stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bengasin isku 2012

| Bengasin isku 2012 |
| --- | --- |

  
Paikka:  Bengasi, Libya
Kohde:  Yhdysvaltain Libyan-edustusto
Ajankohta:  11.–12. syyskuuta 2012  21.40–4.15  (UTC+2)
Kuolleita:  neljä amerikkalaista
Bengasin isku 2012 tapahtui 11. syyskuuta 2012, kun väkijoukko hyökkäsi Yhdysvaltain Bengasin-konsulaattia vastaan Libyassa. Aluksi iskua pidettiin väkijoukon spontaanina raivonpurkauksena, joka oli saanut alkunsa islamia ja profeetta Muhammedia pilkkaavasta yhdysvaltalaisvideosta Innocence of Muslims. Myöhemmin kuitenkin selvisi, että hyökkäys oli islamistien suunnittelema terrori-isku. Isku tehtiin syyskuussa 2001 tehtyjen terrori-iskujen 11-vuotispäivänä.
Terrori-iskussa kuoli Yhdysvaltain Libyan-suurlähettiläs Christopher Stevens ja kolme muuta amerikkalaista. Republikaanit ovat syyttäneet presidentti Barack Obaman hallintoa ja silloista ulkoministeriä Hillary Clintonia riittämättömistä turvatoimista ja tapahtumien peittely-yrityksistä. Clinton on ollut kongressin edustajainhuoneen erityiskomitean kuultavana iskuista.
Tapahtumien pohjalta on tehty elokuva 13 Hours: The Secret Soldiers of Benghazi (2016). Elokuva perustuu Mitchell Zuckoffin kirjaan vuodelta 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bengasin isku 2012 Wikimedia Commonsissa
August Fredrik Airanne

August (Aukusti) Fredrik Airanne, aik. Andberg (20. joulukuuta 1871 Joensuu – 28. maaliskuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja, nimismies ja suomentaja.
Airanteen vanhemmat olivat postiljooni Henrik August Andberg ja Maria Tapaninen. Hän pääsi ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1893 ja hän suoritti alemman hallintotutkinnon Helsingin yliopistossa 1910.
Airanne oli Mikkelin Sanomien päätoimittajana 1895–1901, Pohjois-Karjala-lehden päätoimittajana 1901–1904 ja Satakunnan Kansa-lehden päätoimittajana 1905–1907. Hallintotutkinnon suoritettuaan hän oli nimismiehenä Kontiolahdella ja Pielisensuulla 1913–1918, Nurmeksessa 1918–1922 ja Kuhmoisissa vuodesta 1922 alkaen.
Airanne oli naimisissa vuodesta 1896 Dagmar Eugenia Sofia Fabritiuksen (s. 1873) kanssa.
Suomennoksia

Nimellä Aug. Andberg:
Selma Ottiliana Lovisa Lagerlöf : Kyösti Berlingin taru. 1-2 osa ; kolmannesta ruotsinkielisestä painoksesta tekijän luvalla suom. Aug. Andberg. Pohjois-Karjalan kirjapaino, Joensuu 1902
Nimellä Aukusti Airanne:
Wilkie Collins : Valkopukuinen nainen : romaani, osat 1-2. Karisto 1908
Astrid (Belgian prinsessa)

Belgian prinsessa Astrid
Astrid Joséphine-Charlotte Fabrizia Elisabeth Paola Marie (s. 5. kesäkuuta 1962 Laeken Belgia) on Belgian prinsessa ja Itävalta-Esten arkkiherttuatar.
Arkkiherttuattaren vanhemmat ovat Belgian  kuningas Albert II ja kuningatar Paola. Hän on myös Itävalta-Esten arkkiherttuatar. Hänen puolisonsa on (22. syyskuuta 1984) arkkiherttua Lorenz. Avioliitosta heillä on lapset:
Amedeo (21. helmikuuta 1986),
Maria Laura (26. elokuuta 1988),
Joachim (9. joulukuuta 1991),
Luisa Maria (11. lokakuuta 1995),
Laetitia Maria (23. huhtikuuta 2003).
Vuosina 1984–1993 Astrid ja hänen miehensä elivät tavallisen kansalaisen elämää Sveitsissä, jossa Lorenz työskenteli pankissa. Astridilla ei ollut tänä aikana lainkaan virallisia velvollisuuksia Belgiassa. Kun saalilainen laki, jonka mukaan naisilla ei ole oikeutta kruununperimykseen, kumottiin Belgiassa vuonna 1991, perhe tuli perimysoikeuden piiriin, ja siten myös avioparin lapset saivat belgialaiset arvonimet. Astrid sai myös elinikäisen Belgian senaattorin arvon ja aseman ja määrärahan valtion varoista.
Aiheesta muualla

