stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bernardo (kuvitteellinen hahmo)

| Bernardo |
| --- | --- |
Luoja(t):  Johnston McCulley
Ensi- esiintyminen:  All-Story Weekly: The Curse of Capistrano (elokuu 1919)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bernardo
Ammatti:  Palvelija
Asuinpaikka:  Pueblo de Los Ángeles
Suhteet
Tutut:  Alejandro de la Vega, Diego de la Vega
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bernardo on kuvitteellinen de la Vega perheen palvelija ja Zorron apuri. Johnston McCulleyn luoma Zorro esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 1919 elokuussa All-Story Weekly taskukirjan tarinassa The Curse of Capistrano. Hahmo oli alun perin intiaani, mutta sittemmin eri televisiosarjoissa hahmo on esiintynyt valkoihoisena.
The Curse of Capistrano

Ensimmäisessä tarinassa Bernardo esiintyy kuuromykkänä ja tyhmänä intiaanina, joka ei osaa lukea eikä kirjoittaa. Hän on de la Vega perheen palvelija. Hän nyökkäsi aina Diegolle nähdessään miehen huulet liikkuvan ja toivoi vain ymmärtävänsä mitä ihmiset puhuivat hänen ympärillään. Bernardo liikkui Diegon mukana, joka oli matkalla takaisin kotitilalleen pois Los Angelesista kertoakseen isälleen ettei hän onnistunut kosinnassaan. Bernardo kantoi muulinsa kanssa Diegon matkalaukkuja. Bernardon rooli oli hyvin pieni ensimmäisessä tarinassa ja vasta myöhemmissä tarinoissa hänen roolinsa muuttui merkittävämmäksi.
Zorron tarina (2005)

The Curse of Capistrano edeltävään aikaan sijoittuvassa Zorron tarinassa Bernardo oli Diego de la Vegan lapsuuden intiaaniystävä, joka syntyi muutaman päivän erolla toukokuussa 1795. Hän oli äitinsä kanssa de la Vega perheen palvelijoita. Bernardo osasi normaalisti puhua, mutta eräänä päivänä merirosvot ryöstivät ja hajottivat de la Vegan savitiilitalon. He raiskasivat ja tappoivat hänen äidin silmiensä edessä, josta järkyttyneenä Bernardo ei sen jälkeen enää koskaan puhunut sanaakaan. Hän oli Diegon kanssa suorittamassa intiaanirituaalia ollessaan 16-vuotias, jossa hänen eläimeksi ilmestyi hevonen. Bernardon oli määrä kehittää eläimen kuvaavia vahvuuksia, uskollisuutta, vahvuutta ja kestävyyttä. Hän matkasi Diegon kanssa tämän jälkeen Espanjaan, jossa kaksikko näki paljon erilaisia ihmisiä, joilta he oppivat uusia asioita, kuten sirkustaiteilijoilta temppuja. Bernardo palasi nopeammin takaisin Kaliforniaan saadessaan kirjeen, että hänen ihastuksen kohteensa odotti hänen lastaan. Kaksikko meni naimisiin ja odotti Diegon paluuta. Hän antoi ystävälleen lahjaksi mustan hevosen, joka oli ilmestynyt hänen toteemieläimeksi.
Televisiossa

Bernardo esiintyi Disneyn Zorro-sarjassa, jota esitettiin vuosien 1957–1959 välisenä aikana. Häntä esitti miimikko Gene Sheldon. Bernardo on tällä kertaa de la Vega perheen valkoihoinen vanhempi miespalvelija ja ainoa henkilö joka tietää Zorron salaisen henkilöllisyyden. Hän esittää ettei kykene puhumaan tai kuulemaan, kommunoiden viittomakielellä. Bernardo esiintyy sarjassa kersantti Garcian kanssa koomisina hahmoina, jossa hänen harmittomalta näyttävät tekemiset aiheuttavat koomisia tilanteita. Bernardo auttaa Zorroa tarpeen tullen pukemalla myös itse naamion ylleen hämätäkseen muun muassa kapteeni Monastariota. Bernardo auttaa Zorroa myös suunnittelemaan eri tehtäviä ja auttamaan häntä estämään korruptoituneita virkamiehiä vastaan käydyissä taisteluissa.
Animaatioissa

