stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Italian Grand Prix 2022
Vapaat harjoitukset

Ennen ensimmäisten vapaiden harjoitusten alkua F1-kuljettajat ja -henkilökunta pitivät minuutin hiljaisen hetken kunnioittaakseen torstaina 8. syyskuuta kuolleen Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II:n muistoa. Aston Martinin Sebastian Vettelin tilalla ajoi tallin testi- ja varakuljettaja Nyck de Vries ja Haasin Mick Schumacherin autoa puolestaan ajoi Antonio Giovinazzi. Edellisessä kilpailussa keskeyttäneet AlphaTaurin Yuki Tsunoda ja Alfa Romeon Valtteri Bottas ajoivat parempaa vauhtia harjoituksissa sijoittumalla kahdeksanneksi ja yhdeksänneksi. Tsunodan tallikaverilla Pierre Gaslylla oli autossaan tekninen vika eikä hän pystynyt ajamaan kymmenen nopeimman joukkoon ja Red Bullin Sergio Pérezin auton DRS-siipi ei toiminut. Ensimmäisten vapaiden harjoitusten nopein oli Ferrarin Charles Leclerc ennen tallikaveriaan Carlos Sainzia ja Mercedeksen George Russellia.
Toisissa vapaissa harjoituksissa Red Bullin Max Verstappenin nopein aikakierros epäonnistui, kun hän teki lukkojarrutuksen ensimmäisessä mutkassa ja kulutti parhaimman pidon renkaidensa pinnasta. Tsunoda joutui tuomariston tutkintaan, koska hän ei hidastanut vauhtiaan keltaisten lippujen aikana. Schumacher puolestaan keskeytti radan keskisektorilla, koska hänen autonsa voimayksikkö hajosi. Sainz oli toisten vapaiden harjoitusten nopein, Verstappen toinen ja Leclerc kolmas.
Williamsin kuljettajien osalta tilanne muuttui kolmansissa vapaissa harjoituksissa, kun Alexander Albon joutui luovuttamaan ajopaikkansa de Vriesille, koska Albonin umpilisäke oli tulehtunut ja vaati leikkaamista. Harjoituksissa de Vries oli 14:s, vaikka hän ajoi soralle Lesmo 1 -mutkassa. Leclercin ensimmäinen yritys ajaa Verstappenia nopeampi kierrosaika päättyi ajovirheeseen Variante della Roggia šikaanissa. Schumacher vietti kytkinvian vuoksi suurimman osan harjoitusajastaan varikolla. Monet kuljettajista keskittyivät nopeimpien kierroaikojen ajamiseen, vaikka he olivat saaneet uusien autonosien vaihtamisesta lähtöruuturangaistuksia kilpailuun. Verstappen oli kolmansien vapaiden harjoitusten nopein, Leclerc toinen ja Pérez kolmas.
Aika-ajot

Aika-ajojen ensimmäisessä osiossa kärkiajat menivät Red Bullille ja Ferrarille, jotka ajoivat vain pari kierrosta säästääkseen renkaitaan. Vettel karsiutui, koska hänellä oli tekninen vika autonsa kojelaudassa. Haasin Kevin Magnussenin karsiutuminen johtui hänen nopeimpien kierrosaikojensa hylkäämisestä. De Vries pääsi jatkoon ja hän nousi muiden kuljettajien lähtöruuturangaistusten myötä kymmenen kärkikuljettajan joukkoon sunnuntain kilpailun lähtöön.
Toisessa osiossa Red Bullin ja Ferrarin välinen taistelu nopeimmista kierrosajoista jatkui, kun Sainz ajoi nopeimman kierrosajan pois Verstappenilta. De Vries yritti parantaa aika-ajosijoituksiaan, mutta hän oikaisi radan neljännen mutkan auton yliohjauksen vuoksi ja karsiutui. Tsunoda ei ajanut aikaansa, koska hänellä oli lähtöruuturangaistus kilpailuun. Bottas ja hänen tallikaverinsa Zhou Guanyu eivät päässeet jatkoon.
Kolmannessa osiossa tallikaverit antoivat vetoapua toisilleen, jotta he sijoittuisivat lähtöruuturangaistuksista huolimatta kilpailijoitaan vahvemmille sijoituksille. Sainz johti ensimmäisten aikakierrosten jälkeen, mutta hän putosi lopulta Verstappenin taakse. Mercedes ja McLaren taistelivat keskenään, mikä päättyi lopulta Mercedeksen eduksi. Alpinen Fernando Alonso ei ajanut kierrosaikaansa. Leclerc ajoi paalupaikalle ja muiden kuljettajien lähtöruuturangaistusten myötä Russell lähti toisesta lähtöruudusta ja McLarenin Lando Norris kolmannesta.
Kilpailu

