stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jordan EJ12
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jordan EJ12 Wikimedia Commonsissa
Jordan EJ12 - Conceptcarz
Jordan EJ12 - The Formula One DataBase
Jordan EJ12 - ChicaneF1
Jordan EJ12 - F1Technical
Jordan EJ12 - Stats F1
| --- | --- |
 Jordan Grand Prix:  
 Formula 1 -autot:  191 | 192 | 193 | 194 | 195 | 196 | 197 | 198 | 199 | EJ10 | EJ10B | EJ11 | EJ12 | EJ13 | EJ14 | EJ15 | EJ15B:  
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2002
Ferrari F2001B
F2002
McLaren MP4-17
Williams FW24
Sauber C21
Jordan EJ12
BAR 004
Renault R202
Jaguar R3
Arrows A23
Minardi PS02
Toyota TF102
Kaj Ikast

| Kaj Ikast> Tanskan liikenneministeri |
| --- | --- |
 Poul Schlüterin IV hallitus 18. joulukuuta 1990 – 25. tammikuuta 1993  
Edeltäjä:  Knud Østergaard
Seuraaja:  Helge Mortensen
Kansankäräjäedustaja
 1983–2005  
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1935 Viborg, Tanska
Kuollut: 3. joulukuuta 2020 (84 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Konservatiivinen kansanpuolue
Kaj Ikast (5. joulukuuta 1935 Viborg – 3. joulukuuta 2020) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1983–2005 ja oli Tanskan liikenneministeri vuosina 1990–1993.
Aiheesta muualla

Kaj Ikast Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Juurettomuus

Juurettomuus on henkistä irrallisuutta. Minna Marika Zettermanin mukaan ihmisten juurettomuus ja tyhjyyden tunteet kumpuavat todennäköisesti yhteisöllisyyden ja rakastavien ihmissuhteiden puutteesta yhteiskunnassa. Juurettomuus voi johtaa henkiseen pahoinvointiin, syrjäytymiseen ja irrallisuuteen, joka pahimmillaan voi ilmetä vakavina tekoina, kuten esimerkiksi  itsemurhina
Muuttoliike

Muuttoliikkeen seurauksena juurettomuus on riski sekä maassa muuttaville että maahan muuttaville. Kasvukeskuksiin suuntautuva muuttoliike luo juurettomuutta siteiden löyhtyessä aikaisempaan paikallisyhteisöön. Väestön ikääntyminen ja asutuksen harveneminen monissa kunnissa lisää yksinjäämisen riskiä. Hyvät vuorovaikutustaidot sekä omien vahvuuksien ja arvojen tunteminen ovat tärkeitä yhtenäiskulttuurin murtuessa. Yhteisöön kuulumisen tunne on tärkeää niin kasvukeskuksissa kuin haja-asutusalueilla asuville. Yhteiskunnan sosiaalinen ja taloudellinen eriarvoistuminen on yhteydessä ihmisryhmien syrjäytymiseen. Yksilön syrjäytymiskierteen katkaisun vaikeus voi johtaa syrjäytymisen “periytymiseen” sukupolvelta toiselle.
Pellehypyt

Suomalainen Jerobeam Salakyttä Team esiintymässä Kotkan meripäivillä 2013.
Pellehypyillä tarkoitetaan uimahyppyjen epävirallista alalajia, jossa kokeneet pellen asuihin pukeutuneet uimahyppääjät tekevät yleisöä huvittavia temppuja hyppytelineiltä yksin tai ryhmänä. Leikkimielisissä pellehyppykisoissa pisteet tavallisesti antavat yleisön joukosta valitut lapset.
Suomen pellehyppyhistoriaa

