stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koopalings
Äänet

Koopalingien ääninä ovat toimineet monet näyttelijät; alla lueteltuina muutamia:
Japanissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Masaharun Sato  | … |  Larry ja Iggy   |
|  Miyako Endo  | … |  Morton ja Wendy   |
|  Naoki Tatsuta  | … |  Roy, Lemmy ja Ludwig   |
Englannissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Ransken ja Lani Minella  | … |  Cheatsy/Larry   |
|  Dan Hennessey ja Lani Minella  | … |  Suurisuu/Morton   |
|  Paulina Gillis ja Lani Minella  | … |  Kootie Pie/Wendy   |
|  Tara Charendoff ja Lani Minella  | … |  Hip/Lemmy   |
|  Gordon Masten ja Dan Falcone  | … |  Bully/Roy   |
|  Michael Stark ja Mike Vaughn  | … |  Kooky/Ludwig   |
|  Tara Charendoff ja Mike Vaughn  | … |  Hop/Iggy   |
Suomessa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eero Saarinen  | … |  Cheatsy, Bully ja Hip   |
|  Liisa Paatso  | … |  Suurisuu ja Kootie Pie   |
|  Tom Wentzel  | … |  Kooky ja Hop   |
Suomessa
| Suomeksi | Hahmot |
| --- | --- |
Tuukka Leppänen: Kooky, Nulkki, Hip ja Hop
Jon-Jon Geitel: Isosuuri Koopa
Nina Frisart: Epeli Koopa ja Kootie Pie
Wyomingin yliopisto

| Wyomingin yliopisto> University of Wyoming |
| --- | --- |

Perustettu:  1886
Tyyppi:  julkinen
Säätiön varat:  337,5 milj. dollaria
Henkilökunta:  2 997
Opiskelijoita:  13 992
Sijainti:  Laramie, Wyoming   Yhdysvallat
Maskotti:  Cowboy Joe Pistol Pete
Sivusto:  uwyo.edu
Wyomingin yliopisto (University of Wyoming) on yksityinen yliopisto Laramiessä, Albanyn piirikunnassa, Wyomingin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1886, ja vuonna 2014 siellä opiskeli hieman alle 14 000 opiskelijaa.
Yliopistossa on kahdeksan tiedekuntaa.
Keskusjärjestö NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Wyomingin yliopistoa edustavat  Wyoming Cowboysin/Cowgirlsin nimellä kulkevat joukkueet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wyomingin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Nico Mäki-Valtari

| Nico Mäki-Valtari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. maaliskuuta 2003 (ikä 21) Vaasa
Kansalaisuus:  Suomi
Lentopalloilija
Pelipaikka:  hakkuri
Pituus:  194 cm
Nyk. joukkue:  Kokkolan Tiikerit
Sarja:  Mestaruusliiga
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2018–2021 2022–2024 2024–2025 2025–:  Kuortaneen Urheiluopisto Vantaa Ducks Vaasan Kiisto Kokkolan Tiikerit
Maajoukkueet
2019 2020 2022 :  Suomi U16 Suomi U18 Suomi U20
Ottelut:  3
Nico Mäki-Valtari (s. 11. maaliskuuta 2003 Vaasa) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa Mestaruusliigassa pelaavaa Kokkolan Tiikereitä. Pelipaikaltaan Mäki-Valtari on hakkuri. Mäki-Valtari on Vaasan Kiiston kasvatti ja entisen Kiiston pelaajan Mika Mäki-Valtarin poika.
Mäki-Valtari liittyi Kokkolan Tiikereihin kesken kauden 2024–2025 Vaasan Kiistosta. Mäki-Valtari oli lainalla kahdessa pelissä Tiikereille, joissa hän teki vaikutuksen ja sai vakituisen paikan Tiikereissä.
Wyoming Catholic College

