stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sotakorvaus
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen > Suomi

Vuonna 1944 solmitun ns. välirauhansopimuksen perusteella Suomi joutui ”korvaamaan aiheuttamansa vahingot” sotakorvauksena Neuvostoliitolle (puutavaratuotteina, paperina, selluloosana, meri- ja jokialuksina, erilaisina koneina ja muina tavaroina). Sotakorvausten arvoksi sopimuksessa määritettiin 300 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, ja ne tuli toimittaa kahdeksan vuoden kuluessa 19 päivästä syyskuuta 1944 lukien.
Sotakorvauksien seurauksena Suomessa jouduttiin kehittämään siihen asti vähäisempää raskasta metalliteollisuutta, minkä on katsottu olleen tavallaan hyödyksi Suomelle. Sotakorvaukset eivät kuitenkaan, kuten ei myöskään myöhempi bilateraalinen kauppa SEV-maiden kanssa, kehittäneet Suomen kilpailukykyä, koska kauppasopimukset tehtiin poliittisin perustein.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen > Muut Euroopan maat

Vuonna 1947 tehtyjen Pariisin rauhansopimusten mukaan Italia sitoutui maksamaan 125 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria Jugoslavialle, 105 miljoonaa Kreikalle, 100 miljoonaa Neuvostoliitolle, 25 miljoonaa Etiopialle ja 5 miljoonaa Albanialle, Unkari 200 miljoonaa Neuvostoliitolle ja 100 miljoonaa Tšekkoslovakialle, Romania 300 miljoonaa Neuvostoliitolle sekä Bulgaria 50 miljoonaa Kreikalle ja 25 miljoonaa Jugoslavialle. Näiden rauhansopimusten mukaisesti 35 Yhdysvaltain dollaria vastasi yhtä troy-unssia puhdasta kultaa.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen > Japani

San Franciscon rauhansopimuksen 14 artiklan (1951) mukaan  Japanin oli maksettava korvauksia liittoutuneille valtiolle sodan aikana aiheuttamista vahingoista ja kärsimyksistä. Rauhansopimuksen mukaan Japanin (1951)  sotakorvaukset sisältäisivät 550 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria  (198 miljardia jeniä (1956) Filipiineille ja  39 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (14,04 miljardia jeniä vuonna 1959) Vietnamille. Punaisen Ristin kansainväliselle komitealle maksettiin 4,5 miljoonaa  Englannin puntaa (454 109 miljardia jeniä) sotavangeista.  Japani luopui kaikista ulkomaisista varannoista noin 23,681 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta (379 499 miljardia jeniä).
Japani allekirjoitti San Franciscon rauhansopimuksen 49 valtion kanssa  ja  teki 54 valtion kanssa kahdenvälisen sopimuksen sotakorvauksista joihin kuului 20 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (1954–1963) Burmalle, 300 miljoonaa Korean tasavallalle   Yhdysvaltain dollaria (1965),   223,08 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria Indonesialle (1958) (5,4 miljardia jeniä)  Filippiineille (1969) ja Thaimaalle  (1955)  525 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (52,94 miljardia jeniä (1967 ja 1977),  Malesialle 20 miljoonaa Malesian dollaria (2,94 miljardia jeniä (1967),   Mikronesialle (1969), Laosille (1958), Kambodžalle (1959), Mongolialle,  5,5 miljoonaa dollaria (1957), Espanjalle,   Sveitsille, Alankomaille,  Ruotsille ja Tanskalle (1956)  10 miljoonaa dollaria
Vuonna 1955 alkaneiden sotakorvausten maksut kestivät 23 vuotta ja päättyivät vuoteen  1977.
Niistä maista, jotka luopuivat Japanin sotakorvauksista San Franciscon rauhassa, Japani suostui maksamaan sotakorvauksia tai avustuksia kahdenvälisten sopimusten mukaisesti. Japanin hallituksen ja Kiinan kansantasavallan hallituksen yhteisessä tiedonannossa vuodelta 1972 Kiinan kansantasavalta luopuu sotakorvauksien vaatimuksista Japanilta. Neuvostoliiton ja Japanin yhteisessä julistuksessa vuodelta 1956 Neuvostoliitto luopui oikeuksistaan sotakorvauksiin Japanilta ja samalla sekä Japani että Neuvostoliitto luopuivat kaikista sodan aiheuttamista sotakorvausvaatimuksista. Lisäksi Ceylonin presidentin J. R. Jayewardénen toimesta  Ceylon kieltäytyi sotakorvauksien vaatimuksista Japanilta.
Arvostelu ja haitat

