stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaarina Sivonen

| Kaarina Sivonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. elokuuta 1954 (ikä 70) Kiuruvesi
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  mikrobiologian professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (MMM 1982, MMT 1988)
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  Mikrobiologia (erityisesti syanobakteerit ja sinilevät), mikrobiekologia- ja molekyylibiologia, toksiinit, bioaktiiviset aineet
Palkinnot:  Helsingin kaupungin tiedepalkinto (2001), Suomalaisen tiedeakatemian jäsen (2002–), SVR R1 (2016)
Aiheesta muualla
Kaarina Sivonen Tuhat-tutkijaportaalissa
Anna Kaarina Sivonen (s. 23. elokuuta 1954 Kiuruvesi) on suomalainen sinilevätutkija ja Helsingin yliopiston mikrobiologian professori. Hän johtaa mikrobivarantojen tutkimusryhmää. Hän toimi Suomen Akatemian rahoittamana akatemiaprofessorina vuosina 2000–2010.
Sivonen tuli ylioppilaaksi Kiuruveden yhteislyseosta 1974. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, jossa suoritti maatalouden ja metsätieteen maisterin sekä tohtorin tutkinnot (MMM 1982, MMT 90). Osana opintojaan hän oli stipendiaattiina Unkarin Budapestissä Eötvös Lorand yliopistossa (1979–1980). Hän suoritti jatko-opintoja Yhdysvalloissa Wrightin osavaltionyliopistossa (Dayton, Ohio; 1988). Hänen englanninkielinen mikrobiologian alaan lukeutuva väitöskirjansa (1990) oli otsikoitu Toxic cyanobacteria in the Finnish freshwater and the Baltic Sea. Hän on ollut Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1996.
Sivonen toimi Helsingin yliopistossa tutkimusavustajana (1982–1984) ja nuorempana tutkijana (1984–1986). Sitten hän oli Suomen Akatemian tutkimusassistentti (1986–1990) ja nuorempi tutkija (1990–1996). Tänä aikana hän oli vierailevana post-doc tutkijana Yhdysvalloissa: Wrightin osavaltionyliopistossa (1990–1991), ja Chicagon yliopistossa (Illinois; 1991–1992). Hän työskenteli Helsingin yliopiston tutkijana vuosina 1996–1997 ja Suomen Akatemian vanhempana tutkijana 1997–2000.
Vuosina 2000–2010 Sivonen toimi Suomen Akatemian rahoittamana akatemiaprofessorina ja johti Suomen Akatemian mikrobivarantojen huippuyksikköä vuosina 2002–2007. Akatemiaprofessuurin aikana hänet nimitettiin 2004 yliopistolehtoriksi ja 2007  limnologian professoriksi sekä vuoden 2009 alusta mikrobiologian professoriksi. Tässä tehtävässä hän aloitti akatemiaprofessuurin jälkeen syksyllä 2010. Pohjoismaisessa kymmenen yliopiston yhteisessä NordAqua-huippuyksikköhankkeessa (2017-2022) hän on Helsingin yliopistossa tehtävän tutkimuksen projektipäällikkö.
Sivonen on erikoistunut sinilevien eli syanobakteerien tutkimukseen. Hänen tutkimusryhmänsä havaitsi aikoinaan myrkyllisten sinileväkukintojen olevan jokavuotinen ilmiö Itämeressä ja yleisiä järvissämme. Sinilevistä voidaan tutkimusten mukaan saada myös lääkkeenä vaikuttavia aineita. Keväällä 2019 hänellä oli ORCID-listauksen mukaan yli 240 tieteellistä julkaisua.
Hänen saamiin tunnustuksiin kuuluvat Helsingin kaupungin tiedepalkinto (2001) ja Suomalaisen tiedeakatemian jäsenyys (2002–).
Aiheesta muualla

