stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
James J. Braddock

James J. Braddock
James J. Braddock (oik. James Walter Braddock, 7. kesäkuuta 1905 – 29. marraskuuta 1974) oli newjerseyläinen nyrkkeilyn raskaansarjan maailmanmestari, joka tunnettiin lempinimellä Cinderella Man, jonka toimittaja Damon Runyon antoi hänelle.
Braddockin vanhemmat olivat alun perin irlantilaisia. Nuorena hän joutui elämään taloudellisissa vaikeuksissa. Hän teki satama- ja telakkatöitä, ja työtoveri ehdotti häntä joutohetkinään harrastamaan nyrkkeilyä. Braddock otteli ensimmäisen kerran ammattilaisena vuonna 1926 mutta hävisi. Hän oli jo jättämässä nyrkkeilyn ja ratkesi juopottelemaan mutta voitettuaan pikkuotteluita innostui uudelleen nyrkkeilystä. Vuonna 1934 hän voitti John Henry Lewisin ja vuonna 1935 Art Laskyn, minkä jälkeen hän pääsikin ottelemaan raskaansarjan maailmanmestaruudesta.
Braddock voitti 13. kesäkuuta 1935 Madison Square Garden Bowlissa noin 35 000 katsojan edessä maailmanmestaruuden Max Baerilta. Baer oli ottelun suosikki. Braddockin painoksi punnittiin 96 kiloa. Vahvasti ottelun aloittanut Baer kuitenkin väsyi kymmenenteen erään mennessä, jolloin viittä viimeistä erää selvästi hallinnut Braddock voitti mestaruuden nimiinsä pisteillä.
James J. Braddock menetti maailmanmestaruutensa Joe Louisille kesäkuussa 1937 Chicagossa tyrmäyksellä 8. erässä. Seuraavana vuonna hän voitti vielä Lontoossa Brittiläisen imperiumin mestarin Tommy Farrin pisteillä.
Braddock kävi ammattinyrkkeilijänä 86 ottelua, joista hän voitti 51 (tyrmäyksellä 26) ja hävisi 26. Nyrkkeily toi hänelle tuloja, joilla hän saattoi omansa ja perheensä elämän vakaalle pohjalle.
Elokuva

Vuonna 2005 valmistui Ron Howardin ohjaama, Braddockista kertova elokuva Cinderella Man.
Javier García

| Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:  Espanja> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | seiväshyppy |  |
| Kesäuniversiadit  | Kesäuniversiadit  | Kesäuniversiadit  |  |
|  Pronssia | Duisburg 1989 | seiväshyppy |  |
Javier García Chico (s. 22. heinäkuuta 1966 Barcelona) on espanjalainen uransa jo päättänyt seiväshyppääjä. García voitti olympiapronssia vuoden 1992 kesäolympialaisista kotikaupungistaan Barcelonasta ennätystuloksellaan 575. Hän osallistui urallaan neljiin kesäolympialaisiin. Vuonna 1989 García voitti Saksan Duisburgissa järjestetyistä kesäuniversiadeista pronssia tuloksella 540. Sisäradoilla Garcían ennätys on 577.
Käännös suomeksi
James Ivory (matemaatikko)

| James Ivory> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. helmikuuta 1765 Dundee, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 21. syyskuuta 1842 (77 vuotta) Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:  skotlantilainen
Koulutus ja ura
Instituutti:  Royal Military College
Tutkimusalue:  matematiikka, tähtitiede
Tunnetut työt:  Ivoryn lause
Palkinnot:  Copley-mitali (1814)
James Ivory (17. helmikuuta 1765 – 21. syyskuuta 1842) oli skotlantilainen matemaatikko, joka keksi ellipsoideja kuvaavan Ivoryn lauseen ja tutki taivaankappaleiden ratoja sekä valon heijastumista. Hän kirjoitti aktiivisesti Philosophical Transactions of the Royal Society of Edinburgh -julkaisuun, jossa hän vuonna 1809 esitteli kehittämänsä Ivoryn lauseen. Hän kirjoitti elämänsä aikana muutamia artikkeleita Encyclopædia Britannicaan.
Aiheesta muualla

