stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kathy Bates

| Kathy Bates |
| --- | --- |
 Kathy Bates vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kathleen Doyle Bates
Syntynyt: 28. kesäkuuta 1948 (ikä 76) Memphis, Tennessee, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja
Puoliso:  Anthony ”Tony” Campisi (1991–1997)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1971–edelleen
Merkittävät roolit:  Annie Wilkes Piina Libby Holden Päävärit Roberta Hertzel About Schmidt
Palkinnot
 Parhaan naispääosan Oscar  1990 Piina 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Kathleen Doyle ”Kathy” Bates (s. 28. kesäkuuta 1948 Memphis, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja ohjaaja. Bates on luonut uraa näyttelijänä niin elokuvissa, televisiossa kuin teatterissakin.
Esiinnyttyään monissa pienissä elokuva- ja televisiorooleissa 1970- ja 1980-luvuilla Bates nousi tähteyteen roolistaan Annie Wilkesinä kauhuelokuvasta Piina (1990), josta hän voitti muun muassa parhaan naispääosan Oscar-palkinnon. Piinan jälkeen Bates on tehnyt pää- ja sivurooleja muun muassa elokuviin Paistetut vihreät tomaatit (1991), Dolores Claiborne (1995) ja Titanic (1997).
Bates sai Tony-ehdokkuuden roolisuorituksestaan Broadway-näytelmästä ’night, Mother (1983). Hän voitti Screen Actors Guild -palkinnon roolistaan elokuvassa Päävärit (1998), josta hän sai myös Oscar-ehdokkuuden. Hän on saanut Oscar-ehdokkuuden myös elokuvasta About Schmidt (2002).
Bates on saanut televisiotyöstään yksitoista Emmy-ehdokkuutta, joista hän on voittanut yhden. Emmy-voitto tuli CBS-kanavan televisiosarjasta Miehen puolikkaat, jossa Bates vieraili Charlie Harperin haamuna. Bates sai vierailevasta roolistaan ylistävät arvostelut. Kaksi Emmy-ehdokkuutta Bates sai televisiosarjasta Harryn laki, jossa hän oli pääosassa. Bates näytteli yhtä pääosaa, kuolematonta rasistia Delphine LaLaurieta, kauhusarjan American Horror Storyn kolmannella tuotantokaudella Coven. Hän on mukana myös sarjan neljännellä (Freak show) , viidennellä kaudella (Hotel) sekä kuudennella kaudella. (Roanoke)  [lähde? ]
Varhaiset vuodet

Kathleen Doyle Bates syntyi Tennesseen Memphisissä metodistiperheeseen. Hänen äitinsä oli kotiäitinä toiminut Bertye Kathleen (omaa sukua Talbert; 1907–1997) ja isänsä koneinsinööri Langdon Doyle Bates (1900–1989). Kathleenilla on kaksi vanhempaa sisarta Patricia ja Mary. Yksi Kathleenin esi-isistä muutti Irlannista Louisianan New Orleansiin ja työskenteli Yhdysvaltain 7. presidentti Andrew Jacksonin lääkärinä. Kathleen valmistui Memphisin White Station High Schoolista ja myöhemmin kävi Texasin Dallasissa sijaitsevaa Southern Methodist Universitya, missä hän opiskeli teatteria pääaineenaan. Valmistuttuaan vuonna 1969, Kathleen muutti New Yorkiin vuonna 1970 aloittaakseen näyttelijänuran. Näyttelijänuran alussa Bates työskenteli monissa työpaikoissa, kuten tarjoilijana ja lipunmyyjänä.
Ura > Televisio

