stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eija Tolpo
Ooppera -ura laulajien parissa

Eija Tolpo opiskeli oopperaohjausta Wienin Hochschule für Musik und Darstellende Kunst'issa vuosina 1990-92. Hänen Wienin opintojaan tukivat Koura (1987), AVEK (1988,1989,1990) ja Suomen Kulttuurirahasto (1992). Oopperaohjauksen opintojen jälkeen Tolpo toimi oopperaharjoittelijana Wienin Valtionoopperassa sekä Tukholman Kuninkaallisessa Oopperassa, apulaisohjaajana Kölnin Oopperatalossa sekä Schwetzingenin ja Savonlinnan Oopperajuhlilla.
Vuonna 1995 valmistui Eija Tolpon ohjaama TV-ooppera Hund; oopperan teemana on Venäjän mafian tulo Suomeen. Se tuotettiin Yleisradion Ruotsinkielisen TV:n (FST) johtaja Joan Harmsin aikana. Sen on säveltänyt Ralf Gothóni ja libretistinä on Thomas Wulff. Baritoni Tom Krause (1934-2013) oli pääroolissa. Hund oli tyylillisesti realistiskerronnallinen. Hundin TV-kuvaajana toimi sittemmin professoriksi nimetty Antero Takala. Yhteistyö Takalan kanssa on vaikuttanut Tolpon visuaaliseen ohjaukselliseen näkemykseen voimakkaasti.
Vuonna 1996 Tolpo ohjasi Franz Schubertin (1797-1828) Winterreisen TV-teoksena. Myös siinä TV-kuvaajana toimi Antero Takala ja kuvaukset toteutettiin Pohjois-Norjassa. Teoksen pääroolissa on Tom Krause ja hänen pianistinaan toimii Eero Heinonen. Tässä ohjauksessa ilmenee hyvin Tolpon suuntaus visuaaliseen ja sisällölliseen pelkistykseen, joka tyylinä vahvistuu edelleen myöhemmissä ohjauksissa. Eero Heinosen tulkitsema Schubertin musiikki ja Wilhelm Müllerin runot kannattelevat TV-teos Winterreisen dramaturgiaa. Visuaalinen ja draamallinen yksinkertaisuus muodostavat sillan Krausen laulun moniulotteisuudelle ja sisäiselle voimalle.
Vuonna 1996 Tolpo ohjasi Joensuun laulujuhlille oopperan Sudenmorsian. Se on Pohjolan Puccinin, Tauno Pylkkäsen (1918-1980) säveltämä Aino Kallaksen (1878-1956) tekstiin. Kallaksen romaani Sudenmorsian ilmestyi vuonna 1928; se sijoittuu 1600-luvun Hiidenmaalle ja kertoo metsänvartijan vaimosta Aalosta, joka muuttuu ihmissudeksi Metsän Hengen vaikutuksesta. Teos on kirjoitettu Kallakselle ominaisella arkaaisella, vanhahtavalla ja balladimaisella tyylillä. Ohjauksellisesti oli haastavaa luoda intensiivinen myyttismaaginen luonnonkutsu naiselle; keskiyön täydenkuun noitamainen suden hetki, joka vetää metsänvartijan vaimon Aalon alkukantaisella voimalla, kerta toisensa jälkeen, vastaanpanemattomasti, sudenmorsiammeksi.
Tolpo on ohjannut myös klassisia oopperoita kuten Georges Bizetin (1838-1875) Carmenin ja Wolfgang Amadeus Mozartin (1756-1791) Cosi fan tutten Savonlinnan Musiikkiakatemialle. Giuseppe Verdin (1813-1901) Rigoletton Tolpo ohjasi Turun Musiikkiteatterille (2000). Rigolettoa edelsi Turussa Tolpon oopperaohjaus Ovela kettu (1999). Säveltäjä Leos Janàcekin (1854-1928) Ovela kettu on poikkeuksellinen ooppera; se koostuu yksittäisistä kohtauksista eikä niinkään jäntevästi vaiheittain etenevästä draamasta.Kohtauksissa pohditaan sadun keinoin ihmisten ja eläinten suhdetta; alitajuisilla kentillä ihminen ja luonto kohtaavat ja voivat olla ’yhtä’, kyse on kahlitun ihmiselämän ja vapaan luonnon vuorovaikutuksesta. Mikä on jokapäiväisten tapahtumien tasolla erillistä, yhdistyy kokonaisuudeksi alitajunnan syvärakenteissa.
Ooppera -ura laulajien parissa > Opettajana ja kouluttajana

