stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amerikan Samoa
Maantiede

Amerikan Samoa sijaitsee Polynesiassa eteläisellä Tyynellämerellä. Se on Yhdysvaltojen ainoa päiväntasaajan eteläpuolinen territorio. Territorion kokonaispinta-ala on 199 neliökilometriä.
Amerikan Samoa käsittää Samoan saariston itäisimmät saaret, ja siihen kuuluu viisi tulivuorisaarta (pääsaari Tutuila sekä Aunuʻu, Ofu, Olosega ja Taʻū) ja kaksi koralliatollia (Rose ja Swains Island). Aunuʻu, Ofu, Olosega ja Taʻū muodostavat Manuʻasaaret.
Amerikan Samoan pääsaaret ovat vuoristoisia, ja ne ovat syntyneet tulivuoritoiminnan seurauksena viimeisten seitsemän miljoonan vuoden aikana. Amerikan Samoan saarilla on kolme aktiivista tulivuorta, mutta viimeisin niistä on purkautunut 1700–1400 vuotta sitten. Samoan kuuma piste sijaitsee Vailuluʻun merenalaisen vuoren kohdalla noin 45 kilometriä Taʻūsta itään. Saaret nousevat jyrkästi merestä. Matafaon huippu (653 m) on Tutuilan saaren korkein kohta, ja koko Amerikan Samoan korkein kohta on Lata (966 m) Taʻūn saarella.
Pääsaarella Tutulalla on monia syviä poukamia, joista huomattavin on saaren lähes halkaiseva Pago Pago Harbor. Se on osa romahtanutta kaldera ja yksi Tyynenmeren suurimpia luonnonsatamia.
Amerikan Samoassa on trooppinen meri-ilmasto, jota kaakosta puhaltavat pasaatituulet leudontavat. Kuivakausi kestää toukokuusta lokakuuhun ja sadekausi marraskuusta huhtikuuhun. Sadanta vaihtelee hieman alueittain. Tutuilan saaren etelä- ja itäosissa sademäärä on alle 3 200 millimetriä, mutta vuoristoissa sadetta tulee selvästi enemmän. Taʻūn saarella Latavuorella sadanta on jopa yli 7 600 millimetriä vuodessa. Lämpötila on sadekaudella keskimäärin 28 °C ja kuivallakaudella asteen vähemmän. Meriveden keskimääräinen lämpötila on 28–30 °C. Trooppiset hirmumyrskyjä esiintyy Amerikan Samoalla säännöllisesti, erityisesti sadekauden aikana.
Amerikan Samoan pääsaarten vuoristoiset alueet ovat sademetsän peitossa, mutta rannikkoalueilla kasvaa puolestaan pääasiassa viljelykasveja. Maaeliöiden lajimäärä ei ole erityisen suuri saariston syrjäisestä sijainnista johtuen, mutta saarille on kuitenkin kehittynyt paljon omaperäisiä lajeja. Kasvilajeista 30 prosenttia kasvaa vain Samoan saaristossa. Sinne kotoperäinen on myös esimerkiksi samoankottarainen. Alkuperäisiä niskäslajeihin kuuluu vain kolme lepakkoa, ja niistä samoasaartenlenkkoa tavataan Samoan saariston lisäksi vain Fidžillä. Maalintulajeja on 18 ja merilintuja 20. Merieliöstö on huomattavasti maalajeja monipuolisempaa, ja esimerkiksi rannikon lähistön kalalajeja on peräti 961.
Historia

