stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauas pilvet karkaavat
Juoni

Lauri ja Ilona Koponen ovat helsinkiläinen työläispariskunta. Lauri on raitiovaununkuljettaja, ja Ilona työskentelee perinteikkään ravintola Dubrovnikin hovimestarina. Pariskunnan talous on niukkaa mutta he suhtautuvat toiveikkaasti tulevaisuuteen: Lauri on juuri ostanut osamaksulla television.
Kun raitiovaunuyhtiössä saneerataan, Lauri jää työttömäksi. Hän kieltäytyy ylpeyttään anomasta työttömyyskorvausta ja uskoo, että ammattimies saa aina töitä. Hän onkin saada paikan turistibussin kuljettajana, mutta lääkärintarkastuksessa hänen kuulonsa todetaan liian huonoksi ja hän menettää ajokorttinsa. Pian myös Ilona menettää työpaikkansa, kun pankki ajaa ravintola Dubrovnikin konkurssiin ja ottaa sen haltuunsa. Etsiessään uusia töitä hän saa kuulla olevansa liian vanha ravintola-alalle. Hämäräperäinen työnvälitystoimisto järjestää Ilonalle paikan rähjäisen ruokabaarin ainoana työntekijänä. Baarin omistaja on kuitenkin hämärämies, joka lähtee pakoon verotarkastajien ratsiaa maksamatta palkkaa Ilonalle. Kun Lauri etsii miehen käsiinsä ja vaatii vaimonsa palkkarahoja, hänet hakataan.
Dubrovnikin entinen ovimies Melartin yllyttää Ilonaa perustamaan oman ravintolan. Pankki kieltäytyy antamasta heille lainaa, mutta Dubrovnikin entinen omistajatar rouva Sjöholm tulee rahoineen avuksi. Ilona ja Lauri vuokraavat ravintolahuoneiston, palkkaavat Dubrovnikin entisen henkilökunnan ja avaavat Ravintola Työn. Nihkeän alun jälkeen ravintolasta tulee menestys ja Ilona ja Lauri voivat jälleen katsoa luottavaisina tulevaisuuteen.
Elokuvan lopussa Ilona menee ulos tupakoimaan. Hetken kuluttua Lauri tulee koira kainalossa Ilonan viereen ja halaa häntä. He nostavat katseensa taivaalle ja Rauli Somerjoen laulama kappale Pilvet karkaa, niin minäkin alkaa soida.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Kati Outinen   | … |   Ilona, hovimestari    |
|   Kari Väänänen   | … |   Lauri, raitiovaununkuljettaja    |
|   Elina Salo   | … |   rouva Sjöholm, ravintola Dubrovnikin omistaja    |
|   Sakari Kuosmanen   | … |   Melartin, ravintola Dubrovnikin portieri     |
|   Markku Peltola   | … |   Lajunen, ravintola Dubrovnikin kokki     |
|   Solmu Mäkelä   | … |   raitiovaunuyhtiön vuoropäällikkö    |
|   Outi Mäenpää   | … |   Laurin sisar    |
|   Markus Allan   | … |   laulaja ravintola Dubrovnikissa   |
|  Pauli Granfelt   Kari Lindqvist   Pentti Mutikainen   Tomi Parkkonen   Taisto Wesslin   | … |   orkesteri ravintola Dubrovnikissa    |
|   Esko Nikkari   | … |   ravintolapäällikkö    |
|   Sulevi Peltola   | … |   työnvälitystoimisto Nelian mies     |
|   Matti Onnismaa   | … |   Forsström, hämäräperäinen baarinomistaja    |
|   Vesa Mäkelä   | … |   verotarkastaja    |
|   Yrjö Järvinen   | … |   Matkustajakoti Olympian johtaja   |
|   Mato Valtonen   | … |   autokauppias   |
|   Aarre Karén   | … |   pankinjohtaja    |
|   Rose-Marie Precht   | … |   kampaamonomistaja    |
|   Atte Blom   | … |   Ravintola Työn ensimmäinen asiakas    |
|   Peter von Bagh   | … |   Ravintola Työn toinen asiakas   |
|   Matti Pellonpää   | … |   lapsi valokuvassa   |
Aiheesta muualla

