stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Johannes Lupi

Johannes Lupi (todennäköisesti 1506 – 20. joulukuuta 1539 Cambrai) oli ranskalais-flaamilaisen koulukunnan säveltäjä.
Lupi opiskeli Leuvenin katolisessa yliopistossa filosofian tiedekunnassa vuosina 1522–1526. Hän loi uransa kirkon musiikkielämässä Cambraissa. Hänet vapautettiin useita kertoja tehtävistään, koska hänen katsottiin pitäneen riittämätöntä kuria kuoropojille ja olleen huono budjetoija. Lupin sävellystuotantoon kuuluu chansoneita, messuja ja motetteja. Hänen sävellystyylissään on vaikutteita enimmäkseen Nicolas Gombertilta. Lupi kuoli tuntemattomaan sairauteen Cambraissa.
Koróni

| Koróni Κορώνη |
| --- | --- |
 Korónin kylä.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Koróni
 Koordinaatit: 36°47′45″N, 21°57′30″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Messenia
Kunta:  Pýlos-Néstoras
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  440502
Väkiluku (2011):  4 366
 – Kylä­yhdys­kunta:  1 409
 – Kylä:  1 397
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  24x xx
Suuntanumero(t):  272x0
Rekisterikilpi:  XA
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koróni (kreik. Κορώνη) on Kreikan kylä sekä samanniminen Pýlos-Néstoraksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Κορώνης, Dimotikí Enótita Korónis) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 366 ja varsinaisen Korónin kylän väkiluku 1 397 (vuonna 2011).
Korónin linnaa ja Johannes Kastajan luostari (Moní Timíou Prodrómou).
Korónin kylä sijaitsee niemessä Messenianlahden rannalla noin 51 kilometriä etelälounaaseen Kalamátasta ja noin 39 kilometriä kaakkoon Pýloksesta. Korónin kunnallisyksikkö käsittää Messenian niemimaan kärjen ja Pýlos-Néstoraksen kunnan kaakkoisosan.
Antiikin aikana Korónin paikalla sijaitsi Asinen kaupunki. Nimensä nykyinen kylä on kuitenkin saanut antiikin Koronen kaupungilta, joka sijaitsi pohjoisempana nykyisen Petalídin paikalla. Oletetaan, että Asinen autioiduttua Koronen asukkaat siirtyivät sen paikalle, ja samalla siirtyi myös paikannimi. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Korónin linna, joka on rakennettu venetsialaisella ajalla 1200-luvulla.
Koróni oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pýlos-Néstoraksen kunnaksi yhdessä Chiliochórian, Methónin, Néstoraksen, Papafléssaksen ja Pýloksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Korónin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Akritochóri | Akritochóri | 195 |
| Charakopió | Agía Triáda | 40 |
| Charakopió | Ágios Ioánnis | 17 |
| Charakopió | Ágios Isídoros | 17 |
| Charakopió | Charakopió | 680 |
| Charakopió | Kotronákia | 8 |
| Charakopió | Myrtiá | 20 |
| Charakopió | Potamiá | 20 |
| Chrysokellariá | Ágioi Anárgyroi | 35 |
| Chrysokellariá | Chrysokellariá | 532 |
| Falánthi | Chomateró | 79 |
| Falánthi | Falánthi | 105 |
| Falánthi | Mystráki | 12 |
| Kapláni | Exochikó | 32 |
| Kapláni | Kapláni | 75 |
| Kapláni | Zizánio | 56 |
| Kómpoi | Kómpoi | 95 |
| Kómpoi | Peroúlia | 13 |
| Koróni | Koróni | 1 397 |
| Koróni | Río | 12 |
| Vasilítsi | Ágios Geórgios | 13 |
| Vasilítsi | Faneroméni | 23 |
| Vasilítsi | Koúkouras | 33 |
| Vasilítsi | Lakoúles | 7 |
| Vasilítsi | Livadákia | 37 |
| Vasilítsi | Vasilítsi | 517 |
| Vounária | Gialiká | 16 |
| Vounária | Vounária | 165 |
| Yámeia | Yámeia | 115 |
Yhteensä: 4 366
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koróni Wikimedia Commonsissa
Korónin kylää, taustalla Lakonia ja Taÿ́getos-vuori.
Suomen Kiinteistöpankki

