stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuolemanjälkeinen elämä
Tapoja ja käsityksiä

Vainajala on tuonpuoleinen tai tuonpuoleisessa sijaitseva kuolleiden sielujen maa tai koti. Tuonpuoleisessa voi joskus olla monta vainajalaa, kuten kristityillä on taivas ja helvetti. Joissakin uskonnoissa kuolemanjälkeisen elämän lisäksi on toinenkin kuolemanjälkeinen vaihtoehto sielun kohtaloksi, kadotus. Kadotus tarkoittaa yleensä sielun tuhoutumista, mutta se voi olla myös synonyymi helvetille. Hautaamiseen liittyvien rituaalien eräs merkitys monissa kulttuureissa on auttaa sielua siirtymään tuonpuoleiseen. Jälleensyntymisessä ihmisen sielun uskotaan siirtyvän kuoleman jälkeen toiseen ruumiseen.
Monessa kulttuurissa kunnioitetaan tai palvotaan edesmenneitä esivanhempia. Yleisintä se on Kaukoidässä ja Afrikassa. Joskus esivanhemmille tarjotaan uhrilahjoja, joilla heidän elämänsä tuonpuoleisessa olisi mukavampaa. Toisissa kulttuureissa lahjoilla pyritään lepyttämään esi-isiä. Vainajilta voidaan myös pyytää apua tai neuvoja. Vainajan on usein uskottu ilmestyneen eläville kummituksena. Jotkut samastavat nykyisin enkelit ja vainajien henget toisiinsa, mutta alun perin kyseessä ovat kokonaan eri olennot.
Suomalaisista noin 40 prosenttia ajattelee, että kuolemanjälkeistä elämää ei ole. Vuoden 2011 kyselytutkimuksessa noin 40 prosenttia vastanneista uskoi kuolemanjälkeiseen elämään. Vuoden 2015 tutkimuksessa 34 prosenttia kyselyyn vastanneista uskoi kuolemanjälkeiseen elämään ja 37 prosenttia ei uskonut. Jälleensyntymiseen uskoi vuoden 2017 kyselyssä noin 13 prosenttia suomalaisista.
Eri kulttuureissa ja uskonnoissa > Esihistoria ja korkeakulttuurit

Esihistoriallisista haudoista on löydetty käyttöesineitä, joita vainajan uskottiin tarvitsevan tuonpuoleisessa. Joillain metsästäjä-keräilijöillä kuten Tansanian hadzoilla ei ole kuolemanjälkeisen elämän käsitettä, vaan heidän käsityksensä mukaan ihmisen henkinen olemassaolo lakkaa kuolemassa. Kuolemanjälkeiseen elämään uskovissa kulttuureissa on pystytetty temppeleitä ja muita rakennuksia, joissa ilmenee usko tuonpuoleiseen.
Eri kulttuureissa ja uskonnoissa > Muinainen Egypti

Muinaisen Egyptin uskonnossa kuolleiden valtakuntaa hallitsi jumala Osiris. Anubis-jumala johdatti kuolleen Osiriksen saliin, jossa hän joutui osoittamaan kelvollisuutensa päästäkseen vihannoiville kentille. Vainajan sydän punnittiin 42 jumalan läsnä ollessa Osiriksen vaa’alla Maatin sulkaa vasten. Kirjuri Thot kirjasi tuloksen muistiin ja vainaja pääsi joko Osiriksen kentille tai joutui kuolemaan toisen kerran, jolloin hän lakkasi olemasta.
Eri kulttuureissa ja uskonnoissa > Lähi-idän uskonnot