Polynesialaiset saapuivat Samoan saaristoon 3 000 vuotta sitten. Amerikan Samoan he asuttivat noin 800 eaa. Samoan saaristosta he etenivät monien tutkijoiden mukaan lähtivät noin vuoden 500 jaa. tietämillä asuttamaan myös muuta Polynesiaa.
Ensimmäinen eurooppalaisen tekemä havainto saarista on vuodelta 1722, kun hollantilaisen Jakob Roggeveenin alukset poikkesivat Taʻūlle. Ranskalainen Louis Antoine de Bougainville havaitsi saaret vuonna 1768 ja Jean-François de La Pérouse vuonna 1787. Ensimmäinen eurooppalainen lähetystyöntekijä, englantilainen John Williams London Missionary Societystä, saapui saarille vuonna 1830. Hänellä ja hänen seuraajillaan oli valtava vaikutus samoalaiseen kulttuuriin. Myös muiden Tyynenmeren saarten asukkaita tuli Samoalle lähetystyöhön. Lisäksi eurooppalaiset kauppiaat ja sotilaat olivat tekemisissä samoalaisten kanssa. Vuonna 1839 amerikkalainen laivastoupseeri ja tutkimusmatkailija Charles Wilkes teki havaintoja paikallisesta kulttuurista.
Samoan saariston hallinnasta alkoi 1800-luvun puolivälissä kiista Saksan, Britannian ja Yhdysvaltain välillä. Tutuilan saaren ylin päällikkö tarjosi 1872 Yhdysvalloille yksinoikeutta Pago Pagoon vaihdossa suojeluun. Yhdysvallat hylkäsi alkujaan tarjouksen, mutta Samoan kriisin kärjistyttyä se suostui vuonna 1878 sopimukseen ja rakensi Pago Pagoon hiiliaseman. Saksan ja Yhdysvaltain kiista Samosta ratkaistiin vuonna 1899. Saaristo saaristo jaettiin, niin että Yhdysvallat sai pienemmän itäisen saariryhmän, johon kuuluu Pago Pagon satama. Läntiset osat ovat nykyisin itsenäinen Samoa.
Amerikan Samoa asetettiin vuonna 1900 Yhdysvaltain laivastoministeriön alaisuuteen. Tutuilan päälliköt neuvottelivat helmikuussa komentaja B. F. Tilleyn kanssa luovutussopimuksen. Myös Manu'an kuningas allekirjoitti samanlaisen sopimuksen. Laivaston hallinnan aikana samoalaiset tavat säilytettiin, jos ne eivät olleet ristiriidassa Yhdysvaltojen lakien kanssa. Sisäisissä asioissa päälliköt saivat pitää valtansa. Toisen maailmansodan aikana alue toimi sotilastukikohtana. Sodan jälkeen Amerikan Samoan sotilaallinen merkitys väheni, ja vuonna 1951 territorio siirtyi laivastolta sisäministeriön hallintaan.
Amerikan Samoalle perustettiin 1950-luvulla kaksi säilyketehdasta, joilla oli merkittävä vaikutus saarten talouteen. Työn perässä alueelle muutti väkeä myös Länsi-Samoalta. Vuodesta 1977 lähtien territorion kuvernööri on valittu vaaleilla. Vuosina 1951–1977 kuvernöörin oli nimittänyt Yhdysvaltain sisäministeri. Peter Tali Colemanista tuli ensimmäinen vaaleilla valittu kuvernööri. Amerikan Samoa sai vuonna 1981 myös äänioikeudettoman paikan Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen.
Maanjäristys vuonna 2009 aiheutti tuhoa Samoalla ja Amerikan Samoalla. Noin 200 henkeä kuoli, ja lisäksi liikenne ja energiantuotanto häiriintyivät. FEMA käynnisti Amerikan Samoalla lähes 25 miljoonan dollarin jälleenrakennusohjelman.
Hallinto

