stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julie Hausmann

Julie Hausmann
Julie Katharina Hausmann (Julia von Hausmann) (19. maaliskuuta 1826 Riika, Kuurinmaa, Latvia – 15. elokuuta 1901 Võsu, Viro) oli baltiansaksalainen opettaja ja virsirunoilija.
Julie Hausmann syntyi Riiassa, Latviassa, jossa hänen isänsä oli lukion rehtori. Hän polveutui aatelissuvusta. Julieta kuvailtiin sivuun vetäytyväksi, hiljaiseksi henkilöksi. Hän toimi aika ajoin yksityisopettajana, mutta joutui keskeyttämään työteon, koska hän sairasti paljon. Sairastaminen ei kuitenkaan estänyt häntä matkustamasta eri puolilla Eurooppaa. Vanhempiensa kuoleman jälkeen hän asui eri mm. Saksassa, Sveitsissä ja Ranskassa. 1870 hän muutti Pietariin sisarensa luo, joka oli Pietarin St. Anna-koulun johtajatar, mutta vietti viimeiset vuotensa Virossa, Võsussa, jossa hän myös kuoli.
Hänen elämänvaiheistaan kerrotaan erilaisia tarinoita. Yhden mukaan hän olisi ollut rakastunut lähetyssaarnaajaan. Kun hän matkusti Afrikkaan tämän luo, jotta he solmisivat avioliiton, hänen saavuttuaan perille sai kuulla, että hänen sulhasensa oli kuollut ja haudattu. Joka tapauksessa hän ei avioitunut koskaan.
Hänen runoilijataitonsa ilmenivät jo varhain. Kerrotaan, että hän kirjoitti virsiä öisin, kun ei saanut nukutuksi. Hän julkaisi muutamia runokirjoja, joista tunnetuin oli nimeltään ”Maiblumen, Lieder einer Stillen im Lande”, ja hänen runonsa on koottu 1902 julkaistuun kirjaan ”Blumen aus Gottes Garten.Lieder und Gedichte”. Hänen tuotannostaan tunnetaan yleisesti vain yksi laulu ”So nimm denn meine Hände“ vuodelta 1862. Se on levinnyt laajalle ja on julkaistu useissa virsi- ja laulukirjoissa. Sitä lauletaan yleisesti Friderich Silcherin 1842 kirjoittamalla sävelmällä, joka oli alkuaan tarkoitettu kansanlauluun "Wie könnt' ich ruhig schlafen in dunkler Nacht“
Hausmannin laulu on ilmestynyt suomeksi useissa laulukirjoissaː
Hengellisiä lauluja ja virsiä , laulu 258 "Mua tartu käteen, Herra, ja taluta" (Suom. Niilo E. Vainio 1900, sävelmä tuntematon, nimimerkki A. L.k.)
Hengellinen laulukirja, laulu 382  "Mun ota käten, Herra ja taluta" (Suom. N. E. Vainio 1900, sävelmä A. L.k.)
Laula, kaikki maa 147, laulu "Nyt tartu käteen, Herra ja taluta"
Siionin kannel 256, laulu "Mua tartu käteen, Herra, ja taluta"
Seurakunta laulaa 270, laulu "Nyt tartu käteen Herra, ja johdata"  (Suom. Niilo Rauhala 1995, sävelmä A. L.k.)
Ruotsin kirkon virsikirja , virsi 277 "Nyt tartu käteen Herra, ja johdata" (Ruots. Johan A. Eklund 1917, uud. suom. Niilo Rauhala 1995 sävelmä Friderich Silcher 1842)
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa se on virsi, numero 321, ”Så tag nu mina händer och led du mig” (Ruots. Johan Alfred Eklund 1917, sävelmä Fredrich Silcher 1842) .
Friedrich Silcher "Wie könnt ich ruhig schlafen"
Hengellisiä lauluja ja virsiä -kirjassa on myös toinen Hausmannin kirjoittama laulu, numero 47 "Kun orjantappuraisen mä kruunun pääsäs nään“ (Suom. Martti Ruuth 1903).
Striptease

