stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kamini Kaushal
Valikoitu filmografia

Neecha Nagar (1946)
Shaheed (1948)
Aag (1948)
Ziddi (1948)
Shabnam (1949)
Arzoo (1950)
Biraj Bahu (1954)
Jailor (1958)
Godaan (1963)
Shaheed (1965)
Chennai Express (2013)
Kabir Singh (2019)
Laal Singh Chaddha (2022)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kamini Kaushal Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kamini Kaushal Allmoviessa (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Nina Terno

| Nina Terno> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. toukokuuta 1935 Viipuri
Kuollut: 3. joulukuuta 2003 Helsinki
Ammatti:  kuvanveistäjä
Taiteilija
Palkinnot
 Kuvataiteen valtionpalkinto 1984  Pro Finlandia 1995 
Havukka-ahon ajattelija 1989, Hirvisaaren puistikko, Sotkamoon menevän tien varrella.
Nina Terno (31. toukokuuta 1935 Viipuri – 3. joulukuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, kuvataiteilija ja soitonopettaja. Tunnusomaisimpia teemoja Ternolla olivat hevos- ja ratsastaja-aiheet sekä riisuutuvat hahmot. Pronssiveistoksissa on usein informalistisia vaikutteita.
Terno teki vuodesta 1960 lähtien eläinveistoksia, kuten hevosia, mutta ei tavoitellut niissä naturalistisia piirteitä. Niissä on päinvastoin tyyliteltyjä ja kubistisiakin teemoja, kuten ns. negatiivisia muotoja eli esimerkiksi että kuperat pinnat on kuvattu koverina. Myöhemmin hänen toinen tärkeä aiheensa oli riisuuntuva nainen. Terno teki myös muotokuvia, mitaleita ja muistorahoja.
Henkilöhistoria

Viipurissa asunut Terno joutui talvisodan sytyttyä evakkomatkalle, jonka aikana hän asui eri puolilla Suomea, kunnes hänen perheensä kotiutui Tampereelle. Siellä hän myös kävi koulunsa. Taideopintoja Terno suoritti Suomen Taideakatemian koulussa 1955–1959, mutta hän opiskeli kuvataiteiden ohella myös musiikkia Sibelius-akatemiassa vuosina 1955–1957. Terno toimi 1960-luvulla pianonsoiton opettajana Hämeenlinnassa ja kaupungin musiikkiopistossa. Hän oli naimisissa näyttelijä Veli-Matti Kaitalan kanssa.
Henkilöhistoria > Julkiset teokset

Marsalkan ratsukuva, 1962, Tampere
Sirkusratsastaja, 1970, Riihimäki
Maiju Lassilan muistomerkki, 1969–72, Joensuun kanavapuisto
Vouti, 1971, Tikkurila
Kylpijä, 1971, Mänttä
Karuselli,  betoni 1975, Yliskylän ala-aste, Laajasalo Helsinki
Yhteistoiminta, 1977, Suur-Helsingin Osuuspankki, Helsinki
J. V. Snellmanin reliefi, 1978, KOP:n koulutuskeskus, Kirkkonummi
Kullervo, 1983, Hämeenlinna
Taikahevonen 1983. Latokasken koulu, Espoo.
Kesä, 1984, Tampereen Osuuspankki
Havukka-Ahon ajattelija, 1989, monumentti, Sotkamo
Edith Södergranin Totti-kissan muistomerkki 1992, Raivola
Henkilöhistoria > Palkinnot

I palkinto nuorten kansainvälisessä kuvanveistonäyttelyssä Hollanti 1965
Kuvataiteen valtionpalkinto 1984
Pro Finlandia 1995
Kuvia julkisista teoksista

Sirkusratsastaja, 1971, Riihimäki.
Vouti, 1972, Vantaa.
Maiju Lassilan muistopatsas, 1973, Joensuu.
Karuselli, 1975, Helsinki.
Taikahevonen, 1983, Espoo.
Kirjallisuutta

Luonnon puolesta taiteen keinoin - kuvanveistäjä Nina Terno. Hämeenlinnan taidemuseo 2001.
Aiheesta muualla

