stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Victoria Spartz

| Victoria Spartz |
| --- | --- |

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Indianan 5. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 2021 –  
Edeltäjä:  Susan Brooks
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. lokakuuta 1978 (ikä 46) Nosivka, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Puoliso:  Jason Spartz (vih. 2000)
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Aiheesta muualla
spartz.house.gov
Victoria Spartz (o.s. Kulheyko, s. 6. lokakuuta 1978 Nosivka, Ukrainan SNT) on ukrainalaissyntyinen yhdysvaltalainen liikenainen ja republikaanisen puolueen poliitikko, joka on edustanut Indianan 5. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa tammikuusta 2021 lähtien. Hän voitti marraskuun 2020 vaalit demokraattien Christina Halea vastaan.
Spartz muutti Yhdysvaltoihin 21-vuotiaana vuonna 2000. Hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Victoria Spartz Wikimedia Commonsissa
Spartzin viralliset kotisivut
Seeta Aur Geeta

| Seeta Aur Geeta |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ramesh Sippy
Käsikirjoittaja:  Salim-Javed
Tuottaja:  G. P. Sippy
Säveltäjä:  R. D. Burman
Kuvaaja:  K. Vaikunth
Leikkaaja:  M. S. Shinde
Pääosat:  Hema Malini Dharmendra Sanjeev Kumar
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  Sippy Films
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1972
Kesto:  166 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Seeta Aur Geeta (suomeksi ”Seeta ja Geeta”) on vuonna 1972 ilmestynyt intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut Ramesh Sippy ja tuottanut hänen isänsä G. P. Sippy. Elokuvan käsikirjoittivat Salim-Javed ja musiikin sävelsi R. D. Burman. Pääosia näyttelevät Hema Malini, Dharmendra ja Sanjeev Kumar.
Seeta Aur Geeta oli vuoden menestynein hindielokuva ja siitä tuli kulttiklassikko myös Neuvostoliitossa. Hema Malini voitti kaksoisroolistaan uransa ainoan parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinnon.
Elokuva kertoo kaksosista, Seetasta ja Geetasta, jotka ovat joutuneet syntyessään eroon toisistaan ja kasvaneet hyvin erilaisissa ympäristöissä. Myöhemmin kaksoset vaihtavat paikkoja.
Juoni

Seeta ja Geeta (Hema Malini kaksoisroolissa) ovat identtiset kaksostytöt, jotka erotettiin syntymänsä jälkeen. Sisukas Geeta on kasvanut köyhällä alueella ja on katuesiintyjä, kun taas Seeta on julman tätinsä ja sävyisen setänsä kasvattama. Täti kohtelee Seetaa palvelijana huolimatta siitä, että perhe elää hänen edesmenneiden vanhempiensa rahoilla. Seetan ainoa lohtu on hänen vanha pyörätuolissa oleva isoäitinsä.
Eräänä päivänä Seeta päättää, että elämä ei ole elämisen arvoista, ja pakenee tekemään itsemurhan. Hänet pelastetaan, mutta häntä luullaan identtiseksi kaksosekseen Geetaksi ja viedään tämän kotiin. Samaan aikaan Seetan täti ja setä etsivät häntä kiihkeästi ja löytävät Geetan. He yrittävät pakottaa Geetan lähtemään heidän mukaansa, mutta älykkäillä tempuillaan hän pakenee heiltä ja poliiseilta, jotka ovat etsineet häntä. Sitten hän tapaa Ravin (Sanjeev Kumar), ja vaikka tämä luulee myös häntä Seetaksi, hän antaa tämän viedä hänet kotiin. Ravi on yllättynyt tästä ”Seetasta” ja Seetasta, jonka hän oli aiemmin tavannut. Geeta tajuaa Seetan elämän julmuuden ja vannoo antavansa tädilleen oppitunnin.
Samaan aikaan todellinen Seeta asuu Geetan talossa. Hänen sijaisäitinsä luulee hänen uuden säyseän asenteensa johtuvan shokista. Täällä Seeta tapaa Rakan (Dharmendra), Geetan ystävän ja esiintyjätoverin. Rakaa yllättää myös ”Geetan” äkillinen lempeä luonne ja halu tehdä kotitöitä. Kun Raka yrittää houkutella häntä esiintymään, hän ei pysty siihen. Ravi puolestaan ​​rakastuu Geetaan. Kotona Geeta alkaa asettaa asioita oikealle kurssille. Hän jatkaa rahojen hallintaa ja palauttaa isoäitinsä kotitalouden päämieheksi, joksi hän kuuluu. Raka alkaa rakastua Seetaan. Ongelmia alkaa syntyä, kun tädin veli Ranjeet tulee käymään ja näkee todellisen Seetan torilla. Ranjeet seuraa häntä ja totuus selviää, mikä johtaa roistojen välienselvittelyyn ja sitten avioliittoon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hema Malini  | … |  Seeta/Geeta   |
|  Dharmendra  | … |  Raka   |
|  Sanjeev Kumar  | … |  Ravi   |
|  Manorama  | … |  Kaushalya   |
|  Protima Devi  | … |  Dadi Maa   |
|  Satyendra Kappu  | … |  Badrinath   |
|  Kamal Kapoor  | … |  Ravin isä   |
|  Ratnamala  | … |  Ravin äiti   |
|  Radhika Rani  | … |  Leela   |
|  Honey Irani  | … |  Sheila   |
|  Dev Kisan  | … |  palvelija   |
|  Master Alankar  | … |  Kaushalyan poika   |
|  Roopesh Kumar  | … |  Ranjeet   |
|  Keshav Rana  | … |  komisario Rana   |
|  M. B. Shetty  | … |  kidnappaaja   |
|  Master Ravi  | … |  Jhumroo   |
|  Abhi Bhattacharya  | … |  Raman aviomies   |
|  Asit Sen  | … |  Leelan aviomies   |
|  Dulari  | … |  Rama   |
|  Asrani  | … |  lääkäri   |
Soundtrack