Vuoden 2002 animaatioelokuvassa The Amazing Zorro Bernardo oli vanha valkoihoinen palvelija, joka auttoi Zorroa muun muassa miekkaharjoittelussa ja hoiti hänen hevostaan ja varustuksiaan. Elokuvassa hänellä oli puinen tekojalka, jonka alkuperää ei selitetty.
Bernardo esiintyi 2015 ranskalaisten tuottamassa Zorro: The Chronicles -tietokoneanimaatiossa, jossa hän on ollut Diegon paras ystävä lapsuudesta saakka ja auttaa nyt Diegoa Zorrona olemisessa. Bernardo antaa muiden ymmärtää olevansa kuuro ja mykkä, vaikka hän ei todellisuudessa ole kumpaakaan. Tällä tavoin Bernardo auttaa Zorroa saamalla selville vihollisten aikeet.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1920 | Tote Du Crow |  | Zorron merkki |
| 1940 | Rafael Alcayde |  | Zorron merkki (1940) |
| 1957–59 | Gene Sheldon | Zorro (1957) |  |
| 2007 | Ricardo González | Zorro – miekka ja ruusu |  |
Bruno Bianchi

Bruno Bianchi (1955 – 2. joulukuuta 2011) oli ranskalainen sarjakuvataiteilija ja animaattori. Hän oli tekemässä muun muassa lasten piirrossarjaa Tarkastaja Gadget, jonka pohjalta on myöhemmin tehty elokuva Etsivä Gadget.
Bianchi on haudattu Père-Lachaisen hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Bruno Bianchi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Belo Monten pato

Pato vuonna 2021.
Belo Monten pato on Xingujokeen rakenteilla oleva suuri pato.
Valmistuessaan tämä Amazonin sivujoen pato olisi maailman kolmanneksi suurin. Sitä suurempia olisivat vain Kiinassa oleva Kolmen rotkon pato ja Brasilian ja Paraguayn rajalla oleva Itaipun pato. Patoon liittyvän voimalaitoksen on tarkoitus tuottaa sähköä 11 000 megawattia, joka tekee siitä teholtaan maailman viidenneksi suurimman vesivoimalaitoksen.
Historia

Ensimmäisen kerran Xingujoen patoamista suunnitteli 1970-luvulla Brasilian sotilasdiktatuuri, joka aikoi rakentaa jokeen jopa viisi patoa. Hanke jäi kuitenkin toteutumatta. Vuonna 2005 Brasilian parlamentti hyväksyi Belo Monten rakennusprojektin, ja sen rakentaminen aloitettiin. Brasilian tuomioistuin keskeytti rakennustyöt vuonna 2012, koska joen varren alkuperäiskansoja ei ollut kuultu lainmukaisesti. Pian keskeytyksen jälkeen Brasilian korkein oikeus antoi kuitenkin luvan jatkaa töitä.
Padon on tarkoitus olla toimintavalmis vuonna 2019.
Padon vaikutukset

Joen patoamista on vastustettu yhtä kauan kuin sitä on suunniteltukin. Belo Monten pato nostaisi joen pintaa niin, että vesi peittäisi 500 neliökilometriä maata. Kymmeniä tuhansia ihmisiä jouduttaisiin siirtämään pois asuinseudultaan, ja monien alkuperäiskansojen elämäntavat vaarantuisivat. Lisäksi luonto saattaa tuhoutua paikoin pahoin.
Kayapo-päällikkö Raoni Metuktire patoa vastustavan vetoomuksen kanssa Pariisissa.
Beckerin piirikunta

