stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stam1na
Kiertueet

Lope julma lasetus (kevät 2005)
Kantturain konttorit (kesä 2005)
Rieskaa tauluun (syksy 2005)
Kunnon menoa (kevät 2006)
Alaha skargeli rohjustaa (kesä 2006)
Kynnetyt pellot (syksy 2006)
Sakara Tour (loppusyksy 2006)
Toukotyöt (kevät 2007)
Poika kävi kiertueella (kesä 2007)
Tour Persepoliisit (loppusyksy 2007)
Jorma tai Lasse (kevät 2008)
Jatkot (kevät 2008)
Soronoo Sober Days (kesä 2008)
Miuku ja Mauku pinteessä (syksy 2008)
Training Montage Tour (vuodenvaihde 2008–2009)
Kymppihän riittää (kesä 2009)
Hulabaloo ulapalla (kevät 2010)
Askel kerrallaan (kesä 2010)
Sakara Tour 2010 (loppusyksy 2010)
Ja tähän haluaisin vielä lisätä että (kevät 2011)
Särät kaakkoon (kesähäät) (kesä 2011)
Irti arjesta (kevät 2012)
Takki auki ilman housuja (kesä 2012)
Pakaroiden ja mursuviiksien molemmat posket (syksy 2012)
Poronkusemat (talvi 2013)
Kebab Danger II (kevät 2013)
Speedot Päähän (kesä 2013)
Saattoja ja hoitoja (talvi 2014)
Rodeo Hell (kesä 2014)
Shadows of the Dying Sun Over Europe (syksy 2014)
Con Amore (talvi 2015)
Lullu huuleen, Anneli (kesä 2015)
Rutiinit ruosteessa (1.-2. huhtikuuta 2016)
Sakara Tour 2016 (kevät 2016)
Cube Libre 2016 (kesä-syksy 2016)
70000 Tons of Metal (3.-4. helmikuuta 2017)
Kanslerit (talvi-kevät 2017)
Free Like a Flying Eagles (kesä 2017)
The Arctic Circle Alliance Chapter 1 (syksy 2017)
Kiitos (13.-21. huhtikuuta 2018)
The Arctic Circle Alliance Chapter 2 & 3 (kevät 2018)
Balttiarallaa Mini Tour (23.-25. toukokuuta 2018)
Rahaa ja heviä (kesä 2018)
Haloo Lemi! (syksy 2018)
Sinä ansaitset kultaa (kevät-kesä 2019)
Tour Like a Grave (syksy 2019)
Octopussy (syksy 2019)
Novus Ordo Rundi (kesä 2021, kevät 2022)
Sirkkeli Tour (kesä 2022)
Nimetön Tour (kevät 2023)
Asiat tuntuvat luistavan (kesä 2023)
Muistipalatsit (syksy 2023)
Ex Man (kevät 2024)
Kourallinen dollareita (kesä 2024)
Muistipalatsit II (syksy 2024)
Ville rundaa (kevät 2025)
Shining Over Europe (kevät 2025)
Palkinnot

