stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sininen eduskuntaryhmä
Historia > Hallitus valmistautuu

Mediatietojen mukaan hallitus oli varautunut halla-aholaisten mahdolliseen voittoon. Vaalien lähestyessä kyselytutkimukset alkoivat yhä vahvemmin kallistua Halla-ahon voiton puolelle ja muille hallituspuolueille alkoi olla jo varsin selvää, ettei jyrkän EU-kriittisiksi muuttuvien perussuomalaisten kanssa tehtäisi hallitusyhteistyötä. Ennen kaikkea kokoomus oli voimakkaasti yhteistyötä vastaan. Osan perussuomalaista irtautuminen ja pysyminen hallituksessa oli esillä yhtenä mahdollisena skenaariona.
Mediassa spekuloitiin myös henkilöristiriidoilla ja Soinin ulkoministerin viran mahdollisella päättymisellä.
Timo Soini kiisti hajoamisarvelut jyrkästi blogissaan ja arvosteli kovin sanoin mediaa perusteettomista spekulaatioista. Halla-ahon voiton pelättiin vievän perussuomalaiset oppositioon, kun taas Terho pitäisi puolueen hallituksessa.
Historia > Perussuomalaisten puoluekokous 2017

Lauantaina 10. kesäkuuta 2017 Halla-aho valittiin perussuomalaisten uudeksi puheenjohtajaksi. Varapuheenjohtajiksi valittiin kansanedustajat Laura Huhtasaari, Teuvo Hakkarainen ja Juho Eerola. Kaikkien katsottiin edustavan perussuomalaisten eduskuntaryhmän jyrkintä maahanmuuttovastaista siipeä. Vastavalittu puheenjohtaja Halla-aho ilmoitti ensimmäisessä tiedotustilaisuudessa, että perussuomalaisille kelpaa Sipilän hallitusohjelma mutta puolue edellyttää, että puolueelle tärkeitä kirjauksia noudatetaan.
Vaikka Suomen Sisun valtuustoäänestykseen tuoma, jyrkän kansallismielinen henkilölista hävisi äänestyksessä selvästi 157–513, tulevat irtautujat pitivät esitystä vahvistuksena sille, että Suomen Sisu yritti vallata koko puolueen.
Historia > Uuden vaihtoehdon perustaminen

