stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Akerolakasvit
Luokittelu

Heimossa on 68 sukua ja 1250 lajia, jotka edustavat kahta alaheimoa. Niiden on arvioitu eronneen evoluutiossa (39–)36, 32(–29) tai 75–64 tai noin 68 tai (69–)59,8(–52,5) miljoonaa vuotta sitten. Ensimmäiset heimoon liitettävät fossiilit ovat pohjoisen pallonpuoliskon myöhäiseoseenikaudelta noin 34 miljoonan vuoden takaa (Claiborne Formation, Tennessee, USA).
1. Byrsonimoideae W.R.Anderson. Alaheimo kasvaa trooppisessa Amerikassa. Runsaslajisin suku on murikit (Byrsonima), jossa on 150 lajia.
2. Malpighioideae Burnett. Alaheimo kasvaa tropiikissa ja subtropiikissa, erityisesti Amerikassa. Suurimmat suvut ovat Heteropterys (120 lajia), Stigmaphyllon (105 lajia), ajahuaskaliaanit (Banisteriopsis, 90 lajia), Bunchosia (55 lajia), Mascagnia (50 lajia) ja akerolat (Malpighia, 40 lajia).
Akerolakasvien alkuperä lienee Etelä-Amerikassa myöhäisliitukaudella, jonka jälkeen on tapahtunut ilmeisesti yhdeksän levittäytymisaaltoa Vanhaan maailmaan. Sen yhteydessä on verholehtien öljyneritys hävinnyt; sitä ei esiinny Vanhan maailman lajeilla. Öljy houkuttelee eräitä mesipistiäisiä kukkaan. Vanhan maailman lajeilla, joita on noin 150, rauhaset erittävät mettä, vaikkakin useimmilla niistä siitepöly on ainoa ilmeinen pölyttäjien palkkio. Ponnet voivat olla rei'illä tai raoilla avautuvia, ja kukat ovat harvoin peilikuvamaisesti symmetrisiä ja yksi hede muita suurempi. Lisäksi kukat ovat tavallisesti enemmän tai vähemmän säteittäisiä, terälehdet ovat vähemmässä määrässä kynnellisiä ja vartalon haarat ovat pidempiä ja harittavampia kuin Uuden maailman lajeilla. Vaikka Vanhan maailman lajeja on paljon vähemmän kuin Uuden maailman, on niiden kukissa suurempaa morfologista vaihtelua, mikä johtuu sopeutumisesta erilaisiin pölyttäjiin.
Joissakin suvuissa kuten Gaudichaudia ja Janusia tapahtuu yleisesti itsepölytystä: siiteputket kasvavat kukan solukoiden läpi alkiorakkoon. Apomiktinen lisääntyminen (suvuttomasti muodostuu monta alkiota) on myös yleistä, ja hedelmöityksen epäonnistuminen onkin heimossa yleinen piirre.
Cronquistin järjestelmässä (1981) akerolakasvit sisältyi lahkoon Polygalales eli linnunruohokasvien yhteyteen. Takhtajan (1997) taas yhdisti heimon Vochysiaceae-heimon yhteyteen (lahko Vochysiales).
Luokittelu > Suvut

Akerolakasvien suvut:
Acmanthera
Acridocarpus
Aspicarpa
Aspidopterys
Banisteriopsis – ajahuaskaliaanit
Barnebya
Blepharandra
Brachylophon
Bunchosia
Burdachia
Byrsonima – murikit
Callaeum
Calyptostylis
Camarea
Caucanthus
Clonodia
Coleostachys
Cordobia
Diacidia
Dicella
Digoniopterys
Dinemagonum
Dinemandra
Diplopterys – hurmaliaanit
Echinopterys
Ectopopterys
Flabellaria
Flabellariopsis
Gallardoa
Galphimia – kultapensaat
Gaudichaudia
Glandonia
Heladena
Henleophytum
Heteropterys
Hiptage – kolmisiivet
Hiraea
Janusia
Jubelina
Lasiocarpus
Lophanthera
Lophopterys
Malpighia – akerolat
Malpighiantha
Mascagnia
Mcvaughia
Mezia
Microsteira
Mionandra
Peixotoa
Peregrina
Philgamia
Pterandra
Ptilochaeta
Rhynchophora
Ryssopterys
Spachea
Sphedamnocarpus
Stigmaphyllon
Tetrapterys
Thryallis
Triaspis
Tricomaria
Triopterys
Tristellateia – kultalapaliaanit
Verrucularia
Kuvia

