stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roikonjärvi

| Roikonjärvi Ройкнаволоцкое, Roiknavolotskoje |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Suojärven piiri, Mujejärven piiri
Kunnat:  Porajärvi, Sukkajärvi
Koordinaatit:  63°01′04″N, 32°09′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suunujoki
Järveen tulevat joet:  Suunujoki, Tšeba
Laskujoki:  Suunujoki 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  164 m
Pituus:  11,5 km
Leveys:  3,5 km
Rantaviiva:  44,6 km
Pinta-ala:  25,1 km²
Tilavuus:  0,0641 km³
Keskisyvyys:  2,6 m
Suurin syvyys:  21,5 m
Valuma-alue:  1 485 km²
 fiRoikonjärvi 
Roikonjärvi (ven. Ройкнаволоцкое, Roiknavolotskoje) on Suunujoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirin Porajärven ja Mujejärven piirin Sukkajärven kunnissa. Sen pinta-ala on 25,1 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 1 485 neliökilometriä. Järveen virtaavat Suunujoki ja Tšeba. Se laskee jolman kautta Himolanjärveen. Kalalajeja ovat siika, muikku, hauki, särki, seipi, säyne, salakka, lahna ja ahven.
Roikonjärven ja Himolanjärven välisella kannaksella on sijainnut Roikonniemen kylä.
Darío Rodríguez

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Darío Rodríguez Peña
Syntymäaika: 17. syyskuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Montevideo, Uruguay
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 183 senttimetriä
Junioriseurat
1979–1984 1984-1989 1990-1992: Huracan Villegas Higos del Mar I.A. Sud América
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1992-1995  1995-1996 1997-1998 1998-2002 2002-2008 | I.A. Sud América Deportivo Toluca Club Atlético Bella Vista Penarol Montevideo FC Schalke 04 | 23 (0) 27 (1) 30 (1) 111 (8) 111 (6) |
Maajoukkue
| 2000—2007 | Uruguay | 51 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. elokuuta 2007.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. elokuuta 2019.
Darío Rodríguez Peña (s. 17. syyskuuta 1974 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, joka kotimaansa lisäksi pelasi Meksikossa ja kuusi vuotta Saksan Bundesliigaa gelsenkircheniläisessä Schalkessa. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.
Rodríguez aloitti jalkapalloilun Huracan Villegasissa viisivuotiaana. Vuonna 1984 hän siirtyi Higos del Mariin, ja vuonna 1990 I.A. Sud Américaan, jossa hän aloitti uransa aikuisten sarjoissa vuonna 1992. Hän siirtyi meksikolaiseen Deportivo Tolucaan vuonna 1995. Yhden Meksikossa vietetyn vuoden jälkeen Rodríguez palasi takaisin kotimaahansa Club Atlético Bella Vistan pääsarjajoukkueeseen. Vuonna 1998 hän aloitti yhdessä uruguayn menestyneimmistä seuroista, C.A. Peñarolissa, jossa hän pelasi vuoteen 2002, jolloin hän siirtyi Saksaan Schalkeen.
Rodríguez pelasi maajoukkueessa 51 ottelua vuosina 2000–2007. Hän edusti Uruguayta vuoden 2002 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän teki maalin Tanskaa vastaan, ja Copa Américassa 2007.
Aiheesta muualla

Pelaajaprofiili (espanja) (Arkistoitu – Internet Archive)
Pelaajaprofiili (saksa)
Uruguayn joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Carini |
2 Méndez |
3 Lembo |
4 Montero |
5 García |
6 Rodríguez |
7 Guigou |
8 Varela |
9 Silva |
10 O'Neill |
11 Magallanes |
12 Munúa |
13 Abreu |
14 Sorondo |
15 Olivera |
16 Romero |
17 Regueiro |
18 Morales |
19 Bizera |
20 Recoba |
21 Forlán |
22 de los Santos |
23 Elduayen |
valmentaja Púa
Rogvolod