Kaarina Sivonen. University of Helsinki, Department of Food and Environmental Sciences (englanniksi) (researchgate.net)
Sinilevästä lääkettä leukemiaa vastaan (1.7.2009) (iltalehti.fi)
Annikka Mutanen (4.6.2008) Mikä mullassa tuoksuu? (tiede.fi)
Kaituri (Keuruu)

| Kaituri |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°12′52″N, 24°33′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  Heinisoja 
Järvinumero:  35.621.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  157,5 m  
Rantaviiva:  1,819 km  
Pinta-ala:  10,587 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaituri 
Kaituri  on Keski-Suomessa Keuruulla Valkealahden kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,6 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Keurusselän lähialueeseen (35.621) se kuuluu.
Kaisaniemen Tiikerit

| Kaisaniemen Tiikerit |
| --- | --- |

Koko nimi:  Kaisaniemen Tiikerit
Perustettu:  1996
Lakkautettu:  1998
Kaupunki:  Helsinki, Suomi
Kenttä:  Kaisaniemen puisto
Värit:                
Miesten SM-mitalit
Hopeaa:  1 (1998)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaisaniemen Tiikerit oli helsinkiläinen pesäpalloseura, joka pelasi Superpesiksessä kausina 1997 ja 1998. Joukkue pelasi kotiottelunsa Kaisaniemen puiston kentällä.
Tiikerit perustettiin 30. elokuuta 1996 ja Pesäpalloliiton johtokunta hyväksyi sen Superpesikseen 30. syyskuuta. Joukkue pelasi ensimmäisen sarjaottelunsa 18. toukokuuta 1997, jolloin vastassa oli kotiottelussa Hyvinkään Tahko. Tiikerit voitti ottelun jaksoin 2–0 (2–1, 7–2). Seuran toiminnanjohtajana oli kesäkuusta 1997 Jorma Kosunen.
Kaudella 1997 joukkue sijoittui Superpesiksen runkosarjassa toiseksi Kiteen Pallon jälkeen 62 pisteellä. Puolivälierissä joukkue kuitenkin hävisi runkosarjassa seitsemänneksi sijoittuneelle Hyvinkään Tahkolle voitoin 1–3. Kaudella 1998 Tiikerit sijoittui runkosarjassa edelliskauden tapaan toiseksi, tuolla kertaa Oulun Lipon jälkeen, kun joukkue keräsi 67 pistettä. Puolivälierissä joukkue sai vastaansa Pattijoen Urheilijat, joka kaatui suoraan voitoin 3–0. Välierissä joukkue voitti Kiteen Pallon voitoin 3–1 ja loppuotteluissa Tiikerit sai vastaansa runkosarjavoittaja Lipon. Lippo vei syyskuussa 1998 pelatun ottelusarjan suoraan voitoin 3–0. Ensimmäinen ottelu päättyi Lipolle jaksoin 2–0 (5–4, 2–1), toinen niin ikään 2–0 (3–2, 1–0) ja kolmas 1–0 (4–1, 2–2).
Vaikka menestyikin hyvin urheilullisesti, Tiikerit ajautui talousvaikeuksiin. Seuralla oli vuoden 1998 lopulla noin kahden miljoonan markan velat, eikä se ollut pystynyt maksamaan pelaajilleen palkkaa koko kesänä 1998. Seura teki konkurssin ja Tiikerien taival Superpesiksessä jäi näin kahteen kauteen.
Vuonna 1998 joukkue oli osallisena pesäpallon sopupeliskandaalissa, kun 13. elokuuta pelattu ottelu Haminan Palloilijoita vastaan paljastui sopupeliksi. Oli sovittu, että ottelun ensimmäinen jakso pelataan tosissaan ja että ensimmäisen jakson hävinnyt joukkue voittaisi toisen jakson. Tiikerien pelaajat Jari Keski-Heikkilä ja Markus Meriläinen sekä pelinjohtaja Pasi Niemelä saivat myöhemmin petostuomiot.
Kaisaniemen Tiikereissä pelasi sen lyhyen historian aikana monia maineikkaita pesäpalloilijoita, muun muassa Simo Eerikäinen (1998), myös seuran markkinointipäällikkönä toiminut Kari Kallio (1997), Pasi Pohjola (1997–1998) ja Sami Sirviö (1997–1998).
Palkinnot ja huomionosoitukset > Palkitut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kärkilyöntikuningas: Pasi Pohjola (1997)  |  Vuoden pesäpalloilija: Pasi Pohjola (1997)  |  Kultainen maila: Pasi Pohjola (1997)  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Itä-Länsi-valinnat

