stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
IPhone (1. sukupolvi)

| iPhone |
| --- | --- |

Valmistaja:  Apple
Julkaistu:  Yhdysvallat (29.6.2007)   Saksa, Yhdistynyt kuningaskunta (9.11.2007)   Ranska (29.11.2007)    Slovenia (1.12.2007)   Irlanti, Itävalta (maaliskuu 2008)   Espanja (toukokuu 2008)   Australia, Kiina, Latvia, Liettua, Norja, Ruotsi, Tanska, Viro (2008)    Portugali, Suomi (11.7.2008)
Tuoteperhe:  iPhone
Seuraaja:  iPhone 3G
Käyttöverkot:  GSM/EDGE   (850, 900, 1800, 1900 MHz)
Mitat:  115 × 61 × 11,6 mm
Paino:  135 g
Näytön kuvatarkkuus:  320 × 480 px (163 ppi)
Värien lukumäärä:  16 miljoonaa
Suoritin:  Samsung ARM 1176JZ(F)-S 620 MHz
Muisti:  massamuisti:  4, 8 tai 16 Gt  keskusmuisti: 128 Mt
Kamera:  2 megapikseliä
Musiikkisoitin:  kyllä
Valmiusaika:  250 h (Internet)
Puheaika:  8 h
Käyttöjärjestelmä:  iPhone OS 1.0 (alkuperäinen) iPhone OS 3.1.3 (viimeisin)
Akku:  1 400 mAh
Tiedonsiirto:  Wi-Fi, EGPRS
Liitännät:  Bluetooth, 30-nastainen telakkaliitäntä
Muuta:  mukana tulevia ohjelmia:   Safari, Mail, Google Maps, Widgetit, YouTube
Infobox OKNimi-testi OK: 
iPhone on kosketusnäytöllinen Applen älypuhelin iPod-musiikkisoittimen mediaominaisuuksilla. Applen ensimmäisen puhelinmallin esitteli Applen toimitusjohtaja Steve Jobs Macworld-messuilla 9. tammikuuta 2007. iPhone julkaistiin Yhdysvalloissa 29. kesäkuuta 2007 ja se saapui Eurooppaan loppuvuodesta 2007. Aluksi iPhonea myytiin vain Isossa-Britanniassa, Saksassa ja Ranskassa.  Suomessa ja monessa muussa uudessa myyntimaassa iPhonen uudistetun 3G-version jakelu alkoi samanaikaisesti 11. heinäkuuta 2008. Monikansallinen TeliaSonera antoi ymmärtää mainonnassaan ja yleisesti julkisuudessa, että sillä olisi ollut yksinoikeus iPhonen myyntiin Pohjoismaissa. Näin ei kuitenkaan ollut, koska muissa Pohjoismaissa myös muut operaattorit myivät iPhonea. Medialetsin mukaan se myi 27 000 puhelinta Pohjoismaissa kolmen ensimmäisen myyntipäivän aikana. iPhonea tehtiin ainoastaan yhtä väriä.
Laitteen ominaisuudet ja historia

