stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sotahuuto (tapahtuma)
Tapahtumat

Sotahuuto! 2005 järjestettiin Jyväskylän seudulla. Teemana albigenssiristiretki.
Sotahuuto 2006 järjestettiin Hyvinkäällä. Teemana Saksalaisen ritarikunnan ja Puola-Liettuan väliset taistelut 1409-1411.
Sotahuuto 2007 järjestettiin Espoon Pirttimäessä. Teemana satavuotinen sota.
Sotahuuto 2008 järjestettiin Ruotsinpyhtäällä. Teemana Ristiretket Baltiaan.
Sotahuuto 2009 järjestettiin Orivedellä. Teemana Ruusujen sota.
Sotahuuto 2010 järjestettiin Maskussa. Teemana Balkan 1354-1453.
Sotahuuto 2011 järjestettiin Muuramessa. Teemana Italian niemimaan sodat 1000-1200.
Sotahuuto 2012 järjestettiin Hauholla. Teemana "taisteluita Espanjan reconquistan hengessä".
Sotahuuto 2013 järjestettiin Padasjoella, Palotaruksen alueella. Teemana oli nykyisen Suomen alueelle tehdyt ristiretket sekä 1200-luvun taistelut Ruotsin ja Novgorodin välillä.
Sotahuuto 2014 järjestettiin Muuramessa. Teemana 1400- ja 1500-luvun italialaissodat.
Sotahuuto 2015 järjestettiin Raaseporin linnan ympärillä. Teemana Kalmarin unionin konfliktit vuosien 1397 ja 1520 välillä.
Sotahuuto 2016 järjestettiin Ruovedellä. Teemana Skotlannin ensimmäisen itsenäisyyssodan (1296–1328) taistelut.
Sotahuuto 2017 järjestettiin Puumalanssa. Teemana Nuijasota 1596–1597.
Sotahuuto 2018 järjestettiin Hämeenlinnassa. Teemana Anglo-Saksisen dynastian loppu aikavälillä 1002–1016.
Sotahuuto 2019 järjestettiin Mikkelissä. Tapahtuman viitekehys oli Vlad Seivästäjän Valakian ruhtinaskunta 1400-luvulla.
Sotahuuto 2021 järjestettiin Petäjävedellä. Teemana Englannin yhdentymissodat 900-luvulla.
Sotahuuto 2022 järjestettiin Hämeenlinnassa, Evon retkeilyalueella. Teemana Aleksanteri Suuren sotaretket.
Sotahuuto 2023 järjestettiin Muuramessa. Teemana Jeanne d’Arcin tarina ja satavuotinen sota.
Sotahuuto 2024 järjestettiin Ikaalisissa. Teemana Hussilaissodat 1420–1436.
Sotahuuto 2025 järjestetään Orivedellä.
Armeijat ja varusteet

Sotahuudon väki koostuu siihen ilmoittautuneista ryhmistä, joiden koko vaihtelee alle kymmenestä useisiin kymmeniin taistelijoihin. Ryhmien sisällä jokaisella on yhtenäinen vaatetus ja varustus josta ryhmäläinen voidaan tunnistaa. Erilaisen varustuksen, kokemuksen ja taistelutyylin perusteella eri ryhmillä on erilaisia rooleja linjataistelusta tiedusteluun. Jokaisella ryhmällä on lisäksi lippu, jota lipunkantaja kantaa ryhmän mukana. Osallistuvat ryhmät jaetaan etukäteen neljästä kuuteen armeijaan, jotka taistelevat vuorollaan toistensa kanssa ja harvoissa tapauksissa jopa kaikki keskenään.
Tavallisimpia varusteita ovat lyhyt miekka ja kilpi, keihäs, tai jousi, mutta mukana on myös pitkiä miekkoja, hilpareita, heittokeihäitä, kirveitä, nuijia, sekä muita historiallisia aseita. Sotahuudossa voidaan käyttää peliteknisiä haarniskoita, jotka suojaavat peittämäänsä osumakohtaa yhdeltä osumalta. Haarniskoiden ulkonäöltä ja materiaalilta vaaditaan kohtalaista autenttisuutta panssaripisteen saamiseksi.
Sotahuudossa ei kamppailullisesta luonteestaan huolimatta kuitenkaan edellytetä osallistujilta mitään pakollista suojavarustusta. Tapahtumassa kaikki aseet sekä kontaktisäännöt ovat suunniteltu turvallisiksi kaikille osallistujille.
Skenaariot

