stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
T. H. White

| T>  H. White |
| --- | --- |
 T. H. White luennoimassa Boston Collegessa
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. toukokuuta 1906
Kuollut: 17. tammikuuta 1964 (57 vuotta)
Kansalaisuus:  englanti
Kirjailija
Salanimi: James Aston 
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Terence Hanbury White (29. toukokuuta 1906 Bombay – 17. tammikuuta 1964 Pireus) oli englantilainen kirjailija. Hänen kuuluisin teoksensa on kuningas Arthurin tarinan kertova kirjasarja Muinainen ja tuleva kuningas (The Once and Future King), jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1938 ja viimeinen postuumisti vuonna 1977.
Elämä

Terence Hanbury White syntyi Bombayssa (nyk. Mumbai), Intiassa, vuonna 1906. Hän valmistui Queens' Collegesta Cambridgesta pääaineenaan englannin kieli, ja ryhtyi ensin opettajaksi ja myöhemmin päätoimiseksi kirjailijaksi. Toisen maailmansodan aikana White asui omantunnonsyistä Irlannissa, jossa hän kirjoitti suurimman osan Muinainen ja tuleva kuningas -kirjasarjaa. Hän oli innokas luontoihminen, ja piti muun muassa metsästyksestä, kalastuksesta ja haukkametsästyksestä. White kuoli laivassa Pireuksen satamassa Ateenassa, Kreikassa, vuonna 1964, kun hän oli palaamassa Yhdysvalloista luennoimasta.
Teokset > Muinainen ja tuleva kuningas

Muinainen ja tuleva kuningas on fantasiakirjasarja, joka kertoo version kuningas Arthurin ja pyöreän pöydän ritarien tarinasta. Se perustuu Thomas Maloryn 1400-luvulla kirjoittamaan teokseen Le Morte d'Arthur.
Miekka kivessä (The Sword in the Stone; 1938)
Noita metsässä (The Queen of Air and Darkness, alkuperäinen nimi The Witch in the Wood; 1939)
Kehnotekoinen ritari (The Ill-Made Knight; 1940)
Kynttilä tuulessa (The Candle in the Wind; 1958)
Merlynin kirja (The Book of Merlyn; julkaistu postuumisti 1977)
Teokset > Muut teokset

Loved Helen and Other Poems (1929)
The Green Bay Tree (1929)
Dead Mr Nixon (1931)
Darkness At Pemberley (1932)
They Winter Abroad (1932)
First Lesson (1932)
Farewell Victoria (1933)
Earth Stopped (1934)
Gone to Ground (1935)
England Have My Bones (1936)
Burke's Steerage (1938)
Mistress Masham's Repose (1946)
The Elephant and the Kangaroo (1947)
The Age of Scandal (1950)
The Goshawk (1951)
The Scandalmonger (1952)
The Book of Beasts (1954)
The Master (1957)
The Godstone and the Blackymor (1959)
America At Last (1965)
Valkovatsatyranni

| Valkovatsatyranni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tityrat Tityridae
Suku::  Xenopsaris
Laji::  albinucha
Kaksiosainen nimi
 Xenopsaris albinucha  (Burmeister, 1869) 
Katso myös
   Valkovatsatyranni Wikispeciesissä   Valkovatsatyranni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkovatsatyranni (Xenopsaris albinucha) on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Valkovatsatyrannia tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkovatsamanikki

| Valkovatsamanikki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Manikit Lonchura
Laji::  leucogastra
Kaksiosainen nimi
 Lonchura leucogastra  (Blyth, 1846) 
Katso myös
   Valkovatsamanikki Wikispeciesissä   Valkovatsamanikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkovatsamanikki (Lonchura leucogastra) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Valkovatsamanikkia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Filippiineillä ja Thaimaassa. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
T. J. Brodie

