stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lead-kiipeilyn maailmancup 2022 – naisten sarja
Osakilpailujen tulokset > 4. osakilpailu – Briançon

| Sijoitus | Kiipeilijä | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. | Janja Garnbret  | 42+ |
| 2. | Seo Chae-hyun  | 41+ |
| 3. | Natalia Grossman  | 41 |
| 4. | Brooke Raboutou  | 41 |
| 5. | Natsuki Tanii  | 37+ |
| 6. | Laura Rogora  | 37+ |
| 7. | Vita Lukan  | 18+ |
| 8. | Ryu Nakagawa  | 18+ |
Osakilpailujen tulokset > 5. osakilpailu – Koper

| Sijoitus | Kiipeilijä | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. | Ai Mori  | 30+ |
| 2. | Janja Garnbret  | 27+ |
| 3. | Brooke Raboutou  | 23+ |
| 4. | Seo Chae-hyun  | 22 |
| 5. | Jessica Pilz  | 21+ |
| 6. | Mia Krampl  | 21+ |
| 7. | Natalia Grossman  | 21+ |
| 8. | Hélène Janicot  | 16+ |
Osakilpailujen tulokset > 6. osakilpailu – Edinburgh

| Sijoitus | Kiipeilijä | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. | Ai Mori  | Top |
| 2. | Janja Garnbret  | Top |
| 3. | Seo Chae-hyun  | 42+ |
| 4. | Natsuki Tanii  | 38+ |
| 5. | Natalia Grossman  | 38+ |
| 6. | Jessica Pilz  | 28+ |
| 7. | Ryu Nakagawa  | 28+ |
| 8. | Eliška Adamovská  | 19+ |
Osakilpailujen tulokset > 7. osakilpailu – Jakarta

| Sijoitus | Kiipeilijä | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 1. | Janja Garnbret  | Top |
| 2. | Seo Chae-hyun  | 40 |
| 3. | Mia Krampl  | 35+ |
| 4. | Hannah Meul  | 34+ |
| 5. | Laura Rogora  | 34+ |
| 6. | Vita Lukan  | 34+ |
| 7. | Ryu Nakagawa  | 29+ |
| 8. | Natsuki Tanii  | 19+ |
Kauden kokonaistulokset

| Sijoitus | Kiipeilijä |
| --- | --- |
1.: Janja Garnbret 
2.: Seo Chae-hyun 
3.: Natalia Grossman 
4.: Laura Rogora 
5.: Brooke Raboutou 
6.: Natsuki Tanii 
7.: Mia Krampl 
8.: Ryu Nakagawa 
9.: Vita Lukan 
10.: Jessica Pilz
James LeGros

James LeGros vuonna 2006.
James LeGros (s. 27. huhtikuuta 1962) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Minneapolisissa, Minnesotassa.
LeGros on esiintynyt muun muassa Gus Van Santin elokuvassa Drugstore Cowboy vuodelta 1989 ja Tom DiCillon elokuvassa Hei, kamera käy (1995). Hänellä oli vakituinen rooli televisiosarjassa Ally McBeal, ja hän on vieraillut monissa muissa.
Aiheesta muualla

James LeGros Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Bond (ornitologi)

James Bond vuonna 1974
James Bond (4. tammikuuta 1900 Philadelphia – 14. helmikuuta 1989 Philadelphia) oli johtava yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Bond opiskeli Cambridgen Trinity Collegessa. Hän työskenteli Philadelphian luonnontieteiden akatemiassa (Academy of Natural Sciences), kohoten lopulta lintuosaston intendentiksi. Hän erikoistui Karibian alueen linnustoon ja kirjoitti aiheesta kirjan Birds of the West Indies (1936). Hän tutki usein yhdessä ystävänsä Rodolphe Meyer de Schauenseen kanssa.
Bond sai Institute of Jamaican Musgrave Medalin vuonna 1952, American Ornithologists’ Unionin Brewster Medalin vuonna 1954 ja Academy of Natural Sciencesin Leidy Medalin vuonna 1975.
Bondin vaimo oli Mary Fanning Wickham. James Bond kuoli Chestnut Hillin sairaalassa Philadelphiassa 89-vuotiaana.
Bond kuvaili ja nimesi muun muassa perunkypärähokon (Pauxi unicornis) yhdessä de Schauenseen kanssa.
Kirjailija Ian Fleming, joka oli innokas lintuharrastaja ja asui Jamaikalla, antoi kirjansa Casino Royale (1953) sankarille lintutieteilijän nimen ”James Bond”, sillä se oli hänen kaipaamansa ”yksinkertainen, tylsä ja tavanomainen” nimi. Bond-elokuvassa Kuolema saa odottaa nähdään alluusio tosielämän Bondiin, kun James Bondin hahmo (Pierce Brosnan) selaa tämän Birds of the West Indies -kirjaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta James Bond Wikimedia Commonsissa
James Last