Amerikan Samoa on Yhdysvaltain territorio, joka on järjestämätön ja maahan sulauttamaton (engl. unorganized and unincorporated). Asema tarkoittaa sitä, että Yhdysvaltain kongressi on määrittänyt, että vain valitut osat Yhdysvaltain perustuslaista pätevät saarilla eikä kongressi ole soveltanut sinne organic act -lakia, joka määrittelisi, miten territoriota tulisi hallita. Amerikan Samoan poliittisen järjestelmän määrittelee Yhdysvaltain perustuslain sijaan Amerikan Samoan perustuslaki, joka tuli voimaan 1967.
Amerikan Samoan valtionpäämies on Yhdysvaltain presidentti, joka ei kuitenkaan toimi aktiivisesti territorion politiikassa. Hallituksen johtaja on puolestaan kuvernööri, joksi vuonna 2021 valittiin Lemanu Peleti Mauga. Kuvernööri on valittu vaaleilla vuodesta 1977. Sitä ennen Yhdysvaltain sisäministeriö nimitti kuvernöörin. Amerikan Samoalla on Yhdysvaltain edustajainhuoneessa yksi edustaja, jolla ei ole äänestysoikeutta kongressissa. Vuodesta 2015 lähtien tämä henkilö on ollut Amata Coleman Radewagen, joka edustaa republikaaneja.
Amerikan Samoan hallinnossa yhdistyy demokraattinen järjestelmä perinteiseen faʻamatai-järjestelmään. Lainsäädäntöelin on kaksikamarinen Fono, jonka senaatissa on 18 jäsentä ja edustajainhuoneessa 21 jäsentä. Senaatin jäsenten toimikausi on neljä vuotta. Jäsenet ovat matai-päälliköitä, ja senaattiin heidät valitsevat kunkin piirin korkeimmat päälliköt. Edustajainhuoneen jäsenten toimikausi on kaksi vuotta. Edustajainhuoneen vaalia varten territorio jakautuu 20 vaalipiiriin, joista kustakin valitaan yksi edustaja. Lisäksi Swains Islandin edustaja valitaan kyläkokouksessa, eikä hänellä ole äänestysoikeutta Fonossa.
Amerikan Samoan demokraattisen järjestelmän rinnalla on perinteinen paikallishallinto. Sen keskeisin yksikkö on ʻaiga, joka tarkoittaa laajennettua perhettäselvennä tai klaania. ʻAigan johdossa on matai, jonka titteli on joko aliʻi tai tulafale. Matai-päälliköt muodostavat yhdessä kylien ja piirikuntien valtuustot, jotka päättävät paikallisasioista.
Amerikan Samoan oikeusjärjestelmä on yhdysvaltalaisen ja paikallisen tapaoikeuden yhdistelmä. Yhdysvaltain maahanmuuttovirastolla ei ole toimivaltuuksia Amerikan Samoalla, vaan territorio vastaa itse omista rajoistaan ja tullijärjestelmästään, joka on itsenäinen Yhdysvaltain oikeuslaitoksesta.
Hallinto > Kansalaisuuskysymys

Amerikansamoalaiset ovat Yhdysvaltain kansalaisia, mutta heillä ei ole täyttä kansalaisuutta. Kansalaisuuden voi saada hakemuksella, mikäli henkilö täyttää seuraavat ehdot:
yli 18-vuotias
asunut Yhdysvalloissa vähintään 5 vuotta yhtäjaksoisesti (Amerikan Samoa lasketaan tähän)
oleskellut maassa vähintään 30 kuukautta tuon viiden vuoden aikana ja asuu pysyvästi Yhdysvalloissa hakemuksen käsittelyn ajan
läpäissyt englannin kielen ja Yhdysvaltain yhteiskuntahistoriaa käsittelevät kokeet
todettu hyvämaineiseksi
Lisäksi henkilön tulee asua välittömästi ennen hakemuksen jättämistä vähintään 3 kuukauden ajan jollain sellaisella alueella, jossa maahanmuuttovirastolla on toimivaltuudet (ei siis Amerikan Samoalla). Ehdot täytettyään hakijan tulee vielä vannoa kansalaisuusvala.
Amerikansamoalaisilla ei ole puuttuvan kansalaisuutensa takia oikeutta äänestää liittovaltion vaaleissa, eivätkä he osallistu kutsuntoihin. He eivät myöskään voi toimia valamiehistössä. Heille voidaan kuitenkin myöntää Yhdysvaltain passi, jossa tosin lukee, että passin omaava henkilö ei virallisesti ole Yhdysvaltain kansalainen.
Automaattisen syntyperäisen kansalaisuuden saaminen herättää myös vastustusta amerikansamoalaisten keskuudessa, koska tällöin muualta Yhdysvalloista kotoisin olevat pystyisivät esim. ostamaan maata samoilla ehdoilla kuin amerikansamoalaiset, minkä on pelätty johtavan vastaavaan tilanteeseen kuin Havaijilla. Automaattisen kansalaisuuden saamisen on myös pelätty vaarantavan paikallisen tapakulttuurin säilyminen.
Vuonna 2021 territorion kongressiedustaja Radewagen ehdotti, että kansalaisuuden saamisen helpottamista edelleen.
Talous

