stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riippuvuus
Fysiologinen eli ruumiillinen riippuvuus

Fysiologinen riippuvuus on tyypillistä monille lääkkeille ja päihteille. Siinä käyttäjän elimistö on tottunut aineeseen, jolloin käytön lopettaminen ja aineen katoaminen elimistöstä saattaa aiheuttaa erilaisia fyysisiä vieroitusoireita kuten väsymystä, pahoinvointia, vapinaa tai joidenkin aineiden kohdalla jopa aistiharhoja. Fysiologisen vieroitusoireen voimakkuuteen vaikuttaa yleensä paitsi käytetyn aineen määrä, myös aika jonka käyttö on kestänyt ja poistumisen nopeus. Fysiologinen riippuvuus voi syntyä vain erilaisiin aineisiin jota henkilö nauttii tai käyttää. Tyypillisiä voimakkaita fysiologisen riippuvuuden aiheuttavia aineita ovat jotkin päihdeaineet sekä keskushermoston toimintaa lamaavat lääkeaineet kuten bentsodiatsepiinien ryhmään kuuluvat kemialliset yhdisteet.
Psyykkinen riippuvuus

Psyykkinen riippuvuus on henkilön johonkin asiaan liittyvä tottumus, josta on hankala päästä eroon. Esimerkiksi internetiä pitkään ja runsaasti käyttäneelle saattaa käytön lopettaminen tai rajoittaminen olla vaikeaa, jolloin voidaan puhua psyykkisestä riippuvuudesta, Internet-addiktiosta. Toinen esimerkki on peliriippuvuus. Psyykkiseen riippuvuuteen ei liity varsinaisesti fyysisiä vieroitusoireita, joskin jotkut kokevat voimakkaan henkisen riippuvuuden myös fyysisenä (psykosomaattiset oireet).
Usein riippuvuudessa saattaa olla myös yhtäaikaisesti kyse sekä fysiologisesta että psyykkisestä riippuvuudesta. Esimerkiksi alkoholista fysiologisesti riippuvainen henkilö on usein myös psyykkisessä riippuvuudessa aineeseen. Tämä johtuu usein aineen käytön tuoman psyykkisen tilan kaipuuseen. Muita riippuvuuksia on 1970-luvulta alkaen katsottu olevan seksiriippuvuus, peliriippuvuus, nk. työnarkomania, ongelmallinen syöminen (ml. anoreksia, bulimia). Niin kutsuttu läheisriippuvuus, eli ihmisen suhde itseen ja muihin ihmisiin, on laaja-alaisempi ja voi liittyä kaikkiin muihin riippuvuuksiin. Psyykkinen riippuvuus on usein vaikeampi voittaa lopullisesti, ja psyyke saattaa vetää jo fysiologisesta riippuvuudesta eroon päässeen henkilön takaisin käyttäjäksi. Tällöin riippuvuudesta eroon pääseminen on usein tavallistakin vaikeampaa.
Sosiaalinen riippuvuus

Sosiaalinen riippuvuus on ryhmän luoman paineen alla muodostuva riippuvuus, esimerkiksi tupakanpolton aloittaminen kaveriporukan mukana. Tässä ollaan siis sosiaalisesti riippuvaisia ryhmästä.
Sosiaaliseen riippuvuuteen voidaan myös rinnastaa tiukan uskonnollisen ryhmän sisäisen kurin ylläpitämää sosiaalista riippuvuutta, josta on vaikea irrottautua.
Hoito

