stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mongolien salainen historia
Aihe ja tyyli

Alkuperäinen teos oli jaettu kymmeneen kappaleeseen ja kahteen jatkokappaleeseen. Osa tutkijoista pitää viimeistä kahta lisäyksinä ja osa kaikkia lukuja yhtenäisenä teoksena. Teos alkaa selittämällä Tšingis-kaanin sukuhistoriasta, jatkuu kertomalla tämän lapsuudesta, kilpailusta Jamuhan kanssa ja riippuvuudesta epäluotettavasta Ong-kaanista. Tarina huipentuu kertomukseen siitä kuinka Ong-kaani petti Tšingiksen vuonna 1203 ja kuinka tämä tästä huolimatta sitten kukisti kaikki vihollisensa. Teoksen ensimmäinen päivätty tapahtuma on Jamuha-kaanin kruunaaminen Tšingiksen vastaisen liittouman johtoon. Ensimmäiset 10-kappaletta päättyvät Tšingiksen viimeisen kilpailijan Teb Tengerin kukistumiseen. Myöhemmin lisätyt kaksi kappaletta kertovat Tšingiksen sotaretkistä Kiinaan ja Lähi-itään, tämän poikien kamppailusta vallanperimyksestä ja Tšingis-kaanin kuolemasta. Lopussa on vielä Ögödein kertomus isänsä urotöistä ja neljästä paheesta. Suurin osa teoksesta on proosaa, mutta siinä on lyhyitä runo-osioita. Teosta pidetään usein eepoksena, mutta se poikkeaa paljolti mongolien muista eepoksista. Salainen historia on kirjoitettu osittain samaan tapaan kuin Shengwu qinzheng lu-kronikka, joka on säilynyt kiinalaisena käännöksenä. Salaisen historian tarkoituksena on ollut samaan tapaan kronikoida historiaa, mutta sitä pidetään kuitenkin tässä suhteessa Shengwua epäluotettavampana.
Teoksen kirjoitus

Salaisen historian alkuperäinen nimi on epäselvä. Teos on otsikoitu nimellä Tšingis-kaanin alkuperä (Mongghol-un ni’ucha tobchiyan), Salainen historia -nimitys liittyy suoraan siihen, miten teokseen suhtauduttiin. Persialainen 1200-luvun loppupuolella elänyt historioitsija Rashid al-Din käytti teoksissaan pieniä osia Salaisesta historiasta. Teosta ei annettu vuonna 1331 Yuan-dynastian aikana tietosanakirjaa koonneille kirjailijoille. Perustelujen mukaan se sisälsi salaisuuksia, joita ei voinut antaa ulkopuolisten kopioitaviksi. Teoksen kirjoitusajankohdasta ei ole yksimielisyyttä. Nykypäiviin säilynyt teksti on alun perin ajoitettu rotan vuoteen, mikä tarkoittaa käytännössä joko vuotta 1228, 1240 tai 1252. Teksti ajoitetaan useimmiten vuoteen 1240, vaikkakin mikäli Ögödein osiota pidetään kiinteänä osana teosta on todennäköisempi vuosi 1252. Salaisen historian alkuperäisen kirjoittajan henkilöllisyyttä ei tiedetä.
Teoksen historia

Yuan-dynastian kukistumisen jälkeen Salaista historiaa käytettiin oppaana mongolin kieleen Ming-dynastian tulkeille. Heille oleellista oli osata puhua mongolia, eikä niinkään kirjoittaa sitä, joten teoksen alkuperäinen uiguuri-mongolilainen kirjaimisto kirjoitettiin uudelleen käyttäen kiinalaista kirjaimistoa. Teksti säilyi muutamana kopiona kunnes Ye Dehui julkaisi sen ensimmäisen kerran vuonna 1908. Sittemmin tutkijat, joiden joukossa olivat muiden mukana Erich Haenisch, Paul Pelliot ja F. W. Cleaves käänsivät sen tämän perusteella alkuperäiselle kirjaimistolle. Mongolian tiedeakatemia julkaisi lisäksi alkuperäisellä kirjoituksella säilyneen kopion, joka sisälsi noin kolme neljännestä teoksesta. Mongolin kyrilliselle kirjaimistolle teoksen käänsi puolestaan Tsendiin Damdinsüren vuonna 1947 ja tämä versio tuli tunnetuksi Mongoliassa. Teoksesta on sittemmin tullut mongolien kansallistunteen ylpeydenaihe.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Secret History of the Mongols. Monumenta Altaica.
Mongolien salainen historia käsittelee Tšingis-kaanin valtaannousua.
Monisoluinen eliö

