stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heather Peace
Ura > Muusikon ura

Heather Peace on soittanut pianoa kuusivuotiaasta ja kitaraa teinivuosistaan lähtien. Peace on maininnut, että hän luopuisi näyttelemisestä musiikkiuransa vuoksi mikäli tilanne olisi sellainen.
Sarjan London's Burning 2000:ssa jaksosa Peace:n roolihahmo lauloi version Bette Midlerin klassikosta The Rose, jonka myös julkaisi levy-yhtiö BMG. Kappale saavutti sijan 56 UK:n virallisella listalla. Hän päätti kuitenkin keskittyä näyttelemiseen, mutta vuonna 2011 kipinä musiikin tekoon syttyi uudelleen loppuunmyydyn UK:n kiertueen ja julkaistun akustisen albumin myötä.
Peace levytti debyytti albuminsa Fairytales tuottajan Nigel Wrightin kanssa. Levy julkaistiin 21 toukokuuta 2012 ja saavutti sijan 43 UK:n albumilistalla UK Albums Chart sekä sijan 9 omakustanne albumien listalla. Levyn julkaisuun liittyen hän teki myös kiertueen britteinsaarilla.
Vuonna 2013 hän julkaisi single Jack Guy remix of Fight For joke on saatavissa iTunesissa, sekä erikoisversion debyytti albumistaan "Fairytales". Peace teki ensimmäisen kiertueensa Australiaan ja esiintyi muun muassa Sydney Mardis Gras -tapahtumassa.
Uusi albumi The Thin Line julkaistaan 9 kesäkuuta 2014. Levyn julkaisua seuraa UK:n kiertue loka–marraskuussa 2014. Maaliskuussa 2014 Peace teki myös toisen Australian kiertueensa.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Albumin tiedot | Lista sijoitukset> UK  |
| --- | --- | --- |
| Fairytales  |  julkaistu: 20 toukokuuta 2012  levy-yhtiö(t): Kaleidoscope Records  formaatit: Digital download, CD | 43 |
| Live at Jazz Cafe (Live Albumi)  |  julkaistu: 27 lokakuuta 2013   levy-yhtiö(t): Kaleidoscope Records  formaatit: Digital download, CD | — |
| The Thin Line  |  julkaistu: 9 kesäkuuta 2014  levy-yhtiö(t): Kaleidoscope Records  formaatit: Digital download, CD | 56 |
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Nimi | Lista sijoitukset> UK  | Albumi |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | "The Rose" | 56 | — |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2012 | "Better Than You" | — | Fairytales |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2013 | "Fight For" (Jack Guy Remix) | — | Fairytales |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2014 | "We Can Change" | — | The Thin Line |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
"—" tarkoittaa että single ei ole ollut listalla tai tietoja ei ole julkaistu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heather Peace Wikimedia Commonsissa
Interview: Action woman gets set for new stage and TV roles – News Yorkshire Post.  9.6.2010. Viitattu 29.3.2012.
Haukilampi (Hirvensalmi, Ruokoniemi)

| Haukilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°42′21″N, 26°33′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskuoja:  oja Suonteeseen 
Järvinumero:  14.851.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,4 m  
Pituus:  560 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  1,243 km  
Pinta-ala:  3,578 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukilampi 
Haukilampi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Ruokoniemen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 560 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,6 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Ylä-Suonteen lähialueeseen (14.851) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 99,4 metriä mpy.
Hei elämä!

| Hei elämä! Ilpo Kaikkonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. tammikuuta 2016
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: pop, folk, iskelmä, country
 Levy-yhtiö: Ilmalaiva Music & Production
Listasijoitukset
 16. (Suomi)
Ilpo Kaikkosen muut julkaisut
| Vol. 1 2010 | Hei elämä! 2016 |   |
Hei elämä! on Ilpo Kaikkosen toinen sooloalbumi.
Edellisestä sooloalbumista poiketen Kaikkonen on tehnyt kaikki kappaleet itse ja julkaissut albumin omakustanteena. Lisäksi albumissa kuullaan enemmän iskelmä- ja rautalankavaikutteita ja musiikki on juurevaa.
Albumi on Kaikkosen itsensä tuottama. Singleinä on julkaistu kappaleet ”Muistan sen lauantain”, ”Kryptoniitti” ja ”Savuna ilmaan”.
Albumi sijoittui 16:nneksi Suomen albumilistalla.
Kappaleet