Acridocarpus natalitius
Aspidopterys cordata
Banisteriopsis anisandra -ajahuaskaliaanilaji
Bunchosia argentea
Byrsonima basiloba -murikilaji
Callaeum macropterum
Camarea affinis
Dinemandra ericoides
Sinikultapensas (Galphimia glauca)
Heteropterys chrysophylla
Intiankolmisiipi (Hiptage benghalensis)
Janusia anisandra
Lophanthera lactescens
Mezia sp., hedelmä
Peixotoa sp.
Sphedamnocarpus galphimiaefolius -lajin hedelmiä
Tetrapterys discolor
Aiheesta muualla

Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/malpighiaceae.gif
Akira Kitaguchi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. maaliskuuta 1935 (ikä 89)
Syntymäpaikka: Osaka, Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1957-1966 | Mitsubishi Motors |  |
Maajoukkue
| 1958-1959 | Japani | 10 (1) |
Akira Kitaguchi (jap. 北口 晃; s. 8. maaliskuuta 1935 Osaka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Akira Kitaguchi edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1958–1959. Hän osallistui muun muassa kesäolympialaisiin 1956.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1958 | 3 | 1 |
| 1959 | 7 | 0 |
| Yhteensä | 10 | 1 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1956
Furukawa |
Hiraki |
Iwabuchi |
Kawamoto |
Kitaguchi |
Kobayashi |
Mimura |
Naganuma |
Ōmura |
Ozawa |
Satō |
Shimomura |
Takabayashi |
Takamori |
Tokita |
Uchino |
Yaegashi |
Valmentaja Takenokoshi
Annie Wilkes

| Annie Wilkes |
| --- | --- |
 Kathy Batesin esittämä Annie Wilkes elokuvassa Piina (1990).
Luoja(t):  Stephen King
Näyttelijä(t):  Kathy Bates
Ensi- esiintyminen:  Piina (romaani, 1987)
Viimeinen esiintyminen:  Piina (elokuva, 1990)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anne Marie Wilkes Dugan
Status:  kuollut
Ammatti:  Sairaanhoitaja Maanviljelijä
Sukupuoli:  nainen
Ikä:  44
Suhteet
Vanhemmat:  Carl Wilkes Nancy Wilkes
Infobox OKNimi-testi OK: 
Annie Wilkes on kuvitteellinen hahmo Stephen Kingin romaanissa Piina ja siihen perustuvassa samannimisessä elokuvassa, jossa häntä esittää Kathy Bates. American Film Institute listasi hänet elokuvahistorian 17. suurimmaksi elokuvaviholliseksi sarjassa AFI:n 100-vuotissarjan 50 suurinta elokuvasankaria ja -roistoa ja Kathy Bates voitti Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon roolistaan Wilkesinä.
Rooli

