stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mesenaatti (vuoden 2013 elokuva)

| Mesenaatti |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Pia Andell
Käsikirjoittaja:  Pia Andell
Tuottaja:  Pia Andell
Säveltäjä:  Timo Hietala
Kuvaaja:  Pekka Uotila
Leikkaaja:  Antony Bentley
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Of Course My Films
Ensi-ilta:  14. kesäkuuta, 2013
Kesto:  71 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mesenaatti on Pia Andellin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2013.
Elokuva on henkilödokumentti taiteenkerääjänä sekä muotivaatteiden kauppiaana tunnetusta Sara Hildénistä. Se käsittelee Hildénin työtä muodin ja taiteen parissa sekä hänen ja Erik Enrothin välistä avioliittoa.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Elokuva sai kunniamaininnan vuodea 2014 Tampereen elokuvajuhlilla.
Elokuva voitti pääpalkinnon vuoden 2014 Arktisen upeeta -elokuvajuhlilla.
Mauser m/1914

| Mauser 1914 |
| --- | --- |

Tyyppi:  itselataava pistooli
Valmistaja:  Mauser
Valmistusmaa:   Saksa
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  7.65×17 br
Piipun pituus:  87 mm
Paino (tyhjänä):  600 g
Lipas:  yksirivinen tankolipas
Kapasiteetti:  8 patruunaa
Mauser 1914  on saksalainen itselataava massasulkuinen pistooli.
Asetta oli suosittu niin poliisi- kuin siviilikäytössä erityisesti sotien välisenä aikana.
Käyttö Suomessa

Suomalaiset jääkärit tutustuivat pistooliin ensimmäisen maailmansodan aikana ja toivat niitä Saksasta mukanaan Suomeen. Ase oli suosittu myös siviilien keskuudessa sotien välisellä ajalla. Sekalaisten asehankintojen ja Puolustusvoimien haltuun joutuneiden yksityisaseiden seurauksena armeijan käytössä oli noin parisataa pistoolia. Vuosina 1965-1971 462 pistoolia myytiin kotimaahan ja loput romutettiin.
Aiheesta muualla

Suomalainen asekeräily: Mauser 1914
Mathias Lindström

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 14. tammikuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Houtskari, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 188 cm
Junioriseurat
1986–1996: VIFK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1997–2000 | PIF | 37 | (4) |
| 2001–2004 | FC Inter | 100 | (8) |
| 2001 | → VG-62 | 1 | (0) |
| 2005 | Allianssi | 18 | (0) |
| 2005 | → Fredrikstad (laina) | 3 | (0) |
| 2006–2009 | TamU | 73 | (5) |
| 2006 | → FC Hämeenlinna (laina) | 2 | (0) |
| 2009–2013 | HJK | 64 | (4) |
| 2010–2013 | → Klubi 04 | 4 | (0) |
| 2014 | FC Inter | 26 | (3) |
| 2015 | PIF | 18 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 346 | (27) |
Maajoukkue
| 1999 | Suomi U18 | 3 | (0) |
| 2001 | Suomi U20 | 1 | (0) |
| 2001–2003 | Suomi U21 | 16 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mathias Lindström (14. tammikuuta 1981 Houtskari) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Ura