Lähi-idässä syntyneissä uskonnoissa, juutalaisuudessa, kristinuskossa ja islamissa, ihmisellä on kuoleman jälkeen mahdollisuus pelastua tai joutua kärsimykseen. Persialaisen zarathustralaisuuden mukaan viimeisellä tuomiolla hyvien ihmisten sielut saivat jatkaa elämäänsä ruumiillisissa kehoissa. Tämä käsitys levisi juutalaisten ajatteluun ja sitä kautta kristinuskoon ja islamiin. Ajatus kuolemattomasta sielusta on peräisin kreikkalaisesta kulttuurista. Varhaiskristityt uskoivat ristillä kuolleen Jeesuksen pikaiseen toiseen tulemiseen, josta seuraisi kaikkien kuolleiden ylösnousemus, viimeinen tuomio ja maailmanloppu. Kristittyjen Uuden testamentin 27 kirjassa näkyy kuolemanjälkeistä elämää koskevien näkemysten monimuotoisuus ja niiden synteesi kristillisessä ajattelussa.
Taivas oli vielä Vanhassa testamentissa Jumalan fyysinen asuinsija. Uuden testamentin ajan ja keskiajan välillä taivas alettiin nähdä onnellisena paikkana, johon kaikki uskovaiset pääsivät jumalallisten olentojen ja pyhimysten joukkoon turvaan tuskalta ja surulta. Taivaan vastakohdaksi varhaisessa kristinuskossa nähtiin helvetti, jossa kärsittiin tuskaa ja rangaistuksia. Taivaaseen pääsyn välitilaksi katolinen kirkko sijoitti kiirastulen niitä varten, joiden oli ensin sovitettava syntinsä eli uskonnon moraalin vastaiset teot.
Islamin mukaan ihminen joutuu kuoleman jälkeen välitilaan, josta hän siirtyy viimeisen tuomion jälkeen joko Helvettiin tai Paratiisiin. Haudassa ihminen saa vieraakseen enkelit nimeltä Munkar ja Nakir. Nämä kuulustelevat kuollutta hänen uskostaan profeetta Muhammediin. Uskovat saavat nähdä välähdyksen Paratiisista kun taas uskottomia kidutetaan. Marttyyrit pääsevät olemaan lähellä Paratiisin porttia tai lintuina Paratiisissa. Ennen murrosikää kuolleet lapset pääsevät kaikki Paratiisiin, koska šaria ei pidä lapsia täysivaltaisina ihmisinä ja vastuullisina teoistaan.
Eri kulttuureissa ja uskonnoissa > Idän uskonnot

Hindulaisen ja buddhalaisen käsityksen mukaan ihmiset ja eläimet syntyvät uudestaan jonakin toisena elävänä.  Buddhalaisuuden mukaan yksilöllä ei ole ikuista sielua. Buddhalaisten tavoitteena on päästä irti kuoleman ja jälleensyntymisen kierteestä eli samsarasta. Joissain mahajanabuddhalaisuuden suuntauksissa uskotaan taivaiden maailmaan, jonne hurskaat buddhalaiset pääsevät kuoleman jälkeen jatkamaan valaistumisen tavoittelua. Helvettiin taas joutuvat väliaikaisesti kärsimään erityisen syntiset yksilöt. Tiibetiläinen kuolleiden kirja opastaa vainajaa matkallaan tuonpuoleiseen.
Eri kulttuureissa ja uskonnoissa > Afrikan uskonnot

Afrikan perinteisissä uskonnoissa esivanhempien palvonta ja yhteydenpito heidän kanssaan ovat usein tärkeässä osassa. Esi-isät ovat afrikkalaisille kuitenkin edelleen vain vainajia, eivätkä he ole muuttuneet jumaliksi. Vähemmän merkittävät vainajat jäävät pelkiksi haamuiksi tai varjoiksi.
Eri kulttuureissa ja uskonnoissa > Suomen muinaisusko

Muinaissuomalaisilla vainaja jatkoi elämäänsä kuoleman jälkeen Tuonelassa tai Manalassa. Christfried Gananderin teoksen Mythologia Fennica mukaan kuoleman valtakunnan hallitsija oli Tuonelan morsian tai Tuonen neito, joka asui Kipumäessä.
Eri kulttuureissa ja uskonnoissa > Uudet uskonnot