John Maynard Keynes väitti, että ensimmäisen maailmansodan päätyttyä Saksalta vaadittujen sotakorvausten vaikutus maailmantalouteen oli tuhoisa, sillä Saksa osallistui parikymmentä vuotta myöhemmin toiseen maailmansotaan katkeroituneena.selvennä
Usein on väitetty, että sotakorvaukset olivat epäsuora, mutta huomattava taustatekijä, joka osaltaan vaikutti toisen maailmansodan syttymiseen. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksa joutui Versailles’n rauhansopimuksen mukaisesti maksamaan suuret sotakorvaukset. On väitetty, että tämä korvausvelvoite oli merkittävä syy Saksan taloudellisiin ongelmiin, ja seurannut hyperinflaatio, jonka seurauksista Weimarin tasavalta ei koskaan toipunut, johti osaltaan natsipuolueen ja Hitlerin valtaannousuun. Saksan–Ranskan sodan jälkeen vaadittujen sotakorvausten määrä oli tarkkaan määrätty. Sen sijaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen summa jätettiin myöhemmin määrättäväksi ja sitä muutettiin useita kertoja, mikä osaltaan rohkaisi Saksaa lopettamaan niiden maksamisen. Hitlerin noustua valtaan niiden suorittaminen lopetettiin kokonaan.
Kokemus ensimmäisen maailmansodan jälkeisistä sotakorvauksista johti osaltaan toisen maailmansodan jälkeen tehtyyn ratkaisuun, jossa voittajat eivät vaatineet voitetuilta korvauksena rahaa vaan koneita ja irtaimistoa. Lisäksi sodan jälkeen käynnistettiin Marshallin suunnitelma, jonka tarkoituksena oli taloudellinen kehitys eikä niinkään entisten akselivaltojen rankaiseminen. Tälläkin pyrittiin välttämään samankaltaiset seurausilmiöt, joita ensimmäisen maailmansodan jälkeen vaaditut sotakorvaukset olivat aiheuttaneet.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:War reparations
Käännös suomeksi
Permutaatioryhmä

Matematiikassa permutaatioryhmä on symmetrisen ryhmän aliryhmä. Sen alkiot ovat siten annetun joukon X permutaatioita ja laskutoimituksena on yhdistäminen. Tälle käytetään usein merkintää Sym(M).
Kirjallisuutta

Häsä, Jokke & Rämö, Johanna: Johdatus abstraktiin algebraan.  Helsinki:  Gaudeamus, 2015.  ISBN 978-952-495-361-0
Persialaisia kirjeitä

