stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Te’omimin luola
Arkeologia > Havainnot Bar Kokhban kapinasta

Arkeologiset löydöt viittaavat siihen, että Te’omimin luola toimi Bar Kokhban kapinan aikana Rooman armeijaa pakenevien juutalaiskapinallisten turvapaikkana, mikä on havaittu kaikkialla muinaisessa Juudeassa sijaitsevissa salaisissa piilopaikoissa. Arkeologit löysivät luolan sisäkammioista kapinallisten luunjäännöksiä, asekätköjä ja kolikkokertymiä, joihin kuului kymmeniä Bar Kokhba -kolikoita. Antiikkiryöstäjät löysivät samankokoisia Bar Kokhban kolikkokertymiä kahdesti, Beit Ummarista vuonna 1976 ja Dhahiriyan läheltä vuonna 1980. Näiden löydösten perusteella tutkijat arvelivat, että juutalaiset taistelijat hakeutuivat luolaan kapinan loppuvaiheessa. On mahdollista, että heidän mukanaan oli muita pakolaisia läheisestä juutalaiskylästä. Nämä henkilöt tunsivat todennäköisesti luolan kätketyn sisäosan, johon oli haastava päästä, joka oli piilossa näkyviltä ja joka tarjosi luotettavan vesilähteen.
Yksi luolasta löydetyistä kolikkokannoista on huomattavan suuri kokoelma Bar Kokhba -hopeakolikoita, jonka arkeologit ovat löytäneet. Kolikkokokoelma sisältää erilaisia kolikoita kapinan eri vuosilta. Siihen kuuluu yksi sela (tetradrachma) Israelin lunastuksen ensimmäiseltä vuodelta, kuusi selaa Israelin vapautuksen toiselta vuodelta ja 13 selaa kapinan kolmannelta vuodelta. Kokoelman neljässä denaarissa on nimi ”Shim’on” toisella puolella ja nimi ”Eleazar” toisella puolella, ja niiden uskotaan olevan lyöty kapinan toisena vuonna. Näiden lisäksi on vielä 13 denaaria toiselta vuodelta ja 46 denaaria viimeiseltä vuodelta, joissa on merkintä ’Jerusalemin vapauden puolesta’. Toinen luolasta löydetty kolikkojoukko on erityisen merkittävä, koska se on ensimmäinen tapaus, jossa Bar Kokhban kolikoita on löydetty yhdessä varhaisempien juutalaisten kolikoiden kanssa, ja jotka ovat peräisin toisen temppelin ajalta. Kokoelmaan kuuluu sekeleitä ensimmäisestä juutalais-roomalaisesta sodasta ja pronssinen prutah-kolikko hasmonealaisen hallitsijan Johannes Hyrkanoksen ajalta. Jälkimmäisen arvoltaan pienemmän kolikon olemassaolo viittaa siihen, että näitä kolikoita ei ehkä säilytetty ensisijaisesti niiden rahallisen arvon vuoksi, vaan niitä vaalittiin pikemminkin kansallismielisen merkityksen symboleina.
Arkeologia > Alabasterilouhos

Vuoden 2009 tutkimuksen aikana arkeologit löysivät myös todisteita luolan muinaisesta alabasterilouhoksesta. Louhoksesta kerättiin kalkkikiveä, joita käytettiin ylellisyysastioiden valmistukseen. Uraani- ja toriumajoitusten avulla tutkijat pystyivät jäljittämään louhoksen alkuperän keskiselle pronssikaudelle.
Arkeologia > Myöhäisroomalainen kulttipaikka