Nina Terno Kansallisgallerian kokoelmissa
Nina Terno kuvataiteilijamatrikkelissa
Nina Ternon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Royal Air Maroc

| Royal Air Maroc |
| --- | --- |

 IATA: AT  –  ICAO: RAM 
Kutsukoodi:  ROYAL AIR MAROC
Perustettu:  1953
Laivaston koko:  50
Kohteiden määrä:  103
Solmukohdat:  Mohammed V:n kansainvälinen lentoasema (CMN)
Emoyhtiö:  Marokon valtio (53,94 %)
Tytäryhtiö(t):  Royal Air Maroc Express
Kotipaikka:  Casablanca, Marokko
Kanta-asiakasohjelma:  Safar Flyer
Allianssi:  Oneworld
Yhtiön sivut:  www.royalairmaroc.com
Royal Air Maroc (arab. الخطوط الملكية المغربية‎, al-Khuṭūṭu l-Malakiyyatu l-Maghribiyyah) eli RAM on marokkolainen valtion omistama lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1953 nimellä Royal Air Maroc—Compagnie Nationale de Transports Aériens. Yhtiön päälentoasemana toimii Mohammed V:n kansainvälinen lentoasema Casablancassa. Yhtiön pääkonttorikin sijaitsee kaupungissa. Royal Air Marocin laivasto koostuu 50 lentokoneesta. Yhtiö lentää noin sataan kohteeseen pääosin Afrikassa, Euroopassa ja Lähi-idässä. Royal Air Maroc on ollut Oneworld-lentoyhtiöallianssin jäsen 1. huhtikuuta 2020 lähtien.
Laivasto > Nykyinen laivasto

Heinäkuussa 2022 Royal Air Marocin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 11,2 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| ATR 72-600 | 6 | — | liikennöijänä Royal Air Maroc Express |
| Boeing 737-800 | 28 | — |  |
| Boeing 737 MAX 8 | 2 | — |  |
| Boeing 787-8 | 5 | — |  |
| Boeing 787-9 | 4 | — |  |
| Embraer E190 | 4 | — |  |
| Yhteensä | 49 | 0 |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Boeing 767-300BCF | 1 | — |  |
| Yhteensä | 1 | 0 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Royal Air Maroc Wikimedia Commonsissa
Royal Air Marocin virallinen verkkosivusto
Oneworldiin kuuluvat lentoyhtiöt
Alaska Airlines | American Airlines | British Airways | Cathay Pacific | Finnair | Iberia | Japan Airlines | Malaysia Airlines | Qantas | Qatar Airways | Royal Air Maroc | Royal Jordanian | S7 Airlines | SriLankan Airlines
Oneworld Connect: Fiji Airways
Entiset jäsenet: Aer Lingus | Air Berlin | Canadian Airlines | LATAM | Malév | Mexicana
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef 
Royal Air Marocin Boeing 737-800 Orlyn lentoasemalla.
Royal Air Marocin Boeing 787-9 John F. Kennedyn kansainvälisellä lentoasemalla.
Royal Air Marocin Embraer E190 laskeutumassa Frankfurt am Mainin lentoasemalle.
Risto Lemström

Risto Ilmari Laevuo, sukunimi ennen vuotta 1966 Lemström (1. heinäkuuta 1936 Turku – 11. huhtikuuta 2020 Loppi) oli suomalainen lastenkirjailija.
Laevuo kävi kolme luokkaa oppikoulua. Hän toimi vuodesta 1955 liikkeenharjoittajana. Laevuon vanhemmat olivat edustaja Erik Johan Lemström ja Elly Johanna (o.s. Heinonen). Puoliso oli Ritva Emilia Schultz vuodesta 1962.
Teoksia

Nimellä Risto Lemström:
Niksi-Nippe ja Pikipallo ; kuv. Marja-Liisa Salokero. Karisto 1957
Chevrolet Cruze