Suomen Kiinteistöpankki, Osakeyhtiö (ruots. Fastighetsbanken i Finland, Aktiebolag) oli Suomessa toiminut pankki.
Suomen Kiinteistöpankki perustettiin vuonna 1907. Se myönsi pitkäaikaisia luottoja kiinteän omaisuuden kiinnitystä vastaan. Varoja pankki rahoitti laskemalla liikkeeseen obligaatioita. Pankki toimi Hypoteekkiyhdistyksen talossa Helsingissä.
Kun Suomen Kaupunkien Hypoteekkikassa kaatui vuonna 1922, Kiinteistöpankki sai suurimman osan sen toiminnasta hoitoonsa. Kiinteistöpankki itse ajautui obligaatioihin liittyvään kriisiin vuonna 1928. Erittäin suuria tappioita Kiinteistöpankki koki Suomen aluemenetysten johdosta vuonna 1944; niistä pankki pelastui SKOP:in pääomatuella ja valtion korvauksilla.
Pankin osakkeet noteerattiin Helsingin pörssissä vuosina 1912–1944. Vaihto oli vähäistä. SKOP sai pankin osake-enemmistön haltuunsa 1945. Myöhemmin Kiinteistöpankista tuli SKOP:n tytäryhtiö.
Kiinteistöpankki fuusioitiin Handelsbanken Finans Ab:hen vuonna 1996 sen jälkeen, kun SKOP oli ajautunut vakaviin vaikeuksiin pankkikriisissä.
Ekotase

Ekotase on käsite, jolla tarkoitetaan tuotteen ympäristövaikutuksia lähtien valmistuksesta ja päättyen käytön loppumiseen. Kaikkia tuotteita mitataan samoilla menetelmillä riippumatta tuotteen valmistusmenetelmästä tai tuotteen laadusta. Ekotaseeseen vaikuttavia seikkoja ovat valmistuksessa käytettyn ja itse tuotteen käytössä kulutetun energian määrä, hiilijalanjälki ja hiilikädenjälki. Ekotase otetaan monissa yrityksissä osaksi ympäristönjohtamisjärjestelmiä.
Kuninkaankartanonsaari

Kuninkaankartanonsaari etelästä
| --- | --- |
Muut nimet:  Kungsgårdholmen
Sijainti:  Helsinki Uusimaa Suomi
Merialue:  Itämeri, Suomenlahti
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kuninkaankartanonsaari (ruots. Kungsgårdholmen) on Helsingin Vanhaankaupunkiin kuuluva saari. Se sijaitsee Vantaanjoen suulla Vanhankaupunginselän pohjoispuolella. Saari jakaa Vantaanjoen kahteen uomaan, jotka tunnetaan Vanhankaupunginkosken läntisenä ja itäisenä haarana. Saarella sijaitsee Tekniikan museo.
Kuninkaankartanonsaaren pohjoispään kautta kulkee Viikintie, jolla on sillat Vantaanjoen molempien haarojen yli.
Historia

Kuninkaankartanonsaari on saanut nimensä Helsingin kuninkaankartanosta, jonka kuningas Kustaa Vaasa perusti jo ennen Helsingin kaupungin perustamista. Saari kahden kosken välissä nähtiin hyvin sopivana sotilaalliselle tukikohdalle uutta kaupunkia perustaessa. Puolustusnäkökulma oli yksi syy siihen, miksi kaupunkia ei perustettu Santahaminaan, kuten alun perin oli suunniteltu. Kuninkaankartanonsaaren ympäri rakennettiin suojavalli ja sen puolustukseen kuului huomattava tykistö. Alkuperäisiin suunnitelmiin kuulunutta linnaa ei kuitenkaan koskaan rakennettu. Pinta-alaltaan saari oli liian pieni vankalle linnalle, ja sen lisäksi uhkana pidettiin saaren ympärillä olleita korkeita mäkiä, joista linna olisi ollut altis tuhoisalle tykkitulelle. Kaiken lisäksi Ruotsin voimavarat eivät enää riittäneet saaren puolustusjärjestelmän vahvistamiseen kuningaskunnan alkaessa valmistautua suureen Venäjän sotaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuninkaankartanonsaari Wikimedia Commonsissa
Karakallion ostoskeskus