Aki Kaurismäki kertoo elokuvasta, Yle Areena, video 4 min
Kauas pilvet karkaavat Elonet.
Kauas pilvet karkaavat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kauas pilvet karkaavat - Yle Areena
| n k Parhaan elokuvan Jussi-palkinnon saaneet elokuvat |
| --- | --- |
1987–1999:  Varjoja paratiisissa (1987)  Tuhlaajapoika (1993)  Onnen maa (1994)  Pidä huivista kiinni, Tatjana (1995)  Kivenpyörittäjän kylä (1996)  Kauas pilvet karkaavat (1997)  Sairaan kaunis maailma (1998)  Kuningasjätkä (1999) 
2000–2019:  Rukajärven tie (2000)  Seitsemän laulua tundralta (2001)  Joki (2002)  Mies vailla menneisyyttä (2003)  Nousukausi (2004)  Koirankynnen leikkaaja (2005)  Paha maa (2006)  Laitakaupungin valot (2007)  Musta jää (2008)  Niko – Lentäjän poika (2009)  Postia pappi Jaakobille (2010)  Napapiirin sankarit (2011)  Le Havre (2012)  Kohta 18 (2013)  Betoniyö (2014)  He ovat paenneet (2015)  Miekkailija (2016)  Hymyilevä mies (2017)  Ikitie (2018)  Tyhjiö (2019) 
2020–2039:  Aurora (2020)  Tove (2021)  Hytti nro 6 (2022)  Tytöt tytöt tytöt (2023) 
| n k Linkitetty data: Kauas pilvet karkaavat (Q2300638) |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: elokuva
lajityyppi: draamaelokuva, komediaelokuva
ohjaaja: Aki Kaurismäki
käsikirjoittaja: Aki Kaurismäki
säveltäjä: Timo Salminen
näyttelijä: Kati Outinen, Kari Väänänen, Elina Salo, Sakari Kuosmanen, Markku Peltola, Solmu Mäkelä, Outi Mäenpää, Markus Allan, Matti Onnismaa, Matti Pellonpää, Esko Nikkari, Sulevi Peltola, Vesa Mäkelä, Yrjö Järvinen, Mato Valtonen, Aarre Karén, Taisto Wesslin, Tero Jartti, Kaija Pakarinen, Antti Reini, Rose-Marie Precht, Silu Seppälä, Atte Blom, Peter von Bagh, Minna Aaltonen, Erkki Lahti, Pauli Granfelt, Pentti Auer, Pentti Mutikainen, Jaakko Talaskivi, Ona Kamu, Arvi Lind
alkuperämaa: Suomi, Saksa, Ranska
alkuperäiskieli: suomi
tarinan tapahtumapaikka: Helsinki
osa sarjaa: Aki Kaurismäen Suomi-trilogia
palkinto: Parhaan elokuvan Jussi
 : SPARQLHaku löytää elokuvat, jotka täyttävät kaikki valitsemasi ehdot.  (hakuohje)Mallineen hakukäyttöliittymä vaatii toimiakseen asetuksista linkitetty data -pienoisohjelman.
Kauklahden koulu

Kauklahden koulu keväällä 2020.
Kauklahden koulu on Espoon Kauklahdessa toimiva peruskoulun yläasteen koulu, jossa toimivat vuosiluokat 7.–9. sekä lisäluokka, niin sanottu kymppiluokka. Lisäksi koulussa on ollut muutaman vuoden ajan Hansakallion koulun kuudennet luokat tilan puutteen takia. Koulussa on jokaisella vuositasolla yksi liikuntapainotteinen luokka, jonne oppilaat valitaan pääsykokeen perusteella. Näiden lisäksi koulussa on myös pienryhmä- ja ryhmämuotoisen erityisopetuksen luokkia.
Kauklahden koulun osoite on Hansakallio 2, jossa se sijaitsee samassa pihassa Kauklahden kirjaston kanssa, noin 500 metriä Kauklahden asemasta. Arkkitehtien Heikki ja Kaija Siren suunnitteleman koulun kaksi rakennusvaihetta valmistuivat vuosina 1968 ja 1969. Talon sisä- ja ulkotilojen perusparannus toteutettiin vuosina 2005–2006 ja uudistetut tilat otettiin käyttöön vuoden 2007 kevätlukukauden alkaessa.
Kauklahden koulu perustettiin vuonna 1962 valtion oppikouluksi nimellä Espoon yhteislyseo ja se aloitti toimintansa syyslukukauden alussa samana vuonna.  Peruskoulun tultua Espooseen 1977 sen nimenä oli Kauklahden koulu sekä vuodesta 2002 alkaen Espoon yhteislyseon koulu. Elokuussa 2019 koulun nimeksi tuli jälleen sen sijaintia korostava Kauklahden koulu. Lukio on 1960-luvulta alkaen ollut olennainen osa koulutalon toimintaa. Poikkeuksena ovat olleet vain peruskorjausvuodet 2005–2006, jolloin lukio siirtyi korvaaviin tiloihin Kerassa. Kauklahden peruskouluikäisten koulutilatarpeen muututtua vaikeaksi koulutyö aloitettiin syksyllä 2019 toisen kerran ilman lukiota. Espoon yhteislyseon lukio jatkaa toimintaansa Kutojantiellä.
Oppikoulun nimen ja toiminnan muutoksia

