stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joan Crawford
Yksityiselämä > Perhe

Crawford koki useita keskenmenoja eikä koskaan saanut biologisia lapsia. Hän kuitenkin adoptoi yhteensä viisi lasta, joista hän kasvatti neljä. Ensimmäisen lapsensa hän adoptoi vuonna 1940. Kesäkuussa 1939 syntynyt tyttö nimettiin alun perin Joan Jr:ksi, mutta nimi vaihdettiin pian Christinaksi. Seuraavaksi Crawford adoptoi pojan nimeltä Christopher, joka syntyi huhtikuussa vuonna 1941. Pojan biologinen äiti vaati kuitenkin lapsensa takaisin, mutta poika annettiin myöhemmin uudelleen adoptioon. Kolmas tulokas oli lokakuussa vuonna 1943 syntynyt Christopher Terry, jonka Crawford adoptoi yhdessä kolmannen miehensä Phillip Terryn kanssa. Terry-nimi pudotettiin pois Crawfordin erottua aviomiehestään. Kaksi viimeistä adoptiolasta olivat kaksoset Cynthia (Cindy) ja Cathy, jotka syntyivät tammikuussa 1947. Lapsista vanhin, Christina, on äitinsä tavoin näyttelijä. Hän on lisäksi kirjoittanut kirjan Mommie Dearest äidistään ja hirviömäisestä lapsuudestaan. Kirjassaan hän väittää Crawfordin olleen sadistinen ja väkivaltainen juoppo, joka pahoinpiteli lapsiaan. Hänen veljensä Christopher tuki väitettä, kun taas kaksoset kiistivät ne. Kirjan pohjalta on tehty elokuva Äiti kulta, jossa Faye Dunaway esitti Crawfordia.
Crawford oli huonoissa väleissä veljensä Halin ja äitinsä Annan kanssa, mutta tuki näitä siitä huolimatta rahallisesti aina näiden kuolemaan saakka. Anna kuoli 74-vuotiaana vuonna 1958. Hal teki myös näyttelijäntöitä ja kuoli vuonna 1963. Crawford ei ottanut osaa veljensä hautajaisiin. Halilla oli yksi lapsi, joka nimettiin tätinsä mukaan Joan Crawford LeSueuriksi. Nuorempi Crawford LeSueur tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Joan Lowe. Hän työskenteli tanssijana Broadwaylla. Biologisen isänsä Thomasin Crawford tapasi vain kerran elokuvansa Kahlittu rakkaus kuvauksissa vuonna 1934. Thomas kuoli neljä vuotta myöhemmin vuonna 1938. Crawfordilla on adoptiolastensa Christopherin, Cynthian ja Cathyn kautta yhteensä kahdeksan lastenlasta.
Yksityiselämä > Muu yksityiselämä

