stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pasir Panjangin metroasema
Junat

| Pääteasema | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna |  | Viimeinen juna |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ma – la |  | su & yleinen vapaa |  | joka päivä |  |  |
Circle Line
| CC1 Dhoby Ghaut | 5:30 |  | 5:51 |  | 23:10 |  |  |
| CC7 Mountbatten | – |  | – |  | 23:47 |  |  |
| CC12 Bartley | – |  | – |  | 0:11 |  |  |
| CC29 HarbourFront | 5:40 |  | 6:04 |  | 23:42 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pasir Panjangin metroasema Wikimedia Commonsissa
Pasir Panjangin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Labrador Park | Circle Line | Seuraava asema: Haw Par Villa |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pasir Panjang MRT Station
Käännös suomeksi
Paavo Novela

Ole Stoltzenberg oli varsinaiselta ammatiltaan helsinkiläisen Liikemainonta McCann -mainostoimiston toimitusjohtaja, 1960-luvun keskivaiheilla myös pääomistaja.
Ole Gustaf Håkan Stoltzenberg  (1. heinäkuuta 1914 Helsinki – 17. heinäkuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen liikemies, päätyöltään mainostoimiston toimitusjohtaja. Kirjailijana ja pakinoitsijana hän käytti kirjailijanimeä Paavo Novela.
Teoksia

Omalla nimellä :
25 vuotta hihat käärittyinä: rapsodia neljännesvuosisadan kestäneestä työnteosta LM-McCannissa. Liikemainonta McCann, Helsinki 1976
Mainonnan vaikuttajia. Kirjayhtymä, Helsinki 1982
Nimellä Paavo Novela:
Hyvä tuuli: pakinoita, parodioita ja kertomuksia ; kuvittanut Push. Fennia, Helsinki 1946
Tuulesta temmattua: pakinoita, parodioita ja kertomuksia ; kuvittanut Carol. Fennia, Helsinki 1947
Valikoitu vitsivalikoima; kuvittanut Push. Fennia, Helsinki 1947
Tuulen tuomaa: kertomus m.m. Heikki Savikorpusta, Irja Isosesta, mr Bacon-Smithistä, talonmies Ruuskasesta, matkasta Amerikkaan, Ingrid Bergmanista, Hollywoodista, Miamista, Broadwaysta, elämästä Amerikassa ja paljosta muusta ; kuvittanut A. Lindberg.         Fennia, Helsinki 1948
Tuuletusta: romaani. Fennia, Helsinki 1950
Pikapakinoita. Helsinki 1974
Pargas Damkör

Pargas Damkörs on suomalainen kuoro Paraisilta, jonka toiminta alkoi vuonna 1968. Kuoroa johtaa Anna Johnson.
Diskografia

Dagbrott, (1987)
Aiheesta muualla

Kotisivu
Pargas Damkörin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Paddy Hopkirk

Vuoden 1965 Jyväskylän Suurajoissa Hopkirk (toinen oikealta) tuli kuudenneksi kartanlukijansa Kauko Ruutsalon kanssa. Kuvassa myös (vasemmalta) Anssi Järvi ja Rauno Aaltonen (toinen sija) sekä Timo Mäkinen ja Pekka Keskitalo (voittajat).
Patrick Barron ”Paddy” Hopkirk (14. huhtikuuta 1933 Belfast, Pohjois-Irlanti – 21. heinäkuuta 2022) oli brittiläinen rallikuljettaja.
Hopkirk tuli tunnetuksi kartanlukijansa Henry Liddonin kanssa ensimmäisestä Morris Mini Cooper -autolla otetusta voitosta Monte Carlon rallissa 1964. Sitä ennen hän oli ollut kuljettajana brittiläisten Rootes- ja Triumph -automerkkien tehdastalleissa. Britannialle Minin ensimmäinen Monte Carlo -voitto oli suuri kansallisylpeyden aihe. Hopkirk muistaa saaneensa onnitteluja muun muassa kotimaansa hallitukselta ja suosionsa huipulla olleelta The Beatles -yhtyeeltä.
Hopkirkin myöhempiä rallivoittoja olivat Itävallan Alppiralli 1966, Akropolis-ralli 1967 ja Ranskan Alppiralli 1967.
Vuonna 2010 Hopkirk valittiin ensimmäisten neljän ralliautoilijan mukana uuteen Rally Hall of Fameen. Muut kolme olivat Hopkirkin tallitoverit, suomalaiset Timo Mäkinen ja Rauno Aaltonen, sekä ruotsalainen vähän aiempien vuosien Saab-kuljettaja Erik Carlsson. Joulukuun 31. päivänä 2015 Hopkirk sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniajäsenyyden (MBE) ralli- ja hyväntekeväisyysansioistaan. Hän oli mukana muun muassa pyörätuoliurheilujärjestö WheelPowerin toiminnassa.
Paddy Driver