Lindström aloitti jalkapallon Vasa IFK:ssa 5-vuotiaana. Hänen ollessa 16-vuotias Pargas Idrottsföreningin päävalmentajana toiminut Stefan Strömborg näki tämän potentiaalisena pelaajana ja nosti Lindströmin Kolmosessa pelanneeseen joukkueeseensa. Keskikentällä pelannut Lindström teki sarjadebyyttinsä samalla kaudella ja nousi lopulta paraislaisten avauskokoonpanoon. Hän oli tärkeässä roolissa PIF:n paluussa Kakkoseen kaudella 1999, pelaten 18 ottelussa ja ollen maalinteossa neljästi. Lindström kutsuttiin myös samana vuonna alle 18-vuotiaiden maajoukkueeseen. Kakkosessa Lindströmin paikaksi vakiintui puolustuksen keskusta ja ensimmäisellä kaudellaan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla hän esiintyi avauskokoonpanossa 19 kertaa.
Vuonna 2001 Lindström siirtyi Veikkausliigassa pelanneen FC Inter Turun riveihin. Ensimmäisellä kaudellaan hänen asemansa vaihteli vielä avauskokoonpanon ja vaihtopelaajan välillä, mutta seuraavalla kaudella Lindström vakiinnutti paikkansa turkulaisten keskuspuolustuksessa. FC Interissä hän nousi myös alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen ja vakuuttavilla esityksillään Lindström palkittiin nuorten maajoukkueen parhaana pelaajana vuonna 2002. Talvella 2004 hän kävi englantilaisjoukkue Swindon Town FC:n testissä.
Kaudeksi 2005 Lindström siirtyi AC Allianssiin. Loppukauden hän pelasi lainasopimuksella norjalaisessa Fredrikstad FK:ssa. Vuodeksi 2006 Lindström liittyi toisen Allianssi-pelaajan, Juska Savolaisen kanssa Tampere Unitediin. Heti ensimmäisenä kautenaan hän oli mukana voittamassa Suomen mestaruutta, loukkaantumisten tosin rajoittaen hänen sarjaesiintymisensä kolmeentoista otteluun. Palattuaan loukkaantumisesta Lindström pelasi myös kaksi ottelua lainalla FC Hämeenlinnassa. Kaudella 2007 Lindström ja TamU voittivat tuplamestaruuden toisellä perättäisellä Suomen mestaruudella sekä Suomen Cupin voitolla.
Syyskuussa kesken kauden 2009 Lindström siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. Hän pelasi kauden lopusta viidessä ottelussa, voittaen kolmannen mestaruutensa. Siirtonsa jälkeen hän oli yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista rauhallisuutensa ja varmuutensa ansiosta. Keväällä 2010 Lindström koki pahan loukkaantumisen, joka esti pelaamisen käytännössä koko kaudella. Hän ehti kuitenkin kuntoutua pelaamaan kauden viimeisiin otteluihin ja pääsi juhlistamaan seuran voittamaa mestaruutta. Syksyllä 2013 hänestä tuli eniten Veikkausliiga-mestaruuksia voittanut pelaaja seitsemällä mestaruudellaan.
Pelaajauransa ohella Lindström on opiskellut kauppatieteiden kandidaatiksi Åbo Akademissa.
Saavutukset

Suomen mestaruus 2006, 2007, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013
Suomen Cupin voitto 2007, 2011
Liigacupin voitto 2005, 2009
Palkinnot

Nuorten maajoukkueen paras pelaaja 2002
Varsinais-Suomen vuoden jalkapalloilija 2002
Veikkausliigan vuoden puolustaja 2011
Veikkausliigan tähdistöjoukkue 2007, 2011, 2012
McKay

McKay on muun muassa seuraavien henkiöiden sukunimi:
Adam McKay (s. 1968), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja, koomikko ja näyttelijä
Colin McKay (s. 1975), kanadalainen rullalautailija
Craig McKay, yhdysvaltalainen elokuvaleikkaaja
Craig McKay (s. 1966), yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija
Craig McKay (s. 1973), englantilainen näyttelijä
David O. McKay (1873–1970), yhdysvaltalainen mormonikirkon presidentti, profeetta ja ilmestyksensaaja
Jim McKay (1921–2008), yhdysvaltalainen urheilutoimittaja
Matt McKay (s. 1983), australialainen jalkapalloilija
Mike McKay (s. 1964), australialainen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Nellie McKay (s. 1982), brittiläis-yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja stand up -koomikko
Ray McKay (s. 1946), kanadalainen jääkiekkoilija
Sinclair McKay, brittiläinen tietokirjailija
Steven McKay, yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja
Kuvitteellisia henkilöitä