| Wyoming Catholic College |
| --- | --- |
  
Motto:  Verum, Bonum, Pulchrum (virallinen) Wisdom in God's Country;  Born in Wonder, Brought to Wisdom
Perustettu:  2005
Tyyppi:  yksityinen
Rehtori:  Kyle Washut
Henkilökunta:  21
Opiskelijoita:  193
Sijainti:  Lander, Wyoming  Yhdysvallat
Sivusto:  wyomingcatholic.edu
Wyoming Catholic College on yksityinen katolinen korkeakoulu Yhdysvaltain Wyomingissä. Sen kampus sijaitsee Landerin kaupungissa. Wyoming Catholic College perustettiin vuonna 2005, ja ensimmäiset opiskelijat aloittivat opintonsa syksyllä 2007.
Wyoming Catholic Collegessa voi suorittaa neljän vuoden Bachelor of Arts -tutkinnon vapaissa taidoissa. Jokainen korkeakoulun uusi opiskelija aloittaa opintonsa yhteisellä kolmen viikon erämaaretkellä Kalliovuorilla. Korkeakoulun kampuksella ei sallita televisioita, opiskelija-asuntolan internet-yhteys on rajoitettu koulun sähköpostiin ja tiettyihin verkkosivuihin, ja (äly)puhelinten käyttö kampuksella on kielletty.
Wyoming Catholic Collegen uusia opiskelijoita kolmen viikon erämaareissulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wyoming Catholic College Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat
A Haunted House 2

| A Haunted House 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Tiddes
Käsikirjoittaja:   Marlon Wayans  Rick Alvarez 
Tuottaja:   Marlon Wayans  Rick Alvarez 
Säveltäjä:  Jesse Voccia
Kuvaaja:  David Ortgiese
Pääosat:   Marlon Wayans  Jaime Pressly  Essence Atkins  Gabriel Iglesias  Missi Pyle  Ashley Rickards  Affion Crockett  Steele Stebbins  Rick Overton  Hayes MacArthur  Dave Sheridan  Cedric the Entertainer 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Open Road Films Netflix
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 18. huhtikuuta 2014
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  4 000 000 $
Tuotto:  24 000 000 $
Edeltäjä:  A Haunted House
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
A Haunted House 2 on Michael Tiddesin ohjaama kauhuelokuvia parodisoiva komediaelokuva. Elokuvan pääosan esittää Marlon Wayans, joka oli myös mukana elokuvan käsikirjoittamisessa ja tuottamisessa kuten ensimmäisessä osassa. Elokuva parodisoi enimmäkseen elokuvia Paranormal Activity 4, Kirottu, Riivattu ja Sinister. Entinen WWE-painija Mark Henry näyttelee myös sivuroolin elokuvassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Marlon Wayans  | … |  Malcolm Johnson   |
|  Jaime Pressly  | … |  Megan   |
|  Essence Atkins  | … |  Kisha Davis   |
|  Dave Sheridan  | … |  Aghoul   |
|  Affion Crockett  | … |  Ray-Ray   |
|  Cedric the Entertainer  | … |  Isä Doug Williams   |
|  Gabriel Iglesias  | … |  Miguel José Jesús González Smith   |
|  Ashley Rickards  | … |  Becky   |
|  Missi Pyle  | … |  Noreen   |
|  Hayes MacArthur  | … |  Ned   |
|  Rick Overton  | … |  Professori Wilde   |
|  Steele Stebbins  | … |  Wyatt   |
Ratikylä (rautatieliikennepaikka)

Ratikylä (lyh. Rlä) on rautatieliikennepaikka Tampere–Seinäjoki-radalla Kihniössä. Liikennepaikalla on pääraide ja yksi sivuraide, jonka pituus on noin 710 metriä. Liikennepaikka toimii ainoastaan junakohtauspaikkana eikä sillä ole kaupallista liikennettä.
Vesihuoltoverkosto

Vesihuoltoverkosto koostuu talousveden johtamisesta vesijohtoverkostossa kuluttajille ja likaisen veden johtamisesta jätevesiverkostossa jätevedenpuhdistamolle sekä huleveden (sade- ja sulamisvedet) johtamisesta hulevesiviemäriverkostossa vesistöön.
Vesijohtoverkosto

