stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hammarön kunta
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Hammarö
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Hammarö
Hammarö kbfd*
Skoghalls kbfd*
Seurakunnat > Kirkot

Hammarön kirkko
Skoghallin kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hammarön kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Hammarö kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Värmlannin läänin kunnat
Käännös suomeksi
Pompejilaiset maalaustyylit

Pompejilaiset maalaustyylit on tapa luokitella roomalaisia seinämaalaustyylejä. Ne perustuvat August Maun luokittelujärjestelmään, joka oli muodostettu Pompejista tehtyjen löytöjen pohjalta. Niitä käytetään apuna roomalaisten maalausten ajoittamisessa, mutta ne ovat tässä jokseenkin epätarkkoja. Tyylejä on neljä:
ensimmäinen eli kivi-imitaatiotyyli (strukturaalinen tyyli)
toinen eli arkkitehtoninen tyyli
kolmas eli kandelaaberityyli
neljäs tyyli eli eklektinen tyyli
62 tapahtuneen maanjäristyksen jälkeen rakennusten korjauksen aikana Pompeijissa maalattiin seinämaalauksia, joissa käytettiin kandelaaberityyliä ja elektistä tyyliä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pompejilaiset maalaustyylit Wikimedia Commonsissa
Peräjärvi (Kuhmoinen)

| Peräjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°36′14″N, 24°55′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  metsäoja Luodoksenjärveen 
Järvinumero:  35.764.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,8 m  
Rantaviiva:  0,827 km  
Pinta-ala:  2,521 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPeräjärvi 
Peräjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Päijälän Leppäkosken itäpuolella ja Lievejärven pohjoispuolella sijaitseva metsäjärvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Aukeissuon ja Kutukallion välissä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannat ovat soistunutta metsämaata. Sen rantaviivan pituus on 850 metriä ja pohjoisrannan lähelle on rakennettu vapaa-ajan asunto. Sinne tulee tie Lievejärveltä pohjoiseen kulkevalta kylätieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pukarajärven alueeseen (35.764) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,8 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi suo-ojaa, joista kaksi tulee Aukeissuolta ja etelän suunnalta, missä sijaitsevat Kaakkolammit ja Vähä-Kaituri. Peräjärven laskuoja Peräjärvenoja lähtee sen länsipäästä ja se laskee 2,0 kilometrin päässä Luodoksenjärveen. Siitä vesireitti jatkaa Pitkäveteen.
Historiaa

Vuoden 1965 peruskartassa järven ympäristössä oli peltoja ja järveen oli johdettu kolme ojaa. Vuoteen 1986 mennessä suuri osa pelloista oli metsittynyt ja järveen oli johdettu neljäs oja.
Prudhomme

Prudhomme on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Christian Prudhomme (s. 1960), ranskalainen toimitusjohtaja ja urheiluvaikuttaja
Paul Prudhomme (1940–2015), yhdysvaltalainen keittiömestari
Sully Prudhomme, oik. René-François-Armand Prudhomme (1839–1907), ranskalainen kirjailija, ensimmäisen Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Pietari I:n saari

Saaren kartta.
| --- | --- |
Sijainti:  68°51′0″S, 90°35′0″W
Merialue:  Bellingshauseninmeri
Korkein kohta:  Lars Christensentoppen, 1 640 m
Pinta-ala:  156 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  ei pysyvää asutusta
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pietari I:n saari (norj. Peter I Øy) on saari Bellingshauseninmerellä noin 450 kilometrin päässä Etelämantereen rannikolta. Sen pinta-ala on 156 km² ja suuri osa siitä on jäätikön peitossa. Meri saaren ympärillä on suuren osan vuodesta ahtojään peittämää. Saari kuuluu Norjan Etelämantereella vaatimaan alueeseen.
Maantiede