Yhdysvaltalainen burleskitanssija Lola Bel Aire esittämässä stripteasea.
Striptease on eroottista viihdettä, jossa esiintyjä riisuutuu katsojien edessä kokonaan tai osittain alastomaksi.
Striptease-esiintyjä eli strippari voi olla nainen tai mies, mutta useimmat ovat naisia. Strippareita esiintyy paljon erotiikkaravintoloissa ja -klubeilla. Esiintymislavalla on usein tanko, jonka ympärillä esiintyjä seisoo tai liikkuu. Strippareita tilataan myös yksityistilaisuuksiin, kuten poikamiesiltoihin. Jotkut pornoesiintyjät työskentelevät kiertelevinä strippareina.
Eri klubeilla on omat sääntönsä sen suhteen, kuinka paljon alastomuutta esitykset sisältävät. Tämä riippuu joskus siitä, mitä maan tai osavaltion laki sallii. Striptease-esiintyjä voi riisuutua kokonaan alastomaksi, tai hän voi jättää ylleen esimerkiksi bikinit tai niiden alaosan. Jos esitys tapahtuu lavalla, esiintyjän ja yleisön välillä ei ole fyysistä kontaktia. Esiintyjä voi myös kiertää yleisön joukossa, tanssia pöydillä tai tarjota yksityisesityksiä takahuoneessa. Sylitanssissa strippari asettuu aivan istuvan katsojan polvien väliin, ja esitykseen voi liittyä fyysinen kontakti ja jopa katsojan laukeaminen vaatteidensa alla. Esitystensä välissä esiintyjät saattavat seurustella yleisön kanssa.
Strippaaminen on luonteeltaan julkista voyeurismia, jossa esiintyjiä vain katsellaan, eivätkä he normaalisti myy seksiä. Tulonsa stripparit saavat katsojilta saamistaan tipeistä, katsojien tilaamista juomista sekä yksityisesityksistä.
Striptease syntyi 1800-luvun Yhdysvalloissa, missä esityksiä nähtiin monenlaisissa yhteyksissä, kuten ilotaloissa ja burleskiesityksissä.
Suhtautuminen naisten stripteaseen on jakanut feministit kahteen leiriin. Joillekin striptease edustaa naisten esineellistämistä, mutta toisille se edustaa seksuaalista itseilmaisua ja yksilönoikeutta. Islannissa strippiklubit kiellettiin vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Striptease Wikimedia Commonsissa
Kati Latva-Teikari: Strippaaminen vaatii pokkaa. Yle 12.5.2009.
Minna Passi, Antti Tiainen: Susasta tuli strippari sattumalta. Helsingin Sanomat 26.4.2008.
Juan Belmonte

José Goméz (Joselito) ja Juan Belmonte.
Juan Belmonte (14. huhtikuuta 1892 – 8. huhtikuuta 1962) oli kuuluisa espanjalainen matadori eli härkätaistelija.
Belmonte syntyi Trianassa, lähellä Sevillaa, ja aloitti härkätaistelut jo 10-vuotiaana 1908. Hän kuului lasten härkätaisteluryhmään nimeltään Los Niños Sevillanos. Hän tappoi ensimmäisen härkänsä 1910, missä yhteydessä hän aloitti oman, ainutlaatuisen härkätaistelutyylinsä kehittämisen. Hän seisoi pystyasennossa aivan paikallaan viimeiseen asti eikä pelännyt sarvia niin kuin muut taistelijat. Tämä tyyli aiheutti Belmontelle lukuisia vammoja.
Belmonten kilpailija José Goméz (Joselito) kehitti härkätaistelua Belmonten kanssa vuoteen 1920 asti, jolloin hän menehtyi härän runtelemana. Belmonte jäi yksin kehittämään härkätaistelua, jonka suosio oli huipussaan hänen jäädessään eläkkeelle. Hän saavutti urallaan ennätykselliset 109 taistelua, jonka on pystynyt rikkomaan vain Manuel Benítez Pérez ("El Cordobés") vuonna 1965.
Uransa jälkeen hän kirjoitti Manuel Chaves Nogalesin kanssa omaelämäkerran Juan Belmonte, matador de toros: su vida y sus hazañas, joka käännettiin myös englanniksi. Hän oli myös Ernest Hemingwayn hyvä ystävä ja onkin hänen kahdessa kirjassaan (Ja aurinko nousee ja Kuolema iltapäivällä) sivuhahmona. Belmonte teki itsemurhan Hemingwayn tavoin ampumalla itsensä.
Käännös suomeksi
Indiana