The Introduction of Analysis into England
Italia (täsmennyssivu)

Italia voi viitata seuraaviin:
Italia, historiallinen alue, joka käsitti Apenniinien niemimaan
Italia, valtio Etelä-Euroopassa
Italia (Italia et Africa), Rooman pretoriaaniprefektuuri
Italia (Italia, Illyricum et Africa), Rooman pretoriaaniprefektuuri
Italia, Rooman diokeesi
Italia annonaria, Rooman diokeesi
Italia suburbicaria, Rooman diokeesi
Italian kuningaskunta, monen nykyistä Italiaa edeltäneen valtion nimitys
italia, romaaninen kieli
RN Italia, Italian kuninkaallisen laivaston taistelulaiva
Italia, ilmalaiva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Italia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jan de Quay

| Jan Eduard de Quay |
| --- | --- |
 Jan de Quay vuonna 1962.
Alankomaiden pääministeri
 19. toukokuuta 1959 - 24. heinäkuuta 1963  
Edeltäjä:  Louis Beel
Seuraaja:  Victor Marijnen
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. elokuuta 1901 ’s-Hertogenbosch, Alankomaat
Kuollut: 4. heinäkuuta 1985 (83 vuotta) Beers, Alankomaat
Puoliso:  Maria van der Lande (1901-1988)
Tiedot
Puolue:  Katholieke Volkspartij - KVP
Jan Eduard de Quay (26. elokuuta 1901 ’s-Hertogenbosch – 4. heinäkuuta 1985 Beers) oli alankomaalainen psykologi ja katolisen puolueen poliitikko, joka toimi Alankomaiden pääministerinä 1959–1963.
Jan de Quay aloitti uransa kansantaloustieteen ja työsuhdekysymysten professorina. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Alankomaiden liitossa, joka pyrki säilyttämään siviilihallinnon hollantilaisten käsissä saksalaismiehityksestä huolimatta. Vuonna 1945 hänestä tuli vapautushallituksen sotaministeri, minkä jälkeen hän toimi aluehallinnossa tutkimustyönsä ohella.
Vuonna 1959 de Quaystä tuli pääministeri katolisen puolueen dominoimassa kokoomushallituksessa.
Isolation Songs

| Isolation Songs Ghost Brigade |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Studio : Seawolf Studios, Helsinki
 Julkaistu: 3. elokuuta 2009
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: alternative metal, doom metal, post-metal
 Kesto: 59.20
 Levy-yhtiö: Season of Mist
Listasijoitukset
  22.
Ghost Brigaden muut julkaisut
| Guided By Fire 2007 | Isolation Songs 2009 | Until Fear No Longer Defines Us 2011 |
Isolation Songs on Ghost Brigaden toinen studioalbumi, joka julkaistiin 3. elokuuta 2009. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 22.
Kappaleet

Suffocated – 5.28
My Heart Is a Tomb – 4.27
Into the Black Light – 5.27
Lost in a Loop – 5.03
22:22 - Nihil – 5.48
Architect of New Beginnings – 4.32
Birth – 9.01
Concealed Revulsions – 5.30
Secrets of the Earth – 5.04
A Storm Inside – 6.20
Liar (Limited Edition Bonus Track) – 4.00
Kokoonpano

Manne Ikonen – laulu
Tommi Kiviniemi – kitara
Wille Naukkarinen – kitara
Janne Julin – basso
Veli-Matti Suihkonen – rummut
Arvostelut

Imperiumi.net: 8+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Isolation Songs Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Isolation Songs Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ghost Brigade
| --- | --- |
Studioalbumit:   Guided by Fire  Isolation Songs  Until Fear No Longer Define Us  IV – One with the Storm
It’s Five O’Clock Somewhere

| It’s Five O’Clock Somewhere Slash's Snakepit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1994
 Julkaistu: 1995
 Tuottaja(t): Mike Clink
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: Geffen Records
Slash's Snakepitin muut julkaisut
|   | It’s Five O’Clock Somewhere 1995 | Ain't Life Grand 2000 |
It’s Five O’Clock Somewhere on Guns N' Rosesin kitaristi Slashin perustaman Slash's Snakepit -yhtyeen debyyttialbumi.
Kappaleet

