stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Billion Dollar Babies
Kappaleet

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Hello Hooray | Kempf | 4.15 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Raped and Freezin’ | Cooper, Michael Bruce | 3.19 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Elected | Cooper, Glen Buxton, Bruce, Dennis Dunaway, Neal Smith | 4.05 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Billion Dollar Babies | Cooper, Bruce, Smith, Vinson | 3.43 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Unfinished Sweet | Cooper, Bruce, Smith | 6.18 |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 6. | No More Mr. Nice Guy | Cooper, Bruce | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Generation Landslide | Cooper, Buxton, Bruce, Dunaway, Smith | 4.31 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Sick Things | Cooper, Bruce, Bob Ezrin | 4.18 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Mary Ann | Cooper, Bruce | 2.21 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | I Love the Dead | Cooper, Ezrin | 5.09 |  |  |  |  |  |  |
Uudelleenmasteroidun version lisälevy

Hello Hooray
Billion Dollar Babies
Elected
I’m Eighteen
Raped And Freezin’
No More Mr. Nice Guy
My Stars
Unfinished Sweet
Sick Things
Dead Babies
I Love The Dead
Coal Black Model T
Son Of A Billion Dollar Babies
Slick Black Limousine
Kappaleet 1–11 nauhoitettu keikalla Houstonissa 1973
Kappale 12 on Slick Black Limousinen varhainen versio
Kappale 13 on Generation Landsliden varhainen versio
Singlemenestys

"No More Mr. Nice Guy" (#25)
"Elected" (USA #26, UK #1)
"Hello Hooray" (#35)
"Billion Dollar Babies" (#57)
Alice Cooper Band

Alice Cooper - laulu
Glen Buxton - soolokitara
Michael Bruce - rytmikitara, koskettimet, taustalaulu
Dennis Dunaway - basso, taustalaulu
Neal Smith - rummut
Alice Cooper Band > Muut muusikot

Donovan - laulu kappaleessa Billion Dollar Babies
Marc Bolan - kitara kappaleissa 1,3 ja 4
Steve "Deacon" Hunter - kitara
Mick Mashbir - kitara
Dick Wagner - kitara
Bob Dolin - koskettimet
David Libert - laulu
Tuotanto

Bob Ezrin - tuottaja
Brian Kehew - editointi, remiksaus
Pacific Eye & Ear - ulkoasun suunnittelu
David P. Bailey - valokuvaus, kansikuva
Lynn Goldsmith - valokuvaus
Neal Preston - valokuvaus
Kiertue

Yhtye päätti käyttää ansaitsemiaan lisätuloja lavashown parantamiseen – yhteensä 1,2 miljoonaa dollaria. Billion Dollar Babies -kiertue oli menestys ja tuotti voittoa 4,6 miljoonaa dollaria (puolet enemmän kuin The Rolling Stones edellisen vuoden Amerikan-kiertueellaan). Kaiken kaikkiaan yhtye ansaitsi vuonna 1973 yli 17 miljoonaa dollaria.
Alice Cooper Groupin neljä jäsentä käyttivät nimeä Billion Dollar Babies lähdettyään vuonna 1974 laulajansa kanssa eri teille.
The Amazing Randi suunnitteli lavashow’ssa käytetyn giljotiinin sekä muutamia muita erikoisefektejä.
Kiertue > Settilista

Kappaleet tältä levyltä ellei toisin mainita.
Hello Hooray
Billion Dollar Babies
Elected
I’m Eighteen (albumilta Love It To Death)
Raped and Freezin’
No More Mr. Nice Guy
My Stars
Unfinished Sweet
Night On Blad Mountain -nauha
Sick Things
Dead Babies (albumilta Killer)
I Love The Dead
Night On Blad Mountain -nauha
School’s Out (albumilta School’s Out)
Under My Wheels (albumilta Killer)
God Bless America -nauha (Kate Smithin laulamana)
Aiheesta muualla

