stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Light It Up

| ”Light It Up” Major Lazer ft>  Nyla & Fuse ODG |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Peace Is the Mission: Extended
 Äänitetty : 2015
 Julkaistu: 5. marraskuuta 2015
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Diplo, Jr. Blender
 Tyylilaji: dancehall
 Kesto: 03.18(albumiversio ilman Fuse ODG:tä) 02.46(singleversio Fuse ODG:n kanssa)
 Levy-yhtiö: Mad Decent
Major Lazerin muut singlet
| ”Lost” 2015 | ”Light It Up” 2015 | ”Who Am I” 2016 |
Nylan muut julkaisut
| ”Body Calling” 2014 | ”Light It Up” 2015 | ”Too Cool” 2016 |
Fuse ODG:n muut julkaisut
| ”Top of My Charts” 2015 | ”Light It Up” 2015 | ”Thank God” 2016 |
Light It Up on yhdysvaltalaisen DJ-tuotantotiimi Major Lazerin kappale, jolla vierailee myös jamaikalainen laulaja-lauluntekijä Nyla. Sen julkaisi Mad Decent Major Lazerin kolmannen, Peace Is the Mission-studioalbumin kolmantena singlenä 5. marraskuuta 2015. Kappaleesta tehtiin myös miksattu dancehall-versio, jolla vierailee brittiläisghanalainen afrobeatsmuusikko Fuse ODG. Kappaleelle on toteutettu myös italiankielinen versio, jolla esiintyy italialainen laulaja-lauluntekijä Baby K. "Light It Up" oli julkaisunsa jälkeen kansainvälinen menestys Euroopassa ja Oseaniassa, sen päästyä singlelistan viiden parhaan joukkoon Alankomaissa, Belgiassa, Irlannissa, Italiassa, Norjassa, Ruotsissa, Saksassa ja Slovakiassa.
Käännös suomeksi
Johan Alén

| Johan Alén> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1976 (ikä 48)
Ammatti:  toimittaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Esikoisteos:  Alukseni, kirkas
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Johan Alén (s. 14. maaliskuuta 1976 Rovaniemi) on suomalainen runoilija, kirjailija ja toimittaja. Hän on toiminut Kulttuurivihkot-lehden päätoimittajana (1999–2004).
Alén on valmistunut Helsingin yliopistosta humanististen tieteiden kandidaatiksi pääaineena yleinen kirjallisuustiede ja työskennellyt useissa lehdissä. Hän oli Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liiton puheenjohtaja 2003.
Marraskuussa 2016 hän kirjoitti Kansan Uutisiin pääministeri Juha Sipilän mahdollisesta esteellisyydestä hallituksen Terrafame-kaivoksen rahoituspäätöksessä, mistä seurasi Juha Sipilän ja Yleisradion toimintaa koskeva kohu.
Teokset > Runokokoelmat

Palasia (1993)
Kun kuu ei hymyile (1995)
Alukseni, kirkas (Kulttuurivihkot 2017)
Teokset > Novellikokoelmet

Katoavat keltaiset (Kulttuurivihkot 2018)
Teokset > Muut teokset

GSM-pikaopas (KnowWare 1999)
James Stinson

| James Stinson |
| --- | --- |
 James Stinson
Henkilötiedot
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, ääniteknikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Astennu
Aktiivisena:  1993-
Tyylilajit:  black metal death metal
Soittimet:  kitara, bassokitara, kosketinsoitin, rumpukone
Yhtyeet:  Dimmu Borgir, Carpe Tenebrum, The Kovenant, Lord Kaos, Infernal Method, Stronger Than Hate
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
James Stinson on australialainen metallimuusikko, joka on toiminut mm. yhtyeiden Dimmu Borgir ja The Kovenant kitaristina.
Hänen taiteilijanimensä Astennu on otettu egyptiläisen mytologian olennosta.
Diskografia

