stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Klaus W. Karlsson

Klaus W. Karlsson 1960-luvulla.
Klaus Wilhelm Karlsson (2. huhtikuuta 1931 Helsinki – 1. maaliskuuta 1992 Espoo) oli suomalainen psykiatrian erikoislääkäri. Hän tuli tunnetuksi ympäri Suomen Apu-lehdessä pari vuosikymmentä jatkuneesta neuvontapalstastaan ja esiintymisestään 1970-luvun taitteessa Yle TV2 -kanavan mielenterveysaiheisen Lähimmäinen-ohjelman vakiokeskustelijana.
Karlsson kirjoitti ylioppilaaksi 1949, suoritti asevelvollisuuden ja aloitti sitten lääketieteen opinnot Helsingin yliopistossa. Hän valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1953, lääketieteen lisensiaatiksi 1957 ja psykiatrian erikoislääkäriksi 1965.
Karlsson viransijaisti 1950-luvun lopulla ruotsinkielisten kuntien kunnanlääkäreitä ja toimi 1960-luvun alussa ruotsalaisen Pohjanmaan piirimielisairaalan (Huutoniemen sairaala Vaasassa) osastonlääkärinä, huoltopiirin huoltolääkärinä 1962 ja sitten Hesperian sairaalan apulaislääkärinä 1963. Vuosina 1963–1967 Karlsson työskenteli Helsingin yliopistollisen keskussairaalan hermotautien ja psykiatrian klinikoiden apulaislääkärin virassa, sitten psykiatrian klinikan vs. apulaislääkärinä 1967–1968. Samalla hän toimi Työterveyslaitoksen poliklinikan hermolääkärinä 1964–1973. Espoon mielenterveystoimiston huoltolääkärinä 1973–1980 ja sitten yksityislääkärinä Mehiläisen ja Viherlaakson lääkärikeskuksissa.
Teoksia

Käytännön psykiatriaa (1970)
Mikä meitä ahdistaa? Lääkärin vastauksia lukijain kysymyksiin (1972)
Kuningasliputtaja

| Kuningasliputtaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Paratiisilinnut Paradisaeidae
Suku::  Liputtajat Parotia
Laji::  wahnesi
Kaksiosainen nimi
 Parotia wahnesi  Rothschild, 1906 
Katso myös
   Kuningasliputtaja Wikispeciesissä   Kuningasliputtaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuningasliputtaja (Parotia wahnesi) on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kuningasliputtajaa tavataan Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saarella Huonin niemimaalla ja Adelbertin vuoristossa. Lajin populaatio on pieni, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Komi Agbetoglo

Komi Agbetoglo (s. 24. joulukuuta 1993 Agomé, Maritime) on togolainen pöytätennispelaaja. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja putosi miesten kaksinpelissä karsintakierroksella hävittyään Australian Justin Hanille.
Klaus Wennemann

Klaus Wennemann (18. joulukuuta 1940 Oer-Erkenschwick – 7. tammikuuta 2000 Bad Aibling) oli saksalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuului konemestari Fritz Graden osa Wolfgang Petersenin elokuvassa Sukellusvene U-96.
Wennemann tuli tutuksi myös Hannes Faberin roolista saksalaisessa dekkarisarjassa Ajo päällä (Der Fahnder).
Hän menehtyi keuhkosyöpään 59-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Klaus Wennemann Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kurt Maetzig

Kurt Maetzik kuvassa vasemmalla.
Kurt Maetzig (25. tammikuuta 1911 – 8. elokuuta 2012) oli saksalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän syntyi Berliinissä ja kuului Berliinin elokuvajuhlien tuomaristoon vuonna 1983. Hän ohjasi elokuvia itäsaksalaiselle DEFA-yhtiölle.
Maetzig opiskeli sosiologiaa, psykologiaa ja lakialaa Pariisissa sekä insinööritaitoa, kemiaa ja taloustieteitä Münchenissä. Hän oli toisen maailmansodan aikana laittomaksi julistetun kommunistisen puolueen jäsen.
Maetzigin filmografiaan kuuluvat muun muassa:
Avioliitto varjossa (1947)
Ihmisen äiti (1949)
Venus on vaiti (1959)
Mies miestä vastaan (1976)
Kurt Mattson

