stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korporativismi

Korporativismi tai korporatismi on yhteiskuntajärjestelmä, jossa lainsäädäntövaltaa käyttävät työnantajaliittojen ja ammattiliittojen muodostamat ammattikunnat eli korporaatiot (kuten metalliala ja tekstiiliala).
Korporativismissa on kyse eturyhmien vallasta. Maanviljelijöiden, käsityöläisten, tehtailijoiden, työläisten, asianajajien, lääkäreiden ja papiston ammattijärjestöt ovat itsehallinnollisia elimiä, jotka toimivat jäsentensä ja maan hallituksen välittäjinä. Ammatti ja ryhmän jäsenyys, eivätkä kansalaisuus ja alueellinen edustavuus parlamentissa, määrittävät poliittiset asemat ja poliittiset oikeudet.
Korporativismi pohjautuu keskiajan sääty- ja kiltajärjestelmään. Saksalaiset romantiikan ajan filosofit pitivät korporativismia 1800-luvulla hyvänä keinona korjata teollistumisen ja luokkakonfliktien aiheuttamaa sosiaalista juurettomuutta. Korporativismista ottivat vaikutteita myös katolisen kirkon sosiaalinen liike sekä monet autoritaariset hallinnot Euroopassa ja Etelä-Amerikassa 1920- ja 1930-luvuilla, kuten Mussolinin Italia, Hitlerin Saksa, Francon Espanja, Salazarin Portugali, Dollfussin Itävalta, Pilsudskin Puola, Vargasin Brasilia, Perónin Argentiina ja Callesin Meksiko. Fasistisessa Italiassa sovellettua järjestelmää kutsuttiin korporaatioiden järjestelmäksi, jossa kukin yhtymä toteutti sille yhteiskunnallisessa työnjaossa asetettua tehtävää; näin korporaatiot korvasivat parlamentaarisen demokratian. Toisaalta totalitaristiset, militaristiset ja fasistiset diktatuurit pyrkivät soluttautumaan ja hallitsemaan yhteiskuntaelämän kaikkia lohkoja, mikä on korporativismin vastaista. Tämän vuoksi tutkijat eivät nykyaikana luekaan totalitaristista fasismia korporativismiksi vaan kokonaan omaksi hallintomuodokseen.
Kroatian parlamentissa oli pitkäaikainen korporativistinen perinne, ja sen toisessa kamarissa oli ammattiliittojen ja muiden järjestöjen edustajia.
Nykyaikana hyvinvointivaltioiden yhteiskunnissa on sikäli korporativistisia piirteitä, että voimakkaat liike-elämän järjestöt ja ammattiliitot verkostoituvat ja neuvottelevat valtion kanssa teollisuuden ja sosiaalipolitiikan aloilla.
Liberaalit torjuvat korporativismin, sillä he katsovat sen korvaavan yksilöllisen edustuksen, kansalaisvapaudet, vapaan kilpailun ja demokratian kollektivistisilla yhtiöorganisaatioilla politiikan ja talouden kulmakivinä. Sosialistien ja kommunistien mukaan korporativismi edustaa kapitalistista luokkasortoa, joka eliminoi poliittisen vasemmiston ja hallitsee työväkeä kepillä ja porkkanalla.
Koripallon I-divisioona

| Koripallon I-divisioona |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Koripallon I-divisioona-kausi 2024–2025 

Laji:  Koripallo
Maa(t):   Suomi
Perustettu:  1975
Joukkueita:  12 (A) + 13 (B)
Ylempi taso:  Korisliiga
Alempi taso:  II-divisioona
Sivusto:  Basket.fi
I-divisioona on ollut Suomen toiseksi korkein sarjataso koripallossa. Nykyisin I-divisioona on jaettu A- ja B-divisiooniin. Kaudesta 2008–2009 lähtien sarjassa on pelattu jälleen pudotuspelejä. A-divisioonan pudotuspelien voittaja nousee Korisliigaan.
Historia

