stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kutšurhan

Kutšurhan voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kutšurhanjoki, myös Kutšurhan tai Kutšurhanka, Dnestrin vasemmanpuolisen suuhaaran Turuntšukin vasen sivujoki, joka virtaa Rozdilnan piirissä Odessan alueella Ukrainassa ja päättyy Kutšurhanin varastoaltaaseen tai tekojärveen.
Kutšurhanin varastoallas, myös Kutšurhanin tekojärvi tai limaani, makean veden varastoallas Kutšurhanjoen suistoalueella Moldovan ja Ukrainan välisellä rajalla; järvi yhdistyy Turuntšukjoen haaran kautta Dnestriin.
Kutšurhan (Velyko Myh’ailivkan hromada), kylä Rozdilnan piirissä Odessan alueella Ukrainassa.
Kutšurhan (Lymans'ken hromada), kylä Rozdilnan piirissa Odessan alueella Ukrainassa.
Kutšurhanin tasanko, noin 2000 neliökilometrin kokoinen, kumpuileva tasamaa Kutšurhanjoen valuma-alueella Ukrainassa.
Kutšurhan (rautatieasema), Odessan rautatieliikenteen osaston välirautatieasema Rozdilna I–Kutšurhan -rataosuudella.
Kutšurhanin tai Moldovan valtion piirivoimalaitos, maakaasu-, hiili- ja polttoöljykäyttöinen lämpövoimalaitos Dnestrovscin kaupungissa, Transnistrian eteläkärjessä, Moldovan kaakkoisosassa, Ukrainan Odessan alueen rajalla.
Kutšurhanin siirtolaispiiri tai -kunta, saksalaisten uudisasukkaiden 1800-luvun alussa perustama siirtolaispiiri, -kunta tai -alue Kutšurhanjoen vasemmalla rannalla, Odessasta luoteeseen, Hersonin kuvernementissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kutšurhan”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Carl Bengtström

| Carl Bengtström |
| --- | --- |
 Carl Bengtström vuoden 2022 EM-kisoissa Münchenissä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 2000 (ikä 25) Ruotsi
Yleisurheilija
Pituus:  176 cm
Laji:  400 m, 400 m aitajuoksu
Seura:  Örgryte IS Friidrott, Göteborg
Ennätykset:  100 m: 10,70 (2021) 200 m: 20,78 (2024) 400 m: 45,33 (2022; hallissa) 800 m: 1.51,85 (2020) 400 m aidat: 47,94 (2024)
 Tietolaatikko päivitetty 28. helmikuuta 2025 
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Belgrad 2022 | 400 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Rooma 2024 | 400 m aidat |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Istanbul 2023 | 400 m |  |
| U20 EM-kilpailut  | U20 EM-kilpailut  | U20 EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Borås 2019 | 400 m aidat |  |
Carl Bengtström (s. 13. tammikuuta 2000 Ruotsi) on ruotsalainen pikajuoksija, joka kilpailee 400 metrillä sekä 400 metrin aitajuoksussa. Hänen kisavuotensa ajoittuvat 2020-luvulle.
Ura

Carl Bengtström saavutti jo juniorivuosinaan menestystä rikkoessaan vuonna 2018 Niklas Wallenlindin yli 30 vuotta vanhan alle 18-vuotiaiden 400 metrin aitojen Ruotsin ennätyksen ajalla 50,20. Hän voitti vuonna 2019 400 metrin aidoissa alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuden Boråsissa.
Bengtström sijoittui 2021 Puolan Toruńissa sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 neljänneksi 400 metrillä. Seuraavan vuoden sisäratojen MM-kilpailuissa Belgradissa hän otti pronssia 400 metrillä sisäratojen Ruotsin ennätys -ajalla 45,33. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 400 metrin aitojen välierissä ajalla 48,75. Myös saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitojen välierissä. Vuoden 2023 sisäratojen EM-kilpailuissa Istanbulissa hän oli jälleen 400 metrillä kolmas ajalla 45,77. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hänet hylättiin 400 metrin alkueräjuoksussa. Vuoden 2024 Rooman EM-kisoissa hän oli kolmas 400 metrin aidoissa uudella Ruotsin ennätyksellä 47,94. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä.
Bengström voitti ensimmäisen Ruotsin mestaruuden ulkoradoilla 400 metrin aidoissa vuonna 2019 ja 400 metrin mestaruuden vuonna 2022.
Lusakan maakunta