Uimahyppääjien kerho Härveli järjesti ensimmäiset pellehyppykilpailut vuonna 1950 Helsingin Humallahden meriuimalassa. Pellehyppyjen Suomen ja Pohjoismaiden mestaruuskilpailuja on järjestetty siitä lähtien.
Pellehyppääjät ovat kokeneita uimahyppääjiä, jotka pellehyppääjänä omaksuivat humoristiset taiteilijanimet ja -seurat (esim. Kalle Korkkiruuvi, uimaseura Hautausmaan Jäykät). Suomen kokenein pellehyppääjä Helge Vasenius on voittanut uimahyppyjen Suomen mestaruuden 36 kertaa, osallistunut muun muassa kaksiin olympialaisiin ja Suomen kokeneimpana pellehyppääjänä Suomen pellehyppyjen mestaruuden 50 kertaa.
Pellehyppyjen suosio oli erityisen voimakasta 1950- ja 1960-luvuilla, mutta niiden suosio laantui vanhan hyppääjäkaartin lopetettua lajin. Uuden tulemisen laji saavutti 1990-luvulla suuresti Osmo Meskasen, alias Jerobeam Salakytän työn ansiosta. Samalla elvytettiin pellehyppyjen Suomi–Ruotsi-kilpailut.
Suomen pellehyppyhistoriaa > Jerobeam Salakyttä Team

2000-luvulla Osmo Meskasen johdolla suomalaiset pellehyppääjät ovat esiintyneet myös ulkomailla. Meskasen vetämä ryhmä Jerobeam Salakyttä Team esiintyi muun muassa Budapestissa 2006, Torinossa 2009, Kiovassa 2010 ja Los Angelesissa 2011.
Kuuluisia pellehyppääjiä

Helge ”Hemppa” Vasenius, alias Joonas Ventti
Simo Salminen, alias Liukas Lätkä
Osmo Meskanen, alias Jerobeam Salakyttä
Matti Myllymäki, alias Taisto Kovakanki
Olavi Parviala, alias Ynjevi Ylähuurteinen
Niko Laitila, alias Taavetti Tynnyri
Legendaarisia pellehyppyjä

Siivoojan iltapuhde – Helge "Hemppa" Vaseniuksen bravuuri, 10 metrin telineeltä tehty hyppy, jossa hyppääjä lakaisee telinettä ensin päältä, sitten pää alaspäin roikkuen jalkaterillä telineestä kiinni pitäen. Hyppy tehdään suorin vartaloin pää edellä veteen. Sittemmin kuulunut Jerobeam Salakytän (Osmo Meskanen) repertuaariin.
Haamuhyppy – Valkoiseen lakanaan pukeutunut ”haamu” kummittelee 10 metrin tasanteelta, josta sitten hyppää kaavun riisuen alastomana veteen
Etuperin, takaperin, eriperin, jokaperin ja persperin – Viiden metrin hyppytasolta tehty hyppy, joka suuntautuu kolmen metrin ponnahduslaudalle, johon hyppääjän jalka osuu ja hypyn suunta vaihtuu äkkinäisesti.
Dokumenttielokuva pellehypyistä

Pellehypyn suurlähettiläät, 2012 – ohjaus Paavo Häikiö
Aiheesta muualla

Pellehypyn suurlähettiläät -elokuvan esittely, YLE (Arkistoitu – Internet Archive)
Jounaanlampi

| Jounaanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°40′22″N, 25°44′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Laskupuro:  puro Hakalampeen 
Järvinumero:  14.413.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106 m  
Pituus:  610 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  1,388 km  
Pinta-ala:  8,062 ha  
Tilavuus:  0,000286 km³ 
Keskisyvyys:  3,55 m  
Suurin syvyys:  7,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiJounaanlampi 
Jounaanlampi on Keski-Suomessa Äänekoskella Kevätlahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 610 metriä pitkä, 260 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,1 hehtaaria. Sillä ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuudeksi on saatu 286  00 kuutiometriä ja keskisyvyydeksi 3,6 metriä ja suurin syvyys on 7,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Hakalammen valuma-alueeseen (14.413) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106 metriä mpy.
Kaj Gustafsson