Pietari I:n saari sijaitsee Bellingshauseninmerellä noin 450 kilometrin päässä Etelämantereen rannikosta. Saari on tuliperäinen ja pinta-alaltaan 156 km². Noin 95 % saaresta on jäätikön peitossa. Rannikolla on jyrkkiä kallioita ja jääseinämiä, joilla on korkeutta noin 40 metriä. Maihinnousu veneellä on mahdollista vain kolmella eri paikalla. Saaren korkein kohta on Lars Christensentoppen 1 640 metrin korkeudessa. Saarta ympäröi suurimman osan vuodesta paksu ahtojää.
Saaren kasvillisuus koostuu ankarassa säässä selviytyvistä jäkälistä ja sammalista. Saarella pesii muutamia merilintuja. Sen kallioilla pesii etelänmyrskylintuja. Muualla on muutamia jääpingviinien ja myssypingviinien pesimäpaikkoja. Saaren rannoilla ja etenkin ympäröivällä merialueella on runsaasti hylkeitä. Yleisimpiä lajeja ovat krillihylje ja merileopardi.
Historia

Pietari I:n saaren löysi Fabian Gottlieb von Bellingshausen tammikuussa 1821 ja hän nimesi saaren Venäjän keisari Pietari Suuren mukaan. Bellingshausen jäi ahtojään takia 25 kilometrin päähän saaresta. 90 vuotta myöhemmin Jean Charcot pääsi noin viiden kilometrin päähän saaresta ja vahvisti samalla sen olemassaolon. Norjalainen Eyvind Tofte purjehti saaren vierestä tutkimusmatkallaan vuonna 1926–1927, mutta hänkään ei päässyt nousemaan maihin.
Ensimmäisenä saarelle noustiin maihin vuonna 1929. Norjalainen laivanvarustaja Lars Christensen oli rahoittanut vuonna 1928 norjalaisen tutkimusretkikunnan, jolla oli valtuudet vallata kaikki löydetyt uudet maat Norjan kuningaskunnan nimissä. Norvegia-tutkimuskuntaa johtivat tohtori Ola Stadt ja kapteeni Nils Larsen. Tutkimusretkikunta nousi maihin saarella 2. helmikuuta 1929 ja saari julistettiin kuuluvaksi Norjaan seremoniassa Framnesoddenissa. Asia vahvistettiin Norjan suurkäräjien vuonna 1930 säätämällä lailla, jonka mukaan saari – samoin kuin Bouvet’nsaari ja Kuningatar Maudin maa – kuuluvat Norjalle. Valtausta ei ole kuitenkaan tunnustettu kansainvälisesti, paitsi Bouvet'nsaaren osalta, koska vuonna 1959 solmitun Antarktiksen sopimuksen mukaisesti maat eivät voi vaatia itselleen 60° eteläistä leveyspiiriä etelämpänä olevia alueita.
Retkikunta suoritti myös joitakin tutkimuksia ja tulevia retkikuntia varten rakennettiin pieni maja. Maja on virallisesti historiallinen kohde, vaikkakin se on sittemmin tuhoutunut ankarien olosuhteiden takia. Larsen vieraili saaren tuntumassa uudelleen vuonna 1931, mutta ei päässyt tällä kertaa maihin. Norjassa saari liitettiin valtioon kuninkaallisella julistuksella toukokuussa 1931 ja maaliskuussa 1933 siitä tehtiin Norjan alusmaa. Hylkeenpyynti saarella kiellettiin samaan aikaan Bouvet’nsaaren kanssa vuonna 1935.
Toisen kerran saarelle noustiin maihin vasta helmikuussa 1948. Nils Larsen johti tutkimusretkikuntaa Brategg-aluksella. Retkikunta teki tutkimuksia kolmen päivän ajan, jolloin jäätilanne pakotti heidät lähtemään. Saarelle rakennettiin uusi maja, joka tuhoutui nopeasti edellisen tapaan. Sittemmin saarella on vieraillut satunnaisesti tieteilijöitä ja matkailijoita.
Saaren rannikkoa.
Norjalaiset maissa saarella helmikuussa 1929.
Protesti

Protestoijia Irlannissa
Mielenosoitus protestioikeuden puolesta 2022.
Protesti on vastustava mielenilmaus. Sen esittämiskeinoja ovat muun muassa adressi, mielenosoitus ja lakko. Protestilla kuvataan esimerkiksi suuren väkijoukon suhtautumista tapahtumaan tai muutokseen yhteiskunnassa tai yhteisössä.
Protestilla voi olla merkittäviä yhteiskunnallisia vaikutuksia, kuten vallankumous.
Protestointia vastaan voidaan tehdä vastaprotesti, joka puolustaa tai kannattaa alkuperäistä protestin kohdetta.
Protestivaaleiksi kutsutaan vaaleja, joissa siihen saakka harjoitettua politiikkaa arvostellut puolue, yleensä oppositiopuolue, saa vaalivoiton. Suomessa protestivaaleina on pidetty etenkin vuosien 1970 ja 1983 eduskuntavaaleja.
Velvoiteoikeudellinen protesti