| Lusakan maakunta |
| --- | --- |

 Lusakan maakunnan piirit vuonna 2022
Valtio:   Sambia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Lusaka
Pinta-ala:  21986 km²
Väkiluku (2022):  3 079 964
Lusakan maakunta (Lusaka Province) on yksi Sambian kymmenestä maakunnasta. Se on pinta-alaltaan Sambian pienin maakunta; sen pinta-ala on vain 21 986 km². Maakunnassa asuu runsaat kolme miljoonaa ihmistä, ja maakunta onkin Sambian kaikkein runsasväkisin ja tiheimmin asuttu maakunta. Maakunnan pääkaupunki on Lusaka, joka on samalla myös koko Sambian valtion pääkaupunki.
Lusakan maakunta jakautuu kuuteen piiriin, jotka ovat Chilanga, Chongwe, Kafue, Luangwa, Lusaka ja Rufunsa. Maakunnan pääkaupunki Lusaka sijaitsee Lusakan piirissä, joka on pinta-alaltaan maakunnan piireistä pienin.
Pasi Lampela

Pasi Tapani Lampela  (s. 26. huhtikuuta 1969 Mikkeli) on suomalainen kirjailija ja teatteriohjaaja.
Lampela on julkaissut useita näytelmiä, novellikokoelmia ja romaaneja. Hän on usein ohjannut näytelmiensä kantaesityksen itse, minkä lisäksi hän on ohjannut muun muassa David Mametin, Lars Norénin, August Strindbergin, Thomas Vinterbergin, Ingmar Bergmanin, Tennessee Williamsin ja Jan Guilloun teoksia. Hän on myös käsikirjoittanut televisiosarjoja kuten Kylmäverisesti sinun ja Virta.
Lampela opiskeli Teatterikorkeakoulussa dramaturgiaa vuosina 1994–1998 ja on sen jälkeen toiminut vapaana kirjailijana ja ohjaajana.
Lampela kuului Teatteri Jurkan taiteelliseen johtoon vuosina 2000–2014. Vuonna 2013 Jurkka valittiin vuoden teatteriksi.
Teoksia > Proosa

Hellekausi.  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-32743-2
Kuolemansairauksia.  Helsinki:  WSOY, 2009.  ISBN 978-951-0-35386-8
Kiusaajat.  Helsinki:  WSOY, 2011.  ISBN 978-951-0-37922-6
Kirottujen ilot. Helsinki: WSOY, 2014. ISBN 978-951-0-40694-6
Kehä. Helsinki: WSOY, 2017. ISBN 978-951-0-42099-7
Luottomies.  Helsinki:  Like, 2020.  ISBN 978-951-1-35740-7
Teoksia > Näytelmät

