stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perinnöksiosto

Perinnöksiosto eli verolleosto oli mahdollisuus hankkia omistusoikeus kruununtilaan maksamalla määrätty tilan veroja vastaava rahasumma valtiolle. Menettely yleistyi 1700-luvulla ja lakkasi Suomessa 1960-luvulla, kun viimeisetkin kruununtilat oli muutettu perintötiloiksi. Perinnöksioston kohteen tuli olla vakaalla asukasoikeudella hallittu kruununtila. Tällaisia olivat tavalliset kruununtilat, kruununrusthollit, kruununuutistalot, ratsuvelvolliset säterit, verollepannut torpat ja ulkopalstat.
Ensimmäiset määräykset perinnöksiostosta annettiin Juhana III:n aikana kuninkaallisella patentilla vuonna 1582. Perinnöksiostoa säätelevä asetus annettiin 1723. Aluksi tiloja myytiin kenelle tahansa, vaikka enemmistö ostajista oli kruununtilaa viljeleviä talonpoikia. Vuodesta 1789 lähtien vain heillä oli perinnöksiosto-oikeus. Tähän sääntöön oli tosin joitakin poikkeuksia. Kruununtilojen muuttaminen perintötiloiksi oli nopeinta Länsi-Suomessa. Suomen autonomian ajan alkaessa perintömaata oli jokseenkin yhtä paljon kuin kruununmaata.
Kruununtilan asukkaan ostaessa tilan perinnöksi perillisilleen hän sai menettelystä viranomaisen antaman perintökirjan. Perinnöksiostoa koskeva anomus ja määrätyt kuulutusrahat jätettiin lääninhallitukseen tai paikkakunnan nimismiehelle, joka toimitti ne lääninhallitukseen. Siellä laskettiin tilan hinta ja kirjoitettiin perintökirja.
Tilan hinta saatiin vuodesta 1741 lähtien laskemalla yhteen kolmen viimeisen vuoden veroesineiden arvo keskiverohinnan mukaan. Vuonna 1849 annetulla julistuksella hinnaksi määrättiin veroparselien kolminkertainen arvo. Veroparselien arvona pidettiin ostohakemusta edeltävän vuoden keskiverohintaa. Keskiverohintojen määrääminen lakkautettiin lailla 1930 ja tilan hinnaksi tuli kolminkertainen vuoden 1930 keskiverohinta. Vuonna 1951 säädetyllä lailla muutettiin sekamuotoistilojen kruununluontoiset osat viran puolesta ja ilmaiseksi perintöluontoisiksi. Sekamuotoistila oli tila, jossa oli sekä perintö- että kruununluontoista maata.
Vuonna 1963 perinnöksiosto-oikeus koski enää hieman yli tuhatta kruununtilaa. Lopullisesti vanhat, vuosina 1723 ja 1789 annetut säädökset kruununtilojen perinnöksi myymistä kumottiin vasta vuonna 1995 samalla, kun viimeiset vielä voimassa olleet säätyjen erioikeudet lakkautettiin.
Crash Bandicoot (videopelihahmo)

| Crash Bandicoot |
| --- | --- |
 Crash Bandicoot pelissä Crash: Mind over Mutant
Pelisarja:  Crash Bandicoot
Ensimmäinen peli:  Crash Bandicoot
Luoja:  Naughty Dog
Ääninäyttelijä  (englanti):  Brendan O'Brien Chip Chinery Steven Jay Blum Jess Harnell Eric Rogers Rhys Darby Scott Whyte
Ääninäyttelijä (suomi):  Antti Pääkkönen (Crash of the Titans)
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Crash Bandicoot on videopelihahmo, joka seikkailee Crash Bandicoot -pelisarjassa. Hahmon kehitti aikoinaan suurtuotantoyhtiö Universalille yhtiö nimeltä Naughty Dog. Hahmon kehittäminen aloitettiin jo vuonna 1994. Naughty Dogin siirtyessä kehittämään Jak and Daxter -pelisarjaansa vuoden 1999 jälkeen Crash siirtyi muiden kehittäjien käsiin. Nykyään Crashiä kehittää Toys For Bob.
Tietoa hahmosta

