stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Latinalaispurje

Alus, jossa on kolme latinalaispurjetta.
Latinalaispurje on purjealuksissa käytettävä iso kolmiomainen pitkittäissuuntainen raakapurje. Sitä on käytetty useissa laivatyypeissä, erityisesti mesaanipurjeena. Purjeen raa'an keulanpuoli on jalustettu keulakanteen, jolloin toinen pää pysyy ylhäällä. Sitä on käytetty veneissä ja pienehköissä aluksissa. Myöhemmin sitä alettiin käyttää myös isoissa purjealuksissa 1700-luvulle asti.
Dhow, jossa on latinalaispurje, Mosambikissa. Alus purjehtii "huonolla halssilla" - purje nojaa mastoa vasten.
Ensimmäinen kuva latinalaispurjein varustetusta aluksesta on Björn Landströmin mukaan Rooman valtakunnasta, 200-luvulta jaa. Siinä on kuvia kolmiomaisesta purjeesta, joka on viistoon nostetussa raa'assa. Sitä ennen käytettiin raakapurjetta. Ensimmäiset kirjalliset tiedot latinalaispurjeista ovat 800-luvulta. Latinalaispurje nousee raakapurjetta paremmin tuuleen purjehdittaessa hankavastaiseen.
Latinalaispurje kehittyi Rooman valtakunnassa todennäköisesti raakapurjeesta 200-luvulla. Merenkulkijat havaitsivat, että raakapurjeella varustettu alus nousee paremmin tuuleen, jos raakaa nostetaan leen puolelta (suojanpuolelta) ja luuvartin puoleista osaa purjeesta supistetaan, jolloin purjeen sivusuhde paranee.  Latinalaispurje syrjäytti 400-luvulle tultaessa raakapurjeen Bysantin laivastossa lähde tarkemmin?. Arabit omaksuivat nopeasti latinalaispurjeen omiin aluksiinsa. Vaikka latinalaispurje nousee raakapurjetta paremmin tuuleen, ja luoviminen sillä on raakapurjetta helpompaa, Björn Landströmin mukaan arabit eivät kuitenkaan koskaan kehittäneet luovimista, vaan purjehtivat tuulten mukaan.
Avomerellä, varsinkin länsi- ja pasaatituulissa purjehdittaessa, raakapurje on kuitenkin latinalaispurjetta tehokkaampi. Niinpä espanjalaiset takiloivat karavelinsa uudelleen raakapurjein lähtiessään ylittämään Atlanttia, ja vaihtoivat jälleen latinalaispurjeet tilalle saapuessaan Välimerelle. Tällaista karavelia kutsuttiin nimellä caravela redonda, kun taas caravela latina oli latinalaispurjein varustettu karaveli.
Latinalaispurje levisi portugalilaisten löytöretkeilijöiden ja kauppiaiden mukana Intian valtamerelle ja Indonesiaan 1500-luvulta lähtien.
Latinalaispurje oli erityisen suosittu mesaanin purjeena aina 1700-luvulle saakka, sillä se helpotti monimastoisen aluksen ohjausta. 1700-luvulta alkaen kahvelitakila alkoi syrjäyttää latinalaispurjetta Atlantilla ja Itämerellä.
Latinalaispurje on keksitty Landströmin mukaan itsenäisesti myös Tyynellä valtamerellä Polynesiassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Latinalaispurje Wikimedia Commonsissa
Purjeet, masto ja takila
| --- | --- |
Purjeet:  Genua · Genaakkeri · Kahvelipurje · Latinalaispurje · Raakapurje · Spinaakkeri · Course · Driver · Extra · Fokka · Haruspurje · Isopurje · Moonsail · Spanker · Studding · Tallboy · Prammipurje · Topsail · Trysail
Purjeen osat ja materiaalit:  Jalus/skuutti · Halssi · Dacron · Foot · Head · Kevlar · Spectra · Liesma eli liikki, liiktouvi · Reiviseisinki · Roach · Tack
Mastot ja puomit:  Fokkapuomi · Puomi · Kahveli · Kokkapuu · Jiggermasto · Masto · Isomasto · Mesaanimasto · Märssy · Puntarihaarukka · Raakapuu · Masthead Truck · Saalinki · Spinaakkeripuomi
Takilan muut osat:  Ahdin eli prässi · Harus eli staaki · Talja · Boom vang · Buntlines · Cleat · Clewlines · Cunningham · Downhaul · Etuharus · Seistinki · Gooseneck · Guy · Jury Rig · Nostin · Outhaul · Peak · Preventer · Ratlines · Juokseva riki · Sakkeli · Kiinteä riki · Vantti · Stay mouse · Stays · Throat · Trapetsi
Leland Melvin