Amerikan Samoan talouden perustana on Yhdysvaltain hallituksen tuki sekä tonnikalateollisuus. Taloudelle aiheuttuvat haasteita saarten pieni koko, syrjäinen sijainti ja vähenevä väestö. Amerikan Samoan köyhyysaste on korkea, ja saarten talous on hauras. Talous on pitkälti Yhdysvaltain liittovaltion tuen ja yhden tonnikalasäilyketehtaan varassa.
Amerikan Samoan työvoimasta 42 prosenttia oli vuonna 2018 töissä hallinnon viroissa ja 14 prosenttia säilyketehtaalla. Hallinto tuotti vuonna 2017 bruttokansantuotteesta 32 prosenttia ja valmistusteollisuus 10 prosenttia. Valmistusteollisuus koostuu lähinnä säilyketeollisuudesta. Yhdysvaltoihin suunnatusta viennistä tonnikalatuotteet vastasivat vuosina 1995–2018 yli 88 prosentista. Tonnikalasäilykkeiden lisäksi saarilla tuotetaan käsitöitä, enimmäkseen vaatteita.
Amerikan Samoalla maataloutta harrastetaan myös puolikaupallisesti, ja maassa tuotetaan muun muassa taaroa, banaaneja sekä muita trooppisia hedelmiä ja vihanneksia. Talous on vahvasti paikallista, sillä peräti 90 prosenttia maasta on paikallisessa omistuksessa.
Amerikan Samoan hallinto on yrittänyt kasvattaa ja monipuolistaa territorion taloutta, mutta esteenä ovat syrjäinen sijainti, huonot kuljetusmahdollisuudet ja alueen tuhoisat hurrikaanit. Matkailua pidetään otollisena taloudenalana, mutta sitä vaikeuttaa infrastruktuurin puute. Lähiseudun muut maat ovat pystyneet 2010-luvulla kasvattamaan matkailijoiden määrää, mutta Amerikan Samoa on jäänyt kehityksessä jälkeen.
Amerikan Samoa on Yhdysvaltojen kansallisen vähimmäispalkkalainsäädännön ulkopuolella.
Alueen sähkö tuotetaan kokonaan fossilisilla polttoaineilla. Pago Pagon kansainvälisen lentoaseman lisäksi muilla saarilla on pienempiä lentokenttiä, ja ainoa isompi satama on myös Pago Pagossa.
Väestö

Amerikan Samoan väkiluku on vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 49 710. Väkiluku oli vähentynyt yli kymmenellä prosentilla vuoden 2010 väestönlaskennasta, jolloin asukasluku oli 56 084. Negatiiviseen väestönkasvuun ovat vaikuttaneet laskenut hedelmällisyys sekä maastamuutto. Vuodesta 1951 lähtien amerikansamoalaiset ovat muuttaneet Yhdysvaltoihin kasvavassa määrin. Siirtolaiset ovat perustaneet omia kirkkoja ja säilyttäneet samoalaiset elintapansa. Yhdysvalloissa asui vuoden 2020 arvion mukaan 150 000 – 160 000 amerikansamoalaista. Suurimmat keskittymät on Kaliforniassa, Havaijilla, Washingtonissa, Utahissa ja Alaskassa.
Amerikan Samoan asukkaista suurin osa samoalaisia: vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan heitä on väestöstä 83,2 prosenttia. Samoalaiset on polynesialainen etninen ryhmä. Suurin vähemmistöryhmä on filippiiniläiset, joita on 3,4 prosenttia. Tongalaisia on 2,2 prosenttia. Suurin osa valkoisista on amerikkalaisia. Amerikkalaisia on aina ollut vähän, mutta he ovat hoitaneet merkittäviä virkoja virastoissa ja kouluissa. Ristiinnaimista amerikkalaisten ja samoalaisten välillä on ollut jonkin verran. Pidempään territoriossa asuvat amerikkalaiset tapaavat omaksua samoalaisen kulttuurin.
The World Factbookin mukaan Amerikan Samoan väestöstä 87,9 prosentin äidinkieli on samoa. Englantia puhuu äidinkielenä 3,3 prosenttia ja tongaa 2,1 prosenttia väestöstä. Useimmat ovat kaksikielisiä: samoa on kotikieli, mutta englantia osataan laajasti. Sitä opetetaan kouluissa varhaisilta luokilta asti.
Amerikansamoalaisista noin puolet kuului vuonna 2015 protestanttiseen kirkkokuntaan. Katolisen kirkon osuus oli 18,1 prosenttia ja mormonismin 15,8 prosenttia. Suurin protestanttisista kirkkokunnista oli Amerikan Samoan kongregationalistinen kristillinen kirkko, johon kuului 27,1 prosenttia saarten asukkaista. Assemblies of Godin osuus oli 9,5 prosenttia ja metodismin 7,6 prosenttia.
Amerikan Samoan väestö on voimakkaasti keskittynyt kaupunkeihin, ja vuonna 2020 kaupungeissa asui 87,2 prosenttia väestöstä. Vuoden 2020 väestönlaskennassa vain Tuālāutan piirikunnan asukasluku oli kasvanut. Siellä asui 22 827 asukasta, ja väestö oli kasvanut kymmenessä vuodessa 9,4 prosentilla.
Kulttuuri > Arkikulttuuri

