stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjois-Korea kesäolympialaisissa 2016
Joukkue > Yleisurheilu

Yleisurheiluun osallistui neljä pohjoiskorealaista urheilijaa. Kaikki osallistuivat maratoniin. Pak Chol oli ainoa edustaja miesten maratonilla. Hän sijoittui sijalle 27. ajalla 2:15.27. Naisten kilpailussa paras pohjoiskorealainen maratoonari oli sijalle 10. sijoittunut Kim Hye-Song. Hänen aikansa oli 2:28.36. Kim Hye-Gyong oli 11. ajalla 2:28.36. Kim Kum-Ok oli maratonin 49. ajalla 2:38.24.
Kim Song-i kasvot kameraan päin puolivälieräottelussaan.
Malesco

| Malesco |
| --- | --- |
 Malescon kaupunki.
 Malesco
 Koordinaatit: 46°07′N, 8°30′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Verbano-Cusio-Ossola
Pinta-ala:  
 – Maa:  43,18  km²
Korkeus:  761 (687 - 2 193) m
Väkiluku (2015):  1 474 
 – Väestötiheys:  34,14  as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Malesco on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Malescon naapurikunnat ovat Cossogno, Craveggia, Cursolo-Orasso, Re, Santa Maria Maggiore, Trontano ja Villette.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malesco Wikimedia Commonsissa
Verbano-Cusio-Ossolan maakunta
Antrona Schieranco | Anzola d’Ossola | Arizzano | Arola | Aurano | Baceno | Bannio Anzino | Baveno | Bee | Belgirate | Beura-Cardezza | Bognanco | Borgomezzavalle | Brovello-Carpugnino | Calasca-Castiglione | Cambiasca | Cannero Riviera | Cannobio | Caprezzo | Casale Corte Cerro | Cavaglio-Spoccia | Ceppo Morelli | Cesara | Cossogno | Craveggia | Crevoladossola | Crodo | Cursolo-Orasso | Domodossola | Druogno | Falmenta | Formazza | Germagno | Ghiffa | Gignese | Gravellona Toce | Gurro | Intragna | Loreglia | Macugnaga | Madonna del Sasso | Malesco | Masera | Massiola | Mergozzo | Miazzina | Montecrestese | Montescheno | Nonio | Oggebbio | Omegna | Ornavasso | Pallanzeno | Piedimulera | Pieve Vergonte | Premeno | Premia | Premosello-Chiovenda | Quarna Sopra | Quarna Sotto | Re | San Bernardino Verbano | Santa Maria Maggiore | Stresa | Toceno | Trarego Viggiona | Trasquera | Trontano | Valstrona | Vanzone con San Carlo | Varzo | Verbania | Vignone | Villadossola | Villette | Vogogna
Maizuru

| Maizuru (舞鶴市) |
| --- | --- |
 Näkymä Maizurunlahdelle
 lippu:  Symboli
 Maizurun sijainti Kioton prefektuurissa
 Maizuru
 Koordinaatit: 35°28′29.1″N, 135°23′09.5″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Kioto
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  342,12 km²
Väkiluku (2017):  84 115
 – Väestötiheys:  246 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Atsalea
 – Puu:  Idänselkova
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.maizuru.kyoto.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maizuru (jap. 舞鶴市, Maizuru-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee Japaninmeren rannalla prefektuurin pohjoisosassa Kioton luoteispuolella. Maizurussa on 84 115 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 342,12 neliökilometriä. Satamakaupungiksi kehittymistä on edesauttanut suojainen Maizurunlahti, joka on ihanteellinen luonnonsatama.
Maantiede

Maizurunlahti on vuonomainen ja kaksihaarainen, jonka vuoksi kaupungissa on erikseen itäinen ja läntinen osa omine satamineen. Vuoret ympäröivät jyrkkärantaista Maizurunlahtea aivan lahden suulle saakka ja jakavat sen keskeltä kahteen lahdenpohjukkaan. Molemmissa lahdenpohjukoissa on ranta-alanko, jossa sijaitsevat satamat ja kaupunkitaajamat.
Historia