Teoksen vuoden 1754 painoksen nimiölehti.
Persialaisia kirjeitä (Persialaiskirjeitä) (ransk. Lettres persanes) on Montesquieun tunnetuimpia teoksia. Se on julkaistu vuonna 1721. Kirjassa kuvataan kahden persialaisruhtinaan kuvitteellista kiertomatkaa Euroopassa, jossa he kummastelevat eurooppalaisen yhteiskunnan outouksia. Teoksen pilkka kohdistuu erityisesti paaviin ja yksinvaltaan.
Kirjailija suojeli itseään julkaisemalla ensimmäisen painoksen nimettömänä ja väittämällä, että kirjan tekstit ovat persialaisten toisilleen lähettämiä kirjeitä: “He näyttivät minulle kirjeensä ja minä jäljensin ne.”  Tarinan mukaan kirjoittajat, persialaiset ylimykset Usbek ja Rica halusivat tutustua Ludvig XIV:n ajan Ranskaan ja kuvasivat maata kotimaahansa lähetetyissä kirjeissä. Vastauskirjeissä kuvattiin puolestaan haaremielämää Persiassa. Persialaisten valitseminen kirjeiden “kirjoittajiksi” johtuu useasta seikasta. Esimerkiksi Antoine Galland oli vuonna 1708 ranskantanut Tuhannen ja yhden yön tarinat ja Persian olot olivat nousseet vuonna 1715 esille erään kopeasti käyttäytyneen Persian lähettilään aiheuttaman kohun takia. Kirjemuotoisen teoksen idean Montesquieu saattoi saada Charles Rivière Dufresnyn vuonna 1707 julkaisemasta humoristisesta teoksesta, jossa kuvattiin thaimaalaisen henkilön vierailua Ranskassa.
Teoksesta tuli hyvin suosittu. Kirjakauppiaat pyysivät, että kirjailija tekisi sille jatko-osia. Niitä ei tullut, mutta muut kirjailijat tekivät vastaavanlaisia kirjeromaaneja toisista kaukomaista.
Yksi laajasti käsitelty kirjeiden aihe oli väestökysymys. Pohdittiin, miksi väkiluku joissakin maissa pienenee. Syiksi mainitaan esimerkiksi itämaiden veltostuttava moniavioisuus, länsimaiden ehdoton yksiavioisuus, itämaiden eunukkilaitos ja länsimaiden munkkilaitos, jotka ankarasti tuomitaan. Laajasti käsitellään myös Ranskassa vallinnutta itsevaltiutta. Sen vastapainoksi kirjeet esittävät tasavallan, jonka perusvoimia ovat hyve ja itsevaltiuden pelkääminen. Myöhemmässä pääteoksessaan Lakien hengessä Montesquieu esitti täsmällisen vallanjako-opin (1748), joka kirjeissä on jo hahmoteltuna.
Persikkahapero

| Persikkahapero |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Haperot Russula
Laji::  violeipes
Kaksiosainen nimi
 Russula violeipes  Quél. 
Katso myös
   Persikkahapero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Persikkahapero (Russula violeipes) on kupera tai laakealakkinen samettimainen haperolaji. Lakki on vihertävä tai kellanvihreä. Heltat ovat aluksi vaaleat ja vanhemmiten oljenväriset. Jalka on valkoinen ja siinä on violettia sävyä. Malto on valkeaa ja maku on mieto. Sieni kasvaa pyökkimetsissä Etelä-Ruotsissa eikä sitä esiinny Suomessa.
Sam Perkins
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sam Perkins Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Muut:  SNAC
Personalismo

Personalismo on latinalaisamerikkalainen poliittisten johtajien ympärille rakennettu henkilökultti. Siihen liittyy usein poliittisten puolueiden, ideologioiden ja perustuslaillisten hallitusten etujen syrjäyttäminen lojaalisuudesta yhtä johtajaa kohtaan. Personalismossa on tavanomaista, että johtajan henkilökohtaista karismaa pidetään poliittisia saavutuksia tärkeämpänä.
Monet alueen poliittiset puolueet ovat koostuneet jonkin tietyn johtajan henkilökohtaisista kannattajista, mikä ilmenee puolueiden jäsenten puhekielisistä nimistä. Esimerkiksi Argentiinassa Partido Justicialistan kannattajia kutsutaan yleisesti vain "peronisteiksi" Juan Perónin mukaan ja Kuubassa Fidel Castron kannattajia "fidelisteiksi". Vaikka personalismo onkin varsin yleinen koko Latinalaisen Amerikan historiassa, se on ollut erityisesti osa Dominikaanisen tasavallan ja Ecuadorin poliittista järjestelmää.
Personalismo liittyy läheisesti latinalaisamerikkalaiseen caudilismo-ilmiöön, jossa valtioita hallitsee johtajat (caudillot), joiden valta nojaa väkivaltaan ja toisaalta henkilökohtaiseen karismaan. Caudillot olivat erityisen yleisiä vasta itsenäistyneissä latinalaisamerikkalaisissa valtioissa 1800-luvun alkupuolella. Caudilismi säilyi kuitenkin yleisenä ilmiönä 1900-luvulle asti joko peronismin kaltaisina liikkeinä tai suoranaisina sotilasdiktatuureina.
Perttelin vaakuna