| T>  J. Brodie |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1990 (ikä 34) Chatham, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Chicago Blackhawks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  78
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  Saginaw Spirit (OHL) Barrie Colts (OHL) Calgary Flames (NHL) Abbotsford Heat (AHL) Toronto Maple Leafs (NHL)
NHL-varaus:  114. varaus, 2008 Calgary Flames
Thomas James ”T .J.” Brodie (s. 7. kesäkuuta 1990 Chatham, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksissa. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu kiekonhallinta, luistelu, ketteryys ja nopeus. Brodien heikkouksiin kuuluu fysiikan ja voiman puute, kaksinkamppailut sekä ajoittainen keskittymisen puute. Brodie on hyökkäävä puolustaja, joka saa useimmiten vastuuta myös ylivoimalla.
Ura > Seuraura

Brodie pelasi juniorina mm. Dresden Kingsin ja Chatham-Kent Cyclonesin joukkueissa. OHL-joukkue Saginaw Spirit varasi hänet 47. pelaajana vuonna 2006. Brodie pelasi kauden 2006–2007 vielä pääasiassa WOHL-joukkue Leamington Flyersissa. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi tulokaspuolustajaksi, tulokkaiden tähdistökentälliseen ja koko WOHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Brodie teki kauden aikana WHL:ssä 20 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa yhteensä neljä syöttöpistettä. Ensimmäisellä kokonaisella WHL-kaudellaan 2007–2008 hän oli Spiritin tehokkain puolustaja tehoilla 8+22=30.
Calgary Flames varasi Brodien neljännellä kierroksella 114. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2008. Kaudella hän oli Spiritin tehokkain puolustaja tehoilla 12+38=50. Brodie teki heinäkuussa 2009 kolmivuotisen tulokassopimuksen Flamesin kanssa, mutta hän pelasi kauden 2009–2010 vielä OHL:ssä. Marraskuussa 2009 Spirit kauppasi Brodien, Nick Crawfordin ja kesän 2010 kolmennen kierroksen varausvuoron Barrie Coltsiin vaihdossa Ryan O'Connoriin ja Michael Sgarbossaan. Brodie teki OHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+49=56, joilla hän jakoi koko liigan puolustajien pistepörssin viidennen sijan Belleville Bullsin Shawn Lalonden kanssa.
Kaudeksi 2010–2011 Brodie siirtyi Calgary Flamesin organisaatioon. Hän otti paikkansa joukkueen kokoonpanosta harjoitusleirin jälkeen. Brodie teki NHL-debyyttinsä näin ollen 7. lokakuuta 2010 Edmonton Oilersia vastaan. Hänet siirrettiin kolmen ottelun jälkeen kuitenkin farmijoukkue Abbotsford Heatiin, AHL:ään, eikä Brodie saanut kutsua Flamesin kokoonpanoon enää loppukaudella. Hän teki loppukaudella AHL:ssä 68 runkosarjaottelussa tehot 5+29=34, joilla Brodie oli Heatin tehokkain puolustaja, paras syöttäjä sekä toiseksi paras pistemies Jon Rheaultin kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa.
Brodie aloitti kauden 2011–2012 farmissa. Hän sai kutsun Flamesin NHL-kokoonpanoon marraskuussa 2011 saavuttuaan paikkaamaan Anton Babtšukin loukkaantumista. Brodie ei palannut Heatiin enää loppukaudella, vaan hän vakiinnutti paikkansa NHL:ssä, jossa varsinainen tulokaskausi toi 54 runkosarjaottelussa tehot 2+12=14. Brodien NHL-uran avausmaali syntyi 27. marraskuuta 2013 Minnesota Wildin Niklas Bäckströmin taakse. Kauden 2012–2013 hän aloitti NHL:n työsulun takia Heatissa. Brodie pelasi työsulun ajan 35 runkosarjaottelua tehopistein 1+19=20 ollen joukkueen tehokkain puolustaja koko kauden aikana. NHL-kauden alettua tammikuussa 2013 hänet nostettiin takaisin Flamesin NHL-kokoonpanoon. Brodie teki loppukaudella 47 NHL-ottelussa tehot 2+12=14 ja nousi yhdeksi Flamesin kärkipuolustajista. Heinäkuussa 2013 hän teki kaksivuotisen ja 4,25 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Lokakuussa 2020 Brodie teki vapaana agenttina Toronto Maple Leafsin kanssa neljän vuoden mittaisen ja yhteensä 20 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2024 Brodie teki vapaana agenttina Chicago Blackhawksin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 7,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Brodie edusti Kanadaa MM-kilpailuissa vuonna 2013.
Muuta