Alkujaan Maizuru on historiallinen linnakaupunki. Tanaben linna rakennettiin 1500-luvulla suojaksi epävakaita oloja vastaan. Linna muistutti taivaalla kaartelevaa kurkea, joten paikkaa alettiin kutsua Maizuruksi, jonka merkitys on lentävä kurki.
Virallisesti satama perustettiin vasta 1901 ja itäisestä satamasta tehtiin laivastotukikohta, joka palveli heti tärkeässä osassa Venäjän-Japanin sodassa. Pian myös läntinen satama peruskorjattiin, ja siitä muodostui ulkomaankauppasatama erityisesti Kiinaan ja Koreaan sekä myöhemmin Venäjälle. Sen jälkeen kun toisen maailmansodan päätyttyä Maizurun kautta oli kotiutettu satojatuhansia sotilaita, sataman sotilaallinen merkitys on vähentynyt ja se on kehittynyt nimenomaan kauppasatamana, joka palvelee Kansain aluetta.
Itäinen ja läntinen Maizuru olivat aiemmin hallinnollisesti erillään, kunnes ne yhdistettiin 1943 nykyiseksi Maizurun kaupungiksi.
Liikenne

Satamakaupungille meri on ollut aina luonnollinen väylä. Yhä kaupungista on säännöllinen autolauttayhteys Hokkaidōn saarelle. Rautatie- ja maantieliikennereitit kulkevat rannikkoa pitkin naapurikaupunkeihin ja kauemmaksi. Sisämaahan johtaa kapea sola, jonne on rakennettu maantie- ja rautatieyhteys Ayaben kautta Kiotoon. Rautatie sähköistettiin 1999.
Liikenneyhteydet ovat parantuneet 1991 Maizuruun saakka avatun Osakan alueelta johtavan moottoritien myötä. Moottoritietä varten on rakennettu vuoriston läpi useita tunneleita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maizuru Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Marko Huhtanen

| Marko Huhtanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1967 (ikä 56–57)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  sovelletun matematiikan professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Teknillinen korkeakoulu (TkT 1997)
Instituutti:  Oulun yliopisto
Tutkimusalue:  funktionaalianalyysiin ja sen soveltaminen numeerisen analyysin iteratiivisilla menetelmillä, matemaattisen fysiikan sovellukset
Marko Tapio Huhtanen (s. 1967) on suomalainen matemaatikko, joka työskentelee Oulun yliopiston sovelletun matematiikan professorina.
Huhtanen väitteli tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1997. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu Numerical Linear Algebra Techniques for Spectral Approximation and Applications. Väitöskirjatutkimusta ohjasi professori Olavi Nevanlinna. Hän on Aalto-yliopiston dosentti (2011–).
Työurallaan Huhtanen toiminut Teknillisen korkeakoulun matematiikan assistenttina ja määräaikaisena professorina. Hän työskenteli myös yhdysvaltalaisissa Massachusetts Institute of Technology ja Stanfordin yliopisto. Oulun yliopiston sovelletun matematiikan professori hän on ollut kesäkuusta 2012 lähtien.
Tutkimusta Huhtanen on tehnyt erityisesti funktionaalianalyysiin ja sen soveltamiseen numeerisen analyysin iteratiivisilla menetelmillä. Funktionaalianalyysin piirissä Huhtanen on tutkinut ominaisarvotehtäviä, ortogonaalifunktioita ja matriisilaskennan faktorointikysymyksiä. Lisäksi hän on tarkastellut matemaattisen fysiikan sovelluksia.
Vuonna 2012 hänelle myönnettiin tunnustuksena Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto.
Aiheesta muualla