Kurt ”Kurre” Mattson (26. toukokuuta 1937 – syyskuu 2008) oli ruotsalainen rumpali. Hän soitti 1960-luvun alkupuoliskolla Jan Rohde & The Adventurers -yhtyeessä, kunnes liittyi suomalaiseen Danny & The Islandersiin keväällä 1964. Yhtye kuitenkin hajosi jo saman vuoden syksyllä, kun laulusolisti Danny lähti armeijaan. Tämän jälkeen Mattson soitti muun muassa Jormas-yhtyeessä, mutta palasi jälleen Dannyn yhteistyökumppaniksi vuonna 1967. Mattson oli vasenkätinen, mutta soitti rumpuja oikeakätisesti.
Mattson asui pitkään Suomessa ja meni naimisiin suomalaisen naisen kanssa. Hän lopetti rumpujen soittamisen saatuaan sydäninfarktin, muutti takaisin Ruotsiin ja vaihtoi ammattia. Viimeiseksi yhteistyöksi Dannyn kanssa jäi vierailu Danny-show’n 30-vuotisjuhlakonsertissa Helsingin Kulttuuritalolla syksyllä 1996. Mattson kuoli keuhkosyöpään syyskuun 2008 puolivälin jälkeen.
Dannyn mukaan Mattsonia pidettiin 1960-luvun parhaana ruotsalaisena rock and roll -rumpalina. Mattsonin kanssa Islandersissa ja Jormaksessa soittanut Pepe Willberg on kuvannut hänen soittoaan hyvin määrätietoiseksi, rajuksi ja aggressiiviseksi. Willbergin mukaan Mattsonin soitto aiheutti hänessä fyysisen tunteen siitä, kuinka joku olisi nostanut häntä ilmaan.
Koivukasvit

| Koivukasvit |
| --- | --- |
 Rauduskoivu (Betula pendula)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Aitokaksisirkkaisten ydinryhmä
Kladi::  Rosidit Rosidae
Kladi::  Fabidit Fabidae
Lahko::  Fagales
Heimo::  Koivukasvit Betulaceae  Gray
Synonyymit
 Carpinaceae (Vest)  Corylaceae (Mirbel) 
Katso myös
   Koivukasvit Wikispeciesissä   Koivukasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Koivukasvit (Betulaceae) on kasviheimo, johon kuuluu kuusi sukua. Koivukasveja esiintyy pääasiassa pohjoisella lauhkealla vyöhykkeellä.
Suomessa tavataan seitsemää koivukasvien heimoon kuuluvaa kasvilajia, jotka kuuluvat neljään eri sukuun. Suomessa tavattavat koivukasveihin kuuluvat lajit ovat rauduskoivu, hieskoivu, vaivaiskoivu, harmaaleppä, tervaleppä, euroopanpähkinäpensas sekä euroopanvalkopyökki.
Tuntomerkit

Koivukasvit ovat puita tai pensaita ja tavallisesti kesävihantia. Sekundaarinen aineenvaihdunta tuottaa flavoneja. Lehdet ovat korvakkeellisia, kahteen kertaan sahaisia. Kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat norkkomaisissa kukinnoissa yksi- tai kaksikotisesti. Kukka on kehätön tai siinä voi olla jopa kuusi kehälehteä. Heteiden ponnet ovat lokerositeitä pidempiä. Hedekukassa ei ole emiön jäännettä, eikä emikukassa joutoheteitä. Sikiäin on yhdislehtinen ja jakautunut vaillinaisesti lokeroihin. Hedelmä on joko pieni ja litteä pähkylä tai pähkinä, jossa on kookkaat, lehtimäiset suojukset. Siemenessä on niukka ravintovarasto (endospermi).
Levinneisyys

Koivukasvit ovat enimmäkseen pohjoisen pallonpuoliskon lajeja, etelässä levinneisyys ulottuu Amerikassa Andeille ja Aasiassa Sumatralle.
Luokittelu

Koivukasvien heimossa on kaksi alaheimoa, joissa on yhteensä kuusi sukua ja 145 lajia.
Luokittelu > 1. Betuloideae Arnott

Alaheimon muodostaa kaksi sukua: koivut (Betula, 60 lajia) ja lepät (Alnus, 35 lajia). Ne kasvavat pohjoisella pallonpuoliskolla ja Andeilla. Rauhaskarvat ovat kilpimäisiä. Emikukka on tavallisesti kehälehdetön tai kehälehtiä on joskus kaksi. Hedelmistössä on enemmän tai vähemmän litteiden ja siivellisten pähkylöiden (samara) suojana puutuneita tai suomumaisia ylälehtiä.
Luokittelu > 2. Coryloideae J. D. Hooker

