stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1967
Syntyneitä > huhtikuu–kesäkuu

5. huhtikuuta – Tasia Valenza, yhdysvaltalainen ääninäyttelijä (Metal Gear Solid)
6. huhtikuuta – Kathleen Barr, kanadalainen ääninäyttelijä
6. huhtikuuta   – Mika Koivuniemi, suomalainen keilaaja
7. huhtikuuta – Ari Peltonen, suomalainen radiotoimittaja
7. huhtikuuta   – Pia Viitanen, suomalainen poliitikko
12. huhtikuuta – Jakob Axel Nielsen, tanskalainen poliitikko
20. huhtikuuta – Michael Stephen Portnoy (”Mike Portnoy”), yhdysvaltalainen muusikko ("Dream Theater")
21. huhtikuuta – Riikka Ala-Harja, suomalainen kirjailija ja dramaturgi
22. huhtikuuta – Ripsa Koskinen-Papunen, suomalainen toimittaja
23. huhtikuuta – Andrea Castellan, italialainen sarjakuvakäsikirjoittaja
24. huhtikuuta – Tiia Hasa, suomalainen televisiokuuluttaja
26. huhtikuuta – Valentine Strasser, Sierra Leonen presidentti 1992–1996
28. huhtikuuta – Kari Hämäläinen, suomalainen taloustieteilijä
30. huhtikuuta – Steven Mackintosh, englantilainen näyttelijä
5. toukokuuta – Marjukka Karttunen, suomalainen Kokoomuksen kansanedustaja
7. toukokuuta – Mia Mironoff (aik. Klemola, Liski), suomalainen tanssitaiteilija, näyttelijä ja kulttuurivaikuttaja
12. toukokuuta – Paul d'Amour, yhdysvaltalainen basisti ("Tool")
12. toukokuuta   – Rane Vaskivuori, suomalainen sisustussuunnittelija ja tuotemuotoilija (k. 2016)
13. toukokuuta – Charles Michael Schuldiner (”Chuck Schuldiner”), yhdysvaltalainen laulaja ("Death") (k. 2001)
16. toukokuuta – Manu Sareen, tanskalainen poliitikko ja kirjailija
18. toukokuuta – Heinz-Harald Frentzen, saksalainen Formula 1 -kuljettaja
19. toukokuuta – Alessia Aquilani (”Alexia”), italialainen laulaja
20. toukokuuta – Ramzi Yousef, pakistanilainen terroristi
21. toukokuuta – Chris Benoit, kanadalainen show-painija (k. 2007)
23. toukokuuta – Phil Selway, englantilainen Radiohead-yhtyeen rumpali
23. toukokuuta   – Sari Tamminen, suomalainen juontaja
24. toukokuuta – Dana Ashbrook, yhdysvaltalainen näyttelijä
25. toukokuuta – Poppy Z. Brite, yhdysvaltalainen kirjailija
27. toukokuuta – Paul Gascoigne (”Gazza”), englantilainen jalkapalloilija
29. toukokuuta – Noel Gallagher, englantilainen muusikko ("Oasis")
31. toukokuuta – Phil Keoghan, uusiseelantilainen televisiojuontaja ja -käsikirjoittaja
31. toukokuuta   – Iivi Anna Masso, suomalainen politiikan tutkija ja kolumnisti
1. kesäkuuta – Stefan Wallin, suomalainen poliitikko
3. kesäkuuta – Minna Koskela, suomalainen freelancenäyttelijä
6. kesäkuuta – Paul Giamatti, yhdysvaltalainen näyttelijä
7. kesäkuuta – Olli Mustonen, suomalainen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä
7. kesäkuuta   – David Navarro, yhdysvaltalainen kitaristi ("Red Hot Chili Peppers")
16. kesäkuuta – Aase Berg, ruotsalainen kirjailija
19. kesäkuuta – Bjørn Dæhlie, norjalainen hiihdon moninkertainen olympiavoittaja
20. kesäkuuta – Nicole Kidman, australialainen näyttelijä
24. kesäkuuta – Mia St. John, yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
24. kesäkuuta   – Richard Kruspe, saksalainen kitaristi ("Rammstein")
25. kesäkuuta – Päivi Lipponen, suomalainen poliitikko (SDP)
30. kesäkuuta – Jukka-Pekka Annala, suomalainen tv-psykologi, jääkiekkovalmentaja ja rekrytointiammattilainen
Kuolleita > huhtikuu–kesäkuu

