousuun linnuissa ja vaikka vanhoissa hoito-ohjeissa kaijasille suositellaankin nukkumapönttöjä, ne eivät niitä tarvitse. Koska ruusukaijaset rakentavat ja sisustavat aktiivisesti pesäänsä, voivat myös erilaiset kortevat tai silputtavat materiaalit innostaa niitä pesäntekoon. Jos linnut vaikuttavat hormonaalisilta, kannattaa niiden saatavilta poistaa kaikki pesäaines, kuten risut, heinät sekä paperi, josta ne saavat silputtua suikaleita.
Huomioitavaa on, että ruusukaijanen pystyy myös lisääntymään muiden kaijaslajien kanssa, jolloin pesimähommissa on oltava erityisen tarkka tarkasta lajimäärityksestä. Jos aikoo pesittää lemmikkiruusukaijasia, se kannattaa aloittaa vasta kun naaras noin kahden vuoden ikäinen, sillä paljon kalsiumia vaativa raskaus on hyvin suuri rasite vielä kehitysvaiheessa oleville luille. Ruusukaijaset tulevat sukukypsiksi jo noin puolen vuoden iässä ja sen jälkeen koiras saattaa kosiskella naarasta hyvinkin aktiivisesti joka päivä. Muna/voimaruoka lisää pesimisintoa, mutta sitä suositellaan kuitenkin annettavaksi, vaikkei poikueita suunnittelisikaan. Vuodessa suositellaan munittavaksi enintään 1–2 poikuetta. Jos muniminen on liian innokasta, sitä voi rajoittaa tekomunilla.
Aiheesta muualla

ITIS: Agapornis roseicollis (englanniksi)
Lemmikkinä ruusukaijasista on jalostettu useita eri värimuunnoksia.
munia Agapornis roseicollis
Simo Paassilta

Simo Paassilta (s. 1943) oli Halikon viimeinen kunnanjohtaja ennen kuin Salon seudun kuntaliitos 2009 toteutui.  Liitoksen jälkeen Paassilta on ollut SDP:n edustaja Salon kaupunginvaltuustossa.  Paassilta valittiin 2017 Eläkkeensaajien keskusliiton puheenjohtajaksi.  Paassilta on nimitetty kunnallisneuvokseksi
Sanna Majuri

Sanna Majuri (s. 24. kesäkuuta 1972 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja, koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Hän on ollut kiinnitettynä Helsingin kaupunginteatteriin vuodesta 2004. Hänen roolejaan on muun muassa Katri Helenasta kertovan näytelmän päärooli. Muita rooleja ovat olleet Eponine (Les Misérables), Kim (Miss Saigon) Minä (Rebecca), Wendla (Spring Awakening), Kala (Tarzan), Sisi (Oli ennen onnimanni), Ruusunen (Prinsessa Ruusunen)  Manillaköydessä hänen roolejaan olivat Elviira, sotilas, poika ja tanssija. Hän on dubannut kymmeniä animaatiosarjoja ja elokuvia, muiden muassa SamSam ja Barbie elokuvien ääniroolit  (Barbie) vuosina 2002-2015.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Sanna Majuri Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sanna Majuri Elonetissä.
Siitepöly

Siitepölyhiukkasia mikroskooppikuvassa
Siitepöly on siemenkasvien hedelehtien pölylokeroissa syntyvää jauhetta, jonka yksittäiset hiukkaset sisältävät kasvin koiraspuolisen gametofyytin. Siitepölyhiukkanen on erilaisitiöisen siemenkasvin sporofyytin tuottama pikkuitiö, jonka ytimestä kehittyy siittiösoluja tuottava koirasgametofyytti. Tuulen tai hyönteisten kuljettamana tai muulla tavoin siitepölyhiukkanen joutuu emin luotille, ja siitä kasvaa siemenaiheeseen tunkeutuva siiteputki. Sen välityksellä koirasgametofyytin siittiösolu päätyy emin siemenaiheen sisältämän naarasgametofyytin eli alkiorakon munasolulle, minkä jälkeen tapahtuu hedelmöitys. Paljassiemenisillä kasveilla ei ole emin luottia, vaan siitepöly päätyy suoraan paljaan siemenaiheen pinnalle.
Siitepölyallergia on yleinen allergia, josta kärsii arviolta noin 20 % suomalaisista.
Siitepölyä voidaan käyttää myös ravintolisänä. Usein tällainen siitepöly on mehiläisten keräämää ja sitä myydään rakeina tai toisinaan myös tabletteina. Mehiläisten keräämä siitepöly sisältää proteiinia, aminohappoja, rasvoja, öljyjä ja erilaisia sokereita. Siitepölyssä on myös muun muassa flavonoideja. Mehiläisten kennoihin varastoimaa, maitohappokäymisen läpikäynyttä siitepölyä sanotaan mehiläisleiväksi eli pergaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Turun yliopiston Aerobiologian yksikön siitepölytiedote (Arkistoitu – Internet Archive)
Santos Moro Briz

Santos Moro Briz (1. kesäkuuta 1888 Santibáñez de Béjar – 24. toukokuuta 1980) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ávilan hiippakuntaan 16. heinäkuuta 1911 ja nimitettiin sen johtoon 21. kesäkuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Federico Tedeschini, jota avustivat Enrique Pla y Deniel ja Manuel López Arana.
Moro Briz osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 19. lokakuuta 1968, jolloin hänet nimitettiin Hierpinianan titulaaripiispaksi. Hän oli titulaarihiippakunnan johdossa, kunnes erosi 11. joulukuuta 1970.
SAPA