Kirjan mukaan Annie Wilkes syntyi 1. huhtikuuta 1943 Bakersfieldissä, Kalifornian osavaltiossa. Hän valmistui sairaanhoitajaksi vuonna 1966. Työskenneltyään useita vuosia sairaaloissa eri puolella maata, hän asettui asumaan syrjäiselle paikalle Coloradossa.
Hän pelasti auto-onnettomuudessa molemmat jalkansa menettäneen kirjailija Paul Sheldonin ja vei tämän kotiinsa toipumaan. Sheldonin ollessa yhä tajuttomana hän kertoo olevansa tämän "ykkösfani" ja hieman myöhemmin rakastavansa tätä. Lisäksi hän väittää käyneensä hotellissa, jossa Sheldon lopettaa kirjansa. Wilkes ei vaikuta haluavan viedä Sheldonia sairaalaan. Psyykkisiä häiriöitä tutkinut Sheldon epäilee Wilkesin olevan henkisesti epävakaa.
Myöhemmin Wilkes raivostuu Sheldonille luettuaan tämän tuoreimman romaanin, jossa tämän ihailema hahmo Misery kuolee ja pakottaa Sheldonin herättämään tämän henkiin keinolla tai toisella. Selviää, ettei Wilkes ole soittanut sairaalaan lainkaan, vaan aikoo pitää Sheldonia väkisin kotonaan.
Annie kiduttaa Sheldonia sekä henkisesti että fyysisesti ja pakottaa tämän polttamaan uuden kirjansa ainoan kopion.
Sheldon onnistuu karkaamaan huoneestaan useita kertoja Annien ollessa poissa ja eräällä kerralla hän löytää tämän vanhan leikekirjan, josta selviää, että Annie on mielisairas sarjamurhaaja. Leikekirjan viimeisessa leikkeessä kerrotaan Sheldonin katoamisesta, joka saa tämän pelkäämään, että on itse Annien seuraava uhri.
Sheldonin tietämättä Annie on tietoinen siitä, että tämä on paennut huoneestaan tämän ollessa poissa. Hän päättää katkaista tämän jalan kirveellä ja polttaa sitä puhalluslampulla (elokuvassa Wilkes taittaa tämän nilkat lekalla). Myöhemmin hän myös katkaisee tämän peukalon.
Myöhemmin Annie murhaa poliisin ajamalla tämän päältä ruohonleikkurilla (elokuvassa paikallinen sheriffi löytää Sheldonin ja Annie ampuu tämän haulikolla). Sitten Wilkes sanoo, että heidän tulisi "juhlia" Sheldonin uuden kirjan onnistumista tekemällä itsemurhan, ja Sheldon väittää suostuvansa. Hän ehdottaa, että sitä ennen he joisivat lasillisen samppanjaa. Sitten hän liottaa kirjansa käsikirjoituksen kellarista löytämällään sytytysnesteellä ja se syttyy palamaan. Kun Wilkes yrittää sammuttaa tulta, Sheldon iskee tätä päähän kirjoituskoneella ja tunkee kirjan tyhjät sivut tämän suuhun. Wilkes yrittää nousta ylös, mutta liukastuu ja hänen kallonsa murtuu.
Kun poliisit tulivat, Wilkesin ruumista ei löytynyt. Selvisi, että tämä oli yrittänyt paeta, mutta kuoli ladossa.
1829

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

8. tammikuuta – Viipurin torilla poltettiin julkisesti Jaakko Juteinin teos Anteckningar af tankar uti varianta ämnen (Muistiinpanoja erilaisista asioista).
19. tammikuuta –  Goethen näytelmän Faust I kantaesitys Braunschweigissa.
14. helmikuuta – Vincenzo Bellinin oopperan La straniera (”Muukalainen”) kantaesitys Teatro alla Scalassa Milanossa.
1. huhtikuuta – Vicente Guerrerosta Meksikon presidentti.
3. elokuuta – Gioachino Rossinin oopperan Guillaume Tell (Wilhelm Tell) kantaesitys Grand Opéra Parisissa.
Hietaniemen hautausmaa vihittiin käyttöön
Ranskalainen sokea Louis Braille esitteli julkisesti kehittämänsä pistekirjoituksen
Helsingin yliopiston kasvitieteellinen puutarha siirrettiin Kaisaniemeen
Kapkaupungin yliopisto perustettiin
Scotland Yard -poliisitoimisto perustettiin.
Joulukuusi oli ensimmäisen kerran käytössä Suomessa paroni Otto Wilhelm Klinckowströmin joulujuhlassa.
Syntyneitä > Tammikuu–maaliskuu

