stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valtimon koulu
Koulun vaiheita 2000-luvun alkupuolella

Kansakoululaitoksesta siirryttiin yhteiseen perusopetukseen vuonna 1973, jolloin opetusta annettiin vuosiluokilla 1.–6.
Vuonna 1951 valmistunut koulurakennus on sittemmin purettu palvelutalon tieltä ja vuonna 1909 valmistunut vanha koulurakennus on myös poissa käytöstä. Esiopetus alkoi vuonna 2001 keskitetysti Kirkonkylän koulussa. Vuonna 2002 koulun oppilasmäärä kasvoi, kun Ylä-Valtimon koulu ja Karhunpään koulu yhdistettiin Kirkonkylän kouluun. Muutoksen mukana myös erityisopetus keskittyi kouluun ja koulussa toteutettiin tiivistä integraatiota perusopetuksen ja erityisopetuksen välillä. Opetusta annettiin esikoululaisista yhdeksäsluokkalaisiin. Pajukosken koulun ja Rumon koulun oppilaat siirtyivät Kirkonkylän koulun oppilaiksi syksyllä 2005 ja 2006. Tämän jälkeen Kirkonkylän koulu oli Valtimon kunnan ainoa alakoulu.
Kirkonkylän koulussa todettiin vuonna 2008 olevan sisäilmaongelmia, minkä vuoksi kaikki oppilaat päätettiin siirtää yläkoulun tiloihin. Sen jälkeen Valtimon keskustassa on ollut yhtenäiskoulu, jossa opiskelevat kaikki luokka-asteet esikoulusta lukioon asti. Nykyinen Valtimon koulu käsittää kaksi rakennusta, jotka ovat vuonna 1958 rakennettu punainen tiilitalo eli "A-talo" ja sininen talo eli "B-talo". Myös B-talolla on mitattu sisäilmaongelmia, jonka johdosta sekin on aiottu purkaa jossain vaiheessa.
Oppilaiden ruokailu tapahtuu B-talon ruokalassa. A-talo sisältää useampia luokkia kuin B-talo, jossa on kotitalousluokka, musiikkiluokka, kuvataideluokka, tekstiililuokka, opettajanhuone, erityistila, tulityötila, sähkötyötila ja teknisen työn tila. Sähkötyötila on poistettu oppilaiden käytöstä. B-talolla on myös opettajille pysäköintipaikkoja sekä oppilaille mopoparkki ja polkupyöräkatos. Myös A-talolla on polkupyöräkatos ja välituntipihan reunoilla pysäköintipaikkoja. Koulun lähellä on iso lähivuosina rakennettu pysäköintialue. Keväällä 2014 sen reunalle rakennettiin bussikatos, jossa oppilaat voivat odottaa sateensuojassa linja-autoja ja takseja.
Arnaldo Pomodoro

Arnaldo Pomodoro vuonna 1975
Arnaldo Pomodoro (s. 23. kesäkuuta 1926 Morciano di Romagna) on italialainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan käyttämistään geometrisista muodoista ja suuresta arkkitehtonisesta ilmaisusta. Kuvanveistäjä Giò Pomodoro oli hänen veljensä.
Pomodoro opiskeli aluksi maanmittausalaa Riminissä. Toisen maailmansodan jälkeen hän toimi vuoteen 1957 saakka Pesaron julkisten rakennusten restauroinnin konsultanttina. Samanaikaisesti Pomodoro opiskeli taideinstituutissa keskittyen erityisesti lavastukseen ja kultasepäntaitoon. Vuonna 1954 hän muutti Milanoon, jossa tutustui muiden muassa Enrico Bajiin, Sergio Dangeloon ja Lucio Fontanaan. Hänen ensimmäiset julkiset näyttelynsä pidettiin vuonna 1954 Firenzessä ja Milanossa. Pomodoron veistos oli ensimmäisen kerran näytteillä Milanossa vuonna 1955. 1950–1960-lukujen vaihteessa Pomodoro järjesti Yhdysvalloissa aikansa italialaisen taiteen näyttelyitä. Hän tutustui New Yorkissa Louise Nevelsoniin ja David Smithiin. Vuosina 1961–1962 Pomodoro oli Italiassa mukana perustamassa Continuità-ryhmää.
Pomodoro osallistui Venetsian biennaaliin vuonna 1964 omalla näyttelyllään ja vuonna 1988 luomallaan huoneen kokoisella installaatiolla. Vuonna 1967 hän oli edustettuna Montrealin maailmannäyttelyn italialaisessa paviljongissa. Hänen teoksiaan on 1970-luvun puolestavälistä lähtien ollut runsaasti esillä suurten museoiden näyttelyissä eri puolilla maailmaa. Pomodoro on tehnyt tilaustöinä veistoksia julkisille paikoille eri kaupunkeihin. Lisäksi hän on työskennellyt lavastajana teatteri- ja oopperatuotannoissa. Vuonna 1995 Italiassa perustettiin hänen johdollaan Arnaldo Pomodoro -säätiö (Fondazione Arnaldo Pomodoro).
Pomodoro on saanut muun muassa São Paulon biennaalin kansainvälisen veistospalkinnon (1963), Praemium Imperialen (1990) ja Italian tasavallan ansioritarikunnan suurristin (1996). Vuonna 1992 hänelle myönnettiin Dublinin Trinity Collegesta kunniatohtorin arvo.
Uusi Elämä