Monisoluinen eliö on eliö, joka koostuu useammasta kuin yhdestä solusta. Kaikki eläimet ja versokasvit ovat monisoluisia. Myös sienistä ja levistä suuri osa on monisoluisia.
Rakenne

Yksinkertaisimpia nykyisin eläviä monisoluisia eliöitä ovat sienieläimet. Ne koostuvat syöjäsoluista, tukisoluista, kaulussiimasoluista ja pintasoluista. Nämä solut ovat erikoistuneita omaan tehtäväänsä mutta ovat toisistaan riippuvaisia ja tekevät yhteistyötä.
Useimpien monisoluisten eliöiden solut ovat järjestäytyneet elimiksi, jotka suorittavat erilaisia tehtäviä. Nisäkkäiden elimet ovat hyvin erikoistuneita, mutta myös kaikkein alkeellisimmillakin monisoluisilla eliöillä on elimet.
Monisoluinen eliö kasvaa ja uudistaa kudoksiaan solunjakautumisen avulla.
Synty

Monisoluisen elämän syntytapaa tai ajankohtaa ei tiedetä varmasti. Todennäköisimpänä pidetään selitystä, että monisoluinen eliö kehittyi samantyyppisten yksisoluisten eliöiden yhteiskunnasta. Monisoluisuuden on arvioitu syntyneen eliökunnan historiassa ainakin 25 kertaa. Kasveilla, eläimillä ja sienillä on kolme eri yksisoluista esivanhempaa ja erilaisilla levillä ainakin viisi.
Vuonna 2017 julkaistu tutkimus antoi viitteitä siitä, että monisoluinen elämä olisi syntynyt jo vähintään 1,6 miljardia vuotta sitten. Ajoitusta vaikeuttaa se, että ensimmäiset monisoluiset eliöt koostuivat pehmeistä kudoksista, minkä vuoksi niistä on löytynyt vain harvoja fossiileja. On löydetty muun muassa 1,2 miljardia vuotta vanhojen monisoluisten levien fossiileja sekä 540 miljoonaa vuotta vanhoja hyvin säilyneitä kalkkikuoristen eläinten fossiileja.
Monisoluisuuden edut ja haitat

Monisoluiset eliöt ovat menestyneet hyvin ja kukoistavat kaikkialla maapallolla. Ne toimivat yksisoluisia eliöitä tehokkaammin, koska niiden yksittäiset solut tai elimet ovat erikoistuneet suorittamaan tiettyjä tehtäviä. Monisoluiset eliöt voivat myös kasvaa yksisoluisia suuremmiksi, mikä parantaa niiden mahdollisuuksia tyydyttää valontarpeensa, kilpailla uusista ravinnonlähteistä sekä vaeltaa paremmille elinalueille. Toisaalta monisoluisuus altistaa eliön syövälle eli solujen hallitsemattomalle jakautumiselle, mikä ei yksisoluisia vaivaa.
Mood Indigo

