stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bracken Kearns
Ura > Yliopistovuodet ja ammattilaisuran alku

Kearns pelasi kaudella 2000–2001 PIJHL-joukkue Grandview Steelersissa, jonka jälkeen hän pelasi vuosina 2001–2005 Calgaryn yliopiston jääkiekkojoukkueessa. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2004–2005 Kearns toimi joukkueensa kapteenina ja oli Calgaryn paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies tehopisteillä 11+12=23. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi ECHL-joukkue Toledo Stormiin, jonka paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä Kearns oli tehopisteillä 33+36=69. Hän jakoi koko ECHL:n maalintekijätilaston kahdeksannen sijan. Kearns jakoi myös Stormin sisäisen tehotilaston johdon Chris Blightin kanssa lukemalla +19. Kearns pelasi kauden aikana myös yhden ottelun AHL-joukkue Cleveland Baronsissa. Kearnsia ei koskaan varattu NHL:ään.
Kaudeksi 2006–2007 Kearns siirtyi AHL-joukkue Milwaukee Admiralsiin, jossa hän teki tulokaskaudellaan 79 runkosarjaottelussa tehopisteet 11+15=26. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Norfolk Admiralsissa, mutta ensimmäisellä kaudella 2007–2008 Kearns pelasi myös ECHL-joukkue Reading Royalsissa. Kaudella 2009–2010 hän jatkoi AHL-uraansa Rockford IceHogsissa. Kearns oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Mark Cullenin jälkeen tehopisteillä 15+36=51.
Ura > NHL-ura

Kearns solmi heinäkuussa 2010 vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa. Hän pelasi kauden 2010–2011 kuitenkin kokonaan Phoenixin farmijoukkue San Antonio Rampagessa. Heinäkuussa 2011 Kearns teki vapaana agenttina vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa. Hän pelasi San Antoniossa myös kaudella 2011–2012, jolloin siitä oli tullut Floridan farmijoukkue. Kearns nimettiin San Antonion varakapteeniksi ja teki AHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehopisteillä 22+30=52, joilla hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Bill Thomasin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 20. lokakuuta 2011 Buffalo Sabresia vastaan 30-vuotiaana. Kauden aikana hän pelasi yhteensä viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hänestä tuli Floridan seurahistorian toiseksi vanhin NHL:ssä debytoinut pelaaja..
Kearns teki heinäkuussa 2012 vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Hän aloitti NHL:n työsulun takia kauden 2012–2013 San Josen farmijoukkue Worcester Sharksissa, jonka varakapteeniksi Kearns nimettiin. Hän voitti joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin pisteillä 21+25=46. Kearns pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. Hän pelasi tammikuussa 2013 kauden ainoan NHL:n runkosarjaottelunsa. Kearns nostettiin San Josen NHL-joukkueen kokoonpanoon taas pudotuspeleissä, joissa hän pelasi seitsemän ottelua. Elokuussa 2013 Kearns teki vuoden mittaisen ja yksisuuntaisen jatkosopimuksen San Josen kanssa.
Kaudella 2013–2014 Kearns teki ensimmäiset pisteensä NHL:ssä, kun hän pelasi 25 runkosarjaottelua pistein 3+2=5. Hän teki NHL-uransa avausmaalin 29. joulukuuta 2013 Anaheim Ducksia vastaan. Hänet valittiin ottelun kolmostähdeksi. Kearnsista tuli 32 vuoden ja 231 päivän ikäisenä San Josen seurahistorian vanhin NHL-uransa avausmaalin tehnyt pelaaja. Helmikuussa 2014 San Jose lähetti Kearnsin farmijoukkueeseen waiver-listan kautta.
Syksyllä 2014 Kearns haki koeaikasopimuksella yksisuuntaista sopimusta Boston Bruinsin harjoitusleirillä, mutta Boston ei tehnyt sopimusta. Lokakuussa Kearns siirtyi loppukauden 2014–2015 kattaneella sopimuksella SM-liigajoukkue Espoo Bluesiin. Heinäkuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen NHL-sopimuksen New York Islandersin kanssa.
Kearns edusti kahden kahden ajan New York Islandersin organisaatiossa, mutta pääosin hän pelasi farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa. Molemmilla kausilla hän pelasi kaksi NHL-ottelua. Kearns oli molempien kausien aikana AHL:n Sound Tigersin paras pistemies. Hän siirtyi Islandersista vuoden sopimuksen New Jersey Devilsiin. Kearns pelasi koko kauden 2017–2018 Devilsin farmijoukkueessa Binghamton Devilsissä. Kauden aikana hän pelasi uransa toisen AHL:n tähdistöottelun, ja kauden jälkeen hänet palkittiin Fred T. Hunt Memorial Awardilla, joka annetaan pelaajalle, joka osoittaa parhaiten urheiluluhenkeä ja jääkiekolle omistautumista.
Kearns pelasi uransa viimeisen kauden Itävallan monikansallisen EBEL-liigan EHC Linzissä. Hän ilmoitti elokuussa 2019 lopettavan uransa.
Pelityyli

