stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saksan Grand Prix 2013
Kilpailu

Saksassa ajettiin voittokamppailun kannalta yksi vuoden mielenkiintoisimpia kilpailuja. Lämmin sää leimasi Nürburgringilla ajettavaa kisaviikonloppua, mistä johtuen kuumat olosuhteet hyvin hallinnut Lotus-talli nostettiin jo etukäteisarvioissa jopa voittajasuosikiksi asti. Kimi Räikkösen ja Romain Grosjeanin hyvä aika-ajosuoritus - neljäs ja viides - antoikin odottaa hyvää kilpailua. Lewis Hamilton otti paalupaikan, mutta menetti sijansa heti kilpailun startin jälkeen Sebastian Vettelille ja Mark Webberille. Vain parin kierroksen jälkeen, hyvin kilpailun aloittanut Felipe Massa puolestaan spinnasi ja joutui jättämään kilpailunsa kesken. Webberin kilpailu meni pilalle ensimmäisellä varikkopysähdyksellä, kun huonosti kiinnitetty takarengas irtosi varikkosuoralla ja osui siellä seisseeseen kuvaajaan, joka kuitenkin selvisi tilanteesta vammoitta. Webber itse hyötyi myöhemmin kilpailun aikana koetusta turva-autojaksosta siinä määrin, että onnistui viimeiseltä sijalta nousemaan lopulta seitsemänneksi. Webberin tallikaveri Vettel puolestaan johti kilpailua suurimman osan ajasta, saaden kuitenkin kovan haasteen molemmilta Lotus-kuljettajilta. Ongelma KERS-järjestelmässä aiheutti Vettelille jonkin verran huolta, mutta saksalainen ajoi kotikisassaan mestarin elkein ja voitti ensimmäistä kertaa urallaan kotiyleisönsä edessä. Räikkönen sijoittui toiseksi ja Grosjean kolmanneksi, viimeksi mainitun päästettyä Räikkösen - tallin toivomuksesta - ohitseen vain muutama kierros ennen maalia. Räikkönen olisi kenties voinut haastaa Vettelin paremmin kilpailun voitosta, mikäli Grosjean olisi tallin toivomusten mukaisesti laskenut suomalaisen ohitseen kun sitä ensimmäisen kerran pyydettiin. McLaren-kuljettajat Jenson Button ja Sergio Pérez ajoivat molemmat hyvän kilpailun, sijoittuen kuudenneksi ja kahdeksanneksi.
Kilpailu > Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 60 | 1.41.14,711 | 2 | 25 |
| 2 | 7 |  Kimi Räikkönen | Lotus-Renault | 60 | +1,008 | 4 | 18 |
| 3 | 8 |  Romain Grosjean | Lotus-Renault | 60 | +5,830 | 5 | 15 |
| 4 | 3 |  Fernando Alonso | Ferrari | 60 | +7,721 | 8 | 12 |
| 5 | 10 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 60 | +26,927 | 1 | 10 |
| 6 | 5 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | 60 | +27,996 | 9 | 8 |
| 7 | 2 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 60 | +37,562 | 3 | 6 |
| 8 | 6 |  Sergio Pérez | McLaren-Mercedes | 60 | +38,306 | 13 | 4 |
| 9 | 9 |  Nico Rosberg | Mercedes | 60 | +46,821 | 11 | 2 |
| 10 | 11 |  Nico Hülkenberg | Sauber-Ferrari | 60 | +49,892 | 10 | 1 |
| 11 | 14 |  Paul di Resta | Force India-Mercedes | 60 | +53,771 | 12 |  |
| 12 | 19 |  Daniel Ricciardo | Toro Rosso-Ferrari | 60 | +56,975 | 6 |  |
| 13 | 15 |  Adrian Sutil | Force India-Mercedes | 60 | +57,738 | 15 |  |
| 14 | 12 |  Esteban Gutiérrez | Sauber-Ferrari | 60 | +1.00,160 | 14 |  |
| 15 | 16 |  Pastor Maldonado | Williams-Renault | 60 | +1.01,929 | 18 |  |
| 16 | 17 |  Valtteri Bottas | Williams-Renault | 59 | +1 kierros | 17 |  |
| 17 | 20 |  Charles Pic | Caterham-Renault | 59 | +1 kierros | 22 |  |
| 18 | 21 |  Giedo van der Garde | Caterham-Renault | 59 | +1 kierros | 20 |  |
| 19 | 23 |  Max Chilton | Marussia-Cosworth | 59 | +1 kierros | 21 |  |
| Kesk. | 18 |  Jean-Éric Vergne | Toro Rosso-Ferrari | 22 | Hydrauliikka | 16 |  |
| Kesk. | 22 |  Jules Bianchi | Marussia-Cosworth | 21 | Moottori | 19 |  |
| Kesk. | 4 |  Felipe Massa | Ferrari | 3 | Ulosajo | 7 |  |
Lähde:
Kilpailu > Johtokierrokset

| Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | 1–6, 14–40, 50–60 |
| 2 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | 7–8 |
| 8 |  Romain Grosjean | Lotus-Renault | 9–13 |
| 7 |  Kimi Räikkönen | Lotus-Renault | 41–49 |
Muuta

Sebastian Vettelin 30. voitto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksan Grand Prix 2013 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut Formula 1 -kaudella 2013
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Australia |  Malesia |  Kiina |  Bahrain |  Espanja |  Monaco |  Kanada |  Britannia |  Saksa |  Unkari |
|  Belgia |  Italia |  Singapore |  Korea |  Japani |  Intia |  Abu Dhabi |  Yhdysvallat |  Brasilia |  |
Formula 1 -luokan Saksan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | 2025 | 2026 | 2027 | 2028 | 2029 |
Radat: Nürburgring (1951–1954, 1956–1958, 1961–1969, 1971–1976, 1985, 2009, 2011, 2013) AVUS (1959) Hockenheimring (1970, 1977–1984, 1986–2006, 2008, 2010, 2012, 2014, 2016, 2018–2019)
Kärmäläinen

Kärmäläinen
| --- | --- |
Sijainti:  60°33′21″N, 21°46′19″E, Naantali Varsinais-Suomi Suomi
Merialue:  Saaristomeri
Pinta-ala:  0,08 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  1 (2009)
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kärmäläinen on kahdeksan hehtaarin kokoinen saari Mynälahdella Livonsaaren pohjoispuolella Naantalin kaupungissa. Vuonna 2009 vakituisia asukkaita saarella oli yksi ja  vapaa-ajan asuntoja kolme, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Kärmäläisen suurin pituus on noin 400 metriä. Saari on Naantalin pohjoisin maa-alue. Kärmäläinen kuului aikaisemmin Maskun kunnalle ja sitä aikaisemmin Askaisten kuntaan.
Saarta on asuttanut Saaristen kalastajasuku jo ainakin 1700-luvun alusta lähtien. Saari kuului pitkään Louhisaaren kartanolle, kunnes vuoden 1923 torpparilaissa kalastajasuvulle tuli mahdollisuus lunastaa saari omistukseensa. 1900-luvun puolivälissä saarella asui kolme perhettä ja kalastuksen lisäksi harjoitettiin vihannesten viljelyä ja pidettiin eläimiä. Sähköt saareen saatiin vuonna 1978. Saaren ainoa asukas (2016), Saaristen suvun kalastaja, on asunut saarella yksin vuodesta 1990 lähtien.
Kärmäläinen-nimen etymologia viittaa käärmeeseen. Saaren alkuperäinen nimi on ollut Käärmesaari, jonka rinnakkaismuoto on paikannimijohtimella -nen muodostettu Kärmäläinen, joka oli ”kansanomainen nimi”. Kotimaisten kielten keskuksen Nimiarkiston vuoden 1953 keruutietojen mukaan saaren virallinen nimi oli Käärmesaari ja kansanomainen nimi Kärmäläinen. Tuolloin saarella oli Kärmäläinen-niminen yksinäistila, joka ei ole enää peruskartoissa.
Loutró (saari)

