stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Encounter (H10)
Palvelus

Koulutuksjakson jälkeen alus liitettiin joulukuussa 1934 Kotilaivaston 5. hävittäjälaivueeseen, jolloin se aloitti laivueen mukana valmistautumisen Länsi-Intian purjehdukseen tammikuusta maaliskuuhun 1935.
Alus kolaroi 18. kesäkuuta Portlandin edustalla HMS Escapaden kanssa, minkä vuoksi se oli Devonportin telakalla korjattavana 19. kesäkuuta - 8. heinäkuuta.
Pari kuukautta telakalta paluunsa jälkeen alus lähetettiin laivueen mukana Välimeren laivastoon täydennyksenä Etiopian kriisin vuoksi. Alus kolaroi 19. marraskuuta yöharjoituksessa Aleksandrian edustalla HMS Echon kanssa, jolloin sen kylkeen tuli reikä kattilahuone No2:n kohdalle. Se joutui palaamaan Aleksandriaan, josta se siirrettiin Maltalle korjattavaksi.
Alus oli 29. marraskuuta 1935 - 8. helmikuuta 1936 Maltalla telakalla. Palvelukseen paluun jälkeen se palasi maaliskuussa laivueen mukana kotimaahan, josta se oli Biskajanlahdella tammikuusta maaliskuuhun 1937 valvomassa Espanjan kauppasaartoa.
Encounter oli mukana Kotilaivaston Itämeren kierroksella 21. kesäkuuta - 6. heinäkuuta. Alus oli 30. heinäkuuta - 18. marraskuuta Sheernessin telakalla huollettavana, jonka jälkeen se oli Portlandissa koulutettavana.
Helmi-maaliskuun 1938 alus partioi Espanjan etelärannikolla ennen paluutaan kotivesille. Alus kolaroi 26. syyskuuta 1938, jolloin se kärsi suurta vahinkoa. Aluksen keula tuhoutui täysin pitkältä matkalta ja se oli 27. syyskuuta alkaen korjattavana Hawthorn Leslien telakalla Hebburnissa.
Lokakuussa alus palasi palvelukseen, minkä jälkeen se siirtyi tammikuussa 1939 Gibraltarille partioimaan Espanjan rannikolla. Alus palasi kotivesille maalis-huhtikuun vaihteessa. Alus siirrettiin 15. heinäkuuta Noren komentajan alaisuuteen ensin huollettavaksi ja sitten reserviin. Välittömän sodanuhan vuoksi alus kuitenkin palasi palvelukseen 12. hävittäjälaivueeseen, jolloin sen miehistöstä 60 prosenttia oli reserviläisiä.
Palvelus > Toinen maailmansota

Alus sijoitettiin laivueen mukana Milford Haveniin, josta se siirtyi marraskuussa Plymouthiin ja edelleen tammikuussa 1940 Scapa Flow'hun. Alus osallistui Norjan taisteluihin. Alus suojasi 12. huhtikuuta HMS Grenaden kanssa tankkeri British Ladyä Skjelvuonossa (68°00′N, 13°15′E).
Alus oli 20. kesäkuuta - 20. heinäkuuta huollettavana Sheernessin telakalla, jossa sille asennettiin magneettisuojaus. Alus lähti välittömästi palvelukseen palatessaan Gibraltarille suojaten joukkojenkuljetusaluksia Reina del Pacifico ja Clan Ferguson sekä lentotukialus HMS Argusta. Gibraltarilla alus liitettiin vastaperustetun Force H:n 13. hävittäjälaivueeseen.
Operaatio Hurryssä alus suojasi 31. heinäkuuta Argusta, minkä jälkeen se lähti 4. elokuuta Britteinsaarille HMS Hoodin, HMS Valiantin, Arguksen ja HMS Arethusan sekä neljän hävittäjän kanssa.
Paluumatkalle alus lähti 16. elokuuta Scapa Flow'sta HMS Ark Royalin ja HMS Enterprisen sekä neljän hävittäjän kanssa. Osasto saapui 20. elokuuta Gibraltarille. Vastasaapunut osasto oli 25. elokuuta koulutuspurjehduksella Atlantilla ennen operaatio Hatsia.
Alus oli 11.syyskuuta HMS Hotspurin ja HMS Griffinin kanssa etsimässä sukellusvenettä Gibraltarin itäpuolella. Alukset havaitsivat kuusi tuntematonta länteen matkannutta alusta, jotka tunnistettiin Ranskan laivaston laivueeksi.
Alus osallistui 27. marraskuuta Force H:ssa Spartiventon taisteluun.
Palvelus > Toinen maailmansota > 1941

