stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jänisjärvi (täsmennyssivu)

Jänisjärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Jänisjärvi, järvi Enontekiöllä
Jänisjärvi, järvi Hämeenlinnassa
Jänisjärvi, järvi Inarissa
Jänisjärvi, järvi Kihniössä
Jänisjärvi, järvi Kuopiossa
Jänisjärvi, järvi Parkanossa
Jänisjärvi, järvi Parkanossa
Jänisjärvi, järvi Sievissä
Jänisjärvi, järvi Venäjällä
Jänisjärvi, rautatieasema Venäjällä
Iso Jänisjärvi, järvi Mäntyharjussa ja Hirvensalmella
Pieni Jänisjärvi, järvi Mäntyharjussa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jänisjärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Joan Oumari

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Joan Noureddine Oumari
Syntymäaika: 19. elokuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Berliini, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 187 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2008 2008–2011 2011–2013 2013–2016 2016–2017 2017–2019 2018 2019 2020– | Reinickendorfer Füchse SV Babelsberg 03 FC Rot-Weiß Erfurt FSV Frankfurt Sivasspor Al-Nasr SC →Sagan Tosu Vissel Kobe FC Tokyo |  53 (1) 62 (3) 64 (2) 30 (2) 41 (1) 11 (1) 4 (1) 12 (1) |
Maajoukkue
| 2013– | Libanon | 26 (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Joan Oumari (s. 19. elokuuta 1988 Berliini) on libanonilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Oumari debytoi Libanonin maajoukkueessa syyskuussa 2013. Hän on pelannut 26 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Iso-Valkeinen (Joutsa)

| Iso-Valkeinen Iso Valkeajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°54′01″N, 26°01′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Laskuoja:  oja Harjulahden lampeen 
Järvinumero:  14.236.1.043
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,4 m  
Pituus:  650 m  
Leveys:  500 m  
Rantaviiva:  1,879 km  
Pinta-ala:  15,582 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso-Valkeinen 
Iso-Valkeinen tai myös Iso Valkeajärvi on Keski-Suomessa Joutsassa Kivisuon kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 15,6 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Se sijaitsee Sorsanselkä–Keskinenvedeltä tulevan harjujakson vieressä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä ja sen rannat ovat kangasmetsää. Rantoja seuraa polkuja ja harjun pääkkä kulkee maantie.
Leivonmäen kansallispuisto

Lammen rannat ja sen laskuojan rannat kuuluvat Metsähallituksen hallinnoimaan Leivonmäen kansallispuistoon. Sen kautta kulkee viitoitettu patikkareitti.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Järven laskuoja alkaa sen itärannasta ja se virtaa pikkulammen kautta Harjulahden lampeen, joka on yhteydessä Keskinenveteen. Järven vedenpinnan korkeus on 123,4 metriä mpy.
Kardamítsia

| Kardamítsia Καρδαμίτσια |
| --- | --- |
 Kardamítsia
 Koordinaatit: 39°40′50″N, 20°49′19″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Epeiros
Alueyksikkö:  Ioánnina
Kunta:  Ioánnina
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  1801010303
Väkiluku (2011):  3 172
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kardamítsia (kreik. Καρδαμίτσια) on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Ioánninan kuntaan, Ioánninan alueyksikköön ja Epeiroksen alueeseen. Kaupungin väkiluku on 3 172 (vuonna 2011).
Kardamítsia on Ioánninan esikaupunki ja sijaitsee noin kolme kilometriä luoteeseen sen keskustasta. Se on osa Mármaran kyläyhdyskuntaa. Kaupungin pohjoispuolella sijaitsevat Exochín kaupunki ja Ioánninan lentoasema.
Kardemummavuoret