Crash Bandicoot on sinisiin, farkkujen näköisiin housuihin sonnustautunut oranssi pussimäyrä, joka kävelee kahdella jalalla. Crashin erityisominaisuuksiin kuuluu kyky pyöriä nopeasti ja satuttaa tällä tavoin vihollisiaan. Lisäksi Crash on hyvä hyppimään ja pystyy tuhoamaan useita vihollisiaan hyppäämällä niiden päälle.
Alusta asti Crashin apurina on toiminut Aku Aku (vanhan poppamiehen henki puisessa naamiossa), joka väristään riippuen voi pelastaa Crashin kuolemalta enintään kaksi kertaa. Crashin kasvoille asettuessaan se tekee Crashin hetkeksi kuolemattomaksi. Jo kohtuullisen pitkän ajan Crashille on myös kuulunut oma "hedelmäsinko", joka ampuu omenaa muistuttavia vamppahedelmiä (Wumpa Fruits) ja jonka saa haltuunsa yleensä vasta pelin loppupuolella. Kolmannesta Crash Bandicoot -pelistä alkaen Crash on lisäksi käyttänyt mitä erilaisimpia keksintöjä ja välineitä.
Crashilla on pikkusisko, Coco Bandicoot, joka on myös esiintynyt Crash-peleissä, joskus jopa pelattavana hahmona. Cocolla on usein mukanaan kannettava tietokone. Siinä missä Crash on joskus ratsastanut muun muassa jääkarhunpentu Polarilla, pikkuisella dinosauruksella ja villisialla, Coco on ratsastanut Pura-tiikerillä.
Crashin elämän rakkaus on Tawna Bandicoot. Tawna on esiintynyt vain ensimmäisessä  Crash-pelissä, mutta hänen kuvansa voi nähdä Crash Twinsanityssa lukuun ottamatta Boom Bangia. Pelissä sanotaan, että Pinstripe olisi sittemmin hurmannut Tawnan. lähde? Syy Tawnan pois jättämisetä sarjassa johtuu siitä, että hahmoa pidettiin lapsille epäsopivana.
Crashin kotisaaria kutsutaan Vamppasaareksi (Wumpa Island). Ne ovat saaneet nimensä saarilla kasvavista wumpa-hedelmistä. Saaria on kolme: N. Sanity Island (Insanity Island), Vamppasaari (nimetty Crash of the Titans -pelissä) ja Cortex Island (Neo Cortexin vanha tukikohta). Crashin kotisaarella on myös "vastakohta" kymmenennessä ulottuvuudessa nimeltään Twinsanity Island. Nimi tulee "Pahojen kaksosten" linnoituksesta, joka esiintyy Crash Twinsanityssa.
Crash asuu Cocon ja Aku Akun sekä myöhemmin myös Crunchin kanssa.
Crashin arkkivihollinen on Tohtori Neo Cortex, jonka Crash on kohdannut useimpien pelien loppuvastuksena. Cortexilla on myös jonkin aikaa ollut oma pomo, Uka Uka -naamio.
Tietoa hahmosta > Fake Crash