Lord Kaos
Thorns of Impurity (Warhead Records, 1996)
Dimmu Borgir
Godless Savage Garden (Nuclear Blast, 1998)
Spiritual Black Dimensions (Nuclear Blast, 1999)
The Kovenant
Nexus Polaris (Nuclear Blast, 1998)
Nocturnal Breed (vierailija)
Aggressor (Hammerheart Records, 1997)
Triumph of the Blasphemer (Hammerheart Records, 1998)
Carpe Tenebrum
Majestic Nothingness (Head Not Found, 1997)
Mirrored Hate Painting (Head Not Found, 1999)
Dreaded Chaotic Reign (Hammerheart Records, 2002)
Aiheesta muualla

James Stinson Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Lauri Puhakka

Lauri Yrjö Wilhelm Puhakka (25. maaliskuuta 1921 Sortavala – 27. syyskuuta 1991) oli suomalainen tekniikantutkija ja emeritusprofessori. Hän oli Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusopin, erityisesti höyrytekniikan, professori vuosina 1969–1981.
Lauri Puhakan isä oli poliitikko Yrjö Puhakka.
Laukkujärvi (Kolari)

| Laukkujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Kolari
Koordinaatit:  66°58′53″N, 24°26′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Tornionjoen vesistö
Laskujoki:  Laukkujoki 
Järvinumero:  67.958.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  176 m  
Rantaviiva:  5,514 km  
Pinta-ala:  1,34727 km²   
Saaria:  ei saaria 
 fiLaukkujärvi 
Laukkujärvi  on Lapissa Kolarissa Pasmajärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 135 hehtaaria eli 1,3 neliökilometriä, se on 2,0 kilometriä pitkä ja 1,2 kilometriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 5,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Aalisjoen valuma-alueella (67.95), jonka Lompolojoen valuma-alueeseen (67.958) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 176 metriä mpy.
Lilja Lehto

Lilja Lehto (s. 2004[lähde? ]) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa Onneli ja Anneli (2014), Onnelin ja Annelin talvi (2015) sekä Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen (2017).
Aiheesta muualla

Lilja Lehto Elonetissä.
Lilja Lehto Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Laukkujärvi (Jukkasjärvi)

| Laukkujärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Norrbotten
Kunnat:  Jällivaara, Kiiruna
Koordinaatit:  67°49′54″N, 19°33′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kalixjoen vesistö
Valuma-alue:  vesistön pääuoma
Järveen tulevat joet:  Kalixjoki, Rádekjohka, Aŋasjohka
Laskujoki:  Kalixjoki
Järvinumero:  SE753115-166060
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  467 m
Pituus:  5,2 km  
Leveys:  1,3 km  
Rantaviiva:  12,6 km
Pinta-ala:  3,9 km²
Valuma-alue:  1 199,7 km²  
Keskivirtaama:  25,8 m³/s  
 fiLaukkujärvi 
Laukkujärvi on Ruotsin Norrbottenissa Jällivaarassa ja Kiirunassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kalixjoen vesistöalueeseen. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Kiirunasta länteen.
Maantietoa

Järvi on noin 5,2 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 390 hehtaaria eli 3,90 neliökilometriä. Järvi ja sen laakso sijaitsee Skandien vuoriketjun reuna-alueella, missä korkeiden tunturien väliset laaksot levittäytyvät alavimmille ja soistuneille alueille. Laakso, johon järvi on muodostunut, on syntynyt viime jääkaudella U-laaksoksi. U-laaksot muotoutuvat, kun virtaava vuoristojäätikkö uurtaa ja kuluttaa laakson kalliopohjaa voimakkaammin kuin sen reunoja pyöristäen laakson profiilin pyöreäksi. Ylempänä laaksossa sijaitseva Paittasjärvi on kahden laakson yhtymäkohdassa. Järven rantaviivan pituus on 12,6 kilometriä pitkä ja sen rannat ovat pääasiassa soistunutta metsämaata. Järvi on harvaan asutulla haja-asutusalueella. Lounaisrannassa sijaitsee muutaman talon Paittasluspa ja pohjoisrannalla hieman suurempi Alalahden kylä. Alalhdesta itään on vielä samankokoinen Kylvimaa ja sitä alavirtaan päin luusuassa on Laukkuluspa. Pohjoisrannan asutus sijaitsee Kiirunasta Nikkaluotkaan menevän tien 870 varressa. Kiirunan ja Jällivaaran välinen kuntaraja kulkee järven keskilinjaa pitkin.
Vesistösuhteet