Oikeustieteessä protesti tarkoittaa myös tilannetta, jossa vekseliä tai trattaa ei ole maksettu ajoissa ja se protestoidaan eli julkistetaan. Protestilistalle joutuminen aiheuttaa merkinnän luottorekisteriin ja vaikeuttaa lainansaantia.
Petit Le Mans 2009

Petit Le Mansin rata.
Petit Le Mans 2009 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 26. syyskuuta 2009 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Peugeotilla ajaneet Franck Montagny ja Stéphane Sarrazin.
Aiheesta muualla

Petit Le Mans (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2009 Petit Le Mans
Käännös suomeksi
Pohjois-Hiislampi

| Pohjois-Hiislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  61°59′52″N, 26°44′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskujoki:  ija Etelä-Hiisilampeen 
Järvinumero:  14.923.1.086
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,5 m  
Pituus:  420 m  
Leveys:  360 m  
Rantaviiva:  1,316 km  
Pinta-ala:  7,865 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPohjois-Hiislampi 
Pohjois-Hiislampi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Reinikkalan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 420 metriä pitkä, 360 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 105,5 metriä mpy.
Peräjärvi (Kangasala)

| Peräjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°28′14″N, 24°42′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  Peräjärvenoja 
Järvinumero:  35.727.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  98 m  
Rantaviiva:  0,744 km  
Pinta-ala:  2,672 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPeräjärvi 
Peräjärvi  on Pirkanmaalla Kangasalla Pohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee peltojen keskellä olevassa metsökössä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja järvi on autio. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen rannat ovat metsää.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Kuhmajärvenojan valuma-alueeseen (35.727) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 98 metriä mpy. Siihen on johdettu kaksi ojaa. Etelärantaan laskee lyhyt pelto-oja ja itärantaan Koirakoskenoja, jonka valuma-alue on laaja. Sen valuma-alue koostuu sekä pelloista että kangasmetsästä.Järven laskuoja Peräjärvenoja yhtyy Kuhmajärven laskuojaan Vuotoon Pohjan kylässä. Vuoto laskee Tervaniemenlahteen ja se laskee vuorostaan Längelmäveden Enonselän Aittolahteen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa nimetön järvi on autio, mutta sen länsirannat on raivattu niityiksi. Vuoden 1956 peruskartassa pellot ulottuivat lähde jokaiselle rannalle. Vain koillispuolella oli rannassa metsää. Vuoden 1977 kartassa järveä ympäröi leveämpi metsäinen vyöhyke.
Prudente de Morais

Virallinen muotokuva (1894).
Prudente José de Morais e Barros (ääntäminen: [pruˈdẽtʃi ʒoˈzɛ di moˈrajs ˈbaʁus]; 4. lokakuuta 1841 – 3. joulukuuta 1902) oli kolmas Brasilian presidentti. Hän oli maan ensimmäinen siviilipresidentti, joka valittiin vuoden 1891 perustuslain mukaisesti, ja ensimmäinen, joka pysyi toimessaan koko virkakautensa ajan 15. marraskuuta 1894 – 15. marraskuuta 1898. Hänen valtakauttaan leimasi maan koillisosassa puhjennut kapina, jonka Brasilian armeija murskasi. Hän joutui kohtaamaan myös diplomaattisuhteiden katkeamisen entisen emämaan Portugalin kanssa. Tässä tilanteessa Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Viktoria toimi onnistuneesti välittäjänä.
Ennen presidentiksi valintaansa Prudente oli ollut São Paulon osavaltion kuvernööri ja senaatin puhemies vuosina 1891–1894.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Prudente de Morais
Petit Le Mans 2005

Petit Le Mansin rata.
Petit Le Mans 2005 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 1. lokakuuta 2005 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Frank Biela ja Emanuele Pirro.
Aiheesta muualla

Petit Le Mans (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2005 Petit Le Mans
Käännös suomeksi
Pro–Am