Vuosina 2010-2011 Eija Tolpo ohjasi Detmoldin musiikkikorkeakoulun ja Savonlinnan Musiikkiakatemian oopperakoulutuksellisena yhteistyönä Domenico Cimarosan (1749-1801) koomisen oopperan Salainen avioliitto. Ooppera tarjoaa koulutusproduktiona monipuolisesti rooleja eri äänialueille. Se esitettiin Savonlinnassa, Detmoldissa ja Vaasassa.
Vuodesta 2000 alkaen Eija Tolpo on ollut Savonlinnan kansainvälisen Musiikkiakatemian taiteellisen toimikunnan jäsen vastuualueenaan oopperakoulutus.
Vuodesta 2007 alkaen Eija Tolpo on toiminut vuosittain oopperalaulajien roolityön ja esiintymisen opettajana ja ohjaajana kansainvälisillä mestarikursseilla mm. Saksassa (Detmold’in musiikkikorkeakoulu), Egyptissä (Kairon ooppera), Turkissa (Ankaran ja Izmir’in oopperataloissa) sekä Azerbaidzanissa (Bakun musiikkikorkeakoulu).
Vuonna 2008 Eija Tolpo sai oopperoiden ohjauksista, lavaohjauksista, sekä ohjauksen opetustyöstä Pro Musica tunnustuspalkinnon.
Eija Tolpo on toiminut useiden kansainvälisten laulukilpailujen tuomariston jäsenenä, viimeksi helmikuussa 2022 ja 2023 Turkin Izmirissä.
Muu ohjaus- ja valmennustyö

Eija Tolpo on 1980-luvulta näihin päiviin asti valmentanut suomalaisia poliitikkoja, talouselämän ylintä johtoa ja muita yhteiskunnallisia vaikuttajia vaativiin esiintymistilanteisiin sekä yhteiskunnalliseen vaikuttamiseen. Valmennus on perustunut Tolpon media- ja TV-työssä hankkimaan kokemukseen esiintymisen ja yhteiskunnallisen vaikuttamisen vaatimuksista sekä oopperaohjauksessa kehitettyyn kykyyn tunnistaa henkilöiden persoonalliset kehittymismahdollisuudet.
Antonov An-26

| Antonov An-26 Nato:”Curl” IATA:”AN6” ICAO:”AN26” |
| --- | --- | --- |

Romanian ilmavoimien Antonov An-26 Royal International Air Tattoossa 2005
Kuvaus
Tyyppi: Antonov An-24:stä kehitetty sotilaskuljetuskone
Miehistö: 4
Matkustajamäärä: 40
Ensilento: 1968
Valmistaja: Antonov
Valmistusmäärä: 1 398 
Mitat
| Pituus | 23,80 m |  |
| Kärkiväli | 29,20 m |  |
| Siipipinta-ala | 75 m² |  |
| Siipimassa | 320 kg/m² |  |
| Korkeus | 8,58 m |  |
Massa
| Tyhjänä | 14 750 kg |  |
| Lentoonlähdössä | 24 000 kg |  |
Voimanlähde
Moottori: 2 x ZMKB Progress (Ivženko) Al-24VT
| Teho | 2 x 2 103 kW |  |
Suoritusarvot
| Lentonopeus | 440 km/h 6 000 m:ssä |  |
| Huippulentonopeus | 540 km/h 6 000 m:ssä |  |
| Laskeutumisnopeus | 175 km/h |  |
| Nousukiito | 640 m |  |
| Laskukiito | 610 m |  |
| Lentomatka | 2 550 km |  |
| Lakikorkeus | 7 500 m |  |
Antonov An-26 on neuvostoliittolais-venäläinen Antonov An-24:stä kehitetty keskipitkän ja lyhyen matkan sotilaskuljetuslentokone, josta tuli yleinen Varsovan liiton maissa. Konetyyppiä käytetään edelleen mm. kaupallisilla rahtilennoilla.
Tšekin ilmavoimien Antonov An-26.
Konetyypille sattuneita lento-onnettomuuksia

