stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heartbeat City
Kokoonpano

Ric Ocasek – komppikitara, syntetisaattori, laulu
Benjamin Orr – basso, laulu
Elliot Easton – soolokitara, taustalaulu
David Robinson – rummut, lyömäsoittimet, Fairlight-ohjelmointi
Greg Hawkes – kosketinsoittimet, Fairlight-ohjelmointi, taustalaulu
Arvostelut

Allmusic:
Robert Christgau: B
Aiheesta muualla

The Cars – Heartbeat City Discogsissa (englanniksi)
Hilly Lindqvist

Hilly Lindqvist (16. elokuuta 1889 Helsinki – 6. kesäkuuta 1967 Karinainen) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.
Lindqvist oli 1930-luvun lopulla näyttelijänä ja teatterinjohtajana Uudenkaupungin Työväen Näyttämöllä. Hän esiintyi tällöin muun muassa Ilo-Saiman roolissa Jaakko Lavin yhteiskunnallisessa näytelmässä Huuto kellarikerroksesta. Lindqvist näytteli vuosina 1942-1955 sivuosissa parissakymmenessä elokuvassa, rooleista merkittävimpiä olivat Jahnukaisen muori elokuvassa Katariina ja Munkkiniemen kreivi (1943) ja ilotyttö Saara elokuvassa Rakkauden risti (1946). Linqvist esiintyi myös radiokuunnelmissa ja hän oli 1940–1941 turkulaisen Teatteri Tarmon johtajana. Viimeiset 15 vuotta elämästään Lindqvist asui Karinaisissa, jossa hän kehitti Karinaisten nuorisoseuran näyttämötoimintaa ammattilaistasolle saakka.
Elokuvarooleja

Niin se on, poijaat! 1942, viihdytyskiertuetaiteilija
Uuteen elämään 1942, kapakkalaulaja
Suomisen Ollin tempaus 1942, kahvila-ruokala Olumpian emäntä
Tuomari Martta 1943, nainen käräjäsalissa
Katariina ja Munkkiniemen kreivi 1943, Jahnukaisen muori
Maskotti 1943, 3. taulunostaja
Neiti Tuittupää 1943, rouva Pellinen
Hiipivä vaara 1944, Kultaisen Lyhdyn kassa
Vaivaisukon morsian 1944, vanha eukko
Ballaadi 1944, nainen ensi-illassa
Vastamyrkky 1945, mökin mummo
Suviyön salaisuus 1945, Anna-muori
Suomisen Olli yllättää 1945, maatuska
Anna Liisa 1945, emäntä
Linnaisten vihreä kamari 1945, Linnaisten keittäjätär
Rakkauden risti 1946, ilotyttö Saara
Ylijäämänainen 1951, ravintola Kultalyhteen viinikassa
Suomalaistyttöjä Tukholmassa 1952, Svea, vuokraemäntä
Miljonäärimonni 1953, nainen iltamissa
Kuningas kulkureitten 1953, romani
2 hauskaa vekkulia 1953, 1. nainen
Hilmanpäivät 1954, Kekkilän emäntä
Opri 1954, hoidokki
Kaksi vanhaa tukkijätkää 1954, Sanna Honka, etumies Kari Hongan äiti
Onni etsii asuntoa 1954, siivooja
Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä 1954, Justiinan ompeluseuralainen
Hellspawn

| ”Hellspawn” Barathrum |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Fanatiko
 Julkaistu: 9. helmikuuta 2017
 Formaatti: digi
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 04.00
 Levy-yhtiö: Saturnal
Barathrumin muut singlet
| ”Black Flames and Blood” 2002 | ”Hellspawn” 2017 |   |
Hellspawn on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin single, joka julkaistiin vuonna 2017 levymerkillä Saturnal Records.
Kappaleet