1800-luvulla nousi spiritualismi, jossa viestittiin vainajien kanssa meedioiden välityksellä. Spiritualistit uskoivat, että kuolemassa sielu aluksi vain vetäytyy syrjään mutta ei katoa. Spiritualismin mukaan helvettiä, kadotusta, viimeistä tuomiota tai fyysisen kehon ylösnousemusta ei ole.
Jälleensyntymisen ajatus alkoi saavuttaa suosiota länsimaissa 1960-luvulta alkaen, kun itämaisten uskontojen suosio nousi. New age -ajattelussa jälleensyntyminen nähdään parantumisen ja kehittymisen mahdollisuutena.
Tiede

Usko kuolemanjälkeiseen elämään on vähentynyt monissa kehittyneissä maissa. Tieteen kehityksen myötä ruumiista erillisen sielun olemassaolo on kyseenalaistettu. Ihmiskehon on todettu toimivan fysiikan ja kemian lakien mukaisesti. Skeptikot ovat kysyneet, miten aivoista ja aineesta irrallaan oleva sielu olisi mahdollinen. Sielu-uskoa arvostelevien tutkijoiden mukaan kuolemanjälkeinen elämä on luonnonlakien perusteella mahdotonta. Tietoisuus on heidän mukaansa fysikaalinen ja kemiallinen toiminto, joka lakkaa kuoleman jälkeen. Aineen häviämättömyyden lain mukaan ruumiin aine ja energia säilyy maailmankaikkeudessa.
On spekuloitu, että ajatus kuolemanjälkeisyydestä kumpuaa ihmislajille ominaisesta intuitiivisesta ajattelusta: ihmisen on vaikeaa kuvitella elämän lakkaamista. Tiede ja kuolemanjälkeinen elämä kohtaavat niin sanottujen kuolemanrajakokemusten tutkimuksessa.
Kirjallisuutta

Heikkilä, Kai & Jokivuori, Pertti: Kuoleman salaisuus.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1994.  ISBN 951-26-3911-4.
Martin, Michael & Augustine, Keith (toim.): The Myth of an Afterlife. The Case against Life after Death.  Lanham, Maryland:  Rowman and Littlefield, 2015.  ISBN 978-0-8108-8677-3.  (englanniksi)
Saarela, Janne: Ylösnousemus ja kuolemanjälkeinen elämä.  Vantaa:  Aikamedia, 2024.  ISBN 978-952-252-695-3.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hasker, William: Afterlife The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Tiet taivaaseen ja helvettiin. Piirros vuodelta 1825.
Huneferin papyrys, noin 1275 eaa. Anubis tuo Huneferin tuomion saliin, jossa hänen sydämensä punnitaan sulkaa vasten. Ammit odottaa tulosta ja Thot kirjaa sen ylös. Horus esittelee Huneferin Osirikselle, jonka valtaistuimen takana ovat Isis ja Neftys.
La Tercera

| La Tercera |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Perustettu:  1950
Päätoimittaja:  José Luis Santa María Oyanedel
Sitoutuneisuus:  keskusta-oikeisto
Kotikunta:   Santiago de Chile
Kotimaa:  Chile
Kieli:  espanja
Aiheesta muualla
Kotisivu
La Tercera on chileläinen päivittäinen sanomalehti. Sen perusti Picó Cañasin perhe 7. heinäkuuta 1950, ja lehti on sittemmin kasvanut yhdeksi Chilen suurimmista. Sen tärkein kilpailija markkinoilla on El Mercurio.
Lehden päätoimittajana toimii José Luis Santa María Oyanedel. Lehden katsotaan edustavan keskusta-oikeistoa.
Vuodesta 2019 lähtien lehti on tehnyt yhteistyötä The Wall Street Journalin kanssa.
Lepinkäismonarkit

| Lepinkäismonarkit |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Lepinkäismonarkit Clytorhynchus  Elliot, 1870
Katso myös
   Lepinkäismonarkit Wikispeciesissä   Lepinkäismonarkit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lepinkäismonarkit (Clytorhynchus) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintusuku.
Lepinkäismonarkit elävät Tyynenmeren saarilla, lähinnä Fidžisaarilla.
Lepinkäismonarkkilajit

Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. Luokittelujen eroavuuksista johtuen lajisto voi olla erilainen eri lähteissä.
Fidžinlepinkäismonarkki Clytorhynchus nigrogularis
Lepinkäismonarkki Clytorhynchus vitiensis
Rennellinmonarkki Clytorhynchus hamlini
Santacruzinlepinkäismonarkki Clytorhynchus sanctaecrucis
Uudenkaledonianlepinkäismonarkki Clytorhynchus pachycephaloides
La Tchadienne

La Tchadienne (”Tšadilainen”) on Tšadin kansallislaulu aina maan itsenäistymisestä vuonna 1960. Laulun on sanoittanut Louis Gidrol opiskelijaryhmineen ja sen on säveltänyt Paul Villard.
Lepinkäissieppo

| Lepinkäissieppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Vangat Vangidae
Suku::  Megabyas
Laji::  flammulatus
Kaksiosainen nimi
 Megabyas flammulatus  (Verreaux & Verreaux, 1855) 
Katso myös
   Lepinkäissieppo Wikispeciesissä   Lepinkäissieppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lepinkäissieppo (Megabyas flammulatus) on vangojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Lepinkäissieppoa tavataan laajalla alueella Afrikan länsi- ja keskiosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kalajokilaakso (lehti)

| Kalajokilaakso |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  päivälehti
Julkaisija:  Hilla Group Oyj
ISSN:  ISSN 0784-3647
Perustettu:  1927
Päätoimittaja:  Jenni Kankaanpää
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Ylivieska
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  Broadsheet / tabloid
Ilmestymistiheys:  perjantai
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kalajokilaakso on Ylivieskassa ja Ylivieskan läpi virtaavan Kalajoen ympäristökunnissa, entisen Oulun läänin eteläosassa kerran viikossa ilmestyvä tilattava sanomalehti. Lehti ilmestyy perjantaisin. Sisarlehti Kalajaska on ilmaiseksi jaettava kaupunkilehti, joka ilmestyy keskiviikkoisin. Kalajokilaakso on joutunut supistamaan ilmestysmistiheyttään, sillä parhaimmillaan lehti ilmestyi jopa kuusi kertaa viikossa. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1927 lähtien ja sen perustaja oli Aarne Halla. Lehteä kustantaa Hilla Group Oyj. Lehden päätoimittajana pitkään toiminut Seppo Kangas jäi pois tehtävästään syksyllä 2021, minkä jälkeen vt. päätoimittajana toimi Kalajaskan päätoimittajaksi valittu Ismo Kunelius. Syksyllä 2022 Kalajokilaakson päätoimittajana aloitti Jenni Kankaanpää. Kesästä 2023 alkaen Kankaanpää on toiminut myös Kalajaskan päätoimittajana.
Kalajokilaakso-lehden levikki on 5 992 kpl (Levikkitutkimus 2014). Lehden keskustoimitus sijaitsee Ylivieskassa. Lehti painetaan samaan konserniin kuuluvan, Botnia Print Oy:n painossa Kokkolassa.
Aiheesta muualla

Sanomalehti Kalajokilaakson verkkolehti
Keski-Pohjanmaan Kirjapaino Oyj (Arkistoitu – Internet Archive)
Kambodžan lippu

