stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Samuli Edelmannin filmografia
Lyhytelokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1981 | Prinsessa joka nukkui 100 vuotta | jutteleva poika |
| 1984 | Vanavedessä | Niko |
| 1985 | Kastematojen aika | Höödi |
| 1986 | Päätepysäkki | Matti |
| 1986 | Perhosen uni | poika kahvilassa |
| 1987 | Se unelmista | — |
| 1989 | 1249 km | Mikki / Miikkulainen |
| 1989 | Antti | — |
| 1991 | Suklaasydän | Rami |
| 1992 | Koskenkorva Cowboys | Lauri ”Lare” |
| 1993 | Varusmiehet | — |
| 1993 | Varusmiehestä reserviläiseksi | — |
| 1995 |  Vintiöt:  Portsareiden ylivaltaa   Rane ja Keravan kollit   Total Remix   Moilanen  | — |
| 1999 | Talossa on Saatana | Sakke |
| 2004 | Hispaniolan muukalainen | — |
| 2010 | Treenilaji | isä |
| 2010 | Prinsessan hovissa | — |
Televisio

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1990 | Aaveita ja valkoisia valheita |  |
| 1990 | Wiisikko |  |
| 1991 | Sketsofrenia |  |
| 1991–1992 | Siivotaan, siivotaan |  |
| 1994–1995 | Vintiöt | Rane, useita |
| 1996 | Peltiheikit | Teemu |
| 1999 | Äkkiä Anttolassa | Karavaanari |
| 2000 | Susi rajalla | Jarkko Pujo |
| 2000 | Mankeli | oma itsensä |
| 2001 | Muodollisesti pätevä | Panu |
| 2002 | Jurismia! | Petri "Liimapete" Pääsiäinen |
| 2003 | Vintiöt – Ten Years After | useita |
| 2003 | Irtiottoja | Eero Malberg |
| 2007 | Runoja & Roskia | Raikka |
| 2011 | Tappajan näköinen mies | Viktor Kärppä |
| 2014 | Vain elämää | oma itsensä |
| 2017 | Presidentti | Henri Talvio |
| 2022–2023 | Musta valo | Henrik Valli |
| 2023 | Poromafia | Sameli Nelihanka |
Aiheesta muualla

Samuli Edelmann Allmoviessa (englanniksi)
Samuli Edelmann Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bias (mytologia)

Bias (m.kreik. Βίας) oli kreikkalaisessa mytologiassa Amythaonin, Pyloksen kuninkaan, poika ja Melampuksen veli.
Neleus oli luvannut kauniin tyttärensä Peron vaimoksi sille, joka toisi hänelle Fylakoksen karjan. Hän pyysi apua veljeltään, joka ennustustaitojensa avulla saikin hankittua karjan itselleen. Kun Melampus oli palauttanut karjan Neleukselle ja saanut Peron mukaansa, hän palasi tämä kanssa takaisin kotiinsa ja antoi tämän veljelleen vaimoksi. Tämän liiton tuloksena Biakselle ja Perolle syntyi poika, Talaos.
Veljensä avulla Bias sai hallittavakseen myös kolmanneksen Argoksen kuningaskunnasta ja aloitti biantidien sukukunnan. Tämä tapahtui Anaksagoraan halinnon aikana, ja nyt Bias meni naimisiin Lysippen, Proitoksen tyttären, kanssa, ja he saivat lapset Areios, Leodokos ja Anaksibia. Hänen kuolemansa jälkeen valtakunnan hallitsijaksi nousi hänen poikansa Talaos.
Janet L. Kavandi

| Janet L>  Kavandi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1959 Springfield, Missouri
Ura
Lennot

:  STS-91
 
:  STS-99
 
:  STS-104
 
Janet L. Kavandi (s. 17. heinäkuuta 1959 Springfield, Missouri) on yhdysvaltalainen avaruuslentäjä ja kemisti. Hän osallistui kolmelle avaruussukkulalennolle. Oman avaruuslentouransa jälkeen hänestä tuli NASAn John H. Glenn -tutkimuskeskuksen johtaja.
Oksylos

