stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heimskringla

Kuvassa Heimskringlan Kringla-nimellä tunnetun käsikirjoituksen lehti noin vuodelta 1260. Sitä kutsutaan Kringla-lehdeksi (isl. Kringlublaðið). Se on ainut säilynyt sivu kyseisestä käsikirjoituksesta, joka on vanhin tunnetuista Heimskringla-käsikirjoituksista. Se tuhoutui Kööpenhaminan vuoden 1728 palossa. Sivu sisältää katkelman Pyhästä Olavista kertovasta saagasta.
Heimskringla (suom. 'maailmankehrä') on keskiaikainen islantilainen kuningassaagoja sisältävä teos. Sen kansi ei ole säilynyt, jotan sen alkuperäistä nimeä ei tiedetä. Teoksen nimi Heimskringla tuleekin sanoista ”Kringla heimsins” teoksen keskiaikaisesta, Kringla-nimellä tunnetusta käsikirjoituksesta. Käsikirjoituksesta on säilynyt vain yksi lehti, mutta sen sisältö on säilynyt islantilaisen Ásgeir Jónssonin 1600-luvulla laatimassa kopiossa. Heimskringlan aloittava Ynglingien saaga alkaa: ”Kringlan heimsins, sú er mannfólkit byggvir, er mjök vágskorin” (suom. 'Maan kehrä, jonka päällä ihmiset asuvat, on reunaltaan hyvin rikkonainen'). Ensimmäinen Heimskringla-nimitystä käyttänyt henkilö oli teoksen käännöksen vuonna 1697 toimittanut ruotsalainen Johan Peringskiöld.
Heimskringla kuvaa norjalaisten kuninkaiden historiaa myyttisestä muinaisuudesta vuoteen 1177 eli Maunu Erlinginpoikaan saakka. Heimskringlan kirjoittajana pidetään yleisesti Snorri Sturlusonia, vaikka ajoittain onkin esitetty myös eriäviä näkemyksiä teoksen laatijasta. Teoksen alkuperäinen käsikirjoitus ei ole säilynyt, mutta Snorrin katsotaan kirjoittaneen sen pian vuoden 1230 jälkeen. Heimskringla on ilmestynyt J. A. Hollon suomentamana nimellä Snorri: Norjan kuningassaagat, 1–3 (Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1960).
Teoksen sisällys

Heimskringla sisältää seuraavat saagat:
Ynglinga saga
Halvdan Mustan saaga (Saga Hálfdanar svarta)
Haraldr Kaunotukan saaga (Haralds saga hins hárfagra)
Haakon Hyvän saaga (Saga Hákonar góða)
Haraldr Harmaaturkin ja jaarli Haakonin saaga (Sagan af Haraldi konungi gráfeld ok Hákoni jarli)
Olavi Tryggvenpojan saaga (Saga Ólafs Tryggvasonar)
Pyhän Olavin saaga (Saga Ólafs hins helga)
Maunu Hyvän saaga (Sagan af Magnúsi góða)
Haraldr Ankaran saaga (Sagan af Haraldi harðráða)
Olavi Rauhaisan saaga (Saga Ólafs kyrra)
Maunu Paljassäären saaga (Saga Magnús konungs berfœtts)
Sigurðr Jerusaleminkävijän ja hänen veljiensä Eysteinnin ja Olavin saaga (Saga Sigurðar jórsalafara, Eysteins ok Ólafs tai Magnússona saga eli ”Maununpoikien saaga”)
Maunu Sokean ja Haraldr Gillin saaga (Saga Magnús blinda ok Haralds gilla)
Haraldinpoikien eli Sigurðrin, Eysteinnin ja Ingin saaga (Saga Inga Haraldssonar ok brœðra hans)
Haakon Harteikkaan saga (Sagan af Hákoni herðibreið)
Maunu Erlinginpojan saaga (Saga Magnús konungs Erlingssonar)
Kirjoittaja