Kearns oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän pelasi myös laitahyökkääjänä. Hän oli puolustava hyökkääjä, jonka vahvuuksiin kuului monipuolisuus, työteliäisyys ja johtajuus. Hän laukoi oikealta. Kearns pystyi tekemään pisteitä alemmilla sarjatasoilla, mutta NHL:ään hän oli hieman pienikokoinen, erityisesti kovaotteisen pelaajan rooliin. Lisäksi Kearns ei ollut erityisen hyvä luistelija.
Perhe

Kearnsin isä on NHL-pelaaja Dennis Kearns.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bracken Kearns Wikimedia Commonsissa
Amboulin kansainvälinen lentoasema

Amboulin kansainvälisen lentoaseman kiitotie.
Amboulin kansainvälinen lentoasema (arab. مطار جيبوتي الدولي‎, ransk. Aéroport international Ambouli, engl. Djibouti–Ambouli International Airport (IATA: JIB, ICAO: HDAM)) on lentoasema Djiboutin pääkaupunki Djiboutissa. Vuonna 2015 se palveli noin 250 000 matkustajaa.
Sotilalentokenttätoiminta

Djiboutin sijanti Punaisenmeren ja Arabianmeren yhdistävä merialueen vieressä on strategisesti tärkeä Yhdysvaltain- ja Ranskan asevoimille joilla on siellä sotilastukikohdat. Sen vuoksi yli puolet lennoista on sotilaslentoja.
Kohteet ja lentoyhtiöt

Dubain kansainvälinen lentoasema (DXB) Zip, Daallo Airlines, Flydubai, Air Serbia
Kuningas Abdilazizin kansainvälinen lentoasema (JED) Zip
Aden Adden kansainvälinen lentoasema (MGQ) Zip, Daallo Airlines, Air Serbia, Turkish Airlines
Charles de Gaullen kansainvälinen lentoasema (CDG) Air France
Bolen kansainvälinen lentoasema (ADD) Ethiopian Airlines, KLM Royal Dutch Airlines, Kenya Airways, EgyptAir
Aba Tenna Dejazmach Yilman kansainvälinen lentoasema (DIR) Ethiopian Airlines
Sanaan kansainvälinen lentoasema (SAH) Airlines of Tasmania, Yemenia
Taizn kansainvälinen lentoasema (TAI) Airlines of Tasmania
Prinssi Said Ibrahimin kansainvälinen lentoasema (HAH) Yemenia
Hargeisan Egalin kansainvälinen lentoasema (HGA) Air Serbia
Jomo Kenyattan kansainvälinen lentoasema (NBO) KLM Royal Dutch Airlines, Kenya Airways
Istanbul-Atatürkin kansainvälinen lentoasema (ISL) Turkish Airlines
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amboulin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Dijibouti: Ambouli International Airport  TourismObserver.com .  2.11.2015 . Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
Najjar, Khaled : Djibouti–Ambouli International Airport Sonic Jet -blog .  13.6.2019 . Viitattu 7.3.2020. (englanniksi)
Apua anovat kädet