Uransa alkuvaiheilla Bates vieraili useissa televisiosarjoissa, kuten Lemmenlaiva, Sairaalan syke ja L.A. Law. Vuonna 1994 Bates teki cameo-roolin Rae Flowersina minisarjan Tukikohta jaksoon ”The Plague”. Tukikohta perustuu Stephen Kingin samannimiseen romaaniin.
Vuonna 1996 Bates näytteli pääosaa Jay Lenon manageria, Helen Kushnickia, HBO:n televisioelokuvassa Yölähetys, josta Bates voitti muun muassa Golden Globen ja Screen Actors Guild -palkinnon, ja oli ehdokkaana Primetime Emmy -palkintoon. Emmy-ehdokkuus oli Batesin ensimmäinen yhdestätoista. Annie-televisioelokuvasta Bates sai muun muassa Emmy-, ja Golden Globe -, Screen Actors Guild -ehdokkuudet neiti Agatha Hanniganin roolista vuonna 1999. Samana vuonna hän sai toisen Emmy-ehdokkuuden vierailevasta roolistaan tilannekomediasarjasta Kolmas kivi auringosta.
Bates vieraili HBO:n televisiosarjan Mullan alla kymmenessä jaksossa vuosina 2003–2005. Hän sai Bettinan roolista Emmy-ehdokkuuden parhaasta vierailevasta naisnäyttelijästä. Vuonna Bates näytteli naispääosan televisioelokuviin Warm Springs ja Ambulance Girl, josta hän sai molemmista Emmy-ehdokkuudet. Bates toimi myös Ambulance Girlin ohjaajana.
Vuosina 2010–2011 Batesilla oli toistuva rooli Joleen ”Jo” Bennettinä komediasarjassa Konttori kahdeksan jakson verran. Konttorin jälkeen Bates sai oman televisiosarjan Harryn laki, jossa hän näytteli asianajaja Harriet ”Harry” Kornia. David E. Kelleyn luomaa draamakomediasarjaa esitettiin vuodet 2011–2012 NBC-kanavalla kahden kauden verran. Bates sai roolistaan kaksi Emmy-ehdokkuutta sekä yhden Screen Actors Guild -ehdokkuuden.
Vuonna 2012 Bates teki vierailevan roolin Miehen puolikkaisiin Charlie Harperin haamuna jaksossa ”Why We Gave Up Women”, joka esitettiin 30. huhtikuuta 2012 Yhdysvalloissa. Jaksossa Charlie palaa haamuna kummittelemaan Alan-veljelleen (Jon Cryer). Charlie kertoo Alanille, että naisseikkailujen ja irstaan elämänsä takia hänet lähetettiin helvettiin ja tuomittiin viettämään ikuisuuden naisen kehossa. Bates voitti vierailevasta roolistaan parhaan vierailevan naisnäyttelijän Emmy-palkinnon. Emmy-voitto oli Batesin ensimmäinen kymmenen ehdokkuuden jälkeen.
Bates näytteli sivuosaa kauhusarjan American Horror Storyn kolmannella tuotantokaudella Coven. Hän näytteli tuotantokauden kymmenessä jaksossa madame Delphine LaLaurieta, kuolematonta rasistia, joka kaivettiin ylös nykymaailmaan vietettyään melkein kaksisataa vuotta elävänä haudattuna. Rooli toi Batesille parhaan naissivuosan Emmy-palkinnon vuonna 2014. Bates palasi American Horror Storyn neljännelle tuotantokaudelle Freak Show, jossa hän näyttelee Ethel Darling -nimistä parrakasta naista.
Ura > Teatteri

Bates esiintyi uransa alkuvaiheessa Off-Broadway-tuotannoissa, kuten näytelmissä Vanities (1976–1979) ja The Art of Dining (1979). Bates siirtyi Broadwaylle vuonna 1980, jonka aikana Bates teki roolit muun muassa Lanford Wilsonin näytelmään Fifth of July (1980–1982) ja Robert Altmanin ohjaamaan näytelmään Come Back to the Five and Dime, Jimmy Dean, Jimmy Dean (1982), missä hänellä oli vastanäyttelijöinään Karen Black ja Cher.
Vuonna 1983 Bates sai parhaan naispääosan Tony-ehdokkuuden roolisuorituksestaan Pulitzer-palkitussa näytelmässä ’night, Mother. ’night, Mother -näytelmää esitettiin Broadwaylla vuoden, jonka jälkeen se siirtyi Off-Broadwaylle. Bates jatkoi edelleen roolissaan, josta saikin parhaan naispääosan Outer Critics Circle -palkinnon. Muita Batesin menestyksekkäitä näytelmiä oli Off-Broadwaylla Terrence McNallyn Frankie and Johnny in the Clair de Lune, jota esitettiin yhteensä 533 esitystä. Bates sai roolisuorituksestaan Obie-palkinnon ja Drama Desk -ehdokkuuden vuonna 1988. McNally oli erityisesti kirjoittanut näytelmän Batesille ja F. Murray Abrahamille, joka kuitenkin myöhemmin vetäytyi projektista.
Ura > Ohjaajan ura