Syntyjään katolinen Crawford alkoi 1930-luvulla harjoittaa kristillisen tieteen oppeja. Vaikka hän ei omien sanojensa mukaan noudattanut liikkeen oppeja aivan sanatarkasti, hän uskoi ruumiillisten vaivojen voivan parantua uskon voimalla. Crawford kertoi omaelämäkerrassaan uskovansa Jumalaan, muttei uskonut Jumalan välittävän siitä, mihin uskontoon ihminen kuului. Hän noudatti kristillisen tieteen oppeja aina kuolemaansa saakka.
Crawford oli intohimoinen siivooja ja hyvin tarkka hygieniastaan. Hän pesi käsiään jopa kymmenen minuutin välein eikä voinut lähteä kotoa ilman hansikkaita, sillä hän pelkäsi saavansa bakteereja käsiinsä. Crawford ei koskaan käyttänyt mitään asua tai asustetta kahteen kertaan, ellei sitä oltu käyttöjen välillä pesty. Hotellissa asuessaan hän vaati aina saada itse siivota huoneensa kylpyhuoneen ennen sen käyttöönottoa. Kotona hän seurasi vieraitaan rätti kädessä ja pyyhki huolellisesti kaikki esineet, joihin he koskivat.
Myöhempinä vuosinaan Crawford tunnustautui alkoholistiksi. Hän kertoi alkoholisminsa alkaneen noin vuonna 1938, jolloin hänen uransa laski hetkellisesti. Lisäksi aviomies Al Steelen kuolema vuonna 1959 ja Mitä tapahtuikaan Baby Janelle? -elokuvan rasittavat kuvaukset ajoivat Crawfordin juomaan yhä enemmän ja enemmän. Crawford kertoi myöhemmin tajunneensa alkoholiongelmansa 1960-luvun lopulla. Kertomansa mukaan hän oli puhunut puhelimessa tyttärensä kanssa, muttei ollut kyennyt muistamaan, mistä he olivat puhelun aikana puhuneet. Hän kertoi lopettaneensa juomisen siihen paikkaan, vaikka vielä silloin tällöin nauttikin kohtuullisesti alkoholia. Kokonaan hän lopetti alkoholin käytön vuonna 1974.
Crawfordilla oli läheinen suhde ihailijoihinsa ja hän oli lähes omistautunut heille. Jokaiseen ihailijakirjeeseen vastattiin; vastauksen kirjoitti joko Crawford itse tai joku varta vasten sitä varten palkatuista työntekijöistä. Crawfordilla oli jopa erityinen asu vastauskirjeiden kirjoittamista varten. Joinakin aikoina postia tuli niin paljon, että vastaaminen vei suurimman osan hänen vapaa-ajastaan. Kerrotaan, että hänen ollessaan matkalla Euroopassa innokas ihailijajoukko kävi hänen kimppuunsa ja repi vaatteita hänen yltään. Tarinan mukaan Crawford oli ihastunut ja syvästi liikuttunut.
Valikoitu filmografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ilmestymisvuosi | Nimi | Muuta |
| 1925 | Liikemies koko päivän | Ensimmäinen elokuvarooli |
| 1925 | Hyvän ja pahantiedon puu |  |
| 1927 | Kädetön Alfonso | Vastanäyttelijänä Lon Chaney Sr. |
| 1928 | Tanssivat tyttäremme |  |
| 1929 | Hollywood revue 1930 | Ensimmäinen rooli äänielokuvassa |
| 1930 | Montana |  |
| 1931 | Reportterin urotyö | Ensimmäinen yhteinen elokuva Clark Gablen kanssa |
| 1931 | Hänen rakastajattarensa |  |
| 1932 | Sadeaika | Vastanäyttelijänä Walter Huston |
| 1932 | Grand Hotel | Vastanäyttelijänä Greta Garbo |
| 1933 | Hänen suuri rakkautensa | Vastanäyttelijänä tuleva aviomies Franchot Tone |
| 1937 | Seurapiiriseikkailu |  |
| 1939 | Naiset | Ohjaajana George Cukor |
| 1945 | Mildred Pierce – amerikkalainen nainen | Oscar-palkinto |
| 1946 | Ikuinen sävel |  |
| 1947 | Mieletön rakkaus | Oscar-ehdokkuus |
| 1947 | Daisy Kenyon | Vastanäyttelijänä Henry Fonda |
| 1950 | Kirotut eivät itke |  |
| 1952 | Pelko | Oscar-ehdokkuus |
| 1954 | Johnny Guitar |  |
| 1956 | Syyslehtiä | Ohjaajana Robert Aldrich |
| 1962 | Mitä tapahtuikaan Baby Janelle? | Vastanäyttelijänä Bette Davis |
| 1967 | Näin mitä teit |  |
| 1969 | Yöjuttu | tv-esiintyminen, ohjaajana Steven Spielberg |
| 1970 | Trogi | Viimeinen elokuvarooli |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joan Crawford Elonetissä.
Joan Crawford Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
The Best of Everything: A Joan Crawford Encyclopedia (englanniksi)
Joan Crawford Timeline (englanniksi)
Joan Crawfordin testamentti (englanniksi)
Joan Crawford Find a Grave -sivustolla (englanniksi)
Joan Crawford - nykyaikainen Tuhkimo, Kuva, 30.08.1939, nro 18, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Crawford vuonna 1926.
Uransa alkuvaiheessa näyttelijätär otti taiteilijanimekseen nimen Joan Crawford. Nimi valittiin lehden järjestämän kilpailun kautta. Kuvassa tyypillinen flapper-asu. Kuva vuodelta 1927.
Vuonna 1928 Crawford näytteli mykkäelokuvassa Tanssivat tyttäremme. Elokuvaa pidetään usein hänen läpimurtonaan Hollywoodissa.
Crawford ja Sadeaika (1932)
Oscar-palkitussa Mildred Piercessä Crawford esitti uudeksi tavaramerkikseen kohonnutta vahvaa ja menestynyttä naista ja käytti kuuluisia olkatoppauksia. Kuvassa Joan Crawford ja Zachary Scott.
Elokuvan Mitä tapahtuikaan Baby Janelle? juliste. Baby Jane oli ensimmäinen Crawfordin tekemä kauhuelokuva.
Crawfordin käden- ja jalanjäljet on painettu betonilaatalle Los Angelesin Grauman’s Chinese Theatren eteen.
Joan Crawford poikansa Christopherin kanssa 1951.
Kuva vuoden 1962 elokuvasta Mitä tapahtuikaan Baby Janelle?
Oulu (Wisconsin)