Fake Crash on nimensä mukaisesti Crash Bandicootin kopio. Fake Crash esiintyi ensimmäisen kerran Crash Bandicoot 3: Warpedissa, mutta vain pienessä roolissa tanssimassa taustalla Toad villagessa, Makin’ wavesissä ja Hog ridessä (näkyy vasta, kun pelin on pelannut läpi yli sataprosenttisesti). Tämän jälkeen hän esiintyi Crash Team Racingissa lukittuna hahmona. Hänet sai ajettavaksi hahmoksi voittamalla violetin jalokiven tai koodilla. Hänet saa myös hahmoksi Crash Nitro Kartissa, kun tekee 50 boostia Team Cortexilla seikkailutilassa. Hän on myös esiintynyt käsikonsolipelissä Crash Bandicoot 2: N-Tranced yhtenä pomovastuksista. Fake Crash löytyy myös Crash Bashista, tosin ainoastaan japanin versiossa ja huijauskoodilla. Fake Crash on ulkonäöltään kuin Crash Bandicoot pidemmillä hampailla ja suuremmilla kulmakarvoilla varustettuna. Fake Crashin hahmo perustuu japanilaiseen lelupiraattikopio-Crashiin.
Tietoa hahmosta > Nega Crash/Evil Crash

Nega Crash (tai myös Evil Crash), on esiintynyt Crash Tag Team Racingissa ja Crash Twinsanityssa. Crash Tag Team Racingissa Nega Crash on Crashin puku, joka on ostettavissa. Nega Crash on Twinsanityssa Crashin paha kaksoisolento. Nega Crash kidnappasi Nina Cortexin. Crashin pitää seurata Nega Crashia Rockslide Rumble -tasolla väistellen pommeja. Nega Crash jahtasi myös Tohtori Neo Cortexia ja Crashin oli pelastettava Cortex.
Aiheesta muualla

Crash Bandicoot Bandipediassa (englanniksi)
Tapio Periäinen

Heikki Tapio Periäinen (16. joulukuuta 1929 Helsinki – 30. tammikuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja valtiotieteiden tohtori.  Hän toimi Suomen Taideteollisuusyhdistyksen toimitusjohtajana 1975–1994.
Periäinen pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1947, valmistui Taideteollisesta oppilaitoksesta 1952 ja samana vuonna valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Vuonna 1959 Periäinen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta ja opiskeli arkkitehtuuria myös Kioton yliopistossa Japanissa 1962–1963. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa 1974.
Periäisellä oli oma suunnittelutoimisto jo vuodesta 1955. Vuosina 1960–1964 hän oli arkkitehtitoimisto Eskola–Kivikoski–Periäisen osakas ja vuodesta 1970 Miettinen ja Periäinen Oy:n osakas. Vuosina 1964–1968 Periäinen toimi valtion yhteiskuntatieteellisen toimikunnan tutkimusassististenttina, sitten Mannerheimin Lastensuojeluliiton tehtävissä 1969–1975, kunnes aloitti pitkän rupeamansa Taideteollisuusyhdistyksen johdossa.
Teoksia

Asumispoliittinen tavoiteohjelma: Kartoitus lapsen ja ympäristön välisistä suhteista (yhdessä Inkeri Nummisen ja Mauri Upanteen kanssa). Mannerheimin Lastensuojeluliitto 1971.
Leikkivälineraportti: leikkivälineiden merkitys lapsen kehitykseen. Mannerheimin Lastensuojeluliitto 1972.
Ihminen seuraa muotoa: Tapio Periäisen kirjoituksia vuosilta 1962–1986. (toim. Susann Vihma). Taideteollinen korkeakoulu 1986.
SoulinDesign Finland as an example 1990.
Metropoleista muotoiluun 1996.
Käsityö – mitä se on? Raportti kansallisesta tilanteesta (yhdessä Seija Heinäsen kanssa) 1997. ISBN 9789529083763.
Tyhjä: Kylissä ja kaupungeissa, taloissa ja tavaroissa  1998. ISBN 951-664-014-1..
Arkkitehtuurin tehtävä yhteiskunnassa, Neirol-kustannus 2015. ISBN 978-952-5688-82-5.
Teivo Pentikäinen

