stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Japaninpyökki
Ulkonäkö ja koko

Japaninpyökki kasvaa jopa 35 metrin korkuiseksi. Sen latvus on tiheä ja pyöreä, kaarna vaaleanharmaa ja sileä. Lehdet ovat soikeita ja sahalaitaisia, 7,5–15 cm pitkiä. Lehtien syysväri on keltainen tai kellanruskea. Kukat ovat pienet ja mitättömän näköiset. Pähkinät ovat kolmikulmaisia.
Levinneisyys

Nimensä mukaisesti japaninpyökki on kotoperäinen Japanissa, ja se on yhdessä mongoliantammen ohella japanilaisten lehtimetsien tärkeimpiä puulajeja. Se suosii hiesu- ja hiekkamaita, jotka läpäisevät hyvin vettä.
Käyttö

Japaninpyökin nuoria lehtiä voi syödä raakana. Lisäksi sen öljyisiä siemeniä voi syödä pieniä määriä raakana tai kypsennettynä; suurempina määrinä ne ovat myrkyllisiä. Paahdettuja siemeniä voidaan käyttää myös kahvin korvikkeena. Siemenistä voidaan uuttaa myös ruokaöljyä.
Jauhen Lisavets

Jauhen Lisavets vuonna 2013.
Jauhen Lisavets (s. 12. marraskuuta 1994 Grodno, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Salavat Julajev Ufassa. Kaudella 2013–2014 alkaneella KHL-urallaan hän on pelannut 309 runkosarjaottelua tehopistein 21+40=61. Pudotuspeleissä hän on pelannut 11 ottelua tehden yhden maalin. Ennen Dinamo Minskiin siirtymistään hän voitti Neman Grodnon joukkueessa kaksi Valko-Venäjän mestaruutta. Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa Lisavets on pelannut 55 A-maaottelua tehopistein 4+12=16 sekä 13 alle 20-vuotiaiden ja kymmenen alle 18-vuotiaiden maaottelua.
Iäti

| Iäti CMX |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2010
 Studio : Inkfish-studiot
 Julkaistu: 29. syyskuuta 2010
 Tuottaja(t): Rauli ”Illusion Rake” Eskolin
 Tyylilaji: rock, taiderock
 Kesto: 46.28
 Levy-yhtiö: Herodes, EMI
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
CMX:n muut julkaisut
| HC-EP 2008 | Iäti 2010 | Auringon kultainen kaupunki 2011 |
Singlet albumilta Iäti
 ”Sateenkaaren pää” Julkaistu: kesäkuu 2010  ”Linnunrata” Julkaistu: elokuu 2010  ”Kappaleina” Julkaistu: joulukuu 2010  ”Auringon kultainen kaupunki” Julkaistu: toukokuu 2011
Iäti on CMX:n 29. syyskuuta 2010 ilmestynyt kolmastoista albumi.
Iätillä CMX yritti hakea aiempaa pelkistetympää, helpommin lähestyttävämpää musiikillista ilmaisua. Albumilta julkaistut singlet saivatkin verrattain paljon radiosoittoa, ja ”Sateenkaaren päästä” tuli yhtyeen eniten radiossa soitettu kappale. Levy myi nopeasti kultaa ja oli Suomen virallisen listan ykkösenä viikolla 40 (2010). Levy jäi CMX:n viimeiseksi yhteistyöksi rumpali Tuomas Peipon kanssa.
Kappaleet

Sävellykset ja sanat A. W. Yrjänä, ellei toisin mainita. Sovitukset CMX & Rake.
Sateenkaaren pää – 3.40 (säv. A. W. Yrjänä & Janne Halmkrona)
Kappaleina – 3.24 (säv. A. W. Yrjänä, Timo Rasio & Janne Halmkrona)
Taistele – 4.01
Auringon kultainen kaupunki – 4.26
Kuoleman kulkumies – 3.52 (säv. A. W. Yrjänä & Janne Halmkrona)
Iäti – 4.04
Totenmann – 4.52 (säv. A. W. Yrjänä & Timo Rasio)
Manisola – 3.38
Kättenpäällepanijat – 4.07 (säv. A. W. Yrjänä, Timo Rasio & Janne Halmkrona)
Linnunrata – 4.52
Laulu todellisuuden luonteesta – 5.24
Kokoonpano

A. W. Yrjänä – basso ja laulu, akustinen kitara
Janne Halmkrona – sähkö- ja akustiset kitarat, taustalaulu
Timo Rasio – sähkö- ja akustiset kitarat, basso (9), taustalaulu
Tuomas Peippo – rummut ja perkussiot
Kokoonpano > Muut

