stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vostok 2
Lennon suunnittelu

Vostok 1:n onnistuneen lennon jälkeen Neuvostoliiton avaruusohjelman johtaja Sergei Koroljov halusi seuraavan lennon olevan koko päivän mittaisen, kuten oli edellisenkin lennon alun perin olla. Suunnitelmaa kuitenkin vastustivat useat Koroljovin kollegat sillä he pitivät vielä osin testaamattoman avaruusaluksen lentämistä niin pitkän aikaa liian riskialttiina. Lennon vastaavat lääkärit olivat myös huolestuneita siitä miten ihminen reagoisi pidennettyyn painottomuuteen ja halusivat edetä varovaisesti. Vaihtoehdoksi ehdotettiin kolmen tai neljän kiertoradan lentoa, mutta Koroljov vastusti tätä voimakkaasti. Tässä suunnitelmassa oli myös ongelmana että automaattinen asennonhallintajärjestelmä tarvitsi suoran näköyhteyden aurinkoon pystyäkseen asennoimaan aluksen jarrutuspolttoon. Kiertoratojen 2–7 välillä tämä ei olisi mahdollista, koska jarrutuspaikka olisi maan yöpuolella.
Kiista asiasta jatkui kevään ja alkukesän 1961 kunnes Koroljov vei asian Neuvostoliiton puolustusteknologiakomitean johdolle, jossa hänen suunnitelmansa sai virallisen tuen kesäkuussa 1961. German Titov oli alustavasti valittu lentoa varten – hän aloitti koulutuksen ja valmistelut lentoa varten. Hänen varamiehekseen valittiin Andrijan Nikolajev .
Lennon tarkka ajankohta oli avoinna ennen kuin heinäkuun puolessa välissä Koroljov ja muut avaruusohjelman johtohenkilöt saivat kutsun Nikita Hruštšovin loma-asunnolle. Hruštšov antoi voimakkaasti ymmärtää että olisi suotavaa että lento tapahtuisi viimeistään 10. elokuuta. Hän toivoi että lennon saama julkisuus veisi huomiota Berliinin muurin rakentamiselta, joka oli määrä aloittaa 13. elokuuta. Työryhmä jatkoi lennon valmistelua tämä aikaraja mielessään siitä eteenpäin.
Lento

