stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
NHL 99
Soundtrack

| NHL 1999 Soundtrack> Artisti | NHL 1999 Soundtrack> Kappale |
| --- | --- |
David Bowie: "Heroes"
Gravity Kills: "Guilty"
Noise Therapy: "Down"
Jeff van Dyck: (Useita kappaleita)
Never Let You Go

Never Let You Go voi viitata:
Never Let You Go, vuoden 1983 albumi Rita Coolidgelta
"Never Let You Go", Dima Bilanin esittämä kappale Eurovision laulukilpailussa 2006
"Never Let You Go", Evermoren kappale
"Never Let You Go", Mandon esittämä kappale Eurovision laulukilpailussa 2003
"Never Let You Go", New Kids on the Blockin single vuodelta 1994
"Never Let You Go", Third Eye Blindin kappale
"Never Let You Go", Sweet Sensationin single vuodelta 1988
"Never Let You Go", Justin Bieberin kappale albumilta My World 2.0
Mladen Markač

Mladen Markač (s. 8. toukokuuta 1955) on entinen Kroatian armeijan kenraalieversti. Hän toimi Kroatian poliisin erikoisjoukkojen komentajana Operaatio Myrskyn aikana. Myöhemmin Jugoslavia-tuomioistuin etsintäkuulutti hänet epäiltynä Operaatio Myrskyn aikana Kroatian serbiväestöön kohdistuneista sotarikoksista. Huhtikuussa 2011 Jugoslavia-tuomioistuin katsoi Markačin syylliseksi ja tuomitsi hänet 18 vuodeksi vankeuteen.  Tuomioistuimen vetoomusaste kuitenkin vapautti Markačin marraskuussa 2012.
Ura

Mladen Markač syntyi vuonna 1955 Đurđevacissa Kroatian sosialistisessa tasavallassa. Vuonna 1981  hän valmistui Zagrebin yliopistosta ja vuonna 1982 hän suoritti asevelvollisuutensa. Tämän jälkeen hän liittyi Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan sisäministeriön poliisijoukkoihin.
Vuonna 1990 Markač ja muut perustivat erikoisoperaatioiden poliisiyksikön sisäministeriön alaisuuteen. Yksikön nimeksi tuli "Terrorisminvastainen yksikkö Lučko"(Antiteroristička jedinica Lučko, ATJ Lučko) ja Markačista sen apulaiskomentaja vuoden 1990 lopulla. Vuonna 1991 Mladen Markač nimettiin tämän yksikön johtoon. Seuraavana vuonna hänet ylennettiin kenraalieverstiksi.
Kroatian itsenäisyyssota

Mladen Markač nimitettiin sisäministeriön erikoisjoukkojen ("Kroatian tasavallan sisäasiainministeriön erikoispoliisi", Specijalna policija) komentajaksi 18. helmikuuta 1994. Samalla hänet nimitettiin myös poliisin erikoisjoukoista vastaavaksi apulaissisäministeriksi.
Poliisin erikoisjoukkojen komentajana Markač oli vastuussa kaikista Operaatio Myrskyyn ja sen oheisoperaatioihin osallistuvista alaisistaan. Poliisin erikoisjoukoista operaatioon osallistui yksittäisten erikoisyksikköjen, kuten ATJ Lučko, lisäksi poliisin erikoisjoukkojen huolto-osasto ja sisäministeriön viestintäkomppanian sekä yksittäisiä erikoisjoukkojen jäseniä Kroatian eri poliisipiireistä.
Jugoslavia-tuomioistuimen mukaan Markačilla oli selvä komentosuhde alaisiinsa sekä myös materiaalinen kyky estää alaisiaan toteuttamasta rikoksia sekä rangaista rikoksiin syyllistyneitä. Lisäksi hänellä oli oikeus suositella tai ehdottaa kurinpitotoimenpiteitä alaisikseen komennettuja Kroatian armeijan sotilaita kohtaan.
Sotarikossyytteet