5. huhtikuuta – Hermann Joseph Muller, vuoden 1946 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen geenitutkija (s. 1890)
8. huhtikuuta – Lauri Kuusanmäki, suomalainen historioitsija ja kansatieteilijä (s. 1894)
9. huhtikuuta – Emil Lautala, suomalainen poliitikko (s. 1882)
15. huhtikuuta – Antonio De Curtis, Totò, italialainen näyttelijä (s. 1898)
19. huhtikuuta – Konrad Adenauer, Saksan liittokansleri 1949–1963 (s. 1876)
19. huhtikuuta   – Elsa Elenius, suomalainen keramiikkataiteilija (s. 1897)
19. huhtikuuta   – Marja Lahti, suomalainen Keskustapuolueen poliitikko ja ministeri (s. 1901)
20. huhtikuuta – Birger Ljungberg, norjalainen upseeri ja puolustusministeri (s. 1884)
22. huhtikuuta – Tom Conway, englantilainen elokuva- ja radionäyttelijä (s. 1904)
24. huhtikuuta – Vladimir Komarov, neuvostoliittolainen kosmonautti (s. 1927) (kuoli Sojuz 1 -lennolla)
24. huhtikuuta – Joseph Boxhall, brittiläinen meriupseeri, Titanin neljäs perämies (s. 1884)
29. huhtikuuta – Emil Anton Bundmann (”Anthony Mann”), yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja (Glenn Miller Story) (s. 1906)
3. toukokuuta – Ernst Wollweber, itäsaksalainen kommunisti, Stasin päällikkö (s. 1898)
4. toukokuuta – Bengt von Törne, suomalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija (s. 1891)
10. toukokuuta – Lorenzo Bandini, italialainen Formula 1 -kuljettaja (s. 1935)
13. toukokuuta – Olli J. Uoti, suomalainen poliitikko (s. 1930)
14. toukokuuta – Jens Isak Kobro, norjalainen poliitikko (s. 1882)
14. toukokuuta   – Osvaldo Moles, brasilialainen toimittaja ja radiojuontaja (s. 1913)
15. toukokuuta – Edward Hopper, yhdysvaltalainen taidemaalari (s. 1882)
21. toukokuuta – Jarl Sundqvist, suomalainen metsäneuvos (s. 1897)
25. toukokuuta – Martta Suonio, suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (s. 1899)
27. toukokuuta – Johannes Itten, sveitsiläinen taidemaalari, mystikko, taidekasvatuksen ja väriopin teoreetikko (s. 1888)
29. toukokuuta – Margareta Ahlstedt-Willandt, suomalainen tekstiilitaiteilija (s. 1889)
30. toukokuuta – Georg Wilhelm Pabst, saksalainen elokuvaohjaaja (s. 1885)
3. kesäkuuta – V. E. Törmänen, suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija (s. 1886)
7. kesäkuuta – Dorothy Parker, yhdysvaltalainen novellisti, runoilija, käsikirjoittaja ja kirjallisuuskriitikko (s. 1893)
8. kesäkuuta – Sergei Gorodetski, venäläinen runoilija (s. 1884)
10. kesäkuuta – Spencer Tracy, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä (Meren urhoja) (s. 1900)
14. kesäkuuta – Edward Patrick Eagan (”Eddie Eagan”), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja kelkkailija (olympiavoittaja) (s. 1897)
26. kesäkuuta – Françoise Dorléac, ranskalainen näyttelijä (s. 1942)
27. kesäkuuta – Toivo Koskikallio, suomalainen lähetyssaarnaaja ja sinologi (s. 1889)
28. kesäkuuta – Max von Hellens, suomalainen majuri ja sota-aikainen vakooja (s. 1898)
29. kesäkuuta – Primo Carnera, italialainen nyrkkeilijä (maailmanmestari) (s. 1906)
29. kesäkuuta   – Ester Viljanen-Lampi, suomalainen näytelmäkirjailija (s. 1903)
29. kesäkuuta   – Vera Jayne Palmer (”Jayne Mansfield”), yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1933)
Kuolleita > tuntematon päivämäärä