Gerard Jo, Albert II et sa famille. Éditions J-M Collet, 1993
Weber Patrick, Dix princesses. Éditions Racine
Valokuva perheestä
Biriatou

Pelota-kenttä Biriatoussa
Biriatou on kunta Pyrénées-Atlantiquesin departementissa Akvitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 831 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Biriatoun pinta-ala on 11 neliökilometriä.
Athanasioksen uskontunnustus

Athanasioksen uskontunnustus (lat. Symbolum athanasium) on yksi kolmesta niin sanotusta vanhan kirkon uskontunnustuksesta, joissa Raamatun keskeinen oppi kootaan tiivistettyyn muotoon. Siinä missä Apostolinen uskontunnustus keskittyy uskoon ja evankeliumiin ja Nikean uskontunnustus Jumalan tekoihin, Athanasioksen tunnustus kertoo, kuka Jumala on ja millainen hän on.
Athanasioksen uskontunnustus on peräisin varhaiselta keskiajalta ja se nimetty virheellisesti  piispa Athanasioksen (295–373) mukaan, joka oli vanhan kirkon opettaja ja Aleksandrian piispa.
Arimo Mustonen

Arimo Mustonen (s. 9. heinäkuuta 1972 Tampere) on stand up -koomikko ja Tampereen Stand Up Clubin perustaja.
Mustosen stand up -ura alkoi Subtv:n TV-show’n muotoisesta stand up -kilpailusta ”Get up, Stand up” vuonna 2005. Ensimmäisen kerran hän esiintyi ravintola Kantri Starissa Tampereen Hervannassa.  Mustonen voitti vuoden 2005 Tomaatteja, tomaatteja -festivaalien Kong Show’n, jossa yleisö sai gongin avulla ratkaista voittajan. Mustonen esiintyy enimmäkseen ravintoloissa, mutta hän on esiintynyt myös muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa sekä televisiossa.
Mustonen esiintyi Suomen ensimmäisellä stand up -kiertueella Kossu on the corner Tommi Mujusen ja Sami Hedbergin kanssa vuonna 2006[lähde? ]. Kiertueen tuotti Suomen Stand up Club.  Toinen Suomen kiertue oli vuosina 2010-2011, Hyvät Pahat ja Hauskat, jossa Arimon lisäksi oli mukana kaksi komiikan huippuammattilaista: Juha-Pekka Kangas ja Simo Frangén.  Kiertueen tuotti Naurunpaikka Oy.
Mustonen siirtyi 2010 kokopäivätoimiseksi koomikoksi. Pääasiassa hän toimii Suomessa, mutta myös ulkomailtakin on karttunut esiintymiskokemusta. Vuonna 2011 Arimo esiintyi Lontoon Comedy Storessa. Lisäksi hän on keikkaillut ainakin Turkissa ja Keski-Euroopassa. Vuosina 2020–2021 Arimon työtilanne muuttui paljon: hän teki vuodessa toista sataa stand up keikkaa etänä, koska live keikat oli rajoitettuja pandemian vuoksi,
Aiheesta muualla

Arimo Mustosen verkkosivut
Arimo Mustonen Ohjelmanaisten sivuilla
http://www.wtcomedy.com/fi/koomikot/view-35070-25 (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.magnumlive.fi/esiintyjat-ja-ohjelmat/stand-up/arimo-mustonen/
Arimo Mustonen Polar artisteilla polarartistit.fi. Arkistoitu 22.12.2014.
Atlantiksen perilliset

| Atlantiksen perilliset |
| --- | --- |

Kirjailija:  Mikko Suomi
Kieli:  suomi
Genre:  seikkailu, jännitys
Kustantaja:  Kustannus HD
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu, kovakantinen
Sivumäärä:  327
ISBN:  9789525964325