Haagissa istuvan Jugoslavia-tuomioistuimen syytekirjelmässä Markačia syytettiin yhteisestä rikollisesta hankkeesta Krajinan serbiväestön häätämiseksi väkivalloin lopullisesti asuinsijoiltaan sekä rikoksista ihmisyyttä vastaan. Mladen Markač antautui vapaaehtoisesti 11. maaliskuuta 2004 ja hänet kuljetettiin Haagiin.
Mladen Markač todettiin syylliseksi 15. huhtikuuta 2011 ja tuomittiin 18 vuodeksi vankeuteen sotarikoksista, joiden joukossa tuli tuomio murhasta, vainosta ja ryöstöhävittämisestä. Markač ja Ante Gotovina vapautettiin marraskuussa 2012, kun tuomioistuimen vetoomusaste oli todennut, ettei tuomiolle ollut perusteita.
Mäkiarho

| Mäkiarho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Arhot Arenaria
Laji::  serpyllifolia
Kaksiosainen nimi
 Arenaria serpyllifolia  L. 
Katso myös
   Mäkiarho Wikispeciesissä   Mäkiarho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäkiarhon hedelmiä ja siemeniä
Mäkiarho (Arenaria serpyllifolia) on yksivuotinen, kuivien kasvupaikkojen pienikokoinen kohokkikasvi.
Ulkonäkö ja koko

Mäkiarho kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Kasvi on lyhytkarvainen, ja sen varsi on pysty tai koheneva sekä tavallisesti hyvin haarova. Vastakkain olevat, lähes ruodittomat lehdet ovat 3–6 mm pitkiä ja väriltään harmahtavanvihreitä. Muodoltaan lehdet ovat kolmiomaisen puikeita ja suippoja sekä yksisuonisia. Kukkien valkoiset terälehdet ovat kynnettömiä, ehyitä ja kooltaan 3–4 mm pitkiä. Verholehdet ovat terälehtiä pitempiä. Emiö on kolmelehtinen, ja heteitä on 8–10 kappaletta. Suomessa mäkiarho kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava pulleatyvinen kota. Siemenet ovat nystermäisiä ja rasvalisäkkeettömiä.
Ulkomuodoltaan mäkiarho on varsin monimuotoinen ja vaihteleva, ja se jaetaan useisiin alalajeihin. Mäkiarho muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran pienikokoisia tähtimöitä tai härkkejä, esimerkiksi heinätähtimöä (Stellaria graminea) tai nurmihärkkiä (Cerastium fontanum).
Levinneisyys

Mäkiarho on levinnyt laajalle, mutta levinneisyysalue on varsin hajanainen. Tavallisin laji on Euroopassa, jossa sitä tavataan koko maanosassa lukuun ottamatta Islantia, Fennoskandian vuoristoja ja pohjoisosia, Pohjois-Venäjää sekä Kaakkois-Euroopan aroalueita. Mäkiarhoa kasvaa myös Pohjois-Afrikassa erityisesti Marokosta Tunisiaan sekä muun muassa Etiopiassa. Aasiassa levinneisyysalue on paljon hajanaisempi. Lajia tavataan paikoitellen Turkissa, Iranissa, Saudi-Arabiassa, eripuolilla Keski-Aasiaa, Kiinassa, Filippiineillä, Korean niemimaalla ja Japanissa. Mäkiarho on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan erityisesti mantereen itä- ja keksiosiin. Lisäksi sitä tavataan paikoitellen myös Etelä-Amerikassa. Ihmisen mukana laji on levinnyt muun muassa Australiaan.
Suomessa mäkiarho on alkuperäislaji Etelä-Suomessa ja on yleinen aina Tampereen korkeudelle saakka. Pohjoisempana sitä tavataan vain satunnaisesti. Pohjoisimmat havainnot ovat Oulun seudulta sekä Keski-Lapista. Runsaimmillaan laji on Ahvenanmaalla.
Elinympäristö