Maanantaina 12. kesäkuuta hallituspuolueiden puheenjohtajat Juha Sipilä ja Petteri Orpo kertoivat hallituksen kaatumisesta, sillä edellytyksiä hallitusyhteistyön jatkamiselle Halla-ahon johtaman perussuomalaisen puolueen kanssa ei ollut. Seuraavana päivänä tiedotettiin perussuomalaisten eduskuntaryhmän hajoamisesta, ja 20 perussuomalaista kansanedustajaa perusti Uusi vaihtoehto -nimisen eduskuntaryhmän ja antoi tukensa Sipilän hallitukselle. Perussuomalaisten eduskuntaryhmä supistui 15 hengen vahvuiseksi, kun vielä kaksi kansanedustajaa kertoi eroavansa ryhmästä. Myöhemmin samana päivänä Sipilä ilmoitti, että ei aio jättää hallituksen eronpyyntöä, ja esitti, että hallitusyhteistyö jatkuu tämän uuden ryhmän kanssa. Sampo Terho valittiin eduskuntaryhmän niin sanotuksi trioministeriksi, eli hän osallistuu hallituspuolueiden puheenjohtajien neuvotteluihin.
Timo Soini kertoi loikkauksensa syyksi äärioikeistolaiseksi kuvatun Suomen Sisun järjestämän vallankaappauksen, jota olisi suunniteltu jo vuoden sosiaalisessa mediassa. Hänen mukaansa eduskuntaryhmästä eroamisessa kyse ei ollut henkilövalinnoista vaan Halla-ahon taustajoukkojen toiminnasta, jota Soini piti törkeänä.
Eduskuntaryhmä aloitti toimintansa 13. kesäkuuta 2017 nimellä Uusi vaihtoehto. Ryhmän muodosti 20 perussuomalaisten kansanedustajaa, jotka erosivat perussuomalaisten eduskuntaryhmästä vain kaksi päivää puolueen puoluekokouksen päättymisen jälkeen. Eduskuntaryhmän puheenjohtaja on Simon Elo ja varapuheenjohtajat ovat Tiina Elovaara sekä Ari Jalonen. 14. elokuuta 2017 Uusi vaihtoehto -eduskuntaryhmä ilmoitti muuttavansa nimensä Siniseksi eduskuntaryhmäksi, virallisesti nimenmuutos hyväksyttiin 28. elokuuta 2017.
Myöhemmin samana päivänä myös kansanedustajat Veera Ruoho ja Arja Juvonen erosivat perussuomalaisten ryhmästä. Ruoho ilmoitti hakeneensa Uuden vaihtoehdon jäsenyyttä mutta liittyi myöhemmin kokoomuksen eduskuntaryhmään. Juvonen ilmoitti aluksi, että hän ei toistaiseksi aio liittyä mihinkään ryhmään ja kaksi viikkoa myöhemmin palasi perussuomalaisten eduskuntaryhmään.
Perussuomalaisten puoluehallitus päätti 16. kesäkuuta 2017 erottaa Uuteen vaihtoehtoon loikanneet puolueesta.
Ryhmän jäsen Hanna Mäntylä ilmoitti 21. kesäkuuta 2017 haluavansa erota eduskunnasta siirtyäkseen asiantuntijaksi Euroopan neuvoston sihteeristöön Strasbourgiin. Hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Matti Torvinen, joka ilmoitti liittyvänsä Uuden vaihtoehdon eduskuntaryhmään.
Ryhmän jäsen Ritva "Kike" Elomaa ilmoitti 22. kesäkuuta 2017 palaavansa perussuomalaisten eduskuntaryhmään. Takaisinpaluun jälkeen Uusi vaihtoehto -ryhmässä oli 19 kansanedustajaa ja perussuomalaisissa 16. Myöhemmin perussuomalaisten ryhmän koko kasvoi 17 jäseneen Arja Juvosen palattua ryhmään.
Historia > Myöhemmät vaiheet

Ryhmän jäsenet perustivat yhdistyksen nimeltä Sininen tulevaisuus, joka rekisteröitiin puolueeksi 15. marraskuuta 2017 ja tuli samalla myös eduskuntaryhmän uudeksi nimeksi.
Ryhmän jäsen Kaj Turunen ilmoitti 24. huhtikuuta 2018 siirtyvänsä kokoomuksen eduskuntaryhmään. Maria Lohela ilmoitti tammikuussa 2019 siirtyvänsä Liike Nyt -yhdistykseen ja sen eduskuntaryhmään.
Puoluetukea koskevan lain muutoksesta (niin sanottu Lex Soini) johtuen Sininen tulevaisuus ei saa puoluetukea, vaan perussuomalaisten eduskuntaryhmä saa loikkareiden tuet vaalikauden loppuun saakka.
Simon Elo ja Sampo Terho sanoivat perussuomalaisten uuden johdon linjan ajavan puolueen ikuiseksi oppositiopuolueeksi.
Kannatus

Yleisradion Taloustutkimuksella teettämissä kannatusmittauksissa ryhmän kannatus oli vuoden 2017 kesäkuussa 2,3 %, heinäkuussa 0,7 %, lokakuun alussa 1,5 %, marraskuun alussa 1,3 %, joulukuun alussa 1,1 % ja joulukuun lopussa 2,3 %.
Vuonna 2018 Taloustutkimuksen tekemissä kannatusmittauksissa ryhmän kannatus oli maaliskuun alussa 1,6 %, toukokuun alussa 1,5 %, heinäkuun alussa 1,1 %, elokuun alussa 0,8 %, syyskuun alussa 1,6 % ja joulukuun alussa 1,5 %.
Näkemyksiä