Chevrolet Cruze on Chevroletin vuodesta 2008 lähtien valmistama keskiluokan automalli, joka on suunniteltu edulliseksi maailmanautoksiselvennä. Mallin tekniikka on pitkälti yhteneväinen Opel Astran kanssa.
Chevrolet Cruze I (2008–2015)

| Chevrolet Cruze I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Australia  Brasilia  Etelä-Korea  Intia  Kazakstan  Kiina  Thaimaa  Venäjä  Vietnam  Yhdysvallat
Valmistaja:  Chevrolet
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2008–2015
Muut nimet:  Daewoo Lacetti Premiere Holden Cruze
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Chevrolet Cobalt Daewoo Lacetti
Seuraaja:  Chevrolet Cruze II
Teknisesti samankaltaisia:  Buick Verano I Cadillac ELR Chevrolet Cavalier Chevrolet Orlando I Chevrolet Volt I Opel Ampera Opel Astra J Opel Cascada Opel Zafira C
Pohjalevy:  GM Delta II
Iskutilavuus:  1,4–2,0 l
Teho:  111–181 hv
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven Cruze tuli markkinoille vuoden 2008 lopussa korvaamaan Pohjois-Amerikassa Chevrolet Cobaltin ja muilla alueilla Daewoo Lacettin. Oseaniassa auton nimenä oli Holden Cruze ja Etelä-Koreassa Daewoo Lacetti Premiere.
Chevrolet Cruze sai vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi täydet viisi tähteä.
Ensimmäisenä korimallina esiteltiin neliovinen sedan. Holdenin suunnittelema viisiovinen hatchback saapui vuoden 2011 puolivälissä ja farmarimalli Station Wagon vuotta myöhemmin.
Suomessa Cruzen moottoreina olivat aluksi 1,6- (124 hv) ja 1,8-litraiset (141 hv) Ecotec-bensiinimoottorit sekä 1,7 (129 hv) ja 2,0 litran (163 hv) dieselit. Myöhemmin valikoima täydentyi 1,4-litraisella (140 hv) Ecotec-turbomoottorilla.
Chevrolet ilmoitti vuoden 2013 lopussa vetäytyvänsä Euroopan markkinoilta vuoden 2015 loppuun mennessä. Tämä tarkoitti sitä, ettei toisen sukupolven Cruzeakaan siis enää tuotaisi Eurooppaan.
Chevrolet Cruze II (2014–)

| Chevrolet Cruze II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Argentiina  Etelä-Korea  Kiina  Meksiko  Yhdysvallat
Valmistaja:  Chevrolet
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2014–
Muut nimet:  Holden Astra
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Chevrolet Cruze I
Teknisesti samankaltaisia:  Buick Envision Buick Verano II Chevrolet Equinox III Chevrolet Orlando II Chevrolet Volt II GMC Terrain II Opel Astra K
Pohjalevy:  GM D2XX
Iskutilavuus:  1,4–1,6 l
Teho:  113–153 hv
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 9-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Toisen sukupolven Chevrolet Cruze tuli markkinoille Kiinassa vuoden 2015 puolivälissä ja Yhdysvalloissa saman vuoden lopussa. Eri markkinoilla myytävät mallit ovat ulkonäöltään hieman erinäköisiä. Viisiovinen hatchback tuli markkinoille vuonna 2017. Australiassa autoa myydään sedan-korisena nimellä Holden Astra. Hatchback-korinen samanniminen malli puolestaan on täysin sama auto kuin Euroopassa myytävä Opel Astra.
Yhdysvalloissa ainoa moottori oli aluksi 1,4-litrainen (153 hv) suorasuihkutusturbo, jonka saa kuusivaihteisella manuaali- tai automaattivaihteistolla varustettuna. Dieselmoottori tuli saataville vuonna 2017.
Kiinassa 1,4-litraisen ohella saatavana on myös 1,5-litrainen (113 hv), jossa voimansiirtona on kuusivaihteinen automaattivaihteisto. 1,4-litraiseen ei ole Kiinassa saatavana perinteistä automaattivaihteistoa, mutta sen tilalla on seitsenportainen kaksoiskytkinvaihteisto.
Huhtikuussa 2018 tehtiin uudistuksia muun muassa etusäleikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chevrolet Cruze Wikimedia Commonsissa
Hatchback-korinen Holden Cruze.
Chevrolet Cruze Station Wagon
Kiinassa myytävä Chevrolet Cruze.
Hatchback-korinen Chevrolet Cruze.
Toisen sukupolven facelift-malli.
Citroën Jumpy

