stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aimery de Lusignan
Hallitsija > Kyproksen kuningas

Henrik VI:n kaksi lähettilästä nousi maihin Kyproksella huhti- tai toukokuussa 1196. Aimery on saattanut ottaa käyttöön kuninkaan tittelin noihin aikoihin, koska paavi Celestinus III nimitti häntä kuninkaaksi kirjeessään jo joulukuussa 1196. Samassa kuussa paavi perusti roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan Nikosiaan, jossa oli kolme avustavaa piispaa Famagustassa, Limassolissa ja Pafosissa. Kyproksen ortodoksisen kirkon piispoja ei karkotettu, mutta uudet katoliset prelaatit takavarikoivat heidän omaisuutensa ja tulonsa.
Henrik VI:n kansleri, Hildesheimin piispa Konrad, kruunasi Aimeryn kuninkaaksi Nikosiassa syyskuussa 1197. Aateliset, jotka omistivat läänityksiä sekä Kyproksella että Jerusalemin kuningaskunnassa, halusivat saada aikaan sovinnon Aimeryn ja Henrik I:n välillä. Yksi heistä, Kyproksen konstaapeli Balduin de Beisan suostutteli Henrik II:sta vierailemaan Kyproksella vuoden 1197 alussa.
Kaksi kuningasta tekivät rauhan ja sopivat, että Aimeryn kolme poikaa avioituisivat Henrikin kolmen tyttären kanssa. Henrik antoi Aimeylle myös anteeksi velan, jonka tämä oli velkaa Kyproksesta, ja antoi tämän varustaa joukkojaan Jaffassa. Aimery lähetti Reynald Barlaisin ottamaan Jaffan haltuunsa. Aimery käytti jälleen Jerusalemin konstaapelin arvonimeä marraskuussa 1197, mikä viittaa siihen, että hän oli myös saanut tuon viran Henrik I:n kanssa tekemänsä sopimuksen seurauksena.
Kuolema

Syötyään valkokelttiä, erään lähteen mukaan liikaa, Aimery sairastui vakavasti ruokamyrkytykseen. Hän kuoli lyhyen sairauden jälkeen 1. huhtikuuta 1205. Hänen kuusivuotias poikansa Hugues I (1194/1195–1218) seurasi häntä Kyproksen kuninkaana ja hänen leskensä Isabella hallitsi Jerusalemin valtakuntaa kunnes kuoli myös neljä päivää myöhemmin.
Perintö

Historioitsija Mary Nickerson Hardwicke on kuvaillut Aimeryä "itsevarmaksi, poliittisesti viisaaksi, joskus kovaksi, harvoin sentimentaalisesti lempeäksi" hallitsijaksi. Hänen hallituskautensa oli rauhan ja vakautumisen aikaa. Hän aloitti Jerusalemin kuningaskunnan lakien tarkistamisen kuninkaallisten oikeuksien määrittelemiseksi. Jerusalemin valtakunnan oikeusoppineet pitivät häntä suuressa arvossa. Yksi heistä, Jean d'Ibelin korosti, että Aimery oli hallinnut sekä Kyprosta että Jerusalemia "hyvin ja viisaasti" kuolemaansa asti.
Avioliitot ja jälkeläiset