Teivo Pentikäinen (1917 Viipuri – 12. kesäkuuta 2006 Espoo) oli vakuutusmatemaatikko ja professori, jota nimitetään Suomen työeläkejärjestelmän isäksi.
Pentikäinen syntyi Viipurissa. Hän osallistui talvisotaan ja jatkosotaan ja kotiutui rivimiehenä. Pentikäinen valmistui filosofian kandidaatiksi pääaineenaan matematiikka Helsingin yliopistosta vuonna 1944 ja väitteli soveltavan matematiikan tohtoriksi vuonna 1947. Hän saavutti kansainvälisestikin mainetta vakuutustieteen tutkijana ja yliopisto-opettajana.
Pentikäinen oli sosiaaliministeriön vakuutusosaston päällikkönä 1948–1961 ja oli keskeisin henkilö työeläkejärjestelmää (TEL) suunnitelleessa eläkekomiteassa. Pentikäinen oli myös Työeläkeyhtiö Ilmarisen toimitusjohtajana vuodet 1962–1977. Pentikäiselle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1975.
Teoksia

Über stetige Funktionensysteme mit einem algebraischen Additionstheorem, Helsingin yliopiston väitöskirja. Suomalainen tiedeakatemia, Helsinki 1947
Matematiikan kaavoja: algebra, geometria, trigonometria, analyyttinen geometria, differentiaali- ja integraalilaskenta. WSOY 1948, 4. täyd. painos 1967 nimellä Matematiikan kaavoja: algebra, geometria, trigonometria, analyyttinen geometria, differentiaali- ja integraalilaskenta, vektori- ja matriisilaskenta, todennäköisyyslaskenta
Vakuutusoppi. Suomen vakuutusyhdistys, Helsinki 1958, 6. painos 1973 ja uudemmat painokset Vakuutusalan koulutuskeskus, Helsinki, 7. uud. painos 1979, 8. uud. painos 1984, 9. painos toisena tekijänä Jukka Rantala, Suomen vakuutusalan koulutus ja kustannus, Helsinki 1995
Työntekijäin eläke: työntekijäin eläkelain yleisselostus. Vakuutusyhtiöiden tiedotuskeskus, Helsinki 1961, 6. painos 1975 ja uud. painokset nimellä Työeläke: työeläkelakien yleisselostus
Risk theory; tekijät Robert Beard, Teivo Pentikäinen, Erkki Pesonen. Methuen's monographs on applied probability and statistics. Methuen, London 1969
Risk theory: the stochastic basis of insurance; tekijät R. E. Beard, Teivo Pentikäinen, Erkki Pesonen. Chapman and Hall, London 1979
Practical risk theory for actuaries; tekijät C. D. Daykin, Teivo Pentikäinen, Martti Pesonen. Chapman & Hall, London 1994
Väestön ikääntyminen : suuri yhteiskunnallinen haaste. Eläketurvakeskus, Helsinki 1995
Thesaurus of some key insurance terms; tekijät Teivo Pentikäinen ym. Finnish Insurance Training and Publishing Company, Helsinki 1996
Kirjallisuutta

Ahtokari, Reijo: Tuntematon vaikuttaja : työeläkejärjestelmän isä Teivo Pentikäinen. WSOY 1988. ISBN 9510149470.
Aiheesta muualla

Teivo Pentikäisen muistokirjoitus (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin Sanomat 12.6.2006. Käyttäjätunnuksella.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Pendulum (albumi)