Citroën Jumpy on Citroënin vuodesta 1994 lähtien valmistama paketti- ja tila-automalli. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat alusta alkaen olleet Peugeot Expert ja Fiat Scudo, toisesta sukupolvesta lähtien myös Toyota Proace, kolmannessa sukupolvessa lisäksi Opel Vivaro. Mallistossa Jumpy sijoittuu pienemmän Berlingon ja suuremman Jumperin väliin. Isossa-Britanniassa ja Irlannissa autoa myydään nimellä Citroën Dispatch.
Citroën Jumpy I (1994–2006)

| Citroën Jumpy I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Citroën
Konserni:  PSA Peugeot Citroën
Valmistusvuodet:  1994–2006
Muut nimet:  Citroën Dispatch
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Seuraaja:  Citroën Jumpy II
Teknisesti samankaltaisia:  Citroën Evasion Fiat Scudo I Fiat Ulysse Lancia Zeta Peugeot 806 Peugeot Expert I
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali
Ensimmäisen sukupolven Jumpy esiteltiin vuonna 1994, Peugeot Expert seurasi vuonna 1995 ja Fiat Scudo seuraavana vuonna. Autot perustuvat samalle pohjalevylle kuin PSA-konsernin ja Fiatin yhteistyössä kehittämät Eurovan-tila-autot (Citroën Evasion, Peugeot 806, Fiat Ulysse, Lancia Zeta). lähde?
Kaikkien kolmen sisarmallin keulan ilmettä uudistettiin vuonna 2004 uusilla ajovaloilla, puskureilla ja etusäleiköllä. lähde?
Citroën Jumpy II (2007–2016)

| Citroën Jumpy II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Citroën
Konserni:  PSA Peugeot Citroën
Valmistusvuodet:  2007–2016
Muut nimet:  Citroën Dispatch
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Edeltäjä:  Citroën Jumpy I
Seuraaja:  Citroën Jumpy III
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat Scudo II Peugeot Expert II Toyota Proace I
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Toisen sukupolven Jumpy esiteltiin vuoden 2006 lopussa ja tuotanto aloitettiin tammikuussa 2007. Vuonna 2012 Jumpyn, Expertin ja Scudon sisarmalliksi esiteltiin Toyota Proace, joka korvasi Hiacen Euroopan markkinoilla.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Jumpy sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Vuonna 2012 Jumpy uudistui muun muassa keulan ilmeeltään.
Citroën Jumpy III (2016–)

| Citroën Jumpy III |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Citroën
Konserni:  Groupe PSA
Valmistusvuodet:  2016–
Muut nimet:  Citroën Dispatch Citroën Spacetourer
Korimalli:  pakettiauto tila-auto
Edeltäjä:  Citroën Jumpy II
Teknisesti samankaltaisia:   EMP2-pohjalevyn mallit * Citroën Berlingo III Citroën C4 Picasso II  Citroën C5 Aircross  Citroën C5 X  Citroën C6 (2016)  Dongfeng Fengshen A9  DS 7 Crossback  DS 9  Fiat Doblò III  Fiat Scudo III  Opel Astra L  Opel Combo D  Opel Grandland  Opel Vivaro C  Peugeot 308 II  Peugeot 308 III  Peugeot 3008 II  Peugeot 408 II  Peugeot 508 II  Peugeot 5008 II  Peugeot Expert III  Peugeot Partner III  Toyota Proace II  Toyota Proace City  
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  PSA EMP2
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 8-vaihteinen automaatti
Kolmannen sukupolven mallistosta esiteltiin ensimmäisenä Citroën Spacetourer -nimen saanut tila-autoversio Geneven autonäyttelyssä keväällä 2016. Expertin tila-automallin nimi on puolestaan Peugeot Traveller. Jumpyn valmistus alkoi keväällä 2016. Fiat Scudon valmistus ei enää jatkunut, vaan sen korvasi Fiat Talento, joka oli Opel Vivaron, Renault Traficin ja Nissan NV300:n sisarmalli. Vuonna 2019 esitelty kolmannen sukupolven Opel Vivaro on Jumpyn, Expertin ja Proacen sisarmalli, eikä enää perustu Renault Traficiin. Tämä oli seurausta Opelin siirtymisestä General Motorsilta PSA-konsernin omistukseen, jolloin päättyi myös valmistajan yhteistyöhanke pakettiautojen kehityksestä Renault’n kanssa. Fiat Scudo palasi takaisin mallistoon vuonna 2022, ja on jälleen lähes identtinen Jumpyn sekä muiden sisarmalliensa kanssa.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä Citroën Spacetourer sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Citroën Jumpy Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Citroën Spacetourer Wikimedia Commonsissa
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Citroën Jumpy Multispace
Toisen sukupolven facelift-malli.
Citroën Spacetourer
Pohjolatalo

