stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuusula
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tuusula Wikimedia Commonsissa
Tuusulan kunnan kotisivut
Visit Tuusulanjärvi - Tuusulanjärven matkaily ry
Ylen Elävä arkisto: Tuusulanjärven taiteilijayhteisö
Ylen Elävä arkisto: Tuusulantietä ryskyttäviä sora-autoja haukuttiin Hyrylän hävittäjiksi
| n k Helsingin seutu |
| --- | --- | --- |
| Pääkaupunkiseutu |  Espoo  Helsinki  Kauniainen  Vantaa  |  |
| Helsingin seutu | Pääkaupunkiseudun kuntien lisäksi: Hyvinkää  Järvenpää  Kerava  Kirkkonummi  Mäntsälä  Nurmijärvi  Pornainen  Sipoo  Tuusula  Vihti  |  |
| Helsingin seutukunta | Helsingin seudun kuntien lisäksi: Karkkila  Lohja  Siuntio  |  |
| n k Uudenmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Askola  Espoo  Hanko  Helsinki  Hyvinkää  Inkoo  Järvenpää  Karkkila  Kauniainen  Kerava  Kirkkonummi  Lapinjärvi  Lohja  Loviisa  Myrskylä  Mäntsälä  Nurmijärvi  Pornainen  Porvoo  Pukkila  Raasepori  Sipoo  Siuntio  Tuusula  Vantaa  Vihti 
Entiset kunnat:  Bromarv  Degerby  Haagan kauppala  Huopalahti  Hyvinkään maalaiskunta  Karjaa  Karjaan maalaiskunta  Karjalohja  Kulosaari  Liljendal  Lohjan kunta  Nummi  Nummi-Pusula  Oulunkylä  Pernaja  Pohja  Porvoon maalaiskunta  Pusula  Pyhäjärvi Ul  Ruotsinpyhtää  Sammatti  Snappertuna  Tammisaaren maalaiskunta  Tammisaari  Tenhola 
Suomen 30 suurinta kuntaa väkiluvun mukaan (31. joulukuuta 2024)
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. Helsinki | 684 589 | 7. Jyväskylä | 149 269 | 13. Lappeenranta | 73 369 | 19. Porvoo | 51 753 | 25. Lohja | 45 693 |
| 2. Espoo | 321 031 | 8. Kuopio | 125 668 | 14. Vaasa | 70 374 | 20. Salo | 50 867 | 26. Nurmijärvi | 45 026 |
| 3. Tampere | 260 358 | 9. Lahti | 121 383 | 15. Hämeenlinna | 68 376 | 21. Kotka | 50 210 | 27. Tuusula | 42 238 |
| 4. Vantaa | 251 405 | 10. Pori | 83 316 | 16. Seinäjoki | 66 610 | 22. Kokkola | 48 368 | 28. Kirkkonummi | 41 660 |
| 5. Oulu | 216 194 | 11. Joensuu | 78 743 | 17. Rovaniemi | 65 738 | 23. Hyvinkää | 47 047 | 29. Rauma | 38 975 |
| 6. Turku | 206 035 | 12. Kouvola | 78 399 | 18. Mikkeli | 51 893 | 24. Järvenpää | 46 866 | 30. Kerava | 38 476 |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Tuusulan kirkko.
Tuusulan Elomarkkinat vuonna 2008.
Kellokosken vuonna 1800 valmistunut puinen ruukinkirkko.
Lemminkäinen Betonituote Oy.
Jokelan rautatieasema.
Halosenniemi on taidemaalari Pekka Halosen ateljee-kotimuseo.
Tuusulan pääkirjasto.
Sarvikallion virkistysalue Tuusulanjärven länsipuolella.
Christopher Steele