Useat maininnat keskiaikaisissa saagalähteissä puhuvat sen puolesta, että Heimskringlan kirjoittaja oli islantilainen Snorri Sturluson. Niissä mainitaan hänen kirjoittaneen paitsi Proosa-Eddan myös ”monia muita oppineita teoksia, islantilaisia saagoja” (margar aðrar fræðbækur, íslenzkar sögur). Snorri mainitaan Norjan kuninkaista kertovan tiedon lähteenä myös useissa muissa teoksissa, kuten Flateyjarbók-käsikirjoituksessa olevassa Olavi Tryggvenpojan saagassa. Jo aikoinaan Heimskringlan 1500-luvuilla tanskaksi kääntäneet Peder Claussøn Friis ja Laurents Hanssøn ilmoittivat Snorrin sen kirjoittajaksi. Oletetaan, että he ovat tunteneet jonkin nyt jo kadonneen keskiaikaisen maininnan aiheesta.
Snorri oli vaikutusvaltainen islantilainen päällikkö, jolla oli suhteita myös Norjan hallitsijoihin. Hänen tiedetään käyneen kahdesti Norjassa ja vierailleen myös Länsi-Göötanmaalla. Norjassa ollessaan Snorri osallistui myös paikallisiin valtakiistoihin. Toisen, vuonna 1237–1239 tapahtuneen matkansa jälkeen tämä osallistuminen johti välirikkoon kuningas Haakon IV Haakoninpojan kanssa, minkä seurauksena Snorri surmattiin kuninkaan käskystä 1241 kotonaan Reykholtissa, Islannissa. Heimskringla on kirjoitettu Snorrin ensimmäisen Norjan-retken (1218–1220) jälkeen mutta ennen hänen toista matkaansa. Matkojen aikana Snorrilla oli mahdollisuus kerätä Norjasta suullisia aineistoja, minkä lisäksi Snorri hyödynsi myös islantilaista muistitietoa.
Lähdeaineisto

Suullisen muistitiedon lisäksi Snorri Sturluson käytti Heimskringlaa kirjoittaessaan lähteenään varhaisempia Norjan kuninkaista kertovia teoksia. Heimskringlan laajin saaga on pyhästä Olavista kertova osio. Snorri oli kirjoittanut pyhästä Olavista kertovan erillisen saagan jo ennen Heimskringlaa, vuoden 1230 tietämillä,  ja liitti sen lyhennetyn version osaksi laajempaa teostaan. Tätä pyhästä Olavista kertovaa saagaa kirjoittaessaan Snorrilla on ollut käytössään ystävänsä, islantilaisen kirkonmiehen Styrmir Kárasonin vuosien 1220–1230 välisenä aikana kirjoittama saaga Olavista (Lífssaga Ólafs hins helga). Hän käytti Heimskringlassa lähteenään myös skaldirunoutta (esim. Ynglingatal ja Háleygjatal), Orkneylaisten saagan aiempaa versiota, johon viitataan nimellä Jarla sögur, Färsaarelaisten saagaa sekä Ari Viisaan 1100-luvun alkupuolella kirjoittamaa, kuninkaiden elämämäntarinoita (isl. Konunga ævi) sisältänyttä Islantilaisten kirjan versiota, joka nyt on jo kadonnut. Heimskringla ja Snorrin toinen teos, Proosa-Edda, osoittavat Snorrin arvostaneen skaldeja ja heidän runojaan, joita keskiajalla pidettiin silminnäkijäkuvauksina. Heimskringla sisältää runoutta yli 70:ltä skaldilta ja yhteensä hieman yli 600 runosäkeistöä.
Edellä mainittujen  lisäksi Snorri hyödynsi Heimskringlaa kirjoittaessaan Eiríkr Oddsonin *Hryggjarstykkiä, Fagrskinnaa, norjalaista kuningassaagaa Ágrip (Ágrip af Nóregs konunga sögum) sekä munkkien Oddr Snorrason ja Gunnlaugr Leifsson laatimia saagoja Olavi Tryggvenpojasta. Heimskringlan vuosia 1035–1177 käsittelevässä osassa Snorri on käyttänyt myös  Morkinskinna-nimellä tunnettua kuningassaagojen kokoelmaa. Muita Snorrin lähteitä ovat olleet nyt jo kadonneet *Skjöldunga saga ja norjalaisista Hlaðirin jaarleista kertonut *Hlaðajarla saga sekä jokin kuningas Sverrir Sigurðarsonin tilauksesta tehty työ, mahdollisesti Sverririn saaga. Oletettavasti Snorri on tuntenut myös Jómin viikinkien saagan sekä islantilaissaagan Hallfreðar saga vandræðaskálds. Snorri viittaa Maunu Hyvästä kertovan saagan yhteydessä myös erilliseen saagaan Tanskan hallitsijasta Knútr Suuresta (Saga Knúts ins gamla). Ei kuitenkaan ole varmuutta siitä, onko tämänniminen erillinen saaga koskaan ollut olemassa.
Heimskringlan suhde lähteisiinsä