Indiana on Yhdysvaltain osavaltio. Se liittyi Yhdysvaltoihin 19. osavaltiona vuonna 1816.
Pohjoisessa osavaltio rajoittuu Michigan-järveen ja Michiganin osavaltioon, idässä Ohioon, etelässä Kentuckyyn (rajajokena Ohio-joki) ja lännessä Illinoisiin. Liki 800 kilometriä pitkä Wabash-joki jakaa osavaltion kahtia koillis-lounas-suunnassa.
Indianan pääkaupunki on Indianapolis. Muita suuria kaupunkeja ovat Fort Wayne, Evansville ja South Bend.
Maantiede > Sijainti ja maastonmuodot

Pohjoisessa osavaltio rajoittuu Michigan-järveen ja Michiganin osavaltioon, idässä Ohioon, etelässä Kentuckyyn (rajajokena Ohio-joki) ja lännessä Illinoisiin.
Indianassa on kolmea maastotyyppiä. Pohjoisimpana ovat Suurten järvien tasangot, joilla jääkausi on kasannut moreenia ja muovannut pieniä järviä. Niiden eteläpuolella on Tillin tasanko, joka on osa Maissivyöhykkeeksi kutsuttua hedelmällistä aluetta. Eteläisin osa ei ollut koskaan mannerjäätikön alla, ja niinpä siellä ovat jyrkimmät kukkulat. Merkittäviä jokia ovat Ohio, Kankakee, Tippecanoe, Wabash ja White River.
Maantiede > Ilmasto

Michigan-järven avoveden vaikutus lumisateeseen tuottaa noin viideosan Indianan sademäärästä. Yksi kaikkojen aikojen pahimmista lumimyrskyistä koettiin vuonna 1978, kun osavaltion eteläosassa satoi noin puoli metriä lunta ja pohjoisessa paikoin yli metri.
Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila Indianapolisissa on noin 29 astetta. Keskimääräinen alin on pakkasen puolella joulukuusta helmikuuhun, kylmimmillään tammikuussa −6,1 astetta.
Vuosina 1950–2005 keskimäärin 20 tornadoa vuodessa on ulottunut maahan asti Indianan alueella. Koko tuolla 55 vuoden jaksolla havaittiin kahdeksan tornadoa, jotka kuuluivat Fujitan asteikolla voimakkaimpaan luokkaan F5.
Maantiede > Luonto

1800-luvun alussa lähes koko Indiana oli lehtimetsän peitossa. Osavaltion luoteisnurkkaan ulottui ruohotasanko Suurilta tasangoilta. Maanviljelyn, kaupungistumisen ja teollistumisen myötä ikimetsät ovat väistyneet. Nykyisissä, suurelta osin viljellyissä metsissä kasvaa monia puulajeja, joille on tyypillistä kirkas syysväri. Valkohäntäpeuran kanta on kasvanut suojelun ansiosta. Muita nisäkäslajeja ovat opossumit, haisunädät, pesukarhut, jänikset, maamyyrät ja lepakot. Kosteikoissa elää monia vesilintuja, kuten joutsenia, sorsia ja hietakurkia. Vesistöissä tavataan monenlasia kaloja, myös uhanalaisia järvisampia.
Maantiede > Suurimmat kaupungit