Becker Minnesotan kartalla
Beckerin piirikunta sijaitsee Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltion länsiosassa. Vuonna 2000 siellä oli 32 540 asukasta. Osa White Earthin intiaanireservaattia sijaitsee piirikunnan alueella. Piirikunta perustettiin 18. maaliskuuta 1858, ja se on saanut nimensä prikaatikenraali George Loomis Beckerin mukaan. Becker oli yksi kolmesta ensimmäisestä kongressiin valitusta Minnesotan tultua osavaltioksi, mutta koska Minnesotasta voitiin lähettää vain kaksi edustajaa valittiin Becker jäämään pois, mutta hänelle luvattiin, että hänen mukaansa nimetään piirikunta.
Uskonto

Vuonna 2010 piirikunnan asukkaista eli 10 680 ei kuulunut mihinkään tuolloin tutkituista 236 uskonnollisesta yhteisöstä. Tähän lukuun sisältyvät eivät kuitenkaan ole välttämättä ateisteja ja osa saattaa kuulua sellaisiin uskonnollisiin yhteisöihin, jotka eivät esiintyneet tutkimuksessa. Toiseksi suurin ryhmä olivat niin sanotut päälinjan protestantit, joita oli 7 474. Katolisia oli 7 400, muodostaen kolmanneksi suurimman ryhmän. Evankelikaalisia protestantteja oli 6 732, muihin uskontoihin kuului 218 henkeä.
Vuonna 2010 suurimmat uskonnolliset yhteisöt olivat katolinen kirkko 7 400 jäsenellä, Amerikan evankelisluterilainen kirkko (ELCA) 6 541 jäsenellä ja Missouri-synodi 3 066 jäsenellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beckerin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Minnesotan osavaltio
| --- | --- |
Alueet:   Arrowhead  Boundary Waters  Buffalo Ridge  Central  Coulee Region  Greater Minnesota  Iron Range  Minnesota River Valley  North Shore  Northwest Angle  Pipestone  Red River Valley  Southeast  Twin Cities metropolitan area 
Huomattavat kaupungit:   Bloomington  Duluth  Minneapolis  Rochester  Saint Cloud  Albert Lea  Alexandria  Andover  Anoka  Apple Valley  Austin  Bemidji  Blaine  Brainerd  Brooklyn Center  Brooklyn Park  Buffalo  Burnsville  Champlin  Chanhassen  Chaska  Cloquet  Columbia Heights  Coon Rapids  Cottage Grove  Crystal  Eagan  East Bethel  Eden Prairie  Edina  Elk River  Fairmont  Faribault  Farmington  Fergus Falls  Forest Lake  Fridley  Golden Valley  Ham Lake  Hastings  Hibbing  Hopkins  Hutchinson  Inver Grove Heights  Lakeville  Lino Lakes  Mankato  Maple Grove  Maplewood  Marshall  Mendota Heights  Minnetonka  Moorhead  Mounds View  New Brighton  New Hope  New Ulm  Northfield  North Mankato  North St. Paul  Oakdale  Owatonna  Plymouth  Prior Lake  Ramsey  Red Wing  Richfield  Robbinsdale  Rosemount  Roseville  Saint Paul (pääkaupunki)  St. Louis Park  St. Peter  Sartell  Sauk Rapids  Savage  Shakopee  Shoreview  South St. Paul  Stillwater  Vadnais Heights  West St. Paul  White Bear Lake  Willmar  Winona  Woodbury  Worthington 
Piirikunnat:   Aitkin  Anoka  Becker  Beltrami  Benton  Big Stone  Blue Earth  Brown  Carlton  Carver  Cass  Chippewa  Chisago  Clay  Clearwater  Cook  Cottonwood  Crow Wing  Dakota  Dodge  Douglas  Faribault  Fillmore  Freeborn  Goodhue  Grant  Hennepin  Houston  Hubbard  Isanti  Itasca  Jackson  Kanabec  Kandiyohi  Kittson  Koochiching  Lac qui Parle  Lake  Lake of the Woods  Le Sueur  Lincoln  Lyon  McLeod  Mahnomen  Marshall  Martin  Meeker  Mille Lacs  Morrison  Mower  Murray  Nicollet  Nobles  Norman  Olmsted  Otter Tail  Pennington  Pine  Pipestone  Polk  Pope  Ramsey  Red Lake  Redwood  Renville  Rice  Rock  Roseau  St. Louis  Scott  Sherburne  Sibley  Stearns  Steele  Stevens  Swift  Todd  Traverse  Wabasha  Wadena  Waseca  Washington  Watonwan  Wilkin  Winona  Wright  Yellow Medicine
Belo Horizonten metro