Loutrón saari.
| --- | --- |
Muut nimet:  Fanári (Φανάρι), Foínikas (Φοίνικας)
Sijainti:  35°11′48″N, 24°04′58″E, Sfakiá Chaniá, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Merialue:  Libyanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,008 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Loutró (kreik. Λουτρό) eli Fanári (Φανάρι) eli Foínikas (Φοίνικας, kath.kreik. Φοίνιξ, Foínix) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Kreetan etelärannikolla Loutrón kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,008 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Loutró kuuluu Sfakián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen.
Sininen hetki

Sininen hetki (ranskaksi l'heure bleue) on valoilmiö, joka on havaittavissa hämärässä sekä aamulla että illalla, varsinkin talvella, kun  auringon valoa siroaa epäsuorasti ilmakehän kautta. Valo on sinertävää, ei koska lyhyet aallonpituudet siroavat eniten, kuten usein edelleen väitetään, vaan otsonin aiheuttaman Chappuis-absorption takia. Sininen hetki kestää pohjoismaissa noin 40 minuuttia (eteläisemmissä maissa lyhyemmin), eikä sitä esiinny joka ilta muun muassa pilvisyyden vuoksi.
Sinistä hetkeä on kuvattu, paljolti saamansa melankolisen sivumerkityksen yhteydessä, eri taiteenlajeissa, kuvataiteen lisäksi muun muassa kirjallisuudessa.
Sininen hetki
Luminen Piggtinden-vuori Norjassa talven sinisenä hetkenä
Ystad 2018
Kirjallisuutta

Kalliola, Iiris & Kokko, Ulla: Talven sininen hetki Suomen luonnossa.  Helsinki:  WSOY, 1995.  ISBN 951-02039-3-9
Makrouló

| --- | --- |
Muut nimet:  Makroulí (Μακρουλή)
Sijainti:  34°57′17″N, 26°07′46″E, Siteía Lasíthi, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Merialue:  Libyanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,06 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Makrouló (kreik. Μακρουλό, kath.kreik. Μακρουλόν, Makroulón; myös Makroulí, Μακρουλή) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Koufonísin saaren pohjoispuolella etelään Kreetan kaakkoiskulmasta. Saaren pinta-ala on noin 0,06 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Makrouló kuuluu Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Se on osa Agía Triádan kyläyhdyskuntaa. Makroulón koillispuolella sijaitsee Strongylón saari ja eteläpuolella Makroulón ja Koufonísin välissä Mármaroksen saari.
Mármaros

| --- | --- |
Muut nimet:  Mármaro (Μάρμαρο)
Sijainti:  34°56′56″N, 26°07′39″E, Siteía Lasíthi, Kreeta Kreikka
Saariryhmä:  Kreetan saaret
Merialue:  Libyanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,008 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mármaros (kreik. Μάρμαρος, myös Mármaro, Μάρμαρο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kreetan saariin ja sijaitsee Koufonísin saaren pohjoisrannikon edustalla etelään Kreetan kaakkoiskulmasta. Saaren pinta-ala on noin 0,008 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Mármaros kuuluu Siteían kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Se on osa Agía Triádan kyläyhdyskuntaa. Mármaroksen pohjoispuolella sijaitsevat Makroulón ja Strongylón saaret.
Saaren nimen marmaros (m.kreik. μάρμαρος) tarkoittaa muinaiskreikassa alun perin kiveä tai kalliota, joka kimmeltää valossa. Sanan merkitys laajeni myöhemmin tarkoittamaan erityisesti marmoria, valkoista ja kiiltävää kivilajia. Sana on johdettu kreikan verbistä marmairō (μαρμαίρω), joka tarkoittaa ”kimmeltää” tai ”säteillä”.
Urokinaasi

Malli ihmisen urokinaasin rakenteesta
Urokinaasi on eläimissä esiintyvä hydrolaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi on peptidaasi eli katalysoi aminohappojen välisen peptidisidoksen hydrolyysiä. Erityisesti urokinaasi katalysoi plasminogeenin aktivoitumista plasmiiniksi. Urokinaasin EC-numero on EC 3.4.21.73. Urokinaasia voidaan käyttää lääketieteessä verihyytymien liuotushoidossa.
Ominaisuudet ja toiminta