Pro–Am tai Pro/Am tarkoittaa kilpailua, jossa ammattilaiset ja amatöörit kilpailevat yhdessä. Termiä on käytetty myös tähtitieteessä ammattilaisten ja amatöörien yhteistyöhön liittyen.
Kilpa-autoilussa, etenkin kestävyysajossa, sillä on tarkempi merkitys, joka tarkoittaa että samaa autoa on ajettava eri tasoisten kuljettajien, joilla on minimi- tai maksimimäärä aikaa per kilpailu ratin takana. Eri tasoisten kuljettajien vaihdolla kilpailun aikana on se seuraus, että sijoitus kilpailun aikana voi vaihdella paljon.
Prudentius Troyeslainen

Pyhä Prudentius Troyeslainen (alun perin Galindo – 6. huhtikuuta 861 Troyes, Ranska) oli espanjalaissyntyinen piispa ja pyhimys. Hän oli aikanasa oppineimpia prelaatteja ja onnistui osoittamaan vääräksi Gottesschalkin, Scotus Erigenan ja muiden harhaoppeja. Hän toimi luostarillisen reformin puolesta, työskenteli luostarillisen kurin palauttamiseksi sekä teki katekismuksen ja breviaarin yhdistelmän opettaakseen pappiskandidaatteja. Hänet tunnettiin laajalti kirjoituksistaan, kuten läntisten frankkien historiasta, tutkielmasta “De praedistinatione contra Johannem Scotem” ja kirjoitukseseta “Epistola tractoria ad Wenilonem”. Hänen juhlapäiväänsä vietetään 6. huhtikuuta.
Proš Prošjan

Proš Pertševitš Prošjan (ven. Прош Перчевич Прошья́н, 22. huhtikuuta 1883 Aštarakin kylä nykyisen Hrazdanin kaupungin lähellä Armeniassa – 16. joulukuuta 1918 Moskova) oli armenialaissyntyinen venäläinen sosialistivallankumouksellinen.
Proš Prošjan oli armenialaisen kirjailijan Pertš Prošjanin poika. Lukion jälkeen hän opiskeli Novorossijan yliopistossa Odessassa, josta hänet erotettiin rästiin jääneiden lukukausimaksujen takia. Vuonna 1903 hän liittyi sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen ja toimi yhtenä sen paikallisjärjestön johtajista. Vuonna 1905 hän yritti vapauttaa poliittisia vankeja Odessan vankilasta, jäi kiinni ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi pakkotyöhön. Rangaistustaan hän kärsi Nertšinskin pakkotyövankilassa. Vuonna 1913 hän pakeni karkotuspaikaltaan ulkomaille. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän levitti hallituksen ja sodanvastaista propagandaa.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Prošjan saapui Pietariin, jossa hänet valittiin sosiaalivallankumouksellisen puolueen aluekomiteaan. Myöhemmin hänestä tuli yksi sosialistivallankumouksellisten vasemmistosiiven johtajista. Prošjan kannatti yhteistyötä bolševikkien kanssa ja osallistui lokakuun vallankumoukseen. Sen jälkeen hän toimi Venäjän toimeenpanevan keskuskomitean ja sen puhemiehistön jäsenenä. Marraskuussa 1917 hänet valittiin vasemmistososialistivallankumouksellisen puolueen keskuskomiteaan. Joulukuun lopusta hän työskenteli postin ja lennätinlaitoksen kansankomissaarina. Talvella 1918 hän valmisteli Venäjän ja Suomen välistä sopimusta. Helmikuussa Prošjan valittiin kansankomissaarien neuvoston väliaikaiseen toimeenpanevaan komiteaan, johon hänen lisäkseen kuuluivat Lenin, Stalin, Trotski ja Vladimir Karelin.
Brest-Litovskin rauhan jälkeen maaliskuussa 1918 Prošjan erosi protestina kansankomissaarien neuvostosta, mutta jatkoi toimintaansa Venäjän toimeenpanevassa keskuskomiteassa. Heinäkuun alussa hän osallistui vasemmistososialistivallankumouksellisten kapinaan Moskovassa. Kapinan epäonnistuttua hän jatkoi puolueen maanalaista toimintaa. Lokakuussa 1918 pidetyn vasemmistososialistivallankumouksellisen puolueen edustajainkokouksen jälkeen hän sairastui ja kuoli lavantautiin.
Petit Le Mans 2008

