stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Barahona (provinssi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Barahona (provinssi) Wikimedia Commonsissa
Tietoa Barahonasta ja ympäröivistä alueista (englanniksi)
Dominikaanisen tasavallan tilastokeskus (espanjaksi)
Dominikaanisen tasavallan provinssit
Azua
Baoruco
Barahona
Dajabón
Duarte
Elías Piña
El Seibo
Espaillat
Hato Mayor
Hermanas Mirabal
Independencia
La Altagracia
La Romana
La Vega
María Trinidad Sánchez
Monseñor Nouel
Monte Cristi
Monte Plata
Pedernales
Peravia
Puerto Plata
Samaná
Sánchez Ramírez
San Cristóbal
San José de Ocoa
San Juan
San Pedro de Macorís
Santiago
Santiago Rodríguez
Santo Domingo
Valverde
Distrito Nacional
Rasmus Paludan

| Rasmus Paludan |
| --- | --- |
 Paludan vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. tammikuuta 1982 (ikä 43)
Kansalaisuus:  tanskalais-ruotsalainen
Ammatti:  asianajaja, poliitikko
Poliitikko
Puolue:  Stram Kurs
Asema:  Stram Kursin puheenjohtaja (2017–)
Koulutus:  Kööpenhaminan yliopisto (cand.jur.), teologian opiskelija
Rasmus Paludan (s. 2. tammikuuta 1982) on tanskalainen asianajaja ja vuonna 2017 perustamansa äärioikeistolaisen Stram Kurs -puolueen puheenjohtaja. Vuodesta 2020 hänellä on ollut myös Ruotsin kansalaisuus, jonka hän haki saatuaan ensin tanskalaisena kahden vuoden maahantulokiellon Ruotsiin.
Paludan nousi julkisuuteen Youtube-kanavansa avulla.
Tausta

Rasmus Paludan on kolmilapsisen perheen esikoinen. Hän suoritti oikeustieteen kandidaattitutkinnon (cand.jur., alempi korkeakoulututkinto) Kööpenhaminan yliopistossa ja perusti sen jälkeen oman asianajotoimiston.  Syksyllä 2022 Paludan aloitti teologian opinnot Kööpenhaminan yliopistossa. Sitä ennen hän oli perustanut oman kirkon (Sankt Jakob Maurerdræberens Kirke) ja ryhtynyt sen arkkipiispaksi. Omien sanojensa mukaan hän ei ole liittymässä Tanskan kansankirkkoon tai ole opiskelemassa sen papiksi.
Paludan aloitti poliittisen toimintansa vuonna 2003, jolloin hän liittyi sosiaaliliberaalin Radikale Venstre -puolueen nuorisosiipeen. Hän perusti Stram Kurs -puolueen vuonna 2017, jolloin hänet oli erotettu Nye Borgerlige -puolueesta lausuntojensa vuoksi. Paludan oli liittynyt Nye Borgerlige -puolueeseen aiemmin samana vuonna.
Poliittiset näkemykset

Paludan haluaa kieltää islamin Tanskassa ja rajata Tanskan kansalaisuuden niille, jotka ovat saaneet sen vanhemmiltaan. 
Hän kannattaa rotuoppia ja haluaa luoda Tanskasta etnisesti tanskalaisen valtion karkottamalla jopa puoli miljoonaa ihmistä.
Koraanien polttaminen

Paludan on usein polttanut Koraaneja, mikä on aiheuttanut mellakoita. Elokuussa 2020 Ruotsin poliisi kielsi häneltä maahantulon, koska hänen katsottiin muodostavan uhkan yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle. Hänen puoluetoverinsa kuitenkin toteuttivat Koraanien polttamisen Malmössä, ja seurauksena oli vastamielenosoittajien ja poliisin välisiä yhteenottoja. Maahantulokiellon jälkeen Paludan haki Ruotsin kansalaisuutta ja sai sen, sillä hänen isänsä on ruotsalainen. Huhtikuussa 2022 Paludan poltti Koraaneja Ruotsissa Rinkebyssä. Samana päivänä hänellä piti olla tilaisuus Örebrossa, joka kuitenkin peruttiin, kun häntä vastustamaan tulleet ihmiset heittivät poliiseja kivillä ja polttivat poliisiautoja.
Paludan ilmoitti tammikuussa 2025, ettei aio lopettaa Koraanien polttamista, kun Ruotsissa myös Koraaneja polttanut Salwan Momika murhattiin.
Tuomiot ja kohut