Loikkausta uuteen eduskuntaryhmään perusteltiin jälkikäteen muun muassa arvopohjaeroilla. Ylen tekemän vaalikonevastauksiin perustuvan tutkimuksen perusteella arvopohjaerot ovat kuitenkin "kosmeettisia". Perussuomalaisten kansanedustaja Ville Tavio kommentoi julkisuudessa, että loikkauksessa ei ollut kyse arvopohjaerosta vaan "todellisuudessa kaikki johtuu siitä, että Timo Soini ei osaa luopua vallasta. Hän olisi halunnut Terhon voittavan. Soinin suurin heikkous on hänen itsekeskeisyytensä ja vallanhimonsa". Eduskunnan täysistunnossa oppositiopuolue SDP:n kansanedustaja Johanna Ojala-Niemelä totesi, että Uuden vaihtoehdon ainoana tehtävänä on "kainalosauvana viedä maakunta- ja sote-uudistukset läpi sekä turvata ex-puheenjohtaja Timo Soinin hillotolppa ulkoministerinä loppuvaalikaudeksi".
Varakansanedustaja Vilhelm Junnila kirjoitti heinäkuussa 2017 puoluekokouksen tapahtumien kulusta uutta tietoa. Junnilan mukaan Timo Soini ja Raimo Vistbacka olivat sopineet jo toukokuussa varasuunnitelmasta, mikäli Sampo Terhoa ei valittaisi perussuomalaisten puheenjohtajaksi. Junnilan mukaan Soini oli lipsauttanut kansanedustaja Jari Ronkaiselle etukäteen "jättävänsä tämän uppoavan laivan".
Kansanedustaja Elovaara myös epäili, että puoluekokouksen äänestystulosten takana olisivat olleet Suomen Vastarintaliike, Suomen Sisu ja Hommaforum. Samalla Elovaara totesi, että "nämä tahot eivät ole ideologisesti perussuomalaisia".
Kansanedustaja Elo kommentoi A-studiossa, että Uudessa vaihtoehdossa on "nollatoleranssi rasismille", mutta toisaalta hän ei kertonut, kuinka hänen ja Halla-ahon näkemykset eroavat, vaikka Elo on itse profiloitunut maahanmuuttokriittisenä henkilönä. Elon mukaan kyse ei ole Halla-ahosta itsestään vaan tahoista, jotka ovat Halla-ahon valinnan takana.
Taloustutkimuksen tutkimuspäällikkö Juho Rahkonen ja erikoistutkija Erkka Railo Turun yliopiston eduskuntatutkimuksen keskuksesta kommentoivat heinäkuussa 2017, että Uusi vaihtoehto voi korkeintaan päästä RKP:n tai Kristillisdemokraattien kaltaiseksi pienpuolueeksi.
Turun yliopiston eduskuntatutkimuksen keskuksen johtaja Markku Jokisipilän mukaan Uudella vaihtoehdolla on hallitusryhmänä "historiallisen huono neuvotteluasema lähtötilanteen takia".
Jäsenet