Oksylos (m.kreik. Ὄξυλος) oli kreikkalaisessa mytologiassa aitolialainen mies ja Haimonin poika, jonka Temenos, Aristomakhoksen poika, tapasi tiellä. Oraakkeli oli käskenyt Temenosta etsimään kolmisilmäistä miestä, ja Oksylos, joka ratsasti joko yksisilmäisellä hevosella tai muulilla, sopi kuvaukseen. Oksylos liittyi oraakkelin ennustuksen mukaisesti Temenoksen ja tämän veljen Kresfonteen seuraan ja otti osaa näiden mukana doorilaisten maahantunkeutumiseen Peloponnesokseen. Kiitoksena avustaan Oksylos sai omakseen Eliin, joka tunnettiin viljavana maana.
Oksylos nai Pierian, ja sai hänen kanssaan kaksi poikaa: Aitoloksen ja Laiaan. Aitolos kuoli ennen vanhempiaan, ja Laias seurasi isäänsä Eliin hallitsijana.
Oksylos, Areen poika

Oksylos oli myös Areen ja Protogeneian poika.
Anaksagoras (mytologia)

Anaksagoras (m.kreik. Ἀναξαγόρας) oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas. Hän oli Argeuksen poika – joissakin lähteissä hänet tosin mainitaan Megapentheen, Argeuksen isän, pojaksi – ja Alektorin isä.
Anaksagoraan hallintokauden aikana Dionysos iski Argoksen naisia hulluudenpuuskilla, ja Melampus tuotiin paikalle parantamaan heitä. Tämä vaati palkkioksi kolmannesta valtakunnasta, josta kuningas kieltäytyi. Naiset muuttuivat kuitenkin yhä hurjemmiksi, jolloin kuninkaan oli pakko kääntyä uudelleen Melampuksen puoleen, mutta tällä kertaa hän pyysi palkkioksi kolmannesta valtakunnasta itselleen, ja toista kolmannesta veljelleen Biaalle. Lopulta Anaksagoraan sukukunta kesti näistä kolmesta pisimpään, ja valtakunnan hallinta siirtyi ensin hänen pojalleen Alektorille, sitten tämän pojalle Ifiille, sitten Kapaneuksen, tämän veljen, pojalle Sthenelokselle ja lopulta tämän pojalle Kylarabeelle, joka oli suvun viimeinen edustaja ja jonka alaisuudessa jaettu valtakunta jälleen yhdistyi.
Mestarien liigan kauden 2011–2012 pudotuspelit

Jalkapallon Mestarien liigan kauden 2011–2012 pudotuspelit pelattiin 14. helmikuuta – 19. toukokuuta 2012. Pudotuspelien kaikki ottelut pelattiin kaksiosaisina, paitsi loppuottelu, joka pelattiin yksiosaisena Münchenin Allianz Arenalla.
Ohjelma

Kaikki pudotuspelivaiheen otteluparien arvonnat suoritettiin UEFA:n pääkonttorissa Nyonissa, Sveitsissä.
| Kierros | Päivämäärä ja aika | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- |
| Neljännesvälierät | 16. joulukuuta 2011   13.00 (GMT+2) | 14–15 & 21–22. helmikuuta 2012 | 6–7 & 13–14. maaliskuuta 2012 |
| Puolivälierät | 16. maaliskuuta 2012   13.00 (GMT+2) | 27–28. maaliskuuta 2012 | 3–4. huhtikuuta 2012 |
| Välierät | 16. maaliskuuta 2012   13.00 (GMT+2) | 17–18. huhtikuuta 2012 | 24–25. huhtikuuta 2012 |
| Loppuottelu | 16. maaliskuuta 2012   13.00 (GMT+2) | 19. toukokuuta 2012 Allianz Arena, München | 19. toukokuuta 2012 Allianz Arena, München |
Eteneminen

Pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle selvisivät lohkojen ensimmäiseksi ja toiseksi sijoittuneet, yhteensä 16 joukkuetta. Ensimmäisellä kierroksella samaan ottelupariin ei voi päästä kahta joukkuetta samasta maasta. Puolivälieristä lähtien arvonta on vapaa.
Pudotuspeleissä joukkue, joka johtaa kahden ottelun jälkeen otteluiden yhteistuloksen perusteella etenee seuraavalle kierrokselle. Jos pudotuspeleissä joukkueiden yhteistulos kahdesta ottelusta on tasan, eikä kumpikaan etene jatkoon vierasmaalisäännön turvin, pelataan yhteensä 30 minuutin jatkoaika, kaksi kertaa 15 minuuttia. Jos ottelu on edelleen tasan jatkoajan jälkeen, seuraa rangaistuspotkukilpailu. Myös jatkoajalla vierasmaalisääntö otetaan huomioon.
Joukkueet

| Lohko | Voittajat | Toinen sija |
| --- | --- | --- |
| A |  Bayern München |  Napoli |
| B |  Internazionale |  TsSKA Moskova |
| C |  Benfica |  Basel |
| D |  Real Madrid |  Lyon |
| E |  Chelsea |  Bayer Leverkusen |
| F |  Arsenal |  Marseille |
| G |  APOEL |  Zenit Pietari |
| H |  Barcelona |  Milan |
Neljännesvälierät

Ensimmäisen pudotuspelikierroksen arvonta suoritettiin 16. joulukuuta 2011. Ensimmäiset osaottelut pelataan 14./15. ja 21./22. helmikuuta 2012. Toiset osaottelut pelataan 6./7. ja 13./14. maaliskuuta 2012.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Olympique Lyonnais  | 1–1 (3–4 rp.) |  APOEL FC | 1–0 | 0–1  |
| SSC Napoli  | 4–5 |  Chelsea FC | 3–1 | 1–4 (ja.)  |
| AC Milan  | 4–3 |  Arsenal FC | 4–0 | 0–3  |
| FC Basel  | 1–7 |  FC Bayern München | 1–0 | 0–7  |
| Bayer 04 Leverkusen  | 2–10 |  FC Barcelona | 1–3 | 1–7  |
| PFK TsSKA Moskova  | 2–5 |  Real Madrid | 1–1 | 1–4  |
| FK Zenit Pietari  | 3–4 |  SL Benfica | 3–2 | 0–2  |
| Olympique de Marseille  | 2–2 (vm.) |  FC Internazionale Milano | 1–0 | 1–2 |
Kaikissa ottelupareissa ensimmäisen osaottelun kotijoukkue on ilmoitettu ensin.
Puolivälierät

Toisen pudotuspelikierroksen arvonta suoritettiin 16. maaliskuuta 2012. Ensimmäiset osaottelut pelataan 27. ja 28. maaliskuuta 2012. Toiset osaottelut pelataan 3. ja 4. huhtikuuta 2012.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| APOEL FC  | 2–8 |  Real Madrid | 0–3 | 2–5  |
| Olympique de Marseille  | 0–4 |  FC Bayern München | 0–2 | 0–2  |
| SL Benfica  | 1–3 |  Chelsea FC | 0–1 | 1–2  |
| AC Milan  | 1–3 |  FC Barcelona | 0–0 | 1–3 |
Kaikissa ottelupareissa ensimmäisen osaottelun kotijoukkue on ilmoitettu ensin.
Välierät

Ensimmäiset osaottelut pelataan 17. ja 18. huhtikuuta 2012. Toiset osaottelut pelataan 24. ja 25. huhtikuuta 2012.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| FC Bayern München  | 3–3 (3–1 rp.) |  Real Madrid | 2–1 | 1–2  |
| Chelsea FC  | 3–2 |  FC Barcelona | 1–0 | 2–2 |
Kaikissa ottelupareissa ensimmäisen osaottelun kotijoukkue on ilmoitettu ensin.
Välierät > Loppuottelu

