stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Quark, Strangeness and Charm
Julkaisuhistoria

Kesäkuu 1977: Charisma, CDS4008, UK vinyyli – alkuperäisessä painoksessa sisäpussissa sanoitukset ja viesti yhtyeeltä
Kesäkuu 1977: Sire, SRK6047, USA vinyyli
Kesäkuu 1977: Charisma, 9124012, Saksa/Italia – mukana 6 kuvaa jossa kokoonpano Calvert/Brock/Rudolph/House/King esiintyvät vuonna 1976
Lokakuu 1986: Charisma, CHC50, UK vinyyli
Huhtikuu 1989: Virgin Records, CDSCD4008, UK CD
Kesäkuu 1995: Griffin Music, GCD370-0, USA CD; GCDHA162-2, USA CD, mukana Michael Butterworth Queens of Deleria-kirja.
Maaliskuu 2009: Atomhenge (Cherry Red) Records, ATOMCD2009, UK 2CD
Äimäraution ravirata

| Äimäraution ravirata |
| --- | --- |

Rataluokitus:  Maakuntarata
Sijainti:  Äimärautiontie 1, 90400 Oulu
Koordinaatit:  64°58′57″N, 025°28′26″E
Avattu:  1908
Remontoitu:  2007
Omistaja:  Pohjolan Hevosystävät ry
Radan pituus:  1 000 m
Kilpailupäiviä:  45
Kotisivu
Rataennätykset
 Lämminveriset: Chancy Roberto 12,1a (2010) Suomenhevoset: I.P. Vipotiina 22,2a (2010) 
Äimäraution ravirata sijaitsee Oulussa Äimäraution kaupunginosassa, noin kolme kilometriä kaupungin keskustan eteläpuolella.
Vuonna 1908 rakennettu Äimärautio on Suomen pisimpään samalla paikalla toiminut ravirata. Sen katsomorakennuksessa on muun muassa 300-paikkainen ravintola. Radalla tehtiin suuri remontti vuonna 2007. Sen yhteydessä korjattiin myös kaviouran profiilia.
Äimäraution vuosittaisia suurkilpailuja ovat vanhemmille lämminverisille tarkoitettu Number One sekä 3-vuotiaiden lämminveristen ja 4-vuotiaiden suomenhevosten Oulu Expressit. Kuninkuusravit radalla on järjestetty vuosina 1954, 1969, 1981, 1994 ja 2010. Vuoden 2025 kuninkuusravit järjestätään Äimäraution raviradalla.
Raviradan katsomorakennuksessa syttyi tulipalo tiistain vastaisena yönä 20. helmikuuta 2018. Tulipalossa tuhoutui rakennuksen toisessa kerroksessa olleet toimistotilat ja tuomaritorni, jossa sijaitsivat raviradan selostamo ja tekniikka. Tulipalon syttymissyy oli sähkövika ja palo alkoi rakennuksen ylimmästä kerroksesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Äimäraution ravirata Wikimedia Commonsissa
Oulun raviradan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Édouard Taeymans

| Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Belgia. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Belgia> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu, ruotsalaissysteemi |  |
Édouard Taeymans (20. huhtikuuta 1893 – ?) oli belgialainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia ruotsalaissysteemin joukkuekilpailussa.
Ég á líf

| Ég á líf |
| --- | --- |
 Eyþór Ingi esittämässä kappaletta vuoden 2013 Eurovision laulukilpailujen 2. semifinaalissa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Eyþór Ingi Gunnlaugsson
Säveltäjä(t):  Örlygur Smári ja Pétur Örn Gudmundsson
Sanoittaja(t):  Örlygur Smári ja Pétur Örn Gudmundsson
Euroviisutiedot
Vuosi:  2013
Maa:  Islanti
Kieli:  islanti
Sijoitus:  17.
Pisteet:  47
Sijoitus semifinaalissa:  6.
Pisteet semifinaalissa:  72
Ég á líf oli Islannin edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2013. Sen esitti Eyþór Ingi Gunnlaugsson. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Örlygur Smári ja Pétur Örn Gudmundsson. Kappale oli maan ensimmäinen islanninkielinen euroviisukappale vuoden 1998 jälkeen.
Kappale sai kilpailun toisessa semifinaalissa 72 pistettä, sijoittui kuudenneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa se tuli sijalle 17 saatuaan 47 pistettä.
Zhou Enlai

