stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
RN Littorio (1937)

| Littorio |
| --- | --- |
 Littorio

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ansaldo, Genova, Italia
Kölinlasku:  28. lokakuuta 1934
Laskettu vesille:  22. elokuuta 1937
Palveluskäyttöön:  6. kesäkuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  1948
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  44 538 t (standardi) 46 701 t (kuormattu)
Pituus:  224,5 m
Leveys:  32,9 m
Syväys:  10,5 m
Koneteho:  140 000 ihp (100 MW)
Nopeus:  31,5 solmua (58 km/h)
Miehistöä:  1 920
Aseistus
Aseistus:  9 × 381 mm/L50 -tykkiä kolmoistorneissa 12 × 155 mm/L55 -tykkiä kolmoistorneissa 12 × 90 mm/L50 -ilmatorjuntatykkiä 20 × 37 mm ilmatorjuntatykkiä 30 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä
RN Littorio (ital. Regia Nave Littorio) oli Italian kuninkaallisen laivaston Vittorio Veneto -luokan taistelulaiva toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Italian hallitus vahvisti aluksen hankinnan 1934. Se tilattiin Ansaldolta Genovasta, missä köli laskettiin 28. lokakuuta 1934. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1937 ja valmistui 14. toukokuuta 1939.
Palvelus

Regia Marinalle alus luovutettiin 6. toukokuuta 1940 Genovassa aluksen ollessa kiinnittyneenä Ansaldon tytäryhtiön Officine Allestimento Riparazione Navin laituriin. Alukselle tehtiin pieni huolto, minkä jälkeen se aloitti 15. toukokuuta koeajot La Speziasta saapuneen RN Vegan saattamana. Koeajojen tulosten tyydyttäessä alus lähti 20. toukokuuta La Speziaan kahden hävittäjän ja kahden lentokoneen saattamana. Seuraavien päivien aikana alukselle asennettiin laitteistoja, jotka samalla säädettiin.
Varhain aamulla 23. toukokuuta alus lähti Tarantoon RN Lancieren ja RN Corazzieren Messinaan saattamana. Messinasta aluksen saattoivat edelleen Tarantoon RN Freccia ja RN Saetta. Osasto saapui Puglian tukikohtaan 24. toukokuuta ankkuroituen Mar Grandeen. Alus muodosti sisaraluksensa RN Vittorio Veneton kanssa kontra-amiraali Carlo Bergaminin komentaman 9. viirikön, joka oli muodostettu 16.  toukokuuta osaksi 1. laivuetta.
Alus nimettiin 30. kesäkuuta 1943 Italiaksi. Italian antauduttua alus purjehti 9. syyskuuta laivaston mukana Maltalle, jolloin siihen osui Saksan ilmavoimien lentokoneesta laukaistu radio-ohjattu liitopommi. Pommi läpäisi aluksen kannen ja pohjan räjähtäen meressä aiheuttaen suurta tuhoa keulassa etummaisen tornin etupuolella. Alus jatkoi matkaansa Maltalle, josta se 14. syyskuuta lähti Aleksandriaan. Alus makasi ankkurissa 5. helmikuuta 1947 saakka, jolloin se lähti Italiaan saapuen Augustaan 9. helmikuuta. Rauhansopimuksen allekirjoittamisen jälkeen alus siirrettiin sotakorvauksena Yhdysvalloille. Alus poistettiin laivastoluettelosta 1. kesäkuuta 1948 ja romutettiin La Speziassa.
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2011

Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2011 kilpailtiin Rotterdamissa, Alankomaissa 8. toukokuuta – 15. toukokuuta. Lajeina olivat miesten kaksinpeli, naisten kaksinpeli, miesten nelinpeli, naisten nelinpeli ja sekanelinpeli. Kiina voitti kaikki mestaruudet.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Kisat  | Kulta  | Hopea  | Pronssi  |
| Miesten kaksinpeli  |  Zhang Jike  |  Wang Hao  |  Timo Boll   Ma Long  |
| Naisten kaksinpeli  |  Ding Ning  |  Li Xiaoxia  |  Liu Shiwen   Guo Yue  |
| Miesten nelinpeli  |  Ma Long / Xu Xin  |  Chen Qi / Ma Lin  |  Jung Young-Sik / Kim Min-Seok   Wang Hao / Zhang Jike  |
| Naisten nelinpeli  |  Guo Yue / Li Xiaoxia  |  Ding Ning / Guo Yan  |  Kim Kyung-Ah / Park Mi-Young   Jiang Huajun / Tie Ya Na  |
| Sekanelinpeli  |  Zhang Chao / Cao Zhen  |  Hao Shuai / Mu Zi  |  Cheung Yuk / Jiang Huajun   Seiya Kishikawa / Ai Fukuhara  |
Queen Anne'sin piirikunta