Loppuottelu pelattiin 19. toukokuuta 2012 Allianz Arenalla, Münchenissä.
Basel – Bayern München, ensimmäinen osa St. Jakob-Parkilla, hieman ottelun jälkeen.
Jason David Frank

| Jason David Frank |
| --- | --- |
 Jason David Frank vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1973 Covina, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  Fearless
Pituus:  180 cm
Paino:  97 kg
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  karate, thainyrkkeily, brasilialainen jujutsu
Tilastot
Ottelut:  1
Voitot:  1
– luovutuksella:  1
Tappiot:  0
Aiheesta muualla
jasondavidfrank.com
| Jason David Frank |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1973  Covina, Kalifornia
Kuollut: 19. marraskuuta 2022 (49 vuotta)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1993–2010
Merkittävät roolit:  Tommy Oliver (Power Rangers)
Aiheesta muualla
jasondavidfrank.com
IMDb 
Elonet
Jason David Frank (4. syyskuuta 1973 Covina, Kalifornia – 19. marraskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen karateka, näyttelijä ja vapaaottelija. Hänet tunnetaan parhaiten Tommy Oliverin roolista televisiosarjassa Mighty Morphin Power Rangers. Frankilla on 8. danin musta vyö kehittämässään Toso Kune Do-karatessa.
Elämäkerta

Frank syntyi 4. syyskuuta 1973 Kaliforniassa. Frank kiinnostui nuorella iällä kamppailulajeista. Hän alkoi harrastamaan karatea 4-vuotiaana ja sai 12-vuotiaana mustan vyön, jonka myötä hän ryhtyi myöhemmin opettamaan karatea muille lapsille. Frakin valmistuttua Bonita High Schoolista 1991, hän päätti ostaa yhdessä silloisen tyttöystävänsä kanssa The Red Dragon -karatekoulun, jossa hän loi oman itsepuolustuslajinsa, Toso Kune Do:n.
Frankilla on 7. dan-asteen musta vyö ja hän omistaa Rising Sun Karate Academy- kamppailulajikoulun, jolla on useita toimipisteitä ympäri Yhdysvaltoja. Frank on harjoitellut Shotokanin lisäksi myös muita karaten tyylisuuntia, muun muassa Wado-ryuta. Näiden myötä hän kehitti oman tyylisuuntansa nimeltä Toso Kune Do, joka tarkoittaa englanniksi "Way of the Fighting Fist".
Elämäkerta > Näyttelijänä