Verrattaessa Heimskringlaa Snorrin käyttämiin lähteisiin on usein huomioitu Snorrin lahjakkuus ja luovuus kirjoittajana. Hän ei välttämättä kopioinut lähteitään kirjaimellisesti, vaan muokkasi sekä sisältöä että esitystapaa ja teki teksteihin parannuksia. Esimerkiksi Snorrin pyhästä Olavista kertova saaga painottuu vähemmän Olavin rooliin pyhimyksenä kuin Snorrin lähteenä käyttämät tekstit. Snorrin kirjoittama saaga painottaa sen sijaan Olavia viikinkisoturina ja kuninkaana, joka kehittyy ihmisenä kokemustensa ja vastoinkäymistensä kautta ja josta lopulta tulee Stiklestadin taistelun jälkeen pyhimys. Verrattuna Olavista aiemmin kirjoitettuihin teksteihin, jotka olivat selvästi pyhimyselämäkertoja, Snorrin teos oli oman aikansa historiankirjoitusta. Snorri on esimerkiksi karsinut lähteenä olleiden tekstien kerronnasta pois yliluonnollisia piirteitä tai muokannut niitä ja on ajoittain lisännyt omia järkeistäviä selityksiään. Heimskringlakin sisältää siitä huolimatta nykynäkökulmasta yliluonnollisiksi määriteltäviä piirteitä, joiden olemassaoloa teoksen kuvaamassa menneisyydessä Snorrin aikalaiset pitivät täysin luonnollisena. Tämä oli tyypillistä myös islantilaissaagoille, joita kuningassaagojen tavoin on yleisesti ottaen pidetty muita saagalajeja todenmukaisempina.
Heimskringlan myöhempi vaikutus

Islantilaisesta saagakirjallisuudesta innostuttiin suurvalta-ajan Ruotsissa gööttiläisen historiankirjoituksen myötä. Muinaisesta ja tarunhohtoisesta menneisyydestä kertovia saagoja alettiin käyttää, usein ilman tarvittavaa lähdekritiikkiä, lähteinä suurvallan loistavasta menneisyydestä. Myös Heimskringla kiinnosti tuolloin. Esimerkiksi teoksen aloittava tarunhohtoisesta Ynglingien kuningassuvusta kertova Ynglingien saaga koettiin kiinnostavaksi, koska sen katsottiin kuvaavan valtakunnan muinaista menneisyyttä, josta ei muuten ollut säilynyt kirjallisia lähteitä. Kyseinen saaga kuvailee Skandinavian esihistoriaa ja kertoo vanhimpana pohjolan kuningassukuna pidetyistä Ynglingeistä, joiden esi-isänä pidettiin pakanajumala Óðinnia. Saaga sijoitti Ynglingit Sigtunaan ja Uppsalaan. Ruotsin näkökulmasta tärkeäksi koettiin myös Pyhästä Olavista kertova saaga, sillä se sisälsi kuvauksen Uppsalan käräjistä. Heimskringlan kääntämisen toimeenpani kuningas Kaarle XI, joka pyysi Johan Peringskiöldiä kääntämään teoksen. Ynglingien saaga ilmestyi ruotsiksi ja latinaksi käännettynä Johan Peringskiöldin toimittamassa Heimskringlan käännöksessä Heimskringla eller Snorre Sturlusons nordländske konunga sagor, sive historiae regum septentrionalium a Snorrone Sturlonide (”Maailmankehrä tai Snorri Sturlusonin pohjoisten maiden kuningassaagat”) vuonna 1697 (Tukholma). Tätä ennen teos oli ilmestynyt Peder Claussøn Friisin tanskaksi kääntämänä vuonna 1633 (Kööpenhamina).
Myöhemmin 1800–1900-luvuilla Heimskringla oli merkittävässä roolissa itsenäisyystaistelussa sekä Norjassa että Islannissa. Se myös innoitti tuon ajan taiteilijoita Norjassa ja muualla Euroopassa.
Käännökset ja editiot

