stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Game of Thrones (1. tuotantokausi)
DVD- ja Blu-ray-julkaisu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Game of Thrones: The Complete First Season
| Yksityiskohtia | Yksityiskohtia | Yksityiskohtia | Erikoismateriaalit | Erikoismateriaalit | Erikoismateriaalit |
|  10 jaksoa  5 levyä  Kuvasuhde: 1,78:1 (Widescreen) 16:9 (Fullscreen)  Kuvalaatu: 1080p HD (Blu-ray)  Tekstitys: tanska, suomi, norja, ruotsi  Ääni: Englanti (Dolby Digital 5.1 Surround)  7 kommenttiraitaa |  10 jaksoa  5 levyä  Kuvasuhde: 1,78:1 (Widescreen) 16:9 (Fullscreen)  Kuvalaatu: 1080p HD (Blu-ray)  Tekstitys: tanska, suomi, norja, ruotsi  Ääni: Englanti (Dolby Digital 5.1 Surround)  7 kommenttiraitaa |  10 jaksoa  5 levyä  Kuvasuhde: 1,78:1 (Widescreen) 16:9 (Fullscreen)  Kuvalaatu: 1080p HD (Blu-ray)  Tekstitys: tanska, suomi, norja, ruotsi  Ääni: Englanti (Dolby Digital 5.1 Surround)  7 kommenttiraitaa |  "Complete Guide to Westeros"  "Making Game of Thrones"  "Character Profiles"  "Creating the Show Open"  "From the Book to the Screen"  "The Night's Watch"  "Creating the Dothraki Language"  Blu-ray-lisämateriaalia: "Blu-ray Complete Guide to Westeros"  "In-Episode Guide"  "Anatomy of an Episode"  "Hidden Dragon Eggs" |  "Complete Guide to Westeros"  "Making Game of Thrones"  "Character Profiles"  "Creating the Show Open"  "From the Book to the Screen"  "The Night's Watch"  "Creating the Dothraki Language"  Blu-ray-lisämateriaalia: "Blu-ray Complete Guide to Westeros"  "In-Episode Guide"  "Anatomy of an Episode"  "Hidden Dragon Eggs" |  "Complete Guide to Westeros"  "Making Game of Thrones"  "Character Profiles"  "Creating the Show Open"  "From the Book to the Screen"  "The Night's Watch"  "Creating the Dothraki Language"  Blu-ray-lisämateriaalia: "Blu-ray Complete Guide to Westeros"  "In-Episode Guide"  "Anatomy of an Episode"  "Hidden Dragon Eggs" |
Julkaisupäivämäärät
|  Suomi |  Suomi |  Suomi |  Yhdysvallat |  Yhdysvallat |  Yhdysvallat |
| 7. maaliskuuta 2012 | 7. maaliskuuta 2012 | 7. maaliskuuta 2012 | 6. maaliskuuta 2012 | 6. maaliskuuta 2012 | 6. maaliskuuta 2012 |
Emilia Clarke teki läpimurtonsa sarjassa.
Gefjon

Gefion-suihkulähde Kööpenhaminassa esittää Gefjonia härkineen
Gefjon (tai Gefjun) on skandinaavisessa mytologiassa maanviljelyksen jumalatar ja neitsyitten suojelijatar, jonka luokse viattomina kuolevat naiset päätyvät.
Erään legendan mukaan Tanskassa pienellä Fyn-saarella asunut Odin lähetti Gefjonin pohjoiseen hankkimaan lisää maata Odinille ja muille jumalille. Kierteleväksi näkijänaiseksi naamioitunut Gefjon tapasi svealaisten valtakunnan kuninkaan Gylfen, ja he viettivät useita öitä yhdessä. Kuningas halusi palkita Gefjonin ja lupasi tälle niin paljon maata kuin hän voisi yhdessä päivässä kyntää. Gefjon synnytti neljä poikaa erään jättiläisen kanssa ja muutti heidät jättiläismäisiksi häriksi, joiden avulla hän kynti suuren alan maata. Härät vetivät maan etelään Tanskaan, jossa siitä tuli Sjellanti, ja Ruotsiin jäänestä kuopasta tuli Mälaren-järvi. Palkaksi Gefjon sai Odinilta puolisokseen tämän pojan Skjoldin.
Gardariki
Gardarikin legendaarisia kuninkaita saagalähteineen