| Zhou Enlai |
| --- | --- |

Kiinan kansantasavallan pääministeri
 1. lokakuuta 1949–8. tammikuuta 1976  
Johtaja:  Mao Zedong
Varapääministeri:  Dong Biwu Chen Yun Lin Biao Deng Xiaoping
Seuraaja:  Hua Guofeng
Kiinan kansantasavallan ulkoministeri
 1. lokakuuta 1949–18. helmikuuta 1958  
Seuraaja:  Chen Yi
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1898 Huai’an, Jiangsu
Kuollut: 8. tammikuuta 1976 (77 vuotta)
Puoliso:  Deng Yingchao
Tiedot
Puolue:  Kiinan kommunistinen puolue
Uskonto:  ateisti
 Nimikirjoitus
Zhou Enlai, (yksink.: 周恩来; perint.: 周恩來; pinyin: Zhōu Ēnlái, 5. maaliskuuta 1898 – 8. tammikuuta 1976) oli kiinalainen kommunistijohtaja, joka toimi Kiinan pääministerinä vuodesta 1949 kuolemaansa saakka. Hänen strategiansa selvitä Kiinan huipulla oli myötäillä passiivisesti puhemies Maon aivoituksia. Lopulta hän kuitenkin joutui Maon epäsuosioon Maon pidettyä hänen linjaansa liian maltillisena ja hänen tehtäviään vähennettiin. On arvioitu, että hän oli kuitenkin viimeisinä vuosinaan selvästi Maoa suositumpi kansan keskuudessa.
Varhaiset vuodet

Zhou syntyi Huai’anissa, Jiangsun maakunnassa, ja hänet adoptoitiin hyvätuloiseen perheeseen Tianjinin kaupunkiin Hebein maakuntaan. Hän opiskeli Nankain yliopistossa Tianjinissa sekä Japanissa vuosina 1915–1918. Zhoun yhteydet radikaaleihin johtivat siihen, että hänet pidätettiin lyhyeksi ajaksi hänen palatessaan Nankaihin. Vapauduttuaan vuonna 1920 hän opiskeli Ranskassa, Britanniassa ja Saksassa. Zhou liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1921, ja kolme vuotta myöhemmin hän palasi Kiinaan työskentelemään Sun Yat-senin kanssa. Häntä pidetään puolueen parhaiten koulutettuna ja kielitaitoisimpana johtajana.
Hän meni naimisiin 8. elokuuta 1925 opiskelija-aktivisti Deng Yingchaon kanssa Tianjinissa. Dengistä tuli myöhemmin huomattava kommunistipuolueen jäsen. Aviopari jäi lapsettomaksi, mutta he adoptoivat monia ”vallankumouksellisten marttyyrien” orpoja lapsia, joista ehkä kuuluisin oli tuleva pääministeri Li Peng.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zhou Enlai Wikimedia Commonsissa
Zhou Enlai ja Deng Yingchao vuonna 1954.
Zhang Zhizhong