| Nimi | Kotikunta | Vp | Kansanedustajana | Asema eduskunnassa tai hallituksessa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Soini, Timo | Espoo | UUS | 2017– 2019 (PS 2003–2009, 2011–2017) | ulkoministeri |
| Lindström, Jari | Kouvola | KAA | 2017–2019 (PS 2011–2017) | työministeri, ministeri työ- ja elinkeinoministeriössä |
| Niinistö, Jussi | Helsinki | UUS | 2017–2019 (PS 2011–2017) | puolustusministeri |
| Mattila, Pirkko | Muhos | OUL | 2017–2019 (PS 2011–2017) | sosiaali- ja terveysministeri |
| Terho, Sampo | Helsinki | HEL | 2017–2019 (PS 2015–2017) | eurooppa-, kulttuuri- ja urheiluministeri, ministeri opetus- ja kulttuuriministeriössä |
| Torvinen, Matti | Rovaniemi | LAP | 2017–2019 |  |
| Oinonen, Pentti | Kontiolahti | SAV | 2017–2019 (PS 2007–2017) |  |
| Mäkipää, Lea | Kihniö | PIR | 2017–2019 (SMP 1983–1995, PS 2011–2017) |  |
| Mölsä, Martti | Punkalaidun | PIR | 2017–2019 (PS 2011–2017) |  |
| Kivelä, Kimmo | Kuopio | SAV | 2017–2019 (PS 2011–2017) |  |
| Hongisto, Reijo | Vimpeli | VAA | 2017–2019 (PS 2011–2017) |  |
| Louhelainen, Anne | Hollola | HÄM | 2017–2019 (PS 2011–2017) |  |
| Jalonen, Ari | Pori | SAT | 2017–2019 (PS 2011–2017) |  |
| Saarakkala, Vesa-Matti | Kurikka | VAA | 2017–2019 (PS 2011–2017) |  |
| Kulmala, Kari | Rääkkylä | SAV | 2017–2019 (PS 2015–2017) |  |
| Elo, Simon | Espoo | UUS | 2017–2019 (PS 2015–2017) |  |
| Elovaara, Tiina | Tampere | PIR | 2017–2019 (PS 2015–2017) |  |
Aiheesta muualla

Sininen eduskuntaryhmä eduskunnan sivuilla
Sara Rigatell, Kuka tiesi ja mitä? Näin Jussi Niinistö apureineen hajotti perussuomalaiset ja juoni loikan takaisin hallitukseen Yle.fi, uutiset 8.7.017 (yhteenveto)
| n k Suomen eduskunnan eduskuntaryhmät |
| --- | --- |
Valtioneuvosto (109):  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä (48)  Perussuomalaisten eduskuntaryhmä (46)  Ruotsalainen eduskuntaryhmä (10)  Kristillisdemokraattinen eduskuntaryhmä (5) 
Oppositio (91):  Sosialidemokraattinen eduskuntaryhmä (43)  Keskustan eduskuntaryhmä (22)  Vihreä eduskuntaryhmä (13)  Vasemmistoliiton eduskuntaryhmä (11)  Liike Nyt -eduskuntaryhmä (1)  Eduskuntaryhmä Timo Vornanen (1) 
Sampo Terho
Priansos

| Priansos> Πρίανσος.Sijainti |
| --- | --- |
 Priansos
Koordinaatit:  35°02′41″N, 25°15′33″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Áno Kastellianá, Arkalochóri, Minóa Pediáda, Iraklion, Kreeta
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kreeta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Priansos (m.kreik. Πρίανσος, myös Priampsos, Πριαμψός, lat. Priansus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi lähellä nykyistä Minóa Pediádan kunnan Áno Kastellianán kylää.
Maantiede

Priansos sijaitsi Kreetan eteläisissä keskiosissa linnuntietä noin seitsemän kilometriä sisämaahan saaren etelärannikosta. Priansoksen poliksen kaupunkikeskus sijaitsi noin kilometrin pohjoiseen nykyisistä Áno Kastellianán ja Káto Kastellianán kylistä. Sen akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi Kástellon eli Rizókastron kukkula.
Priansoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä Priansia (Πριανσία). Sen kooksi on arvioitu noin 100–200 neliökilometriä, ja se rajautui lännessä Gortynin poliksen alueeseen ja idässä Hierapytnan poliksen alueeseen. Kreetan etelärannikolla sijainnut Inatos eli Einatos toimi oletettavasti Priansoksen satamana.
Historia