| Leland Devon Melvin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1964 (ikä 60) Lynchburg, Virginia
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  insinööri
Ura
Tyyppi:  NASAn astronautti
Aika avaruudessa:  23 päivää 13 tuntia 38 minuuttia
Lennot

:  STS-122
 
:  STS-129
 
Leland Devon Melvin (s. 15. helmikuuta 1964) on yhdysvaltalainen insinööri ja NASAn astronautti. 
Hän lensi tehtäväspesialistina avaruussukkula Atlantiksen lennolla STS-122 vuonna 2008 ja lennolla STS-129 vuonna 2009.
Melvin kävi Heritage High Schoolia Lynchburgissa, Virginiassa ja opiskeli University of Richmondissa jalkapallostipendillä, missä hän suoritti kemian alemman korkeakoulutukinnon (B. Sc.). Vuonna 1991 hän suoritti ylemmän korkeakoulututkinnon (M. Sc.) materiaalitieteissä (Materials Science Engineering) Virginian yliopistossa. Melvin pelasi amerikkalaista jalkapalloa laitahyökkääjänä University of Richmondissa 1982–1985. Hänen NFL-uransa päättyi loukkaantumisiin.
Melvin työskenteli NASAn Langley Research Centerissä vuodesta 1989. Vuonna 1994 hän johti Lockheedin ja NASAn yhteisen projektin,  uudelleenkäytettävän X-33 avaruusaluksen toimintakuntoa tarkkailevaa projektia. Hän on perehtynyt valokuitua käyttäviin antureihin.
Melvin valittiin NASAn astronauttikoulutukseen kesäkuussa 1998, jonka hän aloitti elokuussa 1998. Hän on toiminut NASAssa ISS:n ja koulutusosaston parissa. Yhtenä NASAn Opettaja - astronautti -ohjelman johtajista Melvin on kiertänyt yhdysvaltalaisia kouluja puhumassa avaruustutkimuksen, tieteen, teknologian, insinööritieteiden ja matematiikan puolesta. Seuraavaksi hän työskenteli NASAssa robotiikan parissa.
Melvin lensi tehtäväspesialistina avaruussukkulalennolla STS-122 (7.-20.2. 2008) viettäen 306 tuntia avaruudessa.
Melvin osallistui tehtäväspesialistina 16. marraskuuta 2009 laukaistulle avaruussukkulalennolle STS-129.
STS-122 ja Retkikunta 16 ryhmäkuvassa Zvezda-moduulissa 17.2.2008. Melvin alaoikealla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NASAn elämäkerta (englanniksi)
Spacefacts: Leland D. Melvin (englanniksi)
Melvinin avaruussukkulalentoa STS-129 edeltänyt haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (15.10.2009) (englanniksi)
Melvinin avaruussukkulalentoa STS-122 edeltänyt haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (21.11.2007) (englanniksi)
Leland Melvin Twitterissä
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Leland D. Melvin
Käännös suomeksi
Lexingtonin piirikunta

Lexingtonin piirikunta (engl. Lexington County) on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 298 750 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Lexingtonin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1785.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lexingtonin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Lemberg