Petit Le Mansin rata.
Petit Le Mans 2008 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 4. lokakuuta 2008 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Emanuele Pirro, Rinaldo Capello ja Allan McNish.
Aiheesta muualla

Petit Le Mans (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2008 Petit Le Mans
Käännös suomeksi
Petit Le Mans 2010

Petit Le Mansin rata.
Petit Le Mans 2010 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 2. lokakuuta 2010 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailu oli Intercontinental Le Mans Cup -kauden 2010 toiseksi viimeinen osakilpailu ja American Le Mans Series -kauden 2010 viimeinen osakilpailu.
Kilpailun voittivat Peugeotilla ajaneet Franck Montagny, Stéphane Sarrazin ja Pedro Lamy.
Aiheesta muualla

Petit Le Mans (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2010 Petit Le Mans
Käännös suomeksi
Psyko (romaani)

Psyko on Robert Blochin kirjoittama psykologinen kauhuromaani, joka julkaistiin vuonna 1959. Romaani kertoo henkisesti sairaasta Norman Batesista ja hänen elämästään ja tekemistään henkirikoksista pienessä Fairvale-nimisessä kaupungissa. Kirja on saanut inspiraatiota sarjamurhaaja Ed Geinistä. Vuosi kirjan ilmestymisen jälkeen Alfred Hitchcock ohjasi samannimisen kirjaan pohjautuvan elokuvan, joka sai myös ajan mittaan kolme jatko-osaa.
Pohjois-Hwanghae

| Pohjois-Hwanghaen maakunta 황해북도 Hwanghaebuk-do |
| --- | --- |
 Pohjois-Hwanghaen maaseutua
 Maakunnan sijainti Pohjois-Koreassa
Valtio:  Pohjois-Korea
Alue:  Hwanghae
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Sariwon
Pinta-ala:  9 262 km²
Väkiluku (2008):  2 113 672
 – väestötiheys:  228,2 as./km²
Pohjois-Hwanghaen maakunta (kor. 황해북도, Hwanghaebuk-do, hanja 黃海北道, McCune‑Reischauer Hwanghaebuk-to) on yksi Pohjois-Korean maakunnista. Se sijaitsee maan eteläosassa pääkaupunki Pjongjangin etelä- ja Etelä-Korean rajan pohjoispuolella. Pohjois-Hwanghaessa on vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 2 113 672 asukasta ja sen pinta-ala on 9 262 neliökilometriä (mukaan lukien Gaeseongin teollisuusalue). Maakunnan pääkaupunki on Sariwon.
Aluejako

Pohjois-Hwanghaen maakunta jakautuu kolmeen kaupunkiin (si) ja 19 piirikuntaan (gun).
Aluejako > Kaupungit

Sariwon-si (사리원시; 沙里院市)
Gaeseong-si (개성시; 開城市)
Gaeseongin teollisuusalue (개성공업지구; 開城工業地區)
Songrim-si (송림시; 松林市)
Aluejako > Piirikunnat

Bongsan-gun (봉산군; 鳳山郡)
Eunpa-gun (은파군; 銀波郡)
Gaepung-gun (개풍군; 開豊郡)
Gangnam-gun (강남군; 江南郡)
Geumcheon-gun (금천군; 金川郡)
Goksan-gun (곡산군; 谷山郡)
Hwangju-gun (황주군; 黃州郡)
Jangpung-gun (장풍군; 長豊郡)
Junghwa-gun (중화군; 中和郡)
Pyeongsan-gun (평산군; 平山郡)
Rinsan-gun (린산군; 麟山郡)
Sangwon-gun (상원군; 祥原郡)
Seoheung-gun (서흥군; 瑞興郡)
Singye-gun (신계군; 新溪郡)
Sinpyeong-gun (신평군; 新坪郡)
Suan-gun (수안군; 遂安郡)
Tosan-gun (토산군; 兎山郡)
Yeonsan-gun (연산군; 延山郡)
Yeontan-gun (연탄군; 燕灘郡)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjois-Hwanghaen maakunta Wikimedia Commonsissa
Protestanttinen etiikka ja kapitalismin henki

| Protestanttinen etiikka ja kapitalismin henki> Die protestantische Ethik und der Geist des Kapitalismus |
| --- | --- |
 Saksankielisen vuoden 1934 laitoksen kansi.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Max Weber
Kieli:  saksa
Julkaistu:  1905
Suomennos
Suomentaja:  Timo Kyntäjä
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1980
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  250
ISBN:  951-0-09226-6