Rodney McKay, tieteissarjoissa Tähtiportti ja Stargate Atlantis
Minecraft Legends

| Minecraft Legends |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Mojang Studios Blackbird Interactive
Julkaisija:  Xbox Game Studios
Jakelija:  Steam, Nintendo eShop ja Microsoft Store
Pelisarja:  Minecraft
Julkaistu:   18. huhtikuuta 2023
Lajityyppi:  toimintapeli strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 7  USK 12 
Alusta:  Nintendo Switch, PlayStation 4, PlayStation 5, Windows, Xbox One, Xbox Series X/S
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu, digitaalinen lataus, Blu-ray-levy ja pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Minecraft Legends on Mojang Studiosin ja Blackbird Interactiven kehittämä ja Xbox Game Studiosin julkaisema videopeli. Se julkaistiin ​​Microsoft Windowsille, Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle, PlayStation 5:lle, Xbox Onelle ja Xbox Series X/S:lle 18. huhtikuuta 2023. Se on Minecraftin spin-off.
Julkaisu

Peli julkistettiin trailerissa Minecraftin YouTube-kanavalla 12. kesäkuuta 2022, ja sen suunniteltu julkaistavan 18. huhtikuuta 2023.
Maya (nimi)

| Maya |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  May 
Vastineita eri kielissä:  Maia, Maija, Maja
Nimen alkuperä:  Maia, Maria
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maya on useissa kielissä käytetty naisen etunimi.
Suomessa ja Skandinaviassa Mayaa pidetään Maria-nimen yhtenä muunnelmana (vrt. Maija, Maja). Englantilaisella kielialueella sen katsotaan pohjautuvan nimeen Maia (kreik. ’pikku äiti’), joka on tullut tunnetuksi kreikkalaisesta ja roomalaisesta mytologiasta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 1 170–1 190 Maya-nimistä naista.
Mayalla ei ole nimipäivää almanakassa.
Tunnettuja Mayoja

Maya Angelou (1928–2014), yhdysvaltalainen kirjailija
Maya Arulpragasam, Mathangi Arulpragasam, M.I.A. (s. 1975), brittiläinen taiteilija, elokuva-ammattilainen ja muusikko
Maya Bothe, saksalainen näyttelijä
Maya Jane Coles, brittiläinen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ
Maya Deren (1917–1961), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja
Maya DiRado (s. 1993), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
Maya Fernández Allende (s. 1971), chileläinen poliitikko
Maya Ford (s. 1979), yhdysvaltalainen basisti
Maya Hawke (s. 1998), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
Maya Lin (s. 1959), yhdysvaltalainen arkkitehti
Maya Pedersen-Bieri (s. 1972), sveitsiläinen skeletonkelkkailija ja olympiavoittaja
Maya Rudolph (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä
Maya Rung (s. 1987), ruotsalainen näyttelijä
Maya Sar, oik. Maja Sarihodžić (s. 1981), bosnialainen laulaja
Maya miehennimenä
Maya Yoshida (s. 1988), japanilainen jalkapalloilija
Kuvitteellisia Mayoja

Maya, yksi päähenkilöistä elokuvassa Maya Nilo (Laura)
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Maya (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Metalogy

| Metalogy Judas Priest |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1974–2001
 Julkaistu: 2004
 Tyylilaji: heavy metal
 Levy-yhtiö: Columbia Records, Legacy
Judas Priestin kokoelma muut julkaisut
| The Best of Judas Priest: Living After Midnight 1997 | Metalogy 2004 | The Essential Judas Priest 2006 |
Metalogy on Judas Priestin julkaisema neljä cd:tä ja yhden dvd:n sisältävä boksi. Se sisältää kappaleita yhtyeen kaikilta albumeilta sekä ennenjulkaisemattomia live-versioita ja demoja. Yhtyeen jäsenet ovat valinneet kokoelman kappaleet.
Kappaleet