Roope Ankka, kuvitteellinen antropomorfinen Disneyn eläinmaailman ankkahahmo (Don Rosan Roope Ankan elämä ja teot -sarjakuvakirjan aikajanan mukaan Glasgow'ssa)
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: Hans Bethe
Nobelin kemianpalkinto: Manfred Eigen, Ronald Norrish ja George Porter
Nobelin lääketieteen palkinto: Ragnar Granit, Haldan Keffer Hartline ja George Wald
Nobelin kirjallisuuspalkinto: Miguel Ángel Asturias
Muuta

Elokuvavuosi 1967
Kirjallisuusvuosi 1967
Musiikkivuosi 1967
Urheiluvuosi 1967
Jimi Hendrix vuonna 1967
X-15-kone
Abstrakti tietotyyppi

Abstrakti tietotyyppi (engl. abstract data type, ADT) on tyypin määrittely, joka määrittelee vain tyypin tietosisällön ja tyyppiin kuuluvat operaatiot, ei tyypin toteutustapaa. Toisin sanoen ADT määrittelee tarkalleen ja täydellisesti tyypin julkisen rajapinnan eikä mitään muuta. Esimerkiksi abstraktin tietotyypin Stack (pino) määrittely voisi kertoa muun muassa, että tallennettavat alkiot ovat kokonaislukuja, alkion pinon päällimmäiseksi lisäävä operaatio on push ja pinon päältä alkion poistava operaatio on pop. Tietorakenteen toteutustapaan ADT ei ota mitään kantaa.
ADT siis määrittelee eräänlaisen rakenneosan, jota voidaan käyttää muita ohjelmia rakennettaessa. Ohjelmoija voi (ja hänen pitääkin) kirjoittaa ohjelmansa siten, että se käyttää vain ADT:n määrittelyn mukaisia ominaisuuksia, jolloin ohjelma toimii edelleenkin vaikka esimerkiksi kokonaislukutaulukkoon perustuva pino vaihdettaisiinkin linkitettyyn listaan perustuvaksi pinoksi.
Abstraktit tietotyypit