Armeijat taistelevat keskenään kunnes toinen armeija on tuhottu, skenaarion tavoitteet on saavutettu tai aika loppuu. Pelatuista skenaarioista lasketaan jokaiselle ryhmällä pisteet.
Skenaariot > Skenaarioesimerkkejä

Kenttätaistelu. Armeijat taistelevat pienehköllä alueella. Voittaja on se, joka saa tuhottua vastustajan armeijan.
Kohtaaminen metsässä. Armeijat sijoitetaan metsään ja taistellaan kunnes toinen armeija on tuhottu.
Saatto. Toinen armeija saattaa tärkeää henkilöä ennaltamäärättyyn paikkaan metsässä ja toinen armeijan tehtävänä on kaapata tai tappaa saatettava.
RISK. Maastoon on sijoitettu hallintapisteitä ja tavoitteena on pitää mahdollisimman monta pistettä hallussa mahdollisimman kauan.
Arkku. Armeijat yrittävät saada haltuunsa arkun ja viedä se omalle voittopisteelleen.
Linna. Linna on toisen armeijan puolustama rakennelma (esim. heinäpaaleista kasattu). Toinen armeija yrittää vallata linnan viemällä lippunsa osoitettuun paikkaan voitonmerkiksi tai tuhoamalla toinen armeija.
Osallistujat

Sotahuudolta on tullut jo muutaman järjestyskerran jälkeen järjestäytyneempi ja sen osallistujamäärä on kasvanut reippaasti. Vuoden 2005 reilusta kahdesta sadasta osallistujasta noustiin muutamassa vuodessa yli viiden sadan ja vuonna 2016 päästiin jo noin 650:een osallistujaan.. Osallistujien ikähaitari on laaja ja kokemus vaihtelee ensikertalaisista yli kymmenen Sotahuudon veteraaneihin. Tapahtuman ikäraja on 15 vuotta.
Sotahuuto on synnyttänyt lukuisia aktiivisia boffausryhmiä ympäri Suomea. Tapahtumien myötä harrastus on lisääntynyt, verkottunut ja yhtenäistynyt sääntöjen ja varusteiden osalta. Sotahuuto on tuonut boffaukseen historiallista yleisilmettä fantasiateeman sijaan.
Aiheesta muualla

http://www.sotahuuto.fi/ Sotahuuto ry
http://maahinkainen.ihme.org/larp/sotahuuto/ (Arkistoitu – Internet Archive) Sotahuuto 2005
Franz von Sonnleithner

Franz Edler von Sonnleithner (1. kesäkuuta 1905 Salzburg - 18. huhtikuuta 1981 Ingelheim am Rhein) oli Itävaltalais-syntyinen upseeri toisessa maailmansodassa. Von Sonnleithner tunnetaan parhaitan kenties selviydyttyään
hengissä Adolf Hitleriä vastaan tehdyssä salamurhaiskussa heinäkuussa 1944. Tapahtuma tunnetaan paremmin nimellä
heinäkuun 20. päivän salaliitto.
Elämä

Franz von Sonnleithner syntyi Itävallan Salzburgissa kesäkuussa 1905. Hän opiskeli lakia Wienissä ja myöhemmin myös
Innsbruckissa. Hän valmistui tohtorin arvoon vuonna 1928. Ennen toista maailmansotaa von Sonnleithner työskenteli
myös ministeri Joachim von Ribbentropin kanssa. Toisen maailmansodan aikana hän toimi Hitlerin yhteysupseerina.
Operaatio Valkyrie

Franz von Sonnleithner selvisi hengissä 20. heinäkuuta 1944 Hitleriä vastaan tehdystä salamurhayrityksestä.
Sodan jälkeen

