stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jylhäjärvi (Hämeenkyrö)
Maantieto

Järven pituus on 350 metriä, leveys 200 metriä ja pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Järven ympäristössä korkeuserot ovat vähäisiä ja rannat ovat tasaisina soistunutta metsämaata. Järveen laskee vain yksi tulo-oja eikä sen valuma-alueella sijaitse muita järviä. Järven pohjoispäässä sijaitsevasta luusuasta lähtee 1,9 kilometriä pitkä laskuoja, joka laskee Vastjärveen. Puolivälissä ojaa sijaitsee pieni ja kapea Tilkkusjärvi. Rantaviivan kokonaispituus on 950 metriä ja rannoille on rakennettu kolme loma-asuntoa. Järven ympäristössä on vielä kolme maatilaa.
Järvelle pääsee seuraamalla yhdystietä 2611 Sirkkalaan, jossa käännytään Jylhäjärvelle vievälle tielle ja ajetaan sitä yli kolme kilometriä. Toinen reitti alkaa Porin ja Tampereen väliseltä valtatieltä 11, josta käännytää Kauniaisten tiehaarasta pohjoiseen.
Järvi sijaitsee sen eteläpuolella olevaa kolmen kunnan yhteistä rajapyykkiä. Sastamalan raja ylittää järven lounaispään, mutta suurin osa järveä kuuluu Hämeenkyrön puolelle. Nokian raja ohittaa järven etelärannan kymmenen metrin etäisyydeltä. Sastamalan puolella aluetta kutsutaan Jylhänmaaksi.
Historiaa

Kalmbergin kartastossa järven laskuoja ei kulkenut nykyistä Tilkusjärven ja Vastajärven reittiä, vaan se laski suoraan Haapaniemenkulman suuntaan ja sieltä Lehtiniemenlahteen. Kartan nimistössä on epätarkkuutta, sillä järven nimeksi on merkitty Kangarijärvi, jollainen on lounaassa (Kankari) ja jota Kalmbergin kartassa kutsuttiin Kangasjärveksi.
Muuta

Järven rannalla on myös Nokian helluntaiseurakunnan käytössä oleva Jylhäjärven leirikeskus.
Einbeck

| Einbeck |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Einbeck
 Koordinaatit: 51°49′N, 09°52′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Ala-Saksi
Piirikunta:  Northeim
Hallinto:  
 – Pormestari:  Sabine Michalek (CDU)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  231,31 km²
Väkiluku:  31 338
 – Väestötiheys:  140 as./km²
 
 Kotisivut  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Einbeck on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa Saksassa. Kaupungin väkiluku vuonna 2015 oli 31 338.
Ystävyyskaupungit

Thiais (Département Val-de-Marne), vuodesta 1962
Artern, vuodesta 1990
Paczków (saks. Patschkau), vuodesta 1992
Keene, vuodesta 2002
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Einbeck Wikimedia Commonsissa
Golda Meir

| Golda Meir> גולדה מאיר |
| --- | --- |

Israelin 4. pääministeri
 17. maaliskuuta 1969 – 3. kesäkuuta 1974  
Presidentti:  Zalman Shazar Efraim Katzir
Edeltäjä:  Levi Eshkol
Seuraaja:  Jitzhak Rabin
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1898 Kiova, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 8. joulukuuta 1978 (80 vuotta) Jerusalem Israel
Ammatti:  opettaja
Puoliso:  Morris Meyerson (1917–1951)
Tiedot
Puolue:  Mapai
 Nimikirjoitus
Golda Meir (o.s. Mabovitz, ent. Meyerson) 3. toukokuuta 1898 Kiova, Ukraina – 8. joulukuuta 1978 Jerusalem) oli Israelin valtion perustajia. Hän toimi työministerinä 1949–1956, ulkoministerinä 1956–1965 sekä Israelin neljäntenä pääministerinä 1969–1974.
Golda Meir oli Israelin politiikan "rautarouva" vuosia ennen kuin sanaa alettiin käyttää Margaret Thatcherista. David Ben Gurion kuvasi häntä kerran "hallituksen ainoaksi mieheksi". Hän oli maansa ensimmäinen naispääministeri ja näihin päiviin ainoa Israelissa, kolmas naispääministeri maailmassa.
Lapsuus Venäjän keisarikunnassa