| Oulu |
| --- | --- |
 Kaupungin sijainti kartalla
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Wisconsin
Piirikunta:  Bayfield
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  91,72 km²
Väkiluku (2010):  527
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
 
 https://www.ouluwisconsin.com/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oulu on kunta (engl. town) Yhdysvalloissa Wisconsinin osavaltiossa, Bayfieldin piirikunnan luoteiskulmassa. Kunnassa oli vuonna 2022 arviolta 573 asukasta, ja se on pinta-alaltaan noin 91,72 neliökilometrin kokoinen.
Kunta on nimetty oululaislähtöisten suomalaisten asuttajiensa mukaisesti. Suomalaisia virtasi Wisconsiniin pääasiassa 1800-luvun loppu- ja 1900-luvun alkupuolella.
Yhdysvaltoihin perustetuista Suomen suurimpien kaupunkien mukaan nimetyistä paikoista Oulu on ainoa, joka on nimetty asuttajiensa mukaan.lähde? Uudet asukkaat olivat ylpeitä entisestä kotikaupungistaan. Suomen kieltä opetetaan vapaaehtoisvoimin kesäkursseilla. Kunnassa sijaitsee kulttuurikeskus (engl. Oulu Cultural & Heritage Center), jossa esitellään paikallista siirtolaishistoriaa, minkä lisäksi alueelta löytyy myös savusauna.
J. Karjalainen on tehnyt Oulusta musiikkikappaleen.
Aiheesta muualla

Englanninkielinen artikkeli Oulusta (Arkistoitu – Internet Archive)
City data: Oulu, Wisconsin
Genealogia.fi: "1910 Census for Township of Oulu, Bayfield County, Wisconsin" (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulu Glass - lasinpuhaltajien- ja muotoilijoiden yhteisö (Arkistoitu – Internet Archive)
Oulu, Wisconsin USA - Kuulumiset, Ilmianto ja Historia  (Arkistoitu – Internet Archive)
YouTube: J. Karjalainen – Oulu, Wisconsin
Aliashab Kebekov

Aliashab Alibulatovitš Kebekov (ven. Алиасхаб Алибулатович Кебеков; 1. tammikuuta 1972 Teletl, Šamilin piiri – 19. huhtikuuta 2015 Buinaksk) oli venäläinen terroristi. Hän johti Kaukasian emiraattia maaliskuusta 2014 kuolemaansa saakka. Hänet tunnettiin myös nimellä Ali Abu Muhammad al-Dagestani. Kebekov oli etniseltä taustaltaan avaari.
Kebekov oli taustaltaan al-Qaidalle myötämielistä teologiaa edustanut shariaoppinut. Huhtikuussa 2012 hän vaati jihadia puheessa, joka määriteltiin ekstremistiseksi. Kebekov lisättiin Venäjän aktiivisten ekstremistien ja terroristien listaan. Hän oli Kaukasian emiraatissa aluksi Dagestanin vilayatin qadi (shariatuomari). Doku Umarovin kuoltua Kebekov nousi maaliskuussa 2014 Kaukasian emiraatin emiiriksi, vaikka ei ollut sotilaallisesti kokenut. Hänen johdollaan kiellettiin "mustiksi leskiksi" kutsuttujen naispuolisten šahidka-itsemurhapommittajien iskut. Joulukuussa 2014 viranomaisia vastaan suunnattiin Groznyin hyökkäys. Tätä iskua Kebekov tuki. Kaukasialaisissa poliisilähteissä hänen katsottiin myös aiemmin antaneen toimeksiannon Kaukasian emiraattia vastustaneen uskonoppinut Said Afandi al-Chirkawin murhaan.
Kebekovin johtajuuden aikana Kaukasian emiraatin toiminta oli hiipumassa. Monia sen komentajia siirtyi Isis-taistelijoiksi. Kebekov pysyi al-Qaidan tukijana ja tuomitsi Isis-taistelijoiksi siirtyneet. Hän vaati al-Qaidan toimijoiden kanssa aselepoa Syyriaan, mutta Isis ei tähän suostunut. Maaliskuussa 2015 Kebekovia vastaan asetettiin Yhdysvalloissa Specially Designated Global Terrorist -määritys. Huhtikuussa 2015 Venäjän joukot ampuivat Kebekovin ja kaksi muuta militanttia saarrettuaan talon Buinakskissa.
Minnesota