Zhang Zhizhong (yksink.: 张治中; perint.: 張治中; pinyin: Zhāng Zhìzhōng) (27. lokakuuta 1895 – huhtikuu 1969) oli Kiinan tasavallan kenraali. Hän syntyi Chaohussa, Anhuissa, ja kävi Baodingin sotilasakatemiaa, josta valmistui vuonna 1916. Tämän jälkeen hän palveli Yunnanin sotaherroja kunnes liittyi tasavaltalaisiin. Sodan jälkeen Zhizhong liittyi kommunisteihin.
Äimäjärvi (Hämeenlinna)

| Äimäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna (Kalvola), Hattula
Koordinaatit:  61°03′28″N, 24°09′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Oikolanjoen valuma-alue‎ (35.26)
Laskujoki:  Oikolanjoki 
Järvinumero:  35.262.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  81,8  m 
Rantaviiva:  40,6994 km 
Pinta-ala:  8,57595 km2 
Tilavuus:  0,0251115 km³ 
Keskisyvyys:  2,93 m 
Suurin syvyys:  9,92 m 
Saaria:  8
 fiÄimäjärvi 
Äimäjärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolan ja Hattulan välisellä rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Oikolanjoen valuma-alueeseen. Äimäjärvi on osa Äimäjärven aluetta.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 858 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 81,8 metriä meren pinnan yläpuolella. Järvi on 10,3 kilometriä pitkä, 2,6 kilometriä leveä ja sillä on kaksi erilaista järviallasta. Kutilasta luoteeseen järvi on yli 6 kilometriä pitkä ja alle kilometrin kapea. Kutilasta etelään aukeaa Rastinselkä, joka on 3,5 kilometriä pitkä ja alle 2 kilometriä leveä. Järvellä on kahdeksan saarta, jotka Kuoresaarta lukuun ottamatta ovat pieniä luotoja. Autio Kuoresaari on 200 metriä pitkä ja yli 60 metriä leveä ja se sijaitsee alle 100 metrin päässä Rastinselän itärannasta. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on vain kolme metriä. Syvin kohta on lähes 10 metriä syvä ja se sijaitsee aivan Kuoresaaren edustalla alle 200 metrin päässä rannasta. Järveen laskee yli 20 pelto-ojaa, joista Totunoja, Kupparinoja, Valkosenoja, Myllyoja (eteläinen) ja Savijoki ovat huomattavimmat. Keihäsjärven laskuoja Myllyoja (kahdesta samannimisestä se pohjoisin) yhtyy Totunojaan aivan sen alajuoksulla. Järven laskujoki on Oikolanjoki, joka lähtee järven luoteispäästä ja virtaa seitsemän kilometrin päässä Saarioisjärven läpi ja laskee sitten Vanajaveden Rautunselkään.
Järven rantaviivan pituus on 41 kilometriä. Järven rantoja reunustavat muutamia kilometrejä lukuun ottamatta pellot. Järven luoteispään etelärannat ja kaakkoispään pohjoisrannat ovat metsää ja järven keskikohdassa pohjoisrannalla sijaitsee Iittalan keskustaajama. Järven yli kulkee pengertiet sekä taajaman kohdalla että toinen Kutilan kohdalla. Kallionmaalla ja Kontuniemen rantoihin on perustettu pienet luonnonsuojelualueet. Hattulan raja ylittää Savijoenlahden niin, että noin 300 metriä siitä jää Hattulaan.
Yritysopas

| Yritysopas |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Suomen yritykset ja palvelut
Kotipaikka:  Suomi
Toimiala:  Yhteystietopalvelu
Kotisivu:  www.yritysopas.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Yritysopas on yrityshakupalvelu, josta löytyvät suomalaisten yrityksien ja yhteisöjen yhteystiedot ja palvelut. Vuonna 2000 avattu Yritysopas oli ensimmäinen Opasmedian julkaisema palvelu.
Oppaan tietokanta perustuu sekä Suomen Asiakastieto Oy:n yritysrekisteriin että palvelun tuottajan omaan tietokantaan. Yritysopas sisältää yli 260 000 yrityksen tiedot, jotka perustuvat julkisiin rekistereihin (PRH ja Verohallinto).
Yritystietojen hakeminen on ilmaista. Yritysopas oli ensimmäinen yrityshakupalvelu, jossa hakeminen tapahtuu yhden hakukentän avulla. Hakukenttään kirjoitettua tietoa tulkitsee suomen kielellä toimiva Älyhaku-järjestelmä.
Yritykset saavat oppaaseen näkyviin ilmaiseksi esille toimialan, osoitteen ja tärkeimmät yhteystiedot. Yritykset voivat myös ostaa lisänäkyvyyttä, johon saa esimerkiksi kuvia, kartan ja hakusanoja.
Aiheesta muualla