Urokinaasia esiintyy eläimissä, ja sitä tuottavat munuaiset. Urokinaasi koostuu kahdesta polypeptidiketjusta, jotka ovat sitoutuneet toisiinsa kysteiiniaminohappojen välisellä rikkisillalla. Ihmisen urokinaasista esiintyy kahta muotoa. Nämä muodot ovat 253 aminohaposta koostuva lyhytketjuinen urokinaasi, jonka molekyylimassa on 33 kDa, ja 411 aminohaposta koostuva pitkäketjuinen urokinaasi, jonka molekyylimassa on 54 kDa. Aminohappoihin on liittynyt sokerimolekyylejä, eli se on glykoproteiini. Entsymaattiselta aktiivisuudeltaan entsyymin muodot ovat samanlaiset. Urokinaasi kuuluu seriinipeptidaaseihin, ja sen aktiivisen keskuksen katalyyttisesti tärkein aminohappo on seriini. Urokinaasi hajottaa monia peptidejä, mutta tärkeä se on erityisesti plasminogeenin hajottavana. Urokinaasi hajottaa peptidisidoksen plasminogeenin arginiini- ja valiiniaminohappojen välillä. Tällöin muodostuu plasmiinia, joka katalysoi verihyytymien hydrolyysiä.
Urokinaasia voidaan käyttää streptokinaasin tavoin verisuonitukosten liuotushoitoon. Streptokinaasiin verrattuna etuna on se, että urokinaasi ei aiheuta allergisia reaktioita. Urokinaasi on kuitenkin streptokinaasia kalliimpaa ja kliininen käyttö vähäisempää, esimerkiksi Suomessa urokinaasia ei käytetä. Kliinistä käyttöä varten urokinaasi joko eristetään ihmisen virtsasta tai tuotantoon käytetään munuaissoluviljelmiä.
Munninmaa

Munninmaa
| --- | --- |
Sijainti:  60°25′20.3″N, 21°40′35.6″E, Naantali Varsinais-Suomi Suomi
Merialue:  Saaristomeri
Pinta-ala:  0,42 km² 
| --- | --- |
Asukasluku:  3
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Munninmaa on saari Naantalin Velkuassa. Saaren pinta-ala on 0,42 neliökilometriä, ja vakituisia asukkaita on kolme. Vapaa-ajan asuntoja saarella on viisi, pois lukien vapaa-ajan asunnot, joissa asutaan pysyvästi. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä.
Munninmaa sijaitsee Salavaisten länsipuolella. Saaren suurin pituus on noin 1,1 kilometriä.
Kvanttilogiikka

Yleiset kvanttilogiikkaoperaattorit nimen, kvanttiportin ja matriisin mukaan.
Kvanttilogiikka on looginen järjestelmä, jossa propositiot (asiantilat) vaikuttavat keskenään (interferenssi). Se on kvanttimekaniikkaa sovellettuna logiikkaan. Kvanttilogiikasta on monia erilaisia toteutustapoja tai versioita, ja niiden järjestelmät eroavat paljon klassisesta Boolen algebrasta. Tämä tutkimusalue ja sen nimi saivat alkunsa Garrett Birkhoffin ja John von Neumannin artikkelista vuodelta 1936. Merkittävin ero kvanttilogiikan ja klassisen logiikan välillä on propositionaalisen distributiivisen lain noudattamatta jättäminen.
Kvanttilogiikan paras mahdollisuus elpymiseen on kvanttilaskennan kehitys, joka on tuottanut runsaasti uusia logiikoita kvanttiprotokollien ja -algoritmien muodolliseen analyysiin.
Kirjallisuutta