Esimerkiksi kokonaisluvut ovat ADT, jotka määritellään arvoina ..., -2, -1, 0, 1, 2, ... sekä yhteen-, vähennys-, kerto- ja jakolaskutoimituksista sekä suurempi kuin, pienempi kuin jne., jotka käyttäytyvät tutun matematiikan mukaisesti (jakolasku huomioiden), riippumatta siitä, kuinka tietokone esittää kokonaisluvut. Käyttäytyminen sisältää erilaisten aksioomien noudattamisen (yhteenlaskujen assosiatiivisuus ja kommutatiivisuus jne.) sekä operaatioiden ennakkoehdot (ei voi jakaa nollalla). Tyypillisesti kokonaisluvut esitetään tietorakenteessa binäärilukuina, useimmiten kahden komplementtina, mutta ne voivat olla binäärikoodattuja desimaalilukuja tai yhden komplementteja. Useimmissa tarkoituksissa käyttäjä voi työskennellä abstraktion kanssa konkreettisen esitystavan sijaan ja käyttää tietoja ikään kuin tyyppi olisi abstrakti.
ADT ei koostu vain laskutoimituksista, vaan myös arvojen määrittelyjoukoista ja rajoituksista määriteltyjä laskutoimituksia varten. "Rajapinta" viittaa tyypillisesti vain laskutoimituksiin ja ehkä joihinkin toimintojen rajoituksiin, kuten ennakko- ja jälkiehtoihin; mutta ei muihin rajoituksiin, kuten toimintojen välisiin suhteisiin.
Esimerkiksi abstrakti pino, joka on viimeksi sisään, ensimmäiseksi ulos -rakenne, voidaan määrittää kolmella toiminnolla: push: lisää alkion pinon päällimmäiseksi; pop: poimii pinon päällimmäisen alkion; ja peek tai top: palauttaa pinon päällimmäisen alkion poistamatta sitä. Abstraktilla jonolla, joka on ensimmäiseksi sisään, ensimmäiseksi ulos -rakenne, on myös kolme toimintoa: enqueue: lisää alkion jonon viimeiseksi; dequeue: poimii jonon ensimmäisen alkion; ja front, joka käsittelee jonon ensimmäistä alkiota. Jos nämä olisivat rakenteiden koko määritelmät, näitä kahta tietorakennetta ja niiden erilaista odotettua järjestyskäyttäytymistä ei voitaisi erottaa toisistaan. Siten käyttöön otetaan rajoitus, joka pinolle määrittää, että jokainen pop- käsky palauttaa (ja poistaa) aina viimeksi työnnetyn alkion, johon ei ole vielä käytetty pop- käskyä, ja jonolle (päinvastoin) määrittää, että pop toimii ensimmäiseksi lisätylle alkiolle.
Algoritmien tehokkuutta analysoitaessa voidaan myös määritellä, että kaikki toiminnot vievät saman ajan riippumatta siitä, kuinka monta alkiota pinoon on työnnetty ja että pino käyttää vakiomäärää tallennustilaa kullekin elementille. Aikarajoja ei kuitenkaan aina pidetä osana ADT:n määritelmää.
Johdanto

Abstraktit tietotyypit ovat puhtaasti teoreettisia kokonaisuuksia, joita käytetään (muun muassa) yksinkertaistamaan abstraktien algoritmien kuvausta, luokittelemaan ja arvioimaan tietorakenteita sekä kuvaamaan muodollisesti ohjelmointikielten tyyppijärjestelmiä. ADT voidaan kuitenkin toteuttaa tietyillä tietotyypeillä tai tietorakenteilla, monin tavoin ja monilla ohjelmointikielillä; tai kuvailtuna virallisella määrityskielellä. ADT:t toteutetaan usein moduuleina: moduulin käyttöliittymä ilmoittaa ADT-toimintoja vastaavat proseduurit, joskus rajoituksia kuvaavilla kommenteilla. Tämä tiedon piilotus menetelmä mahdollistaa moduulin toteutuksen muuttamisen asiakasohjelmia häiritsemättä.
Termiä abstrakti tietotyyppi voidaan pitää myös useiden algebrallisten rakenteiden, kuten hilan, ryhmien ja renkaiden, yleisenä lähestymistapana. Abstraktien tietotyyppien käsite liittyy tiedon abstraktion käsitteeseen, joka on tärkeä olio-ohjelmoinnissa ja sopimuspohjaisessa ohjelmoinnissa.
Aiheesta muualla

Malmi, L. & Korhonen, A. & Karavirta V.: Tietorakenteiden luokittelua Elektroninen oppikirja / Opetusmoniste. HUT. Arkistoitu 2.7.2015. Viitattu 1.7.2015.
Mäyrä, H.: ”3.1 Abstrakti tietotyyppi (Abstract data type)”, Tietorakenteet ja algoritmit. Määritä julkaisija! Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Wang, Peng & Cuellar, Santiago & Chlipala, Adam: Compiler verification meets cross-language linking via data abstraction. OOPSLA '14: Proceedings of the 2014 ACM International Conference on Object Oriented Programming Systems Languages & Applications, 2014.  ACM. Artikkelin verkkoversio. (PDF) (englanniksi)
Rudolf Lidl, Chapter 7, section 40. Abstract Algebra. Springer 2004. ISBN 978-81-8128-149-4
Gavrilo Princip