| Belo Horizonten metro |
| --- | --- |
Tyyppi:  metro
Sijainti:  Belo Horizonte, Brasilia
Avattu:  1. elokuuta 1986
Pituus:  28,1 km 
Asemia:  19
Linjoja:  1
Huippunopeus:  80 km/h 
Liikennöitsijä(t):  CBTU
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
Belo Horizonten metro on metrojärjestelmä, joka kulkee Belo Horizonten kaupungin pohjois- ja keskiosissa. Metro avattiin 1. elokuuta 1986. Sen kokonaispituus on 28,1 kilometriä ja se koostuu 19 asemasta. Kaikki asemat ovat samalla linjalla.
Kuvia

Kuva käytettävästä junasta
Kuva sisätiloista
Estação Central
Estação Central Arquitetura
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Belo Horizonten metro Wikimedia Commonsissa
Benjamin Christensen

| Benjamin Christensen |
| --- | --- |
 Benjamin Christensen
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1879 Viborg, Tanska
Kuollut: 2. huhtikuuta 1959 (79 vuotta) Kööpenhamina, Tanska
Ohjaaja
Aktiivisena:  1911–1942
Tunnetuimmat ohjaukset:  Noita (1922)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Benjamin Christensen (28. syyskuuta 1879 Viborg, Tanska – 2. huhtikuuta 1959 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen ohjaaja ja näyttelijä, joka työskenteli sekä elokuvissa että teatterissa. Hänen tunnetuin ohjaustyönsä on Noita (1922) ja valkokangasesiintyminen Carl Theodor Dreyerin elokuvassa Naisen orja (1924).
Elämäkerta

Christensen aloitti näyttelijän opinnot Tanskan kuninkaallisessa teatterissa 1901. Hän näytteli vuoteen 1907 asti Århusin teatterissa ja Kööpenhaminassa Folkteatretissa. Christensen jätti teatterin 1907 ja siirtyi ranskalaisen samppanjanvalmistajan Lansonin edustajaksi. Elokuvauransa hän aloitti 1912. Christensen esiintyi muutamassa elokuvassa muttei ollut tyytyväinen näiden taiteelliseen laatuun. Hän saikin seuraavaksi ohjattavakseen elokuvan, ja hänen ensimmäinen elokuvansa oli Salaperäinen X (Det hemmelighedsfulde X) vuodelta 1914. Kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi Koston yö (Hævnens Nat). Kummankaan elokuvan tarina ei ollut erityisen kiinnostava, mutta Christensin elokuvien taiteelliset ansiot saivat huomattavia kehuja. Christensen esitti molemmissa elokuvissa myös pääroolia.
Christensen teki kaksi vuotta taustatutkimusta seuraavaa elokuvaansa varten. Hän tutki vuodet 1919–1921 noituuden ja satanismin historiaa. Christensenin päätyönä pidetäänkin vuonna 1922 valmistunutta Noitaa, joka ainutlaatuinen elokuva, joka on uraauurtava työ sekä dokumentti- että fiktioelokuvan parissa. Noidassa Christensen esitti elokuvataiteen keinoin ihmiskunnan historian synkempiä aiheita.
Noidan jälkeen Christensen teki sopimuksen saksalaisen Ufan kanssa. Hän ohjasi Ufalle kolme elokuvaa. Christensen esitti kuitenkin myös pääroolia maanveljensä Dreyerin elokuvassa Naisen orja. Vuonna 1925 Christensen siirtyi Hollywoodiin, jossa hänen uransa ei missään vaiheessa kantanut kunnolla. Hollywoodissa Christensen ohjasi lopulta kuusi elokuvaa, ja hän palasi Tanskaan vuonna 1930. Vasta yhdeksän vuotta myöhemmin elokuvayhtiö Nordisk Films Kompagni palkkasi hänet. Christensen ohjasi Nordisk Filmille vuonna 1939 elokuvan Avioeron lapsi, joka tuotti hyvin lippuluukuilla. Kriitikot eivät kuitenkaan lämminneet elokuvalle. Tämän jälkeen hän ohjasi vielä kolme elokuvaa.
Christensenin viimeinen elokuva oli Damen Med de Lyse Handsker, joka oli häneltä paluu mykkäelokuvan melodramaattiseen tyyliin. Se oli vakoojajännäri, joka epäonnistui täydellisesti. Christensen jätti sen jälkeen julkisuuden. Hän työskenteli lopun elämäänsä eristyksissä pienen kööpenhaminalaisen elokuvateatterin johtajana.
C Club

