stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Assyrialaiset (kansa)
Assyrialaiskristityt 1900-luvulla > Ensimmäinen maailmansota, kansanmurha ja diaspora

Monet assyrialaiset joutuivat sodan jälkeen Irakin hašemiittisen monarkian alaisuuteen. Assyrialaiset olivat tukeneet Britanniaa ensimmäisen maailmansodan aikana, ja kostoksi siitä hašemiittien valtaistuin karkotti miljoonia assyrialaisia. Noin 1 600 000 miljoonaa assyrialaista asuu diasporassa. Irakissa asuu vielä 800 000 assyrialaista.
Kaldealainen yhteisö oli vähemmistönä Palestiinassa, jota nyt johti Britannia. He eivät vastustaneet brittien hallintoa. Mutta Irakissa kaldealaisiset liittyivät enemmistöön, ja he ovat Irakin suurin ei-islamilainen yhteisö. Myöhemmin monet kaldealaiset saivat aseman Baath-puolueessa. Heistä tunnetuin oli Saddam Husseinin entinen ulkoministeri Tariq Aziz. Kaldealaiskristityt jäivät Irakiin. Heidän nykyinen patriarkkansa Emmanuel III Delly asuu edelleen Bagdadissa.
Assyrialaisten 104. patriarkka Mar Eshai Shimun XXIII päätti perustaa assyrialaisille kotimaan nykyisen Irakin alueella. Hän joutui kuitenkin pakenemaan Kyprokselle vuonna 1933. Irakista karkotettiin tuhansia assyrialaisia. Mar Eshai Shimun XXIII muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin, jonne hän perusti assyrialaisten kirkon päämajan Chicagoon ja myöhemmin San Franciscoon. Idän assyrialaisen kirkon päämaja sijaitsee nykyään Chicagossa. Irakiin jäi noin miljoona assyrialaista. Nykyään heitä on 800 000. Suurin osa heistä karkotettiin Saddam Husseinin aikana.
Monet assyrialaiset asuvat diasporassa. Assyrialaisten kotimaa on nykyisen Irakin (800 000), Syyrian (500 000), Iranin (10 000) ja Turkin (5 000) alueella. Irakissa assyrialaiset asuvat maan pohjoisosassa, Iranissa maan luoteisosassa, Syyriassa maan koillisosassa, Turkissa maan itäosassa.
Idän assyrialaisen kirkon pääpatriarkka asuu maanpaossa. Assyrialaiset asuvat diasporassa Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Australiassa. Ulkomailla asuu noin 282 000 assyrialaista. Suurin assyrialaisten diaspora asuu Saksassa, jossa heitä on 90 000. Seuraavaksi suurimmat ryhmät asuvat Yhdysvalloissa ja Ruotsissa, joissa assyrialaisia asuu 83 000 ja 80 000.
Suurin Lähi-idän maa, jossa asuu assyrialaisia, on Jordania, 77 000.
Assyrialaisten vainot 1914–1920 Osmanien valtakunnassa ja Libanonin sisällissota sekä Iranin vallankumous että Irakin baathistinen diktatuuri pakottivat assyrialaiset jättämään kotimaansa. Suurin osa heistä asuu pakolaisina.
Suomen assyrialaiset

Suomeen nykyiset assyrialais- ja kaldealaiskristityt saapuivat 1990-luvun alussa pakolaisleireistä kiintiöpakolaisina. Huhtikuussa 1994 75 assyrialaista perusti Oulussa Suomen assyrialaisyhdistyksen, jonka jäsenistö kuuluu joko Idän assyrialaiseen tai kaldealais-katoliseen kirkkoon. Vuonna 1997 Euroopan assyrialaispiispa Mar Odisho Oraham Ruotsista vierali Suomen assyrialaisten luona. Suomen assyrialaiskristityt osallistuvat ekumeeniseen toimintaan sekä pakolaistukitoimintaan. Kirkollisesti Suomen assyrialaiskristityt kuuluvat Euroopan hiippakuntaan, jonka keskus on Ruotsissa. Assyrialaiset osallistuvat sekä evankelis-luterilaisen, ortodoksisen että katolilaisen kirkon jumalanpalveluksiin.
Kansainvälinen nykytilanne