Hei elämä! – 3.51
Muistan sen lauantain – 3.33
Ei paha pysty sinuun koskemaan – 4.07
Clint Eastwoodin poika – 3.56
Savuna ilmaan – 4.01
Samat tähdet, sama kuu – 3.33
Mahdoton poika – 2.48
Kryptoniitti – 3.45
Laivaan on lastattu – 4.36
Rakastatko vielä – 5.48
Hei Pussycat

| Hei Pussycat> What’s New, Pussycat? |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Clive Donner
Käsikirjoittaja:  Woody Allen
Tuottaja:  Charles K. Feldman
Säveltäjä:  Burt Bacharach
Kuvaaja:  Jean Badal
Leikkaaja:  Fergus McDonell
Tuotantosuunnittelija:  Jacques Saulnier
Pääosat:   Peter O’Toole  Peter Sellers  Romy Schneider  Woody Allen 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   UA United Artists Pictures Inc.  Famous Artists Productions  Famartists Productions 
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  1965
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hei Pussycat (engl. What’s New, Pussycat?, televisioesityksessä suomeksi myös Mitä uutta, kissimirri?) on vuonna 1965 ensi-iltansa saanut menestyskomedia pakkomielteisestä naistenmetsästäjästä, joka hakee apua psykoterapiasta. Se oli brittiohjaaja Clive Donnerin ensimmäinen Hollywood-tuotanto[lähde? ]. Käsikirjoittajana oli uraansa aloitteleva Woody Allen, ja musiikin sävelsi Burt Bacharach. Elokuvan tunnuslaulusta, kulmikkaasti synkopoidusta valssimelodiasta ”What’s New, Pussycat?” tuli yksi Tom Jonesin ensimmäisistä menestyslevyistä. Bacharachin vakiosolisti Dionne Warwick esittää elokuvassa laulun ”Here I Am”.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo luonnehtii elokuvaa kömpelösti rokkaavaksi farssiksi, jossa Peter Sellers näyttelee ”ylihauskasti” ja joka toimii parhaiten ajankuvana 1960-luvun ”hippailusta”. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Aiheesta muualla

Hei Pussycat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hihapuukko

Hihapuukko oli Kajaanissa ilmestynyt lähinnä underground- tai anarkistilehti, jota ilmestyi 20 numeroa vuosina 1969–1970. Siihen kirjoittivat artikkeleita muun muassa Markku Sadelehto, Eino Kaikkonen ja sittemmin Kajaanin ainoaa elokuvateatteria Kino Sisua pyörittänyt Tapio Nevalainen. Lehdessä julkaistiin muun muassa artikkelisarja homoseksuaalisuuden historiasta ja yksi numero oli omistettu kokonaan eroottiselle kirjallisuudelle. Kaikkonen haastettiin oikeuteen siveellisyyslain rikkomisesta, mutta syytteet hylättiin hovioikeudessa. Lehden levikki oli pieni, mutta ajankohtaan ja paikkaan katsoen suuri. Lisäksi tämä oli ilmeisesti viimeinen julkaisu, jota vastaan nostettiin epäsiveellisyyssyyte vuoden 1922 lain nojalla. Hihapuukko ajautui riitoihin myös taistolaisten kommunistien kanssa julkaistuaan maolaisuutta kannattaneita kirjoituksia.
Aiheesta muualla

Hihapuukko-lehden numeroita pdf-tiedostoina, Oranssin pienlehtiarkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Henrik VIII (näytelmä)

Henrik VIII (engl. Henry VIII) on William Shakespearen näytelmä, jonka aiheena on Englannin kuningas Henrik VIII. Näytelmä ajoitetaan useimmiten vuoteen 1613, jolloin se esitettiin Globe-teatterissa. Shakespeare kirjoitti Henrik VIII:n sen jälkeen, kun hän oli jättänyt teatterielämän, poistunut Lontoosta ja asettunut asumaan komeaan taloonsa Stratfordiin. Hänen traaginen kautensa oli päättynyt eräänlaiseen sovintoon elämän kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Henry VIII: Plot Summary (englanniksi)
Hilkka-Helinä Lappalainen

Hilkka-Helinä Lappalainen (o.s. Hyvärinen; 13. helmikuuta 1921 Kuopio – 10. maaliskuuta 1989 Padasjoki) oli suomalainen runoilija.
Lappalainen pääsi ylioppilaaksi 1940 Helsingin suomalaisesta tyttölukiosta ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa.
Lappalainen kirjoitti vuodesta 1959 Kotiliesi-lehteen Nyt on aika -palstaa ja Pellervo-lehdessä hän pakinoi vuodesta 1949 nimimerkillä ”Marjaana”.
Teoksia