Neither I Can
Dime Store Rock
Beggars & Hangers On
Good to Be Alive
What Do You Want to Be
Monkey Chow
Soma City Ward
Jizz da Pit
Lower
Take It Away
Doin’ Fine
Be the Ball
I Hate Everybody (But You)
Back and Forth Again
Arviot

Allmusic:
Entertainment Weekly: A–
Rollig Stone:
James Immekus

James Immekus (s. Crystal Lake, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt sivurooleissa televisiosarjoissa kuten Num3rot, Todistettavasti syyllinen, House ja Siskoni on noita.
Immekus on opiskellut teatterikoulussa De Paulin yliopistossa Chicagossa.
Aiheesta muualla

James Immekus Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Indianan pii-lakiehdotus

Indianan pii-lakiehdotus (engl. Indiana Pi Bill) tarkoittaa Yhdysvaltain Indianan osavaltion edustajainhuoneelle vuonna 1897 esitettyä lakialoitetta nro 246. Ehdotuksen virallinen nimi oli Lakiehdotus uudeksi matemaattiseksi totuudeksi, ja se oli huomattavimpia yrityksiä vahvistaa matemaattinen totuus lainsäädäntöteitse. Nimityksestä huolimatta ehdotuksen tarkoituksena ei niinkään ollut vahvistaa virallisesti hyväksyttyä arvoa luvulle π (pii) vaan menetelmä ympyrän neliöimiseksi. Ehdotetun menetelmän voidaan kuitenkin katsoa merkitsevän, että samalla myös luvulle pii olisi tullut vahvistetuksi useitakin virallisia, joskin matemaattisesti virheellisiä, arvoja. Toisinaan mainitaankin Indianan edustajainhuoneen päättäneen äänestyksellä, että piin arvo on de jure 4.
Ehdotusta ei koskaan vahvistettu laiksi, sillä asiaan puuttui Purduen yliopiston professori C. A. Waldo, joka sattui olemaan paikalla edustajainhuoneessa sinä päivänä, jolloin asiasta äänestettiin.
Ympyrän neliöimistä pelkästään harpin ja viivoittimen avulla epäiltiin mahdottomaksi jo antiikin aikana, ja vuonna 1882 Ferdinand von Lindemann lopullisesti todisti asian. Jo antiikin aikana piille myös tunnettiin tarkempia likiarvoja kuin lakiehdotuksesta on johdettavissa.
Ehdotuksen sisältö