9. maaliskuuta, 2016 syöksyi Bengalinlahden matalaan rantaveteen Antonov An-26 -kone. Operaattorina toimi True Aviation. Onnettomuudessa kuoli 3 ihmistä. Kone nousi ilmaan Bangladeshista.
25. syyskuuta, 2020 Itä-Ukrainassa putosi maahan Antonov An-26 -tyypin kone, lähellä Malynivkaa Harkovan liepeillä. Lentoturmassa kuoli 26 henkeä, joista 18 sotilasilmailun opiskelijoita; vain eräs 20-vuotias lentokadetti selviytyi hengissä onnettomuudesta.
6. heinäkuuta, 2021 Kamtsatkan niemimaalla Ohotanmeren lähettyvillä putosi Antonov An-26. Kone oli matkalla Petropavlovsk-Kamtšatskista Palanaan. Onnettomuudessa kuoli 28 ihmistä.
24. helmikuuta, 2022 Venäläinen sotilaskuljetuskone An-26 syöksyi maahan eteläisellä Venäjällä, lähellä Ukrainan rajaa sijaitsevalla Voronezhin alueella. Lentoturmassa kuoli koko miehistö. Turman syyksi epäillään teknistä vikaa.
Aiheesta muualla

Jakovlevin tiedote (venäjäksi)
Aviaport (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pop OS

| Pop!_OS |
| --- | --- |

 Pop! OS 21.10
Kehittäjä:  System76
Tuoteperhe:  Linux
Toiminnallinen tila:  aktiivinen
Viimeisin vakaa versio:  22.04 LTS (25. huhtikuuta 2022)
Lähdekoodimalli:  avoin lähdekoodi
Lisenssi:  GNU General Public License
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pop OS (tyyliteltynä Pop!_OS) on Ubuntuun perustuva Linux-jakelu, jota kehittää tietokoneita valmistava System76. Pop OS käyttää GNOME-työpöytäympäristöä, mutta sille on kehitteillä korvaaja COSMIC.
Ricardo Infante

Ricardo Infante
Ricardo Roberto Infante (21. kesäkuuta 1924 La Plata – 14. joulukuuta 2008) oli argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuului Argentiinan A-maajoukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1958 mutta ei pelannut yhtäkään ottelua. Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmennustehtävissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ricardo Infante Wikimedia Commonsissa
Argentiinan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1958
1 Carrizo
2 Dellacha
3 Vairo
4 Lombardo
5 Rossi
6 Varacka
7 Corbatta
8 Prado
9 Menéndez
10 Rojas
11 Labruna
12 Musimessi
13 Pérez
14 Edwards
15 Acevedo
16 Mouriño
17 Ramos Delgado
18 Boggio
19 Avio
20 Infante
21 Sanfilippo
22 Cruz
Valmentaja Stábile
Kittie

