stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Metamorphosis (Vilen albumi)
Arvostelut

About.com:
Angry Metal Guy: 3/5
Metal Temple:
Aiheesta muualla

Metamorphosis (Vilen albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Metamorphosis (Vilen albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Miro Holm

| Miro Holm |
| --- | --- |
 Miro Holm vuonna 2008 esitetyssä jaksossa.
Näyttelijä(t):  Patrik Borodavkin
Kesto:  2008–2010
Ensi- esiintyminen:  Osa 1529: Jarkon ja Isabellan rakkauden hedelmä onkin hapan (1. huhtikuuta 2008)
Viimeinen esiintyminen:  Osa 1855: Oona ja Miro saavat vielä yhden tilaisuuden (22. tammikuuta 2010)
Henkilötiedot
Ammatti:  toimitusjohtaja, hyllyttäjä
Sukupuoli:  mies
Ikä:  30
Kotipaikka:   Monaco
Asuinpaikka:   Ranska
Suhteet
Vanhemmat:  Isabella Holm  (kuollut)  Jarkko Peltonen
Sisarukset:  Oliver Vuorela (velipuoli)
Puoliso(t):  Oona Kiviranta
Lapset:  Miron ja Oonan yhteinen lapsi
Tädit ja sedät:  Krista Luokkanen (kuollut)  Lauri Rossi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Miro Holm on Patrik Borodavkinin esittämä kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Salatut elämät. Hahmo esiintyi sarjassa keväästä 2008 vuoden 2010 tammikuuhun asti. Hän esiintyy myös sarjaan perustuvassa elokuvassa Nightmare – painajainen merellä, jonka ensi-ilta oli loppuvuodesta 2012, sekä vuonna 2014 esitetyssä Nightmare 2 – Painajainen jatkuu -elokuvassa.
Tapahtumat sarjassa

Miro saapui sarjaan palaamalla Suomeen lontoolaisesta yksityiskoulusta. Hänen äitinsä Isabella Holm löysi kotioveltaan pahantuulisen poikansa, joka katkerana valitti, ettei lukukausimaksua ollut maksettu. Saavuttuaan Pihlajakadulle Miro suhtautui koulutovereihinsa ylimielisesti ja korosti joka käänteessä omaa paremmuuttaan. Asuessaan äitinsä kanssa Jenni Vainion alivuokralaisena, Miro ryhtyi heti kiusaamaan Jennin poika Niko Vainiota, joka ei voinut sietää uutta kämppäkaveriaan.
Miro ei käytöksensä ansiosta juuri saanut ystäviä Pihlajakadulla, kunnes tutustui Oona Kivirantaan. Oonalta riitti jopa Mirolle ymmärrystä ja tyttö olikin ainoa, jolle Miro näytti herkemmän ja mukavamman puolensa. Oonan ja Miron ystävyys alkoi kuitenkin pian ärsyttää Oonan silloista poikaystävää, Joonatan Sievistä, ja pian pojat olivatkin jo ilmiriidoissa keskenään. Miro ja Joonatan ajautuivat jopa nyrkkitappeluun, eivätkä heidän välinsä myöhemminkään lämmenneet. Miro ei myöskään voinut  sietää isänsä Jarkko Peltosen silloista naisystävää, Salla Laitelaa, vaan yritti kaikin tavoin hankkiutua tästä eroon.
Miron välit Sallaan lämpenivät pienten vaikeuksien jälkeen Miron asuttua isänsä ja Sallan kanssa jonkin aikaa. Jarkko kuitenkin muutti myöhemmin pois erottuaan Sallasta, koska ei ollut valmis menemään naisen kanssa naimisiin.
Suhde Oonaan syveni ja nuoret alkoivat seurustella. Sitä vastustivat sekä Oonan isä Kari Taalasmaa että Miron omat vanhemmat. Miro ja Oona kihlautuivat ja Miro katkaisi välinsä vanhempiinsa. Oona teki samoin oman isänsä kanssa. Miro sai korjattua välit vanhempiinsa, etenkin isäänsä. Myös Kari hyväksyi nuorten lemmen ja itse seurustelikin pitkään Miron äidin kanssa.
Myöhemmin Jarkko teki Mirosta kosmetiikkayrityksensä Jardinin toimitusjohtajan ja muutti itse Ranskaan. Tammikuussa 2010 Miro muutti myös Ranskaan isänsä perässä ja näin jätti sarjan.
Tapahtumat sarjassa > Suhde Oonaan

