stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raija-Liisa Mäkelä

Raija-Liisa Mäkelä (aikaisemmin Pöllä, ven. Райлиза Георгиевна Пелля, Railiza Georgijevna Pellja; s. 24. tammikuuta 1938 Matroosa) on venäläis-suomalainen kääntäjä ja kirjailija. Hän on käyttänyt myös kirjailijanimeä Marja-Leena Raunio.
Mäkelä syntyi Suomesta muilutetun työläisen perheeseen. Hänen isänsä kuoli Stalinin vainoissa. Mäkelä valmistui keskikoulusta Sortavalassa vuonna 1955 ja Petroskoin yliopiston suomen kielen ja kirjallisuuden laitokselta vuonna 1960.
Mäkelä työskenteli vuosina 1963–1982 Progress-kustantamon suomenkielisessä toimituksessa, jossa hän suomensi yhteiskuntapoliittista kirjallisuutta. Myöhemmin hän toimi useita vuosia Karjala-kustantamon suomenkielisen toimituksen johtajana. Mäkelä suomensi vuodesta 1969 lähtien myös kaunokirjallisuutta, jota julkaistiin Progress ja Raduga -kustantamoissa sekä Carelia ja Kipinä -lehdissä. Hän sai Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsenyyden vuonna 1981.
Mäkelä oli naimisissa runoilija Pekka Pöllän kanssa. Hän muutti perheineen Suomeen 1990-luvun alussa. Mäkelä sai paluumuttajana Suomen kansalaisuuden ja on työskennellyt kääntäjänä, kielenopettajana ja kirjailijana.
Teoksia

Minä, muilutetun tytär: puoli vuosisataa Neuvostoliitossa. Helsinki: Minerva, 2009.
Oma maa mansikka: romaani. Tampere: Siniplaneetta, 2018.
Solovetskin luostari: Venäjän historian peili. Heinävesi: Valamon luostari, 1994.
Suojelusenkelien uhri. Espoo: Prometheus, 2013.
Pariisi–Tours

| Pariisi–Tours |
| --- | --- |

Tiedot
Ajankohta:  lokakuu
Alue:   Ranska
Paikalliset nimet:  Paris-Tours (ranskaksi)
Laji:  maantie
Tyyppi:  yksipäiväinen
Historia
Ensimmäinen:  1896
Kilpailuja yht.:  116 (2022)
Ensimmäinen voittaja:   Eugène Prévost
Eniten voittoja:  3 voittoa:  Gustave Danneels  Paul Maye   Guido Reybroeck  Erik Zabel
Viimeisin voittaja:   Arnaud Démare
Pariisi–Tours on yhden päivän mittainen pyöräilykilpailu, joka järjestetään lokakuussa Ranskassa. Varsin tasainen reitti kulkee Pariisin laitamilta Tours'iin seuraillen Chevreusen ja Loire'n laaksoja. Reitin korkein kohta on 200 m:n korkeudessa Gault-du-Perchessä. Kilpailu on tullut tunnetuksi kiriajajien suosikkina, koska kilpailu yleensä päättyy joukkokiriin 3 km:n mittaisella Avenue du Grammontilla. Kilpailu kuuluu UCI Europe Touriin ja on kategorialuokitukseltaan 1.Pro. Vuosina 2005–2007 se kuului UCI ProTour -sarjaan.
Vuoden 2016 kilpailu käynnissä
Historia

Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran amatöörikilpailuna vuonna 1896 ja se on yksi vanhimmista pyöräilykilpailuista. Kilpailun järjestäjänä toimi Paris-Velo-lehti. Seuraavan kerran kilpailun järjesti aikakauslehti l'Auto vuonna 1906 ja siitä lähtien se on järjestetty vuosittain. l'Auto muutti kilpailun ammattilaisille tarkoitetuksi. Nykyään kilpailun järjestäjänä toimii Amaury Sport Organisation, joka vastaa myös Ranskan ympäriajon järjestämisestä.
Reitti ja olosuhteet