Ensimmäisellä NHL-kaudellaan Brodie pelasi numerolla 66, joka ärsytti erityisesti Pittsburgh Penguinsin faneja, sillä seuran ikoni Mario Lemieux pelasi samalla numerolla. Ensimmäisen kauden jälkeen Brodie vaihtoi pelinumerokseen 7.
Valhalla - Pohjoismaiden ministerineuvoston lasten- ja nuortenkulttuurin portaali

Valhalla on Pohjoismaiden ministerineuvoston lasten- ja nuortenkulttuurin portaali, joka tiedottaa, mitä nuorten Pohjolassa tapahtuu arkkitehtuurin ja muotoilun, kuvataiteiden, tanssin ja teatterin, monikulttuurisuuden, elokuvan ja median, tutkimuksen ja koulutuksen, leikin ja liikunnan sekä kirjallisuuden ja musiikin alueella.
Portaali on suunnattu aikuisille, jotka työskentelevät lasten- ja nuortenkulttuurin parissa.
Valhallan toimitus koostuu johtavasta pohjoismaisesta toimittajasta ja Pohjoismaiden sekä itsehallintoalueiden kansallisista toimittajista, jotka vastaavat kansallisista uutisista ja tapahtumista. Valhallaa hallinnoi Nifin - Pohjoismaiden Suomen instituutti.
Aiheesta muualla

Valhallan verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Pohjoismaiden ministerineuvosto
Viherriikinkukko

| Viherriikinkukko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Suku::  Riikinkukot Pavo
Laji::  muticus
Kaksiosainen nimi
 Pavo muticus  Linnaeus, 1766 
Katso myös
   Viherriikinkukko Wikispeciesissä   Viherriikinkukko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherriikinkukko (Pavo muticus) on kanalintuihin kuuluva aasialainen lintulaji. Se on yksi suurimmista kanalintulajeista, siipien kärkiväli voi olla 120 cm. Toisin kuin intianriikinkukko, viherriikinkukko on kohtalaisen hyvä lentäjä.
Koiras painaa tyypillisesti 4–5 kiloa, naaras hiukan yli kilon.
Viherriikinkukkoa tavattiin aikoinaan suuressa osassa Aasiaa, mutta nykyisin sen levinneisyys on rajoittunut pääosin Kambodžaan, Indonesiaan, Myanmariin ja Vietnamiin. Muutamissa muissa maissa on pieniä populaatioita. Esimerkiksi Kiinassa sen elinalue on pienentynyt 1900-luvun alun jälkeen Yunnaniin Lanchanin, Nun ja Punaisenjoen keski- ja alajuoksuille, kun aiemmin sitä tavattiin kuudessa provinssissa.
Viherriikinkukon suosima elinympäristö ovat kuivat, harvahkot lehtimetsät.
Viherriikinkukon uhanalaisuuteen ovat vaikuttaneet metsästys lihan ja sulkien vuoksi, munien keräily sekä sopivien elinympäristöjen tuhoaminen. Kiinassa ja Thaimaassa sitä on pidetty uhkana maanviljelykselle ja myrkytetty.
Taiwania cryptomerioides

