stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nurminen Logistics
Historia > Keskittyminen logistiikkaan

Liiketoiminnassaan John Nurminen alkoi keskittyä logistikkaan 1990-luvun alusta alkaen. Matkatoimisto Kalevan Nurminen myi Kohdematkat Oy:lle vuonna 2001, ja jo aiemmin vuonna 1995 Nurminen oli myynyt perinteisen kuljetus- ja huolintatoimintansa ASG:lle. Yritysostoja Nurminen toteutti hankkimalla vuonna 2001 Huolintakeskuksen liiketoiminnat ja vuonna 2002 Atlans Oy:n. Vuoden 2003 aikana yhtiön toiminnot järjestettiin yhden nimen alle ja Nurminen luopui muutto- ja näyttelytoiminnoista sekä perävaunujen korjauspalveluista. John Nurmisen strategiaksi määriteltiin tuolloin orgaanisesti ja yritysostoin tapahtuva kasvu Itämeren alueella, mihin liittyen yhtiö alkoi investoida erityisesti Baltian- ja Venäjän-toimintojen kehittämiseen.
Suomen Posti osti John Nurmisen Suomen ja Viron muotilogistiikkaliiketoiminnan keväällä 2005 ja muodosti siitä uuden Logia Moda -tytäryhtiön. Nurmisen silloisen toimitusjohtajan Jan Lönnbladin mukaan kauppa mahdollisti yhtiön keskittymisen entistä paremmin ydinliiketoiminta-alueisiinsa.
John Nurminen Oy listautui Helsingin pörssiin 1. tammikuuta 2008 siten, että John Nurmisen logistiikkaliiketoiminta siirrettiin Kasola Oyj:n sisään ja siitä vastineeksi John Nurminen sai Kasola Oyj:n osakkeita. Uuden yhtiön nimeksi tuli Nurminen Logistics Oyj.
Rahoitusasemansa parantamiseksi Nurminen Logistics järjesti kesällä 2017 osakeannin, jonka myötä Nurmisen suku menetti määräysvaltansa yhtiössä. Nurmisen suku ei osallistunut järjestettyyn noin 8,2 miljoonan euron merkintäoikeusantiin. Ennen antia Juha Nurminen ja hänen perheensä olivat pitäneet hallussaan yli 70 prosenttia yhtiön osakkeista ja äänistä. Uudet omistajat löytyivät pääosin perhevetoisten ja tunnettujen sijoittajien piiristä ja he ottivat yhtiöstä haltuunsa noin 60 prosenttia.
Vuoden 2018 aikana Nurminen Logistics pystyi viimein tekemään voitollista tulosta, kun vuosina 2013–2017 se oli tehnyt tappiota. Marko Tuunainen irtisanoutui toimitusjohtajan tehtävistä 15. marraskuuta 2018. Hänen seuraajakseen nimitettiin Ville Iho 8. maaliskuuta 2019, joka siirtyi Nurmiselle Finnairin palveluksesta.
Iho jätti toimitusjohtajan tehtävät kuitenkin jo vuoden 2019 lopulla siirtyäkseen Terveystalon uudeksi toimitusjohtajaksi. Nurminen Logistics nimitti Ihon seuraajaksi Tero Vaurasteen.
Toukokuussa 2020 Vauraste irtisanoutui toimitusjohtajan tehtävästä.
Tammikuussa 2023 Nurminen Logistics ilmoitti ostavansa Viron valtiollisen rautatieyhtiön Operailin omistaman Operail Finlandin, joka käsitti Operailin Suomen-liiketoiminnan. Oston hyväksymisen jälkeen rautatieliiketoiminta keskittyi Venäjän ja Suomen rajalle ja yhtiö suunnitteli liikenteen lisäämistä muihin Pohjoismaihin, muun muassa Norjaan. Rautatieliiketoiminta sijoitettiin Nurminen Logisticsin vuonna 2023 perustetun tytäryhtiön North Rail Oy:n alaisuuteen.
Suurimmat omistajat

Nurminen Logistics Oyj:n viisi suurinta osakkeenomistajaa, tilanne 30. marraskuuta 2023:
| # | Omistaja | Osakemäärä | Osuus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Suka Invest Oy | 12 635 655 | 16,17 % |
| 2. | Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen | 11 655 795 | 14,92 % |
| 3. | K. Hartwall Invest Oy Ab | 7 462 585 | 9,55 % |
| 4. | Juha Nurminen | 6 212 908 | 7,95 % |
| 5. | Avant Tecno Oy | 5 739 375 | 7,35 % |
Aiheesta muualla