Odin (Hervarar saga ok Heiðreks konungs eli Hervörin ja kuningas Heiðrekrin saaga 1250-luvulta)
Svafrlami tai Sigrlami (Hervörin ja kuningas Heiðrekrin saaga)
Rollaugr (Hervörin ja kuningas Heiðrekrin saaga)
Ráðbarðr (Sögubrot af nokkrum fornkonungum eli Sögubrot 1200-luvulta)
Hreggviðr (Göngu-Hrólfs saaga eli Kävelijä-Hrólfrin saaga 1300-luvulta)
Hálfdan Brönufostri (Opplandin kuningas, Sörla saga sterka eli Sörli Vahvan saaga 1400-luvulta)
Vissavald (Garðaríkin kuningas Snorri Sturlusonin Heimskringlassa saagassa Óláfs saga Tryggvasonar eli Olavi Tryggvenpojan saagassa (hieman v. 1230 jälkeen), ja Austrvegskonungr eli "Idäntien kuningas" saagassa Óláfs saga Tryggvasonar Oddr Snorrasonar eli (munkki) Oddr Snorrasonin saagassa Olavi Tryggvenpojasta 1200-luvun alusta)
Kirjallisuutta

Brandt, Dagmar: Gardariki. Ein Stufenbuch aus dem russischen Raum. 2 Volumes, Berlin 1943. Reprint Faksimile Verlag Bremen 1981.
Konstatinos VII:n teos " De Administrando Imperio " eli Imperiumin hallitseminen (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Gaussin laki sähkökentille

Gaussin laki sähkökentille on Carl Friedrich Gaussin muotoilema vuonna 1835 ja se julkaistiin 1867. Gaussin laki antaa suljetun pinnan läpi virtaavan sähkövuon  \Phi  ja pinnan sisäänsä sulkeman sähkövarauksen välisen relaation , ja on yksi Maxwellin yhtälöistä. Sen integraalimuoto on:
missä  \mathbf {D}  on sähkövuon tiheys (yksikkö C/m2),  d\mathbf {A}  on pinnan differentiaalisen neliön pinta-ala siten, että ulospäin suuntautuva normaalivektori määrää sen suunnan,  Q_{A} on pinnan sisäänsä sulkema varaus ja  \textstyle \oint _{A} on pintaintegraali pinnan A yli.
Gaussin divergenssilauseen mukaan vektorikentän pintaintegraali suljetun pinnan A yli (eli kentän vuo) saadaan integroimalla divergenssiä pinnan sisäänsä sulkeman tilavuuden V yli, eli
Pinnan sisäänsä sulkeman sähkövarauksen suuruus saadaan toisaalta integroimalla sähkövaraustiheyttä ρ (yksikkönä C/m3) saman tilavuuden yli, joten Gaussin laki saadaan muotoon
Koska tämä pätee kaikille suljetuille pinnoille, saadaan integrandien välille yhteys
jota kutsutaan lain differentiaalimuodoksi.
Yhteys Coulombin lakiin