| Pendulum Creedence Clearwater Revival |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Wally Heider's Studio,  San Francisco, Kalifornia,  marraskuussa 1970
 Julkaistu: joulukuu 1970 
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): John Fogerty
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 40.56
 Levy-yhtiö: Fantasy Records, Liberty Records
Muut kannet
   takakansi
Listasijoitukset
  1. (1970)    1. (1970)    1. (7 viikkoa, viikko 52/1970)    1. (3 viikkoa, 20. helmikuuta 1970)    2. (9. tammikuuta 1971)    3. (9. tammikuuta 1971)    4. (1971)    5. (1971)    8. (23. tammikuuta 1971)  
Creedence Clearwater Revivalin muut julkaisut
| Cosmo's Factory 1970 | Pendulum 1970 | Mardi Gras 1972 |
Pendulum on joulukuussa 1970 julkaistu Creedence Clearwater Revival -yhtyeen kuudes albumi. Se on sovituksiltaan monipuolisin CCR:n albumeista, sillä kriitikoiden väheksyntään kyllästynyt yhtye halusi tehdä kunnianhimoisemman levyn. Pendulumilla käytetään aikaisempia albumeja enemmän puhallin- ja kosketinsoittimia, ja kappaleessa ”Sailor's Lament” on mukana myös naispuolinen taustakuoro. Myös John Fogertyn sanoitukset olivat aiempaa vakavampia.
Albumi on yhtyeen ainoa, joka ei sisällä lainakappaleita. Kappaleista tunnetuimpia ovat erityisesti singlet ”Have You Ever Seen the Rain?” ja ”Hey Tonight” sekä lisäksi ”Pagan Baby” ja ”Molina”. Levy sisältää myös yhtyeen ainoan avantgarde-kokeilun, ”Rude Awakening #2”.
Vuonna 2008 ilmestyneellä 40th Anniversary Edition -painoksella on alkuperäisen materiaalin lisäksi kolme bonuskappaletta.
Pendulum ei ollut aivan yhtä suuri menestys kuin edellisalbumi Cosmo's Factory, vaikkakin se nousi listaykköseksi ainakin Australiassa, Ranskassa, Suomessa ja Norjassa sekä top 10:een muun muassa Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Suomessa albumi oli myyntitilaston kärjessä vuoden 1971 tammikuussa sekä saman vuoden maaliskuusta toukokuuhun; helmikuussa 1971 sen edelle kiilasi Irwin Goodmanin albumi St. Pauli ja Reeperbahn. Rytmikitaristi Tom Fogerty jätti yhtyeen pian albumin ilmestymisen jälkeen ja CCR jatkoi triona.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut John Fogerty.
A-puoli
Pagan Baby – 6.25
Sailor's Lament – 3.49
Chameleon – 3.21
Have You Ever Seen the Rain? – 2.40
(Wish I Could) Hideaway – 3.47
B-puoli
Born to Move – 5.40
Hey Tonight – 2.45
It's Just a Thought – 3.56
Molina – 2.44
Rude Awakening #2 – 6.22 (instrumentaali)
Kappaleet > 40th Anniversary Edition -painoksen bonuskappaleet (2008)

45 Revolutions Per Minute (Part 1) – 3.17
45 Revolutions Per Minute (Part 2) – 7.19
Hey Tonight – 2.30 (Live in Hamburg 1971)
Singlet

”Hey Tonight” / ”Have You Ever Seen the Rain?” (julkaistu tammikuussa 1971)
Kokoonpano

John Fogerty – kitara, koskettimet, laulu
Tom Fogerty – rytmikitara, laulu
Stu Cook – bassokitara, kalimba
Doug Clifford – rummut
Painoksia

Lähde:
| Formaatti | Valtio | Levy-yhtiö ja tunnus |
| --- | --- | --- |
| LP |  | Fantasy 8410 |
| LP |  | Bellaphon BLPS 19017 |
| LP |  | Liberty LBS 83400 |
| LP |  | Liberty LBG 83400 |
| LP |  | Carrere 30 AM 6042 |
| LP |  | Fantasy 6042 |
| LP |  | Liberty Music Box LBS 83400 |
| LP |  | Liberty F 8410 |
| LP |  | Toshiba 80166 |
| LP |  | Toshiba LFP 80586 |
| LP |  | Victor SWX 6251 |
| LP |  | Victor VIP 5059 |
| LP |  | Liberty LP 80166 |
| LP |  | DiJi Records FL 2026 |
| LP |  | Fantasy 8410 |
| LP |  | Liberty 13063 |
| LP |  | Golondrina LPG 3076 |
| LP |  | Liberty/Musart F8410 |
| LP |  | Pelicano PL 428 |
| LP |  | Fantasy AMI 6042 |
| LP |  | Fantasy 150 015 |
| LP |  | Liberty FSP 35093 |
| LP |  | Liberty LBG 83400 |
| LP |  | Liberty 5C 062 92153 |
| LP |  | Liberty 5C 062 92153 |
| LP |  | Fantasy L 34039 |
| LP |  | Liberty SLYL 934039 |
Perfect Day