Bjarni Aðalbjarnarson (toim.). 1941–1951. Snorri Sturluson. Heimskringla, I–III. Íslenzk fornrit 26–28. Reykjavík: Hið Íslenzka Fornritafélag.
Finnur Jónsson (toim.). 1893. Snorri Sturluson: Heimskringla. Noregs Konunga sögur, 1, 2, 3. København: Samfund til udgivelse af gammel nordisk litteratur. (Uusi painos 1911, København: G. E. C. Gads forlag, nide 1).
Finnur Jónsson (toim.). 1900–1901. Snorri Sturluson: Heimskringla. Noregs Konunga sögur, 4: Fortolkning vid versene. København: Samfund til udgivelse af gammel nordisk litteratur.
Heims Kringla: Eller Snorre Sturlusons nordländske Konunga sagor. Sive historiae regum septentrionalium a Snorrone Sturlonide, käänt. Johan Peringskiöld & Guðmundur Ólafsson. Stockholm: Literis Wankiwianis, 1697.
Linder, N. & H. A. Haggson (toim.). 1869–1872. Heimskringla eða Sögur Noregs konunga Snorra Sturlusonar, 1–2, 3. Uppsala: Schultz.
Snorre Sturláson: Kongesagaer, käänt. Gustav Storm. Kristiania: J.M. Stenersen & Co 1899.
Snorri: Norjan kuningassaagat, 1–3. Suom. J. A. Hollo. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1960.
Snorri Sturluson. The Heimskringla: Or, Chronicle of the Kings of Norway, käänt. Samuel Laing. London: Longman, Brown, Green & Longmans, 1844.
Snorri Sturluson. Heimskringla, 1 (1. painos); 1 (2. painos); 2; 3, käänt. Alison Finlay & Anthony Faulkes. London: Viking Society for Northern Research, 2011–2015. (2. painos 2016–)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Heimskringla muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla
Heimskringla islanniksi Snerpa.is -sivustolla
Heimskringla englanniksi  Online Library of Liberty  -sivustolla
Heimskringlan sisältämästä runoudesta Skaldic Poetry of the Scandinavian Middle Ages -projektin sivustolla
Kirsi Kanerva: “Muinaista menneisyyttä etsimässä. Keskiaikaisten saagojen käännökset ja riimututkimus suurvalta-ajan Ruotsissa”. (Heimskringlan käännöksestä suurvalta-ajan Ruotsissa) Lähde: Opintokokoelma: Turun kaupunginkirjaston vanhan kokoelman jäljillä (luettu 27.11.2018)
Norjalaisen taiteilijan Christian Krohgin näkemys Snorri Sturlusonista vuodelta 1899.
Heroes of Newerth

| Heroes of Newerth |
| --- | --- |

Kehittäjä:  S2 Games
Julkaisija:  S2 Games
Säveltäjä:  Arnej
Julkaistu:  12.5.2010
Lajityyppi:  Strategia
Pelimuoto:  Moninpeli
Alusta:  Linux, Mac OS X ja Windows
Jakelumuoto:  Internet-lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Heroes of Newerth eli HoN on S2 Games -pelistudion tekemä Warcraft III:n moninpelikartta Defense of the Ancientsiin perustuva tietokonepeli. Toisin kuten Defense of the Ancients, Heroes of Newerth on kokonaan oma pelinsä. Vuonna 2015 pelin tekijöiksi vaihtui Frostburn Studios.
Pelaaminen