AllMusic.com (Arkistoitu – Internet Archive), arvostelu ja musiikkinäytteitä (RA)
Alice Cooper
| --- | --- |
Studioalbumit:   Pretties for You  Easy Action  Love It to Death  Killer  School's Out  Billion Dollar Babies  Muscle of Love  Welcome To My Nightmare  Alice Cooper Goes to Hell  Lace and Whiskey  From the Inside  Flush the Fashion  Special Forces  Zipper Catches Skin  DaDa  Constrictor  Raise Your Fist and Yell  Trash  Hey Stoopid!  The Last Temptation  Brutal Planet  Dragontown  The Eyes of Alice Cooper  Dirty Diamonds  Along Came a Spider  Welcome 2 My Nightmare  Paranormal  Detroit Stories  Road 
Kokoelmat:   Greatest Hits  Freak Out Song  I Never Cry  You and me  Beast of Alice Cooper  Classicks  The Life and Crimes of Alice Cooper  Super Hits  The Definitive Alice Cooper  School’s Out and Other Hits  Collections  Pick Up the Bones  Poison: The Best of Alice Cooper  Old School: 1964–1974 
Livealbumit:   The Alice Cooper Show  Fistful of Alice  Brutally Live  Live at Cabo Wado '96  Live At Montreux  Theatre of Death  No More Mr Nice Guy: Live  Raise the Dead: Live from Wacken  A Paranormal Evening at the Olympia Paris 
EP:t:   Alice Does Alice  Live  Nobody Likes Me  School`s Out/Gutter Cat [Digital 45]  Painting a Picture  Rhino Hi-Five: Alice Cooper  The Breadcrumbs EP 
Singlet:   Reflected  Shoe Salesman  I'm Eighteen  Caught in a Dream  Under My Wheels  Be My Lover  School's Out  Elected  Hello Hooray  No More Mr. Nice Guy  Billion Dollar Babies  Halo of Flies  Teenage Lament '74  I'm Eighteen (remix)  Only Women Bleed  Department of Youth  Welcome to My Nightmare  I Never Cry  You and Me  (No More) Love at Your Convenience  School's Out (live)  How You Gonna See Me Now  From the Inside  Clones (We're All)  Talk Talk  You Want It, You Got It  Seven and Seven Is  For Britain Only  I Am the Future  I Love America  He's Back (The Man Behind the Mask)  Teenage Frankenstein  Freedom  Poison  Bed of Nails  House of Fire  Only My Heart Talkin  Hey Stoopid  Love's a Loaded Gun  Feed My Frankenstein  Lost in America  It's Me  School's Out (live)  Gimme  Keepin' Halloween Alive  I'll Bite Your Face Off  Live from the Astroturf (live)  Paranoiac Personality  The Sound of A  Don't Give Up  Rock N Roll  Our Love Will Change the World  Social Debris  I’m Alice  White Line Frankenstein  Welcome to the Show 
Videografia:   Good to See You Again, Alice Cooper  Welcome to My Nightmare  Alice Cooper and Friends  The Strange Case of Alice Cooper  The Nightmare Returns  Video Trash  Alice Cooper Trashes The World  Prime Cuts: The Alice Cooper Story  British Rock Symphony  Brutally Live  Live at Montreux 2005  Theatre Of Death: Live At Hammersmith 2009  Raise the Dead: Live from Wacken
Break Like the Wind

| Break Like the Wind Spinal Tap |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Spinal Tap, T Bone Burnett, Dave Jerden, Danny Kortchmar, Steve Lukather
 Levy-yhtiö: MCA
Spinal Tapin muut julkaisut
| This Is Spinal Tap 1984 | Break Like the Wind 1992 | Back from the Dead 2009 |
Break Like the Wind on Spinal Tap -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1992. Albumin yhtenä tuottajana toimi Toton kanssa suosioon noussut kitaristi-laulaja Steve Lukather, joka myös soitti kitaraa albumilla Guns N' Roses -kitaristi Slashin kanssa. Myös joitain David St. Hubbinsin rytmikitaraosuuksia korvattiin Jeff Beckin aikaansaannoksilla.
Kappaleet