Ennen I-divisioonaa maassa pelattiin koripalloa SM-sarjassa ja alueellisissa Suomen-sarjoissa. 1970-luvulla Suomen-sarjan ja SM-sarjan joukkueiden väliset tasoerot olivat kasvaneet suuriksi, sillä nousijajoukkueet putosivat lähes aina yhden pääsarjakauden jälkeen. Kaudeksi 1975–1976 päätettiin aloittaa kokonaan uusi sarja, I-divisioona.
Ensimmäisellä kaudella divisioonajoukkueet määritettiin Suomen-sarjan joukkueiden välisessä karsinnassa, jossa kolmen lohkon kaksi parasta joukkuetta pääsivät nousukarsintaan. Lohkojen kolmannet ja neljännet joukkueet pääsivät mukaan I-divisioonaan. Lisäksi SM-sarjasta putosi automaattisesti kaksi huonointa joukkuetta. Aluksi I-divisioona pelattiin kymmenen joukkueen sarjana, joka huipentui kauden päätteeksi järjestettyihin pudotuspeleihin.
Kaudella 2012–2013 sarja jaettiin A- ja B-divisiooniin. Samalla I-divisioonan joukkuemäärää nostettiin kuuteentoista (tuoksi kaudeksi 17:ään). Korisliigassa viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa A-divisioonaan. A-divisioonan pudotuspelien voittaja nousee Korisliigaan, ja sarjan viimeinen putoaa B-divisioonaan. B-divisioonan voittaja nousee A-divisioonaan ja häviäjä putoaa alueelliseen II-divisioonaan.
Joukkueet kaudella 2024–2025

| Divisioona A |
| --- | --- |
Joukkue: Paikkakunta
HBA-Märsky: Helsinki
Helsingin NMKY: Helsinki
JBA : Jyväskylä
Kipinä Basket: Äänekoski
Oulu Basketball: Oulu
Pyrintö Akatemia A: Tampere
Raholan Pyrkivä: Tampere
Raiders Basket: Järvenpää
Lahti Basketball: Lahti
Torpan Pojat: Helsinki
Lappeenrannan NMKY: Lappeenranta
Äänekosken Huima: Äänekoski
Divisioona B
Joukkue: Paikkakunta
BC Nokia Akatemia: Nokia
Hyvinkään Ponteva: Hyvinkää
Karkkilan Urheilijat: Karkkila
Kataja Basket Talents: Joensuu
KTP: Kotka
Honka Akatemia: Espoo
Turun NMKY: Turku
Munkkiniemen Kisapojat: Helsinki
PeU-Basket : Salo
PuHu Juniorit: Vantaa
Pyrintö Akatemia B: Tampere
Team Pajulahti: Lahti
Ura Basket : Kaarina
I-divisioona

| Kausi | Joukkueet | Korisliigaan Nousijat | Putoajat |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013–2014 | FoKoPo, JKS, Helsinki Seagulls, Porvoon Tarmo, Oulu Basketball, Pyrintö/2, BC Nokia, Keravan Energia Team | Helsinki Seagulls |  |
| 2014–2015 | HoNsU, FoKoPo, JKS, Korihait, Porvoon Tarmo, Oulu Basketball, Pyrintö/2, BC Nokia, Namika Lappeenranta | BC Nokia |  |
| 2015–2016 | HoNsU, FoKoPo, JKS, Korihait, Porvoon Tarmo, Oulu Basketball, Pyrintö/2, HBA-Märsky | Korihait |  |
| 2016–2017 | JBA, FoKoPo, ToPo, JKS, Espoo United, Porvoon Tarmo, Oulu Basketball, Pyrintö/2, Lahti Basketball, HBA-Märsky | Espoo United |  |
| 2017–2018 | JBA, FoKoPo, ToPo, JKS, Ura Basket, Porvoon Tarmo, Oulu Basketball, Pyrintö/2, Lahti Basketball, KoriKouvot, HBA-Märsky, Kristika Turku | Ura Basket |  |
| 2018–2019 | JBA, FoKoPo, ToPo, Lahti Basketball, Helsingin NMKY, Porvoon Tarmo, Oulu Basketball, Pyrintö/2, LoKoKo, KoriKouvot, HBA-Märsky, Kristika Turku | Lahti Basketball |  |
| 2019–2020 | JBA, FoKoPo, ToPo, Munk. Kisapojat, Helsingin NMKY, Raiders Basket, Oulu Basketball, Pyrintö/2, LoKoKo, KoriKouvot, HBA-Märsky, Kristika Turku | - |  |
| 2020–2021 | JBA, Honka, ToPo, Munk. Kisapojat, Helsingin NMKY, Raiders Basket, Huima, Pyrintö/2, LoKoKo, KoriKouvot, HBA-Märsky, Kristika Turku | LoKoKo |  |
| 2021–2022 | JBA, Honka, ToPo, Munk. Kisapojat, Helsingin NMKY, Raiders Basket, Huima, Pyrintö/2, Oulu Basketball, KoriKouvot, HBA-Märsky, Kristika Turku | Honka | Munk. Kisapojat |
| 2022–2023 | JBA, Bisons Loimaa, ToPo, Kipinä, Helsingin NMKY, Raiders Basket, Huima, Pyrintö/2, Oulu Basketball, Kouvot/2, HBA-Märsky, Kristika Turku | Bisons Loimaa |  |
| 2023–2024 | JBA, Honka, ToPo, Kipinä, Raholan Pyrkivä, Raiders Basket, Huima, Pyrintö/2, Oulu Basketball, Helsingin NMKY, HBA-Märsky, Kristika Turku | Honka | Turun NMKY |
Aiheesta muualla