Järven valuma-alueen pinta-ala on 1 200 neliökilometriä. Suurin osa järveen tulevasta vedestä tulee Paittasjärvestä, joten järveä voi luonehtia läpivirtausjärveksi. Laukkujärven omalla lähialueella sijaitsee vain muutamia tuntureilta alas juokevia puroja. Etelärantaan laskee järvien Unna Rádegaēn ja Stuor Rádekin yhteinen laskuoja Rádekjohka, joka tulee esiin 1 014 metriä korkean Biedjasčohkkan takaa. Pohjoisrannan puroista suurin on Aŋasjohka, joka laskee Jolligaksen ja Duomačohkatin rinteilta alas. Laukkujärvi laskee Kalixjoen järviketjussa seuraavana tulevaan Holmajärveen. Järvet kuuluvat Kalixjoen vesistön pääuomaan. Järven luusuan keskivirtaama (MQ) on 25,8 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) 160 m³/s. Myös keskialivirtaama (MLQ) on määritetty 2,6 m³/s. Kun Paittasjärvestä tulee kesivirtaamana 23,9 m³/s, ei järven omalta lähialueelta tule kuin 1,9 m³/s tulovirtaama.
Laukkuryssä

Kiestingistä saapuneita ”laukkuryssiä” Lohjalla.
Laukkuryssät (myös ”reppuryssät”) olivat kulkukauppiaita, jotka kiersivät eri puolilla Suomea ja Pohjois-Ruotsia etenkin 1800-luvun puolivälistä 1900-luvun alkupuolelle saakka. Nimityksestään huolimatta ”laukkuryssät” eivät olleet etnisesti venäläisiä, vaan itäkarjalaisia talonpoikia. Kauppiaiden harjoittamaa toimintaa kutsuttiin ”laukkukaupaksi”, mikä tulee heidän käyttämistään suurista nahkaisista repuista.
Kirjallisuutta

Nevalainen, Pekka: Kulkukauppiaista kauppaneuvoksiin. Itäkarjalaisten liiketoimintaa Suomessa.  SKS, 2016.  ISBN 978-952-222-737-9.
Lahta-keskus

| Lahta-keskus |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Lahti, Pietari
Käyttötarkoitus:  liikekeskus
Yritykset
Arkkitehti:  RMJM, GORPROJECT
Urakoitsija:  Gazprom
Tekniset tiedot
Kerrospinta-ala:  570000 m²
Hissien määrä:  40
Korkeus
Antenni:  462 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pilvenpiirtäjä joulukuussa 2017.
Lahta-keskus (ven. Лахта Центр, Lahta Tsentr) on Pietarissa Venäjällä oleva toimistorakennus ja monitoimitalo, jonka ydin on Gazprom-ryhmän pääkonttori. Rakennuskokonaisuuteen kuuluu 462 metriä korkea pilvenpiirtäjä ja monitoimikeskus. Rakennusten kokonaispinta-ala on 400 000 m². Pilvenpiirtäjä on Euroopan korkein rakennus.
Keskuksen toiminnot