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Protestanttinen etiikka ja kapitalismin henki on Max Weberin vuonna 1905 julkaistu teos. Teoksen on suomentanut Timo Kyntäjä, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 1980 WSOY.
Max Weberin malli kapitalismin kehityksestä.
Weber kuvaa teoksessa, kuinka kapitalismi kehittyi pohjoisessa Keski-Euroopassa, kun protestanttisen (erityisesti kalvinistisen) etiikan vaikutuksesta työnteko maallisessa maailmassa lisääntyi. Käytännössä se tarkoitti omien yritysten kehittämistä, kaupantekoa ja varallisuuden keräämistä investointitarkoituksissa. Weberin mukaan protestanttinen työetiikka oli tärkeä voima sen suunnittelemattoman ja koordinoimattoman joukkotoiminnan takana, joka vaikutti kapitalismin kehitykseen.[lähde? ]
Teoksessa Weber tarkastelee kapitalismin henkistä (eettistä) pohjaa. Hän katsoo, että kapitalismin syntyyn on vaikuttanut kalvinismin ennaltamääräämisoppi, jonka mukaan taivaaseen pääsyyn ei voi itse vaikuttaa. Kalvinistit tarvitsivat varmuuden pelastumisestaan, joten he ajattelivat, että maallinen menestys on osoitus kuulumisesta pelastuvien joukkoon. Weberin mukaan se osaltaan synnytti taloudellisen järjestelmän, joka myöhemmin jatkoi olemassaoloaan uskonnosta irronneena. Weber ei toisaalta tarkoita, että kalvinismi olisi ollut välttämätön kapitalismin syntymisen pohja, vaan sanoo, että kapitalismi olisi ilman kalvinismia syntynyt jossain muussa muodossa.[lähde? ]
Teosta pidetään taloussosiologian ja yleisen sosiologian perusteoksena.[lähde? ] Weberin teoksen merkittävimpiä kriitikoita on ollut ranskalainen historioitsija Fernand Braudel. Lukutaidon yleistyminen on usein esitetty vastaväite kirjassa esitettyjä väitteitä kohtaan.selvennä[lähde? ]
Aiheesta muualla

Heikki Valkama, Analyysi: Protestanttinen etiikka ja kapitalismin henki – hei, tämä ei koske sinua, luterilainen! Yle.fi 31.10.2017
Sakari Ollitervo, Max Weber ja vastakohtien maailma, teoksessa: Avaintekstejä kulttuurihistoriaan s. 138-158. Turun yliopisto 2014
Matti Peltonen, Sata vuotta protestanttista etiikkaa ja kapitalismin henkeä Historiallinen aikakauskirja 1/2006
Petit Le Mans 2014

Petit Le Mansin rata.
Petit Le Mans 2014 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 3. lokakuuta 2014 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa. Kilpailu oli osa uutta IMSA SportsCar Championship -sarjaa.
Kilpailun voittivat Chevrolet Corvettella ajaneet Ricky Taylor, Jordan Taylor ja Max Angelelli.
Aiheesta muualla

Petit Le Mans (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2014 Petit Le Mans
Käännös suomeksi
President (1650)

| President |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Deptfordin telakka
Laskettu vesille:  9. huhtikuuta 1650
Palveluskäyttöön:  1650
Loppuvaihe:  upotettu aallonmurtajaksi 1748
Tekniset tiedot
Uppouma:  462 84/94 bm
Pituus:  0 m (tykkikansi) 30,48 m (köli)
Leveys:  8,99 m
Syväys:  4,5 m
Miehistöä:  180
Aseistus
Aseistus:  44 tykkiä (1653)
President oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1650 vesillelaskettu 44-tykkinen neljännen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin huhtikuussa 1649 Deptforsdin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Peter Pett vanhempi. Se laskettiin vesille 9. huhtikuuta 1650. Valmistuskustannukset olivat 3 378 puntaa ja 15 shillinkiä.