Nurminen Logistics Oyj
John Nurmisen Säätiö
Nurminen Logisticsin pääkonttori sijaitsee Vuosaaren sataman alueella yhtiön logistiikkakeskuksen yhteydessä.
Pältsan

Pältsan
Pältsajoki ja Pältsa (19.7.2006)
| --- | --- |
Tyyppi:  tunturi 
Sijainti:  Norrbottenin lääni, Ruotsi
Vuoristo:  Skandit
Korkeus merenpinnasta:  1 442 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pältsan (saameksi Bealčán, suom. Pältsa) on tunturi Ruotsin pohjoiskärjessä. Se on osa Moskkugáisin (norj. Moskángáisi, 1 516 m merenpinnasta) vuorimassiivia, johon kuuluu lisäksi muun muassa Juoksavátnjunni (1 450 m). Norjan ja Ruotsin raja kulkee Moskkugáisin huipun kautta. Pältsan etäisyys Suomeen on lyhimmillään noin 12,5 km ja Kilpisjärven kylään on etäisyyttä noin 22 km.
Tunturin terävä ja matalampi huippu on 1 404 metriä merenpinnasta, ja laakea, korkeampi huippu on 1 442 m korkea. Pohjoispuolella tunturia, Njearrejávrin tuntumassa, aukeaa mahtava maisema Signaldalenin laaksoon. Signaldalenin kaakkoispäässä sijaitseva Bárrás-tunturi (suom. Paras) on hieno kohde päiväreissuille. Lähtöpaikaksi kelpaa esimerkiksi Gappohytta.
Kilpisjärven luontokeskukselta on hyvät vaellusreitit Pältsalle ja muillekin lähialueen tuntureille. Matkaa kertyy noin 24 kilometriä. Lisäksi ihan tunturin tuntumassa on autiotupa, ja vain kymmenisen kilometriä Kilpisjärvelle päin Bealčánjohkassa (Pältsajoessa) on komea, 20-metrinen vesiputous. Myös putouksen tuntumassa on tupa.
Tarujen tunturit

Kilpisjärven synnystä kertovassa tarinassa Tarujen tunturit Pältsa kuvataan jörön Saanan kilpakosijana. Kumpikin jättiläinen tavoittelee kauniin Malla-neidon kättä. Saana voittaa Mallan omakseen, mutta Pältsa tulee kutsumattomana häihin mukanaan häijyt pohjanakat, Jäämeren velhot. Näiden taika riistäytyy käsistä aikaansaaden valtavan jäävyöryn, joka peittää lopulta kaikki jättiläiset. Hääväki pakenee, ja Mallan ja hänen äitinsä kyynelistä syntyy Kilpisjärvi. Häät keskeyttänyt Pältsakin pakenee takaisin kotikonnuilleen, mutta ei pääse jäävyöryä pakoon. Hän peittyy korviaan myöten jäähän vain päälaen jäädessä näkyville. Lopulta vuosituhansia myöhemmin jäämassat sulivat paljastaen paikoilleen jähmettyneet jättiläiset.
Häistä aikoinaan paenneen lapinväen vaatteet repeilivät tuiverruksessa ja verhosivat rinteet, laet ja laaksot. Joka syksy sama väriloisto tulvehtii tunturiin ruskan muodossa ja muistuttaa näin kauan sitten dramaattisesti päättyneistä hääjuhlista.
Konfirmaatio

Konfirmaatio Karjasillan kirkossa Oulussa.
Konfirmaatio on kirkollinen toimitus, jossa seurakunnan jäsenestä tulee täysivaltainen kirkon jäsen. Konfirmaation juuret ovat kastetapahtumassa. Suomessa evankelis-luterilaisen kirkon rippikoulussa annettavan kasteopetuksen jälkeen voi tulla konfirmoiduksi, jolloin kastettu tunnustautuu kristityksi ja seurakunta rukoilee uskon vahvistusta. Ortodoksisessa kirkossa konfirmaatio tapahtuu jo kasteessa.
”Konfirmaatio”-sanan juuret ovat latinan sanassa ”confirmare”, joka tarkoittaa vahvistamista. Luterilaisen käsityksen mukaan konfirmaatiossa tapahtuu kasteen vahvistaminen.
Konfirmaatio evankelis-luterilaisessa kirkossa

Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa konfirmaatio mielletään rippikoulun päätösjuhlaksi, vaikka rippikoulun voikin käydä myös osallistumatta konfirmaatioon. Rippikoulussa valmistaudutaan konfirmaatioon, joka useimmiten toimitetaan seurakunnan messun yhteydessä. Luterilaisessa kirkossa on perinteisesti korostettu konfirmaation ja ehtoolliselle osallistumisen yhteenkuuluvuutta. Aikuisrippikoulun käyneen ei tarvitse erikseen osallistua konfirmaatioon.
Konfirmaatio evankelis-luterilaisessa kirkossa > Konfirmaation antamat oikeudet

Oikeus toimia kummina
Oikeus osallistua ehtoolliselle itsenäisesti
Vaalikelpoisuus seurakuntavaaleissa, kun konfirmoitu jäsen on tullut täysi-ikäiseksi
Kirkollinen avioliittoon vihkiminen ei edellytä konfirmaatiota, vaan siihen riittää rippikoulun käyminen.lähde?
Luterilainen kirkko otti 1960-luvun alussa käyttöön alban konfirmoitavien asuna. Sitä ennen käytössä oli tytöillä valkoinen leninki tai jakkupuku, pojilla mustat housut, valkoinen paita ja musta tai valkoinen solmio tai solmuke. Joissakin seurakunnissa tämä tapa säilyi vielä 1970-luvulla.lähde?
Konfirmaation kaava on virsikirjan liiteosassa ja Kirkollisten toimitusten kirjassa.
Konfirmaatio muissa kirkoissa

Roomalaiskatolisessa kirkossa konfirmaatio eli vahvistus on sakramentti.
Ortodoksisessa kirkossa konfirmaatio on kaksiosainen: kasteen yhteydessä suoritetaan mirhavoitelu, ja kun lapsi on täyttänyt 40 päivää, suoritetaan liturgian yhteydessä seurakuntaan ottaminen. Nämä kaikki voidaan myös suorittaa peräkkäin: näin tehdään alkukirkon perintöä mukailevassa kasteliturgiassa, jonka kehitti amerikkalainen oppinut, isä professori Alexander Schmemann, ja Suomeen sen toi isä arkkipiispa Paavali. Näin ollen ortodoksinuoren käytyä kristinoppikoulun (vrt. luterilainen rippikoulu) häntä ei konfirmoida.lähde?
Mormonismissa

Konfirmaatio on myöhempien aikojen pyhien liikkeessä, myös Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa kastetta seuraava pyhä toimitus, jossa Melkisedekin pappeuden viranhaltijat asettavat kätensä kastetun pään päälle ja lausuvat sanat "Konfirmoin sinut Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon jäseneksi" sekä "Ota vastaan Pyhä Henki". Tämän jälkeen annetaan vapaamuotoinen siunaus kastettavan elämää varten.lähde? Toisin kuin kasteeseen, jonka jo Aaronin pappeuteen kuuluva pappi voi toimittaa pätevästi, edellytetään konfirmaatioon korkeampaa eli Melkisedekin pappeutta. Yleensä konfirmaation suorittavat kaksi vanhinta.lähde?
Konfirmoida voidaan vasta kirkon jäseneksi kastettu henkilö. Tämän perusteella konfirmaation alaikäraja on kahdeksan vuotta. Tavallisesti konfirmaatio suoritetaan melko pian kasteen jälkeen, jos paikalla on Melkisedekin pappeuden edustajia. Se voi tapahtua myös kastamisen jälkeisenä sunnuntaina seurakunnan läsnä ollessa.lähde?
Konfirmaation merkitys on kahtalainen. Se vahvistaa konfirmoitavan Kristuksen kirkon jäseneksi ja antaa hänelle Pyhän Hengen lahjan. Mormonismin mukaan Pyhä Henki vaikuttaa tosin maailmassa muutoinkin kuin konfirmoiduissa. Se todistaa ihmisille oikeasta ja väärästä, puhuu ikään kuin heidän omantunnon äänessään sekä todistaa evankeliumin ja Mormonin kirjan totuudesta. Kuitenkin vasta konfirmaatiossa ihminen saa Pyhän Hengen lahjan, joka tarkoittaa sitä, että Pyhä Henki voi olla hänen elämässään jatkuvasti. Pyhä Henki voi toimia jatkuvana kumppanina, johdattaa elämän tiellä, varjella vaaroista, lujittaa uskoa ja lujittaa todistusta. Pyhä Henki on myös Lohduttaja, joka auttaa murheissa.lähde?
Mormoniteologian mukaan Pyhän Hengen lahja voi ilmetä myös erityisinä armolahjoina, kuten kielilläpuhumisena ja parantamisena.lähde? Apostoli Paavali puhuu näistä 1. Korinttolaiskirjeen 12. luvussa. Nykyinen mormoniteologia korostaa kuitenkin enemmän Hengen roolia kristityn jokapäiväisessä elämässä.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konfirmaatio Wikimedia Commonsissa
Konfirmaatio Kirkollisten toimitusten kirjassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Anu Korhonen

