stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hugo Hasslo

| Hugo Hasslo |
| --- | --- |
 Hugo Hasslo ja Hjördis Schymberg 1940-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1911 Lysekil, Ruotsi
Kuollut: 20. tammikuuta 1994 (82 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  oopperalaulaja
Muusikko
Tyylilajit:  ooppera 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Fritz Hugo Hasslo (16. toukokuuta 1911 Lysekil – 20. tammikuuta 1994 Tukholma) oli ruotsalainen oopperalaulaja. Hän oli äänialaltaan baritoni ja kiinnitettynä Tukholman oopperaan vuosina 1946–1964. Siellä hän tulkitsi erityisesti italialaisia oopperoita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hugo Hasslo Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Murray (ruotsalainen suku)

Murray on ruotsalainen suku, joka polveutuu vanhasta skotlantilaisesta Murrayn aatelissuvusta, jonka haara muutti Itä-Preussiin 1600-luvun puolivälissä. Sieltä maisteri Andreas Murray (1695-1771) tuli Ruotsiin vuonna 1735 Tukholman saksalaisen seurakunnan toiseksi pastoriksi. Vuonna 1738 hänestä tuli saman seurakunnan ensimmäinen pastori ja vuonna 1752 kuningas Aadolf Fredrikin kruunajaisissa teologian tohtori. Hänen lapsistaan ​​kaksi poikaa kunnostautuivat lääkäreinä. Kolmannesta pojasta tuli piispa ja vuonna 1810 hänet aateloitiin säilyttäen Murrayn sukunimen.
Nancy Pelosi

| Nancy Pelosi |
| --- | --- |
 Pelosin virallinen kuva, 2019.
Yhdysvaltain edustajainhuoneen 52. puhemies
 3. tammikuuta 2019 – 3. tammikuuta 2023  
Edeltäjä:  Paul Ryan
Seuraaja:  Kevin McCarthy
 4. tammikuuta 2007 – 3. tammikuuta 2011  
Edeltäjä:  Dennis Hastert
Seuraaja:  John Boehner
Yhdysvaltain edustajainhuoneen 20. ja 22. vähemmistöjohtaja
 3. tammikuuta 2011 – 3. tammikuuta 2019  
Edeltäjä:  John Boehner
Seuraaja:  Kevin McCarthy
 3. tammikuuta 2003 – 3. tammikuuta 2007  
Edeltäjä:  Dick Gephardt
Seuraaja:  John Boehner
Yhdysvaltain edustajainhuoneen 20. vähemmistön whip
 15. tammikuuta 2002 – 3. tammikuuta 2003  
Edeltäjä:  David Bonior
Seuraaja:  Steny Hoyer
Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen  Kalifornian 12. vaalipiiristä 8. vaalipiiristä 1993–2013 5. vaalipiiristä 1987–1993
 2. kesäkuuta 1987 –  
Edeltäjä:  Sala Burton
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1940 (ikä 84) Baltimore, Maryland, Yhdysvallat
Puoliso:  Paul Pelosi (vih. 1963)
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
pelosi.house.gov
Nancy Patricia Pelosi (o.s. D’Alesandro, s. 26. maaliskuuta 1940 Baltimore, Maryland) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehenä tammikuusta 2019 tammikuuhun 2023. Hän toimi samassa tehtävässä myös vuosina 2007–2011. Pelosi valittiin ensimmäisen kerran kongressiin vuonna 1987, ja hän on ainoa edustajainhuoneen puhemieheksi valittu nainen Yhdysvaltain historiassa.
Pelosi edustaa demokraattista puoluetta. Vuosina 1981–1983 hän toimi Kalifornian demokraattisen puolueen puheenjohtajana.
Tausta ja yksityiselämä

Pelosi syntyi maaliskuussa 1940 Baltimoressa. Hän oli Annunciata M. ”Nancy” D’Alesandron (o.s. Lombardi) ja Thomas D’Alesandro, Jr:n seitsemäs lapsi ja ainoa tytär. Molemmat vanhemmat olivat amerikanitalialaisia. Hänen isänsä Thomas oli demokraattipuolueen poliitikko, joka toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä ja Baltimoren pormestarina.
Pelosi on naimisissa Paul Pelosin kanssa. Heillä on viisi lasta. Aviomies Paul joutui lokakuun 2022 lopulla pahoinpitelyn uhriksi, kun 42-vuotias mies tunkeutui Pelosien asuntoon ja kävi Paulin kimppuun vasaralla. Hyökkääjän kerrotaan etsineen alun perin Nancya.
Uskonnolliselta vakaumukseltaan Pelosi on roomalaiskatolilainen. Toukokuussa 2022 San Franciscon arkkipiispa Salvatore Cordileone ilmoitti, että Pelosi ei saa osallistua ehtoolliselle aborttimyönteisten mielipiteidensä takia. Kuukautta myöhemmin hän kuitenkin osallistui paavin johtamaan messuun Pietarinkirkossa.
Poliittinen ura