Kaikki sävellykset R. D. Burman.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Laulaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Arey Zindagi Hai Khel” | Manna Dey, Asha Bhosle | 4.43 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”O Saathi Chal” | Asha Bhosle, Kishore Kumar | 4.29 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”Koi Ladki Mujhe Kal Raat” | Lata Mangeshkar, Kishore Kumar | 4.20 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Haan Ji Haan Maine Sharaab” | Lata Mangeshkar | 5.26 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Abhi to Haath Mein Jaam” | Manna Dey | 5.31 |  |  |  |  |  |  |
Palkinnot

Filmfare Awards
Paras naispääosa – Hema Malini
Paras kuvaus – K. Vaikunth
Aiheesta muualla

Seeta Aur Geeta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Seeta Aur Geeta AllMoviessa. (englanniksi)
Valentin Jordanov

Jordanov vuonna 2018
Valentin Jordanov Dimitrov (bulg. Валентин Йорданов Димитров, s. 26. tammikuuta 1960) on bulgarialainen vapaapainija ja eräs lajinsa kautta aikain menestyksekkäimmistä urheilijoista.
52 kilogramman painoluokassa painineen ja 156 senttimetrin mittaisen Jordanovin uran huippuhetket ajoittuivat 1980- ja 1990-luvuille, jolloin hän saavutti olympiakultaa sekä -pronssia ja voitti seitsemän kultamitalia sekä EM- että MM-kilpailuista. 685 uransa aikana käymästään ottelusta hän voitti 673. Hän aloitti harjoittelun Armeijan keskusurheiluseurassa Jantso Patrikovin valmennuksessa. 1990-luvulla hän muutti Yhdysvaltoihin, mutta jatkoi kilpailemistaan kotimaassaan Slavia-Litex-seurassa. Hänen valmentajanaan toimi Jordan Hristov.
Jordanov lopetti uransa 36-vuotiaana vuonna 1996 Atlantan olympialaisiin (kultaa), minkä jälkeen hän toimi valmentajana ja vuodesta 1998 lähtien Bulgarian painiliiton puheenjohtajana. Vuodesta 2000 lähtien hän on ollut maansa olympiakomitean jäsen. Jordanovilla on vaimo ja kaksi lasta.
Kansainvälisen olympiakomitean uhattua pudottaa paini olympiaohjelmasta vuonna 2013 Jordanov palautti vastalauseena KOK:lle olympiakultamitalinsa.
Arvokisamitali