Hellspawn – 04.00
Indian Arrows

| Indian Arrows |
| --- | --- |
Perustettu:  2010
Kaupunki:  Kolkata,  Intia
Kenttä:  Salt Lake Stadium
– kapasiteetti:  120 000
Sarja:   I-League
Värit:           
Omistaja:  Intian jalkapalloliitto
Päävalmentaja:  Avoinna
Infobox OKNimi-testi OK: 
Indian Arrows on intialainen jalkapalloseura Kolkatasta, Länsi-Bengalista. Seuran on perustanut Intian jalkapalloliitto vuonna 2010, ja sen tarkoituksena on toimia nuorten lahjakkaiden kansallisen tason jalkapalloilijoiden kasvattajaseurana. Seuran tavoitteeksi on asetettu tuottaa joukkueellinen maajoukkuetason pelaajia ajatellen vuoden 2018 MM-lopputurnausta Venäjällä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pailan Arrows
ITIL

ITIL v3 Elinkaarimallin rakenne
ITIL eli Information Technology Infrastructure Library on kokoelma käytäntöjä IT-palveluiden hallintaan ja johtamiseen. ITIL on prosessikehys, jota on käytetty ja kehitetty 20 vuotta. Mallin kehitys alkoi Englannissa valtionhallinnon hankkeena 1980-luvulla ja sitä kehittämään ja edistämään on perustettu käyttäjäyhdistys itSMF – IT Service Management Forum.
ITIL-konseptia täydentävät muut IT-johtamisen mallit, kuten Information Services Procurement Library (ISPL), the Application Services Library (ASL), Dynamic Systems Development Method (DSDM) ja Control Objectives for Information and related Technology (COBIT). Näiden yhteyksiä ja suhdetta ITILiin on tarkasteltu nykyisissä ITIL-kirjoissa.
ITIListä on saatavana viisi peruskirjaa ja erilaisia lyhennelmiä. Kirjat ovat lähinnä englanninkielisiä. Suomeksi löytyy nytmilloin? yksi taskukirja. ITIL Foundation -taskuopas on käännettävänä (09/2012).
ITIL® on Britannian OGC:n (Office of Government Commerce) rekisteröimä tavaramerkki ja oli aiemmin lyhenne sanoista Information Technology Infrastructure Library - Tietotekniikan infrastruktuurikirjasto. Nykyisin malliin viitataan vain ITILinä.
ITIL versio 4

ITILin nykyinen kokonaisuus, ITIL 4, julkaisu aloitettiin 18. helmikuuta 2019, kun ilmestyi ITIL Foundation book. ITIL 4:ssä prosessit on korvattu 34:llä toimintamallilla. Tämä helpottaa organisaatioiden kohdistamista ITIL:iin DevOps-, Agile- ja Lean-työmenetelmien kanssa. ITIL V4 ottaa käyttöön kokonaisvaltaisemman palvelunhallintafilosofian, mikä tekee siitä laajemman ja kattavamman nykypäivän IT-ympäristössä. ITIL 4 tuo uusia ideoita ja kehittää ITIL v3:n olemassa olevaa sisältöä. ITIL 4 tunnistaa kaksi keskeistä elementtiä:
Palveluarvojärjestelmä (SVS)
Neljän ulottuvuuden malli
ITIL versio 3

ITILin edellinen kokonaisuus julkistettiin kesäkuussa 2007 ja päivitettiin kesällä 2011. Siihen viitataan versiona kolme tai yleisesti ITILv3.
Malli oli ryhmitelty viiteen kirjaan. Aiemmat versiot 2 (julkistettu n. 2000, 8 kirjaa) ja 1 (julkistettu 90-luvun aikana, n. 34 kirjaa) ovat kehittyneet versiossa kolme palvelun elinkaaren kattavaksi prosessikirjastoksi.
ITIL versio 3 on kokoelma IT-tuotannon käytäntöjä ja ohjeistuksia. ITIL sisältää formaalit koulutus- ja sertifiointimallit. ITIL tukee ja auttaa täyttämään IT-palvelunhallinnan laatustandardin ISO20000 vaatimukset. Nykyaikaiset palvelunhallinnan johtamisen ja tuotannon työkalut ("ITSM-työkalut") noudattavat ITIL-mallia.[lähde? ]
ITIL-elinkaarimalli