Marko Huhtanen (29.4.2005) Amerikka opettaa kannustamaan (talouselama.fi)
Mamadi Saoudi

Mamadi Saoudi (s. 19. joulukuuta 1988) on keskiafrikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen seuransa on ollut vuodesta 2011 Banguin Stade Centrafricain (SCAF Bangui), ja hän myös teki vuonna 2011 debyyttinsä Keski-Afrikan tasavallan jalkapallomaajoukkueessa. Maajoukkueen jäsenenä hän on osallistunut vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen karsintoihin.
Matkailupalvelujen tuottaja

Matkailupalvelujen tuottaja on matkailualan perustutkinnon matkailun ohjelmapalvelujen koulutusohjelman suorittaneen ammattinimike. Matkailupalvelujen tuottajia koulutetaan ammattikouluissa. Koulutukseen hakeudutaan yhteishaun kautta. Koulutus kestää peruskoulupohjaisilta opiskelijoilta yleensä 3 vuotta ja ylioppilaspohjaisilta opiskelijoilta 2 vuotta.
Matkailupalvelujen tuottajia koulutetaan matkailuyrityksen asiakaspalvelutehtäviin, ohjelmapalveluyrityksessä toimimiseen ja matkailuyritysten tuotesuunnitteluun. Suuntautumisena voi olla esimerkiksi kulttuurimatkailun tai luontomatkailun ohjelmapalvelut.
Matkailupalvelujen tuottaja voi työllistyä esimerkiksi ohjelmapalveluyrityksiin, loma- ja matkailukeskuksiin, kylpylöihin, hotelleihin, erilaisiin matkailualan organisaatioihin tai majoitusyrityksiin. Hän voi myös toimia itsenäisenä yrittäjänä.
Marjo Krishi

Marjo Anita Krishi (1967) on suomalainen kehonrakentaja ja fitness-ammattilainen.
Ura

Marjo Krishi aloitti kehonrakennuksen teini-ikäisenä. Hän voitti kehonrakennuksen naisten raskaan sarjan maailmanmestaruuden vuonna 1995. Sittemmin Krishi suuntautui fitness-urheiluun. Hän kahmi useita fitnessin Suomen ja Pohjoismaiden mestaruuksia. Lisäksi hän on lajin moninkertainen MM- ja EM-finalisti. Kilpauransa Krishi lopetti vuonna 2006. Vuosina 1993–1994 hän esiintyi MTV3-kanavan televisiosarjassa Gladiaattorit nimellä "Salama".
Krishi on toiminut kuntosaliyrittäjänä Keravalla vuodesta 2004.
Aiheesta muualla

Extremefitness.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Megabody.com
Propowermedia.com[vanhentunut linkki]
Mario Brega

Mario Brega (5. maaliskuuta 1923 Rooma – 23. heinäkuuta 1994 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Hän esiintyi sivurooleissa Sergio Leonen ohjaamissa spagettiwesterneissä Kourallinen dollareita, Vain muutaman dollarin tähden ja Hyvät, pahat ja rumat sekä Sergio Corbuccin spagettiwesternissä Suuri hiljaisuus. Näiden lisäksi hän on esiintynyt muun muassa useissa Federico Fellinin elokuvissa. 1980-luvulla hän näytteli Carlo Verdonen elokuvissa komediarooleja.
Elokuvassa Hyvät pahat ja rumat isokokoisen Bregan roolihahmona oli karkea ja väkivaltainen korpraali Wallace, joka pahoinpiteli etelävaltiolaisia sotilaita sotavankileirillä. Elokuvassa Vain muutaman dollarin tähden Brega esittää Nino-nimistä lainsuojatonta jengissä, joka suunnittelee pankkiryöstöä. Elokuvassa Kourallinen dollareita roiston nimi on Chico. Suuressa gangsterisodassa Brega oli henkilö gangsterijengissä.
Filmografia (valikoima)

