stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viron EU-kansanäänestys
Kampanja ennen kansanäänestystä

Mielipidemittaukset vuoden 2003 ensimmäisellä puoliskolla osoittivat melko heikkoa kannatusta EU-jäsenyydelle. Tämä vakuutti Viron johtavat poliitikot, kuten presidentti Arnold Rüütel, pääministeri Juhan Parts ja riigikogun puhemies Ene Ergma tukivat vahvasti omalla panoksellaan jaa-ääniä eli EU:hun liittymistä.
Kansanäänestystä edeltävällä viikolla Suomen presidentti Tarja Halonen vieraili Virossa tuoden esille Suomen pääosin positiivista kuvaa EU-jäsenydestä Suomen kohdalla.
Talous oli yksi tärkeimmistä asioista, joista keskusteltiin kansanäänestyskampanjan aikana. EU-jäsenyyden kannattajat sanoivat, että jäsenyys vauhdittaisi talouskasvua ja loisi uusia työpaikkoja, kun taas kielteisesti EU:hun suhtautuvien mukaan EU-jäsenyys voisi hidastaa Viron talouskasvua. Vastustajat väittivät myös, että Viron ei pitäisi siirtyä suoraan yhdestä liitosta eli Neuvostoliitosta toiseen eli EU:hun.
EU-jäsenyyskampanja sai vahvaa poliittista, taloudellista ja tiedotusvälineiden tukea. Viron keskustapuolue oli ainoa johtava puolue, joka vastusti EU:hun liittymistä. Pääsyä tukevat julisteet olivat vallitsevia katukuvassa. Vähän ennen äänestystä kyselyt osoittivat EU-jäsenyyden lisääntyneen kannatuksen – 70 % vastaajista kannatti ajatusta EU:hun liittymisestä.
Tulokset > Kokonaistulokset

| Valinta | Ääniä | % |
| --- | --- | --- |
| Kyllä | 369.657 | 66,8 |
| Ei | 183.454 | 33,2 |
| Kyllä/Ei-äänestäneitä yht. | 553.111 | 100 |
| Hylättyjä/tyhjää | 2.724 | 0,5 |
| Kaikki äänestäneet | 555.835 | 64,1 |
| Äänioikeutettuja | 867.714 | – |
Kilde: Referendum - Results
Tulokset > Alueittain (Maakunnat, Tallinna ja Tartto)

| Alueet | Ääni- oik>  | Äänes- täneitä | Hylät- tyjä ääniä | Kyllä (ääniä) | Kyllä (%) | Ei (Ääniä) | Ei (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Harjumaa | 79.598 | 54.123 | 202 | 37.670 | 69,86 | 16.251 | 30,14 |
| Hiidenmaa | 8.524 | 5.613 | 26 | 3.793 | 67,89 | 1.794 | 32,11 |
| Itä-Virumaa | 65.049 | 36.370 | 171 | 20.634 | 57,00 | 15.565 | 43,00 |
| Jõgevamaa | 28.879 | 17.316 | 100 | 11.309 | 65,69 | 5.907 | 34,31 |
| Järvamaa | 29.980 | 18.901 | 65 | 12.886 | 68,41 | 5.950 | 31,59 |
| Läänemaa | 21.022 | 13.287 | 51 | 8.759 | 66,18 | 4.477 | 33,82 |
| Länsi-Virumaa | 48.350 | 29.406 | 161 | 19.315 | 66,05 | 9.930 | 33,95 |
| Põlvamaa | 25.471 | 14.701 | 93 | 9.043 | 61,90 | 5.565 | 38,10 |
| Pärnumaa | 67.328 | 42.982 | 172 | 28.573 | 66,74 | 14.237 | 33,26 |
| Raplamaa | 28.256 | 18.066 | 72 | 11.597 | 64,45 | 6.397 | 35,55 |
| Saaremaa | 28869 | 17825 | 65 | 11.084 | 62,41 | 6.676 | 37,59 |
| Tartumaa | 36.319 | 22.033 | 109 | 14.967 | 68,27 | 6.957 | 31,73 |
| Valgamaa | 25.008 | 15.028 | 76 | 9.314 | 62,29 | 5.638 | 37,71 |
| Viljandimaa | 44.264 | 27.268 | 134 | 18.494 | 68,16 | 8.640 | 31,84 |
| Võrumaa | 30.813 | 18.888 | 89 | 10.955 | 58,27 | 7.844 | 41,73 |
| Tallinna | 227.361 | 156.779 | 554 | 107.405 | 68,75 | 48.820 | 31,25 |
| Tartto | 72.623 | 47.249 | 584 | 33.859 | 72,56 | 12.806 | 27,44 |
| Viro yhteensä | 86.7714 | 555.835 | 2724 | 369.657 | 66,83 | 183.454 | 33,17 |
Levikki

