stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edgars Masaļskis
Ura

Masaļskis aloitti uransa kaudella 1996–97 Latvian jääkiekkoliigassa HK Lido Nafta Rigan ja HK "Laterna" Rigan joukkueissa. Kaudella 1997–98 ura jatkui Itä-Euroopan liigassa HK Riian joukkueessa. Kaudet 1998–2002 kuluivat edelleen Itä-Euroopan- ja Latvian liigassa pelanneessa HK Liepājas Metalurgsin joukkueessa. Kaudella 2001–02 Masaļskis palkittiin Itä-Euroopan liigan parhaana maalivahtina. Kaudella 2002–03 Masaļskis pelasi venäläisessä Sibir Novosibirskin joukkueessa Venäjän jääkiekon superliigassa, HK Liepājas Metalurgsissa Itä-Euroopan liigassa sekä ruotsalaisessa Mörrum GoISissa Allsvenskan Southissa. Kauden 2003–04 Masaļskis pelasi HK Riga 2000:n joukkueessa Itä-Euroopan- ja Latvian liigassa.
Kaudella 2004–05 Masaļskis pelasi tšekkiläisessä Extraligassa HC Karlovy Varyn ja Dukla Jihlavan joukkueissa. Dukla Jihlavassa Masaļskis pelasi osan kaudesta tšekkiläisessä 1. ligassa. 1. ligassa hän pelasi kaudella myös IHC Pisekissä. Kaudella 2005–06 Masaļskis pelasi venäläisessä Neftyanik Almetievskin joukkueessa Vysšaja Ligassa. Kaudella 2006–07 Masaļskis pelasi Dinamo Minskin ja Junost Minskin (HC Minsk) joukkueissa Valko-Venäjän jääkiekkoliigassa. Osan kaudesta hän pelasi saksalaisessa Oberligassa EHC Freiburgissa. Kaudeksi 2007–08 Masaļskis siirtyi Valko-Venäjän jääkiekkoliigassa (BHL) pelaavaan Metallurg Zhlobiniin. Kaudeksi 2008–09 Masaļskis siirtyi latvialaiseen Dinamo Rigan joukkueeseen, joka pelaa KHL:ssä. Saman kauden aikana Masaļskis siirtyi pelaamaan Saksaan, DEL:ssä eli maan korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan EV Duisburg Die Füchseen. Kaudella 2009–2010 Masaļskis pelasi KHL:ssä Dinamo Rigan joukkueessa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Jugra Hanty-Mansijskiin. Masalskis toimi Mihail Birjukovin kakkosvahtina HC Jugrassa kaudet 2010–11 sekä 2011–12. Kaudeksi 2013–14 Masalskis siirtyi Jugrasta Slovakian Extraligan HK SKP Popradin riveihin palatakseen sieltä seuraavaksi kaudeksi takaisin KHL:aan, Dinamo Rigan joukkueeseen. Kaudet 2015–16 ja 2016–17 Masalskis pelasi KHL:ssa Lada Togliattin riveissä.
Ura > Kansainväliset ottelut

Masaļskis pelasi vuosina 1999–2000 Latvian joukkueessa junioreiden B-sarjan maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuoden 2002 jääkiekon A-sarjan maailmanmestaruuskilpailuista lähtien Masaļskis on pelannut Latvian joukkueessa.
Masaļskis pelasi Yhdysvaltain Salt Lake Cityssä järjestetyissä talviolympialaisissa vuonna 2002 sekä Italian Torinossa järjestetyistä talviolympialaisissa vuonna 2006. Masalskis torjui maalilla kaikki neljä Latvian ottelua myös Kanadan Vancouverissa järjestetyissä Olympialaisissa. Masalskis pelasi upean ottelun Latvian viimeisessä ottelussa Olympiakisoissa 2010, jossa hän pysäytti 47 laukausta 2–3 jatkoaikatappiossa Tšekkiä vastaan.
Jääkiekon MM-kisoissa 2008 Kanadassa, Masalskis torjui 62 laukausta ottelussa Suomea vastaan jonka Suomi voitti 2–1.
Masalskis oli Latvian ykkösvahti myös Suomen MM-kisoissa 2012, mutta hän loukkaantui kesken kisojen. MM-kisoissa 2012 Masalskis pelasi kuusi ottelua, torjuntaprosentilla 91,98%.
Aiheesta muualla

Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Masaļskisilla hikinen iltapuhde
Edgars Masaļskis Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Edgars Masaļskis The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Ernst Häyrén

Ernst Fredrik Häyrén (17. maaliskuuta 1878 Lempäälä – 20. marraskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä, joka sai professorin arvonimen 1942. Hän tutki erityisesti ranta- ja rannikkokasvillisuutta.
Ernst Häyrénin vanhemmat olivat asemapäällikkö Wilhelm Häyrén ja Betty Charlotta Reuter. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 (Läroverket för gossar och flickor) ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1901 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1915.
Häyrén oli Helsingin yliopiston kasvitieteen laitoksella ylimääräisenä assistenttina 1904–1919 ja maantieteellisen laitoksen amanuenssina 1915–1922. Hän toimi sitten yliopiston kasvitieteen dosenttina vuodesta 1922 ja oli vuosina 1926–1945 kasvitieteen apulaisena sekä vt. kasvitieteen professorina. Häyrén oli opettajana myös oppikouluissa ja oli yliopiston maanviljelystaloudellisen osaston notaarina 1902–19O3 ja 1905–1919 sekä Suomen Tiedeseuran vesibiologisten tutkimusten kasvitieteellisenä assistenttina vuodesta 1920 ja Suomen Maantieteellisen Seuran sihteerinä 1900–1903 ja 1913–1920. Häyrén oli erikoistunut kasvimaantieteeseen ja hän tutki Suomen rannikoiden kasvimaantiedettä julkaisten tutkielmia tältä alalta. Hän teki tutkimusretkiä Tammisaaren saaristoon, Porin seudulle, Tornionjokilaaksoon, Lappiin ja Pohjois-Norjaan.
Ernst Häyrén oli naimisissa 1903–1922 Maria (May) Albrechtin (k. 1922) kanssa vuodesta 1953 Sigrid Johanna Tikkasen kanssa. Taidemaalari ja runoilija Ann-Marie Häyrén oli Ernst Häyrénin tytär.
Teoksia

Björneborgstraktens vegetation och kärlväxtflora : anteckningar. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 32, 1. Societatis pro fauna et flora Fennica, Kuopio 1909
I det gamla Ekenäs : studier och anteckningar ; av Oskar Hultman, Ernst Häyrén och Emmy Hultman. Söderström, Hleisngfors 1910-1929
Über die Landvegetation und Flora der Meeresfelsen von Tvärminne : Ein Beitrag zur Erforschung der Bedeutung des Meers für die Landpflanzen, väitöskirja. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 39, 1. Societatis pro fauna et flora Fennica, Kuopio 1915
Studier över föroreningens inflytande på strändernas vegetation och flora i Helsingfors hamnområde : från Finska vetenskaps-societetens vattenbiologiska undersökning. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 80, 3. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1921
Pummanginniemi i Petsamo såsom naturskyddsområde - Pummanginniemi in Petsamo als Naturschutzgebiet. Silva Fennica 3. Suomen metsätieteellinen seura, Helsinki 1927
Förorening och strandvegetation i Helsingfors hamnområde år 1932. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 84, 5. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1933
Iakttagelser rörande förorening och strandvegetation i Helsingfors hamnområde år 1936. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 85, 6. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1937
Carragen-alger i Petsamo och Nordnorge : från Finska vetenskaps-societetens vattenbiologiska undersökning. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 87, 2. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1939
Kärlväxter såsom accidentella epifyter i Finland. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 63, 2. Societatis pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1942
Studier över saprob strandvegetation och flora i några kuststäder i Södra Finland. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 88, 5. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1944
Studier över vattnets vegetation och flora i Stor-Pernåviken : från Finska vetenskapssocietetens vattenbiologiska undersökning. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 93, 5. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1949
Föroreningen i Ånäsa i Oravais. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 93, 4. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1949
Botaniska anteckningar från Nystads skärgård. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 93, 7. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1950
Botaniska anteckningar från Raumo skärgård. Bidrag till kännedom av Finlands natur och folk 93, 6. Finska vetenskaps-societeten, Helsingfors 1950
Der Lebenszyklus von Saprolegnia dioica de Bary. Commentationes biologicae Tomus 15, 3. Societas scientiarum Fennica, Helsingfors 1954
Wasser- und Uferpflanzen aus dem Päijänne-Gebiet. Acta botanica Fennica 53. Societas pro fauna et flora Fennica, Helsingfors 1954
Enduro