Perttelin vaakuna (1957–2008)
Perttelin kunnanvaakunan aihe on raamatullinen ja liittyy läheisesti kunnan nimeen. Pertteli on Bartolomeuksen eli Pyhän Pärttylin nimikkokunta, ja hän oli myös Perttelin keskiaikainen Pyhän Bartolomeuksen kirkon suojeluspyhimys. Pyhä Bartolomeus esiintyy vaakunassa ja kuvataiteessa yleensäkin veitsen kanssa, koska perimätiedon mukaan hänet nyljettiin elävältä ennen ristiinnaulitsemistaan.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 12. syyskuuta 1957. Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä hopeinen P. Pärttyli, oikeassa kädessään punavartinen kultaveitsi, vasemmassa kultakirja, jonka kannessa punainen risti; sädekehä kultaa”. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009 Perttelin liityttyä Salon kaupunkiin.
Perjodihappo

| Perjodihappo |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  10450-60-9
PubChem CID:  25289
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  H5IO6
Moolimassa:  227,94 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  122 °C
Liukoisuus veteen:  1130 g/l (25 °C)
Perjodihappo (H5IO6) on epäorgaaninen molekyyliyhdiste ja yksi jodin happihapoista. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa hapettimena ja värjäysreagenssina biokemiallisissa tutkimuksissa.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa perjodihappo on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja tetrahydrofuraaniin. Yhdiste on suhteellisen heikko happo ja sen pKa-arvot kolmelle ensimmäiselle deprotonoitumiselle ovat pKa1 3,29, pKa2 8,31 ja pKa3 11,6. Perjodihappo on vahva hapetin erityisesti happamissa olosuhteissa ja kykenee hapettamaan muun muassa mangaani(II)ionit permanganaateiksi, sulfiitit sulfaateiksi ja alkoholit ketoneiksi. Kuumennettaessa perjodihappo alennetussa paineessa triperjodihapoksi (H7I3O14) noin 70 °C:n lämpötilassa ja noin 100 °C:n lämpötilassa muodostuu metaperjodihappoa (HIO4). Enemmän kuumennettaessa muodostuu lopulta jodipentoksidia.
Valmistus ja käyttö

Perjodihappoa voidaan valmistaa hapettamalla jodihappoa tai natriumjodaattia elektrolyyttisesti tai kloorin avulla. Sitä muodostuu myös käsiteltäessä bariumperjodaattia rikkihapolla, jolloin veteen liukenematon bariumsulfaatti saostuu ja perjodihappo jää liuokseen.
Perjodihappoa voidaan käyttää orgaanisessa synteeseissä hapetettaessa dioleita ketoneiksi ja sekundäärisiä amiineja nitrosoamiineiksi. Se myös hajottaa useat suojaryhmät ja epoksidirenkaan. Biokemiallisissa tutkimuksissa perjodihappoa voidaan käyttää yhdessä hopean, hopean ja kromihapon tai tiosemikarbatsidien kanssa polysakkaridien kuten glykogeenin tai glykosaminoglykaanien värjäämiseen.
Perttijärvi (Mustakoski)

Perttijärvi (ven. Пертозеро, Pertozero) on Mustakosken maalaiskuntaan kuuluva kylä Segežan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Kylässä oli 312 asukasta vuonna 1996. Tärkeä elinkeino on metsäteollisuus.
Perttijärvi kuului 1920-luvulle asti Rukajärven kuntaan. Sittemmin siitä tuli osa Rukajärven piiriin kuulunutta Rukajärven kylähallintoaluetta. Vuonna 1926 Perttijärven kylässä oli 49 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia. Sittemmin Rukajärven piiri on lakkautettu ja Perttijärvestä on tullut osa Segežan piiriin kuuluvaa Mustakoskea.
Peršotravensk

| Peršotravensk Першотравенськ |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Peršotravensk
 Koordinaatit: 48.3453°N, 36.4007°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Dnipropetrovskin alue
Piiri:  Synelnykoven piiri
Perustettu:  1954
Kapungiksi:  1966
Väkiluku (2021)  ():  27 573
 