Minnesota on 32. Yhdysvaltoihin liittynyt osavaltio. Pohjoisessa keskilännessä sijaitsevan North Star Staten rajanaapureita ovat Kanada pohjoisessa sekä Pohjois-Dakotan, Etelä-Dakotan, Iowan ja Wisconsinin osavaltiot. Osavaltion väkiluku vuonna 2014 oli noin 5,5 miljoonaa. Suurimmat kaupungit ovat Minneapolis, pääkaupunki Saint Paul, Duluth ja Saint Cloud. Osavaltio on tunnettu yli 15 000 järvestään ja kansallisesti kylmistä talviolosuhteistaan. Nimi Minnesota tulee dakotaintiaanien kielen sanoista mni sota, jotka tarkoittavat ”usvaista vettä” ja ovat heimon Minnesotajoesta käyttämä nimitys.
Maantiede

Minnesotan rajanaapureita ovat Kanada pohjoisessa sekä Pohjois-Dakotan, Etelä-Dakotan, Iowan ja Wisconsinin osavaltiot.
Minnesotan maisemaa on muokannut jääkausi. Noin puolet on kumpuilevaa, hedelmällistä vijelysmaata. Osavaltion pohjoisosassa korkeuserot ovat suurempia, siellä on kivisiä harjuja ja syviä järviä.
Minnesotan suuret joet ovat Minnesota, Mississippi, Rainy River, Red River ja St. Croix. Kaikkiaan osavaltiossa on tuhansia puroja ja jokia, joista osa yhtyy Red Riveriin ja Rainy Riveriin ja laskee Hudsoninlahdelle, osa virtaa itään Suurten järvien kautta Atlanttiin ja osa Mississippin kautta Meksikonlahdelle. Joet ja noin 12 000 järveä peittävät yhteensä 13 000 neliökilometriä, ja sisävesimaisemat ovat tyypillistä Minnesotan maisemaa. Siellä on myös metsämaita ja preeriaa.
Minnesotan yleisin lintu on punaolkaturpiaali. Kansallislintu on amerikanjääkuikka. Suuria nisäkkäitä kuten hirviä ja mustakarhuja tavataan lähinnä osavaltion pohjoisosassa. Valkosilmäkuha on kansalliskala ja urheilukalastajien suosima saalis.
Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Duluthissa on noin 25 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella marraskuusta maaliskuuhun, kylmimmillään tammikuussa −16,9 astetta.
Historia > Ennen eurooppalaisia

Alueella asuivat alun perin metsästystä ja keräilyä harjoittaneet ojibwe- ja dakota-heimot.
Historia > Uudisasutus ja osavaltio

Alue luovutettiin Yhdysvalloille Pariisin toisessa sopimuksessa 1783, mutta silti rajaselkkaukset Brittiläisen Pohjois-Amerikan kanssa (nykyinen Kanada) olivat tavallisia. Alue kuului sekä Illinoisin, Michiganin että Wisconsinin territorioihin, kunnes vuonna 1849 – Iowan osavaltion liityttyä Yhdysvaltoihin – muodostui oma Minnesotan territorio. Siihen kuului suuri osa sekä Pohjois-Dakotan että Etelä-Dakotan osavaltioista. Minnesota liittyi Yhdysvaltoihin 32. osavaltiona 11. toukokuuta 1858, ja territorion jäljelle jääneestä maa-alasta muodostui Dakotan territorio.
Historia > Teollistuminen