Mäkiarho on tyypillinen ihmisen muokkaaman kulttuuriympäristön kasvi. Se kasvaa kalkkipitoisilla kallioilla, aukkoisilla kallio-, rinne- ja vallikedoilla, soralaikuilla, hiekkaisilla pientareilla, pihoilla, joutomailla, kesantopelloilla sekä teiden ja rautateiden penkereillä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2018: Mäkiarhon (Arenaria serpyllifolia) levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Mäkiarho (Arenaria serpyllifolia)
Pohjolan kasvien pauloissa: Arenaria serpyllifolia – mäkiarho
ITIS: Arenaria serpyllifolia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Arenaria serpyllifolia (englanniksi)
Flora of China: Arenaria serpyllifolia (englanniksi)
Mäkiarhon kukka.
Naamoila

| Naamoila Намоево, Namojevo |
| --- | --- |
 Naamoila
 Koordinaatit: 61°59′51″N, 34°4′18″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Äänisenrannan piiri
Kunta:  Suoju
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2013):  3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Naamoila (lyydiksi Nuamoil, ven. На́моево, Namojevo) on kylä Karjalan tasavallan Äänisenrannan piirin Suojun kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Ukšjärven länsirannan niemellä 20 kilometriä Suojusta luoteeseen. Kylässä on kolme asukasta (vuonna 2013).
Naamoilan kylä mainitaan vuoden 1563 verokirjassa. 1900-luvun vaihteessa se kuului Suojun volostiin, jossa lähikylät muodostivat Naamoilan kyläkunnan. Vuonna 1905 Naamoilassa oli 33 taloa, 177 asukasta ja koulu. Kyläläiset olivat lyydiläisiä.
Neuvostoaikana perustettiin Äänisenrannan piirin Naamoilan kyläneuvosto, johon kuuluivat myös Karjainen (ven. Karelskaja), Koskenkylä (Porožek), Kossalmi (Kosalma), Niemenkylä (Karelski Navolok), Rinda, Surlahti (Surguba) ja Tšarvitša (Tsarevitši). Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 771 asukasta, joista 602 oli karjalaisia. Naamoilan 262 asukasta olivat kaikki karjalaisia.
Naamoilasta olivat kotoisin Karjalan ASNT:n puoluejohtaja Ivan Senkin ja Neuvostoliiton sankari Ivan Tornev. Nykyään kylässä on lähinnä kesäasutusta.
Black Metal Kommando / Gas Chamber

| Black Metal Kommando / Gas Chamber Satanic Warmaster |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2000–2001
 Julkaistu: marraskuu 2005
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 51.42
 Levy-yhtiö: Werewolf Records
Satanic Warmasterin muut julkaisut
| Carelian Satanist Madness 2005 | Black Metal Kommando / Gas Chamber 2005 | Nachzehrer 2010 |
Black Metal Kommando / Gas Chamber on suomalaisen black metal -yhtye Satanic Warmasterin vuonna 2005 julkaisema kokoelmalevy ennen julkaisemattomia nauhoituksia.
Levy sisältää kolme Satanic Warmaster nauhoitetta vuosilta 2000 – 2001, jotka jäivät aikanaan julkaisematta mm. ”Black Metal Kommandon” heikon rumpusoundin ja ”Gas Chamberin” rotusortoa ja holokaustia käsittelevien teemojen takia.
Kappaleet

OSA I - Black Metal Kommando
Sisältää vuoden 2000 lokakuussa nauhoitetun Black Metal Kommando -äänitteen, jonka oli tarkoitus olla ensimmäinen virallinen Satanic Warmaster -albumi. Nauhoitusten aikana sessiorumpalina toimi monista Satanic Tyrant Werewolfin aikaisemmista projekteista tuttu Nigrantium.
Intro – 5.35 (2005 Remix)
Distant Blazing Eyes – 5.44
The Burning Eyes of the Werewolf – 4.10
Black Metal Kommando – 3.00
Wolves of Blood and Iron – 6.24
Raging Winter – 4.28
OSA II - Gas Chamber
Sisältää vuoden 2000 kesällä nauhoitetun Gas Chamber demon. Kappaleiden fasismia ja kansallissosialismia ylistävässä äänimaailmassa kuuluu selvästi Satanic Warmasteria edeltäneen projektin, Blutrachen, vaikutus.
Macht & Ehre – 3.43
The Blood of Our Fathers – 2.38
D.S.O. 2000 – 3.51
OSA III - MOOZZHEAD split / Tribute to Beherit
Sisältää suomalaisen noise-yhtye Moozzheadin kanssa nauhoitetun kollabraatiojulkaisun suomalaisen black metal-yhtye Beheritin kunniaksi.
Fish – 3.29
Paradise (Part II) – 4.26
The Seventh Oath of Demonomancy – 4.14
Kokoonpano