Queen Anne'sin piirikunta (engl. Queen Anne's County) on Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 50 381 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Centrevillen kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1706.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Queen Anne'sin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Retziuksen retkikunta

Gustaf Retziuksen Suomessa vuonna 1873 tekemien tutkimusten yhteydessä ottama kuva Maria Vilhelmina Flinkistä Tammelan pitäjässä.
Retziuksen retkikunta oli joukko ruotsalaisia tutkijoita, jotka vuonna 1873 tekivät neljä kuukautta kestäneen Suomeen, Karjalaan ja aina Tatarstaniin asti ulottuneen etnografisen tutkimusretken. Retkikuntaa johti antropologi Gustaf Retzius, ja sen muina jäseninä olivat Christian Lovén ja Erik Nordenson.
Retken tarkoituksena oli selvittää suomalaisten fyysiset ominaisuudet antropologisten mittausten ja kranialogian avulla. Sen yhteydessä kerättiin myös kansatieteellistä aineistoa. Matkan aikana retkikunta keräsi Suomesta huomattavan aineiston pääkalloja. Pääkalloja kuljetettiin Ruotsiin kaikkiaan 70, joista 55 oli peräisin Pälkäneeltä, 10 Pielavedeltä, 3 Rautalammilta ja 2 Enosta. Kerätty luuaineisto on pääosin peräisin 1600-luvulta, osin 1700-luvun alkupuolelta. Kallot sijoitettiin Karoliinisen instituutin anatomisen museon kokoelmiin. Retkikunnan keräämän aineiston pohjalta julkaistiin useita artikkeleja ja tietoteoksia.
Pääkallojen palautus vuonna 2024

Retkikunnan Pälkäneeltä keräämistä pääkalloista 82 palautettiin Suomeen uudelleenhaudattaviksi vuonna 2024. Ennen uudelleenhautaamista niistä otettiin näytteitä Museokeskus Vapriikissa Tampereella. Kalloista 45, jotka Karoliinisen instituutin mukaan voitiin varmuudella identifioida pälkäneläisiksi, haudattiin uudelleen Pälkäneen rauniokirkkoon kirkollisin menoin 8. syyskuuta 2024.
Retziuksen retkikunta tutkimassa nk. lapinrauniota, joka Retziuksen muistiinpanojen mukaan sijaitsi "Lapinneva-harjulla" Lapinnevan ja Niininevan välissä, Parkanossa.
Pälkäneen rauniokirkko, josta retkikunta vei mukanaan 55 ihmisen pääkallot.
Retziuksen retkikunnan matkan aikana tehty piirros kanteleesta.
RN Pisa

| RN Pisa |
| --- | --- |
 Pisa

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cantiere navale fratelli Orlando, Livorno
Kölinlasku:  20. helmikuuta 1905
Laskettu vesille:  15. syyskuuta 1907]
Palveluskäyttöön:  1. syyskuuta 1909
Poistui palveluskäytöstä:  28. huhtikuuta 1937
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 832 t (normaali) 10 600 t (kuormattu)
Pituus:  140,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  21,0 m
Syväys:  7,1 m
Koneteho:  20 000 ihp
Nopeus:  23 solmua
Miehistöä:  684-687
Aseistus
Aseistus:  4 × 254 mm/45 tykkiä 8 × 190 mm/45 tykkiä 16 × 76 mm/40 tykkiä 4-8 × 47 mm/50 tykkiä 3 × 450 mm torpedoputkea
RN Pisa (ital. Regia Nave Pisa) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1909 palvelukseen otettu Pisa-luokan panssariristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlandolta, missä köli laskettiin 20. helmikuuta 1905. Alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 1907 ja liitettiin laivastoon 1. syyskuuta 1909.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta 28. huhtikuuta 1937.
Queen Bee

| Queen Bee Honey B and the T-Bones |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox
 Julkaistu: 1987
 Tyylilaji: jazz, blues, pop, rock
 Kesto: 33.02
 Levy-yhtiö: Parlophone
Honey B and the T-Bonesin muut julkaisut
| Help Me 1986 | Queen Bee 1987 | 99 1988 |
Queen Bee on suomalaisen yhtyeen Honey B and the T-Bonesin kolmas albumi.
Kappaleet