Priansoksen historiasta ei tiedetä paljoakaan. Kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi vielä missään klassisen kauden lähteessä. Poliksena se esiintyy ensimmäisen kerran varmuudella hellenistisellä kaudella. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Priansieus (Πριανσιεύς) ja Priansios (Πριάνσιος), joskus myös Priassios (Πριάσσιος) ja Priansikos (Πριάνσικος).
Priansos löi omaa aiginalaisen mallin mukaista hopearahaa noin ajalla 330–280/270 eaa.
Strabon vaikuttaa sekoittavan Priansoksen ja itäkreetalaisen Praisoksen Kreetan kuvauksessaan.
Kaupungin akropoliille rakennettiin Kreetan toisen bysanttilaisen kauden alussa 900-luvulla Rizókastron linna. Myöhemmin linnaa käyttivät genovalaiset ja venetsialaiset, joiden aikana se tunnettiin Belvederen linnana.
Rakennukset ja löydökset

Priansoksen kaupungin paikalta ei ole tehty juurikaan antiikin aikaisia löytöjä. Kaupungissa on oletettavasti ollut Athenelle omistettu temppeli, sillä tämä oli piirtokirjoitusten perusteella kaupungin suojelija. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa tiedetään myös olleen andreion.
Priansoksen lyömiä rahoja, piirroksia vuodelta 1837.
Mercedes-Benz 630
Tehdaskorit 1924-1926 ja 1926-1929 hintoineen

| Mercedes 24/100/140 PS | hinta | Mercedes-Benz Typ 630 | hinta |
| --- | --- | --- | --- |
| Alusta | 19 250 RM | Alusta | 19 250 RM |
| 5h Offener Tourenwagen | 23 800 RM | - | - |
| -"- Pullman-irtokaton kera | 26 500 RM | - | - |
| 7h Offener Tourenwagen | 24 000 RM | 6/7h Offener Tourenwagen | 24 000 RM |
| -"- Pullman-irtokaton kera | 26 750 RM | - | - |
| 6/7h Coupé Reiselimousine | 26 750 RM | - | - |
| - | - | 6/7h Pullman Limousine (leveätolppa) | 25 000 RM |
| 6/7h Pullman Limousine (kapeatolppa) | 27 750 RM | 6/7h Pullman Limousine (kapeatolppa) | 27 750 RM |
| - | - | 4/5h Innenlenker Cabriolet | 26 500 RM |
| - | - | 6/7h Pullman Cabriolet Sonderausführung | 28 000 RM |
Korivarianteista erityisesti 5- ja 7-paikkaiset "Offener Tourenwagen", jotka olivat 1924-1926 myös tarjolla kangaskaton tilalle kiinnitettävällä Pullman-umpikorin hardtop-katolla - olivat näyttäviä. Korimallien valikoima supistui hieman tyyppi 630:n valmistusajan loppumista lähestyttäessä, joskin tilalle tuli tarjolle tehokkaampi K-moottori sekä urheilullisemmille korivarianteille lyhyen alustan Typ K. Daimler Benz systematisoisi Cabriolet-avoautojensa koritypologiaa kuuteen, kirjaimilla A-F kuvattuun versioon, joita tosin ei sovellettu vanhassa 630:ssa vaan vasta suuressa 770 (W07):ssa vuodesta 1930, ja jotka olivat käytössä aina 1950- ja 1960-luvun vaihteeseen asti. Sindelfingenissä valmistettujen laadukkaiden tehdaskorien ja -sisustusten rinnalla tyyppi 630 oli tietenkin tarjolla myös pelkkänä alustana, joka varustettaisiin asiakkaan toivomusten mukaisella koriräätälin luomuksella. Esimerkiksi presidentti Paul von Hindenburg tilasi berliiniläiseltä Josef Neuss-koripajalta Pullman-limusiinin normaalia korotetummalla katolla, ja Pullman-avoauton. Tunnettuja koriräätäleitä olivat vaikkapa Castagna (Milano), D`Ieteren Frères (Brüssel), Erdmann & Rossi (Berliini), Van den Plas (Brüssel), Saoutchik (Pariisi) ja Voll & Ruhrbeck (Berliini), joiden luomuksista osa on säilynyt kuvina tai jopa entisöityinä aina nykypäivään asti. Kuuluisia 630-asiakkaita olivat muun muassa Ruotsin ja Espanjan kuningashuoneet sekä tunnettu säveltäjä Richard Strauss. Mielenkiintoisesti jo 770 (W07):n aikana räätälöityjen korien teettäminen ylimmän segmentin autoihin väheni jyrkästi, sillä tehtaan Sindelfingenin koripaja pystyi tarjoamaan vuodesta 1932 lähtien valikoiman niin korin kuin sisustuksenkin osalta huippulaadukkaita vaihtoehtoja. Etenkin pienellä, mutta myös isolla moottorilla varustettuja alustoja käytettiin myös mm. ambulanssi- ja umpipakettiversioiden (Kastenwagen) valmistamiseen, ja kenties erikoisin oli isolla moottorilla vuonna 1924 Alfred Neubauerin ja Christian Wernerin aloitteesta yksittäiskappaleena valmistettu autonkuljetusauto yhtiön 8-sylinteristä kilpa-autoa varten: Mercedes-Benz teettäisi samaan tarkoitukseen myöhemmin aina 1950-luvulle asti erikoismalleja.
Triviaa