Bates on luonut uraa myös ohjaajana. Hän on ohjannut muun muassa televisiosarjojen NYPD Blue, Kylmä rinki, Everwood ja Mullan alla jaksoja. Bates ohjasi vuonna 1999 ensimmäisen televisioelokuvansa Dash ja Lilly, josta hän sai Emmy-ehdokkuuden. Bates ohjasi vuonna 2005 myös televisioelokuvan Ambulance Girl, jossa hän itse myös näytteli pääosaa, ja draamaelokuvan Have Mercy, jossa hän jälleen näytteli pääosaa Melanie Griffithin kanssa.
Yksityiselämä

Bates avioitui näyttelijä Anthony ”Tony” Campisin kanssa huhtikuussa vuonna 1991. He olivat asuneet yhdessä kaksitoista vuotta vuodesta 1979 asti. Heidän avioliittonsa päättyi eroon vuonna 1997.
Bates on voittanut munasarjasyövän, joka häneltä diagnosoitiin vuonna 2003. Syyskuussa vuonna 2012 Bates paljasti Twitter-tilillään, että häneltä oltiin diagnosoitu rintasyöpä kaksi kuukautta aiemmin ja hänelle oli tehty rintojen poisto.
Filmografia

| Valikoitu filmografia> Vuosi / vuodet | Valikoitu filmografia> Suomenkielinen nimi | Valikoitu filmografia> Rooli | Valikoitu filmografia> Huomioita |
| --- | --- | --- | --- |
| 1971 | Taking off – otetaan hatkat | koelaulaja | Ensimmäinen elokuvarooli |
| 1990 | Piina | Annie Wilkes | Läpimurtorooli elokuvissa Muun muassa Oscar- ja Golden Globe -palkinnot |
| 1991 | Paistetut vihreät tomaatit | Evelyn Couch | Muun muassa Golden Globe - ja BAFTA-ehdokkuudet |
| 1995 | Dolores Claiborne | Dolores Claiborne | Muun muassa Saturn-ehdokkuus |
| 1996 | Yölähetys | Helen Kushnick | Televisioelokuva Muun muassa Primetime Emmy -ehdokkuus ja Golden Globe - ja Screen Actors Guild -palkinnot |
| 1997 | Titanic | Margaret ”Molly” Brown |  |
| 1998 | Päävärit | Libby Holden | Muun muassa Screen Actors Guild -palkinto ja Oscar-, BAFTA- ja Golden Globe -ehdokkuudet |
| 1999 | Annie | neiti Agatha ”Aggie” Hannigan | Televisioelokuva Muun muassa Golden Globe -, Primetime Emmy - ja Screen Actors Guild -ehdokkuudet |
| 2002 | About Schmidt | Roberta Hertzel | Muun muassa Oscar-, Golden Globe - ja Screen Actors Guild -ehdokkuudet |
| 2003–2005 | Mullan alla | Bettina | Televisiosarja; vieraileva rooli 10:ssä jaksossa |
| 2004 | Maailman ympäri 80 päivässä | kuningatar Viktoria |  |
| 2005 | Ambulance Girl | Jane Stern | Televisioelokuva; myös ohjaajana Muun muassa Primetime Emmy -ehdokkuus |
| 2006 | Muuttohaluton poikamies | Sue |  |
| 2007 | P.S. Rakastan sinua | Patricia Reilly |  |
| 2008 | Revolutionary Road | rouva Helen Givings |  |
| 2009 | Elämä pelissä | neiti Sue |  |
| 2010 | Ystävänpäivä | Susan Moralez |  |
| 2011 | Midnight in Paris | Gertrude Stein | Woody Allen -elokuva |
| 2011–2012 | Harryn laki | Harriet ”Harry” Korn | Televisiosarja; pääosa 34:ssä jaksossa Kaksi Primetime Emmy -ehdokkuutta ja Screen Actors Guild -ehdokkuus |
| 2013– | American Horror Story | madame Delphine LaLaurie / Ethel Darling | Televisiosarja; kolmas ja neljäs tuotantokausi muun muassa Emmy-palkinto |
| 2014 | Poikakuoro | Headmistress |  |
| 2019 | The Highwaymen | Miriam A. Ferguson |  |
| 2019 | Richard Jewell  | Bobi Jewell | Muun muassa Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet parhaasta naissivuosasta |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kathy Batesin virallinen sivusto (englanniksi)
Kathy Bates Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kathy Bates Elonetissä.
Kathy Bates Allmoviessa (englanniksi)
Kathy Bates Internet Broadway Databasessa (englanniksi)
Kathy Bates Internet Off-Broadway Databasen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kathy Bates TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Kathy Bates vuonna 1999.
Kutikula (kasvitiede)