Vuonna 2012 Indianassa oli neljä yli sadantuhannen asukkaan kaupunkia: Indianapolis, Fort Wayne, Evansville ja South Bend.
| Sija | Kaupunki | Väkiluku 2012 |
| --- | --- | --- |
| 1 | Indianapolis | &&&&&&&&&0834852.&&&&00834 852 |
| 2 | Fort Wayne | &&&&&&&&&0254555.&&&&00254 555 |
| 3 | Evansville | &&&&&&&&&0120235.&&&&00120 235 |
| 4 | South Bend | &&&&&&&&&0100800.&&&&00100 800 |
| 5 | Carmel | &&&&&&&&&&083565.&&&&0083 565 |
| 6 | Bloomington | &&&&&&&&&&081963.&&&&0081 963 |
| 7 | Fishers | &&&&&&&&&&081833.&&&&0081 833 |
| 8 | Hammond | &&&&&&&&&&079686.&&&&0079 686 |
| 9 | Gary | &&&&&&&&&&079170.&&&&0079 170 |
| 10 | Muncie | &&&&&&&&&&070087.&&&&0070 087 |
Historia

Nykyisen Indianan osavaltion alueella eli paleointiaaneja jo tuhansia vuosia sitten.
Sijaintinsa takia Indiana on ollut keskeinen alue liikuttaessa idästä länteen ja pohjoisesta etelään. Ranskalaiset turkismetsästäjät kulkivat sen kautta matkallaan Kanadasta Louisianaan. Britit valtasivat sen 1763. Alueelle muutti idästä jatkuvasti uudisraivaajia, kun idässä alkoi tulla viljelysmaasta pulaa. Monet etsivät myös vapautta harjoittaa haluamaansa uskontoa.
Nykyinen Indiana oli osa Luoteisterritoriota, josta se irrotettiin vuonna 1800 Indianan territorioksi. Vuonna 1816 territorion eteläosa liittyi Yhdysvaltoihin Indianan osavaltioksi.
National Road ulottui Indianaan asti vuonna 1829 ja loi yhteyden Yhdysvaltojen itäosiin. 1832 alettiin rakentaa Wabash-Erie -kanavaa, joka yhdisti Ohiojoen Suuriin järviin. Näiden liikenneyhteyksien valmistaminen liitti Indianan tiiviimmin itärannikkoon, vaikka luontaiset vesireitit olisivat vieneet Meksikonlahdelle.
Vuosina 1780–1840 tehtiin päätöksiä ja sopimuksia, joilla intiaanit karkotettiin osavaltiosta vuoteen 1840 mennessä lähes kokonaan.
Sisällissodassa Indiana oli Unionin puolella. Unionin armeijaan liittyi yli 197 000 miestä, ja indianalaisten joukko oli Pohjoisvaltioista toiseksi suurin. Näiden lisäksi liittyi 100 000 paikallisjoukkoihin.
Talouskasvu sai vauhtia, kun 1880-luvulla löytyi maakaasua.
Vuoden 1913 tulvissa kuoli ainakin sata ihmistä.
Ensimmäisen maailmansodan aiheuttama kysyntä vauhditti teollistumista. Indianan teollisuuden tärkeitä tuotteita tuohon aikaan olivat teräs, rauta, autot ja junanvaunut. Ku Klux Klan oli voimissaan.
Suuren laman aikana otettiin käyttöön Indianan ensimmäinen tulovero. Kuvernööri julisti sotatilalait käyttöön lopettaakseen lakkoja. Myös toisen maailmansodan aikana Indianan teollisuus osallistui varusteluun. 1970-luvun öljykriisi vaikutti autoteollisuuteen.lähde?
Vuonna 2008 oli jälleen pahoja tulvia. Ihmishenkien menetyksiltä vältyttiin, mutta taloudelliset tappiot olivat noin miljardi dollaria.
Hallinto

Indianan lainsäädäntövaltaa käyttää kaksikamarinen osavaltion parlamentti. Ylähuoneessa eli senaatissa on 50 jäsentä, alahuoneessa eli edustajainkokouksessa on sata jäsentä. Alahuoneen jäsenet valitaan kahdeksi vuodeksi, senaattorit neljäksi vuodeksi kerrallaan.
Ylintä toimeenpanovaltaa käyttää kuvernööri. Vuodesta 2017 kuvernöörinä on ollut Eric Holcomb, jonka edeltäjästä Mike Pencestä tuli Yhdysvaltojen varapresidentti.lähde?
Osavaltio jakautuu 92 piirikuntaan.
Indianassa on käytössä kuolemanrangaistus. Sähkötuolista siirryttiin vuonna 1995 tappavien ruiskeiden käyttöön.
Talous