Karakallion ostoskeskus
Karakallion ostoskeskus oli ostoskeskus Karakallion osa-alueessa Espoossa. Ostoskeskuksessa sijaitsivat muun muassa Alepa, pizzeria, ravintola, kahvila ja isännöintitoimisto. Ostoskeskus valmistui vuonna 1967 lähelle Karakallion koulua, kenttää ja Karataloa. Alun perin liikkeessä toimi K-Karahalli.
Ostoskeskus purettiin vuonna 2023 ja sen tilalle rakennetaan kerrostalokortteli ja liiketiloja.
Säätyvaltiopäivät 1867

| --- | --- |

Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät 1867
Kesto: 22.1.1867–31.5.1867
Aatelissääty: J. M. Nordenstam, Ritarihuone
Pappissääty: Edvard Bergenheim, Ritarihuone
Porvarissääty: Frans Wilhelm Frenckell, Ritarihuone
Talonpoikaissääty: Aukusti Mäkipeska, Ritarihuone
Keskeisiä päätöksiä
valtiosääntö: 
Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivät 1867 pidettiin nälkävuonna 1867. Silloin päätettiin rakentaa rautateitä. Valtiopäivät myös hyväksyivät uuden valtiopäiväjärjestyksen, joka tuli voimaan 1869 ja oli käytössä vuoden 1906 eduskuntauudistukseen asti, sekä päättivät vuonna 1869 voimaan tulleen kirkkolain sisällöstä.
Edustajat > Pappissääty

Pappissäädyn edustajia oli valtiopäivillä piispat mukaan luettuina 27 eli kuusi vähemmän kuin edellisillä valtiopäivillä 1863–1864. Edustajat olivat seuraavat:
Piispat:
Arkkipiispa Edvard Bergenheim (säädyn puhemies) ja Porvoon piispa Frans Ludvig Schauman. Kuopion hiippakunnan piispan R. V. Frosteruksen asemesta Johan Kristian Lampén.
Papiston edustajat:
Turun arkkihiippakunnasta: tuomiorovastikunnan puolesta Maarian kirkkoherra Frans Wilhelm Gustaf Hjelt, Mynämäen ja Perniön rovastikuntien puolesta Maskun kirkkoherra Elias Malakias Rosengren, Vehmaan sekä Porin ala- ja ylärovastikuntien puolesta Ulvilan kirkkoherra Herman Hellén, Tyrvään rovastikunnan puolesta Parkanon kirkkoherra Nils Jakob Juselius, Tampereen, Hattulan ja Hämeenlinnan rovastikuntien puolesta Messukylän kirkkoherra Josef Grönberg, Raaseporin itäisen ja läntisen rovastikunnan puolesta Espoon kirkkoherra Gabriel Geitlin, Ahvenanmaan rovastikunnan puolesta Brändön kirkkoherra Alfred Brynolf Roos, Vaasan ylä- ja ala-, Pietarsaaren, Lapuan ja Kokkolan rovastikuntien puolesta Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherra Otto Vilhelm Ehrström, Pietarsaaren maaseurakunnan kirkkoherra Henrik Heikel (kuoli 14.3.1867) ja Pietarsaaren kappalainen Olof Henrik Helander.
Porvoon hiippakunnasta: Lappträskin kirkkoherra Alexander Ferdinand Borenius, Muolaan kirkkoherra Johan Matias Hackzell, Helsingin kappalainen ja kirkkoherranviran hoitaja Frans Arvid Snellman, Nurmijärven kirkkoherra Axel Fredrik Granfelt, Tuusulan kappalainen Matias Putkonen, Hauhon kirkkoherra Adolf Fredrik Sirén, Juvan kirkkoherra Magnus Erik Alopaeus ja Valkjärven kirkkoherra Otto Ferdinand Hofdahl.
Kuopion hiippakunnasta: Lukionlehtori, teologiantohtori Johan Kristian Lampén (saapui säätyyn vasta 23. helmikuuta), Tuomiorovasti Aron Gustaf Borg, Kesälahden kirkkoherra Johan Bäsckvall, Tohmajärven kirkkoherra Erik Johan Andelin, Pyhäjärven kirkkoherra Zachris Castrén, Limingan kirkkoherra Julius Immanuel Bergh ja Kuhmoniemen pitäjänapulainen Johan Viktor Johnsson.
Edustajat > Porvarissääty