| Paddy Driver> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ernest Gould Driver
Syntynyt: 13. toukokuuta 1934 
Kansalaisuus:   Etelä-Afrikka
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1963, 1974
Talli(t):  Lotus
Kilpailuja:  2
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Etelä-Afrikan GP 1963
Viimeinen kilpailu:  Etelä-Afrikan GP 1974
Ernest Gould "Paddy" Driver (s. 13. toukokuuta 1934 Johannesburg) on eteläafrikkalainen entinen F1-kuljettaja ja moottoripyöräilijä. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kausilla 1963 ja 1974. Hän karsiutui ensimmäisessä ja keskeytti toisessa, eikä saavuttanut pisteitä. Hän kilpaili myös MM-sarjaan kuulumattomissa kilpailuissa.
Moottoripyöräilyurallaan Paddy kilpaili 350-kuutioisissa, 500-kuutioisissa ja kerran 125-kuutioisissa vuosina 1959–1965. Hän ajoi jokaisessa kilpailussaan pisteille ollen kahdesti toinen ja 7 kertaa kolmas, muttei voittanut kertaakaan. Hän oli parhaimmillaan MM-sarjan kolmonen vuonna 1965 500-kuutioisissa heti Mike Hailwoodin ja Giacomo Agostinin jälkeen. Hän kilpaili tiimeissä Norton, EMC, AJS ja Matchless.
Oscar-gaala 1932

| Oscar-gaala 1932 |
| --- | --- |
Päiväys:  1932-11-1818. marraskuuta 1932
Paikka:  Ambassador Hotel, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kohokohtia
Paras elokuva:  Grand Hotel
Paras ohjaaja:  Frank Borzage Bad Girl
Paras miespääosa:  Wallace Beery ja Fredric March Mestari ja Tri Jekyll & Mr. Hyde
Paras naispääosa:  Helen Hayes Hänen syntinsä
Eniten palkintoja:  Bad Girl ja Mestari (2)
Eniten ehdokkuuksia:  Tohtori Arrowsmith ja Mestari (4)
 ← 1931  Oscar-gaala  1934 →
Oscar-gaala 1932 oli 5. kertaa järjestetty Yhdysvaltain elokuva-akatemian palkintogaala, joka pidettiin 18. marraskuuta 1932 The Ambassador Hotelissa, Los Angelesissa. Gaalan juontajana toimi näyttelijä Conrad Nagel. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka oli julkaistu 1. elokuuta 1931 ja 31. heinäkuuta 1932 välisenä aikana.
Ensimmäistä kertaa jaettiin Oscar-palkinto lyhytelokuville, joiden myötä tuli kolme uutta palkintokategoriaa.
Ehdokkaat ja voittajat