Seuraava:  Punaisen lohikäärmeen silmä
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Atlantiksen perilliset on Mikko Suomen esikoisromaani. Kirja ilmestyi vuonna 2012, ja sen kustansi Kustannus HD.
Juoni

Keskeisimpänä teemana Atlantiksen perillisten tarinaa kuljettaa tiivistunnelmainen aarteenmetsästys, jonka reitin vaiheet kulkevat Helsingistä halki Suomen. Kirjan päähenkilöt löytävät vahingossa salatun reitin, joka alkaa Helsingin olympiastadionin pysäköintialueen alla olevasta bunkkerista. Reitti on kätketty koodeilla ja vihjeillä tunnettuihin patsaisiin, muistomerkkeihin, taideteoksiin ja rakennuksiin. Vihjeiden ja koodien ratkaisut ohjaavat reitin seuraavalle pisteelle. Koodit sisältävät niin historiaa, taiteita, matemaattisia tehtäviä kuin seitsemää eri kieltä.[lähde? ]
Australianviikunansyöjä

| Australianviikunansyöjä |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kuhankeittäjät Oriolidae
Suku::  Viikunansyöjät Sphecotheres
Laji::  vieilloti
Kaksiosainen nimi
 Sphecotheres vieilloti  Vigors & Horsfield, 1827 
Katso myös
   Australianviikunansyöjä Wikispeciesissä   Australianviikunansyöjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Australianviikunansyöjä (Sphecotheres vieilloti) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Naaras
Levinneisyys

Australianviikunansyöjää tavataan Australiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen Australiassa, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Australianviikunansyöjän sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja puutarhat. Lintu syö hedelmiä ja liikkuu muutaman kymmenen yksilön parvina.
Birgitte Sættem

| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten käsipallo. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | käsipallo |  |
Birgitte Sættem (s. 9. heinäkuuta 1978 Molde) on norjalainen käsipalloilija. Hän on saavuttanut olympiapronssia ja voittanut maailmanmestaruuden. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa 81 maaottelua maaliskuusta 1998 elokuuhun 2003 ja tehnyt niissä 165 maalia.
Sættem saavutti olympiapronssia Sydneyn olympialaisissa 2000. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1999, jolloin Norja voitti loppuottelussa Ranskan jatkoajalla maalein 25–24.
Australianvihermesikko

| Australianvihermesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Trichodere
Laji::  cockerelli
Kaksiosainen nimi
 Trichodere cockerelli  (Gould, 1869) 
Katso myös
   Australianvihermesikko Wikispeciesissä   Australianvihermesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Australianvihermesikko (Trichodere cockerelli) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Australianvihermesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Benjamin Veillas

Veillas vuonna 2017.
Benjamin Veillas (s. 26. helmikuuta 1978) on ranskalainen kartanlukija. Hän on toiminut Sébastien Ogierin kartanlukijana rallin MM-sarjassa kaudella 2022.
Ura

Veillas aloitti kartanlukijan uransa vuonna 1997 ja osallistui rallin MM-sarjaan ensimmäisen kerran vuonna 1999 Korsikan rallissa. Hän osallistui enimmäkseen Ranskan kansallisen tason kilpailuihin uransa alkuvuosina ja hänen uransa lähti nousuun vuonna 2015. Eric Camillin kartanlukijana hän osallistui WRC2-sarjaan ja vuodelle 2016 kaksikko siirtyi M-Sportille. Kaudella 2017 kaksikko siirtyi takaisin WRC2-sarjaan.
Benjamin Whitrow