| Uusi Elämä |
| --- | --- |

ISSN:  ISSN 0783-8786
Perustettu:  1980
Päätoimittaja:  Pauli Kemi
Sitoutuneisuus:  uuskarismaattisuus
Kotikunta:  Turku
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  8 kertaa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Uusi Elämä on riippumaton yhteiskristillinen herätyslehti, joka ilmestyy kerran kuukaudessa.
Se määrittelee itsensä yhteiskristilliseksi, evankelioivaksi, seurakuntia tukevaksi, opettavaksi, profeetalliseksi ja Israelia siunaavaksi julkaisuksi, joka korostaa Jumalan Sanaa ja Pyhän Hengen voimaa. Lehti ilmoittaa pyrkivänsä palvelemaan kaikkia seurakuntia luterilaisesta kirkosta helluntaiherätykseen asti.
Lehden päätoimittajana toimii Pauli Kemi.
Lehti jaetaan 17 000 talouteen Rovaniemellä, minkä lisäksi kristilliset järjestöt, seurakunnat ja yksityiset henkilöt levittävät lehteä. Suurimmillaan lehden painos on ollut noin 45 000 kappaletta ja pienimmillään 10 000 kappaletta. Vuosina 2008-2013 painokset ovat olleet keskimäärin 10 000 kappaletta ja useita kymmeniä tuhansia kun lehti on tehnyt evankelioivia suurpainoksia.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivu
Under the Mistletoe

| Under the Mistletoe Justin Bieber |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2011
 Julkaistu: 1. marraskuuta 2011
 Tyylilaji: Pop, joulu, teini-pop
 Kesto: 37.51 50:38 (Deluxe Edition)
 Levy-yhtiö: Island
muut julkaisut
| My World 2.0 2010 | Under the Mistletoe 2011 | Believe 2012 |
Under the Mistletoe on kanadalaisen Justin Bieberin ensimmäinen joulualbumi ja toinen studioalbumi. Island Records julkaisi sen 1. marraskuuta 2011.
Tausta

Elokuussa 2011 Bieber tiedotti aikovansa julkaista ensimmäisen joulualbuminsa loppuvuodesta 2011. Syyskuussa 2011 Bieber julkaisi albumin kansikuvan ja nimen Facebookissa. Lokakuussa 2011 Mariah Carey paljasti, että hän ja Bieber laulavat hänen kappaleensa "All I Want for Christmas Is You" duettona uudella albumilla.
Singlet