Christopher Steele (s. 1964 Aden, Jemen) on brittiläinen entinen tiedusteluviranomainen. Hän työskenteli MI6:n palveluksessa 1980-luvulta vuoteen 2009 ja perusti sitten Orbis Business Intelligence -yrityksen. Hän laati vuonna 2016 Donald Trumpin Venäjä-yhteyksiä tarkastelevan Steelen muistion Fusion GPS -yritykselle.
Steele valmistui Cambridgen yliopistosta oppiarvolla sosiaalitieteissä ja politiikan tutkimuksessa vuonna 1986. Tämän jälkeen hän aloitti työskentelyn MI6:n palveluksessa. Hän oli sen tehtävissä Ison-Britannian suurlähetystössä Moskovassa vuosina 1990–1993. Steele johti MI6:n Venäjä-tutkimuksia vuosina 2006–2009 ja tutki muun muassa Aleksandr Litvinenkon murhaa. Perustettuaan yksityisyrityksensä Orbis Business Intelligencen Steele tutki FIFA:an liittynyttä korruptiota ja venäläistä järjestäytynyttä rikollisuutta. Hänen huhtikuussa 2016 valmistuneessa tutkinnassaan havaittiin Venäjän Ranskassa, Italiassa, Britanniassa, Saksassa ja Turkissa harjoittamaa poliittista vaikuttamista, johon kuului vihanlietsontaa sosiaalisessa mediassa ja poliitikkojen rahoittamista. Raportin mukaan Venäjän pitkäaikainen pyrkimys oli äärimmäisten poliittisten liikkeiden ja vaikuttajien tukeminen Euroopan liberaaleja demokratioita vastaan.
Trumpia koskeneen muistion Steele laati Fusion GPS -yritykselle. Haastatteluihin perustuvan materiaalin mukaan Venäjä vaikutti Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2016 Trumpin hyväksi. Vladimir Putinin kuvailtiin tukeneen Trumpia kylvääkseen eripuraa ja epäyhtenäisyyttä Yhdysvaltain sisällä sekä Yhdysvaltain transatlanttisen liittolaisverkoston keskuudessa. Steelen lähteiden mukaan FSB:lla oli hallussaan materiaalia, jossa Trumpin maksusta prostituoidut virtsasivat Moskovan Ritz-Carlton-hotellissa sänkyyn, jossa Barack ja Michelle Obama olivat nukkuneet valtiovierailun aikana. Väitteelle oli neljä lähdettä. Steele esitti löydöksensä FBI:lle. Haastatteluihin perustuvan materiaalin luotettavuus on ollut kiistelyn kohteena. Historioitsija David Garrow kyseenalaisti Wall Street Journalissa Steelen motiivit. Steelen puolestapuhujat kuitenkin esittivät, että myös löydösten salaaminen olisi ollut raskauttavaa. Steelen muistion tiedot olivat osittain yhdenmukaisia Yhdysvaltain tiedustelupalveluiden muita kanavia pitkin saamien tietojen kanssa. Trump piti muistiota valeuutisena, ja tämän kannattajat syyttivät Steeleä toimimisesta Hillary Clintonin hyväksi yhteistyössä yhdysvaltalaisen tiedustelun sekä lainvalvonnan kanssa vaalituloksen mitätöimiseksi.
Steelen ensimmäinen vaimo kuoli pitkään sairastettuaan vuonna 2009. Pariskunta sai yhdessä kolme lasta. Vuonna 2012 Steele solmi uuden avioliiton. Kirjassa Unredacted – Russia, Trump, and the Fight for Democracy (2024) Steele väitti, että Putin toivoi Trumpin voittavan vuoden 2024 presidentinvaalit, mikä Steelen mukaan vaikuttaisi ratkaisevasti maailmanjärjestykseen ja aiheuttaisi “strategisen kaaoksen”.
Plankton (hahmo)

| Plankton |
| --- | --- |
Luoja(t):  Stephen Hillenburg
Näyttelijä(t):  Mr. Lawrence Suomeksi: Jari Viitanen (Paavo Pesusieni - elokuva) Markus Bäckman (Paavo Pesusieni, Paavo Pesusieni kuivalla maalla, Paavo Pesusieni vapaalla jalalla, Korallileiri: Paavon lapsuusvuodet) Sasu Moilanen (Paavo Pesusieni ja Santa-Sanna pelastavat Tangalan)
Ensi- esiintyminen:  Paavo Pesusieni -televisiosarjan jakso Plankton!
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sulevi Plankton
Status:  Aktiivinen
Ammatti:  Syöttisangon omistaja ja perustaja
Sukupuoli:  Mies
Asuinpaikka:  Tangala
Suhteet
Puoliso(t):  Kaarina
Muut sukulaiset:  Anoppi
Tutut:  Einari Rapu (arkkivihollinen (aiemmin paras ystävä)) Paavo Pesusieni Jalmari Kalmari Patrik Tähtönen Helmi Rapu Kari Etana Santa-Sanna
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sulevi Plankton (engl. Sheldon Plankton) on hahmo Paavo Pesusieni-sarjassa. Hän omistaa ravintola Syöttisangon (aiemmissa jaksoissa kutsuttu Syöttiämpäri) ja on Johtaja Ravun arkkivihollinen. Hän yrittää aina varastaa rapupiirasen salaisen reseptin häneltä, mutta epäonnistuu jatkuvasti. Hänellä on tietokonevaimo nimeltään Kaarina, joka auttaa häntä antamalla ideoita reseptin varastamiseen. Plankton ja Rapu olivat alun perin ystäviä, mutta riitautuivat katkerasti. Silloin tällöin he kuitenkin toimivat yhdessä jonkin yhteisen asian hyväksi. Hahmon loi Stephen Hillenburg ja häntä ääninäyttelee Mr. Lawrence ja suomeksi Jari Viitanen Paavo Pesusieni - elokuvassa, Sasu Moilanen Paavo Pesusieni ja Santa-Sanna pelastavat Tangalan ja muulloin Markus Bäckman.
Kaarina