Kilpailun reitti on muuttunut useasti vuosien saatossa kilpailun kokonaismatkan kuitenkin säilyessä noin 250 km. Varsin aikaisessa vaiheessa kilpailun lähtö siirrettiin pois Pariisista, ensin Versailles'hin ja myöhemmin nykyisen paikkaansa Saint Arnould en Yvelinesiin. Vuosina 1919–1926 kilpailun reitissä tapahtui suuria muutoksia, joiden tavoitteena oli tehdä kilpailun lopusta vaativampi. Reittiin lisättiin mutka Chinon kaupunkiin, minkä myötä Toursia lähestyttiin mäkisempää maastoa pitkin ja samalla kilpailun kokonaismitta kasvoi 342 kilometriin. Tästä huolimatta kiriajajat jatkoivat kilpailun dominointia ja vuonna 1959 järjestäjät päättivät lisätä loppuun kolme kierrosta, joiden aikana noustiin Aloutte-mäen päälle. Tämäkään ei kuitenkaan auttanut ja vuonna 1965 muutosta yritettiin jälleen. Tällä kertaa kiellettiin ulkopuolisten vaihtajien käyttö ja ajajat pakotettiin käyttämään vain kahta eri vaihdetta. Kilpailun voitti alankomaalainen, ensimmäistä vuottaan kilpaillut Gerben Karstens, joka oli valinnut käyttöönsä välitykset 53×16 ja 53×15. Karstensin keskinopeus 246 km reitillä oli 45,029 km/h, mikä tuohon aikaan oli kilpailun ennätys. Vaihteiden käytön rajoittaminen huomattiin kuitenkin varsin pian toimimattomaksi ratkaisuksi sillä vuoden 1966 kilpailu päättyi lähes vastaavanlaiseen massakiriin kuin vuonna 1964, joten vaihteiden rajoituksista luovuttiin, eikä niitä ole käytetty vuoden 1966 jälkeen.
Vuosina 1974–1987 reittiin tehtiin jälleen merkittäviä muutoksia, kun kilpailu ajettiin jopa päinvastaiseen suuntaan eli Toursista Pariisiin ja reittiä muutettiin muutenkin vuosittain. Tuohon aikaan kilpailu tunnettiin välillä nimellä Grand Prix d'Automne ja välillä se oli nimetty lähtö- ja maalipaikkoina toimineiden kaupunkien mukaan. Monien mielestä kilpailu menetti luonnettaan näiden vuosien aikana, jolloin kilpailu ajettiin välillä Toursista Versailles'hin (1974–1975), Bloista Chaville'en (1976–1977 ja 1979–1984) Bloista Autodrome de Montiéryyn (1978) ja Créteil'stä Chavilleen (1985–1987). Vuonna 1988 kilpailu ajettiin alkuperäistä reittiä päinvastaiseen suuntaan. Tuulella on merkittävä vaikutus kilpailussa ja erityisesti lounaanpuoleinen tuuli tekee kilpailusta raskaan. Vuonna 1988 Peter Pieters voitti vastatuuleen ajetun kilpailun vain 34 km/h keskinopeudella, joka oli hitain kilpailun historiassa 57 vuoteen. Toisaalta vuonna 2003 Erik Zabel voitti myötätuuleen ajetun kilpailun 47,550 km/h keskinopeudella, mistä hän sai Ruban Jaune eli "Keltaisen nauhan", joka annetaan korkeimmasta keskinopeudesta pyöräilyn klassikkokilpailussa.
Voittajat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  2022  Arnaud Démare  2021  Arnaud Démare  2020  Casper Pedersen  2019  Jelle Wallays  2018  Søren Kragh Andersen  2017  Matteo Trentin  2016  Fernando Gaviria  2015  Matteo Trentin  2014  Jelle Wallays  2013  John Degenkolb  2012  Marco Marcato  2011  Greg Van Avermaet  2010  Óscar Freire  2009  Philippe Gilbert   2008  Philippe Gilbert   2007  Alessandro Petacchi   2006  Frédéric Guesdon   2005  Erik Zabel   2004  Erik Dekker   2003  Erik Zabel   2002  Jakob Piil   2001  Richard Virenque   2000  Andrea Tafi   1999  Marc Wauters   1998  Jacky Durand   1997  Andrei Tchmil   1996  Nicola Minali   1995  Nicola Minali   1994  Erik Zabel   1993  Johan Museeuw   1992  Hendrik Redant   1991  Johan Capiot   1990  Rolf Sørensen   1989  Jelle Nijdam   1988  Peter Pieters   1987  Adri van der Poel   1986  Phil Anderson   1985  Ludo Peeters   1984  Sean Kelly   1983  Ludo Peeters   1982  Jean-Luc Vandenbroucke |  1981  Jan Raas   1980  Daniel Willems   1979  Joop Zoetemelk   1978  Jan Raas   1977  Joop Zoetemelk   1976  Ronald Dewitte   1975  Freddy Maertens   1974  Francesco Moser   1973  Rik Van Linden   1972  Noël Van Tyghem   1971  Rik Van Linden   1970  Jürgen Tschan   1969  Herman Van Springel   1968  Guido Reybroeck   1967  Rik Van Looy   1966  Guido Reybroeck   1965  Gerben Karstens   1964  Guido Reybroeck   1963  Jo de Roo   1962  Jo de Roo   1961  Jos Wouters   1960  Jo de Haan   1959  Rik Van Looy   1958  Gilbert Desmet   1957  Fred De Bruyne   1956  Albert Bouvet   1955  Jacques Dupont   1954  Gilbert Scodeller   1953  Jos Schils   1952  Raymond Guegan   1951  Jacques Dupont   1950  André Mahé   1949  Albert Ramon   1948  Louis Caput   1947  Briek Schotte   1946  Briek Schotte   1945  Paul Maye   1944  Lucien Teisseire   1943  Gabriel Gaudin   1942  Paul Maye |  1941  Paul Maye  1940 ei järjestetty  1939  Frans Bonduel   1938  Jules Rossi   1937  Gustave Danneels   1936  Gustave Danneels   1935  René Le Grèves   1934  Gustave Danneels   1933  Jules Merviel   1932  Jules Moineau   1931  André Leducq   1930  Jean Marechal   1929  Nicolas Frantz   1928  Denis Verschueren   1927  Henri Suter   1926  Henri Suter   1925  Denis Verschueren   1924  Louis Mottiat   1923  Paul Deman   1922  Henri Pélissier   1921  Francis Pélissier   1920  Eugène Christophe   1919  Hector Tiberghien   1918  Charles Mantelet   1917  Philippe Thys   1915–1916 ei järjestetty   1914  Oscar Egg   1913  Charles Crupelandt   1912  Louis Heusghem   1911  Octave Lapize   1910  François Faber   1909  François Faber   1908  Omer Beaugendre   1907  Georges Passerieu   1906  Lucien Petit-Breton   1902–1905 ei järjestetty   1901  Jean Fischer   1897–1900 ei järjestetty   1896  Eugène Prévost |
Aiheesta muualla

