stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Poimulehdet
Käyttö

Poimulehtiä viljellään puutarhoissa koristekasveina sekä syötäväksi salaattikasveina. Poimulehdillä voidaan myös värjätä lankoja kellanvihreiksi. Lääkekäytössä poimulehtiä on käytetty erityisesti erilaisten lievien naistenvaivojen hoidossa. Lehtien karvailla aineilla on haavoja parantava vaikutus.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Poimulehdet – Alchemilla
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Poimulehdet (Alchemilla)
Funet: Poimulehdet (Alchemilla)
Luomu.fi, tietoverkko: Poimulehdet (Alchemilla) (pdf)
ITIS: Alchemilla (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Alchemilla (englanniksi)
Flora of China: Alchemilla (englanniksi)
Prandsumõtsa lump

| Prandsumõtsa lump |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Võrun kunta
Koordinaatit:  57°46′12″N, 27°11′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Iskna jõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  metsäoja
Laskuoja:  oja Hanijärveen
Järvinumero:  VEE2143320
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  169,8 m  mpy. 
Pituus:  0,22 km  
Leveys:  0,14 km  
Rantaviiva:  0,553 km  
Pinta-ala:  1,6 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPrandsumõtsa lump 
Prandsumõtsa lump on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Hinsan kylässä sijaitseva järvi. Virolaisessa vesistönimistössä lump voidaan suomentaa lampi.
Maantietoa

Järvi on 220 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,6 hehtaaria. Se sijaitsee Haanjan ylängöllä Hinsan ja Holstan kylien välisellä metsäalueella. Järven pohjoisrannat ovat suota, jonne laskee pohjoisesta oja. Sen 550 metriä pitkä rantaviiva on muuten metsämaata. Järvi on autio eikä sinne tule tietä.
Luontoarvoja ja luokittelu

Ilmavalokuvista voi nähdä, että järven vedenpinta on vesikasvillisuuden peittämä. Järveä voi siksi pitää varsin matalana.
Vesistösuhteita

Prandsumõtsa lump kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen laskuoja on Iskna jõen sivuhaara. Oja alkaa järven pohjoispuolelta ja virtaa järven läpi. Se juoksee kohti lounasta, missä se putoaa alas Kütiorgin laaksossa sijaitsevaan Hanijärveen. Hanijärvestä on lyhyt oja Iskna jõgeen. Joki yhtyy Vohandu jõgeen 11 kilometrin päässä Kääpan taajaman lähellä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2 3  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Puntala

Puntala tarkoittaa ainakin seuraavia:
Puntalan leirintäalue Lempäälässä
Puntalan rautatieasema Ruokolahdella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Puntala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Primiero San Martino di Castrozza

| Primiero San Martino di Castrozza |
| --- | --- |
 Fiera di Primiero
 Primiero San Martino di Castrozza
 Koordinaatit: 46°10′38″N, 11°49′47″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Trentino-Etelä-Tiroli
Maakunta:  Trento
Perustettu:  1.tammikuuta 2016
Pinta-ala:  
 – Maa:  200,06  km²
Korkeus:  710 (min. 691 - maks. 3 192) m
Väkiluku (2014):  5 412 
 – Väestötiheys:  27,05  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Primiero San Martino di Castrozza on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun neljä kuntaa, Fiera di Primiero (462 asukasta), Siror (1 277 asukasta), Tonadico (1 520 asukasta) ja Transacqua (2 153 asukasta), yhdistyivät. Kunta sijaitsee Primieron laaksossa.
Tunnettuja kuntalaisia