Olympialaiset
kultaa 1996
pronssia 1992
MM-kisat
kultaa 1983, 1985, 1987, 1989, 1993, 1994, 1995
hopeaa 1990, 1991
pronssia 1986
EM-kisat
kultaa 1982, 1983, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989
hopeaa 1984
pronssia 1981
Vasko Vujović

Vasko Vujović on montenegrolainen futsal-valmentaja, joka valmentaa futsal-liigassa pelaavaa jyväskyläläistä Kampuksen Dynamoa kaudella 2020-2021.
Vujović aloitti KaDyssa kaudella 2017–2018 ja johdatti seuran heti seuran ensimmäiseen Suomen mestaruuteen. Seuraavalla kaudella 2018-2019 KaDy onnistui uusimaan mestaruutensa Vujovićin johdolla. Vujović valittiin molempien mestaruuteen päättyneiden kausien päätteeksi vuoden parhaaksi valmentajaksi . Vujovićilla ja KaDylla on sopimus kevääseen 2023 asti .
Aiemmin urallaa  Vujović on voittanut valmentajana kolme Montenegron (2008, 2009, 2014) sekä yhden Libanonin (2016) mestaruuden. Vujovićin meriittilistalta löytyy myös mm. valinta Kreikan vuoden valmentajaksi 2012 sekä Kreikan liigan pronssi 2011.
Rita Hayworth

| Rita Hayworth |
| --- | --- |
 Rita Hayworth vuonna 1947.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Margarita Carmen Cansino
Syntynyt: 17. lokakuuta 1918 New York, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 14. toukokuuta 1987 (68 vuotta) New York
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:   Edward C. Judson (1937–1942)  Orson Welles (1943–1948)  prinssi Aly Khan (1949–1953)  Dick Haymes (1953–1955)  James Hill (1958–1961) 
Lapset:  Yasmin Aga Khan
Näyttelijä
Aktiivisena:  1934–1974
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rita Hayworth (alk. Margarita Carmen Cansino); (17. lokakuuta 1918 New York – 14. toukokuuta 1987 New York) oli yhdys­valtalainen elo­kuvanäyttelijä.
Hän oli 1940-luvun suosituimpia nais­tähtiä ja seksisymboleita, joka näytteli useita vietteleviä femme fataleja. Hän teki tunnetuimmat roolinsa film noireissa ja musikaaleissa ja oli muutamassa elo­kuvassa Fred Astairen tanssi­pari. Hayworth oli toisessa maailman­sodassa yhdys­valtalais­sotilaiden suosituimpia pin-up-tyttöjä.
Hayworth sairastui uransa loppu­vaiheessa Alzheimerin tautiin, joka kuitenkin todettiin vasta vuonna 1979. Tytär Yasmin Aga Khan hoiti häntä 1980-luvulla ja toimi samalla Alz­heimer-tutkimuksen varhaisena puolestapuhujana.
Varhainen elämä

Margarita Carmen Cansino syntyi  vuonna 1918 Brooklynissä New Yorkissa. Hänen isänsä oli espanjalaissyntyinen tanssija Eduardo Cansino ja äitinsä Ziegfeld Follies -show­ryhmään kuulunut Volga Haworth. Hänellä oli kaksi nuorempaa veljeä, Eduardo Jr. ja Vernon.
Margarita Cansino alkoi käyttää itsestään lyhennettyä nimeä Rita, kun hän alkoi 12-vuotiaana tanssia ammattimaisesti. Hänet tunnettiin nimellä Rita Cansino vielä elokuvauransa alussa.
Ura > Tanssijasta elokuviin

Eduardo Cansinon uran takia perhe muutti Los Angelesiin, johon tämä perusti oman tanssistudion. Rita alkoi esiintyä isänsä rinnalla Meksikon Tijuanan ja Agua Calienten klubeilla. Cansino oli 16-vuotias, kun Fox Film Companyn tuottaja löysi hänet Meksikosta ja teki hänen kanssaan sopimuksen.
Cansinon ensimmäinen elokuva oli Under the Pampas Moon (1935). Sen jälkeen hän esiintyi useissa pienissä rooleissa, muun muassa elokuvissa Danten Helvetti, Charlie Chan Egyptissä, Human Cargo ja Meet Nero Wolfe. Cansino jäi kuitenkin sopimuksettomaksi, kun Fox Company yhdistyi Twentieth Century Picturesin kanssa.
Ura > Uudella imagolla Columbia Picturesiin