Nuoret runoilijat 1943: Kalervo Hortamo, Hilkka-Helinä Hyvärinen, Veikko Kolula, Lauri Lamminmäki, Elisabet Laurila, Aila Meriluoto, Yrjö Oinonen ja Kerttu Rukala. WSOY 1943
Rakas elämä : runoja, WSOY 1947
Kotoista kasvisruokaa; kirjoittajat Hilkka-Helinä Lappalainen ja Helena Vauraste. Kirjayhtymä 1979
Nyt on aika muistaa ystäviä. WSOY 1982
200 kalaherkkua; kirjoittajat Hilkka-Helinä Lappalainen ja Helena Vauraste. Kirjayhtymä 1983
Aiheesta muualla

Hilkka-Helinä Lappalainen Päijät-Häme Wikissä
Highflyer-luokka (risteilijä)

| Highlyer-luokka |
| --- | --- |
 luokan nimikkoalus HMS Highflyer

Tekniset tiedot
Uppouma:  5 600 t
Pituus:  113,39 m (kokonaispituus)
Leveys:  16,46 m
Syväys:  6,25 m
Koneteho:  10 000 ihp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  450
Aseistus
Meritorjunta:  11 x QF 6" -tykkiä 9 x QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä 3 x QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 x 18" torpedoputkea
Highflyer-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen toisen luokan risteilijän (panssarikansiristeilijä) muodostama alusluokka, jonka alusten kölit laskettiin vuonna 1897 ja niiden keskimääräinen valmistuskulu oli 300 000 puntaa kappale.
Suunnittelu

Ne olivat lähinnä Eclipse-luokan alusten toisinto, mutta ne oli aseistettu yhdellätoista kuuden tuuman tykillä eikä niiden aseistuksesta osaa muodostaneet 4,7 tuuman tykit kuten edeltäneissä luokissa. Alusten kattiloina oli myös vesikiertokattilat kuten Arrogant-luokassa, mikä hieman paransi koneistoa. Kattilat nostivat alusten nopeutta puolella solmulla ja kattiloiden ollessa 100 tonnia kevyempiä kuin edeltäneessä Eclipse-luokassa käytetyt aseiden lisääntynyt massa saatiin kompensoitua lähes täysin. Aluksia ei kuitenkaan varustettu törmäyskeulalla kuten Arrogant-luokan alukset. Ne olivat samankaltaisen Challenger-luokan kanssa viimeiset Kuninkaallisen laivaston panssarikansiristeilijät ennen Town-luokan HMS Bristolia, jonka köli laskettiin 1909.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Highflyer | Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan | 7. kesäkuuta 1897 | 4. kesäkuuta 1898 | 7. joulukuuta 1899 | myyty romutettavaksi 10. kesäkuuta 1921 |
| HMS Hermes | Fairfield | 30. huhtikuuta 1897 | 7. huhtikuuta 1898 | 5. lokakuuta 1899 | vesilentokoneiden emälaivaksi 1913 Saksan keisarillisen laivaston sukellusveneen SM U-27 upottama 31. lokakuuta 1914 |
| HMS Hyacinth | London and Glasgow Shipbuilding Company, Glasgow | 27. tammikuuta 1897 | 27. lokakuuta 1898 | 3. syyskuuta 1900 | palveluksesta elokuussa 1919 myyty romutettavaksi 11. lokakuuta 1923 |
Hitomi Obara

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hitomi Obara Lontoon olympialaisissa 2012. |  Hitomi Obara Lontoon olympialaisissa 2012. |  Hitomi Obara Lontoon olympialaisissa 2012. |  |
Maa:   Japani
Naispaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 48 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sofia 2000 | 51 kg |  |
|  Kultaa | Sofia 2001 | 51 kg |  |
|  Kultaa | Budapest 2005 | 51 kg |  |
|  Kultaa | Guangzhou 2006 | 51 kg |  |
|  Kultaa | Baku 2007 | 51 kg |  |
|  Kultaa | Tokio 2008 | 51 kg |  |
|  Kultaa | Moskova 2010 | 48 kg |  |
|  Kultaa | Istanbul 2011 | 48 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Pronssia | Guangzhou 2010 | 48 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Soul 2000 | 51 kg |  |
|  Kultaa | Wuhan 2005 | 51 kg |  |
Hitomi Obara (o.s. Sakamoto, jap. 坂本日登美, Sakamoto Hitomi, s. 4. tammikuuta 1981 Hachinohe, Aomorin prefektuuri) on japanilainen naispainija, olympiavoittaja, maailman- ja Aasian mestari.
Sakamoto on voittanut painijanurallaan olympiakultaa Lontoossa 2012, kahdeksan maailmanmestaruutta, kaksi Aasian-mestaruuskilpailujen kultamitalia ja pronssia Aasian kisoista 2010.
Hihifon lentoasema