Paludan tuomittiin heinäkuussa 2019 kahden viikon ehdolliseen vankeuteen Youtube-videosta, jossa hän oli muun muassa väittänyt useimpien mustien eteläafrikkalaisten älykkyysosamäärän olevan alle 70. Kesäkuussa 2020 hänet tuomittiin kuukaudeksi ehdottomaan ja kahdeksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen muun muassa kunnianloukkauksesta sekä hengenvaaran aiheuttamisesta. Paludan sai lisäksi 40 000 kruunua (noin 5 400 euroa) sakkoja, ja häneltä kiellettiin asianajajan ammatin harjoittaminen kolmeksi vuodeksi.
Vuonna 2013 Paludan sai viiden vuoden pituisen lähestymiskiellon vainottuaan usean vuoden ajan toista Kööpenhaminan yliopiston opiskelijaa. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai sakkoja uhattuaan tapausta hoitanutta poliisia.
Syksyllä 2021 Ekstra Bladet -lehti paljasti Paludanin käyneen Discord-palvelussa keskusteluja rankoista homoseksifantasioista 13-17-vuotiaiden alaikäisten käyttäjien kanssa.
Marraskuussa 2024 Paludan tuomittiin Malmön käräjäoikeudessa neljän kuukauden vankeuteen kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Syynä olivat Koraanin polttamiset.
Suojelu

Paludanilla on ympärivuorokautinen poliisin suojelu. Tanskan yleisradioyhtiö DR kertoi kesäkuussa 2019, että Paludanin henkilökohtainen suojelu ja hänen puolueensa vaalikampanjan suojelu oli maksanut sinä vuonna veronmaksajille jo yli sata miljoonaa kruunua (noin 13,5 miljoonaa euroa).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rasmus Paludan Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Paludan polttamassa Koraania Turkin suurlähetystön lähellä tammikuussa 2023. Tapaus sai suurta huomiota ja vaikeutti entisestään Ruotsin liittymisprosessia Natoon.
La Altagracia

| La Altagracia |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Provinssin sijainti Dominikaanisessa tasavallassa
Valtio:  Dominikaaninen tasavalta
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Higüey
Pinta-ala:  3 002 km²
Väkiluku (2016):  322 653
La Altagracia on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Sen pääkaupunki on Higüey. Provinssin pinta-ala on 3002 km2 ja väkiluku noin 322 000.
Provinssissa on kaksi kansallispuistoa, kuuluisa Punta Canan loma-alue ja Isla Saonan saari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Altagracia Wikimedia Commonsissa
Dominikaanisen tasavallan provinssit
Azua
Baoruco
Barahona
Dajabón
Duarte
Elías Piña
El Seibo
Espaillat
Hato Mayor
Hermanas Mirabal
Independencia
La Altagracia
La Romana
La Vega
María Trinidad Sánchez
Monseñor Nouel
Monte Cristi
Monte Plata
Pedernales
Peravia
Puerto Plata
Samaná
Sánchez Ramírez
San Cristóbal
San José de Ocoa
San Juan
San Pedro de Macorís
Santiago
Santiago Rodríguez
Santo Domingo
Valverde
Distrito Nacional
Duarte