Ensimmäisessä iPhonessa oli tuki GSM- ja EDGE-matkapuhelinverkkoteknologioille ja langattomat Bluetooth 2.0- ja WLAN-yhteydet. Vuonna 2008 markkinoille tulleessa toisessa versiossa iPhone sai tuen 3G- ja HSDPA-matkapuhelinverkkoteknologioille sekä GPS-navigoinnille, jolloin sillä pystyi käyttämään 3G-mobiililaajakaistayhteyksiä. Puhelimen käyttöjärjestelmänä on iOS, jossa on mukana Safari-verkkoselain, iTunes, Google Maps, YouTube-sovellus ja tuki asennettaville sovelluksille, joita voi ladata App Storesta. iPhonessa ei ole tukea Flash- tai Java-tekniikalle. Google Maps -navigointisovellukseen tuli version 2.2 myötä useita parannuksia, mutta ääniopastus puuttui.
iPhonessa oli kahden megapikselin kamera. Kamerassa ei ollut salamaa, ja videokuvaus edellytti erillisen ohjelmiston asentamista. Puhelin oli varustettu 3,5 tuuman kosketusnäytöllä, jonka resoluutio oli 320 × 480 pikseliä. iPhonen käyttöliittymässä ei ollut perinteisiä fyysisiä painikkeita kahta lukuun ottamatta (koti- ja virtapainike), vaan puhelinta käytettiin pääasiassa kosketusnäytön avulla. Puhelin oli vajaan kahdentoista millimetrin paksuinen ja painoa sillä oli 135 grammaa. Puheajan luvattiin olevan kahdeksan tuntia, musiikkitoistossa 24 tuntia. Puhelimessa oli sisäänrakennettu akku, jonka vaihtaminen käyttäjälle oli hankalaa.
Puhelinta myytiin Yhdysvalloissa yhtenä versiona, jonka hinta oli 399 Yhdysvaltain dollaria (noin 280 euroa). Tallennustilaa laitteessa oli 4, 8 tai 16 gigatavua. Apple lopetti syyskuussa 2007 neljän gigatavun version valmistuksen ja myi varastot tyhjiksi 299 dollarin hinnalla (noin 210 euroa).
Laitteen ominaisuudet ja historia > Operaattorit

Yhdysvalloissa iPhonen ainoa sallittu operaattori oli AT&T ja puhelin täytyikin aktivoida oston jälkeen AT&T:n liittymään. Liittymä piti tilata vähintään kahdeksi vuodeksi. Operaattorin halvin palvelupaketti maksoi 60 Yhdysvaltain dollaria kuukaudessa. iPhonen hinnaksi tuli siis yhteensä vähintään 2 000 Yhdysvaltain dollaria mukaan lukien puhelimen hinta ja liittymän maksut.[vanhentunut linkki]
Jon Lech Johansen (”DVD Jon”) sai pian puhelimen julkaisun jälkeen murrettua osittain puhelimen suojauksen niin, että sen mediaominaisuuksia pystyi käyttämään. Myöhemmin hakkeriryhmä onnistui purkamaan iPhonen SIM-lukituksen ja näin ollen mahdollisti iPhonen käytön ympäri maailmaa eri operaattoreilla.
Laitteen ominaisuudet ja historia > Vaikutus markkinoihin

Muiden matkapuhelinvalmistajien osakekurssit notkahtivat julkistamistiedon levitessä maailmalle. iPhone kilpaili muiden valmistajien kanssa kalliiden multimediapuhelinten markkinoista, joiden myynti oli maailmanlaajuisesti noin 90 miljoonaa kappaletta vuonna 2006. Jobs arvioi Iphonea myytävän 10 miljoonaa kappaletta vuoden 2008 loppuun mennessä. Vuoden 2008 lopulla Apple oli neljännellä sijalla myytyään 4 miljoonaa puhelinta.
Laitteen ominaisuudet ja historia > iPhone Eurooppaan

iPhone rantautui Eurooppaan aluksi kolmeen maahan syksyllä 2007. Operaattorina toimivat O2 Britanniassa, T-Mobile Saksassa ja Orange Ranskassa. iPhonen 3G-verkoissa toimiva malli Iphone 3G tuli myyntiin 11. heinäkuuta 2008 yhtäaikaisesti 22 maassa, joiden mukana on myös Suomi. 3G-tuen lisäksi uudessa mallissa oli sisäänrakennettu GPS-vastaanotin sekä uusittu iOS 2.0 -käyttöjärjestelmä.
Epäselvyydet liittyen tuotenimeen

Cisco omistaa iPhone-tuotenimen ja Ciscon omistama Linksys julkisti vuonna 2006 iPhone-nimisen laitteen. Ciscon ostama Infogear rekisteröi tuotenimen jo 1996. Cisco ja Apple neuvottelivat nimen käytöstä vielä samana päivänä kun Apple julkisti puhelimen, mutta sopimusta nimen käytöstä ei kuitenkaan syntynyt. Tämän jälkeen Cisco nosti Applea vastaan kanteen luvattomasta iPhone-nimen käytöstä. Apple ja Cisco kuitenkin pääsivät sopuun nimikiistassa ja Cisco veti pois kanteen luvattomasta tavaramerkin käytöstä. Sopimuksen mukaan molemmat osapuolista saavat käyttää iPhone-tuotemerkkiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta iPhone Wikimedia Commonsissa
Historiallinen aika