Bitch School – 2.50
The Majesty of Rock – 3.55
Diva Fever – 3.06
Just Begin Again – 4.52 (duetto Cherin kanssa)
Cash on Delivery – 3.03
The Sun Never Sweats – 4.23
Rainy Day Sun – 3.42
Break Like the Wind – 4.35
Stinkin' Up the Great Outdoors – 2.50
Springtime – 4.02
Clam Caravan – 3.37
Christmas with the Devil – 4.33
Now Leaving on Track 13 – 2.08 (Piilokappale)
All the Way Home – 2.07
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye David St. Hubbins (Michael McKean) – rytmikitara, laulu  Derek Smalls (Harry Shearer) – basso  Nigel Tufnel (Christopher Guest) – soolokitara  C. J. Vanston – koskettimet, piano  R. J. Parnell – rummut, lyömäsoittimet  Ryan Gordon – taustakitarat, pesäpallomaila :  Vierailevat muusikot Dweezil Zappa – kitara (kappale 3)  Cher – laulu (kappale 4)  Slash – kitara (kappaleet 1–9 ja 13–14)  Steve Lukather – kitara (kappaleet 1–9 ja 13–14)  Joe Satriani – kitara (kappaleet 5–8)  Jeff Beck – kitara (kappale 8)  Timothy B. Schmit – taustalaulu (kappaleet 5 ja 12)  Waddy Wachtel – kitarasyntetisaattori  Walter Becker – kansivihkon tekstit, lisäbasso (kappale 1)
Arvostelut

Allmusic:
Rolling Stone:
Aiheesta muualla

Break Like the Wind Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Break Like the Wind Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Francisco Javier de Istúriz

| Francisco Javier de Istúriz |
| --- | --- |
 Francisco Javier de Istúriz, Antonio Gisbertin maalaama postuumi muotokuva vuodelta 1872.
Espanjan pääministeri
 15. toukokuuta 1836–14. elokuuta 1836  
Monarkki:  Isabella II
Edeltäjä:  Juan Álvarez Mendizábal
Seuraaja:  José María Calatrava
 5. huhtikuuta 1846–28. tammikuuta 1847  
Monarkki:  Isabella II
Edeltäjä:  Ramón María Narváez
Seuraaja:  Carlos Martínez de Irujo
 14. tammikuuta 1858–30. kesäkuuta 1858  
Monarkki:  Isabella II
Edeltäjä:  Francisco Armero
Seuraaja:  Leopoldo O'Donnell
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1790 Cádiz, Espanja
Kuollut: 2. huhtikuuta 1871 (80 vuotta) Madrid, Espanja
Tiedot
Puolue:  Maltillinen puolue
Francisco Javier de Istúriz y Montero (31. lokakuuta 1790 – 2. huhtikuuta 1871) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi kolmesti Espanjan pääministerinä vuosina 1836, 1846–1847 ja 1858.
Istúriz oli yksi vuoden 1820 vallankumouksen johtajista ja hän toimi vuonna 1823 lyhyen aikaa parlamentin eli cortesin puhemiehenä ennen yksinvaltiuden palauttamista. Saatuaan tuolloin kuolemantuomion hän pakeni Englantiin. Hän palasi Espanjaan vuoden 1834 yleisen armahduksen turvin ja hänet valittiin edustajaksi cortesiin, jossa hän liittyi radikaaleihin (exaltados). Istúriz valittiin vuonna 1835 cortesin toisen kamarin puhemieheksi. Hän omaksui oppositioasenteen suhtautumisessaan Juan Álvarez Mendizábalin hallitukseen ja läheni mielipiteiltään maltillisia (moderados). Mendizábalin eron jälkeen Istúriz toimi toukokuusta elokuuhun 1836 pää- ja ulkoministerinä, mutta hän joutui eroamaan ja lähtemään maasta, kun sijaishallitsija Maria Kristiina joutui sotilaskapinan seurauksena palauttamaan voimaan liberaalimman vuoden 1812 perustuslain. Vannottuaan valan uudelle perustuslaille Istúriz saattoi palata ja hänet valittiin 1838 jälleen cortesin puhemieheksi. Hän oli pääministerinä toisen kerran vuonna 1846 ja kolmannen kerran vuonna 1858. Lisäksi hän oli Espanjan lähettiläänä Lontoossa 1847–1848, 1850 ja 1858–1862 sekä Pariisissa 1863–1864.
Aiheesta muualla