Vesijohtoverkosto koostuu vesijohdoista laitteineen, paineenkorotuspumppaamoista ja vesitorneista. Vesi pumpataan verkostoon yhdestä tai useammasta vesilaitoksesta. Vesijohtoverkosto sijaitsee maan alla, jossa se on suojassa jäätymiseltä ja vesi säilyy viileänä. Vesijohtoverkosto on vedenjakelun ylivoimaisesti kallein osa ja se tarvitsee jatkuvaa uusimista. Suomen vesilaitoksilla on yhteensä noin 100 000 km vesijohtoa.
Ensimmäiset vesijohtoputket valmistettiin puusta poraamalla puun runkoon reikä. Vanhimmat vesilaitoksilla edelleen käytössä olevat putket ovat valurautaa. 1970-luvun alussa alettiin käyttää pallografiittivalurautaisia (SG-valurauta), bitumipinnoitettuja putkia. Myös bitumilla pinnoitettuja teräsputkia ja asbestisementtiputkia on käytetty. Nykyään uudet SG-valurautaputket pinnoitetaan sisältä sementillä. Uudet vesijohdot ovat useimmiten muovia.
Verkostossa oleva ylipaine estää maaperässä olevien mikrobien tunkeutumisen vesijohtoveteen. Kuitenkin verkoston likaantumistapauksia tapahtuu. Näissä syynä on ollut verkostotyöt, putkirikot tai veden likaantuminen vesitorneissa. Verkoston kuntoa seurataan vuotovesien määrällä ja vedenlaadun muutoksilla.
Vaikka vesijohtovesi on hyvin puhdasta, siitä ja verkoston korroosiotuotteista muodostuu vähitellen saostumia verkostoon. Saostumat voivat lähteä liikkeelle poikkeuksellisissa virtausolosuhteissa, esimerkiksi putkirikkotapauksissa. Tällöin vesi samentuu. Samentumat ovat tavallisesti ruskehtavia (rauta) tai joskus jopa lähes mustia (mangaani).
Vanhoja vesijohtoverkostoja voidaan saneerata vaihtamalla putket tai pinnoittamalla ne sisäpuolelta sementtilaastilla.
Vesijohtoverkostosta vesi johdetaan kiinteistöjen sisäisiin putkiin. Vanhimmat näistä ovat terästä. Uudemmat ovat joko muovia tai kuparia.
Jätevesiverkosto

Asutuksen ja teollisuuden jätevedet johdetaan jätevesivesiverkoston kautta jätevedenpuhdistamolle. Verkosto koostuu viemäriputkien lisäksi tarkastuskaivoista ja pumppaamoista. Asutusalueen jätevedet johdetaan tavallisesti viettoviemärissä (paineettomassa viemärissä) pumppaamolle asti. Pumppaamossa vesi nostetaan tavallisesti korkeammalla olevaan putkeen, josta se voi jatkaa viettoviemärissä eteenpäin.
Tavallisesti sadevedet johdetaan omaan sadevesiputkeen ja jätevedet omaansa. Tällaista järjestelmää kutsutaan erillisviemäröinniksi. Vanhoilla asuinalueilla saattaa vielä olla sekaviemäreitä (sadevedet ja jätevedet samaan viemäriin). Erillisviemäröinnillä jätevesienkäsittelyyn tuleva vuotovesimäärä saadaan minimoiduksi.
Jätevesipumppaamoista saattaa tulla ympäristöön haittaavaa hajua. Hajun haitallisuuteen vaikuttavat muun muuassa pumppaamorakenteet, jätevesimäärä ja jäteveden laatu. Hajua voidaan vähentää esimerkiksi hallitulla ilmanvaihdolla tai pahemmissa hajuongelmissa poistoilman tai jäteveden käsittelyllä.
Haja-asutusalueilla on jonkun verran käytössä kiinteistökohtaisia paineviemärijärjestelmiä. Niissä jokaisessa kiinteistössä on oma jätevesipumppu, mikä pumppaa jätevettä täynnä olevaan viemäriin. Jäteveden viipymä näissä viemäreissä on tavanomaista pidempi. Tästä syystä tällaisen viemärin purkukohdassa hajuhaitat ovat yleisiä.
Vanhimmat viemärit ovat betonia, mitä myös edelleen käytetään. Tavallisin viemärimateriaali on muovi.
Aiheesta muualla

Verkostot ja pumppaamot, Vesilaitosyhdistys (VVY) (Arkistoitu – Internet Archive)
RCA-liitin