Stefan Merriman vuonna 2004.
Enduro on moottoripyörien luotettavuusajo. Kuljettajat taituroivat mitä erilaisimmissa maastoissa tiukan minuuttiaikataulun mukaan. Myöhästyminen aikatarkastusasemalta tietää sakkominuutteja. Reitin varrella on erikoiskokeita, joiden aikojen perusteella paremmuus ratkaistaan. Sekunteja mitataan niin motocrossradoilla, liukkailla nurmiradoilla sekä kunkin järjestäjämaan maastonmukaisella pätkällä. Portugalissa saattaa joutua ajamaan jyrkkiä vuorenrinteitä, kun taas Suomessa ylitellään soita kaksipyöräisellä.
Kilpailutyyppejä ovat mm. yhteislähtökisa Cross country ja Enduro sprint-kilpailu. Korkein kilpailutaso on Enduron maailmanmestaruussarja ja arvostetuin yksittäinen kilpailu ja samalla maajoukkueiden mm-kilpailu on kansainvälinen kuuden päivän ajo ISDE. Suomessa ajetaan Enduron Suomenmestaruussarjaa.
ISDE-kilpailu järjestettiin Suomessa Haminan ja Kotkan seudulla vuonna 2011. Menestyneimpiä suomalaisia endurokuljettajia kautta aikojen ovat Juha Salminen, Kari Tiainen, Samuli Aro ja Mika Ahola.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
https://www.offroadpro.fi
Fin-Enduro
Suomen moottoriliitto
Xracing.fi
Einar Skálaglamm

| Einar Skálaglamm> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kuollut: 900-luku
Kansalaisuus:  Islanti
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: islanti
Tuotannon kieli: islanti
Pääteokset:  "Vellekla"
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Einar Skálaglamm (900-luvun jälkipuoli) oli islantilainen runoilija, Helgen poika. Hän oleskeli Haakon jaarlin hovissa ja hukkui matkalla Islantiin. Hän on Haakonin kunniaksi sepittänyt kuuluisan "Vellekla" ('kullanpuute') -nimisen runon, joka on huomattava sekä esteettisessä että historiallisessa suhteessa.
Einar Sjöström

Kalevankatu 32, Helsinki. Suunnitellut Palmqvist & Sjöström 1917.
Einar Johannes Sjöström (15. huhtikuuta 1882 Iisalmi – 24. kesäkuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Sjöströmin vanhemmat olivat ylitarkastaja Afred Wilhelm Sjöström ja Sigrid Lagus. Hän opiskeli sekä Suomessa että Saksassa ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta (nykyisin osa Aalto-yliopistoa) vuonna 1906. Vuodesta 1908 vuoteen 1919 hän omisti toimiston W. G. Palmqvistin kanssa. Toimisto suunnitteli yksityistalojen lisäksi Helsinkiin mm. Aatran ja Mercatorin liiketalot. Myöhemmin, erottuaan liikekumppanistaan, Sjöström suunnitteli mm. Leijona-apteekin rakennuskompleksin ja Suomenlinnan kirkon uusimisen, joka jäi hänen viimeiseksi työkseen. Sjöströmin tyyliä on kuvattu rauhallisen tasasuhtaiseksi ja uudenaikaiseksi tiiliarkkitehtuuriksi.
Sjöströmin aviopuoliso vuodesta 1909 oli laulajatar Phyllis Eleanor o.s. Mardall. Professori ja taidemaalari Wilho Sjöström oli hänen veljensä ja brittiläistynyt arkkitehti Cyril Mardall hänen poikansa.
Elvir Laković