Coulombin lain mukaan varatun hiukkasen toiseen hiukkaseen kohdistama sähköstaattinen voima on verrannollinen hiukkasten varausten tuloon ja kääntäen verrannollinen niiden välisen etäisyyden neliöön. Coulombin laki seuraa Gaussin laista melko suoraan. Pistemäisen varauksen, jonka suuruus on  q_{1}, aiheuttama sähkövuo r-säteisen pallopinnan yli on sähkövuon määritelmän mukaisesti
Jos hiukkanen on pallon keskipisteessä, voidaan symmetrian perusteella olettaa että  \mathbf {D}  on yhtäsuuri jokaisessa pinnan pisteessä ja osoittaa säteittäisesti pinnasta ulospäin. Toisaalta Gaussin lain mukaan vuon suuruus on  \Phi =q_{1}, ja koska  \mathbf {D} =\varepsilon _{0}\mathbf {E} , missä  \varepsilon _{0} on tyhjiön permeabiliteetti, on  q_{1}:n synnyttämä sähkökenttä
Tässä  {\hat {\mathbf {r} }} on yksikkövektori, joka osoittaa varauksesta kohti tarkastelupistettä. Sähkökenttä kohdistaa varaukseen, jonka suuruus on  q_{2}, voiman
joten kahden varatun hiukkasen välinen voima on
missä  {\hat {\mathbf {r} }} on nyt hiukkasesta toiseen osoittava yksikkövektori.
On mahdollista edetä myös toiseen suuntaan ja johtaa Gaussin laki staattisessa tilanteessa Coulombin lain pohjalta. Coulombin laki on voimassa vain staattisille varausjakaumille, kun taas Gaussin laki pätee myös yleisessä dynaamisessa tapauksessa.
Kirjallisuutta

Lindell, Ismo; Sihvola, Ari: Sähkömagneettinen kenttäteoria 1. Staattiset kentät.  Helsinki:  Otatieto, 2013.  ISBN 978-951-672-354-2
Gardermoenin lentoasema

SAS:n ja Norwegianin koneita kentällä.
Lähtöselvitysalue
Terminaalialueen kartta.
Oslo-Gardermoenin lentoasema (IATA: OSL, ICAO: ENGM) sijaitsee Gardermoenissa, Ullensakerissa 48 kilometriä Oslon pohjoispuolella. Lentoasema avattiin vuonna 1998, ja on nykyään Norjan pääasiallinen kansainvälinen lentoasema. Lentoasema on Scandinavian Airlinesin ja Norwegian Air Shuttlen solmukohta ja Pohjoismaiden toiseksi vilkkain matkustajamäärällä mitattuna.
Gardermoenissa on Euroopan suurin verovapaa myymälä. Koska Norja ei ole Euroopan unionin jäsen ja useimmat kentältä suuntautuvat matkat suuntautuvat EU-maihin, kentän verovapaa myynti on keskimääräistä EU-kenttää paljon suurempi verovapauden takia.lähde? Esim. Suomeen matkustavat voivat tehdä verovapaita ostoksia.
Kun lentoasemaa rakennettiin, se yhdistettiin rautatieverkkoon lentoaseman alle rakennetulla rautatieasemalla. Lentoasemalta Oslon keskustaan kulkee Airport Express Train (Flytoget), jonka matka-aika on 18 minuuttia ja jolla lentoasemalta pääsee aivan Oslon ydinkeskustaan. Myös väleillä Skien-Oslo-Lillehammer-Trondheim ja Kongsberg-Eidsvoll liikennöivät paikallisjunat pysähtyvät lentoasemalla.
Terminaali