Kuolemaani saakka (1999) (Turun kaupunginteatteri 1999, Teatteri Jurkka 2001)
Kuolemaani saakka.  Helsinki:  Kirja kerrallaan, 2001.  ISBN 951-9351-96-5
Markiisin unet (2000) (Tampereen Teatteri 2000, Teatteri Jurkka 2014)
Markiisin unet.  Helsinki:  Kirja kerrallaan, 2001.  ISBN 951-9351-91-4
Aurora (2002) (Espoon kaupunginteatteri)
Aurora.  Helsinki:  Kirja kerrallaan, 2002.
Kirje vaimoltani (2002) (Teatteri Jurkka)
Kirje vaimoltani.  Helsinki:  Lasipalatsi, 2002.  ISBN 952-5439-25-9
Viattomuuden loppu (2003) (Helsingin kaupunginteatteri 2003, Lappeenrannan kaupunginteatteri 2007)
Viattomuuden loppu.  Helsinki:  Kirja kerrallaan, 2003.  ISBN 952-5439-41-0
Hotelli (2004) (Lappeenrannan kaupunginteatteri)
Hotelli.  Helsinki:  Kirja kerrallaan, 2004.  ISBN 952-5439-82-8
Tiimi (2005) (Helsingin kaupunginteatteri)
Tiimi.  Helsinki:  Kirja kerrallaan, 2005.  ISBN 952-480-006-3
Westend (2005) (Teatteri Jurkka)
Westend.  Helsinki:  Lasipalatsi, 2005.  ISBN 952-5439-87-9
Nollaneljäviisi (2006) (Tampereen Työväen Teatteri 2006, Teatteri Jurkka 2008)
Nollaneljäviisi.  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-34001-1
Geneve (2007) (Helsingin kaupunginteatteri)
Geneve.  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-33235-1
Kuilu (2009) (Helsingin kaupunginteatteri)
Kuilu.  Helsinki:  Kirja kerrallaan, 2009.  ISBN 978-952-480-169-0
Päätepysäkki (2010) (Teatteri Jurkka 2010, Tampereen Teatteri 2016)
Päätepysäkki.  Helsinki:  Kirja kerrallaan, 2010.  ISBN 978-952-480-221-5
Vain Bocelli puuttuu (2011) (Tampereen Komediateatteri)
Vain Bocelli puuttuu. Komedia kahdelle tarjoilijalle.  Helsinki:  Kirja kerrallaan, 2011.  ISBN 978-952-480-264-2
Meidän poika (2011) (Helsingin kaupunginteatteri)
Meidän poika.  Helsinki:  Kirja kerrallaan, 2011.  ISBN 978-952-480-262-8
Nyt kun olet minun (2015) (Suomen Kansallisteatteri)
Nyt kun olet minun.  Helsinki:  ntamo, 2015.  ISBN 978-952-215-598-6
Kenraali ja Casanova (2016) (Helsingin kaupunginteatteri)
Kenraali ja Casanova.  Helsinki:  Noxboox, 2016.  ISBN 978-952-7154-05-2
Granada (2017) (Suomen Kansallisteatteri)
Granada.  Helsinki:  Noxboox, 2017.  ISBN 978-952-7154-11-3
Sammakkokuningas (2019) (Suomen Kansallisteatteri)
Sammakkokuningas.  Helsinki:  Noxboox, 2019.  ISBN 978-952-7154-27-4
Turvamies (2021) (Helsingin kaupunginteatteri)
Turvamies.  Helsinki:  Noxboox, 2021.  ISBN 978-952-7154-29-8
Kunnia (2022) (Turun kaupunginteatteri)
Näkymätön nainen (2023, yhdessä Reidar Palmgrenin kanssa)
Selli (2023, Teatteri Jurkka)
Selli 2023 Helsinki Noxboox ISBN 978-952-7154-43-4
Ohjauksia

Lampela on usein ohjannut itse kantaesityksen omasta näytelmästään.
David Mamet: American Buffalo (1998, Teatteri Jurkka)
Carlo Goldoni: Kahden herran palvelija (2000, Teatteri Jurkka)
Lars Norén: Demonit (2002, Turun Kaupunginteatteri)
Lars Norén: Bobby Fischer asuu Pasadenassa (2003, Lahden Kaupunginteatteri)
August Strindberg: Neiti Julie (2003, Teatteri Jurkka)
Thomas Vinterberg / David Eldridge: Juhlat (2008, Tampereen Teatteri)
Lars Norén: Niin helppoa on rakkaus (2009, Tampereen Työväen Teatteri)
Ingmar Bergman: Yksityisiä keskusteluja (2011, Turun Kaupunginteatteri)
Tennessee Williams: Viettelyksen vaunu (2012, Tampereen Työväen Teatteri)
Jan Guillou: Pahuus (2012, Suomen Kansallisteatteri)
Marsha Norman: Hyvää yötä, äiti (2013, Teatteri Jurkka)
Ingmar Bergman: Kohtauksia eräästä avioliitosta (2013, Helsingin Kaupunginteatteri)
Albert Camus: Putoaminen (2015, Teatteri Jurkka)
Edward Albee: Kuka pelkää Virginia Woolfia? (2015, Espoon Kaupunginteatteri)
Ingmar Bergman: Syyssonaatti (2018, Espoon Kaupunginteatteri)
Pekka Laiho: Ylpeys (2018, Teatteri Jurkka)
Arthur Miller: Näköala sillalta (2018, Oulun teatteri)
Moliere. Don Juan (2019, Turun Kaupunginteatteri)
Samuel D. Hunter. Valkoinen valas (2020, Kotkan Kaupunginteatteri)
D.H.Lawrence: Lady Chatterleyn rakastaja (2020 Teatteri Jurkka)
Leo Tolstoi: Sota ja rauha (2021 Lahden Kaupunginteatteri)
Tennessee Williams: Kissa kuumalla katolla (2023 Kotkan Kaupunginteatteri)
Tauno Kaukonen: Klaani (2023 Tampereen Teatteri)
Jez Butterworth: Jerusalem (2024 Helsingin kaupunginteatteri)
Aiheesta muualla