Aimeryn ensimmäinen puoliso oli Eschive d'Ibelin (1160–1196), joka oli Balduin d'Ibelinin, Mirabelin ja Ramlehin herran ja Richelda de Beisanin vanhin tytär.  He avioituivat ennen vuotta 1176.
Heille syntyi viisi lasta:
Bourgogne, avioitui (1) Raimund VI de Toulousen kanssa vuonna 1193 (ero 1196, ei perillisiä); (2) Walter de Montbéliardin kanssa vuonna 1204, joka oli Kyproksen valtionhoitaja nuoremmalle veljelle Hugues I:lle vuosina 1205–1210.
Helvis (n. 1190 – n. 1218), avioitui Antiokian ruhtinas Raymond-Roupeninkanssa
Guy, kuoli lapsena
Jean, kuoli lapsena
Hugues I (1194/1195 – 10. tammikuuta 1218), avioitui Alix de Champagnen, äitipuolensa kuningatar Isabellan ja tämän edellisen puolison, kuningas Henrik I:n tyttären kanssa, seurasi isäänsä Kyproksen kuninkaana
Aimeryn toinen puoliso Isabella I  oli Amalric I:n ja Bysantin prinsessa Maria Komnenan ainoa tytär.
Heille syntyi kolme lasta:
Sibylla, avioitui Armenian kuningas Leo I:n kanssa.
Melisende, avioitui Antiokian ruhtinas Bohemond IV:n kanssa.
Amalric, kuoli nelivuotiaana 2. helmikuuta 1205.
Aiheesta lisää

Gerish, Deborah: "Aimery of Lusignan". Teoksessa: Murray, Alan V. (toim.). The Crusades: An Encyclopedia, 2006. Vol. 1. ABC-CLIO. s. 24. ISBN 978-1-576-07862-4
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Aimeryn nuoremman veljen, Guy de Lusignanin ja Jerusalemin prinsessa Sibyllan avioituminen vuonna 1180
Itäinen Välimeri vuonna 1197, Aimeryn hallituskaudella.
Keisari Henrik VI, joka valtuutti Aimeryn kruunaamisen sen jälkeen, kun Aimery tunnusti hänen ylivaltansa
Aimeryn toisen puolison Isabella I:n ja tämän ensimmäisen puolison Onfroy IV de Toronin avioliitto
Käännös suomeksi
Half-Life: Blue Shift

| Half-Life: Blue Shift |
| --- | --- |
 Pelin pohjoisamerikkalainen kansikuva. Kannessa on pelin päähahmo Barney Calhoun.
Kehittäjä:  Gearbox Software Valve Corporation
Julkaisija:  Sierra Entertainment Valve Corporation
Jakelija:  Sierra Entertainment (jälleenmyynti) Valve Corporation (verkkomyynti)
Suunnittelija:  Randy Pitchford
Käsikirjoittaja:  Rob Heironimus David Mertz Randy Pitchford
Pelisarja:  Half-Life
Pelimoottori:  GoldSrc
Julkaistu:  Windows 1. kesäkuuta 2001 OS X 1. elokuuta 2013 Linux 1. elokuuta 2013
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Windows, OS X, Linux
Jakelumuoto:  CD, Steam-lataus
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Half-Life: Blue Shift on Gearbox Softwaren kehittämä lisäosa Valve Corporationin Half-Life-videopeliin. Gearbox on kehittänyt pelille myös Opposing Force -ja Decay -lisäosat.
Peli sijoittuu tarinallisesti samaan asetelmaan kuin Half-Life, mutta tarina koetaan Black Mesan tutkimuskeskuksessa turvamiehenä työskentelevän Barney Calhounin silmin. Hän pyrkii selviytymään pois Black Mesan tutkimuskeskuksesta epäonnistuneen teleportaatiokokeen jälkeen.
Pelin nimellä Blue Shift on kaksoismerkitys, nimi viittaa Barney Calhounin työvuoroon ja univormuun sekä sinisiirtymänä (engl. blueshift) tunnettuun tieteelliseen ilmiöön.
Peli sai pääosin myönteisen vastaanoton, tosin sen lyhyyttä sekä vanhentunutta sisältöä kritisoitiin.
Pelaaminen