Luvatonta metsänhakkuuta Cardamon-vuorilla Kaôh Kôngin maakunnassa.
Kardemummavuoret tai Krâvanhvuoret (khmeriksi , thaiksi ทิวเขาบรรทัด) on vuoristo Kambodžan lounaisosassa. Se kulkee pääosin luoteesta kaakkoon, ja ulottuu yleisesti 1 500 metrin korkeuteen. Korkein huippu on 1 771 metrin korkuinen Phnom Aural vuoriston itäosassa. Dâmrei-vuoret ovat Kardemummavuorten uloke.
Kardemummavuoret ovat saaneet nimensä siellä kasvatetun kardemumman mukaan. 1970-luvun puoliväliin asti vuorilla eli ihmisiä vain harvassa. Useimmat asukkaat olivat pippuria tai kardemummaa viljeleviä dravidoita. Vuoristoseudut olivat pitkään myös Punaisten khmerien sotilaiden tukikohta.
Vuoriston sademetsäalue on alueensa runsaslajisimpia, mutta myös huonoimmin tunnettuja metsäalueita. Vuorten rinteillä 700 metrin yläpuolella metsä kasvaa tyypillisesti 30 metriä korkeaksi. Pyökkikasvit on yleisin puulajien heimo, mutta myös laakerikasveja ja myrttikasveja on paljon. Orkideoita ja muita päällyskasveja on runsaasti etenkin alueilla, joilla sumut ovat yleisiä.
Alueella elää yli sata nisäkäslajia. Sieltä ei tunneta kotoperäisiä lajeja, mutta monet uhanalaiset lajit kuten tiikeri, aasiannorsu ja puuleopardi ovat löytäneet sieltä turvapaikan. Lintulajeja on ainakin 450, joiden joukosta tunnetaan jo kaksi kotoperäistä lajia.
Joan Mondale

| Joan Mondale |
| --- | --- |

Yhdysvaltain varapresidentin puoliso
 20. tammikuuta 1977 – 20. tammikuuta 1981  
Edeltäjä:  Happy Rockefeller
Seuraaja:  Barbara Bush
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1930 Eugene, Oregon
Kuollut: 3. helmikuuta 2014 (ikä 83) Minneapolis, Minnesota
Puoliso:  Walter Mondale
Lapset:  3
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Joan Mondale (o. s. Adams; 8. elokuuta 1930 – 3. helmikuuta 2014) oli vuosina 1977–1981 Yhdysvaltain varapresidenttinä toimineen Walter Mondalen vaimo. Hän oli myös taiteilija ja kirjailija.
Kuolema

Mondalen lähiperhe ilmoitti 2. helmikuuta 2014 Mondalen joutuneen sairaalahoitoon Alzheimerin taudin takia.
Joan Mondale kuoli Minneapolisissa seuraavana päivänä perheenjäsentensä ympäröimänä.  Hänet tuhkattiin.
Karakallion koulu

Karakallion koulu, valmistunut 1973, arkkitehti Kosti Kuronen.
Karakallion yläaste on Espoon Karakalliossa sijaitseva yläkoulu. Koulussa on jokaista koululaisten vuosiluokkaa kohden kaksi musiikkipainotteista luokkaa.[lähde? ] Karakallion koulussa oli 429 oppilasta lukuvuonna 2018–2019. Koulun rehtorina lukuvuonna 2019–2020 toimi Seija Väätäinen.
Vuonna 1973 valmistuneen koulurakennuksen on suunnitellut arkkitehti Kosti Kuronen. Vuoden 2017 rakennusinventoinnissa sen sanotaan edustavan ajalleen tyypillistä teollishenkistä koulurakentamista selkeine pohjaratkaisuineen ja vahvoine väreineen. Peruskorjauksen yhteydessä rakennuksen ulkovaippa uusittiin täysin, mutta rakennuksen hahmo on säilynyt alkuperäisen kaltaisena.
Karakallion koulussa syttyi tulipalo fysiikan ja kemian luokassa 17. huhtikuuta 2019 illalla koulupäivän ulkopuolella. Tuli tuhosi kyseisen luokan irtaimiston täysin. Luokkatila meni käyttökelvottomaksi, ja sen remontoinnin arveltiin tulevan maksamaan jopa kymmeniä tuhansia euroja.
Aiheesta muualla