”Mood Indigo” on Duke Ellingtonin ja Barney Bigardin säveltämä jazzstandardi. Ellington nauhoitti ensimmäisen instrumentaaliversion kappaleesta lokakuussa 1930, ja ensimmäisen lauletun version teki Ivie Anderson Ellingtonin orkesterin kanssa kymmenen vuotta myöhemmin.
Bigard lainasi osan sävellyksestä entisen opettajansa Lorenzo Tion ”Dreamy Bluesista”, joka oli Piron’s New Orleans Orchestran tunnuskappale. Ellingtonin ensimmäisissä nauhoituksissa ”Dreamy Blues” mainitaan kappaleen toisena nimenä. Ellington sanoi vuonna 1962 radiohaastattelussa Mitchell Parishin kirjoittaneen kappaleen sanat ja myyneen ne sellaisenaan Irving Millsin julkaisuyhtiölle. Näin ollen tekijöiksi merkittiin ainoastaan Ellington, Bigard ja Mills Parishin jäädessä ilman rojalteja hitiksi tulleesta kappaleesta.
Kappale on käännetty suomeksi useaan kertaan. Sitä on esitetty muun muassa nimillä ”Siniunelma”, ”Yön tullen” ja ”Oon yksinäinen”.
Mooliosuus

Natriumkloridin vesiliuoksen tiheyden riippuvuus natriumkloridin mooliosuudesta liuoksessa
Mooliosuus kuvaa seoksen komponentin ainemäärän suhdetta koko seoksen ainemäärään. Kaikkien seoksen komponenttien mooliosuuksien summa on 1. IUPAC suosittelee mooliosuuden tunnuksena kaasuseoksille kirjainta y ja muille seoksille kirjainta x. Mooliosuuden tunnuksena käytetään usein myös kreikkalaisten aakkosten kirjainta χ. Komponentille i määritellään mooliosuus seuraavasti:
Seoksen komponenttien mooliosuuksilla on merkittävä vaikutus seoksen fysikaalisiin ja kemiallisiin ominaisuuksiin ja se on tärkeä suure erityisesti fysikaalisessa kemiassa. Mooliosuuksista riippuvia ominaisuuksia ovat muun muassa aktiivisuus, höyrynpaine, lämmönjohtavuus, tiheys, pintajännitys sekä partiaaliset moolisuureet.
Mittayksikön etuliite

Mittayksikön etuliite on etuliite eli prefiksi, jotka lisätään mittayksikön nimen eteen, kun siitä muodostetaan jokin sen monikertaa tai murto-osaa tarkoittava kerrannaisyksikkö. Kaikki nykyisin käytössä olevat etuliitteet, eräitä tietotekniikassa käytettyjä lukuun ottamatta, ovat kymmenjärjestelmän mukaisia eli dekadisia, mutta aikoinaan on käytetty myös etuliitteitä, jotka tarkoittivat kaksinkertaista yksikköä tai perusyksikön puolikasta.
Kullakin etuliitteellä on myös yksikäsitteinen tunnus, joka lisätään yksikön tunnuksen eteen. Esimerkiksi etuliite kilo- voidaan lisätä sanan metri eteen, jolloin se ilmaisee tuhat­kertaista pituutta, toisin sanoen kilometri on tuhat metriä. Vastaavasti etuliite milli- ilmaisee tuhannes­osaa, toisin sanoen millimetri on tuhannes­osa metriä.
Kymmenjärjestelmän mukaiset etuliitteet ovat kuuluneet oleellisena osana metrijärjestelmään siitä saakka, kun se Ranskassa 1790-luvulla otettiin käyttöön. Nykyisinkin käytetyistä etuliitteistä kuusi on peräisin siltä ajalta. Myöhemmin on metri­järjestelmän pohjalta kehitetty kansainvälinen yksikköjärjestelmä (SI), jossa on yksiköitä monille sellaisillekin suureille, joille alkuperäisessä metri­järjestelmässä ei ollut. Suuria kerrannaisia ja pieniä murto-osia varten siihen on myös lisätty uusia etuliitteitä, jotka Kansainvälinen paino- ja mittatoimisto (BIPM) on vahvistanut vuosien 1960 ja 2022 välisenä aikana. Vuodesta 2009 lähtien ne kuuluvat osana kansain­väliseen suure­järjestelmään.
Etuliitteiden alkuperä