| Duarte |
| --- | --- |
 Provinssin pääkaupunki San Francisco de Macorís yöllä.
 Provinssin sijainti Dominikaanisessa tasavallassa
Valtio:  Dominikaaninen tasavalta
Kuntia:  7
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  San Francisco de Macorís
Pinta-ala:  1 650 km²
Väkiluku (2010):  289 574
 – väestötiheys:  175,5 as./km²
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  31000
 – ISO 3166:  DO-06
Duarte on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Siellä on 289 574 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 1 650 neliökilometriä. Provinssi koostuu seitsemästä kunnasta, ja sen pääkaupunki on San Francisco de Macorís.
Provinssi on nimetty Dominikaanisen tasavallan itsenäistymisen keulahahmo Juan Pablo Duarten mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Duarte Wikimedia Commonsissa
Dominikaanisen tasavallan tilastokeskus (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Dominikaanisen tasavallan provinssit
Azua
Baoruco
Barahona
Dajabón
Duarte
Elías Piña
El Seibo
Espaillat
Hato Mayor
Hermanas Mirabal
Independencia
La Altagracia
La Romana
La Vega
María Trinidad Sánchez
Monseñor Nouel
Monte Cristi
Monte Plata
Pedernales
Peravia
Puerto Plata
Samaná
Sánchez Ramírez
San Cristóbal
San José de Ocoa
San Juan
San Pedro de Macorís
Santiago
Santiago Rodríguez
Santo Domingo
Valverde
Distrito Nacional
Puumalan kahakka

Puumalan kahakka oli Puumalan Vuolteensalmella 27.–28. kesäkuuta 1788 tapahtunut pieni rajavälikohtaus, josta seurasi Kustaa III:n sodan puhkeaminen Ruotsin ja Venäjän välille. Väitetty venäläisen sotilasosaston luvaton rajanylitys tarjosi Ruotsin kuningas Kustaa III:lle tekosyyn hyökkäyssodan aloittamiseen. Puumalan kahakkaa on arveltu ruotsalaisten itsensä lavastamaksi valehyökkäykseksi.
Tapahtumapaikka

Puumalan Vuolteensalmi sijaitsi Saimaalla Houkansalon (Haukansalon) ja Kitulansalon saarten välissä. Tuolloin se oli Ruotsin puolella noin viiden ja puolen kilometrin päässä Turun rauhan rajalinjasta. Ruokolahdelta Venäjän puolelta tullut maantie ylitti salmen siltaa myöten. Rajan itäpuolisen Houkan kylän asukkailla oli oikeus ylittää raja kirkkomatkoillaan. Nykyään kapea maakannas sulkee Vuolteensalmen lahdeksi, joten Haukansalo ja Kitulansalo ovat yhtyneet yhdeksi saareksi.
Tausta

Vuonna 1788 kuningas Kustaa III halusi aloittaa sodan Venäjää vastaan valloittaakseen takaisin Ruotsin suuressa Pohjan sodassa ja hattujen sodassa menettämät alueet ja lisätäkseen siten kansansuosiotaan. Savon prikaati kutsuttiin kesäkuussa harjoituksiin ja kuningas valtuutti sen komentajan, eversti Berndt Johan Hastferin hyökkäämään, mikäli vihollinen loukkaisi rajaa. Venäläisten provosoimiseksi rajaloukkaukseen eversti Gustaf Mauritz Armfelt järjesti kuninkaan toiveesta sotaharjoitukset valtakunnanrajalla Ahvenkosken Kirmunsaaressa, jonka piti rauhansopimuksen mukaan olla puolueetonta ei-kenenkään-maata, ja Olavinlinnaan matkalla ollut venäläinen viljalaiva pysäytettiin 27. kesäkuuta Puumalansalmeen.
Tiedot tapahtumasta