Matkustajaterminaali on pinta-alaltaan 148 000 m2, ja se on 819 metriä pitkä. Terminaalissa on 52 lentokoneiden seisontapaikkaa, joista 34 on yhdistetty matkustajasilloin ja 18 ns. bussiportteja. Lentojen kuulutukset kuuluvat vain porttien välittömässä läheisyydessä. Norjan sisäisten lentojen käytössä olevat portit sijaitsevat läntisessä siivessä, kansainvälisten lentojen käytössä olevat portit itäisessä. Schengen-alueen ulkopuolelle suuntautuvien lentojen portit ovat itäisen siiven päässä. Kolme porttia lähimpänä terminaalin keskiosaa ovat sekä Norjan sisäisten että kansainvälisten lentojen käytössä. Neljä porttia itäisen siiven päässä ovat sekä Schengen-alueelle että sen ulkopuolelle suuntautuvien lentojen käytössä. EU:n valvojat ovat olleet hieman skeptisiä porteista, joita käytetään sekä Schengen-alueelle että sen ulkopuolelle suuntautuvissa lennoissa: muutaman kerran matkustaja, jonka olisi pitänyt mennä rajatarkastuksen läpi, ei mennyt.
Terminaalin nykyinen kapasiteetti on 23 miljoonaa matkustajaa vuodessa, joten terminaali alkaa kohta käydä liian pieneksi: vuonna 2012 terminaalia käytti 22,1 miljoonaa matkustajaa. Koska lentoasemalla on tiukat tullimenettelyt vaihtomatkustajille (matkatavarat täytyy hakea matkatavarannoutopisteestä, näyttää tullille ja viedä uudelleen lähtöselvityksen kautta, kun vaihdetaan kansainväliseltä lennolta Norjan sisäiselle lennolle tai päinvastoin), jotkut vaihtomatkustajat yrittävät välttää vaihtoa Gardermoenissa ja ottavat mieluummin toisen yhteyden, jos mahdollista.
Miltei puolet lentoaseman ylläpitäjän tuloista tulee vähittäismyynnistä. Lentoasemalla on kaksikymmentä ravintolaa, kahvilaa ja baaria, ja lisäksi kauppoja ja muita palveluita, kuten pankkeja ja posti. Kaikkiaan 8 000 m2 on ravintoloiden, myymälöiden ja muun ei-ilmailutoiminnan käytössä. Lentoaseman verovapaan myymälän pinta-ala on 1 500 m2, ja se on Euroopan suurin. Saapuville matkustajille on pienempi verovapaa myymälä matkatavaranluovutusalueella.
Pääterminaalin lisäksi lentoasemalla on VIP-lounge Norjan kuningasperheelle, Norjan hallituksen jäsenille ja ulkomaisten kuningasperheiden ja hallitusten jäsenille. Lentoasemalla on leikkipaikkoja sekä läntisessä että itäisessä siivessä. Läntisessä siivessä on myös hiljentymishuone. Lääkintähenkilökunta päivystää lentoasemalla vuorokauden ympäri.
Lentoyhtiöt

Gardermoeniin lentävät lentoyhtiöt tammikuussa 2023:
Aegean Airlines
airBaltic
Air France
Air Serbia
Austrian Airlines
Blue Air
British Airways
Brussels Airlines
Croatia Airlines
DAT Danish Air Transport
Emirates
Ethiopian Airlines
Eurowings
Finnair
Flyr
Iberia
Icelandair
KLM
Loganair
LOT
Lufthansa
Luxair
Norse Atlantic Airways
Norwegian Air Shuttle
Pakistan International Airlines
Pegasus Airlines
Qatar Airways
Ryanair
Scandinavian Airlines
Sun-Air
SunExpress
Swiss International Air Lines
TAP Portugal
Thai Airways International
Turkish Airlines
Vueling
Widerøe
Wizz Air
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gardermoenin lentoasema Wikimedia Commonsissa
Oslon lentoasema (norjaksi)
| n k Norjan lentoasemat |
| --- | --- |
Päälentoasemat: Alattio • Andøya • Bardufoss • Bergen • Bodø • Harstad/Narvik • Haugesund • Kirkkoniemi • Kristiansand • Kristiansund • Lemmijoki • Molde • Oslo • Stavanger • Tromssa • Trondheim • Ålesund
Paikalliset lentoasemat: Berlevåg • Brønnøysund • Båtsfjord • Fagernes • Florø • Førde • Hammerfest • Hasvik • Honningsvåg • Leknes • Mehamn • Mo i Rana • Mosjøen • Namsos • Narvik • Røros • Rørvik • Røst • Sandane • Sandnessjøen • Sogndal • Stokmarknes • Svolvær • Sørkjosen • Vesisaari • Vuoreija • Værøyn helikopterikenttä • Ørland • Ørsta/Volda
Merialueiden lentoasemat: Jan Mayen • Longyearbyen • Ny-Ålesund • Svea • Troll
Yksityiset lentoasemat: Notodden • Moss • Sandefjord • Skien • Stord
Sotilaalliset lentoasemat: Andøya • Lemmijoki • Bardufoss • Bodø • Evenes • Gardermoen • Rygge • Sola • Ørland
Entiset lentoasemat: Dagali • Fornebu (Oslon entinen lentoasema) • Forus • Fritzøe • Farsund • Værøy
Garot

