stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alejandro Garnacho

Alejandro Garnacho vuonna 2022.
Alejandro Garnacho Ferreira (s. 1. heinäkuuta 2004 Madrid, Espanja) on espanjalais-argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia.
Garnacho pelasi Espanjassa Atlético Madridin junioreissa. Hän siirtyi englantilaisseura Manchester Unitedin organisaatioon lokakuussa 2020. Edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäiset minuuttinsa Valioliigassa vuonna 2022 huhtikuussa Chelseaa ja toukokuussa Crystal Palacea vastaan. Ensimmäiset maalinsa hän teki marraskuussa 2022 Eurooppa-liigan ottelussa Real Sociedadia ja Valioliigan ottelussa Fulhamia vastaan. Hän pelasi kauden 2022–2023 aikana 19 valioliigaottelussa, tosin vain viidessä avauskokoonpanossa, ja teki kolme sekä syötti kaksi maalia. Eurooppa-liigan kuudessa ottelussa hän teki yhden maalin. Unitedin voittamassa Englannin liigacupissa hän pelasi viisi ottelua, ei kuitenkaan loppuottelua. Tappiollisessa FA Cupin finaalissa hän sen sijaan tuli vaihdosta kentälle.
Garnacho pelasi kaudella 2023–2024 Valioliigassa 36 ottelua, joista 30 avauskokoonpanossa. Hän teki seitsemän ja syötti neljä maalia.. Hänen Evertonia vastaan tekemänsä saksipotkumaali valittiin Valioliigan kauden maaliksi. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin. Hän oli avauskokoonpanossa Unitedin kaikissa kuudessa FA Cupin ottelussa, ja teki avausmaalin voitokkaassa loppuottelussa.
Garnacho pelasi Espanjan juniorimaajoukkueissa mutta siirtyi vuonna 2022 edustamaan Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta. Ensimmäisen ottelunsa Argentiinan maajoukkueessa hän pelasi kesäkuussa 2023. Hän on pelannut viisi maaottelua 30. toukokuuta 2024 mennessä.
Ann-Katrin Berger

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ann-Katrin Berger vuonna 2014. |  Ann-Katrin Berger vuonna 2014. |  Ann-Katrin Berger vuonna 2014. |  |
Maa:   Saksa
Naisten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Pariisi 2024 | Jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Englanti 2022 | Jalkapallo |  |
Ann-Katrin Berger (s. 9. lokakuuta 1990 Göppingen) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa kolme maaottelua joulukuusta 2020 alkaen. Hän saavutti varamaalivahtina hopeaa EM-kilpailuissa 2022.
Berger edusti kotimaassaan Turbine Potsdamia kausina 2011–2014. Tämän jälkeen hän on edustanut Ranskassa Paris Saint-Germainia kausina 2014–2016 sekä Englannissa ensin Birmingham Cityä ja vuoden 2019 alusta Chelseaa.
Brennan Johnson