Kutikula näkyy mikroskooppikuvassa punertavana kerroksena lehden solukon reunalla kuvan ylälaidassa.
Kutikula on kasvitieteessä kasvien maanpäällisten osien pintaa peittävä ohut ja vahamainen kerros. Väriltään se on vaaleaa ja sijoittuu runsaimmin kasvaville lehdille. Kutikulan tuottavat uloimmat lehtisolut suojaamaan kasvia liialliselta vedenmenetykseltä. Kuivilla alueilla elävillä kasveilla eli kserofyyteillä kutikula on paljon paksumpi kuin kosteassa elävillä eli hydrofyyteillä, sillä vettä haihtuu kasveista eniten kuivassa ja kuumassa ympäristössä.
Kutikula ei vain vähennä haihdutusta, vaan se myös muodostaa fyysisen suojan viruksia, bakteereja ja sieni-itiöitä vastaan. Kutikula koostuu pääasiassa kutiinista ja vahoista. Yleisistä kasveista useilla havupuilla on neulaset peittävä kutikula. Havupuiden kutikula pitää puun hengissä silloin kun vesi on vielä jäässä.
Monilla kasveilla lehtien pinnalla sijaitsevat karvat toimivat hieman kutikulan tavoin kasvin vesitasapainon säätelyssä.
Kivenmäki

Kivenmäki on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Aino Kivenmäki (s. 1996), kestävyysjuoksija
Marko Kivenmäki (s. 1975), jääkiekkoilija
Otto Kivenmäki (s. 2000), jääkiekkoilija, Marko Kivenmäen poika
Kurkijoen ja Sortavalan väliaikainen tuomiokunta

Kurkijoen ja Sortavalan väliaikainen tuomiokunta oli 1942–1944 toiminnassa ollut tilapäinen kihlakunnantuomarin virka-alue. Suomi valtasi takaisin itselleen syksyyn 1941 mennessä talvisotaa seuranneessa alueluovutuksessa Neuvostoliitolle siirtyneet alueet. Alueen oikeudenhoidosta määrättiin joulukuussa 1941 annetulla lailla ja asetuksella. Asetuksella muodostettiin viisi helmikuun alusta 1942 toimintansa aloittanutta väliaikaista tuomiokuntaa. Niiden piti toimia vuoden 1943 loppuun, mutta toiminta-aikaa pidennettiin vuoden 1944 loppuun. Kurkijoen ja Sortavalan väliaikainen tuomiokunta perustettiin 30. joulukuuta 1941 ja siihen kuului kaksi käräjäkuntaa:
Jaakkiman, Kurkijoen ja Lumivaaran pitäjät sekä Lahdenpohjan kauppala
Sortavalan ja Uukuniemen pitäjät sekä Harlun kunta.
Tuomiokuntaan siirrettiin Kerimäen tuomiokuntaan kuulunut Uukuniemen pitäjän osa. Kaikki väliaikaiset tuomiokunnat kuuluivat Viipurin hovioikeuspiiriin ja ne olivat suomenkielisiä. Tämän tuomiokunnan kihlakunnantuomarina toimi koko sen olemassaolon ajan Veikko Kustaa Jalkanen.
Jatkosota päättyi välirauhansopimukseen syyskuussa 1944 ja sopimukseen sisältyneet alueluovutukset edellyttivät oikeudenhoidon uudelleenjärjestelyjä. Valtioneuvosto päätti 14. joulukuuta 1944, että Suomelle jääneet tuomiokuntien osat siirretään vuoden 1945 alusta alkaen toisiin tuomiokuntiin. Tämän tuomiokunnan Sortavalan ja Uukuniemen pitäjien sekä Harlun kunnan käräjäkunnasta Suomelle jäänyt osa siirrettiin Kerimäen tuomiokunnan Kesälahden pitäjän käräjäkuntaan.
Kortejärvi (järvi Karstulassa)

| Kortejärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°54′18″N, 24°27′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vankajoen va (14.67)
Laskujoki:  Kortejoki Vahankaan 
Järvinumero:  14.674.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  166,6 m  
Pituus:  1,4 km  
Leveys:  500 m  
Rantaviiva:  3,543 km  
Pinta-ala:  50,437 ha  
Tilavuus:  0,00132727 km³ 
Keskisyvyys:  2,63 m  
Suurin syvyys:  7,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKortejärvi 
Kortejärvi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Kortejärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,4 kilometriä pitkä, 500 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 50 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,33 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00133 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 7,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Vahankajoen valuma-alueella (14.67), jonka Mustapuron valuma-alueeseen (14.674) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 166,6 metriä mpy.
Kurki (Pudasjärvi)