Miron ja Oonan suhde ei alkanut kovin sopuisasti, varsinkaan sen jälkeen, kun Miro suuteli Oonaa yllätyksellisesti kesken koulupäivän. Kuitenkin, Miron tunnustettua Oonalle rakkautensa heistä tuli melkein heti pari. Suhteen esteenä oli Miron äiti Isabella, joka ei koskaan hyväksynyt "rahvaanomaista" Oonaa poikansa tyttöystäväksi, eikä Karikaan ollut erityisemmin innoissaan tyttärensä ja Miron suhteesta. Antaakseen vanhemmilleen opetuksen Miro ja Oona huijasivat menneensä kihloihin ja pian tämän jälkeen menivät salaa oikeastikin.
Kun Miro Kentaurin räjähdyksen jälkeen sai isänsä paikan Jardinin johtokunnan puheenjohtajana ja lähti vielä työmatkallekin firman nimissä, parin suhteeseen alkoi tulla ongelmia. Oona pettyi pahasti, kun Miro ei töidensä vuoksi ehtinytkään juhlimaan parin kihjalaispäivää. Oonan lähdettyä Australiaan veljeään Saulia tapaamaan Miro palasi kotiin Saksasta ja syytti vaihto-oppilas Noa Okadaa Oonan lähdöstä. Lohdutuksekseen Miro suuteli samassa rapussa asuvaa ystäväänsä Peppi Puolakkaa ja ilmoitti eroavansa Oonasta.
Myöhemmin selvisi, että Miron ja Pepin yhden yön jutun seurauksena Peppi oli tullut raskaaksi, joka päättyi pian aborttiin. Oona sai kuulla totuuden Isabellalta, järkyttyi ja jätti Miron ja katkaisi välinsä Peppiin, joka aiemmin oli ollut hänen paras ystävänsä.
Kun Kari Taalasmaa vuonna 2014 palasi Pihlajakadulle, kertoi hän Oonan muuttaneen Ranskaan Miron luokse.
Tapahtumat sarjassa > Nightmare – elokuvissa

Salattujen elämien spin-off-elokuvassa Nightmare - painajainen merellä Miro on lähtenyt Jardinin johtajana laivalle mukanaan kaksi työntekijäänsä joista toinen on Sampo Kaukovaara. Samaisella laivalla on Peppi Kuulan häämatkaristeily. Seurue kohtaa laivalla ja joutuvat pitämään yhtä, kun heitä vainotaan. Miro alkaa lämmittelemään suhdettaan Oonaan, he suutelevat ja alkavat seurustelemaan uudestaan.
Elokuvan jatko-osassa Nightmare 2 - painajainen jatkuu Miro ja Oona kutsutaan Jiri Viitamäen perustamaan kesäkahvilaan lomasaarelle. Saarella Miro kosii Oonaa joka suostuu kosintaan, mutta Kari Taalasmaa yrittää estää Miron aikeet naidan tyttärensä. Kun saarella alkaa tapahtumaan kummia, joutuvat Miro ja Kari pitämään yhtä ja pääsevätkin sopuun lopulta. Oona ja Miro kertovat myös odottavansa ensimmäistä lastaan ja Kari onnitteleekin tulevia vanhempia.
Michael Nesmith