Francisco Javier de Istúriz (espanjaksi) Biografías y Vidas
Carol Kaye

Carol Kaye (s. 24. maaliskuuta 1935 Everett, Washington) on yhdysvaltalainen basisti ja suosittu sessio-/studiomuusikko. Hän soitti lukuisilla levyillä 1950-, 1960- ja 1970-luvuilla yhteensä noin 10 000 levytyssessiossa. Kaye oli mukana useissa Phil Spectorin, David Axelrodin ja Brian Wilsonin tuotannoissa, soitti bassoa The Zodiac -yhtyeessä, kitaraa Ritchie Valensin hitissä ”La Bamba” ja bassoa useissa Simon & Garfunkelin hiteissä. Hän oli mukana myös The Beach Boysin klassikkoalbumilla Pet Sounds.
Kaye on ollut mukana tekemässä monien televisiosarjojen tunnusmusiikkeja. Näitä ovat muun muassa Vaarallinen tehtävä, Kojak, Sheriffi McCloud ja Peyton Place.
Vuonna 2004 Pekka Rautiomaa teki Kayesta Yleisradiolle tv-dokumentin Rockin suuri tuntematon (First Lady of Bass: Carol Kaye).
Aiheesta muualla

Kotisivut
Fornost Erain

Fornost Erain (tai vain Fornost) oli Taru sormusten herrasta -kirjasarjassa Arnorin maakunnan, Arthedainin, pääkaupunki, jonka Angmarin Noitakuningas valloitti hyökätessään Arnoria vastaan.
Historia

Elendil perusti Arnorin vuonna 3320 Toista Aikaa samaan aikaan kuin hänen poikansa Isildur ja Anárion perustivat Gondorin. Arnorin pääkaupunki oli Annúminas Evendim-järvellä, mutta vuonna 861 Kolmatta Aikaa Annúminas hylättiin ja pääkaupunki siirtyi Fornostiin. Noitakuninkaan suuri voitto pohjoisessa oli vuonna 1974 Kolmatta aikaa, kun hänen joukkonsa valtasivat Fornost Erainin, Arthedainin pääkaupungin. Kun sen maakunta kaatui, tuhoutui sen mukana kaikki mitä Arnorin kuningaskunnasta oli jäljellä.
Vuonna 1974 Kolmatta aikaa Gondorin kenraali Eärnur rantautui Mithlondin satamaan mukanaan Gondorin sotajoukko. Hänen armeijaansa liittyi Lindonin haltioita ja pohjoisen dúnedainin jäänteet ja he marssivat Noitakuninkaan luo. He eivät löytäneet Noitakuningasta Fornostista vaan läheltä Evendimin järveä, Arnorin entisten kuninkaiden kotoa, Annúminaksesta. Taistelu tunnettiin nimellä Fornostin taistelu.
Eärnurin armeijaan liittyi myöhemmin Glorfindel ja hänen haltiansa Rivendellistä. Haltioiden ja ihmisten yhdistyneet voimat voittivat Noitakuninkaan ja tämän armeijan. Taistelun jälkeen Noitakuningas pakeni itään, Mordoriin, ja kun Angmarin kuningaskunnalla ei ollut johtajaa, se tuhoutui. Eärnur olisi halunnut jatkaa Noitakuninkaan jahtaamista, mutta Glorfindel pysäytti hänet lausuen muistettavimman ennustuksensa: ”Hänen aikansa ei ole vielä tullut. Eikä hän miehen kädestä saa surmaansa.”
Free (Stonen albumi)

| Free Stone |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : elo–syyskuu 1992
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Mikko Karmila & Stone
 Tyylilaji: thrash metal
 Kesto: 73.35
 Levymerkki: Megamania
Stonen muut julkaisut
| Emotional Playground 1991 | Free 1992 | Stoneage 1998 |
Free on keravalaisen metalliyhtye Stonen livelevy, joka julkaistiin vuonna 1992. Levyn tuottivat Mikko Karmila ja Stone.
Kappaleet