Kambodžan nykyinen lippu.
Kambodžan nykyinen lippu on otettu käyttöön vuodesta 1993, sen jälkeen kun monarkia palautettiin maahan kansanäänestyksellä.
Vuodesta 1850 maalla on ollut lippu, johon on kuvattu Angkor Watin keskusta. Nykyinen sini-punalippu on myös ollut maan tunnuksena vuosina 1948–1970. Maa sai uuden lipun 9. lokakuuta vuonna 1970, kun kenraali Lon Nol esitteli maalle uuden symbolin Khmerin tasavallan aikana.
Demokraattisen Kamputsean lippu oli maan käytössä vuosina 1975–1979, ja lipussa oli kuvattu kolmitorninen keltainen Angkor Wat punaisella taustalla.
Kun Kambodžan kansantasavalta perustettiin vuonna 1979, maalle tuli uusi lippu, joka toimi maan tunnuksena aina vuoteen 1989.
Vuosina 1989–1991 maa tunnettiin nimellä Kambodžan valtio, ja sen lipussa oli sini-punataustat, jonka keskellä oli kultainen Angor Wat.
Kambodžan sisällissodan osapuolet sopivat aselevosta ja YK :n tukemat vaalit vuonna 1993 auttoivat palauttamaan järjestyksen. YK ehdotti maalle väliaikaista lippua, jossa oli vaaleansininen tausta, ja keskellä valkoinen Kambodžan kartta.
Vuosina 1863–1948 käytetty Kambodžan kuningaskunnan lippu Ranskan Indokiinassa.
Vuosina 1942–1945 toisen maailmansodan japanilaismiehityksen aikainen lippu.
Vuosina 1948–1970 käytetty Kambodžan kuningaskunnan lippu.
Vuosina 1970–1975 käytetty Khmerin tasavallan aikainen lippu.
Vuosina 1975–1979 käytetty Demokraattisen Kamputsean lippu.
Vuosina 1979–1989 käytetty Kambodžan kansantasavallan lippu.
Vuosina 1989–1991 käytetty Kambodžán valtion lippu.
YK:n vuosina 1992–1993 käytetty Kambodžan väliaikainen lippu.
Aasian valtioiden liput
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Afganistan | Arabiemiirikunnat | Armenia | Azerbaidžan | Bahrain | Bangladesh | Bhutan | Brunei |
| Etelä-Korea | Filippiinit | Georgia | Indonesia | Intia | Irak | Iran | Israel |
| Itä-Timor | Japani | Jemen | Jordania | Kambodža | Kazakstan | Kiina | Kirgisia |
| Kuwait | Laos | Libanon | Malediivit | Malesia | Mongolia | Myanmar | Nepal |
| Oman | Pakistan | Pohjois-Korea | Qatar | Saudi-Arabia | Syyria | Singapore | Sri Lanka |
| Tadžikistan | Taiwan | Thaimaa | Turkki | Turkmenistan | Uzbekistan | Venäjä | Vietnam |
Järvien kunnostus

Järvimaisema
Järvien kunnostus on toimintaa, jolla pyritään muuttamaan järven tilaa paremmaksi. Tavoitteena on muun muassa vesistön vesisyvyyden lisääminen ja vedenlaadun parantaminen. Kunnostustoimenpiteiden avulla järven virkistyskäyttöarvo kohenee, vedenlaatu ja järven eliöyhteisön elinolot paranevat. Kunnostuksen jälkeisinä vuosina harjoitetaan järven hoitoa, jolloin tavoitteena on ylläpitää kunnostustöissä saavutettua hyvää tilaa.
Yleistä

Vuosittain kunnostetaan muutamia kymmeniä järviä. Järvien kunnostustoimenpiteitä aiheuttavat eniten järvien mataluus, umpeenkasvu ja rehevöityminen. Suomessa kunnostustoimenpiteet ovat keskittyneet suurimmaksi osaksi reheviin järviin, sillä järven sisäisen kuormituksen ja hajakuormituksen seurauksena leväkukintojen määrä on pysynyt runsaana. Järvien kunnostusmenetelmiä on useita ja ne jaetaan biologisiin, kemiallisiin ja mekaanisiin menetelmiin. Menetelmät tukevat toisiaan ja niitä käytetään useampia saman kohteen kunnostamisessa, sillä kunnostustarve voi olla erilainen järven eri osissa. Järven kunnostaminen saattaa kestää jopa kymmeniä vuosia, riippuen kunnostustoimenpiteistä. Yleisempiä Suomessa käytettyjä kunnostusmenetelmiä ovat esimerkiksi vesikasvillisuuden niitto ja vedenpinnan nostaminen. Viime vuosien aikana yksi suosituimmista menetelmistä on ollut särkikalojen tehokalastus (= biomanipulaatio, ravintoketjukunnostus).
Lintuvesien kunnostus