Kilpailun viralliset kotisivut (ranskaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Paris-Tours
Kilpailijoita ennen lähtöä vuoden 1912 kilpailussa
Käännös suomeksi
Preitilän seisake

Preitilän seisake on lakkautettu seisake Varsinais-Suomessa rantaradalla Paimion Preitilässä. Seisake avattiin matkustajaliikenteen käyttöön 1. heinäkuuta 1943 ja lakkautettiin 1. maaliskuuta 1957. Seisake sijaitsee ratakilometrillä 170+622.
Liikennepaikan vieressä oli tasoristeys, joka oli käytössä elokuuhun 1984 saakka. Nykyään se on korvattu Alvar Aallon tien sillalla.
Pokémon Sun ja Moon

| Pokémon Sun Pokémon Moon |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Game Freak
Julkaisija:  The Pokémon Company Nintendo
Ohjaaja:  Shigeru Ohmori
Tuottaja:  Junichi Masuda Shin Uwai Takato Utsunomiya Hitoshi Yamagami Shinya Takahashi
Suunnittelija:  Shigeru Ohmori
Käsikirjoittaja:  Toshinobu Matsumiya Suguru Nakatsui Kenji Matsushima Masafumi Nukita
Taiteilija:  Takao Unno
Säveltäjä:  Minako Adachi Go Ichinose Junichi Masuda Hitomi Sato Tomoaki Oga Hideaki Kuroda
Ohjelmoija:  Sosuke Tamada
Pelisarja:  Pokémon
Julkaistu:  WW 18. marraskuuta 2016EU 23. marraskuuta 2016
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 3 ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  Nintendo 3DS pelikortti
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK          : 
Pokémon Sun ja Pokémon Moon ovat maailmanlaajuisesti marraskuussa 2016 julkaistuja Pokémon-pääpelisarjan osia ja ne aloittivat sarjan seitsemännen sukupolven. Pelien aloitus-Pokémonit ovat vesityypin Popplio, ruoho- ja lentotyypin Rowlet ja tulityypin Litten. Pelit sijoittuvat uudelle Havaijia muistuttavalle Alola-alueelle.
Pelien maskotit ovat legendaariset Pokémonit psyykkis- ja terästyypin Solgaleo ja psyykkis- ja haamutyypin Lunala..
Uudistukset