CD 1
Never Satisfied – 4.52
Deceiver – 2.44
Tyrant – 4.39
Victim of Changes – 7.11 (Live)
Diamonds & Rust – 3.28 (Live)
Starbreaker – 7.19 (Live)
Sinner – 6.40
Let Us Prey – 6.12
Dissident Aggressor – 3.02
Exciter – 5.33
Beyond the Realms of Death – 6.51
Better by You Better Than Me – 5.19
Invader – 4.10
Stained Class – 5.12
The Green Manalishi (With the Two Pronged Crown) – 4.42 (Live)
CD 2
Killing Machine – 3.02
Evening Star – 4.06
Take on the World – 3.03
Delivering the Goods – 4.16
Evil Fantasies – 4.13
Hell Bent for Leather – 2.40
Breaking the Law – 2.45 (Live)
Living After Midnight – 3.30
Rapid Fire – 4.00
Metal Gods – 4.04
Grinder – 4.21 (Live)
The Rage – 4.44
Heading Out to the Highway – 3.45
Hot Rockin' – 3.28 (Live)
Trouble Shooter – 3.47
Solar Angels – 4.04
Desert Plains – 4.36
Hellion / Electric Eye – 4.17 (Live)
Screaming for Vengeance – 4.43
CD 3
Riding on the Wind – 3.07
Bloodstone – 3.52
You've Got Another Thing Comin' – 5.09
Devil's Child – 4.48
Freewheel Burning – 4.42
Jawbreaker – 3.25
The Sentinel – 5.24
Love Bites – 5.37 (Live)
Eat Me Alive – 3.31
Some Heads Are Gonna Roll – 4.05
Rock Hard Ride Free – 5.00
Night Comes Down – 4.00
Turbo Lover – 5.33
Private Property – 4.29
Parental Guidance – 3.35
Out in the Cold – 6.27
Heart of a Lion – 3.53 (Demo)
CD 4
Ram it Down – 4.48
Heavy Metal – 5.58
Come & Get It – 4.05
Blood Red Skies – 7.05
Painkiller – 6.06
Between the Hammer & the Anvil – 4.48
Touch of Evil – 5.54
Metal Meltdown – 4.47
Nightcrawler – 5.44
All Guns Blazing – 3.57
Jugulator – 5.50
Blood Stained – 5.26
Machine Man – 5.15
Feed on Me – 5.28
CD 5
Live Vengeance '82 -DVD
Aiheesta muualla

Metalogy Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Metalogy Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Judas Priest
| --- | --- |
Studioalbumit:   Rocka Rolla  Sad Wings of Destiny  Sin After Sin  Stained Class  Killing Machine  British Steel  Point of Entry  Screaming for Vengeance  Defenders of the Faith  Turbo  Ram It Down  Painkiller  Jugulator  Demolition  Angel of Retribution  Nostradamus  Redeemer of Souls  Firepower  Invincible Shield 
Konserttitallenteet:   Unleashed in the East  Priest...Live!  Live in London  ’98 Live Meltdown  A Touch of Evil: Live  British Steel - 30th Anniversary - Live  Battle cry    
Kokoelmat:   The Best of Judas Priest  Hero, Hero  The Collection (Judas Priest)  Genocide  Metal Works ’73–’93  Prisoners of Pain  The Best of Judas Priest: Living After Midnight  Metalogy  The Essential Judas Priest  Single Cuts  The Chosen Few  The Complete Albums Collection 
Videografia:   Live Vengeance ’82  Fuel for Life  Priest...Live!  Metal Works ’73–’93  British Steel  Live in London  Electric Eye  Rising in the East  Live Vengeance ’82  British Steel - 30th Anniversary DVD  Epitaph  Battle cry
Mikrohame

Farkkukankainen mikrohame.
Mikrohame on hyvin lyhyt hamemalli, joka on minihamettakin lyhyempi; jopa alle 20 cm pitkä. Mikrohame paljastaa yleensä reidet kokonaan ja myös osan pakaraa. Mikrohameen kanssa käytetään tästä syystä usein sukkahousuja ja legginsejä. 1900-luvun puolivälin jälkeen mikrohameet olivat muodissa ja niitä saatettiin käyttää jopa morsiusasun osana.
McIntosh (omena)

McIntosh -omena.
McIntosh on Kanadasta kotoisin oleva omenalajike. Skotti John McIntosh alkoi kasvattaa puutarhassaan kasvaneita villiomenapuita ja nimesi lajikkeen itsensä mukaan.
Apple-yrityksen Macintosh-tietokoneet ovat saaneet nimensä tältä omenalajikkeelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta McIntosh (omena) Wikimedia Commonsissa
Merenpinta nousee

| Merenpinta nousee> The Rising Sea |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Clive Cussler
Kieli:  englanti
Julkaistu:  2018
Suomennos
Suomentaja:  Jorma-Veikko Sappinen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2019
Sivumäärä:  413
ISBN:  9789510437384
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Merenpinta nousee (The Rising Sea) on Clive Cusslerin vuonna 2018 julkaistu jännitysromaani. Kirjan erikoisuus on se, että normaali keskushahmo Dirk Pitt on täysin sivussa ja NUMAn vt. johtajana on Rudi Gunn.
Juoni