Kauklahden koulu perustettiin alun perin oppikouluksi vuonna 1962 nimellä Espoon yhteislyseo. Vuoteen 1977 se oli valtion ylläpitämä oppikoulu, jonka nuorimmat oppilaat olivat 11-vuotiaita. Tilat olivat alusta alkaen yhteiset sekä pojille että tytöille, josta tuli nimi yhteislyseo. Kun peruskoulu-uudistus alkoi Espoossa vuonna 1977, talossa tapahtui useita muutoksia. Kunta aloitti toiminnan ylläpitäjänä, oppilaiksi tultiin vasta 13-vuotiaina ja aikaisemmin yhtenäisestä ja yhden rehtorin johtamasta koulusta muodostettiin kaksi hallinnollisesti erillistä yksikköä, yläkoulu ja lukio, joista kummallakin oli erillinen johto ja oma taloutensa. Koulujen nimiksi tulivat tällöin Kauklahden koulu ja Kauklahden lukio.
Tämä hallintomalli ja nimet olivat käytössä vuoteen 2002, jolloin talossa vietettiin se perustamisen 40-vuotisjuhlia. Sen kunniaksi otettiin uudestaan käyttöön koulun historiasta muistuttava nimi Espoon yhteislyseo - nyt kuitenkin erillistä hallintoa kunnioittaen muodossa Espoon yhteislyseon koulu ja Espoon yhteislyseon lukio. Syksyllä 2012 vietettiin kouluyhteisön 50-vuotisjuhlia tilanteessa, jossa lähialueille oli noussut uusia peruskouluja ja vanhempiin suunniteltiin lisätiloja, mutta peruskouluikäisten lasten määrä oli kasvamassa. Vuosikymmen lopussa oppilaiden määrä oli kasvanut liian suureksi käytettävissä oleviin koulutiloihin nähden ja kun alueelle ei myöskään ollut aikaisemmasta päätöksestä huolimatta osoitettu määrärahoja uusia lukiotiloja varten, Espoon opetus- ja varhaiskasvatuslautakunnan päätös oli siirtää lukio toistaiseksi osoitteeseen Kutojantie 2. Elokuun lopussa 2019 yläkoulun nimeksi tuli jälkeen Kauklahden koulu ja lukio jatkoi toimintaansa nimellä Espoon yhteislyseon lukio.
Aikaisempi Kauklahden koulu oli kansakoulu

Historiallisissa yhteyksissä nimi Kauklahden koulu voi tarkoittaa myös  Kauklahdessa toiminutta Espoon ensimmäistä suomenkielistä kunnan kansakoulua. Kauklahdessa oli toiminut jo syyskuussa 1890 perustettu yksityinen suomenkielinen kansakoulu, kun ensimmäinen kunnan omistama suomenkielinen kansakoulu perustettiin 1902. Se toimi ensin erilaisissa vuokrataloissa ja vaihtuvissa paikoissa, kunnes sai vuonna 1912 vakituiset toimitilat Pellossa juuri sitä varten puusta rakennetussa koulutalossa. Siinä koulu toimi aina vuoteen 1958, jolloin se muutti Kauklahden kylään vasta valmistuneeseen koulutaloon. Tämä koulu on nykyisin peruskoulun ala-asteen koulu ja se toimii nimellä Hansakallion koulu.
Aiheesta muualla

Espoon yhteislyseon lukion kotisivut
Hansakallion koulu
Katisten kartano

Katisten kartano Hämeenlinnassa. Kuva Signe Brander.
Katisten kartano on kartano Hämeenlinnassa, Katisten kaupunginosassa, lähellä Katumajärveä, entisen Vanajan kunnan Mäskälän kylässä.
Historia