Garot ovat etninen ryhmä Intian Meghalayan ja Assamin osavaltioissa, sekä Bangladeshissa. Garot puhuvat tiibetiläis-burmalaista garon kieltä ja nykyisin huomattava osa heistä on kristittyjä. Osa harjoittaa kuitenkin edelleen perinteistä uskoa.
Asuinalue ja lukumäärä

Garojen asuttama alue tunnetaan nimellä Garo Hills. Alue käsittää osia Intian Meghalayan ja Assamin osavaltioista, sekä osia naapurivaltio Bangladeshista. Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Garoja oli Meghalayassa 821 026 ja Assamissa 161 392. Bangladeshissa garoja on noin 150 000 ja he asuttavat etenkin Tangailin, Jamalpurin, Sherpurin, Mymensinghin, Netrakonan, Sunamganjin, Sylhetin ja Gazipurin piirikuntia.
Historia

Garojen nimeä käytetään lähinnä ulkopuolisten keskuudessa. Garojen oma nimitys kansalleen on achik, joka viittaa kukkuloiden kansaan. Heidän alkuperänsä ei ole täysin selvä. Joidenkin antropologien mukaan heidän esi-isänsä saivat alkunsa Kiinan Qinghaissa, josta he muuttivat Tiibetin ja Bhutanin alueelle jo 5 000–3 000 vuotta sitten. Myöhemmin he muuttivat edelleen nykyisille asuinalueilleen, mutta muuttoliikkeen ajankohtaa ei tunneta. Garot asuttivat Garo Hills-nimisen kukkula-alueen ja heidän yhteytensä ympäröiviin kansoihin olivat hyvin rajalliset. Ympäröineet kansat tunsivat heidät aikanaan pääkallonmetsästäjinä. Vuosien 1775–1776 aikana Assamin zamindarit tekivät sotaretkiä garoja vastaan. Brittien vaikutusvalta alkoi ulottua alueelle vuodesta 1788 ja heidän siirtomaavaltansa garojen alueella vakiintui vuonna 1873. Garojen kulttuuri muuttui voimakkaasti siirtomaakaudella monien garojen esimerkiksi kääntyessä kristinuskoon. He ovat kuitenkin säilyttäneet perinteisen kulttuurin piirteitä nykypäiviin saakka.
Kulttuuri

Garot puhuvat tiibetiläis-burmalaisiin kieliin kuuluvaa garon kieltä, joka voidaan jakaa kahdeksaan murteeseen. Garot jakautuvat myös kahdeksaan eri heimoon, joita ovat awe, vhisak, matchi-dual, matabeng, ambeng, ruga-chibox, gara-ganching, atong ja megam. Heimojako muodostuu kielellisesti ja alueittain.
Huomattava osa garoista on nykyisin kristittyjä. Kristinuskon omaksumiseen vaikutti etenkin heimojen huono asema intialaisessa kastijärjestelmässä. Osa garoista harjoittaa kuitenkin edelleen perinteistä uskoa, jonka harjoittajiin viitataan nimellä songsarek. Perinteiseen uskoon kuuluvat esimerkiksi erilaiset henget ja etenkin maanviljelykseen liittyvät rituaalit ja juhlat. Jotkin eläimet ja etenkin käärmeet ja tiikerit liitettiin henkiin. Joidenkin henkilöiden uskottiin voivan öisin muuttua tiikereiksi tai käärmeiksi. Myös kissoilla oli erityinen asema toteemieläiminä ja esimerkiksi niiden syöminen oli kiellettyä. Khamal on perinteisen uskon tietäjä, jonka vastuulla on esimerkiksi eri rituaalit. Kristityt garot eivät seuraa perinteisen uskon riittejä.
Garojen pääasiallinen elinkeino on maanviljelys, jota on perinteisesti harjoitettu kaskiviljelynä (jhum). He kasvattavat esimerkiksi riisiä, hirssiä, maissia ja kasviksia. Rahakasveina on kasvatettu myös esimerkiksi puuvillaa, inkivääriä ja chiliä. Miehet raivasivat perinteisesti pellot, kun taas naiset vastasivat viljelystä. Garojen yhteiskuntarakenne on matrilineaarinen, eli lapset kuuluvat äitinsä klaaniin. Miehet muuttivat vaimonsa asuntoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Garot Wikimedia Commonsissa
Garo valokuvassa vuodelta 1912.
Garoja perinteisissä asuissaan.
Garotanssijoita.
Geison