| Kittie |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1996–
Tyylilaji:  alternative metal, nu metal
Kotipaikka:  London, Ontario, Kanada
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Morgan Lander, kitara ja laulu   Mercedes Lander, rummut   Tara McLeod, kitara   Trish Doan, basso  
Entiset jäsenet:  Tanya Candler, basso   Fallon Bowman, kitara   Talena Atfield, basso   Lisa Marx, kitara   Jennifer Arroyo, basso, taustalaulu  
Levy-yhtiö:  X of Infamy Records  
Aiheesta muualla
kittierocks.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kittie on vuonna 1997 perustettu kanadalainen nu metallia soittava naisyhtye. Kittie nousi suosioon Brackish-hitillään, joka löytyy yhtyeen vuonna 1999 julkaistulta esikoisalbumilta Spit.
Basisti Tanya Candler jätti yhtyeen talvella 1999. Hänen tilalleen tuli Talena Atfield. Vuonna 2001 bändistä lähti myös kitaristi Fallon Bowman, jolla oli myös omia musiikkiprojekteja, kuten Amphibious Assault. Sen jälkeen yhtyeen kitaristiksi otettiin Jeff Phillips, joka oli yhtyeessä vain väliaikaisesti. Kitten jatkoi kolmihenkisenä, kunnes 2002 tapahtui jälleen muutoksia. Atfield jätti yhtyeen kertomatta mitään erityistä syytä. Hänen tilalleen tuli Jennifer Arroyo. Parin vuoden päästä Jeff Phillipsin tilalle löydettiin Lisa Marx. Maaliskuussa 2005 myös Jennifer Arroyo ja Lisa Marx erosivat yhtyeestä. Jennifer liittyi Suicide City -nimiseen yhtyeeseen ja Marx The Dear And Departed -yhtyeeseen. Kittien luultiin jo hajonneen, mutta yhtye saatiin taas nelihenkiseksi, kun siihen liittyivät Tara McLeod ja Trish Doan.
Jäsenet

Morgan Lander – kitara ja laulu
Mercedes Lander – rummut
Tara McLeod – kitara
Ivy Vujic – basso
Jäsenet > Entiset jäsenet

Tanya Candler – basso
Fallon Bowman – kitara
Talena Atfield – basso
Jeff Phillips – kitara
Lisa Marx – kitara
Jennifer Arroyo – basso/taustalaulu (nykyään "Suicide City" -yhtyeessä)
Trish Doan – basso
Diskografia > Studioalbumit

Spit (1999,  Artemis Records)
Oracle (2001,  Artemis)
Until the End (2004,  Artemis)
Funeral for Yesterday (2007,  X of Infamy)
In the Black (2009,  E1 Music)
I've Failed You (2011,  E1 Music)
Fire (2024)
Diskografia > EP:t

Kittie (1998,  omakustanne)
Paperdoll (2000,  Artemis)
Safe (2002,  Artemis)
Never Again (2006,  Rock Ridge Music)
Aiheesta muualla

Official Kittie Website[vanhentunut linkki]
Lisa Marx's Official site (Arkistoitu – Internet Archive)
Kittie Fan Site (Arkistoitu – Internet Archive)
Schifferstadt

| Schifferstadt |
| --- | --- |
 Uusi raatihuone
 vaakuna
 Schifferstadt
 Koordinaatit: 49°23′N, 8°23′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Rheinland-Pfalz
Piirikunta:  Rhein-Pfalzin piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  28,1 km²
Korkeus:  104 m
Väkiluku (2023)  (31.12.2023):  20 682
 – Väestötiheys:  737 as./km²
Postinumero:  67105
Suuntanumero(t):  06235
 
 www.schifferstadt.de 
Schifferstadtin sijainti Rhein-Pfalzin piirikunnassa.
Schifferstadt on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee osavaltionsa kaakkoisosassa.
Maantiede

Schifferstadt sijaitsee noin 14 kilometriä Mannheimista etelälounaaseen ja noin 11 kilometriä Ludwigshafen am Rheinista niin ikään etelälounaaseen. Schifferstadt kuuluu Rein–Neckarin metropolialueeseen.
Historia

Varhaisin asiakirjamaininta Schifferstadtista on vuodelta 868 muodossa Sciffestad. Paikkakunta annettiin Hochstift Speyerin haltuun 1065, ja se pysyi sen omistuksessa aina vuoteen 1797. Seuraava vuosisata oli Schifferstadtin nousun kautta. Pfalzin rautatien avaaminen 1840-luvulla ja BASFin perustaminen läheiseen Ludwigshafen am Rheinin kaupunkiin 1865 johtivat voimakkaaseen väestömäärän kasvuun ja Schifferstadt alkoi muuttua maatalousyhteisöstä kaupunkimaisemmaksi. Toisen maailmansodan jälkeen väkiluku kasvoi 11 500:aan. Schifferstadt sai kaupunkioikeudet 1. lokakuuta 1950.
Schifferstadtin historiallisia maamerkkejä on muun muassa noin 50-metrinen vesitorni, Wasserturm Schifferstadt.
Talous ja liikenne