| Juutalaispakolaisten muistomerkki |
| --- | --- |

Nimi:  Juutalaispakolaisten muistomerkki
Toinen nimi:  Apua anovat kädet
Tekijä:  Rafael Wardi ja Niels Haukeland
Valmistumisvuosi:  2000
Taiteenlaji:  kuvanveisto
Sijainti:  Ullanlinna, Tähtitornin vuori
Paikkakunta:  Helsinki
Koordinaatit:  60°9′47.4″N, 24°57′13.4″E
Juutalaispakolaisten muistomerkki eli Apua anovat kädet on veistos Helsingin Ullanlinnassa rinteessä lähellä Makasiiniterminaalia. Teoksen ovat suunnitelleet Rafael Wardi ja Niels Haukeland ja se paljastettiin 5. marraskuuta 2000. Veistos on omistettu kahdeksan Suomen natsi-Saksaan toisen maailmansodan aikana luovuttaman juutalaispakolaisen muistolle. Heistä vain yksi selvisi natsien tuhoamisleireiltä elävänä.
Muistomerkissä on seuraava omistusteksti:
Edessäsi avautuvasta Eteläsatamasta Suomen valtiollinen poliisi lähetti 6. marraskuuta 1942
kahdeksan Suomeen vastaanotettua juutalaista pakolaista Tallinnaan luovutettaviksi Saksan 
viranomaisille ja sitä tietä Polttouhriin.
Heillekin minä luon kunniakkaan muistomerkin ja nimen pyhäkössäni ja muurieni sisäpuolella. (Jesaja 56:5)
Antelope (1546)

| Antelope |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Laskettu vesille:  1546
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut tulipalossa 1649
Tekniset tiedot
Uppouma:  341–426 t
Pituus:  26,52 m (köli)
Leveys:  8,53 m
Syväys:  4,27 m
Koneteho:  purjeet
Miehistöä:  160 (1604)
Aseistus
Aseistus:  44 tykkiä
Antelope oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1546 vesille laskettu 44-tykkinen kaljuuna. Alus rakennettiin olemassaolonsa aikana kolmasti uudelleen vuosina 1558, 1581 ja 1618. Siten se esiintyy erilaisena aina Henrik VIII:n hallituskaudelta Englannin sisällissotaan. Sen uran merkittävin tapahtuma oli Espanjan voittamattoman Armadan lyöminen vuonna 1588.
Valmistus

Alus laskettiin vesille 1546 ja sillä oli sisaralus Hart, joka poistui alusluetteloista 1568. Alus oli alun perin nelimastoinen.
Palvelus

Kuninkaallisen vuoden 1547 varusluettelon mukaan aluksella oli 170 hengen miehistö sekä 30 tykkimiestä. Sen aseistuksena oli pronssinen puolikanuuna, kolme pronssista kulveriinia, neljä valurautaista puolikulveriinia sekä lukuisa joukko pienempiä tykkejä. 5. tammikuuta 1548 alusluetteloon se oli merkitty 300-tonniseksi kaljuunaksi, jonka valmistusvuodeksi oli merkitty 1546 ja miehistöksi 200. Tuolloin aseistuksena oli neljä pronssitykkiä ja 40 rautaista tykkiä.
Alus otettiin palvelukseen vuoden 1558 uudelleen rakentamisen jälkeen vuonna 1559–1560 Skotlannin rannikolle päällikkönään William Southwick. Alus rakennettiin uudelleen 1577–1581 ja se modernisoitiin Deptfordissa 1585–1586. Vuonna 1588 aluksen päällikkönä oli Sir Martin Frobisher, joka oli tehtävässä toukokuuhun asti. Tämän jälkeen päällikkönä oli Sir Henry Palmer elokuuhun ja edelleen John Wynter. Vuonna 1597 aluksen päällikkönä oli Sir John Gilbert, jonka korvasi Sir Thomas Vavasour Azoreille tehtävää retkeä varten. Vuonna 1599 aluksen päällikkönä oli Sir Robert Mansell ja se oli sijoitettuna Irlantiin. Vuodet 1601–1602 alus oli Kanaalissa päällikkönään Jeremy Turner. Alus rakennettiin uudelleen 1618.
Andrei Snežnevski