| Kaj Gustafsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kaj Olof Gustafsson
Syntynyt: 24. joulukuuta 1928 Helsinki, Suomi
Kuollut: 5. elokuuta 2017 (88 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  182 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1946–1959:   Työväen Maila-Pojat
Maajoukkueet
1950–1953:   Suomi
Ottelut (pisteet):  24 (21)
Aiheesta muualla
FIBA
Kaj-Olof Gustafsson (etunimet esiintyneet myös muodossa Kaj Olof, 24. joulukuuta 1928 Helsinki – 5. elokuuta 2017 Mäntsälä) oli suomalainen koripalloilija.
Työväen Maila-Poikien kasvatti Gustafsson edusti kasvattajaseuraansa SM-sarjassa vuosina 1946–1959. Pisteitä hän teki kahdeksalla eri kaudella. Koripalloliiton tietokannan mukaan Gustafsson saavutti pelaajaurallaan viisi SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia mestaruuden jäätyä puuttumaan.
Suomen maajoukkueessa Gustafsson pelasi vuosina 1950–1953 24 ottelua 0,9 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueisiin Ranskan 1951 (Suomi yhdeksäs) ja Neuvostoliiton 1953 (Suomi 12:s) EM-kilpailuissa.
Saavutukset

EM-kilpailut: yhdeksäs 1951, 12:s 1953
SM-hopeaa 1947, 1949, 1950, 1951 ja 1955
SM-pronssia 1952, 1953 ja 1954
Jorma Lusenius

Jorma Lusenius (oik.) sijoittui toiseksi vuonna 1969 Hankirallissa. Keskellä voittaja Carl Orrenius ja vasemmalla kolmanneksi tullut Pauli Toivonen.
Jorma Lusenius (6. kesäkuuta 1940 Vihti – 8. toukokuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen autourheilija. Hän ajoi urallaan sekä jäärataa, asfalttirataa että rallia.
Aluksi moottoripyörällä kilpaillut Lusenius aloitti ralliuransa vuonna 1963. Hän ajoi rallia 1960-luvulla BMC:n, Lancian, Datsunin ja Renault’n tehdastiimeissä. Kansainvälisellä tasolla Lusenius osallistui ensimmäisen kerran RAC-ralliin vuonna 1965 (6. sija, autona Mini) ja Monte Carlo -ralliin vuonna 1966 (8. sija, autona Lancia). Hän voitti rallin Suomenmestaruuden 1969 ja sijoittui samana vuonna kolmanneksi Ranskan alppirallissa (Coupe des Alpes). Hän kilpaili vuonna 1968 Renault R8 Gordini -autolla kartanlukijanaan Seppo Halme. Vuosina 1969–1970 heidän autonaan oli Renault’n tekniikkaa käyttänyt Alpine A110.
Lusenius lopetti aktiiviuransa vuonna 1975, minkä jälkeen hän toimi kouluttajana AKK:n järjestämillä rata- ja ralliajokursseilla. Käytännössä moni suomalainen 1980-luvulla menestynyt ralliautoilija sai oppinsa Luseniukselta.
Jordan Kyrou

| Jordan Kyrou |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1998 (ikä 26) Toronto, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  St. Louis Blues
Sarja:  NHL
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Sarnia Sting (OHL) Chicago Wolves (AHL) San Antonio Rampage (AHL)
NHL-varaus:  35. varaus, 2016 St. Louis Blues
Jordan Kyrou (s. 8. toukokuuta 1998 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Kyrou osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Pelityyli

The Sports Forecaster -sivuston mukaan Kyrou on luova pelintekijä, jolla on luontaiset maalintekovaistot ja hyvä pelikäsitys. Hän on myös hyvä luistelija ja syöttäjä. Kyrou näkee jään hyvin ja hän tekee luovia ratkaisuja kiekollisena. Kyrou ei ole kuitenkaan kovin isokokoinen ja hänen tulisi kehittää myös puolustuspelaamista.
Jatkoaika.com -sivuston mukaan Kyrou on parhaimmillaan hyökkäyspäässä pitelemätön ja hänen luistelunsa ja kiekolliset taitonsa ovat huippuluokkaa. Kyrou on kuitenkin heikko kaksinkamppailuissa ja välttelee kontaktitilanteita. Hänen esityksensä eivät ole kovin tasaisia ja varsinkin puolustussuuntaan Kyroun esityksissä on paljon parannettavaa.
Ura > Seuraura