Kun Vostok 2 laukaistiin 6. elokuuta 1961 06.00.00 UTC, tuli 25-vuotiaasta German Titovista nuorin koskaan lentänyt avaruuslentäjä. Välittömästi saavutettuaan kiertoradan ja siirryttyään painottomaan tilaan alkoi Titov voida pahoin ja kärsimään huimauksesta. Tämä herätti lennonvalvojissa huolestusta, sillä tämä oli ensimmäinen kerta kun ihmiskunnan historiassa henkilö kärsi avaruussairaudesta, tilasta jonka noin kolmannes kaikista avaruuslentäjistä kärsii lennoillaan ensimmäisen vuorokauden aikana. Lentoa kuitenkin päätettiin jatkaa tästä huolimatta. Ensimmäinen avaruuslentäjä Juri Gagarin lopetti maailmankiertueensa ja palasi takaisin Baikonuriin saatuaan tiedon lennosta.
Lennon ensimmäinen tehtävä tuli jo ensimmäisellä kierroksella aluksen tullessa yöpuolelta kun German Titov testasi aluksensa käsiohjaimia. Tämä oli ensimmäinen kerta kun ihminen oli ohjannut alustaan kiertoradalla, sillä Gagarinin lento oli kokonaan tietokoneohjattu ja aluksen ohjaimet olivat lukittu. Kokeilu oli kuitenkin hyvin lyhyt ja jo viisitoista minuuttia myöhemmin Titov keskusteli Hruštšovin kanssa radion välityksellä.
Vähän tämän jälkeen kello 07.45 UTC Radio Moskova ilmoitti lennosta. Myös TASS antoi yksityiskohtaisen tiedonannon lennosta länsimaille, jossa myös ilmoitettiin aluksen käyttämät radiotaajuudet. Nämä kerrottiin, jotta länsimaat eivät voisi väittää lentoa tekaistuksi. Titovin tehtäviin kuuluikin antaa tilanneraportti aina puolen tunnin välein riippumatta siitä oliko alus neuvostoliittolaisten kuunteluasemien kantaman alueella. Kello 09.30 UTC mennessä useat länsimaiset tahot ilmoittivatkin kuulevansa lennon radioliikennettä ja telemetriaa. Ruotsalainen kuunteluasema seurasikin signaaleja koko lennon ajan 15 minuuttia jokaisella kierroksella minkä ajan alus oli kuunteluaseman kuuluvuusalueella.
Samaan aikaan Titov yritti syödä lounasta, mutta ei kyennyt syömään pahoinvoinnin takia. Seitsemännen kierroksen lopulla hän suoritti toisen käsiohjaustestin. Hänen olonsa jatkui huonona ja hänen yrityksensä syödä uudestaan noin klo 14.00 UTC päättyikin oksentamiseen. Kello 15.16 UTC Vostok-aluksen ollessa Moskovan yllä Titov lähetti julkisen tervehdyksen ja hyvän yön toivotuksen, jonka jälkeen hän yritti nukkua. Hän nukahti noin klo 16.30 UTC.
Titov herätettiin klo 23.37 UTC, yli puoli tuntia alkuperäistä suunnitelmaa myöhemmin. Titov ilmoitti voivansa edelleen huonosti, mutta pikkuhiljaa tämän jälkeen hänen vointinsa parani. Klo 02.45 UTC Titov söi aamiaista.
Vostok 2 aloitti viimeisen kierroksensa maan ympäri klo 05.50. Alus asennoi itsensä jarrutuspolttoon ja jarruraketit toimivat moitteetta. Aluksen tullessa ilmakehäpaluuseen toistui myös Vostok 1:ssä ilmennyt ongelma. Laskeutumiskapseli jäi huoltomoduuliin kiinni kaapelikimpulla ja alus alkoi pyöriä villisti ilmakehään paluussa. Lopulta kaapelit paloivat poikki ja laskeutumiskapseli asettui oikeaan asentoon paluuta varten.
Viimeiset signaalit aluksesta vastaanotettiin klo 07.10. Vähän sen jälkeen heittoistuinjärjestelmä käynnistyi ja Titov laskeutui kapselista erillään laskuvarjolla. Hänen lopullinen laskeutumisaikansa oli 07.18 UTC .
Lento > Lennon aikajana

06.00 UTC Vostok 2 laukaistaan.
07.20 UTC Titov testaa käsiohjausta.
07.38 UTC Titov on radioyhteydessä Hruštšovin kanssa.
07.45 UTC Radio Moskova ilmoittaa lennosta.
09.30 UTC Titov yrittää syödä lounasta.
14.00 UTC Titov yrittää syödä jälleen, mutta oksentaa.
15.16 UTC Titov lähettää tervehdyksen ja hyvän yön toivotuksen Moskovan yllä.
16.30 UTC Titov nukahtaa.
23.37 UTC Lennonjohto herättää Titovin.
02.45 UTC Titov syö aamiaista.
05.55 UTC Vostok 2 aloittaa viimeisen kierroksensa.
07.10 UTC Avaruusaluksesta vastaanotetaan viimeiset radiosignaalit.
07.18 UTC Titov laskeutuu.
Lennon jälkeen