| Sarja | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| Elokuva |  | Grand Hotel |  Bad Girl  Five Star Final  Hetki sinun kanssasi  Hymyilevä luutnantti  Mestari  Shanghain pikajuna  Tohtori Arrowsmith |
| Ohjaus | Frank Borzage | Bad Girl |  Josef von Sternberg – Shanghain pikajuna  King Vidor – Mestari |
| Miesnäyttelijä | jaettu Wallace Beery  Fredric March | jaettu Mestari  Tri Jekyll & Mr. Hyde |  Alfred Lunt – The Guardsman |
| Naisnäyttelijä | Helen Hayes | Hänen syntinsä |  Marie Dressler – Emma  Lynn Fontanne – The Guardsman |
| Sovitettu käsikirjoitus | Edwin J. Burke | Bad Girl |  Percy Heath ja Samuel Hoffenstein – Tri Jekyll & Mr. Hyde  Sidney Howard – Tohtori Arrowsmith |
| Alkuperäinen tarina | Frances Marion | Mestari |  Lucien Hubbard – The Star Witness  Grover Jones ja William Slavens McNutt – Lady and Gent  Jane Murfin ja Adela Rogers St. Johns – Menestyksen hinta |
| Lavastus | Gordon Wiles | Transatlantic |  Richard Day – Tohtori Arrowsmith  Lazare Meerson – Meidän vapaus |
| Kuvaus | Lee Garmes | Shanghain pikajuna |  Ray June – Tohtori Arrowsmith  Karl Struss – Tri Jekyll & Mr. Hyde |
| Äänitys | Paramount Publix Studio Sound Department |  |  MGM Studio Sound Department  RKO Radio Studio Sound Department  Walt Disney Productions  Warner Bros. First National Studio Sound Department |
| Lyhytanimaatio | Walt Disney Productions | Flowers and Trees |  Warner Bros. – It's Got Me Again!  Walt Disney Productions – Mickey's Orphans |
| Lyhytkomedia | Hal Roach | Muuttomiehet pulassa |  RKO Radio – Scratch-As-Catch-Can  Mack Sennett – The Loud Mouth |
| Uutislyhytelokuva | Mack Sennett | Wrestling Swordfish |  MGM – Swing High  Paramount Publix – Screen Souvenirs |
Erikoispalkinnot > Oscar-kunniapalkinto

Walt Disney, Mikki Hiiren luominen
Erikoispalkinnot > Tieteellinen tai tekninen saavutus

Luokka II
Technicolor Motion Picture Corp.
Luokka III
Eastman Kodak Company
Pasilansilta

| Pasilansilta |
| --- | --- |
 Pasilansilta ja kauppakeskus Tripla vuonna 2022.
Ylittää:  pääradan, Veturitien ja Tallikadun
Sijainti:  Keski-Pasila, Helsinki
Ylläpitäjä:  Helsingin kaupunki
Siltatyyppi:  betonisilta
Pituus:  n. 300 m
Avattu liikenteelle:  1985
Koordinaatit:  60°11′51.99″N, 24°55′53.85″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pasilansilta on Helsingin Pasilassa sijaitseva noin 300 metriä pitkä tieliikennesilta. Se ylittää kolme Keski-Pasilan liikenneväylää: rautatieverkoston pääradan, Veturitien sekä pyöräilylle ja jalankululle tarkoitetun Tallikadun. Pasilansilta yhdistää toisiinsa Länsi- ja Itä-Pasilan poikittaissuuntaisena pääyhteytenä. Sillan tasossa sen pohjoispuolella sijaitsevat kauppakeskus Tripla, Pasilan rautatieasema ja asuinkerrostaloja. Aseman sisäänkäynnillä siltakannella on aukio, jonka edustalla pysähtyy raitiovaunulinjoja ja useita linja-autolinjoja. Julkisen liikenteen lisäksi silta on tärkeä jalankulun ja pyöräilyn poikittaissuuntainen yhteys. Aikaisemmin myös merkittävä määrä henkilöauto- ja raskasta liikennettä kulki siltaa pitkin.
Rakenteellisesti Pasilansillan voi jakaa kahteen osaan: läntisempi noin 200 metriä pitkä siltaosuus ylitti alkujaan ratapihan sekä Veturitien, ja itäisempi noin 100 metriä pitkä osuus pääradan. Tätä itäisempää osuutta kutsutaan toisinaan myös Asemapäällikönkadun sillaksi.
Pasilansillan rakennustyöt alkoivat vuonna 1983 ja valmistuivat kaksi vuotta myöhemmin. Raitioliikenne Pasilansillalla käynnistyi virallisten avajaisten yhteydessä Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 1985. 2010-luvulla Pasilansilta ja sen ympäristö muuttuivat merkittävästi sillan leventämisen ja Tripla-kompleksin valmistumisen myötä.
Historia