Teemu Haataja (1997)
Kari Kallio (1997)
Pasi Pohjola (1997, 1998)
Sami Sirviö (1997, 1998)
Jari Tyynelä (1997)
Simo Eerikäinen (1998)
Markus Meriläinen (1998)
Kamikawan yleiskehitystoimisto

| Kamikawan yleiskehitystoimisto 上川総合振興局 |
| --- | --- |
 Näkymä Daisetsuvuorille
 Kamikawan yleiskehitystoimiston sijainti Hōkkaidōlla
Valtio:  Japani
Alue:  Hokkaidō
Prefektuuri:  Hokkaidō
Kuntia:  23
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Asahikawa
Pinta-ala:  10 618,70 km²
Väkiluku (1.1.2021):  484 972
 – väestötiheys:  46 as./km²
 
Yleiskehitystoimiston internetsivut
Kamikawan yleiskehitystoimisto (jap. 上川総合振興局, Kamikawa sōgōshinkōkyoku) on yksi Japanin Hokkaidōn prefektuurin aluehallinnon yksiköistä. Kamikawan yleiskehitystoimiston hallinnoima alue sijaitsee sisämaassa Hokkaidōn keskiosassa. Pohjois–eteläsuunnassa pitkänomaista aluetta ympäröivät eri puolilla vuorijonot; keskiosassa kohoaa Daisetsuzanin vuoriryhmän korkein huippu Asahidake (2 291 m). Alueen pinta-ala on 10 618,70 neliökilometriä, ja siellä on 484 972 asukasta (vuonna 2021). Alueen pääkaupunki on Asahikawa.
Kamikawan yleiskehitystoimisto perustettiin vuonna 2010, kun Hokkaidōn aliprefektuurit korvattiin yleiskehitys- ja kehitystoimistoilla. Kamikawan yleiskehitystoimistoa edelsikin Kamikawan aliprefektuuri, joka oli perustettu vuonna 1897. Alue on Hokkaidōn yleiskehitys- ja kehitystoimistoista toiseksi suurin Ishikarin jälkeen, mutta sen väkiluku on ollut 1960-luvulta lähtien laskussa.
Kamikawan yleiskehitystoimisto hallinnoi 23 kuntaa, joista 4 on kaupunkeja, 17 on maaseutukaupunkeja ja 2 on kyläkuntia. Seuraavassa luettelossa kaupungit on lihavoitu.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aibetsu  Asahikawa  Biei  Bifuka  Furano  Higashi-Kagura  Higashikawa  Horokanai  |  Kami-Furano  Kamikawa  Kenbuchi  Minami-Furano  Naka-Furano  Nakagawa  Nayoro  Otoineppu  |  Pippu  Shibetsu  Shimokawa  Shimukappu  Takasu  Tōma  Wassamu  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamikawan yleiskehitystoimisto Wikimedia Commonsissa
Kamikawan yleiskehitystoimiston internetsivut (japaniksi)
Lee Seung-hoon

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lee Seung-hoon |  Lee Seung-hoon |  Lee Seung-hoon |  |
Maa:  Etelä-Korea
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Vancouver 2010 | 10 000 m |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | yhteislähtö |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2010 | 5 000 m |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | yhteislähtö |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kolomna 2016 | yhteislähtö |  |
|  Hopeaa | Inzell 2011 | 5 000 m |  |
|  Hopeaa | Sotši 2013 | joukkuetakaa-ajo |  |
|  Pronssia | Heerenveen 2015 | joukkuetakaa-ajo |  |
Lee Seung-Hoon (s. 6. maaliskuuta 1988 Soul) on eteläkorealainen kaukalopikaluistelija ja pikaluistelun kaksinkertainen olympiavoittaja.
Kaukalopikaluistelu