Kilpailun lähdössä Russell yritti ohittaa Leclercin ensimmäisessä mutkassa, mutta hän joutui ajamaan mutkan varovasti välttääkseen kolarin. Myös tallikaveri Lewis Hamilton ajoi ensimmäisen mutkan pitkäksi kolaritilanteen pelon vuoksi. Magnussen sai osumia autonsa jäähdyttimeen kolaroituaan muiden kuljettajien kanssa ensimmäisellä kierroksella. Aston Martinin kuljettajat Vettel ja Lance Stroll taistelivat viimeisistä pistesijoituksista keskenään.
Kärkitaistelun osalta Verstappen nousi lähdössä neljänneksi ja Norris puolestaan putosi seitsemänneksi. Toisen kierroksen aikana Verstappen ohitti McLarenin Daniel Ricciardon myöhäisellä jarruttamisella, ja kierrosten 4 ja 5 aikana Russellin ohittaminen nosti hänet toiseksi. Sainz ajoi varmoja, nopeita kilpailukierroksia nousten ensin kymmenen kuljettajan joukkoon Ricciardon muodostaman jonon ansiosta.
Kilpailun keskijoukoissa Pérezillä oli vaikeuksia oikean etujarrulevyn kanssa, koska se savutti ylikuumenemisen vuoksi ja hän joutui siirtämään jarrutehoja autonsa takaosaan viilennyksen ajaksi. Kymmenennen kierroksen aikana Vettel joutui keskeyttämään kilpailunsa autonsa tehohäviöiden vuoksi ja radalle otettiin virtuaalinen turva-auto. Tämän aikana kilpailun kärjessä ajanut Leclerc teki varikkopysähdyksensä ja putosi vain pari sijaa taaemmaksi.
Virtuaalisen turva-auton poistuessa Sainz nousi neljänneksi, mutta tallin huolenaiheeksi nousi hänen renkaidensa kuluminen ja häntä kehotettiin pysähtymään, mihin hän ei suostunut. Leclerciä puolestaan kehotettiin välttämään nopeita vaihdevälityksiä mutkissa, jotta moottori kestäisi kilpailun loppuun asti. Kierroksella 32 Alonso joutui keskeyttämään kilpailunsa, minkä aiheutti autossa esiintynyt hydrauliikkavika. Stroll puolestaan keskeytti teknisen vian vuoksi kierroksella 41. Keskijoukon osalta muodostui taistelua viimeisistä pistesijoituksista (8.–10.), kun Gasly, de Vries ja Zhou ajoivat keskenään kilpaa ja de Vries sai samalla huomautuksia ratarajojen ylittämisestä.
Kilpailun kymmenen viimeisen kierroksen aikana tapahtui, kun Pérez putosi varikkopysähdyksensä jälkeen Hamiltonin taakse kierrosella 43 ja Ricciardon keskeytys kierroksella 47 aiheutti turva-autotilanteen radalle. Turva-autotilanne vei Sainzilta ja Péreziltä mahdollisuudet nousta palkintokorokkeelle. Hamilton oli tyytyväinen sijoittuessaan viidenneksi, koska hän oli lähtenyt kilpailuun jälkijoukoissa ja saavuttanut tavoitesuorituksensa. Kuljettajat ajoivat turva-auton perässä maaliin. Verstappen ajoi kilpailun voittoon, Leclerc oli toinen ja Russell kolmas. Vertappenille buuattiin palkintojenjakotilaisuudessa, koska yleisö ei ollut tyytyväinen kilpailun lopputulokseen ja tapaan päättää kilpailu turva-autotilanteeseen. Tulokaskuljettaja de Vries ajoi F1-uransa ensimmäiset MM-pisteet ensimmäisessä kilpailussaan, kun hän oli lopputuloksissa yhdeksäs.
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Numero | Kuljettaja | Valmistaja | Osiot> Q1 | Osiot> Q2 | Osiot> Q3 | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 16 |  Charles Leclerc | Ferrari | 1.21,280 | 1.21,208 | 1.20,161 | 1 |
| 2 | 1 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-RBPT | 1.20,922 | 1.21,265 | 1.20,306 | 7 |