Suomen Koripalloliitto
Koripallon I-divisioonan kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970-luku |  |  |  |  |  | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 |  |
Korian rautatiesilta (1870)

Sillan keskijänteen ristikko on alkuperäinen ja sen korkeus on kuusi metriä.
Korian rautatiesilta on vuonna 1870 valmistunut teräksinen kolmijänteinen ristikkosilta Kouvolan Korialla, entisen Elimäen kunnan ja Kouvolan kaupungin rajalla. Siltapaikalla Kymijoen ylittää nykyään kolme siltaa: teräsbetoninen nykyinen ratasilta vuodelta 1925, maantiesilta vuodelta 1985 ja niiden välissä vuonna 1870 valmistunut rautasilta kevyen liikenteen käytössä.
Liikenneviraston museosiltakokoelmassa siltaa kutsutaan Korian sillaksi, ja Tiehallinnon siltaluettelossa sen nimi on Korian silta (vanha).
Korian vanha rautasilta valmistui osana Riihimäki–Pietari-rataa aikana, jolloin lähes kaikki rautatiesillat tehtiin puusta. Pietariin johtaneella radalla oli myös toinen rautasilta, Kirkkosaaren kääntösilta Viipurissa.
Silta kuuluu Liikenneviraston museosiltoihin ja Korian kaksi rautatiesiltaa muodostavat kohteen, joka kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin Suomessa.
Sillan ominaisuudet

Sillan kokonaispituus on 118,7 metriä ja hyötyleveys 4,5 metriä. Keskiaukon jänneväli on 63,8 metriä. Sillan kantavana rakenteena on kaideansas. Keskimmäinen jänne on tehty niin sanotusta englantilaisesta keittoraudasta, jonka valmistusmenetelmä kehitettiin vuonna 1784. Keittoraudan hiilipitoisuus on noin 0,1 prosenttia, sille on tyypillistä kerroksellinen rakenne, eikä se ole kovin tasalaatuista. Keittorauta taotaan tiiviiksi uunista ottamisen jälkeen. Korian sillan keskijänteen ristikon vinot sauvat on tehty litteistä rautasauvoista; jännevälin keskellä vinosauvat ovat ristikkäiset ja päissä yhdenkertaiset. Pystysauvat jakavat ristikon noin 1,8 metriä leveisiin niin sanottuihin nurkkaväleihin. Ristikon korkeus on noin 6,1 metriä, ja rata oli kaideansaan yläreunan tasolla. Ristikkokannattajien välillä oli poikittaispalkit, niiden päällä pituussuuntaiset hirret ja niiden päällä rata pölkkyineen. Pääkannattajien väli oli noin 3,5 metriä, joten sillalle mahtui vain yksi raide. Pääjänne oli rakenteeltaan ensimmäinen lajissaan ja jäi ilmeisesti myös ainoaksi. Se on Suomen vanhin rautainen ristikkorakenteinen silta. Keskijänne on koottu niittaamalla valmiiksi ja työnnetty paikoilleen. Reunajänteet, joiden pituus on 19,2 metriä, tehtiin alun perin puusta niin sanottuina Howe-tyyppisinä ristikoina, mutta ne korvattiin teräsristikoilla jo vuonna 1880.
Sillassa on puinen kansi, joka nykyään on päällystetty asfaltilla. Sillan hyötyleveys oli kapea 4,5 m, joten siinä oli loppuaikoina liikennevalot yksikaistaisuuden takia. Samasta syystä silta korvattiin maantiekäytössä modernilla kaksikaistaisella Korian maantiesillalla vuonna 1985. Nykyään vuoden 1870 silta on kevyen liikenteen käytössä.
Historia > Sisällissota