Schifferstadtin yrityksiä on muun muassa rakennusalalla toimiva Heberger. 
Schifferstadtin rautatieasema, Bahnhof Schifferstadt, avattiin 11. kesäkuuta 1847. Se sijaitsee rataosuudella Mannheim–Saarbrücken. Maantieliikenteen keskeinen väylä on moottoritie Bundesautobahn 61.
Aiheesta muualla

Schifferstadt, Rheinland-Pfalz, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Schifferstadt
Käännös suomeksi
Kokemäenjoen alue

| Kokemäenjoen alue  (1>  jakovaihe: 35.1) |
| --- | --- |
 Kokemäenjoki virtaa Porin läpi. Sen suisto, jossa joen suuhaarojen eli juopien väliin jäävät Porin luodoiksi nimitetyt suistosaaret, alkaa Porin keskustan tuntumasta. Kokemäenjoen alue päättyy Kokemäenjoen suistossa Selkämereen.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Satakunta, Pirkanmaa
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
1. jakovaihe:  Kokemäenjoen alue (35.1)
2. jakovaihe:  Kokemäenjoen alaosan alue (35.11), Kokemäenjoen yläosan alue (35.12), Kuloveden alue (35.13), Harjunpäänjoen valuma−alue (35.14), Kauvatsanjoen valuma-alue (35.15), Saikkalanjoen valuma-alue (35.16), Sarkolanjoen valuma-alue (35.17), Sammunjoen valuma-alue (35.18), Tattaranjoen valuma-alue (35.19).
Laskujoki:  Kokemäenjoki
Vesistöreitti:  ←Rautavesi ←Kulovesi ←Nokianvirta ←Vanajaveden–Pyhäjärven alue ←Näsijärven–Ruoveden alue ←Ähtärin ja Pihlajaveden reittien v-a
Laskupaikka:  Pori, Porinlahti, Selkämeri 
Koordinaatit:  61°33′40″N, 21°40′59″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  27 046,12 km²  
Järvisyys:  10,99 % 
Jakovaiheen alue:  3 679,21 km²  
Alueen pituus:  90 km  
Alueen leveys:  75 km  
Pääuoma:  noin 400 km  
Keskiylivirtaama:  600 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  238 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  52 m³/s (MNQ) 
 fiKokemäenjoen suisto Porinlahdella 
Kokemäenjoen alue (vesistöaluetunnus 35.1) on Kokemäenjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, joka muodostuu Rautavedestä, Kulovedestä, Kokemäenjoesta, Kokemäenjoen lähialueista ja sen suistoalueesta.
Yleistä > Vesistöalueen sijainti

Kokemäenjoen alueen vesistöalueen pinta-ala on 3 679,21 neliökilometriä ja järvisyys 5,25 %, mikä tekee noin 14 % koko vesistöalueesta . Vesistöalueen pituus on 90 kilometriä ja leveys 75 kilometriä, ja se sijaitsee kokonaan Satakunnassa ja Pirkanmaalla.
Vesistöalue sijaitsee Kokemäenjoen vesistöalueen (35) länsiosassa siten, että sen ensimmäisistä jakovaiheista sijaitsevat koillispuolella Ikaalisten reitin valuma-alue (35.5), idässä Näsijärven–Ruoveden alue (35.3) ja Vanajaveden–Pyhäjärven alue (35.2), ja etelässä Loimijoen valuma-alue (35.9). Lisäksi sen pohjoispuolella sijaitsee päävesistöalueisiin kuuluva Karvianjoen vesistö (36) ja eteläpuolella Eurajoen vesistö (34).
Yleistä > Pääuoma