Pasilan liikenteelliset ratkaisut olivat 1980-luvulle tultaessa jääneet ajastaan jälkeen. Junat pysähtyivät ratapihan itäreunalla, mikä palveli Itä-Pasilaa, mutta ei juurikaan Länsi-Pasilaa. Länsi-Pasilaan johti vain yksi bussilinja Hakaniemestä. Uutta Pasilan asemaa ei saatu valmistumaan yhtäaikaisesti uuden sillan kanssa, mutta sillan ajateltiin kuitenkin parantavan alueen kehitystä suuresti. Pasilansillan urakkasopimukset allekirjoitettiin syyskuussa 1983. Siltakokonaisuus jaettiin kahdelle eri urakoitsijalle: Vesi-Insinöörit Oy rakensi pääradan ylittävän siltaosuuden ja Vesto Oy ratapihan ylittävän pidemmän osuuden.
Pasilansillan avajaisia vietettiin Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 1985, jolloin sillan avasi virallisesti Helsingin kaupunginjohtaja ja ylipormestari Raimo Ilaskivi. Raitioliikenne sillalla alkoi avajaispäivänä, mutta pyöräilijät ja jalankulkijat olivat saaneet käyttää siltaa jo aiemmin, ja autoliikenne vasta myöhemmin kesällä. Sillan rakennuskustannukset olivat lopulta noin 22 miljoonaa markkaa ja urakka valmistui aikataulussa.
Vuonna 2014 siltaa käytti noin 15 500 moottoriajoneuvoa vuorokaudessa. Liikenteellisesti ahdasta 1+1-kaistaista siltaa levennettiin 11 metrillä vuosina 2014–2015, jolloin sillalle voitiin rakentaa raitiovaunukaistat. Vuonna 2019 valmistunut Teollisuuskadun tunneli kuitenkin siirsi noin kolmasosan autoliikenteestä alatasoon Veturitielle ja edelleen tunneliin. Sittemmin Pasilansilta on koko pituudeltaan käytännössä integroitunut osaksi Pasilan aseman ja Tripla-kompleksin kansirakennetta.
Kuvia

Sillan rakennustöitä vuonna 1983.
Silta Länsi-Pasilan suuntaan vuonna 2014. Sittemmin siltaa on levennetty, ja raitiovaunut ovat saaneet omat kaistansa.
Pasilan entinen (1990–2017) rautatieasema Pasilansillalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pasilansilta Wikimedia Commonsissa
Sillan sijainti kartalla (PDF)
Paavo Tikkanen

| Paavo Tikkanen |
| --- | --- |
 Paavo Tikkanen 1860-luvun lopulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1823 Kiuruvesi
Kuollut: 7. marraskuuta 1873 (50 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  toimittaja, runoilija, kääntäjä
Lapset:  J. J. Tikkanen, Johanna Tikkanen
Paavo Tikkanen (2. maaliskuuta 1823 Kiuruvesi – 7. marraskuuta 1873 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, runoilija, kääntäjä ja tunnettu suomalaisuusmies. Hän toimi Suomettaren päätoimittajana vuosina 1847–1850 ja 1856–1864.
Elämä ja ura

Tikkanen oli kotoisin rahvaasta, mutta vauraasta perheestä. Hänen vanhempansa olivat talollinen Antti Tikkanen ja emäntä Liisa Remes. Maanviljelijä, valtiopäivämies Heikki Tikkanen oli hänen veljensä.  Antti Tikkanen kävi Kuopion triviaalikoulua 1831–1838 ja valmistui ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1841.
Tikkanen oli yksi ensimmäisiä Helsingin yliopiston sukunimeltään suomalaisista opiskelijoista.[lähde? ] Vuonna 1844 hän piti Savo-karjalaisessa osakunnassa puheen, jota on pidetty Suomettaren syntyhetkenä. Vuosina 1845–1847 Tikkanen toimitti ja levitti osakunnan julkaisusarjaa Lukemisia Suomen kansan hyödyksi, jossa oli hänen suomennoksiaan kuten Hauta Perhossa ja omia kirjoituksia. Jälkimmäiseen perustuva Suomen Suuriruhtinaanmaan nykyinen tilasto ilmestyi erikseenkin vuonna 1848. Tikkanen suomensi myös muun muassa Johan Ludvig Runebergin runoutta.
Lehtimies

Osakunta perusti Tikkasen aloitteesta vuonna 1846 Suomalaisseuran, joka piirissä tehtiin seuraavana vuonna aloite ensimmäisen suomenkielisen päivälehden Suomettaren perustamiseksi. Tikkanen toimi lehden päätoimittajana 1847–1850 ja 1856–1864. Yhden lehteen laatimansa artikkelin Tikkanen julkaisi erikseen vuonna 1848 nimellä Pitäjänkoulu Lajusissa Lihvinmaalla.
Tutkija ja kirjailija