Kuultuaan venäläisten siirtäneen joukkoja Vuoksen yli rajan suuntaan Savon kevyen jalkaväkirykmentin Puumalan komppanian päällikkö, majuri Georg Henrik Jägerhorn lähetti luutnantti Jakob Johan Wessmanin johtaman 28 miehen osaston valvomaan Vuolteensalmea. Wessmanin miehet purkivat varmuuden vuoksi salmen ylittävän sillan. Wessmanin kuvauksen mukaan Houkasta saapui 27. kesäkuuta suomalainen talonpoika varoittamaan, että venäläisen everstin johtama sotajoukko oli ylittänyt rajan ja lähestyi salmea. Seuraavana aamuna salmen itärannalta ammuskeltiin noin tunnin ajan Wessmanin miesten vartiopaikkaa kohti, mutta kukaan ei haavoittunut tulessa. Wessman kertoi omien miestensä ampuneen vain kaksi laukausta. Ratsujen kanssa liikkunut vihollinen, jota hädin tuskin nähtiin, perääntyi.
Saatuaan tiedon Vuolteensalmen tapahtumista eversti Hastfer määräsi 1. heinäkuuta alkaneen hyökkäyksen Savonlinnaan Venäjän puolelle. Sota alkoi.
Michael Anckarswärd mainitsee muistelmissaan tavanneensa vuonna 1789 Helsingissä luutnantti Wessmanin, joka olisi tuolloin antanut tapahtumista poikkeavan kuvauksen. Nyt Wessman oli vakuuttunut, että salmella ammutut laukaukset kuulostivat paukkupatruunoilta, eikä hän ollut erottanut, oliko vastarannalla liikkuneilla miehillä edes venäläiset univormut. Hastferin kerrotaan tunnustaneen myöhemmin eversti Robert Montgomerylle järjestäneensä kahakan ja palkanneensa talonpoikia pukeutumaan venäläisiksi sekä ammuskelemaan paukkupatruunoilla.
Teoriat lavastetusta hyökkäyksestä

Useimmat ruotsalaiset ja suomalaiset historiantutkijat ovat olleet yksimielisiä siitä, että kesällä 1788 Kustaa III todella valmistautui lavastamaan Venäjän hyökkäyksen voidakseen aloittaa haluamansa sodan. Kuningas tiettävästi tilasi Tukholman oopperan räätäli Lindbladilta venäläisiä univormuja, jotka lähetettiin Hastferille Suomeen lavastusta varten. Tutkijat ovat kuitenkin olleet erimielisiä siitä, oliko Puumalan kahakassa kysymys lavastuksesta. Muun muassa dosentti Kyösti Väänänen on esittänyt, että kyseessä oli aito venäläisen tiedusteluosaston rajaloukkaus, joka sattui kuninkaalle sopivaan aikaan ja teki valmistellun lavastuksen tarpeettomaksi. On periaatteessa mahdollista, että venäläispartio olisi tullut rajan yli selvittämään aiemmin päivällä pysäytetyn viljalaivan kohtaloa tai jostain muusta syystä.
Muun muassa ruotsalainen sotahistorioitsija Lars Ericson Wolke ja suomalainen Jussi T. Lappalainen ovat kannattaneet näkemystä, että Puumalassa tapahtui suunniteltu lavastus. Lappalaisen arvion mukaan juonessa olivat mukana ainakin Hastfer ja todennäköisesti myös Jägerhorn, mutta ei Wessman. Muiden Savon joukkojen siirtyessä harjoituksiin Mikkeliin Jägerhornin komppania oli määrätty Puumalaan, mikä viittaisi hänelle annettuun erikoistehtävään. Sakari Viinikaisen ja Heli Mäen mukaan epäilyttävää oli myös se, että Jägerhorn siirsi Wessmanin komentaman vartion kauas muun komppanian eteen ja määräsi Wessmanin palaamaan heti raportoimaan henkilökohtaisesti tapahtuneesta, mikä ei oikean hyökkäyksen tapahtuessa olisi ollut järkevä käsky. Lappalainen on arvellut, että Hastfer ei kuitenkaan olisi käyttänyt kuninkaan Tukholmasta lähettämiä oopperaunivormuja. Venäläisiä esittivät mahdollisesti lähiseudulta värvätyt suomalaiset rengit.
Aiheesta muualla

Rajaloukkaus vai teatteritemppu? 150 vuotta tulee pian kuluneeksi Vuolteensalmen kahakasta, joka aloitti Kustaa III:n sodan Venäjää vastaan, Suomen Kuvalehti, 14.05.1938, nro 19, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix 1984

Itä-Yhdysvaltain Prix 1984 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 24. kesäkuuta 1984 Detroitin katuradalla Yhdysvalloissa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut hallitseva maailmanmestari Nelson Piquet, jolle voitto oli kauden toinen.
Aika-ajo