Albumin ensimmäinen single "Mistletoe" julkaistiin 17. lokakuuta 2011.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Only Thing I Ever Get for Christmas | Christopher Stewart, Aaron Pearce, Tim Miner, Justin Bieber | Stewart, Pearce | 3.12 |  |  |  |  |  |
| 2. | Mistletoe | Nasri Atweh, Adam Messinger, Bieber | The Messengers | 3.03 |  |  |  |  |  |
| 3. | The Christmas Song (Chestnuts Roasting on an Open Fire) (featuring Usher)  | Mel Tormé, Robert Wells | Kuk Harrell, Sean K | 3.35 |  |  |  |  |  |
| 4. | Santa Claus Is Coming to Town | John Frederick Coots, Haven Gillespie | Stewart, Pearce | 3.37 |  |  |  |  |  |
| 5. | Fa La La (featuring Boyz II Men)  | Adonis Shropshire, Bieber, Bernard Harvey | Harvey, Josh Cross | 3.06 |  |  |  |  |  |
| 6. | All I Want for Christmas Is You (SuperFestive!) (duetto Mariah Careyn kanssa)  | Mariah Carey, Walter Afanasieff | Carey, James "Big Jim" Wright, Randy Jackson, Harrell | 4.00 |  |  |  |  |  |
| 7. | Drummer Boy (featuring Busta Rhymes)  | Katherine Davis, Henry Onorati, Harry Simeone, Justin Bieber, Busta Rhymes | Harrell, Sean K | 3.45 |  |  |  |  |  |
| 8. | Christmas Eve | Chris Brown, Bieber, Antwan Thompson, Jerrol Wizzard, Kevin McCall | Thompson, Boogie Wizzard, Brown | 3.44 |  |  |  |  |  |
| 9. | All I Want Is You | Justin Bieber, Brandon Hamilton | Bieber | 3.36 |  |  |  |  |  |
| 10. | Home This Christmas (featuring The Band Perry)  | Atweh, Nick Turpin, George Nozuka, Melanie Fontana, Bieber | Nasri, Turpin | 3.24 |  |  |  |  |  |
| 11. | Silent Night | Josef Mohr, Hans Xaver Gruber | Harrell | 2.49 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 37.51 |  |  |  |  |  |
| Deluxe edition bonus tracks |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 12. | Christmas Love | Atweh, Messinger, Bieber | The Messengers | 3.27 |  |  |  |  |  |
| 13. | Fa La La (A Capella (featuring Boyz II Men))  | Shropshire, Bieber, Harvey | Harvey, Cross | 2.55 |  |  |  |  |  |
| 14. | Pray | Atweh, Messinger, Omar Martinez, Bieber | The Messengers | 3.32 |  |  |  |  |  |
| 15. | Someday at Christmas | Ronald Miller, Bryan Wells | Jay Riehl | 2.53 |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  | 50.38 |  |  |  |  |  |
| Japan deluxe edition bonus track |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |
| 16. | All I Want Is You (Acoustic)  | Justin Bieber, Brandon Hamilton | Bieber | 3.36 |  |  |  |  |  |
Listasaavutukset

Under the Mistletoe debytoi yhdysvaltain Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalle myyden yli 210 000 kappaletta ensimmäisenä myyntiviikonloppuna. Albumi on debytoinut kymmenen parhaan joukkoon myös Espanjassa, Australiassa, Norjassa ja Alankomaissa.
Listasijoitukset

| Lista (2011) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
 Alankomaat (MegaCharts): 10
 Australia (ARIA Charts): 6
 Espanja (PROMUSICAE): 4
 Iso-Britannia (Britannian albumilista): 13
 Italia (FIMI): 6
 Kanada (Canadian Albums Chart): 1
 Meksiko (AMPROFON): 1
 Puola (Polish Albums Chart): 33
 Skotlanti (Scottish Albums Chart): 18
 Suomi (Suomen virallinen lista): 21
 Yhdysvallat (Billboard 200): 1
Aiheesta muualla

Under the Mistletoe Discogsissa (englanniksi)
Unto Seppänen

| Unto Seppänen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. toukokuuta 1904 Helsinki
Kuollut: 22. maaliskuuta 1955 (50 vuotta) Helsinki
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Unto Kalervo Seppänen (15. toukokuuta 1904 Helsinki – 22. maaliskuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja.
Elämänvaiheet