Svozil, Karl: Quantum Logic.  (Discrete Mathematics and Theoretical Computer Science (DISCMATH))  Springer, 1998.  ISBN 978-981-4021-07-4  (englanniksi)
Engesser, Kurt & Gabbay, Dov M. & Lehmann, Daniel (toim.): Handbook of Quantum Logic and Quantum Structures.  Elsevier, 2008.  doi:10.1016/C2009-0-16935-0  ISBN 978-0-444-52869-8  (englanniksi)
Engesser, Kurt; Gabbay, Dov M.; Lehmann, Daniel: A New Approach to Quantum Logic (Studies in Logic: Mathematical Logic and Foundations).  College Publications, 2007.  ISBN 9781904987536  (englanniksi)
Chiara, Maria Luisa Dalla; Giuntini, Roberto; Leporini, Roberto; Sergioli, Giuseppe: Quantum Computation and Logic: How Quantum Computers Have Inspired Logical Investigations.  Springer Cham, 2018.  doi:10.1007/978-3-030-04471-8  ISBN 978-3-030-04470-1  ISSN 1572-6126  E-ISSN 2212-7313  (englanniksi)
Beltrametti, Enrico G.: The Logic of Quantum Mechanics.  (Cambridge University Press, 2010)  Longman Higher Education, 1981.  ISBN 9780521168496  (englanniksi)
Gibbins, Peter: Particles and Paradoxes: The Limits of Quantum Logic.  Cambridge:  Cambridge University Press, 1987.  ISBN 0-521-33691-0  Finna:vaari.1866673  (englanniksi)
C. de Ronde & G. Domenech &  H. Freytes: Kvanttilogiikka The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Alexander Wilce: Kvanttilogiikka The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Hellman, Geoffrey: Quantum Logic and Meaning (PDF)  1981. Indiana University. Arkistoitu 5.11.2023. Viitattu 5.11.2023.
Omer, Bernhard: Structured Quantum Programming tph.tuwien.ac.at.  2009 (päivitetty versio). Arkistoitu 27.3.2023. Viitattu 5.11.2023. (englanniksi)
Steane, Andrew: Quantum computing arxiv.org.  1997. Arkistoitu 14.10.2023. Viitattu 5.11.2023. (englanniksi)
Quantum Logic Gates  5.4.2022 (päivitetty versio). Yhdysvaltain standardisointi- ja teknologiainstituutti (NIST). Arkistoitu 5.11.2023. Viitattu 5.11.2023. (englanniksi)
Maria Luisa Dalla Chiara &  Roberto Giuntini: Quantum Logic. arXiv: quant-ph, 2008.  doi:10.48550/arXiv.quant-ph/0101028  arXiv:quant-ph/0101028  Artikkelin verkkoversio. (PDF) Viitattu 5.11.2023. (englanniksi)
Uridiinidifosfaatti

| Uridiinidifosfaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  [(2R,3S,4R,5R)-5-(2,4-dioksopyrimidin-1-yyli)-3,4-dihydroksioksolan-2-yyli]metyylifosfonovetyfosfaatti
CAS-numero:  58-98-0
PubChem CID:  6031 ja 146015339
SMILES:  C1=CN(C(=O)NC1=O)C2C(C(C(O2)COP(=O)(O)OP(=O)(O)O)O)O 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H14N2O12P2
Moolimassa:  404,162 g/mol
Uridiinidifosfaatti eli UDP on nukleotidi, joka koostuu uridiininukleosidistä, jonka riboosisokeriin on esteröitynyt kaksi fosfaattiryhmää.
Esiintyminen

Uridiinifosfaattia esiintyy eliöiden kudoksissa vapaana, mutta erityisen tärkeitä ovat sen sokerijohdannaiset, kuten UDP-glukoosi tai UDP-galaktoosi. Uridiinidifosfaatti on välituote uridiinitrifosfaatin biosynteesissä. Uridiinimonofosfaatista ja ATP:n välisessä UMP-kinaasientsyymin katalysoimassa reaktiossa muodostuu uridiinidifosfaattia, joka voidaan edelleen muuntaa uridiinitrifosfaatiksi UDP-kinaasin avustuksella.
Aiheesta muualla

DrugBank: Uridine-5'-Diphosphate (englanniksi)
Human Metabolome Database: Uridine 5'-diphosphate (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Uridine 5'-diphosphate (englanniksi)
Nukleiinihapot ja niiden rakenneosat
Urheiluvuosi 1970