Rogvolod valkovenäläisessä postimerkissä.
Rogvolod (ven. Рогволод, Rogvolod; valkoven. Рагвалод, Rahvałod; noin 920 – 978) oli ensimmäinen hallitsija, joka on mainittu Polatskin ruhtinaskunnan yhteydessä (hallitsi 945–978). Nestorin kronikka mainitsee hänet nimellä Рогъволодъ, joka on ilmeisesti slaavilaistettu versio hänen muinaisskandinaavisesta nimestään Ragnvald. Hän tuli meren takaa, ilmeisesti Skandinaviasta, ja perusti Polatskin 900-luvun puolivälissä. Nestorin kronikan mukaan Vladimir Suuri halusi liittoutua hänen kanssaan ja ottaa vaimokseen hänen tyttärensä Rognedin, mutta tytär kieltäytyi. Tämän jälkeen Vladimir hyökkäsi Polotskiin ja surmasi Rogvolodin ja muun perheen. Rognedin hän otti vaimokseen ja vei mukanaan Kiovaan.
Aiheesta muualla

Oleg Łatyszonek, Ales’ Bely. On the Scandinavian origin of Rahvalod // Annus Albaruthenicus/Год беларускі №6. 2005.
Rogvolod Prince of Polotsk at ancestry.com
Paavo Roininen

Paavo Henno Roininen (24. heinäkuuta 1935 Utajärvi – 10. lokakuuta 2022) oli suomalainen nyrkkeilijä.
”Pivo” Roininen edusti Suomea Rooman 1960 olympialaisissa ja hävisi 54-kiloisten sarjan ensimmäisellä kierroksella brittiläiselle Frankie Taylorille kehätuomarin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä. Luzernin EM-kilpailuissa 1959 hän hävisi ensimmäisessä ottelussaan italialaiselle Primo Zamparinille tuomariäänin 0–3. Hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1961 ja saavutti PM-hopeaa vuonna 1959.
Seuratasolla Roininen edusti Kokkolan Jymyä, johon kuuluivat myös kaksi muuta tuon ajan maajoukkuenyrkkeilijää, Olli Mäki ja Väinö Järvenpää. Hän voitti Suomen mestaruuden 51 kilogramman sarjassa vuonna 1958, 54-kiloisissa vuonna 1959 sekä 61-kiloisissa vuonna 1961. Hän saavutti SM-pronssia 51-kiloisissa vuonna 1957. Hän voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1957 ja 1960.
Chris Rock

| Chris Rock |
| --- | --- |
 Chris Rock vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. helmikuuta 1965 (ikä 59) Andrews, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Ammatti:  koomikko, näyttelijä
Aiheesta muualla
www.chrisrock.com
IMDb 
Elonet
Christopher Julius ”Chris” Rock (s. 7. helmikuuta 1965 Andrews, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen stand up -koomikko, näyttelijä, käsikirjoittaja, tuottaja ja ohjaaja.
Elämä ja ura