Kyrou on Mississauga Senatorsin kasvatti. Hän voitti seurassa ikäluokastaan GTHL:n mestaruuden vuonna 2010. Kyrou oli kaudella 2013–2014 joukkueensa paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 19+21=40. Hän voitti Senatorsissa OHL Gold Cupin hopeaa. Sarnia Sting varasi Kyroun 38. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2014.
Kyrou kaudeksi 2014–2015 Sarnia Stingin OHL-joukkueeseen. Hänen tulokaskautensa toi 63 runkosarjaottelussa tehot 13+23=36 ja viidessä playoff-ottelussa tehot 1+5=6. Kyrou voitti pudotuspeleissä joukkueensa sisäisen piste- ja syöttöpörssin. Kaudella 2015–2016 hän oli Stingin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 17+34=51. Kyrou pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
St. Louis Blues varasi Kyroun toisella kierroksella 35. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2016. Hän teki jo saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Kyrou siirtyi kaudeksi 2016–2017 vielä Stingin OHL-joukkueen vahvuuteen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Kyrou voitti Stingin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 30+64=94, joilla hän sijoittui koko OHL:n pistepörssissä kuudenneksi. OHL-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2017 Kyrou siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Chicago Wolvesin vahvuuteen.
Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi Blues lähetti Kyroun takaisin Sarnia Stingin OHL-joukkueen vahvuuteen. Hän oli kaudella 2017–2018 joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 39+70=109. Kyrou jakoi koko liigan syöttöpörssin voiton Sault Ste. Marie Greyhoundsin Morgan Frostin kanssa ja hän sijoittui pistepörssissä kolmanneksi edellään vain Windsor Spitfiresia ja Barrie Coltsia edustanut Aaron Luchuk sekä Frost. Kyrou palkittiin OHL:n tehokkaimpana laitahyökkääjänä Jim Mahon Trophylla ja koko sarjan parhaana pelaajana Red Tilson Trophylla. Hänet valittiin myös liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kyrou otti syksyn 2018 harjoitusleirin päätteeksi paikan St. Louis Bluesin NHL-kauden 2018–2019 avauskokoonpanosta. Hän teki NHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 4. lokakuuta 2018 Winnipeg Jetsia vastaan. Kyrou sai ottelussa jääaikaa 13.17 minuuttia. Hän teki yhdeksässä ensimmäisessä ottelussa yhden syöttöpisteen, kunnes Blues lähetti Kyroun AHL-joukkue San Antonio Rampagen vahvuuteen. Hänet nostettiin Bluesin NHL-vahvuuteen seuraavan kerran joulukuussa. Kyrou teki NHL-uransa avausmaalin 9. joulukuuta 2018 vieraissa Vancouver Canucksia vastaan.
Elokuussa 2021 Kyrou teki Bluesin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 5,6 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Syyskuussa Kyrou teki Bluesin kanssa kahdeksanvuotisen jatkosopimuksen joka astuu voimaan alkaen kaudesta 2023-2024. Sopimuksen kokonaisarvo on 65 miljoonaa dollaria.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2018 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Kultaa | Břeclav 2015 | jääkiekko |  |
Kyrou pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Kyrou voitti Kanadan sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 3+7=10, joilla hän jakoi turnauksen pistepörssin kolmannen sijan Yhdysvaltain Kieffer Bellowsin kanssa. Kyrou pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hänet valittiin Tanskaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Kanadan ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Kyrou pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2015, jolloin hän voitti kultaa. Kyrou pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa marraskuussa 2014, jolloin hän oli neljällä syöttöpisteellään joukkueensa paras syöttäjä sekä jakoi sisäisen pistepörssin voiton Jonathan Angin ja Luke Greenin kanssa.
Muuta