Dirty Dog
Do You Know (How Much I Love You)
I’m a King Bee
Sleep Walk
While the Cat’s Away
Watson
Trust Me
Shake Your Moneymaker
Neighbourhood
Rocket to the Moon
What’s Shakin’
Rein (suku)

Rein on suomalainen, Pohjanmaalta polveutuva suku, joka on tullut tunnetuksi pappis- ja sivistyssukuna. Sen tunnetuin haara on aateloitu vuonna 1856. Samaan sukuun kuuluu myös Reinilä-, Reinius- ja Reini-nimisiä sukuhaaroja.
Suvun kantaisänä on perinteisesti pidetty vuonna 1684 kuollutta Henrik Antinpoika Reiniä, joka oli varakas maanviljelijä ja omisti Isonkyrön Palon kylässä Reinilän talon. Sukututkija Tor Carpelan onnistui vuonna 1939 julkaisemassaan tutkimuksessa jäljittämään vielä hänen sata vuotta aiemmin eläneen isoisoisänsä Pertti Olavinpojan, joka puolestaan oli isäntänä Isonkyrön Topparlan kylässä Punkarin tilalla. Suvun haarat polveutuvat Henrik Reinin viidestä pojasta ja yhdestä tyttärestä hänen avioliitostaan vauraan naapuritalon tyttären Aune Krekintytär Penttalan kanssa. Myöhemmät Rein-nimellä tunnetut ovat keskimmäisen pojan, Henrik Reinin jälkeläisiä. Vanhimman pojan (Thomas Rein) jälkeläisiin hänen ensimmäisestä avioliitostaan kuuluu Reinilä-niminen suku Isonkyrön Palonkylässä ja toisesta avioliitostaan Nikula-niminen suku Isonkyrön Lehmäjoella. Toiseksi nuorimman pojan (Matti Reinius) jälkeläiset käyttivät nimeä Reinius. Toiseksi vanhimmasta pojasta Yrjänästä polveutuu talon nimen mukaan Karhu-nimeä käyttänyt talonpoikaissuku Isonkyrön Heikkolan kylässä ja nuorimmasta pojasta Juhosta talon nimen mukaan Tuuri-nimeä käyttänyt talonpoikaissuku Lehmäjoella.
Historian professori Gabriel Rein aateloitiin syyskuussa 1856 ja hänen sukunsa introdusoitiin Suomen ritarihuoneelle seitsemän vuotta myöhemmin numerolla 232. Aatelisen sukuhaaran tunnuslause kuuluu Urdar ordi kver engi mar (”Urdin sanaa ei kyseenalaista kukaan”). Aatelissuku sammui mieslinjalta vuonna 2017.
Suvun jäseniä

Aateliseen sukuhaaraan kuuluvien nimet on kursivoitu.
Suvun jäseniä > Rein

Karl Rein (1712–1781), Vähänkyrön kappalainen, runoilija
Gabriel Rein (1800–1867), historiantutkija, kanslianeuvos ja Helsingin yliopiston rehtori.
Thiodolf Rein (1838–1919), filosofian professori, Helsingin yliopiston rehtori, poliitikko, Gabriel Reinin poika
Gustaf Wilhelm Rein (1841–1907), Suomen ensimmäisen jäänmurtajan ensimmäinen kapteeni
Gabriel Rein (1869–1947), yleisen historian professori, Thiodolf Reinin poika
Edvard Rein (1873–1940), Kreikan kirjallisuuden professori, Thiodolf Reinin poika
Kirsti Rein (1901–1994), muotokuvamaalari, Gabriel Rein nuoremman tytär
Carolus Rein (s. 1935), runoilija, Gabriel Rein nuoremman pojanpoika
Suvun jäseniä > Reinilä

Torsten Reinilä (1886–1964), Oulun oikeuspormestari
Juhani Reinilä (1910–2002), diakoniatyön johtaja, sosiaalineuvos
Yrjö Reinilä (1916–2010), Raahen kaupunginjohtaja
Aune Saloheimo, o.s. Reinilä (1912–2002), kotitalousopettaja, rehtori ja kotitalousneuvos
Suvun jäseniä > Reinius