Tammikuussa 1941 alus suojasi lentotukialus HMS Furiousin Freetowniin sekä edelleen Takoradiin, minkä jälkeen se partioi Etelä-Atlantilla 12. huhtikuuta saakka. Alus saapui Aleksandriaan 12. huhtikuuta.
Alus siirrettiin huollettavaksi Maltan telakalle, missä siihen osui lentopommi 29. ja 30. huhtikuuta sekä 16. toukokuuta. Pommeista ensimmäinen räjähti telakka-altaan portaissa aiheuttaen lähinnä sirpalevaurioita. Toinen pommi läpäisi etukannen kohdalta kaksi seuraavaa kantta räjähtäen kaikuluotainosastossa aiheuttaen runkoon reiän. Kolmas pommi läpäisi konekivääritason sekä yläkannen räjähtäen kattilahuoneen vesitiiviissä seinässä aiheuttaen runkoon reiän. Osumat eivät aiheuttaneet henkilövahinkoja, koska alus tyhjennettiin öisin.
Alus palasi heinäkuussa palvelukseen Gibraltarilla, jonne se saapui 26. heinäkuuta Force H:n mukana. Alus viipyi Gibraltarilla lukuun ottamatta syyskuista partiointia Etelä-Atlantilla.
Alus liitettiin operaatio Substancen Force X:ään kymmenen hävittäjän kanssa suojaamaan risteilijöitä HMS Edinburghia, HMS Manchesteria ja HMS Arethusaa sekä miinalaiva HMS Manxmania. Osaston tehtävänä oli suojata saattueen pääsy Sisilian kapeikosta Maltalle. Alus saapui 16. lokakuuta Aleksandriaan.
Lokakuussa Encounter, Hotspur ja HMS Hero sekä miinalaiva HMS Latona lähtivät Tobrukiin operaatio Cultivatessa, jossa noudettiin loput australialaisen divisioonan joukoista. Operaation lopulla 25. lokakuuta Latona upposi ja Hero vaurioitui ilmahyökkäyksissä.
Alus lähti 15. marraskuuta Singaporeen Itäiseen laivastoon, jonne se saapui 3. joulukuuta.
Palvelus > Toinen maailmansota > 1942

Alus oli laivaston mukana, kunnes se 20. tammikuuta 1942 liitettiin 7. hävittäjälaivueeseen Hollannin Itä-Intiaan.
Encounter ja USS Pope suojasivat vaurioituneen risteilijä HMS Exeterin vetäytymistä Jaavanmeren taistelusta. Keisarillisen Japanin laivaston raskas risteilijä ja kaksi hävittäjää lähtivät 28. helmikuuta 1942 Surabajasta pohjoiseen. Seuraavana aamuna Japanin laivaston ilmavoimat ja alukset aloittivat hyökkäyksen kolmea liittoutuneiden alusta vastaan Jaavan ja Borneon välillä. Liittoutuneita vastassa olivat raskaat risteilijät Ashigara, Nachi, Haguro ja Myōkō sekä neljä hävittäjää. Varhain 1. maaliskuuta Encounter ja Exeter olivat uponneet ja tuntia myöhemmin 12 syöksypommittajaa upottivat Popen sen yrittäessä päästä pakoon.
Japanin laivaston hävittäjä Ikazuchi pelasti seuraavana päivänä merestä 442 merimiestä uponneilta aluksilta.
Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
Aubrey St. Clair-Ford 4. huhtikuuta 1938 - 9. marraskuuta 1939
Eric Vernon Saint John Morgan 9. marraskuuta 1939 - 1. maaliskuuta 1942
Hiivasienitulehdus

Candida albicans -sieniviljelmä.
Hiivasienitulehdus on Candida-hiivasienen aiheuttama tulehdus. Hiivatulehduksen voi aiheuttaa allergia, tartunta, liika hygienia, hiostavat siteet, liika makean nauttiminen, antibioottikuuri tai stressi.
Ilmeneminen ja oireet