Kyroun pikkuveli Christian pelaa jääkiekkoa puolustajana AHMMPHL-joukkue Elgin-Middlesex Chiefsissa.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1970–1971

| Neuvostoliiton mestaruussarja 1970-1971 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  14
Mestari:  SKA Sverdlovsk
Toinen sija:  Dynamo Moskova
Kolmas sija:  Dynamo Alma-Ata
Paras maalintekijä:  Nikolai Durakov, SKA Sverdlovsk (42)
Alempi sarjataso:  B-sarja
  ← 1970 :  1972 → 
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1970-1971 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Sverdlovskin SKA.
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | SKA Sverdlovsk | 26 | 19 | 3 | 4 | 104 |  59 | +45 | 41 |
| 2 | Dynamo Moskova | 26 | 15 | 6 | 5 | 96 |  66 | +30 | 36 |
| 3 | Dynamo Alma-Ata | 26 | 14 | 6 | 6 | 120 |  72 | +48 | 34 |
| 4 | SKA Habarovsk | 26 | 14 | 4 | 8 | 88 |  72 | +16 | 32 |
| 5 | Volga Uljanovsk | 26 | 11 | 8 | 7 | 79 |  61 | +18 | 30 |
| 6 | Jenisei Krasnojarsk | 26 | 10 | 5 | 11 | 59 |  64 | -5 | 25 |
| 7 | Shakter Kemerovo | 26 | 8 | 8 | 10 | 58 |  71 | -13 | 24 |
| 8 | Uralski Trubnik Pervouralsk | 26 | 10 | 4 | 12 | 68 |  83 | -15 | 24 |
| 9 | Vympel Kaliningrad | 26 | 7 | 9 | 10 | 55 |  60 | -5 | 23 |
| 10 | Avtomobilist Karaganda | 26 | 9 | 4 | 13 | 73 |  96 | -23 | 22 |
| 11 | Zorki Krasnogorsk | 26 | 8 | 6 | 12 | 92 |  97 | -5 | 22 |
| 12 | Lokomotiv Irkutsk | 26 | 10 | 1 | 15 | 69 |  82 | -13 | 21 |
| 13 | Vodnik Arkangeli | 26 | 6 | 3 | 17 | 51 |  84 | -33 | 15 |
| 14 | Severonikel Montsegorsk | 26 | 7 | 1 | 18 | 60 | 105 | -45 | 15 |
Severonikel putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Fili Moskova.
Kaarina Heikinheimo

Kaarina Heikinheimo (s. 19. marraskuuta 1946 Vaasa) on suomalainen tekstiilitaiteilija. Hän valmistui vuonna 1968 ja on sen jälkeen toiminut vapaana taiteilijana Vaasassa.
Heikinheimo on alansa merkittävimpiä kokeellisia taiteilijoita. Hänen pellavakudelmansa ovat pohjautuneet muun muassa maalauksiin, ja hän on luonut myös kolmiulotteisia tekstiiliteoksia. Hänen töitään on monissa suurissa tiloissa, kuten kirkoissa ja palvelutaloissa. Bromarvin kirkon ja Ulvilan uuden hautausmaan kappelin alttaritaulut ovat hänen tekemiään. Nykyisin hän keskittyy ainoastaan tekstiiliveistoksiin.
Heikinheimolle on myönnetty Kädentaitajien kultainen ansiomerkki, Vaasan Jaakkoo -palkinto, Vaasan kaupungin kulttuuripalkinto, Etelä-Pohjanmaan Kulttuurirahaston kulttuuripalkinto, ja valtion taiteilijaeläke.
Aiheesta muualla

Kaarina Heikinheimo – Finnishdesigners
Kaarina Heikinheimo – Pohjalainen Taiteilijaliitto ry
Jyrki Näsänen

Jyrki Hemminki Näsänen (1947–2021) oli suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut yksin tai yhteistyössä kolme dokumenttielokuvaa, aiheina chileläisen poliitikon Luis Corvalánin vierailu Suomessa (Kansojen omatunto, 1979), Koijärvi-liike (Taistelu senteistä, 1983) ja Piirpauke-yhtyeen musiikki (Piirpauke en Tenerife, 1988). Hänellä oli keskeinen osa Teiniteatterin vuonna 1967 esittämän Sex-kabareen suunnittelussa.
Jyrki Näsäsen isä oli kemian professori Reino Näsänen, ja hänen sisaruksiaan ovat taiteilija Perttu Näsänen ja kuvanveistäjä Johanna Rytkölä.
Pendjarin kansallispuisto