Kurki eli Kurjenkylä on Pudasjärven kaupungissa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee noin 35 kilometriä kaupungin keskustaajamasta Kurenalta kaakkoon, Iijoen varrella Ervastin kylän ja Taivalkosken Jurmun kylän välisellä tieosuudella Yli-Kurentie-Parviaisentie.
Kylämaisema koostuu laajoista peltoaukioista. Alueella on inventoitu kiinteitä muinaisjäännöksiä kolme kappaletta.
Kylpeminen

Lapset kylpevät pienessä saavissa.
Kylpeminen tarkoittaa puhdistautumista eli peseytymistä vedellä esimerkiksi kylpyammeessa, saunassa tai luonnonvesissä. Pienet lapset pestään yleensä muovisessa vauvanammeessa.
Kylpeminen voi liittyä varsinaisen peseytymisen lisäksi esimerkiksi uskonnollisiin seremonioihin tai yleiseen rentoutumiseen.
Pesuhuonetta kutsutaan Suomessa edelleen kylpyhuoneeksi, vaikka seisomasuihkut ovat korvanneet kylpyammeet 1970-luvulta alkaen.
Kylpylät ovat paikkoja, joissa kylpemistä, terveydenhoitoa ja virkistäytymistä varten on uima-altaita ja muita tiloja.
Kylpytakki on vaate, joka saatetaan pukea peseytymisen jälkeen päälle vilvoittelua tai pukeutumistiloihin siirtymistä varten.
Kutnon piirikunta

Kutnon piirikunta (puol. powiat kutnowski) on yksi Łódźin voivodikunnan piirikunnista. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 96 569. Piirikunnan ainoa kaupunkikunta on hallintokeskus Kutno. Kymmenen maalaiskuntaa ovat Bedlno, Dąbrowice, Krośniewice, Krzyżanów, Kutno, Łanięta, Nowe Ostrowy, Oporów, Strzelce sekä Żychlin ja niissä on kylien lisäksi kaksi kaupunkia; Krośniewice ja Żychlin.
Kutnon piirikunnalla on yhteistä rajaa Włocławekin, Gostyninin, Łowiczin, Łęczycan ja Kołon piirikuntien kanssa. Sen pinta-alasta arviolta viisi prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018.
Kutnon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa kahdeksan prosenttia.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Kutnon piirikunnassa arvioitiin olevan 96 569 asukasta, joista 51,9 prosenttia naispuolisia ja 48,1 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 102 234 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 68 442 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden arvioitiin vuoden 2019 lopussa muodostaneen 15,9 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäisten 59,4 prosenttia ja eläkeikäisten 24,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,9 vuotta. Elävänä syntyneiden määrä oli vuonna 2019 yhteensä 746 lasta.
Kylpeviä miehiä