Frankin näyttelijän ura sai alkunsa vuonna 1993, kun eräs agentuuri etsi uusia näyttelijöitä, jotka osaisivat karatea. Eräs agenteista vieraili The Red Dragon -karatekoulussa ja halusi edustaa Frankia, mutta vaati, että tämä leikattaisi pitkät hiuksensa. Frank leikkasi hiuksensa lyhyemmäksi ja matkasi seuraavan kerran kohti agentuuria, jotka eivät kuitenkaan ehtineet keskustella asiasta ollessaan kiireisiä kuvatessaan Coca Cola -mainosta. He kuitenkin antoivat Frankille Mighty Morphin Power Rangers -televisiosarjan käsikirjoituksen Rangerin roolia varten, sekä osoitteen.
Koe-esiintymisen jälkeen hän sai soiton takaisin ja matkusti Saban Entertainmentin seuraavaan koe-esiintymiseen, jossa oli hänen lisäkseen kymmenen naista. Roolina olikin Keltainen Ranger, jota varten muun muassa Thuy Trang oli koe-esiintymässä. Frank palkattiin sarjaan 10 jakson ajaksi. Hän esitti sarjassa Tommy Oliveria, joka toimi aluksi pahana Vihreänä Rangerina ja sittemmin liittyi kuudenneksi jäseneksi Power Rangers -ryhmään. Frankin poistuttua sarjasta fanit kirjoittivat FOXille noin 10 senttimetriä paksun vetoomuksen, jossa he pyysivät palauttamaan hänen esittämänsä hahmon Tommy Oliverin takaisin sarjaan. Alun perin hänen tarkoituksensa oli esittää toisessa Sabanin tuottamassa sarjassa VR Troopersissa, päähenkilöä Ryan Steelea ja näyttelijä Brad Hawkinsin oli tarkoitus esittää Frankin roolia Mighty Morphin Power Rangers -sarjassa. Fanien vetoomuksen vuoksi kaksikon roolit vaihtuivat ja Frank palasi takaisin sarjaan.
Sittemmin ensimmäisen sarjan jälkeen Frank on tehnyt eniten esiintymisiä Power Rangers -sarjoissa myös jaksomäärissä. Sarjoihin kuuluvat Mighty Morphin Power Rangerin lisäksi Zeo, Turbo, Wild Force ja Dino Thunder. Wild Forcessa hän teki sarjan kymmenvuotisjuhlassa erikoisesiintymisen jaksossa "Forever Red" yhdessä Austin St. Johnin kanssa. Dino Thunderiin hän päätyi päärooliin monen vuoden jälkeen Douglas Sloanin kautta, jonka kanssa hän työskenteli aikaisemmin muun muassa Power Rangers Zeossa. Lisäksi Frank esiintyi molemmissa elokuvissa Power Rangers ja Power Rangers turbovaihteella. Hän on myös näytellyt eniten erivärisiä Rangereita, kuten vihreää, valkoista, mustaa ja kaksi kertaa punaista.
Power Rangersin jälkeen Frank keskittyi työskentelemään karatekoulunsa parissa. Hän esiintyi vielä satunnaisesti elokuvissa, kuten vuonna 2007 Fall Guy: The John Stewart Storyssa ja The Junior Defendersissä sekä vuonna 2010 The One Warriorissa.
Elämäkerta > Vapaaottelu

Pitkään karatea harrastanut Frank ryhtyi myöhemmin vuonna 2006 harrastamaan myös thainyrkkeilyä. Hän otteli kaksi näytösottelua, jotka päättyivät tyrmäysvoittoon. Vuotta myöhemmin Frank kiinnostui vapaaottelusta ja ryhtyi harjoittelemaan brasilialaista jujutsua. Hänellä on purppura vyö, joka on kolmanneksi korkein vyöarvo. Frankin ensimmäinen ottelu oli määrä otella 23. kesäkuuta 2007 Ron McMastersia vastaan. Frank kuitenkin kieltäytyi ottelemasta, kun tapahtuma muutettiin vapaaottelusta nyrkkeilyyn. Hän ei myöskään pitänyt promoottorin tavasta mainostaa hänen Power Rangers -rooliaan.
Frank julkisti 21. elokuuta 2009 tehneensä sopimuksen SuckerPunch Entertainmentin kanssa, joka on erikoistunut markkinointi- ja hallintoyhtiö vapaaottelun parissa. Hän ryhtyi harjoittelemaan UFC-ottelija Melvin Guillardin kanssa. Frank aloitti vapaaottelemisen aluksi amatööritasolla ja otteli lopulta ensimmäisen ammattilaisottelunsa Jonathon Mackia vastaan 30. tammikuuta 2010. Hän voitti ottelun luovutuksella ensimmäisessä erässä. Frank otteli vielä vuoden aikana kolme ottelua, jotka hän voitti. Myöhemmin Frank ilmoitti Facebook-fanisivuillaan ottelevansa ensimmäistä kertaa ammattilaisottelussa 4. elokuuta 2010 Houstonissa Jose Roberto Vasquezia vastaan. Frank voitti myös ottelun 46 sekunnissa.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2007 | The Junior Defenders | Tommy Keen |
| 2007 | Fall Guy: The John Stewart Story | John Stewart |
| 2003 | Unelma Pariisista | Chad |
| 1997 | Power Rangers turbovaihteella | Tommy Oliver |
| 1997 | Groupies |  |
| 1995 | Power Rangers | Tommy Oliver |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Power Rangers: Wild Force | Tommy Oliver |
| 2002 | The Residents of Washington Heights | Blaine Peterson |
| 2000 | Undressed | Carl |
| 1997 | Meego | Karate sensei |
| 1996 | Sweet Valley High | AJ |
| 1996 | Family Matters | Skull |
| 1996 | Mighty Morphin Alien Rangers | Tommy Oliver |
| 1994 | VR Troopers | Adam Steele |
| 1993–1995 | Mighty Morphin Power Rangers | Tommy Oliver |
Vapaaottelutilastot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Päivämäärä | Tulos | Vastustaja | Tapahtuma | Paikka | Tyyli | Erä | Aika |
| 4. elokuuta 2010 | Voitto |  Jose Roberto Vasquez | Texas Cage Fighting: Puro Combate 1 | Houston, Texas | Luovutus | 1 | 0:46 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Päivämäärä | Tulos | Vastustaja | Tapahtuma | Paikka | Tyyli | Erä | Aika |
| 22. toukokuuta 2010 | Voitto |  Carlos Horn | UWC 8: Judgement Day | Fairfax, Virginia | Luovutus (käsilukko) | 1 | 0:24 |
| 8. toukokuuta 2010 | Voitto |  James Willis | Texas Rage In The Cage: Cage Rage 7 | Hidalgo, Texas | Tyrmäys (polvi) | 1 | 0:23 |
| 19. helmikuuta 2010 | Voitto |  Chris Rose | Lonestar Beatdown: Dallas | Arlington, Texas | Tekninen tyrmäys | 1 | 2:09 |
| 30. tammikuuta 2010 | Voitto |  Jonathon Mack | Lonestar Beatdown: Houston | Houston, Texas | Luovutus | 1 | 1:07 |
Yksityiselämä