Radio Moskova ilmoitti lennon päättyneen onnistuneesti 09.04 UTC. Neuvostoviranomaiset ilmoittivat lennon uutena avaruuslennon pituusennätyksenä Fédération Aéronautique Internationalelle. Tällä kerralla he totuudenmukaisesti ilmoittivat Titovin laskeutuneen laskuvarjolla avaruusaluksesta erillään eikä ennätystä hyväksytty. Näin ennätyksen sai seuraavana vuonna John Glenn alle viiden tunnin lennollaan.
Lennolla kärsimästään pahoinvoinnista huolimatta Titovin ei todettu kärsivän mistään haittavaikutuksista vaikka osa avaruusohjelman lääkäreistä olivat jopa pelänneet näin pitkän lennon johtavan jopa vammautumiseen. Myöhemmin avaruussairauden todettiin olevan tavanomainen ja vaaraton ilmiö, joka ilmenee noin kolmasosalla kaikista avaruuslentäjistä. Ironista kyllä, oireet yleensä poistuvat ensimmäisen avaruudessa vietetyn vuorokauden jälkeen missä vaiheessa Titovin lento jo päättyi .
Lennosta julkaistiin myös pitkälti propagandallinen elokuva lokakuussa 1961. Huomattavaa elokuvassa on lähinnä se, että elokuvassa kuvattu avaruusaluksen malli poikkesi huomattavasti todellisuudesta. Oletettavasti tämä oli kuitenkin tarkoituksenmukaista, jotta aluksen suunnitelmat eivät pääsisi tätä kautta leviämään länsimaihin. Elokuva keskittyi muutenkin propagandistiseen sisältöön teknisten tietojen sijasta.
Kuten hänen edeltäjänsä Juri Gagarin, German Titov ei koskaan palannut avaruuteen. Hänet siirrettiin lennon jälkeen Spiral-avaruuslentokone-ohjelmaan, mutta tämä ei koskaan johtanut mihinkään ja Titov ei tämän jälkeen palannut avaruusohjelmaan.
Virheellinen kuvaus Vostok-avaruusaluksesta.
Vormsi

| Vormsi |
| --- | --- |
 Vormsin satama
 lippu:  vaakuna
 Vormsi sijaitsee Länsi-Viron rannikolla.
 Koordinaatit: 59°00′00″N, 23°15′00″E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Läänemaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  94,98 km²
Väkiluku (1.1.2018):  419
 – Väestötiheys:  4 as./km²
 
 www.vormsi.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vormsi (ruots. Ormsö, saks. Worms) on Viroon kuuluva saari ja kunta, joka sijaitsee Hiidenmaan saaren ja Noarootsin niemen välissä maan länsirannikolla. Kunta kuuluu Läänemaan maakuntaan.
Kunta

Vormsin kunta muodostuu Vormsin saaresta ja lähisaarista. Kunnan pinta-ala on 94,98 km². Vuoden 2018 alussa kunnan asukasluku oli 419. Vormsin keskus on Hullon kylä.
Vuonna 2011 Vormsin kunnassa oli 231 asukasta, joista 219 (94,8 %) oli virolaisia, 6 (2,6 %) venäläisiä ja 9 (3,9 %) muita kansallisuuksia.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Vormsin kunta säilyi itsenäisenä. Vormsi on väkiluvultaan Ruhnun jälkeen maan toiseksi pienin.
Maantiede

Saaren pinta-ala on 91 neliökilometriä, ja se on Viron neljänneksi suurin saari Saarenmaan, Hiidenmaan ja Muhun jälkeen. Saaren länsiosassa on Rumponniemi, jonka nimi tulee ruotsin kielen sanasta rumpa eli häntä. Niemi muistuttaakin eläimen häntää tai linnun pyrstöä.
Luonto