Riippuvuuksista, etenkin erilaisista päihderiippuvuuksista, kärsiville tarjotaan usein erilaisia katkaisu- tai vieroitushoitoja joissa riippuvaista yritetään auttaa pääsemään eroon elämäänsä haittaavasta riippuvuudesta. 12 askeleen ohjelmat ovat itsehoidossa merkittävä hoitotapa. Myös lääkehoitoa on kokeiltu kaikkiin riippuvuuksiin ja joidenkin tapausten kohdalla lääkitys on ollut avainasemassa kohti raitistumista. 12 askelta noudattavien addiktien raitistumisprosentti ei kuitenkaan ole sen suurempi kuin raittiutta ilman 12 askelta yrittäneillä. 12 askeleen ohjelman toimivuus joidenkin yksilöiden kohdalla voi kuitenkin olla ratkaisevassa asemassa kun yritetään olla ilman päihteitä. 12 askeleen ohjelmasta voi olla myös erityistä haittaa asianosaiselle, koska harvoin edes itse päihdeaddikti tietää, mistä mahdollisista psyykkisistä sairauksista hän kärsii tai mikä on oikeasti ollut päihteiden käytön taustalla. Jos näitä ongelmia ei ratkaista tai joissakin tapauksissa ei oteta lääkitystä käyttöön esimerkiksi terapian tueksi, niin päihdekierre jatkuu.
Päihteiden väärinkäyttäjillä esiintyy erittäin paljon mm. pitkittyneitä neurologisia vieroitusoireita, kaksisuuntaista mielialahäiriötä, ADHD:tä, traumaperäistä stressihäiriöitä sekä erinäisiä persoonallisuushäiriöitä, joiden hoito on erittäin monimutkaista ja vaatii usein lääkitysapua sekä persoonallisuushäiriöiden tai traumojen kohdalla mahdollisesti myös psykoterapiaa.
Alkoholivieroituksen apuna saatetaan käyttää bentsodiatsepiineja sisältäviä rauhoittavia lääkkeitä, koska ne lievittävät alkoholinkäytön lopettamisesta aiheutuvia vieroitusoireita. Tällöin on kuitenkin riskinä, että alkoholiriippuvuus korvautuu bentsodiatsepiiniriippuvuudella.
Riippuvuuden lajeja

Alkoholiriippuvuus
Liikuntariippuvuus
Läheisriippuvuus
Nettiriippuvuus
Peliriippuvuus
Päihderiippuvuus
Ostosriippuvuus
Seksiriippuvuus
Videopeliriippuvuus
Kirjallisuutta

Levy, Neil (toim.): Addiction and Self-Control: Perspectives from Philosophy, Psychology, and Neuroscience.  Oxford:  Oxford University Press, 2013.  ISBN 978-0-19-986258-0
Tammi, Tuukka – Raento, Pauliina (toim.): Addiktioyhteiskunta: Riippuvuus aikamme ilmiönä.  Helsinki:  Gaudeamus, 2013.
Viljamaa, Janne: Pakko saada! Addiktoitunut yhteiskunta.  Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-38030-7
Aiheesta muualla

Addiktio Lääkärikirja Duodecim. Terveyskirjasto, Kustannus Oy Duodecim.
Uusitalo, Susanne: Addiktio Logos-ensyklopedia. Filosofia.fi.
Terveys-EU-portaali – Huumausaineet
TEDxRio+20 – Gabor Maté – The Power of Addiction and The Addiction of Power
Disneyn sarjakuvat

Disneyn sarjakuvat ovat The Walt Disney Companyn sarjakuvia. Suomessa Disneyn sarjakuvamaailmasta kertovia lehtiä ja kirjoja julkaisee Sanoma Media Finland.
Suomessa julkaistuja sarjakuvalehtiä ja -kirjoja