Metrijärjestelmän alkuperäiset etuliitteet perustuvat kreikan ja latinan lukusanoihin. Kerrannaisia tarkoittavat etuliitteet deka, hehto ja kilo johtuvat kreikan lukusanoista δέκα (deka), ἑκατόν (hekaton) ja χίλιοι (kilioi), jotka tarkoittavat lukuja 10, 100 ja 1000. Samoin nyttemmin käytöstä poistettu etuliite myria johtui kreikan lukusanasta μύριας (myrias, myriadi), joka tarkoittaa lukua 10 000. Murto-osia tarkoittavat etuliitteet desi, sentti (centi) ja milli johtuvat vastaavista latinan lukusanoista decem (10), centum (100) ja mille (1000).
Uudemmat etuliitteet on muodostettu hieman muuntaen seuraavista eri kielten sanoista:
mega: kreikan sanasta μέγας (megas), suuri
giga: kreikan sanasta γίγας (gigas), jättiläinen
tera: kreikan sanasta τέρας (teras), hirviö
peta: kreikan lukusanasta πέντε (pente), 5, sillä 1015 = 10005
eksa: kreikan lukusanasta ἕξ (heks), 6, sillä 1018 = 10006
tsetta: latinan lukusanasta septem, 7, sillä 1021 = 10007
jotta: latinan lukusanasta octa, 8, sillä 1024 = 10008
mikro: kreikan sanasta μικρός (mikros), pieni
nano: kreikan sanasta νάνος (nanos), kääpiö
piko: italian sanasta piccolo, pieni
femto: tanskan tai norjan lukusanasta femten, 15, sillä etuliitteen merkitys on 10−15
atto: tanskan tai norjan lukusanasta atten, 18, sillä etuliitteen merkitys on 10−18
tsepto: latinan lukusanasta septem, 7, sillä 1021 = 10007
jokto: latinan lukusanasta octa, 8, sillä 1024 = 10008
Käyttösääntöjä

Etuliitteitä ei saa yhdistää. Tämä koskee myös massan yksiköitä. Koska massan perus­yksikön nimi kilogramma sisältää jo etuliitteen kilo, muodostetaan kerrannais­yksiköt ikään kuin kilogramman tuhannesosa eli gramma olisi perus­yksikkö. Niinpä esimerkiksi kilogramman miljoona­sosa ei ole ”mikro­kilo­gramma” (µkg) vaan milligramma (mg).
Kun on kerrottava tai jaettava keskenään suureita, joissa kummassakin on mukana etuliite, se käy helpoimmin korvaamalla aluksi etuliitteet vastaavilla kertoimilla, jolloin laskutoimituksen jälkeen voidaan valita sopiva etuliite. Niinpä esimerkiksi 5 mV · 8 mA = 5·10−3 V · 8·10−3 A = 40·10−6 W = 40 µW.
Yleensä suositellaan käytettäväksi etuliitteitä, jotka vastaavat tuhannen potensseja. Esimerkiksi yksiköitä dekametri (dam) ja hehtometri (hm) ei juuri käytetäkään, vaan niiden sijasta puhutaan kymmenistä ja sadoista metreistä. Senttimetri (cm) on kuitenkin aivan yleisessä käytössä. Joissakin nykyaikaisissa rakennusstandardeissa se kuitenkin suositellaan korvattavaksi millimetrillä, koska ”senttimetrien käyttö johtaa desimaalipilkun ylenmääräiseen käyttöön ja sekaannukseen”.
Pinta-alan ja tilavuuden — ja muiden mittayksiköiden potenssien — kohdalla, potenssi koskee myös etuliitettä mutta ei koko lukuarvoa. Siis:
3 km2 eli kolme neliökilometriä = 3 km · km = 3 000 m · 1 000 m eli 3 000 000 m2 eikä 3 000 m2 saati 3 km · 3 km eli 9 km2
2 cm3 eli kaksi kuutiosenttimetriä on kahden sellaisen kuution yhteenlaskettu tilavuus, joiden kummankin särmä on senttimetrin pituinen; 2 cm3 on siis kaksi miljoonasosaa kuutiometristä eli 0,000 002 m3 eikä kaksi sadasosaa (0,02 m3); (0,01 m · 0,01 m · 0,01 m) + (0,01 m · 0,01 m · 0,01 m) = 0,000 001 m3 + 0,000 001 m3 = 0,000 002 m3
Muutamia etuliitteitä käytetään puhekielessä vakiintuneesti myös eräiden niiden avulla muodostettujen yksiköiden nimien lyhennettyinä muotoina. Esimerkiksi kilogrammaa sanotaan usein lyhyesti kiloksi, senttimetriä sentiksi ja millimetriä milliksi.
Esimerkkejä