Porvarissäädyn  puhemies oli Frans Wilhelm von Frenckell ja sihteeri Sixtus Viktor Calamnius. Säädyn jäsenet olivat puhemies mukaan luettuna seuraavat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Johan Fredrik Ahlberg (Mikkeli)  Edvard Bergh (Helsinki)  Olof Blom (Uusikaupunki ja Naantali)  Fredrik Edgar Leonard Bronikowsky	(Turku)  Frans Julius Cederman (Tornio)  Fredrik Reinhold Ehnberg (Kuopio)  Frans Wilhelm von Frenckell (Tampere ja Hämeenlinna), puhemies  Adolf Wilhelm Granström (Rauma)  Carl Grundfeldt (Uusikaarlepyy)  Otto Reinhold Grönholm (Hämeenlinna)  |  Woldemar Hackman (Viipuri)  Anders Gustaf Hamberg (Loviisa)  Gustaf Mauritz Helsingius (Sortavala ja Lappeenranta)  Karl Magnus Holm (Porvoo)  Jakob Krank (Jyväskylä ja Heinola)  Gustaf Adolf Lindblom (Turku)  Karl Edvard Lindeqvist (Pori)  Peter Malm  (Pietarsaari)  Antti Juhana Mustonen (Joensuu)  Simon Wilhelm Nylander (Raahe ja Kajaani)  |  Albert Ferdinand Ottelin (Kokkola)  Abraham Petrelius (Savonlinna)  Carl Rosenius (Viipuri)  J. W. Snellman G:son (Oulu)  Gustaf Fritiof Utter (Hamina)  Herman Wahrman (Käkisalmi)  Otto Samuel Wendelin (Kristiinankaupunki ja Kaskinen)  Carl Gustaf Wolff (Vaasa)  Carl Adolf Öhrnberg (Helsinki)  Pehr Östring (Tammisaari)  |
Robert Charpentier (pyöräilijä)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Robert Charpentier (vasemmalla) |  Robert Charpentier (vasemmalla) |  Robert Charpentier (vasemmalla) |  |
Maa:   Ranska
Miesten pyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | maantieajo |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | maantieajon joukkuekilpailu |  |
Miesten ratapyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | 4000 m joukkuetakaa-ajo |  |
Robert Charpentier (4. huhtikuuta 1916 Issy-les-Moulineaux – 28. lokakuuta 1966) oli ranskalainen pyöräilijä, joka voitti kolme kultamitalia vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä.
Miesten maantiepyöräilyn maantiejon olympiavoittajat
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Robert Charpentier
Adrianus Petit Coclico

Adrianus Petit Coclico
Adrianus Petit Coclico (1499 tai 1500 – 1562) oli flaamilainen säveltäjä ja musiikkiteoreetikko.
Coclico väitti tutkielmassaan Compendium Musices (1552) opiskelleensa Josquin Desprez’n johdolla ja palvelleensa paaveja sekä Ranskan kuninkaita. Nämä väitteet ovat kuitenkin lähes varmuudella perättömiä. Coclico työskenteli uransa aikana useissa Saksan kaupungeissa. Hän joutui pakenemaan Preussin hovista Königsbergistä vakavaan skandaaliin ajauduttuaan. Coclicon sävellystuotantoon kuuluu motetteja.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Jules Vandooren

Jules Vandooren (oikealla).
Jules Vandooren (30. joulukuuta 1908 Armentières, Nord, Ranska – 7. tammikuuta 1985) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Vandooren edusti pelaajana Ol. Lilloisia 1927–1939, Red Staria 1939–1941, Stade Reimsiä 1941–1943, Arago Orléansia 1943–1949 ja SM Caenia 1949–1952. Hän pelasi urallaan yhteensä 55 liigaottelua ja voitti kerran Ligue 1:n kaudella 1932–1933.
Vandooren liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen helmikuussa 1933 ja pelasi joukkueessa 23 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon sekä vuoden 1934 että 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Charpentier (täsmennyssivu)