Hiivainfektio voi ilmetä sukuelimien, tavallisimmin vaginan, tulehduksena, ihottumina, suutulehduksena tai suolisto-oireina. Terskassa hiivatulehdus ilmenee kutinana ja kirvelynä. Emättimessä hiiva­tulehduksessa ilmenee hajutonta ja kokkareista valkovuotoa sekä kutinaa ja kirvelyä. Joskus hiivasieni on lähes oireeton. Hoitamaton hiivainfektio voi myös aiheuttaa naisilla hedelmöityksen vähentymistä tai nk. valeraskauksia. Hiivainfektio voi aiheuttaa myös allergioiden lisääntymistä.
Hiivojen aiheuttamat tulehdustaudit eivät yleensä ole vakavia, ellei sairastuneen immuunijärjestelmä ole jostakin syystä, kuten AIDSin takia, heikentynyt.
Lapsilla hiivasienitulehdus ilmenee useimmiten suutulehduksena eli sammaksena. Pienillä lapsilla on harvemmin tavattu hiivainfektiota sukuelimissä. Tällöin useimmiten sen on aiheuttanut kihomato.
Hoito

Hiivatulehdus paranee useimmiten apteekista saatavilla sienilääkkeillä mutta tarvitsee joskus lääkärihoitoa. Tauti on kuumeeton eikä aiheuta vakavia lisätauteja.
Hiivatulehduksen hoitoon on olemassa kotikonsteja. Suun sieni-infektioon auttaa sitruuna- tai puolukkamehu. Emätintulehdukseen auttaa runsas maitohappobakteerien nauttiminen esimerkiksi piimän tai maustamattoman jogurtin muodossa. Maitohappobakteerit ja niiden lisääminen auttaa, sillä emättimen luonnollisen tasapainon bakteereista useimmat ovat juuri maitohappobakteereja ja hiivatulehduksen voi aiheuttaa jo se, että tämä bakteerikanta emättimessä pienenee.[lähde? ]
Hiivasyndrooma

Vaihtoehtolääketieteen kannattajat puhuvat usein vähäoireisesta systeemisestä hiivainfektiosta eli hiivasyndroomasta. Hiivasyndrooman väitetään aiheuttavan laajasti erilaisia oireita. Vähäoireinen systeeminen hiivainfektio ei kuitenkaan ole mahdollinen, vaan systeeminen hiivainfektio aiheuttaisi henkeä uhkaavan, välitöntä sairaalahoitoa vaativan tilan. Hiivasyndrooman olemassaoloa ei ole voitu todistaa tieteellisesti, eikä lääketiede sitä tunne. Hiivasyndroomaa epäilevät potilaat kärsivät todellisuudessa muista sairauksista. Joskus taustalla voi olla useita tekijöitä, jolloin yksiselitteistä diagnoosia ei voida asettaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Terveystietopankki – Emättimen hiivatulehdus Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiö YTHS.  23.9.2019. Viitattu 17.1.2020.
Kampman, Lia: Mikä avuksi hiivasienitulehdukseen? Yle Akuutti.  21.01.2003. Viitattu 17.1.2020.
Tiitinen, Aila: Emättimen hiivatulehdus Lääkärikirja Duodecim.  25.9.2019. Viitattu 17.1.2020.
IKL (täsmennyssivu)

IKL voi olla
Isänmaallinen kansanliike, vuosina 1932–1944 Suomessa toiminut puolue
Isänmaallinen Kansanliike, vuonna 1993 perustettu puolue
Suomi – Isänmaa -puolue, joka vaihtoi nimensä vuonna 2006
Imatran keilailuliitto, Imatralla Suomessa toimiva urheiluseura
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”IKL”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Grenelle

Pariisin 15. arrondissementin kartta. Grenelle ylinnä.
Grenelle on Pariisin kaupunginosa, joka kuuluu 15. arrondissementtiin. Se liitettiin Pariisiin vuonna 1860 yhdessä Vaugirardin ja Javelin kuntien kanssa.
IK Frej

Idrottsklubben Frej on urheiluseura Täbystä. Seuran jalkapallojaosto pelaa Ruotsin kuudenneksi korkeimmalla sarjatasolla 4. divisioonassa. Seuralla on toimintaa myös salibandyssa.
Glitz, Blitz And Hitz

| Glitz, Blitz And Hitz Andy Scott's Sweet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1996
 Tuottaja(t): Andy Scott, Steve Mann
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: CNR Records
Sweetin muut julkaisut
| The Answer 1995 | Glitz, Blitz And Hitz 1996 | Sweetlife 2002 |
Glitz, Blitz and Hitz on Andy Scott's Sweetin vuonna 1996 julkaistu studioalbumi, jolla yhtye versioi uudelleen vanhoja Sweet-klassikoita.
Kappaleet

