stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sulfoksidit
Valmistus ja reaktioita

Tyypillisin sulfoksidien valmistustapa on sulfidien hapetus käyttäen vetyperoksidia tai jotain muuta vahvaa hapetinta. Hapetinylimäärän käyttö johtaa sulfoneihin. Valmistettaessa kiraalisia sulfoksideja, reaktion selektiivisyyttä parannetaan käyttämällä kiraalisia apuaineita esimerkiksi titaani-isopropoksidin ja dietyylitartraatin avulla.
Sulfoksideja voidaan valmistaa myös usealla muulla tavalla. Grignardin reagenssit reagoivat sulfinaattiesterien kanssa stereospesifisesti sulfoksideja, aromaattiset yhdisteet reagoivat tionyylikloridin kanssa trifluorimetaanisulfonihapon läsnä ollessa muodostaen diaryylisulfoksideja ja tyydyttymättömiä sulfoksideja valmistetaan alkyynien ja sulfeenihappojen välisellä reaktiolla.
Sulfoksidit hapettuvat melko helposti sulfoneiksi.
Sulfoksidit voidaan pelkistää sulfideiksi muun muassa litiumalumiinihydridin, trifenyylifosfiini tai sinkin ja suolahapon avulla.
Sulfoksidit hajoavat pyrolysoitaessa muodostaen alkeeneja noin 80 °C kämpötilassa.
Sulfoksidit reagoivat Pummerer-toisiintumisella etikkahappoanhydridin kanssa muodostaen α-asetoksisulfideja.
Kiraalisten allyylisulfoksidien konfiguraatio ei ole stabiili ja ne rasemoituvat [2,3]-sigmatrooppisella toisiintumisella Toisiintumisen välivaiheena muodostuu allyylisulfenaattiesteri ja kiraaliset allyylisulfoksidit rasemisoituvat tämän reaktion seurauksena. Jos reaktioseoksessa on myös fosfiittiestereitä, kuten trimetyylifosfiittia voidaan näin valmistaa sulfoksideista allyylisiä alkoholeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sulfoksidit Wikimedia Commonsissa
Sundstraumen

Sundstraumen
Sundstraumen on salmi, joka erottaa Lofoottien Flakstadøyan ja Moskenesøyan saaret toisistaan. Salmen pohjoisosa liittyy Selfjorden-vuonoon ja eteläpuolella se jatkuu Islendingen-vesistön kautta Länsivuonoon. Salmi kuuluu kokonaisuudessaan Flakstadin kuntaan.
Matti Sundelin

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Matti Sundelin
Syntymäaika: 4. joulukuuta 1934 (ikä 89)
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: Hyökkääjä
Lempinimi: Sunttu
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1953-1962 | Turun Palloseura |  ?? (141) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Matti Sundelin (s. 4. joulukuuta 1934 Turku) on suomalainen entinen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.
Hyökkääjänä pelannut Sundelin edusti koko uransa Turun Palloseuraa vuosina 1953–1962. Kaikkiaan hän pelasi kuuden kauden aikana 82 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 87 maalia. Suomensarjassa hän viimeisteli 54 maalia neljässä kaudessa. Sundelin oli mestaruussarjan maalikuningas kausilla 1957, 1959 ja 1960, joista viimeisellä hän teki edelleen voimassa olevan ennätyksen – 30 maalia. Hänen nimissään on myös pääsarjatason maaliennätys yhdestä ottelussa, 7 maalia.
Sundelin pelasi maajoukkueessa vuosina 1956–1960 viisi maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Jalkapallon lisäksi Sundelin pelasi 100 ottelua tehopisteillä 90+36 SM-sarjatasolla myös jääkiekkoa Turun Palloseurassa 1952-62. Jääkiekkoilijana Sundelin pelasi 19 A-maaottelua ja 2 B-maaottelua. SM-sarjamitaleita jääkiekosta kertyi hänelle 1 kulta, 2 hopeaa ja 1 pronssi.
Einar Sundström (painonnostaja)