| Kylpeviä miehiä |
| --- | --- |

Nimi:  Kylpeviä miehiä
Tekijä:  Edvard Munch
Valmistumisvuosi:  1900
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  206,00  cm
Leveys:  227,50  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Kylpeviä miehiä on  norjalaisen Edvard Munchin (1863–1944) öljytyö kankaalle (206×227,5 cm) vuodelta 1907–1908. Tämä Antellin kokoelmiin kuuluva työ tallennettiin Ateneumin taidemuseoon vuonna 1911.
Edvard Munch maalasi energisyyttä uhkuvin siveltimenvedoin maalatun työn pohjoissaksalaisessa Warnemüden merikylpyläkaupungissa. Maalauksen katsotaan kuvastavan luottamusta veden, maan ja kylpemisen tervehdyttäviin ominaisuuksiin. Aihe oli hänelle suorastaan poikkeuksellinen, koska hän maalasi usein yksinäisyyden sekä miehen ja naisen välisen suhteen ongelmallisuuden teemaa. Hän oli itse kärsinyt välirikosta  naisystävänsä kanssa, mikä oli ajanut hänet liialliseen alkoholinkäyttöön ja ajoittaisiin aistiharhoihin. Warnemüdessä hänen elinvoimansa kuitenkin palasi. Tämä ei ollut silti lopullista vaan hän joutui syksyllä 1908 hermoparantolaan Kööpenhaminaan.
Teos oli vuonna 1911 näytteillä Ateneumissa Elämän ikäkaudet -triptyykin keskiosana. Teos ostettiin Antellin kokoelmiin, vaikkakin hankintaa pidettiin skandaalina tuohon aikaan. Munch sai silti joksikin aikaa jäljittelijöitä suomalaisista taiteilijoista; Juho Mäkelä, Yrjö Ollila ja Jalmari Ruokokoski  olivat tällaisia taiteilijoita.
Kiinan evankelis-luterilainen kirkko

Kiinan evankelis-luterilainen kirkko on Taiwanissa toimiva, Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon kuuluva luterilainen kirkko. Kirkkoon kuuluu 20 seurakuntaa.
Kiinan havaintopallo Yhdysvalloissa 2023

Kiinan havaintopallo kuvattuna Lockheed U-2:sta.
Kiinan havaintopallo lensi Yhdysvaltojen ilmatilassa 28. tammikuuta ja 4. helmikuuta 2023 välisena aikana, jolloin Yhdysvaltojen ilmavoimat ampuivat sen alas. Yhdysvaltain viranomaiset epäilivät säähavaintopallon olleen vakoilutehtävissä, jonka Kiina kuitenkin kielsi.
Kiinan havaintopallo leijui Alaskan kautta Kanadaan, josta se tuli Yhdysvaltojen Montanaan ja lopuksi ammuttiin alas Etelä-Carolinan rannikolla. Havaintopallon joutumisesta Yhdysvaltoihin ja sen tarkoituksesta on ollut ristiriitaista tietoa. Kesäkuussa 2023 Pentagonin tiedottaja Pat Ryder ja syyskuussa 2023 Yhdysvaltojen kenraali Mark Miley ilmoittivat, että kyseessä ei ollut vakoilupallo. Huhtikuussa 2023 kuitenkin CNN:n mukaan havaintopallo pystyi keräämään arkaluotoista tietoa Yhdysvaltojen yllä, ja joulukuussa 2023 Yhdysvaltain tiedusteluarvion mukaan pallo käytti yhdysvaltalaista verkkoyhteyttä viestiäkseen Kiinaan. Kiinan mukaan se oli siviilikäytössä ollut sääpallo, joka harhautui reitiltään.
Havaintopallotapahtuma vaikutti Yhdysvaltojen ja Kiinan suhteisiin, kun ulkoministeri Antony Blinken perui sen takia matkansa Kiinaan.
Kittilän työväentalo

| Kittilän työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Narikkatie 5, 99100 Kittilä
Sijainti:  Kittilä
Koordinaatit:  67.656457°N, 24.905623°E
Valmistumisvuosi:  1947
Suunnittelija:  Olavi Nurmi
Omistaja:  Kittilän työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  puurunkoinen
Julkisivumateriaali:  mineriitti
Kerrosluku:  2
Huoneistoala:  610 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kittilän työväentalo sijaitsee Kittilän kirkonkylässä, ja talon omistaa Kittilän työväenyhdistys. Rakennus on valmistunut vuonna 1947.
Historia