Action (Connolly/Tucker/Scott/Priest) 3:43
Blockbuster (Chinn/Chapman) 3:26
Fox On The Run (Connolly/Tucker/Scott/Priest) 3:31
Teenage Rampage (Chinn/Chapman) 3:43
Love Is Like Oxygen (Scott/Griffin) 4:25
The Six Teens (Chinn/Chapman) 4:28
The Ballroom Blitz (Chinn/Chapman) 4:06
Hellraiser (Chinn/Chapman) 3:23
Wig Wam Bam (Chinn/Chapman) 1:49
Little Willy (Chinn/Chapman) 2:52
Turn It Down (Chinn/Chapman) 3:14
Peppermint Twist (J.Dee/H.Glover) 3:44
Love Is Like Oxygen (Ext. version) (Scott/Griffin) 8:28
Muusikot

Andy Scott: kitara, laulu
Chad Brown: laulu
Steve Mann: kosketinsoittimet, kitara
Jeff Brown: basso, laulu
Bruce Bisland: rummut
Hemidesmosomi

hemidesmosomi
Hemidesmosomi eli puolidesmosomi on mekanismi, joka liittää epiteelin tyvisolukerrosta alla olevaan tyvikalvoon.
Rakenne

Epiteelisolun soluliman puolella hemidesmosomin rakenne muistuttaa desmosomia: epiteelisolun solukalvoon liittyy selvä liitosproteiinien muodostama paksunnos, johon solun tukirangan keratiinin muodostamat välikokoiset säikeet kiinnittyvät. Vaikka hemidesmosomit kytkeytyvät desmosomien tapaan solun tukirankaan, niissä ei ole desmosomeille tyypillisiä molekyylejä, kuten desmoplakiineja ja desmogleiineja. Solukalvon lävistävä ja tyvikalvoon kiinnittyvä proteiini on hemidesmosomissa integriini-niminen transmembraaniproteiini. Solun sisällä alfa4-integriini kiinnittyy keratiinifilamentteihin plektiini-nimisen proteiinin välityksellä ja tyvikalvolla beta6alfa4-integriini tyvikalvon rakenneproteiiniin, laminiiniin. Näin syntyy mekaanisesti kestävä sidos. Integriinit mahdollistavat myös viestinvälityksen esimerkiksi solunjakaantumisen, erilaistumisen tai apoptoosin yhteydessä.
Toinen hemidesmosomin rakenteen kannalta tärkeä kalvoproteiini on tyypin XVII kollageeni (bullous pemfigoidi-antigeeni 180, eli BP180). Se kiinnittyy solun sisällä keratiineihin BP230-nimisen proteiinin välityksellä.
Häiriöt

Tauteja, joiden syynä on DNA-muutokset hemidesmosoia muodostavien proteiinien geenien kohdalla, kutsutaan epidermolysis bullosa -tautiryhmäksi. Jos yksilönkehityksen aikana tapahtuu synnynnäinen mutaatio missä tahansa hemidesmosomia muodostavassa proteiinissa, se johtaa taipumukseen muodostaa ihoon rakkuloita. Samoin vaikuttavat näitä proteiineja vastaan muodostuvat autovasta-aineet.
Aiheesta muualla