Sisällissodan käynnistyttyä valkoiset räjäyttivät Korian rautatiesillan hidastaakseen punaisten etenemistä. Huhtikuun lopussa punaiset ampuivat sillalla 45 valkoista. Joukossa olivat muun muassa Kymiyhtiön johtaja Gösta Björkenheim ja kirurgi Kaarlo Hjelt.lähde?
Historia > Uusi silta

Sillan kantokyky huolestutti rautatiehallitusta, joka pani toimeen vuonna 1922 suunnittelukilpailun uuden ratasillan rakentamiseksi.
Sillan rinnalle rakennettiin toinen ratasilta, joka tuli valmiiksi suunniteltua myöhemmin ja avattiin liikenteelle virallisesti 23. syyskuuta 1925. Syynä viivästykseen oli keskiholvin telineen sortuminen. Kun kaksiraiteinen kaariholvisilta tuli valmiiksi, tehtiin aikaisemmasta rautatiesillasta maantiesilta vuonna 1926.
Siltoja pommitettiin ankarasti toisessa maailmansodassa, mutta ne eivät kärsineet merkittäviä vaurioita. Vuoden 1870 sillasta meni lankutuksen läpi 500-kiloiseksi arvioitu, suutariksi jäänyt pommi.
Aiheesta muualla

Korian sillat Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY. Museovirasto.
Korian pamaus. Kymijoen rautatiesillan räjäyttäminen esivaiheineen punaisen nousun alkaessa 1918, Hakkapeliitta, 09.01.1934, nro 2, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen museotiet, tieliikenteen museosillat ja rautateiden museosillat
| --- | --- |
Etelä-Karjala:   Niskapietiläntie  Maantiealikäytävä ”Karjasilta” 
Etelä-Pohjanmaa:   Kyrönkankaan kesätie  Mattilan silta  Perttilän riippusilta 
Etelä-Savo:   Kuortti–Miekansalmi-tie  Porrassalmentie  Enonkosken kivisilta  Virransalmen silta 
Kainuu:   Paltaniementie  Raatteentie  Möykkysenjoen silta  Tervasalmen silta  Kalliokosken ratasilta  Uitonsalmen alikulkusilta 
Kanta-Häme:   Porras–Renko-tie  Mierolan silta 
Keski-Suomi:   Koiviston paikallistie  Heinäjoen silta  Viherin silta 
Kymenlaakso:   Tallimäki–Virojoki-tie  Keskikosken silta  Korian silta  Mullinkosken silta  Salmen silta  Savukosken silta 
Lappi:   Magneettimäki  Nivajoki–Alajalve-tie  Seitajärventie  Simonkyläntie  Ahdaskurun silta  Saarenputaan silta  Aliojan ratasilta 
Pirkanmaa:   Peräkunnantie  Aunessilta  Markkulan silta 
Pohjanmaa:   Taistelutantereentie  Harrströmin kivisilta  Närpes Nybro  Tuovilan silta 
Pohjois-Karjala:   Vornantie  Haarajoen museosilta 
Pohjois-Pohjanmaa:   Saviselkä–Piippola-tie  Etelänkylän isosilta  Pattijoen silta  Ponkilan silta  Savisilta 
Pohjois-Savo:   Nikkilänmäentie  Taipaleen kanavan ratasilta  Taipaleen vanhan kanavan silta 
Päijät-Häme:   Tönnön silta  Heinolan rautatiesilta 
Satakunta:   Huovintie  Lankosken silta  Lapijoen silta  Tulkkilan silta 
Uusimaa:   Fagervikintie  Tuusulan Rantatie  Espoonkartanon Sågbron silta  Bobäckinpuron ratasilta  Hinthaaranjoen ratasilta  Kialan ratasilta 
Varsinais-Suomi:   Vanhalinnantie  Halikon vanha silta  Muntin silta  Aurajoen ratasilta 
| --- | --- |
Huom!: Savukosken silta on Kymenlaakson ja Uudenmaan rajalla.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Korian rautatiesilta (Q5398585)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: jalankulkusilta, ansassilta, rautatiesilta
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kouvola
sijainti: Koria
koordinaatit: 60°51′13″N 26°36′57″E﻿ / ﻿60.8537°N 26.6159°E﻿ / 60.8537; 26.6159