| Pohjola-talo |
| --- | --- |
 Pohjola-talo kesällä 2023, etualalla kauppahalli
Osoite:  Kauppamiehenkatu 4, 451500 Kouvola
Rakennustyyppi:  Liike- ja toimistorakennus
Valmistumisvuosi:  1977
Suunnittelija:  Arkkitehtitoimisto Castrén-Jauhiainen-Nuuttila
Omistaja:  Pohjola Vakuutus
Julkisivumateriaali:  Klinkkeri
Kerrosala:  Runsaat 25 000 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pohjolatalo on Kouvolan keskustassa sijaitseva liike- ja toimistorakennus. Pohjola-talossa on 12 kerrosta maanpäällistä kerrosta ja kaksi maanalaista kerrosta. Kerros 9 on varattu tekniikkakerrokseksi. Kerrosalaa talossa on runsaat 25 000 neliötä. Rakennuksen omistaa Pohjola Vakuutus
Rakennus syntyi yhteistyössä vakuutusosakeyhtiö Pohjolan kanssa, jonka mukaan rakennus on nimetty. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Castrén-Jauhiainen-Nuuttila. ja se on valmistunut vuonna 1977. Yhteys keskustasta on järjestetty Kauppamiehenkadun yli kahta jalankulkusiltaa pitkin. Rakennushankkeeseen kuului myös toritason, pysäköintikannen, sekä puiston rakentaminen. Kouvolalaiset olivat alkuun hyvinkin ylpeitä rakennuksesta, mutta sittemmin mielipiteet ovat kääntyneet vaihtelevampaan suuntaan.
Kouvolan maamerkkinä toimiva rakennus remontoitiin vuosina 2017–2019. Tällöin rakennuksen ilmanvaihto, lämmitys ja koko energiajärjestelmä uusittiin. Rakennuksen pysäköintihallin katolle asennettiin vuonna 2019 lähes 800 aurinkopaneelia, jotka tuottavat energiaa noin 170 000 kilowattituntia vuodessa. Niiden tuottama energiamäärä vastaa 30 kotitalouden vuotuista sähkön käyttöä.
Valtion aluehallinnon uudistuksessa päätettiin vuoden 2026 alussa perustaa 10 alueellista elinvoimakeskusta, jotka keskittyvät jatkossa alueiden kehittämiseen ja rahoitukseen. Tuleva Kaakkois-Suomen elinvoimakeskuksen päätoimipaikka on Kouvolan Pohjolatalo.
Salpakeskus toimi aiemmin virastotalona
Pohjola-talon harjannostajaiset 1976
Sleesian lääketieteellinen yliopisto