Urheiluvuosi 1970 käsittelee vuoden 1970 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa ranskalaiset voittivat kolme mestaruutta kahdeksasta.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa Neuvostoliiton Aleksandr Tihonov voitti henkilökohtaisen 20 kilometrin kilpailun ja Neuvostoliitto viestin.
Autourheilu

Formula 1 -sarjan maailmanmestaruuden voitti itävaltalainen Jochen Rindt, joka kuoli 5.9. Monzan radalla tapahtuneessa onnettomuudessa ja julistettiin kuolemansa jälkeen maailmanmestariksi.
Golf

Masters-turnauksen voitti yhdysvaltalainen Billy Casper.
Yhdysvaltain avoimen turnauksen voitti britti Tony Jacklin.
Britannian avoimen turnauksen voitti toisen kerran urallaan yhdysvaltalainen Jack Nicklaus.
PGA-mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Dave Stockton.
Jalkapallo

Maailmanmestaruuskilpailut Meksikossa. Maailmanmestaruuden vei Brasilia, joka voitti Méxicossa 21.6. pelatussa loppuottelussa Italian maalein 4–1. Mestaruus oli Brasilian kolmas ja se sai MM-kilpailujen kiertopalkinnon omakseen. Mario Zagallosta tuli ensimmäinen, joka on voittanut maailmanmestaruuden sekä pelaajana että valmentajana. Länsi-Saksa voitti pronssiottelussa Uruguayn 1–0. Länsi-Saksan Gerd Müller voitti kisojen maalikuninkuuden kymmenellä maalilla.
Jääkiekko

Maailmanmestaruuskilpailut Tukholmassa, Ruotsissa. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa sai Ruotsi ja pronssille sijoittui Tšekkoslovakia. Kanada luopui sille myönnetystä kisaisännyydestä ja jäi kokonaan pois ammattilaispelaajien edustusoikeudesta syntyneen kiistan vuoksi.
Koripallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut. Maailmanmestaruuden voitti Jugoslavia, hopealle sijoittui Brasilia ja pronssia sai Neuvostoliitto.
Lentopallo

Miesten maailmanmestaruuskilpailut 20.9.–2.10. Bulgariassa. Mukana oli 24 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Itä-Saksa, hopealle sijoittui Bulgaria ja pronssia sai Japani.
Naisten maailmanmestaruuskilpailut 22.9.–2.10. Bulgariassa. Kisoihin osallistui 16 joukkuetta. Maailmanmestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopealle sijoittui Japani ja pronssia sai Pohjois-Korea.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailuissa neuvostoliittolaiset voittivat seitsemästä maastohiihtolajista viisi ja saman maan Gari Napalkov voitti molemmat mäkihyppykilpailut.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti toisen kerran urallaan belgialainen Eddy Merckx.
Ranskan ympäriajon voitti toisena perättäisenä vuonna Eddy Merckx.
Tennis

Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Arthur Ashe ja naisten australialainen Margaret Court.
Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti tšekkoslovakialainen Jan Kodeš ja naisten Margaret Court.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti australialainen John Newcombe ja naisten Margaret Court.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti australialainen Ken Rosewall, jonka edellinen mestaruus oli vuodelta 1956. Margaret Court voitti kauden neljännenkin Grand slam -turnauksen.
Davis Cupin voitti Yhdysvallat ja Federation Cupin Australia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1970 Wikimedia Commonsissa
Kaisa Ursinus

Kaisa Marja-Leena Ursinus (s. 24. huhtikuuta 1947 Mikkelin maalaiskunta) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Joensuun kaupunginteatterissa. Ursinus on esiintynyt muun muassa Kreetta Onkelin kirjoittamassa Iloinen talo -televisiosarjassa ja Markku Pölösen ohjaamassa Karjalan kunnailla -televisiosarjassa.
TV-sarjat