http://www.solunetti.fi/fi/solubiologia/puolidesmosomi/2/
Greta Erikson

Greta Erikson (joulukuu 1919 – 13. lokakuuta 2014) oli ruotsalainen pianisti, pianopedagogi ja professori.
Erikson aloitti pianonsoiton opintonsa viisivuotiaana Karl Wohlfartin pianokoulussa. 12-vuotiaana hän debytoi solistina Konsertföreningenissä. Suuren läpimurtonsa hän teki vuonna 1940 korvatessaan Claudio Arraun Tukholman konserttitalossa, jossa hän esitti Pjotr Tšaikovskin 1. pianokonserton ja Sergei Rahmaninovin 3. pianokonserton. Erikssonille toikin mainetta 1940-luvulla tehty yhteistyö Tor Mannin johtaman Ruotsin radion sinfoniaorkesterin kanssa. Erikson jatkoi opintojaan vuonna 1941 Sveitsin Zürichissä Anna Hirzel-Langenhanin johdolla. Hän opiskeli myös Pariisissa. Erikson saavutti kansainvälisellä urallaan tunnustusta etenkin Ludwig van Beethovenin ja Johannes Brahmsin tulkitsijana. Hän panosti samalla ruotsalaisohjelmistoon, kuten Wilhelm Stenhammarin, Adolf Wiklundin, Ludvig Normanin ja Erland von Kochin teoksiin. Kamarimuusikkona hän teki yhteistyötä muiden muassa David Oistrahin ja Mstislav Rostropovitšin kanssa. Erikson ei yleisesti pitänyt modernistisesta musiikista. Silti hän 75-vuotiaana tutustui Alfred Schnittken sonaatteihin. Hän oli vuodesta 1963 Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen ja vuodesta 1966 professori. Vuonna 1976 hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali.
Erikson toimi vuodesta 1956 pianonsoiton opettajana Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa ja vuosina 1986–1997 Edsbergin linnassa. Hänen opiskelijoidensa joukossa olivat Carl-Axel Dominique, Jan Eyron, Jacob Moscowicz, Mats Widlund, Dag Achatz ja Matti Hirvonen. Omaa konsertoimistaan pianistina Erikson vähensi 1990-luvun alussa keskittyäkseen opetustyöhönsä. Kokonaan hän lopetti vanhoilla päivillään aivoverenkiertohäiriön johdosta. Erikson oli soittaessaan musiikkikriitikko Martin Nyströmin mukaan rauhallinen, vähäeleinen ja selkeä. Hänelle tärkeämpää oli melodisuus kuin tekniikka.
IK Brage

IK Brage on ruotsalaisesta Borlängen kaupungista kotoisin oleva jalkapalloseura. Se pelaa kaudella 2021 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Superettanissa.
Seura on pelannut historiansa ajan pääosin toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla. Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa se on pelannut 18 kauden ajan, ensimmäistä kertaa vuonna 1938 ja edellisen kerran kaudella 1993.
IK Bragen menestyksekkäimmät vuodet osuvat 1980-luvulle. Vuosina 1980 ja 1981 seura sijoittui Allsvenskanissa kolmanneksi. Joukkue saavutti pronssia myös 1940. Seuran yleisöennätys on 14 206 katsojaa vuonna 1965 GAIS:a vastaan pelatussa ottelussa.[lähde? ]
Suomalaisista pelaajista IK Bragen riveissä ovat esiintyneet Harri Holli (1972), Jarmo Alatensiö (1988–1989) ja Jesper Johansson (2003–2004).
IK Brage eurokentillä

| Kausi | Cup | Vastustaja | Kotiottelu | Vierasottelu | Yhteistulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1982–1983 | UEFA Cup |  Lyngby FC | 2–2 | 2–1 | 4–3 |
| 1982–1983 | UEFA Cup |  Werder Bremen | 2–6 | 0–2 | 2–8 |
| 1988–1989 | UEFA Cup |  Inter Milan | 1–2 | 1–2 | 2–4 |
France-Soir

| France-Soir |
| --- | --- |


Entiset nimet:  Défense de la France
ISSN:  ISSN 2612-9337
Perustettu:  1944
Kotimaa:  Ranska
Ilmestymistiheys:  päivittäin
Kieli:  ranska
Aiheesta muualla
OCLC
Kotisivu
France-Soir (Ranskan ilta) on ranskalainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti, jonka julkaisemisen aloitti Pierre Lazareff Ranskan vastarintaliikkeen piirissä marraskuussa 1944 nimellä Défense de la France (Ranskan puolustus). Nimi muutettiin France-Soiriksi toisen maailmansodan jälkeen. Lehti kasvoi 1950-luvulla, ja siitä tuli Ranskan myydyin lehti. Sen levikki oli suurimmillaan 1961, jolloin sitä myytiin päivittäin yli miljoona kappaletta. Vuoteen 2005 mennessä lehden myynti väheni 45 000 kappaleeseen päivässä, ja levikin edistämiseksi lehden toimituksellinen linja muuttui sensaatiohakuiseksi. Lehti ajautui selvitystilaan 27. lokakuuta 2005, ja 31. lokakuuta 2005 oikeus julisti sen saneerattavaksi kuuden kuukauden ajaksi. 2005–2006 Muhammad-pilapiirrosjupakan aikaan lehti oli yksi tunnetuimmista sananvapautta puolustaneista ja kuvat julkaisseista tiedotusvälineistä.
Nykyään lehdestä omistaa pääosan egyptiläis-ranskalainen ja katolilainen Raymond Lakah. Lehden omistuksesta käytiin kevään 2006 mittaan neuvotteluja.
France-Soir oli monia avustajia, toimittajia ja kirjailijoita, muun muassa Joseph Kessel, Jean-Paul Sartre, Jacqueline Cartier, Jacques Sternberg ja Jean-Pierre Thiollet.
Huppumerimetso