Aku Ankka – viikoittainen lehti
Roope-setä – kuukausittainen pokkarikokoinen lehti, joka sisältää lähinnä italialaisia Roope Ankka -tarinoita lehteä julkaistiin vuosina 1978–2017.
Aku Ankan taskukirja – kirjasarja, joka sisältää pääosin italialaisia sarjakuvia
Aku Ankka Klassikko (aiemmin Kuukauden sarjisekstra ja Aku Ankka Sarjisekstra) – kuukausittain ilmestyvä, vain Aku Ankka -lehden tilaajien tilattavissa oleva lehti, jossa esiintyy muissa lehdissä harvemmin esiintyviä hahmoja
Iines – sisältää tarinoita, joiden päähenkilöinä seikkailevat naishahmot lehti lopetettiin vuonna 2009.
Mikin Dekkaripokkari – vuosina 1994 ja 1995 ilmestynyt salapoliisitarinoita sisältänyt taskukirja, jonka päähenkilönä oli Mikki Hiiri.
Mini-Taskari ensimmäisen osa julkaistiin syksyllä vuonna 2007. On Aku Ankan taskukirjan kaltainen, mutta pienempi.
Taskarin parhaat on neliosainen kirjasarja, jonka kaikki osat julkaistiin vuonna 2010.
Disney-murrealbumit
Aku-Palat (Vuosina 1983-98 Aku Ankan karuselli) Paloja ei ole julkaistu vuoden 2013 jälkeen.
Aku Ankka Jumbo
Aku Ankan Aikakone
Ankantekijät
Ankalliskirjasto
Aku Ankan juhlasarjat
Ankalliskirjallisuuden klassikot – sisältää klassikkokirjojen yleensä italialaisia ankallisversioita, joista osa on julkaistu aiemmin Taskukirjoissa
Ankkojen maailmanhistoria
Disneyn sarjakuvamaailman piirtäjiä ja käsikirjoittajia

Carl Barks
Daniel Branca
Giovan Battista Carpi
Luciano Bottaro
Giorgio Cavazzano
Esteban
Manuel Gonzales
Floyd Gottfredson
Bas Heymans
Mau Heymans
Noel Van Horn
William Van Horn
Daan Jippes
Kari Korhonen
Marsal
Massaroli
Paul Murry
Don Rosa
Marco Rota
Romano Scarpa
Tony Strobl
Al Taliaferro
Kai Vainiomäki
Vicar
Konsentraatio

Konsentraatio eli molaarisuus (tunnus c) on erityisesti kemiassa käytetty suure, joka ilmoittaa liuenneen aineen pitoisuuden liuoksessa. Konsentraatio on ainemäärä (hiukkasten lukumäärä) tilavuusyksikössä, ei massa tai tilavuus, ja siitä riippuu liuoksen kemiallinen "väkevyys".
Konsentraation yksikkö on mol/m³. Yksikkönä voi olla myös moolia per kuutiodesimetri (mol/dm³) tai moolia per litra (mol/l). Kaavoissa konsentraatiota merkitään myös hakasulkumerkinnällä: esimerkiksi kaliumkloridin konsentraatio merkitään [KCl].
Konsentraatio on lämpötilasta riippuva suure, sillä kun lämpötila muuttuu, niin muuttuu myös liuoksen tilavuus. Aktiivisuus on "tehollinen konsentraatio", joka riippuu liuoksen ionivahvuudesta. Esimerkiksi happamuusarvo eli pH-arvo on määritelty aktiivisuuden eikä konsentraation mukaan.
Suomessa käytetään termiä konsentraatio ainemäärälle tilavuusyksikössä (mol/dm³) ja termiä pitoisuus massalle tilavuusyksikössä (kg/m3). Muissa kielissä, esimerkiksi englannissa, vastaava termi (concentration) voi viitata molempiin.
Suureita > Molaarisuus

Molaarisuus ilmoittaa liuotetun aineen ainemäärän liuoksen tilavuutta kohden (mol/l) ja joskus yksikkö ilmaistaan symbolilla M.
Suureita > Molaalisuus

Molaalisuus (tunnus m) on liuotetun aineen ainemäärä suhteessa liuottimen (ei liuoksen) massaan. Molaalisuuden yksikkö on mol/kg.
Suureita > Mooliosuus

Mooliosuus (xi) on komponentin i moolimäärä seoksessa suhteessa koko seoksen yhteenlaskettuun moolimäärään. Arvo on yksikötön ja aina välillä 0–1, joka voidaan myös ilmaista prosentteina: 0–100 %.
Suureita > Massaprosentti

Aineen massaprosenttisuus seoksessa tarkoittaa aineen massan osuutta koko seoksen massasta. Massaprosenttiosuus lasketaan jakamalla tutkitun aineen massa koko systeemin massalla. Painoprosentti ei ole kuitenkaan sama asia kuin massaprosentti.
Suureita > Tilavuusprosentti