Levikki on sanoma- tai aikakauslehden tilausten, irtomyynnin ja määrättyjen vapaakappaleiden keskimääräinen summa jollain tarkastetulla aikajaksolla. Suomessa lehtien levikintarkastusta hoitaa Media Audit Finland (ent. Levikintarkastus Oy).
Levikkitiedolla on merkitystä mainostajille. Suurempilevikkinen lehti tavoittaa useampia mainostetun tuotteen potentiaalisia ostajia.
Levikin tilalle on kehitetty myöhemmin muita keinoja ilmaista julkaisun lukijakuntaa.
MediaAuditFinland on julkaissut 2012 lähtien myös "kokonaislevikin", joka koostuu julkaisun levikin lisäksi "levikkikelpoisista yhdistelmätilauksista" ja digitaalisen version levikistä ilman päällekkäisyyksiä.
MediaAuditFinland tekee myös Kansallisen Mediatutkimuksen (KMT) jonka toteuttaa TNS Gallup Oy. Tästä saadaan ns. lukijaestimaatti, joka ilmaisee kuinka monta tuhatta lukijaa kunkin lehden keskimääräisellä numerolla on. Toinen selvitettävä arvo on kokonaistavoittavuusluku, joka kuvaa painetun lehden ja saman lehden digitaalisten versioiden lukemista. KMT toteutetaan puhelinhaastatteluna lehtien osalta ja nettikyselynä.
Aiheesta muualla

Media Audit Finland, lisätietoja levikin tarkastamisesta Suomessa
World Press Trends 2016: Facts and Figures. Global newspaper industry revenues (Linkistä löytää levikiltään maailman 10 suurinta sanomalehteä) World Association of Newspapers and News Publishers (WAN-IFRA), wan-ifra.org. Viitattu 24.9.2017. (englanniksi)
Viviana Zelizer

Viviana A. Zelizer (s. 19. tammikuuta 1946 Buenos Aires, Argentiina) on Princetonin yliopiston sosiologian professori, joka on tunnettu taloussosiologian tutkija. Hänen alaansa on erityisesti talouden kautta ilmenevät kulttuuriset ja moraaliset merkitykset. Erityisesti pyhän taloudellinen arvottaminen on toistuva teema Zelizerin tutkimuksessa; tämä näkyy hänen mukaansa esimerkiksi henkivakuutusratkaisuissa ja seksuaalisten suhteiden yhteydessä tapahtuvassa taloudellisessa vaihdossa.
Ura

Zelizer opiskeli synnyinmaassaan Argentiinassa lakia kahden vuoden ajan kunnes muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1967. Hän valmistui sosiologiksi Rutgersin yliopistosta vuonna 1971, filosofian sekä taiteiden maisteriksi Columbian yliopistosta vuonna 1974, ja tohtoriksi vuonna 1977. Vuonna 1976 Zelizer sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden. Hän on kirjoittanut viisi klassikkoaseman saanutta taloussosiologian kirjaa.
Palkinnot ja kunniamaininnat