Vuosina 2010–2016 tehdyssä tutkimuksessa luolasta löydettiin yli 120 ehjää öljylamppua, jotka ovat pääosin peräisin ajalta 200–400 jKr. Nämä lamput oli tarkoituksellisesti sijoitettu luolan pääkammion seinien kapeisiin rakoihin. Joissakin näistä raoista löytyi öljylamppujen lisäksi aseita, aiemmilta kausilta peräisin olevia keramiikka-astioita ja jopa ihmiskalloja. Tämä viittaa mahdollisuuteen, että näitä esineitä käytettiin nekromantisissa rituaaleissa myöhäisroomalaisella kaudella, mikä mahdollisesti osoittaa luolan toimineen paikallisena oraakkelina.
Tutkijat arvelivat, että Te’omimin luolan ensisijaiset kulttiseremoniat saattoivat liittyä ktoonisiin rituaaleihin. Näitä rituaaleja on voitu suorittaa luolassa yhteydenpitoa varten vainajien kanssa ja tulevaisuuden ennustamiseksi. Alueellinen käytäntö käyttää luolia rituaalisiin tarkoituksiin roomalaisella ja bysanttilaisella kaudella on dokumentoitu useissa lähteissä, kuten Mišnassa ja Jerusalemin Talmudissa, joissa mainitaan Simeon ben Shetachin oikeudenkäynti kuudenkymmenen noidan kanssa Askalonin lähellä sijaitsevassa luolassa, sekä Epifanioksen kirjoituksissa, joissa viitataan noituuteen käytettyihin luoliin. Koska luola sijaitsee alueella, joka menetti juutalaisväestönsä Bar Kokhban kapinan aikana ja josta tuli pääasiassa ei-juutalaisia, on oletettavaa, että luolan rituaaleihin osallistuneet henkilöt olivat pääasiassa alueen ei-juutalaisia asukkaita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Te’omimin luola Wikimedia Commonsissa
Bar Kokhban tetradrachma, joka on lyöty denaarin päälle. Etupuoli: juutalaisen temppelin julkisivu ja nouseva tähti. Kääntöpuoli teksti: ’Jerusalemin vapauteen’.
Bar Kokhba -kolikko. Etupuoli: Viinirypäleitä, teksti: ’vuosi 1 Israelin lunastukseen’. Kääntöpuoli: taatelipalmu, jonka ympärillä on kaksi taatelin oksaa ja teksti ’pappi Eleazar’.
Tatu Lauslehto

Tatu Lauslehto (s. 19. lokakuuta 1983) on suomalainen kilpamoottoripyöräilijä.
Lauslehto voitti lokakuussa 2004 Supersport 600 -luokan Euroopan mestaruuden. Myös hänen isänsä Jukka Lauslehto on entinen kilpamoottoripyöräilijä ja sivuvaunuluokan Euroopan mestari. Vuonna 2005 Tatu Lauslehto sijoittui Supersportin MM-sarjan loppupisteissä kymmenenneksi. Vuonna 2012 hän voitti Saksan mestaruuden Supersport-luokassa. Lauslehto päätti ratamoottoripyöräilyuransa vuonna 2017 ja siirtyi Ajo Motorsport -talliin mekaanikoksi.
Lauslehto on naimisissa nyrkkeilijä Hanne Lauslehdon kanssa.
Tie 73 (Viro)

Kantatie 73 kulkee Etelä-Virossa Tõrvan kaupungin keskustasta valtatieltä 6 Pikasillaan kantatielle 52. Tien pituus on runsaat 10 kilometriä.
Kantatie 73 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Valgamaa

Tõrvan kunta
Erwan Käser

| Erwan Käser |
| --- | --- |
 Erwan Käser vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1992 (ikä 32)
Uran tiedot
Seura:   Bex
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2013-
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 16. joulukuuta 2014 
Erwan Käser (s. 8. kesäkuuta 1992) on sveitsiläinen maastohiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Bex-seuraa.
Käser debytoi maastohiihdon maailmancupissa helmikuussa 2013 ollen Davosin sprintissä 63. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Käser saavutti sijoittumalla joulukuussa 2014 niin ikään Davosissa vapaan sprintin sijalle 27. Sija 27 on myös Käserin uran paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa. Toistaiseksi Käserin kaikki osallistumiset maailmancupiin ovat tapahtuneet Davosissa.
Erik Wallensköld