Anu Anneli Korhonen (s. 7. joulukuuta 1965 Lahti) on suomalainen kulttuurihistorioitsija.
Korhonen väitteli 1999 väitöskirjalla Fellows of Infinite Jest, joka käsitteli narreja. Hän on kiinnostunut varsinkin huumorin ja ruumiin kulttuurihistoriasta varhaismodernissa Euroopassa. Hän työskentelee Helsingin yliopiston Maailman kulttuurien laitoksella.
Teokset

The Witch in the Alehouse. Imaginary Encounters in Cultural History, teoksessa Jan Kusber, Mechthild Dreyer, Jörg Rogge och Andreas Hütig (toim.): Historische Kulturwissenschaften. Positionen, Praktiken und Perspektiven, Transcript Verlag, Bielefeld 2010, ISBN 978-3-8376-1441-1
Disability Humour in English Jestbooks of the Sixteenth and Seventeenth Centuries teoksessa Cultural History 2014:3.1, Edinburgh University Press, s. 27–53
Narrative transformations in Cultural History teoksessa Sonja Georgi, Julia Ilgner, Isabell Lammel, Cathleen Sarti och Christine Waldschmidt (toim.): Geschichtstransformationen: Medien, Verfahren und Funktionalisierungen historischer Rezeption, Transcript Verlag, Bielefeld 2015, ISBN 978-3-8376-2815-9, s. 31–52
Laughter, Sex and Violence: Constructing Gender in Early Modern English Jestbooks, teoksessa Anna Foka ja Jonas Liliequist (toim.): Laughter, Humor, and the (Un)making of Gender: Historical and Cultural Perspectives, Palgrave Macmillan 2015, ISBN 978-1-137-47330-1, s. 133–49
Kiusan henki – Sukupuoli ja huumori uuden ajan alussa. Atena, 2013 ISBN 978-951-796-930-7
Silmän ilot: kauneuden kulttuurihistoriaa uuden ajan alussa. Atena, 2005 ISBN 951-796-399-8
Aiheesta muualla

Anu Korhosen verkkosivu Helsingin yliopiston sivustolla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  IdRef
Päämajan reserviupseerikoulu

Päämajan reserviupseerikoulu myöhemmin Sotavänrikkikoulu oli Mannerheimin 14. maaliskuuta 1918 antaman käskyn mukaan perustettu koulu reserviupseerien kouluttamista varten.
Koulu toimi 20. maaliskuuta – 28. huhtikuuta 1918  välisenä aikana. Koulu käynnistyi Seinäjoen yhteiskoululla, josta siirtyi Pääamajan mukana Kotiniemen kasvatuslaitokseen lähellä Vippulaa ja edelleen Mikkeliin VPK:n taloon. Ensimmäiset vänrikit valmistuivat Mikkelissä 26. huhtikuuta 1918. Tässä yhteydessä koulun nimi muutettiin Sotavänrikkikouluksi. Päämajan Reserviupseerikoulun johtajana toimi eversti Karl Emil Berg ja komppanianpäällikkönä jääkärikapteeni A. K. A. Lang sekä opettajana muun muassa jääkärivaravääpeli Juhani Toro.
Vaikka koulutuksen tavoitteena oli tuottaa reserviupseereita valkoiseen armeijaan, Mannerheim ylensi kurssilaiset koulun päättymispäivänä 26. huhtikuuta aktiivi-vänrikeiksi.lähde? Oppilaita Päämajan Reserviupseerikoulussa oli 118, jotka suorittivat sen hyväksytysti. Koulun seuraava kurssi aloitettiin Sotavänrikkikoulun nimellä Mikkelissä 10. Toukokuuta 1918, mutta siirrettiin kurssin kuluessa Helsinkiin. Koulun päälliköksi nimitettiin jääkärimajuri Nils Gadolin. Kurssin päätyttyä koulu lakkautettiin.
Myöhemmin kurssin suorittaneet teettivät erityisen kurssimerkin, josta tunnetaan kaksi erilaista versiota.
Päivänkakkaramaa