| Gavrilo Princip |
| --- | --- |
 Princip vankisellissään Terezínin linnassa vuonna 1914.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1894 Obljaj, Bosnian vilajet, Itävalta-Unkari
Kuollut: 28. huhtikuuta 1918 (23 vuotta) Terezín, Böömi, Itävalta-Unkari
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Gavrilo Princip ([ɡǎʋrilɔ prǐntsip]; 25. heinäkuuta 1894 Obljaj, Bosnian vilajet, Itävalta-Unkari – 28. huhtikuuta 1918 Terezín, Böömi, Itävalta-Unkari) oli Bosnian serbeihin kuulunut opiskelija, joka ampui Itävalta-Unkarin kruununperillisen, arkkiherttua Frans Ferdinandin ja tämän vaimon herttuatar Sophien Sarajevossa 28. kesäkuuta 1914. Tämä Sarajevon laukauksina tunnettu murha johti Itävalta-Unkarin sotatoimiin Serbiaa vastaan, mikä monimutkaisten liittosopimusten takia toimi laukaisevana tekijänä ensimmäisen maailmansodan syttymiselle.
Lapsuus ja nuoruus

Gavrilo Principin isä oli postinkantaja. Perheen yhdeksästä lapsesta kuusi kuoli jo vauvana ja Gavrilonkin terveys oli jo nuoruudesta asti pahasti heikentynyt. Kouluvuosina Sarajevossa hän radikalisoitui ja liittyi Nuori Bosnia -serbiryhmään, joka ajoi Bosnian ja Hertsegovinan liittämistä Serbiaan. Myöhemmin hän liittyi salaiseen terroriryhmään Musta käsi, jolla oli läheiset yhteydet Serbian armeijan tiedustelupalveluun.
Arkkiherttuan murha

Kesäkuun lopulla 1914 Princip osallistui arkkiherttuan murhaan Sarajevossa. Kun Nedeljko Čabrinovićin pommi oli lentänyt ohi arkkiherttuan autosta, ajajan väistettyä kranaatin, ja kun viisi muutakaan salaliittolaista ei kyennyt hyökkäämään, murhasuunnitelma näytti epäonnistuvan. Frans Ferdinand päätti kuitenkin vierailla sairaalassa tapaamassa aikaisemman pommihyökkäyksen uhreja. Princip oli edelleen asemissa lähellä Latinalaista siltaa, kun hän huomasi arkkiherttuan auton ajavan ohi, sen käännyttyä risteyksestä väärään suuntaan. Princip syöksähti auton luo ja ampui FN Browning M1910 -pistoolilla herttuatar Sophieta vatsaan. Principin toinen laukaus osui Ferdinandia kaulaan. Sekä arkkiherttua että herttuatar vietiin kuvernöörin asunnolle, jossa he kuolivat haavoihinsa.
Pidätys ja kuolema

Princip yritti tappaa itsensä ensin ottamalla syanidia, mutta hän oksensi myrkyn ulos. Čabrinovićille oli käynyt aikaisemmin samalla tavalla, ilmeisesti salaliittolaisia oli petetty ja heille oli myyty tehottomampaa myrkkyä. Sen jälkeen hän yritti ampua itsensä, mutta häntä estettiin toteuttamasta aiettaan. 19-vuotias Princip oli liian nuori (hän täytti 20 vain 27 päivää myöhemmin) saamaan kuolemanrangaistusta, joten hänet tuomittiin pisimpään mahdolliseen vankeusrangaistukseen, 20 vuotta. Princip lähetettiin Böömin pohjoisosan Terezíniin, jossa häntä pidettiin huonoissa oloissa, jotka entisestään pahenivat maailmansodan takia. Hän kuoli tuberkuloosiin 23 vuoden ikäisenä.
Vaikutus