Tilavuusprosentti kertoo liuenneen aineen tilavuuden osuuden koko liuoksen tilavuudesta. Tilavuusprosentti määritellään seuraavasti:
Tilavuusprosentti merkitään joko til-% tai vol-%. Alkoholijuomien väkevyys ilmaistaan usein tilavuusprosentteina. On huomattava, että liuoksen ominaistilavuus muuttuu hienoisesti liuetessa. Esimerkiksi sekoitettaessa etanolia ja vettä liuoksen tilavuus ei ole täsmälleen sama kuin sekoittamattomien etanolin ja veden tilavuuksien summa.
Ideaalikaasujen kohdalla voidaan olettaa, että tilavuusprosentti on yhteneväinen mooliprosentin kanssa. Tätä sovelletaan erittäin usein kaasuseoksiin, joissa lämpötila, paine ja kokonaistilavuus ovat kaikilla kaasuseoksen kaasuilla samat.
Žurnal Sodružestva

Žurnal Sodružestva (ven. Журна́л Содру́жества, ”Ystävyyspiirin lehti”) oli Viipurissa vuosina 1933–1938 ilmestynyt venäjänkielinen kirjallis-yhteiskunnallinen aikakauslehti.
Kerran kuukaudessa ilmestynyt Žurnal Sodružestva perustettiin Viipurin venäläisen reaalilyseon entisten opiskelijoiden ystävyyspiirin lehdeksi. Sen julkaisijana toimi myös Viipurin venäläinen kulttuuri- ja valistusseura. Vastaavina toimittajina olivat Feodor Uperoff (Theodor Urne, 1933–1936) ja Igor Uperoff (1936–1938). Toimituskuntaan kuuluivat Severin Dobrovolski ja Sergei Rittenberg.
Lehden tehtävänä oli tukea Viipurin venäläistä koulua, ylläpitää venäjän kieltä ja venäläistä kulttuuria sekä yhdistää Suomessa asuvia venäläisiä. Sen sivuilla kerrottiin Suomen venäläisten kulttuurielämästä, uskonnollisesta ja yhteiskunnallisesta toiminnasta sekä Venäjän tilanteesta. Lehdessä julkaistiin mielipidekirjoituksia, runoja, kertomuksia, esseitä ja kulttuuriartikkeleita. Žurnal Sodružestva sai tunnustusta myös ulkomailla ja vuodesta 1935 lähtien se julkaisi yhä enemmän koko venäläistä emigranttiyhteisöä koskevia kirjoituksia. Suomen venäläisten kuten Vera Bulitšin, Georg Grigorkoffin ja Sergei Rittenbergin lisäksi avustajina toimi monia Euroopan maissa asuneita emigrantteja
Kirjallisuutta

Kirsti Ekonen: "Ystävyyspiirin lehti – Zhurnal sodruzhestva: 1930-luvun hiljainen kulttuurivaikuttaja". Kanava 7/2000, s. 448-452
Kuopio
Kaupungin nimen alkuperä

Kotuksen erikoistutkija Sirkka Paikkalan mukaan Kuopionniemen uskotaan periytyvän vanhan Jääsken pitäjän Kuopiolan kylän Kuopioisilta, jotka pitivät alueella eräsijojaan. Kuopioisten juuret taas juontanevat karjalaiseen Prokopij-miehennimeen. Myös nimistöntutkimuksen auktoriteetti Viljo Nissilä on ollut samalla kannalla.
Maantiede