Historiallinen aika tarkoittaa aikaa, jolta on säilynyt kirjoitettua lähdeaineistoa, ja jota siksi voidaan tutkia historiatieteen menetelmillä. Historiallista aikaa edeltää esihistoria. Yli 99 % ihmiskunnan menneisyydestä on esihistoriaa. Historiallinen aika alkaa maailman eri osissa eri aikoina. Egyptissä ja Mesopotamiassa historiallinen aika alkaa noin vuoden 3000 eaa. tienoilla. Suomessa historiallisen ajan katsotaan alkavan vasta 1100- tai 1200-luvuilla jaa., Pohjois- ja Itä-Suomessa vielä myöhemmin.
Helenanrattaat

| Helenanrattaat |
| --- | --- |
 Trochetiopsis erythroxylon
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Malvales
Heimo::  Malvakasvit Malvaceae
Alaheimo::  Dombeyoideae
Suku::  Helenanrattaat Trochetiopsis  Marais
Katso myös
   Helenanrattaat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Helenanrattaat (Trochetiopsis) malvakasveihin kuuluva kasvisuku, joka esiintyy endeemisenä Saint Helenan saarella. Suvussa on ollut alun perin kolme lajia pieniä puita tai pensaita. Niistä yksi Trochetiopsis melanoxylon hävisi kokonaan sukupuuttoon ja kaksi muuta ovat joutuneet aivan sukupuuton partaalle sen jälkeen, kun eurooppalaiset toivat laiduntavat kotieläimet Saint Helenalle saaren löytämisen jälkeen.
Lajit

Trochetiopsis ebenus (CR, äärimmäisen uhanalainen laji)
Trochetiopsis erythroxylon (EW, luonnosta hävinnyt laji)
†Trochetiopsis melanoxylon (EX, sukupuutto)
Trochetiopsis × benjaminii – vereshelenanratas (lajien T. ebenus ja T. erythroxylon välinen risteymä)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Helenanrattaat – Trochetiopsis
Historiakirjat