Kaikki kappaleet nauhoitettiin elo–syyskuussa 1992 Tavastialla, Lepakossa ja Rock-kinossa.
Get Stoned – 4.27
Empty Corner – 6.14
Small Tales – 5.33
Mad Hatter's Den – 2.36
Sweet Dreams – 4.21
Above the Grey Sky – 5.47
Real Delusion – 4.05
The Day of Death – 4.26
Last Chance – 4.46
White Worms – 6.03
Haven – 4.48
Emotional Playground – 3.38
No Commands – 5.43
Missionary of Charity – 4.59
Overtake – 5.21
Vengeance of the Ghostriders – 0.48
Kokoonpano

Janne Joutsenniemi – laulu, basso
Roope Latvala – kitara
Markku Niiranen – kitara
Pekka Kasari – rummut
Aiheesta muualla

Free (Stonen albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Free (Stonen albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Stone
| --- | --- |
Studioalbumit:   Stone  No Anaesthesia!  Colours  Emotional Playground 
Kokoelmat:   Stoneage  Stoneage 2.0 
Livealbumit:  Free
Singlet:   Real Delusion  Back to the Stone Age  Empty Suit / Friends 
DVD:t:  Get Stoned, Stay Stoned
GTO

GTO voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
GTO eli Great Teacher Onizuka, japanilainen mangasarja
GTO, australialainen yhtye
The GTOs, Frank Zappan perustama yhdysvaltalainen tyttöbändi
GTO-tyristori (gate turnoff thyristor), hilalta sulkutilaan ohjattava tyristori
Geostationaarinen siirtorata (GTO, engl. geostationary transfer orbit)
Pontiac GTO, automalli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”GTO”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Carnage Records

| Carnage Records |
| --- | --- |
Perustettu:  1986
Perustajat:  Mariusz Kmiołek
Tyylilajit:  death metal, black metal
Kotimaa:  Puola
Infobox OKNimi-testi OK: 
Carnage Records oli puolalainen levy-yhtiö, jonka perusti Mariusz Kmiołek vuonna 1986.[lähde? ]
Levy-yhtiö julkaisi mm. yhtyeiden Vader, Demigod, Master's Hammer ja Christ Agony albumeita vuosina 1992–1994.[lähde? ]
Changé

Changé voi tarkoittaa seuraavia:
Maantiede

Changé, kunta Ranskassa Mayennen departementissa
Changé, kunta Ranskassa Sarthen departementissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Changé”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Carl-Gustaf Rossby

Carl-Gustaf Arvid Rossby (1898–1957) oli ruotsalainen matemaatikko ja fyysikko, josta tuli dynaamisen meteorologian uranuurtaja Norjassa ja Yhdysvalloissa.
Ruotsissa ja Norjassa

Rossby syntyi ja kasvoi Tukholmassa ja suoritti siellä maisterin tutkinnon 19-vuotiaana, pääaineinaan matematiikka, mekaniikka ja tähtitiede. Valmistuttuaan hän lähti Bergeniin Vilhelm Bjerknesin johtamaan meteorologiseen tutkimusryhmään, jossa tutkittiin "ilmakehän liikkuvia epäjatkuvuuksia" (joita myöhemmin alettiin kutsua rintamiksi).
Vuonna 1921 Rossby oli Saksassa aerologisella leija-asemalla tutkimassa ylemmän ilmakehän ilmiöitä, ja totesi tarvitsevansa lisää teoreettisia opintoja. Hän palasi Tukholman yliopistoon ja suoritti siellä lisensiaattitutkinnon 1925.
Yhdysvalloissa