Rumponniemi ja sen läheiset saaret ovat suojeltuja. Vormsissa sijaitsee lisäksi Dibyn ja Saksbyn suojellut ranta-alueet sekä Hosbyn ja Rälbyn suojellut metsät. Samoin on suojeltu Prästvikinjärvi, joka on ollut aiemmin merta. Samalla tavalla on muodostunut saaren kaksi muuta järveä, Diby ja Kärrsläti.
Yli puolet saaresta on metsää. Länsiosassa on kallioita ja katajikkoja, kun taas itäosassa on suota ja maa on tasaisempaa. Saarella tavataan 221 saarella asuvaa tai sitä muuttomatkoillaan pysähdyspaikkanaan pitävää lintulajia. Saaren ylitse kulkee kaksi tärkeää lintujen muuttoreittiä. Vormsin saarella tavataan yli 900 eri kasvilajia, joista 60 on suojeltuja. Maatalouden myötä saarelle on syntynyt rantalaitumia ja lehtoniittyjä, joilla tavataan useita harvinaisia kasvilajeja. Saarella on havaittu kolme matelija- ja kolme sammakkolajia. Saarella tavattava haisukonna on suojeltu. Nisäkkäitä on saarella havaittu 25 lajia, joita ovat esimerkiksi ilves ja muualla Virossa harvinainen korvayökkö.
Historia

Vormsin saari nousi merestä noin 3 000 vuotta sitten. Se on ollut asuttu ainakin 1200-luvulta lähtien, jolloin siellä asui ruotsinkielistä väkeä. Legendan mukaan Vormsin ruotsinkielinen nimitys Ormsö tuli Orm-nimisestä viikingistä. Toisen legendan mukaan Tanskan kuningas Valdemar II rakennutti saarelle Pyhän Olavin kirkon vuonna 1219. Nykyisin paikalla olevan kirkon vanhin osa on rakennettu vuonna 1400, mutta sen alta on löydetty merkkejä paikalla aiemmin olleesta puukirkosta. Lisäksi kirkkotarhassa on säilynyt 1200-luvulta peräisin olevia rengasristejä. Saarelle rakennettiin vuonna 1864 metallinen Saxbyn majakka. Vuonna 1935 rakennettiin toinen majakka Norrbyn kylään. Ennen toista maailmansotaa saarella asui noin 3 300 henkilöä, joista 3 000 oli vironruotsalaisia ja loput virolaisia. Asukkaat elivät kalastuksella ja laivatöissä sekä maataloudella. Saarelta vietiin muun muassa omenoita, perunoita ja ilmakuivattua lampaanlihaa.
Toisen maailmansodan aikana vuonna 1943 lähes kaikki vironruotsalaiset pakenivat Ruotsiin tai Suomeen. Neuvostomiehityksen aikana Vormsi oli kiellettyä aluetta, jonne vieraat pääsivät vain erityisluvalla. Merelle lähtö oli kielletty ankarasti. Saarella toimi useita kolhooseja, jotka yhdistyivät sittemmin sovhoosiksi. Saarella tuotettiin perunaa ja viljaa sekä kasvatettiin karjaa. Saarelaisia työskenteli myös laivoilla, metsätöissä ja meijerissä. Viron itsenäistyttyä uudelleen Vormsin saaresta tuli oma kuntansa 19. joulukuuta 1991. Itsenäistymisen jälkeen osa saarelta aiemmin lähteneistä vironruotsalaisista on saanut ennen sotaa omistamiansa maita takaisin. Saaren asukkaista noin 300:lla on vironruotsalainen tausta. Nykyisin saarella toimii rahvamaja, kirjasto sekä peruskoulu ja päiväkoti.
Historia > Liikenne

Vormsin kylien välillä kulkee bussi. Reitti on kahdeksikon muotoinen kiertäen kaikki saaren kylät. Mantereelta saarelle pääsee Reet-nimisellä lautalla Rohukülan satamasta. Matka saarelle kestää 45 minuuttia. Lauttalaituri on Svibyn kylän satamassa.
Kuvia