Kuopio on satamakaupunki, jota ympäröi sisämaan suurimpiin kuuluva saaristo. Erikoispiirteenä ovat lisäksi suuret korkeuserot, Puijo ja Puijon torni näkyvät koko kaupunkiin. Kuopion tori on kaupungin kiistaton keskipiste ja keskusta noudattaa tiheästi rakennettua ruutukaavaa useine puistoineen ja kapeine rännikatuineen. Matkustajasataman alue on uusiutunut voimakkaasti 2000-luvulla, varsinainen kaupungin laajeneminen tapahtuu etelään, Saaristokaupungin alueelle. Nykyisiin kuntarajoihin nähden Kallavettä on pidetty Kuopion sisäjärvenä.
Ympäristöltään kaupunki on varsin omaleimainen. Vesistön reunustaman keskustan pinnanmuodot ovat siinä määrin vaihtelevia, että tasainen tontti on haluttu harvinaisuus. Asutus on levinnyt keskustan ulkopuolelle joukkoliikenteelle edullisen tiiviin ja harvan sormimallin mukaisesti, ja uudet kaupunginosat on rakennettu kuntavetoisesti kerralla – esimerkiksi Saaristokaupunki oli edeltävät 25 vuotta rakennuskiellossa. Tällä Kuopion kaavoitusperinteellä on pitkä historia. Edellä mainituista seikoista johtuen Kuopion keskustaajaman asukastiheys on Suomen taajamista suurin. Petosen perustamisen ja lisääntyneen omakotirakentamisen myötä taajaman asukastiheys laski 1990-luvun puolivälissä Helsingin taajama-aluetta pienemmäksi, mutta 2010-luvulla Kuopion keskustaajama otti jälleen Suomen tiheimmin asutun taajaman paikan. Myös autoistumisaste on Helsingin jälkeen matalin (425 autoa per 1 000 asukasta, maan keskiarvo 551/1 000). Arvokas Kuopion lehtokeskus sijaitsee pääosin Kuopion ja Siilinjärven alueella.
Rantaviivaa Kuopiolla on 6 340 kilometriä. Suomen kunnista Kuopiossa on eniten kesämökkejä ja vapaa-ajan asuntoja. Vuonna 2020 kesämökkien määrä oli 10 507. Kesäasuntojen lukumäärä Kuopiossa on kasvanut viime vuosina kuntaliitosten myötä.
Maantiede > Ilmasto

Vesistöjen runsauden johdosta Kuopiolla on suomalaisittainkin leveyspiiriin nähden huomattavan edullinen ilmasto. Vuotuinen tehoisan lämpötilan summa on Kuopiossa jokseenkin yhtä korkea kuin niinkin paljon etelämpänä sijaitsevilla paikkakunnilla kuin esim. Tampereella ja Lahdessa.
Historia

Ensimmäiset ihmiset saapuivat Kuopion seudulle noin 8000 eaa.
Historia > Ennen kaupunkia

1550-luvun alussa muun muassa Mikael Agricolan vaikuttamana Kuopionniemelle perustettiin kirkko ja kirkkopitäjä, joista eräät katsovat Kuopion saaneen alkunsa. Kirkko olisi voitu perustaa myös pohjoisemmaksi Tavinsalmen kuninkaankartanon läheisyyteen, entisen Maaningan kunnan alueelle, jolloin Kuopiota ei olisi ehkä koskaan perustettu.
Historia > Kaupungin muodostaminen

Kenraalikuvernööri Pietari Brahe antoi Kuopion pitäjän kirkonkylälle kaupunginoikeudet vuonna 1653, mutta jo 1670-luvulla kaupunki kuihtui tavalliseksi kirkonkyläksi. Nykyinen Kuopion kaupunki on perustettu vuonna 1775. Perustamispäivänä pidetään 17. marraskuuta 1775, jolloin kuningas Kustaa III antoi määräyksen kaupungin perustamisesta Savo-Karjalan läänin pääkaupungiksi.
Historia > Historialliset katunäkymät ja rakennukset