Satanic Tyrant Werwolf – laulu & kaikki instrumentit
Nigrantium – Rummut raidoissa 2–6
Moozzhead – 10-12
Arviot

Imperiumi: 7½/10
Aiheesta muualla

Black Metal Kommando / Gas Chamber Discogsissa. (englanniksi)
S.T. Werwolfin omia aatteita levystä (Arkistoitu – Internet Archive)
Albumi Black Metal Kommando / Gas Chamber Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
NHL Legacy Edition

| NHL Legacy Edition |
| --- | --- |
 NHL Legacy Editionin kannessa on Stanley Cup
Kehittäjä:  EA Canada
Julkaisija:  EA Sports
Pelisarja:  NHL
Julkaistu:  NA 15. syyskuuta 2015
Lajityyppi:  urheilu
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12 ESRB: E10+  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Playstation 3 Xbox 360
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
NHL Legacy Edition on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli.
NHL Legacy Edition yhdistää NHL-jääkiekon suosituimmat pelitilat ja palkitut pelilliset ominaisuudet yhdeksän vuoden ajalta sekä päivitetyt kokoonpanot ja autenttiset aikataulut.
Liigat

NHL
AHL
CHL
OHL
QMJHL
WHL
Liiga
SHL
NLA
DEL
Extraliga
Maajoukkueet (ei IIHF:n lisenssiä)
Aiheesta muualla

NHL: Legacy Edition MobyGamesissa (englanniksi)
Mäkiapila

| Mäkiapila |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Faboideae
Suku::  Apilat Trifolium
Laji::  montanum
Kaksiosainen nimi
 Trifolium montanum  L. 
Katso myös
   Mäkiapila Wikispeciesissä   Mäkiapila Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäkiapila (Trifolium montanum, syn. Amoria montana) on suuressa osassa Eurooppaa tavattava hernekasvien heimoon kuuluva apilalaji.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen mäkiapila kasvaa noin 20–50 cm korkeaksi. Kasvin varsi on pysty ja karvainen. Lehdet ovat kolmisormisia ja niiden lehdykät ovat suikeita tai suippoja, nirhalaitaisia ja alta karvaisia. Aluslehtien lehdykät ovat 3–7 cm pitkiä. Lehtien korvakkeet ovat pitkälti ruodin kanssa yhdiskasvuisia. Pallomaiset ja pitkäperäiset kukinnot sijaitsevat varsien päissä ja niitä on usein kaksi yhdessä. Kukat ovat perällisiä ja väriltään aluksi kellanvalkoisia, kukinnan jälkeen kellanruskeita. Kukan verhiö on karvainen, kellanvalkoinen teriö tyveltä yhdislehtinen ja 7–9 mm pitkä. Mäkiapila kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Siemenet kypsyvät verhiön sisään jäävässä palossa.
Mäkiapila muistuttaa Suomessa tavattavista muista apiloista eniten yleistä alsikeapilaa (T. hybridum).
Levinneisyys

Mäkiapilaa tavataan Pohjois-Espanjasta läpi Keski- ja Itä-Euroopan Keski-Venäjälle saakka. Etelässä lajin levinneisyysalue ulottuu Keski-Italiaan, Pohjois-Balkanille ja Kaukasukselle, pohjoisessa Baltiaan, Keski-Ruotsiin ja Etelä-Suomeen. Norjassa ja Tanskassa laji on harvinainen. Suomessa mäkiapila on Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa muinaistulokas. Samoilla alueilla lajia voi myös varmimmin tavata Suomessa, joskin harvinaisena. Muualla Suomessa laji satunnainen tulokaslaji, jota on harvakseltaan tavattu Kemin korkeudelle saakka. Viime vuosikymmeninä laji on suuresti harvinaistunut kaikkialla Suomessa. Se on muun muassa hävinnyt kokonaan Satakunnasta.
Elinympäristö