Finnish Metal Awards 2005
Vuoden laulaja: Antti Hyyrynen
Vuoden tulokas: Stam1na
Emma-gaala 2007
Vuoden metallialbumi: Uudet kymmenen käskyä
Kultalevy Uudet kymmenen käskyä -albumista 2008
Finnish Metal Awards 2008
Vuoden levy: Raja
Vuoden yhtye: Stam1na
Vuoden kansitaide: Raja
Vuoden laulaja: Antti Hyyrynen
Kultalevy Raja-albumista 2010
Kultalevy Viimeinen Atlantis -albumista 2010
Finnish Metal Awards 2010
Vuoden yhtye: Stam1na
Vuoden levy: Viimeinen Atlantis
Vuoden laulaja: Antti Hyyrynen
Emma-gaala 2011
Vuoden yhtye
Vuoden metallialbumi: Viimeinen Atlantis
Kultalevy Nocebo-albumista 2012
Kultalevy Stam1na-albumista 2012
Platinalevy Viimeinen Atlantis -albumista 2012
Kaakkois-Suomen nuoren taiteilijan palkinto, 2 000 €, 2012 (Kaakkois-Suomen taidetoimikunta)
Kultalevy SLK-albumista 2014
Emma-gaala 2015
Vuoden metallialbumi: SLK
Kultalevy Elokuutio-albumista 2016
Emma-gaala 2017
Vuoden metallialbumi: Elokuutio
Emma-gaala 2019
Vuoden metallialbumi: Taival
Kultalevy Taival-albumista 2019
Platinalevy Taival-albumista 2020
Platinalevy Nocebo-albumista 2023
Platinalevy SLK-albumista 2023
Platinalevy Elokuutio-albumista 2023
Indie Awards 2024
Vuoden yhtye
Emma-gaala 2024
Vuoden metallialbumi: X
Kultalevy Novus Ordo Mundi-albumista 2024
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stam1na Wikimedia Commonsissa
Stam1nan virallinen sivusto
Stam1na Myspacessa (englanniksi)
Stam1na Ylen Elävässä arkistossa
Tuotanto ruodinnassa: Stam1na KaaosZine.
Stam1na Meteli.netissä
Stam1na MusicBrainz-sivustolla (englanniksi)
| n k Stam1na |
| --- | --- |
 Antti Hyyrynen  Kai-Pekka Kangasmäki  Emil Lähteenmäki  Pekka Olkkonen  Teppo Velin Paavo Alander  Jaakko Häkli  Tero Nordlund  Jani Suomalainen 
Studioalbumit:  Stam1na  Uudet kymmenen käskyä  Raja  Viimeinen Atlantis  Nocebo  SLK  Elokuutio  Taival  Novus Ordo Mundi  X 
Kokoelmat:  Vanhaa paskaa 
Singlet:  ”Kadonneet kolme sanaa”  ”Paha arkkitehti”  ”Edessäni”  ”Likainen parketti”  ”Valtiaan uudet vaateet”  ”Puolikas ihminen”  ”Panzerfaust”  ”Dynamo”  ”Vapaa on sana”  ”Kuudet raamit”  ”Verisateenkaari”  ”Elämänlanka”  ”Enkelinmurskain”  ”Gaian lapsi”  ”Sirkkeli”  ”Betelgeuse”  ”Vereen piirretty viiva”  ”Muistipalatsi” 
Videojulkaisut:  Sakara Tour 2006  K13V 
 Diskografia  Sakara Records 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle 
Stam1na Rakuuna Rockissa 2014. Vasemmalla kiertuebasisti Pyry Hanski.
Lars Riedel

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lars Riedel |  Lars Riedel |  Lars Riedel |  |
Maa:   Saksa
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | kiekko |  |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | kiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 1991 | kiekko |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1993 | kiekko |  |
|  Kultaa | Göteborg 1995 | kiekko |  |
|  Kultaa | Ateena 1997 | kiekko |  |
|  Kultaa | Edmonton 2001 | kiekko |  |
|  Pronssia | Sevilla 1999 | kiekko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1998 | kiekko |  |
Lars Riedel (s. 28. kesäkuuta 1967 Zwickau) on entinen saksalainen kiekonheittäjä, yksi lajin menestyneimmistä urheilijoista. Hän sijoittuu vielä vuoden 2024 lopussa kaikkien aikojen maailmantilastossa kymmenenneksi ennätyksellään 71,50.
Itä-Saksassa varttunut Riedel siirtyi vuonna 1983 edustamaan SC Karl-Marx Stadtia. Hän osallistui vuoden 1986 junioreiden MM-kilpailuihin sekä vuoden 1990 EM-kilpailuihin ilman suurta menestystä. Saksojen yhdistymisen aikoihin hän menetti valmentajansa ja lopetti säännöllisen harjoittelun. Hän kuitenkin jatkoi uraansa tavattuaan uuden valmentajansa Karlheinz Steinmetzin USC Mainz -seurasta.
Vuonna 1991 Riedel voitti ensimmäisen kaikkiaan viidestä maailmanmestaruudestaan oltuaan paras Tokion MM-kisoissa. Hän uusi mestaruutensa Stuttgartissa 1993, Göteborgissa 1995, Ateenassa 1997 ja Edmontonissa 2001. Lisäksi Riedel sai MM-pronssia Sevillassa 1999.
199-senttinen ja 115-kiloinen Riedel voitti olympiakultaa Atlantassa 1996 tuloksella 69,40. Neljä vuotta myöhemmin hän sai hopeaa Sydneyn olympialaisista. Lisäksi Riedel on vuoden 1998 Euroopan mestari. Hän on voittanut myös Universiadit vuonna 1993, Euroopan cupin vuosina 1993, 1995 ja 1997 sekä Grand Prix -finaalin vuosina 1993, 1995, 1997 ja 1999.
Heinäkuussa 2008 Riedel ilmoitti lopettavansa uransa.
Ennätykset