5 cm = 5 · 10−2 m = 5 · 0,01 m = 0,05 m
9 km2 = 9 · (103 m)2 = 9 · (103)2 m2 = 9 · 106 m2 = 9 · 1 000 000 m2 = 9 000 000 m2
3 MW = 3 · 106 W = 3 · 1 000 000 W = 3 000 000 W
Käyttö eräiden mittayksiköiden yhteydessä

Mittayksiköiden etuliitteitä on käytetty metrijärjestelmän alkuajoista 1790-luvulta saakka, kauan ennen kuin SI-järjestelmä vuonna 1960 otettiin käyttöön. Paitsi SI-yksiköistä, on samoilla etuliitteillä aikoinaan muodostettu kerrannais­yksiköitä myös CGS-järjestelmän yksiköistä, esimerkiksi millidyne ja milligauss. Myös teknisessä mittajärjestelmässä niitä käytettiin, esimerkiksi voimayksikössä kilopondi. Toisinaan niitä liitetään kokonaan metri­järjestelmään perustumattomiinkin yksikköihin.
Eri yhteyksissä käytettävät etuliitteet valitaan yleensä sen mukaan, mikä parhaiten vastaa kulloinkin käytännössä esiintyvien suureiden suuruusluokkaa.
Käyttö eräiden mittayksiköiden yhteydessä > Massa

Kilogramma, gramma, milligramma ovat aivan yleisessä käytössä, samoin tieteellisissä yhteyksissä myös mikrogramma ja sitä pienemmätkin yksiköt. Sitä vastoin megagrammaa tai sitä suurempia kuten giga- tai teragrammaa ei juuri käytetä. Tuhannella kilogrammalla on erityisnimi tonni, josta myös muodostetaan etuliitteiden avulla kerrannaisia kuten kilotonni ja megatonni. Näiden ohella käytetään hyvin suurten ja hyvin pienten massojen yhteydessä myös tieteellistä merkintätapaa, esimerkiksi 109 kg (miljardi kilogrammaa eli yksi megatonni) tai 10−12 kg (biljoonasosa kilogrammaa eli yksi nanogramma). Poikkeuksena ovat saastepäästöt, joiden yksikkönä käytetään usein teragrammaa vuotta kohti (Tg/a). Vaikka päästöt koostuvat yleensä erilaisista kemiallisista yhdisteitä, niiden määrä ilmoitetaan usein vain yhden niissä esiintyvän alkuaineen mukaan, esimerkiksi Tg C/a tai Tg N/a.
Käyttö eräiden mittayksiköiden yhteydessä > Tilavuus

Kuutiodesimetrillä on erityisnimi litra. Litran ohella millilitra, mikrolitra ja sitä pienemmät ovat yleisiä. Myös senttilitraa, toisinaan desilitraakin käytetään varsinkin pakattujen tuotteiden tilavuusyksikkönä, vaikka niissä olevat etuliitteet vastaavat kymmenen potenssia, joka ei ole kolmella jaollinen.
Kilolitraa ja sitä suurempia litran kerrannaisia ei juuri käytetä, vaan niiden sijasta käytetään yleensä kuutiometriä tai hyvin suurten tilavuuksien tapauksessa kuutiokilometriä.
Käyttö eräiden mittayksiköiden yhteydessä > Pituus