suljetun kansallispuiston portti
| --- | --- |
Sijainti:  Benin, Länsi-Afrikka
Lähin kaupunki:  Tanguieta
Pinta-ala:  2 755 m²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto, biosfäärialue 
Perustettu:  1961
Luokitus:  Unescon maailmanperintöluettelokohde vuodesta 1986.
Kävijämäärä:  yli 7 170 (2019)
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pendjarin kansallispuisto Beninin luoteisosassa sijaitseva luonnonsuojelualue joka on suurin luonnontilainen ekosysteemi Länsi-Afrikassa. Se on yhteydessä  W-kansallispuistoon jonka kanssa se on osa laajempaa suojeluaueiden yhteensulautumaa, WAP-kompleksia  joka ulottuu Beniniin, Burkina Fasoon ja Nigeriin. WAP-kompleksin kokonaislaajuus on noin 50 000 km².
Pendjarin alue rauhoitettiin 1950-luvulla siirtomaahallinnon käyttöön metsästysmaaksi. Suojelualueella on monenlaista biotooppia: heinikkoa, pensaikkoa, metsäisiä savanneja, metsiä. Jokien varsilla kasvaa kapealla vyöhykkeellä tiheitä metsiä jotka seuraavat joen kulkua.
Pendjarin kansallispuisto on ollut suljettuna vuodesta 2019 alkaen, jolloin Beniniin suuntautui ensimmäinen jihadistinen terrori-isku. Kaksi siepattua ranskalaista turistia saatiin pelastettua, mutta kaksi Ranskan erikoisjoukkojen sotilasta ja puiston safariopas saivat surmansa. Puiston sulkeminen on vahingoittanut alueen taloutta. Ranskan ulkoministeriön mukaan aseellisten terroristiryhmien mahdollisten tunkeutumisten ja hyökkäyksen tai sieppauksen riskin vuoksi on erittäin suositeltavaa olla matkustamatta Burkina Fason raja-alueille, suureen osaan Nigeristä ja osaan Nigeriasta, mukaan lukien Pendjarin ja W:n kansallispuistot, ja näiden puistojen läheisille alueille.
Ilmasto

Suojelualueella on trooppinen ilmasto joka on sama kaltainen kun Sudanissa ja Guineassa. Sille on tyypillistä loka–huhtikuuhun sijoittuva kuivakausi ja sadekausi joka on touko–syyskuussa, ja kestää yleensä 30–50 päivää. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä on 1100 mm. Lämpötilat vaihtelevat noin 10 asteesta hieman yli 30 asteeseen talvella ja kesäisin lämpötila on keskimäärin 26 °C. Lopputalvesta puhaltaa Saharasta, koillisesta Harmattan-tuuli joka tuo pölyä mukanaan.
Eläimistö

Pendjarin alueen suurimpia eläimiä ovat norsut ja virtahevot. Puistot tunnetaan myös petoeläinten suuresta määrästä, etenkin gepardeistaan. Muita petoja ovat leijonat, täplähyeena, hyeenakoira, sakaali ja leopardi. Ruohonsyöjiin kuuluvat afrikanpuhveli, lehmäantilooppi ja muut suuret antiloopit. Puiston alueella tavataan kymmentä eri antilooppilajia. Lintulajeja Pendjarin alueeltä löytyy yli 460.
Ihmiset

Pendjarissa ja sen ympärillä asuu noin 40 000 ihmistä. Puistossa asui 27 783 ihmistä vuonna 2002. Alueen ihmiset saavat elantonsa maataloudesta, pienimuotoisesta karjanhoidosta ja kalastuksesta sekä puiston luomasta turismista.
Kuvia

Termiittikeko puistossa.
Savannia Pendjarissa.
Kylä Pendjarin vieressä.
Puistolle nimen antanut Pendjarijoki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pendjarin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
National Park of Pendjari Fondation des Savanes Ouest Africaines – FSOA. Viitattu 16.10.2020. (englanniksi), (ranskaksi)
W-Arly-Pendjari Complex UNESCO World Heritage Centre. Viitattu 16.10.2020. (englanniksi)
Assede, Eméline Sêssi Pélagie: Inventory of the orchid plants species in the Biosphere Reserve of Pendjari and surround areas in North West Benin The Global Biodiversity Information Facility – GBIF.  23.7.2020. Viitattu 16.10.2020. (englanniksi)
Moritz, Timo & Lalèyè, Philippe: Fishes of the Pendjari National Park (Benin, West Africa). Bulletin of Fish Biology, 31.12.2018, 18. vsk, nro 1/2, s. 1–57.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 16.10.2020. (englanniksi)
Pendjari National Park BirdLife International. Viitattu 16.10.2020. (englanniksi)
Jumalanrauha