Cansino tapasi vuonna 1937 liikemies Edward Judsonin, jonka kanssa hän meni naimisiin. Judson toimi vaimonsa managerina ja avusti tätä muuttamaan imagoaan. Cansino otti käyttöön äitinsä tyttönimen ja lisäsi siihen y-kirjaimen lausumisen selventämiseksi. Hayworthin ulkonäköä muutettiin tummahiuksisesta latinosta punapäiseksi maailmannaiseksi. Hänen matalaa hiuslinjaansa nostettiin poistamalla hiuksia pysyvästi elektrolyysillä. Judson palkkasi myös lehdistöavustajia, joiden avulla Hayworth sai nimensä ja kuvansa sanomalehtiin ja ihailijajulkaisuihin. Tämän avulla Hayworth sai lopulta seitsemänvuotisen sopimuksen Columbia Picturesiin.
Hayworthin ensimmäiset elokuvat Columbialla olivat pääosin pienen budjetin b-elokuvia. Näistä poikkeus oli Vain enkeleillä on siivet (1939). Hän esitti siinä naissivuosassa petollista vaimoa ja sai ensimmäiset myönteiset huomionsa kriitikoilta.
Ollessaan Warner Brothersilla lainasopimuksella Hayworth teki vuonna 1941 elokuvan Kilpakosijat juhlimassa. Columbialle hän teki Häätanssin, jossa hän näytteli Fred Astairen tanssiparia. Roolin ansiosta Hayworth pääsi Time-lehden kanteen, ja se teki hänestä julkkiksen. Hayworth näytteli vuonna 1942 suosituissa elokuvissa Kaunis Sally, Manhattan ja Karnevaalit Riossa.
Ura > 1940-luvun seksisymboli

Gene Kellyn vasta­näyttelijänä Hayworth oli elokuvassa Kansikuvatyttö (1944). Rooli herätti myös Life-lehden huomion. Lehti julkaisi hänestä pin-up-kuvan, jossa hän poseerasi viettelevästi mustassa pitsiasusteessa. Siitä tuli toisessa maailmansodassa palvelleiden yhdysvaltalaissotilaiden unohtumattomia pin-up-kuvia.
Vuonna 1946 Hayworth näytteli elokuvassa Gilda. Film noir -elokuvassa hän oli lajityypin perushahmo eli nainen, joka oli sekä petollinen viettelijätär että pahoinpidelty uhri. Gilda oli aikaansa nähden huomattavan rohkea elokuva, ja siinä oli seksuaalisesti vihjailevaa kuvastoa ja dialogia. Hayworthin uran tunnetuin kohtaus lienee striptease-esitys, jonka aikana hän laulaa kappaletta ”Put the Blame on Mame”.
Kaksi vuotta Gildan jälkeen Hayworth näytteli aviomiehensä Orson Wellesin ohjaamassa film noir elokuvassa Nainen Shanghaista. Rooli kyynisenä viettelijättärenä oli yksi hänen uransa kehutuimpia. Life-lehti alkoi samoihin aikoihin kutsua Hayworthia ”rakkauden jumalattareksi”.
Ura > Uran hiipuminen