| 3 | 55 |  Carlos Sainz | Ferrari | 1.21,348 | 1.20,878 | 1.20,429 | 18 |
| 4 | 11 |  Sergio Pérez | Red Bull Racing-RBPT | 1.21,495 | 1.21,358 | 1.21,206 | 13 |
| 5 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1.22,048 | 1.21,708 | 1.21,524 | 19 |
| 6 | 63 |  George Russell | Mercedes | 1.21,785 | 1.21,747 | 1.21,542 | 2 |
| 7 | 4 |  Lando Norris | McLaren-Mercedes | 1.22,130 | 1.21,831 | 1.21,584 | 3 |
| 8 | 3 |  Daniel Ricciardo | McLaren-Mercedes | 1.22,139 | 1.21,855 | 1.21,925 | 4 |
| 9 | 10 |  Pierre Gasly | AlphaTauri-RBPT | 1.22,010 | 1.22,062 | 1.22,648 | 5 |
| 10 | 14 |  Fernando Alonso | Alpine-Renault | 1.22,089 | 1.21,861 | Ei aikaa | 6 |
| 11 | 31 |  Esteban Ocon | Alpine-Renault | 1.22,166 | 1.22,130 |  | 14 |
| 12 | 77 |  Valtteri Bottas | Alfa Romeo-Ferrari | 1.22,254 | 1.22,235 |  | 15 |
| 13 | 45 |  Nyck de Vries | Williams-Mercedes | 1.22,567 | 1.22,471 |  | 8 |
| 14 | 24 |  Zhou Guanyu | Alfa Romeo-Ferrari | 1.22,003 | 1.22,577 |  | 9 |
| 15 | 22 |  Yuki Tsunoda | AlphaTauri-RBPT | 1.22,020 | Ei aikaa |  | 20 |
| 16 | 6 |  Nicholas Latifi | Williams-Mercedes | 1.22,587 |  |  | 10 |
| 17 | 5 |  Sebastian Vettel | Aston Martin Aramco-Mercedes | 1.22,636 |  |  | 11 |
| 18 | 18 |  Lance Stroll | Aston Martin Aramco-Mercedes | 1.22,748 |  |  | 12 |
| 19 | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 1.22,908 |  |  | 16 |
| 20 | 47 |  Mick Schumacher | Haas-Ferrari | 1.23,005 |  |  | 17 |
107 % aika: 1.26,586
Lähteet:
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 1 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-RBPT | 53 | 1:20.27,511 | 7 | 25 |
| 2. | 16 |  Charles Leclerc | Ferrari | 53 | +2,446 | 1 | 18 |
| 3. | 63 |  George Russell | Mercedes | 53 | +3,405 | 2 | 15 |
| 4. | 55 |  Carlos Sainz | Ferrari | 53 | +5,061 | 18 | 12 |
| 5. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 53 | +5,380 | 19 | 10 |
| 6. | 11 |  Sergio Pérez | Red Bull Racing-RBPT | 53 | +6,091 | 13 | 8+1 |
| 7. | 4 |  Lando Norris | McLaren-Mercedes | 53 | +6,207 | 3 | 6 |
| 8. | 10 |  Pierre Gasly | AlphaTauri-RBPT | 53 | +6,396 | 5 | 4 |
| 9. | 45 |  Nyck de Vries | Williams-Mercedes | 53 | +7,122 | 8 | 2 |
| 10. | 24 |  Zhou Guanyu | Alfa Romeo-Ferrari | 53 | +7,910 | 9 | 1 |
| 11. | 31 |  Esteban Ocon | Alpine-Renault | 53 | +8,323 | 14 |  |
| 12. | 47 |  Mick Schumacher | Haas-Ferrari | 53 | +8,549 | 17 |  |
| 13. | 77 |  Valtteri Bottas | Alfa Romeo-Ferrari | 52 | +1 kierros | 15 |  |
| 14. | 22 |  Yuki Tsunoda | AlphaTauri-RBPT | 52 | +1 kierros | 20 |  |
| 15. | 6 |  Nicholas Latifi | Williams-Mercedes | 52 | +1 kierros | 10 |  |
| 16. | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 52 | +1 kierros | 16 |  |
| Kesk. | 3 |  Daniel Ricciardo | McLaren-Mercedes | 45 | Öljyvuoto | 4 |  |
| Kesk. | 18 |  Lance Stroll | Aston Martin Aramco-Mercedes | 39 | Moottori | 12 |  |
| Kesk. | 14 |  Fernando Alonso | Alpine-Renault | 31 | Hydrauliikka | 6 |  |
| Kesk. | 5 |  Sebastian Vettel | Aston Martin Aramco-Mercedes | 10 | Moottori | 11 |  |
Nopein kierros:  Sergio Pérez (Red Bull Racing-RBPT) 1.24,030 (kierroksella 46).
Lähteet:
Muuta