Katisten kartanon historia ulottuu 1200-luvulle, kun Birger-jaarli saapui alueelle. Kartono kuului Turun tuomiokirkon omistukseen, mutta Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan aikana kartano siirtyi kruunun omistukseen. Tämän jälkeen kartano oli Flemingien, Bärendsien ja Hornien omistuksessa. Edellä mainittujen sukujen jälkeen omistajat vaihtuivat usein. Tunnetuimpia kartanon omistajia 1900-luvulla oli kunnallisneuvos Erik Grenman, jonka omistuksessa kartano oli vuosina 1925-1964.
Kartanon muodostuminen

1630-luvulla muodostettiin kolmesta Mäskälän kylän talosta Katisten ratsutila, josta puolestaan syntyi 1800-luvun alkupuolella Kantolan säterin kanssa yhdistämällä Katisten kartano. Kartanon vanha puinen päärakennus on rakennettu useammassa vaiheessa ja se on osaksi peräisin 1700-luvun jälkipuoliskolta. Talon nykyinen empireasu on 1800-luvun alkupuolelta.
Nykyinen päärakennus

Kartanon nykyinen punatiilinen päärakennus on vuodelta 1862. Sen rakennutti kauppias Johan Fredrik Lönnholtz, joka oli hankkinut kartanon omistukseensa 1856. Uusgoottilaisen rakennuksen suunnitteli todennäköisesti lääninarkkitehti Carl Albert Edelfelt, joskin mahdolliseksi suunnittelijaksi on mainittu myös lääninkonduktööri Alfred Caween. Samaan aikaan kartanolle rakennettiin englantilaistyyppinen puisto, joka ympäröi kartanon rakennuksia.
Muut rakennukset

Tiilikoristeinen harmaakivinen viljamakasiini on ilmeisesti 1800-luvun keskivaiheilta, ja kokonaisuuteen liittyvät myös talli ja navetta 1920-luvulta. Katisten kartanon maisemakokonaisuuteen liittyy lisäksi Katumajärven länsirantaa seuraileva vanha maantie, jonka varrella on säilynyt yksi kartanon muonamiehenmökeistä. Myös entinen Kruununmylly järven itäpuolella on kuulunut kartanon omistuksiin 1700-luvulta. Kartanon rakennuskanta on suojeltu rakennussuojelulailla 1990.
Nykyaika

Kauppias Johan Fredrik Lönnholtz myi kartanon Vanajanlinnan rakennuttajalle pääjohtaja Carl Wilhelm Rosenlewille 1900-luvun alkupuolella. Lars Krogius osti kartanon vuonna 1966 ja tila siirtyi hänen pojan Jakob Krogiuksen omistukseen vuonna 2002. Kartanon mailla toimii Suomen ensimmäinen ja ainoa Land Rover Experience.
Kauluskarhu

| Kauluskarhu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Karhut Ursidae
Suku::  Karhut Ursus
Laji::  thibetanus
Kaksiosainen nimi
 Ursus thibetanus  Cuvier, 1823 
Synonyymit
 Selenarctos thibetanus 
 Kauluskarhun levinneisyys.
Katso myös
   Kauluskarhu Wikispeciesissä   Kauluskarhu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kauluskarhu eli sepelkarhu eli Aasian mustakarhu (Ursus thibetanus) on Keski- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Kaukoidässä elävä karhulaji. Se voi kasvaa 180 senttimetriä pitkäksi ja 150 kilogramman painoiseksi.
Ravinto

Kauluskarhu syö hedelmiä, villimehiläisten hunajaa ja lisäksi hyönteisiä ja muita pikkueläimiä.
Uhat

Suuren kokonsa vuoksi kauluskarhuilla ei juuri ole luonnollisia vihollisia, mutta toisinaan tiikerit voivat saalistaa karhunpentuja. Suurin uhka kauluskarhulle onkin ihminen, joka hävittää sen elinympäristöä. Myös salametsästys on yleistä, vaikka kauluskarhun metsästys onkin kielletty lajin esiintymisalueella Japania lukuun ottamatta.
Erityisesti Kiinassa uskotaan kauluskarhun sappinesteen parantaviin vaikutuksiin. Siksi kauluskarhuja vangitaan ja niiltä otetaan jatkuvasti sappinestettä. Tämä johtaa lopulta karhun kuolemaan. On kuitenkin perustettu kauluskarhutarhoja, jossa aiemmin vangittuina pidetyt karhut saavat toteuttaa luontaisia vaistojaan ja elää lajitovereidensa kanssa. Niitä ei kuitenkaan voida palauttaa luontoon.
Aiheesta muualla