Lee sijoittui kaukalopikaluistelun MM-kilpailuissa Pekingissä 2005 kolmanneksi 1 500 ja 3 000 metrillä sekä kokonaiskilpailussa viidenneksi. 5 000 metrin viestissä hän kuului Etelä-Korean hopeajoukkueeseen. Gangneungin MM-kilpailuissa 2008 hän voitti viestin maailmanmestaruuden. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän voitti 3 000 metriä ja sijoittui kokonaiskilpailussa neljänneksi. MM-joukkuekilpailussa hän sai hopeaa Chuncheonissa 2005 ja pronssia Harbinissa 2008.
Lee sai Torinon universiadeissa 2007 kultaa viestissä, hopeaa 1 000 ja 3 000 metrillä sekä pronssia 1 500 metrilä. Harbinin univediadeissa 2009 hän voitti kultaa 1 000, 1 500 ja 3 000 metrillä sekä sai pronssia viestissä.
Pikaluistelu

Lee siirtyi pikaluisteluun 2009, kun hän ei mahtunut Etelä-Korean kaukalopikaluistelumaajoukkueeseen. Hän voitti Obihiron Aasian mestaruuskilpailuissa 2010 kultaa 1 500, 5 000 ja 10 000 metrillä. Vancouverin olympialaisissa hän sai hopeaa 5 000 metrillä ajalla 6.16,95. 10 000 metrillä hän voitti kultaa olympiaennätyksellä 12.58,55. Hän sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi voittajaksi, kun nopeimman ajan luistellut Sven Kramer hylättiin ratarikon vuoksi. Joulukuussa 2010 hän voitti Harbinissa Aasian-mestaruuden 1 500, 5 000 ja 10 000 metrillä. Inzellin matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa 5 000 metrillä. Hän voitti Aasian mestaruuden 5 000 ja 10 000 metrillä Astanassa 2012. Seuraavana talvena hän sai maanosan mestaruuskilpailuissa Changchunissa kultaa 5 000 ja 10 000 metrillä sekä hopeaa 1 500 metrillä. Sotšin matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sai joukkuetakaa-ajossa hopeaa ja oli 10 000 metrillä neljäs. Heerenveenissä 2015 hän sai MM-pronssia joukkuetakaa-ajossa. Hän voitti yhteislähdön maailmanmestaruuden Kolomnassa 2016 ajalla 7.18,26. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Lee voitti kultaa yhteislähtökilpailussa ja saavutti hopeaa joukkuetakaa-ajossa. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi 10 000 metrillä ja viidenneksi 5 000 metrillä. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti pronssia yhteislähtössä.
Lee voitti yhteislähdön maailmancupin kausilla 2014–2015 ja 2016–2017 sekä sijoittui kolmanneksi 2017–2018. Hän on voittanut kahdeksan maailmancupin osakilpailua yhteislähdössä ja yhden 5 000 metrillä.
Pikaluistelu > Ennätykset pikaluistelussa

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 36,34 | Calgary | 7. maaliskuuta 2015 |
| 1 000 m  | 1.23,90 | Soul | 1. joulukuuta 2001 |
| 1 500 m | 1.44,83 | Calgary | 3. joulukuuta 2017 |
| 3 000 m | 3.39,43 | Calgary | 12. elokuuta 2012 |
| 5 000 m | 6.07,04 | Calgary | 10. marraskuuta 2013 |
| 10 000 m | 12.55,54 | Pyeongchang | 15. helmikuuta 2018 |
Kaariainen

Kaariainen (ruots. Kariaijs) on kylä Laitilassa noin 7 kilometriä Laitilan Keskustasta itään. Kaariainen sijaitsee ehkä koko Itä-Laitilan tärkeimmän tien, Kaivolantien varrella, jonka varrella ovat myös Vekka, Ytö, Kaivola ja Pahojoki, ja Kantatie 43:kin on vain noin kolmen kilometrin päässä kylästä. Kaariaisten lähimmät naapurikylät ovat lännessä Vekka ja idässä Ytö.
Kylän arvellaan syntyneen korkeammasta käskystä. Kaariaisissa on ollut asutusta pronssikaudelta lähtien, mikä on päätelty siitä, että siellä on hiidenkiukaita. Neljästä talosta muodostunut Kaariainen esiintyy 1454 muodossa Kaxijois, 1512 Kars ja 1540 Kariaijs. Nimen taustalla on arvattavasti henkilönimi. Kylän pohjoisosassa on Kaurajärvi (Kaorjärv).
Kaiturinjärvi (Mänttä-Vilppula, Pynnöskylä)

| Kaiturinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  61°56′00″N, 24°29′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ruoveden alue (35.33)
Laskuoja:  oja Joutsenjärveen 
Järvinumero:  35.336.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,1 m  
Rantaviiva:  1,34 km  
Pinta-ala:  5,12 ha  
Saaria:  ei saaria  
 fiKaiturinjärvi 
Kaiturinjärvi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Suluslahden lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 5,1 hehtaaria. Se on 600 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Hanhilamminojan valuma-alueeseen (35.336) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,1 metriä mpy.
Kaarina Nikunen