Hihifon lentoasema (IATA: WLS, ICAO: NLWW) on Wallis ja Futunan Wallisin saaren lentoasema. Se sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä pääkaupunki Mata-Utusta. Vuonna 2014 sen kautta kulki noin 38 000 matkustajaa.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Aircalin: Futuna, Nadi, Nouméa
Hiddensee (P6166)

| Hiddensee |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Petrovskin telakka, Leningrad
Kölinlasku:  1984
Palveluskäyttöön:  Itä-Saksa: 1985 Saksa: 1990
Poistui palveluskäytöstä:  huhtikuu 1991
Loppuvaihe:  romutettu 2023
Tekniset tiedot
Uppouma:  488 t (standardi) 549 t (kuormattu)
Pituus:  56 m
Leveys:  10,5 m
Syväys:  2,5 m
Koneteho:  COGOG: 2 × DR077 -kaasuturbiinia 12 000 hv (8 948 kW) 2 × DM076 -kaasuturbiinia 4 000 hv (2 983 kW)
Nopeus:  42 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  1 × 76 mm AK-176 -tykki 2 × 30 mm AK-630 gatlingtykkiä 4 × KT-138E P-15 Termit (SS-N-2 Styx) -merimaaliohjusten laukaisualustaa 1 × neliputkinen FAM-14 Strela 2 (SA-N-5) -ilmatorjuntaohjustenlaukaisualusta 2 × PK-16 soihdunheitintä
Hiddensee (runkonumero P6166) oli yhdistyneen Saksan laivaston Tarantul-luokan korvetti, joka ainoa luokkansa aluksena otettiin Saksan demokraattisen tasavallan merivoimien kuudesta Tarantul I -luokan aluksesta yhdistyneeseen Saksan laivastoon. Alus myytiin marraskuussa 1991 Yhdysvaltoihin, missä se  museoitiin 1997 ja romutettiin vuonna 2023.
Valmistus

Alus tilattiin Leningradista Petrovskin telakalta. Se laskettiin vesille 1984. Alus luovutettiin 24. syyskuuta Saksan demokraattiselle tasavallalle, joka liitti sen 16. lokakuuta 1985 laivastoonsa nimellä Rudolf Egelhofer (771).
Palvelus

Saksojen yhdistyttyä 1990 alus liitettiin Saksan laivastoon nimellä Hiddensee.
Alus poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1991 ja luovutettiin Yhdysvaltain laivastolle marraskuussa. USNS Hiddenseella tehtiin lukuisia kokeita ja evaluointeja Naval Air Warfare Centerissä Solomonsissa Marylandissä, missä se osallistui muun muassa laivaston harjoituksiin. Laivaston budjettileikkausten seurauksena alus poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1996 ja siirrettiin Battleship Coveen 14. kesäkuuta 1997.
Battleship Coven museo romutti laivan vuonna 2023.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hiddensee (corvette)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiddensee (P6166) Wikimedia Commonsissa
Käännös suomeksi
Hitoshi Saitō

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hitoshi Saitō |  Hitoshi Saitō |  Hitoshi Saitō |  |
Maa:   Japani
Miesten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | yli 95 kg |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | yli 95 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 1983 | avoin sarja |  |
|  Hopeaa | Soul 1985 | yli 95 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Soul 1986 | yli 95 kg |  |
Hitoshi Saitō (jap. 斉藤仁, 2. tammikuuta 1961 Aomori – 20. tammikuuta 2015 Higashi-Ōsaka) oli japanilainen judoka, kaksinkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Saitō voitti ensimmäisen olympiakultansa Los Angelesin kisoista 1984 ja onnistui uusimaan voittonsa Soulissa 1988. Soulissa Saitōlla oli kovat paineet, sillä judon mahtimaana tunnettu Japani ei ollut vielä ennen Saitōn voittoa saavuttanut yhtään kultamitalia, ja Saitōn luokka oli viimeinen mahdollisuus. Saitō kuitenkin onnistui, ja japanilaiset saivat huokaista helpotuksesta.
MM-tasolla Saitō voitti kultaa Moskovasta 1983 ja hopeaa Soulista 1985. Soulin kisojen finaalissa Saitō hävisi Etelä-Korean Cho Yong-Chulille hänen käsivartensa mentyä sijoiltaan Chon lukko-otteessa. Aasian kisoissa Saitō voitti 1986, jälleen Soulissa. Aasian-mestaruuden hän voitti kaksi kertaa yli 95-kiloisissa.
Saitō kuoli syöpään 54-vuotiaana.
Highfather