| Taiwania cryptomerioides |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Paljassiemeniset Pinophyta
Lahko::  Cupressales
Heimo::  Sypressikasvit Cupressaceae
Alaheimo::  Taiwanioideae
Suku::  Taiwania
Laji::  cryptomerioides
Kaksiosainen nimi
 Taiwania cryptomerioides  Hayata, 1906 
Synonyymit
 Taiwania cryptomerioides var. flousiana (Gaussen) Silba  Taiwania flousiana Gaussen  Taiwania yunnanensis Koidzumi 
   luontainen levinneisyys  levinneisyys vieraslajina
Katso myös
   Taiwania cryptomerioides Wikispeciesissä   Taiwania cryptomerioides Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Taiwania cryptomerioides on havupuulaji sypressikasvien (Cupressaceae) heimossa. Se on erittäin suurikokoinen, jopa yli 70 metrin korkuiseksi kasvava ainavihanta havupuu. Laji kasvaa luonnonvaraisena Taiwanin, Etelä-Kiinan, Pohjois-Vietnamin ja Pohjois-Myanmarin vuoristometsissä. Suurena, suorarunkoisena puuna laji on pitkään ollut arvostettu puuteollisuudessa. Nykyisin se luokitellaan pitkään jatkuneen laajamittaisen hakkuun vuoksi vaarantuneeksi.
Lajia pidetään usein suvun Taiwania ja alaheimon Taiwanioideae ainoana elävänä lajina. Jotkut tieteilijät tosin pitävät tiettyjä Manner-Aasian populaatioita omana lajinaan Taiwania flousiana. Sukuun Taiwania kuuluvana pidettyjä fossiileja tunnetaan jo varhaisliitukautisista kerrostumista. Suvun fossiilisia edustajia ei yleensä voida mitenkään erottaa nykyisestä lajista ulkonäön perusteella.
Kuvaus

Taiwania cryptomerioides on suurikokoinen puu. Se voi kasvaa noin 75 metriä korkeaksi. Runko voi kasvaa rinnankorkeusläpimitaltaan noin 3,5 metriä leveäksi. Latvus on muodoltaan kartiomainen tai pyöristynyt. Nuorilla, yleensä alle 15 metriä korkeilla puilla oksat ovat harittavia tai riippuvia ja versot riippuvia. Vanhemmilla puilla oksat haarautuvat rungosta usein lähes vaakatasossa, rungon alaosa on yleensä oksaton, eivätkä versot ole riippuvia.
Kaarna on pitkittäin uurteista ja hilseilee pitkinä kapeina säikeinä. Sen väritys vaihtelee punaruskeasta harmahtavan valkoiseen.
Lehtiä on kahdentyyppisiä. Nuorten puiden ja uusien oksanhaarojen lehdet ovat kapeita, muodoltaan äimämäisiä ja poikkileikkaukseltaan nelikulmaisia. Ne ovat tavallisesti 1–2,5 senttimetriä pitkiä ja 1,2–2 millimetriä leveitä. Ilmaraot sijaitsevat 3–6 ilmarakojuovassa kapeiden lehtien kaikilla pinnoilla. Vanhojen oksanhaarojen lehdet ovat litteitä, suomumaisia ja muodoltaan terävän vinoneliömäisiä. Ne ovat tavallisesti 1,5–8 millimetriä pitkiä ja 0,8–2,5 millimetriä leveitä. Niiden ilmaraot muodostavat 8–13 ilmarakojuovaa lehden vatsapuolelle ja 6–9 juovaa kylkiin. Lehtiasento on tavallisesti kierteinen ja voi olla vuorottainen. Ainavihantien puiden monivuotiset lehdet ovat aluksi kiiltäväpintaisia ja myöhemmin usein mattapintaisia ilmarakoja suojaavan vahan kuluessa pois.
Taiwania cryptomerioides on yksikotinen, joten erilliset hede- ja emikävyt kasvavat samoissa yksilöissä. Hedekävyt kasvavat 2–7 kävyn ryhmissä ja muodostuvat 10–36 hedelehdestä. Lyhytperäiset emikävyt kehittyvät versojen kärkiin. Ne ovat lyhyen lieriömäisiä, luumunmuotoisia tai pitkänpyöreän munanmuotoisia, kypsänä 1–2,2 senttimetriä pitkiä ja 6–11 millimetriä leveitä. Ne koostuvat 15–39 käpysuomusta, jotka ovat kiilatyvisiä ja levenevät kärkeään kohti. Kävyt kypsyvät yhden kasvukauden aikana. Pölytys tapahtuu huhti-toukokuussa ja siemenet ovat kypsiä loka-marraskuussa. Siemenet ovat siivellisiä, siipineen 4–7 millimetriä pitkiä ja 2,5–4,5 millimetriä leveitä. Niiden muoto vaihtelee kapeansoikeasta pitkänpyöreään ja puikeaan.
Taiwania cryptomerioides on hyvin pitkäikäinen puu. Korkeimmaksi tunnetuksi vuosirenkaista lasketuksi iäksi on ilmoitettu 1 600 vuotta. Lajin uskotaan voivan elää yli 2 000 vuotta vanhaksi.
Puun kaarnaa.
Nuoren puun varhaislehtiä.
Käpyjä ja suomumaisia myöhäislehtiä piirroskuvassa.
Luokittelu