Golda Mabovitz syntyi juutalaiseen perheeseen Venäjän keisarikunnassa Kiovassa, Ukrainassa vuonna 1898. Lapsuutensa aikaisimmaksi muistikuvaksi Golda mainitsee muistelmissaan isänsä rakentamassa estettä talon etuoveen kuultuaan huhuja tulossa olevista juutalaisiin kohdistuvista väkivaltaisuuksista, pogromeista. Elinolot olivat vaikeat keisarikunnan länsirajalla sijainneella alueella, jonne juutalaisia oli pakotettu muuttamaan – Golda ja hänen kaksi sisartaan (Sheyna ja Tzipke) olivat usein nälissään ja kylmissään. Goldan seitsemästä sisaruksesta viisi kuoli lapsena.
Perheen isä Moshe Mabovitz muutti vuonna 1903 Yhdysvaltoihin, ja muu perhe muutti perässä vuonna 1906. Ennen muuttoa Yhdysvaltoihin äiti ja lapset asuivat äidin kotikaupungissa Pinskissä. Goldan ihailema isosisko Sheyna oli vaarassa toimiessaan sionistisessa vallankumousliikkeessä.
Yhdysvaltoihin muutto 1906

Perhe asettui Milwaukeehen, Wisconsiniin, jossa isä työskenteli puuseppänä ja äiti, Blume Naiditch, piti ruokakauppaa. Goldan ollessa vain kahdeksanvuotias hän joutui aamuisin lyhyen aikaa huolehtimaan kaupasta äidin käydessä ostamassa tavaraa kauppaan torilta.
Golda Meir kävi Fourth Street -koulua (nykyisin Golda Meir School) vuodesta 1906 vuoteen 1912. Koulussa Golda organisoi ensimmäisen yhteiskunnallisen projektinsa, kun hän järjesti rahankeräyksen, jotta hänen koulukaverinsa saisivat rahaa koulukirjoja varten.
14-vuotiaana Golda meni North Division High Schooliin ja työskenteli osa-aikaisesti. Äiti kehotti Goldaa lopettamaan koulunkäynnin, hankkimaan työpaikan ja menemään naimisiin vanhemman miehen kanssa. Golda kapinoi ja karkasi kotoaan Sheyna-sisaren luo Denveriin. Golda asui Denverissä vuoden käyden koulua North High Schoolissa. Tuona aikana hän tapasi Morris Myersonin, mainoskylttimaalarin, josta myöhemmin tuli hänen aviomiehensä.
Golda palasi Milwaukeehen 18-vuotiaana isänsä toiveesta. Milwaukeessa Golda toimi aktiivisesti nuorisoliike Habonimissa. Hän piti puheita kokouksissa ja puhui usein sosialistisen sionismin puolesta. Hän myös toimi Palestiinasta tulleiden vierailijoiden hyväksi.
Valmistuttuaan opettajaksi Golda työskenteli julkisissa kouluissa. Oltuaan nuoruudestaan asti poliittisesti aktiivinen hän liittyi virallisesti Sionistiseen Työväenpuolueeseen vuonna 1915. Golda avioitui Morris Myersonin kanssa vuonna 1917. Vuonna 1921 pariskunta ja Goldan vanhempi sisko Sheyna muuttivat Palestiinaan.
Palestiinassa 1921