Päivänkakkaramaa (engl. daisyworld) on luonnontieteen tietokonemalli, jossa kuvitteelliset mustat ja valkoiset päivänkakkarat ohjailevat planeetan pintalämpötilaa. Mallissa musta päivänkakkara imee Auringon säteilyä ja lämmittää planeettaa, kun taas valkoinen heijastaa pois auringon säteilyä ja viilentää planeettaa. Lisäksi mustat päivänkakkarat menestyvät parhaiten viileässä ja valkoiset lämpimässä. Näin viileässä viihtyvä musta päivänkakkara lämmittää planeettaa, mutta lämpimässä viihtyvä valkoinen päivänkakkara viilentää.
Näin syntyy termostaatti, joka säätelee planeetan lämpötilaa. Päivänkakkaramaan mallin esittivät ensi kertaa vuonna 1983 James Lovelock ja Andrew Watson. Lovelock loi ajatuksen jo joulukuussa 1981. Mallista on kehitetty myöhemmin muunnelmia, joissa muun muassa on mukana myös harmaita päivänkakkaroita.
Malli

Päivänkakkarat elävät 5–40 °C:n lämpötilassa. 20 °C:n lämpötilassa mustat ja valkoiset päivänkakkarat menestyvät yhtä hyvin ja niiden osuudet ovat 50–50 %. Päivänkakkarat pystyvät pitämään planeetan lämpötilan vakaana, vaikka Auringon säteily vaihtelisi välillä 60–140 % nykyisestä. Malli olettaa planeetan olevan pelkkää mannerta ja kasvihuoneilmiön, pilvisyyden yms. tekijöiden puuttuvan. Meriplankton viihtyy parhaiten alle 12 °C:n lämpötilassa ja maaeliöt suunnilleen 20 °C:n lämpötilassa. Myös niistä voi ajatella kehittelevänsä jonkinlaisen päivänkakkaramaailman.
Mallin kehitelmiä

Erään kehitelmän mukaan eri lämpötiloissa viihtyvät metaania ja hiilidioksidia hyödyntävät ja erittävät bakteerit olisivat säädelleet päivänkakkaramaan tapaan Maan lämpötilaa silloin, kun Aurinko oli vielä nykyistä himmeämpi eikä korkeampaa elämää ollut. "Päivänkakkaramaailma" saattaisi säädellä myös muita tekijöitä, esimerkiksi hapen määrää ilmakehässä. Erässä mallissa maakasvit ja merilevät viihtyvät eri lämpötilassa ja vaikuttavat Maan albedoon eri tavoin: Maan lämpötila pysyy vakaana, kunnes hiilidioksidipitoisuus kasvaa 500 ppm:iin eli Maa lämpenee 3 °C.
Kognitiivinen vinouma

Kognitiivinen vinouma, harha, värittymä tai vääristymä tai ajattelun vinouma (engl. cognitive bias) tarkoittaa taipumuksia hahmottaa ja painottaa havaintoja, tulkintoja ja informaatiota tavoilla, jotka johtavat virhearviointeihin. Ilmiötä tutkitaan psykologiassa, kognitiotieteessä ja sosiaalipsykologiassa sekä käyttäytymistaloustieteessä. Tavallisia vääristymiä ovat harhat tilastojen tulkinnassa, sosiaalisessa attribuutiossa ja muistamisessa.
Psykologit Amos Tversky ja Daniel Kahneman esittivät vuonna 1972 kognitiivisten vinoumien teorian. Uskontotieteilijä Pascal Boyerin mukaan psykologit ovat löytäneet lukuisia mielen prosesseja, jotka johtavat ajattelua harhaan. Aaron Beck aloitti 1950-luvulla masennukseen liittyvien ajatusvääristymien tutkimisen ja oli sitä mieltä, että niihin puuttuminen oli terapiassa tärkeämpää kuin tunteiden tai motivaation käsittely. Beckin mukaan tärkein masennuksen tunnusmerkki ovat kielteiset ajatukset.
Kognitiivisia vinoumia > Konsensusvaikutus