| Laka |
| --- | --- |
 Laka (vasemmalla) esittämässä kappalettaan Euroviisujen 1. semifinaalissa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elvir Laković
Kansalaisuus:  Bosnia ja Hertsegovina
Muusikko
Taiteilijanimi:  Laka
Laulukielet:  bosnia
Aktiivisena:  1998−
Tyylilajit:  alternative rock
Soittimet:  laulu
Levy-yhtiöt:  Hayat Production 
Aiheesta muualla
laka.ba
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Elvir Laković eli Laka on bosniahertsegovinalainen rock-laulaja. Hän edusti maataan vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa siskonsa Mirelan kanssa kappaleella "Pokušaj" ja tuli finaalissa kymmenenneksi 110 pisteellä.
Elämä

Laković syntyi Goraždessa, Bosnia ja Hertsegovinassa. Hän opiskeli kitaransoittoa musiikkikoulussa, mutta jätti sen kesken. Hän esitti folkmusiikkia kahviloissa, ja esitti rock and rollia konserteissa. Laka äänitti ensimmäisen kappaleensa nimeltä "Malo sam se razocar'o" (suom. Olen hieman pettynyt) vuonna 1998. Siitä alkoi hänen varsinainen uransa, ja hän julkaisi joka vuosi uuden laulun. Näitä olivat muun muassa "Vještica", "Mor'o" ja "Piškila".
Myöhemmässä koulussa hän perusti rockyhtyeen Deformacija poreza muutaman ystävänsä kanssa. Tällä ryhmällä hän osallistui paikallisiin kilpailutapahtumiin, joista eräässä heidän kappaleensa "Razocaro" sijoittui toiseksi vuonna 1999.
Vuonna 2003 Lakovićin laulu "Ja sam mor'o" voitti vuoden parhaan rockkappaleen tittelin Bosnia Davorin -musiikkikilpailussa. Vuonna 2004 hän lähti New Yorkiin, jossa hän yritti perustaa yhtyeen. Hän kuitenkin palasi pettyneenä kahden ja puolen vuoden kuluttua. Hän kuitenkin myöhemmin julkaisi sooloalbumin Zec vuonna 2007, ja vuonna 2008 hänet valittiin edustamaan maataan vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa.
Laković oli Bosnia ja Hertsegovinan pisteidenjulkistaja vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa.
Diskografia

Zec (2007, albumi)
"Pokušaj" (2008, single)
"Stvorenje" (2011, albumi)
Aiheesta muualla

Elvir Laković Myspacessa (englanniksi)
Esko Eela

Esko Matti Eela (s. 4. kesäkuuta 1936 Säkylä) on suomalainen eläköitynyt yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut  teollisuusneuvoksen arvonimen.
Eelan vanhemmat olivat maanviljelijä, kotiseutuneuvos Ahti Osvald Eela ja Elli Eela. Hänen puolisonsa vuodesta 1958 on opettaja Elvi Eela. Esko Eela kävi keskikoulun Oripään yhteiskoulussa 1953 ja valmistui merkonomiksi Porin kauppaopistosta 1963. Hän oli harjoittelija Pyhäjoen sahalla 1954, työnjohtaja Pieksämäen sahalla 1955, kenttämiesharjoittelija Keskinäisessä Vakuutusyhtiö Sammossa ja Vakuutus Oy Pohjolassa 1957–1959, apupoika, betonimestari ja työnjohtaja puolustusministeriön Säkylän rakennustyömaalla 1959–1961, Vakuutus Oy Pohjolan palveluksessa Raumalla, konttorinhoitaja Loimaalla ja Forssassa 1963–1964 ja Lännen Sokeri Oy:n laskentapäällikkö ja toimisto- ja hankintapäällikkö Säkylässä 1965–1973.
SOK:n pakaste- ja säilyketehtaan tuotantopäällikkö ja tehtaanjohtaja Turussa Eela oli 1973–1984, Kalayhtymä Oy:n, vuodesta 1987 Valionova Oy, isännöitsijä ja tehtaanjohtaja 1984–1990 sekä Tresko Food Oy:n pääosakas ja toimitusjohtaja 1990–1996. Eela oli myös Pakkasvakka Oy:n perustajaosakas 1971–1985 ja toimi Oy Polarmade Ab:n, vuodesta 1994 Tresko Fish Oy, toimitusjohtajana. Hän oli Säkylän kunnanvaltuuston toinen varapuheenjohtaja 1977–1985 ja puheenjohtaja 1986–1994 ja 1998–2013. Hänellä on lisäksi ollut useita muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Eela sai 1995.
Elvira Madigan