Seuraavana vuonna hän lähti stipendiaatiksi Yhdysvaltoihin. Hänen ensimmäisessä työpaikassaan Weather Bureaussa modernit eurooppalaiset ajatukset ilmakehän epäjatkuvuuksista, polaaririntamasta ja ilmamassoista eivät olleet suosiossa, mutta onneksi Guggenheimin säätiö alkoi kehittää lentosääpalvelua, ja Rossby siirtyi sinne. Saman säätiön tuella hän siirtyi Massachusetts Institute of Technologyyn eli MIT:hen, ja alkoi vetää siellä Yhdysvaltojen ensimmäistä meteorologian akateemista koulutusohjelmaa. Yhdessä opiskelijoidensa kanssa hän kehitti meteorologian perustavia laskentamenetelmiä: epästabiilisuuden aiheuttaman nousuliikkeen laskentamenetelmiä termodynaamisten diagrammien avulla, ja ilmakehän turbulenssiin ja kitkaan liittyviä teorioita. Meteorologian lisäksi Rossby tutki meritiedettä, merivirtoja ja niiden vaikutusta ilmakehään.
Ennen lähtöään MIT:stä 1930-luvun lopussa Rossby julkaisi klassiset paperinsa absoluuttisen pyörteisyyden säilymisestä ja länsivirtaukseen kehittyvistä pitkistä aalloista.
Rossby siirtyi Chicagon yliopistoon ja jatkoi ilmakehän yleisen kiertoliikkeen ja suurikokoisten sääjärjestelmien tutkimista. Sodan jälkeen hänen ympärilleen kertyi lahjakkaita jatko-opiskelijoita ja johtavia eurooppalaisia tiedemiehiä, joista nimekkäin oli Erik Palmen Suomesta. He tutkivat yhdessä suihkuvirtauksia ja niiden aaltoja. Rosby osallistui myös numeerisen säänennustamisen kehitystyöhön.
MIT myöntää vuosittain parhaasta väitöskirjasta Rossby-palkinnon. Myös Amerikan Meteorologinen Seura myöntää vuosittain Rossby-palkinnon.
Paluu Ruotsiin

Rossby palasi Ruotsiin 1940-luvun lopussa, ja Tukholman yliopistoon perustettiin meteorologian laitos. Aikaisempien toimien jatkamisen lisäksi Rosby paneutui siellä myös ilmakemiaan.
Rossby-aaltoja yläilmakehän suihkuvirtauksessa.
Catanin talo

| Catanin talo |
| --- | --- |

Sijainti:  Kluuvi, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°10′05″N 24°56′48″E﻿ / ﻿60.16793°N 24.94662°E﻿ / 60.16793; 24.94662
Rakennustyyppi:  Rakennus
Käyttö:  Ostoskeskus
Suunnittelija:  Theodor Höijer
Valmistumisvuosi:  1890 ja 1889
Käyttäjä:  Ravintola Catani (d)
 fiCatanin talo 
Catanin talo sijaitsee Helsingissä osoitteessa Pohjoisesplanadi 31. Kaunoluistelijanakin tunnettu kondiittori John Catani rakennutti viisikerroksisen kivitalon isoisänsä Florio Catanin rakennuttaman puisen ravintolarakennuksen paikalle vuonna 1890. Hänen perustamansa  suosittu taiteilijakahvila jatkoi toimintaansa rakennuksessa vuoteen 1917 saakka.
Uusi taiteilijaravintola avautuu

Florio Catanin pojanpoika, taitoluistelijatähti John Catani rakennutti vuonna 1890 suuren Theodor Höijerin suunnitteleman kivitalon isoisänsä puisen ravintolarakennuksen tilalle. Catanin ravintolasta tuli hyvin suosittu sekä taiteilijoiden että urheilijoiden keskuudessa. Se oli muun muassa Eino Leinon, Akseli Gallen-Kallelan, Jean Sibeliuksen ja Lars Sonckin kantapaikka. Suomen Palloliitto perustettiin ravintolassa 19.5.1907 ja sen kokouksia järjestettiin siellä. Ravintolan rokokoohuoneessa olevassa maalauksessa rokokooasuinen Catani kiinnittää polvistuneena luistimia jäätuolilla istuvan kaunoluistelijan jalkaan. Seinämaalauksen kerrotaan kuvaavan taitoluistelija Nadja Franckia.
Ensimmäisen maailmansodan aikaisen alkoholisäännöstelyn johdosta John Catani päätti lopettaa ravintolatoimintansa 1917.
Florio Catanin Pohjoisesplanadille rakennuttama ravintolarakennus.
Rokokoohuoneen seiniä koristivat F. Erlingin 1892 maalaamat seinämaalaukset.
Ravintola Catanin asiakkaita Rokokoohuoneessa.
Suomen Palloliitto perustettiin Ravintola Catanissa 1907.
Rakennus