ITIL-kehys on koottu kattamaan IT-palveluiden elinkaari. Mallin ydin on palvelustrategia, joka on pohjana palvelun suunnittelulle, transitiolle ja tuotannolle. Kaikkia näitä ympäröi jatkuva palveluiden kehittäminen. Elinkaarimalli on rakennettu käytännön IT-palvelutuotannon kokemuksista.
Kirjat sisältävät ohjeistuksia ja malleja prosessien määrittelyyn, organisointiin ja käyttöön ihmisten, prosessien ja teknologioiden kannalta. Palvelutuotannon organisoinnissa otetaan kantaa eri tuotantomalleihin myös partnerien avulla. Vuoden 2011 päivityksessä kirjoihin lisättiin valmiita malleja, dokumenttipohjia ja roolikuvauksia.
ITIL V3 rakenne

ITIL muodostuu kirjasarjasta, jotka kuvaavat ohjeistusta erilaisiin tilanteisiin ja tarjoaa käytäntöjä IT-palveluiden hallintaan. Versiossa kolme siirryttiin tarkastelemaan palvelun elinkaarta.
ITIL-kirjat ovat
Palvelustrategia
Palvelusuunnittelu
Palvelutransitio
Palvelutuotanto
Palvelun jatkuva parantaminen
ITIL V2 rakenne

Versio kaksi julkaistiin vuodesta 2000 lähtien. Se keskittyi tuki- ja toimitusprosesseihin. Kirjasarja käsitti käytännössä samat asiat kuin nykyinenkin versio, mutta muut osa-alueet jätettiin yleisesti huomioimatta. Jokainen kuvan palanen kuvastaa yhtä kirjaa.
ITIL V1 rakenne

Versio yksi oli nimenomaan kirjasto, kokoelma yksittäisiä kirjoja eri osa-alueilta. Kirjoja alettiin julkaista 1989 lähtien. Niitä julkaistiin vuosien mittaan kymmeniä.
ITILin tekijänoikeus ja omistajuus

Alusta asti ITIL-konsepti on ollut vapaasti saatavilla, mutta se on tekijänoikeudella suojattu. Tämä ei estä ITIL-konseptin käyttämistä. ITILin tekijänoikeuden omistaa Britannica Cabinet Office.
ITIL-konseptiin kohdistuva kritiikki

ITIListä on esitetty alusta asti paljon mm. seuraavanlaista kritiikkiä:
Kriitikot arvioivat, että ITIL nähdään ainoaksi vaihtoehdoksi ja poikkeavat ideat kumotaan näin vaikeuttaen toimintamallien kehittymistä
Myös liian laajamittainen ITIL-konseptin hyödyntäminen voi aiheuttaa suuria kustannuksia
Aiheesta muualla

Viralliset ITIL-sivut
Suomen IT Service Management Forumin kotisivut
ITILin lyhyt historia
Mallia hallinnoivan APMG:n kotisivut
Suomenkielinen ITIL-blogi
Linkedin: ITIL Suomi
The OGC website
IT Service Management Forum (Arkistoitu – Internet Archive)
ITSMF International's Publication Committee and ITSMF books (Arkistoitu – Internet Archive)
The ITSM PORTAL (Arkistoitu – Internet Archive)
The ITIL definition site
The ITIL Forum
CIO-lehden artikkelikokoelma (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIL - versio 2
Hikaru no go

| Hikaru no go |
| --- | --- |
Genre: urheilu, draama 
Manga
Tekijä: Yumi Hotta
Julkaisija: 
Sarjajulkaisulehti: Shonen Jump
Ensimmäinen painatus: 1998 – 2003
Kirjojen lukumäärä:  
Hikaru no go (jap. ヒカルの碁) on japanilainen animaatiosarja eli anime, joka perustuu samannimiseen mangaan.
Manga