Saxbyn ranta ja majakka
Lehmihaka, Rälby
Tuulimylly, Rälby
Metsävahdin mökki, Hullo
Linjataulu Vormsin rannalla.
Ilmakuva Borbi külasta (ruotsiksi Borrby) vuodelta 1934
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vormsi Wikimedia Commonsissa
| n k  Läänemaa |
| --- | --- | --- |
| Kaupungit (linn, haldusüksus) (1) |  Haapsalun kaupunki  |  |
| Kunnat (vald) (2) |   Lääne-Nigula  Vormsi  |  |
| Epäitsenäiset kaupungit (linn, asustusüksus) (1) |  Haapsalu  |  |
| Pienkauppalat (alevik) (5) |  Paralepa  Uuemõisa  Palivere  Risti  Taebla  |  |
| Entiset kunnat (8) |  Hanila  Kullamaa  Lihula  Lääne-Nigula  Martna  Noarootsi  Nõva  Ridala  |  |
Vormsilaisia vironruotsalaisia. Piirtänyt C. Weidenhavn vuonna 1861.
Libanonin politiikka

Libanon on parlamentaarinen demokratia, jonka poliittisen järjestelmän erikoisuutena on uskonnollis-etninen kiintiöjärjestelmä. Maan presidentin pitää olla maroniittikristitty, pääministerin sunnimuslimi ja parlamentin puhemiehen šiiamuslimi.
Parlamentti

Parlamenttipaikat on jaettu uskonnollis-etnisten ryhmien välillä seuraavasti:
Maroniitit 34
Kreikkalaisortodoksit 14
Kreikkalaiskatoliset 8
Armenialaiset ortodoksit 5
Armenialaiset katoliset 1
Protestantit 1
Muut kristityt 1
Kristityt yhteensä 64
Sunnimuslimit 27
Šiiamuslimit 	 27
Druusit 	 8
Alaviitit	 2
Muslimit yhteensä 64
Kaikkiaan parlamentissa on periaatteessa 128 edustajaa. Uskonnollisesta jaosta huolimatta äänioikeus on yhtäläinen. Kunkin vaalipiirin edustajan on oltava määrättyyn ryhmään kuuluva, mutta kaikki vaalipiirin äänioikeutetut uskontoon katsomatta saavat osallistua vaaliin.
Parlamenttivaalit

Vuoden 2005 parlamenttivaalit käytiin "Setrivallankumouksen" jälkitunnelmissa.
Kolme tärkeintä yhteenliittymää olivat:
Saad Haririn johtama Maaliskuun 14. päivän liike joka edusti seetrivallankumouksen kannalla olleita puolueita ja ryhmiä.
Vastarinnan ja kehityksen blokki jonka pääasiallisina osapuolina olivat šiiamuslimien tukemat Hizbollah ja Amal.
Michel Aounin johtama Aounin liittouma
Paikat jakautuivat seuraavasti:
Maaliskuun 14. päivän liike, 72 paikkaa
Vastarinnan ja kehityksen blokki, 35 paikkaa
Aounin liittouma, 21 paikkaa
Myöhemmin Aounin liittouma liittoutui Hizbollahin ja Amalin kanssa.
Vuonna 2016 tehdyn poliittisen sopimuksen perusteella valittiin kilpailevien liittoumien Michel Aoun presidentiksi ja Saad al-Hariri pääministeriksi.
Libanonissa pidettiin parlamenttivaalit vuonna 2009 ja seuraavan kerran vasta yhdeksän vuotta myöhemmin  vuonna 2018, sillä maan parlamentti oli lykännyt turvallisuustilanteen perusteella useaan otteeseen vaalien järjestämistä. Vaalien äänestysaktiivisuudeksi jäi vain 49%
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Libanonin politiikka Wikimedia Commonsissa
Control (vuoden 2007 elokuva)