Kokemäenjoen vesistön pääuoma seuraa seuraavaa vesistöreittiä: Kokemäenjoki on vesistöalueen laskujoki, joka kuuluu Kokemäenjoen alueeseen (35.1). Siihen laskee Nokialla Nokianvirta Vanajaveden–Pyhäjärven alueesta (35.2), tähän vuorostaan Pyhäjärveen Näsijärven–Ruoveden alueeseen (35.3) kuuluvasta Näsijärvestä alkava Tammerkoski, ja lopulta siihen Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alue (35.4), jossa pääuomaan kuuluu yksi Ähtärinjärveen laskevista latva-alue joista. Pääuoman pituus on noin 400 kilometriä .
Kokemäenjoen alue sijaitsee Kokemäenjoen vesistön alimmaisena vesistöalueena. Sen kautta virtaa vesistöalueen pääuoman alajuoksun osuus, joka muodostuu täällä Kokemäenjoesta (121 km), Kulovedestä (36 km²), Rautavedestä (30 km²) ja Nokianvirrasta (9 km). Pääuoma kohtaa Porissa 12 kilometriä pitkän ja 2 kilometriä leveän suistoalueen, jossa joki haarautuu useaksi rinnakkaiseksi suuhaaraksi. Kokemäen alueelle kuuluu vesistöalueen pääuomasta noin 160 kilometriä.
Yleistä > Vesistöalueen jako

Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen alajuoksulta luetellussa järjestyksessä. Pääuomaan kuuluvat vesistöalueiden linkit on lihavoitu. Kaavioon on lisätty myös merkinnät, mihin vesistöalueeseen yläpuoliset Vanajaveden–Pyhäjärven alue (35.2), Ikaalisten reitin valuma-alue (35.5) ja Loimijoen valuma-alue (35.9) alue laskee vetensä:
Kokemäenjoen alaosan alue (35.11) → Selkämeri
Harjunpäänjoen valuma-alue (35.14)
Tattaranjoen valuma-alue (35.19)
Sammunjoen valuma-alue (35.18)
Kauvatsanjoen valuma-alue (35.15)
Kokemäenjoen yläosan alue (35.12) ← Loimijoen valuma-alue (35.9)
Kuloveden alue (35.13) ← Ikaalisten reitin valuma-alue (35.5) ja Vanajaveden–Pyhäjärven alue (35.2)
Saikkalanjoen valuma-alue (35.16)
Sarkolanjoen valuma-alue (35.17)
Vesistöalueen rakenne > Suomen päävesistö

Kokemäenjoen vesistö on Suomen päävesistöalue (vesistöaluetunnus 35), jonka valuma-alueen pinta-ala on 27 046,12 neliökilometriä ja sen järvisyys on 10,99 %. Kymijoen alue muodostaa noin 14 % vesistöalueesta.
Vesistöalueen rakenne > Kokemäenjoen sivu-uomia

Kokemäenjoella on pääasiassa pieniä sivujokia, mutta Loimijoki on jo valtakunnallisestikin merkittävä suomalainen joki. Sivu-uomat esiintyvät taulukossa alajuoksulta alkaen peräkkäisessä järjestyksessä ja harmailla kuntarajoja merkitsevien raitojen erottelemina. Taulukossa esitetään sivu-uomien tietoja, joiden lähteet on esitetty taulukon alla. Kunkin sivu-uoman kohdalla on erikseen yksilöity kunkin tiedon lähde taulukon oikeassa sarakkeessa.
| Sivu-uoman nimi   | Kokemäenjoen kohta   | Etäisyys merestä (km) | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Kokemäenjoki laskee Itämeren Selkämereen Porissa
| Krootilanoja | Kahaluoto, Pori | 3 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Nuottalanoja | Kyläsaari | 4 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Suntinoja | Raumanjuopa | 8 | 16 |  | 55 | 2,2,2,1,–,4 |  |
| Järvioja | Luotsinmäki | 8 |  |  | 37 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Kolijuopa | Isosanta | 10 |  |  | 12 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Harjunpäänjoki | Isojoenranta | 14 | 34 | 5 | 506 | 2,2,2,1,,4 |  |
| Murjunoja | Harmaalinna | 19 |  |  | 50 | 2,2,2,–,–,4 |  |