Pelosi edustaa Kalifornian 12. vaalipiiriä, joka kattaa noin neljä viidesosaa San Franciscon kaupungista. Aiemmin hän on myös edustanut 5. ja 8. vaalipiiriä (1987–1993 ja 1993–2013). Pelosi on johtanut edustajainhuoneen demokraatteja vuodesta 2003 lähtien. Hän on toiminut kahdesti puhemiehenä (2007–2011 ja 2019–2023) ja kahdesti edustajainhuoneen vähemmistöjohtajana (2003–2007 ja 2011–2019).lähde? Kun Pelosin paluu edustajainhuoneen puheenjohtajaksi varmistui vuoden 2018 välivaalien jälkeen, hän vannoi näyttävänsä presidentti Donald Trumpille ”puheenjohtajan nuijan voiman”. Pelosi on puhemiehenä allekirjoittanut, ja siten pannut virallisesti alulle, kaksi virkasyytemenettelyä (2019 ja 2021) Trumpia vastaan.
Pelosi valittiin kongressiin Kaliforniasta ensimmäisen kerran vuonna 1987 kesken kauden kuolleen Sala Burtonin tilalle. Vuosina 2003–2007 hän oli edustajainhuoneen vähemmistöjohtaja. Pelosi palasi tähän tehtävään vuonna 2011.
Pelosi sai 86,8 prosentin kannatuksen vaalipiirissään vuoden 2018 edustajainhuoneen vaaleissa.
Huhtikuussa 2022 Pelosi vieraili yllättäen Kiovassa osoittaakseen Yhdysvaltojen tuen Ukrainalle Venäjän hyökkäyksen jälkeen. Hän tapasi Kiovassa presidentti Volodymyr Zelenskyin.
Elokuussa 2022 Pelosi vieraili Taiwanissa ja oli ensimmäinen edustajainhuoneen puhemies sitten Newt Gingrichin (vuonna 1997), joka vieraili maassa. Vierailu aiheutti närää Kiinan kommunistisessa puolueessa.
Marraskuun puolessavälissä Pelosi ilmoitti, ettei aio enää pyrkiä puolueensa johtotehtäviin, vaan sanoi haluavansa antaa tilaa nuoremmalle sukupolvelle puolueessa. Hän aikoo kuitenkin toistaiseksi pysyä kongressiedustajana.
Poliittinen ura > Poliittisia näkemyksiä

Poliitikkona Pelosi on liberaali ja kannattaa muun muassa Yhdysvaltain terveydenhuoltouudistusta, vapaata aborttia sekä valtion ja kirkon tarkkaa erottamista toisistaan.
Pelosi on myös pitkäaikainen Kiinan kommunistisen puolueen kriitikko: vuonna 1991 hän osallistui muutaman muun Pekingissä vierailevan kongressiedustajan kanssa mielenosoitukseen, jossa nämä muistelivat Tiananmenin verilöylyssä kuolleita demokratia-aktivisteja.
Kunnianosoituksia

Presidential Medal of Freedom (USA, 2024)
Italian tasavallan ansioritarikunta (Italia, 2001)
Kultaisen sydämen ritarikunta (Filippiinit, 2008)
Nousevan auringon ritarikunta (Japani, 2015)
Suotuisten pilvien ritarikunta (Taiwan, 2022)
Ruhtinatar Olgan ritarikunta (Ukraina, 2022)
Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunta (Ukraina, 2022)
Isabella Katolilaisen ritarikunta (Espanja, 2023)
Pelosi on ollut Time-lehden 100 vaikutusvaltaisimman henkilön listalla vuosina 2007, 2008, 2010, 2018, 2019 ja 2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nancy Pelosi Wikimedia Commonsissa
Nancy Pelosin kotisivut (englanniksi)
Demokraattien johtajan sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Paul Ryan | Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies 2019–2023 | Seuraaja: Kevin McCarthy |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Dennis Hastert | Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies 2007–2011 | Seuraaja: John Boehner |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  US Congress 
Muut:  SNAC  IdRef
Tomi Ristimäki