Heroes of Newerthissä on kaksi vastakkain taistelevaa puolta, Legion ja Hellbourne. Tarkoituksena on voittaa vastapuoli tuhoamalla vastapuolen päärakennus samalla puolustaen omaa päärakennusta. Voiton voi myös saavuttaa jos vastustaja päättää luovuttaa taistelun.
Peliin voi osallistua maksimissaan 10 pelaajaa, viisi kummallekin puolelle. Pelissä on valittavana 136 erilaista sankaria, joista kukin pelaaja valitsee itselleen ennen pelin alkua yhden sankarin. Versio 1.0.1.3 toi peliin sankarivalikkoon 18 tyhjää paikkaa, joihin pelin kehityksen edetessä tuli uusia sankareita. Sittemmin tyhjiä paikkoja on lisätty, jolloin paikkoja on yhteensä 144. Sankareiden lisäksi taistelukentällä on kummallakin puolella tietokoneen ohjaamia sotajoukkoja sekä puolueettomia hirviöitä, jotka hyökkäävät mentäessä niiden lähelle.
Pelissä on neljä karttaa. Niistä suosituin on Forests of Caldavar, joka on neliönmuotoinen, ja sitä halkoo kulmasta kulmaan joki. Joen yläpuolella on Hellbournen ja alapuolella Legionin alueet. Kentällä on kolme linjaa, joita yleisesti kutsutaan nimillä top, middle ja bottom. Näitä linjoja pitkin tietokoneen ohjaamat sotajoukot kulkevat ja niiden varrella on kummankin osapuolen puolustustornit. Yleensä pelin alussa sankarit kulkevat sotajoukkojen mukana linjoja pitkin, mutta pelin edetessä peli painottuu sankareiden välisiin taisteluihin, jotka tapahtuvat ympäri kenttää.
Pelissä on tarkoitus kehittää omaa sankaria taistelemalla, josta saa rahaa sekä kokemusta. Rahalla voi ostaa esineitä, jotka auttavat taistelussa, ja kokemus parantaa sankarin omia taitoja.
Pelissä on erilaisia esineitä 130 ja niitä voi ostaa ympäri karttaa olevista kaupoista. Sankari voi kantaa mukanaan yhtä aikaa kuutta eri esinettä.
Pelaaminen > Pelitilat

Heroes of Newerthissä on 6 erilaista pelitilaa. Eri pelitilat vaikuttavat siihen, miten ja mitkä sankarit ovat valittavissa ennen pelin alkua. Yleisesti ottaen ilman toissijaisissa moodeissa mainittua All Heroes -moodia pelaajat voivat valita sankarinsa vain oman puolensa sankarien joukosta. Ilman erillistä pelinjohtajan määritystä pelissä ei voi olla samaa sankaria enemmän kuin yksi kappale.
All Pick tai AP − Pelaajat voivat valita minkä tahansa sankarin Hellbournen tai Legionin riveistä, riippuen siitä kummalla puolella ovat, nopeat syövät hitaat -periaatteella.
Random draft tai RD − Pelaajat voivat valita oman sankarinsa sattumanvaraisesti valituista 20 sankarista.
Single draft tai SD − Pelaaja voi valita yhden sankarin kolmesta sattumanvaraisesti valitusta sankarista. Kolme sattumanvaraista sankaria on valittu siten, että mukana on yksi sankari kustakin sankarien pääluokasta (jotka ovat voimakkuus, älykkyys ja ketteryys).
Banning draft − Moodi on samanlainen kuten Random draft edellä, mutta joukkueiden ensimmäiset pelaajat poistavat valikoimasta yhteensä neljä valitsemaansa sankaria.
Banning pick − Moodi on kuten Banning Draft, mutta aluksi ensimmäiset pelaajat poistavat koko valikoimasta yhteensä 8 sankaria.
(Deathmatch) − Moodissa kukin pelaaja valitsee aluksi yhden sankarin, ja kun sankari kuolee, pelaaja valitsee uuden sankarin. Joukkue häviää kun sankarit loppuvat. Moodia ei ole vielä otettu käyttöön.
Mid Wars - Moodi, jossa molemmista joukkueista yksi henkilö poistaa kolme sankaria ennen sankareiden valintaa. Sankareiden poiston jälkeen joukkueet valitsevat sankarinsa. Moodilla on oma karttansa, jossa kaikki pelaajat asettuvat vastakkain samalle linjalle.
Pelaaminen > Pelitilat > Toissijaiset pelitilat