Tikkanen valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1847 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1859. Hänen tilastotieteen väitöskirjansa, Väkiluku ja asukas-suhteet Suomessa (1859), oli kolmas suomenkielinen väitöskirja. Hänen maantieteellinen oppikirjansa Suomen Suuriruhtinaanmaan nykyinen tilasto (1848) sisältää ensimmäisen suomenkielisillä nimillä ja selityksillä varustetun Suomen kartan. Nykyisessä yleiskielessä on lukuisia Tikkasen sepittämiä ilmauksia: aikakauskirja, ajanmukainen, asiantuntija, edustaa, esitellä, ilmiö, luento, mielipide, ominaisuus, osasto, pääsylippu, sanomalehdistö, säteillä, teollisuus, tilasto (merkityksessä 'tila'), toimia, tuote, uskonpuhdistus, uskonto, valtio, valtiopäivät, Varsinais-Suomi, vastuu, väline, ystävätär, ääntyä.
Liikemies

Tikkanen toimi myös liikemiehenä. Hän vuokrasi 1848 Herman Kellgrenin kanssa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralta kirjapainon ja osti Öhmanin kirjakaupan haaraliikkeen Helsingistä. Joidenkin liiketoiminnan vastoinkäymisten lisäksi hänen kotinsa ja omaisuutensa tuhoutuivat tulipalossa vuonna 1858. 1860-luvulla Tikkanen toimi asianajajana, kunnes hän vuonna 1870 hän sairastui parantumattomasti.
Yksityiselämä

Tikkasen puoliso vuodesta 1851 oli Helena Maria Tengström (1829–1857), professori Johan Jakob Tengströmin tytär. Heidän poikansa J. J. Tikkanen oli Suomen ensimmäinen taidehistorian professori, pojanpoikansa  Robert Tikkanen olympiamitalisti ja pojanpojanpoikansa Henrik Tikkanen kirjailija. Heidän tyttärensä Johanna Tikkanen oli keksijä.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Paavo Tikkanen on Wikiaineistossa
Paavo Tikkanen lapsineen vuonna 1863.
Paavo Tikkasen hauta Hietaniemen hautausmaalla Helsingissä.
Pakistaninpaimenkoira

| Pakistaninpaimenkoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Pakistan
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  viimeistään 1700-luku
Alkuperäinen käyttö:  paimennus, suojelu
Nykyinen käyttö:  paimen-, suojelus- ja palveluskoira
Elinikä:  8–10 vuotta
Muita nimityksiä:  Bhagyari Kutta, Bhagyari, Pakistani Shepherd Dog
FCI-luokitus:  ei
Ulkonäkö
Paino:  35–45 kg
Säkäkorkeus:  uros 61–64 cm, narttu 50–61 cm
Väritys:  black & tan, kullanruskea ja valkoinen
Pakistaninpaimenkoira (Bhagyari Kutta) on pakistanilainen koirarotu, jota FCI ei ole tunnustanut.
Ulkomuoto

Pakistaninpaimenkoira on keskikokoinen, lihaksikas ja voimakas, etäisesti saksanpaimenkoiraa muistuttava rotu. Sen kallo on pyöristynyt ja korvat pystyt. Mantelinmuotoisten silmien väri on tumma ja kirsu ja huulet ovat mustat. Urosten säkäkorkeus on 61–64 cm ja narttujen 50–61 cm, ja kumpikin painaa n. 35–45 kg.
Väritys riippuu usein alueesta, ja jossain tietty väri voi olla yleisempi kuin toisaalla. Koko maan mittakaavassa yleisin väritys on black & tan eli musta punaruskein merkein ja toiseksi yleisin kullanruskea. Valkoiset yksilöt ovat harvinaisimpia, mutta niitäkin esiintyy jonkin verran.
Ulkomuoto > Muunnokset

Rodusta on olemassa kolme muunnosta:
lyhytkarvainen
pitkäkarvainen
bhayari alsatian: pakistanin- ja saksanpaimenkoiran välinen risteytys
Käyttäytyminen ja luonne