Benjamin ”Ben” Whitrow (17. helmikuuta 1937 Oxford, Englanti – 28. syyskuuta 2017) oli brittiläinen näyttelijä.
Whitrow näytteli säännöllisesti Royal Shakespeare Company -teatteriseurueessa. Hän esiintyi myös monissa Shakespearen näytelmistä tehdyissä televisioversioissa. Hän esiintyi äänellään animaatioissa, kuten Kananlennon Fowlerina ja Muzzy in Gondoland -opetusanimaation Normanina.
Roolistaan Ylpeys ja ennakkoluulo -minisarjan herra Bennetinä Whitrow sai Bafta-ehdokkuuden. Hän oli naimisissa Catherine Cookin kanssa vuodesta 1972 lähtien, ja heillä oli kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Benjamin Whitrow Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Birhor

| Birhor> Tiedot |
| --- | --- |
Puhujia:  2 000
Kirjaimisto:  devanagari
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austroaasialaiset kielet
Kieliryhmä:  mundakielet pohjoiset mundakielet kherwari mundari
ISO 639-3:  biy
 Ohje 
Birhor on mundakieli, jota puhuu äidinkielenään noin 2 000 ihmistä Intiassa Jharkhandin, Chhattisgarhin, Odishan, Länsi-Bengalin ja Maharashtran osavaltioissa. Kieltä puhuvat birhorit ovat perinteisesti olleet nomadeita, joten tarkan puhujamäärän arviointi on vaikeaa.
Birhoria kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla. Äidinkielenään birhoria puhuvista alle 1 % on lukutaisoisia.
Birieux

Birieux on kunta Ainin departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella. Kunnassa oli 145 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Birieux'n pinta-ala on 16 neliökilometriä.
Benjamin Weger

| Benjamin Weger |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. lokakuuta 1989 (ikä 35) Brig, Sveitsi
Uran tiedot
Pituus:  180 cm
Seura:  SC Obergoms
Laji:  ampumahiihto 
Maailmancup
Paras sijoitus:  2.
Palkintokorokkeella:  5
 Tietolaatikko päivitetty 17. tammikuuta 2020 
Aiheesta muualla
benjamin-weger.ch
Benjamin Weger (s. 5. lokakuuta 1989 Brig) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä.
Weger aloitti ampumahiihdon vuonna 2006. Hän kilpaili nuorten MM-kilpailuissa vuosina 2007–2009 saavuttaen hopeaa pikakilpailussa Canmoressa 2009. EM-kilpailujen nuorten pikakilpailussa hän oli kolmas vuonna 2008. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailujen nuorten sarjassa Weger sai hopeaa pikakilpailussa ja takaa-ajossa vuonna 2008.
Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Vancouverin olympialaisissa 2010, Weger oli normaalimatkalla 55:s ja pikakilpailussa 69:s. Hän osallistui myös Sotšin olympialaisiin 2014 ollen normaalimatkalla 47:s ja pikakilpailussa 62:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Weger sijoittui normaalimatkalla ja takaa-ajossa kuudenneksi, pikakilpailussa 15:nneksi ja yhteislähdössä 27:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli normaalimatkalla 19:s ja pikakilpailussa 53:s.
MM-kilpailuihin Weger on osallistunut Hanty-Mansijskissa 2011, Ruhpoldingissa 2012, Nové Městossa 2013, Kontiolahdella 2015, Oslossa 2016, Hochfilzenissä 2017, Östersundissa 2019 ja Anterselvassa 2020. Hänen parhaat sijoituksensa ovat normaalimatkan kuudes sija 2020, takaa-ajon kahdeksas ja pikakilpailun kymmenes 2019, normaalimatkan kymmenes 2017 ja pikakilpailun sija 13:s vuonna 2015.
Maailmancupissa Weger debytoi Oberhofissa tammikuussa 2009. Kaudella 2010–2011 hän oli Pokljukan normaalimatkalla toinen ja kaudella 2011–2012 Hochfilzenin pikakilpailussa ja takaa-ajossa sekä Kontiolahden pikakilpailussa kolmas. Tammikuussa 2021 hän oli kolmas Oberhofin yhteislähtökilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on ollut parhaimmillaan 14:s kaudella 2018–2019.
Ammatiltaan Weger on sotilas.
Aiheesta muualla