Tomi Tapani Ristimäki (s. 1975 Vaasa) on suomalainen yritysjohtaja.
Ristimäki on koulutukseltaan sähkötekniikan diplomi-insinööri. Hän työskenteli johtotehtävissä Vaconissa vuosina 2000–2007. Hän oli tuotepäällikkö Honeywell GmbH:ssa vuosina 2007–2011, myynti- ja markkinointijohtaja Visedo Oy:ssa vuosina 2011–2017 sekä OEM-myyntijohtaja Danfoss Editronissa vuosina 2017–2019. Ristimäki aloitti toimimisen Kempowerin toimitusjohtajana vuonna 2019.
Ristimäki valittiin Teknologiateollisuus ry:n sähköisen liikenteen ryhmän hallitukseen vuonna 2020 ja Etteplanin hallitukseen vuonna 2023.
Håvard Moseby

| Håvard Moseby> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. heinäkuuta 1999 (ikä 25)
Kansalaisuus:   Norja
Uran tiedot
Seura:  Kjelsås IL
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2021–
Paras sijoitus:  3
 Tietolaatikko päivitetty 13. joulukuuta 2021 
| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten maastohiihto.Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten maastohiihto.Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten maastohiihto.Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Miesten maastohiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Oberwiesenthal 2020 | 4 × 5 km sekaviesti |  |
|  Kultaa | Vuokatti 2021 | 4 × 5 km sekaviesti |  |
|  Kultaa | Lygnä 2022 | 4 × 5 km sekaviesti |  |
|  Pronssia | Oberwiesenthal 2020 | 30 km (v) |  |
|  Pronssia | Lygnä 2022 | 15 km (p) |  |
| Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut  | Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut  | Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Goms 2018 | 4 × 5 km viesti |  |
|  Hopeaa | Lahti 2019 | 30 km (p) |  |
Håvard Moseby (s. 28. heinäkuuta 1999) on norjalainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa on Kjelsås IL. Moseby on saavuttanut yhteensä seitsemän mitalia alle 20-vuotiaiden ja alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018–2022.
Maailmancup

Moseby kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 4. joulukuuta 2021 Norjan Lillehammerissa sijoittuen 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kahdeksanneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Tour de Skihin 2024–2025 kuuluneessa Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Tour de Skin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi.
Nuorten MM-kilpailut

Moseby osallistui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin Gomsissa 2018 ja Lahdessa 2019. Vuoden 2018 kisoissa hän oli kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa viides ja hiihti myös Norjan maailmanmestaruuden voittaneessa viestijoukkueessa yhdessä Harald Østberg Amundsenin, Jon Rolf Skamo Hopen ja Jørgen Lippertin kanssa. Vuoden 2019 kisoissa Moseby oli toinen 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa, 19:s kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa ja mukana Norjan viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Oberwiesenthalissa 2020 Moseby oli 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökisassa kolmas, 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa kuudes ja hiihti osana Norjan maailmanmestaruuden voittanutta sekaviestijoukkuetta yhdessä Marte Mæhlum Johansenin, Harald Østberg Amundsenin ja Hedda Østberg Amundsenin kanssa. Vuokatissa 2021 Moseby oli 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa viides, perinteisen hiihtotavan sprintissä 16:s ja hiihto Norjan maailmanmestaruuden voittaneessa sekaviestijoukkueessa, johon kuuluivat myös Synne Arnesen, Jon Rolf Skamo Hope ja Hedda Østberg Amundsen. Lygnässä 2022 hän saavutti pronssia 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sekä kuului Mari Volkwordin, Andreas Reen ja Kristin Austgulen Fosnæsin kanssa sekaviestin maailmanmestarijoukkueeseen.
Einar Löfstedt

| Einar Löfstedt |
| --- | --- |
 Löfstedt vuonna 1924.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1880 Uppsala, Ruotsi
Kuollut: 10. kesäkuuta 1955 (74 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Koulutus ja ura
Instituutti:  Lundin yliopisto
Tutkimusalue:  filologia
Haimon Einar Harald Löfstedt (15. kesäkuuta 1880 Uppsala – 10. kesäkuuta 1955 Tukholma) oli ruotsalainen filologi. Hän toimi Lundin yliopiston roomalaisen kaunopuheisuuden ja runouden professorina vuosina 1913–1945 ja saman yliopiston rehtorina 1939–1945. Vuonna 1942 hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi. Löfstedt tutki erityisesti muinaislatinan lause- ja merkitysoppia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Einar Löfstedt Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Otto von Friesen | Ruotsin akatemia, tuoli 9 1942–1955 | Seuraaja: Ture Johannisson |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Australia  Alankomaat  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Radiokemia