Einar Alexander Sundström (11. syyskuuta 1919 Helsinki – 13. toukokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen painonnoston olympiaedustaja ja EM-mitalisti. Seuratasolla hän edusti Helsingin Paini-Miehiä sekä Heraklesta, jonka perustajajäseniin  hän kuului.
Sundström sijoittui Lontoon kesäolympialaisissa 1948 alle 56 kilogramman sarjassa 14:nneksi yhteistuloksella 267,5 kg. Vuonna 1947 hän sijoittui EM-kilpailuissa seitsemänneksi alle 60 kilogramman sarjassa. Vuonna 1949 hän saavutti alle 60 kilogramman sarjassa EM-pronssia ja sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi. Vuonna 1947 hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden. Suomen mestaruuden Sundström voitti Antwerpenin 3-ottelussa 1945 ja 1948 sekä kahden käden nostoissa 1947–1950.
Sundströmin henkilökohtaiset ennätykset olivat punnerruksessa 90 kg, tempauksessa 105 kg, työnnössä 125 kg sekä yhteistuloksessa 310 kg.
Šumiha

| Šumiha Шумиха Шумиха |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 fiŠumiha 
 55°13′59″N, 63°16′59″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Kurganin alue
Piiri:  Šumiha
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2)
Väestö
Väkiluku (2009):  18 600
 www.petuhovo.org.ru 
Šumiha (ven. Шуми́ха) on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tšeljabinskin ja Kurganin välisen rautatien varrella 133 kilometriä Kurganista länteen. Kaupunki on Šumihan piirin keskus. Asukkaita on 18 600 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1892 perustetusta Siperian radan asemataajamasta. Vuonna 1944 siitä tuli kaupunki. Nykyään Šumiha on maatalousalueen keskus, jossa on mm. konepaja ja elintarviketeollisuutta.
Aiheesta muualla

Šumihan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Šumerlja

| Šumerlja Шумерля |
| --- | --- |
 vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Tšuvassia
Perustettu:  1916
Kaupungiksi:  1937
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunkipiiri
 – Pormestari:  Sergei Novitškov
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,3 km²
Korkeus:  100 m
Väkiluku (2013):  30 798
 – Väestötiheys:  2 316 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 www.gov.cap.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Šumerlja (ven. Шу́мерля, tšuvassiksi Çĕмĕрле, Śĕmĕrle) on kaupunki Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Surajoen varrella 110 kilometriä tasavallan pääkaupungista Tšeboksarysta lounaaseen. Kaupunki on Šumerljan piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Kaupungin kautta kulkee Moskovan ja Kazanin välinen rautatie (Šumerljan asema). Asukkaita on 30 800 (vuonna 2013).lähde?
Šumerljan taajama syntyi vuonna 1916 rautatieaseman ympärille. 1930-luvulla sinne perustettiin teollisuuslaitoksia ja vuonna 1937 siitä tuli kaupunki. Nykyään siellä on kuorma-auto- ja erikoisajoneuvotehtaat, elintarvike- ja kevyttä teollisuutta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Šumerlja Wikimedia Commonsissa
Šumerljan kaupungin sivusto (venäjäksi)
Pääkaupunki: Tšeboksary
Alatyr |
Jadrin |
Kanaš |
Kozlovka |
Mariinski Posad |
Novotšeboksarsk |
Šumerlja |
Tsivilsk
Alatyr •
Alatyr •
Alikovo •
Batyrevo •
Ibresi •
Jadrin •
Jaltšiki •
Jantikovo •
Kanaš •
Kanaš •
Komsomolskoje •
Kozlovka •
Krasnoarmeiskoje •
Krasnyje Tšetai •
Mariinski Posad •
Morgauši •
Novotšeboksarsk •
Poretskoje •
Šemurša •
Šumerlja •
Šumerlja •
Tšeboksary •
Tšeboksary •
Tsivilsk •
Urmary •
Vurnary
Tšuvassian lippu
Suhteellinen vaalitapa

Suhteellinen vaalitapa on vaalitapa, jossa edustajat valitaan niin, että vaaleihin osallistuneen liittouman paikkamäärä on suhteessa liittouman ehdokaslistan yhteisäänimäärään. Suhteellinen vaalitapa edellyttää useamman ehdokkaan - ja käytännössä myös useamman liittouman - vaalipiirejä. Suhteellisessa vaalissa kullekin ehdokkaalle lasketaan vertausluku, johon vaikuttavat sekä ehdokkaan saamien äänien että tämän edustaman ryhmittymän saamien äänien määrä. Suhteellinen vaalitapa on pienille puolueille enemmistövaalitapaa edullisempi (Duvergerin laki). Suomessa toteutetaan yleisissä vaaleissa suhteellisuus D’Hondtin menetelmällä.
Luokittelu