Sepelkarhu (Selenarctos thibetanus) (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q124410  Wikispecies: Ursus thibetanus  ADW: Ursus_thibetanus  BOLD: 104985  CoL: 7F2JC  EoL: 328069  EPPO: URSUTH  EUNIS: 17306  GBIF: 2433425  iNaturalist: 41647  IRMNG: 10223942  ITIS: 621850  IUCN: 22824  MDD: 1005937  MSW: 14000988  NCBI: 9642  Observation.org: 80741  Open Tree of Life: 872580  Paleobiology Database: 104029  Paleobiology Database: 104029  Species+: 3570  TSA: 18475  Xeno-canto: Ursus-thibetanus 
Pullollinen kauluskarhun sappinestettä.
Esa Kauppi

Esa Kauppi (s. 1957 Kuusamo) on oululainen rakennusneuvos, arkkitehti (SAFA). Hän on toiminut Oulun yliopiston arkkitehtuurin osastolla opettajana 1981–1996 ja suunnitellut asuin-, liike- ja teollisuusrakennuksia Suomeen ja ulkomaille. Oulun kaupungin rakennusvalvonnassa Kauppi on toiminut arkkitehtina vuodesta 1996. Kilpailumenestymisiä hänellä on yleisissä arkkitehtuurikilpailuissa vuodesta 1985. Palkintotuomarina arkkitehtuurikilpailuissa hän on toiminut 1990 lähtien. Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi arkkitehti Esa Kaupille rakennusneuvoksen arvonimen 19.12.2019.
Kauppi on luonut OuluArchitecture-julkaisusarjan, jonka päätoimittajana hän on toiminut vuosina 2002, 2005, 2008, 2011, 2012, 2015, 2016, 2018. Hän on  myös OuluArchitecture -matkojen perustaja. Arkkitehtuurimatkoilla on lisätty rakentamiseen ja suunnitteluun sisältyvää vuorovaikutusta eri osapuolten välillä.
Kauppi on ollut SAFA:n kilpailuvaliokunnan jäsen 1998–2000, minkä jälkeen myös SAFA:n liittovaltuuston jäsen, hallituksen jäsen ja kilpailutoimikunnan jäsen. lähde?
Palkinnot ja tunnustukset

Suomen Leijonan ansioristi 2004 lähde?
Suomen Rooman instituutin jäsen 1983 lähtien lähde?
Konstantinus Suuren Ritarikunnan jäsen 2017 lähde?
Rakennusneuvos 2019 lähde?
Julkaisut

Arkkitehtuuria Oulussa 2002. Oulu: Oulun kaupunki, rakennusvalvontavirasto, 2002 ISBN 951-9234-98-5
Arkkitehtuuria Oulussa 08 - OuluArchitecture. Esa Kauppi (toim.). Oulun kaupunki, rakennusvalvontavirasto, 2008
Arkkitehtuuria Oulussa 2011. toim. ja esipuhe Esa Kauppi. Rakennusvalvonta Oulu, 2011
Arkkitehtuuria, taidetta ja rakentamisen laatua Oulussa 2005. teksti: Esa Kauppi, Pekka Seppälä, Tapani Mäkikyrö, Taina Myllyharju, Oulu: Oulun rakennusvalvontavirasto, Oulun taidemuseo 2012 ISBN 978-952-5465-20-4 (OuluArchitecture-julkaisusarja)
Oulua ilmasta 2012 – Oulu from the air 2012. tekstit: Esa Kauppi, Jari Heikkilä, toimittaja: Esa Kauppi, Oulu: Oulun kaupunki, rakennusvalvonta, 2012 ISBN 978-952-5465-64-8 (OuluArchitecture-julkaisusarja)
Arkkitehtuuria ja rakentamisen laatua Oulussa 2002-2015. toimittaja Esa Kauppi. Oulu: Oulun kaupunki, rakennusvalvonta, 2016 ISBN 978-952-7094-04-4 (OuluArchitecture-julkaisusarja)
Tero J. Kauppinen