Taiwania cryptomerioides luokitellaan usein sukunsa ainoaksi lajiksi. Lajista tunnistetaan joskus kaksi muunnosta, joista Taiwania cryptomerioides var. cryptomerioides kasvaa Taiwanin saarella ja Taiwania cryptomerioides var. flousiana kasvaa mantereisessa Kaakkois-Aasiassa. Eräät tieteilijät pitävät näistä jälkimmäistä erillisenä lajina Taiwania flousiana. Usein kaikki suvun kannat lasketaan kuitenkin kuuluviksi vain yhteen lajiin, jossa ei ole muunnoksia.
Sukuun Taiwania kuuluvia fossiileja tunnetaan jo varhaisliitukaudelta. Niitä on löydetty laajalta alueelta Euraasiasta ja Pohjois-Amerikasta. Suvun fossiilisia edustajia ei yleensä voida mitenkään erottaa nykyisin elävästä lajista ulkoisten tuntomerkkien perusteella eikä fossiileja useinkaan määritetä kuuluvaksi mihinkään tiettyyn lajiin. Fossiileista on kuitenkin kuvattu joitakin lajeja, kuten Japanista ja Kiinasta tunnetuista fossiileista kuvatut lajit Taiwania japonica, Taiwania fushunensis ja Huippuvuorten paleoseenikautisista kerrostumista tunnettu Taiwania schaeferi.
Lajinimi cryptomerioides viittaa sugiin (Cryptomeria japonica). Nuorten puiden lehdet muistuttavat suuresti sugien lehtiä ja lajin 1800-luvulla löydettyjä yksilöitä luultiin aluksi sugeiksi, kunnes Taiwania cryptomerioides tunnistettiin omaksi lajikseen vuonna 1906.
Levinneisyys

Taiwania cryptomerioides esiintyy luontaisena itäisessä Aasiassa. Sitä kasvaa Kiinan Guizhoun, Hubein, Sichuanin ja Yunnanin maakunnissa sekä Taiwanilla, Pohjois-Myanmarissa ja Pohjois-Vietnamissa. Lajin levinneisyys Kiinassa on supistunut 1900-luvulla huomattavasti laajamittaisten metsänhakkuiden vuoksi. Myanmarissa lajia kasvaa vain maan äärimmäisessä koillisreunassa. Vietnamissa kasvaa vain yksi vasta vuonna 2001 löydetty populaatio Lào Cain maakunnassa.
Laji kasvaa vuoristoalueilla noin 1 600 metrin korkeudelta noin 2 900 metriin. Suurin osa kannasta kasvaa 2 100–2 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elinympäristö ja ekologia