Listavaali: Äänestäjä valitsee valmiilta listalta nimen tai koko listan tai molemmat, ja valitut määritellään ensisijaisesti jonkin vertailulukujärjestelmän perusteella.
Avoin listavaali: Äänestäjä voi valita ehdokkaiden välillä. Käytössä esimerkiksi Suomen puoluevaaleissa.
Puoliavoin listavaali: Käytössä esimerkiksi Ruotsin vaaleissa.
Suljettu listavaali: Äänestäjä voi käytännössä äänestää vain puoluetta
Siirtoäänivaalitapa (STV): Äänestäjät laittavat ehdokkaat järjestykseen, ja läpi menneet lasketaan vaihe vaiheelta niin että yli menneet äänet siirtyvät seuraavalle laskentakierrokselle
Laskutavat

Korkeimpien keskiarvojen menetelmät:
D’Hondtin menetelmä: Jokaisen puolueen ehdokkaat laitetaan äänimäärän mukaiseen järjestykseen ja he saavat vertailuluvun, joka on puolueen äänimäärä jaettuna heidän sisäisellä järjestysluvullaan (1, 2, 3 jne.). Paikat jaetaan kaikkien ehdokkaiden vertailulukujärjestyksessä.
Sainte-Laguën menetelmä: Sama kuin edellinen, mutta käyttää jakajana lukuja 1, 3, 5 jne.
Korkeimpien jäämien menetelmä: Aluksi lasketaan kvootti, joka on usein Haren kvootti eli yhteisäänimäärä jaettuna paikkojen määrällä. Jokaisen puolueen äänet jaetaan kvootilla ja puolue saa paikkoja osamäärän kokonaislukuosan mukaan. Jakamatta jääneet paikat jaetaan jakojäännösten mukaan suurimmasta pienimpään.
Yleisyys ja soveltaminen

Suomessa avointa listavaalia D’Hondtin menetelmällä käytetään eduskuntavaaleissa, EU-vaaleissa ja kunnallisvaaleissa.
Tosin Suomessa vaalipiirit heikentävät suhteellisuutta. Valtio-opin dosentti Pertti Timosen mukaan tämä on Suomen vaalijärjestelmän suurin ongelma. Sen voisi korjata jakamalla eduskuntapaikat puolueille koko maan äänimäärien mukaan ja sitten vaalipiireihin puolueiden sisällä.
Useissa suhteellisen vaalitavan maissa on käytössä äänikynnys, mikä tarkoittaa, että puolueen tai yksittäisen ehdokkaan tulee saada vähintään tietty prosenttiosuus äänistä voidakseen saada yhtään ehdokasta läpi. Joissain maissa jaetaan taas tasauspaikkoja niille puolueille, jotka kärsivät paikkojen jaossa eniten eli niille, jotka saavat pienemmän osuuden ehdokaspaikoista kuin ovat saaneet äänistä.
Luettelo maista, jotka käyttävät suhteellista edustusta kansallisen lainsäätäjän alemman (tai ainoan) huoneen valitsemiseen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