Karl Ebbin vuosina 1931-1938 käyttämä kilpa-auto SSK on esillä Bil- och Teknikhistoriska Samlingarna -museossa Ruotsin Köpingissä.
Hankalan 24/100/140 PS-mallinimen tilalle vuonna 1926 tullut "Mercedes-Benz 630"-nimi ei lukujen pyöristyssääntöjen mukaan ole oikein, sillä sen rivimoottorin iskutilavuus jäi 6 240 kuutiosenttimetriin: mallinimen olisi siis oikeammin pitänyt kuulua "620". Virhe toistui sittemmin uudenaikaisissa AMG-malleissa, joiden "6,3"-litraisen moottorin iskutilavuus oli todellisuudessa 6 208 cm³, legendaarisen iskutilavuuslukeman "6,3" tarkoittaessa tuoreimmissa (2017) malleissa jopa enää 4-litraista V8-moottoria.
Lukija pistää fuusion jälkeen käytettyjä uusia W-mallitunnuksia selaillessaan kenties merkille, ettei W01-mallitunnusta löydy. Se oli tarkoitettu Ferdinand Porschen suunnittelemaan 6-sylinteriseen, vain 1,4-litraiseen "5/25 PS"-versioon  moottoriperheestä, johon kuuluivat myös 2-litrainen (W02) ja 3-litrainen (W03) variantti. Kolmikko oli tarkoitettu esiteltävän Berliinin autonäyttelyssä lokakuussa 1926, mutta valmistajan johtokunta päätti ensin lykätä pienen mallin esittelyä epäillessään mallin myyntinäkymiä. Kompaktiluokkaa (2-oviset sedanit ja Tourenwagen-avomallit) ajatellen Porschen pieni moottori oli yksinkertaisesti liian kallis, joten kahdeksan prototyypin jälkeen pienimmän version lanseerauksesta luovuttiin. W02 "8/38 PS" ja myöhemmin Stuttgart 200 oli markkinoilla 1926-1936, mutta siinä aluksi esiintyneet lastentaudit olivat osaltaan syynä Ferdinand Porschen potkuille Daimler Benz AG:sta. Myös W03 eli malli "12/55 PS Typ 300" (1926-1928) oli myyntipettymys, sillä vaikka ylemmän keskiluokan malli olikin mukava, se oli myös liian suuri ja kömpelö: mallia korjailtiin jo vuodelle 1927, se uudistui W04:ksi (1927-1929) ja viimein W05:ksi (1929-1930), ostajakunnan kuitenkin hylätessä seuraajamallitkin. Suurin versio korvautui Hans Nibelin suunnittelemalla tyyppi Mannheim 350:lla, ja Ferdinand Porsche sai lähteä 1. tammikuuta 1929 Daimler Benz AG:sta kohti uusia haasteita. Pääsuunnittelijaksi ja viimein johtokunnan puheenjohtajaksi noussut Nibel (1880-1934) korjasi W02:n Stuttgart-menestysmalliksi, ja jalostaisi myös Mercedes-Benz 630:n pienemmän rinnakkaismallin 400 seuraajaksi katsotun, vuonna 1928 vastauksena "Horch 8"-malliin Porschen kovalla kiireellä suunnitteleman, aluksi kovin sovinnaisen 8-sylinterisellä SV-rivimoottorilla varustetun Nürburg 460:n hienostuneeksi malliksi, mikä jatkaisi tyyppinä 500N aina vuoteen 1939 asti. Tämä W08-korimallin viimeinen kehitys askel oli myös maailman viimeisenä sarjatuotantoautona varustettu puisilla pinnapyörillä.
Aiheesta muualla