| Control |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Anton Corbijn
Käsikirjoittaja:  Frank Cottrell Boyce
Tuottaja:   Anton Corbijn  Deborah Curtis  Todd Eckert  Orian Williams 
Säveltäjä:  New Order
Kuvaaja:  Martin Ruhe
Leikkaaja:  Andrew Hulme
Pääosat:   Sam Riley  Samantha Morton  Alexandra Maria Lara 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Levittäjä:  Casini Editore
Ensi-ilta:  2007
Kesto:  121 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Control on vuonna 2007 valmistunut brittielokuva post-punk-yhtye Joy Divisionin itsemurhaan päätyneestä laulajasta, Ian Curtisista. Se on rock-valokuvaajan ja musiikkivideo-ohjaajan Anton Corbijn ensimmäinen pitkä elokuva, joka perustuu Curtisin lesken, Deborah Curtisin muistelmateokseen Touching From a Distance. Deborah Curtis toimi myös yhtenä elokuvan tuottajista. Pääosaa esittää Sam Riley.
Elokuvan nimi on otettu Joy Divisionin kappaleesta "She's Lost Control", joka johdattelee elokuvan tärkeätä teemaa, hallintaa, jota Curtis ei koskaan elämässään saavuttanut. Kappale perustuu tosielämän epileptiseen tyttöön, jonka Curtis tunsi olevan oma kohtalotoverinsa. Tyttö myös nähdään elokuvassa.
Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla, ja Suomessa se nähtiin ensin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla.
Elokuvan arviointeja

Control on saanut osakseen lähes yksimielisen positiivista palautetta. Suurin osa suomalaisista nettilähteistä on antanut elokuvalle arvosanan neljä tähteä viidestä. Corbijnin ohjausta on kiitelty sen autenttisuudesta ja realistisuudesta, ja ohjaajaa on muutenkin kehuttu tavasta, jolla hän luo päähenkilöstään mielenkiintoisen henkilökuvan ilman turhaa tyylittelyä. Elokuvan visuaalinen kauneus liittyy vahvasti elokuvan kuvaukseen, jota on kuvailtu valokuvamaiseksi ja kiinnostavaksi. Elokuva kuvaa myös tarkasti Curtisin ongelmia ja epilepsiaa. Näyttelijöistä eniten arvostusta on kerännyt Sam Riley, jonka roolisuoritusta on kuvattu ilmiömäiseksi ja tarkaksi esikuvalleen.lähde? Elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle arvosanan 3,5/4 tähteä. Joy Divisionin entiset jäsenet Peter Hook ja Stephen Morris kritisoivat sitä, että useimmat faktat Curtisista on muunneltu elokuvasovitukselle sopivampaan muotoon.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Sam Riley   | … |   Ian Curtis   |
|   Samantha Morton   | … |   Deborah Curtis   |
|   Alexandra Maria Lara   | … |   Annik Honoré   |
|   Craig Parkinson   | … |   Tony Wilson   |
|   Joe Anderson   | … |   Peter Hook   |
|   Toby Kebbell   | … |   Rob Gretton   |
|   James Anthony Pearson   | … |   Bernard Sumner   |
|   Harry Treadaway   | … |   Stephen Morris   |
|   Andrew Sheridan   | … |   Terry Mason   |
|   Ben Naylor   | … |   Martin Hannett   |
|   Phil Hasted   | … |   The ”Ace Face”   |
|   John Cooper Clarke   | … |   oma itsensä   |
Aiheesta muualla > Arvostelut