Brennan Johnson (s. 23. toukokuuta 2001 Nottingham, Englanti) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 179-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria, johon hän siirtyi syyskuussa 2023 kasvattajaseurastaan Nottingham Forestista.
Johnson pelasi Nottingham Forestin junioreissa ja nousi Englannin mestaruussarjassa pelanneeseen edustusjoukkueeseen elokuussa 2019. Hän pelasi lainalla Englannin ykkösliigassa Lincoln Cityn joukkueessa kaudella 2020–2021. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Nottinghamin kaikki 46 mestaruussarjaottelua, joista 44 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki 16 maalia, millä hän oli joukkueensa paras maalintekijä. Hän pelasi Nottinghamin kaikki kolme ottelua kevään 2022 nousukarsinnassa, jonka tuloksena joukkue nousi Valioliigaan, ja teki maalin Sheffield Unitedia vastaan karsinnan välierässä sekä vieras- että kotikentällä kuten myös jälkimmäisessä ottelussa jatkopaikan ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa.
Johnson pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa Nottinghamin kaikki 38 ottelua ja niistä 33 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen valioliigamaalinsa elokuussa kauden kolmannessa liigaottelussa vieraskentällä Evertonia vastaan. Hän nosti kauden maalimääränsä lopulta kahdeksaan tekemällä maalin syyskuussa Bournemouthia vastaan, kaksi maalia tammikuussa Leicesteriä vastaan, yhden maalin helmikuussa Leedsiä vastaan, kaksi maalia maaliskuussa Evertonia vastaan ja yhden maalin huhtikuun alussa Wolverhamptonia vastaan. Liigacupissa Nottingham ylsi välieriin ja Johnson teki kaksi maalia neljännen kierroksen ottelussa Blackburnia vastaan. Kauden 2023–2024 alussa Johnson pelasi Nottinghamissa kolme valioliigaottelua ja yhden liigacupottelun ennen siirtymistään Tottenhamiin. Hän pelasi avauskaudellaan Tottenhamissa 32 valioliigaottelua ja teki maalin marraskuussa Wolverhamptonia, tammikuun lopussa Brentfordia, helmikuussa Brightonia, maaliskuussa Aston Villaa ja huhtikuussa West Hamia vastaan. Lisäksi hän syötti kymmenen maalia.
Johnson pelasi Englannin alle 16- ja alle 17-vuotiaiden maajoukkueissa ja sitten Walesin alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2020 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Hän on pelannut kesäkuun 2024 puoliväliin mennessä 28 A-maaottelua, joissa 15 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt kolme maaottelumaalia, kesäkuussa 2022 kolmen päivän välein pelatuissa Kansojen liigan otteluissa Belgiaa ja Alankomaita vastaan sekä maaliskuussa 2024 EM-jatkokarsintaottelussa Suomea vastaan.
Aatu Hakala

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 28. heinäkuuta 2000 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Vantaa, Suomi
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: KuPS
Pelinumero: 12
Junioriseurat
2007–2012: TiPS
2013–2014: KOPSE
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2017 | Legirus Inter | 22 | (0) |
| 2017 | TiPS | 18 | (0) |
| 2018–2020 | Gnistan | 50 | (0) |
| 2021–2023 | Haka | 58 | (0) |
| 2024- | KuPS | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. lokakuuta 2024.
Aatu Hakala (s. 28. heinäkuuta 2000 Vantaa) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa.
Hakala on pelannut kaikkiaan 62 Veikkausliigaottelua. Hakala oli voittamassa KuPS:ssa kaudella 2024 Suomen mestaruutta, vaikka tosin Johannes Kreidl toimi ykkösmaalivahtina.
Aiheesta muualla

Aatu Hakala Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Alexandru Cicâldău

Alexandru Cicâldău Galatasarayn pelaajana lokakuussa 2021.
Alexandru Cicâldău (s. 8. heinäkuuta 1997) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa turkkilaista Konyasporia lainalla saman maan Galatasaraysta. Hän on pelannut Romanian maajoukkueessa vuodesta 2018.
Cicâldău pelasi Romanian pääsarjassa Viitorul Constanțan ja Universitatea Craiovan joukkueissa. Hän voitti Romanian liigamestaruuden vuonna 2017, mutta pääsi tuolloin vielä pelaamaan melko vähän, ja Romanian cupin vuonna 2021. Hän siirtyi turkkilaisseura Galatasarayhin heinäkuussa 2021 ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan Turkin Superliigassa 32 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Kaudella 2022–2023 hän ehti pelata Galatasarayssa yhden liigaottelun mutta pelasi sen jälkeen lainasopimuksella Arabiemiraateissa Al-Ittihad Kalban joukkueessa. Kaudella 2023–2024 hän on pelannut Turkin Superliigassa Konyasporin joukkueessa 31 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Cicâldău on pelannut Romanian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi joukkueensa kaikki neljä ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 Romanian yltäessä välieriin. Hän pelasi Romanian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Israelia vastaan. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 36 A-maaottelua, joissa 19 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt neljä maaottelumaalia: kaksi maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan, yhden maaliskuussa 2022 ystävyysottelussa Israelia vastaan ja yhden marraskuussa 2022 ystävyysottelussa Moldovaa vastaan.
Altin Zeqiri