Mercedes Classic 3/2017: "Days of Thunder", sivut 40-49; Mercedes-Benz Kompressor-Clubin hyväntekeväisyysajo, kahdeksan W06-yksilöä ja yksi Typ K
1930-luvun Hitlerin superautot, mm. Berliinin AVUS-kilpailu ja Manfred von Brauchitschin SSKL "Hopeanuoli" MB-kilpuri, 47:03 min video (englanniksi)
Carglod-kanava, 1927 Mercedes-Benz 630K Saoutchik-korilla, alkuperäinen! 18:40 min (saksaksi)
Jay Leno`s Garage 13.1.2020: 1932 Mercedes-Benz SSKL (tehtaan replikaatio Manfred von Brauchitschin voittaja-autosta, "hopeanuoli"-nimen perusta). Esittely ja koeajo, 27:48 min (englanniksi)
Cargold-kanavan 1928 DMG Mercedes Typ 680 S Rennsport (rakenneltu/entisöity), ajo ja esittely 24:22 min (saksaksi)
Onboard Mercedes SSK 1929 Nürburgring Classic 2019, 26.5.2019, 50.52 min; Reipasvauhtista Nürburgring-ajoa SSK:lla, ajoittain (mm. 18:18) kompressorin ininää
1929 Mercedes-Benz "SSK" esittelyajo 8.08 min, Cargold, 7.12.2020, selostus (saksaksi)
24/100/140 PS Roadster vm. 1926 ratti, jonka keskiössä sytytysennakon ja käsikaasun vivut, sekä puukranssi kytkimineen klo 12 ja 6
Mercedes-Benz 24/100/140 PS Torpedo 1926, Saoutchik-kori, Louwman-museo (Den Haag, NL)
Mercedes-Benz SSKL 1931
SSKL "Gurke"
Käännös suomeksi
Francesco Fontana

| Francesco Fontana |
| --- | --- |
 muotokuva Francesco Fontanasta
Henkilötiedot
Syntynyt: 1585 c. Napoli, Napolin kuningaskunta
Kuollut: heinäkuu 1656 Napoli, Napolin kuningaskunta
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Napolin yliopisto
Tutkimusalue:  Laki, Astronomia, Optiikka
 Nimikirjoitus
Francesco Fontana (1585 Napoli – heinäkuu 1656 Napoli) oli italialainen asianajaja ja tähtitieteilijä.
Fontana teki puupiirroksia Kuusta ja planeetoista sellaisina kuin hän näki ne teleskooppinsa avulla. Vuonna 1646 hän julkaisi piirroksia kirjassaan Novae coelestium terrestriumq[ue] rerum observationes, et fortasse hactenus non vulgatae. (Vuonna 1887 Paul Stroobant demonstroi että kaikki samanlaiset havainnot eivät osoittanut kuun olemassaoloa Venuksen ympärillä).
Kuun kraatteri Fontana ja Marsin kraatteri Fontana on nimetty Fontanan mukaansa.
Mikroskooppi