Mikki Kauste ja Knipi – taustalaulu (6 ja 11)
Rauli ”Illusion Rake” Eskolin – tuotanto, äänitys, miksaus, kosketinsoittimet ja ohjelmointi
Arvostelut

Aviisi:
Helsingin Sanomat:
Imperiumi.net:  (7,5/10)
Noise.fi:
Kaista, Plaza.fi:
Rumba:
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

CMX:n studioloki albumin työstämisen ajalta. (Internet Archive)
CMX: A.W. Yrjänä raottaa ovea Iäti-levyn maailmoihin. Soundi 9/2010.
Lehti, Aki: Iäti. Savon sanomat 26.9.2010.
Iäti Discogsissa. (englanniksi)
Jan Blokhuijsen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jan Blokhuijsen  |  Jan Blokhuijsen  |  Jan Blokhuijsen  |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | 5 000 m |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | joukkuetakaa-ajo |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Moskova 2012 | yleisluistelu |  |
|  Hopeaa | Heerenveen 2014 | yleisluistelu |  |
|  Pronssia | Calgary 2011 | yleisluistelu |  |
|  Pronssia | Berliini 2016 | yleisluistelu |  |
|  Pronssia | Hamar 2017 | yleisluistelu |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Heerenveen 2012 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Kultaa | Sotši 2013 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Kultaa | Kolomna 2016 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Kultaa | Gangwon 2017 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Inzell 2011 | joukkuetakaa-ajo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Hamar 2014 | yleisluistelu |  |
|  Kultaa | Kolomna 2018 | yhteislähtö |  |
|  Kultaa | Kolomna 2018 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Hopeaa | Collalbo 2011 | yleisluistelu |  |
|  Hopeaa | Budapest 2012 | yleisluistelu |  |
|  Hopeaa | Heerenveen 2013 | yleisluistelu |  |
|  Hopeaa | Heerenveen 2017 | yleisluistelu |  |
|  Pronssia | Minsk 2016 | yleisluistelu |  |
Jan Blokhuijsen (s. 1. huhtikuuta 1989 Langedijk, Pohjois-Hollanti) on alankomaalainen pikaluistelija.
Blokhuijsen voitti junioreiden maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa Innsbruckissa 2007 sekä yleisluistelussa ja joukkuekilpailussa Changchunissa 2008. Hän sai Vancouverin olympialaisissa 2010 pronssia joukkuekilpailussa ja sijoittui samana vuonna viidenneksi yleisluistelun EM- ja MM-kilpailuissa. Vuonna 2011 hän sai EM-kilpailuissa hopeaa ja yleisluistelun MM-kisoissa pronssia. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa hän sai pronssia joukkuetakaa-ajossa. Vuonna 2012 hän saavutti hopeaa EM-kilpailuissa ja yleisluistelun MM-kilpailuissa sekä voitti joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden. Hän sai EM-hopeaa jälleen 2013. Hän voitti samana vuonna joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden.
Blokhuijsen voitti Euroopan-mestaruuden Hamarissa 2014. Hän voitti Sotšin olympialaisissa kultaa joukkuetakaa-ajossa ja sai hopeaa 5 000 metrillä ajalla 6.15,71. Kauden päätteeksi hän saavutti hopeaa yleisluistelun MM-kilpailuissa Heerenveenissä. Vuonna 2016 hän sai yleisluistelun EM-pronssia Minskissä ja voitti joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Kolomnassa. Hän sai samana talvena yleisluistelun MM-pronssia Berliinissä. Hän saavutti yleisluistelun EM-hopeaa Heerenveenissä 2017. Hän voitti samana talvena joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Gangwonissa ja sai yleisluistelun MM-pronssia Hamarissa.
Blokhuijsen voitti yhteislähdön ja joukkuetakaa-ajon Euroopan-mestaruuden Kolomnassa 2018. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sai pronssia joukkuetakaa-ajossa ja sijoittui 5 000 metrillä seitsemänneksi. Hän ooi neljäs yleisluistelun MM-kilpailuissa 2020.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 35,59 | Calgary | 12. helmikuuta 2011 |
| 1 000 m  | 1.09,11 | Calgary | 25. marraskuuta 2017 |
| 1 500 m | 1.43,78 | Calgary | 13. helmikuuta 2011 |
| 3 000 m | 3.38,89 | Heerenveen | 19. joulukuuta 2017 |
| 5 000 m | 6.11,91 | Calgary | 10. marraskuuta 2013 |
| 10 000 m | 12.57,58 | Heerenveen | 28. joulukuuta 2013 |
Nurri