Puu-Kuopiosta on jäljellä kolme aluekokonaisuutta tai katunäkymää: Kuninkaankatu – Minna Canthin katu ympäristöineen (mm. korttelimuseon rakennukset), Puistokatu ympäristöineen (mm. Puistokoulu, Puistokatu 13, 1899), Asemakatu ympäristöineen (mm. Asemakoulu 1897) sekä kasarmialue (puiset tarkk'ampujakasarmit ja venäläiset tiilikasarmit). Lisäksi on jäljellä muutamia yksittäisiä puutaloja.
Luettelo eräistä merkittävistä rakennuksista 1700–1800-luvuilta:
Tuomiorovastin pappila (Kuninkaankatu 12) on valmistunut 1780.
Minna Canthin talo (Minna Canthin katu 22) vuodelta 1820 ei ole museokäytössä.
Valkeisenlampi, kesä 2020.Kuopion Lyseon lukio torin laidassa on C. L. Engelin suunnittelema ja valmistunut 1826. Sittemmin siihen on rakennettu jatko- ja siipiosia.
J. V. Snellmanin kotimuseo (Snellmaninkatu 19) oli Snellmanin asuntona vuosina 1845–1849. Toiminut museona vuodesta 1981.
Ravintola Sataman Helmi, Bastmanin talo, entinen Carlsonin rautakauppa Kauppakatu 2:ssa on vuodelta 1850.
Haminalahden hovi Haminalahdessa on von Wright -veljesten synnyinkoti. Päärakennus on vuodelta 1848–1850.
Kuopion kaupungintalo on vuodelta 1885, suunnittelija F. A. Sjöström.
Kuopion lääninhallitusrakennus (Hallituskatu 12–14), suunnittelija Constantin Kiseleff, valmistunut 1882.
Ravintola Vanha Satama, ent. Tulli- ja pakkahuone matkustajasatamassa, 1860. Suunnittelija Carl Albert Edelfelt.
Victor Barsokevitschin ateljee, jossa on VB-valokuvakeskus (Kuninkaankatu 14), 1887–1926.
Historia > Uudet liikenneyhteydet

1800-luvulla kaupungin kehitykseen vaikutti paremmat liikenneyhteydet: Varkauden Taipaleen kanavan valmistuminen 1840, Saimaan kanavan avautuminen 1856 (samana vuonna valmistui Puijon ensimmäinen torni) ja Savon radan valmistuminen 1889. Vuonna 1858 Kuopio sai oikeuden suoraan ulkomaankauppaan. Kaupunkiin alkoi syntyä puutavarakaupan ympärille teollisuutta: sahoja, rullatehdas ja tulitikkutehdas. Myös ympäröivän maakunnan maataloustuotteet synnyttivät teollisuutta, esimerkiksi voi oli merkittävä vientituote.
Historia > Koulutus ja kulttuuri

Kuopion koululaitoksen historia on pitkä. Yrjö Maunu Sprengtportenin perustama Suomen ensimmäinen maavoimien upseerikoulu – Haapaniemen sotakoulu (nykyisessä Satamapuistossa) – aloitti vuonna 1780. Ensimmäinen triviaalikoulu perustettiin Kuopioon vuonna 1788 (tosin Viipurin vuonna 1534 perustettu triviaalikoulu oli muuttanut jo vuonna 1777 Kuopioon) ja kimnaasi eli lukio 1844. Suomenkielinen sokeainopetus alkoi Kuopiosta vuonna 1871 (kuuromykkäinkoulu 1862). 1800-luvun lopulla perustettiin myös teollisuuskoulu (1886), muun muassa Minna Canthin voimakkaan panoksen myötä perustettiin ensimmäinen suomenkielinen kauppakoulu vuonna 1887, jonka johtokunnassa Canth toimi aina kuolemaansa saakka vuonna 1897, yliopistoon johtava yhteiskoulu toisena, kuusi vuotta Helsingin jälkeen vuonna 1892 ja sairaanhoitajakoulu (1896). 1897 rikkoontui myös 10 000 asukkaan rajapyykki.
Koulutuksen kehittäjinä ja koulujen perustajina toimivat noihin aikoihin pääasiassa kaupungin kulttuuriväki (muun muassa J. V. Snellman), toimittajat (muun muassa Juhani, Kalle ja Pekka Aho) ja varakkaimmat liikemiehet (esim. G. Ranin ja H. Saastamoinen). Naisasialiikkeen (johon kuuluivat muun muassa Minna Canth ja Elisabeth Stenius-Aarneenkallio) tasa-arvotyö eteni vapaaehtois- ja hyväntekeväisyystyön mahdollistamisesta naisille kohti naisten kouluttamista käsityö- ja tyttökouluissa ja myöhemmin yhteiskouluissa – fennomaanien vaikutuksesta jo hyvissä ajoin suomen kielellä. Koulut elivät 1800-luvun puolella ja 1900-luvun alussa paljolti keräysten ja mesenaattien voimin.
Historia > Kunnallistekniikka ja palvelut kehittyvät