Indianan bruttokansantuote vuonna 2010 oli 276 miljardia dollaria. Se oli Yhdysvaltojen osavaltioista 16. tilalla.
Indianassa tuotetaan kivihiiltä, joka tuo kaksi kolmasosaa kaivosteollisuuden tuotoista. Muita kaivannaisia ovat hiekka, sora ja sepeli. Karjatalous tuottaa ennen kaikkea sikoja, mutta myös maitoa, nautakarjaa ja munia. Peltokasveista tärkeimpiä ovat maissi ja soijapavut.
Vuonna 2013 Indianan kymmenen suurimman työnantajan joukossa oli viisi sairaalaa ja kolme yliopistoa. Suurin oli Indianan yliopiston yliopistollinen keskussairaala Bloomingtonissa, 30 000 työntekijää.
Indianassa tuloverotus on toteutettu tasaverona, ja sen veroprosentti oli vuonna 2013 alhaisin seitsemästä tasaveroa käyttävästä osavaltiosta eli 3,4 prosenttia.
Liikevaihtovero on seitsemän prosenttia ja sitä sovelletaan muihin artikkeleihin paitsi elintarvikkeisiin ja lääkkeisiin.
Omasta osavaltiossa tuotettu kivihiili kattaa noin puolet kulutuksesta. Hiilen lisäksi muista osavaltioista tuodaan maakaasua; 1800-luvun talouskasvun laukaisseet kaasuvarannot on käytetty jo loppuun. Uusiutuvien energianlähteiden osuus on tarkoitus kasvattaa vuosien 2013–2018 neljästä prosentista kymmeneen prosenttiin vuoteen 2015 mennessä.
Talous > Liikenne

Indianassa on kaikkiaan 37 lentoasemaa. Suurin niistä on Indianapolis International. Indianassa on myös kuusi satamaa – kolme Michiganjärven rannalla osavaltion pohjoisosassa, kolme Ohiojoen varrella osavaltion etelärajalla.
Väestö

Osavaltion väkiluku vuonna 2014 oli 6 596 855. Vuoden 2000 väestönlaskentatietojen mukaan noin 87 prosenttia Indianan asukkaista on valkoihoisia, mustia on hiukan yli kahdeksan ja hispaanoja 3,5. Virallinen englanninkielinen nimitys Indianan asukkaalle on Hoosier.
Protestantteja on 52 prosenttia väestöstä, katolisia 18, muita uskontoja kolme ja uskonnottomia 26.
Kuuluisia indianalaisia ovat Michael Jackson, Janet Jackson, Axl Rose, Izzy Stradlin, James Dean, Adam Lambert. lähde?
Indianassa toimii kymmeniä yliopistoja ja korkeakouluja. Vuoden 2014 4icu-luokituksen mukaan niistä parhaita olivat
Purduen yliopisto
Indianan yliopisto
Notre Damen yliopisto
Indianan ja Purduen yliopisto Indianapolisissa
Kulttuuri ja urheilu

