stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nina von Stauffenberg

| Nina von Stauffenberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. elokuuta 1913  Kowno, Venäjä (nykyinen Kaunas, Liettua)
Kuollut: 2. huhtikuuta 2006 (92 vuotta)  Kirchlauter, Saksa
Puoliso:  Claus von Stauffenberg
”Nina” Schenk Gräfin von Stauffenberg (27. elokuuta 1913 Kowno, Venäjä – 2. huhtikuuta 2006 Kirchlauter, Saksa) oli operaatio Valkyrien suunnitelleen ja sen päätoteuttajana toimineen eversti Claus von Stauffenbergin vaimo.
Elämä

Nina von Stauffenberg oli alun perin nimeltään Magdalena Elisabeth Vera Lydia Herta von Lerchenfeld. Hän tapasi tulevan miehensä Claus von Stauffenbergin vuonna 1930. He menivät naimisiin 26. syyskuuta 1933 Bambergissa. Heillä oli kaikkiaan viisi lasta, josta nuorin syntyi vasta Claus von Stauffenbergin kuoltua.
Stauffenberg muutti lastensa kanssa sodan jälkeen Etelä-Saksaan Baden-Württembergin Lautlingeniin, jossa rikkaan Stauffenbergin suvun huvila sijaitsi. Viidestä lapsesta kolme on edelleen elossa, ja he asuvat Saksassa. Nina von Stauffenberg oli kuollessaan 92-vuotias. Hänet haudattiin kuusi päivää myöhemmin.
Berthold Maria Schenk Graf von Stauffenberg (s. 1934)
Heimeran Schenk Graf von Stauffenberg (1936–2020)
Franz-Ludwig Schenk Graf von Stauffenberg (s. 1938)
Valerie Ida Huberta Karoline Anna Maria Schenk Gräfin von Stauffenberg (1940–1966)
Konstanze Schenk Gräfin von Stauffenberg (s. 1945)
Operaatio Valkyrie

Nina von Stauffenberg tiesi miehensä suunnittelevan Adolf Hitlerin salamurhaa. Salaliiton epäonnistuttua Hitler teloitutti 21. heinäkuuta 1944 kaikki salaliittoon osallistuneet, myös Claus von Stauffenbergin. Salaliiton selvittyä Gestapo vangitsi Nina von Stauffenbergin ja erotti tämän lapsistaan yli vuodeksiselvennä. Lapset joutuivat lastenkotiin ja uudelleen koulutettaviksi. Stauffenberg synnytti nuorimman lapsensa Konstanzen vankeudessa ollessaan. Toisen maailmansodan jälkeen hän sai lapsensa takaisin.
Ogre

Ogre tai OGRE voi tarkoittaa:
Ogre, vuoriryhmä Pakistanissa
The Ogre, samannimiseen vuoriryhmään kuuluva vuori
Ogre, kaupunki Latviassa
Ogren piiri, lakkautettu hallinnollinen alue Latviassa
ogre, saduissa esiintyviä ihmisiä syöviä jättiläisiä
Ogre, Tekken-videopelisarjan hahmo
Tactics Ogre, Quest Corporationin kehittämä taktinen roolipeli
OGRE, tietokonepelien tuotannossa käytettävä 3D-grafiikkamoottori.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ogre”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ogooué

| Ogooué Ogowe |
| --- | --- |

Alkulähde:  Port-Gentil, Gabon
Laskupaikka:  Atlantin valtameri
Maat:   Kongon tasavalta  Gabon
Pituus:  1200 km
Valuma-alue:  222700 km²
Ogooué (myös Ogowe) on joki Kongon tasavallassa ja Gabonissa. Se saa alkunsa Chaillun massiivin itäosista Kongon tasavallassa, ja kulkee Gabonin halki aluksi luoteeseen ja myöhemmin länteen päin. Joki laskee Atlantin valtamereen Port-Gentilin kaupungin eteläpuolella. Ogooué on noin 1 200 kilometriä pitkä, ja sen valuma-alue on yli 220 000 km².
Joki on tärkeä kuljetusväylä, ja sen kautta kulkee etenkin puutavaraa rannikolle. Vaikka joessa on etenkin yläjuoksussa koskia ja vesiputouksia, sen alajuoksu on hyvin purjehduskelpoinen.
Pierre Savorgnan de Brazza löysi vuonna 1877 joen lähteen ensimmäisenä eurooppalaisena.
Maailman ympäri 80 päivässä (vuoden 2004 elokuva)