Perinteinen samoalainen kulttuuri, fa‘a Sāmoa, vaikuttaa koko Samoan saaristossa. Laajennetun perheenselvennä perinne, jossa perheellä on johtajaselvennä, elää yhä. Samoalaiset ovat hyvin uskonnollisia. Sunnuntai on pyhäpäivä ja työntekoa silloin vältetään. Joissakin kylissä pidetään joka ilta noin puoli tuntia kestävä hartaus (samoaksi sā). Useimmissa kylissä on ainakin yksi kirkko. Jumalanpalvelukset noudattavat länsimaista liturgiaa. Kuoromusiikilla on samoalaisissa jumalanpalveluksissa tärkeä asema.
Perinteisesti päivän aikana syötiin kaksi ateriaa, aamupäivällä ja alkuillasta. Työajat ovat muuttuneet, joten nykyään on tavallista, että päivän aikana syödään kolme ateriaa. Ruoka kypsennetään, mutta se saatetaan tarjota kylmänä. Paikallisen keittiön perustana ovat banaani, kala, kana, kookospähkinä, leipäpuun hedelmä, mango, papaija, sianliha, säilykesuolaliha (pisupo), taaro ja äyriäiset. Toisinaan amerikansamolaiset syövät myös kaalia, papuja, perunaa, porkkanaa, salaattia, sipulia ja tomaatteja. Moni perhe, ennen vanhaan suurin osa, istuu matolla ruokaillessaan. Ensiksi syövät vanhemmat ja vieraat, kun taas lapset ja naiset syövät usein myöhään. Suurten valintamyymälöiden valikoima on lähes samanlainen kuin amerikkalaisten markettien ruokavalikoima. Suurin osa Tutuilan ravintoloista on erikoistunut amerikkalaiseen tai ulkomaiseen ruokaan, mutta myös perinteistä samoalaista ruokaa on tarjolla.
Kulttuuri > Arkkitehtuuri

Perinteiset fale-talot olivat soikeita rakennuksia, joissa pyöreät puutolpat kannattivat mehiläispesän muotoista kattoa, joka päällystettiin sokeriruoko-oljilla. Falet olivat erittäin avoimia ja edistivät kanssakäymistä ohikulkijoiden kanssa. Ne sopeutuivat hyvin trooppiseen ympäristöön. Yksityisyys oli vähäistä. Suurimmalla osasta perheistä oli talo nukkumiseen, erillinen keittiötalo, ja joillain oli myös vierastalo. Falejen sisustus oli hyvin vähäistä. Niissä oli matot, joilla istuttiin ja nukuttiin, mutta ei paljon muuta. Hallinto-, koulu- ja torirakennukset on suunniteltu mukailemaan perinteistä soikeaa rakennusmuotoa. Myös osa lentoaseman terminaalirakennusta on rakennettu tähän tyyliin. Jotkin liikerakennukset heijastavat amerikkalaista arkkitehtuuria.
1970-luvulta lähtien amerikkalaishallinto on kampanjoinut betonisten ”hurrikaanitalojen” rakentamisen puolesta. Hurrikaanitaloissa on aaltolevykatot, jotta myrskyt vahingoittaisivat niitä mahdollisimman vähän. Ne ovat suorakulmaisia ja suljetumpia kuin falet, sillä niissä on ovet, ikkunat ja joskus myös väliseiniä. Muunlaiset talot rakennetaan puusta tai tiilestä. Nykyiset amerikansamolaiset talot voivat olla täysin sisustettuja, monissa on puhelin ja televisio. Yksityisyys on yhä vähäistä.
Urheilu