 pershrada.gov.ua 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Peršotravensk (ukr. Першотравенськ), vuoteen 1960 asti Šah’tarske (ukr. Шахтарське), on kaupunki Ukrainan Dnipropetrovskin alueen itäosassa Synelnykoven piirissä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Peršotravenskin väkiluvuksi 27 573 asukasta vuoden 2021 alussa.
Peršotravensk sijaitsee noin 51 kilometriä Pavlohradista ja noin 125 kilometriä aluekeskus Dniprosta itään (eurooppatietä E 50). Piirikeskus Synelnykoven keskustasta Peršotravenskiin on noin 86 kilometriä.
Paikkakunta on kehittynyt läntisen Donetsin altaan hiiliteollisuuden myötä. Kaivoskylä perustettiin vuosina 1953-1954 Ukrainan SNT:n ministerineuvostossa tehtyjen päätösten seurauksena Läntisen Donbasin 1. ja 2. kaivosten perustamisen yhteydessä. Alkujaan Šah’tarskena tunnettu kaivospaikkakunta nimettiin Peršotravenskin kaupunkityyppiseksi taajamaksi 6. toukokuuta 1960. Kaupungin aseman se sai 26. helmikuuta 1966.
Kaupungin kaivostyöläisten muistomerkki.
Kaivostorneja.
Kaupungin keskusaukiota.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peršotravensk Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF  WorldCat
Perpetua

| Perpetua |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Perpetu, Perpettua, Tua 
Nimen alkuperä:  lat. ’kestävä, ainainen’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Perpetua on latinalainen naisen etunimi, joka merkitsee ’kestävää’, ’ainaista’ ja ’pysyvää’. Kristillisessä perinteessä se tunnetaan pyhimysnimenä: sekä katolisen että ortodoksisen kirkon suuresti kunnioittama marttyyri Perpetua heitettiin villieläinten joukkoon karthagolaisessa amfiteatterissa vuonna 203.
Perpetua-nimi oli mukana Suomen almanakassa vuosina 1705–1928. Nimipäivä oli 7. maaliskuuta eli samana päivänä, jolloin Suomen katolinen kirkko viettää karthagolaismarttyyrien Perpetuan ja Felicitaksen muistopäivää.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on tilastoitu vuoteen 2020 mennessä alle 40 Perpetua-nimistä naista.
Tunnettuja Perpetuoita

Perpetua (k. 203), karthagolainen varhaiskristillinen marttyyri
Pyhää Perpetuaa esittävä mosaiikki.
Perkote

| Perkote> Περκώτη.Sijainti |
| --- | --- |
 Perkote
Koordinaatit:  40°16′26″N, 26°35′19″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Kemiklialan(?), Çanakkale
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Troas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Perkote (m.kreik. Περκώτη, Perkōtē, myös Περκότε, Perkote; lat. Percote) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Troaksessa Vähän-Aasian luoteisosassa nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan lähelle nykyistä Çanakkalen maakunnan Kemiklialanin kylää.
Maantiede

Perkote sijaitsi Troaksessa tai joidenkin mukaan Myysiassa Hellespontoksen rannalla, todennäköisesti pienen Perkotes-joen varrella. Samalla rannikolla Perkotesta lounaaseen sijaitsi Abydos ja koilliseen Lampsakos. Vastapäistä rannikkoa koilliseen sijaitsi Aigospotamoi ja lounaaseen Sestos. Perkoten kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 100 ja mahdollisesti jopa alle 25 neliökilometriä.
Perkoten kaupunki sijoitetaan nykyisten Kemiklialanin, Umurbeyn (Bergaz) ja Narlıçeşmen tienoille. Arkeologia ei ole kyennyt vahvistamaan tarkkaa sijaintipaikkaa. Joskus Umurbeyhin on sijoitettu Palaiperkoten (”Vanha Perkote") kaupunki.
Historia