| Maailman ympäri 80 päivässä> Around the World in 80 Days |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank Coraci
Käsikirjoittaja:   David N. Titcher  David Benullo  David Goldstein 
Perustuu:  Jules Vernen romaaniin Maailman ympäri 80 päivässä
Tuottaja:   Bill Badalato  Hal Lieberman 
Säveltäjä:   Trevor Jones  David A. Stewart 
Kuvaaja:  Phil Meheux
Leikkaaja:  Tom Lewis
Tuotantosuunnittelija:  Perry Andelin Blake
Pukusuunnittelija:  Anna Biedrzycka-Sheppard
Pääosat:   Jackie Chan  Steve Coogan  Cécile de France 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walden Media
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:   13. kesäkuuta 2004   27. kesäkuuta 2004
Kesto:  120 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  110 000 000 dollaria
Tuotto:  72 178 895 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maailman ympäri 80 päivässä (engl. Around the World in 80 Days) on vuonna 2004 valmistunut Frank Coracin ohjaama yhdysvaltalainen seikkailukomediaelokuva. Pääosissa ovat Jackie Chan, Steve Coogan ja Cécile de France. Lisäksi elokuvassa on useita tunnettujen henkilöiden tekemiä cameorooleja. Elokuva ei menestynyt teattereissa odotetusti, vaan jäi tappiolle.
Maailman ympäri 80 päivässä perustuu Jules Vernen samannimiseen romaaniin vuodelta 1872. Elokuva sijoittuu 1800-luvun loppupuoliskolle ja kertoo brittitiedemiehen Phileas Foggin (Coogan) yrityksestä matkustaa maailman ympäri 80 päivässä vedonlyönnin seurauksena. Apunaan hänellä on kiinalainen palvelija Passepartout (Chan) ja ranskalaistaiteilijatar Monique La Roche (de France).
Juoni

Tarina sijoittuu vuoteen 1890 ja alkaa viktoriaanisen aikakauden Britannissa. Kiinalainen Lau Xing ryöstää Buddhaa esittävän jadepatsaan Bank of Englandista palauttaakseen sen takaisin kotikyläänsä Kiinaan. Paetessaan poliiseja Lau Xing törmää brittikeksijä Phileas Foggiin ja ryhtyy tämän palvelijaksi valenimellä Passepartout piiloutuakseen etsijöiltään. Uudistushenkinen Fogg lyö Royal Academy of Sciencen (Royal Society) kokouksessa Lordi Kelvinin kanssa vetoa, että pystyy kiertämään maailman ympäri 80 päivässä. Panoksena on Foggin ura keksijänä ja Lordi Kelvinin asema tiedeministerinä. Passepartout käyttää tilaisuutta hyväkseen ja lähtee Foggin mukaan saadakseen palautettua patsaan mahdollisimman nopeasti Kiinaan. Pariisissa mukaan lyöttäytyy taiteilijan uraa aloitteleva ranskalaiskaunotar Monique La Roche. Kiinassa Foggille kuitenkin selviää Passepartout’n todellinen motiivi, jonka seurauksena hän päättää jatkaa matkaansa yksin. Lisäksi matkaa hankaloittavat Lordi Kelvinin junailema Foggin pidätysmääräys ja jadepatsasta havitteleva kiinalainen naissotapäällikkö kenraali Fang. Matkan aikana Foggin kanssa ystävystyneet Passepartout ja La Roche lopulta auttavat tämän voittamaan vetonsa.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jackie Chan   | … |  Passepartout / Lau Xing   |
|  Steve Coogan   | … |  Phileas Fogg   |
|  Cécile de France   | … |  Monique La Roche   |
|  Robert Fyfe   | … |  Jean Michel   |
|  Jim Broadbent   | … |  Lordi Kelvin   |
|  Ian McNeice   | … |  Eversti Kitchener   |
|  David Ryall   | … |  Lordi Salisbury   |
|  Roger Hammond   | … |  Lordi Rhodes   |
|  Adam Godley   | … |  Sutton   |
|  Karen Mok   | … |  Kenraali Fang   |
|  Ewen Bremner  | … |  Etsivä Fix   |
Roolit > Cameoroolit