Andrei Vladimirovitš Snežnevski (ven. Андре́й Влади́мирович Снежне́вский, 7. toukokuuta / 20. toukokuuta 1904 Kostroma – 12. heinäkuuta 1987 Moskova) oli neuvostoliittolainen psykiatri, joka kehitti diagnoosin hiipivä skitsofrenia poliittisille toisinajattelijoille. Hän oli Neuvostoliiton lääketieteellisen tiedeakatemian johtaja vuosina 1982–1987.
Artemis Fowl: Atlantiskompleksi

| Artemis Fowl: Atlantiskompleksi> Artemis Fowl: The Atlantis Complex |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Eoin Colfer
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Julkaistu:  2010
Suomennos
Suomentaja:  Jaakko Kankaanpää
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  363
ISBN:  978-951-0-36650-9
Sarja: Artemis Fowl
Edeltävä:  Artemis Fowl: Aikaparadoksi
Seuraava:  Artemis Fowl: Viimeinen vartija
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Artemis Fowl: Atlantiskompleksi on Eoin Colferin Artemis Fowl -sarjan seitsemäs osa, joka julkaistiin vuonna 2010. Suomennos julkaistiin samana vuonna, ja sen kustansi WSOY ja suomensi Jaakko Kankaanpää.
Artemis (täsmennyssivu)

Artemis voi viitata seuraaviin:
Artemis, jumalatar kreikkalaisessa mytologiassa
105 Artemis, päävyöhykkeen asteroidi
ARTEMIS, tietoliikennesatelliitti
Artemis, Nasan avaruusohjelma
Artemis Fowl, Eoin Colferin kirjasarja
HMS Artemis (P449), Amphion-luokan sukellusvene
Artemis, Andy Weirin kirja
Artemis, suomalainen jousiammuntaseura
Artemis, Lindsey Stirlingin studioalbumi vuodelta 2019.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Artemis”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Andrei Slabakov

| Andrei Slabakov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1960 (ikä 64) Sofia, Bulgaria
Ammatti:  europarlamentaarikko
Poliitikko
Puolue:  VMRO (2019–) ECR-ryhmä
Asema:  Euroopan parlamentin jäsen 2.7.2019–
Vaalipiiri:  Bulgaria
Andrei Slabakov (s. 13. elokuuta 1960 Sofia, Bulgaria) on bulgarialainen poliitikko. Slabakov edustaa VMRO-puoluetta. Slabakov on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2019 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa konservatiivien ja reformistien ryhmää.
Ardabilin maanjäristys

| Ardabilin maanjäristys |
| --- | --- |
Päivämäärä:  28. helmikuuta 1997
Magnitudi:  7,0 (Mw)
Syvyys:  10 km
Episentrumin sijainti:  38.075°N, 48.050°E
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:   Iran
Henkilövahingot:  1 100 kuollutta, 2 600 haavoittunutta
Ardabilin maanjäristys oli tuhoisa maanjäristys, joka tapahtui 28. helmikuuta 1997 Ardabīlissa Pohjois-Iranissa. Ainakin 1 100 ihmistä kuoli, 2 600 loukkaantui, 36 000 jäi kodittomaksi ja 160 000 kotieläintä kuoli. Tiet, voimalinjat, puhelinlinjat ja vedenjakelu kärsivät pahoja vaurioita alueella.
Avustustehtävissä ollut pienkone putosi Ardabīlin koillispuolella 3. maaliskuuta. Kaikki neljä matkustajaa kuolivat.
Anu Bradford

Anu Bradford tammikuussa 2018
Anu H. Bradford (o.s. Piilola, s. 1975 Tampere) on suomalais-amerikkalainen oikeustieteen professori, kirjailija ja kansainvälisen kauppaoikeuden asiantuntija. Hänet nimitettiin 2014 Columbia Law Schoolin Henry L. Moses Distinguished Professor of Law and International Organization -oppituoliin. Bradford on The Brussels Effect: How the European Union Rules the World -teoksen tekijä.
 Bradford on naimisissa Trevor Bradfordin kanssa.
Anu Piilola, myöhempi Bradford, oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan varapuheenjohtaja ja toimi kansanedustaja Suvi Lindenin avustajana. City-lehti kirjoitti heinäkuussa 1999, että Piilola kuului kansanedustaja Ben Zyskowiczin "farmiin".
Hän suoritti oikeustieteen perustutkintonsa Helsingin yliopistossa vuonna 2000, opiskeli Fulbright-stipendiaattina Harvard Law Schoolissa ja suoritti siellä toisen oikeustieteen perustutkinnon valmistuen vuonna 2002. Työskenneltyään Brysselissä Cleary Gottlieb Steen & Hamilton -lakitoimistossa EU:n kilpailulainsäädännön parissa hän palasi Harvardiin suorittaen Doctor of Juridical Science (S.J.D.) -tohtorintutkinnon vuonna 2007.
Ura