Peleissä esiteltiin Kanton alueella aiemmin esitellyille Pokémon-lajeille erityiset alolalaiset variaatiot, jotka eroavat lajien aiemmista muodoista ulkonäöltään ja tyypeiltään. Kanton variaatioista poiketen, osalla näiden pokémonien alolalaisista variaatioista ei ole edellisiä muotoja lainkaan. Esimerkiksi Alolassa on omat variaatiot Raichusta, Marowakista ja Exeggutorista, mutta ei niiden edellisistä muodoista.
Saliotteluiden sijasta Alolassa käydään saarihaasteita (engl. Island Challenges). Saarihaasteiden kokeissa (engl. Trails) pelaajan täytyy otella koekapteenien (engl. Trial Captains) tavallista suurempia toteemipokémoneja vastaan ja suurkokeissa (engl. Grand Trials) täytyy voittaa ottelu saaren kahunaa vastaan. Jokaisen kokeen palkintona on yksi Z-kristalli ja suurkokeesta saa myös leiman merkiksi saarihaasteen suorittamisesta.
Z-kristalleilla (engl. Z-Crystals) ja Z-renkailla (engl. Z-Rings) käytettäviä erityisen voimakkaita ja vain kerran ottelun aikana käytettävät Z-liikkeet (engl. Z-Moves). Z-kristalli jakautuvat tyyppikohtaisiin liikkeisiin, jotka voi opettaa melkein mille tahansa lajille joka osaa yhden samaa tyyppiä olevan tavallisen hyökkäyksen. Mutta on myös lajikohtaisia Z-kristalleja, joilla käytettävää Z-liikettä varten on osattava joka tietty tavallinen hyökkäys. Esimerkiksi Pikashunium Z -nimisen Z-kristallin kantaja voi antaa Pikachun käyttää 10,000,000 Volt Thunderboltia vain, jos Pikachu osaa Thunderboltin. Kouluttajat voivat käyttää yhtä Z-liikettä vain kerran ottelun aikana. Sen lisäksi, että osa Z-kristalleista voitetaan saarihaasteista, loput on mahdollista löytää etsimällä tietyistä paikoista ja voittamalla tiettyjä otteluita.
Lisäksi pelissä on uusi Battle Royal -taistelumuoto, jossa neljä Pokémonia taistelee toisiaan vastaan. Näitä otteluita on mahdollista käydä ainoastaan Akala-saarella sijaitsevassaa Battle Royal Domessa. Kukin kouluttajaa saa käyttää kolmea pokémonia ja niistä vain yhtä kerrallaan.
Seitsemännen sukupolven peleissä ei ole enää HM-liikkeitä, polkupyörää tai Dowsing Machinea, vaan ne on korvattu Poké Ride -järjestelmällä. Sen avulla voi mm. lentää Charizardilla, ratsastaa Tauroksella, seilata Lapraksella ja etsiä kätkettyjä esineitä Stoutlandilla.
Pelit olivat ensimmäiset Pokémon-pääpelisarjan pelit, jotka julkaistiin kiinaksi.
Pokémon Ultra Sun ja Ultra Moon

Kesäkuun 2017 Pokémon Directissä ilmoitettiin, että peleistä on tulossa marraskuussa 2017 parannellut versiot Pokémon Ultra Sun ja Ultra Moon. Pelit julkaistiin 17. marraskuuta 2017.
Pukinvuori

| Pukinvuori> Sijainti |
| --- | --- |
 Pukinvuori
Koordinaatit:  61.86966°N, 25.20313°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Jämsä
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Huippukausi:  rautakausi, keskiaika
Aiheesta muualla
  Pukinvuori Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pukinvuori eli Linnavuori tai Hartusvuori on Keski-Suomessa Jämsän taajamassa Seppolan koillispuolella sijaitseva muinaislinna.
Pukinvuori