| Nurri (Nurri) |
| --- | --- |
 Sijainti Etelä-Sardinian maakunnassa
 Nurri
 Koordinaatit: 39.711°0′0″N, 9.230°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Etelä-Sardinian maakunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  73,67 km²
Korkeus:  612 m
Väkiluku:  2 164
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08035
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  SU
 
 http://www.comune.nurri.ca.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nurri (sardiksi Nurri) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 164 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 73,67 neliökilometriä. Se sijaitsee 612 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nurri Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Johan Keckonius

Johan Keckonius (noin 1643 Huittinen – 20. syyskuuta 1719 Huittinen) oli suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies.
Keckoniuksen vanhemmat olivat Huittisten kirkkoherra Anders Keckonius (k. 1675) ja Katarina Gjös. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1662 tai 1663. Keckonius opiskeli myös Uppsalassa.
Keckonius pääsi isänsä seuraajana Huittisten kirkkoherraksi varrontavaltakirjalla jo ylioppilaana ollessaan 1674 ja virkaan hän astui 1676. Myöhemmin hänestä tuli myös lääninrovasti. Keckonius oli valtiopäivämiehenä 1682–1683 ja hän oli puhujana pappeinkokouksessa Turussa 1690 sekä saarnaajana 1693.
Jan Björklund

| Jan Björklund |
| --- | --- |
 Björklund Almedalsveckanilla kesällä 2014
Liberaalien puheenjohtaja
 7.9.2007–28.6.2019  
Edeltäjä:  Lars Leijonborg
Seuraaja:  Nyamko Sabuni
Ruotsin varapääministeri
 Reinfeldtin hallitus 5.10.2010–3.10.2014  
Edeltäjä:  Maud Olofsson
Seuraaja:  Åsa Romson
Opetusministeri
 Reinfeldtin hallitus 12.9.2007–3.10.2014  
Edeltäjä:  Lars Leijonborg
Seuraaja:  Gustav Fridolin
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1962 (ikä 62) Skene, Länsi-Götanmaa
Ammatti:  upseeri
Puoliso:  Anette Brifalk
Tiedot
Puolue:  Liberaalit
Jan Arne Björklund (s. 18. huhtikuuta 1962 Skene, Länsi-Götanmaa) on ruotsalainen poliitikko. Hän toimi opetusministerinä Fredrik Reinfeldtin johtamassa hallituksessa vuosina 2007–2014 ja hallituksen varapääministerinä 2010–2014. Björklund johti liberaaleja 2007–2019. Kesällä 2019 hänen seuraajaksen valittiin Nyamko Sabuni. Björklund toimi Tukholman paikallispolitiikassa ennen nousuaan Ruotsin valtiopäiväedustajaksi vuonna 2006. Koulutustaustaltaan Björklund on upseeri. Hän on naimisissa ja kahden lapsen isä.
Björklundin on nähty edustavan liberaalien oikeistolaisempaa siipeä. Hän on profiloitunut erityisesti koulutuspolitiikassa.
Toukokuussa 2020 Björklund nimitettiin Ruotsin Italian suurlähittilääksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Björklund Wikimedia Commonsissa
Jeesiön työväentalo

| Jeesiön työväentalotalo |
| --- | --- |
 Jeesiön työväentalo 1958.
Sijainti:  Sodankylä
Valmistumisvuosi:  1947
Runkorakenne:  hirsi
Huoneistoala:  128 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jeesiön Työväentalo ”Nuorisotähti” on Sodankylässä, Jeesiön kylässä toiminut työväentalo.
Historiaa

Jeesiön työväentalo on vuonna 1947 talkoilla rakennettu hirsirunkoinen työväentalo. Se sijaitsee Jeesiön kylässä noin 30 km Sodankylästä Kittilän suuntaan. Rakennuksen on suunnitellut talkooväki.
Rakennus

Hirsirunkoisen talon alkuperäinen pärekatto on muutettu huopakatoksi, ja päältä vuoraamaton hirsirunko on sisältä vuorattu pahvilla. Talo koostuu salista ja 1960-luvulla rakennetusta näyttämöstä. Rakennuksen ovet ja ikkunat ovat uusittu, alkuperäinen puulämmitys on vaihdettu lämminilmapuhaltajaan. Vesi- ja viemäriverkostoa talossa ei ole. Sähköt ovat katkaistu. Talon pinta-ala on 128 m² se sijaitsee 5 000 m²:n tontilla.
Toimintaa