Assyrialaiskirkko on kirkkojen maailmanneuvoston jäsenkirkko. Idän pyhän apostolisen yleisen assyrialaisen varhaiskirkon katholikos-patriarkka Mar Dinkha IV asuu pakolaisena Yhdysvalloissa. Assyrialainen kirkko osallistuu ekumeeniseen liikkeeseen, ja sillä on hyvät suhteet miltei kaikkiin läntisiin kirkkokuntiin.
Yhdysvaltojen syöstyä Baathistinen hallitus vallasta, useita historiallisia assyrialaisia kirkkoja ja kappeleita on räjäytetty monien terroristijärjestöjen toimesta. Pientä edistystä on tapahtunut, kun Irakin keskushallintoon nimitettiin muutamia assyrialaisministereitä, jotka ovat ajaneet näiden suojelua. Myös Idän assyrialaiskirkon patriarkaatin hallinnon siirtämisestä Yhdysvalloista takaisin Irakiin on harkittu, mutta maan sisäinen Assyrialaisten vainoaminen ei tee siitä turvallista. Assyrialaisen identiteetin kieltäminen ja kansanryhmän syrjiminen on valtava ongelma koko Lähi-idässä.
Syyriassa sotatilanne on vaikuttanut myös paikallisiin assyrialaisiin. Siellä he ovat pieni osa Syyrian 1,8 miljoonaisesta kristitystä vähemmistöstä. Heidän tarkan määränsä arviointi on vaikeaa, sillä paikallinen hallinto ei pidä heitä omana etnisenä ryhmänään vaan arabeina - toisin kuin assyrialaiset itse. Assyrialaiset elävät pääosin Al-Hasakan maakunnan alueella sen useissa pienissä kylissä. Monet ovat paenneet väkivaltaisuuksia, erityisesti Isisiä, joka valloittaessaan kristittyjen kyliä tuhosi kirkot ja antoi kristityille vaihtoehdoiksi kääntyä islamiin, häipyä tai kuolla. Osa assyrialaisista ryhtyi kuitenkin aseelliseen vastarintaan ja perusti MFS-lyhenteellä tunnetun sotilaallisen joukon puolustaakseen alueitaan.
Kirjallisuutta

Iraq Between the Two World Wars: The Militarist Origins of Tyranny (2004)
C. E. Couling, The Luminous Religion
Keung, Ching Feng
William Baum, Dietmar W. Winkler: The Church of the East: A Concise History, 2003 ISBN 0-415-29770-2
Lev N. Gumilev: Myyttisen kuningaskunnan etsintä, 2003. ISBN 5-9503-0041-6
John Anthony McGuckin St. Cyril of Alexandria: The Christological Controversy ISBN 0-88141-259-7
Robert Eisenman, James the Brother of Jesus (1997)
Flavius Iosephus, Antiquitates Iudaicae
Thomas Wright: Venetsialaisen Marco Polon retket
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Addain oppi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Catholic Encyclopedia: Addain oppijärjestelmä (englanniksi)
Catholic Encyclopedia: Nestorius ja nestoriolaisuus (englanniksi)
Catholic Encyclopedia: Abgarin legenda (englanniksi)
Catholic Encyclopedia: Addeuksen ja Marisin liturgia (englanniksi)
Catholic Encyclopedia: Nisibis (englanniksi)
Herakleideen basaari (englanniksi)
Kaldealaiskirkon ja Idän assyrialaiskirkon ehtoollisyhteydestä (englanniksi)
Assyrians (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Assyrian International News Agency (englanniksi)
Fidh.org pdf (englanniksi)
Friesian.com (englanniksi)
Nineveh.com (englanniksi)
Zindamagazine.com (englanniksi)
Assyrian Community in Kazakhstan Survived Dark Times, Now Focuses on Education (englanniksi)
Palo Alto Online: Who are the Assyrians (englanniksi)
Assyrian lippu.
Kolmen tuulen pesä