Charpentier on ranskalainen sukunimi, joka voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Charpentier, eräs alkujaan ranskalainen suku, joka on asettunut Ruotsiin ja Suomeen, ja on yhdeltä haaraltaan aatelinen
Alexandre Charpentier (1856–1909), ranskalainen kuvanveistäjä
Axel Fredrik Charpentier (1865–1949), Suomen oikeuskansleri 1918–1928
Claes Gustaf Robert Charpentier (1858–1918), suomalainen kenraaliluutnantti
Constance Marie Charpentier (1767–1849), ranskalainen taidemaalari
Emmanuelle Charpentier (s. 1968), ranskalainen biokemisti ja mikrobiologi, Nobelin kemianpalkinnon saaja
Erik Charpentier (1897–1978), ruotsalainen voimistelija ja olympiavoittaja
François Charpentier (1620–1702), ranskalainen arkeologi ja oppinut
Fredrik Vilhelm Charpentier (1849–1918), kenraalimajuri
Fulgence Charpentier (1897–2001), kanadalainen journalisti, kirjailija ja kustantaja
Gabriel Charpentier (s. 1925), kanadalainen säveltäjä
Gustaf Robert Alfred Charpentier (1839–1914), senaattori, pankkimies
Gustave Charpentier (1860–1956), ranskalainen säveltäjä
Jacques Charpentier (1933–2017), ranskalainen säveltäjä ja urkuri
Jarl Charpentier (1884–1935), ruotsalainen indologi, professori
Jean Charpentier (1786–1855), sveitsinsaksalainen geologi
Jean-Marie Charpentier, ranskalainen arkkitehti
Marc-Antoine Charpentier (1643–1704), ranskalainen säveltäjä
Pehr Charpentier (1931–2011), suomalainen psykologi ja ryhmätyön lehtori
Robert Charpentier (1662–1710), suomalainen everstiluutnantti
Robert Charpentier (1899–1960), suomalainen matkatoimistoalan yritysjohtaja
Robert Charpentier (1916–1966), ranskalainen pyöräilijä ja olympiavoittaja
Sébastien Charpentier (1973), ranskalainen moottoripyöräilijä
Sebastien Charpentier (1977), kanadalainen jääkiekkoilija
Theodor Charpentier (1874–1954), suomalainen kenraaliluutnantti
Toussaint Charpentier (1611-1693), ranskalaissyntyinen Ruotsin armeijan upseeri, Ruotsin ja Suomen Charpentier-suvun kantaisä
Toussaint de Charpentier (1779–1847), saksalainen geologi ja entomologi.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Émile Veinante

Émile Veinante vuonna 1907.
Émile Veinante (12. kesäkuuta 1907 Metz, Moselle, Ranska – 18. marraskuuta 1983) oli ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Veinante edusti pelaajaurallaan FC Metziä 1924–1929 ja siitä RC Parisia lopettamiseensa vuoteen 1939 asti. Hän voitti jälkimmäisen kanssa kerran Ligue 1:n kaudella 1935–1936 sekä Ranskan cupin kahdesti kausina 1935–1936 ja 1938–1939. Hän pelasi urallaan yhteensä 87 liigaottelua, joissa teki 38 maalia ja syötti yhdeksän kertaa.
Veinante liittyi Ranskan A-maajoukkueeseen helmikuussa 1929 ja pelasi joukkueessa 24 ottelua, joissa teki 14 maalia. Hän edusti joukkuetta vuosien 1930, 1934 ja 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Bulmers

Magners-pullo
Bulmers on irlantilainen siideri, jota muissa maissa markkinoidaan nimellä Magners. Kaupallinen tuotanto aloitettiin Clonmelissä, Tipperaryn kreivikunnassa vuonna 1935.
Bulmers poikkeaa ulkomailla markkinoitavasta Magnersista ainoastaan nimensä osalta. Siiderin omistaa Cantrell and Cochrane -yhtiö.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Viralliset sivut (Magners) (englanniksi)
Juhani Pesonen