Erik Wallensköld (alk. Wallenius 4. toukokuuta 1779 Tohmajärvi – 18. lokakuuta 1846 Turku) oli suomalainen senaattori, tuomari ja maaherra, joka toimi muun muassa Turun hovioikeuden presidenttinä.
Turun akatemiassa opiskellut Wallensköld valmistui tuomariksi vuonna 1799. Sen jälkeen hän toimi Turun ja Vaasan hovioikeuksissa sekä oli jäsenenä senaatin talousosastossa. Vuosina 1820–1822 Wallensköld oli johtajana Suomen vaihto-, laina- ja talletuskonttorissa eli Suomen Pankissa. Hän oli Turun ja Porin läänin virkaatekevä maaherra 1822–1826 sekä maaherra 1826–1828. Wallensköld toimi myös lyhytaikaisesti Kymenkartanon läänin maaherrana vuonna 1828. Turun hovioikeuden presidenttinä hän oli vuosina 1832–1840.
Valtioneuvoksen arvonimen Wallensköld sai 1823 ja hänet aateloitiin vuonna 1832. Wallensköldin isä oli talousmies Gabriel Wallenius, poika senaattori Adolf Waldemar Wallensköld ja pojanpoika professori Axel Wallensköld.
Aiheesta muualla

Erik Wallensköld SKS:n Kansallisbiografiassa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Adolf Fredrik von Willebrand | Keisarillisen Turun hovioikeuden presidentti 1832−1840 | Seuraaja: Carl Fredrik Richter |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Adolf Broberg | Kymenkartanon läänin maaherra 1828 | Seuraaja: Abraham Joakim Molander |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Lars Gabriel von Haartman | Turun ja Porin läänin maaherra 1822–1828 | Seuraaja: Adolf Broberg |
Ernst Ludwig von Gerlach

Ernst Ludwig von Gerlach (7. maaliskuuta 1795 Berliini – 18. helmikuuta 1877 Berliini) oli merkittävä preussilainen konservatiivinen poliitikko. Hänen veljensä oli kenraali Leopold von Gerlach, jonka kanssa hän toimi yhteistyössä.
Leopold ja Ludwig von Gerlach olivat molemmat Napoleonin sotien veteraaneja ja jakoivat samat poliittiset käsitykset. Varsinaisen virkauransa Ludwig von Gerlach loi Preussin oikeuslaitoksessa. Vuodesta 1844 vuoteen 1874 hän toimi Magdeburgin vetoomustuomioistuimen ylituomarina. Hän myös avusti Friedrich Carl von Savignya 1840-luvulla suuren lakiuudistuksen suunnittelussa.
Gerlach muistetaan parhaiten siitä, että hän oli vuonna 1848 perustamassa Neue preussische zeitung -lehteä (tunnettiin paremmin nimellä Kreuzzeitung), joka toimi Preussin konservatiivisen puolueen äänitorvena. Hän myös levitti lehdessä omia näkemyksiään sekä vaikutti Preussin politiikkaan pääasiassa veljensä kautta. Gerlach oli vuodesta 1849 Preussin maapäivien alahuoneen jäsenenä ja kuului siellä jyrkimmän oikeiston johtajiin. 1860-luvulla hänestä tuli kansleri Otto von Bismarckin Saksan yhdistämiseen tähdänneen politiikan näkyvä vastustaja. 1870-luvun Kulturkampfin aikana Gerlach vastusti jyrkästi Bismarckin katolisen kirkon vastaista kirkkopolitiikkaa ja liittyi katoliseen Keskustapuolueeseen, vaikka olikin itse protestantti. Hänet erotettiin vuonna 1874 virastaan oikeuslaitoksessa hänen julkaistuaan hallitusta arvostelleen lentolehtisen. Gerlach vastusti myös Bismarckin pyrkimystä rakentaa Saksan keisarikunta Preussin hegemonisen aseman varaan. Gerlach valittiin edustajaksi Saksan valtiopäiville hieman ennen kuolemaansa vuonna 1877.
Ludwig ja Leopold von Gerlachin nuorempi veli Otto von Gerlach oli mainittava teologi.
Tapio Laukkanen