10. tammikuuta – Alfred Paré, kanadalainen viulisti, alttoviulisti, baritoni ja säveltäjä (k. 1916)
16. tammikuuta – Mihail Mihailov, venäläinen runoilija ja vallankumouksellinen (k. 1865)
16. tammikuuta – Adolf Wasenius, suomalainen yritysjohtaja (k. 1903)
17. tammikuuta – Catherine Booth, brittiläinen uskonnollinen vaikuttaja, Pelastusarmeijan perustaja William Boothin vaimo (”Pelastusarmeijan äiti”) (k. 1890)
21. tammikuuta – Oskar II, Ruotsin ja Norjan kuningas (k. 1907)
22. tammikuuta – Emilio Visconti-Venosta, italialainen markiisi, poliitikko ja ministeri (k. 1914)
2. helmikuuta – Alfred Edmund Brehm, saksalainen luonnontutkija ja tietokirjailija, Berliinin akvaarion perustaja (k. 1884)
8. helmikuuta – Knut Ferdinand Ridderström, suomalainen lyseon opettaja ja kääntäjä (k. 1897)
24. helmikuuta – Marie Seebach, saksalainen näyttelijä ja oopperalaulaja (k. 1897)
25. helmikuuta – Rufus W. Cobb, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Alabaman kuvernööri (k. 1913)
26. helmikuuta – Levi Strauss, saksalais-yhdysvaltalainen liikemies, farmarihousujen keksijä (k. 1902)
2. maaliskuuta – William B. Allison, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko (k. 1908)
2. maaliskuuta – Carl Schurz, saksalais-yhdysvaltalainen poliitikko ja ministeri (k. 1906)
22. maaliskuuta – Hampus Dalström, suomalainen arkkitehti (k. 1882)
23. maaliskuuta – Norman Robert Pogson, englantilainen tähtitieteilijä (k. 1891)
26. maaliskuuta – Georg Andreas Bull, norjalainen arkkitehti (k. 1917)
30. maaliskuuta – Carl Arvid Klingspor, ruotsalainen majuri, genealogi ja valtakunnanheraldikko (k. 1903)
Syntyneitä > Huhtikuu–kesäkuu

10. huhtikuuta – William Booth, brittiläinen metodistisaarnaaja ja Pelastusarmeijan perustaja (k. 1912)
14. huhtikuuta – Heikki Jaatinen, suomalainen Tammikuun valiokunnan jäsen ja valtiopäivämies (k. 1897)
14. huhtikuuta – Karl Müller-Berghaus, saksalainen viulisti, kapellimestari ja säveltäjä (k. 1907)
24. huhtikuuta – Ludvig Daae, norjalainen poliitikko (k. 1893)
29. huhtikuuta – Robert E. Rodes, yhdysvaltalainen rautatieinsinööri ja Etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa (k. 1864)
8. toukokuuta – Louis Moreau Gottschalk, yhdysvaltalainen pianisti ja säveltäjä (k. 1869)
9. toukokuuta – Charles Walter De Vis, englantilainen eläin- ja lintutieteilijä (k. 1915)
19. toukokuuta – Johan Fredrik Oskar von Kræmer, suomalaissyntyinen Venäjän laivaston amiraali (k. 1904)
23. toukokuuta – Ole Richter, norjalainen poliitikko (k. 1888)
1. kesäkuuta – Albina Palmqvist, suomalainen porvarisnainen (k. 1903)
6. kesäkuuta – Allan Octavian Hume, englantilainen poliitikko, virkamies ja lintutieteilijä (k. 1912)
6. kesäkuuta – Hon'inbō Shūsaku, japanilainen gon pelaaja (k. 1862)
8. kesäkuuta – John Everett Millais, englantilainen taidemaalari ja kuvittaja, yksi prerafaeliittien perustajista (k. 1896)
9. kesäkuuta – Gaetano Braga italialainen säveltäjä ja sellisti (k. 1907)
11. kesäkuuta – Alfred Newton, englantilainen eläintieteilijä ja lintutieteilijä (k. 1907)
12. kesäkuuta – Brigid Brophy, brittiläinen kirjailija (k. 1995)
14. kesäkuuta – Carl Johan Korsman, suomalainen laivanvarustaja ja talvimerenkulun uranuurtaja (k. 1907)
15. kesäkuuta – Ulrik Frederik Christian Arneberg, norjalainen poliitikko (k. 1911)
16. kesäkuuta – Geronimo, Chiricahua-apassien päällikkö (k. 1909)
26. kesäkuuta – Auguste Beernaert, vuoden 1909 Nobelin rauhanpalkinnon saanut belgialainen poliitikko, Belgian pääministeri vuosina 1884–1894 (k. 1912)
Syntyneitä > Heinäkuu–syyskuu