Tero Juhani Kauppinen (s. 18. helmikuuta 1949) on johtamisen konsultointiyrityksen VIA Groupin perustaja ja toimitusjohtaja. Hän sai presidentin myöntämän kanslianeuvoksen arvonimen 16.6.2017.
Kauppinen on kirjoittanut johtamiseen liittyvää tietokirjallisuutta sekä kaksi jännitysromaania "Kuoleman takapiru" sekä "Pahan arkkitehti".
Julkaisut

Pohjois-Savon kehitysnäkymät, laat. Tero J. Kauppinen ym. Kuopio: Kuopion Lääninhallitus: 1973 - (Taloudellisia selvityksiä; 9.)
Jämäkkyys, Hki: Yritysvalmennus, 1982
Tero J. Kauppinen & Sandy Ogg, Visiosta tuloksiin: johtaminen organisaation kilpailuvalttina, Otava, 1994. ISBN 951-1-13560-0
Sinetit: seitsemän oivallusta ja 24 viisautta, Otava, 1995. ISBN 951-1-14210-0
Ihmisosaaja onnistuu: tie ihmistuntemukseen ja sosiaaliseen älykkyyteen, Otava, 1997. ISBN 951-1-15053-7
Navigoiva johtaminen, piirrokset: Harri Pakarinen. Otava, 1999. ISBN 951-1-15777-9
Elämä: on ihmisen parasta aikaa, Helsinki: Yritysvalmennus Group, 1999 ISBN 951-95761-1-8
Tero J. Kauppinen, Alexander J. Ogg, Via - vision into action: the leader's guide to driving change in turbulent times /, Jr. San Diego Calif: Leadership Studies International, 1999 ISBN 0-9640787-0-8
Arvojohtaminen, Helsingissä: Otava, 2002. ISBN 951-1-18012-6
Navigational leadership: surviving, succeeding and navigating in a continuously changing environment, translation from Finnish by Mirella Niskala; figures: Inger Kantanen. Helsinki: Via Consulting YVG, 2002 ISBN 951-95761-3-4
Johtamisen johtaminen: kuinka johtamisesta tehdään kilpailukykyä lisäävä tekijä, Talentum, 2006 ISBN 952-14-1080-9
Johtoajatuksia: 100 oivallusta ja kiteytystä valaisemaan johtajan tietä, Espoo: VIA Group / VIA-kirjat, 2009 ISBN 978-952-92-6687-6
Quo vadis?: mihin menet Nuorkauppakamari - ja mihin pitäisi mennä?, Espoo: VIA Group, 2011 ISBN 978-952-92-8537-2
Johtamisen pelikirja,. Espoo: VIA Group, 2013 ISBN 978-952-67892-1-7
Tero J. Kauppinen, Hannele Piispanen, Niskalenkki strategiasta: pk-yrityksen kokonaisvaltainen johtaminen, julkaisija: Teknologiateollisuus. Helsinki: Teknologiainfo Teknova, 2013 ISBN 978-952-238-107-1
Toimitusjohtaja suojelusenkelinä ja muita valittuja paloja, Espoo: VIA-kirjat, 2013 ISBN 978-952-67892-0-0
Johtamispelin voittaminen, Espoo: VIA Group, 2014 ISBN 978-952-67892-2-4
Kuoleman takapiru: jännitysromaani, VIA-kirjat; 2015 ISBN 978-952-67892-4-8
Pahan arkkitehti: rikosromaani, VIA-kirjat; 2016 ISBN 978-952-67892-5-5
Tero J. Kauppinen & Sandy Ogg, Grow: the CEO's guide to smart leadership by design, ISBN 978-0-9965870-2-0
Johtaminen - Voittavan johtamisen muotoilu, VIA-kirjat, 2021, ISBN 978-952-67892-6-2
Niamh Kavanagh

| Niamh Kavanagh |
| --- | --- |
 Niamh Kavanagh vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1968 (ikä 57)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  saksofoni 
Levy-yhtiöt:  Arista Records 
Aiheesta muualla
www.webwrite.net/niamh.htm
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Niamh Kavanagh (s. 13. helmikuuta 1968) on irlantilainen laulaja.
Kavanagh voitti vuoden 1993 Eurovision laulukilpailun kappaleella ”In Your Eyes”, jonka oli säveltänyt ja sanoittanut Jimmy Walsh. Kappale julkaistiin myös singlenä. Se pääsi Irlannin singlelistojen kärkeen ja myös Isossa-Britanniassa 24. sijalle. Kavanagh edusti Irlantia toisen kerran Eurovision laulukilpailussa 2010 kappaleella ”It’s For You”. Hän pääsi semifinaalista jatkoon, mutta jäi finaalissa sijalle 23.
Kavanagh on esiintynyt The Commitments -elokuvan soundtrackilla.
Osmo Harkimo