| Tapio Laukkanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. syyskuuta 1969 (ikä 55) Lahti, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
WRC-ura
Aktiivivuodet:  1994-2003
Kartanlukija(t):   Risto Mannisenmäki  Tapio Järvi  Kaj Lindström  Miikka Anttila
Entiset tallit:  Volkswagen Renault Subaru
Kilpailuja:  22
MM-pisteitä:  2
Ensimmäinen kilpailu:  Suomen ralli 1994
Viimeinen kilpailu:  Walesin ralli 2003
Tapio Laukkanen (s. 23. syyskuuta 1969 Lahti) on suomalainen rallikuljettaja ja rallikuljettajien kouluttaja.
Ura

Laukkanen voitti vuonna 1996 rallin Suomen mestaruuden Volkswagen Golf GTi:llä. Laukkanen siirtyi suoraan junioreista yleiselle tasolle ja kansainvälisiin kisoihin, kiertämällä Britannian rallisarjan vuonna 1994. Vuonna 1999 hän voitti Ison-Britannian mestaruuden Renault Mégane Maxilla Kaj Lindströmin kanssa. Lindströmin lisäksi kartanlukijoina ovat toimineet Hannu Mäkelä, Jorma Kaikkonen, Risto Mannisenmäki, Tapio Järvi, Ilkka Riipinen, Harri Kaapro ja Rory Kennedy. Laukkanen voitti 2017 Safari-rallin.
Laukkanen valittiin vuoden rallipersoonaksi Keniassa vuonna 2017 voitettuaan Kenian mestaruuden sekä tekemällä samalla rallihistoriaa ollen ensimmäinen kolmen maan mestari, Suomen (1993 juniorimestaruus,1996 aikuisten mestaruus), Kenian (2016) ja Englannin (1999).
Laukkanen, kartanlukijanaan Pasi Törmä, voitti marraskuussa 2016 Kenian rallimestaruuden ensimmäisenä ulkomaalaisena kautta aikain.
Ura > Laukkasen valmennusura aktiiviuran jälkeen

Vuodesta 2006 Tapio Laukkanen on toiminut rallivalmentajana oman ajouransa ohella. Laukkanen koulutti muun muassa Kimi Räikköstä tämän ralliuran alkuvaiheessa. Vuonna 2018 Laukkasen valmentama Manvir Baryan voitti Afrikan mestaruuden. Laukkanen on pidetty valmentaja ja hänet tunnetaan myös taidoistaan säätää autoja kuljettajien ominaisuuksien mukaan. Tapio Laukkasella on oma rallikoulu.
Aiheesta muualla

Tapio Laukkasen rallikoulu
Esine (täsmennyssivu)

Esine voi tarkoittaa seuraavia asioita:
esine, tavara tai kapine, fyysinen reaalimaailman kappale
esine, oikeustieteellinen käsite
Esine, kaupunki Italiassa
V. Esine, eräs Rauli Badding Somerjoen käyttämäistä tekijänimimerkeistä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Esine”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tatu Leinonen

Tatu Einari Leinonen (s. 1938) on suomalainen tekniikantutkija ja emeritusprofessori. Hän on toiminut Oulun yliopiston professorina vuodesta 1973 ja tutkinut konedynamiikkaa, tietokoneavusteista koneensuunnittelua (CAD) ja turveteknologiaa.
Erik Weihenmayer