Vino ja vaakasuora geison merkittynä doorilaiseen entablementtiin.
Geison (m.kreik. γεῖσον) on antiikin kreikkalaisessa arkkitehtuurissa ja yleisesti klassista arkkitehtuuria edustavissa rakennuksissa korniisiin eli entablementin ylimpään osaan kuuluva kattolista.
Joskus geison tulkitaan samaksi kuin korniisi. Se tarkoittaa ennen kaikkea entablementin yläosan vaakasuoria kattolistoja sekä rakennuksen lyhyillä sivuilla päätykolmioiden alapuolella että pitkillä sivuilla. Yleensä termi pitää sisällään myös päätykolmion yläpuoliset vinot kattolistat. Vinojen ja usein myös vaakasuorien geisoneiden yläpuolella sijaitsivat simat eli räystäskourut.
Gaz-Sale

| Gaz-Sale (Газ-Сале) |
| --- | --- |
 lippu
 Jamalin Nenetsia Venäjällä, alla kylän sijainti alueella
 Gaz-Sale
 Koordinaatit: 67.3631°N, 79.0018°E 
Valtio:  Venäjä
Piirikunta:  Jamalin Nenetsia
Piiri:  Tazin piiri
Perustettu:  1963
Väkiluku (2010):  1 940
Postinumero:  629365 (Gaz-Sale)
Suuntanumero(t):  +7 34940
 
 gazsale.tasu.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gaz-Sale (ven. Газ-Сале) on kylä ja maalaiskunta Venäjän Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan Tazin piirissä.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan koko Tazin kunnallispiirin 16 537 asukkaasta Gaz-Salen maalaiskunnassa asui 1 940 ihmistä.
Tazin piiriin sijoittuvalla paikalla, myöhemmän Gaz-Salen kylän lähistöllä löydettiin 27. syyskuuta 1962 suuri maakaasukenttä.
Aiheesta muualla