Pelissä on myös toissijaisia moodeja, joilla vaikutetaan sankarivalikoiman lisäksi pelin muihin aspekteihin:
No leavers − Peliin ei oteta pelaajia, jotka ovat useasti aiemmissa peleissä poistuneet kesken pelin.
Auto balanced − Ennen peliä joukkueet jaetaan automaattisesti siten, että joukkueiden yhteiset taitotasot ovat mahdollisimman tasaiset.
Casual mode tai CM − Pelissä sankareiden kokemus ja rahavarat kasvavat nopeammin ja puolustustornit ovat heikompia.
All heroes tai AP (sanoista All Pick) − Pelaajat voivat valita sankarinsa kaikkien sankarien joukosta, riippumatta siitä ovatko Legionin tai Hellbournen puolella.
Random hero tai AR (sanoista All Random) − Pelaajalle valitaan sattumanvarainen sankari.
No stats − Pelin tietoja ei lasketa tilastoihin.
Hardcore mode - Pelissä kullan määrä ei lisäänny automaattisesti joka sekunti, omien joukkojen tuhoamisesta (deny) ei saa kokemuspisteitä ja omien tornien tuhoamisesta vastustajan joukkue ei saa kultaa (normaalisti 100).
Kritiikki

Aloittelevalle pelaajalle yksi suuri ongelma Heroes of Newerthissä on suhteellisen korkea aloituskynnys, sillä onnistuminen pelissä edellyttää sankareiden ja esineiden tuntemusta. Ongelmaa on pyritty ratkaisemaan peliin sisäänrakennetulla taitotasojärjestelmällä (PSR eli Public Skill Rating), jonka avulla taidoiltaan samantasoisia pelaajia pyritään ohjaamaan samoihin peleihin. Peliin rekisteröitynyt uusi pelaaja saa aluksi 1500 taitopistettä. Pistemäärä laskee hävittyjen pelien seurauksena ja vastaavasti voitetut pelit nostavat pistemäärää.
Pyrkimyksellä saada samantasoiset pelaajat samaan peliin on tarkoitus vähentää pelissä joidenkin pelaajien osalta esiintyvää vihamielisyyttä aloittelevaa tai jopa kokenuttakin pelaajaa kohtaan pelaajan tekemien virheiden takia.
Aiheesta muualla

http://www.heroesofnewerth.com/ (Arkistoitu – Internet Archive) Pelin viralliset sivut (englanniksi)
http://www.honstrategyguide.com/ (Arkistoitu – Internet Archive) Yksi lukuisista peliin liittyvistä opassivustoista (englanniksi)
Bajrang Punia

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bajrang Punia 2015. |  Bajrang Punia 2015. |  Bajrang Punia 2015. |  |
Maa:  Intia
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | 65 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Budapest 2018 | 65 kg |  |
|  Pronssia | Nur-Sultan 2019 | 65 kg |  |
|  Pronssia | Belgrad 2022 | 65 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Jakarta 2018 | 65 kg |  |
|  Hopeaa | Incheon 2014 | 61 kg |  |
| Asian Indoor Games  | Asian Indoor Games  | Asian Indoor Games  |  |
|  Kultaa | Ašgabat 2018 | 65 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Xi’an 2019 | 65 kg |  |
|  Kultaa | New Delhi 2020 | 65 kg |  |
|  Hopeaa | Almaty 2014 | 61 kg |  |
|  Hopeaa | New Delhi 2020 | 65 kg |  |
|  Hopeaa | Almaty 2021 | 65 kg |  |
|  Pronssia | New Delhi 2013 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Biškek 2018 | 65 kg |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Gold Coast 2022 | 65 kg |  |
|  Kultaa | Birmingham 2022 | 65 kg |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2014 | 61 kg |  |
| Kansainyhteisön-mestaruuskilpailut  | Kansainyhteisön-mestaruuskilpailut  | Kansainyhteisön-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Singapore 2016 | 65 kg |  |
|  Kultaa | Johannesburg 2017 | 65 kg |  |
Bajrang Punia (hindiksi बजरंग पूनिया, Bhajrãg Pūniyā; s. 26. helmikuuta 1994) on intialainen vapaapainija. Hän on olympia- ja MM-mitalisti, Aasian kisojen voittaja ja Aasian-mestari. Hän on pituudeltaan 166 cm. Häntä ovat valmentaneet Yogeshwar Dutt vuodesta 2012 ja Emzarios Bentinidis vuodesta 2018 lähtien.
Punia saavutti vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa pronssia 65 kg:n painoluokassa. MM-kilpailuissa hän on saanut samassa sarjassa hopeaa 2018,  pronssia 2019 ja 2022 sekä sijoittunut 61-kiloisissa viidenneksi 2015 ja yhdeksänneksi 2016.
Punia on saavuttanut Aasian kisoissa 65 kg:n sarjassa kultaa 2018 ja 61-kiloisissa hopeaa 2014. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän on saanut 65 kg:n painoluokassa kultaa 2019 ja 2020, hopeaa 2020 ja 2021 ja pronssia 2018, 61-kiloisissa hopeaa 2014 sekä 60 kg:n sarjassa pronssia 2013. Asian Indoor Gamesissa hän voitti kultaa 65-kiloisissa 2018.
Punia on voittanut Kansainyhteisön kisoissa kultaa 65 kg:n painoluokassa 2018 ja 2022 sekä saavuttanut 61-kiloisissa hopeaa 2014. Painin Kansainyhteisön-mestaruuden hän voitti 65 kg:n sarjassa 2016 ja 2017.
Punia saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa 65 kg:n sarjassa 2017. Hän voitti kadettien (17-vuotiaiden) Aasian-mestaruuden 50-kiloisissa 2010 ja 54 kg:n painoluokassa 2011 sekä sai nuorten Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa 60-kiloisissa 2012.
Arlandan lentoasema