Erik Weihenmayer
Erik Weihenmayer (s. 23. syyskuuta 1968) on yhdysvaltalainen vuorikiipeilijä. Hän tuli 25. toukokuuta 2001 tunnetuksi ensimmäisenä Mount Everestin valloittaneena sokeana henkilönä. Seitsemän huippua hän saavutti syyskuussa 2002.
Weihenmayer sairasti syntymästään asti retinoskiisia, joka aiheutti hänen sokeutumisensa 13-vuotiaana. Hän valmistui vuonna 1991 Boston Collegesta ja lähti samana vuonna vaeltamaan Pamirvuorille Tadžikistaniin. Vuonna 1995 Weihenmayer saavutti Yhdysvaltain sokeain järjestön sponsoroimana Mount McKinleyn huipun.
Vuonna 2004 Weihenmayer johti retkikuntaa Tiibetille. Siihen osallistui kuusi tiibetiläistä sokeain koulun opiskelijaa, ja heitä saattavat kokeneet vuorikiipeilijät. Kolmeviikkoisesta matkasta tehtiin dokumenttielokuva.
Aiheesta muualla

https://erikweihenmayer.com
Erkki Kääriäinen

Erkki Kääriäinen (30. lokakuuta 1909 Pieksämäki – 6. maaliskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen geodeetti.
Kääriäinen oli Geodeettisen laitoksen professori, joka tutki postglasiaalista maannousua ja johti suurelta osin Suomen toista tarkkavaaitusta. Kääriäinen oli aktiivinen esperanton harrastaja ja toimi Suomen Esperanto-Opiston johtokunnassa. Hän toimi myös Tähtitieteellisessä yhdistyksessä Ursassa johtavissa tehtävissä.
Julkaisuja

On the recent uplift of the Earth's crust in Finland. Helsinki 1953. 106 sivua, 1 kartta.
Suomen toisen tarkkavaaituksen kiintopisteluettelo I. Bench mark list I of the Second Levelling of Finland. Helsinki 1963. 164 sivua, 2 karttaa.
Land uplift in Finland computed by the aid of precise levellings. Fennia 89, 1, 15-20. 1963
The second levelling of Finland in 1935-1955. Geodeettisen laitoksen julkaisu 61. Helsinki 1966. 313 sivua, 1 kartta.
Astronomical determinations of latitude and longitude in 1954-1960. Helsinki 1970. 95 sivua, 1 kartta.
Astronomical determinations of latitude and longitude in 1961-1966. Helsinki 1971. 102 sivua, 1 kartta.
Maankohoaminen Suomessa merenkorkeushavaintojen perusteella. Maanmittaus No. 1-2. 1976.
Teopolis

Teopolis eli Vapaakirkkokeskus talvisessa iltavalaistuksessa
Teopolis on elokuussa 2016 Suomen Vapaakirkon perustama keskus, jossa toimivat nykyään muun muassa Suomen Vapaakirkon hallinto, Suomen teologinen opisto, Suomen Vapaakirkon Nuoret ry, Päivä Oy, ViaDia ry, SVK-Palvelu Oy, Fazer Amica Teopolis -ravintola, sekä joukko muita yrityksiä ja yhdistyksiä. Pihapiirissä on myös opiskelijoiden asuntola, joka toimii kesäisin kesähotellina.
Historia

Teopoliksen päätoiminnoista Suomen Vapaakirkon hallinto, Päivä, SVK-Palvelut sekä ViaDia ry -osakeyhtiö toimivat aikaisemmin Lukiokatu 15:ssä olevassa kiinteistössä Hämeenlinnassa. Suomen teologinen opisto taas toimi Hangossa Santalassa kesään 2016 asti.
Sijainti

Tampereella Kalevankankaan hautausmaan ja yliopiston päärakennuksen välissä toimii Suomen Vapaakirkon perustama ns. Vapaakirkkokeskus. Rakennus on osoitteessa Sairaalankatu 5–7, 33100 Tampere. Aikaisemmin rakennuksessa toimi Tampereen ammattiopiston Tredun lähihoitajakoulutus.
Erkki ja tytöt