Iloinen talo
Karjalan kunnailla
A-Mán temppeli

A-Mán temppeli on antanut Macaolle nimensä.
Temppeli on merkittävä turistinähtävyys.
A-Mán temppeli on 1400-luvulla rakennettu temppeli Kiinassa, Macaon erityishallintoalueella. Temppeli on rakennettu taolaiselle meren ja merenkulkijoiden jumalalle, joka tunnettiin nimellä A-Má tai Mazu. Jumala on myös antanut Macaolle nimensä. Portugalilaiset tekivät Macaosta siirtomaansa 1500-luvulla, ja heidän suussaan nimeksi vakiintui Macao.
Temppelialue koostuu eri paviljongeista, joissa palvottiin merenjumalaa. Temppelissä yhdistyy taolaisuuden, buddhalaisuuden ja kungfutselaisuuden, sekä useiden kansanuskojen elementtejä. Temppelin sisäänkäynnin edustalla on puinen džonkin kuva, joka viittaa taruun jossa A-Má nousi maihin taifuunin riepottelemalta mereltä.
Gheorghe Ursu

| Gheorghe Ursu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1926 Soroca
Kuollut: 17. marraskuuta 1985 (59 vuotta) Bukarest
Gheorghe Ursu (1. heinäkuuta 1926 – 17. marraskuuta 1985) oli romanialainen toisinajattelija, joka joutui maan kommunistisen salaisen poliisin Securitaten vainon kohteeksi. Ursu murhattiin vankeudessa vuonna 1985.
Elämäkerta

Gheorghe Ursu syntyi Sorocassa silloisessa Bessarabiassa 1. heinäkuuta 1926. Toisen maailmansodan aikana hänen perheensä muutti Galațiin. Vuonna 1944 Ursu liittyi kommunistiseen nuorisoliikkeeseen ja sodan jälkeen vuonna 1950 hän valmistui polyteknillisestä korkeakoulusta Bukarestissa. Vuodesta 1943 lähtien hän piti myös päiväkirjaa, johon hän kirjoitti paitsi päivittäisistä tapahtumista, mutta kommentoi myös esimerkiksi kommunistisen puolueen väärinkäytöksiä. Töissä hän kävi rakennussuunnitellun instituutissa pääkaupungissa.
1970-luvulla Ursu alkoi lähettää Romanian kommunistisen puolueen sanomalehdelle Scînteialle ja Contemporanul-lehdelle vallanpitäjien väärinkäytöksiä, demagogiaa ja antisemitismiä kritisoineita kirjeitä. Radio Free Europe (RFE) julkaisi kaksi Ursun kirjettä lähetyksessään vuonna 1977. Tammikuussa 1985 Romanian salainen poliisi eli Securitate teki kotietsinnän Ursun asuntoon. Asunnosta takavarikoitiin esimerkiksi Ursun tuohon saakka kirjoittama päiväkirja. 21. syyskuuta samana vuonna Ursun työpaikalla järjestettiin tapaaminen, jossa ursun toiminta tuomittiin. Häntä syytettiin esimerkiksi yhteistyöstä RFE:n kanssa, taantumuksellisen liikkeen perustamisesta ja 16 dollarin laittomasta hallussapidosta.
Ursun tapaus herätti laajaa huomiota länsimaissa ja niiden mediassa. Ursua puolustivat julkisuudessa esimerkiksi Yhdysvaltain kongressin edustajat. Ursu murhattiin kaksi kuukautta kestäneiden väkivaltaisten kuulustelujen jälkeen vankilassa Bukarestin Rahovassa 17. marraskuuta 1985. Ursun teos Europa mea julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1991.
Uridiinimonofosfaatti

| Uridiinimonofosfaatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  [(2R,3S,4R,5R)-5-(2,4-dioksopyrimidin-1-yyli)-3,4-dihydroksioksolan-2-yyli]metyylidivetyfosfaatti
CAS-numero:  58-97-9
PubChem CID:  1172
SMILES:  C1=CN(C(=O)NC1=O)C2C(C(C(O2)COP(=O)(O)O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H13PN2O9
Moolimassa:  324,184 g/mol
Sulamispiste:  198,5 °C
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Uridiinimonofosfaatti eli UMP tai uridyylihappo (C9H13PN2O9) on nukleotidi, joka koostuu uridiininukleosidista, johon on esteröitynyt fosfaattiryhmä. Yhdiste on biologisesti tärkeä vaihe RNA:n synteesissä ja muiden nukleotidien biosynteeseissä.