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 18. heinäkuuta 2000 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Espoo, Suomi
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: FC Lahti
Pelinumero: 7
Junioriseurat
2012–2016: FC Honka
2016–2019: FC Espoo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017–2019 | FC Espoo | 33 | (11) |
| 2019– | FC Lahti | 83 | (17) |
Maajoukkue
| 2021–2022 | Kosovo U21 | 11 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. lokakuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. lokakuuta 2022.
Altin Zeqiri (s. 18. heinäkuuta 2000) on kosovolainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Anthony Gordon

Anthony Gordon elokuussa 2021.
Anthony Michael Gordon (s. 24. helmikuuta 2001 Liverpool) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia. Hänen ensimmäinen valioliigaseuransa oli Everton.
Gordon pelasi Liverpoolin junioreissa vuoteen 2012 ja siirtyi sitten saman kaupungin toiseen seuraan Evertoniin. Hän pääsi Evertonin edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kentälle joulukuussa 2017 Eurooppa-liigan alkulohkon viimeisessä ottelussa Apollon Limassolia vastaan, kun hän tuli vaihdosta ottelun 88. minuutilla. Hän pelasi ensimmäisen valioliigaottelunsa tammikuussa 2020, ja kaudella 2019–2020 hän pelasi kaikkiaan 11 valioliigaottelua, joista neljä ottelua avauskokoonpanossa. Kaudella 2020–2021 hän pelasi kolme valioliigaottelua, joista yhden ottelun avauskokoonpanossa. Helmi-toukokuussa 2021 hän pelasi lainasopimuksella Preston North Endin joukkueessa mestaruussarjaa.
Gordon pelasi kaudella 2021–2022 Evertonissa 35 valioliigaottelua, joista 25 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki tammikuussa kaksi maalia Brightonia vastaan sekä helmikuussa yhden maalin Leedsiä ja huhtikuussa ottelun ainoan maalin Manchester Unitedia vastaan. Kaudella 2022–2023 Gordon pelasi Evertonissa 16 valioliigaottelua, joissa hän oli 12 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin elokuussa Brentfordia ja Leedsiä sekä lokakuussa Crystal Palacea vastaan. Gordon siirtyi tammikuussa 2023 Newcastle Unitediin 45 miljoonan punnan kauppasummalla. Hän pelasi loppukauden aikana 16 valioliigaottelua, joista neljässä hän oli avauskokoonpanossa. Hän teki maalin päätöskierroksella Chelseaa vastaan. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 35 valioliigaottelua ja oli yhtä vaille kaikissa avauskokoonpanossa. Hän teki yksitoista maalia ja antoi kymmenen maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ilman tehomerkintöjä.
Gordon on pelannut Englannin alle 18-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan maaliskuussa 2024. Hän on pelannut kaksi maaottelua kesäkuun 6. päivään 2024 mennessä.
Alfie Haaland

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Alf-Inge Rasdal Håland
Syntymäaika: 23. marraskuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Stavanger, Norja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja, oikea laitapuolustaja
Pituus: 186 cm
Junioriseurat
1979–1989: Bryne FK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1989–1993 | Bryne FK |  |  |
| 1993–1997 | Nottingham Forest | 75 | (7) |
| 1997–2000 | Leeds United | 74 | (8) |
| 2000–2003 | Manchester City | 38 | (3) |
| 2011 | Bryne FK 3 | 1 | (0) |
| 2012–2013 | Rosseland BK | 6 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 194 | (19) |
Maajoukkue
| 1990 | Norja U17 | 1 | (0) |
| 1991–1993 | Norja U21 | 29 | (3) |
| 1994–2001 | Norja | 34 | (0) |