Historiakirjoiksi nimitetään seurakunnan väestörekisteriarkistoon kuuluvia luetteloita syntyneistä, kastetuista, kuulutetuista, vihityistä, kuolleista ja haudatuista seurakuntalaisista. Nämä luettelot ovat sukututkijalle keskeistä lähdemateriaalia 1700-luvulta aina 1800-luvun loppuun. Joskus myös ripitetyistä, kirkotetuista, ripillepäässeistä, rangaistuista ja muuttaneista seurakuntalaisista laaditut luettelot lasketaan kuuluvaksi historiakirjoihin. Turun piispa Isaacus Rothovius antoi ensimmäisenä määräyksen kyseisten kirjojen pidosta 1628, mutta ensimmäiset säilyneet historiakirjat tunnetaan vastan Teiskosta (aloitettu 1648, hajamerkintöjä Ahvenanmaan Brändöstä tosin jo aivan 1600-luvun alusta). 1600-luvun historiakirjoja arvellaan säilyneen liki 150 seurakunnassa. Varhaiset sarjat ovat kuitenkin useimmiten hyvin aukollisia. Erityisesti isoviha (1700-1721) muodostaa loven useimpiin 1600-luvulla aloitettuihin historiakirjasarjoihin. Tiedetään monissa muissakin seurakunnissa pidetyn vastaavia luetteloja jo 1600-luvun puolivälissä, mutta ne eivät yksinkertaisesti ole säilyneet (esimerkiksi Leppävirta).
Syntyneiden ja kastettujen luettelot ovat nimensä mukaisesti rekisteri seurakunnassa syntyneistä ja kastetuista lapsista. Yksinkertaisimmillaan ne sisältävät vanhempien nimen, säädyn ja asuinpaikan sekä lapsen nimen ja syntymäajan. 1700-luvulla kyseisen luettelon tiedot monipuolistuvat. Parhaimmillaan ne antavat seuraavanlaisia tietoja: Lapsen nimi, syntymäpäivä, kastepäivä, järjestysluku sinä vuonna syntyneistä, kastajan nimi, isän nimi ja sääty, äidin nimi ja ikä, vanhempien asuinpaikka, viittaus rippikirjan sivuun sekä kummien nimet.
Kuulutettujen ja vihittyjen luettelot sisältävät tietoja seurakunnassa vihityistä pareista. Kuulutettujen luettelot yleistyvät vasta 1800-luvun puolivälin jälkeen, yleensä vihittyjen luettelo antaa vain yhden päivämäärän, vihkipäivän. Vihittyjen luetteloon on merkitty yleensä sulhasen nimi, kotikylä ja sääty (esimerkiksi talollinen, leski jne.) ja morsiamen vastaavat tiedot.
Kuolleiden ja haudattujen luettelot sisältävät merkinnät seurakunnan kuolleista. Ne sisältävät yleensä vainajan nimen, säädyn, kotipaikan, iän, jonkinlaisen kuolinsyyn ja merkinnän hautapaikasta (esimerkiksi kirkkoon, kuoriin, kirkkotarhaan). Myös kastamatta kuolleita merkitty. Kuolleista seurakuntalaisista voi lisäksi löytää kiinnostavaa lisätietoa kirkontileistä.
Muuttaneiden luettelot sisältävät merkinnät seurakunnasta ja seurakuntaan muuttaneista ihmisistä. Ne ovat jokseenkin harvinaisia vielä 1700-luvulla (muuttoliikettä kontrolloitiin rippikirjalla ja muuttokirjalla eli -setelillä, joka oli ote toisen seurakunnan rippikirjasta), mutta alkavat yleistyä 1840-luvulla. Luettelosta käy yleensä ilmi muuttaneiden nimet, sääty, syntymäajat ja lähtöpaikka sekä saadun muuttokirjan päiväys.
Hulolampi

| Hulolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°47′35″N, 22°57′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kyrösjärven alue (35.52)
Laskujoki:  oja Mylly-Kartun jokeen 
Järvinumero:  35.522.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,3 m 
Rantaviiva:  0,397 km 
Pinta-ala:  0,00852 km² 
 fiHulolampi 
Hulolampi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Mettälänperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Hulolampi on osa Mylly-Kartun joen valuma-aluetta.
Maantietoa

Soikea lampi on 200 metriä pitkä, 60 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,9 hehtaaria. Se sijaitsee metsäalueella peltojen läheisyydessä. Siihen laskee muutama suo- ja pelto-oja ja sen oma laskuoja lähtee lammen eteläpäästä. Pohjoisesta lampeen laskevat Hulosuon suo-ojien vedet. Laskuoja on kilometrin pituinen ja se yhtyy Mylly-Kartun jokeen Kolmihaaran ja Latikankosken välissä. Samaan laskuojaan liittyy myös Paskolammin laskuoja. Rantojen läheisyydessä sijaitsevat vain läheisen Suojasen maatilan rakennuksia. Lammen taakse kiertää yksi metsätie.
Historiaa

Vuonna 1817 on jätetty yhteishakemus saada laskea "Husolammi" ja Teijärvi. Sen teki toimitusmaanmittari C.P. Hornborg ja hankkeelle on annettu päätös vuonna 1820.
Heikki M. Tuononen

Heikki M. Tuononen (s. 1978 Nurmes) on suomalainen kemisti ja professori. Hän toimii Jyväskylän yliopistossa kemian professorina vuodesta 2016.
Tieteellinen ura