Hayworth piti vuosina 1949–1951 taukoa urastaan ollessaan naimisissa prinssi Aly Khanin kanssa. Hän myös alkoi turhautua ammattiinsa, sillä hän ei missään vaiheessa täysin sopeutunut julkkiselämän varjopuoliin. Turhautumista lisäsi myöhemmin 1950-luvun aikana hänen vaikea avioliittonsa laulaja Dick Haymesin kanssa. Hayworthin 1950-luvun parhaimpia elokuvia olivat Trinidad (1952), Salome (1953), Ystävämme Joey (1957), Eri pöydissä (1958) ja Tie Corduraan (1959).
Hayworth esiintyi 1960-luvulla enää satunnaisesti. Hänen elokuviaan olivat muun muassa Areenan hurjapäät (1964), josta hän oli Golden Globe -ehdokkaana, ja Operaatio Opium (1966). Hayworthin viimeinen elokuva oli Pappi vai paholainen (1972). Hän yritti 1970-luvun alussa käynnistää teatteriuraa Broadwaylla, mikä epäonnistui, koska hänellä oli vaikeuksia muistaa vuorosanojaan.
Hayworth tunnettiin uransa aikana erityisesti sensuelleista viettelijättärien rooleista, mutta 1950-luvulla hän siirtyi entistä enemmän kypsempiin elokuviin. Rita Hayworth edusti toimittaja Albin Krebsin mukaan Hollywoodin glamouria ja viehätysvoimaa. Hän esiintyi monissa musikaaleissa, ja Fred Astaire kertoi omaelämäkerrassaan Hayworthin olleen hänen miellyttävin tanssikumppaninsa. Laulajana Hayworth ei kuitenkaan ollut erityisen hyvä, ja esimerkiksi Anita Ellis toimi hänen lauluäänenään neljässä elokuvassa.
Vuonna 1999 American Film Institute valitsi Hayworthin vuosisadan 25 tärkeimmän yhdysvaltalaisen naisnäyttelijän joukkoon. Hollywood Walk of Famelle hän oli saanut tähden vuonna 1960.
Yksityiselämä > Avioliitot

Rita Hayworth oli naimisissa viisi kertaa. Hänen ensimmäinen miehensä oli häntä 22 vuotta vanhempi liike­mies Edward Judson. He menivät naimisiin vuonna 1937. Judson alkoi liiton aikana käyttäytyä omistushaluisesti ja väkivaltaisesti, mikä johti avioeroon toukokuussa 1942. Hayworthia tuki näyttelijä Victor Mature, joka oli tuolloin myös Hayworthin rakastaja.
Hayworthin toinen aviomies oli elokuvaohjaaja Orson Welles, jonka kanssa hän meni naimisiin syys­kuussa 1943. He saivat Rebecca-tyttären. Liitto päättyi virallisesti joulukuussa 1948. Hayworth oli tuossa vaiheessa jo tavannut prinssi Aly Khanin, joka oli ismailiitti­muslimien (šiia­muslimien ryhmä) nizari-lahkon 48. hengellisen johtajan Aga Khan III:n poika.
Hayworth ja Aly Khan menivät naimisiin Cannesissa touko­kuussa 1949. Seitsemän kuukautta myöhemmin syntyi prinsessa Yasmin Aga Khan. Hayworth kyllästyi kuitenkin pian naistenmiehenä tunnetun miehensä uskottomuuteen, johon kuului muuan muassa suhde Joan Fontainen kanssa. He erosivat vuonna 1953 ja ajautuivat tämän jälkeen pitkään huoltajuuskiistaan, johon liittyi myös erimielisyys siitä, mihin uskontoon heidän yhteinen tyttärensä tulisi kasvattaa. Hayworth olisi halunnut kasvattaa tyttärensä kristityksi ja Aly Khan muslimiksi. Kiista tyttärestä päättyi vasta Aly Khanin kuolemaan auto-onnettomuudessa Pariisissa vuonna 1961. Katolilaisen Hayworthin avioliitto islaminuskoisen Aly Khanin kanssa ei saanut paavi Johannes XXIII:n siunausta, ja hän piti sitä epäpätevänä.
Myös Hayworthin neljäs ja viides avioliitto olivat lyhytikäisiä. Hänen neljäs miehensä oli laulaja Dick Haymes ja viides tuottaja James Hill.
Yksityiselämä > Alzheimerin tauti ja kuolema