Alf-Inge Rasdal Håland (s. 23. marraskuuta 1972 Stavanger, Norja) on norjalainen entinen jalkapalloilija. Hän on jalkapalloilija Erling Haalandin isä.
Bob Carpenter

| Bob Carpenter> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1963 (ikä 61) Peabody, Massachusetts
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–1999
Seurat:  Washington Capitals   New York Rangers   Los Angeles Kings   Boston Bruins   New Jersey Devils
NHL-varaus:  3. varaus, 1981 Washington Capitals
Valmennusura
Vuodet:  1999–2004,   2017–2019
Seurat:  Albany River Rats   New Jersey Devils   Kunlun Red Star   Kassel Huskies
Bob Carpenter (s. 13. heinäkuuta 1963) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi vuosina 1981–1999 NHL-liigassa 1 178 ottelua runkosarjassa ja pudotuspeleissä 140 ottelua edustaen Washington Capitalsia, New York Rangersia, Los Angeles Kingsiä, Boston Bruinsia ja New Jersey Devilsiä. Carpenter oli ensimmäinen yhdysvaltalainen, joka teki NHL:ssä yhden kauden aikana 50 maalia.
Albert Bridge

Albert Bridge
| --- | --- |
Sijainti:  Lontoo Yhdistynyt kuningaskunta
Pituus:  241 m
Leveys:  12 m
Korkeus:  20,0  m 
Alituskorkeus:  11,5  m 
Pisin jänneväli:  139 m
Ylittää:  Thames
| --- | --- |
Tyyppi:  palkki-, vinoköysi- ja riippusillan yhdistelmä 
Liikenne päivässä:  Luokan II* suojeltu rakennus Britanniassa (d) (15. huhtikuuta 1969) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Albert Bridge on Thamesjoen ylittävä tieliikennesilta, joka yhdistää Lontoon Chelsean ja Battersean kaupunginosat toisiinsa. Sillan kokonaispituus on 241 metriä, pisin jänneväli 139 metriä ja leveys 12 metriä. Se nimettiin kuningatar Viktorian puolison prinssi Albertin muistoksi.
Vinoköysi- ja riippusillan välimuodoksi suunniteltu Albert Bridge avattiin käyttöön 23. elokuuta 1873. Sen rakenteita jouduttiin vahvistamaan jo 1884–1887 alkuperäisten teräsvaijerien alettua ruostua. Siltaa vahvistettiin jälleen 1972–1973 tukemalla sitä keskikohdasta kahdella uudella tukipilarilla, ja se peruskorjattiin ja maalattiin 2010–2011.
Siltamaksujen keräämiseen käytetty koppi.
Historia