Ensimmäiset vuodet Britannian hallitsemassa Palestiinassa Golda ja Morris asuivat ja työskentelivät Merhavian kibbutsissa. Golda valittiin edustamaan kibbutsia ammattiyhdistysliike Histadrutissa.
Vuonna 1924 Golda ja Morris muuttivat pois kibbutsista Tel Aviviin ja sittemmin Jerusalemiin. Jerusalemissa perheeseen syntyi poika ja tytär, Menachem ja Sarah. Vuonna 1928 Golda valittiin sihteeriksi Histadrutin naisasiain neuvostoon. Tehtävä vaati muuttoa Tel Aviviin, jonne Golda lapsineen muutti Morrisin jäädessä Jerusalemiin. Vuonna 1936 Meir nousi Histadrutin johtoon.
Histadrut kasvoi ammattiyhdistysliikkeestä lopulta sionistiliikkeen varjohallitukseksi Britannian alaisessa Palestiinassa Goldan vaikutusvallan kasvaessa järjestössä. Vuonna 1946 brittihallinto pidätti useita sionistiliikkeen johtajia. Golda vältti pidätyksen. Hän neuvotteli brittihallinnon kanssa ja oli myös yhteydessä kasvavaan aseelliseen itsenäisyysliikkeeseen.
Israelin perustaminen 1948

Golda Meir oli yksi Israelin valtion itsenäisyysjulistuksen 24 allekirjoittajasta 14. toukokuuta 1948.
Seuraavana päivänä Egyptin, Syyrian, Libanonin, Transjordanian ja Irakin joukot hyökkäsivät Israeliin. Goldalle myönnettiin Israelin ensimmäinen passi ja hän matkusti Yhdysvaltoihin kerätäkseen rahaa uudelle valtiolle. Keräys tuotti 50 miljoonaa dollaria.
Palattuaan Golda toimi lyhyen aikaa ensimmäisenä Israelin suurlähettiläänä Moskovassa, jättäen tehtävän vuonna 1949. Osallistuessaan juutalaisen juhlapäivän viettoon Moskovassa 1948 Golda sai sankarin vastaanoton paikalle kokoontuneilta 50 000 venäjänjuutalaiselta. Massakokous osoitti, että Stalinin venäjänjuutalaisiin kohdistama sorto ei ollut onnistunut hävittämään juutalaisten identiteettiä. Israelin kymmenen sekelin seteleissä on kuva tästä kokouksesta.
Vuonna 1949 Golda valittiin Israelin parlamenttiin Knessetiin, jossa hän toimi yhtäjaksoisesti vuoteen 1974.
Hallituksessa

Golda Meir oli Israelin työministerinä vuodesta 1949 vuoteen 1956, jolloin maahan suuntautui voimakas muuttoliike. Alkaen vuodesta 1956 hän toimi ulkoministerinä pääministeri David Ben-Gurionin hallituksessa. Ben-Gurion pyysi Goldaa heprealaistamaan sukunimensä. Meir tarkoittaa hepreaksi valon sytyttäjää.
1960-luvun alussa Goldalla todettiin lymfooma. Hän piti sairauden salassa, koska hänen mielestään siitä ilmoittaminen olisi tehnyt hänet muiden mielestä kyvyttömäksi hoitamaan tehtäviään. Lopulta Golda erosi hallituksesta vuonna 1965, perustellen eroaan sairaudella ja työuupumuksella. Golda toimi työväenpuolueen pääsihteerinä kahdeksan kuukautta ja jätti tehtävän 1. elokuuta 1968.
Pääministerikausi

Levi Eshkolin kuoltua äkillisesti sydänkohtaukseen 26. helmikuuta 1969 parlamentti valitsi Golda Meirin pääministeriksi. Israelin pääministerinä hän oli 17. maaliskuuta 1969–1974. Meirin aloittaessa pääministerinä Israel oli täynnä itseluottamusta vallattuaan kuuden päivän sodassa suuria alueita arabinaapureilta. Egypti jatkoi sotatoimia ampumalla tykistöllä Israelin joukkoja Suezin kanavan varrella.
Pääministerikausi > Operaatiot Jumalan kosto ja Jumalan viha