Benjamin Wegerin kotisivut (saksaksi)
Birgitte Husebye

| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Naisten suunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Inverness 1999 | viesti |  |
|  Pronssia | Tampere 2001 | viesti |  |
|  Pronssia | Rapperswil-Jona 2003 | viesti |  |
|  Pronssia | Västerås 2004 | viesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Truskavets 2000 | viesti |  |
|  Kultaa | Sümeg 2002 | viesti |  |
|  Pronssia | Sümeg 2002 | keskimatka |  |
|  Pronssia | Sümeg 2002 | pitkä matka |  |
Birgitte Husebye (s. 25. lokakuuta 1973) on norjalainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa Fredrikstad SK:ta.
Invernessin MM-kilpailuissa 1999 Husebye voitti kultaa viestissä joukkuetovereinaan Elisabeth Ingvaldsen, Hanne Sandstad ja Hanne Staff. Hän voitti myös viestikultaa Truskavetsin EM-kilpailuissa vuotta myöhemmin.
Tampereen MM-kilpailuissa 2001 Husebye voitti viestistä pronssia. Samana vuonna Akitan World Gameseissa hän voitti henkilökohtaisella matkalla pronssia ja sekaviestissä kultaa.
Sümegin EM-kilpailuissa Husebye voitti kultaa viestistä ja pronssia keskimatkalta ja pitkältä matkalta. Rapperswil-Jonan MM-kilpailuissa 2003 ja Västeråsin MM-kilpailuissa 2004 hän voitti viestipronssia. Västeråsissa hän saavutti myös parhaan henkilökohtaisen MM-kisasijoituksensa sijoituttuaan pitkällä matkalla viidenneksi.
Asterix ja Caesarin papyrus

| Caesarin papurys> Le Papyrus de César |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jean-Yves Ferri
Kuvittaja:  Didier Conrad
Kieli:  ranska
Genre:  sarjakuva, huumori
Kustantaja:  Hachette
Julkaistu:  22. lokakuuta 2015
Sivumäärä:  48
Suomennos
Suomentaja:  Outi Walli
Kustantaja:  Egmont Kustannus
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Asterix ja Caesarin papyrus (ransk. Le Papyrus de César) on Asterix seikkailee -sarjan 36. albumi. Sen on käsikirjoittanut Jean-Yves Ferri ja kuvittanut Didier Conrad. Eräs tarinan keskeisistä hahmoista on Julian Assangea muistuttava Polemix. Asterix ja Caesarin papyrus pyrkii karrikoimaan nykyajan niin kutsuttua mediasotaa.
Aiheesta muualla

Lokakuun kirkkain sarjakuvatähti: Asterix ja Caesarin papyrus (Arkistoitu – Internet Archive). Egmont Kustannus 11.9.2015.
Benjamin Whichcote

Benjamin Whichcote
Benjamin Whichcote (1609–1683) oli englantilainen Cambridgen platonisteihin kuulunut filosofi ja teologi sekä Cambridgen yliopiston King's Collegen rehtori. Hän syntyi Stokessa Shropshiressä. Whichcote aloitti opinnot Cambridgen Emmanuel Collegessa vuonna 1628 ja sai diakonin- ja pappisvihkimyksen vuonna 1637. Hän toimi sekä kirkon että yliopiston viroissa.
Whichcote vastusti puritanistista käsitystä ihmisen täydellisestä turmeltuneisuudesta ja omaksui semipelagiolaisen näkemyksen, jonka mukaan ihmiset ovat "järjen lapsia" eivätkä siten luonnoltaan täydellisen turmeltuneita. Hän katsoi, että jotkut uskontoon liittyvät kysymykset ovat ihmisille mahdottomia ratkaista, ja kannatti siksi uskonnollista suvaitsevaisuutta. Häntä syytettiin uransa aikana mm. arminiolaiseksi, socinolaiseksi ja latitudinaristiksi.
Teoksia

Whichcoten teokset on julkaistu postuumisti:
Select Notions of B. Whichcote (1685)
Select Sermons (1689)
Discourses (1701)
Moral and Religious Aphorisms (1703)
Andrew Anglin

Andrew Anglin
Andrew Anglin (s. 1984) on yhdysvaltalainen uusnatsi ja salaliittoteoreetikko. Hän perusti The Daily Stormer -nettisivuston, jonka kautta hän on järjestänyt runsaasti häirintäkampanjoita. Anglin on luonnehtinut itseään trolliksi. Sanojensa mukaan hän pyrkii kasvattamaan valkoisten "rotutietoisuutta", minkä hän toivoo johtavan rotusotaan Yhdysvalloissa. Vuonna 2017 Anglinia kuvailtiin alt-right-liikkeen tehokkaimmaksi propagandistiksi. Hänestä tuli saamillaan kryptovaluuttalahjoituksilla miljonääri.
Tausta