Sodan jälkeen von Sonnleithner toimi tehdastyöläisenä Ingelheim am Rheimissa, jossa hän myös kuoli 75-vuotiaana vuonna 1981.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Franz von Sonnleithner
Käännös suomeksi
Fry (kilpatalli)

| Fry |
| --- | --- |
Koko nimi:  David Fry Developments
Päämaja:   Britannia
Perustajat:  David Fry, Alec Issigonis
Tunnetuimmat kuljettajat:  Mike Parkes
Moottorit:  Coventry Climax
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian GP 1959
Kilpailuja:  1 (0 lähtöä)
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Viimeinen kilpailu:  Britannian GP 1959
Fry oli brittiläinen Formula 1 -talli, joka osallistui ainoastaan yhteen kilpailuun kaudella 1959. Ennen F1-sarjaan osallistumista perustajat David Fry ja Alec Issigonis rakensivat autoa Formula 2 -sarjaa varten jo vuonna 1958 ja palkkasivat kehityskuljettajaksi Mike Parkesin, jonka isällä oli vaikutusvaltaa Alvis Company -yrityksessä ja jossa Issigonis alun perin työskenteli. Auto valmistui Formula 2 -kaudeksi 1958 ja teki debyyttiajonsa Brands Hatchissä. Tulokset paranivat Crystal Palacen kilpailussa, jossa Parkes ajoi kuudenneksi. Formula 1 -sarjassa Parkes yritti päästä starttaamaan, mutta karsiutui Britannian GP:ssä. Talli osallistui myös sarjan ulkopuolisiin kilpailuihin. Autolla ajettiin vielä F1-yrityksen jälkeen muissa ajoluokissa, mm. Mallory Parkin kilpailussa Parkes oli viides ja Brands Hatchin Boxing Day -tapahtumassa toinen.
| Vuosi | Valmistaja | Moottori | Renkaat | Kuljettaja | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1959 | Fry (F2) | Climax S4 | D |  | MON | 500 | NED | FRA | GBR | GER | POR | ITA | USA | 0 | - |
| 1959 | Fry (F2) | Climax S4 | D | Mike Parkes |  |  |  |  | DNQ |  |  |  |  | 0 | - |
Gerry Ashmore

| Gerry Ashmore> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Joseph Frederick Harold Gerald Ashmore
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1936  West Bromwich 
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1961–1962
Talli(t):  Lotus
Kilpailuja:  4 (3 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1961
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1962
Joseph Frederick Harold Gerald Ashmore (25. heinäkuuta 1936, West Bromwich, Staffordshire – 25. elokuuta 2021, Leamington Spa, Warwickshire) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Ashmore osallistui neljään kilpailuun Lotus-tallissa kausilla 1961 ja 1962. Hänen paras (ja ainoa) sijoituksensa oli Saksan Grand Prix'ssa 1961 saavuttama 16. sija. Ashmore oli brittiläisen autourheilukerhon British Racing Drivers’ Clubin (BRDC) täysjäsen vuodesta 1962 lähtien.
Franz von Stuck

| Franz von Stuck |
| --- | --- |
 Omakuva (1923)
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1863 Tettenweis, Baijerin kuningaskunta, Saksan liitto
Kuollut: 30. elokuuta 1928 (65 vuotta) München, Weimarin tasavalta
Ammatti:  taidemaalari, kuvanveistäjä, arkkitehti
Taiteilija
Taidesuuntaus:  symbolismi
 Nimikirjoitus
Franz von Stuck (24. helmikuuta 1863 Tettenweis, Baijerin kuningaskunta, Saksan liitto – 30. elokuuta 1928 München, Weimarin tasavalta) oli saksalainen taidemaalari, kuvanveistäjä sekä arkkitehti. Hänet tunnetaan eroottisista ja mytologisista teemoistaan.
Nuoruus

Franz von Stuckista tuli lapsena lahjakas karikatyristi. Vuosina 1878–1881 hän kävi Kunstgewerbeschule-koulua Münchenissä. Hän sai koulussa kannustusta Ferdinand Barthilta.
Von Stuck kävi toisen asteen opintojensa jälkeen taidekoulussa Münchenissä ja siirtyi vuonna 1881 Münchenin taideakatemiaan.
Teoksia