Rockefeller Foundation-stipendi, 1980–1981
Elizur Wright-palkinto 1985
C. Wright Mills-palkinto 1985
Tuck Fund-palkinto 1990
Guggenheim-stipendi
Kansallinen humanitaarisen avustuksen apuraha
Doctor Honoris Causa -titteli 2019, joka myönnettiin Zelizerille uuden taloudellisen sosiologian suuntauksen perustamisen, sekä tyypillisesti sivuutettujen talousalojen, kuten kotitalouksien, hoitotyön ja lahjanvaihdon merkityksen esiin nostamisesta.
Teokset

Money Talks, toim. Viviana Zelizer, Nina Bandelj ja Frederick Wherry. Princeton, NJ: Princeton University Press, 2017.
Economic Lives: How Culture Shapes the Economy. Princeton, NJ: Princeton University Press, 2010.
Vite economiche. Bologna: Il Mulino, 2009.
The Purchase of Intimacy. Princeton, N.J.: Princeton University Press, 2005.
The Social Meaning of Money. New York: Basic Books,1994.
Pricing the Priceless Child: The Changing Social Value of Children. New York: Basic Books, 1985.
Morals and Markets: The Development of Life Insurance in the United States. New York: Columbia University Press, 1979.
Viivamerkit

|   - – — −  Välimerkit |
| --- | --- |
piste: .
pilkku: ,
kaksoispiste: :
puolipiste: ;
kysymysmerkki: ?
huutomerkki: !
heittomerkki: ’
lainausmerkit: ” ”, » », ’ ’
viivamerkit: -, –, —, −
sulkeet: ( ), [ ], { }, ⟨ ⟩
kolme pistettä: …
vinoviiva: /
kenoviiva: \
välilyönti:  
Viivamerkkejä käytetään kielessä ja kirjoituksessa moneen tarkoitukseen. Viivatyyppejä ovat:
|   | Nimi | Muut nimet | Käyttötarkoitukset |
| --- | --- | --- | --- |
| - | yhdysmerkki |  tavuviiva  yhdysviiva  väliviiva |  yhdyssanan osien erottaminen  tavujen rajan osoittaminen  puuttuvan sananosan osoittaminen  venytetyn tai änkytetyn puheen osoittaminen  ajatusviivana |
| –   — | ajatusviiva |  repliikkiviiva eli vuorosanaviiva  luetelmaviiva eli ns. ranskalainen viiva  ellipsiviiva |  virkkeiden, niiden irrallisten lisäysten tai nimien erottaminen  uuteen asiaan siirtymisen osoittaminen  rajakohtamerkintänä  puuttuvan tekstinosan tai rahamäärän osoittaminen  repliikin osoittaminen  luettelon jaksojen erottaminen  miinusmerkkinä |
| − | miinusmerkki |  |  luvun negatiivisuuden osoittaminen  vähennyslasku  joukkoerotus |
Typografiassa viivoja on neljää kokoa: ”-” eli yhdysmerkki, ”–” eli n-ajatusviiva (en dash), ”—” eli m-ajatusviiva (em dash) sekä ”−” eli miinusmerkki. Nimet n-ajatusviiva ja m-ajatusviiva johtuvat siitä, että viivat ovat joskus vastanneet vastaavan ison kirjaimen leveyttä. Miinusmerkki on hiukan paksumpi kuin muut viivamerkit.
Viivamerkit suomen kielessä