Hikaru no go -mangasarja ilmestyi japanilaisessa Shonen Jump -lehdessä vuoden 1998 tammikuusta alkaen vuoden 2003 huhtikuuhun asti. Sarjaa kirjoitti Yumi Hotta ja piirsi Takeshi Obata. Viz Media julkaisi sarjan englanninkielisessä Shonen Jumpissa 2. joulukuuta 2003 - 4. maaliskuuta 2008. Pokkareina Viz Media alkoi julkaista Hikaru no Gota 8. kesäkuuta 2004.
Anime

Animesarjan tuotti Studio Pierrot ja esitti TV Tokyo ja KIDS STATION. Sarja pyöri 2001-2003 ja sitä tehtiin 75 jaksoa. Vuoden 2004 uudenvuoden spesiaali on jatkoa tv-sarjalle.
Kuudesluokkalainen Hikaru löytää isoisänsä ullakolta vanhan go-laudan, josta hän yrittää pyyhkiä pois veren, kunnes laudasta nousee Fujiwarano Sain haamu, joka oli ollut keisarin go-opettaja. Sai on aiemmin ollut olemassa toisenkin ihmisen "sisällä", nimittäin Honinbo Shusakun. Sai haluaa pelata gota, mutta Hikarulla ei ole minkäänlaista kiinnostusta sitä kohtaan. Sain painostuksesta Hikaru kuitenkin antaa Sai pelaa eräässä go-salongissa kuudesluokkalaisen pojan, Toya Akiran kanssa. Sai voittaa hänet, ja myöhemmin käy ilmi, että poika olisi jo tarpeeksi hyvä tulemaan ammattilaispelaajaksi. Myöhemmin Hikaru antaa Sain pelata gota internetissä, mikä nostaa suuren kohun ammattipelaajien keskuudessa. Hikaru perustaa kouluun oman go-kerhon, mutta päättää ruveta inseiksi ja päästä sitä kautta ammattilaisten sarjaan, jotta pystyisi pelaamaan kilpailijaansa Toya Akiraa vastaan. Kun Hikaru on päässyt inseiksi, Sai alkaa huolehtia, että saako hän itse pelata enää koskaan. Loppujen lopuksi Hikarusta tulee ammattilaispelaaja ja Sai katoaa. Sain katoamisen jälkeen Hikaru lopettaa gon pelaamisen, sillä luulee, ettei saa Saita takaisin jos pelaa gota, mutta pelatessaan go-peliä vastentahtoisesti insei-ystävänsä kanssa hän ymmärtää, että ainoa tapa saada Sai takaisin on pelata mahdollisimman paljon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hikaru no go   Anime News Networkissa (englanniksi)
Hikaru no go   Anime News Networkissa (englanniksi)
Hugh

Hugh (myös Chucus tai Chugus) oli Austrasian major domus vuosina 617–623. Hänen seuraajansa oli Pipin I.
Ilpo Linko

Ilpo Ilkka Kalevi Linko (18. heinäkuuta 1937 Pori – 24. lokakuuta 2017) oli suomalainen diplomi-insinööri ja kauppatieteen maisteri, joka toimi Rastorin pitkäaikaisena toimitusjohtajana.
Ilpo Linko syntyi varatuomari Visa Frans Lingon ja Ellen Mathilda Kivisen perheeseen. Hän avioitui Mona Carita Kihlströmin kanssa.  Linko valmistui diplomi-insinööriksi 1959 ja kauppatieteen  maisteriksi 1971. Linko toimi Mec-Rastorin varatoimitusjohtajana 1967–1974 ja H. B. Maynard & Co:n palveluksessa Lontoossa 1974–1975. Kaukomarkkinoiden toimitusjohtaja Linko oli 1975–1977 ja Rastorin vuodesta 1977. Hän työskenteli Rastorin toimitusjohtajana parikymmentä vuotta, aina vuoteen 1996 saakka.
Ilpo Mansnerus