Rock syntyi vuonna 1965 rekkakuskin ja sosiaalityöntekijän perheeseen Etelä-Carolinassa. Perhe muutti pian sen jälkeen Brooklyniin New Yorkiin. Rock kävi etupäässä valkoisia kouluja. Hänen vanhempansa ottivat hänet kesken lukion pois koulusta kiusaamisen takia.
Rock alkoi esiintyä koomikkona vuonna 1984 Catch a Rising Star -klubilla New Yorkissa. Hän sai mainetta ja roolit elokuvassa Sucker ja televisiosarjassa Miami Vice. Koomikko Eddie Murphyn ansiosta Rock sai roolin myös elokuvassa Beverly Hills kyttä 2.
Rock liittyi Saturday Night Live -sketsiohjelmaan vuonna 1990 ja julkaisi ensimmäisen komedia-albuminsa Born Suspect seuraavana vuonna. Rock jätti SNL:n parin vuoden kuluttua keskittyäkseen soolouraansa. Vuodesta 1993 alkaen hän esiintyi omissa erikoisohjelmissaan, kuten Big Ass Jokes (HBO, 1994) ja Bring the Pain (1996), josta hän sai kaksi Emmy-palkintoa.
Vuonna 1997 Rock aloitti HBO:lla oman keskusteluohjelmansa The Chris Rock Show, joka jatkui vuoteen 2000 saakka. Hän näytteli myös elokuvissa kuten Dogma, Nuijaninja, Nurse Betty, Luunmurskaajat, Hullut hautajaiset, Oikeesti aikuiset ja 2 päivää New Yorkissa. Sen lisäksi hän on ääninäytellyt Madagascar-elokuvissa ja juontanut omaelämäkerrallisen ohjelman Lapsuuteni luuserina (2005–2009). Rock on näytellyt elokuvissa myös 2010-luvulla.
Rock juonsi vuoden 2005 Oscar-gaalan. Näyttelijä Will Smith löi Rockia kasvoihin vuoden 2022 Oscar-gaalassa suorassa televisiolähetyksessä, mikä sai paljon julkisuutta. Rock oli tätä ennen vitsaillut lavalla Smithin vaimon Jada Pinkett Smithin hiustenlähdöllä.
Rock meni vuonna 1996 naimisiin Malaak Comptonin kanssa, ja pari sai kaksi lasta.
Rock sai tähden Hollywoodin Walk of Fame -kävelykadulle vuonna 2003. Hän on voittanut lukuisia Emmy- ja Grammy-palkintoja. Vuonna 2004 hän pääsi kaikkien aikojen sadan parhaan stand up -koomikon listalla sijalle viisi yhdysvaltalaisen televisiokanava Comedy Centralin äänestyksessä.
Rock tunnetaan suorapuheisesta komiikastaan, vitsien huipentumien painottamisesta sekä energisestä esiintymistyylistään, johon kuuluu lavalla marssiminen edestakaisin.
Aiheesta muualla

Chris Rock Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Virallinen sivusto
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove  Elonet  Yle 
Muut:  Europeana  IdRef
Antal Róka

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | 50 kilometrin kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Bern 1954 | 50 kilometrin kävely |  |
Antal Róka (25. kesäkuuta 1927 – 16. syyskuuta 1970) oli unkarilainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti.
Róka saavutti 50 kilometrin kävelyssä olympiapronssia Helsingissä 1952 ajalla 4.31.27,2. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän saavutti samalla matkalla jälleen pronssia ajalla 4.31.32,2. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi ajalla 4.50.09,0.
Róka käveli 50 000 metrin ratakävelyssä maailmanennätyksen 4.31.21,6 Budapestissa 1. kesäkuuta 1952.
Mauno Roiha

Mauno Roiha ja Laaos Helsingin olympialaisten kouluradalla.
Mauno Taneli Roiha (6. syyskuuta 1911 Viipuri – 7. maaliskuuta 1981 Lahti) oli suomalainen este- ja kenttäratsastaja. Hän voitti esteratsastuksen Suomen-mestaruuden vuosina 1949, 1950 ja 1951 ratsulla Roa. Seuraavan kerran kolmeen peräkkäiseen mestaruuteen ylsi vasta Raimo Aaltonen, joka voitti mestaruuden vuosina 2007, 2008 ja 2009 Eafons Polyfinolla.
Roiha osallistui Roalla Lontoon 1948 olympialaisten kenttäkilpailuun. Ratsukko tuli sijalle 28. Helsingin 1952 olympialaisiin Roiha osallistui Laaoksella. Ratsukko voitti kenttäkilpailun kouluosuuden, mutta joutui keskeyttämään maasto-osuudella. Myös esteratsastuskilpailu päättyi keskeytykseen. Melbournen 1956 olympialaisten kouluratsastuksessa Roiha sijoittui Laaoksella 31:nneksi.
Roiha voitti Turun Maljan viisi kertaa. Vuosina 1949–1951 ratsuna oli Roa, vuonna 1952 Laaos ja vuonna 1953 Jessa.
Kirjallisuutta