Kaarina (engl. Karen) on Planktonin tietokonevaimo. Hän on Planktonin ensimmäinen keksintö, jonka tämä rakensi alakoulussa. He alkoivat silloin seurustelemaan. Kaarina on onnistunut useaan otteeseen helposti varastamaan rapupiirasen salaisen reseptin, mutta Planktonin takia se on aina palannut takaisin Johtaja Ravulle.
Hillenburg nimesi Kaarinan vaimonsa Karen Hillenburgin mukaan.
Jussi Nissinen

Jussi Nissinen (s. 1950, Tohmajärvi) on suomalainen psykoterapeutti (perhe- ja verkostoterapia, gestaltterapia),  sosiaalipsykologi ja kansalaisaktivisti. Nissinen opiskeli Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa sosiologiaa ja häntä kiinnosti homoseksuaalisuuden integraatioajatus.
Elämä

Nissinen oli SETA:n perustajajäsen vuonna 1974, SETA:n sosiaalisihteeri 1986-89 ja verkkolehti FinnQueerin perustajajäsen vuonna 2001. Nissinen toimi Setan pääsihteerinä 2002–2005. Nissinen teki koko työuransa yhdenvertaisuuden edistämiseksi.
Nissinen on toiminut myös sosiaaliterapeuttina A-klinikkasäätiöllä 1980- ja 1990-luvulla sekä koulutuspäällikönä ja toiminnanjohtajana Sexpo-säätiössä 2000-luvulla. 2014 lähtien hän on jatkanut psykoterapeuttina, työnohjaajana ja kouluttajana omassa yrityksessä Avoinna kasvuun J&T.
Teokset