Frank oli naimisissa Shawna Frankin kanssa vuosien 1994–2001 aikana ja heillä on kaksi poikaa, Jacob ja Hunter. Frank meni myöhemmin uudelleen naimisiin nykyisen vaimonsa Tammie Frankin kanssa. Heillä on yksi tytär, Skye.
Hänellä oli myös vanhempi veli, joka menehtyi vuonna 2001 ollessaan 29-vuotias.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jason David Frankin profiili Rising Sun Karate sivustolla (englanniksi)
Jason David Frank Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jason David Fankin vapaaottelu profili Sherdogissa (englanniksi)
Kyanippos

Kyanippos oli kreikkalaisessa mytologiassa Aigialeuksen ja erään neleidin poika, viimeinen Argoksen kuningas biantidien sukukunnasta.
Kyanippoksen isoisä Adrastos oli aikanaan ainoa, joka selveisi elossa hyökkäyksestä Thebaan, ja vastaavasti hänen isänsä oli ainoa, joka hyökkääjistä kuoli epigonien uusiessa isiensä epäonnistuneen sotaretken. Kyanippos oli valtaistuimen oikeutettu perijä, mutta koska hän oli vielä liian nuori, Diomedes ja Euryalos toimivat sijaishallitsijoina. Myöhemmin hän nousi valtaan itse, mutta perillisen puuttumisen vuoksi valta siirtyi hänen kuoltuaan takaisin anaksagoridien kuningassuvulle.
Medon (Argos)

Medon (m.kreik. Μέδων, ”hallitsija”) oli kreikkalaisessa mytologiassa Keisoksen poika ja Argoksen kuningas. Hänen veljensä olivat Maron ja Filias, mutta muuta hänestä ei tiedetäkään. Hänen kuoltuaan lapsettomana Maron seurasi häntä valtaistuimelle.
Temenos (mytologia)