Roiha, Mauno: Ratsastus ja ratsukon koulutus.  Porvoo: WSOY, 1968.
Rohtopassio

| Rohtopassio |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Passiokasvit Passifloraceae
Suku::  Passiot Passiflora
Laji::  incarnata
Kaksiosainen nimi
 Passiflora incarnata  L. 
Katso myös
   Rohtopassio Wikispeciesissä   Rohtopassio Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rohtopassio (Passiflora incarnata) on passioiden eli kärsimyskukkien (Passiflora) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen köynnöskasvi, joka voi kasvaa jopa 3,5-metriseksi. Laji kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltain kaakkoisosissa. Se poikkeaa sukunsa muista lajeista siinä, että se on kesävihanta muiden lajien ollessa ainavihantia.
Aiheesta muualla

United States Department of Agriculture (USDA): Passiflora incarnata (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Passiflora incarnata[vanhentunut linkki] (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q128939  Wikispecies: Passiflora incarnata  AoFP: 3464  APA: 2823  APDB: 203174  CoL: 4DYHZ  Ecocrop: 8370  EPPO: PAQIN  FNA: 220009998  GBIF: 2874218  GRIN: 26977  iNaturalist: 51453  IPNI: 675096-1  IRMNG: 10204272  ITIS: 504139  MoBotPF: 284891  NatureServe: 2.154895  NCBI: 159425  NZOR: 045268ad-ca4e-4cde-9f24-3b124edde2e1  Open Tree of Life: 415784  PFI: 8562  PLANTS: PAIN6  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:675096-1  WFO: wfo-0001090757
HMS Rodney (1833)

| HMS Rodney |
| --- | --- |
 HMS Rodney pommittamassa Sevastopolia Krimin sodassa vuonna 1854

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Pembroken telakka
Kölinlasku:  heinäkuu 1827
Laskettu vesille:  18. kesäkuuta 1833
Palveluskäyttöön:  29. elokuuta 1835
Loppuvaihe:  romutettu 1884
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 598 bm
Pituus:  62,64 m (tykkikansi)
Leveys:  16,59 m
Syväys:  7,06 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Miehistöä:  850
Aseistus
Aseistus:  92 tykkiä
HMS Rodney oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1833 vesillelaskettu Rodney-luokan 92-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin marraskuussa 1826 Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin heinäkuussa 1827. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1833 ja se valmistui Plymouthissa 7. joulukuuta 1835.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen 29. elokuuta 1835. Alus palveli Välimerellä sekä Krimin sodan aikana Mustallamerellä. Alus muutettiin potkurifregatiksi vuonna 1860, minkä jälkeen se palveli Kiinan asemalla vara-amiraali Henry Keppelin lippulaivana 21. tammikuuta 1867 alkaen.
Alus romutettiin vuonna 1884.
Rollikkahalli

Rollikkahalli sijaitsee Pyynikinharjun kupeessa, osoitteessa Pirkankatu 37.
Rollikkahalli (käytössä myös monikollinen nimiasu Rollikkahallit) on vuonna 1950 valmistunut rakennus, joka sijaitsee Tampereella Pirkankadun länsiosassa, Tipotien terveysasemaa vastapäätä. Punatiilestä tehty funkistyylinen halli toimi alun perin johdinautojen eli trolleybussien (ns. ”rollikoiden”) varasto- ja huoltopaikkana. Johdinautovarikko on rakennustyyppinä harvinainen: Suomessa tällaisia autoja on ollut käytössä vain Tampereella ja Helsingissä.
Tampereella johdinautoliikenne alkoi loppuvuodesta 1948 ja päättyi keväällä 1976. Rollikkahalli palveli sen jälkeen kaupungin bussivarikkona ja venevarastona. Myöhemmin kunnostetuissa tiloissa toimi Tampereen ammattiopisto (sittemmin Tredu), joka koulutti siellä muun muassa lentokoneasentajia. Koulutus siirrettiin Pirkkalaan vuonna 2017.
Rollikkahallissa on tehty myös teatteria. Vuosina 1997–1998 siellä esitettiin palkittua nuorisomusikaalia Virgo, joka syntyi nuorten työllistämisprojektin tuloksena.
Carl Rogers
Aiheesta muualla