Indianan osavaltion nimikkokukka on pioni ja tunnuslintu punakardinaali.
Indianapolisissa toimivat Indianan taidemuseo ja Indianan sinfoniaorkesteri. Myös South Bendissä ja Fort Waynessä on sinfoniaorkesterit. Brownin piirikunta tunnetaan bluegrass-musiikista, ja siellä järjestetään vuosittain Bill Monroen perustamat bluegrassjuhlat. Cole Porter ja monet muut tunnetut lauluntekijöt ovat kotoisin Indianasta, samoin kuin kirjailija Kurt Vonnegut.
Indianapolis 500 -moottoriurheilutapahtuma on järjestetty vuosittain Indianassa vuodesta 1911 alkaen.
Evansville Icemen ja Fort Wayne Komets pelaavat jääkiekkoa ECHL-liigassa. Indianapolis Colts on amerikkalaisen jalkapallon NFL-joukkue. Indianapolisissa pelaa NBA-joukkue Indiana Pacers ja naisten NBA:n Indiana Fever. Pacers oli ABA-liigan menestynein seura, kun sarja yhdistyi NBA:n kanssa 1976. lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Indiana Wikimedia Commonsissa
| n k  Yhdysvaltain hallinnolliset alueet |
| --- | --- | --- |
| Osavaltiot |  Alabama  Alaska  Arizona  Arkansas  Colorado  Connecticut  Delaware  Etelä-Carolina  Etelä-Dakota  Florida  Georgia  Havaiji  Idaho  Illinois  Indiana  Iowa  Kalifornia  Kansas  Kentucky  Louisiana  Länsi-Virginia  Maine  Maryland  Massachusetts  Michigan  Minnesota  Mississippi  Missouri  Montana  Nebraska  Nevada  New Hampshire  New Jersey  New Mexico  New York  Ohio  Oklahoma  Oregon  Pennsylvania  Pohjois-Carolina  Pohjois-Dakota  Rhode Island  Texas  Tennessee  Utah  Vermont  Virginia  Washington  Wisconsin  Wyoming  |  |
| Liittopiiri |  Washington (DC)  |  |
| Saarialueet |  Amerikan Samoa  Guam  Pohjois-Mariaanit  Puerto Rico  Yhdysvaltain Neitsytsaaret  |  |
| Erillisalueet |  Bajo Nuevo ja Serranilla kiistanalaisia  Bakerinsaari  Howlandinsaari  Jarvis  Johnstonin atolli  Kingmanin riutta  Midwaysaaret  Navassa  Palmyran atolli  Wakensaari  |  |
 luettelo Yhdysvaltain osavaltioista ja territorioista  intiaanireservaatti 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  NARA  IdRef 
Kaksi tornadoa Elkhartissa 1965.
Vene Munsterin pääkadulla 2008.
Indiana State House
Emil Gustafson

Emil Gustafson
Emil Gustafson (12. heinäkuuta 1862 Kräcklinge, Närke, Ruotsi – 5. toukokuuta 1900) oli ruotsalainen saarnaaja, virsirunoilija ja mystikko.
Elämänvaiheet ja työ

Gustafson kasvoi maalaiskodissa ja kävi maanviljelyskoulua Ulricehamnin lähellä. Jo nuorena hän oli uskonnollismielinen ja toimi jo 16-vuotiaana pyhäkoulunopettajana ja puhujana ruotsalaisessa vapaassa Pyhitysliike-yhteisössä (Helgelseförbudet). Jo 1870-luvulla hän sai vaikutteita uusevankelisesta liikkeestä ja löysi tiensä Pyhitysliikkeeseen. Pyhitysliike oli pieni baptistinen vapaakirkko ja sillä oli oma lähetyskoulu Götabrossa, Kumlan lähellä Närken maakunnassa. Liike toimi ennen muuta maaseudulla. Se sai alkunsa 1880-luvulla ja liittyi 1997 perustettuun useamman pienen vapaakirkon yhteiseen Evankeliseen vapaakirkkoon (Evangeliska Frikyrkan)
Hän joutui sairauden takia jättämään koulunsa kesken, ja hän omistautui kokonaan kristilliseen toimintaan. Teologisesti Gustafson oli saanut vaikutteita anglosaksisesta evankekaalisesta liikkeestä.  Hän on julkaissut saarnojaan ja laulujaan kirjoina. Hänellä oli oma kustantamo Betlehemstjärnan ja hän julkaisi myös useita lehtiä. Hänen 1889 julkaisemastaan laulukokoelmasta ilmestyi useita laitoksia ja 1895 ilmestyneessä laitoksessa alaotsikkona oli ”Eko från landsbygden” (Kaikuja maaseudulta). Siinä oli hänen omien laulujensa ohella muun muassa Joel Blomqvistin ja Carl Bobergin lauluja sekä lauluja Metodistikirkon ja Pelastusarmeijan laulukirjoista. Siten hänen laulunsa ja julistuksensa liittyi läheisesti anglosaksiseen evenkelikaaliseen perinteeseen.
Gustafson kärsi fyysisistä sairauksista ja se lienee vaikuttanut siihen, että hänen laulunsa keskittyvät laulajaan. Hän on laulujensa kautta tulkinnut fyysistä ja psyykkistä kärsimystä Jumalan johdatuksena, positiivisena voimana, joka vie ihmistä lähemmäksi Jumalaa ja siten hän saattoi löytää syyn kärsimykselle.
Gustafsonin kirjoittamia lauluja on suomeksi Hengellisessä laulukirjassa laulut 276 "Oi, syömmesi Herralle avaa" (O, öppna ditt hjärta för Herren), 332 "Ei nöyrää lapsenmieltä" (Ett stilla barnahjärta), 387 "Mä lähteellä elämän" (Vid levande källan jag vilar så nöjd) ja 413 "Onnellinen, jolla lapsen usko".
Ruotsin kirkon virsikirjassa, sen ekumeenisessa osassa on yksi hänen kirjoittamansa laulu, virsi 268 "Oi Herrani, töissäsi tutkimaton" ("Hur underligt är du i allt vad du gör", 1886, suomennos Anna-Maija Raittila 1999).
Pac-12 Conference