Nyck de Vriesin uran ensimmäinen kilpailu ja MM-pisteet. Hän ajoi Williams-tallissa tuuraten umpilisäkeleikkaukseen joutunutta Alexander Albonia. De Vries ajoi välittömästi pisteille debyyttikilpailussaan ajaen yhdeksänneksi.
Ferrari juhlisti autoteollisuutensa 75-vuotisjuhlaa ajamalla kotiseutu Modenaa korostavalla erikoisväritteisellä autolla ja kuljettajien ajopuvut olivat keltaiset.
Jan Kasprowicz

| Jan Kasprowicz |
| --- | --- |
 Jan Kasprowicz
Henkilötiedot
Syntynyt: 1860
Kuollut: 1926 (65–66 vuotta)
Kansalaisuus:  Puola
Ammatti:  runoilija, professori
Kirjailija
Äidinkieli: puola
Tuotannon kieli: puola
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jan Kasprowicz (12. joulukuuta 1860 Szymborz, Puola – 1. elokuuta 1926 Zakopane, Puola) oli puolalainen runoilija. Hän oli talonpoikaisista vanhemmista. Hän opiskeli Leipzigin ja Breslaun yliopistoissa. Hän istui saksalaisten vankeudessa osallistuttuaan Sleesian puolalaisten kansalliseen liikkeeseen ja toimi jonkin aikaa sanomalehtimiehenä Lvivissä. Hän oli Lvivin yliopiston kirjallisuudenhistorian professori, ja hän on kääntänyt Byronia, Goethea, Schilleriä ja Shakespearea. Kootut teokset ilmestyivät 1930.
Kasprowiczilla on huomattava sija aikansa puolalaisten runoilijoiden joukossa. Hän kirjoittaa tunteellisesti, usein epätoivoisesti puolalaisen maalaiskansan kohtalosta, ja hänen runoissaan esiintyy synkkänä ristiriita sivistyksen ja alkeellisen luonnon, järjen ja uskon välillä. Hän on kirjoittanut myös romaaneja ja näytelmiä.
Kasprowiczin runoja on antologiassa Slaavilaisten kirjallisuuksien kultainen kirja.
Teokset

Z chałupy (1887)
Z więzienia
Poezje (1889)
Chrystus (1890)
Z chłopskiego zagonu (1891)
Świat się kończy (1891)
Anima lachrymans i inne nowe poezje (1894)
Miłość (1895)
Krzak dzikiej róży w Ciemnych Smreczynach (1898)
Ginącemu światu (1901)
Salve Regina (1902)
Ballada o słoneczniku (1908)
Chwile (1911)
Księga ubogich (1916)
Hymny (1921)
O bohaterskim koniu i walącym się domu (1930)
Sita
Dies irae
Cisza wieczorna
Przy wigilijnym stole
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Kasprowicz Wikimedia Commonsissa
Jan Nepomnjaštši

| Jan Nepomnjaštši |
| --- | --- |
 Nepomnjaštši vuonna 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jan Aleksandrovitš Nepomnjaštši
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1990 (ikä 34) Brjansk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  venäläinen
Shakinpelaaja
Titteli:  suurmestari
Korkein Elo:  2 795 (huhtikuussa 2023)
Aiheesta muualla
nepochess.com
Jan Aleksandrovitš Nepomnjaštši (ven. Ян Александрович Непомнящий; s. 14. heinäkuuta 1990 Brjansk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen shakin suurmestari.
Elämä ja ura