Kaksi RCA-liitintä, äänen kahdelle kanavalle
RCA-liitäntä (tunnetaan myös nimellä phono, cinch tai CINCH/AV-liitäntä) on audio- ja videolaitteissa käytetty liitäntätapa. Liitintä voidaan käyttää paitsi kuvan ja äänen analogiseen siirtoon, myös sähkön, digitaalisen äänen ja kuvan siirtoon. Esimerkiksi suositussa Commodore 64 -kotitietokoneessa RCA-liitintä käytettiin RF-liittimenä.
Liitin on saanut nimensä Radio Corporation of America -yhtiöltä.
Liittimien värikoodaus

Liittimien värit ovat vakiintuneet käyttötarkoituksen mukaan. Nykyisin värit määritellään amerikkalaisessa standardissa, jota noudatetaan Suomessakin aika hyvin.
Stereoääntä kuljetettaessa oikean kanavan liitin on punainen ja vasemman kanavan liitin on valkoinen (aikaisemmin usein musta).
Kuvaa siirrettäessä (komposiittivideoliitäntä) liitin on keltainen. Digitaalista ääntä kuljetettaessa (S/PDIF-signaali) liitin on väriltään oranssi. Komponenttivideota käytettäessä liittimet ovat vihreä, punainen ja sininen.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Analoginen audio (ääni) | Vasen | Valkoinen |    |
| Analoginen audio (ääni) | Oikea | Punainen |    |
| Analoginen audio (ääni) | Keski | Vihreä |    |
| Analoginen audio (ääni) | Vasen (surround) | Sininen |    |
| Analoginen audio (ääni) | Oikea (surround) | Harmaa |    |
| Analoginen audio (ääni) | Vasen taka (surround) | Ruskea |    |
| Analoginen audio (ääni) | Oikea taka (surround) | V.ruskea |    |
| Analoginen audio (ääni) | Subwoofer | Violetti |    |
| Digitaalinen audio | S/PDIF | Oranssi |    |
| Komposiittivideo |  | Keltainen |    |
| Komponenttivideo (YPbPr) | Y | Vihreä |    |
| Komponenttivideo (YPbPr) | Pb | Sininen |    |
| Komponenttivideo (YPbPr) | Pr | Punainen |    |
| RGB-video | R | Punainen |    |
| RGB-video | G | Vihreä |    |
| RGB-video | B | Sininen |    |
Lamminkoski (rautatieliikennepaikka)

Lamminkoski (lyh. Lmk) on rautatieliikennepaikka Tampere–Seinäjoki-radalla Parkanon kaupungissa. Liikennepaikka toimii ainoastaan junakohtauspaikkana eikä sillä ole kaupallista liikennettä.
The Big White

| The Big White |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Mylod
Käsikirjoittaja:  Collin Friesen
Tuottaja:   Christopher Eberts  David Faigenblum  Chris Roberts 
Säveltäjä:  Mark Mothersbaugh
Kuvaaja:  James Glennon
Leikkaaja:  Julie Monroe
Pääosat:   Robin Williams  Holly Hunter 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Ascendant Pictures  VIP 2 Medienfonds 
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Big White (televisiossa myös nimellä Kohtalon kolhuja) on vuonna 2005 valmistunut yhdysvaltalainen musta komediaelokuva. Mark Mylodin ohjaus kertoo alaskalaisesta kylästä, jonka rauhan rikkovat niin vakuutuspetos, tunnistamaton ruumis kuin kaksi palkkamurhaajaakin.
Juoni

Matkatoimistovirkailija (Williams) löytää ruumiin ja suunnittelee petoksen kadonneen veljensä miljoonavakuutuksen toivossa. Miehen ja hänen sekoilevan vaimonsa (Hunter) unelmien tiellä on kuitenkin pyrkyrimäinen vakuutustarkastaja (Ribisi).
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robin Williams  | … |  Paul Barnell    |
|  Holly Hunter  | … |  Margaret Barnell    |
|  Giovanni Ribisi  | … |  Ted    |
|  Tim Blake Nelson  | … |  Gary    |
|  W. Earl Brown  | … |  Jimbo    |
|  Woody Harrelson  | … |  Raymond Barnell    |
|  Alison Lohman  | … |  Tiffany    |
|  Billy Merasty  | … |  Cam    |
|  Marina StephensonKerr  | … |  Avis    |
|  Ralph J. Alderman  | … |  Mr. Branch    |
|  Frank Adamson  | … |  Detective Boyle   |
Pepperdine-yliopisto