Yleisessä käytössä ovat kilometri, metri, senttimetri, millimetri ja sitä pienemmät yksiköt. Desimetri on sen sijaan harvoin käytössä.
Aikaisemmin mikrometristä käytettiin usein nimeä mikroni, jota kuitenkaan ei ole hyväksytty SI-järjestelmään. Joillakin aloilla kuten kemiassa on ainakin aikaisemmin käytetty yksikköä Ångström, joka on 0,1 nanometriä eli 10−10 metriä. Hiukkasfysiikassa femtometristä käytetään usein nimitystä fermi.
Megametriä ja sitä suurempia kerrannaisyksiköitä ei juuri käytetä. Tähtitieteessä etäisyyksille käytetään yleensä eräitä metrijärjestelmään kuulumattomia yksiköitä, joita ovat tähtitieteellinen yksikkö, valovuosi ja parsek. Näistä tähtitieteellinen yksikkö mainitaan SI-standardissakin hyväksyttynä, joskin SI-järjestelmään kuulumattomana yksikkönä.
Käyttö eräiden mittayksiköiden yhteydessä > Aika ja kulmat

Sekunnin murto-osat kuten millisekunti, mikrosekunti ja sitä pienemmät ovat yleisessä käytössä. Myös kilosekunti ja megasekunti esiintyvät joissakin yhteyksissä, vaikka tavallisimmin niiden sijasta käytetään minuuttia, tuntia ja muita tavallisia yksiköitä. Joissakin tieteellisissä yhteyksissä pitkätkin aikavälit ilmaistaan sekunteina käyttämällä tieteellistä merkintätapaa.
Yhdysvalloissa National Institue of Standards and Technology (NIST) ei suosittele etuliitteiden käyttöä aikayksiköiden minuutti (min), tunti (h) tai vuorokausi (d) eikä myöskään kulmayksiöiden aste (°), kulmaminuutti (′) ja kulmasekunti (″) yhteydessä. Myöskään Suomessa voimassa olevan mittayksiköistä annetun asetuksen mukaan näiden yksiköiden kanssa ei etuliitteitä pidä käyttää. Tähtitieteessä mitataan kuitenkin hyvin pieniä kulmia usein millikaarisekunteina (mas) ja mikrokaarisekunteina (µas), minkä käytännön BIPM on hyväksynyt.
Käyttö eräiden mittayksiköiden yhteydessä > Lämpötila

Eri tahot ovat myös esittäneet virallisesti toisistaan poikkeavia käsityksiä myös siitä, voidaanko celsiusasteen yhteydessä käyttää etuliitteitä. NIST hyväksyy niiden käytön ja pitää esimerkiksi merkintää 12 m°C (engl. 12 millidegrees Celsius) täysin hyväksyttävänä. Käytännössä etuliitteet esiintyvät paljon useammin kelvinin kuin celsiusasteen yhteydessä ilmaistaessa erittäin korkeita tai erittäin matalia absoluuttisia lämpötiloja taikka erittäin suuria tai erittäin pieniä lämpötilaeroja. Esimerkiksi tähtien sisustojen lämpötilat voidaan ilmoittaa megakelvineinä (MK), ja molekulaarinen jäähdytys saatetaan ilmoittaa millikelvineinä (mK).
Käyttö eräiden mittayksiköiden yhteydessä > Energia

