Maria Pavlovna Romanova
Elämä 1917 vallankumouksen jälkeen

Venäjän vallankumouksen aikana Maria Pavlovna pakeni ensin puolisonsa kanssa Romaniaan kuningas Ferdinand I:n ja serkkunsa kuningatar Marian suojelukseen vuosiksi 1918-1919, sitten Pariisiin ja josta hän muutti Lontooseen, jossa hän opiskeli ompelemista ja kirjontaa, kutoi puseroita ja pukuja myyntiin sekä tapasi veljensä Dmitri Pavlovitšin. Maria kustansi maanpakovuotensa koruillaan, jotka hän oli salakuljettanut Ruotsiin ennen vallankumousta. Korut hänelle toi Lontooseen Ruotsin kruununprinssi Kustaa Aadolf. Seitsemällä suurella smaragdilla koristellun tiaran ja smaragdikaulakorun hän oli saanut häälahjaksi vuonna 1908 kasvattiäidiltään Elisabet Fjodorovnalta. Maria palasi Pariisiin vuonna 1920, jossa hän aloitti taideateljee Kitmirin toiminnan valmistamalla pitsejä ja kirjontoja sekä tekemällä siitä osuustoimintaa. Hänen suurin asiakkaansa vuodesta 1921 oli Chanelin muotitalo.
Rahoittaakseen venäläiseen kirjontaan erikoistuneen muotiliikkeensä toimintaa hän myi smaragdikorunsa vuonna 1922 Jugoslavian kuningas Aleksanteri I:lle, joka lahjoitti ne puolisolleen kuningatar Marialle häälahjana. Heidän poikansa Pietari II myi ne kultasepänliike Van Cleef & Arpelsille vuonna 1953.  Koruista saadut rahat hupenivat nopeasti huonosti organisoidun muotiateljeen kuluihin sekä puolison leveään elämäntyyliin muiden emigrantti-upseerien kanssa.
Avioeronsa jälkeen hän oli suhteessa muotisuunnittelija Jean Patoun kanssa ja he viettivät aikaa Biarritzissä, Deauvillessa ja Ranskan Rivieralla vuosina 1924-1928. Espanjassa kuningatar Viktoria Eugenie otti hänet vieraakseen. Muotiateljee Kitmirin toiminta ei enää kannattanut ja hän myi sen Maison Hurelille. Vuonna 1928 Maria Pavlovna muutti Lontooseen lanseemaan Prince Igor hajuvettä ja sen epäonnistuttua hän lähti Nansenin passilla siirtolaiseksi joulukuussa 1928. Vuodesta 1928 lähtien Maria Pavlovna asui 12 vuotta Yhdysvalloissa työskennellen muotikonsulttina newyorkilaiselle Bergdorf Goodman tavaratalolle sekä mainosvalokuvaajana, ja kirjoittaen vuonna 1929 myyntimenestystä saaneet muistelmansa, jotka julkaistiin kahdessa osassa vuosina 1930 ja 1932. Vuonna 1935 hän työskenteli fotojournalistina Hearstille Saksassa sekä kirjoitti artikkeleita muotilehti Vogueen. Hänen ystäväpiiriinsä kuuluivat sisarpuoli  ruhtinatar Natalia Paley, valokuvaaja Horst P. Horst, ja muotitalo Valentinan perustaja Valentina Sanina, joka oli naimisissa George Schleen kanssa.
Vuonna 1941 hän muutti Argentiinaan, aikomuksenaan lanseerata kosmetiikkasarja ystävänsä kreivitär Elisabeth de Brunière'n, os. Saroukhanoffin kanssa, joka työskenteli Elizabeth Ardenille Buenos Airesissa. Hän omistautui valokuvaukselle, joita hän myi muotilehtiin sekä alkoi opiskella ja opettaa maalausta. Muutto Argentiinaan oli protesti Yhdysvaltoja vastaan, sillä Yhdysvallat oli yksi Neuvostoliiton tunnustaneista maista. Maria asui Buenos Airesissa toisen maailmansodan loppuun saakka, jolloin hänen taloudellinen tilanteensa oli jo huono. Kuningas Kustaa V testamenttasi hänelle rahaston, jonka korkojen avulla hän eli loppelämänsä. Vuonna 1937 hän oli saanut takaisin Ruotsin kansalaisuuden.
Tämän jälkeen hän muutti takaisin Eurooppaan, ensin 1950-luvun puolivälissä Portugaliin ja sieltä Konstanziin Mainaun saarella sijaitsevaan linnaan lähelle poikaansa Lennartia ja tämän perhettä Länsi-Saksassa. Täällä hän tapasi entisen puolisonsa prinssi Vilhelmin ja he erosivat hyvinä ystävinä. Hän oli tavannut poikaansa tätä ennen vuonna 1921 Kööpenhaminassa, vuonna 1927 Brysselissä, vuonna 1937 Mainaussa sekä vuonna 1947 Buenos Airesissa.