Yhdysmerkkiä käytetään yhdysnimissä silloin kun sanan jälkimmäinen yhdysosa alkaa samalla vokaalilla johon edellinen päättyy, ja silloin kun yhdyssanan toinen puolisko on erisnimi tai lyhenne, esim. Maija-Liisa ja SM-kilpailu. Jos yhdysilmauksen määriteosa on sanaliitto, jätetään yhdysmerkin edelle sanaväli: Tuntematon sotilas -elokuva. Tätä merkintätapaa kutsutaan nimellä välike. Jos määriteosa koostuu useasta osasta mutta ne kirjoitetaan yhteen, ei sanaväliä merkitä: Pohjois-Karjala-projekti. Yhdysmerkillä osoitetaan myös yhdyssanan perus- tai määriteosan toistuminen: posti- ja telelaitos, syntymäaika ja -paikka. Aiemmin suomen kielessä yhdysmerkkiä käytettiin nykyistä useammin.
Tavuviiva merkitään rivin loppuun jaettaessa sana tavurajalta. Tavuviivana käytetään yhdysmerkkiä. Jotkin automaattisesti tavuttavat ohjelmat käyttävät omaa merkkiään, jotta automaattinen tavutus voidaan havaita tekstistä ja tarvittaessa poistaa. Tietokonejärjestelmissä automaattinen tavuviiva on Unicode-merkki U+00AD SOFT HYPHEN.
Ajatusviiva merkitään tekstiin, kun ajatus katkeaa – ja siirrytään aivan toiseen aiheeseen. Ajatusviivaa voidaan myös käyttää – sulkeiden tavoin – tekstin irtonaisen kohdan ympärillä (ns. parenteettinen ajatusviiva).
Ajatusviivaa eli vuorosanaviivaa käytetään myös repliikkiviivana ja ranskalaisena viivana eli luetelmaviivana kirjoitettaessa repliikkejä ja listoja.
Ajatusviivaa käytetään lyhentämisen merkkinä (–kele!) ja kahta ajatusviivaa osoittamassa, että sitaatista on jätetty jotakin pois: ”Matti osti – – ainoastaan ruokaa.”
Ajatusviivalla erotetaan ääripäät: sivut 10–12, Helsingin–Hämeenlinnan rautatie, Suomi–Venäjä-jääkiekkomaaottelu. Viiva kirjoitetaan ilman välilyöntejä, jos rajailmauksiin ei sisälly sanavälejä (12.4.1985–31.12.1999); muutoin ajatusviivan kummallekin puolelle tulee sanavälit (Helsinki – New York -lento). Negatiivisissa luvuissa voidaan ajatusviivan tilalla käyttää kolmea pistettä: −5…−2 °C. Ajatusviivan tilalla voidaan myös tarvittaessa käyttää yhdysmerkkiä, jonka kummallakin puolella on välilyönti: sivut 10 - 12.
Miinusmerkillä merkitään negatiivista lukua ja vähennyslaskua: −3, 3 − 2 = 1. Tietotekniikassa Unicode sisältää erityisen miinusmerkin – U+2212 MINUS SIGN –, mutta yleensä käytetään n-ajatusviivaa tai sen puuttuessa tavanomaista ASCII-merkkiä U+002D HYPHEN-MINUS.
Uudistetussa SFS 4175 -standardissa ”Numeroiden ja merkkien kirjoittaminen” suositellaan suomenkielisessä tekstissä käytettäväksi lyhyttä n-ajatusviivaa; aiemmin lyhyt ja pitkä ajatusviiva esitettiin samanarvoisiksi. Myös Euroopan unionin käännöspalvelu suosittelee käytettäväksi yksinomaan n-ajatusviivaa.
Viivamerkit muissa kielissä

Amerikanenglannissa lauseidenvälisenä ajatusviivana on m-ajatusviiva, johon sanat kirjoitetaan kiinni. Brittienglannissa ajatusviiva on yleensä lyhyempi ja irrallaan. Ellei pitkää ajatusviivaa ole käytettävissä, amerikanenglannissa käytetään mieluummin kahta yhdysmerkkiä kuin yhdysmerkkiä, jonka ympärillä on sanavälit.[lähde? ]
Italiassa tavuviiva voi olla myös perusviivalla (_) tai jopa viimeisen kirjaimen alla.
Viivat tietokoneella