Elitisti: Control (2007)
Vaalea Venus

| Vaalea Venus> Blonde Venus |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Josef von Sternberg
Käsikirjoittaja:  Jules Furthman S. K. Lauren
Tuottaja:  Josef von Sternberg
Säveltäjä:  W. Franke Harling John Leipold Paul Marquardt Oscar Potoker
Kuvaaja:  Bert Glennon
Leikkaaja:  Josef von Sternberg
Tuotantosuunnittelija:  Wiard Ihnen
Pukusuunnittelija:  Travis Banton
Pääosat:  Marlene Dietrich Cary Grant
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:  1932
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaalea Venus (Blonde Venus) on Josef von Sternbergin ohjaama yhdysvaltalainen 
musiikkielokuva vuodelta 1932. Marlene Dietrich esittää siinä saksalaista kabareelaulajaa, jonka kemistimies sairastuu radiumsäteilystä. Rahoittaakseen tämän tarvitsemaa hoitoa laulajatar lyöttäytyy yhteen miljonääri Nick Townsendin (Cary Grant) kanssa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Marlene Dietrich  | … |  Helen Faraday/Helen Jones   |
|  Herbert Marshall  | … |  Edward 'Ned' Faraday   |
|  Cary Grant  | … |  Nick Townsend   |
|  Dickie Moore  | … |  Johnny Faraday   |
|  Gene Morgan  | … |  Ben Smith   |
|  Rita La Roy  | … |  Taxi Belle Hooper   |
|  Robert Emmett O'Connor  | … |  Dan O'Connor   |
|  Sidney Toler  | … |  etsivä Wilson   |
|  Morgan Wallace  | … |  tohtori Pierce  |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Blonde Venus
Käännös suomeksi
Dinner Rush

| Dinner Rush |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Bob Giraldi
Käsikirjoittaja:   Rick Shaughnessy  Brian S. Kalata 
Pääosat:   Danny Aiello  John Rothman  Edoardo Ballerini  Vivian Wu  John Corbett  Kirk Acevedo 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2000
Kesto:  99 min.
Alkuperäiskieli:  englanti, italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dinner Rush on Bob Giraldin ohjaama, vuonna 2000 kuvattu ja valmistunut independent-elokuva.
Juoni

Elokuva sijoittuu Manhattanille, Aiellon näyttelemän Louis Cropan omistamaan ravintola Gigino Trattoriaan. Louis Cropan poika Udo toimii ravintolan pääkokkina ja on onnistunut saavuttamaan ravintolalle mainetta kokkaustaidoillaan. Louis Cropa ei kuitenkaan ole iloinen aikaisemmin perinteistä kotiruokaa tarjoilleen trattoriansa muuttumisesta yhdeksi New Yorkin trendikkäimmistä ravintoloista. Omistajan elämäntilannetta ei helpota sekään, että hänen liikekumppaninsa on vasta vähän aikaa sitten murhattu, ja hänen suojatikseen ottamansa ravintolan apukokki Duncan kärsii pahasta peliriippuvuudesta. Kostaakseen liikekumppaninsa kuoleman ja auttaakseen Duncania pääsemään velkakierteestä Cropa ottaa asiat omiin käsiinsä ja kutsuu ravintolaan illanviettoon liikekumppanin kuolemasta sekä Duncanin veloista vastuussa olevat kaksi gangsteria sekä tutun poliisin. Lisäksi kylmänä parhaiten maistuvaa kostoa on vauhdittamassa John Corbettin näyttelemä investointipankkiiri.
Aiheesta muualla

Dinner Rush Internet Movie Databasessa (englanniksi)
J. K. Rowlingin velhomaailma

J. K. Rowlingin velhomaailman logo
J. K. Rowlingin velhomaailma on Harry Potter- ja Ihmeotukset-elokuvasarjojen muodostama mediajatkumo. Se on kaikkein neljänneksi eniten tuottanein elokuvasarja 9,6 miljardin dollarin kokonaistuotolla. Ihmeotukset sijoittuu aikaan ennen Harry Potteria. Kuitenkin Harry Potter -elokuvasarja on Ihmeotukset-elokuvasarjan edeltäjä.
Harry Potter