Luigi Negrelli (s. Fiera di Primiero), itävaltalainen rautatieinsinööri ja rautatiealan pioneeri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Primiero San Martino di Castrozza Wikimedia Commonsissa
Trenton maakunta
Ala | Albiano | Aldeno | Altavalle | Altopiano della Vigolana | Amblar-Don | Andalo | Arco | Avio | Baselga di Pinè | Bedollo | Besenello | Bieno | Bleggio Superiore | Bocenago | Bondone | Borgo Chiese | Borgo Lares | Borgo Valsugana | Brentonico | Bresimo | Brez | Caderzone | Cagnò | Calceranica al Lago | Caldes | Caldonazzo | Calliano | Campitello di Fassa | Campodenno | Canal San Bovo | Canazei | Capriana | Carano | Carisolo | Carzano | Castel Condino | Castelfondo | Castel Ivano | Castello Tesino | Castello-Molina di Fiemme | Castelnuovo | Cavalese | Cavareno | Cavedago | Cavedine | Cavizzana | Cembra Lisignago | Cimone | Cinte Tesino | Cis | Civezzano | Cles | Cloz | Comano Terme | Commezzadura | Contà | Croviana | Daiano | Dambel | Denno | Dimaro Folgarida | Drena | Dro | Faedo | Fai della Paganella | Fiavè | Fierozzo | Folgaria | Fondo | Fornace | Frassilongo | Garniga Terme | Giovo | Giustino | Grigno | Imer | Isera | Lavarone | Lavis | Ledro | Levico Terme | Livo | Lona-Lases | Luserna | Madruzzo | Malosco | Malè | Massimeno | Mazzin | Mezzana | Mezzano | Mezzocorona | Mezzolombardo | Moena | Molveno | Mori | Nago-Torbole | Nave San Rocco | Nogaredo | Nomi | Novaledo | Ospedaletto | Ossana | Palù del Fersina | Panchià | Peio | Pellizzano | Pelugo | Pergine Valsugana | Pieve Tesino | Pieve di Bono-Prezzo | Pinzolo | Pomarolo | Porte di Rendena | Pozza di Fassa | Predaia | Predazzo | Primiero San Martino di Castrozza | Rabbi | Revò | Riva del Garda | Romallo | Romeno | Roncegno Terme | Ronchi Valsugana | Ronzo-Chienis | Ronzone | Rovereto | Roverè della Luna | Ruffrè-Mendola | Rumo | Sagron Mis | Samone | San Lorenzo Dorsino | San Michele all’Adige | Sant’Orsola Terme | Sanzeno | Sarnonico | Scurelle | Segonzano | Sella Giudicarie | Sfruz | Soraga | Sover | Spiazzo | Spormaggiore | Sporminore | Stenico | Storo | Strembo | Telve | Telve di Sopra | Tenna | Tenno | Terragnolo | Terzolas | Tesero | Tione di Trento | Ton | Torcegno | Trambileno | Trento | Tre Ville | Valdaone | Valfloriana | Vallarsa | Vallelaghi | Varena | Vermiglio | Vignola-Falesina | Vigo di Fassa | Villa Lagarina | Ville d’Anaunia | Volano | Zambana | Ziano di Fiemme
Puerto Ayora

| Puerto Ayora |
| --- | --- |
 Puerto Ayoran satamaa.
 Koordinaatit: 0°45′0″S, 90°19′0″W 
Valtio:  Ecuador
Maakunta:  Galápagossaaret
Kantoni:  Santa Cruz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,65 km²
Väkiluku (2015):  11 800
 – Väestötiheys:  4 453 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puerto Ayora on Galápagossaarten suurin kaupunki. Vuoden 2015 tietojen mukaan siellä asui 46,8 prosenttia saariryhmän asukkaista. Asukasluku oli siis noin 11 800.
Puerto Ayora sijaitsee Santa Cruzin saaren eteläosassa Bahía de la Academia -lahden rannalla. Puerto Ayoran pinta-ala vuonna 2009 oli noin 2,65 neliökilometriä.
Puerto Ayoran kaupunkikuva muistuttaa tavallista ecuadorilaista rannikkokaupunkia. Matkailu on tärkeä elinkeino. Galápagossaarten päälentokenttä on Baltran saarella noin tunnin matkan päässä Puerto Ayorasta.
Matkailun lisääntyminen on aiheuttanut myös ympäristöongelmia. Nopeasti kasvaneessa kaupungissa on epämääräisiä lähiöitä ja puolivlamiita hotelleja, suurin osa jätevedestä päätyy mereen käsittelemättä ja pohjavesi on likaantunut. Satamassa on paljon veneitä ja maissa avolavapakettiautoja turistien kuljettamista varten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puerto Ayora Wikimedia Commonsissa
Puerto Ayacucho

| Puerto Ayacucho |
| --- | --- |

 Puerto Ayacucho
 Koordinaatit: 5°39′0″N, 67°37′0″W 
Valtio:  Venezuela
Osavaltio:  Amazonas
Korkeus:  110 m
Väkiluku (2011):  84 114
Aikavyöhyke:  UTC-4
Suuntanumero(t):  0521
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puerto Ayacucho on Amazonasin osavaltion pääkaupunki Venezuelassa. Siellä on noin 84 000 asukasta.
Puerto Ayacucho sijaitsee Orinoco-joen varrella Aturesin putousten alapuolella. Putoukset estävät jokiliikenteen ylävirtaan, mutta maantie Samariapon jokisatamaan kiertää putousten ympäri. Valtatieyhteys Puerto Ayacuchoon vedettiin vasta 1970-luvulla. Suurin osa kaupungin liikenteestä kulkeekin Cacique Aramaren lentoaseman kautta.
ilmastodiagrammi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puerto Ayacucho Wikimedia Commonsissa
Punta La Marmora