Der Wächter des Paradieses, 1889.
Die Sünde, 1893.
Verwundete Amazone, 1903.
Salome, 1906.
Sisyphus, 1920.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Franz von Stuck Wikimedia Commonsissa
Gone Fishin’

Gone Fishin’ voi viitata:
Kahjo kalareissu , yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1997
Gone Fishin’, elokuvan soundtrack-albumi
Gone Fishin’, videopeli vuodelta 1994
”Gone Fishin’”, Nick ja Charles Kennyn sanoittama kappale vuodelta 1951, popularisoineet Louis Armstrong ja Bing Crosby
Gone Fishin’, Flipperin albumi vuodelta 1984
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gone Fishin'”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
George Finlay

George Finlayn kotitalo Ateenassa.
George Finlay (1799–1875) oli skotlantilainen Kreikan ystävä ja historioitsija. Hän  lähti Kreikan vapaussodan aikana Kreikkaan, jonne hän asettui pysyvästi asumaan. Hän kirjoitti useita Kreikan historiaa käsitteleviä teoksia, jotka julkaistiin 1877 nimellä A history of Greece from its conquest by the Romans to the present time ja joissa hän otti erityisesti huomioon yhteiskunnallisen kehityksen.
Teokset

History of the Byzantine Empire from 716 to 1057 (Teos verkossa) (englanniksi)
History of the Byzantine and Greek Empires from 1057 to 1453 (Teos verkossa) (englanniksi)
A History of Greece (From Its Conquest by the Romans to the Present Time, B.C. 146 to A.D. 1864) (englanniksi)
Greece under the Romans (Teos verkossa)
From Its Conquest by the Crusaders to Its Conquest by the Turks (1204–1461) (Teos verkossa)
Vol V: Greece under Othoman and Venetian domination (Teos verkossa)
History of the Greek Revolution (Vol I ja Vol II verkossa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta George Finlay Wikimedia Commonsissa
Garryaceae

| Garryaceae |
| --- | --- |
 Garrya veatchii
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Lahko::  Garryales
Heimo::  Garryaceae  Lindl., nom. cons.
Synonyymit
 Aucubaceae Bercht & J.Presl 
Suvut
 Aucuba – kiiltopensaat  Garrya 
Katso myös
   Garryaceae Wikispeciesissä   Garryaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Garryaceae on muutamalajinen koppisiemenisiin kuuluva kasviheimo, jossa on vain kaksi sukua. Niistä toinen on koristekasvikäytössä oleva kiiltopensaat (Aucuba) ja toinen Garrya.
Tuntomerkit

Garryaceae-heimon kasvit ovat ainavihantia pensaita tai puita. Niiden lehtiasento on vastakkainen, ja kukin lehtipari on vaihtelevissa määrin kasvanut yhteen kannoistaan; lehdet ovat korvakkeettomia. Kukinto sijaitsee oksan päässä ja siinä on neljälukuiset ja yksineuvoiset kukat. Vain toinen kehäkiehkura on hyvin kehittynyt. Hedekukissa on emiön jäänne, emikukissa sen sijaan ei ole joutoheteitä. Sikiäin on kehänalainen ja yhdislehtinen, kussakin emilehdessä on yksi siemenaihe. Hedelmä on marja. Siemenet ovat paksukuorisia, ja niissä on hemiselluloosainen endospermi ja lyhyt alkio.
Levinneisyys

Heimon lajeilla on kaksi erillistä levinneisyysaluetta. Toinen on Pohjois-Amerikan länsiosissa, Keski-Amerikassa ja Isoilla Antilleilla, toinen Itä-Aasiassa ja Himalajalla.
Luokittelu

Heimossa on kaksi sukua: amerikkalainen Garrya ja aasialainen kiiltopensaat (Aucuba). Edellisessä on 13 lajia, jälkimmäisessä neljä.
Globalisaation haasteet Euroopalle -selvitys