| C Club Svetlana Ražnatović |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2012
 Julkaistu: 2012
 Tyylilaji: pop-folk
 Levy-yhtiö: City Records, Ceca Music
Svetlana Ražnatović muut julkaisut
| Ljubav živi 2011 | C Club 2012 | Poziv 2013 |
C-Club on pop-folk-laulaja Svetlana Ražnatovićin EP. Se julkaistiin 2012.
Kappaleet

Probudi me kad bude gotovo
Zagrljaj
Sve što imam i nemam (C-club mix)
Igračka samoće (C-club mix)
Ona (C-club mix)
Nije mi dobro (C-club mix)
Bukh

Bukh-traktoreita Tanskan traktorimuseossa.
Bukh on Jens Bukhin ja Johannes Gryn 1904 Horveen perustama konepaja, jossa tehtiin tuulimyllyjä, maamoottoreita niin bensiini- kuin petrolikäyttöisinä. 1915 perustettiin Kalundborgin Kalund Motorfabrik A/S, missä aloitettiin merimoottoreiden valmistus.
1950-luvun alussa alettiin valmistaa Bukh-traktoreita. Traktoreiden tuotanto päättyi 1968.
Traktorit

| Merkki | Malli | Maa | Teho | Iskutilavuus | Sylinterit | Polttoaine | Vuosi | Myyjä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bukh | 302 | Tanska |  |  |  |  | 1960 |  |
| Bukh | 452 | Tanska |  |  |  |  | 1960 |  |
| Bukh | DZ30 | Tanska |  |  |  |  | 1956 |  |
| Bukh | DZ45 | Tanska |  |  |  |  | 1956 |  |
| Bukh | Juno | Tanska |  |  |  |  | 1967 |  |
| Bukh | Jupiter | Tanska |  |  |  |  | 1967 |  |
| Bukh | Hercules | Tanska |  |  |  |  | 1967 |  |
CZ LOKO

| CZ LOKO a> s. |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
ISIN:  CZ0005129775
Perustettu:  1995
Kotipaikka:   Česká Třebová, Tšekki
Toimiala:  rautatieliikenne
Tuotteet:  veturit
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
CZ LOKO on tšekkiläinen veturivalmistaja. Yritys valmistaa vetureita 1 435 mm:n ja 1 520 mm:n raideleveyksille. Valmistuksen lisäksi yritys modernisoi vetureita.
Fenniarailin Dr18- ja Operailin Dr21- dieselveturit ovat CZ LOKOn valmistamia.
Aiheesta muualla