Israel Reinius (1699–1771), pappi, Matti Reiniuksen poika
Israel Reinius (nuorempi) (1722–1797), pappi, matkakuvauksen kirjoittaja, edellisen poika
Erik Reinius (1909–1996), metsäneuvos
Lars Reinius (1919–2012), eläinlääketieteen professori, Erik Reiniuksen serkku
Suvun jäseniä > Reini

Aarne Reini (1906–1974), painija, olympiamitalisti
Valtakunnansovittelija Jorma Reini on eri sukua.
Puolan perustuslakituomioistuin

Puolan perustuslakituomioistuimen rakennus Varsovassa.
Puolan perustuslakituomioistuin (puol. Trybunał Konstytucyjny) on Puolan muusta oikeuslaitoksesta erillinen tuomioistuin, jonka pääasiallinen tehtävä on valvoa, että säädetyt lait ovat yhteensopivia ylempien säädösten, etenkin perustuslain, kanssa. Lakien perustuslaillisuuden juridisen valvonnan tarkoitus on varmistaa, että perustuslakia noudatetaan. Suurimmassa osassa manner-Euroopan maista on tätä tarkoitusta varten perustuslakituomioistuin.
Tuomioistuimessa on viisitoista tuomaria, jotka sejm nimittää yhdeksän vuoden kausille. Vuodesta 1997 lähtien jokaisen tuomarin kausi on ollut yhdeksän vuotta, mikä tarkoittaa, että jos tuomari luopuu virastaan kesken kauden, hänen seuraajansa virkakausi on täydet yhdeksän vuotta. Sejm nimittää tuomioistuimen tuomarit, Puolan presidentti nimittää tuomioistuimen presidentin ja varapresidentin. Sejmin puhemiehistö tai vähintään 50 parlamentaarikon ryhmä asettaa tuomariehdokkaat. Perustuslakituomioistuimen tuomarien yleiskokous taas asettaa ehdokkaat tuomioistuimen presidentiksi ja varapresidentiksi. Tehtäviin voidaan asettaa ehdokkaaksi vain henkilöitä, jotka ovat päteviä toimimaan perustuslakituomioistuimen tuomarina. Tuomarit eivät saa osallistua poliittiseen toimintaan eivätkä toimia muussa julkisessa virassa kuin tuomarinvirassaan.
Historia

Vuonna 1982 perustuslakia muutettiin niin, että siinä mainittiin, että Puolalla on perustuslakituomioistuin. Tätä seurasi kolmen vuoden kiista siitä, millainen tuomioistuimesta tulee. Monet olivat huolissaan, että perustuslakituomioistuimesta tulisi liian itsenäinen ja sen poliittisesta ohjauksesta tulisi vaikeaa. Kompromissina sejm sai oikeuden tehdä päätöksiä perustuslakituomioistuimesta huolimatta, jos niille oli kahden kolmasosan määräenemmistö. Perustuslakituomioistuin aloitti toimintansa vuonna 1985.
Historia > Vuoden 2015 tuomarinimityskiista

Vuoden 2015 parlamenttivaalien alla Kansalaisfoorumi-puolue nimitti perustuslakituomioistuimeen uusia tuomareita, vaikka osan paikoista oli tarkoitus avautua vasta vaalien jälkeen. Kaksi nimityksistä todettiin laittomiksi ja kolme laillisiksi. Laki ja oikeus (PiS) -puolue muodosti vaalien jälkeen hallituksen, joka ei hyväksynyt edeltävän hallituksen nimityksiä. PiS asetti omat ehdokkaansa kaikkiin viiteen paikkaan ja puolueen ehdokkaana ollut Andrzej Duda vahvisti presidentiksi noustuaan PiS:n nimitykset jokaiseen viiteen tuomarinvirkaan. Kiistan vuoksi perustuslakituomioistuin on käytännössä toimintakyvytön. PiS:ää on syytetty demokratian heikentämisestä, minkä se on kiistänyt.
Euroopan komissio pohti tammikuussa 2016, oliko toiminta demokratian ja EU:n perusarvojen mukaista. Frankfurter Allgemeine Zeitungin mukaan komissio aikoo aloittaa selvityksen Puolan demokratian tilasta ja myös rangaistusmenettelyn. Unkari on ilmoittanut aikovansa estää Puolan rankaisemisen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puolan perustuslakituomioistuin Wikimedia Commonsissa
Puolan perustuslakituomioistuimen istuntotiloja.
RN Luigi Cadorna (1931)