Minnesotaan rakennettiin Yhdysvaltojen ensimmäinen vesivoimala Saint Anthonyn putoukselle vuonna 1882. Rautakaivosteollisuus alkoi Minnesotan pohjoisosassa, kun Soudanin kaivos avattiin vuonna 1884. Rautaa löytyi muualtakin. Louhoksilta rakennettiin rautateitä (esimerkiksi Duluth, Missabe and Iron Range Railway) Yläjärven rannalla sijaitseviin Two Harborsiin ja Duluthiin, jotta rautamalmi saataisiin rahdatuksi jalostamoille. Noiden kaupunkien suurilla malminlastauslaitureilla rautamalmi lastattiin laivoihin kuljetettavaksi itään Suurten järvien poikki. Kaivosteollisuus edisti Duluthin kehitystä pikkukaupungista menestyväksi suurkaupungiksi.
Teollistumisen seurauksena väestö alkoi keskittyä enemmän kaupunkialueille. Vuoteen 1900 tultaessa Twin Citiesistä oli tulossa kaupankäynnin keskus, mitä vauhditti Minneapolis Grain Exchange -yhtiö ja Federal Reserve Bank -pankin perustaminen. Vaurastuneet teollisuusmiehet tukivat taiteita, ja Minnesotan orkesteri perustettiin vuonna 1903.
Historia > Suuri lama ja toinen maailmansota

Suurella lamalla oli useita vaikutuksia Minnesotaan. Iron Rangen louhosalueella työttömyys nousi seitsemäänkymmeneen prosenttiin. Tilannetta pahensi se, että samaan aikaan  Suuria tasankoja vaivasi kuivuus vuodesta 1931 vuoteen 1936.
Toiseen maailmansotaan liittyvä varustelu paransi työllisyyttä ja sai aikaan jopa työvoimapulaa. Honeywell-yhtiö rakensi lentokoneiden hallintalaitteita ja periskooppitähtäimiä sukellusveneisiin ja kehitti myös automaattisen sytyttimen ilmatorjunta-ammuksiin.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen

Esikaupunkien kehitys kiihtyi sodan jälkeen, koska uusia asuntoja tarvittiin.
Hubert Humphrey oli minnesotalainen poliitikko, josta tuli tärkeä  John F. Kennedyn tukija ja Lyndon B. Johnsonin varapresidentti.
Walter Mondale oli puolestaan Jimmy Carterin varapresidenttinä.
Hallinto

Minnesotan lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 57 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on 134 jäsentä. Edustajainkokouksen jäsenet valitaan neljän vuoden välein.
Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri. Vuodesta 2019 kuvernöörinä on ollut demokraattisen puolueen Tim Walz.
Osavaltio on jaettu 87 piirikuntaan.
Minnesota luopui kuolemanrangaistuksesta vuonna 1911. Sen ottamista uudelleen käyttöön on ehdotettu useita kertoja, yleensä jonkun paljon julkisuutta saaneen henkirikosjutun yhteydessä.
Talous

Minnesotan bruttokansantuote vuonna 2010 oli 270 miljardia dollaria. Se oli Yhdysvaltojen osavaltioista 17. sijalla.
Suuri osa osavaltion tuotannosta tulee yhä maataloudesta, ja Minnesota onkin Yhdysvaltain johtava maissin, soijapapujen ja sokerijuurikkaiden tuottaja. Myös rautamalmin louhinta ja metsäteollisuus ovat tärkeitä, vaikkakin hiipuvia, teollisuudenaloja.
Noin kolme neljäsosaa työpaikoista on palvelualalla. Bloomingtonin kaupungissa sijaitsee Yhdysvaltain suurin ja maailman toiseksi suurin ostoskeskus, Mall of America. Rochesterin kaupungissa taas sijaitsee kansallisesti kuuluisa Mayo Clinic, joka tuottaa terveyspalveluja myös Floridassa ja Arizonassa.
Osavaltion kymmenen suurimman työllistäjän joukossa on seitsemän sairaalaa tai muuta terveydenhoitoalan laitosta. Ykköstilaa pitää kuitenkin Minnesotan yliopisto, seitsemäntenä on West Thomson Reuters -asianajotoimisto ja kahdeksantena sijoitusneuvontaa antava Ameriprise Financial.
Vuonna 1988 intiaaneille annettii lupa järjestää uhkapelejä reservaattien työllisyyden parantamiseksi. Nykyisin pelit ovat tärkeä tulonlähde osavaltiolle.
Minnesotassa yksityishenkilöiden tuloverotus on porrastettu neljään luokkaan, vuonna 2013 korkein veroprosentti oli 9,85 %. Veroaste vuonna 2010 oli 10,79 % eli liittovaltion keskiarvon (9,9%) yläpuolella.
Talous > Liikenne