Carl Rogers (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (famouspsychologists.org)
Carl Rogers (englanniksi) (simplypsychology.org)
Three approaches to psychotherapy (video vuodelta 1965, Johdannon jälkeen, 3:03- Carl Rogers esittelee asiakaslähtöisen lähestymisensä, 9:25- Case Gloria ja 40:38-46:22 yhteenveto) (englanniksi) (youtube.com)
Carl Rogers and the Person-Centred Approach (BBC:n Mind Changers -radio-ohjelma, 26 Aug 2015) (englanniksi) (bbc.co.uk)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Robbie Robertson

| Robbie Robertson |
| --- | --- |
 Robbie Robertson vuonna 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1943 Toronto, Ontario, Kanada
Kuollut: 9. elokuuta 2023 (80 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, muusikko, tuottaja, näyttelijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1957-2023
Tyylilajit:  rock, folk, pop, country
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  The Band, Ronnie Hawkins & The Hawks
Levy-yhtiöt:  Capitol Records, 429 Records, Geffen Records ja Warner Bros. 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jaime Royal ”Robbie" Robertson (5. heinäkuuta 1943 Toronto, Ontario – 9. elokuuta 2023 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hänet tunnetaan soolourastaan 1980- ja 1990-luvuilla sekä jäsenyydestään The Band -yhtyeessä 1960- ja 1970-luvuilla.
Elämä ja ura

Jaime Robert Robertson (syntyjään Klegerman) syntyi 5. heinäkuuta 1943 Torontossa mohawk-äidille ja juutalaiselle isälle, joka kuoli maantieonnettomuudessa pian pojan syntymän jälkeen. Robbie kasvatettiin Six Nations -intiaanireservaatissa, jossa hän tutustui alkuperäiskansojen musiikkiin ja suulliseen tarinankerrontaan. Hän karkasi tivolin mukaan teini-ikäisenä ja aloitti ammattimuusikon uransa 16-vuotiaana. Hän kirjoitti aluksi lauluja rockabillylaulaja Ronnie Hawkinsille ja soitti kitaraa tämän yhtyeessä The Hawks, josta tuli muutaman vuoden kuluttua The Band.
The Hawksin ja Hawkinsin tiet erosivat, ja Hawks ryhtyi sähköiseen musiikkiin siirtyneen folklaulaja Bob Dylanin taustayhtyeeksi. Dylanin jätettyä yhtyeen se jatkoi omillaan ja levytti kahdeksan albumia, joille Robertson kirjoitti useita lauluja ja toisinaan myös lauloi niillä. The Bandin jälkeen Robertson aloitti soolouransa, jonka aikana hän on tehnyt viisi studiolevyä vuodesta 1987 alkaen.
Vuonna 1990 Robertson teki yhteistyötä japanilaisen Ryuichi Sakamoton kanssa tämän albumilla Beauty.
Robertson näytteli 1980 elokuvassa Vaellusvuodet, ja hän on säveltänyt elokuvamusiikkia muun muassa Martin Scorsesen elokuviin. Robertson on myös tuottanut musiikkia. Hän on vaikuttanut Native American Music Associationissa.
Robertson sai Grammyn kahdesta ensimmäisestä soololevystään. Hänet on nimetty Rock and Roll Hall of Fameen muun The Band -yhtyeen mukana. Hänet nimettiin vuonna 2011 Canadian Songwriters Hall of Fameen, ja hän on saanut useita tunnustuksia Kanadan intiaanijärjestöiltä.
Robertsonin katsotaan auttaneen luomaan Americana-nimellä tunnetun musiikkilajin, joka yhdisti folkin, countryn ja rockin ja nojasi vahvasti tarinankerronnan perinteisiin ja paikantuntemukseen, mikä oli ristiriidassa 1960-luvulla syntyneen psykedeelisen soundin kanssa.
Robertsonin perhe tiedotti Robertsonin kuolemasta 9. elokuuta 2023. Robertson oli kuollessaan 80-vuotias.
Diskografia > Sooloalbumit

Robbie Robertson (1987)
Storyville (1991)
Music for the Native Americans (1994)
Contact from the Underworld of RedBoy (1998)
How to Become Clairvoyant (2011)
Diskografia > The Bandin kanssa