Elokuvassa on useita cameorooleja samaan tapaan kuin vuoden 1956 versiossa. Cameo-rooleissa nähdään tunnettuja henkilöitä kuten Richard Branson, Arnold Schwarzenegger, Rob Schneider, Luke ja Owen Wilson, John Cleese ja Kathy Bates. Elokuva oli Schwarzeneggerin viimeinen rooli, ennen kuin hän piti näyttelemisestä pitkän tauon tultuaan valituksi Kalifornian kuvernööriksi. Cleese näyttelee elokuvassa Scotland Yardin poliisia. Alun perin hänelle suunniteltiin roolia ranskalaisena kuumailmapallolentäjänä, mutta rooli siirrettiin sittemmin Bransonille, joka tunnetaan muun muassa kuumailmapallolennoistaan.
Tuotanto

Elokuva tehtiin noin 140 miljoonalla dollarilla, johon sisältyy 110 miljoonan dollarin tuotantobudjetti ja 30 miljoonan dollarin markkinointikustannukset. Kuvauskohteita valittaessa päätettiin, että Thaimaassa kuvattaisiin Kiinaan sijoittuvat kohtaukset ja että Berliini kävisi sekä Lontoosta että Pariisista. Coraci vaikuttui Steve Cooganin roolisuorituksesta elokuvassa 24 Hour Party People ja valitsi tämän Phileas Foggin rooliin. Passepartout’n rooliin valittiin Jackie Chan ja Monique La Rochen rooliin Cécile de France. Chan auttoi ohjaaja Frank Coracia taistelukohtausten suunnittelussa ja näytteli itse niissä.
Kuvaukset alkoivat Thaimaassa, jonne rakennettiin Lau Xingin kotikaupunkia Lanzhouta esittävä kiinalainen kylä. Kuvausryhmä viipyi Thaimaassa neljä ja puoli viikkoa, jonka jälkeen se siirtyi Eurooppaan. Yksi tärkeimmistä Berliinissä kuvatuista kohtauksista oli Gendarmenmarktin aukiolla kuvattu loppukohtaus, jossa Fogg, Passepartout ja La Roche laskeutuvat liidokillaan Royal Academy of Sciencen portaille. Liidokkia hallittiin kiskoilla olevan nostokurjen avulla. Tärkeimpien kuvausten päätyttyä ryhmä kuvaajia kävi vielä kahden viikon aikana eri paikoissa, kuten Pariisissa, Itävallassa, Cornwallissa, Hongkongissa, Kalifornian aavikolla ja Kiinan muurilla.
Julkaisu ja vastaanotto

Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 13. kesäkuuta 2004 ja Suomessa 27. kesäkuuta 2004. Elokuva tuotti teattereissa maailmanlaajuisesti ainoastaan 72 miljoonaa dollaria ja jäi näin tappiolliseksi. Elokuva oli ehdolla kahden Razzie-palkinnon saajaksi kategorioissa huonoin uudelleenfilmatisointi tai jatko-osa ja huonoin sivuosa (Schwarzenegger).
Yhdysvaltalainen elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä. Hänen mukaansa elokuva siirtää Steeve Cooganin esittämän Phileas Foggin pois keskiöstä ja tekee Jackie Chanin esittämästä Passepartout’sta elokuvan todellisen sankarin. Hänen mukaansa ohjaaja Frank Coraci hyödyntää kirjan rakennetta välttääkseen tarpeen tarinan todelliselle yhtäjaksoisuudelle, ja siirtää sankarikolmikon aina seuraavaan paikkaan, kun edellisestä loppuu vitsit.
The New York Timesin kriitikko Stephen Holden antaa elokuvalle arvosanaksi 2,5/5. Hänen mukaansa ohjaaja on muokannut alkuperäistä tarinaa sovittaakseen siihen aasialaista alkuperää olevan Chanin, jonka rooli Passepartout’na antaa elokuvalle suuren osan sen dynaamisuudesta. MTV3:n arvostelussa elokuvaa luonnehditaan koko perheelle soveltuvaksi kesäleffaksi ja saa arvosanakseen neljä tähteä viidestä.
Steven D. Greydanuksen mukaan elokuva muistutti Chanin aiempaa elokuvaa Shanghai Knights, joka sekin sijoittuu viktoriaanisen ajan Lontooseen. Hän kehuu erityisesti Chanin taistelukohtauksia, muttei anna suurta arvoa juonelle, ja suositteleekin elokuvaa Chanin taistelukoreografian faneille.
Rotten Tomatoes -internet-sivustolla 31 prosenttia kriitikoista oli antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,8/10 keskiarvolla 4. kesäkuuta 2013 mennessä. Keräys perustui 127 arvioon. 245 000 käyttäjästä 45 prosenttia oli antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 2,7/5 keskiarvolla. Metacritic-sivustolla 33 kriitikkoa oli antanut elokuvalle arvosanan 49/100 ja 37 käyttäjää keskiarvon 6,6/10.
Lontoon Royal Academy of Scienceä esitti elokuvassa Berliinin konserttitalo (kuvassa).
Noita (kappale)