| Sleesian lääketieteellinen yliopisto> Śląski Uniwersytet Medyczny w Katowicach |
| --- | --- |
 Sleesian lääketieteellisen yliopiston pääkampusta Katowicen Ligota-Panewnikin alueella.
Perustettu:  1948
Sijainti:  Katowice, Sleesian voivodikunta  Puola ()
Osoite:  pääkampus: Medyków 18, 40-752 Katowice; rehtoraatti: ul. Księcia Józefa Poniatowskiego 15, 40-055 Katowice, Puola
Kampus:  Katowice, Bytom, Ligota, Sosnowiec, Zabrze ja kuusi kliinistä sairaalaa
Sivusto:  sum.edu.pl/en/
Sleesian lääketieteellinen yliopisto (puol. Śląski Uniwersytet Medyczny) on viidellä paikkakunnalla Puolan Sleesian voivodikunnassa toimiva lääketieteellinen yliopisto. Sen pääkampus sijaitsee Katowicessa (Śląski Uniwersytet Medyczny w Katowicach). Yliopisto perustettiin vuonna 1948.
Yliopiston pääkampus sijaitsee Katowicen lounaisosassa, Ligota-Panewnikin alueella.
Tunnetuista yliopistorankingeista THE luokitteli yliopiston vuoden 2024 maailmanlistansa sijaluokkaan 1201-1500.
Sleesian lääketieteellisen yliopiston pääkampusta Katowicen Ligota-Panewnikin alueella.
Yliopistosairaalaa eli yliopiston kliinistä keskusta (Uniwersyteckie Centrum Kliniczne im. prof. K. Gibińskego Śląskiego) Katowicen Ligota-Panewnikin alueella, yliopiston pääkampusalueella osoitteessa Ulica Medyków 14.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sleesian lääketieteellinen yliopisto Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Anna-Liisa Bergström

Anna-Liisa ”Ansku” Bergström (s. 10. syyskuuta 1985 Raahe) on suomalainen tanssija. Julkisuuteen Bergström on noussut toimittuaan tanssijana, tanssinopettajana ja koreografina Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa televisiossa useana vuonna. Vuonna 2010 Antti Tuisku ja Bergström voittivat kisan. Vuonna 2011 Bergströmin parina oli Duudsoneista tuttu  Jarno Leppälä, vuonna 2013 Mert Otsamo, vuonna 2017 laulaja Kasmir ja vuonna 2018 Tuure Boelius, jolloin pari ylsi kolmannelle sijalle. Bergström tanssi vuonna 2019 entisen pikaluistelijan Mika Poutalan ja vuonna 2020 toimittaja Sami Sykön kanssa. Syksyllä 2021 Bergström teki ohjelmassa historiaa olemalla yhdessä entisen nyrkkeilijän Elina Gustafssonin kanssa kilpailun ensimmäinen samaa sukupuolta oleva tanssipari.
Bergström avioitui heinäkuussa 2018 silloisen miesystävänsä kanssa ja he jättivät eroanomuksen syyskuussa 2019. Syksystä 2021 asti hän on seurustellut ex-huippunyrkkeilijä Elina Gustafssonin kanssa. Kesällä 2022 Bergström muutti Gustafssonin luo. He menivät kihloihin huhtikuussa 2023 Gustafssonin kosiessa Anskua  ja ilmoittivat somessa eronneensa tamikuussa 2025.
Aiheesta muualla

Anna-Liisa Bergströmin kotisivut
Suomen Tennisliitto

| Suomen Tennisliitto |
| --- | --- |

Laji:  tennis
Tyyppi:  kansallinen lajiliitto
Toimialue:  Suomi
Lyhenne:  STL
Perustettu:  22. huhtikuuta 1911
Päämaja:  Valimotie 10 Helsinki
Puheenjohtaja:  Esa Kiiskinen
Toimitusjohtaja:  Teemu Purho
Jäsenyydet:   ITF  Tennis Europe  Suomen Olympiakomitea 
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Tennisliitto r.y. (STL) on tenniksen kattojärjestö Suomessa. Liitto perustettiin 22. huhtikuuta 1911, aluksi nimellä Suomen Verkkopalloliitto. Suomen Tennisliitto on Suomen Olympiakomitea ry:n, Euroopan tennisliiton ja Kansainvälisen tennisliiton jäsen.
Liittoon kuuluu 199 seuraa ja sen jäsenmäärä on 19 313. Jäsenistä 8 231 on miehiä, 3 116 naisia ja loput junioreita. Liitto vastaa miesten Davis Cup -joukkueen ja naisten Fed Cup -joukkueen toiminnasta.
Liiton hallituksessa on puheenjohtajan lisäksi kahdeksan jäsentä, joiden toimikausi kestää kaksi vuotta. Hallituksen puheenjohtajana toimii Toni Pokela ja toimitusjohtajana Teemu Purho. Lisäksi liitolla on yhteensä 11 toimikuntaa ja työryhmää. Liitto julkaisee kuusi kertaa vuodessa jäsenlehteä Tennis.
Talous

Suomen Tennisliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 1 978 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 356 000 euroa.
Ruotsin ralli 2020

|  Ruotsin ralli 2020 |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2020. 