Karakallion koulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Jatkuvasti maailmaa pelastamaan kyllästynyt supersankari

| Jatkuvasti maailmaa pelastamaan kyllästynyt supersankari Kuusumun Profeetta |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2002
 Studio : SS-Palace Studios, Ulvila
 Julkaistu: 2002
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Sami Sänpäkkilä ja Kuusumun Profeetta
 Tyylilaji: progressiivinen rock, folk rock
 Kesto: 51.49
 Levy-yhtiö: Ektro Records
Kuusumun Profeetan muut julkaisut
| Kukin kaappiaan selässään kantaa 2001 | Jatkuvasti maailmaa pelastamaan kyllästynyt supersankari 2002 | Taunting Tin Bells Through the Mammal Void 2002 |
Jatkuvasti maailmaa pelastamaan kyllästynyt supersankari on vuonna 2002 ilmestynyt Kuusumun Profeetan viides studioalbumi ja yhtyeen toinen suomenkielinen julkaisu. Levy sai kriitikoilta hyvän vastaanoton. Vuonna 2012 verkkomedia Nuorgam valitsi sen avauskappaleen Ei aurinko milloinkaan laske 2000-luvun kotimaiset pop-helmet -listalleen sijalle 30.
Albumin kansitaiteesta vastasivat Herra Ylppö ja Jussi Lehtisalo.
Kappaleet

Ei aurinko milloinkaan laske – 5.46
Syyllinen Pedriko – 2.40
Tähdenlennon aikaan – 7.36
Puhuu vapahtaja rappuselta kiviseltä – 6.27
Onnellisen valkoinen – 5.22
Musta kaivo musta peili – 4.41
Suunnaton seikkailu halki avaruuden – 2.54
Kotipolulla – 2.13
Häivähdys – 4.30
Hengettären tanssi – 2.01
Supersankari koko maailman – 7.29
Muusikot

Mika Rättö – laulu, kosketinsoittimet, kitara, huuliharppu
Teemu Majaluoma – kitara, laulu
Mikko I. Elo – basso, kitara
Veli Nuorsaari – rummut
Daniel Finley – lyömäsoittimet, mandoliini
Irina Niemelä – saksofoni
Elli Keltto – taustalaulu
Emmi Sydänmaa – taustalaulu
Ilana Vähätupa – taustalaulu
Maija Sundell – viulu
Kristian Wetterstrand – sello
Samuli Peltoniemi – trumpetti
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Tamperelainen:
Jari Kuusisto

Jari Kuusisto (s. 1962) on suomalainen tuotantotalouden tutkija ja dosentti sekä Vaasan yliopiston entinen rehtori. Hän on toiminut professorina Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa ja University of Sussexissa. Lisäksi hän on toiminut vierailevana tutkija MIT Sloan School of Managementissa. Vuonna 2015 hänet valittiin viisivuotiselle kaudelle (2015–2019) Vaasan yliopiston vararehtoriksi. Maaliskuusta 2016 alkaen Kuusisto hoiti määräaikaisesti Vaasan yliopiston rehtorin virkaa Suvi Ronkaisen viransijaisena. Viransijaisuuden oli tarkoitus jatkua vain kesään 2017, mutta hänen toimikauttaan jatkettiin ja hän toimi yliopiston rehtorina vuoden 2022 loppuun saakka.
Akateeminen ura