SI-järjestelmän energian yksikkö on joule, jonka kerrannaiset ja jako-osat muodostetaan aivan samoin kuin muidenkin SI-yksiköiden.
Vanhastaan on eräissä yhteyksissä kuitenkin ollut käytössä myös SI-järjestelmään kuulumaton yksikkö kalori, jonka osalta etuliitteiden käytössä on vallinnut sekaannusta ja epäjohdonmukaisuutta. Vaikka kalori alkujaan tarkoittaa lämpömäärää, joka nostaa yhden vesigramman lämpötilaa yhden celsiusasteen verran, sanotaan varsinkin ravinto-opissa tuhatkertaista yksikköä eli kilokaloria usein lyhyesti kaloriksi. Näiden erottamiseksi toisistaan on käytetty myös termejä grammakalori ja kilogrammakalori tai pieni kalori ja suuri kalori, jolloin kilogrammakalori eli suuri kalori on tuhat grammakaloria eli pientä kaloria. Etuliitteitä käytetään usein grammakalorin mutta ei kilogrammakalorin yhteydessä, esimerkiksi 1 kcal = 1000 cal = 1 Cal.
Käyttö eräiden mittayksiköiden yhteydessä > Metrijärjestelmään kuulumattomat yksiköt

Etuliitteitä käytetään myös eräiden kokonaan metrijärjestelmään liittymättömien yksiköiden yhteydessä. Esimerkiksi äänen voimakkuudelle yksikköä desibeli. Myös tieto­tekniikassa on paljon käytetty samoja etuliitteitä kuin SI-järjestelmässä, mutta usein poikkeavassa merkityksessä (katso jäljempänä osio #Binääriset etuliitteet).
Atomifysiikassa käytetään yleisesti massan yksikkönä atomimassayksikköä eli daltonia ja energian yksikkönä elektronivolttia. Näiden yhteydessä käytetään usein myös etuliitteitä ja niiden avulla muodostettuja yksiköitä kuten megaelektronivoltti, minkä Suomessa voimassa oleva asetuskin hyväksyy.
On olemassa myös joukko yksiköitä, joita käytetään vain tietyillä erikois­aloilla. Sellaisia ovat esimerkiksi jalokivien massan yksikkö karaatti, langan pituusmassan yksikkö tex, optisen taitto­kyvyn yksikkö dioptria ja ydintekniikassa käytetty vaikutusalan yksikkö barni. Näiden yhteydessä voidaan Suomessa voimassa olevan asetuksen mukaan käyttää SI-järjestelmän etuliitteitä, esimerkiksi meripeninkulman tai nopeus­yksikkö solmun yhteydessä sen sijaan ei. Maa- ja metsätaloudessa käytetyn pinta-alayksikön aari kerrannaisista on käytössä vain hehtaari, jonka nimessä etuliite hehto- on lyhentynyt muotoon heht-.
Brittiläisen järjestelmän yksiköiden yhteydessä ei etuliitteitä juuri käytetä paitsi joissakin erikoistilanteissa. Myöskään rahayksiköiden nimiin niitä ei pitäisi liittää.
Epästandardeja etuliitteitä > Vanhentuneet etuliitteet

Muutamat metrijärjestelmään alun perin kuuluneet etuliitteet ovat jääneet pois käytöstä eikä niitä käytetä enää SI-järjestelmässä.
 Kymmenjärjestelmän mukainen etuliite myria-, joka merkitsi kymmentuhatkertaista, on jäänyt pois käytöstä samoin etuliitteet double- ja demi-, joista edellinen tarkoitti perusyksikköä kaksinkertaisena, jälkimmäinen puolta perusyksiköstä.
Epästandardeja etuliitteitä > Etuliitteiden yhdistelmät

Ennen on etuliitteitä usein yhdistetty ja näin muodostettu yksiköitä kuten mikromillimetri eli millimikroni (nykyinen nanometri), mikromikrofaradi (nykyisin pikofaradi), kilomegatonni (nykyisin gigatonni) ja hehtokilometri (100 kilometriä). SI-järjestelmässä tällaisia ei enää hyväksytä.
Vanhentunut etuliitteiden yhdistelmä on myös desimilli (10−4), joka lyhennettiin muotoon ”dimi-” ja joka oli Ranskassa virallisestikin käytössä vuoteen 1961 saakka.
Epästandardeja etuliitteitä > Ehdotettuja uusia etuliitteitä > Hella