Pakistaninpaimenkoira on peloton, rohkea, valpas, reviiritietoinen ja suojelusviettinen paimenkoira. Se on oppivaisuutensa, tottelevaisuutensa ja älykkyytensä vuoksi helppo kouluttaa, joskin vaatii omistajaltaan auktoriteettia, johdonmukaisuutta, kärsivällisyyttä ja määrätietoisuutta. Sillä on erittäin voimakas paimennusvietti, joka voi kohdistua jopa perheen lapsiin ja aikuisiin.
Rotu on omistajaansa kohtaan uskollinen, omistautuva ja suojelevainen, ja vaikkei se ole luonnostaan aggressiivinen, tarpeen vaatiessa se puolustaa omistajaansa raivokkaasti. Perhettään kohtaan se on rakastava ja leikkisä, ja tulee hyvin toimeen lasten kanssa. Se ei tule kuitenkaan tule välttämättä toimeen perheen pienempien lemmikkieläinten kanssa. Pakistaninpaimenkoira kykenee paimentamisen ohella myös vartioimaan lampaita, mutta aitona ja aktiivisena työkoirana se ei kuitenkaan sovellu pelkäksi seurakoiraksi.
Alkuperä

Rotua on käytetty suojeluun ja paimentamiseen jo vuosisatojen ajan, ja sen alkuperästä on useita eri teorioita. Yleisimmän mukaan se polveutuu kesykoiran ja suden risteytyksestä, mistä juontuu sen alkuperäinen punjabinkielinen nimitys bhagyari kutta (bhagyaar = susi, kutta = koira). Nykyisin sitä esiintyy enimmäkseen Sindin ja Punjabin provinsseissa.
Hoito

Pakistaninpaimenkoira tulisi harjata päivittäin, koska siitä irtoaa karvaa ympäri vuoden. Varsinaisina karvanlähtöaikoina siitä lähtee erittäin paljon karvaa. Sen korvat tulee lisäksi tarkistaa säännöllisesti tulehdusten varalta. Sen iho ärsyyntyy herkästi ilman riittävää öljykerrosta, minkä vuoksi se tulisi pestä vain tarpeen vaatiessa.
Rotu on erittäin aktiivinen ja kaipaa runsaasti liikuntaa, minkä voi yhdistää koulutusharjoituksiin. Koirat joita ei käytetä paimentamiseen vaativat päivittäin pitkiä, rivakoita kävely- tai juoksulenkkejä, minkä lisäksi ne tarvitsevat alkuperäisen työn korvaavia fyysisiä ja henkisiä aktiviteetteja etteivät ne turhautuisi. Ne nauttivat myös esimerkiksi pallon ja frisbeen perässä juoksemisesta.
Pakistaninpaimenkoira on sopeutunut elämään kuumassa ilmastossa 40 C kuumuudessa, joten sitä voi karvapeitteestään huolimatta pitää lämpimän ilmaston maissa.
Terveys

Rodulla tavataan kirppujen aiheuttamaa allergista ihotulehdusta (flea allergy dermatis). Se elää tavallisesti hyvin hoidettuna 8–10 vuotta.
Pat Hughes

Pat Hughes voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Paterson Clarence ”Pat” Hughes (1917–1940), australialainen lentäjä ja hävittäjä-ässä
Pat Hughes (jääkiekkoilija) (s. 1955), kanadalainen jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pat Hughes”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Paul Doumer

| Paul Doumer |
| --- | --- |

Ranskan presidentti
 13. kesäkuuta 1931 − 7. toukokuuta 1932  
Pääministeri:  Pierre Laval André Tardieu
Edeltäjä:  Gaston Doumergue
Seuraaja:  Albert Lebrun
Andorran ruhtinaskumppani
 13. kesäkuuta 1931 − 7. toukokuuta 1932  
Edeltäjä:  Gaston Doumergue
Seuraaja:  Albert Lebrun
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1857 Aurillac, Cantal, Ranska
Kuollut: 7. toukokuuta 1932 (75 vuotta) Pariisi, Ranska
Puoliso:  Blanche Richel
Tiedot
Puolue:  Radikaalipuolue
 Nimikirjoitus
Joseph Athanase Paul Doumer (22. maaliskuuta 1857 Aurillac, Cantal – 7. toukokuuta 1932 Pariisi) oli Ranskan presidentti vuosina 1931–1932.
Doumer toimi Ranskan Indokiinan kenraalikuvernöörinä vuosina 1897–1902. Palattuaan Ranskaan hän toimi parlamentin puheenjohtajana vuosina 1902–1905. Doumer voitti Aristide Briandin vuoden 1931 presidentinvaaleissa, ja hänestä tuli presidentti 13. toukokuuta.
6. toukokuuta 1932 Doumer ammuttiin Pariisissa, kun hän oli avaamassa kirjamessuja. Murhaaja oli mielisairas venäläinen emigrantti Paul Gorguloff. Doumer kuoli 7. toukokuuta klo 04:37.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Doumer Wikimedia Commonsissa
Ranskan kolmannen tasavallan presidentit
Adolphe Thiers (1871–1873) | Patrice MacMahon (1873–1879) | Jules Grévy (1879–1887) | Sadi Carnot (1887–1894) | Jean Casimir-Perier (1894–1895) | Félix Faure (1895–1899) | Émile Loubet (1899–1906) | Armand Fallières (1906–1913) | Raymond Poincaré (1913–1920) | Paul Deschanel (1920) | Alexandre Millerand (1920–1924) | Gaston Doumergue (1924–1931) | Paul Doumer (1931–1932) | Albert Lebrun (1932–1940)
Ottaa päähän