Jari Kuusisto opiskeli vuosina 1983–1995 Helsingin kauppakorkeakoulussa (nyk. Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu) ja valmistui sieltä kauppatieteen maisteriksi 1988. Sen jälkeen hän suoritti tohtoriopintoja Durham University Business School:ssa. Jari Kuusisto jatkoi opintojaan Lontoossa Kingstonin yliopiston pienyrittäjyyttä tutkivassa tutkimuskeskuksessa (engl. Small Business Research Centre) ja väitteli Kingstonin yliopistossa tohtoriksi 1999. Kuusiston tuotantotalouden alaan kuuluva väitöskirja (Entrepreneurship & Industrial Sociology) käsitteli yrittäjyyttä ja teollista sosiologiaa. Väitöskirjan aiheena oli, ‘The determinants of service capability in small manufacturing firms’. Tutkimuksessa vertaillaan Suomalaisia ja Brittiläisiä Pk-yrityksiä.
Valmistuttuaan hän työskenteli 1999–2000 Technopolis Groupissa, Brightonissa.
Vuonna 2003 Kuusisto nimitettiin Vaasan yliopiston Lapualla toimivan, tuotantotaloutta tutkivan SC-Research -tutkimuslaitoksen johtajaksi ja hän jatkoi tehtävässään, kunnes hänet 2015 valittiin Vaasan yliopiston vararehtoriksi. Kuusiston johdolla tutkimuslaitos on tutkinut mm. innovaatioita. Innovaatiotutkimukseen osallistuivat vuonna 2012 myös Valtion teknillinen tutkimuskeskus (VTT) sekä FiDiPro-professori Luis Rubalcaba Alcalán yliopistosta Madridista.
Vaasan yliopiston ohella Kuusisto on työskennellyt vierailevana luennoitsijana 2009–2010 ja 2013–2014 Massachusettsin teknillisessä korkeakoulussa (MIT) taloustiedettä tutkivassa johtamistaidon instituutissa (Sloan School of Management).
Kuusisto on lisäksi Lappeenrannan teknillisen yliopiston dosentti erikoistumisaloinaan kansainvälinen liiketoiminta, yrittäjyys ja markkinointi.
Vararehtoriksi ja rehtoriksi

Huhtikuussa 2015 Kuusisto valittiin Vaasan yliopiston vararehtoriksi viisivuotiselle virkakaudelle 2015–2019. Virka oli tuolloin vielä uusi. Vararehtorin vastuulla on Vaasan yliopiston tutkimustoiminnan ja tutkijoiden koulutuksen kehittäminen. Kuusiston tehtäviin kuuluu myös yliopistonsa edustaminen erilaisissa tutkimukseen ja opetukseen liittyvissä verkostoissa.
Vaasan yliopiston rehtori Suvi Ronkainen oli ehtinyt vuonna 2015 hoitaa rehtorin virkaa vain puoli vuotta, kun hän sairastui vakavasti kesällä 2015. Jari Kuusisto hoiti hänen sairauslomansa aikana viransijaisena rehtorin tehtäviä. Ronkainen pystyi palaamaan takaisin työhön vähäksi aikaa vuoden 2016 alussa. Vaasan yliopiston hallituksen päätöksellä Ronkainen maaliskuusta 2016 lähtien toimi osa-aikaisesti rehtorinkanslian erityisasiantuntijana, joka valmistelee yliopiston toiminnan uudistuksia. Vaasan yliopiston hallitus nimitti Kuusiston hoitamaan rehtorin tehtäviä määräaikaisesti maaliskuun alusta 2016 alkaen. Aluksi toimikauden oli määrä päättyä kesäkuussa 2016, mutta yliopiston hallitus jatkoi määräaikaisuutta kesäkuuhun 2017 asti.
Kuusiston rehtorikaudella Vaasan yliopiston toiminta muuttuu merkittävästi. Esimerkiksi kielten (englannin, saksan, pohjoismaisten kielten sekä nykysuomen) tutkintokoulutus Vaasan yliopistossa päättyy. Vuonna 2016 solmitun aiesopimuksen mukaisesti kielten tutkintokoulutus ja kielten tutkimus siirtyy Vaasasta Jyväskylän yliopistoon elokuussa 2017. Uudistuksen valmistelu aloitettiin syksyllä 2016. Hanke on osa laajempaa uudistusta. Sen tavoitteena on Vaasan yliopiston toiminnan keskittäminen yliopiston omiin vahvoihin aloihin, joita ovat energia, johtaminen ja rahoitus. Kuusistolla on rehtorina keskeinen rooli uudistusten suunnittelussa ja toteuttamisessa.
Tammikuussa 2017 Kuusisto valittiin Vaasan yliopiston rehtoriksi vuoden 2020 loppuun saakka ulottuvaksi kaudeksi Ronkaisen sairaudesta toipumisen jatkuttua oletettua pidempään. Myöhemmin hänen toimikauttaan jatkettiin vuoden 2022 loppuun. Vuoden 2023 alusta lähtien hänen seuraajakseen tuli Minna Martikainen.
Tutkimusura