James Last
Hans (James) Last (17. huhtikuuta 1929 Bremen, Saksa – 9. kesäkuuta 2015 Florida, Yhdysvallat) oli saksalainen säveltäjä ja big band -johtaja.
Last syntyi Bremenissä ja aloitti lapsena pianonsoiton, mutta siirtyi bassoon. Hänen ensimmäinen albuminsa, Non-Stop Dancing, on vuodelta 1965.
Lastista tuli lukuisilla levytyksillään viihdemusiikin suurimpia kansainvälisiä tähtiä. Viimeisinä vuosinansa hän jakoi aikansa synnyinmaansa, Saksan, ja Floridan välillä.
Aiheesta muualla

James Lastin fanisivu
Jaroslav

Jaroslav on ollut usean Venäjän hallitsijan nimi.
Kiovan ruhtinaat ja suuriruhtinaat:
Jaroslav I Viisas, Rostovin ja Novgorodin ruhtinas, Kiovan suuriruhtinas 1019–1054
Jaroslav II, Kiovan suuriruhtinas 1174–1175 ja 1180
Jaroslav III eli Jaroslav Vsevolodovitš, Kiovan suuriruhtinas 1236–1238
Vladimirin ruhtinaat ja suuriruhtinaat:
Jaroslav II, Vladimir–Suzdalin suuriruhtinas 1238–1246, sama kuin Kiovan suuriruhtinas Jaroslav III
Jaroslav III, Vladimirin suuriruhtinas 1263–1271
Jaroslav on myös yleinen slaavilainen etunimi:
Jaroslav Bába, tšekkiläinen korkeushyppääjä
Jaroslav Balaštík, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Bednář, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Benák, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Brabec, tšekkoslovakialainen kuulantyöntäjä
Jaroslav Diblenko, venäläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Dmitrijev, venäläinen jalkapalloilija
Jaroslav Drobný, tšekkiläinen jääkiekkoilija ja tennispelaaja
Jaroslav Drobný, tšekkiläinen jalkapallomaalivahti
Jaroslav Foglar, tšekkiläinen kirjailija
Jaroslav Halák, slovakialainen jääkiekkomaalivahti
Jaroslav Haritonski, venäläinen jalkapalloilija
Jaroslav Hašek, tšekkiläinen humoristi ja satiirikko
Jaroslav Heyrovský, tšekkiläinen kemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja
Jaroslav Hlinka, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Holík, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Hübl, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Janus, slovakialainen jääkiekkomaalivahti
Jaroslav Jiřík, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Kovár, tšekkoslovakialainen korkeushyppääjä
Jaroslav Kudrna, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Kulhavý, tšekkiläinen maastopyöräilijä ja olympiavoittaja
Jaroslav Kvapil, tšekkiläinen runoilija, näytelmäkirjailija ja libretisti
Jaroslav Melichárek, slovakialainen autourheilija
Jaroslav Modrý, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Obšut, slovakialainen jääkiekkoilija
Jaroslav Otevřel, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Papoušek, tšekkiläinen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Jaroslav Paška, slovakialainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Jaroslav Plašil, tšekkiläinen jalkapalloilija
Jaroslav Popovytš, ukrainalainen pyöräilijä
Jaroslav Pouzar, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Rakytskyi, ukrainalainen jalkapalloilija
Jaroslav Rudiš, tšekkiläinen kirjailija
Jaroslav Rybakov, venäläinen korkeushyppääjä
Jaroslav Sakala, tšekkiläinen mäkihyppääjä
Jaroslav Seifert, tšekkiläinen runoilija, kirjailija ja toimittaja, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
Jaroslav Šilhavý, tšekkiläinen jalkapalloilija ja valmentaja
Jaroslav Skobla, tšekkoslovakialainen painonnostaja
Jaroslav Soukup, tšekkiläinen ampumahiihtäjä
Jaroslav Špaček, tšekkiläinen jääkiekkoilija
Jaroslav Vrchlický (oik. Emil Frida), böömiläinen runoilija ja professori
Jaroslav Walter, tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija
Jarmo Lehtonen