Tuononen on opiskellut kemiaa Calgaryn ja Jyväskylän yliopistoissa. Hän väitteli vuonna 2005 Jyväskylän yliopistossa kemian tohtoriksi epäorgaanisen kemian alalta. Vuonna 2008 hänet nimitettiin Oulun yliopiston laskennallisen epäorgaanisen kemian dosentiksi. Jyväskylän yliopistossa hän aloitti yliopistonlehtorina 2011.
Vuosina 2008–2010 Tuononen työskenteli Jyväskylän yliopiston kemian laitoksella Suomen Akatemian tutkijatohtorina. Sen jälkeen hän toimi laitoksella Suomen Akatemian rahoittamana akatemiatutkijana toimikaudella 2010–2015.
Heikki M. Tuononen on urallaan julkaissut yli 80 tieteellistä artikkelia, joita on julkaistu mm. kansainvälisesti arvostetuissa julkaisusarjoissa Science ja Nature Chemistry.
Tieteellinen ura > Professoriksi

Tuononen nimitettiin Jyväskylän yliopistoon kemian professuuriin (erikoisalana epäorgaaninen rakennekemia) vuoden alusta 2016 lähtien. Professuuri on poikkitieteellinen ja se sijoittuu nanotieteiden ja epäorgaanisen kemian aloille. Epäorgaanisen kemian osa-alueista se kattaa rakennekemian lisäksi laskennallisen kemian.
Tutkimusalueet

Heikki Tuonosen tutkimusryhmä on keskittynyt uusien parittomia elektroneja sisältävien molekyylien eli radikaalien valmistukseen. Tutkimuksen avulla pyritään selvittämään, soveltuvatko valmistetut radikaalit uusien magneettisten molekyylimateriaalien lähtöaineiksi. Samalla ryhmä selvittää kemiallisten reaktioiden mekanismeja laskennallisten menetelmien avulla. Tutkimuksen tuloksia pyritään jatkossa hyödyntämään, kun suunnitellaan uusia entsyymien tyyppisiä katalyyttejä eli aineita, jotka nopeuttavat kemiallista reaktiota tai saavat reaktion tapahtumaan normaalia alhaisemmassa lämpötilassa.
Tuononen on tutkinut myös metallien ja metalliyhdisteiden ominaisuuksia jäljitteleviä yhdisteitä ja materiaaleja. Hän on selvittänyt niiden erilaisia käyttösovelluksia mm. kemiallisessa katalyysissä.
Tunnustukset

Heikki M. Tuononen sai 2014 ruotsalaisen tiedeseuran (Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund – Akademi för naturvetenskap, medicin och teknik) jakaman Ingrid ja Sten Ahrlandin palkinnon. Palkinto myönnetään joka viides vuosi kemian alalla ansioituneelle nuorelle tutkijalle.
Aiheesta muualla

Tuonosen kotisivu, Jyväskylän yliopisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus

Vuoden 1558 painos, jossa on myös kaksi Olaus Magnuksen kirjoittamaa lukua
Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus (suom. Gööttien ja svealaisten kaikkien kuninkaiden historia, ruots. Historia om alla göternas och svearnas konungar) on Johannes Magnuksen kirjoittama, pitkälti mieli­kuvitukseen perustuva historia­teos, joka ilmestyi postuumisti vuonna 1554. Vaikka siinä arvostellaan ankarasti Kustaa Vaasaa, sitä käyttivät ihastuneina hyväkseen hänen poikansa, joille se oli omistettukin, osoittaakseen kuinka kunniakas historia Ruotsilla oli. Erityisesti he käyttivät kirjan hallitsija­luetteloita, jotka alkoivat Nooan pojan­pojasta Maagogista ja omaksuivat niiden nojalla hallitsijoina suuremmat järjestys­numerot kuin heillä olisi pitänyt olla sen perusteella, mitä Ruotsin varhaisemmista hallitsijoista nykyisin tiedetään.
Teos kirjoitettiin alun perin latinaksi. Ruotsiksi sen käänsi ensimmäisenä Ericus Benedictii Schroderus, ja käännös julkaistiin vuonna 1620.
Teoksen 15 ensimmäisessä osassa Johannes Magnus käsittelee yksityis­kohtaisesti Ruotsin historiaa ennen vuotta 1000. Teos perustuu osittain Jordaneksen teokseen Getica ja Saxo Grammaticukseen mutta pitkälti myös kirjoittajansa omiin ajatuksiin. Sen mukaan Nooan pojan­pojasta Maagogista tuli Ruotsin ensimmäinen kuningas 88 vuotta veden­paisumuksen jälkeen. Kirjan kuningas­luettelon mukaan Ruotsissa oli ollut viisi Eerik-nimistä kuningasta ennen Eerik Voittoisaa, ja hänen mukaansa Jordaneksen mainitsema Berig oli Erik I, Eriksvisanin sankari. Samoin oli kirjan mukaan Ruotsissa ollut kuusi Kaarle-nimistä kuningasta ennen Kaarle Sverkerinpoikaa. Näiden vuoksi Kustaa Vaasan seuraajat Eerik XIV ja Kaarle IX ottivatkin näin korkeat, paaveihin verrattavat järjestys­numerot. Nämä kuvitteelliset muinaisajan Eerikit ja Kaarlet kuvattiin yleensä myönteisesti, kun taas keksitystä Gostagus-nimisestä hirmu­valtiaasta sanotaan: "Tuskin yhtenäkään yönä vuoden kuluessa hän pidättäytyi huorinteosta, väkivallasta ja insestistä".
Teos on äärimmäisen isänmaallinen ja osoittaa toisaalta syvää vihaa tanskalaisia kohtaan.
Hätätaajuus