Tuotantotalouden tutkijana Kuusisto on erikoistunut innovaatioiden tutkimukseen. Hän työskenteli Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa vuonna 2010 toteutetussa Tekesin koordinoimassa InFi-tutkimusprojektissa, joka oli osa laajempaa Kysyntä- ja käyttäjälähtöisen innovaatiotoiminnan työkalut ja monitorointi -kampanjaa. Projektin tavoitteena oli koota uutta tietoa kuluttajien osallistumisesta innovaatiotoimintaan. Tutkimuksessa haastateltiin yli 3000 henkilöä ja tulosten pohjalta pyrittiin kehittämään uusia indikaattoreita, jotka kuvaisivat käyttäjien osallistumista innovaatiotoimintaan.
Yritystoiminta

Akateemisen uran ohella Kuusisto on toiminut tutkimus- ja innovaatiopolitiikan konsultointia harjoittavan European Touch Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1995.
Kaitajärvi

Kaitajärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Kaitajärvi, järvi Hirvensalmella
Kaitajärvi, järvi Ikaalisten Karpanperällä
Kaitajärvi, järvi Ilomantsissa
Kaitajärvi, järvi Jyväskylän Korpilahdella
Kaitajärvi, järvi Jyväskylän Markkulanjärvellä
Kaitajärvi, järvi Jyväskylän Reijunperällä
Kaitajärvi, järvi Jyväskylän Synsiällä
Kaitajärvi, järvi Jämsän Jämsänniemellä
Kaitajärvi, järvi Jämsän Rasissa
Kaitajärvi, järvi Karjalan tasavallan Suojärven piirissä Venäjällä
Kaitajärvi, järvi Kontiolahdella
Kaitajärvi, järvi Kuhmoisten Ouninpohjalla
Kaitajärvi, järvi Kuhmoisten Pihlajakoskella
Kaitajärvi, järvi Lemillä
Kaitajärvi, järvi Lempäälässä
Kaitajärvi, järvi Lohjalla
Kaitajärvi, järvi Mikkelissä
Kaitajärvi, järvi Mäntyharjun Ketunkylässä
Kaitajärvi, järvi Mäntyharjussa
Kaitajärvi, järvi Padasjoen Arrakoskella
Kaitajärvi, järvi Padasjoen Kailankuilmalla
Kaitajärvi, järvi Padasjoen Vakkilassa
Kaitajärvi, järvi Pirkkalassa
Kaitajärvi, järvi Puumalassa (sen rannalla on Kaitajärven kalliomaalaus)
Kaitajärvi, järvi Ranualla
Kaitajärvi, järvi Sastamalan Horniossa
Kaitajärvi, järvi Sastamalan Kiikassa
Kaitajärvi, järvi Sysmässä
Kaitajärvi, järvi Virroilla lähellä Keihään kylää
Kaitajärvi, järvi Ylitornion Lohijärvellä
Kaitajärvi, järvi Ylitornin Mellajärvellä
Takainen Kaitajärvi, järvi Ylitornion Mellajärvellä
Iso Kaitajärvi, järvi Ylöjärven Kaidankylässä
Vähä Kaitajärvi, järvi Ylöjärven Kaidankylässä
Tammelan Kaitajärvi, järvi Tammelassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaitajärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jamkids Musiikkikoulu

Jamkids on varhaisiän musiikkikasvatukseen keskittynyt musiikkikoulu, joka toimii Espoossa, Helsingissä, Vantaalla, Kirkkonummella ja Lohjalla yhteensä 17 opetuspisteessä. Koulu on ensimmäinen useilla paikkakunnilla ketjumaisesti toimiva musiikkikoulu Suomessa. Koulu pyrkii edistämään musiikkia elämänmittaisena harrastuksena.
Koulun toiminta alkoi vuonna 2006, jolloin erityisenä tavoitteena oli kanteleen soiton suosion edistäminen ja siihen liittyvien mielikuvien uudistaminen. Toiminnan kasvaessa tarjonta on monipuolistunut ja koulu tarjoaa opetusta kaikilla bändisoittimilla. Syksyllä 2018 koulun vauva-, taapero- ja bändimuskareissa käy noin 1000 0–6-vuotiasta musiikinharrastajaa.
Koulu tarjoaa taiteen perusopetuksen yleisen oppimäärän mukaista opetusta. Opetusta annetaan pääasiassa ryhmäopetuksena. Koulu pyrkii olemaan ryhmäopetuksen ja taiteen yleisen oppimäärän mukaisen opetuksen edelläkävijä.
Aiheesta muualla