Vuoden 1972 olympiakisoissa Münchenissä tapahtuneen terrori-iskun jälkeen pääministeri Meir vetosi maailman johtajiin saadakseen tukea iskuun vastuullisten kiinni saamiseksi. Tukea ei kuitenkaan tullut riittävästi Meirin ja Israelin puolustuskomitean mielestä, ja he valtuuttivat Mossadin murhaamaan Musta syyskuu -järjestön ja PFLP:n jäseniä missä päin maailmaa tahansa.
Pääministerikausi > Jom kippur -sota 1973

Israelin tiedustelupalvelu ei kyennyt selvittämään, olivatko arabinaapurit hyökkäämässä ennen kuin vasta sotaa edeltävänä päivänä. Kuusi tuntia ennen sodan alkua Meir tapasi puolustusministeri Moshe Dayanin ja yleisesikuntapäällikkö David Elazarin. Dayan oli sitä mieltä, että hyökkäys olisi epätodennäköinen, kun taas Elazar olisi halunnut tehdä ennaltaehkäisevän hyökkäyksen Syyrian joukkoja vastaan.
Meir teki päätöksen olla tekemättä ennaltaehkäisevää iskua, koska hän arvioi Yhdysvaltojen jättävän Israelin ilman tukea tässä tapauksessa. Euroopasta taas ei tukea saataisi, koska arabimaat uhkasivat Euroopan maita öljynviennin lopettamisella. Tämä oli oikea päätös, ja Yhdysvallat aloitti myöhemmin ilmasillan Israeliin (Operation Nickel Grass). Myöhemmin Henry Kissinger vahvisti Meirin arvion oikeaksi: mikäli Israel olisi iskenyt ensin, se ei olisi saanut Yhdysvalloilta "naulaakaan".
Pääministerikausi > Eroaminen

Meir joutui eroamaan 11. huhtikuuta 1974, koska katsottiin, että hän oli pääministerinä osavastuussa siitä, että Syyria ja Egypti pääsivät yllättämään Israelin Jom kippur -sodassa 6. lokakuuta 1973. Lisäksi koalitiohallituksessa oli sisäisiä ongelmia. Hänen seuraajakseen valittiin Jitzhak Rabin. Suhtautumisessa palestiinalaisiin Meir katsoi, ettei Israelin tarvinnut tehdä kompromisseja niin pitkään kuin se oli turvassa.
Golda Meir kuoli vuonna 1978 syöpään 80-vuotiaana, ja hänet haudattiin Herzl-vuorelle Jerusalemiin.
Kirjallisuutta

Barth, Reinhard: Historian suurnaiset.  ((Frauen, die Geschichte machten. Von Hatschepsut bis Indira Gandhi. Suomennos Tuulikki Virta, Katja Zöllner. Alkusanat Kaari Utrio)  Helsinki:  Ajatus Kirjat, 2005.  ISBN 951-20-6762-5.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Golda Meir vuonna 1914 Milwaukeessa
Golda Meir ja Eva Perón 9.4.1951.
Golda Meirin hauta Herzl-vuorella.
Garbsen

| Garbsen |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Garbsen
 Koordinaatit: 52°25′N, 9°36′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Ala-Saksi
Piirikunta:  Hannover
Hallinto:  
 – Pormestari:  Alexander Heuer (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  79,32 km²
Väkiluku (31.12.2015):  60 590
 – Väestötiheys:  763,9 as./km²
 