Kuulantyöntö: 15,93 (1991)
Kiekonheitto: 71,50 (1997)
Keihäänheitto: 61,14 (1993)
Kymmenottelu: 6087 (1993)
Éric Dazé

| Éric Dazé> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1975 (ikä 49) Montreal, Québec
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  198 cm
Paino:  107 kg
Pelinumero:  55
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–2005
Seurat:  Chicago Blackhawks
NHL-varaus:  90. varaus, 1993 Chicago Blackhawks
Éric Dazé (s. 2. heinäkuuta 1975 Montreal, Québec) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Daze ehti pelata varsin lyhyen ammattilaisuran NHL-seura Chicago Blackhawksissa ennen kuin hän joutui lopettamaan uransa selkävamman takia.
Ura

Dazé aloitti jääkiekkoilun Québecin juniorisarjoissa QAHA:ssa ja QAAA:ssa Laval-Laurentidesin joukkueessa. Hän siirtyi kaudeksi 1992–93 QMJHL:ään Hull Olympiquesiin, josta siirtyi kesken kauden Beauport Harfangsin joukkueeseen. Toinen kausi QMJHL:ssä oli Dazén läpimurtokausi 107 pisteellä 66 ottelussa, ja Chicago Blackhawks varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa numerolla 90. Dazé pelasi vielä yhden kauden Beauportissa, minkä aikana hän kävi pelaamassa neljä ottelua NHL:ssäkin. Samalla kaudella hän voitti CHL:n vuoden urheilijan palkinnon.
Kaudeksi 1995–96 Dazé siirtyi Chicagoon ja ensimmäisellä täydellä kaudellaan hän teki 30 maalia ja hänet valittiin NHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Monia seuraavia kausia varjostivat useat loukkaantumiset, mutta niinä kausina jolloin hän ei loukkaantunut, teki hän hyviä tuloksia. Dazén uran paras kausi oli 2001–02, jolloin hän teki 38 maalia ja 32 syöttöä.
Loukkaantumiset alkoivat taas kaudella 2002–03, jolloin hän joutui jättämään 28 ottelua väliin. Seuraavalla kaudella hän pystyi enää pelaamaan vain 19 ottelua koko kautena. Dazé kokeili pelata vielä kaudella 2005–06, mutta kipeän selän vuoksi hän joutui jättämään pelaamisen vain yhden ottelun jälkeen.
Banco de Oro

Banco de Oron pääkonttori Ortigas Centerissä
BDO Unibank, Inc eli Banco de Oro on filippiiniläinen pankki. Se listattiin Filippiinien pörssiin 21. toukokuuta 2002. Pankki on osa SM Investments -konglomeraattia.
Banco de Oro perustettiin 20. joulukuuta 1967 nimellä Acme Savings Bank. Sen nimeksi tuli vuonna 1977 Banco de Oro Savings and Mortgage Bank. Nykyinen virallinen nimi otettiin käyttöön vuonna 2011. Banco de Orolle myönnettiin täysimääräinen yleispankin asema 5. elokuuta 1996. Vuonna 2007 siihen yhdistettiin Equitable PCI Bank. Liitoksen myötä Banco de Orosta tuli suurin filippiiniläinen pankki. Kantar Groupin yritysmainetutkimuksen mukaan Banco de Oro oli vuonna 2018 arvostetuin filippiiniläinen pankki.
Joulukuussa 2021 paljastui kyberrikostapaus, jossa hakkerit olivat päässeet sadoille Banco de Oron tileille ilman auktorisointia. Luvattomia siirtoja oli tehty enimmäkseen UnionBankin tileille. Banco de Oro kertoi vastaavansa asiakkaiden kokemista menetyksistä. Tammikuussa 2022 epäiltyinä rikoksista pidätettiin kolme filippiiniläistä ja kaksi nigerialaista. Filippiinien keskuspankki määräsi Banco de Orolle ja UnionBankille seuraamuksia tapahtuneesta.
Filippiinien kauppa- ja teollisuuskamari (PCCI) myönsi SM Investmentsille ja Banco de Orolle vuonna 2024 “Country Movers” -tunnustuksen niiden vaikutuksesta kansalliseen kehitykseen.
Dracula (romaani)