Mäkiapila kasvaa kuivilla kasvupaikoilla, kuten kallioilla, pientareilla ja kedoilla. Toisinaan sitä saattaa tavata tulokkaana satamissa ja rautateillä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Mäkiapila (Trifolium montanum)
Kasviatlas 2021: Mäkiapilan (Trifolium montanum) levinneisyys Suomessa.
Luontoportti: Mäkiapila (Trifolium montanum)
Den virtuella floran: Backklöver (Trifolium montanum) (ruotsiksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Trifolium montanum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Trifolium montanum (englanniksi)
Mäkiapilan kukintoja ja lehtiä.
Najeeb Halaby

Najeeb Halaby
Najeeb Halaby (arabiaksi: نجيب إلياس حلبي‎; 19. syyskuuta 1915 – 2. heinäkuuta  2003) oli yhdysvaltalainen liikemies ja valtion virkamies sekä Jordanian kuningattaren Noor al-Husseinin isä.
Halaby syntyi Dallasissa, Texasissa Najeeb Elias Halabyn, syyrialaissyntyisen libanonilaisen siirtolaisen, ja Laura Wilkins Halabyn poikana. Hän opiskeli Stanfordin yliopistossa ja Yalen yliopistossa lakia. Toisen maailmansodan aikana hän oli laivastossa lentäjänä.
Vuosina 1961–1965 hän oli töissä Yhdysvaltain siviili-ilmailulaitoksessa ja vuosina 1969–1972 Pan Amin pääjohtajana. Hän oli mukana vuonna 1970, kun ensimmäinen Boeing 747 lensi Atlantin yli.
Halaby oli naimisissa kolme kertaa. Ensimmäinen vaimo oli Doris Carlquist. He erosivat vuonna 1977.
He saivat kolme lasta
Elizabeth "Lisa" (myöhemmin Noor al-Hussein)
Christian
Alexa
Halabyn toinen vaimo oli Jane Allison Coates vuosina 1980–1996. 
Kolmas vaimo oli Libby Anderson Cater, jonka kanssa hän asui aina kuolemaansa asti.
Musta nepalinvuoristokoira

| Musta nepalinvuoristokoira> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:     Nepal
Määrä:  harvinainen
Alkuperäinen käyttö:  vahtikoira
Nykyinen käyttö:  vahti-, paimen- ja metsästyskoira, laumanvartija
Muita nimityksiä:  Black Hill Dog
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  20–25 kg
Säkäkorkeus:  45–50 cm
Väritys:  musta tai tummanruskea
Musta nepalinvuoristokoira on nepalilainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta.
Ulkonäkö

Rotu on keskikokoinen, vahva ja lihaksikas. Häntä on pitkä ja tuuhea; levossa matalalla kannettu, liikkuessa hieman kaareutuva. Karvapeite on tiheä ja hieman aaltoileva. Väritys on yleensä musta, mutta joskus harvoin tummanruskea; joillain yksilöillä esiintyy pieniä valkoisia merkkejä. Säkäkorkeus vaihtelee 45–50 cm ja paino 20–25 kg välillä.
Luonne ja käyttäytyminen

Musta nepalinvuoristokoira on älykäs, rohkea, valpas ja aktiivinen. Se vaistoaa herkästi vieraiden ihmisten saapumisen - sen sanotaan havaitsevan heidän lähestymisensä jo silloin kun he ovat vielä pitkän matkan päässä. Se ilmoittaa tunkeilijoista kovalla, jatkuvalla haukulla.
Alkuperä