| RN Luigi Cadorna |
| --- | --- |
 Piirros aluksesta

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cantieri Riuniti dell'Adriatico, Trieste
Kölinlasku:  19. syyskuuta 1930
Laskettu vesille:  19. syyskuuta 1931
Palveluskäyttöön:  11. elokuuta 1933
Loppuvaihe:  romutettu 1951
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 323 t (standardi) 7 113 t (kuormattu)
Pituus:  169,3 m
Leveys:  15,5 m
Syväys:  5,2 m
Koneteho:  95 000 hv (70,841 MW)
Nopeus:  36,5 solmua (67,6 km/h)
Miehistöä:  507
Aseistus
Aseistus:  8 x 152 mm tykkiä kaksoistorneissa 6 x 100 mm tykkiä kaksoistorneissa 2 x 40 mm ilmatorjuntatykkiä 8 x 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 4 x 533 mm torpedoputkea 2 x lentokonetta
RN Luigi Cadorna (ital. Regia Nave Luigi Cadorna) oli Italian kuninkaallisen laivaston Cadorna-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa. Se poistettiin palveluksesta vasta toukokuussa 1951.
Valmistus

Alus tilattiin Triestestä Cantieri Riuniti dell'Adriaticolta, missä köli laskettiin 19. syyskuuta 1930. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1931 ja valmistui 11. elokuuta 1933.
Palvelus

Ennen toista maailmansotaa alus osallistui saarronvalvontaan Espanjan sisällissodan aikana ja Albanian miehitykseen huhtikuussa 1939.
Toisen maailmansodan alkaessa alus kuului 4. risteilijäviirikköön, jonka mukana se Italian julistettua sodan liittoutuneille 10. kesäkuuta 1940 osallistui Lampedusan saaren rannikon ja Kerkennahin matalikon miinoituksiin. Heinäkuussa alus osallistui Calabrian taisteluun, jonka aikana se vältti sukellusveneen laukaisemat torpedot sekä ilmarynnäkön. Alus avusti taistelun kuluessa sisaralustaan, jolla oli kattilahuoneessa ongelmia. Aluksen heikohko rakenne aiheutti sen siirron reserviin 12. helmikuuta 1941.
Kuitenkin Pohjois-Afrikassa olevien joukkojen tukemiseen tarvittiin nopeita aluksia ja se palautettiin palvelukseen suojaamaan saattueita. Saattueiden välillä alus osallistui laivaston mukana liittoutuneiden Maltalle matkanneiden saattueiden häirintään. Alus kuljetti marras-joulukuussa 1941 polttoainetta ja ampumatarvikkeita Benghaziin.
Tammikuussa 1942 alus siirrettiin Polaan koululaivaksi. Se oli huollettavana touko-kesäkuussa 1943, minkä jälkeen alus liitettiin 14. kesäkuuta 8. viirikköön. Alus kuljetti 24.–30. kesäkuuta joukkoja Albaniaan. Se siirrettiin 3. heinäkuuta Tarantoon, josta se teki elokuussa viisi miinoitusmatkaa Tarantonlahdelle. Aselevon astuessa voimaan 8. syyskuuta alus oli Tarantossa, josta se lähti seuraavana päivänä laivaston mukana kohti Maltaa.
Alus siirrettiin 14. syyskuuta Aleksandriaan, josta se palasi lokakuussa liittoutuneiden hallussa olevaan Tarantoon. Sodan lopun alus kuljetti liittoutuneiden joukkoja sekä kotiutti italialaisia joukkoja Pohjois-Afrikasta. 10. helmikuuta 1947 voimaan astuneen rauhansopimuksen mukaan alus jäi Italialle, mutta aluksen ikä ja heikko kunto mahdollistivat sen käytön ainoastaan koulutustehtävissä.
Alus poistettiin palveluksesta 1. toukokuuta 1951.
Rhûn