Lemberg voi tarkoittaa seuraavia:
Lvivin kaupungin saksankielinen nimi. Tähän liittyy:
Lemberg, Arena Lviv, jalkapallostadion Lvivissä
Lemberg, Schwabenin Juran korkein huippu
Lemberg, linna lähellä Lembergin kaupunkia Pfalzissa Saksassa.
Lemberg, sukunimenä:
Bernhard Aarnio (e. Lemberg, 1876–1951), suomalainen agrogeologi
Birger Lemberg (1891–1926), suomalainen jääkärimajuri
Birger Lemberg (1927–1999), suomalainen yritysjohtaja ja päätoimittaja, maanviljelysneuvos
Lauri Lemberg (1887–1965), amerikansuomalainen näytelmäkirjailija, teatterin- ja kuoronjohtaja
Naëma Lemberg (1869–1959), suomalainen kieltenopettaja ja kouluneuvos
Olga Lemberg (1857–1940), suomalainen koulunjohtaja
Rosa Lemberg (1875–1959), amerikansuomalainen laulaja, näyttelijä, kuoronjohtaja ja teatteriohjaaja,
Siiri Louhi (o.s. Lemberg, (1886–1963), suomalainen ammattiyhdistysvaikuttaja ja sosiaalidemokraattinen poliitikko
Leirilakki

Leirilakki eli Väinämöisen lakki on partiolaispäähine. Sitä käytetään pääasiassa leireillä ja retkillä. Partiolaisten kielenkäytössä sitä kutsutaan nimellä väiski.
1960-luvulla se oli myös kolkkapoikienselvennä päähine, koska vaihtoehtoa eli keltaisin terein koristettua tummansinistä lipallista sudenpentulakkia vierastettiin ja leirilakki koettiin suomalaisempana. Vain ne lippukunnat, joissa kolkkapoikien sijaan oli sudenpentuja, käyttivät lippalakkia.
Leirilakki on perusmuodossaan neljästä sektorinmuotoisesta kankaanpalasta koottu kalotti, jonka reunat ja saumat on peitetty 10 mm leveällä kangasnauhalla, joka muodostaa ristikuvion päälaen yli. Leirilakkia pidetään niin, että yksi valkoisista nauhoista on otsan keskikohdan yläpuolella. Rukouksen aikana ja sisätiloissa leirilakkia kannetaan partiovyön alla.
Leirilakin perusväri on Suomen lipun sininen ja nauhat valkoisia. Routavuosien aikana vuosina 1911–1917 toimineista lippukunnista alun perin helsinkiläisellä, nykyisin Kauniaisissa toimivalla kaksikielisellä Toimen Pojat -lippukunnalla ja vaasalaisella Vaasan Metsäveikot -lippukunnalla on oikeus käyttää väreiltään poikkeavaa leirilakkia: kauniaislaisilla se on khakivärinen tummansinisin nauhoin, vaasalaisilla tummansininen kirkkaanpunaisin nauhoin.
Myöhemmin Limingan Niittykärpät lanseerasivat omat mallinsa joita käyttävät vain omilla jäsenillään
Leirilakista on olemassa myös talviversio: se on muuten samalla kaavalla tehty, paitsi materiaali on kudottu villa ja valkoinen alareunus on noin 10 cm leveä. Päähinettä käytetään talvileireillä ja -tapahtumissa.
Vesipartiolippukunnat käyttävät purjehdus- ja leirilakkinaan niin sanottua jollaa eli kokovalkoista pystylieristä merimieshattua. Johtajilla on kiiltolippainen korkeakupuinen Vega-lakki, jossa purjehduskauden aikana 1.5.–30.9. on valkoinen päällinen.
Lakista on olemassa myös ns. kansanpukuversio joka on tehty luonnonvalkoisesta pellavasta.  Sen ristikuvio on yleensä punottua villalankaa ja pään ylittävät osat menevät yli kiertävän osion joka ei ole aivan reunassa kuten partiopäähineessä.  Lakin tekivät tunnetuksi aikoinaan TV-kokit Veijo  Vanamo ja Jaakko Kolmonen jotka pitivät sellaisia kesäisissä ohjelmissaan; heillä oli myös vastaavat piikkopaidat.
Aiheesta muualla

PartioWiki: Väiski
Lempäälän Nuorisoseurantalo

Lempäälän Nuorisoseurantalo on Lempäälän keskustassa Iluksentie 5:ssä sijaitseva seurantalo, jota vuokrataan myös juhlatilaisuuksia ja harrastustoimintaa varten. Talossa on teatteritoimintaa (Lempäälän Nuorisoseuran teatteri) ja siellä järjestetään erilaisia kursseja eri-ikäisille. Lempäälän Nuorisoseura ry perustettiin 23. kesäkuuta 1895 ja seurantalo valmistui vuonna 1903.
Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea

Neuvostoliiton toimeenpaneva keskuskomitea (ven. Центральный Исполнительный Комитет Союза Советских Социалистических Республик (ЦИК СССР),  Tsentralnyi Ispolnitelnyi Komitet Sojuza Sovetskih Sotsialistitšeskih Respublik (TsIK SSSR)) oli Neuvostoliitossa vuosina 1922–1938 toimineen neuvostoparlamentin nimitys. Sen asema ja tehtävät määriteltiin Neuvostoliiton perustamissopimuksessa (1922) ja perustuslaissa (1924). Toimeenpaneva keskuskomitea jakautui kahteen kamariin: liittoneuvostoon ja kansallisuuksien neuvostoon.
Valinta

Neuvostoliitossa korkeinta valtaa käytti vuosittain määräajaksi ja erityisestä syystä muulloinkin koollekutsuttava Liittoneuvostokongressi. Sinne neuvostokansalaiset valitsivat edustajiaan tyypillisesti välillisillä vaaleilla, kunkin jäsentasavallan omien neuvostokongressien edustajien valitsemina.
Neuvostokongressin edustajien valinnassa suosittiin perustuslain (1924, 9. artikla) mukaan kaupunkeja, joiden neuvostoista valittiin yksi edustaja 25 000 äänioikeutettua kohden. Alueilta (maakunnissa sijaitsevista neuvostoista), valittiin vain yksi kokousedustaja 125 000 asukasta kohden. Neuvostokansalaiset eivät tällöin siis olleet tasa-arvoisia edustuksellisuuden osalta, vaan kaupunkilaisilla oli viisinkertainen paino maaseutuasukkaisiin nähden.
Liittoneuvostokongressi valitsi tyypillisesti viikon tai kaksi kestäneen kokoontumisensa eli kongressin aikana toimeenpanevan keskuskomitean hoitamaan Neuvostoliiton asioita kongressien välisenä aikana. Keskuskomitean liittoneuvostoon valittiin 371 edustajaa kongressiedustajien joukosta kunkin Neuvostoliiton jäsenvaltion asukasluvun suhteessa (perustuslain 14. artikla). Toimeenpanevan keskuskomitean toisen kamarin, kansallisuuksien neuvoston edustajien valinta ei puolestaan riippunut jäsentasavallan asukasmäärästä. Kukin neuvostotasavalta sai valita viisi edustajaa ja autonominen tasavalta yhden edustajan kansallisuuksien neuvostoon (15. artikla).
Tehtävät

Vuoden 1924 perustuslaki, erityisesti sen 1. artikla määrittelee toimeenpanevan keskuskomitean ja sen elimien tehtävät. Toimeenpaneva keskuskomitea oli käytännössä Neuvostoliiton parlamentin asemassa. Mahdollinen perustuslain muuttaminen kuuluu perustuslain 2. artiklan mukaan keskuskomitean liittoneuvostolle.
Toimeenpanevan keskuskomitean johto ja vallankäyttö

Toimeenpanevan keskuskomitean johdossa oli puhemiehistö, johon toimeenpaneva keskuskomitea valitsi Neuvostoliiton perustajavaltioiden määrän mukaan neljä puheenjohtajaa (artikla 27). Neuvostoliiton perustivat Venäjän SFNT, Valko-Venäjän SNT, Ukrainan SNT ja Transkaukasian SNT. Uusien valtioiden liittyessä puheenjohtajien määrä kasvoi.  Lisäksi keskuskomitean molemmissa kamareissa oli oma 7-jäseninen puheenjohtajistonsa. Yhteensä toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajistoon (hallintoneuvostoon) valittiin perustuslain (1924 alkuperäisen version) mukaan kaikkiaan 21-jäsentä (artiklat 25–26). Se oli todellinen vallankäyttäjä. Toimeenpanevan keskuskomitean istuntojen välillä puhemiehistö käytti keskuskomitean lainsäädännöllistä, toimeenpano- ja hallintovaltaa (artiklat 29–30).
Ainakin muodollisesti puheenjohtajiston ohjauksessa ja valvonnassa toimi toimeenpanevan keskuskomitean valitsema ainakin 12-jäseninen Kansankomissaarien neuvosto (perustuslain artiklat 37-41).
Puheenjohtajistolla oli oikeus keskeyttää tai kumota kansankomissaarien neuvoston tekemiä päätöksiä, samoin kuin jäsentasavaltojen kansankomissaarien päätöksiä tai jäsentasavaltojen kansanneuvostojen päätöksiä (artiklat 31-32).
Seuraaja