| Kolmen tuulen pesä Pelle Miljoona & Rockers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1998, Seawolf Studios, Suomenlinna
 Julkaistu: 2. maaliskuuta 1998
 Tuottaja(t): Hannu ”Guts” Leidén
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 42.44
 Levymerkki: Pyramid
Listasijoitukset
  34.
Pelle Miljoonan muut julkaisut
| Kaikki hitin ainekset 1992–96 1997 | Kolmen tuulen pesä 1998 | Brooklyn – Dakar 1999 |
Kolmen tuulen pesä on Pelle Miljoona & Rockers -yhtyeen kuudes, ja Pelle Miljoonan 21. albumi. Se julkaistiin 2. maaliskuuta 1998.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Pelle Miljoona sekä sovittanut Rockers, ellei toisin mainita.
Myrskytuuli Jane – 3.47
Outziisus – 2.22 (säv. ja san. Tumppi Varonen)
Delhi, Bombay, Calcutta – 3.54
Neljän tuulen pesä – 3.58
Bailaamaan – 2.54 (säv. Tatu Mannberg, san. Pelle Miljoona)
Kaikenlaista on – 3.58
Jamaikan helmi – 4.32
Mä vedin vaan – 4.15
Tie – 2.57
Postmodernilla avenuella – 3.25
Elokuun yöt – 3.19
Halki yön valkoisen – 3.23
Kokoonpano

Pelle ”Rölli” Miljoona – laulu, rummut
Tumppi Varonen – laulu, bassot
Tatu Mannberg – kitarat, laulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Mikko Koponen, Matti Lappalainen, Mika Pesonen – Babylon horns (kappale ”Jamaikan helmi”)
Teijo Tikkanen – Hammond-urut
Kokoonpano > Muuta

Hannu Leidén – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
J. Drome – masteroija (Digital Factory)
Marko & Petri – studioassistentit
Jouko Lehtola – valokuvat (Flaming Star)
Osmo Seppälä – layout (Station MIR)
Auringon aktiivisuus

Auringon aktiivisuus vuosien 1975–2005 aikana. Auringon irradianssissa vuodesta 1750 vuoteen 2011 tapahtuneiden muutosten säteilypakote on IPCC:n arvion mukaan noin +0,05 W/m². Ihmistoiminnan aiheuttama säteilypakote samalla aikavälillä on noin +2,29 W/m².
Auringon aktiivisuus on Auringon magneettisten ilmiöiden runsautta. Jos Aurinko on hyvin aktiivinen, siinä on runsaasti auringonpilkkuja. Erilaiset auringonpurkaukset, auringonpilkut ja Auringon kaasukehän, kromosfäärin, säteilyn voimakkuus ovat Auringon aktiivisuutta. Auringon aktiivisuus vaihtelee 11-vuotisen auringonpilkkujakson mukana. Auringonpilkkujen määrä vaihtelee huomattavasti tämän jakson mukana. Minimissä pilkkuja on vähän tai ei ollenkaan, ja maksimissa suuri määrä. Auringonpilkut jotka ovat magneettikentän napoja, synnyttävät voimakkaita auringonpurkauksia sekä protuberansseja. Auringon aktiivisuus vaikuttaa Maan säähän ja ilmastoon. Pitkillä aikaväleillä auringonpilkkuminimien arvellaan osaltaan aiheuttaneen Maassa kylmiä kausia.
Auringon aktiivisuuden osuus ilmaston lämpenemisessä