Jarmo Lehtonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Jarmo Lehtonen, Nalle Lehtonen (1951–2013), suomalainen trumpetisti
Jarmo Lehtonen (1961–2017), suomalainen koripalloilija ja koripallovaikuttaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jarmo Lehtonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jaropolk II

Jaropolk II:n muotokuva (1672).
Jaropolk II (ven. Ярополк II Владимирович) (1082 – 18. helmikuuta 1139) oli Kiovan Venäjän ruhtinas seitsemän vuotta vuosina 1132–1139. Hänen valtakautensa päättyi kuolemaan vuonna 1139.
In frostigen Tälern

| In frostigen Tälern Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2000–2001 Sundi Coop, Savonlinna
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Timo Rautiainen Tuomo Valtonen
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 34.33
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen muut julkaisut
| Itku pitkästä ilosta 2000 | In frostigen Tälern 2001 | Kuilun partaalla 2001 |
In frostigen Tälern (suom. Alavilla mailla) on  Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen vuonna 2001 julkaistu ensimmäinen saksankielinen albumi. Se koostuu saksaksi käännetyistä Lopunajan merkit ja Itku pitkästä ilosta -albumien kappaleista.
Kappaleet

Sävellykset ja sovitukset Timo Rautiainen, sanoitukset Tomi Tuomaala ja Timo Rautiainen.
Fernfahrer – 3.37 (Rekkamies)
Ein guter Tag – 3.41 (Hyvä päivä)
Russlands Waisen – 4.25 (Venäjän orvot)
An der Grenze – 4.20 (Rajatila)
Alles hat seine Zeit – 5.08 (Itku pitkästä ilosta)
Liebe ohne Grenzen – 3.43 (Rajaton rakkaus)
Stille – 4.37 (Hiljaista)
In frostigen Tälern – 4.55 (Alavilla mailla)
Kokoonpano

Timo Rautiainen – laulu, kitara
Jarkko Petosalmi – kitara
Karri Rämö – kitara
Nils Ursin – basso, kosketinsoittimet
Seppo Pohjolainen – rummut, taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Tuomo Valtonen – äänittäjä, miksaaja
Teemu Kautonen – käännökset
Arvostelut

Desibeli.net:
Aiheesta muualla

In frostigen Tälern Discogsissa. (englanniksi)
Albumi In frostigen Tälern Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus
| --- | --- |
Albumit:   Lopunajan merkit  Itku pitkästä ilosta  Rajaportti  Kylmä tila  Lauluja Suomesta  In frostigen Tälern  Hartes Land 
EP:t:   Hävetkää!  Kuilun partaalla (EP)  Tiernapojat (EP) 
Kokoelmat:   Tilinteon hetki 
DVD:t:   DVD (Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus)  Perunkirjoitus (DVD) 
Kirjat:   Trio Niskalaukaus 
Muuta:  Diskografia
Ilmari Räsänen

Toivo Ilmari Räsänen (4. kesäkuuta 1888 Tuusniemi – 14. maaliskuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen lausuja ja lausunnanopettaja.
Henkilöhistoria

Räsäsen vanhemmat olivat kirkkoherra Pekka Räsänen ja Maria Mustonen ja puoliso vuodesta 1913 Wivi Henriksson. Räsänen tuli ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1909. Hän opiskeli puhetekniikka ja kaunolukua Marburgissa 1910 ja teki useita opintomatkoja ulkomaille 1910-luvun alussa. Räsänen oli Helsingin yliopistossa puhetaidon opettaja 1913–1926 ja kaunoluvun lehtori 1928–1931, Tampereen klassillisen lyseon suomen kielen lehtorina hän toimi 1927–1928. Hän työskenteli myös Kansan näyttämön johtajana 1918–1921.
Julkaisuja