Minnesotassa on kaikkiaan 43 lentoasemaa. Suurin niistä on Minneapolis-Saint Paulin kansainvälinen lentoasema. Satamia on viisi: Duluth, International Falls, Minneapolis, Saint Paul ja Taconite.
Väestö

Minnesotan 5,3 miljoonasta asukkaasta 86,5 % on valkoisia. Osuus on suurempi kuin Yhdysvalloissa keskimäärin (tiedot vuosilta 2008-2012).
Noin neljäsosalla minnesotalaisista on ainakin osa juuristaan Pohjoismaissa, mutta saksalaiset muodostavat suurimman yhtenäisen etnisen ryhmän.
Vuonna 2010 Minnesotan kolme suurinta uskonnollista yhteisöä olivat katolinen kirkko 1 150 367 jäsenellä, Amerikan evankelisluterilainen kirkko (ELCA) 737 537 jäsenellä ja Missouri-synodi 182 439 jäsenellä.
Kulttuuri

Minnesotan osavaltion tunnuslintu on amerikanjääkuikka, kukka kruunutikankontti ja laulu Truman E. Rickardon ja Arthur E. Upsonin Hail! Minnesota!.
Minnesotan kulttuurielämä heijastelee osavaltion asukkaiden monipuolista etnistä taustaa. Osavaltiossa järjestetään useita pow-wow -tapahtumia vuosittain, saksalaiset järjestävät festivaalin ja tšekkiläistaustaiset sadonkorjuujuhlat. Skotlantilaisia juuria muistetaan Ylämaan kisoissa Farmingtonissa.
Minnesotan orkesteri sai Grammyn vuonna 2014 Sibelius-levytyksistään.
Urheilu