Radioaktiivisten aineiden käsittelyä säteilyltä suojautuen.
Radiokemia tutkii radioaktiivisten aineiden kemiallista käyttäytymistä sekä radioaktiivisisista aineista peräisin olevan ionisoivan säteilyn käyttöä kemiassa. Laajimmillaan radiokemian alaan kuuluu kaikki kemian tutkimus, jossa käytetään radioaktiivisia aineita, ja kaikki radioaktiivisten aineiden tutkimus, jossa käytetään kemiaa.
Henri Becquerellin kokeita kaliumuranyylisulfaatin ja valokuvauslevyjen kanssa sekä Marie ja Pierre Curien tutkimuksia poloniumin ja radiumin eristämiseksi pikivälkkeestä voidaan pitää ensimmäisinä varsinaisina dokumentoituina radiokemiallisina kokeina.
Radiokemian ala- ja sivutieteisiin lukeutuvat muun muassa säteilykemia ja radiofarmasia, jossa hyödynnetään radioisotooppeja ja niistä valmistettuja radiolääkkeitä lääketieteellisessä kuvantamisessa ja hoidossa. Radiokemiaa hyödynnetään myös muun muassa ydinjätteen loppusijoituksen, radioekologian ja ympäristömikrobiologian tutkimuksessa .
Radiokemialle läheinen termi on ydinkemia, joka voidaan määritellä kemian keinoin tapahtuvaksi atomiydinten ja isotooppien tutkimukseksi , ja liittyvän siten läheisemmin ydinreaktioiden tutkimiseen ja radionuklidien tuotantoon esimerkiksi hiukkaskiihdyttimen tai ydinreaktorin avulla.
Radiokemiaa laajasti voi opiskella Suomessa Helsingin yliopistossa ja radiolääkeainekemiaa myös Turun yliopistossa.
Kirjallisuutta

Lehto, Jukka & Hou, Xiaolin: Chemistry and Analysis of Radionuclides.  Weinheim:  Wiley-VCH, 2011.  ISBN 978-3-5276-3302-9  Kirja Googlen teoshaussa. (englanniksi)
Józef Piłsudskin kunnianosoitukset

Piłsudskia esittävä rintakuva Trzebiniassa
Puolan marsalkka ja valtionhoitaja Józef Piłsudski otti vastaan useita kunnianosoituksia niin elämänsä aikana kuin sen jälkeenkin.
Ritarikunnat ja kunniamerkit > Puolalaiset

Valkoisen kotkan ritarikunnan ritari (1921)
Vapaudenristi miekoilla (1930)
Jälleensyntyneen Puolan ritarikunnan suurristi
Puolan ansioristi kultaisena (1926, 1928, 1929 ja 1931)
Ritarikunnat ja kunniamerkit > Ulkomaalaiset

Keisarillinen rautakruunun ritarikunnan 3. luokka (Itävalta-Unkari)
Kunnialegioonan suurristi (Ranska, 1921)
Leopoldin ritarikunnan suurristi (Belgia)
Kotkaristin ritarikunnan 1. luokka (Viro, 1930)
Vapaudenristi 1. luokka siviilissä palveluksesta (Viro, 1925)
Vapaudenristi 1. luokka sotilaallisesta johtamisesta (Viro, 1922)
Sotilasmitali (Ranska, 1921)
Mikael Rohkean sotilasritarikunta kaikissa luokissa (Romania, 1922)
Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta ketjulla (Suomi, 1927)
Pyhän Aleksanterin ritarikunnan suurristi miekoin (Bulgaria, 1928)
Pyhien Mauritiuksen ja Lasaruksen ritarikunnan suurristi (Italia)
Savoijin sotilasansioritarikunnan suurristi (Italia)
Kaarle I:n ritarikunta ketjulla (Romania)
Tornin ja miekan sotilaallinen ritarikunnan suurristi (Portugali, 1930)
Karhuntappajan ritarikunnan 1. luokka (Latvia)
Akateemiset kunnianosoitukset

| Maa/ alue | Yliopisto | Ajankohta | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
|  Puola | Jagellon yliopisto | 1920 |  |
|  Puola | Adam Mickiewiczin yliopisto | 1933 |  |
|  Puola | Varsovan yliopisto | 1921 |  |
Muuta