Hyötylän yritys: laulunäytelmä kolmessa näytöksessä, 1899
Lyhyt kaunoluvun opas, 1917
Lukemisen ohjeita kouluja varten, 1921
Seitsemän lausuntaharjoitusta, 1921
Ida Aalberg,1925
Lausuntaopas vapaata kansansivistystyötä varten, 1928
Selityksiä ja lausuntaohjeita viiteentoista Vänrikki Stoolin tarinaan, 1930, Niilo Lehmuskoski, Ilmari Räsänen
Jan-Axel Alanko

| Jan-Axel Alanko> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jan-Axel Alanko
Syntynyt: 18. joulukuuta 1982 (ikä 41) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  197 cm
Paino:  96 kg
Nyk. joukkue:   Ura Basket
Sarja:  I-divisioona
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2004–2006 2006–2007 2007–2008 2008–:   Aura Basket  Turun NMKY  Korihait  Ura Basket
Jan-Axel Alanko (s. 18. joulukuuta 1982 Turku) on suomalainen koripalloilija.
Ura

Alanko aloitti koripallon Turun NMKY:n riveissä. Vuonna 2004 hän siirtyi Aura Basketin riveihin ja pelasi joukkueen kanssa SM-sarjassa. Joukkueen lopetettua toimintansa Alanko siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa I-divisioonaan, jossa hän pelasi yhden kauden. Talven 2007 Alanko vietti Venezuelassa opiskelijavaihdossa ja pelasi paikallisessa yliopistosarjassa. Takaisin SM-sarjaan Alanko siirtyi kaudeksi 2007–2008, jolloin Korihait palkkasi hänet. Kausi meni hänen osaltaan kuitenkin pilalle loukkaantumisen takia ja Alanko siirtyi seuraavaksi kaudeksi Ura Basketin riveihin hakemaan uutta tulemista pääsarjaan. Kesällä 2009 Alanko teki seuran kanssa jatkosopimuksen.
Hämeen jääkäripataljoona

Hämeen Jääkäripataljoona on entinen joukko-osasto, jonka perinteet yltävät aina vuoden 1918 maaliskuuhun, jolloin Vapaussodan jääkärijoukkojen perustaminen alkoi. Hämeen Jääkäripataljoona lakkasi olemasta itsenäisenä joukko-osastona 1. tammikuuta 2003 jolloin se ja Panssarivaunupataljoona yhdistettiin Hämeen Panssaripataljoonaksi.
Perustaminen ja Vapaussodan aika

HämJP:n kantaisän katsotaan olleen Jyväskylässä 1. maaliskuuta 1918 perustettu jääkäripataljoona XII, jonka ensimmäiseksi komentajaksi nimitettiin jääkärimajuri Maximilian Savonius. Pataljoona osallistui Tampereen valtaukseen osana 2. jääkärirykmenttiä, joka täytti annetun tehtävän kärsien sodan raskaimmat tappiot. Tampereen valtauksen jälkeen pataljoona siirrettiin Karjalan rintamalle ja osallistui siellä Kivennavan, Raivolan ja Inon valtauksiin.
Sodan jälkeiset muutokset

Sodan jälkeen pataljoona suoritti lähinnä vartiointitehtäviä Terijoen suunnalla. Kesäkuussa 1918 2. jääkärirykmentti sai virallisesti nimekseen Jääkärirykmentti N:o 2 ja 12. jääkäripataljoonasta tuli sen kolmas pataljoona (III/JR2). Elokuussa nimi vaihtui jälleen ja rykmentti nimettiin tuolloin Porin Jääkärirykmentiksi. Samassa yhteydessä asemapaikka siirtyi Kannakselta Riihimäelle ja Hämeenlinnaan. Vuoden 1919 puolella puolustuslaitoksen uudelleenjärjestelyt jatkuivat ja Porin Jääkärirykmentistä tuli 15. maaliskuuta alkaen Savon Jääkärirykmentti ja asemapaikaksi Kouvola ja Koria. III pataljoonan asemapaikka oli Kouvola. Kesäkuussa 1921 oli edessä muutto Viipuriin, jossa III pataljoona majoittui aluksi keskuskasarmeille. Seuraavana syksynä pataljoona siirrettiin Sakkolan Kiviniemeen. Tämän jälkeen olot vakiintuivat normaaliksi varuskuntaelämäksi.
Kiviniemeen tullessa pataljoona käsitti kolme kiväärikomppaniaa, konekiväärikomppanian ja pataljoonan esikunnan. Vuonna 1927 Savon Jääkärirykmentistä muodostettiin Savon Prikaati (SavPr) ja pataljoonat alkoivat kehittyä itsenäisiksi joukko-osastoiksi. III pataljoonaan lisättiin soittokunta ja viestiosasto. Seuraavana vuonna perustettiin vielä jalkaväentykistöosasto, joka liitettiin konekiväärikomppaniaan. Myöhemmin syntyi vielä erillinen kranaatinheitinosasto. Syksyllä 1930 pataljoona sai nimekseen Vuoksen Jääkäripataljoonan. Vuoden 1933 esikuntaosasto laajeni esikuntakomppaniaksi ja samalla perustettiin oma aliupseerikoulu. Saman vuoden lopussa alistus Savon Prikaatiin purettiin ja pataljoonasta tuli itsenäinen joukko-osasto, joka toimi suoraan divisioonankomentajan alaisuudessa. Kesällä 1936 pataljoona nimettiin jälleen uudelleen ja se sai nimekseen Jääkäripataljoona 4 (JP4).
Talvisota