Neuvostoliiton vuoden 1936 perustuslaki muutti Neuvostoliiton valtionjohdon asemaa muun muassa kirjaamalla (kommunistisen) puolueen aseman keskeisenä valtiollisena elementtinä. Tämän uuden, "Stalinin perustuslain" astuttua voimaan, toimeenpanevan keskuskomitean korvasi vuonna 1938  Neuvostoliiton korkein neuvosto.
Aiheesta muualla

Moskovan yliopiston elektroniset aineistot: Neuvostoliiton perustuslaki (1924) Neuvostoliiton ("Stalinin") perustuslaki (1936) (venäjäksi) (msu.ru)
Neuvostoliiton vuoden 1924 perustuslain epävirallinen käännös (englanniksi) (answers.com)
СССР: Главы государства: 1922-1991 (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (praviteli.org)
Leland H. Hartwell

| Leland H>  Hartwell.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. lokakuuta 1939 (ikä 84) Los Angeles, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Biologia
Palkinnot:   Nobelin lääketieteen palkinto (2001)
Leland H. (Lee) Hartwell (s. 30. lokakuuta 1939 Los Angeles, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen biokemisti, joka johtaa Fred Hutchinson Cancer Research Centeriä Seattlessa, Washingtonin osavaltiossa. Hartwell on väitellyt tohtoriksi Massachusetts Institute of Technologyssa vuonna 1964.
Hän sai Nobelin lääketieteen palkinnon vuonna 2001 yhdessä Tim Huntin ja Paul Nursen kanssa. Hartwell tutki 1960-luvulla leivinhiivan solusykliä ja eristi soluja, joiden geenit olivat muuttuneita. Hän on tunnistanut satakunta solusykliin vaikuttavaa geeniä. Yhdessä Huntin ja Nursen tutkimusten kanssa nämä löydökset avaavat Nobel-komitean mukaan uusia näköaloja syövän diagnosointiin ja hoitoon.
Aiheesta muualla

CV Nobel-komitean sivulla (englanniksi)
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
Lexington (Virginia)

Lexington Virginian kartalla.
Lexington on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 7 042. Lexingtonia ympäröi Rockbridgen piirikunta. Kaupungin pormestarina toimii Frank W. Friedman.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lexington (Virginia) Wikimedia Commonsissa
Leirikirkko (Lappeenranta)

Leirikenttä, uusi Leirikirkko ja sen ympäristöä vuonna 1904.
Leirikirkko oli Lappeenrannassa nykyisen Leirin kaupunginosan alueella sijainnut venäläisten joukkojen ortodoksinen sotilaskirkko, joka valmistui 1904. Kirkko jäi käyttämättömäksi Suomen itsenäistyttyä ja se purettiin 1921.
Vuonna 1901 rakennettiin Lappeenrannassa kesäleirejään pitäneelle suomenmaalaiselle tarkka-ampujaprikaatille leirikentän ja Lappeenrannan kasarmialueen väliinpieni puukirkko, ensimmäinen leirikirkko. Vuonna 1903 Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Bobrikov kävi tarkastusmatkalla Lappeenrannassa. Hänen mielestään vaatimaton kirkko ei sopinut Venäjän keisarikunnan arvolle ja niinpä hän määräsi rakentamaan tilalle uuden, isomman kirkon. Entinen leirikirkko purettiin ja uuden kirkon rakennustyöt alkoivat toukokuussa 1903. Leirikirkko vihittiin käyttöön 17. kesäkuuta 1904. Kirkon suunnitteli sotilasinsinööri M. Redjko ja sen kullatut sipulikupolit lahjoitti lappeenrantalainen kauppias Ivan Wolkoff. Kirkko oli Venäjän valtakunnan ja armeijan suojeluspyhimyksen Pyhän Nikolaoksen nimikkokirkko ja kirkkosalissa oli tilaa noin 400 henkilölle. Kirkko oli sitten venäläisen sotaväen leirikirkkona kesäleirien aikoina.
Suomen itsenäistyttyä kirkko jäi pois käytöstä ja siirtyi valtiolle. Osa kirkon ikoneista siirrettiin Linnoituksen alueella sijainneeseen ortodoksiseen kirkkoon. Kirkko rappeutui ja joutui venäläisen vallan symbolina ilkivallan kohteeksi. Kirkon purkamisesta alettiin keskustella kesällä 1919 ja se myytiin lopulta huutokaupalla purettavaksi heinäkuussa 1921. Huutokaupassa korkeimman tarjouksen teki kenkätehtailija Pekka Kinnunen.
Lähelle Leirikirkon entistä sijaintipaikkaa on pystytetty 1978 Lappeenrannan ortodoksisen seurakunnan toimesta puinen ortodoksinen risti Leirikadun päähän Lappeenrannan vanhan urheilukentän ja Helsingintien väliselle alueelle.
Aiheesta muualla