| Pac-12 Conference |
| --- | --- |
Laji:  24 urheilulajia
Maa(t):  Yhdysvallat
Liitto):  NCAA
Perustettu:  1959
Sarjataso:  Divisioona I
Aiheesta muualla
Sivusto
Pac-12 Conference (lyh. Pac-12) on NCAA:n I-divisioonaan kuuluva korkeakoulujen konferenssi. Konferenssiin kuuluu 2 yliopistoa ja 24 eri urheilulajia. Konferenssin päämaja sijaitsee Kalifornian San Ramonissa ja se on perustettu vuonna 1959. Konferenssi on yksi yhdestätoista I-divisioonan ylemmästä Football Bowl Subdivision-konferenssista.
Pac-12-koulujen sijainnit.
Konferenssin juuret juontavat vuonna 1915 perustettuun Pacific Coast Conferenceen, jonka alkuperäisjäsenet California, Washington, Oregon ja Oregon State ovat myös nykyisen konferenssin jäseniä. PCC purettiin vuonna 1959 uuden Athletic Association of Western Universitiesin tieltä, joka tunnettiin sittemmin myös nimillä Pacific-8 Conference (1968–1978) ja Pacific-10 Conference (1978–2011). Vuonna 2011 konferenssi kasvoi 12 koulun laajuiseksi ja otti käyttöön nykyisen nimensä.
Konferenssi viittaa itseensä lisänimellä ”Conference of Champions”, sillä sen koulut ovat maan menestyneimpiä. UCLA, Stanford ja USC muodostavat selvän kärkikolmikon NCAA:n joukkuemestaruuksien määrässä, ja Stanford ja USC ovat kärjessä myös henkilökohtaisten mestaruuksien määrässä.
Lajit

Konferenssi järjestää kilpailuja seuraavissa 14 lajissa:
| --- | --- |
 amerikkalainen jalkapallo (vain miehet)  baseball (vain miehet)  golf  jalkapallo  koripallo  lentopallo (vain naiset)  maastojuoksu :  paini (vain miehet)  softball (vain naiset)  soutu  tennis  uinti ja sukellus  voimistelu (vain naiset)  yleisurheilu
Jäsenet