SAPA on vuonna 1970 perustettu helsinkiläinen jalkapalloseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2024 Suomen viidenneksi korkeimmalla sarjatasolla Kolmosessa. Seuralla on myös miesten reservijoukkue joka pelaa Vitosessa. SAPA:n kotikenttänä toimii Haapaniemen kenttä Sörnäisissä. Miesten joukkueiden lisäksi seuralla on poikien A-juniorijoukkue sekä muita juniorijoukkueita.
Historia

Seura perustettiin ravintola Savannassa, ja sen nimi tuleekin alkujaan sanoista Savannan Pallo. Naisten jalkapallojoukkue pelasi 1970-luvulla yhden kauden pääsarjassa.
Historia > Salibandy

Seuran miesten salibandyjoukkue oli 23. syyskuuta 1985 perustamassa Suomen Salibandyliittoa. Joukkue kuitenkin pelasi sarjassa vain yhden kauden jääden toiseksi viimeiseksi, voittaen vain 3 kauden 18 ottelusta.
Miesten edustusjoukkueen lisäksi seuralla oli myös naisten edustusjoukkue SM-sarjassa, joka nykyään tunnetaan nimellä Naisten salibandyliiga. Kaudella 1990–1991 naiset saivat SM-hopeaa ja kaudella 1991-1992 SM-pronssia.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivu
Simo Parviainen

Simo Parviainen (16. kesäkuuta 1890 Rääkkylä – 19. marraskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Parviaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Tuomas Parviainen ja Anna Hirvonen ja puoliso vuodesta 1911 Vivi Alina Johansson. Parviainen oli puotipoika kauppias P. Neiglickin liikkeessä Rääkkylässä 1902, tukkukauppias Oskar Parkkisen apulainen Helsingissä 1902–1905, kauppias Anton Soinen apulainen 1905–1909, oman siirtomaatavarainliikkeen pitäjä 1909–1914, tukkuliikkeen osakas Pietarissa 1915–1918, agentuuriliike Oy S. Parviaisen perustaja, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1919 sekä elokuvavuokraamo ja elokuvakoneiden tuontiliike Parvisfilmin perustaja, omistaja ja johtaja vuodesta 1945. Hän edusti vuosikymmeniä englantilaista Joseph Rank -yhtiötä Suomessa, tuoden suurimman osan ennen sotia Suomessa käytetystä ulkomaisesta vehnäjauhosta. Parvainen oli myös pitkään Nitrate Corporation of Chile -yhtiön yksinedustaja Suomessa ja toi maahan miljoonia kiloja chilensalpietaria. Hän edusti pitkään Suomessa myös monia muita tunnettuja toiminimiä. Hänet muistetaan lisäksi lahjoituksista sivistys- ja hyväntekeväisyysjärjestöille. Kauppaneuvoksen arvonimen Parviainen sai 1949.
Santos Iriarte

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Victoriano Santos Iriarte
Syntymäaika: 2. marraskuuta 1902
Syntymäpaikka: Canelones, Uruguay
Kuolinaika: 10. marraskuuta 1968
Kuolinpaikka: Montevideo, Uruguay
Pelipaikka: Hyökkääjä
Lempinimi: El Canario
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  ?–?   ?–? | Racing Club de Montevideo   Peñarol |  ? (?)   ? (?) |
Maajoukkue
|  ?–? |  Uruguay |  ? (?) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Victoriano Santos Iriarte (2. marraskuuta 1902, Canelones, Uruguay – 10. marraskuuta 1968, Montevideo, Uruguay) oli uruguaylainen jalkapalloilija. Iriarte oli voittamassa vuoden 1930 MM-kisoissa kultaa Uruguaylle. Hän teki loppuottelussa maalin. Koko turnauksessa Iriarte pelasi neljä ottelua tehden 2 maalia.
Rueil-Malmaison

| Rueil-Malmaison |
| --- | --- |
 Rueil-Malmaisonin kaupungintalo.
 vaakuna
 Rueil-Malmaisonin sijaitsee Pariisin metropolialueella.
 Koordinaatit: 48°52′40″N, 02°10′53″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Hauts-de-Seine
Arrondissementti:  Nanterre
Hallinto:  
 – Pormestari:  Patrick Ollier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14,7 km²
Väkiluku (2014):  79 204
 – Väestötiheys:  5 388 as./km²
Postinumero:  92500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rueil-Malmaison [ʁɥɛj malmɛzɔ̃] on Ranskan kunta Hauts-de-Seinen departementissa Pariisin läntisellä esikaupunkivyöhykkeellä, 12,6 kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Vuonna 2014 siellä oli 79 204 asukasta. Sen pinta-ala on 14,7 neliökilometriä.
Rueil-Malmaisonin naapurikunnat ovat Hauts-de-Seinen departementin Nanterre, Suresnes, Saint-Cloud, Vaucresson ja Garches sekä Yvelinesin departementin Celle-Saint-Cloud, Bougival, Croissy-sur-Seine, Le Vésinet ja Chatou.
Historia

Kaupungin nimi oli Rueil vuoteen 1928, jolloin se muutettiin Rueil-Malmaisoniksi tunnetuimman matkailunähtävyyden vuoksi. Malmaisonin linnassa (ransk. Château de Malmaison) asuivat Napoleon Bonaparte (Napoleon I) ja hänen ensimmäinen vaimonsa Joséphine de Beauharnais. Linna on nykyään Napoleon-museona. Joséphine haudattiin Saint-Pierren kirkkoon. Pariskunnan jälki näkyy kaupungissa monessa paikassa, ja kaupunkia leimaa Napoleonin aikainen henki.
Rueilissa sijaitsevat sveitsiläiskaartin kasarmit, jotka on suunnitellut Ludvig XV:n aikaan arkkitehti Axel Guillaumot.[lähde? ]