Järvien kunnostuksen tavoitteet ovat vaihdelleet virkistyskäyttöä, veneilyä ja kalastusta palvelevasta kunnostuksesta lintuvesien kunnostukseen. Kunnostuksen mentelmät vaihtelevat tavoitteiden mukaan, ja eri tavoitteet voivat olla keskenään ristiriitaisia. Viime vuosina järvien, koskeikkojen ja muiden vesistöjen kunnostuksessa on painotettu lintuvesien kunnostusta. Lintuvedet, kuten luontaisesti rehevät matalat järvet, lammet ja lahdet sekä muut kosteikot ovat linnuille erityisen tärkeitä elinympäristöjä. Sen lisäksi, että lintuvesillä pesii runsaasti vesi- ja rantalintuja, ne ovat vesilintujen, kahlaajien ja varpuslintujen elintärkeitä muutonaikaisia levähdys- ja ruokailualueita. Noin puolet Suomen vesilintulajeista ja kahlaajista on arvioitu uhanalaisiksi. Useat lajit kärsivät erityisesti vesien rehevöitymisestä, umpeenkasvusta ja ravintokilpailusta kalojen kanssa. Monilla lintuvesillä ei ole vuosikymmeniin tehty mitään hoitotoimia. Myös rahoitus lintuvesien kunnostukseen on ollut riittämätöntä. Vuonna 2020 Suomessa käynnistettiin kymmenvuotinen HELMI-elinympäristöohjelma, jonka tärkeänä osana ovat lintuvesien ja perinneympäristöjen, kuten rantaniittyjen kunnostus ja hoito. Kuluvan hallituskauden aikana hankkeessa on tavoitteena kunnostaa 80 arvokasta lintuvettä.
Toimiviksi lintuveden kunnostusmenetelmiksi ovat osoittautuneet muun muassa veden pinnan nosto, rannat avoimina pitävä laidunnus, niitot, ruoppaukset sekä maan pintakerroksen kuoriminen ja vesiraja-alueiden äestäminen. Myös hoitokalastuksella, jonka tavoitteena on vähentää särkikalojen ja kasvattaa  petokalojen osuutta järvessä, voidaan saada nopeasti hyviä tuloksia. Esimerkiksi Lempäälän Ahtialanjärvellä tehokkaiksi keinoiksi linnuston auttamiseksi ovat osoittautuneet tekopesien ja -karien rakentaminen.
Kunnostustarpeen määrittäminen

Ennen kuin kunnostustoimenpiteet aloitetaan, järven kunnostustarpeen määrittämiseksi on tarpeellista selvittää järven tilaa muuttavat ja järven tilaan vaikuttavat tekijät. Veden laadun seuranta on tärkeää ja jos järvi sijoittuu vesien käyttökelpoisuuden luokittelussa tyydyttävään tai sitä huonompaan luokkaan, on järven kunnostustoimenpiteiden aloittaminen perusteltua. Seuraamalla veden laatua saadaan myös tietoa järven kuormituksen lähteistä. Ennen toimenpiteitä on myös hyvä määrittää järven kuormituksen alkuperä ja taso sekä järven kuormituksensietokyky. Järven kunnostustoimenpiteiden vaikutukset kasvillisuuteen ja veden tilaan jäävät helposti tilapäisiksi, jos hajakuormitusta ei oteta kunnostuksessa huomioon eikä kuormitusta saada pienenemään. Jos hajakuormitus on saatu laskemaan, mutta levähaitat ovat yhä ongelmana, niin tällöin ensisijaiset hoitotoimenpiteet ovat ne, jotka vähentävät järven sisäistä kuormitusta. Lisäksi ennen järven kunnostamista on hyvä selvittää sosiaaliset ja ekonomiset asiat, sillä eri ihmisryhmät saattavat kokea järven kunnostustarvetta eri tavoin. Järven kunnostamisessa on pyrittävä mahdollisimman tasapuoliseen eri tahojen näkemysten huomioimiseen ja kunnostuksessa on noudatettava rauhoitus- ja suojelumääräyksiä.
Kunnostusmenetelmän valinta