| Noita Kuusumun Profeetta |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: huhtikuu 2003
 Formaatti: 7"
 Tyylilaji: folk rock, progressiivinen rock
 Levy-yhtiö: Fonal Records
Kuusumun Profeetan muut singlet
| I Crackle as I Grow 1997 | Noita 2003 | Riemun ja kurjuuden sälekaihtimet 2006 |
Noita on vuonna 2003 ilmestynyt Kuusumun Profeetan single.
Kappaleet

Noita – 5.05
Myrskyn ytimessä – 5.05
Kokoonpano

Mika Rättö – laulu, kosketinsoittimet
Jyrki Laiho – kitara
Teemu Majaluoma – kitara
Mikko I. Elo – basso
Veli Nuorsaari – rummut
Daniel Finley – lyömäsoittimet
Irina Niemelä – saksofoni
Samuli Peltoniemi – trumpetti
Nöyrin palvelijanne

| Nöyrin palvelijanne> Stupeur et tremblements |
| --- | --- |
 Suomenkielisen DVD-julkaisun kansi.
Ohjaaja:  Alain Corneau
Käsikirjoittaja:  Alain Corneau
Tuottaja:  Alain Sarde
Säveltäjä:  Johann Sebastian Bach
Kuvaaja:  Yves Angelo Éric Le Roux
Leikkaaja:  Thierry Derocles
Pääosat:  Sylvie Testud Kaori Tsuji  Tarō Suwa  Bison Katayama  Yasunari Kondō  Sōkyū Fujita  Gen Shimaoka
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska Japani
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2003 Suomessa: 4. heinäkuuta 2003
Kesto:  107 min
Alkuperäiskieli:  japani, ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nöyrin palvelijanne (ransk. Stupeur et tremblements) on vuonna 2003 valmistunut draamaelokuva, jonka on ohjannut Alain Corneau. Elokuva perustuu Amélie Nothombin samannimiseen kirjaan, ja se on saanut useita eurooppalaisia elokuvapalkintoja muun muassa parhaasta naisnäyttelijästä. Elokuvan pääosaa esittää Sylvie Testud.
Tarina

Tarina alkaa, kun viisivuotiaana Belgiaan muuttanut Amélie palaa aikuisena Japaniin, missä on viettänyt varhaislapsuutensa. Hän pyrkii ja pääsee töihin japanilaiseen yritykseen kääntäjäksi. Ylpeä ja itsetietoinen Amélie käyttäytyy esimiehensä mielestä sopimattomasti, joten hänet alennetaan. Amélie ei suostu nöyrtymään vaikka tietää häneltä sitä odotettavan, ja kärsii ylpeänä alennuksen toisensa jälkeen päätyen moninaisten, toinen toistaan surkeampien tehtävien kautta lopulta vessansiivoojaksi.
Tarina > Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sylvie Testud  | … |  Amélie   |
|  Kaori Tsuji  | … |  Fubuki   |
|  Taro Suwa   | … |  herra Saito   |
|  Bison Katayama  | … |  herra Omochi   |
|  Yasunari Kondo  | … |  herra Tenshi   |
|  Sokyu Fujita  | … |  herra Haneda   |
|  Gen Shimaoka  | … |  herra Unaji   |
|  Heileigh Gomes  | … |  Amélie lapsena   |
|  Eri Sakai  | … |  Fubuki lapsena   |
Oskar Kokoschka