Yritysopas.com (menee www.uudetvedonlyontisivut.com
Ü

Ü (ü) on kirjain, jota käytetään azerin, espanjan, ranskan, saksan, karjalan, unkarin, viron, turkin ja turkmeenin kielessä. Merkkiä käytetään myös mandariinikiinan pinyin-latinisaatiossa. Kirjainta kutsutaan suomessa toisinaan nimellä "saksalainen y".
Ü ääntyy useissa kielissä suomen y-äänteen kaltaisena. Kirjaimen muodostamisessa U:sta on ideana se, että kahta pistettä kirjaimen päällä käytetään umlaut-merkkinä, joka tekee takavokaalista vastaavan etuvokaalin.[lähde? ]
Espanjan kielessä ü-kirjainta käytetään [w]-äänteen merkkinä. [w] on espanjassa /u/-foneemin allofoni ennen samaan tavuun kuuluvaa vokaalia. Ü-kirjainta käytetään seuraavissa yhdistelmissä, joissa pisteetön u ei ääntyisi lainkaan: gue/güe ja gui/güi.[lähde? ]
Virossa ü on y-äänteen kirjain. Sen sijaan saksan ü ei ole erillinen kirjain vaan tarkkeellinen u ja siksi se aakkostetaan u:n yhteyteen. Saksan ü:n treema on diakriittinen merkki.[lähde? ]
Zinkensdammin metroasema

Zinkensdammin metroasema
Zinkensdammin metroasema on Tukholman metron metroasema. Se on eräs Tukholman metron punaisen linjan asemista ja avattiin liikenteelle 5. huhtikuuta 1964. Asema sijaitsee Södermalmilla Hornstullin ja Mariatorgetin asemien välissä.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 13 700 matkustajaa päivässä.
Yogi’s Big Clean Up

| Yogi’s Big Clean Up |
| --- | --- |
Kehittäjä:  PAL Developments
Julkaisija:  Hi-Tec Software
Julkaistu:  NA 1992
Lajityyppi:  toimintapeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Alusta:  Amiga Atari ST
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Yogi’s Big Clean Up on PAL Developmentsin kehittämä vuonna 1992 julkaistu toimintapeli, joka perustuu animaatiohahmoon Jogi-karhu. Peli julkaistiin Amigalle ja Atari ST:lle.
Juoni

Jogi-karhun tehtävänä on korjata erinäisiä vikoja ympäri Jellystone kansallispuistoa. Pelissä on viisi kenttää, joissa täytyy löytää tai korjata kahdeksan esinettä. Jogin täytyy matkallaan siivota kansallispuisto roskilta, korjata vedenalla puiston vedenjakelun, sekä matkata suolle korjatakseen puistonvartija Smithin pyörä ja etsiä elokuvastudiosta paikaltaan puuttuvat esineet. Lopuksi Jogin täytyy koota uudelleen sänkynsä. Matkan aikana hän joutuu kohtaamaan erinäisiä vihollisia, joita pelaaja voi joko ampua kuplilla tai vain väistää niitä.
Ynglingatal