Fontana myöskin väitti keksineensä mikroskoopin vuonna 1618, keskintö jolla on monta hakijaa kuten Cornelius Drebbel, Zacharias Jansen tai hänen isänsä Hans Martens, ja Galileo Galilei.
Satulinna (Hattula)

| Satulinna |
| --- | --- |

Osoite:  Hattulantie 547, 13700 Parolannummi
Sijainti:  Hattula
Koordinaatit:  61.025°N, 024.325°E
Perustettu:  1996
Tanssilattia:  540 m², epäsäännöllinen, koivua ja vaneria
Tanssikausi:  syyskuu–toukokuu
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Satulinna oli tanssilava Hattulan kunnassa Kanta-Hämeessä. Se oli vuonna 1996 perustettu yksityinen tanssin harrastajien tanssipaikka, jonka yhteydessä toimi tanssiravintola Satulinna.lähde? Nykyisin Satulinnassa on Hattula Golfin toimintoja. Lisäksi paikassa myydään jälleen myös polttoaineita SEO-ketjun kautta.
Toiminta

Satulinnassa järjestettiin tanssikursseja. Tanssi-iltoina naisille oli kaksi hakuvuoroa, ensimmäinen puolen tunnin ja toinen tunnin mittainen. Tansseja oli pääsääntöisesti syys-huhtikuussa lauantaisin, erikoispyhinä myös muina iltoina. Vuosittain järjestettiin helatorstaiviikolla Satulinnan Tanssipäivät.
Aiheesta muualla

Satulinna (Internet Archive, 2.10.2012)
Hattula
| --- | --- |
Kyliä ja taajamia:  Kivijoki • Koski • Lepaa • Mervi • Nihattula • Parola • Parolannummi • Pekola • Rahkoila • Sattula
Luonto:  Alajärvi • Iso Tähilammi • Lehijärvi • Leteensuo • Pikku Tähilammi • Retulansaari • Sotkajärvi • Vanajavesi
Nähtävyyksiä:  Hattulan Kotikirkko • Hattulan Pyhän Ristin kirkko • Hattulan uusi kirkko • Mierolan silta • Panssarimuseo • Parolan leijona • Ryysyranta • Tenholan linnavuori • Tyrvännön kirkko • Tyrvännön sakaristo
Muuta:  Ahlbackan kartano • Hattulan vaakuna • Lepaan puutarhaopisto • Panssariprikaati • Parolan lentokenttä • Parolannummen kenttäalttari • Parolan rautatieasema • Parolan Visa • Pekolan Isku • Satulinna • Tyrvännön lentokenttä • Vesunnin kartano
Hattulan vaakuna
Montricher

| Montricher |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Montricher
 Koordinaatit: 46°36′03″N, 6°22′20″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Morges
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,94 km²
Väkiluku (5.6.2024):  961
Montricher on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Morgesin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 961 asukasta.
Mont-la-Ville

| Mont-la-Ville |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Mont-la-Ville
 Koordinaatit: 46°38′51″N, 6°24′31″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Morges
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,79 km²
Väkiluku (5.6.2024):  495
Mont-la-Ville on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Morgesin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 495 asukasta.
Tornion Lapin hallintopitäjä

Tornion Lapin hallintopitäjä oli Ruotsin vallan aikana Suomen alueen verotusta käsittelevissä lähteissä eli voudintileissä ja läänintileissä esiintyvä alueellinen kokonaisuus. Tämän 1809 Suomeen liitetyn verohallintopitäjän maantieteellinen alue ulottui kahteen nykykuntaan. Vuonna 1939 käytössä olleen kuntajaon mukaan siihen kuuluivat seuraavat kunnat:
Enontekiö
Utsjoki
Vuonna 1747 Tornion Lapin hallintopitäjästä siirrettiin Koutokeino Norjaan.
Préverenges

| Préverenges |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Préverenges
 Koordinaatit: 46°31′02″N, 6°31′25″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Morges
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,84 km²
Väkiluku (5.6.2024):  5 215
Préverenges on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Morgesin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 5 215 asukasta.