Toimistotiloja on 130 000 m² eli 43 % keskuksen kokonaispinta-alasta.
Terveysasema, pinta-alaltaan 2 500 m², tarjoaa lääkintä- ja diagnostiikkapalveluja.
Kuntokeskuksessa, pinta-alaltaan 4 600 m², on urheilusalit, kuntosali, terveydenhoito- ja rentoutumisyksiköt.
Exploratorium eli tutkimuskeskus sijaitsee 7 000 m²:n kokoisessa rakennuksessa.
Pallomuotoiseen planetaarioon mahtuu jopa 100 kävijää.
Muunneltavassa monitoimisalissa on 494 katsojapaikkaa. Salin seinien ja tuolien korkeutta voidaan muuttaa ja istumarivejä voi siirtää.
Kaksitasoinen panoraamaravintola sijaitsee tornin 75.–76. kerroksissa 315-319 metrin korkeudella.
Euroopan korkein näköalapaikka 357 metrin korkeudella 83.–66. kerroksissa. Teleskoopit on varustettu Pietarin interaktiivisella kartalla.
Pysyvät ja kiertävät näyttelytilat sijaitsevat monitoimikeskuksen eteläpuolella. Näyttelytilojen pinta-ala on 1 500 m² ja sisäkorkeus 12 metriä, joten suurikokoisetkin näyttelyesineet mahtuvat sisään. Keskuksen pohjoisaukoille on mahdollista sijoittaa taideteoksia, veistoksia ja installaatioita.
Ravintoloita ja kahviloita rakennetaan monitoimikeskuksen viidelle tasolle. Niissä on kaikkiaan 1 500 istumapaikkaa.
Avoimeen amfiteatteriin mahtuu jopa 2 000 katsojaa. Avoimen katsomon pinta-ala on 1 495 m². Amfiteatterissa järjestetään myös kaupungin tilaisuuksia.
Energiansäästö ja vihreät teknologiat

Vihreiden ratkaisujen ansiosta energiansäästöä on syntynyt jopa 40 prosenttia.selvennä Vuoden 2015 kesäkuussa Lahta-keskuksen suunnitteluvaiheessa hanke sai ”LEED for Core & Shell” kultatodistuksen keskuksen ympäristötehokkuudesta. Asiantuntijoiden mukaan Lahta-keskuksen vihreiden teknologioiden takaisinmaksuaika on noin 20 vuotta.
Faktoja

Maaliskuussa 2015 Lahta-keskuksen tornin laatikkoperustuksen alalaatta betonoitiin. Tämä tapahtuma pääsi Guinnessin ennätysten kirjaan maailman suurimpana jatkuvana betonointina. 49 tunnissa ilman taukoa oli valettu 19 624 m³ betonia, mikä on 3 000 m³ enemmän edelliseen ennätykseen verrattuna.
Lahta-keskuksen torniin meni 189 000 tonnia metallia ja palkkeja.
Koko keskuksen rakentamiseen tarvittiin 400 000 m³ betonia.
Keskuksen lasirakenteiden pinta-ala on 130 000 m², josta tornin osuus 72 500 m². Yhden lasipaketin paino on 780 kiloa. Ensimmäistä kertaa maailmassa[lähde? ] käytettiin näin suurta määrää kylmätaivutettavaa lasitusta korkean rakentamisen yhteydessä.
Rakentaminen

Gazprom olisi halunnut rakentaa talon Pietarin keskustaan Nevan rannalle paikkaan, jonka vastarannalla nousee Smolnan instituutti, luostari ja katedraali, mutta laajan vastarinnan vuoksi se joutui tyytymään syrjäisempään sijaintiin.
Rakentaminen > Nollataso

2013 - Rakennuslaitteiden valmistus, porapaalujen upotus, montun kaivutyöt, laatikon muotoisen perustuksen valu.
2014 - Pilvenpiirtäjän monttu on valmis, koko keskuksen paalukenttä on valmis.
2015 - Nollataso on valmis. Tornin perustus on rakennettu, mukaan lukien:
alalaatan betonointi;
ytimen maanalaisten kerrosten raudoitus ja betonointi, välilaatan (toisen maanalaisen kerroksen välipohjan) raudoitus ja betonointi;
perustuksen ylälaatan raudoitus ja betonointi.
Rakentaminen > Maanpäällinen osa