Oskar Kokoschka vuonna 1963.
Kokoschkan synnyintalo.
Oskar Kokoschka [kokoška] (1. maaliskuuta 1886 Pöchlarn, Itävalta-Unkari – 22. helmikuuta 1980 Montreux, Sveitsi) oli itävaltalaissyntyinen taidemaalari, joka tuli tunnetuksi ekspressionistisilla muotokuvillaan ajan merkkihenkilöistä.
Kokoschka haavoittui ensimmäisessä maailmansodassa. Kansallissosialistisen Saksan johto piti hänen tuotantoaan  rappiotaiteena, ja hän pakeni vuonna 1934 Prahaan. Hänestä tuli vuonna 1946 Britannian kansalainen ja Itävallan jälleen vasta vuonna 1978. Hän kävi Yhdysvalloissa 1947 ennen asettumistaan Sveitsiin, jossa hän asui huomattavan osan elämästään.
Kokoschkalla oli intohimoinen ja ajoittain myrskyisä suhde Alma Mahleriin. Hänen myöhemmässä tuotannossaan on impressionismin piirteitä. Hän oli myös tunnustettu kirjailija ja julkaisi muun muassa muistelmansa. Kokoschkalle myönnettiin Erasmus-palkinto vuonna 1960. Hän kuoli Sveitsissä vuonna 1980.
Onnenmaa

| Onnenmaa Kari Vepsä |
| --- | --- | --- |

Kansi: Erik Uddström
Studioalbumin tiedot
 Tuottaja(t): Kisu Jernström
 Tyylilaji: iskelmämusiikki
 Levy-yhtiö: Cat Music, BMG Finland
Kari Vepsän muut julkaisut
|   | Onnenmaa 1996 |   |
Onnenmaa on iskelmälaulaja Kari Vepsän albumi vuodelta 1996. Sen nimikappale voitti television Syksyn sävel -kilpailun. Albumi on yltänyt platinalevyyn eli yli 40 000:n myyntimäärään.
Kaikki kappaleet on sovittanut albumin tuottajanakin toiminut Kisu Jernström. Monet sanoitukset on tehnyt mainonnan suunnittelijana ja myöhemmin kirjailijanakin tunnettu Asser Korhonen.
Kappaleet

Onnenmaa – 3.47 (säv. Kisu Jernström, san. Asser Korhonen)
Sateinen ilta – 3.21 (Baila Morena, säv. Rafael Ferro Garcia, Roberto Livi, san. Asser Korhonen)
Kuin kuiskaten – 3.11 (Med varsam hand, säv. Bert Månson, Eva Stone, san. Asser Korhonen)
Miksi oot niin kaukana – 3.33 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki)
Vain syliis sun – 3.28 (säv. Kisu Jernström, san. Kisu Jernström, Asser Korhonen)
Kuljin puistoon päin – 3.34 (säv. ja san. Veikko Juntunen)
Jääthän mun luo – 3.50 (Håll om mig nu, säv. Christer Lundh, Mikael Wendt, san. Asser Korhonen)
Taka-takata – 3.09 (säv. Al Verlane, san. Tuula Valkama)
Toivon niin – 3.02 (Donde Voy / Where I Go, säv. Tish Hinojosa, san. Asser Korhonen)
Isän tyttö – 3.23 (säv. ja san. Jukka Kuoppamäki)
Meidän ilta – 4.26 (Esta noche, säv. Roberto Livi, san. Asser Korhonen)
Maailman valtateillä – 3.34 (säv. Kassu Halonen, Kisu Jernström, san. Juha Vainio)
Muusikot

Kari Vepsä – laulu
Marko ”Puke” Kataja – harmonikka
Kari Kuivalainen, Kim Lönnholm, Kisu Jernström – taustalaulu
Antero Jakoila, Juha Lanu – kitara
Jone Ullakko – ohjelmointi, kitara, bassokitara, kosketinsoittimet
Jarmo Nikku – kitara, mandoliini
Kisu Jernström – kosketinsoittimet
Orchidoideae

| Orchidoideae |
| --- | --- |
 Keltalehdokki Platanthera chlorantha
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Alaheimo::  Orchidoideae  Eaton
Katso myös
   Orchidoideae Wikispeciesissä   Orchidoideae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orchidoideae on yksi kämmekkäkasvien (Orchidaceae) alaheimoista. Sen lajeilla on tyypillisesti juurimukuloita.
Sukuja