7. lokakuuta 1939 JP4 siirtyi sodan ajan kokoonpanossaan Kiviniemen kasarmeilta Raudun suunnalle linnoitus- ja varustelutöihin. Tulikasteensa JP4 sai 30. marraskuuta jolloin vihollisen tykistötuli alkoi pataljoonan majoitusalueelle aamulla kello 7. Kaksi tuntia myöhemmin vihollisen jalkaväki tankkien tukemana ylitti rajan pataljoonan lohkolla. Viivytystaistelujen jälkeen JP4 toimi pääosin Divisioonan reservinä Kannaksella eikä osallistunut merkittävässä määrin taistelutoimintaan.
Vuoden 1940 alkaessa pataljoona siirrettiin Laatokan Karjalaan, jossa se keräsi itselleen mainetta valtaamalla vihollisen selustassa olleen strategisesti tärkeän Pukitsanmäen ja puolustamalla sitä koko tammikuun ajan vihollisen takaisinvaltaustyrityksiä vastaan. Pataljoonansa vihollislinjojen läpi Pukitsanmäelle johtanut komentaja, kapteeni Paul-Åke Johansson (s. 1903), kaatui 13. tammikuuta 1940 kranaatin osuttua hänen telttansa vieressä olleeseen puuhun. 
Pukitsanmäestä JP 4:n taistelut jatkuivat osallistumisella merkittävällä panoksella Länsi-Lemetin motin valtaukseen, Myllykylän motin valtaukseen, venäläisen hiihtopataljoonan tuhoamiseen Mastokankaalla ja Itä-Lemetin motin valtaukseen sekä osallistumalla Vuortanajärven ja Lavajärven taisteluihin. Hiipijän komentajana pääosan vuoden 1940 taistelujen ajan oli majuri Matti Aarnio, joka sai lempi nimen "Motti-Matti".
Välirauhan aika

Talvisodan jälkeen JP4 oli noin kuukauden ajan Tohmajärvellä josta se sitten siirtyi Kuopioon. Huhtikuussa perustettiin Jääkäriprikaati, johon kuuluivat JP2, JP3 ja JP4. Marraskuussa JP4 muutti Helsinkiin Santahaminaan. Santahaminassa pataljoonalle kuuluivat myös varuskunnalliset tehtävät. 19. lokakuuta 1.jääkärikomppaniasta muodostettu kunniakomppania ja pataljoonan lippu olivat saattamassa Helsingin rautatieasemalla eronnutta presidentti Kyösti Kalliota tämän pudotessa kuolleena marsalkka Mannerheimin käsivarsille. Tämän johdosta komppania sai lempinimen "henkikomppania".
21. joulukuuta kunniakomppania oli vastaanottamassa presidentti Risto Rytiä tämän astuessa ulos Eduskuntatalosta presidentin viran vastaanottaneena. Seuraavana päivänä pataljoona kokonaisuudessaan oli presidentti Kallion siunaustilaisuudessa ja saattamassa hänen arkkuaan rautatieasemalle haudattavaksi Nivalaan.
Seuraavan vuoden kesäkuussa hallitus katsoi maan olevan jälleen sodassa ja pataljoona siirtyi 28. kesäkuuta aamuyön tunteina Helsingistä Joensuun kautta Tuupovaaraan ja liittyi osaksi 1.Jääkäriprikaatia.
Jatkosodan aika