Syyskuusta 2015 tammikuuhun 2017 on rakennettu 60 kerrosta. Keskirakennuksen korkeus on 250 m.
Toukokuu 2017 - pilvenpiirtäjä saavutti korkeuden 327,6 m.
Lokakuu 2017 - Lahta-keskuksesta tuli Euroopan korkein rakennus, kun se saavutti 374 metrin korkeuden.
29. tammikuuta 2018 Lakhta-keskus saavutti korkeuden 462 metriä.
Kesäkuussa 2018 alustava käyttöönotto toteutettiin. Tekniset asiakirjat, rakennus, suunnitelma ja tekninen passiselvennä oli valmis.
16. lokakuuta 2018 Lakhta Centerin MFC JSC sai luvan laitoksen käyttöönottoon. Asiaa käsittelevän asiakirjan on julkaissut valtion rakentamisen valvonta- ja tarkastuslaitos Pietarissa.
Kuvia rakentamisen eri vaiheista

Marraskuussa 2015
Helmikuussa 2016
Heinäkuussa 2016
Lokakuussa 2016
Joulukuussa  2016
Huhtikuussa  2017
Toukokuussa 2017
Syyskuussa 2017
Tammikuussa 2018. Korkeus 450 metriä
Helmikuussa 2018.
Helmikuun lopussa 2018. Korkeus 462 metriä.
Pilvenpiirtäjä kesäkuussa 2018
Kesäkuussa 2018
Huhtikuussa 2019
Helmikuussa 2021
Lokakuuta 2022
Huhtikuu 2023
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lahta-keskus Wikimedia Commonsissa
Keskuksen virallinen instagram käyttäjäsivu
Jari Levy

Jari Levy on oululainen lauluntekijä ja muusikko. Hän on soittanut ja laulanut yhtyeissä Heureka, Levy&grammari ja Exit. Hän toimii musiikin lehtorina Oulun yliopiston musiikkitieteen laitoksella.
Johan Fredrik Galetski

Johan Fredrik Galetski (1817 Tukholma – 9. kesäkuuta 1880 Tukholma) oli Ruotsissa syntynyt näytelmäkirjailija, joka muutti Suomeen ja asui Helsingissä. Hän käytti nimimerkkiä a-e-i.
Teoksia

Den gamla hushållerskan : Monolog-vådevill med litet sång. 1850 (P. J. Delandin teatteriseurue esitys Helsingissä)
Tjugu kopek silfer : ett litet tidfördrif i en akt med sång, finskt original af -a-e-i. Er. Meuller, Helsingfors 1850
Den gamle målaren eller en bit af Helsingfors Tidningar : comedi med sång i tre tablåer : säljes till förmån för de brandskadade i Wasa. Helsingfors 1852
Aiheesta muualla

Åbo Akademin kirjasto : Digitoitu versio Galetskin näytelmästä Den gamle målaren
Jonny Greenwood

Jonny Greenwood 2000-vuosikymmenen alkupuolella.
Jonny Greenwood (s. 5. marraskuuta 1971 Oxford) on brittiläinen säveltäjä ja muusikko. Hän soittaa kitaraa ja kosketinsoittimia yhtyeessä Radiohead. Greenwood osaa soittaa myös muun muassa alttoviulua, urkuja, pianoa, ksylofonia, kellopeliä, ondes martenot’ta, banjoa ja harmonikkaa). Hän on Radioheadin basistin Colin Greenwoodin pikkuveli. Hän sijoittui sijalle 59 Rolling Stone -lehden listalla sadasta kaikkien aikojen parhaasta kitaristista..
Greenwood on myös arvostettu nykymusiikkisäveltäjä, ja on toiminut vuodesta 2004 BBC:n nimikkosäveltäjänä. Hän on säveltänyt musiikin muun muassa moniin Paul Thomas Andersonin ja Lynne Ramsayn ohjaamiin elokuviin.
Jari Lehikoinen