| ”Perfect Day” Lou Reed |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Transformer
 A-puoli: ”Walk on the Wild Side”
 Julkaistu: 17. marraskuuta 1972
 Formaatti: 7” vinyyli
 Tekijä(t): Lou Reed
 Tuottaja(t): David Bowie, Mick Ronson
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.46
 Levy-yhtiö: RCA
Lou Reedin muut singlet
|   | ”Walk on the Wild Side” / ”Perfect Day” 1972 | ”Satellite of Love” 1973 |
"Perfect Day" on Lou Reedin kirjoittama laulu vuodelta 1972. Sen sanoituksia on pidetty onnellisen parisuhteen kulkua kuvaavina. Tätä on pidetty mahdollisena viittauksena Reedin suhteeseen Bettye Kronstadtin, hänen ensimmäinen vaimonsa, kanssa tai viittauksena Reedin ongelmiin oman seksuaalisuutensa, huumeiden käyttönsä ja egonsa kanssa.
Cover-versiot

Useat tunnetut yhtyeet ovat tehneet kappaleesta oman versionsa.
Helen Hoffner levytti oman versionsa vuoden 1993 levylle Wild About Nothing.
Duran Duran julkaisi Perfect Dayn singlenä vuonna 1995 heidän cover-albumiltaan Thank You. Kappale nousi 28 sijalle Ison-Britannian singlelistalla.
Kirsty MacColl äänitti oman versionsa kappaleesta duettona Evan Dandon kanssa vuonna 1995 albumilleen Galore.
Vuonna 1997 kappaletta käytettiin BBC:n mainoksessa, jossa Lou Reed, David Bowie, Elton John, Tom Jones ja useat muut artistit lauloivat kappaleesta yhden säkeen kukin. Tämä versio nousi myös myyntilistan kärkeen.
Coldplay esitti kappaleen akustisena versiona Isle of Wight-festivaaleilla vuonna 2006.
Chris Whitley esitti kappaleen nimikkokappaleena levyllään Perfect Day.
Patti Smith levytti kappaleen Two More EP-levylleen.
Leningrad Cowboys levytti kappaleesta oman version levyllään Zombie's Paradise.
Topi Sorsakoski levytti kappaleen suomenkielisen version, Paras päivä, viimeiseksi jääneellä levyllään Tummansininen sävel, 2011.
Aiheesta muualla

Lou Reed - Perfect Day - Later... with Jools Holland (2003) - BBC Two - Lou Reedin liveversio kappaleesta YouTubessa
Perehdyttäminen

Perehdyttämisellä tarkoitetaan työntekijöiden opastusta työtehtäviin. Perehdyttäminen perustuu lakiin ja säädöksiin uuden henkilön perehdyttämisestä ja työhön ohjauksesta (Työturvallisuuslaki 738/2002).
Jokapäiväisen toiminnan kannalta kysymys on lähinnä hyväksi havaituista toimintamalleista ja -tavoista. Yrityksissä ja työyhteisöissä on erilaisia perehdyttämisohjelmia ja -käytäntöjä, joiden tavoitteena on saada uusi tulokas mahdollisimman nopeasti tutuksi talon tavoille ja tuottavaan työhön. Hyvä perehdyttämisvaihe tai -ohjelma auttaa uuden henkilön sisäänpääsyä organisaatioon tai uuteen tehtävään. Hyvä perehdyttäminen auttaa uutta tai yrityksen sisällä siirtynyttä henkilöä saavuttamaan nopeammin sellaisen osaamistason ja tehokkuuden, joka hyödyttää sekä häntä yksilönä että koko yritystä.
Perehdyttämisen sisältö