Erkki ja tytöt on kälviäläinen pelimanniyhtye. Yhtyeen keulahahmona toimii mestaripelimanni ja koneurakoitsija Erkki Lassila. Yhtyeen muut jäsenet ovat Eeva-Kaisa Kohonen, Jutta Rahmel, Anna Wegelius ja Leeni Wegelius.
Mestaripelimanni Erkki Lassila on tehnyt työuransa auto- ja kaivinkonealan urakoitsijana, mutta vielä pidemmän elämäntyön hän on tehnyt kanteletaiteen parissa. Lassila aloitti kanteleensoiton 10-vuotiaana, saatuaan isältään lahjaksi kanteleen.
Ensimmäiset esiintymiset olivat nuorisoseurojen iltamissa ja pikkujouluissa. Rippikouluiässä Erkki innostui kanteleesta toden teolla ja hänet saattettiin nähdä talvipakkasella kantele kainalossapolkemassa milloin kenenkin kälviäläisen pelimannin luo oppia hakemaan. Omia sävellyksiä Lassila on tehnyt 70-luvulta lähtien ja kaikkiaan niitä on kertynyt toistakymmentä. Suosikkisävelmikseen hän mainitsee kälviäläiset silia-valssit ja omat sottiisit.
Erkki ja tytöt -yhtye syntyi Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulussa vuonna 2008. Siellä Erkki opetti kahta espoolaista sisarusta, Anna ja Leeni Wegeliusta. Tytöt pitivät Erkin opetuksesta ja pyysivät häntä mukaan yhtyesoittoon. Pian soittotunnit siirtyivät koululta Erkin ja tämän vaimon Paula Lassilan kotiin, missä musisoitiin, keitettiin kahvia ja paranneltiin maailmaa. Myöhemmin yhtyeeseen liittyivät Eeva-Kaisa Kohonen ja Jutta Rahmel.
Keväällä 2012 yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä, jonka nimi on Erkki ja tytöt. Tämä Erkki Lassilan sävellyksiä ja soitteita esittelevä yhtyelevy valittiin vuoden kantelelevyksi 2012. Valinnan teki Pekka Kuusisto.
Aiheesta muualla

Yle.fi
Emily Handley

| Emily Handley> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. syyskuuta 1980 (ikä 44)
Muusikko
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Nerdee
Levy-yhtiöt:  Poko Rekords
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Emily Handley (s. 25. syyskuuta 1980[lähde? ]) oli suomalaisen Nerdee-yhtyeen laulaja ja lauluntekijä.
Nerdeen hajottua hän perusti Lumi-nimisen, suomenkielistä musiikkia tekevän yhtyeen kitaristi  Laura Kermisen kanssa.
Erwin Bach

Erwin Bach on saksalainen musiikkituottaja.
Yhdessäolo Tina Turnerin kanssa

Erwin ja Tina Turner tapasivat levy-yhtiön juhlissa Lontoossa vuonna 1985. 27 vuoden yhdessäolon jälkeen vuonna 2013 he menivät naimisiin Sveitsin kodissaan
Elli Björkstén