Globalisaation haasteet Euroopalle -selvitys on pääministeri Matti Vanhasen maaliskuussa 2006 talousneuvostoston sihteeristöllä teettämä selvitys globalisaation haasteista Euroopalle ja Suomelle. Selvitys on jatkoa pääministerin aloitteesta vuonna 2004 toteutetulle ”Suomi maailmantaloudessa”-hankkeelle, joka tarkasteli Suomen kilpailukykyä globalisaation oloissa ja esitti laajan joukon suosituksia kilpailukyvyn parantamiseksi. Raportissa tarkastellaan globalisaatiota ja sen Euroopalle asettamia politiikkahaasteita.
Raportti koostuu yhteensä 13 eurooppalaisten asiantuntijoiden kirjoittamasta artikkelista. Ensimmäisessä artikkelissa arvioidaan globalisaatioilmiötä ja sen seurauksia uusimman taloustieteellisen kirjallisuuden valossa. Kolme kommenttiartikkelia täydentää globalisaatioanalyysiä. Tämän jälkeen tarkastellaan EU-alueen kilpailukykyä ja EU-maiden rakennepolitiikka yleisesti. Kaksi artikkelia tarkastelee EU:n sisämarkkinoita ja neljä innovaatiopolitiikkaa laajassa mielessä. Lopuksi kahdessa artikkelissa keskustellaan globaalien ja eurooppalaisten talouspolitiikkakysymysten poliittisesta hallinnasta.
Keskustelu

SDP:n puheenjohtaja, valtiovarainministeri Eero Heinäluoma tyrmäsi talousneuvoston raportin johtopäätökset MTV3:lle antamassaan haastattelussa 10.12.2006. Hänen mukaansa ne eivät kelpaa SDP:lle edes keskustelun pohjaksi.
Keskustan puoluesihteerin Jarmo Korhosen mukaan Globalisaatioraportti on asiantuntijaselvitys. Se tarttuu lähivuosina päälle kaatuviin asioihin napakasti ja keskustelua avaavasti.
Alivaltiosihteeri Vesa Vihriälän mukaan Raportti ei ole "puolueselvitys". Raportti on valmisteltu aivan kuten muutkin sihteeristön talousneuvostolle laatimat raportit, sihteeristön päällikön vastuulla, asiantuntijoita hyväksi käyttäen. Hankkeen laajuuden vuoksi sen etenemistä on kuitenkin työn kuluessa poikkeuksellisesti esitelty kaksi kertaa talousneuvostolle. Asiantuntijoita on hankkeen yhteydessä samoin kuultu poikkeuksellisen laajasti.
Aiheesta muualla

Globalisaation haasteet Euroopalle. Talousneuvoston sihteeristön globalisaatioselvitys. Osa 1 (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen vastaus globalisaation haasteeseen. Talousneuvoston sihteeristön globalisaatioselvitys. Osa 2 (Arkistoitu – Internet Archive)
Gustaf Lewenhaupt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gustaf Lewenhaupt |  Gustaf Lewenhaupt |  Gustaf Lewenhaupt |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten esteratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | Joukkue-esteratsastus |  |
Carl Gustaf Sixtensson Lewenhaupt (20. elokuuta 1879 Örebro – 7. elokuuta 1962 Tukholma) oli ruotsalainen esteratsastaja, nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli tukholmalainen K1 IF.
Lewenhaupt osallistui olympialaisiin kerran, Tukholmassa 1912. Hän sijoittui tuolloin esteratsastuksen henkilökohtaisessa kilpailussa jaetulle yhdeksännelle sijalle ja oli mukana maansa kultaa voittaneessa joukkueessa. Lewenhaupt oli nykyaikaisessa viisiottelussa kyseisissä kisoissa seitsemästoista. Myös Gustafin veli Charles oli ratsastaja.
Frydendalin kirkko