Lakiehdotuksen sisältö oli seuraava:
»Lakiehdotus, joka esittelee uuden matemaattisen totuuden, joka on tarkoitettu käytettäväksi opetuksessa. Se annetaan ilmaiseksi ainoastaan Indianan osavaltiolle, jolle muiden on maksettava korvaus, edellyttäen että edustajainhuone sen hyväksyy ja ottaa virallisesti käyttöön vuonna 1897.
Osa 1: Indianan osavaltion edustajainkokous on päättänyt: On havaittu, että ympyrän pinta-alan suhde sen kehän pituisen janan neliöön on sama kuin tasasivuisen suorakulmion pinta-alan suhde sen sivulle piirrettyyn neliöön. Nykyinen käytäntö pitää halkaisijaa yksikköpituutena ympyrän pinta-alaa laskettaessa on täysin väärä, koska sen mukaan ympyrän pinta-ala olisi 1 1/5 kertaa sen neliön pinta-ala, jonka ympärysmitta on yhtä suuri kuin ympyrän kehä. Näin on, koska halkaisijan viidesosa ei sisälly neljä kertaa ympyrän kehään. Esimerkiksi: jos kerromme neliön ympärysmitan neljäsosalla mistä tahansa viivasta, joka on viidenneksen suurempi kuin neliön sivu, voimme samaan tapaan saada neliön pinta-alan näyttämään viidesosan suuremmalta kuin se on, kuten onkin tehty käytettäessä halkaisijaa pituusyksikkönä ympyrän kehän neljäsosan sijasta.
Osa 2: On mahdotonta laskea ympyrän pinta-alaa käyttämällä halkaisijaa pituusyksikkönä menemättä ympyrän ulkopuoliselle alueelle siinä määrin, että mukaan tulee otetuksi alue, jonka pinta-ala on viidesosa ympyrän kehän sisäpuolisesta alueesta, koska halkaisijan neliö tuottaa sellaisen neliön sivun, jonka pituus on 9, kun 90 asteen kaaren pituus samoina yksikköinä on 8. Mikäli otamme ympyrän kehän neliön yksikköpituudeksi, täytämme sekä ympyrän neliöinnin että kehän suoristamisen vaatimukset. On lisäksi paljastunut, että 90 asteen kulman jänteen ja kaaren suhde on seitsemän suhde kahdeksaan ja neliön halkaisijan ja sivun suhde on kymmenen suhde seitsemään. Tästä seuraa neljäs tärkeä seikka, että halkaisijan ja kehän suhde on viiden neljäsosan suhde neljään. Näistä seikoista sekä siitä, että nykyisin käytössä oleva sääntö ei matemaattisesti toimi, se pitäisi hylätä puutteellisena ja käytännön sovelluksissa harhaanjohtavana.
Osa 3: Lisätodisteena tekijän opetukselle tekemän lahjoituksen arvosta ja lahjaksi Indianan osavaltiolle tarkoitaan vielä seuraava seikka: American Mathematical Monthly, matemaattisen ajattelun johtava lehti, on jo hyväksynyt tekijän ratkaisut kulman kolmiajaolle, kuution kahdentamiselle ja ympyrän neliöimiselle. Muistettakoon, että tieteelliset tahot jo kauan sitten hylkäsivät mainitut ongelmat ratkaisemattomina mysteereinä, joita ihmismieli ei voi koskaan ymmärtää.»
Ehdotuksen tausta ja käsittelyvaiheet

Vuonna 1894 indianalainen lääkäri ja harrastelijamatemaatikko Edward J. Goodwin (n. 1825–1902) uskoi keksineensä menetelmän ympyrän neliöimiseksi ja sai asiasta julkaistuksi artikkelin American Mathematical Monthly -lehdessä, tosin huomautuksella, että se julkaistiin kirjoittajan pyynnöstä. Indianan edustajainhuoneessa asia otettiin käsittelyyn Posey Countyn edustaja Taylor I. Recordin aloitteesta 18. tammikuuta 1897.
Kun asia esiteltiin edustajainhuoneelle, ehdotuksen kieliasu ja aihe hämmensivät sen jäseniä. Eräs Bloomingtonista valittu edustaja ehdotti, että siitä olisi kerrottava finanssivaliokunnalle, mutta muiden jäsenten ehdotuksesta se päätettiin lähettää kanavavaliokunnalle, jota nimitettiin myös suomaiden valiokunnaksi, mahdollisesti sen vuoksi, koska asian oletettiin liittyvän maanmittaukseen, tai toisten arvelujen mukaan siksi, että siellä ehdotus ”tulisi ansaitsemallaan tavalla haudatuksi”.. Kanavavaliokunta kuitenkin siirsi asian opetusvaliokunnan käsiteltäväksi, ja tämä suositteli sitä hyväksyttäväksi ja palautti sen edustajainhuoneelle. Helmikuun 5. päivänä edustajainhuone hyväksyi ehdotuksen yksimielisesti äänin 67–0.
Indianapolisissa ilmestynyt saksankielinen lehti Der Tägliche Telegram julkaisi asiaa koskeneen uutisen ja siihen liittyneen hätääntyneen vastineen paljon kielteisempään sävyyn kuin paikalliset englanninkieliset lehdet.
Viisi päivää myöhemmin lakiehdotus tuli Indianan senaatin käsittelyyn. Tuntemattomaksi jääneestä syystä se lähetettiin raittiusvaliokuntaan, joka suositteli sitä hyväksyttäväksi. Ensimmäisessä käsittelyssä lakiehdotus meni senaatissa läpi ilman kommentteja. Mutta samaan Purduen yliopiston professori C. A. Waldo saapui Indianapolikseen vastaanottamaan vuotuisen apurahansa Indiana Academy of Scienceltä. Muuan edustajainhuoneen jäsen perehdytti hänet lakiehdotukseen ja lupasi esitellä hänelle sen neron, joka oli sen kirjoittanut. Professori kieltäytyi sanoen, että hän oli jo tavannut niin monta hullua ihmistä, ettei enemmistä olisi väliksi. Hän piti senaatin jäsenille aiheesta luennon, ja toisessa käsittelyssä 12. helmikuuta lakiehdotuksen käsittely päätettiin lykätä määräämättömäksi ajaksi.  Muuan senaattori totesikin, ettei ollut edustajainhuoneen vallassa määritellä matemaattista totuutta. Sanomalehdet kuten Chicago Tribune ja Indianapolis News alkoivatkin kirjoitella asiasta pilkalliseen sävyyn.
Matemaattinen sisältö > Piin likiarvot