 www.garbsen.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Garbsen on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, Saksassa. Se sijaitsee Hannoverista luoteeseen ja kuuluu Hannoverin piirikuntaan. Hannoverin lisäksi kaupunkia rajaavat Langenhagen, Seelze, Wunstorf, Neustadt am Rühenberge ja Wedermark. Garbsenin asukasluku vuoden 2015 joulukuussa oli 60 590. Pinta-alaltaan kaupunki on 79,32 neliökilometrin suuruinen. Asukastiheys on 763,9 as./km².
Garbsenin kuntaan liitettiin Havelsen kunta 1. tammikuuta vuonna 1967. Kaupunginoikeudet Garbsenille myönnettiin 17. kesäkuuta vuonna 1968. Vuoden 1974 maaliskuussa kunnat Berenbostel, Frielingen, Heitlingen, Horst, Meyenfeld, Osterwald, Oberende, Osterwald Unterende, Schloß Ricklingen ja Stelingen liitettiin Garbseniin.
Garbsenilla on ystävyyskaupunkitoimintaa Ranskan Hérouville-Saint-Clairin, Tanskan Røddingin, Yhdistyneen kuningaskunnan Bassetlaw'n, Yhdysvaltain Farmers Branchin, Saksan Schönebeckin ja Puolan Wrześnian kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kaupungin verkkosivusto
Barokkikirkko Garbsenissa.
What We Saw from the Cheap Seats

| What We Saw from the Cheap Seats Regina Spektor |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä 2011, Los Angeles
 Julkaistu: 29. toukokuuta 2012
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Mike Elizondo, Regina Spektor
 Tyylilaji: anti-folk, kamaripop, indie rock
 Kesto: 37.18 46:03 (Deluxe Edition)
 Levy-yhtiö: Sire
Regina Spektorin muut julkaisut
| Live in London 2010 | What We Saw from the Cheap Seats 2012 | Remember Us to Life 2016 |
What We Saw from the Cheap Seats on yhdysvaltalaisartisti Regina Spektorin kahdeksas studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 2012.
Kappaleet

Small Town Moon – 3.02
Oh Marcello – 2.38
Don’t Leave Me (Ne me quitte pas) – 3.39
Firewood – 4.55
Patron Saint – 3.40
How – 4.48
All the Rowboats – 3.34
Ballad of a Politician – 2.13
Open – 4.30
The Party – 2.28
Jessica – 1.44
Kappaleet > Deluxe Edition

Call Them Brothers – 3.07 (feat. Only Son)
The Prayer of François Villon (Molitva) – 3.33
Old Jacket (Stariy Pidjak) – 2.04
Tuotanto

Mike Elizondo – tuottaja
Adam Hawkins – äänittäjä, miksaaja
Bob Ludwig – masteroija
Brent Arrowood – avustava äänittäjä, avustava miksaaja
Matt Craig – avustava miksaaja
Stephen Walker – design, graafinen suunnittelu
Shervin Lainez – valokuvat
Arviot

Allmusic:
Pitchfork Media: 6.3/10
Sputnikmusic: <ref>Sputnikmusic (Staff review)</ref
Aiheesta muualla

What We Saw from the Cheap Seats discogs.com -sivustolla
Darja (Pasila)

| Darja |
| --- | --- |
Näyttelijä(t):  Tiina Lymi
Ensi- esiintyminen:  Pasila 2.5 – The Spin-Off -televisiosarjan kausi 1, jakso 1 Kossu-a-bunga-bunga (helmikuu 2014)
Henkilötiedot
Ammatti:  Poliisi
Suhteet
Tutut:  Kyösti Pöysti Rauno Repomies Helga Tommi Neponen Pekka Routalempi Juhani Kontiovaara
Darja on suomalaisessa animaatiosarjassa Pasila 2.5 – The Spin-Off esiintyvä fiktiivinen hahmo, Pasilan poliisiasemalla työskentelevä poliisi. Hahmo ei esiinny alkuperäisessä Pasila-sarjassa. Darjan ääninäyttelijä on Tiina Lymi. Helgan tavoin Darjan sukunimeä ei ole paljastettu. Darja ei ensin tule toimeen komisario Kyösti Pöystin kanssa, mutta sarjan viimeisessä jaksossa synnyttää heidän poikansa.
| --- | --- |
Televisiosarjat:   Pasila (jaksot)  Pasila 2.5 – The Spin-Off (jaksot) 
Hahmot:   Kyösti Pöysti  Rauno Repomies  Tommi Neponen  Pekka Routalempi  Helga  Juhani Kontiovaara  Darja
Komitatiivi