Loput neljä sukua ja 50 lajia muodostavat alaheimon Coryloideae, joka kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla, Kaakkois-Aasiassa ja Keski-Amerikassa. Kukinto koostuu enintään kolmikukkaisista pikkuviuhkoista. Hedekukat ovat kehättömiä ja heteet karvaisia; emikukissa on yksikiehkurainen kehä. Hedelmä on kookas pähkinä, johon liittyy lehtimäisiä suojuksia.
Suvut

Alnus - lepät
Betula - koivut
Carpinus - valkopyökit
Corylus - pähkinäpensaat
Ostrya - humalapyökit
Ostryopsis
Kuvia

Erään lepän (Alnus cordata) hedelmistö halkileikattuna.
Amerikan- eli karoliinanvalkopyökki (Carpinus caroliniana).
Turkin- eli nokkapähkinäpensaan (Corylus colurna) lehti ja hedelmistö.
Amerikanhumalapyökin (Ostrya virginiana) norkkoja.
Kristiina Kolehmainen

Kristiina Kolehmainen
Kristiina Kolehmainen (21. marraskuuta 1956 Kotka – 27. maaliskuuta 2012 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsinsuomalainen kirjastonjohtaja. Hän perusti Tukholmaan Serieteket-sarjakuvakirjaston.
Kolehmainen valmistui kirjastonhoitajaksi Suomessa ja muutti Ruotsiin 1985. Hän työskenteli kirjastonhoitajana vuoteen 1995, jolloin hän ryhtyi johtamaan Serieteketiä. Häntä on kutsuttu ”ruotsalaisen sarjakuvan äidiksi” ja ”ruotsalaisen pienlehdistön madonnaksi”. Hän perusti Small Press Expon, josta ajan myötä tuli Tukholman sarjakuvafestivaali, jonne kokoontui sarjakuvan merkkihenkilöitä ympäri maailman. Hän vei ruotsalaista sarjakuvaa maailmalle, mutta myös edisti suomalaista sarjakuvaa Ruotsissa.
Kolehmainen menehtyi maaliskuussa 2012 syöpään, jota hän oli sairastanut pitkään.
Aiheesta muualla

Muistokirjoitus Sisu-radiossa
Kissanelämää

| Kissanelämää Aki Sirkesalo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): Pekka Witikka
 Tyylilaji: pop rock, soul
 Kesto: 44.24
 Levy-yhtiö: Epic
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 5.
Aki Sirkesalon muut julkaisut
| Aika 1996 | Kissanelämää 1998 | Enkeleitä onko heitä 2001 |
Kissaelämää on Aki Sirkesalon kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä Epic Records.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Kappaleet

Sanat – 4.55
Mä tuun kotiin – 4.08
Punatukkainen – 4.24
Kissanainen – 4.28
Minerva – 2.52
Äiti – 3.37
Halu hyvään – 4.23
Kun nainen haluaa – 3.46
Mykkäkoulu – 3.13
Eksyin suudelmaan – 3.57
Pikkuihminen – 4.36
Aiheesta muualla

Kissanelämää discogs.com -sivustolla
Kristiina (täsmennyssivu)

Kristiina, Kristina tai Christina voi  tarkoittaa seuraavia:
Henkilöt

Kristiina, naisen etunimi
Kristiina (1626–1689), Ruotsin kuningatar 1632–1654
Christina (s. 1943), Ruotsin prinsessa, kuningas Kaarle XVI Kustaan sisar
Muut

Christina, suomalainen kristillinen aikakauslehti
Kristiina, majakka Kristiinankaupungissa
Kristiinankaupungista käytetty nimitys
Kristiinan voimalaitokseen kuuluvat yksiköt Kristiina 1 ja Kristiina 2, Kristiinankaupungissa
Kristiina, suomalainen popyhtye
Kuningatar Kristiina Rouben Mamoulianin elokuva vuodelta 1933
Kristiina-instituutti, Helsingin yliopiston naistutkimuksen yksikkö
Vuoden Kristiina -palkinto, jonka myöntää Helsingin yliopiston sukupuolentutkimuksen oppiaine
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kristiina”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Korla Lichengin lentoasema