Tietokoneissa viivat koodataan seuraavasti:
| ASCII-koodi | Unicode | HTML | merkki | huomautus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 0x2D | U+002D | &#45; | - | ASCII:n tavuviiva-miinusmerkki (hyphen-minus) |
| 0xAD | U+00AD | ­&shy; tai &#173; | (‐) | Sama kuin U+2010, mutta näkyy tulostetussa tekstissä ja verkkosivulla vain, jos mahdollinen tavutuskohta on rivin lopussa. ISO 8859 -merkistöjen pehmeä tavuviiva, HTML-kielessä tavutusvihje (ei näy). |
|  | U+2013 | &ndash; | – | Unicoden n-ajatusviiva |
|  | U+2014 | &mdash; | — | Unicoden m-ajatusviiva |
|  | U+2010 | &#8208; tai &hyphen; tai &dash; | ‐ | Unicoden yhdysmerkki (hyphen) |
|  | U+2011 | &#8209; | ‑ | Unicoden sitova yhdysmerkki (non-breaking hyphen), sama kuin U+2010, mutta sen jälkeen sanan katkaisu ei ole sallittu. |
|  | U+2012 | &#8210; | ‒ | Unicoden numeroviiva (figure dash) on samanlevyinen kuin numerot ja on tarkoitettu käytettäväksi esimerkiksi puhelinnumeroissa. 555‒6578 |
|  | U+2015 | &#8213; | ― | Unicoden ”horizontal bar” -merkki, tarkoitettu lainatun tekstin erottamiseen englannissa |
|  | U+2212 | &minus; | − | Unicoden miinusmerkki (minus) |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viivamerkit Wikimedia Commonsissa
Viron Suomen-instituutti

Viron Suomen-instituutti eli Viro-instituutti Suomessa (vir. Eesti Instituut Soomes) on Viron instituutin Suomen toimipiste Helsingissä, ensimmäinen Viron ulkomaille perustama kulttuuriedustusto. Sen tarkoituksena on esitellä virolaista kulttuuria Suomessa.
Viron Suomen-instituutti avattiin 10. lokakuuta vuonna 1995 Helsingissä Mariankadulla, Baltia-keskuksessa, jossa instituutin toimitilat olivat vuoteen 2010 asti. Viro-instituutti järjestää konsertteja, näyttelyjä, kirjallisuusiltoja, luentoja ja muita kulttuuritapahtumia eri puolilla Suomea. Nykyään instituutin toimitilat ovat syksyllä 2010 avatussa Eesti Maja -Viro-keskuksessa, jossa pitävät majaa myös muut Suomen suuret Viro-toimijat. Helsingissä instituutin pääasiallisena tehtävänä on virolaisen kulttuurin ja Viron kulttuuripolitiikan tunnetuksi tekeminen Suomessa sekä maiden kulttuurisuhteiden kaikkinainen edistäminen. Instituutti panostaa erityisesti nuorten keskuudessa tehtävään työhön tarjoten muun muassa tietopaketteja kouluille ja tietoja opiskelumahdollisuuksista Virossa. Lisäksi instituutti pyrkii palvelemaan Suomessa asuvia virolaisia. Vuonna 2009 käynnistyi Viro-instituutin, Viron suurlähetystön ja Archimedes-säätiön yhteisvoimin Viro käy koulua -hanke Suomen peruskouluissa, lukioissa sekä korkeakouluissa. Hankkeen tavoitteena on tuoda Viroa lähemmäksi suomalaisia nuoria ja välittää tietoa Virosta.
Julkaisut

Viro-instituutin 15. juhlavuoden kunniaksi vuonna 2010 ilmestyi kaksikielinen juhlakirja Imede aeg – Ihmeiden aika. Kirja kuvaa Viron kehitystä uudelleenitsenäistymisen jälkeisinä kahtena vuosikymmenenä. Tämän lisäksi kirjassa on runsaasti kuvitettu katsaus instituutin tapahtumista viidentoista vuoden ajalta.
Viro-instituutti alkoi julkaista vuonna 2015 virolaisen kirjallisuuden antologiaa nimeltään Nippernaati, jonka päätoimittajana toimii suomentaja Sanna Immanen. Nippernaateja julkaistiin vuoteen 2020 mennessä yhteensä neljä ja viimeisimmän päätoimittajana toimi kirjoittaja ja kääntäjä Anniina Ljokkoi.
Viro-instituutin ystävät ry.