Punta La Marmora
| --- | --- |
Sijainti:  Sardinia, Italia
Vuoristo:  Gennargentu (d) 
Korkeus merenpinnasta:  1 834 m
Prominenssi:  1 834  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Punta La Marmora (sardiksi Perdas Carpìas tai Pedras Carpìdas) on 1 834-metrinen vuori Sardinian saarella Italiassa. Se on Sardinian korkein vuori. Vuori on osa Gennargentun vuoristoa. Punta La Marmora sijaitsee Desulon ja Arzanan kuntien alueella Nuoron maakunnassa.
RN Generale Antonio Cantore

| RN Generale Antonio Cantore |
| --- | --- |
 Generale Antonio Cantore

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cantieri navali Odero, Sestri Ponente
Kölinlasku:  10. marraskuuta 1919
Laskettu vesille:  24. maaliskuuta 1921
Palveluskäyttöön:  1. heinäkuuta 1921
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 22. elokuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  645 t (standardi) 904 t (kuormattu)
Pituus:  73,54 m
Leveys:  7,32 m
Syväys:  2,4 m
Koneteho:  15 500 hv
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  106
Aseistus
Aseistus:  3 x 102 mm tykkiä 2 x 76 mm ilmatorjuntatykkiä 4 x 450 mm torpedoputkea 10 x miinaa
RN Generale Antonio Cantore (ital. Regia Nave Generale Antonio Cantore) oli Italian kuninkaallisen laivaston Generali-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 10. marraskuuta 1919. Alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1921 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 1. heinäkuuta.
Palvelus

Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (ital. torpediniere). Alus upotettiin 22. elokuuta 1942.
Profítis Ilías

Profítis Ilías (kreik. Προφήτης Ηλίας, ”Profeetta Elia”) on Kreikassa yleinen paikannimi, joka liittyy usein paikalla sijaitsevaan profeetta Elialle omistettuun kirkkoon tai kappeliin. Tällaisia kirkkoja on usein erityisesti korkeilla tai paikallisesti merkittävillä vuorilla, mistä syystä nimi on yleinen vuoren tai sen korkeimman huipun nimi. Nimi voi viitata muun muassa seuraaviin paikkoihin:
Kaupunginosia ja kyliä

Profítis Ilías, Ateenan kaupunginosa
Profítis Ilías eli Kastélla, Pireuksen kaupunginosa
Profítis Ilías, kylä Iraklionin kunnassa Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella
Kirkkoja ja luostareita

Profeetta Elian kirkko (Naós Profíti Ilía), kirkko Thessalonikissa
Profeetta Elian luostari (Moní Profíti Ilía), luostari Thíran saarella Santorínin saariryhmässä
Profeetta Elian skiitta (Skíti Profítou Ilioú), skiitta Áthosvuorella
Vuoria

Profítis Ilías, vuori Länsi-Makedoniassa
Profítis Ilías, vuori Ródoksen saarella
Profítis Ilías, vuori Thessaliassa
Profítis Ilías, vuori Thíran saarella Santorínin saariryhmässä
Profítis Ilías, yksi Aroánia-vuoren huipuista Peloponnesoksella
Profítis Ilías, yksi Erýmanthos-vuoren huipuista Peloponnesoksella
Profítis Ilías, yksi Falakró-vuoren huipuista Itä-Makedoniassa
Profítis Ilías, Kithairónas-vuoren korkein huippu Keski-Kreikassa
Profítis Ilías, Óchi-vuoren korkein huippu Euboialla
Profítis Ilías, yksi Ólympos-vuoren huipuista
Profítis Ilías, Óssa-vuoren korkein huippu Thessaliassa
Profítis Ilías, Taÿ́getos-vuoren korkein huippu Peloponnesoksella
Profítis Ilías, Antíparoksen saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Kálymnoksen saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Kéan saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Koufonísin saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Kýthnoksen saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Míloksen saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Mýkonoksen saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Nísyroksen saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Pátmoksen saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Psarán saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Sífnoksen saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Spétseen saaren korkein kohta
Profítis Ilías, Tíloksen saaren korkein kohta
Postitalo (täsmennyssivu)