Vuonna 2010 UC Davisin opiskelija Austin Sendek ehdotti, että SI-järjestelmään lisättäisiin uusi etuliite hella, jonka merkitys olisi 1027.. Ehdotus sai Facebookissa 60 000 kannattajaa ja merkittävästi huomiota osakseen julkisuudessa. Yksiköiden neuvotteleva komitea otti esityksen käsittelyynsä, mutta hylkäsi sen. Etuliite on kuitenkin tullut käyttöön joillakin verkkosivuilla, kuten Google Calculatorissa ja Wolfram Alphassa.
Hella on pohjoiskalifornialainen slangisana, joka merkitsee erittäin tai paljon. Sana on todennäköisesti syntynyt lyhentymänä vanhemmasta slangisanasta helluva, jonka johtuu sanoista hell of a ja siten helvettiä tarkoittavasta englannin kielen sanasta hell ja on siten verrattavissa suomessakin käytettyihin alatyylisiin ilmaisuihin ”helvetin paljon” tai ”helvetin suuri”.
Epästandardeja etuliitteitä > Ehdotettuja uusia etuliitteitä > X, W ja V

Kaksi suurinta kerrannaista tarkoittavaa etuliitettä ovat tsetta (Z, 1021) ja jotta (Y, 1024). Kun näiden tunnukset ovat latinalaisten aakkosten kaksi viimeistä kirjainta käänteisessä aakkos­järjestyksessä, Brian C. Lacki ehdotti vuonna 2015, että vastaavasti kolme edellistä kirjainta, X, W ja V otettaisiin käyttöön etuliitteiden tunnuksina vastaamaan kertoimia 1027, 1030 ja 1033.
Vuonna 2019 ehdotettiin seuraavia etuliitteitä: ronna 1027, ronto 10−27, quecca 1030 ja quecto 10−30. jotka hyväksyttiin viralliseen käyttöön vuonna 2022 (tosin muutoksella quecca → quetta).
Epästandardeja etuliitteitä > Binääriset etuliitteet

Eräillä tietotekniikan aloilla on tullut tavaksi käyttää ei-dekadisia kerrannais­yksiköitä, jotka perustuvat luvun 1024 potensseihin. Esimerkiksi kilotavulla tarkoitetaan usein 1024 (= 210) tavua, megatavulla 1 048 576 (= 10242 = 220) tavua ja gigatavulla 1 073 741 824 (= 10243 = 230) tavua. Muutamat teollisuuden järjestöt kuten JEDEC ovat vahvistaneet tämän käytännön, vaikka se selvästi poikkeaa samojen etuliitteiden käytöstä SI-järjestelmässä. Sekaannuksen välttämiseksi International Electrotechnical Commission on vahvistanut uudet binääriset etuliitteet, joita tulisi käyttää SI-etuliitteiden sijasta, kun on kysymys luvun 1024 potensseista. Näitä ovat:
| Etuliite | Tunnus | 2:n potenssi | Luku |
| --- | --- | --- | --- |
| kibi | Ki | 210 | 1 024 |
| mebi | Mi | 220 | 1 048 576 |
| gibi | Gi | 230 | 1 073 741 824 |
| tebi | Ti | 240 | 1 099 511 627 776 |
| pebi | Pi | 250 | 1 125 899 906 842 624 |
| exbi | Ei | 260 | 1 152 921 504 606 846 976 |
| zebi | Zi | 270 | 1 180 591 620 717 411 303 424 |
| yobi | Yi | 280 | 1 208 925 819 614 629 174 706 176 |
| robi | Ri | 290 | 1 237 940 039 285 380 274 899 124 224 |
| qubi | Qi | 2100 | 1 267 650 600 228 229 401 496 703 205 376 |
Esimerkiksi 1 MiB = 1024 KiB = 1 048 576 B (tavua).
Aiheesta muualla

Bureau International des Poids et Mesures (BIPM)
SI prefixes at BIPM
US NIST Definitions of the SI units: The twenty SI prefixes
US NIST Definitions of the SI units: The binary prefixes
Kilometripylväs Reinin varrella: 36 myriametriä (360 kilometriä) Baseliin.
Käännös suomeksi