Hayworthin elokuvauran hiipumisen syyksi laitettiin vakavat alkoholi­ongelmat. Näyttelijättären heikkenevä kunto pääsi otsikoihin asti, kun epäsiistiä ja vihaista Hayworthia saatettiin lento­koneesta. Alkoholismin syyksi laitettu käytös ja muistiongelmat johtuivat kuitenkin todennäköisesti Alzheimerin taudin varhais­oireista.
Hayworthin sairaus diagnosoitiin vuonna 1979, ja tieto siitä tuli julkisuuteen vuonna 1981. Losangelesilainen oikeus totesi kesäkuussa 1981 Hayworthin olevan kykenemätön pitämään huolta itsestään. Hänen tyttärensä Yasmin Khan alkoi hoitaa häntä ja toi hänet New Yorkiin. Yasmin alkoi tehdä uraauurtavaa työtä Alzheimerin taudin hoitamiseksi, ja hän antoi lausunnon muun muassa kongressissa tutkimusrahoituksen saamiseksi. Hän myös oli aktiivinen Alzheimer-järjestöissä. Hayworth oli ensimmäisiä julkisuuden henkilöitä, jonka Alzheimerin tautia käsiteltiin julkisuudessa.
Hayworthin kunto heikkeni tasaisesti 1980-luvulla, ja hän kuoli 68-vuotiaana vuonna 1987 kotonaan Manhattanilla. Hänet haudattiin Holy Crossin hautaus­maalle Culver Cityyn, Kaliforniaan.
Valikoitu filmografia

Under the Pampas Moon (1935)
Danten Helvetti (1935)
Charlie Chan Egyptissä (1935)
Human Cargo (1936)
Meet Nero Wolfe (1936)
Vain enkeleillä on siivet (1939)
Kilpakosijat juhlimassa (1941)
Häätanssi (1941)
Kaunis Sally (1942)
Manhattan (1942)
Karnevaalit Riossa (1942)
Kansi­kuva­tyttö (1944)
Gilda (1946)
Nainen Shanghaista (1947)
Trinidad (1952)
Salome (1953)
Ystävämme Joey (1957)
Eri pöydissä (1958)
Tie Corduraan (1959)
Areenan hurjapäät (1964)
Operaatio Opium (1966)
Pappi vai paholainen (1972)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rita Hayworth Wikimedia Commonsissa
Rita Cansino vuonna 1935.
Glenn Ford ja Rita Hayworth Gilda -elokuvassa 1946.
Hayworth Gildan mainoskuvassa.
Hayworthin ja Aly Khanin häät vuonna 1949. Hääpuvun suunniteli Jacques Fath.
Hayworth ja Fred Astaire tanssimassa mainoskuvassa.
Vibrasphere

| Vibrasphere |
| --- | --- |

Tiedot
Tyylilaji:  progressiivinen psytrance
Kotipaikka:  Uppsala, Ruotsi
Jäsenet:  Rickard Berglöf   Robert Elster  
Levy-yhtiö:  Psychic Deli Records, 1999   Transient Records, 1999   Spiral Trax, 2000, 2003   Acid Casualties, 2001   Dragonfly, 2002   Digital Structures, 2003–2006   Tribal Vision, 2007  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vibrasphere on ruotsalainen progressiivista psytrancea tuottava yhtye, jonka jäsenet ovat Rickard Berglöf ja Robert Elstrel.
Diskografia > Albumit

2000: Echo (Spiral Trax)
2003: Lime Structure (Digital Structures)
2006: Archipelago (Digital Structures)
2007: Exploring the Tributaries (Tribal Vision)
2008: Lungs Of Life (Tribal Vision)
2020: Downbeats (Remastered) (Tribal Vision)
Diskografia > Vinyylit

1999: The Open Sphere
1999: Nowhere
2000: Mental Mountain
2001: Airfield
2002: Niño Loco
2003: Stereo Home
2003: Lime Remixes
2006: Archipelago
2016: Early Years
Aiheesta muualla

Vibrasphere discogs.com sivustolla (englanniksi)
Vahagn Hatšaturjan

| Vahagn Hatšaturjan> Վահագն Խաչատուրյան |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva vuodelta 2022
Armenian presidentti
 13. maaliskuuta 2022 –  
Pääministeri:  Nikol Pašinjan
Edeltäjä:  Alen Simonjan (vt.)  Armen Sargsjan
Armenian huipputeknologian ministeri
 4. elokuuta 2021 – 2. maaliskuuta 2022  
Edeltäjä:  Haik Tšobanjan
Seuraaja:  Robert Hatšaturjan
Jerevanin pormestari
 4. joulukuuta 1992 – 22. helmikuuta 1996  
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1959 (ikä 65) Sisian, Armenian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  armenialainen
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Vahagn Garniki Hatšaturjan (arm. Վահագն Գառնիկի Խաչատուրյան, s. 22. huhtikuuta 1959 Sisian) on armenialainen poliitikko ja maansa viides presidentti. Ennen toimimistaan presidenttinä Hatšaturjan toimi Armenian huipputeknologian ministerinä vuodesta 2021 vuoteen 2022 sekä Jerevanin pormestarina vuosina 1992–1996.
Tausta ja yksityiselämä