Ynglingatal  (suom. ”Luettelo Ynglingeistä”) on runo, jonka alkuperäisenä laatijana pidetään eteläisessä Norjassa 800-luvun lopulla ja 900-luvun alussa vaikuttanutta skaldirunoilijaa Þjóðólfr  Kviiniläistä [thjoudoulfr] (isl. Þjóðólfr hvinverski tai ór Hvíni). Ynglingatalissa luetellaan 27 Ynglingien kuningassuvun jäsentä ja kerrotaan edesmenneiden kuninkaiden osalta, miten nämä kuolivat ja minne nämä on haudattu. Luettelo ulottuu myyttisistä jumalista ja tarunhohtoisista Ynglingien suvun kuninkaista norjalaisena Vestfoldin kuninkaana mainittuun Rögnvaldr Vuorenkorkuiseen (isl. heiðum-hæri) saakka, jonka kunniaksi runon kerrotaan laaditun. Ynglingatal on alkujaan ajoitettu vuoden 870 paikkeille. Nykytutkijat katsovat kuitenkin, että sen laatimisen todennäköisempi ajankohta on vasta 900-luvulla. Joka tapauksessa on katsottu, että toisen norjalaisen skaldin, Eyvindr Skaldienturmelijan (isl. Eyvindr Finsson skáldaspillir) laatiessa 900-luvun lopulla Hlaðirin  jaarleista samoin näiden sukupuun Óðinn-jumalaan saakka ulottavan runon Háleygjatal, on Ynglingatal jo tuolloin tunnettu. Vastakkaisiakin näkemyksiä on esitetty; Ynglingatal on esimerkiksi nähty 1100-luvulla laadituksi pastissiksi. Runon myöhäistä alkuperää ei kuitenkaan ole pystytty kiistatta osoittamaan. Nykytietämyksen valossa runon uskotaan välittyneen suullisesti usean vuosisadan ajan kunnes se kirjattiin ylös 1100-luvulla tai 1200-luvun alussa. Se on säilynyt Snorri Sturlusonin Heimskringlaan kuuluvassa Ynglinga sagassa (n. 1230). Ynglingatalin runomitta, kviðuháttr, on edda-runoudelle tyypillisen fornyrðislag-runomitan muunnelma, mutta runossa on käytetty paljon myös kenninkejä.
Gerhard Munthen vinjetti, "Kuningas Yngvin kuolema" Ynglingatalin vuoden 1899 painokseen
Ynglingien suku Ynglingatalin mukaan

Fjölnir
Sveigðir
Vanlandi
Visburr
Dómaldr
Dómarr
Dyggvi
Dagr Spaka
Agni
Eiríkr ja Alrekr
Yngvi ja Alfr
Jörundr
Aun
Egil
Óttarr
Aðils
Eysteinn
Yngvarr
Braut-Önundr
Ingjaldr hinn illráði
Óláfr trételgja
Hálfdan hvítbeinn
Eysteinn Hálfdansson
Hálfdan hinn mildi
Guðröðr veiðikonung
Óláfr
Rögnvaldr heiðum hæra
Käännökset ja editiot

Bjarni Aðalbjarnarson (toim.). 1941. Snorri Sturluson: Heimskringla, 1. Reykjavík.
Finnur Jónsson (toim.). 1973 [1912–1915]. Den norsk-islandske skjaldedigtning, B:1. Køpenhavn: Rosenkilde og Bagger, 7–14. (sisältää tanskankielisen käännöksen)
Finnur Jónsson (toim.). 1929. Carmina Scaldica. Udvalg af norske og islandske skjaldekvad. 2. Painos. København: G.E.C. Gads Forlag.
Wisén, Theodor. (toim.). 1886. Carmina Norroena: ex reliquiis vetustioris Norrœnæ poësis selecta, recognita,  commentariis et glossario instructa, 1. Lund, 3–8.
Aiheesta muualla

Ynglingatal muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla
Ynglingatalin tanskankielinen käännös Heimskringla.no -sivustolla
Resistance