Auringon aktiivisuuden on väärin perustein ehdotettu olevan viimeaikaista ilmaston lämpenemistä oleellisesti kiihdyttävä tekijä. Mittausten mukaan Auringon säteilyvoimakkuus ei ole kasvanut 1950-luvun jälkeen, joten ilmaston lämpeneminen ei johdu Auringon aktiivisuuden muutoksista. Toinen todiste asialle on stratosfäärin viileneminen. Kasvihuoneilmiö lämmittää ilmakehän alaosaa eli troposfääriä mutta viilentää yläosaa eli stratosfääriä. Auringon säteilyvoimakkuuden kasvu taas lämmittäisi koko ilmakehää. Mittausten mukaan stratosfääri on viilentynyt huomattavasti, joten Auringon aktiivisuus ei selitä 1900-luvun puolivälin jälkeen tapahtunutta ilmaston lämpenemistä.
Vaikka ilmasto olisi moninkertaisesti arvioitua herkempi aurinkopakotteille, viimeaikainen lämpeneminen johtuisi silti kasvihuonekaasupitoisuuksien kasvusta.
Auringon aktiivisuusminimejä

Auringon aktiivisuusminimejä on määritetty muun muassa suorilla havainnoilla, radiohiilen määrän vaihteluilla ja sen pohjalta, että auringonpilkut vaikuttavat Maan säähän.
Tunnetuimmat kaudet Auringon historiassa, jolloin oli vähän tai ei ollenkaan pilkkuja, ovat:
Daltonin minimi 1790–1820
Maunderin minimi 1600-luvulla
Spörerin minimi 1400-luvulla
Wolfin minimi 1280–1350
Keskiajan maksimi (keskiajan lämpökaudella) 1100–1250
Oortin minimi (keskiajan lämpökaudella) 1040–1080
pieni minimi noin 700
minimi 400–300 eaa.
minimi 800–600 eaa.
minimi 1400–1300 eaa.
minimi 3200–3100 eaa.
minimi 3500–3300 eaa.
minimi 5200–5000 eaa.
Auringon aktiivisuus oli pitkän jakson minimeissäkin melko voimakasta vuosina 5000–4800 eaa., 2700–1700, 200 eaa.– 400 jaa. ja 1000–1300 jaa..
Auringon aktiivisuusjaksoja

Auringon aktiivisuusjaksoja on hahmoteltu kerrostumista tehtyjen isotooppimuutosten, Maan ilmaston muutosten ym. mukaan. Beryllium-10 ja hiili-14 ovat tutkittavia isotooppeja. Aktiivisuusjaksot vaikuttavat olevan pituudeltaan vaihtelevia, eli Auringon aktiivisuus vaihtelee kvasijaksollisesti.
11 v: auringonpilkkujakso 9–13 v
22 v: Halen jakso 8–25 v, joka on 273 kk, ja jolla on muun muassa 7, 13 ja 39 kk alajaksoja.
88 v: Gleissbergin jakso (heikko, noin 80–90 v tai 70–100 v).
200 v tai 190 v: Suessin jakso c.
2 300 vuotta: Hallstattin jakso (Landscheidtin jakso, eri tutkimusten mukaan 2 240–2 500 v)
Hiili-14:n vaihteluista on mitattu jaksoja 105, 131, 232, 385, 504, 805 ja 2 241 vuotta. Kun hiili-14:ää on runsaasti, on maapallolla kylmää.
Kirjallisuutta

Tähtinen, Leena & Pohjolainen, Silja: Aurinko: Tähden tarina.  (Piirrokset: Christer Nuutinen)  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30083-7
Golub, Leon & Pasachoff, Jay M.: Lähin tähtemme : tutkimuskohteena aurinko.  (Ursan julkausija 92 ISSN 1357-7937)  Helsinki:  Ursa, 2004.  ISBN 952-5329-37-2
Heikki Nevanlinna: Avaruussää – Auringosta tuulee.  (Ursan julkaisuja  102)  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2006.  ISBN 978-952-5329-52-0
Aiheesta muualla