| Koulu | Sijainti | Perustettu | Opiskelijoita | Lempinimi | NCAA:n joukkue- mestaruudet | NCAA:n henk> koht. mestaruudet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Arizona | Tucson, Arizona | 1885 | 39 086 | Wildcats | 17 | 147 |
| Arizona State | Tempe, Arizona | 1885 | 70 440 | Sun Devils | 23 | 104 |
| California | Berkeley, Kalifornia | 1868 | 35 838 | Golden Bears | 30 | 197 |
| Colorado | Boulder, Colorado | 1876 | 32 378 | Buffaloes | 22 | 118 |
| Oregon | Eugene, Oregon | 1876 | 23 342 | Ducks | 18 | 102 |
| Oregon State | Corvallis, Oregon | 1868 | 23 761 | Beavers | 3 | 39 |
| Stanford | Stanford, Kalifornia | 1891 | 19 535 | Cardinal | 102 | 439 |
| UCLA | Los Angeles, Kalifornia | 1919 | 39 593 | Bruins | 108 | 262 |
| USC | Los Angeles, Kalifornia | 1880 | 36 896 | Trojans | 94 | 363 |
| Utah | Salt Lake City, Utah | 1850 | 30 819 | Utes | 20 | 94 |
| Washington | Seattle, Washington | 1861 | 42 446 | Huskies | 6 | 70 |
| Washington State | Pullman, Washington | 1890 | 26 308 | Cougars | 2 | 86 |
Aiheesta muualla

Pac-12 Conferencen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| n k NCAA I-divisioona |
| --- | --- |
FBS:  The American  Atlantic Coast  Big 12  Big Ten  CUSA  Mid-American  Mountain West  Pac-12  Southeastern  Sun Belt 
FCS - Full:  Big Sky  Ivy  MEAC  Northeast  Patriot  SoCon  Southland  SWAC 
FCS - Alliance:  OVC–Big South (Ohio Valley / Big South)  CAA FB (CAA / Atlantic 10 / America East)  Missouri Valley FB (Missouri Valley / Summit)  United (ASUN / WAC) 
Ei-jalkapallo:  Big East  Big West  Horizon  MAAC  West Coast 
Luettelo NCAA:n I-divisioonan oppilaitoksista
Blind Man’s Bluff: The Untold Story of American Submarine Espionage

Blind Man's Bluff: The Untold Story of American Submarine Espionage on Sherry Sontagin, Cristhoper Drewn ja Annette Lawrence Drewn vuonna 1998 kirjoittama kirja, joka kertoo Yhdysvaltain laivaston suorittamista sukellusveneoperaatioista kylmän sodan aikana. Operaatioiden tarkoituksena oli valvoa salaa Neuvostoliiton satamia, varjostaa laivoja ja sukellusveneitä, salakuunnella sotilaallista yhteydenpitoa ja jopa noutaa salaista materiaalia merenpohjasta.
Aiheesta muualla

Lisää kirjasta ja tekijöistä
Johanson–Blizzardin oireyhtymä

Johanson–Blizzardin oireyhtymä tai JBS on erittäin harvinainen autosomaalisesti peittyvästi periytyvä geneettinen sairaus, jota ilmenee Euroopassa elävänä syntyneillä lapsilla todennäköisyydellä noin 1/250 000 (0,0004 %). Tapauksia on raportoitu maailmanlaajuisesti yli 100 kappaletta. Oireyhtymä on nimetty sen ensimmäisinä vuonna 1971 kuvanneiden Ann J. Johansonin ja Robert M. Blizzardin mukaan. Tautiin liittyvän geenin yksilöi Martin Zenker ym. vuonna 2005.
Diagnostiikka

Taudin diagnoosi perustuu laboratoriokokeilla todennettuun synnynnäiseen tai varhaislapsuuden haiman avoerityksen puutteellisuuteen, kun sen yhteydessä esiintyy muita taudille tyypillisiä kehityshäiriöitä. Diagnoosi varmistetaan UBR1-geenin geenitestauksella. Tutkimuksen herkkyys ja tarkkuus ovat molemmat lähes 100 %.
Erotusdiagnostisesti muita samankaltaisia oireita aiheuttavia harvinaissairauksia ovat kystinen fibroosi, Shwachman–Diamondin oireyhtymä sekä Pearsonin oireyhtymä. Myös osittainen haimanpuutos, okulodentodigitaalinen kehityshäiriö sekä Adams–Oliverin oireyhtymä voivat oirekuvaltaan muistuttaa Johanson-Blizzardin oireyhtymää.