Amerikkalainen jalkapallo on Amerikan Samoan suosituin urheilulaji. Noin 50 amerikansamoalaista tai samoalaistaustaisia pelaajaa on 2010-luvulla pelannut vuosittain NFL-liigassa, suhteellisesti enemmän kuin mistään muusta Yhdysvaltain alueelta. Olympialaisiin Amerikan Samoa on osallistunut kesäolympialaisista 1988, mutta maa ei ole voittanut yhtään mitalia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amerikan Samoa Wikimedia Commonsissa
| n k  Yhdysvaltain hallinnolliset alueet |
| --- | --- | --- |
| Osavaltiot |  Alabama  Alaska  Arizona  Arkansas  Colorado  Connecticut  Delaware  Etelä-Carolina  Etelä-Dakota  Florida  Georgia  Havaiji  Idaho  Illinois  Indiana  Iowa  Kalifornia  Kansas  Kentucky  Louisiana  Länsi-Virginia  Maine  Maryland  Massachusetts  Michigan  Minnesota  Mississippi  Missouri  Montana  Nebraska  Nevada  New Hampshire  New Jersey  New Mexico  New York  Ohio  Oklahoma  Oregon  Pennsylvania  Pohjois-Carolina  Pohjois-Dakota  Rhode Island  Texas  Tennessee  Utah  Vermont  Virginia  Washington  Wisconsin  Wyoming  |  |
| Liittopiiri |  Washington (DC)  |  |
| Saarialueet |  Amerikan Samoa  Guam  Pohjois-Mariaanit  Puerto Rico  Yhdysvaltain Neitsytsaaret  |  |
| Erillisalueet |  Bajo Nuevo ja Serranilla kiistanalaisia  Bakerinsaari  Howlandinsaari  Jarvis  Johnstonin atolli  Kingmanin riutta  Midwaysaaret  Navassa  Palmyran atolli  Wakensaari  |  |
 luettelo Yhdysvaltain osavaltioista ja territorioista  intiaanireservaatti 
Amerikan Samoan kartta.
Afonon kylä Tutuilan saarella.
Fono, Amerikan Samoan parlamentti.
Amerikansamoalaiselle myönnetty Yhdysvaltain passi, jossa merkintä siitä, ettei henkilö ole kokonaisvaltainen kansalainen
Amerikan Samoan säilyketehtaan linjastoa
Amerikan Samoan väestöpyramidi (2016).
Perinteinen kylä Olosegalla. Kuva on vuonna 1896 ilmestyneestä Charles S. Greenen kirjoittamasta kirjasta Talofa, Samoa – A Summer Sail to an Enchanted Isle.
Vihreän timantin metsästys

| Vihreän timantin metsästys> Romancing the Stone |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Zemeckis
Käsikirjoittaja:  Diane Thomas
Tuottaja:  Michael Douglas
Säveltäjä:  Alan Silvestri
Kuvaaja:  Dean Cundey
Leikkaaja:   Donn Cambern  Frank Morriss 
Pääosat:   Michael Douglas  Kathleen Turner 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   20th Century Fox  El Corazon Producciónes 
Levittäjä:  20th Century Fox
Ensi-ilta:  30. maaliskuuta 1984
Kesto:  106 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  10 000 000 $
Tuotto:  86 572 238 $
Seuraaja:  Niilin jalokivi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vihreän timantin metsästys on yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1984, jonka on ohjannut Robert Zemeckis. Se toi naispääosaa näytelleen Kathleen Turnerin suuren yleisön tietoisuuteen. Hän esittää siinä seikkailukertomusten kirjoittajaa Joan Wilderiä, joka ei ole omassa elämässään kokenut minkäänlaisia seikkailuja. Elokuvassa Wilder lähtee Kolumbian viidakoihin pelastamaan pulaan joutunutta sisartaan, joutuen kohdakkain eksoottisia lintuja salakuljettavaan Jack T. Coltoniin, jonka kanssa heidän välille alkaa romanssi orastamaan. Jatko-osa, Niilin jalokivi, julkaistiin 1985.
Turner sai osastaan  Los Angeles Film Critics Associationin palkinnon, mutta ei päässyt vielä Oscar-ehdokkaaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Douglas  | … |  Jack T. Colton   |
|  Kathleen Turner  | … |  Joan Wilder   |
|  Danny DeVito  | … |  Ralph   |
|  Zack Norman  | … |  Ira   |
|  Alfonso Arau  | … |  Juan   |
|  Manuel Ojeda  | … |  FARC:n eversti Zolo   |
|  Holland Taylor  | … |  Gloria   |
|  Mary Ellen Trainor  | … |  Elaine   |
|  Eve Smith  | … |  Mrs. Irwin   |
|  Joe Nesnow  | … |  Super   |
|  José Chávez  | … |  Santos   |
|  Kymberly Herrin  | … |  Angelina   |
|  Bill Burton  | … |  Jesse   |
|  Ted White  | … |  Grogan   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen luonnehtii Vihreän timantin metsästystä rennoksi, nokkelaaksi ja riemukkaaksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever ihastelee näyttelijöiden välistä kemiaa ja nokkelaa dialogia ja antaa elokuvalle kolme tähteä neljästä.
Vihermalawintonkija