Yritysten perehdyttämisohjelman on usein laatinut henkilöstöfunktio tai -organisaatio. Asiantuntijaorganisaatioissa siitä on usein tehty prosessi- tai jonkin muun tyyppinen kuvaus, jonka mukaisesti pitäisi toimia. Eroavaisuuksista huolimatta niistä on löydettävissä yhteneväinen runko. Perehdyttämisen sisällön muodostavat seuraavat kohdat:
perehdyttämisen tavoitteellisuus
perehdyttämisen suunnitelmallisuus
selkeä perehdyttämistyön ja -vastuiden jako
toimiva vuorovaikutus ja verkostoituminen
kannustus ja tuki perehdytettävälle
perehdyttämisen seuranta.
Perehdyttämisen prosessimallista ovat eriteltävissä seuraavat eri osat:
toimijat
toimijoiden erilaiset roolit
perehdyttämisen sisältö ja toteutus
perehdyttämissuunnitelma
perehdyttämisen apuvälineet ja keinot
koulutus ja valmennukset
palautteen kerääminen
tulijan oma vastuu ja aktiivisuus tiedonhankinnassa
verkostoituminen
aikataulut
seuranta
Asiantuntijoiden ja toimihenkilötehtävissä perehdyttämisen historia on varsin nuori, ainoastaan runsaat 20 vuotta. Osittain tämä selittyy mm. tietoalan historian nuoruudella eli alan voimakas kehitys ja voimistuminen on suunnilleen samanaikainen ilmiö. Vasta 1990-luvun alusta lähtien on toimihenkilöiden perehdyttämiseen alettu kiinnittää enemmän huomiota. Organisaatioissa perehdyttäminen ja sen toteutus on kehitelty pääosin yritysten sisällä ja omaan toimintaan sovitettuna. Siksi, vaikka pääpiirteiltään toimintatavat muistuttavat toisiaan, yhteistä mallia tai muotoa ei ole voitu löytää. Toisaalta tieteellistä tutkimusta tai julkaistua materiaaliakaan asiantuntijoiden tai toimihenkilöiden perehdyttämisestä ei ollut paljoakaan löydettävissä.
Yrityksissä olevan käsityksen mukaan perehdyttäminen yhdistetään usein mentorointiin ja siihen liittyviin käsitteisiin. Tarkemmin mietittäessä on havaittavissa, että perehdyttäminen liittyy oikeastaan vain mentoroinnin ensimmäiseen eli initiaatiovaiheeseen eli mentorointi-käsite kokonaisuudessaan on paljon jotakin muuta. Perehdyttämiseen liittyviä käsitteitä löytyy enemmän mm. työelämässä tapahtuvasta oppimisesta ja ammatillisesta kasvusta. Perehdyttämisen merkitys ammatillisen kasvun edistäjänä tulee esille myös urakehityksenä ja yksilöllisinä piirteinä mm. kriittisenä reflektiona, henkilön itseohjautuvuutena (itsesäätelynä) ja siihen liittyen persoonallisen ja sosiaalisen identifikaation syntymisenä. Sisäisen yrittäjyyden asenne tuntui olevan suoraan yhteydessä yksilöiden asiantuntiojaperehdyttämisen onnistumiseen. Toimiva perehdyttämisen prosessi, kannustava sisäänajo, tulijan oma osaaminen ja hyvin toimiva verkosto vaikuttavat oleellisesti perehdyttämisen onnistumiseen ja tavoitteiden saavuttamiseen. Sosiaalinen identifikaatio ja uuden tulijan kehitys tuottavaksi tiimin jäseneksi ja yrityksen arvot ja toimintatavat omaksuneeksi tekijäksi näyttää toteutuvan parhaiten juuri niissä tapauksissa, joissa hyvin toimivan perehdyttämisen periaatteita on sovellettu. Asiantuntijan oma aktiivisuus, omatoimivuus (sisäinen yrittäjyys) ja osaaminen syvenee ja ammatillinen kasvu ja minäkuva sekä oman arvon tunne tukevat syvenevää toimintaa yrityksen täysivaltaisena jäsenenä.
Pensassarvikuono