| Dracula |
| --- | --- |
 Alkuperäiskielisen ensipainoksen kansi vuodelta 1897
Kirjailija:  Bram Stoker
Kieli:  englanti
Genre:  kauhu, vampyyrikirjallisuus
Kustantaja:  Archibald Constable and Company
Julkaistu:  1897
Sivumäärä:  418
Suomennos
Suomentaja:  Risto Kalliomaa (1952) Jarkko Laine (1977)
Kansitaiteilija:  Matti Louhi (1977)
Kustantaja:  Nide (1952) Otava (1977)
Julkaistu:  1952 (lyhennetty) 1977 (lyhentämätön)
Sivumäärä:  335 (1952) 414 (1977)
ISBN:  951-1-04405-2 978-951-1-21605-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Dracula on irlantilaisen Bram Stokerin kirjoittama kauhuromaani, joka julkaistiin vuonna 1897. Romaanin päähenkilö on kreivi Dracula, kuolematon transilvanialainen vampyyri, joka väijyy viattomia uhreja imeäkseen heistä verta. Tarina ja Draculan hahmo perustuvat aiempaan vampyyrikirjallisuuteen sekä keskieurooppalaisiin kansantaruihin vampyyreista. Hahmon arvellaan saaneen innoitusta myös 1400-luvulla eläneeltä Valakian ruhtinas Vlad Seivästäjältä, joka seivästytti tuhansia ihmisiä ja tunnettiin liikanimellä Dracula.
Romaani on kirjoitettu sen päähenkilöiden päiväkirjamerkintöjen muodossa.
Arviot ja menestys

Romaani sai ilmestyttyään niin myönteisiä kuin kielteisiäkin arvioita. Esimerkiksi kirjailija Arthur Conan Doyle kutsui sitä parhaaksi paholaistarinaksi, jonka hän on moneen vuoteen lukenut. Romaani menestyi aluksi kohtuullisen hyvin, ja siitä otettiin pian lisäpainoksia. Yhdysvaltain markkinoille tarkoitettu painos ilmestyi 1899. Ensimmäinen käännös ilmestyi islanniksi 1901: siihen Stoker kirjoitti poikkeuksellisesti itse esipuheen. Suureksi menestykseksi romaani nousi 1920-luvulla, kun siitä alettiin tehdä teatteri- ja elokuvaversioita. Stokerin romaanista tuli genren suosittu perusteos, johon vampyyrikirjallisuus ja -elokuva perustuvat.
Taustatyö

Stoker hyödynsi Draculaa varten useita lähteitä ja teki paljon taustatyötä. Hänen muistiinpanonsa ovat säilyneet, ja niistä löytyy luettelo hänen käyttämistään kirjoista. Hän luki kirjoja ihmissusista, hirviöistä, mesmerismistä ja paholaisista sekä teki muistioita erilaisista asioista kuten päänseudun vammoista. Hän tunsi myös aiempaa vampyyrifiktiota ja otti siitä vaikutteita. Draculan nimen ja muutaman ruhtinas Vlad III:een liittyvän historiallisen faktan hän löysi William Wilkinsonin kirjasta, joka käsitteli Valakiaa ja Moldovaa. Päähenkilönsä ulkoiset piirteet hän otti Sabine Baring-Gouldin ihmissusia käsittelevästä kirjasta, goottilaisen fiktion rikolliskuvauksista sekä aiemmasta vampyyrifiktiosta. Transilvania ei ollut Stokerin alkuperäinen valinta tapahtumapaikaksi: aluksi tapahtumat oli tarkoitus sijoittaa Itävallan Steiermarkiin. Transilvaniassa Stoker ei koskaan käynyt, mutta hän tunsi sen mystisen ja salaperäisen maineen sekä luki siitä kertovaa kirjallisuutta. Romaanissa kuvatun Draculan linnan esikuva on epävarma, sillä mikään linna ei tarkasti vastaa sen kuvausta, eikä Stoker tuntenut Transilvanian linnoja.
Teemat