| Michael Nesmith |
| --- | --- |
 Michael Nesmith vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. joulukuuta 1942 Houston, Texas
Kuollut: 10. joulukuuta 2021 (78 vuotta) Carmel Valley, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  1965–
Tyylilajit:  country rock, pop
Soittimet:  kitara 
Yhtyeet:  The Monkees First National Band The Strangers
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Michael Nesmith  (30. joulukuuta 1942 Houston, Texas – 10. joulukuuta 2021 Carmel Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen country rock -muusikko, laulaja ja lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvulla televisiosarjasta The Monkees, jossa hän esitti yhtä samannimisen yhtyeen jäsentä. Sen jälkeen hän perusti yhtyeen First National Band ja teki merkittävän soolouran country rock -tyylin laulajana ja lauluntekijänä. Hänen tunnetuimpia laulujaan ovat ”Joanne" ja "Silver Moon”, molemmat vuodelta 1970. Jo Monkees-aikoina joitakin hänen kirjoittamiaan lauluja käytettiin tv-sarjassa; näitä olivat ”Mary, Mary”, ”Circle Sky”, ”Listen to the Band” ja ”The Girl I Knew Somewhere”.
Nesmithiä voidaan tavallaan pitää musiikkivideoiden keksijänä. Vuonna 1977 hän teki markkinointivideon singlestään ”Rio” ja sai siitä idean tv-ohjelmasta, jossa esitettäisiin vain äänilevyjen promootiovideoita. Hän myi idean oikeudet Time Warner -mediayhtiölle, joka perusti niiden pohjalta Music Television -musiikkivideokanavan. Nesmithin yksinhuoltajaäiti Bette Nesmith Graham puolestaan keksi 1950-luvulla konekirjoituksen lyöntivirheiden peittämiseen tarkoitetun valkoisen korjauslakan. Hän myi tuotteen ympärille perustamansa Liquid Paper -yrityksen Gillettelle vuonna 1979. Nesmith kertoi kärsineensä 1970-luvulla suosionsa laskusta ja rahanpuutteesta, kunnes yrityskaupan myötä vaurastunut äiti kuoli sairauskohtaukseen 1980 ja hänet perineestä pojasta tuli 1980-luvun taitteessa varsin varakas. Nesmith sijoitti rahojaan muun muassa elokuvatuotantoihin, joista tunnetuin on käsikirjoittaja-ohjaaja Alex Coxin esikoiselokuva Repo Man vuodelta 1984.
Suomessa Mike Nesmith sai 1970-luvulla suosiota etenkin musiikkitoimittaja Waldemar Walleniuksen ansiosta. Hector suomensi Nesmithin kappaleen ”Silver Moon” Seppo Närhelle nimellä ”Minä sekä toi kuu” (1976). Freemanin levyttämä Hectorin suomennos ”Käyntikortti” (1976) on Nesmithin kappale ”Talkin to the Wall”. Raul Reiman suomensi Nesmithin laulun ”Magic”, ja sen levytti Rexi vuonna 1981 nimellä ”Tää yö on meidän”.
Levytyksiä > Studioalbumeja

Wichita Train Whistle Sings (1968)
Magnetic South (1970)
Loose Salute (1970)
Nevada Fighter (1971)
Tantamount to Treason (1972)
And the Hits Just Keep on Comin’ (1972)
Pretty Much Your Standard Ranch Stash (1973)
The Prison (1974)
From a Radio Engine to the Photon Wing (1977)
Infinite Rider on the Big Dogma (1979)
Tropical Campfires (1992)
The Garden (1994)
Timerider: The Adventure of Lyle Swann (2001)
Rays (2005)
The Ocean (2015)
Levytyksiä > Live-albumeja

Live at the Palais (1978)
Live at the Britt Festival (1999)
The Amazing ZigZag Concert (2010)
Movies of the Mind (2014)
Levytyksiä > Kokoelma-albumeja

Newer Stuff (1981)
The Older Stuff (1991)
Kirjallisuutta

Nyman, Jake: Rocktieto. Osa 3 N–Z, s. 12–15.  (Soundi-kirja 16)  Pirkkala:  Fanzine Oy, 1982.  ISBN 951-99372-4-2.
Mirco Müller

| Mirco Müller |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Winterthur, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Kloten Flyers (NLA) San Jose Sharks (NHL) San Jose Barracuda (AHL) New Jersey Devils (NHL) Binghamton Devils (AHL) Leksands IF (SHL)
NHL-varaus:  18. varaus, 2013 San Jose Sharks
Mirco Müller (s. 21. maaliskuuta 1995 Winterthur, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkopuolustaja. San Jose Sharks varasi isokokoisen Müllerin ensimmäisellä kierroksella 18. pelaajana vuonna 2013. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu pelinlukutaidot, pelikäsitys, sijoittuminen sekä fiksut ratkaisut sekä kiekon kanssa että ilman kiekkoa. Müllerin kiekolliset taidot ovat kuitenkin varsin keskinkertaiset, mikä on hidaste hänen nousulleen tähtipuolustajaksi asti.
Ura > Seuraura