Half-Life: Blue Shift on toimintavetoinen ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Pelaaja ohjaa turvamies Barney Calhounia, jonka silmin tapahtumat kuvataan. Juonta kuljetetaan eteenpäin kohtauksilla, jotka vaikuttavat satunnaisilta mutta ovat käsikirjoitettuja. Pelin alueita ei ole jaettu erillisiin tasoihin, vaan kaikki peliympäristöt on yhdistetty toisiinsa. Ympäristön lineaarisen suunnittelun ja käsikirjoitettujen kohtausten takia pelaaja etenee koko ajan eteenpäin putkessa. Kenttien välillä on aina lyhyt lataustauko, jonka aikana seuraava pelialue latautuu.
Läpi pelin pelaajan aseistus pysyy samanlaisena. Aseistus koostuu pääosin realistisista tuliaseista ja sorkkaraudasta, jota käytetään lähitaisteluaseena. Useimmilla aseilla on myös toissijainen hyökkäys: esimerkiksi rynnäkkökiväärillä voi laukaista aseeseen liitetyn kranaatinheittimen.
Calhoun kykenee käskyttämään tutkimuskeskuksen henkilökuntaa; turvamiehet voivat antaa tuliukea, kun taas tiedemiehet voivat avata ovia ja lääkitä pelaajaa.
Kentissä on saatavilla ammus- ja terveyspaketteja sekä seiniin kiinnitettyjä, alun perin tiedemiesten HEV-puvuille suunniteltuja terveyden ja suojauksen lataamislaitteita, joilla Calhoun voi ladata omaa suojaliiviään.
Pelin viholliset koostuvat pääosin Half-Lifesta tutuista Xen-ulottuvuuden avaruusolioista ja Yhdysvaltain hallituksen lähettämistä Hazardous Enviroment Combat Unitin eli HECU:n esotilaista.
Emopelistä ja Opposing Forcesta poiketen Blue Shiftissä ei ole lainkaan moninpeliä.
Tarina > Maailma

Blue Shiftin pääasiallisena tapahtumapaikkana ja peliympäristönä toimii Black Mesan tutkimuskeskus, joka on kuvitteellinen tutkimuslaitos New Mexicossa, Yhdysvalloissa. Black Mesa rakennettiin 1950-luvulla, jolloin Yhdysvaltain asevoimat rakensi joukon huippusalaisia, strategisesti tärkeitä ydinohjussiiloja New Mexicon autiomaahan. Neuvostoliiton romahdettua ja kylmän sodan päätyttyä siiloilla ei enää ollut sotilaallista merkitystä, minkä johdosta Yhdysvaltain hallitus päätti muuttaa entisen sotilastukikohdan tutkimuslaitokseksi. Hylättyjä siiloja laajennettiin ja niihin rakennettiin tutkimustiloja. Black Mesa on jaettu eri sektoreihin, joilla jokaisella on oma erityinen tehtävänsä.
Pelin toinen tapahtumapaikka on avaruusolioiden kotimaailma Xen, joka muistuttaa kaasusumun ympärille muodostunutta, leijuvien pienten asteroidien tai saarten muodostamaa rykelmää.
Tarina > Prologi

27-vuotias tiedemies Gordon Freeman suorittaa teleportaatiokokeen, mikä epäonnistuu ja aiheuttaa niin kutsutun resonanssikaskadin ja synnyttää portaalin maan ja Xen-ulottuvuuden välille. Lopulta resonanssikaskadin pulssiaalto vapautuu ja tuhoaa ison osan keskuksesta. Xenistä portaalien kautta matkaavat avaruusoliot ovat vihamielisiä, ja keskuksen työntekijät kutsuvat apua Yhdysvaltain hallitukselta hätäviestillä. Black Mesaan saapuu pian Hazardous Enviroment Combat Unit (HECU) -erikoisyksikkö, jonka tehtävänä on avaruusolioiden sekä työntekijöiden eliminoiminen, jotta nämä eivät kertoisi laitoksen huippusalaisista kokeista tai resonanssikaskadin vaikutuksista. Tutkimuskeskus muuttuu luhistuneeksi taistelutantereeksi, ja osa henkilökunnasta alkaa puolustamaan itseään niin Xenin lajeilta kuin sotilailta.
Tarina > Juoni