Bradford toimi University of Chicagossa oikeustieteen assistant professor -tehtävässä. World Economic Forum nimesi hänet vuoden 2010 Young Global Leaderiksi. Vuonna 2012 hän julkaisi tutkimuksessaan käsitteen Bryssel-vaikutus (The Brussel Effect). Bryssel-vaikutus viittaa Euroopan unionin unilateraaliseen kykyyn säännellä globaaleja markkinoita. Käsitteen nimi mukailee Yhdysvalloissa tehtyihin vastaaviin havaintoihin viittaavaa California Effect -termiä.
Vuonna 2012 Bradford nimitettiin Columbia Law Schoolin oikeustieteen professoriksi ja kansainvälisen kauppaoikeuden asiantuntijaksi. Hän pitää hallussaan Henry L. Moses Professor of Law and International Organization -oppituolia ja toimii johtajana European Legal Studies Center -yksikössä. Hänen tutkimuskohteensa liittyvät Euroopan unionin lainsäädäntöön, kansainväliseen kauppaoikeuteen sekä kansainvälisen kilpailun eli antitrustilakien tutkimukseen.
Käännös suomeksi
Andrei Sobolev

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andrei Sobolev vuonna 2018  |  Andrei Sobolev vuonna 2018  |  Andrei Sobolev vuonna 2018  |  |
Maa:  Venäjä
Miesten lumilautailu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kreischberg 2015 | parisuurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Kreischberg 2015 | paripujottelu |  |
|  Pronssia | Sierra Nevada 2017 | paripujottelu |  |
Andrei Andrejevitš Sobolev (ven. Андрей Андреевич Соболев, s. 27. marraskuuta 1989 Taštagol) on venäläinen lumilautailija, joka kilpailee paripujotteluissa. 184 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Sobolev edustaa FSO Rossijaa.
Sobolev kilpaili vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa ollen parisuurpujottelussa yhdeksäs ja parierikoispujottelussa 27:s. MM-kilpailuihin hän on osallistunut kolmesti, saavuttaen kultaa parisuurpujottelusta ja hopeaa parierikoispujottelusta vuoden 2015 MM-kilpailuista. Nuorten MM-kilpailuista Sobolevilla on yksi hopea parierikoispujottelusta vuodelta 2009.
Maailmancupissa Sobolev on kilpaillut vuodesta 2007 alkaen. Hän on saavuttanut yhden osakilpailuvoiton.
Myös Sobolevin pikkusisko Natalija Soboleva on lumilautailija.
Andrei Skljarov

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Andrei Vladimirovitš Skljarov
Syntymäaika: 30. syyskuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Neuvostoliitto
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 182 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2008 2009 2010 2011 | TP-47 FK Rostov FK Gubkin FK MITOS Novotšerkassk | 14 (0) 1 (0) 3 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. huhtikuuta 2012.
Andrei Vladimirovitš Skljarov (ven. Андрей Владимирович Скляров, s. 30. syyskuuta 1989) on venäläinen jalkapalloilija.
Hän tuli kaudeksi 2008 Ykkösessä pelaavaan TP-47:ään. Loukkaantumiset verottivat peliaikaa niin, että hän oli mukana vain 14 pelissä.
Vuodesta 2009 hän pelaa FK Rostovin joukkueessa esiintyen ensimmäisen kerran Venäjän ykkösliigassa heinäkuussa 2009. Pääosan kauden peleistään Andrei Skljarov on pelannut seuran nuorten joukkueessa, joka osallistui Venäjän nuorten liigaan.
Amarelejan aurinkovoimala