| Ilpo Mansnerus |
| --- | --- |
 1962
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ilpo Kaarlo Severi Mansnerus
Syntynyt: 30. tammikuuta 1943 (ikä 81) Savonlinna
Ammatti:  muusikko, säveltäjä
Muusikko
Soittimet:  huilu
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ilpo Kaarlo Severi Mansnerus (s. 30. tammikuuta 1943 Savonlinna) on suomalainen huilutaiteilija ja orkesterinjohtaja, Juho Alvaksen, Aurèle Nicolet’n ja Jorma Panulan oppilas. Hän on ollut Radion sinfoniaorkesterin äänenjohtaja 1966–1976, Sibelius-Akatemian huilusoiton lehtori 1968–1977 ja myöhemminkin, Kansallisoopperan musiikkijohtaja 1976–1986. Hän levyttänyt musiikkia soolohuilulle ja säveltänyt näyttämömusiikkia.
Ilpo Mansneruksen puoliso on vuodesta 1978 ollut huilutaiteilija Anja Voipio (s. 1953). Alttoviulisti Jouko Mansnerus (s. 1950) on Ilpo Mansneruksen veli.
Indian (lentoyhtiö)

| Indian इंडियन |
| --- | --- |
 IATA: IC  –  ICAO: IAC 
Kutsukoodi:  INDAIR
Perustettu:  1953
Solmukohdat:    Chhatrapati Shivajin kansainvälinen lentoasema (Mumbai)  Indira Gandhin kansainvälinen lentoasema (Delhi) 
Emoyhtiö:  NACIL
Kotipaikka:   Mumbai, Intia
Kanta-asiakasohjelma:  Flying Returns
Allianssi:  Star Alliance (2011)
Yhtiön sivut:  www.indianairlines.in
Indian (hindiksi इंडियन), aiemmin Indian Airlines (hindiksi इंडियन एयरलाइंस) oli intialainen lentoyhtiö, jonka kotipaikka oli Mumbai. Yhtiö oli toinen kahdesta valtio-omisteisesta intialaisesta lentoyhtiöstä, toinen on Air India.
Lentoyhtiö sai nykyisen nimensä joulukuussa 2005. Intian hallitus ilmoitti vuonna 2007 että lentoyhtiöt Indian ja Air India yhdistetään. Osana yhdistymistä perustettiin National Aviation Company of India Limited (NACIL) -yhtiö, johon Air India (ja sen tytäryhtiö Air India Express) ja Indian (ja sen tytäryhtiö Alliance Air) yhdistetään. Yhdistymisen jälkeen lentoyhtiö sai nimen Air India.
Indian Airbus A320
Käännös suomeksi
Hotguitars

Hotguitars on vuonna 2003 perustettu porilainen sähkökitaraduo, jonka muodostavat T-mu Korpipää ja Jyrki Laiho. Duo soittaa improvisoitua noise rockia konerumputaustoja vasten. Sen vuonna 2007 ilmestyneellä albumilla …pronounced [hot gi’ta:s] vierailevat muun muassa Tommy Lindgren ja Pekka Kuusisto.
Kokoonpano

T-mu Korpipää (kitara, rumpuohjelmointi, äänet)
Jyrki Laiho (kitara, äänet)
Julkaisut > Albumit

Duets, Duels & D.I.Y's (CDr) (Kevyt Nostalgia, 2004)
Hierarkia (yhdessä Santtu Puukan kanssa) (Karkia Mistika Records, 2005)
…pronounced [hot gi’ta:s] (BV² Produktions, 2007)
Julkaisut > Singlet/EP:t

Split 7" (yhdessä Drake's Medicinen kanssa) (Kevyt Nostalgia / Sweetcore Records, 2004)
Confessions (MiniCD) (BV² Produktions, 2004)
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut (englanniksi)
Yhtyeen MySpace-sivut (englanniksi)
Hotguitars Bad Vugumin sivuilla (englanniksi)
Hugh Aston