|    Listavaalit |   Siirtoäänivaalitapa |   Listajäsenjärjestelmä |   Sekajäseninen enemmistöedustus |
| Valtio | Suhteellisen järjestelmän tyyppi |
| --- | --- |
 Albania: Listavaalit
 Algeria: Listavaalit
 Angola: Listavaalit
 Argentiina: Listavaalit
 Armenia: Listavaalit
 Aruba: Listavaalit
 Australia: Siirtoäänivaalitapa
 Itävalta: Listavaalit
 Belgia: Listavaalit
 Benin: Listavaalit
 Bolivia: Listajäsenjärjestelmä
 Bosnia ja Hertsegovina: Listavaalit
 Brasilia: Listavaalit
 Bulgaria: Listavaalit
 Burkina Faso: Listavaalit
 Burundi: Listavaalit
 Kambodža: Listavaalit
 Kap Verde: Listavaalit
 Chile: Listavaalit
 Kolumbia: Listavaalit
 Costa Rica: Listavaalit
 Kroatia: Listavaalit
 Kypros: Listavaalit
 Tšekki: Listavaalit
 Tanska: Listavaalit
 Dominikaaninen tasavalta: Listavaalit
 Itä-Timor: Listavaalit
 El Salvador: Listavaalit
 Päiväntasaajan Guinea: Listavaalit
 Viro: Listavaalit
 Färsaaret: Listavaalit
 Fidži: Listavaalit
 Suomi: Listavaalit
 Saksa: Listajäsenjärjestelmä
 Kreikka: Listavaalit
 Grönlanti: Listavaalit
 Guatemala: Listavaalit
 Guinea-Bissau: Listavaalit
 Guyana: Listavaalit
 Honduras: Listavaalit
 Islanti: Listavaalit
 Indonesia: Listavaalit
 Irlanti: Siirtoäänivaalitapa
 Israel: Listavaalit
 Kosovo: Listavaalit
 Latvia: Listavaalit
 Libanon: Listavaalit
 Lesotho: Listajäsenjärjestelmä
 Liechtenstein: Listavaalit
 Luxemburg: Listavaalit
 Pohjois-Makedonia: Listavaalit
 Malta: Siirtoäänivaalitapa
 Moldova: Listavaalit
 Montenegro: Listavaalit
 Mosambik: Listavaalit
 Namibia: Listavaalit
 Alankomaat: Listavaalit
 Uusi-Seelanti: Listajäsenjärjestelmä
   Nepal: Sekalainen lista
 Norja: Listavaalit
 Paraguay: Listavaalit
 Peru: Listavaalit
 Puola: Listavaalit
 Portugali: Listavaalit
 Romania: Listavaalit
 Ruanda: Listavaalit
 San Marino: Listavaalit
 São Tomé ja Príncipe: Listavaalit
 Serbia: Listavaalit
 Sint Maarten: Listavaalit
 Slovakia: Listavaalit
 Slovenia: Listavaalit
 Etelä-Afrikka: Listavaalit
 Espanja: Listavaalit
 Sri Lanka: Listavaalit
 Suriname: Listavaalit
 Ruotsi: Listavaalit
 Sveitsi: Listavaalit
 Thaimaa: Sekajäseninen enemmistöedustus
 Togo: Listavaalit
 Tunisia: Listavaalit
 Turkki: Listavaalit
 Uruguay: Listavaalit
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suhteellinen vaalitapa Wikimedia Commonsissa
Sunicas

Sunicas (kreik. Σουνίκας; eli 500-luvulla) oli hunnikomentaja, joka palveli Itä-Rooman armeijassa 500-luvulla. Aikalaishistorioitsija Zakharias Mytileneläisen mukaan hän oli paennut Itä-Roomaan ja saanut kasteen.
Vuonna 527 Sunicas palveli upseerina Darassa, Mesopotamiassa yhdessä toisen hunnin Simmasin kanssa. He onnistuivat puolustamaan kaupunkia persialaisten hyökkäyksiä vastaan. Aikalaislähteiden mukaan Sunicas toimi duxina vuonna 530, mutta virka saattoi olla vain nimellinen. Kesällä 530 Sunicas osallistui sotapäällikkö Belisariuksen alaisuudessa Daran taisteluun, jossa hän komensi 600 miehen vahvuista ratsuväkiyksikköä yhdessä Aiganin kanssa. Taistelun aikana Sunicas tappoi persialaiskomentaja Baresmanesin.
Vuonna 531 persialaiset hyökkäsivät roomalaisten Syyrian ja Eufratensiksen provinsseihin, ja Sunicas oli jälleen Belisariuksen armeijan mukana, kun roomalaiset marssivat persialaisia vastaan. Vaikka Belisarius oli käskenyt joukkojaan välttämään taistelua, oli Sunicas hyökännyt ruoankeruussa olleen persialaisjoukon kimppuun. Belisarius suuttui tästä, mutta magister officiorum Hermogenes sai miehet sopimaan riitansa. Sunicas ja Simmas osallistuivat huhtikuussa 531 Callinicumin taisteluun, jossa roomalaiset kärsivät tappion. Aikalaiskronikoitsija Johannes Malalaksen mukaan he onnistuivat suojaamaan armeijan perääntymistä yhdessä Petruksen johtaman jalkaväen kanssa, kunnes persialaiset lopulta vetäytyivät. Sunicasin vaiheista taistelun jälkeen ei tiedetä mitään.
Sukupuolirooli

Sukupuoliroolit ovat kulttuurisesti määräytyviä käyttäytymistapoja, joiden katsotaan sopivan eri sukupuolille. Miesten odotetaan käyttäytyvän maskuliinisesti ja naisten feminiinisesti.
Historia