Minnesotalla on joukkue jokaisessa suuressa ammattilaisurheiluliigassa: Minnesota Vikings (NFL), Minnesota Timberwolves (NBA), Minnesota Twins (MLB) ja Minnesota Wild (NHL). Jalkapalloseura Minnesota United pelaa pääsarjaa MLS-liigassa.
Lisäksi Minnesotan yliopiston joukkue Gophers osallistuu useisiin lajeihin. Erityisesti jääkiekolla on maaseudulla perinteisesti vahva asema.
| Joukkue | Kaupunki | Sarja ja laji | Kotikenttä | Perustettu | Mestaruudet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Minnesota Twins | Minneapolis | MLB, baseball | Target Field | 1961 | 2 |
| Minnesota Vikings | Minneapolis | NFL, amerikkalainen jalkapallo | Hubert H. Humphrey Metrodome | 1961 | 1 |
| Minnesota Timberwolves | Minneapolis | NBA, koripallo | Target Center | 1991 | 0 |
| Minnesota Wild | Saint Paul | NHL, jääkiekko | Xcel Energy Center | 2000 | 0 |
| Minnesota United | Minneapolis–Saint Paul | MLS, jalkapallo | TCF Bank Stadium | 2017 | 0 |
| Minnesota Swarm | Saint Paul | NLL, lacrosse | Xcel Energy Center | 2004 | 0 |
| Minnesota Lynx | Minneapolis | WNBA, koripallo | Target Center | 1999 | 0 |
| Saint Paul Saints | Saint Paul | AA, baseball | Midway Stadium | 1991 | 4 |
| Minnesota Vixen | Saint Paul | WPFL, amerikkalainen jalkapallo | Hamlinen yliopiston kenttä | 1999 | 0 |
| Fargo-Moorhead RedHawks | Fargo-Moorhead | NL, baseball | Newman Outdoor Field | 1996 | 3 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Minnesota Wikimedia Commonsissa
Minnesotan osavaltio
| --- | --- |
Alueet:   Arrowhead  Boundary Waters  Buffalo Ridge  Central  Coulee Region  Greater Minnesota  Iron Range  Minnesota River Valley  North Shore  Northwest Angle  Pipestone  Red River Valley  Southeast  Twin Cities metropolitan area 
Huomattavat kaupungit:   Bloomington  Duluth  Minneapolis  Rochester  Saint Cloud  Albert Lea  Alexandria  Andover  Anoka  Apple Valley  Austin  Bemidji  Blaine  Brainerd  Brooklyn Center  Brooklyn Park  Buffalo  Burnsville  Champlin  Chanhassen  Chaska  Cloquet  Columbia Heights  Coon Rapids  Cottage Grove  Crystal  Eagan  East Bethel  Eden Prairie  Edina  Elk River  Fairmont  Faribault  Farmington  Fergus Falls  Forest Lake  Fridley  Golden Valley  Ham Lake  Hastings  Hibbing  Hopkins  Hutchinson  Inver Grove Heights  Lakeville  Lino Lakes  Mankato  Maple Grove  Maplewood  Marshall  Mendota Heights  Minnetonka  Moorhead  Mounds View  New Brighton  New Hope  New Ulm  Northfield  North Mankato  North St. Paul  Oakdale  Owatonna  Plymouth  Prior Lake  Ramsey  Red Wing  Richfield  Robbinsdale  Rosemount  Roseville  Saint Paul (pääkaupunki)  St. Louis Park  St. Peter  Sartell  Sauk Rapids  Savage  Shakopee  Shoreview  South St. Paul  Stillwater  Vadnais Heights  West St. Paul  White Bear Lake  Willmar  Winona  Woodbury  Worthington 
Piirikunnat:   Aitkin  Anoka  Becker  Beltrami  Benton  Big Stone  Blue Earth  Brown  Carlton  Carver  Cass  Chippewa  Chisago  Clay  Clearwater  Cook  Cottonwood  Crow Wing  Dakota  Dodge  Douglas  Faribault  Fillmore  Freeborn  Goodhue  Grant  Hennepin  Houston  Hubbard  Isanti  Itasca  Jackson  Kanabec  Kandiyohi  Kittson  Koochiching  Lac qui Parle  Lake  Lake of the Woods  Le Sueur  Lincoln  Lyon  McLeod  Mahnomen  Marshall  Martin  Meeker  Mille Lacs  Morrison  Mower  Murray  Nicollet  Nobles  Norman  Olmsted  Otter Tail  Pennington  Pine  Pipestone  Polk  Pope  Ramsey  Red Lake  Redwood  Renville  Rice  Rock  Roseau  St. Louis  Scott  Sherburne  Sibley  Stearns  Steele  Stevens  Swift  Todd  Traverse  Wabasha  Wadena  Waseca  Washington  Watonwan  Wilkin  Winona  Wright  Yellow Medicine 
Eagle Mountain on osavaltion korkein kohta.
Laivoja Duluth, Missabe and Iron Range Railway -yhtiön malminlastauslaitureilla noin 1900–1915.
Minnesota State Capitol.
Minnesotalainen neljännesdollari
Pow wow Minnesotassa noin vuonna 1930.
Xcel Energy Center Minnesota Wildin ja New York Rangersin ottelun aikana.
Focus 3

| Focus 3 Focus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 1972
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Mike Vernon
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 70.25
 Levy-yhtiö:  EMI    Sire Records
Listasijoitukset
  6. (joulukuu 1972)   20. (viikko 15, 1973)   35. (1973)
Focusin muut julkaisut
| Moving Waves 1971 | Focus 3 1972 | At the Rainbow 1973 |
Focus 3 on alankomaalaisen Focus-yhtyeen vuonna 1972 julkaistu tupla-albumi ja järjestyksessään kolmas pitkäsoitto. Albumille sisältyvät muun muassa hitti ”Sylvia” (Britanniassa sija 4) sekä vuoden 1970 single ”House of the King”. ”House of the King” puuttuu Focus 3:n CD-versiosta, mutta on lisätty yhtyeen debyyttialbumin CD-versiolle.
Kappalelista > LP-julkaisu

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Round Goes the Gossip | Thijs van Leer | 5.16 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Love Remembered | Jan Akkerman | 2.49 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Sylvia | van Leer | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Carnival Fugue | van Leer | 6.02 |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Focus III | van Leer | 6.07 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Answers? Questions! Questions? Answers! | Akkerman, Bert Ruiter | 14.03 |  |  |  |  |  |  |
| C-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Anonymus II (Part 1) | van Leer, Akkerman, Ruiter, Pierre van der Linden | 19.28 |  |  |  |  |  |  |
| D-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Anonymus II (Conclusion) | van Leer, Akkerman, Ruiter, van der Linden | 7.30 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Elspeth of Nottingham | Akkerman | 3.25 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | House of the King | Akkerman | 2.23 |  |  |  |  |  |  |