Müller on EHC Winterthurin kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Kloten Flyersiin kaudeksi 2010–2011. Kaudella 2011–2012 Müller debytoi vain 16-vuotiaana seuran National League A -joukkueessa, jossa hän sai tililleen seitsemän runkosarjaottelua tehden niissä yhden maalin. WHL-joukkue Everett Silvertips varasi Müllerin 11. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2012. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013 ja teki 63 runkosarjaottelussa tehot 6+25=31 sekä kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Müller nimettiin kauden päätteeksi joukkueensa vuoden tulokkaaksi.
San Jose Sharks varasi Müllerin ensimmäisellä kierroksella 18. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Hän teki jo saman vuoden syyskuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa, mutta lähetettiin harjoitusleirin päätteeksi kuitenkin takaisin Silvertipsiin. WHL-kautensa 2013–2014 päätteeksi, huhtikuussa 2014 Müller siirtyi San Josen farmijoukkue Worcester Sharksin vahvuuteen. Hän sai siellä tililleen yhdeksän runkosarjaottelua tehden niissä kaksi syöttöpistettä.
Syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi Müller otti paikansa San Jose Sharksin NHL-kokoonpanosta. Hän teki näin ollen NHL-debyyttinsä kauden 2014–2015 avauskierroksella 8. lokakuuta 2014 vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan. Müller sai ottelussa jääaikaa 17.54 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki 30. lokakuuta 2014 vieraissa Minnesota Wildia vastaan.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Sveitsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tanska 2018 | jääkiekko |  |
Müller oli voittamassa MM-hopeaa vuoden 2018 MM-kilpailuissa.
Müller pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014 ja 2015, joista viimeisimmässä turnauksessa hän toimi Sveitsin varakapteenina. Vuoden 2013 turnauksessa hänellä oli joukkueen paras teholukema (+7). Müller pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän toimi Sveitsin varakapteenina ja palkittiin joukkueen top-3-pelaajana. Müller toimi myös joukkueen kapteenina kaudella 2012–2013. Vuoden 2012 turnaus häneltä jäi väliin loukkaantumisen vuoksi.
Müller pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011 ja edusti samana vuonna myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleissa.
Muuta

Müllerin pikkusisko Alina oli voittamassa naisten jääkiekon olympiapronssia Sotšin olympiakisoissa 2014.
Morisonin pilleri

James Morison (1770–1840)
Morisonin pilleri (lat. pilulae laxantes Morisoni) oli skotlantilaisen liikemiehen James Morisonin 1810-luvulla kehittämä ulostuslääke, jonka hän väitti estävän kaikki sairaudet koleraa, kuppaa ja influenssaa myöten. Pillerit sisälsivät muun muassa aaloeta, jalapahartsia, gummiguttaa ja viinikiveä.
Morison markkinoi salalääkettään eli salaisella reseptillä valmistettuja pillereitään väittämällä kärsineensä vuosia kehon nesteiden epätasapainosta ja sen aiheuttamista sairauksista, mutta parantuneensa muutamalla kasvipohjaisella pillerillä. Morison perusti The British College of Health -nimisen yrityksen, jonka mahtipontinen nimi edisti myös kansainvälistä markkinointia. Julkaisemillaan kirjoilla ja pamfleteilla hän markkinoi vaihtoehtoista terveystuotettaan ja levitti väitettään, että suoliston puhdistaminen oli ainoa tapa parantua.
Tuotetta markkinoidessaan Morison ja hänen myyntiedustajansa väittivät, ettei ollut mahdollista puhdistaa suolistoaan liikaa. Niinpä osa potilaista käytti pillereitä tuhansia kappaleita vuodessa ja jos he valittivat niiden haitoista, myyjät totesivat sen osoittavan, että lääke tehosi.
Kun asiakkailla alkoi ilmetä sivuvaikutuksia, englantilaiset ja yhdysvaltalaiset lääkärit kiinnittivät 1830-luvulla huomionsa heidän kohtaloonsa. Syntyi vastakkainasettelu vapaan lääkekaupan puolustajien ja humpuukin vastustajien välille. Lääketieteellisen julkaisun The Lancetin asetuttua vaihtoehtolääkinnän vastustajaksi Morison alkoi kustantaa The Anti-Lancet -nimistä julkaisua.
Jotkin vaihtoehtohoidot kuten homeopatia ja mesmerismi haastoivat koululääketiedettä menestyksekkäästi, mutta Morison ei onnistunut luomaan itseään puolustavaa kansanliikettä. Hän joutui käymään vuosia oikeutta ja väistelemään vastuuta asiakkaiden kuolemista. Kun oikeudenkäyntien ratkaisut muodostuivat epäsuotuisiksi, Morison muutti Pariisiin, joka oli yksi ihmepillerimyynnin keskuksista, ja eli siellä loppuelämänsä.
Morisonin pillerien käyttö jatkui vuosikymmeniä kehittäjänsä kuoleman jälkeen. Suomessakin näitä salalääkkeitä käytettiin vielä 1800-luvun lopulla laksatiivina. Esimerkiksi sanomalehti Pohjalainen kirjoitti 1891 Etelä-Pohjanmaalla työskennelleestä kirkkoherrasta, joka levitti seurakuntalaisiinsa sellaista uskoa, että Morisonin pillerit parantavat kaikenlaisia vaivoja jopa eläintenkin tauteja. Pillereitä piti vain ruveta ajoissa nauttimaan. Kirkkoherra tilasi pillerit Lontoosta, jotta sai hankittua aitoa tavaraa. Sen sijaan apteekkien myymät Saksassa valmistetut pillerit olivat hänen mukaansa väärennettyjä. Kirkkoherra myi pillereitään kahdella pennillä kappaleelta ja kauppa kävi hyvin.
Miro Hovinen