Rotu on kotoisin Pohjois-Nepalin kukkuloilta Himalajan vuoristosta. Se on läheistä sukua Tiibetin shakhille, josta sen uskotaan polveutuneen. Se on elänyt kotialueellaan eristäytyneenä vuosikymmenien ajan, minkä vuoksi se on lopulta kehittynyt omaksi, yhtenäiseksi rodukseen. Paikallisissa kylissä jokainen yksilö kuuluu tiettyyn talouteen eikä niiden anneta vaellella vapaina tai risteytyä paikallisten villikoirien kanssa.
Mustaa nepalinvuoristokoiraa käytetään pääasiassa omaisuuden vartiointiin, mutta toisinaan myös lampaiden ja vuohien paimennukseen. Lisäksi se toimii laumanvartijana susia, sakaaleja, tiikereitä ja leopardeja vastaan. Joskus sitä käytetään myös villisian ja kauriin metsästykseen. Myös salametsästäjien tiedetään käyttäneen sitä uhanalaisen himalajanmyskihirven metsästykseen ja he ovat kouluttaneet koiransa vainuamaan sen myskirauhasen erittämää voimakasta tuoksua.
Najash rionegrina

| Najash rionegrina |
| --- | --- |

 Myöhäisliitukausi 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Ophidia
Suku::  Najash
Laji::  rionegrina
Kaksiosainen nimi
 Najash rionegrina  Apesteguía & Zaher, 2006 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Najash rionegrina nimi on annettu alkukantaiselle käärmelajille. Laji eli noin 90 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä liitukaudella. Sen fossiili löydettiin Patagoniasta Argentiinasta. Laji oli 1,5 metriä pitkä, sillä oli kaksi jalkaa ja lantio, mikä viittaa siihen, että ensimmäiset käärmeet kehittyivät maalla liskomaisista edeltäjistään.
Bernin lentoasema

Bernin lentoasema (saks. Regionalflugplatz Bern-Belp; IATA: BRN, ICAO: LSZB / LSMB) on Sveitsin pääkaupunkia Berniä palveleva lentoasema Belpin kunnassa. Sieltä lennetään eräisiin Euroopan suuriin kaupunkeihin sekä useisiin lomakohteisiin. Vuonna 2016 lentoasemaa käytti 183 319 matkustajaa, mikä oli 3,5 prosenttia vähemmän kuin edellisenä vuonna.
Lentoaseman käyttäjistä vuonna 2016 182 432 oli siviililiikenteen matkustajia, joista 174 183 oli reitti- ja tilausliikenteen lentokonematkustajia, 1 357 kaupallisten helikopterilentojen matkustajia ja 6 892 ei-kaupallisen liikenteen matkustajia eri tyyppisissä lentokulkuneuvoissa.
Asema on lentoyhtiö SkyWork Airlinesin kotikenttä ja Helvetic Airwaysin liikenteen solmukohta.
Historia

Lentoaseman perusti vuonna 1929 yksityinen ilmailuyhtiö Alpar, joka liikennöi Sveitsissä toisen maailmansodan puhkeamiseen asti. Sodan jälkeen Alpar jatkoi liiketoimintaa lentoaseman operaattorina kantonin ja kaupungin avustusten tukemana. Vuodeksi 1947 suunniteltu laajentuminen ei läpäissyt kansanäänestystä ja ensimmäinen betoninen kiitotie rakennettiin vasta vuonna 1950. Vuonna 2014 Alpar sai uuden nimen, Flughafen Bern AG.
Useat yritykset rakentaa kansainvälinen lentoasema Berniin tai sen lähistölle pienen paikallisen kentän tilalle epäonnistuivat. Vuonna 1945 Sveitsin liittokokous päätti perustaa kansainvälisen lentoaseman, nykyisen Zürichin lentoaseman Kloteniin lähelle Zürichiä Bernin lähellä olevan Utzendorfin sijasta. Vuoden 1963 hanke Herrenschwandenin lähistöllä kariutui jyrkkään vastustukseen erityisesti maanviljelijöiden taholta, kuten kävi myös vuoden 1966 projektille Rosshäusernissä ja vuonna 1970 Kallnachissa.
Joulukuussa 2016 bmi regional lopetti lentonsa Münchenin lentoasemalta Berniin kilpailtuaan reitillä kaksi vuotta SkyWork Airlinesin kanssa.
Varustus