Highfather (oikealta nimeltään Izaya the Inheritor) on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran The New Gods #1 tarinassa maaliskuussa 1971 ja hänet loi Jack Kirby. Highfather on Uusi Jumala, New Genesis -planeetan johtaja ja pahan Darkseidin positiivinen vastine. Hahmon nimi tulee vanhan testamentin profeetta Jesajasta (engl. Isaiah), ja Highfather muistuttaa temaattisesti norjalaista jumalaa Odinia (joka tunnettiin kaiken isänä).
Muussa mediassa > Animaatio

Highfather esiintyi cameo-roolissa Teräsmies animaatiosarjan jaksoissa "Apokolips…Now!" ja "Legacy", joissa hänellä ei ollut puheroolia.
Highfather esiintyi Justice League animaatiosarjan jaksossa "Twilight", jossa häntä ääninäytteli Mitchell Ryan.
Highfather esiintyi Young Justice animaatiosarjan neljännellä kaudella, jossa häntä ääninäytteli Mark Rolston. Sarjassa hänen oikea nimensä oli Iyaza ja hänen vaimonsa Avia oli yhä elossa.
Vaihtoehtomaailman versio Highfatherista esiintyi animaatioelokuvassa Justice League: Gods and Monsters, jossa häntä ääninäytteli Richard Chamberlain. Sen sijaan, että hän olisi vaihtanut Orionin Mister Miracleen, hän naitti Bekkan Orionin kanssa yhdistääkseen Apokolipsin ja New Genesiksen. Highfather kuitenkin pettää Darkseidin ja murhaa hänet yhdessä eliittinsä kanssa pian sen jälkeen, kun Orion ja Bekka ovat menneet naimisiin. Tämä toiminta ja Orionin kuolema saavat Bekkan lähtemään Maahan ja ryhtymään Ihmenaiseksi.
Hentilä

Hentilä voi tarkoittaa:
Jorma Hentilä (s. 1937), poliitikko
Seppo Hentilä (s. 1948), valtiotieteen tohtori
Sini Hentilä (o.s. Kiiski, s. 1990), keihäänheittäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hei hulinaa

| Hei hulinaa |
| --- | --- |
Tyyli:  Sketsi
Kestoaika:  1 tunti / jakso
Luoja(t):  Timo Ryymin (tuottaja-ohjaaja)
Pääosissa:  Pirkka-Pekka Petelius Pedro Hietanen
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Kolmoskanava
Esitetty:  26. syyskuuta 1988 – 23. elokuuta 1989
Jaksoja:  8
Aiheesta muualla
IMDb
Hei hulinaa oli vuosina 1988–1989 esitetty Pirkka-Pekka Peteliuksen ja Pedro Hietasen kahdeksanosainen television sketsisarja. Suorina lähetyksinä esitetyt jaksot sisälsivät sketsejä, joista osa oli improvisoituja ja osa vanhoja sketsejä radion Yömyöhä-ohjelmasta. Pedro Hietanen esitti sketseissä yleensä juontajaa, joka haastatteli studiossa Peteliuksen esittämiä hahmoja. Sketsien välissä esitettiin eri artistien musiikkivideoita, joiden aikana maskeeraaja Sirpa Lipponen meikkasi ja puvusti Peteliuksen seuraavaa sketsiä varten.
Sketsejä

Herra 47 (Hei hulinaa oli ensimmäinen television sketsisarja, jossa Herra 47 esiintyi)
Jarna Kuiva
Videotuottaja Per ”Pelle” Haschisblad
Mäkihyppääjä Eddie Edwards
Rocktähti Ben Puzzle Limelight
Pahat pukit
Ritva ”Kike” Elomaa
Uutiset
Jatkosarja