Resistance voi tarkoittaa:
Viihde > Musiikki

Resistance, Burning Spearin albumi vuodelta 1986
Resistance, Mika Nakashiman albumi vuodelta 2002
Resistance, Alove for Enemiesin albumi vuodelta 2006
The Resistance , Musen albumi vuodelta 2009
Resistance, albumin nimikkokappale
Resistance, Winds of Plaguen albumi vuodelta 2013
"Resistance", japanilaisen yhtyeen High and Mighty Colorin kappale
"Resistance", Soulflyn kappale albumilta Enslaved
Resistance Records, white power -levy-yhtiö
Viihde > Pelit

Resistance: Fall of Man , PlayStation 3 -peli
Resistance 2, Resistance-pelisarjan toinen osa
Resistance 3, Resistance-pelisarjan kolmas osa
Resistance: Retribution, PlayStation Portable -peli
Resistance: Burning Skies, PlayStation Vita -peli
Operation Flashpoint: Resistance, lisäosa peliin Operation Flashpoint
Viihde > Elokuvat ja televisio

Resistance, vuonna 2003 ensi-iltansa saanut sotaelokuva
Resistance, vuonna 2011 ensi-iltansa saanut sotaelokuva
Resistance, vuoden 2019 televisiosarja
Resistance, vuonna 2020 ensi-iltansa saanut sotaelokuva
Muut

HMS Resistance (1782), Roebuck-luokan 44-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Resistance (1801), Aigle-luokan 36-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Resistance (1805), Lively-luokan 38-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Resistance (1861), Defence-luokan panssarifregatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Resistance”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Édouard Vaillant

Édouard Vaillant vuonna 1871.
Édouard-Marie Vaillant (28. tammikuuta 1840 Vierzon – 18. joulukuuta 1915
Pariisi) oli ranskalainen sosialistinen poliitikko.
Vaillant kouluttautui ensin insinööriksi ja opiskeli sen jälkeen lääketiedettä Pariisissa, Heidelbergissä, Tübingenissa ja Wienissä. Palattuaan Ranskaan hän ystävystyi vallankumouksellisen sosialistin Auguste Blanquin kanssa. Ranskan–Saksan sotaan kuuluneen Pariisin piirityksen aikana (1870–1871) Vaillant julkaisi Blanquin ajatuksia tukeneita kumouksellisia artikkeleita. Vaillant osallistui Pariisissa maaliskuussa 1871 käynnistyneeseen kapinaan ja hänet valittiin Pariisin kommuunin edustajistoon. Hänestä tuli 30. maaliskuuta kommuunin toimeenpanevan komitean jäsen ja 21. huhtikuuta kommuunin opetusministeri. Kommuunin kukistamisen jälkeen hän pakeni Englantiin. Siellä hän tutustui Karl Marxiin ja toimi syyskuussa 1871 ensimmäisen internationaalin yleisneuvoston jäsenenä. Vaillant ja muut blanquistit kuitenkin vetäytyivät internationaalista jo seuraavana vuonna.
Vaillant tuomittiin Ranskassa heinäkuussa 1872 poissaolevana kuolemaan. Hän palasi kotimaahansa vasta vuonna 1880 annetun yleisen armahduksen jälkeen ja jatkoi toimintaa sosialistisessa liikkeessä. Hänet valittiin vuonna 1884 Pariisin kaupunginvaltuustoon ja vuonna 1893 Pariisin edustajana Ranskan edustajainkamariin, jonka jäsenenä hän jatkoi kuolemaansa asti. Parlamentissa Vaillant ajoi innokkaasti kahdeksantuntista työpäivää ja yleistä sosiaaliturvaa. Aiemmasta linjastaan poiketen hän esiintyi edustajana melko maltillisesti ja keskittyi käytännön asioihin. Vuosina 1898–1901 hän johti Sosialistinen vallankumouspuolue (Parti socialiste révolutionnaire) -nimistä blanquistista puoluetta, joka yhdistyi vuonna 1902 Jules Guesden johtaman marxilaisen Ranskan työväenpuolueen kanssa uudeksi sosialistiseksi puolueeksi (Parti Socialiste de France, PSdF).
Vuonna 1905 PSdF yhdisti voimansa kilpailevan maltillisemman sosialistipuolueen kanssa muodostaen näin Työväeninternationaalin ranskalainen osaston eli SFIO:n. SFIO:ssa Vaillantista tuli Jean Jaurès’n ystävä ja yhteistyökumppani. Vaillant luopui aiemmasta pasifistisesta kannastaan ensimmäisen maailmansodan syttyessä ja vaati sosialisteja tukemaan Ranskan sodankäyntiä. Parlamentin vanhimpana sosialistina Vaillant oli useasti puolueensa ehdokkaana edustajainkamarin puhemieheksi sekä tasavallan presidentiksi. Vuoden 1913 presidentinvaaleissa hän sai toisella kierroksella 8 prosenttia äänistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Édouard Vaillant Wikimedia Commonsissa
Edouard Vaillant (ranskaksi) Assemblée Nationale
Ċensu Tabone