Seppäsen vanhemmat olivat kielenkääntäjä Robert Arnold Seppänen ja Tilda Nikkanen ja puoliso vuodesta 1931 Irma Kaarina Kylliäinen. Everstiluutnantti, valtiotieteen tohtori Esa Seppänen on Unto Seppäsen poika.
Seppänen tuli ylioppilaaksi Terijoen yhteislyseosta 1925 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa 1925–1929. Hän toimi Helsingin Sanomien toimittajana 1930–1933. Kouvolan Sanomien päätoimittajana Seppänen työskenteli 1933–1950. Kouvolan Teatterin edessä sijaitsee Viljo Savikurjen suunnittelema Unto Seppäsen muistoksi tehty patsas.
Kirjallinen tuotanto

Seppänen aloitti tulenkantajanovellistina, mutta kehittyi ja oli karjalaisena omimmillaan kannakselaisen ympäristön usein humoristisenakin kuvaajana. Iloisten ukkojen kylä on tästä esimerkki. Kannakselaista kauppamieshenkeä kuvasi Markku ja hänen sukunsa, jossa rautatien valmistuminen Pietariin aloitti 1870 uuden aikakauden. Pakinoitsijana Seppänen käytti nimimerkkiä Riimu. Seppänen toimi myös kirjallisuuskriitikkona. Evakko jäi hänen viimeiseksi merkittäväksi teoksekseen, sillä sairaus iski hänen tarkastaessaan kirjan viimeisiä korjausliuskoja. Kirjailijan 50-vuotiaana tullut kuolema jätti kesken Larin Parasken elämäkerran ja monia muita kirjallisia suunnitelmia.
Seppäsestä tuli 1940-luvulta alkaen Luovutetun Karjalan elämänpiirin kuvaaja. Seppänen oli parhaimmillaan kuvatessaan kansantapoja ja rituaaleja. Useat 1940-luvun romaaninsa hän rakensi kehyskertomuksesta, joka sitoi yhteen teoksen eri tarinat. Niiden yleissävy on leikkimielinen, aurinkoinen ja sadunomainen, vaikka teokset on kirjoitettu silloin kun Kannas oli jo menetetty. Teosten miljöö on Seppäsen oman lapsuusajan Liikolan mylly Kivennavalla.
Kirjallinen tuotanto > Teokset

Taakankantajat, novelleja. Otava 1927.
Iloisten ukkojen kylä. Kuvaus Kannaksen elämästä. Otava 1927.
Juhla meren rannalla, romaani. Otava 1928.
He janosivat elämää, romaani. Otava 1929.
Jumala kulkee ja kahdeksan muuta kertomusta, novelleja. Otava 1929.
Pyörivä seurakunta eli Multaa taivaan alla, romaani. Otava 1930.
Kolme päivää, kolminäytöksinen draama. Otava 1931.
Myrsky ja aurinko, romaani. Otava 1931.
Keppihevonen, näytelmä 1931-1932.
Ilohuoneet, romaani. Otava 1932.
Voittoon, romaani. Otava 1934.
Särkynyt nimikilpi, romaani. Otava 1935.
Markku ja hänen sukunsa, romaani. Otava 1939.
Synnin miilu, romaani. Otava 1941.
Myllytuvan tarinoita, novelleja Otava 1945.
Myllykylän juhlaa. Myllytuvan jatkotarinoita ja lähitapahtumia, novelleja. Otava 1946.
Huoleton on hevoseton poika, romaani. Otava 1947.
Rakkauden veri punainen, näytelmä 1947.
Myllytuvan käräjät, näytelmä 1947-48.
Kyynäräisen Sohvi ja kylänrieha, romaani. Otava 1948.
Vieraan kylän tyttö, romaani. Otava 1949.
Satukaupunki, romaani. Otava 1952.
Punajuupeli rakkaus, romaani. Otava 1953.
Evakko, romaani. Otava 1954.
Myllytarinoita. Valikoima teoksista Myllytuvan tarinoita ja Myllykylän juhlaa. Otava 1955.
Riimustelua, pakinoita, proosaa. Toimittanut Kalle Helander,  Kouvolan Sanomalehti Oy 1969.
Valitut teokset, johdannon kirjoittanut Kauko Kyyrö. Teokseen sisältyvät Pyörivä seurakunta ja Markku ja hänen sukunsa. Otava 1955 (saks.: Markku und sein Geschlecht, käännös Rita Öhquist, Hampuri: Hoffmann und Campe 1948)
Valitut teokset. Teokseen sisältyvät Iloisten ukkojen kylä, Pyörivä seurakunta ja Synnin miilu. Otava 1970.
Sydämen 105-rivinen harmonikka: Unto Seppäsen kirjeenvaihtoa vuosilta 1925–1938. Toimittanut Jaana Seppänen. Pilot-kustannus 2004.
Kirjallinen tuotanto > Palkinnot