Blue Shift alkaa emopelin kaltaisella esittelykohtauksella, jossa laitoksen turvamies Barney Calhoun matkustaa maanalaisen Black Mesan tutkimuslaitoksen halki modernin junanvaunun kyydissä. Matkan aikana pelaaja näkee tutkimuslaitoksen työntekijöiden työskentelyä ja samalla tälle esitellään tuleva peliympäristö. Junavaunu pysähtyy turvamiesten oleskelualueelle, ja saatuaan varusteensa hänet määrätään avustamaan kahta tiedemiestä. Matkallaan Calhoun huomaa, että laitosta piinaavat jatkuvat laiteviat. Päästyään hissiin Gordon Freemanin aiheuttaman resonanssikaskadin pulssiaalto vaurioittaa tutkimuslaitoksen rakenteita, ja hissi putoaa kuilun pohjalle. Calhoun menettää tajuntansa, mutta selviytyy onnettomuudesta ainoana hengissä. Herättyään hän saa selville, että resonanssikaskadin seurauksena Xenistä kotoisin olevat muukalaisolennot kykenevät kaukosiirtymään tutkimuslaitokseen.
Kun Calhoun yrittää paeta raunioituneesta tutkimuslaitoksesta, hän kohtaa Yhdysvaltain asevoimien lähettämän HECU-erikoisjoukon sotilaita, jotka on määrätty eliminoimaan kaikki Black Mesan työntekijät sekä Xenin avaruusoliot. Calhoun kohtaa pian pahasti haavoittuneen tohtori Haroldin, joka ennen kuolemaansa käskee Calhounia etsimään käsiinsä kollegansa tohtori Rosenbergin, joka voi auttaa hänet ulos tutkimuslaitoksesta. Calhoun onnistuu pelastamaan Rosenbergin ja yhdessä he etenevät salaiseen ja hylättyyn osaan Black Mesasta, jossa on vanhentunutta teknologiaa. Rosenbergin kahden selviytyneen kollegan tohtori Bennetin ja tohtori Simmonsin avulla Rosenberg käynnistää vanhan teleportaatiolaitteen, ja antaa Calhounille tehtäväksi käynnistää tiedemiesten Xeniin pystyttämä majakka.
Calhoun telesiirretään Xeniin jossa tämä käynnistää majakan. Hän ehtii hypätä paluuportaaliin ennen virran loppumista, jonka jälkeen Rosenberg käskee Calhounia lataamaan laitteen akun. Alakerrassa Calhoun käynnistää energialaitteen, ja sotilaiden sekä muukalaisten vastustuksesta huolimatta onnistuu lataamaan akun ja lähettämään sen ylös. Palattuaan Calhoun avustaa Rosenbergia telesiirtolaitteen käytössä avaamalla portaaleja. Tiedemiehet pääsevät turvallisesti portaalien kautta Black Mesan ulkopuolelle, mutta Calhounin vuoron tullessa sotilaat hyökkäävät teleportaatiohuoneeseen. Calhoun onnistuu hyppäämään portaaliin viime hetkellä ja päätyy tiedemiesten luo, mutta telesiirtyy väliaikaisesti Xeniin ja sitten jälleen sisälle tutkimuslaitokseen, jossa hän näkee kahden sotilaan raahaamassa tajutonta Gordon Freemania jätepuristimeen. Calhoun pääsee kuitenkin takaisin tiedemiesten luo ja nelikko pakenee Black Mesasta aavikkomaasturilla.
Kehitys