Sukupuoliroolien sisältö vaihtelee paljon eri kulttuurien ja aikakausien välillä. Vapaamielisissä kulttuureissa sukupuoliroolit ovat väljemmät kuin konservatiivisissa kulttuureissa. Nykyajan länsimaissa sukupuoliroolit eivät ole enää yhtä vastakohtaisia ja ahtaita kuin vielä joitain satoja vuosia sitten. Fundamentalistiset uskonnot korostavat sukupuolirooleja. Metsästäjä-keräilijöiden yhteisöissä sukupuoliroolit ovat olleet väljempiä kuin maanviljelijäyhteisöissä ja teollistuneissa yhteisöissä. Patriarkaatissa sukupuoliroolit ovat tiukan biologisia. Miehen rooli on ylempiarvoinen ja dominoiva, ja naisen rooli on alistettu mieheen nähden.
Sisältö

Sukupuoliroolit heijastavat sukupuolten erilaisia lisääntymisrooleja, sukupuolieroa fyysisessä voimassa, sekä miesten ja naisten erilaisiksi uskottua hoivaamisviettiä, älykkyyttä ja aggressiivisuutta. Naisen sukupuolirooliin kuuluu usein äitiys ja hoivaaminen, minkä seurauksena hoivatyötä ja opetustyötä pidetään naisille soveltuvana. Miehille sopivina töinä taas pidetään ruumiillisesti raskaita töitä, teknillisiä töitä, armeijaa ja johtamista.
Oppiminen

Lapsi oppii sisäistämään kulttuurinsa sukupuoliroolit sosialisaatiossa vauvaiästä alkaen. Ensin hän oppii sukupuolirooleja omasta perheestään, sen jälkeen muun muassa koulusta ja mediasta. Perinteisiin sukupuolirooleihin lasta voidaan ohjata esimerkiksi valitsemalla pojille leluiksi autoja ja tytöille nukkeja, tai kiittämällä tai torumalla lasta sukupuoliroolinsa mukaisesta tai vastaisesta käyttäytymisestä.
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöillä

Seksuaalivähemmistöt ja transsukupuoliset ovat usein haastaneet vallalla olevat sukupuoliroolit. Vastakkaisen sukupuolen tapaan käyttäytyviä ihmisiä pidetään usein homoseksuaaleina. Homoseksuaalien alakulttuurit ovat myös usein tietoisesti leikitelleet sukupuolirooleilla. Lesbojen sukupuolirooleja ovat butch ja femme.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
"Poikien pitäisi pystyä ottamaan haltuun tyttömäisiä ominaisuuksia, koska niitä tarvitaan elämässä" – Poikatutkimus pyrkii purkamaan sukupuolistuneita käytäntöjä, joita on kaikkialla Yle, 2018
Sudoku

Tavallinen ratkaisematon klassikkosudoku
Ylläoleva sudoku ratkaistuna
Sudoku on logiikkapeli, jossa tehtävänä on täyttää neliönmuotoinen ruudukko merkeillä niin että jokaisella vaakarivillä ja pystyrivillä sekä jokaisessa osaneliössä käytetään samaa merkkiä tasan yhden kerran. Ruudukossa on aluksi valmiina jo muutama merkki. Yleisin sudoku on 9 × 9 -ruudukko, joka on jaettu yhdeksään 3 × 3 ruudun osaneliöön, ja merkkeinä käytetään numeroita 1–9.
Täytetty sudoku on latinalainen neliö, johon on lisätty osaneliöiden muodostama rajoitus.
Ensimmäinen sudoku julkaistiin yhdysvaltalaisessa pulmalehdessä vuonna 1979. Peli levisi seuraavina vuosina Japaniin, jossa se sai nimen sudoku. Länsimaissa sudokut tulivat hyvin suosituiksi vuonna 2005, ja nykyisin niitä julkaistaan useissa sanomalehdissä ja tehtävälehdissä ympäri maailmaa.
Historia