CZ LOKOn viralliset kotisivut (englanniksi)
Ruotsin kuntavaakunat

Ruotsin kuntavaakunat noudattavat ruotsalaisen heraldiikan perinteitä. Ruotsissa kuntavaakunoita ovat alun perin käyttäneet Suomen tavoin enimmäkseen kaupungit, mutta 1900-luvulla myös muunlaiset kunnat ovat ryhtyneet käyttämään niitä. Ruotsin vuoden 1971 kuntauudistuksessa kaikki maalaiskunnat, kauppalat ja kaupungit lakkautettiin ja korvattiin kunnilla. Ei ole olemassa mitään lakia tai määräystä, jonka mukaan kunnalla pitäisi olla vaakuna. 1980-luvun puolivälissä kuntavaakunat tulivat yhä suositummiksi ja useat kunnat, joilla ei siihen asti ollut ollut vaakunaa, hankkivat sellaisen. Kuntauudistuksen jälkeen perustetut uudet kunnat ovat myös ottaneet käyttöön oman vaakunan. Kuitenkin vasta vuonna 2007 Härrydan kunta otti viimeisenä käyttöön vaakunan.
1970-luvun alkuun asti Ruotsin hallitus vahvisti kuntien vaakunat. Vuoden 1971 kuntauudistuksen ja vuoden 1974 uuden hallitusmuodon myötä se ei enää kuulunut hallituksen tehtäviin. Suojellakseen vaakunoitaan väärinkäytöltä kaupallisissa yhteyksissä säädettiin laki kuntavaakunoiden suojasta. Uudet kunnat saivat vuodesta 1974 lähtien rekisteröidä vaakunansa Patentti- ja rekisterihallituksessa, jolloin ne saivat oikeudellisen suojan. Vaakunaa rekisteröitäessä siitä valmistetaan kolme alkuperäiskuvaa: yksi kunnalle, yksi Patentti- ja rekisterihallitukselle ja yksi Ruotsin valtionarkistolle.
Yleensä rekisteröidään vain vaakunakilpi, sillä Ruotsin kuntavaakunoissa ei yleensä ole mukana kypärää tai kilvenkannattajia. Poikkeuksia tästä ovat Halmstadin, Landskronan ja Malmön kaupungit, joiden vaakunoissa on jo vanhastaan ollut kypärä (Halmstad ja Malmö) tai kruunu ja kilvenkannattaja (Landskrona). Ennen kaupunkikäsitteen lakkauttanutta kuntauudistusta monilla Ruotsin kaupungeilla oli vaakunakilven päällä muurikruunu. Muurikruunu ei yleensä kuulunut vaakunaselitykseen, vaan oli arvokruunu, joka ilmoitti kyseessä olevan kaupunki. Jotkin nykyisistä kunnista, joilla on entisen kaupungin nimi ja vaakuna, ovat jatkaneet muurikruunun käyttöä vaakunoissaan.
Seuraavana tekstissä on vaakunoiden historiaa ja sen jälkeen kuvagalleria Ruotsin kuntien vaakunoista. Läänit ja kunnat on lueteltu aakkosjärjestyksessä. Vaakunoista ennen viimeisintä kuntauudistusta kertoo artikkeli Ruotsin kuntavaakunat 1952–1970. Vieläkin aikaisemmin lakkautettujen kuntien vaakunoista kertoo artikkeli Ruotsin kuntavaakunat ennen vuotta 1952.
Historiaa