Nuoren Voiman Liiton kultamerkki 1931.
Pro Finlandia 1948.
Aiheesta muualla

Unto Seppänen. Kymenlaaksolaiset vaikuttajahahmot. Finnica Kymenlaakso (Web Archive 2007).
Atlas Coelestis

| Atlas Coelestis |
| --- | --- |
 Kansilehti Derbyn kaupunginmuseon kappaleesta.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  John Flamsteed
Julkaistu:  1729
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Atlas Coelestis on varhainen tähtikartta, joka julkaistiin vuonna 1729, kymmenen vuotta sen kokoajan John Flamsteedin kuoleman jälkeen. Se oli ensimmäinen tähtikartasto, joka perustui teleskoopilla tehtyihin havaintoihin. Siitä tuli tähtitieteilijöiden perusteos, jota käytettiin yli sadan vuoden ajan. Flamsteedin havainnoista julkaistiin vuonna 1725 noin 3 000 tähteä käsittävä luettelo, Historia Coelestis Britannica, ja hieman myöhemmin siihen liittyvä kartasto Atlas Coelestis.
Tähtikartasto oli suurin siihen mennessä julkaistuista. Kartasto oli suorastaan epäkäytännöllisen suuri käytettäväksi, sillä sen sivut olivat kooltaan 50 × 60 cm. Tähtikuvioiden koristelut eivät olleet yhtä kauniita kuin aikaisemmissa tähtikartastossa, mutta teos oli ennennäkemättömän tarkka.
Unescon maailmanperintökohteet Ukrainassa

Unesco on nimennyt Ukrainasta kahdeksan kohdetta maailmanperintöluetteloon (tilanne 2023). Kohteista seitsemän on merkittäviä kulttuuriperintönsä ja yksi luonnontilansa ansiosta. Venäjän hyökkäyssodan (2022–) sotatoimien vuoksi Unesco on listannut kolme maailmanperintöluettelon kohteista uhatuiksi. Lisäksi yksi kohteista sijaitsee Krimin niemimaalla, joka on Venäjän miehittämää ukrainalaista aluetta.
Valmetin vanha pääkonttori

Kaartin poliisitalo, aiempi Valmetin pääkonttori, vuonna 2008.
Talo vuonna 1975, takana oikealla Ohranan talo.
Valmetin vanha pääkonttori (myöhemmin Kaartin poliisitalo) oli Helsingin Ullanlinnassa Punanotkonkadun ja Kasarmikadun kulmassa (Punanotkonkatu 2 – Kasarmikatu 22) vuosina 1965–2018 sijainnut toimistorakennus, jonka oli suunnitellut arkkitehti Toivo Korhonen.
Talo valmistui vuonna 1965 valtion metalliteollisuusyhtiö Valmet Oy:n pääkonttoriksi. Paikalta purettiin vanhoja puutaloja. Valmet luopui talosta vuonna 1992 ja myi sen vakuutusyhtiö Ilmariselle, joka vuokrasi sen edelleen Helsingin poliisilaitokselle. Se muutettiin Kaartin poliisitaloksi, jossa hoidettiin poliisin palveluita kuten ajokortti- ja passiasioita sekä aseenkantolupia. Poliisilaitos luopui tiloista vuonna 2012 keskittäessään toimintojaan Pasilan poliisitaloon. Kaupunki oli jo edellisenä vuonna antanut Kaartin poliisitalolle purkuluvan. Ilmarinen päätti purkaa talon ja rakennuttaa sen tilalle asuntoja. Talo ehti olla kuusi vuotta tyhjillään ennen kuin se lopulta purettiin keväällä 2018. Paikalle valmistui vuoden 2020 lopussa Arkkitehdit NRT:n suunnittelema asuinkerrostalo.
Talon tunnuspiirteenä olivat julkisivut, joille oli kapeilla vaaleilla betonielementeillä ja pystyikkunoilla luotu pianon koskettimia muistuttanut ulkoasu. Se on mainittu yhdeksi useista rakennustaiteellisesti arvokkaista 1960- ja 1970-lukujen modernistisen arkkitehtuurin edustajista, joita purettiin Helsingissä 2010-luvun aikana. Toisaalta rakennusta arvosteltiin ympäristöstään liian räikeästi poikkeavaksi, ja katulinjasta sisennetyn Punanotkonkadun puoleisen julkisivun sanottiin haitanneen viereisen uusrenessanssityylisen Ohranan talon arvokkuutta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valmetin vanha pääkonttori Wikimedia Commonsissa
Aura Cristina Geithner