Music from Big Pink (1968)
The Band (1969)
Stage Fright (1970)
Cahoots (1971)
Moondog Matinee (1973)
The Basement Tapes (1975)
Northern Lights—Southern Cross (1975)
Islands (1977)
The Last Waltz (1978)
Rohatyn

| Rohatyn Рогатин |
| --- | --- |
 Roxelanan aukio Rohatynin keskustassa.
 lippu:  vaakuna
 Rohatyn
 Koordinaatit: 49.4099°N, 24.6099°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Ivano-Frankivskin alue
Piiri:  Ivano-Frankivskin piiri
Kirjallinen maininta:  1390, mahdollisesti jo 1100-luvulla
Magdeburgin kaupunginoikeudet:  1415
Väkiluku (2022)  ():  7 521
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rohatyn (ukr. Рогатин) on historiallinen kaupunki läntisen Ukrainan Ivano-Frankivskin alueen Ivano-Frankivskin piirin pohjoisosassa. Rohatyn sijaitsee Dnestrjoen sivuhaaran Hnyla Lypan varrella, linnuntietä 55 kilometriä aluekeskus Ivano-Frankivskista pohjoiseen. Liikenneyhteydet ovat hyvät. Kaupungissa on rautatieasema ja eurooppatie E 50 kulkee kaupungin läpi.
Tammikuun keskilämpötila on -4,7 °C ja heinäkuun +18,1 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 627 millimetriä.
Ukrainan tilastokeskus arvioi Rohatynin kaupungin väkiluvuksi 7 521 asukasta vuoden 2022 alussa.
Arkeologisen aineiston perusteella seudulla oli useita linnoitteita tai linnoja 800-1400 -luvuilla nykyisten Pidhoroddjan, Zalypjan, Lukovištšen (aiemman Holodivkan) kylien alueella. Nämä suojasivat slaavien (kroaattien 800-900 -luvuilla) ja rusien (1100–1200 -luvuilla) asutuskeskuksia. Rohatyn oli näiden seuraaja, ja oli luultavasti olemassa jo 1100-luvulla. Vuosina 1377–1387 seutu oli osa Galisian katollista arkkihiippakuntaa, 1400-luvulla kuului Voltška Preslužytšille. Paikkakunta tunnetaan luotettavissa kirjallisissa lähteissä vuodesta 1390 lähtien, toisten lähteiden mukaan mainintoja olisi jo 1100-luvulta. Vuonna 1415 paikkakunnan nimeksi vaihtui Stary Rohatyn (vanha Rohatyn), joka 1400-luvun loppupuolella nimettiin edelleen Pidhoroddjaksi. Se sai 1566 Magdeburgin oikeudet ja kaupungin aseman, jonka se säilytti vuoteen 1939 saakka.
Vuonna 1415 seudun maat kylineen omistanut Voltška Preslužytš myönsi Magdeburgin kaupunginoikeudet aiemman Rohatynin eteläpuolella sijainneelle Fylypovytšin kylälle, ja antoi sille uuden nimen: Rohatyn. Vuonna 1433 Rohatynistä tuli (Puolan) kuninkaan omaisuutta ja 1461 sille myönnettiin oikeus järjestää vuotuiset markkinat.
...
Tataarien hyökkäyksessä 1520 paikallinen nuori tyttö Roksolana ryöstettiin, ja hänet myytiin pian orjaksi Osmaanien valtakunnan sultaanille Istanbuliin (Konstantinopoliin).
...Ukrainan neuvostotasavallassa kaupungin asema 1939.
Aiemmin Rohatyn oli Rohatynin piirin piirikeskus. Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa kaupunki ja sen piiri liitettiin osaksi laajempaa Ivano-Frankivskin piiriä.
Kaupungin rakennushistoriallisiin nähtävyyksiin kuuluu useita kirkkoja, muun muassa Unescon maailmanperintölistan kohteen Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat nimike Pyhän hengen laskeutumisen kirkko (1596).
Unescon maailmanperintökohteeseen "Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat" lukeutuva Rohatynin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko (vuodelta 1596).
Pyhän Nikolain (Mykolain) puukirkko (1729).
Neitsyt Marialle omistettu katolinen kirkko.
Pyhän Nikolain (Mykolain) kirkko.
Katunäkymä (2012).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rohatyn Wikimedia Commonsissa
Rohatyn travel guide (ukrainaksi) (green-ukraine.com)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  IdRef
Aleksandre Roinašvili