| Vihermalawintonkija> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Huulikalamaiset Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Tribus::  Haplochromini
Suku::  Lethrinops
Laji::  furcifer
Kaksiosainen nimi
 Lethrinops furcifer  Trewavas, 1931 
Katso myös
   Vihermalawintonkija Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vihermalawintonkija eli kuonoputsariahven (Lethrinops furcifer) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Ethelwynn Trewavas kuvasi lajin tieteelle vuonna 1931. Vihermalawintonkijaa voi pitää akvaariossa.
Koko ja ulkonäkö

Vihermalawintonkija on pääosin ruskea ja siinä on mustia pystyraitoja. Koirailla on usein sininen vivahde toisin kuin naarailla. Vihermalawintonkijan suurin tavattu pituus on 19,5 senttimetriä. Akvaariossa se kasvaa tavallisesti 20 senttimetrin mittaiseksi.
Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää makeissa, trooppisissa vesissä. Vihermalawintonkijaa on tavattu Malawista, jossa se elää kotoperäisenä Njassajärvessä. Se on pohjakala. Lajin uhanalaisuusluokitus on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan elinvoimainen.
Ravinto ja elintavat

Vihermalawintonkijan ravintoa ovat hyönteisten toukat. Vihermalawintonkija ei ole kovin aggressiivinen ja niitä voi pitää monta samassa akvaariossa.
Victorianjärvi

| Victorianjärvi |
| --- | --- |
 Victorianjärvi ympäristöineen
Valtiot:   Tansania  Uganda  Kenia
Koordinaatit:  1°S, 33°E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Victorian Niili
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  1 134 m
Pituus:  337  km
Leveys:  240  km 
Rantaviiva:  3 500 km
Pinta-ala:  69 484 km²
Tilavuus:  2 760 km³
Keskisyvyys:  40 m
Suurin syvyys:  82 m
Valuma-alue:  238 900 km2 
 fiVictorianjärvi 
Victorianjärvi on Afrikan suurin järvi, laajin trooppinen järvi maailmassa ja pinta-alaltaan toiseksi suurin makean veden järvi maailmassa. Laajuisekseen järveksi Victorianjärvi on melko matala, minkä johdosta vesimäärältään se on vasta seitsemänneksi suurin makean veden järvi. Victoriajärven pinta-ala on 68 800 km² ja vesimäärä 2 750 km³. Suurin mitattu syvyys on 84 metriä. Se on Niilin pisimmän haaran alkulähde ja sijaitsee Tansanian, Ugandan ja Kenian alueella. Järvessä on yli 3 000 saarta, joista monet ovat asuttuja. Saariin kuuluvat muun muassa Ugandan puolella sijaitsevat Ssese-saaret.
Historia

Ensimmäinen Victorianjärven löytänyt eurooppalainen oli brittitutkimusmatkailija John Hanning Speke, joka päätyi järvelle vuonna 1858 etsiessään Niilin alkulähdettä. Hän nimesi silloin järven Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Viktorian mukaan.