Korian vanhan rautatiesillan pielessä on vuoden 1918 joukkomurhien muistokyltti.
Korpikastikka

| Korpikastikka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Tribus::  Poeae
Suku::  Kastikat Calamagrostis
Laji::  phragmitoides
Kaksiosainen nimi
 Calamagrostis phragmitoides  (Trin.) Trin. 
Synonyymit
 Calamagrostis purpurea  Calamagrostis purpurea subsp. phragmitoides 
Katso myös
   Korpikastikka Wikispeciesissä   Korpikastikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Korpikastikka (Calamagrostis phragmitoides) on monivuotinen, isokokoinen kastikoiden sukuun kuuluva heinä. Sen korsi on 4–7-nivelinen ja usein tyvestä haarova. Kieleke on 5–10 mm pitkä ja risainen. Kaleet ovat 5–6 mm pitkiä ja karvat melkein kaleiden pituisia. Ponnet ovat keltaisia ja avautumattomia.
Elinympäristö ja levinneisyys

Korpikastikka kasvaa monenlaisilla kosteilla paikoilla. Kasvustot ovat usein tiheitä.
Korpikastikka on yleinen koko Suomessa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Korpikastikka (Calamagrostis phragmitoides)
Kasviatlas 2022: Korpikastikan (Calamagrostis phragmitoides) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Korpikastikka (Calamagrostis phragmitoides)
Valokki – nettikasvio: Korpikastikka (Calamagrostis purpurea ssp. phragmitoides)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Calamagrostis purpurea:  Wikidata: Q165025  Wikispecies: Calamagrostis purpurea  BOLD: 295117  CoL: PCTN  EPPO: CLMPL  EUNIS: 190263  GBIF: 4107931  GrassBase: imp01933  GRIN: 8361  iNaturalist: 467380  IPNI: 394764-1  NBN: NHMSYS0000456752  NCBI: 570168  Observation.org: 140375  Open Tree of Life: 182562  Plant List: kew-403265  PLANTS: CAPU47  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:394764-1  Tropicos: 25510841  WFO: wfo-0000857919 
Arundo purpurea:  Wikidata: Q39540263  CoL: H3P5  GBIF: 4110455  IPNI: 390938-1  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:390938-1  Tropicos: 25510181  WFO: wfo-0000851060
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1988–1989

Kausi 1988–1989 oli 49. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Helsingin NMKY. Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat voitti hopeaa ja Pantterit pronssia. Runkosarjan voitti Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat.
Runkosarja > Sarjataulukko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat | 18 | 14 | 4 | 1606 | 1445 | 28 |
| Helsingin NMKY | 18 | 13 | 5 | 1561 | 1492 | 26 |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 18 | 12 | 6 | 1696 | 1560 | 24 |
| Turun NMKY | 18 | 11 | 7 | 1473 | 1416 | 22 |
| Uudenkaupungin Urheilijat | 18 | 10 | 8 | 1664 | 1609 | 20 |
| Pantterit | 18 | 9 | 9 | 1495 | 1495 | 18 |
| Torpan Pojat | 18 | 9 | 9 | 1695 | 1567 | 18 |
| Salon Palloilijat | 18 | 6 | 12 | 1560 | 1615 | 12 |
| Forssan Koripojat | 18 | 5 | 13 | 1648 | 1719 | 10 |
| Tampereen Pyrintö | 18 | 1 | 17 | 1476 | 1866 | 2 |
SM-jatkosarja > Sarjataulukko