Pukinvuori sijaitsee Jämsän kirkosta 1,2 kilometriä kaakkoon ja 250 metriä Hartusvuoren etelärinteestä etelään. Vuoren kallioiset ja metsäiset etelärinteet ovat jyrkkiä, ja jyrkkyyttä korostavat jyrkänteet. Myös idässä sijaitsee erillinen jyrkänne. Kallioalueen pohjoispuolella mäen laella sijaitsee kivistä rakennettu valli, jonka pituus on 17 metriä. Muita rakenteita ei ole havaittu.
Tutkimuksia

Kohdetta ovat tutkineet pintapuolisesti vuosina 1950 Jouko Voionmaa ja 1988 Jussi-Pekka Taavitsainen. Mäen viereisen polun läheltä löytyi vuonna 1985 miekanponsi (rekisteröity Kansallismuseossa tunnuksella KM 24262) sekä kuparin- ja raudankappaleet. Miekan ponsi oli suomalaisille tuntematonta tyyliä, ja lähimmät vastineet sille ovat Baltian maista 1100–1200-lukujen vaihteesta. Tämä saattaisi olla linnan ajoittava löydös. Taavitsainen suoritti paikalla koekaivauksen vuonna 1990. Linnavuoren luoteisrinteen alapuolella on lähde, jonka reunoja on tuettu hirsikehikolla.
Reikä kiven läpi Pukinvuorella
Kivi tai kallionyppylä Pukinvuoren ylärinteessä, joka tuo mieleen pukin turvan.
Pohjanisotalvikki

| Pohjanisotalvikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Kanervakasvit Ericaceae
Suku::  Terttutalvikit Pyrola
Laji::  rotundifolia
Alalaji::  norvegica
Kolmiosainen nimi
 Pyrola rotundifolia subsp. norvegica  (Knaben) Hämet-Ahti 
Katso myös
   Pohjanisotalvikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pohjanisotalvikki (Pyrola rotundifolia subsp. norvegica) eli pohjantalvikki (Pyrola norvegica) on isotalvikin alalaji tai oma lajinsa talvikkien suvussa. Se kasvaa kymmenestä 20:een senttimetriä korkeaksi. Lehtiruusukkeen lehdet talvehtivat ja ovat paksuhkoja, sileitä. Niiden lapa on yhdestä kolmeen senttimetriä, pyöreänpuikeasta pitkänpyöreään. Ruoti on enintään samanpituinen kuin lehtilapa. Kukintona on pystykasvuinen terttu, jossa on nuokkuvia kukkia. Verhiönliuskat ovat tasasoukkia ja lyhytsuippuisia. Teriö on vihertävänvalkoinen. Emiön vartalo on käyrä, punainen ja pituudeltaan 6,5–8,5 millimetriä.
Elinympäristöt

Pohjanisotalvikkia esiintyy lehdoissa, lehtomaisiaa kangasmetsissä, tunturikankailla ja -niityillä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Pohjanisotalvikki (Pyrola rotundifolia subsp. norvegica)
Kasviatlas 2021: Pohjanisotalvikin (Pyrola rotundifolia subsp. norvegica) levinneisyys Suomessa.
Propellerheads

Propellerheads on brittiläinen big beat -yhtye, jonka kokoonpanoon kuuluvat elektronimuusikot Will White ja Alex Gifford.
Kaksikon ensimmäinen julkaisu vuonna 1997 oli pienalbumi (EP) nimeltä "Dive!", jonka julkaisi tanssimiseen sopimattomaan elektronimusiikkiin erikoistunut Wall Of Sound. Samaisena vuonna he keräsivät mainetta tekemällä coverin kuudennen James Bond -elokuvan teemasta, John Barryn kappaleesta "On Her Majesty's Secret Service", sekä singlen "History Repeating" yhteistyössä jazz-diiva Shirley Basseyn kanssa.
Yhtyeen tähän mennessä ainoa albumi on vuonna 1998 julkaistu Decksandrumsandrockandroll, jonka julkaisivat samanaikaisesti sekä Wall Of Sound että DreamWorks. Jälkimmäinen versio sisältää kappaleita, jotka on tehty yhteistyössä hip hop -veteraanien De La Soul ja Jungle Brothers kanssa. Sisällytettyään "Spybreak!":in, yhden kappaleistaan, The Matrix -elokuvan ääniraidalle, yhtye poistui julkisuudesta, joskin White on jälkeenpäin julkaissut sekalaisen kokoelman sekä näyttäytynyt De-Fex-musiikkiprojektin jäsenenä.
Diskografia > Albumit