Kaarina Nikunen on suomalainen mediatutkija, joka on toiminut vuodesta 2016 alkaen Tampereen yliopiston median ja viestinnän tutkimuksen professorina.
Nikunen on tutkinut mediaa ja tunteita, erityisesti sosiaalisen median ja television merkitystä, vihapuhetta, myötätuntoa ja solidaarisuutta. Hän tutkii myös dataistumisen ja tekoälyn merkityksiä sekä media-arjessa että yhteiskunnallisesti. Laajasti katsottuna Nikusen tutkimus käsittelee median vaikutusta kokemuksiin yhteiskunnallisesta keskustelusta ja toiminnasta ja tavoista osallistua niihin.
Nikunen on syntynyt Kauhavalla ja opiskellut Tampereen yliopistossa. Aiemmin hän toimi mediakulttuurin yliopistolehtorina Tampereen yliopiston viestinnän, median ja teatterin yksikössä. Ennen tutkijanuraa Nikunen työskenteli yli vuosikymmenen ajan toimittajana muun muassa Helsingin Sanomissa, Ylellä ja Aamulehdessä.
Tutkinnot ja dosentuurit

Yhteiskuntatieteiden tohtori, Tampereen yliopisto, Journalismin ja joukkoviestinnän laitos, 2005
Journalismin ja joukkoviestinnän dosentti, Tampereen yliopisto, 2008
Yhteiskuntatieteiden maisteri, journalismi ja joukkoviestintä, Tampereen yliopisto, 1996
Julkaisuja

Verkkoviha: Vihapuheen tuottajien ja levittäjien motiivit, verkostot ja toimintamuodot (2022).Yhdessä Tuija Saresman, Reeta Pöyhtärin, Aleksi Knuutilan, Marko Juutisen, Heidi Kososen, Paula Haaran, Urho Tulosen, ja Jenita Raudan kanssa.
Media Solidarities: Emotions, power and justice in the digital age (2019).
Pakolaisuus, tunteet ja media (2018). Toimittanut yhdessä Mari Maasillan kanssa.
Enemmän vähemmällä: Laman ja teknologisen murroksen vaikutukset suomalaisissa toimituksissa 2009-2010 (2011).
Media in Motion: Cultural complexity and migration in the Nordic Region (2011). Toimittanut yhdessä Elisabeth Eiden kanssa.
Fanikirja (2008, toim.)
Jokapäiväinen pornomme : media, seksuaalisuus ja populaarikulttuuri  (2005). Toimittanut yhdessä Susanna Paasosen ja Laura Saarenmaan kanssa.
Faniuden aika. Kolme tapausta tv-ohjelmien faniudesta vuosituhannen taitteen Suomessa (2005, väitöskirja).
Juuso Mursu

Juuso Mursu (2. lokakuuta 1740 – 3. heinäkuuta 1807 Pudasjärvi) oli suomalainen Pudasjärvellä ja Taivalkoskella asunut kansanrunoilija.
Renkinä ja torpparina toiminut Mursu asui nykyisen Taivalkosken alueella 1770-luvun alkupuolelta aina vuoteen 1792 jolloin hän muutti silloisen Kuusamon, nykyisen Posion puolelle, ja sieltä edelleen 1803 ilmeisesti Kouvanjärvelle Pudasjärvelle.
Juuso Mursun runoja

Naimanäytelmästä Jurmun Kupson talossa
Maaherra Jägerhornin kuolemasta
Maaherra Carpelanin tarkastusmatkasta Koillismaalle
Kirjallisuutta

Jouko Vahtola : Pudasjärveläinen rahvaan runoniekka Juuso Mursu 1740-1807. Oulun yliopisto, Oulu 1976
Kari Torkler