Hugh Aston (n. 1485 – 1558) oli brittiläinen säveltäjä. Vaikka häneltä ei ole säilynyt paljoa teoksia, hän on tunnettu hänen kosketinsoitinmusiikkinsa ansiosta. Vuosina 1510–1525 Aston eli Lontoossa. Vuosina 1525–1548 hän toimi kuoromestarina St. Mary Newarke Hospital and Collegessa Leicesterissä.
Astonilta on kosketinsoitinmusiikin lisäksi säilynyt neljä uskonnollista vokaaliteosta:
viisiääninen Missa Te Deum
kuusiääninen Missa Videte manus meas
viisiääninen Gaude mater matris Christe
viisiääninen Te Deum laudamus
Ilari Moisala

| Ilari Moisala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. tammikuuta 1985 (ikä 39) Oulu
Jääpallon pelaaja
Pituus:  183
Paino:  80
Seura:   OLS
Pelinumero:  46
Pelipaikka:  Puolustaja
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
–2004:  OPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2007 |  OPS | – | (–) |
| 2007–2010 |  OLS | – | (–) |
| 2010–2011 |  HIFK | – | (–) |
| 2011–2015 |  Brobergs IF | – | (–) |
| 2015–2016 |  IFK Vänersborg | – | (–) |
| 2016–2017 |  HK Volga Uljanovsk | 31 | (1) |
| 2017–2019 |  Brobergs IF | – | (–) |
| 2019–2021 |  AIK |  |  |
| 2021- |  OLS |  |  |
Maajoukkue
| 2008– |  Suomi | 78 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4.11.2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4.11.2017.
Ilari Moisala (s. 9. tammikuuta 1985 Oulu) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Bandyliigassa pelaavaa Oulun Luistinseuraa.
Moisala on pelannut urallaan kymmenet MM-kisat.  Hänet valittiin vuoden jääpalloilijaksi vuonna 2014.
Saavutukset

MM-hopeaa: 2011, 2016
MM-pronssia: 2010, 2017, 2019
SM-kultaa: 2008 (OLS), 2009 (OLS) ja 2011 (HIFK)
Elitserienin hopea: 2021 (AIK)
Henkilökohtaisesti
Vuoden jääpalloilija: 2014
Hugh Cairns (neurokirurgi)

Hugh Cairns valokuvassa.
Hugh William Bell Cairns (26. kesäkuuta 1896 – 18. heinäkuuta 1952) oli brittiläinen neurokirurgi. Hän taisteli ensimmäisessä maailmansodassa ja toisen maailmansodan aikana hän työskenteli armeijan palveluksessa neurokirurgian saralla. Myös suomalaisessa sota-ajan neurokirurgiassa hyödynnettiin Cairnsin havaintoja ja oppeja.
Cairns oli yksi T. E. Lawrencea hoitaneista lääkäreistä tämän kohtalokkaan moottoripyöräonnettomuuden jälkeen. Tapauksesta vaikuttunut Carns aloitti myöhemmin tutkimuksen, joka johti moottoripyöräkypärien käyttöpakkoon.
Ilari Nummi

| Ilari Nummi |
| --- | --- |
 Ilari Nummi Turun kirjamessuilla 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1961 (ikä 63)
Ammatti:  elokuvaohjaaja teatteriohjaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ilari Nummi (s. 6. tammikuuta 1961) on suomalainen elokuva- ja teatteriohjaaja. Nummi valmistui elokuvaohjaajaksi Taideteollisesta korkeakoulusta ja laajensi toimintansa teatteriin jo opiskeluaikanaan. Alkuvuodesta 2007 hänestä tuli Tampereen yliopiston ensimmäinen teatteritaiteen tohtori opinnäytetyöllä Audiovisuaalinen draama. Metodina vuorovaikutus.
Nummen esikoiselokuva Kauhun millimetrit (1992) on myös toistaiseksi jäänyt hänen ainoaksi pitkäksi elokuvakseen. Se on harvinaislaatuinen suomalainen kauhuelokuva nuoresta naisesta, jonka ympärillä tapahtuu outoja asioita. Elokuvan käsikirjoitti Nummen veli Markus Nummi.
Ilari Nummi on runoilija Lassi Nummen poika.
Aiheesta muualla