Postitalo on Helsingin keskustassa sijaitseva Posti- ja telelaitoksen entinen pääkonttori.
Muita postitaloja:
Eckerön posti- ja tullitalo
Joensuun postitalo
Tampereen ensimmäinen postitalo
Tampereen postitalo
Tampereen vanha postitalo
Turun postitalo
Turun vanha postitalo
Viipurin postitalo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Postitalo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Postimäki

Mäkituvat Postimäellä
Postimäelle tyypillisiä olkitöitä
Postimäki on museo- ja kulttuurialue Ilolan kylässä yhdeksän kilometriä Porvoosta koilliseen. Mäellä sijaitsee yksi Suomen parhaiten säilyneistä aidoista mäkitupalaisalueista.
Vanhimmat säilyneet mäkituvat ovat peräisin 1700-luvulta. 1800-luvulla alueesta tuli tyypillinen mäkitupalaisasutus, missä asukkaat usein elättivät itsensä tekemällä käsitöitä. Täällä asuivat vaatturi, seppä ja suutari sekä olkitöitä tekevät naiset.
Huollosta ja korjauksista vastaa mäen omistaja Postimäen Kannatusyhdistys ry. [lähde? ]
1981 ensi-iltansa saanut Pölhölä-elokuva on kuvattu Postimäellä.
Aiheesta muualla

Museoviraston sivulla
Puerta del Sol

Puerta del Sol. Vasemmalla sisäänkäynti Solin metroasemalle.
Casa de Correos vasemmalla, Kaarle III:n ratsastajapatsas oikealla.
Puerta del Sol (suom. auringon portti) on yksi Espanjan pääkaupungin Madridin tunnetuimpia ja vilkkaimpia aukioita. Aukiolla yhtyy kymmenen katua, joista suurimmat ovat kaupungintalonkin ohitse kulkeva Calle Mayor ja Madridin liike-elämän keskus Calle de Alcalá.
Puerta del Sol oli alun perin yksi Madridia 1400-luvulla ympäröineen muurin porteista. Nimensä portti sai sijainnistaan: se oli kohti itää, josta aurinko nousee. Alkuperäinen portti purettiin vuonna 1570. 1600-luvusta 1800-luvulle alue oli tärkeä kauppapaikka. Nykyisen puoliympyräisen muotonsa aukio sai vuosina 1857–1862, kun useita ympäröiviä rakennuksia purettiin.
Aukion eteläpuolella on ranskalaisen arkkitehdin Jaime Marquet'n vuosina 1766–1768 postitaloksi rakennuttama Casa de Correos. Francon diktatuurin aikana rakennuksessa toimivat Espanjan sisä- ja turvallisuusministeriö, ja nykyään se on Madridin aluehallinnon käytössä. Muita Puerta del Solin nähtävyyksiä ovat muun muassa Madridin symboleja, karhua ja mansikkapuuta (espanjaksi el oso y el madroño) kuvaava veistos sekä kuningas Kaarle III:n ratsastajapatsas. Puerta del Solilla sijaitsee myös Espanjan maantieverkon nollapiste: hallintorakennuksen edessä on laatta, josta mitataan etäisyydet maan muihin kaupunkeihin.
Uudenvuodenaattona aukiolle kokoontuu tuhansittain ihmisiä ottamaan vastaan tulevaa vuotta. Perinteenä on, että hallintorakennuksen kello lyö 12 kertaa ennen puoltayötä ja juhlijat yrittävät nielaista viinirypäleen jokaisella lyönnillä. Niille, jotka tehtävässä onnistuvat, on tiedossa menestyksekäs vuosi. Tapahtuma on televisioitu vuodesta 1962 lähtien.
Puerta del Sol
Puerta del Sol on ollut osallisena useissa historiallisissa tapahtumissa. Näihin kuuluvat muun muassa kuningas Ferdinand VII:n kruunajaiset vuonna 1812, pääministeri José Canalejasin murha vuonna 1912 ja Espanjan toisen tasavallan julistaminen vuonna 1931.
Madridin metron asema, Sol, palvelee aluetta.
Puerta del Sol, Madrid -Casa de Correos
Puerta del Sol, Madrid.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puerta del Sol Wikimedia Commonsissa
SPAIN.INFO
Polypyrroli