Kari Kalevi Torkler (s. 2. lokakuuta 1944) on suomalainen art director ja mainonnan suunnittelija, joka palkittiin vuoden 2000 Vuoden Huiput -kilpailussa elämäntyöstään Platinahuippu-palkinnolla. Hänet tunnetaan erityisesti tuotantohyödyke- eli B2B-mainonnan tekijänä ja yhtenä Asanti Konttinen Torkler Oy:n (1980, sittemmin AKT/BBDO ja BBDO Helsinki Oy) perustajaosakkaana.
Platinahuipun perusteluissa copywriter Airi Kirkkala kuvaa Torkleria näin:
»Esteettisyys, kriittinen ajattelu, hyvä maku, tinkimättömyys itsepäisyyteen asti sekä laadun kunnioittaminen ovat Kari Torklerin töiden yhteisiä nimittäjiä sekä samalla ominaisuuksia, jotka kollegoille ja työtovereille tulevat hänestä ensimmäisenä mieleen.»
Torkler on Vuoden Huiput -kilpailuissa 1980–2000 neljänneksi palkituin art director Unto Paltemaan, Herbie Kastemaan ja Erkki Ruuhisen jälkeen. Hän on saanut palkintoja myös muissa kotimaisissa ja monissa kansainvälisissä mainoskilpailuissa.
Uransa alussa Mainosgraafikkojen koulun käynyt Torkler työskenteli Elannon somistajana, Hankkijan mainospiirtäjänä ja Mainos Kunnaksen AD:nä, kunnes vuonna 1971 pääsi töihin mainostoimisto SEKiin. Siellä hänen asiakkaitaan olivat muun muassa MTV, Mallasjuoma ja Paulig. Kari Torkler teki 1970-luvulla kalustekauppias Tauno Korhoselle räväkän kampanjan, joka opetti kuluttajat asioimaan hänen uudessa Seutulan kalustehallissaan. Myymälä aloitti Kehä III:n varrelle sijoittuneiden suurmyymälöiden trendin.
Pian Torkler kiinnostui ammattipäättäjille markkinoitavien tuotantohyödykkeiden mainonnasta ja siirtyi ruotsalaisen Anderson & Lembken Helsinkiin perustettuun tytäryritykseen. Vuonna 1980 tästä toimistosta irrottautuneet Klaus Asanti, Hannu Konttinen ja Kari Torkler perustivat oman tuotantohyödyketoimistonsa Asanti Konttinen Torkler Oy. Vuonna 1987 kolmikko myi enemmistöosuuden vasta perustetulle kansainväliselle markkinointiviestintäjätille Omnicom Groupille, ja toimistosta tuli osa sen BBDO-ketjua. 1990-luvun puolivälissä yhä enemmän kuluttajamainontaan suuntautunut AKT/BBDO muutti nimekseen BBDO Helsinki Oy. Kari Torkler oli mukana toimiston työssä vielä 1990-luvun loppupuolella, kunnes perusti sisustussuunnittelijavaimonsa Leena Torklerin kanssa yhteisen yrityksen Torkler Design Oy.
Torklerin tunnetuimpia ja palkituimpia töitä 1980-luvulla olivat kampanjat Gyproc-kipsilevyille ja Nixdorf-yritystietokoneille. 1990-luvulla Torkler palkittiin muun muassa mainonnasta Talouselämä-lehdelle ja Arabian Storybirds-keramiikkasarjalle.
Kaiane Aldorino