JP4:n raskas tie jatkosodassa alkoi Kokkarin kylän taistelulla. Korpiselän läpimurron jälkeen JP4 hyökkäsi prikaatin kärkenä vallaten Kokkarin kylän. Vuoden 1941 hyökkäysvaiheen aikana JP4 osallistui mm. Vilokin, Pitkärannan, Salmin ja Tuuloksen taisteluihin. Eteneminen pysähtyi Tuuloksenjoelle ja siellä prikaatille alistettiin Panssaripataljoona. Tuuloksen taisteluista alkaen panssariyhtymä on taistellut ja kouluttanut tehokkaasti panssareiden, jalkaväen ja muiden aselajien yhteistoimintaa. Tuuloksenjoen taisteluista alkunsa saanut kehitys huipentui Hämeen Panssarivaunupataljoonan muodostamiseen.
Tuuloksenjoen läpimurron jälkeen JP4 ja panssarimiesten yhteistoiminta jatkui useissa taisteluissa mm. Aunuksessa, Syvärillä, Karhumäessä ja Poventsassa Siirryttäessä vuoteen 1942 JP 4 osallistui tammikuun alussa Poventsan puolustustaisteluihin. Huhtikuun puolivälin jälkeen JP 4 siirtyi etelään 3.Ps.K:n kanssa Syvärin itäpuolelle osallistuen Shemenskin-Pertjärven taisteluihin. 
Kesällä 1942 perustettiin Panssaridivisioona, johon myös JP 4 kuului osana Jääkäriprikaatia.
Vuonna 1944 Kannaksella JP 4 osallistui kesän torjuntataisteluihin mm. seuraavissa paikoissa: Polviselän taistelu 11.6., Kuuterselän taistelu 14.-15.6., Rokkalanjoen taistelu 18.-19.6, Talin-Ihantalan suurtaistelu 25.-29.6. sekä Vuosalmen taistelut 10.-20.7.
Lapin sotaan JP 4 osallistui Panssaridivisioonan mukana. Pataljoona eteni Kaamaseen ja saavutti Utsjoella rajan 20.11.
Rauhan aika

Sodan päätyttyä JP4:n sijoituspaikaksi määrättiin Hämeenlinna, jonne pataljoona saapui 14. tammikuuta 1945. 1939 alkanut pitkä evakkomatka päättyi näin Linnan kasarmeille. Pataljoona nimettiin 1957 Hämeen jääkäripataljoonaksi. Polkupyörät jäivät 1971 pois pääasiallisina liikkumisvälineinä, kun pataljoonaan perustettiin kuljetuspanssarivaunuosasto. Se sai kalustokseen neuvostovalmisteiset BTR-60-kuljetuspanssarivaunut. Osasto sijoitettiin pataljoonan ensimmäisenä osana Parolannummen kasarmeille. 1. joulukuuta 1974 pataljoonan pääosat siirtyivät myös nummelle. Viimeisenä osana siirtyi vuonna 1984 kranaatinheitinkomppania.
Vuonna 1985 Hämeen jääkäripataljoonan aika itsenäisenä joukko-osastona päättyi ja siitä muodostettiin Panssariprikaatin joukkoyksikkö.
1. heinäkuuta 1996 HämJP:stä siirrettiin 2. panssarijääkärikomppania osaksi Panssarivaunupataljoonaa ja vastaavasti 2. panssarivaunukomppania siirtyi osaksi Jääkäripataljoonaa. Näin molemmat pataljoonat olivat joukkoyksiköiden kokoonpanoltaan yhtenevät.
Jackie Robinson (koripalloilija, 1927)

| Jackie Robinson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Robert Lloyd Jackson Robinson
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1927 Fort Worth, Texas, Yhdysvallat
Kuollut: 8. helmikuuta 2022 (94 vuotta) Augusta, Georgia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  Jackie, Jack
Pelipaikka:  Takamies
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Yliopistojoukkueet
1945–1948:  Baylorin yliopisto
Maajoukkueet
:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1948 |  |  |
Robert Lloyd Jackson ”Jack/Jackie” Robinson (26. huhtikuuta 1927 Fort Worth, Texas – 8. helmikuuta 2022 Augusta, Georgia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Robinson pelasi Baylorin yliopistossa. Hän pelasi myös Yhdysvaltojen olympiakultaa Lontoon kesäolympialaisissa 1948 voittaneessa maajoukkueessa. Robinson työskenteli baptistikirkon pastorina.
Jamundí