Catanin talon kadunpuoleinen julkisivu on pääosiltaan alkuperäisessä asussa. Pohjakerroksen segmenttikaariset ikkuna- ja oviaukot muutettiin suorakulmaisiksi ja aukkojen väliset seinäpinnat riisuttiin runsaasta koristelusta 1920-luvun alussa. Uudistuksesta vastasi Albert Nyberg vuonna 1923. Samaan aikaan pääporrashuoneeseen rakennettiin hissi. Pääporrashuoneen kattokenttien alkuperäinen maalauskoristelu on säilynyt ilman päällemaalauksia. Talon muuttaminen konttoreiksi alkoi jo 1920-luvulla, Karl Winqvistin toteuttamana vuosina 1927 ja 1929, jolloin kaikista kerroksista poistettiin väliseiniä. Samanlaisia muutoksia on tehty useaan otteeseen 4. ja 5. kerroksissa Timo Penttilän ja Heikki Saarelan uudistuksissa. Rakennus on kuitenkin säilyttänyt periaatteessa pohjaratkaisunsa. Kaikki piharakennukset purettiin vuonna 1987.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Catanin talo Wikimedia Commonsissa
GTC

GTC voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Gran Telescopio Canarias, GTC, suuri tähtikaukoputki Kanariansaarilla
gigatonnia hiiltä, GtC
GTC, Automobile Club de l’Ouestin kilpa-autoluokka
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”GTC”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Forough Farrokhzad

Forough Farrokhzad
Forough Farrokhzad
Forough Farrokhzad (5. tammikuuta 1935 Teheran – 13. helmikuuta 1967) oli iranilainen runoilija ja elokuvantekijä. Hän on yksi tunnetuimmista persiankielisistä naisrunoilijoista. Hän toimi 1950- ja 1960-luvulla modernien iranilaisnaisten äänenä tutkien avioliittoinstituutiota ja eronneen naisen asemaa omista lähtökohdistaan.
Forough Farrokhzad syntyi keskiluokkaisen teheranilaisperheen kolmanneksi lapseksi; sisaruksia syntyi yhteensä seitsemän. Hän opiskeli teini-iässä pukuompelua ja maalaamista ammattikoulussa. Kuusitoistavuotiaana hän avioitui serkkunsa Parviz Shapourin kanssa suvun vastustuksesta huolimatta ja sai vuoden kuluttua pojan nimeltä Kamyar. Pari erosi jo parin vuoden kuluttua, ja Forough Farrokhzad jätti pojan tämän isän sukulaisten kasvatettavaksi voidakseen elää itsenäisesti ja omistautua runoudelle.
Pian Farrokhzad julkaisi 44 runoa sisältäneen esikoiskokoelmansa Asir (1954), mutta sairastui psyykkisesti ja joutui mielisairaalaan. Heinäkuussa 1956 hän lähti ensimmäiselle ulkomaanmatkalleen, yhdeksän kuukautta kestäneelle Euroopan-kierrokselle. Sen kestäessä julkaistiin hänen toinen kokoelmansa Divar.
Vuonna 1958 ilmestyi Farrokhzadin kolmas kokoelma Esian. Hän aloitti suhteen kiistellyn kirjailija-elokuvaohjaaja Ebrahim Golestanin kanssa. Myös Forough Farrokhzad kiinnostui elokuvanteosta, ja 1962 sai ensi-iltansa hänen ainoaksi jäänyt dokumenttielokuva leprapotilaiden yhteisöstä, englanninkieliseltä nimeltään The House Is Black. Se sai useita kansainvälisiä elokuvapalkintoja. Elokuvan keskeinen elementti on tekijän oma kertojanääni, jolla hän lausuu omia runojaan ja säkeitä Koraanista.
Vuonna 1963 Unesco teki puolituntisen dokumentin UNESCO produced a thirty minutes movie about Farrokhzadista. Myös italialainen Bernardo Bertolucci teki hänestä 15 minuutin mittaisen haastatteluelokuvan.
Farrokhzadin neljäs runokokoelma Tavallodi Digar ilmestyi 1964. Se sisälsi runoja kuuden vuoden ajalta.
Farrokhzad kuoli auto-onnettomuudessa 32-vuotiaana 1967. Hänen viides kokoelmansa ilmestyi postuumisti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Forough Farrokhzad Wikimedia Commonsissa