Ċensu Tabone
Vincent "Ċensu" Tabone (30. maaliskuuta 1913 – 14. maaliskuuta 2012) oli maltalainen nationalistisen puolueen poliitikko ja maansa entinen presidentti (1989–1994).
Tabone syntyi Rabatissa eli Victoriassa Gozon saarella. Hän oli yksi Niccolò Tabonen ja Elisa o.s. Callejan kymmenestä lapsesta. Hän aloitti opinnot Maltan yliopistossa vuonna 1930 ja hankki lääkärin koulutuksen. Hän erikoistui silmätauteihin saatuaan vuonna 1946 oftalmologian diplomin Oxfordin yliopistosta.
Tabone jatkoi lääkärintyötä vielä poliittisen uran alettua. Hänet valittiin parlamenttiin ensimmäisen kerran vuonna 1966, ja hän toimi muun muassa työministerinä 1966–1971 ja ulkoministerinä 1987–1989. Tabone oli Maltan neljäs presidentti. Hänen edeltäjänsä oli siirtymävaiheen presidentti Paul Xuereb ja seuraaja Ugo Mifsud Bonnici.
Näyttelijä Joseph Calleia oli Ċensu Tabonen serkku.
Zhang Zizhong

Zhāng Zìzhōng (11. elokuuta 1891 – 16. toukokuuta 1940) oli kiinalainen kenraali. Hän syntyi Shandongin provinssissa Kiinassa Linqingin maalaiskaupungissa. Hän kaatui taistelussa Japania vastaan. Zhāng oli yksi korkea-arvoisimmista toisessa maailmansodassa kaatuneista kenraaleista. Hän oli Kiinan armeijan palveluksessa vuodesta 1914 kuolemaansa.
Poliitikkona

Zhāng opiskeli lakia Tianjinissa 1910-luvulla. Hän oli Tianjinin pormestari vuodesta 1937 kuolemaansa asti.
Zhangjiakou

| Zhangjiakou 张家口 |
| --- | --- |


 Zhangjiakou
 Koordinaatit: 40.7690°N, 114.8798°E 
Valtio:  Kiinan kansantasavalta
Maakunta:  Hebei
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  36 829 km²
Väkiluku (2010):  4 345 485
 – Väestötiheys:  118 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+8
 
 www.zjk.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zhangjiakou (kiin.: 张家口; pinyin: Zhāngjiākǒu) on prefektuuritason kaupunki Hebein maakunnassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee noin 305 kilometriä maakunnan pääkaupunki Shijiazhuangista pohjoiseen ja 160 kilometriä Pekingistä luoteeseen. Zhangjiakoun väkiluku on 4,345 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 36 829 neliökilometriä.
Kaupunki rajoittuu kaakossa Pekingin maakuntatason suurkaupunkiin. Etelässä Zhangjiakoun naapurina ovat Baodingin, lännessä Datongin ja Ulanqabin (Wulanchabun) prefektuuritason kaupungit. Pohjoinen rajanaapuri on Xilingolin liitto ja itänaapuri Chengden prefektuuritason kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zhangjiakou Wikimedia Commonsissa
Édouard de Laboulaye