Polypyrrolin rakenne
Polypyrroli eli PPy on aromaattinen ja heterosyklinen polymeeri, jonka monomeeri on pyrroli. Sitä käytetään esimerkiksi orgaanisen elektroniikan komponenttien valmistamiseen.
Ominaisuudet

Polypyrrolin molekyylimassa on tavanomaisesti 22 000–356 000 g/mol. Yhdisteen lasisiirtymälämpötila on noin 80 °C. Kuumennettaessa se hajoaa sulamatta noin 250–290 °C:n lämpötilassa. Polymeeri on puolikiteistä ja liukenematonta useisiin liuottimiin. Polypyrroli on itsessään sähköneriste (sähkönjohtavuus 10-11–10-10 S/cm), mutta douppaamalla saadaan sähkönjohtavuutta kasvatettua arvoon 10-5–1000 S/cm. Usein käytettyjä douppausaineita ovat esimerkiksi jodi, perkloorihappo, fluoriboorihappo ja p-tolueenisulfonihappo. Yhdisteen tiheys on 1,3–1,48 g/cm3.
Valmistus ja käyttö

Polypyrrolia valmistetaan hapettamalla pyrrolia. Hapettimena voidaan käyttää muun muassa vetyperoksidia, ammoniumpersulfaattia tai rauta(III)kloridia. Teollisesti käytetyin menetelmä on kuitenkin pyrrolin sähkökemiallinen hapetus. Tässä prosessissa polymeroitumisen käynnistää radikaalikationin muodostuminen. Polypyrrolin valmistus tehdään vedessä tai orgaanisessa liuottimessa.
Polypyrrolista valmistetaan kalvoja. Käyttökohteita ovat esimerkiksi superkondensaattorien, elektrodien ja sensorien valmistus.
Postitalonpoika

Postitalonpoika oli Ruotsin ja Suomen postilaitosta palveleva maanomistaja, jonka tehtävänä oli kuljettaa tai kuljetuttaa postia. Postitilat oli valittu valtateiden varsilta 20–30 kilometrin päästä toisistaan. Valantehnyt postitalonpoika piti tiettynä määräaikana hevosen ja täysi-ikäisen miehen, postirengin, lähtövalmiina postinkuljetusta varten. Jos edelliseltä postitilalta saapui postia, kuljetti mies hevosella sen seuraavalle postitilalle.
Postitalonpojista säädettiin 1636 Ruotsin ensimmäisessä yleisessä postijärjestyksessä, joka koski myös Suomea. Korvaukseksi postin kuljettamisesta postitilalliset saivat veronhuojennuksia ja vapauksia yleisistä rasituksista, kuten sotaväenotosta. Vuosisadan loppupuolella useimmat postitilat ottivat osaa ruotujakolaitokseen ja postinkuljetus korvattiin rahapalkkiolla. Vuonna 1704 postitalonpojille säädettiin erityinen turva hyökkäyksiä vastaan.
Postitalonpoikien kasvava tyytymättömyys ei horjuttanut järjestelmää, vaan se pysyi voimassa vuoden 1845 loppuun asti. Silloin mantereella kulkevaa postia alkoivat kuljettaa kestikievarikyydillä matkustavat postimiehet. Ahvenanmaalla ja Turun saaristossa postitalonpoikajärjestelmää käytettiin vuoteen 1910 saakka. Siellä sekä Eckerön ja Grisslehamnin välillä vesitse tapahtuvasta postin kuljetuksesta huolehtivat postitilallisten muodostamat 5–6-miehiset ruodut. Ne kuljettivat omilla postijahdeillaan postin ohella myös matkustajia. Eckerö–Grisslehamn-linjalla postia kuljettivat höyrylaivat jo 1870-luvulla, kun laivat alkoivat kulkea säännöllisesti myös talvella.
Punasiipipiispa

| Punasiipipiispa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Piispat Euplectes
Laji::  axillaris
Kaksiosainen nimi
 Euplectes axillaris  (Smith, 1838) 
Katso myös
   Punasiipipiispa Wikispeciesissä   Punasiipipiispa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punasiipipiispa (Euplectes axillaris) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Punasiipipiispaa tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Punasiipipeippo

| Punasiipipeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Palettipeipot Pytilia
Laji::  phoenicoptera
Kaksiosainen nimi
 Pytilia phoenicoptera  Swainson, 1837 
Katso myös
   Punasiipipeippo Wikispeciesissä   Punasiipipeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punasiipipeippo (Pytilia phoenicoptera) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Punasiipipeippoa tavataan Afrikassa Senegalista Etiopiaan ulottuvalla alueella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pyhtönen

| Pyhtönen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°06′13″N, 24°28′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  salmi Ukonselkään 
Järvinumero:  35.622.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,5 m  
Rantaviiva:  5,988 km  
Pinta-ala:  66,98 ha  
Saaria:  7 
 fiPyhtönen 
Pyhtönen  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Laksinperän kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 67 hehtaaria ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan 7 saarta. Sen rantaviivan pituus on 6,0 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Ukonselän lähialueeseen (35.622) se kuuluu.
Pukinmäkitalo

| Pukinmäkitalo> Kenttäkujan monitoimitalo |
| --- | --- |
 Pukinmäkitalon sisäänkäynti
Osoite:  Kenttäkuja 12, Helsinki
Sijainti:  Pukinmäki
Rakennustyyppi:  monitoimitalo
Valmistumisvuosi:  1985, 2000
Suunnittelija:  Kaarlo Leppänen Sinikka Kouvo Raimo Partanen
Omistaja:  Helsingin kaupunki
Käyttäjä:  Pukinmäenkaaren peruskoulu Pukinmäen kirjasto Helsingin työväenopisto
Julkisivumateriaali:  punatiili ruostuva  Cor-Ten-teräs
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pukinmäkitalo on Helsingin Pukinmäen kaupunginosassa sijaitseva julkinen rakennus, jossa toimivat Pukinmäen kirjasto, Pukinmäenkaaren peruskoulu ja Helsingin työväenopisto. Pukinmäkitalo sijaitsee Pukinmäen urheilupuiston luoteiskulmassa osoitteessa Kenttäkuja 12.
Rakennuksen ensimmäinen osa oli Kaarlo Leppäsen suunnittelema vuonna 1985 valmistunut yläasteen koulu, joka sisälsi myös Pukinmäen ensimmäiset varta vasten kirjastoksi suunnitellut tilat. Rakennusta laajennettiin Sinikka Kouvon ja Raimo Partasen suunnittelemana vuonna 2000, jolloin se sai nimen Pukinmäkitalo. Talon kaksikerroksinen ruokalasali toimii monitoimitilana ja juhlien pitopaikkana.
Talon sisäpihalla on Olli Salon graniittinen veistossarja Purukumin kolme hetkeä (2000). Aulassa on Nina Ternon pronssinen lammasveistos Kevät (1983) sekä lähistöllä asuneen säveltäjä Erkki Melartinin kodista siirretty kirjastonurkkaus. Koulun salissa on Melartinille kuulunut flyygeli.
RN Rosolino Pilo

| RN Rosolino Pilo |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cantieri navali Odero, Sestri Ponente
Kölinlasku:  19. elokuuta 1913
Laskettu vesille:  24. maaliskuuta 1915
Palveluskäyttöön:  25. toukokuuta 1915
Poistui palveluskäytöstä:  1. lokakuuta 1954
Tekniset tiedot
Uppouma:  625 t (standardi) 914 t (kuormattu)
Pituus:  73 m (kokonaispituus)
Leveys:  7,34 m
Syväys:  2,72 m
Koneteho:  15 500 shp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  95
Aseistus
Aseistus:  5 × 102 mm tykkiä 2 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä 4 × 450 mm torpedoputkea 10 × miinaa
RN Rosolino Pilo (ital. Regia Nave Rosolino Pilo) oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjänä ja toisessa maailmansodassa torpedoveneenä.
Valmistus

Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 19. elokuuta 1913. Alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1915 ja liitettiin laivastoon kaksi kuukautta myöhemmin 25. toukokuuta.
Palvelus

Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (ital. torpediniere). Alus poistettiin alusluettelosta 1. lokakuuta 1954.
Polypropyleeniglykoli

Polypropyleeniglykolin rakenne
PPG-400 liukenee veteen, mutta PPG-4000 ei
Polypropyleeniglykoli tai PPG on polyeettereihin kuuluva polymeeri. Polypropyleeniglykolilla on useita käyttökohteita.