Paalupaikan valloitti Nelson Piquet. Hän ajoi uuden epävirallisen rataennätyksen keskinopeudella 143,4 km/h. Toisen lähtöruudun sai MM-sarjaa johtava Alain Prost. Seuraavat lähtöruudut valloittivat Nigel Mansell ja Michele Alboreto. Keijo Rosberg starttasi lähtöruudusta 21. Kovasta yrityksestä huolimatta hän ei parempaa lähtöpaikkaa saanut, sillä auto ei kulkenut kovempaa.
Kilpailu

Detroitin Grand Prix -kilpailu keskeytyi kolariin heti ensimmäisessä kaarteessa. Yhteenajo tapahtui kun toisesta rivistä startannut Mansell yritti pujahtaa eturivistä startanneiden Piquet'n ja Prostin välistä johtoon. Piquet'n auton etupää nousi ilmaan ja auto liukui oikealle työntäen Alboreton auton radan vieressä olleen talon seinään. Piquet'n autosta irronnut etupyörä sinkoutui päin Sennan auton nokkaa. Prost selvisi kolarista, mutta moni muu ei niin tehnyt. Surerin auto iskeytyi Alboreton auton sivuun. Kukaan ei loukkaantunut kolarissa ja 40 minuutin kuluttua lähtö uusittiin. Moni kuljettaja joutui turvautumaan vara-autoonsa.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW | 63 | 1.55.41,842 | 1 | 9 |
| 2 | 11 |  Elio de Angelis | Lotus-Renault | 63 | + 32,638 | 5 | 6 |
| 3 | 2 |  Teo Fabi | Brabham-BMW | 63 | + 1.26,528 | 23 | 4 |
| 4 | 7 |  Alain Prost | McLaren-TAG | 63 | + 1.55,258 | 2 | 3 |
| 5 | 5 |  Jacques Laffite | Williams-Honda | 62 | + 1 krs. | 19 | 2 |
| DSQ | 3 |  Martin Brundle | Tyrrell-Ford | 63 | Hylättiin | 11 |   |
| Kesk. | 27 |  Michele Alboreto | Ferrari | 49 | Moottori | 4 |   |
| Kesk. | 6 |  Keke Rosberg | Williams-Honda | 47 | Turbo | 21 |   |
| Kesk. | 16 |  Derek Warwick | Renault | 40 | Vaihdelaatikko | 6 |   |
| DSQ | 4 |  Stefan Bellof | Tyrrell-Ford | 33 | Hylättiin | 16 |   |
| Kesk. | 15 |  Patrick Tambay | Renault | 33 | Voimansiirto | 9 |   |
| Kesk. | 9 |  Philippe Alliot | RAM-Hart | 33 | Jarrut | 20 |   |
| Kesk. | 8 |  Niki Lauda | McLaren-TAG | 33 | Sähköt | 10 |   |
| Kesk. | 12 |  Nigel Mansell | Lotus-Renault | 27 | Vaihdelaatikko | 3 |   |
| Kesk. | 18 |  Thierry Boutsen | Arrows-BMW | 27 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 26 |  Andrea de Cesaris | Ligier-Renault | 24 | Ylikuumeneminen | 12 |   |
| Kesk. | 20 |  Johnny Cecotto | Toleman-Hart | 23 | Kytkin | 17 |   |
| Kesk. | 23 |  Eddie Cheever | Alfa Romeo | 21 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 19 |  Ayrton Senna | Toleman-Hart | 21 | Ulosajo | 7 |   |
| Kesk. | 22 |  Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 20 | Ulosajo | 25 |   |
| Kesk. | 25 |  François Hesnault | Ligier-Renault | 3 | Kolari (Ghinzani) | 18 |   |
| Kesk. | 24 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Alfa Romeo | 3 | Kolari (Hesnault) | 26 |   |
| Kesk. | 28 |  René Arnoux | Ferrari | 2 | Ulosajo | 15 |   |
| Kesk. | 10 |  Jonathan Palmer | RAM-Hart | 2 | Rengas | 24 |   |
| Kesk. | 14 |  Manfred Winkelhock | ATS-BMW | 0 | Lähtökolari | 14 |   |
| Kesk. | 17 |  Marc Surer | Arrows-BMW | 0 | Lähtökolari | 22 |   |
| DNQ | 21 |  Huub Rothengatter | Spirit-Ford |   |   |   |   |
Muuta