Édouard de Laboulaye, Vapaudenpatsaan ideoija.
Édouard René Lefebvre de Laboulaye (18. tammikuuta 1811 Pariisi, Ranska – 1883) oli ranskalainen oikeustieteen professori ja politiikan tutkija. Hän oli myös suuri Yhdysvaltain-ystävä, joka näki Yhdysvallat demokratian ja vapauden airuena, josta Ranskakin voisi ottaa mallia. Vapaudenpatsaan lahjoittaminen Yhdysvalloille oli hänen ajatuksensa.
Laboulaye julkaisi vuosina 1855–1866 kolmiosaisen teoksensa Yhdysvaltain historiasta. Yhdysvaltain sisällissodan puhjettua hän julkaisi artikkelin "Yhdysvallat ja Ranska". Artikkelissaan Laboulaye korosti näiden kahden maan historiallista sidettä, joka juonsi juurensa Yhdysvaltain vapaussotaan. Yhdysvaltain Pariisin-konsulikenraali John Bigelow levitti Laboulayen artikkelia pamflettina ympäri Eurooppaa ja Yhdysvaltoja. Laboulaye ei itse koskaan käynyt Yhdysvalloissa, mutta häntä arvostettiin siellä suurena amerikanystävänä, ja hän sai Harvardin yliopiston kunniatohtorin arvon 1864.
Laboulaye tuki ahkerasti liittovaltiota ja vapautta puolustavan presidentti Abraham Lincolnin uudelleenvalintaa. Vuonna 1865 Yhdysvaltain kongressi sääti yksilönvapaudet turvaavan ja orjuuden lakkauttavan 13. lisäyksen perustuslakiin. Samana vuonna Laboulayesta tuli Ranskan emansipaatiokomitean puheenjohtaja; komitea pyrki muun muassa avustamaan vapautettuja amerikkalaisorjia. Laboulayeen teki suuren vaikutuksen orjuuden kieltäminen Yhdysvalloissa ja demokratian voitto. Abraham Lincolnin murha pian sodan jälkeen järkytti ranskalaisia laajasti, ja Laboulaye ehdotti vuonna 1865 että maat juhlistaisivat ystävyyttään ja yhteisiä ihanteitaan rakentamalla yhdessä vapauden ja Yhdysvaltain itsenäisyyden monumentin. Ehdotuksensa pohjalta hän loi kuvanveistäjä Frédéric Auguste Bartholdin kanssa suunnitelman Vapaudenpatsaasta. Se pystytettiin lopulta New Yorkin edustalle vuonna 1886 Laboulayen itsensä jo kuoltua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Édouard de Laboulaye Wikimedia Commonsissa
Zhangjiang Hi-Tech Park

Zhangjiang Hi-Tech Park
Aluetta palveleva Shanghain metron asema
Zhangjiang Hi-Tech Park perustettiin Shanghaissa, Kiinassa heinäkuussa 1992 . Sen pinta-ala on 25 neliökilometriä. Alueella on "Technical Innovation Zone", "Hi-Tech Industry Zone", "Scientific Research and Education Zone" ja asuinalue.[lähde? ]
Vuoden 2005 lopussa puistossa oli 4 300 yritystä. Sinne on panostettu noin 14 miljardia dollaria ulkomaisia sijoituksia. Kiinalainen panostus rakennuksiin jne. oli noin 70 miljardia yuania. Alueella oli tuolloin 91 T&K-keskusta.[lähde? ]
Alue on keskittynyt tietotekniikkaan ja biotekniikkaan.[lähde? ]