| Kaiane Aldorino |
| --- | --- |
 Kaiane Aldorino syyskuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1986 (ikä 38) Gibraltar
Ammatti:  missi
Titteli:  Miss Maailma
Kaiane Aldorino (8. heinäkuuta 1986 Gibraltar) on gibraltarilainen missi, joka voitti 2009 Miss Gibraltar -tittelin ja samana vuonna ensimmäisenä gibraltarilaisena Miss Maailma -kilpailun.
Aldorino voitti kesäkuussa 2009 Miss Gibraltar -kilpailun ja pääsi näin maan edustajaksi Miss Maailma -kilpailuun. Johannesburgissa järjestetyss Miss Maailma -kilpailussa Aldorino pääsi ensimmäisenä gibraltarilaisena finaalivaiheeseen, kun hän voitti alkukilpailujen Beach Beauty -osion. Finaalivaihe järjestettiin 12. joulukuuta, ja Alrodino kruunattiin ensimmäisenä gibraltarilaisena Miss Maailmaksi. Gibraltar oli osallistunut kilpailuun vuodesta 1959.
Gibraltarilla alkoi juhlat heti Aldorinon voiton tultua ilmi. Monet menivät kaduille juhlistamaan voittoa, ja monilla oli mukana myös Gibraltarin lippu. Gibraltarin hallitus päätti järjestää Aldorinon kunniaksi kotiintulojuhlan torstaina 17. joulukuuta, jolloin Aldorino palasi kilpailusta takaisin Gibraltarille. Pääministeri Peter Caruana vastaanotti Aldorinon Gibraltarin lentoasemalla. Tämän jälkeen juhlaan kuului paarati Main Streetillä, näyttäytyminen yleisölle kaupungintalon parvekkeelta, lehdistötilaisuus Rock-hotellissa, illallistilaisuus samassa hotelissa ja illan päättävä ilotulitus.
Aldorino sai 2011 Gibraltarin kaksi merkittävintä kunnia-arvoa, Freedom of the Cityn ja Gibraltar Medallion of Honourin, joka oikeuttaa käyttämään lyhennettä GMH nimen perässä. Gibraltarin parlamentti oli myöntänyt kunnia-arvot yksimielisesti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaiane Aldorino Wikimedia Commonsissa
KMS

KMS voi tarkoittaa seuraavia:
Kehittyvien maakuntien Suomi
Kernel mode setting, näytön värisyvyyden ja resoluution konfigurointi
Key management system, salausavaimien hallinta
Kumasin lentokenttä, IATA-koodi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”KMS”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaninin niemimaa

Kaninin niemimaan sijainti
Kaninin niemimaa (ven. Ка́нин полуо́стров, Kanin poluostrov) on niemimaa Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Se erottaa Vienanmeren pohjoisosan Barentsinmeren Tšošanlahdesta. Niemimaan pinta-ala on noin 10 500 neliökilometriä.
Suurin osa Kaninin niemimaasta on alavaa soista tundraa. Leveässä pohjoisosassa sijaitsee 242 metriä korkea liuskekiviharjanne Kanin Kamen. Luoteessa niemimaa päättyy Kanin Nos -niemeen.
Seudun kanta-asukkaita ovat poronhoitoa harjoittavat nenetsit. Rannikolla harjoitetaan kalastusta ja metsästystä.
Aiheesta muualla

Kuvasatoa narod.ru
KMW

KMW tarkoittaa seuraavia:
Krauss-Maffei Wegmann GmbH & Co KG, saksalainen valukone- ja puolustustarvikeyritys
Karlstads Mekaniska Werkstad, ruotsalainen konepajayritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”KMW”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
KM Malta Airlines

| KM Malta Airlines |
| --- | --- |
 IATA: KM  –  ICAO: KMM 
Kutsukoodi:  SKY KNIGHT
Perustettu:  2024
Laivaston koko:  8
Kohteiden määrä:  17
Solmukohdat:  Maltan kansainvälinen lentoasema
KM Malta Airlines (IATA: KM, ICAO: KMM, kutsukoodi: SKY KNIGHT) on Maltan kansallinen lentoyhtiö. Sen solmukohta on Maltan kansainvälinen lentoasema.
KM Malta Airlines aloitti lentotoiminnan 31. maaliskuuta 2024. Se perustettiin korvaamaan Maltan edellinen kansallinen lentoyhtiö, raskaasti tappiollinen Air Malta, jota Maltan valtion ei ollut enää mahdollista rahoittaa rikkomatta EU:n säännöksiä.
Yhtiö liikennöi Air Maltalta siirretyillä kahdeksalla Airbus A320 -sarjan lentokoneella. Kohteiden määrää on supistettu Air Maltan aiemmasta reittiverkostosta.
KM Malta Airlinesilla on codeshare-sopimus Lufthansa-konserniin kuuluvien lentoyhtiöiden kanssa.