Nepomnjaštši syntyi Brjanskissa Moskovasta 400 kilometriä lounaaseen ja oppi shakin nelivuotiaana. Hän voitti vuosina 2000–2002 kolme Euroopan-mestaruutta juniorisarjoissa ja vuonna 2002 myös 12-vuotiaiden maailmanmestaruuden.
Nepomnjaštši nosti vahvuuslukunsa 2400:aan vuonna 2003, 2500:aan vuonna 2005 ja 2600:aan vuonna 2007. Hän sai kansainvälisen mestarin arvonimen vuonna 2004 ja suurmestarin arvonimen vuonna 2007. Hän nousi maailman 100 vahvimman pelaajan listalle 18-vuotiaana vuonna 2008.
Nepomnjaštši voitti ensimmäisen Venäjän-mestaruutensa vuonna 2010 ja toisen 10 vuotta myöhemmin. Vuonna 2010 Nepomnjaštši voitti  myös Euroopan-mestaruuden ja nosti vahvuuslukunsa 2700:aan.
Nepomnjaštši on urallaan voittanut useita suuria turnauksia. Vuosina 2020–2021 hän voitti MM-ehdokasturnauksen ja pääsi maailmanmestaruusotteluun, jonka hän hävisi hallitsevalle mestarille Magnus Carlsenille. Nepomnjaštši voitti myös vuoden 2022 ehdokasturnauksen, ja kun Carlsen luopui mestaruudesta, Nepomnjaštši pelasi maailmanmestaruudesta kiinalaista Ding Lireniä vastaan huhtikuussa 2023. Nepomnjaštši hävisi 7–7-tulokseen päättyneen ottelun nopean shakin jatkopeleissä.
Parhaimmillaan Nepomnjaštši on ollut shakin maailmanlistalla sijalla 2, ja hänen vahvuuslukuennätyksensä on 2795. Hän pelaa avaussiirtonaan yleensä 1.e4, ja hänen pelityylinsä on hyökkäävä. Nepomnjaštši on vahva myös pikapelissä ja nopeassa shakissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Nepomnjaštši Wikimedia Commonsissa
Jan Nepomnjaštši ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
FIDE-kortti: Jan Nepomnjaštši (englanniksi)
Ivan Barbašov

| Ivan Barbašov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1995 (ikä 28) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Vegas Golden Knights
Sarja:  NHL
Pelinumero:  49
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2015–
Aik. seurat:  Moncton Wildcats (QMJHL) Chicago Wolves (AHL)   St. Louis Blues (NHL)
NHL-varaus:  33. varaus, 2014 St. Louis Blues
KHL-varaus:  33. varaus, 2012 Dinamo Moskova
Ivan Dmitrjevitš Barbašov (ven. Иван Дмитриевич Барбашёв; s. 14. joulukuuta 1995 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsin organisaatiossa. Barbašov on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös keskellä. Barbašov on kahden suunnan hyökkääjä, jonka vahvuuksiin kuuluu pelintekeminen, visio, syöttäminen, laukaus, tilan tekeminen ketjukavereille, alivoimapelaaminen ja työteliäisyys. Barbašov ei kuitenkaan välttämättä ole se joukkueensa paras viimeistelijä hyökkäyspään taidoistaan huolimatta. Hänen tulisi käyttää myös useammin kokoaan hyväksi.
Ura > Seuraura