Pasi Lampela Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pasi Lampelan esittely. Näytelmäkulma.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Ritva 2  Elonet  Yle
Taru Kumara-Moisio

| Taru Kumara-Moisio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1976 (ikä 48–49)
Kirjailija
Esikoisteos:  Maan vetovoima (2014)
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Taru Kumara-Moisio (s. 1976) on suomalainen kirjailija ja teatteriohjaaja, koulutukseltaan filosofian lisensiaatti (kulttuuritieteet) ja äidinkielen ja kirjallisuuden opettaja. Hän on kirjoittanut teoksia niin lapsille, nuorille kuin aikuisillekin. Kumara-Moision nuortenromaanit edustavat tieteiskirjallisuuden hopepunk-genreä keskittyessään tulevaisuuden ongelmien ratkaisuun. Kumara-Moisiolta on julkaistu myös lyhytproosaa, jossa hän on käsitellyt muun muassa vuorovaikutusongelmia ja ihmisyyden rajoja. Novelleja on käännetty ruotsiksi, englanniksi ja espanjaksi. Kumara-Moisio vetää sanataidetyöpajoja sekä opetuksellisia liveroolipelejä.
Kumara-Moisio kuuluu Pirkkalaiskirjailijoihin, Kirjailijaliittoon, Suomen lasten- ja nuortenkirjailijat ry:hyn, Suomen tieteis- ja fantasiakirjoittajiin sekä Osuuskummaan ja Tukkateatteriin, jonne hän on käsikirjoittanut ja ohjannut muun muassa näytelmän Maailmanlopun hyvä ihminen .
Kumara-Moision kolmannen romaanin (Taniwha, 2019) englanninnos My Finnish Taniwha (Osuuskumma International, 2020) oli ehdolla Rosetta Awards -kilpailun pitkän muodon sarjassa 2021. Hän novellinsa on ollut ehdolla Atorox-palkinnon saajaksi vuosina 2017 ja 2015. Kumara-Moisio on voittanut toisen sijan Portti-lehden tieteis- ja fantasianovellikilpailussa vuonna 2013.
Teokset

Maan vetovoima. Kemi: Atrain & Nord, 2014. ISBN 9789523150041
Ihmisversoja. Kemi: Atrain & Nord, 2019. ISBN 9789523154377
Taniwha. Tampere: Osuuskumma, 2019. ISBN 9789527215715
My Finnish Taniwha (e-kirja). Kääntäjä Christina Saarinen. Tampere: Osuuskumma International, 2020. ISBN 9789527382103
My Finnish Taniwha (painettu kirja). Tampere: Osuuskumma International, 2023. ISBN 9789527382479
Taru Kumara-Moisio & Pulmu Kailamo: Tenho. Vantaa: Enostone, 2022. ISBN 9789527389843
Taivaanjuuret. Kemi: Atrain & Nord, 2022. ISBN 9789523156432
Koiranunta. Kirjoittaja: Taru Kumara-Moisio, kuvittaja: Kaisa-Tuulia Tuomi. Vantaa: Enostone, 2024. ISBN 9789523990661
Aiheesta muualla

https://tarukumaramoisio.com/
↑  <ref>
Harju (täsmennyssivu)

Harju voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
harju tai harjujakso, geologinen muodostuma
Paikannimiä

Harju, Alppiharjun kaupunginosan osa-alue Helsingissä
Harju, kaupunginosa Jyväskylässä
Harju, puistoalue Jyväskylässä Harjun kaupunginosassa
Harjun seurakunta Tampereella
Harju, kylä Sauvossa
Harju, kylä Somerolla
Harjun kartano (myös Rantakartano), kartano Somerolla
Harju, kylä Valkealassa
Harju, rautatieasema Valkealassa
Harju, maakunta Virossa.
Harjun kartano (myös Harjun hovi ), kartano Virolahdella
Harjun oppimiskeskus, luonnonvara-alan oppilaitos Virolahdella, entisessä Harjun kartanossa
Henkilönnimiä