Kourallinen dollareita (1964)
Voittamaton (1964)
Vain muutaman dollarin tähden (1965)
Hyvät, pahat ja rumat (1966)
Kosto odottaa (1967)
Nimeni on Nobody (1973)
Suuri gangsterisota (1984)
Aiheesta muualla

Mario Brega Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Matti Heikki Haapalainen

Matti Heikki Haapalainen (k. 1912) oli suomalainen Kajaanissa 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa elänyt räätäli, laivuri ja liikemies, joka käynnisti matkustaja- ja rahtilaivaliikenteen Oulujärvellä 1800-luvun lopulla.
Haapalaisella oli 1880-luvulla räätälinliike Kajaanissa. Hän tilasi vuonna 1888 sisävesilaivan Wahlin konepajalta Varkaudesta liikennöidäkseen sillä Oulujärvellä. Laiva tuotiin talvella osina Varkaudesta Kajaaniin ja se koottiin Kajaanissa Lamminsalmen rannalla. Laivan voimanlähteenä oli vanha meijerin höyrykone. Laiva valmistui keväällä 1891 (toisen lähteen mukaan jo 1888) ja sen nimeksi tuli S/S Koitto. Laiva liikennöi Kajaanin Salorannasta aina Vaalaan saakka poiketen välissä rantakylien laitureissa eli rykyissä. S/S Koitto liikennöi aina vuoteen 1910 saakka.
Seuraavaksi Haapalainen rakensi Salo-laivan, joka tuli liikenteeseen 1899. Laivan liikennöinnin alkuvaiheita hankaloitti se, että laivan runko pääsi vääntymään kieroksi rakennusvaiheessa ja myös potkuri ja peräsin jäivät vedenpinnan yläpuolelle, ellei laivassa ollut tarpeeksi painolastia. Haapalainen kunnosti kuitenkin laivan vuonna 1900 ja sen jälkeen näistä ongelmista päästiin. 100 matkustajaa kuljettanut Salo-laiva oli 24 metriä pitkä ja siinä oli 36 hevosvoiman höyrykone. Hyttipaikkoja laivassa oli 20. 1900-luvun alussa laivan matkustajina oli runsaasti englantilaisia kalastusturisteja ns. lohilordeja, jotka kävivät pyytämässä lohia Kajaaninjoesta ja palasivat sitten laivalla Oulujärven yli Vaalaan ja edelleen Ouluun. Salo-laiva oli matkustaja- ja rahtiliikenteessä yli 30 vuoden ajan.
Vuonna 1911 Haapalainen rakennutti vielä edeltäjäänsä suuremman Salo II-laivan, johon mahtui 150 matkustajaa ja laivassa oli muun muassa salonki. Haapalainen perusti Oulujärven Laiva oy:n, jonka johtajana hän myös toimi. Haapalaisen kuoltua yhtiötä johtamaan tuli Kajaanin kappalainen Johannes Väyrynen ja Oulujärven laivaliikenne jatkui aina vuoteen 1938 saakka, jolloin linja-autoliikenne ja Oulun ja Kajaanin välille valmistunut rautatieyhteys tekivät Oulujärven laivaliikenteen kannattamattomaksi. Salo-laiva myytiin romuksi ja Salo II myytiin Kajaanin Puutavara Osakeyhtiölle hinaajaksi, jolloin se sai uuden nimen Kajaani I.
Haapalainen perusti vuonna 1899 Kajaanin Tihisenniemeen myös seudun ensimmäisen höyrykoneen voimalla toimineen sahan. Hän toimi myös kauppiaana ja oli Kajaanin kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Haapalaisen laivoista S/S Koitto toimi vuodesta 1930 alkaen nimellä S/S Toukka puutavaralauttojen hinaajana Oulujärvellä ja sen jälkeen se oli Lieksassa Enso-Gutzeitin hinaajana ja myöhemmin yksityisomistuksessa 1963—1975. M/S Koitto -nimen saanut laiva oli vuodesta 1975 Esa Pakarinen Juniorin omistuksessa Varkaudessa ja vuodesta 2010 laivan kotipaikkana on ollut Leppävirta.
Matti Korkiala