Kauko Juhani Pesonen (9. tammikuuta 1928 Helsinki – 29. kesäkuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos, SOK:n pääjohtaja 1983–1988 ja sen saneeraaja. Hän oli sitä ennen ollut Huhtamäki Oy:n johtaja, Polarpak Ltd:n toimitusjohtaja ja Wihuri Oy:n pääjohtaja.
Pesonen varttui Helsingin Töölössä, mutta synnyinkoti oli Vallilassa sattumalta samassa paikassa, johon hänen viimeisinä työvuosinaan rakennettiin SOK:n uusi pääkonttori. Pesonen valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1952 ja toimi uransa ensimmäiset 13 vuotta eri teollisuusalojen tuotannon johtotehtävissä, työnantajina Valtionrautateiden konepaja Turussa, Valmet Lapualla ja Jyväskylän Rautpohjassa, Kareko Oy ja Raahe Oy, sitten Huhtamäki-yhtymään kuuluneet Mensa Oy ja Polarpak Oy. Pesonen nousi Huhtamäki-yhtymän pakkaus- ja metalliryhmän johtoon ja johtokunnan jäseneksi, josta hänet rekrytoitiin Wihurin johtoon sitä saneeraamaan.
Wihuriin kuului 1970-luvun alussa 26 yhtiötä ja kymmenkunta hallintoporrasta, Pesosen toimikauden jälkeen kymmenen vuotta myöhemmin enää viisi varsinaista ja neljä tytäryhtiötä sekä kaksi organisaatiotasoa. Henkilöstömäärä väheni lähes kolmesta tuhannesta noin tuhanteen. Pesonen muun muassa myi Volkswagenin ja Audin maahantuontiyhtiön Keskolle ja Wiima-autokoritehtaan Ilmari Mustoselle.
SOK:hon Pesonen tuli jatkamaan Viljo Luukan aloittamaa saneerausta. 1980-luvun keskivaiheilla siihen kuului muun muassa 183 osuuskaupan yhdistäminen 35 alueosuuskaupaksi sekä rauta-, kone-, tavaratalo- ja hotellitoimintojen järjestäminen valtakunnallisiksi ketjuiksi.
Yksityiselämä

Juhani Pesosen ensimmäinen puoliso vuodesta 1948 oli Merja o.s. Nohrström, joka kuoli 1969. He saivat viisi lasta. Toinen puoliso vuodesta 1971 oli hotellinjohtaja Ella-Liisa Pesonen, o.s. Karlsson. Juhani Pesonen oli laulaja Amadeus Lundbergin isoisä.
Jippu

| Jippu |
| --- | --- |
 Jippu esiintymässä Salon Seurakunnan Keidas-illassa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Meri-Tuuli Elorinne
Syntynyt: 10. syyskuuta 1985 (ikä 39) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Muusikko
Aktiivisena:  2005–
Tyylilajit:  pop, gospel
Levy-yhtiöt:  Warner Music Finland / HMC (2005–)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jippu (oikealta nimeltään Meri-Tuuli Elorinne, ent. Kankainen, s. 10. syyskuuta 1985 Helsinki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja evankelista. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat ”Kii”, ”Enkelten kaupunki”, ”Kaksi kauneinta” ja ”Eva (Nukutaan kielletyllä iholla)” sekä Samuli Edelmannin kanssa levytetty duetto ”Jos sä tahdot niin”.
Ura