Osmo Uolevi ”Ossi” Harkimo (entinen Händelin, 7. lokakuuta 1923 Kymi – 8. huhtikuuta 2007 Sipoo) oli suomalainen elokuvaaja, joka kuvasi yli 40 elokuvaa. Hänet muistetaan muun muassa yhtenä Tuntemattoman sotilaan (1955) kuvaajista ja leikkaajista.
Lyhytelokuvien lisäksi Harkimo kuvasi paljon sodanaikaisia dokumentteja sekä myös urheilu- ja lyhytdokumentteja. Hän työskenteli vuodesta 1961 lähtien ohjaajana Yle TV1:ssä sekä näytteli pikkurooleja muun muassa elokuvissa Tuntematon sotilas (1955, sotapoliisin luutnantti), Pähkähullu Suomi (1967, salapoliisi) ja Badding (2000, vanha herra).
Yksityiselämä

Osmo Harkimo oli naimisissa teollisuusneuvos Herrick Hackmanin tyttären Doris Maria Hackmanin (1929–2023) kanssa. Heidän kolme lastaan ovat liikemies Harry Juhani ”Hjallis” Harkimo, yrittäjä Roy Juhani ”Rolle” Harkimo (1956–2025) ja Maria Helena Thelen (s. 1960), joka on naimisissa Kenneth Thelenin kanssa.
Harkimo menehtyi pitkään sairauteen kotonaan Sipoossa. Hänet on haudattu Östersundomin hautausmaalle Helsinkiin.
Palkinnot ja tunnustukset

Jussi-palkinto, 1954, Sininen viikko, kuvaus
Jussi-palkinto, 1956, erikoispalkinto yhdessä Armas Vallasvuon kanssa Tuntemattoman sotilaan leikkauksesta
Osmo Harkimon kuvaamia elokuvia

Irmeli, seitsentoistavuotias, 1948
Pontevat pommaripojat, 1949
Professori Masa, 1950
Radio tekee murron, 1951
Yö on pitkä, 1952
Radio tulee hulluksi, 1952
Me tulemme taas, 1953
Sininen viikko, 1954
Hei, rillumarei!, 1954
Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä, 1954 (yhdessä Pentti Unhon kanssa)
Tuntematon sotilas, 1955 (yhdessä Pentti Unhon, Olavi Tuomen ja Antero Ruuhosen kanssa)
Juha, 1956
Sven Tuuva, 1958
Lasisydän, 1959
Pekka ja Pätkä neekereinä, 1960 (yhdessä Olavi Tuomen kanssa)
Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut, 1960
Rakkaus alkaa aamuyöstä, 1966
Pähkähullu Suomi, 1967 (yhdessä Kari Sohlbergin kanssa)
Lapualaismorsian, 1967
Laulu tulipunaisesta kukasta, 1971
Aiheesta muualla

Osmo Harkimo Elonetissä.
Osmo Harkimo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Kansallisbiografia  Biografiasampo
Kategoria (matematiikka)

Kategoria, jossa on kolme objektia  A,  B ja  C, pakolliset identiteettimorfismit, täsmälleen yksi morfismi  A:sta  B:hen ( f), täsmälleen yksi morfismi  B:stä  C:hen ( g) sekä näiden yhdiste  g\circ f.
Matematiikassa, kategoria on  rakenne, joka koostuu objekteista sekä objektien välisistä morfismeista. Keskeistä on kahden "peräkkäisen" morfismin yhdisteen olemassaolo: jos  f on morfismi objektista  A objektiin  B, ja  g morfismi objektista  B objektiin  C, niin silloin on olemassa yhdistetty morfismi  g\circ f objektista  A objektiin  C.
Suuri osa matematiikassa tutkittavista rakenteista voidaan nähdä kategorioina, mistä tunnetuin esimerkki lienee  joukkojen ja  funktioiden muodostama kategoria. Esimerkit eivät kuitenkaan rajoitu tähän, vaan kategorioita voidaan tutkia myös abstraktimmalla tasolla, ilman että oletetaan taustalla olevaa muuta matemaattista rakennetta. Matematiikan osa-alue, joka tutkii kategorioita, on kategoriateoria.