Lehtonen, Jukka & Nissinen, Jussi & Socada, Maria (toim.) (1997) Heteroseksuaalisuudesta moninaisuuteen. Helsinki: Edita. ISBN 951-37-2211-2
Nissinen, Jussi (1985) Homo- ja biseksuaalisuudesta. Helsinki: Lääkintöhallituksen julkaisuja. Terveyskasvatus. Sarja Tilastot ja selvitykset 8/1985
Nissinen, Jussi (1995) Homo- ja biseksuaalisuuden huomioonottaminen päihdehuollossa. Sosiaalipsykologian pro gradu -tutkielma. Helsingin yliopisto. Sosiaalipsykologian laitos.
Nissinen, Jussi (1996) Homot ja lesbot päihdehuollon asiakkaina. Alkoholipolitiikka 3/1996
Nissinen, Jussi (1997) Verkostot osana hoidollista vuorovaikutusta. Teoksessa Lehtonen, J., Nissinen Jussi. & Socada M. (toim.) (1997) Heteroseksuaalisuudesta moninaisuuteen. Helsinki: Edita. ISBN 951-37-2211-2
Nissinen, Jussi (1997) Päihdeongelmien jäsentäminen ja hoitaminen. Teoksessa Lehtonen, J., Nissinen Jussi. & Socada M. (toim.) (toim.) (1997) Heteroseksuaalisuudesta moninaisuuteen. Helsinki: Edita. ISBN 951-37-2211-2
Nissinen, Jussi (1999) Homo- ja bimiehet sosiaali- ja terveyspalveluissa. Teoksessa Lehtonen, Jukka (toim.) HOMO FENNICUS - miesten homo- ja biseksuaalisuus muutoksessa. Sosiaali- ja terveysministeriö. Naistutkimusraportteja 1/1999.
Nissinen, Jussi (1999) Homoseksuaalisuus ja isyys. Teoksessa Lehtonen, Jukka (toim.) HOMO FENNICUS - miesten homo- ja biseksuaalisuus muutoksessa. Sosiaali- ja terveysministeriö. Naistutkimusraportteja 1/1999
Nissinen, Jussi (2011) Luottamuksen rakentuminen moninaisuutta kunnioittaen. Teoksessa Tuovinen L., Stålström O., & Nissinen J. & Hentilä J. (toim.) Saanko olla totta. Sukupuolen ja seksuaalisuuden moninaisuus. Helsinki: Gaudeamus 2011.
Nissinen, Jussi (2016) Lapsikohteinen seksuaalisuus. Teoksessa: Santalahti T.,  Lehtonen M: Seksuaaliterapia. Juva: PS-kustannus 2016. ISBN 978-952-451-696-9
Nissinen, Jussi (2020) Seksuaalisuuden monimuotoisuus. Teoksessa Brusila P., Kero K., Piha J., & Räsänen M. (toim.) Seksuaalilääketiede. Tallinna: Duodecim 2020. ISBN 978-951-656-698-9
Sassi, Pihla & Nissinen, Jussi (2020) Sukupuoli-identiteetti ja seksuaalinen suuntautuminen. Teoksessa Brusila P., Kero K., Piha J., & Räsänen M. (toim.) Seksuaalilääketiede. Tallinna: Duodecim 2020. ISBN 978-951-656-698-9
Stålström, Olli & Nissinen, Jussi (2000) Seksuaalinen tasavertaisuus edistää seksuaalista hyvinvointia. Teoksessa: Kontula O. & Lottes, I. Seksuaaliterveys Suomessa. Tampere: Studia 2000. ISBN 951-26-4554-8.
Stålström, Olli & Nissinen, Jussi (2003) The Spizer Study and the Finnish Parliament. Julkaisussa Journal of Gay & Lesbian Psychotherapy. Vol 7, Number 3 2003.
Tuovinen, Liisa & Stålström, Olli & Nissinen, Jussi & Hentilä, Jorma (toim.): Saanko olla totta? Sukupuolen ja seksuaalisuuden moninaisuus.  Helsinki:  Gaudeamus, 2011.  ISBN 978-952-495-201-9
Aiheesta muualla

https://areena.yle.fi/podcastit/1-50712337 YLE: Kuusi kuvaa psykoterapeutti Jussi Nissisen elämästä, 12.2.2021
Vauhdin Maailma

| Vauhdin Maailma |
| --- | --- |

Lyhenne:  VM
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  moottoriurheilu
Kustantaja:  RRV Motorsport Oy
Julkaisija:  Lehtimiehet (alkuperäinen) Otavamedia (1973–2024) RRV Motorsport Oy
Levikki:  11 673 (2014)
Perustettu:  1965
Päätoimittaja:  Vesa Koivunen
Kotikunta:  Kauhajoki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  217 x 297 mm
Ilmestymistiheys:  12 numeroa vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Vauhdin Maailma
Vauhdin Maailma on suomalainen vuonna 1965 aloittanut moottoriurheilun erikoislehti, jota julkaisi alun perin Urpo Lahtisen Lehtimiehet Oy ja kustansi myöhemmin Otavamedia. Lehti ilmestyy 12 kertaa vuodessa. Lisäsi kerran vuodessa ilmestyy lehden julkaisema F1 maailma. Juttujen aihepiireinä ovat muiden muassa Formula 1, ralli, rallisprint, rallicross, rata-autoilu, ratamoottoripyöräily ja enduro.
Lehden alkuaikojen päätoimittajat olivat Lasse Laakso (1965–1969), Ensio Mikander (1969–1977) ja Peter Geitel, joka siirtyi tehtävään Tekniikan Maailman autotoimituksesta 1970-luvun loppupuolella. Geitel hoiti päätoimittajuutta kolme vuosikymmentä eläköitymiseensä 2007 asti. Myöhemmin päätoimittajina toimivat Olli Koivusalo, Raimo Haapaniemi ja Sami Rainisto.
Lehteä kustantanut Otavamedia kertoi marraskuussa 2024 myyvänsä Vauhdin Maailman RRV Motorsport Oy:lle. RRV Motorsportin henkilöstöön kuuluvat mm. Tekniikan Maailman entinen päätoimittaja Reijo Ruokanen ja VM:n nykyinen päätoimittaja Vesa Koivunen. Vuoden 2025 alussa lehdelle perustettiin verkkosivut.  Lehden osoite on Kauhajoella, mutta käytännössä lehteä tehdään Espoossa. Lehden toimitukseen kuuluvat päätoimittaja, toimittaja, tuottaja ja seitsemän avustajaa.
TV-ohjelma