Blue Shift julkistettiin vuonna 2000 alun perin lisäosana Half-Lifen Dreamcast-versioon. Vaikka Dreamcast-version kehittämisestä vastasi pääosin Captivation Digital Laboratories, Gearbox Software huolehti uudesta lisäosasta. Gearbox oli myös kehittänyt emopelin toisen lisäosan, Half-Life: Opposing Forcen vuonna 1999. Julkaisija Sierra Entertainment julkisti 30. elokuuta 2000 lisäosan nimeksi Blue Shift. Dreamcast-version kerrottiin käyttävän korkealaatuisia malleja ja tekstuureita. Näiden mallien polygonien määrä olisivat tuplat Valve Corporationin alkuperäisistä. Vuoden 2000 European Computer Trade Show -tapahtumassa paljastettiin uutta tietoa pelistä ja sen tarinasta. Lisäksi Dreamcast-version julkaisupäivämääräksi annettiin 1. marraskuuta 2000. Sierra selitti pelin myöhästymistä sillä, että he haluaisivat ”pelin täyttävän odotukset” ja ilmoittivat pelin ilmestyvän vuoden lopussa. Kuvia sekä lisätietoa pelimekaniikasta ja tarinasta annettiin seuraavien viikkojen ja kuukausien aikana. Kun Dreamcast-version julkaisupäivämäärä vaihtui jatkuvasti, alettiin epäillä pelin ilmestymistä kokonaan. 16. kesäkuuta 2001 Sierra julkisti lehdistötilaisuudessa, että Dreamcast-version kehitys on lopetettu ”markkinointisyistä”. Dreamcastin kehitysversio kuitenkin ladattiin myöhemmin internettiin ilmaiseksi ladattavaksi. Vaikka Dreamcast-versio kuopattiin, Blue Shift päätettiin julkaista PC:lle itsenäisenä lisäosana, joka ei vaatisi alkuperäistä Half-Lifeä toimiakseen. Dreamcast-versiota varten kehitetyt uudet mallit ja tekstuurit päätettiin julkaista Blue Shiftin mukana käytettäviksi myös emopelille sekä Opposing Forcelle. Vuoden 2001 E3-tapahtumassa Gearbox ilmoitti pelin kehityksen päättyneen. Tapahtumassa myös esiteltiin pelattava versio Blue Shiftistä.
Julkaisu

Peli julkaistiin 1. kesäkuuta 2001. Blue Shift ja uudet tarkat mallit sekä tekstuurit sisältävä Half-Life High Definition Pack julkaistiin elokuussa 2005 Valven Steam-palvelussa. Peli julkaistiin myöhemmin osana Sierran Half-Life: Generation -pelipakettia ja Half-Life 1 Anthology -pakettia. Anthology-pakettiin kuuluu myös alkuperäinen Half-Life, sen toinen lisäosa Opposing Force, sekä Team Fortress Classic.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 67.40%
Metacritic: 71/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Eurogamer: 6/10
GameSpot: 7/10
GameSpy: 70/100
IGN: 7/10
PC Zone: 78%
Peli sai ristiriitaisen vastaanoton ja pitää 67 prosentin keskiarvoa GameRankings-sivustolla ja 71 pisteen kokonaismäärää Metacritic-palvelussa. Pelin hyllyversiota on myyty yli 800 000 kappaletta ja Steam-versiota yli 5 miljoonaa kappaletta. IGN-sivuston arvostelussa kriitikko Tal Blevins sanoi pelin olevan ”tuttua Half-Lifea” sekoittamalla toimintaa sekä pulmanratkontaa toisiinsa. Hän sanoi pulmien olevan loogisia ja helppoja, tosin hän ei pitänyt muutamasta hyppimistä vaativasta pulmasta. Vaikka hän ylistikin pelin ”eeppistä” tunnelmaa, hän kritisoi sen lyhyttä kestoa. GameSpotin Greg Kasavin oli pääosin samaa mieltä Blevinsin kanssa ja sanoi, että ”peli ei varsinaisesti keksi pyörää uudestaan”. Hän ylisti kuitenkin korkealaatuisia malleja ja tekstuureita.
Useat muut kriitikot harmittelivat pelin samanlaisuutta emopelin ja Opposing Forcen kanssa. GameSpyn Jamie Madiganin mukaan pelin tunnelmaa laski sen samanlaisuus emopelin kanssa. Hän sanoi pelin tuntuvan ”vain muutamalta tasolta lisättynä emopeliin, mitä se tosin onkin”. Hän erityisesti piti pelin tarkoista malleista sekä tekstuureista. Eurogamerin Tom Bramwell moitti pelin lyhyyttä ja paikoittain tekoälyä. PC Zonen Mark Hill oli eri mieltä tekoälystä ja sanoi sen olevan ”juuri sitä mitä toivoisit tekoälyltä”. Hän ylisti erityisesti Black Mesan tutkimuskeskuksen tunnelmaa, sillä kehittäjät näyttivät työntekijöitä tavallisissa askareissaan, esimerkiksi turvamiehiä lounaalla tai tiedemiehiä pesemässä pyykkiä. Hän päätti arvostelun sanomalla, että peli olisi toiminut paremmin Dreamcast-version lisäosana kuin itsenäisenä pelinä.
Aiheesta muualla