Keskiajalla monet asiakirjat allekirjoitettiin käyttämällä kaupunginsinettiä, joka sisälsi kaupungin vaakunan. Vuonna 1100 perustettu Kalmar teki näin vuonna 1247 ensimmäisenä Ruotsin kaupungeista.
Seuraavassa luettelo muiden vaakunoiden esiintymistä asiakirjoissa:
Åhus 1270-luvulla
Skara ja Tukholma 1280-luvulla
Linköping ja Söderköping 1290-luvulla
Västerås, Skänninge ja Helsingborg vuonna 1310
Sigtuna (perustettu vuonna 990) 1310-luvulla
Enköping 1320-luvulla
Arboga ja Örebro 1330-luvulla
Visby 1340-luvulla
Lund 1350-luvulla
Norrköping vuonna 1367
Jönköping ja Köping 1370-luvulla
Trosa ja Södertälje 1380-luvulla
Laholm, Torshälla, Uppsala, Ystad ja Hästholmenselvennä 1300-luvulla
Landskrona ja Vadstena saivat vaakunan 1410-luvulla
Malmö vuonna 1437
Eksjö vuonna 1439
Falköping 1440-Luvulla
Trelleborg vuonna 1471
Ulricehamn (silloinen Bogesund) 1480-luvulla
Lidköping vuonna 1505
Staffanstorp (kunta eikä kaupunki) vuonna 1524
Sölvesborg ja Varberg 1530-luvulla
Skövde ja Växjö joskus 1400-luvulla.
Edellisten lisäksi Tierpin kihlakunta sai vuonna 1456 vaakunan. Kyseessä oli ainoa Ruotsin keskiaikainen kuninkaan määräämää kihlakunnanvaakuna.
Myöhemmin keskiajalla monet pitäjät saivat pitäjänsinetin, joka sisälsi vaakunan. Pitäjänkokoukset lakkautettiin vuonna 1883 ja pitäjien hallinto korvattiin maalaiskunnilla. Joskus maalaiskuntia kutsuttiin pitäjäkunniksi (ruots. sockenkommun), koska ne olivat alueeltaan samoja kuin vanhat pitäjätkin. 1900-luvun alussa monet maalaiskunnat hankkivat stilisoituja kuntavaakunoita, joita kirjallisuudessa kutsutaan myös pitäjänvaakunoiksi. Usein ne perustuivat vanhaan pitäjänsinettiin ja sen sanalliseen kuvaukseen.
1970-luvun alun kuntauudistuksessa luotiin Ruotsin nykyiset kunnat. Useimmissa tapauksissa uuden kunnan käyttöön otettiin sen kaupungin, kauppalan tai kunnan vaakuna, joka oli antanut nimensäkin koko kunnalle. Seurakunnat tai kunnanosat ovat käyttäneet "ylijäämävaakunoita", jotka menettivät asemansa kuntauudistuksessa. Kaikilla Ruotsin nykyisillä kunnilla on vaakunaa ja useimmat niistä ovat rekisteröityjä. Jos kunta on rekisteröinyt vaakunan, niin silloin sillä katsotaan olevan käytössään myös lippu. Kuntalipun kuvio on sama kuin vaakunakilvessä esiintyvä kuvio.
Blekingen lääni

Karlshamnin kunta
Karlskronan kunta
Ronnebyn kunta
Olofströmin kunta
Sölvesborgin kunta
Gotlannin lääni

Gotlannin kunta
Gävleborgin lääni

Bollnäsin kunta
Gävlen kunta
Hoforsin kunta
Hudiksvallin kunta
Ljusdalin kunta
Nordanstigin kunta
Ockelbon kunta
Ovanåkerin kunta
Sandvikenin kunta
Söderhamnin kunta
Hallandin lääni

Falkenbergin kunta
Halmstadin kunta
Hylten kunta
Kungsbackan kunta
Laholmin kunta
Varbergin kunta
Itä-Götanmaan lääni

Boxholmin kunta
Finspångin kunta
Kindan kunta
Linköpingin kunta
Mjölbyn kunta
Motalan kunta
Norrköpingin kunta
Söderköpingin kunta
Vadstenan kunta
Valdemarsvikin kunta
Ydren kunta
Åtvidabergin kunta
Ödeshögin kunta
Jämtlandin lääni

Bergin kunta
Bräcken kunta
Härjedalenin kunta
Krokomin kunta
Ragundan kunta
Strömsundin kunta
Åren kunta
Östersundin kunta
Jönköpingin lääni

Anebyn kunta
Eksjön kunta
Gislavedin kunta
Gnosjön kunta
Habon kunta
Jönköpingin kunta
Mullsjön kunta
Nässjön kunta
Sävsjön kunta
Tranåsin kunta
Vaggerydin kunta
Vetlandan kunta
Värnamon kunta
Kalmarin lääni

Borgholmin kunta
Emmabodan kunta
Hultsfredin kunta
Högsbyn kunta
Kalmarin kunta
Mönsteråsin kunta
Mörbylångan kunta
Nybron kunta
Oskarshamnin kunta
Torsåsin kunta
Vimmerbyn kunta
Västervikin kunta
Kronobergin lääni

Alvestan kunta
Lessebon kunta
Ljungbyn kunta
Markarydin kunta
Tingsrydin kunta
Uppvidingen kunta
Växjön kunta
Älmhultin kunta
Länsi-Götanmaan lääni