Jari Lehikoinen on joensuulainen opettaja ja sarjakuvakirjailija. Hän on kirjoittanut Rieku ja Raiku -sarjan sarjakuva-albumit Rieku ja Raiku: Tiputarhan Kuvakirja sekä Me Rieku ja Raiku.
Len Lunde

| Len Lunde |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. marraskuuta 1936 Campbell River, Kanada
Kuollut: 22. marraskuuta 2010 (74 vuotta)
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1955–1974
Seurat:  Edmonton Oilers (WHA),  Ilves (SM-liiga),  Vancouver Canucks (NHL, WHL),  Rochester Americans (AHL),  Minnesota North Stars (NHL),  Portland Buckaroos (WHL),  St. Louis Braves (CPHL),  Chicago Black Hawks (NHL),  Buffalo Bisons (AHL),  Detroit Red Wings (NHL),  Edmonton Flyers (WHL)
Leonard Melvin Lunde (13. marraskuuta 1936 Campbell River, Brittiläinen Kolumbia, Kanada – 22. marraskuuta 2010) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Hän pelasi urallaan 321 NHL- ja 72 WHA-ottelua sekä 31 ottelua vanhassa jääkiekon SM-sarjassa.
Pelaajaura

Lunde oli tehokas hyökkääjä WCJHL-junioriliigan Edmonton Oil Kingsissä ennen kuin siirtyi ammattilaiseksi WHL:n Edmonton Flyersiin. Ensimmäisen täyden kautensa ammattilaisena Lunde pelasi 1956–1957. Flyersin emoseura NHL:ssä, Detroit Red Wings, huomasi Lunden kyvyt ja vuonna 1958 hän nousi NHL:ään.
Lunde pelasi Detroitissa neljä kautta, joskin näistä viimeisenä hän vietti suurimman osan aikaa jälleen Edmonton Flyersissa, joka voittikin tuona vuonna, 1962, WHL:n mestaruuden. Seuraavana kesänä Lunde kaupattiin Chicago Black Hawksiin. Yhden Chicagon-kauden jälkeen Lunde pelasi pääasiassa AHL:n Buffalo Bisonsissa, sillä vaikka hän tekikin AHL:ssä hyvin pisteitä ja hänet valittiin Bisonsin mestaruuskaudella 1965 liigan tähdistökentälliseen, ei vakiopaikkaa NHL:ssä enää auennut.
NHL:n laajentuessa vuonna 1967 hankki tulokasjoukkue Minnesota North Stars Lunden oikeudet mutta kauppasi hänet jo saman vuoden jouluna Torontoon. Maple Leafsin paidassa Lunde ei kuitenkaan pelannut otteluakaan, vaan kausi kului loppuun AHL:n Rochester Americansissa. Siellä hän voitti 1968 toisen AHL:n mestaruutensa. Seuraavaksi kaudeksi Americans liitettiin WHL:n Vancouver Canucksin organisaatioon ja suuri osa pelaajista, Lunde mukaan luettuna, siirtyi Vancouveriin. Canucksissa Lunde voitti WHL:n mestaruuden 1969 ja 1970, ja siellä hän pelasi myös viimeiset NHL-ottelunsa seuran liityttyä NHL:ään kaudeksi 1970–1971.
Vuonna 1971 Lunde siirtyi Suomeen, Tampereen Ilvekseen. Lunden oli tarkoitus toimia pelaamisen ohessa kakkosvalmentajana, mutta jo lokakuussa hänet nostettiin Juhani Ruususen tilalle päävalmentajaksi. Kausi päättyi Ilveksen Suomen-mestaruuteen. Seuraavaksi kaudeksi Lunde keskittyi yksinomaan valmennustehtäviin ja hänet pestattiin myös Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi. Joulukuuhun mennessä kävi kuitenkin ilmi, ettei hän kyennyt hoitamaan molempia tehtäviä täysipainoisesti, ja niin Ilves palkkasi uudeksi valmentajakseen Raimo Vasaman. Lunde valmensi Suomen vuoden 1973 MM-kilpailuissa neljännelle sijalle.
Kahden Suomessa viettämänsä kauden jälkeen Lunde palasi Pohjois-Amerikkaan pelaamaan WHA-liigaa Edmonton Oilersissa. Tämä kausi, 1973–1974, jäi hänen viimeisekseen pelaajana, vaikka hän piipahtikin kentällä vielä yhdessä ottelussa vuonna 1979 valmentaessaan Ruotsissa Mora IK:ta.
Pelaajauran jälkeen