Gavrilo Princip on kiistelty henkilö Serbiassa sekä Bosnia ja Hertsegovinassa. Serbit pitävät häntä sankarina ja hänen tekojaan kuvaillaan serbialaisissa historian oppikirjoissa ”suurina vapauden tekoina”, kun taas bosnien ja kroaattien mielestä Princip oli terroristi. Principin unelma yhtenäisestä serbien johtamasta valtiosta inspiroi serbejä vastustamaan bosniakkien ja kroaattien päätöstä julistaa Bosnia ja Hertsegovina itsenäiseksi serbijohtoisen Jugoslavian hajotessa 1992. Principistä elämäkerran vuonna 2014 julkaisseen brittiläisen toimittajan Tim Butcherin mukaan Princip ”leikki nationalismin tulella.”
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gavrilo Princip Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef 
Principin käyttämä FN Browning M1910 -pistooli
Ramzi Nafi Agha

| Ramzi Nafi Rasheed Agha |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1917 Arbil, Osmanien valtakunta
Kuollut: 1949 (32 vuotta) Arbil, Irakin kuningaskunta
Kansalaisuus:   Irakin kuningaskunta
Muut tiedot
Koulutus: Beirutin amerikkalainen yliopisto
Järjestö:  Hîwa (Äärioikeistolainen puolue)
 Nimikirjoitus
Ramzi Nafi Agha myös Ramzi Nafi Rasheed Agha (kurdiksi رەمزی نافیع ئاغا‎, Ramzi Nafi 'Aghâ; 1917 Arbil, Osmanien valtakunta – 1949 Arbil, Irakin kuningaskunta) oli kurdilainen kansallissosialisti, joka otti osaa operaatio Mammothiin. Osallistuminen operaatioon toi hänelle suuren suosion kurdilaisena itsenäisyystaistelijana.
Elämä

Ramzi Nafi syntyi Ataulla Aghan palatsissa Arbilissa, Osmanien valtakunnassa rikkaaseen ja kunnioitettuun perheeseen. Hän tuli tunnetusta mamundi-heimosta, joka tunnettiin hyvin Kurdistanissa.
Ramzi kävi peruskoulua Arbilissa kuusi vuotta ja sen jälkeen keskikoulua kolme vuotta. Tämän jälkeen hän kävi lukiota vuoden Kirkukissa. Siellä hän liittyi äärioikeistolaiseen Hîwa ('Toivo') -puolueeseen, joka oli käytännössä fasistipuolue. Ramzi meni Bagdadiin tiedesuuntautuneeseen lukioon, jossa hän kävi vuonna 1938 yhdennentoista luokan.
Myöhemmin, ennen valmistumistaan, hän joutui poliittisista syistä muuttamaan Bagdadista Beirutiin. Hän oleskeli Beirutissa lokakuusta 1941 maaliskuuhun 1942. Siellä hän aloitti opiskelun Beirutin amerikkalaisessa yliopistossa. Monet opiskelijat ja opettajat pitivät häntä hyvin taistelevana ja vihamielisenä brittejä kohtaan. Beirutissa oleskellessaan hän oli liittynyt myös nationalistiseen Khoybun-puolueeseen, joka jo tuolloin pyrki itsenäiseen Kurdistaniin. Menestyksensä ja Beirutin amerikkalaisesta yliopistosta valmistumisensa vuoksi Ramzi Nafi siirrettiin arvostettuun Istanbulin amerikkalaiseen yliopistoon.
Operaatio Mammoth