Aura Cristina Geithner vuonna 2014.
Aura Cristina Geithner (s. 9. maaliskuuta 1967 Bogotá, Kolumbia) on kolumbialais-meksikolainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Venezuelassa, Meksikossa ja muualla Latinalaisessa Amerikassa monista televisiorooleistaan, muun muassa sarjoissa La Tormenta ja Eternamente Manuela.
Geithnerillä on kaksosveli Harry Geithner.
Filmografia

La casa de las dos palmas – Zoraida Verez (1991)
Sangre de Lobos (1991)
La Porta Zaina – Soledad Ahumada (1993)
Eternamente Manuela – Manuela Quijano (1995)
Hombres – María del Pilar Velázquez (1997)
Secreto de Amor – Barbara Serrano Zulbarán (2001
Gata Salvaje – Maribella Tovar (2002)
Luna, la Heredera – Daniela (2004)
La Tormenta – Bernanda Ayala (2005)
Decisiones – Ana (2005–2007)
Secretos del Aloma – Laura Kuri (2008)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Aura Cristina Geithner Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Valparaiso (täsmennyssivu)

Valparaiso voi tarkoittaa:
Valparaíso, kaupunki Chilessä
Valparaíson alue, hallintoalue Chilessä
Valparaíso, kunta Brasiliassa
Valparaíso de Goiás, kunta Brasiliassa
Valparaíso, kunta Kolumbiassa
Valparaíso, kunta Meksikossa
Valparaíso de Arriba, kunta Espanjassa
Valparaiso, kaupunki Yhdysvaltojen Floridassa
Valparaiso, kaupunki Yhdysvaltojen Indianassa
Valparaiso, kylä Yhdysvaltojen Nebraskassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valparaiso”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Universumin vanhimmat

Universumin vanhimmat ovat Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä avaruusolentojen ryhmittymä. Ryhmän jokainen jäsen on rotunsa viimeinen edustaja muiden kuoltua jo miljoonia vuosia sitten sukupuuttoon. Vanhimmat ovat käytännössä kuolemattomia ja heillä on käytössään hienostuneita korkeateknologisia laitteita.
Universumin vanhimmat esiintyivät ensimmäisen kerran amerikkalaisen Avengers-lehden numerossa 28 (1966).
Historia