Decksandrumsandrockandroll (1998)
Diskografia > EP:t

Dive EP (1997)
Propellerheads EP (1997)
Extended Play EP (1998)
Diskografia > Singlet

"Take California" (1996)
"Spybreak!" (1997)
"History Repeating" (1997)
"On Her Majesty's Secret Service" (1997)
"Bang On!" (1997)
"Crash!" (1998)
"Velvet Pants" (1998)
"Take California And Party" (1999)
"Lethal Cut" (1999)
Pariisi–Roubaix 2021

Pariisi–Roubaix 2021 oli järjestyksessään 118. maantiepyöräilyn miesten Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se oli alun perin tarkoitus järjestää 11. huhtikuuta 2021, mutta koronaviruspandemian vuoksi se ajettiin vasta 3. lokakuuta 2021. Kilpailu käytiin 257,7 kilometrin reitillä Compiègnesta Roubaix'hin. Reitillä oli kaikkiaan 31 mukulakiviosuutta. Kilpailu kuului UCI World Touriin.
Pariisi–Roubaix ajettiin vuonna 2021 sateisessa säässä ensimmäisen kerran sitten vuoden 2002. Sonny Colbrelli voitti kilpailun kukistettuaan Roubaix'n velodromilla loppukirissä Florian Vermeerschin ja Mathieu van der Poelin.
Miesten kilpailut tulokset

Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet

Lähde: Pro Cycling Stats
–
Naisten kilpailu

Ensimmäinen naisten Pariisi–Roubaix käytiin 116,4 kilometrin reitillä Denainista Roubaix'hin 2. lokakuuta 2021. Kilpailu kuului UCI Women's World Touriin. Lizzie Deignan voitti kilpailun karattuaan yksin irtiottoon 82,5 kilometriä ennen maalia, juuri ennen ensimmäistä 17 mukulakiviosuudesta. Hän voitti kilpailun lopulta minuutin ja 17 sekunnin erolla Marianne Vosiin, Elisa Longo Borghini oli kolmas.
Naisten kilpailun tulokset

Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet

Lähde: Pro Cycling Stats
Powerking

Powerking-tölkki.
Powerking (eli PK) on hiilihapollinen tauriini- ja kofeiinipitoinen energiajuoma, jonka valmistuttajaselvennä on hollantilainen EMD AG. Powerkingin kofeiinipitoisuus on 32 mg/100 ml. Juoman käyttösuositus on enintään 5 tölkkiä vuorokaudessa. Powerkingiä myydään 250 millilitran tölkeissä. Juomasta on olemassa myös vesimeloninmakuinen, karpalonmakuinen, colanmakuinen ja omenanmakuinen versio.
Raleb Majadele

Raleb Majadele
Raleb Majadele (arab.  غالب مجادلة‎, Ġālib Majādala,  hepr. ‏ ראלב מג'אדלה‎‎ s. 5. huhtikuuta 1953 Baqa al-Gharbiyye, Israel) on israelilainen poliitikko. Hän on edustanut knessetissä vuodesta 2004 Työväenpuoluetta. Hän on ensimmäinen arabimuslimi ministerinä Israelin hallituksessa.
Majadele on käynyt lukion ja puhuu englantia ja arabiaa.
28. tammikuuta 2007 hänet nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi ja 21. maaliskuuta tiede-, kulttuuri- ja urheiluministeriksi.
Pyöveliaratit

| Pyöveliaratit |
| --- | --- |
 Punakorva-aratti (Pyrilia haematotis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Alaheimo::  Psittacinae
Suku::  Pyöveliaratit Pyrilia  Bonaparte, 1854
Katso myös
   Pyöveliaratit Wikispeciesissä   Pyöveliaratit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pyöveliaratit (Pyrilia) on papukaijojen heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 7 lajia.
Pyöveliaratteihin (Pyrilia) kuuluvia lajeja

Kaljuaratti (Pyrilia aurantiocephala)
Kaljunaama-aratti (Pyrilia vulturina)
Keltahuppuaratti (Pyrilia pyrilia)
Kultaposkiaratti (Pyrilia barrabandi)
Punakorva-aratti (Pyrilia haematotis)
Pyöveliaratti (Pyrilia caica)
Ruusuposkiaratti (Pyrilia pulchra)
Aiheesta muualla