Korla Lichengin lentoasema (IATA: KRL, ICAO: ZWKL; yksink.: 库尔勒梨城机场; perint.: 庫爾勒梨城機場; pinyin: Kù'ěrlè Líchéng Jīchǎng) on lentoasema Korlan kaupungissa Xinjiangin autonomisella alueella.
Lentoasemaa käytti vuonna 2023 kaikkiaan noin 2,5 miljoonaa matkustajaa, mikä teki siitä Kiinan 63. vilkkaimman lentoaseman.
Korlain kreoli

| Korlain kreoli |
| --- | --- |
Muu nimi:  kristi
Tiedot
Alue:  Korlai, Maharashtra, Intia
Puhujia:  750
Kirjaimisto:  devanagari, latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  kreolikielet
Kieliryhmä:  portugalin kreolit
ISO 639-3:  vkp
 Ohje 
Korlain kreoli eli kristi on portugalin kieleen perustuva kreolikieli, jota puhutaan Korlain kylän ympäristössä Intian Maharashtran osavaltion länsirannikolla. Kieltä puhui vuonna 1998 äidinkielenään 750 ihmistä. Korlain kreolissa on runsaasti aineksia marathista ja sen puhujat käyttävät marathia kommunikoidessaan ulkopuolisten kanssa.
Korlain kreolia voidaan kirjoittaa marathin tavoin devanagari-kirjaimistolla tai portugalin tavoin latinalaisilla kirjaimilla.
Kometfabriken

Kometfabriken on suomenruotsalainen vuonna 2002 perustettu pop-yhtye. Vaasasta kotoisin oleva Kometfabriken sai levytys-sopimuksen EMI:n kanssa Suomessa huhtikuussa 2005. Yhtyeen esikoisalbumi Kometfabriken julkaistiin vuonna 2006.
Yhtyeen vuonna 2005 julkaisema single ”Gott Nytt År” saavutti ensimmäisen sijan suomen virallisella singlelistalla.
Jäsenet

Björn Höglund - kitara
Anders Höglund - koskettimet
Fredrik Furu - laulu
Jimmy Westerlund - kitara
Käännös suomeksi
Komi

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Komi tarkoittaa seuraavia:
Komin tasavalta
komin kieli
komien kansaan kuuluva ihminen
Permin Komi, autonominen piirikunta Venäjällä
Komi, kylä Hämeenkyrössä
Komi, järvi Vihdissä
komi, go-lautapelissä valkealle pelaajalle annettava alkupistemäärä
Sukunimi

Armas Komi (s. 1940), poliitikko (Keskusta), maanviljelijä
Jussi Komi (1894–1965), teatterinjohtaja ja näyttelijä
Katri Komi (s. 1968), kansanedustaja (Keskusta), Armas Komin tytär
Paavo Komi (1939–2018), fysiologi, professori
Pauli Komi (s. 1936), varatuomari, pankinjohtaja
Soila Komi (1943–2022), näyttelijä, Jussi Komin tytär
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Komi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Klaus Van Der Kampf

Klaus Van Der Kampf on suomalainen iskelmälaulaja, joka osallistui Syksyn sävel -kilpailuun vuonna 1982 kappaleella Raisu lumous ja sijoittui kolmannelle sijalle.
Vuonna 1984 Kampf teki yhdessä Pallosalama-orkesterin kanssa pitkäsoiton Bluebird-levymerkille.
Diskografia

Leuto kaipaus (1984)
Aiheesta muualla

Klaus Van Der Kampfin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kultakurkut (albumi)

| Kultakurkut Kultakurkut |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001 Petrax Studiot, Hollola
 Julkaistu: tammikuu 2002
 Tuottaja(t): Tom Nyman
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 60.19
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Kultakurkut on suomalaisen Kultakurkut-yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi. Se julkaistiin tammikuussa 2002.
Kappaleet