Päätettyään pelaajauransa Lunde työskenteli kahden vuoden ajan Edmontonin lähellä sijaitsevan intiaanireservaatin jääkiekko-ohjelman parissa. Sittemmin hän valmensi Ruotsissa ja toimi Edmonton Oilersin kykyjenetsijänä Ruotsissa ja Suomessa; tässä toimessa hän tarkkaili mm. lupaavien helsinkiläishyökkääjien Jari Kurrin ja Esa Tikkasen kehitystä.
Lunde kuoli sydänkohtaukseen 22. marraskuuta 2010, 74 vuoden iässä.
John Wain

| John Wain> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1925 Stoke-on-Trent, Britannia
Kuollut: 1994 (68–69 vuotta) Oxford, Britannia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Kirjallinen suuntaus: The Movement
Palkinnot
 Costa Book Awards (1982) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
John Wain (1925 Stoke-on-Trent, Britannia – 1994 Oxford, Britannia) oli brittiläinen kirjailija ja yliopistonopettaja. Ennen vapaaksi kirjailijaksi ryhtymistä hän opetti kirjallisuutta Readingin yliopistossa 1949–1955 ja palasi sitten jälleen kirjailijantyöstä 1967 yliopistouralle. Hän oli 1950-luvun nuoria vihaisia miehiä, mutta huumorinsa vuoksi häntä pidettiin vähemmän vihaisena. Runoilijana hän liittyi The Movement -ryhmään. Hän julkaisi runoja, proosaa, kirjallisuusesseitä, -tutkielmia ja omaelämäkerran.
Palkinnot ja tunnustukset

Costa Book Awards (1982)
Jari Leppäalho

Jari Leppäalho (s. 15. elokuuta 1981) on tamperelainen jääkiekkotuomari. Leppäalho tuomitsee pääsääntöisesti jääkiekon SM-liigaa ja Mestistä päätuomarina. Hän tuli SM-liigaan tuomariksi kaudella 2009-2010.
Hänet valittiin vuonna 2009 Mestiksen parhaaksi tuomariksi.
Lauri Pöyhönen

Lauri Helge Johannes Pöyhönen (24. joulukuuta 1922 Terijoki – 13. lokakuuta 1989) oli suomalainen juristi ja yritysjohtaja.
Pöyhönen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1941 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1947. Varatuomarin arvon hän sai 1950. Pöyhönen työskenteli Suomen Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton asiamiehenä 1951–1955, Rauma-Repolan Rauman tehtaiden lakimiehenä, osastopäällikkönä ja apulaisjohtajana 1955–1970, Yhtyneiden Paperitehtaiden varatoimitusjohtajana 1970–1976 sekä Ovakon toimitusjohtajana 1978–1983.
Pöyhönen oli muun muassa Rauman kaupunginvaltuuston jäsen 1961–1964 ja Suomen Työnantajain Keskusliiton varapuheenjohtaja 1968–1970. Eläkkeelle jäätyään hän toimi vielä Suomen Palloliiton puheenjohtajana vuosina 1983–1987.
Lauri Pöyhösen isä oli eversi Yrjö Pöyhönen ja äiti Pietarissa syntynyt Lydia Osetskaja (s. 1900).
Kirjallisuutta