Matti Korkiala (s. 4. heinäkuuta 1962 Kälviä) on suomalainen iskelmälaulaja. Hän sai 10-vuotiaana viulun ja päätyi Kokkolan Musiikkiopistoon opiskelemaan. Hän otti myös laulutunteja. Hän kouluttautui muurariksi ja toimi siinä ammatissa useita vuosia.
Nähtyään televisiosta Seinäjoen tangomarkkinoita Korkiala päätti osallistua itsekin, minkä hän teki vuonna 1993, vaikkei ollutkaan kokenut esiintyjä. Vuonna 1995 Korkiala yritti uudelleen ja pääsi tangoprinssiksi. Voiton vei sinä vuonna Jari Sillanpää. Musiikkiharrastuksesta tuli päätyö ja vuonna 1996 Matti Korkiala julkaisi ensialbuminsa Musta ruusu, joka oli tangopainotteinen. Seuraavana vuonna hän voitti tangokuninkuuden.
Tangokuningasvuonna 1997 julkaistiin albumi Kallein aarre, jonka nimikappaleen oli tehnyt Jukka Kuoppamäki. Kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi albumi Silta sydämeen. Kesällä 1999 Korkiala nähtiin viuluineen Linnanmäellä Uuden Iloisen Teatterin vieraana.
Matti Koponen (valtiopäivämies)

Matti Koponen (14. joulukuuta 1817 Leppävirta – 12. kesäkuuta 1893 Leppävirta) oli kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Koposen vanhemmat olivat Erkki Matinpoika Koponen ja Reetta Sofia Torvinen ja puoliso Ulrika Lovisa Heimonen. Koponen oli kauppias ja maanviljelijä ja talonpoikaissäädyssä Leppävirtain tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867.
Marko Hakanpää

Marko Hakanpää (s. 1970) on suomalainen kanttori ja urkuri. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta 1996 ja suoritti urkujensoiton A-tutkinnon 1998 opettajanaan Kari Jussila. Opintojaan hän on täydentänyt mestarikursseilla Suomessa ja ulkomailla.
Marko Hakanpää on esiintynyt kotimaan lisäksi Skandinaviassa, Keski-Euroopassa ja Baltian maissa.
Hakanpää on esiintynyt useilla äänilevyillä solistina ja säestäjänä ja nauhoittanut yli 850 urkuvideota Youtubeen. Hän on tehnyt videoituja sovituksia tunnetuista elokuvasävelmistä, kuten Tähtien sota, Kadonneen aarteen metsästäjät, Poliisiopisto ja Jurassic Park. Hakanpää perusti vuonna 2001 häämusiikkisivuston. Hän on tehnyt tunnetuksi vähän tunnettua urkumusiikkia ja kantaesittänyt kymmeniä uusia sävellyksiä. Hakanpää on säveltänyt toistakymmentä urkuteosta.
Vuodesta 1998 Marko Hakanpää on toiminut Turun Mikaelinseurakunnan kanttorina, vuodesta 2010 johtavana kanttorina.
Suomen Kanttori-urkuriliitto valitsi Hakanpään vuonna 2017 vuoden kanttoriksi. Samana vuonna hän sai director musices -arvonimen. Vuonna 2021 hän sai Suomen Valkoisen Ruusun ansioristin.
Marko Hakanpää on Suomen ainoa kirkkomuusikko, jolla on myös veturinkuljettajan lupakirja. Hän on yksi Suomen harvoista höyryveturipätevistä veturinkuljettajista.
Diskografia