Albert Bridge Company perustettiin vuonna 1863 uuden sillan rakentamiseksi Chelsean ja Battersean välille. Kaupunginosien välisiä liikenneyhteyksiä pidettiin kehnoina, vaikka niitä yhdistivätkin jo puinen Battersea Bridge (1771) ja uudempi Chelsea Bridge (1858). Lupa rakentamiselle myönnettiin 1864, ja insinööri Rowland Mason Ordish laati sillasta piirustukset, joissa hyödynnettiin uudella tavalla sekä vinoköysi- että riippusillan elementtejä. Rakentaminen kuitenkin viivästyi vuosikausiksi, ja ennen työn aloittamista Ordish ehti suunnitella samaa rakennetta hyödyntävän Frans Joosefin sillan (1868) Prahaan. Sillan rakentaminen aloitettiin lopulta vuonna 1871, ja se avattiin käyttöön 23. elokuuta 1873.
Albert Bridgen kansirakenteet tuettiin ripustusköysillä, joista osa kiinnittyi pylonista toiseen kulkevaan riippuköyteen riippusiltojen tapaan ja osa viistosti pylonien huipulle vinoköysisiltojen tapaan. Neljä valurautaista pylonia tuettiin tukipilarien varaan ja täytettiin tiilillä ja betonilla. Ne painoivat kymmenen tonnia ja olivat suurimmat koskaan valetut rautasylinterit. Ne kuljetettiin sillan rakennustyömaalle Batterseassa sijaitsevalta valimolta Thamesia pitkin.
Pian sillan käyttöönoton jälkeen kävi ilmi, etteivät sen ylittämisestä perityt maksut tuottaneet riittävästi. Vuonna 1879 Metropolitan Board of Works otti sillan haltuunsa maksettuaan siitä korvauksia omistajille ja lopetti siltamaksut. Alkuperäisten teräsvaijerien alettua ruostua ne korvattiin teräsketjuilla vuosina 1884–1887 Joseph Bazalgetten johdolla, ja samalla sillan puukansi uusittiin. Rakenteellisten ongelmien paljastuttua keksittiin sillan suojelemiseksi muitakin keinoja: sen päähän kiinnitettiin kyltti, jossa kiellettiin marssimasta sillalla tasatahtiin. Kielto koski ensisijaisesti läheisen Chelsean kasarmin sotilaita, ja se poiki sillalle liikanimen ’Vapiseva neiti’.
Siltaa uhkasi purkaminen ennen ja jälkeen toisen maailmansodan, mutta aikeesta luovuttiin Sir John Betjemanin vuonna 1957 järjestämän kampanjan ansiosta. Vuosina 1972–1973 siltaa vahvistettiin lisäämällä sen keskikohtaan kaksi uutta tukipilaria, joiden varaan kansirakenteita tukemaan asetettiin teräspalkki. Samalla kansirakenteet uusittiin. Vuosina 2010–2011 silta peruskorjattiin ja kansirakenteet uusittiin jälleen. Samalla silta maalattiin sinisellä, vihreällä ja vaaleanpunaisella ja siltamaksujen keräämiseen pystytetyt neljä koppia sen molemmissa päissä entisöitiin.
Suojelu

Historic England myönsi Albert Bridgelle Grade II* -luokan suojelukohteen aseman vuonna 1969. Suojeluperusteita oli useita:
Rakennustaiteellinen arvo – aikansa johtavan insinöörin suunnittelema hienostunut goottilaistyylinen silta.
Historiallinen arvo – Tower Bridgen (1894) ohella ainoa alkuperäinen tieliikennesilta Lontoon keskustassa.
Rakennustekninen arvo – rakennusaikanaan innovatiivinen silta, jossa hyödynnettiin sekä vinoköysi- että riippusillan elementtejä.
Yhteisarvo – silta yhdistyy kiinteästi Grade II -luokan Chelsea Embankmentiin ja kaunistaa näkymää, joka avautuu Grade II* -luokan Battersea Parkista.
Alkuperäinen varoituskyltti, joka kielsi tasatahtiin marssimisen sillalla.
Kuolema (henkilöitymä)

| Kuolema |
| --- | --- |
 Gustave Doré: Kuolema tuhkanharmaalla hevosella.
Ominaisuudet
Muut nimet:  Viikatemies
Muiden nimien etymologiat:  Viittaa niittokoneeseen, jolla olento kerää sieluja
Ammatti:  Kuolevien ihmisten hakeminen Vainajalaan
Tuntomerkit:  Luuranko, jättimäinen viikate, kantaa tiimalasia
Esiintyminen:  Kuolema voi ilmestyä missä tahansa, missä joku on kuolemaisillaan
Kansanperinne
Kansanperinteen alkuperä:  1500-luvun eurooppalainen legenda
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jean Fouquet'n maalaus kuolemasta viikatemiehenä noin vuodelta 1460.
Kuolema (isolla alkukirjaimella) on kuoleman henkilöitymä, joka liikkuu ihmisten keskuudessa ja hakee heitä Vainajalaan. Kuolema on kuvattu tuntevana olentona tietyissä kulttuureissa ja mytologioissa, sekä kirjallisuudessa ja taiteessa erilaisissa hahmoissa, joista yleisin on luurankomainen viikatemies.
Historia