Taiwania cryptomerioides kasvaa lauhkeissa sademetsissä latvuskerroksen yläpuolelle kohoavana ylispuuna. Se muodostaa usein metsikköjä suojaisiin laaksoihin. Taiwanilla lauhkeat sademetsät ovat tyypillisesti havumetsiä, joiden valtapuulajeja ovat formosansypressi (Chamaecyparis formosensis) ja japaninsypressin muunnos Chamaecyparis obtusa var. formosana. Metsissä esiintyy myös taiwaninkeihäskuusta (Cunninghamia lanceolata var. konishii), tuoksusetrejä (Calocedrus), kuusia (Picea), douglaskuusia (Pseudotsuga) ja hemlokkeja (Tsuga) sekä joitakin lehtipuita, kuten tammia (Quercus) ja suvun Castanopsis lajeja.
Myanmarissa ja Kiinan Yunnanissa laji muodostaa usein vuoristoissa metsiä himalajanhemlokin (Tsuga dumosa), himalajanmarjakuusen (Taxus wallichiana) ja torreialajin Torreya grandis muunnoksen var. yunnanensis kanssa. Varsinkin alemmilla rinteillä metsissä kasvaa myös monia lehtipuita kuten vaahteroita (Acer), tammia, magnolioita (Magnolia) ja pihlajia (Sorbus). Puita peittää usein tiheä kerros jäkäliä ja sammalia. Vietnamissa Taiwania cryptomerioides kasvaa harvakseltaan lehtipuuvaltaisissa metsissä, joiden valtapuulajeja ovat usein monet pyökkikasvien (Fagaceae) ja laakerikasvien (Lauraceae) puut.
Taiwania cryptomerioides viihtyy happamassa maaperässä, jonka ph-arvo on 3,5–5. Puun elinalueilla vallitsee monsuuni-ilmasto, johon kuuluvat hyvin sateiset kesät. Vuosittainen sadanta lajin levinneisyysalueella vaihtelee noin 500–1 200 millimetristä yli 4 000 millimetriin. Kuivemmilla alueilla lajin uskotaan kuitenkin olevan istutusperäinen eikä luontainen. Lajin elinalueiden vuoden keskimääräinen lämpötila vaihtelee 11 ja 15 celsiusasteen välillä. Vuoden kylmimmän kuukauden keskilämpötila on 2–4 celsiusastetta ja lämpimimmän noin 15–20 °C.
Taiwania cryptomerioides -metsissä on tyypillisesti runsaasti vanhoja puita ja hyvin vähän taimia. Lajin kannan uusiutumisen uskotaan olevan riippuvainen metsiin vaikuttavista häiriöistä, kuten maanvyöryistä tai metsäpaloista, jotka kaatavat kilpailevia puita. Metsäpalot ovat lajin kosteilla elinalueilla varsin harvinaisia, mutta sattuessaan tuhoisia puille, joiden verraten ohut kaarna ei suojaa tulelta.
Suojelu

Vanhoja Taiwania cryptomerioides -metsiä on kaadettu laajalti puuteollisuuden tarpeisiin kaikkialla lajin elinalueella, ja metsiä on lisäksi pitkään raivattu maanviljelykäyttöön. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Kiinassa on arvioitu kasvavan yli 55 000 puuyksilöä kolmessa maakunnassa. Taiwanilla arvioidaan kasvavan yli 10 000 puuta ja Vietnamissa vain noin 100. Myanmarin nykyisestä tilanteesta ei ole tarkkoja tietoja.
Kiinan valtio kielsi puiden kaatamisen vuonna 2001. Taiwanin kannasta suuri osa kasvaa suojelluilla alueilla kuten Yushanin kansallispuistossa. Kiinan Yunnanissa, Taiwanilla ja Vietnamissa on aloitettu useita suojeluhankkeita, joihin kuuluu siementen keräämistä, siemenpankkeja ja puiden kasvatusta tarhoissa.
Käyttö