Tärkeä osa järven kunnostuksen suunnittelua on sopivien kunnostusmenetelmien valinta. Suurimmassa osassa kunnostustapauksissa eri kunnostustoimenpiteiden yhdistelmä tuo parhaan ratkaisun järven ongelmiin. Parhaimpaan lopputulokseen päästään toteuttamalla toimenpideyhdistelmiä, joissa alennetaan järven sisäistä ja ulkoista kuormitusta. Tärkeintä kunnostusmenetelmän valinnassa on huomioida järven lähtötiedot, kunnostuksen tavoitteet ja resurssit.
Ulkoisen kuormituksen vähentäminen

Ulkoisen kuormituksen vähentäminen on tärkeä osa järven kunnostusta, sillä suurin osa järven ongelmista johtuu valuma-alueelta tulevasta kuormituksesta. Ulkoinen kuormitus tulisi määrittää ja alentaa tasolle, jota järvi pystyy kestämään ilman rehevöitymistä. Hajakuormituslähteitä ovat esimerkiksi peltoviljely, karjatalous, metsätalous, haja-asutus ja luonnonhuuhtouma ja laskeuma. Hajakuormituksen vähentämistä voi yrittää esimerkiksi suojavyöhykkeiden perustamisen, ojaluiskien loiventamisen, haja-asutuksen jätevesien puhdistamisen, säätösalaojituksen ja peltoviljelyn tuotantomenetelmien kehittämisen avulla.
Kunnostusmenetelmiä > Rehevyyttä vähentävät menetelmät

Ravinnetulon kontrolli
Lasku-uomien luonnonmukaistus
Laskeutusaltaiden perustaminen ja kunnossapito
Kosteikkojen perustaminen tai ennallistaminen
Suojakaistojen (kapeampi, ei niittovelvoitetta)  muuttaminen suojavyöhykkeiksi (laajempi, maa köyhtyy niittojen myötä)
Muut maatalouden menetelmät, mm. talvinen kasvipeite, mittausperusteinen lannoitus
Veden hapetus
Ravintoketjukunnostus
Petokalojen istutus
Kalaportaiden perustaminen patojen yms. ohi
Fosforin kemiallinen saostus
Alusveden poistaminen
Kunnostusmenetelmiä > Monitavoitteiset kunnostusmenetelmät

Ruoppaus
Särkikalojen tehokalastus
Järven vedenpinnan nosto
Järven säännöstelyn kehittäminen
Vesikasvillisuuden kontrolli
Järven väliaikainen kuivattaminen
Kuivaruoppaus
Pohjan niittoköyhdytys
Varjopuiden istutus
Kunnostusmenetelmiä > Happamoitumisen torjunta

Kalkitus
Aiheesta muualla

Hulkkianjärven kunnostushanke tilapäisen kuivattamisen avulla 2009-2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
Järven tilan parantamisen hyödyt. Esimerkkinä Hiidenvesi. Ahtiainen, Heini. Suomen ympäristökeskus 2008. Helda-julkaisuarkisto. Viitattu 3.2.2017.
Särkikalojen tehokalastus
Limaskaa
Kambodžan maakunnat