Komitatiivi eli seuranto on sijamuoto. Suomen kielessä komitatiivin sijapääte on -ine-. Substantiivit vaativat aina possessiivisuffiksin eli omistusliitteen. Sen sijaan komitatiivissa olevan substantiivin adjektiiviattribuutti on ilman omistusliitettä, esim. korkeine torneineen. Sen yhteydessä käytetään usein vahvistussanaa kaikkineen, varsinkin puhekielessä myös päivineen. Koska komitatiivin päätteen alussa on i, komitatiivi on monikossa samanlainen kuin yksikössä. Komitatiivi on usein mahdollista korvata postpositiolla kanssa: hän tuli lapsineen → hän tuli lapsensa ~ lastensa kanssa, mutta toisinaan komitatiivilla ja kanssa-lausekkeella on erotettavissa selvästi erilaiset funktiot, esim. Tuomioja ei kollegoineen aio käydä sissien kanssa suoria neuvotteluja Filippiinien hallituksen ohitse. Komitatiivia käytetään sijamuodoista vähiten.
Esimerkkejä komitatiivista:
Johtaja Metsänen tuli kotiin salkkuineen.
Pekka ja Mikko saapuivat rikollisten linnakkeeseen miekkoineen.
Tohtori Virtanen puolisoineen.
Älä tahri seiniä likaisine sorminesi!
Komitatiivimuotoja käytetään ennen kaikkea vakiintuneissa sanonnoissa:
vaimoineen ja lapsineen (huom. vaikka vaimoja olisi vain yksi!), perheineen
kimpsuineen ja kampsuineen, tavaroineen päivineen, papereineen kaikkineen
niine hyvineen, omine nokkineen
Helsinki ympäristöineen, talo irtaimistoineen, hakemus liitteineen
kaikkine mukavuuksineen.
Viron kielen komitatiivi

Viron kielessä on komitatiivi-niminen sija, joka ilmaisee yhdessäoloa, välinettä, aikaväliä tai ominaisuutta. Muutamien verbien rektio edellyttää komitatiivia, esimerkiksi harjuda, rahul olla ja tutvuda. Komitatiivin tunnus on -ga.
Esimerkiksi
Ma sõidan linna bussiga Matkustan kaupunkiin bussilla
Tahan reisile sinuga Haluan matkalle kanssasi
Viron komitatiivi käännetään suomeksi eri sijoin tai rakentein, kuten mm. edellä olevista esimerkeistä näkyy. Sijan merkitys suomeksi on kuitenkin helppo mieltää ajattelemalla päätteen -ga olevan sama kuin suomen postpositio kanssa tai etenkin sen puhekielinen versio kaa: sinuga sinun kanssasi, sinun kaa jne. Tämä vastaa myös viron kielen komitatiivin oletettua kehityshistoriaa.
Unkarin kielen instrumentaali-komitatiivi

Unkarin kielessä esiintyy sijamuoto, jolla on sekä instrumentaalin että komitatiivin tehtävä. Muodon tunnus on vokaaliloppuisten sanojen yhteydessä -val/-vel; konsonanttipäätteisiin sanoihin liittyessään tunnuksen v assimiloituu loppukonsonantin kaltaiseksi.
Instrumentaali-komitatiivi ilmaisee muun muassa
a) sitä, kenen kanssa jotakin tehdään tai tapahtuu (komitatiivinen merkitys)
játszik a gyerekkel 'hän leikkii lapsen kanssa'
b) keinoa tai välinettä (instrumentaalinen merkitys)
vonattal megy 'hän matkustaa junalla'
c) tapaa (instrumentaalinen merkitys)
többet ésszel, mint erővel 'mieluummin älyllä kuin voimalla'
d) aikaa
éjjel 'yöllä'
Aiheesta muualla