| Frydendalin kirkko Frydendal kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2012.
Sijainti:  Risør, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1879
Suunnittelija:  Henrik Nissen
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Frydendalin kirkko (norj. Frydendal kirke) on Risørin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1879.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frydendalin kirkko Wikimedia Commonsissa
Fred (jalkapalloilija, 1979)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Helbert Frederico Carreiro da Silva
Syntymäaika: 18. elokuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Belo Horizonte, Minas Gerais, Brasilia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 170 senttimetriä
Paino: 68 kilogrammaa
Seura
Seura: Melbourne Heart
Pelinumero: 5
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–2000 2001–2004 2005–2006 2006–2007 2007–2009 2008 2010 2011 2011– | Tupi América Mineiro Guarani Melbourne Victory D.C. United → Wellington Phoenix (laina) Philadelphia Union D.C. United Melbourne Heart |       17 (4) 72 (11) 3 (1) 25 (4) 14 (0) 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. helmikuuta 2011.
Helbert Frederico Carreiro da Silva eli Fred (s. 18. elokuuta 1979 Belo Horizonte, Minas Gerais, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Australian A-Leaguen Melbourne Heartia.
Ura

Fred aloitti uransa Brasilian alemmilla sarjatasoilla ja edusti muun muassa América Mineiroa ja Guarania. Vuonna 2006 hän siirtyi australialaiseen Melbourne Victoryyn, jossa hän oli tärkeässä osassa joukkueen voittaessa A-Leaguen mestaruuden. Adelaide Unitedia vastaan pelatussa loppuottelussa, jonka Melbourne voitti lopulta maalein 6–0, hän syötti neljä Archie Thompsonin viidestä maalista.
Mestaruuskausi jäi Fredin ainoaksi Melbournessa, sillä kaudeksi 2007 hän siirtyi Yhdysvaltain Major League Soccerin D.C. Unitediin. Esikoiskaudellaan Washingtonissa hän teki seitsemän maalia ja antoi kahdeksan maaliin johtanutta syöttöä, mitkä auttoivat joukkueen MLS Supporters’ Shieldin voittoon. Vuoden 2008 Lamar Hunt U.S. Open Cupissa D.C. United ylsi Charleston Batteryn ohella loppuotteluun, jossa Fred teki joukkueensa 2–1-voittomaalin. Marras–joulukuussa 2008 hän teki lyhyen paluun Australiaan, minkä aikana hän pelasi lainasopimuksella A-Leaguen Wellington Phoenixissä.
Tammikuussa 2010 Fred siirtyi MLS:n tulokasjoukkue Philadelphia Unioniin. Hän kuului Philadelphian runkopelaajiin joukkueen esikoiskaudella 2010 ja pelasi 25 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Fredin sopimus Philadelphian ja MLS:n kanssa päättyi kauteen 2010. New England Revolution varasi hänen MLS-oikeutensa joulukuussa 2010 järjestetyssä MLS Re-Entry Draft -varaustilaisuudessa, mutta hän palasi lopulta entiseen seuraansa D.C. Unitediin, joka hankki hänen oikeutensa New Englandilta vaihdossa varausoikeuteen vuoden 2012 MLS SuperDraft -varaustilaisuudessa. Tällä välin seuraan oli liittynyt myös Fredin pikkuveli Junior Carreiro.
Fredin toinen etappi Washingtonissa kesti vain puoli kautta. Heinäkuussa 2011 seura päästi hänet vapaalla siirrolla australialaiseen Melbourne Heartiin, joka on hänen kaudella 2006–2007 edustamansa Melbourne Victoryn paikallisvastustaja.
Saavutukset

A-League: 2006–2007
MLS Supporters’ Shield: 2007
Lamar Hunt U.S. Open Cup: 2008
Aiheesta muualla

Fredin esittely Major League Soccerin sivustolla (englanniksi)
Fysikaalinen todellisuuskäsitys

Fysikaalinen todellisuuskäsitys perustuu fysiikan käsityksille todellisuudesta. Ihmisen havaitsema arkitodellisuus on efektiivinen karkea likiarvoistus todellisuuden perusrakenteista.
Fysiikan perustavuus