| Jamundí |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Jamundí
 Koordinaatit: 3.2618°N, 76.5408°W 
Valtio:   Kolumbia
Departementti:  Valle del Cauca
Väkiluku (2005)  ():  96 993
 
 www.jamundi.gov.co 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jamundí on kaupunki ja kunta Kolumbian Valle del Caucan departementissa, noin 21 kilometriä miljoonakaupunki Calista etelään. Vuonna 2005 kunnan väkiluku oli 96 993 asukasta ja väestöennuste arvioi vuoden 2017 kesäkuun lopun väkiluvuksi 124 586 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jamundí Wikimedia Commonsissa
Jatasalmi

Jatasalmi on salmi Helsingissä Vartiosaaren ja Tammisalon välillä. Salmen rannalla Vartiosaaren puolella on kesänuorisotalo.
Jatiyo Sangshad Bhaban

| Jatiya Sangsad Bhaban> জাতীয় সংসদ ভবন |
| --- | --- |

Sijainti:   Dhaka, Bangladesh
Rakennustyyppi:  parlamentti
Valmistumisvuosi:  1982
Suunnittelija:  Louis Kahn Muzharul Islam
Omistaja:  Bangladeshin valtio
Käyttäjä:  Jatiyo Sangshad
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Näkymä edestä rakennukseen
Jatiya Sangsad Bhaban (suom. Bangladeshin parlamentti, bengaliksi জাতীয় সংসদ ভবন, Jatiyô Sôngsôd Bhôbôn) on Bangladeshin parlamentin rakennus, joka sijaitsee Dhakan kaupungissa Bangladeshissa. Rakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1961 ja rakennus valmistui vuonna 1982.[lähde? ] Rakennus maksoi valmistuessaan noin 32 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.[lähde? ] Rakennus edustaa modernia betonibrutalismia. Rakennuksen suunnittelijoina toimivat arkkitehdit Louis Kahn ja Muzharul Islam.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jatiya Sangsad Bhaban
Jamuna

| Jamuna यमुना |
| --- | --- |
 Yamuna virtaa Taj Mahalin edustalla Uttar Pradeshissa.
Alkulähde:  Himalaja, Uttarakhand
Laskupaikka:  Ganges
Maat:  Intia
Pituus:  1 376 km
Jamuna (sanskritiksi यमुना, myös Yamuna tai Jumna) on Pohjois-Intiassa virtaava joki, joka on Gangesin toiseksi suurin sivujoki. Sen pituus on 1 376 kilometriä. Jamunan lähde on Himalajalla Uttarakhandin osavaltiossa. Joki virtaa Delhin, Haryanan ja Uttar Pradeshin osavaltioiden läpi ennen kuin yhtyy Gangesiin Allahabadissa.
Jamuna on yksi Intian saastuneimmista joista, etenkin Delhin ympäristössä, sillä ympäristöjärjestöjen arvion mukaan noin 57 prosenttia kaupungin jätteistä päätyy jokeen.
Jamuna on hinduille pyhä joki. Se liittyy Krishnan poikavuosiin.
Jamuna virtaa Delhin kautta Haryanan ja Uttar Pradeshin osavaltioiden läpi ennen kuin yhtyy Gangesiin Allahabadissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jamuna Wikimedia Commonsissa
Ivica Osim

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ivan Osim
Syntymäaika: 6. toukokuuta 1941
Syntymäpaikka: Sarajevo, Jugoslavia
Kuolinaika: 1. toukokuuta 2022 (80 vuotta)
Seura
Seura: -
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1959–1970 1970–1972 1972–1975 1975–1976 1976–1977 |  FK Željezničar  RC Strasbourg  CS Sedan  Valencinnes  RC Strasbourg |   |
Maajoukkue
|   | Jugoslavia | 16(8) |
Valmennusura
1978–1986 1986–1992 1991–1992 1992–1994 1994–2002 2003–2006 2006–2007:  FK Željezničar  Jugoslavian maajoukkue  FK Partizan  Panathinaikos FC  SK Sturm Graz  JEF United  Japanin maajoukkue
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Ivica Osim (6. toukokuuta 1941 Sarajevo, Jugoslavia – 1. toukokuuta 2022) oli bosnialainen jalkapallovalmentaja ja pelaaja.