Temenos oli kreikkalaisessa mytologiassa Aristomakhoksen poika ja Kresfonteksen ja Aristodemoksen veli. Hänellä oli Keisoksen, Keryneen, Falkeen, Agelaoksen, Agraioksen, Eurypyloksen, Kalliaan, Isthmioksen, Klytoksen ja Hyrnethon isä. Hän oli Herakleen sukukuntaa, herakleidi, ja johti doorilaisten sotajoukkoa  Peloponnesoksen valtaamisen, herakleidien paluun, aikana.
Oraakkelin antamien ennustusten mukaan herakleidit onnistuisivat valtaamaan Peloponnesoksen, jos he aloittaisivat sotaretkensä Naupaktoksesta. Siksi Temenos kokosi sotaväen ja aloitti laivaston rakentamisen. Siellä Hippotes, Fylaan poika, tappoi ennustajan, jolloin rangaistukseksi laivasto tuhoutui ja armeija alkoi nähdä nälkää. Oraakkeli vaati syyllisen karkottamista ja etsimään kolmisilmäisen sotapäällikön joukon johtajaksi, jolloin Hippotes karkotettiin ja Oksylos valittiin johtajaksi, koska hän oli menettänyt toisen silmänsä ja tuli heitä vastaan hevosella ratsastaen.
Lopulta Peloponnesoksen valtaus onnistui, ja maat jaettiin Aristomakhoksen poikien ja Aristodemoksen välillä. Temenoksesta tuli Argoksen kuningas, jota aiemmin oli hallinnut Teisamenos. Temenos suosi tytärtänsä Hyrnethoa ja tämän aviomiestä Deifontesta yli hänen poikiensa. Apollodoroksen mukaan hänen poikansa palkkasivat joukkion tappamaan isänsä, mutta armeija päätti valtakunnan kuuluvan Hyrnetholle ja Deifontekselle. Pausaniaan mukaan pojat puolestaan vasta aavistelivat isänsä siirtävän valtakuntansa tyttärensä ja tämän miehen hallittavaksi, jolloin he alkoivat juonitella häntä vastaan, ja Keisos anasti valtaistuimen itselleen
Keisos

Keisos (m.kreik. Κεισος) oli kreikkalaisessa mytologiassa Temenoksen poika ja Hyrnethon veli. Hän oli Medonin, Maronin ja Filiaan isä. Hänesä tuli Argoksen kuningas isänsä jälkeen.
Kun hänen isänsä Temenos oli nimittänyt Deifonteen, Hyrnethon aviomiehen, armeijan komentajaksi, alkoi Keisos pelätä tämän seuraavan isäänsä valtaistuimelle. Temenoksen pojat palkkasivat joukkion tappamaan isänsä, ja Keisos anasti valtaistuimen itselleen. Keisos yritti muiden veljien kanssa – nuorinta lukuun ottamatta – vielä erottaa Deifonteen ja Hyrnethon toisistaan, mikä johti Hyrnethon kuolemaan.
Keisosta seurasi kuninkaana hänen poikansa Medon.
Laios

Laios (kr. Λάϊος / Láïos), Theban kuningas, oli kreikkalaisessa mytologiassa jumalainen sankari ja päähenkilöitä Theban perustamisesta kertovassa tarinassa. Hän oli Labdakoksen poika, jonka kasvatti Theban hallitsija Lykos hänen isänsä kuoltua.
Khrysippoksen sieppaus

Kun Laios oli vielä nuori, Amfion ja Zethos anastivat vallan Thebassa. Eräät thebalaiset, haluten nähdä Kadmoksen sukulinjan jatkuvan, salakuljettivat Laioksen ulos kaupungista ennen hyökkäystä, jossa Lykoksen valtaistuin vietiin ja hänet itsensä surmattiin. Laios päätyi Pelopsin, Pisan kuninkaan huomaan Peloponnesokselle. Laioksen vartuttua kuningas uskoi tälle suosikkipoikansa, Khrysippoksen, pyytäen Laiosta opettamaan tätä ajamaan vaunuilla. Opetuksen edetessä Laios kuitenkin rakastui oppilaaseensa. Hyginus kertoo, että Nemean kisoissa, jossa he olivat kilpailemassa vaunujen ajossa, Laios lopulta sieppasi väkisin Khrysippoksen mukaansa Thebaan, jossa hänet julistetaan kaupungin kuninkaaksi Amfionin ja Zethoksen jo kuoltua. Laios piti Khrysipposta vastoin tämän tahtoa rakastajanaan, ja koko sieppaus lopulta päättyi Khrysippoksen kuolemaan. Tämä sieppaus oli yksi Euripideen hävinneiden tragedioiden aiheista.
Myöhemmät vastoinkäymiset