Ilari Nummi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ilari Nummi Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Huancayo

| Huancayo |
| --- | --- |
 Huancayon katedraali
 lippu:  vaakuna
 Huancayo
 Koordinaatit: 12°4′S, 75°13′W 
Valtio:  Peru
Alue:  Junín
Maakunta:  Huancayo
Perustettu:  1572
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Dimas Aliaga Castro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  319,41 km²
Korkeus:  3 270 m
Väkiluku (2007):  323 054
 – Väestötiheys:  1 011 as./km²
 
 www.munihuancayo.gob.pe 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Huancayo on Junínin alueen pääkaupunki Perussa. Vuonna 2007 siellä oli noin 323 000 asukasta. Se sijaitsee Andien vuoristossa noin 3250 metrin korkeudessa.
Huancayo on Perun Andien keskiosan keskeinen kaupunki. Siellä toimii kolme yliopistoa: Universidad Peruana Los Andes (UPLA), Universidad Nacional del Centro del Peru (UNCP) ja Universidad Continental de Ciencias e Ingenieria (UCCI).
Huancayon seudun alkuperäisväestöä ovat huanca-intiaanit. Ensimmäisen Andien alueen espanjalaisen pääkaupungin Jaujan perusti Pizarro 45 km pohjoiseen Huancayosta Huancat vastaanottivat espanjalaiset vapauttajinaan ja tuhansia huancasotureita liittyi espanjalaisten valloitusretkeen Cuscoon.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huancayo Wikimedia Commonsissa
Hasekura Tsunenaga

Hasekura Roomassa
Hasekura Rokuemon Tsunenaga (jap. 支倉六右衛門常長) (1571–1622) oli japanilainen samurai ja Sendain daimion Date Masamunen vasalli. Hän johti maansa lähetystön matkaa Meksikoon ja myöhemmin Eurooppaan vuosina 1613–1620, jonka jälkeen palasi Japaniin. Hasekura oli ensimmäinen Japanin edustaja Amerikan maaperällä.
Euroopassa hänen lähetystönsä kävi Espanjassa, Ranskassa ja Italiassa, ja tapasi paavi Paavali V:n ja Espanjan kuningas Filip III:n. Hasekura kääntyi kristinuskoon ja kastettiin Espanjassa.
Espanjan lähestyminen

Espanjalaiset aloittivat purjehtimisen Tyynenmeren yli Meksikon ja Kiinan välillä, käyttäen Filippiinejä Aasian pään kantasatamanaan. Kosketuksia japanilaisiin alkoi tulla, kun espanjalaiset laivat haaksirikkoutuivat myrskyissä Japanin saarille. Espanjalaiset toivoivat voivansa tehdä Japanissa kristillistä lähetystyötä. Espanjalaisten pyrkimykset saada vaikutusvaltaa Japanissa kohtasivat jesuiittojen, portugalilaisten ja hollantilaisten vastustusta, sillä nämä eivät halunneet antaa Espanjalle osuutta Japanin kaupasta.
Vuonna 1609 espanjalainen kaljuuna San Francisco  jäi myrskyn kouriin matkallaan Manilasta Acapulcoon ja päätyi Japanin rannikolle Chibassa lähellä Tokiota. Miehistö pelastettiin, ja laivan kapteeni Rodrigo de Vivero tapasi Japanin johtajan Tokugawa Ieyasun. Neuvotteluista seurasi sopimus, jonka mukaan Espanja sai perustaa tehtaan Itä-Japaniin, kaivosasiantuntijoita tulisi Nueva Españasta, espanjalaiset laivat saisivat hädän tullen käydä Japanin satamissa ja Japani lähettäisi lähettilään käymään Espanjan hovissa.
Diplomaattisuhteiden solmiminen