| Myllyoja | Kirkkojuopa, Ulvila | 18 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Myyrynoja | Ulvila | 21 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |

| Tattaranjoki | Masia, Nakkila | 29 | 10 |  | 138 | 2,2,2,1,–,4 |  |
| Keskioja | Anola | 29 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |

| Rausenoja | Kiusala, Kokemäki | 48 |  |  | 21 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Koomanoja | Peipohja | 52 |  |  | 29 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Leppialhonoja | Villiö | 53 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Sonnilanjoki | Krootila | 56 | 22 | 0,3 | 85 | 2,2,2,1,,4 |  |
| Siaruanoja | Krootila | 56 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Kynsijärvenoja | Kynsikangas | 68 |  |  | 11 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Maalisoja | Alhomaa | 69 |  |  | 16 | 2,2,2,–,–,3 |  |

| Raijalanoja | Raijalanjärvi, Huittinen | 86 | 13 | 1 | 70 | 2,2,2,1,1,4 |  |
| Ala-Kauvatsan joki | Aronkulma | 90 | 90 | yli 6 | 805 | 2,2,2,1,,4 |  |
| Loimijoki | Lauha | 96 | 114 | 26,5 | 3 140 | 2,2,2,1,,1 |  |
| Sammunjoki | Sampu | 98 | 54 | 3,4 | 303 | 2,2,2,1,1,4 |  |
| Ripo-oja | Metsäkylä | 99 |  |  | 19 | 2,2,2,–,–,3 |  |

| Riitaniitunoja | Villilä, Sastamala | 108 |  |  | 13 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Malvaanoja | Keikyä | 108 |  |  | 9 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Kanalanoja | Keikyä | 110 |  |  | 13 | 2,2,2,–,–,3 |  |
| Hahmo-oja | Keikyä | 111 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Luojoki | Raukko | 112 | 12 |  | 25 | 2,2,2,1,–,4 |  |
| Kilpijoki | Kilpijoki | 113 | 6 |  | 14 | 2,2,2,1,–,3 |  |
| Kikkelänjoki | Kiikka | 117 | 18 |  | 52 | 2,2,2,1,–,4 |  |
| Soinilanoja | Kaukola | 120 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
Kokemäenjoki alkaa Liekovedestä Tyrvään voimalaitokselta (121 kilometriä Poriin)
Lähteet: 1 = luettu Wikipedian suomenkielisestä artikkelista, 2 = katsottu Karttapaikan verkkopalvelusta , 3 = katsottu SYKEn VALUE valuma-aluerajaustyökalulla
Vesistöalueen rakenne > Pääuoman yläjuoksun sivu-uomia

Pääuoman järviosuudelle laskee pääasiassa pieniä jokia, mutta Siuronkosken ja Nokianvirran kautta tulee Suomen oloissa merkittävä määrä vettä. Sivu-uomat on luetteloitu järjestyksessä, joka alkaa alajuoksulta ja jatkuu yläjuoksulle päin. Sivu-uomien etäisyydet on mitattu kartasta Tyrvään voimalalta, josta on merelle vielä 121 kilometriä matkaa. Joen pituudella takoitetaan pääuoman pituutta, ja jos merkintä tarkoitta joen pituutta, merkitään arvo tähdellä. Järvenosien väliin on merkitty harmaat poikkiraidat. Taulukon lopuksi on lisätty lihavoituna Nokianvirta, jolla on taulukossa latvauoman merkitys.
| Sivu-uoman nimi   | Pääuoman kohta   | Etäisyys Tyrväästä (km) | Pituus (km)   | Virtaama (MQ m³/s)   | Valuma-alue (km²)   | Lähteet     |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Kokemäenjoen alueen pääuoman yläosa laskee Tyrvään voimalaitokselta alkavana Kokemäen- jokena Selkämereen. Voimalalta on matkaa merelle on 121 kilometriä.
| Vaunujoki | Liekovesi | 2 | 19 |  | 78 | 2,2,2,1,–,4 |  |
| Pesurinoja | Liekovesi | 3 | 16 |  | 42 | 2,2,2,1,–,4 |  |