Perkoten historiasta tiedetään vain vähän. Varhaisin maininta siitä on Homeroksen Iliaassa. Kaupunki säilyi olemassa Troijan sodan jälkeen, ja sen mainitsevat myöhemmin muun muassa Herodotos, Pseudo-Skylaks, Apollonios Rhodoslainen, Arrianos, Plinius vanhempi ja Stefanos Byzantionlainen. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Perkōsios (Περκώσιος) ja Perkosios (Περκόσιος).
Erillisen Palaiperkoten olemassaolo viitannee siihen, että perkotelaiset olisivat jossakin vaiheessa siirtäneet kaupunkinsa uuteen paikkaan. Jotkut lähteet sanovat Perkoten olleen yksi kaupungeista, jotka Persian kuningas antoi Themistokleelle. Myöhemmin 400-luvulla eaa. Perkote kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–430/429 eaa. sekä vielä vuonna 425/424 eaa.
Strabonin aikana Perkote ei enää ollut olemassa, eikä sen sijaintipaikkaakaan tiedetty. Strabonin mukaan kaupungin aiempi nimi olisi ollut Perkope.
Perttijärvi (Kentjärvi)

| Perttijärvi Пертозеро, Pertozero |
| --- | --- |

Valtiot:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Kontupohjan piiri
Kunnat:  Kentjärvi
Koordinaatit:  62°10′42″N, 33°58′17″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Suojoki
Järveen tulevat joet:  Munozerka
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  44 m
Pituus:  15,9 km
Leveys:  1,9 km
Rantaviiva:  39,4 km
Pinta-ala:  12,8 km²
Tilavuus:  0,19 km³
Keskisyvyys:  14,8 m
Suurin syvyys:  40 m
Valuma-alue:  152 km²
 fiPerttijärvi 
Perttijärvi (ven. Пе́ртозеро, Pertozero) on Suojoen vesistöön kuuluva järvi Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Kentjärven kunnassa Venäjällä. Sen pinta-ala on 12,8 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 152 neliökilometriä.
Perttijärveen laskee Munjärvestä tuleva Munozerkajoki ja kymmenen puroa. Se laskee kapeikon kautta Kentjärveen.
Järvella harjoitetaan kalanviljelyä sekä ammatti-, kotitarve- ja virkistyskalastusta. Kalalajeja ovat taimen, siika, kuore, hauki, särki, sorva, salakka, kivennuoliainen, made, ahven, kiiski, kolmipiikki, kymmenpiikki ja kivisimppu. Kentjärven kylä ottaa käyttövetensä Perttijärvestä.
Perisyklinen reaktio

Perisyklinen reaktio on kemiallinen reaktio, joka tapahtuu konjugoituneen syklisen transitiotilan kautta yhtäaikaisprosessina. Perisyklisiä reaktioita ovat muun muassa elektrosykliset reaktiot, keletrooppiset reaktiot, sigmatrooppiset toisiintumiset ja sykloadditiot.
Yleisiä piirteitä

Perisyklisten reaktioiden tapahtumiselle on tärkeää, että molekyyliorbitaalien symmetria on oikea, mutta perisyklisissä reaktioissa ei ole samalla tavoin nukleofiilisiä tai elektrofiilisiä komponentteja kuin ionimekanismilla tapahtuvissa reaktioissa. Koska perisykliset reaktiot ovat yhtäaikaisprosesseja mitään välituotteita ei muodostu. Reaktiot, joissa transitiotila on aromaattinen ovat suosituimpia ja matalammalla energialla, kuin antiaromaattiset transitiotilat.
Perisykliset reaktiot voivat tapahtua joko lämmityksen tai valolla säteilytyksen vaikutuksesta eli termisesti tai fotokemiallisesti. Yleensä reaktioissa ei tarvita katalyyttiä, mutta siirtymämetallit voivat katalysoida reaktioita. Tämä johtuu todennäköisesti metallien d-orbitaalien osallistumisesta. Lewis-hapot voivat katalysoida perisyklisiä reaktioita joko suoraan tai muuttaa reaktiomekanismin vaihettaiseksi. Tällöin ei kuitenkaan ole kyseessä määritelmän mukaisesti aito perisyklinen reaktio. Perisykliset reaktiot ovat usein stereospesifisiä ja muodostuvan tuotteen stereokemia riippuu vuorovaikuttavien molekyyliorbitaalien symmetriasta.
Perisyklisiä reaktioita eliöissä