Anglin varttui Worthingtonissa Ohiossa. Sanojensa mukaan hän luki alun perin vasemmistolaista kirjallisuutta muun muassa Noam Chomskylta. Tämän jälkeen hän tutki islamia ja buddhalaisuutta. Anglin on kertonut lopulta ryhtyneensä fasistiksi tutustuttuaan Adolf Hitlerin ja Benito Mussolinin ajatuksiin.
Anglinin entiset luokkatoverit Linworth Alternative Program -nimisestä high schoolista kertoivat vuonna 2017 The Atlanticille Anglinin olleen aikoinaan liberaali, vegaani ja ateisti, joka tuomitsi rasismin ja homofobian. Entiset luokkatoverit väittivät Anglinin käyttäneen muun muassa psilosybiinisieniä, kokaiinia ja dekstrometorfaania, minkä jälkeen hän oli alkanut muuttua sekavammaksi, pelottavammaksi ja aggressiivisemmaksi.
Anglin sai varhaisia vaikutteita salaliittoteoreetikko Alex Jonesin ajattelusta ja alkoi kannattaa syyskuun 11. päivän iskuihin liittyviä salaliittoteorioita.
Toiminta vaikuttajana > Vaiheet Unite the Right Rallyn jälkeen

Vuosien 2017–2022 aikana Anglin rekisteröi ainakin viisitoista uutta nettiosoitetta. Hän oli yksi äärioikeistovaikuttajista, jotka olivat vastaajina Sines v. Kessler -oikeustapauksessa. Hän kieltäytyi osallistumasta tapauksen käsittelyyn ja aloitti oikeuden pakoilun. 9. marraskuuta 2022 oikeus asetti häntä vastaan pidätysmääräyksen. Anglin tuki Yhdysvaltain presidentinvaalien 2020 jälkeen voimakkaasti Stop the Steal -liikettä, joka väitti vaaleja "varastetuiksi". 5. tammikuuta 2021 hän kannusti seuraajiaan Yhdysvaltain kongressitalon valtaukseen johtaneeseen mielenilmaukseen. Valtauksen päätyttyä Anglin viittasi tekijöihin "patriootteina" ja "sankareina".
Anglinin seuraaja tuomittiin vuonna 2019 elinkautiseen mustan miehen murhasta Manhattanilla. Syyte oli asetettu viharikoksesta ja terroristisesta teosta. Anglin totesi, ettei tuomitse tekijää. Buffalon joukkoampumisen (2022) tekijä viittasi The Daily Stormeriin maailmankuvansa lähteenä ja katsoi muiden rotujen vääjäämättä syrjäyttävän valkoiset. Anglin kuitenkin väitti, ettei tekijä voinut kuulua The Daily Stormerin lukijakuntaan, koska oli ottanut rokotteen koronavirusta vastaan.
Mielipiteet > Sukupuolikysymyksistä

Anglinin mukaan nyky-yhteiskunnassa miehet ovat naisille alisteisia. Maaliskuussa 2017 hän esitti, että kun naisille annetaan oikeuksia, he tuhoavat kaiken ympäriltään. Anglin kertoi heinäkuussa 2018, että hänen mielestään naiset ansaitsevat tulla pahoinpidellyiksi, raiskatuiksi ja lukituiksi häkkeihin. Hän on popularisoinut valkoisen sharian käsitettä, jolla viitataan naisten orjuuttamiseen valkoisen ylivallan kontekstissa.
Mielipiteet > Juutalaisista ja holokaustista

Anglin on holokaustin kiistäjä. Helmikuussa 2017 hän esitti juutalaisten "kuuluvan uuniin". Juutalaiset ovat hänen mukaansa "vihan täyttämiä psykopaatteja" ja "paha rotu". Anglin kuitenkin puolusti Mike Peinovichia kun 8chanissa tämän oli paljastettu olevan naimisissa juutalaisen naisen kanssa.
Mielipiteet > Aasialaisista