ITIS: Pionopsitta (englanniksi)
Prinsessa Cristina

| Cristina |
| --- | --- |
 Espanjan prinsessa
 
Syntynyt:  13. kesäkuuta 1965 Madrid, Espanja
Puoliso:  Iñaki Urdangarin (vih. 1997, ero 2022)
Lapset:  Juan Valentín (s. 1999) Pablo Nicolás (s. 2000) Miguel (s. 2002) Irene (s. 2005) 
Koko nimi:  Cristina Federica Victoria Antonia de la Santísima Trinidad de Borbón y Grecia
Suku:  Bourbon
Isä:  Juan Carlos I
Äiti:  Sofía
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Nimikirjoitus:  
Cristina de Borbón y Grecia (Cristina Federica Victoria Antonia de la Santísima Trinidad de Borbón y Grecia, s. 13. kesäkuuta 1965 Madrid) on Espanjan kuningas Felipe VI:n sisar ja edellisen kuninkaan Juan Carlos I:n ja kuningatar Sofían keskimmäinen lapsi. Hän oli naimisissa entisen käsipalloilijan Iñaki Urdangarinin kanssa 24 vuotta ja heillä on neljä lasta. He ilmoittivat tammikuussa 2022 eronneensa.
Vuonna 2014 hänet pidätettiin epäiltynä väärennyksistä ja rahanpesusta. Hovin edustajan mukaan kaikki rikokset ovat hänen aviomiehensä, eivät Cristinan tekoja.Cristina kertoi itse luottavansa täysin aviomieheensä ja olevansa vakuuttunut tämän syyttömyydestä.
Kuningas Felipe VI (Cristinan veli) otti pois Cristinalta Palma de Mallorcan herttuattaren arvonimen kesäkuussa 2015.
Baleaarien saarten maakuntaoikeus (La Audiencia Provincial de Baleares) katsoi Cristinan hyötyneen aviomiehensä veronkierrosta, mutta hänet vapautettiin syytteistä helmikuussa 2017. Hänen miehensä Iñaki Urdangarin tuomittiin samassa oikeudenkäynnissä vankeuteen.
Lapset

Juan Valentín Urdangarin y Borbón (s. 1999)
Pablo Nicolás Sebastián Urdangarin y Borbón (s. 2000)
Miguel Urdangarin y Borbón (s. 2002)
Irene Urdangarin y Borbón (s. 2005)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prinsessa Cristina Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: es:Cristina de Borbón
Käännös suomeksi
Promenadigalleria

Promenadigalleria on taidegalleria Hyvinkäällä. Se sijaitsee Vaiveronkadun ja Harjukadun risteyksessä Vieremän kaupunginosassa, 1800-luvulta peräisin olevassa Terijoelta Hyvinkäälle tuodussa huvilamaisessa puurakennuksessa. Galleriassa järjestetään vaihtuvia näyttelyitä, joiden järjestäjänä toimii Hyvinkään taiteilijaseura.
Taidenäyttelyiden lisäksi Promenadigalleriassa toimii taidekehystämö ja -lainaamo sekä taidetarvikemyymälä.
Raitoo

Raitoo voi viitata seuraaviin:
Raitoo, kylä Forssassa Suomessa
Rhaitho, antiikin aikainen kaupunki Siinailla Egyptissä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Raitoo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Quincerot (Côte-d'Or)

| Quincerot |
| --- | --- |
 Pont des Romains
 Quincerot
 Koordinaatit: 47°36′44″N, 4°16′02″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Montbard
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,4 km²
Korkeus:  202 m
Väkiluku (2018):  76 
 – Väestötiheys:  17 as./km²
Kunnan numero:  21516
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Quincerot on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Armançonjoen varrella, noin 7 kilometriä Montbardin kaupungista länteen.
Kunnan alueella oleva linna Château de Quincerot oli alkujaan linnoitettu talo. Sitä on useaan otteeseen kunnostettu 1500-, 1600- ja 1700-luvuilla. Linnassa on kaksi neliönmuotoista tornia. Saint-Charles-Borroméen kirkko on peräisin 1700-luvulta. Nähtävyyksiin kuuluu lisäksi keskiaikainen silta Pont des Romains.
Château de Quincerot
Saint-Charles-Borroméen kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Quincerot (Côte-d'Or) Wikimedia Commonsissa