6. heinäkuuta – Fredrik VIII, Schleswigin ja Holsteinin herttuaksi julistautunut tanskalainen aatelismies (k. 1880)
12. heinäkuuta – Edwin Long, englantilainen taidemaalari (k. 1891)
19. heinäkuuta – Victor Cherbuliez, ranskalainen romaanikirjailija, dramaturgi, esseisti ja kirjallisuuskriitikko (k. 1899)
21. heinäkuuta – Fredrik Ahlqvist, suomalainen kirjanpainaja ja kirjallisuuden suomentaja (k. 1876)
4. elokuuta – Robert Nobel, ruotsalainen insinööri ja teollisuusmies (k. 1896)
9. elokuuta – Hans Hagerup Krag, norjalainen insinööri ja tielaitoksen johtaja (k. 1907)
19. elokuuta – G. W. Edlund, suomalainen kirjakauppias ja kirjankustantaja (k. 1907)
20. elokuuta – Josef Strauss, itävaltalainen säveltäjä (k. 1870)
25. elokuuta – Johan Kristian Svanljung, suomalainen juristi ja kirjailija (k. 1891)
7. syyskuuta – Friedrich August Kekulé von Stradonitz, saksalainen kemisti (k. 1896)
11. syyskuuta – Thomas Hill, yhdysvaltalainen taidemaalari (k. 1908)
12. syyskuuta – Anselm Feuerbach, saksalainen taidemaalari (k. 1880)
15. syyskuuta – Carl Johan Marelius, suomalainen rehtori ja lehdenkustantaja (k. 1866)
22. syyskuuta – Tự Đức, Vietnamin keisari 1847–1883 (k. 1883)
24. syyskuuta – Theodor Tigerstedt, suomalainen piirilääkäri, päätoimittaja ja valtiopäivämies (k. 1910)
Syntyneitä > Lokakuu–joulukuu