Pöyhönen, Ulla (toim.): Ystävät yhteen : Lauri Pöyhönen 24.12.1922–13.10.1989.  tuntematon, 1994.
Jonny Clayton

Jonny Clayton vuonna 2022.
Jonny Clayton (s. 4. lokakuuta 1974 Pontyberem) on walesilainen dartsinpelaaja. Hän on saavuttanut urallaan neljä PDC:n major-turnauksen voittoa, sekä kaksi World Cup of Darts -turnauksen voittoa Walesin maajoukkueessa vuosina 2020 ja 2023. Claytonin lempinimi on ”The Ferret” ja sisääntulokappale Chuck Berryn ”Johnny B. Goode”.
Ura

Clayton aloitti PDC-uransa vuonna 2015. Kaksi vuotta myöhemmin hän selviytyi ensimmäisen kerran major-turnauksen loppuotteluun Englannissa Players Championships Finals 2017 -turnauksessa, missä hän hävisi Michael van Gerwenille. Palkintokorokkeelle Clayton nousi ensimmäistä kertaa maajoukkueiden World Cup of Darts -turnauksessa 2020 Gerwyn Pricen peliparina, missä he voittivat loppuottelussa Englannin Michael Smithin ja Rob Crossin. Clayton ja Price uusivat voittonsa vuonna 2023 voittamalla loppuottelussa Skotlannin Peter Wrightin ja Gary Andersonin.
Henkilökohtaista turnausvoittoa Clayton joutui odottamaan vuoteen 2021 asti, jolloin hän voitti saman vuoden aikana neljä turnausta: The Masters (loppuottelussa vastassa Mervyn King), Premier League (loppuottelussa vastassa José de Sousa), World Grand Prix (loppuottelussa vastassa Gerwyn Price) ja World Series of Darts Finals (loppuottelussa vastassa Dimitri Van den Bergh). Samana vuonna Clayton nousi dartsin maailmanrankingin kärkikymmenikköön. Vuonna 2023 Clayton selviytyi kuudetta kertaa PDC:n major-turnauksen loppuotteluun World Matchplay -kisoissa, jossa voiton vei Englannin Nathan Aspinall.
Laktoosi-intoleranssi

Laktoosi-intoleranssi on perinnöllinen oireyhtymä, jossa laktoosia eli maitosokeria sisältävät ruoka-aineet, kuten maito ja maitotuotteet, aiheuttavat ruoansulatuskanavan oireita, kuten ilmavaivoja, turvotusta ja vatsakipuja. Sen aiheuttaa laktoosia glukoosiksi ja galaktoosiksi pilkkovan laktaasientsyymin vähyys tai puute ohutsuolessa (katso hypolaktasia).
Arviolta 75 prosenttia maailman väestölle kehittyy lapsuusiän jälkeen luontainen laktoosi-intoleranssi. Laktoosi-intoleranssin kehittyminen on tavallista ihmisen lisäksi myös muilla nisäkkäillä.
Laktoosi-intolerantit saavat oireita laktoosia sisältävän ravinnon nauttimisesta. Laktoosi on disakkaridi eli muodostunut kahdesta monosakkaridista. Laktaasientsyymi katkaisee laktoosin muodostavan glukoosin ja galaktoosin välisen sidoksen. Laktaasientsyymejä esiintyy yleensä suolinukan päissä.
Laktoosi-intoleranssi vaihtelee maantieteellisesti: Pohjois-Euroopassa laktoosi-intolerantteja on noin viisi prosenttia väestöstä, kun taas joissain Aasian ja Afrikan maissa jopa yli 90 prosenttia. Suomalaisista aikuisista noin 83 prosenttia pystyy käyttämään maitoa ravinnokseen ainakin jossain määrin.