Kaupunki sai vesijohdon vuonna 1913 ja hallintokonttori valmistui 1915. Ensimmäinen päätös vesijohtoverkoston rakentamisesta oli tehty jo vuonna 1878. Valmistunut vesijohto korvasi talousveden nostamisen käsivoimin Kallavedestä, lammista ja lukuisista yksittäisistä kaivoista. Suodatusmenetelmät eivät olleet kuitenkaan riittävät (hiekkasuodatus), joten muun muassa lavantaudista päästiin eroon vasta 1939 Itkonniemelle rakennetun, kemialliseen vedenpuhdistukseen perustuvan laitoksen myötä.
1920-luvulla Kuopio kasvoi ripeästi ja 20 000 asukkaan raja rikottiin. Kaupunkikuva muuttui korkeiden kivitalojen rakentamisen myötä. Haapaniemen, Itkonniemen ja Linnanpellon kaupunginosat kaavoitettiin. Autoliikenne alkoi tuolloin rajoitetusti Kuopiossa. Liikenne oli kuitenkin vielä paljon höyrylaivojen ja Savon radan varassa. Kuopiosta liikennöineitä perinteisiä sisävesihöyrylaivoja ovat muun muassa S/S Heinävesi, S/S Karjalankoski (ent. S/S Apollo), S/S Koski (nyk. M/S Koski) ja S/S Lokki.
Vuonna 1929 ensimmäiseksi kaupunginjohtajaksi valittiin Kaarlo Sallinen. Urheilupaikkoja perustettiin myös innolla Kuopioon, tuolta ajalta ovat peräisin Väinölänniemen urheilukentät, joita muiden muassa juoksija Hannes Kolehmainen käytti ahkerasti. Vuosikymmenen lopulla kurjuuden keskelle valmistuivat Kallansillat ja Niiralan koulu.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeinen kasvu

Toisen maailmansodan jälkeen kaupungin väkiluku kasvoi huomattavasti, syynä muun muassa Karjalan evakkojen asuttaminen ja suuri syntyvyys. Väestön räjähdysmäinen kasvu pakotti laajentamaan kouluja. 1940-luvun lopussa alettiin myös tukea koulumatkoja ja tarjota ilmaista kouluruokaa (varattomat olivat saaneet sitä Kuopiossa jo vuodesta 1902). Suuri lukumäärä nuorisoa ja ajoittainen tekemisen puute synnytti myös erilaisia ilmiöitä kaupunkiin, kuten torimellakan vuonna 1965. 1960-luvulla aloitettiin ensimmäinen varsinaisen lähiön, Puijonlaakson, rakentaminen. Sittemmin uudet alueet kasvoivat kukin vuorollaan: 1960-luvulla Puijonlaakso ja Tiihotar (osana Saarijärveä); 1970-luvulla Saarijärvi, Kelloniemi ja Levänen; 1980-luvulla Jynkkä ja Neulamäki. Kuopion pinta-ala kasvoi huomattavasti vuonna 1969, kun Kuopion maalaiskunta liitettiin kaupunkiin, ja vuonna 1973, kun Riistavesi liitettiin kaupunkiin.
Historia > Korkeakoulu

Vuonna 1966 annettiin laki korkeakoulun perustamisesta Kuopioon ja sen toiminta aloitettiin vuonna 1972. Uusi korkeakoulu toi mukanaan paljon nuoria ihmisiä ja uusia mahdollisuuksia kaupungin kehitykseen. Korkeakoulusta tuli Kuopion yliopisto vuonna 1984. Vuoden 2010 alussa Kuopion ja Joensuun yliopistot yhdistyivät Itä-Suomen yliopistoksi.
Historia > Viime vuosikymmenet