Tazin piirin kotisivut (venäjäksi) (tasu.ru)
Gazelle-luokka

| Gazelle-luokka |
| --- | --- |
 SMS Frauenlob

Tekniset tiedot
Uppouma:  2 916 t (standardi) 3 033 t (kuormattu)
Pituus:  105,1 m
Leveys:  12,2 m
Syväys:  5,4 m
Koneteho:  SMS Gazelle: 6 000 ihp (4,5 MW) Muut: 8 000 ihp (6 MW)
Nopeus:  SMS Gazelle: 19,5 solmua Muut: 21,5 solmua
Miehistöä:  249
Aseistus
Meritorjunta:  10 × 10,5 cm tykkiä 10 × konekivääriä 3 × 45 cm torpedoputkea
Gazelle-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisessä maailmansodassa palvellut kymmenen aluksen muodostama kevyt risteilijäluokka. Luokka oli Saksan laivaston ensimmäinen kevyt risteilijäluokka. Sodan aikana aluksista tuhoutui kolme.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| SMS Gazelle | Germaniawerft, Kiel | 1897 | 31. maaliskuuta 1898 | 6. lokakuuta 1900 | poistettu palveluksesta 1920 |
| SMS Niobe | AG Weser, Bremen | 1899 | 18. heinäkuuta 1899 | 25. kesäkuuta 1900 | myyty Jugoslavialle 1925 uponnut 1943 |
| SMS Nymphe | Germaniawerft, Kiel | 1898 | 21. marraskuuta 1899 | 20. syyskuuta 1900 | myyty romutettavaksi 1932 |
| SMS Thetis | Kaiserliche Werft Danzig | 1899 | 3. heinäkuuta 1900 | 14. syyskuuta 1901 | myyty romutettavaksi 1930 |
| SMS Ariadne | AG Weser, Bremen | 1899 | 10. elokuuta 1900 | 18. toukokuuta 1901 | uponnut 28. elokuuta 1914 |
| SMS Amazone | Germaniawerft, Kiel | 1899 | 6. lokakuuta 1900 | 15. marraskuuta 1901 | romutettu 1945 |
| SMS Medusa | AG Weser, Bremen | 1900 | 5. joulukuuta 1900 | 26. heinäkuuta 1901 | miehistönsä upottama 1945 |
| SMS Frauenlob | AG Weser, Bremen | 1901 | 22. maaliskuuta 1902 | 17. helmikuuta 1903 | uponnut 31. toukokuuta 1916 |
| SMS Arcona | AG Weser, Bremen | 1901 | 22. lokakuuta 1902 | 12. toukokuuta 1903 | miehistönsä upottama 1945 |
| SMS Undine | Howaldtswerke-Deutsche Werft, Kiel | 1901 | 11. joulukuuta 1902 | 5. tammikuuta 1904 | upotettu 7. marraskuuta 1915 |
Galicia

| Comunidad Autónoma de Galicia |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti Espanjassa
Valtio:  Espanja
Maakuntia:  4
Kuntia:  313
Itsehallinto:  28. huhtikuuta 1981
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Santiago de Compostela
 – Aluejohtaja:  Alberto Núñez Feijóo (PP)
Edustus:  Espanjan parlamentti
 – Kongressi:  25 paikkaa
 – Senaatti:  3 paikkaa
Pinta-ala:  29 575 km² (7.)
Väkiluku (2017):  2 708 339 (5.)
 – väestötiheys:  92 as./km²
Kielet:  galego ja espanja
Symbolit:  
 – Kansallislaulu:  Os Pinos
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GA
 
Xunta de Galicia
Galicia on itsehallintoalue Espanjassa. Se sijaitsee Atlantin rannikolla, ja sen rajanaapureita ovat idässä Asturia ja Kastilia ja León ja etelässä Portugali.
Galicia koostuu A Coruñan, Ourensen (Orense), Pontevedran ja Lugon maakunnista. Tärkeimpiä kaupunkeja ovat Vigo, A Coruña, Pontevedra, Lugo, Ferrol, Ourense ja pääkaupunki Santiago de Compostela.
Maantiede

Galicia sijaitsee Espanjan luoteisnurkassa. Lännessä se rajoittuu Atlantin valtamereen, pohjoisessa Biskajanlahteen. Galician itärajalla kulkee pohjois-eteläsuunnassa Leonin vuorijono, joka erottaa sen muusta Espanjasta. Galiciaa kutsutaan ”tuhannen joen maaksi”, sillä sitä halkovat lukuisat sisämaan vuoristosta mereen virtaavat vesiväylät.  Pisimpiin jokiin kuuluu Minho ja sen sivujoki Sil.
Ilmasto on rannikolla selvästi viileämpi ja kosteampi kuin sisämaassa. Rannikon A Coruñassa vuoden lämpimintä aikaa on heinäkuusta syyskuuhun, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on noin 22 astetta. Keskimääräinen alin lämpötila on koko vuoden 8–16 astetta. Sadetta saadaan lokakuusta helmikuuhun yli sata millimetriä kuukaudessa. Sisämaan Ourensessa elokuun keskimääräinen ylin lämpötila on lähes 30 astetta ja kuukauden sademäärä ylittää 100 mm vain joulukuussa.
Maantiede > Aluejako