| Pepperdine University> George Pepperdine College |
| --- | --- |

Motto:  Freely ye received, freely give
Perustettu:  1937
Henkilökunta:   
Opiskelijoita:  7 632 (syksy 2015)
Jatko-opiskelijoita:  4 099 (syksy 2015)
Sijainti:  Malibu, Kalifornia  Yhdysvallat
Sivusto:  pepperdine.edu
Pepperdine-yliopisto (engl. Pepperdine University) on Kalifornian Malibussa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto noudattaa Churches of Christ -liikkeen oppeja ja vaatii opiskelijoitaan osallistumaan kristilliseen toimintaan ja teologisiin kursseihin. Vuonna 2016 U.S. News & World Report -⁠lehden rankingissä se sijoitettiin 50. parhaaksi yhdysvaltalais­yliopistoksi. Pepperdinessä opiskelee noin 7 600 opiskelijaa.
Malibun kampus sijaitsee noin tunnin ajomatkan päässä Los Angelesistä. Sen ohella Pepperdine tarjoaa graduate-tason kursseja Los Angelesissä, Irvinessa, Santa Clarassa, Encinossa ja Westlake Villagessa. Yliopistolla on toimipisteet myös liittovaltion pääkaupungissa Washingtonissa sekä Saksassa, Britanniassa, Italiassa, Sveitsissä ja Argentiinassa.
Pepperdinen opiskelijoiden suosituimpia pääaineita ovat liiketaloustieteet, erityisesti johtaminen ja markkinointi, sekä yhteiskuntatieteet ja psykologia. Lukuvuoden opinnot Pepperdinessä maksavat noin 50 000 dollaria. Vuonna 2016 Times Higher Education sijoitti Pepperdinen USA:n yliopistoista sijalle 114.
Yliopiston urheilujoukkueet tunnetaan nimellä Pepperdine Waves. Yliopisto on menestynyt erityisesti lentopallossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pepperdine-yliopisto Wikimedia Commonsissa
Eritrean historia

Aksumin vaikutusalue Punaisen meren pohjukassa ylettyi Arabian niemimaalle ja  Afrikan Sarven alueelle.
Eritrea on antiikin ajoilta peräisin oleva nimi, joka tulee kreikan kielen sanasta Erythraía (Ερυθραία) ja siitä kehittyneestä latinalaisesta muodosta Erythræa.
Aksumin kuningaskunta

Pääartikkeli: Aksumin kuningaskunta
Muinainen Aksumin kuningaskunta sijaitsi pääosin nykyisen Eritrean alueella. Se syntyi noin sata vuotta ennen ajanlaskun alkua ja hajosi lopulta 1100-luvulla. Sen vaikutuspiiriin kuuluivat lisäksi Etiopian, Somalian, Djiboutiin ja Jemenin alueet. Se kävi vilkkaasti kauppaa Intian ja Välimeren itäosan kanssa. Sen kautta kulki Afrikasta mm. norsunluuta, kilpikonnankuoria, taljoja, mausteita, suitsukkeita, kultaa, jalokiviä ja orjia. Näistä vastikkeeksi saatiin metalleja, lasia, tekstiilejä, viiniä ja oliiviöljyä.  Kuningaskunnan valta oli huipussaan kuningas Ezanan aikaan 300-luvulla, jolloin valtio kääntyi kristinuskoon. Se laajeni Punaisellemerelle ja ylettyi myös valtaosan nykyisestä Jemenistä. Aksumin kuningaskunta oli tiiviisti yhteydessä eteläisiin Arabimaihin, joissa puhuttiin samantapaisia kieliä. Aksumin kuninkaat rakennuttivat hautamuistomerkeikseen massiivisia kivipylväitä. Muinaisen Aksumin kaupungin rauniot kohoavat nykyään Pohjois-Etiopiassa lähellä Eritrean rajaa. Se oli mahtavan kuningaskunnan keskus Itä-Rooman keisarikunnan ja Persian välissä.
Islamin tulo