Konsensusvaikutus eli konformismi tarkoittaa, että ihminen mukauttaa ajattelunsa siihen, mitä muut ihmiset asiasta sanovat. Jos esimerkiksi näytetään kuvaa vihaisista kasvoista ja muut ympärillä olevat ihmiset väittävät, että kyseessä on inhon irvistys, henkilöllä on taipumus vakuuttua siitä, että kyseinen kasvojen ilme kuvastaa inhoa.
Solomon E. Asch julkaisi vuonna 1951 kuuluisan tutkimuksen, jossa osallistujan piti arvioida viivojen suhteellista pituutta. Yksinään kaikki onnistuivat panemaan annetut viivat pituusjärjestykseen, mutta jos paikalla oli muita, jotka yhdessä väittivät lyhempää viivaa toista pitemmäksi, kolmasosa antoi saman virheellisen vastauksen. Vain neljäosa koehenkilöistä ei antanut ympäristön väärän mielipiteen lainkaan vaikuttaa itseensä. Vähimmäismäärä tarvittavia muita henkilöitä oli kolme, että arviointivirhe saatiin syntymään.
Kognitiivisia vinoumia > Yksimielisyysharha

Yksimielisyysharha eli valheellinen konsensusvaikutus on ilmiö, jossa ihminen ajattelee muiden ihmisten jakavan heidän vaikutelmansa. Ilmiö on päinvastainen konsensusvaikutuksen kanssa. Ihmisellä voi esimerkiksi olla taipumus ajatella, että muilla ihmisillä herää samanlaisia tunnetiloja joutuessaan todistamaan jotakin kohtausta.
Kognitiivisia vinoumia > Vahvistusharha

Vahvistusharhassa ihminen valikoi ja tulkitsee tietoa vahvistaakseen omia käsityksiään. Vastaavasti hän sivuuttaa oman kantansa vastaisia tietoja tai tulkitsee niitä virheellisesti. Tutkija Raymond S. Nickerson pitää vahvistusharhaa tärkeimpänä harhapäättelyn muotona. Skeptikko Michael Shermerin mukaan se voi vaikuttaa suuresti ihmisen elämään.
Kognitiivisia vinoumia > Tuottamisvaikutus

Tuottamisvaikutukseksi kutsutaan ilmiötä, jossa itse tuotettu informaatio muistetaan paremmin kuin havaittu informaatio. Ihmiset esimerkiksi muistavat kuvitteellisista kohtauksista paremmin itse keksimänsä yksityiskohdat kuin toisten ihmisten ehdottamat.
Kognitiivisia vinoumia > Valemuistot

Valemuistoiksi sanotaan kuviteltuja muistoja. Niitä syntyy hyvin helposti. Ihminen voi olla varma, että on kuullut tai nähnyt jotakin, vaikka todellisuudessa hän on itse kuvitellut sen. Ihminen voi myös vakuuttua suorittaneensa jonkin tietyn toiminnon kuviteltuaan riittävän usein sen suorittamisen.
Kognitiivisia vinoumia > Tocquevillen ilmiö

ihmisten sosiaalinen turhautuminen paradoksaalisesti lisääntyy, kun heidän olosuhteensa ja mahdollisuutensa muuttuvat paremmiksi.
Kognitiivisia vinoumia > Lähteiden sotkeminen

Lähteiden sotkeminen on epätietoisuutta informaation alkuperästä. Jossain vaiheessa ihminen voi esimerkiksi unohtaa, onko hän päätellyt tiedon itse vai saanut sen jostakin muualta tai onko hän nähnyt, lukenut vai kuullut asian. Tämä tekee informaation arvioinnista vaikeaa.
Kognitiivisia vinoumia > Kognitiivisen dissonanssin vähentäminen

Kognitiivisen dissonanssin vähentämisessä on kyse mentaalisesta prosessista, jossa muistikuvia ja kokemuksia korjataan kokemuksien pohjalta. Jos ihminen esimerkiksi uuden informaation pohjalta muodostaa mielipiteen jostakin ihmisestä, hän voi kuvitella ajatelleensa niin alun perinkin, vaikka todellisuudessa olisi ajatellut täysin päinvastaisesti.
Kognitiivisia vinoumia > Cheerleader-vaikutus