| Huppumerimetso |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Suliformes
Heimo::  Merimetsot Phalacrocoracidae
Suku::  Merimetsot Phalacrocorax
Laji::  featherstoni
Kaksiosainen nimi
 Phalacrocorax featherstoni  Buller, 1873 

Katso myös
   Huppumerimetso Wikispeciesissä   Huppumerimetso Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Huppumerimetso (Phalacrocorax featherstoni) on Uuden-Seelannin kotoperäinen merimetso. Se elää ainoastaan Chahamsaarilla. Laji on uhanalainen ja tuoreimpien laskentojen mukaan sen kanta on 547 paria. Walter Buller kuvaili lajin holotyypin Chathamsaarilta vuonna 1873.
IK Falken

Seuran logo
IK Falken on pedersöreläinen urheiluseura. Seuralla on noin 1000 jäsentä ja sillä on toimintaa muun muassa yleisurheilussa, maastohiihdossa, suunnistuksessa. Hiihdossa IK Falken tunnetaan erityisesti viestimenestyksestään. Myös moni Falkenin yleisurheilija on edustanut Suomea kansainvälisellä tasolla.
Aiheesta muualla

IK Falkenin virallinen sivu
Hunajapurkki

Hunajapurkilla tarkoitetaan tietojenkäsittelyn terminologiassa ansaa, jonka tarkoituksena on antaa tietoa tietojärjestelmään kohdistuvista uhkista. Se voi koostua esimerkiksi tahallaan huonosti suojatusta turvaohjelmasta tai palvelimesta, jonka annetaan joutua mahdollisen hyökkääjän murtamaksi. Hyökkääjä luulee tunkeutuvansa vain tavalliselle huonosti suojatulle palvelimelle, mutta todellisuudessa kohde on eristetty muusta verkosta ja ansoitettu esimerkiksi näppäimenpainalluksia tallentavan ohjelman tai IDSn avulla.
Hunajapurkkeja ajetaan usein virtualisoiduissa ympäristöissä käyttäen esimerkiksi Xeniä tai VMwarea. Tällöin yhdellä palvelimella voidaan ajaa useampaakin hunajapurkkia. Kehittyneet hunajapurkit emuloivat haavoittuvia palveluita mahdollistaen haittaohjelmien keräämisen ilman hunajapurkin saastumista. Tällöin voidaan saada kaapatuksi haittaohjelmia, joita mikään saatavilla oleva virustentorjuntaohjelma ei tunnista. Myös bottiverkkojen toiminnasta voidaan saada tietoa tällä tavalla.
Hunajapurkki politiikassa ja vakoilussa

Kansainväliset tiedustelupalvelut houkuttelevat tiedonhankinnan kohteen ansaan ottamalla ensin selville, mitkä ovat hänen inhimilliset heikkoutensa. Sitten hänelle asetetaan sellainen syötti, joka vetoaa juuri hänen heikkouksiinsa.
Aiheesta muualla

Roger A. Grimes, 17.11.2010: Intrusion detection honeypots simplify network security (englanniksi) (infoworld.com)
Eniten robotteja Romaniasta ja USA:sta. Spammaajien nettirobotteja metsästetään 10 000 ansalla (3.11.2005) (digitoday.fi)
Loras R. Even: Intrusion Detection FAQ: What is a Honeypot? Honey Pot Systems Explained (12.7.2000) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (sans.org)
Grenadiinit