http://users.jyu.fi/~pamakine/kieli/suomi/sijat/komitatiivi.html
Sijamuodot
abessiivi • ablatiivi • absolutiivi • adessiivi • adverbiaali • akkusatiivi • allatiivi • benefaktiivi • datiivi • delatiivi • distributiivi • eksessiivi • ekvatiivi • elatiivi • ergatiivi • essiivi • finaali • formaali • genetiivi • illatiivi • inessiivi • instruktiivi • instrumentaali • kausaali • kausatiivi • komitatiivi • komparatiivi • latiivi • lokatiivi • modaali • multiplikatiivi • nominatiivi • oppositiivi • partitiivi • prepositionaali • prolatiivi • separatiivi • situatiivi • sosiatiivi • sublatiivi • superessiivi • superlatiivi • temporaali • temporaalinen distributiivi • terminatiivi • translatiivi • vokatiivi
Moreno

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Moreno on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ariadna Chueca Moreno (s. 1991), espanjalainen koripalloilija ja koripallotuomari
Alberto Moreno (s. 1992), espanjalainen jalkapalloilija
Alejandro Moreno (s. 1979), venezuelalainen jalkapalloilija
Álex Moreno (s. 1993), espanjalainen jalkapalloilija
Antonio Moreno (1887–1967), espanjalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja
Antonio Moreno Casamitjana (s. 1927), chileläinen katolinen arkkipiispa
Antonio Montero Moreno (1928–2022), espanjalainen katolinen arkkipiispa
Belita Moreno (s. 1949), yhdysvaltalainen näyttelijä
Catalina Sandino Moreno (s. 1981), kolumbialainen näyttelijä
Chino Moreno (s. 1973), yhdysvaltalainen laulaja ja kitaristi
Daniel Moreno (s. 1981), espanjalainen maantiepyöräilijä
David López Moreno (s. 1982), espanjalainen jalkapalloilija
Federico Moreno Torroba (1891–1982), espanjalainen säveltäjä
Gabriel García Moreno (1821–1875), Ecuadorin presidentti
Gerard Moreno Balagueró (s. 1992), espanjalainen jalkapalloilija
Gladys Moreno (1933–2005), bolivialainen laulaja
Héctor Moreno (s. 1988), meksikolainen jalkapalloilija
Jacob Levy Moreno (1889–1974), itävaltalais-yhdysvaltalainen psykiatri, sosiaalipsykologi, kouluttaja, psykodraaman ja sosiometrian kehittäjä
Jaime Moreno (s. 1995), venezuelalais-nicaragualainen jalkapalloilija
Joan Moreno (s. 2000), espanjalainen ratameloja
José Luis Moreno (s. 1991), espanjalainen jalkapalloilija
José Luis Ortiz Moreno (s. 1967), espanjalainen tähtitieteilijä
Juan Carlos Moreno (s. 1975), espanjalainen jalkapalloilija
Juan Gutiérrez Moreno, Juanito (s. 1976), espanjalainen jalkapalloilija
Juan Manuel Moreno (s. 1970), espanjalainen poliitikko
Juanfran Moreno (s. 1988), espanjalainen jalkapalloilija
Lenín Moreno (s. 1953), Ecuadorin varapresidentti
Luis Moreno Mansilla (1919–2012), espanjalainen arkkitehti
Mariano Anastasio Moreno García (1938–2023), espanjalais-argentiinalainen katolinen piispa
Mario Moreno-Reyes, taiteilijanimi Cantinflas (1911–1993), meksikolainen elokuvakoomikko
Marcelo Martins Moreno (s. 1987), bolivialainen jalkapalloilija
Marcos Moreno, venezuelalainen näyttelijä
Omar Moreno Palacios (1938–2021), argentiinalainen kansanlaulaja-lauluntekijä, kitaristi ja gaucho
Querubín Moreno (s. 1959), kolumbialainen kilpakävelijä
Rafael Moreno, Pichichi (1892–1922), espanjalainen jalkapalloilija
Rafael Moreno Valle Rosas (1968–2018), meksikolainen poliitikko
Rita Moreno (s. 1931), puertoricolainen näyttelijä
Robert Moreno (s. 1977), espanjalainen jalkapallovalmentaja
Roberto Moreno (s. 1959), brasilialainen autourheilija
Rodrigo Moreno (s. 1991), brasilialais-espanjalainen jalkapalloilija
Samuel Moreno Rojas (1960–2023), kolumbialainen poliitikko, Bogotán pormestari
Thaisa de Moraes Rosa Moreno (s. 1988), brasilialainen jalkapalloilija
Yipsi Moreno (s. 1980), kuubalainen moukarinheittäjä.
Muita merkityksiä