Gearbox Softwaren verkkosivu
Valve Corporationin verkkosivu
| --- | --- |
Pääsarja:  Half-Life Opposing Force  Blue Shift  Decay  Half-Life 2 Deathmatch  Episode One  Episode Two  Lost Coast  Half-Life: Alyx 
Portal-sarja:  Portal  Portal 2 Sixense Perceptual Pack 
Viralliset modit:  Counter-Strike  Day of Defeat 
Muut pelit:  The Orange Box  Half-Life 2: Survivor  The Lab  Hunt Down the Freeman 
Universumi:  Henkilöt (Gordon Freeman, G-Man)  Tapahtumapaikat  Combine Humanoidit ja synteettiset olennot  Vortigauntit  Race X 
Muuta:  Valve Corporation  Gearbox Software  Black Mesa  GoldSrc  Source  Steam 
Valve Corporationin kehittämät videopelit
| --- | --- |
Half-Life:  Half-Life Opposing Force  Blue Shift  Decay  Half-Life 2 Episode One  Episode Two  Deathmatch  Lost Coast  Half-Life: Alyx 
Counter-Strike:  Counter-Strike  Counter-Strike: Condition Zero Deleted Scenes  Counter-Strike: Source  Counter-Strike: Global Offensive  Counter-Strike 2 
Day of Defeat:  Day of Defeat  Day of Defeat: Source 
Team Fortress:  Team Fortress Classic  Team Fortress 2 
Left 4 Dead:  Left 4 Dead  Left 4 Dead 2 
Portal:  Portal  Portal 2 Sixense Perceptual Pack 
Muut:  Deathmatch Classic  Ricochet  The Orange Box  Dota 2 
Kuvankaappaus pelistä. Alakulmissa on HUD-näkymä jossa näkyy hahmon suojaliivin terveys- ja ammusmäärä. Vastassaan pelaajalla on HECU-yksikön sotilaita.
Esimerkki zombi-mallin eri versioista läpi kehityksen.
Kulttuuritehdas Korjaamo

| Kulttuuritehdas Korjaamo |
| --- | --- |

Osoite:  Töölönkatu 51 B
Sijainti:  Helsinki
Perustettu:  2004
Omistaja:  Ratikka Group Oy
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kulttuuritehdas Korjaamo on yksityinen kulttuurikeskus, joka on toiminut Helsingin Taka-Töölössä vuodesta 2004.
Korjaamo toimii entisissä raitiovaunuhalleissa Töölön raitiovaunuvarikon vieressä. Korjaamo harjoittaa eri alojen kulttuuritoimintaa sekä tilavuokrausta. Korjaamon tiloissa sijaitsee vakituisesti elokuvateatteri Korjaamo Kino ja kaksi ravintolaa sekä galleria Hippolyte Korjaamo.
Raoul Grünstein perusti Korjaamon vuonna 2004 ja myi sen syksyllä 2020 Ratikka Group Oy:lle, jonka omistavat Livson Group Oy, Jaajo Linnonmaa, Antti Luusuaniemi, Jussi Tapio ja Kim Heiniö.
Korjaamon tilat ja toiminta