Tarina alkaa Japanin shogunaatin aikaan sijoittuvalla taistelulla, jossa kaksi samuraita surmaa toisensa. Kummaltakin jää omalaatuinen katana, joiden sanotaan edustavan hyvää ja pahaa. Kirjan lopussa selviää, että hyvää edustava miekka onkin taottu harvinaisesta metallista, jonka ominaisuudet ovat ennen näkemättömät.
Nykyhetkessä meren pinta kohoaa arvaamattomalla vauhdilla. Kurt Austin ja Joe Zavala tutkivat asiaa: he havaitsevat, että jäätiköt eivät sula odotettua nopeammin, vaan itse asiassa hitaammin. Liian veden alkuperää tutkiessa johtolangat vievät Kiinan aluemerelle salaiseen kaivokseen. Tästä alkaa seikkailu meressä, sen pinnalla ja pinnan yllä liitolaudoilla. Salaperäiseltä kaivossaarelta Japanin rannikolla löytyy muun muassa robottisotilaita, joiden voittamisessa Austinilla ja kumppaneilla on kova työ.
He onnistuvat lopulta estämään Japanin pääministerin julkisen murhan ja Kiinan salaiset juonittelut.  Paljastuu, että vesitulvan syy on robottikaivurien tunkeutuminen merenpohjan alla olevaan tiksotrooppiseen kerrostumaan, jossa on vettä liikaakin. Kaivoksen olemassaolon syy on tarinan punaisena lankana toimiva erikoismetalli, jota kyseisestä paikasta on löydetty. Metalli on jo loppunut, joten robottikaivurit pysäytetään ja veden nousu loppuu.
Aiheesta muualla

Merenpinta nousee (Arkistoitu – Internet Archive) WSOY.
Mataramin sulttaanikunta

Varhaiset kuningaskunnat
Tarumanagara (358-669)
Kalingga (500–600-luku)
Srivijaya (650–1377)
Sailendra (800–900-luku)
Sunda (669–1579)
Mataram (752–1006)
Bali (914–1908)
Kahuripan (1006–1045)
Kediri (1045–1221)
Singhasari (1222–1292)
Majapahit (1293–1500)
Sulttaanikuntien aika
Samudera Pasai (1267–1521)
Ternaten sulttaanikunta (1257–1914)
Gowan sulttaanikunta (1300–1946)
Malakan sulttaanikunta (1400–1511)
Sulun sulttaanikunta (1405–1915)
Cirebonin sulttaanikunta (1445–1677)
Demakin sulttaanikunta (1475–1548)
Acehin sulttaanikunta (1496–1903)
Pagaruyungin kuningaskunta (1500–1825)
Bantenin sulttaanikunta (1526–1813)
Banjarin sulttaanikunta (1526-1860)
Mataramin sulttaanikunta (n. 1586–1755)
Surakartan sulttaanikunta (1745–1946)
Yogyakartan sulttaanikunta (1755[–1945])
Siakin sulttaanikunta (1725–1946)
Delin sulttaanikunta (1814–1946)
Riau-Linggan sulttaanikunta (1824–1911)
Kolonialismin aika
Alankomaiden Itä-Intia (1800–1949)
Lanfangin tasavalta (1777–1885)
Itsenäisyyden aika
Indonesian vallankumous (1945–1950)
Syyskuun 30. päivän liike (1965)
Mataramin sulttaanikunta oli Keski-Jaavan sisäosia hallinnut valtakunta, joka oli olemassa 1500-luvun loppupuolelta vuoteen 1755. Se oli Indonesian viimeinen aidosti itsenäinen sulttaanikunta ennen hollantilaisten siirtomaakautta.
Mataramin valtakunnan olemassaolo päättyi vuonna 1755 Giantin sopimukseen, jossa se jaettiin Pakubuwono III:n hallitsemaan Surakartaan sekä Hamengkubuwono I:n hallitsemaan Yogyakartaan.
Historia