Elvira Madigan eli Hedvig Jensen.
Elvira Madigan, oikea nimi Hedvig Antoinette Isabella Eleonore Jensen (4. joulukuuta 1867 Flensborg (saks. Flensburg), Schleswig-Holstein silloisessa Preussissa (Saksa) – 19. heinäkuuta 1889 Nørreskov, Tåsinge, Tanska) oli tanskalainen sirkustaiteilija: hän oli nuorallatanssija, taitoratsastaja, jonglööri ja tanssija.
Nykyisin Elvira Madigan tunnetaan suhteestaan aateliseen rakuunaluutnanttiin Sixten Sparreen. Heidän kuolemansa herätti suurta huomiota, ja sitä käsitteli muiden joukossa Johan Lindström Saxon suurta suosiota saaneessa laulussaan, joka alkaa sanoilla "Sorgeliga saker hända".
Yhteisestä sopimuksesta Sparre ampui ensin Madiganin, sitten itsensä. Madiganin taskusta löytyi ruotsin, tanskan, norjan ja saksan sekakielellä kirjoitettu runo, joka on käännetty nykyruotsiksi:
En droppe föll i vattnet, 

förklingade blott sakta.

Och stället där den föll

omringades från krets till krets. 

Vad var det som där föll? 

och var’från kom den?

Det var ett liv blott,

och blott en död som kom

för att vinna sig ett spår.

– – – 

† Nu vilar vattnet åter.

Hedvig
Elvira Madiganin ja Sixten Sparren hauta Landetin hautausmaalla, muotoiltu uudestaan vuonna 2013.
Laajalle levinneestä rakkaustarinasta tuli romanttisen rakkauden vertauskuva. Moralistinen ja viihdyttävä tarina kuvasi sirkusprinsessaa, jota piiritti aatelismies. Suosiota saaneesta tarinasta tehtiin lauluja ja runoja, ja siitä kerrottiin lehdissä. Klas Grönqvist on kirjassaan  En droppe föll – En bok om Elvira Madigan (2013) esittänyt Sparren sairastaneen kaksisuuntaista mielialahäiriötä, sillä hän oli tuhlannut järjestelmällisesti omaisuutensa ja oli veloissa; hän oli irtaantunut perheestään ja asemaansa liittyvistä arvoista, ja suhdetta sirkustaiteilijaan pidetään sairauden ilmentymänä. Kathinka Lindhe puolestaan arvioi hänet kirjassaan Sorgeliga saker hände: Elvira Madigan, Sixten och mig narsistiseksi persoonallisuudeksi.
Elvira Madigan kulttuurissa

Åke Ohberg on ohjannut tarinasta vuonna 1943 ensimmäisen elokuvaversion Elvira Madigan, jossa pääosia näyttelevät hän itse ja Eva Henning. Sixten Sparren jälkeläisten painostuksesta etunimeksi tuli Christian.
Bo Widerbergin elokuvassa Elvira Madigan (1967) pääosia näyttelevät Pia Degermark ja Thommy Berggren. Samana vuonna myös tanskalainen Poul Erik Møller Pedersen teki aiheesta 65-minuuttisen elokuvan, jossa Anne Mette Michelsen näyttelee Elvira Madigania.
Kirjallisuus