Ensimmäinen sudoku julkaistiin yhdysvaltalaisessa pulmalehdessä vuonna 1979 nimellä "Number Place". Tehtävän oli laatinut indianalainen eläkkeellä ollut arkkitehti ja älytehtävien harrastaja Howard Garns. Tehtävässä oli 9 × 9 -ruudukko, esitäytettyjä ruutuja ja samat säännöt kuin nykyisinkin. Japanilainen älytehtävien laatija Maki Kaji näki tehtävän ja alkoi laatia samanlaisia omaan lehteensä Japanissa. Hän muutti tehtävää niin, että valmiit numerot olivat ruudukossa symmetrisesti. Kaji antoi pelille nimeksi sudoku (jap. 数独, sūdoku). Nimi on lyhenne sen pitemmästä alkuperäisestä nimestä "Sūji wa dokushin ni kagiru (数字は独身に限る)" (suom. 'numero saa esiintyä vain kerran').
Kajin sudokut eivät herättäneet vielä Japanissa suurtakaan mielenkiintoa. Niistä tuli kuitenkin hyvin suosittuja länsimaissa 2000-luvulla uusiseelantilainen Wayne Gouldin ansiosta. Gould kiinnostui sudokuista ja sai syyskuussa 2004 newhampshirelaisen Conway Daily Sun -lehden julkaisemaan yhden tehtävän. Kun lehden lukijat innostuivat tehtävistä, Gould esitteli lokakuussa 2004 sudokun lontoolaiselle The Times -lehdelle, joka kiinnostui siitä heti ja alkoi julkaista sudokuja kahden viikon kuluttua. Siitä kolmen päivän kuluttua myös Daily Mail julkaisi oman versionsa, ja tammikuussa 2005 myös The Daily Telegraph alkoi julkaista sudokuja. Kohta kaikki englantilaislehdet julkaisivat sudokuja, niistä julkaistiin kirjoja, ja Britannian lyijykynämyynti oli kasvanut 700 prosentilla.
Sudokut levisivät vuoden 2005 aikana 30 maahan, ja Time nimesi Wayne Gouldin yhdeksi sadasta tuona vuonna eniten maailmaa muuttaneesta henkilöstä. Vuoden 2006 lopussa sudokuja julkaistiin jo 60 maassa ja vuoden 2007 lopussa jo 90 maassa.
Myös Suomessa useat lehdet julkaisevat sudokuja. Helsingin Sanomat alkoi julkaista arkipäivisin sudoku-tehtäviä 17. syyskuuta 2005. Sudokuja on julkaistu myös ristikkolehdissä, iltapäivälehtien viikkoliitteissä sekä Hufvudstadsbladetissa.
Luonne ja suosion syitä

Sudoku on luonteeltaan matemaattista, vaikka siihen ei sisällykään aritmetiikkaa. Sudoku kuuluu yhdistelmiä laskevaan matematiikan haaraan kombinatoriikkaan. Sudoku vaatii matematiikan tavoin abstraktia ajattelua, hahmontunnistusta, loogista päättelyä ja algoritmien laatimista.
Sudokun suosioon on nähty useita syitä. Sudoku on osa ihmiskunnan ikivanhaa ja kulttuureja yhdistävää kiinnostusta numeroneliöihin. Sudokun ratkaiseminen antaa onnistumisen iloa. Sudokun perustana olevassa täydellisessä neliössä voi nähdä sisäistä kauneutta ja tasapainoa. Sudokun matemaattinen kauneus tulee siitä, että sillä on yksikäsitteinen ratkaisu.
Sudokun variaatiot