| Miro Hovinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1992 (ikä 32) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  192 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  KOOVEE
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  22
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Kiekko-Vantaa (Mestis) Ilves (SML) LeKi (Mestis) Pelicans (SML) Podhale Nowy Targ (Puola) HK Budapest (Erste Liga) Mörrums GoIS IK (Ruotsi I)
KHL-varaus:  78. varaus, 2009 Dinamo Moskova
Miro Hovinen (s. 29. huhtikuuta 1992 Espoo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kooveessa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Valko-Venäjä 2010 | jääkiekko |  |
Hovinen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän jakoi Suomen sisäisen tehotilaston voiton Markus Granlundin kanssa lukemalla +5. Hovinen pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti pronssia. Hovinen pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2009.
Hovinen edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla ja World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2009, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän toimi molemissa turnauksissa joukkueensa varakapteenina. Yhteensä Hovinen on pelannut 16 nuorten ja 49 poikien maaottelua.
Muuta

Hovisen isoveljet Rami ja Niko ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Vanhempi isoveli Rami pelasi puolustajana kolme SM-liigaottelua Helsingin IFK:ssa kaudella 2005–2006 ja nuorempi isoveli Niko pelaa maalivahtina Vaasan Sportin SM-liigajoukkueessa. Niko kuului myös vuoden 2011 maailmanmestarijoukkueeseen.
Miron isä on keihäänheiton kaksinkertainen Suomen-mestari Seppo Hovinen ja äiti Ulla Hovinen (o.s. Lundholm) on kiekonheiton nelinkertainen Suomen-mestari.
Moheda

| Moheda |
| --- | --- |
 Mohedan kirkko
 Moheda
 Koordinaatit: 57°0′15″N, 14°34′24″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kronobergin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Alvesta
Väkiluku (2021):  1 863
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moheda on taajama Alvestan kunnassa Kronobergin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Mohedassa on teollisuutta, muun muassa sahalaitos.
Tunnettuja henkilöitä

Torsten Hägerstrand (1916–2004), maantieteilijä
Sven Nykvist (1922–2006), elokuvaaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moheda Wikimedia Commonsissa
Morishima

Morishima on muun massa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Hiroaki Morishima (s. 1972), japanilainen jalkapalloilija
Tsukasa Morishima (s. 1997), japanilainen jalkapalloilija
Yasuhito Morishima (s. 1987), japanilainen jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Monninkylä

| Monninkylä Monninkylä |
| --- | --- |
 Monninkylä
 60°29′56″N, 25°32′20″E 
Valtio:   Suomi
Maakunta:  Uusimaa
Seutukunta:  Porvoon seutukunta
Kunta:  Askola
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  5,99 km2
Maa-ala:  4,12 km²
Väestö
Väkiluku:  1 339
Väestötiheys:  325 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2018 mukaiset. 
Monninkylä (ruots. Monby, aiemmin Månby) on taajama Askolassa Itä-Uudellamaalla kantatie 55:n varressa. Yhdessä Askolan kirkonkylän kanssa se on toinen kunnan päätaajamista.
Monninkylässä oli vuoden 2018 lopussa 1 339 asukasta, jolloin se oli väkiluvullisesti hieman Askolan kirkonkylää suurempi taajama. Vuonna 1980 taajamassa oli 1 043 asukasta. Monninkylän kasvuun on paljolti vaikuttanut taajaman sijainti kantatien läheisyydessä. Monninkylän halki kulkee myös seututie 151, joka länteen päin mentäessä ulottuu Askolan naapurikunnan Pornaisten päätaajamaan Kirveskoskelle asti. Yhdystie 1635 kulkee Monninkylästä kohti kirkonkylää.
Monninkylän osuuspankki.
Askola-Instituutti (Askolan lukio) Monninkylässä.
Monninkylä koostuu kuudesta alueesta: Vähäkylästä, Monsalasta, Leipurinkylästä, Pokenmäestä, Keskustasta ja Punahiekasta.
Monninkylässä toimivat Monninkylän koulu (alakoulu), Askolan lukio, Itä-Uudenmaan koulutuskuntayhtymän ylläpitämä ammattiopisto (AMISTO). Taajamassa kunnan palveluita ovat koulujen lisäksi neuvola, hammaslääkäri ja kirjasto. Muita palveluita ovat muun muassa kebab-pizzeria, kauppa, matkahuolto, parturi-kampaamo, autokoulu[lähde? ] ja osuuspankki. Taajamassa sijaitsee myös Suomen ainoa maalaiskunnan ylläpitämä maauimala (25 metrin allas), joka on avoinna kesä-elokuussa. Taajamassa on myös huoltoasema, autokorjaamo, kaksi leipomoa sekä teollisuusalue-1 ja teollisuusalue-2 useine yrityksineen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Monninkylä Wikimedia Commonsissa
Michel Piccoli