Aaro Harju (s. 1954), kansalais- ja järjestötoiminnan kehittäjä, Sivistysliitto Kansalaisfoorumin pääsihteeri
Antti Harju (s. 1978), suunnistaja
Armi Harju (1928–2008), suomalainen toimittaja ja journalistialan ammattiyhdistysaktiivi
Arsi Harju (s. 1974), suomalainen kuulantyöntäjä
Beata Harju (s. 1990), suomalainen näyttelijä, elokuvantekijä ja käsikirjoittaja
Eerik Harju (s. 1998), suomalainen koripalloilija
Efraim Harju (1889–1977), keskimatkojen ja kestävyysjuoksija
Erkki Harju (1942–2011), suomalainen jääkiekkoilija
Hannele Harju (1951–2022), suomalainen yleisurheilija
Hannes Harju (s. 1999), suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Hannu Harju (s. 1947), suomalainen poliitikko
Heikki Harju (s. 1997), suomalainen jääkiekkoilija
Janne Harju (s. 1979), suomalainen kolmiloikkaaja
Janne Harju, suomalainen lentopalloilija ja valmentaja
Jarkko Harju, (s. 1983), suomalainen taloustieteilijä
Johan Harju (s. 1986), ruotsalainen jääkiekkoilija
Johan K. Harju (1910–1976), suomalainen kansanperinteen kerääjä
Jori Harju (s. 1964), suomalainen lippueamiraali, merivoimien komentaja 2019–
Juha Harju (s. 1981), suomalainen muusikko
Juho Harju (1892–1918), suomalainen jääkärivaravääpeli
Jukka Harju (s. 1975), suomalainen käyrätorven soittaja
Kaj Harju (s. 1973), suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja
Kari Harju, suomalainen koripalloilija
Martti Harju (s. 1949), suomalainen kunnan- ja kaupunginjohtaja
Matti Harju (s. 1943), suomalainen jääkiekkoilija
Mikko Harju (s. 1991), suomalainen laulaja-lauluntekijä
Mirella Harju (s. 1982), suomalainen maantiepyöräilijä
Niilo Harju (s. 2006), jääkiekkoilija
Osvald Harju (1910–1993), ruijansuomalainen vastarintamies ja vankileirimuistelmien kirjoittaja
Pauli Harju (s. 1960), maakuntajohtaja
Riikka Harju (s. 1963), suomalainen koripalloilija
Risto Harju (1929–2015), suomalainen arkkitehti
Saara Harju (1935–2017), ruotsinsuomalainen tekstiili- ja kuvataiteilija
Timo Harju (s. 1958), suomalainen koripalloilija
Ville Harju (s. 1993), suomalainen pesäpalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Harju”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
”Heroes” (albumi)

| ”Heroes” David Bowie |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Hansa Studio by the Wall, Länsi-Berliini, kesä–elokuu 1977
 Julkaistu: 14. lokakuuta 1977
 Tuottaja(t): David Bowie, Tony Visconti
 Tyylilaji: taiderock kokeellinen rock elektroninen musiikki ambient
 Kesto: 40.36
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  3. (lokakuu 1977)   13. (4. marraskuuta 1977)   13. (marraskuu 1977)   15. (18. joulukuuta 1977)   19. (4. marraskuuta 1977)   22. (15. joulukuuta 1977)   30. (tammikuu 1978)   35. (1977)   44. (3. joulukuuta 1977)
David Bowien muut julkaisut
| Low 1977 | ”Heroes” 1977 | Stage 1978 |
Singlet albumilta Heroes
 ”Heroes / V-2 Schneider” Julkaistu: 23. syyskuuta 1977  ”Beauty and the Beast / Sense of Doubt” Julkaistu: 6. tammikuuta 1978
”Heroes” on brittiläisen muusikon David Bowien lokakuussa 1977 julkaistu albumi, joka on toinen osa ”Berliini-trilogiaa”. Kriitikot ovat usein nostaneet albumin Bowien parhaimmistoon kuuluvaksi. Tyyliltään albumi jatkoi Bowien edellisen levyn, Low’n, kokeellista linjaa. Edeltänänsä tapaan myös ”Heroesilla” kakkospuoli on omistettu kokonaan ambient-musiikille.
Albumin nimikappale ”Heroes” on Bowien tunnetuimpia kappaleita. Se julkaistiin singlenä (UK #24), kuten myös avausraita ”Beauty and the Beast” (UK #39). Muita albumin kappaleita ovat instrumentaali ”V-2 Schneider” ja levyn päättävä ”The Secret Life of Arabia”.
Tammikuussa 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. Nimikappale ”Heroes” ylsi sijalle 23.
Levyn kansikuva sai vaikutteensa Bowien hyvän ystävän Iggy Popin albumista The Idiot, joka oli julkaistu aiemmin samana vuonna.
Kappaleet