Scholarpedia: Solar activity (englanniksi)
Ilmastonmuutos ja ilmaston lämpeneminen
| --- | --- |
Syyt:  Kasvihuoneilmiö  Kasvihuonekaasu  Hiilidioksidi  Metaani  Auringon aktiivisuus  Ilmaston viileneminen  Milankovićin jaksot  Vulkanismi  Laattatektoniikka  Termohaliinikierto 
Vaikutukset:  Ilmastopakolaisuus  Merien happamoituminen  Merenpinnan nousu  Tulvat  Sadannan muutokset  Kuivuuskaudet  Lämpöaallot  Äärimmäiset sääilmiöt  Trooppiset hirmumyrskyt 
Tiede:  Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC  Ilmastoherkkyys  Ilmastomalli  Palautekytkennät  Kaupunkisaarekeilmiö  Keskiajan lämmin kausi  Pieni jääkausi  Hiilinielu  Otsonikato  Historialliset vaikutukset 
Keskustelu ja politiikka:  Hillitseminen  Hinku-verkosto  Sopeutuminen  Kioton sopimus  Kööpenhaminan ilmastokokous  UNFCCC  Päästökauppa  Sternin raportti  Uusiutuva energia  Energiansäästö  Oregonin vetoomus  Energiapolitiikka  Euroopan unionin energiapolitiikka  Suomen energiapolitiikka  Kiinan energiapolitiikka 
Auringon aktiivisuuskäyrä isotooppeina mitattuna.
Auringon aktiivisuushistoria ennen vuotta 1900, BP vuotta ennen nykyistä.
Vähäjärvi (Hornio)

| Vähäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Sastamala
Koordinaatit:  61°28′52″N, 22°58′29″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Heinijärven valuma−a (35.135)
Tulo-oja:  oja Laihalammista
Laskuoja:  Heinijärvenoja Hornionjärveen
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,8 m  
Pituus:  160 m  
Leveys:  70 m  
Saaria:  ei saaria
 fiVähäjärvi 
Vähäjärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Karkussa Horniossa sijaitseva järvi.
Maantiede

Vähäjärven pituus on 160 metriä ja leveys 70 metriä. Järven muoto muistuttaa kolmiota. Se sijaitsee kallioperän murrokseen muodostuneessa painaumassa, joka on Heinijärvenojan jokilaakso. Järven rantametsikkö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta sen ranta on soistunutta metsää. Järven rantaan ei ole rakennettu rakennuksia, vaikka asutusta sijaitsee lähellä. Läheiseen maataloon tulee tie Hornion kylästä.
Vesistösuhteita

Vähäjärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Heinijärven valuma-alueeseen (35.135) se kuuluu. Järven läpi virtaa Heinijärvenojan latvavedet. Tulo-ojaan kerätään latva-alueiden kuivatusvesiä sekä Laihalammin laskuosa. Laskuoja laskee 1,5 kilometrin päässä Hornionjärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 100,8 metriä ja Hornionjärven 98,0 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 2,8 metriä.
Historiaa

Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa ei järveä ole huomattu värittää siniseksi. Se sijaitsee kartassa Mouhijärven puolella Karkun vastaisella pitäjänrajalla. Järven ympäristö ja yläpuoliset alueet on raivattu heinäniityiksi. Koska Hornionjärveä kutsutaan kartassa Isoksi Hornionjärveksi, voidaan Vähäjärven nimi arvella Vähäksi Hornionjärveksi. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa ovat heinäniityt perattu peltomaaksi ja niitä viljelee parikin maatilaa. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa järven nimi mainitaan ensimmäistä kertaa. Se on ”Vähä Hornionjärvi”. Järven ympäristö on vieläkin suomaata, vaikka pohjoispuoli on raivattu peltomaaksi.
Luka Tiihonen

| Luka Tiihonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. huhtikuuta 2003 (ikä 21) München, Saksa
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura (P):  Lukko
Sarja:  SM-liiga
Nyk. seura:  Hermes (Mestis)
Pelinumero:  19 / 29
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2023–
Aik. seurat:  RoKi (Mestis)
Luka Tomas Tiihonen (s. 11. huhtikuuta 2003 München, Saksa) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä vuokralla SM-liigajoukkue Rauman Lukosta. Hän pelasi hyökkääjänä C-nuoriin asti.
Muuta