Galicia koostuu neljästä maakunnasta:
A Coruña, pääkaupunki A Coruña
Lugo, pääkaupunki Lugo
Ourense, pääkaupunki Ourense
Pontevedra, pääkaupunki Pontevedra
Maakunnat jakaantuvat kaikkiaan 313 kuntaan, joista 93 sijaitsee A Coruñassa, 67 Lugossa, 92 Ourensessa ja 61 Pontevedrassa.
Maantiede > Suurimmat kunnat  (1.1.2017)

|  | Kunta | Asukasluku |
| --- | --- | --- |
| 1. | Vigo | 292 986 |
| 2. | A Coruña | 244 099 |
| 3. | Ourense | 105 636 |
| 4. | Lugo | 97 995 |
| 5. | Santiago de Compostela | 96 456 |
| 6. | Pontevedra | 82 671 |
| 7. | Ferrol | 67 569 |
| 8. | Narón | 39 280 |
| 9. | Vilagarcía de Arousa | 37 479 |
| 10. | Oleiros | 35 198 |
Historia

Galiciassa on lukuisia jäänteitä kivikaudelta ja roomalaisvallan ajoilta. Alue on saanut nimensä roomalaisesta Gallaecian provinssista, joka käsitti nykyistä Galiciaa huomattavasti suuremman alueen. Galician nimi viittaa keltteihin, joita asui alueella noin vuodesta 500 eaa. alkaen.
Galician kuningaskunta on ollut itsenäinen kahteen otteeseen: ensin 400-luvulla germaanien hallitsemana ja uudelleen 1000-luvulla, kun Ferdinand I jakoi valtakuntansa pojilleen.
Viikingit hyökkäilivät Galiciaan 800-luvulta 1000-luvun ensimmäiselle vuosisadalle asti.
Maurien Iberian-valloitus ei juuri koskettanut Galiciaa. Vuonna 813 uudelleen löydetty apostoli Jaakobin hauta Santiago de Compostelassa nousi tärkeäksi symboliksi, kun kristityt kuningaskunnat aloittivat Reconquistan eli Iberian niemimaan takaisinvaltauksen islaminuskoisilta maureilta. Sinne vievä Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreitti kasvoi Rooman ja Jerusalemin veroiseksi pyhiinvaelluskohteeksi.
Galician suuri Irmandiños-sota käytiin vuosina 1467–1469. Siinä olivat keskeisessä roolissa Irmandiños-veljeskunnat, jotka kapinoivat paikallista aatelia vastaan, samoin kuin pienemmässä vuosien 1431–1435 kapinassa.
Asetus Galician autonomiasta hyväksyttiin kansanäänestyksessä jo 1936, mutta sen täytäntöönpano viivästyi Espanjan sisällissodan ja Francon diktatuurin takia vuoteen 1979 asti.
Hallinto ja politiikka

Galician kieli on Galician toinen virallinen kieli espanjan ohella.
Talous

Galician tärkeimmät tuotantoalat ovat autoteollisuus, tietotekniikka, metsäteollisuus ja uusina aloina hyvinvointi, biotekniikka ja uusiutuva energia. Se on Espanjan suurin puutavaran tuottaja, ja tuulivoiman tuotannossa se on maailman kuudenneksi suurin.
Kulttuuri

Rosalía de Castro on Galician tärkeimpiä kansallisia symboleita; hänen runokokoelmiaan Cantares gallegos (1863) ja  Follas novas (1880) pidetään modernin galicialaisen kirjallisuuden ensimmäisinä merkkiteoksina. Federico García Lorca julkaisi teoksen Seis poemas galegos (”Kuusi galicialaista runoa”) vuonna 1935. Eduardo Blanco Amor uudisti galicialaista kirjallisuutta vuonna 1959 ilmestyneellä teoksellaan Esmorga.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galicia Wikimedia Commonsissa
Espanjan itsehallintoalueet
Andalusia
Aragonia
Asturia
Baleaarit
Baskimaa
Cantabria
Extremadura
Galicia
Kanariansaaret
Kastilia-La Mancha
Kastilia ja León
Katalonia
Madrid
Murcia
Navarra
La Rioja
Valencia