2009 Urheilukanavalla tuli kerran viikossa VM:n moottoriurheilun ajankohtaisohjelma.
Vieroitushoito

Vieroitushoito tarkoittaa päihdehoitoa, jossa päihderiippuvainen vieroitetaan kokonaan ja pysyvästi irti pakonomaisesta tarpeestaan käyttää päihteitä.
Yksi vieroitushoidon malli on Minnesotamallinen päihdehoito, joka tähtää aina pysyvään täysraittiuteen, jossa päihderiippuvainen elää vapaana pakkomielteestään elämästä.
Vieroitushoidolla viitataan usein arkikielessä niin sanottuun katkaisuhoitoon, jolla ei kuitenkaan tarkoiteta samaa asiaa. Katkaisuhoidolla tarkoitetaan kuitenkin ainoastaan sananmukaisesti juomisen tai muiden huumavien aineiden käytön katkaisua niin sanotuilla katkaisuasemilla. Katkaisuasemien tarkoituksena ei ole raittiuden saavuttaminen, vaan ainoastaan aineen käytön tilapäinen katkaiseminen.
Sinikka Vuola

| Sinikka Vuola |
| --- | --- |
 Vuola HKI Poetry Jamissa 22.10.2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1972 (ikä 53) Rauma
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Esikoisteos:  Orkesteri jota emme kuule (2007)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sinikka Vuola (s. 13. tammikuuta 1972 Rauma) on suomalainen kirjailija ja kirjoittamisen opettaja.
Elämä ja ura

Vuola on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän opiskeli pääaineena yleistä kirjallisuustiedettä ja sivuaineena kotimaista kirjallisuutta. Vuola on työskennellyt muun muassa tietokirjatoimittajana ja tiedottajana.
Vuolan esikoisteos, runokokoelma Orkesteri jota emme kuule, ilmestyi keväällä 2007. Se oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi, ja sille myönnettiin Kalevi Jäntin palkinto. Runokokoelma Maailman vaikein kieli (2013) oli Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkintoehdokas 2014. Vuolan esikoisromaani Replika (2016) oli Runeberg-palkintoehdokas.
Vuola on toimittanut myös laajan suomenkielisen eroottisen nykyrunouden antologian Olet täyttänyt ruumiini tulella (2017). Yhdessä Tommi Melenderin kanssa hän on kirjoittanut romaanitaidetta ja romaanien lopetuksia käsittelevän dialogisen esseeteoksen Maailmojen loput (2018). Vuolan runoja on käännetty kreikaksi, liettuaksi, albaniaksi, ukrainaksi, italiaksi ja venäjäksi sekä lyhytproosaa englanniksi. Hän on proosan keinoja tutkivan Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran jäsen.
Teokset > Proosa

Replika.  (Romaani)  Helsinki:  Tammi, 2016.  ISBN 978-951-31-9000-2
Ihmiskokeita.  (Proseduraalinen kollektiiviromaani. Masterversio ja henkilökohtainen versio)  Helsinki:  Mahdollisen Kirjallisuuden Seura, 2016.  ISBN 978-952-93-6872-3  (master); ISBN 978-952-93-6865-5 (henkilökohtainen versio)
Lindstedt, Laura & Vuola, Sinikka: 101 tapaa tappaa aviomies : menetelmällinen murhamysteeri.  Helsinki:  Siltala, 2022.  ISBN 978-952-234-806-7
Myrskyn anatomia. Romaani. Helsinki: WSOY, 2024. ISBN 9789510504444.
Teokset > Runokokoelmat

Orkesteri jota emme kuule.  (Runokokoelma)  Helsinki:  Tammi, 2007.  ISBN 978-951-31-3860-8
Musta ja punainen.  (Runokokoelma)  Helsinki:  Tammi, 2009.  ISBN 978-951-31-5034-1
Maailman vaikein kieli.  (Runokokoelma)  Helsinki:  Tammi, 2013.  ISBN 978-951-31-6855-1
Teokset > Esseeteokset