Elli Björkstén
Kristina Elisabeth (Elli) Björkstén (16. lokakuuta 1870 Lappeenranta – 6. maaliskuuta 1947 Helsinki) oli suomalaisen naisvoimistelun keskeisiä kehittäjiä. Hän oli kasvatusopillisen voimistelun vanhempi opettaja Helsingin yliopiston voimistelulaitoksella vuosina 1913–1938. Hän sai kouluneuvoksen arvon 1938.
Björkstén valmistui Professori Aspin voimistelulaitoksesta 1890. Hän opiskeli myös Tukholman kuninkaallisessa voimistelun keskuslaitoksessa, josta hän valmistui 1895. Hän toimi voimistelunopettajana Helsingissä Nya svenska samskolanissa 1891–1913, vt. vanhempana opettajana yliopiston voimistelulaitoksessa vuodesta 1913 ja johti lomakursseja Suomessa ja Tanskassa. Hän toimi voimistelujohtajana voimistelujuhlissa, muun muassa Tukholman olympiakisoissa 1912 ja Malmön kisoissa 1914, johti suomalaisia naisvoimistelijoita Tallinnassa 1907, Kristianiassa 1914, Kööpenhaminassa ja Tanskan maaseudulla 1919. Hän oli vuonna 1914 Suomen naisten fyysillisen kasvatuksen ruotsinkielisen osaston puheenjohtaja.
Björkstén kehitti ruotsalaisen P. H. Ling -menetelmän, lingiläisen voimistelun, pohjalta oman, naiselle sovelletun voimistelujärjestelmän, jossa käytetään musiikkia liikkeiden tehostajana. Siinä, toisin kuin 1900-luvun vaihteessa sovelletussa sotilaallisessa voimistelussa, oli liikkeissä eloisuutta, vapautta ja rytmiä ja rytmin tukena käytettiin musiikkia. Hän sai vaikutteita myös Ellen Keyn ajatuksista.
Björksténin maine levisi, ja hänet kutsuttiin Tanskaan opettamaan. Hänen teoksensa Kvinnogymnastik muodosti suomalaisen naisvoimistelun perustan ja sitä käytti lähtökohtanaan hänen oppilaansa Hilma Jalkanen. Hänen perustamansa Nordiskt Förbund för Kvinnogymnastik levitti hänen opetustaan muihin Pohjoismaihin. Kvinnogymnastik käännettiin puolaksi, tanskaksi, englanniksi ja ranskaksi. Björkstén oli 1921 perustetun Svenskt förbund för fysisk fostran för Finlands kvinnor puheenjohtaja 1922–1933.
Suomalaista naisvoimistelua jakoi kielikysymyksen ohella kysymys siitä, mihin suuntaan naisten liikuntakasvatusta tulisi kehittää. Lojaalius Björkstenin visioita kohtaan vei ruotsinkieliset naiset omaan järjestöön. Kielikysymys hupentui juuri ennen olympialaisia ja herätti kiistan siitä ketkä saavat kisoissa edustaa Suomea. Vielä 1930-luvullakin kielikysymys aiheutti sen, että kiertue Englantiin jäi vaille valtion rahoitusta. Tilanteen ja myös Björkstenin suggestiivisen johtajapersoonan vuoksi hänen ympärilleen muodostui kultti, johon kuului kannattajia ja tukiryhmiä paitsi Suomesta ja muista Pohjoismaista myös Keski-Euroopasta.
Björkstén esitti ajatuksiaan voimistelusta teoksessa Kvinnogymnastik (2 osaa, 1918–1919; suom. Naisvoimistelu).
Hänen isänsä oli lääkäri, arkkiatri Johan Isak Björkstén ja äiti Elise Wilhelmina Jakobina Ollongrén.
Julkaisut

Kvinnogymnastik 1 Schildt, 1918 Suomeksi: Naisvoimistelu. Suom. Hilma Jalkanen. Otava 1920; ranskaksi: Gymnastique féminine. 1 Delachaux & Niestlé, 1929.; englanniksi: Principles of gymnastics for women and girls. 1 J. & A. Churchill Ltd, 1932; tanskaksi: Kvindegymnastik,  P. Haase & Søns Forlag, 1933.
Kvinnogymnastik 2 Schildt, 1923 Suomeksi: Naisvoimistelu. Suom. Hilma Jalkanen. Otava 1926; englanniksi: Principles of gymnastics for women and girls. London: J. & A. Churchill Ltd, 1934.
Exercises-jeux pour petits et grands. Neutchâtel: Delachaux: Niestlé, 1949
Aiheesta muualla

Aikalaiskirja 1934, sivu 58
Eläinsuojelu

Eläinsuojelulain mukaan sen tarkoitus on suojella eläimiä kivulta, mutta käytännössä vaatimusta mahdollisimman kivuttomasta lopetuksesta ei sovelleta esimerkiksi kalastukseen. Kalat tuntevat kipua kidusten kuivuessa.
Eläinsuojelu tarkoittaa eläinten suojelua kärsimykseltä ja kivulta sekä eläinten hyvinvoinnin ja hyvän kohtelun edistämistä.
Ulkomailla