Johan Lindström Saxon, Elvira Madigans kärlekssaga och hur visan om henne kom till (1932).
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Elvira Madigan on Wikiaineistossa (ruotsiksi) (useita versioita laulusta "Sorgeliga saker hända")
Elvira Madigan (Arkistoitu – Internet Archive) -sivusto (ruotsiksi)
Elvira Madigan - Ett Tragiskt Kärleksdrama i en Svunnen Tid (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Elvira Madigan
Käännös suomeksi
Emma Pooley

| Emma Pooley |
| --- | --- |
 Emma Pooley voitettuaan Montrealin maailmancupkilpailun  2009
Henkilötiedot
Koko nimi:  Emma Jane Pooley
Syntynyt: 3. lokakuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2006 2007–2008 2009–2010 2011 2012 2013 2014 2016–:  Team FBUK Team Specialized Designs for Women Cervélo TestTeam Women Garmin-Cervelo AA Drink - Leontien.NL Cycling Team Bigla Girls Cycling Team Lotto Belisol Ladies Lotto Soudal Ladies
Suurimmat voitot
 Aika-ajon maailmanmestaruus 2010 
 Tiedot päivitetty: 10. elokuuta 2016 
Aiheesta muualla
www.emmapooley.net
| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Naisten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Naisten pyöräily. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Naisten pyöräily. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Naisten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2008 | aika-ajo |  |
| Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Melbourne 2010 | aika-ajo |  |
|  Pronssia | Kööpenhamina 2011 | aika-ajo |  |
Emma Jane Pooley (s. 3. lokakuuta 1982 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen maantiepyöräilyn aika-ajon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän päätti pyöräilyn ammattilaisuransa 2014, ja kilpaili triathlonissa, mutta palasi ammattipyöräilijäksi kesällä 2016. Hän on osallistunut myös juoksukilpailuihin, esimerkiksi maratoneille.
Pooley aloitti pyöräilyn ammattilaisuransa Team FBUK -tallissa 2006. Seuraavat kaksi kautta hän edusti Team Specialized Designs for Women -joukkuetta, 2009–2010 Cervélo TestTeam Women -tallia, 2011 Garmin-Cerveloa, 2012 AA Drink - Leontien.NL Cycling Teamia, 2013 Bigla Girls Cycling Teamia ja 2014 Lotto Belisol Ladies -joukkuetta. Hän palasi ammattipyöräilyyn Lotto Soudal Ladies -joukkueessa kesäkuussa 2016.
Pooley saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa aika-ajossa runsaat 24 sekuntia Kristin Armstrongille hävinneenä. Melbournessa 2010 hän voitti aika-ajon maailmanmestaruuden kukistettuaan hopeamitalisti Judith Arndtin 15 sekunnilla. Seuraavana vuonna Kööpenhaminassa hän oli samassa kilpailussa kolmas.
Pooley voitti duathlonin pitkän matkan (10 km juoksu – 150 km pyöräily – 30 km juoksu) maailmanmestaruuden 2014 ja 2015.
Saavutuksia > Pyöräily

Lähteet: Cycling Archives, CycleBase, Pro Cycling Stats
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emma Pooley Wikimedia Commonsissa
Emma Rabbe

Emma Rabbe
Emma Irmgard Marina Rabbe Ramírez (s. 18. huhtikuuta 1969 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalais-venezuelalainen näyttelijä. Hän on ollut naimisissa venezuelalaisen näyttelijän Daniel Alvaradon kanssa vuodesta 1998. Emmalla on kolme poikaa, Daniel Alejandro, Diego Jose ja Calvin Daniel. Emma Rabbe tuli neljänneksi Miss Maailma -kilpailussa vuonna 1988. Emma näyttelee Tza Tza Lanzia telenovelasarjassa Tuhkimotarina.[lähde? ]
Filmografia > TV-sarjat

Adorable Monica, 1990
Bellisima, 1991
Peligrosa, 1994
Pecado de Amor, 1996
Reina de Corazones, 1998
Hechizo de Amor, 2000
Mi Gorda Bella, 2002
¡Que buena se puso Lola!, 2004
Amor a Palos, 2005
Y Los Declaro Marido y Mujer, 2006
La Trepadora, 2008
Tomasa Tequiero, 2010
Filmografia > Elokuvat

13 segundos , 2007
Einar Stenij

Einar Stenij
Sten Einar Stenij (30. syyskuuta 1900 Helsinki – 2. syyskuuta 1985) oli suomalainen fyysikko ja Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professori vuodesta 1938. Hän tutki erityisesti hydro- ja aeromekaniikkaa.
Stenij pääsi ylioppilaaksi 1918 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922 ja filosofian tohtoriksi 1932. Hän oli Merentutkimuslaitoksella assistenttina vuodesta 1923, v.t. talassologina vuodesta 1930 ja vakinaisena talassologina vuodesta 1933. Helsingin yliopiston mekaniikan dosenttina Stenij oli vuodesta 1937 alkaen ja Teknillisen korkeakoulun mekaniikan professorina vuodesta 1938. Hän opiskeli Göttingenin yliopistossa ja julkaisi tutkielmia mekaniikan ja meritieteen aloilta. Stenij oli Teknillisessä korkeakoulussa professorina vuoteen 1968 saakka ja hän toimi myös korkeakoulun rehtorina 1965–1968. Hän sai tekniikan kunniatohtorin arvon 1974.
Hänen isänsä oli teologi Edvard Stenij.
Erik Ehrström

Erik Ehrström 1910-luvun lopulla.
Erik Gustaf Ehrström (26. maaliskuuta 1869 Helsinki – 8. maaliskuuta 1947 Pariisi, Ranska) oli suomalainen lakimies ja diplomaatti.
Ehrströmin vanhemmat olivat professori, senaattori, prokuraattori Carl Gustaf Ehrström ja Fredrika Ottilia Amalia Orrman. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1886 ja opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1889, filosofian maisteriksi 1890 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1896. Hän toimi myös Turun hovioikeuden auskultanttina.
Ehrström oli vuoden 1899 valtiopäivillä valiokuntain sihteerinä. Hän asui vuodesta 1899 lähtien Ranskassa ja toimi eri tehtävissä politiikan ja talouden alalla. Suomen itsenäistymisen jälkeen hän oli Suomen ulkoasiainhallinnon palveluksessa 1918–1926. Ehrström toimi helmikuussa 1918 Pariisissa käyneen Suomen itsenäisyyden tunnustamisasiaa ajaneen valtuuskunnan sihteerinä; valtuuskuntaan kuuluivat prokuraattori Lorenzo Kihlman, konsuli Eugen Wolff ja senaattori Rudolf Holsti. Suomen valtuuskunnan sihteerinä Pariisissa Ehrström oli maaliskuusta lokakuuhun 1918. Huhtikuusta 1918 syyskuun 1918 puoliväliin saakka hän hoiti Suomen hallituksen valtuutetun tehtäviä Pariisissa sekä samoin valtuutetun tehtäviä Haagissa kesä—joulukuun välisellä ajalla vuonna 1919. Erikoislähettilääksi ja täysivaltaiseksi ministeriksi Pariisiin hänet nimitettiin vuoden 1919 lopulla. Viimeksi Ehrström toimi lähettiläänä Varsovassa 1922–1926. Hän sai joulukuussa 1919 erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvon. Ehrström oli Suomen venäläisen selvityskomitean puheenjohtajana 1920 ja hän oleskeli lokakuusta 1920 maaliskuuhun 1921 Ahvenanmaan kysymyksen johdosta Suomen hallituksen toimeksiannosta Pariisissa. Ehrström julkaisi useita valtiohistoriallisia tutkielmia ja kirjoituksia sekä Suomessa että ulkomailla.
Ehrström oli naimisissa vuodesta 1907 ranskalaisen Marie-Antoinette Vincentin kanssa.
Esa Aalto

Esa Tapio Aalto (23. syyskuuta 1945 Janakkala – 17. huhtikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka työskenteli valtiovarainministeriön vero-osastossa lainsäädäntöneuvoksena (1983–1989) ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvoksena (1989–2013). Koulutukseltaan hän oli oikeustieteen tohtori (1988), ja hän suoritti oikeustieteellisen tutkinnon myös Harvardin yliopistossa vuonna 1981.
Julkaisuja

1988 – Koron vähennysoikeus henkilöverotuksessa (väitöskirja)
1992 – Kiinteistöverolaki
2008 – Korkein hallinto-oikeus 90 vuotta (toimite)