Tiihonen valmistui ylioppilaaksi Sammon keskuslukiosta syksyllä 2022.
Aurinkovoide

Vasen: kuva auringonvalossa, Oikealla: aurinkorasvalla on piirretty aurinko selkään. Aurinkorasva estää UV-säteilyn haittoja.
Aurinkovoiteilla voi suojata ihoa ikävältä auringonpolttamalta.
Aurinkovoide on voide, emulsio, geeli tai voidemainen suihke, jota käytetään suojaamaan ihoa oleskeltaessa voimakkaassa auringonvalossa. Aurinkovoide joko absorboi itseensä tai heijastaa pois osan auringon ultraviolettisäteilystä ja vähentää siten ihoon kohdistuvaa säteilyn määrää ja estää niin sanotun auringonpolttaman syntymistä.
Koostumus

Auringonpolttama on tavallisin auringon ultraviolettisäteilyn (UV) haittavaikutus. Sekä pitkäaaltoiset UVA-säteet että lyhytaaltoiset UVB-säteet ruskettavat ihoa, mutta vain lyhytaaltoiset säteet polttavat sitä. Aurinkovoiteet sisältävät yhtä tai useampaa UV-säteilyä suodattavaa tai heijastavaa ainetta. Aurinkovoiteet estävät yleensä tehokkaimmin polttavan UVB-säteilyn pääsyä iholle, mutta ne vähentävät myös UVA-säteilyn määrää. Voiteiden sisältämät suoja-aineet voidaan jakaa kolmeen päätyyppiin:
orgaaniset yhdisteet, jotka absorboivat ultraviolettisäteilyä (esimerkiksi aminobentsoaatteja, kanelihappojohdoksia, salisylaatteja tai bentsofenoneita, kuten oksibentsonia)
epäorgaaniset kiteiset hiukkaset, jotka heijastavat, sirottavat ja absorboivat ultraviolettisäteilyä (esimerkiksi mikrokiteinen titaanidioksidi ja sinkkioksidi)
orgaanisten yhdisteiden hiukkaset, jotka yleensä toimivat pääosin ultraviolettisäteilyä absorboivana suojakerroksena, mutta jotka voivat myös heijastaa ja sirottaa säteilyä.
Suojavoiteissa käytetään siis sekä kemiallisia suodattimia että nano- tai mikrokiteisiä sinkki- ja titaanioksideja. Kemikaalit suodattavat UVB-säteilyn lisäksi vaihtelevassa määrin UVA-säteilyä. Epäorgaanisiin hiukkasiin perustuvat voiteet suodattavat yhtä lailla kaikkia UV-säteitä. Aurinkovoide voi sisältää yhteensä toistakymmentä erilaista kemikaalia, jotka puolestaan saattavat aiheuttaa myös allergisia reaktioita. Nykyisin on saatavissa kuitenkin myös allergiatestattuja tuotteita. Osalla aurinkovoiteiden sisältämistä suoja-aineista on  kuitenkin hormonitoimintaa häiritsevää vaikutusta. Aurinkovoiteissa sallituista kemikaaleista on säädetty EU-direktiivi.
Käytön vaikutukset > Hyödyt

Terveydenhuollon organisaatiot suosittelevat aurinkovoiteiden käyttöä, koska niiden mukaan voiteet ehkäisevät pahanlaatuisten ihokasvaimien, kuten okasolusyövän ja tyvisolusyövän syntymistä.lähde? Ne suojaavat ihon ulkokerrosta pinnallisilta auringon vaurioilta eli niin kutsutuilta aktiinisilta keratooseilta sekä ehkä myös pigmenttimuutoksilta.
Auringon UV-säteily muodostuu suorasta ja epäsuorasta säteilystä. Auringon asennosta riippuen epäsuoraa UV-säteilyä voi olla lähes yhtä paljon kuin suoraa, ja epäsuora säteily vaikuttaa varjossakin. Aurinkovoide voi siis olla hyödyllinen myös varjossa oleskeltaessa.
Käytön vaikutukset > Hyötyjen kiistanalaisuus