Vuola, Sinikka & Melender, Tommi: Maailmojen loput.  (Esseeteos)  Helsinki:  WSOY, 2018.  ISBN 978-951-0-42861-0
Teokset > Antologiat

Adlerin tapaus.  (Novelli. Novellit 2006 -kilpailuantologiassa, toim. Tero Liukkonen)  Helsinki:  Gummerus, 2006.  ISBN 951-20-7125-8
Sivistysvaltion ontot puut.  (Essee. Antologiassa Puheenvuoroja nykyrunouden yhteiskunnallisuudesta, toim. Virpi Alanen ja Miia Toivio)  Helsinki:  Osuuskunta Poesia, 2012.  ISBN 978-952-5954-29-6
¿Interrogatiiveja?  (Proosaa. Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran vuosikirjassa, toim. Markku Eskelinen ja Laura Lindstedt)  Helsinki:  Mahdollisen Kirjallisuuden Seura, 2012.  ISBN 978-952-93-0443-1
Tässä on nainen luonnollista kokoa.  (Runoja. Antologiassa Pimppini on valloillaan : naisiin kohdistuva seksuaalinen vallankäyttö, toim. Katja Kettu ja Krista Petäjäjärvi)  Helsinki:  WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-38121-2
Lisäleikit.  (Runosarja. Lava-antologiassa, toim. Juho Nieminen et al.)  Helsinki:  Osuuskunta Poesia, 2013.  ISBN 978-952-5954-83-8
Leijonan pääkallo, vuohen selkäranka ja käärmeen häntänikamat.  (Oulipolaisen Khimaira-lähdetekstitekniikan esittely ja sovellus. Menetelmällisen kirjallisuuden antologiassa, toim. Teemu Ikonen)  Helsinki:  Mahdollisen Kirjallisuuden Seura, 2018.  ISBN 9789529407125
Novelli antologiassa Kevät ilman kosketusta, toim. Jan Erola et al. Helsinki: Aula & Co, 2021. ISBN 978-952-364-116-7.
Essee antologiassa Kasvukausia – kirjoituksia äitiydestä, toim. Ida Pimenoff. Helsinki: WSOY, 2022. ISBN 9789510478738.
Teokset > Muut

Vuola, Sinikka (toim.): Olet täyttänyt ruumiini tulella.  (Eroottisen runouden antologia)  Helsinki:  WSOY, 2017.  ISBN 978-951-0-41591-7
Palkinnot ja ehdokkuudet

Runeberg-palkintoehdokas 2017
Tanssiva karhu -palkintoehdokas 2014
Kalevi Jäntin palkinto 2007
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas 2007
Aiheesta muualla

Sinikka Vuola Tammen sivuilla
Ratia, Taina: Kielen ja puhujan välissä Arvostelu teoksesta Maailman vaikein kieli. Turun Sanomat 12.3.2013.
Ratia, Taina: Aistikasta liikettä säkeitä pitkin Arvostelu teoksesta Orkesteri jota emme kuule. Turun Sanomat 28.11.2007.
Kantokorpi, Mervi: Omaan ja vähän toisenkin tahtiin Arvostelu teoksesta Orkesteri jota emme kuule, HS.fi. 16.4.2007.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
DOx

2,5-Dimetoksiamfetamiini (2,5-DMA), joka on DOx yhdisteiden runkorakenteena.
4-substituoidut-2,5-dimetoksiamfetamiinit (eli DOx-yhdisteet) ovat kemiallinen ryhmä substituoituja amfetamiinin johdannaisia, joissa metoksi ryhmät fenyylirenkaan hiilissä 2 ja 5 sekä alkyyli tai halogeeni hiilessä 4. Monet näistä yhdisteistä ovat voimakkaita ja erityisen pitkäkestoisia psykedeelisiä päihteitä, jotka sitoutuvat agonisteina hyvin valikoivasti serotoniinireseptorien alatyyppeihin 5-HT2A, 5-HT2B ja 5-HT2C.
DOx ryhmään kuuluvat ainakin alla olevassa taulukossa olevat yhdisteet.
| Rakenne | Nimi | Lyhenne |
| --- | --- | --- |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-amyyliamfetamiini | DOAM |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-bromoamfetamiini | DOB |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-butyyliamfetamiini | DOBU |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-kloroamfetamiini | DOC |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-etoksiamfetamiini | MEM |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-etyyliamfetamiini | DOET |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-etyylitioamfetamiini | Aleph-2 |
|  | 2,5-dimetoksi-4-fluoriamfetamiini | DOF |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-(2-fluoroetyyli)amfetamiini | DOEF |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-jodoamfetamiini | DOI |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-isopropyylitioamfetamiini | Aleph-4 |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-metyyliamfetamiini | DOM |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-metyylitioamfetamiini | Aleph-1 |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-nitroamfetamiini | DON |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-fenyylitioamfetamiini | Aleph-6 |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-propyyliamfetamiini | DOPR |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-isopropyyliamfetamiini | DOiPR |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-propyylitioamfetamiini | Aleph-7 |
|  | 2,5-Dimetoksi-4-trifluorometyyliamfetamiini | DOTFM |