Harry Potter -elokuvasarjan päähenkilö on sarjan nimessäkin oleva Harry Potter (Daniel Radcliffe), joka kavereidensa kanssa yrittää löytää ja tuhota kaikki lordi Voldemortin (Ralph Fiennes) hirnyrkit. Voldemort on paha ja yksi mahtavimmista velhoista. Kun Harry Potter yrittää elokuvasarjassa löytää ja tuhota Voldemortin hirnyrkit, tämä yrittää tappaa hänet jo ennen uudelleen nousuaan.
Harry Potter > Elokuvat

| Elokuva | Julkaisupäivä | Ohjaaja | Käsikirjoittaja | Tuottaja(t) | Säveltäjä | Kesto | Romaani |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Harry Potter ja viisasten kivi | 16. marraskuuta 2001 | Chris Columbus | Steve Kloves | David Heyman | John Williams | 152 min | Harry Potter ja viisasten kivi (1997) |
| Harry Potter ja salaisuuksien kammio | 15. marraskuuta 2002 | Chris Columbus | Steve Kloves | David Heyman | John Williams | 155 min | Harry Potter ja salaisuuksien kammio (1998) |
| Harry Potter ja Azkabanin vanki | 31. toukokuuta 2004 | Alfonso Cuarón | Steve Kloves | David Heyman, Chris Columbus ja Mark Radcliffe | John Williams | 141 min | Harry Potter ja Azkabanin vanki (1999) |
| Harry Potter ja liekehtivä pikari | 18. marraskuuta 2005 | Mike Newell | Steve Kloves | David Heyman | Patrick Doyle | 157 min | Harry Potter ja liekehtivä pikari (2000) |
| Harry Potter ja Feeniksin kilta | 11. heinäkuuta 2007 | David Yates | Michael Goldenberg | David Heyman ja David Barron | Nicholas Hooper | 132 min | Harry Potter ja Feeniksin kilta (2003) |
| Harry Potter ja puoliverinen prinssi | 17. heinäkuuta 2009 | David Yates | Steve Kloves | David Heyman ja David Barron | Nicholas Hooper | 153 min | Harry Potter ja puoliverinen prinssi (2005) |
| Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 1 | 17. marraskuuta 2010 | David Yates | Steve Kloves | David Heyman, David Barron ja J. K. Rowling | Alexandre Desplat | 146 min | Harry Potter ja kuoleman varjelukset (2007) |
| Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 | 13. heinäkuuta 2011 | David Yates | Steve Kloves | David Heyman, David Barron ja J. K. Rowling | Alexandre Desplat | 130 min | Harry Potter ja kuoleman varjelukset (2007) |
| Kaikki 8 elokuvaa | Kaikki 8 elokuvaa | Kaikki 8 elokuvaa | Kaikki 8 elokuvaa | Kaikki 8 elokuvaa | Kaikki 8 elokuvaa | 1 166 min |  |
Ihmeotukset

Ihmeotukset-elokuvasarjan päähenkilö on Lisko Scamander (Eddie Redmayne), joka Albus Dumbledoren (Jude Law) ja muiden kavereidensa kanssa yrittää kukistaa Gellert Grindelwaldin (Johnny Depp ja Mads Mikkelsen), joka lordi Voldemortin tavoin on paha ja yksi mahtavimmista velhoista.
Ihmeotukset > Elokuvat

| Elokuva | Julkaisupäivä | Ohjaaja | Käsikirjoittaja | Tuottaja | Kesto |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ihmeotukset ja niiden olinpaikat | 18. marraskuuta 2016 | David Yates | J. K. Rowling | David Heyman, J. K. Rowling, Steve Kloves ja Lionel Wigram | 133 min |
| Ihmeotukset: Grindelwaldin rikokset | 16. marraskuuta 2018 | David Yates | J. K. Rowling | David Heyman, J. K. Rowling, Steve Kloves ja Lionel Wigram | 134 min |
| Ihmeotukset: Dumbledoren salaisuudet | 15. huhtikuuta 2022 | David Yates | J. K. Rowling ja Steve Kloves | David Heyman, J. K. Rowling, Steve Kloves, Lionel Wigram ja Tim Lewis | 142 min |

Elokuvasarjaan oli tarkoitus tehdä myös neljäs ja viides elokuva, mutta ne peruttiin kolmannen elokuvan heikon taloudellisen menestyksen vuoksi.