Talossa ei ole ollut toimintaa vuoden 1981 jälkeen.
Johan Kelhälä

Johan (Juho) Kelhälä (20. tammikuuta 1766 – 6. kesäkuuta 1840 Pattijoki) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Lautamies Johan Simonpoika Kelhälä edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Oulun läänin Salon (Saloisten) kihlakunnan tuomiokuntaa.
Jesse M. Martin

Jesse M. Martin oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Arkansas'n tilapäisenä kuvernöörinä kolme päivän ajan Xenophon Overton Pindallin kauden päätyttyä vuonna 1909.
Ius cogens

Ius cogens tai jus cogens tarkoittaa sellaisia ehdottomia oikeusnormeja, joista oikeussubjektit eivät saa sopimuksin poiketa edes keskinäisissä suhteissaan. Ius cogens -termiä on totuttu käyttämään useimmin kansainvälisessä oikeudessa.
Ius cogens -normeissa on kyse sellaisista kansainvälisen yhteisön perustavanlaatuisia etuja ja arvoja suojaavista, yleismaallisesti velvoittavista normeista, joista kansainvälisen oikeuden subjektit eivät saa poiketa missään olosuhteissa. Ne ovat kansainvälisen oikeuden lähteiden hierarkiassa ylimpänä. Ius cogensin taustalla on luonnonoikeudellinen näkemys oikeuden kaikkivaltiudesta. Ius cogens -käsitteen suhde kansainväliseen tapaoikeuteen on koettu ongelmalliseksi, ja siihen kuuluvien normien onkin katsottu olevan oikeudellisessa systematiikassa parhaiten sijoitettavissa tapaoikeuden piiriin.
Vuonna 1969 laaditun valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen mukaan ius cogens -normin kanssa ristiriitainen valtiosopimus on mitätön. Kansainvälisen tuomioistuimen ns. Barcelona Traction -jutussa vuonna 1970 antaman ratkaisun nojalla on katsottu, että jokaisella valtiolla on oikeus saada väitetty ius cogens -normin rikkominen kansainvälisten järjestöjen ja tuomioistuinten käsittelyyn.
Kansainvälisen oikeuden ius cogens -normeista ei ole yksiselitteistä luetteloa. Tärkeimpiä esimerkkejä ius cogens -normeista, joista vallitsee laaja yksimielisyys, ovat aggressiivisen asevoiman käytön kielto valtiosuhteissa, ihmisoikeuksien räikeimpien väkivaltaisten loukkausten, kuten joukkotuhonnan, kidutuksen ja orjuuttamisen, kielto sekä humanitaarisen oikeuden eräät voimakkaat kiellot, kuten kielto suunnata sotatoimia lääkintähenkilökuntaa ja sairaaloita vastaan ja siviiliväestön terrorisoinnin kielto.
Aiheesta muualla

Oikeustiede:ius cogens - Tieteen termipankki
Jerry Finn

Jerry Finn (k. 21. elokuuta 2008) oli yhdysvaltalainen musiikkituottaja, joka työskenteli sellaisten yhtyeiden albumeilla kuten AFI, blink-182, Alkaline Trio, MxPx, Rancid, Green Day ja The Offspring. Hän kuoli 38-vuotiaana aivoverenvuodon kärsittyään.
Tuotetut albumit

Green Day - Dookie (1994) (vain miksaus)
Pennywise - About Time (1995)
Rancid - ...And Out Come the Wolves (1995)
The Daredevils - Hate You (1996)
Fastball - Make Your Mama Proud (1996)
Smoking Popes - Destination Failure (1997)
Rancid - Life Won't Wait (1998) (vain miksaus)
Superdrag - Head Trip in Every Key (1998)
blink-182 - Enema of the State (1999)
Fenix*TX - Fenix*TX (1999)
blink-182 - The Mark, Tom, and Travis Show: The Enema Strikes Back (2000)
The Marvelous 3 - ReadySexGo! (2000)
MxPx - The Ever Passing Moment (2000)
blink-182 - Take Off Your Pants And Jacket (2001)
Fenix*TX - Lechuza (2001)
Sum 41 - All Killer No Filler (2001)
Green Day - International Superhits! (2001) (toinen tuottaja)
Bad Religion - The Process of Belief (2002) (vain miksaus)
Box Car Racer - Box Car Racer (2002)
MxPx - Ten Years and Running (2002)
AFI - Sing the Sorrow (2003) (toinen tuottaja)
Alkaline Trio - Good Mourning (2003) (vain miksaus)
blink-182 - blink-182 (2003)
Vendetta Red - Between the Never and the Now (2003)
Marjorie Fair - Self Help Serenade (2004)
Morrissey - You Are the Quarry (2004)
Alkaline Trio - Crimson (2005)
The Offspring - Greatest Hits (2005)
blink-182 - Greatest Hits (2005)
AFI - Decemberunderground (2006)
+44 - When Your Heart Stops Beating (2006) (toinen tuottaja ja miksaus)
Eisley - Room Noises
Sparta - Wiretap Scars (2002)
Iuliu Maniu