Kambodžan maakunnat ovat maan ylimmän tason hallintoyksiköitä. 
Kambodža jaetaan 20  maakuntaan  (ខេត្ត – khet) ja neljään maakunnantasoiseen kuntaan (ក្រុង – krong). Maakunnat jaetaan edelleen piirikuntiin (srok), jotka vuorostaan jaetaan kuntiin (khum). Kunnat jaetaan piireihin (khan) ja edelleen kortteleihin (sangkat).
Oheisen taulukon ensimmäisen sarakkeen nimet vastaavat UNGEGN-translitteraatiota.  Toisen sarakkeen nimet ovat myös yleisesti käytössä, etenkin englanninkielisessä tekstissä.
Maakunnan tasoiset kunnat on merkitty taulukon pääkaupunkisarakkeeseen, koska niillä ei ole erillistä pääkaupunkia.
| UNGEGN | Ilman tarkkeita | Pääkaupunki | Pinta-ala (km²) | Väkiluku (3> 3.2008) | Kartalla |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Bântéay Méancheăy | Banteay Meanchey | Sisŏphŏn | 6 200 | 677 872 | 1 |
| Băt Dâmbâng  | Battambang | Băt Dâmbâng | 12 200 | 1 025 174 | 2 |
| Kâmpóng Cham | Kampong Cham | Kâmpóng Cham | 9 400 | 1 679 992 | 3 |
| Kâmpóng Chhnăng | Kampong Chhnang | Kâmpóng Chhnăng | 5 400 | 472 341 | 4 |
| Kâmpóng Spœ | Kampong Speu | Kâmpóng Spœ | 7 000 | 716 944 | 5 |
| Kâmpóng Thum | Kampong Thom | Kâmpóng Thum | 12 900 | 631 409 | 6 |
| Kâmpôt | Kampot | Kâmpôt | 4 700 | 585 850 | 7 |
| Kândal | Kandal | Ta Khmau | 3 600 | 1 265 280 | 8 |
|  Kaôh Kông | Koh Kong | Kaôh Kŏng | 11 000 | 117 481 | 9 |
| Kêb | Kep | kunta | 160 | 35 753 | 10 |
| Krâchéh | Kratié | Krâchéh | 11 800 | 319 217 | 11 |
| Môndôl Kiri | Mondulkiri | Sên Monorom | 13 600 | 61 107 | 12 |
| Ŏtâr Méancheăy | Oddar Meanchey | Sâmraông | 6 600 | 185 819 | 13 |
| Pailĭn | Pailin | kunta | 1 100 | 70 486 | 14 |
| Phnum Pénh | Phnom Penh | kunta | 375 | 1 327 615 | 15 |
| Preăh Seihânŭ | Sihanoukville | kunta | 2 500 | 221 396 | 16 |
| Preăh Vihéar | Preah Vihear | Tbêng Méancheay | 13 900 | 171 139 | 17 |
| Poŭthĭsăt | Pursat | Poŭthĭsăt | 12 500 | 397 161 | 18 |
| Prey Vêng | Prey Veng | Prey Vêng | 4 700 | 947 372 | 19 |
| Rôtanak Kiri | Ratanakiri | Bông Lông | 11 700 | 150 466 | 20 |
| Siĕm Réab | Siem Reap | Siĕm Réab | 11 400 | 896 443 | 21 |
| Stŏeng Trêng | Stung Treng | Stŏeng Trêng | 12 000 | 111 671 | 22 |
| Svay Riĕng | Svay Rieng | Svay Riĕng | 2 800 | 482 788 | 23 |
|  Takêv | Takeo | Takêv | 3 500 | 844 906 | 24 |
Kalevi Pyykönen

Kalevi Pyykönen (27. elokuuta 1934 Nurmes – 19. elokuuta 1994 Tukholma) oli suomalainen taidemaalari, joka maalasi kubistiseen tyyliin.
Pyykösen työskentelytapa oli rytmittäinen ja pitkäjännitteinen. Hän palasi samaan aiheeseen tai teokseen vuosienkin päästä.