Taiwania cryptomerioidesin puuaines on kestävää, painavaa ja helposti työstettävää. Sitä käytetään talojen ja siltojen rakentamiseen sekä huonekalujen, veneiden, ruumisarkkujen ja paperin valmistukseen.
Lajia kasvatetaan metsänviljelyssä ja uudelleenmetsitystarkoituksessa lähinnä Kiinassa ja Taiwanissa. Lisäksi sitä kasvatetaan jonkin verran koristepuuna muualla maailman lämpimänlauhkeilla vyöhykkeillä. Yksilöitä kasvaa lukuisissa lämpimänlauhkean ja subtrooppisen ilmastovyöhykkeen kasvitieteellisissä puutarhoissa ja arboretumeissa. Puuta lisätään tavallisesti siemenistä, jotka säilyvät viileässä itämiskykyisinä vuosia.
Käyttö > Kulttuuri

Lajin puuta on perinteisesti Kiinassa arvostettu erityisesti ruumisarkkujen valmistusmateriaalina ja lajista onkin usein käytetty englanniksi nimitystä ”coffin-tree” tai ”coffin tree” (suom. ruumisarkkupuu).
Nuoria puita Brittiläisen Kolumbian yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa.
Viherriippukaija

| Viherriippukaija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Riippukaijat Loriculus
Laji::  exilis
Kaksiosainen nimi
 Loriculus exilis  (Schlegel), 1866 
Katso myös
   Viherriippukaija Wikispeciesissä   Viherriippukaija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherriippukaija (Loriculus exilis) on Indonesian Sulawesin kotoperäinen kaija. Lajin  holotyypin kuvaili Hermann Schlegel Tulabulosta Sulawesista 1866.
Viherkobra

| Viherkobra |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Myrkkytarhakäärmeet Elapidae
Suku::  Kobrat Naja
Laji::  nivea
Kaksiosainen nimi
 Naja nivea  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Viherkobra Wikispeciesissä   Viherkobra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherkobra eli kapinkobra (Naja nivea) on myrkyllinen käärme, joka elää Afrikan eteläosassa.
Se kasvaa 120–160 cm pitkäksi, joskus jopa kaksimetriseksi. Sen väri vaihtelee suuresti keltaisesta tummanruskeaan. Sen pää on suuri ja ärsytettynä käärme nostaa päänsä ylös, pullistaa kaulan ulokkeet ja sihisee. Viherkobrat syövät sammakkoeläimiä, matelijoita, käärmeitä ja pieniä nisäkkäitä.
Viherkobra on erittäin myrkyllinen, ja sen aiheuttaa eniten kuolemaan johtavia käärmeenpuremia Etelä-Afrikan Länsi-Kapin provinssissa.
Viherkobra on yleensä aktiivinen päiväaikaan. Todella kuumana vuodenaikana se voi siirtyä saalistamaan hämärissä, mutta silloinkaan se ei liiku öisin.
Aiheesta muualla

Valokuvia Animal Diversity Web
ITIS: Naja nivea (englanniksi)
The University of Adelaide, Australia, Clinical Toxinology Resources: Naja nivea (englanniksi)
Viherrintalepinkäinen

| Viherrintalepinkäinen |
| --- | --- |
 Viherrintalepinkäinen ylempänä
Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikanlepinkäiset Malaconotidae
Suku::  Ruusulepinkäiset Malaconotus
Laji::  gladiator
Kaksiosainen nimi
 Malaconotus gladiator  (Reichenow, 1892) 
Katso myös
   Viherrintalepinkäinen Wikispeciesissä   Viherrintalepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viherrintalepinkäinen (Malaconotus gladiator) on afrikkalainen, paikoin Nigeriassa ja Kamerunissa elävä uhanalainen varpuslintu, jonka holotyypin Anton Reichenow kuvaili Bueasta Kameruninvuorilta 1892.