Michel Piccoli Cannesissa vuonna 2013.
Michel Piccoli (27. joulukuuta 1925 – 12. toukokuuta 2020) oli ranskalainen näyttelijä. Hän syntyi Pariisissa pianistiäidin ja viulisti-isän pojaksi.
Piccolin elokuviin kuuluvat Kuoleman puutarha (Buñuel, 1956), Kamarineidon päiväkirja (Buñuel, 1964), Päiväperho (Buñuel, 1967), Topaz (Hitchcock, 1969) ja Vapauden aave (Buñuel, 1974).
Piccoli oli kolmesti naimisissa Éléonore Hirtin, Juliette Grécon ja Ludivine Clercin kanssa. Hänellä on ensimmäisestä avioliitosta tytär Anne-Cordélia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michel Piccoli Wikimedia Commonsissa
Michel Piccoli Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Michel Piccolin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Muhoksen kirkonkylä

Muhoksen kirkonkylä on Muhoksen kunnan keskusta ja ainoa taajama. Vuoden 2021 lopussa Muhoksen kirkonkylässä asui 7 091 asukasta eli noin 63 % koko Muhoksen asukkaista. Muhoksen kylät Laukka ja Päivärinne ovat kasvaneet yhteen Muhoksen kirkonkylän kanssa. Muhoksen kirkonkylässä sijaitsee muun muassa Muhoksen kirjasto, Muhoksen kotiseutumuseo ja Sampo-patsas. Muhoksen kirkonkylä sijaitsee Muhosjoen ja Montankosken liittymässä.
Aiheesta muualla

Jussila, Timo; Sepänmaa, Timo: Muhos Kirkonkylän osayleiskaavan muutos 2030 alueen muinaisjäännösinventointi 2014  12.12.2014. Espoo:  Mikroliitti Oy. Viitattu 25.8.2023.
Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kuntien hallinnolliset keskukset
Minna Mänty-Sorvari

Minna Mänty-Sorvari on suomalainen muusikko, juontaja ja yrittäjä. Hän toimi Tyyne ja Martta -nimisessä huumoriduossa. Hän on toiminut myös mallina, ja selviytyi Miss Suomi -kilpailun finaaliin vuonna 1986. Mänty-Sorvari on naimisissa Dingossa ja Yössä rumpuja soittaneen Jukka Mänty-Sorvarin kanssa. Minna ja Jukka Mänty-Sorvarilla on yritys Tapahtumaketju, joka on perustettu 1998.
Diskografia

On nainen kaunis ihiminen (2010 Poptori Oy) (Tyyne ja Martta)
Ryppyrasvaa (2011 Poptori Oy) (Tyyne ja Martta)
Mu

Mu tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Mu, kuvitteellinen kadonnut manner
mu, karitatiivinen käsite
mu, katakana-merkki ム ja hiragana-merkki む, japanin kielen kana-merkki
MU, China Eastern -lentoyhtiön IATA-koodi
MU, Mauritiuksen ISO 3166-1 -maakoodi
Mu, sukunimenä:
Athing Mu (s. 2002), yhdysvaltalainen juoksija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Morna

Kapverdeläisiä muusikoita soittamassa Mornaa 2005. Etualalla miehellä on sähköviulu.
Morna on kapverdeläistä populaarimusiikkia. Se kehittyi portugalilaisesta fado-musiikista sekä brasilialaisesta modinhasta. 
Tunnetuin mornaa esittävä artisti on laulaja Cesária Évora. Mornaa säestetään yleensä ainakin cavaquinholla, klarinetilla, harmonikalla, viululla ja kitaralla.