Pian sen jälkeen kun Ramzi Nafi saapui vuonna 1942 Istanbuliin, häneen otti yhteyttä natsi-Saksan tiedustelupalvelu Abwehr. Gottfried Johannes Müller johti operaatiota yhdessä Friedrich Wilhelm Hoffmannin kanssa. He tapasivat Ramzi Nafin kahvilassa ja keskustelivat mahdollisuudesta luoda suunnitelma kurdien yhdistämiseksi. Vastineeksi kurdien kapinoista brittejä vastaan, jotka miehittivät parhaillaan Kirkukin öljykenttiä, perustettaisiin itsenäinen Kurdistan saksalaisten avustuksella. Suunnitelman nimi oli ”Unternehmen Brennenden Orient”, ja se koostui kahdesta olemassa olevasta ja uudesta suunnitelmasta, joista toinen koski Irakia ja toinen Irania.
Adolf Hitler oli laadituttanut ja henkilökohtaisesti hyväksynyt Irak-suunnitelman. Suunnitelman mukaan Gottfried Müller, Ramzi Nafi ja Abwehrin jäsenet laskeutuisivat Kurdistaniin ja antaisivat kapinakäskyt brittejä vastaan heimoille, jotka ovat läheisiä šeikki Mahmud Barzanjille. Onnistuessaan kapina käyttäisi kurdien rahoittamia tarvikkeita ja aseita sekä Luftwaffen KG 200 -ilmatukea. Sitä vahvistetaan Saksan totaalisella hyökkäyksellä, jonka piti ulottua sekä Intiaan että Palestiinaan brittien karkottamiseksi Afrikasta ja Etelä-Aasiasta.
Operaation epäonnistuminen

Tehtävä epäonnistui heti ensimmäisenä päivänä. Ase- ja varustekontit katosivat laskuvarjohypyn aikana ja ryhmä laskeutui 300 kilometrin päähän aiotusta kohteesta. Britit pidättivät osallistujat 12 päivää myöhemmin. Ramzi ja saksalaiset upseerit joutuivat brittien ja irakilaisten vangeiksi, ja heitä kidutettiin ja kuulusteltiin. Saksalaiset osallistujat lähetettiin vuonna 1947 brittiläiselle sotavankileirille Saksaan, ja heidät vapautettiin myöhemmin. Ramzi sai elinkautisen vankeustuomion.
Kuolema

Vuonna 1947, kaksi vuotta toisen maailmansodan päättymisen jälkeen, Ramzi Nafi vapautettiin koska hänelle oli tullut vakavia mielenterveydellisiä ongelmia kidutuksen ja kuulustelemisen aikaisesta väkivallasta. Hän asui loppuelämänsä pienessä asunnossa kaukana Arbilissa olevista sukulaisistaan. Ramzi Nafi kuoli vuonna 1949, 32 vuoden ikäisenä kuulustelun aikaisen väkivallan aiheuttamiin komplikaatioihin.
Elämäkerrat

Ramzi Nafi', the great martyr whom the city of Hawler sacrificed. Mas'ud Mohamad, 1985.
Operaatioon osallistuneet saksalaiset.
Ramzi Nafin pidätyskuva.
Ramzi Nafin mukaan nimetty katu Arbilissa.
Lauri Kristian Relander