Vaikka lakiehdotus tuli tunnetuksi ”pii-lakiehdotuksena”, sen tekstissä ei termiä pii esiinny lainkaan, ja näyttääkin siltä, että Goodwin piti ympyrän kehän ja halkaisijan suhdetta päätavoitteeseensa, ympyrän neliöimiseen verrattuna toissijaisena kysymyksenä. Ehdotuksen toisen osan lopussa sanotaankin:
»On lisäksi paljastunut, että 90 asteen kulman jänteen ja kaaren suhde on seitsemän suhde kahdeksaan, ja neliön halkaisijan ja sivun suhde on kymmenen suhde seitsemään. Tästä seuraa neljäs tärkeä seikka, että halkaisijan ja kehän suhde on viiden neljäsosan suhde neljään.»
Tämä kuitenkin merkitsee käytännössä samaa kuin jos väitettäisiin, että  \pi ={\frac {4}{1.25}}=3.2 ja että neliön halkaisijan ja sivun suhde eli kakkosen neliöjuuri olisi   {\sqrt {2}}={\frac {10}{7}}\approx 1.429.
Usein on sanottu, että Goodwinin väitteet olisivat ristiriidassa, paitsi alkeis­geometrian tosiasioiden, myös toistensa kanssa ja että niissä ei ole mitään järkeä. Tätä vastaan voidaan kuitenkin huomauttaa, että nämä kohdan 3 väitteet sopivat hyvin keskenään yhteen, vaikka ovatkin matemaattisesti virheellisiä. Ilmeisesti neliön lävistäjän ja sivun suhdetta koskeva väitteen on katsottava koskevan nimenomaan ympyrän sisään piirrettyä neliötä, jonka lävistäjänä on ympyrän halkaisija, ei sen säteelle piirrettyä neliötä, jonka halkaisijana on 90 asteen kaari. Ympyrä ja sen sisään piirretty neliö yhdessä muodostavat oheisen kuvion, jossa ympyrän halkaisija oli 10 ja sen kehän väitettiin olevan 32; 90 asteen jänteen taas väitettiin olevan 7.  Nämä molemmat arvot, jänteen pituus 7 ja kehän pituus 32, poikkeavat kumpikin vain muutaman prosentin verran todellisista arvoistaan, kun ympyrän halkaisija on 10, mistä kuitenkaan ei seuraa, vaikka Goodwin niin väitti, että nämä arvot olisivat tarkkoja. Itse asiassa kehän pituus on tällöin noin 31,4159 ja lävistäjä luvun 50 (25+25) neliöjuuri, joka on noin 7,071.
Aiheesta muualla