Jumalanrauha on eri maissa ja eri uskonnoissa esiintynyt tapa keskeyttää vihollisuudet väliaikaisesti tai osittain uskonnollisista syistä. Länsimaissa jumalanrauhalla (lat. pax Dei) tarkoitetaan tavallisesti katolisen kirkon keskiajalla antamia sodankäyntikieltoja. Niillä pyrittiin suojaamaan sodankäynniltä aseeton väestö eli kirkonmiehet, pyhiinvaeltajat, talonpojat, naiset ynnä muut väestönosat. Tapa syntyi Ranskassa 1000-luvulla. Seuraavalla vuosisadalla pyrittiin kaikkia kristillisiä alueita koskevaan yleiseen jumalanrauhaan eli Jumalan aselepoon (treuga Dei). Se kesti keskiviikkoillasta maanantaiaamuun ja käsitti myöhemmin vielä tietyt kirkolliset juhla-ajat eli adventin-, joulun- ja paastonajan. Jumalanrauhalla ei ollut suurta käytännön merkitystä ja sen syrjäytti yleinen maanrauha.
Jääpallon Neuvostoliiton mestaruussarja 1971–1972

| Neuvostoliiton mestaruussarja 1971-1972 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  14
Mestari:  Dynamo Moskova
Toinen sija:  Volga Uljanovsk
Kolmas sija:  SKA Habarovsk
Paras maalintekijä:  Juri Lizavin, Dynamo Moskova (42)
Alempi sarjataso:  B-sarja
  ← 1971 :  1973 → 
Neuvostoliiton jääpallon mestaruussarja kaudella 1971-1972 pelattiin neljäntoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjan voittaja voitti mestaruuden ja viimeinen putosi sarjasta. Mestaruuden voitti Moskovan Dynamo.
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Dynamo Moskova | 26 | 19 | 3 | 4 | 121 |  62 | +59 | 41 |
| 2 | Volga Uljanovsk | 26 | 18 | 4 | 4 | 94 |  59 | +35 | 40 |
| 3 | SKA Habarovsk | 26 | 15 | 6 | 5 | 92 |  69 | +23 | 36 |
| 4 | Dynamo Alma-Ata | 26 | 14 | 5 | 7 | 105 |  65 | +40 | 33 |
| 5 | Zorki Krasnogorsk | 26 | 8 | 8 | 10 | 89 | 108 | -19 | 24 |
| 6 | Vodnik Arkangeli | 26 | 8 | 8 | 10 | 67 |  74 | -7 | 24 |
| 7 | SKA, Sverdlovsk | 26 | 9 | 5 | 12 | 102 |  98 | +4 | 23 |
| 8 | Litejshik Karaganda | 26 | 8 | 7 | 11 | 69 |  75 | -6 | 23 |
| 9 | Lokomotiv Irkutsk | 26 | 10 | 2 | 14 | 67 |  88 | -21 | 22 |
| 10 | Shakter Kemerovo | 26 | 8 | 5 | 13 | 62 |  73 | -11 | 21 |
| 11 | Vympel Kaliningrad | 26 | 7 | 7 | 12 | 56 |  77 | -21 | 21 |
| 12 | Uralski Trubnik Pervouralsk | 26 | 6 | 8 | 12 | 52 |  82 | -30 | 20 |
| 13 | Jenisei Krasnojarsk | 26 | 8 | 3 | 15 | 68 | 101 | -33 | 19 |
| 14 | Fili Moskova | 26 | 7 | 3 | 16 | 68 |  81 | -13 | 17 |
Fili putosi mestaruussarjasta. Tilalle nousi Yunost Omsk.