Koulun virallinen sivu
Artikkeli Kanteleliitto ry:n web-sivulla
Kaki Hunter

| Kaki Hunter> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Katherine Susan Hunter
Syntynyt: 6. marraskuuta 1955 (ikä 68)  Topanga Canyon, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä, arkkitehti, kirjailija
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Katerina Hunter
Aktiivisena:  1977–1991
Merkittävät roolit:  Wendy Williams (Kuuma nuoriso)
Palkinnot
 Film Award in Gold (1977)  Prize San Sebastián (1977) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Katherine Susan Hunter (s. 6. marraskuuta 1955 Topanga Canyon, Kalifornia) on yhdysvaltalainen arkkitehti ja kirjailija, sekä entinen näyttelijä.
Hunter tuli tunnetuksi näyttelijänä elokuvasta Kuuma nuoriso (Porky’s, 1982), sekä sen jatko-osista Villit fiftarit – Porky’s II (1983) ja Porkyn kosto (1985). Näyttelemisen hän lopetti vuoden 1991 jälkeen ja on sittemmin työskennellyt Moabissa, Utahissa arkkitehtuuriyhtiönsä OK OK OK Productions parissa.
Kaarlo Taskinen

Kaarlo Taskinen (29. syyskuuta 1876 Juva – 20. joulukuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, fysiologian ja lääkintävoimistelun opettaja ja professori.
Kaarlo Taskisen vanhemmat olivat maanviljelijä, herastuomari Juhana Taskinen ja Hilda Maria Konsti. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Mikkelin lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1902, lääketieteen lisensiaatiksi 1906, voimistelunopettajaksi 1908 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1909.
Taskinen oli Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen lääkintävoimistelun aliopettajana 1909–1923 ja fysiologian ja lääkintävoimistelun opettajana 1923–1943 sekä vt. lääkintävoimistelun yliopettajana 1930–1941. Hän oli myös Olavinlinnan kylpylän lääkärinä 1904–1908 ja Rauhan kylpylän lääkärinä 1911–1912. Taskinen sai professorin arvon 1946.
Kaarlo Taskinen oli Duodecim-seuran sihteerinä 1903–1911, Lääkärien raittiusseuran sihteerinä 1906–1912 ja  Vähävaraisten keuhkotautisten avustusyhdistyksen sihteerinä 1907–1911. Hän toimi Suomen opiskelevan nuorison raittiusliiton puheenjohtajana 1909–1911 ja Akateemisen raittiusseuran puheenjohtajana 1938–1945.
Kaarlo Taskinen oli naimisissa vuodesta 1902 sairaanhoitaja ja lääkintävoimistelija Alma Inkeri Bodströmin kanssa.
Julkaisuja

Beiträge zur Kenntnis der Ermüdung des Muskels, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1909
Ilma- ja aurinkokylvyistä sekä alastivoimistelusta. Raittiuden ystävät, Helsinki 1909
Kaarlo Tauriainen