Aksumilla on ollut kontakti Islamiin jo profeetta Muhammedin elinaikana. ibn Hisham kertoo kuinka osa Muhammedin seuraajista, mukaan lukien hänen tyttärensä Ruqayya ja tämän aviomies Uthman ibn Affan, pakenivat Quraiš-heimon vainoa Aksumin kristityn kuninkaan Ashama ibn Abjar  turviin. Pakolaiset eivät palanneet takaisin vasta kuin Mekka oli vallattu takaisin ja monet heistä jäivät Abyssiiniaan jossa asettautuivat Negashin kaupunkiin Itä - Tigrayssä. Näistä maan ensimmäisistä muslimeista kerrotaan erilaisia tarinoita kertojasta riippuen. Muslimitradition mukaan Aksumin kuningas ihastui uudesta uskosta niin, että salaa kääntyi muslimiksi Ortodoksit taas kertovat näiden pakolaisten olleen ensimmäisiä käännynnäisiä islamista kristinuskoon. Eräs tarina taas kertoo kuinka kuningas Ashama ibn Abjarin kuoltua, Muhammed oli rukoillut hänen sielunsa puolesta ja pyytänyt seuraajiaan jättämään abyssinialaiset rauhaan niin kauan kuin he eivät hyökkää muslimeja vastaan.
Punaisenmeren hallinta

Aina 700-luvulle Eritrean rannikkoa hallitsi Aksumin kuningaskunta. Tämän jälkeen Eritrea ei kuulunut Abessiiniaan vaan oli jakautuneena pieniin sheikki- ja kuningaskuntiin. Eritreaa ja koko Punaisenmeren aluetta hallitsivat monet paikalliset ja kansainväliset voimat. Osmannien sulttaani Suleymanin sotilaat saapuivat Massawaan vuonna 1557 ja korvasi paikalliset hallitsijat ja aluetta hallittiin Kairon kalifaatin maakuntana. Kun Osmanien sulttaani oli ottanut hallintaansa Kairon kalifaatin vuonna 1517 kukaan ei esittänyt vastalausetta, sillä Punaisenmeren rantojen asukkaat olivat muslimeja. Eritrea kuului Osmanien keisarikuntaan, kunnes alue siirtyi Egyptin varakuninkaan hallintaan vuonna 1865. Italian siirtomaa alueesta tuli vuonna 1885. Vuonna 1896 Italia käytti Eritreaa eräänlaisena väliportaana epäonnistuneessa yrityksessään hallita Etiopiaa. Pieni eritrealainen Hamasien kuningaskunta oli sodassa etiopialaisen Gondarin kuningaskunnan kanssa. Eritrea oli Britannian sotilashallinnon alaisuudessa Italian antauduttua toisessa maailmansodassa. Etiopian valta Eritreassa kesti vain neljä vuosikymmentä 1950 – 1991.
Liitto Etiopian kanssa

Vuonna 1952 pantiin käytäntöön YK:n päätös Eritrean muodostamasta liitosta Etiopian kanssa. Päätös ei noudattanut Eritrean haluja itsenäistyä, mutta takasi eritrealaisille joitakin demokraattisia oikeuksia ja määrätynlaisen autonomian. Kuitenkin heti liiton muodostamisen jälkeen näitä Eritrealle luvattuja oikeuksia ryhdyttiin polkemaan ja supistamaan. Etiopia hallinnoi aluetta  YK:n suojelualueena, mutta se ei ottanut huomioon eritrealaisten tahtoa.  Vuonna 1962 keisari Haile Selassie hajotti Eritrean parlamentin ja liitti maan Etiopiaan antaen kipinän Eritrean itsenäisyystaistelulle .
Kohti itsenäisyyttä