Romaanin teemana on nähty viktoriaanisen ajan tukahdutettu seksuaalisuus. Stoker myös kuvasi Transilvaniaa sivistyneen ja modernin maailman, etenkin viktoriaanisen ajan Britannian vastakohtana.
Suomennoksia

Kammoittava kreivi.  (Risto Kalliomaan suomennos vuodelta 1952)  Hämeenlinna:  Nide, 1952.
Dracula.  (Lyhentämättömästä alkuperäisteoksesta suomentanut ja huomautuksilla varustanut Jarkko Laine (1. painos 1977))  Helsingissä:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21605-6
• Dracula, selkosuomennos Sainio, Ari, kääntäjä ; Kehitysvammaliitto, kustantaja Kehitysvammaliitto ry 2017
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dracula. (Wikisource) (englanniksi)
L’Aube Nouvelle

L’Aube Nouvelle (”Uusi aamunkoitto”) on Beninin kansallislaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut Gilbert Jean Dagnon. Se otettiin kansallislauluksi maan itsenäistyessä 1960. Vuonna 1975 laulun sanoja muutettiin, koska valtion alkuperäinen nimi muuttui Dahomeyn tasavallasta Beniniksi, minkä seurauksena uusi kaksitavuinen nimi täytyi sovittaa uudelleen kolmitavuisen tilalle.
Ranskalaiset sanat

Jadis à son appel, nos aïeux sans faiblesse 

Ont su avec courage, ardeur, pleins d’allégresse

Livrer au prix du sang des combat éclatants.

Accourez vous aussi, bâtisseurs du présent,

Plus forts dans l’unité, chaqu’jour à la tâche,

Pour la postérité, construisez sans relâche.
CHORUS

Enfants du Bénin, debout!

La liberté d’un cri sonore

Chante aux premiers feux de l’aurore;

Enfants du Bénin, debout!
Quand partout souffle un vent de colère et de haine.

Béninois, sois fier, et d’une âme sereine,

Confiant dans l’avenir, regarde ton drapeau!

Dans le vert tu liras l’espor du renouveau,

De tes aïeux le rouge évoque le courage;

Des plus riches trésors le jaune est le présage.
CHORUS
Tes monts ensoleillés, tes palmiers, ta verdure,

Cher Bénin, partout font ta vive parure.

Ton sol offre à chacun la richesse des fruits.

Bénin, désormais que tes fils tous unis

D’un fraternel élan partagent l’espérance

De te voir à jamais heureux dans l’abondance.
CHORUS
Ranskalaiset sanat > Englantilainen käännös

Formerly, at her call, our ancestors

Knew how to engage in mighty battles

With strength, courage, ardour, and full of joy, but at the price of blood.

Builders of present, you too, join forces

Each day for the task stronger in unity.

Build without ceasing for posterity.
CHORUS

Children of Benin, arise!

The resounding cry of freedom

Is heard at the first light of dawn,

Children of Benin, arise!
When all around there blows a wind of anger and hate:

Citizen of Benin be proud, and in a calm spirit

Trusting in the future, behold your flag!

In the green you read hope of spring;

The red signifies the courage of your ancestors;

The yellow fortells the greatest treasures.
CHORUS
Beloved Benin, your sunny mountains, palm trees, and green pastures

Show everywhere your brightness;

Your soil offers everyone the richest fruits.