Amarelejan aurinkovoimala on aurinkokennoilla sähköä tuottava voimala, joka sijaitsee Mouran kunnassa, eteläisessä Portugalissa. Aurinkovoimalan omistaa espanjalainen Acciona-yhtiö.
Amarelejan aurinkovoimalan huipputeho on 46 MWp ja sen arvioidaan pystyvän tuottamaan 93 miljoonaa kW/h sähköä vuodessa, joka vastaa 30 000 portugalilaisen kotitalouden kulutusta.
Voimalan aurinkopaneelit on kiinnitetty moottoroituihin jäljittimiin, jotka pitävät paneelien aurinkokennot optimaalisessa kulmassa aurinkoon nähden. Jäljittimiä on yhteensä 2 520 kappaletta. Aurinkovoimalan pinta-ala on 250 hehtaaria.
Voimala valmistui joulukuussa 2008 ja se nauttii Portugalin valtion syöttötariffista, joka takaa määrätyn hinnan sähkön tuottajalle.
Aiheesta muualla

Acciona Energia kotisivut (espanjaksi) ja (englanniksi)
Arnfinn Nesset

Arnfinn Nesset (s. 25. lokakuuta 1936) on norjalainen sarjamurhaaja. Hän sai vuonna 1983 vankeustuomion 22 potilaan myrkyttämisestä Orkdalissa, Norjassa, jossa hän toimi hoitajana.
Orkdalilainen hoitola, jossa Nesset työskenteli, oli avattu vasta vuonna 1977. Epäilyksiä herättivät Nessetin hankkimat huomattavan suuret määrät Curacit-lääkettä. Aluksi Nesset väitti hankkineensa aineen koiraa varten, mutta myöhemmin hän ilmoitti surmanneensa 27 ihmistä toukokuun (vaikuttava aine suksametoni) 1977 ja marraskuun 1980 välisenä ajanjaksona.
Kaikkia tapauksia ei pystytty varmentamaan, vaikka viranomaiset löysivät 62 mahdollista uhria. Ruumiinavauksista ei ollut mainittavaa hyötyä, sillä Curacitin käytön merkit olivat kuluneena aikana saattaneet jo kadota elimistöistä.
Nessetia syytettiin 25 murhasta, ja 11. maaliskuuta 1983 hänet tuomittiin 21 vuoden vankeusrangaistukseen 22 murhasta ja muista rikkomuksista.
Nesset vapautui vuonna 2004.
Antennikrotit

| Antennikrotit |
| --- | --- |
 Monisilmäkrotti (Antennarius multiocellatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Krottikalat Lophiiformes
Heimo::  Antennikrotit Antennariidae  Berg, 1958
Katso myös
   Antennikrotit Wikispeciesissä   Antennikrotit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Antennikrotit (Antennariidae) on erikoisen muotoisten kalojen heimo, johon kuuluu 44 lajia.  Ne elävät trooppisilla ja subtrooppisilla merialueilla kaikilla maailman puolilla.
Lajeja

Tunnetuimpia lajeja ja niiden esiintymisalue
Rengasantennikrotti Antennarius ocellatus Länsi-Atlantti
Monisilmäkrotti Antennarius multiocellatus Länsi-Atlantti
Veriantennikrotti Antennarius sanguineus Tyynenmeren itäosat
Seepra-antennikrotti Antennarius striatus Indopasifinen merialue
Antennarius pictus Indopasifinen merialue
Täpläeväkrotti Antennarius nummifer Indopasifinen merialue
Känsäantennikrotti Antennarius maculatus Indopasifinen merialue
Isoantennikrotti Antennarius commersoni Indopasifinen merialue
Puna-antennikrotti Antennarius coccineus Indopasifinen merialue
Sargassonkrotti Histrio histrio kaikki trooppiset meret
Aiheesta muualla

Family Antennariidae (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Valokuvia ja lajiesittelyt saksaksi:  Meerwasser-lexicon]
VAntennikrotit
Antalkidas