Jokaisella Universumin vanhimmalla on jokin henkilökohtainen kiinnostuksen kohde, johon nämä keskittyvät fanaattisesti. Olennot tekevät näin luultavasti siksi, että kuolemattomuus takaa runsaasti vapaa-aikaa, jonka kuluttaminen tekemättä mitään olisi pitkästyttävää (Keräilijän vaimo antoi itsensä kuolla vapaaehtoisesti, koska ei enää kestänyt kuolemattomuuttaan). On kuitenkin huomionarvoista, etteivät Universumin vanhimmat ole kosmisia olentoja vaikka joillakin heistä onkin kyky manipuloida kosmista energiaa, ja valtavasti tietoutta. Maapallolla vaikuttavat supersankarit ovat usein kohdanneet Vanhimpia, joskus liittolaisina, joskus vastustajina.
Koska Universumin vanhimpia yhdistää side Marvel-universumin historian syntyhetkiin, he ovat tottuneet näkemään toinen toisensa sisaruksinaan. Yleensä Vanhimmat työskentelevät itsenäisesti, mutta ovat joskus liittoutuneet jonkin suuremman yhteisen päämäärän vuoksi. Ei ole tiedossa, kuinka monta Universumin vanhinta on enää jäljellä (kts. alapuolinen listaus). Eonin mukaan Vanhimpia on jäljellä universumissa noin tuhat kappaletta.
Universumin tunnetuista vanhimmista useat omasivat yhden Ikuisuuskivistä, mutta kellään ei ollut tietoutta sen todellisesta voimasta. Nämä kivet varastettiin titaani Thanoksen toimesta.
Erään kerran Suurmestari haastoi Kuoleman kanssaan peliin, jossa useita supersankareita käytettiin pelinappulana strategiapelissä. Suurmestarin tarkoitus oli herättää Korvacin surmaama Keräilijä, mutta Suurmestarin oli kuoltava näin tapahtuakseen. Suurmestari kuitenkin manipuloi Kuoleman valtakunnassa itsensä johtavaan asemaan, kunnes Kostajat pysäyttivät tämän. Raivostunut Kuolema suuttui Universumin vanhimmille ja kielsi näitä koskaan astumasta valtakuntaansa. Toisin sanoen Kuolema teki heistä kuolemattomia – päämäärä, johon ovela Suurmestari oli alusta alkaen tähdännytkin.
Myöhemmin joitain Vanhimpia muodosti liiton tuhotakseen koko universumin. Vanhimmat saivat selville, että tappamalla Galactus, Ikuisuus ja Kuolema universumi menisi epätasapainoon ja tuhoutuisi. Koska Vanhimmat olivat kuolemattomia, he uskoivat selviävänsä tuhosta ja heräämällä uudesta universumista jumalvoimaisina olentoina. Hopeasurffari liittolaisineen kuitenkin esti Vanhimpien suunnitelmat.
Tunnettuja Universumin vanhimpia pakkomielteineen

Arkkitehti – rakentaminen
Cort Zo Tinnus / Vaihtaja – vaihtaminen
Ego, Elävä Planeetta – itsensä kaltaisten elämänmuotojen löytäminen
En Dwi Gast / Suurmestari – pelien pelaaminen
Gilpetperdon / Juoksija – juokseminen (avaruuden läpi)
Isä Aika – erityisen tärkeiden tapahtuminen kunnioittaminen
Ord Zyonz / Puutarhuri – kasvien kasvatus
Seginn Gallio / Astronomi – universumin tarkastelu
Taneleer Tivan / Keräilijä – elävien olentojen keräily
Tryco Slatterus / Universumin Mestari – fyysinen kilvoittelu
Zamanathan Rambunazeth / Tutkimusmatkailija – tutkimusmatkailu
Aiheesta muualla

Universumin vanhimmat MarvelDirectory-sivustolla
Valkonen (Virrat)

| Valkonen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°18′41″N, 23°48′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskuoja:  oja Karkulampeen 
Järvinumero:  35.421.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151 m  
Rantaviiva:  0,975 km  
Pinta-ala:  3,084 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkonen 
Valkonen  on Pirkanmaalla Virroilla Ilomäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,1 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 151 metriä mpy.
Aurica Bărăscu

| Mitalit> Maa:   Romania.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Romania.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Romania> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ateena 2004 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | St. Catharines 1999 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Luzern 2001 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | Milano 2003 | kahdeksikko |  |
|  Hopeaa | München 2007 | kahdeksikko |  |
|  Pronssia | Zagreb 2000 | perämiehetön nelonen |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Poznań 2007 | kahdeksikko |  |
Aurica Bărăscu (o.s. Chiriţă, s. 21. syyskuuta 1974 Nicorești,, Galați) on romanialainen soudun olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari. Hän edusti aktiiviurallaan Steaua CSA -seuraa. Hän on pituudeltaan 181 cm..
Bărăscu voitti kahdeksikossa olympiakultaa Ateenassa 2004 ja maailmanmestaruuden St. Catharinesissa 1999. MM-hopeaa hän saavutti kahdeksikossa 2001, 2003 ja 2007 sekä MM-pronssia perämiehettömässä nelosessa 2000. Lisäksi hän oli neljäs kahdeksikossa 2002. Hän voitti kahdeksikon Euroopan-mestaruuden 2007.