Kittilän ensimmäinen työväentalo rakennettiin vuonna 1927 Reino Uusisalmen johdolla. Äärioikeistolaisen Suomen Lukon kannattajat sulkivat kommunistien hallussa olleen talon kesällä 1930. Myöhemmin se takavarikoitiin kommunistilakien nojalla valtiolle ja syksyllä 1931 talo siirtyi pakkohuutokaupassa suojeluskunnalle. Vuonna 1939 valmistui uusi Kittilän sosialidemokraattinen työväenyhdistyksen rakentama työväentalo. Molemmat rakennukset paloivat Lapin sodan aikana.
Kittilän nykyinen työväentalo on rakennettu vuonna 1947. Talon on piirtänyt rakennusmestari Olavi Nurmi. Talo rakennettiin sekä talkoilla että palkatulla työvoimalla. Talo on kaksikerroksinen puurunkoinen ja alkuaan lautaverhoiltu. Talossa on sekä kellari että ullakko. Ulkoverhous vaihdettiin harmaisiin Minerit-levyihin vuonna 1964.
Taloa laajennettiin vuonna 1951 keittiön sisältävällä asunto-osalla, jonka julkisivu rapattiin. Vuonna 1981 taloon tehtiin lämpöremontti ja vaihdettiin ikkunat sekä osa ulko-ovista. Vuonna 1994 hiottiin ja lakattiin salin lattia ja korjattiin wc-tilat. Pääsisäänkäynti siirrettiin vuonna 1996 talon vastakkaiselle puolelle, ja niin saatiin naulakkotila väljemmäksi. Uunilämmitys muutettiin öljylämmitykseksi vuonna 1962, ja vuonna 1964 rakennettiin vesijohto ja viemäri.
Talon tilat

Talossa on eteinen, wc-tila, sali ja näyttämö sekä kahvila ja keittiö. Yläkerrassa on iso yhtenäinen 50–60 m²:n suurunen huonetila, kaksi huonetta ja keittiön käsittävä asunto ja varastotilaa. Sali on kooltaan 182 m², näyttämö 45 m², ravintola 65 m², eteinen 73 m² ja asunto 45 m².
Talon nykyinen käyttö

Talon käyttö on ympärivuotista, ja tiloja vuokrataan juhla- ja kokouskäyttöön.
Ksar el-Kebirin taistelu

Ksar el-Kebirin taistelu eli kolmen kuninkaan taistelu (arab. معركة الملوك الثلاثة) tai Wadi al-Makhazinin taistelu (arab. معركة وادي المخازن, Marokossa) käytiin Marokossa 4. elokuuta 1578 lähellä Ksar-el-Kebirin kaupunkia Portugalin kuningas Sebastian I:n ja Marokkoa hallinneen Saadi-dynastian sulttaani ʿAbd al-Malikin joukkojen välillä. Marokon syrjäytetty sulttaani Muhammad al-Mutawakkil oli pyytänyt Portugalilta apua valtaistuimensa palauttamiseksi. Sulttaanin avustaminen antoi Portugalille tekosyyn yrittää oman valtansa laajentamista Marokossa. Taistelu päättyi Portugalin tappioon ja kaikkien kolmen merkkimiehen, Sebastianin, Al-Malikin ja Al-Muttawakkilin kuolemaan - siitä nimitys kolmen kuninkaan taistelu. Lopputulos esti Marokkoa joutumasta Portugalin alaisuuteen, vaikka tämä säilyttikin asemansa monissa Marokon rantakaupungeissa.
Tausta

Sebastian I tuli Portugalin kuninkaaksi kolmevuotiaana vuonna 1557. Sebastian oli kasvanut vastauskonpuhdistuksen ja maan sotilaallisen ylimystön vaikutuspiirissä ja omaksunut ajatuksen Pohjois-Afrikan valtaamisesta. Vuonna 1574 hän vieraili Ceutalla ja Tangerissa, mikä vahvisti hänen haluaan toteuttaa ristiretki islamilaiseen Marokkoon. Marokon sisäpoliittiset tapahtumat antoivat tekosyyn puuttua Marokon asioihin. Maata hallinneen Saadi-dynastian hallitsija Muhammad al-Mutawakkil oli menettänyt asemansa osmanien tukemalle Abd al-Malikille. Vuonna 1576 Al-Mutawakkil tuli Iberian niemimaalle pyytämään tukea valtaistuimensa palauttamiseksi. Espanjan Filip II kieltäytyi, mutta Sebastian otti ehdotuksen innostuneesti vastaan.
Sebastian kokosi noin 15 000 miehen, toisten mukaan 20 000 miehen armeijan, joka purjehti Afrikkaan vuonna 1578. Mukana oli portugalilaista ylimystöä, vasta värvättyjä sotilaita, noin 2 000 kastilialaista ja ulkomailta värvättyjä palkkasotilaita Italiasta, Irlannista ja jopa saksalaisia luterilaisia ja alankomaalaisia kalvinisteja. Joukoilla oli hakapyssyjä ja vahva tykistö, mutta sen kevyt ratsuväki oli heikko. Varsinaisia sotajoukkoja seurasi kuormaston mukana naisia ja lapsia, kuten tapana oli.