Azúcar Moreno, espanjalainen naisduo
ARA Moreno, Argentiinan laivaston taistelulaiva 1915-1956
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Teemu Hirvilammi

Teemu Hirvilammi kuvattuna vuonna 1974.
Teemu Hirvilammi (15. marraskuuta 1955 Helsinki – 6. maaliskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen runoilija.
Hirvilammi debytoi runoilijana vuonna 1977 omakustanteisella teoksellaan Aika tallaa torakat. Hänen ensimmäinen kustannettu runokokoelmansa Niille jotka dallaa sateessa ilmestyi vuonna 1981 WSOY:n kustantamana. Hänen viimeiseksi teoksekseen jäi vuonna 2008 ilmestynyt Vulkaaniset vuodet. Hirvilammilta ilmestyi yhteensä 14 teosta.
Hirvilammen runokokoelma Pyramidipipo oli Runeberg-palkintoehdokkaana vuonna 2000.
Tuotanto

Aika tallaa torakat.  Helsinki:  Teemu Hirvilammi, 1977.
Niille jotka dallaa sateessa.  Helsinki:  WSOY, 1981.  ISBN 951-0-10651-8.
Joukkohaudassa et ole yksin.  Helsinki:  WSOY, 1982.  ISBN 951-0-11435-9.
Perheet haihtuvat historiaan.  Helsinki:  Tammi, 1985.  ISBN 951-30-6330-5.
Aniksis-kevät.  Helsinki:  Tammi, 1987.  ISBN 951-30-6735-1.
Puisto ilman penkkiä.  Helsinki:  Tammi, 1989.  ISBN 951-30-9057-4.
Viides vuodenaika.  Helsinki:  Tammi, 1991.  ISBN 951-30-9169-4.
Pyramidipipo.  Turku:  Sammakko, 1999.  ISBN 952-5194-07-8.
Asun koiran kanssa radanvarressa.  Turku:  Sammakko, 2000.  ISBN 952-5194-16-7.
Kotkanpääkeitto: Valitut runot 1977–2001.  Turku:  Sammakko, 2001.  ISBN 952-5194-30-2.
Tiikeri joen rannalla.  Turku:  Sammakko, 2004.  ISBN 952-5194-83-3.
Volga-asiamiehen liiketoiminta.  Turku:  Sammakko, 2005.  ISBN 952-483-019-1.
Käpylän konditoria.  Turku:  Sammakko, 2007.  ISBN 978-952-483-047-8.
Vulkaaniset vuodet.  Turku:  Sammakko, 2008.  ISBN 978-952-483-085-0.
Aiheesta muualla

Sundqvist, Janne: Runoilija Teemu Hirvilammi on kuollut Yle Uutiset.  6.3.2015.
Angela Aames

Angela Aames (27. helmikuuta 1956 – 27. marraskuuta 1988) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Etelä-Dakotassa ja opiskeli Etelä-Dakotan yliopistossa ennen lähtemistään Hollywoodiin.
Aames esiintyi muun muassa elokuvissa Scarface – arpinaama (1983) ja Polttarit (1984) sekä useasti myös televisiossa.
Aames kuoli 32-vuotiaana äkisti ilmenneeseen sydänlihaksen sairaustilaan.