Yleisin ja tunnetuin sudokun versio on klassikkosudoku, joka koostuu 9x9-ruudukosta joka on jaettu yhdeksään 3x3-ruudukkoon. Tämäntyyppisessä tehtävässä jokaisessa rivissä, sarakkeessa ja 3x3-ruudukossa tulee olla numerot 1–9. Klassikkosudokun perusohje voisi kuulua näin: ”Täytä tyhjät ruudut siten, että jokainen vaaka- ja pystysuora rivi sekä 3x3-ruudun laatikko sisältää numerot yhdestä yhdeksään”.
Muita variaatioita:
minisudokussa on 4x4-ruudukko, joka on jaettu neljään pienempään 2x2-ruudukkoon. Säännöt ovat samat kuin klassikkosudokussa, tässä variaatiossa käytetään yleisesti numeroita 1–4.
salamasudokussa on 6x6-ruudukko, joka on jaettu kuuteen pienempään 2x3-ruudukkoon. Säännöt ovat samat kuin klassikkosudokussa, tässä variaatiossa käytetään yleisesti numeroita 1–6.
supersudokussa on 12x12-ruudukko, joka on jaettu 12 pienempään 4x3-ruudukkoon. Yleisesti tässä tehtävässä käytetään numeroita 1–12.
mestarisudokussa on 16x16-ruudukko, joka on jaettu 16 pienempään 4x4-ruudukkoon. Yleisesti tässä tehtävässä käytetään joko numeroita 1–16 tai numeroita 0–9 ja kirjaimia A–F.
palapelisudokussa on klassikkosudokun tapaan 9x9-ruudukko, mutta se on jaettu yhdeksään epäsäännöllisen muotoiseen 9 ruudun laatikkoon, joihin vastaavasti sijoitetaan numerot 1–9. Perussääntö koko ruudukkoon on sama.
Samurai sudoku koostuu viidestä sudokusta jotka ovat kiinni keskimmäisen sudokun kulmista.
killerisudokussa ei ole esitäytettyjä ruutuja. Sen sijaan vakioruudukko on jaettu kahden tai useamman ruudun 'häkkeihin', joiden ruutujen summa ilmoitetaan. Häkit voivat olla suorakaiteen tai monikulmion muotoisia, ja ne voivat ylittää 3x3-ruudukkojen rajat. Näiden tietojen avulla voidaan päätellä joidenkin ruutujen numero, joilla tehtävän ratkonnassa pääsee alkuun.
Lisäksi on olemassa ns. kaksikko-, kolmikko- ja viisikkosudokuja. Niissä on nimensä mukainen määrä klassikkosudokuja, jotka ovat kiinni toisissaan eli joilla on yhteisiä pienempiä 3x3-ruudukoita.
Sudokube (monesti myös Rubikin numerokuutio tai Sudocube) puolestaan on Rubikin kuution kaltainen peli, jossa jokaisen sivulle on järjestettävä numerot niin, että jokaisella sivulla ovat numerot 1–9, tai suuremmassa versiossa 1–16. Pulmapelin mekanismin takia 3x3x3-Sudokuben 3x3-kokoisen sivun keskimmäistä numeroa ei voi vaihtaa (mutta se voi osoittaa neljään eri suuntaan), vaan se on kiinteä, useimmiten jokaisella puolella on numero 5.
Vaikeustaso

Sudokut on usein lajiteltu vaikeusasteikoltaan asteikolla 1–4 tai 1–5.
Sudokutehtävän vaikeustason kannalta ei ole paljonkaan merkitystä annettujen numeroiden määrällä vaan annettujen numeroiden sijoittuminen ratkaisee. Tehtävän vaikeustaso määräytyy sen ratkaisemiseen tarvittavien tekniikoiden ja päättelyketjujen pituuden perusteella. Maailman vaikeimpia tehtäviä on pisteytetty muun muassa seuraavilla ohjelmilla: Sudoku Explainer, gsfr ja suexrat9.
Sudokumatematiikkaa

Täytettyjä klassisia 9 × 9 ruudun sudokuja on 5,5 miljardia erilaista, kun kierrättämällä ja peilaamalla saadut muunnelmat on karsittu. Kun mukaan otetaan eri tavoin esitäytetyt ruudukot, lukumäärä kasvaa vielä huomattavasti.
Pienin määrä lukuja, jonka voi jättää 9 × 9 -ruudukkoon siten, että sillä on vain yksi oikea ratkaisu, on todistetusti 17.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marjo Silventoinen: Sudokun matematiikkaa
A Pencil-and-Paper Algorithm for Solving Sudoku Puzzles (englanniksi)
Aiheesta muualla > Pelisivuja

Pelikone.fi
Ilmainen Sudoku Kaikille
www.sudoku.name
Pelitykki.com: 3D sudoku
Ratkaisematon killerisudoku
Sukkajärvi

| Sukkajärvi Суккозеро, Sukkozero Šukkajärvi |
| --- | --- |
 Seitakivi Sukkajärven läheisellä Vuottovaaran suojelualueella.
 vaakuna
 Sukkajärvi
 Koordinaatit: 63°10′10″N, 32°20′30″E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Mujejärven piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  213,2 km²
Väkiluku (2012):  2 000
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sukkajärven kunta Mujejärven piirin kartalla.
Sukkajärvi (ven. Су́ккозеро, Sukkozero; karjalaksi Šukkajärvi) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Mujejärven piirissä Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven itäpuolella 104 kilometriä maanteitse ja 81 kilometriä rautateitse Mujejärvestä etelään. Taajamassa on 1 400 ja kunnassa 2 000 asukasta (vuonna 2012).