| Toravanoja | Rautavesi, Vammala | 4 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Rautajoki | Rautavesi, Rautajoki | 7 | 14 |  | 32 | 2,2,2,1,–,4 |  |
| Uitonoja | Rautavesi, Ketola | 8 |  |  | 13 | 2,2,2,–,–,5 |  |
| Nikkistenoja | Rautavesi, Eko | 8 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Korvenoja | Rautavesi, Eko | 9 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Ekojoki | Rautavesi, Eko | 9 | 18 | 0,4 | 52 | 2,2,2,1,1,4 |  |
| Oksoja | Rautavesi, Hätilä | 9 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Hyssänoja | Rautavesi, Mäenkylä | 12 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Heinijärvenoja | Rautavesi, Heinoo | 14 | 12 |  | 30 | 2,2,2,1,–,4 |  |
| Koskenoja | Rautavesi, Karkku | 15 | 9 |  | 16 | 2,2,2,5,–,5 |  |
| Nohkuanoja | Rautavesi, Karkku | 19 | 4 |  | 13 | 2,2,2,5,–,5 |  |

| Kärppälänjoki | Kulovesi, Kärppälä | 16 | 16 | 1 | 53 | 2,2,2,1,,4 |  |
| Myllyoja | Kulovesi, Koivunkylä | 19 | 6 |  | 13 | 2,2,2,–,–,5 |  |
| Karinoja | Kulovesi, Tyrisevä | 22 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Lassinoja | Kulovesi, Sarkola | 28 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Lanajoki | Kulovesi, Sarkola | 28 | 28 | 1 | 106 | 2,2,2,1,,4 |  |
| oja Sanasjärvestä | Kulovesi, Sarkola | 28 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Otamusjoki | Kulovesi, Salmi | 31 | * 0,6 | 2,2 | 262 | 2,2,2,1,,4 |  |
| oja Launiasjärvestä | Kulovesi, Suumaa | 30 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| Siuronkoski | Kulovesi, Siuro | 32 | * 0,2 | 29 | 3 155 | 2,2,2,1,,4 |  |
| Vehko-oja | Kulovesi, Vehkoperä | 35 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |

| oja Teernijärvestä | Nokianvirta, Taivalkunta | 37 |  |  |  | 2,2,2,–,–,– |  |
| latvavesistö | Nokianvirta | 38 |  | 135 | 17 073 | 2,2,2,–,1,4 |  |
Kokemäenjoen alueen yläosan pääuoma alkaa Nokianvirran Melon voimalaitokselta.

Lähteet: 1 = luettu sivu-uoman Wikipedian suomenkielisestä artikkelista, 2 = katsottu Karttapaikan verkkopalvelusta , 3 = katsottu SYKEn VALUE valuma-aluerajaustyökalulla , 4 = katsottu: Ekholm, Matti: Suomen vesistöalueet, 1993 , 5 = määritetty käyttäen Paikkatietoikkunan graafisesti haettavaa tietoa.
Huomioita

1 2  Kokemäenjoen vesistön pääuoman pituudelle ei ole kirjallisuuslähteitä. Sen määrittäminen kartasta mittaamalla on hankalaa, jos jokien mutkittelu on voimakasta. Suuri osa pääuomasta on laajoja järvenselkiä, jossa matkan mittaaminen on helppoa. Mittaamisen eri vaiheet on selostettu artikkelin Kokemäenjoen vesistö kappaleessa Pääuoman kulun ja pituuden määritys. Saatu arvo on minimiarvo ja kun vesistöviranomaisten arvio julkaistaan, tämä määrittely voidaan poistaa!
1 2  Kokemäenjoen pääuoman määrittämistä on käsitelty Kymijoen vesistön artikkelissa kappaleessa Pääuoman kulun ja pituuden määritys.