Suuren Petosen alueen rakentaminen alkoi 1986. Vuonna 2003 siellä asui jo 14 000 ihmistä. Petosen ja keskustan yhdistävän Saaristokaupungin rakentaminen alkoi vuonna 2003 ja se jatkuu vuoteen 2015 saakka. Valmistuttuaan kaupunginosassa tulee asumaan 14 000 asukasta. Hankkeen kokonaiskustannukset ovat 1,6 miljardia euroa, josta kaupungin osuus on 160 miljoonaa euroa.
Saaristokaupunki-hankkeessa on hyödynnetty monia uusia toimintamalleja. Siihen haettiin ideoita muun muassa osallistumalla Europan 8 -arkkitehtuurikilpailuun. Alueen rakentamista ohjaa puolestaan Taiteen kaava, joka on taiteen ja kulttuurin yleissuunnitelma, jonka pohjalta Saaristokaupunkia rakennetaan hyväksi asumisen kulttuuriympäristöksi. Taiteen kaava liittyy aikaisemmin tehtyyn päätökseen, jonka mukaan Kuopion kaupungin omissa rakennushankkeissa tulee olla taidetta 0,5–1,5 % rakennuskustannuksista. Saaristokaupungissa järjestettiin asuntomessut 2010. Kuopiossa oli asuntomessut myös vuonna 1980.
Rajuimman muodonmuutoksen on kokenut Kuopion ruutukeskustan alue, joka oli vielä muutama vuosikymmen sitten pääasiassa puutalokaupunkia. Muutama vanha rakennus on säilytetty, muun muassa korttelimuseon alue on ehjä kokonaisuus. Keskustan entisestäänkin korkea asukastiheys kasvaa etenkin sataman alueella kerrostalorakentamisen myötä.
Vaikka Kuopio kasvaa etelässä, eräät kaupungin pohjoispuolella lähellä Kuopion lentoasemaa sijaitsevat Siilinjärven osat ovat jopa lähempänä Kuopion keskustaa. Kyseisillä omakotitalovaltaisilla alueilla asuu erityisesti lapsiperheitä. Pendelöinti Siilinjärveltä on voimakasta – noin 3 600 käy töissä Kuopiossa. Siilinjärvi on puolestaan kuopiolaisten suosituin työssäkäyntipaikkakunta. Kokonaisuudessaan työmatkaliikenne oli vuonna 2004 noin 8 600 henkilöä Kuopioon päin ja noin 5 000 henkilöä Kuopiosta muihin kuntiin päin.
Maatalousvaltaisen Maaningan liityttyä Kuopioon, kaupungista kasvoi suurin maidontuottajakunta Suomessa. Vuotta myöhemmin Kuopio kuitenkin menetti kyseisen aseman niukasti Kurikalle.
Väestö

Kuopio on Suomen kahdeksanneksi suurin kaupunki. Sen asukasluku on 125 668 (31.12.2024). Kuopiolaisten keski-ikä on 43,6 vuotta (2020).
Väestö > Väestönkehitys 1970-luvulle asti

| Väestönkehitys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  1815  |  1840  |  1850  |  1860  |  1870  |  1880  |  1890  |  1900  |  1910  |  1920  |  1925  |
| Väestö | 1 087 | 2 071 | 2 849 | 4 066 | 5 639 | 6 871 | 8 882 | 11 723 | 15 845 | 18 725 | 22 295 |
| ±% | —     | +90.5% | +37.6% | +42.7% | +38.7% | +21.8% | +29.3% | +32.0% | +35.2% | +18.2% | +19.1% |
| Vuosi |  1930  |  1935  |  1940  |  1945  |  1950  |  1955  |  1960  |  1965  |  1970  |  1975  |  |
| Väestö | 24 082 | 24 258 | 25 157 | 28 071 | 33 353 | 37 910 | 44 911 | 52 200 | 63 766 | 71 844 |  |
| ±% | +8.0% | +0.7% | +3.7% | +11.6% | +18.8% | +13.7% | +18.5% | +16.2% | +22.2% | +12.7% |  |
Lähteet: 
Ilmakuva Haapaniemen kaupunginosasta.
Kuopion satama.
Matkustajasataman alueen uusia kerrostaloja.
Rönön kaupunginosaa.
Kuopiossa asui 1900-luvun alussa vain noin 10 000 asukasta. 1920-luvulla asukasmäärä ylitti 20 000. Väestönkehitys nopeutui sotien jälkeen.