Paalupaikka: Nelson Piquet – 1.40,980
Nopein kierros: Derek Warwick – 1.46,221 (kierroksella 32)
Lähtö uusittiin kolarin takia.
Nelson Piquet saavutti 200 MM-pisteen rajan
Teo Fabin ensimmäinen palkintosija
Renault'n sadas Grand Prix
Hondan 50:s Grand Prix
BMW saavutti 100 MM-pisteen rajan
Keittiö

Ranskalaisen ravintolan keittiö.
Suomalaistyylinen keittiö.
Keskiaikainen saksalainen keittiö kaakeliuunilla (1485/1505).
Keittiö noin vuodelta 1565.
Keittiö on ruoan valmistukseen tarkoitettu huone tai tila. Nykyaikaisen asunnon keittiössä on jääkaappi, liesi, mikroaaltouuni, liesituuletin ja juokseva kuuma- ja kylmä vesi astioiden pesua ja ruokien puhdistusta varten. Lisäksi yleisiä varusteita keittiöissä ovat astianpesukone, pakastin sekä erilaiset pienkoneet kuten tehosekoitin. Keittiössä on myös kaapistoja ruokailuvälineiden ja astioiden säilytystä ja kuivausta varten. Myös leivinuuni on mahdollinen.
Keittiötyypit

Keittiöitä on monenlaisia. Pienimpiin ei mahdu ruokapöytää, jolloin tarvitaan erillinen ruokailutila. Ruokailutilana saattaa olla olohuone tai erillinen ruokasali. Jos keittiöön ei mahdu pöytää, puhutaan keittokomerosta. Pienimmillään keittiön toiminnot tapahtuvat keittotilassa, joka yleensä on samassa huonetilassa kuin jokin asuinhuoneista.
Isoissa keittiöissä liesi työpöytineen saattaa sijaita keskellä huonetta saarekkeena.
Baarikeittiön toisella seinällä on ylä- ja alakaapiston välissä avoin tai avattava tila, josta on yhteys ruokailutilaan tai olohuoneeseen.selvennä Avattua tilaa voidaan käyttää itse ruokailuun, jolloin keittiön tuolit saattavat olla pitkäjalkaisia baarituoleja.
Tupakeittiössä keittiö ja olohuone sijaitsevat samassa huonetilassa, ilman erottavaa seinää tai kaapistoa.
Toisinaan omakotitaloissa rakennetaan keittiön välittömään läheisyyteen ulko-ovi helpottamaan kulkua pihalle. Tällöin ei tarvitse kiertää koko taloa hakeakseen marjoja, vihanneksia ja yrttejä kasvimaalta, tai tarjotakseen ruokaa pihan puolella, patiolla tai terassilla.
Apukeittiö ei ole keittiö vaan pikemminkin kodinhoitohuone.
Keittiön suunnittelu

Keittiö tulisi suunnitella siten, että liesi, vesipiste ja jääkaappi muodostavat kolmion jossa yhden sivun pituus on sama,selvennä ja korkeintaan neljä askelta. Suunnittelussa kannattaa huomioida myös riittävä kaappimäärä, jotta kaikille ruokailuvälineille on oma paikkansa. Kylmälaitteita ja uunia tai liettä ei ole suositeltavaa sijoittaa lähekkäin. Keittiökaappien välitila on yleensä noin 45–55 cm, vanhemmissa keittöissä jopa alle 40 cm. Keittiön materiaaleiksi kannattaa valita helppohoitoisia ja helposti puhtaana pidettäviä materiaaleja.
Nykyään keittiöissä käytetään usein paljon laatikostoja, jotka ovat helppokäyttöisiä ja parantavat kaappien hyötyastetta. Myös nurkkamekanismien käyttäminen on järkevää. Keittiövalmistajilla löytyy useita erilaisia kaappien käyttöä helpottavia mekanismeja.
Modernin keittiön historiaa