Vuonna 1996 Viron Suomen-instituutille perustettiin tukiyhdistys Viro-instituutin ystävät ry (VIY). Siihen voivat liittyä sekä yksityishenkilöt että yhteisöt, jotka ovat kiinnostuneita Viron ja Suomen kulttuuriyhteyksien tukemisesta. VIY:n tarkoituksena on tukea aatteellisesti ja taloudellisesti instituutin toimintaa sekä edistää virolaisen kulttuurin tuntemusta ja harrastusta yhteistyössä muiden Virosta kiinnostuneiden tahojen kanssa Suomessa.
Toiminnanjohtajat

Kulle Raig (1995−1998)
Erja-Liina Raidmaa (1999−2001)
Mika Keränen (2002−2006)
Jürgen Rooste (2007−2008)
Grete Ahtola (2008−2017)
Sanna Immanen (2017−2020)
Mart Meri (2020−)
Aiheesta muualla

Viron Suomen-instituutti
Viron instituutin viralliset sivut (englanniksi)
Estonian Culture (englanniksi)
Estonian Literary Magazine (englanniksi)
Estonian Art (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Facebook-sivu
Varakuvernööri

Varakuvernööriksi kutsutaan korkea-arvoista valtion virkamiestä, joka on yleensä vastuussa valtion osa-alueesta kuten provinssi tai osavaltio ja on korkeamman tahon, kuten hallitsijan virkaansa nimittämä.
Intia

Intiassa varakuveröörit nimittää presidentti. He ovat vastuussa territorioiksi kutsutuista alueista.
Australia

Australian varakuvernöörit olivat vastuussa pienemmistä hallinnollisista alueista, mutta heidän tehtävänsä on pääsääntöisesti siirretty muille virkamiehille. Varakuvernööriksi voidaan nimittää henkilö erikoistapauksissa, esimerkiksi jos alueen kuvernööri eroaa tai kuolee kesken virkakauden.
Kanada

Kanadan varakuvernöörit ovat provinssien korkeimpia johtohenkilöitä, jotka virallisesti edustavat Ison-Britannian kuningashuonetta. Heidät nimittää Kanadan pääministerin avustuksella Kanadan kenraalikuvernööri. He keskustelevat nimityksestä kyseisen provinssin päämiehen ('Premier') kanssa. Kanadan jokaisella provinssilla on oma varakuvernööri, mutta territorioilla on vain komissaari ('Comissionaire').
Britannian kruununalusmaat

Jerseyn, Guernseyn ja Mansaaren varakuvernööri on valtionpäämies ja toimii yhdysmiehenä emämaa Britanniaan.
Uusi-Seelanti

Uuden-Seelannin varakuvernöörinä toimi vuosien 1839–1841 välillä kuninkaallisen laivaston kapteeni William Hobson. Vuonna 1848 maa jaettiin kolmeen uuteen provinssiin, New Ulster, New Munster ja New Leinster, joilla jokaisella oli oma varakuvernöörinsä.
Yhdysvallat

Yhdysvaltojen viidestäkymmenestä osavaltiosta neljässäkymmenessäkahdessa on vaaleilla valittu varakuvernööri, joka on suoraan vastuussa osavaltion kuvernöörille. Kuvernöörin kuoltua tai erottua virasta varakuvernööri perii hänen virkansa, lukuun ottamatta Massachusettsin osavaltiota, jossa varakuvernööri toimii kuvernöörinä ainoastaan väliaikaisesti.
Hongkong