Taipumus nähdä ihmiset paremman näköisinä isoissa ryhmissä kuin erikseen.
Kognitiivisia vinoumia > Empatiakuilu

Taipumus aliarvioida tunteiden vaikutuksen voimakkuutta niin muissa kuin itsessä.
Kognitiivisia vinoumia > Informaatiovinouma

Taipumus etsiä tietoa jostakin, vaikkei se vaikuttaisi toimintaan. lähde?
Kognitiivisia vinoumia > Kasvisokeus

Taipumus olla huomioimatta kasvillisuutta ympäristössä ja vaikeus tunnistaa sekä arvostaa sen hyödyllisyyttä maapallolla.
Kognitiivisia vinoumia > Jonovaikutus

Odotettaessa puheenvuoroaan ryhmätilanteessa, esimerkiksi jos vuorot siirtyvät myötäpäivään, on ihmisillä taipumus unohtaa juuri häntä edeltäneen puhujan sanomiset.
Kognitiivisia vinoumia > Rajausefekti

Taipumus tehdä eri johtopäätöksiä samasta tiedosta sen perusteella, onko asia esitetty positiiviseen vai negatiiviseen sävyyn.
Kognitiivisia vinoumia > Ajansäästövinouma

Taipumus luulla, että aikaa säästyisi tai vähenisi sitä mukaa mitä nopeammin tai hitaammin esimerkiksi liikkuu.
Kognitiivisia vinoumia > Zeigarnikin efekti

Valmistumattomat tai keskeytetyt projektit muistetaan paremmin kuin valmiit.
Kognitiivisia vinoumia > Normaaliusvinouma

Kieltäytyminen varautumasta tai reagoimasta katastrofiin, jota ei ole koskaan tapahtunut aiemmin.
Kognitiivisia vinoumia > Strutsiefekti

Taipumus jättää huomioimatta ilmeisen negatiivinen asia tai ilmiö.
Kognitiivisia vinoumia > Halkominen tai mustavalkoajattelu

Suojamekanismi, jossa henkilöllä vaikeus yhdistää asian hyviä ja huonoja puolia järkeväksi kokonaisuudeksi, näkemättä vaihtoehtoja ääripäiden väliltä.
Kognitiivisia vinoumia > Instrumentin laki

Ylenpalttinen luottamus tuttua työkalua tai toimintatapaa kohtaan, samalla aliarvioiden vaihtoehtoisia menetelmiä, jotka eivät ole tuttuja.
Kognitiivisia vinoumia > Huomiointivinouma

Taipumus tehdä havaintoja sen hetkisen olotilan tai valloillaan olevien ajatusten mukaisesti, esimerkiksi jos on huonolla tuulella, niin henkilö huomioi ympäristöäänkin negatiivisemmin.
Kognitiivisia vinoumia > Tiedon kirous

Tietoisten tai enemmän opiskelleiden ihmisten vaikeus asettua vähemmän tietoisten näkökulmaan ongelmanratkaisutilanteessa.
Kognitiivisia vinoumia > Deklinismi

Taipumus tarkastella menneisyyttä suotuisasti ja tulevaisuutta negatiivisesti.
Kognitiivisia vinoumia > Nälkäinen tuomari -efekti

Oikeudelliseen päätöksentekoon ja mielialaan voivat vaikuttaa fysiologiset tekijät, kuten se, mitä tuomari oli syönyt aamiaiseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kognitiivinen vinouma Wikimedia Commonsissa
Daniel Kahneman: Ajattelu, nopeasti ja hitaasti.  Suomentanut Kimmo Pietiläinen. Terra Cognita.  ISBN 978-952-5697-55-1
Aschin käyttämiä kuvioita. Koehenkilön piti verrata viivojen A, B, ja C pituutta vertailukohteen pituuteen. Sosiaalinen paine vääristi pituuden arviointia.
Paavo Korhonen (päätoimittaja)

Paavo Tapani Korhonen (6. tammikuuta 1922 Viipuri – 20. syyskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja. Hän oli Pellervo-lehden päätoimittaja ja sai tiedonjulkistamispalkinnon 1978 lehden työryhmän jäsenenä.