DOx-yhdisteisiin kuuluvat myös seuraavat yhdisteet, joissa on useampi substitituutio:
2,5-Dimetoksi-4-metyyli-α-etyylifenetyyliamiini (Ariadne)
2,5-Dimetoksi-4,N-dimetyyliamfetamiini (Beatrice)
2,5-Dimetoksi-3,4-metyleenidioksiamfetamiini (DMMDA)
2,5-dimetoksi-3,4-diklooriamfetamiini (DODC)
2,5-Dimetoksi-3,4-dimetyyliamfetamiini (Ganesha)
2,5-Dimetoksi-3,4-trimetyyliamfetamiini (G-3)
2,5-Dimetoksi-3,4-tetrametyyliamfetamiini (G-4)
2,5-Dimetoksi-3,4-norbornyyliamfetamiini (G-5)
2,5-Dimetoksi-4-jodo-N,N-dimetyyliamfetamiini (IDNNA)
2,5-Dimetoksi-4-bromo-N-metyyliamfetamiini (Methyl-DOB)
2,3,4,5-Tetrametoksiamfetamiini (TA, TeMA)
Aiheesta muualla

PiHKAL - A. Shulginin kirja, joka käsittelee tiettyjen DOx yhdisteiden synteesejä ja päihdekäyttöä. (englanniksi)
Hannover Scorpions

| Hannover Scorpions |
| --- | --- |

Perustettu:  1975
Entiset nimet:  ESC Wedemark (1975–1994) Wedemark Wild Cats (1994–1996) Wedemark Scorpions (1996–1997)
Kaupunki:   Hannover, Saksa
Kotiareena:  hus de groot Eisarena
Sarjataso:  Oberliga
Värit:                
Päävalmentaja:   Kevin Gaudet
Mestaruudet:  2010
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hannover Scorpions on Hannoverin kaupungissa Saksassa pelaava jääkiekkoseura. Seura pelaa saksan kolmanneksi ylimmän sarjatason jääkiekkoliigassa, Oberligassa. Vuosina 1996–2013 seura pelasi saksan korkeimmalla sarjatasolla DEL-liigassa. Seura perustettiin läheisessä Wedemarkissa vuonna 1975 nimellä ESC Wedemark. Ennen muuttoaan Hannoveriin seura käytti lyhyen aikaa myös nimiä Wedemark Wild Cats ja Wedemark Scorpions. Nykyisen nimensä seura sai paikalliselta rock-yhtye Scorpionsilta.
Wedemark Scorpionsista tuli Saksan uuden pääsarjan, DEL-liigan jäsen Hannoverin edustajana vuonna 1996 kaupungin alkuperäisen joukkueen EC Hannoverin (nyk. Hannover Indians) jouduttua kieltäytymään sarjapaikastaan talousvaikeuksien takia. Scorpionsin suurimmaksi menestykseksi pääsarjatasolla jäi Saksan mestaruus vuonna 2010, sillä talousvaikeuksien ja henkilökohtaisten erimielisyyksien vuoksi seura joutui myymään DEL-liigan sarjapaikkansa schwenningeniläiselle SERC Wild Wingsille vuonna 2013. Scorpionsin ei myöskään lukuisista pääsarjavuosistaan huolimatta koskaan onnistunut kunnolla syrjäyttää lähinnä kolmannella sarjatasolla pelannutta Hannover Indiansia kansansuosiossa.
Joukkueessa pelasi kaudella 1977–1978 Suomen olympiajoukkueessakin esiintynyt Esko Kaonpää ja vuosina 1994–1997 sittemmin valmentajaksi ryhtynyt Jari Pasanen. Kaudella 2015–2016 joukkueessa pelasi Nummelan Palloseuran kasvatti Kim Wikström.