Mataramin ensimmäinen hallitsija oli Gedhe Pamanahan. Hänen hallintokautensa ajankohdasta ei ole varmuutta. Tarinan mukaan hän olisi saanut Mataramin alueen hallittavakseen teoistaan Pajangin hallitsijan Pangeran Adivijayan palveluksessa ja suistettuaan tämän vihamiehen Aria Penangsangin hevosen selästä kaksintaistelussa. Hän pystytti palatsinsa ja pääkaupunkinsa Kotagedeen Yogyakartassa, minne alkoi saapua uudisasukkaita työskentelemään hänen mailleen.
Gedhe Pamanahamia seurasi Mataramin hallitsijana hänen poikansa Panembahan Ingalaga eli Senapati (suom. Kenraali) – lisänimensä hän sai Pajangin sulttaani Adivijayalta. Häneen on liitetty laajalti myyttisiä elementtejä, kuten koko Mataramin dynastian luominen myyttisen Nyai Roro Kidulin hahmon kanssa tapahtuneen kohtaamisen jälkeen, ylevät esi-isät Majapahitin valtakunnan hallitsijoiden piirissä sekä voittoisat sotaretket. Senapatin johtamana Mataramin mahti tuntui Jaavalla kaikkialla hindulais-buddhalaisesta Pasuruanista Cireboniin, mutta maan ei onnistunut alistaa valtaansa rannikkovaltioita kuten Surabayaa. Historioitsija H. J. de Graaf luonnehti Senapatia tyranniksi, jolla oli sotaonnea, mutta joka ei saanut aikaan mitään rakentavaa kehitystä.
Historia > Panembahan Krabyak

Senapatin poika Panembahan Krabyak nousi Mataramin valtaistuimelle tämän kuoleman jälkeen vuonna 1601. Hänen valtakautensa koostui lähinnä Mataramin puolustamisesta ja koossa pitämisestä. Alkuun valtakuntaa riepoi Panembahan Krabyakin sota Demakissa vaikuttavaa kapinallista vanhempaa veljeään Pangeran Pugeria vastaan. Alankomaalaisen merisotilaan Jacob van Heemskerckin miesten tukemana Pangeran Puger voitti ensimmäisen yhteenoton, mutta Panembahan Krabyak voitti hänet lopulta vuonna 1604. Hiukan myöhemmin toinenkin hänen veljistään, Panaraganissa vaikuttava Pangeran Jayaraja, nousi kapinaan häntä vastaan tavoitellen Mataramin kruunua. Konfliktin kulusta on tietoa hyvin vähän, mutta se oli ilmeisesti lyhyt.
Panembahan Krabyakin valtakaudella Mataramin ja Surabayan välinen konflikti jatkui. Panembahan Krabyakin ei ollut mahdollista valloittaa raskaasti linnoitettua kaupunkivaltiota, joten tätä ei missään vaiheessa edes yritetty. Sotaa käytiin sen sijaan lähinnä molempien puolten tekemien ryöstöretkien muodossa.
Historia > Agung