Luonnossa esiintyy muutamia perisyklisiä reaktioita. Esimerkiksi korismaattimutaasientsyymi katalysoi [3,3]-sigmatrooppista toisiintumista, jonka seurauksena korismiinihaposta muodostuu prefeenihappoa. D2- ja D3-vitamiinit muodostuvat 7-dehydrokolesterolista elektrosyklisen renkaanavautumisreaktion tuotteina. Lisäksi luonnossa ja ihmiselimistössä tapahtuu eräitä sykloadditioita, joita voivat katalysoida muun muassa entsyymit ja vasta-aineet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perisyklinen reaktio Wikimedia Commonsissa
Permutaatio

Kolme eriväristä palloa voidaan järjestää kuuteen erilaiseen järjestykseen. Kuvassa kukin rivi esittää yhtä järjestystä eli permutaatiota.
Matematiikassa permutaatioilla tarkoitetaan alkioiden järjestystä. Esimerkiksi järjestetyn joukon {1,2,3,4} yksi permutaatio on (1,3,2,4) ja toinen esimerkiksi (2,1,4,3). Permutaatioiden lukumäärä n-alkioisessa järjestetyssä joukossa on n:n kertoma  n!. Tämä nähdään seuraavasti:
Oletetaan että joukossa on  n kappaletta alkioita. Otetaan ensimmäinen paikka jonosta: tähän voidaan asettaa mikä tahansa alkio alkuperäisestä joukosta. Jonon seuraavaan paikkaan voi asettaa minkä tahansa jäljelle jääneistä  n-1:stä alkiosta. Tätä alkioiden asettelua jatketaan kunnes kaikki alkiot on käyty läpi. Tuloksena kaikkien mahdollisten jonojen lukumäärälle saadaan  n\times (n-1)\times \ldots \times 2\times 1=n!
Jos järjestettävissä alkioissa on samoja alkioita, esimerkiksi (1,1,2,4) permutaatioiden lukumäärässä samat alkiot luetaan eriäviksi. Näin ollen kertoma  4! sisältää esimerkiksi järjestyksen (1,2,1,4) kaksi kertaa, sillä 1-alkioiden paikat voidaan vaihtaa keskenään. Siten voidaan myös sanoa, että permutaatio äärellisestä joukosta  X on bijektio itseensä.
Voidaan myös järjestää tietyn kokoisia osajoukkoja. Esimerkiksi jos järjestettävänä ovat kirjaimet a, b ja c, niin meillä on 3! eli kuusi järjestystä: abc, acb, bac, bca, cab, cba. Jos kuitenkin haluamme järjestää niistä vain kaksi kirjainta kerrallaan, niin meillä on seuraavat kuusi järjestystä: ab, ba, ac, ca, bc, cb. Yleisemmin jos meillä on  n eri alkiota ja  k on kokonaisluku  1\leq k\leq n, niin  k:n mittaisten osajonojen eli variaatioiden lukumäärä on:
Tätä kutsutaan myös toisinaan k-permutaatioksi.
Kun halutaan tietää, kuinka monta erilaista pienempijäsenistä osajoukkoa joukosta alkioita voidaan muodostaa puhutaan kombinaatioista.
Esimerkki

Kun n erilaisesta helmestä muodostetaan helminauha, niin helmet voidaan asettaa n! erilaiseen järjestykseen. Helminauhassa on kuitenkin sama, mistä helmestä tarkastelu aloitetaan, joten em. kertoma tulee jakaa helminauhan "jaksolla" n. Helminauha on myös sama, jos se käännetään ympäri. Tämä seikka johtaa vielä kahdella jakamiseen, joten erilaisten helminauhojen lukumäärä on
Esimerkiksi neljästä helmestä saadaan kolme erilaista nauhaa:
Historia

Ensimmäinen maininta permutaatiosta on tuntemattoman mystikon joskus vuosien 200 ja 600 jaa. välillä kirjoittamassa hebreankielisessä Sefer Yetzirah -teoksessa. Tosin jo aikaisemmin kreikkalaisen filosofin Ksenokrateen on sanottu yrittäneen laskea permutaatioita. Ensimmäinen länsimainen oppikirjamainen esitys on Jakob Bernoullin Ars Conjectandi vuodelta 1713.
Sotilassairaalan kirkko

Sotilassairaalan kirkko oli Helsingissä sijainnut ortodoksinen kirkko.