| Lauri Kristian Relander |
| --- | --- |
 Presidentti Lauri Kr. Relander vuonna 1928.
Suomen tasavallan 2. presidentti
 2.3.1925–2.3.1931   
Pääministeri:   Lauri Ingman  Antti Tulenheimo  Kyösti Kallio  Väinö Tanner  Juho Sunila  Oskari Mantere  P. E. Svinhufvud 
Edeltäjä:  K. J. Ståhlberg
Seuraaja:  P. E. Svinhufvud
Eduskunnan puhemies
 2.4.1919–8.5.1920  
Edeltäjä:  Paavo Virkkunen
Seuraaja:  Kyösti Kallio
Viipurin läänin maaherra
 1920–1925  
Edeltäjä:  Antti Hackzell
Seuraaja:  Arvo Manner
Kansanedustaja
 1.3.1910–1.2.1914 1.11.1917–8.10.1920  
Ryhmä/puolue:  Maalaisliiton eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Viipurin läänin itäinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. toukokuuta 1883 Kurkijoki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 9. helmikuuta 1942 (58 vuotta) Helsinki
Puoliso:  Signe Relander
Tiedot
Puolue:  Maalaisliitto
Koulutus:  filosofian tohtori agronomi
Uskonto:  luterilainen
Lauri Kristian Relander (ristimänimeltään Lars Kristian, 31. toukokuuta 1883 Kurkijoki – 9. helmikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen agronomi, poliitikko ja Suomen tasavallan toinen presidentti vuosina 1925–1931.
Relander oli puoluetaustaltaan maalaisliittolainen. Relanderia kutsuttiin ”Reissu-Lasseksi”, koska hän matkusti aikansa mittapuun mukaan paljon. Presidenttikautenaan Relander teki useita ulkomaanmatkoja, ja hän kävi Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Virossa ja Latviassa. Uutena valtiona Suomen oli järjestettävä suhteet lähivaltioihin, joten aktiivinen ulkomaanedustaminen oli olennaista, vaikkei sitä laajasti ymmärrettykään. Relanderin edeltäjä K. J. Ståhlberg ei ollut tehnyt yhtään valtiovierailua.
Relander ei hyväksynyt kieltolakia mutta noudatti sitä silti säntillisesti. Hän nimitti muun muassa Suomen ensimmäisen naisministerin Miina Sillanpään Väinö Tannerin sosiaalidemokraattiseen vähemmistöhallitukseen sekä myönsi kauppaneuvoksen arvonimen naiselle ensimmäistä kertaa Suomen historiassa.
Koulutukseltaan Relander oli filosofian tohtori ja agronomi. Ennen presidenttiyttään Relander toimi Viipurin läänin maaherrana ja presidenttiytensä jälkeen Suomen Maalaisten keskinäisen palovakuutusyhtiön johtajana. Tehtävään siirtyessään hän oli vakuutusalan ummikko, mutta oppi alan nopeasti. Palovakuutusyhtiö oli Lähi-Tapiolan edeltäjä.
Ennen poliittista uraa

Lars Kristian Relander syntyi Laatokan rannalla Kurkijoen kunnassa 31. toukokuuta 1883 agronomi Evald Relanderin ja rovastintytär Gertrud Maria o. s. Olsonin poikana. Hänellä oli veli Ilmari Relander ja siskopuoli Katri Relander. Kouluvuosina pojan etunimi suomentui Lauriksi. Relander suoriutui ylioppilaskirjoituksistaan vuonna 1901 keskinkertaisesti ja seurasi isänsä jälkiä ryhtyen opiskelemaan pääaineinaan maanviljelyskemiaa ja maanviljelystaloutta. Vuonna 1905 Relanderista tuli filosofian kandidaatti. Agronomiksi hän valmistui seuraavana vuonna ja filosofian maisteriksi 1907.
Ennen poliittista uraa > Agronomina

Valmistumisensa jälkeen Relander toimi kymmenen vuotta, vuoteen 1917, valtion maanviljelystaloudellisen koelaitoksen assistenttina. Tänä aikana hän asui ja työskenteli Paviljonki 1 -kivitalossa Helsingin maalaiskunnan (nyk. Vantaa) Jokiniemessä. Tuona aikana hän suoritti useita tutkimuksia ja julkaisi useita alan teoksia: vuonna 1907 hän julkaisi kirjan karjalannan kokoamisesta ja hoidosta ja 1910 kaniininhoito-oppaan sekä kirjan maanviljelystoiminnasta ja kasvinjalostustyöstä Pohjoismaissa.
Kaniininkasvatukseen Relander oli tutustunut luultavasti ulkomaanmatkoillaan Tanskassa ja Saksassa. Hän arveli maatalouden suuntautuvan tulevaisuudessa kohti pienviljelyä, ja kaniininkasvatus soveltuisi sen osaksi. Relanderin mukaan kaniininliha sopisi paitsi vientituotteeksi, myös turvaisi Suomen huoltovarmuutta.
Vuonna 1912 hänestä tuli lisensiaatti, ja 1914 hän väitteli tohtoriksi saksankielisellä, siementen itävyyttä käsitelleellä väitöskirjallaan. Relanderia pidetäänkin yhtenä maatalouden koetoiminnan ja kasvinjalostuksen tärkeistä kehittäjistä Suomessa, joskin hänen tutkimustuloksiaan ja toimintatapojaan kritisoitiin useaan otteeseen jopa siinä määrin, ettei hänelle myönnetty yliopiston dosentuuria.