Khrysippoksen häväistyksen jälkeen Laios nai Iokasten, Menoikeuksen tyttären. Laios otti vastaan Delfoin oraakkelilauseen, joka kertoi hänelle, ettei hänen tulisi tehdä lasta vaimonsa kanssa, tai lapsi tulisi tappamaan hänet. Eräänä iltana Laios kuitenkin oli juopuneena ja siitti Oidipuksen vaimonsa kanssa. Laios määräsi lapsen nilkat lävistettäviksi nauloilla ja toimitti hänet Kithaironin vuorelle kuolemaan. Paikalle saapunut paimen kuitenkin pelasti lapsen antaakseen tämän kuningas Polybokselle ja kuningatar Meropelle (tai Periboialle), jotka kasvattivat tämän.
Oidipus halusi vartuttuaan tietää enemmän syntyperästään ja kysyi neuvoa Delfoin oraakkelilta. Vastaukseksi hän sai ainoastaan kehotuksen olla menemättä kotiinsa, tai hän päätyisi tappamaan isänsä ja naimaan äitinsä. Ajatellen olevansa Korintista Oidipus lähti kohti Thebaa välttääkseen kohtalonsa. Matkallaan hän kohtasi Laioksen, joka oli menossa Delfoihin kysyäkseen neuvoa oraakkelilta saatuaan enteitä, jotka viittasivat hänen poikansa mahdollisesti palaavan surmaamaan hänet. Oidipus kieltäytyi väistämästä kuningasta, vaikka tämän palvelijat niin käskivätkin. Tästä suuttuneena Laios joko ajoi vaunujen rattaalla Oidipuksen jalan yli tai löi häntä piiskallaan, jolloin Oidipus tappoi Laioksen ja tämän palvelijat yhtä lukuun ottamatta.
Mikko Järvinen (laulaja)

Mikko Järvinen (s. 4. joulukuuta 1943 Kymi) on suomalainen muusikko, 1960-luvulta lähtien eri tanssiorkestereiden solistina toiminut laulaja.
Lapsuus ja kouluaika

Mikko Järvinen varttui synnyinseudullaan, Popinniemessä itäisen Suomenlahden rannikolla vuoteen 1949 saakka, jonka jälkeen perhe muutti omakotitaloon Otsolaan.lähde?
Kansakoulun jälkeen Järvinen kävi ammattikoulun ja jatkoi opiskeluja konepajakoulussa. Kouluaikoinaan Järvinen harrasti aktiivisesti yleisurheilua, painonnostoa, koripalloa ja jääkiekkoa paikallisissa seuroissa, sekä konepajakoulussa ollessaan moottoripyöräilyä.lähde?
Ura > Alkuaikojen esiintymiset

Järvinen aloitti uransa paikallisten orkesterien solistina vuonna 1958 ollessaan vielä ammattikoulussa. Silloisista Kotkan alueella vaikuttavista orkestereista hän toimi solistina Kari Salon ja sen jälkeen Teemu Huusarin yhtyeissä.lähde?
Ura > Iskelmälaulukilpailujen voitto 1964

Järvinen osallistui syksyllä 1964 Veikko Ahvenaisen järjestämään iskelmälaulukilpailuun tanssipaikka Karhulan Sammolla ja voitti ensimmäisen palkinnon. Tämän jälkeen Ahvenainen vei Järvisen koelauluun PSO-levy-yhtiön silloisen sovittajan Jörgen Petersenin luokse.lähde?