Iuliu Maniu 1920-luvun lopulla.
Iuliu Maniu (8. tammikuuta 1873 Şimleu Silvaniei, Itävalta-Unkari – kesäkuu 1953 Sighet) oli romanialainen valtiomies, joka toimi Kansallisen talonpoikaispuolueen (PNŢ) johtajana ja kolmesti maansa pääministerinä 1920- ja 1930-luvuilla.
Transilvaniasta kotoisin ollut Maniu valittiin vuonna 1906 Unkarin parlamenttiin, jossa hän pyrki ajamaan maan romanialaisen vähemmistön asiaa. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli Itävalta-Unkarin armeijassa. Sodan päätyttyä hän johti liikettä, joka ajoi Transilvanian irrottamista Unkarista ja yhdistämistä Romaniaan Suur-Romanian luomiseksi. Joulukuun alussa 1918 Maniun johtama Transilvanian neuvosto julisti alueen yhdistetyksi Romaniaan. Trianonin rauhansopimus vahvisti liitoksen vuonna 1920.
Vuonna 1926 Maniun edustama Transilvanian kansallispuolue yhdistettiin toisen puolueen kanssa uudeksi Kansalliseksi talonpoikaispuolueeksi. Puolueen noustua valtaan hän toimi Romanian pääministerinä marraskuusta 1928 lokakuuhun 1930. Maniu tosin erosi kesäkuussa 1930 muutamaksi päiväksi protestina kuningas Kaarle II:n valtaanpaluulle, sillä hän ei hyväksynyt kuninkaan suhdetta Magda Lupescun kanssa. Maniun hallitus epäonnistui uudistushankkeissaan pääasiassa kansainvälisen laman seurausten vuoksi. Hän oli vielä uudelleen pääministerinä lokakuusta 1932 tammikuuhun 1933. Kootakseen voimia kuningas Kaarle II:n valtaa vastaan hän solmi vuonna 1937 vaaliliiton äärioikeistolaisen Rautakaartin kanssa. Kaarle kuitenkin liittoutui muiden puolueiden kanssa ja keskitti vallan itselleen.
Toisen maailmansodan aikana Maniu kannatti Romanian sotaa akselivaltojen puolella, mutta sotaonnen käännyttyä ja maan armeijan jouduttua vetäytymään Bessarabiasta ja Bukovinasta hän osallistui elokuun 1944 vallankaappaukseen, jossa Ion Antonescu syrjäytettiin. Sodan jälkeen Maniu oli kommunistien valtaannousua vastustaneen opposition keulahahmo. Kommunistien otettua vallan hänet tuomittiin vuonna 1947 näytösoikeudenkäynnissä vakoilusta ja maanpetoksesta vankeuteen. Maniu kuoli Sighetin vankilassa vuonna 1953.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iuliu Maniu Wikimedia Commonsissa
Jacques Santini

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jacques Santini
Syntymäaika: 25. huhtikuuta 1952 (ikä 72)
Syntymäpaikka: Delle, Territoire de Belfort, Ranska
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1969–1981 1981–1983 1983–1985 |  AS Saint-Étienne  Montpellier HSC  CA Lisieux |  |
Valmennusura
1983–1985 1985–1989 1989–1992 1992–1994 1994–1995 1997–2000 2000–2002 2002–2004 2004 2005–2006 2010 2010–2011:  CA Lisieux  Toulouse FC  Lille OSC  AS Saint-Étienne  FC Sochaux  Olympique Lyon (urh.joht.)  Olympique Lyon  Ranskan maajoukkue  Tottenham Hotspur  AJ Auxerre  AS Saint-Étienne (tekn.joht.)  RC Lens (apuv.)
Jacques Santini (s. 25. huhtikuuta 1952) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Santini pelasi juniorina Fesches-de-Châtelin joukkueessa, josta siirtyi 1969 AS Saint-Étienneen. Hän pelasi Les Vertsissä kaikkiaan 12 kauden ajan ja oli mukana voittamassa neljää Ranskan mestaruutta. Hän oli mukana myös Robert Herbin'n valmentamassa ryhmässä, joka eteni Euroopan cupin loppuotteluun kaudella 1975/76.
Santini jätti ASSEn 1981 ja siirtyi Montpellier’hen. Hän edusti seuraa kaksi kautta, jonka jälkeen hän pelasi vielä kahden kauden ajan CA Lisieux'ssä.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Ranskan mestaruus (4): 1974, 1975, 1976, 1981
Coupe de France (2): 1975, 1977
Hopeaa: 1981
Euroopan cupin hopeaa: 1976
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