Ajankohta:  13. – 16. helmikuuta 2020

WRC
Palkintokoroke
Voittaja:   Elfyn Evans    Scott Martin  (Toyota Gazoo Racing WRT)
Toinen:   Ott Tänak    Martin Järveoja  (Hyundai Shell Mobis WRT)
Kolmas:   Kalle Rovanperä    Jonne Halttunen  (Toyota Gazoo Racing WRT)
Ruotsin ralli 2020 (viralliselta nimeltään 68. Rally Sweden) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2020. Kilpailu järjestettiin 13. – 16. helmikuuta vuonna 2020 Torsbyssä. Kilpailu oli kauden toinen. Kilpailun kokonaispituudeksi oli suunniteltu 169,74 kilometriä, mutta sitä lyhennettiin lumen vähyyden vuoksi ja kilpailun pituudeksi jäi 148,55 kilometriä. Lauantailta jäivät pois Torntorpin, Vargåsenin ja Hagforsin erikoiskokeet, mutta numerointia ei enää voitu muuttaa. Päätöspäivälle oli suunniteltu, että Likenäsin erikoiskoe ajetaan kahteen kertaan, mutta se ajettiin vain kerran. Erikoiskoetta 17 (Likenäs 1) ei ajettu, mutta Likenäs 2 ajettiin Power Stage -erikoiskokeena. Karlstadin yleisöerikoiskoetta ei myöskään ajettu normaalisti.
Kilpailun voitto oli Elfyn Evansille toinen WRC-voitto ja kolmas sija oli Kalle Rovanperän ensimmäinen palkintopallisijoitus. Rovanperä teki historiaa nuorimpana palkintokorokkeelle nousseena kuljettajana ja samalla Rovanperä voitti Power Stage -erikoiskokeen.
Kilpailijat

| World Rally Car -autot> Nro | World Rally Car -autot> Kuljettaja | World Rally Car -autot> Kartanlukija | World Rally Car -autot> Talli | World Rally Car -autot> Auto | World Rally Car -autot> Mestaruuskilpailu | World Rally Car -autot>  | World Rally Car -autot>  | World Rally Car -autot>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 |  Teemu Suninen |  Jarmo Lehtinen |  M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta WRC | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 4 |  Esapekka Lappi |  Janne Ferm |  M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta WRC | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 8 |  Ott Tänak |  Martin Järveoja |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 Coupe WRC | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 10 |  Jari-Matti Latvala |  Juho Hänninen |  Latvala Motorsport Oy | Toyota Yaris WRC | kuljettaja, kartanlukija |  |  |  |
| 11 |  Thierry Neuville |  Nicolas Gilsoul |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 Coupe WRC | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 16 |  Craig Breen |  Paul Nagle |  Hyundai Shell Mobis WRT | Hyundai i20 Coupe WRC | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 17 |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota Yaris WRC | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 18 |  Takamoto Katsuta |  Daniel Barritt |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota Yaris WRC | kuljettaja, kartanlukija |  |  |  |
| 19 |  Deividas Jocius |  Mindaugas Varza |  M-Sport Ford WRT | Ford Fiesta WRC | kuljettaja, kartanlukija |  |  |  |
| 33 |  Elfyn Evans |  Scott Martin |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota Yaris WRC | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
| 69 |  Kalle Rovanperä |  Jonne Halttunen |  Toyota Gazoo Racing WRT | Toyota Yaris WRC | kuljettaja, kartanlukija, valmistaja |  |  |  |
Lähde: