stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fredrik Gabriel Hedberg
Pappisura > Kirkollinen vaikuttaja

Välit kirkon johtoon parantuivat. Arkkipiispa  Bergenheim piti Hedbergiä "ansiokkaana miehenä". Vuonna 1862 hän siirtyi Kemiön seurakuntaan ja hänet valittiin Perniön rovastikunnan lääninrovastiksi. Hedberg oli edusmiehenä vuoden 1876 kirkolliskokouksessa.
Evankelinen herätys levisi alkuun voimakkaasti Pöytyän ja Turun seudulla, 1860-luvulla se laajeni Helsingin seudulle. Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen perustamiseen mennessä vuonna 1873 evankelisuutta oli jo 200 seurakunnassa. Hedbergin asema SLEY:n perustamisessa oli keskeinen.
Hedbergin julistuksen painopiste oli Kristuksen täytetyssä sovintotyössä. Mitään portaita, armonjärjestystä ei saanut esittää. Martti Lutherin postillat olivat näyttäneet nuorelle Hedbergille lohdullisen maailman, jossa ei aseteta ehtoja, vaan syntinen saa luottaa armoon, lupaukseen, lahjaan, Jumalan sanaan.
Hedbergin uskonopillinen löytö merkitsi vapaan armon korostamista Kristuksessa sekä Jumalan sanan merkityksen alleviivaamista. Hänen laajan kirjallisen tuotantonsa tunnetuin teos on Uskonoppi autuuteen (1842), jonka opetus kristityn pelastuksen varmuudesta johti eroon herännäisyydestä 1844. Heränneet arvostelivat hedbergiläisyyttä "aivouskosta".
Hedberg ehti solmia avioliiton elämänsä aikana kolme kertaa. Hedbergin ensimmäisen vaimon Maria Sofia Eklundin kanssa hän avioitui huhtikuussa 1837, ja tämä kuoli vuonna 1858 keuhkotautiin. Toinen vaimo Lovisa kuoli 1890. Kolmannen vaimonsa Rosan kanssa Hedberg avioitui 80-vuotiaana vuonna 1891.
Hedbergiä kuvattiin luonteeltaan sulkeutuneeksi, mutta ystäviensä parissa huumorintajuiseksi.
Elokuun 1893 alussa Hedberg halvaantui niin, että hän ei enää päässyt omin voimin sängystä ylös ja hänen puhekykynsä heikkeni. Hän kuitenkin katseli kotikirkkoaan ikkunasta ja kuunteli kiinnostuneena selostuksia siellä toimitetuista jumalanpalveluksista. Sairautensa aikana hän lohdutti omaisiaan sanomalla: "En ole murheellinen. Ystäväni on minun ja minä hänen." "Olen niin pieni, niin pieni, mutta Herra on niin suuri. Olen autuas, olen onnellinen. Minulla on Jeesus, minulla on Jumala. Kelvoton itsessäni – kelvoton; kuitenkin – olen Jumalan oma. Me olemme Jumalan lapsia." Hedberg kuoli 19. elokuuta 1893.
Julkaisuja

Uskon oppi autuuteen pyhän apostolin Paawalin lähetys-kirjassa Ephesiläisten tygö, jonka ensimmäisen luwun tämän kautta yksinkertaisesti selitti ja eteenasetti Fredrik Gabriel Hedberg. Frenckell ja poika, 1843.
Kristuksen rakkaus syntisiin. Painettu J. W. Lillja & Co:n kirjapainossa, 1852.
Ylösnousemus kuolleista : ruumiin saarna ... Andreas Johannes Rönnbäkin haudattaessa 2:na päivänä heinäkuuta vuonna 1856, Mynämäen emäkirkossa saarnasi ja, Mynämäen seurakunnan pyynnöstä, pränttiin antoi Fredrik Gabriel Hedberg. Frenckellin kirjapainossa, 1856.
Ainoa autuuden tie. Suomentanut J. E. Ahlgrén. Luth. Evankeliumi-yhtiö, 1859.
Lähetyskirja Kristuksesta ja seurakunnasta, Kristuksen uskowaiselle seurakunnalle eräältä sen halwalta palwelialta. Suomentanut J. A. G. Hymander. Luth. Evankeliumi-yhtiö, 1875.
Johdanto seurakuntamme tunnustus-kirjoihin. Lutherilainen Evankeliumi-yhtiö, 1878.
Ylkä tulee! : Herran Jesuksen Kristuksen tulo viimeiselle tuomiolle ja mitä silloin tapahtuman pitää. Lutherilainen Evankeliumi-yhtiö, 1880.
Jesuksen Kristuksen taivaasen astuminen, sen autuuttavine seurauksineen, esitelty Hela-tuorustai saarnassa. Suomentanut J. E. L., Lutherilainen Evankeliumi-yhtiö, 1885.
Jumalallisen rakkauden hedelmät ja muuttumaton armo. Suomentanut Herman Oskar Mäkelä. Luth. Evank.-yhdistys, 1895.
Kristittyin pysyväinen rauha. Kustantaja tuntematon, 1902.
Virvoitusta väsyneille : valikoima Fredrik Gabriel Hedbergin kirjoituksia "Kristillisistä sanomista" vv. 1855-56-57. Suomen Lutherilainen Evankeliumi-Yhdistys, 1904.
Jumalan pyhäin salattu autuus jo täällä sekä julkinen kunniansa siellä. Lut. kustannus-o.y., 1909.
Virvoitusta väsyneille : Osa 2, Valikoima Fredrik Gabriel Hedbergin kirjoituksia "Kristillisistä Sanomista" vv. 1858-59-60. Suomen Lutherilainen Evankeliumi-Yhdistys, 1910.
Jumalan kihlaus : tutkiskelu Hosean kirjan 2 luvun 19 ja 20 värsyn johdosta. Suomensi ja lisäsi Fr. Vilho Sipilä. Turun kaupunkilähetys, 1911.
Autuaallisia hetkiä Jeesuksen seurassa ja Herran lasten joukossa täällä sekä ikuiset juhlat siellä. H. H., 1912.
Uskonoppi autuuteen : apostoli Paavalin Efesolais-kirjeen mukaan. Suomennos Lauri Koskenniemi. Suomen lut. evankeliumiyhdistys, 1938.
Elämän sanoja : kodin hartauskirja : Fred. Gabr. Hedbergin kirjoituksista koottuja päivittäisiä tutkisteluja. Suomentanut K. J. Korpitie. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, 1960.
Uskonoppi autuuteen. Uusittu ja tarkistettu painos. Tarkistanut, johdannon kirjoittanut ja selitykset laatinut Lauri Koskenniemi. SLEY-kirjat, 1986.
Pyhän kasteen puolustus. Suomennos, johdanto ja selitykset: Lauri Koskenniemi. Sley-kirjat, 1989.
Hedbergin testamentti : neljä kultajyvää uskon salaisuuden etsijälle. Toimittanut Sakari Korpinen. Sley-kirjat, 1993.
Elämän sanoja : kodin hartauskirja koko vuodelle. Kääntänyt K. J. Korpitie, kieliasun uudistanut Elina Takala. Arkki, 2006
Ainoa autuuden tie : keskeiset kirjoitukset lehdestä Allmän Evangelisk Tidning 1845–1848. Suomennos, johdanto ja selitykset: Lauri Koskenniemi. Uusittu ja kielellisesti korjattu painos. Aurinko, 2011.
Avaran armotaivaan alla. Toimittanut Seppo Suokunnas. Aurinko, 2011
Tummaemumaluri

| Tummaemumaluri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Malurit Maluridae
Suku::  Emumalurit Stipiturus
Laji::  mallee
Kaksiosainen nimi
 Stipiturus mallee  Campbell, 1908 
Katso myös
   Tummaemumaluri Wikispeciesissä   Tummaemumaluri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tummaemumaluri (Stipiturus mallee) on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Tummaemumaluria tavataan pienellä alueella Australian kaakkoisosissa. Laji kärsii elinympäristöjen tuhoutumisesta, ja se on vähenemässä nopeasti. Tummaemumaluri on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Georg Jensen

Georg Jensen
Georg Jensen (31. elokuuta 1866 Radvaad, Tanska – 2. syyskuuta 1935 Hellerup) oli tanskalainen hopeaseppä ja muotoilija. Hän perusti yhä toimivan, erityisesti koruistaan ja kankaistaan tunnetun luksustavarayrityksen Georg Jensen Sølvsmedie.
Elämä ja ura

Georg Jensen aloitti kööpenhaminalaisen hopeasepän opissa 14-vuotiaana ja haaveili kuvanveistäjän ammatista. Hän opiskelikin kuvanveistoa 1895–1901 Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa ja työskenteli sitten keramiikkaveiston parissa Mogens Ballinin ateljeessa. Sieltä hän siirtyi muutamaksi vuodeksi Bing & Grøndal -posliinitehtaaseen kunnes perusti 1904 oman hopeasepänverstaan, jossa hän alkoi tehdä jugendtyylisiä koruja. Yritys Georg Jensen Sølvsmedie alkoi menestyä hyvin, ja jo 1924 se avasi liikkeen New Yorkin Fifth Avenuella.
Yritys Jensenin jälkeen

Georg Jensen kuoli 1935, ja yrityksen otti hoitoonsa toiseksi vanhin poika Jørgen Adolf Harding Jensen (1895–1966). Hän laajensi hopeatuotteiden valikoimaa ja alkoi käyttää useita muotoilijoita kuten Sigvard Bernadotte, Arne Jacobsen, Verner Panton, Finn Juhl, Henning Koppel, Nina Koppel ja Erik Magnussen.
1960- ja 1970-luvuilla yritys otti tuotantoon veistoksellisia koruja ja rannekelloja, joita suunnittelivat muun muassa Nanna Ditzel ja Vivianna Bülow-Hübe. Yrityksen muotoilujohtajana 1962–1974 toimi Georg Jensenin kolmas poika Sören Georg Jensen (1917–1982), joka oli myös kuvanveistäjä ja hopeaseppä.
Vuonna 1973 Georg Jensenin tavaramerkin osti tanskalainen posliinitehdas Royal Copenhagen, joka liitti sen 1997 osaksi Royal Scandinavian Groupia. Konserniin kuuluivat myös Bing & Grøndahl, Holmegaard Glasværk, Orrefors Kosta Boda, Boda Nova ja Höganäs. Nykyisin Georg Jensenin tavaramerkin omistaa suomalainen Fiskars.
Georg Jensen -palkinto

Vuodesta 1988 tanskalainen Tuborg-panimon säätiö on jakanut joka toinen vuosi Georg Jensenin mukaan nimettyä palkintoa pohjoismaisille muotoilijoille. Palkintoraatiin valitaan museonjohtajia kaikista viidestä Pohjoismaasta. Georg Jensen -palkinnon on saanut muun muassa suomalainen muotoilija Markku Salo vuonna 1990.
Kuvia

Termoskannu, Sigvard Bernadotte
Arpanopat ja kotelo, Dan Christensen
Termoskannu Quack, Maria Berntsen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georg Jensen Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: sv:Georg Jensen & da:Georg Jensen
Käännös suomeksi
HMS Pioneer (R76)

| HMS Pioneer |
| --- | --- |
 HMS Pioneer

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers-Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  2. joulukuuta 1942
Laskettu vesille:  20. toukokuuta 1944
Palveluskäyttöön:  8. helmikuuta 1945
Poistui palveluskäytöstä:  1954
Loppuvaihe:  romutettu syyskuussa 1954
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 400 t (standardi) 18 330 t (max)
Pituus:  211,84 m
Leveys:  24,38 m
Syväys:  5,64 m
Koneteho:  40 000 hv
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  1 300
Aseistus
Aseistus:  48 x lentokonetta 24 x QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 32 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä
HMS Pioneer (viirinumero R76) oli toisen maailmansodan lopulla valmistunut Colossus-luokan lentotukialus.
Valmistus

Aluksen nimeksi oli alun perin varattu HMS Ethalion, joka vaihtui myöhemmin HMS Marsiin. Alus tilattiin Vickers-Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 2. joulukuuta 1942. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1944 ja valmistui 8. helmikuuta 1945.
Alus muutettiin huoltolentotukialukseksi jo rakentamisen aikana HMS Unicornista saatujen hyvien kokemusten vuoksi. Alukselle ei asennettu katapultteja eikä sen kantta panssaroitu.
Palvelus

Alus oli Tyynellä valtamerellä toisen maailmansodan viime kuukaudet. Alus oli Manilassa alueen japanilaisten antautuessa brittijoukoille. Antautumisen jälkeen aluksen miehistö upotti tarpeettomiksi käyneet lentokoneet Australian rannikolle. Alus palasi Englantiin, missä se sijoitettiin 1946 reserviin seitsemäksi vuodeksi. Alus palautettiin 1953 palvelukseen lentokoneiden kuljetusalukseksi, missä tehtävässä alus oli syyskuuhun 1954, jolloin se poistettiin palveluksesta. Alus myytiin romutettavaksi Inverkeithingiin.
Aiheesta muualla

Maritimequest HMS Pioneerin kuvagalleria (englanniksi)
Colossus-luokan lentotukialukset
Golden Globe 2013

Golden Globe 2013

13. tammikuuta 2013
Paras draamaelokuva: 

 Argo
Paras musikaali- tai komediaelokuva: 

 Les Misérables
Paras draamasarja: 

 Isänmaan puolesta
Paras musikaali- tai komediasarja: 

 Girls
Paras minisarja tai televisioelokuva: 

 Pelin henki
Golden Globe 2013 oli järjestyksessään 70. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2012 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 13. tammikuuta 2013. Gaalan juonsivat Tina Fey ja Amy Poehler.
Voittajat ja ehdokkaat > Elokuvat

Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
| Paras elokuva> Draama | Paras elokuva> Musikaali- tai komediaelokuva |
| --- | --- |
 Argo Django Unchained  Piin elämä  Lincoln  Zero Dark Thirty:  Les Misérables The Best Exotic Marigold Hotel'  Moonrise Kingdom  Rakkaudesta, unelmista ja kaloista  Unelmien pelikirja
Paras pääosa – draamaelokuvassa
Miespääosa: Naispääosa
 Daniel Day-Lewis – Lincoln – Abraham Lincoln Richard Gere – Keinottelua – Robert Miller  John Hawkes – The Sessions – Mark O'Brien  Joaquin Phoenix – Mestari – Freddie Quell  Denzel Washington – Lento – William ”Whip” Whitaker:  Jessica Chastain – Zero Dark Thirty – Maya Marion Cotillard – Luihin ja ytimiin – Stéphanie  Helen Mirren – Hitchcock – Alma Reville  Naomi Watts – Selviytyminen  – Maria Bennett  Rachel Weisz – Syvä kuin meri – Hester Collyer
Paras pääosa – musikaali- tai komediaelokuvassa
Miespääosa: Naispääosa
 Hugh Jackman – Les Misérables - Jean Valjean Jack Black – Bernie - Bernie Tiede  Bradley Cooper – Unelmien pelikirja - Pat Solitano  Ewan McGregor – Rakkaudesta, unelmista ja kaloista - Alfred ”Fred” Jones  Bill Murray – Hyde Park on Hudson - Franklin D. Roosevelt:  Jennifer Lawrence – Unelmien pelikirja - Tiffany Maxwell Emily Blunt – Rakkaudesta, unelmista ja kaloista - Harriet Chetwode-Talbot  Judi Dench – The Best Exotic Marigold Hotel - Evelyn Greenslade  Maggie Smith – Kvartetti - Jean Horton  Meryl Streep – Lemmenlomalla - Kay Soames
Miessivuosa: Naissivuosa
 Christoph Waltz – Django Unchained - Dr. King Schultz Alan Arkin – Argo - Lester Siegel  Leonardo DiCaprio – Django Unchained - Calvin J. Candie  Philip Seymour Hoffman – Mestari - Lancaster Dodd  Tommy Lee Jones – Lincoln - Thaddeus Stevens:  Anne Hathaway – Les Misérables - Fantine Amy Adams – Mestari - Peggy Dodd  Sally Field – Lincoln - Mary Todd Lincoln  Helen Hunt – The Sessions - Cheryl Cohen Greene  Nicole Kidman – The Paperboy - Charlotte Bless
Ohjaus: Käsikirjoitus
 Ben Affleck – Argo Kathryn Bigelow – Zero Dark Thirty  Ang Lee – Piin elämä  Steven Spielberg – Lincoln  Quentin Tarantino – Django Unchained:  Quentin Tarantino – Django Unchained Chris Terrio – Argo  Tony Kushner – Lincoln  David O. Russell – Unelmien pelikirja  Mark Boal – Zero Dark Thirty
Musiikki: Kappale
 Mychael Danna – Piin elämä Dario Marianelli – Anna Karenina  Alexandre Desplat – Argo  John Williams – Lincoln  Tom Tykwer, Johnny Klimek & Reinhold Heil – Pilvikartasto:  ”Skyfall” (Adele ja Paul Epworth) – 007 Skyfall ”For You” (Keith Urban ja Michael McDevitt) – Act of Valor  ”Not Running Anymore” (Jon Bon Jovi) – Stand Up Guys  ”Safe & Sound” (Taylor Swift ja The Civil Wars) – Nälkäpeli  ”Suddenly” (Claude-Michel Schönberg, Alain Boublil ja Herbert Kretzmer) – Les Misérables
Animaatio: Vieraskielinen
 Urhea Frankenweenie  Hotel Transylvania  Viisi legendaa  Räyhä-Ralf:  Rakkaus A Royal Affair  The Intouchables  Luihin ja ytimiin  Kon-Tiki
Voittajat ja ehdokkaat > Eniten voittoja saaneet elokuvat

3 palkintoa Les Misérables
2 palkintoa  Argo  ja Django Unchained
Voittajat ja ehdokkaat > Televisio

| Paras televisiosarja> Draama | Paras televisiosarja> Musikaali- tai komediasarja |
| --- | --- |

Paras pääosa – draamasarjassa
Miespääosa: Naispääosa

Paras pääosa – musikaali- tai komediasarjassa
Miespääosa: Naispääosa

Pääosa minisarjassa  tai televisioelokuvassa
Miespääosa: Naispääosa

Paras sivurooli – televisiosarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa
Miessivuosa: Naissivuosa

Paras minisarja tai televisioelokuva: 


Ben Affleck palkittiin parhaan ohjauksen palkinnolla elokuvasta Argo.
Daniel Day Lewis palkittiin parhaan draamaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta Lincoln.
Jessica Chastain palkittiin parhaan draamaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta Zero dark Thirty.
Hugh Jackman palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan miespääosan palkinnolla elokuvasta Les Misérables.
Jennifer Lawrence palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan naispääosan palkinnolla elokuvasta Unelmien pelikirja.
Christoph Waltz palkittiin parhaan miessivuosan palkinnolla elokuvasta Django Unchained.
Anne Hathaway palkittiin parhaan naissivuosan palkinnolla elokuvasta Les Misérables.
Get Down Saturday Night

| ”Get Down Saturday Night” Oliver Cheatham |
| --- | --- | --- |

Euroopan maxi-singlen kansikuva
Singlen tiedot
 Albumilta: Saturday Night
 Formaatti: 7″ single, 12″ single
 Tekijä(t): Oliver Cheatham, Kevin McCord
 Tuottaja(t): A.D.K.
 Kesto: 07.32
 Levy-yhtiö: MCA (Yhdysvallat) Ariola (Saksa)
Listasijoitukset
  US R&B: 37.  Britannian singlelista: 38.
Oliver Cheathamin muut singlet
|   | ”Get Down Saturday Night” 1983 | ”Bless the Ladies” 1983 |
Get Down Saturday Night on yhdysvaltalaisen R&B-artistin Oliver Cheathamin kappale, joka julkaistiin vuonna 1983 hänen toisen albuminsa Saturday Night ensimmäisenä singlenä. Saman vuoden keväällä kappale sijoittui Yhdysvaltain R&B-musiikkilistan sijalle 37. sekä Britannian singlelistan sijalle 38. Kappale on esiintynyt videopelin Grand Theft Auto: Vice City ääniraidassa sekä vuoden 2015 elokuvassa Ex Machina.
Turkin vallankaappaus 1960

Kuvassa oikealta vasemmalle kenraali Cemal Gürsel, tuntematon protokollaupseeri, Turkin ulkoministeri Selim Sarper ja Yhdysvaltojen ilmavoimien kenraali Lauris Norstad, 29.10.1960.
Turkin vallankaappaus 1960 oli sotilasvallankaappaus, jota johti kenraali Cemal Gürsel. Kaappauksessa syrjäytettiin Turkin presidentti Celal Bayar ja pääministeri Adnan Menderes, joka teloitettiin vuonna 1961.
Kaappaajat syyttivät hallitsevan Demokraattisen puolueen (DP) 15 johtajaa perustuslain rikkomisesta. DP ja CHP olivat 1950-luvulla kiistelleet vallanjaosta, ja DP oli ollut sitä mieltä, että parlamentilla oli ensisijainen oikeus tehdä päätökset. CHP taas oli pitänyt valtion eliitin eli ylimpien siviili- ja sotilasvirkamiesten oikeutta päätöksentekoon ensisijaisena. Kiista päättyi vallankaappaukseen. Syyskuussa kolme DP:n johtajaa sai kuolemantuomion, heidän joukossaan entinen pääministeri Menderes. Muut 12 tuomittiin elinkaudeksi vankeuteen.
On epäselvää, kuinka keskeinen rooli kenraali Gürselillä oli kaappaukseen. Hän otti kuitenkin jo kaappausiltana 27. toukokuuta 1960 vastaan valtionpäämiehen, pääministerin ja puolustusministerin tehtävät ja aloitti uuden perustuslain laatimisen. Hän pyrki siihen, että sotilasvallan kausi jäisi mahdollisimman lyhyeksi. Niinpä hänet valittiin vuonna 1961 siviilipresidentiksi samana vuonna hyväksytyn perustuslain mukaisesti.
Turkin vallankaappaus 1971

Pääministeri Nihat Erim 21.3.1972.
Turkin vallankaappaus 1971 oli 12. maaliskuuta 1971 tapahtunut veretön sotilasvallankaappaus, jossa syrjäytettiin pääministeri Süleyman Demirel ja jossa Turkkiin julistettiin poikkeustila.
Demirelin johtama konservatiivinen oikeuspuolue Adalet Partisi (AP) syrjäytettiin, mutta Turkin armeija ei ottanut valtaa itselleen, kuten vuoden 1960 kaappauksessa. Kaappaajat esittivät presidentti Cevdet Sunaylle ultimaatumin, jossa vaadittiin vahvaa hallitusta ja maan vasemmistolaisten opiskelijalevottomuuksien kukistamista.
Professori Nihat Erim muodosti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen, joka toimi puolueista riippumattomana siirtymäkauden hallituksena runsaan vuoden ajan. Poikkeustilan nojalla islamilainen Kansallinen järjestyspuolue ja vasemmistolainen Turkin työläisten puolue kiellettiin. Vuonna 1974 Bülent Ecevitin hallitus julisti yleisen armahduksen vuoden 1971 vallankaappauksen yhteydessä vangituille.
Golden Globe 2016

| Golden Globe 2016 |
| --- | --- |
Päiväys:  2016-01-1010. tammikuuta 2016
Juontaja:  Ricky Gervais
Kohokohtia
Paras elokuva:  The Revenant
Paras ohjaaja:  Alejandro González Iñárritu The Revenant
Paras miespääosa:  Leonardo DiCaprio The Revenant
Paras naispääosa:  Brie Larson Room
Eniten palkintoja:  The Revenant (3)
Eniten ehdokkuuksia:  Carol (5)
 ← 2015  Golden Globe  2017 →
Golden Globe 2016 oli järjestyksessään 73. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2015 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa, Kaliforniassa 10. tammikuuta 2016. Gaalan juonsi neljättä kertaa Ricky Gervais. Eniten ehdokkuuksia sai Carol viidellä ehdokkuudella. Palkintoja voitti eniten The Revenant, joka palkittiin parhaasta draamaelokuvasta, ohjauksesta ja miespääosasta.
Voittajat ja ehdokkaat

Cecil B. DeMille -palkinto – Denzel Washington
Voittajat ja ehdokkaat > Elokuvat

| Paras elokuva> Draamaelokuva | Paras elokuva> Musikaali- tai komediaelokuva |
| --- | --- |
 The Revenant Carol  Mad Max: Fury Road  Room  Spotlight:  Yksin Marsissa The Big Short  Joy  Spy – vakoojan asussa  Ihan yössä
Paras pääosa – draamaelokuvassa
Miespääosa: Naispääosa
 Leonardo DiCaprio – The Revenant Bryan Cranston – Trumbo  Michael Fassbender – Steve Jobs  Eddie Redmayne – Tanskalainen tyttö  Will Smith – Concussion:  Brie Larson – Room Cate Blanchett – Carol  Rooney Mara – Carol  Saoirse Ronan – Brooklyn  Alicia Vikander – Tanskalainen tyttö
Paras pääosa – musikaali- tai komediaelokuvassa
Miespääosa: Naispääosa
 Matt Damon – Yksin Marsissa Christian Bale – The Big Short  Steve Carell – The Big Short  Al Pacino – Danny Collins  Mark Ruffalo – Infinitely Polar Bear:  Jennifer Lawrence – Joy Melissa McCarthy – Spy – vakoojan asussa  Amy Schumer – Ihan yössä  Maggie Smith – Lady in the Van  Lily Tomlin – Grandma
Paras sivuosa – draama-, musikaali- tai komediaelokuvassa
Miessivuosa: Naissivuosa
 Sylvester Stallone – Creed: The Legacy of Rocky Paul Dano – Love & Mercy  Idris Elba – Beasts of No Nation  Mark Rylance – Vakoojien silta  Michael Shannon – 99 Homes:  Kate Winslet – Steve Jobs Jane Fonda – Youth  Jennifer Jason Leigh – The Hateful Eight  Helen Mirren – Trumbo  Alicia Vikander – Ex Machina
Muut
Ohjaus: Käsikirjoitus
 Alejandro González Iñárritu – The Revenant Todd Haynes – Carol  Tom McCarthy – Spotlight  George Miller – Mad Max: Fury Road  Ridley Scott – Yksin Marsissa:  Aaron Sorkin – Steve Jobs Emma Donoghue – Room  Tom McCarthy, Josh Singer – Spotlight  Charles Randolph, Adam McKay – The Big Short  Quentin Tarantino – The Hateful Eight
Musiikki: Kappale
 Ennio Morricone – The Hateful Eight Carter Burwell – Carol  Alexandre Desplat – Tanskalainen tyttö  Daniel Pemberton – Steve Jobs  Ryūichi Sakamoto & Alva Noto – The Revenant:  ”Writing’s on the Wall” – 007 Spectre ”Love Me Like You Do” – Fifty Shades of Grey  ”One Kind of Love” – Love and Mercy  ”See You Again” – Fast & Furious 7  ”Simple Song No. 3” – Youth
Animaatio: Vieraskielinen elokuva
 Inside Out – mielen sopukoissa Anomalisa  Kunnon dinosaurus  Tenavat-elokuva  Late Lammas -elokuva:  Son of Saul (Unkari) The Brand New Testament (Belgia/Ranska/Luxemburg)  The Club (Chile)  Miekkailija (Suomi/Saksa/Viro)  Mustang (Ranska)