Alen kunta
Alingsåsin kunta
Bengtsforsin kunta
Bollebygdin kunta
Boråsin kunta
Dals-Edin kunta
Essungan kunta
Falköpingin kunta
Färgelandan kunta
Grästorpin kunta
Gullspångin kunta
Göteborgin kunta
Götenen kunta
Herrljungan kunta
Hjon kunta
Härrydan kunta
Karlsborgin kunta
Kungälvin kunta
Lerumin kunta
Lidköpingin kunta
Lilla Edetin kunta
Lysekilin kunta
Mariestadin kunta
Markin kunta
Mellerudin kunta
Munkedalin kunta
Mölndalin kunta
Orustin kunta
Partillen kunta
Skaran kunta
Skövden kunta
Sotenäsin kunta
Stenungsundin kunta
Strömstadin kunta
Svenljungan kunta
Tanumin kunta
Tibron kunta
Tidaholmin kunta
Tjörnin kunta
Tranemon kunta
Trollhättanin kunta
Törebodan kunta
Uddevallan kunta
Ulricehamnin kunta
Varan kunta
Vårgårdan kunta
Vänersborgin kunta
Åmålin kunta
Öckerön kunta
Norrbottenin lääni

Arjeplogin kunta
Arvidsjaurin kunta
Bodenin kunta
Haaparannan kunta
Jokimukan kunta
Jällivaaran kunta
Kainuun kunta
Kiirunan kunta
Luulajan kunta
Pajalan kunta
Piitimen kunta
Ylikainuun kunta
Ylitornion kunta
Älvsbynin kunta
Skånen lääni

Bjuvin kunta
Bromöllan kunta
Burlövin kunta
Båstadin kunta
Eslövin kunta
Helsingborgin kunta
Hässleholmin kunta
Höganäsin kunta
Hörbyn kunta
Höörin kunta
Klippanin kunta
Kristianstadin kunta
Kävlingen kunta
Landskronan kunta
Lomman kunta
Lundin kunta
Malmön kunta
Osbyn kunta
Perstorpin kunta
Simrishamnin kunta
Sjöbon kunta
Skurupin kunta
Staffanstorpin kunta
Svalövin kunta
Svedalan kunta
Tomelillan kunta
Trelleborgin kunta
Vellingen kunta
Ystadin kunta
Åstorpin kunta
Ängelholmin kunta
Örkelljungan kunta
Östra Göingen kunta
Södermanlandin lääni

Eskilstunan kunta
Flenin kunta
Gnestan kunta
Katrineholmin kunta
Nyköpingin kunta
Oxelösundin kunta
Strängnäsin kunta
Trosan kunta
Vingåkerin kunta
Taalainmaan lääni

Avestan kunta
Borlängen kunta
Falunin kunta
Gagnefin kunta
Hedemoran kunta
Leksandin kunta
Ludvikan kunta
Malung-Sälenin kunta
Moran kunta
Orsan kunta
Rättvikin kunta
Smedjebackenin kunta
Säterin kunta
Vansbron kunta
Älvdalenin kunta
Tukholman lääni

Botkyrkan kunta
Danderydin kunta
Ekerön kunta
Haningen kunta
Huddingen kunta
Järfällan kunta
Lidingön kunta
Nackan kunta
Norrtäljen kunta
Nykvarnin kunta
Nynäshamnin kunta
Salemin kunta
Sigtunan kunta
Sollentunan kunta
Solnan kunta
Sundbybergin kunta
Södertäljen kunta
Tukholman kunta
Tyresön kunta
Täbyn kunta
Upplands-Bron kunta
Upplands Väsbyn kunta
Vallentunan kunta
Vaxholmin kunta
Värmdön kunta
Österåkerin kunta
Uppsalan lääni

Enköpingin kunta
Hebyn kunta
Håbon kunta
Knivstan kunta
Tierpin kunta
Uppsalan kunta
Älvkarlebyn kunta
Östhammarin kunta