Hongkongin varakuvernööri oli Brittiläisen vallan aikana 1843–1902 toiseksi korkea-arvoisin henkilö, mutta hänellä ei ollut käytännössä poliittista sananvaltaa maan asioissa.
Lotta (satuhahmo)

Lotta on henkilöhahmo ruotsalaisen lastenkirjailija Astrid Lindgrenin kirjoissa. Hänellä on kaksi vanhempaa sisarusta, Janne ja Minnamanna. Lotta tekee paljon kaikenlaista ja aiheuttaa hankaluuksia, mutta on kuitenkin pohjimmiltaan kiltti. Naapurissa asuu ystävällinen Vuorisen täti.
Lotasta kertovat seuraavat kirjat:
Lotta, Janne ja Minnamanna (Barnen på Bråkmakargatan 1956, suom. 1964)
Se pikkuinen Lotta (Lotta på Bråkmakargatan 1961, suom. 1962)
Osaa Lottakin ajaa (Visst kan Lotta cykla 1971, suom. 1974)
Lotta osaa mitä vain (Visst kan Lotta nästan allting 1977, suom. 1978)
Lotta on iloinen (Visst är Lotta en glad unge 1990, suom. 1990)
Lotasta on tehty Johanna Haldin ohjaamina kaksi elokuvaa: Se pikkuinen Lotta (1992) ja Lotta muuttaa pois kotoa (1993).
Aiheesta muualla

Astrid Lindgrenin kotisivut (ruotsiksi)
Viivalla

| Viivalla Jonna Tervomaa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Jussi Jaakonaho
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 50.19
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5.
Jonna Tervomaan muut julkaisut
| Neljä seinää 1999 | Viivalla 2001 | Halo 2004 |
Viivalla on Jonna Tervomaan vuonna 2001 ilmestynyt aikuisiän kolmas albumi. Levy oli Suomen virallisella albumilistalla kaikkiaan kolmen viikon ajan, parhaimmillaan viidentenä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sanoittanut Jonna Tervomaa sekä sovittanut Jaakonaho, Mikkonen, Rantala, von Hertzen sekä Tervomaa, ellei toisin mainittu.
Liikaa – 3.47 (säv. Knipi)
Tänään lähdetään – 2.55 (säv. Knipi)
Ne pakottaa – 2.37 (säv. Mikki Kauste)
Näkymätön – 4.31 (säv. Kauste)
Kupla – 3.41 (säv. Markus Nordenstreng)
Onnelliset – 5.09 (säv. Lasse Kurki)
Maailmanpyörään – 3.29 (säv. Kauste)
Ihan pakko päästä pois – 5.17 (säv. Nordenstreng)
Yksi synti sallitaan – 3.38 (säv. Knipi)
Outo lintu – 4.24 (säv. Nordenstreng, sov. Jussi Jaakonaho & Jonna Tervomaa)
Miten tahansa voi elää – 6.28 (säv. Tommi Lattunen)
Penni – 4.23 (säv. Knipi, sov. Jaakonaho & Tervomaa)
Muusikot

Jonna Tervomaa – laulu, koskettimet
Jussi Jaakonaho – kitara, koskettimet, lyömäsoittimet
Tero Mikkonen – rummut, lyömäsoittimet
Kim Rantala – koskettimet
Jonne von Hertzen – basso, taustalaulu
Muusikot > Vierailevat muusikot

Aleksi Ahoniemi – saksofoni (6)
Jukka Eskola – trumpetti, flyygelitorvi (3, 6)
Niko Kokko – pasuuna (3)
Jay Kortehisto – pasuuna (6)
Timo Lassy – saksofoni (3)
Tuure Kilpeläinen – huuliharppu (4)
Lasse Kurki – taustalaulu (4, 9)
Arvostelut

City.fi:
Nyt.fi:
Soundi:
Aiheesta muualla

Laulujen sanat Jonna Tervomaan nettisivuilta (Arkistoitu – Internet Archive)
Vlastimil Bubník