2. lokakuuta – August Holmström, suomalais-venäläinen hopea- ja kultaseppä (k. 1903)
3. lokakuuta – Sigismund von Schlichting, saksalainen kenraali ja sotateoreetikko (k. 1909)
5. lokakuuta – Chester A. Arthur, Yhdysvaltain presidentti 1881–1885 (k. 1886)
19. lokakuuta – Johannes Kronstadtilainen, oik.  Ioann Iljitš Sergijev, venäläinen ortodoksinen seurakuntapappi ja pyhimys (k. 1908)
30. lokakuuta – Roscoe Conkling, yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies (k. 1888)
4. marraskuuta – Philip Lutley Sclater, englantilainen lakimies ja eläintieteilijä (k. 1913)
11. marraskuuta – Robert Alfred Renvall, suomalainen kirjastomies ja matrikkelien laatija (k. 1895)
21. marraskuuta – Edvard Bergh, suomalainen juristi ja yhteiskunnallinen kirjailija (k. 1903)
22. marraskuuta – Asaph Hall, yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, Marsin kuiden löytäjä (k. 1907)
27. marraskuuta – Henri de Saussure, sveitsiläinen entomologi ja mineraalitutkija (s. 1905)
28. marraskuuta – Anton Rubinstein, venäläinen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari (k. 1894)
30. marraskuuta – Andreas Relander, venäjänsuomalainen todellinen valtioneuvos (k. 1902)
15. joulukuuta – Knut Forsberg, ruotsalainen puutarhuri ja maisema-arkkitehti (k. 1895)
21. joulukuuta – Laura Bridgman, yhdysvaltalainen kuurosokea (k. 1889)
25. joulukuuta – Patrick S. Gilmore, irlantilais-yhdysvaltalainen soittokunnanjohtaja ja säveltäjä (When Johnny Comes Marching Home) (k. 1892)
Ranavalona II, Madagaskarin kuningatar 1868–1883 (k. 1883)
Tekla Bądarzewska-Baranowska, puolalainen säveltäjä ja pianisti (k. 1861)
Charles Bolles (”Black Bart”), yhdysvaltalainen lainsuojaton, Villin lännen henkilö ja runoilija (k. 1917)
Caleb B. R. Kennerly, yhdysvaltalainen eläintieteilijä ja lääkäri (k. 1861)
Joonas Purnu, ruotsalainen lestadiolaissaarnaaja esikoislestadiolaisten johtaja (k. 1902)
Kuolleita > Tammikuu–maaliskuu

6. tammikuuta – Josef Dobrovský, tšekkiläinen kielitieteilijä ja historioitsija (s. 1753)
12. tammikuuta – Friedrich Schlegel, saksalainen filosofi, kirjailija ja kirjallisuushistorioitsija (s. 1772)
17. tammikuuta – François Joseph Gossec, belgialais-ranskalainen säveltäjä (s. 1734)
21. tammikuuta – Karin Margarethe Rahbek (”Kamma Rahbek”), tanskalainen kirjallisuussalongin pitäjä (s. 1775)
29. tammikuuta – Paul de Barras, ranskalainen poliitikko (s. 1755)
29. tammikuuta – Timothy Pickering, yhdysvaltalainen poliitikko ja ministeri (s. 1745)
10. helmikuuta – Leo XII, paavi (s. 1760)
11. helmikuuta – Aleksandr Gribojedov, venäläinen diplomaatti, näytelmäkirjailija ja säveltäjä (s. 1795)
26. helmikuuta – Wilhelm Tischbein, saksalainen taidemaalari (s. 1751)
5. maaliskuuta – John Adams, Alexander Smith, brittiläinen HMS Bounty -laivan kapinallinen (s. 1768)
18. maaliskuuta – Alexandre de Lameth, ranskalainen kreivi ja poliittinen vaikuttaja (s. 1760)
Kuolleita > Huhtikuu–kesäkuu

6. huhtikuuta – Niels Henrik Abel, norjalainen matemaatikko (s. 1802)
25. huhtikuuta – Christopher Frimann Omsen, norjalainen juristi, asessori ja Eidsvollin kansalliskokousedustaja (s. 1761)
8. toukokuuta – Mauro Giuliani, italialainen säveltäjä ja kitaristi (s. 1781)
10. toukokuuta – Thomas Young, englantilainen fyysikko, optiikan tutkija, fysiologi ja egyptologi (s. 1773)
17. toukokuuta – John Jay, yhdysvaltalainen poliitikko ja diplomaatti (s. 1745)
25. toukokuuta – Mathias Kolström, suomalainen pappi ja luonnontieteilijä (s. 1763)
29. toukokuuta – Humphry Davy, englantilainen kemisti, sähkökemian uranuurtaja, useiden alkuaineiden löytäjä (s. 1778)
14. kesäkuuta – Matsudaira Sadanobu, japanilainen daimio (s. 1759)
27. kesäkuuta – James Smithson, brittiläinen mineralogi, kemisti ja lahjoittaja, Smithsonian-instituutin perustaja (s. 1765)
Kuolleita > Heinäkuu–syyskuu