Panembahan Krabyakin vanhin poika Ransang, joka myöhemmin tunnettiin nimellä Agung, peri kruunun vuonna 1613. Hän oli ensimmäinen Mataramin hallitsijoista, joka otti virallisesti käyttöön arvonimen "sulttaani", mikä tapahtui vuonna 1641.
Agungia pidetään suurimpana indonesialaisena sotapäällikkönä sitten 1400-luvun. Hänen valloituksistaan ensimmäinen oli strategisesti tärkeä Wirasaban kaupunki vuonna 1615. Mataram sai sen valloitettuaan pääsyn Brantasjoen laakson alaosiin, mistä oli mahdollista kontrolloida yhteyksiä jokilaakson ja itäisen Jaavan välillä. Surabaya vastasi tähän hyökkäyksellä, jonka Agung torjui tammikuussa 1616 – tämän mahdollisti hänen väliaikaisesti Pajangilta saamansa uskollisuuden vakuutus. Tätä seurasi joukko voittoisia sotia Jaavan valtioita vastaan: Lasem valloitettiin 1616, Pasuharan ja kapinaan noussut Pajang 1617, Tuban 1619, kunnes vain Surabaya oli jäljellä. Viisivuotisen piirityksen päätteeksi myös se antautui lopulta vuonna 1625 Agungin katkaistua veden tulon kaupunkiin patoamalla joen.
Mataram oli nyt keskisen Jaavan valtias – idässä oli vielä Blambangan ja lännessä Banten, mutta kummastakaan ei ollut haastamaan Mataramin mahtia. Lännessä Cirebon antoi hänelle kunnianosoituksia ja prinsessan aviopariksi vuonna 1625. Blambangan kukistui lopulta vuonna 1640.
Agungin valtakauden aikana Hollannin Itä-Intian kauppakomppania alkoi saada jalansijaa Jaavalla. Agung ei alkuun suuremmin piitannut tästä kehityksestä, vaan keskittyi paikallisten valtioiden hallintaansa saamiseen eurooppalaisten vallan haastamisen sijasta. Vuosina 1628–1629 hän yritti valloittaa hollantilaisten hallitseman Batavian aikeenaan kukistaa tämän jälkeen myös Banten, mutta epäonnistui yrityksessään.
Historia > Amangkurat I ja II

Amangkurat I eli Sunan Tegalwangi, joka seurasi Agungia Mataramin sulttaanina, oli hallitsijana äärimmäisen julma ja vallanhimoinen. Hän ei ollut isänsä tavoin sotilaallisesti kyvykäs, vaan lujitti valtaansa lähinnä uhkailemalla ja salamurhaamalla vastustajiaan.
Ensimmäinen vallankaappausyritys Amangkurat I:tä vastaan tehtiin 1647, jolloin hänen veljensä Pangeran Alit johti joukon syvästi uskonnollisia muslimeja kuninkaallisen palatsin luo valloittaakseen sen. Amangkuratin joukot kuitenkin torjuivat hyökkäyksen, ja prinssi Pangeran Alit sai kyseisessä taistelussa surmansa. Toinen vallankaappausyritys tapahtui vuonna 1661, jolloin Amangkuratin poika Adipati Anom yritti syöstä isänsä vallasta.
Vastarinta Amangkuratin itsevaltaista hallintoa vastaan johti lopulta kapinaan vuonna 1674. Kapinan päällikkönä oli prinssi Trunajaya, jonka isän Amangkurat oli teloittanut vuonna 1656 ja jonka väitettiin olevan ylevää Majapahit-syntyperää. Mataramin vasallina ollutta Maduran saarta hallinneen Trunajayan onnistui tukijoidensa ja Makassarista paenneiden merirosvojen tuella valloittaa laaja osa Jaavan itäpuolta. Hän asettui tämän jälkeen Kediriin.
Trunajayan kapinalliset onnistuivat lopulta vuonna 1677 valloittamaan Amangkuratin hovin, mistä tämä pakeni ja luovutti kruununsa pojalleen, joka oli ollut kapinaliikkeen takana. Hallitsijanimen Amangkurat II ottanut uusi sulttaani sai hollantilaisilta apua kapinaliikkeen lopettamiseksi ja surmasi lopulta kruununtavoittelijaksi ryhtyneen Trunajayan omakätisesti tämän jäätyä vangiksi. Myös Amangkurat II:n veli, sulttaaniksikin julistautunut Pangeran Puger, alistui lopulta tämän valtaan marraskuussa 1681.
Amangkurat II:n hallitsijakauden loppua kohden välit hollantilaisiin viilenivät jälleen, osittain siksi, että hän pyrki suojelemaan hollantilaisia vastustavia makassarilaisia ja balilaisia. Vuonna 1686 hovissa Kartasurassa lisäksi tapettiin 75 hollantilaista, jotka olivat tulleet neuvottelemaan uudelleen Mataramin ja hollantilaisten välisiä sopimuksia. Läntisellä Jaavalla puhkesi balilaisen Surapatin johtama orjakapina, mikä heikensi Mataramia merkittävästi, ja valtakunnasta alkoi jälleen erkaantua alueita. Amangkurat II pyysi hollantilaisilta apua valtaansa lujittaakseen, mutta nämä kieltäytyivät.