|  | O | V | H | P+ | P- | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat | 32 | 24 | 8 | 2873 | 2665 | 48 |
| Kotkan Työväen Palloilijat | 32 | 21 | 11 | 3151 | 2831 | 42 |
| Helsingin NMKY | 32 | 21 | 11 | 2790 | 2691 | 42 |
| Pantterit | 32 | 18 | 14 | 2755 | 2659 | 36 |
| Uudenkaupungin Urheilijat | 32 | 17 | 15 | 3019 | 2968 | 34 |
| Turun NMKY | 32 | 16 | 16 | 2649 | 2691 | 32 |
| Torpan Pojat | 32 | 15 | 17 | 3070 | 3093 | 30 |
| Salon Palloilijat | 32 | 8 | 24 | 2778 | 3026 | 16 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Semifinaali | Semifinaali |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 

|  |  HoNsU | 3 |   |  |  |  |
|  |  Pantterit | 2 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |

|  |   |   |   |   |  HoNsU | 2 |
|  |   |   |   |   |  Helsingin NMKY | 3 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Pronssipeli | Pronssipeli |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  Kotkan Työväen Palloilijat | 2 |   |  |  Pantterit |   168 |
|  |  Helsingin NMKY | 3 |   |  |  Kotkan Työväen Palloilijat |   150 |
Palkitut

| Palkinto | Voittaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pelaaja | Pekka Markkanen | Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat |
| Vuoden tulokas | Martti Kuisma | Helsingin NMKY |
| Vuoden valmentaja | Ensio Helimäki | Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat |
| Vuoden erotuomari | Carl Jungebrand | - |
Korintin kanava

| Korintin kanava> Διώρυγα της Κορίνθου |
| --- | --- |
 Aluksia kulkemassa kanavan läpi.
Sijainti:  Korinthia, Kreikka
Koordinaatit:  37°56′04″N, 22°59′02″E
Rakennustyyppi:  kanava
Valmistumisvuosi:  1893
Pituus:  6,35 km
Leveys:  21,3–24,6 m
Korkeus:  n. 80 m
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Korintin kanava (kreik. Διώρυγα της Κορίνθου, Dióryga tis Korínthou) on 6,35 kilometriä pitkä kanava, joka kulkee Kreikan mantereen ja Peloponnesoksen niemimaan yhdistävän Korintin kannaksen poikki. Kanava yhdistää toisiinsa Korintinlahden lännessä ja Saroninlahden idässä. Kanava rakennettiin vuosina 1882–1893. Sitä oli suunniteltu jo antiikin ajalta saakka, ja sitä edelsi 600-luvulla eaa. rakennettu Diolkos eli kivetty laivojen vetotie, jota pitkin kannaksen yli kyettiin siirtämään pieniä aluksia.
Historia