Murray Gell-Mann (1994, 109) on ehdottanut tieteenalojen vertailulle seuraavia sääntöjä:
Tieteenala A on enemmän perustieteenala kuin tieteenala B, kun tieteenalan A lait periaatteessa sisältävät tieteenalan B ilmiöt ja lait.
Tieteenalan A lait ovat yleisempiä kuin tieteenalan B lait. (toisin sanoen tieteenalan B lakien toteutumisehdot ovat rajoitetumpia kuin tieteenalan A).
Kun luonnontieteellistä todellisuuskäsitystä tarkastellaan eri luonnontieteiden luomana kokonaisuutena, sen perustaksi muodostuvat perusluonnontiede fysiikka ja toisena kaikkeutta havainnoiva ja kuvaileva tiede, tähtitiede. Luonnontutkimuksen todellisuuskäsitykseen vaikuttavat myös muodolliset eli formaalit tieteet, matematiikka ja filosofia.
Tieteenä fysiikka ei ole muiden tieteiden korvaaja, eikä fysiikkaa ole mahdollista määritellä niin, että jotkin luonnontieteen alat jäisivät sen ulkopuolelle. (Kurki-Suonio & Kurki-Suonio 1994, 110–111)
Kaikkeuden rakenne

Luonnossa vallitsee rakentumisperiaate, jonka mukaan kaikki oliot muodostuvat rakenneosista. Nämä puolestaan koostuvat astetta alkeellisimmista olioista, samalla kun oliot itse muodostavat suurempia yhtenäisesti käyttäytyviä järjestelmiä:
galaksijoukot
galaksit
aurinkokunnat
yksittäiset taivaankappaleet, kuten tähdet ja planeetat
ihmisen suuruusluokkaa olevat kappaleet
molekyylit
atomit
ytimet
alkeishiukkaset
Ketjun jatkaminen molempiin suuntiin näyttää mahdolliselta. Kunkin kerroksen järjestelmät ovat ihmiselle erottuvia ja tunnistettavia olioita. Niiden vuorovaikutukset vaikuttavat niiden käyttäytymiseen kokonaisuuksina, mutta eivät olennaisesti muuta niiden rakennetta. Tällöin rakenneosat noudattavat yhtenäisiä käyttäytymisen muotoja, jotka hahmottuvat niiden muodostamien olioiden liikkeeksi.
Rakenneosien ketju vaatii rinnalleen perusvuorovaikutusten ketjun. Järjestelmän sisäiset vuorovaikutukset pitävät sen koossa ja samalla määräävät ne perusominaisuudet, joiden mukaan järjestelmä on
tunnistettavissa. Ulkoiset vuorovaikutukset puolestaan hallitsevat järjestelmän liikettä muiden samanasteisten järjestelmien joukossa. Ylimmillä tasoilla painovoima toimii sekä sisäisenä että ulkoisena vuorovaikutuksena. Kiinteissä kappaleissa, molekyyleissä ja atomeissa sähkömagneettinen vuorovaikutus toimii vastaavasti sekä sisäisenä että ulkoisena vuorovaikutuksena.
Vuonna 2002 suomalainen Pekka Teerikorpi ja venäläinen Juri Baryshev julkaisivat kirjan Discovery of Cosmic Fractals. Kaikkeuden laajamittaisten alirakenteiden syntyä on tutkittu supertietokoneilla. Mallit antavat fraktaalisia rakenteita alle 10 megaparsekin kokoluokassa.
Kvanttifysiikan todellisuuskäsitys

Tarja Kallio-Tammisen mukaan kvanttimekaniikan niin sanottu Kööpenhaminan tulkinta ”edellyttää syvällisiä uudistuksia todellisuuskäsitykseen, kun taas kvanttimekaniikan myöhemmät tulkinnat ovat pyrkineet pitäytymään klassisen fysiikan perusoletuksiin kuten determinismiin, reduktionismiin ja syrjässä olevaan havaitsijaan.”
Artikkeleita

Kurki-Suonio, Kaarle: Ajatuksia fysiikasta ja todellisuudesta. Kirjassa Kohti uutta todellisuuskäsitystä. Yliopistopaino, Helsinki 1990, 77–88. Dimensio 55, 8/1991, 38–45.
Savinainen, Antti: Kvanttimekaniikan todlisuuskäsitys. Dimensio 3/1999.
Lahti, Pekka J.: Holistinen todellisuuskäsitys: Kvanttifysiikan vaikutus todellisuuskäsitykseen. Tiedepolitiikka 1/1993
Stenholm, Stig: Kvanttifysiikan todellisuuskäsitys. Tieteessä tapahtuu 2/2007