Korjaamon päätoimintaa ovat kulttuuritapahtumat, mutta sen tilat ja toiminta muodostavat myös luovan työyhteisön.
Korjaamon Vaunuhallin tiloissa toimii Ratikkamuseo, jonka näyttelyitä Helsingin kaupunginmuseo hallinnoi. Töölön kirjaston peruskorjauksen aikana (2014–2016) Korjaamossa oli myös pienoiskirjasto. Vaunuhallissa sijaitsevat Korjaamon isoin ja pienin tapahtumatila: Vaunusali ja Vintti. Korjaamohallissa sijaitsevat ravintola, Kulmasali, Korjaamo Kino, Hippolyte Korjaamo, kokoustilat ja toimistot. Rakennusten välissä on Korjaamon suojaisa ja puistomainen sisäpiha, joka toimii erityisesti kesällä isona terassina ja keikkapaikkana.
Suomalaisen työn liitto myönsi Korjaamo Groupille huhtikuussa 2012 yhteiskunnallisen yrityksen merkin. Korjaamo on ensimmäinen kulttuurialan yritys, jolle kyseinen merkki on myönnetty.
Korjaamon tilat ja toiminta > Korjaamo Kino

| Korjaamo Kino |
| --- | --- |
Perustettu:  2016
Elokuvasalit:  1
Istumapaikat:  120
Aiheesta muualla
Elokuvateatterin kotisivut
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alkuvuodesta 2016 Korjaamolle avautui elokuvateatteri Korjaamo Kino. Teatterissa esitetään niin uusia kuin vanhempiakin elokuvia sekä dokumentteja ja teemaelokuvia. Korjaamo on toiminut myös erilaisten tapahtumien, kuten Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaalin, esityspaikkana. Kino on myös vuokrattavissa omiin tapahtumiin ja siellä järjestetään ajoittain myös mm. keikkoja.
Rakennusten historia

Ennen sähköratikoiden aikaa, 1800-luvun lopulla, Ruusulan huvila-alueella oli hevostallit ratikkahevosineen sekä vaunuvaja, pesutupa, öljyvarasto ja satulaverstas. Helsingin Raitiotie- ja Omnibus Osakeyhtiö perustettiin v. 1888, jolloin liikenne ensimmäisellä hevosvetoisella vaunulinjalla Töölön ja Kaivopuiston välillä alkoi. Raitiovaunuhalli rakennettiin yhtiön käytössä olleelle Ruusulan alueelle raitiotieliikenteen sähköistämisen myötä.  Vuonna 1900 valmistunut vaunuhalli on arkkitehti Valdemar Aspelinin suunnittelema.
Tiilinen rakennus laakeine satulakattoineen ja yksinkertaisine koristeineen on tyypillistä 1800-luvun lopun teollisuusarkkitehtuuria. Rakennuksen kummassakin päässä oli alun perin ovet, joten vaunut voitiin ajaa sen läpi. Hevosraitiovaunujen ollessa käytössä tiloissa toimi myös hevosten kengityspaja. Museona Vaunuhallin rakennus on toiminut vuodesta 1993.
Töölönkadun ja Humalistonkadun kulmaan v. 1909 valmistui yksikerroksinen rakennusmestari Richard Willmanin suunnittelema korjaamohalli.
Näkyvimmän panoksen varikkoalueen suunnittelulle on antanut arkkitehti Selim A. Lindqvist. Vuonna 1911 suunnitellun kolmen suuren kaarihallin kokonaisuudessa Lindqvist ja rakennesuunnittelijana toiminut Jalmar Castrén hyödynsivät Suvilahden voimalaitoksen rautabetonirakenteiden kehittämisestä saatua kokemusta. Avarien hallien kattoa kannattavat kapeat pilarit. Rakennuskokonaisuus täydentyi v.1927 Lindqvistin suunnittelemalla konttorirakennuksella (Humalistonkatu 4), joka toimii nykyisin palvelutalona.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kulttuuritehdas Korjaamon kotisivut
Korjaamo Kino (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Perustiedot Wikidatassa: Kulttuuritehdas Korjaamo (Q18346780)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: taidekeskus, elokuvateatteri
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
sijainti: Taka-Töölö
Ilmastonmuutoskeskustelu