Ajatus Korintin kannaksen halkaisevasta kanavasta syntyi jo antiikin aikana, kun Korintin asema itäisen ja läntisen Välimeren alueella kasvoi 700-luvulta eaa. lähtien. Korinttia hallinnut tyranni Periandros suunnitteli ensimmäisenä kanavan rakentamista, mutta tehtävä osoittautui hänelle liian suureksi. Hän luopui yrityksestä mahdollisesti Delfoin oraakkelin kehotuksesta ja pelätessään jumalten vihaa. Sen sijaan rakennettiin Diolkos-nimellä tunnettu kivetty tie, jota pitkin rahti ja kevyemmät alukset pystyttiin kuljettamaan kannaksen halki. Näin vältettiin pitkä ja vaarallinen kiertomatka niemimaan eteläosan Maléan niemen ympäri.
Myös Aleksanteri Suuri suunnitteli kanavan rakentamista 300-luvulla eaa. Demetrios Poliorketes päätti rakentaa kanavan vuonna 307 eaa., mutta luopui ajatuksesta egyptiläisten insinöörien varoitettua siitä, että Korintinlahden ja Saroninlahden vedenpinnat ovat eri korkeudella. Roomalaisella ajalla rakentamista suunnittelivat ensin Julius Caesar vuonna 44 eaa. ja sitten keisari Caligula vuonna 37 jaa.
Vuonna 67 jaa. keisari Nero aloitti kanavan rakennustyöt ja ilmoitti asiasta yleisölle itse kyseisen vuoden Isthmian kisoissa. Neron kerrotaan aloittaneen rakennustyöt lyömällä ensimmäisen iskun kultaisella hakullaan ja kantamalla ensimmäisen korillisen maata selässään, jonka jälkeen 6 000 orjaa jatkoi työtä. Projektia kuvataan muun muassa Lukianoksen nimiin laitetussa satiirissa Nero. Työt kuitenkin keskeytyivät vain kolmen kuukauden päästä Neron kuoltua sekä muun muassa gallien hyökkäykseen. Kanavaa ehdittiin kaivaa 3,5 kilometrin pituudelta, lännestä noin 2 kilometrin ja idästä noin 1,5 kilometrin verran, ja 40–50 metrin leveydeltä. Lisäksi myös reitin keskiosiin tehtiin useita kaivantoja, joista suurin oli 100 metriä pitkä ja 30 metriä syvä. Maata siirrettiin tuolloin noin 500 000 kuutiometriä.
Seuraavia suunnitelmia kanavan kaivamiseksi oli Herodes Atticuksella 100-luvulla sekä jälleen bysanttilaisella ja venetsialaisvallan ajalla. Suunnitelmat kariutuivat kuitenkin aina suureen työmäärään. Diolkos pysyi käytössä ainakin 800-luvulle saakka.
Kanavan rakentaminen tuli uudelleen suunnitelmiin 1800-luvulla Kreikan itsenäistyttyä. Kreikan hallitus aloitti projektin kanavan kaivamiseksi vuonna 1869. Urakka tuntui vihdoin mahdolliselta, sillä paljon suurempi Suezin kanava oli valmistunut samana vuonna. Rakentamisen aloitti ranskalainen rakennusyhtiö vuonna 1882. Työt käynnistyivät 23. huhtikuuta tuona vuonna, ja kuningas Yrjö I oli tuolloin itse paikalla. Kanava valmistui lopulta kreikkalaisen rakennusyhtiön rakentamana vuonna 1893, ja se avattiin juhlallisesti 25. heinäkuuta 1893.
Kanavassa on tapahtunut sen historian aikana useita maanvyörymiä, minkä vuoksi se on ollut useita vuosia suljettuna. Vakavin sattui vuonna 1923, minkä jälkeen kanava oli suljettuna kaksi vuotta. Toisen maailmansodan aikaan vuonna 1944 perääntyvät saksalaiset tukkivat kanavan aiheuttamalla maanvyörymiä räjäytyksillä sekä upottamalla kanavaan muun muassa junanvaunuja. Tuolloin kanavan raivaaminen kesti viisi vuotta.
Maantiede ja arkkitehtuuri

Korintin kanava on louhittu kalkkikivikallioon kannaksen kapeimpaan kohtaan, ja sen pituus on 6,35 kilometriä. Se kulkee kannaksen poikki viivasuorasti, ja sen länsipää on Korintinlahdella Kórinthoksen kaupungin Poseidonían kaupunginosan pohjoispuolella ja itäpää Saroninlahdella Isthmían kylän kohdalla. Kanava kulkee pääosin Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kunnan alueella sekä sen ja Kórinthoksen kunnan rajalla. Kanavan leveys on yläosassa eli maanpinnan tasolla noin 24,6 metriä ja vedenpinnan tasolla noin 21,3 metriä, ja sen seinämien korkeus on suurimmillaan noin 80 metriä. Näin se muodostaa syvän kuilun. Rakennettaessa poistettiin 12 miljoonaa kuutiometriä maata. Kanavassa on vettä noin 7,5–8 metrin syvyydeltä. Veden virtauksen suunta kanavassa vaihtuu noin kuuden tunnin välein. Vuorovesi aiheuttaa veden pinnan korkeuteen noin 60 cm muutoksen.
Kanava on poikkeuksellinen taidonnäyte 1800-luvun lopun rakennustyöksi. Kapeudesta ja mataluudesta johtuen kanava on kuitenkin aivan liian ahdas modernille laivaliikenteelle. Kanavaa käyttävätkin nykyisin lähinnä pienet rahtialukset sekä turistialukset, ja siitä on muodostunut suosittu turistinähtävyys. Kanavan yli kulkee silloilla Ateenasta Peloponnesokselle johtava moottoritie sekä rautatie. Näiden lisäksi kanavan yli kulkee kolme muuta siltaa autoliikenteelle, vanha rautatiesilta sekä yksi jalankulkusilta. Kanavan itäisen ja läntisen suun yli johtavat ainutlaatuiset mekaaniset sillat, jotka eivät tavallisten laskusiltojen tavoin tee tilaa laivoille nousemalla ylös vaan laskeutumalla kanavan pohjaan.