| Pensassarvikuono |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kavioeläimet Perissodactyla
Heimo::  Sarvikuonot Rhinocerotidae
Suku::  Diceros  Gray, 1821
Laji::  bicornis
Kaksiosainen nimi
 Diceros bicornis  (Linnaeus, 1758) 
Alalajit 
 D. b. bicornis  D. b. brucii  D. b. chobiensis  D. b. longipes †  D. b. michaeli  D. b. minor 
Katso myös
   Pensassarvikuono Wikispeciesissä   Pensassarvikuono Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Pensassarvikuono, aiemmilta nimiltään suippohuulisarvikuono ja mustasarvikuono (Diceros bicornis) on äärimmäisen uhanalainen afrikkalainen nisäkäslaji.
Ulkonäkö ja koko

Pensassarvikuonon säkäkorkeus on 137–180 cm ja ruumiinpituus 2,9–3,75 m. Häntä on lyhyt. Paino on 700–1400 kg. Uros ja naaras ovat samannäköis, pääasiassa harmaita, mutta väri voi vaihdella vaaleanruskeasta tummanruskeaan maaperän mukaan. Sillä on yleensä kaksi sarvea, joskus kolmas pieni, taaempi sarvi. Etusarvi on yleensä isompi, pituudeltaan keskimäärin 50 cm, mutta pisin mitattu on ollut 132 cm pitkä.lähde?
Pensassarvikuonot ovat ihmistä kohtaan aggressiivisia. Kun eläin saa vainun ihmisestä, se hyökkää kohti. Pensassarvikuono on erinomainen juoksija, joka lyhyellä matkalla saavuttaa miltei 50 kilometrin tuntinopeuden.
Pensassarvikuonon erottaa isosarvikuonosta pienempi koko ja pitempi, kapea ylähuuli. Pensassarvikuonojen elinikä on noin 30–50 vuotta, ja vanhin tiedetty pensassarvikuononaaras eli 57 vuotta.lähde?
Pensassarvikuonot ovat erittäin likinäköisiä, mutta niillä on kuitenkin erinomainen kuulo- ja hajuaisti.lähde?
Pensassarvikuonolla on useita alalajeja, joista yksi, Länsi-Afrikassa elänyt Diceros bicornis longipes, kuoli sukupuuttoon 2000-luvulla. Jotkut pensassarvikuonot sopeutuvat kuivaan hyvin. Eräs pensassarvikuonon alalaji elää Namibin puoliaavikolla Damaramaassa jossa kasvaa jonkin verran puita, pensaita ja ruohoa. Somaliassa elävät sarvikuonot kykenevät olemaan juomatta monta viikkoa kerrallaan.
Lisääntyminen

Pensassarvikuonojen kantoaika on 15–16 kuukautta, yksi poikanen kerrallaan 2–4 vuoden välein. Vastasyntynyt pensassarvikuonon poikanen painaa vajaat 40 kiloa. Siinä missä aikuisella pensassarvikuonolla on kaksi mahtavaa sarvea, poikasella on vain kyhmyt. Poikanen syö kasviravintoa jo yhden kuukauden iässä, mutta imee 1–2 vuotta. Sukukypsyysikä on 4–5 vuotta, mutta urokset pystyvät kilpailemaan naaraista menestyksekkäästi vasta kymmenen vuoden iässä.lähde?