Hätätaajuus on radiotaajuus, joka on kanavoitu hätäkanavaksi. Hätätaajuutta käytetään kommunikointiin hätätilanteissa, esimerkiksi Mayday-hätäkutsun lähettämiseen. Kaikki hätätaajuudet eivät välitä puhetta, vaan jotkut niistä, kuten maailmanlaajuisen merenkulun hätä- ja turvallisuusradiojärjestelmän kanava 70, on tarkoitettu ainoastaan pakettidataliikenteelle.[lähde? ]
| Toiminta | Määrittely | Kanava | Taajuus | Modulaatio | Järjestelmä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| lähetysluvattomasti käytettävä radio | LA | 7 | 27,065 MHz | AM tai FM | teollisuusstandardi, vakioitu laitteissa pikanäppäimellä |
| lähetysluvattomasti käytettävä radio | CB | 9 | 27,095 MHz | AM tai FM | teollisuusstandardi, vakioitu laitteissa pikanäppäimellä |
| lentoliikenne | ilmailuradio |  | 121,500 MHz | AM | ICAO |
| meripelastus | meri-VHF | 16 | 156,800 MHz | FM | maailmanlaajuinen merenkulun hätä- ja turvallisuusradiojärjestelmä |
| meripelastus | meri-VHF | 70 (DCS) | 156,525 MHz | FM | maailmanlaajuinen merenkulun hätä- ja turvallisuusradiojärjestelmä |
IAU

IAU voi tarkoittaa jotain seuraavista:
5000 IAU, asteroidi
Ilmailualan Unioni, suomalainen ilmailualan ammattiliitto
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni, tähtitieteen ammattilaisista koostuva järjestö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”IAU”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hepolampi (Karstula, Pääjärvi)

| Hepolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula, Saarijärvi
Koordinaatit:  62°46′24″N, 24°51′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Mahlunjärven alue (14.62)
Laskujoki:  Heijostenkoski Tuhmalampeen 
Järvinumero:  14.623.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,9 m  
Pituus:  3,7 km  
Leveys:  840 m  
Rantaviiva:  10,385 km  
Pinta-ala:  1,47735 km²   
Tilavuus:  0,00342717 km³ 
Keskisyvyys:  2,32 m  
Suurin syvyys:  6,8 m  
Saaria:  3 
 fiHepolampi 
Hepolampi  on Keski-Suomessa Karstulassa ja Saarijärvellä Pääjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 3,7 kilometriä pitkä, 840 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 148 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä. Lammella on kartan mukaan kolme saarta. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 3,43 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00343 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 6,8 metriä. Sen rantaviivan pituus on 10,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Kalmarinselän alueeseen (14.623) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 143,9 metriä mpy.
Hätäraketti