FIFA Confederations Cup: 2003
Ranskan mestaruus: 2002
Coupe de la Ligue: 2001
Vuoden valmentaja Ranskassa 2002 (France Football)
Jakara Anthony

| Mitalit> Maa:  Australia.Naisten freestylehiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Australia.Naisten freestylehiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Australia.Naisten freestylehiihto. Olympialaiset  | Maa:  Australia> Naisten freestylehiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2022 | kumparelasku |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Utah 2019 | kumparelasku |  |
Jakara Anthony (s. 8. heinäkuuta 1998 Cairns) on australialainen freestylehiihtäjä. Hän voitti olympiakultaa kumparelaskussa vuonna 2022.
Anthony osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisen kerran Sierra Nevadassa 2017. Hän sijoittui tuolloin kumparelaskussa 12:nneksi ja parikumparelaskussa 16:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui kumparelaskussa neljänneksi. Utahin MM-kilpailuissa 2019 Anthony saavutti hopeaa kumparelaskussa 0,15 pistettä voittaja Julija Galyševalle hävinneenä ja sijoittui parikumparelaskussa seitsemänneksi. Almatyn MM-kilpailuissa 2021 hän oli kumparelaskussa neljäs ja parikumpareissa yhdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kumparelaskussa kultaa saatuaan parhaat pisteet niin karsinnassa kuin kaikilla kolmella finaalikierroksellakin. Hänen karsintapisteensä olivat 83,75, ja hänen kolmannen finaalikierroksen pisteensä 83,09 riittivät voittoon 2,81 pisteen erolla hopeamitalisti Jaelin Kaufiin. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 Anthony jäi kumparelaskussa 17:nneksi eikä kilpaillut parikumpareissa.
Anthony saavutti maailmancupissa ensimmäisen palkintosijoituksensa joulukuussa 2018 ollessaan Thaiwoon kumparelaskukilpailussa toinen. Ensimmäinen voitto tuli tammikuussa 2019 Lake Placidista. Kumparelaskun maailmancupkauden 2018–2019 loppupisteissä Anthony sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2019–2020 hän oli maailmancupin lopputuloksissa toinen vaikkei voittanut yhtään kisaa. Kaudella 2021–2022 hän voitti joulukuussa Alpe d'Huezissa kumparelaskun ja parikumpareet sekä maaliskuussa Chiesa in Valmalencossa parikumpareet. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun 19 pisteen erolla Ranskan Perrine Laffontiin. Kaudella 2022–2023 Anthony on voittanut maailmancupissa kumparelaskun joulukuussa Rukalla, Idre Fjällissä ja Alpe d'Huezissa sekä helmikuussa Deer Valleyssa.
Istorija Rusov

| Istorija rusov |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  venäjä,
Genre:  historia
Julkaistu:  1846

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Istorija Rusov ('Rusien historia') on tuntemattomaksi jääneen kirjailijan teos, joka käsittelee kasakkayhteisöjen historiaa sekä Vähä-Venäjää eli nykyistä Ukrainaa. Teos lienee peräisin 1800-luvun alulta. Kirjoittaja sekoittaa teoksen historiakertomukseen runsaasti fiktiota, ja hän kannattaa perinteistä kasakka-autonomiaa. Teos korostaa venäläisten eroja vähävenäläisiin eli ukrainalaisiin. Venäläiset ovat sivistymättömiä orjuuttajia, kun taas vähävenäläiset edustavat sivistystä ja vapautta.
Teos alkoi levitä ensin venäjänkielisenä käsikirjoituksena, ja se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1846. Teoksella oli huomattava vaikutus varhaisiin ukrainalaisiin kansallisiin aktiiveihin.