Orchidoideae-alaheimoon kuuluu 208 sukua ja 3755 lajia, mikä on noin kuudesosa kaikista tunnetuista kämmekkäkasveista. Siihen kuuluvia lajeja kasvaa suuressa osassa maailmaa, ei kuitenkaan arktisilla alueilla ja Afrikan, Aasian ja Australian aavikkoalueilla. Suurimmat suvut lajimäärineen:
Habenaria – ripsukämmekät (600 lajia)
Caladenia (376 lajia)
Platanthera – lehdokit (200 lajia)
Pterostylis (200 lajia)
Disa – disat (175 lajia)
Cynorkis – neitokämmekät (125 lajia)
Orchis – pallerokämmekät eli kämmekät (125 lajia)
Corybas (120 lajia)
Goodyera – yövilkat (55–100 lajia)
Satyrium – satyyrikämmekät (90 lajia)
Disperis (85 lajia)
Prasophyllum (80 lajia)
Cyclopogon (75 lajia)
Pelexia (75 lajia)
Peristylus (75 lajia)
Zeuxine (70 lajia)
Diuris (55 lajia)
Holothrix (55 lajia)
Cheirostylis (50 lajia)
Dactylorhiza – liuskakämmekät (50 lajia)
Thelymitra (50 lajia)
Pienempiä sukuja:
Anacamptis – kalkkikämmekät
Chamorchis – tunturiorhot
Gymnadenia – kirkiruohot
Herminium – mesikämmekät
Himantoglossum – liskokämmekät
Neotinea – kilinkämmekät
Ophrys – koruorhot eli orhot
Pseudorchis – valkokämmekät
Shizhenia
Oskar Kroon

| Oskar Kroon> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1980 Växjö, Ruotsi
Ammatti:  kirjailija, toimittaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  Mitt fönster mot rymden (2018)
Palkinnot
 August-palkinto 2019, 2023 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Oskar Kroon (s. 1980 Växjö) on ruotsalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen esikoisteoksensa Mitt fönster mot rymden ilmestyi vuonna 2018. Kroon kirjoittaa pääosin lasten- ja nuortenkirjoja. Hän on saanut August-palkinnon vuosina 2019 ja 2023. Kroon on kotoisin Växjöstä.
Oskar Klein

| Oskar Klein |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1894 Mörby, Danderyd, Ruotsi
Kuollut: 5. helmikuuta 1977 Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsalainen
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Svante Arrhenius
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Kaluzan-Kleinin teoria
Palkinnot:  Max Planck -mitali
Oskar Klein (15. syyskuuta 1894 – 5. helmikuuta 1977) oli ruotsalainen fyysikko, joka tuli tunnetuksi kehittämällä Theodor Kaluzan luomaa viisiulotteista teoriaa, joka tunnetaan nykyään Kaluzan-Kleinin teoriana. Teoriaa pidetään ensimmäisenä moniulottuvuisena teoriana, vaikka suomalainen Gunnar Nordström oli aiemmin kehittänyt vastaavanlaisen teorian. Ylimääräiset ulottuvuudet ja niiden kompaktifiointi ovat keskeisessä osassa säieteorioissa.
Klein syntyi Danderyyn kunnassa, Ruotsissa. Hän oli Ruotsin ensimmäisen rabbin, Gottlieb Kleinin, ensimmäinen lapsi. Hän pääsi jo nuorena opiskelemaan Nobel-instituuttiin, jossa häntä opetti Svante Arrhenius. Arrhenius halusi lähettää Kleinin Jean-Baptiste Perrin luo Pariisin yliopistoon, mutta alkanut ensimmäinen maailmansota muutti suunnitelmia.
Klein työskenteli Niels Bohrin kanssa Kööpenhaminassa vähän aikaa alkaen vuodesta 1917. Hän väitteli itsensä tohtoriksi Tukholman yliopistosta vuonna 1921. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai työpaikan Michiganin yliopistosta. Klein ja hänen vaimonsa Gerda Koch muuttivat Yhdysvaltoihin. Klein palasi vuonna 1925 takaisin Tanskaan ja vietti vähän aikaa Leidenissä, Alankomaissa, Paul Ehrenfestin luona.
Vuonna 1938 hän ehdotti heikon vuorovaikutuksen aiheuttamien, varausta muuttavien prosessien pohjautuvan bosoninvaihtoon. Hän loi mallinsa muutamaa vuotta Hideki Yukawaa myöhemmin, ja malli pohjautui lokaaliin mittasymmetriaan, edeltäen ei-Abelisten mittakenttäteorioiden kehittämistä.
Ohtaharan oireyhtymä