Barbašov on TsSKA Moskovan kasvatti. Hän pelasi kauden 2011–2012 MHL-junioriliigan HK MVD:ssä. Dinamo Moskova varasi Barbašovin 33. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2012. Samana kesänä myös QMJHL-joukkue Moncton Wildcats varasi hänet koko CHL:n varaustilaisuuden ensimmäisenä pelaajana. Barbašov siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013, jolloin hänen tulokaskautensa QMJHL:ssä toi 68 runkosarjaottelussa tehot 18+44=62 sekä viidessä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Barbašov voitti koko liigan tulokkaiden syöttöpörssin ja hänet valittiin kauden päätteeksi QMJHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Kaudella 2013–2014 Barbašov nousi Wildcatsin varakapteeniksi ja oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Christophe Lalonden jälkeen tehoilla 25+43=68. Kevään 2014 pudotuspeleissä hän oli Wildcatsin paras pistemies tehoilla 4+6=10. Barbašov pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa, jossa hän toimi Team Cherryn varakapteenina. St. Louis Blues varasi Barbašovin toisella kierroksella 33. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän teki jo saman kesän heinäkuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. Barbašov oli kaudella 2014–2015 tehoilla 45+50=95 Wildcatsin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Conor Garlandin jälkeen, kuten myös kevään 2015 pudotuspeleissä tehoilla 13+11=24. Hän sijoittui QMJHL:n runkosarjan maalipörssissä neljänneksi ja pistepörssissä seitsemänneksi.
Barbašov siirtyi kaudeksi 2015–2016 St. Louis Bluesin organisaatioon. Hänet lähetettiin syksyn 2015 harjoitusleirin päätteeksi AHL-joukkue Chicago Wolvesiin.
Heinäkuussa 2021 Barbašov teki Bluesin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 4,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Helmikuussa 2023 Blues kauppasi Barbašovin Vegas Golden Knightsiin vaihdossa Zach Deaniin.
Kesäkuussa 2023 Barbašov teki Golden Knightsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 25 miljooman dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kanada 2015 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Malmö 2014 | jääkiekko |  |
Barbašov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin ja jälkimmäinen hopeaan. Vuoden 2015 turnauksessa Barbašov jakoi tehoilla 3+3=6 Venäjän sisäisen pistepörssin voiton Pavel Butšnevitšin kanssa.
Barbašov pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän jakoi kuudella syöttöpisteellään koko turnauksen syöttöpörssin voiton peräti kahdeksan muun pelaajan kanssa, joista kolme edusti Venäjää. Hän pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012 sekä samana vuonna World U-17 Hockey Challengessa, joka päättyi kultaan. Barbašov toimi turnauksessa Venäjän kapteenina ja jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton neljällä osumallaan Grigori Dikušinin kanssa.
Muuta

Barbašovin KHL:ssäkin pelannut isoveli Sergei edustaa VHL-joukkue Sokol Krasnojarskia.
Jazzikuningatar

| Jazzikuningatar> Why Be Good? |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William A. Seiter
Käsikirjoittaja:  Paul Perez Carey Wilson
Tuottaja:  John McCormick
Pääosat:  Colleen Moore   Neil Hamilton   Bodil Rosing
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  First National Pictures
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  28. helmikuuta 1929 12. maaliskuuta 1929 (US) 10. huhtikuuta 1930 (FI)
Kesto:  84 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jazzikuningatar (engl. Why Be Good?) on vuonna 1929 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka ohjasi William A. Seiter. Käsikirjoituksesta vastasivat Paul Perez ja Carey Wilson. Pääosia näyttelevät Colleen Moore, Neil Hamilton ja Bodil Rosing.
Jazzikuningatar on mustavalkoinen ja on 84 minuutin mittainen. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa mykkäversiona 28. helmikuuta vuonna 1929 ja ääniversiona 12. maaliskuuta 1929. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 10. huhtikuuta vuonna 1930. Tuotantoyhtiönä oli First National Pictures.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Colleen Moore  | … |  Pert   |
|  Neil Hamilton  | … |  Peabody Jr.   |
|  Bodil Rosing  | … |  Ma Kelly   |
|  John St. Polis  | … |  Pa Kelly   |
|  Edward Martindel  | … |  Peabody Sr.   |
|  Eddie Clayton  | … |  Tom   |
|  Lincoln Stedman  | … |  Jerry   |
|  Louis Natheaux  | … |  Jimmy   |
|  Collette Merton  | … |  Julie   |
|  Dixie Gay  | … |  Susie   |
|  Jean Harlow  | … |  Extra   |
Jason DeSantis

| Jason DeSantis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1986 (ikä 38) Oxford, Michigan, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Jay, J
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Orlando Solar Bears
Sarja:  ECHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Philadelphia Phantoms (AHL) HC Liberec (ČEL) Wheeling Nailers (ECHL) Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL) St. John's IceCaps (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Hamilton Bulldogs (AHL) HIFK (SML) Klagenfurter AC (EBEL)
Jason DeSantis (s. 9. maaliskuuta 1986 Oxford, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsissa.
Ura > Seuraura