Rhûn (sindaria, suom. Itä) on maa J. R. R. Tolkienin luomassa Keski-Maan fantasiamaailmassa. Se sijaitsee Mordorista itään, ja sieltä ovat lähtöisin Mordorin joukkoihin liittyneet itäläisten sotilaat. Sormuksen sodan jälkeen Aragorn johti Gondorin ja Rohanin joukot Rhûniin. Itäläiset olivat pahoja miehiä, jotka taistelivat Sauron Suuren puolesta.
RN Pleiadi

| RN Pleiadi |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bacini e Scali, Napoli
Kölinlasku:  4. tammikuuta 1937
Laskettu vesille:  5. syyskuuta 1937
Palveluskäyttöön:  4. heinäkuuta 1938
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 14. lokakuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  808 t (standardi) 1 040 t (kuormattu)
Pituus:  83,5 m
Leveys:  8,1 m
Syväys:  2,55 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  116
Aseistus
Aseistus:  3 x 100 mm tykkiä 10 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 4 x 450 mm torpedoputkea 20 x miinaa
RN Pleiadi (ital. Regia Nave Pleiadi) oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Napolista Bacini e Scalilta, missä köli laskettiin 4. tammikuuta 1937. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 5. syyskuuta ja liitettiin laivastoon 4. heinäkuuta 1938.
Palvelus

Alus upposi ilmahyökkäyksessä 14. lokakuuta 1941.
Rendille

Rendille on afrikkalainen etninen ryhmä, joka asuu Kaisut-aavikolla Keniassa ja on sukua  somalialaisille paimentolaisille. National Geographicin mukaan se kuuluu katoaviin kulttuureihin.
Rendillet ovat paimentolaisia, jotka matkaavat kameleineen 16 000 neliökilometrin alueella Pohjois-Keniassa. Naiset, lapset ja vanhukset asuvat puolipysyvissä kylissä, naisten rakentamissa majoissa, joita siirretään muutaman kerran vuodessa. Rendillet uskovat, että he eivät asu autiomaassa sattumalta, vaan se on heidän "luvattu maansa".
Rendillejen ravintoon kuuluu liha sekä veren ja maidon sekoitus, "Banjo". Perinteisesti miehet pukeutuvat kietomalla kankaan vartalonsa peitoksi, kun taas naiset pukeutuvat vuohien ja lampaiden nahoista tehtyyn lannevaatteeseen joka jättää ylävartalon paljaaksi.
Rendille-kulttuuriin kuuluu eri sukupuolta olevien erottaminen tärkeissä perinteisissä menoissa. Naiset eivät saa puhua tai ystävystyä miesten kanssa ja heidät on suljettu uskonnollisten riittien ulkopuolelle avioliittoa lukuun ottamatta. Rendillen kieli kuuluu afro-aasialaisiin kieliin. Sen puhujat ovat katoamassa sillä uusi sukupolvi puhuu mieluummin samburua.
Aiheesta muualla

Rendille - Introduction
RN Perseo

| RN Perseo |
| --- | --- |
 Perseo

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  CNQ, Fiume
Kölinlasku:  12. marraskuuta 1934
Laskettu vesille:  9. lokakuuta 1935
Palveluskäyttöön:  1. helmikuuta 1936
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 4. toukokuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  808 t (standardi) 1 040 t (kuormattu)
Pituus:  83,5 m
Leveys:  8,1 m
Syväys:  2,55 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  116
Aseistus
Aseistus:  3 x 100 mm tykkiä 10 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 4 x 450 mm torpedoputkea 20 x miinaa
RN Perseo (ital. Regia Nave Perseo) oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Fiumesta CNQ:lta, missä köli laskettiin 12. marraskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 9. lokakuuta 1935 ja liitettiin laivastoon 1. helmikuuta 1936.
Palvelus

Alus upotettiin 4. toukokuuta 1943.
Qami

|  Qami |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Sevak Khanagyan
Levy-yhtiö:  AMPTV, Universal Music Denmark
Kesto:  3:00
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  16. tammikuuta 2018
Säveltäjä(t):  Sevak Khanagyan Anna Danielyan Viktorya Maloyan
Sanoittaja(t):  Sevak Khanagyan Anna Danielyan Viktorya Maloyan
Euroviisutiedot
Vuosi:  2018
Maa:  Armenia
Kieli:  armenia
Sijoitus:  –.
Pisteet:  –
Sijoitus semifinaalissa:  15.
Pisteet semifinaalissa:  79
Video:  videolinkki
Qami (armen. Քամի) on venäläis-armenialaisen laulajan Sevak Khanagyanin esittämä kappale, jolla hän edusti Armeniaa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Khanagyan esittämässä kappalettaan Euroviisujen ensimmäisen semifinaalin harjoituksissa.
Roter Frontkämpferbund