| Ottaa päähän Altis |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. heinäkuuta 2011
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Keemoh, LX-Beats, Dani Cooper, Sonetti, Open Sound Productions
 Tyylilaji: rap , hardcore hip hop , horrorcore
 Levy-yhtiö: Skill Street Entertainment
Altiksen muut julkaisut
| Sairaala LP 2009 | Ottaa päähän 2011 | Kovakustanne LP 2012 |
Ottaa päähän on rap-artisti Altiksen ensimmäinen studioalbumi. Sen julkaisi Skill Street Entertainment 27. heinäkuuta 2011.
Kappaleet

Intro
Einä seinät vuoda verta
Ei nappaa vittuukaan
Putki
Ottaa päähän
Terapia (mukana Kajo)
Älä tee sitä (mukana Illmasta & Heittiö)
Riivaaja
Mä teen sen
44kko5et
Tunnelin päässä valoo
Mitä tää on
Biitit

Keemoh: 1, 2, 5, 6
LX-Beats: 3, 7, 9, 10
Dani Cooper: 8, 11
Sonetti: 4
Open Sound Productions: 12
Arvostelut

Tuoreet Platat:
Patti Howeth

Patti Howeth on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, joka muistetaan parhaiten työstään Turtles – mutanttikilpikonnista 1980-luvun lopulla. Hänellä oli myös pieni äänirooli Tikun ja Takun pelastuspartiossa.
Aiheesta muualla

Patti Howeth Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Oscar-gaala 1936

| Oscar-gaala 1936 |
| --- | --- |
Päiväys:  1936-03-055. maaliskuuta 1936
Paikka:  Biltmore Hotel, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Juontaja:  Frank Capra
Kohokohtia
Paras elokuva:  Kapina laivalla
Paras ohjaaja:  John Ford Ilmiantaja
Paras miespääosa:  Victor McLaglen Ilmiantaja
Paras naispääosa:  Bette Davis Erotetut sydämet
Eniten palkintoja:  Ilmiantaja (4)
Eniten ehdokkuuksia:  Kapina laivalla (8)
 ← 1935  Oscar-gaala  1937 →
Oscar-gaala 1936 oli järjestyksessä kahdeksas Yhdysvaltain elokuva-akatemian palkintogaala, joka pidettiin 5. maaliskuuta 1936 Biltmore Hotelissa, Los Angelesissa. Gaalan juontajana toimi elokuvaohjaaja Frank Capra.
Eniten voittoja keräsi Ilmiantaja, joka voitti neljä palkintoa. Parhaan tanssiohjauksen Oscar-palkinto jaettiin ensimmäisen kerran. Uutislyhytelokuvalle ja lyhytkomedialle jaettiin viimeisen kerran palkinnot.
Erikoispalkinnot > Oscar-kunniapalkinto

D. W. Griffith, urasta tuottajana ja ohjaajana
Erikoispalkinnot > Tieteellinen tai tekninen saavutus

Luokka II
Agfa Ansco Corporation
Eastman Kodak Company
Luokka III
Metro-Goldwyn-Mayer
William A. Mueller
Mole-Richardson Company
Douglas Shearer ja Metro-Goldwyn-Mayer Studio Sound Department
Electrical Research Products, Inc.
Paramount Productions, Inc.
Nathan Levinson
John Ford voitti parhaan ohjauksen palkinnon elokuvasta Ilmiantaja.
Victor McLaglen voitti parhaasta miespääosasta roolistaan elokuvassa Ilmiantaja.
Bette Davis voitti parhaasta naispääosasta roolistaan elokuvassa Erotetut sydämet.