Lentoasemalla on kaksi kiitotietä:
14/32, asfaltilla päällystetty, pituus 1 730 metriä
32L/14R, päällystämätön, pituus 650 metriä
Olemassaolevaa terminaalia laajennettiin vuonna 2011 palvelemaan paremmin lentoja Schengen-alueen ulkopuolelle. Suunnitelmissa ovat uudet rullaustiet ja uusi pysäköintialue.
Yksi kentän lentokonehalleista, Biderhangar, jonka rakensi sveitsiläinen ilmailun edelläkävijä Oskar Bider, on listattu kansalliseksi perintökohteeksi.
Muu käyttö

Sveitsin ilmavoimien kuljetuskalustoa säilytetään Bernin lentoasemalla. Kyseessä ovat kaksi suihkumoottorilentokonetta ja kaksi potkuriturbiinikonetta.
Lisäksi lentoasema toimii Sveitsin siviili-ilmailuviraston kotipaikkana.
Lentoyhtiöt ja -reitit

Darwin Airline
 Kausittaiset rahtilennot: Palma de Mallorca
Germania Flug
 Kausittain: Calvi
Helvetic Airways
 Kausittain: Olbia, Palma de Mallorca
 Kausittaiset rahtilennot: Iraklion, Kos, Larnaka, Préveza, Ródos
SkyWork Airlines
 Amsterdam, Berliini, Köln/Bonn, Hampuri, Lontoo, München, Palma de Mallorca, Wien 
Kausittain: Cagliari, Elba, Figari, Heringsdorf, Ibiza, Jersey, Menorca, Olbia, Sylt, Zadar
Tilastoja

| Vuosi | Matkustajia | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 2010 | 85 981 | 09,6 % |
| 2011 | 169 288 | 096,9 % |
| 2012 | 258 543 | 052,7 % |
| 2013 | 244 699 | 05,4 % |
| 2014 | 177 539 | 027,5 % |
| 2015 | 190 032 | 07,0 % |
| 2016 | 183 319 | 03,5 % |
Joukkoliikenneyhteydet

Kaksi linja-autolinjaa palvelee lentoasemaa. Puolen tunnin välein kulkeva AirportBus Bern (linja 334) yhdistää kentän Belpin rautatieasemaan, jossa matkustajat voivat vaihtaa S-Bahnin juniin S3, S4, S31 ja S44 Bernin pääasemalle. Matka-aika Bernin keskustaan on 30 minuuttia. Bussilinja 160 yhdistää lentoaseman Belpiin, Rubigeniin ja Münsingeniin (jossa yhteys S1-junaan).
Ilmakuva lentoaseman alueesta
Biderhangar
Lentokoneita ja lennonjohtotorni
Käännös suomeksi
Myllylampi (Hirvensalmi, Parkkola)

| Myllylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°37′54″N, 26°42′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Vahvajärveen 
Järvinumero:  14.921.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  89,6 m  
Pituus:  900 m  
Leveys:  470 m  
Rantaviiva:  2,583 km  
Pinta-ala:  24,211 ha  
Saaria:  1 
 fiMyllylampi 
Myllylampi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Parkkolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 900 metriä pitkä, 470 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Vahvajärven alueeseen (14.921) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 89,6 metriä mpy.
NHL Hockey

| NHL Hockey |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Park Place Productions
Julkaisija:  EA Games
Pelisarja:  NHL
Julkaistu:  1991
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  
Alusta:  Sega Mega Drive
Jakelumuoto:  Pelimoduuli
Oheislaite:  pad-ohjain
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
NHL Hockey on EA Sportsin julkaisema NHL-pelisarjan ensimmäinen osa, joka julkaistiin vuonna 1991. Pelissä on NHL:n lisenssi, joten pelissä on joukkueet ja niiden nimet, mutta NHLPA:n lisenssin puuttumisen johdosta pelaajien nimiä ei ole. Pelaajat erotti toisistaan numeroiden perusteella.
Vastaanotto

Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelille 83 pistettä sadasta.
Aiheesta muualla

NHL Hockey MobyGamesissa (englanniksi)