Fransiskaanimunkki Luis Sotelo, joka teki käännytystyötä sai shōgunin lähettämään itsensä lähettilääksi Uuteen Espanjaan (Meksikoon). Sotelon ensimmäisen matkan jälkeen Meksikosta tuli Sebastian Vizcaino lähettilääksi Japaniin.
Shōgun päätti rakennuttaa kaljuunan viemään Vizcainon, Sotelon ja japanilaisen lähetystön Meksikoon. Työ annettiin Idate Masamunelle, jonka nimesi vasallinsa Hasekura Tsunenagan hankkeen johtoon. Kaljuuna valmistui 45 päivässä, kun sitä teki 800 laivanrakentajaa, 700 seppää ja 3 000 kirvesmiestä.
Japanin lähetystön tavoitteena oli keskustella Espanjan kruunun kanssa kauppaehdoista Madridissa ja tavata paavi Roomassa. Sotelo painottaa omissa muistiinpanoissaan matkan uskonnollista ulottuvuutta.
Tyynenmeren ylitys

Valmistuttuaan laiva lähti 28. lokakuuta 1613 kohti Meksikon Acapulcoa. Laivalla oli 180 henkeä, joihin kuului 10 shōgunin samuraita, 12 Sendain samuraita, 120 japanilaista kauppiasta, merimiehiä ja palvelijoita sekä noin 40 espanjalaista ja portugalilaista.
Laiva saapui Acapulcoon 14. tammikuuta 1614 kolmen merellä vietetyn kuukauden jälkeen, ja lähetystö otettiin vastaan suurin juhlallisuuksin. Lähetystön varsinainen matkakohde oli Eurooppa. Se vietti kuitenkin jonkun aikaa Meksikossa, ja jatkoi sitten Veracruziin noustakseen Don Antonio Oquendon laivaston matkaan. Laivasto lähti kohti Eurooppaa 10. kesäkuuta. Hasekuran oli jätettävä pääosa seurueestaan Meksikoon odottamaan lähetystön paluuta Euroopasta.
Espanja

Laivasto saapui Espanjaan 5. lokakuuta 1614, ja tapasi kuningas Filip III:n 30. tammikuuta 1615. Hasekura jätti kuninkaalle Date Masamunen lähettämän kirjeen sekä ehdotuksen kauppaliitosta. Kuningas vastasi tekevänsä voitavansa näiden pyyntöjen täyttämiseksi. Kuninkaan rippi-isä kastoi Hasekuran ja antoi tälle uuden nimen Felipe Francisco Hasekura.
Ranska

Matkattuaan Espanjan halki lähetystö nousi Välimerellä kolmen espanjalaisen fregatin kyytiin ja suuntasi kohti Italiaa. Huonon sään johdosta he joutuivat viipymään muutamia päiviä Ranskassa Saint-Tropez'n satamassa, jossa heidät vastaanotti paikallinen ylimystö. Tapaus herätti laajaa huomiota kansan keskuudessa.
Italia

Lähetystö jatkoi matkaansa Italiaan, jossa he tapasivat paavi Paavali V:n Roomassa marraskuussa 1615. Hasekura toimitti paaville kullatun kirjeen, jossa pyydetään kauppaliittoa Japanin ja Meksikon välille ja kristittyjen lähetyssaarnaajien lähettämistä Japaniin. Paavi lupasi lähetyssaarnaajat, mutta jätti kauppaliittokysymyksen Espanjan kuninkaan ratkaistavaksi. Hasekura sai Rooman kunniakansalaisuuden; tähän liittyvät asiakirjat ovat edelleen esillä Sendaissa.
Toinen vierailu Espanjaan

Hasekura palasi Espanjaan ja tapasi kuninkaan uudelleen. Kuningas hylkäsi kauppasopimuksen sillä verukkeella, että lähetystö ei ollut Japanin todellisen johtajan Tokugawa Ieyasun edustaja. Lähetystö lähti Sevillasta kohti Meksikoa kesäkuussa 1617 vietettyään kaksi vuotta Euroopassa.