Natsi-Saksassa eläinsuojelu oli laajalle levinnyttä, ja kansallissosialistinen puolue teki useita lakiesityksiä eläinsuojelun eteen. Useat natsijohtajat, mukaan lukien Adolf Hitler ja Hermann Göring, olivat eläinsuojelun tukijoita. Saksassa nykyisin voimassa olevat eläinsuojelulait pohjautuvat natsi-Saksan lakeihin[lähde? ], mutta niissä muun muassa eläinsuojelurikkeistä annetut rangaistukset ovat lievempiä kuin natsi-Saksassa.[lähde? ]
Suomessa

Suomessa eläinsuojelun pääperiaatteet on määritelty laissa eläinten hyvinvoinnista.
Jokaisella ihmisellä on lakisääteinen velvollisuus huolehtia eläinsuojelun toteutumisesta. Eläinsuojelun toteutumista valvovat eläinsuojeluviranomaiset, kuten kunnan ja läänineläinlääkärit, poliisi ja terveystarkastajat. Monilla paikkakunnilla toimii lisäksi vapaaehtoisia eläinsuojeluvalvojia.
Loppuvuodesta 2009 kunnat ovat voineet palkata pelkästään valvontatehtäviin keskittyviä virkaeläinlääkäreitä. Muutoin valvonnasta vastaavat mm. vastaanottoa harjoittavat kunnaneläinlääkärit, jotka saattavat olla asiakassuhteessa valvomiinsa tuotantotiloihin. Vuonna 2015 Suomessa oli 66 valvontaeläinlääkäriä.
Syksyllä 2013 Suomeen perustettiin määräaikaisena myös eläinsuojeluasiamiehen virka, jota hoiti Sari Salminen. Asiamies oli maa- ja metsätalousministeriössä toimiva itsenäinen viranomainen, jonka tehtäviin kuului vaikuttaa ja valistaa eläinten hyvinvoinnin puolesta. Työhön sisältyivät tuotantoeläimet, lemmikit, koe-eläimet ja luonnonvaraisten eläinten kohtelu. Virkaa ei jatkettu vuoden 2015 jälkeen, mikä johtui osin maa- ja metsätalousministeriöön kohdistuvista säästöistä.
Vapaaehtoiseen eläinsuojelutoimintaan kuuluu olennaisena osana luonnonvaraisten eläinten hoitaminen ja löytöeläintoiminta. Suomessa paikallisten eläinsuojeluyhdistysten kattojärjestönä toimii SEY Suomen Eläinsuojeluyhdistysten liitto.
Suomessa > Epäilyyn perustuvat eläinsuojelutarkastukset

Vuonna 2015 Suomessa tehtiin epäilyyn perustuvia eläinsuojelutarkastuksia yli kuusituhatta, mikä oli yli 900 enemmän kuin vuonna 2014. Vajaa puolet tarkastuksista johti viranomaistoimenpiteisiin. Noin 31 prosentilla tarkastuksista annettiin asianomaiselle määräys korjata puutteet määräajassa, tai kielto jatkaa eläinsuojelusäädösten vastaista menettelyä. Kiireellisiin toimenpiteisiin johtavia vakavia laiminlyöntejä havaittiin 9 prosentilla tarkastuskäynneistä (lemmikkitarkastuksista 11 prosentilla, tuotantoeläintarkastuksissa 3 %:lla).
Eläinlajeittain tarkasteltuna tarkastuksia kohdistui enemmän lemmikkieläimiin (4 200), kuin tuotantoeläimiin (3 600). Lemmikkieläinten tarkastuksissa yli puolet tarkastetuskohteista olivat koiria, toiseksi suurin eläinryhmä olivat kissat. Tuotantoeläinlajien osalta tarkastuksen kohteina olivat useimmiten naudat, hevoseläimet ja lampaat.