Aleksandre Roinašvili 1897
Aleksandre Roinašvili (georg. ალექსანდრე როინაშვილი, tunnettu myös venäläistetyllä nimellään Aleksandr Solomonovitš Roinov, ven. Александр Соломонович Роинов; 1846–1898) oli Georgian ensimmäinen ammattimaisesti toiminut valokuvaaja. Hänet tunnetaan Kaukasuksen alueen maisemakuvista ja ajan georgialaisten intellektuellien muotokuvista.
Roinašvili syntyi Dušetin vuoristokylässä Georgian itäosassa, joka kuului tuolloin Venäjän keisarikuntaan. Hän otti valokuvaustunteja Khlamovin studiolla Tbilisissä. Hän aloitti uransa kaupungissa vuonna 1865 ja perusti pian oman studion. Roinašvili oli läheisesti tekemisissä maan kansallisliikkeen kanssa ja dokumentoi Georgian kulttuuriperintöä. Hän perusti myös liikkuvan valokuvamuseon, joka kiersi ympäri Kaukasusta ja Venäjää.
Aiheesta muualla

A. Roinašvilin kuvia (Arkistoitu – Internet Archive). Georgian valokuvamuseo.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola 
Taiteenala:  KulturNav  Musée d'Orsay  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Muut:  Europeana  SNAC
Rodenpoisen taistelu

Rodenpoisen taistelu oli talvella 1205 Ropažin kylän lähistöllä nykyisessä Latviassa Baltian ristiretkien aikana käyty taistelu ristiretkeläisten ja liettualaisten välillä. Taistelu päättyi liettualaisten tappioon ja heitä johtaneen Žvelgaitisin kuolemaan. Tärkein taistelusta kertova aikalaislähde on Henrikin Liivinmaan kronikka.
Tausta

Liettualaiset olivat ajautuneet sotaan Kalparitariston kanssa heti järjestön perustamisen jälkeen. Sota johtui liettualaisten tekemistä sotaretkistä Latviaan ja Viroon. Henrikin kronikan mukaan liettualaiset lähtivät 2 000 ratsumiehen voimin sotaretkelle virolaisia vastaan seitsemäntenä vuonna paastonaikaan, eli tammikuun 23. päivän jälkeen 1205. Liettualaisten sotajoukko kulki Väinäjokea alaspäin Riian kaupungin ohi. Ohittaessa Henrikin kronikka mainitsee että liettualaisten johtaja Žvelgaitis eli Suelgate poikkesi kaupunkiin. Kaupungissa heille järjestettiin vastaanotto. Henrikin kronikan mukaan Žvelgaitis suunnitteli tuhoavansa kaupungin paluumatkallaan. Muutama päivä sen jälkeen kun liettualaisten joukko oli jatkanut matkaansa Riikaan saapui semgallien ylimystöön kuuluva Vesthard, joka ehdotti saksalaisille liettualaisjoukon tuhoamista, varoittaen näitä siitä, että liettualaiset saattaisivat paluumatkallaan tuhota kaupungin. Vesthard lupasi johdattaa suuren joukon semgalleja liettualaisia vastaan, mutta tarvitsi kokeneita sotilaita näitä johtamaan. Saksalaiset lupasivat auttaa sillä ehdolla, että semgallit luovuttaisivat yhden panttivangin jokaista linnaansa kohden. Tähän suostuttiin ja saksalaiset lähettivät sotaväkenä taisteluun piispan palvelusväen ja muutaman Kalparitarin, joita johti ritari nimeltä Konrad. Semgallit ja saksalaiset asettuivat korkealle maastoon odottamaan liettualaisten paluuta.