Anglinin mukaan kiinalaiset ovat "sieluttomia". Hänellä ei kertomansa mukaan ole paljon pahaa sanottavaa aasialaisista, mutta hänen mukaansa yhdenkään aasialaisen ei silti tulisi muuttaa länsimaihin eikä aasialaisten kanssa tulisi lisääntyä.
Anglinin matkailu Kaakkois-Aasiassa sai jotkut valkoisen ylivallan kannattajat syyttämään Anglinia "rotujen sekoittamisesta". Hänen aatetoverinsa pyrkivät todistamaan, ettei Anglin kuulu "valkoiseen rotuun".
Mielipiteet > Koronaviruksesta ja rokotteista

Anglin levitti aktiivisesti salaliittoteorioita, jotka liittyivät koronaviruspandemiaan. Hän on rokotevastainen.
Ari Vakkilainen

Ari Vakkilainen (s. 29. maaliskuuta 1959 Hämeenlinna) on suomalainen säveltäjä, pianisti, kulttuuripersoona ja anarkisti. Vakkilainen opiskeli Sibelius-akatemiassa, jonka pianolinjalta hän valmistui vuonna 1983. Vakkilainen on ollut myös John Cagen ja Brian Ferneyhoughin mestariluokilla.
Musiikki, elokuvat ja televisio

Vakkilainen on säveltänyt muun muassa neljä oopperaa, kolme sinfoniaa sekä konserttoja, lukuisia pianosonaatteja ja kamarimusiikkia. Vakkilaisen merkittävin teos on vuonna 1988 kantaesitetty ooppera Lätäkkö, jota Helsingin Sanomien kriitikko Seppo Heikinheimo piti vuosikymmenen suomalaisena oopperatapauksena. Hänen Punahilkka-oopperaansa esitettiin Suomenlinnassa vuonna 2000. Sävellystyön lisäksi Vakkilainen toimii pianonsoiton opettajana.
Vuonna 2002 Vakkilainen esitti Emmanuel Stenvallia Jari Halosen elokuvassa Aleksis Kiven elämä. Vuonna 2013 ensi-iltaan tulleessa Halosen elokuvassa Kalevala – Uusi aika Vakkilainen on Väinämöisen roolissa. Hän on myös esiintynyt Halosen televisiosarjassa Jerry Halloween vuonna 2009.
Poliittiset näkemykset

Poliittiselta näkemykseltään Ari Vakkilainen tunnetaan anarkistina, joka on julkaissut pamfletteja sekä kirjoittanut kolumneja ja artikkeleita muun muassa anarkistisen liikkeen historiasta Kapinatyöläinen-lehteen 1980-luvun lopulta lähtien. Lisäksi hän on julkaissut Nestor Mahnon elämää käsittelevän kirjan vuonna 1995. Anarkismiin hän kertoo tutustuneensa säveltäjä John Cagen kautta 1980-luvulla. Vakkilainen on herättänyt huomiota myös arvostelemalla kärkkäästi suomalaisen taiteen apurahajärjestelmää.
Teoksia > Oopperat

Lätäkkö (1988)
The Thunder - Perfect Mind (1996)
Punahilkka (2000)
Hiranyagarbha (2001-2005)
Teoksia > Kirjoja

Nestor Mahno (1995)
Aiheesta muualla

Ari Vakkilainen solistivieraana Jerry Halloween -televisiosarjassa vuonna 2009, Ylen Elävä arkisto
Ari Vakkilaisen tulkitsemia anarkistisia työväenlauluja
August Fredrik (Sussexin herttua)

| August Fredrik |
| --- | --- |
 Sussexin herttua
 Muotokuva, Guy Head, 1798.
Syntynyt:  27. tammikuuta 1773 Buckinghamin palatsi, Lontoo
Kuollut:  21. huhtikuuta 1843 (70 vuotta)
Puoliso:  Lady Augusta Murray (vih. 1793; ero 1794)   Lady Cecilia Underwood (vih. 1831)
Lapset:  2
Isä:  Yrjö III
Äiti:  Kuningatar Charlotte
Nimikirjoitus:  
Prinssi August Fredrik, Sussexin herttua (27. tammikuuta 1773 Buckinghamin palatsi, Lontoo – 21. huhtikuuta 1843 Kensingtonin palatsi, Lontoo) oli Ison-Britannian kuninkaan Yrjö III:n ja kuningatar Charlotten kuudes poika ja yhdeksäs lapsi.