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Innsbruck 1964 | miehet |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 1961 | miehet |  |
|  Pronssia | Länsi-Saksa 1955 | miehet |  |
|  Pronssia | Ruotsi 1963 | miehet |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 1961 | miehet |  |
|  Hopeaa | Länsi-Saksa 1955 | miehet |  |
|  Pronssia | Ruotsi 1963 | miehet |  |
Miesten jalkapallo
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ranska 1960 | miehet |  |
Vlastimil Bubník (18. maaliskuuta 1931 Kelč – 6. tammikuuta 2015 Brno) oli Tšekkoslovakiaa edustanut tšekkiläinen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija.
Jääkiekkoura

Bubník pelasi jääkiekkoa HC Brnossa ja Královo Polessa. Maajoukkueessa hän saavutti pronssia Innsbruckin talviolympialaisissa 1964. Hän teki olympiajääkiekossa 1952–1964 kaikkiaan 36 tehopistettä ja jakoi kaikkien aikojen pistepörssin kärkitilaa ennen kuin Teemu Selänne otti kärkipaikan vuoden 2010 kisoissa Vancouverissa. Bubnik valittiin IIHF Hall of Fameen vuonna 1997.
Jalkapalloura

Bubníkin jalkapalloseura oli RH Brno. Hän edusti maataan 11 kertaa ja teki maaotteluissa 4 maalia vuosien 1957 ja 1960 välillä. Bubník pelasi EM-turnauksessa 1960 voittaen maalleen pronssia.
Aiheesta muualla

Ice hockey profile[vanhentunut linkki]
Football profile (Arkistoitu – Internet Archive)
Luis Landa Escober

Luis Landa Escober (28. joulukuuta 1875 Cedros, Francisco Morazán – 1977 Tegucigalpa) oli hondurasilainen professori ja akateemikko, joka suoritti opintonsa matemaattisissa ja fysikaalisissa tieteissä. Hän teki paljon julkaisuja muun muassa kasvitieteen ja ornitologian aloilla.
Landa Escober kävi koulunsa Cedrosin kaupungissa ja jatkoi opintojaan Hondurasin pääkaupungissa Tegucigalpassa. Hän pääsi stipendillä suorittamaan opintoja ulkomaille Chilen yliopistoon. Hän opiskeli myös professori Domingo Amunátegui Solarin johtamassa Santiago de Chilen pedagogisessa instituutissa. Palattuaan Hondurasiin Landa Escober toimi koulun opettajana Comayaguassa. Hän pääsi johtamaan Instituto Departamental León Alvaradoa ja oppilaitosta, josta myöhemmin kehittyi La Rondan kaupunginosassa toimiva Escuela Francisco Morazán. Landa Escober toimi luonnontieteiden professorina Instituto Central de Varonesissa ja monissa muissa yksityisissä instituutioissa. Hän oli myös Hondurasin varaopetusministeri.
Landa Escober sai kunniatohtorin arvon Nuevo Leónin autonomisesta yliopistosta Meksikosta.
Weesp

| Weesp |
| --- | --- |
 Näkymä Weespiin
 lippu:  vaakuna
 Weesp
 Koordinaatit: 52°18′00″N, 05°03′00″E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Pohjois-Hollanti
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,88 km²
Väkiluku (2017):  18 988
 – Väestötiheys:  926 as./km²
 
 www.weesp.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Weesp on kaupunki ja kunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa. Sen pinta-ala on 21,88 km², josta vesialuetta 1,33 km². Kunnan asukasluku oli elokuun 2017 lopussa 18 988.
Historia

Weesp kuului alkujaan Utrechtin piispan alaisuuteen, ja myöhemmin vuonna 1317 alue siirtyi Hollanin kreivikunnan alaisuuten. Kaupunki alkoi kasvaa linnoituksen ympärille ja vuonna 1355 Weesp sai kaupunginoikeudet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Weesp Wikimedia Commonsissa
Kunnan omat sivut
Kartta Weespin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).