Kreikkalaisessa mytologiassa Kuolema oli Thanatos. Homeroksen Iliaassa Nyksin pojalla Thanatoksella on siivet, ja hän tulee Hypnos-veljensä, unen henkilöitymän, kanssa hakemaan soturi Sarpedonin ruumiin taistelukentältä. Thanatos mainitaan myös Hesiodoksen kreikkalaisten jumalten historiikissa Jumalten synty. Euripideen Alkestiksessa Herakles päihittää Thanatoksen. Roomalaisen Vergiliuksen Aeneisissa Kuolema vartioi Vainajalan sisäänkäyntiä sisarustensa kanssa.
Raamatussa Kuolema mainitaan Jeremian kirjassa (9:20) ikkunasta sisään kiipeävänä tunkeilijana. Toisessa Samuelin toisesa kirjassa (22:6) ja Psalmien kirjassa (116:3) mainitaan Kuoleman "ansat" ja "köydet". Ilmestyskirjassa (6:8) Kuolema ratsastaa tuhkanharmaalla hevosella tuomaan maailmanloppua.
Keskiajalla Kuolema esitettiin toistuvasti ruttoepidemia mustaa surmaa käsittelevässä taiteessa ja kirjallisuudessa, mukaan lukien Chaucerin Canterburyn tarinoissa. Tunnetuin Kuoleman hahmo keskiajalta on viikatemies – luuranko, joka on pukeutunut mustaan kaapuun ja kantaa viikatetta. Hänet nähdään usein kuolemantanssiaiheisissa maalauksissa johtamassa kuoleman tasa-arvoisiksi tekemien tanssijoiden kulkuetta. Keskiaikaisen viikatemiehen hahmon on arveltu perustuvan kreikkalaiseen Kronos-titaaniin tai Ilmestyskirjan kohtaan 14:15-20, jossa enkelien kerrotaan niittävän kuolleiden sielut. Sana ”viikatemies” alkaa kuitenkin esiintyä Kuoleman nimityksenä vasta 1800-luvulla.
Kuolema on säilynyt suosittuna hahmona länsimaisessa kirjallisuudessa ja runoudessa keskiajan jälkeenkin. Nykyaikana se esiintyy myös monessa elokuvassa ja televisiosarjassa.
Perinteisen viikatemiehen ohella Kuolema on niin vanhoissa kuin uusissakin kuvauksissa esitetty joskus naisena tai muussa hahmossa. Nykyisin Kuolema kuvataan usein myötätuntoisena ihmisiä kohtaan. Niin uusien kuin vanhojenkin Kuolema-tarinoiden teemana on usein yritykset narrata Kuolemaa.
Suomessa

Karjalaisilta ja muilta suomensukuisia kieliä puhuvilta tunnetaan kuoleman, mutta myös elämän henkilöitymänä sielulintu, joka tuo sielun syntymässä ja vie sen kuolemassa.
Akseli Gallen-Kallelan freskossa Rakennus, joka on Porissa Juseliuksen mausoleumissa, Kuolema nähdään maalauksen takareunassa rakennuskairaa käyttävän vanhan vaarin asussa. Hugo Simberg taas teki paljon maalauksia, joissa kuolemaa edustavat luurangot oli kuvattu ystävällisiksi eikä pelottaviksi.
Kuolema muussa mediassa