Varsovassa sijaitseva liikuntatieteeseen erikoistunut yliopisto on nimetty Piłsudskin mukaan.
Mika Pulkkinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 29. joulukuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Kotka, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 184 cm
Junioriseurat
: KTP
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1989–1996 | KTP | 104 | (7) |
| 1997 | TP-Seinäjoki | 26 | (3) |
| 1998–1999 | KTP | 49 | (11) |
| 1999–2000 | Heerenveen | 5 | (0) |
| 2000–2001 | SW Bregenz | 11 | (0) |
| 2001 | Atlantis | 12 | (0) |
| 2002 | Allianssi | 3 | (0) |
| 2002 | → AC Vantaa (laina) | 1 | (0) |
| 2002 | → KooTeePee (laina) | 10 | (0) |
| 2003 | KooTeePee | 16 | (1) |
| 2007 | KTP | 14 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 251 | (24) |
Valmennusura
2013–2016: KTP (valmennuspäällikkö)
2017–2019: HJS (valmennuspäällikkö)
2020–2022: RoPS (valmennuspäällikkö)
2020: RoPS (apuv.)
2022: Hønefoss
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mika Pulkkinen (s. 29. joulukuuta 1972 Kotka) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka tunnettiin vapaapotkuistaan.
Pulkkinen edusti urallaan Kotkan Työväen Palloilijoita, TP-Seinäjokea, Heerenveeniä, SW Bregenziä, Atlantista, Allianssia ja FC KooTeePeetä. Hän pelasi urallaan 81 Veikkausliiga-ottelua, joissa teki yhdeksän maalia. Kaudella 2007 Pulkkinen oli mukana nostamassa KTP:n Kakkoseen.
Tammikuusta 2017 lähtien hän on toiminut Hämeenlinnan Jalkapalloseuran valmennuspäällikkönä.
Haringanlampi

| Haringanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Tervo
Koordinaatit:  62°55′32″N, 26°51′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Virmasveden alue (14.72)
Tulojoki:  Alajoki Ahvenisesta 
Laskujoki:  Alajoki Rasvankiin 
Järvinumero:  14.722.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98,5 m  
Pituus:  580 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  1,542 km  
Pinta-ala:  9,221 ha  
Suurin syvyys:  0,7 m  
Keskivirtaama:  0,6 m³/s (MQ) 
Saaria:  1 
 fiHaringanlampi 
Haringanlampi on Pohjois-Savossa Tervossa Haringan kulmakunnalla sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 580 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,2 hehtaaria. Metsäisellä lammella on kartan mukaan yksi saari ja se on hyvin matala. Järven syvyys on alle metrin. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä, josta noin puolet on soistuvaa rantanetsää. Sen rannat ovat autiot.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Virmasveden alueella (14.72), jonka Iisveden–Virmasveden alueeseen (14.722) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 98,5 metriä mpy, joten Alajoen 300 metriä pitkälle loppuosuudelle kertyy pudotusta 0,6 metriä.
Kesäparalympialaiset 2024

Kesäparalympialaiset 2024 olivat Pariisissa, Ranskassa 28. elokuuta – 8. syyskuuta 2024 järjestetyt XVII kesäparalympialaiset.
Kilpailujen mitalitilaston kärkimaat olivat Kiina, joka saavutti 94 kultamitalia, 76 hopeaa ja 50 pronssia, Iso-Britannia 49 kullalla, 44 hopealla ja 31 pronssilla sekä Yhdysvallat 36 kullalla, 42 hopealla ja 27 pronssilla.
Suomi sai Pariisin paralympialaisista neljä mitalia, kaikki ratakelauksesta. Leo-Pekka Tähti päätti paralympiauransa pronssimitaliin T54-luokan 100 metrin kelauksessa. Amanda Kotaja sai pronssimitalin naisten T54-luokan 100 metriltä. Paralympiauransa niin ikään päättänyt Toni Piispanen sai kaksi mitalia: T51-luokan 200 metriltä hopeaa ja 100 metriltä pronssia.
Aiheesta muualla