Aurinkovoiteiden käytön hyödyt ovat kuitenkin osin kiistanalaisia. Koska voiteet mahdollistavat hyvin pitkäaikaisen auringossa oleskelun, niiden käyttö ei välttämättä vähennä riskiä sairastua melanoomaan. Voiteita käyttävät voivat siis huomaamattaan saada vähitellen liian paljon UVA-säteilyä. Ruotsalaisen lääkärin ja professorin Agnes Woldin mukaan näyttöä siitä, että aurinkovoide ehkäisisi pahanlaatuisen melanooman syntymistä ei ole, ja on kyseenalaista, suojaako se tyvisolusyövältä. Agnes Wold myös huomauttaa, että aurinkovoiteet eivät suojaa kaikilta syöpää aiheuttavilta auringonsäteiltä, koska kaikki säteet eivät aiheuta ihon palamista. Hänen mukaansa sen käyttö aiheuttaakin käyttäjälleen liiallisen turvallisuuden tunteen. Ruotsalaisen ihotautien professori Olle Larkö ei kuitenkaan suosittele jättämään aurinkovoidetta kokonaan pois.
Kokoaikaisen aurinkovoiteen käytön aiheuttama UVB-säteilyn saannin voimakas väheneminen voisi periaatteessa johtaa D-vitamiini-vajaukseen, sillä UVB-säteily muuttaa ihon 7-dehydrokolesterolia D-vitamiinin esiasteeksi. Mutta riittävän D-vitamiinin saantiin kesäauringosta riittää 10–15 minuuttia esteetöntä UVB:n saantia muutaman kerran viikossa käsiin, käsivarsiin ja kasvoihin.
Suojakerroin

Aurinkovoiteen suojakerroin kertoo karkeasti, kuinka monta kertaa normaalia kauemmin auringossa voi voidetta käyttämällä oleskella saamatta auringonpolttamaa. Sopiva suojakerroin on Suomessa 20–25 mutta etelän aurinkolomakohteissa yli 30. Suomen Syöpäyhdistyksen ylilääkärin mukaan tuotteita, joiden suojakerroin jää alle 15:n, ei kannattaisi lainkaan käyttää. Eräät asiantuntijat suosittelevat päivittäiseen käyttöön kuitenkin vain suojakerrointa 15, sillä suurempaa kerrointa käytettäessä auringossa saatetaan oleskella liian kauan. Herkkäihoisille voidaan puolestaan suositella jopa suojakertoimeltaan 50–60 olevia voiteita.
Suojakerroin ei kuitenkaan välttämättä kerro voiteen kyvystä suojata UVA-säteilyä vastaan. Kun voide suojaa tehokkaasti myös UVA-säteilyltä, pakkauksessa on tavallisesti merkintä UVB+UVA-suoja. Väärin valittu valmiste voi antaa näennäisen suojan tunteen, vaikka iho samalla altistuisi haitallisen suurelle UVA-säteilyannokselle. Voidetta on myös levitettävä iholle riittävän runsaasti, sillä liian ohut annostus heikentää saavutettavaa suojakerrointa vastaavasti. Lupauksiin voiteen vedenkestävyydestä tulee suhtautua varauksella, sillä testeissä on havaittu, että vedenkestäväksi mainostetut voiteetkin saattavat liueta uidessa pois.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hyvä, paha aurinko
Noora Kettunen: Aurinkovoiteiden ympäristövaikutukset tutkimatta. Yle Uutiset 19.7.2011.
Kosmetiikka- ja hygieniateollisuus ry: Aurinkosuojatuotteet (Arkistoitu – Internet Archive)
Allergia-, Iho- ja Astmaliitto ry: Aurinkosuojatuotteet
Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes): Aurinkosuojatuotteet UV-säteilyltä suojautumisessa
Aurinkorasva vähentää ihosyövän riskiä.