23. heinäkuuta – Hans Henrik Hasselblatt, suomalainen laamanni ja pormestari (s. 1771)
9. elokuuta – Edward Tiffin, yhdysvaltalainen poliitikko ja Ohion kuvernööri (s. 1766)
23. elokuuta – Johann Nepomuk von Wolf, saksalainen katolinen piispa (s. 1743)
12. syyskuuta – Juan Ignacio Molina, chileläinen jesuiittapappi ja luonnontieteilijä (s. 1740)
17. syyskuuta – Joaquín Javier Uriz Lasaga, espanjalainen katolinen piispa (s. 1747)
28. syyskuuta – Nikolai Rajevski, venäläinen kenraali (s. 1771)
Kuolleita > Lokakuu–joulukuu

2. lokakuuta – Samuel Ödmann, ruotsalainen teologi, luonnontutkija, kulttuurihistorioitsija ja virsirunoilija (s. 1750)
26. lokakuuta – John Mawe, englantilainen geologi ja mineralogi (s. 1764)
29. lokakuuta – Maria Anna Mozart, itävaltalainen muusikko (s. 1751)
9. marraskuuta – Jean-Xavier Lefèvre, sveitsiläinen klarinetisti (s. 1763)
9. marraskuuta – Carl Gustaf af Leopold, ruotsalainen kirjailija (s. 1756)
14. marraskuuta – Louis Nicolas Vauquelin, ranskalainen farmaseutti ja kemisti (s. 1763)
28. joulukuuta – Jean-Baptiste Lamarck, ranskalainen biologi (s. 1744)
29. joulukuuta – Bill Richmond, yhdysvaltalainen nyrkkeilijä ja vapautettu orja (s. 1763)
Andrew Kevin Walker

Andrew Kevin Walker (s. 14. elokuuta 1964 Altoona, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan kirjoitustyöstään elokuvassa Seitsemän (1995), josta hän sai Bafta-ehdokkuuden parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta. Hänet tunnetaan myös elokuvista 8 mm – kahdeksan millimetriä (1999) ja Päätön ratsumies (1999).
Aiheesta muualla

Andrew Kevin Walker Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Antti Solja

Antti Eino Solja (7. marraskuuta 1923 Tampere – 3. marraskuuta 2011 Tampere) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Soljan vanhemmat olivat Kiillon toimitusjohtaja Vilho (Ville) Henrik Solja ja Eine Hellin Ania ja puoliso vuodesta 1950 Airi Karin Klockars. Erkki Solja on heidän poikansa. Varatuomari, poliitikko Niilo Solja oli puolestaan Antti Soljan setä. Tampereen lyseosta ylioppilaaksi 1942 tullut Solja osallistui jatkosotaan ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa kemiaa, valmistuen filosofian kandidaatiksi 1950.
Solja oli Kiillossa ensin  tuotekehitystehtävissä 1950–1955 ja toimi sitten yhtiön teknillisenä johtajana. Vuonna 1963 hänestä tuli isänsä jälkeen Kiillon toimitusjohtaja, isä Ville jatkoi yhtiön hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1975 asti. Soljan johdossa Kiillosta kehittyi liima- ja muovialojen merkittävä yritys, joka palveli erityisesti rakennus- ja puusepänteollisuutta, mutta myös vähittäisasiakkaita. Solja sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1983. Seuraavana vuonna hän siirtyi Kiillon toimitusjohtajan tehtävästä hallituksen puheenjohtajaksi vuoteen 1996 asti. Solja, joka osallistui monin tavoin alansa ja alueelliseen yhteistyöhön, promovoitiin Tampereen teknillisen korkeakoulun kunniatohtoriksi 1987. Hän oli myös Saksan Liittotasavallan kunniakonsuli.