Ilmastonmuutoskeskustelu tarkoittaa julkista keskustelua ihmisen aiheuttamasta ilmastonmuutoksesta, pääasiassa ihmisen aiheuttamasta ilmaston lämpenemisestä. Keskustelussa otetaan kantaa muun muassa ilmiön olemassaoloon, ilmiön voimakkuuteen, syihin, seurauksiin ja tärkeyteen. Ilmastonmuutoskeskusteluun vaikutti voimakkaasti Al Goren propagandaelokuva Epämiellyttävä totuuslähde?.
Tiedemaailman kanta ihmisen aiheuttamaan ilmastonmuutokseen

Ilmaston muutoksesta ja ilmaston lämpenemisestä sekä ihmisen osallisuudesta siihen vallitsee tiedeyhteisössä laaja yhteisymmärrys eli konsensus.
Pieni vähemmistö tiedemaailmasta on kuitenkin esittänyt kritiikkiä tehtyjä johtopäätöksiä kohtaan väittäen, ettei muutos johtuisi ihmisen toimista, lämpötilan kasvu ei olisi merkittävää, muutos johtuisi luonnollisista syistä, tai että ilmaston lämpenemisellä olisi myönteinen kokonaisvaikutus ihmiselle ja ympäristölle.
Laajoissa tiedeyhteisöissä osa toimijoista on kyseenalaisia, eikä välttämättä esimerkiksi seuraa tiedon objektiivisuuden periaatetta vahvasti. Tutkimusta suoritetaan pääasiassa yliopistoissa, jotka ulkomailla voivat olla esimerkiksi yrityksen tai uskonnollisen yhteisön omistamia. Suomessa on perinteisesti korostettu sitä, että yliopistot ovat riippumattomia, olivat ne sitten säätiö-muotoisia tai julkishallintoon kuuluvia organisaatioita.
Julkinen keskustelu

»Ilmaston lämpenemisen vaara ... on tarpeeksi todellinen, jotta voimme tehdä muutoksia ja uhrauksia, jottemme elä tulevien sukupolvien kustannuksella.» 
(Margaret Thatcher, 1990)
Julkinen keskustelu > Talousnäkökulma

Merkittävin kritiikki ilmastonmuutoksen torjuntaa vastaan on se, että ongelman torjuminen tulisi liian kalliiksi ja vähentäisi talouskasvua. Esimerkiksi Yhdysvalloissa George W. Bushin hallinto kieltäytyi tällä perusteella kaikista Kioton sopimuksen kaltaisista päästöjen rajoittamisyrityksistä, vaikka samalla se myönsikin ilmastonmuutoksen "vakavaksi haasteeksi" ja ongelmaksi, johon täytyy puuttua.
Julkinen keskustelu > Vapausnäkökulma

Suurempana uhkana ilmastonmuutoksen torjumistoimia kuin sen seurauksia ovat Euroopassa pitäneet Tšekin presidentti Václav Klaus ja entinen Espanjan pääministeri José María Aznar. Heidän mukaansa päästöjen rajoitusyritykset "rajoittavat vapautta" ja he ovat nimittäneet niiden puolesta kamppailijoita "fundamentalisteiksi" ja "kommunisteiksi."