Hatšaturjan syntyi vuonna 1959. Hän suoritti vuonna 1980 ekonomin tutkinnon Jerevanin kansantalouden instituutista. Tämän jälkeen hän palveli kaksi vuotta Neuvostoliiton armeijassa.
Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Lapsenlapsia hänellä on kaksi.
Poliittinen ura

Vuonna 1990 hän pääsi Jerevanin kaupunginvaltuustoon ja toimi kaupungin pormestarina vuosina 1992–1996. Tämän jälkeen hän toimi presidentin neuvonantajana vuoteen 1998 asti.
Vuonna 1995 Hatšaturjan valittiin Armenian parlamenttiin. Parlamentaarikkona hän toimi muun muassa presidentin avustajana ja talousvaliokunnan puheenjohtajana. Elokuussa 2021 hänestä tuli Armenian huipputeknologian ministeri.
Maaliskuussa 2022 Hatšaturjan valittiin Armenian viidenneksi presidentiksi. Armenian parlamentissa pidetyssä äänestyksessä ääniä oltaisiin normaalisti tarvittu 81 ensimmäisellä kierroksella, mutta koska opposition edustajat boikotoivat äänestystä, Hatšaturjan sai vain 69. Toisella kierroksella ääniä tarvittiin väh. 61 ja hän sai 71. Hatšaturjan oli ainoa ehdokas.
Syyskuussa 2022 Hatšaturjan herätti pahennusta, kun hän osallistui kuningatar Elisabet II:n hyvästelyyn tämän arkun ollessa kunniavartioston ympäröimä. Hatšaturjanin avustajat valokuvasivat paikalla kiellosta huolimatta, ja Hatšaturjanin itsensä kerrotaan puhuneen äänekkäästi paikan päällä.
Vampulan terveysasema

| Vampulan terveysasema |
| --- | --- |
Osoite:  Sallilantie 31, 32610 Vampula
Sijainti:  Vampula, Huittinen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vampulan terveysasema on satakuntalaisessa Huittisten kaupungissa entisen Vampulan kunnan alueella toimiva julkisen palvelun terveysasema.
Vampulan seurakunta

| Vampulan evankelis-luterilainen seurakunta |
| --- | --- |
 Vampulan kirkko
Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Rovastikunta:  Loimaan rovastikunta
Perustettu:  1891
Erotettiin:  Huittisten seurakunnasta
Lakkautettu:  2009
Liitettiin:  Huittisten seurakuntaan
Pääkirkko:  Vampulan kirkko
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vampulan seurakunta on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka sijaitsi Loimaan rovastikunnassa Turun arkkihiippakunnassa. Vampulan seurakunta liitettiin Huittisten seurakuntaan vuonna 2009 ja muodostettiin siihen kuuluvaksi kappeliseurakunnaksi. Seurakunnan pääkirkkona toimi Vampulan kirkko.
Sallan ja Miron matka maailman ympäri

| Sallan ja Miron matka maailman ympäri> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2011–2015
Tyylilaji:  pop, rock
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Salla-Marja Hätinen, laulu   Miro Palokallio, kitara, koskettimet, ohjelmointi, taustalaulu ym.   Aarni Palokallio, rummut   Aku Rouhe, basso   Ville Viitanen, kitara  
Levy-yhtiö:  Suomen Musiikki, 2012–2015  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sallan ja Miron matka maailman ympäri oli Salla-Marja Hätisen ja Miro Palokallion keväällä 2011 perustama helsinkiläinen popyhtye. Yhtye ilmoitti marraskuussa 2015 lopettavansa toimintansa saman vuoden joulukuussa.