Taas kaikki kauniit muistot (2017)
Organ Suite I - Organ Works of Grimoaldo Macchia (2017)
Ode to Joy - Oodi ilolle (2015)
Nyt kiittäkää! Now thank! (2014)
Kasvoni Kohti aurinkoa - With My Face to the Sun (2014)
The Joy of Christmas - Organ Works of Grimoaldo Macchia (2013)
Grimoaldo Macchia Organ Works (2013)
Iloinen Urkuri - The Happy Organist (2013)
Pilliparaati - Parade of the Pipes (2013)
Urkumusiikkia Englannista ja Amerikasta (2013)
Turun Mikaelinkirkon urut 10 vuotta (2012)
Kaunista, iloista ja juhlallista urkumusiikkia 2 (2011)
Kaunista, iloista ja juhlallista urkumusiikkia (2011)
Jouluista urkumusiikkia (2010)
Iloista ja juhlallista urkumusiikkia 2 (2010)
Iloista ja juhlallista urkumusiikkia (2010)
Kaunista urkumusiikkia (2010)
Joulu Mikaelissa (2009)
Kaikuja pillimetsästä (2008)
Häämusiikkia Turun Mikaelinkirkosta (2007)
Musiikkia Turun Mikaelinkirkosta syksyllä 2006 (2006)
Rukiinen virsi (2004)
Turun Mikaelinkirkon urut 2002 (2003)
Turun Mikaelinkirkon urut 1964-2001 (2001)
Aiheesta muualla

Marko Hakanpään kotisivut: www.hakanpaa.net
Maorien kuningasliike

Maorien kuningasliike (maoriksi Te Kīngitanga) oli Uuden-Seelannin Pohjoissaaren Waikaton alueen maoriheimojen keskuudessa vaikuttanut liike, jonka tarkoituksena oli saada maorien johtoon oma kuningas. Liike syntyi 1850-luvulla ja maorikuninkaita on edelleen. Nykyinen maorikuningas on vuonna 2006 asemaansa astunut Tūheitia Paki. Maorikuninkaalla ei ole laillista valtaa, vaan asema on lähinnä symbolinen.
Perimys

Maorien kuninkuus ei teoriassa seuraa perimyslinjaa. Kuitenkin käytännössä tähän asti kaikki maorien kuninkaat ovat olleet ensimmäisen kuninkaan Te Wherowheron jälkeläisiä. Kuninkaan asemaan astujan valitsevat kuningasliikkeeseen sitoutuneiden Tuwharetoa, Taranaki, Whanganui ja Tainui iwien edustajat. Kuningasliikkeen olemassaolon mielekkyydestä on sittemmin väitelty. Arvostelijoiden mielestä kuningasliikkeellä ei ole ollut tarvetta sen jälkeen, kun maorit saivat vuonna 1995 korvaukseksi menetetyistä maistaan 170 miljoonaa puntaa.
Historia

Maorien kuningasliike syntyi yrityksestä estää maan myyminen eurooppalaisille uudisasuttajille. 1850-luvulla eri maoriheimot Pohjois- ja Eteläsaarelta kokoontuivat ja päättivät lopulta, että maorikuninkaaksi asettuisi Pōtatau Te Wherowhero, joka aloitti virassaan vuonna 1858. Häntä seurasi hänen poikansa Tāwhiao vuonna 1860. Tāwhiaon kaudella syttyi niin sanottu Waikaton sota kuningasliikkeen kannattajien ja eurooppalaisten välillä vuosina 1863–1864. Sodan seurauksena liikkeen kannattajat muuttivat Waikatosta nykyisin King Countrynä tunnetulle alueelle. Tāwhiaon kuoltua vuonna 1894 häntä seurasi vallassa hänen poikansa Mahuta, joka otti kaudellaan osaa edustajana myös Uuden-Seelannin parlamentissa.
Hänen vuonna 1912 valtaan noussut poikansa Te Rata jatkoi yhteistyötä Britannian kruunun kanssa, ja hänen kuoltuaan vuonna 1933 valtaan nousi hänen poikansa Korokī. Korokī oli hallitsijana hiljaisempi, ja häntä auttoi virassa hänen tätinsä Te Puea Hērangi. Korokīn kuoltua vuonna 1966 valtaan nousi hänen tyttärensä Te Ātairangikaahu, ensimmäinen maorien kuningatar. Te Ātairangikaahu kuoli vuonna 2006, ja valtaan nousi hänen poikansa Tūheitia Paki. Tūheitia Paki kuoli elokuussa 2024.
Luettelo maorien kuninkaista