Bablo, Eero, Esa ja Harri: Miljoona kilometriä – 3.46 (säv. ja san. Esa Eloranta)
Eero: Viiniä ja ruusuja – 2.53 (säv. ja san. Eloranta)
Bablo: Taivas sinivalkoinen – 5.22 (säv. Tom Waits, suom. san. Bablo)
Harri:	Romany Violin – 3.40 (säv. Al Tibsen & John P. Powell, san. Powell)
Bablo: Reissumies – 2.27 (säv. Kassu Halonen, san. Vexi Salmi)
Eero: Vanha holvikirkko – 2.57 (säv. Sven Lindahl, san. Saukki)
Esa: Rakkaudelta näyttää hitto vie – 3.04 (säv. Peter Himmelstrand, san. Saukki)
Eero ja Harri: Pullo viiniä käy – 4.14 (säv. Delbert McClinton, san. Jukka Itkonen)
Bablo: Toivotaan, toivotaan – 4.09 (säv. Carlo Pes & Jimmy Fontana, san. Pertti Reponen)
Esa: Pysäkki – 3.36 (säv. ja san. Eloranta)
Eero: Vielä vähän aikaa – 4.32 (säv. ja san. Mikko Kuustonen)}
Harri: Muisto vain jää – 3.58 (säv. Norman Bergen & Shelly Coburn, suom. san. Juha Vainio)
Bablo: Kauas vuorten taa – 4.41 (säv. Trad., san. Kari Pesonen)
Eero: Heittopussi – 3.10 (säv. Bill Justis & Charlie Rich, san. Aarni Varjonen)
Harri: Olen yksin – 3.29 (säv. Macleod Macaulay, san. J. Lehmus)
Esa: Jotain pysyvää – 4.01 (säv. Aki Louhela, san. Eloranta)
Kokoonpano

Harri Marstio – soololaulu (kappaleet 1, 4, 8, 12, 15), taustalaulu
Bablo – soololaulu (kappaleet 1, 3, 5, 9, 13), taustalaulu
Eero Raittinen – soololaulu (kappaleet 1, 2, 6, 8, 11, 14), taustalaulu
Esa Eloranta – soololaulu (kappaleet 1, 7, 10, 16), taustalaulu
Kokoonpano > Yhtye

Hannu Pikkarainen – kitarat, kosketinsoittimet
Jarkka Rissanen – sähkökitara
Pekka Gröhn – piano, sähköpiano, Hammond
Tom Nyman – basso
Janne Haavisto – rummut, lyömäsoittimet
Aiheesta muualla

Kultakurkut discogs.com -sivustolla
Lojer

| Lojer Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  For Easy Care
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1919 (Vammala, Suomi)
Perustaja:  Niilo Ranni
Toimitusjohtaja:  Ville Laine
Kotipaikka:  Sastamala, Suomi
Toimiala:  Terveydenhuollon laitteet ja tarvikkeet
Tuotteet:  Sairaalasängyt Hoitopöydät Hierontapöydät Kuntoutuslaitteet Leikkaustasot ja -valaisimet
Liikevaihto:  61 milj. €
Henkilöstö:  260
Tytäryhtiöt:  Merivaara Oy Medema Physio AB Fysiopartner As
Kotisivu:  lojer.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lojerin valmistamat Lojer Ada -potilaspöytä ja Lojer ScanAfia X ICU W -sairaalasänky
Lojer Oy on suomalainen terveydenhuollon ja hyvinvoinnin laitteita valmistava yhtiö.
Alkutahdit sisällissodan jälkeen

Niilo Ranni perusti Vammalan Konepajan vuonna 1919. Ranni työskenteli ennen konepajan perustamista Vammalassa insinööri Lindströmin palveluksessa kehittäen tuotantomenetelmiä mm. puntaripainojen valmistuksessa. Ranni oli peltiseppä ja kruunarin kisälli, joka aloitti konepajatoiminnan. Konepajan toiminta heijasteli 1920-luvulla yleisiä tarpeita, joita Suomessa oli sodan jälkeen: kun tarvittiin monenlaista osaamista ja palveluita, Vammalan Konepaja pyrki niitä täyttämään. Konepajan toiminta laajeni ja jo vuonna 1922 Ranni päätti ostaa Konepajalle oman tontin asuinrakennuksineen Vammalan keskustasta.
Koneistamon ja puutyöosaston yhteyteen perustettiin vuonna 1923 oma rautavalimo, jonka myötä toimintaan tuli mukaan maatalouskoneet, joista Suomessa oli niin ikään pulaa sodan jälkeen.  Vammalan Konepajassa valmistettiin Niilo Rannin tuotekehitystaidon myötä alkuaikoina mitä erilaisimpia hyötykoneita kuten viljan siirtolaitteita, NIRA-kivenhiomakoneita, puuntyöstökoneita ja NIRA-silppumyllyjä. Ilman takaiskuja Vammalan Konepaja ei alkuvuosistaan selvinnyt kuten Tyrvään Sanomat vuodelta 1927 kirjoittaa:
”Tämä päivä valkeni Vammalassa synkin merkein. Noin klo 6 alkoivat liekit loimuta N. Rannin konepajassa… Mikäli saimme kuulla, olivat vakuutukset aivan mitättömät. Joten Rannille koitui satoihin ja tuhansiin nousevat vahingot."
Keskittyminen maatalouskoneisiin ja pumppuihin 1930-luvulla