Oranssia savua kehittävä savurasia, punainen laskuvarjoraketti ja punainen käsisoihtu
Hätäraketti on erityisvalmisteinen punaista valoa levittävä rakettiammus, jolla ilmaistaan merihätää ja pyydetään apua. Se laukaistaan kädestä tai ammutaan merkinantopistoolilla, ja se kohoaa tyypistä riippuen noin 60 - 400 metrin korkeuteen, jolloin siinä oleva laskuvarjo aukeaa ja raketti leijuu hitaasti alaspäin. Paloaika vaihtelee 40 sekunnista jopa hiukan yli minuuttiin, tyypistä riippuen. Punaisia hätäraketteja ja punasoihtuja on tarkoitus käyttää pimeän aikaan, oranssisavuja valoisalla.
Merihädän ilmaisemiseen on olemassa myös erityisiä käsisoihtuja, joita käytetään hätämerkin antamiseen näköetäisyydeltä, sekä savurasia, joka sytytettynä heitetään veteen, jossa se kehittää paksua oranssinväristä savua. Savurasia on hyödyllinen lähinnä päiväsaikaan tehdyissä ilmaetsinnöissä.[lähde? ]
Kaikissa tyypeissä on sisäänrakennettu laukaisumenetelmä, joka vaihtelee painettavasta tai vedettävästä erityisellä raapaisupinnalla sytyttämiseen. Tämän kaltaisia räjähde- ja palonarkoja valmisteita  kutsutaan pyroteknisiksi hätämerkinantovälineiksi.
Hätäraketin aiheeton käyttö on rangaistavaa. Hätäraketin perusteettomasti laukaissut joutuu korvaamaan hälytyksestä viranomaisille aiheutuvat, usein huomattavat kulut.
Hepolampi (Karstula, Autio)

| Hepolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°43′19″N, 24°30′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vankajoen va (14.67)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.673.1.042
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  221,4 m  
Pituus:  170 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,457 km  
Pinta-ala:  1,535 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHepolampi 
Hepolampi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Aution lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 170 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Vahankajoen valuma-alueella (14.67), jonka Valkkunan valuma-alueeseen (14.673) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 221,4 metriä mpy.
Hovikansleri

Hovikansleri oli Ruotsin keskushallinnon kansliassa työskennellyt korkea-arvoinen virkamies. Virka oli olemassa jo Juhana III:n aikana 1500-luvun loppupuoliskolla ja se lakkautettiin vuonna 1840. Tarkemmin virkaan liittyvät tehtävät määriteltiin 1602, kun Kaarle IX uudisti hallintoa. Hovikansleri oli 1600- ja 1700-luvuilla johtavassa asemassa kansliassa, jonka nimenä 1620-luvulta alkaen oli kansliakollegio. Hovikansleri valvoi Kaarle XII:n ajoista lähtien valtionarkistoa, vuodesta 1785 teatterinäytöksiä ja vuodesta 1802 painovapauden käyttöä, jolloin hänellä oli oikeus lakkauttaa epämieluisat sanoma- ja aikakauslehdet. Hän osallistui lisäksi vuoden 1809 hallitusmuodon mukaan kollegiossa etenkin ulkomaihin liittyvien asioiden käsittelyyn.
Hepolampi (Laukaa)

| Hepolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°21′38″N, 26°12′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kuusveden–Kynsiveden alue (14.35)
Laskuoja:  oja Leivonveteen 
Järvinumero:  14.352.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  129,8 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,512 km  
Pinta-ala:  1,566 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHepolampi 
Hepolampi  on Keski-Suomessa Laukaassa Simunan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,6 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Kuusveden–Kynsiveden alueella (14.35), jonka Kynsiveden lähialueeseen (14.352) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 129,8 metriä mpy.
Hepolampi (Keuruu)

| Hepolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°12′49″N, 24°37′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  oja Keurusselkään 
Järvinumero:  35.625.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,1 m  
Rantaviiva:  7,89711 km  
Pinta-ala:  63,9079 ha  
Tilavuus:  0,00088454 km³ 
Keskisyvyys:  1,38 m  
Suurin syvyys:  6,51 m  
Saaria:  10 
 fiHepolampi 
Hepolampi  on Keski-Suomessa Keuruulla Valkealahden kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.