A-puoli
Beauty and the Beast – 3.34 (säv. David Bowie)
Joe the Lion – 3.06 (säv. Bowie)
”Heroes” – 6.08 (säv. Bowie/Brian Eno)
Sons of the Silent Age – 3.17 (säv. Bowie)
Blackout – 3.48 (säv. Bowie)
B-puoli
V-2 Schneider – 3.10 (säv. Bowie)
Sense of Doubt – 3.57 (säv. Bowie)
Moss Garden – 5.05 (säv. Bowie/Eno)
Neuköln – 4.32 (säv. Bowie/Eno)
The Secret Life of Arabia – 3.44 (säv. Bowie/Eno/Carlos Alomar)
Kappaleet > Vuoden 1991 uusintapainoksen bonuskappaleet (Rykodisc)

Abdulmajid – 3.40 (ennenjulkaisematon, äänitetty 1976−1979)
Joe the Lion – 5.18 (uudelleenmiksattu versio)
Kokoonpano

David Bowie – laulu, taustalaulu, kosketinsoittimet, kitarat, saksofoni, koto
Carlos Alomar – komppikitara
Dennis Davis – lyömäsoittimet
George Murray – sähköbasso
Brian Eno – syntetisaattorit, kosketinsoittimet, kitarakäsittelyt
Robert Fripp – soolokitara
Tony Visconti – taustalaulu
Antonia Maass – taustalaulu
Arvostelut

Allmusic: () linkki
Pitchfork: 10/10
Jakob Eklund

| Jakob Eklund |
| --- | --- |
 Jakob Eklund vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1962 (ikä 63) Annedal, Göteborg, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Marie Richardson (vih. 2008)
Lapset:  3
Näyttelijä
Aktiivisena:  1988–
Merkittävät roolit:  Johan Falk  (Johan Falk -elokuvat) Frank Borg (Wallander: Jokeri)
Palkinnot
 Berliinin Hopeinen karhu (2004) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Jakob Anders Eklund on ruotsalainen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten pääroolia Johan Falk -elokuvasarjan kaikissa 20 osassa. Lisäksi hän näytteli yhtä päärooleista Wallander-elokuvassa Jokeri.
Johan Falk -elokuvat

Eklund näyttelee Johan Falk -elokuvissa Ruotsin poliisin erikoisyksikössä työskentelevää Johan Falkia.
Johan Falk -elokuvat > Ensimmäiset elokuvat

Surmanjahti (1999)
Henkivartijat (2001)
Kolmas aalto (2003)
Johan Falk -elokuvat > Elokuvasarja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Erikoisyksikkö  Aseveljet (Vapenbröder)  National Target  Leo Gaut  Operaatio Satakieli (Operation Näkterga)  Lainsuojattomat (De fredlösa)  |  Pelin säännöt (Spelets regler) (2012)  107 patrioottia (2012)  Kaikkien ryöstöjen äiti (2012)  Organisaatio Karayan (2012)  Soluttautuja (2012)  Koodinimi Lisa (Kodnamn Lisa) (2013)  |  Ojasta allikkoon (Ur askan i elden)  Hiljaista diplomatiaa (Tyst diplomati)  Veritimantit (Blodsdiamanter)  Suljettu (Lockdown)  Päätös (Slutet)  |
Yksityiselämä

Eklund on naimisissa näyttelijä Marie Richardsonin kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 1995 ja 2000). Lisäksi Eklundilla vuonna 1980 syntynyt tytär aiemmasta suhteesta.
Lambretta (skootteri)