DeSantis aloitti jääkiekkoilun 5-vuotiaana. OHL-joukkue Saginaw Spirit varasi hänet 165. pelaajana vuonna 2002. DeSantis ei kuitenkaan milloinkaan siirtynyt CHL:ään, vaan pelasi kaksi seuraavaa kautta NAHL-liigaa Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueohjelmassa. Vuodet 2004–2008 hän kävi Ohion osavaltionyliopistoa. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2007–2008 DeSantis oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+15=20. Maaliskuussa 2008 hän siirtyi AHL-sopimuksella loppukaudeksi Philadelphia Phantomsin riveihin, jossa loppukausi toi kymmenessä runkosarja- ja playoff-ottelussa yhteensä kuusi syöttöpistettä. DeSantis pelasi joukkueessa myös seuraavan kauden 2008–2009. Tulokaskausi AHL:ssä toi hänelle 56 runkosarjaottelussa tehot 1+16=17.
Lokakuussa 2009 DeSantis teki kauden 2009–2010 kattaneen sopimuksen Tšekin Extraligassa pelaavan HC Liberecin kanssa. Hänen kautensa jäi kuitenkin vain 14 runkosarjaottelun mittaiseksi loukkaantumisten takia. DeSantis palasi kaudeksi 2010–2011 Pohjois-Amerikkaan ja teki AHL-sopimuksen Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin kanssa. Hän osallistui myös NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin harjoitusleirille, mutta ei noussut kauden aikana kertaakaan NHL:ään. Sen sijaan DeSantisin kausi eteni suurimmaksi osaksi ECHL-joukkue Wheeling Nailersissa.
Kaudeksi 2011–2012 DeSantis teki AHL-sopimuksen St. John's IceCapsin kanssa. Hän teki läpimurtonsa AHL:ssä ja oli tehoilla 11+32=43 joukkueen paras syöttäjä Spencer Machacekin kanssa sekä IceCapsin kolmanneksi paras pistemies. DeSantis jakoi AHL:n puolustajien pistepörssin kuudennen sijan Abbotsford Heatin Clay Wilsonin ja Portland Piratesin Nathan Oystrickin kanssa.
Kesäkuussa 2012 DeSantis teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen NHL-sopimuksen Florida Panthersin kanssa. Hänet lähetettiin syksyn harjoitusleirin päätteeksi farmijoukkue San Antonio Rampageen, tosin DeSantis pelasi siellä myös osaksi NHL:n työsulun takia. Tammikuussa 2013 hänen AHL-seuransa vaihtui Montréal Canadiensin farmijoukkue Hamilton Bulldogsiksi, jonne DeSantis siirtyi AHL-kaupassa vaihdossa Brendon Nashiin. Samassa kuussa NHL-kauden alettua ja työsulun päätyttyä pelaajakauppa kuitenkin virallistettiin Florida Panthersin ja Montréal Canadiensin väliseksi.
Kaudeksi 2013–2014 DeSantis siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon. Hän ei kuitenkaan tuonut täysin esille koko kapasiteettiaan peliinsä ja DeSantisilla oli myös vaikeuksia vakiinnuttaa paikkaansa joukkueen kokoonpanossa. Hän oli kauden jälkeen vapaana agenttina lokakuun 2014 lopulle saakka, kunnes DeSantis siirtyi loppukauden 2014–2015 kattavalla sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfurter AC:hen. Kesäkuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Syyskuussa 2016 DeSantis teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsin kanssa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Minsk 2004 | jääkiekko |  |
DeSantis pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004, jolloin hän voitti hopeaa.