Vammalan Konepajan oma valimo mahdollisti uusien valurautaisten tuotteiden kehittämisen suunnitelmasta valmiiksi tuotteeksi. Valimon myötä Vammalan Konepaja jätti kädenjälkensä suomalaiseen urheiluhistoriaan jo 1930-luvulla. Suomen Urheiluliiton ja Vammalan Konepajan välillä tehtiin vuonna 1934 sopimus, jonka mukaan Konepaja alkoi valmistaa miesten ja naisten urheilukisoissa käyttämiä työntökuulia. Kuuliin saatiin sopimuksen mukaan valaa SUL:in tavaramerkki. Sopimuksen Konepajan puolesta allekirjoitti tehtailija Niilo Ranni, SUL:in vastaava allekirjoittaja oli silloinen liiton puheenjohtaja Urho Kekkonen.
Työntökuulia tärkeämmäksi myyntiartikkeliksi ja innovaatioksi osoittautui vuonna 1934 aloitettu pihakaivonpumppujen valmistus, josta yritys tuli seuraavina vuosikymmeninä kuuluisaksi. NIRA-käsipumppuja tarvittiin runsaasti jatkosodan jälkeisinä vuosina, kun Karjalasta muuttaneille evakoille oli taattava vedensaanti Itä- ja Pohjois-Suomen uudisraivaustiloilla. 
1930- ja 1940-lukujen aikana Konepaja keskittyi koti- ja maataloudessa tarvittavien koneiden kehittämiseen ja valmistukseen.  Yrityksen täyttäessä 40 vuotta vuonna 1959 Tyrvään Sanomat kirjoitti Vammalan Konepajan monipuolisesta osaamisesta:
”Ohjelmaan on otettu mm. traktorivetoiset latapiikkiäkeet ja jyrät. Niin ikään on lisätty puutyökoneiden valikoimaa ja tehty entisiin parannuksia, kivenhiomakoneiden malleja on uusittu ja suunniteltu uusia tyyppejä."
Kohti hyvinvointi- ja terveydenhuoltolaitevalmistusta

1970-luvun lopulla Vammalan Konepajan osaaminen levittäytyi myös hyvinvoinnin ja terveydenhuollon sektorille. Vanhusten kotihoitoon alettiin kiinnittää entistä enemmän huomiota, jolloin Vammalan Konepajan suunnittelijan omakohtaisten kokemusten pohjalta suunniteltiin potilasnostoon sopiva, mekaanisesti toimiva laite. Potilasnostolaitteesta tuli suosittu, ja se oli esittelyissä Vammalan Konepajan messuosastoillakin. Vuonna 1979 Konepajan johtoon kutsuttiin Suomen Puhallintehdas Oy:n markkinoinnin ja hallinnon johtotehtävissä työskennellyt insinööri ja ekonomi Seppo Suuriniemi, jonka ensimmäisiä päätöksiä yrityksen johtajana oli hyväksyä Neuvostoliitosta tullut ensimmäinen sadan kappaleen potilasnostolaitteen tilaus. Vaikka tilauksen suuruus oli voimien koetus Konepajalle, laitteet valmistettiin ja toimitettiin tilaajalle. Vammalan Konepajan erikoistuminen terveydenhuollon ja hyvinvoinnin laitteiden valmistajaksi oli alkanut.
1980-luvun alkuvuosina Konepaja valmisti ensimmäisen hoitopöytänsä. Toimitusjohtaja Seppo Suuriniemen vaimolla oli Tampereella fysikaalinen hoitolaitos, joka avasi toimipisteen myös Vammalassa. Hänen tarpeisiinsa Vammalan Konepajassa suunniteltiin uusia hoitopöytiä. Pöydät sopivat erinomaisesti myös Instrumentariumin tuotevalikoimaan ja Konepaja solmi yrityksen kanssa sopimuksen hoitopöytien myynnistä ja viennistä. Yhteistyö ruotsalaisen leikkauspöytien valmistukseen erikoistuneen Stille Ab:n kanssa alkoi 1980-luvun alussa yhteisellä suunnitteluprojektilla, jonka tulosta oli uusi leikkaussalinosturi. Vammalan Konepaja alkoi valmistaa pian myös leikkauspöytien lisälaitteita Stillelle. Myös hydraulinen leikkauspöytä Stille 1100 tuli mukaan valmistusohjelmaan. Tuloksellisen yhteistyön merkiksi edellisiä malleja kehittyneemmän, sähköhydraulisen Scandia-leikkauspöydän valmistus siirtyi 1980-luvun lopulla Konepajalle. Stillen myytyä pöydän saksalaiselle Berchtold Gmbh:lle, Vammalan Konepaja jatkoi leikkauspöydän valmistusta. Stille-yhteistyön suurin yksittäinen toimitus oli 147 leikkauspöydän vieminen Thaimaahan. Vammalan Konepajan osaaminen fysiatrian alalla sai näkyvän tunnustuksen, kun Ruotsin Olympiajoukkue otti käyttöönsä Konepajan valmistamia hoito- ja hierontapöytiä Calgaryn Olympialaisissa vuonna 1988.
Apua Afrikkaan