Arlandan lentoasema (ruots. Stockholm-Arlanda flygplats) (IATA: ARN, ICAO: ESSA) on Tukholman kansainvälinen lentoasema. Se vihittiin käyttöön vuonna 1962, joskin kaupallinen liikenne aloitettiin jo 1960. Arlanda sijaitsee noin 42 kilometriä Tukholmasta pohjoiseen ja 28 kilometriä Uppsalasta etelään, Sigtunan kunnassa. Se on matkustajamäärissä mitattuna Ruotsin suurin ja Pohjoismaiden kolmanneksi vilkkain lentoasema 26,6 miljoonalla matkustajallaan vuonna 2017.
Terminaalit

Lentoasemalla on neljä terminaalia: Terminaaleista 2, 4 ja 5 operoidaan ulkomaanlentoja. Terminaaleista 4 ja 5 operoidaan myös kotimaanlentoja. Terminaali 3 on suljettu koronaviruspandemian vuoksi.  Terminaalia numero 1 ei varsinaisesti ole, mutta joskus sillä viitataan Bromman lentoasemaan. Uusi keskusrakennus, Arlanda North avattiin loppuvuodesta 2003. Se yhdistää terminaali 5:n uuteen F-siipeen. Kaikki SAS:n ja Star Alliance -lentoyhtiöiden operoimat kansainväliset lennot operoidaan keskusrakennuksesta. Arlanda South -rakennus, joka yhdistäisi terminaalit 2, 3 ja 4, oli myös suunnitteilla, mutta suunnitelmat ovat jäissämilloin? rahojen puutteen vuoksi.
Terminaalit > Terminaali 2 – Kansainvälinen (Arlanda South)

Terminaali 2 oli alun perin suunniteltu SAS:n kotimaan lentojen terminaaliksi, sillä se oli suunniteltu mahdollistamaan lyhyet kauttakulkuajat ja lisäämään tehokkutta. Suunnittelu mahdollisti myös lyhyet kävelymatkat terminaalin ja lentokoneiden välillä. Myöhemmin terminaaliin rakennettiin matkustajasiltoja. SAS kuitenkin päätti jättää terminaalin, koska kotimaan reittien matkustajamäärät pienenivät koko ajan. Jonkin aikaa terminaalia käyttivät muut lentoyhtiöt, kuten Transwede Airways sekä kotimaan- että kansainvälisillä lennoilla, mutta nyt terminaali palvelee vain kansainvälisiä lentoja. Terminaalissa on kahdeksan matkustajasilloin varustettua porttia.
Terminaalit > Terminaali 3 – Kotimaa (Arlanda South)

Terminaali 3 rakennettiin 1990-luvulla pienemmillä lentokoneilla operoitavia, pääasiassa Ruotsin sisäisiä lentoja varten. Terminaalissa ei ole matkustajasiltoja, vaan matkustajat kuljetetaan porteilta linja-autoilla koneelle.Terminaali rakennettiin alun perin ilman turvatarkastuksia, joita ei alkujaan Ruotsissa vaadittu kaikille kotimaanlennoille, mutta ne lisättiin vuonna 2001.