Benin, from henceforth your sons are united

With one brotherly spirit sharing the hope of seeing you

Enjoy abundance and happiness forever.
CHORUS
D.O.

| D> O..디오 |
| --- | --- |
 D.O. tammikuussa 2019
Henkilötiedot
Koko nimi:  Do Kyung-soo (도경수)
Syntynyt: 12. tammikuuta 1993 (ikä 31) Goyang, Gyeonggi, Etelä-Korea
Kansalaisuus:   Etelä-Korea
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  D.O.
Aktiivisena:  2012—
Tyylilajit:  K-pop, R&B
Yhtyeet:  Exo
Levy-yhtiöt:  SM Entertainment, Avex Trax
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Do Kyung-soo (kor. 도경수; s. 12. tammikuuta 1993 Goyang, Gyeonggi, Korean tasavalta), paremmin tunnettu nimellä D.O., on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Exo-yhtyeen päävokalistina. Sen lisäksi Do on näytellyt monissa elokuvissa ja tv-sarjoissa, kuten Pure Love (2016), My Annoying Brother (2016), Positive Physique (2016), Room No.7 (2017), 100 Days My Prince (2018), Along with the Gods ja Swing Kids (2018).
Lapsuus

Do Kyung-soo syntyi 12. tammikuuta 1993 Goyangissa, Gyeonggissa, Korean tasavallassa. Hän kävi Goyang Poongsanin alakoulua, Baekshinin yläkoulua ja Baekseokin lukiota. Do alkoi laulaa jo lapsena, ja osallistui teini-ikäisenä moniin laulukilpailuihin. Hänellä on kolme vuotta vanhempi isoveli, Do Seung-soo.
Ura

Do voitti paikallisen laulukilpailun, jonka jälkeen häntä suositeltiin koe-esiintymään SM Entertainmentille. Do läpäisi koe-esiintymiset ja hänestä tuli levy-yhtiön harjoittelija 2010.
Do virallistettiin SM Entertainmentin Exo -yhtyeen jäseneksi 30. tammikuuta 2012. Hän debytoi yhtyeessä 8. huhtikuuta 2012 EP-levyllä  Mama.
Hän sai esikoisroolinsa Cart (2014), jossa hän oli sivuosassalähde?. Do sai myöhemmin myös roolin draamasarjassa It's Okay, That's Love (2014), jossa hänellä oli myös sivurooli.
Do näytteli draamasarjassa Hello Monster (2015). Hän oli ehdolla useammissa draamagaaloissa.
Hän sai ensimmäisen pääroolinsa saippuasarjassa Pure Love (2016), jossa hän näytteli yhdessä Kim Sohyunin kanssa. Do näytteli samana vuonna Samsungin nettisarjassa Be Positive (2016). Sarjasta tuli Korean katsotuin nettisarja. Marraskuussa 2016 Do sai pääroolin My Annoying Brother (2016) -elokuvaan. Do voitti roolista Uuden tulokkaan -palkinnon.
Do näytteli pääroolissa komedia-trillerielokuvassa Room No.7 (2017) sekä sivuroolissa Along with the Gods: The Two Worlds (2017). Do näytteli pääroolissa elokuvassa Swing Kids (2018) ja draamasarjassa 100 Days My Prince (2018). Hän voitti 2018 Kuuluisimman näyttelijän -palkinnon 55th Baeksang Arts Awardsissa.
Do astui armeijan palvelukseen 1. heinäkuuta 2019, ja oli palveluksessa 2021 tammikuuhun saakka.
Don esikoisalbumi Empathy julkaistiin 26. heinäkuuta 2021 yhdessä sen nimikkosinglen ”Rose” kanssa.
Luettelo eri maiden ensimmäisistä avaruuslentäjistä

Maat, joiden kansalainen on ollut avaruudessa.
Tämä on luettelo eri maiden ensimmäisistä avaruuslentäjistä. Neuvostoliittolaisen Juri Gagarinin jälkeen 39 eri maan ihmisiä on lentänyt avaruudessa.
Alveolaarinen lateraali

| --- | --- |
IPA:  l
UPA:  ʟ
X-SAMPA:  l
Kirshenbaum:  l
IPA – Unicode:  U+006C
Alveolaarinen lateraali on konsonanttiäänne, joka esiintyy useissa puhutuissa kielissä, kuten suomen kielessä. Sen merkki on kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa ⟨l⟩.
Östernäs