| monarkki | monarkki | vallassa |
| --- | --- | --- |
|  | Pōtatau Te Wherowhero | 1858–1860 |
|  | Tāwhiao | 1860–1894 |
|  | Mahuta | 1894–1912 |
|  | Te Rata | 1912–1933 |
|  | Korokī | 1933–1966 |
|  | Te Ātairangikaahu | 1966–2006 |
|  | Tūheitia Paki | 2006–2024 |
Malese Jow

| Malese Jow |
| --- | --- |
 Malese Jow WonderConissa vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1991 (ikä 33) Tulsa, Oklahoma, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elizabeth Melise ”Malese” Jow (s. 18. helmikuuta 1991 Tulsa, Oklahoma) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on tullut tunnetuksi Geena Fabianon roolista Nickelodeonin televisiosarjassa Unfabulous sekä vampyyri Annabellen roolista CW:n nuortensarjassa Vampyyripäiväkirjat. Vuonna 2014 Jow esiintyi televisiosarjassa Star-Crossed – Maailmat vastakkain.
Malese Jow syntyi Tulsassa, Oklahomassa. Hän muutti Kaliforniaan äitinsä ja sisarustensa kanssa ollessaan yhdeksänvuotias. Hänen isänsä on kiinalais-amerikkalainen. Hänellä on pikkusisko Makenna ja kaksi pikkuveljeä, Jensen ja Braden.
Jow näytteli ensimmäisen kerran jo kuusivuotiaana, mutta hänen läpimurtonsa oli Geena Fabianon rooli televisiosarjassa Unfabulous. Geena on Emma Robertsin esittämän Addie Singerin paras ystävä ja hänellä on pakkomielle muotiin. Sarja päättyi vuonna 2007, jolloin Jow on esiintyi elokuvassa Bratz: The Movie ja vieraili Disney Channelin komediasarjassa Waverly Placen velhot. Vuonna 2008 hän esiintyi saippuasarjassa Tunteita ja tuoksuja. Jow vieraili myös Disneyn televisiosarjoissa iCarly ja Hannah Montana vuonna 2009. Samana vuonna hän vieraili televisiosarjassa Salattu teinielämä sekä esiintyi pienessä roolissa elokuvassa Ullakkojengi.
Vuonna 2010 Jow pääsi näyttelemään Vampyyripäiväkirjat-sarjan ensimmäiselle kaudelle. Hän esittää Anna-nimistä vampyyriä, joka ihastuu Jeremyyn ja sieppaa Elenan saadakseen äitinsä takaisin. Jow myös uusi roolinsa vierailevana hahmona toisella ja kolmannella kaudella.
Jow on näytellyt myös elokuvissa You're so Cupid! ja The Social Network vuonna 2010. Hän vieraili myös televisiosarjoissa Viekkaat veijarit, Big Time Rush ja Täydelliset naiset. Vuonna 2011 Jow oli vakituisessa roolissa Nickelodeonin sarjassa The Troop. Hän on esiintynyt myös All Time Low -yhtyeen musiikkivideolla "Time Bomb".
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Bratz: The Movie | Quinn |  |
| 2009 | Ullakkojengi | Julie |  |
| 2010 | You're So Cupid! | Megan |  |
| 2010 | The Social Network | Alice Cantwell |  |
| 2014 | Plastic | Beth |  |
| 2014 | Presumed Dead in Paradise | Madison |  |
| Vuosi | Sarja/elokuva | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Barney ja ystävät | tyttö teekutsuilla | Jakso: "Pennies, Nickels, Dimes" |
| 1997 | Dellaventura | orpolapsi | kreditoimaton rooli; jakso: "Dreamers" |
| 2003 | The Brothers García | Celeste | Jakso: "Right Place, Right Time" |
| 2004–2007 | Unfabulous | Geena Fabiano | vakituinen rooli; 41 jaksoa |
| 2007 | Waverly Placen velhot | Ruby Donahue | Jakso: "Movie" |
| 2008 | Tunteita ja tuoksuja | Hannah | 2 jaksoa |
| 2009 | iCarly | Vale-Carly Shay | Jakso: "iLook Alike" |
| 2009 | Salattu teinielämä | Gail | Jakso: "One Night at Band Camp" |
| 2009 | Hannah Montana | Rachel | 2 jaksoa |
| 2010–2011 | Vampyyripäiväkirjat | Annabelle "Anna" Zhu | toistuva rooli kausilla 1–3; 18 jaksoa |
| 2010 | Viekkaat veijarit | Josie | Jakso: "The Boost Job" |
| 2011 | The Troop | Cadence Nash | vakituinen rooli; 13 jaksoa |
| 2011 | Täydelliset naiset | Violet | Jakso: "Then I Really Got Scared" |
| 2011–2013 | Big Time Rush | Lucy Stone | toistuva rooli; 14 jaksoa |
| 2012 | CSI: Miami | Amanda Reed | Jakso: "Friendly Fire" |
| 2014 | Star-Crossed – Maailmat vastakkain | Julia Yeung | vakituinen rooli; 10 jaksoa |
| 2014 | Castle | Hillary Cooper | Jakso: "Smells Like Teen Spirit" |
| 2014 | Kuolema paratiisisaarella | Madison Ashland | Televisioelokuva |
| 2014–2015 | The Flash | Linda Park / Dr. Light | 7 jaksoa |
| 2015 | Filthy Preppy Teen$ | Beatrix Bishop | 8 jaksoa |
| 2015–2016 | NCIS: Los Angeles | Jennifer Kim | 2 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malese Jow Wikimedia Commonsissa
Malese Jow Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mario Scelba