Virallinen kisasivusto (englanniksi)
Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
| n k Paralympialaiset |
| --- | --- | --- |
| Kesäparalympialaiset |  1960  1964  1968  1972  1976  1980  1984  1988  1992  1996  2000  2004  2008  2012  2016  2020  2024  2028  |  |
| Talviparalympialaiset |  1976  1980  1984  1988  1992  1994  1998  2002  2006  2010  2014  2018  2022  2026  |  |
Henryk Jabłoński

| Henryk Jabłoński |
| --- | --- |

Puolan 5. Hallituksen puheenjohtaja
 28. maaliskuuta 1972 - 5. marraskuuta 1985  
Edeltäjä:  Józef Cyrankiewicz
Seuraaja:  Wojciech Jaruzelski
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1909 Stary Waliszew, Puola
Kuollut: 27. tammikuuta 2003 (93 vuotta) Varsova, Puola
Ammatti:  historioitsija ja poliitikko
Tiedot
Puolue:  Polska Partia Socjalistyczna
 Nimikirjoitus
Henryk Jan Jabłoński (27. joulukuuta 1909 – 27. tammikuuta 2003) oli puolalainen sosialistinen ja kommunistinen poliitikko sekä historioitsija.
Hän taisteli vuonna 1940 Narvikissa ja sen jälkeen toimi Puolan vastarintaliikkeen mukana Ranskassa. Vusoina 1945-47 valtiopäivien edustaja, 1972-89 edustaja sejmissä. Vuosina 1965-66 ylemmästä koulutuksesta vastaava ministeri, 1966-1972 opetuksesta ja ylemmästä koulutuksesta vastaava ministeri. Vuosina 1972–1985 hän oli Puolan kansantasavallan valtioneuvoston johtajana (muodollisena valtionpäämiehenä).
Hän oli myös  Varsovan yliopiston historian professori vuodesta 1948 ja Puolan tiedeakatemian jäsen vuodesta 1952. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa lukeutuvat teokset Polityka Polskiej Partii Socjalistycznej w czasie wojny 1914-1918  (Puolan sosialistisen puolueen ohjelma sodan aikana) ja Pisma wybrane (osat 1–3, 1985–86).
Quadrans Muralis

Seinäkvadrantin tähdistön sijainti nykyisiin tähdistöihin verrattuna.
Seinäkvadrantti (lat. Quadrans Muralis) oli Jérôme Lalanden vuonna 1795 keksimä tähdistö, joka sijaitsi Karhunvartijan ja Ison karhun välissä pohjoisella taivaalla. Tähdistö ei ole enää käytössä. Tammikuun alkupäivinä aktiivisimmillaan näkyvä kvadrantidien meteoriparvi on nimetty tähdistön mukaan. Tähdistön nimi tulee instrumentista, jota käytettiin tähtien ja muiden taivaankappaleiden korkeuskulman mittaamiseen. Laite on läheistä sukua sekstantille, jonka mukaan on myös nimetty  tähdistö.
Erytrosiini

| Erytrosiini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Dinatrium-2-(6-hydroksi-2,4,5,7-tetrajodi-3-oksoksanten-9-yyli)bentsoaatti
CAS-numero:  16423-68-0
PubChem CID:  3259
SMILES:  C1=CC=C(C(=C1)C2=C3C=C(C(=O)C(=C3OC4=C(C(=C(C=C24)I)[O-])I)I)I)C(=O)[O-].O.[Na+].[Na+]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C20H6I4O5Na2
Moolimassa:  879,828 g/mol
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Erytrosiini (C20H6I4O5Na2) on ksanteenijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena muun muassa elintarvikkeissa ja biokemiassa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa erytrosiini on ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee lisäksi etanoliin. Liuokset ovat väriltään punaisia. Happamissa olosuhteissa saostuu liukenematonta 2-(6-hydroksi-2,4,5,7-tetrajodi-3-oksoksanten-9-yyli)bentsoehappoa.
Erytrosiinia valmistetaan kuumentamalla fluoreskeiinia jodin kanssa emäksisissä olosuhteissa.
Erytrosiinia käytetään elintarvikevärinä ja sen E-koodi on E127. Euroopan unionin alueella sitä saa käyttää vain kirsikoissa, mutta muualla sitä käytetään myös juomissa, hilloissa ja eläinruoissa. Ainetta on käytetty kosmetiikassa. Yhdistettä voidaan käyttää värinaineena tutkittaessa kudoksia mikroskoopilla. Erytrosiini saattaa olla karsinogeenista ja sen sisältämä jodi voi aiheuttaa kilpirauhasen toiminnan häiriöitä.