Sarjalle tehtiin vuonna 1989 jatkoa neljän uuden jakson verran nimellä Hui helinää. Sarja oli hyvin samantyyppinen edeltäjänsä kanssa, sillä sen ja Hei hulinaa -sarjan sketsit esitettiin aina samassa studiossa ja ohjelmien rakenne pysyi samanlaisena. Kesällä 1991 molempien sarjojen sketseistä esitettiin vielä tunnin mittainen koostejakso Hoi hölinää.
Hide and Seek (albumi)

| Hide and Seek The Birthday Massacre |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. lokakuuta 2012
 Tuottaja(t): Rainbow & Michael Falcore
 Tyylilaji: synthrock, goottirock, uusi aalto, dream pop
 Kesto: 35.39
 Levy-yhtiö: Metropolis
Listasijoitukset
  138.
The Birthday Massacren muut julkaisut
| Imaginary Monsters (EP) 2011 | Hide and Seek 2012 | Superstition 2014 |
Hide and Seek on The Birthday Massacren viides studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2012. Se debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 138.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Chibi, Rainbow and Michael Falcore, ellei toisin mainittu..
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Leaving Tonight | 3.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Down | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Play with Fire (kirjoitettu yhdessä Aaron Cunninghamin kanssa)  | 3.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Need | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Calling | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Alibis | 3.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | One Promise | 3.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | In This Moment | 4.33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Cover My Eyes | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Long Way Home | 2.16 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 35.39 |  |  |  |  |  |  |  |
"Calling"-kappale lainaa osia Nine Inch Nailsin kappaleesta "God Given".
Kokoonpano

Chibi – laulu
Rainbow – kitara
Falcore – kitara
Nate Manor – basso
Rhim – rummut
Owen – koskettimet
Dave Ogilvie - miksaus
Kevin James Maher - ohjelmointi
Arvostelut

IGN: positiivinen
Terrorizer: negatiivinen
Hilkka Ahmala

Hilkka Kyllikki Ahmala (myös. Viitanen, 12. marraskuuta 1915 Helsinki – 2. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka 1950–1960-luvuilla oli yksi tunnetuimmista suomalaisen työväenlehdistön toimittajista. Hän oli jo ennen sotavuosia aktiivisesti mukana maanalaisessa kommunistisessa liikkeessä ja joutui toimintansa vuoksi myös vankilaan.
Elämä

Kansakoulun käynyt Ahmala työskenteli Elannon maitokaupan myyjänä ja lähti 1930-luvun puolivälissä mukaan kielletyn Suomen Kommunistisen Puolueen toimintaan. Etsivä Keskuspoliisi raportoi hänestä ensimmäisen kerran vuonna 1935. Hän oli Jenny Pajusen ohella yksi sotaa edeltävien vuosien työläisnaisista, joka liikkui aktiivisesti Suomen harvalukuisen vasemmistoälymystön piirissä. Ahmala oli mukana muun muassa Helsingin Työväen Näyttämön toiminnassa, jossa hän näyttelemisen lisäksi lausui runoja. Vuosikymmenen lopulla Ahmala työskenteli kommunistien julkaiseman Kirjallisuuslehden konttorissa ja välirauhan aikana 1940–1941 lyhytaikaiseksi jääneen Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran toimistossa. Jatkosodan sytyttyä vuonna 1941, hänen kotoaan löydettiin laittomia lentolehtisiä ja Ahmala suljettiin turvasäilöön.
Moskovan välirauhan jälkeen 1944 hän siirtyi Vapaan Sanan toimitukseen ja sieltä edelleen vuonna 1957 perustettuun Kansan Uutisiin. 1950-luvun alussa hän kuului Suomi–Kiina-seuran hallitukseen ja oli myöhemmin mukana muun muassa Kansan Sivistystyön Liiton toiminnassa. Vuonna 1965 Ahmala käänsi yhdessä Raija Jänicken kanssa Kansankulttuurin julkaiseman satukirjan Peikon lahja.
Perhe

Hilkka Ahmalan isä oli työläisrunoilija Kössi Ahmala, jonka valkoiset teloittivat Viipurissa vuoden 1918 sisällissodan loppuvaiheessa. 1930-luvulla hän oli avioliitossa Kauno Viitasen (1912–1992) kanssa.
Teokset

Sanomalehtikirjeenvaihtajan opas, Demokraattisten kustantajain liitto, Helsinki, 1948.
Käy eespäin: Valikoima suomalaista työväenrunoutta (toim.), Tammi, Helsinki, 1957.
Holy Island

Holy Island voi viitata seuraaviin:
Lindisfarne (toiselta nimeltään Holy Island), saari Englannin koillisrannikolla.
Holy Island, saari Luoteis-Walesissa Angleseyn kreivikunnassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Holy Island”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.