Cecil Adams: Did a state legislature once pass a law saying pi equals 3 The Straight Dope.  22.2.1991. (englanniksi)
Alabama's Slice of Pi (Tähän verrattavissa oleva väitetty tapaus Alabamasta) snopes.com. Viitattu 1.4.2016. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Indiana Pi Bill
Goodwinin malliympyrä sellaisena kuin se on kuvattu ehdotuksen 2. osassa. Sen halkaisija on 10 ja sen kehän väitettiin olleen 32, vaikka todellisuudessa se on noin 31,1459, ja 90°:n jänteen pituuden väitettiin olevan 7, vaikka todellisuudessa se on noin 7,0710.
Käännös suomeksi
Isolation (ShamRainin albumi)

| Isolation ShamRain |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. elokuuta 2011
 Tuottaja(t): Kalle Pyyhtinen Matti Reinola
 Tyylilaji: post-punk, soft rock
 Kesto: 45.26
 Levy-yhtiö: Spinefarm Records
ShamRainin muut julkaisut
| Goodbye to All That 2007 | Isolation 2011 |   |
Isolation on suomalaisen rockyhtyeen ShamRainin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Spinefarm Records.
Kappaleet

How Can I Make it Through the Night? – 3.42
Everything Made Perfect Sense – 4.05
Until Twilight – 4.17
A Room with No View – 3.49
Quiet Today – 4.02
Surreal Play – 3.54
Noises – 4.02
Slow the World – 4.33
Horizon – 4.54
The Deep End of the Ocean – 8.08
Kokoonpano

Minna Sihvonen – laulu
Kalle Pyyhtinen – kitara, syntetisaattori, tuottaja, graafinen suunnittelu
Mikko Kolari – kitara
Matti Reinola – basso, syntetisaattori, tuottaja
Jukka Laine – rummut
Minerva Pappi – masteroija
Mikko Suuronen – miksaaja
Santtu Särkäs – valokuvat
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Kaaoszine: 5/10
Aiheesta muualla

Isolation discogs.com -sivustolla
Jan Ammann

| Jan Ammann> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. elokuuta 1975 (ikä 49)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  saksa
Aktiivisena:  1997–
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jan Ammann (s. 25. elokuuta 1975 Billerbeck, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen laulaja ja musikaaliesiintyjä. Hänen äänialansa on korkea baritoni.
Ura

Ammann opiskeli teatteritaiteita ja musiikkia Hochschule für Theater und Musik -oppilaitoksessa 1998–2001. Sen jälkeen on suorittanut näyttelijän- ja laulajanopintoja muun muassa Los Angelesissa ja Salzburgin Mozarteumissa. Ammannin varhaisia rooleja olivat Tonyn osa West Side Storyssa ja nimiosa musikaalissa Ludwig II. – Sehnsucht nach dem Paradies. Vuosina 2008–2011 Ammann näytteli kreivi von Krolockia musikaalissa Tanz der Vampire. Vuosina 2011–2013 hän teki Maxim de Winterin roolin musikaalissa Rebecca.
Kuningas Ludvig II:n näytteleminen on ollut yksi Ammannin uran punaisia lankoja. Hän näytteli omintakeista hallitsijaa jo 25-vuotiaana edellämainitussa Ludwig II -musikaalissa ja edelleen 2005–2007 musikaalissa Ludwig². Vuonna 2017 Ammann näytteli Ludvigia musikaalissa Ludwig² - Der König kommt zurück ja vuosikymmenen lopulla hän näytteli jälleen nimiroolin musikaalissa Ludwig². Toistuva rooli on ollut myös tohtori Živago, jota Ammann on näytellyt Leipzigin oopperassa.
Ammann on konsertoinut 2000-luvun alusta alkaen sekä soolona että ryhmässä Musical Tenors, johon kuuluvat Ammannin lisäksi Christian Alexander Müller, Mark Seibert ja Patrick Stanke.
Ammannin levytyksiä ovat muun muassa albumit Die größten Musicalhits aller Zeiten (2016) ja Jan Ammann - Best Of Live (2020).
Ammann on saanut useita palkintoja säveltaiteellisista suorituksistaan, kuten parhaan musikaalinäyttelijän palkinnon tohtori Živagon roolistaan vuosina 2017 ja 2019.
Aiheesta muualla

Operabase: Jan Ammann
KulturAspekte: Jan Ammann – A Musical Love Story
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Jan Ammann
Käännös suomeksi
Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros

Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 karsintavaihe ja play-off-kierros alkoi 29. kesäkuuta 2017 ja se päättyi 24. elokuuta 2017. Karsintavaiheessa ja play-off-kierroksella pelasi yhteensä 156 joukkuetta, joista 22 eteni Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 lohkovaiheeseen.
Javier Delgado

Javier Omar Delgado Papariello (s. 8. heinäkuuta 1975 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Delgado aloitti ammattilaisena vuonna 1994 Danubion joukkueessa. Sen jälkeen hän on kiertänyt paljon seuroja eri maissa, lähinnä Uruguayssa ja Argentiinassa. Hänen pelinumeronsa nykyisessä seurassaan Deportivo Calissa on 20. Hän liittyi joukkueeseen vuonna 2008.
Delgado pelasi Uruguayn maajoukkueessa 14 ottelua vuosina 1996–2005. Hän osallistui vuosien 1997 ja 2004 Copa Américaan, joista jälkimmäisessä Uruguay sijoittui kolmanneksi.
Aiheesta muualla

Delgadon esittely Deportivo Calin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Jan & Kjeld

Jan & Kjeld
Jan & Kjeld on tanskalainen lauluduo jonka tunnetuimpia menestyskappaleita oli Banjo boy vuonna 1960
jonka myös Eero ja Jussi & The Boys lauloivat suomeksi. Heidän soittiminaan oli banjot.
Kokoonpano

Kjeld Wennick (s. 3. helmikuuta 1944 Gränna Ruotsi)
Jan Wennick (s. 27. heinäkuuta 1946 Kööpenhamina Tanska)
Diskografia

Banjo boy (1995)
Tiger Rag (1996)
Tingelingeling my banjo sings (1996)
Filmografia

Kein Mann zum Heiraten (1959)
Marina (1960)
Gauner-Serenade (1960)
O sole mio (1960)
Wir wollen niemals auseinander gehen (1960)
Ramona (1961)
Schlager-Revue (1962)
Inma Cuesta

| Inma Cuesta |
| --- | --- |
 Inma Cuesta
Henkilötiedot
Koko nimi:  Inmaculada Cuesta Martínez
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1980 (ikä 44) Valencia, Espanja
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Inmaculada Cuesta Martínez (s. 25. kesäkuuta 1980 Valencia, Espanja) on espanjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten seuraavista rooleistaan; Margarita Hernando televisio-sarjassa Águila Roja, Ruth Belloso elokuvassa 3 bodas de más (2013), La novia elokuvassa La novia (2015) ja Ana Mari televisiosarjassa Arde Madrid .
Filmografia > Elokuva

| vuosi | otsikko | Rooli | Johtaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Todos lo saben | Ana | Asghar Farhadi |
| 2016 | Julieta | Ava | Pedro Almodóvar |
| 2015 | La novia | La novia | Paula Ortiz |
| 2013 | 3 bodas de más | Ruth Belloso | Javier Ruiz Caldera |
| 2012 | Blancanieves | Carmen de Triana | Pablo Berger |
| 2012 | Grupo 7 | Elena | Alberto Rodríguez |
| 2011 | La voz dormida | Hortensia Rodríguez García | Benito Zambrano |
| 2011 | Águila Roja: la película | Margarita Hernando | Jose Ramon Ayerra |
| 2008 | El kaserón | Eva | Paul Martínez |
| 2007 | Café solo con ellas | Sonia | Álvaro Díaz Lorenzo |
Filmografia > Televisio

| vuosi | otsikko | Rooli | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Arde Madrid | Ana Mari | Päärooli |
| 2017–2018 | El accidente | Lucía | Päärooli |
| 2009–2016 | Águila Roja | Margarita Hernando | Päärooli |
| 2008 | Plan América | Lucía Alonso | Päärooli; 5 jaksoa |
| 2008 | La familia Mata | Sonia | Toistuva rooli; 5 jaksoa |
| 2006–2007 | Amar en tiempos revueltos | Elisa Domínguez Pastor | Päärooli; 221 jaksoa |
Aiheesta muualla

Inma Cuesta Internet Movie Databasessa. (englanniksi)