Antalkidas (m.kreik. Ἀνταλκίδας, lat. Antalcidas) oli spartalainen sotilas ja valtiomies antiikin Kreikassa. Vuonna 393 eaa. hänet lähetettiin Sardikseen lähettilääksi persialaisen satraapin Tiribazoksen luokse. Spartalaiset tunnustivat Vähän-Aasian kreikkalaiskaupunkien ja Kyproksen kuuluvan persialaisille. Ateenalaiset lähettivät oman lähettiläänsä, mutta spartalaismielinen Tiribazos vangitsi tämän. Persian kuningas Artakserkses II ei kuitenkaan pitänyt tästä ja erotti Tiribazoksen.
Vuonna 388 eaa. Antalkidas johti laivastoa ateenalaisia vastaan. Lopulta ateenalaiset suostuivat rauhaan, jota kutsutaan Antalkidaan rauhaksi (myös kuninkaan rauha). Rauhansopimuksen mukaan Vähän-Aasian kreikkalaiskaupungit kuuluivat Persialle. Persialle kuulumattomat kreikkalaiskaupungit puolestaan olivat itsenäisiä lukuun ottamatta Imbrosta ja Skyrosta sekä Lemnoksen kaupunkeja, joiden tuli kuulua Ateenalle.
Antalkidas oli Artakserkses II:n suosiossa aina siihen asti, kun Sparta kukistui Leuktran taistelussa. Antalkidaan viimeinen matka Persiaan vuonna 367 eaa. ei ollut menestys.
Arnie Risen

| Arnie Risen |
| --- | --- |
 Arnie Risen Boston Celticsin pelaajana kaudella 1956–1957
Henkilötiedot
Koko nimi:  Arnold Denny Risen
Syntynyt: 9. lokakuuta 1924
Kuollut: 4. elokuuta 2012 (87 vuotta)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Pituus:  206 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1948–1955 1955–1958:   Rochester Royals  Boston Celtics
Arnold Denny "Arnie" Risen (9. lokakuuta 1924 – 4. elokuuta 2012) oli yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi kymmenen kautta NBA:ssa. Hän edusti kausina 1948–1955 Rochester Royalsia ja kausina 1955–1958 Boston Celticsiä. Hän voitti NBA-mestaruuden Rochesterissa vuonna 1951 ja Bostonissa vuonna 1957. Hän pelasi neljä kertaa NBA:n tähdistöottelussa.
Risenin aloittaessa Rochester Royalsissa vuonna 1948 joukkue pelasi vielä Basketball Association of Americassa (BAA), joka vuotta myöhemmin muuttui NBA:ksi. Risenin ensimmäisen runkosarjakauden pistekeskiarvo oli 16,6 pistettä, minkä lähelle hän pääsi kaudella 1950–1951 pistekeskiarvon ollessa 16,3. Bostonissa hän ylsi parhaimmillaan 8,1 pisteen kausikeskiarvoon. Viidellä viimeisellä Rochesterin-kaudellaan, joilta levypallotilastoja on olemassa, hän otti 10,1–12,7 levypalloa ottelua kohden. Bostonissa kausikohtainen keskiarvo oli 5,7:n ja 8,1:n välissä. Rochesterin voittaessa mestaruuden kaudella 1950–1951 Risen teki pudotuspeleissä ottelua kohden 19,5 pistettä ja otti 14,0 levypalloa, ja hän oli molemmissa tilastoissa joukkueensa paras. Risen pelasi kaikkiaan 637 runkosarjaottelua, joissa pistekeskiarvo oli 12,0 ja levypallokeskiarvo 9,7. Pudotuspelejä hän pelasi 61, ja niissä hän teki ottelua kohden 13,0 pistettä ja otti 10,2 levypalloa. Hänet nimettiin koripallon Hall of Fameen vuonna 1998.
Antonio Marcos

Antonio Marcos on mosambikilainen muusikko. Hän tuli tunnetuksi 1960- ja 1970-luvuilla perustaessaan kaksi suosittua marrabenta-yhtyettä. Myöhemmin hän lähti soolouralle. Vuodesta 2000 Marcos on toiminut kitaristina marrabentaa ja rap-musiikkia yhdistelevässä Mabulu-yhtyeessä.