| Kaarlo "Kalle" Tauriainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. toukokuuta 1895 Suomussalmi
Kuollut: 4. heinäkuuta 1971 (76 vuotta) Oulu
Kansalaisuus:  Suomi
Taiteilija
Ala:  maalaustaide, valokuvaus
Kaarlo "Kalle" Tauriainen (4. toukokuuta 1895 Suomussalmi – 4. heinäkuuta 1971 Oulu) oli suomalainen taidemaalari ja ammattivalokuvaaja. Hänen Tervavene-maalauksensa vuodelta 1963 on Suomussalmen kunnanvirastolla.
Tauriainen syntyi Suomussalmessa Kiantajärven Salonsaarella sijainneessa Puppon talossa. Hänen vanhempansa olivat Juho Niilonpoika Tauriainen ja Saara Antintytär Manninen. Hänen ristimänimensä oli Kaarlo, mutta kirkonkirjoihin nimi oli virheellisesti vääntynyt "Kalleksi", vaikkakin muissa virallisissa asiakirjoissa nimi oli Kaarlo-muodossa.
Tauriainen kävi maamieskoulua, jossa koulun kuvaamataidonopettaja huomioi lahjoitti hänelle öljyvärit. Jo vapaussodan aikana samalla kun Tauriainen palveli Rannikkotykistössä vääpelinä ja vt. patterin päällikkönä, hän maalasi tulojensa kartuttamiseksi.
Tauriainen toimi Suomussalmen suojeluskunnan päällikkönä 1919–1926 ja osin samanaikaisesti metsätyönjohtajana Kajaani Oy:llä. Muita toimia olivat mm. kunnan rahastonhoitajana (1926–1932), kirjaston hoitajana (1925–1939) ja Säästöpankin kamreerina (1933–1952). 1920-luvulla Tauriaisen uudeksi intohimoksi muodostui valokuvaus. Hänen perustamansa valokuvaamo K. Tauriainen toimi Suomussalmen kirkonkylällä 1960-luvun lopulle saakka.
Tauriainen oli naimisissa Saimi Johanna Pyykkösen (1895–1965) kanssa, ja heidän avioliitostaan syntyi viisi lasta: Hellin (s. 1920), Saima (s. 1922), Sirkka-Maija (s. 1925), Mauno (s. 1928) ja Saara (s. 1937).
Aiheesta muualla

Tauriaisten sukuseura - Kuvataiteilija Kaarlo Tauriainen (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaarlo Tauriainen Virtuaaligalleria
Egyptin prinsessa hurmasi koskenlaskullaan Kainuussa 1952 – mukana Suomessa 19 miljoonaa markkaa ja 300 kiloa tavaraa
Eero Moisalan vuonna 1970 Oulussa tekemä haastattelu Kalle-ukilleen
Jääkiekon 4. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2020

Jääkiekon 4. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2020 jäivät järjestämättä koronapandemian vuoksi. Ne olisivat olleet ensimmäiset 4. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut.
Jääkiekon 4. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2021

Jääkiekon 4. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2021 peruutettiin koronaviruspandemian vuoksi. Myös vuoden 2020 maailmanmestaruuskilpailut peruttiin samasta syystä.
Karel Vohralík

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sapporo 1972 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Moskova 1973 |  |  |
Karel Vohralík (23. helmikuuta 1945 Pardubice – 17. lokakuuta 1998 Pardubice) oli Tšekkoslovakiaa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän saavutti Tšekkoslovakian maajoukkueessa olympialaisissa pronssia Sapporossa 1972 ja MM-kilpailuissa pronssia Moskovassa 1973.
Vohralík edusti kotimaassaan pääasiassa Tesla Pardubicea ja voitti Tšekkoslovakian mestaruuden vuonna 1973.
James Dean Bradfield

| James Dean Bradfield |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1969 (ikä 55) Pontypool
Ammatti:  laulaja ja kitaristi
Muusikko
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  pop, rock
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Manic Street Preachers
Levy-yhtiöt:  Columbia Records 
Aiheesta muualla
www.jamesdeanbradfieldofficial.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
James Dean Bradfield (s. 21. helmikuuta 1969, Pontypool) on walesilaisen Manic Street Preachers -yhtyeen laulaja ja kitaristi.
Nuoruus

Bradfield syntyi ja varttui Walesissa. Hän oli lapsena koulukiusattu pienen kokonsa ja nimensä vuoksi. Hänet on nimetty amerikkalaisnäyttelijä James Deanin mukaan. Bradfieldin isä olisi halunnut nimetä poikansa Clint Eastwood Bradfieldiksi, mutta perheen äidin ansiosta näin ei tapahtunut. Jamesilla oli koulukiusaamisesta huolimatta kolme erityisen läheistä ystävää: hänen serkkunsa Sean Moore, joka asui lapsuutensa Bradfieldeillä vanhempiensa eron jälkeen ja on Manic Street Preachersin rumpali, sekä tulevat yhtyetoverit Nicky Wire ja Richey James Edwards.