Nykyaikaisen keittiösuunnittelun lähtökohtana pidetään Frankfurtin keittiötä, joka suunniteltiin Saksassa 1920-luvulla työssäkäyvän perheenemännän kotiaskareiden helpottamiseksi ja tehokkaan asuntotuotannon edistämiseksi. Sen edeltäjänä, välivaiheena irtokalusteista ja avohyllyistä muodostuvan keittiön ja kiintokalustekeittiön välillä voidaan pitää Suomessakin yleistä vapaasti seisovaa, korkeaa astiakaappia, jonka ala- ja yläkaappien väliin jää työtaso ja noin 30 cm korkea välitila. Yhdysvalloissa tämän kaappityypin kehitti indianalainen The Hoosier Manufacturing Co. perinteisen leipurinkaapin pohjalta, ja se tuli tunnetuksi nimellä ”Hoosier cabinet”.
Frankfurtin keittiökoulukunnan rinnalla myös müncheniläiset arkkitehdit suunnittelivat 1920-luvulla sosiaalista asuntorakentamista, mutta piirsivät keittiöt isommiksi ja lasiseinällä yhteyteen olohuoneen kanssa. Näin perheenemäntä saattoi keittiötöitä tehdessään olla jatkuvassa yhteydessä muun perheen kanssa.
Vuonna 1930 Frankfurtin keittiö esiteltiin näyttelyssä Tukholmassa. Tästä alkoi kehittyä ruotsalainen keittiöstandardi, ja toisen maailmansodan jälkeen Frankfurtin keittiö ikään kuin lanseerattiin uudelleen Saksassa nimellä ”ruotsalainen keittiö”. Standardimitoin toteutettavasta kiintokalustekeittiöstä tuli 1900-luvun loppuvuosikymmenten mittaan kotikeittiösuunnittelun perusratkaisu kaikkialla maailmassa.
Kirjallisuutta

Castrén, Irmeli: Nykykeittiön niksit.  Helsinki:  Gummerus, 2011.  ISBN 978-951-20-8648-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sisustusarkkitehti Esa Vesmanen: Keittiön tunnelma on yksityiskohtiensa summa (Arkistoitu – Internet Archive)
Halonen, Sinimaria: Erillisen keittiön paluuta povataan. Kotiliesi 28.1.2025.
Arska Group

Arska Group on suomalainen neljännessä polvessa toimiva perheyritys. Arska Groupin päätoimialaa on viljankäsittelylaitteiden valmistus. Yhtiöllä on vientiä yhteensä 13 maahan Euroopassa. Arska Groupin muodostavat emoyhtiö Arska Tehtaat Oy sekä tytäryhtiöt Mepu Oy, Arskametalli Oy ja Triotec Oy. Arska Groupilla on ruotsalainen tytäryhtiö Arska Skandinavia AB.
Historia

Arvo Käkönen rakensi kotitilalleen Tammelan Riihivalkamaan osittain puurakenteisen siilokuivurin vuonna 1958. Kuivureille oli kysyntää, joten hän perusti kuivurien tuotantoa varten T:mi Kone ja Kuivurin. Vuonna 1964 Käkönen osti tehdaskiinteistön Somerniemen Jakkulasta, jonne kuivurien valmistus siirtyi. Arvon poika Jorma Käkönen tuli mukaan yrityksen toimintaan
Arska Tehtaat Oy on perustettu vuonna 1976.
Aiheesta muualla

* Viralliset kotisivut
Moncton Wildcats

| Moncton Wildcats |
| --- | --- |

Perustettu:  1995
Entiset nimet:  Moncton Alpines (1995–1996) Moncton Wildcats (1996– ) 
Kaupunki:   Moncton, New Brunswick
Kotiareena:  Avenir Centre
– kapasiteetti:  8 800
Sarjataso:  QMJHL
Divisioona:  Rannikko
Värit:                     
Toimitusjohtaja:   Ritchie Thibeau
Päävalmentaja:   Dan Lacroix
Mestaruudet:  QMJHL (2006, 2010)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Moncton Wildcats on QMJHL:ssä pelaava jääkiekkoseura. Moncton Wildcats on voittanut Memorial Cupin kahdesti, kausilla 2005–2006 ja 2009–2010. Joukkue tunnettiin myös nimellä Moncton Alpines, mutta vain yhden kauden ajan.