Ingmar Bergmanin elokuvassa Seitsemäs sinetti päähenkilö pelaa shakkia Kuoleman kanssa voittaakseen aikaa. Ideaa on myöhemmin parodioitu monessa muussa elokuvassa.
Markku Pölösen elokuvassa Kivenpyörittäjän kylä väkijuomaa vuosien saatossa reilusti nauttinut alkoholisti Jalmari (Esko Nikkari) kulkee öisellä, usvaisella pellolla ja keskustelee itse Kuoleman kanssa viimeisistä päivistään ja kuolema näyttäytyy Jalmarille vanhan miehen hahmossa.
Terry Pratchettin Kiekkomaailmaan sijoittuvissa kirjoissa Kuolemalla on hevonen nimeltä Humma (toisissa suomennoksissa Polle) ja hänen apulaisiaan ovat Nälänhätä, Rutto ja Sota, jotka viittaavat Raamatun Ilmestyskirjan ratsastajiin (välillä apulaisina esiintyy myös Rottien kuolema, Risatauti ja Mort).
José Saramago on kirjoittanut romaanin Oikukas kuolema (2005)
Kirjassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset ja elokuvassa Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 Kuolema on pienessä roolissa. Kolmen veljeksen tarinassa veljekset joutuivat ohittamaan kuoleman. Kuolema lahjoitti veljeksille esineet, jotka tunnetaan nimellä kuoleman varjelukset.
Markus Zusakin romaanissa Kirjavaras (2005) Kuolema toimii tarinan kertojana. Hän saattaa ennustaa, kuka hahmoista tulee kuolemaan, mutta hänet on näytetty sympaattisena hahmona, jolla on myös hieman huumorintajua. Kuoleman ulkonäköä ei koskaan kuvailla, eivätkä hahmot kommunikoi hänen kanssaan, vaan hän on enemmän vain tietoinen konsepti. Kuolema on myös Kirjavaras-elokuvan kertoja.
Billin ja Tedin maailma -elokuvassa kuolema toimii aluksi jonkinlaisena antagonistina. Kuolema esiintyy myös trilogian kolmannessa elokuvassa Bill and Ted face the music. Kuolemaa näyttelee William Salder.
The Sims -peleissä viikatemies on ollut pitkään mukana tykättynä hahmona. Viikatemiehen ensimmäinen esiintyminen oli The Sims: Living' Large pelissä, ja siitä lähtien hän on esiintynyt The Sims 2, The Sims life stories, The Sims 3, The Sims Medieval, ja The Sims 4 peleissä. Kun sim kuolee, viikatemies tulee noutamaan hänen sielunsa. Viikatemiehen voi yrittää saada herättämään juuri kuollut sim henkiin, ja välillä hän suostuikin, mutta se ei tee kuolleista herätetystä simistä kuolematonta. Peleissä viikatemiehellä voi myös pelata itse, jos hänet onnistuu saamaan perheeseen.
Castlevania -peleissä kuolema on pelin päävihollisen Draculan oikea käsi.
Elokuvassa Saapasjalkakissa: Viimeinen toivomus Kuolema esiintyy valkoisen suden muodossa mustassa kaavussa, aseistuksinaan kaksi sirppiä joilla hän voi yhdistää sauvaksi jonka molemmissa päissä on sirppi. Elokuvassa Kuolema yrittää viedä Saapasjalkakissan viimeisen elämän tämän haaskattua kahdeksan edellistä. Aluksi hän pakenee Kuolemaa mutta lopulta kohtaa tämän ja voittaa taistelussa. Kuolema luovuttaa mutta tämä sanoo hänelle että he tulevat tapaamaan vielä.
Kuvia Kuolemasta taiteessa

Kuoleman voitto. Fresko 1400-luvulta Clusonen kaupungin kirkossa Italiassa.
Hans Baldung: Kuolema ja nainen, 1518-1520
Hans Baldung: (Naisen) kolme ikäkautta ja Kuolema, 1510
Shinigami: kuoleman henkilöitymän japanilaisessa mytologiassa
Hugo Simberg: Kuoleman puutarha, 1896.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuolema (henkilöitymä) Wikimedia Commonsissa