Vaikka alkutahdit kehitysyhteistyölle lyötiin kehitysyhteistyövaroista, Konepaja jatkoi esimerkillisesti kaivonpumppujen toimituksia itsenäisesti. Toimitusjohtaja Seppo Suuriniemi osallistui 1980- ja 1990-lukujen aikana useaan vesialan konferenssiin Afrikassa, jossa ratkottiin mantereen puhtaanveden ongelmia. Kaivonpumppujen kehitystyökin jatkui ja niistä tehtiin Afrikan oloihin ja etenkin Afrikan naisten käyttöön soveltuvia versioita. Vammalan Konepajan kehitysmaakauppa, kuten toimintaa tuolloin kutsuttiin, oli merkittävää siinä määrin, että vuonna 1991 yrityksen liikevaihdosta n. neljännes tuli kehitysmaista. 1990-luvun alussa Konepajan pumpuilla parannettiin vesihuoltoa mm. Keniassa, Tansaniassa ja Sri Lankassa. Vammalan Konepaja vei Afrikkaan myös pumpputuotannon osaamista. Tansaniassa ja Ghanassa alettiin valmistaa Konepajan kehittämiä pumppuja paikallisiin tarpeisiin 1990-luvulta lähtien, vaikka pumppujen osia valmistettiin yhä Vammalassa. Tansaniaan perustettu ensimmäinen tehdas osoittautui toimivaksi ja hyvän kokemuksen siivittämänä Ghanaan perustettiin vuonna 1994 toinen tehdas. Paikan päällä pumput saivat kehuja:
”Maailmanpankin suorittamien testien mukaan nämä [pumput] sopivat erinomaisesti Afrikan oloihin.”
Afrikan oloja silmällä pitäen kehitetyt pumput saivat kehuja helppokäyttöisyytensä, huollettavuutensa ja kestävyytensä ansiosta. 
Tuotantolaitoksen perustaminen Afrikkaan ei sekään ollut yksiselitteisen helppo taival. Muun muassa Tansanian toiminnassa tulli aiheutti päänvaivaa: arvonlisäverouudistus sai aikaan sen, että yksi kontti kerrallaan seisoi tullissa.
Vuonna 2003 presidentti Tarja Halonen vieraili Tansaniassa ja virallisen osuuden lisäksi presidentti kävi myös pääkaupunki Dar es Salaamissa toimivan Vammalan Konepajan Taniran pumpputehtaalla. Halonen oli tyytyväinen näkemäänsä.
”Aina mietitään, millä tavalla saadaan yrityksiä kaikkein köyhimpiin maihin, todella köyhiin. Jokainen tietää, ettei niihin mitään suurta ryntäystä ole. Vammalan Konepajan pumpputehdas on hyvä esimerkki yrityksestä, joka jatkoi Tansaniassa toimintaansa senkin jälkeen kun valtion tuki heille loppui.”