Leirikirkon torni kaatuu purkutöiden aikana, valokuva vuodelta 1920. Lappeenrannan museot, kuva-arkisto (Finna)
Leslie Howard

Leslie Howard vuonna 1934.
Leslie Howard Ashley Wilkesinä elokuvan Tuulen viemää trailerissa vuonna 1939
Leslie Howard (oik. Leslie Howard Steiner, 3. huhtikuuta 1893 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 1. kesäkuuta 1943 Biskajanlahti) oli brittiläinen näyttelijä. Howardin ehkä tunnetuin roolityö oli elokuvassa Tuulen viemää (1939) Ashley Wilkesinä.
Howard työskenteli pankissa, kunnes ensimmäinen maailmansota ja sen aiheuttama šokki johtivat hänet valitsemaan näyttelijän ammatin terapeuttisista syistä. Hänet tunnettiin brittinäyttämöillä ”täydellisenä engelsmannina”: hoikkana, pitkänä ja älykkäänä miehenä, johon naiset rakastuivat helposti. Tämä tulee esiin myös hänen roolissaan Robin Hoodiin verrattavana oikeudenpuolustajana, Sir Percy Blakeneynä, elokuvassa Punainen neilikka (1934).
Toinen maailmansota koitui näyttelijän kuolemaksi, kun saksalaiset ampuivat alas häntä kuljettaneen lentokoneen Biskajanlahdella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leslie Howard Wikimedia Commonsissa
Leslie Howard Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lexington Steele

Lexington Steele, 2014
Lexington Steele (s. 1969 New Jersey) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä ja ohjaaja. Ennen pornouraansa hän toimi muun muassa pörssimeklarina.
Palkinnot

AVN-palkinto 2000, 2002 ja 2003: Vuoden miesesiintyjä.
AVN Hall of Fame -kunniajäsenyys 2009.
Leviathan

Leviathan ja Leviatan tarkoittavat muun muassa seuraavia:
Leviatan, alun perin kanaanilaisen mytologian vesihirviö
Leviathan, englantilaisen filosofin Thomas Hobbesin vuonna 1651 kirjoittama kirja
Leviathan, power metal -yhtye Alestormin EP
Leviathan, yhdysvaltalainen black metal -yhtye
Leviathan, Mastodonin albumi, joka kertoo Moby Dickistä.
Leviathan, Therionin albumi vuodelta 2021
”Leviathan”, Volbeatin kappale ja single vuoden 2019 albumilta Rewind, Replay, Rebound.
Leviathan, nykyään Livyatan, sukupuuttoon kuollut hammasvalassuku
Leviathan – kuoleman laiva, George Pan Cosmatosin elokuva vuodelta 1989
Leviathan, venäläinen elokuva vuodelta 2014
Leviatan, Supernatural-sarjan seitsemännellä kaudella esiintyvä hirviö
SS Great Eastern, aiemmin Leviathan, aikanaan maailman suurin laiva
HMS Leviathan (1777), 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Leviathan (1790), 74-tykkinen Courageux-luokan kolmannen luokan linjalaiva
HMS Leviathan (1901), Drake-luokan panssariristeilijä
HMS Leviathan (R97), Majestic-luokan kevyt lentotukialus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Leviathan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.