Östernäs on kaupunginosa Maarianhaminassa, joka sijaitsee noin kaksi kilometriä Maarianhaminan keskustasta etelään. Östernäsiin johtaa tie 303, joka alkaa keskustassa Ålandsvägeniltä ja päättyy etelässä Järsövägeniin.
Vuoden 2022 lopussa Östernäsissä asui 971 ihmistä. Asukasmäärältään Östernäs on Maarianhaminan toiseksi suurin kaupunginosa Västernäsin jälkeen.
Östernäsin nykyisestä rakennuskannasta suurin osa on 1970- ja 80-luvuilla valmistuneita pientaloja. Katujen nimistössä suurin teema on puut ja pensaat. Kaupunginosassa sijaitsee myös ahvenanmaalaisen kirkkoherran ja kirjailijan Valdemar Nymanin mukaan nimetty Valdemar Nymans stig.
Skolstigenillä sijaitsee entinen Övernäs folkskola, jossa toimi koulu vuodesta 1905–1906 vuoteen 1977 saakka, kunnes opetus siirtyi Ytternäs skolaan. Rakennuksessa toimii nykyisin päiväkoti ja se on suojeltu vuonna 2009. Nykyinen Övernäs skola toimii keskustassa Dalbergin kaupunginosassa.
Östernäs sijaitsee entisen Ytternäsin kylän mailla, joka vuoteen 1961 saakka kuului Jomalan kuntaan.lähde?
Pekka Suhonen (jääkiekkoilija)

| Pekka Suhonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. kesäkuuta 2000 (ikä 24) Kuopio, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Suhi
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  IPK
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  KalPa (SML)
Pekka Leo Juhani Suhonen (s. 28. kesäkuuta 2000 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuja. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Suhonen on Kalevan Pallon kasvatti. Kaudella 2015–2016 hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 13+14=27 joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä sekä jakoi sisäisen maalipörssin voiton Leevi Aaltosen kanssa. C-nuorten SM-sarjassa Suhonen jakoi 23 osumallaan koko sarjan maalipörssin kolmannen sijan Kärppien Kalle Matikaisen ja Tapparan Oskari Kärkimaan kanssa. Pudotuspeleissä hän oli tehoilla 3+3=6 KalPan paras maalintekijä ja Suhonen jakoi sisäisen pistepörssin voiton Leevi Aaltosen kanssa. Kaudella 2016–2017 hän oli 22 osumallaan seuran B-nuorten paras maalintekijä. Suhonen voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomen-mestaruuden. Kauden 2017–2018 päätteeksi hän voitti A-nuorten Suomen-mestaruuden. Kaudella 2018–2019 Suhonen oli 16 osumallaan KalPan A-nuorten paras maalintekijä ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +16.
Huhtikuussa 2019 Suhonen teki KalPan kanssa kaksivuotisen SM-liigasopimuksen. Hän aloitti kauden 2019–2020 seuran A-nuorissa, joiden varakapteeniksi Suhonen nousi. Hän voitti KalPan sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 20+22=42. Suhonen pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 12. maaliskuuta 2020 Rauman Lukkoa vastaan. Hänet merkittiin KalPan 13. hyökkääjäksi. Suhonen sai ottelussa jääaikaa lopulta vain 19 sekuntia. Kauden 2020–2021 hän pelasi kokonaan KalPan U20-joukkueessa.
Kaudeksi 2021–2022 Suhonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. Hän teki tulokaskautensa aikana 48 runkosarjaottelussa tehot 7+13=20 ja seitsemässä playoff-ottelussa kolme maalia. Suhonen pelasi myös kuusi Suomen Cupin ottelua tehopistein 1+2=3. Hän jakoi runkosarjassa IPK:n sisäisen pistepörssin neljännen sijan Erkka Seppälän kanssa. Pudotuspeleissä hän jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Roope Hirvosen kanssa. Huhtikuussa 2022 Suhonen teki IPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kausi 2022–2023 hänellä jäi rikkonaiseksi loppukaudella tapahtuneen loukkaantumisen vuoksi. Toukokuussa 2023 Suhonen teki IPK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän voitti kauden 2023–2024 päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Toukokuussa 2024 Suhonen teki seuran kanssa taas vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Suhonen oli mukana Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmässä vuoden 2018 turnaukseen, mutta hän putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä Suhonen on pelannut kolme nuorten ja seitsemän poikien maaottelua.
Muuta

Suhosen isoveli Teemu pelasi syyskaudella 2024–2025 puolustajana Tapparan SM-liigajoukkueessa.