Jippu kiinnitettiin keväällä 2005 ensimmäisenä artistina tammikuussa 2005 aloittaneeseen HMC-levy-yhtiöön (nykyisin osa Warneria). Hän julkaisi syksyllä 2005 esikoissinglensä ”Kii”, joka oli myös FC Venus -elokuvan tunnuskappale. Esikoisalbumi Salaisuuksia, joita yksinäiset huutaa unissaan julkaistiin syyskuussa 2006 ja se myi vuonna 2008 kultaa. Albumi vietti Suomen virallisella albumilistalla 22 viikkoa, parhaimmillaan sijalla 12 (6/2007). Jippu palkittiin vuoden 2006 parhaan debyyttialbumin Emma-palkinnolla alkuvuodesta 2007.
Jippu osallistui Eurovision laulukilpailujen 2008 Suomen karsintaan kappaleella ”Kanna minut”. Kappale ei kuitenkaan menestynyt karsinnoissa ja putosi jatkosta. ”Kanna minut” oli mukana 2. huhtikuuta 2008 julkaistulla Jipun toisella albumilla, Kuka teki minusta tän naisen. Albumi nousi ilmestymisviikollaan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle. Albumi on myynyt kultaa.
Loppuvuodesta 2009 Jippu julkaisi yhdessä Samuli Edelmannin kanssa singlen ”Jos sä tahdot niin”, joka oli tammikuussa 2010 ensi-iltansa saaneen Jos rakastat -elokuvan tunnuskappale. Singlestä kasvoi alkuvuoden 2010 aikana suuri listahitti. Se oli singlelistalla yhteensä 31 viikkoa ja latauslistalla 41 viikkoa. Kappaleen menestymisen myötä Jippu ja Samuli julkaisivat kokonaisen albumin yhdessä. Maltalla kesällä 2010 äänitetty Pimeä onni -albumi julkaistiin marraskuussa 2010. Duettolevyä on myyty yli 24 000 kappaletta ja se on ylittänyt platinalevyrajan.
Jipun kolmas levy Väärinpäin lentävät linnut julkaistiin 25. huhtikuuta 2012. Albumi ei menestynyt edellisten albumien kaltaisesti. Albumi vietti albumilistalla 12 viikkoa, eikä se toistaiseksi ole myynyt kultalevyyn oikeuttavaa määrää.
Jippu julkaisi 7. marraskuuta 2014 joululevyn Rakkauden joulu.
Lokakuussa 2016 Jippu julkaisi singlen ”Made in Heaven”, jolla on mukana räppäri Mikaveli. Samanniminen albumi julkaistiin 11. marraskuuta 2016.
Helmikuussa 2022 ilmestyi WSOY:n kustantama Jipun ja Kai Kortelaisen kirjoittama Jipun elämäkertakirja Jippu – Kun perhonen lakkaa hengittämästä. Kirjassa Jippu pajastaa muun muassa käyttäneensä amfetamiinijohdannaista efedriiniä ja joutuneensa Pitkäniemen psykiatrisen sairaalan suljetulle osastolle.
Jipun yhtiö JJ Tuotanto Oy hakeutui konkurssiin elokuussa 2024.
Ura > Muu julkisuus

11-vuotiaana Jippu oli mukana The Kids -yhtyeessä.
Jippu osallistui syksyllä Tanssii tähtien kanssa -ohjelman 7. tuotantokaudelle tanssiparinaan tanssinopettaja Juri Trosenko. He karsiutuivat ensimmäisessä pudotuksessa 30. syyskuuta 2012.
Yksityiselämä

Jipun isä on oopperalaulaja Jorma Elorinne, ja hänen kauttaan musiikki on ollut mukana Jipun elämässä jo pienestä pitäen. Hänen veljensä on Villemarkus Elorinne. Arto Merisalo on Jipun kasvatti-isä ja Aija Roivas kasvattiäiti. Jippu kihlautui vuoden 2008 tammikuussa Markus Bollströmin kanssa, josta erosi puolen vuoden kuluttua. Sen jälkeen hän seurusteli näyttelijä Jussi Lammen kanssa vajaan vuoden ajan. Jippu avioitui syyskuussa 2011 Filip-nimisen miehen kanssa ja he erosivat kahdeksan kuukauden kuluttua. Jippu sai esikoislapsensa miesystävänsä Sami Putikan kanssa lokakuussa 2014. Pari avioitui poikansa kastejuhlassa ja he erosivat syksyllä 2020. Jippu avioitui jälleen syksyllä 2024, nyt Marko-etunimisen miehen kanssa.
Jippu toimii evankelistana Turun Mikaelinseurakunnassa.
Diskografia

Salaisuuksia, joita yksinäiset huutaa unissaan (2006)
Kuka teki minusta tän naisen (2008)
Jippu & Samuli Edelmann – Pimeä onni (2010)
Väärinpäin lentävät linnut (2012)
Rakkauden joulu (2014)
Made in Heaven (2016)
Getsemane (2018)
Aiheesta muualla

Aunila, Seija: Jippu Yle Elävä arkisto.  17.4.2008. Viitattu 4.11.2020.
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jippu Wikimedia Commonsissa