1969-luvulla Eritrean itsenäisyystaistelua johti Eritrean vapautusrintama (ELF). Vuonna  1970 luvulla järjestössä ilmeni keskinäisiä erimielisyyksiä ja ryhmä ELF:n entisiä jäseniä muodosti Etiopian kansan vapautusrintaman (EPLF). 1970-luvun lopulla EPLF:sta oli tullut voimakkaampi Etiopian hallitusta vastaan taisteleva aseellinen ryhmittymä, ja sen johtajana toimi Isaias Afweriki. Suurin osa EPLF:n aseista oli varastettu Etiopian armeijalta. Tämä Afrikan verisin sisällissota jatkui kunnes Haile Selassie syrjäytettiin vallankaappauksella vuonna 1974. Uusi Etiopian hallitus, Derg, oli marxilainen sotilasjuntta, jonko mahtimiehenä toimi Mengistu Haile Mariam, jolloin eritrealaisten ja etiopialaisten keskinäinen verenvuodatus hieman laantui molempien vastustaessa Mengistun diktatuuria.
Vuonna 1977 EPLF onnistui ajamaan etiopialaiset pois Eritreasta, mutta samana vuonna massiivinen Neuvostoliiton tuki Etiopialle mahdollisti uudet operaatiot, ja tämä pakotti EPLF:n piiloutumaan maan alle. Vuosien 1978 ja 1986, Derg toteutti kahdeksan suuren luokan hyökkäystä itsenäisyysliikettä vastaan, jotka kaikki epäonnistuivat. Vuonna 1988 EPLF valtasi Afabetin, Etiopian armeijan päämajan Koillis-Eritreassa, ja pakotti Etiopian armeijan perääntymään. Seuraavaksi EPLF:n taistelijat piirittivät Kerenin, Eritrean toiseksi suurimman kaupungin. Samanaikaisesti muut toisinajattelijaryhmät etenivät Etiopiassa.
1980-luvun lopulla Neuvostoliitto ilmoitti, ettei se aikoisi uusia puolustus- ja yhteistyösopimusta. Neuvostoliiton tuen poistuttua Etiopian armeijan taistelutahto romahti ja EPLF muiden kapinallisjoukkojen kanssa nousi valtaan etiopialaisten asemissa. Yhdysvalloilla oli merkittävä rooli rauhanneuvotteluissa Washingtonissa, jotka lopulta johtivat toukokuussa 1991 Mengistun hallinnon romahtamiseen. Toukokuun aikana Megnistu erosi Etiopian hallituksen päämiehen tehtävistä ja lähti maanpakoon Zimbabween. Kukistettuaan Etiopian joukot Eritreassa, EPLF joukot alkoivat pitää järjestystä kotimaassaan. Myöhemmin toukokuussa Yhdysvallat johti Lontoossa neuvotteluja sodan virallisesta lopettamisesta. Näihin neuvotteluihin osallistuivat EPLF ja kolme muuta kapinallisjärjestöä.
Väliaikainen hallitus

1.-5. kesäkuuta 1991 Yhdysvaltain delegaatio oli edustettuina Addis Ababassa pidetyssä konferenssissa, jossa luotiin Etiopian väliaikainen hallitus. EPLF toimi konferenssissa tarkkailijana ja keskusteli uuden hallituksen kanssa Eritrean ja Etiopian välisistä suhteista. Keskusteluissa päädyttiin yksimieliseen ratkaisuun, jossa etiopialaiset hyväksyivät eritrealaisten oikeuden järjestää kansanäänestys itsenäistymisestä.
Vaikka jotkut EPLF:n kantahenkilöistä omaksuivat marxistisen ideologian, oli Neuvostoliiton Mengistulle tarjoama tuki viilentänyt heidän innostustaan. Kommunismin romahtaminen Neuvostoliitossa ja itäblokissa sai heidät vakuuttuneeksi systeemin surkeudesta. Nykyään EPLF sanoo olevansa sitoutunut demokraattiseen hallintojärjestelmään ja vapaaseen markkinatalouteen Eritreassa. Yhdysvallat on lupautunut tarjoamaan apua sekä Eritrealle että Etiopialle sillä ehdolla, että demokratia ja ihmisoikeudet kehittyvät.
Toukokuussa 1991 EPLF muodosti Eritrean väliaikaisen hallituksen (PGE) hoitamaan Eritrean asioita ennen kansanäänestystä ja pysyvän hallituksen muodostamista. EPLF:n johtajasta Isaiaas tuli hallituksen päämieheksi ja lakiasäätävän elimen muodostivat muut EPLF:n keskeiset henkilöt.