Rotfrontin tunnus
Rotfrontin tapaaminen vuonna 1927, Ernst Thälmann oikealla edessä.
Roter Frontkämpferbund (RFB, myös Rotfront, suom. Punainen rintamataistelijaliitto) oli Saksan kommunistisen puolueen puolisotilaallinen järjestö Weimarin tasavallan aikana. [lähde? ]
Rotfront perustettiin 18. heinäkuuta 1924 kommunistisen puolueen nyrkiksi oikeistolaisia puolisotilaallisia järjestöjä, etenkin kansallissosialistisen puolueen SA-joukkoja vastaan. Sen ensimmäiseksi johtajaksi tuli Ernst Thälmann. Rotfrontin jäsenet tervehtivät toisiaan huudahduksella ”Rot Front!” ja kohottamalla nyrkkiin puristetun käden kämmenpuoli tervehdittävää kohti.  [lähde? ]
SA-joukkoihin verrattuna Rotfront oli jäsenmäärältään pienempi ja huonommin organisoitu. Kommunistit näyttivätkin saavan usein selkäänsä vahvemmalta SA:lta, jolloin yleisölle jäi vaikutelma, että natsipuolue pystyi kukistamaan kommunistit kadulla. Osa vasemmistolaisista pitikin Rotfrontin perustamista ja ylläpitämistä turhana, koska yksin nujakoivat SA-joukot olisivat vahventaneet kuvaa natsipuolueesta öykkäreiden puolueena. [lähde? ]
Natsien aikanaan suosimassa marssissa Horst-Wessel-Lied mainitaan ”Rotfrontin ampumista tovereista, jotka ovat hengessä mukana”. Laulun sanoitti SA-joukkojen jäsen Horst Wessel nimellä Die Fahne Hoch! (”Lippu korkealle!”). Ironista kyllä Horst Wesselin ampui eräs Rotfrontin jäsen, Ali Höhler. Wessel haavoittui vakavasti, jolloin Joseph Goebbels onnistui tekemään Horst Wesselistä sankarimarttyyrin jo ennen kuin tämä oli edes kuollut. [lähde? ]
Rudolph Amandus Philippi

| Rudolph Amandus Philippi |
| --- | --- |
 Rudolf Amandus Philippi
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1808 Charlottenburg [nyk. osa Berliiniä], Saksan keisarikunta
Kuollut: 23. heinäkuuta 1904 (95 vuotta) Santiago de Chile
Kansalaisuus:  Saksa
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  paleontologia, kasvi- ja eläintiede
Rudolph Amandus (tai espanjaksi Rodolfo Amando) Philippi (14. syyskuuta 1808 Charlottenburg [nyk. osa Berliiniä], Saksa – 23. heinäkuuta 1904 Santiago de Chile) oli saksalais-chileläinen paleontologi ja luonnontieteilijä.
Philippi opiskeli Berliinissä lääketiedettä. 1835 hän sai eläin- ja kasvitieteen opettajan viran Kasselissa. Vuosina 1838–1840 hän asui terveydellisistä syistä välimerellisessä ilmastossa Italiassa ja Sisiliassa.
Vuonna 1851 Philippi muutti Chileen veljensä Bernhard Eunom Philippin kutsumana. 1853 hän sai opettajan viran Valdivian lyseosta ja samana syksynä hänet kutsuttiin Santiago de Chilen yliopiston kasvi- ja eläintieteen professoriksi. Hän johti myös yliopiston kasvitieteellistä puutarhaa ja vastaperustettua luonnonhistoriallista museota yli 40 vuoden ajan. Häntä pidetään Chilen modernin tieteen isänä.
Hänen poikansa oli kasvitieteilijä Federico Philippi. Philippi keräili näytteitä usein yhdessä Christian Ludwig Landbeckin kanssa.
Philippi kuvaili ja nimesi suuren joukon eliöitä. Hän nimesi myös lintuja, muun muassa perunmangrovepääskyn (Tachycineta stolzmanni).
Philippin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Phil.