| Grenadiinit |
| --- | --- |

Saaria yht.:  yli 600
Suurin saari:  Carriacou
Muita saaria:  Bequia, Union Island
Valtio
Valtio:  Saint Vincent ja Grenadiinit ja Grenada
Tärkein kieli:  englannin kieli
Grenadiinit ovat yli 600 saaresta muodostuva saariketju Karibianmerellä. Saariketju on osa Windwardsaaria. Saaret on jaettu Saint Vincentin ja Grenadiinien (Pohjois-Grenadiinit) sekä Grenadan (Etelä-Grenadiinit) välillä. Grenadiineihin kuuluvia saaria ovat muun muassa:
Young Island
Bequia
Petite Nevis
Quatre
Bettowia
Baliceaux
Mustique
Petite Mustique
Savan
Petite Canouan
Canouan
Mayreau
The Tobago Cays
Union Island
Petit Saint Vincent
Palm Island
Carriacou (Grenada) 34 km², 6 000 asukasta, pääkaupunki Hillsborough
Saline (Grenada) 0,3 km², asumaton
Frigate (Grenada) 0,4 km², asumaton
Ronde (Grenada) 3,2 km², asumaton
Large (Grenada), 0,5 km², asumaton
Petite Martinique (Grenada) 3,7 km², 550 asukasta, pääkaupunki North Village
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grenadiinit Wikimedia Commonsissa
Honey Aaltonen

Honey Aaltonen
Honey Aaltonen (oik. Isko Kaleva Honey Aaltonen, 9. helmikuuta 1960 Marttila – 29. lokakuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen rumpali, säveltäjä, sanoittaja, radiotoimittaja ja kirjailija. Honey toimi mm. Blues News -lehden toimittajana ja Jussi Kettu Bandin rumpalina.  Lisäksi hän tuotti mm. Jolly B. Goodin, Knucklebone Oscar & his Hitmenin, The Eviltonesin ja Sepi Kumpulaisen äänitteitä sekä Blue Northin julkaisemat kokoelmalevyt Living Finnish Blues ja Blues News Is Coming. Aaltonen oli Suomen Afroamerikkalaisen Musiikin Yhdistyksen eli SAMY ry:n (vuodesta 2006 Finnish Blues Society ry) varapuheenjohtaja. Hänet tunnettiin myös helsinkiläisen Fennica-levykaupan myyjänä.
Yhtyeet, joissa Honey Aaltonen  vaikutti

Jussi Kettu Band
Tortilla Flat
Downhome Boys
Big Bertha & The Bulldozers
Tina Bednoff & the Cocktailers
U-Bayou
Krazy Kats
Cat Lee & Co
Teendreams
Busters
Crossroad
Rita Hayworth
Great Western
Teokset

Aaltonen, Honey & Kontiainen, Vesa & Starck, Kjell: Hurriganes (Johnny Kniga, 2002)
Aaltonen, Honey: Cisse Häkkinen (Johnny Kniga, 2011)
Aiheesta muualla

Honey Aaltosen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Honey Aaltosen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Grenda

| Grenda |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallislehti
Levikki:  2 814 (2023)
Perustettu:  1951
Päätoimittaja:  Håvard Sætrevik
Kotikunta:  Kvinnherad
Kotimaa:  Norja
Kieli:  norja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Grenda on norjalainen vuonna 1951 perustettu paikallislehti. Sen toimitus on Rosendalissa Kvinnheradin kunnassa. Lehti ilmestyy paperisena tiistaisin ja torstaisin.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (norjaksi)
Hunajaoppaat (suku)

| Hunajaoppaat (suku) |
| --- | --- |
 Suomuhunajaopas (Indicator variegatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Hunajaoppaat Indicatoridae
Suku::  Hunajaoppaat Indicator  Stephens, 1815
Katso myös
   Hunajaoppaat (suku) Wikispeciesissä   Hunajaoppaat (suku) Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hunajaoppaat (Indicator) on hunajaoppaiden heimoon kuuluva tikkalintusuku. Hunajaoppaiden sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan yksitoista lajia.
Hunajaoppaisiin kuuluvia lajeja

Harmaahunajaopas (Indicator minor)
Hunajaopas (Indicator indicator)
Intianhunajaopas (Indicator xanthonotus)
Kongonhunajaopas (Indicator willcocksi)
Malakanhunajaopas (Indicator archipelagicus)
Pikkuhunajaopas (Indicator pumilio)
Suomuhunajaopas (Indicator variegatus)
Tuhkahunajaopas (Indicator conirostris)
Täplähunajaopas (Indicator maculatus)
Vaaleahunajaopas (Indicator meliphilus)
Viiksihunajaopas (Indicator exilis)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Indicator (englanniksi)