Innocenti Lambretta Li 150 Series II (1959)
Lambretta on perinteinen käsivaihteinen kaksitahtinen skootteri, jota valmisti milanolainen Innocenti Italiassa 1947–1972. Lambretta-nimi tulee Lambrosta, joka on Pon sivujoki. 1970-luvun alussa yhtiö joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja lopetti toimintansa 1972. Lambrettan valmistus jatkui senkin jälkeen vielä Espanjassa  ja Intiassa . Lambrettan brändiä on yritetty emoyhtiön konkurssin jälkeen elvyttää useita kertoja, mutta  tavaramerkin, logon ja oikeuksien haltijuus on kiistanalainen ja lainvoimaisuus epäselvä .
Seattlessa vaikuttava Khuranan liikemiessuku markkinoi Yhdysvalloissa taiwanilaisen Her Chee Industrialin valmistamia skoottereita Lambretta International -tuotemerkillä. Valikoimassa on kolme nykyaikaista, uudelleenbrändättyä Adly-skootteria: Uno 50 cm³, Due 50 cm³ ja Uno 150 cm³.
Britteinsaarilla toimiva PM Tuning valmistaa piensarjoina Scomadi Turismo Leggera -skoottereita, joiden ulkoinen olemus noudattaa Lambrettan viimeistä GP-sarjaa, mutta skoottereissa on Piaggion nelitahtinen nestejäähdytteinen Quasar 250 -moottori ja variaattoriveto.
Ominaisuudet

Lambretta eroaa aikalaisestaan ja pahimmasta kilpailijastaan Vespasta monissa perusratkaisuissaan, vaikka molemmat luetaan klassisiin peltiskoottereihin . Lambrettassa käytetään moottoripyöristä tuttua putkirunkoa ja toisiovedossa ketjuja, toisin kuin Vespassa, jossa on automainen itsekantava monokokki  ja suoraveto. Lambrettan moottori on suoraan istuimen alla, kun taas Vespassa se sijaitsee epäkeskosti oikeassa sivuposkessa. Parhaita Lambrettoja pidettiin Vespaa urheilullisempana vaihtoehtona , mutta usein luotettavuuden kustannuksella.
Mallit

Innocentin valmistamiin Lambrettoihin kuuluvat muun muassa katetut mallisarjat Li 125 ja 150, TV 175 ja SX 200. Innocenti aloitti kuitenkin paljailla Lambretta-malleilla, joissa tekniikka oli näkyvissä. Näihin lukeutuvat muun muassa varhaistuotannon alkupään sarjat A, B, C, D, E, F, sekä myöhemmät 50–75-kuutioiset Luna, Vega ja Cometa. Viimeinen italialaisvalmisteinen malli oli 1969 esitelty GP 200 (DL 200) .
Lisenssivalmistajat

Lambrettoja tehtiin Innocentin valtuuttamana lisenssivalmistajalla Espanjassa 1952–1989 - kauan emoyhtiön sulkemisen jälkeen. Valmistajana toimi Lambretta Locomociones SA Eibarissa, mutta pian yhtiö ryhtyi käyttämään tuotantonimeä Serveta. Serveta valmisti Li 150 Series II ja SX 200 -malleja (nimellä Jet 200).
Ensimmäinen intialainen lisenssivalmistaja oli API (Auto Products of India), joka aloitti tuotannon ainoastaan kotimarkkinoille tarkoitetulla, Euroopassa vanhentuneella  D-mallilla. Myöhemmin API jatkoi Li-malliin perustuvilla tuotteilla, jotka kantoivat nimeä Lamby Polo, koska oikeudet Lambretta-nimeen olivat SIL:llä.
SIL (Scooters India Ltd.) osti Innocentilta muotit ja työkalut 1970-luvun alussa ja aloitti GP 200 -mallin valmistamisen Intiassa vuosikymmenen puolivälissä. GP-mallin valmistus maassa jatkui 2000-luvun vaihteeseen saakka.
Jälkimaine

Nykyään Lambrettan skootterit ovat arvostettuja keräilykohteita ja eräille skootterismin kulttiesineitä . Merkin ympärille on kehittynyt vilkas kerhotoiminta ja entisöintiharrastus.
Lambretta populaarikulttuurissa

Maineensa huipulla 1960–luvun alussa Lambretta oli modien suosima kulkuneuvo. Quadrophenia-elokuvan pääosan esittäjä Jimmy (Phil Daniels) ajoi Lambrettalla .