Ohtaharan oireyhtymä on synnynnäinen neurologinen häiriö, johon kuuluu mm. epilepsiaa ja vaikeaa kehitysvammaisuutta.
Ohtaharan oireyhtymä alkaa oireilla lapsen ensimmäisten elinkuukausien, monesti jopa ensimmäisten elinpäivien aikana, ja johtaa usein huomattavan ennenaikaiseen kuolemaan: monet menehtyvät jo kahden ensimmäisen elinvuotensa aikana.
Ohtaharan oireyhtymä "löydettiin" vuonna 1976. Sairauden ei tiedetä olevan perinnöllinen. Oireyhtymää on havaittu esiintyvän jonkin verran enemmän pojilla kuin tytöillä.
Ohtaharan oireyhtymä on hyvin harvinainen: on arvioitu, että noin 0,2 % kaikista epileptikkolapsista kärsii siitä.
Oscar Olstad

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | ruotsalainen järjestelmä, joukkuekilpailu |  |
Hans Oscar Olsen Olstad (23. kesäkuuta 1887 Tune – 2. huhtikuuta 1977 Tune) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja oli siellä mukana saamassa pronssia ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Oscar Osthoff

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Osthoff vuonna 1904 |  Osthoff vuonna 1904 |  Osthoff vuonna 1904 |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten painonnosto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Saint Louis 1904 | Yhden käden nosto |  |
|  Hopeaa | Saint Louis 1904 | Kahden käden nosto |  |
Oscar Paul Osthoff (23. maaliskuuta 1883 Milwaukee – 9. joulukuuta 1950 Indianapolis) oli yhdysvaltalainen painonnostaja, uimari ja olympiamitalisti.
Osthoff osallistui olympialaisiin kerran, St. Louisissa 1904. Hän voitti tuolloin kultaa yhden käden nostossa ja sai hopeaa kahden käden nostossa. Vaikka Osthoff voitti painonnostossa olympiamitaleja, hän oli paljon tunnetumpi uimarina. Hän teki 100 jaardin matkalla Yhdysvalloissa maansa yliopistoennätyksen 1907 ja ui Milwaukee Athletic Clubin riveissä vuoteen 1924 saakka. Osthoff menestyi Wisconsinissa edellä mainittujen lajien lisäksi myös amerikkalaisessa jalkapallossa, yleisurheilussa ja voimistelussa.
Osthoff valmensi yliopistosta valmistumisensa jälkeen Washingtonin osavaltionyliopistossa sekä amerikkalaista jalkapalloa että yleisurheilua. Hän oli ammatiltaan insinööri.
Oscar Ortiz

Oscar Ortiz
Oscar Alberto Ortiz (s. 8. huhtikuuta 1953 Chacabuco, Buenos Aires) on argentiinalainen jalkapalloilija. Maajoukkueurallaan (1975–1979) hän edusti Argentiinaa 23 ottelussa ja teki näissä peleissä kolme maalia. Argentiinan pääsarjassa hän pelasi 317 ottelua ja onnistui 32 kertaa maalinteossa.
Ortiz kuului Argentiinan joukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden 1978. Hän pelasi MM-lopputurnauksessa kuudessa Argentiinan seitsemästä ottelusta. Loppuottelussa hänet vaihdettiin pois kentältä 74. minuutilla Argentiinan johtaessa Alankomaita 1–0 (Argentiina voitti lopulta jatkoajalla 3–1).
Ortiz aloitti uransa San Lorenzossa. Vuonna 1976 San Lorenzo myi hänet Brasiliaan Grêmioon, mutta hän palasi pian Argentiinaan River Plateen.