| Mario Scelba |
| --- | --- |

Italian pääministeri
 10. helmikuuta 1954– 6. heinäkuuta 1955  
Presidentti:  Luigi Einaudi
Edeltäjä:  Amintore Fanfani
Seuraaja:  Antonio Segni
Italian sisäministeri
 2. helmikuuta 1947– 16. heinäkuuta 1953  
Edeltäjä:  Alcide De Gasperi
Seuraaja:  Amintore Fanfani
 10. helmikuuta 1954– 6. heinäkuuta 1955  
Edeltäjä:  Giulio Andreotti
Seuraaja:  Fernando Tambroni
 26. heinäkuuta 1960– 21. helmikuuta 1962  
Edeltäjä:  Giuseppe Spataro
Seuraaja:  Paolo Emilio Taviani
Euroopan parlamentin puhemies
 1969–1971  
Edeltäjä:  Alain Poher
Seuraaja:   Walter Behrendt
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. syyskuuta 1901 Caltagirone
Kuollut: 29. lokakuuta 1991 (90 vuotta) Rooma
Puoliso:  Nerina Palestini
Tiedot
Puolue:  Italian kristillisdemokraattinen puolue
Mario Scelba (5. syyskuuta 1901 Caltagirone – 29. lokakuuta 1991 Rooma) oli italialainen poliitikko. Hän toimi Italian pääministerinä vuosina 1954–1955 ja Euroopan parlamentin puhemiehenä vuosina 1969–1971. Hän edusti kristillisdemokraattista puoluetta (Democrazia Cristiana).